cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helsingin Jalkapalloklubi
Juniorit
HJK:lla on juniorijoukkueet kaikissa poikien ikäluokissa. Lisäksi toimintaa on tyttöjen puolella. Seuralla on omat kaupunginosajoukkueet, ja kaiken kaikkiaan junioripelaajia on noin 1 400. HJK:n juniorijoukkueet toimivat HJK Juniorit ry:n alaisuudessa. HJK Juniorit on pääkaupunkiseudun suurin jalkapalloseura.
HJK on A-pojissa mestaruuksien määrässä toiseksi menestynein ja B-pojissa menestynein seura. HJK on kummankin sarjan menestynein seura maratontaulukossa. Vuoteen 2019 mennessä seura on saavuttanut A-pojissa 14 ja B-pojissa 22 mestaruutta. B-tytöissä HJK on myös menestynein seura.
Kansainvälisen urheilututkimuskeskuksen CIES:n helmikuussa 2015 julkaiseman tutkimuksen mukaan HJK oli Suomen ja Pohjoismaiden suurin ja Euroopan 20. suurin kasvattajaseura. Tutkimus kattoi 468 seuraa 31 eurooppalaisesta pääsarjasta, ja kasvatiksi laskettiin pelaajat, jotka olivat edustaneet seuraa vähintään kolmen vuoden ajan ikävuosina 15–21. Sarjoissa pelasi yhteensä 36 HJK:n kasvattia.
Naiset
Seura aloitti naisjoukkueen toiminnan vuonna 1971, jolloin Naisten SM-sarja aloitettiin. Joukkue voitti heti ensimmäisenä vuonna Suomen-mestaruuden. HJK hallitsi naisjalkapallon alkuvuosia, sillä se voitti viisi ensimmäistä mestaruutta. Vuosina 1979–1989 joukkue voitti seitsemän mestaruutta. HJK oli myös paras naisjoukkue 1990-luvulla, jolloin se voitti seitsemän mestaruutta. 2000-luvulla naisjoukkue voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2000, 2001, 2005 ja 2019. HJK menestyi naisissa myös kansainvälisillä kentillä, ja seura oli mukana vastaperustetussa naisten UEFA Cupissa kaudella 2001–2002. Joukkue eteni aina välieriin asti, jossa sen pudotti jatkopeleistä Umeå IK. Suomemestaruuden jälkeen monet pelaajat lähtivät seurasta, minkä takia HJK ei menestynyt SM-sarjassa edellisvuosien tapaan.
Soveltava jalkapallo
HJK Hurrikaanit -joukkue pelaa sähköpyörätuolijalkapalloa. Laji tuli Suomeen vuonna 2012 ja joukkue aloitti HJK:ssa 2015.
Saavutukset
Miehet
Sleptoni
Hiukkasfysiikassa sleptoni on hypoteettinen leptonin bosonipartneri, jonka olemassaolon supersymmetria ennustaa. Esimerkkejä ovat: selektroni, smyoni, stau ja sneutriinot.
Helsingin Jalkapalloklubi
Saavutukset
Nuoret:
A-pojat B-pojat Naiset
Eurocup-ottelut
Tilanne 17.8.2023 pelatun ottelun jälkeen.
Evert von Konow
Von Konow oli vt. opettajana Mustialassa 1892–1894, sitten kahdeksan vuoden ajan opettajana Harjun maanviljelys- ja maamieskoulussa Virolahdella ja pari vuotta Pellervo-seuran palveluksessa. Hän perehtyi kotieläinhoitoon ja meijeritalouteen tekemillään ulkomaanmatkoilla. Von Konow toimi Mustialan maamiesopistossa lehtorina 1908–1931 ja opiston johtajana 1907–1929. Hän oli sitten Maakiinteistöpankin agronomina 1932–1937. Von Konow sai maanviljelysneuvoksen arvonimen 1929.
Helsingin Jalkapalloklubi
Pelaajatilastot
Helsingin Jalkapalloklubin paras maalintekijä on Aatos Lehtonen, joka pelasi koko uransa seurassa. Hän teki kaikkiaan 109 maalia, jolla hän on pääsarjatason maalintekijätilastossa sijalla 14. Veikkausliigamaaleja on tehnyt eniten Juho Mäkelä.
Evert von Konow
Evert von Konow oli naimisissa 1895–1958 Naema Aurora Rosbergin (k. 1958) kanssa.
Helsingin Jalkapalloklubi
Pelaajatilastot
Päivitetty kauteen -2019
Jääpallo
Jääpalloa pelattiin HJK:ssa vuosina 1909 –1963. Seura menestyi lajissa hyvin erityisesti 1920-luvulla, jolloin se oli finaalissa seitsemän kertaa. 1930-luvulla menestys hiipui ja toisen maailmansodan jälkeen HJK sahasi liigan ja Suomensarjan välillä ja lopulta putosi maakuntasarjaan. Toiminta lakkasi, kun se karsittiin HJK:n talousvaikeuksien vuoksi 1963. HJK voitti lajissa kaikkiaan viisi mestaruutta, kolme hopeaa ja kaksi pronssia. Vuosien varrella 22 HJK-pelaajaa edusti maajoukkuetta.
Saavutukset:
Kaudet SM-kilpailuissa (ei pelattu 1940, 1942) (40): Kaudet Suomensarjassa (7): Kaudet Maakuntasarjassa (1):
Kopiokynä
Historia
Kopiokynällä tehtävän märkäkopiointiprosessin kehitti James Watt, joka patentoi sen vuonna 1780. Kopiokynän väri sisälsi yleensä kaoliinin ja grafiitin lisäksi veteen liukenevaa aniliiniväriä, joka oli useimmiten metyyliviolettia.
Helsingin Jalkapalloklubi
Jääkiekko
thumb|Jääkiekko-ottelu Ilves–HJK joulukuussa 1949. Jääkiekkoa pelattiin HJK:ssa vuosina 1928–1972. Ennen toista maailmansotaa HJK menestyi hyvin voittaen kolme mestaruutta ja ollen muilla mitaleilla seitsemän kertaa. Sodan jälkeen menestys oli vaatimattomampaa kunnes HJK 1960- ja 1970-luvun taitteessa panosti merkittävästi lajiin. Seura kuitenkin ajautui talousvaikeuksiin ja jääkiekkojaosto fuusioitui Karhu-Kissojen kanssa Helsingin Jääkiekkoklubiksi 1972.
Kopiokynä
Historia
Kopiokynälle on ominaista, ettei jälkeä voi poistaa pyyhekumilla. Tämä ominaisuus mainitaan eräässä patentissa jo vuonna 1877. Värin pysyvyys menetti merkityksensä kuulakärkikynän yleistyessä.
Helsingin Jalkapalloklubi
Jääkiekko
Saavutukset:
Luulajan kunta
Kuntajaon kehitys
Luulajan (ruots. Luleå) pitäjä muodostettiin vuoden 1330 tienoilla erottamalla se Piitimen pitäjästä. Luulajan pitäjä ulottui tuolloin rannikolta Norjan rajalle ja käsitti myös Kainuunjoen laakson. Vuoden 1340 tienoilla erotettiin Tornion pitäjä ja vuonna 1606 Jokimukan pitäjä. Luulajan kaupunki erotettiin pitäjästä vuonna 1621, ja kaupunkiseurakunnan perustamisen jälkeen seurakunnasta tuli Luulajan maaseurakunta vuonna 1667. Råneån pitäjä erotettiin vuonna 1642. Överluleån pitäjä erotettiin Luulajasta vuonna 1831, jonka jälkeen pitäjän nimeksi tuli Alaluulaja (ruots. Neder-Luleå vuoteen 1909, sen jälkeen Nederluleå).
Kopiokynä
Historia
Kopiokynä patentoitiin Englannissa 1874. Petit valmisti ensimmäisen kopiokynän vuonna 1874.
Nykyisin
Italiassa kopiokyniä käytetään edelleen yleisissä vaaleissa äänestyslippujen merkitsemiseen.
pienoiskuva|Italialainen sisäministeriön virallinen vaalikynä
Kosmoskynä-nimen alkuperä
Suomessa kopiokynän yleinen nimitys on kosmoskynä tai joskus myös kosmuskynä. Nimi on peräisin saksalaisen kopiokynävalmistaja Fa. Josef Schroppin Kosmos-tuotemerkistä.
Luulajan kunta
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1862 kuntauudistuksessa Alaluulajan ja Råneån pitäjistä tuli maalaiskuntia. Alaluulajaan perustettiin Svartöstadenin taajaväkinen yhdyskunta vuonna 1901, ja vuonna 1933 se liitettiin Luulajan kaupunkiin.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa alueelle muodostettiin seuraavat suurkunnat, joista jokainen muodostettiin vain yhdestä aiemmasta samannimisestä kunnasta: Luulajan kuntamuoto oli kaupunki, ja kaksi muuta kuntaa olivat maalaiskuntia.
Råneåsta liitettiin Gunnarsbynin seurakunnan alue silloiseen Bodenin kaupunkiin vuonna 1967. Alaluulaja ja jäljelle jäänyt osa Råneåsta liitettiin Luulajan kaupunkiin vuonna 1969. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon ja kaksi vuotta aiemmin muodostetusta laajemmasta Luulajan kaupungista muodostettiin nykyinen Luulajan kunta ilman aluemuutoksia.
Vaakunat
Kunnan nykyinen vaakuna on Luulajan kaupungin käytössä ollut vaakuna. Ennen kuntaliitosta myös Alaluulajalla ja Råneålla oli kummallakin oma vaakuna.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 2 048 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 5,6 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 2 729 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 4,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 192 116 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 59 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Helsingin Jalkapalloklubi
Jääkiekko
Kaudet SM-sarjassa(ei pelattu 1930, 1940, 1942) (36): Kaudet Suomensarjassa(6):
Tennis
Tennistä harrastettiin HJK:ssa vuodesta 1916-1920-luvun alkuun
Taitoluistelu
Taitoluistelu kuului HJK:n ohjelmaan vuosina 1966–1972. Toiminta siinä oli varsin menestyksekästä, sillä HJK:n luistelijat voittivat yhteensä kuusi Suomen-mestaruutta. Myös taitoluistelu lakkautettiin talouskriisin jälkimainingeissa, kun sen toiminta siirtyi Helsingin Taitoluisteluklubille.
Käsipallo
Käsipalloa pelattiin HJK:ssa vuosina 1943–1976. HJK pelasi miesten pääsarjatasolla kahdeksan kautta ja naisten pääsarjatasolla kaksikymmentä kautta, lisäksi yhdistelmäjoukkue UK-HJK pelasi miesten pääsarjassa yhden kauden ja naisten pääsarjassa kaksi kautta. HJK voitti lajissa yhden hopean ja kaksi pronssia, naisten paras sijoitus on neljäs.
Saavutukset:
Kaudet SM-sarjassa (8+1):
Kaudet naisten SM-sarjassa (20+2):
Keilailu
Keilailu oli HJK:n ohjelmassa vuosina 1924-1925, sekä 1943. Keilailijat liittyivät vuonna 1925 Helsingin Keilaajiin jonka olivat perustaneet pitkälti Klubista aiemmin vuonna eronneet keilailijat
Adalberto Paulo da Silva
Adalberto Paulo da Silva (s. 25. tammikuuta 1929 Sambaíba) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 8. joulukuuta 1956 ja nimitettiin Vianan hiippakunnan johtoon 3. huhtikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Aloísio Leo Arlindo Lorscheider ja Timóteo Francisco Nemésio Pereira Cordeiro.
Luulajan kunta
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 19 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 88,9 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 8 261 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Kunnan toiseksi suurimman taajaman nimi on Statistiska centralbyrånin ja Lantmäterietin mukaan Gammelstaden, mutta Luulajan kunta käyttää paikannimestä lyhyempää muotoa Gammelstad.
Entiset taajamat
Luettelossa mainituista taajamista Mjölkudden ja Notviken ovat sittemmin kasvaneet yhteen Luulajan taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Luulajan kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin: Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Luulajan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Luulajan kunnan piireistä.
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Nähtävyydet
UNESCOn maailmanperintökohde Gammelstadin kirkkokylässä sijaitsee Hägnanin ulkoilmamuseo. Luulajan keskustaajamassa sijaitsee Norrbottenin museo.
Atypical
Atypical on Robia Rashidin luoma yhdysvaltalainen komediasarja, jonka koko ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin tilausvideopalvelu Netflixissä 11. elokuuta 2017. Sarja keskittyy 18-vuotiaan Sam Gardnerin elämään, jolla on autismi. Sarjan pääosissa ovat Jennifer Jason Leigh, Keir Gilchrist, Brigette Lundy-Paine, Amy Okuda ja Michael Rapaport.
Juoni
Sam Gardner, 18-vuotias connecticutilainen autisti, ilmoittaa haluavansa aloittaa seurustelun. Hänen isänsä Doug on kamppaillut yhteyden saamisen Samiin ja on innoissaan, kun Sam lähestyy häntä neuvonantajana. Sam ymmärtää asiat väärin, ja ihastuukin terapeuttiinsa Juliaan. Hän kuitenkin aikoo etsiä ensin harjoitustyttöystävän, jotta osaa toimia Julian kanssa oikein.
Äiti Elsa on tottunut suojelemaan Samia, ja huomatessaan Samin itsenäistyneen hän joutuu kamppailuun itsensä kanssa. Yöllä baarissa kavereidensa kanssa hän tapaa baarimikon ja aloittaa suhteen tämän kanssa. Samin nuorempi sisko, Casey, rikkoo kentän ennätyksen juoksussa, ja saa urheilustipendin arvostettuun lukioon. Vaikka hän haluaisi mennä kouluun, hän on huolissaan siitä miten Sam pärjää ilman häntä.
Lee Tae-yong
Lee Tae-yong (, s. 1. heinäkuuta 1995 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen artisti. Hän harjoitteli osana "SM Rookies" -nimistä ryhmää ennen kuin hän debytoi johtajana ja räppärinä korealaisessa yhtyeessä NCT U (1. huhtikuuta 2016) ja myöhemmin hän debytoi johtajana ja räppärinä myös yhtyeen toiseen sub-unittiin NCT 127 (7. heinäkuuta 2016). Hän toimii myös yhtyeen kasvoina, visuaalisena vahvistuksena, sivulaulajana ja päätanssijana. Hän toimii myös koko 23-jäsenisen NCT:n johtajana.
Ura
Ennen SM Entertainmentiin liittyimistä Lee opiskeli Etelä-Korealaisessa taidekoulussa "SOPA" (Seoul School of Performing Arts). SM Entertainment tarjosi hänelle harjoittelupaikkaa kyseisen koulun pihalla. Liityttyään SM Entertainmenttiin hänestä tuli pian osa SM Rookies projektia.
Yksityiselämä
Lee on opiskellut koulussa Seoul School of Performing Arts (SOPA). Hänellä on sisko.
Simo Laaksonen
thumb|Simo Laaksonen vuonna 2018. Simo Laaksonen (s. 10. syyskuuta 1998 Marttila) on suomalainen autourheilija.
Ura
Seuraavana vuonna Laaksonen siirtyi kartingista pikkuformuloihin. Hän kilpaili Ranskan Formula 4 -sarjassa, jossa saavutti yhden kakkossijan sekä 31 pistettä ja sijoittui sarjan 17:nneksi. Vuonna 2015 Laaksonen jatkoi Ranskan F4 -sarjassa, saavutti yhden voiton ja kaksi muuta palkintosijaa ja sijoittui sarjan kuudenneksi. Hän ajoi myös SMP Formula 4 -sarjassa, jossa saavutti 60 pistettä. Vuonna 2016 Laaksonen kilpaili Saksan ADAC Formula 4 -sarjassa. Kaudella 2017 Laaksonen ajoi European F3 Open -sarjaa espanjalaisessa Campos Racing -tiimissä ja sijoittui loppupisteissä kuudenneksi.
Kaudella 2018 Laaksonen nousi GP3-sarjaan ja jatkoi yhteistyötä Campoksen kanssa.
Tiede ja etiikka
Tiede ja etiikka on Paavo Löppösen, Pirjo H. Mäkelän ja Keijo Paunion toimittama ja WSOY:n kustantama tietokirja vuodelta 1991.
Kirja on syntynyt Suomen Akatemian keskustoimikunnan asettaessa vuonna 1989 jaoston käsittelemään tutkimusetiikkaa aikaisempaa laajemmin. Jaoston puheenjohtajana on ollut keskustoimikunnan varapuheenjohtaja Keijo Paunio ja sihteerinä Paavo Löppönen. Maaliskuussa 1991 Suomen Akatemia järjesti tutkimusetiikkaa käsittelevän asiantuntijaseminaarin. Kirjan kirjoittajat ovat tuon seminaarin osanottajia. Seminaarin yhteydessä on myös laadittu kolmen työryhmän raportit, jotka ovat tämän kirjan lopussa. Kirjan esipuheen on laatinut Tieteen keskustoimikunnan puheenjohtaja Erik Allardt Suomen Akatemiasta. Liitteessä on Paavo Löppösen kirjoitus Tutkimuseettisistä säännöistä.
Hyvinkään paloasema
thumb|Hyvinkään paloasema. Hyvinkään paloasema on Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen paloasema Hyvinkään Kruununpuiston kaupunginosassa (Kalevankatu 10A). Paikkakunnalla toimii myös sopimuspalokuntana Hyvinkään VPK.
Paloaseman henkilöstöön kuuluu operatiivisen henkilökunnan lisäksi palopäällikkö, paloinsinööri, kaksi palotarkastajaa, valmiuspäällikkö, sairaankuljetuspäällikkö ja turvallisuuskouluttaja.
Vuorovahvuus
Hyvinkään paloaseman vuorovahvuus on palopuolella palomestari, paloesimies ja 7 palomies-sairaankuljettajaa sekä sairaankuljetuspuolella neljä ensihoitajaa.
Kalusto
Lihavoidut yksiköt valmiudessa ympäri vuorokauden.
Mahou
Mahou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Yorosson piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Burkina Fason rajaa 50 kilometriä Yorossosta maanteitse kaakkoon. Kunnassa on 16 200 ja kylässä 12 100 asukasta (vuonna 2009).
Mahoun kunnan pinta-ala on 166,13 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Yorosson piirin Bouran, Ménamba I:n ja Yorosson ja lännessä Kouryn kuntiin sekä etelässä ja idässä Burkina Fasoon. Maisemaa leimaavat ylätasangot, alangot ja rinteet. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä boboja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita ja miniankoja.
Sonan kylän kautta kulkee Burkina Fason rajalle johtava maantie RN12. Kylässä on raja-asema ja tulli.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, riisi, hirssi ja durra. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Mahoussa pidetään viikoittaiset markkinat. Nuoriso muuttaa ansiotöihin kaupunkeihin ja naapurimaihin.
Kunnassa toimii neljä julkista alakoulua, kolme kyläkoulua, yläkoulu, koraanikoulu ja koulutus- ja kehittämiskeskus (CED). Mahoun terveyskeskuksen käyttöaste on alhainen.
Paikallinen nähtävyys on naamioihin perustuva initiaatioriitti komo.
Hymn for the Weekend
Hymn for the Weekend on brittiläisen rock-yhtye Coldplayn kappale, joka sisältää myös yhdysvaltalaislaulaja Beyoncén esittämiä kreditoimattomia sanoja. Kappaleen julkaisivat Parlophone sekä Atlantic Records yhtyeen seitsemännen, "A Head Full of Dreams"-studioalbumin toisena singlenä 25. tammikuuta 2016. Kappaleen ovat sanoittaneet Coldplayn jäsenet ja sen tuotannosta vastasivat Rik Simpson, Avicii, Digital Divid ja Stargate.
"Hymn for the Weekend" saavutti Britannian singlelistalla parhaimmillaan listan kuudennen sijan ja se on päässyt kahdenkymmenen parhaan joukkoon muun muassa Belgiassa, Espanjassa, Irlannissa, Italiassa, Itävallassa, Ranskassa, Ruotsissa ja Sveitsissä. Yhdysvalloissa kappale pääsi Seebin remix-version julkaisun jälkeen Billboard Hot 100-listan sijalle 25. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin 29. tammikuuta 2016. Videolla nähdään Coldplay ja Beyoncé lukuisissa kaupungeissa ympäri Intiaa. Videolla esiintyy myös Intian Bollywoodin näyttelijä Sonam Kapoor lyhyessä roolissa.
Geraldo Nascimento
Geraldo Nascimento (18. toukokuuta 1936 Senador Pompeu, Fortaleza, Ceará – 6. marraskuuta 2022 Juazeiro do Norte, Fortaleza, Ceará) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 29. kesäkuuta 1967 ja nimitettiin Fortalezan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Zama Majorin titulaaripiispaksi 10. syyskuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aloísio Leo Arlindo Lorscheider, jota avustivat Manuel Edmilson da Cruz ja Timóteo Francisco Nemésio Pereira Cordeiro.
Nascimento erosi tehtävistään vihkipiispana 22. tammikuuta 1997.
Jumalan myrsky
Jumalan myrsky on Valentin Vaalan ohjaama elokuva vuodelta 1940. Se perustuu Lauri Haarlan romaaniin Jumalan myrsky (1937).
Juoni
Tarina kerrotaan takaumina. Kaunotaiteita opiskellut perheyhtiön perillinen (Olavi Reimas) lähtee Lappiin tukkipäälliköksi ja rakastuu talontyttäreen (Irma Seikkula). Julman kohtalon toteutumista säestää luonnon jylinä. Elokuva paljastaa rahan ja rakkauden yhteensovittamattomuuden. Tapahtumien taustalla on sukukirous.
Vastaanotto
Tv-maailman kriitikko arvioi, että paatoksellisuus ja teatraalisuus himmentävät taitavasti toteutettua ihmisen ja luonnon välisen suhteen kuvausta. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti elokuvaa jäyhäksi ja ylidramaattiseksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Luettelo Afrikan suurimmista metropolialueista
Luettelo Afrikan suurimmista metropolialueista. Luettelossa on myös huomioitu hallinnollisen alueen tiedot.
Plasmodium falciparum
Plasmodium falciparum on itiöeläimiin kuuluva yksisoluinen loiseliö, joka aiheuttaa malariaa. Sen vektorina toimivat Anopheles-suvun hyttyset, joiden pistosta malarialoinen siirtyy ihmisen elimistöön. P. falciparum on patogeenisin neljästä ihmisiä infektoivasta Plasmodium-lajista (muut ovat P. vivax, P. ovale ja P. malariae). Se aiheuttaa noin 80 prosenttia maailman malariatapauksista ja 90 prosenttia malariakuolemista.
P. falciparumia esiintyy maailmalaajuisesti trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla, erityisesti Afrikassa. P. falciparum voi aiheuttaa vaikean malarian, koska se monistuu tehokkaasti ihmisen verenkierrossa ja voi siten aiheuttaa vakavaa veren hemoglobiinin laskua, eli anemiaa. Pienien verisuonien tukkeutumista voi myös esiintyä, ja mikäli tätä tapahtuu aivoissa, voivat seuraukset olla kuolettavia.
P. falciparumin genomia ryhdyttiin selvittämään vuonna 1996 Malaria Genome Project -nimisessä projektissa, ja koko genomi oli sekvensoitu vuoteen 2002 mennessä. Genomi on noin 23 miljoonan emäsparin kokoinen ja jakaantuu 14 kromosomiin, jotka sisältävät hieman yli 5 300 geeniä.
Elinkierto
Kun malarialoista kantava Anopheles-hyttynen imee ihmisestä verta, siirtyy ihmisen verenkiertoon loisen sporotsoiiteiksi kutsuttuja muotoja, jotka hakeutuvat maksaan ja aloittavat monistumisen maksasoluissa. Maksasolut rikkoontuvat ja päästävät monistuneet loiset (merotsoiitit) verenkiertoon, jossa ne tunkeutuvat punasolujen sisään monistumaan. Muutaman vuorokauden kuluttua merotsoiittien täyttämät punasolut hajoavat, mikä aiheuttaa malarialle tyypilliset kuume- ja horkkaoireet. Osasta merotsoiitteja kehittyy sukusoluja eli gametosyyttejä, jotka päätyvät uuden hyttysen suolistoon lisääntymään, kun hyttynen imee infektoituneesta ihmisestä verta.
Vesku Jokinen & Sundin pojat
Vesku Jokinen & Sundin pojat on vuonna 2012 perustettu suomalainen coverkappaleita soittava rockyhtye. Yhtye sai alkunsa kun Klamydian laulusolisti Vesku Jokinen ryhtyi kokoamaan yhtyettä soololevylleen. Jokisen lisäksi yhtyeeseen kuuluvat kitaristi Joakim Kulju sekä Elonkerjuun rumpali Lenni Paarma ja basisti Antero Naali. Yhtyeen esikoisalbumi Juuret julkaistiin 25. huhtikuuta 2012.
Lääkärit Suomessa
Suomessa lääkäri on vähintään lääketieteen lisensiaatin (lyh. lääket. lis. ja LL ) tai ulkomailla vastaavan koulutuksen saanut terveydenhuollon ammattilainen, laillistettu ammattihenkilö. Suomessa terveydenhuoltoa valvoo ja lääkärinoikeudet antaa Valvira. Kunnallisella tai julkisella sektorilla toimiessa lääkärit ovat useimmiten viranhaltijoita, joilla on virkavelvollisuuksia. Lääkärin ammatti on perinteisesti ollut hyvin arvostettu Suomessa, jopa niin että eräässä Suomen Kuvalehden julkaisemassa ammattien arvostusta käsitelleessä haastattelututkimuksessa kymmenen kärjessä oli seitsemän ammattia, joissa sana lääkäri oli mukana.
Lainsäädännön mukaan lääkäri vastaa lääketieteellisestä tutkimuksesta ja hoidosta. Hoidosta päättää potilas yhteistyössä hoidosta vastaavan lääkärin kanssa. Lääkäri toimii hoitotiimin johtajana ja vastaa antamastaan ja tiimin antamasta hoidosta. Lääkäri on vastuussa tekemisistään ensisijaisesti potilaalle.
Koulutus
Lääkärikoulutusta annetaan Suomessa Helsingin, Turun, Tampereen, Itä-Suomen (Kuopion kampus) ja Oulun yliopistojen lääketieteellisissä tiedekunnissa. Lääkärin peruskoulutus Suomessa on lääketieteen lisensiaatin tutkinto. Koulutus kestää kuusi vuotta ja sen laajuus on vähintään 360 opintopistettä (250 opintoviikkoa), joka on käytännössä lähes kokonaisuudessaan pakollista opetusta. Valinnaisia opintoja on tiedekunnasta riippuen enimmillään muutamia kymmeniä opintopisteitä.
Koulutuksen kahden ensimmäisen vuoden aikana (prekliininen vaihe) opiskellaan muun muassa terveen ihmiskehon rakennetta ja toimintaa, farmakologiaa, biokemiaa, kehitysbiologiaa, histologiaa sekä solu- ja molekyylibiologiaa. Prekliininen vaihe on luonteeltaan melko teoreettista ja tapahtuu pitkälti irrallaan potilaskontakteista. Ensimmäisten kahden tai kahden ja puolen vuoden jälkeen opiskelija saa arvonimen lääketieteen kandidaatti (lyh. lääket. kand. ja LK), mutta ei tutkintoa. Opintojen toisessa vaiheessa (kliininen vaihe) opiskellaan käytännön lääkärin työssä tarvittavia taitoja, potilastyötä ja sairauksien diagnosointia ja hoitoa käytännössä. Kliininen koulutus ja harjoittelu tapahtuu lähinnä opetussairaalassa.
Peruskoulutuksen rakenne vaihtelee hieman eri tiedekuntien kesken: osassa on käytössä perinteisempi malli, jossa eri oppiaineet ovat omia kokonaisuuksiaan, kun taas toisissa tiedekunnissa opetusta on integroitu oppiaineiden ja kliinisten ja prekliinisten opintojen välillä. Helsingin yliopistossa on maan ainoa ruotsinkielinen opintolinja, jolle hyväksytään 5 % lääkärikoulutukseen otettavien opiskelijoiden määrästä.
Erikoistuminen
Suuri osa lääkäreistä jatkaa kouluttautumista erikoislääkäriksi. Erikoisaloja on Suomessa 50, ja koulutuksen kesto on viisi tai kuusi vuotta. Erikoistumisalat voi jaotella esimerkiksi operatiivisiin (kirurgia ja sitä tukevat alat) ja konservatiivisiin (muun muassa sisätaudit) aloihin. Erikoistumiskoulutus sisältää lähinnä käytännön työntekoa sairaalalääkärinä, esitelmiä ja teoriakoulutusta.
Erikoistumisen lisäksi lääkäri voi suorittaa lisäansiona erityispätevyyden tai lisäkoulutuksen, joiden tarkoituksena on täydentää lääkärin koulutusta suppealla osa-alueella. Suomen Lääkäriliitto valvoo ja koordinoi erityispätevyysjärjestelmää, yliopistot lisäkoulutusta. Ammatillisen jatkokoulutuksen ohella lääkäri voi suorittaa tieteellisen jatkotutkinnon väittelemällä lääketieteen tohtoriksi (lyh. lääket. toht. ja LT ). Helsingin yliopiston vanhempi tutkintonimitys on lääketieteen ja kirurgian tohtori (lyh. lääket. ja kir. toht. ja LKT ), joka on viimeksi myönnetty Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan promootiossa vuonna 2016. Lääkärikouluttautumisen aloittamisesta erikoislääkärin oikeuksien saamiseen menee vähintään 11 vuotta.
Työnkuva
Lääkärin työnkuva vaihtelee toimipisteestä ja erikoisalasta riippuen. Lääkäri voi toimia perusterveydenhuollossa eli terveyskeskuksessa tai sairaalassa. Terveyskeskuslääkärin työ on monenlaisten sairauksien ja vaivojen ensikohtaamista. Vaikeammat sairaudet ja vammat vaativat erikoissairaanhoidon kannanottoa, jonne potilaat lähetetään perusterveydenhuollon lääkärin lähetteellä. Erikoissairaanhoidon lääkäri on yleensä erikoistumassa tai erikoistunut jollekin erikoisalalle ja tekee pääsääntöisesti tälle erikoisalalle kuuluvien tautitilojen kanssa töitä. Yhteistyö eri erikoisalojen ja ammattiryhmien kesken on avainasemassa hyvän potilashoidon saavuttamiseksi. Sairaaloissa on useiden eri erikoisalojen vastaanottoja eli poliklinikoita ja vuodeosastoja.
Palkkaus
Lääkärien palkka muodostuu peruspalkasta sekä erilaisista lisistä. Lääkärien peruspalkka Suomessa ikä- ja muine lisineen on keskimäärin n. 5 000 €/kk. Tärkeimmät lisätulot muodostuvat päivystyslisistä ja yksityislääkäritoiminnasta. Lisätulot voivat olla n. 20–50 % palkasta. Yksityisvastaanotolla tulot muodostuvat potilaspalkkioista. Lääkärit voivat saada palkkaa myös konsultaatiotyöstä ja luennoista.
Lääkäreiden sijoittuminen
Suurin osa lääkäreistä työskentelee julkisella sektorilla (terveyskeskukset, sairaalat, yliopistot). Pääosin yksityispuolella työskentelee osa lääkäreistä (etenkin työterveyshuolto). Tuntipalkka yksityispuolella on usein parempi, mutta vastapainoksi julkinen sektori huolehtii pääosin lääkäreiden koulutuksesta ja lääketieteellisestä tutkimuksesta ja kehittämisestä.
Yleensä lääkärit ovat hyvin sitoutuneita työpaikkaansa. Mikäli pyritään pitkäaikaisiin hoitosuhteisiin ja hyvään hoitoon on olennaista, että lääkärit sitoutuvat työpaikkoihinsa pitkäaikaisesti. Kuitenkin esimerkiksi operatiivisilla aloilla ja erilaisissa tutkimus- ja hoitotoimenpiteissä pitkäaikaiset hoitosuhteet eivät ole välttämättömiä.
Suomessa oli vuonna 2018 noin 27 300 lääkäriä, joista työikäisiä eli alle 65-vuotiaita oli noin 21 100. Heistä työskenteli päätoimisesti sairaaloissa noin puolet ja terveyskeskuksissa 25 prosenttia. Yksityisillä lääkäriasemilla ja -keskuksissa toimivia on 16 %. Lisäksi lääkäreitä toimii muun muassa opetus- ja tutkimustyössä, hallintotehtävissä, lääketeollisuuden palveluksessa ja järjestöissä. Lääkärien työllisyystilanne on tällä hetkellä Suomessa hyvä.
Ajoittain kiistellään vuokralääkäreistä. Vuokralääkärit ovat useimmiten nuoria. He voivat saada paremman ansiotason kuin suoraan julkisen sektorin palveluksessa olevat lääkärit sitoutumatta pitkäaikaisiin työsuhteisiin. Jotkin työnantajat ovat kuitenkin olleet pakkotilanteessa, sillä muuten lääkäreitä ei ole saatu töihin riittävästi.
Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskus
Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskus on maan suurin nuorisotoimi, ja se tarjoaa nuorille tiloja, tapahtumia, tukea ja tekemistä.
Yleistä nuorisoasiainkeskuksesta
Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskus tuottaa yhdessä nuorten kanssa kulttuuri- ja harrastepalveluja, pyrkii edistämään nuorten yhteiskunnallista osallistumista sekä tarjoaa nuorille tukea ja neuvontaa. Nuorisoasiainkeskuksen kohderyhmää ovat 9–18-vuotiaat nuoret, pääpaino on 13–17-vuotiaissa. Työntekijöitä on yli 400, joista suurin osa on nuoriso-ohjaajia. Toimintaa on noin 60 tilassa eri puolilla Helsinkiä.
Septentrio
pienoiskuva|Septentrion logo Septentrio N.V. on belgialainen vuonna 2000 perustettu satelliittipaikannuslaitteden suunnittelija ja valmistaja. Sen tuotteet ovat monitaajuusvastaanottimia mm. ilmakuvauksen tarpeisiin. Se syntyi belgialaisen Interuniversity Micro Electronics Center-tutkimuslaitoksen tietotaidon kaupallisen hyödyntämiseen. Yhtiössä on 50 työntekijää.
Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskus
Yleistä nuorisoasiainkeskuksesta
Nuorisotyötä tehdään nuorisotaloissa, erityistoimipaikoissa ja projekteissa. Lisäksi virasto tukee nuorisojärjestöjä ja nuorten ryhmiä. Nuorisoasiainkeskuksen toimintamuodot ovat alueellinen, kohdennettu ja kulttuurinen nuorisotyö sekä nuorten kansalaistoiminta. Nuorisoasiainkeskus tekee aktiivisesti sekä suomalaista että eurooppalaista nuorisotyötä. Virasto on ollut uranuurtajana esimerkiksi nuorisotiedotuksen ja -neuvonnan, nuorten työpajatoiminnan ja verkossa tehtävän nuorisotyön kehittämisessä.
Noël Simard
thumb|right|Noël Simardin vaakuna
Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskus
Yleistä nuorisoasiainkeskuksesta
Helsingin kaupungin organisaatiossa nuorisoasiainkeskus kuuluu sivistystoimen alaisuuteen. Nuorisoasiainkeskuksen vuosibudjetti on noin 28,3 miljoonaa euroa.
Sahramivoikukat
Sahramivoikukat (Taraxacum Taraxacum-sektio) on voikukkien (Taraxacum) sukuun kuuluva kasvisektio. Sahramivoikukista voidaan erottaa noin 50 pikkulajia. Joskus sahramivoikukat luetaan kuuluviksi lännenvoikukkiin (Taraxacum Spectabilia-sektio).
Sahramivoikukat ovat monivuotisia ja melko matalakasvuisia voikukkia. Ne voivat kasvaa noin 20 cm korkeiksi. Lehdet ovat ehyitä tai liuskoittuneita, jolloin liuskat ovat kolmiomaisia. Lehtiruoti on tasainen ja hieman siipipalteinen. Sahramivoikukkien kukinto on keskisuuri mykerökukinto, jonka kukat ovat kullankeltaisia. Kehtosuomut ovat pystyjä, mutta uloimmat kehtosuomut voivat olla kapeita sekä ulkonevia. Sahramivoikukat kukkivat kesä–elokuussa. Hedelmien väri vaihtelee kullanruskeasta punaruskeaan ja niissä on melko lyhyt kärki.
Sahramivoikukat kasvavat tavallisesti niityillä sekä pienvesistöjen lähettyvillä tunturiseuduilla.
Phobia (Torture Killerin albumi)
Phobia on Torture Killerin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2013.
Kokoonpano
+
Irma Rewell
pienoiskuva|Irma Rewell vuonna 1966. Irma Lahja Rewell (o.s. Kentala; ) oli suomalainen oopperalaulaja (sopraano) ja oopperanjohtaja. Hän on yksi vuonna 1956 perustetun Vaasan Oopperan perustajista. Hän toimi aluksi sen toiminnanjohtajana vuoteen 1966 ja sen jälkeen puheenjohtajana kuolemaansa asti. Rewell oli perustamassa myös Suomen Oopperaliittoa ja toimi muun muassa sen puheenjohtajana vuosina 1969–1972. Hän oli kautta Suomen tunnettu uusien laulajakykyjen löytäjänä. Rewell toimi myös vuodesta 1980 lähtien 23 vuotta Suomen Kulttuurirahaston Etelä-Pohjanmaan rahaston palveluksessa muun muassa asiamiehenä.
Rewell valmistui voimistelunopettajaksi 1954 ja toimi voimistelun lehtorina Vaasan yhteiskoulussa. Opiskeluvuosinaan hän edusti Vaasan Vasamaa naisten yleisurheilun uranuurtajana. Hän sijoittui vuoden 1947 Kalevan kisoissa naisten korkeudessa viidenneksi sekä 100 metrillä, 80 metrin aitajuoksussa ja pituushypyssä kuudenneksi.
Rewell lauloi jo opiskeluaikanaan opereteissa Etelä-Suomen kaupungeissa ja jatkoi ulkomailla musiikkiopintojansa Mozarteumissa Itävallan Salzburgissa, Sienan musiikkiakatemiassa Italiassa ja Tukholmassa. Hän esitti vuosina 1958–1978 lähes 20 oopperateoksen naispääroolit. Rewell tuotti yli 80 oopperateosta, kirjoitti librettoja, ohjasi sekä tilasi seitsemän kotimaista teosta pohjalaisten historiasta. Kaikkiaan Rewell järjesti yli 200 esitystä.
Rewellille myönnettiin ansioistaan Suomen Leijonan 1. luokan ritarimerkki vuonna 1971 ja professorin arvo vuonna 1988. Hänen puolisonsa oli kauppaneuvos Tauno Rewell (1925–2016).
Gunnar Källström
Karl Gunnar Källström (26. kesäkuuta 1908 Turku, Suomen suuriruhtinaskunta – 23. tammikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija.
Airisto Segelsällskapia edustanut Källström kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän sijoittui Finnjollissa 19:nneksi. Vuoden 1955 MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi. Källström voitti himmeämpiä mitaleita Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuista ja vuosina 1953–1956 Suomen mestauuden.
”Källan” Källström toimi Suomen Purjehtijainliiton ensimmäisenä toiminnanjohtajana vuosina 1967–1972. Hän kuoli Helsingissä 63-vuotiaana 23. tammikuuta 1972.
Sierra Leone Independence Medal
thumb|right|Mitalinauhan värit Sierra Leone Independence Medal oli kuningatar Elisabet II:n myöntämä mitali, joka myönnettiin Britannian antaessa Sierra Leonelle itsenäisyyden. Mitali myönnettiin kunnianosoituksena Sierra Leonen kuninkaallisten asevoimien, Sierra Leonen laivaston vapaaehtoisille sekä Sierra Leonen poliisivoimien jäsenille, jotka palvelivat Sierra Leonen itsenäistyessä 27. huhtikuuta 1961 sekä Britannian asevoimien jäsenille, jotka komensivat Sierra Leonen kuninkaallisia asevoimia.
Niittyvoikukat
Niittyvoikukat (Taraxacum Hamata-sektio) on voikukkien (Taraxacum) sukuun kuuluva kasvisektio. Sektion pikkulajit ovat tunnistettavissa muun muassa lehtiensä sekä kehtosuomujensa ulkonäön perusteella muiden voikukkasektioiden lajeista.
Niittyvoikukat ovat monivuotisia ruohoja, jotka voivat kasvaa noin 30 cm korkeiksi. Lehdet ovat liuskoittuneita ja liuskat ovat usein taakäänteisiä sekä punertavajuovaisen keskisuonen omaavia. Lehtiruoti on voikukille epätyypillisesti siipipalteinen. Niittyvoikukkien kukinto on suurehko mykerökukinto, jonka kukat ovat kirkkaankeltaisia. Kehtosuomut ovat tummia ja ylöspäin suuntautuneita, mutta eivät yhteenkasvaneita. Niittyvoikukat kukkivat toukokuussa. Hedelmät ovat ruskehtavia.
Niittyvoikukat kasvavat niityillä, pihoilla ja laidunmailla sekä muilla vastaavankaltaisilla kasvupaikoilla.
Liechtensteinilaiset
Heinäkuun 2017 arvion mukaan liechtensteinilaisia oli 38 244.
Megan Follows
thumb|upright|Megan Follows vuonna 2012. Megan Follows (s. 1968) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Anna Shirleynä L. M. Montgomeryn Anna-kirjoihin perustuvassa minisarjassa Anna ystävämme (1985).
Megan Follows on nuorin neljästä lapsesta perheessä, jossa molemmat vanhemmat ja kaikki sisarukset ovat myös näyttelijöitä. Hän esiintyi ensimmäisen kerran televisiomainoksessa yhdeksänvuotiaana. Kymmenenvuotiaasta alkaen hän on ollut säännöllisesti televisiosarjoissa.
Megan Follows valittiin esittämään Vihervaaran Annaa kanadalaiseen television minisarjaan kolmentuhannen hakijan joukosta. Sarjasta tuli suosittu ja sille tehtiin jatko-osia.
Follows on näytellyt myös vuodesta 2013 asti yhdysvaltalaisessa draamasarjassa Valtiatar. Sarjan tapahtumat sijoittuvat 1500-luvun Ranskaan. Hän näyttelee sarjassa Ranskan kuninkaan vaimoa ja tulevan kuninkaan äitiä, Katariina de' Mediciä.
Juuret (Vesku Jokisen albumi)
Juuret on Vesku Jokinen & Sundin pojat -kokoonpanon vuonna 2012 julkaisema albumi. Albumi koostuu muiden artistien tekemistä kappaleista uusina versioina. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Ennen albumin julkaisua ilmestyi single kappaleesta "Olen suomalainen", josta on kuvattu myös musiikkivideo.
Park Ji-sung (laulaja)
Park Ji-sung (, s. 5. helmikuuta Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen artisti. Hän debytoi yhtyeen NCT sub-unitissa NCT Dream (24. elokuuta 2016), jota ennen hän oli osa SM Rookies-projektia. Hän on tunnettu erikoisesta tanssityylistään "popping" ja "locking". Park on NCT:n nuorin jäsen.
Pasi Sarajärvi
Pasi Sarajärvi (s. 2. joulukuuta 1980) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti uransa aikana muun muassa Kuusamon Erä-Veikkoja ja Oulun Pyrintöä.
Sisäratojen SM-kilpailuista Sarajärvi saavutti hopeaa korkeushypyssä vuonna 2010. Ennätyksikseen hän hyppäsi ulkoradoilla 208 cm (2010) ja sisäradoilla 206 cm (2011). Virallisiin kilpailuihin Sarajärvi ei ole osallistunut vuoden 2012 jälkeen.
Rutanan provinssi
thumb|right|150px|Rutanan provinssi Burundin kartalla. Rutana on yksi Burundin 17 provinssista, ja se sijaitsee maan kaakkoisosassa. Myös sen pääkaupungin nimi on Rutana.
Asukastiheys on noin 177,62/km² ja provinssin pinta-ala on 1 959,45 km². Vuonna 2010 maakunnan väkiluku oli arviolta 348 044.
Rutana rajoittuu idässä Tansaniaan, etelässä Makamban provinssiin, lännessä Bururin provinssiin, luoteessa Gitegan provinssiin ja koillisessa Ruyigin provinssiin.
Kunnat
Rutanan provinssi jakautuu kuuteen kuntaan :
Mustijoki
Mustijoki (Svartsån) on Mustijoen vesistön Suomenlahteen laskeva laskujoki, jonka vesistöalue sijaitsee pääosin Uudenmaan maakunnan alueella ja pieneltä osin Kanta-Hämeen ja Päijät-Hämeen maakuntien alueella. Joen tärkeimmät latvahaarat ovat Mäntsälänjoki ja Hirvihaaranjoki. Vesistön valuma-alueen järvisyys on 1,5 %.
Mäntsälän keskustan eteläpuolella Mäntsälänjoki ja Hirvihaaranjoki yhtyvät Mustijoeksi. Joen alajuoksun varrella sijaitsee Pornaisten keskustaajama Kirveskoski. Mustijoki laskee Suomenlahteen Porvoon Kilpilahdessa. Jokea käytetään kanoottiretkeilyyn.
Voimalat
Toiminnassa olevia  voimaloita ovat Halkiankosken, Lahankosken, Laukkosken ja Tyysterinkosken voimalaitokset.
Mustijoen suulla Brasaksessa on patopumppaamo, jolla pumpataan Mustijoen vettä Hackalandetin tekojärveen Kilpilahden teollisuusalueen käyttöön.
Brasaksen patopumppaamolla on toimiva kalaporras, mutta seuraavalla yläjuoksun padolla eli Tyysterinkosken voimalaitoksella ei ole kalaporrasta. Tyysterikosken voimalaitos toimii esteenä merestä nouseville vaelluskaloille.
Salt Lake 2002 (videopeli)
Salt Lake 2002 on vuoden 2002 talviolympialaisten virallinen videopeli. Salt Lake 2002:n lajeja ovat mäkihyppy, alppihiihto, kelkkailu, lumilautailu, freestylehiihto. Peli julkaistiin PlayStation 2:lle, Microsoft Windowsille ja Game Boy Advancelle.
Joitain lajeja voi pelata myös yhdenaikaisesti moninpelissä, mutta ainakin Pelit-lehden arvio koko pelistä moitti sitä tylsäksi.
Susanna Tuominen
Susanna Marianne Tuominen (o.s. Kekki, s. 25. toukokuuta 1982 Pori) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti uransa aikana Porin Tarmoa ja Noormarkun Nopsaa ja hänen valmentajanaan toimi vuodesta 2004 alkaen Kari-Pekka Lax.
Sisäratojen SM-kilpailuista Tuominen saavutti hopeaa kolmiloikassa vuonna 2010. Ennätyksikseen hän hyppäsi ulkoradoilla on 12,91 metriä (2007) ja sisäradoilla 12,48 metriä (2002). Virallisiin kilpailuihin Tuominen ei ole osallistunut vuoden 2012 jälkeen.
Organovanadiiniyhdisteet
thumb|250px|[[Vanadoseeni on yksi organovanadiiniyhdisteistä]] Organovanadiiniyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, joissa metalliatomina on vanadiini. Nämä yhdisteet sisältävät siis hiilen ja vanadiinin välisen sidoksen.
Ominaisuudet
Vanadiini muodostaa organometalliyhdisteitä hapetusluvuilla +II, +III, +IV ja +V. Vanadiinista tunnetaan alkyyli- ja aryylivanadiiniyhdisteitä sekä erilaisia alkylideenikarbeenikomplekseja erityisesti korkeammilla hapetusluvuilla. Näillä on kuitenkin taipumus hajota helposti alkeeneiksi, muun muassa β-eliminaatiolla. Tämä voidaan estää myös käyttämällä voimakkasti steerisesti estyneitä ryhmiä, kuten trimetyylisilyylimetyyliryhmiä. Tällaisia yhdisteitä ovat muun muassa [V{CH(SiMe3)2}3], [V(CH2SiMe3)4] ja [VO(CH2SiMe34], joissa vanadiinin hapetusluvut ovat +III, +IV ja +V. Erityisesti alempien hapetuslukujen organovanadiiniyhdisteitä stabiloivat karbonyyliligandit ja näitä yhdisteitä valmistetaan lähtien heksakarbonyylivanadiinista.
Tärkeimmät organovanadiiniyhdisteet ovat metalloseeneihin kuuluvan vanadoseenin johdannaisia. Vanadoseeni on rakenteeltaan ensimmäinen yksinkertainen metalloseeni ja väriltään violettia ja herkästi ilman vaikutuksesta reagoivaa. Vanadoseenia voidaan valmistaa pelkistämällä vanadoseenidikloridista. Vanadoseeni ja eräät sen johdannaiset ovat osoittaneet syöpäkasvaimia tuhoavia ominaisuuksia. Vanadiini muodostaa sandwich-rakenteisia yhdisteitä myös muiden rengasrakenteisten hiilivetyjen kuten bentseenin kanssa dibentseenivanadiinin.
Kääpiölepakko
Kääpiölepakko (Pipistrellus pygmaeus) on pienikokoinen siippojen heimoon kuuluva lepakkolaji, jota pidettiin aiemmin samana lajina kuin vaivaislepakko (Pipistrellus pipistrellus). Lajit voidaan erottaa toisistaan yleensä vain ultraäänen perusteella. Kääpiölepakkoja tavataan Euroopan alueella ja vaikka sen levinneisyystiedot ovat puuttellisia, lajin tiedetään olevan runsaslukuinen. Kääpiölepakko on ruskea lepakkolaji, ja sen paino on noin viisi grammaa.
Ulkonäkö ja äänet
vasen|pienoiskuva Kääpiölepakon paino on normaalisti 4–7 grammaa ja siipien kärkiväli vähän yli 20 cm. Turkki on selkäpuolelta vaaleanruskea tai kellertävän punaruskea, vatsapuolelta hieman vaaleampi. Korvat ja siivet ovat vaalean harmaanruskeat ja kuono vaalean punaruskea.
Lajin kaikuluotusäänet ovat taajuudeltaan noin 55 kHz.
Levinneisyys ja suojelu
Lajia tavataan vain Euroopassa ja Azerbaidžanin alueella. Vaikka lajia ei ole tunnettu kauan, ja sen levinneisyyttä koskevat tiedot ovat osin puutteellisia, sen tiedetään kuitenkin olevan runsaslukuinen ja laajalle levinnyt. Skandinaviassa se elää pohjoisempana kuin vaivaislepakko, ja esimerkiksi Ruotsissa se on melko yleinen. Suomessa lajia on tavattu vain satunnaisesti: ensimmäinen havainto on vuodelta 2006 Hangosta. Havainto tuli tosin ilmi vasta vuonna 2007, jolloin kääpiölepakon ääniä tunnistettiin sekä 2006 että 2007 tallennetuilta detektoriaineistoilta. Havaintojen vähyydestä ja lisääntymis- ja talvehtimislöytöjen puuttumisesta huolimatta lajilla saattaa olla Suomessa vakituinen kanta. Uusimpien tutkimusten mukaan Suomessa elävät kääpiölepakot muuttavat talveksi manner-Eurooppaan.
Käyttäytyminen
Kääpiölepakko elää yleensä lähempänä vesistöjä kuin vaivaislepakko. Lajille tyypillinen elinalue on kosteikko, muu vesialue tai puita sisältävä ympäristö. Sen tyypillinen ruokavalio koostuu pääosin pienistä kaksisiipisistä hyönteisistä, kuten hyttysistä. Lisääntymispaikkoina kääpiölepakko käyttää usein rakennuksia, mutta talvisista horrostamispaikoista ei ole tietoa.
Lauri Stenroth
Lauri Pentti Johannes Stenroth (s. 29. elokuuta 1986 Janakkala) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti Janakkalan Janaa ja hänen valmentajanaan toimi vuodesta 2006 alkaen Juha Isolehto.
Sisäratojen SM-kilpailuista Stenroth saavutti pronssia korkeushypyssä vuonna 2010. Ennätyksikseen hän hyppäsi ulkoradoilla 210 cm (2007) ja sisäradoilla 208 cm (2010). Virallisiin kilpailuihin Stenroth ei ole osallistunut vuoden 2014 jälkeen.
Mark Lee (rap-artisti)
Mark Lee (s. 2. elokuuta 1999 Vancouver, Kanada) on kanadalainen rap-artisti. Hän on nuoresta asti ollut mukana levy-yhtiö SM Entertainmentin projektissa "SM Rookies". SM Rookieissa Lee oli neljä vuotta, kunnes hän debytoi räppärinä yhtyeessä NCT U (1. huhtikuuta 2016). Myöhemmin hän debytoi myös alaryhmässä NCT 127 (7. heinäkuuta 2016) ja viimeisimpänä hän debytoi johtajana kolmanteen alaryhmään NCT Dream (24. elokuuta 2016). Lee on NCT:n ainoa jäsen, joka on debytoinut kolmessa alaryhmässä jotka ovat NCT 127, NCT Dream ja NCT U. Hän oli yksi ensimmäisistä NCT:n ulkomaisista jäsenistä.
Ura
Lee valittiin SM Rookieihin Kanadassa pidettävässä koe-eesiintymisessä vuonna 2013. Kun Lee oli valittu yhdeksi SM Rookieista, hän muutti Etelä-Koreaan erittäin nuorena treenaamaan K-Idoliksi. Kolmen vuoden harjoittelun jälkeen Lee teki debyyttinsä ja on tähän mennessä debytoinut kolmessa eri sub-unitissa (NCT U, NCT 127 ja NCT Dream).
Lee on tehnyt myös yhteistyössä musiikkia EXO:n Xiumin:in ([STATION 시우민 X 마크 'Young & Free']) ja Park Jae-Jung:in ([STATION 박재정 X 마크 'Lemonade Love'] ) kanssa.
Yoshiaki Takayama
Yoshiaki ”Aki” Takayama (2. lokakuuta 1952 Japani – 22. helmikuuta 2010 Helsinki) oli japanilaissyntyinen suomalainen ravintoloitsija ja kokki.
Vuonna 1972 Suomeen muuttaneen Takayaman vaimo Pirjo Takayama perusti 1980-luvun lopulla Helsinkiin Kabuki-nimisen japanilaisen ravintolan, jossa Aki toimi keittiömestarina. Ravintolasta muodostui nopeasti eri alojen taiteilijoiden, urheilijoiden ja muiden julkisuuden henkilöiden suosima paikka. Ravintolan asiakaskuntaan kuuluivat muun muassa Ville Valo, Renny Harlin ja Kimi Räikkönen.
Takayama kuoli syöpään 57-vuotiaana helmikuussa 2010.
Hugo Mallo
Hugo Mallo Novegil (s. 22. kesäkuuta 1991 Marín, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Celta Vigoa ja on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Seurajoukkueura
Mallo on galicialaisseura Celta Vigon junioriakatemian kasvatti. Hänet nostettiin junioriakatemiasta kaudeksi 2009–2010 suoraan edustusjoukkueeseen, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Mallo pelasi ensimmäisellä kaudellaan 25 sarjaottelua.
Kaudella 2011–2012 hän pelasi yhteensä 34 sarjaottelua, kun galicialaisseura kauden päätteeksi varmisti nousun maan pääsarjaan Primera Divisióniin viiden vuoden tauon jälkeen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa 18. elokuuta 2012 Málagaa vastaan.