cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Quinaran alue
Alueen itärajan muodostaa Corubaljoen taakse jäävä Bafatán alue ja etelärajan Tombalin alue. Lännessä ovat saaristoinen Bolaman alue ja Atlantin valtameri. Pohjoisessa Gebajoen levän suuaukon toisella puolelta on Oion alue ja luoteessa pääkaupunki Bissau eli Bissaun autonominen sektori. Alueen hallinnollinen keskus on pieni satamakaupunki Buba. Sieltä on (satelliittikuvan perusteella) linnuntietä noin 70, vesitse noin 100 ja maanteitse noin 220 kilometriä pääkaupunki Bissauhun. Quinaran maakunta jakaantuu hallinnollisesti neljään osa-alueeseen eli sektoriin, jotka ovat Buba, Empada, Fulacunda ja Tite. Suurimmat etniset ryhmät ovat biafadat (36,7 %), balantet (35,2 %), fulbet (7,9 %) ja mandinkat (5,0 %).
Quinaran alueella sijaitsee Guinea-Bissaun yksi merkittävimmistä suojelualueista, vuonna 2000 perustettu Cufadan laguunien luonnonpuisto.
Tōkai (Aichi)
Tōkai on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaisosassa Isenlahden rannikolla Chitan niemimaan juuressa. Pohjoisessa se rajautuu Nagoyan kaupunkiin. Tōkaissa on 114 894 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 43,43 neliökilometriä.
Tōkain kaupunki perustettiin vuonna 1969 liittämällä yhteen Uenon ja Yokosukan maaseutukaupungit. Nimensä kaupunki otti Tōkain seudulta, jossa keskiosassa se sijaitsee. Perinteisiä elinkeinoja aiemmin maaseutumaisella alueella olivat muun muassa puuvillan viljely, kalastus ja nori-merilevän vesiviljely. Aichin kastelukanavan valmistuminen paransi huomattavasti viljelyn edellytyksiä. Tōkaissa tuotetaan edelleen esimerkiksi hedelmiä, vihanneksia, idänruttojuurta (fuki) ja orkideoja. 1960-luvulta lähtien kaupungin rannikon täyttömaa-alueille on sijoittunut kuitenkin suurimittakaavaista raskasta teollisuutta, erityisesti terästeollisuutta. Sen myötä kaupunki on kasvanut vauhdikkaasti.
The T-Wayne Show
The T-Wayne Show (aiemmin T-Wayne: He Raps, He Sings tai pelkkä T-Wayne) on räppäri Lil Waynen ja R&B-laulaja T-Painin yhteinen mixtape, joka julkaistiin 30. joulukuuta 2008. Silver & Gold -kappaleen oli tarkoitus olla T-Painin Thr33 Ringz -albumilla, mutta siitä syntyneen kiistan vuoksi kappale siirtyi kyseiselle mixtapelle. Albumi on "esimakua" T-Painin ja Lil Waynen He Rap He Sing -yhteisalbumille,jota ei ole vieläkään julkaistu.
Mustaselkäsukeltaja-antilooppi
Mustaselkäsukeltaja-antilooppi (Cephalophus dorsalis) on Afrikassa elävä onttosarvisten heimoon kuuluva sorkkaeläin. Se elää metsissä ja liikkuu öisin. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi oli ”mustaselkäpuikkija”.
Koko ja ulkonäkö
Mustaselkäsukeltaja-antiloopin ruumiin pituus on 70–100 senttiä, säkäkorkeus 40–55 senttiä ja hännän pituus on 8–15 senttiä. Paino on 15–24 kiloa. Laji on melko raskasrakenteinen. Karkeakarvaisen turkin pääväri on yleensä punaruskea tai kellertävänruskea. Jalkojen alaosat ovat mustat tai tummanruskeat. Selkää pitkin kulkee myös päästä häntään ulottuva lajille ominainen musta juova. Juova on keskimäärin 5–7 senttiä leveä, ja se paksunee takaruumiin kohdalla. Myös vatsan keskellä voi olla tumma juova. Häntä on päältä musta, mutta tuuhea alapuoli on valkoinen. Poikaset ovat syntyessään suklaanruskeita. Ne saavat selkäjuovan vasta neljän kuukauden ikäisinä. Aikuisen värityksen ne saavat noin vuoden vanhoina. Mustaselkäsukeltaja-antiloopilla on suippeneva pää ja voimakkaat poskilihakset. Silmien alla on suuret naamarauhaset. Mustaselkäsukeltaja-antiloopin pää on leveämpi ja litteämpi kuin muilla sukeltaja-antiloopeilla. Sen kuono on myös lyhyt, ja silmät ovat suhteellisen korkealla, mikä on seurausta lajin suurista poskilihaksista, jotka mahdollistavat tehokkaan pureskelun. Molemmilla sukupuolilla 5,5–10,5 senttiä pitkät, sileät, lähes suorat ja kiilanmuotoiset sarvet. Ne ovat verraten pitkät muiden sukeltaja-antilooppilajien sarviin verrattuna.
Levinneisyys ja elinympäristö
Mustaselkä-sukeltaja-antilooppia tavataan Keski- ja Länsi-Afrikassa. Se levinneisyysalue ulottuu Guinea-Bissausta Ruwenzorivuorille, Itä-Afrikan hautavajoaman länsihaaraan ja Tanganjikajärvelle. Etelässä sen levinneisyys ulottuu Angolan koillisosiin saakka. Laji on ilmeisesti hävinnyt Ugandasta. Kannan kooksi arvioitiin vuonna 1999 olevan 725 000 yksilöä. Mustaselkäsukeltaja-antilooppien määrä on laskussa elinympäristöjen vähenemisen ja liiallisen metsästyksen vuoksi, ja se on määritelty silmälläpidettäväksi lajiksi. Sitä tavataan useilla suojelualueilla. Kannan tiheys on melko alhainen. 12–20 hehtaarin laajuista metsää asuttaa keskimäärin 2–3 mustaselkäsukeltaja-antilooppia.
Lajin pääasiallista elinympäristöä ovat alavien maiden sademetsät, erityisesti koskemattomat metsäalueet. Metsien lisäksi lajia tavataan myös maatalousalueiden pensaikoissa ja vanhentuneissa uudismetsissä sekä alueilla, joilla metsä ja savanni vuorottelevat.
Elintavat
Tärkeimmät lajia saalistavat pedot ihmisen lisäksi ovat leopardi, pienet kissaeläimet, sivettieläimet, kotkat, suuret pöllöt, pytonit, krokotiilit ja varaanit.
Vaikka mustaselkäsukeltaja-antilooppi on pääosin kasvinsyöjä, sen tiedetään tappavan ja syövän myös pikkueläimiä, etenkin pikkulintuja. Ravinto koostuu suurimmaksi osaksi hedelmistä, kuten villeistä mangoista ja leipäpuun hedelmistä. Se syö myös lehtiä, versoja, silmuja, ruohoja, munia ja satunnaisesti raatoja.
Mustaselkäsukeltaja-antiloopin kantoajan arvellaan kestävän noin 8,5–9 kuukautta. Naaras synnyttää yhden, harvoin kaksi vasaa. Vasa pysyttelee ensimmäiset elinviikkonsa kasvillisuuden kätköissä ja viettää emonsa kanssa hyvin vähän aikaa. Emo imettää sitä viiden kuukauden ajan. Mustaselkäsukeltaja-antilooppinaaraasta tulee sukukypsä 9–12 kuukauden ja uroksesta 12–18 kuukauden ikäisenä. Elinikä voi olla jopa 10–12 vuotta.
Casey Cizikas
Casey Cizikas (s. 27. helmikuuta 1991 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Islandersissa. Hän pelasi neljä kautta OHL-joukkue Mississauga St. Michaels Majorsissa, joista kahdella kaudella teki yli 20 maalia. Hänet varattiin Islandersiin neljännellä kierroksella vuoden 2009 varaustilaisuudessa.
Virtanen-tyyppi
Virtanen-tyyppi on suomalainen, ensisijaisesti länsisuomalainen sukunimityyppi, johon kuuluvat nimet on muodostettu yhdistämällä jokin luontoaiheinen sana (ei kuitenkaan eläinlajin nimi) ja vanhoista itäsuomalaisista sukunimistä saatu pääte -nen. Sirkka Paikkala on nimennyt nimityypin Virtasen, yleisimmän siihen kuuluvan nimen ja Suomen toiseksi yleisimmän (vuoteen 2009 yleisimmän) sukunimen mukaan.
Casey Cizikas
Ura ja yksityiselämä
Mississauga St. Michaels Majors varasi Cizikasin kolmantena pelaajana vuonna 2007 ja hän teki OHL-debyyttinsä kaudella 2007–2008 tehden 41 pistettä 62 pelissä, joka oikeutti tulokkaiden pistepörssin kymmenenteen sijaan.
Virtanen-tyyppi
Virtasen lisäksi yleisiä tyypin nimiä ovat (järjestyksessä yleisimmästä alkaen) Nieminen, Mäkinen, Koskinen, Järvinen, Lehtonen, Lehtinen, Saarinen, Salminen, Heinonen (sanasta heinä, ei etunimestä Heino), Salonen, Tuominen, Rantanen, Jokinen, Lahtinen, Leppänen, Ahonen, Aaltonen ja Laaksonen.
Casey Cizikas
Ura ja yksityiselämä
Vuoden 2009 NHL:n varaustilaisuudessa New York Islanders varasi Cizikasin neljännellä kierroksella numerolla 92. Yhdeksän päivää myöhemmin hänet tuomittiin Mississaugassa vuoden ehdonalaiseen vankeuteen kuolemantuottamuksesta aiheutettuaan koulutoverinsa kuoleman rugbyottelussa. Hän jatkoi kaudella 2009–2010 Majorsissa, jossa oli joukkueen paras pistemies 62 pisteellään ja plus/miinus -lukemallaan +32. Cizikas valittiin seuraavalle ja hänen viimeiselle OHL-kaudelleen 2010–2011 joukkueen kapteeniksi. Hän teki 64 pistettä.
Virtanen-tyyppi
Nimityyppi vakiintui 1800-luvulla, kun tämäntapaisista nimistä tuli muodikkaita ja sitten hyvin monet ottivat itselleen sellaisen. Osa niistä, kuten Ahonen, Järvinen, Kivinen, Lampinen ja Lehtonen, oli ollut olemassa jo aikaisemmin, mutta paljon harvinaisempina. Osa 1800-luvulla Virtanen-tyypin nimen ottaneista ei ottanut tyyppiä aivan tyhjästä, vaan esimerkiksi Sysmässä otettiin nimeksi Saarinen johtaen Saarenkylän nimestä.
Virtanen-tyypin kulta-ajan mentyä sitä seurasi Laine-tyyppi, jonka loiston aikaa oli 1800-luvun loppu ja 1900-luvun alku.
Casey Cizikas
Ura ja yksityiselämä
Kaudella 2012–2013 NHL:n työsulun aikana Cizikas pelasi Sound Tigersissa. Hän teki 21 pistettä 31 pelissä. NHL-pelien alkaessa hänet kutsuttiin Islandersiin. Cizikas teki ensimmäisen NHL-maalinsa 29. tammikuuta 2013 Pittsburgh Penguinsin Marc-André Fleuryä vastaan. Hän teki kuusi maalia ja 15 pistettä 45 runkosarjaottelussa. Pudotuspeleissä hänelle merkittiin neljä pistettä kuuteen peliin.
Syyskuussa 2021 Cizikas teki Islandersin kanssa kuuden vuoden mittaisen ja yhteensä 15 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Tie 57 (Viro)
Kantatie 57 on itä–länsi-suuntainen tie Keski-Virossa. Se yhdistää valtatien 5 ja kantatien 49. Tie alkaa Suure-Jaanin itäpuolelta Põhja-Sakalan kunnan Mudisten kylästä ja päättyy Vändran kauppalan länsipuolella Põhja-Pärnumaan kunnan Allikõnnun kylässä valtatielle 5.
Raitasardelli
Raitasardelli (Anchoa hepsetus) on sardellien (Engraulidae) heimoon ja Engraulinae-alaheimoon kuuluva subtrooppisissa murto- ja merivesissä elävä kalalaji.
Tie 57 (Viro)
Tien kulku
Kantatie 57 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
DAF (täsmennyssivu)
DAF tai Daf voi viitata:
Emanuele Naspetti
Emanuele Naspetti (s. 24. helmikuuta 1968 Ancona, Italia) on entinen Formula 1 -sarjassa kilpaillut kuljettaja.
Raitasardelli
Koko ja ulkonäkö
vasen|thumb|200px|Meksikonlahdesta pyydetty raitasardelli. Raitasardellin tavallinen pituus on 11 senttimetrin luokkaa. Maksimissaan se voi kasvaa 15,3 senttimetrin mittaan. Sen kuono on terävä ja pituudeltaan noin kolme neljäsosaa silmän pituudesta. Yläleuka on pitkä. Peräevän alkukohta on suunnilleen keskikohdassa selkäevän tyven kanssa samassa kohdassa. Peräaukko on lähempänä peräevän alkukohtaa kuin vatsaevien kärkeä.
Emanuele Naspetti
Naspetti kilpaili 1980-1990-luvuilla Italian Formula 3 sekä International Formula 3000 -sarjoissa, joissa hän voitti mestaruuden vuoden 1988 mestaruuden Formula 3:issa ja oli kolmas vuonna 1991 Formula 3000:issa. Hän keräsi Formula 3000:issa viisi voittoa.
Arden International
GP2-tulokset
• GP2-finaali 2011 oli GP2-kauden 2011 ulkopuolinen finaali.
Raitasardelli
Levinneisyys ja elinympäristö
Raitasardellia tavataan Atlantin valtameren länsiosassa Yhdysvaltain rannikkoa pitkin Massachusettsista etelään, koko Meksikonlahdella ja Karibianmerellä sekä Etelä-Amerikan rannikkoa pitkin Uruguayyn asti. Se harhailee toisinaan pohjoiseen Maineen tai Nova Scotiaan. Se on laajalti levinnyt ja yleinen siellä, missä sitä tavataan matalissa rannikkovesissä, kuten murtovesilahdissa ja estuaareissa, mitkä ovatkin sen tavallisimpia elinympäristöjä, mutta sitä on kuitenkin havaittu jopa 70 metrin syvyydestä. Se muodostaa usein suuria parvia. Se sietää monenlaisia ​​suolapitoisuuksia hypersuolaisesta lähes makeaan veteen.
Emanuele Naspetti
1990-luvun puolivälistä lähtien Naspetti on ajanut Touring Cars, GT sekä Amerikan Le Mans -sarjoissa. Vuonna 2000 Hän ajoi myös Le Mansin 24 tunnin ajoissa, mutta keskeytti kilpailun.
Raitasardelli
Ravinto ja elintavat
Nuorena raitasardelli syö pääjalkaisia ja hieman myöhemmin myös kotiloita, huokoseläimiä, raakkuäyriäisiä ja toisinaan nivelmatoja. Aikuisena sen ravintoa ovat pienet planktoniset pohjaeläimet. Lisääntyminen tapahtuu kevään ja kesän aikana satamissa, estuaareissa, salmissa mutta myös rannikkojen ulkopuolella. Naaras tuottaa kerralla 1300 mätimunaa jokaista painogrammaansa kohden. Yhdysvalloissa kutu ajoittuu maaliskuusta elokuuhun, mutta esimerkiksi Meksikon Campechessa sitä tapahtuu ympäri vuoden. Vuoden 1998 tutkimusten perusteella naaraat saavuttavat sukukypsyyden 4,8 senttimetrin ja koiraat 4,3 senttimetrin mittaisina. Raitasardelli on Meksikonlahden pohjoisosassa tärkeä saalis oka-ahvenelle (Rachycentron canadum).
Kalastus ja käyttö
Raitasardellia pyydetään ranta- ja venenuotilla sekä myös hienojakoisilla trooleilla ja heittoverkoilla. Sitä käytetään ruokakalana Karibian pohjoisosissa. Lajia käytetään todennäköisesti syöttikalateollisuudessa, mutta sitä ei kuitenkaan kalasteta juurikaan tähän tarkoitukseen.
Laine-tyyppi
Laine-tyyppi on suomalainen, ensisijaisesti länsisuomalainen sukunimityyppi, joka vakiintui 1800- ja 1900-luvun vaihteessa. Siihen kuuluvat nimet ovat luontoaiheisia sanoja. Nimityyppi on nimetty yleisimmän siihen kuuluvan nimen Laineen mukaan. Yleisimmät muut tämän tyypin nimet ovat yleisimmästä alkaen Niemi, Salo, Laakso, Lehto, Kallio, Nurmi, Aalto, Salmi, Lahti, Saari, Vainio, Aho, Koski, Harju sekä Mäki. Laine-tyypin muotiaika seurasi Virtanen-tyypin muotiaikaa. Laine-tyypin sukunimet ovat hyvin samanaiheisia kuin Virtanen-tyypin nimet, mutta niissä ei ole nen-päätettä.
Sisarnimi
Sisarnimi on miehen etunimestä johdettu naisen etunimi. Usein näissä nimissä vastaavan miehennimen loppu on korvattu a:lla, esim. Julius-nimen sisarnimessä Julia. Oiva ja sen sisarnimi Oivi ovat päinvastainen tapaus. Toisissa sisarnimissä taas on lisätty nimeen a-kirjain poistamatta mitään, esim. Mikael-nimen sisarnimessä Mikaela.
Sellaista nimitystä kuin "velinimi" ei taas ole käytössä, koska naisen nimistä johdettuja miehen nimiä ei paljon ole tai ainakaan tiedetä olevan olemassa. Vähäisemmässä määrin niitä voi kuitenkin olla, esim. miehennimi Arjo saattaa olla naisennimestä Arja johdettu.
Umar Kemiläinen
Umar Kemiläinen (ent. Veli-Matti Kemiläinen, s. 3. maaliskuuta 1982 Vantaa) on suomalainen entinen amatööri- ja ammattilaistason nyrkkeilijä.
Dirck Volkertszoon Coornhert
Dirck Volkertszoon Coornhert (etunimi myös muodossa: Dirk, Dieryck ) (1522−1590) oli alankomaalainen runoilija ja oppinut poliitikko. Hänen teoksensa ilmestyivät 1630 Amsterdamissa kolmena folionidoksena. Niistä on merkittävä Zedekunst, dat is wellevens kunst (1586). Coornhertia pidetään hollannin kielen uudistajana. Coornhert on kirjoittanut runoja kokoelman Liedboeck (1575) sekä useita retorisia draamoja, jotka eivät ole erityisen arvokkaita. Hän käänsi hollannin kielelle Boccaccioa, Ciceroa ja Homerosta.
Umar Kemiläinen
14-vuotiaana uransa aloittanut Kemiläinen voitti Pekka Mäen valmentamana SM-pronssia vuonna 2000, SM-hopeaa vuonna 2005 ja SM-kultaa vuonna 2006. Hän myös otteli kerran maailmanmestaruuskisoissa ja kuului kolmen vuoden ajan Suomen maajoukkueeseen.
Kemiläisestä on tehty lukuisia haastatteluja ja dokumentteja, joista tunnetuin lienee Mohamed El Abouidin ohjaama "Vasen vartaloon" vuodelta 2007.
Kemiläinen kiinnostui islamista jo 8-vuotiaana, mutta kääntyi muslimiksi virallisesti 20-vuotiaana. Vuonna 2006 hän vaihtoi Veli-Matti -etunimensä Umariksi.
Nina Rahkola
Nina Maarit Rahkola (s. 6. huhtikuuta 1984 Nakkila) on suomalainen toimittaja ja media-alan yrittäjä. Hän on MTV3:n Huomenta Suomen juontaja ja tapahtumien juontaja
Carl Ahues
Carl Oscar Ahues (1883–1968) oli saksalainen shakinpelaaja ja kansainvälinen mestari. Ahues voitti shakin Saksan-mestaruuden vuonna 1929 ja pelasi maansa shakkiolympialaisjoukkueessa vuosina 1930 ja 1931. Ahues oli kolmannella sijalla kolmessa suuressa turnauksessa: Berliinissä 1926, Liègessä 1930 ja Bad Nauheimissa 1936. Sanremon turnauksessa 1930 hän sijoittui kuudenneksi. Ahues voitti vielä kahdeksankymmenen vuoden iässäkin pikashakin Hampurin-mestaruuden.
Benoît Constant Coquelin
Myös Coquelinin nuorempi veli Alexandre Honoré Ernest Coquelin eli Coquelin Cadet (1848–1909) oli näyttelijä. Hänen erikoisalansa olivat nuorekkaat koomiset osat.
High-King
High-King (ハイ・キング ,Hai-Kingu) on Hello! Projectin alaisuudessa toimiva musiikkiryhmä.
Ryhmän ensimmäinen single C\C Cinderella\Complex (Ｃ＼Ｃ （シンデレラ＼コンプレックス） julkaistiin 11. toukokuuta 11. päivä 2008. Yleensä luullaan, että Kioku no Meiro on High-Kingin single, mutta se on oikeasti Cinderella/Complexin B-raita.
High-Kingin johtaja on Morning Musumeen kuuluva Reina Tanaka.
Östersund–Jällivaara-rata
Östersund–Jällivaara-rata on Ruotsin rataverkkoon kuuluvan Inlandsbanan-radan pohjoisin osuus. Rataosan pituus on 746 kilometriä, ja lukuun ottamatta rataosuutta Östersund–Jamtli se on yksiraiteinen, sähköistämätön eikä sillä ole automaattista junien kulunvalvontaa. Rataosan ylläpidosta ja liikennöinnistä vastaa vuonna 1993 perustettu Inlandsbanan AB.
Historia
Rata avattiin liikenteelle useassa osassa seuraavasti:
Liikenne
Vastavalmistuneenakaan rataosa ei ollut kovinkaan vilkasliikenteinen. Maantieliikenteen ja henkilöautoilun yleistymistä edeltävänä aikana 1950-luvulla rataosan liikenne oli historiansa vilkkainta. Tämän jälkeen alkoi sekä henkilö- että tavarajunavuorojen vähentyminen rahdin ja matkustajien siirtyessä maanteille. 1970–1980-luvuilla rataosalta lakkautettiin muutamia lyhyitä sivuratoja, samoin kuin osa tavaraliikenteestä Jokimukan eteläpuolelta.
1980-luvun lopussa henkilöliikenteen alasajo aloitettiin ja sen lakkautus tapahtui vuonna 1991. Rataosaa uhkasi jopa purkaminen, mutta vuonna 1993 se siirtyi valtiolta Inlandsbanan AB:n omistukseen. Yhtiö liikennöi radalla muutamia tavarajunavuoroja ympäri vuoden sekä kesällä turistisesongin aikaan henkilöjunaliikennettä kiskobussein.
Tie 58 (Viro)
Kantatie 58 kulkee Länsi-Virossa Pärnumaalla Põhja-Pärnumaan kunnassa Kergun kylästä kantatien 27 loppupisteestä Pärnjõen kylään valtatielle 5.
Tien kulku
Kantatie 58 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
S/2004 (45) 1
S/2004 (45) 1 on päävyöhykkeen asteroideihin kuuluvan pikkuplaneetta Eugenian pienempi ja sisempi kuu. Sen löysivät F. Marchis, M. Baek, P. Descamps, J. Berthier, D. Hestroffer, ja F. Vachier 14. helmikuuta vuonna 2004. Kuun läpimitta on todennäköisesti vain 6 kilometriä. Toinen Eugenian kuista on nimeltään Petit-Prince.
The Bird and the Bee
The Bird and the Bee on amerikkalainen alternativemusiikkia soittava yhtye. Ensimmäinen single ”Again & Again” julkaistiin elokuussa 2006. Yhtyeen ensimmäinen levy ilmestyi 23. tammikuuta 2007. Yhtyeen musiikki on saanut vaikutteita teknosta, jazzista ja popista.
Timo Harjakainen
Timo Harjakainen on Putouksen toisella kaudella esiintynyt hahmo, jota esittää Aku Hirviniemi. Hänen hokemiaan ovat: ”Firman piikkiin”, ”Kuka vastaa?” ja ”Ninnan-nunnan”. Hahmo tuli toiseksi Vuoden sketsihahmo -kilpailun finaalissa, jossa häntä vastaan kilpaili Riku Niemisen esittämä Munamies.
Putouksen jälkeen
Timo Harjakaista nähtiin vielä Putouksen jälkeenkin:
Randy Brecker
Randal "Randy" Brecker (s. 27. marraskuuta 1945, Cheltenham, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen trumpetin ja flyygelitorven soittaja, joka hallitsee useita musiikkityylejä. Hän on soittanut ja levyttänyt muun muassa Stanley Turrentinen, Billy Cobhamin, Bruce Springsteenin, Lou Reedin, Sandip Burmanin, Charles Mingusin, Blood, Sweat & Tearsin, Horace Silverin, Frank Zappan, Parliament-Funkadelicin, Chris Parkerin, Jaco Pastoriuksen, Dire Straitsin, Todd Rundgrenin, Blue Öyster Cultin, Spyro Gyran ja monien muiden kanssa.
Theobald
Tausta
thumb|Le Becin luostari Normandiassa Ranskassa Theobaldin perhe oli Thiervillen alueelta Ranskasta. Historioitsija Frank Barlowin mukaan hän saattoi olla seuraajansa Thomas Becketin kaukainen sukulainen, koska hän oli kotoisin samalta seudulta Normandiasta. Hänen veljestään Walterista tuli myös piispa. 1100-luvun alussa hänestä tuli benediktiinimunkki normandialaisessa Becin luostarissa, jossa hänet ylennettiin prioriksi vuonna 1127.
Arkkipiispuus
Kuningas Tapani valitsi hänet arkkipiispaksi vuonna 1138 sivuuttaen samalla oman veljensä Winchesterin piispan Henryn, joka oli auttanut häntä valtaannousussa. Walesin kirkon itsenäisyyttä koskeneen kiistan paavi Eugenius III ratkaisi vuonna 1147 Canterburyn hyväksi toteamalla, että St David'sin piispa Bernardin tulee olla "henkilökohtaisesti tottelevainen" Theobaldille, mutta Walesin kirkollinen status määriteltäisiin kuulemisessa seuraavana vuonna. Bernardin kuoleman vuoksi Theobaldin onnistui kuitenkin nimittää yhteistyöhaluisempi piispa.
Johannes Salisburylaisen mukaan Theobald halusi Thomas Becketin seuraajakseen, mikä lienee ollut syynä siihen, että hän halusi tavata Becketin ja kuninkaan ennen kuolemaansa. Ilmeisesti hän uskoi Becketin pystyvän hallitsemaan kuningasta kirkon eduksi. Hän kuoli 18. huhtikuuta 1161.
Cadú
Seurajoukkueura
Cadú aloitti ammattilaisuransa Gondomarista, joka pelasi Portugalin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Hänen hyvät esityksensä joukkueessa toivat kesällä 2002 siirron maan pääsarjassa pelanneeseen Paços Ferreiraan. Hän pelasi toisella kaudellaan 2003–2004 joukkueessa 28 ottelua, joista 27 hän aloitti avauskokoonpanossa. Paços Ferreira ei onnistunut säilyttämään sarjapaikkaansa kauden päätteeksi, jäätyään sarjataulukossa sijalle 17.
Kaudeksi 2004–2005 Cadú siirtyi Boavistaan, jossa hän kuului alusta alkaen joukkueen avauskokoonpanoon. Kahden kauden jälkeen kesällä 2006 hän teki sopimuksen CFR Clujin kanssa. Romanialaisseura maksoi hänestä 750 000 euron siirtokorvauksen. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 25 ottelua ja teki niissä yhden maalin, kun joukkue sijoittui sarjassa lopulta kolmanneksi.
Seuraavina kausina Cadú nousi joukkueen kapteeniksi, ja johti seuran kolmeen perättäiseen Romanian cupin voittoon (2007–2010). Kauden 2009–2010 joukkue voitti toisen pääsarjamestaruutensa kolmen vuoden sisällä.
Einar Kárason
Einar Kárason (s. 24. marraskuuta 1955 Reykjavik, Islanti) on islantilainen kirjailija. Hän julkaisi esikoisromaaninsa vuonna 1981. Varsinainen läpimurtoteos oli kuitenkin 1983 ilmestynyt sukukronikka Pirunsaari. Se kertoo 1950-luvun Reykjavikin köyhälistön asuinalueesta. Hän kirjoitti sille jatkoksi 1985 ilmestyneen teoksen Kultasaari. Molempien tyyli on karski ja liioitteleva, henkilökuvaus katkeran realistista.
Kárasonin romaaneja on käännetty useille kielille. Suomeksi on julkaistu kuusi romaania.
Ottawa Macdonald-Cartierin kansainvälinen lentoasema
right|255px Ottawa Macdonald-Cartierin kansainvälinen lentoasema  on kansainvälinen lentoasema Kanadan Ontarion provinssissa, 10 km maan pääkaupungista Ottawasta etelään. Kenttää ylläpitää Ottawa Macdonald-Cartier International Airport. Lentoasema on yksi Air Canadan ja Air Canada Jazzin tärkeitä kohteita ja First Airin kotikenttä. Asema on nimetty Kanadan ensimmäisen pääministerin John A. Macdonaldin ja kanadan-ranskalaisen poliitikon George-Étienne Cartierin kunniaksi.
Lentoasema on matkustajamäärällä mitattuna Kanadan 8. vilkkain lentoasema. Vuonna 2008 lentoaseman kautta kulki 4 339 225 matkustajaa.
Combination
Combination oli 1970-luvun loppupuolella lyhyen aikaa toiminut suomalainen rockyhtye, joka teki yhden albumin M & T Production -levymerkille. Relax by Combination ilmestyi keväällä 1977. Albumin ilmestyessä yhtye ei ollut tehnyt vielä ainuttakaan keikkaa.
Combinationin rungon muodostivat laulajat Timo "Masi" Mattsson, Tom Gustafsson, Hasse Ahlstrand ja Johnny Gustafsson. Hasse Ahlstrand vastasi yhtyeen levyttämien kappaleiden säveltämisestä, Jocke Sumelius teksteistä.
Rocket Records julkaisi Relax by Combinationin vuonna 2010 CD-uusintapainoksena.
Phil Zuckerman
Philip (Phil) Zuckerman on yhdysvaltalainen uskontososiologi. Hän on julkaissut muun muassa teokset Invitation to the Sociology of Religion (2003) ja Society without God (2008).
Delhin piiritys
Delhin piiritys oli brittien toteuttama Delhin kaupungin piiritys ja valtaus Intian sepoy-kapinan aikana 8. kesäkuuta–21. syyskuuta 1857. Kapinalliset olivat kapinan alussa vallanneet kaupungin ja nimittäneet viimeisen suurmogulin Bahadur Šah II:n kapinan muodolliseksi johtajaksi. Brittien onnistui vallata kaupunki piirityksen ja ankarien taistelujen jälkeen.
Tausta
thumb|vasen|Delhi piirrustuksessa vuodelta 1858. Intian brittivallan vastainen sepoy-kapina alkoi 10. elokuuta 1857. Kapinallisten yksi ensimmäisistä tavoitteista oli Delhin kaupungin valtaaminen. Delhi oli Suurmogulien valtakunnan pääkaupunki. Suurmoguli Bahadur Šah II hallitsi aikanaan laajalle alueelle levittäytyneen valtakunnan sijaan kapinan syttyessä kuitenkin käytännössä vain itse kaupunkia ja sen lähiympäristöä.
Piiritys
thumb|vasen|Taisteluissa vaurioitunut Delhin pankin rakennus. thumb|vasen|Vaurioita kärsinyt [[Janta Mantarin observatorio.]] Delhin piiritys alkoi harjanteen valtauksesta 8. kesäkuuta. Brittijoukot olivat kuitenkin liian pienet suoraan hyökkäykseen kaupunkia vastaan. Barnard odotti vahvistuksia, mutta hän kuoli edeltäjänsä tapaan koleraan 5. heinäkuuta. Hänen seuraajansa oli prikaatinkenraali Archdale Wilson. Wilson sai vahvistuksina prikaatinkenraali John Nicholsonin johtamista punjabilaisista ja gurkhista 14. elokuuta 1857. Wilsonin Delhi Field Force käsitti nyt vahvistuksineen 4 200 miestä. Kolera ja punatauti olivat huomattavia ongelmia piirittävien brittien riveissä. 7. elokuuta saatiin kuitenkin aloitettua kaupungin tulitus tykistöllä.
Suora hyökkäys Delhiin alkoi 14. syyskuuta. Tykkituli oli avannut useita aukkoja Delhin kaupunginmuuriin. Hyökkäävät brittijoukot olivat kasvaneet vahvuudeltaan 9 000:n mieheen.Hiestä noin 3 000 oli brittejä ja loputa sikhejä, punjabilaisia ja gurkhia. Hyökkävät britit kohtasivat puolustajien muskettitulen ja tykkien raehauliammukset. Tappiot olivat korkeat, mutta brittien onnistui vallata alueita itse kaupungin sisällä iltaan mennessä. Brittien onnistui räjäyttää Kashmirin portti,, mikä oli luonut uuden suuren aukon kaupunginmuuriin. Ankarat taistelut kaupungin sisällä kestivät vielä kuusi päivää. Lopulta 21. syyskuuta britit olivat viimein vallanneet koko kaupungin.
Seuraukset
thumb|Vangiksi otettu [[Bahadur Šah II.]] Britit olivat menettäneet valtauksen yhteydessä yhteensä 1 200 kaatunutta ja 4 600 haavoittunutta. Kapinallisten tappiot olivat noin 5 000 kaatunutta ja haavoittunutta. Viimeinen suurmoguli Bahadur Šah II jäi poikineen brittien vangiksi. Delhin valtaus merkitsi käännekohtaa kapinan kulussa. Haave Suurmogulien valtakunnan takaisintulosta murskautui ja brittijoukot vapautuivat piirityksestä toimimaan muualla Intiassa. Delhissä brittijoukot syyllistyivät valtauksen yhteydessä ryöstelyihin ja kapinallisten teloituksiin.
Hannu Savolainen
Hannu Savolainen (s. 11. heinäkuuta 1953 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja.
Pelaajana
Savolainen pelasi hyökkääjänä HPK:ssa vuodet 1974–1978, 1979–1985 ja 1986–1987 eli yhteensä 10 kautta. Ainoan jääkiekon SM-liigakautensa hän pelasi kaudella 1978–1979 Lahden Kiekkoreippaassa. Savolainen pelasi myös Imatran Ketterässä kaudella 1985–1986. HPK on jäädyttänyt Savolaisen pelinumeron 18.
Valmentajana
Hannu Savolainen nimitettiin marraskuussa 1989 HPK:n uudeksi päävalmentajaksi erotetun Olli Hietasen tilalle. Savolainen valmensi HPK:ta myös seuraavan kauden 1990–1991 sekä kauden 1994–1995. Hän luotsasi HPK:lle SM-pronssia keväällä 1991.
Auringonlasku
thumb|300px|Auringonlasku. Auringonlasku on hetki, jolloin Auringon kiekon yläreuna koskettaa horisonttia. Aivan täsmällistä auringonlaskun aikaa on mahdotonta ennustaa, sillä valon taittuminen ilmakehässä (refraktio) vääristää auringonsäteitä ja sen suuruus vaihtelee säätilasta riippuen.
Almanakoissa auringon nousu- ja laskuajat on laskettu käyttämällä refraktiolle vakioarvoa 35 kaariminuuttia, joka vastaa keskimääräistä refraktiota normaaliolosuhteissa merenpinnan tasolla. Kun tähän lisätään Auringon näennäinen säde, 15′, saadaan tulokseksi, että Auringon keskipisteen on oltava 50′ horisontin alapuolella, jotta sen yläreuna näkyisi horisontissa.
Auringonlaskun aikaan taivaalla näkyy usein iltarusko. Auringonlaskun jälkeen on kolmenasteista hämärää: porvarillinen hämärä (aurinko korkeintaan 6 astetta horisontin alapuolella), nauttinen hämärä (6–12 astetta) ja astronominen hämärä (12–18 astetta).
Suomalaisissa almanakoissa auringon nousu- ja laskuajat ilmoitettiin ennen auringon keskipisteen, nykyään (vuodesta 1975 lähtien) yläreunan mukaan.
Lähteet
300px|thumb|Auringonlasku [[Marsissa.]]
François Papineau-Couture
François Papineau-Couture (s. 1. huhtikuuta 1953 Montreal) on kanadalainen soitinrakentaja ja huilisti. Hän sai vuonna 1972 taiteiden kandidaatin arvon Montrealin yliopistosta ja vuonna 1977 musiikin kandidaatin arvon samaisesta opinahjosta. Opiskeltuaan huilunsoittoa hän vietti vuoden Lontoossa opiskellen näppäiltävien kosketinsoitinten rakentamista John Rawsonin johdolla. Hän on muun muassa työskennellyt Pariisin konservatorion soitinmuseossa. Vuosina 1979–1987 hän omistautui 1600–1700-lukujen italialaisten, englantilaisten ja ranskalaisten koulukuntien instrumentteihin pohjautuvien spinettien ja cembalojen rakentamiselle.
Papineau-Couture meni naimisiin kontra-altto Madeleine Jalbertin kanssa. Hänen vanhempansa olivat säveltäjä Jean Papineau-Couture ja kirjailija Isabelle Papineau-Couture.
Tutkimusohjelmayksikkö
Tutkimusohjelmayksikkö (TOY), Englanniksi Research Programs Unit (RPU), on yksi kolmesta Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan yksiköstä. Se on omistettu lääketieteelliseen tutkimukseen ja on osa Helsingin Akateemisestä lääketiedekeskuksesta AMCH, joka sijaitsee Helsingin yliopiston Meilahden kampuksella. Ulkoinen ja kansainvälinen tieteellinen neuvosto valitsee tutkimusohjelmat ja niiden tukimusryhmät 4-6 vuoden välein kilpaillun haun kautta. Tällä hetkellä RPU koostuu yhdeksästä tutkimusohjelmasta: Soveltavan kasvaingenomiikan tutkimusohjelma, Kliinisen ja molekulaarisen metabolian tutkimusohjelma, Ihmisen mikrobiomit tutkimusohjelma, Yksilöllisen lääkehoidon tutkimusohjelma, Unen ja stressin tutkimusohjelma, Systeemisen onkologian tutkimusohjelma, Translationaalisen syöpälääketieteen tutkimusohjelma, Translationaalisen immunologian tutkimusohjelma, Kantasolujen ja metabolian tutkimusohjelma. Nykyiset ohjelmat toimivat vuoden 2025 loppuun asti. Suurin osa TOY:n laboratorioista ja tiloista sijaitsee Biomedicum Helsingin tutkimuskeskuksessa. TOY:n nykyinen johtaja on Henna Tyynismaa.
Lise Daoust
Lise Daoust (s. 15. toukokuuta 1950 Montreal) on kanadalainen huilisti. Hän opiskeli muun muassa Pariisin konservatoriossa vuosina 1972–1975 Alain Marionin, Christian Lardén ja Jean-Pierre Rampalin johdolla. Hän on opettanut muun muassa Montrealin yliopistossa vuodesta 1980 alkaen. Vuonna 2009 hänet nimitettiin Kanadan musiikkikeskuksen lähettilääksi.
Daoust on kantaesittänyt Alain Gagnonin teoksen Trois solos d'un personnage (1977) ja René Lussierin teoksen Zone grise (1990). Vuonna 1990 hän piti Karlheinz Stockhausenin Kathinkas Gesang als Luzifers Requiem (huilulle ja nauhalle) Pohjois-Amerikan ensiesityksen. Tätä teosta hän oli opiskellut säveltäjän itsensä ja huilisti Kathinka Pasveerin johdolla.
Harmaapääsirkku
Harmaapääsirkku (Schoeniclus spodocephala) on Kaukoidässä esiintyvä varpuslintu, joka harvoin harhautuu Eurooppaan.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 16 senttiä eli se on suunnilleen pajusirkun kokoinen. Juhlapukuisen koiraan pää on tummanharmaa. Nokan ja silmän välissä on kellanvihreitä ja mustia höyheniä. Selkäpuoli on ruskea, mustaviiruinen. Yläperä on ruskea ja pyrstö tummanruskea. Alapuolen höyhenpuku on kellanvaalea epäselvin tummin viiruin. Tukeva nokka on vaalean punertava. Naaras ja nuori lintu ovat alapuolelta voimakkaan viiruisia eikä niillä ole tummanharmaata päätä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Harmaapääsirkku elää ja lisääntyy Kaukoidässä: eteläisestä Siperiasta Kiinan ja Japanin pohjoisosiin. Se on muuttolintu, joka talvehtii Intian koillisosissa, eteläisessä Kiinassa ja Kaakkois-Aasiassa. Euroopassa sitä tavataan hyvin harvoin. Suomessa se on tavattu kaksi kertaa, ensimmäisen kerran 2. marraskuuta 1981 Dragsfjärdin Vänössä ja toisen kerran Paraisilla, Jurmon saaressa 10. toukokuuta 2020. Lajin kanta on maailmanlaajuisesti elinvoimainen.
Harmaapääsirkun elinympäristöä ovat pensaikot ja metsät kosteikkojen äärellä.
Lisääntyminen
Harmaapääsirkun pesä sijaitsee maassa tai matalalla puussa tai pensaassa. Munia on tavallisesti 4 tai 5.
Ravinto
Harmaapääsirkku on siemensyöjä. Poikasia ruokitaan myös hyönteisillä ja muilla pienillä selkärangattomilla.
Marin Čilić
Marin Čilić (s. 28. syyskuuta 1988 Međugorje, Bosnia ja Hertsegovina, Jugoslavia) on kroatialainen tennispelaaja. Hän on yltänyt ATP:n maailmanlistalla parhaimmillaan kolmanneksi. Hän saavutti ensimmäisen Grand Slam -turnausvoittonsa Yhdysvaltain avoimissa 2014. Hän on voittanut ammattilaisurallaan 18 kaksinpeliturnausta.
Tennisura
Čilić otti ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa New Havenissa elokuussa 2008, kun hän voitti loppuottelussa Mardy Fishin lukemin 6–4, 4–6, 6–2. Vuoden 2009 alkupuolella hän voitti Chennain turnauksen loppuottelussa Somdev Devvarmanin luvuin 6–4, 7–6(3) ja Zagrebin loppuottelussa Mario Ančićin lukemin 6–3, 6–4. Vuonna 2010 hän voitti Chennain turnauksen loppuottelussa Stanislas Wawrinkan 7–6(2), 7–6(3) ja Zagrebin turnauksessa Michael Berrerin 6–4, 6–7(5), 6–3. Vuonna 2011 Čilić voitti Pietarin turnauksen loppuottelussa Janko Tipsarevićin luvuin 6–3, 3–6, 6–2. Vuonna 2012 Čilić voitti Queensin turnauksen ja Umagin turnauksen. Vuonna 2013 hän voitti Zagrebin turnauksen.
Grand Slam -turnausten pääsarjoissa Čilić pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2007, mutta ei vielä voittanut yhtään ottelua. Australian avoimissa 2008 hän voitti kolmannella kierroksella seitsemänneksi sijoitetun Fernando Gonzálezin eräluvuin 6–2, 6–7(4), 6–3, 6–1 mutta hävisi neljännellä kierroksella James Blakelle lukemin 3–6, 4–6, 4–6. Samana vuonna Ranskan avoimissa hän hävisi toisella kierroksella yhdeksänneksi sijoitetulle Stanislas Wawrinkalle luvuin 6–7(3), 6–7(4), 1–6. Wimbledonissa hän voitti toisella kierroksella 24:nneksi sijoitetun Jarkko Niemisen luvuin 6–4, 3–6, 6–3, 6–7(6), 7–5 ja kolmannella kierroksella 14:nneksi sijoitetun Paul-Henri Mathieun luvuin 6–7(5), 6–3, 6–4, 7–6(7) mutta hävisi neljännellä kierroksella Arnaud Clémentille lukemin 3–6, 5–7, 2–6. Yhdysvaltain avoimissa hän voitti kaksi ensimmäistä otteluaan mutta hävisi kolmannella kierroksella kolmanneksi sijoitetulle Novak Đokovićille lukemin 7–6(7), 5–7, 4–6 6–7(7).
Australian avoimissa 2010 Čilić voitti puolivälierissä Andy Roddickin 7–6(4), 6–3, 3–6, 2–6, 6–3 ja eteni välieriin Andy Murrayta vastaan. Murray kuitenkin voitti ottelun luvuin 3–6, 6–4, 6–4, 6–2. Turnauksen jälkeen julkaistulla maailmanlistalla Čilić nousi sijalle 10. Kuukausi myöhemmin hän saavutti toistaiseksi parhaimman listasijoituksen, yhdeksännen sijan.
2013–2014: Kilpailukielto ja Yhdysvaltain avointen mestaruus
Heinäkuussa 2013 Čilićin uutisoitiin jääneen kiinni dopingin käytöstä huhtikuussa Münchenin turnauksessa. 16. syyskuuta 2013 hän sai yhdeksän kuukauden kilpailukiellon, joka laskettiin alkaneeksi toukokuun alussa. Hän oli syönyt niketamidia sisältäviä glukoositabletteja. Kilpailukieltoa lyhennettiin lokakuun lopulla niin, että hän sai tehdä paluun vielä lokakuun aikana. Hän pelasikin Pariisin Masters-turnauksessa, jossa hävisi toisella kierroksella Juan Martin del Potrolle voitettuaan ensimmäisellä kierroksella Igor Sijslingin.
Australian avoimissa 2014 Čilić hävisi toisella kierroksella Gilles Simonille viisieräisen ottelun. Kauden ensimmäisen turnausvoittonsa hän saavutti Zagrebin turnauksessa helmikuussa voitettuaan loppuottelussa Tommy Haasin. Čilić ei hävinnyt turnauksessa erääkään. Seuraavalla viikolla hän pääsi loppuotteluun Rotterdamissa, jossa hävisi Tomáš Berdychille. Kauden toisen turnausvoittonsa hän otti Delray Beachissä voittamalla loppuottelussa Kevin Andersonin. Ranskan avoimissa Čilić hävisi kolmannella kierroksella Novak Đokovićille. Myös Wimbledonissa Đoković päihitti hänet puolivälierissä viisieräisessä ottelussa. Yhdysvaltain avoimissa Čilić saavutti uransa ensimmäisen Grand Slam -turnausvoittonsa. Hän voitti turnauksen loppuottelussa Kei Nishikorin.
Davis Cup
Davis Cupissa Marin Čilić on edustanut Kroatiaa vuodesta 2005 lähtien. Huhtikuuhun 2014 mennessä hän on voittanut 16 ja hävinnyt seitsemän kaksinpeliä sekä voittanut neljä ja hävinnyt kuusi nelinpeliä. Syyskuussa 2007 hän antoi hyvän vastuksen maailman kärkipään pelaajiin kuuluvalle Ison-Britannian Andy Murraylle, mutta hävisi lopulta eräluvuin 6–3, 4–6, 2–6, 6–4, 3–6. Heinäkuussa 2009 hän voitti kaksinpelissä yhdysvaltalaiset Mardy Fishin ja James Blaken, minkä ansiosta Kroatia voitti vastustajansa otteluvoitoin 3–2.
Hopea odorata
Hopea odorata (, ei suomenkielistä nimeä) on siipipuukasvien heimoon ja Hopea-sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena trooppisessa Aasiassa. Kasvi on vaarantunut, koska sen puuainesta käytetään.
Kasvutapa ja lehdet
Kasvin vuorottaiset lehdet jakautuvat kahteen osaan. Ohut lehtiruoti on kaksi senttimetriä pitkä. Yksinkertainen, syvänvihreä lehtilapa on 7–14 cm pitkä ja 3–7 cm leveä. Lehtilapa on puikea tai suikea ja sirppimäinen; lehden tyvi on kiilamainen. Lehden ylä- ja alapinta ovat kaljuja.
Kukat ja hedelmät
Hopea odoratan kukat kasvavat yksipuolisissa, terttumaisissa kukinnoissa. Kukkaperä on varsin lyhyt. Pienehköt, makeatuoksuiset, kellertävänvalkoiset kukat ovat kaksineuvoisia ja viisiteräisiä. Kukassa on 15 hedettä, joissa on kapeansoikeat ponnet. Munanmuotoinen sikiäin on laikukas tai kalju.
Pienehköillä, munanmuotoisilla hedelmillä on korkeintaan 3–4 senttimetrin mittainen vastapuikea siipi.
Levinneisyys, elinympäristö ja vaarantuneisuus
IUCN:n punaisessa listassa Hopea odorata luokitellaan vaarantuneeksi.
Luokittelu
Lajin kuvasi ensimmäisenä skotlantilainen kasvitieteilijä William Roxburgh. Lajin epiteetti odorata tarkoittaa tuoksuvaa ja viittaa kasvin makealta tuoksuviin kukkiin.
Kulttuuri
Thaimaassa on uskottu puussa asuvan Nang Mai -puunhenkiin kuuluvan nimellä Nang Ta-khian (thai: นางตะเคียน) tunnetun hengen. Kambodžassa puuta kutsutaan nimellä koki, ja Wat Phnomin temppelin perustamislegenda kertoo buddhapatsaista, jotka kelluivat koki-puussa joessa.
Claude Giroux
Claude Giroux (s. 12. tammikuuta 1988 Hearst, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ottawa Senatorsissa. Häntä pidetään yhtenä maailman parhaimmista keskushyökkääjistä ja hän toimi Philadelphia Flyersin kapteenina yhdeksän vuotta. Giroux on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta pelasi vuosina 2008–2011 enimmäkseen laitahyökkääjänä, joukkueen runsaan keskushyökkääjä-tilanteen takia. Hän laukoo oikealta. Pienikokoisen ja monipuolisen hyökkääjän vahvuudet ovat peliälyssä, mailankäsittelyssä ja pelinteossa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat myös ylivoimapeli ja laukaus. Heikkoudet ovat pienen koon vuoksi kulmatilanteissa.
Junioriura
Giroux aloitti jääkiekon kotikaupungissaan Hearstissa ja pelasi Bantam A:ta Hearst Lumber Kingsissä (NOHA) kaudella 2001–2002. Perhe muutti Orleansiin kesällä 2002. Siellä hän pelasi Major Bantam AA:ta ja Minor Midget AA:ta Cumberland Baronsissa ja oli joukkueen paras pistemies kausina 2002–2003 ja 2003–2004. Hän oli varauskelpoinen OHL:ään vuonna 2004, mutta jäi ilman varausta. Kaudella 2004–2005 Giroux pelasi Cumberland Gradsissa. Vaikka häneltä jäi väliin suurin osa kaudesta mononukleoosin takia, 48 ottelussa syntyi 40 pistettä. Giroux nimettiin CJHL:n vuoden tulokkaaksi. Tästä huolimatta häntä ei vieläkään varattu OHL:ään.
Vapaana agenttina Giroux kutsuttiin QMJHL:n Gatineau Olympiquesin harjoitusleirille try-outille, ja sai pian sopimuksen. Tulokaskaudellaan Olympiquesissa Giroux oli joukkueen paras pistemies tehden 69 pelissä tehot 39+64=103 ja valittiin QMJHL:n vuoden tulokkaaksi. Philadelphia Flyers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 22. pelaajana vuoden 2006 NHL:n varaustilaisuudessa.
Kaudella 2006–2007 Olympiquesin varakapteenina toiminut Giroux voitti jälleen joukkueen pistepörssin tehoilla 48+64=112. Hän pelasi loppukaudella myös viisi ottelua Flyersin farmijoukkue Philadelphia Phantomsissa AHL:ssä. Heinäkuussa 2007 Giroux teki Flyersin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen.
Giroux aloitti kauden 2007–2008 Olympiquesissa. Hän pelasi kaudella kaksi NHL-ottelua Philadelphia Flyersissa, jonka jälkeen hänet lähetettiin takaisin Olympiquesiin. Giroux debytoi NHL:ssä 19. helmikuuta 2008 Ottawa Senatorsia vastaan ja oli joukkueen ensimmäinen laukoja voittomaalikilpailussa. Olympiquesissa Giroux oli runkosarjassa kolmatta kertaa peräkkäin joukkueen paras pistemies, tällä kertaa tehoilla 38+68=106. Hän sijoittui koko QMJHL:n pistepörssissä toiseksi Mathieu Perreaultin jälkeen. Pudotuspeleissä Giroux johdatti joukkueen mestaruuteen tehden 19 pudotuspeliottelussa mielettömät tehot 17+34=51, tehden uuden seuraennätyksen. Hänet palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana Guy Lafleur Trophylla. Lisäksi Giroux valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Ammattilaisura
Harjoitusleirin päätteeksi Flyers lähetti Girouxin kauden 2008–2009 alussa AHL:ään Philadelphia Phantomsiin. Hän sopeutui ammattilaistasolle hyvin, ja joulukuussa 2008 hänet valittiin kuukauden tulokkaaksi. Giroux kutsuttiin NHL:ään joulutauon jälkeen ja pelasi siellä loppukauden. 31. joulukuuta hän teki ensimmäisen pisteensä NHL:ssä syöttämällä Jeff Carterin osuman Vancouver Canucksia vastaan. Giroux teki avausmaalinsa 27. tammikuuta 2009 Florida Panthersin Tomáš Vokounin taakse. Giroux teki debyyttikaudellaan NHL:ssä runkosarjassa 42 ottelussa tehot 9+18=27 ja kuudessa pudotuspeliottelussa tehot 2+3=5.
Flyers oli sekavassa tilanteessa valtaosan kaudesta 2009–2010. Giroux oli suurimman osan kaudesta toisen lupaavan pelaajan James van Riemsdykin keskushyökkääjä. Joukkue nousi vaikeuksista huolimatta viimeisen ottelun voiton turvin pudotuspeleihin, kun se voitti voittomaalikilpailussa New York Rangersin Girouxin tehdessä voittomaalin. Giroux teki pudotuspelien avauskierroksella paljon pisteitä New Jersey Devilsiä vastaan, jonka Flyers pudotti otteluvoitoin 4–1. Seuraavalla kierroksella Flyers teki historiaa nousemalla sarjassa 3–0-tappioasemasta jatkoon seitsemässä pelissä edeten idän konferenssifinaaleihin Montreal Canadiensia vastaan. Flyers eteni otteluparista jatkoon otteluvoitoin 4–1 ja kohtasi Stanley Cup -finaaleissa Chicago Blackhawksin. Giroux teki finaalien kolmannessa pelissä 4–3-voittomaalin jatkoajalla. Flyers hävisi finaalit 4–2, kun Chicago voitti kuudennen pelin jatkoajalla. Giroux teki pudotuspeleissä 23 ottelussa tehot 10+11=21 ja nousi NHL:n tietoisuuteen.
Kuukausi kauden 2010–2011 alusta Giroux teki Flyersin kanssa kolmivuotisen sopimuksen, joka takasi hänelle 3,75 miljoonan dollarin kausitulot. Tammikuussa 2011 Giroux valittiin NHL:n tähdistöotteluun. Hän teki lopullisen läpimurron tehden 82 ottelussa tehot 25+51=76 ja pudotuspeleissä 11 ottelussa tehot 1+11=12. Hän oli sekä runkosarjan, että pudotuspelien paras pistemies Flyersin pudotessa toisella kierroksella Boston Bruinsille.
Flyersin kaupattua Jeff Carterin ja Mike Richardsin kesällä 2011, Girouxille asetettiin rooli joukkueen ykköskeskushyökkääjänä kaudelle 2011–2012. Richardsin ja Carterin lähdön jälkeen Giroux'sta tuli toiseksi pisimpään Flyersissä pysynyt pelaaja ja hänestä tehtiin joukkueen varakapteeni. Giroux'n ketju sai kyseisellä kaudella lempinimen G-line, jossa pelasivat Giroux'n lisäksi Jaromír Jágr ja Scott Hartnell. Giroux johti NHL:n pistepörssiä suurimman osan kaudesta, ja häntä pidettiin tähdistöottelun aikaan ykkösvaihtoehtona voittamaan NHL:n runkosarjan arvokkaimmalle pelaajalle annettavan Hart Memorial Trophyn. Hän jäi runkosarjan päätteeksi kuitenkin 16 pistettä Hart Trophyn voittaneen Jevgeni Malkinin taakse. 13. huhtikuuta 2012 Giroux teki ensimmäisen kypärätemppunsa pudotuspelien ensimmäisen kierroksen toisessa ottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan. Hän teki samassa ottelussa kuusi tehopistettä ja teki Flyersin seurannätyksen eniten Stanley Cupin pudotuspeliottelussa pisteitä tehneenä pelaajana. Flyersin pudotettua Penguinsin sai se vastaansa itäisen konferenssin välierässä New Jersey Devilsin. Sarjan neljännessä ottelussa Giroux taklasi Dainius Zubrusia päähän ja sai yhden pelin pelikiellon. Flyers putosi viidennessä pelissä, Giroux'n ollessa joukkueen tehokkain pelaaja runkosarjassa (78 ottelussa tehot 28+65=93) ja pudotuspeleissä (10 ottelussa tehot 8+9=17). Giroux johti pudotuspelien pistepörssiä vielä kaksi viikkoa Flyersin putoamisen jälkeen. Kauden jälkeen Giroux'n molemmat ranteet operoitiin; oikea murtuneen ruston takia ja vasen poistamaan murtuneet luut. Hän myöhemmin väitti Sidney Crosbyn huitoneen mailallaan ranteitaan aloituksissa useasti ensimmäisen kierroksen sarjassa Penguinsia vastaan. Kesäkuussa 2012 Giroux valittiin NHL:n palkintogaalassa Las Vegasissa NHL-pelisarjan uusimman version NHL 13 -pelin kanteen. Hänestä tuli ensimmäinen Flyers-pelaaja sitten Eric Lindrosin, joka on päässyt pelin kanteen.
NHL:n työsulun 2012–2013 ajaksi Giroux ja joukkuetoveri Daniel Brière pelasivat Saksan DEL-liigassa Eisbären Berlinissä. Yhdeksännessä pelissään hän sai vamman kaulaan ja olkapäähän, jota pelättiin aluksi aivotärähdykseksi. Giroux palasi Pohjois-Amerikkaan ja ei pelannut enää työsulun aikana. Työsulun loputtua Giroux'sta nimettiin Flyersin historian 19. kapteeni 15. tammikuuta 2013 korvaamaan pitkäaikaisesti loukkaantunut Chris Pronger.
Tynkäkausi 2012–2013 lähti Giroux'lta vaatimattomasti käyntiin, kun hän teki 13 ensimmäisessä ottelussa vain seitsemän pistettä. Giroux'n kausi kääntyi päälaelleen kun myös alisuorittanut Jakub Voráček siirrettiin hänen ketjuunsa. 12. helmikuusta runkosarjan loppuun Giroux oli sarjan neljänneksi tehokkain pelaaja. Hän teki 48 ottelussa tehot 13+35=48, mutta ei auttanut Flyersia pudotuspeleihin, joista se jäi ensimmäisen kerran pois sitten kauden 2006–2007.
Heinäkuussa 2013 Giroux teki Flyersin kanssa kahdeksanvuotisen ja 66,2 miljoonan dollarin jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Giroux pelasi MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2015 ja 2017 Giroux valittiin Kanadan kolmen parhaan pelaajan joukkoon maan voittaessa kultaa 2015.
Giroux pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008 voittaen kultaa. Hän oli tehoilla 2+4=6 Kanadan toiseksi paras pistemies kahden muun pelaajan kanssa.
Kosti Mustonen
Kosti Väinö Mustonen oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisessa armeijassa.
Perhe ja koulutus
Mustosen vanhemmat olivat kirjapainon johtaja Johan Henrik Mustonen ja Maria Oinonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Pirkko Kyllikki Kokon kanssa. Mustonen kävi kansakoulun.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania. Mustonen työskenteli kaupanhoitajana Varkaudessa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 1. heinäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 10. huhtikuuta 1917 pataljoonan 3. komppaniaan. Myöhemmin hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. .
Suomen sisällissota
Mustonen astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurin ympäristössä.