cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Työvelvollisuus Suomessa
Talvi- ja jatkosodan aika
Euroopan poliittisen tilanteen kiristyessä 1930-luvun loppua kohti alettiin varautua myös Suomen joutumiseen mukaan suursotaan. Suomessa tuli 16. kesäkuuta 1939 voimaan laki työvelvollisuudesta sodan aikana. Lain nojalla voitiin määrätä työvelvollinen tekemään maanpuolustukselle tai väestön toimeentulolle tärkeää tai maan talouselämän ylläpitämisen kannalta välttämätöntä työtä. Työvelvollisuudesta vapautettuja olivat lapsen tai avuttoman henkilön hoitovastuussa olevat, asevelvollisuuttaan suorittavat sekä ne henkilöt, jotka olivat sellaisessa virassa tai toimessa, jonka haltija oli vapautettu asevelvollisuuden suorittamisesta sodan aikana. Lähtökohtana tuli pitää sitä, että työvelvollisuuteen kuuluvat työt suoritettiin kotipaikkakunnalla. Työvelvollista ei saanut määrätä sellaiseen työhön, jonka suorittamiseen hänellä ei ollut mahdollisuuksia. Työvelvollisuus tuli voimaan tasavallan presidentin antamalla määräyksellä, kun sotatilalain säännökset tulivat osittain tai kokonaan noudatettaviksi.
Kaikkia 16–60-vuotiaita koskenut yleinen työvelvollisuus julistettiin 13. lokakuuta 1939, niin kutsuttujen ylimääräisten kertausharjoitusten alettua runsaan kuukauden kuluttua toisen maailmansodan syttymisestä. Uusi laki työvelvollisuudesta annettiin jatkosodan aikana vuonna 1942, ja sen nojalla työvelvollisia olivat kaikki 18–54-vuotiaat Suomen kansalaiset. Erityisistä syistä työvelvollisuus voitiin laajentaa koskemaan myös 15–17- ja 55–69-vuotiaita.
Hanhentatar
Ulkonäkö ja koko
Hanhentatar kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa paljon ukontatarta. Kasvin lehdet ovat suikeat ja niiden keskellä on usein musta täplä. Hanhentattaren kukintona on tiheä tähkä. Kukkien kehä on yleensä punainen, harvoin valkoinen.
Hanhentatar Suomessa
Suomessa hanhentatar on harvinainen tai melko harvinainen. Sitä on tavattu Oulun korkeudelle asti sekä vielä Inarin Lapista. Aivan Etelä-Suomessa laji on muinaistulokas, muuten uustulokas. Hanhentatar kasvaa esimerkiksi ojissa, lätäköissä ja rannoilla.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2007
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2007 järjestettiin Rovaniemellä Lapin Urheiluopistolla 17.–18.2.2007. Käytetty juoksurata oli 190 metriä pitkä.
Dordogne
Dordogne ([dɔʁ.dɔɲ], oksitaaniksi Dordonha) on departementti keskisessä Ranskassa. Uuden-Akvitanian alueeseen kuuluva departementti on saanut nimensä Dordogne-joesta. Dordognen pääkaupunki on Périgueux, ja departementissa asui 404 051 ihmistä vuonna 2006.
Dordognen alueella on yli tuhat linnaa. Muihin seudun nähtävyyksiin kuuluu Lascaux’n luola, josta löytyy lukuisia kalliomaalauksia. Lisäksi Périgueux’ssä on merkittävät roomalaiset rauniot.
Peräti kymmenen Dordognen kylää on otettu jäseneksi Ranskan kauneimpien kylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Nämä ovat Belvès, Beynac-et-Cazenac, Castelnaud-la-Chapelle, Domme, La Roque-Gageac, Limeuil, Monpazier, Saint-Amand-de-Coly, Saint-Jean-de-Côle ja Saint-Léon-sur-Vézère. Dordogne jakaa tässä ykkössijan Oksitanian alueen Aveyronin departementin kanssa, josta niin ikään on valittu järjestön jäseniksi kymmenen kylää.
Päivikit
Päivikit (Aizoon) on kasvisuku päivikkikasvien heimossa. Se on yli 120 sukua käsittävän päivikkikasvien heimon tyyppisuku. Päivikkeihin kuuluu 41 lajia, jotka kasvavat alkuperäisenä Afrikassa ja Lounais-Aasiassa.
Germania
pienoiskuva|Rooman alueet punaisella, Magna Germania vihreällä. Germania oli roomalaisten käyttämä latinankielinen nimitys alueelle, joka ulottui Tonavalta Pohjanmereen ja Itämereen. Lännessä raja oli Reinin länsipuolella, idässä rajaa ei ollut tarkasti määritelty. Sen asukkaita olivat germaanit. Germaniasta itään asui sarmaatteja ja muita paimentolaiskansoja. Suurin osa Germanian väestöstä asui hajallaan sijaitsevissa kylissä. Maasto oli metsäistä ja soista.
Saksan Grand Prix 1974
Saksan Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. elokuuta 1974 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti Clay Regazzoni, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Germania
Saksan nimi viittaa nykyisin Germaniaan useilla kielillä, muun muassa italiaksi Germania ja englanniksi Germany. Kansallisromanttisessa kuvastossa Germania voi tarkoittaa myös Saksaa naiseksi olennoituna. Germaniasta ovat saaneet nimensä myös germaaniset kielet.
Arla (nimi)
Arla on pohjoismainen naisen etunimi, joka tunnetaan Suomessa ja Ruotsissa. Arlan nimipäivä on suomenruotsalaisessa almanakassa 20. huhtikuuta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Arla on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä 452 naisella tai tytöllä. Nimi on yleisempi Suomessa kuin Ruotsissa.
Maarit Salolainen
Maarit Salolainen (s. 21. syyskuuta 1966 Helsinki ) on suomalainen muotoilujohtaja, tekstiilisuunnittelija ja tekstiilitaiteilija.
Salolainen valmistui taiteen maisteriksi tekstiilitaiteen linjalta Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1992. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli vapaana taiteilijana Düsseldorfissa ja Wienissä. Vuosina 2003-2006 Salolainen toimi muotoilujohtajana itävaltalaisessa Backhausen Interior Textiles –kutomossa. Tämän jälkeen vuonna 2006 Salolainen siirtyi suomalaisen sisustustekstiilejä valmistavan yrityksen Lauritzon’sin muotoilujohtajaksi, jossa hän toimi vuoteen 2011 saakka. Vuodesta 2011 hän on toiminut intialaisen F&F Floor and Furnishings -yrityksen taiteellisena johtajana.
Maarit Salolainen nimitettiin Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun Muotoilun laitokselle osa-aikaiseksi professoriksi vuonna 2013 alanaan 3D-pintasuunnittelu, erityisesti tekstiilimateriaalit. Salolainen valittiin vuonna 2014 Vuoden tekstiilitaiteilijaksi.
Maarit Salolaisen julkisiin töihin lukeutuu Berliinin pohjoismaisten suurlähetystöjen Felleshus-rakennuksessa sijaitseva Norrljus vuodelta 1999.
Nico Müller
Nico Müller (s. 25. helmikuuta 1992 Thun) on sveitsiläinen autourheilija. Nykyään hän ajaa DTM-sarjassa.
Ura
Müller aloitti urheilu-uransa karting-sarjoissa vuonna 2004. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Sveitsin Bridgestone Cupin ICA Junior -luokassa. Vuonna 2006 hän sijoittui kolmanneksi samaisessa luokassa ollen paras tulokas Sveitsin juniorimestaruussarjassa. Vuonna 2007 Müller voitti Sveitsin Bridgestone Cupin KF3-luokassa yhden pisteen turvin sijoittuen viidenneksi Sveitsin KF3-mestaruussarjassa.
Vuonna 2008 Müller siirtyi isompiin sarjoihin kilpaillen Formula Renault 2.0 -sarjassa Jenzer Motorsport -tallissa. Hän sijoittui myös kolmanneksi Formula Renault -talvisarjassa kahdella palkintosijallaan. Ensimmäisenä vuonnaan pääsarjassa hän sijoittui viidenneksi yhdellä voitollaan ja seuraavana vuonna voitti sarjan mestaruuden ylivoimaisesti ollen palkintokorokkeella kauden kaikissa 12 kilpailussa voittaen niistä yhdeksän. Samana vuonna Müller testasi Formula Renault 3.5 -luokan autoa ja ajoi testisessioita International Formula Master -sarjan autolla. Vuonna 2010 Müller siirtyi GP3-sarjaan kilpaillen niin ikään Jenzer-tallissa. Hän voitti kaudella kaksi kilpailua sijoittuen pisteissä kolmanneksi. Müller jatkoi GP3-sarjassa kaudella 2011. Hän voitti yhden kilpailun ja otti 2 kolmossijaa. Hän sijoittui sarjan neljänneksi.
Vuonna 2012 Müller siirtyi World Series by Renault-sarjaan. Hän ajoi kauden aikana kerran palkintokorokkeelle ja sijoittui lopulta sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2013 Müller jatkoi samassa sarjassa. Hän ajoi voittoon Monacon kilpailussa. Hän voitti myös sateisen Hungaroringin viikonlopun ensimmäisen kilpailun ja sijoittui kauden loppupisteissä sarjan viidenneksi. Vuonna 2014 Müller siirtyi DTM-sarjaan.
Vuonna 2015 Müller oli mukana voittamassa Nürburgringin 24 tunnin ajoa.
Jaakko Räikkönen
Räikkösen vanhemmat olivat Abraham Jaakonpoika Räikkönen (Repsi) ja Maria Vitikka. Räikkönen syntyi avioliiton ulkopuolella sillä hänen vanhempansa eivät olleet naimisissa, koska Abraham Räikkösellä ei ollut varaa maksaa maaorjana eläneestä Maria Vitikasta tämän isännän ruhtinas Lopuhinin määräämää 300 ruplan hintaa. Kun Lopuhin myi tiluksensa kreivi Levashoville vuonna 1844, kirkkoherra Konstantin Schröder vapautti Maria Vitikan orjuudesta. Jaakko Räikkösen vanhemmat saattoivat nyt mennä naimisiin laillisesti, mutta Jaakko itse jäi maaorjaksi. Räikkönen oppi isältään kirjoittamaan venäjää, ja suomea hän oppi kirjoittamaan kirkkoherra Schröderin avulla. Räikkönen toimi sittemmin kylänvanhimpana, kirkonmiehenä ja sunnuntaikoulun opettajana.
Kun keisari Aleksanteri II kumosi maaorjuuden vuonna 1861, Räikkönen yritti huonolla menestyksellä sovitella entisten maaorjatalonpoikien ja heidän isäntiensä välille syntyneitä erimielisyyksiä päivätöiden tekemisestä kahden vuoden siirtymäkauden aikana. Venäjän kielen taitoinen Räikkönen valittiin 1861 kylänvanhimmaksi, 1865 kunnanvanhimmaksi, ja 1866 hänestä tuli talonpoikaissäädyn edusmies maalaishallintoon ja 1868 piirioikeuden lautamies. Hän luopui näistä luottamustehtävistä 1869 ja keskittyi sitten kotitalonsa hoitamiseen.
Räikkönen hankki itselleen suomenkielisiä kirjoja ja tilasi myös suomenkielisiä lehtiä muun muassa Maamiehen Ystävää. Räikkösen tekemiä runoja julkaistiin Suomettaressa, Ilmarinen-lehdessä ja eniten Pietarin Sanomat -lehdessä.
Syöpäsolu
Syöpäsolu on solu, joka jakaantuu hallitsemattomasti, koska sen  apoptoosi on häiriytynyt.
Syöpäsolu kehittyy elimistön normaalista solusta, kun solun jakaantumista säätelevät tekijät lakkaavat toimimasta. Tällöin solu alkaa jakaantua hallitsemattomasti, eli siitä tulee syöpäsolu. Syöpäsolut jakautuvat edelleen, jolloin syntyy kasvain. Kasvain vaurioittaa kudosta, johon se on kiinnittyneenä, esimerkiksi haimaa tai aivoja (haima- tai aivosyöpä). Kasvaimesta voi irrota syöpäsoluja, jotka leviävät imusuoniston mukana muihin elimistön osiin, eli syntyy etäpesäkkeitä. Syövän vaarallisuus perustuu juuri etäpesäkkeiden syntyyn. Syöpäsolujen sanotaan olevan "kuolemattomia", eli ne jakaantuvat ja leviävät loputtomasti. Kasvain voidaan poistaa leikkauksella, tai solujen jakautumista voidaan hidastaa sytostaattihoidolla.
K3-talo
thumb|250px|Arkkitalotyypin pihanäkymä. thumb|250px|Arkkitalotyypin olohuonenäkymä. thumb|250px|Arkkitalotyyppi A4. 3h+k+rt 108-m², sauna 24 h-m². K3-talot on Suomen Kulttuurirahaston vuonna 2010 valmistunut omakotitalon luonnossuunnitelmatasoinen tyyppitalomallisto. Mallisto on julkaistu 2010 ilman korvausta vapaasti käytettäväksi. K3-talotyypeillä Kulttuurirahasto pyrkii rakentamisen laadun ja asumisterveyden parantamiseen.
Hankkeen tausta
Idea uudenlaisesta tyyppitalomallistosta lähti liikkeelle vuonna 2007 Pohjasta (nykyisin Raaseporia), jossa Fiskarsilla oli tontteja. Yhtiö etsi tonteille kohtuuhintaisia korkeatasoisia omakotitalomalleja. Talomalliston suunnittelun rahoitukseen saatiin mukaan Suomen Kulttuurirahasto ja projektin pyrkimykseksi määriteltiin saada aikaan teollisesti valmistettavia kauniita, kohtuuhintaisia ja kestäviä talomalleja. Jo alkuvaiheessa päätettiin, että talotyypit tullaan julkaisemaan ilmaiseksi rakentajien käyttöön.
Ulkokarvo
thumb|Petsamon laituri Ojakylänlahdella. Ulkokarvo on kylä ja niemi Hailuodon kunnassa Ojakylän itäpuolella. Kylä sijaitsee Perämeren sivulahden, Ojakylänlahden etelärannalla. Kylässä sijaitsee pieni satama, niin kutsuttu Petsamon laituri, joka oli myös yhteysalus HL Hailuodon satamapaikkana vuosina 1920–1968. Petsamon laiturin luona oli autiotupa, mutta se paloi heinäkuussa 2015.
K3-talo
Hankkeen tausta
Suunnittelijoiksi valittiin Pohjoismaista kahdeksan arkkitehtitoimistoa, pyrkimyksenä saada mukaan kokeneita asuntosuunnittelijoita, kestävän kehitykseen keskittyneitä arkkitehteja, sekä nuoria lupaavia suunnittelijoita. Viisi toimistoista oli Suomesta. Vuonna 2009 Kulttuurirahasto teetti toimistoilla ensimmäiset luonnokset energiatehokkaasta omakotitalosta. Puoli vuotta kestäneen suunnitteluvaiheen tulokset olivat kuitenkin rahaston mielestä vaatimattomia kestävän kehityksen huomioon ottamisessa, ja kun rakennusmääräysten tiedettiin vielä kiristyvän energiatehokkuuden osalta, asetettiin seuraavan suunnitteluvaiheen tavoitteeksi saada aikaan energiatehokkuudeltaan vuoden 2012 määräysten mukainen, painovoimaisella ilmanvaihdolla ja höyrynsuluttomilla rakenteilla varustettu talomallisto. Vastaavan tyyppisiä tehdasvalmisteisia ratkaisuja ei pientalomarkkinoilla ollut tarjolla.
Suunnittelijoista valittiin syksyllä 2009 jatkoon viisi arkkitehtitoimistoa. Näillä teetettiin lopulliset, tarkemmat suunnitelmat malleista vuoden kestäneen suunnitteluvaiheen aikana. Suunnittelu toteutettiin yhteistyössä taloteollisuuden kanssa. Tulokseksi saatiin viisi talomallia, jotka kaikki pyrkivät toteuttamaan projektin tavoitteet. Mallit toteuttavat myös vuoden 2012 rakennusmääräykset. Puoli miljoonaa euroa maksaneen projektin tulokset julkaistiin kesäkuussa 2011.
K3-talomallit
Malli, suunnittelija ja valmistaja, mikäli mallille on jo teollinen valmistaja:
Vapaa käyttö
Suomen Kulttuurirahasto on lunastanut suunnittelijoilta talomallien kaikki oikeudet ja sallii suunnitelmien vapaan ja vastikkeettoman käytön sekä yksityiseen että elinkeinotoimintaan ilman alueellisia tai ajallisia rajoituksia. Julkaistut mallit ovat luonnossuunnitelmatasoisia, ja niitä voidaan vapaasti jatkokehitellä. Kulttuurirahaston käyttölupa ei koske eikä rajoita jatkokehitellyille malleille syntyvää tekijänoikeussuojaa. Luonnostasoisina malleja ei ole tarkoitettu käytettäväksi rakentamisessa sellaisenaan, vaan rakentaminen edellyttää erillisten rakennussuunnitelmien tekemistä.
Adam Carroll
Adam Carroll (s. 26. lokakuuta 1982 Pohjois-Irlanti) on brittiläinen autourheilija. Hän kilpailee Formula E -sarjassa Jaguar Racing -tallissa.
Ura
Hän ajoi kausina 2005 ja 2006 GP2-sarjassa Super Nova International ja Racing Engineering talleissa. Vuonna 2005 hän sijoittui pisteissä viidenneksi ja 2006 hän sijoittui yhdeksänneksi.
Kaudeksi 2007 Carroll siirtyi DTM-vakioautosarjaan, mutta kyllästyi autonsa heikkoon kilpailukykyyn ja palasi takaisin GP2-sarjaan kesken kauden Petrol Ofisi FMS International-talliin. Hän korvasi vasta kolmannen kisaviikonlopun jälkeen tallista erotetun Antonio Pizzonian. Hän saavutti vain yhden pisteen ja hänet korvattiin Marko Asmerilla.
Ennen GP2-uraansa Carroll on ajanut muun muassa Britannian Formula 3 -sarjaa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2002. Carroll kilpaili A1 Grand Prix sarjassa kaudella 2008-09 edustaen Irlantia. Hän saavutti viisi voittoa ja voitti sarjan mestaruuden. Vuonna 2010 Carroll kilpaili yksittäisissä IndyCar kilpailuissa.
Hammastus (konetekniikka)
Hammastus on mekaanisen voimansiirtoelimen yksi osa. Mekaanisia voimansiirtoelimiä ovat mm. hammasrattaat. Hammastuksen tehtävänä on siirtää pyörimisnopeutta ja momenttia akselilta toiselle.
Hammastuksen historia ja kehitys
Evolventtihampaita alettiin kuitenkin valmistaa vasta 1840-luvulla, aluksi valettuina ja noin kolmekymmentä vuotta myöhemmin koneistettuina. Vuonna 1838 Cambridgen yliopiston professori Willis laati evolventtihammastuksen työpiirustuksen. Hampaan ryntökulma oli 14½ astetta, ja tämä kulma on edelleen käytössä Englannissa ja Yhdysvalloissa hammaspyörien standardikulmana. Piirustus näyttää vielä nykypäivänäkin moitteettomalta.
Hammasvälitys
Vuosien saatossa tapahtunut hammasvälityksen tuotekehitys on mahdollistanut tarkan valmistustekniikan ansiosta hiljaisen käynnin ja hyvän hyötysuhteen. Kehänopeus voi olla jopa 100 m/s ja tehonsiirtokyky yhden voimansiirtoelimen kautta 60 MW. Hammasvälitys on välttämätön koneenelin koneenrakennuksessa keveytensä ja edullisuutensa vuoksi, ja lisäksi hammasvälitys vaatii vain puolet ketju- tai hihnavälityksen vaatimasta tilasta.
Käsitteet
Hammasvälitysten laskemiseen liittyy käsitteitä, joita ovat
Evolventtihammastus
right|thumb|Siniset nuolet osoittavat kosketusvoimia. Voimalinja kulkee pitkin perusympyrän tangenttia. Evolventtihammastus on yleisin teollisuudessa valmistettu ja käytetty hampaanmuoto. Valmistuksen helppous ja laadunvalvonnan kannalta tarkastettavuus sekä pienen akselivälivirheen vähäinen vaikutus välityssuhteeseen ovat tehneet evolventistä parhaan hampaankylkimuodon.
Suoran vieriessä liukumatta ympyräsylinterin kehällä jokainen suoran piste piirtää uranaan evolventtikäyrää. Lieriön vierintäympyrä on evolventtikäyrän lähtöpiste, josta hampaan kylkiviiva alkaa.
Sykloidihammastus
thumb|290px|right|Sykloidi (punainen viiva) syntyy sinisen ympyrän kehäviivan mukaan. Sykloidihammastuksen etuina evolventtihammastukseen pidetään edullisia ryntöolosuhteita pintapaineen ollessa pienempi. Tämän ansiosta voidaan käyttää pienempiä hammaslukuja. Sykloidihammastuksen haittoina ovat valmistuksen vaikeus ja hammasvälityksen huono akselivälivirheen sieto. Lisäksi akselivälin säätö profiilinsiirtoa käyttäen ei ole sykloidilla mahdollista.
Adam Carroll
Ura
Vuonna 2011 Carroll kilpaili muun muassa Auto GP-sarjassa ja World Series by Renault-sarjassa. Samana vuonna Carroll teki paluun GP2-sarjaan tuuraamaan Luca Filippiä Super Nova Racing-tallissa. Hän keräsi 6 pistettä.
Formula E
Carroll siirtyi kilpailemaan Formula E -sarjaan kaudeksi 2016–2017. Hän debytoi Hongkongin ePrix'issä uudessa Jaguar Racing -tallissa.
Karl Jaspers
thumb|Karl Jaspers Karl Theodor Jaspers (23. helmikuuta 1883 – 26. helmikuuta 1969) oli saksalainen psykiatri ja filosofi, jolla on ollut suuri vaikutus nykyaikaiseen teologiaan, psykiatriaan ja filosofiaan.
Elämä
Jaspers syntyi Oldenburgissa vuonna 1883. Hänen isänsä oli juristi ja äitinsä maanviljelijäperheestä. Lapsuudessaan Jaspers sairasteli paljon ja hänen terveytensä ei aikuisenakaan ollut mitenkään vahva. Sairastelustaan huolimatta Jaspers piti lapsuuttaan hyvänä ja turvallisena.
Kiinnostus filosofiaan alkoi jo nuorena, mutta Jaspersin isän ammatti mitä ilmeisimmin vaikutti siihen, että hän alkoi opiskella lakia. Pian kuitenkin osoittautui, ettei se sopinut hänelle, ja hän vaihtoi lääketieteeseen vuonna 1902.
Jaspers valmistui vuonna 1909 ja alkoi työskennellä psykiatrisessa sairaalassa Heidelbergissä. Psykiatri Emil Kraepelin oli työskennellyt samassa paikassa joitakin vuosia aiemmin. Jaspers oli tyytymätön tapaan, jolla lääketiede lähestyi mielisairauksia ja otti tehtäväkseen psykiatrisen lähestymistavan kehittämisen. Vuonna 1913 Jaspers sai väliaikaisen viran psykologian opettajana Heidelbergin yliopistossa. Heidelbergin yliopistossa Jaspers solmi merkittävän ystävyyssuhteen Max Weberin kanssa. Myöhemmin virasta tuli vakituinen, eikä hän enää koskaan palannut sairaalatyöhön. Sairaalassa työskennellessään Jaspers meni naimisiin siellä hoitajana työskennelleen Gertrud Meyerin kanssa, joka oli taustaltaan juutalainen. Weber antoi puolestaan merkittäviä virikkeitä Jaspersin ajattelulle.
Neljäkymmentävuotiaana Jaspers vaihtoi psykologiasta filosofiaan, mutta jatkoi psykiatrisessa työssä kehittämiensä teemojen parissa. Hänestä tuli tunnettu filosofi, jota arvostettiin ympäri Eurooppaa. Heidelbergin yliopiston vakituiseksi filosofian professoriksi Jaspers nimitettiin vuonna 1922. Hänen pääteoksensa "Philosophie" ilmestyi vuonna 1932. Teoksissaan "Vernuft und Existennz" (Järki ja eksistenssi) sekä "Existenzphilosophie" (Eksistenssifilosofia) jotka ilmestyivät vuosina 1935 ja 1938 Jaspers jatkaa eksistenssifilosofiansa kehittelyä eteenpäin pääteoksestaan.
Kansallissosialistit nousivat Saksassa valtaan vuonna 1933. Jaspers vastusti kansallissosialisteja ja kieltäytyi antamasta heille mitään myönnytyksiä. Hänet syrjäytettiin samantien yliopiston hallinnosta. Vuonna 1937 hänet erotettiin kaikista yliopistollisista tehtävistään ja Jaspers poistui kaikesta julkisesta elämästä. Vuonna 1942 Jaspersille tarjottiin tilaisuutta muuttaa Sveitsiin sillä ehdolla, että hänen juutalaissyntyinen vaimonsa jäisi Saksaan. Jaspers ei suostunut tarjoukseen vaan päätti jäädä viranomaisia uhmatakseen Saksaan. Luotettavat ystävät piilottivat vaimon kansallissosialisteilta. Puolisot olivat luvanneet toisilleen tekevänsä itsemurhan jos vaimon piilopaikka paljastuu. Vuonna 1943 Jaspers asetettiin täydelliseen julkaisukieltoon, ja kahta vuotta myöhemmin vuonna 1945 hän sai vihjeen että hänet karkotettaisiin maasta 14. huhtikuuta. Karkotuksesta ei tullut mitään, koska maaliskuussa yhdysvaltalaiset joukot valtasivat Heidelbergin.
Heti sodan päätyttyä Jaspers sai virkansa yliopistosta takaisin. Hän osallistui innolla Heidelbergin yliopiston jälleenrakentamiseen. Työssään hän painotti politiikan ja filosofian yhteyttä kun taistellaan ihmiskunnan vapaudesta. Hänen mukaansa filosofilla on velvollisuus osallistua poliittiseen keskusteluun. Vuonna 1946 Jaspers julkaisi teoksen Die Schuldfrage, jossa hän pohtii, miksi saksalaiset suostuivat Adolf Hitlerin diktatuuriin. Tämänkin jälkeen hän suomi sekä puheissaan että kirjoituksissaan Saksan henkistä ilmapiiriä, mikä ei miellyttänyt suurta yleisöä.
Vuonna 1948 Jaspers muutti Baselin yliopistoon Sveitsiin. Professorin virastaan hän jäi eläkkeelle vuonna 1961. Hän osallistui filosofiseen työhön kuolemaansa saakka. Kirjoituksissaan hän suomi Saksan Liittotasavallan poliittista ilmapiiriä ja tieteellisen tutkimuksen tasoa. Baselissa Jaspers kehitteli "maailman filosofiaa" ja vuonna 1957 hän julkaisi ensimmäisen osan kolmiosaisesta filosofian historiaa käsittelevästä teoksestaan Die großen Philosophen, jossa hän käsittelee sekä länsimaisen että muidenkin filosofisten traditioiden ajattelijoita.
Jaspers kuoli Baselissa vuonna 1969.
Syntyvyys Rooman valtakunnan tuhon syynä
Rooman valtakunnan tuho on kiinnostanut historian tutkijoita ja valtakunnan luhistumisen syyt ovat asia josta on väitelty vuosisatojen ajan. Rooman valtakunnan tuhoutumiselle ei ole annettavissa mitään yhtä yksittäistä päivämäärää, vaan sen vähittäinen alasajo oli pitkä. Länsi-Rooman päättymiselle annettua vuotta 476 pidetään prosessin, joka alkoi kauan aikaisemmin, päätepisteenä.
Karl Jaspers
Ajattelu
Filosofointi oli Jaspersista tärkeämpää kuin tiukasti lukkoon lyöty filosofia. Matkallaan jatkuvasti kasvavaan vapauteen filosofin tulee sekä mietiskellä yksinäisyydessä että hakeutua muiden ajattelijoiden pariin. Jaspers korosti sekä yksilöllisyyttä että dialogin filosofiaa. Sen mukaan on jatkuvasti pyrittävä ihmisten väliseen vuorovaikutukseen ja tarvittaessa muututtava sen vaatimuksien mukaan.
Osa Jaspersin kymmenistä teoksista on varsin mittavia, lähes tuhatsivuisia. Hänen kirjansa ovat usein kokoelma luentoja ja ajatuksia, joiden tarkoituksena on herättää lukijassa halu ajatella itse. Niiden tyylistä jää puuttumaan vaikuttava kaunokirjallinen ote, joka Nietzschellä on huipussaan. Teoksissaan hän tähdentää, että tärkeämpää kuin filosofian opiskelu on filosofoida itse. Ainoata todellista sisältöä filosofiassa on filosofinen mielenlaatu, tapa katsoa ja tarkastella asioita.
Jaspersin lukijakunnassa on ollut paljon epäakateemisia lukijoita ja myös teologit ovat olleet niistä kiinnostuneita. Jumala on Jaspersin ajattelussa oleminen, johon antautumalla eksistenssi toteutuu. Jaspersin mukaan Jumalan olemassaoloa ei voi todistaa, mutta on myös väärin todeta että häntä ei ole.
Syntyvyys Rooman valtakunnan tuhon syynä
Historioitsija William McNeill on teoksessaan The Rise of the West selittänyt, että Rooman valtakunnan yläluokan biologinen itsemurha heikensi klassista sivilisaatiota. Historioitsija Karl Gottlob Zumpt jäljitti Rooman valtakunnan väestön pienenemisen syyt luksukseen ja pilallehemmoteltujen parien haluttomuuteen kasvattaa lapsia. Rooman valtakunnassa kuolleisuus oli korkea ja väestön pitämiseksi edes tasaisena parien olisi pitänyt hankkia tietty määrä lapsia. Rooman kansalaiset eivät hankkineet lapsia yhteiskunnan edun nimissä, vaan lapsimäärä oli yksityinen päätös. Pienet muutokset kuolleisuuden ja syntyvyyden keskinäisessä suhteessa tarkoittavat väestön koon puolittumista alle 60 vuodessa.
Valtakunnan hallinto yritti keisari Augustuksen kautena pitää kiinni periaatteesta, että naisen tärkein velvollisuus on synnyttää lapsia valtakunnalle. Historioitsija Coen van Galenin vuoden 2016 väitöskirjan mukaan valtakunta joutui kamppailuun naisten itsenäisyyden kanssa. Uudenlaisilla naisten emansipaatioon johtaneilla avioliittosopimuksilla ensimmäisellä vuosisadalla eaa. oli suuret vaikutukset. Yhteiskunnalla oli vaikeuksia sopeutua sukupuoliroolien kääntymiseen, kun miehet eivät suostuneet avioitumaan itsenäisten naisten kanssa. Roomalaiset tunsivat ehkäisymenetelmiä, abortin ja vauvojen surmaamisen, joilla he rajoittivat perhekokoa ja investoivat enemmän pienen lapsimäärän kasvattamiseen ja kouluttamiseen, kun taas lukutaidottomat germaaniset barbaarit valitsivat hankkia paljon lapsia.
Vuosina 165-180 jaa. koetun väestöä pienentäneen epidemian myötä valtakunnan hallinto teki rationaalisen päätöksen barbaarien maahanmuuton kannattamisesta väestövajeen paikkaamiseksi. Valtakunta alkoi tukeutua maahanmuuton edistämiseen ja muukalaisten assimilaatioon. 200-luvun kriisi oli Rooman valtakunnassa vuosina 235–275, jolloin valtakunta kävi lähes tuhon partaalla. Valtakunta koki ensimmäiset vakavat sotilaalliset tappionsa vuosisatoihin. Vuosina 376-382 käyty goottisota, johon kuului käänteentekevä Adrianopolin taistelu sai alkunsa siitä, että valtakunnan hallinto oli muukalaisten assimiloinnin kannalla, mutta Tonava-joen paikkeille asuttuneet gootit päättivätkin hyökätä. Goottien assimilaatio epäonnistui.
Keisari Theodosiuksen kuoltua vuonna 395 Rooma jakautui itäiseen ja läntiseen keisarikuntaan. Länsi-Rooma kukistui vuonna 476, kun ostrogootit syrjäyttivät viimeisen Länsi-Rooman keisarin, Romulus Augustuluksen. Länsi-Rooman luhistuttua jäljelle jäi Bysantin valtakunta eli Itä-Rooma. Länsi-Rooman entiselle alueelle syntyivät barbaarikuningaskunnat, jotka säilyttivät roomalaisia vaikutteita ja loivat pohjaa varhaiskeskiajan eurooppalaisen kulttuurin synnylle.
Luettelo Puolan presidenteistä
Tämä on luettelo Puolan presidenteistä sekä muista valtionpäämiehistä
Syntyvyys Rooman valtakunnan tuhon syynä
Muutokset avioliittolakeihin
Rooman valtakunnassa vapaat naiset olivat kolmen auktoriteetin alaisia. Näitä olivat patria potestas, manus ja tutela. Patria potestas oli paterfamilian kaikenkattava valta naisen yli, missä suvun päämies käytti valtaa. Manus sen sijaan oli avioliittoon liittyvä aviomiehelle alisteisuus. Tutelasta tunnettiin kaksi muotoa: tutela impuberum joka koski alaikäisiä sekä tutela mulierum joka koski naisia. Rooman valtakunnassa nainen jonka paterfamilian päämies oli kuollut ja nainen ei ollut mennyt manus-avioliittoon, tarvitsi holhoojan, jota tämä tutela mulierum koski.
Kun aviomiehen manus ja tutela mulierum olivat voimassa, naisten osallistuminen yhteiskunnalliseen elämään oli vähäistä. Tämä kuitenkin muuttui radikaalisti kun avioliitto ilman manusta (cum manu) korvautui vapaalla avioliitolla ja tutela mulierum säilytti muodon, mutta sen sisällöstä luovuttiin. Avioliitto ilman manusta tarkoitti, että nainen pysyi oman sukunsa edustajana ja nainen kykeni kerryttämään omaa omaisuuttaan. Avioliitto ilman manusta antoi naisen tehdä sopimuksia ja muita oikeudellisia toimia. .
Rooman valtakunnassa oli sen alkuaikana yksiavioinen avioliitto, joka oli manukseksi kutsuttu avioliitto jossa morsian siirrettiin isältä puolisolle. Manus-avioliitossa miehellä oli valtaa naisen yli. Naisella ei ollut oikeutta erota miehestään manus-avioliitossa. Julius Ceasarin valtakaudelle (49 eaa.) tultaessa manus-avioliitosta oli kuitenkin laajalti luovuttu vapaan avioliiton yleistyttyä. Vapaassa avioliitossa puolisot olivat tasa-arvoisia ja miehellä ei ollut valtaa naisen yli. Vapaasta avioliitosta nainen saattoi erota yksinkertaisesti päättämällä ettei enää ole aviossa – avioeroa ei täytynyt anoa
Rooman valtakunnan 500 ensimmäisen vuoden aikana ei ollut yhtäkään avioeroa. Ensimmäinen avioero oli Spurius Carvilius Rugan vuonna 234 eaa. Paavalin aikaan roomalainen perhe-elämä oli raunioina. Filosofi Seneca kirjoitti, että naiset avioituvat erotakseen ja eroavat mennäkseen naimisiin. Runoilija Martialis kertoo naisesta jolla on ollut kymmenen aviomiestä.
Vaikka Rooman valtakunnan läntisissä osissa luovuttiin naisten tutelasta, Rooman valtakunnan itäisissä osissa säilyi läpi Rooman valtakunnan ajan kreikkalainen kyrios- tai epipropos-perinne, jossa mies oli kyrioi ja nainen hyväksytti päätöksensä tällä mieshenkilöllä, josta käytettiin ilmausta toimimisesta kyrioksen kanssa. Myöhemmin näistä perinteisemmistä valtakunnan itäosista tuli Bysantin valtakunta eli Itä-Rooma, joka jäi jäljelle Länsi-Rooman luhistuttua. Myös roomalaisessa Egyptissä tunnettiin kyrioi-käytäntö, jonka kreikkalaiset asuttajat olivat aikanaan sinne tuoneet.
Naisten kohoava asema yhteiskunnassa
Lex Oppia oli laki joka tuli voimaan 215 eaa. toisen puunilaissodan aikaan. Se oli taloudellinen toimenpide, jonka tarkoitus oli rajoittaa resurssien käyttö taloudellisiin eikä sosiaalisiin tarkoituksiin. Se rajoitti naisten omaisuutta ja omaisuuden esittämistä muille. Erityisesti se kielsi naista omistamasta enempää kuin puoli unssia kultaa, pitämästä monivärisiä vaatteita (erityisesti purppuraista) ja kulkea eläimen vetämillä vaunuilla kaupungissa.
Tribuunit joutuivat myöntymään naisten tahtoon ja Lex Oppia kumottiin naisten painostuksesta vuonna 195 eaa.
Naiset nauttivat aluksi verovapautta ja maatilan antaminen perinnöksi naiselle oli tapa välttää veroja. Rooman valtakunta oli pääasiassa sotilaiden ja maanomistajien yhteiskunta. Vauraus liitettiin tuolloin maan omistamiseen. Tämä porsaanreikä tarkoitti, että suuri osa maasta joka muodosti verotuloja katosi verotuloista päätymällä naisten käsiin. Porsaanreikä tukittiin vuonna 169 eaa. pyrkimyksenä säilyttää veropohja. Tällöin lakiuudistus määräsi, että mies ei voi jättää puolta enempää naiselle perinnöksi. Tämän Lex Voconia -nimellä tunnetun lain esitteli by Q. Voconius Saxa Cato vanhemman vahvalla tuella.
Professori Jérôme Carcopino on 1930-luvulla maininnut antiikin feministiliikkeestä, joka tuhosi Rooman yläluokan perhe-elämän. Vuonna 1940 julkaistussa teoksessa Daily Life in Ancient Rome Carcopino mainitsee että ensimmäisen ja toisen vuosisadan aikana jaa. roomalaiset naiset nauttivat kunnioitusta ja itsenäisyyttä joka oli vähintään verrannollinen ellei korkeampi kuin mitä feministit vaativat vuonna 1940.
Naiset saivat Rooman valtakunnassa korkean statuksen lahjoittamalla suuria summia rahaa kotikaupungeilleen, ja kaupungit lahjoitusten vastineeksi julistivat lahjoittaneiden naisten syntymäpäivät virallisiksi juhlapäiviksi.
Lex Iulia de Maritandis Ordinibus
Rooman valtakunnassa koettiin pian kriisi, kun avioituminen ja uudelleenavioituminen sekä syntyvyys laskivat. Keisari Augustus esitteli lain nimeltä Lex Iulia de Maritandis Ordinibus vuonna 18 eaa. syntyvyyden nostamiseksi rankaisemalla avioitumattomia ja lapsettomia. Lain tavoitteena oli kannustaa väestön kasvuun siten että mies avioituu ja hankkii kolme lasta. Seurasi 17 eaa. siihen liittyvä laki Lex Iulia de Adulteriis Coercendis, joka teki avioliiton ulkopuolisesta seksistä rikoksen, jota rangaistaisiin karkotuksella.
Augustus halveksui naimattomia miehiä. Augustuksen mukaan naimattomat miehet ajavat valtakunnan perikatoon.
Augustus kuvaili naimattomia miehiä pahemmiksi kuin maantieryöstäjät. Augustuksen mukaan naimattomat miehet olivat moraalittomia petoja.
Livyn mukaan Augustus perusteli lakia lukemalla seuraavan puheen:
Lex Papia Poppaea
Lex Iulia de Maritandis Ordinibus ja Lex Iulia de Adulteriis Coercendis olivat voimassa vuoteen 9 jaa. asti, jolloin Augustus esitteli niiden korvaavaksi laiksi Lex Papia Poppaean kannustaakseen avioitumista. Augustuksen tarkoituksena oli palauttaa mos maiorum (perinteiset yhteiskuntanormit). Erityisesti selibaatissa eläville se sisälsi rangaistuksia, mutta poikkeus myönnettiin Vestan neitsyille. Laki määräsi myös rangaistuksia avioliitossa eläville pareille joilla ei ollut lapsia (qui liberos non habent), ja rangaistavia ikävuosia olivat 25-60 miehillä ja 20-50 naisilla. Veroa maksettiin suhteessa varallisuuteen.
Augustuksen uusi laki sisälsi isälle oikeuden tappaa avioliiton ulkopuolisesta seksistä tuomitun tyttärensä ja hänen partnerinsa, mutta laki ei pakottanut tappamaan.
Yhtä kyytiä (elokuva)
Yhtä kyytiä on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Sami Malmbergin ohjaama elokuva.
Syntyvyys Rooman valtakunnan tuhon syynä
Lex Papia Poppaea
Lex Papia Poppae todistaa että lapsettomuuden ongelma oli laaja ja pitkäaikainen.
Keisari Tiberius tiukensi lakia. Keisarit Nero, Domitianus ja Vespasianus paikkasivat Augustuksen lain yksityiskohtia. Keisari Neron kaudella adoption väärinkäytöstä lain kiertämiseksi tuli skandaali.
Vuonna 67 jaa. keisari Nero meni naimisiin nuoren miehen kanssa, joka kastroitiin.
Lyijyn ja kuumien kylpyjen vaikutukset miesten hedelmällisyyteen
A. M. Devine on tutkinut matalan syntyvyyden syistä lyijyn vaikutusta miehen hedelmällisyyteen sekä roomalaisten kuumien kylpyjen vaikutusta miehen hedelmällisyyteen. Roomalaiset käyttivät muiden muassa lyijystä valmistettuja astioita ruoanlaitossa. Devinen mukaan kylpyveden lämpötila on todennäköisempi vastaus miehen matalaan hedelmällisyyteen.
Erään tutkimuksen mukaan vedenkuljetukseen käytettyjen lyijyputkien sisäpinta kalkkeutuu nopeasti ja kalkki muodostaa lyijyn ja virtaavan veden välille esteen, jolloin lyijyä ei pääse liukenemaan samalla tavalla.
Ehkäisymenetelmät, abortti ja vauvojen surmaaminen
Rooman valtakunnassa käytettiin ehkäisymenetelmiä ja aborttia. Yläluokka käytti aborttia pitääkseen perheet pieninä. Prioreschin tutkimuksen mukaan senaikaiset menetelmät eivät olleet tehokkaita ja ehkäisymenetelmillä ja abortilla on voinut olla vain rajallinen vaikutus väestön kokoon. Aborttien tekeminen kuitenkin johti naisten kuolemiseen ja hedelmättömyyteen. Vauvojen surmaaminen oli Rooman valtakunnassa yleistä. Se oli äidille turvallista ja tehokasta. Poika- ja tyttölapsia surmattiin yhteneväisesti, vauvojen surmaaminen ei siis ollut valikoivaa sukupuolen suhteen.
Seksi orjien kanssa
Rooman valtakunnassa omistaja sai käyttää orjiaan seksiin. Orjan kehoa ei suojattu.
Barbaarien maahanmuutto väestön paikkaajina
Vuosina 165-180 Marcus Aureliuksen valtakaudella Rooman valtakunnassa koettiin epidemia joka pienensi väestöä. Valtakunta ryhtyi kannattamaan barbaarien maahanmuuttoa. Barbaareista tehtiin maanomistajia ja barbaareja värvättiin legioonaan. Barbaarien maahanmuutto ja ottaminen osaksi valtakuntaa oli rationaalinen toimenpide, jolla tyhjentyneet maatilat ja miesvoiman puute saatiin paikattua.
Viherrevonhäntä
Viherrevonhäntä (Amaranthus retroflexus) on Pohjois-Amerikasta lähtöisin oleva revonhäntälaji, joka on levinnyt tulokkaana laajalti ympäri maapallon, myös Eurooppaan.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|Viherrevonhännän kukinto.
Yksivuotinen viherrevonhäntä kasvaa 10–150 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty, vankka ja haaraton tai lyhythaarainen. Varren yläosa on tiheästi villakarvainen. Lehdet ovat 6–12 cm pitkiä, ehyitä, ehytlaitaisia ja ovat varressa kierteisesti. Ne ovat otakärkisiä, lyhytsuippuisia, ainakin aivan kärjestä tylppiä ja vaihtelevat muodoltaan puikeista vinoneliömäisiin. Väriltään ne ovat vaaleanvihreitä, päältä karvattomia ja alta lehtisuonista karvaisia.
Viherrevonhännän yksineuvoiset, 2–3 millimetriä pitkät, säteittäiset kukat sijaitsevat pitkässä, lehdettömässä latvakukinnossa. Kukinto on lyhyt, vankkahaarainen ja väriltään valkoisenvihreä tai joskus hieman punertava. Osakukinnot ovat tavallisesti enintään 5 senttimetriä pitkiä, tukevia, suoria, pystyjä tai yläviistoisia sekä kauttaaltaan myös emikukkaisia. Kukkien esilehdet ovat 1–2 kertaa emikukkien kehälehtien pituisia ja lähes pystyjä. Esilehtien kalvolaita on vähitellen kapeneva ja lähes otamaiseen kärkeen ulottuva. Emikukkien kehälehtiä on viisi kappaletta. Kehälehdet vaihtelevat nauhamaisista lusikkamaisiin ja ne ovat pyöreä- tai tylppäkärkisiä, lyhytotaisia ja sijaitsevat vain hieman limittäin. Suomessa viherrevonhäntä kukkii heinä-syyskuussa. Hedelmänä on pähkylämäinen, kansiluomainen kota.
Levinneisyys
Viherrevonhäntä on lähtöisin Pohjois-Amerikasta, jossa sitä kasvaa mantereen keski- ja itäosissa Pohjois-Meksikosta Etelä-Kanadaan. Mantereen kaakkois-, pohjois- ja länsiosissa laji on satunnainen tai puuttuu kokonaan. Viherrevonhäntä on levinnyt ihmisen mukana hyvin laajalle. Euroopassa laji on levinnyt koko mantereelle lukuun ottamatta Britteinsaaria, Islantia ja mantereen pohjoisosia. Aasian puolella levinneisyysalue jatkuu Etelä- ja Keski-Siperiaan ja Keski-Aasiaan. Lisäksi sitä tavataan paikoitellen muun muassa Turkissa, Israelissa, Iranissa, Kiinassa, Venäjän Kaukoidässä ja Japanissa. Afrikassa viherrevonhäntää kasvaa Välimeren rannikolla Marokosta Libyaan sekä paikoitellen Keski- ja Etelä-Afrikassa. Laji on levinnyt myös Etelä-Amerikkaan ja Oseaniaan. Suomessa viherrevonhäntä on satunnainen uustulokas, jota on tavattu Etelä-Lappia myöten. Eniten havaintoja lajista on Etelä- ja Keski-Suomesta.
Elinympäristö
Suomessa viherrevonhäntää voi tavata lastaus- ja kaatopaikoilla, ratapihoilla, joutomailla ja lintujenruokintapaikoilla. Laji leviää nykyisin varsinkin lintujen ruokintaan tarkoitettujen auringonkukansiementen mukana.
Käyttö
Viherrevonhäntää käytetään myös ihmisravinnoksi.
Lauri Meurman
Lauri Olavi Meurman (s. 23. marraskuuta 1924 Helsinki)  on suomalainen patologi ja professori emeritus.
Meurmanin vanhemmat olivat professori Mauri Olavi Meurman ja Xenia Eriksson. Hän avioitui vuonna 1950 Majlis Viola Petterssonin kanssa. Meurman tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1943 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1952. Patologian erikoispätevyyden hän sai 1956. Uransa alkuvaiheessa Meurman toimi Turun yliopiston assistenttina ja Kuopion keskussairaalan patologian ylilääkärinä. Meurman oli Kuopion korkeakoulun patologian professori vuodesta 1972 vuoteen 1978 ja Turun yliopistollisen keskussairaalan keskuslaboratorion patologian osaston ylilääkäri 1978 alkaen. Hän tutki muun muassa asbestin biologisia vaikutuksia.
Valeri Jakobi
thumb|Valokuva Valeri Jakobista Valeri Ivanovitš Jakobi (15. toukokuuta (J: 3. toukokuuta) 1834 Kudrjakovo, Kazanin kuvernementti – 26. toukokuuta (J: 13. toukokuuta) 1902 Nizza) oli venäläinen taidemaalari ja kuuluisan vallankumouksellisen ja etnografin Pavel Jakobin vanhempi veli.
Elämäkerta
Valeri Jakobi syntyi kartanomistajan perheeseen ja aloitti opiskelunsa Kazanin yliopistossa, mutta hän lopetti opiskelunsa liittyäkseen armeijaan Krimin sodan aikaan. Vuonna 1856 armeijasta erotessaan hän päätti hylätä yliopisto-opintonsa ja tavoitella sen sijaan taiteilijan uraa.
Vuosina 1856−1861 hän opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa saaden pienen kultamitalin teoksestaan Kerjäläisen seesteinen vapaapäivä vuodelta 1860. Vuonna 1861 hän maalasi ehkä tunnetuimman teoksensa Vankien pysähdyspaikka. Vuosina 1861−1869 matkusteli Euroopassa Akatemian myöntämän apurahan turvin käyden Saksassa, Sveitsissä, Ranskassa ja Italiassa.
Vuonna 1870 Jakobista tuli Vaeltajien perustajajäsen, mutta hänet suljettiin järjestöstä pois vuonna 1872, koska ei pystynyt osallistumaan järjestön näyttelyyn ja koska hän oli eri mieltä järjestön ajatusten kanssa. Myöhemmin häntä pidettiin konservatiivisena ja skeptisenä järjestön ideoita kohtaan.
Jakobi kuoli Nizzassa, Ranskassa vuonna 1902.
Pyhäkoulu (yhtye)
Pyhäkoulu oli hämeenlinnalainen deathrock-vaikutteita omaksunut hardcore punk -yhtye, joka toimi vuosina 1984–1990.
Ensikeikan kokoonpano oli kuitenkin Rajala (laulu), Juha "Pera" Perkiömäki (kitara), Kaija Haavisto (rummut) sekä Ari Salvisto (basso). Tällä kokoonpanolla yhtye julkaisi yhdessä kankaanpääläisen Abortti 13:n kanssa EP:n Lapsuusmuistoja. Ensimmäisen levyn jälkeen basistiksi vaihtui Sami "Läski" Kiiski. Vuonna 1986 yhtye levytti helsinkiläiselle Dekadenz-levymerkille kahdeksan kappaleen mini-LP:n. Levyn jälkeen rumpaliksi tuli loimaalaisen Seppo Kankareen jälkeen Olli Lehtonen. Kokoonpano muuttui vielä kerran, kun Perkiömäki muutti Saksaan. Tilalle tuli Ari-Pekka "Ape" Lappalainen, joka oli hämeenlinnalaisen alakulttuurijulkaisu Nuohon päätoimittaja. Rajalalla ja Lappalaisella oli myös aikaisempaa yhteistyötä taustalla punk-orkesteri "Saasteen" muodossa.
Vuonna 1987 yhtye julkaisi omakustanne-EP:n Sankari. Vuonna 1988 Lappalainen kuoli auto-onnettomuudessa, eikä Pyhäkoulu ollut enää entisensä. Lappalaisen tilalle tuli Jani Seppälä, ja yhtye julkaisi vielä Lappalaisen muistolle LP:n Post Mortem. Pyhäkoulu hajosi lopullisesti vuonna 1990.
2010-luvulla Rajala teki comebackin ja toimi helsinkiläisen Neurovisio-punkyhtyeen vokalistina vuosina 2015–2018. Yhtye soitti myös Pyhäkoulun kappaleita "Korttitalo", "Krapula" ja "Siat".
Hurum
Hurum on entinen kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Hurumin kunta perustettiin 1. tammikuuta 1838. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Hurumin kunnassa oli 9 321 asukasta.
Yhdysvaltain sisäministeriö
Yhdysvaltain sisäministeriö (, lyh. DOI) on Yhdysvaltain hallituksen ministeriö, joka vastaa suurimmasta osasta liittovaltion maista ja luonnonvaroista sekä kaikista ohjelmista, jotka koskevat Yhdysvaltain intiaaneja, Alaskan ja Havaijin alkuperäisasukkaita sekä Yhdysvaltain territorioita ja saarialueita. Ministeriötä johtaa sisäministeri. Tehtävää hoitaa tällä hetkellä Deb Haaland.
Yhdysvaltain sisäministeriön tehtävät poikkeavat monien muiden maiden sisäministeriöiden tyypillisistä tehtävistä. Yhdysvalloissa kotimaan turvallisuusvirasto ja oikeusministeriö vastaavat monista sellaisista tehtävistä, jotka kuuluvat muissa maissa sisäministeriön toimialaan.
Historia
Sisäministeriöön liitettiin muista ministeriöistä eri virastoja, kuten General Land Office, Patent Office, Indian Affairs Office ja sotaeläkkeiden toimisto. Sisäministeriön ensimmäisiä suuria töitä oli määrittää raja Meksikon kanssa.
Vuonna 1869 sisäministeriön alaisuuteen perustettiin koulutuksesta vastaava virasto, josta muodostui myöhemmin opetusministeriö. Vuonna 1879 United States Geological Survey sai alkunsa, ja vuonna 1884 sisäministeriön hallintaan tuli uusi työvirasto, josta muodostui neljä vuotta myöhemmin työministeriö. Sisäministeriöön perustettiin muita uusia virastoja 1900-luvulla. Vuonna 1902 syntyi Bureau of Reclamation rakennuttamaan vesijärjestelmiä länteen, ja Bureau of Mines perustettiin vuonna 1910 kehittämään kaivosturvallisuutta ja malmitekniikkaa. 1900-luvulla perustettiin myös mm. National Park Service ja Fish and Wildlife Service.
Virastot
Sisäministeriön alaisuudessa on kahdeksan virastoa ja useita toimistoja, joissa työskentelee yhteensä noin 80 000 ihmistä. Ministeriön alaisuudessa toimivat virastot ovat :
Netanya Stadion
Ensimmäisessä rakennusvaiheessa valmistui kaksi katsomonosaa, 36 aitiota sekä VIP- ja lehdistökatsomot. Niiden kapasiteetti on yhteensä 13 610 henkeä. Toisessa rakennusvaiheessa Netanya Stadionin yleisökapasiteetti tulee kasvamaan 24 000 katsojaan, lisäksi sen lähistölle valmistuu harjoituskenttiä. Aivan stadionin vierestä kulkee Binyaminan ja Askalonn välinen rautatie ja sen yhteyteen on tarkoitus rakentaa myös rautatieasema.
Netanya Stadion on paikallisen jalkapalloseuran Maccabi Netanyan kotikenttä. Ensimmäinen kansainvälinen ottelu stadionilla pelataan 6. helmikuuta 2013, jolloin siellä kohtaavat Israelin ja Suomen jalkapallomaajoukkueet.
Claës Björnberg
Porilaiseen kauppiassukuun syntynyt Claës Björnberg ja hänen veljensä Fredrik Björnberg, joka myöhemmin toimi Vaasan läänin kuvernöörinä, perustivat vuonna 1892 Myllykoskelle (nykyään Kouvolaa) Kymijoen rannalle Myllykoski Träsliperi Aktiebolag -yhtiön. Yhtiöjärjestyksessä sen toimialaksi ilmoitettiin ”harjoittaa puunhiontaa sekä siihen liittyvää puujalostusta ja liiketoimintaa”. Tätä yhtiötä pidetään vuonna 2011 UPM-Kymmene Oyj:lle myydyn Myllykoski Oyj:n edeltäjänä.
Claes Björnberg toimi perustetun yhtiön isännöitsijänä neljännesvuosisadan ajan. Hän kehitti puuhiomoa ja myöhemmin myös paperintuotantoa, joka aloitettiin Myllykoskella vuonna 1905. Hän kehitti itse tehtaan ensimmäiselle paperikoneelle myös uuden paperilajin, ohuen viivoitetun savukepaperin. Tämä paperilaji saavuttikin pian suuren kysynnän.
Claes Björnberg vetäytyi yhtiöstä ja paperinvalmistuksesta vuonna 1918, kun hänen poikansa Björn Björnberg, joka oli valmistunut insinööriksi ja jota oli koulutettu isänsä seuraajaksi, sai surmansa sisällissodassa Loviisassa. Björnberg järkyttyi suuresti poikansa menetyksestä ja päätti vetäytyä syrjään tehtaan johtotehtävistä. Hän asettui asumaan Elimäelle Wärälän kartanoon, joka vuosikymmenien ajan oli hänen sukunsa ja jälkeläisten Stigzeliusten omistuksessa.
Björnbergin veljekset kehittivät Myllykosken pienestä ja vaatimattomasta puuhiomosta 25 vuodessa merkittävän teollisuuslaitoksen. Claës Björnbergiä pidetäänkin eräänä Suomen hiomo- ja paperiteollisuuden uranuurtajana.
Claës Björnbergin vetäytyminen pois Myllykoski Träslieri Aktiebolagin toiminnasta johti Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n perustamiseen vuonna 1919. Suomalaisten paperitehtaitten agenttina Pietarissa toiminut Rudolf Walden osti runsaan kolmanneksen Myllykoski Träsliperi Aktiebolagin osakekannasta osakkeiden enemmistön jäädessä edelleen Björnbergien suvun omistukseen. Walden sulautti omistamansa Aktibolag Simpeleen ja Osakeyhtiön Jämsänkosken sekä Myllykoski Träsliperi Aktiebolagin vuonna 1919 yhdeksi osakeyhtiöksi, jonka toiminimeksi hyväksyttiin Yhtyneet Paperitehtaat Osakeyhtiö.
Pietari Hannikainen
pienoiskuva Pietari (Petter) Hannikainen, sukunimi vuoteen 1852 Hanén (24. elokuuta 1813 Sääminki – 27. syyskuuta 1899 Parikkala) oli suomalainen kirjailija, lehtimies ja maanmittari.
Elämänvaiheet
Hannikaisen vanhemmat olivat Säämingin Kiilanmäen kylän talollinen, herastuomari Mikael Abrahamsson Hannikainen (k. 1850) ja hänen toinen puolisonsa Katarina Löppönen. Säveltäjä P. J. Hannikainen oli hänen veljenpoikansa. Hannikainen pääsi ylioppilaaksi 1833 ja opiskeli Helsingin yliopistossa. Hannikaisesta tuli maanmittausauskultantti 1835 ja hän sai varamaanmittarin arvonimen 1843. Hän toimi Viipurin läänissä varamaanmittarina vuodesta 1849 ja vakinaisena komissiomaanmittarina 1857–1866 sekä Uudenmaan läänissä vakinaisena komissiomaanmittarina 1866–1874 ja vanhempana komissiomaanmittarina 1874–1879. Hannikainen omisti myös maatilan Parikkalassa, jonne hän oli muuttanut vuonna 1851. Hänet on haudattu Parikkalan vanhalle eli Vierevin hautausmaalle.