cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kvanttisalaus
BB84-menetelmä
Kvanttikanava on myös salaamaton ja salausavaimen siirron aikana ulkopuolisen halutessa täysin tämän nähtävissä. Jos oletetaan että "Eeva" pääsee käsiksi Liisan lähettämiin fotoneihin, voi hän mitata niiden bittiarvot. Fotonit tuhoutuvat osuessaan väärään suotimeen tai päästessään oikean suotimen lävitse, tuhoutuvat ne mittalaitteella. Jos Eevan valitsema suodin on oikea, havaitsee hän fotonin ja voi lähettää fotonin kopion edelleen Roopelle, toivoen ettei hänen läsnäoloaan huomata. Eevan on kuitenkin valittava mittaussuotimet satunnaisesti. Valinta tulee 50 prosentin todennäköisyydellä olemaan erilainen kuin Liisalla ja Roopella.
Ne fotonit, joiden kohdalla Liisa ja Roope valitsivat saman suotimen, mutta Eeva eri suotimen, paljastavat vakoilun. Näissä tapauksissa fotoni tuhoutuu Eevan väärään suotimeen eikä Eeva voi tietää fotonin polarisaatiota epätarkkuusperiaatteen vuoksi ja sai siksi 50 prosentin todennäköisyydellä bitin 0 ja 50 prosentin todennäköisyydellä bitin 1. Eeva joutuu siksi arvaamaan valon polarisaation, jolloin 50 prosentin oikein arvaamisen todennäköisyys puolittuu edelleen ja Eeva välittää vääränlaisen fotonin Roopelle 25 prosentin todennäköisyydellä per fotoni. Liisa havaitsee eroja tarkastaessaan omiaan ja Roopen toisessa vaiheessa kertomia suotimia: Liisan luoma oikea salausavain on 0011, mutta Roope ilmoittaakin Liisalle avaimeksi 0101 Eevan vakoiluyrityksen vuoksi. Todennäköisyys että Eevan vakoiluyritykset jäävät huomaamatta pienenee salausavaimen pituuden n kasvaessa yhtälön (3/4)n mukaisesti. 4 bitin salausavaimen kohdalla Eeva jää (3/4)4 ≈ 32 prosentin todennäköisyydellä huomaamatta.
Heikkoudet
Monet kaupallisista kvanttisalausjärjestelmistä löydetyt heikkoudet johtuvat mahdottomuudesta rakentaa järjestelmien laitteita fyysisiltä ominaisuuksiltaan täydellisiksi sekä epätäydellisyydestä johtuvista suunnittelun kompromisseista. Myös perinteisiinkin tietoverkkoihin vaikuttavat vakoiluohjelmat, ohjelmistohaavoittuvuudet ja muut vastaavat ongelmat eivät ratkea yksin kvanttisalauksen avulla. Joitakin järjestelmissä mahdollisesti esiintyviä heikkouksia on lueteltu alla.
Pitkällä matkalla luonnollinen fotonien muuntuminen ja kato kasvaa liian suureksi ja avainneuvottelu estyy. Fotonisignaaleja ei voida suoraan vahvistaa niiden epätarkkuusperiaatteesta johtuvan tuhoutumisen vuoksi. Ilman solmuja viestintä voi erityislaatuisten laitteiden avulla hyviä valokaapeleita pitkin tapahtua toistaiseksi ainakin 240 km:n etäisyydelle. Tätä pitemmän matkan viestinnässä kvanttiverkossa täytyy olla luotettavia ulkopuolisia koneita eli solmukohtia, jotka toimivat verkossa sen liikennettä monistavina välikäsinä. Solmut ovat kuitenkin heikkoja kohtia verkossa: niihin voidaan murtautua tai niihin ei voi luottaa alun perinkään. Solmujen turvallisuutta voidaan parantaa satelliittien avulla ja/tai käyttää mm. MDI-QKD- ja DI-QKD-menetelmiä.
BB84-menetelmässä liian lyhyttä salausavainta käytettäessä vakoilija voi jäädä huomaamatta.
Monenlaisia kvanttiverkkoja (esim. BB84) vastaan voidaan tehdä palvelunestohyökkäys mikäli vaihtoehtoisia kvanttikanavia ei ole kyllin monta kvanttiverkossa. Estohyökkäys on teoriassa helppo toteuttaa koska yleensä kvanttiverkkoa tarkkaileva järjestelmä sulkee kanavan välillisesti salausavaimien vaihdon turvaamiseksi jo suhteellisen pienestäkin häiriöstä, joka voi johtua vakoilusta tai tarkoituksenmukaisesta häirinnästä. Tavallisen kanavan estohyökkäys taas vaatii usein tuhansien koneiden bottiverkon.
Käytännössä esim. BB84-menetelmässä kutakin bittiä koodataan useana fotonina yksittäisten fotonien sijaan niiden luomisen vaikeuden vuoksi, mutta fotonien lukumäärä pyritään pitämään mahdollisimman pienenä. Vakoilija voi kuitenkin mitata fotoneista vain osan ja antaa muiden edetä viestikanavan toiseen päähän. Hyökkäystä kutsutaan fotoniluvun jaoksi (eng. photon number splitting, PNS). Tällöin vakoiluyritystä ei välttämättä huomata, mutta yritykseltä voidaan suojautua käyttämällä valekubittejä tietyn protokollan mukaisesti.
Kanadassa Toronton yliopistollisessa tutkimuslaitoksessa onnistuttiin murtamaan kaupallisen järjestelmän kvanttisalaus vaiheen uudelleenkartoitus -hyökkäykseksi (eng. phase-remapping attack) kutsutulla menetelmällä. Tutkijat ohjasivat laitteiden valoantureihin voimakasta valoa. Se sotki antureiden toimintaa niin, että tietoa voitiin salaa tarkkailla.
Kvanttiverkkoja ja kaupallisia toteutuksia
Kaupallisia kvanttiasalausavainten vaihtoon kykeneviä järjestelmiä myyvät kirjoittamishetkellä (2018) ainakin yritykset ID Quantique (Geneve), MagiQ Technologies, Inc. (New York), QuintessenceLabs (Australia) ja SeQureNet (Pariisi).
Pitkäkestoisia toiminnassa olleita tai yhä toimivia kvanttiverkkoja, joita on esim. käytetty tutkimukseen, ovat mm. DARPA Quantum Network (2004, Yhdysvallat), SECOQC (2003-2008, Itävalta), Hierarchical network (2009–?, Kiina), SwissQuantum (2009–2011, Sveitsi) ja Tokyo QKD network (2010–?, Japani).
National Semiconductor SC/MP
SC/MP (lyhenne sanoista Single Chip/Micro Processor tai Simple Cost-effective MicroProcessor, lempinimeltään Scamp) on National Semiconductorin valmistama 8-bittinen mikroprosessori.
SC/MP:ssä oli 16-bittiset osoitteet ja sen osoiteväylä jakoi neljä linjaa dataväylän kanssa. Suorittimessa ei ollut pino-osoitinta (stack pointer) tai tukea alirutiineille. Suorittimen korvasivat myöhemmin COP4 (4-bittinen) ja COP8 (8-bittinen).
SC/MP oli suunniteltu toimimaan usean suorittimen yhdistelmissä.
Kesäolympialaiset 2020
Kesäolympialaiset 2020 järjestettiin 23. heinäkuuta – 8. elokuuta 2021 Tokiossa Japanissa. Ne oli tarkoitus järjestää vuonna 2020, mutta koronaviruspandemian vuoksi kisat siirrettiin järjestettäviksi vuoteen 2021. Samasta syystä kisoihin ei myöskään otettu lainkaan katsojia. Kesäolympialaisia ei ole koskaan aiemmin lykätty, mutta sen sijaan ne on peruttu kolmesti maailmansotien takia.
Tokio päihitti viimeisessä äänestyksessä Istanbulin äänin 60–36. Kisojen ohjelmaan kuuluu kaikkiaan 33 lajia. Ensimmäistä kertaa mukana olivat kiipeily, karate, lainelautailu ja rullalautailu. Pienen tauon jälkeen olympiaohjelmaan palasivat baseball ja softball. Olympialaiset olivat toiset Japanissa järjestetyt kesäolympialaiset ja kaikkiaan neljännet olympialaiset. Japani isännöi myös vuoden 1964 kesäolympialaisia ja vuosien 1972 ja 1998 talviolympialaisia.
Olympialaisten alkuperäinen ajankohta oli 24. heinäkuuta – 9. elokuuta 2020. Kansainvälinen olympiakomitea ja Japanin pääministeri Shinzō Abe kuitenkin tiedottivat 24. maaliskuuta 2020, että kisat siirretään vuoteen 2021 koronaviruspandemian vuoksi. Kisojen siirtämisestä oli keskustelu julkisuudessa runsaasti jo ennen päätöksen tekemistä. Myös lukuisia muita urheilutapahtumia on peruttu tai siirretty pandemian johdosta. Se, ettei Tokion kisatapahtumiin oteta yleisöä, on Ylen Japaniin erikoistuneen toimittajan Heikki Valkaman mielestä ristiriistaista, sillä samaan aikaan Japanissa järjestetään baseball-otteluita 15 000 katsojalle. Ajankohdan siirrosta huolimatta kisoja nimitettiin virallisesti vuoden 2020 olympiakisoiksi.
Menestynein maa oli Yhdysvallat, joka voitti 113 mitalia, joista 39 kultaisia. Kiina saavutti 38 kultamitalia ja yhteensä 88 mitalia. Isäntämaa Japani oli mitalitaulukon kolmas 58 mitalilla ja 27 kultamitalilla.
Valintaprosessi
Kisoja hakevien kaupunkien oli jätettävä hakemuksensa 1. syyskuuta 2011 mennessä. Kisoja hakivat lopulta Tokio, Madrid, Istanbul, Baku, Doha ja Rooma, joka vetäytyi helmikuussa 2012 kilpailusta Italian velkakriisin takia.
KOK:n johtokunta äänesti toukokuussa 2012 viiden hakijan joukosta kolme hakijaa viimeiseen vaiheeseen. Tässä vaiheessa valintaprosessista putosivat Baku ja Doha. Tokio ja Madrid sai yksimielisen kannatuksen ja Istanbulia vastaan äänesti yksi johtokunnan kahdestatoista jäsenestä. Dohan äänet menivät 3/9 ja Bakun 0/12.
Viimeisessä vaiheessa Madridia pidettiin ennakkosuosikkina kisaisännäksi, mutta se putosi jo äänestyksen ensimmäisellä kierroksella. Tokio sai eniten ääniä sekä ensimmäisessä että toisessa äänestyksessä Buenos Airesissa 7. syyskuuta 2013 KOK:n yleiskokouksessa järjestetyssä äänestyksessä.
Talous
Kisojen budjetti oli noin 6,5 miljardia euroa, josta noin 2,9 miljardia euroa meni kisapaikkojen rakentamiseen ja kunnostamiseen. Kisoja varten rakennettiin Tokioon myös uusi olympiastadion.
Lisäksi jalkapalloa on alustavasti suunniteltu pelattavan useilla jalkapallon MM-kilpailuista 2002 tutuilla stadioneilla, jotka sijaitsevat Jokohamassa, Saitamassa, Sapporossa ja Sendaissa, mahdollisesti myös Nagoyassa tai Osakassa, jos pelipaikkojen määrää verrattaisiin vuoden 2016 seitsemään stadioniin kuudessa kaupungissa.
Loppuottelut pelattaisiin Tokiossa, kahdella stadionilla.
Japanilainen yritys Star-ALE suunnittelee kisojen avajaisiin keinotekoista meteoriparvea. Sen arvioidaan maksavan miljoonia dollareita, sillä yhden tekometeorin arvo on noin 7200 euroa, Projektia kutsutaan nimellä sky-canvas (suom. Taivaskangas). Ensimmäinen satelliitti lähetetään avaruuteen vuonna 2017. Lisää satelliitteja lähetetään avaruuteen tulevina vuosina ja jokainen satelliitti kantaa noin 500–1 000 pellettiä.
Lajit
Olympialaisissa kilpaillaan kaikkiaan 33 urheilumuodossa. Uusina lajeina Rion olympialaisiin verrattuna mukana ovat baseball, softball, lainelautailu, rullalautailu, kiipeily ja karate.
Kilpailupaikat
thumb|Japanin kansallisstadion thumb|Tokyo Aquatics Centre thumb|Ariake Arena
Perumisia
Jotkut urheilijat vetäytyivät pandemian vuoksi Tokion olympialaisiin osallistumisesta. Pandemian johdosta on vetäytynyt ainakin Bianca Andreescu. Tennispelaajista myös Rafael Nadal, Dominic Thiem ja Serena Williams jättivät olympialaiset väliin.
Osallistujat
thumb|center|upright=2.8|Osallistujat urheilijoiden mukaan (19. heinäkuuta 2021). Pohjois-Korea ilmoitti vetäytyvänsä olympiakisoista koronapandemian takia.
Televisiointi
Japanin yleisradioyhtiö NHK aikoo kuvata olympialaiset 8K-tarkkuudella. Suomessa televisiointioikeudet on Discovery Networks Finlandilla, joka kuitenkin myi huhtikuussa 2016 osittaiset televisiointioikeudet Yleisradiolle. Näin ollen Suomessa Tokion olympialaiset näkyvät kahden eri televisioyhtiön kanavilla.
Discoveryn ja Ylen välisen sopimuksen mukaan Yle saa televisioida kaikkia muita lajeja paitsi uintiurheilua ja koripalloa, joihin Discoveryllä on yksinoikeus. Yle ei voi esittää olympiaohjelmaa kello 19–21 välisenä aikana. Discoveryn omistama ilmaiskanava TV5 tulee esittämään Suomessa yksinoikeudella olympialaisten uintilajit ja koripalloilun sekä studio-ohjelmia kello 19–21. TV5:n sisarkanava Kutonen esittää puolestaan jalkapalloa ja nyrkkeilyä. Maksullinen Discovery+ näyttää kaikki kisojen tapahtumat suorina lähetyksinä. Discoveryn studiolähetyksiä juontavat Juhani Henriksson ja Hanna-Riikka Kaski. Lähetyksiä selostavat muun muassa yleisurheilussa Hannu-Pekka Hänninen ja Toni Roponen, uinnissa Tommy Rundgren ja Jani Sievinen, koripallossa Kristian Palotie, Teemu Rannikko ja Shawn Huff, tenniksessä Arne Six ja Jarkko Nieminen sekä pyöräilyssä Peter Selin ja Christian Selin.
Yle televisioi kilpailut Yle TV1:ssä ja Yle TV2:ssa, suoratoistaa Yle Areenassa ja radioi Yle Puheessa. Yle TV1 näyttää suorana yleisurheilua, Yle TV2 puolestaan kaikkia muita lajeja, joihin Ylellä on oikeudet. Ylen studioita juontavat Inka Henelius, Antti Sahlström ja Sami Laine. Ylellä selostuksista vastaavat esimerkiksi yleisurheilussa Kimmo Porttila, Simo Leinonen, Petri Hänninen ja Tuomas Raja, painissa Jarkko Ala-Huikku, lentopallossa Mikko Hannula, kiipeilyssä Toni Hellinen, jalkapallossa Matti Härkönen ja Tero Kainulainen, golfissa Juha Valvio, nyrkkeilyssä ja ammunnassa Christer Sarlin, skeittauksessa Sami Saarenpää sekä painonnostossa Jouni Pellinen.
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Vuoden 2015 naisten käsipallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Tanskassa 5.–20. joulukuuta. Kisapaikkakuntina olivat Herning, Kolding, Næstved ja Frederikshavn. Kilpailuihin osallistui 24 joukkuetta. Mestaruuden voitti Norja, josta tuli samanaikaisesti hallitseva olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. Hopealle sijoittui Alankomaat ja pronssia sai Romania. Kisojen arvokkaimpana pelaajana palkittiin Romanian Cristina Neagu, joka oli myös turnauksen paras maalintekijä.
Loppuottelu
Norja – Alankomaat 31–23
Essi
Essi on suomalainen naisen etunimi.
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Pronssiottelu
Romania – Puola 31–22
Essi
Essi on lyhentymä nimestä Ester, joka tarkoittaa persiaksi 'tähteä'. On kuitenkin mahdollista, että Ester oli vastine heprealaiselle nimelle Hadassah, jolloin merkitys olisi 'myrtti'.
Essi on ollut Suomen almanakassa vuodesta 1964 lähtien, ja nimestä tuli 1980-luvulla muotinimi.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Essi-nimen on saanut 7 244 naista ja alle viisi miestä. Heistä yli puolet on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä.
8. tammikuuta
8. tammikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden kahdeksas päivä. Vuodesta on jäljellä 357 päivää (karkausvuonna 358).
Jeffersin kalliopiirrokset
Jeffersin kalliopiirrokset ovat paljastuma, joka sijaitsee Lounais-Minnesotassa. Piirrokset ovat intiaanien kalliopiirroksia. Piirrokset on hakattu Red Rock Ridgeen 37 km pitkään kvartsiittipaljastumaan, joka ulottuu  Watonwan piirikunnasta  Brownin piirikuntaan. Paljastuman koko on noin 50 x 200 metriä, ja sitä ympäröi koskematon preeria. Aluetta halkoo muutama vanha vankkuritie, joista yhden arvellaan olevan vanha postivaunureitti New Ulmista Sioux Fallsiin.
Kalliopiirrosten ikää ei tiedetä mutta eräät atlatl-symbolit muistuttavat noin vuodelle 3000 eaa. Ajoitettuja symboleita Indian Knollissa Kentuckyssa. left|thumb|Kilpikonna
Aiheesta muualla
44.09167°N, -95.05417°W
Michael W. Young
Michael Warren Young (s. 28. maaliskuuta 1949 Miami, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen biologi, joka on tutkinut koko uransa Rockefeller-yliopistossa Drosophila-suvun kärpästen sisäistä kelloa. Hänen laboratoriossaan on löytynyt useita kronobiologisesti merkittäviä geenejä ja proteiineja. Young palkittiin työstään vuonna 2017 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnolla.
Nuoruus ja opiskelu
Michael Young syntyi 1949 Miamissa, mihin hänen vanhempansa olivat muuttaneet tykästyttyään häämatkallaan Floridan lämpimään säähän. Hänen isänsä vastasi Olin Corporationilla alumiiniharkkojen myynnistä Yhdysvaltain kaakkoisosissa, ja hänen äitinsä työskenteli lakitoimiston sihteerinä. Michaelin sisko Denise syntyi 1951.
Korkeakouluopintoja Young kävi Texasin yliopistossa, Austinissa, mistä hän sai 1971 alemman korkeakoulututkinnon biologiasta ja mistä hän valmistui 1975 filosofian tohtoriksi perinnöllisyystieteestä.
Ura
Väitöskirjan jälkeisen tutkimuksen Young suoritti 1975–1977 Stanfordin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa. Hän työskenteli Dave Hognessin laboratoriossa, jossa käytettiin uutta yhdistelmä-DNA-tekniikkaa Drosophila-suvun kärpästen tutkimiseen.
Young alkoi tutkia period-geeniä, josta hän oli kuullut jo Texasin yliopistossa tehdessään Drosophila-kärpästen geenitutkimusta. Hän onnistui vuonna 1983 löytämään geenin laboratoriossa työskennelleen postdoc-tutkijan Ted Bargiellon avustuksella. Young on käytännössä koko uransa tutkinut sisäiseen kelloon vaikuttavia geenejä ja sen molekyylibiologiaa. Hänen laboratoriossaan on löytynyt useita Drosophila-kärpästen sisäiseen kelloon vaikuttavia geenejä ja proteiineja.
Young on palkittu löydöksistään useilla palkinnoilla. Vuonna 2009 hän sai neurotieteen Gruber-palkinnoon, 2011 Louisa Gross Horwitz -palkinnon, 2012 Massry-palkinnon, 2013 Shaw-palkinnon sekä Wiley-palkinnon ja 2017 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto. Nobelin palkinnon jakoivat hänen kanssaan Michael Rosbash ja Jeffrey C. Hall. Palkinto annettiin sisäisen kellon molekyylimekanismien löytämisestä.
Gomitradougou
Gomitradougou on maalaiskunta Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kouloudiengué sijaitsee 95 kilometriä Diémasta itään. Kunnassa on 7 300 ja keskuskylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009).
Gomitradougoun kunnan pinta-ala on 656 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Diéman piirin Dioumara Koussatan, pohjoisessa ja idässä Koulikoron alueen Naran piirin Falloun ja etelässä Kolokanin piirin Sagabalan kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt, alangot ja tasangot. Vesistöt ovat sadekauden jälkeen kuivuvia jokia ja lampia. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400–600 millimetriä.
Erillislehtinen
Erillislehtinen teriö on kukan teriön muoto, jossa terälehdet ovat kokonaan erillään, toisin kuin yhdislehtisessä teriössä. Erillislehtinen teriö voi olla säteittäinen, jolloin se on ruusumainen, kuten ruusukasveilla, neilikkamainen, kuten kohokkikasveilla, tai ristimäinen, kuten ristikukkaiskasveilla. Tällöin teriön muotoa nimitetään terälehtien lukumäärän ja muodon mukaan. Sekä ruusumaisessa että neilikkamaisessa teriössä terälehtiä on viisi, mutta ristimäisissä vain neljä. Ruusumaisessa teriössä terälehdet ovat aina lyhyitä, ristimäisessä joko lyhyitä tai pitkiä ja neilikkamaisessa aina pitkiä. Erillislehtinen teriö voi olla myös vastakohtainen. Tällöin se on joko orvokkimainen, kuten orvokkikasveilla tai perhomainen, kuten hernekasveilla. Orvokkimaisessa teriössä on kaksi terälehteä kaikkein ylimpänä, kaksi hieman alempana ja alimpana yksi terälehti. Perhomaisessa teriössä terälehdet ovat erikokoisia ja sijaitsevat toisiinsa nähden samaan tapaan kuin perhosen siivet.
Gomitradougou
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaista 72,5 % on bambaroita, 14 % maureja, 6 % soninkeja, 4 % kagoroja ja 3,5 % fulbeja.
Andrzej Stołyhwo
Andrzej Stołyhwo (s. 1939) on puolalainen professori, joka on erikoistunut luonnollisten ja teollisesti tuotettujen rasvojen ja öljyjen analysointiin.
Koulutus
Stołyhwo suoritti kemian maisteritutkinnon 1961, PhD-tutkinnon 1968 ja DSc-tutkinnon 1988, kaikki Gdańskin teknillisessä korkeakoulussa.
Tutkimus ja ura
Stołyhwo on toiminut post. doc. tutkijana Minnesotan yliopiston Hormel-instituutissa 1971–1972, sekä opettajana École polytechniquessa, Palaiseaussa, Ranskassa 1981–1985 ja Universite Pierre et Marie Curie PARIS VI:ssa 1982–1985. Kotimaassaan hän on toiminut kotiyliopistonsa lisäksi muun muassa professorina Varsovan maatalousyliopistossa. Hänen tutkimuksensa on keskittynyt kromatografian mittaustekniikan kehittämiseen erityisesti kaasukromatografiaan (GLC), korkean erotuskyvyn nestekromatografiaan (HPLC), ylikriittiseen kromatografiaan (SFC) sekä kapillaariseen elektroforeesiin. Hän on julkaissut alallaan 55 tieteellistä artikkelia, yhden patentin sekä ollut mukana keksimässä lasersädepohjaista mittausmenetelmää korkean erotuskyvyn nestekromatografiaan.
Vuonna 2002 Stołyhwo tutki saksalaisen professorin ja SS-patologin Rudolf Spannerin toisen maailmansodan aikana Danzigin anatomisessa instituutissa tuottamaa saippuaa, joka väitettiin sisältävän ihmisrasvoja muun muassa Stutthofin keskitysleirivankien ja lähiseudun mielisairaaloiden asukkien ruumiista. Hän totesi saippuanäytteiden sisältävän kaoliinia, mikä viittasi ihmisrasvoista peräisin olevan saippuan tulleen käytetyksi hyödyntämistarkoituksessa. Tämä oli hänen mukaansa vastoin yleisiä lääketieteen eettisiä periaatteita.
Full Circle (Xzibitin albumi)
Full Circle on yhdysvaltalaisen rap-artistin Xzibitin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 17. lokakuuta 2006.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 50.
Anna-Kaari Hakkarainen
Anna-Kaari Hakkarainen (s. 1979) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta (nykyinen Aalto-yliopisto), jossa hän opiskeli visuaalisen kulttuurin tutkimusta. Kirjoittamista hän on opiskellut Kriittisessä korkeakoulussa. Hakkaraisen isä oli kirjailija Olli Hakkarainen ja isoisotäti Tulenkantajiin kuulunut runoilija Anna Kaari, jonka mukaan Hakkarainen on saanut nimensä.
Hakkaraisen kolmas romaani, Kristallipalatsi, ilmestyi syksyllä 2016. Teos on nykyaikaan sijoitettu mukaelma Oscar Wilden romaanista Dorian Grayn muotokuva. Kristallipalatsi pohtii estetiikan ja elämän esittämisen merkitystä ja hakee nykyajan performatiivisuudelle vertailukohtia kaukaa kulttuurihistoriasta.
Hakkaraisen neljäs romaani Dioraama ilmestyi syksyllä 2019 Tammen kustantamana. Romaani sijoittuu biologiseen museoon ja yhdistää tiedettä, taidetta ja sivistystä. Dioraama pohtii ihmisyyden simulointia, mielen ja kielen rakennetta ja rakkauden mielettömyyttä.
Hakkarainen toimi muotoiluun keskittyneen Muoto-lehden päätoimittajana vuosina 2005–2007.
Anémone Marmottan
Anémone Marmottan (s. 25. toukokuuta 1988 Bourg-Saint-Maurice) on ranskalainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Marmottan kilpaili ensimmäisen kerran 25. lokakuuta 2008 Söldenissä. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 16:s Aspenin suurpujottelussa marraskuussa 2009. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2010. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Åren suurpujottelussa 6. maaliskuuta 2014.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Marmottan oli suurpujottelussa yhdestoista. Vuoden 2011 MM-kisoissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja oli suurpujottelussa neljästoista. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa kahdeksanneksi ja pujottelussa 13:nneksi.
Marmottan on voittanut Ranskan-mestaruuden suurpujottelussa 2010 ja 2013.
Ketohämähäkinruoho
Ketohämähäkinruoho (Thesium alpinum) on ruohokasvi santelikasvien heimossa. Se kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat 1,5–2,5 cm pitkät ja yhden millimetrin leveät. Kukka on nelilukuinen, väriltään valkoinen. Hedelmä on kaksimillinen vihreä pähkylä, joita muurahaiset levittävät.
Ketohämähäkinruohoa kasvaa Euroopassa ja Kaukasuksen ympäristössä. Pohjoisimmillaan se esiintyy Etelä-Ruotsissa ja Baltiassa.
Carey
Carey on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Valkokorvaräätäli
Valkokorvaräätäli (Orthotomus cinereiceps) on herttujen heimoon kuuluva Filippiinien kotoperäinen varpuslintu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin vuonna 1877.
Kaligynefobia
Kaligynefobia tai venustrafobia on irrationaalinen tai liioiteltu pelkotila, jonka aiheuttaa kauniit naiset. Tila on saanut nimensä kreikan kielen sanoista kalos ja gyne. Kaligynefobian voi olla varsin täsmällinen kauniiden naisten pelkotila tai se voi olla osa laajempaa sosiaalisten tilanteiden pelkoa. Pelkotilan aiheuttamia oireita voivat olla muun muassa hikoilu, nopea ja pinnallinen hengitys, epäsäännöllinen syke sekä pahoinvointi. Laukaisijana voi toimia jokin ahdistava tilanne henkilön menneisyydestä, johon on liittynyt kaunis nainen. Fobian voi laukaista myös esimerkiksi televisio-ohjelma. Useimmat kaligynefobiasta kärsivät ovat miehiä.
Dimitri Sjöberg
Dimitri Sjöberg (21. syyskuuta 1980 Kauhajoki – 23. marraskuuta 2017 Seinäjoki ) oli suomenromaneihin kuulunut tangolaulaja. Hän oli kotoisin Kurikasta.
Sjöberg voitti 14-vuotiaana Seinäjoen Tangomarkkinoiden karsinnan, mutta ei edennyt kilpailussa. Vuonna 1997 hän pääsi 16-vuotiaana Tangomarkkinoiden semifinaaliin ja hänet valittiin toiseksi tangoprinssiksi – kaikkien aikojen nuorimpana. Hänet kruunattiin toistamiseen tangoprinssiksi vuonna 1998. Hän piti sen jälkeen kolmen vuoden tauon, kunnes vuonna 2001 selvisi Seinäjoelle saakka ja oli yksi finalisteista.
Yksityiselämä
Sjöbergin avioliitto päättyi juomisen vuoksi eroon vuonna 2008. Sjöbergillä oli suuria ongelmia alkoholin kanssa koko aikuisikänsä ajan. Parilla oli kolme lasta. Vuonna 2013 pitkään jatkuneen juomisen seurauksena maksakirroosi eteni maksakoomaksi.
Bridlington
pienoiskuva|Bridlingtonin satama. Bridlington on noin asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) East Riding of Yorkshiren muodollisessa kreivikunnassa ja yhtenäishallintopiirissä Koillis-Englannissa. Se sijaitsee Pohjanmeren rannalla, noin 40 kilometriä Kingston upon Hullista pohjoiseen.
Bridlingtonissa on luonnonsatama Gypsey Race -nimisen pienen joen suulla. Sitä käyttävät sekä kalastus- että huvialukset. Sataman ympärille muodostui aluksi vähäinen kalastajakylä, mutta kun seudulta löydettiin mineraalivesilähde, Bridlingtonista tuli 1800-luvulla suosittu rantalomakohde. Nykyisin siellä käy vuosittain kymmeniätuhansia matkailijoita.
Sheldon Souray
Sheldon Sharik Souray (s. 13. heinäkuuta 1976 Elk Point, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 NHL-seura Anaheim Ducksiin. Souray on yksi harvoja NHL-kiekkoilijoita, joka edustaa Kanadan alkuperäisasukkaita. Hän kuuluu métiseihin. Sourayn vahvuutena on erittäin kova lyöntilaukaus.
Montreal Canadiens (2000–2007)
Sourayn hyökkäyspään pelaaminen parantui Montrealiin siirtymisen myötä. Ennen siirtoa hän oli saavuttanut New Jerseyssä kahdeksan tehopistettä, jotka olivat kaikki syöttöjä. Montrealissa hän teki 19 pelissä kolme maalia ja sivusi uransa parasta maalimäärää. Hän teki myös uran piste-ennätyksensä tehdessään 11 pistettä 71 pelissä. Montrealissa hän alkoi myös käyttää laukaustaan enemmän. Kaudella 2000–2001 Souray pelasi loukkaantumisten vuoksi 19 peliä vähemmän kuin edellisenä vuotena, mutta onnistui silti sivuamaan maali- ja piste-ennätyksiään. Kausi 2001–2002 alkoi hänen osaltaan hyvin, kun häne teki 34 pelissä kolme maalia ja viisi syöttöpistettä. Loukkaantumiset kuitenkin häiritsivät häntä toisena kautena peräkkäin. Kaudella 2001–2002 Souray teki uransa ensimmäisen ylivoimamaalin Montrealissa, joka näki hänen arvonsa ylivoiman viivapelaajana. Souray kuitenkin kärsi läpi kauden rannevammasta, vaikka pelasikin erittäin paljon ennen kuin oli loppukauden kokonaan pelaamatta.
Mustanaamamuura
Mustanaamamuura (Myrmoborus myotherinus) on Amazonasin alueella Etelä-Amerikassa tavattava puumuuriin kuuluva varpuslintu.
Sheldon Souray
Montreal Canadiens (2000–2007)
Rannevamman vuoksi Souray oli koko kauden 2002–2003 sivussa. Kaudeksi 2003–2004 Souray palasi jälleen Montrealiin ja yllätti monet tekemällä 15 maalia ja yhteensä 35 pistettä. Hänen äkillinen kehittymisensä etenkin hyökkäyspelaamisessa ylitti odotukset, varsinkin kun hän oli uransa aikana saanut maineen puolustavana pelaajana. Maalien määrän kasvua selitti, että hän oli saanut kuntouttaa kättään pitkään ja laukoi enemmän kuin aiemmin uransa aikana. Montreal antoi Souraylle myös tilaisuuksia maalintekoon antamalla hänelle paljon peliaikaa ja peluuttamalla häntä ylivoimalla. Hänet valittiin kauden aikana myös ensimmäistä kertaa urallaan NHL:n tähdistöotteluun. Taitokilpailussa hän jakoi kovimman laukauksen voiton Adrian Aucoinin kanssa molempien laukoessa 164,5 km/h. Kauden 2004–2005 työsulun aikana Souray pelasi Ruotsin pääsarjassa SHL:ssä Färjestads BK:n riveissä. Hän sai myös tilaisuuden edustaa Kanadan maajoukkuetta maailmanmestaruuskilpailuissa. Työsulun vuoksi turnauksessa oli tavallista enemmän NHL-pelaajia.
Mustanaamamuura
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan mustanaamamuura on noin 13 cm. Koiras- ja naarasyksilöt eroavat väritykseltään selvästi. Koiras on selästään ja päästään väriltään sinertävän harmaa. Silmien ympärillä on musta maski ja myös kurkku on musta. Silmän iiris on väriltään punainen. Harmaissa siivissä on kolme valkoista juovaa. Naarasmustanaamamuura on selästään tumman oliivinruskea. Myös naaraalla on koiraan tapaan silmien ympärillä musta maski. Siipijuovat ovat kellertävät. Kurkku on väritykseltään valkoinen ja vatsa on okrankellertävä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Mustanaamamuuraa tavataan eteläisestä Venezuelasta, Kolumbian, Ecuadorin ja Perun itäosista, Pohjois-Boliviasta sekä Amazonasin alueen Brasiliasta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat niin sanotut terra firme-metsät ja muut vanhat metsät. Laji elää erityisesti tiheän aluskasvillisuuden joukossa. Yleensä lajia tavataan metsissä, jotka sijaitsevat alle 700 metrin korkeudella merenpinnasta.
Johann Baptist von Spix kuvasi lajin holotyypin vuonna 1825 Brasiliasta (Fonte Boa, Rio Solimões). Lajista tunnetaan seitsemän alalajia: elegans, myotherinus, incanus, ardesiacus, proximus, sororius ja ochrolaema.
Elintavat
Mustanaamamuura liikkuu yleensä pareittain tai pienissä ryhmissä. Muiden lähisukulaistensa tavoin laji syö hyönteisiä ja voi ravintoa etsiessään seurata muurahaislaumaa, jonka edestä hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat lähtevät pakoon.
Ensimmäisen kerran mustanaamamuuran pesä löydettiin vuonna 2001. Pesä on uunimainen rakennelma ja se sijaitsi maassa. Naaras munii yhdestä kahteen valkoista violettipilkullista munaa. Sekä naaras että koiras osallistuvat munien hautomiseen ja kuoriutuneiden poikasten hoitamiseen.
Sheldon Souray
Montreal Canadiens (2000–2007)
Työsulun jälkeen Souray onnistui kaudella 2005–2006 tekemään 12 maalia ja uransa parhaat pisteet, 39 pistettä. Kaudella 2006–2007 Souray nousi liigan parhaimpiin hyökkääviin puolustajiin tehden 26 maalia ja yhteensä 64 pistettä. Hän sijoittui joukkueen sisäisen pistepörssin toiseksi sekä maaleissa että pisteissä. Syötöissä hän oli kolmas. Sourayn lyöntilaukauksen maine jatkoi kasvuaan liigassa, ja se herätti pelkoa vastustajien pelaajissa. Kausi oli niin onnistunut, että Souray päästettiin vetämään rangaistuslaukausta 2. joulukuuta 2006. Souray onnistui tekemään maalin, jonka avulla Montreal voitti Toronto Maple Leafsin maalein 4–3. 5. huhtikuuta 2007 Souray rikkoi NHL:n yhden kauden puolustajien ylivoimamaalien ennätyksen. Hän viimeisteli 19 maalia ylivoimalla. Ennätys oli aiemmin jaettu Denis Potvinin ja Adrian Aucoinin välillä. Hänet valittiin NHL:n tähdistöotteluun toisen kerran urallaan. Tällä kertaa hän oli taitokilpailussa toinen Zdeno Cháran jälkeen. Souray oli kauden lopussa NHL-puolustajien maalitilaston ensimmäinen ja pistepörssin kolmas Scott Niedermayerin ja Sergei Gontšarin jälkeen. Kauden 2007 kesäkauden alussa Souray oli yksi parhaista vapaista puolustajista.
Edmonton Oilers (2007–2011)
Kesäkaudella Souraysta tuli vapaa pelaaja, ja 12. heinäkuuta 2007 hän allekirjoitti viiden vuoden mittaisen 27 miljoonan dollarin sopimuksen lapsuuden suosikkijoukkueensa Edmonton Oilersin kanssa. Ensimmäisellä Oilers-kaudellaan hän pelasi loukkaantumisen takia vain 26 peliä. Hän oli jo toipumassa olkapäävammastaan harjoitusleirille tullessaan, mutta onnistui pelaamaan kuusi ottelua kunnes oli taas sivussa 55 peliä. Kaudella 2008–2009 Souray palasi jälleen terveenä ja teki 23 maalia ja yhteensä 53 tehopistettä. Lisäksi hänet valittiin jälleen tähdistöotteluun. Tällä kertaa hän sijoittui lyöntilaukauskilpailun kolmanneksi Nashville Predatorsin Shea Weberin ja kilpailun voittaneen Boston Bruinsin Cháran jälkeen. Vuonna 2009 Edmontonin oman laukauskilpailun aikana Souray kuitenkin teki NHL:n epävirallisen ennätyksen laukomalla 171,7 km/h. Edellinen epävirallinen ennätys oli Toronto Maple Leafsin Chad Kilgerin vuonna 2006 laukoma 106,6 km/h. Chára rikkoi Sourayn laukausennätyksen tammikuun 2012 lopulla.
Green
Green voi viitata johonkin seuraavista:
Sukunimenä
Green on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Sheldon Souray
Edmonton Oilers (2007–2011)
Kausi 2009–2010 oli Souraylle jälleen loukkaantumisten täyttämä. Vain kolmen pelin jälkeen Souray sai aivotärähdyksen Calgary Flamesin kapteenin Jarome Iginlan taklattua häntä 8. lokakuuta 2009. Loppujen lopuksi Souray pelasi kauden aikana vain 37 ottelua, joissa teki neljä maalia ja 13 pistettä. Ylitsepääsemättömiin erimielisyyksiin Oilersin johdon kanssa vedoten Souray pyysi kauppaa pois Edmontonista kesällä 2010. Joukkue laittoi hänet NHL:n siirtolistalle siinä toivossa, että jokin muu joukkue poimisi hänet sieltä. Edellisvuosien useista loukkaantumisista ja korkeasta palkasta huolimatta muutamat joukkueet olivat valmiita ottamaan taloudellisen riskin hankkiessaan pelaajan, joka ei ollut täysin terve, mutta joka oli erittäin lahjakas. Häntä ei kuitenkaan lopulta poimittu siirtolistalta. Myöhemmin Souray kertoi, ettei halua osallistua Edmontonin harjoitusleirille. Lokakuun 6. päivänä 2010 Souray lainattiin American Hockey Leagueen Washington Capitalsin farmijoukkue Hershey Bearsiin. Souray hyväksyi tiputtamisensa AHL:ään, jossa hän sai toipua vammoistaan. NHL:n vaihtojen takarajapäivänä Edmonton yritti uudelleen päästä eroon Souraysta, mutta muut joukkueet eivät korkean palkan ja suuren loukkaantumisriskin vuoksi edelleenkään huolineet häntä. Kesällä 2011 Edmonton osti viimein Sourayn ulos sopimuksestaan ennen viidettä ja sopimuksensa viimeistä kautta. Tämän seurauksena Souraysta tuli vapaa pelaaja, ja hänellä oli mahdollisuus tehdä sopimus minkä tahansa NHL-joukkueen kanssa.
Kalle Kuusinen
Kalle Kuusisen vanhemmat olivat räätälimestari, kauppias ja elokuvateatterin omistaja Juho Kuusinen (aik. Gröhn) ja ompelijatar Anna Kristina Kotilainen.
Sheldon Souray
Anaheim Ducks (2012–2015)
Souray allekirjoitti 1. heinäkuuta 2012 kolmivuotisen ja 11 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa. Hän pysyi työsulkukaudella terveenä ja jatkoi puolustavaa pelaamista. Hän saavutti uransa parhaan tehotilaston, +19. Hän myös käytti edelleen ylivoimalla paljon laukaustaan ja teki seitsemän maalia. Yhteensä hänelle kertyi 17 tehopistettä 44 pelissä. Ducks eteni pudotuspeleihin, joka oli ensimmäinen kerta Souraylle kauden 2005–2006 jälkeen. Sourayn runkosarjan viimeinen piste syntyi 17. huhtikuuta 2013 Columbus Blue Jacketsia vastaan, ja se oli hänen uransa 300. piste. Tammikuussa 2014 Souray joutui jälleen olkapää- ja rannevamman vuoksi loukkaantumisen vuoksi syrjään. Hän ei pelannut sen jälkeen yhtään ottelua ja ilmoitti heinäkuussa 2015 virallisesti uransa olevan ohi.
Kalle Kuusinen
Kuusinen päätti ryhtyä kauppiaaksi jo käydessään oppikoulua Sortavalassa ja Joensuussa. Hän sairastui 18-vuotiaana tuberkuloosiin ja joutui Takaharjun parantolaan. Päästyään parantolasta Kuusinen kävi kauppakoulun ja teki sitten vuoden kestäneen opintomatkan Saksaan. Hän työskenteli sitten isänsä liikkeessä mutta joutui myös vielä viettämään aikoja parantolassa.
Sheldon Souray
Maajoukkue
Souray oli mukana Kanadan hopeaa saavuttaneessa joukkueessa Wienin maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2005.
Kalle Kuusinen
Oman Vaatetuskauppa Kalle Kuusinen -nimisen liikkeensä Kuusineen perusti isänsä tuella Käkisalmeen 1915. Liike alkoikin menestyä koska Kuusinen harjoitti runsaasti mainontaa ja hän kiinnitti huomiota myös asiakkaiden neuvomiseen. Kuusinen alkoi myös itse valmistaa vaatteita. Vuonna 1918 Kuusinen muutti Helsinkiin ja perusti sinne Kuusinen Oy:n joka erikoistui räätäleille myytäviin miesten pukukankaisiin. Kuusinen järjesti asiakkainaan olleille räätäleille leikkuukursseja ja jakoi myös matka-apurahoja. Vuonna 1928 Helsinkiin perustettu Vaatturien ammattikoulu syntyi Kuusisen järjestämien vaatturipäivien pohjalta. Kuusisen liike pyrki myös edistämään pukeutumiskulttuuria eurooppalaisten esikuvien perusteella.
Kuusinen Oy:n tytäryhtiöitä olivat Tampereella pukutehdas Pukumestarit Oy ja Suinulassa Sartor Oy, joka valmisti paitoja ja ulkoiluasuja.
Kalle Kuusinen oli Bulgarian pääkonsuli 1937–1943. Kuusisella oli aluksi liikkeitä ympäri Suomea mutta 1970-luvulla toiminta keskitettiin Helsinkiin.
Reijo Kuusinen myi yhtiön osake-enemmistön 1985 ja yhtiön pääomistajaksi tuli liikemies Rauli Auran omistama Kuusenjuuri Oy. Keväällä 1987 yhtiön osakkaana ollut kiinteistösijoittaja Matti Nurmi myi osakkeensa muun muassa Suomen Kommunistisen puolueen sijoitusyhtiölle Sijoituslinkki Oy:lle. Kuusinen Oy:n nimeksi muuttui 1989 Corum Oy ja yhtiön vähittäiskauppatoiminta myytiin samana vuonna SOK:lle. Vuonna 1993 sekä Corum Oy että Kuusenjuuri Oy tekivät konkurssin tappiollisten kiinteistösijoitusten vuoksi. SOK puolestaan myi entisen Kuusisen myymälätoiminnot 2002 Tex Moda -ketjulle.
Kalle Kuusinen oli naimisissa 1919–1958 Aino Esteri Lindroosin (1897–1958) kanssa. Heillä oli kolme lasta.
Messa (Puccini)
Messa on Giacomo Puccinin säveltämä messu neliääniselle kuorolle, tenori- ja baritonisolisteille ja orkesterille. Teos tunnetaan myös nimellä Messa di Gloria, vaikka se on itse asiassa täydellinen viisiosainen messu eikä varsinainen Messa di gloria, johon sisältyisivät vain Kyrie- ja Gloria-osat.
Puccini sävelsi messunsa päättötyökseen musiikkioppilaitos Istituto Musicale Pacinista. Se kantaesitettiin Luccassa 12. heinäkuuta 1880. Credo-osa oli sävelletty ja esitetty jo vuonna 1878 itsenäisenä teoksena. Puccini ei kuitenkaan koskaan itse julkaissut messun koko käsikirjoitusta, vaikka teos saikin aikanaan hyvän vastaanoton. Se esitettiin jälleen vasta vuonna 1952 – ensin Chicagossa, sitten Napolissa.
The Awakening
The Awakening on eteläafrikkalainen, Johannesburgista kotoisin oleva goottirockyhtye, jonka laulaja-kitaristi-tuottaja Ashton Nyte perusti vuonna 1995. Lehdistössä yhtyettä on kutsuttu "Etelä-Afrikan menestyneimmäksi goottirockyhtyeeksi ja yhdeksi alternative-piirien johtavista yhtyeistä."
Yhtye on julkaissut kahdeksan täyspitkää studioalbumia, kokoelma-albumin, kaksi musiikkivideota ja kaksi ep-levyä sekä saanut soittoaikaa Etelä-Afrikan Euroopan ja Yhdysvaltojen radiokanavilla ja klubeilla. The Awakening oli ensimmäinen goottirockyhtye, joka oli pääesiintyjänä suurilla kansallisilla festivaaleilla Etelä-Afrikassa, mukaan lukien Oppikoppissa ja RAMfestissa. . Vuodesta 2008 yhtye on toiminut Yhdysvalloissa.
Yhtyeen perustaminen ja Risen
Vuonna 1994 eteläafrikkalaisen Martyr's Image -yhtyeen hajottua kitaristi-laulaja Ashton Nyte pyysi basisti Jenni Hazellin mukaan projektiinsa, joka silloin kulki nimellä Children of the Torch. Vuoden ajan he harjoittelivat ja hioivat Ashtonin kirjoittamaa materiaalia rumpukoneen avulla. Kitaristi Philip Booyens liittyi livekokoonpanoon saman vuoden joulukuussa. Yhtye otti myöhemmin käyttöön nimen The Awakening ja soitti ensimmäisen konserttinsa helmikuussa 1996.
Goottirock oli käytännössä ennenkuulumatonta Etelä-Afrikassa, ja The Awakeningista tuli välittömästi kuuluisa ja paljolti kiistanalainen. Yhtye kiersi Afrikkaa tiiviisti kolmihenkisenä.
Request
Marraskuussa 1998 Nyte perusti oman riippumattoman levy-yhtönsä. Hän uudelleenjulkaisi kaksi ensimmäistä The Awakening levyä uudelleenmasteroituina, laajennetuilla kansitaiteilla ja lisäkappaleilla vastatakseen ulkomaan myynnin edellytyksiin. Albumit otettiin jakeluun Yhdysvalloissa ja Saksassa, ja yhtye saavutti ylikansallisen ihailijajoukon. Menestyskappale Rain julkaistiin Yhdysvalloissa useilla kokoelmilla.
Ethereal Menace
Viisihenkisellä kokoonpanolla yhtye teki kolmannen albuminsa Ethereal Menace, jossa on vaikutteita industrial-musiikista. Myöhemmin Nyte nimitti tätä tyyliä "dark future rockiksi". Ethereal Menace julkaistiin heinäkuussa 1999, ja se sai innostuneen vastaanoton: single “The March" menestyi, ja Etelä-Afrikan musiikkipalkintoja voittaneen ohjaajan Eban Olivierin Concrete Productions teki yhtyeelle toisen musiikkivideon, jota näytettiin MTV Europella.
The Fourth Seal of Zeen
Joulukuussa 1999 Nyte piti tauon The Awakeningista keskittyäkseen julkaisemaan ensimmäisen oman sooloalbuminsa The Slender Nudesin. Syyskuussa 2000 Nyte palasi takaisin The Awakeningin pariin, ja yhtye julkaisi siihen mennessä synkeimmän albuminsa The Fourth Seal of Zeenin. Eeppinen albumi esittää valikoiman vaikutteita darkwaven ja klassisen goottirockin väliltä. The Dark Romantics -kappaleesta tuli goottiklubien tunnuslaulu ympäri maailmaa, ja se on edelleen yhtyeen suosituimpia kappaleita. Vuonna 2001, kokoonpanomuutosten ja kiertueen kesken, yhtye julkaisi ep-levyn The Fountain, joka jatkoi Zeenin tyyliä. The Fountain -single meni sijalle neljä Etelä-Afrikan rocklistoilla ja pysyi Top 10:ssä yhdeksän viikkoa. Nyte julkaisi myös toisen sooloalbuminsa Dirt Sensen vuonna 2002, joka oli 17 viikkoa Etelä-Afrikan listoilla, parhaimmillaan sijalla kaksi.
Roadside Heretics
Kesäkuussa 2002 The Awakening äänitti uransa aggressiivisimman, kitaravetoisimman albuminsa Roadside Hereticsin. Garrick van der Tuin otti Glenn Welmanin paikan rumpalina, mikä vaikutti rajumpaan tyyliin. Aiheiltaan Roadside Heretics käsittelee kaltoin kohdeltuja, syrjittyjä, ja eristäytyneitä ihmisiä – Etelä-Afrikan yleisesti tunnettuja asioita. Nyten mukaan Roadside Heretics merkitsi uuden aikakauden alkua The Awakeningille, sillä he keskittyivät tallentamaan tavaramerkkinsä, lavaesitystensä intensiteetin albumin soundiin. Yksi singleistä, The Maker, oli kaksi viikkoa sijalla yksi Etelä-Afrikan rocklistoilla. Samana vuonna yhtye julkaisi kokoelma-albumin Sacrificial Etchings, jolle on koottu singlet vuosilta 1997-2002 sekä aiemmin julkaisemattomia kappaleita kuten suosittu Vampyre Girl. Sacrificial Etchings saavutti sijan 18 Etelä-Afrikan myydyimpien albumien listalla vuonna 2003.
Darker Than Silence
Nyte julkaisi kolmannen sooloalbuminsa Sinister Swingin vuonna 2003. Vuotta myöhemmin Nyte alkoi työstää The Awakeningin siihen saakka kunniahimoisinta albumia Darker Than Silencea, jonka aiheet käsittelevät tuhoa ja lääkitystä. Kappaleet kuten One More Crucifixion, Angelyn ja The Needle and the Gun saivat myönteisen vastaanoton maailmalla ja huomattavaa menestystä Afrikan ja Saksan listoilla. Menestys vei yhtyeen ensimmäiselle Yhdysvaltojen kiertueelleen vuonna 2004.
Razor Burn
Vuonna 2006 The Awakening teki managerointisopimuksen saksalaisen MCM Musicin kanssa, ja myöhemmin levytyssopimuksen Massacre Recordsin kanssa. The Awakening julkaisi sitten seitsemännen studioalbuminsa Razor Burnin. Eurooppalaisen jakelun ja mainonnan ansiosta albumi sai enemmän huomiota kuin yhtyeen aiemman albumit sekä myönteisiä arvioita vaihtoehtomusiikin viestimiltä. Intervention Arts jakeli albumia Yhdysvaltojen ja Afrikan markkinoille. Yhtye teki toisen kiertueensa Yhdysvalloissa.
Tales of Absolution and Obsoletion
thumb|400px|The Awakening Yhdysvalloissa 2009. Myöhään vuonna 2007, Nyte muutti Yhdysvaltoihin kun yhtye teki siellä kolmannen kiertueensa. Yhtye oli pääesiintyjä HM-lavalla Cornerstone Festivalissa 2008. Nyten viides soolojulkaisu, The Valley, julkaistiin Etelä-Afrikassa lokakuussa 2008.
The Awakeningin kahdeksas studioalbumi, Tales of Absolution and Obsoletion julkaistiin kesäkuussa 2009, ja yhtye aikoo tehdä kiertueita tukeakseen sen julkaisua. Yhtye on sanonut palanneensa albumilla Zeenin aikaiseen, perinteiseen goottirock-soundiinsa.
Tyyli
The Awakeningin musiikki on kehittynyt sitten alkuvuosiensa: esikoisalbumi Risen painottui vanhanliiton kitaravetoiseen post-punkiin ja goottirockiin, mutta toisella albumilla Request yhtye otti omakseen 1980-luvun uusromantiikka-suuntauksen konemusiikkivaikutteet. Ethereal Menacelta alkaen tyyli on ollut "dark future rockia" - Nyten sanoin "yhdistelmä raskaita konevaikutteita ja jyhkeitä kitaroita voimakkailla tanssittavilla aineksilla". Vaikutteiden puolesta Nyte itse nimeää David Bowien ja Kate Bushin "sankareikseen", vaikka hän sanoo musiikkimakunsa olevan "hyvin laaja".
Nyte kuvailee yhtyeen konserttiesityksiä “kuin rituaalityyppisiksi kokemuksiksi, jotka juontuvat teatraaliseen lavaolemukseemme ja esitykseemme". Lavaesitysten kulmakivinä hän pitää “intohimon, kauneuden, runouden ja teatraalisuuden aineksia".
Ezri Konsa
Ezri Konsa (s. 23. lokakuuta 1997 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Aston Villaa.
Konsa aloitti liigauransa Englannin ykkösliigassa pelaavassa Charlton Athleticissa elokuussa 2016 ja pelasi seurassa kahden kauden aikana 71 liigaottelua. Kauden 2018–2019 hän edusti Englannin mestaruussarjassa pelannutta Brentfordia, jossa hän pelasi 42 liigaottelua ja teki yhden maalin. Kesällä 2019 hän siirtyi Aston Villaan. Hän pelasi ensimmäisen kerran Valioliigassa 5. lokakuuta Norwich Cityä vastaan ja pääsi ensimmäisen kerran avauskokoonpanoon 10. marraskuuta Wolverhampton Wanderersia vastaan. Hän pelasi valioliigakauden aikana 25 ottelua ja teki heinäkuussa maalin tasapeliin päättyneessä vierasottelussa Evertonia vastaan. Kauden 2019–2020 liigacupissa Konsa pelasi täydet minuutit kuudessa ottelussa ja teki maalin Crewe Alexandraa vastaan mutta ei pelannut enää tappioon päättyneessä loppuottelussa Manchester Cityä vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 36 valioliigaottelua ja teki maalin kauden ensimmäisessä ottelussa Sheffield Unitedia sekä kahdeksannessa ottelussa Brighton & Hove Albionia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Valioliigassa 29 ottelua ja teki kauden molemmat maalinsa joulukuussa Leicesteriä vastaan. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Aston Villan kaikissa 38 valioliigaottelussa, ja yhtä vaille kaikissa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei tehnyt.
Konsa kuului Englannin alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2017 voittaneeseen joukkueeseen mutta pääsi kentälle vain välieräottelun viime hetkiksi. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän pelasi yhdessä alkulohko-ottelussa runsaat 40 minuuttia.
Marion Bertrand
pienoiskuva|Marion Bertrand vuonna 2014. Marion Bertrand (s. 2. marraskuuta 1984 Grasse) on ranskalainen alppihiihtäjä.
Ranskan mestaruuskisoissa hän voitti vuonna 2012 suurpujottelussa kultaa. MM-kilpailuissa Bertrand on sijoittunut parhaimmillaan suurpujottelussa kaksi kertaa 16:nneksi, vuosina 2007 ja 2013.
Äänekosken Kaupunkisanomat
ÄKS Äänekosken Kaupunkisanomat on Äänekoskella ilmestyvä yksityinen ja itsenäinen ilmaisjakelulehti, jonka ensimmäinen numero ilmestyi maaliskuussa 2011. Normaalisti joka toinen viikko keskiviikkoisin ilmestyvä ÄKS on aikakauslehtityyppinen, leikattu tabloid. Lehden levikki on 11 400 ja se jaetaan ilmaiseksi kaikkiin koteihin sekä yrityksiin Äänekoskella, Suolahdessa, Sumiaisissa, Konginkankaalla ja osin myös Uuraisilla. ÄKSällä on myös omat, aktiivisesti päivitettävät nettisivut.
Lehden päätoimittajana toimii Marjo Steffansson. Osakeyhtiön toimitusjohtaja on Pirjo Hakkarainen. Äänekoskelaissyntyinen toimittaja Timo Harakka toimi hallituksen puheenjohtajana, kunnes luopui tehtävästä ja omistajuudesta lähdettyään eurovaaliehdokkaaksi syksyllä 2013. Harakka palasi omistajaksi myöhemmin.
Edellisten lisäksi ÄKSän perustajiin ja omistajiin kuuluvat muun muassa toimittajat Terho Vuorinen ja Teijo Piilonen ja kirjailija Reijo Honkonen.
Syksyllä 2011 ÄKS järjesti äänestyksen kaikkien aikojen äänekoskelaisesta. Kaupungin satavuotisjuhlien kunniaksi järjestetyn äänestyksen voitti elokuvaohjaaja Mikko Niskanen. Viiden kärkeen sijoittuivat keihäänheittäjä Jorma Kinnunen, teollisuusmies Kalle Piilonen, toisen polven keihäsmies Kimmo Kinnunen sekä Timo Harakka.
Radikaali paha
Radikaali paha on vuonna 2004 ilmestynyt kirja, joka sisältää velvollisuusetiikkaa edustaneen Immanuel Kantin kirjoituksen ”radikaalista pahasta”, ihmisen mahdollisuudesta toimia vastoin velvollisuuttaan. Teoksen julkaisi Loki-Kirjat.
Nick Shore
Nick Shore (s. 26. syyskuuta 1992) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on Los Angeles Kingsin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 2011.
Myös Shoren veljet pelaavat jääkiekkoa. Drew pelaa KHL-seura Dynamo Moskovan organisaatiossa. Quentin pelaa NCAA:ssa Denverin yliopiston joukkueessa ja on Ottawa Senatorsin varaus.