cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dimităr Penev
Ura valmentajana
Valmennusuransa Penev aloitti TsSKA Sofiassa 1985. Menestynyt pelaaja oli myös menestynyt valmentaja ja hänen johdollaan TsSKA juhli liigamestaruutta 1987, 1989 ja 1990. Menestyksekkään seurajoukkuepestin jälkeen Penevistä tuli 1991 Bulgarian maajoukkueen päävalmentaja. Hän johdatti maan MM-kisoihin 1994. Penevin joukkue oli täynnä nuoria lahjakkaita pelaajia Hristo Stoitškoviin ja Stilijan Petroviin. Historiallinen mitali jäi lopulta haaveeksi, kun Ruotsi kukisti Bulgarian pronssiottelussa. Penev jatkoi maajoukkuevalmentajana MM-menestyksen jälkeen ja luotsasi Bulgarian historiallisesti EM-kisoihin 1996. Tie katkesi lohkovaiheeseen ja Penev jätti tehtävänsä.
Maajoukkuepestin jälkeen Penev oli sivussa valmennustehtävistä pari vuotta, kunnes palasi 1998 hommiin. Lyhyen Spartak Varnassa vietetyn tovin jälkeen hän palasi TsSKA Sofiaan. Toinen pesti seurassa ei ollut ensimmäisen veroinen ja TsSKA voitti ainoastaan cupin mestaruuden 1998–1999.
Sittemmin Penev toimi lyhyen aikaa kiinalaisen Liaoning Whowinin valmentajana. Heinäkuussa 2007 hän palasi lyhyeksi aikaa Bulgarian maajoukkuevalmentajaksi, mutta sai potkut jo vuoden lopussa. Tämän jälkeen hän siirtyi takaisin TsSKAn peräsimeen saaden potkut maaliskuussa 2009. Hänen seuraajakseen palkattiin veljenpoika Ljuboslav Penev. Penev palasi seuran valmentajaksi jälleen huhtikuussa 2010 kahden kuukauden ajaksi.
Viidennen kerran urallaan Penev palasi TsSKA Sofian valmentajaksi lokakuussa 2011. Penevin viides pesti päättyi kuitenkin jo ennen kauden loppua, kun hän sai potkut maaliskuun alussa 2012. TsSKA oli Penevin potkujen aikaan Bulgarian liigassa kolmantena, vain kolme pistettä Ludogorets Razgradia perässä.
ONE (duo)
ONE on romanialainen pop-duo, johon kuuluvat Cristina Ciobănașu ja Vlad Gherman. He perustivat sen vuonna 2013 jätettyään Lala Band -yhtyeen. Ensimmäisen studioalbuminsa, Aprinde un Vis, ONE julkaisi vuonna 2013 MediaPro Music -levy-yhtiön kautta.
Salmisiirtokunnat
Salmisiirtokunnat oli Britannian kruununsiirtomaa Malakan niemimaalla vuosina 1826–1946. Vuosina 1942–1945 se oli Japanin miehittämänä. Salmisiirtokuntia olivat Malakka, Singapore ja Penang.
Historia
Englannin Itä-Intian kauppakomppania muodosti vuonna 1826 Salmisiirtokunnat, joihin kuuluivat Malakka, Singapore ja Penang. Singaporesta tuli sen pääkaupunki vuonna 1832. Siirtokuntien byrokratia osoittautui kuitenkin raskaaksi ja kalliiksi, ja Salmisiirtokunnat siirrettiin pian Intian kenraalikuvernöörin alaisuuteen. Siirtokunnat eivät kuitenkaan olleet tyytyväisiä tilanteeseen, sillä niiden taloudelliset siteet olivat pääasiassa Lontooseen. Lisäksi Intian hallinto pyrki jatkuvasti kumoamaan siirtokuntien vapaasatama-aseman, eikä Intia pystynyt kunnolla suojelemaan siirtokuntia merirosvoja vastaan. Siirtokunnista tulikin kruununsiirtomaa 1. huhtikuuta 1861. Tällöin se sai myös oman kuvernöörin. Kuvernööriä avusti toimeenpaneva neuvosto ja lakiasäätävä neuvosto, jossa Singaporella oli johtava asema.
Japani aloitti Tyynenmeren sodan nousemalla maihin Malakan niemimaan pohjoisosaan 8. joulukuuta 1941. Helmikuuhun 1942 mennessä Japani oli valloittanut koko Malakan niemimaan ja Singaporen taistelun 8.–15.2.1942 jälkeen brittiarmeija antautui ehdoitta.
Salmisiirtokunnat lakkautettiin 1946. Singaporesta tuli kruununsiirtomaa ja Malakka ja Penang liitettiin uuteen Malaijan liittoon.
Salmikiinalainen kulttuuri
1800-luvun aikana Salmisiirtokunnissa kehittyi omintakeinen salmikiinalainen kulttuuri. Se on sekakulttuuri, joka yhdisteli kiinalaisia, malaijilaisia ja länsimaisia elementtejä. Arkkitehtuurissa tyypillisiä olivat kiinalaisten kauppiaiden kaksikerroksiset terassitalot, jotka yhdistelivät estoitta eri tyylejä. Temppeliarkkitehtuuri korosti Etelä-Kiinan perinteitä, sillä useimmat salmikiinalaiset olivat kotoisin sieltä. Temppeliarkkitehtuuri vaikutti salmikiinalaisten klaanitaloihin, jotka olivat yhden suvun tai samalta paikkakunnalta kotoisin olevan yhteisön sosiaalisen elämän keskus. Taiteissa salmikiinalaiset toivat mukaan kiinalaisen perinteen. Omintakeisin salmikiinalaisten taidemuoto oli sorminukketeatteri.
Salmikiinalainen kulttuuri katosi suuren laman myötä 1930-luvulla. Siitä on enää jäljellä kaupunkilaistalot varsinkin Malesian Malakkassa ja George Townissa sekä jonkin verran Singaporessa. Lisäksi sorminukketeatteri on edelleen jokseenkin suosittua.
Antipop Consortium
Antipop Consortium on 1997 New Yorkissa perustettu vaihtoehtohiphop-yhtye, jonka jäseniä ovat Beans, High Priest, M. Sayyid ja tuottaja Earl Blaize. Heidät tunnetaan etenkin tajunnanvirtaisista sanoituksistaan ja kokeellisesta tuotannostaan, joka ottaa vaikutteita nykymusiikista. Yhtyeen juuret ovat vahvasti runoniskennässä. Heidän tuotantoaan on verrattu muun muassa Kool Keithiin, MF Doomiin ja Aesop Rockiin.
Ensimmäiset julkaisunsa Antipop Consortium teki Dan the Automatorin 75 Ark -levy-yhtiöllä. Vuonna 2000 heidät kiinnitettiin Warp Recordsille. Vuonna 2001 he toimivat lämmittelijänä Radioheadille Euroopan Amnesiac-kiertueen aikana, ja keikkailivat sittemmin DJ Shadow'n kanssa.
Yhtye hajosi näkemyksellisiin eroihin elokuussa 2002, jolloin Beans jatkoi soolouralla ja High Priest sekä Sayyid muodostivat Airborn Audio -duon, joka julkaisi albumin Good Fortune Ninja Tune -levy-yhtiöllä. Duo keikkaili myös The Faintin ja Bright Eyesin kanssa.
Yhtye palasi yhteen vuonna 2007 aikeinaan uuden albumin julkaisu. Ensimmäisen paluukeikkansa he tekivät New Yorkissa maaliskuussa 2008.
Diskografia
Albumit
EP:t, singlet & promot
Jääkiekon Arab Cup
Jääkiekon Arab Cup on Arabimaiden välinen jääkiekkoturnaus, jonka järjestää Arabian jääkiekkoliitto. Turnaus järjestettiin 16.–20. kesäkuuta 2008 Abu Dhabissa Arabiemiirikunnissa.
Antipop Consortium
Diskografia
Airborn Audio
Jääkiekon Arab Cup
Vuonna 2008
Vuonna 2008 turnaus pelattiin 4 Arabimaan kesken. Kaikki pelit pelattiin Zayed Sports Complexissa.
Antipop Consortium
Diskografia
Beans
High Priest
Kuit
Kuit tai kuyt (muita nimiä myös kaa, kha, koy, kuay, lawa, moey, soai, suai, suay ja sui) ovat etninen ryhmä pääasiassa Thaimaassa, Kambodžassa ja Laosissa. Kuit puhuvat austroaasialaisiin kieliin kuuluvaa kuin kieltä ja he ovat tulleet tunnetuiksi norsujen pyydystykseen ja maatalouskäyttöön kouluttamiseen liittyvistä elinkeinoistaan.
Historia
Norsujen ohella kuit tulivat tunnetuksi hengellisistä ominaisuuksistaan, joita heihin liitettiin etenkin 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun herätysliikkeiden takia. Maailmanloppua ennustaneet herätysliikkeet vastustivat etenkin Ranskan kasvavan siirtomaavallan uhkaa. Silloisen maailman ennustettiin saavan loppunsa 23. maaliskuuta 1902, minkä jälkeen kuit nousisivat thaiden, laojen, vietnamilaisten ja ranskalaisten hallitsijoiksi. Tämän lisäksi ennustettiin soran muuttumista kullaksi, sekä puhvelien ja sikojen muuttumista ihmisiä syöviksi paholaisiksi. Kun maailmanloppua ei vielä vuonna 1902 saapunutkaan, kuiden herätysliikkeet sammuivat vähitellen ja niiden viimeiset rippeet lakkasivat Vietnamissa vuonna 1937.
Kulttuuri
Kuit ovat tulleet tunnetuiksi aasiannorsujen pyydystykseen ja koulutukseen liittyneestä elinkeinostaan. Thaimaan Surinin maakunnassa järjestetään vuosittain norsufestivaali, joka on myös paikallinen matkailukohde. Kuista lopulta kuitenkin vain pieni osa harjoittaa norsujen koulutusta ja suurin osa kuista saa nykyisin elantonsa maanviljelyksestä. Kuit viljelevät riisiä ja kasvattavat karjaa ja vesipuhveleita. Monet myös muuttavat kausiluontoisesti töihin eri Kaakkois-Aasian kaupunkeihin palaten koteihinsa sadekaudella. Kaupungeissa työskentelevät kuit joutuvat usein piilottelemaan taustaansa, sillä kuihin liitetään esimerkiksi Thaimaassa stereotypioita likaisina, laiskoina tai alkukantaisina. Toisaalta kuiden aikanaan johtamien herätysliikkeiden takia esimerkiksi heidän myymillään taioilla tai amuleteilla uskotaan usein olevan erityisiä voimia. Kuiden aikanaan harjoittamat perinteiset uskot ovat korvautuneet paljolti buddhalaisuudella.
Major League Baseball -kausi 1992
Major League Baseball -kausi 1992 oli baseballin Major Leaguen kausi, jolloin syöttäjät palasivat jälleen määräävään asemaan. 298 ottelua 2 106:sta oli nollapelejä. Atlanta Braves syötti näistä 24 ja Pittsburgh Pirates 20. San Francisco Giants jätettiin nollille 18 kertaa. Toronto Blue Jays voitti World Seriesin vieden mestaruustittelin ensimmäisen kerran Yhdysvaltain ulkopuolelle.
Makariv
Vuoden 2021 alussa Makarivin taajamassa arvioitiin asuvan 9 589 henkeä.
8. huhtikuuta 2022 uutisoitiin yli 130:stä Venäjän osana 24. helmikuuta 2022 aloittamaa hyökkäyssotaansa Makarivissä ampumasta siviilistä.
Jussi Komi
Jussi Evert Komi (25. lokakuuta 1894 Jääski – 20. tammikuuta 1965) oli suomalainen teatterinjohtaja ja näyttelijä.
Elämä ja ura
Jussi Komin vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Komi ja Maria Ikävalko. Viipurissa, Imatralla ja Porvoossa suorittamiensa opintojen jälkeen hän valmistui ylioppilaaksi Porvoon yhteiskoulusta vuonna 1915, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa lakitiedettä. Vuosina 1920–1922 Komi suoritti Suomen Näyttämöopiston kaksivuotisen kurssin.
Komi työskenteli näyttelijänä Viipurin Näyttämöllä vuosina 1922–1923 ja 1927–1928. Pääasiallisen uransa hän teki teatterinjohtajana: Joensuun Teatteri 1924–1926, Kajaanin Teatteri 1926–1927, Sammon Näyttämö 1928–1930, Sortavalan Teatteri 1932–1933, Kuopion Näyttämö 1933–1934, Ylä-Vuoksen Näyttämö 1935–1943, Savonlinnan Teatteri 1943–1944, Lohjan Työväen Näyttämö 1944–1945, Seinäjoen Teatteri 1945–1946, Riihimäen Teatteri 1946–1947 ja Loimaan Näyttämö 1947–1948.
Komi ohjasi muun muassa näytelmät Naisopistossa, Syntipukki, Ruma Elsa ja Tapahtui kaukana.
Jussi Komi avioitui laulaja Aune Kyllikki Hakkaraisen kanssa 1943. Heidän tyttärensä oli näyttelijä Soila Komi (1943–2022).
Kagan provinssi
thumb|Kagan sijainti Japanin provinssikartalla (1868).
Lontoon Jenny
Lontoon Jenny oli tunnettu radiokuuluttaja, joka harjoitti jatkosodan aikana Englannin radiossa Suomen vastaista propagandaa. Jennyn persoona herätti Suomessa kiinnostusta ja Jahvettikin pohdiskeli saattoiko Englannin radiossa Suomen vastaista propagandaa harjoittava ”Lontoon Jenny” todellakin olla suomalainen. Alun perin ”Lontoon Jenny” oli Hj. Nortamon sanoittama ja Emil Kaupin säveltämä merimieslaulu, joka levytettiin ensi kerran vuonna 1928.
Myös Pallen sanoittamassa ja vuonna 1942 levytetyssä ”Pallen kevätlaulu” -kappaleessa viitataan Lontoon Jennyyn ja todetaan tämän menneen jo ihan sekaisin.
Suomalaisten kesällä 1944 julkaistujen lehtitietojen mukaan Lontoon Jenny oli Tampereelta kotoisin ollut Greta Kivinen (s. 1902). Kivinen kävi Tampereen tyttökoulun ja kauppaopiston ja oli sen jälkeen työssä muun muassa Urjalan säästöpankissa. Kivinen muutti 1930 Englantiin ja kirjoitti sieltä ennen sotia artikkeleita suomalaisiin lehtiin. Sotavuosien jälkeen Kivinen jatkoi BBC World Servicen suomenkielisten radiolähetysten toimittajana.
Kuubanvireo
Kuubanvireo (Vireo gundlachii) on Kuuban kotoperäinen varpuslintu. Se elää Kuuban pääsaarella sekä läheisellä Isla de la Juventudin saarella. Lajista tunnetaan neljä alalajia. Juan Lembeye kuvaili lajin holotyypin Kuuban Cienfuegosista vuonna 1850, ja nimesi lajin Juan Gundlachin kunniaksi.
Ensisilmäyksellä (2. tuotantokausi)
Carter Baysin ja Craig Thomasin luoman yhdysvaltalaisen Ensisilmäyksellä -tilannekomediasarjan toinen tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa CBS-televisiokanavalla 18. syyskuuta 2006. Tuotantokausi sisältää 22 jaksoa, ja sen päätösjakso esitettiin CBS:llä 14. toukokuuta 2007. Suomessa toisen kauden esittäminen alkoi 22. lokakuuta 2008 ja kauden viimeinen jakso esitettiin 18. maaliskuuta 2009.
Rooleissa
Pääartikkeli: Luettelo televisiosarjan Ensisilmäyksellä hahmoista
Jaksot
Pääartikkeli: Luettelo televisiosarjan Ensisilmäyksellä jaksoista
Kirjallisuusvuosi 2008
Kirjallisuusvuosi 2008 käsittelee vuoden 2008 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Pospíšilin veljekset
Jindřich ja Jan Pospíšil ovat tšekkoslovakialaiset polkupyöräpallopelaajat, jotka voittivat kaksikymmentä kertaa maailmanmestaruuden.
Jindřich Pospíšil on syntynyt 23. maaliskuuta 1942 ja veljensä Jan 25. huhtikuuta 1945 Brnossa.
Ensimmäisen maailmanmestaruuden he voittivat vuonna 1965 ja viimeisen vuonna 1988, kun Jindřich oli jo 46-vuotias.
Heidät valittiin vuoden 1979 urheilijoiksi Tšekkoslovakiassa.
Luca Pedersoli
Luca Pedersoli (s. 16. maaliskuuta 1971) on italialainen ralliautoilija. Hän on voittanut italian Trofeo Rally Asfalto sarjan mestaruuden vuosina 2010 ja 2011. Pedersoli on osallistunut kuuteen WRC-kilpailuun ajaen pisteille Sardinian rallissa vuonna 2012.
Rallin MM-sarjan tulokset
(Tulosselitteet)
Mamba (yhtye)
Mamba on Porissa 1984 perustettu iskelmällinen yhtye, joka "yhdistelee romantiikkaa, poppia ja huumoria". Yhtyeen keulakuvana on alusta asti toiminut laulaja Tero Vaara, jonka kynästä useimmat laulut ovat syntyneet. Ennen ensimmäistä levytyssopimusta yhtyeen nimi oli Terveisiä päiväntasaajalta, mutta Fazerilla siitä ei pidetty, joten Jaakko Salo muutti sen Mambaksi.
Yhtyeen ensimmäisenä singlenä 1984 ilmestynyt "Mitä yhdestä särkyneestä sydämestä" oli heti valtakunnallinen menestys, joka soi paljon virallisilla radiokanavilla.Taikapeili on tehnyt kyseisestä kappaleesta oman version. Alkuvuosien menestyskappaleita olivat "Kantakaa Lassi jo pois", "Lauantai-ilta" ja "Älä jätä minua". Mamban ensimmäinen albumi Mamba ilmestyi 1985. Vuonna 1987 ÄKT muisti Mambaa vuoden yhtye -Emmalla, jonka yhtyeen pojat jättivät hakematta.
Välillä yhtyeen suosio on hiipunut, mutta noussut taas hittikappaleiden myötä: vuoden 1994 Kummitusjuttu -albumia vauhditti "Valokuvia" ja kesän 2002 radion soitetuin kappale Suomessa oli "Vielä on kesää jäljellä". Albumilta Mä tein sen taas julkaistu single "Hei, dj" nousi Suomen virallisen singlelistan ykköseksi 7. elokuuta 2006.
Yhtye ilmoitti marraskuussa 2014 jäävänsä pitkälle tauolle. Vuonna 2020 yhtye aloitti jälleen keikkailun uudistetulla kokoonpanolla ja on myös äänittänyt uutta musiikkia. Yhtye julkaisi singlen Et ole yksin 3. huhtikuuta 2020. Single on julkaistu sekä CD-formaatissa että suoratoistopalveluissa.
Franz Meyen
Franz Julius Ferdinand Meyen (28. kesäkuuta 1804 Tilsit – 2. syyskuuta 1840 Berliini) oli saksalainen lääkäri, kasvi- ja eläintieteilijä sekä professori.
Meyen toimi apteekkarinapulaisena Memelissä ja muutti Berliiniin 1821. Hän opiskeli lääketiedettä Berliinin yliopistossa 1823–1826, jolloin väitteli tohtoriksi. Tämän jälkeen hän toimi sotilaslääkärinä Berliinissä, Kölnissä, Bonnissa ja Potsdamissa. Vuosina 1830–1832 Meyen osallistui laivalääkärinä maailmanympäripurjehdukselle. Hän kävi muun muassa Etelä-Amerikassa, Polynesiassa ja Aasiassa. 1834 Meyen nimitettiin Berliinin yliopiston kasvitieteen professoriksi.
Meyen perehtyi kasvitieteeseen, mutta eläintiedekään ei ollut hänelle vierasta. Matkoillaan hän nimesi joukon uusia kasvilajeja, sekä linnuista naukusuokanan, inkakarakaran (Phalcoboenus megalopterus), perunpingviinin (Spheniscus humboldti) ja peukaloiskapuajan (Upucerthia ruficaudus).
Meyenin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Meyen.
Pastída
Pastída on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Petaloúdeen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Petaloúdeen kunnallisyksikköön. Kaupunki muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Παστίδας, Dimotikí Koinótita Pastídas). Kaupungin väkiluku on 3 641 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Kaivo Pastídan kaupungissa. Pastída sijaitsee Ródoksen pohjoisosassa noin 12 kilometriä saaren pääkaupungista Ródoksesta lounaaseen ja noin 4,5 kilometriä saaren länsirannikosta sisämaahan. Alueen nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa Pyhän Nikolaoksen (Ágios Nikólaos) ja Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios) luostarit.
Ilmajoki-Kurikka
Ilmajoki-Kurikka on Ilmajoella ja Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva taajama, joka koostuu Ilmajoen kunnan kirkonkylästä, Ilmajoen kunnan Koskenkorvasta ja Kurikan kaupungin keskustaajamasta. Taajaman väkiluku on 13 428, josta 6 728 asuu Ilmajoella ja 6 700 Kurikassa. Maapinta-ala on 56,99km² ja väestötiheys 235,6 asukasta/km². Taajama syntyi vuonna 2014, kun Ilmajoen kirkonkylä ja Kurikan keskustaajama kasvoivat yhteen muodostaen uuden yhtenäisen taajaman.
SN 393
SN 393 on tähtitieteilijöiden nykyisin käyttämä merkintä kiinalaisissa lähteissä mainitulle, vuonna 393 havaitulle kohteelle, joka todennäköisesti oli supernova. Kiinalainen historioitsija Shen Yue mainitsi Sòng Shū -teoksessaan, että keisari Xiaowun hallitsijakauden 18. vuotena Wěin asterismissa tuli vuoden toisena kuukautena näkyviin "vierastähti", joka katosi näkyvistä saman vuoden yhdeksännen kuukauden aikana. Mainitun vuoden toinen kuukausi kiinalaisessa kalenterissa vastasi juliaanisessa kalenterissa aikaa 27. helmikuuta – 28. maaliskuuta 393 ja yhdeksäs kuukausi aikaa 22. lokakuuta – 19. marraskuuta 393. Keilan muotoinen asterismi nimeltä Wěi käsitti nykyisen Skorpionin tähdistön "pyrstön" tähdet ε, μ, ζ, η, θ, ι, κ, λ ja ν. Viesrastähden näennäisen magnitudin on arveltu olleen noin −1, ja kun se oli näkyvissä noin kahdeksan kuukauden ajan , sen on päätelty olleen supernova.
Aikaisempia ehdokkaita
Vuoteen 1975 saakka niiden havaintojen, jotka kiinalaiset olivat tehneet helmi- ja maaliskuussa 393, katsottiin viittaavaan kirkkaaseen novaan, jolla oli toissijainen maksimi. Tuolloin sillä alueella, jossa SN 393 oli nähty, tunnettiin vain seitsemän kohdetta, joita voitiin pitää mahdollisina supernovajäänteinä. Koska kohteen magnitudin voitiin arvella olleen –1 ja sijainneen noin 10 000 parsekin eli 31 000 valovuoden päässä, näistäkin kohteista neljästä voitiin päätellä, että mikään niistä ei ainakaan voinut olla vuoden 393 supernovan jäänne. Myöskään G350.0-1.8 ei voinut tulla kysymykseen, sillä sen laajenemisvauhti viittasi siihen, että se oli räjähtänyt supernovana jo 8 000 vuotta sitten. Jäljelle jääneet kaksi kohdetta, G348.5+0.1 ja G348.7+0.3, olivat molemmat vaaditulla noin 10 000 parsekin etäisyydellä ja niiden iäksi voitiin arvioida noin 1 500 vuotta. Vaikutti kuitenkin epätodennäköiseltä, että ne olisivat supernovina näkyneet kahdeksan kuukauden ajan, varsinkin kun ne olivat runsaasti kosmista pölyä sisältävällä galaktisen tason alueella.
Jäänteen löytyminen
Vuonna 1996 ROSATin All Sky Survey-hankkeessa läheltä löydettiin vielä yksi supernovajäänne, RX J1713.7-3946, joka kaksi vuotta myöhemmin voitiin aikaisempia suuremmalla todennäköisyydellä yhdistää vuoden 393 supernovaan. Vuonna 1999 tehdyt havainnot viittasivat siihen, että tämä jäänne liittyisi H II -alueeseen G347.611 +0.204, jonka etäisyys on noin 6000 parsekia (20 000 valovuotta), mutta kun vuonna 2003 tutkittiin laajenevan jäänteen ja läheisen molekyylipilven välistä vuorovaikutusta, etäisyyden voitiin päätellä olleen vain 1000 parsekia (runsaat 3000 valovuotta). Vuonna 2004 tehty mittaukset röntgensäteilystä sekä neutraalin vedyn absorboitumisesta kohteen ja Maan välissä olevaan aineeseen vahvistivat tämän lyhemmän etäisyyden ja osoittivat samalla, että supernovajäänteen halkaisija on noin 20 parsekia (65 valovutta), sillä sen näennäinen kulmaläpimitta on noin 1.2°.
Erkki Niemi
Erkki Olavi Niemi (s. 18. huhtikuuta 1962 Vaasa) on suomalainen korkeushyppääjä. Kalevan Kisoissa Kajaanissa 1984 hypätty ennätystulos 228 pysyi Suomen ennätyksenä vuodet 1984–1990. Niemen Los Angelesin finaalissa tuloksella 224 saavuttama yhdeksäs sija on paras suomalaisen korkeushyppääjän olympiasuoritus sitten Kalevi Kotkaksen neljännen sijan 1936. Hän edusti kasvattajaseuraansa Vaasan Vasamaa koko urheilu-uransa ajan.
Graf (yritys)
Graf Skates AG on sveitsiläinen luistimia ja luisteluun liittyviä varusteita valmistava yritys. Yritys on perustettu vuonna 1921. Sen kotipaikka Kreuzlingen. Yrityksen markkina-alueita ovat Eurooppa ja Pohjois-Amerikka.
Soroní
Soroní on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Kámeiroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Kámeiroksen kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Σορωνής, Dimotikí Koinótita Soronís). Kylän väkiluku on 1 278 (vuonna 2011).
Soroní sijaitsee Ródoksen pohjoisosassa lähellä saaren pohjoisrannikkoa noin 24 kilometriä saaren pääkaupungista Ródoksesta lounaaseen. Kylä oli lakkautetun Kámeiroksen kunnan kuntakeskus. Kylässä sijaitsee Ródoksen tärkein sähkövoimalaitos.
thumb|none|220px|Tuulimyllyn rauniot Soroníssa [[Kreikan kommunistinen puolue|Kreikan kommunistisen puolueen mainoksella varustettuna.]]
Italian metsät
pienoiskuva|Pyökkimetsää [[Toscana|Toscanan Amiatavuorella.]] Italian metsät kuuluvat enimmäkseen nahkealehtiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen, joka on vallitseva kasvillisuusvyöhyke Välimeren ympäristössä sekä sen Euroopan että Afrikan puoleisella osalla. Pohjoiset osat Italiaa kuuluvat lauhkeaan lehti- ja sekametsävyöhykkeeseen ja vuoristoseudut vuoriston havumetsävyöhykkeeseen. Suurin osa Italian metsistä on erilaisia pyökki- ja tammimetsiä.
Italia on Euroopan kuudenneksi metsäisin maa. Italian maapinta-alasta noin 39 prosenttia on metsää, ja metsän peittoala on lisääntynyt 1970-luvun jälkeen. Metsäpinta-ala on lisääntynyt, kun etenkin vuoristoseuduilla maata on siirtynyt pois maatalous- ja laidunnuskäytöstä. Italian metsäisin maakunta on Luoteis-Italian rannikolla sijaitseva Liguria, jonka metsäpinta-alaosuus on noin 81 %.
Italian metsien kokonaispinta-ala on 12 miljoonaa hehtaaria. Suurin osa metsistä sijaitsee vuoristoalueilla ja mäkisen maaston alueilla. Puuston tilavuus on 1,3 miljardia kuutiometriä. Metsien maanpäällinen hiilivarasto on 430–460 miljoonaa hiilitonnia. Vuonna 2005 Italian metsistä 30 % oli suojeltu. Italian metsät ovat myös luonnon monimuotoisuuden kannalta monipuoliset, sillä Italiassa kasvavia puulajeja on 117 (kaksi kolmasosaa Euroopan puulajeista), ja Euroopan ympäristöviraston tunnistamista neljästätoista eurooppalaisesta metsätyypistä kymmentä esiintyy Italiassa.
Yksityiset metsänomistajat omistavat 65 % Italian metsistä. Suurin osa julkisista metsänomistajista on kuntia.
Arthur Schopenhauer
Arthur Schopenhauer (22. helmikuuta 1788 Danzig, Puola-Liettua – 21. syyskuuta 1860 Frankfurt am Main, Saksan liitto) oli eräs 1800-luvun merkittävimpiä filosofeja. Saksalaista Schopenhaueria on pidetty pessimistinä – elämä sinänsä oli hänen mielestään julmaa ja tarkoituksetonta – mutta toisaalta hänen kirjoituksensa käsittelevät usein juuri tämän pahuuden ylittämistä. Schopenhauerin filosofialle olennainen käsite on persoonaton ”elämisen tahto”, jonka ilmenemismuoto kaikki elämä on, ja jota on mahdotonta tyydyttää. Tässä hänen ajattelunsa tulee lähelle joitakin itämaisia filosofioita, kuten buddhalaisuutta.
Schopenhauer kutsui itseään kantilaiseksi ja piti itseään Hegelin vastustajana. Hänen pessimistinen filosofiansa sai suosiota Saksan ja Itävallan vuoden 1848 epäonnistuneiden vallankumousten jälkeen.
Elämä
pienoiskuva|vasen|pysty|Schopenhauer nuorena. Schopenhauer syntyi keskiluokkaiseen perheeseen vuonna 1788 Stutthofin kaupungissa lähellä Danzigia. Hänen isänsä oli Heinrich Floris Schopenhauer ja hänen äitinsä kirjailija Johanna Schopenhauer, o.s. Troisner. Kummatkin olivat varakkaasta kauppiassuvusta. Schopenhauerin isä vastusti kaikenlaista nationalismia ja ihaili englantilaista elämäntapaa. Hän valitsi pojalle nimen ”Arthur”, koska se oli käytössä saksan, englannin ja ranskan kielissä.
Kaupungin jouduttua Preussille Puolan toisessa jaossa vuonna 1793 Schopenhauerit muuttivat Hampuriin. Vuonna 1805 Schopenhauerin isä kuoli, mahdollisesti tehden itsemurhan, ja hänen äitinsä muutti Weimariin, missä saavutti mainetta kirjailijana. Schopenhauer pysyi kuitenkin Hampurissa, koska hän oli luvannut jatkaa kauppiasuralla. Hänen vastenmielisyytensä tätä uraa kohtaan sai hänet kuitenkin muuttamaan Weimariin äitinsä luokse vain vuoden kuluttua. Schopenhauer ei kuitenkaan tullut toimeen äitinsä kanssa: kun Johannan ystävä kirjailija Johann Wolfgang von Goethe sanoi tälle, että hänen poikansa kohtalona oli tehdä suuria tekoja, Johanna vastusteli – hän ei ollut koskaan kuullut, että yhdessä perheessä voisi olla kaksi neroa.
Schopenhauer aloitti opiskelut Göttingenin yliopistossa vuonna 1809 opiskellen metafysiikkaa ja psykologiaa Gottlob Ernst Schulzen oppilaana. Schulze neuvoi häntä keskittymään Platoniin ja Kantiin. Schopenhauer väitteli tohtoriksi Jenan yliopistosta vuonna 1813. Vuonna 1818 hän sai suurin ponnistuksin valmiiksi kirjansa Maailma tahtona ja mielteenä (Die Welt als Wille und Vorstellung). Hän jätti teoksensa kustantajalle ja lähti Italiaan lepäämään. Palattuaan Saksaan suurin odotuksin vuonna 1819 hän sai huomata, ettei kirjaa oltu myyty yhtään kappaletta. Kukaan ei ollut edes kuullut siitä.
Vuonna 1820 Schopenhauer aloitti luennoitsijana Berliinin yliopistossa. Hän osallistui jälkikantilaisen Johann Gottlieb Fichten ja teologi Friedrich Schleiermacherin luennoille. Hän alkoi kuitenkin vastustaa Fichten äärimmäistä idealismia. Tältä ajalta on peräisin myös vastakkainasettelu hänen ja G. W. F. Hegelin välillä. Schopenhauer ajoitti tarkoituksella luentonsa samaan aikaan kuin Hegel, houkutellakseen opiskelijat omille luennoilleen Hegelin luentojen sijasta. Hänen luennoilleen tuli kuitenkin ainoastaan viisi oppilasta, ja lopulta hän lähti yliopistosta eikä palannut enää koskaan opettamaan sinne. Hänen pettymyksensä yliopistofilosofiaa kohtaan ilmenee muun muassa hänen myöhemmin kirjoittamassaan esseessä nimeltä ”Yliopistofilosofiasta”.
Berliinissä ollessaan Schopenhauer haastettiin oikeuteen. Haastajana oli ompelijatar nimeltä Caroline Marquet. Melua vihannut Schopenhauer oli työntänyt ikkunansa alla kovaa lörpötelleen naisen alas portailta. Nainen oli loukkaantunut niin pahasti, että Schopenhauer määrättiin maksamaan tälle kuukausittaista rahallista tukea. Kun nainen 20 vuotta myöhemmin kuoli, Schopenhauer kirjoitti päiväkirjaansa latinaksi obit anus, abit onus (”nainen kuoli, kärsimys loppui”).
Vuonna 1831 Berliinissä puhkesi koleraepidemia ja sekä Hegel että Fichte pakenivat kaupungista. Hegel kuitenkin palasi liian aikaisin, sai tartunnan ja kuoli muutama päivä myöhemmin. Schopenhauer sen sijaan muutti etelään ja asettui loppuiäkseen Frankfurtiin vuonna 1833. Siellä hän eli yksin ainoana seuranaan lemmikkinsä villakoira Atma ja sitä seurannut Butz. Atma oli nimetty hindujen maailmansielun Atmanin mukaan. Schopenhauer testamenttasi koiralleen 300 guldenia.
Schopenhauerin terveys heikkeni vuoden 1860 mittaan. Hän kuoli sydämen petettyä samana vuonna 72 vuoden iässä.
Filosofia
pienois|Schopenhauer vuonna 1852. Schopenhauerin lähtökohtana oli Immanuel Kantin transsendentaalinen idealismi, jossa kaikkeus jaettiin kahteen puoleen: fenomenon ja noumenon. Hän katsoi, että noumenon oli sama kuin se meissä oleva, mitä kutsumme Tahdoksi. Se on maailman perimmäinen sisältö ja perusvoima. Schopenhauerille inhimillisellä tahdolla oli näin ontologinen etusija suhteessa järkeen; toisin sanoen, tahtominen oli ensisijaista suhteessa ajatteluun, ja samalla tavalla Tahto oli ensisijainen suhteessa olemiseen.
Pyrkiessään ratkaisemaan elämän ongelmat, Schopenhauer piti filosofiaa ja logiikkaa toisarvoisina – tai tehottomimpina – kuin taidetta, tietynlaista hyväntahtoisuutta (”rakastavaa hyväsydämisyyttä”) ja tietynlaista uskonnollista harjoitusta. Schopenhauer katsoi, että filosofinen ja looginen ajattelu eivät voineet sen enempää koskettaa kuin ohittaakaan halun eli Tahdon luonnetta. Teoksessaan Maailma tahtona ja mielteenä Schopenhauer esitti, että aineellisessa todellisuudessa eläessään ihmiset elävät halun piirissä, ja siksi he ovat tämän halun ikuisesti piinaamia. Hänen ajatuksensa halusta muistuttaa Vedanta-hindulaisuuden ja buddhalaisuuden näkemyksiä, ja Schopenhauer havaitsi itsekin nämä yhtäläisyydet. Se merkitsi jumalan ja kaikkeuden välisen vastakkaisuuden poistumista. Kaikkeus on olemassa omasta voimastaan ja itsestään. Hänen mukaansa panteismin väite: ”Jumala ja maailma ovat yhtä” on vain kohtelias käänne, antaakseen jäähyväiset herrajumalalle.
Schopenhauer itse sanoi saaneensa vaikutteita Upanishadeista, Immanuel Kantilta ja Platonilta. Hänen mukaansa hänen ajattelunsa ei olisi voinut syntyä ennen näiden ajatusten tuloa saataville. Hän arvosti myös Siddhartha Gautaman opetuksia ja jopa kutsui itseään ”buddhaistiksi”. Muita vaikutteita hänelle olivat Jean-Jacques Rousseau, John Locke, Baruch Spinoza, Matthias Claudius, George Berkeley, David Hume ja René Descartes.
Metafysiikka
Schopenhauer katsoi, että taide oli spontaani, ennalta määrätty ajatus, joka taiteilijalla on mielessä jo ennen aikomustakaan luoda mitään. Taide sijoitti ihmisen näin tieteen ja koko luonnon yläpuolelle, koska sen alue ulottuu järjen alueen ulkopuolelle. Tiede tuli Schopenhauerin mielestä karkottaa järjen rajojen sisäpuolelle, ja siksi neroa oli estetty astumasta sen alueelle. Schopenhauerille filosofia ei ollut välttämättä viisauden tavoittelua, vaan se voitiin nähdä yksilön elämän henkilökohtaisten kokemusten tulkitsemisena.
Schopenhauer katsoi, että halu tuotti tuskaa ja siksi tuli välttää hedonismia sen kiduttavien seurausten vuoksi. Kaskuna on mainittu, että vaikka Schopenhauer korostikin asketismia filosofiassaan, hänen lempiharrastuksiaan oli ylellisistä aterioista nauttiminen kotikaupunkinsa ravintoloissa.
Schopenhauer ja buddhalaisuus
Schopenhauerin filosofia muistuttaa monella tavalla buddhalaisuutta. Buddhalaisuus opettaa neljää jaloa totuutta:
Schopenhauerin filosofia yhtyi kolmeen ensimmäiseen siinä, että hän yhdisti kärsimyksen syyn tahdon elämänjanoon, haluun, himoihin ja tarpeisiin. Neljännen totuuden sijaan Schopenhauer esitti kuitenkin kaksiosaisen polun. Tahdon kieltäminen saavutettiin hänen mukaansa joko:
Buddhalaisen Nirvanan voisi nähdä tilana, jota Schopenhauer piti tahdon kieltämisen tilana. Joscelyn Godwinin mukaan ”buddhalaisuus innoitti Schopenhauerin filosofiaa, ja hänen kauttaan se veti puoleensa Richard Wagneria. Léon Poliakovin mukaan tämä orientalismi heijasteli saksalaisten romantikkojen ponnisteluja vapautua juutalais-kristillisistä kahleista”. Buddhalainen filosofi Nishitani Keiji puolestaan halusi luoda etäisyyttä buddhalaisuuden ja Schopenhauerin välille.
Schopenhauer itse kirjoitti, ettei ollut saanut vaikutteita buddhalaisuudesta, vaikkakin oli tyytyväinen, että niin suuren uskonnon opetukset olivat osittain yhtäpitäviä hänen ajatustensa kanssa. Samoin hän halusi pitää filosofian ja uskonnon erillään. Schopenhauer itse kirjoitti, että ”filosofia […] on tiede, eikä siihen siten kuulu uskonkappaleita; vastaavasti siinä mitään ei voida olettaa olevaksi, paitsi se mikä on joko empiirisesti vahvistettu tai todistettu kiistämättömillä päätelmillä”.
Schopenhauer ja Kant
pienois|Ludwig Sigismund Ruhlin muotokuva Schopenhauerista vuodelta 1815. Schopenhauerin näkemys siitä, että kantilainen noumenon oli sama kuin tahto, ansaitsee jonkin verran selitystä. Kantille noumenon oli sama kuin ”oleva sellaisenaan”, todellisuus joka oli aistien ja mielen ulkoisesta maailmasta antaman kuvan taustalla. Kantille nämä aistien ja mielen ilmiöt olivat pelkkää fenomenaa, ilmiöitä. Schopenhauer erosi Kantista siinä, kuinka hän kuvasi noumenonin ja fenomenonin eron. Kantille oleva sellaisenaan oli ilmiöiden pohjalla. Schopenhauer taas uskoi noumenonin ja fenomenonin olevan saman kolikon kaksi puolta. Olevat sellaisenaan eivät aiheuttaneet ilmiöitä, vaan ilmiöt olivat vain tapa, jolla mielemme havaitsee olevan sellaisenaan. Tämä tapahtui riittävän syyn periaatteen nojalla. Schopenhauer selvitti tätä laajamittaisemmin väitöskirjassaan Über die vierfache Wurzel des Satzes vom zureichenden Grunde (”Riittävän syyn periaatteen nelinkertaisesta perustasta”, 1813).
Kun Schopenhauer yhdistää noumenonin haluihin, tarpeisiin ja impulsseihin joita kutsumme tahdoksi, hän tarkoittaa, että olemme osallisia muutoin saavuttamattomissa olevasta mielen ulkopuolisesta maailmasta tahdon kautta. Emme voi todistaa järjen avulla, että mielemme kuva ulkoisesta maailmasta vastaa todellisuutta. Tahdon kautta tiedämme – ilman ajattelua – että maailma voi stimuloida meitä. Kärsimme haluista ja peloista. Nämä tilat ovat tahdosta riippumattomia. Ne heräävät ennen ajatuksia. Ne heräävät silloinkin kun tietoinen mieli haluaisi pitää ne aloillaan.
Estetiikka
Schopenhauerille taide oli tie paeta kärsimystä. Taiteen kautta ajatteleva subjekti saattoi päästä ulos henkilökohtaisesta perspektiivistään tunteakseen universaalin suoraan – ja tämä ”universaali” oli tietysti tahto. Henkilökohtaisten halujen kamppailu sellaisen maailman kanssa, joka oli luonteeltaan vihamielinen halujen toteutumista kohtaan, oli välttämättä lopputulokseltaan traaginen. Siksi taiteessa korkein paikka oli tragedialla. Schopenhauerin estetiikassa myös musiikilla oli erityinen asema. Schopenhauerille taide oli mietiskelyä ja pyrkimys viestiä yleisölle eksistentialistista angstia, jonka kannalta suurin osa viihteen muodoista – mukaan lukien huono taide – oli vain häiriötekijä.
Monet kirjailijat Thomas Hardysta Woody Alleniin ja monet taiteilijat ovat saaneet vaikutteita tästä esteettisestä näkemyksestä, ja 1900-luvulla Schopenhauerin ajatukset saivat vielä 1800-lukua enemmän huomiota.
Moraalikäsitys
Schopenhauerin moraalikäsitys esitti, että kolmesta tärkeimmästä moraalisesta kannustimesta myötätunto oli moraalisten tekojen aidoin vaikutin. Kahta muuta, pahanilkeyttä ja egoismia, hän piti turmeltuneina kannustimina. Myötätunnon pitäminen ensisijaisena vaikuttimena liitti osaltaan Schopenhauerin ajattelun itämaiseen ajatteluun.
Schopenhauer esitti eettiset ajatuksensa ennen kaikkea teoksessaan Die beiden Grundprobleme der Ethik. Myös neljännes teoksesta Maailma tahtona ja mielteenä käsitteli etiikkaa.
Psykologia
Schopenhauer pohti paljon rakkauteen liittyvää kärsimystä. Schopenhauerille perimmäinen tahdon muoto oli tahto elää (Wille zum Leben), eli tahto pysyä hengissä ja lisääntyä. Tämä ajoi ihmisiä eteenpäin kaikkein suurimmalla voimalla. Schopenhauer katsoi rakkauden olevan ihmisen psyykessä piilevä äärettömän suuri voima, joka muokkaa maailmaa dramaattisesti.
Schopenhauerin ajatukset on saatetty nähdä Charles Darwinin evoluutioteoriaan, Friedrich Nietzschen tahdon valtaan ja Sigmund Freudin libidoa ja tiedostamatonta (”alitajunta”) koskevien ajatusten edeltäjinä.
Politiikka
Schopenhauerin poliittiset näkemykset olivat suorassa yhteydessä hänen eettisiin näkemyksiinsä. Schopenhauer katsoi olevansa rajoitetun hallinnon kannattaja. Oleellista oli, että valtion tuli jättää kaikki ihmiset ”vapaiksi saamaan selville oma pelastuksensa”, ja niin kauan kuin hallinto oli näin rajoitettu, ihminen ”olisi mieluummin leijonien kuin rottatoveriensa hallitsema” – tällä hän tarkoitti monarkkeja. Schopenhauer kuitenkin jakoi Thomas Hobbesin näkemyksen valtion ja sen väkivaltakoneiston välttämättömyydestä ihmislajin tuhoavia taipumuksia vastaan.
Schopenhauer myönsi itsekin, ettei häneltä liiennyt paljon ajatuksia politiikalle, ja hän kehui useasti, kuinka vähän huomiota hän oli kiinnittänyt oman aikansa politiikkaan. Tuohon aikaan Ranskassa ja Saksassa oli useita vallankumouksia ja koko Euroopassa useita maanosanlaajuisia sotia, ja Schopenhauer kiinnitti huomionsa mieluummin ”ikuisuuksiin kuin hetkiin”.
Schopenhauerilla oli melko hierarkkinen käsitys ihmisroduista. Hänen mukaansa ”pohjoiset rodut” olivat sivistyneempiä ja luovempia. Schopenhauer oli myös omaksunut juutalaisvastaisuuden. Hän katsoi, että kristinusko oli kapina juutalaisuuden materiaalisia perusteita vastaan, ja omaksunut intialaisvaikutteisen ”itsensä valloittamiseen” pyrkivän etiikan, joka oli suuntautunut juutalaiselle hengelle tyypillistä maallista utopianismia vastaan.
Vaikutus
pienois|Schopenhauerin rintakuva Frankfurtissa. Schopenhauerin katsotaan vaikuttaneen seuraaviin ajattelijoihin: Friedrich Nietzsche, Richard Wagner, Gustav Mahler, Charles Darwin, Theodule Ribot, Ferdinand Tönnies, Eugene O’Neill, Max Horkheimer, C. G. Jung, Sigmund Freud, Ludwig Wittgenstein, Albert Einstein, Karl Popper, Samuel Beckett, Jorge Luis Borges, Wilhelm Busch, Dylan Thomas, Leo Tolstoi, Emil Cioran, Thomas Mann, Italo Svevo, Joseph Campbell ja Eduard von Hartmann. Koulukunnista hänen vaikutuksensa näkyy fenomenalismissa ja rekursionismissa.
Confédération Interalliée des Sous-Officiers de Réserve
Confédération Interalliée des Sous-Officiers de Réserve (CISOR), ennen vuotta 2013 Association Européenne des Sous-Officiers de Réserve (AESOR), on kansainvälinen reservin aliupseerien kattojärjestö. CISORissa on tällä hetkellä 14 varsinaista jäsenmaata sekä 1 tarkkailijajäsentä. Sen puheenjohtajamaana vuosina 2020–2022 toimii Sveitsi. Natoon sidoksissa oleva mutta epäpoliittinen voittoa tavoittelematon CISOR perustettiin 1. kesäkuuta 1963.
Historia
Jo ennen toista maailmansotaa Belgian, Ranskan ja Alankomaiden reserviupseeriliittojen välillä oli yhteyksiä, jotka jatkuivat myös sodan päättymisen jälkeen. Ne johtivat ”Confédération Interalliée des Officiers de Réserve” (CIOR) -järjestön ensimmäiseen konferenssiin ja viralliseen perustamisen 20. marraskuuta 1948 Brysselissä. Pikku hiljaa järjestöön liittyivät myös Luxemburg (1952), Tanska (1956), Kreikka (1956), Yhdysvallat (1958), Italia (1960), Saksa (1961), Iso-Britannia (1963), Kanada (1964), Norja (1966) ja Espanja (1992).
Fédération Nationale des Associations des Sous-Officiers de Réserve (FNASOR) teki aloitteen vastaavan aliupseerijärjestön perustamisesta nimellä Association Européenne des Sous-Officiers de Réserve (AESOR) 1. kesäkuuta 1963 Toulonin laivastotukikohdassa. Perustamisasiakirjan allekirjoittivat reservin aliupseerien edustajat Belgiasta, Luxemburgista, Saksan liittotasavallasta, Sveitsistä ja Ranskasta.
AESOR muutti nimensä 22. helmikuuta 2013 jäsenmaiden yksimielisellä päätöksellä. Uudeksi nimeksi otettiin Confédération Interalliée des Sous-Officiers de Réserve (CISOR).
CISORin hallitus otti 22. helmikuuta 2014 Nantesissa Alankomaat yksimielisellä päätöksellä järjestön täysivaltaiseksi jäseneksi.
Rakenne
CISOR on poliittisesti riippumaton järjestö, joka on edustanut reservin aliupseerien yhdistyksiä vuodesta 1963 lähtien. Puheenjohtajuus vaihtuu kahden vuoden välein parillisina vuosina. Kansallisia jäsenjärjestöjä edustaa jokaisesta maasta yksi CISORin varapuheenjohtaja, joka on myös maansa valtuuskunnan johtaja. Valtuuskuntaan kuuluu enintään viisi jäsentä. CISORin puheenjohtajana on tällä hetkellä sotilasmestari Ilpo Pohjola Suomesta. Hänen edustamansa järjestö on Reserviläisliitto – Reservin Aliupseerien liitto ry (RES).
pienoiskuva|CISORin nelipäiväinen kongressi pidettiin vuonna 2016 Helsingin [[Santahamina|Santahaminassa. Presidentti, sot. mest. Ilpo Pohjola puhuu edustajille ja kutsuvieraille.]]
Tehtävät
Perustamisestaan lähtien CISOR on tehnyt merkittäviä työpanoksia vahvistaakseen yhteistyötä jäsenmaidensa välillä ja kehittääkseen jäsenmaidensa puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaa. CISOR järjestää koulutusta, kansainvälisiä seminaareja ja tapaamisia jäsenmaittensa reservin aliupseereille.
CISOR pitää yllä aliupseerien mainetta, vaalii heidän ansioitaan ja levittää myönteistä kuvaa sotilashenkilöistä.
Voimassa olevien sääntöjensä mukaan CISOR pyrkii edistämään kansainvälisen puolustusjärjestelmän luomista yhdessä siviili- ja sotilasviranomaisten kanssa. Tavoitteena järjestöllä on
thumb|Presidentinvaalien tiimi 23. lokakuuta 2021 [[Thunissa (vasemmalta): Daniel Wampfler, presidentti Germain Beucler, varapresidentti Jean-François Villettaz, Rolf Gurtner, pääsihteeri Matthias Blazek.]] CISOR järjestää parittomina vuosina aliupseerien sotilasmoniottelun yhdessä muiden eurooppalaisten kumppaniensa kanssa. Kilpailun tasoa pidetään korkeana puolustusvoimissa. Viimeisin CISORin sotilasmoniottelu järjestettiin Vekarajärvellä Suomessa kesällä 2017.
Sotakone (Rautamies)
Sotakone, oikealta nimeltään James Rupert ”Rhodey” Rhodes, on Marvel-kustantamon sarjakuvien supersankarihahmo. James Rhodes itse teki ensiesiintymisensä Iron Man -lehden numerossa 118 (tammikuu 1979) ja Sotakoneena hänet nähtiin ensi kerran vasta numerossa 282 (syyskuu 1992). Hahmon loivat David Michelinie ja Bob Layton. Len Kaminski ja Kevin Hopgood taas suunnittelivat hänen taisteluasunsa. Hahmo on esiintynyt myös animaatiosarjoissa Rautamies ja Iron Man: Armored Adventures, animaatioelokuvassa The Invincible Iron Man. Terrence Howard näyttelee hahmoa vuoden 2008 elokuvassa Iron Man, ja Don Cheadle elokuvissa Iron Man 2 (2010), Iron Man 3 (2013), Avengers: Age of Ultron (2015), Captain America: Civil War (2016), Avengers: Infinity War (2018), Captain Marvel (2019) ja Avengers: Endgame (2019) sekä Disney+-sarjoissa The Falcon and the Winter Soldier (2021) ja Secret Invasion (2023).
Ville Kähkönen
Ville Antero Kähkönen (s. 23. kesäkuuta 1984 Rovaniemi) on suomalainen uransa lopettanut yhdistetyn kilpailija. Hän edusti Ounasvaaran hiihtoseuraa.
Kähkönen kilpaili ennen A-maajoukkueeseen pääsyä B-maailmancupissa, jossa hän parhaimmillaan voitti yhden osakilpailun sprintissä Saksan Klingenthalissa vuonna 2006. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Ruotsin Sollefteassa vuonna 2003 hän oli sprintissä seitsemäs, joka hänen parhain saavutuksensa. Hänen paras saavutus maailmancupin yksilölajeissa on 12. sija vuoden 2007 Italian Lago di Teseron yhteislähtökilpailusta. Joukkuekilpailuissa hän on voittanut yhden osakilpailun.
Kähkönen valittiin myös yhdistetyn joukkueeseen Sapporon MM-kilpailuihin. Sapporossa hän osallistui normaalikilpailuun ja sijoittui sijalle 14. Kähkönen lopetti kilpailu uransa yhdistetyssä vuonna 2011.
Saloisten Reipas
Saloisten Reipas on vuonna 1948 perustettu urheiluseura Saloisista. Seuran lajeja ovat hiihto, ampumahiihto, hiihtosuunnistus ja suunnistus.
Saloisten Reippaan urheilijat ovat saavuttaneet muun muassa 16 mitalia maailmanmestaruusmitalia lajien eri ikäluokissa.
Mario Van Peebles
thumb|right|Mario Van Peebles Mario Van Peebles (alk. Mario Peebles) (s. 15. tammikuuta 1957, México, Meksiko) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Mustat pantterit (1995) ja Ali (2001). Hän on ohjaaja Melvin Van Peeblesin ja näyttelijä Maria Marxin poika.
Eniten palkintoehdokkuuksia Van Peebles on saanut vuoden 2003 elokuvallaan How to Get the Man’s Foot Outta Your Ass (tai Baadasssss!), joka teki kunniaa hänen isänsä tunnetulle blaxploitaatioelokuvalle Sweet Sweetback’s Baadasssss Song (1971). Puolidokumentaarisesta elokuvasta hän voitti Black Reel Awards -gaalan käsikirjoituskategorian ja parhaan ohjaajan palkinnon ja oli ehdolla myös näyttelijänä ja parhaasta elokuvasta. Elokuva sai myös muun muassa kolme Film Independent Spirit Awards -ehdokkuutta.
Suomessa Mario Van Peebles vieraili tammi–helmikuussa 2010 Yhdysvaltain Helsingin-suurlähetystön ja Kansallisen audiovisuaalisen arkiston (Kava) kutsumana liittyen elokuvateatteri Orionissa esitettyyn Black History Month -teemasarjaan, joka oli ensimmäinen afroamerikkalaisen elokuvan retrospektiivi Suomessa. Van Peebles vieraili luennoimassa myös Tampereella ja Oulussa elokuvansa Posse (1993) esitysten yhteydessä.
Magne Havnå
Magne Havnå (16. lokakuuta 1963 – 29. toukokuuta 2004 ) oli norjalainen raskaansarjan ammattilaisnyrkkeilijä ja WBO-liiton alemman raskaansarjan maailmanmestari.
Vuonna 1986 ammattilaiskehiin siirtynyt Havnå voitti MM-tittelin Boone Pultzilta toukokuussa 1990, ja puolusti vyötään kahdesti menestyksekkäästi. Hän lopetti uransa vuonna 1993 hävittyään Roger McKenzielle teknisellä tyrmäyksellä.
Kuolema
Havnå menehtyi 29. toukokuuta 2004 veneilyonnettomuudessa. Hän oli kuollessaan 40-vuotias.
1272 Gefion
1272 Gefion on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Karl Wilhelm Reinmuth vuonna 1931. Pikkuplaneetan nimi tuulee skandinaavisen mytologian Gefjonin mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1931 TZ1. Koska Gefionin absoluuttinen magnitudi (H) on 12,8, sen läpimitta on todennäköisesti seitsemän ja viidentoista kilometrin välillä.
Gefion kuuluu Gefion-ryhmään ja on sen nimikkokappale. Ryhmää kutsuttiin aikaisemmin Ceres-ryhmäksi kääpiöplaneetta Cereksen mukaan, mutta kun sen huomattiin olevan eri alkuperää ryhmän kanssa ryhmä nimettiin Gefionin mukaan.
Jos Verbeeck
Joseph "Jos" Verbeeck (s. 6. helmikuuta 1957 Diest, Belgia) on belgialainen raviohjastaja.
Verbeeck aloitti uransa 14-vuotiaana syntymämaassaan montératsastajana. Parin vuoden kuluessa hän oli voittanut jo yli 70 montélähtöä, jonka jälkeen Verbeeck siirtyi työskentelemään yhteen Belgian suurimmista ravitalleista. Belgian ohella hän vaikutti muutaman vuoden Saksassa ja Italiassa, kunnes aloitti vuonna 1984 valmentajana Grosbois'n valmennuskeskuksessa Val-de-Marnessa Pariisin lähistöllä.
Verbeeck on urallaan voittanut useita eurooppalaisia suurkilpailuja. Maailman arvostetuimman ravikilpailun Prix d'Ameriquen hän on voittanut Pariisissa neljästi. Lisäksi Verbeeck on voittanut muun muassa Tukholman Elitloppetin kahdesti ja Napolin Lotteria-ajon kerran.
Monacossa nykyään asuva Verbeeck on tunnettu railakkaista elämäntavoistaan. Hän on ollut muun muassa Ruotsissa pidätettynä taksinkuljettajan pahoinpitelystä sekä nykyisessä kotimaassaan rattijuopumuksesta.
Suurkilpailuvoittoja
Ranska
Italia
Ruotsi
Norja
Onni Kohonen
Onni Armas Kohonen oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat ylijunailija Pekka Kohonen ja Josefina Nemlander. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Aili Helena Mansnerin kanssa.
Opinnot
Kohonen kävi viisi luokkaa Viipurin klassillista lyseota ja 3 lukukautta Suomen liikemiesten kauppaopistoa, josta sai päästötodistuksen vuonna 1922. Kohonen suoritti jääkärialiupseereita varten järjestetyn aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa vuonna 1921 ja oli Kadettikoulussa kuuntelu-upseerina vuosina 1921–1922 sekä suoritti Rannikkotykistön ampumakoulun vuonna 1923. Yleisesikunnan kaasukurssin hän suoritti vuonna 1927 ja Taistelukoulun komppaniapäällikkökurssin vuonna 1929 sekä Rannikkotykistön taktilliset kurssit vuonna 1931. Sotakorkeakoulun yleisen osaston 1. vuosikurssin hän kävi vuosina 1934-1935.