cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anja Piipponen
Anja Piipponen (salanimi Anjuska, 17. helmikuuta 1940 Vehmersalmi – 7. elokuuta 1996 Helsinki ) oli suomalainen iskelmälaulaja, joka esiintyi pääosin 1960- ja 1970-luvulla. Hän on esiintynyt myös elokuvassa Vatsa sisään, rinta ulos! vuonna 1959. Hänen tunnetuin levytyksensä lienee ”En itke kuitenkaan” vuodelta 1974. Hän on levyttänyt myös suositun lastenlaulun "Täti Monika"
Vanha Raatihuone (Turku)
Vanha Raatihuone on vuonna 1736 valmistuneen ja Turun palossa vuonna 1827 pahoin vaurioituneen Bernerin raatihuoneen raunioille vuonna 1829 korjattu talo Turun Vanhan Suurtorin laidalla. Rakennus ja sen edeltäjät ovat historiansa aikana toimineet paitsi raatihuoneena myös yksityisasuntona, paitatehtaana ja poliisilaitoksen käytössä.
Bernerin raatihuone
thumb|left|250px|Bernerin raatihuone ennen Turun paloa. Piirros on Kansallisarkistosta, alkuperä on tuntematon. Kaivauksissa on saatu viitteitä siitä, että nykyisen Vanhan Suurtorin, silloisen Raatihuoneentorin yläreunalla eli kauimpana Aurajoesta on ollut raatihuone jo 1300-luvulla. Raatihuoneessa kokoontui kaupungin raati ja raastuvanoikeus. Tiloissa oli myös kaupungin vankila. Vuosina 1734-1736 nousi puisen raatihuoneen tilalle Turun tunnetuin raatihuone, jonka suunnitteli silloinen muurarimestari Samuel Berner. Barokkityylisessä kaksikerroksisessa raatihuoneessa oli myös asiaan kuuluva kellotorni. Rakennus vaurioitui pahoin Turun palossa. Bernerin raatihuoneen viereinen Brinkkalan talo korjattiin uudeksi raatihuoneeksi.
Pfalerin asuintalo
Bernerin raatihuoneesta oli jäljellä vain seinämuurit. Rakennuksen jäänteet korjattiin yksityistaloksi, joka valmistui vuonna 1829, sen suunnitteli Pehr Johan Gylich. Taloon asettui kauppias A. F. Pfaler. Asuintaloon ei enää palautettu tornia.
Juseliuksen paitatehdas
Tehtailija Juselius hankki rakennuksen 1850-luvulla. Rakennuksen ulkoasua muutettiin vuonna 1899, jolloin siihen rakennettiin kolmas kerros. Juseliuksen paitatehdas ja Turun Sateenvarjotehdas toimivat talossa 1920-luvulle.
Kaupungin omistukseen
Turun kaupunki osti rakennuksen 1932 ja siihen tuli vuokralaiseksi poliisilaitos. Poliisilaitoksen muutettua pois rakennus kunnostettiin 1988 Turun kulttuurikeskuksen käyttöön ja sai nimekseen Vanha Raatihuone. Vuodesta 2019 alkaen Vanhassa Raatihuoneessa on toiminut visuaalisten taiteiden keskus Turun Taidehalli. Turun Taidehallissa järjestetään nykytaiteen näyttelyitä ja tiloissa toimii myös Turun Taidelainaamo sekä Valokuvakeskus Perin kirjasto ja Perilab. 3. kerroksen juhlasali on vuokrattavissa juhliin ja tapahtumiin.
Raatihuonerakennuksena se on toiminut esikuvana muun muassa Rauman ja Porvoon raatihuoneille.
Pipsa
Pipsa on suomalainen naisen etunimi. Alkujaan se on lempinimimuoto joistakin P-kirjaimella alkavista naisennimistä, kuten Pirjo tai Pirkko. Pipsan nimipäivä on vuodesta 2015 lähtien 7. lokakuuta.
Virallisena etunimenä Pipsa tuli käyttöön viimeistään 1900-luvun alussa, mutta se pysyi hyvin harvinaisena vuosisadan loppupuolelle saakka. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi oli rekisteröity noin 880 henkilölle.
Jimmy Bennett
James Michael ”Jimmy” Bennett (s. 9. helmikuuta 1996) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Isi hoitaa (2003), Panttivanki (2005), Firewall (2006), Amityville Horror (2005), Poseidon (2006) ja Ottolapsi (2009). Hän ääninäytteli myös Napapiirin pikajunassa (2004).
Bennett on tullut tutuksi myös mainoksista ja televisiosarjoista. Hän syntyi ja kasvoi Kaliforniassa; hänellä on sisar Amanda. Hänet tunnetaan Ozzy Osbournen ihailijana.
Bennett voitti vuonna 2005 jaetun Young Artist Awardsin erikoispalkinnon. Hänellä on ollut myös kolme muuta ehdokkuutta, joista kaksi itsenäisesti parhaana elokuvanäyttelijänä kymmenvuotiaiden tai nuorempien poikien ryhmässä.
Juhana II (Liechtenstein)
Juhana II (koko nimi Johann Maria Franz Placidus, 5. lokakuuta 1840 – 11. helmikuuta 1929) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1858 kuolemaansa asti 1929 eli yli seitsemänkymmenen vuoden ajan.
Suomen poliisit
Suomen poliisit on Sleepy Sleepersin albumi.
Tilaaja-tuottajamalli
Suomen kunnissa
Tilaaja-tuottajamalli on yleistynyt Suomen kuntien toiminnassa 2000-luvulla, ettei kunta palkkaa palvelun tuottajia, vaan ainoastaan tilaa palvelut yksityisiltä palveluntuottajilta markkinahintaan tarjousten perusteella. Menetelmän on katsottu lisäävän julkisten palveluiden kustannustehokkuutta, joista joissain on jopa 10–30 %:n kustannusero kunnittain.
Joissain kunnissa on ulkoistettu periaatteen avulla kokonaan tai miltei kokonaan tekninen toimi. Pienten kuntien ollessa kyseessä on mahdollista, että useampi kunta tilaa samalta tai samoilta tuottajilta alueellisesti tarvitsemansa palvelut.
Valtio tilaajana
Euroopassa mallin käytön puolustusvoimissa aloitti Englanti 1990-luvulla. Se on käyttänyt mallia esimerkiksi sotilaallisten Skynet 5 -tietoliikennesatelliittien toteuttamiseen. Yhdysvalloissa osa NRO:n tiedustelusatelliiteista oli niiden kehittäjän TRW:n operoitavana jo 1970-luvun alkupuolella.
Yhdysvalloissa osa silloista ja maanteistä on pitkään ollut yksityisessä omistuksessa ja käyttäjät maksavat käyttömaksuja. Tämä malli on levinnyt Eurooppaan 1970-luvulta lähtien.
Kritiikkiä
Kritiikkiä periaatetta kohtaan ovat esittäneet muun muassa julkisella sektorilla työskentelevien ammattiliitot, joiden mielestä periaate saattaa johtaa työolojen heikentymiseen ja jopa sopimattomaan kilpailuun, mikäli palvelun tilaaja ei valvo tuottajaa riittävästi.
KNM Helge Ingstad
KNM Helge Ingstad (runkonumero F313) oli Norjan laivaston Fridtjof Nansen -luokan fregatti.
Valmistus
Alus tilattiin 23. kesäkuuta 2000 Navantian telakalta Ferrolista Espanjasta, missä köli laskettiin 28. huhtikuuta 2006. Alus laskettiin vesille 23. marraskuuta 2007 ja otettiin palvelukseen 29. syyskuuta 2009.
Suomen poliisit
Anarkistisen levyn kansitekstit lupasivat "toimintaa, jännitystä, rakkautta ja sotaa" sekä "idiootti esityksiä". Levyn sävellyksistä, sanoituksista ja sovituksista vastasivat salanimet Pekos Beer, Tex Vodka ja Ginger Ale.
Jytinää Eestissä -kirjan mukaan levyn innoittajina toimivat levynteon aikoihin esiin tulleet huonot kellaribändit. Levy oli mahdollisimman vähällä vaivalla tehty parodia bändeistä, jotka rääkyivät ja vihasivat kaikkea.
KNM Helge Ingstad
Palvelus
Alus törmäsi maltalaiseen öljytankkeriin Sola TS:iin 8. marraskuuta 2018 noin kello neljä aamuyöllä Sturessa lähellä Bergeniä. Alus oli palaamassa Naton Trident Juncture 2018 -sotaharjoituksesta. Alukseen tuli vuoto, eivätkä pumput pystyneet pitämään vuotoa hallinnassa. Hinaajat työnsivät aluksen rantaveteen, jotta se ei voinut upota täysin. Kaksi miehistöstä joutui sairaalahoitoon. Alusta paikallaan pitäneet vaijerit katkesivat yöllä ja aamulla 13. marraskuuta. Alus vajosi pinnan alle. Onnettomuutta edeltävät VHF-tallenteet osoittivat, että alusta oli lukuisia kertoja varoitettu törmäyksestä, mutta laivan komentosillan vastaukset olivat olleet sekavia eikä laiva muuttanut kurssiaan ilmeisesti matalikon pelossa. Myös laivan AIS-paikannusjärjestelmä kytkettiin päälle vasta törmäyksen jälkeen.
Norjan valtio oli aluksi halukas korjaamaan aluksen, mutta jo alustavat arviot korjaustöistä olivat epärealistisen kalliita. Kesäkuussa 2019 Norjan valtio ilmoitti, ettei se tule korjaamaan alusta. Hinta-arvio korjaustöille oli vähintään samansuuruinen kuin mitä uuden aluksen rakentaminen maksaisi.
Norjan puolustusministeriön materiaalilaitos Forsvarsmateriell (FMA) allekirjoitti 11. tammikuuta 2022 sopimuksen aluksen myynnistä Norscrap Westille. Alus tullaan siirtämään Hanøytangenin telakalla, jossa se romutetaan vuoden 2022 loppuun mennessä.
Kn
Kn tarkoittaa seuraavia:
Emil Öhberg
Emil Öhberg (s. 20. kesäkuuta 1993) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa Ykkösessä pelaavan FF Jaron riveissä. Pelipaikaltaan hän on maalivahti, ja debyyttinsä liigatasolla Öhberg teki kaudella 2013.
Öhberg on pelannut Jaron junioriluokat läpi aina B-junioreihin asti, jossa nuorukainen voitti SM-pronssia kaudella 2010. Kausi 2011 meni aluksi Saksassa ja sitten Kakkosessa pelanneen JBK:n riveissä. Vuosi 2012 kului Turussa TPS:n organisaatiossa, jossa peliaikaa tuli miesjoukkueessa vain Kakkosessa pelanneen farmiseura ÅIFK:n maalissa. Kaudella 2013 Öhberg palasi Pietarsaareen Jaron riveihin varamaalivahdiksi. Debyytti Veikkausliigassa tapahtui kaudella 2013, ja kaikkiaan Veikkausliigapelejä Öhbergillä kertyi Jarossa 16. Jesse Östin siirryttyä Jarosta Ruotsiin Öhberg otti Ykköseen pudonneessa Jarossa ykkösmaalivahdin paikan. ,
Ylä-Miikkulainen
Ylä-Miikkulainen (usein muodossa Yläkylä) oli inkeriläinen kylä entisessä Miikkulaisen kunnassa Inkerissä, Venäjällä. Kylä sijaitsi Vuoleenjoen ja Sokelavonjoen varsilla. Välittömässä läheisyydessä oli Ala-Miikkulaisen kylä, siksi usein käytettiin yhteisnimeä "Miikkulaisten kylät". Kylän alue sijaitsee nykyisin Leningradin alueen Seuloskoin piirissä. Venäjän keisarikunnan puitteissa se kuului Pietarin kuvernementin Pähkinälinnan kihlakuntaan.
Alueen alkuperäisväestö lienee ollut inkerikkoja, mihin viittaa kylän nimi (Miikkula on karjalaismurteiden muoto ortodoksisestä nimestä Nikolai) ja muu paikannimistö. Perimätiedon mukaan kylässä sijaitsi kauan "Tukkahonka", missä oli hirtetty ortodoksisia vielä Maunu Eerikinpojan ristiretken aikana. Myös 1800-luvulla löydetyt aarteet uskottiin kuuluvan inkerikoille. Kylän vanhin suku luultavasti oli Ryömi, mistä kertoivat useat paikannimet, mutta se on sammunut jo 1900-luvun alussa. Muut isot suvut oli Tiinus, Kesseli, Läärä, Mylläri, Lopperi ja Haakana.
Kylä kuului Ruotsin vallan aikana Lempaalan seurakuntaan, Vuole-Miikkulaisten seurakunta perustettiin vuonna 1708. Pyhän Mikaelin kirkko oli rakennettu Ylä-Miikkulaisessa Ryöminkankaalla vuosina 1870-1871, hirret rakentamista varten oli tuotu Raudusta Suomen puolelta. Tilaa kirkossa oli 665 hengelle. Kirkkoherra V. Peronius kävi suorittamassa jumalanpalvelukset. Kanttorin virkaa hoiteli itseoppinut talollinen A. Lopperi. Vuonna 1919 kirkko kommunistien kostotoimena poltettiin. Seurakunta rakensi uuden kirkon vuonna 1926. Kirkko toimi rukoushuoneena, siinä ei ollut kelloja eikä urkuja. Kirkon lopullinen sulkeminen tapahtui vuonna 1933, minkä jälkeen se oli purettu.
Miikkulaisten elämäntapa ja elinkeinot poikkesivat sisämaan pitäjistä. Väki kävi kalassa Laatokalla ja harjoitti rahtiliikennettä. Pääelinkeino oli kuitenkin maatalous (maanviljelys ja karjanhoito). Metsien hyötykäyttö kutistui sienestykseen, sillä maat kuuluivat keisariperheelle, eikä metsistä saanut kaataa puita. Myös metsästys oli kielletty.
Taloryhmät jokien varsilla muodostivat mäkikuntia, joista tiheämmin asuttuja olivat Jukanmäki, Suomenmäki, Koukunmäki ja Suppusenmäki. Näissä mäkikunnassa asukkaat olivat melkein poikkeuksetta keskivarakkaita, omillaan toimeen tulevia talollisia. Harvemmin asutuille mäkikunnille keskikylästä syrjemmässä oleville taloille oli annettu lisänimeksi "kolkka". Yläkylässä niitä oli Suhkeen-kolkka, Pajikkolankolkka, Rönön-kolkka, Siitsan-kolkka ja Sokelovan kolkka. Kolkka-mäkikunnissa asui sekä rikkaita ja keskivarakkaita että köyhiä perheitä.
Kansakoulurakennus opettaja-asuntoineen valmistui Yläkylän puolelle Kinnarin kankaalle vuonna 1876, myöhemmin oli avattu toinen kansakoulu sekä kaksivuotinen opisto. Kylässä toimi muutama kauppa.
Tarton rauhan jälkeen suurin osa väestöä palasi takaisin rajan taakse, mutta monta perhettä jäi pysyvästi Suomeen. NEPin aikana poltetut talot rakennettiin uudelleen ja talouselämä muutenkin virkosi eloon. Vuonna 1926 Yläkylässä oli 134 taloa ja 612 asukasta, niistä 591 inkeriläisiä.
Kansalaissodan jälkeen neuvostovalta suhtautui aina epäilevästi alueen suomalaiseen väestöön. Karkotuksia alkoi vuonna 1931, kun "kulakkeja" lähetettiin Hiipinään ja Siperiaan, ja jatkui vuosina 1933 ja 1935 (Keski-Aasiaan). Täystyhjennys toimeenpantiin kesäkuussa 1936, kun koko suomalaisväestö pakkosiirrettiin kodeistaan Vologdan alueelle. Nykyään Miikkulaisten paikalla on suljettu sotilasalue.
Luettelo Islannin puolueista
Tämä artikkeli on luettelo Islannin puolueista. Islannissa on monipuoluejärjestelmä, jossa on monia poliittisia puolueita, joissa usein yhdelläkään puolueella ei ole mahdollisuutta saada valtaa yksin, ja puolueiden on tehtävä yhteistyötä koalitiohallitusten muodostamiseksi.
Kroatian Banovina
Kroatian Banovina, oli Jugoslavian kuningaskunnan autonominen alue vuosina 1939–1941. Alue syntyi 26. elokuuta 1939 tehdyllä Cvetković–Maček-sopimuksella. Tavoitteena oli vähentää Jugoslavian kuningaskunnassa sen syntymisestä 1918 lähtien vallinnutta jännitettä pääkansallisuuksien eli valtaapitävien serbien ja itsensä syrjityksi tunteneiden kroaattien välillä. , ,
Kroatian väestön oma itsellinen hallinnollinen yksikkö oli syntynyt ensimmäisen kerran sitten keskiaikaisen Kroatian valtakunnan. Autonomisen Kroatian Banovinan toimivallan ulkopuolelle, Jugoslavian keskushallinnon hoidettavaksi, jäivät ulkopolitiikka, armeija, poliisi ja ulkomaankauppa. Alueen johtajaksi eli baaniksi nimitettiin Ivan Šubašić.
Autonomisen Kroatian Banovinan syntyvaiheessa elokuussa 1939 uskonnoltaan n. 75% oli roomalaiskatolisia, 20% ortodokseja ja 5% muslimeja. Uskonnolliset luvut ovat suuntaa antavia, kuinka paljon siis oli kroaatteja, serbejä ja bosnialaisia.
Autonomisen alueen historia jäi lyhyeksi, sillä osana Toista maailmansotaa Saksa liittolaisineen hyökkäsi huhtikuussa 1941 Jugoslaviaan valloittaen maan. Kroatia irrottautui tässä yhteydessä Jugoslaviasta ja perusti oman valtionsa 10. huhtikuuta 1941 akselivaltojen Saksan ja Italian tuella johtajanaan Ustaša-liikkeen johtaja Ante Pavelic. Kroatian Banovina oli keskeinen osa uutta Kroatian kuningaskuntaa valtion alueen laajentuessa Bosnia-Herzegovinan alueelle. Toisaalta Italia sai tässä yhteydessä merkittäviä alueita Dalmatian rannikolla muodostaen italialaisen Dalmatian kuvernoraatin.
thumb|left|300px|Kroatian Banovina muodostettiin Cvetković–Maček-sopimuksella kahdesta aiemmasta Jugoslavian kuningaskunnan banovinasta, pohjoisesta [[Savan Banovina|Savan ja Dalmatian alueen Littorian Banovinasta. Lisäksi uuteen Kroatian Banovinaan liitettiin kroaattiväestöisiä alueita naapuribanovinoista. Nämä lisäliitokset herättivät ärtymystä serbien ja bosnialaisten keskuudessa.]]
George Beverly Shea
George Beverly Shea (1. helmikuuta 1909 Winchester, Ontario, Kanada – 16. huhtikuuta 2013 Asheville, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat ) oli gospel-musiikin alalla vaikuttanut laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Kanadassa, mutta loi työuransa Yhdysvalloissa.
Shea aloitti laulamisen kirkkokuorossa Ontariossa. Hän julkaisi kymmeniä albumeja, ja vuonna 1978 hän pääsi Gospel Music Hall of Fameen. Hänellä oli lukuisia Grammy-ehdokkuuksia, ja hänelle myönnettiinkin kyseinen palkinto 1966.
Shea asui vaimonsa Karlenen kanssa Pohjois-Carolinassa. Billy Graham on nimennyt hänet suosikkilaulajakseen.
Varhainen elämä
Shea syntyi Winchesterissä, Ontariossa helmikuussa 1909, jossa hänen isänsä A. J. Shea toimi Wesleyanilaisena metodistipastorina. Ensimmäisen kerran Shea esiintyi julkisesti isänsä kirkon kuorossa. Myöhemmin Shea lauloi Houghton Collegen Glee Clubissa. Shea valmistui Houghton Collegesta vuonna 1929. Vuosina 1929-1938 Shea työskenteli vakuutusyhtiön virkailijana ja lauloi harrastuksenaan WMCA:n ja WHN:n radiokanavilla.
Laulajan ura
Shea kuului kokoussarjakiertueiden musiikkityön ytimeen alusta lähtien yhdessä Cliff Barrowsin kanssa. Vuodesta 1952 lähtien Sheaa kuultiin säännöllisesti radiossa.
Shea toimi aktiivisesti Billy Graham Evangelistic Association-järjestön työssä aina 1990-luvun lopulle saakka.
Teokset
Shea julkaisi neljä teosta:
KNM Thor Heyerdahl
KNM Thor Heyerdahl (runkonumero F314) on Norjan laivaston Fridtjof Nansen -luokan fregatti.
Valmistus
Alus tilattiin 23. kesäkuuta 2000 Navantian telakalta Ferrolista Espanjasta, missä köli laskettiin 23. marraskuuta 2007. Alus laskettiin vesille 11. helmikuuta 2009 ja otettiin palvelukseen 18. tammikuuta 2011.
Assens
Assens on taajaman lisäksi ollut aiemmin myös kaupunki. Paikkakunta sijaitsee Fynin saaren länsiosassa.
Historia
Kaupungin nimi mainitaan ensi kertaa kuningas Valdemarin maakirjassa vuodelta 1231. Vuonna 1524 paikkakunta sai kaupunkioikeudet kuningas Fredrik I:ltä. Joitakin vuosia myöhemmin kuningas Kristian III hajotutti paikan lähes maan tasalle Øksnebjergin taistelun jälkeen. Samalla hajotettiin kaupunkia aiemmin ympäröinyt muuri.
Kristian IV:n aikana kaupunki linnoitettiin uudelleen, mutta ruotsalaiset joukot ryöstivät kaupungin taas vuonna 1658.
Keskiajalla Assens oli pääasiallinen Slesvigistä tulevan ja Kööpenhaminan–Hampurin liikenteen risteyskohta. Kaupungin kahdeksankulmaisesta tornistaan tunnettu ”Meidän Rouvamme kirkko” juontaa juurensa 1400-luvulle.
1800-luvulla kaupunki kehittyi voimakkaasti saadessaan kunnollisen sataman 1820, kaasulaitoksen 1855 ja rautatieyhteydet Tommerupista 1884.
1900-luvun puolivälissä Assens menetti merkityksensä Jyllannin ja Fyn-saaren liikenteen solmukohtana, kun Middelfartiin rakennettiin ensimmäinen Vähän-Beltin ylittävä silta. Samalla kaupungin kehitys taantui.
Schwarzschildin säde
Schwarzschildin säde on jokaiseen massaan liittyvä säde. Jos kyseinen massa puristuisi Schwarzschildin sädettä pienempään tilaan, niin massa romahtaisi mustaksi aukoksi. Schwarzschildin säteen keksi 1916 Karl Schwarzschild. Kappale, joka on pienempi kuin sen Schwarzschildin säde, on musta aukko. Schwarzschildin säteen pinta on tapahtumahorisontti.
Kappaleen Schwarzschildin säteen arvo voidaan laskea kaavasta
missä
Säde voidaan laskea myös summittaisesti kertomalla kappaleen massa luvulla 1,48 m/kg, ja sen jälkeen tulo kerrotaan luvulla 10 potenssiin −27.
Alfonso XIII
Pari sai yhteensä seitsemän lasta, joiden lisäksi Alfonsolla oli kolme aviotonta lasta. Hän muisti myös aviottomia lapsiaan testamentissaan. Hallitsijaparin pojista kaksi, kruununperijä Alfonso ja nuorin Gonzalo, perivät B-verenvuototaudin äidiltään.
Espanja menetti Alfonso XIII:n hallituskaudella 1898 sodan seurauksena siirtomaansa Kuubassa, Puerto Ricossa ja Filippiineillä, hävisi useita sotia Pohjois-Afrikassa ja kärsi Miguel Primo de Riveran diktatuurista. Kun Espanjan toinen tasavalta julistettiin 14. huhtikuuta 1931, kuningas lähti maasta luopumatta virallisesti kruunustaan. Espanjan sisällissodan puhjettua Alfonso teki selväksi kannattavansa kapinallisten kansannousua hallitusta vastaan. Kenraali Francisco Franco kuitenkin julisti syyskuussa 1936, että nationalistit eivät tulisi hyväksymään Alfonsoa kuninkaana. Ensimmäiset vuodet maanpaossa Alfonso vietti Ranskassa. Myöhemmin hän muutti Italiaan ja kuoli Roomassa vuonna 1941 luovutettuaan oikeutensa kruunuun kolmannelle pojalleen, Barcelonan kreivi Don Juanille. Tämän poika, Juan Carlos I, hyväksyttiin Francon esityksestä vuonna 1969 Espanjan tulevaksi kuninkaaksi, ja Francon kuoltua 1975 parlamentti valitsi Juan Carlosin kuninkaaksi. Kuninkaan isä luopui vaatimuksestaan kruunuun vuonna 1977 ja hänelle myönnettiin Barcelonan kreivin arvonimi.
Pentti Rautajärvi
Hän piirtelee karttaansa haaveellisia rajoja pitkin Venäjää ja pyrkii kasvattamaan perheensä mahdollisimman suureksi, koska Suur-Suomeen tarvitaan paljon kansalaisia.
Hän ihannoi sotaa ja riitelee niin Kivivuoren Oton kuin Siukolankin kanssa poliittisista näkemyksistä. Hän saakin ”päälahtarin” liikanimen Siukolalta. Eräskin tietyömies sanoo, että teki pahaa olla moisen lähellä, ihan kuin olisi paljain jaloin astunut kyykäärmeen viereen, kun Rautajärvi jakoi lentolehtisiä hernekeittopadan ääressä työttömyystyömaalla. Hernekeitto kelpaa, mutta Rautajärven jakamat lentolehtiset päätyvät käymäläpaperiksi.
Lapuanliikkeen ollessa voimakkaimmillaan vuonna 1930 Rautajärvi on muiluttamassa Siukolaa ja Janne Kivivuorta sahanomistaja Päkin ja Töyryn Ension kanssa. Siukola tekee pahoinpitelystään rikosilmoituksen, mutta juttu raukeaa todisteiden puutteessa. Jannen muilutuksesta Rautajärvi ei joutunut oikeuteen, sillä sen esti sahanomistaja Päkki. Hän piti opettajaa lapsellisena hölöttäjänä, joka olisi ”suomalaisen talonpojan kunnian” vuoksi antanut kaikki ilmi. Se taas olisi ollut poliittisesti vähintäänkin kiusallista.
Kesällä 1930 Rautajärvi osallistuu talonpoikaismarssiin Töyryn kauppiaan sekä Töyryn Arvon ja Ension kanssa, ja Helsinkiin mennään Ension autolla, johon otetaan kirkonkylästä lisää väkeä. Mäntsälän kapinan aikana Rautajärvi, Päkki ja ruustinna Ellen Salpakari ovat kiihkeimpiä kapinan kannattajia. Pentinkulmalta Mäntsälään lähtevät Rautajärvi, Töyryn Ensio ja Päkin poika Urpo. Kapinan kukistuttua Rautajärvi sen enempää kuin muutkaan pitäjäläiset eivät joudu oikeuteen ennakkoarmahdusten vuoksi.
Lapuanliike lakkautetaan Mäntsälän kapinan jälkeen, mutta sen tilalle perustetaan Isänmaallinen kansanliike, jonka ainoa näkyvä kannattaja Pentinkulmalla on Rautajärvi. Töyryn Ensio on muuttanut taksiautoilijaksi asemankylään, ruustinna on kuollut, ja Töyryn kauppias on ikääntynyt eikä jaksa enää innostua. Rautajärvi pukeutuu mustaan paitaan ja sitoo kaulaansa sinisen solmion, kunnes ne kielletään puserolailla. Lisäksi hän perustaa pitäjään Sinimustat-järjestön alaosaston, jonka jäsenet ovat pääasiassa kirkonkylän nuorisoa, kunnes Sinimustat-järjestö lakkautetaan sen eräiden johtohenkilöiden sekaannuttua vallankaappauksen valmisteluun Virossa. Rautajärvellä on kuitenkin 1930-luvun mittaan monta rautaa tulessa, ja jopa Helsingin yliopiston suomalaistamisriita heijastuu Pentinkulmalle, kun opettaja haastaa kieliasiasta riitaa äidinkieleltään ruotsinkielisen kartanonisännän kanssa. Kesällä 1939 Rautajärvi lähtee monien muiden pitäjäläisten tavoin linnoitustöihin Karjalankannakselle.
Rautajärvi haavoittui talvisodassa ja rauhoittui hiukan. Kuitenkin jatkosota ajoi entiset aatteet taas vauhtiin ja sodan jälkeen hän kiusasi vanhaan tapaan Siukolaa, joka murisi:
Rautajärvi opettaa lapsia loppuun asti, nyt pukeutuneena vanhaan asetakkiin, josta on leikattu olkaimet irti, osoittaakseen, että ”mieheltä voidaan viedä lupa puhua vapaasti, olkaimet takista ja kivääri seinältä mutta kunniaa ei”.
Erkki Uitti
Erkki Jaakko Uitti (30. maaliskuuta 1956 Jalasjärvi – 28. huhtikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen Rajavartiolaitoksen lippueamiraali.
Uitti syntyi kapteeni Erkki Uitin ja Elmi Viitalan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1979 oli toimitusjohtaja Tarja Uitti. Erkki Uitti tuli ylioppilaaksi 1975, Kadettikoulusta hän valmistui 1979 ja Sotakorkeakoulusta 1989. Uitti toimi Suomenlahden merivartioston vartiolaivan perämiehenä ja päällikkönä 1979–1984. Merivartiokoulun kurssinjohtaja hän oli 1984–1989, Pohjanlahden merivartioston apulaiskomentaja 1990–1994, Rajavartiolaitoksen esikunnan esiupseeri 1994–1999 ja Vartiolentolaivueen komentaja 2000–2005. Uitti toimi Suomenlahden merivartioston komentajana 2005–2007, Rajavartiolaitoksen esikunnan henkilöstöosaston päälliköksi hänet nimitettiin 2007. Lippueamiraaliksi Uitti ylennettiin 2007.
Muhammed Hassan
Muhammad Hassan (s. 7. marraskuuta 1981) (oikealta nimeltään Mike Copani) on entinen WWE-painija, joka tuli tutuksi oteltuaan muutaman kerran Rawissa. Lähes kaikki hänen voitoistaan tulivat ulkopuolishäirinnän avulla.
Siirto Smackdowniin
Muhammad hassan siirtyi Smackdown ohjelman leipiin 2005 rosteriarvonnan vuoksi. Smackdownissa Hassan aloitti pienen juonikuvion The Undertakerin kanssa, jonka vuoksi heille tehtiin ottelu Great American Bash -nimiseen maksutelevisiotapahtumaan, jonka Undertaker voitti. Ottelun jälkeen Undertaker iski Last Riden Rampilta alas ja hoiti Muhammad Hassanin pois Smackdownista.
The Charades
The Charades on 1980-luvun puolen välin tienoilla perustettu suomalainen yhtye, joka soittaa rautalankamusiikkia.
2846 Ylppö
2846 Ylppö on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty lastenlääkäri, arkkiatri Arvo Ylpön mukaan. Kansainvälisissä yhteyksissä asteroidin nimi voidaan kirjoittaa myös ilman ö-kirjainta, muodossa Ylppo.
Ylpön likimääräinen läpimitta on 32 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,22 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 9 kuukautta.
The Charades
Historia
Yhtye jatkoi vielä muutaman vuoden harjoittelua ja äänitti muutamia kappaleita, jotka julkaistiin vasta 2000-luvulla. Muutaman vuoden tauon jälkeen yhtye aloitti siitä mistä oli aloittanutkin: soittamaan surfia ja rock instrumental-musiikkia Mosrite kitaroilla. Yhtye esiintyi valtakunnallisessa tv-ohjelmassa vuonna 2005.
2001 yhtye julkaisi ensimmäisen kokonaan instrumentaali levynsä, ”In Motion”. Levystä tuli englantilaisen Pipeline Magazinen ”Vuoden Levy”. The Charades on saanut yhteensä viisi kertaa Pipelinen äänestyksen ”Vuoden Levyn” – enemmän kuin kukaan muu. Yhtyeen ensimmäinen ulkomaan keikka oli juuri Pipeline Magazinen järjestämä ”Instrumental Convention”. Tuo esiintyminen ja ensimmäisen pitkäsoiton saaman hyvän vastaanoton jälkeen yhtye on julkaissut useita albumeja ja tehnyt useita kiertueita muun muassa Japanissa, Englannissa, Italiassa, Meksikossa, Venäjällä, Saksassa, Belgiassa ja Ruotsissa.
Yhtye on konsertoinut useiden muiden yhtyeiden jäsenten kanssa:
Kokoonpano on vuodesta 2014 ollut:
Abu Ariš
Abu Ariš on kaupunki Saudi-Arabian Jizanin provinssissa historiallisella Asirin alueella. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 61 047.
Maantiede
Abu Ariš sijaitsee Saudi-Arabian Jizanin provinssissa noin 30 kilometrin päässä Jizanin kaupungista. Alue on historiallista Asirin aluetta.
Historia
Abu Ariš sanotaan tulleen perustetuksi, kun eräs šeikki asettui paikalle 1200-luvulla. Paikkakunta alkoi kasvaa suuremmassa mittakaavassa kuitenkin vasta vuosisatoja myöhemmin. Vuonna 1627 sen valtasivat imaamiien johtamat zaidilaiset, joiden valtakaudella kaupunki kukoisti. Jonkin aikaa myöhemmin alue itsenäistyi paikallisen ašrafin johdolla. 1800-luvun alussa vuosina 1802 ja 1803 aluetta hallitsivat hetkellisesti wahhabilaiset ja heitä seurasivat egyptiläiset. Egyptiläiset hylkäsivät alueen vuonna 1840.
Egyptiläisten lähdettyä Abu Arišin tuolloinen ašraf Ŝarif Husayn pyrki levittämään omaa valtapiiriään valtaamalla Tihaman alueen. Kun hän uhkasi nyt myös brittien hallitsemaa Adenin satamakaupunkia, britit vaativat egyptiläisten jälkeen alueelle saapuneita osmaneja toimimaan. Turkkilaiset ajoivatkin Ŝarif Husaynin takaisin Asirin puolelle. Myöhemmin Abu Arišin ašrafin hallitsema alue ajautui sisällissotaan. Heikentyneen alueen valtasivat ensin turkkilaiset, myöhemmin idrisidit ja lopulta Ibn Saud.
Jemenja Saudi-Arabia kävivät lyhyen sodan kiistelemistään alueista 1930-luvulla. Niihin lukeutui myös koko Asir mukaan lukien Abu Ariš, joka joissain yhteyksissä esitetään Jemenissä edelleen osana Jemeniä.
Väestö
Abu Arišin asukasluku oli Saudi-Arabian vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 61 047. Heistä Saudi-Arabian kansalaisia oli 44 834 ja ulkomaalaisia 16 213. Kaupungin asukkaat harjoittavat sunnalaista ja zaidilaista islamia.
Emily Rios
thumb|right|Emily Rios Emily Rios (s. 27. huhtikuuta 1989) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi pääroolin (Magdalena) esittäjänä elokuvassa Quinceañera (2006). Hänellä oli myös pieni sivurooli sarjassa Breaking Bad.
Rios oli vuonna 2007 ehdolla Young Artist Awardin saajaksi.
Tausta
Rios syntyi ja kasvoi Kaliforniassa. Hänen meksikolaiset vanhempansa kasvattivat hänet Jehovan todistajien uskon mukaisesti.
Henkilökohtainen elämä
Rios on avoimesti lesbo.
Lauri Salpakari
Lauri Albin Salpakari (ent. Lars Albin Stenbom) on kuvitteellinen rovasti Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -trilogiassa. Koskela on hänen pappilansa torppa. Hänellä on vaimo Ellen, poika Ilmari sekä tytär Aino. Rovasti on luonteeltaan heikko ja jääkin usein vahvemman vaimonsa määräämäksi. Hän uskoo ihmisten hyvyyteen ja Jumalan johdatukseen. Siksi hän myös uskoo usein tekevänsä oikein, eikä ymmärrä tekojensa seurauksia torpalleen ja sen asukkaille. Hän rakastaa vaimoaan intohimoisesti ja suostuu siksi aina tämän vaatimuksiin. Siksi hän myös kiristää Koskelan torppaa koskevia vaatimuksia aina kun Ellen vaatii.
Suomen sisällissodassa punaiset vangitsevat hänet. Vangitsemisen syynä on puhe, jonka kirkkoherra on pitänyt kartanon murhatun paronin hautajaisissa. Punakaartin päällikön Hellbergin mielestä kirkkoherra on tehnyt hautajaisista "vastavallankumouksellisen kiihotustilaisuuden", ja Salpakari suljetaan vaivaistalon mielisairasosastolle, jossa hänen sellinaapurikseen osuu mielipuoli Antti Laurila. Kirkkoherran lisäksi vaivaistalon vankikoppeihin on suljettu muiden muassa maanviljelijä Artturi Yllö sekä muita suurten talojen isäntiä, pitäjän apteekkari ja tämän sukulaismies, entinen Venäjän keisarillisen armeijan luutnantti Granlund, joka myöhemmin valkoisen kenttäoikeuden jäsenenä on erityisen innokkaasti vaatimassa kuolemantuomiota vangituille punakaartilaisille.
Muutama vuosi sisällissodan päättymisen jälkeen Lauri Salpakari täyttää 50 vuotta ja saa rovastin arvonimen. Mitään syntymäpäiväjuhlaa ei kuitenkaan järjestetä, vaan kirkkoherran ilmoitetaan merkkipäivänään olevan matkoilla. Pitäjänlehdessä julkaistaan kuitenkin kansakoulunopettajan laatima pitkä kirjoitus, jossa selostetaan Salpakarin elämänvaiheet. Lapsiltaan Ainolta ja Ilmarilta rovasti saa hopeisen silmälasikotelon, koska hän on alkanut lukiessaan tarvita silmälaseja. Lahja on melko vaatimaton, mutta Salpakari on nimenomaan kieltänyt perhettään hankkimasta mitään lahjoja. Suojeluskuntajärjestön perustamisen myötä Salpakari on nimitetty suojeluskunnan kenttäpapiksi, mutta tähän tehtäväänsä hän suhtautuu melko innottomasti.
Presidentti K. J. Ståhlbergin kyyditys lokakuussa 1930 on järkytys humaanin elämänasenteen omaavalle Salpakarille. Hän moittii vaimoaan Elleniä, joka puolustelee tekoa, ja isän ja pojan välille kehkeytyy asian vuoksi kiivas riita, sillä Ilmari hyväksyy kyydityksen varauksetta. Rovasti ennustaa tapauksen hajottavan porvarien rintaman. Hieman ennen Mäntsälän kapinan puhkeamista osoittautuu, että näin on tapahtunut: Lapuanliikkeen kannattajien pahimmaksi viholliseksi ovat tulleet patkuleiksi haukutut maltilliset porvarit, ja marxilaiset ovat ajan myrskyissä miltei unohtuneet.
Krysanteemivaltaistuin
260px|pienoiskuva|[[Kioton keisarillisen palatsin valtaistuin.]] Krysanteemivaltaistuin on Japanin keisarin valtaistuin.
Lauri Salpakari
Lauri Salpakari jää leskeksi hieman Mäntsälän kapinan jälkeen. Hänen vaimonsa Ellen, joka on ollut poliittisesti kiihkeä oikeistolainen, on kokenut kapinan kukistumisen henkilökohtaisena tragediana, sairastunut sen vuoksi vakavasti ja kuollut sairaalassa Helsingissä. Kun myös lapset Aino ja Ilmari ovat muuttaneet Helsinkiin, kirkkoherra on jäänyt yksinään asumaan suureen pappilaan. Ruustinnan kuoleman jälkeen pappilan palvelusväki on vähitellen alkanut käyttää hyväkseen rovastin hyväntahtoisuutta, laiskistunut ja tullut entistä kurittomammaksi vaatien palkankorotuksia ja eräitä muita etuja. Kun käy ilmi, ettei kirkkoherra kykene selviytymään eräistä maksuista, Ilmarin on tultava kotiin järjestämään asioita entiselle tolalle.
Talvi- ja jatkosodan aikana Salpakarin raskaana tehtävänä on tuoda kuolinviestejä kaatuneiden sotilaiden koteihin. Kun kesän 1944 torjuntataistelujen aikana sankarihautajaisissa on kirkon alttarilla yhtä aikaa monta arkkua, Salpakarin voimat alkavat ehtyä ja hän jättää yhä enemmän toimiaan apulaiselle. Myös hänen poikansa Ilmari haavoittuu ja menehtyy saamiinsa vammoihin sotasairaalassa.
Romaanisarjan lopussa hän on jo kuollut.
Väinö Linnan mukaan Lauri Salpakarilla ei ole mitään tiettyä esikuvaa, vaan hänen hahmonsa on monien henkilöiden, käsitysten ja tarkoitusperien yhdistelmä.
Botswanan kansallinen kirjastopalvelu
Botswanan kansallinen kirjastopalvelu (, lyh. BNLS; ) on Botswanan pääkaupunki Gaboronessa toimiva maansa kirjasto- ja tietopalvelujen keskuslaitos ja kansalliskirjasto. Se pyrkii edistämään lukutaitoa, koulutusta, tutkimusta ja virkistäytymistä sekä hankkimaan ja säilyttämään myöhempää käyttöä varten Botswanaa koskevaa tai botswanalaisten julkaisemaa tietoaineistoa riippumatta siitä, missä aineisto on julkaistu. BNLS toimii maansa Nuoriso-, urheilu- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa.
Botswanan kansallinen kirjastopalvelu on perustettu 29. syyskuuta 1967. Kirjastopalvelulla on vapaakappaleoikeus. BNLS:n kehittämistä on rahoittanut maan hallituksen ohella muun muassa Bill ja Melinda Gatesin säätiö.
Aaveajaja
Aaveajaja on Marvel-kustantamon luoma yliluonnollinen antisankari, moottoripyörällä ajava demoninen olento, jonka tunnusmerkkinä on liekehtivä pääkallo. Aaveajajan nimeä on käyttänyt ainakin kolme eri sankaria, Johnny Blaze, Daniel ”Danny” Ketch ja Robbie Reyes. Marvel on aikaisemmin käyttänyt Ghost Rider -nimeä lännensarjakuvissa; tämän hahmon nimi muuttui sittemmin Aaveratsastajaksi.
Sarja sai jatkoa 1990-luvulla, kun Daniel Ketch sai Aaveajajan voimat. Kun rikolliset olivat satuttaneet Danielin siskoa, hän törmäsi paetessaan moottoripyörään, johon oli sidottu "Koston hengen" olemus. Tämä henki oli alun perin Noble Kale -niminen puritaanimies, joka oli sekä Blazen että Ketchin esi-isä. Johnny Blaze palasi sarjaan sivuhahmona, ja lopulta ilmeni että hän oli Ketchin veli.
Suomessa Aaveajaja esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1973, Sarjakuvalehti-sarjakuvalehden numerossa 7.
Maaliskuussa 2011, Aaveajaja oli sijalla 90 "Top 100 sarjakuvasankaria kautta aikojen" listassa jonka IGN sivusto teki.
Johnny Blaze
Aaveajajan inkarnaatio Johnny Blaze esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen Marvel Spotlight (Vol. I) -lehden numerossa 5 (1972). Johnny Blazen loivat käsikirjoittaja Roy Thomas ja Gary Friedrich sekä piirtäjä Mike Ploog (Roy Thomas, Aaveajajan toinen luojista kertoi aluksi tarkoittaneensa Aaveajajan Daredevilin vastustajaksi).
Johnny Blaze oli hurjapäinen moottoripyörästuntman kiertävässä sirkuksessa. Hän myi sielunsa paholaiselle, demoni Mefistolle pelastaakseen isänsä Barton Blazen hengen. Vastapalvelukseksi suorittamastaan teosta Mefisto sitoi Blazen sielun voimalliseen Zarathos-demoniin ja muutti Blazen olomuodon nahkatakkiseksi luurangoksi, jonka kallo liekehti helvetintulta.
Aaveajaja sai oman julkaisusarjansa 1973, jonka yhdeksän ensimmäisen lehden sisällöstä vastasi suurimmaksi osaksi kuvittaja Jim Mooney. Julkaisuhistorian aikana useat eri piirtäjät ja käsikirjoittajat tekivät sarjaa, kunnes lopulta lehden tyyli vakiintui Don Perlinin ja kirjoittaja Michael Fleisherin myötä. Lopulta Aaveajajan ura päättyi Zarathos-demonin paetessa Blazen kehosta. Myöhemmin 1990-luvulla Aaveajaja herätettiin henkiin ja Blaze päätyi taistelemaan aikaisempaa Aaveajajaa Noble Kalea vastaan luullen tätä Zarathokseksi. Kale ja Blaze päätyivät kuitenkin liittolaisiksi ja selvisi, että niin Blaze kuin myös hänen kauan kadoksissa ollut veljensä Danny Ketch ovat Noble Kalen jälkeläisiä alenevassa polvessa (Johnnyn sukunimi Blaze tuli hänen isältään Barton Blazelta).
Johnny Blazen ruumiista piti tulla Noble Kalen hengen seuraava isäntä, mutta Blazen äiti teki sopimuksen Mefiston kanssa niin, että hänen poikansa säästyi tältä kohtalolta. Blaze kuitenkin joutui majoittamaan ruumiiseensa muistinsa menettäneen Zarathoksen hengen. Vaikka sarjan alussa Zarathos oli Blazen kontrollin alla, tuli Zarathoksen oikea persoona esille aina Blazen muuttuessa Aaveajajaksi.
Daniel Ketch
Aaveajajan julkaisuhistoria sai jatkoa Amerikassa Ghost Rider (Vol. II) -lehden ensimmäisessä numerossa (1990). Aaveajajan kantaja vaihtui sarjan alussa ja samalla selvisi, että Johnny Blazen veli, Daniel ”Danny” Ketch joutuisi Aaveajajan isäntäruumiiksi.
Tarina alkoi Danielin ja hänen siskonsa Barbaran jouduttua gangsterien hyökkäyksen kohteeksi. Sisarukset pakenivat läheiselle romuttamolle, jossa Daniel tuli koskettaneeksi mystistä bensatankin korkkia kantavaa moottoripyörää. Danieliin siirtyi Aaveajajan henki, ja hän taisteli voitokkaasti ninjoja vastaan, muttei kyennyt pelastamaan siskoaan, joka vajosi kuolettavasti haavoittuneena koomaan. Barbara kuoli lopulta salamurhaajan käsissä.
Aaveajaja liittyi myöhemmin organisaatioon nimeltään Keskiyön Pojat, joiden mukana Aaveajaja taisteli eri pimeyden voimia vastaan. Aaveajaja kuitenkin kuoli myöhemmin kaksi kertaa. Ensimmäisen kerran Darkholdin, Ch'thonin loitsukirjan riivaama Blade tappoi Aaveajajan. Noustuaan kuolleista Aaveajaja kuoli toistamiseen Zarathoksen käsissä, mutta heräsi jälleen henkiin myöhemmin.
Toisin kuin Blaze, Ketch-Aaveajaja omasi Katumuskatse-nimisen voiman, jonka avulla Aaveajaja saattoi pahantekijän kokemaan kaikki toisille aiheuttamansa vääryydet itse (tosin nykyään amerikkalaisissa julkaisuissa myös Blaze-Aaveajaja on käyttänyt kykyä). Tämä oli useimpien mielestä kuolemaakin kauheampi kohtalo. Onkin esitetty, että Aaveajaja toimii Marvel-universumin kuoleman enkelinä.
Johnny Blazen paluu
Vuonna 2001 julkaistiin Amerikassa kuusiosainen minisarja, jossa Johnny Blaze palasi Marvel-universumiin Aaveajajana. Sarjan kirjoitti Devin Grayson ja kuvitti piirtäjä Trent Kaniuga. Tarinassa Blaze huomaa kykenevänsä jälleen muuttumaan Aaveajajaksi oltuaan jonkin aikaa irti kirouksesta.
Myöhemmin toinen kuusiosainen minisarja Road to Damnation (kirjoittanut Garth Ennis ja kuvittanut Clayton Crain) debytoi joulukuussa 2005. Sarjassa Blaze esitettiin jälleen Aaveajajana ja kuvattiin hänen hyödyttömiä yrityksiään paeta henkilökohtaisesta helvetistään. Aaveajajalle oli myös lisätty uusia voimia, kuten kyky syöstä tulta ja painavia kettinkejä kurkustaan. Sarja sai myöhemmin lisää jatkoa (Daniel Way ja Mark Texeira), jossa Blaze manipuloidaan vapauttamaan Saatana maan päälle.
Robbie Reyes
Vuonna 2013 sarjakuvissa esiintynyt Robbie Reyes esiintyi uutena Aaveajajana maaliskuussa 2014 alkaneessa Ghost Rider -sarjakuvassa. Robbie oli meksikolaisamerikkalainen lukio-opiskelija, joka työskenteli mekaanikkona Canelon autokaupassa saadakseen rahaa kehitysvammaisen veljensä Gabe Reyesin tukemiseen sekä muuttaakseen jonain päivänä pois Los Angelesin itäosista, rikollisjengien keskeltä. Hän päätyy lopulta osallistumaan laittomiin katuajoihin voittaakseen sen palkintorahat. Mutta noutaessaan pillereitä, joilla Calvin Zabosta tuli superrikollinen Mister Hyde, ryhmä palkkasotureita ampui häntä. Mutta Robbie herää salaperäisesti henkiin demonisena olentona, jolla on liekehtivä kypärämäinen kallon muotoinen pää. Lisäksi hänen Dodge Chargeria muistuttava autonsa muuttuu liekehtäväksi, ja paljastuu, että auton oli riivannut Eli Morrow -nimisen miehen henki. Eli auttaa Robbiea puhdistamaan kadut rikollisista, mikäli Robbie auttaa kostamaan Elin kuoleman. Robbiesta tulee paikallinen sankari ja hän saa jopa Johnny Blazen huomion. Myöhemmin paljastuu, että Eli oli Robbien etääntynyt eno ja satanistinen sarjamurhaaja, joka tappoi rituaaleillaan 37 ihmistä ennen kuin poliisi ampui hänet. Saavuttuaan tapaamaan Robbiea, Johnny Blaze paljasti Robbielle Elin tönäiseen Robbien äidin portaista tämän odottaessa Gabea, aiheuttaen Gaben syntymisen kehitysvammaisena. Taistellessaan Mister Hydea ja tämän kätyreitä vastaan, Robbie ja Eli taistelevat jatkuvasti kehon hallinnasta. He sitoutuvat lopulta pysyvästi toisiinsa, Robbien suostuessa täyttämään Elin murhanhimon, mutta tappamalla vain ihmisiä, joilla on paha sielu.
Voimat ja varusteet
Aaveajajan teemana on tavallinen ihminen, joka muuttuu supervoimilla varustetuksi hehkuvakalloiseksi moottoripyöräilijäksi. Aaveajajan moottoripyörä on tavallisia pyöriä nopeampi, ja pystyy mahdottomiin suorituksiin (kuten ajamaan vedenpinnan päällä tai pystysuoraa seinää pitkin).
Aaveajaja muissa medioissa
pienoiskuva|vasen|upright|Vuonna 2007 valmistuneen [[Ghost Rider – aaveajaja -elokuvan juliste.]]
Kynsilakka
Useat kynsilakat koostuvat nitroselluloosasta, joka on liuotettu liuottimeen ja värjätty pigmenteillä.
Pedro de Córdoba
Pedro de Córdoba (1460–1525) oli dominikaanimunkki, joka laati hartauskirjan intiaaneille.
Vuoden 1510 syyskuussa Hispaniolan saarelle (nyk. Haiti) Espanjasta saapuneet dominikaanit laativat provinsiaalinsa, Pedro de Córdoban johdolla intiaanien käännyttämiseksi ja sivistämiseksi kattavan ohjelman. Ohjelma ilmestyi kirjana Meksikon piispan Juan de Zumárragan rahoittamana vuonna 1544 nimellä Doctrina Cristiana para instrucción e información de los indios por manera de historia. Teoksen käsikirjoitus oli valmistunut Hispaniolassa ennen vuotta 1525, jolloin Pedro de Córdoba kuoli 38-vuotiaana. Oletetaan dominikaani Domingo de Betanzosin tuoneen käsikirjoituksen kopion Meksikoon vuonna 1526, hänen saapuessaan sinne ensimmäisten dominikaanien johdossa.
Pedro de Córdoba, joka oli vuonna 1512 Espanjassa puolustamassa alaistaan Antonio de Montesinosia tämän Santo Domingossa pitämän, espanjalaisten julmuudet tuomitsevan rohkean saarnan vuoksi, toi Espanjasta palatessaan Santo Domingoon viimeiset tiedot uskonopetuksen merkityksestä ja siihen liittyvistä eriävistä mielipiteistä. Hispaniolan dominikaanit päättivät keskittää kristinopin opettamisen sunnuntai-iltapäivien saarnojen yhteyteen, ja samalla kehitellä menetelmiä intiaanien opettamiseksi. Oletettavasti Bartolomé de las Casas käytti Doctrina Cristiania apunaan sunnuntai-iltapäivien saarnoissaan, liityttyään Santo Domingon dominikaaneihin vuonna 1520, oletettavasti dominikaanien provinsaalin Domingo de Betanzosin suostuttelemana.
Doctrina Cristiana
Pedro de Córdoban ja hänen dominikaaniveljiensä laatiman Doctrina Cristiana on eräs ensimmäisiä Amerikan mantereella julkaistuja teoksia, ja mitä ilmeisimmin ensimmäinen Uudessa Maailmassa kirjoitettu kirja. Teoksen hyväksyivät käyttöönsä kaikki kolme Uudessa Espanjassa toimivaa sääntökuntaa, dominikaanit, fransiskaanit ja augustiinit. Vuonna 1548 ilmestyi Doctrina Cristianan nahuatlinkielinen painos, jota voidaan pitää Uuden Espanjan hengellisen ja henkisen valloituksen todellisena kulmakivenä, ja josta otettiin nopeasti uusia painoksia "doctrinerojen", uskonopettajien käyttöön.
Pedro de Córdoban Doctrina Cristiana perustelee hyvin perusteellisesti, huolellisesti ja kouriintuntuvalla tavalla kirkon opinkappaleita. Alkuperäiseen, dominikaanien Hispaniolassa käyttämään tekstiin, tehtiin sen Meksikossa julkaistuun painokseen joitakin välttämättömiä muutoksia. Meksikolaisille, jotka pitivät aurinkoa jumalanaan, oli selvitettävä auringon todellinen luonne. Että aurinko ja kuu olivat vain kappaleita, jotka liikkuivat maapallon ympärillä, saaden aikaan vuorokaudenaikojen vaihtelut.
Johan Erik Engström
Johan Erik Engström (1846–1893) oli suomalainen soittimien rakentaja ja piano- ja flyygelitehtailija.
Engström harjoitteli neljän vuoden ajan Pietarissa hankkien siellä kisällinkirjansa. Hän hankki sitten lisäoppia ensin Tukholmassa, sitten Düsseldorfissa ja viimeksi Pariisissa jossa hän oli Erard-tehtaan palveluksessa. Engström joutui olemaan mukana Pariisin piirityksessä Saksan ja Ranskan välisen sodan aikana ja sen jälkeen todistamaan Pariisin kommunardikapinaa 1871 ja sen kukistamista.
Engström palasi Suomeen 1871 ja perusti Helsinkiin pianoja ja flyygeleitä valmistaneen tehtaan. Tehtaan valmistmat pianot ja flyygelit tulivat hyvän laatunsa vuoksi hyvin suosituiksi. Tehtaassa oli työssä keskimäärin 14–16 työntekijää ja se ehti valmistaa 500–600 pianoa ja flyygeliä toiminta-aikanaan. Engströmin tehtaassa aloitettiin myös pianonvirittäjien koulutus erikoisen Axel Christenssonin rakentaman harjoittelukoneen avulla. Engströmin tehtaassa valmistettiin myös kanteleita.
Engströmin tehtaan tuotteet saivat ensimmäisen palkinnon Helsingin ensimmäisessä taide- ja teollisuusnäyttelyssä vuonna 1876 ja vuonna 1885 tehtaalta tilattiin pianino lahjaksi keisarinna Maria Fjodorovnalle Aleksanteri III:n Suomen vierailun edellä. Tämä pianino sijoitettiin myöhemmin keisariperheelle lahjoitettuun Langinkosken huvilaan ja siirrettiin sieltä presidentinlinnaan. Nykyisin pianino on Sibelius-museossa.
Politiikan tutkimus
Politiikan tutkimus eli politologia eli yleinen valtio-oppi on poliittisia ilmiöitä tutkiva tieteenhaara. Se kuuluu yhteiskuntatieteisiin. Tämä artikkeli tarkastelee politiikan tutkimusta nimenomaan sellaisena kuin sitä harjoitetaan, ja siitä annetaan yliopisto-opetusta Suomessa 2010-luvulla.
Niin Suomessa kuin muualla on ollut vähintään kuudenkymmenen vuoden ajan vallalla käsitys siitä, ettei politiikan tutkimuksen tule millään tavoin rajoittua tarkastelemaan poliittisista ilmiöistä pelkästään valtiollisia. Tutkimusala keskittyy kuitenkin edelleen huomattavasti virallisiin instituutioihin, kuten poliittisiin puolueisiin ja tiettyihin intressiryhmiin. Nimenomaista irtautumista valtiollisten ilmiöiden tarkastelusta edustavat useat politiikan tutkimuksen haarat. Niistä mainittakoon esimerkkeinä järjestötutkimus, diskurssianalyysi, julkisuuden tutkimus sekä sellainen maailmanpolitiikan tutkimus, joka ei rajoitu valtioiden välisten suhteiden erittelyyn.
Politiikan tutkimuksen asema tieteiden joukossa ja tiedepolitiikassa
Oleellisesti politiikan tutkimuksessa on tietyiltä osin kysymys myös siitä, mitä politiikka on. Kysymykseen on vastannut suomen kielellä esimerkiksi valtio-opin professori Kari Palonen. Kansainvälisesti tunnetuimpia poliittisen filosofian edustajia tältä kannalta ovat Hannah Arendt, Max Weber ja Carl Schmitt.
Politiikan tutkimus ymmärretään Suomessa muun muassa tiedepoliittisissa yhteyksissä yleisluonteisimman sosiaalitieteen eli sosiologian ja keskeisimmän taloustieteen eli kansantaloustieteen rinnalla yhdeksi perusyhteiskuntatieteistä. Edellä mainituissa yhteyksissä politiikan tutkimuksen usein mainittuihin tarkoituksiin kuuluu syventää ymmärrystä poliittisen toiminnan mekanismeista, luonteesta ja merkityksestä sekä tarjota teoreettisia, metodisia ja tutkimusteknisiä välineitä poliittisesti merkittävien ilmiöiden erittelyyn. Politiikan tutkimukselta saatetaan odottaa vastauksia myös kysymyksiin, jotka koskevat joidenkin noista ilmiöistä jonkinasteista hallintaa.
Suomen politiikan tutkimuksen arkea rajaavat myös tiedepoliittiset seikat. Suomen keskeisin tieteellisen tutkimuksen rahoittaja, Suomen Akatemia, otti vuonna 2009 käyttöön tutkimusalueluokan 611, Valtiotieteet/Statsvetenskaperna. Akatemia jakaa tutkimusalueluokan 611 edelleen kolmeen osaan: 6111, Hallintotiede/Förvaltningsvetenskap, 6112, Kansainvälinen politiikka/Internationell politik, ja 6113, Politologia/Politologi. Edellä mainituista kolmesta osasta kaksi jälkimmäistä sijoittuvat kiistatta politiikan tutkimuksen alaan, joskin nimitys 'politologia' on ilman eri selvitystä yleisölle vaikeahkosti aukeava. Tarkoittaahan sana tietyissä sen käytöissä vain käyttäytymistieteellisesti tulkittua politiikan tutkimusta eikä sen sijaan tuon tutkimuksen niitä lajeja, jotka etenevät esimerkiksi tulkitsevin ottein. Kansainvälistä politiikkaa ajatellen Akatemian soveltama jaottelu jättää avoimeksi laaja-alaisen maailmanpolitiikan tutkimuksen aseman sekä hallinnon tutkimuksen suhteen politiikan tutkimukseen. Jaottelu näyttää käsittävän Suomen kymmenestä hallintotieteellisistä oppiaineista vain yhden, nimittäin juuri hallintotieteen. Alaan lukeutuu kuitenkin periaatteessa jokseenkin kaikki Suomessa harjoitettava hallinnon tutkimus.