cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franz Ferdinand (yhtye)
Tauko ja kolmas albumi Tonight: Franz Ferdinand (2009)
Tammikuussa 2009 Franz Ferdinandilta ilmestyi uusi studioalbumi Tonight: Franz Ferdinand, jonka he olivat äänittäneet Glasgow’ssa vuosina 2007–2008. Albumin miksasi muun muassa Metallican ja AC/DC:n kanssa työskennellyt Mike Fraser. Tonightin ensimmäinen single "Ulysses" julkaistiin 19. tammikuuta. Vaikka "Ulysses" ei Britannian singlelistalla sijoittunut 20. sijaa korkeammalle, muun muassa Espanjassa ja Japanissa se pääsi top 5:een. Albumi Tonight: Franz Ferdinand julkaistiin 26. tammikuuta 2009, ja se debytoi Britannian albumilistan toisella sijalla ja Yhdysvalloissa sijalla 9. Albumin toinen single "No You Girls" sijoittui Yhdysvaltojen Alternative Songs -listan sijalle 7. Albumilta julkaistiin myös kaksi muuta singleä, "Can’t Stop Feeling" ja "What She Came For". Toukokuussa 2009 yhtye julkaisi Blood-nimisen kokoelma-albumin, joka sisälsi dub-versioita Tonight: Franz Ferdinand -albumilta.
Tonight: Franz Ferdinand saavutti edellisen studioalbumin tavoin huomattavan korkeita listasijoituksia. Se debytoi Britannian albumilistan toisella sijalla ja Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 9. Sitä myytiin noin 31 000 kappaletta ensimmäisellä viikollaan. Billboard 200 -listalla se kuitenkin putosi toisella viikolla 59:nnelle sijalle. Albumi pääsi top 10:een myös Australiassa, Itävallassa, Belgiassa, Kanadassa, Suomessa, Ranskassa, Saksassa, Unkarissa, Irlannissa, Italiassa, Japanissa, Alankomaissa, Uudessa-Seelannissa, Espanjassa ja Sveitsissä. Suomen virallisella listalla Tonight sijoittui parhaimmillaan sijalle 10. Tonight: Franz Ferdinand sai myös kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Soundi ja Helsingin Sanomat antoivat sille kolme tähteä viidestä.
Right Thoughts, Right Words, Right Action (2013–2014)
thumb|right|Franz Ferdinand esiintymässä [[Málagassa, Espanjassa vuonna 2014.]]
Helmikuussa 2010 yhtye ilmoitti tekevänsä uutta studioalbumia. Laulaja Alex Kapranos kertoi, että heidän tavoitteenaan on työstää albumia hieman vähemmän julkisesti. Toukokuussa 2012 yhtye palasi julkisuuteen, ja he soittivat kesän aikana useilla festivaaleilla muun muassa Englannissa, Belgiassa ja Portugalissa. Maaliskuussa 2013 he jatkoivat kiertuetta ja esittivät uusia, tulevalla albumilla olevia kappaleita, kuten "Evil Eye", "Love Illumination" ja "Goodbye Lovers & Friends".
Toukokuussa 2013 Franz Ferdinand julkisti virallisesti neljännen albumin Right Thoughts, Right Words, Right Actionin nimen, kansikuvan, kappaleet sekä julkaisupäivämäärän, joka oli 26. elokuuta 2013. Albumin kaksi ensimmäistä singleä, "Right Action" ja "Love Illumination" julkaistiin 27. kesäkuuta 2013 ja niiden musiikkivideot saman vuoden heinäkuussa videopalvelu YouTubessa. Albumilta julkaistiin vielä vuoden 2013 loppupuolella kaksi singleä, "Evil Eye" ja "Bullet" ja vuonna 2014 singlet "Fresh Strawberries" ja "Stand on the Horizon", joista kaikille kuvattiin myös musiikkivideot. Singlejulkaisut menestyivät Euroopassa kohtalaisesti, mutta edellisistä albumeista poiketen Britanniassa ja Yhdysvalloissa vain yksi single, "Right Action" nousi listoille.
Kriitikoiden vastaanotto oli pääosin positiivinen. Soundi antoi sille kolme ja Rumba kolme ja puoli tähteä viidestä. Rolling Stone antoi sille niin ikään kolme ja puoli tähteä viidestä. Albumi sijoittui Britannian albumilistalla 6. sijalle ja Yhdysvaltain Billboard Hot 200 -listan sijalle 24. Suomen virallisella listalla sen paras sijoitus oli 48.
Yhteistyö Sparksin kanssa ja albumi FFS (2014–2015)
thumb|[[Sparks-yhtyeen veljekset Ron Mael (kuvassa) ja Russell Mael tekivät Franz Ferdinandin kanssa yhteistyötä vuonna 2015.]]
Franz Ferdinand ja yhdysvaltalainen rock/pop-yhtye Sparks olivat alun perin työskennelleet yhdessä jo vuonna 2004, jolloin he äänittivät muun muassa demokappaleen "Piss Off". Yhtyeet eivät kuitenkaan vielä silloin ehtineet tehdä yhdessä kokonaista albumia. Yhdeksän vuotta myöhemmin, vuonna 2013 Franz Ferdinand ja Sparks soittivat yhdessä Coachella-festivaalilla, Yhdysvaltain Kaliforniassa. Siellä yhtyeet sopivat yhteisen albumin työstämisestä.
Helmikuussa 2015 ilmoitettiin, että Franz Ferdinand ja Sparks olivat muodostaneet niin sanotun superyhtyeen, joka sai nimekseen FFS. Sen ensimmäinen albumi FFS julkaistiin 9. kesäkuuta 2015. FFS ei menestynyt kaupallisesti yhtä hyvin kuin edelliset albumit, mutta se sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton; Rolling Stone antoi sille 3,5/5 tähteä ja NME antoi 7/10.
Nick McCarthy jättää yhtyeen, uudet jäsenet (2016–2017)
Heinäkuussa 2016 Franz Ferdinand ilmoitti, että kitaristi Nick McCarthy keskittyy muihin musiikkiprojekteihin ja perheeseen, eikä ole enää jatkossa yhtyeen mukana esiintymässä ja äänittämässä seuraavaa albumia. Yhtye kuitenkin kertoi, että McCarthy saattaa palata yhtyeeseen vielä myöhemmin. 14. lokakuuta 2016 Franz Ferdinand julkaisi videopalvelu YouTubessa ja suoratoistopalvelu Spotifyssä uuden kappaleen, "Demagogue". Kappale on osa poliittisesti varautunutta 30 Days, 50 Songs -projektia, joka sisälsi sen lisäksi 49 muuta kappaletta, jotka vastustivat Donald Trumpin osallistumista Yhdysvaltain presidentinvaaleihin. "Demagogue" oli yhtyeen ensimmäinen ja ainoa kappale, joka äänitettiin väliaikaisella kolmen hengen kokoonpanolla (Kapranos, Hardy, Thomson). Kesällä 2017 yhtye aloitti Pohjois-Amerikan kiertueen ja yhtyeeseen liittyi kaksi uutta jäsentä; Dino Bardot ja Julian Corrie.
Always Ascending (2018–)
thumb|Yhtye esiintymässä O2 Brixton Academy -areenalla helmikuussa 2018.
25. lokakuuta 2017 yhtye julkaisi uuden singlen, "Always Ascending" ja samalla tulevan samannimisen albumin kansikuvan, kappaleet ja julkaisupäivämäärän. Yhtyeen viides studioalbumi Always Ascending julkaistiin 9. helmikuuta 2018. Se on yhtyeen ensimmäinen albumi jossa soittavat uudet jäsenet Dino Bardot ja Julian Corrie. Albumin toinen single "Feel the Love Go" julkaistiin 8. tammikuuta 2018.
Always Ascending äänitettiin RAK Studios -studiolla Lontoossa, ja Motorbass-studiolla Pariisissa. Yhtye työskenteli tuottaja Philippe Zdarin kanssa, joka tunnetaan muun muassa ranskalaisesta popyhtye Cassiuksesta.
Yhtyeen musiikki ja esiintyminen
thumb|200px|[[Itävalta-Unkarin arkkiherttua ja kruununperillinen Frans Ferdinand (1863–1914) oli yhtyeen nimen innoittaja.]]
Tyylilaji
Tyylillisesti Franz Ferdinandia pidetään yleisesti indie rockina, post-punk revivalina, dance-punkina, dance-rockina ja taiderockina. Yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia olivat enemmän post-punk-tyylisiä, mutta kolmannella albumilla oli myös mukana syntetisaattoreita ja dub-vaikutteita. Kapranos ja Thomson ovat kuitenkin olleet kriittisiä erilaisten tyylilajien jaottelua kohtaan, ja Kapranos on sanonut yhtyeen olevan ennen kaikkea popmusiikkia.
Yhtyeen varhaisia esikuvia olivat muun muassa skotlantilaiset post-punk-yhtyeet Orange Juice, The Fire Engines ja Josef K, sekä englantilainen Gang of Four. Kolmannella albumillaan yhtye kertoi saaneensa vaikutteita myös eksoottisemmista tyylilajeista, kuten afrobeatista.
Yhtye on tunnettu 1920- ja 1930-lukujen venäläisen avantgarde-taiteen käytöstä kuvituksissa ja musiikkivideoissa. Monet debyyttialbumin musiikkivideoista ja singlejulkaisujen kansikuvista ovat viittauksia kyseiseen taiteenlajiin. Kapranos on myös maininnut venäläisen kirjailija Mihail Bulgakovin olleen esikuvana yhtyeelle.
Yhtyeen nimi
Yhtyeen nimen innoittajana oli Archduke Ferdinand -niminen ravihevonen, joka oli nimetty ennen ensimmäistä maailmansotaa ammutun Itävalta-Unkarin arkkiherttua Frans Ferdinandin mukaan. Yhtyeen basisti Bob Hardyn mukaan he ennen kaikkea pitivät siitä, miltä nimi Franz Ferdinand kuulosti.
Julkisuuskuva ja kritiikki
Yhtye oli jo vuonna 2003 tehnyt sopimuksen skotlantilaisen Tennent’s-olutmerkin kanssa, ja vuonna 2004 he esiintyivät yli 60 000 ihmiselle T in the Park -festivaalilla, jossa myös esitettiin heidän olutmainoksensa. Tapausta kritisoivat muun muassa alkoholin liikakäytön tukiryhmät.
Vuonna 2010 yhtyeen julkaisuista Yhdysvalloissa vastaava Epic Records oli antanut pikaruokaketju McDonald’sille luvan käyttää Franz Ferdinandin kappaletta mainoksessaan ilman yhtyeen suostumusta. Kapranos oli tapauksesta selvästi harmissaan, ja kommentoi ”mieluummin syövänsä lehmän ulostetta sämpylän päällä, kuin McDonald’sissa”.
Esiintymiset Suomessa
Yhtye esiintyi Suomessa ensimmäisen kerran Vantaan Ankkarock-festivaalilla elokuussa 2005. Toisen kerran Franz Ferdinand nähtiin Suomessa kun he soittivat Helsingissä elokuussa 2018.
Yhtye soitti kolmannen keikkansa Suomessa, kun he esiintyivät Oasiksesta tunnetun Liam Gallagherin kanssa Helsingin Kaisaniemessä elokuussa 2019.
Cay Sevón
Cay Inger Elisabeth Sevón (ent. Kankaanpää, s. 22. maaliskuuta 1949 Kauniainen) on suomalainen valtiotieteiden tohtori, joka vastasi Turun kulttuuripääkaupunkivuodesta Turku 2011 -säätiön toimitusjohtajana. Hän toimii nyt säätiön asiamiehenä.
Cay Sevón kirjoitti ylioppilaaksi Grankulla Samskolasta 1969 ja opiskeli sosiologiaa ja poliittista historiaa Helsingin yliopistossa. Sevón työskenteli Suomen Kommunistisen Puolueen keskuskomitean kansainvälisellä osastolla 1981–1986 ja Rauhanpuolustajien pääsihteerinä 1987–1992. Vuosina 1995–1996 Sevón toimi Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmävirkailijana Euroopan parlamentissa.
Sevón toimi 1997–2001 Turun kaupungin yhteiskuntasuhteista ja edunvalvonnasta vastaavana yhteyspäällikkönä, sitten sisäasiainministeriön kuntaosaston osastopäällikkönä ja ylijohtajana sekä samoissa tehtävissä myös valtiovarainministeriössä vuoteen 2008, jolloin hänet nimitettiin Turku 2011 -säätiön toimitusjohtajaksi.
Sevón väitteli valtiotieteiden tohtoriksi 1996 aiheenaan Ruotsin puolueettomuus jälleenrakennusajan Euroopassa. Hän on toiminut myös Stakesin tutkijana ja Suomen Akatemian tutkimusapulaisena. Vuonna 2010 Sevón valittiin Vuoden yhteiskuntatieteilijäksi.
Joulukuussa 2013 hallinto- ja kuntaministeri Henna Virkkunen nimitti Sevónin yhdeksi kolmesta pääkaupunkiseudun kuntajakoselvittäjästä.
Sevónin isä oli toimittaja Enzio Sevón.
Sevón sai Turun kulttuuripääkaupunkihankkeen vetäjänä Olutliiton ”Paha Nuutti”-nimityksen vuonna 2010. Olutliitto nimeää Pahaksi Nuutiksi henkilön tai tahon, joka on toiminnallaan jarruttanut olutkulttuuria Suomessa.
Nevele Pride
Nevele Pride (28. toukokuuta 1965 – huhtikuu 1993) oli kuuluisa amerikanravuri ja oman aikansa nopein ravihevonen.
Nevele Priden isä oli Star's Pride ja emä Thankful, emänisä Hoot Mon. Ori oli väriltään ruunikko ja alkuperäiseltä nimeltään Thankful's Major. Sen ohjastaja ja valmentaja oli Stanley Dancer. Oriin omistivat Nevele Acres Ellenvillestä, New Yorkin osavaltiosta, ja Louis Resnick Monticellosta, New Yorkin osavaltiosta.
Nevele Pride voitti muiden muassa ravikilpailut Hambletonian Stakes, Kentucky Futurity, Dexter Cup ja The Colonial Stakes. Elokuussa 1969 se ravasi Indianapolisin raviradalla silloisen uuden maailmanennätyksen 1.11,3. Nykyisen maailmanennätyksen 1.07,7a juoksi Sebastian K vuonna 2014.
Halifaxin räjähdysonnettomuus
thumb|250px|Halifaxin räjähdyksen vaurioittama talo thumb|250px|Halifaxin räjähdyksen tuhoama talo Halifaxin räjähdysonnettomuus tapahtui 6. joulukuuta 1917 kanadalaisessa Halifaxin kaupungissa Nova Scotian provinssissa. Onnettomuus sai alkunsa, kun ranskalainen ammuksia kuljettanut laiva SS Mont Blanc törmäsi yhteen norjalaisen Imo-nimisen laivan kanssa Halifaxin satamassa. Mont Blanc syttyi tuleen, minkä jälkeen sen ammuslasti räjähti. Räjähdys aiheutti hyökyaallon, maanjäristyksen sekä paineaallon, joka oli niin voimakas, että se katkoi puita, taivutti rautatiekiskoja ja tuhosi rakennuksia. Paineaalto myös lennätti raskaita kappaleita useiden satojen metrien päähän. Onnettomuudessa kuoli noin 2 000 ihmistä, 9 000 vammautui ja 26 000 menetti kotinsa.
Nevele Pride
Nevele Pride ei ollut mikään helppo käsiteltävä. Se oli pahamaineisen vihainen hevonen, eikä sitä voinut hoitaa ilman suojakäsineitä ja suurta varovaisuutta. Kerrotaan, että vain yksi Nevele Priden hoitajista selvisi vammoitta urakastaan — paksujen käsineiden ansiosta. Viimeiset vuotensa Nevele Pride vietti omassa pihattoaitauksessaan, jonka aidassa pidettiin varoituskylttiä "Nevele Pride will bite" ("Nevele Pride puree varmasti"). Huhtikuussa 1993 ori sairastui suolisolmuun kotonaan Kentuckyssa. Se kuoli 28-vuotiaana pian leikkauksen jälkeen.
Nevele Pride astui Stoner Creek -siittolassa Kentuckyssa ja jätti lukuisia jälkeläisiä, muiden muassa Suomessa vuosikaudet isäoriiden tilastoissa ykkössijaa pitänyt Barbeque sekä Pershing, Flying Irishman, Madison Avenue, Zoot Suit, Evita Broline, Messerschmitt, Snack Bar, My Nevele ja Bonefish. Monet varsat perivät isältään myös vihaisen luonteen. Kaikkiaan Nevele Pride jätti yli kahdeksansataa jälkeläistä, joista yli sata "haamumaileria" (ennätys parempi kuin 1.14,6).
Halifaxin räjähdysonnettomuus
Halifaxin räjähdys oli voimakkuudeltaan 12 kilojoulea, mikä vastaa noin 2,9 kilotonnia trotyylia. Se oli suurin ihmisen aikaansaama räjähdys aina vuoteen 1945 saakka, jolloin ensimmäinen atomipommi räjäytettiin. Räjähdys on edelleen suurin ihmisen aikaansaama muu kuin ydinräjähdys.
Mitattuna kuolonuhrien määrällä yhden päivän aikana Halifaxin räjähdysonnettomuus on Pohjois-Amerikan mantereella suunnilleen kymmenen vakavimman joukossa: sen edelle menevät Galvestonin hurrikaani 1900, vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori-iskut (noin 3 000 kuolonuhria), Yhdysvaltain sisällissodan Antietamin taistelu (3 600–4 800 kuolonuhria) ja San Franciscon maanjäristys 1906 sekä useat joulukuun 2020 päivät Koronaviruspandemian aikana.
Jälkiseuraukset
thumb|250px|Halifaxin räjähdysonnettomuuden tuhoamaa aluetta ennen tuhoa n. vuonna 1900. Räjähdystä seuraavana päivänä kaupunkiin iski lumimyrsky, joka rampautti kaikki pelastusyritykset. Apua virtasi New Brunswickistä, Prinssi Edwardin saarelta ja Newfoundlandistä. Seuraavalla viikolla apua virtasi runsaasti muualta Pohjois-Amerikasta, ja lahjoituksia saapui ympäri maailmaa. Suurimman avustuserän lähetti Bostonin Punainen Risti yhdessä Massachusettsin julkisen turvallisuuden komitean kanssa. Vielä nykyään halifaxilaiset lähettävät jouluna Bostoniin suuren joulukuusen, ja osittain sen vuoksi suuri osa novascotialaisista on nykyään jääkiekkojoukkue Boston Bruinsin sekä baseball-joukkue Boston Red Soxin kannattajia.
Runsaasti legendoja ja sankaritarinoita syntyi ja tuli ilmi onnettomuuden selvittelyiden yhteydessä. Eräs onnettomuuden sankareista on Intercolonial Railwayn junasuorittaja Vince Coleman: hän palasi takaisin asemalle ja sähkötti seuraaville asemille viestin pysäyttää Halifaxiin North Streetin asemalle matkalla olleet kaksi matkustajajunaa räjähdysvaaran vuoksi. Coleman menehtyi räjähdyksessä, joka tapahtui välittömästi sen jälkeen kun hän oli ehtinyt lähettää hätäviestin. Junat pysäytettiin Rockinghamiin kaupungin laidalle ennen räjähdystä.
Räjähdysonnettomuus jälkiselvittelyineen on ollut inspiraation lähteenä Hugh MacLennanin romaanille Barometer Rising sekä Robert MacNeilin romaanille Burden of Desire.
Aiheesta muualla
44.66917°N, -63.59639°W
Franz Ferdinand (yhtye)
Aikajana
Mustat viivat ilmaisevat studioalbumien julkaisuajankohtia.
Palkinnot ja kunnianosoitukset
thumb|250px|Yhtyeen keulakuva Alex Kapranos esiintymässä [[Belgiassa vuonna 2012.]]
Yhtye on voittanut urallaan useita palkintoja, kuten kaksi Brit Awards -palkintoa ja kolme NME Awards -palkintoa. Sen lisäksi yhtye on voittanut Mercury Prize -palkinnon ja ollut viisi kertaa ehdolla Grammy-palkinnon voittajaksi.
SMS S133
SMS S133 oli Saksan keisarikunnan laivaston G96-luokan torpedovene ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan loputtua alus luovutettiin sotakorvauksena Ranskalle.
Valmistus
Alus tilattiin Schichaulta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 1006]]. Alus laskettiin vesille 1. syyskuuta 1917 ja valmistui 20. helmikuuta 1918.
Palvelus
Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan Reichsmarinessa, kunnes se poistettiin alusluettelosta 5. marraskuuta 1919. Alus luovutettiin Ranskalle 20. heinäkuuta 1920 Cherbourgissa. Alus liitettiin Ranskan laivastoon nimellä Chastang. Se poistettiin palveluksesta 18. elokuuta 1933 ja romutettiin.
Niko Perera
Perera pelasi FC Espoossa 33 ottelua Ykköstä vuosina 2010–2011. Hän siirtyi Espoosta Hakaan elokuussa 2011 ja pelasi Hakassa Veikkausliiga-kaudella 2011 kolme liigaottelua, joista kahdessa hän oli avauskokoonpanossa. Kaudesta 2013 lähtien Perera on pelannut Kakkosta GrIFK:ssa.
Dirk Schlächter
Dirk Schlächter (s. 15. helmikuuta 1965 Bad Nauheim, Länsi-Saksa) on saksalainen muusikko ja Gamma Ray -yhtyeen basisti.
Nuoruus
Schlächter aloitti musiikkiharrastuksen kahdeksanvuotiaana kun hän aloitti musiikkikoulun. Kitaransoiton hän aloitti 11-vuotiaana, kun hän sai ensimmäisen akustisen kitaransa. 19 vuoden iässä hän kuitenkin vaihtoi kitaran soittamisen bassoon.
Gamma Ray
Schlächter palasi soittamaan kitaraa 25 vuoden iässä liittyessään power metal -yhtye Gamma Ray hin. Vuonna 1989 ilmestyneessä Heading for Tomorrow -albumissa Dirk soitti vierailijana kahteen kappaleeseen kitaraosuudet ja vuonna 1991 tehdyllä toisella albumilla Sigh No More hän liittyi virallisesti yhtyeeseen.
Vuonna 1996 Land of the Free -kiertueen jälkeen yhtyeessä tapahtui muutoksia. Jan Rubach lähti yhtyeestä ja Schlächter siirtyi soittamaan bassoa. Schlächter on Kai Hansenin lisäksi yhtyeen ainut jäsen, joka on soittanut kaikilla albumeilla.
Neopera ja Avalanch
Gamma Rayn lisäksi Schlächter soittaa saksalaisessa sinfonista metallia soittavassa yhtyeessä Neopera. Yhtye on julkaissut albumin Destined Ways vuonna 2014. Syksyllä 2018 hän liittyi myös yhtyeeseen Avalanch, jonka kanssa hän on levyttänyt albumin El secreto (2019).
Dityppioksidi
Dityppioksidi eli typpioksiduuli, arkikielessä ilokaasu (N2O, dityppimonoksidi) on typen happiyhdiste eli typen oksidi. Huoneenlämmössä dityppioksidi on väritön, hajuton ja syttymätön kaasu. Sitä käytetään kirurgiassa, hammashoidossa ja synnytyksissä analgeettisten eli kipua lievittävien ja anesteettisten eli nukuttavien vaikutustensa vuoksi. Ilokaasua käytetään myös päihteenä, elintarvikkeissa ja moottoriurheilussa.
Dityppioksidi on merkittävä kasvihuonekaasu ja ilmansaaste maatalouden ollessa ylivoimaisesti merkittävin dityppioksidipäästöjen lähde. Dityppioksidi on hiilidioksidia 300 kertaa voimakkaampi kasvihuonekaasu.
Käyttö
thumb|left|250px|Dityppioksidin resonanssimuodot Nukutuskäytössä ilokaasua sekoitetaan happeen suhteessa 1:1 tai 2:1 hypoksian välttämiseksi. Yksin ilokaasulla ei voida saavuttaa täyttä kirurgista anestesiaa, ja sitä käytetäänkin usein yhdessä muiden anesteettien kanssa. Sydäntä lamaavan vaikutuksensa vuoksi ilokaasua varotaan antamasta sydäntautipotilaille.
Ilokaasua käytetään päihteenä, koska nimensä mukaisesti kaasu tekee käyttäjänsä huvittuneeksi. Se poistaa kipua ja aiheuttaa euforiaa sekä lieviä äänihallusinaatioita. Ilokaasua on käytetty myös alkoholin vieroitushoitoon. Ilokaasun käyttömahdollisuutta nopeavaikutteisena masennuslääkkeenä tutkitaan, koska sen on havaittu käynnistävän aivoissa samanlaisia neurokemiallisia muutoksia kuin ketamiinin. pienoiskuva|250px|left|Ilokaasusäiliöitä joita käytetään lääkinnällisiin tarkoituksiin. pienoiskuva|250px|left|Entonox-kaasua joka sisältää puolet happea ja puolet ilokaasua. Entonoxia käytetään lääkinnällisiin tarkoituksiin ja sitä on turvallista hengittää sen sisältämän hapen vuoksi.|alt= Ilokaasua voidaan käyttää myös elintarvikkeiden aerosolipakkauksissa. Valmiskermavaahtopakkauksissa on usein ilokaasua, joka liukenee hyvin rasvaan paineen alaisena. Paineen pienentyessä ilokaasu kaasuuntuu ja muodostaa vaahtoa. Kermavaahtopakkauksissa ilokaasua on kuitenkin hyvin vähän.
Ilokaasua voidaan käyttää polttomoottorissa hetkelliseen tehon lisäämiseen. Kaasua säilytetään nestemäisenä ja höyrystyessään sen lämpötila laskee, jolloin moottoriin syötettävä ilma tai ilman ja polttoaineen seos jäähtyy pienentäen sen tilavuutta, jolloin kaasuseosta voidaan syöttää enemmän samalla paineella. Männän puristuksessa tämä kaasuseos kuumenee, jolloin ilokaasu hajoaa typeksi ja hapeksi. Näin muodostunut lisähappi parantaa polttoaineen palamista, joten polttoainetta voidaan syöttää enemmän ja moottorista saatava teho kasvaa. Suomessa ilokaasujärjestelmien käyttö tieliikenteessä on kielletty.
Typpioksiduulia voidaan valmistaa muun muassa kuumentamalla ammoniumnitraattia (NH4NO3 → 2 H2O + N2O)
Ilokaasu voidaan nesteyttää joko nostamalla paine noin 50-kertaiseksi normaali-ilmanpaineeseen verrattuna, tai laskemalla lämpötila −88 °C:een.
Ympäristövaikutukset
Typpioksiduuli on voimakas ja pitkäikäinen kasvihuonekaasu. Ilmastonmuutosta kiihdyttäviä typpioksiduulipäästöjä syntyy Suomessa etenkin maanviljelyssä ja typpilannoitteiden valmistuksessa. Myös katalysaattoriajoneuvojen käytöstä, kotieläinten lannasta ja energiantuotannosta syntyy jonkin verran typpioksiduulipäästöjä. Suurimmat hehtaarikohtaiset typpioksiduulipäästöt syntyvät maanviljelyskäytössä olevilla ja metsitetyillä turvepelloilla.
Typpioksiduuli on Suomen toiseksi yleisin kasvihuonekaasu. Typpioksiduulin ilmakehää lämmittävä vaikutus on 296 kertaa voimakkaampi kuin hiilidioksidin, ja typpioksiduulin elinikä ilmakehässä on noin 110 vuotta. Lisäksi se aiheuttaa otsonikatoa. Typpioksiduulin on todettu olevan 2000-luvun merkittävin otsonikerrosta heikentävä aine.
Aiheesta muualla
Nos
Eurycoma longifolia
Eurycoma longifolia on suosittu lisäravinne erityisesti kehonrakentajien keskuudessa. Sen väitetään nostavan testosteronitasoja ja lisäävän ATP:n tuotantoa, mikä näkyisi lisääntyneenä seksuaalisena aktiivisuutena sekä lihasmassan ja voiman kasvuna.
Tieteellistä näyttöä kasvin tehosta on vähän. Vuonna 2003 British Journal of Sports Medicine julkaisi tutkimuksen, jossa todettiin Eurycoma longifolian lisänneen sekä voiman että lihasmassan kasvua plaseboryhmään verrattuna.
Yrjö Airila
Yrjö Elias Airila (vuoteen 1906 Nyholm; 25. kesäkuuta 1887 Vaasa – 25. kesäkuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, professori ja farmakologian tutkija.
Airilan ensimmäinen puoliso vuodesta 1913 oli Hellin Olivia Lundán (er.) ja toinen vuodesta 1934 Stella Alile Spoof.
Aurejärvi (täsmennyssivu)
Aurejärvi tarkoittaa seuraavia:
Tulipäähippiäinen
Tulipäähippiäinen (Regulus ignicapilla) on hippiäisten heimoon kuuluva pieni varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 9–10 cm ja paino 5–7 g. Ulkonäöltään ja kooltaan muistuttaa hippiäistä. Eroina ovat selkeä valkoinen silmäkulmajuova ja musta silmäjuova sekä kaulan ruskehtava laikku. Koiraan päälaki on kirkkaan oranssi, naaraan tavallisesti keltainen. Äänet ja laulu muistuttavat jonkin verran hippiäistä. Kesäinen nuori lintu on hailakan vihertävä, ja siltä puuttuvat pään kirkkaat kuviot.
Lajista tunnetaan 4 alalajia: itäinen ignicapillus ja läntinen balearicus, sekä Kanariansaarilla ja Madeiralla esiintyvät alalajit. Madeiran alalaji on erotettu omaksi lajikseen madeiranhippiäiseksi (Regulus madeirensis)
Vanhoilla tulipäähippiäisillä on täydellinen sulkasato kesällä. Syksyiset nuoret linnut ovat puvultaan kuluneempia kuin vanhat.
Esiintyminen
Keski- ja Etelä Eurooppa, Pohjois-Afrikka sekä Atlantin isot saaret. Euroopassa pesii 3–5 miljoonaa paria. Suomessa laji on tavattu 25 kertaa enimmäkseen touko-kesäkuussa. Ensihavainto tehtiin 19.12.1968–6.1.1969 Lemlandin Lågskärillä, jossa tavattiin koiras. Laji on muuttolintu pohjoisimmissa osissa esiintymisaluetta, ja se muuttaa Välimerenmaihin.
Ensimmäinen Suomessa pesivä lintu nähtiin kesällä 2017. Vielä ei tiedetä pesiikö löydetty koiraslintu lajikumppanin vai tavallisen hippiäisnaaraan kanssa.
Elinympäristö
Pesii etupäässä lehti- ja sekametsissä, myös havumetsissä. Muuttoaikoina tavataan moninaisemmissa paikoissa.
Lisääntyminen
Pesä sijaitsee puussa. Munia on 7–9, haudonta-aika 2 viikkoa ja pesäpoikasaika lähes 3 viikkoa.
Ravinto
Hyönteissyöjä, joka syö myös hämähäkkieläimiä.
San Cristóbal
San Cristóbal voi tarkoittaa seuraavia:
Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö
Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO, ) on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka käsittelee ruokaturvaan, maa-, metsä- ja kalatalouteen sekä maaseutuun liittyviä kysymyksiä. FAO:n keskeinen tavoite on poistaa nälkä maailmasta.
Tehtävät
FAO pyrkii takaamaan kaikille maailman ihmisille ruokaturvan sekä varmistamaan, että kaikilla on säännöllinen pääsy riittävään määrään laadukasta ruokaa. FAO:n keskeinen tavoite on poistaa nälkä maailmasta. Järjestö pyrkii kohottamaan maailman ihmisten ravitsemustasoa ja elintasoa, edistää ruoan jakelua ja maatalouden tuottavuutta sekä parantaa maaseudun väestön oloja. Maa-, metsä- ja kalatalouden lisäksi sen alaa ovat hätätilat, kuten kuivuus, nälänhätä, tuholaiset ja kasvitaudit.
FAO tarjoaa kehitysmaille ja siirtymätalousmaille osaamista ja tietoa, jonka avulla ne pystyvät modernisoitumaan, parantamaan maa-, metsä- ja kalatalouksiensa käytäntöjä sekä varmistamaan kaikille asukkailleen hyvän ravitsemustason.
FAO isännöi Maailman ruokaturvakomiteaa, joka koordinoi ruokaturvaan ja ravitsemukseen liittyviä toimia.
Jäsenet
FAO:lla on toukokuussa 2020 yhteensä 194 maajäsentä, yksi jäsenorganisaatio (Euroopan unioni) sekä kaksi liitännäisjäsentä (Färsaaret ja Tokelau). Suomi on ollut FAO:n jäsen vuodesta 1945 alkaen.
Fonovox
Fonovox oli vuosina 1970–1978 toiminut suomalainen levy-yhtiö, jota johti Henry Haapalainen. Levy-yhtiö harjoitti julkaisutoimintaa myös Titan- ja Hitvox-merkeillä. Levy-yhtiön artisteja olivat mm. Tapio Heinonen, Salomon, Paajanen, Reijo Taipale, Markku Suominen, Eero Aven, Rock Cadillac sekä toisinaan myös Haapalainen itse.
Levymerkin pääpaino oli suomalaisen iskelmämusiikin julkaisemisessa, mutta tuotantoon mahtui myös rock-musiikkia. Uuden musiikin ohella Fonovox julkaisi myös mm. Olavi Virran, Erkki Junkkarisen ja Henry Theelin kokoelmia artistien tuotannon siltä osin kuin tuottajan suoja-aika oli päättynyt (suoja-aika tuolloin 25 vuotta, nykyisin 50 vuotta).
Levy-yhtiön toiminta päättyi vuonna 1978 konkurssiin.
Avo Heyskanen
Avo Heyskanen oli vuosina 1989–1990 levyttänyt suomalainen rockyhtye. Yhtyeessä musisoivat Juha Lampikari (rummut, koskettimet, laulu), Jari Räsänen (laulu, kitara), Ismo Forss (basso) ja Pekka Stirkkinen (kitara, laulu).
Yhtyeen ensijulkaisu oli vuonna 1989 ilmestynyt Parlophonen kustantama single ”Köyhää / Kybiini”. Yhtyeen kenties tunnetuin kappale puolestaan kuultiin seuraavan singlen ”Antakaa avuttomien nauraa / Itsevarmuus” a-puolella.
Yhtyeen nimeä kantanut Pedro Hietasen tuottama esikoisalbumi ilmestyi vuonna 1989. Jatkoa seurasi seuraavana vuonna Tekokuun toinen -albumin muodossa. Levyt eivät kuitenkaan herättäneet niin suurta huomiota kuin pikkuhitti ”Antakaa avuttomien nauraa” antoi ymmärtää, ja yhtyeen yhteistyö Parlophonen kanssa päättyikin.
Yhtyeen viimeiseksi julkaistuksi jäi vuonna 1990 ilmestynyt Bluelight-levymerkin julkaisema promosinkku ”Hei kello mä oon aikapommi / Pieni ja kaunis laulu”.
John Naber
John Naber (s. 20. tammikuuta 1956 Evanston, Illinois) on yhdysvaltalainen uinnin nelinkertainen olympiavoittaja
Naber oli Montréalin 1976 olympialaisten menestynein miesuimari. Hän voitti neljä kultamitalia, kaikki maailmanennätysajalla. Henkilökohtaisen kultamitalin hän voitti 100 metrin ja 200 metrin selkäuinnissa. Muut kultamitalit hän sai 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä ja 4 × 100 metrin sekauintiviestistä. Hän saavutti hopeaa 200 metrin vapaauinnissa, jossa hän hävisi vain maanmiehelleen Bruce Furnissille.
Naber oli ensimmäinen selkäuimari, joka alitti 50 sekuntia 100 jaardilla, 56 sekuntia 100 metrillä, 1.50 200 jaardilla ja kaksi minuuttia 200 metrillä. Montréalin olympialaisissa hän ui 200 metrin selkäuinnissa saman pituisen matkan perhosuinnin maailmanennätystäkin nopeammin.
Voipaperi
Voipaperi tarkoittaa kovapintaisia ja sitkeitä paperilaatuja, jotka ovat tavallista valkoista paperia läpikuultavampia. Niistä tärkeimpiä ovat pergamenttipaperi ja pergamiini. Voipaperi on tarkoitettu ainoastaan kääre- ja aluspaperina käytettäväksi, eikä sovellu uuniin leivinpaperin korvikkeeksi. Nimi viittaa aiemmin yleiseen käyttötarkoitukseen: irtovoin pakkaamiseen.
SMS S134
SMS S134 oli Saksan keisarikunnan laivaston G96-luokan torpedovene ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan loputtua alus luovutettiin sotakorvauksena Ranskalle.
Valmistus
Alus tilattiin Schichaulta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 1007. Alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1917 ja valmistui 4. tammikuuta 1918.
Palvelus
Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan Reichsmarinessa, kunnes se poistettiin alusluettelosta 5. marraskuuta 1919. Alus luovutettiin Ranskalle 14. heinäkuuta 1920 Cherbourgissa. Alus liitettiin Ranskan laivastoon nimellä Vesco. Se poistettiin palveluksesta 24. heinäkuuta 1935 ja romutettiin.
Hurrikaani Fran
thumb|250px|Hurrikaani Fran saapumassa rannikolle Cape Fearin lähellä Pohjois- Carolinassa 5. syyskuuta 1996. Infrapunakanavan [[sääsatelliittikuva, jossa pilven kylmimmät osat on väritetty.]] thumb|250px|Franin reitti ja voimakkuus väritettynä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden kohdalla Fran oli vain trooppinen myrsky. Hurrikaani Fran oli kuudes nimetty trooppinen myrsky vuoden 1996 Atlantin hurrikaanikaudella ja tuon kauden kolmas trooppinen hirmumyrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin 3. luokkaan. Myrsky aiheutti tuhoja lähinnä Yhdysvaltojen itäosassa, jossa 26 henkeä sai surmansa. Aineellisia vahinkoja arvioitiin kertyneen kolmen miljardin sen aikaisen Yhdysvaltain dollarin edestä.
Fran kehittyi melko hitaasti, osittain siksi, että se seurasi sitä ennen kehittynyttä hurrikaani Eduardia, joka vaikutti ilmakehän virtauksiin Franin kehitysalueella. Fran ylitti Atlantin viidessä päivässä melko suoraan lännestä itään. Se saapui Vähä-Antilleille 27. elokuuta ja voimistui trooppiseksi myrskyksi. Se voimistui hurrikaaniksi 29. elokuuta, mutta heikkeni takaisin trooppiseksi myrskyksi jo seuraavana päivänä.
31. elokuuta Eduard oli ehtinyt kauas, ja Fran voimistui uudelleen hurrikaaniluokkaan. Ohittaessaan Bahamasaaret 3. syyskuuta Fran oli voimistunut Saffirin-Simpsonin 3. luokkaan, ja sen tuulet puhalsivat 51 m/s. Voimakkaimmillaan Fran oli seuraavana päivänä Floridan edustalla: maksimituulennopeudeksi arvioitiin 54 m/s, ja epäviralliset puuskamittaukset ovat näyttäneet yli 60 m/s:ä. Satelliittikuvista nähtiin, että Fran oli harvinaisen laaja-alainen hurrikaani.
Afareus
Afareus oli kreikkalaisessa mytologiassa Periereen ja Gorgofonen poika.
Afareus meni naimisiin Arenen kanssa, joka oli joko hänen serkkunsa tai sisarpuolensa ja jonka mukaan hän nimesi myös perustamansa kaupungin. Heillä oli kaksi lasta, kaksoset Idas ja Lynkeus.
Afareus oli Spartan Tyndareuksen lanko ja Peliaan ja Nereuksen serkku. . Afareus antoi Nereukselle rannikkokaistan hallittavaksi, ja hänen kuoltuaan – ja hänen omien poikiensa kaaduttua yhteenotossa dioskuurien kanssa – Nereuksen pojasta Nestorista tuli Messenen hallitsija.
Voitilankoski
Voitilankoski on koski Kyrönjoen alajuoksulla Etelä-Pohjanmaalla Mustasaaren kunnassa. Sen putouskorkeus on 6,0 metriä.
Juhannusvalssi
Juhannusvalssi on vuonna 1977 julkaistu Mikko Järvisen albumi.
Sondre Bratvold Kristoffersen
Sondre Bratvold Kristoffersen (s. 27. heinäkuuta 1993) on norjalainen jääpalloilija. Hän edustaa Norjan Eliteserienissä pelaavaa Solberg Bandya.
Kristoffersen seurasi jääpalloilijana isänsä Per Olafin jalanjälkiä, joka pelasi aikaisempina vuosina myös Sohlbergin jääpallomiehistössä. Syksyllä 2010 hän debytoi Sohlbergin ykkösjoukkueessa ja oli voittamassa Sohlbergin riveissä ensimmäistä Norjan mestaruuttaan keväällä 2011. Samana kautena hän oli mukana myös Norjan nuorten maajoukkueessa. Syksyllä 2013 hän siirtyi Ruotsiin Karlstadiin IF Bolticin riveihin. Boltic pelasi silloin Ruotsin toiseksi korkeinta sarjatasoa eli Allsvenskania ja sen Pohjoislohkoa. Yhden Ruotsin Allsvenskan-kauden jälkeen hän palasi Norjaan Sohlbergin riveihin.
Palattuaan syksyllä 2014 Norjaan hänestä tuli Norjan jääpallomaajoukkueen vakiokalustoa. Vuoden 2015 MM-kisoissa hän oli Norjan paras maalintekijä Nikolai Jensenin kanssa yhdeksällä maalillaan. Kotimaassaan Kristoffersen oli kaudella 2015–2016 Solbergin paras maalintekijä 57 maalillaan. Kaudella 2017–2018 hän oli voittamassa toista Norjan mestaruuttaan. Kauden 2019 MM-kisoissa Kristoffersen oli kolmanneksi paras maalintekijä 12 maalilla edellään Norjan Felix Callander ja Ruotsin Erik Pettersson.
Saavutukset
Maajoukkueessa
Seurajoukkueessa
Henkilökohtaisesti
Ammunta kesäolympialaisissa 1976
Montrealissa kesäolympialaisissa 1976 ammunnassa kilpailtiin seitsemässä lajissa.
Lapilli
Lapilli (ital lapilli, "pieni kivi") on tulivuoresta sinkoutuva, ilmassa lentävä rakeen tai tennispallon kokoinen kivi tai tuhkapallo. Lapillit ovat halkaisijaltaan 2–64 millimetriä. Usein lapillisade laskeutuu maahan ennen tuhkasadetta, kun tulivuori räjähtää. Lapilleja syntyy tuhkapilvessä tiivistymällä kosteasta tuhkasta ja laavaa pisaroitumalla. Pisaralapillit ovat pallomaisia, pisaramaisia, nappimaisia tai nostopainomaisia. Tuhkasta tiivistyy lapilleja mm. kosteuden ja tuhkapilven hankaussähkön takia tiivistysydinten ympärille.
Fin de siècle
Fin de siècle ( ”vuosisadan loppu”, ääntämys [fɛ̃ də sjɛkl]) on 1890-luvulla syntynyt käsite, jolla kuvataan koko länsimaisen kulttuurin pysähtynyttä ja hienostelevaa ajanjaksoa 1800–1900-luvun vaihteen Euroopassa. Ennen kaikkea se viittaa 1800-luvun lopun kirjalliseen ja taiteelliseen ilmapiiriin, johon liittyi hienostuneisuutta ja hienostelua, eskapismia, äärimmäisyyteen vietyä kauneudenpalvontaa, kyllästyneisyyttä, pitkästymistä ja muodikasta epätoivoa. Kirjallisuuteen viitattaessa käsitteellä tarkoitetaan lähinnä Ranskan dekadentti-runoilijoiden aloittamaa liikettä sekä Englannissa vaikuttanutta estetismiä.
Käsite syntyi Ranskassa kuvaamaan väsähtäneen ironian, epäilevän asenteen ja nautinnonhalun leimaamaa olemassaolon tapaa. Nimitys on peräisin F. de Jouvenotin ja H. Micardin näytelmän nimestä vuodelta 1888.
Fin de siècle ja Belle Époque
Käsite liittyy belle époqueksi kutsuttuun aikakauteen, joka vallitsi Euroopassa 1880-luvulta 1910-luvulle. Belle époquea, ’kaunista aikakautta’, leimasi rauha, uusien teknologioiden esiinmarssi ja uudet tuulet taiteessa. Fin de siècle kuvaa aikaa, jolloin yltäkylläisyys ja elämän nautinnollisuus alkoi pitkästyttää hyvinvoivia yhteiskuntaluokkia. Samalla tunne väistämättä lähestyvästä muutoksesta voimistui.
Fin de siècle ja dekadenssi
Fin de siècleen liitetään yleensä dekadenssin käsite. Dekadenssillä viitataan pääasiassa rappiollisuuteen, hedonismiin ja heikkoon moraaliin. Fin de sièclen asenteelle taas on tyypillistä todellisuuspakoisuus, esteettisyyden ylikorostus ja rappion ihannointi.
Dekadentti liike juontaa juurensa Edgar Allan Poen ja Théophile Gautierin teksteihin 1830-luvulla, mutta saavutti näkyvyyttä vasta Charles Baudelairen Pahan kukkia -teoksen (julk. 1857, suomennettu 1962) myötä, ja kulminoitui fin de siècleen.
Dekadenssiin liittyy korostunut tietoisuus omasta itsestä, joka syntyy usein liiasta hyvinvoinnista ja yltäkylläisyydestä. Dekadenttia asennetta ilmensi Baudelairen ohella muun muassa runoilija Paul Verlaine sekä kirjailija Oscar Wilde. Teoksissaan nämä rikkoivat totuttuja rajoja ja herättivät aikalaisissaan paheksuntaa. Baudelairen Pahan kukkia sai aikaan sakkotuomion. Wilden kirjoittama Dorian Grayn muotokuva joutui ankaran kritiikin kohteeksi homoeroottisten sävyjensä vuoksi.
Fin de siècle ja symbolismi
Fin de siècleen liittyy myös estetismin tyylisuunta, joka vaikutti Englannissa vuosisadan vaihteessa. Käytännössä estetismi tarkoittaa samaa kuin dekadenssi Ranskassa.
Heinrich Fehlis
thumb|Heinrich Fehlis Heinrich Fehlis (1. marraskuuta 1906 Wulften, Saksan keisarikunta – 13. toukokuuta 1945 Porsgrunn, Telemark, Norja) oli Saksan salaisen poliisin Gestapon päällikkönä toisen maailmansodan aikana Norjassa.
Fehlis oli koulutukseltaan juristi. Hän liittyi 1933 Saksan kansallissosialistiseen puolueeseen Hitlerin valtaannousun jälkeen. Hän siirtyi 21. huhtikuuta 1940 Osloon Einsatzkommandon päälliköksi, ja saman vuoden marraskuussa hänestä tuli SS-Standartenführer ja Gestapon päällikkö. Tässä tehtävässä hän oli kuolemaansa asti. Kesäkuussa 1944 hänet ylennettiin arvoon SS-Oberführer.
Fehlisistä käytetään Norjassa nimitystä "kirjoituspöytämurhaaja". Hän teki päätökset, keitä kidutetaan ja viedään SS-tuomioistuimeen, jossa yleensä tuli kuolemantuomio. 151 norjalaista teloitettiin ilman oikeudenkäyntiä, useimmat Fehlisin käskystä.
Fehlis ampui itsensä, kun sodan lopputulos kävi hänelle selväksi.
Breksia
thumb|Breksiaa Breksia (, sora) on seoskivilaji, joka on muodostunut iskosaineen yhteenliittämistä teräväsärmäisistä mineraalin tai kivilajin murtokappaleista. Yhdestä tai useammasta mineraalista tai kivilajista peräisin olevat palaset ja väleihin kulkeutuva täyteaine voivat syntyä usealla eri tavalla. Eri breksialajit nimetään syntytavan perusteella. Tektoninen breksia liittyy kallioperän ruhjeisiin, joissa pirstaleet iskostuvat uudelleen yhteen (kivettyvät). Sitä nimitetään myös siirrosbreksiaksi, hankausbreksiaksi tai kitkabreksiaksi. Eruptiivibreksia eli purkausbreksia liittyy sulan kiviaineksen eli magman purkauksiin. Sitä syntyy maankuoressa liikkuvan magman kerätessä itseensä ennen jähmettymistään ympäröivän kivilajin murtokappaleita. Eruptiivibreksia on joko plutonista tai vulkaanista. Plutoniset kivilajit eli syväkivet ovat syvällä maankuoressa jähmettyneitä magmakivilajeja. Vulkaaniset kivilajit eli eruptiiviset pintakivilajit ovat joutuneet tulivuorenpurkauksessa maan pintaan. Luubreksia on eläinten luista muodostunut sedimenttikivilaji.
Aiheesta muualla
Rocce sedimentarie clastiche 礫岩
Suutarilan yläaste
Suutarilan yläaste oli Helsingin Suutarilassa sijainnut peruskoulu, jossa sijaitsi luokat 7–9. Suutarilan yläaste yhdistyi Töyrynummen ala-asteeseen 1.8.2016. Helsingin kaupunginvaltuusto päätti koulujen yhdistymisestä 20.5.2015. Uuden koulun nimeksi tuli Suutarinkylän peruskoulu.
Anders Blume
Anders Blume (s. 7. joulukuuta 1985) on tanskalainen Counter-Strike: Global Offensive --selostaja. Hänen selostuksiaan on totuttu kuulemaan kaikista suurimmassa ja merkittävimmissä turnauksissa.
Blume on ollut mukana selostamassa kaikkia Valve Corporation sponsoroimia CS:GO-majorturnauksia, lukuun ottamatta EMS One Katowice 2014-turnausta. Hän on työskennellyt laajalle valikoimalle eri turnauksen järjestäjiä mukaan lukien Electronic Sports League (ESL), Dreamhack ja Gfinity. Hän selostajaparinaan on usein Auguste "Semmler" Massonnat.
Blume on tunnettu energisistä selostuksistaan ja heittämistään lausahduksista äkillisten pelitapahtumien sattuessa, mukaan lukien huudahdus, mistä on tullut hänen catchphrasensa: "Oletko tosissasi?". Vuonna 2015 hän voitti Golden Joystick --palkinnon vuoden eSports-henkilö gategoriassa.
Valtaistuin
Valtaistuin on monarkisissa hallintojärjestelmissä valtion päämiehen virallinen istuin, joka on käytössä yleensä vain virallisten seremonioiden aikana. Muita korkeammalla istuminen on voimakkaan vallankäytön vertauskuva. Valtaistuin esittää kuvaannollisesti hallitsijan valta-asemaa.
Yksi vanhan ajan kuuluisimmista valtaistuimista on niin sanottu Minoksen valtaistuin Kreikan Knossoksessa. Kreikkalaiset omaksuivat 7. vuosisadalta eaa. alkaen itämaisen tavan, että valtaistuin koristeltiin erityisen komeaksi. Antiikin aikana saattoi valtaistuimia olla varattuna myös jumalille, kuten Rooman keisarin valtaistuimen vieressä ollut jumalatar Roman istuin. Istuinten koristeina olivat kruunu ja valtikka. Myöhempien aikojen Euroopan ulkopuolisten maiden tunnettuja valtaistuimia olivat Persian šaahin riikinkukko-valtaistuin ja Länsi-Afrikan Ašantin kultainen valtaistuin.
Natriumvetykarbonaatti
Natriumvetykarbonaatti eli natriumbikarbonaatti (NaHCO3) on valkoista veteen hyvin liukenevaa jauhetta. Natriumvetykarbonaatti hajoaa kuumennettaessa natriumkarbonaatiksi, hiilidioksidiksi ja vedeksi. Kansanomainen triviaalinimi natriumvetykarbonaatille on ruokasooda (käytetään leivonnassa), kun taas natriumkarbonaattia kutsutaan soodaksi.
Natriumvetykarbonaatin moolimassa on 84,0 g/mol, sulamispiste 50 °C (hajoaa), tiheys 2,1 g/cm3 (veden tiheys on 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 9.59 g/100 ml (20 °C) ja CAS-numero 144-55-8.
Bi-etuliitteen alkuperä
Natriumbikarbonaatin kaavaa tarkasteltaessa siinä ei vaikuta olevan mitään mikä oikeuttaisi nimen bi-etuliitteen. Nimitys on peräisin Antoine Lavoisierin ajoilta (1700-luvulta), kun suoloja pidettiin metallioksidin ja epämetallioksidin yhdistelminä, jollaisina ne myös kirjoitettiin. Esimerkiksi natriumkarbonaatti, Na2CO3, kirjoitettiin muodossa Na2O · CO2. Vedyn läsnäolon selittämiseksi bikarbonaattien ajateltiin olevan vesimolekyyliin yhtyneitä suoloja. Niinpä natriumvetykarbonaatti, NaHCO3, kirjoitettiin Na2O · 2CO2 · H2O, ja sitä kutsuttiin johdonmukaisesti natrium bi karbonaatiksi.
Käyttö
Natriumvetykarbonaattia käytetään yleisimmin leivonnassa ja yleisemmin ruoanlaitossa, mutta se sopii myös esimerkiksi mahalaukun happoisuuden vähentämiseen ja hampaiden puhdistukseen. Lisäksi se toimii salisylaattimyrkytyksen antidoottina.
Sitä käytetään myös soodapuhalluksessa irrottamaan maalia ja epäpuhtauksia erilaisilta pinnoilta.
Wally Hergesheimer
Wally Edgar Hergesheimer (8. tammikuuta 1927 Winnipeg, Manitoba – 27. syyskuuta 2014 Winnipeg, Manitoba) oli kanadalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi NHL-liigassa vuosina 1951–1959, pois lukien kausi. Hän edesti koko NHL-uransa New York Rangersia, lukuun ottamatta kautta.
Junioriura
Hergesheimerin ura oli päättyä ennen kuin se alkoikaan. Kesällä 1944, Hergesheimerin ollessa 17-vuotias, sai hän kesätöitä lävistyspuristimen käyttäjänä. Eräänä päivänä Hergresheimerin käsi jäi koneeseen ja hän menetti osan keski- ja etusormestaan. Hergesheimer pystyi kuitenkin jatkamaan jääkiekkoilua.
Juniorina Hergesheimer edusti kotikaupunkinsa Winnipegin joukkueita, kunnes vuonna 1945 siirtyi Brandon Elksiin. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi United States Hockey Leaguen kautta Pacific Coast Hockey Associationiin ja takaisin USHL:ään. Hergesheimer osallistui kahdesti Memorial Cupiin.
AHL: Cleveland Barons 1950–1951
Kaudeksi 1950–51 Hergesheimer siirtyi American Hockey Leaguen Cleveland Baronsiin. Vähän reilut 20-vuotias Hergesheimer pelasi 71 ottelua ja teki 83 tehopistettä. Kauden päätteeksi hän voitti Dudley "Red" Garrett Memorial Awardin eli AHL:n parhaan tulokkaan palkinnon.
NHL: New York Rangers 1951–1956
14. toukokuuta 1951 New York Rangers hankki Hergesheimerin Baronsista. Hergesheimerin kanssa Rangersiin siirtyi Hy Buller. Kaupassa Barons sai rahan lisäksi Ed Reiglen, Jackie Gordonin, Fred Sheron ja Fern Perreaultin.
Tulokaskaudellaan Hergesheimer teki 26 maalia: tulokkaista ainoastaan Bernard ”Boom Boom” Geoffrion teki enemmän maaleja. Geoffrion voitti myös parhaan tulokkaan Calder Memorial Trophyn.
Kaudet ja  toivat Hergresheimerille maaleja: kaudella 1952–53 maaleja syntyi 30 ja seuraavalla kaudellakin 27. Kaudella 52–53 Hergesheimer oli koko liigan pistepörssin neljäs, edellään vain Gordie Howe, Ted Lindsay ja Maurice ”Rocket” Richard.> Hän pelasi myös NHL:n tähdistöottelussa vuonna 1953.<ref name="Benched" /
Kaudella mursi vasemman jalkansa kahdesti. Ensimmäisen kerran hän mursi jalksa yrittäessään taklata Leo Labinea. 18. joulukuuta 1954 Hergesheimerin jalka murtui uudestaan ottelussa Toronto Maple Leafsia vastaan. Lääkäri totesi Hergesheimerilla olevan kalsiumvajetta ja hänen koko uransa oli katkolla. Hergesheimer pelasi vain 14 ottelua.
NHL: Chicago Black Hawks 1956–1957
19. kesäkuuta 1956 Rangers kauppasi Hergesheimerin Chicago Black Hawksiin. Kaupassa Rangers sai Red Sullivanin. Pelaamassaan 41:ssä ottelussa Hergesheimer onnistui tekemään ainoastaan kaksi maalia, joten kausi jäi hänen ainoakseen Chicagossa. Kausi jäi jälleen kesken, tällä kertaa syynä oli olkapäävamma.
AHL ja NHL: 1957–1960
Paluun NHL:ään Hergesheimer teki kaudeksi, kun New York Rangers osti itselleen Buffalon organisaation. Hergesheimerin viimeinen NHL-visiitti kesti 22 ottelua, joissa Hergesheimer onnistui tekemään vain kolme maalia. Tämän jälkeen Rangers siirsi Hergesheimerin takaisin Buffaloon vaikka Hergershaimer oli Rangers-fanien suosikki. Buffalossa Hergesheimer pelasi 45 ottelua.
10. joulukuuta 1958 Montreal Canadiens hankki Hergesheimersin Rangersilta waiwers-listan kautta. Ainoastaan viikko myöhemmin, 17. joulukuuta, Rangers hommasi samalta listalta Hergesheimerin takaisin Montrealilta.
Kauden Hergesheimer pelasi AHL:ssä Buffalon riveissä. 72 ottelua toi mukanaan 25 maalia.
WHL: 1960–1962
Uransa lopun Hergesheimer pelasi WHL-liigassa. Kaudella 1960–1961 hän edusti Calgary Stampedersia ja kauden 1961–1962 Los Angeles Bladesia.
Perhe
Hergesheimerilla oli vaimo, tytär ja kaksi poikaa, kuusi lastenlasta ja kaksi lastenlastenlasta. Hergesheimerilla oli myös kolme veljeä ja viisi siskoa. Isoveljistä Phil pelasi myös jääkiekkoa. Hergesheimer kuoli St. Bonifacen sairaalassa Winnipegissa 27. syyskuuta 2014.