cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mäkiluodon historia
Talvisota ja välirauha
Välirauhan tullen linnakkeelle siirrettiin Ristiniemen linnakkeelta evakuoitu miehistö, joista reserviläiset kotiutettiin elokuuhun 1940 mennessä. Linnake toimi koko välirauhan ajan aselajikoulutuskeskuksena, minkä lisäksi sen taistelukestävyyttä kehitettiin mittavilla linnoitustöillä; etenkin ilmatorjunnan tuliasemia rakennettiin runsaasti lisää.
Jatkosodan alkuvaiheet
Mäkiluodon linnakkeelle perustettiin jatkosodan liikekannallepanon yhteydessä hieman ennen juhannusta 1941 1. Rannikkoprikaatin I linnakkeiston esikunta, esikunnan vaatimat joukot, järeä- ja raskas patteri, kolme it-patteria ja torjuntakomppania. Joukkojen vahvuus linnakkeella oli 670 miestä.
Porvaristo
pienoiskuva|Humoristinen näkemys porvarista Porvaristo oli yksi sääty-yhteiskunnan säädyistä. Porvaristo koostui alkujaan saamansa oikeuden perusteella kauppaa tai käsityöammattia harjoittaneista kaupunkilaisista. Porvariston tavoitteena on tehdä voittoa ja saada yksityistä etua. Porvarillisuus onkin yksityisomaisuuteen, voitontavoitteluun ja kilpailuun nojaava arvomaailma.
Mäkiluodon historia
Jatkosodan alkuvaiheet
Ilmatorjuntayksiköt joutuivat heti sodan alkaessa raskaiden taistelutoimien alle vihollisen pommittaessa Mäkiluotoa yötä päivää. Kolmea it-patteria vahvennettiin sodan alkuvaiheessa vielä yhdellä lisäpatterilla, joka ei kuitenkaan sähkövikojen takia päässyt osallistumaan kertaakaan puolustustaisteluihin.
Porvaristo
Historia ja sääty-yhteiskunta
Historiallisesti porvariluokaksi katsotaan vapaasyntyiset kauppiaat ja käsityöläiset ja muut itsenäiset ammatinharjoittajat. Nykyaikaan periytynyt porvariluokka syntyi varhaisella keskiajalla asutuksen keskittyessä kaupunkeihin, käsityöläiset ja eri kaupankävijät alkoivat muodostaa kiltoja ja varhaisia yrityksiä. Tästä ryhmästä muodostui porvarissääty, josta tuli vähitellen iso ja merkittävä vastavoima aatelisäädylle. Muun muassa Ranskan vallankumouksessa porvaristo työläisten tuella ja johdossaan liberaaleja aatelisia kuten Mirabeau ja La Fayette lakkautti (lähinnä aateliston ja papiston) etuoikeudet.
Mäkiluodon historia
Jatkosodan alkuvaiheet
Linnakkeiston joukoista muodostettiin heinäkuun 1941 alulla iskukomppania Hangon rintamalle. Mäkiluodosta tähän osastoon liitettiin saaren torjuntakomppania (TorjK) ja puolet raskaan patterin miehistä. Miehistön vähentäminen kostautui jo päivää siirron jälkeen, kun silloin vihollisen miinalaivaa vastaan tehdyt sodan ensimmäiset meriammunnat epäonnistuivat. Tallinnan evakuointi elokuun 1941 lopulla antoi Mäkiluodon pattereille runsaasti maaleja, mutta näitä vastaan tehdyt ammunnat jäivät lähinnä härintäluontoisiksi.
Porvaristo
Historia ja sääty-yhteiskunta
Porvariston vaikutusvaltaisin osa oli kauppiassääty, mutta teollisen vallankumouksen aikana he sijoittivat varallisuuttaan teollisuuteen. Onnistuneet sijoitukset saattoivat tehdä porvarista rikkaamman kuin aatelismiehestä.
Kenneth Arrow
Kenneth Joseph Arrow (23. elokuuta 1921 New York, New York – 21. helmikuuta 2017 Palo Alto, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ekonomisti, joka tunnetaan erityisesti yhtenä modernin uusklassisen taloustieteen perustajista. Arrow sai taloustieteen Nobel-palkinnon vuonna 1972.
Porvaristo
Historia ja sääty-yhteiskunta
Porvari-sanaan on vähitellen liitettynyt kielteisiä sivumerkityksiä. Esimerkiksi näytelmäkirjailija Molière yhdisti porvariuteen ahdasmielisyyden, ahneuden, tekopyhyyden ja muutosvastaisuuden.
Mäkiluodon historia
Jatkosodan alkuvaiheet
Presidentti Risto Ryti vieraili linnakkeella syyskuussa 1941, minkä yhteydessä paljastettiin korpraali ja kuvanveistäjä Tynyksen veistämä muistopatsas.
Kenneth Arrow
Arrow’n merkittävin taloustieteellinen tutkimus liittyy sosiaaliseen valintateoriaan ja yleiseen taloudelliseen tasapainoteoriaan. Arrow’n tutkimukset ovat vaikuttaneet merkittävästi myös terveystaloustieteen, informaation taloustieteen ja endogeenisen talouskasvun teorian kehitykseen.
Porvaristo
Porvaristo Suomessa
Ruotsin vallan aikana Suomessakin porvarissääty oli yksi neljästä valtiosäädystä. Muut olivat aatelisto, papisto ja talonpojat. Porvaristolla ja kaupungeilla oli eräitä varsinkin elinkeinojen harjoittamista koskevia erioikeuksia, jotka vahvistettiin vielä 23. helmikuuta 1789 annetulla vakuutuksella. Suomen sodan ja Porvoon valtiopäivien jälkeen Suomessa jatkettiin Ruotsin perustuslain mukaisia valtiopäivämuotoja. Porvoon valtiopäivien 1809 jälkeen valtiopäivät kokoontuivat seuraavan kerran 1860.
Mäkiluodon historia
Hangon vuokra-alueen loppuvaiheet
pienoiskuva|Mäkiluodon 12-tuumaisilla tykeillä varustettu kaksoistorni syyskuussa 1941. Syksyn edetessä Hangon vuokra-alueen ja Kronstadtin välisen meriliikenteen häirintä työllisti Mäkiluodon pattereita. Linnakkeen ohittaminen oli valoisaan aikaan liki mahdotonta, ja näin ollen vihollisen meriliikenne ajoittuikin lähinnä syksyn pimeneviin iltoihin ja yöhön.
Kenneth Arrow
Arrow suoritti alemman korkeakoulututkinnon City College of New Yorkissa vuonna 1940. Tohtorintutkintonsa hän suoritti Columbia Universityssa vuonna 1951.
Porvaristo
Porvaristo Suomessa
Suomessakin kaupungit olivat sääty-yhteiskunnassa porvariston johtamia itsehallinnollisia alueita, joissa noudatettiin kaupunginlakia. Kaupungin johtoelin oli raati. Se koostui pormestarista ja raatimiehistä. Raadilla oli myös tuomiovaltaa ja se pyrki turvaamaan sujuvan kaupankäynnin muiden kaupunkien kanssa ja ulkomaille. Porvariston vaikutusvaltaisin ryhmä oli ulkomaankauppaa harjoittava valtaporvaristo.
Mäkiluodon historia
Hangon vuokra-alueen loppuvaiheet
4. marraskuuta 1941 linnakkeen tykistöpatterit onnistuivat upottamaan yhden hävittäjän ja Fugas-luokan miinanraivaajan, joiden lisäksi onnistuttiin toisen hävittäjän vaurioittamisessa. Muutamia viikkoja myöhemmin 30. marraskuuta ammuttiin myös 50 minuuttia kestänyt ammunta viittä alusta vastaan. Ammunta tuotti useita osumia, ja yhden aluksen havaittiin kääntyvän takaisin. Ilmatiedustelu totesi myöhemmin kaksi suurta öljyläikkää maalialueella.
Kenneth Arrow
Tärkeimpiä julkaisuja
Arrow’n laajasta tuotannosta ei ole merkittäviä suomennoksia. Hänen merkittävimmät julkaisunsa ovat:
Porvaristo
Porvaristo Suomessa
Vaurastuva porvaristo osti jo 1500–1600-luvulta alkaen itselleen maatiloja, joten porvarit toimivat myös maaseudulla. Maatiloille he perustivat rautaruukkeja varsinkin Lounais-Suomessa. Ruukeilla oli usein suuret maaomistukset ja oikeus ostaa elintarvikkeita suoraan talonpojilta. Rautaruukin omistaja (ruukinpatruuna) kävi alueensa talonpoikien kanssa monenlaista kauppaa, jonka ansiosta liiketoiminta kasvoi suuremmaksi kuin pelkän kaupunkiporvarin roolissa. Oli myös mahdollista nousta ylempään säätyyn: Haminassa 1720-luvulla kauppiaana aloittanut Jakob Forsell kohosi 1740-luvulla Loviisan pormestariksi ja harjoitti alueella laivanvarustusta ja muuta yritystoimintaa ja sai kauppaneuvoksen tittelin. Hän ei kuitenkaan tyytynyt siihen vaan siirtyi ruukinpatruunaksi ja nousi sitä kautta aatelissäätyyn.
Suomen porvaristo hyötyi 1700-luvulla puutavaran lisääntyneestä kysynnästä Euroopassa. Vuosina 1721–1772 Suomeen perustettiin noin 70 uutta vientisahaa, joiden omistajat olivat suurkauppiaita ja laivanvarustajia. Tähän voidaan lisätä tähän aikaan Venäjälle kuuluneiden Viipurin ja Haminan seudun sahatavaran tuotanto. Sahalaitoksetkin toimivat ruukkien tapaan alueensa kauppakeskuksina. Ympäristön talonpojat myivät sahalle tukkipuuta ja maalaistuotteita sekä toimivat rahdin kuljettajina. Toisaalta talonpojat ostivat sahalta tuontitavaroita. Sahayrittäjillä oli usein hyvä neuvotteluasema talonpoikien kanssa, joten toiminta oli yrittäjille hyvin kannattavaa. Ainoa ongelma heille oli se, että tällainen maaseutukauppa oli laitonta, koska tavarakauppa oli kaupunkien etuoikeus.
Mäkiluodon historia
Hangon vuokra-alueen loppuvaiheet
Neuvostojoukot päättivät evakuoida loput Hangon vuokra-alueelle jääneet joukot joulukuun alussa 1941. Siirrot tapahtuivat jälleen merikuljetuksin, joista Mäkiluodon linnake sai ilmoituksen 2. joulukuuta 1941. Hangosta liikkeelle lähteneet neljä alusta saapuivat Mäkiluodon patterien kantaman ulottuville keskiyön paikkeilla, Kallbådanin luodolla sijainneen Porkkalan majakan meritulenjohtoaseman saadessa ne näkyviinsä kello 23. Suurinta alusta vastaan avattiin välittömästi tykkituli, minkä havaittiin tekevän useita osumia. Tästä huolimatta uppoamisia ei havaittu.
Porvaristo
Porvaristo Suomessa
Vauraimmat maaseudun säätyläiset alkoivat 1700-luvulla aktivoitua kaupan alalla, jolloin muodostui maalaisporvariston ryhmä. Aatelisto ja papistokin olivat vanhastaan osallistuneet liiketoimintaan, koska heidän piti saada myydyksi luontaistuotteina saamiaan palkkoja ja vuokria. Tapahtui kuitenkin asennemuutos, kun tätä yritteliäisyyttä alettiin 1700-luvulla pitää arvokkaana toimintana, johon vauraimmat talonpojatkin lähtivät mukaan. Maalaisporvareiksi lähti myös kaupunkien käsityöläisiä. Tällöin vilkastuivat tervakauppa, laivanrakennus, laivanvarustus ja puutavarakauppa. Jotta naitä saattoi laillisesti harjoittaa, piti kauppaoikeudesta maksaa kaupunkiporvaristolle niin sanottua kontingettimaksua.
Mäkiluodon historia
Hangon vuokra-alueen loppuvaiheet
Kallbådan havaitsi ensimmäisten ammuntojen jälkeen seitsemän uutta lännestä lähestynyttä alusta: ensimmäisenä purjehtinutta hävittäjää seurasi suuri joukkojenkuljetusalus ja viisi Fugas-luokan raivaajaa. Kahdeksan tuuman patteri avasi tulen hävittäjää vastaan kello 1.04, 12 tuuman patterin alkaessa samanaikaisesti tulittaa kuljetusalusta. Hävittäjässä todettiin osumia, räjähdyksiä ja mustaa savua, mutta saattoalusten sumutuksen takia ei pystytty tekemään muita havaintoja. 12 minuuttia jatkuneen tulituksen jälkeen havaittiin kuljetusaluksessa räjähdys, jonka korkeus oli noin 50 metriä. Joukkojenkuljetusalus osoittautui myöhemmin kuljetusalus Josif Staliniksi.
Porvaristo
Porvaristo Suomessa
Suomen suuriruhtinaskuntaan alkoi 1800-luvulla syntyä nykyaikaista teollisuutta. Sen rakentamisessa olivat osallisina monet ulkomailta muuttaneet yrittäjät (James Finlayson, Axel Wilhelm Wahren), Suomen yrittäjähenkiset aateliset (Carl Fredrik Rosenlew, Gustaf Tigerstedt), porvarit (Marie Hackman, Gustaf August Wasastjerna) sekä muutamat talonpoikais- ja pappistaustaiset (Erik Johan Längman, Nils Ludvig Arppe ja Antti Ahlström).
Mäkiluodon historia
Hangon vuokra-alueen loppuvaiheet
Alusliikenne jatkui jälleen saman päivän aamuna, kun kello 8.00 tuli lännestä näkyviin seitsemän pienehkön aluksen saattama häivittäjä, joka kuitenkin onnistui sumuverhon suojassa mutkitellen välttämään Mäkiluodon kranaattitulen.
Porvaristo
Porvaristo Suomessa
Vuonna 1879 säädettiin useita lakeja elinkeinovapauden toteuttamiseksi. Tällöin porvariston säätyerioikeudet kumottiin siltä osin, kuin ne koskivat porvareita henkilöinä. Osa kaupunkeja julkisyhteisöinä koskevista erioikeuksista kuitenkin pysyi voimassa sen jälkeenkin ja kumottiin lopullisesti vasta vuonna 1995. Vuoden 1879 jälkeen äänioikeus porvarissäädyn vaaleissa edellytti muun muassa asumista kaupungissa ja tiettyä varallisuusasemaa, mutta ei enää erityisten porvarisoikeuksien hankkimista. Säätyvaltiopäivät jatkoivat määräaikaisia ja ylimääräisiä valtiopäiväkokoontumisia vuoteen 1906, jolloin ne päättivät eduskuntauudistuksesta. Ensimmäinen valtiosäädyt korvaavan eduskunnan vaalit järjestettiin 1907.
Jade (DC Comics)
Jade (oikealta nimeltään Jennifer-Lynn Hayden) on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä supersankari. Hahmon loivat Roy Thomas ja Jerry Ordway, ja hän esiintyi ensimmäisen kerran All-Star Squadronissa #25 syyskuussa 1983. Jade on ensimmäisen Vihreän Lyhdyn Alan Scottin ja hänen vihollisensa Thornin eli Rose Cantonin tytär sekä supersankari Obsidianin kaksoissisar. Jade on myös ensimmäinen maan naispuolinen Vihreä Lyhty ennen Jessica Cruzia.
Mäkiluodon historia
Sotatoimien hiljentyminen ja linnakkeen evakuointi
Mäkiluodon vanhemmat reserviläiset kotiutettiin jouluksi 1941 muun miehistön siirtyessä Kuivasaareen. Tilalle tuli Hangon rintamalta vapautunutta ruotsinkielistä miehistöä. Linnakkeella aloitettiin lähes rauhanomaisissa oloissa rakentamistyöt ja koulutustoiminta. Sotia ennen suunnitellun toisen 12-tuumaisen tykkitornin rakennustöitä päästiin jatkamaan. Raskasta tulenjohtotornia lähdettiin myös uudistamaan.
Jade (DC Comics)
Taustaa
Rose Canton, Jaden äiti, oli lyhyesti naimisissa Alan Scottin kanssa. Kun hän sai lapsia Scottin kanssa, hän luovutti heidät adoptoitavaksi, koska hän pelkäsi hänen ilkeän sivupersoonansa vahingoittavansa heitä. Jade ja hänen kaksoisveljensä erotettiin toisistaan.
Milwaukeen esikaupunkialueella asuva pariskunta adoptoi Jaden. Jade sai tietää kaksoisveljestään Toddista, kun hän oli myöhäisteini-iässä. Pian sen jälkeen, kun hän tapasi Toddin, kaksi sisarusta yrittivät liittyä Justice Societyyn. Heidän pyyntönsä hylättiin, mutta heidät yhdistettiin muiden JSA:n jäsenten lasten ja suojelijoiden kanssa Infinity Inc:n muodostamiseksi.
Mäkiluodon historia
Sotatoimien hiljentyminen ja linnakkeen evakuointi
Syyskuussa 1944 solmittu välirauhansopimus asetti Suomelle uusia rauhanehtoja, ja määräsi uusista alueluovutuksista ja sotakorvauksista, joista yksi oli Porkkalan vuokraaminen 50 vuodeksi Neuvostoliitolle. Vuokrattava alue käsitti myös Mäkiluodon linnakkeen, ja käsky saaren tyhjentämisestä tuli linnakkeen väelle masentavana yllätyksenä. Luovutus oli ollut kuitenkin tiedossa korkealla valtiojohdossa hieman ennen välirauhansopimuksen tekemistä, ja linnakkeistoon oli oltu yhteydessä jo 17. syyskuuta ylemmän johtoportaan puhelinsanomalla, jossa käskettiin tyhjentää Mäkiluoto ja Porkkalan saaristo kaikesta puolustusvoimille arvokkaasta kalustosta ja varastoista, jotka eivät olleet tarpeellisia välittömissä sotatoimissa.
Jade (DC Comics)
Taustaa
Koska hänen isänsä altistui maagisille energioille, Jade ja hänen veljensä syntyivät metainhimillisillä voimilla. Jaden voimat ilmenivät ensimmäisen kerran hänen ollessaan lapsi, kun hän puolusti itseään seksuaalista häirintää vastaan. Jaden voimat muistuttivat isänsä voimia siinä mielessä, että hän pystyi tuottamaan vihreää energiaa ja muokkaamaan siitä rakennuksia. Jade peri myös äitinsä voiman kasvien manipulointiin.
Mäkiluodon historia
Sotatoimien hiljentyminen ja linnakkeen evakuointi
Linnakkeen tyhjentäminen käynnistyi seuraavana aamuna kello 6.30, minkä jälkeen työt jatkuivat yötä päivää. Purkamiseen osallistui suuri joukko ihmisiä, sillä tavoitteena oli evakuoida mahdollisimman suuri määrä esineistöä. Tykkikalustosta evakuoitiin Rönnskärin tykit Mäkiluotoon sijoitetut kaksi kahdeksantuumaista tykkiä. Kevyet tykit ja järeä 12-tuumainen torni päätettin jättää alkuun asemiinsa. Alkuperäisestä ajatuksesta poiketen 12-tuumaista alettiin kuitenkin purkamaan 21. syyskuuta. Tämä käsky peruttiin kuitenkin jo päivää myöhemmin, johon mennessä torni oli jo osittain ehditty purkaa. Se jouduttiin kunnostamaan, ja saatiin ampumakuntoon juuri ennen luovutusta. Kallbådanin mittausaseman toiminta päättyi 25. syyskuuta ja Stora Träskön linnake saatiin tyhjennettyä kaksi päivää myöhemmin, jolloin loput sen miehistöstä poistuivat saaresta.
Jade (DC Comics)
Taustaa
Jade teki malliuran Kaliforniassa ja lähti sitten valokuvaamaan New Yorkiin. Siellä hänen kämppäkaverinsa oli Kyle Rayner. Jade ja Kyle tulivat romanttisesti yhteen. Kun Jade menetti voimansa taistelussa Starheartin kanssa, Kyle antoi hänelle varavoimasormuksen ja akun, jolloin hänestä tuli Green Lantern Corpsin jäsen. Kyle palautti myöhemmin hänen voimansa ensimmäisen, lyhyen toimikautensa aikana jumalankaltaisena Ionina. Jaden voimasormus siirtyi lopulta John Stewartille.
Kynopolis (Keski-Egypti)
Kynopolis ( eli, ”Koirakaupunki”; ) eli Saka oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Kynopoliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli. Kaupungin pääjumala oli koiranpäinen Anubis.
Maantiede
Kaupunki sijaitsi lähellä nykyistä Al Qaysia (Al-Qeis, El-Qeis) Niilin länsirannalla. Klaudios Ptolemaioksen mukaan kaupunki oli rakennettu joessa olleelle saarelle. Kynopoliteen nomos ulottui joen kummallekin puolelle.
Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen, vähemmän merkitykselliseen Kynopolikseen, joka sijaitsi Ala-Egyptissä.
Historia
Kynopoliin historiasta tiedetään vain yksittäisiä mainintoja. Nubian varakuningas Pinehesy tuhosi kaupungin faarao Ramses XI:n aikana, ja sen henkiinjääneet asukkaat orjuutettiin. Myöhemmin kaupungilla oli jossakin määrin huonot välit naapureidensa kanssa. Plutarkhos kertoo, että kun eräs kynopolislainen söi oksyrhynkhoslaisen kalan, oksyrhynkhoslaiset alkoivat hyökkäillä kostoksi koiria kohtaan. Tämä johti pienimuotoiseen sisällissotaan.
Plinius vanhemmalla esiintyy kaupunki nimeltä Canum, joka oli todennäköisesti sama paikka. Kynopoliin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Kynopolitēs.
Purmo Group
Purmo Group (entinen Virala Acquisition Company ) on suomalainen pörssiyhtiö. Purmo Group valmistaa lämmitys- ja jäähdytysjärjestelmiä. Syyskuussa 2021 Virala Acquisition Company osti Purmo Groupin Rettig Groupilta.
Kynopolis (Keski-Egypti)
Historia
Varhaiskristillisellä ajalla Kynopolis oli piispanistuin. Kynopoliin hiippakunta on ollut vuodesta 1933 katolinen titulaaripiispan istuin nimeltä Cynopolis in Aegypto.
Rakennukset ja löydökset
Kynopoliihin liittyen on löydetty koirien hautausmaa joen toiselta puolelta.
Jade (DC Comics)
Taustaa
Kun Kylen ystävän Terry Bergin kimppuun hyökättiin, Jade ja Kyle lähtivät Maasta. Suoritettuaan useita tehtäviä, Jade palasi maan päälle. Hän lopetti suhteensa Kyleen rakastuttuaan toiseen mieheen. Jade palveli sitten Outsidersin jäsenenä ja johtajana. Noina aikoina Jade auttoi Donna Troyta ja joitakin Teinititaanien alumneja taistelussa myytin titaaneja vastaan. Jade auttoi myös Vihreän Lyhdyn Joukkoja Green Lantern: Rebirth -tarinassa voittamaan ja vangitsemaan loispelko-olion, Parallaxin.
Rann-Thanagarin sodan Infinite Crisis Specialissa Jade kuoli yrittäessään estää Alexander Luthor Jr.:tä repimästä maailmankaikkeutta multiversumiksi. Hänen tietoisuutensa ja voimansa pysyivät hengissä, kunnes hänen Tähtisydänvoimansa sulautuivat Kyleen herättäen hänessä nukkuvan ioni-olennon.
Tarinakaarissa "One Year Later" Alan Scott makasi koomassa Herrasmiesaaveen hyökkäyksen jälkeen. Alkuperäinen Jade ilmestyi hänelle sanomaan hyvästit, antaen hänelle toisen osan vihreästä energiastaan, joka korvasi hänen silmänsä, jonka hän oli menettänyt 2005–2006 Infinite Crisis -tarinassa.
Blackest Night tarinassa Jaden ruumis herätettiin henkiin Mustan voimasormuksen avulla ja hänestä tuli Black Lantern Corpsin jäsen. Kyle onnistui lopulta pitkän taistelun jälkeen vapauttamaan Jaden sormuksen hallinnasta ja palautti hänet ennalleen. Kyle palasi tämän jälkeen yhteen Jaden kanssa.
Hitomi Obara
Hitomi Obara (o.s. Sakamoto,, s. 4. tammikuuta 1981 Hachinohe, Aomorin prefektuuri) on japanilainen naispainija, olympiavoittaja, maailman- ja Aasian mestari.
Sakamoto on voittanut painijanurallaan olympiakultaa Lontoossa 2012, kahdeksan maailmanmestaruutta, kaksi Aasian-mestaruuskilpailujen kultamitalia ja pronssia Aasian kisoista 2010.
Sysikiitäjäiset
Sysikiitäjäiset (Pterostichus) on kovakuoriaisten (Coleoptera) lahkoon kuuluva maakiitäjäissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti ainakin 236 lajia, mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.
Jade (DC Comics)
Taustaa
Myöhemmin Oikeuden Puolustajat löysivät Jaden tajuttomana, joka piti kädessään vihreää kristallimeteoria, joka oli syöksynyt maahan Saksassa. Tämä oli Tähtisydän, legendaarinen kristalli, joka antoi Alan Scottille hänen voimansa ja siten Jadelle tämän voimansa. Herättyään Jade paljasti, että Oalla ollessaan Tähtisydän oli kidnapannut hänet ja tuonut hänet maan päälle etsimään isänsä. Kuitenkin saatuaan tietää, että Tähtisydän oli ottanut hallintaansa hänen isänsä ruumiin, hän päätti auttaa Justice League -järjestöä pysäyttämään isänsä.
Mäkiluodon historia
Sotatoimien hiljentyminen ja linnakkeen evakuointi
Rakennustöissä pitkälle edenneen toiselle rakenteilla olleelle 12-tuumaiselle tornitykille varatut putket ja muut rakenneosat evakuoitiin saaresta. Kahdeksantuumaiset 203/45 C- ja 203/50 VC -tykki irrotettiin asemistaan, ja kuljetettiin saaren rantaan. Täältä ne nostettiin kokonaisina suurilla uivilla nostureilla. Tykkejä kaavailtiin sijoitettavaksi vuokra-alueen länsipuolella sijainneeseen Barön saareen Inkoossa, mutta käytöstä luovuttiin ja Merivoimien esikunta hylkäsi ne vuonna 1945. Romutuspäätös peruttiin 1960-luvulle tultaessa, tykit peruskorjattiin ja asennettiin Espoon Miessaaren linnakkeelle. Kahdeksantuumaisten käyttö jäi kuitenkin vähälle, ja ne purettiin vuonna 1982. 203/45 C -tykki päätyi myöhemmin yksityiseen asekokoelmaan ja 203/50 VC Sotamuseolle, joka sijoitti sen Kuivasaaren museotykkikokoelmaan.
Jade (DC Comics)
Taustaa
Jade liittyi JLA:han ja JSA:han pysäyttääkseen Starheartin hallinnassa olleet meta-ihmiset. Samaan aikaan Mr. Terrific etsi tapaa heikentää Tähtisydämen voimaa. Jade käytti isänsä vanhaa lyhtyä luodakseen lyhyen yhteyden isäänsä. Black Lantern Corpsin arvomerkki näytettiin hetkeksi kellumassa hänen takanaan. Kun Jade meni pysäyttämään isänsä, hän löysi Kylen, jonka universumin vartijat olivat lähettäneet tappamaan hänen isänsä. Jade palautti isänsä Tähtisydämen ja palasi hänen kanssaan. Fuusionsa seurauksena Obsidianin kanssa Jade ei pystynyt enää olemaan veljensä läheisyydessä vaarantamatta Tähtisydämen aiheuttamaa lisäuhkaa. Tämän jälkeen Jade päätti pysyä Justice Leaguessa. Osana JLA:ta Jade oli tärkeässä roolissa Saturnus-Thanagarin sodan lopettamisessa kanavoimalla Tähtisydämen voiman lisäämään Titanin uusien siirtokuntien telepaattisia kykyjä pakottamaan Thanagaran-laivaston lähtemään.
Mäkiluodon historia
Sotatoimien hiljentyminen ja linnakkeen evakuointi
Viimeiset evakuointiproomut lähtivät Mäkiluodosta 28. syyskuuta kello 12, jonka jälkeen saareen jäivät vielä järeän patterin henkilöstö ja komentoelin, jotka kuitenkin poistuivat saaresta muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta jo seuraavana päivänä. Linnakkeiston henkilöstö ja kalusto olivat evakuoinnin jäljiltä pääosin hajallaan Barössä ja sen lähisaarilla.
Jade (DC Comics)
Taustaa
Jadella oli syntyessään vihreä iho, tummanvihreät hiukset, vihreät silmät ja tähden muotoinen syntymämerkki kämmenessään. Hänen ihonsa sisältää klorofylliä (sen vihreän sävyn lähde), ja hän voi fotosyntetisoida auringonvaloa kuten kasvi. Jade peri äidiltään kyvyn vaikuttaa kasveihin. Jade voi kiihdyttää kasvien kasvua ja manipuloida useimpien kasvien liikkeitä. Tämä kyky ilmenee myöhemmin hänen elämässään ja siksi hän on vähemmän perehtynyt siihen. Jade voi aistia, missä hänen kaksoisveljensä ja isänsä ovat, koska heillä on yhteinen mystinen yhteys Tähtisydämen kanssa. Hän jakoi kerran telepaattisen yhteyden veljensä kanssa. Jaden voima ilmenee usein vihreänä tulena. Hän ei pysty vaikuttamaan mihinkään puusta tehtyyn esineeseen.
Tarinassa 52 Week 29 esiintyi Nicki Jones niminen nainen, joka käytti myös Jaden nimeä. Hän oli Lex Luthorin omistaman Infinity Inc. ryhmän jäsen ja hän on kasvissyöjä ja graafisen taiteen opiskelija San Francisco Art Institutesta. Hänellä on kyky projisoida hehkuvia viiniköynnöksiä sormenpästään. Hän osaa myös lentää ja käyttää vihreää energiaa. Jones debytoi kiitospäivän paraatissa, mutta Obsidian hyökkäsi hänen kimppuunsa ja syytti häntä sisarensa perinnön varastamisesta.
Mäkiluodon historia
Sotatoimien hiljentyminen ja linnakkeen evakuointi
Mäkiluotoon jäivät joukkojen pääosan poistuttua vain kapteeni Vernon luovutuskomennuskunta, jonka tehtävä oli luovuttaa saari Neuvostoliitolle. Linnakkeen luovutus saatiin päätökseen 6. lokakuuta.
Linnake osana Neuvostoliiton Porkkalan tukikohtaa
pienoiskuva|300px|Mäkiluodon linnake ilmakuvassa juuri ennen alueen luovutusta Neuvostoliitolle vuonna 1944. Vuokraisännän poistuessaan tuhoamat 12-tuumainen tornitykki ja tulenjohtotorni olivat kuvan ottamisen aikaan edelleen pystyssä.
Neuvostoliitto ei tehnyt merkittäviä uusia linnoitustöitä Mäkiluodossa, vaan hyödynsi pääasissa olemassa olevia rakennuksia. Rakentaminen rajoittui pieniin töihin, kuten uuteen neliputkisen it-konekiväärin tuliasemaan ja toiseen huoltolaituriin, kun saaren päälaituri oli osoittautunut riittämättömäksi. Tarkkoja tietoja linnakkeen käytöstä ei ole säilynyt, mutta tiedetään, että saari oli vuokra-alueen tärkein linnake. Sen 12-tuumaisella tykkipatterilla olisi voitu niin sulkea Suomenlahti liikenteeltä kuin tulittaa Helsingin alueita, mikäli tämä olisi nähty tarpeelliseksi. Harjoitusten tykistöammunnat tärisyttivät ikkunoita silloin tällöin aina Helsingissä saakka.
Mäkiluodon 12-tuumainen patteri oli ollut valmistuessaan suomalaisen rannikkotykistön ylpeydenaihe, mutta sotavuodet olivat saattaneet sen varsin kuluneeseen kuntoon. Putkien kestoiäksi arvioitiin 100–200 laukausta, ja niillä oli ammuttu 1930-luvun koeammunnoissa parikymmentä laukausta, talvisodassa parikymmentä lisää ja jatkosodassa vielä jotakuin saman verran. Tykkien kunto ei näin ollen ollut enää paras mahdollinen vuokra-ajalle tultaessa, minkä myös neuvostoliittolaiset totesivat ottaessaan linnakkeen vastaan syksyllä 1944. Neuvostoliittolaiset kirjasivat järeän patterin puutteita ylös vuonna 1946, eikä näitä ollut korjattu vielä vuosikymmenen lopulla, jolloin patteri oli entistäkin heikommassa kunnossa. Tukikohdan rannikkopuolustuksen komentajan mielestä järeän patterin tuli oli tehotonta merimaaleja vastaan, koska se oli vain kaksiputkinen, ja tykkien tulinopeus oli varsin alhainen. Komentaja esitti toisen vastaavan patterin rakentamista Mäkiluotoon, mutta hanke ei edennyt ikinä esitystä pidemmälle. Tukikohdan muutkin patterit kärsivät merkittävistä puutteista, minkä seurauksena sen teho meriammunnoissa oli neuvostoliittolaisten omien arvoidenkin mukaan todella heikko.
Neuvostoliittolaiset linnaakeet olivat melko eristettyjä ulkomaailmasta etenkin talviaikaan, jolloin ainoa tapa käydä maissa oli joko hiihtää tai kävellä, mikä vaati päivän kestävää matkantekoa. Neuvostoliittolaisten merisotilaiden palvelusajat Porkkalassa olivat varsin pitkiä, sillä aika saattoi olla jopa seitsemän vuotta tai enemmän, jos sotilas halusi jatkaa palvelustaan varusmiesajan jälkeen. Mäkiluoto oli palveluspaikkana myös varsin tylsä, sillä linnakkeella ei oleskellut muita kuin sotilaita. Majoitusolosuhteet olivat myös varsin kehnot, sillä kaikki saarelle sijoitetut eivät mahtuneet sen kasarmeille. Osa sotilaista majoitettiin satamaan kiinnitettyihin aluksiin, joissa he saattoivat viettää koko seitsenvuotisen palveluksen muutamankymmenen muun merisotilaan kanssa. Sotilaiden viihdykkeenä mäkiluodossa esitettiin joskus elokuvia. Mäkiluotoon komennettiin palvelukseen vuonna 1945 Vladimir Kuts, joka harrasti juoksua jo palvellessaan linnakkeella. Hän voitti myöhemmin kultaa 5 000 ja 10 000 metrin juoksussa vuoden 1956 Melbournen olympialaisissa.
Vuokra-alueen palautus
Neuvostoliitto ilmoitti yllättäen vuonna 1955 luovuttavansa Porkkalan vuokra-alueen takaisin Suomelle. Vuokra-alue ja siihen kuuluva Mäkiluodon linnake palasi entiselle omistajalleen 26. tammikuuta 1956. Mäkiluodon otti vastaan suomalainen vastaanotto-osasto, mutta linnake ei ollut siinä kunnossa, missä se oli aikanaan luovutettu.
Vuokra-alueella oli ollut havaittavissa evakuointivalmistelujen merkkejä vuoden 1955 kuluessa muun muassa räjähdysten muodossa. Vuokralainen räjäytti esimerkiksi ”suomalaisen rannikkotykistön ylpeydeksi” tituleeratun Mäkiluodon järeän tykkitornin 26. lokakuuta 1955, mitä seurasi joulukuussa raskaan tulenjohtotornin räjäytys. Järeiden tykkien jäännökset kuljetettiin metalliromuna Tallinnaan teollisuuden raaka-aineeksi.
Palautuksen valmistelut Suomessa
Palautusta odoteltaessa vuokralaiselle luovutetuista rannikkotykistön linnakkeista laadittiin luettelot rakennuksien ja laitteiden osalta sekä varattiin vastaavat linnakekartat. Alueiden vastaanottoon osoitetut joukot, rannikkotykistökohteiden osalta Rannikkotykistörykmentti 1 (RT 1), saivat marraskuussa 1955 käskyn Porkkalan alueen tulokatselmuksesta ja vastaanotosta. Katselmus noudatti rannikkotykistökohteiden suhteen RT 1:n ehdottamia järjestelyjä. Valmistelut tulokatselmusta ja vastaanottoa varten saatettiin valmiiksi 9. marraskuuta mennessä.
Saariston vastaanotto-osaston tehtävänä oli muiden Porkkalan vastaanotto-osaston osien tapaan huolehtia oman alueensa tulokatselmuksesta ja tiedustelusta, minkä lisäksi SaarVOs:lle oli määritetty erityistehtäviksi puolustuslaitoksen vuonna 1944 luovuttaman kiinteän omaisuuden ja laitteiden vastaanottaminen, sekä puolustuslaitoksen alueille vuokralaisen jättämän muun omaisuuden luettelointi ja ilmoittaminen tiedusteluilmoitusten yhteydessä.
Alueiden vastaanotto
SaarVOs aloitti tehtävänsä suorittamisen Porkkalan omistajanvaihdoksen toteuduttua. Osaston joukot siirtyivät alueilleen pääosin maitse. Vesitse alueelle siirtyivät jäänmurtajan avustamalla vartiolaiva Tursaalla Mäkiluodon alakaistan tiedustelupartio 3, joitakin korkeamman johdon edustajia, sekä huolto- ja viestimiehiä. Tiedustelupartio 3:n tehtävänä oli rannikkotykistön avainkohteiden tarkastaminen Stora Träskö-Rönnskär-Mäkiluoto-Kallbådan -alueella. Luovuttajan edustajan oli toivottu olevan vielä paikalla muun muassa Mäkiluodossa, mutta saari todettiin vastaanoton yhteydessä tyhjäksi. Upinniemessä ollut vastaanotossa mukana ollut luovuttajan edustaja totesi suomalaisten kysyttyä Mäkiluodon tilannetta: ”Ei pattereita.”
Tursaalla päästiin käymään Mäkiluodossa ja Rönnskärissä, joista jälkimmäisessä se juuttui jäihin, pakottaen loput tiedusteluretket toteutettavaksi hiihtomarssilla. Vartiolaiva sahattiin irti jäistä, minkä jälkeen päästiin paluumatkalle. Matkalla käytiin sen varrelle osuneilla kohteilla, kuten Mikonkarilla.
Vastaanoton yhteydessä todettiin vuokralaisen katkaisseen tai kytkeneen väärin linnakkeen viestiyhteydet, jättäneen suuren osan linnakkeiden rakennuksista kehnoon kuntoon ja räjäyttäneen useissa paikoissa tykki- ja tulenjohtoasemat. Yksi katkerimpia menetyksiä oli aikanaan ”suomalaisen rannikkotykistön ylpeydeksi” tituleerattu Mäkiluodon 12-tuumainen tykkitorni, jonka neuvostojoukot olivat poistumisensa yhteydessä räjäyttäneet. Neuvostoliittolaiset olivat vuokra-aikana rakentaneet joitakin uusia rakennuksia, jotka arvioitiin palautuksen yhteydessä korjauskelvollisiksi. Yleisesti ottaen linnakelaitteiden korjausmahdollisuudet näyttivät kuitenkin varsin heikoilta, sillä edullisimmille paikoille sijoitetut linnoitteet oli tuhottu räjäyttämällä ja uusille asemille olisi näin ollen hankalaa löytää edullisia sijoituspaikkoja, ja vanhojen räjäytettyjen korjaaminen olisi ollut vaikeaa.
Vastaanoton yhteydessä oli varauduttu myös sotilaskohteiden vartiointiin, mutta tämä todettiin tarpeettomaksi aina avovesikauden alkuun. Upinniemen kohteiden vartioinnin otti vastuulleen merivoimat. Vastaanottotoimet päättyivät varsinaisesti 2. helmikuuta 1956, jolloin oli laadittu myös kaavailut puolustusvoimille lunastettavista alueista. Linnakkeet tarkastettiin kevään ja kesän aikana, ja RT 1 lähetti meripuolustuksen tarkastajalle ehdotuksensa Porkkalan alueen rannikkopuolustuksen järjestelyistä. Aluetarpeet osuivat jossain määrin entiselle siviiliomaisuudelle, minkä seurauksena niiden pakkolunastuksista syntyi pitkällisiä kiistoja viranomais- ja siviilitahojen välille. Mäkiluodossa omistuskysymys oli tosin yksinkertaisempi muihin palautettuihin alueisiin nähden; saari oli ollut jo pitkään puolustusvoimien käytössä.
Ensivaiheen raivaus- ja kunnostustyöt
Mäkiluodon puolustusjärjestelyjen uudelleenrakentamisen suunnittelu annettiin majuri Esko Laaksosen vastuulle. Laaksonen tutki suurimman osan kesästä 1956 kapteeni V. Lappalaisen kanssa Mäkiluodon, Rönnskärin, Stora Träskön, Porsön ja Järvön tykki- ja lähipuolustusasemien rakentamismahdollisuuksia.
Ensivaiheen kunnostus- ja raivaustoiminta käynnistyi Mäkiluodossa vuoden 1956 avovesikauden alettua. Alueen viestiyhteydet kunnostaminen vei noin kaksi viikkoa ylivääpeli Tupalan johtamilta viestimiehiltä. Mäkiluodon viestiyhteydet mantereelle muodostuivat alkuun vain yhdestä kenttäpuhelinlinjasta, jota käyttivät myös Rönnskäriin muuttaneet luotsit.
Saarelle perustettiin ensimmäinen merivalvonta-asema, jolle rakennettiin puinen torni kasematin keskivaiheille. 12-tuumaisen tykkitornin peruskehä oli neuvostoliittolaisten tuhotöiden jäljiltä edelleen pystyssä, ja jouduttiin poistamaan uuden merivalvontatornin tieltä.
Linnakkeen kunnostaminen
Mäkiluodon uudelleenrakentamista lähdettiin vähitellen 1960-luvulle tultaessa toteuttamaan majuri Laaksosen kesällä 1956 laatimien suunnitelmien pohjalta. Mäkiluodon linnakkeesta ja muusta Porkkalasta muodostettiin vuonna 1958 Suomenlinnan rannikkotykistörykmentin toinen patteristo (II/SlRtR), jonka tehtäväksi tuli ensitilassa linnakkeen kunnostaminen valmius- ja koulutuskäyttöön.
Ensimmäiseksi suuremmaksi rakennusprojektiksi muodostui uuden tulenjohtotornin rakentaminen neuvostoliittolaisten räjäyttämän raskaan tornin korvaajaksi, sillä vanha torni oli todettu korjauskelvottomaksi. Uuden tornin suunnitteli pääesikunnan pioneeriosasto, ja se päätettiin sijoittaa kasematin yhteyteen. Tornin rakentaminen sai puolustusministeriön hyväksynnän ja töihin päästiin varsin nopealla aikataululla 9. syyskuuta 1959 alkaen. Etenevä syksy ja alkava talvi teki rakennusolosuhteista varsin haastavat: valutöitä jouduttiin tekemään ainakin kerran lumimyrkyssä, minkä lisäksi työmaalla syttyi rakennustöiden aikana kertaalleen tulipalo, joka saatiin kuitenkin sammumaan ajoissa. Rakennustöistä vastannut Erector Oy luovutti tornin tilaajalle 8. helmikuuta 1960.
Korsula kunnostettiin heti 1950-luvun loppupuolella Mäkiluodon tutkakaluston laitetilaksi. Rakennukseen oli sijoitettu itse tutkan lisäksi sen voimakone. Kasematin ja korsulan laajempia korjaustarpeita selvitettiin vuoden 1959 kahtena viimeisenä päivänä. 1950-luvun lopulla asennettu tutka korvattiin jo muutamia vuosia myöhemmin uudella Marconi-tutkalla, joka asennettiin tulenjohtotorniin toukokuussa 1962. Uuden tutkan hissikoneistolla nostettavan antennin kanssa oli alkuun ongelmia, mutta nämä saatiin ratkaistua kuukauden kuluttua, minkä jälkeen vanha tutka siirrettiin käyttöön muualle. Tulenjohtotorniin sijoitettiin myös Mäkiluodon ensimmäisten vesikuuntelulaiteiden keskus. Vedenalainen valvonta alkoi varusmiesten pyörittämänä osa-aikaisesti, ja muuttui ympärivuorokautiseksi uuden RKL 67 -laitteiston asennuksen jälkeen kesällä 1969. Tornin huipulta tutkan alta tehtiin myös kiikareita ja kameroita käyttänyttä optista merivalvontaa.
Linnakkeen sähkö tuotettiin alkuvuosina paikan päällä vanhoista romuista rakennetulla voimakoneella. Kone oli kaksisylinterinen Vikström -polttomoottorista, joka oli yhdistetty generaattorille hihnavedolla. Laitteisto oli varsin alkukantainen: vetohihnan jatkokohta aiheutti joka kierroksellaan piikin saaren sähköverkkoon, mikä näkyi esimerkiksi ylimääräisenä välähdyksenä televisioissa. Voimakonetta käytettiin vain kello 22 saakka illalla, jonka jälkeen saarelaisten tuli itse vastata valon tarpeistaan.
Mäkiluotoon johtavan merikaapelin rakentaminen oli projektien tärkeysjärjestyksessä korkealla, ja sitä vedettiin mereen liki yötä päivää. Saareen johtava merikaapeli saatiin käyttövalmiiksi heinäkuussa 1959.
Tykkikalusto
Tykkiasemien rakentaminen käynnistyi vuonna 1960, mutta niihin asennettavat 152/50 T -merikanuunat oli toimitettu saarelle jo vuonna 1957, ja asennettu avokilpisinä suoraan kalliolle. Mäkiluodon uudelleenaseistaminen ei jäänyt vain puolustusvoimien sisäiseksi asiaksi, sillä uusilla linnoitustöillä ei haluttu ärsyttää Neuvostoliittoa. Suomenlahden kapealla kohdalla sijainneen linnakkeella oli edelleen ulko- ja turvallisuuspoliittinen merkitys, minkä seurauksena raskaan patterin rakentamiskysymys käsiteltiin eduskunnan ulkoasianvaliokunnan kokouksessa heinäkuussa 1958.
Neljän uuden aseman aihioina voitiin paikoitellen käyttää vanhoja linnoitteita, mutta monin paikoin jouduttiin suorittamaan uusia louhintatöitä. Nämä käynnistyivät urakkasopimuksen laatimisen jälkeen toukokuussa 1960, ja valmistuivat saman vuoden syyskuussa. Tykkiasemien rakentamisesta päästiin sopimukseen lokakuun 1960 alulla ja valutyöt pääsivät alkuun saman kuun puolivälissä. Valutyöt valmistuivat tammikuuhun 1961 mennessä, ja pääaseistuksen tykit päästiin asentamaan asemiinsa. Tykkikalusto varustettiin suojakuvuilla kaksi vuotta myöhemmin.
Pääkaluston lisäksi saarelle sijoitettiin erilaisia harjoitustykkejä: 1960-luvun alulla siellä oli varastoituna 57/55 J -tykkejä, joita ei kuitenkaan asennettu kiinteisiin asemiin. 90 K 77 -tykkejä asennettiin saarelle kesällä 1965, ja kalusto oli käytössä aina kesään 1969, jolloin ne korvattiin 76 ItK Vickers -tykeillä. Vickers-kalusto kunnostettiin Mäkiluodossa, missä se myös kulutettiin loppuun ja poistettiin 1970-luvun alkupuolella. Vickersit korvattiin myöhemmin uudemmalla harjoituskalustolla.
Rosso (täsmennyssivu)
Rosso voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Mäkiluodon historia
Kasematti, kasarmi ja asuinrakennus
Kasarmin, kasematin ja hieman myöhemmin asuintalon laajamittaisemmat kunnostustyöt käynnistyivät vuonna 1961. Kasematissa kunnostettiin ruokalatilat, minkä lisäksi rakennettiin kokonaan uusi ruokasali, joka toteutettiin omaleimaisena ratkaisuna vanhastaan louhittuun paikkaan, josta saatiin raivaamalla käyttökelpoinen. Ruokalatilat saatiin valmiiksi huhtikuussa 1965.
Kasarmin ja asuinrakennuksen kunnostaminen olivat edellytys Mäkiluodon muuttamiseksi koulutuslinnakkeeksi. Kantahenkilökunta ja varusmiehet olivat kasarmin ja tarvittavien varastotilojen valmistumista ennen asuneet yhdessä Kihola-nimellä tunnetussa asuinrakennuksessa, missä olivat sijainneet myös saaren varastotilat ja vapaa-ajanviettopaikat. Rakennuksessa oli myös saaren puhelinkeskus. Ulkokäymälät oli sijoitettu alkuun talon eteläpäässä, mutta myrskyillä oli tapana viedä ne mukanaan. Ongelma ratkaistiin lopulta siirtämällä käymälät rakennuksen pohjoispään rantaan.
Kasarmin kunnostaminen käynnistyi lokakuun 1961 lopulla, ja siihen tehtiin korjaustöiden ohessa joitakin muutoksia: huonejakoa säädettiin ja pääoven yläpuolinen parveke purettiin. Kunnostustyöt käsittivät muun muassa rakenteiden halkeamien paikkaamista ja ikkunoiden uusimisen. Kasarmi saatiin valmiiksi heinäkuussa 1962, minkä jälkeen jatkettiin asuintalon korjauksen pariin. Rakennus kunnostettiin asunto kerrallaan, mikä pakotti asukkaat siirtymään asuntojen välillä korjauksen edetessä. Pieniruutuiset ikkunat vaihdettiin suurempiruutuisiin ja jokaisen portaan yläpuolelta poistettiin parveke. Rakennuksen ulkoseinät pinnoitettiin mineriittilevyillä ja kellarin suuri sauna jaettiin saunaksi ja pukeutumistilaksi. Asuintalon kunnostusurakka saatiin päätökseen vuonna 1963.
Päälaituri
Päälaiturin kunnostaminen käynnistyi vuoden 1963 alulla, työnjohtajan saapuessa työmaalle 2. tammikuuta. Ensimmäinen viikko kului tarvittavien varastotilojen ja sukeltajien pukukoppien rakentamiseen. Vanhasta laiturista ei ollut hyötyä uuden pohjana, ja näin ollen sen laituriarkut purettiin uusien tieltä kaivinkoneella. Laivaston sukeltajat tasoittivat merenpohjan uusien arkkujen sijoituspaikalta.
Laiturin betonityöt käynnistyivät helmikuussa 1963 betoniaseman pystyttämisellä. Ensimmäiset uudet laituriarkut laskettiin paikalleen 14. helmikuuta ja viimeiset 17. maaliskuuta. Arkkujen laskemista seurasi laiturin kannen valaminen, ja koko laituri saatiin valmiiksi 21. huhtikuuta, kun kuljetusalus Purha kiinnittyi siihen ensikertaa. Uusi laituri oli vain vajaa puolet vanhan pituudesta, koska määrärahat eivät riittäneet pidempään. Betonilaituria kaavailtiin laajennettavaksi myöhemmin.
Vesihuolto
Makean veden saanti tuotti vaikeuksia linnakkeen palautusta seuranneina ensimmäisinä vuosina. Makeaa vettä kuljetettiin mantereelta saareen muun muassa proomuilla ja alusten tankeissa. Saarella vesivarat säilytettiin esimerkiksi Helmijärvessä ja erilaisissa tonkissa, joita tarpeen mukaan täytettiin suuremmista proomuista.
Vesikone
Ratkaisua vesipulmaan lähdettiin hakemaan merivettä juomavedeksi puhdistaneesta vesikoneesta. Hollannista ostettu laitteisto toimi elektrolyyttimenetelmällä, jossa ioniselektiiviset kalvot päästivät lävitsensä vain elektrolyytin tiettyjä ioneja. Ionisuodatuksen lisäksi koneessa oli hiekkasuodatin veden mekaanisten epäpuhtauksien poistamiseksi. Myöhemmin laitteistoa paranneltiin asentamalla siihen Helsingin kaupungilta lainattu aktiivihiilisuodatin, jolla poistettiin veden sivumakuja. Laitteisto kykeni tuottamaan noin 40 kuutiometriä juomakelpoista vettä päivässä. Vesikone liittyi diplomi-insinööri Tillanderin diplomityöhön, ja laitteiston myi puolustusvoimille Tillanderin isän omistama yritys.
Laitteiston asennus alkoi 27. kesäkuuta 1963, Helmijärveen rakennettiin pumppuasema elokuussa 1963 ja vesikone laskettiin paikalleen kesäkuussa 1964. Se otettiin käyttöön 7. syyskuuta 1965.
Kone ei täyttänyt kaikkia siihen osoitettuja toiveita. Ammattitaitoisen ylläpitohenkilöstön puute aiheutti ongelmia, sillä koneessa käsiteltiin vaarallisia kemikaaleja, kuten suolahappoa, lipeää ja hypokloriittia, puhdistusprosessin vapauttaessa kloorikaasua. Koneenhoitaja Hytönen saikin vuonna 1966 kloori- tai suolahappomyrkytyksen.
Kone vaati jatkuvaa valvontaa, ja sen käyttö vaikeutui entisestään varaosasaannin monimutkaistuttua alkuperäisen toimittajan mentyä konkurssiin. Vesikoneen varaosia haalittiin konkurssin jälkeen monista eri maista, eikä niitä saatu enää pidettyä varastossa saarella. Varaosatilanne aiheutti pitkiä seisokkeja koneen käytössä.
Vesiputki
Vesiongelmiin ryhdyttiin hakemaan uutta ratkaisua jälleen 1970-luvun alussa rakentamalla vesiputki mantereelle. Putki oli alun perin tarkoitus laskea syksyllä 1971, mutta sitä ei saatu tehtaan toimitusvaikeuksien takia tarpeeksi. Putki saatiin lopulta laskettua kaapelilaiva Putsaarella syksyllä 1974. Vesikone oli poistettu käytöstä saman vuoden kesällä, ja kesä oli näin ollen pärjätty tilapäisratkaisuin.
Toiminta koulutuslinnakkeena
Linnake saatiin toiminnalliseen kuntoon 1960-luvun alkuvuosina, jolloin sen ensimmäiseksi päälliköksi nimitettiin luutnantti Timo Sario. Mäkiluodosta tuli koulutuslinnake, kun osa Suomenlinnan rannikkotykistörykmentin II patteriston alokkaista aloitti varusmiespalveluksensa linnakkeen koulutuspatterissa kesäkuussa 1963. Linnakkeelle suunniteltiin omaa urheilutaloa, johon olisi sijoitettu myös sen sotilaskoti. Hanke eteni jonkin aikaa myötätuulessa, kun sen toteuttamista puolsivat muun muassa valtion tilintarkastaja ja Etelä-Suomen sotilasläänin komentaja. Monitoimitilasta piirrettiin suunnitelmat, mutta ne yksinkertaistettiin alkuun pelkäksi urheilutaloksi, ja hylättiin myöhemmin kokonaan.
Linnakkeen toiminta oli vakiintunut 1970-luvulle tultaessa, jolloin viimeiset suuret rakennustyöt oli saatu loppuun, ja saareen rakennettiin enää pienempiä täydennyshankkeita, kuten uudet ilmatorjunta-asemat. Linnakkeelle asennettiin uusi neuvostoliittolainen MR-331 Rangeout -tutka vanhan Marconi-tutkan tilalle vuonna 1974. Uuden tutkan asennuksen myötä myös optisen merivalvonnan tila siirrettiin tulenjohtotornin huipulla olleesta metallirunkoisesta tähystystilasta uuteen erilliseen merivalvontaasemaan, sillä oli alettu ymmärtää voimakkasti säteilevän tutka-antennin riskit sen välittömässä läheisyydessä työskennelleille valvojille.
Alokaskoulutus jatkui linnakkeella liki 13 vuotta aina vuoteen 1976, jolloin se lopetettiin talven 1975–1976 huollollisten vaikeuksien seurauksena. Saareen johtava vesijohto oli jäätynyt ja ruokala kärsi henkilöstöpulasta.
Arkkitehtuuri
pienoiskuva|Arkkitehtuurin keskeisiä käsitteitä ovat muiden muassa massa, muoto ja mittasuhteet, tila, aika ja liike, pinnat, materiaalit ja värit sekä valo ja varjo. [[Carlo Scarpa, Museo di Castelvecchio.]] pienoiskuva|Hyvänä arkkitehtuurina voidaan pitää esimerkiksi arkkitehtuuria, johon liittyvät ”harkittu suunnittelu, onnistunut muotoilu, hienot näkymät, tilalliset elämykset sekä paikan oma henki”. [[Louis Kahn, Bangladeshin parlamentti.]]
Mäkiluodon historia
Toiminta koulutuslinnakkeena
Rönnskär siirtyi puolustusvoimien haltuun 1980-luvun alussa, ja Mäkiluodon linnake sai tehtäväkseen asettaa sinne vartioryhmä kesäksi. Valvonnasta vastasi Rönnskärin patterinhoitaja ja siihen osallistui myös muu Mäkiluodon henkilökunta. Rönnskärissä toimi tuolloin jo lintuasema, joka piti myös jossain määrin silmällä saaren kulkijoita. Valvontavastuu siirtyi 2000-luvulla Upinniemen varuskunnan sotilaspoliiseille.
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuuri eli rakennustaide on taiteen ja tekniikan muoto, jossa yhdyskuntia, rakennuksia ja niihin liittyviä osia suunnitellaan useasta näkökulmasta. Arkkitehtuurissa täytyy aina huomioida monia keskenään ristiriitaisia näkökulmia – arkkitehtonista teosta suunniteltaessa arkkitehdin täytyy yhteistyössä erityissuunnittelijoiden kanssa löytää hyväksyttävissä oleva tasapaino ainakin toiminnalliselta, tekniseltä, taloudelliselta, esteettiseltä, juridiselta ja yhteiskunnalliselta kannalta.
Mäkiluodon historia
1980- ja 1990-lukujen kehityshankkeet
Linnakkeen tekninen kalusto kehittyi vuosikymmenten saatossa. 1970-luvulla asennettu ”Algot”-lempinimen saanut tutka korvattiin 1980-luvulle tultaessa uudella FIKA-tutkalla rannikkotykistön ammunnan ja valvonnan laskimen (RAVAL) asennuksen yhteydessä. Saaren vanhoista vesikuuntelulaitteista modifioitu VKL77-järjestelmä päivitettiin uuteen Vesikuuntelujärjestelmä M/80:een, joka oli käytössä muunneltuna 2000-luvulle saakka. Uutta järjestelmää täydennettiin 1990-luvulla kapeikkovalvontajärjestelmä KVJ:llä, joka sai myöhemmin nimen FHS-2000) ja korvasi jonkin aikaa kestäneen käytön jälkeen vanhemman M/80:n.
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuuri poikkeaa useista muista taiteista muun muassa siksi, että arkkitehtuurin toteuttamiseksi tarvitaan aina ryhmätyötä, neuvottelua, kompromisseja ja julkinen hyväksyntä (rakennuslupa) sekä viranomaisvalvontaa ennen kuin arkkitehtuuri (esimerkiksi rakennus) voidaan toteuttaa (rakentaa). Jotta arkkitehtuuria voitaisiin teknisessä ja juridisessa mielessä rakentaa, on suunnitelmien täytettävä muodon ja sisällön osalta rakentamista koskevan lainsäädännön, määräysten ja ohjeiden sekä kuntien ja kaupunkien viranomaisten vaatimukset.
Mäkiluodon historia
1980- ja 1990-lukujen kehityshankkeet
Mäkiluotoon asennettiin 1980-luvulla uudet Suomessa valmistetut 130 TK -tornikanuunat. Uudet tykit sijoitettiin entisen 152/50 T -patterin asemiin, ja korvatut tykit siirrettiin Merenkurkussa sijaitsevalle Vaasan rannikkopatteriston hallinnoimalle Norrskärin linnakkeelle. Vanhat höyrykäyttöiset keittiökoneet korvattiin uusilla sähkökäyttöisillä vuonna 1993, ja saaren varavoimakoneet uusittiin kolme vuotta myöhemmin. Mäkiluodossa on ollut myös vuodesta 1989 ilmatieteen laitoksen sääasema.
Warlock
Warlock tarkoittaa seuraavia: