cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amanda Nerman
Nerman oli oppilaana Kuninkaallisessa baletissa vuosina 1853–1857. Hän siirtyi 1861 näyttelijäksi Suomeen Nya teaterniin vuoteen 1863, jolloin teatteri paloi. Hän opiskeli Pariisissa vuoden verran ja näytteli sen jälkeen Dramatenissa 1864–1873. Hän myös käänsi Dramatenille näytelmiä, esimerkiksi näytelmät En liten förmyndare ja Hertig Job.
Nerman näytteli ensimmäisessä roolissaan Dramatenissa vuonna 1864 Adriennen roolin yksinäytöksisessä näytelmässä En liten förmyndare. 1868 hänellä oli Dramatenissa Cecilian rooli Alexander Elzin näytelmässä Han är inte svartsjuk. Jäähyväisnäytöksessä Kungliga Stora Teaternissa 9. kesäkuuta 1873 hänellä oli Tusneldan rooli näytelmässä Släktningar. Helsingissä Nya teaterissa hän näytteli 26. marraskuussa 1862 ensi-iltaan tulleessa Daniel Hjortissa Sigridin roolin.
Nerman luopui näyttelijänurasta avioiduttuaan 1873, mutta esiintyi jälleen 1893 Dramatenissa hyväntekeväisyysnäytöksessä.
Nermanin puoliso oli vuodesta 1873 valtiopäiväedustaja Carl Taube
Karkelo
Karkelo on Korpiklaanin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 26. kesäkuuta 2009.
Taustaa
Korpiklaani ilmoitti alkuvuodesta 2009 nettisivuillaan palaavansa kiertueilta takaisin studioon 15. helmikuuta 2009 nauhoittamaan seuraavaa studioalbumiaan. Samassa uutisessa julkistettiin albumin nimi, Karkelo.
Albumi nauhoitettiin kahdessa paikkaa: yhtyeen rumpali Matson nauhoitti omat osuutensa Petrax-studioilla Hollolassa, jonka jälkeen muu yhtye nauhoitti loput osuudet Grooveland Recording Studiolla Lahdessa.
Sourou (joki)
Joki saa alkunsa Gondon tasangolta. Sen alajuoksulla on tekojärvi, jota säännöstellään vuonna 1976 rakennetulla Léryn padolla. Vuonna 1985 valmistunut toinen pato ohjaa Mouhounin virtauksen Souroun tekojärveen, joka kykenee varastoimaan lähes 600 miljoonaa kuutiometriä vettä. Tekojärvi mahdollistaa yli 30 000 hehtaarin peltoalueen keinokastelun. Nykyään siitä on käytössä 4 000 hehtaaria.
Karkelo
Taustaa
Alun perin albumille suunniteltiin neljätoista kappaletta, mutta lukumäärä supistui myöhemmin kolmeentoista, joista yksi on mukana vain albumin digipak-versiolla.
Sourou (joki)
Souroun laaksossa viljellään maissia, riisiä, vehnää sekä vähemmässä määrin vihanneksia ja perunaa. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa, karjanhoitoa ja kalastusta. Keinokastelujärjestelmää hallinnoi vuonna 1986 perustettu Autorité de Mise en Valeur de la Vallée du Sourou. Laakso on myös tärkeä virtahepojen ja muuttolintujen asuinpaikka. Se on yksi Burkina Fason Ramsar-alueista.
Karkelo
Taustaa
23. huhtikuuta yhtye julkaisi levyn kappalelistan sekä uutisen tulevasta Vodka-singlestä.
Julkaisu
Yhtye julkaisi 13. toukokuuta 2009 MySpace-sivustollaan albumin ensimmäisen kappaleen Vodka kaikkien kuultavaksi.
Ensimmäinen virallinen single Vodka julkaistiin CD:nä ja LP:nä 29. toukokuuta 2009. Single sisältää myös kappaleen Juodaan viinaa, joka on lainakappale Hectorilta.
11. kesäkuuta Vodkasta julkaistiin musiikkivideo ja 19. kesäkuuta yhtye julkaisi koko albumin MySpace-sivuillaan kuunneltavaksi.
Jesse Miettinen
Jesse Miettinen (s. 22. huhtikuuta 1990 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija ja naprapaatti.
Miettinen edusti Ykkösessä pelannutta FC KooTeePeetä kausina 2011–2013. Hänen aiemmat seuransa ovat olleet Kuopion Palloseura ja PK-37.
Juniorina hän on saavuttanut B-poikien SM-kultaa 2007, A-poikien SM-pronssia 2008 ja 2009.
Jukojärvi (järvi)
Jukojärvi on Keski-Suomessa Keuruun Jukojärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 250 hehtaaria eli 2,5 neliökilometriä. Se on 4,8 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Se on pitkänomainen järvi, jonka sijainti on pohjois-etelä-suuntainen. Pohjoisosassa on kapea järvenosa, jota kutsutaan Mantelanlahdeksi. Se kapenee jo Pääniemen kohdalla 130 metriä leveäksi salmeksi, mutta se laajenee vielä Talassaaren kohdalla Ruorasvalkamaksi. Järven puolivälissä sijaitsee länsirannalla pieni Matinniemi. Järvellä on Matinniemen pohjoispuolella pieni järvenselkä, mutta eteläosassa, missä järvi on leveämpi kuin muualla, järvenselän yhtenäysyyttä rikkovat järven saaret. Heti Vihtasaaren eteläpuolella järvelle työntyy kolme niemeä: Heikinniemi, Mustanniemi ja Peltoniemi. Heikinniemi on kapean harjujakson pohjoispää, joka tulee Jukojärvelle Ruokosjärveltä. Harjujakson 400-metrisen Heikinniemen vedenalainen jatke on 500 metriä pitkä ja jatke loppuu Vihtasaaren viereen. Heikinniemen länsipuolelle jää Hiekanlahti, itäpuolelle jää 950 metriä pitkä Jutikanlahti ja Mustaniemen ja Peltoniemen väliin jää Kortelahti. Järven rannat ovat korkeussuhteiltaan pääosin alavaa, mutta joissakin kohdissa myös vaihtelevaa. Esimerkiksi itärannalla sijaitseva ja veteen laskeva Vattuvuori kohoaa yli 46 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Järven eteläpäässä sijaitsevalla Jutikanlahdella Säkkivuori kohoaa yli 36 metriä korkealle.
Järvessä on kartan mukaan kymmenen saarta. Nimetyt saaret ovat pohjoisimmasta etelään lukien Talassaari, Pitkäsaari, Rasinsaari, Vihtasaari, Kustaansaari, Kalliosaari ja Myllysaari. Suurin saarista on Vihtasaari, joka on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen pinta-ala on kartasta mitattuna 2,2 hehtaaria. Toiseksi suurin saari on Pitkäsaari, joka on alle 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 14 miljoonaa kuutiometriä eli 0,014 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,6 metriä ja suurin syvyys on 25 metriä. Syvin kohta sijaitsee Heinälahden ja Pitkäsaaren puolimälissä. Pitkäsaaren kohdalta sen järven jakaa sen keskellä etenevä ja Pääniemen kohdalle ulottuva syvänne, jossa on useita 20-metrisiä ja yli 15-metrisiä kohtia.
Järven rantaviivan pituus on 16 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata, mutta järven länisrannoilla ulottuu veteen asti useita peltoalueita sekä Myllyperällä että Jukojärvellä, missä peltoja on myös järven pohjoispään itärannallakin. Järven länsirannalla sijaitsee Jukojärven kylä ja Myllyperän kulmakunta. Asutus on muualla haja-asutusta ja rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Järven länsirantaa seuraa yhdystiet 16523 ja 16525 ja järven itärannoille johtaa niistä haarautuvat kylä- ja metsätiet.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Elämäistenjoen valuma-alueeseen (35.627) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,5 metriä mpy. Järveen on johdettu noin 30 metsäojaa, mutta sen kautta laskevat myös monet järven luontaisilla ojilla.
Valuma-alue saa kaiken vetensä omalta alueeltaan, sillä se muodostaa vesistöalueensa latva-alueen. Elämäistenjoen valuma-alueella on 27 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista 12 laskee suoraan tai välillisesti järveen. Niistä tärkeimpiä ovat esimerkiksi järven pohjoispäähän laskeva Kaija (23 ha), jonka kautta laskee myös Virkajärvi (16 ha) ja Köpänlampi (3 ha), ja pohjoisen suunnasta pieni Jukonen (4 ha). Myös Talassaaren suojaan laskeva Kupparinpuron valuma-alueella sijaitsee järviä, josta suurin on Valkeinen (76 ha). Järven länsirantaan laskee Kypärälampi (4 ha), ja vielä lopuksi itärantaan yhtesellä ojalla laskevat Laihanlampi (10 ha) ja Peuralampi (2 ha).
Järven laskuoja laskee Myllylammen (9 ha) kautta Ruokosjärvi (109 ha), josta vesireitti jatkaa Myllyjärven (28 ha) ja Ilvesjokea myöten Ilvesjärven (31 ha) läpi. Siitä alkaa Elämäistenjoki, mistä valuma-aluekin on saanut nimensä. Se mutkittelee laajasti ja virtaa kolmen järven, Yläisen-Elämäisen (4 ha), Keskimmäinen-Elämäisen (3 ha) ja Alainen-Elämäisen (5 ha), läpi, kunnes se laskee Keurusselkään Riitalahden viereen Pohjoisjärven kylässä.
Kurjenrahkasammal
Kurjenrahkasammal (Sphagnum pulchrum) on sammallaji. Se kuuluu Sphagnaceae-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Kurjenrahkasammal on yksi Suomen 55:stä vastuulajista lehtisammalissa. Se on valtakunnallisessa uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Lajia esiintyy koko Suomessa Ahvenanmaata ja Sompion Lappia lukuun ottamatta. Se on alueellisesti uhanalainen Lounais- ja Itä-Suomessa ja Tunturi-Lapissa. Yleisväritykseltään kurjenrahkasammal on ruskeaa, vihreänruskeaa tai vihreänkeltaista.
Babak Khorramdin
thumb|200px|Babak Khorramdinin patsas [[Babəkin kaupungissa Azerbaidžanissa.]] thumb|200px|Babakin linnoitus Iranissa. Bābak Khorramdin (myös Bābak Ḵorramī,, ; noin 798–800 Bilalabad – 838 Samarra) oli abbasidien kalifikuntaa vastustaneen kapinaliikkeen johtaja nykyisen Azerbaidžanin tasavallan ja Iranin alueella. Hän syntyi Iranin Azerbaidžanissa kauppiaan perheeseen. Lapsuudessaan hän työskenteli paimenena, kamelinajajana ja käsityöläisen oppilaana Täbrizissä.
Arabivalloittajia vastaan taistelleiden hurramiittien johtajan Džavidanin kuoleman jälkeen Babakista tuli kapinaliikkeen päällikkö vuonna 816. Talonpojista, käsityöläisistä ja pientilallisista koostuneet kapinalliset vapauttivat hänen johdollaan lähes koko Azerbaidžanin, osia Iranista ja Armenian itäosan. Babakin armeija käsitti suurimmillaan 300 000 sotilasta. Kalifikunnan ja Bysantin solmiman rauhan jälkeen arabit pystyivät keskittymään kapinan kukistamiseen, ja vuonna 833 Babakin armeija kärsi murskatappion kalifi Mutasimin joukoille Hamadanin kaupungin luona. Syksyllä 837 arabit valtasivat kapinallisten viimeisen linnoituksen Badzin ja vangitsivat Babakin, joka teloitettiin kalifikunnan pääkaupungissa Samarrassa. Tappiosta huolimatta Babakin kapina heikensi kalifikuntaa ja nopeutti sen hajoamista. Nykyään häntä pidetään Azerbaidžanin ja osittain myös Iranin kansallissankarina.
Aiheesta muualla
Бабек (Пловдив облысы)
Pyörälampi (Kouvola)
Pyörälampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Toikkalassa sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Rapojärven alueeseen (14.182) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,1 metriä mpy.
T. G. Tuhkanen
Toivo Gideon Tuhkanen (2. toukokuuta 1877 Jalasjärvi – 4. huhtikuuta 1957 Kajaani ) oli suomalainen taidemaalari.
Toivo Tuhkanen kävi 1901 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun. Hän oli sitten opettajana Helsingin reaalilyseossa ja vuodesta 1903 lähtien aluksi virkaatekevänä ja sitten vuodesta 1910 vakinaisena piirustuksen ja kaunokirjoituksen opettajana Helsingin normaalilyseossa. Lisäksi Tuhkanen oli tuntiopettajana 1918 Helsingin koelyseossa ja vuonna 1917 Helsingin työväenopistossa. Tuhkanen opiskeli Kööpenhaminassa, Hampurissa ja Hannoverissa 1911 ja hän tutustui taideopetukseen Berliinissä ja Dresdenissä 1912. Hän maalasi alttaritauluja, muotokuvia, laatu- ja maisemakuvia ja toimi myös kirjojen kuvittajana. Toivo Tuhkanen omisti vuodesta 1922 Paltaniemellä Eino Leinon syntymäkotina tunnetun Hövelön tilan ja harjoitti siellä maanviljelyä. Hänen poikansa oli taidemaalari Kalevi Tuhkanen (1918–2002).
Tuhkanen on maalannut useita alttaritauluja, kuten:
Tuhkasen maalauksissa on usein kuvattuna vene rannalla.
Poales
Poales on yksisirkkaisten kasvien lahko, jonka merkittävin heimo on heinäkasvit (Poaceae). Poales-lahko käsittää nykyluokittelun mukaan 17 heimoa, 997 sukua ja yli 18 000 lajia. 10 000 lajia käsittävien heinäkasvien ohella suurimpia heimoja ovat sarakasvit (5 430 lajia), ananaskasvit (1 770 lajia) ja Eriocaulaceae (1 160 lajia). Lahkoon kuuluvista heimoista Suomen luonnossa esiintyy lajeja heinäkasvien, sarakasvien, vihviläkasvien ja osmankäämikasvien heimoista.
Lahkon kasvit ovat lähinnä ruohoja, harvoin pensaita tai köynnöksiä. Pienet ja tuulipölytteiset kukat sijaitsevat tavallisesti kukinnoissa. Lehdet ovat silposuoniset ja usein hyvin kapeat. Poales on yksi menestyksekkäimpiä kasviryhmiä nykymaailmassa. Lisäksi lahkoon kuuluu eräitä tärkeimmistä hyötykasveista, kuten vehnä, ohra, kaura, riisi, maissi ja ananas.
Heimot
Lahkoon kuuluvat seuraavat 15 heimoa:
Torinon yliopisto
Torinon yliopisto (, UNITO) on vuonna 1404 perustettu yliopisto Torinossa Piemonten maakunnassa Luoteis-Italiassa. Sitä pidetään Italian neljänneksi tärkeimpänä yliopistona ja se on jaetulla 57 sijalla Euroopan yliopistojen vertailussa. Yliopistossa opiskelee noin 67 000 opiskelijaa.
Historia
Yliopisto perustettiin vuonna 1404 Ludovico di Savoian aloitteesta. Se kuitenkin suljettiin vuonna 1536 ja avattiin uudelleen herttua Emanuele Filiberton päätöksellä 30 vuotta myöhemmin. Tällöin se alkoi muuttua nykyaikaisempaan suuntaan Bolognan yliopiston esimerkin mukaan, vaikkakaan suurta kehitystä ei tapahtunut ennen Vittorio Amedeo II:n tekemiä uudistuksia.
Vittorio Amedeo II:n uudistusten ansiosta Torinon yliopistosta tuli uusi vertailukohde monille muille yliopistoille. 1800-luvulla yliopisto kasvoi niin tiedekuntien kuin lahjakkuuksien määrän suhteen, ja siitä tuli Italian positivismin kiintopiste.
1900-luvulla oli Italian fasismin vastaisia keskipisteitä. Sodan jälkeen oppilasmäärät kasvoivat ja kampuksen rakenne parani, joskin yliopiston merkitys väheni, kunnes uudet investoinnit paransivat taas sen asemaa vuosisadan lopulla.
Pääkampus Torinossa
Yliopisto jakautuu 55 osastoon, jotka sijaitsevat 12 tiedekunnassa:
Erikoisyksiköt
Lisäksi yliopisto on perustanut tietyille akateemisille alueille keskittyneitä kouluja, joko yksin tai yhdessä toisten instituutioiden kanssa. Tällä hetkellä näitä ovat:
Hajautetut tiedekunnat
Yliopistolla on lisäksi useita tiedekuntia Torinon ulkopuolella, lähinnä Luoteis-Italiassa. Näitä yksiköitä ovat:
Luettelo valtioista, jotka ulottuvat kahteen maanosaan
Tämä on luettelo valtioista, jotka ulottuvat kahteen maanosaan. Luettelossa ei ole huomioitu niin kutsuttuja merentakaisia alueita tai territorioita (esim. Ranskan merentakaiset alueet tai Guam). Valtiot on listattu sen mukaan, onko niillä maaraja vai meriraja maanosien välillä.
Münchner Kindl
right|thumb|300px|Münchenin vaakuna
Münchner Kindl on Münchenin kaupungin vaakunakuva. Se mainittiin ensimmäisen kerran kaupungin tilikirjoissa uuden vaakunan oston yhteydessä vuonna 1726. 1700-luvulla vaakunan alkuperin aikuista munkkia alettiin kuvaamaan lapsenomaisemmin osittain kristinuskon lapsivapahtajan vaikutuksesta.
Vaakunan munkinkaapu on benediktiiniläistyylinen, mutta sitä ei voida tarkkaan sijoittaa mihinkään sääntökuntaan. 1880-luvulta lähtien Münchner Kindlä on kuvattu maallistuneesti käsissään oluttuoppi ja retiisi.
Aiheesta muualla
Münchner Kindl
Hippasos
Hippasos (, n. 500 eaa.) oli kreikkalainen pythagoralaisiin kuulunut esisokraattinen filosofi. Hän oli kotoisin Metapontionista, Suur-Kreikasta.
Break Like the Wind
Break Like the Wind on Spinal Tap -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1992. Albumin yhtenä tuottajana toimi Toton kanssa suosioon noussut kitaristi-laulaja Steve Lukather, joka myös soitti kitaraa albumilla Guns N' Roses -kitaristi Slashin kanssa. Myös joitain David St. Hubbinsin rytmikitaraosuuksia korvattiin Jeff Beckin aikaansaannoksilla.
Hippasos
Hippasos oli Pythagoraan oppilas. Hänen sanotaan keksineen, että luvun 2 neliöjuuri on irrationaaliluku. Kun luku oli osoittautunut irrationaaliseksi, pythagoralaiset surmasivat hänet, sillä lukumaagikkoina he eivät halunneet uskoa, että niin perustavanlaatuinen luku voisi olla loputtoman pitkä ja jaksoton.
Hippasos oli myös ensimmäisiä, joka tutki akustiikkaa ja resonanssi-ilmiötä. Hänen alkuperäisistä töistään on säilynyt vain vähän.
Lauttalampi (Kouvola)
Lauttalampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Hyyryllä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Rapojärven alueeseen (14.182) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,7 metriä merenpinnan yläpuolella.
Kathy McMillan
Kathy Laverne McMillan (s. 7. marraskuuta 1957 Raeford, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti.
McMillan saavutti Moskovan 1980 olympialaisten pituushypyssä hopeaa tuloksella 666 cm. Ensimmäisen yliastutun suorituksensa jälkeen hän hyppäsi 631 ja 643 cm ja oli kilpailussa kolmen kierroksen jälkeen kuudentena. Neljännellä kierroksella hän hyppäsi 647 cm ja viidennellä mitalille riittäneen hyppynsä 666 cm. Hänen kuudes hyppynsä oli mitätön. Vuoden 1980 olympiakarsinnoissa hän sijoittui toiseksi mutta Moskovan olympialaisiin hän ei päässyt Yhdysvaltain boikotoidessa kisoja.
McMillan voitti Pan-Amerikan kisoissa pituushypyn San Juanissa 1979 tuloksella 646 cm ja Caracasissa 1983 tuloksella 670 cm.
Mincivan
Mincivan on taajama Azerbaidžanin Zəngilanin piirissä. Se sijaitsee Araksjoen rannalla.
Armenialaiset joukot valtasivat Mincivanin 1990-luvulla Vuoristo-Karabahin sodan aikana. Se kuului kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Qašataghin piiriin nimellä Midžnavan. Vuonna 2005 siellä oli 300 asukasta. Azerbaidžan valtasi alueen takaisin vuoden 2020 sodassa.
Cleveland Brown junior
Luonne
Toisin kuin Family Guyssa, The Cleveland Show’ssa Cleveland on viisas, rauhallinen, ylipainoinen ja vähän lapsellinen.
Ulkonäkö
Cleveland on lihava ja silmälasipäinen. Hänellä (kuten piirroshahmoilla yleensä) on aina sama punainen paita ja siniset housut.
Black Hawk Statue
thumb|230px|Black Hawk Statue Black Hawk Statue (suom. 'Mustan Haukan patsas') tai The Eternal Indian (suom. 'Ikuinen Intiaani') on 14,6 metriä korkea patsas Lowdenin osavaltionpuistoissa Oregonin kaupungissa Yhdysvalloissa. Patsasta alettiin rakentaa vuonna 1908, ja se valmistui vuonna 1911. Patsaan suunnitteli Lorado Taft yhdessä opiskelijoidensa ja Eagle's Nest Art Colony -taiteilijakommuunin kanssa. Patsas esittää Mustaa Haukkaa, saukkien johtajaa.
Särmärahkasammal
Särmärahkasammal (Sphagnum quinquefarium) on sammallaji. Se kuuluu Sphagnaceae-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Särmärahkasammalta esiintyy koko Suomessa Lappia lukuun ottamatta. Se on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Yleisväriltään särmärahkasammal on ruskeaa tai vihreää.
Anton Blidh
Anton Blidh (s. 14. maaliskuuta 1995) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Colorado Avalanchein organisaatiossa. Hän on Boston Bruins kuudennen kierroksen varaus vuodelta 2013.
Ura
Blidh debytoi ammattilaistasolla SHL:ssä Frölunda HC:n paidassa kaudella 2013–2014.
Pyöli
Pyöli (ruotsin sanasta böle) on sana, joka voi Suomessa esiintyä paikannimissä sekä yksinään että nimen osana ja joskus myös yleisnimen osana.
Walter Winchell
pienoiskuva|Walter Winchell vuonna 1960. Walter Winchell (synt. Walter Winche 7. huhtikuuta 1897 New York, New York – 20. helmikuuta 1972 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sanomalehti- ja radiotoimittaja. Hän oli ensimmäinen nykytyyppinen juorutoimittaja ja uransa huipulla 1940- ja 1950 -luvuilla hänen kirjoituksiaan julkaistiin 2 000 sanomalehdessä.
Winchellillä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella. Radio Hall of Fameen hänet valittiin 2004.
Rusorahkasammal
Rusorahkasammal (Sphagnum rubellum) on sammallaji. Se kuuluu Sphagnaceae-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Rusorahkasammalta esiintyy koko Suomessa pohjoisinta Lappia ja Lapin kolmiota lukuun ottamatta. Se on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Yleisväriltään rusorahkasammal on ruskeanpunaista.
Məşədi Əzizbəyov
175px|thumb|Məşədi Əzizbəyov. Məşədi Əzim bəy oğlu Əzizbəyov (18. tammikuuta 1876 Baku – 20. syyskuuta 1918) oli azerbaidžanilainen bolševikki ja vallankumousjohtaja.
Məşədi Əzizbəyov syntyi muurarin perheeseen. Hän valmistui Bakun reaaliopistosta ja vuonna 1908 Pietarin teknologisesta instituutista. Jo opiskeluaikanaan vuonna 1898 Əzizbəyov liittyi sosiaalidemokraatteihin.
Vuosien 1905–1907 vallankumouksen aikana Əzizbəyovista tuli yksi sosiaalidemokraattisen Hümmət-ryhmän johtajista. Vuonna 1910 hänet valittiin Bakun kaupunginduuman jäseneksi. Əzizbəyov toimi Nicat (”Pelastus”) -kulttuuriseuran varapuheenjohtajana, levitti vallankumousaatetta azerisivistyneistön keskuuteen ja oli yksi Bakun lakkoliikkeen organisaattoreista vuosina 1913–1914. Syyskuussa 1917 hän johti Bakun öljy- ja tehdastyöläisten yleislakkoa.
Vuosina 1917–1918 Əzizbəyov osallistui neuvostovallan pystyttämiseen Bakussa sekä Müsavatin järjestämän kapinan kukistamiseen. Hän oli Bakun kansankomissaarien neuvoston jäsen ja sisäasiain varakansankomissaari sekä Bakun kihlakunnan talonpoikaisedustajien neuvoston toimeenpanevan komitean puheenjohtaja. Turkkilaisten vallattua Bakun hänet ammuttiin yhtenä Bakun komissaareista.
Neuvostoaikana Əzizbəyovin nimeä kantoi yksi Bakun kaupunkipiireistä, yksi Armenian SNT:n piireistä sekä jälkimmäisen keskustaajama.
Andrei Lamov
Nuorten MM-kilpailuissa 2004 Vuokatissa Lamov voitti hopeaa pikamatkalta ja pronssia viestistä. Nuorten MM-kilpailuissa 2005 S-chanfissa hän voitti kultaa viestistä ja pronssia pitkältä matkalta. Vuotta myöhemmin nuorten MM-kilpailuissa Ivanovossa hän voitti kultaa kaikilta neljältä matkalta.
Ensimmäisiin aikuisten MM-kilpailuihinsa Lamov osallistui vuonna 2007 Moskovassa. Siellä hän sijoittui keskimatkalla viidenneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Rusutsussa Lamov voitti kultaa pitkältä matkalta ja sprintistä. Viestissä hän sijoittui toiseksi joukkuetovereidensa Vladimir Bartšukovin ja Andrei Grigorjevin kanssa. Keskimatkalla hän sijoittui neljänneksi. Ridderin MM-kilpailuissa 2013 Lamov voitti kultaa viestissä sekä saavutti hopeaa sprintissä ja keskimatkalla.
Hiihtosuunnistuksen maailmancupin 2007–2008 kokonaiskilpailussa Lamov sijoittui kolmanneksi.
Koipia
Koipia tai myös Koipianlampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Hyyryllä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 15,5 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Rapojärven alueeseen (14.182) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 63 metriä mpy.
Lydia Molander
Lydia Sofia Katarina Molander, o.s. Wessler (22. joulukuuta 1851 Gävle, Ruotsi – 13. joulukuuta 1929 Tukholma, Ruotsi ) oli ruotsalainen näyttelijä.
Molander oli vuodesta 1888 naimisissa kirjailija ja teatteriohjaaja Harald Molanderin kanssa. Hänen poikiaan olivat ohjaajat ja näyttelijät Gustaf (s. 1888) ja Olof Molander (s. 1892).
Molander opiskeli 1869–1872 Ruotsin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassaissa ja jatkoi lauluopintoja Fredrika Stenhammarin oppilaana. Hänet palkattiin 1873 Kungliga Teaterniin, jossa hän teki muutamia pieniä lauluosia ennen kuin hän siirtyi 1874 Helsinkiin Svenska teaterniin, jossa hän oli vuoteen 1894. Vuodesta 1901 hän näytteli Tukholman Svenska teaternissa. Hän päätti teatteriuransa 1922.
Thorpe Park
thumb|Thorpe parkin logo Thorpe Park on Chertseyssä sijaitseva huvipuisto, joka sijaitsee noin 50 kilometrin päässä Lontoon keskustasta.
Lydia Molander
Molander oli hyvin monipuolinen näyttelijä, jonka alaa olivat niin ooppera ja operetti kuin draama ja komediakin. Hänellä arvioitiin olevan ”erityisen kaunis ja kouliintunut lauluääni sekä viehättävä olemus”. Hän on esittänyt Susannan ja Cherubinin rooleja Mozartin Figaron häissä, Desdemonaa Shakespearen Othellossa, Elineä Ibsenin Inger, Östråtin rouvassa, Marthaa Goethen Faustissa, Élmireä Molièren Tartuffessa ja pääroolin Florimond Hervén Pikku pyhimyksessä.
Thorpe Park
Thorpe Park avattiin vuonna 1979.
Mesjuusto
thumb|250px|Mesjuustoa thumb|250px|Mesvoita putkilossa Mesjuusto eli herajuusto on maidon herasta valmistettava kiinteähkö juusto. Mesjuustoa kuvataan tarkemmin "karamellisoituna heratiivisteenä, jossa maitoa ja kermaa on lisätty heraan". Maailman terveysjärjestön ja elintarvike- ja maatalousjärjestön määritelmien mukaan ruskea juusto ei ole oikea juusto, koska oikea juusto valmistetaan vain juustomassasta, josta hera on erotettu. Ruskea juusto valmistetaan juustotuotannon jäännöstuotteesta, valmistukseen voidaan käyttää lehmänmaidon, vuohenmaidon tai lampaanmaidon heraa tai näiden erilaisia sekoituksia.
Thorpe Park
Laitteet
thumb|Colossus thumb|Nemesis Inferno thumb|Detonator thumb|Saw-The ride thumb|Slammer thumb|Stealth
Mesjuusto
Valmistuksessa heraa keitetään hitaasti kokoon, jotta osa sen sisältämästä vedestä haihtuu. Keittämisen yhteydessä heran sisältämä maitosokeri karamellisoituu. Ruskeiden "juustojen" kuiva-aineesta lähes puolet on maitosokeria. Tästä syystä monet heratuotteet (esimerkiksi mesjuusto ja mesvoi) ovat väriltään ruskeita ja maultaan makeita. Heratuotteisiin voidaan lisätä myös maitoa, kermaa tai voita, joilla vaikutetaan lopputuotteen makuun ja koostumukseen.
Mesjuusto ja muut heratuotteet ovat yleisiä Norjassa, jossa niitä pidetään kansallisena erikoisuutena. Niitä valmistetaan jonkin verran myös Ruotsissa, kun taas Suomessa niitä käytetään vain vähän.
Norjan tunnelipalo
Kuorma-auto, joka kuljetti 27 tonnin juustokuormaa, syttyi tammikuussa 2013 palamaan Norjan Tysfjordissa sijaitsevassa Bratlin tietunnelissa. Mesjuuston suuren rasva- ja sokeripitoisuuden vuoksi lastin palo synnytti äärimmäisen kovan kuumuuden. Juusto paloi tunnelissa neljä päivää muodostaen myrkkykaasuja. Pahoin vaurioitunut tunneli jouduttiin sulkemaan liikenteeltä.
Beat Gerber
Beat Gerber (s. 16. toukokuuta 1982 Oberlangenegg) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NLA-seura SC Berniä. Gerber on edustanut Sveitsin maajoukkuetta viisissä MM-kilpailuissa. Hän on pelannut pääsarjatasolla vuodesta 2000 lähtien. Gerber laukoo vasemmalta.
Ura
Gerber debytoi National Leaguessa kaudella 1999-00 SC Langnaun riveissä. Seuraavan kauden Gerber jatkoi Langnaussa, kunnes hän siirtyi SC Berniin. Gerber on pelannut Bernin paidassa vuodesta 2003 lähtien ja toiminut varakapteenina vuosina 2014-2016. Gerber on voittanut Bernissä kuusi NL:n mestaruutta.
Vale-luokka (tykkivene)
Vale-luokka oli Norjan laivaston viiden 2. luokan tykkiveneen muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin vuosina 1874-1878. Alukset olivat pieniä ja ketteriä. Niiden aseistuksena oli yksi isohko suusta ladattava tykki sekä muutama pienempi tykki itsepuolustukseksi.
Hieman ennen ensimmäistä maailmansotaa vuosina 1911-1912 alukset muutettiin miinalaivoiksi. Muutostöiden aikana niiden raskas tykki korvattiin uudenaikaisemmalla 150 mm tai 120 mm takaaladattavalla tykillä. Lisäksi Vidarin ja Norin yhden naulan (37 mm) tykit korvattiin tehokkaammilla 47 millimetrin tykeillä. Raskaiden tykkien poiston jälkeen aluksille kyettiin kuormaamaan 50 miinaa.
Alukset olivat edelleen palveluksessa Saksan hyökätessä Norjaan huhtikuussa 1940 ja Norjan meri-ilmavoimien upottamaa Ulleria lukuun ottamatta ne viettivät sodan Saksan laivastossa. Sodan päätyttyä alukset palautettiin Norjalla ja ne romutettiin.
Maria Mäntylä
Maria Susanne Mäntylä (s. 8. kesäkuuta 1967 Karjaa ) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Maarianhaminassa Ahvenanmaalla.
Mäntylä pyrki Teatterikouluun, mutta hän ei päässyt sinne ja jätti näyttelijähaaveet siinä vaiheessa palatakseen niihin myöhemmin. Päätyönään hän toimii matkailualalla.
Mäntylä aloitti näyttelijänuransa 14-vuotiaana Annie Mestariampujassa Raaseporin linnateatterissa. 1990-luvun alussa hän muutti Ahvenanmaalle. Vuonna 1997 hän palasi teatterin pariin ja näytteli Kastelholman linnan linnateatterissa Robert Liewendahlin näytelmässä Thenne Papegoie (1997) yli sadassa näytöksessä.
1990-luvun loppupuolelta lähtien Mäntylä on ollut Ahvenanmaan aktiivisimpia näyttelijöitä. Hänellä on ollut rooleja muun muassa näytelmissä Katrina, En svåger i kläm ja Annie Mestariampuja, ja hän on vakiinnuttanut asemansa Ahvenanmaan teatterimaailmassa.
Mäntylä sai vuonna 2005 ahvenanmaalaisen teatteripalkinnon Solveig-patsaan panoksestaan ahvenanmaalaisen teatterin hyväksi. Ahvenanmaan maakunnan kulttuuripalkinto hänelle myönnettiin 2010.
Mäntylä on näytellyt sivuroolissa "mamma Irene" nuorisoelokuvassa Fåglarna tittar på oss.
Lopitsa
thumb|Pietarin ja Paavalin kirkon rauniot. Lopitsa eli Klopitsa on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängöllä Kikkerin ja Tallinnan valtatien välisen tien varrella. Asukkaita kunnassa on 1 600 henkeä.
Kunnan hallinnollinen keskus on Lopitsan kylä. Lisäksi siihen kuuluvat Silikorotkan taajama ja 6 kylää: Kantola eli Kantokylä, Kemppaala , Olkkuva eli Olkkova , Oravankylä , Repla  ja Ronkovitsa.
Lopitsassa oli 1700-luvun puolivälissä perustettu ortodoksinen seurakunta, johon kuului 1880-luvulla puolisentoista tuhatta venäläistä. Toiseen maailmansotaan saakka enemmistönä seudulla olivat kuitenkin Kupanitsan luterilaiseen seurakuntaan kuuluneet inkerinsuomalaiset.
Nähtävyyksiä ovat entisen Musin-Puškinin hovin puisto Lopitsassa sekä Kemppaalan kartano. Lopitsassa on vuonna 1784 rakennetun ortodoksisen Pietarin ja Paavalin kirkon rauniot.
Kunnan päämies on Sergei Konovtsev, kunnanhallinnon päämies Alevtina Koppanen.
Aiheesta muualla
Клопицы
Tenjärvi
Tenjärvi on Kymessä, Kouvolan Valkealassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 32 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Rapojärven alueeseen (14.182) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 64,8 metriä mpy.
Ursus (laiva)
Alusta käytetään tilausluontoisesti. Koneistona siinä on kaksi 230 hv kansiperämoottoria, jotka voidaan tarvittaessa nostaa ylös; näin aluksen syväys pienenee jopa täydessä lastissa hiukan alle puolentoista metrin. Näin tehdään yleensä talvella tai pitkillä siirtomatkoilla, jolloin alusta liikuttelee hinaaja. Aluksessa on myös 30 tonnin nostokykyinen kiinteä nosturi. Alus poikkeaa muista siten, että siinä ei ole matkustajatiloja vaan ainoastaan kansitilaa kahdelle 10 tonnin puoliperävaunulliselle kuorma-autolle. Kansihytissä on hiukan tilaa etupäässä autojen kuljettajille ja muutamalle muulle. Tilaa on kuitenkin niin vähän, ettei alusta voida käyttää esimerkiksi pelastusoperaatioiden turvatoimien johtoaluksena.
Siksi mm. ALGOL-rahtilaivan pelastusoperaation johtoaluksena alkuvuodesta -81 Utössä käytettiin merenmittauskäyttöön siirrettyä tarkastusalus Saaristoa.
Ursus poikkeaa muista yhteysaluksista myös siten, että jäiden aikana se ei yleensä liiku yksinään vaan jäänmurtokykyisen aluksen, tavallisimmin suuren hinaajan, avustamana. Alus on aikoinaan ollut lajissaan maailmanmitassakin harvinainen. Proomumaista Ursusta on siirtymämatkoilla yleensä hinannut Turun laivastoaseman yhteysalus Valas, esimerkikiksi Ruotsin puolella pidetyissä öljyntorjuntaharjoituksissa, koska omilla koneillaan alus olisi jäänyt saattueen matkasta.
Omistussuhteet
Merenkulkulaitos huomasi 1970-luvulla tarvitsevansa erityiskalustoa raskaskuljetuksiin. Tarve kartoitettiin puolustusvoimilta vuokratuilla Kala-lautoilla. Kun tarve ja vaatimukset olivat selvillä, alus suunniteltiin ja tilattiin tarjouskilpailun jälkeen Naantalissa olevalta Navire Oy:n telakalta.
Uudisalus laskettiin vesille vuonna 1980 ja se sai nimen Ursus. Aluksen tilanneelta Merenkulkulaitokselta alus siirtyi vuonna 2004 varustamoliikelaitos Finstashipin (nyk. Arctia Shipping) omistukseen.
Aluksen omistanut Finstaship laittoi Ursuksen myyntiin joulukuussa 2008, koska saariston raskaskuljetukset siirtyivät kilpailutuksen seurauksena toisen yrittäjän tehtäväksi. Myyntiin vaikutti myös aluksen soveltumattomuus muihin tehtäviin, joka olisi vaatinut kalliita muutostöitä. 30 vuotta vanha alus oli kuitenkin edelleen erittäin hyväkuntoinen. Myynnistä nousi paljon kysymyksiä yksityisten varustamojen taholta, koska sen myynti vaihtui kesken markkinoinnin huutokaupaksi kilpailutuksen pelossa. Tämä johti myynnin moraalin laajaan käsittelyyn mediassa, sekä mm. Suomen eduskunnassa. Finstaship myi aluksen tammikuun 23. 2009 tammisaarelaiselle K. Jousmaa Ky:lle.
Algolin pelastus
Ursuksen ensimmäinen mittavampi kuljetustehtävä oli siirtää Utössä matalikolle ajaneen saksalaisen rahtilaiva Algolin luo säiliökontit, joihin haaksirikkoisen keulakannella olleet titaanitetrakloridia ja suolahappoa sisältäneet säiliökontit tyhjennettiin, minkä jälkeen tyhjät kontit voitiin siirtää samaan kuormaan.Aluksen rahdin myrkyllisimmän osan eli noin 30 sadan litran vetoista tynnyrillistä muurahaishappoa ja kontillisen hyvin myrkyllistä Polyram-peittausainetta poisti jo haaksirikon jälkeisenä päivänä alukselta Turun palolaitoksen osasto yhdessä väyläalus Lonnan miehistön kanssa
Pelastusyhtiön tarkoitus oli jättää keulakannella olleet nestekontit paikalleen; ne olivat suojaisessa paikassa, mutta kontit poistettiin, koska ne painoivat keulaa liikaa.
Nestekonttien siirtotyhjennys oli hankala operaatio, ja sen tekivät Kemira Oy:n työntekijät. Aine ei saanut joutua kosketuksiin ilman kanssa, ettei syntyisi myrkyllistä ja syövyttävää kaasupilveä. Vain Ursus oli riittävän iso, matalakulkuinen ja voimakkaalla nosturilla varustettu tyhjien konttien saamiseksi paikalle ja tyhjennettyjen säiliöiden siirtoon. Kun työ oli tehty, vartiolaiva Uisko hinasi sen Turkuun. Nestekonttien poiston jälkeen pelastusalus Protector (3000 hevosvoimaa) sekä raskaat hinaajat Hepa ja Heimo Saarinen (kumpikin 4 000 hevosvoimaa) vetivät haaksirikkoisen aluksen irti ja hinasivat Turkuun.
Okko Järvi
Okko Johannes Järvi (s. 12. tammikuuta 1996 Vantaa ) on suomalainen koripalloilija, joka pelaa Helsinki Seagulsissa. Heittävänä takamiehenä pelaava Järvi on Tapiolan Hongan kasvatti. Salon Vilppaassa hän saavutti SM-hopeaa vuonna 2017. Kaudella 2018-2019 hän voitti Suomen mestaruuden Karhubasketin riveissä ja kaudella 2022-2023 Seagulssin riveissä. Karhubasketissa hän saavutti hopeaa kauden 2020-21 päätteeksi.
Polku Korisliigaan
Järvi on espoolaisen Tapiolan Hongan kasvatti. Vuosina 2010–2012 hän pelasi B-poikien SM-sarjaa voittaen ensimmäisellä kaudellaan ikäluokan Suomen mestaruuden ja jälkimmäisellä kaudellaan SM-pronssia. Hongan A-juniorijoukkueessa hän pelasi vuodet 2012–2015. Kaudella 2012–2013 Järvi voitti Hongan mukana tämänkin ikäluokan Suomen mestaruuden. Hän esiintyi myös yhden ottelun verran miesten Hongan I-divisioonajoukkueessa ja Suomen cupissa. Seuraavalla kaudella Honka jäi mitalitta, mutta henkilökohtaisesti Järvi pelasi erinomaisen kauden: hän voitti sarjan korikuninkuuden tehtyään kaikki ottelut huomioiden 25,1 pistettä per ottelu. Hän oli myös sarjan tarkin vapaaheittäjä ja toiseksi tarkin kahden pisteen korien heittäjä. Järven hyvät otteet toivat hänelle mahdollisuuden pelata myös seuran miesten edustusjoukkueessa Korisliigassa. Hongan edustusjoukkue ei selviytynyt kaudella 2013–2014 pudotuspeleihin. Järvi esiintyi Korisliigassa 19 ottelussa pelaten hieman alle kolme minuuttia ottelua kohden 0,6 pisteen keskiarvolla.
Kausi 2014–2015 oli Järven läpilyöntikausi Korisliigassa. Hän pelasi Hongassa kaikki 40 runkosarjaottelua, niistä 32 kertaa avausviisikossa. Honka karsiutui jälleen pudotuspeleistä, mutta Järven keskimääräinen peliaika kasvoi noin 25,5 minuuttiin. Tilastokeskiarvoikseen hän teki runkosarjassa 6,9 pistettä ja 2,3 levypalloa ottelua kohden. Miesten pelien ohella Järvi pelasi myös neljä ottelua A-poikien SM-sarjassa kovalla 26,5 pisteen keskiarvolla.
Salon Vilpas
Toukokuussa 2016 Järvi teki Vilppaan kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Vuonna 2017 hän saavutti Vilppaassa SM-hopeaa.
Espoo United
Kesäkuussa 2017 Järvi siirtyi Korisliigaan nousseeseen Espoo Unitediin kaksivuotisella sopimuksella.
Karhubasket
Kesäkuussa 2018 Järvi teki yksivuotisen sopimuksen Korisliiga-seura Karhubasketin kanssa. Helmikuussa 2019 hän allekirjoitti Karhun kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Karhun riveissä Järvi saavutti kultaa kaudella 2018-19 ja hopeaa kaudella 2020-21. Huhtikuussa 2021 ilmoitettiin, ettei hän jatka Karhun riveissä vaan tähyää ammattilaiskentille Eurooppaan.
Helsinki Seagulls
Kaudelle 2022-2023 Järvi solmi yksivuotisen sopimuksen Helsinki Seagulssin kanssa. Järvi voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden Seagulssin kanssa ja teki yksivuotisen jatkosopimuksen kaudelle 2023-2024.
Maajoukkue
Järvi nimettiin Suomen maajoukkuerinkiin vuosiksi 2017–2019.
Pelityyli ja ominaisuudet
Järvi pelasi Hongassa lähinnä pienenä laitahyökkääjänä ja Vilppaassa heittävänä takamiehenä. Valmentaja Mikko Tupamäki luonnehti Järveä melko vahvaksi pelaajaksi, joka hyötyy voimakkuudestaan puolustuspään kaksinkamppailuissa.
Pinosylviini
Pinosylviini on stilbenoidi toksiini, jota erittyy kasveissa muun muassa sieni-infektioiden, otsonin aiheuttaman stressin ja fyysisten vaurioiden vaikutuksesta. Pinosylviini on sienille myrkky (fungisidi) ja siten suojaa puuta sieni-infektioilta. Pinosylviiniä esiintyy muun muassa mäntykasvien sydänpuussa ja luumioihin kuuluvissa Gnetum cleistostachyum -liaaneissa.
Rottiin piikitettynä pinosylviini käy nopeasti läpi glukuronidaation ja sen biosaatavuus on huono.
Pinosylviini on kiinteänä neulasmaista. Se on hyvin liukoista asetoniin, bentseeniin ja kloroformiin.
Biosynteesi
Pinosylviini syntetaasi on entsyymi, joka katalysoi seuraavanlaista reaktiota:
3 malonyyli-CoA + sinnamoyyli-CoA → 4 CoA + pinosylviini + 4 CO2
Biosynteesi on erikoinen, koska kasvit käyttävät synteeseissä kanelihappoa vain harvoin lähtöaineena: esim. anigorufoonin ja kurkumiinin synteeseissä.
Mustalampi (Kouvola, Kepsu)
Mustalampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Kipparilassa sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Rapojärven alueeseen (14.182) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 66,6 metriä mpy.
Käyrälampi (Kouvola)
pienoiskuva|Tykkimäki Aquaparkin sisäänkäynti pienoiskuva|Käyrälampi talvisäässä Käyrälampi on Kymenlaaksossa Kouvolassa, Kouvolan keskustan ja Valkealan suuralueilla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Lammen, joka on pikemminkin järvi, pinta-ala on 90 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Sen muoto on pääpiirteissään pyöreä, mutta itärannassa on lahti Alaponni, jonne laskee Jyräänjoki, ja etelärannassa on laajasuinen ja matala Ruoholahti. Pohjoisrannasta alkaa lahtimaisen leveä Käyräjoki, joka on Jokelanjoen alkuosan nimitys. Lampi sijaitsee Salpausselän pohjoisrinteen alapuolella, joten sen rinteet ovat siellä muita alueita jyrkemmät. Lähialueita luonnehtivat moreenimäkien vaihtelevuus ja metsämaasto. Peltomaata on vain yksi peltopalsta järven luoteisrannassa. Lampi on luodattu. Se on 8,4 metriä syvä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 2,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskellä olevassa yli kuusimetrisessä syvänteessä. Lammen tilavuus on noin 2,5 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0025 kuutiokilometriä. Toinen kuusimetrinen syvänne sijaitsee aivan Käyräjoen luusuassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä. Lammen itärannalla, Saarenmaan rannalla sekä Jyräänjoen ja Käyräjoen suulla on muutama vapaa-ajan asunto.
Kouvolan kaupungin aluejaossa Käyrälampi sijaitsee Kouvolan keskustan ja Valkealan suuralueilla sekä Tykkimäen, Niinistön, Jokelan ja Aitomäen kaupunginosissa. Lammen etelärannalla, Kouvolan suuralueen puolella Tykkimäessä, on hyvin suosittu yleinen uimaranta, Tykkimäki Aquapark -vesipuisto ja Tykkimäki Camping -leirintäalue. Käyrälammen lounaisrannalla puolestaan sijaitsee yleinen Käyrälammen sauna ja pieni uimapaikka (talvisin avanto), joka uusittiin kokonaan vuonna 2017. Uimarannalla on myös laituri. Samassa yhteydessä voidaan mainita Tykkimäen huvipuisto, joka sijaitsee samalla kohdalla mutta valtatien 6 toisella puolella.
Luontoarvoja
Käyrälammesta on julkaistu vain vähän tutkittua tietoa järven tilasta. Vuonna 2020 julkaistiin vertaileva tutkimus kolmesta alueen järvestä viimeisen kymmenen vuoden ajalta. Sen mukaan järven tila on hienoisesti paranemassa. Vedenlaadun kehitys on 2000–2019 ollut melko tasaista ja samaa, vaikka mittausarvoissa onkin havaittavissa sameuden lievää kasvua ja näkösyvyyden lievää pienenemistä. Ravinteiden osalta järven rehevöitymisessä ei ole tapahtunut merkittävää muutosta, sillä kun forsforin määrät ovat pienessä kasvussa niin typpimäärät ovat vastaavasti laskussa.
Järven vedenlaatua ja vesimääriä on mitattu mittausasemilla, jotka sijaitsevat Käyräjoen padolla ja järven yläpuolisella Jyräänkoskella ja mittausarvoja on täydennetty Käyrälammen syvänteestä otetuilla vesinäytteillä. Valkealan reitin vesistöalue sijaitsee niukkaravinteisella moreenialueella, jossa on runsaasti harjualueita ja siksi myös runsaasti pohjavesivarantoja. Vesistöalueen pinta-ala on 182 neliökilometriä, josta metsämaata on 61 %, suota noin 11 % ja viljeltyä peltoalaa on 11 %. Harjualueen vaikutus vesistöön on positiivinen, mutta haja-asutusalueen vaikutus on lievästi kuormittava. Metsä- ja suoalueilta tulevat avo-ojien valumat ovat humuksellisia johtuen soiden luontaisista päästöistä, metsien ojittamisesta ja turvetuotantoalueiden kuivatusvesistä. Jyräänkosken virtaama 10,6 kuutiometriä sekunnissa (m³/s) on mitattu vuosina 1997–2019. Sen suurin virtaama on ollut 41 m³/s (joulukuu 2011) ja pienin virtaama 1,65 m³/s.
Virtavedestä mitatut vedenlaatuarvot eivät vaihtele vuosien aikana merkittävästi ja ne ovat eri mittauspisteissä lähes samat. Näin ollen voidaan sekä Auvosenkosken, Jyränkosken ja Käyräjoen mittausarvot yhdistää tilastollisesti. Alla on luetteloitu eräitä yleisesti mitattuja vedenlaadun mediaaniarvoja vuosilta 2010–2019. Veden näkösyvyys on keskimäärin 2,0 metriä, mutta se vaihtelee arvojen 1–3 metriä välillä. Veden sameusarvot ovat melkoa alhaiset, mutta se kohoavat kevään lumivesien aiheuttamien tulvien loppuvaiheessa. Vedenväri on tavallisesti 60 mg Pt/l, mutta kohoaa kevättulvissa arvoon 80 mg Pt/l. Veden ravinnepitoisuudet ovat keväällä korkeat ja matalanveden aikana pienet. Kokonaisfosforipitoisuudet nousevat arvosta 12 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) arvoon 15 μg/l ja kokonaistyppipitoisuudet arvosta 550 μg/l arvoon 650 μg/l.
Historia
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa on järvi autio. Sen itäpuolella kulkee tie Jokelan kylästä etelään Salpausselällä kulkevalle tielle. Käyräjoki on piirretty karttaan nykyistä huomattavan paljon leveämmäksi. Se saattaa johtua silloisesta Kymijoen vedenpinnan suuremmasta korkeudesta, joka heijastuu Lappalanjärven kautta Jokelanjokeen. Käyrälammen yläpuolella sijaitsevan Karhulanjärven nimi oli ”Karhunalusjärvi” ja sen laskujoessa Jyräänjoessa oli silta ja sillan alapuolella vesimylly ja torppa. Sillalle tuleva polku alkoi Käyrälammen eteläpuolelta Salpausselän tieltä ja jatkoi sillan jälkeen Valkealan pappilaan.
Käyrälampi kuului alun perin kokonaan Valkealan kuntaan. Kouvolan kauppala perustettiin vuonna 1922 ja vuonna 1956 tehdyn alueliitoksen myötä pieni osa lammen lounaisosasta liitettiin Kouvolaan. Käyrälammen alueella Kouvolan ja Valkealan raja muodostui nykyiselleen vuonna 1966, kun Kouvolan historian suurin alueliitos Valkealan kunnasta tapahtui, ja muun muassa Lehtomäen, Tykkimäen, Niinimäen, Vahteron, Eskolanmäen ja Rekolan alueet liitettiin Kouvolan kaupunkiin. Vuosina 1950–2008 lammessa kulki Kouvolan kaupungin ja Valkealan kunnan raja.
Vuoden 1965 peruskartassa oli eri puolilla lammen rantaa useitakin peltopalstoja ja niiden yhteydessä oli haja-asutusta. Lammen etelärannassa toimi vesilaitos ja uimaranta, jonka lähellä, Valkealan puolella, toimi lisäksi leirintäalue. Käyräjoen karttanimi oli tuolloin ”Jokelanjoki”. Vuoden 1970 kartan jälkeen ilmaantui etelärannalle lampi, jota ei ole enää vuoden 1987 kartan jälkeen olemassa.
Syksyllä 2013 Käyrälammella alkoi suuri uudistustyö, joka valmistui kesäksi 2014. Tällöin uimarantaa laajennettiin rannan länsipuolelta kaadetun metsän suuntaan. Samalla rannalle rakennettiin mm. rantalentopallo-kenttä, virkistyspuisto, koirapuisto, uudet pukutilat ja rantakioski sekä uimarannan ja leirintäalueen väliin uusi Tykkimäen vapaa-aikakeskuksen omistama Tykkimäen vesipuisto, Tykkimäki Aquapark.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Lappalanjärven alueeseen (14.181) se kuuluu. Se on osa Valkealan reitin pääreittiä. Lammen vedenpinnan korkeus on 58,1 metriä mpy. Järven tärkein vesilähde on Karhulanjärvestä tuleva Jyräänjoki, jossa on kaksi koskiosuutta. Lampeen laskee myös Vennalammen laskuoja ja muutama lyhyt kuivatusoja. Lammen pohjassa lienee myös lähteitä, jotka saavat vetensä eteläpuolella sijaitsevasta Salpausselästä. Järven laskujoki on Käyräjoki eli Jokelanjoki, joka laskee Lappalanjärveen kolmen kilometrin päässä. Järvi onkin Kymijokeen laskevan vesistöreitin viimeinen pysähdys, sillä sen laskujoki Harjunjoki yhtyy jo Kymijokeen, ja tämä laskee lopuksi Suomenlahteen Kotkassa.
Pyöli (Somero)
Pyöli on kylä ja postinumeroalue (31530 Pyöli) Somerolla. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 69, mikä teki siitä Someron kylistä väkiluvultaan 30. suurimman yhdessä Ruunalan kanssa. Pyölin naapurikyliä Somerolla ovat Sillanpää ja Pitkäjärvi lännessä, Kärilä etelässä, Lahti idässä sekä Sylvänä, Ollila ja Paltta koillisessa. Ypäjän puolella rajanaapurina on Palikkala. Pohjoisosat kylästä kuuluvat Lehtimäenkulman kulmakuntaan.
Sijainti ja palvelut
Pyölin kylä sijaitsee Hämeen Härkätien (yhdystie 2810) varrella, Someron keskustaajamasta noin 10 kilometriä Kosken suuntaan ja rajautuu etelässä Paimionjoen vesistöön. Kylän keskustassa Lahden ja Pyölin kylien rajalla toimi vuosina 1917-1997 Lahden koulu. Vuosina 1997-2013 se oli yhdistettynä Pitkäjärven koulun kanssa Lahti-Pitkäjärven kouluksi, jonka 1–2 luokat olivat Lahden ja 3-6 luokat Pitkäjärven koululla. Vuoden 2014 alusta koulun koko opetus siirrettiin Pitkäjärvelle. Aiemmin Pyölissä on ollut myös kauppa ja posti. Lehtimäenkulmalla Pyölin kylän pohjoisosassa toimi oma kansakoulu vuosina 1926–1971.
Historia
Historiallisesti Pyölin kylä on ollut samaa isonjaon jakokuntaa viereisen Lahden kylän kanssa, johon nähden se lienee myöhemmin asutettu tytärkylä, mihin myös nimen Pyöli on tulkittu viittaavan. Aiemmin samaan jakokuntaan arvellaan kuuluneen myös joen eteläpuolisten Kärilän Ryhdän ja Kimalan kylien.
Kylän vanhoja taloja ovat olleet Oikia ja Väärä, joista Väärä jaettiin vuonna 1804 Yli- ja Ali-Väärälään. Isossajaossa perustettu uudistalo on Lehtimäki Lehtimäenkulmalla kylän pohjoisosassa.
Rakennettu kulttuuriympäristö
Pyölin kylän taloista vanhalla kylätontilla edelleen sijaitseva Alitalo eli Ali-Väärälä, jonka päärakennus on vuodelta 1885, on maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittävä.
Vuonna 1874 nykyiselle paikalleen noin kilometri kylätontista pohjoiseen siirretty Oikia, jonka päärakennuksen vanhin osa on perimätiedon mukaan 1760-luvulta, muodostaa rakennus- ja paikallishistoriallisesti ja maisemallisesti erittäin merkittävän kokonaisuuden.