cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Puolue
Puoluejaottelu EU:ssa
Euroopan unionissa päätöksenteossa Euroopan parlamentin eurokansanedustajat jakaantuvat eri parlamenttiryhmiin maakohtaisen puolueen päättämän liittouman eli europuolueen mukaisesti.
Euroopan parlamentin puolueryhmät:
Lisäksi osa edustajista ei kuulu mihinkään euroopan parlamentin puolueryhmään.
Puoluelaki
Puoluelaki astui Suomessa voimaan vuonna 1969. Puoluelain määritelmän mukaisesti puolue on puoluerekisteriin merkitty rekisteröity yhdistys. Puoluerekisteriä pitää oikeusministeriö.
Suomessa puoluerekisteriin merkittävällä puolueella tulee olla yleisohjelma, jossa on esitettynä puolueen keskeiset periaatteet ja tavoitteet, joilla se haluaa vaikuttaa yhteiskuntaan ja poliittiseen päätöksentekoon. Puolue merkitään puoluerekisteriin, kun se on kerännyt 5 000 allekirjoittanutta kannattajaa. Puolue poistetaan rekisteristä jos se ei saa riittävästi kannatusta kaksissa viimeisissä eduskuntavaaleissa.
Puoluerekisteriin merkityt puolueet saavat asettaa ehdokkaita vaaleihin ja muodostaa keskenään vaaliliittoja. Presidentinvaalin ehdokasasettelussa puolueella täytyy lisäksi olla vähintään yksi sen omalta listalta valittu kansanedustaja.
Suomalaisten puolueiden rakenne
Suomalaisessa puoluejärjestörakenteessa jäsenet kuuluvat puolueeseensa yleensä puolueosaston kautta. Puoluekokous on puolueen ylin päättävä elin. Puolueen henkilöjäsenten päätäntävaltaa puoluekokouksissa käyttää puolueosastossa kollektiivisesti valittu puoluekokousedustaja, siis puolueen asioista päätetään edustuksellisesti ja välillisesti, ei suoraan eikä yksilöllisesti. Suomessa on kuitenkin muutama puolue, joissa on käytössä suora henkilöjäsenyys.
Puoluejärjestelmän historia Suomessa
Suomalainen puoluejärjestelmä syntyi 1800-luvun jälkipuoliskolla. Suomalaiseen puoluelaitokseen syntyyn vaikuttivat suuret ismit Euroopan keskuksissa, sivistys- ja talouselämän kehitys sekä edustuslaitoksen toiminta ja demokraattisten toimintamuotojen herääminen. Välittömiä liikkeelle laittavia voimia olivat: 1. kielisuhteet, 2. konflikti Venäjän keisarikunnan kanssa sekä 3. muutokset väestön sosiaalirakenteessa. Poliittisen kilpailun kiristyminen, äänioikeutetun joukon kasvu ja valmistautuminen vaalikampanjaan pakotti puolueet luomaan kiinteämpiä organisaatioita ja pyrkimään näiden puolueiden toiminnassa säännöllisiin muotoihin.
Jukka Ruohomäki
Jukka Ruohomäki (20. elokuuta 1947 Helsinki – 8. maaliskuuta 2022 Oulu ) oli suomalainen elektroniseen musiikkiin erikoistunut säveltäjä. Hän opiskeli musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa, ja oppiarvoltaan hän oli filosofian kandidaatti.
Pääjärvi
Pääjärvi yleisnimenä tarkoittaa vesistön yleensä suurinta ja merkittävintä järveä, ks. vesistön pääjärvi. Pääjärvi erisnimenä tarkoittaa muun muassa seuraavia maantieteellisiä paikkoja:
Jukka Ruohomäki
Ura
Ruohomäki aloitti musiikilliset kokeilunsa 1960-luvun lopulla käyttäen analogisia laitteita 1970-luvun loppuun saakka. Hän työskenteli Helsingin yliopiston musiikkitieteen laitoksen elektronisen musiikin studiossa vuodesta 1970 alkaen Erkki Kurenniemen johdolla ja vastasi studion toiminnasta vuosina 1973–1986. Hän työskenteli myös Yleisradion kokeilustudiossa ja Sibelius-Akatemian elektronisen musiikin studiossa. Hän loi musiikkia kuunnelmiin (Liisa ihmemaassa, Neurovelho) ja kokeellisiin animaatioelokuviin (Sähkölintupuutarha).
1980-luvulla Ruohomäki keskittyi tietokonegrafiikkaan mutta alkoi taas säveltää 1990-luvulla käyttäen tietokonepohjaisia järjestelmiä. Ennen kuolemaansa hän asui Oulussa ja toimi Oulun konservatorion elektronisen musiikin lehtorina, kunnes jäi eläkkeelle 68-vuotiaana.
Pääjärvi
Pääjärvi on myös sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Poikkimaantie
Poikkimaantie mielletään usein Oulun eteläiseksi kehätieksi. Tien tarkoitus on nimenomaan siirtää liikenne pois keskustasta ja helpottaa raskaan liikenteen pääsyä Nuottasaaren ja Oritkarin satama-, terminaali- ja teollisuusalueille.
Jukka Ruohomäki
Ura
Vuonna 2020 taiteilija Niina Suominen toteutti mediataideteoksen Mikä aika on? Teoksen ääniraitana on käytetty Jukka Ruohomäen sävellyksen Mikä aika on? versiota 4, jonka Ruohomäki miksasi Suomisen teosta varten.
Poikkimaantie
Poikkimaantie yhdistää valtatien 4 ja valtatien 22 Oulun satamaan ja terminaalialueeseen siten, että raskas liikenne voi kiertää tukkoisen, ahtaan ja ruuhkaisen kaupungin keskustan.
Jukka Ruohomäki
Ura
Ruohomäelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.
Poikkimaantie
Syyskuussa 2018 Poikkimaantiestä tuli osa Oulun yhtenäistä kehätietä, kun Raitotien jatko Hiukkavaarassa Poikkimaantien päätepisteeseen valmistui.
Jukka Ruohomäki
Ura
Ruohomäki menehtyi sairauskohtaukseen kotonaan 8. maaliskuuta vuonna 2022. Hän oli 74-vuotias.
Poikkimaantie
Poikkimaantien silta
thumb|280px|Poikkimaantien silta Vuosina 2014–2016 Poikkimaantietä jatkettiin Saarelan kaupunginosaan Vaalantielle. Hankkeeseen sisältyi 255 metriä pitkä vesistösilta Oulujoen yli. Hankkeen kustannusarvio oli noin 21,2 miljoonaa euroa, mutta lopulliset kustannukset jäivät alle 20 miljoonan euron, josta sillan osuus oli noin 6,5 miljoonaa euroa. Hankkeen yleissuunnitelmassa arvioitiin, että vuonna 2020 sillan liikennemäärä olisi noin 15 500 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Jukka Ruohomäki
Time Ride
Time Ride on Hot Igloo -yhtiön julkaisema kokoelma Ruohomäen tuotannosta. Levy julkaistiin syystalvella 2006. Levy sisältää Ruohomäen 1990- ja 2000-luvun tuotantoa.
Poikkimaantie
Poikkimaantien silta
Pohjois-Suomen aluehallintovirasto myönsi 7. helmikuuta 2011 vesitalousluvan sillan rakentamista varten. Sillan rakennustyöt alkoivat vuonna 2015, ja uusi tie avattiin liikenteelle 22. marraskuuta 2016. Lopullisesti rakennustöiden oli määrä valmistua vuonna 2017.
Sola (Norja)
Sola on kunta Norjan Rogalandin läänissä. Kunnassa asuu 24 579 ihmistä ja sen pinta-ala on 69 neliökilometriä.
Stavangerin lentoasema sijaitsee Solassa. thumb|right|Merenrantaa Solassa
Media
Paikallislehti Solabladet ilmestyy torstaisin.
Alien Swarm
Alien Swarm on Valve Corporationin kehittämä ja julkaisema ammuntapeli. Peli on julkaistu Windowsille vuonna.
Peli perustuu Unreal Tournament 2004 -peliin tehtyyn modiin, joka on tehty uudelleen Source-pelimoottorilla. Pelin on tehnyt alkuperäisen modin tekijät, jotka Valve palkkasi.
Pelille on julkaistu seuraaja Alien Swarm: Reactive Drop.
Pelaaminen
Peli on taktinen neljän pelaajan yhteistyöpeli. Peli on ylhäältä päin kuvattu.
McBurneyn piste
McBurneyn pisteeksi kutsutaan kohtaa ihmisen vatsan oikealla puolella. Sen sijainti ihmisellä vastaa yleensä umpisuolen sijaintia. Voimakas aristus kohtaa painettaessa on usein umpilisäkkeen tulehduksen oire. Oireiden ilmaannuttua tulee hakeutua lääkärin tutkittavaksi. Nimensä piste on saanut amerikkalaisen lääkärin Charles McBurneyn (1845–1913) mukaan.
Kolmanneksella potilaista taudinkuva on epätyypillinen ja umpilisäkkeen poikkeava sijainti voi aiheuttaa kivun muuallekin kuin oikealle alavatsaan.
A1-talli Venäjä
A1-talli Venäjä on venäläinen talli, joka kilpaili A1 Grand Prix -sarjassa kaudella 2005–2006.
Konstantinos VII
thumb|Konstantinos VII ja äiti [[Zoe Karbonopsina.]] Konstantinos VII Porfyrogennitos (purppurasyntynyt, 905 – 9. marraskuuta 959) oli Bysantin keisari vuosina 913–959. Hän oli Leo VI:n poika ja Aleksanteri III:n veljenpoika. Hänen lisänimensä tulee siitä, että hänen isänsä oli hallitseva keisari ja että hän oli syntynyt keisarillisen palatsin erityisessä purppurahuoneessa. Hänen äitinsä Zoe Karbonopsina ei tosin ollut naimisissa Leon kanssa Konstantinoksen syntyessä. He menivät naimisiin vasta Konstantinoksen syntymän jälkeen.
Konstantinoksen noustessa valtaistuimelle hän oli 7-vuotias. Patriarkka Nikolaos I Mystikos toimi hallitsijana Konstantinoksen ollessa alaikäinen. Patriarkka joutui tekemään rauhansopimuksen bulgarien Simeon I:n kanssa. Tästä hyvästä keisarin äiti Zoe karkotti hänet Konstantinopolista. Zoe itse syrjäytettiin vuonna 919 ja tilalle astui Romanos I Lekapenos, joka pakotti Konstantinoksen naimisiin oman tyttärensä Helenan kanssa. Romanos piti valtaa itsellään vuoteen 944 asti, kunnes hänet syrjäytettiin ja Konstantinos sai lopulta vallan käsiinsä.
Kun Konstantinos kuoli vuonna 959 seurasi hänen poikansa Romanos II häntä valtaistuimella.
Kokkolan Pallo-Veikot
Kokkolan Pallo-Veikot eli KPV on vuonna 1930 perustettu kokkolalainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä. Joukkueen kotistadion on Kokkolan keskuskenttä. Seuran paikallisvastustaja on kaupungin toinen joukkue GBK.
Shaukat Aziz
thumb|Shaukat Aziz [[Maailman talousfoorumin tapaamisessa Davosissa vuonna 2007.]] Shaukat Aziz (شوکت عزیز ,s. 6. maaliskuuta 1949 Karachi) on Pakistanin entinen pää- ja valtiovarainministeri. Hänestä tuli valtiovarainministeri marraskuussa 1999. Pääministeri hänestä tuli 28. elokuuta 2004 presidentti Pervez Musharrafin erotettua Zafarullah Khan Jamalin 6. kesäkuuta 2004. Väliaikaisena pääministerinä toimi Chaudhry Shujaat Hussain.
Kokkolan Pallo-Veikot
Alkuvuodet
Ensimmäinen vuosikymmen sujui Pallo-Veikoilla oman asemansa hakemisessa ja perustaa rakennettaessa. Merkittävää oli silloisissa olosuhteissa, että jo vuonna 1938 KPV:lla oli junioritoimintaa.
Shaukat Aziz
Aziz joutui heinäkuussa 2004 murhayrityksen kohteeksi Punjabin maakunnassa Pakistanissa. Tulevan pääministerin autonkuljettaja ja kahdeksan sivullista menehtyi, mutta Aziz selvisi.
Jodietaani
Jodietaani eli etyylijodidi (C2H5I) on etaanin jodattu johdannainen. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä.
Kokkolan Pallo-Veikot
Alkuvuodet
Seuraavan vuosikymmenen toimintaa voi kuvata tasapaksuksi. Oli alamäkeä, ja käytiin aina maakuntasarjassa saakka, mutta hyviä yksilöitäkin oli joukossa. Hannu Vainio ehkä nimekkäimpänä lukeutui maajoukkuepelaajien rinkiin. Vuosikymmenen loppupuolella alkoi nuorisotyö tuottaa tulosta valtakunnan tasolla, kun A-juniorit vuonna 1956 saavuttivat ensimmäiset SM-mitalit, pronssiset, Kokkolaan.
Jodietaani
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Jodietaani on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste hajoaa herkästi valon vaikutuksesta, minkä vuoksi se säilytetään tummissa pulloissa. Yhdiste liukenee veteen vain vähäisessä määrin, mutta orgaaniset liuottimet, kuten etanoli ja dietyylieetteri liuottavat sen täysin.
Kokkolan Pallo-Veikot
Menestys
KPV:lle menestyksekästä aikaa oli 1960-luvun loppu ja 1970-luvun alku. KPV saavutti vuosien 1969–1975 välisenä aikana yhden SM-kullan, yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia. Kahteen otteeseen KPV on käynyt pelaamassa Euroopassa, kausien 1970–1971 ja 1974–1975 europeleissä. Celtic voitti ottelunsa KPV:tä vastaan lukemin 9–0 ja 5–0. FC Köln oli myös liian kova vastus ja voitti KPV:n Kokkolassa 4–1 ja kotonaan 5–1.
Jodietaani
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Jodietaania valmistetaan etanolin ja jodin välisellä reaktiolla punaisen fosforin läsnä ollessa.
Kokkolan Pallo-Veikot
1980-luvulta eteenpäin
right|thumb|Kuva ottelusta [[Jippo–KPV Joensuun keskuskentällä vuonna 2008.]] 1980-luku oli puurtamista I-divisioonan ja mestaruussarjan välillä. Siirryttiin toiminnanjohtajan aikakauteen. Vuosikymmenen opetus oli muualla kuin vihreällä veralla ja siitä maksettiin kova hinta seuraavalla vuosikymmenellä. Seura ajautui talousvaikeuksiin monen tekijän summana. Ilonaiheita tuotti kuitenkin nuorisotyö, joka piti joukkueita vuodesta toiseen valtakunnan eturintamassa.
Seuran nimeen tuli j-kirjain virallisiin papereihin velkasaneerauksen seurauksena 1990-luvulla. Juniorivalmentajien joukko kantoi tässä vaiheessa suuren vastuun ja työ sai kaikesta tapahtuneesta oikeastaan vain tervetullutta piristystä. Edustusjoukkue taisteli I- ja II-divisioonissa.
Jodietaani
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä etyloimisreagenssina, eli etyyliryhmien liittämiseen molekyyliin. Muita käyttökohteita ovat muun muassa mineraalien tiheyden määritys ja aikaisemmin lääketieteessä ihon sienitautien hoitamiseen.
Kokkolan Pallo-Veikot
1980-luvulta eteenpäin
Vuoden 2000 lopulla saatettiin kuitenkin juhlia tulevaisuuden uskoa pursuten seuran 70 vaiherikasta vuotta. Vuonna 2001 KPV otti käyttöön ensimmäiset nettisivunsa. Palloliitto myönsi KPV:lle talenttiakatemian vuonna 2002. Vuonna 2003 seura aloitti jälleen toiminnan naisjalkapallon saralla. Samana vuonna pojissa seuran B-juniorit ottivat SM-pronssimitalit. Edustusjoukkueen nousu kaudeksi 2005 takaisin ykköseen oli merkki hyvin tehdystä työstä. Sijoittuminen tulokaskaudella neljänneksi valmentaja Antti Ylimäen johdolla oli kelpo suoritus. Kaudelle 2009 KPV:n naiset nousivat Suomen korkeimmalle sarjatasolle. Joulukuussa 2013 KPV:n edustusjoukkue yhtiöitettiin KPV-yhtiöt OY:ksi. KPV:n juniorit ry omistaa edelleen edustuksen sarjapaikan, jonka se on vuokrannut KPV-yhtiöt OY:lle viisivuotisella sopimuksella.
Nousut Ykköseen ja Veikkausliigaan
Kauden 2015 päätteeksi KPV nousi Ykköseen, kun se voitti nousukarsinnoissa FC Hongan yhteismaalein 2–1. Kauden 2016 päätteeksi KPV sijoittui sarjassa viidenneksi. Kauden 2017 aluksi KPV:n edustusjoukkueen taustalla oleva KPV-yhtiöt Oy ilmoitti kauden tavoitteeksi nousun Veikkausliigaan tai yhtiö vetäytyy toiminnasta. Kauden loppupuolella yhtiön pääomistaja Matti Laitinen kuitenkin ilmoitti jatkavansa mukana toiminnassa hyvin sujuneen kauden jälkeen. KPV sijoittui sarjassa kolmanneksi ja jäi kymmenen pisteen päähän karsintapaikasta Veikkausliigaan.
KPV nousi lähes 30 vuoden tauon jälkeen Veikkausliigaan kauden 2018 päätteeksi, kun se voitti kaksiosaisessa karsinnassa Veikkausliiga-joukkue TPS:n. Otteluparin yhteismaalit olivat 1–1, mutta KPV nousi liigaan vierasmaalisäännön turvin. Ykkösessä KPV oli sijoittunut toiseksi, kaksi pistettä sarjan voittanutta HIFK:ta perässä. Heti seuraavan kauden päätteeksi joukkue kuitenkin putosi takaisin Ykköseen, kun se vuorostaan hävisi liigakarsinnassa TPS:lle yhteismaalein 0–3.
Päävalmentaja Jani Uotinen erotettiin elokuussa 2020, ja tilalle nimettiin Miika Juntunen. Juntunen kuitenkin erotettiin jo puolitoista viikkoa myöhemmin. KPV:n mukaan ”manageri Matti Laitinen ja koko KPV:n edustusjoukkue olivat yllättyneitä Juntusen palkkaamisen aiheuttamasta kohusta, ja lopulta paineet kasvoivat liian suuriksi”. Päävalmentajana jatkoi jo edelliskaudella tilapäisenä päävalmentajana toiminut Niko Kalliokoski.
Stadion
thumb|right|Kokkolan keskuskenttä kesäkuussa 2017. KPV:n kotistadion on vuonna 1935 avattu Kokkolan keskuskenttä. Sen kokonaiskapasiteetti on noin 3 000 katsojaa, ja katsomopaikoista noin 700 on katettuja. Kentällä ei ole valaistusta eikä lämmitystä.
Sarjanousu Veikkausliigaan kaudeksi 2019 pakottaa seuran kehittämään keskuskentän olosuhteita. Kokkolan kaupunginhallitus ilmoitti marraskuussa 2018 ehdottavansa valtuustolle noin 900 000 euron satsauksia. Siitä vuoden 2019 talousarvioon varataan 700 000 euroa katettuihin katsomopaikkoihin ja pieniin parannuksiin kentällä. Veikkausliigassa pelaamiseen vaaditaan esimerkiksi katettuja katsomopaikkoja vähintään 1 500 hengelle, joten Kokkolan kaupunki on suunnitellut 800 hengen katetun katsomon vuokraamista kauden 2019 alkuun mennessä. Sen sijaan niin ikään liigapaikan vaatima valaistus on tulossa keskuskentälle vasta vuonna 2020. Valojen puuttumisen vuoksi syksyn 2018 liigakarsintaottelu KPV–TPS vastaan jouduttiin aloittamaan keskiviikkona jo kello 14. Kokkolan kaupunginvaltuusto päätti marraskuussa 2019 yksimielisesti, että keskuskentälle hankitaan kaudelle 2019 siirrettävä katsomo ja kaudelle 2020 valaistus.
Kokkolan keskuspuistoon suunnitellaan urheilukeskusta, johon tulisi myös jalkapallostadion.
Nykyinen joukkue
''Tilanne 5. maaliskuuta 2020.''
Romanos I
Romanos toimi amiraalina Tonavalla, kun hän sai kuulla, että armeija oli kärsinyt tappion Anchialusin taistelussa. Romanos matkusti heti Konstantinopoliin ja syrjäytti keisarinna Zoe Karbonopsinan vuonna 918. Romanos julistettiin pian basileopatoriksi eli "keisarin isäksi" ja hän pakotti Konstantinoksen naimisiin oman tyttärensä Helenan kanssa. Pian Romanos julistautui myös Konstantinoksen kanssahallitsijaksi ja pukeutui itse purppuraan.
Romanoksen hallituskaudella ei tapahtunut merkittäviä mullistuksia ja se loppui, kun hänen kaksi poikaansa Stefan ja Konstantinos pakottivat isänsä menemään luostariin. Pojat julistivat tämän jälkeen Konstantinos VII:n ainoaksi keisariksi. Romanos kuoli vuonna 948.
Ulrik Thersner
Ulrik Thersner tai Tersner (s. 2. huhtikuuta 1779 Kirkkonummi – k. 2. syyskuuta 1828 Västerås Ruotsi) oli suomalainen sotilas, piirtäjä ja taidegraafikko, joka oli kotoisin Kirkkonummen pitäjästä Uudeltamaalta.
Thersnerin vanhemmat olivat kappalainen Mikael Tersner ja Johanna Tersner o.s. Dorph (toisten lähteiden mukaan Dorpt). Hänen puolisonsa oli vuodesta 1811 Anna Gustafva o.s. Weckman. Hän oli Ruotsin sota-akatemian jäsen, everstiluutnantti.
Thesner lähti sotilasuralle seitsemänvuotiaana, jolloin hän ryhtyi laivapojaksi ja osallistui Kustaa III:n Venäjän sotaan 1788–1790. Myös vuosien 1808–1809 Suomen sotaan hän osallistui. Hän aloitti vuonna 1817 kivipiirrosjulkaisun Sverige framstäldt i teckningar (Fordna och närvarande Sverige), josta ennen Thersnerin kuolemaa ehti valmistua 38 vihkoa. Piirrosten tekoa jatkoivat ensin muut, myöhemmin vuonna 1843 hänen tyttärensä, kirjailija Thora Johanna Ulrika Thersner (s. 1818, k.  Tukholmassa 3. lokakuuta 1867). Tämän kuollessa valmiina oli 364 foliolehteä.
Kivipiirrosjulkaisun taso ei noussut kovin korkalle. Niissä jatkui vanha ranskalaisklassinen maisemagrafiikan traditio sangen kaavamaisessa muodossa.
Karisto
200px|right|logo thumb|Kariston toimitalo noin vuonna 1928. Karisto Oy on suomalainen Hämeenlinnassa toimiva kirjankustantamo, joka julkaisee kotimaista ja suomennettua kaunokirjallisuutta, lasten- ja nuortenkirjallisuutta sekä tietokirjallisuutta. Karisto julkaisee noin 80 nimikettä vuodessa. Otava osti Kariston kustannustoiminnan alkuvuodesta 2020.
Historia
Kariston kustannustoiminta alkoi vuonna 1900. Perustajina toimivat tuolloin August Boman ja Arvi A. Karlsson (myöhemmin Karisto). Boman myi osuutensa vuonna 1907, ja yhtiö sai nimen Arvi A. Kariston kustannusliike. Kustannustoiminnan lisäksi Arvi A. Karisto perusti sitomoyrityksen sekä kirjekuoritehtaan. Toiminnot sulautuivat yhteen vuonna 1917, kun perustettiin Arvi A. Karisto Osakeyhtiö.
Karisto harjoitti aiemmin myös kirjapainoliiketoimintaa. Kirjapaino myytiin marraskuussa 2012 Bookwellille, joka tiedotti joulukuussa 2012 kirjapainon lopettamisesta kevään 2013 jälkeen.
Vuonna 2012 Karisto osti autojen korjausoppaita kustantavan Alfamer Oy:n ruotsalaiselta Albinsson & Sjöberg Förlags AB:ltä.
Kustannusliiketoiminta myytiin vuonna 2016 Tarusto Kustannus Oy:lle, joka jatkoi toimintaa Karisto Oy -nimellä.
Kariston tunnetuimpia kirjailijoita 2000-luvulla ovat olleet Seppo Jokinen, Kirsti Ellilä, Juha-Pekka Koskinen, Timo Sandberg ja Jukka M. Heikkilä.
Michael Thomas
Michael Thomas on yhdysvaltalainen kirjailija.
Thomasin romaani Man Gone Down on saanut kansainvälisen IMPAC Dublin -palkinnon, joka on yksittäiselle teokselle myönnetyistä kirjallisuuspalkinnoista rahallisesti arvokkain.
Elämänvaiheet
Thomas on syntynyt ja viettänyt lapsuutensa Bostonissa. Hän suoritti bachelor-tutkinnon New Yorkissa Hunter Collegessa, jossa hän nykyisin opettaa, ja master-tutkinnon Warren Wilson Collegessa. Hän asuu New Yorkissa, ja sanoo ettei ole koskaan tehnyt oikeaa työtä. Hunter Collegen opettajantyön lisäksi Thomas on työskennellyt sekalaisissa hanttihommissa. Thomas on naimisissa, ja hänellä on kolme lasta.
Kirjailijanura
Ennen kansainvälistä menestystä Thomas on kirjoittanut runoja, tehnyt laulunsanoituksia ja esiintynyt laulajana. Jatko-opintoja suorittaessaan hän opiskeli kirjoittamista, ja hänen väitöskirjansa on novellikokoelma. Yhdestä hänen novellistaan kehittyi esikoisromaani. Thomas opettaa edelleen, ja hänellä on parhaillaan tekeillä uusi kirja, mutta kyseessä ei ole kaunokirjallinen teos.
Man Gone Down
Kirja sai kiitosta lautakunnan arvioijilta sisältämästään "voimasta ja lämmöstä" ja siitä, että se "sopii yhteen nykyisen elämäntapamme kanssa". Thomas sanoo "tunteneensa hiukan epätoivoa" kirjoitustyön aikana. Saapuessaan palkintojenjakotilaisuuteen Dubliniin Thomas totesi olevansa "mykistynyt". Hän ilmaisi epäuskonsa siitä, että on päässyt edes ehdokkaaksi.
GIOVE-A
GIOVE A, aiemmin GSTB-V2/A, on brittiläisen Surrey Satellite Technology-yhtiön (SSTL) kehittämä satelliitti. Se on toinen Galileo-navigaatiosatelliittijärjestelmän testisatelliteista. Satelliitin nimi on sekä lyhenne sanoista "Galileo In-Orbit Validation Element" että viittaus Galileo Galilein tekemään Jupiterin (italiaksi Giove) tutkimukseen.
Satelliitin testaus ESAn ESTEC-keskuksessa Hollannissa alkoi 2. elokuuta 2005. Satelliitti laukaistiin Baikonurista Kazakstanissa 28. joulukuuta 2005.
Tekniikkaa
GSTB-V2/A on kolmeakselistabiloitu piensatelliitti. Sen koko on 1,3 m × 1,8 m × 1,65 m. Sen massa on 600 kg. Se tuottaa useita satoja watteja sähkötehoa kahden 1,74 metriä pitkän aurinkopaneelin avulla. Satelliitin suunniteltu toiminta-aika on kaksi vuotta. Satelliitin hyötykuormaan kuuluvat teknisesti kriittiset elementit:
Katso myös
GIOVE
Marco Pogioli
Marco Antonio Pogioli (s. 9. kesäkuuta 1975) on brasilialainen entinen jalkapalloilija. Pogioli pelasi nimellä Marco. Marco oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura
Hän pelasi Veikkausliigassa 148 ottelua, teki 39 maalia ja saavutti yhden SM-kullan, kun FC Haka voitti mestaruuden kaudella 2000. Tämän lisäksi Marco pelasi 25 Ykkösen ottelua vuonna 2004, joissa hän teki kahdeksan maalia, sekä kuusi karsintasarjan ottelua vuonna 2002 joissa hän teki neljä maalia. Suomessa hän edusti FC Jazzia, FC Hakaa ja Kuopion Palloseuraa. Päätettyään pelaajauransa vuonna 2004 Marco muutti takaisin Brasiliaan.
Wohlen
Wohlen on kaupunki Sveitsissä Aargaun kantonissa. Siellä on runsaat 16 000 vakinaista asukasta. Wohlen on yksi Bremgartenin hallinnollisen alueen 22 kunnasta.
Sijainti
Wohlen sijaitsee Pohjois-Sveitsissä Aareen laskevan Bünzjoen laaksossa parikymmentä kilometriä Zürichistä länteen. Seutu on kumpuilevaa Mittellandia.
Liikenneyhteydet
Valtatie 1 Zürichistä Lenzburgin kautta Berniin ja valtatie 25 Zugista Lenzburgiin kulkevat Wohlenin kautta.
SBB:n rautatie Rotkreuzista Lenzburgiin ja Bruggiin kulkee Wohlenin kautta. Lisäksi Wohlenista on Aargau Verkehr AG:n junayhteys Bremgarteniin ja Dietikoniin (Zürichin S-Bahnin reitti S17).
Ossi Lairi
Ossi Lairi (s. 10. syyskuuta 1962 Lappeenranta) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi koko urallaan SM-liigaa yhteensä 316 runkosarjaottelua tehopistein 38+66=104 ja keräten 265 jäähyminuuttia.
Ura
Lairi on PEPO Hockeyn kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Saimaan Palloon, jonka SM-liigajoukkueeseen Lairi nousi kaudella 1983–1984. Hänen tulokaskautensa toi 33 runkosarjaottelussa tehot 8+2=10. Lairi oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja, kuten myös kaudella 1985–1986 kuudella osumallaan Steve Petersin kanssa. SaiPa putosi kauden päätteeksi kuitenkin I-divisioonaan.
Kaudeksi 1986–1987 Lairi siirtyi jatkamaan SM-liigauraansa Jokereihin. Joukkueen kausi päättyi putoamiseen I-divisioonaan. Kaudeksi 1987–1988 hän palasi SaiPaan pelaamaan I-divisioonaa. Lairi oli nostamassa joukkuetta kauden päätteeksi takaisin SM-liigaan. Hänet valittiin I-divisioonan toiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 1988–1989 Lairi teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+17=21. Kauden 1990–1991 päätteeksi SaiPa putosi taas I-divisioonaan. Kaudeksi 1991–1992 hän siirtyi jatkamaan SM-liigauraansa Joensuun Kiekko-Poikien riveihin. Joukkue putosi kauden päätteeksi kuitenkin I-divisioonaan.
Lairi palasi kaudeksi 1992–1993 pelaamaan I-divisioonaa SaiPaan. Kaudella 1993–1994 hän eteni joukkueen kanssa liigakarsintoihin saakka, mutta joukkue jäi kuitenkin kahden pisteen SM-liigaan nousseesta TuTosta.
Ksyloosi
Ksyloosi eli puusokeri (C5H10O5) on monosakkaridiyhdiste, joka kuuluu aldopentooseihin, hemiselluloosiin ja hiilihydraatteihin. Ksyloosi sisältää viisi hiiliryhmää ja aldehydiryhmän. Ksyloosilla esiintyy sekä D- että L-isomeeriä. D-ksyloosin CAS-numero on 58-86-6 ja L-ksyloosin CAS-numero on 609-06-3. Ksyloosin moolimassa on 150,13 g/mol. Ksyloosia eristettiin ensimmäisen kerran puusta ja kasvien lehdistä vuonna 1881. Ksyloosia hydrogenoimalla voidaan tuottaa koivusokeria eli ksylitolia.
Metro 2035 (romaani)
Metro 2035 on venäläisen kirjailijan Dmitri Gluhovskin Metro-trilogian viimeinen osa vuodelta 2015.
Juoni
On kulunut 22 vuotta maailman tuhonneesta ydinsodasta. Noin 40 000 moskovalaista onnistui pakenemaan turvaan Moskovan metrotunneleihin, joiden eri asemat ovat sittemmin muuttuneet kymmenien tuhansien ihmisten kodeiksi. Nuori, juuri ennen maailmansotaa maan kamaralla syntynyt Artjom laukaisi kaksi vuotta sitten ohjukset Moskovan TV-tornista kohti Mustia, ihmisen pahimpia vihollisia.
Hangover (kappale)
Hangover on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Taio Cruzin kappale hänen kolmannelta, TY.O-studioalbumilta. Se julkaistiin albumin ensimmäisenä kansainvälisenä singlenä Yhdysvalloissa 4. lokakuuta 2011 ja Britanniassa 4. maaliskuuta 2012. Kappale sisältää myös räppäri Flo Ridan esittämiä vokaaleja. Kappaleen sanoitti Taio Cruz ja sen tuottivat Dr. Luke ja Cirkut. Kappaleen toinen versio, nimeltään "Takeover" vuosi nettiin NewJams.net-sivuston kautta.
Pekka Herlin
Pekka Aksel Herlin (15. heinäkuuta 1932 Helsinki – 4. huhtikuuta 2003 Kirkkonummi) oli 1900-luvun loppupuolen merkittävimpiä suomalaisia teollisuusvaikuttajia ja Kone Oyj:n hallituksen pitkäaikainen puheenjohtaja. Pekka Herlin loi Kone Oyj:stä Suomen ensimmäisen monikansallisen konsernin. Hän toimi yhtiössä hallituksen jäsenenä vuodesta 1954 lähtien isänsä Heikki H. Herlinin jälkeen, varatoimitusjohtajana vuosina 1962–1964, toimitusjohtajana 1964–1986 ja hallituksen puheenjohtajana 1987–2003.
Elämä
Pekka Herlin syntyi liike- ja teollisuusmiehistään tunnettuun Herlinien sukuun. Pekan isoisä Harald Herlin oli finanssisijoittaja, joka Strömbergin saneerauksen yhteydessä hankki itselleen yhdysvaltalaisia Otis-hissejä edustaneen Kone Osakeyhtiön. Harald lähetti poikansa Heikki H. Herlinin Otiksen tehtaille New Yorkiin tutkimaan amerikkalaisyhtiön toimintatapoja, seurauksella, että Kone alkoi valmistaa hissejä itse. Yhtiön tila vakiintui, kun Stockmann tilasi vuonna 1930 valmistuneeseen tavarataloonsa hissit Koneelta.
Pekka Herlin opiskeli ekonomiksi, mutta haaveili ryhtyvänsä kasvattamaan lihakarjaa isoisänsä hankkimalla Kirkkonummen Thorsvikin tilalla. Opiskelualan valinnassakin voi nähdä oman tien kulkemista, kun sekä isä että isoisä olivat insinöörejä. Monia lähimmistään Pekka Herlin joka tapauksessa tuli rekrytoimaan kauppakorkeakoulun kasvattien joukosta.
Myöhemmin vuonna 1964 hän kuitenkin aloitti 32-vuotiaana Koneen toimitusjohtajana. Koneella meni heikosti 1960-luvun puolivälissä. Isä Heikki Herlin oli kansainvälisesti suuntautunut, itsensä tarkkaan hillitsevä seuramies, mutta hänen poikansa oli luonteeltaan monikasvoinen, maanis-depressiivinen ja jopa skitsofreninen luonne. Pekka Herlinin tunteneet ihmiset luonnehtivat häntä hyvin ristiriitaisin arvioin: ”hirveän sensitiivinen ihminen”, ”jumalattoman itsepäinen”, ”hyvin charmikas ihminen”, ”avoin, nokkela ja syvällinen”, ”julma kuin mikä”, ”hirveän ujo ja arka”. Lisäksi Pekka Herlin kärsi vakavasta alkoholismista.
Pekan poika Niklas Herlin oli sitä mieltä, että ”ihmisenä isäni oli kusipää, ihmishirviö, pahinta laatua oleva sika”. Muut sisarukset eivät kuitenkaan yhdy aivan näin jyrkkään näkemykseen.
Politiikan taustavaikuttajana Herlin toimi vuonna 1987 osallistumalla ns. kassakaappisopimuksen tekemiseen, jolla pyrittiin vaikuttamaan tulevaan hallitusratkaisuun.
Yrityskauppojen mies
Myöhemmin Kone osti muun muassa Westinghousen hissitehtaat Euroopassa.
Riita omaisuudesta
Vähitellen Pekka Herlin siirtyi käytännön johdosta Koneen hallituksen puheenjohtajaksi.
Vuonna 1996 Pekka Herlinin pojasta Antista tuli yhtiön pääjohtaja. Vuonna 1999 Pekka Herlin allekirjoitti lahjakirjan, jolla valta Koneessa siirtyy hänen pojalleen Antille. Tämä aiheutti sukuyhtiössä riidan, jonka seurauksena Antin veli, filosofian tohtori Ilkka Herlin erosi yhtiön hallituksesta. Ilkka oli ajanut Koneen osakesarjojen yhdistämistä. Ilona ja Niklas Herlin erotettiin Koneen osakkeita omistavan Security Tradingin hallituksesta. Perheen omistus jaettiin kahteen yhtiöön: Holding Manutasiin ja Security Tradingiin.
Viimeiset vaiheet
Pekka Herlin menehtyi 4. huhtikuuta 2003 sairastettuaan pitkään syöpää. Hänen tehtäviään hallituksen puheenjohtajana jatkoi hänen poikansa Antti Herlin.
Yksityiselämä
Herlinin vaimo oli Kirsti (o.s. Vilkuna), jonka vanhemmat olivat Kustaa Vilkuna ja Liisa Virkkunen (ent. Snellman). Heillä on viisi lasta, Antti (s. 1956), Ilkka (s. 1959), Hanna (s. 1955), Niklas (1963–2017) ja Ilona (s. 1965).
Yrjö Koivukari
Yrjö Valdemar Koivukari (sukunimi vuoteen 1931 Mononen) (27. huhtikuuta 1901, Oulujoki – 16. joulukuuta 1979, Karkkila) oli suomalainen toimittaja, opettaja ja kirjailija.
Koivukarin vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Mononen ja Kreeta Mononen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun maanviljelys- ja teollisuuslyseosta 1923 ja opiskeli sen jälkeen muutamia vuosia Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa. Koivukari oli mukana perustamassa useita kulttuurilehtiä ja oli päätoimittajana Pohjantuuli-lehdessä 1933–1934, Ahjo-lehdessä 1936–1939 ja Lapin Loimu -lehdessä 1954–1957. Sodan jälkeen Koivukari työskenteli kansakoulunopettajana useilla eri paikkakunnilla vuosina 1948–1960.
Koivukari käytti 1931 ilmestyneessä esikoisromaanissaan Kukaan ei tiedä mitään luultavasti ensimmäistä kertaa Suomessa tajunnanvirtatekniikkaa. Hän julkaisi 1930-luvulla lisäksi novelli- ja runokokoelman ja sodan jälkeen 1950-luvulla romaanin ja runokokoelman. Viimeiset kymmenen vuotta elämästään Koivukari vietti Karkkilassa. Hän julkaisi tällä kaudella kolme runokokoelmaa, esseekokoelman ja kaksi romaania. Koivukari toimi Karkkilassa aktiivisesti Länsi-Uudenmaan Kirjoittajien yhdistyksessä ja keräsi siellä innostavalla esiintymisellään ympärilleen joukon aloittelevia kirjoittajia. Koivukari oli myös omakustannetoiminnan puolestapuhuja ja karkkilaiskirjoittajat julkaisivatkin oman albuminsa Karkkila-albumi I.
Kokkolan helluntaiseurakunta
Historia
Kokkolan helluntaiseurakunta perustettiin vuonna 1932 Rafael Öhbergin johdolla. Samana vuonna se hankki itselleen kiinteistön, jonka paikalla nykyinenkin rukoushuone sijaitsee, ja aloitti säännöllisen kokoustoiminnan. Seurakuntaan liittyi perustettaessa 10 henkeä ja kahden vuoden kuluttua jäsenmäärä oli noussut 111 henkeen. Seurakunnan toiminta oli kaksikielistä vuoteen 1941, jolloin perustettiin Betania-seurakunta Vilhelm Gladin johdolla.
Tunturiängelmä
Tunturiängelmä (Thalictrum alpinum) on pohjoisella pallonpuoliskolla tavattava pienikokoinen vuoristoseutujen ja arktisten alueiden kasvi.
Ulkonäkö ja koko
Monivuotinen tunturiängelmä on kasvaa 5–25 cm korkeaksi. Varsi on kalju. Varsilehtiä on enintään yksi, mutta aluslehdet ovat runsaslukuisia. Lehdet ovat korvakkeellisia ja niiden ruodit ovat 1–5 cm pitkiä. Lehtilapa on 2–5 cm pitkä, yksi tai kaksi kertaa perilehdykkäinen muodon vaihdellessa tavallisesti puikeasta kolmiomaiseen. Lehdykät ovat pyöreähköjä ja tylppäliuskaisia, ja myös lehdyköitten ruodit ovat korvakkeellisia. Kukinto on yksinkertainen, harvakukkainen terttu. Kukat ovat pieniä. Niissä on varhain varisevia, usein punertavia kehälehtiä neljä tai viisi kappaletta. Heteitä on runsaasti. Heteiden palhot ovat tavallisesti sinipunertavia, ponnet pitkäsuippuisia ja väriltään tavallisesti punaruskeita. Suomessa tunturiängelmä kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on noin 3 mm pitkä, pitkittäisharjuinen ja lähes perätön pähkylä. Tunturiängelmä on myrkyllinen kasvilaji.
Levinneisyys
Tunturiängelmää tavataan laajalla mutta hyvin hajanaisella alueella pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa sitä kasvaa Fennoskandian pohjoisosissa, Islannissa, Skotlannissa, Pohjois-Irlannissa, Pyreneillä, Alpeilla, Karpaateilla, Kaukasuksella sekä Venäjän arktisella tundravyöhykkeellä. Levinneisyysalue jatkuu edelleen Aasian puolella Pohjois-Siperian arktisella vyöhykkeellä sekä Etelä-Siperiassa, Keski-Aasiassa ja Himalajan alueella. Pohjois-Amerikassa tunturiängelmää kasvaa Alaskassa, Yhdysvaltain lounaisosissa sekä Koillis-Kanadassa. Laji on tavanomainen myös Grönlannissa.
Elinympäristö
Tunturiängelmä kasvaa Suomessa purojen, jokien ja järvien rannoilla, tunturiniityillä, rinnesoilla ja kedoilla etenkin paljakka- ja koivumetsävyöhykkeellä, sekä letoilla havumetsävyöhykkeellä. Laji on kalkinsuosija. Muualla tunturiängelmä on tyypillinen vuoristoseutujen laji. Tunturiängelmästä riippuvainen tummia laikkuja aiheuttava loissienilaji tunnetaan nimellä tunturiängelmänruoste (Puccinia rhytismoides).
Romanos II
Romanoksen ollessa vielä lapsi pakotettiin hänet menemään naimisiin Italian kuninkaan Hugo I:n äpärätyttären Berthan kanssa. Koska Hugo kuoli vuonna 947 ja Bertha vuonna 949, pyysi Romanos isältään lupaa valita itselleen oma morsian. Romanoksen valinta sattui kievarinpitäjän tyttäreen, Anastasoon, josta tuli keisarinna Theofano. Tärkein tapahtuma Romanoksen hallituskaudella oli Kreetan takaisinvaltaus arabeilta kenraali Nikeforos Fokasin johdolla. Nikeforos Fokasista tuli myöhemmin Bysantin keisari Romanos II:n kuoltua vuonna 963. Yleisen uskomuksen mukaan Theofano tappoi Romanoksen myrkyllä.
Sándor Csoóri
Sándor Csoóri (1930 Zámoly, Unkari – 2016 ) oli unkarilainen runoilija. Hän oli toisen maailmansodan jälkeisen ajan merkittävimpiä unkarilaisia runoilijoita. Hän oli myös esseisti ja sosiografi. Hän yhdistää tuotannossaan suurkaupungin arkeen kansanperinnettä ja kansanomaista surrealismia. Hän oli myös elokuvakäsikirjoittaja.
Trogi
Trogi (Trog) on brittiläinen scifi-/kauhuelokuva vuodelta 1970. Trogin on ohjannut Freddie Francis, ja sen pääosassa nähdään Joan Crawford. Sivuosissa esiintyvät muiden muassa Michael Gough, Bernard Kay ja Kim Braden. Peter Bryan ja John Gilling vastasivat elokuvan käsikirjoituksesta. Elokuva on genreltään scifin, kauhun ja trillerin sekoitus. Pituudeltaan se on 93 minuuttia, ja Warner Bros. tuotti elokuvan.
Elokuvan budjetti oli niin tiukka, että osa näyttelijöistä, päätähti Crawford mukaan lukien, joutui itse kustantamaan elokuvassa käyttämänsä asusteet. Trogi-hirviötä näytelleen Joe Corneliuksen käyttämä apinapuku puolestaan oli jäämistöä Stanley Kubrickin elokuvasta 2001: Avaruusseikkailu (2001: A Space Odyssey, 1968). Näyttelijöille ei tarjottu edes pukeutumistiloja, ja esimerkiksi Crawford käytti omaa autoaan pukuhuoneena. Kuvausten päätyttyä ja elokuvan valmistuttua Crawford kertoi häpeävänsä osuuttaan siihen. Trogi jäi hänen viimeiseksi elokuvakseen.
Juoni
Kolme nuorta miestä ovat retkeilemässä Englannin maaseudulla ja törmäävät sattumalta outoon luolaan. He laskeutuvat luolaan, missä apinamainen olento hyökkää heidän kimppuunsa ja surmaa yhden miehistä. Kaksi muuta pakenevat. Järkyttävällä kohtaamisella on seurauksensa, ja miehet viedään hoidettaviksi Brocktonin tutkimuskeskukseen. Tutkimuskeskuksessa antropologian tohtori Brocktonin (Joan Crawford) kiinnostus miesten kohtaamaa outoa olentoa kohtaan herää.
Brockton saa napattua Trogin laboratorioonsa ja alkaa yhdessä Sam Murdockin (Michael Gough) ja tämän tyttären Annen (Kim Braden) kanssa opettaa apinamiestä. Brocktonin avulla Trogi alkaa kesyyntyä, mutta se ei riitä Murdockille, joka vaatii oikeusistuinta surmaamaan apinamiehen. Oikeuden vastaus on kielteinen. Murdock ei tästä lannistu ja päättää hoitaa asian omakätisesti. Hän murtautuu Brocktonin laboratorioon, vapauttaa Trogin häkistään ja yrittää tappaa tämän. Yritys epäonnistuu, ja Trogi surmaa miehen. Seuraavaksi vihainen Trogi suuntaa kulkunsa kylälle, missä se aiheuttaa tuhoa ja tappaa useita ihmisiä. Lopuksi se nappaa mukaansa pikkutytön ja pakenee entiseen kotiinsa takaisin luoliin.
Viranomaiset lähtevät jahtaamaan Trogia, mutta tohtori Brockton ehättää ensin olennon luo. Hän laskeutuu kielloista huolimatta sen luolaan ja saa Trogin taivuteltua antamaan pikkutytön takaisin. Viranomaiset kuitenkin ryntäävät sisään ja surmaavat Trogin.
Tekijänoikeuden loukkaus
thumb|Piraattilevyjen katukauppias. Tekijänoikeusloukkaus tarkoittaa sitä, että tekijänoikeuden suojaamaa aineistoa käytetään tavalla, joka rikkoo tekijänoikeuden haltijan yksinoikeuksia, kuten oikeutta valmistaa kappaleita teoksesta tai oikeutta saattaa näin valmistetut kappaleet yleisön saataville.
Suomessa yksityiseen tai läheisten ystävien ja perheenjäsenten käyttöön tulevan musiikin ja elokuvien kopiointi on laillista mikäli Selkeästi laittomasta lähteestä luvatta levitetyn sisällön kopioiminen omaan käyttöön on kielletty. Tietokoneohjelmia tai tietokantoja ei saa kopioida, mutta laillisesti hankitun tietokoneohjelman omistaja saa ottaa itselleen ohjelman käytön kannalta tarpeellisen varmuuskappaleen.
Levyntuottajien kansainvälinen kattojärjestö IFPI arvioi, että vuonna 2002 tekijänoikeuksia rikkovien eli niin sanottujen piraattikopioiden myynti nousi 1,8 miljardiin kappaleeseen. Luku sisältää sekä CD-levyt että kasettitallenteet. Piraattien myynnin arvo oli saman arvion mukaan yli neljä miljardia euroa. Maailmanlaajuisesti yksi kolmasosa levyistä on piraattikopioita, ja kaikista tallenteista 40 prosenttia on laittomia. Ongelmamaita ovat Kiinan lisäksi Brasilia, Espanja, Meksiko, Paraguay, Puola, Taiwan, Thaimaa, Ukraina ja Venäjä.
Suomessa tekijänoikeuden loukkaus on asianomistajarikos, tietyin poikkeuksin.
Tekijänoikeusloukkaukset Internetissä
Yleisiä laittoman levittämisen kohteita ovat musiikki, pelit, ohjelmat ja elokuvat. Vertaisverkot helpottavat tällaista toimintaa, vaikka niitä voikin käyttää myös materiaalin levittämiseen laillisesti. Ensimmäinen suosittu vertaisverkko-ohjelma oli Napster, joka tuli internetin käyttäjien tietoisuuteen vuonna 1999. Ohjelma keskittyi musiikkitiedostojen levittämiseen, sillä sen aikaiset verkkoyhteydet olivat hitaita modeemi- ja ISDN-yhteyksiä. Napsteria ovat seuranneet Gnutella, KaZaA, Direct Connect, eDonkey, eMule, DC++ ja muut vastaavat ohjelmat. Näiden kautta kulkee päivittäin valtavat määrät uusimpia julkaisuja, usein jopa ennen virallista julkaisupäivämäärää. Tiedostojen levittäjiä on etsitty verkosta ja heille on määrätty tuntuvia vahingonkorvauksia.
Yhdistyneet kansakunnat (YK) ilmoitti vuonna 2011, että vapaa pääsy internetiin kuuluu kaikkien ihmisoikeuksiin. Samalla YK totesi, että esimerkiksi Ranskan tekijänoikeusrikkomuksista antama internet-yhteyden katkaisu loukkaa ihmisoikeuksia.
Vuonna 2011 suuren laittoman elokuvien suoratoistosivusto kino.to:n ratsian jälkeen havaittiin nettipiratismin vähentyneen merkittävästi lyhyeksi ajaksi, mutta tämän jälkeen perustettiin useita uusia laittomia suoratoistopalveluita ja luvattomien suoratoistopalveluiden katsojamäärät palasivat ennalleen. Vuonna 2015 valmistui Euroopan unionin tilaama tutkimus piratismin vaikutuksista tekijänoikeuksilla suojatun materiaalin myyntiin, tutkimustulosten mukaan tekijänoikeusrikkomukset eivät aiheuttaneet merkittävää vaikutusta teosten myyntiin. Tutkimusta ei kuitenkaan julkaistu sen valmistuttua vaan se vuoti julkisuuteen vasta syksyllä 2017.
Tekijänoikeusrikkomus
Tekijänoikeusrikkomukseen voi syyllistyä, jos valmistaa tekijänoikeuden alaisesta teoksesta kappaleen tai saattaa teoksen yleisön saataville tekijänoikeuslain säännösten vastaisesti tai rikkoo moraalisia oikeuksia koskevia lain säännöksiä. Myös laittomasti valmistettujen teoskappaleiden tuominen maahan on tekijänoikeusrikkomus.
Tekijänoikeusrikos
Tekijänoikeusrikokseen voi syyllistyä, jos tekijänoikeuden loukkaus tapahtuu ansiotarkoituksessa ja teko on omiaan aiheuttamaan huomattavaa haittaa tai vahinkoa.
Rikoslaki (49 luku 1 §) sisältää rangaistussäännöksen, jonka nojalla tuomitaan sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi henkilö, joka ansiotarkoituksessa tekijänoikeuslain säännösten vastaisesti ja siten, että teko on omiaan aiheuttamaan huomattavaa haittaa tai vahinkoa loukatun oikeuden haltijalle, loukkaa toisen oikeutta kirjalliseen tai taiteelliseen teokseen. Sama säännös koskee oikeutta kirjallisen tai taiteellisen teoksen taikka kansanperinteen esitykseen, äänilevyyn tai muuhun laitteeseen, jolle on tallennettu ääntä, filmiin tai muuhun laitteeseen, jolle on tallennettu liikkuvaa kuvaa, radio- tai televisiolähetykseen, luetteloon, taulukkoon, ohjelmaan tai muuhun sellaiseen tekijänoikeuslaissa tarkoitettuun työhön, jossa on yhdisteltynä suuri määrä tietoja, tai tietokantaan, jonka sisällön kerääminen, varmistaminen tai esittäminen on edellyttänyt huomattavaa panostusta, taikka valokuvaan.
Rangaistussäännöksen sisältö määräytyy siis tekijänoikeuslain (tekijänoikeus) mukaan. Tekijänoikeusrikos ei mainitse ylimalkaista teoksen käyttämistä, vaan säännöksen soveltaminen edellyttää, että lain tekijän yksinoikeuksiksi varaamia oikeuksia on loukattu. Tekijänoikeuden loukkaus tapahtuu, jos teoksesta valmistetaan kappaleita ilman tekijän suostumusta tai sitä levitetään yleisön saataville luvattomasti, näytetään, esitetään tai välitetään.
Lievemmistä teoista tuomitaan tekijänoikeusrikkomuksen nimikkeellä.
Tekijänoikeusrikoksiin kuuluvat myös teknisen suojauksen kiertäminen, teknisen suojauksen kiertämiskeinorikos ja oikeuksien sähköisten hallinnointietojen loukkausrikos.
Avunanto
Tekijänoikeuslaki sinänsä ei määrittele avunantoa tekijänoikeusrikkomukseen tai tekijänoikeusrikokseen. Sen sijaan Suomen rikoslaissa on yleinen avunantopykälä, jota sovelletaan myös tekijänoikeuslainsäädännön kanssa.
Rikoslain (5 luku 6§) sisältää säännöksen, jonka mukaan se joka ennen rikosta tai sen aikana neuvoin, toimin tai muilla tavoin tahallaan auttaa toista tahallisen rikoksen tai sen rangaistavan yrityksen tekemisessä, tuomitaan avunannosta rikokseen saman lainkohdan mukaan kuin tekijä. Edelleen sama lainkohta säätää, että yllytys tällaiseen tekoon rangaistaan kuten avunanto.
Turvaamistoimenpiteet
Tekijänoikeusloukkauksissa viranomaistoimenpitein pyritään estämään tekijänoikeuden loukkaamisen jatkuminen. Rikoslain (10 luku 5§) säätää menettämisseuraamuksista. Tällä tarkoitetaan tilannetta, jossa rikoksen kohteena oleva esine tai omaisuus voidaan osittain tai kokonaan määrätä menetetyksi, mikäli menettely on tarpeen uusien rikosten ehkäisemiseksi, ja esine on erityisen sovelias rikoksen kohteeksi tai rikolliseen käyttöön. Käytännössä tällä on perusteltu esimerkiksi palvelimen takavarikoimista tilanteessa, jossa sitä on käytetty tekijänoikeusrikoksen toteuttamiseen.
Yleisiä rajatapauksia Suomessa
Tekijänoikeuksista Suomessa annetujen lakien mukaan monet asiat ovat yhä laillisia tai ainakin rangaistuksettomia rikoksia. Seurauksena voi kuitenkin joskus olla korvausvastuu. Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskuksen apulaisjohtajan mukaan.
Good Feeling
Good Feeling on amerikkalaisräppäri Flo Ridan kappale hänen neljänneltä, Wild Ones -studioalbumiltaan. Se julkaistiin Yhdysvalloissa albumin ensimmäisenä singlenä 29. elokuuta 2011. Kappaleen ovat sanoittaneet Flo Rida, Dr. Luke, Cirkut, Breyan Isaac, Arash Pournouri, Avicii, Etta James, Leroy Kirkland, ja Pearl Woods. Sen tuottivat Dr. Luke ja Cirkut. Kappale sisältää vokaaliosuuksien osalta samanlaisuuksia Etta Jamesin vuonna 1962 julkaistun "Something's Got a Hold on Me" -singlen kanssa. "Good Feeling" on toinen Flo Ridan singleistä, jota Dr. Luke on ollut tekemässä, ensimmäisen ollessa "Right Round" vuodelta 2009. "Good Feeling" sijoittui Billboard Hot 100 -listalla 3. sijalle, ollen Flo Ridan kuudes 10 parhaan joukkoon päässyt sekä neljäs viiden parhaan joukkoon päässyt single. Kappaleesta tuli top 10 -hitti 16 valtiossa.
Albrecht Dürer
Albrecht Dürer (21. toukokuuta 1471 – 6. huhtikuuta 1528) oli saksalainen taidemaalari ja graafikko, puupiirrosten ja kuparikaiverrusten tekijä. Düreriä pidetään saksalaisen renessanssin merkittävimpänä taiteilijana. Hänet tunnetaan parhaiten puupiirrossarjoista Apokalypsi (1498), kahdesta sarjasta aiheena Jeesuksen ristiinnaulitseminen: Suuri passio (1498–1510) ja Pieni passio (1510–1511) sekä useista erillisistä kuparikaiverruksista, kuten Ritari, kuolema ja paholainen (1513) sekä Melankolia I (1514).
Tausta ja varhaistuotanto
Dürer syntyi ja kuoli Nürnbergissä. Suku, joka oli lähtöisin Unkarista saksalaisti nimen Thürer asetuttuaan Nürnbergiin vuonna 1455. Isä, myös nimeltään Albrecht, oli kultaseppä, joka palveli Hieronymus Helferin apulaisena ja meni vuonna 1468 naimisiin tämän tyttären Barbaran kanssa. He saivat 18 lasta, joista Albrecht oli kolmanneksi tai toiseksi vanhin. Albrechtin veljestä Hans Düreristä tuli myös tunnettu taiteilija.
Dürerin isä lienee toivonut poikansa jatkavan hänen ammattiaan, ja 15-vuotiaana Dürer menikin oppipojaksi kaupungin merkittävimmälle taiteilijalle Michael Wolgemutille. Wolgemut oli tuottelias, mutta keskinkertainen pienten myöhäisgoottilaisten töiden tekijä. Dürer oppi maalaamisen lisäksi myös puunleikkaamista ja kuparikaiverruksen perusteita Wolgemutin alaisena.Harjoitteluaikansa lopussa vuonna 1490 hän lähti kiertämään maata (Wanderjahre eli vaellusvuodet) kisällijärjestelmän sääntöjen mukaisesti. Hän saapui pari vuotta myöhemmin Colmariin aikomuksenaan opiskella Martin Schongauerin johdolla, joka oli aikakautensa arvostettu maalaaja-kaivertaja. Hän sai tietää Schongauerin kuolleen edellisenä vuonna, mutta sai ystävällisen vastaanoton taiteilijan suvulta Colmarissa ja Baselissa. Heidän johdollaan hän sai ilmeisesti jonkin verran harjoittaa metallin- ja puunkaiverruksen suunnittelua. Hän lähti Baselista vuonna 1494 ja palasi Nürnbergiin. Tältä kaudelta on vain vähän hänen töitään jäljellä.
Takaisin Nürnbergiin
Dürer meni naimisiin 9. heinäkuuta 1494 hänen poissa ollessaan tehtyjen järjestelyjen mukaisesti paikallisen kauppiaan tyttären Agnes Freyn kanssa.
Syksyllä 1494 Dürer lähti Italiaan ja matkusti muun muassa Venetsiaan. Seuraavana vuonna hän palasi Nürnbergiin, jossa hän ilmeisesti vietti seuraavat kymmenen vuotta tuottaen suurimman osan kuuluisista piirroksistaan. Venetsialainen taiteilija Jacopo de Barbari, joka asui Nürnbergissä jonkin aikaa vuonna 1500, vaikutti Düreriin tutustuttamalla hänet uusiin kehitysaskeliin perspektiiviopin, anatomian ja mittasuhteiden alalla, mikä sai Dürerin aloittamaan näiden tutkimisen. Tämä näkyy muun muassa kuuluisan kaiverruksen Aatami ja Eeva (1504) vartalon mittasuhteissa. Kuparikaiverrustekniikassa hän oli pitkälti itseoppinut ja kehitti edelleen kaiverrustekniikkaa. Italiassa hän keskittyi maalaamiseen tehden muun muassa muotokuvia ja alttaritauluja.
Italiassa Dürer perehtyi syvällisesti renessanssin ajatusmaailmaan, ennen kaikkea näkemykseen siitä, että taiteilija on itsenäinen luova nero. Vuonna 1500 Dürer kuvasikin omakuvassaan itsensä ihannoituun tapaan Kristusta muistuttavana hahmona, joka tuijotti intensiivisesti suoraan katsojaa.