cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ioánnis Bouroúsis
Ura
Bouroúsis aloitti koripallon vasta lukio-iässä. Ensimmäinen koripalloseura oli kotikaupungin Gimnastikos Sillogos Karditsas. Vuonna 2000 hän päätti tehdä uralleen tärkeän liikkeen ja liittyi AEK Ateenan miehistöön, jossa hän pelasi ensimmäisen pelinsä kaudella 2002–2003. Kautta 2008–2009 moni pitää Bouroúsiksen läpimurtokautena. Kauden jälkeen hänet valittiinkin Euroliigan ykköstähdistöön.
Vuonna 2009 Bouroúsis teki Olympiakosin kanssa kolmen vuoden jatkosopimuksen, vaikka San Antonio Spurs oli osoittanut myös kiinnostuksensa. Hän pelasi seurassa vuoteen 2011 asti, kunnes siirtyi italialaiseen Olimpia Milanoon.
Bouroúsis päätti maajoukkueuransa vuoden 2015 EM-kilpailuihin.
José Manuel Aizpurúa
thumb|right|320px|[[San Sebastiánin meriveneklubi (1929), arkkitehdit José Manuel Aizpúrua ja Joaquín Labayen.]] José Manuel Aizpurúa (1902 San Sebastián – 6. syyskuuta 1936 San Sebastián) oli espanjalainen arkkitehti.
Raimo Mäntynen
Raimo Tapani Mäntynen (s. 22. maaliskuuta 1954 Karhula ) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Mäntynen pelasi miesten SM-sarjaa kasvattajaseurassaan Peli-Karhuissa kaudella 1973–1974. Vuosina 1976–1982 hän edusti Helsingin NMKY:tä kuuden kauden ajan ja saavutti kahdesti Suomen cupissa hopeaa.
Suomen maajoukkueessa Mäntynen pelasi vuosien 1972–1979 välillä 77 ottelua 3,2 pisteen keskiarvolla. A-nuorten maajoukkueessa hän pelasi 13 ottelua. Mäntynen kuului Suomen joukkueeseen vuoden 1977 EM-kilpailuissa Belgiassa, missä se sijoittui kymmenenneksi. Pohjoismaiden mestaruuden Mäntynen voitti Suomen joukkueessa vuonna 1978.
Rauman Sanomat
thumb|200px|Lehden ensimmäisen numeron etusivu. Rauman Sanomat oli Raumalla vuosina 1919–1921 ilmestynyt Kansallisen Edistyspuolueen sanomalehti.
Turun Sanomien kustannusyhtiö osti vuoden 1919 lopulla kokoomuslaisten haltuun joutuneen Rauman Lehden kirjapainon. Paikalliset edistyspuoluelaiset alkoivat julkaista turkulaislehden tuella Rauman Sanomia, joka ei kyennyt vastaamaan Länsi-Suomen kilpailuun. Lehti lakkasi Turun Sanomien myytyä kirjapainonsa. Sen tilalle perustettiin vuonna 1924 uusi Rauman Lehti.
Kolmesti viikossa ilmestyneen Rauman Sanomien päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Eino Kilpi (1920), J. A. Savola (1920–1921) ja Aarne Alpo Rahunen (1920–1921).
Etyylikarflutsepaatti
Etyylikarflutsepaatti on bentsodiatsepiinijohdannainen jolla on ahdistusta poistava ja voimakas hypnoottinen (unettava) vaikutus. Sillä on rakenteellinen samankaltaisuus etyyliloflatsepaatin kanssa.
Euraasian laatta
thumb|Euraasian laatta vasemmassa ja oikeassa yläkulmassa vihreällä.
Euraasian laatta on Maan litosfääriin kuuluva mannerlaatta, joka kelluu astenosfäärin päällä. Euraasian laatta kattaa Euraasiasta melkein koko Euroopan ja suurimman osan Aasiaa aina Kaakkois-Aasiaa myöten, mutta ei Intian niemimaata tai Lähi-itää.
Aasiassa Intian laatta työntyy Euraasian laattaa päin ja Tyynenmeren laatta työntyy laatan alle. Atlantilla Euraasian ja Pohjois-Amerikan laatta erkanevat toisistaan.
Ludvig XII
thumb|200px|Ludvig XII
Ludvig XII (27. kesäkuuta 1462 – 1. tammikuuta 1515) oli Ranskan kuningas vuosina 1498–1515. Ludvig, Orléansin herttua, oli edellisen kuninkaan Kaarle VIII:n kaukainen serkku, Kaarle V:n pojanpojanpoika. Kaarle VIII:n lapset olivat kuolleet ennen häntä.
Ludvig oli aiemmin naimisissa Ludvig XI:n tyttären Johannan kanssa, mutta hänen avioliittonsa mitätöitiin, jotta hän saattoi naida Kaarlen lesken Anna Bretagnelaisen, joka oli Bretagnen Frans I:n tytär, ja siten saada Bretagnen liittoon Ranskan kanssa. Annan kuoltua vuonna 1514 Ludvig nai Englannin Henrik VII:n tyttären Maria Tudorin yrityksenä saada perillinen Englannin valtaistuimelle, mutta epäonnistui tässä: Ludvig kuoli itse vain kolmen kuukauden kuluttua avioliiton solmimisesta.
Yrittäessään päästä Milanon herttuaksi Ludvig XII jatkoi edeltäjänsä aloittamia sotia Italiassa. Hän saikin Milanon Ranskan hallintaan, jossa se oli vuosina 1499–1511, kunnes paavi Julius II muodosti Pyhän liigan vastustamaan Ranskan valtapyrkimyksiä Italiassa. Sveitsiläiset ajoivat viimeiset ranskalaisjoukot Milanosta vuonna 1513. Ludvig XII oli melko suosittu kuningas, koska hän uudisti oikeuslaitosta ja alensi veroja, mistä juontuu lempinimi ”Kansan isä”.
Jälkeläiset
Ludvig XII:n ensimmäinen avioliitto Ludvig XI:n tyttären Johannan kanssa oli lapseton ja se mitätöitiin Ludvigin noustua Ranskan kuninkaaksi 1498. Toisesta avioliitostaan Anna Bretagnelaisen kanssa Ludvig sai yhteensä viisi lasta, joista kaksi tytärtä, Claudia (1499–1524) ja Renée (1510–1575), jäivät eloon. 1503, 1508 ja 1512 syntyneet pojat kuolivat heti. Ludvigin kolmas avioliitto Englannin kuninkaan Henrik VII:n tyttären Maria Tudorin kanssa päättyi lapsettomana Ludvigin kuolemaan pian häiden jälkeen.
Koska Ludvigilla ei kuollessaan ollut eläviä miespuolisia jälkeläisiä, häntä seurasi Ranskan valtaistuimelle hänen serkkunsa Frans I, joka oli myös naimisissa Ludvigin tyttären Clauden kanssa.
Aiello
Aiello on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Radosav Petrović
Radosav ”Raća” Petrović (s. 8. maaliskuuta 1989 Ub, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura
20. kesäkuuta 2008 Petrović siirtyi Radnički Obrenovacista Partizaniin ja teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Hän pelasi 6. elokuuta 2008 ensimmäisen Mestarien liigan ottelunsa Inter Bakua vastaan. Ensimmäisen maalinsa joukkueessa hän teki 21. toukokuuta 2009 Serbian cupin loppuottelussa Sevojnoa vastaan.
Maajoukkue
Petrović teki ensiesiintymisensä Serbian maajoukkueessa 12. elokuuta 2009 pelatussa ystävyysottelussa Etelä-Afrikkaa vastaan.
Peukkula
thumb|Peukkulan pääsisäänkäynti. Seikkailupuisto Peukkula (ent. Viherlaakso) oli vuosina 1997-2015 toiminut satu- ja seikkailupuisto Jyväskylässä Jyväsjärven lähellä. Viherlaakso perustettiin 1997 entisen Ympäristökeskus Kammin tiloihin, ja sen vetonauloja olivat Hilarius-hiiri ja Noita Nokkonen. Parhaimmillaan Viherlaakson kävijämäärä oli yli 30 000, ja se työllisti kesäisin noin 30 henkeä. Hilarius hiiren kehittänyt Marja-Liisa Mattila luopui kehittämästään lastenhahmosta terveydellisistä syistä vuonna 2007 ja myi brändin Suomen Metrotuotanto Oy:lle. Samassa yhteydessä tuotantoyhtiö purki yhteistyön Viherlaakson kanssa.
Vuonna 2008 Jyväskylän kaupunki ja Fortum myivät Viherlaakson toiminnan, ja uusi omistaja muutti puiston nimen Peukkulaksi. Peukkulan toiminta jakaantui kolmeen toiminta-alueeseen: sisäleikkipuistoon, ulkoleikkipuisto Temppulaaksoon sekä Satukylään. Peukkulan toiminta loppui tammikuussa 2015.
Sisäleikkipuisto
Sisäpuiston salissa olivat käytettävissä toimintarata, pomppulinnat, pienten lasten leikkialue, keinuautomaatit, auto sekä piirustusnurkkaus. Satupolun leikkihuoneita olivat Kyläkauppa Pikku Penni, Noita Nokkosen köksä, prinsessa Vivianin teehuone, merirosvo Arpinaaman konttuuri, Linnan Tontun nikkarointinurkkaus sekä Peukkula Kino. Jokaisena lauantaina satuhahmot vauhdittivat lasten leikkejä. Talvella sisäpuistossa palveli Hilla Café, jossa tarjoiltiin perinteisiä kahvilaherkkuja.
Tapahtumia
Peukkulassa järjestettiin ympäri vuoden erilaisia tapahtumia. Teemapäivistä tunnetuimpia olivst prinsessa- ja merirosvopäivät sekä noita Nokkosen Halloween juhla: Kurpitsajuhla. Jyväskylän alueen yritykset ja järjestöt järjestivät myös omia teemapäiviään Peukkulassa.
Ulkoleikkipuisto Temppulaakso
Ulkopuisto oli avoinna keväästä syksyyn sään salliessa. Ulkopuiston aktiviteetteinä olivat krokorata, pomppulinnat, trampoliinit, polkuautot, pelialue, nikkarointiapaja, leluliiteri sekä Peukkulan linna.
Leluliiterissä olivat tarjolla perinteiset pihapelit ja mm. puujalat, joita voi lainata ja joiden kanssa voi viettää yhteistä aikaa koko perheen kesken.
Ruokailu
Peukkulan päärakennuksessa sijaitsi ravintola Eväsherkku. Eväsherkun valikoimaan kuuluivat salaattipöydän antimet sekä hampurilais- sekä makkarabaariateriat. Eväsherkku oli avoinna koko kesän.
Karma Killer
Karma Killer on suomalaisen hard rock -yhtye Negativen neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 17. toukokuuta 2008 ja siltä julkaistiin kolme singleä: Won't Let Go, Giving Up! ja An Ornament. Won't Let Go -kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo. Julkaisuviikollaan albumi pääsi välittömästi Suomen virallisen albumilistan sijalle 3. Kitaristi Jukka Mikkonen ei enää kuulunut yhtyeen kokoonpanoon, koska hänet erotettiin yhtyeestä tammikuussa 2008. Hänen tilalleen valittiin kesän 2008 keikoiksi Technicolour-yhtyeestä tuttu Gary, mutta hän ei enää jatkanut Negativessa. Hän ei soita levyllä.
Markarydin kunta
thumb|270px|Markarydin kunnan alueella sijainneet pitäjät.
Markarydin kunta on Kronobergin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Smålandiin. Kunnan keskustaajama on Markaryd.
Kunnan maapinta-ala on 517,15 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 10 320 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 18,77 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 3,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Markarydin kauppala erotettiin Markarydin maalaiskunnasta vuonna 1916. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Hinnerydin ja Trarydin maalaiskunnat yhdistettiin Trarydin kauppalaksi. Vuonna 1960 Markarydin maalaiskunta liitettiin Markarydin kauppalaan. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa muodostettiin nykyinen Markarydin kunta yhdistämällä Markarydin ja Trarydin kauppalat. Vuosina 1909–1951 Trarydin kunnassa sijaitsi Strömsnäsbrukin taajaväkinen yhdyskunta.
Vaakuna
Markarydin ja Trarydin kauppaloilla oli kummallakin oma vaakunansa. Nykyisessä kuntavaakunassa on elementtejä kummastakin vaakunasta. Värit, sininen ja kulta sekä postitorvet ovat peräisin Markarydin kauppalan vaakunasta ja kurki Trarydin kauppalan vaakunasta.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 115 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 8,2 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 188 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,7 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 170 052 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 84 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Markarydin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Markarydin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Kalvön
Kalvön on Emäsalon länsipuolella sijaitseva saari, joka kuuluu Porvoon kaupunkiin. Sen pinta-ala on 225 hehtaaria, pituus 2 500 metriä ja leveys 1 300 metriä. Saaren korkein kohta kohoaa noin 33 metriä meren pinnan yläpuolelle. Se sijaitsee saaren kaakkoisosassa. Kalvönillä asui vuonna 2009 kolme vakituista asukasta. Samana vuonna siellä oli yli 120 vapaa-ajan asuntoa ja yli 480 vapaa-ajan asukasta.
Lähteet
60.24444°N, 25.52778°W
Blanche (sukunimi)
Blanche on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
God Likes Your Style
God Likes Your Style on Negativen kokoelmalevy, joka julkaistiin 17. kesäkuuta 2009. Albumi koostuu pääasiassa singlen B-puolista ja sisältää myös live- ja akustisia versiointeja yhtyeen hittikappaleista. Albumin nimi tulee Jonne Aaronin ensimmäisestä kappaleesta, jonka hän sävelsi Negativelle.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Venehautaus
Venehautaus tarkoittaa rautakautista tapaa haudata vainaja veneessä polttamatta sitä. Vainaja ja mahdollisesti joitakin hänen läheisiään aseteltiin veneeseen makaamaan. Jos vainaja oli mies, mukaan aseteltiin hauta-antimiksi esimerkiksi tarve-esineitä, aseita ja taisteluvarusteita. Myös naiselle annettiin mukaan hänen ammattiinsa ja asemaansa liittyviä esineitä, esimerkiksi savikulhoja ja erilaisia koruja.
Arkkuhautaus saattaa olla samaa perinnettä, mikä on havaittu nuoremmalta kivikaudelta ja pronssikaudelta. Silloin hauta-arkkuna käytettiin puunrungoista koverrettuja ruuhia. Niitä saatettiin laittaa kaksi vastakkain niin, että syntyi arkku, tai sitten vainaja peitettiin ruuhella. Pronssikaudella laivalatomukset olivat veneen symboli. Myöhemmin samoilta alueilta löytyi venehautoja.
Venehautauksia voidaan ajatella olevan kolmenlaisia. Arkeologit ovat löytäneet maakummuista ja kiviröykkiöistä veneitä, jonne vainajat on haudattu veneen pohjalla makaamaan. Sitä tapaa kutsutaan (polttamattomiksi) venehautaukseksi. Tällaisia hautoja on verraten vähän. Mikäli vainaja seremonian jälkeen poltettiin veneessään, sitä kutsutaan polttovenehautaukseksi. Niitä on moninkertainen määrä polttamattomiin hautauksiin verrattuna. Kolmas vaihtoehto tunnetaan aikakirjoista ja myyteistä: Vainaja aseteltiin veneeseen ja jätettiin meren hoitoon, polttaen tai polttamatta. Tämä hautaamistapa syntyi Skandinaviassa varhain – kivikaudelta tunnetaan hautaaminen puunrungosta koverrettuihin veneisiin, ja pronssikaudella hautojen ympärille rakennettiin laivan tai veneen muotoisia kivikehiä.
Kun polttamaton venehauta oli katettu lankuilla kammioksi ja peitetty maalla, sen päälle kerättiin vielä kiviröykkiö tai maakumpu. Tapaa on käytetty eniten Itämeren ympäristössä. Se lienee alkujaan peräisin germaaneilta tai skandinaaveilta. Venehautauksia tehtiin roomalaiselta rautakaudelta viikinkiajan loppuun eli 300–1000 jaa., mutta kristilliseltä ajalta niitä ei enää tunneta. Eniten laivahautauksia tunnetaan viikinkiajalta, ja ne muodostavat 77 prosenttia kaikista venehaudoista (niistä 67 prosenttia on Norjassa).
Venehaudat eri maissa
Polttamattomat venehaudat ovat skandinaavinen erikoisuus erityisesti merovingiajan ja myöhäisrautakauden Norjassa ja Ruotsissa.
Norja
Norjalaiset ovat löytäneet runsaasti venehautoja. Niiden keskittymiä on Oslovuonon lähistöltä ja Norjan etelärannoilta, länsirannikon vuonoista, Trøndelagenista ja sen pohjoispuolelta. Niitä on yli 90. Norjalaiset jaottelevat kyseiset haudat vielä venehaudoiksi (båtgrav) ja laivahaudoiksi (skipsgrav). Vene muuttuu laivaksi, kun pituus ylittää 15 metriä.
Käsine
Sanat hansikas ja hanska pohjautuvat ruotsin samanmerkityksiseen sanaan handske. Käsine on puolestaan johdos sanasta käsi.
Venehautaus
Norja
Paljon venehautoja on löydetty erityisesti Vestfoldista, Østfoldista , Rogalandista ja Nordfjordista, mutta myös Etnestä, Steinkjerista, Buskerudista, Sogn og Fjordanesta, Verdalista, Namdalseidista, Trøndelagista ja Helgelandista. Venehaudat täplittävät Norjan rannikon Oslon seudulta aina Pohjois-Norjan Kvaløyhin saakka.
Käsine
Sormien osalta avoimet eli ”sormettomat” käsineet tunnetaan nimellä kynsikkäät.
Venehautaus
Norja
Erityisen kuuluisa venehauta on Vestfoldin Tønsbergistä löydetty Oseberg, joka kaivettiin esille vuonna 1904, ja Sandefjordista löydetty Gokstad sekä myös Østfoldin Fredrikstadista löydetty Tuneskipet (900 jaa.). Venehautauksia löytyy myös Gauselista Stavangerista.
Käsine
Käsien suojaaminen
Käsineillä voidaan suojata käsiä kylmältä (talvikäsineet, lapaset) tai kuumalta (uuni- tai patakinnas), ärsyttäviltä tai syövyttäviltä aineilta (kumihansikkaat ja muut suojakäsineet) tai käsiteltävien kappaleiden ja pintojen terävyyden tai karkeuden aiheuttamalta mekaaniselta kulutukselta (työhansikkaat tai -rukkaset). Moottoripyöräilyssä on suojana ajokäsineet.
Venehautaus
Ruotsi
Yksittäisten venehautauksien lisäksi on Ruotsissa myös useita hautoja sisältäviä venehautakalmistoja. Yhdessä kalmistossa voi olla 3–14 venehautaa. Kalmistoja on kahdeksan Mälarenin pohjoisrannoilla. Ruotsissa tunnetaan 116 venehautaa, joista 56 on polttohautoja ja 60 ruumishautoja. Venehautoja on runsaammin vasta merovingiaikana, mutta eniten viikinkiaikana, jonka jälkeen ne loppuvat. Mälareninlaaksossa haudatun sukupuoli tunnetaan vain 9 prosentissa tapauksista, mikä heijastaa tilannetta koko Ruotsissa. Ruotsissa on vainajien sukupuoleksi määritetty 42 naista ja 59 miestä, jos muutamat yhteishaudat otetaan huomioon. Miesten haudassa veneen mitta on yleensä ollut 8–9 metriä ja naisen 4–5 metriä.
Käsine
Käsien suojaaminen
Sormettomia tai sormien puoleenväliin ulottuvia "kynsikkäitä" käyttävät muun muassa muusikot joutuessaan soittamaan kylmissä olosuhteissa, kuten paraateissa tai lämmittämättömien kirkkojen urkuparvilla. Sormenpäistä avoimet käsineet suojaavat edes kämmeniä, mutta säilyttävät sorminäppäryyden.
Venehautaus
Ruotsi
Uplannissa on Ruotsin kuuluisin venehautakalmisto Vendelin kalmistot (500–800 jaa., esiin on kaivettu 14 venehautaa ), mistä johtuu myös nimitys vendelinkausi, joka vastaa suomalaisten merovingiaikaa. Sieltä noin 50 kilometriä etelään sijaitsevat Valsgärden (500–1000-luku, esiin on kaivettu 15 venehautaa), Gamla Uppsala (esiin kaivettu 4), Ulltuna (esiin kaivettu 2) ja Tuna Alsike (esiin kaivettu 10–12). Mälarenin pohjoisrannalla sijaitsevat vielä Tuna Badelunda (esiin kaivettu 8) ja Norsa Köping (15, joista kaivettu esiin yksi) sekä Tuna Badelundasta pohjoiseen Sala (esiin kaivettu 4). Yksittäisiä venehautoja on Skärplingessä Gammelgårdenissa ja Årbyssä Rasbokilissa venehauta ajalta 850–950 jaa. .
Käsine
Käsiteltävän materiaalin suojaaminen
pienoiskuva|[[Kertakäyttökäsine|Kertakäyttöinen suojakäsine]] Käsineillä voidaan myös suojata käsiteltäviä esineitä käsien rasvalta ja sormenjäljiltä; tätä varten esimerkiksi taideteosten tai lasin käsittelyssä käytetään ohuita puuvillakäsineitä. Rikostutkijat käyttävät käsineitä välttääkseen sormenjälkien sekoittumista ja todisteiden tuhoutumista. Rikolliset käyttävät käsineitä välttääkseen sormenjälkiensä jäämistä rikospaikalle, joskin myös käsineet voivat jättää jälkeensä yksilöitävissä olevia jälkiä.
Terveydenhuollon ammattilaiset käyttävät yleensä kertakäyttöisiä suojakäsineitä sekä työsuojelu- että potilasturvallisuussyistä. Niiden yleisimpiä materiaaleja ovat nitriilikumi, vinyyli ja lateksi.
Venehautaus
Ruotsi
Skånessa on yksittäisiä venehautoja. Sellaisia on Lundin lähellä Furulundissa, Malmössä Tornhögissa ja Agnesfridin gymnasiumissa Fosie. Öölannissa on Nabbelundissa Nabberör ja Gotlannissa vain Bulverket ja Viksbåten (1130 jaa.) Söderby-Karlin kotiseutumuseossa.
Käsine
Pukeutumisen täydentäminen
Käsineiden käytön syy voi olla myös puhtaasti esteettinen ja tyylikysymys. Naisten juhlapukuun kuuluvat usein pitkät hansikkaat erityisesti häissä ja hautajaisissa. Niitä on perinteisesti kolmea eri pituutta: rannepituinen ”matineakäsine”, kyynärpäähän ulottuva ja täyspitkä ”oopperakäsine”, joka ulottuu olkavarren puoliväliin.
Venehautaus
Suomi ja Viro
Suomessa venehautoja tunnetaan 38, niistä suurin osa polttovenehautoja. Suomesta tunnetaan 30 polttokenttäkalmistoa, joita on löytynyt runsaammin veneenniittejä. Niistä ainakin osaa voidaan varmuudella pitää polttovenehautauksen jäänteinä. Lisäksi yksittäisiä polttovenehautoja tunnetaan mm. Perniöstä ja Vähästäkyröstä. Ainoa varma polttamaton venehauta on löytynyt Ahvenanmaalta. Siellä kalmistossa Karrböle 8 on yksi polttamaton venehauta, joka ajoitetaan noin 800−1000-luvulle.
Käsine
Pukeutumisen täydentäminen
Miesten pukeutumiseen valkoiset käsineet kuuluvat muun muassa hautajaisissa sekä frakin ja silinterihatun kanssa.
Venehautaus
Tanska ja Saksa
Bornholmissa on useita venehautoja, jotka ovat joko poltettuja taikka palamattomia. Esimerkiksi Slusegaardin kalmistosta on löydetty 1 400 hautaa, joista noin 40 venehautaa on roomalaiselta rautakaudelta alkaen 200 eaa. Tanskassa on vain neljä säilynyttä venehautaa. Kuuluisa on Fyn saaren Kerteminde Fjordin Ladby (Ladbyskibet). Tunnettuja ovat myös Gammelbyn venehauta, Lollandin Flintinge ja Saksaan nykyään kuuluva Hedebyn venehauta.
Käsine
Nahkakäsineet
Asusteena käytettävien käsineiden perinteinen materiaali on ohut nahka, työhansikkaiden ja -rukkasten taas paksumpi nahka. Yksi arvostetuimmista käsinemateriaaleista on pekarinnahka, mutta yleisimmin käytetään naudannappaa.
Neulekäsineet
Neulomalla tai kutomalla valmistetaan sekä sormikkaita että lapasia. Materiaalina käytetään villa-, puuvilla- tai sekoitelankaa. Neulekäsineet voivat olla vuorillisia tai vuorittomia. Sormikkaat ovat yleensä teollisesti valmistettuja, mutta niitä helpommat lapaset tai virkkaamalla valmistettavat kesäkäsineet ovat suosittuja käsitöitä. Etenkin naisten ja lasten neulekäsineissä käytetään usein kirjontaa tai kuviokudontaa.
Venehautaus
Islanti, Englanti ja Ranska
Islanti on skandinaavien asuinsaari, mutta sieltä ei ole löytynyt kuin yksi laivahautaus, Vatnsdalur. Tilanne on samalla tavalla erikoinen kuin Gotlannissa, jossa ei ole yhtään venehautaa. Myös Orkneyn saarella Sandayssa on vain yksi Scarin laivahauta. Britteinsaarilla on yllättävän vähän venehautoja, vaikka viikingit kävivät siellä lukuisia taisteluita. Skotlannista tiedetään ainakin Kiloran Bayssa ja Port an Eilean Mhòirissa olevat laivahaudat. Itä-Angliassa Suffolkissa on Snapen ja Woodbridgessa Sutton Hoon laivahaudat. Irlannin ja Englannin välissä olevalla Mansaarella, jossa viikinkejä asui pitkään, on vielä Balladoole ja Ballateare. Ranskan Bretagnessa oleva alue oli myös viikinkien hallinnassa. Sieltä tunnetaan Île de Groix'n laivahauta.
Venäjä ja Ukraina
Viikinkien idänreitiltä venehautoja on löydetty muun muassa Venäjän Novgorodista, Laatokanlinnasta sekä Timerjovosta Jaroslavlin läheltä sekä Ukrainan Tšernihivistä.
Käsine
Trikookäsineet
Erilaisista joustavista trikoomateriaaleista valmistetaan käsineitä sekä talvi- että kesäkäyttöön. Esimerkiksi perinteiset valkoiset hautajaiskäsineet valmistetaan trikoosta, kuten puuvillamilaneesista tai charmeuse-kankaasta.
Erikoismateriaalit ja materiaaliyhdistelmät
Muita asustekäsineiden valmistusmateriaaleja ovat erilaiset kudotut kankaat, kudottu tai huovutettu villa. Suojakäsineiden yleisimpiä materiaaleja ovat kumi, lateksi ja neopreeni.
Metallista tai kevlarista valmistetusta haarniska kudoksesta tehtyjä suojakäsineitä käyttävät muun muassa eläinten ruokkijat, teurastajat ja sukeltajat. Leikkaavien terien kanssa työskenteleville kudotaan leikkuunkestäviä käsineitä koneellisesti muun muassa lasikuidusta, aramidikuidusta tai erityiskestävästä HPPE-polyeteenistä.
Käsineissä käytetään usein monen materiaalin yhdistelmiä, kuten avaruuspukujen käsineissä, joiden pitää suojata avaruuslentäjiä äärimmäisiltä lämpötiloilta ja muilta ulkoavaruuden ympäristöriskeiltä, mutta samalla säilyttää käyttäjänsä sormitunto ja -näppäryys.
Tervajärvi (Jämsä, Kavala)
Tervajärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Kavalan kulmakunnan lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 110 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Se on 2,3 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Järvi on keskiosastaan vain 200 metriä leveä, jolloin järven kummatkin päät ovat laajempia. Pohjoisosaa rikkoo kolme laajaa saarta ja eteläosaan jää saarten eteläpuolelle pieni järvenselkä. Keskiosan kaventavat Peltoniemi, Kotaniemi ja niiden vastarannalla Pitkäniemi.
Järven rantaviivan pituus on 11 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata, jonka metsärantaa katkovat pienet peltotilkut mutta eivät suoalueet. Järven lähellä sijaitsee seitsemän maatilaa ja rannoille on rakennettu noin 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdysteiltä 3423 ja 14323 sekä Kolonkulmalta kantatielle 58 oikaisevalta kylätieltä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (35.614) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,8 metriä mpy.
Järvi on vesistöalueensa latvajärviä ja saa siksi vetensä vain omalta lähialueeltaan. Järveen on johdettu yhdeksän pitempää metsäojaa, joista osa lähtee ojitetulta soilta. Länsipuolella sijaitseva Kaleton on valuma-alueen toinen järvi. Järven oma laskuoja Hallaoja lähtee järven pohjoispäästä ja se virtaa Hallasuon, Ajossuon ja Rimminsuon läpi ennen kuin se laskee 1,6 kilometrin päästä Kuoreveden Vessarinselällä Moisionlahteen. Laskuojalla on pudotusta lähes kuusi metriä. Kuorevedeltä vesireitti jatkaa Kotaselän kautta Ruoveteen.
Johan Kuhlberg
Johan Kuhlberg (3. toukokuuta 1725 Korpilahti − 1. tammikuuta 1790 Helsinki) oli Helsingin pormestari, joka riitaantui kaupungin porvareiden ja osin myös maistraatin kanssa moniksi vuosiksi.
Kuhlbergin vanhemmat olivat luutnantti Johan Kuhlberg ja Stina Weckström ja puoliso vuodesta 1765 Hedvig Ulrika Weckström (s. 1746). Hän opiskeli viitisen vuotta Turun akatemiassa ja toimi sitten tilapäisenä tuomarina ja asianajajana. Valtiopäivillä 1755−1756 hän toimi kahden eri valiokunnan notaarina. Pyrittyään turhaan neljä kertaa Helsingin pormestariksi hän sai viidennellä kerralla vuonna 1766 pätevistä hakijoista eniten ääniä, mutta joutui vasta toiselle ehdokassijalle. Valitettuaan asiasta Kuhlberg sai nimityskirjan Helsingin oikeuspormestariksi vuodesta 1767 alkaen. Tehtävä osoittautui vaativaksi, kaupunginhallinnolla oli monia eri ongelmia ja keskinäisiä kiistoja. Kuhlberg itse sai syytteen salakuljetuksesta ja syyllistyi muun muassa asiakirjan väärentämiseen. Helsingin kauppiaat valittivat hänestä kuninkaalle kolmeen eri otteeseen ja riitely levisi myös maistraattiin. Kuhlberg pahoinpideltiin kotonaan joulukuussa 1768 ja tapaus jäi selvittämättä. Kuninkaan vuonna 1771 asiasta antama päätös ei lopettanut kiistoja, vaan kauppiaat pyrkivät ajamaan Kuhlbergin vararikkoon. Osapuolet valittivat toisistaan Turun hovioikeuteen ja tekivät kirjallisen sovinnon vasta vuonna 1783.
Žytkavitšy
Žytkavitšy eli Žitkovitši ) on pieni noin 15 893 asukkaan kaupunki Homelin alueella Valko-Venäjän eteläosissa. Žytkavitšyn kaupunki, joka on samannimisen 40 838 asukkaan maaseutuvaltaisen hallintopiirin keskus, sijaitsee maanteitse 123 kilometriä Mozyrin ja 232 kilometriä Homelin (Gomel) länsipuolella. Pääkaupunki Minskiin pohjoisessa on 230 kilometriä.   thumb|left|200px|Kansantaidetta heinäpaaleilla Žytkavitšyn piirissä. Näkymä kantatien P88 varrelta syyskesällä 2009.
Historiaa
Ensimmäinen maininta Žytkavitšyn kylästä löytyy vuoden 1500 Liettuan suuriruhtinaskunnan asiakirjoista. Myöhemmin alueesta tuli osa Puola-Liettuaa. Sittemmin tämä maatalousvaltainen alue liitettiin Venäjän keisarikuntaan (Žitkovitšin volost). Polesian rautatien rakentaminen toi junanradan Žytkavitšyyn 1886 ja loi pohjaa puunjalostusteollisuuden samoin kuin maataloustuotteiden jatkojalostukselle. Kylä ja ympäröivä maaseutualue kasvoi vähitellen. Nimitys kaupungiksi tuli vuonna 1971 eli Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan vuosina.
Liikenneyhteydet, Turau ja Pripetin kansallispuisto
thumb|left|200px| [[Turau ja sen historia on osa Žytkavitšyn piirin historiaa. Kuvassa tunnettu piispa Kirill Turovilaisen patsas historiallisella Turaun linnanmäellä Pripet-joen lähistöllä.]] Žytkavitšyn rautatieasema sijaitsee eteläisen poikittaisrautatien eli länsi-itäsuuntaisen Brest-Kobryn-Pinsk-Luninets-Žytkavitšy-Kalinkavitšy-Retšytsa-Homel-radan varrella. Valtatieyhteyksistä tärkein on samansuuntainen M10-valtatie (Brest-Kobryn-Kalinkavitšy-Homel), joka kulkee 5 kilometriä Žytkavitšyn keskustasta pohjoiseen. Valtatieltä etelään erkaneva P88-kantatie kulkee kaupungin keskustan läpi ja jatkaa etelään Pripet-joen yli, ja kääntyy joen eteläpuolella länteen historialliseen Turaun kaupunkiin (Žytkavitšyn keskustasta 26 km), joka kuuluu saman Žytkavitšyn piiriin. . Dneprin navigoitava sivujoki Pripet on myös kaupallisen proomuliikenteen käytössä.
Muun muassa linnustonsa puolesta merkittävä, 1996 perustettu Pripetin kansallispuisto sijaitsee suurelta osin Žytkavitšyn alueella. Kansallispuistoa taustoittava luontomuseo löytyy samaan hallintopiiriin kuuluvasta Turaun pikkukaupungista (2 967 as., väestönlaskenta 10/2009). Myös Keski-Pripetin kansallinen maisemansuojelualue, joka on Valko-Venäjän tunnetuimpia Ramsarin sopimuksen mukaisia vesiperäisiä suojelualueita, sijaitsee osaksi Žytkavitšyn piirin alueella.
Saku & Vaakku
Saku & Vaakku (, on Isossa-Britanniassa, Israelissa ja Etelä-Koreassa tehty lapsille suunnattu televisiosarja. Sarjassa Saku-niminen poika seikkailee ponnahduskirjamaailmassa Vaakku-ankan kanssa.
Sumea joukko
Sumea joukko on joukko, jossa joukkoon kuuluvilla alkioilla kuulumisen astetta kuvaa kuuluvuusarvo. Sumean joukon matemaattista käsitteen esitti 1965 azerbaidžanilainen Lotfi A. Zadeh (s. 1921). Hän jatkoi työtään tällä saralla esittämällä vielä 1973 sumean logiikan teorian.
Sumean joukon teoria laajentaa klassisen joukko-opin (Cantor) joukon käsitettä. Kun klassisessa joukko-opissa alkio joko kuuluu joukkoon tai on sen ulkopuolella, eli se noudattaa kaksiarvoista logiikkaa (kts. kolmannen poissulkeva sääntö), niin sumeassa joukossa alkion kuuluvuuden vahvuutta kuvattaan reaaliluvulla, joka kuuluu suljettuun väliin [0,1].
Määritelmä
Sumea joukko on pari (A,m), jossa A on joukko ja m kuvaus: A → [0,1]. Kaikille x, jotka kuuluvat A:han on olemassa m(x), alkion x joukkoon kuulumisen aste. Jos niin tämä (A,m) voidaan merkitä: {m(x_1) /x_1,...,m(x_n)/x_n }.
Joukkoon kuuluminen
Alkio, jonka arvo kuvauksessa m on 0, ei kuulu sumeaan joukkoon, eli on sen ulkopuolella, ja jos kyseinen arvo on 1, kuuluu kyseinen alkio täydellisesti sumeaan joukkoon. Sumean joukkoa {x kuuluu A:han | m(x) > 0} kutsutaan joukon kannaksi  (engl. support) ja joukkoa {x kuuluu A:han | m(x) = 1} joukon ytimeksi (engl. kernel).
Sumeiden joukkojen operaatioita
c(A) = 1 − m_A(x)
(A ∩ B)(x) = min(m_A, m_B)
(A ∪ B)(x) = max(m_A, m_B)
Sumea joukko ja todennäköisyyksien teoria
Sumeat joukot ja todennäköisyyksien teoria eivät ole samaa perhettä, vaikka niin virheellisesti voisi päätellä kuvauksen kuvapisteiden joukosta [0,..,1]. Joukkojen sumeudessa sattumalla ei ole mitään osaa, kun taas todennäköisyyslaskennan teoreettinen lähtökohta on ennalta arvaamaton sattuma.
Tuusulan Moottorikerho
Tuusulan Moottorikerho on Järvenpäässä toimiva moottoriurheiluseura, joka on perustettu vuonna 1954. Moni suomalainen enduron maailmanmestari kuten Samuli Aro ja Eero Remes ovat Tuusulan Moottorikerhon jäseniä. Motocrossin puolella tekijämiehiä ovat Eero Remes ja Erno Aro.
20 Massalia
20 Massalia on päävyöhykkeen asteroidi, eli pikkuplaneetta joka kiertää Aurinkoa Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidivyöhykkeellä. Massalian löysi A. de Gasparis vuonna 1852. Nimensä pikkuplaneetta sai Marseillen kaupungin (kreikaksi Massalia) mukaan. Massalia oli ensimmäinen pikkuplaneetta, joka sai ei-mytologisen nimen. Ensimmäisinä löydetyt asteroidit oli nimetty kreikkalaisen ja roomalaisen mytologian jumalattarien mukaan, sillä niitä oli pidetty planeettoina. Yhä uusien asteroidien löytyminen kiihtyvällä tahdilla vuodesta 1845 (Astraea löytyi kyseisenä vuonna) lähtien oli kuitenkin johtanut niiden aseman menetykseen. Massalia ei ollut de Gasparisin ensimmäinen löytö, sillä hän oli jo löytänyt monia asteroideja, esim. Hygiean vuonna 1849. pienoiskuva|Massalian rata (sinisellä) verrattuna sisimpien planeettojen ratoihin (punaisella), uloin kuvan planeetoista on Jupiter
Aleš Mušič
Seuraura
Mušič nimettiin kaudeksi 2015–2016 Olimpijan varakapteeniksi. Hän voitti EBEL-kauden jälkeen Slovenian-mestaruuden.
Maajoukkueura
250px|thumb|right|Mušič (vasemmalla) ja [[Jurij Goličič vuoden 2008 MM-kilpailuissa ottelussa Yhdysvaltoja vastaan.]] Mušič edusti Sloveniaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä Vancouverin olympiakisojen 2010 ja Sotšin olympiakisojen karsinnoissa. Hän jakoi Vancouverin karsinnoissa joukkueensa sisäisen maalipörssin voiton Marcel Rodmanin kanssa kahdella osumallaan.
Mušič pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2008, 2013 ja 2015. Hän pelasi I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010, joista jälkimmäinen turnaus päättyi B-lohkon kultaan ja ensimmäinen A-lohkon hopeaan. Mušič jakoi vuoden 2009 turnauksessa Slovenian sisäisen tehotilaston voiton Tomaž Razingarin kanssa lukemalla +6. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2014 ja 2016, joista kaikki turnaukset päättyivät kultaan.
Mušič pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2002 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2001, jolloin hän voitti kultaa. Mušič pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan EM-kilpailuissa vuosina 1999 ja 2000, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän oli Slovenian paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+5=10.
Kirjava lintu (elokuva)
Kirjava lintu on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu mustavalkoinen sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut Václav Marhoul. Se perustuu Jerzy Kosińskin samannimiseen bestseller-romaaniin, ja sen pääosia esittää Petr Kotlár, Nina Šunevič, Stellan Skarsgård, Udo Kier, Harvey Keitel, Jitka Čvančarová, Julian Sands, Ala Sakalova, Aleksei Kravtšenko ja Barry Pepper.
Asetelma
Elokuva seuraa maaseudulla asuvaa, nuorta Joska-nimistä juutalaispoikaa (Petr Kotlár). Joskan hoitaja kuolee, ja hän joutuu sodan ja muiden kyläläisten armoille.
Vastaanotto
Kirjava lintu sai positiivisia arvioita kriitikoilta, joista osa vertasi sitä Andrei Tarkovskin ja Bela Tarrin elokuviin. Internetsivusto Rotten Tomatoes kertoi, että 81% kriitikoista oli antanut Kirjavalle linnulle positiivisen arvosanan 7,5/10 keskiarvolla. Keräys perustui 99 arviointiin. Metacritic laski 23 arvostelusta elokuvalle painotetun keskiarvon 72/100. Vuoden 2019 Varsovan elokuvajuhlilla katsojat ylistivät elokuvaa ja osoittivat suosiota lopputekstien aikana.
Elokuva aiheutti massapakoja teattereista pois muun muassa Toronton, Venetsian ja Lontoon elokuvajuhlilla sen sisältämien brutaalien kohtausten takia. Elokuvassa näytetään muun muassa raiskaus, zoofiliaa sekä lasten seksuaalista hyväksikäyttöä.
Kirjava lintu lähetettiin Tšekistä kilpailemaan parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarista vuoden 2020 gaalaan. Elokuva kilpaili Kultaisesta leijonasta Venetsian elokuvajuhlilla 2019, mutta hävisi elokuvalle Joker.
Suomessa elokuva sai 18 vuoden ikärajan.
Donald Sutherlandin filmografia
thumb|260px|right|Donald Sutherland kuvattuna vuoden 2016 [[Cannesin elokuvajuhlat|Cannesin elokuvajuhlilla, missä hän oli pääkilpailun tuomariston jäsenenä.]] Donald Sutherland (s. 1935) on näytellyt yli 50 vuotta kestäneen uransa aikana yli 200 elokuva-, televisio- ja teatterituotannossa. Sutherland aloitti uransa opiskelujen jälkeen vuonna 1960, mutta oli jo koulunkäyntinsä aikana esiintynyt jo radiossa (1949–) ja teatterissa (1952–). Sutherland teki ensimmäisen televisioroolinsa 1962 ja elokuvaroolinsa 1963. Seuraavassa luettelossa ovat hänen elokuva-, televisio- ja teatteriesiintymisensä. Lisäksi artikkelissa ovat Sutherlandin muut työt, palkinnot ja ehdokkuudet.
Teatteri
Sutherland esiintyi 1950-luvulla Lontoossa myös näytelmissä The Gimmick, On a Clear Day You Can See Canterbury ja The Shewing-Up of Blanco Posnet, mutta näiden näytelmien tarkkoja ajankohtia ei tiedetä.
Nahkiainen (majakka)
Nahkiainen on Perämerellä Raahen kaupungin edustalla sijaitseva pohjamajakka.
Majakan pohjaosa eli kasuuni rakennettiin Rauma-Repolan telakalla ja hinattiin sijoituspaikalleen vuonna 1955. Majakkatornin pystyttäminen kuitenkin viivästyi huonojen sääolosuhteiden vuoksi, ja loistolaite sytytettiin ensi kerran 31. elokuuta 1956. Asetyleenipolttimen sytytti merenkulkuhallituksen luotsi- ja majakkaosaston päällikkö Elis Elo.
Majakassa oli diopterinen valolaitteisto, ja valon kantomatka oli 20 meripeninkulmaa eli 37 kilometriä. Aluksi loistolaitteisto oli puoliautomaattinen, kauko-ohjauksella toimiva. Vuonna 1959 loistolaite varustettiin aurinkoventtiilillä ja muutettiin automaattiseksi.
Nykyisin valon kantomatka on 9,7 meripeninkulmaa eli 17,9 kilometriä. Majakan huipulla on helikopterin laskeutumistasanne.
Kuparisaari
thumb|Kuparisaari Pohjois-Michiganin kartalla. Kuparisaari (aiemmin myös Vaskisaari, ) on amerikansuomalaisten käyttämä nimitys Yläjärveen työntyvän Keweenaw’n niemimaan pohjoisosasta Yhdysvaltojen Michiganissa. Se on saanut nimensä seudun kuparikaivoksista. Portagejärvi erottaa Kuparisaaren niemimaan eteläosasta, mutta myös järven eteläpuolen kylissä asuneet suomalaiset ovat pitäneet itseään kuparisaarelaisina. Hallinnollisesti alue kuuluu Keweenaw’n ja Houghtonin piirikuntiin.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2018
Jalkapallon maailman­mestaruus­kilpailut 2018 pelattiin Venäjällä. Ne olivat järjestyksessään 21. maailman­mestaruus­kilpailut. Kilpailut järjestettiin ensimmäistä kertaa Venäjällä ja Itä-Euroopassa. Kilpailun kaikki stadionit sijaitsivat Venäjän länsiosassa välimatkojen pitämiseksi kohtuullisina.
Kuparisaari
Ensimmäiset suomalaissiirtolaiset saapuivat Kuparisaaren kaivoksille Pohjois-Norjasta 1860-luvun puolivälissä. Heistä suurin osa oli kotoisin Ruijasta, Ruotsin Länsipohjasta ja Pohjois-Suomesta. Siirtolaisuus kasvoi erityisesti 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Suurimmat suomalaiskeskukset olivat Hancock ja Calumet. Kuparisaaren suomalaisilla oli vilkasta kirkollista ja järjestötoimintaa. Vuonna 1876 Hancockiin perustettiin Amerikan ensimmäinen suomenkielinen sanomalehti, vuonna 1890 suomalainen luterilainen kirkkokunta ja vuonna 1896 sen ylläpitämä Suomi-Opisto. Hancockissa ilmestyivät muun muassa Suomi-Synodin julkaisema Amerikan Suometar ja vuoteen 1914 saakka sosialistinen Työmies. Suomalaisasutuksen taantuminen alkoi vuosien 1913–1914 kaivoslakon jälkeen.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2018
Kilpailujen isännyyttä haki kuusi valtiota: Englanti, Venäjä, Belgia Alankomaiden kanssa sekä Espanja Portugalin kanssa. Venäjä voitti äänestyksen kisaisännyydestä 13 äänellä. Kilpailujen karsintoihin osallistui 210 maajoukkuetta, joista 32 pääsi lopputurnaukseen.
Yksi neljäsosa kilpailun budjetista kului stadionien kunnostukseen ja uusien rakentamiseen. Kisakaupungit ovat Jekaterinburg, Kaliningrad, Kazan, Moskova, Nižni Novgorod, Pietari, Rostov-na-Donu, Saransk, Samara, Sotši ja Volgograd.
Saarijärven Paavo (sanomalehti)
thumb|200px|Lehden ensimmäisen numeron etusivu. Saarijärven Paavo oli Jyväskylässä vuosina 1917–1932 ilmestynyt Maalaisliiton sanomalehti.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2018
Turnauksen avausottelussa 14. kesäkuuta kohtasivat isäntämaa Venäjä sekä Saudi-Arabia. Isäntämaa Venäjä voitti ottelun 5-0. Loppuottelu pelattiin Lužnikissa, Moskovassa 15. heinäkuuta ja pronssiottelu päivää aiemmin Pietarissa.
Valintaprosessi
Järjestäjämaa päätettiin 2. joulukuuta 2010.
Saarijärven Paavo (sanomalehti)
Saarijärven Paavo ilmestyi vuosina 1918–1919 ja 1923–1932 kolmesti ja vuosina 1920–1922 kuudesti viikossa. Kuusipäiväisen lehden rinnalla julkaistiin myös kolmipäiväistä painosta. Lehden levikki oli 1930-luvun alussa alle 3 000 kappaletta eikä koskaan noussut yli kuuden tuhannen. Päätoimittajina työskentelivät Lauri Perälä (1918–1919), Väinö Kivilinna (Borg, 1919–1921), Eero Lappalainen (1921–1926) ja Anttoni Takala (1926–1932).
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2018
Pelipaikat
Lopputurnaus pelattiin 11 kaupungissa, joista Moskovassa pelattiin ainoana kaupunkina kahdella stadionilla. Ainoa Aasian puoleisella Venäjällä sijaitseva kaupunki oli Jekaterinburg.
Esiturnaus
17. kesäkuuta – 2. heinäkuuta 2017 Venäjällä järjestettiin maailmanmestaruuskilpailujen esiturnaus eli Maanosaliittojen cup 2017. Turnaukseen osallistuivat kaikkien maanosaliittojen mestarit, isäntämaa Venäjä sekä maailmanmestari Saksa. CONCACAFin mestaruusturnausten 2013 ja 2015 voittajat pelasivat karsintaottelun pääsystä maanosaliittojen cupiin. Tämän karsintaottelun voitti Meksiko. Alkulohkosta A jatkoon etenivät Portugali ja Meksiko. Lohkosta B jatkoon etenivät Saksa ja Chile. Välierissä Chile voitti Portugalin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Toisessa välierässä Saksa voitti Meksikon 4–1. Loppuottelussa Saksa löi Chilen 1–0. Pronssiottelussa Portugali voitti Meksikon jatkoajan jälkeen. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin saksalainen Julian Draxler.
Karsinnat ja joukkueet
480px|right|thumb|{{legend|#0000ff|Joukkueet, jotka pääsivät lopputurnaukseen.}} {{legend|#ffcc00|Joukkueet, jotka eivät päässeet lopputurnaukseen.}} {{legend|#000000|Joukkueet, jotka eivät osallistuneet karsintoihin.}} {{legend|#cccccc|FIFA:n ulkopuoliset valtiot.}}
Karsintojen lohkoarvonnat suoritettiin Pietarissa Konstantinin palatsissa 25. heinäkuuta 2015. Aasian jalkapalloliitto ja CONCACAF aloittivat karsinnat jo ennen heinäkuun arvontaa, ja niiden ensimmäiset ottelut pelattiin maaliskuussa 2015. Isäntämaa Venäjä pääsi kisoihin automaattisesti joutumatta karsimaan.
Zimbabwen osallistuminen karsintoihin kiellettiin, sillä maan jalkapalloliitto ei maksanut velkojaan entiselle valmentajalle José Claudineille. Indonesia suljettiin karsinnoista pois, sillä maan hallinto oli sekaantunut Indonesian kansallisen sarjan toimintaan.
Lohkoarvonta
Lohkoarvonta järjetettiin 1. joulukuuta 2017 Kremlin Kongressipalatsissa, Moskovassa. Turnaukseen osallistuvat 32 maata arvottiin kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon. Joukkueet jaettiin neljään arvontakoriin perustuen maajoukkueiden maailmanranking-pisteisiin. Suluissa joukkueiden maailmanranking lokakuussa 2017.
Kokoonpanot
Jokaisen joukkueen tuli nimetä 35 pelaajan ennakkolista viimeistään 14. toukokuuta 2018. Alun perin listalla sai olla 30 pelaajaa, mutta FIFA nosti määrää helmikuussa 2018. Viimeistään 4. kesäkuuta joukkueiden piti ilmoittaa 23 pelaajan kokoonpanot lopputurnaukseen. Näistä kolme on maalivahteja. Joukkueella on oikeus vaihtaa loukkaantunut pelaaja kokoonpanosta, kunhan vaihto tapahtuu 24 tuntia ennen joukkueen ensimmäistä ottelua. Korvaavan pelaajan ei tarvitse olla ennakkolistalta.
Tuomarit
Turnauksen otteluita valvoi 36 päätuomaria ja 63 avustavaa erotuomaria. Lista tuomareista julkaistiin 29. maaliskuuta 2018. Lisäksi FIFA:n neuvosto hyväksyi jo aiemmin 16. maaliskuuta 2018 videoerotuomareiden (video assistant referee, VAR) käytön ensimmäistä kertaa jalkapallon maailmanmestaruusturnauksessa. Videotuomareita valittiin turnaukseen kolmetoista. Näiden lista julkaistiin huhtikuussa 2018.
Ennen turnausta saudiarabialainen Fahad Al-Mirdasi tuomittiin ottelun lopputulokseen vaikuttamisesta. Toukokuussa 2018 FIFA poisti Al-Mirdasin lopputurnauksen tuomarilistalta. Samalla se epäsi Mohammed Al Abakryn ja Abdulah Alshalwain toimimisen avustavina erotuomareina. Uutta päätuomaria ei nimetty Al-Mirdasin tilalle, mutta uusiksi avustaviksi erotuomareiksi valittiin Hasan Almahri ja Hiroshi Yamauchi.
Lohkovaihe
Lohkojen kaksi parasta etenivät neljännesvälieriin.
Goodreads
Goodreads on Otis Chandlerin ja Elizabeth Chandlerin vuonna 2006 perustama yhteisöpalvelu kirjojen sosiaalista luettelointia varten. Amazon osti sivuston 28. maaliskuuta 2013. Sivustolla on tällä hetkellä noin 30 miljoonaa käyttäjää, 900 miljoonaa kirjaa ja 34 miljoonaa arvostelua.
Historia
Otis ja Elizabeth Chandler perustivat Goodreadsin vuonna 2006. He ajattelivat sen tehtäväksi auttaa ihmisiä löytämään ja jakamaan kirjoja, joita he rakastavat sekä kasvattaa lukemista ja nostaa oppimisen astetta kaikkialla maailmassa. Ensimmäisen vuoden aikana yrityksellä ei ollut mitään virallista rahoitusta. Joulukuussa 2007 sivusto sai noin 750 000 dollaria bisnesenkeleiltä. Kyseinen rahoitus kesti vuoteen 2009, jolloin Goodreads sai kaksi miljoonaa dollaria True Ventures -pääomasijoitusyhtiöltä.
Lokakuussa 2010 yhtiö avasi oman käyttöjärjestelmänsä, joka mahdollisti kirjojen arvostelemisen. Seuraavana vuonna Goodreads osti Discovereads -arvostelujärjestelmän, joka algoritmeja analysoimalla selvitti aikaisempien luettujen kirjojen perusteella mistä kirjoista käyttäjä voisi tulevaisuudessa olla kiinnostunut. Amazon ilmoitti maaliskuussa 2013, että se ostaisi Goodreadsin vuoden 2013 toisella neljänneksellä. Tarkkaa hintaa ei julkistettu.
Ominaisuuksia
Verkkosivustolla käyttäjät voivat lisätä kirjoja henkilökohtaisiin kirjahyllyihin, arvostella kirjoja, nähdä mitä heidän ystävänsä verkkosivustolla lukevat, osallistua keskusteluihin keskustelupalstoilla ja saada suosituksia, jotka perustuvat aikaisemmin luettuihin kirjoihin. Sivustolla on myös tietokilpailuja, triviaa kirjoista, lainauksia ja genreihin perustuvia kirjalistoja. Goodreads-sivustolla on oma versionsa kirjailijoille, jotka haluavat tavoittaa kohdeyleisönsä paremmin. Tähän tarkoitukseen sivustoa käyttäviä kirjailijoita ovat muun muassa James Patterson ja Margaret Atwood.
Goodreads-käyttäjän Goodreads-tili on mahdollista synkronoida Facebook-tilin kanssa.
Goodreads Choice Award
Goodreads Choice Award on vuosittainen jaettava kirjallisuuspalkinto, jonka Goodreads lanseerasi vuonna 2009. Sivuston käyttäjät voivat äänestää Goodreadsin ehdottamia tai itse valitsemiaan kirjoja, jotka on julkaistu kyseisenä vuonna. Valtaosa Goodreadsin ehdottamista kirjoista on sivustoa käyttäviltä kirjailijoilta. Äänestysfinaaliin otetaan kymmenen eniten ääniä saanutta kirjaa 20 kategoriassa.