cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suurvisiiri
Virka
Varsinaisesti ensimmäisenä suurvisiirina pidetään Çandarlı Halil paššaa, joka toimi tehtävässä Istanbulin valtaamisen aikoihin 1453. Çandarlı Halil kuitenkin teloitettiin, sillä Mehmed II Valloittaja epäili hänen vehkeilleen Bysantin kanssa. Tehtävä ei ollut helppo ja vastuu merkitsi suuria riskejä. Epäonnistuminen tai sulttaanin epäsuosioon joutuminen saattoi merkitä lievimmillään potkuja ja maanpakoon ajamista, mikä tarkoitti siirtämistä kuvernöörin virkaan johonkin vähäpätöiseen provinssiin kauas pois Istanbulista tai pahimmillaan kuolemantuomiota. Kaikkiaan 44 suurvisiiria teloitettiin. Lisäksi sekä sulttaanin hovissa että hallintoneuvostossa käytiin ajoittain voimakasta valtataistelua, ja maanpakoon siirtämisestä tuli tavanomainen toimenpide, jota käytettiin jopa onnistuneesti virkansa hoitaneen suurvisiirin suojelemiseksi poliittisilta vihollisilta. Monet suurvisiirit saivat tehtäväkseen tukahduttaa kapinoita sekä pääkaupungissa että provinsseissa. Heistä 11 kuoli armeijan ja kapinallisten välisissä kahakoissa.
Kansalaisten keskuudessa suurvisiiri nautti suurta arvostusta. Hollantilainen 1700-luvun meriupseeri Johan Raye kuvaili matkamuistiinpanoissaan suurvisiirin näkemistä paraatissa seuraavasti: "...odotimme kunnes kaikki sulttaanin ylimmät virkamiehet olivat ratsastaneet ohitsemme hienoine hevosineen. Tämä oli poikkeuksellisen upea näytös. Erityisesti on mainittava kaikessa suuruudessaan suurvisiiri Azem Ibrahim pašša, jota saattoivat muut arvohenkilöt ei vähemmässä kuin kolmessa rivissä. Minne tahansa hän katsoikaan, siellä ihmiset kumartuivat hänen eteensä ja osoittivat kunnioitusta valtakunnan toiseksi korkeimmalle johtajalle. Hän vastasi tyynesti ja arvokkaasti hienovaraisella pään nyökkäyksellä."
Chicagon koulu
thumb|[[Chicago Building (Holabird & Roche 1904–1905) on tyypillinen Chicagon koulukunnan edustaja.]] Chicagon koulu oli Yhdysvaltain Chicagon kaupungissa vuosina 1880–1900 vallinnut arkkitehtuurin koulukunta. Chicagon koulun arkkitehtuurin tunnusmerkkejä ovat teräsrunkorakenne sekä ilmeeltään yksinkertainen muotokieli, joka kuvastaa rakennuksen konstruktiota ja funktiota. Chicagon koululla oli suuri vaikutus moderniin yhdysvaltalaiseen pilvenpiirtäjäarkkitehtuuriin.
Chicagon koulu sai alkunsa vuoden 1871 Chicagon palosta, jossa koko kaupunki käytännössä tuhoutui ja jouduttiin rakentamaan uudelleen. Uudelleenrakennuksessa taloista tehtiin vähemmän koristeelliset ja siten halvemmat kuin New Yorkissa, jonka korkeissa rakennuksissa suosittiin raskaita ja historistisia julkisivuja. Myös paloturvallisuus otettiin Chicagossa entistä paremmin huomioon siten, että metallirunko tehtiin bessemerteräksestä, joka oli verhottu reikätiilillä.
City of Ghosts
City of Ghosts on yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 2002. Se on näyttelijänä paremmin tunnetun Matt Dillonin ensimmäinen ohjaustyö. Elokuva on kuvattu Kambodžassa, ja se kertoo amerikkalaisesta jupista, joka piileksii Aasiassa vakuutuspetoksen takia.
Saksi-Coburg-Gotha (hallitsijasuku)
Saksi-Coburg-Gotha on saksalainen hallitsijasuku, jonka jäsenet ovat nousseet useiden Euroopan maiden valtaistuimille. Se on alkujaan Wettinin vanhan hallitsijasuvun haara, joka hallitsi 1800-luvulla samannimistä herttuakuntaa. Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitsijasuku Windsor on yksi Saksi-Coburg-Gothan suvun haaroista. Suku on nykyään vallassa myös Belgiassa.
Saksi-Coburg-Gothan herttuakunta
Saksi-Coburg-Gotha kuuluu Saksia keskiajalta alkaen hallinneen Wettinin hallitsijasuvun niin sanottuun ernestiläiseen haaraan. Se jakautui useiksi suvuiksi, jotka hallitsivat Saksin länsiosiin 1500-luvun lopulta alkaen syntyneitä niin sanottuja Saksin herttuakuntia. Eräs niistä oli samannimisen sukuhaaran hallitsema Saksi-Gotha, jonka herttua Ernst Hurskaan pojat vuonna 1680 jakoivat keskenään, ja tällöin syntyivät muun muassa Saksi-Gotha-Altenburg ja Saksi-Coburg (vuodesta 1735 Saksi-Coburg-Saalfeld), joista jälkimmäistä hallitsi vuodesta 1721 Ernst Hurskaan nuorimman pojan Juhana Ernstin sukuhaara. Saksi-Gotha-Altenburgia hallinnut sukuhaara sammui vuonna 1825 ja herttuakunta jaettiin kahtia. Kun Saksi-Coburg-Saalfeldin herttua Ernst III (tästä alkaen Ernst I) vuonna 1826 luopui Saalfeldista, sai hän vastineeksi Saksi-Gothan ja hänen sukunsa alkoi samassa yhteydessä käyttää nimeä Sachsen-Coburg und Gotha. Suku hallitsi kaksoisherttuakuntaansa vuodesta 1871 osana Saksan keisarikuntaa. Ernst II:n kuoltua vuonna 1893 lapsettomana herttuan arvo siirtyi suvun englantilaiselle haaralle. Heidät syrjäytettiin vuoden 1918 vallankumouksen yhteydessä.
Valtaantulo eri maissa
Saksi-Coburg-Gothan herttua Ernst I:n nuoremmasta veljestä tuli vuonna 1831 vastaitsenäistyneen Belgian kuningas Leopold I. Hänen sukunsa on edelleen vallassa Belgiassa.
Ernst I:n nuoremmasta pojasta Albertista tuli vuonna 1840 Ison-Britannian kuningatar Viktorian puoliso. Viktorian kuoltua vuonna 1901 valtaistuimelle tulivat heidän jälkeläisensä, joiden on katsottu kuuluneen isänsä tavoin Saksi-Coburg-Gothan sukuun. Isossa-Britanniassa ensimmäisen maailmansodan aikana vallinneen saksalaisvastaisen mielialan vuoksi kuningas Yrjö V päätti vuonna 1917 muuttaa suvun nimen Windsoriksi hallitsijaperheen asuntona toimivan Windsorin linnan mukaan. Nimenmuutos koski kaikkia Viktorian ja Albertin jälkeläisiä. Suku on edelleen vallassa myös Isossa-Britanniassa.
Suku tuli Portugalissa valtaan samalla tavalla kuin Isossa-Britanniassa. Ernst I:n veljenpoika Ferdinand nai Portugalin kuningatar Maria II:n ja vuodesta 1853 maata hallitsivat heidän jälkeläisensä. Portugalilaisesta sukuhaarasta on käytetty myös nimeä Braganza-Saksi-Coburg-Gotha viittauksena Maria II:n edustamaan Braganzan hallitsijasukuun. Suku menetti valtansa Portugalissa vuoden 1910 vallankumouksessa, jonka myötä maa muutettiin tasavallaksi.
Portugalin Ferdinandin veljenpojasta tuli vuorostaan vuonna 1887 Bulgarian ruhtinas Ferdinand I. Hän otti vuonna 1908 itselleen kuninkaan eli tsaarin arvon. Hänen sukunsa hallitsi Bulgariaa vuoteen 1946, jolloin maa muutettiin tasavallaksi. Viimeinen tsaari Simeon II käyttää nykyään nimeä Simeon Sakskoburggotski, jossa sukunimi on muodostettu hallitsijasuvun nimestä.
Nykyisen Ruotsin kuninkaan Kaarle XVI Kustaan äiti, prinsessa Sibylla, oli myös Saksi-Coburg-Gothan sukua.
Bulgarian tsaarit
thumb|upright=0.5|Simeon II oli viimeinen Bulgarian tsaari (vallassa 1943–1946).
Diagoras Stadium
Diagoras Stadium on vuonna 1932 avattu monitoimiareena, joka sijaitsee Ródoksen kaupungissa, Kreikassa. Areenalla pelaavat paikalliset jalkapalloseurat, Diagoras FC ja Rodos FC. Alun perin areenan kapasiteetti oli 8 500, mutta nykyisin se on 3 700. Areena on nimetty antiikin kreikkalaisen nyrkkeilijän, Diagoras Rhodoslaisen, mukaan.
Saksi-Coburg-Gotha (hallitsijasuku)
Portugalin kuninkaat
thumb|upright=0.5|Emanuel II oli Portugalin viimeinen kuningas (vallassa 1908–1910).
Saamisoikeus
Saamisoikeus tarkoittaa henkilön oikeutta vaatia toiselta rahallinen tai muu suoritus. Osapuolten välisen velkasuhteen toinen osapuoli, velkoja, on oikeutettu esittämään vaatimuksensa suoritusvelvolliselle osapuolelle eli velalliselle. Velkojalla on saaminen ja velallisella velvoite. Saamisoikeudesta ja velvoitteesta puhuttaessa kuvataan samaa asiaa, mutta tarkastelukulma on vastakkainen. Saamisoikeudet kuuluvat velvoiteoikeuden piiriin.
Saamisoikeus kohdistuu ainoastaan velalliseen, joka tavallisesti vastaa velvoitteen täyttämisestä koko omaisuudellaan. Jos kolmas osapuoli on ottanut vastuun velasta antamalla takauksen, on velkojalle syntynyt uusi saamisoikeus. Saamisoikeuden kohteena ja velvoitteen sisältönä on suoritus, joka saattaa liittyä rahaan, esineeseen, tekoon tai toimen tekemättä jättämiseen. Suoritukset voivat olla kerta- tai kestosuorituksia.
Saamisoikeus syntyy usein oikeustoimen, kuten esimerkiksi sopimuksen perusteella. Oikeustoimessa määritellään, miten velallisen suoritus määräytyy tai mitä hänen on suoritettava. Saamisoikeus voi syntyä myös rikkomusvelvoitteen perusteella. Sellainen on esimerkiksi vahingonkorvaus. Saamisoikeus voi perustua lisäksi edunpalautukseen, asiainhuoltoon ja kustannusten korvaamista koskeviin sääntöihin.
Aune Hiisku
Aune Sylvia Hiisku (sukunimi vuoteen 1945 Heinonen; 16. syyskuuta 1902 Kemi – 8. maaliskuuta 1978 Turku) oli suomalainen kirjailija.
Aune Hiisku oli yksi kolmesta V. A. Koskenniemen kirjalliseen piirin kuuluneista turkulaisesta Hiiskun sisaruksesta, muita sisaria olivat Helka Hiisku ja Kyllikki Hiisku. He opiskelivat Turun yliopistossa ja valmistuivat sieltä maistereiksi. Hän toimi äidinkielen ja historian lehtorina ja koulun johtajana Pohjanmaalla, Isonkyrön keskikoulussa vuosina 1928-45. Siellä ollessaan Hiisku suoritti myös varsin mittavaa kansanperinteen keräystoimintaa. Aune Hiisku julkaisi sisarusten elämänvaiheista aiheita saaneen romaanin Kun talo on valmis, tulee kuolema (1933) sekä myöhemmin Kaarlo Sarkian elämäkertateoksen. Häneltä jäi myös suuri joukko julkaisemattomia käsikirjoituksia niiden joukossa sota-aiheisia novelleja ja salapoliisiromaani.
Hiisku tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1921. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Turun yliopistosta 1927 ja filosofian lisensiaatiksi 1955. Hiisku toimi lehtorina paitsi Isonkyrön keskikoulussa myös Hämeenlinnan tyttölyseossa 1945–1956 ja Turun tyttölyseossa 1956–1966. Hiiskun vanhemmat olivat rakennusmestari Juho Vihtori Heinonen ja Ida Maria (o.s. Räyny).
HMS Cambrian (R85)
HMS Cambrian (viirinumero R85) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ca-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin nimillä HMS Spitfire sekä HMS Strenuous 11. hätälaivueessa Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin 14. elokuuta 1942. Aluksen nimi vaihdettiin marraskuussa 1942 HMS Cambrianiksi amiraliteetin päätettyä perustettavana laivueen alusten nimeämisestä Ca-alkuisin nimin. Alus laskettiin vesille 10. joulukuuta 1943 ja valmistui 17. heinäkuuta 1944.
Palvelus
Toukokuussa 1946 alus palasi Britteinsaarille palveltuaan Intian valtamerellä 6. laivueessa. Se poistettiin palveluksesta ja sijoitettiin reserviin. Alus päätettiin modernisoida 1950-luvulla ja siirrettiin telakalle, mistä se palautettiin 1963 palvelukseen. Se oli palveluksessa, kunnes alus sijoitettiin 1968 Portsmouthin reserviin. Alus sijoitettiin 1971 poistolistalle ja myytiin BISCOlle romutettavaksi. Alus saapui 3. syyskuuta hinattuna T. W. Wardille Briton Ferryyn romutettavaksi.
Mary Olki
Mary Edit Olki, sukunimi vuoteen 1935 Ollonqvist, omaa sukua Wuorenmaa (8. tammikuuta 1891 Pori – 27. joulukuuta 1974) oli suomalainen käsityönopettaja, käsityökirjailija ja toimittaja. Olki oli Suomen tunnetuimpia käsityökirjailijoita ja hänen tekemiään kuvitettuja käsityöohjekirjoja ilmestyi 1920-luvulta alkaen.
Mary Oljen vanhemmat olivat isännöitsijä Kaarlo Juha W. Wuorenmaa (Wessman) ja Tekla Maria Bergbom. Hän oli naimisissa 1916–1929 varatuomari Wilhelm Frederik Ollonqvistin kanssa ja heillä oli kaksi poikaa.
Olki pääsi ylioppilaaksi 1912 ja hän valmistui käsityönopettajaksi Helsingin käsityökoulun opettajaosastolta 1914.
Olki kirjoitti Kotiliesi-lehteen artikkeleita vuodesta 1923 alkaen. Artikkelit käsittelivät käsityöaiheiden lisäksi lasten ja naisten pukeutumista. Hän toimi myös tuntiopettajana Helsingin käsityökoulussa 1922–1925 sekä oli Helsingin kaupungin naisten työtupien johtokunnan jäsenenä vuosina 1931–1939 ja naisten varatöiden tarkastajana vuosina 1931–1932. Olki oli kansanhuoltoministeriön tiedotussihteerinä 1942–1949. Hän oli myös Helsingin Osuuskaupan hallintoneuvoston jäsen 1927–1956 ja trikooteollisuudessa toimineen Kudos Oy Silon johtokunnan jäsen 1928–1959.
Teoksia
Nimellä Mary Ollonqvist: Nimellä Mary Olki:
Päin seinää
Päin seinää on 26. joulukuuta 2014 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Antti Heikki Pesonen ja kuvannut Aarne Tapola. Pääosissa esiintyvät muun muassa Armi Toivanen, Eero Ritala, Mimosa Willamo ja Kai Lehtinen. Elokuvan on tuottanut Helsinki-filmi.
Elokuva palkittiin kahdella Jussilla parhaasta naissivuosasta (Mimosa Willamo) ja käsikirjoituksesta ja se sai Örebron Peace & Love elokuvafestivaaleilla palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta.
Tuotanto
Vuonna 2012 elokuvan käsikirjoittaja ja ohjaaja Antti Heikki Pesosen Päin seinää -projekti palkittiin parhaana elokuvaideana ensimmäisenä suomalaisena Nordic Talents -tapahtumassa Tanskassa. 33 000 euron arvoinen palkinto on suunnattu elokuvaidean kehittämiseen pitkäksi elokuvaksi.
Tuotantoyhtiön mukaan Päin seinää on tunnelmaltaan Pesosen aiemman Korsoteoria-lyhytelokuvan sisarteos.
Katsojamäärät
Ensi-iltaviikonloppuna elokuvan näki 10 634 katsojaa. Elokuvan katsojaluku oli vuoden 2015 maaliskuussa 53 833.
Arviot
Ensimmäisen arvion elokuvasta julkaisi Amusa.fi-sivusto, joka kuvaili elokuvaa seuraavasti " – – Kohtaukset ovat alusta alkaen herkullisia. Merkitystä on kylvetty ympäriinsä, ja nerokkaita huomioita tulee vastaan joka puolella. Penkissä ihan kiemurtelee seuraavaa nokkeluutta odotellessa. Elokuvasta huokuu tarkoituksellisuus, ammattimaisuus ja ennen kaikkea aitous!"
Palkinnot
Elokuvan alkuperäisidea palkittiin pääpalkinnolla ensimmäisenä suomalaisena projektina Nordic Talents -tapahtumassa vuonna 2012. Elokuva sai vuonna 2015 Jussi-palkinnot parhaasta käsikirjoituksesta (Antti Heikki Pesonen) ja naissivuosasta (Mimosa Willamo). Se sai Örebron elokuvajuhlilla tuomariston palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta ja sille myönnettiin Valtion laatutuki vuonna 2015.
Monaco talviolympialaisissa 2018
Monaco osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti neljä urheilijaa kahdessa urheilumuodossa. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi rattikelkkailija Rudy Rinaldi ja päättäjäisissä rattikelkkailija Boris Vain.
Alppihiihto
Monaco sai alppihiihtoon maapaikan yhdelle miehelle ja yhdelle naiselle.
Rattikelkkailu
Monaco sai yhden maapaikan miesten kaksikkokilpailuun maailmancup-menestyksen perusteella.
Singapore talviolympialaisissa 2018
Singapore osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maan ainoa edustaja oli kaukalopikaluistelija Cheyenne Goh, joka niin ollen myös kantoi joukkueen lippua avajaisissa.
Kaukalopikaluistelu
Singapore sai yhden maapaikan kaukalopikaluisteluun.
Kira Gluschkoff
Kira Gluschkoff (s. 1973 )  on suomalainen valokuvaaja, tunnetuimpia suomalaisia muotikuvaajia.
Gluschkoff on valokuvaajana itseoppinut: hän aloitti opinnot Taideteollisessa korkeakoulussa, mutta lähti saman tien Pariisiin. Hän on tehnyt erityisesti muotikuvausta, muun muassa Venäjän Elleen ja muihin ulkomaisiin ja kotimaisiin lehtiin. Hän kasvattaa hevosia kotonaan Porkkalassa.
Gluschkoff on kuvannut yhdessä Elina Brotheruksen kanssa molempien signeeraamat kuvat näyttelyyn What if?, joka on esillä Pick Me -galleriassa Helsinki Photography -biennaalin yhteydessä. .
Euraasian talousyhteisö
thumb|Euraasian talousyhteisön tunnus. thumb|Euraasian talousyhteisön tulliliitto keltaisella värillä (EACU). Euraasian talousyhteisö oli lokakuussa 2000 perustettu taloudellisen yhteistyön liittymä Euraasiassa. Talousyhteisöön kuuluvat nykyään Kazakstan, Kirgistan, Tadžikistan, Valko-Venäjä ja Venäjä. Lisäksi Uzbekistan liittyi yhteisöön 2006, mutta vetäytyi toiminnasta jo vuonna 2008. Yhteisön tarkkailijajäseniä ovat: Armenia, Moldova ja Ukraina.
Luettelo voimistelun olympiamitalisteista
Voimistelu on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1896. Menestynein maa olympialaisten voimistelussa on Neuvostoliitto.
Euraasian talousyhteisö
Yhteisö on perustettiin taloudellisen integraation lisäämiseksi yhteisöön kuuluvista IVY-maissa. Talousyhteisön sisällä on viisumivapaus eli jäsenmaiden kansalaiset eivät tarvinneet viisumia toisessa maassa liikkuessaan. Yhteisö pyrkii edistämään yhteisen talousalueen ja tulliliiton luomista alueellaan.
Liiton ensisijaisena asiointikielenä oli venäjä. Keskeiset sopimuspaperit laaditiin myös kunkin maan virallisilla kielillä.
Venäjän, Valko-Venäjän ja Kazakhstanin tulliliitto ja yhteinen talousalue
Vuoden 2011 aikana talousyhteisön kolme jäsentä (Kazakstan, Valko-Venäjä ja Venäjä) käynnistivät tulliliiton ja neuvotelut yhteisen talousalueen, Euraasian unionin luomisesta. Osana kehitystä nämä kolme maata sopivat pyrkivänsä aloittamaan viisumiyhteistyön. Tarkoituksena oli päästä myöntämään Schengen-lialueen viisumin kaltaisia niin Venäjällä, Valko-Venäjällä kuin Kazakstanissa kelpaavia talousalueen viisumeita kolmansien maiden kansalaisille.
Lakkauttaminen
10.10.2014 Minskissä allekirjoitettiin Euraasian talousyhteisön lakkauttamista koskeva sopimus Euraasian valtioiden välisen neuvoston istunnon jälkeen. Euraasian talousyhteisö lakkautettiin 1. tammikuuta 2015 Euraasian talousliit on käynnistämisen yhteydessä.Vaikka Euraasian talousliitto käytännössä korvaa yhteisön, jäsenyysneuvottelut Tadžikistanin kanssa ovat edelleen käynnissä. Kaikki muut Euratomin jäsenet ovat liittyneet uuteen liittoon.
Nathanael Gerhard af Schultén
pienoiskuva Nathanael Gerhard af Schulten (29. lokakuuta 1750 Nauvo – 4. kesäkuuta 1825 Turku) oli sota-akatemian professori ja senaattori.
Af Schulténin vanhemmat olivat Turun Akatemian ruotsalaissyntyinen lakitieteen professori Samuel Schultén ja Maria Palander. Hän valmistui maisteriksi Turussa 1772 ja tuli tähtitieteen dosentiksi 1773, Turun akatemian vt. fysiikan professori hänestä tuli joksikin aikaa vuonna 1777. Af Schutén nimitettiin professoriksi Ruotsin armeijan laivastoon 1779 (fyysisesti Viaporiin) ja Ruotsin Karlbergin sota-akatemian professoriksi 1792. Armeijan laivaston everstiksi hän yleni 1808, samoin kuin merenmittausosaston päälliköksi ja luotsilaitoksen ylijohtajaksi. Kanslianeuvoksen arvo af Schulténille myönnettiin 1805 ja hänet aateloitiin Ruotsissa 1809. Af Schultén suoritti kolmiomittauksia Pohjanlahden rannikolla Ahvenanmaalta Tornioon saakka. Hän oli Ruotsin tiedeakatemian jäsen vuodesta 1789 ja julkaisi sen toimittamissa julkaisusarjoissa tutkimuksia paikanmäärityksistä ja hydrografiasta. Af Schultén julkaisi myös matematiikan, mekaniikan ja tähtitieteen oppikirjoja. Af Schultén muutti takaisin Suomeen 1813 ja seuraavana vuonna hänestä tuli hallituskonseljin eli Senaatin talousosaston jäsen ja sen kirkollistoimituskunnan päällikkö sekä 1816 koskenperkaustoimikunnan jäsen ja luotsi- ja majakkalaitoksen tarkastaja. Tehtävistään af Schultén erosi 1822. Edellisenä vuonna hänelle oli myönnetty todellisen valtioneuvoksen arvo.
Af Schulténin puoliso vuodesta 1789 oli Jacobina Theodora Finckenberg (k. 1828). Heidän poikiaan olivat Turun Akatemian ja sittemmin Helsingin yliopiston matematiikan professori Nathanael Gerhard af Schulten (nuorempi) sekä senaattori ja valtiopäivämies Otto Reinhold af Schultén.
Roberta
Roberta on vuonna 1935 ensi-iltansa saanut William A. Seiterin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalikomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Irene Dunne, Fred Astaire ja Ginger Rogers. Sivurooleissa ovat muun muassa Randolph Scott ja Helen Westley. Roberta on Rogersin ja Astairen kolmas yhteinen elokuvamusikaali. Roberta kertoo jalkapalloilijasta, joka perii elegantin pariisilaisen muotitalon.
Roberta perustuu Jerome Kernin ja Otto Harbachin Roberta-musikaaliin, jota esitettiin Broadwaylla vuodet 1933–1934. Broadway-musikaali perustuu Alice Duer Millerin romaaniin Gowns by Roberta (1933). Ilmestyessään Roberta oli suuri menestys.
Robertaan otettiin mukaan Broadway-musikaalista kappaleet "Yesterdays", "Let’s Begin", "Smoke Gets in Your Eyes" ja "I’ll Be Hard to Handle". Elokuvaversiosta jätettiin pois musikaalin kappaleet "The Touch of Your Hand", "Something Had To Happen" ja "You’re Devastating", jotka kuitenkin lisättiin taustamusiikiksi. Elokuvaversioon lisättiin kappaleet "I Won’t Dance" ja "Lovely to Look At", jotka molemmat sijoittuivat Yhdysvaltain myyntilistojen kärkeen vuonna 1935. "Lovely to Look At" oli ehdolla parhaan laulun Oscar-palkintoon vuonna 1936.
Juoni
Jalkapalloilija John Kent (Randolph Scott) lähtee Pariisiin ystävänsä Huckleberry "Huck" Hainesin (Fred Astaire) ja tämän Wabash Indianians -tanssiorkesterin kanssa. Alexander Voyda (Luis Alberni) on varannut tanssiorkesterin, mutta peruuttaa heidän keikkansa; Voyda tajuaa, että muusikot eivät olekaan hänen odottamiaan intiaaneja, vaan tavallisia amerikkalaisia.
Kaivatessaan apua John kääntyy hänen Minnie-tätinsä (Helen Westley) puoleen. Minnie-täti omistaa elegantin Roberta-muotitalon. Siellä ollessaan John tapaa tätinsä avustajan, Stephanien (Irene Dunne), johon hän nopeasti rakastuu. Samaan aikaan Huck yllättäen törmää erääseen henkilöön, jonka hän tuntee erittäin hyvin. Robertan temperamenttinen asiakas "kreivitär Scharwenka" sattuu olemaan Huckin kotikaupungista kotoisin oleva hänen rakastettunsa Lizzie Gatz (Ginger Rogers). Lizzie saa Huckin tanssiorkesterille sopimuksen yökerhoon, missä Lizzie työskentelee viihdyttäjänä.
Johnia vaivaa kaksi asiaa. Yksi niistä on venäläinen syrjäytetty prinssi ja nykyinen ovimies Ladislaw (Victor Varconi), joka näyttää olevan myös kiinnostunut Stephaniesta. Toinen on hänen hienosteleva ja itsekeskeinen naisystävänsä Sophie (Claire Dodd), jonka John oli jättänyt Yhdysvaltoihin riidan päätteeksi. Kun Minnie-täti kuolee yllättäen ilman testamenttia, John perii muotitalon. John ei tiedä mitään naisten muodista, joten hän suostuttelee Stephanien jäämään hänen liikekumppaniksi.
John paheksuu Stephanieta puvun myymistä Sophielle, minkä johdosta Stephanie ottaa lopputilin. Roberta-muotitalo oli laitettu osalliseksi viikon sisällä tapahtuvaan muotinäytökseen, ja Huck ottaa työkseen suunnitella malliston. Kuten arvata saattaa, Huckin luomukset valmistuvat huonoin tuloksin. Kun Stephanie näkee Huckin kammottavat luomukset, hänet suostutellaan palaamaan Robertaan ja pelastamaan muotitalon maineen.
Muotinäytös on menestys Huckin, Lizzien ja tanssiorkesterin avun ansiosta. Muotinäytöksessä John kuulee sattumalta, että Stephanie ja Ladislaw ovat lähdössä Pariisista. John olettaa, että he ovat avioituneet. Myöhemmin John onnittelee Stephanieta hänen tulemisestaan prinsessaksi. Stephanie kertoo Johnille, että Ladislaw on pelkästään hänen serkkunsa, ja että prinsessan titteli on ollut hänellä syntymästään asti. Tämän jälkeen Johnista ja Stephaniesta tulee rakastavaiset; Huck ja Lizzie ovat myös päätyneet yhteen ja päättävät avioitua.
Näyttelijät
thumb|220px|right|[[Helen Westley elokuvan trailerissa]]
Musikaalinumerot
thumb|220px|right|[[Victor Varconi elokuvan trailerissa]]
Tuotanto
Alkuperäinen Jerome Kernin ja Otto Harbachin Roberta-musikaali sai Broadwayn New Amsterdam Theatressa ensi-illan 18. marraskuuta 1933. Musikaalissa Bob Hope näytteli Huckia, Tamara Drasin Stephanieta ja Lyda Roberti Lizzietä. Roberta suljettiin 295:n esityksen jälkeen 21. heinäkuuta 1934. Roberta jäi Jerome Kernin viimeiseksi Broadway-musikaaliksi.
RKO Radio Pictures osti musikaalin elokuvaoikeudet 65 000 dollarilla. Robertan tuotanto alkoi 26. marraskuuta vuonna 1934 ja päättyi 21. tammikuuta vuonna 1935. Elokuvan budjettina oli 610 000 dollaria, ja sen tuotti RKO Radio Pictures -yhtiö. RKO oli lainannut Randolph Scottia Paramount Picturesilta Robertaan, ja elokuva on Lucille Ballin ensiesiintyminen RKO:n elokuvassa.
Julkaisu ja vastaanotto
Robertan Yhdysvaltain ensi-ilta oli New Yorkissa 7. maaliskuuta vuonna 1935, jonka jälkeen elokuva sai maanlaajuisen ensi-iltansa seuraavana päivänä 8. maaliskuuta. Suomessa elokuva sai teatteriensi-iltansa 26. tammikuuta vuonna 1936. Yhdysvalloissa elokuvan levittäjänä oli elokuvan tuotantoyhtiö RKO.
Ilmestyessään Roberta oli suuri menestys tuottaen Yhdysvalloissa ja Kanadassa 1 467 000 dollaria. Ulkomailla elokuva tuotti lisäksi 868 000 dollarin lipputulot. Yhteensä Roberta tuotti maailmanlaajuisesti 2 335 000 dollarin lipputulot, ja toi RKO:lle 770 000 dollarin voitot.
Roberta sai ilmestyessään kriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 80 prosenttia on myönteisiä perustuen viiteen arvosteluun.
Palkinnot ja palkintoehdokkuudet
Vuonna 2006 Roberta oli ehdokkaana Satellite-palkintoon parhaasta klassikkoelokuvan DVD-julkaisusta.
Uudelleenfilmatisoinnit
Vuonna 1952 RKO myi Robertan elokuvaoikeudet Metro-Goldwyn-Mayerille, joka teki Robertasta uusintaversion nimellä Elä elämäsi hymyillen. Elokuvan ohjasi Mervyn LeRoy, ja sen pääosissa ovat Kathryn Grayson, Red Skelton ja Howard Keel.
Robertasta on tehty myös kaksi samannimistä televisioelokuvaa: vuonna 1958 ilmestynyt Roberta ja vuonna 1969 ilmestynyt Roberta. Molemmissa televisioelokuvissa Bob Hope uusii Huckleberry "Huck" Hainesin roolin, jota hän oli näytellyt alkuperäisessä Roberta-musikaalissa.
VHS- ja DVD-julkaisut
Muun muassa Metro-Goldwyn-Mayer ja Warner Bros. ovat julkaisseet Robertasta VHS- ja DVD-julkaisuja. Elokuva julkaistiin ensimmäisen kerran VHS:nä vuonna 1991 ja DVD:nä 24. lokakuuta vuonna 2006.
Purjehdus kesäolympialaisissa 1992
75px|right|Purjehdus
Vuoden 1992 kesäolympialaisten purjehdus järjestettiin 27. heinäkuuta – 4. elokuuta 1992 Barcelonassa Espanjassa. Laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa 20:tta kertaa. Mukana oli 441 osanottajaa 68 maasta. Tapahtumia oli kymmenen.
Inho
thumb|Inho saa ihmisen usein nyrpistämään nenäänsä vaistomaisesti. Inho on voimakkaan vastenmielisyyden ja iljetyksen tunne, johon liittyy halu päästä pois inhottavaksi koetun asian läheltä. Yleisiä inhon kohteita ovat asiat, joihin liittyy tartuntavaara.
Useimmat inhon kohteet ovat yleismaailmallisia, etenkin tautien tarttumisen tai myrkyttymisen vaaraan liittyvät. Sosiaalisesti, kulttuurisesti ja moraalisesti määräytyvät inhon kohteet ovat kulttuuriippuvaisia ja voivat liittyä esimerkiksi vieraisiin asioihin tai tabuihin.
Inhon kokeminen on kehittynyt evoluutiossa suojaamaan ihmistä taudeilta ja myrkyttymiseltä. Ihminen kokee inhoa muun muassa haistaessaan tai maistaessaan pilaantunutta ruokaa tai muuta bakteeripitoista ainetta kuten ulostetta. Sen seurauksena hän jättää ruoan koskematta tai sylkäisee sen suustaan, jolloin hän välttyy tauteja aiheuttavilta bakteereilta. Puolustusreaktioon voi kuulua myös oksentaminen. Ihminen voi myös nyrpistää nenäänsä, mikä estää taudinaiheuttajien pääsyn elimistöön nenän kautta. Inhoa kokeva ihminen myös välttää yleensä avaamasta suutaan ammolleen.
Ruoka muuttuu inhottavaksi myös kun sitä on koskettanut jokin tauteja kantava eläin kuten torakka tai kärpänen. Myös maahan pudonnut ruoka voi muuttua inhottavaksi, sillä se voi olla likaista. Sairauteen kuolleen ihmisen vaatteisiin pukeutuminen inhottaa ihmisiä jopa silloin, kun vaatteessa ei olisi mitään tautiriskiä.
Ruokamyrkytyksen jälkeen ihminen inhoaa jonkin aikaa kaikkea sellaista, jota hän söi ennen taudin puhkeamista.
Haavojen, ruhjeiden, ihottuman ja näppylöiden näkeminen voi inhottaa, koska niissä voi olla tulehdusta aiheuttavia bakteereita tai viruksia. Kehollisista asioista inhoa aiheuttavat myös ulosteet, virtsa ja räkä. Moni seksiin liittyvä asia kuten jollain tavalla epäviehättävä kumppani voi inhottaa, etenkin jos ihminen ei ole kiihottuneessa tilassa. Ihmiset pitävät ajatusta seksistä lähisukulaisen kanssa yleensä inhottavana. Tämän evolutiivinen tausta on siinä, että sisäsiittoisuus on geeniperimälle haitallista.
Liian paljon ihmistä muistuttava mutta hiukan kuitenkin ihmisestä poikkeava robotti eli androidi voi aiheuttaa inhoa. Sama pätee ihmistä muistuttaviin kauhuelokuvien zombeihin ja eläviin mallinukkeihin. Kun robotti sen sijaan on vain hiukan ihmisen kaltainen mutta ei liikaa, se saattaa jopa vaikuttaa sympaattiselta.
Lapsia eivät inhota monet niistä asioista, joita aikuisia inhottavat. Lapsi ei esimerkiksi inhoa ulosteita ja voi syödä monenlaisia asioita joita aikuinen ei inholtaan laittaisi suuhunsa. Lapsen varttuessa hän kuitenkin alkaa inhota monia uusia ruokia.
Jos inhon aiheuttaja häviää ihmisen läheltä, myös inhon tunne katoaa nopeasti. Ihminen voi totuttelun kautta lakata inhoamasta asioita. Tämä pätee niin ruokaan, likaan kuin toisiin ihmisiinkin.
Inhon kokemus on saanut ihmiset kehittämään hygieniaa siivoamalla kodit ja pitämällä jätteet ja ulosteet loitolla ruoasta.
GOES
Geostationary Operational Environmental Satellite eli GOES ohjelma on Yhdysvaltain sääpalvelun, National Weather Service (NWS), geostationaarisen kiertoradan sääsatelliittien ohjelma. GOES-satelliitteja on laukaistu avaruuteen vuodesta 1974 alkaen.
Satelliitit
thumb|300px|GOES-8, jonka käyttö on päättynyt. thumb|300px|GOES 8:n ottama kuva: "Big Blue Marble".
Neljä GOES-satelliittia on käytössä:
300px|GOES-12 visible light image. 300px|GOES-12 water vapor image.
Togo talviolympialaisissa 2018
pienoiskuva|Mathilde-Amivi Petitjean Togo osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maan ainoa edustaja oli maastohiihtäjä Mathilde-Amivi Petitjean, joka niin ollen myös kantoi joukkueen lippua avajaisissa sekä päättäjäisissä.
Maastohiihdon lisäksi Togo olisi saanut yhden maapaikan myös alppihiihtoon, mutta ei käyttänyt sitä.
Maastohiihto
Togo sai maastohiihtoon maapaikan yhdelle naiselle.
HMS Caprice
HMS Caprice (viirinumero R01) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ca-luokan hävittäjä.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 2. huhtikuuta 1973 Devonportissa. Aluksen varastot tyhjennettiin ja siitä poistettiin uudelleenkäytettävät laitteet, minkä jälkeen se ankkuroitiin Tamariin poistolistalle sijoitettuna. Alus myytiin Shipbreaking (Queenborough) Limitedille romutettavaksi ja saapui Queenboroughiin 5. lokakuuta 1979.
Nainen riisipellolla
Nainen riisipellolla on kambodžalainen elokuva vuodelta 1993. Se perustuu Shahnon Ahmadin romaaniin Ranjau sepanjong jalan. Elokuva esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla ja se nimettiin ensimmäisenä kambodžalaiselokuvana maan Oscar-ehdokkaaksi parhaan vieraskielisen elokuvan palkintoon.
Star Wars: X-Wing Alliance
Star Wars: X-Wing Alliance on LucasArtsin kehittämä videopeli, joka julkaistiin vuonna 1999. Peli oli ensimmäinen Star Wars- aiheinen lentosimulaattori, jossa peli kulkee lineaarisen tarinan mukaan. Peli muistutti paljon Star Wars: X-Wing vs. TIE Fighteria, sillä pelissä oli lähes kaikki samat komennot ja kontrollit.. Peli ei myöskään toiminut ilman joystickiä. Peli myös esitteli monta uutta alusta koko Star Wars- universumiin ja lennettäviä aluksia oli kymmeniä, joihin kuului muun muassa Millennium Falcon.
Tarina
Pelissä seurataan läheltä "Azzameen"- nimistä perhettä, joka omistaa neutraalin kuljetusyhtiön ja se on joutunut Kapinaliiton ja Imperiumin välisen sodan väliin. Perheeseen kuuluu kuusi perheenjäsentä: isä Tomaas, edellisen veli Antan ja Tomaasin lapset: (vanhemmasta nuorimpaan) Galin, Emon, Aeron ja Ace sekä heidän droidinsa Emkay. Pelaaja on Ace Azzameen, jolla on unelmana tulla tähtihävittäjälentäjäksi, mutta perheensä takia hänen on tyydyttävä lentämään Corellialaisia kuljetusaluksia. Tomaas Azzameenin mielestä perhe pärjäisi paremmin, jos he auttavat Kapinaliittoa, koska Imperiumi voi jonain päivänä kiinnostua heidän toimistaan ja vaatia niitä itselleen. Antan Azzameen ei taas hyväksy Tomaasin ideologiaa siitä mahdollisten seurauksien takia.
Peli alkaa, kun Tomaasin mielestä on aika laittaa Ace töihin. Aeron ja Emon opettavat pikkuveljeänsä muutamissa perusjutuissa. Samalla kilpaileva perhe Viraxo alkaa tehdä hallaa heidän toimilleen, mutta Azzameenit selvittävät sotkut. Samaan aikaan Tomaas ja Galin olivat sopineet kapinallisten kanssa bactatoimituksesta. Perhe hankkii bactan salakuljettajilta, jotka yrittivät luovuttaa Azzameenit Imperiumille kapinallisten auttamisesta, mutta salakuljettajat eivät onnistu. Sitten Tomaas, Galin, Emon, Ace ja Emkay toimittivat bactan kapinallisten sairaalaan. Mutta kesken toimituksen Imperiumi hyökkää sairaalan kimppuun. Azzameenit liittyvät taisteluun mukaan, mutta Tomaas ja Galin eivät selviä. Ace, Emkay ja Emon pääsivät pakoon, mutta tämän jälkeen Imperiumi julisti Azzameenit pettureiksi ja tuhosi heidän kotinsa Azzameen-stationin. Perheen oli paettava, ennen kuin Imperiumi haltuunottaa heiltä kaiken. Paon aikana Viraxo kaappasi Antanin. Ace, Aeron, Emon ja Emkay päättivät paeta kapinallisten luo turvaan ja kapinalliset suostuivat ottamaan heidät suojelukseensa. Tämä myös antoi Acelle tilaisuuden toteuttaa unelmansa tähtihävittäjäpilottina.
Acen ensimmäinen tehtävä kapinallisilla on saattaa Hothin taistelusta selvinneet kapinalliset turvaan. Imperiumi etsiskelee heitä ympäri sektoria. Monien vaiheiden kautta kapinalliset pääsivät pakoon huomaamatta. Samalla he pelastivat Echo Basesta selvinneitä kapinallisia, joihin kuului muun muassa komentaja Kupalo. Ace joutui myös tekemään palveluksia perheelleen, ensimmäisenä pelastaa setänsä Antan Viraxon käsistä.
Paon jälkeen Ace ja monet muut kapinallispilotit lähetettiin Calamarilaisristelijä Libertyyn tutkimaan outoja hyökkäyksiä. Käy ilmi että Imperiumi yrittää luoda uudenlaisia TIE-hävittäjiä, jotka toimivat täysin itsenäisesti ilman pilottia. Kapinalliset tuhoavat tämän projektin. Azzameenit samalla yrittävät kostaa Tomaasin ja Galinin kuolemat tappamalla Viraxon päämies K'Armyn Viraxo, mutta tämä ei onnistu.
Myöhemmin kapinalliset saavat Imperiumilaiselta komentajalta tietoa eräästä mittavasta rakennusprojektista. Bothalaisten avulla kapinalliset löytävät tietokoneen, joka liittyy samaan projektiin. Suojeltuaan sitä itse Supertähtituhoaja Executorilta, kapinalliset saavat selville että se sisältää suunnitelmat toiselle Kuolemantähdelle.
Pelin viimeinen taistelu on itse Endorin taistelu, jossa pääsee ohjaamaan Millennium Falconia itse Kuolemantähden sisuksiin. Heidän uusi kotinsa Calamariristeilijä Liberty kuitenkin tuhoutuu Endorin taistelun aikana. Pelin tarina loppuu toisen Kuolemantähden tuhoutumiseen.
Ondrej Duda
Ondrej Duda (s. 5. joulukuuta 1994 Snina) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Bundesliigassa pelaavaa 1. FC Kölniä syyskuusta 2020 lähtien. Aiemmin hän edusti Bundesliigassa Hertha Berliniä, ja hän on kotimaansa lisäksi pelannut myös Puolassa ja Englannissa. Hän on pelannut Slovakian maajoukkueessa vuodesta 2014 alkaen.
Duda siirtyi helmikuussa 2014 puolalaisseura Legia Varsovaan. Hän pelasi Puolan Ekstraklasassa 67 ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia, ja Eurooppa-liigassa 13 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Heinäkuussa 2016 Duda teki viiden vuoden sopimuksen saksalaisseura Hertha Berlinin kanssa. Herthassa hän pelasi 59 bundesliigaottelua, joissa hän teki 12 maalia, ja neljä Eurooppa-liigan ottelua. Kevään 2020 hän oli lainalla englantilaisseura Norwich Cityssä ja pelasi kymmenen Englannin Valioliigan ottelua. Syyskuussa 2020 Duda siirtyi Kölniin ja pelasi kaudella 2020–2021 Bundesliigassa 32 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia, ja kaksi putoamiskarsintaottelua.
A-maajoukkuedebyyttinsä Duda teki 18. marraskuuta 2014 Suomea vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki 31. maaliskuuta 2015 Tšekkiä vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi kolme ottelua ja teki Walesia vastaan yhden maalin.
Mathias From
Mathias From (s. 16. joulukuuta 1997 Frederikshavn, Tanska) on tanskalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. From laukoo oikealta.
Seuraura
From on Frederikshavn IK:n kasvatti. Hän oli kaudella 2012–2013 seuran U17-junioreiden paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 17+16=33. From debytoi samalla kaudella miesten peleissä pelattuaan vain 15-vuotiaana yhden ottelun Tanskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui Tanskan U17-juniorisarjan pistepörssissä kolmanneksi tehoilla 27+28=55. From pelasi kauden aikana I-divisioonassa 15 ottelua.
Kaudeksi 2014–2015 From siirtyi Ruotsiin Rögle BK:n J18-junioreihin, joiden toiseksi paras pistemies hän oli sekä J18 Elitissä tehoilla 12+16=28 että J18 Allsvenskanissa tehoilla 6+12=18. Kauden 2015–2016 From vietti pääosin seuran J20-junioreissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin pronssia. From debytoi kauden aikana myös Röglen SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 16 runkosarjaottelua tehopistein 2+2=4. From teki SHL-debyyttinsä 4. joulukuuta 2015 HV71:tä vastaan. Hän oli vain 12 päivää vaille 18-vuotias ja hänestä tuli kaikkien aikojen toiseksi nuorin liigassa debytoinut tanskalaispelaaja. From teki ensimmäisen SHL-maalinsa 16. helmikuuta 2016 MODO Hockeyta vastaan. Hänen osumansa jäi Röglen 3–2-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Maaliskuussa 2016 From teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Chicago Blackhawks varasi Fromin viidennellä kierroksella 143. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Samana vuonna hänet varasi myös Metallurg Magnitogorsk 112. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa.
Maajoukkueura
From edusti Tanskaa vain 18-vuotiaana MM-kilpailuissa vuonna 2016, mutta hän ei kuitenkaan saanut turnauksessa tililleen otteluakaan. Yhteensä From on pelannut 11 A-maaottelua tehopistein 3+3=6. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 7. huhtikuuta 2016 Aalborgissa Latviaa vastaan. From teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa ylivoimalla ja keräsi myös yhden syöttöpisteen.
From pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017. Jälkimmäisessä turnauksessa häneltä jäi väliin kaksi ensimmäistä ottelua turnausta edeltäneellä leirillä tulleen nilkkavamman vuoksi. From jakoi lukemalla 0 Tanskan sisäisen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin From voitti kultaa ja oli nostamassa Tanskaa seuraavaksi vuodeksi A-sarjaan. Hän jakoi neljällä osumallaan koko turnauksen maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. From valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi.
Keravuori
Keravuori on kylä ja sukunimi.
Saint-Cyprien
Saint-Cyprien voi tarkoittaa seuraavia paikkoja:
Malin sotilasvallankaappaus 2012
Malin sotilasvallankaappaus alkoi 21. maaliskuuta 2012, kun eräät Malin asevoimien yksiköt hyökkäsivät maan pääkaupungissa Bamakossa useisiin kohteisiin, kuten presidentinpalatsiin, valtiontelevisioon, varuskuntaan. Sotilaat ilmoittivat vallankaappauksen olleen vastalause hallituksen kyvyttömyydelle kukistaa maan pohjoisosan tuaregikapina. Seuraavana päivänä kapteeni Amadou Sanogon johdolla "Demokratian palauttamisen ja valtion restauraation kansalliseksi komiteaksi" järjestäytynyt sotilasjuntta ilmoitti syrjäyttäneensä presidentti Amadou Toumani Tourén hallituksen.
Sotilasvallankaappausta seurasi laaja kansainvälinen tuomio, naapurimaiden asettamat taloudelliset sanktiot ja maan pohjoisosan menettäminen tuaregikapinallisille. Uutistoimisto Reuters kuvaili sotilasvallankaappausta "ennennäkemättömäksi omaksi maaliksi" vain runsas viikko tapahtuman jälkeen. Suureksi epäonnistumiseksi muodostunut kaappaus itse asiassa johti Malin ongelmien kärjistymiseen. Sotilasjuntta ilmoitti 6. huhtikuuta 2012 sopineensa Länsi-Afrikan maiden talousyhteisön (ECOWAS) neuvottelijoiden kanssa luopuvansa vallasta parlamentin puhemiehen Dioncounda Traoré johtaman väliaikaishallituksen hyväksi vastineeksi talouspakotteiden lopettamisesta. Seuraavien päivien aikana sekä Touré että juntan johtaja Amadou Sanogo erosivat tehtävistään.
Tuaregien vapautusliike MNLA ilmoitti saavuttaneensa tavoitteensa 5. huhtikuuta 2012 ja julistivat seuraavana päivänä Azawadin itsenäiseksi valtioksi. MNLA ja sitä tukenut islamistien Ansar Dine ajautuivat sotilaalliseen konfliktiin, joka heinäkuun puoliväliin 2012 mennessä oli saattanut Pohjois-Malin islamistivallan alle. Lopulta entinen siirtomaaisäntä ja Malin hallituksen liittolainen Ranska teki maahan sotilaallisen intervention 11. tammikuuta 2013. Ranskan ja Malin yhteistä sotilasoffensiivia tukivat lopulta Afrikan Unionin ja MNLA:n joukot. Lopulta Pohjois-Mali oli palautettu maan hallituksen haltuun 8. helmikuuta 2013 mennessä.
Taustaa
Tuaregikapinalliset aloittivat laajan offensiivin Malin turvallisuusjoukkoja ja asevoimia vastaan maan pohjoisosassa sijaitsevassa Kidalin kaupungissa 6. helmikuuta. Malin hallitukselle uskollisia tuaregeja pakeni Bamakoon peläten kostotoimia helmikuun ensimmäisen viikon väkivaltaisista mielenosoituksista. Tuaregikapinallisten rivit olivat vahvistuneet huomattavasti, kun Libyassa Gaddafiin puolella sotineet ja taistelukokemusta kerryttäneet tuaregitaistelijat palasivat kotiseuduilleen. Tuaregien Azawadin kansallinen vapautusliike (MNAA) valtasi 8. helmikuuta Malin ja Algerian rajalla sijaitsevan Tinzaouatenin kaupungin sen jälkeen, kun malilaissotilaat olivat edenneet Algerian puolelle. Islamistinen Ansar Dine on vaatinut islamilaisen lain käyttöönottoa Pohjois-Malissa, kun taas sekulaari tuareginationalistinen Azawadin kansallinen tavoittelee vähintään autonomista kotimaata.
Ennen vallankaappausta oli edeltänyt viikkoja kestäneet protestit hallituksen kyvyttömyydestä ratkaista maan pohjoisosan paimentolaiskapina, joka oli pudottanut Tourén kannatuksen ennätyksellisen alhaisiin lukemiin. Sotilaat olivat vaatineet enemmän aseita ja varusteita kapinan tukahduttamiseksi, mutta he olivat pettyneinä kokeneet, ettei hallitus antanut tukeaan armeijalle. Joitain sotilaita oli peräti lähetetty rintamalle ilman kunnollista muonitusta. Tourén oli tarkoitus jättää presidentinvirkansa huhtikuussa pidettävien presidentinvaalien myötä.
Muutamia sotilasvallankaappaukseen johtaneita tekijöitä:
21. maaliskuuta
Malin puolustusministeri, prikaatikenraali Sadio Gassama vieraili 15 km pohjoiseen pääkaupunki Bamakosta sijaitsevassa Katin varuskunnassa Koulikoron alueella ehkäistäkseen seuraavalla päivälle suunnitellun protestin, jossa varuskunnan sotilaat aikoivat protestoida Pohjois-Malin tuaregikapinan huonoa hoitoa. Gassaman saapuessa häntä tervehdittiin buuauksilla ja hänen autoaan heitettiin kivillä. Hänet piiritettiin ja vartijat joutuivat ampumaan varoituslaukauksia ilmaan. Ministeri vapautui pinteestä Katin aluekomentajan ("commandant de zone") puututtua tilanteeseen. Tämän jälkeen sotilaat ryntäsivät varuskunnan ase- ja varusvarastolle. Kaksi sotilasta loukkaantui, mutta presidentinkanslia ilmoitti, ettei Gassama loukkaantunut tai joutunut pidätetyksi.
Myöhemmin samana päivänä panssariajoneuvot piirittivät presidentinpalatsin. Malin valtiollisen television päärakennuskompleksin rakennusten lähettyviltä kuultiin 10 minuutin ajan konetuliaseiden ammuntaa. Samoihin aikoihin valtion televisio- ja radiolähetykset lakkasivat ja sotilaat sulkivat alueelle johtavat tiet. Sotilasajoneuvojen raportoitiin ajaneen varuskuntien ja valtiontelevision rakennusten välillä. Uutistoimisto AP:n edustaja oli keskustellut erään sotilaan kanssa, joka kertoi, etteivät presidentin henkivartijat olleet vastustelleet, kun sotilaat olivat tunkeutuneet presidentinpalatsiin. Kapinoivat sotilaat etsivät presidentti Touré'ta alueelta tuloksetta.
Bhaktapur
Bhaktapur  on kaupunki Nepalin Keskisen kehitysalueen Bagmatin vyöhykkeellä. Bhaktapur sijaitsee 14 kilometriä Kathmandusta itään, pääkaupungista koilliseen Kiinan rajalle johtavan Arnikon valtatien (H3) pohjoispuolella.
Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 81 748, mikä koostui 17 639 ruokakunnasta. Kaupunki on 304 651 asukkaan Bhaktapurin piirikunnan keskus.
Malin sotilasvallankaappaus 2012
21. maaliskuuta
Illalla monen tunnin jälkeen Malin valtiontelevision lähetykset alkoivat uudelleen ruutuun ilmestyttyä perinteistä malilaista musiikkia ja tanssia ja teksti "Hetken päästä julkaistaan armeijan tiedonanto". Pohjois-Malissa sijaitsevan Gao n kaupungin varuskunnassa puhkesi mellakka. Silminnäkijänä toiminut kadetti kertoi alokkaiden ammuskelleen ilmaan ja ottaneet neljä tai viisi ylempää upseeria panttivangeiksi vaatien vaatimuksiensa hyväksymistä.
Bhaktapur
Kaupungin pinta-ala on 6,6 neliökilometriä. Nepalin maanjäristys 2015 vaurioitti kaupunkia ja surmasi sen asukkaita.
Malin sotilasvallankaappaus 2012
22. maaliskuuta
Myöhemmin CNRDR:n johtajaksi esitelty kapteeni Amadou Sanogo ilmoitti valtiontelevision lähetyksessä "toistaiseksi voimassa olevasta" illasta aamuun kestävästä ulkonaliikkumiskiellosta. Hän kehotti rauhallisuuteen ja tuomitsi kaikenlaisen ryöstelyn. Sotilaat eivät onnistuneet löytämään Touréa. Aamulla maassa vierailulla ollut Kenian ulkoministeri Moses Wetangula kertoi Bamakon lentokentän olevan suljettu ja kuulleensa tuliaseiden ääniä. Sanogo myös julisti Malin rajat ja ilmatilan suljetuiksi toistaiseksi.
Hallitukselle uskollinen sotilashenkilö kertoi presidentin olevan hyvässä kunnossa, kuten myös puolustus- ja sisäasiainministerinkin vastoin aiempia tietoja, että puolustusministeri olisi pidätetty. Ulkoministeri Soumeylou Boubeye Maiga oli kuitenkin niiden useiden presidentinpalatsin ja kaupungin valtauksen yhteydessä vangiksi otettujen useiden ministerien joukossa. Amnesty International raportoi pääministeri Cissé Mariam Kaïdama Sidibé joutuneen vangiksi, ja että häntä ja muita ministereitä pidettiin Katin sotilastukikohdassa.
Myöhemmin päivällä selvisi, että presidentti oli saanut turvapaikan hallitukselle uskollisten joukkojen tukikohdasta. Britannian yleisradioyhtiö BBC kertoi, että Malin armeijan eliittijoukot, laskuvarjorykmentti Punaiset baretit, olivat edelleen uskollisia presidentti Tourélle. Hallitusta tukevat tahot vahvistivat, että Touré oli "turvassa ja johdossa" eräässä sotilastukikohdassa Punaisten barettien suojeluksessa jossain päin Bamakoa. Touré oli itse ennen politiikkaan lähtöä palvellut punaisissa bareteissa.
150px|thumb|[[Amadou Toumani Touré]]
Kapinallissotilaat ilmoittivat illan aikana aikovansa käynnistää hyökkäyksen hallitusta tukevien joukkojen tukikohtaan pääkaupungissa.
Päivän edettyä kapinalliset alkoivat ryöstellä presidentinpalatsia vieden televisioita ja muita esineitä heidän komentajiensa kehottaessa lopettamaan voitonjuhliminen ilmaan ammuskelulla, joka oli aiheuttanut jo ainakin 20 haavoittunutta pääkaupungissa.
Tuaregien eteneminen
Osittain sotilasvallankaappauksen aiheuttaman kaaoksen innoittamina tuaregikapinalliset käynnistävät offensiivin yhä syvemmälle Malin sisäosiin vallaten kaupunkeja ja tukikohtia, jotka oli aiemmin olleet hallituksen joukkojen hallissa. Tuaregit pääsivät etenemään varsin vapaasti kohti etelää, koska armeijan joukot olivat keskittyneet varmistamaan asemiaan pääkaupungissa. MNLA:n mukaan Malin armeija oli vetäytynyt Gaoon.
23. maaliskuuta
Afrikan Unioni jäädytti Malin jäsenyyden aina siihen asti, kunnes "toimiva perustuslaillinen järjestys on palautettu ilman viivytyksiä".
Useat afrikkalaiset johtajat kertoivat olleensa yhteydessä syrjäytettyyn Malin presidenttiin ja kertoivat tämän olevan turvassa uskollisten joukkojensa suojeluksessa jossakin sotilastukikohdassa Bamakon ulkopuolella.