cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruotsin–Norjan sota (1814)
Sota
Vaikka Norja oli voittanut Langnesissa, kummallekkin osapuolille oli selvää, että Norja tulisi häviämään. Norja suostui neuvottelemaan Ruotsin kanssa, koska sota oli vaikeuttanut sen raha-asioita. Kummatkin osapuolet olivat kiinnostuneita lopettamaan sodan pikaisesti.
Normaalille norjalaiselle sotilaalle sota näytti huonosti valmistellulta ja huonosti taistellulta. Norjan häviöstä syytettiin Kristian VIII:aa ja kenraali Frederik von Haxthausenia, joista jälkimmäistä syytettiin maanpetoksesta.
Viipurin Nyrkkeilijät
Viipurin Nyrkkeilijät on Viipurissa vuonna 1929 perustettu nyrkkeilyn erikoisseura, joka toisen maailmansodan jälkeen siirtyi Helsinkiin. Seuran perustajiin kuului maineikas nyrkkeilymies Valle Resko. Seuraa ovat edustaneet muun muassa Suomen ensimmäinen olympiavoittaja Sten Suvio uransa alkuaikoina, olympiamitalisti Pertti Purhonen, MM-mitalisti Joni Turunen sekä ammattilaisinakin otelleet isä ja poika Yrjö ja Harri Piitulainen. Vuodesta 1974 seura on järjestänyt kuukausittaisen harjoituskauden ottelutapahtuman, Ruskiksen Skabat.
Mirko Jozić
Ura
Jozićin pelaajaura jäi vaatimattomaksi ja hän siirtyi valmentajaksi jo kolmikymppisenä, kun hänestä tuli vuonna 1970 NK Junakin päävalmentaja. Kaksi vuotta myöhemmin Jozić siirtyi Jugoslavian liiton palvelukseen ja hän toimi 16 vuoden ajan maan juniorimaajoukkueiden päävalmentajana. Jozić johdatti Robert Prosinečkin ja Davor Šukerin tähdittämän Jugoslavian U20-maajoukkueen alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuteen vuonna 1987.
Vuonna 1989 Jozić lähti uusien haasteiden perässä Etelä-Amerikkaan, jossa hän valmensi neljä vuotta chileläisseura Colo-Coloa. Vuonna 1991 hän luotsasi Colo-Colon Copa Libertadoresin mestariksi ensimmäisenä chileläisseurana. Menestys seuratasolla nosti Jozićin arvostusta maassa ja 1994 hänestä tuli Chilen maajoukkueen päävalmentaja. Maajoukkuepesti jäi kuitenkin lyhyeksi ja 1995 hän valmensi lyhyen aikaa meksikolaisseura Club Américaa.
Eurooppaan Jozić palasi vuonna 1995, kun hänestä tuli HNK Hajduk Splitin päävalmentaja. Hän viihtyi Kroatiassa kuitenkin vain kauden 1995/96 ajan, kunnes siirtyi Saudi-Arabiaan Al-Hilalin peräsimeen. Etelä-Amerikkaan Jozić palasi vielä 1998 argentiinalaisen Newell's Old Boysin päävalmentajaksi. Kaudella 1998/99 hän valmensi portugalilaista Sportingia. Kesällä 2000 hänestä tuli Kroatian maajoukkueen päävalmentaja. Hän luotsasi kotimaansa MM-kisoihin 2002, mutta tien katkettua jo lohkovaiheeseen jätti Jozić tehtävänsä kisojen jälkeen.
Helli Suominen
Helli Katri Suominen (24. helmikuuta 1898 Pietari – 11. tammikuuta 1974 Helsinki ) oli suomalainen opettaja, toimittaja, järjestövaikuttaja ja arkistonhoitaja, joka toimitti, julkaisi ja suomensi useita opinto- ja järjestötoiminnan teoksia sekä laati inkeriläisen säveltäjä Mooses Putron elämäkerran.
Henkilöhistoria
Helli Suomisen vanhemmat olivat räätälimestari Kaarlo Suominen ja Olga Kahi. Hänen veljensä oli professori Yrjö K. Suominen. Suominen tuli ylioppilaaksi 1917 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1925 ja kansakoulunopettajaksi 1931. Hän oli Raittiuden Ystävien opintosihteeri ja Kylväjän toimittaja 1919–1922, Suomen luentotoimikunnan opintokerhosihteeri ja valistusjärjestöjen opintotoimikunnan sihteeri 1922–1942, Opintotoverin toimittaja 1924–1942, useiden raittiusjärjestöjen johtoelinten jäsen ja puheenjohtaja, Kunnallisvirkamiesliiton liittovaltuuston jäsen sekä sekakuoro Vox Urbanan sihteeri ja puheenjohtaja. Helsingin kaupungin veroviraston arkistonhoitajana Suominen työskenteli 1942–1964.
Boudewijn Zenden
Ura
Zenden aloitti ammattilaisuransa PSV Eindhovenissa vuonna 1994. Hän pelasi siellä vuoteen 1998 saakka, kunnes alankomaalaisia tähtipelaajia riveihinsä haalinut, Louis van Gaalin valmentama FC Barcelona osti hänet. Espanjan visiitti kesti kolme kautta, ja vuodet 2001-2003 Zenden pelasi Chelsea FC:ssä vaihtelevalla menestyksellä ja peliajalla. Jo laskusuunnassa ollut tähti myytiin Middlesbroughiin vuonna 2003. Hieman yllättäen Zenden siirtyi takaisin terävimmälle huipputasolla allekirjoittamalla sopimuksen Liverpool FC:n kanssa heinäkuussa 2005.
Rafael Benitezin uusien hankintojen myötä Zendenin peliaika jäi Liverpoolissa vähäiseksi ja kesällä 2007 hän siirtyi ranskalaisseura Olympique de Marseillen riveihin. Zenden jätti Marseillen kesällä 2009. Hän teki sopimuksettomana pelaajana sopimuksen Valioliigan Sunderlandiin. Zenden edusti Sunderlandia kahden kauden ajan, kunnes lopetti uransa 35-vuotiaana vuonna 2011.
Zenden on pelannut myös 40 ottelua maajoukkueessa ja edustanut maataan 1998 MM-kisoissa sekä vuosien 2000 ja 2004 EM-kisoissa. Vuoden 1998 kisoista hänet muistetaan erityisesti upeasta maalistaan Kroatiaa vastaan pronssiottelussa.
Pelaajauransa jälkeen Zenden toimi Chelseassa Rafael Benítezin apulaisvalmentajana. Kesäkuussa 2013 Zenden siirtyi PSV Eindhovenin organisaatioon juniorivalmentajaksi.
Wiglaf
pienoiskuva|Reptonin luostarin krypta, jonne Wiglaf haudattiin. Wiglaf (k. 839 tai 840) oli Mercian kuningas 827–829 ja 830–840.
Hän nousi valtaistuimelle levottomana aikana vuonna 827, jolloin useat eri sukulinjat kamppailivat kruunusta. Lisäksi voimistunut Wessex ahdisti Merciaa. Varmistaakseen asemansa Wiglaf meni naimisiin Ceolwulf I:n tyttären Ælfflædin kanssa. Vuonna 829 Wessexin kuningas Egbert karkotti Wiglafin, kun Wessex valloitti Mercian alueet. Wiglaf palasi valtaistuimelle vuonna 830 ja valloitti takaisin Middlesexin ja Berkshiren alueet. Wiglaf vaikuttaa hallinneen näitä alueita vapaasti, ilman Wessexin ylivaltaa. Wiglaf lahjoitti vuonna 831 maata Middlesexin Botwellista Canterburyn arkkipiispa Wulfredille. Croylandin luostarin kronikan mukaan Wiglaf kuoli kolmantenatoista hallintovuotenaan ja haudattiin Reptonin luostariin.
Liimakorva
pienoiskuva|Liimakorvassa välikorvaan (kuvassa violetti) jää limaista eritettä useiden kuukausien ajaksi Liimakorva eli liimakorvatauti eli sekretorinen välikorvantulehdus on yleinen lapsuusiän korvasairaus. Sen oireisiin kuuluu välikorvassa pitkäkestoisesti säilyvä liimainen erite, joka ei liity äkilliseen akuuttiin välikorvaorvatulehdukseen. Liimakorva on yleinen kuulon heikkenemisen syy pienillä lapsilla ja se saattaakin pitkittyessään viivästyttää lapsen kielellistä tai sosiaalista kehitystä.
Liimakorvan patogeneesi on monitekijäinen eikä sitä tarkasti tunneta. Suurinta osaa tapauksista edeltää toistuvat välikorvantulehdukset. Kuitenkin noin neljäsosalla liimakorvaan sairastuvisa lapsista ei ole poikkeavaa korvatulehdustaustaa. Allergian tai atopian yhteyttä liimakorvaan on epäilty, mutta tätä ei ole voitu osoittaa varmuudella. Sairautta esiintyy noin 5 %:lla alle 2 vuotiaista lapsista. Yleisimmillään tauti on noin 16 kuukauden iässä.
Oireet
Liimakorvalle tyypillisin oire on kuulonalenema ja tukkoisuuden tunne korvassa. Oire johtuu välikorvassa olevasta eritteestä, joka häiritsee äänen normaalia johtumista. Kuulonalenema on tyypillisesti lievä ja sen voimakkuus voi myös hieman vaihdella eri päivinä. Pienelle osalle potilaista voi kehittyä keskivaikea noin 40 dB tasoinen kuulonalenema. Lapsi ei aina osaa kertoa kuulon huononemisesta omatoimisesti, ja oireen huomaa usein vanhempi havaittuaan lapsen kuulon huonontuneen. Pitkään jatkuneeseen ja hitaasti kehittyneeseen kuulonalenemaan myös tottuu herkästi, mikä hankaloittaa oireen havaitsemista.
Liimakorvan määritelmään kuuluu oireiden verrattain pitkä kesto vähintään 3 kuukauden ajan. Lyhytkestoisempi, viikkojakin jatkuva tukkoisuuden tunne korvassa on akuutin välikorvatulehduksen jälkeen normaali ilmiö.
Hoito
pienoiskuva|Kaavakuva putkitetusta korvasta. Putken kautta liimainen erite pääsee poistumaan ja välikorva ilmastoitumaan. Mikäli lapsen kuulon epäillään alenneen, on lääkärin arvio aiheellinen kuulonaleneman syyn selvittämiseksi. Mikäli syyksi epäillään liimakorvaa, ei välitön hoito silti yleensä ottaen ole tarpeen. Noin 70 - 80 % tapauksista paranee itsestään kolmen kuukauden kuluessa. Oleellista liimakorvan alkuvaiheessa onkin seuranta, jolla varmistetaan tilanteen paraneminen.
Liimakorvan paranemista voi yrittää nopeuttaa ns. Valsalvan manööverillä, jossa potilas pitää suuta ja sieraimiaan kiinni samalla hengittäen ulos. Tällöin välikorviin pääsee ilmaa korvatorven kautta ja jumiin jäänyt erite saattaa päästä poistumaan. Valsalvan manööveri voi tulla kyseeseen etenkin vanhempien lasten kohdalla, joille menetelmän oppiminen on mahdollista. Pienempien lasten kohdalla pelkkä seuranta ilman aktiivisia toimia riittää alkukuukausien hoidoksi.
Mikäli oireet jatkuvat yli kolme kuukautta tai toistuvat tiheästi, voidaan harkita korvien putkitusta. Putkituksessa tärykalvo puhkaistaan ja sen takana oleva erite imetään pois. Samalla tärykalvon läpi asennetaan muutaman millimetrin kokoinen putki, joka ilmastoi välikorvaa estäen taudin uusiutumista. Putkitus tehdään usein nukutuksessa. Putki pysyy paikallaan yleensä 6-18 kuukautta, jonka jälkeen se poistuu itsestään tai poistetaan lääkärin toimesta.
Valeri Orehov
Valeri Orehov (,, s. 17. heinäkuuta 1999) on kazakstanilainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Orehov oli 44. varaus KHL:n vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Hän teki ensiesiintymisensä sarjassa kaudella 2017–2018, ja pääsi kauden aikana pelaamaan myös 12 ottelua Kazakstanin maajoukkueessa.
Kaudella 2021–2022 Orehovin oli määrä edustaa jääkiekon SM-liigassa pelaavaa HPK:ta. Muutamaa päivää myöhemmin sopimuksen julkistamisesta hän kuitenkin ilmoitti agenttinsa välityksellä, ettei olisikaan tulossa Suomeen.
Theta2 Sagittarii
Theta2 Sagittarii (θ2 Sagittarii, θ2 Sgr) on Bayerin designaatio tähdelle Jousimiehen tähdistössä. Se näkyy juuri ja juuri paljaalla silmällä ja sen näennäinen kirkkaus on +5,30. Se on A4/A5IV-spektriluokan alijättiläinen ja väriltään valkoinen tai sininen. Tähti liikkuu Linnunradan sisällä Aurinkokuntaa kohti säteisnopeudella -17,60 km/s. Koska sen parallaksi vuodessa on 20,62 millikaarisekuntia vuoden 2007 Hipparcos-mittausten mukaan, sen etäisyydeksi maasta on laskettu 158 valovuotta.
Katso myös
Theta1 Sagittarii
Paavo Pihlajamäki
Ainoan arvokisamitalinsa Paavo Pihlajamäki saavutti Istanbulin EM-kisoissa 1949 painimalla 67 kilon vapaapainisarjassa pronssia. Suomen mestaruuksia tämä Helsingin Poliisivoimailijoita, Helsingin Paini-Miehiä ja Nurmon Jymyä edustanut painija voitti urallaan kuusi kappaletta.
Peter Lundin
Peter Kenneth Bostrøm Lundin (s. 1972) on neljä ihmistä kahdessa eri maassa tappanut tanskalainen. Hän muutti lapsena perheineen Yhdysvaltoihin.
Lundin kuristi äitinsä Annan 7. huhtikuuta 1991 Pohjois-Carolinassa ja hautasi tämän ruumiin isänsä Olen avustuksella hiekkarannalle Cape Hatterasilla. Ruumis löydettiin kuukausien kuluttua, ja Lundin tuomittiin viidentoista vuoden vankeuteen. Isä sai kaksi vuotta vankeutta.
Lundinia haastateltiin Tanskan televisioon vankeutensa aikana 1994. Vuonna 1999 hän vapautui amerikkalaisesta vankilasta ja joutui karkotettuna palaamaan synnyinmaahansa. Hän muutti vaimonsa kanssa Måløviin, mutta parin suhde päättyi Lundinin väkivaltaisuuteen. Lundin tapasi toisen naisen, Marianne Pedersenin. Tällä kertaa suhde päättyi siihen, että Lundin tappoi naisen ja tämän kaksi poikaa. Hän paloitteli uhriensa ruumiit.
Lundin väitti aluksi, että Pedersen oli itse tappanut omat lapsensa. Lundin kertoi lyöneensä Pedersenin sitten hengiltä ja paloitelleensa ruumiit. Lundinin kertomus kuitenkin muuttui; lopulta hän myönsi syyllistyneensä kolmeen murhaan. Hänet tuomittiin vuonna 2001 elinkautiseen vankeuteen. Paloiteltuja ruumiita ei koskaan ole löydetty, vaan tieto ruumiiden paloittelemisesta pohjautuu muihin todisteisiin. Lundin oli käyttänyt siinä kulmahiomakonetta ja kirvestä. Rikospaikka oli huonosti siistitty.
Lundin on sekä Yhdysvalloissa että Tanskassa vangittuna ollessaan saanut useita naisystäviä. Yhdysvalloissa istuessaan Lundin meni naimisiin Tina-nimisen naisen kanssa. Vuonna 2008 Lundin meni Tanskassa vankilassa istuessaan uusiin naimisiin, mutta avioero tuli pian, koska Lundin oli ollut vielä häiden aikaan suhteessa toiseen naiseen.
Vuonna 2000 useat vangit hyökkäsivät Lundinin kimppuun. Lundin nosti syytteen Dagbladet Informationin kirjoituksesta, jossa häntä nimitettiin muun muassa psykopaatiksi. Toimittaja kuitenkin vapautettiin syytteistä. Marraskuussa 2008 Pia Kjærsgaard nimitti Lundinia televisiossa tunteettomaksi. Lundin vaati 100 000:n kruunun korvauksia.
Lundin on ottanut käyttöön nimen Bjarne Skounborg. Hän on herättänyt Tanskassa runsaasti kielteisiä tunteita; Facebook-ryhmä, joka vaatii, että Lundinia ei koskaan vapauteta, on saanut yli 36 000 jäsentä.
Petăr Merkov
Petăr Hristov Merkov (s. 3. marraskuuta 1976 Plovdiv) on bulgarialainen meloja ja olympiamitalisti. Merkov saavutti kaksi hopeaa Sydneyssä 2000 kajakkiyksikön 500 metrin 1 000 metrin kilpailussa. Hän osallistui myös samoissa olympialaisissa nelikkokilpailuun, jolloin Bulgarian joukkue jäi sijaille 5. Neljä vuotta aikaisemmin Atlantassa 1996 hän osallistui 500 metrin yksikkökilpailuun sekä nelikkokilpailuun. Yksikkökilpailussa hän oli välierissä ja joukkuekilpailussa 8. Ateenassa 2004 hän oli kajakkiyksikön 500 metrin kilpailussa välierissä ja nelikossa neljäs. Merkovilla on kaksi hopeaa ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuista vuosilta 1999 ja 2002. Kumpikin hopea on tullut yksikkömelonnan 500 metrin kilpailussa. Sevillassa 2002 hän oli osa Bulgarian nelikkoa, joka saavutti pronssia 1 000 metrin kilpailussa.
Demokraattinen puolue (Japani)
Vuoden 2009 vaaleissa Demokraattinen puolue nousi Japanin suurimmaksi puolueeksi, jolla oli alahuoneessa 308 paikkaa 480 edustajasta. Hallituskaudellaan puoluetta ravistelivat kuitenkin useat skandaalit eikä se kyennyt ylläpitämään kansansuosiotaan, vaan seuraavissa, vuoden 2012 alahuonevaaleissa se sai vain 57 edustajaa alahuoneeseen. Vuoden 2013 ylähuonevaaleissa puolueen edustajien määrä ylähuonessakin putosi 59:ään 242 edustajasta. Vuoden 2014 alahuonevaaleissa puolue kykeni nostamaan edustajamääränsä 73:een, mutta puolueen puheenjohtaja Banri Kaieida ei tullut valituksi ja erosi puolueen puheenjohtajan paikalta vaalituloksen selvittyä.
Puolueella oli useita ei-japanilaista alkuperää olevia edustajia, kuten suomalaissyntyinen ylähuoneen jäsen Marutei Tsurunen ja puoliksi taiwanilainen Renhō.
Aiemmat vaalit
Puolue sai merkittävät vaalivoitot vuoden 2003 alahuoneen ja 2004 ylähuoneen valeissa, mutta menetti kannatustaan vuoden 2005 vaaleissa. Vuoden 2007 ylähuoneen vaaleissa puolue saavutti vaalivoiton, saaden lähes 40 prosenttia äänistä ja 11 lisäpaikkaa.
Masat (kansa)
thumb|Masojen tanssiryhmä. Masat ovat tšadilaista kieltä puhuva kansa Kamerunin pohjoisosassa ja lähialueilla Tšadissa. He asuvat Logone- ja Charijokien varrella. Masoja ja heidän sukukansojaan on Kamerunissa 480 000 ja Tšadissa 135 000.
Kansan pääelinkeinot ovat karjanhoito, maanviljely, kalastus ja metsästys. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Ruokavalioon kuuluvat hirssipuuro ja voimakkaasti maustetut keitot. Pensasaitojen ympäröimät kylät koostuvat pyöreistä olkikattoisista majoista, joiden vieressä on suuria pullomaisia viljavarastoja ja karjasuojia. Miesten perinteiseen lannevaatteeseen liittyy pieni ”häntä”.
Yhteiskunta perustuu suurperheiden muodostamiin yhteisöihin. Avioliitto on patrilokaalinen ja polygynia on yleistä. Masat ovat sunnimuslimeja, mutta suuri osa pitää kiinni perinteisistä uskomuksista. Kansalla on kehittynyt musiikki- ja tanssiperinne.
Valsalvan koe
Valsalvan koe eli Valsalvan manööveri tai arkikielessä valsalvaus on italialaisen lääkäri Antonio Valsalvan mukaan nimetty toimenpide tai lääketieteellinen koe, jossa henkilö sisäänhengityksen jälkeen sulkee uloshengitystiensä esimerkiksi sulkemalla kurkunpään tai vaihtoehtoisesti suun ja sieraimet, ja samalla hengitysteiden ollessa suljetut tekee voimakkaan uloshengitysliikkeen.
Valsalvan kokeella on monia eri käyttötarkoituksia. Osa näistä liittyy parasympaattisen hermoston stimulaatioon, jota koe aiheuttaa. Valsalvan kokeella voidaan parasympaattisen stimulaation ansiosta esimerkiksi pysäyttää sydämen takykardiakohtaus.
Toisaalta manööveriä käytetään myös korvatorven avaamiseksi tai sen avoimuuden selvittämiseksi. Korvatorveen kohdistuvaa valsalvan manööveriä varten potilas sulkee suun ja sieraimet, jolloin hengitysliikkeen nenä-nieluun luoma paine purkautuu korvatorven kautta välikorvaan.
Kokeella voidaan myös selvittää, onko hampaan poiston jälkeen avautunut yhteys poskionteloon. Tällöin koe tehdään kuten korvatorvea avattaessa, sulkemalla nenä ja suu ja tekemällä voimakas uloshengitysliike. Mikäli yhteys on avautunut, purkautuu hengitysliikkeen luoma paine poskiontelon kautta poistokuopasta, minkä hammaslääkäri kykenee havaitsemaan.
Lääketieteen ulkopuolella valsalvausta käytetään esimerkiksi sukellusharrastuksen parissa. Tällöin sukeltaja voi valsalvauksen avulla tasata välikorvan paine-eron ja hoitaa siten sukelluksessa paineenvaihtelun myötä lukkeutuneen tai kipeytyneen korvan.
Viktor Vinogradov
Viktor Vladimirovitš Vinogradov (12. tammikuuta 1895 (J: 31. joulukuuta 1894) Zaraisk – 4. lokakuuta 1969 Moskova) oli venäläinen kielen ja kirjallisuuden tutkija.
Vinogradov on tutkinut nykyvenäjän morfologiaa, sananmuodostusta, syntaksia, sanastoa, venäjän kielen historiaa, historiallista leksikologiaa, yleistä kielitiedettä, venäläisen kielitieteen historiaa sekä venäläistä kirjallisuutta. Hänen pääteoksiaan ovat venäjän kieliopin yleisesitykset Sovremennyi russki jazyk (1938), ''Russki jazyk. Grammatitšeskoje utšenije o slove (1947) ja Osnovnyje voprosy sintaksisa preloženija'' (1955). Venäjän kirjakielen historiaa käsittelee Otšerki po istorii russkogo literaturnogo jazyka XVII–XIX vekov (1934). Kirjallisuudentutkimusta edustavat klassikkokirjailijoiden kielen ja tyylin tutkimukset Jazyk Puškina (1935), Jazyk Gogolja (1936), Stil Puškina (1941), Stil prozy Lermontova (1941). Stilistiikan ja poetiikan teoriaa käsittelee ''Stilistika. Teorija poetitšeskoi retši. Poetika'' (1963). Vinogradov osallistui myös Dmitri Ušakovin sanakirjan, venäjän kielen neliosaisen ja 17-osaisen akateemisen sanakirjan toimittamiseen sekä johti Aleksandr Puškinin kielen sanakirjan laatimista.
Vinogradov valittiin Neuvostoliiton tiedeakatemian akateemikoksi vuonna 1946. Hän sai Stalin-palkinnon vuonna 1951.
Hvarin kulttuuri
Hvarin kulttuuri oli neoliittisella eli nuoremmalla kivikaudella vallinnut kulttuuri, joka vaikutti Adrianmeren rannikolla. Kulttuurista tiedetään melko vähän.
thumb|right|250px|Hvarin kulttuurin sijainti englanninkielisellä kartalla
Eräs Hvarin kulttuuriin liittyvä muinaismuisto on vuonna 2021 merestä löytynyt kivikautinen tie. Kroatialaiset arkeologit löysivät tien Korčulan saaren rantavedestä. Korčula sijaitsee Adrianmeressä Dalmatian rannikolla. Löytö tehtiin Solinen neoliittisella asutuspaikalla. Mudan alta löydetty tie sijaitsee noin viiden metrin syvyydessä, ja se on rakennettu kivilaatoista. Zadarin yliopiston tutkijoiden arvioiden mukaan tie on lähes 7­ 000 vuotta vanha. Meren pohjasta löydettiin samassa yhteydessä myös muun muassa kivikirves ja piikivestä tehtyjä teriä. Noin neljä metriä leveä tie yhdisti aikanaan Solinen kivikautisen asutuskeskuksen nykyiseen Korčulan saareen. Tie kulki kivikaudella kapealla kannaksella. Meren rannalla sijainnutta asutuskeskusta ympäröi kivimuuri. Solinesta löydettiin vuonna 2021 muun muassa kivityökaluja. Asutuskeskuksen ja löydetyn tien iän arvioinnissa käytettiin paikalta löydetystä puunkappaleesta tehtyä radiohiiliajoitusta.
Mikko Pykäri
Mikko Pykäri on suomalainen podcastaaja, muusikko ja musiikin tuottaja. Pykäri on tehnyt päätyönsä muusikkona, mutta läpimurto suuren yleisön tietoon tapahtui podcastaajana hänen tehdessään Kasper Strömmanin kanssa humoristista podcastia nimeltään Suomen suosituin podcast.
Pykäri toimii musiikin tuottajana ja julkaisee musiikkia sooloartistina nimellä Pykäri ja soittaa Shine 2009 -yhtyeessä. Hän toimi aiemmin Regina-yhtyeessä.
Aiemmin sooloalbumeilla oli vierailevia artisteja mutta Pyqäri-sooloalbumilla Pykäri laulaa ensimmäistä kertaa itse.
Pykäri on palkittu Emma-patsaalla, hänen tuottamansa Reginan Soita mulle valittiin vuoden 2011 Emma-gaalassa vuoden alternative/-indiealbumiksi.
Pykäri oli aiemmin naimisissa Reginassa laulaneen Iisan kanssa.
Tuottajana
Ruger Hauer -
M/S Silja Star
M/S Silja Star -nimellä on purjehtinut kaksi eri alusta:
Hasardi (albumi)
Hasardi on suomalaisen laulajan Mikko Alatalon toinen albumi. Sen julkaisi Love Records vuonna 1976.
Albumin muistettavimmat kappaleet ovat "Hasardi", "Kotona", romanttinen "Saat nähdä enkeleitä", mahtipontinen yhteiskuntakuvaus "Tiedon lapset", sekä jo silloin media-persoonia satirisoiva reggae "Heikki, mä haluun sut".
Alatalon musiikki Hasardi -albumilla oli "progetuottajien" vuoksi liian kunnianhimoista teini-faneille, mutta rock-kriitikot pitivät Alataloa tuolloin yhtenä Suomen parhaimmista rocklaulajista.
Helsingin Sanomissa luonnehdittiin albumin jatkavan Alatalon letkeää ja pikkunättia linjaa.
Tabula Rasa
+
Tuloslaskelma
Tuloslaskelma on tilinpäätöksen dokumentti, joka esittää tilikaudelle kuuluvat tulot eli tuotot ja tilikaudelle kuuluvat menot eli kulut vähennyslaskumuotoisena laskelmana. Tuloslaskelmasta nähdään sekä tulojen määrä että se, mihin rahaa on kulunut. Tuloslaskelmassa on myös tilikauden tulos, joko voitto tai tappio.
Luettelo Suomen kaupunkien keskustaajamista
pienoiskuva|Suomen kunnat, jotka ovat hallinnollisesti kaupunkeja.
Tuloslaskelma
Tuloslaskelman tehtävänä on kuvata, miten tilikauden tulos on muodostunut. Tuloslaskelma laaditaan noudattaen määrättyä tuloslaskelmakaavaa. Kaavoja on useita erilaisia ja niistä on säädetty kirjanpitoa koskevissa asetuksissa.
Luettelo Suomen kaupunkien keskustaajamista
Tämä artikkeli on luettelo Suomen kaupunkien keskustaajamista eli kaupunkialueista. Luettelossa ovat ensin nykyiset Suomen kaupungit, joiden jälkeen ovat entiset kaupungit ja ne kauppalat, jotka eivät koskaan olleet kaupunkeina.
Tuloslaskelma
Tuloslaskelman pari on tase, joka mittaa omaisuuden ja velkojen arvoa tiettynä ajankohtana.
Luettelo Suomen kaupunkien keskustaajamista
Kummassakin osiossa on ensin lueteltu ne tapaukset, joissa kaupungilla on oma keskustaajama, ja sen jälkeen tapaukset, joissa omaa keskustaajamaa ei ole ollut tai se on kasvanut yhteen jonkin toisen kaupungin keskustaajaman kanssa. Taajamat määriteltiin Suomessa ensimmäinen kerran vasta vuoden 1960 väestönlaskennassa, ja jotkin taajamat ulottuivat jo tällöin usean kunnan alueelle.
Tuloslaskelma
Tilinpäätös
Tuloslaskelma on yksi kirjanpitolain mukaisen tilinpäätöksen neljästä osasta. Tilinpäätös muodostaa kokonaisuuden, joka tiedotetaan yrityksestä ulkopuolisille julkisena tietona ja tietojen saaja voi tehdä tiedoilla mitä haluaa. Tilinpäätös on laaja ja standardoitu tietopaketti tilinpäätöksen laatineen yrityksen taloudesta. Tilinpäätöksen neljä osaa ovat: tuloslaskelma, tase, liitetiedot ja toimintakertomus. Tilinpäätöksen toisen osan, taseen, tehtävänä on kuvata tilinpäätöspäivän taloudellista asemaa.
Luettelo Suomen kaupunkien keskustaajamista
Keskustaajamien nimet perustuvat yleensä vastaavan kaupungin nimeen. Joissakin tapauksissa nimi kuitenkin poikkeaa kaupungin nimestä: Huittisten Lauttakylä, Kurikan Ilmajoki-Kurikka, Paimion Vista (tilastollisessa taajamaluettelossa kuitenkin Paimion keskustaajama), Pudasjärven Kurenalus ja Pyhäjärven Pyhäsalmi. Lisäksi kuntaliitosten myötä Akaassa on Toijalan keskustaajama, Mänttä-Vilppulassa Mäntän keskustaajama, Raaseporissa Tammisaaren keskustaajama ja Sastamalassa Vammalan keskustaajama.
Tuloslaskelma
Tilinpäätös
Tilinpäätökset ovat laajasti julkisia. Kaikkien osakeyhtiöiden on julkistettava tilinpäätöksensä lähettämällä siitä jäljennös Patentti- ja rekisterihallitukselle rekisteröintiä varten. Sieltä kuka tahansa voi saada jäljennöksen tilinpäätöksestä. Tilinpäätöksiä löytyy myös yritysten internet-sivuilta.
Luettelo Suomen kaupunkien keskustaajamista
Ennen vuotta 1960 lakkautetut
Suomen Neuvostoliitolle luovuttamilla alueilla sijaitsi kolme kaupunkia (Viipuri, Käkisalmi ja Sortavala) sekä kaksi kauppalaa (Koivisto ja Lahdenpohja). Nämä paikkakunnat luovutettiin vuonna 1940 ja uudelleen 1944, mutta taajamat määriteltiin Suomessa ensimmäinen kerran vasta vuoden 1960 väestönlaskennassa.
Tuloslaskelma
Tilinpäätös
Kiinnostuneet tahot, kuten asiakkaat, alihankkijat, kilpailijat, verottaja ja muut viranomaiset, käyttävät tilinpäätöksiä työssään. Tilinpäätöksien tulkintaa kutsutaan tilinpäätösanalyysiksi.
Luettelo Suomen kaupunkien keskustaajamista
Ennen vuotta 1960 lakkautetut
Haagan kauppala liitettiin Helsinkiin suuressa alueliitoksessa vuonna 1946, joka sekin tapahtui ennen kuin taajamat määriteltiin ensimmäisen kerran.
Tuloslaskelma
Kululajikohtainen tuloslaskelma
1. LIIKEVAIHTO 2. Valmiiden ja keskeneräisten tuotteiden varastojen muutos 3. Valmistus omaan käyttöön 4. Liiketoiminnan muut tuotot 5. Materiaalit ja palvelut 6. Henkilöstökulut 7. Poistot ja arvonalentumiset 8. Liiketoiminnan muut kulut 9. LIIKEVOITTO (-TAPPIO) 10. Rahoitustuotot ja -kulut 11. VOITTO (TAPPIO) ENNEN TILINPÄÄTÖSSIIRTOJA JA VEROJA 12. Tilinpäätössiirrot 13. Tuloverot 14. Muut välittömät verot 15. TILIKAUDEN VOITTO (TAPPIO)
Toimintokohtainen tuloslaskelma
1. LIIKEVAIHTO 2. Hankinnan ja valmistuksen kulut 3. Bruttokate 4. Myynnin ja markkinoinnin kulut 5. Hallinnon kulut 6. Liiketoiminnan muut tuotot 7. Liiketoiminnan muut kulut 8. LIIKEVOITTO (-TAPPIO)
9. Rahoitustuotot ja -kulut 10. VOITTO (TAPPIO) ENNEN TILINPÄÄTÖSSIIRTOJA JA VEROJA
11. Tilinpäätössiirrot 12. Tuloverot 13. Muut välittömät verot 14. TILIKAUDEN VOITTO (TAPPIO)
Lyhennetty tuloslaskelma
Pienet kirjanpitovelvolliset voivat halutessaan esittää ns. lyhennetyn tuloslaskelman. Siinä liikevaihto ja eräät muut erät esitetään yhteenlaskettuna eränä bruttotulos.
Satunnaiset erät
Tuloslaskelmassa esitettiin aiemmin omina erinään satunnaiset tuotot ja kulut ennen tilinpäätössiirtoja. Nämä erät on poistettu tuloslaskelmakaavoista.
Tuloslaskelma ja tase
Tuloslaskelman viimeinen rivi, tilikauden voitto tai tappio, siirretään taseeseen.
Zen Garden Records
Zen Garden Records oli suomalainen levy-yhtiö, jonka Kari Hynninen perusti vuonna 1993. Yhtiön toimipiste sijaitsi Helsingin Sörnäisissä.
Yhtiö lakkautettiin vuonna 2002, jolloin se myi liiketoimintansa BMG Finlandille.
Janukovytšin II hallitus
Viktor Janukovytšin johtama Ukrainan hallitus nimitettiin kesällä 2006, kun 10. tammikuuta 2006 epäluottamuslauseen saanut Jeh’anurovin hallitus erosi.
Ylinenjärvi (Nokia, Sarkola)
Ylinenjärvi on Pirkanmaalla Nokialla Sarkolassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Kuloveden lähialueeseen.
Maantiede
Järvi sijaitsee peltojen keskellä olevassa painanteessa suon ympäröimänä. Ylisenjärven vieressä on toinenkin lampi ja ne on yhdistetty toisiinsa ojan välityksellä. Ylisenjärven pinta-ala on 3,3 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 100 metriä. Järveen laskee muutama suo-oja ja sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 650 metriä pitkä laskuoja Sanasjärveen. Laskuojaa ja sen lampia kutsutaan Ammeenpohjaksi.
Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven rannat ovat rakentamattomia.
Nattens Madrigal
Nattens madrigal - Aatte hymne til ulven i manden (Yön madrigaali - kahdeksan hymniä sudelle ihmisessä) on norjalaisen black metal -yhtyeen Ulverin kolmas studioalbumi. Se on konseptialbumi, ja kertoo ihmisestä joka, Saatanan pyrkimyksien kautta, antaa periksi lykantropialle ja pedolle sisällään. Se on jyrkkä muutos yhtyeen edelliseltä albumilta, Kveldssangerilta, joka oli täysin akustinen albumi. Väitetään, että albumi äänitettiin ulkona norjalaisessa metsässä, ja että tästä johtuu albumin huono äänenlaatu.
Alfred Nobel
Alfred Bernhard Nobel (21. lokakuuta 1833 Tukholma, Ruotsi – 10. joulukuuta 1896 Sanremo, Italia) oli ruotsalainen kemisti, insinööri ja dynamiitin keksijä. Hän määräsi testamentissaan omaisuutensa käytettäväksi Nobel-palkintoja jakavan säätiön perustamiseksi.
Alfred Nobel tunnetaan myös keksinnöillään menestyneenä liikemiehenä. Nobel oli luomassa kansainvälistä dynamiitti-imperiumia ja toimi tärkeänä vaikuttajana Kaukasian öljyteollisuudessa. Hän kokosi itselleen elämänsä aikana erittäin suuren omaisuuden ja oli kuollessaan yksi maailman rikkaimmista ihmisistä.
Syntymä ja nuoruusvuodet
pienoiskuva|vasen|Nobelin veljekset ylhäältä myötäpäivään: Robert, Alfred, Ludvig ja Emil (vauva).
Alfred Bernhard Nobel syntyi 21. lokakuuta 1833 Tukholmassa. Hänelle oli aiemmin syntynyt kaksi veljeä, Robert (1829) ja Ludvig (1831). Alfredin jälkeen syntyi vielä Emil (1843). Isä Immanuel Nobel ja äiti Andriette (o.s. Ahlsell) olivat avioituneet 1827.
Isän liiketoimet
Alfred syntyi keskelle Nobelien perheen huonoa taloustilannetta. Hänen isänsä oli suosittu rakennusmestari, jonka saamien urakoiden ansiosta Nobelien talous oli aiemmin pysynyt vakaana. Immanuel ajautui kuitenkin konkurssiin joidenkin urakoiden epäonnistumisen ja Nobelien Långholmenilta ostaman talon vuoden 1832 uudenvuodenaattona tapahtuneen palamisen seurauksena.
Perhe Tukholmassa
Immanuelin lähdettyä Turkuun 1837 muu perhe joutui selviytymään ilman hänen apuaan. Ensimmäisenä vuotenaan Turussa Immanuel onnistui lähettämään perheelle sen verran rahaa, että vaimo Andriette pystyi avaamaan pienen maito- ja vihanneskaupan. Perheen lapset Robert, Ludvig ja Alfred auttoivat äitiään myymällä tulitikkuja kadulla. Vaatimattomista oloista huolimatta Andriette halusi lastensa saavan hyvän koulutuksen, minkä vuoksi he kirjautuivat kukin vuorollaan Jacobin seurakunnan pitämään kouluun. Veljeksistä Alfred keskeytti koulun jo vuoden kuluttua, Robert kävi koulua kolme ja puoli vuotta ja Ludvig kolme. Vanhin veli Robert keskeytti koulunkäyntinsä 1841 ryhtyäkseen merimieheksi ja sai paikan kajuuttavahtina Etelä-Amerikkaan suuntaavasta laivasta.
Pietarissa
Vuonna 1838 Turusta Pietariin muuttanut Immanuel Nobel oli menestynyt hyvin. Hänen oli onnistunut vakuuttaa Venäjän sotilasviranomaiset ja itse keisari Nikolai I maamiinojen hyödyllisyydestä. Kolmentuhannen hopearuplan palkkion saanut Nobel oli laajentanut miinoja kehittelevää koepajaansa, ja 1842 hän päätti kutsua perheensä Pietariin. Tähän aikaan Pietari oli yksi maailman metropoleista niin tieteen kuin myös kulttuurin näkökannalta.
Perheen saapuessa Pietariin Immanuel oli saanut tsaari Nikolailta peräti 25 000 hopearuplaa, pääosin onnistuneen räjäytysesityksen johdosta. Immanuel Nobelin liiketoimet kukoistivat, ja hän omisti arvokkaan asunnon Pietarissa. Vaikka kaupungissa oli useita hyviä kouluja maahanmuuttajille, Alfredia ja Ludvigia ei laitettu mihinkään kouluun, vaan heille palkattiin yksityisopettaja. Veljekset saivat täysipainoista opetusta kirjallisuudessa, kielissä, matematiikassa, filosofiassa sekä luonnontieteissä. Yksityisopetuksen sisällöstä ei ole paljon tietoa, mutta se osoittautui tulokselliseksi. Alfred ja Ludvig sekä meriltä palannut Robert osasivat suullisesti ja kirjallisesti äidinkielensä ruotsin lisäksi venäjää, ranskaa, englantia ja saksaa.
1840-luvulla Immanuel Nobelin liiketoimet sujuivat hyvin. Nobel pystyi lunastamaan yhtiökumppaninsa osuuden ja siirsi samalla toimintansa toiseen paikkaan samalla, kun työtiloja laajennettiin merkittävästi. Lisäksi toiminimi muutettiin muotoon Fondieres et Atélieres Mécaniques, Nobel & Fils (”Valimo ja Mekaaninen Konepaja, Nobel & Pojat”). Immanuelin lapset pääsivät 1840-luvun jälkipuoliskolta lähtien työskentelemään isänsä alaisina. Jokainen pojista sai työskennellä ensin piirustuskonttorissa, minkä jälkeen heidät siirrettiin tilaus- ja tarjousosastolle, työnjohtajaksi valmistukseen ja yrityksen johtajien avustajaksi rahoitusta koskevissa kysymyksissä.
18-vuotiaana Alfred Nobel osoitti selvää kiinnostusta klassiseen kirjallisuuteen ja runouteen. Hän kirjoitti jo nuorena 425 riviä pitkän englanninkielisen runon, jota voidaan pitää osoituksena kirjallisista kyvyistä. Nobelilla olisi ehkä ollut mahdollisuuksia myös kirjailijaksi tai runoilijaksi, mutta hän valitsi elämänurakseen toisen alan.
Luonnontieteellinen koulutus ja opintomatka ulkomaille
Vaikkei olekaan tarkasti tiedossa, ketkä opettivat Nobelin veljeksille Pietarissa humanistisia aineita, tiedetään kuitenkin melko hyvin heitä luonnontieteissä opastaneet yksityisopettajat. Veljesten opettajina toimivat kemian professorit Nikolai Zinin ja Yuli Trapp, jotka Immanuel Nobel tunsi henkilökohtaisesti ja joiden kanssa hän oli myös hyvissä väleissä. Miehet opettivat Alfred Nobelille ja tämän veljille kemiaa, fysiikkaa ja matematiikkaa. Alfredia kiehtoi erityisesti kokeellinen kemia, joka oli hänen lempiaineensa. Vuoden 1850 tienoilla Alfred Nobel pääsi opettajansa Zininin kanssa Pariisiin, missä hän opiskeli vuoden ajan. Tällöin Nobel tapasi sen ajan tärkeimpiin eurooppalaisiin kemisteihin kuuluneen Théophile-Jules Pelouzen. Vuosi Ranskassa merkitsi Alfred Nobelille hänen kemian opintojensa täydentymistä. Opintojensa lisäksi Nobel osallistui myös Pariisin seuraelämään ja tapasi ”rakastettavan tytön”, kuten hän itse kirjoittaa. Hän joutui kuitenkin palaamaan Pietariin.
Alfred Nobel ei viipynyt Pietarissa kauan, vaan päätti lähteä pitkälle opintomatkalle ulkomaille. Matkan ensimmäiset kohteet sijaitsivat Keski-Euroopassa ja Britanniassa. Matkansa aikana Nobel tutustui useisiin teollisuusyrityksiin, joihin Nobelien Pietarissa sijaitsevalla konepajalla oli yhteyksiä. Matkan ensisijainen tarkoitus oli tutustuttaa nuori Alfred Nobel eri maiden konepajoissa käytettyihin menetelmiin. Lisäksi hänen tehtävänsä oli etsiä perheyritystä hyödyttäviä tuote- ja menetelmäuutuuksia. Matkattuaan jonkin aikaa Euroopassa Alfred Nobel siirtyi Yhdysvaltoihin New Yorkiin. Nobelin Amerikkaan suuntautuneen matkan yksityiskohtia ei tunneta tarkasti, mutta hänen tiedetään käyneen muutaman kerran ruotsalaisen John Ericssonin luona. Matkan tuloksena Alfred Nobel muun muassa toimitti Pietariin Ericssonilta saamansa lämminilmakoneen piirustuksia.
Paluu Pietariin ja ensikosketukset nitroglyseriiniin
upright|pienoiskuva|Alfred Nobel 1850-luvulla. Alfred Nobel palasi Pietariin 21. lokakuuta 1854, jolloin hän täytti 21 vuotta. Hän oli joutunut matkojensa aiheuttaman rasituksen vuoksi olemaan jonkin aikaa hoitolassa Saksassa. Matkalla Saksaan hän oli myös asunut jonkin aikaa enollaan. Muutaman kuukauden kuluttua hän kuitenkin palasi Pietariin.
Nobelien perhe ansaitsi hyvin, sillä Krimin sotaan valmistautuva Venäjän keisari tilasi paljon uusia sotatarvikkeita. Perheyritys työllisti yli tuhat miestä ja tuotti hyvin. Alfred Nobelin isä Immanuel pääsi tsaarin suosioon, ja pian häntä pidettiin yhtenä Venäjän parhaimmista insinööreistä. Hänelle myönnettiin merkittävä keisarillinen kultamitali.
Keisari Nikolai I kuoli Krimin sodan aikana, ja hänen seuraajakseen tuli Aleksanteri II. Venäjä ei menestynyt sodassa, ja sen sotatarvikkeiden toimitukset hoidettiin huonosti. Krimin sodassa palvelleille joukoille oli toimitettu marssikenkiä, joiden pohjat olivat paperia, ja ruudin sekaan oli lisätty jauhoja. Aleksanteri II erotti asiaan sekaantuneet virkamiehet. Vaikka Nobeleilla ei ollut asian kanssa mitään tekemistä, heiltä loppuivat tilaukset, koska tilauksia tekevät virkamiehet oli erotettu. Immanuel Nobel yritti saada perheyritykselle uusia asiakkaita, mutta se oli vaikeaa, koska valtio oli köyhtynyt sodassa. Alfred Nobelista oli tullut perheen talousasiantuntija, ja hänet lähetettiin Lontooseen ja Pariisiin hankkimaan lainaa, mutta sikäläisistä pankeista ei herunut luottoa Nobelien yritykselle.
Immanuel Nobel päätti kesällä 1859 lähteä Pietarista ja palata Tukholmaan. Hän jätti konepajayrityksensä asioiden selvittämisen pojalleen Ludvigille, jota Alfred ja Robert avustivat. Veljekset onnistuivat yrityksen asioiden selvittämisessä, ja Ludvig perusti myös oma yrityksen. Robert ja Alfred olivat vuokranneet yhdessä pienen asunnon. Alfred Nobel vietti paljon aikaa asunnon keittiössä, jonka hän oli muuttanut laboratoriokseen. Perheyrityksen jouduttua taloudelliseen kriisiin hän oli etsinyt ystäviltään uusia ideoita mullistaviksi tuotteiksi. Hän oli kuullut entisiltä yksityisopettajiltaan uudesta räjähdysaineesta, nitroglyseriinistä. Uusi räjähdysaine oli hyvin räjähdysvoimainen, mutta sitä oli vaikeaa saada räjähtämään. Tilannetta hankaloitti se, että aine räjähti herkästi valmistuksen aikana ja siksi sitä pidettiin liian vaarallisena käytännön hyödyntämiseen. Alfred huomasi heti aineen mahdollisuudet, jos se saataisiin turvallisemmaksi.
Useiden vaarallisten kokeiden jälkeen Alfred Nobel keksi, miten saisi valmistetuksi tarpeeksi nitroglyseriiniä käytännön kokeita varten. Seuraava ongelma oli saada nitroglyseriini räjähtämään hallitusti. Lopulta Alfred ja Robert keksivät sekoittaa nitroglyseriinin joukkoon tavallista mustaruutia ja räjäyttää se tavallisella sytytyslangalla. Myös Ludvig kiinnostui tässä vaiheessa nitroglyseriinin mahdollisuuksista, ja veljekset tekivät koeräjäytyksiä Pietarin ulkopuolella. Isänsä kehotuksesta Alfred patentoi nitroglyseriinin ja saikin ruotsalaisen patentin 14. joulukuuta 1863, samana vuonna, kun hän muutti isän luokse Tukholmaan.
Ruotsissa uudet räjähdysainetekniikan patentit olivat harvinaisia, minkä vuoksi sotilasviranomaiset kiinnostuivat Nobelien patentista. Immanuel ja Alfred Nobel kutsuttiin sotilasviranomaisten luokse kertomaan keksinnöstä. He saivat tehtäväkseen järjestää räjäytysesityksen Karlsborgin linnoituksessa. Näytöstä saapui katsomaan sotilastoimikunta ja useita siviiliasiantuntijoita. Ensin tulos jäi laihaksi, sillä Nobelien nitroglyseriinipanokset räjähtivät suunnilleen samalla teholla kuin sama määrä mustaruutia. Näytöksen aikana Alfred Nobel kuitenkin tajusi, että panosten räjähdysteho heikkeni vähitellen, kun nitroglyseriini imeytyi ruutiin. Esitystä varten Nobelit olivat tehneet useita eri nitroglyseriinisekoituksia, jotka vanhentuneina eivät aiheuttaneet suuria räjähdyksiä. Alfredin onnistui korjata asia jo esityksen aikana, joten hän pääsi räjäyttämään muutaman tunnin sisällä valmistetun nitroglyseriinipanoksen esityksen lopuksi. Räjähdys oli valtava mutta ei tuottanut toivottua tulosta Ruotsin sotilasviranomaisten keskuudessa. Nämä ilmoittivat yksimielisesti aineen olevan liian vaarallinen sodassa käytettäväksi.
Tutkimukset nitroglyseriinin parissa
pienoiskuva|Alfred Nobelin laboratorio Karlskogan Nobel-museossa. Karlsbergissa pidetyn näytöksen tuloksena selvisi, ettei ruudin ja nitroglyseriinin seos tuota pysyviä ominaisuuksia. Niinpä Nobelit palasivat laboratorioon jatkamaan räjähdysaineen kehittelyä. Alfred teki ahkerasti tutkimuksia apulaisenaan nuorin veljensä, 20-vuotias Emil. Alfred keksi pian ratkaisun. Hän panosti koeputken ruudilla, laittoi siihen sytytyslangan ja upotti tämän nitroglyseriiniä sisältävään astiaan. Räjähdykset onnistuivat hyvin. Kokeessa käytetystä koeputkesta tuli prototyyppi sytytysnallille, jota useat räjähdysaineasiantuntijat pitävät nykyäänkin Alfred Nobelin tärkeimpänä keksintönä.
Alfred Nobel lähti keväällä 1864 etsimään asiakkaita uudelle räjähdysaineelle. Räjähdysöljynä markkinoitu aine sai pian asiakkaita kaivosteollisuudesta. Nobel esitteli keksintöään useille henkilöille, minkä vuoksi hän tarvitsi yhä enemmän räjähdysainetta. Hänen keksimänsä vanha nitroglyseriinin tuotantoon käytetty menetelmä korvattiin uudella. Näin voitiin tuottaa enemmän nitroglyseriiniä, vaikkakin uusi menetelmä teki prosessista vaarallisemman.
Nobelin tuotteille oli useita hyödyntämistapoja, mutta ennen laajaa hyödyntämistä Alfred Nobel tarvitsi rahaa, sillä hänen oli hankittava laitteita ja raaka-ainetta sekä patentoitava keksintö myös ulkomailla. Nobelien suvulla ei ollut tarjota riittävästi pääomaa Alfredille, joten hän joutui turvautumaan lainaan. Alfred Nobel hyötyi tekemästään opintomatkasta Keski-Eurooppaan, koska hän oli sen aikana luonut yhteyksiä pankkeihin. Hän matkusti Ranskaan, ja hänen onnistui saada pariisilaiselta Crédit Mobilier -pankilta 100 000 frangin laina.
Huonosta alusta onnistumiseen
Palattuaan Tukholmaan Alfred Nobel aloitti tuotannon lisäämisen. Laboratorio sai kelvata tehdastilaksi. Isä Immanuel ja veli Emil auttoivat Alfredia, joka palkkasi avukseen nuoren vastavalmistuneen insinöörin C. E. Hertzmanin ja muutaman apumiehen. Emil asensi uudet laitteistot, ja kokeilut voitiin aloittaa.
Nobelin laboratorio räjähti 3. syyskuuta 1864 kappaleiksi, ja räjähdys tuntui koko Tukholmassa. Sen sattuessa Emil Nobel ja Hertzman olivat koekäyttämässä nitrauslaitteita. Todennäköisesti heidän varomattomuutensa takia nitroglyseriini pääsi lämpenemään yli 180 celsiuksen lämpötilaan, mikä sai sen räjähtämään itsestään. Räjähdys surmasi heti Emil Nobelin, Hertzmanin, työntekijä Herman Nordin ja aputyttö Maria Nordstedtin sekä pihalla työskennelleen puusepän. Räjähdyksen sattuessa Alfred Nobel oli toisessa rakennuksessa keskustelemassa tuttavansa kanssa. Nobel kaatui räjähdyksen voimasta maahan ja sai vammoja rikkoutuneen ikkunan sirpaleista, mutta säilyi hengissä. Myös Immanuel Nobel oli räjähdyksen sattuessa tarpeeksi kaukana ja selvisi ilman fyysisiä vammoja, mutta sai kuukauden kuluttua halvauskohtauksen, joka saattoi olla seurausta räjähdyksen aiheuttamasta järkytyksestä.
25. kesäkuuta 1865 perustettiin myös Norjassa nitroglyseriiniyhtiö. Alfred Nobel myi norjalaisen patenttinsa tälle yhtiölle ja sai siitä 10 000 hopeataaleria. Kauppa oli ainoa, jossa hän vaihtoi patenttinsa pelkkään käteiseen, mutta nyt hän oli rahan tarpeessa Saksaan suunnitellun tehtaan vuoksi.
Nobel asettui asumaan Hampuriin ja perusti kaupungin satamaan pienen laboratorion, jossa saattoi valmistaa tarpeeksi nitroglyseriiniä näytösesityksiä varten. Monet kaivosyrittäjät kiinnostuivat Nobelin keksinnöstä, ja nitroglyseriinistä kirjoitettiin artikkeleita useissa ulkomaisissakin lehdissä. Kesäkuussa 1865, samoihin aikoihin, kun Alfred Nobel myi patenttinsa Norjassa, perustettiin saksalainen nitroglyseriiniyhtiö Alfred Nobel & Co. Ruotsin tapaan myöskään Saksassa ei oltu halukkaita antamaan maata räjähdysainetehtaan perustamista varten. Vasta vuoden 1865 lokakuussa yhtiö onnistui hankkimaan tontin tehtaalleen Geesthachtista. Nitroglyseriinin tuotanto pystyttiin aloittamaan vasta 1. huhtikuuta 1866.
Nobel kutsuttiin 1865 Yhdysvaltain Hampurin-konsulaattiin kuultavaksi. Syynä oli Nobelia vastaan esitetty väite, jonka mukaan tapa räjäyttää nitroglyseriiniä hallitusti oli keksitty jo aikaisemmin Yhdysvalloissa. Väitteen taustalla oli Nobelin patenttihakemus Yhdysvalloissa ja Taliaferro Shaffner -niminen mies, joka oli 1864 yrittänyt ostaa Nobelin keksinnön pilkkahintaan. Suuttuneena Nobelin kieltäytymisestä Shaffner oli yrittänyt turvautua teollisuusvakoiluun, mutta epäonnistui. Kuultuaan Nobelin hakevan keksinnölleen patenttia Yhdysvalloissa Shaffner väitti tehneensä keksinnön ennen Nobelia. Nobelin onnistui kuitenkin osoittaa tehneensä keksinnön ensin, joten Shaffnerin vastalause hylättiin ja Nobel sai patentin keksinnölleen myös Yhdysvalloissa.
Nobel yritti 1866 luoda nitroglyseriinille kysyntää myös Britteinsaarilla, mutta tulokset jäivät laihoiksi. Vaikka Nobelin järjestämät näytökset kiinnostivat ihmisiä ja kaivosteollisuutta, Nobel ei löytänyt osakkaita yhtiön perustamiseen. Epäonnistuttuaan Britanniassa Nobel päätti ryhtyä markkinoimaan räjähdysöljynä tunnettua keksintöään Yhdysvalloissa.
Alfred Nobel keksintöineen Yhdysvalloissa
Yhdysvalloissa Alfred Nobel kohtasi ongelmia. Maassa oli sattunut kaksi suurta nitroglyseriiniräjähdystä, joista kirjoitettiin lehdissä suurin otsikoin. Washingtonissa suunniteltiin jo lakia, joka kieltäisi nitroglyseriinin käytön. Niinpä Nobel päätti matkustaa Washingtoniin, missä hän tapasi lakialoitetta kannattavia poliitikkoja. Tapaamiset eivät kuitenkaan johtaneet toivottuihin tuloksiin, sillä kongressi päätti hyväksyä lain. Ennen lain hyväksymistä Nobel matkusti takaisin New Yorkiin, missä hän järjesti nitroglyseriinillä räjäytysesityksen. Vastaanotto oli ristiriitainen. Lehtien mielipidekirjoituksissa Nobelia kehotettiin palaamaan Eurooppaan, ja häntä kutsuttiin huijariksi. Nobelia myös varoiteltiin siitä, että hän joutuisi nitroglyseriinin kieltävän lain voimaantulon jälkeen hankaluuksiin viranomaisten kanssa.
Nobelin avuksi ilmaantui yllättävä henkilö, Taliaferro Shaffner, joka oli aikaisemmin yrittänyt estää Nobelia saamasta keksinnölleen patenttia Yhdysvalloissa. Shaffner tarjoutui auttamaan Nobelia amerikkalaisen nitroglyseriiniyhtiön perustamisessa ja myös lupautui neuvottelemaan poliitikkojen kanssa nitroglyseriinin kieltävästä laista. Nobel ja Shaffner matkustivat Washingtoniin. Laihoista tuloksista huolimatta Nobel muutti suhtautumistaan Shaffneriin ja alkoi neuvotella tämän kanssa yhtiön perustamisesta. Neuvottelujen aikana Nobel sai tietää, että hänen yhtiönsä nitroglyseriinitehdas Saksassa oli räjähtänyt. Kuultuaan siitä Nobel yritti kiirehtiä neuvotteluja yrityksen perustamisesta Shaffnerin kanssa. Lopulta Nobel luovutti Shaffnerille keksintönsä yhdysvaltalaisen patentin yhden dollarin muodollista korvausta vastaan, tosin hän sai myös 2 500 yhtiön osaketta. Samaan aikaan kongressi hyväksyi lopullisesti nitroglyseriinin käytön kieltävän lain, joka tosin salli nitroglyseriinin kuljettamisen, jos se pakattiin asianmukaisilla varoituskylteillä varustettuihin säilytysastioihin. Nitroglyseriiniä ei kuitenkaan täysin kriminalisoitu, mikä mahdollisti nitroglyseriiniyrityksen perustamisen 27. heinäkuuta 1866. Nobel päätti palata pikaisesti Saksaan, ja 10. elokuuta hän nousi maihin Hampurissa.
Dynamiitin keksiminen
upright|pienoiskuva|Emil Östermanin maalaus Alfred Nobelista vuodelta 1915, eli Nobelin kuoleman jälkeen. Palattuaan Saksaan Nobel tarvitsi laboratoriota, jotta voisi jatkaa tutkimuksiaan nitroglyseriinin saamiseksi turvallisemmaksi. Räjähtänyttä tehdasta jälleenrakennettiin Nobelin saapuessa Hampuriin, mutta räjähdyksessä tuhoutunut laboratorio oli käyttökelvoton. Tämän vuoksi Nobel vuokrasi itselleen laboratorioksi proomun ja käynnisti heti tutkimukset.
Kokeissaan Nobel huomasi, että nitroglyseriini imeytyi murskattuun puuhiileen, tosin seos ei ollut pysyvä. Hän tiesi tarvitsevansa jotakin, joka imisi nitroglyseriiniä itseensä ja pitäisi sen sisällään. Kokeiltuaan muun muassa puujauhoja, sahanpurua, muurauslaastia ja murskattua tiiltä Nobel päätti yrittää koetta piimaalla. Nobel kuivasi hiekan uunissa, jonka jälkeen se pystyi imemään itseensä noin kolme kertaa oman tilavuutensa verran nitroglyseriiniä. Näiden sekoituksesta tuli muovailtavaa massaa, jonka Nobel onnistui räjäyttämään. Nobel muotoili massasta sauvoja, jotka osoittautuivat erityisen turvallisiksi.