cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pelitutkimuksen osa-alueet
Kulttuurinen pelitutkimus
Kulttuurinen pelitutkimus on perusteiltaan humanis-sosiaalitieteellistä tutkimusta, joka tarkastelee eri aikoina, eri paikoissa ja erilaisissa konteksteissa ilmeneviä pelaamiseen liittyviä kysymyksiä Tutkimus liittyy kuitenkin tiivisti käytännöiltään myös soveltavaan teknologian ja käyttäytymisen tutkimukseen. Tämä tekee kulttuurisesta tutkimussuuntauksesta monitieteistä laajemmassakin merkityksessä.
Sosiokulttuurillisesti suuntautunut pelitutkimus on tutkimusalue, jolla toimii niin humanisteja ja yhteiskuntatieteilijöitä kuin terveystieteilijöitä ja teknologian tutkijoitakin lukuisilta tieteenaloilta. Pelitutkimuksessa tutkijoita kiinnostavat sekä mikro- että makrokulttuurilliset ilmiöt. Halutaan saada tietoa niin pelaamisen kulttuurillisista merkityksistä kansallisissa mittakaavoissa kuin arkisista pelikokemuksista ja -käytännöistä osana ihmisten jokapäiväistä elämää.
Uusin kulttuurillisen pelitutkimuksen suuntaus, ludologia, on syntynyt viimeisen kymmenen vuoden aikana. Ludologia on narratologian eli kerronnan tutkimisen rinnalle kehitetty malli, jonka mukaan pelitutkimuksessa tulisi keskittyä ennen kaikkea sääntöihin, käyttöliittymiin ja pelaamisen vuorovaikutteisiin toimintoihin perustuvina järjestelminä. Ludologian ei ole kuitenkaan tarkoitus korvata narratologisia näkemyksiä, vaan täydentää niitä. Ludologit haluavat ymmärtää mikä on narratiivin ja videopelien suhde - mitkä ovat niiden yhteiset ja erilaiset piirteet. Ludologisen näkemyksen mukaan videopelit eivät perustu vain representaatioon vaan vaihtoehtoiseen semioottiseen rakenteeseen joka tunnetaan simulaationa. Vaikka simulaatiolla ja narratiivilla onkin yhteisiä piirteitä, niiden toimintaperiaatteet ovat pohjimmiltaan erilaiset. Simulaatio tarjoaa erilaisen ympäristön ilmaisemaan sitä, miten näemme maailman. Tällainen simulaatio poikkeaa ludologien mukaan narratiivista ja draamasta sillä tavoin, että sen perusolettamus on “muutos on mahdollista”.
Pelaajien tutkimus
Pelaajien tutkimus liittyy ennen kaikkea vahvasti sosiaalitieteisiin. Pelaajatutkimuksessa tutkitaan esim. pelaamisen sosiaalisuutta ja laajemmassa mittakaavassa mm. pelien suosiota ja merkitystä yhteiskunnassa ryhmien sekä yksilöiden tasolla. Yksilötasolla mukaan tulee myös psykologinen näkökulma, joka hakee vastauksia esim. kysymykseen miksi ihmiset pelaavat niin kuin pelaavat, joka taas on osa inhimillisten motivaatioiden tutkimusta.
Roolipelitutkimus
Roolipelitutkimukselle luontaista on monitieteisyys. Tutkimusta määrittää ennen kaikkea tutkimuksen kohde, eikä jaettu teoreettinen viitekehys tai metodologia. Tutkimuskohteita voivat olla esim. roolipelien systeemiset rakenteet, pelaamiskulttuurit tai vaikkapa eloroolipelit informaatiorakenteena. Tyypillisissä roolipelitutkimuksissa käytetään pragmaattista lähestymistapaa, jossa yhdistellään teorioita, malleja ja metodeja, jotta ilmiötä voidaan tarkastella eri näkökulmista ja erilaisissa konteksteissa. Digitaalisten roolipelien tutkimus on kansainvälisesti yhtenäisempää verrattuna perinteisten elo- tai pöytäroolipelien tutkimukseen. Tämä johtuu siitä, että digitaaliset roolipelit tarjoavat standardisoidumpia kokemuksia yli kulttuurirajojen kun taas perinteiset roolipelit vaativat eri tavalla valmistautumista, luovaa panosta ja sisältävät roolinottoa.
Roolipelitutkimuksen julkaisemiseen on keskittynyt kaksi aikakauskirjaa: Journal of Interactive Drama ja International Journal of Roleplaying. Myös ns. Knutekirjoissa on nykyään vertaisarvioitua ja tätä kautta tieteellisesti pätevää sisältöä.
Roolipelitutkimuksen kaksi keskeisintä haastetta ovat kohteen häviävyys ja subjektiivisuus. Käytännössä nämä ongelmat tarkoittavat sitä, että osallistuja on aina lisäksi osaluoja ja pelit pelataan ainoastaan kerran, jonka jälkeen se häviää eli lakkaa olemasta. Roolipelitutkimus pohjautuu usein empiriaan vaikka sitä ei tekstissä erikseen mainittaisikaan, sillä suuri osa tutkimuksesta tehdään vuorovaikutuksessa kentän - tai vähintäänkin tutkijan oman pelaajaryhmän - kanssa. Tästä seuraa myös se, että pelit saatetaan suunnitella erikseen toimimaan tutkimusprojekteina pelattavuuden ohella. Vuorovaikutus näkyy silläkin tavoin, että pelioppaissa nykyään viitataan teoriaan.
Vuoristorata
Turvallisuus
Vuoristoradoissa tapahtuvat onnettomuudet, kuten 5. syyskuuta 2003 tapahtunut kuolemantapaus silminnähden rauhallisella Disneylandin Big Thunder Mountain Railroad -vuoristoradalla, herättävät runsaasti huomiota ja kauhukuvia ihmisissä.
Tilastollisesti vuoristoradat ovat erittäin turvallisia. Yhdysvaltain kuluttajatuotteiden turvallisuuskomissio (CPSC) ilmoittaa, että 134 huvipuistovierasta tarvitsi sairaalahoitoa vuonna 2001 ja että huvipuistolaitteissa tapahtuu keskimäärin kaksi kuolemantapausta vuosittain. Six Flagsin tutkimuksen mukaan 319 miljoonaa ihmistä vieraili huvipuistoissa vuonna 2001. Tutkimuksessa sanottiin että huvipuistovierailijan mahdollisuus loukkaantua kuolettavasti huvipuistolaitteessa on yksi 1,5 miljardista. Näin ollen loukkaantumisriski ajettaessa huvipuistoon on suurempi kuin käymisellä huvipuistolaitteissa. Ei ole epätavallista, että huvipuisto maksaa karusellista korkeammat vakuutusmaksut kuin vuoristoradasta.
Vaikka nykyaikaisissa vuoristoradoissa tietokonejärjestelmät takaavat turvallisuuden, tapahtuu onnettomuuksia siitä huolimatta. Vuonna 1999 eräs yli 180 kiloa painanut matkustaja ei pystynyt sulkemaan turvalaitteitaan kunnolla ja putosi Superman-vuoristoradasta Six Flags Darien Lake -huvipuistossa saaden vakavia vammoja. Tästä huolimatta samanlainen onnettomuus tapahtui vuonna 2004, kun 100 kiloa painanut aivohalvaantunut mies päästettiin kyytiin Superman-vuoristorataan Six Flags New England -huvipuistossa. Viimeisessä mutkassa mies putosi junasta ja kuoli. Vuonna 2010 naispuolisen matkustajan turvakaari aukeni kesken ajon Dixie Landin’ -puistossa Louisianassa ja matkustaja putosi kuolemaansa. Uusi onnettomuus vuonna 2011 tapahtui samantyyppisellä radalla Tokyo Dome-puistossa Japanissa, kun 34-vuotias mies putosi junasta kesken ajon. Heinäkuussa 2013 nainen sai surmansa pudottuaan vuoristoradan kyydistä Dallasissa. Suurin osa onnettomuuksista olisi kuitenkin estettävissä. Monet laiteonnettomuudet ovat johtuneet matkustajista tai laitteiden kuljettajista, jotka eivät ole noudattaneet turvallisuusohjeita. Harvinaisissa tilanteissa matkustajat ovat loukkaantuneet mekaanisen vian takia. Silloinkin syy saattaa olla laitteen huollon ja tarkistuksen laiminlyönti. Yksi esimerkki sellaisesta onnettomuudesta on vuonna 2006 tapahtunut yhden vaunun radalta suistuminen Wild Thing -vuoristoradalla Valleyfair!-huvipuistossa.
Vuoristoratatyypit
thumb|Inverted-rata Nemesis pienoiskuva|vasen|Cyclon-vuoristorata [[Nokkakiven huvipuistossa Laukaan Lievestuoreessa lähellä Jyväskylää.]] Nykyään on olemassa kaksi vuoristoratojen päätyyppiä: teräksiset vuoristoradat ja puiset vuoristoradat. Teräksiset vuoristoradat tunnetaan pehmeästä kyydistä ja radan usein kierteisistä muodoista jotka kääntävät matkustajat ylösalaisin inversioiden kautta. Puiset vuoristoradat ovat harrastajien suosiossa rajumman kyytinsä ja perinteisemmän tunnelmansa takia.
Vuoristoratoja voidaan luokitella eri luokkiin ja tyyppeihin rakennusmateriaalin, vaunujen, radan korkeuden ja muodon sekä käyttövoiman mukaan. Perinteisistä vuoristoradan vaunuistakin on kehitelty kymmeniä variaatioita. Joissakin radoissa matkustajat ovat seisaaltaan, toisissa radoissa he ovat makuuasennossa mahallaan. Kehittämällä uusia muunnelmia ratatyyppeihin ja vaunuihin suunnittelijat haluavat kehitellä ratoja jotka tarjoavat uudenlaisen ajelun ja jotka erottuvat edukseen muista vuoristoradoista.
thumb|right|Puinen Colossos on perinteinen Sit-Down-rata
Korkeusluokitukset
thumb|right|[[Cedar Pointin Top Thrill Dragster oli maailman ensimmäinen "Strata Coaster"]] Vuoristoratoja luokitellaan myös korkeuden mukaan:
Suomen vuoristoradat
Suomessa on tällä hetkellä 18 huvipuistoissa sijaitsevaa vuoristorataa sekä kaksi kiertävää tivolirataa:
Linnanmäki (Helsinki)
thumb|250px|Linnanmäen Kirnu-vuoristorata.
Särkänniemi (Tampere)
thumb|250px|Särkänniemen Tornado.
Ennätyksien haltijoita
pienoiskuva|[[Kingda Ka on maailman korkein vuoristorata.]]
Korkeimmat teräksiset vuoristoradat
Lähde:
Pelitutkimuksen osa-alueet
Roolipelitutkimus
Pohjoismaisessa roolipelitutkimuksessa tutkijan taustana on yleensä oma kiinnostus roolipeleihin ja hän tekee tutkimustyötään käyttämällä oman alansa teoreettisia viitekehyksiä. Tämä vaikeuttaa tutkijoiden keskinäistä keskustelua, koska tutkijat saattavat olla eri tieteenaloilta ja muiden kuin oman tieteenalan tuntemusta ei ole. Aiempaa tuntemusta roolipelitutkimuksesta tutkijalla ei välttämättä ole mikä aiheuttaa sen, että pohjoismainen roolipelitutkimus ei muodosta yhtenäistä traditiota.
Opetuspelitutkimus
Suuri osa oppimispelitutkimuksesta liittyy nykyään siihen kuinka pelit saataisiin yhdistettyä opetussuunnitelmaan luontevalla tavalla, koska kuitenkin niiden hyödyt ja ongelmat tunnetaan jo aika hyvin. Toisena peruskysymyksenä voidaan pitää sitä, miten oppimispelit palvelisivat parhaalla mahdollisella tavalla oppimista kuitenkaan menettämättä pelillilisä ominaisuuksiaan. Nousevana tutkimussuuntana voidaan mainita hybridipelit, joiden avulla oppimispelit pyritään saamaan osaksi perusopetusta. Pervasiivinen pelaaminen ja sen oppimissovellukset liittyvät myös vahvasti tähän uuteen tutkimussuuntaukseen. Yksi opetuspelitutkimuksen motivaation ja nousevan suosion lähteistä on “digitaalisten natiivien sukupolvi”, joiden digitaaliset taidot ovat hyvin erilaiset edellisiin sukupolviin verrattuna. Opetuspelejä voidaan tutkia myös flow-kokemuksen näkökulmasta, jolloin tärkeimmät huomioon otettavat asiat ovat haasteen mukauttaminen pelaajan taitotasoon, selkeät tavoitteet, yksiselitteinen palaute, kontrollin tunne, pelattavuus ja kehystarina.
Osa tutkijoista on suunnannut mielenkiintonsa “pelioppimiseen” varsinaisten opetuspelien sijaan. Kaikkien pelien keskiössä on kuitenkin jonkinlainen pelillinen haaste, jonka ratkaisu vaatii pelaajalta tiettyjä tietoja tai taitoja. Sitä kautta kaikki pelit - mukaan lukien viihdepelit - opettavat jotakin. Tutkijat ovat myös keskittyneet siihen, kuinka viihdepeleissäkin uppoutuminen pelikokemukseen on vain ajoittaista ja useimmiten sitä seuraa jonkinlainen toiminnan uudelleen arviointi, suunnittelu ja yrittäminen. Edellä mainitut ovat aktiivisen tiedonrakentamisen periaatteita.
Mobiilipelitutkimus
Mobiilipelitutkimus keskittyy mobiilipelien erityispiirteisiin. Matkapuhelimella on pelialustana omat rajoituksensa ja mahdollisuutensa. Rajoituksina voidaan pitää suhteellisen heikkoja kontrolleja ja audiovisuaalisia ominaisuuksia, vahvuutena taas puolestaan verkottuneisuutta käyttökontekstia ja sosiaalisuutta. Mobiilipelitutkimuksen ja mobiilipeliteollisuuden näkemykset mobiilipelaamisesta poikkeavat toisistaan kohtuullisen paljon. Pelitalot tuottavat mobiilinakin lähinnä tavanomaisia pelejä, kun taas tutkimuksessa korostuu mobiilipelaamisen erityispiirteet. Tämän vuoksi mobiilipelitutkimukselle on yleistä, että luodaan jokin peliprototyyppi jolla testataan esim. vaikka paikkatietoon perustuvaa pelaamista tai pelejä jotka hyödyntävät laitteen eri sensoreita tai kameraa. Mobiilipelitutkimus tutkii alan nopeaa kehitystä ja alustan tulevaisuutta.
Vuoristorata
Korkeimmat puiset vuoristoradat
Lähde:
Nopeimmat vuoristoradat
Lähde:
Pisimmät vuoristoradat
pienoiskuva|Steel Dragon 2000 on maailman pisin vuoristorata.
Lähde:
Talonpoikainen vapaus
Talonpoikainen vapaus on suomalaisessa historiankirjoituksessa ja poliittisessa keskustelussa käytetty käsite, joka viittaa yhteiskuntajärjestykseen, jossa talonpoika viljeli maata, joka oli hänen sukunsa perinnöllisessä omistuksessa, eikä läänityksenä korkea-arvoisemmalta maanomistajalta käyttöön saatu. Vapaan talonpojan vastakohta on herruudellisessa suhteessa maan omistajaan oleva maaorja. Torpparit olivat siltä väliltä.
Pohjoiseurooppalaisen talonpoikaisen vapauden mureneminen alkoi Itämeren eteläpuolelta. Baltiassa Saksalainen ritarikunta toi mukanaan maaorjuuteen perustuvasta yhteiskuntajärjestyksestä. Saksalaisaateli perusti läänitysalueilleen Baltiassa kartanoita, moisioita, tuottaakseen niiden kautta viljaa markkinoille. Moisioitten omaa viljelystä laajennettiin enimmäkseen väkivaltaisin keinoin samalla, kun lähiseudun talonpojat pakotettiin verosuorituksiin ja päivätöihin kartanoitten hyväksi. Lisäksi talonpoikia määrättiin perintöalamaisiksi, jotka eivät saaneet myydä tilojaan ja sitten muuttokiellon alaisiksi maaorjiksi.
Suomessa talonpoikainen vapaus kävi uhatuksi vasta 1500-luvulla esimodernin valtion syntymisen myötä. Aatelisarvon muututtua perinnölliseksi talonpoikien asema heikkeni nopeasti. Pitkällinen Venäjän sota 1570–1595 joudutti tätä kehitystä. Talonpojat pakotettiin maksamaan sotilaiden palkat, linnaleirit, jotka nämä itse mielivaltaisesti määräsivät. Talonpoikaisen vapauden puolustamiseksi talonpojat ryhtyivät veriseen kapinaan, nuijasotaan, joka käytiin 1596–1597. Nuijasodan ja Suomen itsenäisyyden välisenä aikana talonpoikainen vapaus rapistui entisestään.
Talonpoikainen vapaus poliittisessa retoriikassa
Suomalaisessa politiikassa käsitettä "talonpoikainen vapaus" ovat käyttäneet retoriikassaan etenkin Maalaisliiton ja sen jälkeläisen Keskustan poliitikot. Eurooppalaisella tasolla talonpoikaisen vapauden puolustamisen nähdään olevan yksi Keskustaa vahvimmin eurooppalaiseen liberaaliperheeseen yhdistävä tekijä. . SDP:n Arvo Salo vastasi tähän retoriikaan sloganilla "Tapa talonpoika päivässä" joka on nähty viittauksena vapaan talonpojan omaisuuden kollektivisointiin ja siirtymiseen sosialistiseen yhteiskuntajärjestelmään.
Voitolla yöhön (televisiosarja)
Voitolla yöhön on syksyllä 2015 MTV3-kanavalla esitetty viihdeohjelma, jossa seitsemän suomalaista julkisuuden henkilöä harjoittelivat viikoittain uuden taitoa ja lahjakkuutta vaativan lajin. Valmentajina toimivat lajien ammattilaiset.
Ohjelmassa kilpailivat Jukka Rasila, Juuso Mäkilähde, Viivi Pumpanen, Susanna Koski, Petri Nygård, Elina Kottonen sekä Aki Linnanahde. Ohjelman juonsi Mikko Leppilampi.
Kukaan kilpailijoista ei pudonnut kilpailusta ohjelman edetessä, vaan he kerryttivät viikko viikolta pistesaldoaan, jotka määräytyivät saatujen katsojaäänten perusteella. Kilpailun voittaa eniten pisteitä saanut kilpailija. Kilpailijat keräävät samalla myös rahaa valitsemalleen hyväntekeväisyyskohteelle. Ohjelman voitti Viivi Pumpanen, joka lahjoitti voittopottinsa Helsingin eläinsuojeluyhdistykselle.
Ohjelma perustuu I can do that -nimiseen formaattiin.
Tehtävät
Ensimmäisessä jaksossa kaikille seitsemälle kilpailijalle jaettiin ensimmäiset tehtävät, jotka he esittivät toisessa jaksossa. Kilpailijat suorittivat tehtävät pareittain, paitsi ilman paria jäänyt kilpailija, joka sai tietää tehtävänsä niin sanotussa salahuoneessa.
Seitsemännessä jaksossa siihen mennessä eniten pisteitä kerännyt Juuso Mäkilähde pääsi suoraan finaaliin. Kahdeksannessa jaksossa tasapisteissä olleista Jukka Rasilasta ja Viivi Pumpasesta Rasila eteni suoraan finaaliin, sillä hänellä oli Pumpasta enemmän tehtävistä ansaittuja täysiä pisteitä.
Jakson 9 semifinaalissa loput kilpailijat (Susanna Koski, Elina Kottonen, Aki Linnanahde, Petri Nygård, Viivi Pumpanen) kilpailivat yksin omissa soolotehtävissään. Viivi Pumpanen sai semifinaalissa eniten pisteitä ja hän eteni kolmantena finaaliin.
Finaalissa kilpailijat esittävät kaksi esitystä: yhden aiemmin esittämänsä lajin sekä yhden jonkun toisen kilpailijan esittämän lajin.
UNICEF-jakso (29. marraskuuta 2015)
Kauden päätteeksi esitetyssä Unicef-erikoisjaksossa kilpailijat esittivät valikoituja esityksiä kauden ajalta. Jaksossa esiintyivät myös muun muassa Noora Karma, Waltteri Torikka, Suvi Teräsniska ja Cheek.
Semifinaali ja finaali
Yhdeksännen jakson semifinaalissa kilpailijoiden pisteet nollattiin, jolloin eniten pisteitä saanut kilpailija pääsi finaaliin. Viivi Pumpanen sai semifinalisteista eniten pisteitä ja hän pääsi kolmantena finaaliin.
Julkkishaaste
Kauppakeskus Kampista lähetettiin suorana MTV verkkosivuilla, jossa nähtiin kilpailijoiden valitsemia tunnettuja julkisuuden henkilöitä, jotka suorittivat yleisön antamilla äänillä kahdesta vaihtoehdosta haasteen. Juontajana toimi Niko Nousiainen.
Olof Rudbeck
Olof Rudbeck voi tarkoittaa seuraavia:
Afrikan taistelut (ensimmäinen maailmansota)
Afrikan taistelut ensimmäisessä maailmansodassa käytiin Saksan siirtomaista Kamerunissa, Togossa, Lounais-Afrikassa ja Saksan Itä-Afrikassa. Britit pyrkivät valtaamaan Saksan siirtomaat, jotka olivat sodan alussa 3. elokuuta 1914 varautumattomia sodankäyntiin ja kärsivät varustepulasta. Ainoastaan Saksan Itä-Afrikan joukkojen komentaja, everstiluutnantti Paul von Lettow-Vorbeck kykeni jatkamaan sissisotaa sodan loppuun, vuoteen 1918 asti.
Saksan Itä-Afrikan taistelut ensimmäisessä maailmansodassa
pienois|vasen|Intian armeijan 10-paunainen vuoristotykki Itä-Afrikassa, luultavasti Victoriajärven alueella. Suursodan alkaessa Saksan Itä-Afrikan kuvernööri Heinrich Schnee määräsi, ettei vihamielisiin toimiin ryhdyttäisi. Itä-Afrikan joukkojen komentaja von Lettow-Vorbeck kokosi kuitenkin joukkonsa taisteluun.
Sotatoimet alkoivat elokuussa 1914. 15. elokuuta Saksan joukot tulittivat Belgian Kongon kyliä. 22. elokuuta Saksan sota-alue Tanganjikajärvellä avasi tulen Albertvillen satamaan. Syyskuussa saksalaiset tekivät sotaretkiä brittiläiseen Itä-Afrikkaan Keniaan ja Ugandaan. Lettow-Vorbek kokosi myös pienen laivaston Victorianjärvelle. Britit lähettivät tykkiveneitä rautateitse järvelle ottamaan sen haltuunsa sekä kaksi prikaatia Intian armeijan joukkoja, joilla he yrittivät maihinnousua Tangaan 2. marraskuuta 1914, mutta saksalaiset pysäyttivät joukot tarkalla tykkitulella, ja ne joutuivat vetäytymään kolmen päivän kuluttua.
Bambuleski
Bambuleski (Vidua larvaticola) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Afrikan taistelut (ensimmäinen maailmansota)
Saksan Itä-Afrikan taistelut ensimmäisessä maailmansodassa
Vuonna 1915 brittiläiset tykkiveneet ja kaksi Belgian alusta upottivat Tanganjikajärvellä partioineen Hedwig von Wissmanin. Saksalainen Graf von Götzen jäi kuitenkin hallitsemaan järveä, kunnes se upotettiin hyökkäyksessä Ujijiin. Kevyt risteilijä SMS Königsberg operoi Intian valtameren rannikolla, kunnes se upotettiin Rufijin suistoon heinäkuussa 1915.
Bambuleski
Levinneisyys
Tiikeripeippoleskeä tavataan Kamerunissa, Etiopiassa, Gambiassa, Ghanassa, Guineassa, Guinea-Bissaussa, Nigeriassa, Etelä-Sudanissa ja Sudanissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Afrikan taistelut (ensimmäinen maailmansota)
Saksan Itä-Afrikan taistelut ensimmäisessä maailmansodassa
Horace Smith-Dorrien oli nimitetty brittien komentajaksi, mutta hän sai keuhkokuumeen Etelä-Afrikassa ja hänen tilalleen nimitettiin kenraali Jan Smuts. Smutsilla oli komennossaan noin 13 000 eteläafrikkalaista, mukaan lukien buureja, brittejä ja rhodesialaisia sekä 7 000 intialaista ja afrikkalaista sotilasta. Myös Lettow-Vorbeck oli saanut lisäjoukkoja ja hänellä oli 3 500 saksalaista ja 1 200 askaria. Smuts aloitti hyökkäyksen maaliskuussa 1916 ja eteni pääosin pohjoisesta Keniasta päin, samanaikaisesti merkittävä Force Publiquen joukko eteni Belgian Kongosta kahtena kolonnana Victoriajärven yli ja Itä-Afrikan hautavajoamaa pitkin. Toinen joukko eteni Nyasajärven yli lounaasta. Osastot eivät kohdanneet Lettow-Vorbeckia ja ne kärsivät hirvittävästi trooppisista taudeista. Saksalaiset perääntyivät suurempien joukkojen edeltä ja syyskuuhun 1916 mennessä Saksan rautatie Dar es Salaamista Ujijiin oli brittien hallinnassa. Belgian joukot kenraali Tombeurin komennossa valtasivat Saksan Itä-Afrikan pääkaupungin Taboran.
pienois|vasen|Lettow-Vorbeckin antautuminen. Marraskuussa 1917 Lettow-Vorbeck päätti ylittää rajan Portugalin Mosambikiin, jossa yritettiin saada täydennyksiä valtaamalla varuskuntia. Joukot marssivat Mosambikissa yhdeksän kuukautta. Tämän jälkeen armeija ylitti rajan Pohjois-Rhodesiaan. Kaksi päivää rauhanteon jälkeen, 13. marraskuuta 1918, Saksan armeija poltti brittien evakuoiman Kasaman kaupungin. Seuraavana päivänä Lettow-Vorbeck sai sähkeen aselevon solmimisesta ja marssi Abercorniin, jossa antautui 23. marraskuuta.
LSD: Dream Emulator
LSD: Dream Emulator on seikkailupeli, joka julkaistiin vuonna 1998 Japanissa PlayStationille. Pelissä kuljetaan unimaailmassa ja tutkitaan paikkoja. Asioihin koskeminen vie pelaajan erilaiseen uneen.
Smallville (2. tuotantokausi)
'''Smallvillen 2. tuotantokausikausi''' käynnistyi Yhdysvalloissa 24. syyskuuta 2002. 2. kausi sisältää 23 jaksoa. Yhdysvalloissa ensimmäisen kauden esitys päättyi 20. toukokuuta 2003.
Suomessa ensimmäinen kausi kännyistyi 23. maaliskuuta 2003 ja sen esitys päättyi 1. helmikuuta 2004
==Jaksoluettelo ==
Juoni
Clark saa pelastettua Lanan myrskyn silmästä. Nixon ja Jonathan jäävät loukkoon kirkon kellariin, josta myöhemmin Clark ja Lex yrittävät etsii heitä. Lexin isä on vahingoittunut vakavasti ja joutuu leikkaukseen, jonka seurauksena hän sokeutuu. Chloe kertoo Clarkille haluavansa olla vain ystäviä kun huomaa hävinneensä Lanalle. Lopulta Nixon uhkaa tappaa Jonathanin, jolloin Lex ampuu miehen.
Clarkin saa luokkasormuksen, joka sisältää punaista kryptoniittia. Tämä aiheuttaa muutoksia pojan käytöksessä kuten tunnustaa Lanalle tunteensa ja innostuu vinguttamaan perheen luottokorttia. Lexin ja Lionelin valtataistelu jatkuu ja Lex antaa isälle opetuksen. Uusi oppilas Jesse saapuu kouluun ja ystävystyy Clarkin kanssa.
Lana löytää kirjeen kun hän vierailee vanhempiensa haudalla. Kirjeen kirjoittanut Byron ja Lana ystävystyvät, joka saa Clarkin epäluuloiseksi. Lanaa taas hiertää Clarkin pimittämä salaisuus. Luthorin firma on osallisena oudossa mutaatiosopassa. Clarkin äiti pestautuu Lionelin henkilökohtaiseksi avustajaksi.
Uimaripoika Troy vanhenee kertapulauksella. Kun toinenkin kundi ikääntyy kertarysäyksellä, Chloe ynnää palaset yhteen: Troyn tyttöystävä Chrissy on mutantti, joka imee itseensä ikuista nuoruutta. Chrissyllä onkin jo uusi uhri kiikarissaan. Lana saa selville, että hänen äidillään oli suhde mieheen, joka taitaa olla hänen oikea isänsä. Koulu saa uuden rehtorin, joka on Lexille entuudestaan varsin tuttu. Myös Martha soittaa vanhalle tutulle uudestaan, sillä Kentin farmi on vakavissa taloudellisissa vaikeuksissa. Jonathan ei ilahdu puhelusta, ja Clark potee syyllisyyttä.
Jonathan katkaisee jalkansa Marthan ollessa kokouksessa. Kelpo emäntä alkaa potea huonoa omatuntoa, koska on laiminlyönyt perhettään. Pari pääsee kuitenkin yhteisymmärrykseen. Kuumakalle-Lex lähtee aggressionpurkukurssille ja tapaa siellä varsin kauniin lääkärin, jonka kanssa pojalla on yhteisiä intressejä - ja myös yhteinen menneisyys. Ihmepoika Ian Randarilla on kyky jakaantua kahdeksi Ianiksi ja briljeerata koulussa. Ian tappaa huonon arvosanan antaneen opettajan ja yrittää päättää myös Clarkin päivät, mutta pojalla on tietysti täydellinen alibi. Ian rupeaa seurustelemaan sekä Chloen että Lanan kanssa ja huijaa tyttöjä tehokkaasti, sillä nämä pitävät Clarkin horinoita vain mustasukkaisuutena. Kun totuus paljastuu kaunottarille, Ian on jo houkutellut heidät ansaan aikeinaan lavastaa neitosten kaksoisitsemurha...
Whitney palaa kotiin merivoimista ja yrittää jatkaa suhdetta Lanan kanssa. Whitneyllä on kuitenkin epäilyksiä Clarkia kohtaan. Whitney alkaa käyttäytyä oudosti ja Clark huomaa hänen todellisuudessa olevan Tina Greer (1x04 X-ray), joka vain lavasti kuolemansa. Myöhemmin käy ilmi että oikea Whitney menehtyi merivoimissa. Lexillä herää epäilykset uutta tyttöystävää Heleniä kohtaan.
Lex huomaa Lionelin piilottaneen kameroita kartanoonsa ja palkkaa konnan salakuuntelemaan Lionelin toimistoa. Tilanne riistäytyy käsistä ja Lionel ja Martha yllättävät konnat ja heidät otetaan pankkivangeiksi. Clark miettii tapaa pelastaa äitinsä ilman erikoisvoimien paljastumista. Henry Small paljastuu varmaksi Lanan isäksi.
Lionel Luthoria ammutaan ja Jonathan Kent pidätetään. Clark ja Pete tekevät omat rikostutkimukset ja huomaavat että enemmän kuin yhdellä (mukaan lukien Lex) oli mahdollisuus ampua Lionelia. Lana pyytää isäänsä ottamaan Jonathanin tapaus vastaan ja tämä kieltäytyy salaperäisestä syystä. Pete joutuu auto-onnettomuuteen, josta selviää vähillä vammoin. Lionel vaipuu koomaan.
Pete ja Chloe altistuvat loismadolle, joka muuttaa heidät jännitystä etsiväksi hullunrohkeaksi. Pete käyttää punaista kryptoniittia saadakseen Clarkin liittymään heihin vaaralliseen seikkailuun. Clark ei ainoastaan käytä voimiaan vaan suutelee Chloeta Lanan edessä.
Lex löytää veljensä Lucasin, jonka Lionel antoi adoptoitavaksi. Lex tuo hänen kotiin toivoen että he voisivat liittoutua Lionelia vastaan. Kun Lionelin juonittelut päätyvät pistää kaikki kolme vaaralliseen tilanteeseen, Lex jää miettimään keneen voi todella luottaa. Clark Kent päättää ottaa töitä Talonista.
Martha altistuu kryptoniitin itiöille Kentin myskysuojassa ja sairastuu vakavasti joutuen sairaalahoitoon. Myöhemmin Clark altistuu myös taudille ja Jonathan yrittää löytää parannuksen ajoissa. Dr. Bryce vaatii selitystä Jonathanilta miksi hän kieltäytyy Clarkin hoidosta. Lexin tyttöystävälle tarjotaan tuottoisaa asemaa sairaalassa, kaukana Smallvillesta. Clark hourailee Lanan nimeä kun Chloe juttelee hänelle.
Määrätietoinen Clark aikoo saada selville mistä hän on kotoisin ja matkustaa New Yorkiin tapaamaan Dr. Swansonia, loistavaa tieteilijää, joka pitelee viestiä hänen kotiplaneetalta. Lana päättää muuttaa pois Chloen asunnosta, kun tytöt riitelivät jälleen Clarkista.
Clark uskoo löytäneensä toisen hänen planeetaltaan. Koulukaveri väittää olevansa alieni ja epäilemättä varmistuu hänen käyttäessä tulista katsetta. Clark tutkii ja alkaa uskoa että hän on Krypton planeetalta. Helen löytää lukitun huoneen ja haluaa tietää mitä sen takana on. Helen vaatii Lexia tyhjäämään tutkimukset Clarkista.
Clark käyttää väärin voimiaan ja aiheuttaa vakavaa vahinkoa. Collegen opiskelija ahdistelee Lanaa ja Clark menettää malttinsa ja vahingoittaa poikaa. Kentit haastetaan oikeuteen rangaistavista vahingoista ja Clark alkaa kyseenalaistaa voimiaan. Helenin entinen poikaystävä palaa kaupunkiin.
Clark todistaa kun suosittu Smallvillen pesäpallon pelaaja on mukana ryöstämässä LuthorCorpin kuljetusautoa. Varkaat ovat liian vahvoja eikä Clark pysty estämään ryöstöyritystä. Nämä hulikaanit hyökkäävät Clarkin vanhempien kimppuun ja Clark on voimaton puolustamaan vanhempiaan. Tällä he yrittävät estää Clarkin menemistä poliisin puheille. Lanan ja hänen isänsä suhde edistyy.
Lanan luona vierailee lapsuudenkaverin haamu, joka hukkui jokeen pienenä. Lana kääntyy Clarkin puoleen selvittääkseen totuuden uudesta vieraasta. Clark saa selville että pieni tyttö, Emily, on todellisuudessa kryptoniitillä parannettu klooni ja pelastaa Lanan ennen kuin tyttö vahingoittaa häntä. Lex saa selville että Lionel rahoittaa krypto-kloonauksen tutkimusta. Lex valmistautuu tuleviin häihin tapaamalla tapahtuman koordinaattorina ja Jonathan alkaa rakentaa lastensänkyä tulevan lapsen saapumista varten.
Tohtori Walden herää koomasta ja kertoo Lexille ja Lionelli että Clark on avaruusolio ja hänet täytyy tuhota. Clarkin ja Lanan välillä on romanttista kohtaamista, joka vihjaa lupaavasta tulevaisuudesta. Chloe saa kuitenkin tietää heidän olevan yhdessä eikä ole siitä innoissaan.
Clark tekee valinnan tulevaisuudestaan. Lex menee naimisiin Helenin kanssa. Clark kuulee vielä omituisia ääniä mielessään ja tuhoaa aluksen saadakseen toistuvat äänet pois päästään. Tämä aiheuttaa sähköpurkauman Smallvillessa, josta Clarkin vanhemmat saavat kärsiä. Loukkaantunut Chloe harkitsee Lionelin tarjousta tutkia Clarkia. Clark lähtee Smallvillestä. Lexin ja Helenin häämatka lentokoneella päätyy ikävästi.
Berlin
Nimi Berlin voi viitata useisiin eri asioihin, henkilöihin ja paikkoihin:
Sporting Gijón B
Historia
Sporting Gijón B on perustettu vuonna 1967 nimellä Club Atlético Gijón, jota joukkue käytti vuoteen 1978 asti. Sen jälkeen joukkueen nimi vaihtui Sporting de Gijón Atléticoksi, joka kesti vuoteen 1991. Siitä eteenpäin joukkue on kantanut nykyistä nimeään Sporting Gijón B.
Historiansa aikana joukkue on pelannut kaikkiaan 21 kautta Segunda B:ssä ja 15 kautta Tercera Divisiónissa.
Peter Bonetti
Peter Phillip Bonetti (27. syyskuuta 1941 Lontoo, Englanti – 12. huhtikuuta 2020) oli englantilainen jalkapallomaalivahti, joka edusti peliuransa aikana Chelseaa, St. Louis Starsia ja Dundee Unitedia. Bonetti tunnettiin varmoista kopeistaan, nopeista reflekseistään ja sulavasta pelityylistään, josta hänelle annettiin lempinimeksi "The Cat".
Englannin maajoukkuetta Bonetti edusti seitsemän kertaa. Bonetti kuului Englannin MM-ryhmään, kun Englanti voitti maailmanmestaruuden vuoden 1966 kotikisoissaan. Bonetti edusti Englantia myös vuoden 1970 MM-kisoissa.
Mustaleski (lintu)
Mustaleski (Vidua funerea) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Mustaleskeä tavataan Eteläisessä Afrikassa ja Itä-Afrikan eteläosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Näännytyssota
Näännytyssota eli uuvutussota on sodankäynnin muoto, jossa pyritään heikentämään vihollisen mahdollisuuksia jatkaa taistelua kaikin keinoin. Näännytyssodankäynnissä pyritään hankaloittamaan vihollisen yhteiskunnan toimintaa mahdollisimman paljon muun muassa upotussodan tai merisaarron avulla.
Esimerkkejä näännytyssodista olivat ensimmäinen maailmansota ja Irakin-Iranin sota.
LaSexta
laSextan ohjelmisto muodostuu sarjoista ja urheilusta. Ulkomaalaistuotannoista kanava esittää muun muassa sarjoja Bones, Kova laki, Kovan onnen kundi, Pako, Shark ja Sopranos. laSextalla on Espanjan jalkapalloliigan esitysoikeudet ja vuosien 2009 - 2013 välillä yksinoikeus autourheilun Formula 1 -kilpailuiden esittämiseen Espanjassa. F1-lähetysten ja jalkapallon lähetysoikeudet ovat myös autonomisten televisioiden liitolla Fortalla. Kanava esitti myös jalkapallon MM-kilpailut 2006 sekä koripallon MM-kilpailut 2006 ja EM-kilpailut 2007.
Trevoc
Trevoc Oy oli vuosina 2007–2019 toiminut suomalainen turvallisuusalan yhtiö. Se oli erikoistunut viranomaisten tekemään tekniseen kuunteluun, katseluun ja seurantaan. Yritys oli julkisuudessa sen yhteyksistä rikoskokonaisuuteen, johon liittyivät Helsingin huumepoliisin päällikkö Jari Aarnio ja rikollisjärjestö United Brotherhoodin johtaja.
LaSexta
laSextan omistaa Gestora de Inversiones Audiovisuales La Sexta -osakeyhtiö, jonka hallituksen puheenjohtajana toimii näyttelijänäkin tunnettu Emilio Aragón.
Kelly Craft
Tausta ja yksityiselämä
Kelly Craftin (o.s. Guilfoil) vanhemmat ovat Bobby ja Sherry Dale Guilfoil. Isä oli ammatiltaan eläinlääkäri ja toimi aktiivisesti demokraateissa. Craft on opiskellut Kentuckyn yliopistossa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1984. Sittemmin hän perusti konsulttifirman. .
Trevoc
Trevocin tuotteita olivat seurantalähettimet ja tekniseen seurantaan suunnitellut valvomojärjestelmät, sekä tosiaikaiseen laillisuusvalvontaan liittyvät mekanismit.
Trevoc oli vuodesta 2008 alkaen tutkinut ja kehittänyt yhdessä ammattikorkeakoulujen ja yliopistojen kanssa salaisten pakkokeinojen käytön valvontaa (miten valvoa valvojia). Sen perustajajäsenet ovat julkaisseet aiheesta konferenssipapereita.
Kelly Craft
Tausta ja yksityiselämä
Ennen nykyistä avioliittoaan Craft on ollut naimisissa kahdesti. Hänen nykyinen miehensä, Joe Craft, on yhdysvaltalaisen hiilialan yrityksen toimitusjohtaja. Pari kannattaa aktiivisesti republikaaneja. .
Kanadan suurlähettiäänä
Donald Trump nimitti Craftin Yhdysvaltain Kanadan suurlähettilääksi vuonna 2017. Hän oli ensimmäinen virkaan nimitetty nainen. .
Viisitoista kuukautta kestäneen virkakautensa aikana Craft teki 128 lentoa kotikaupunkiinsa Lexingtoniin. Tämä herätti kysymyksiä siitä, olivatko ne henkilökohtaisia matkoja. . Yhteensä Craft oli yli puolet virkakaudestaan jossain muualla kuin komennuspaikallaan Ottawassa.
Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläänä
Craft on toiminut maansa YK-lähettiläänä sen jälkeen, kun Nikki Haleyn jätti tehtävän. Alun perin tehtävään valittu Heather Nauert "perhesyihin" vedoten perui tarjouksen ottaa tehtävä vastaan, johon hänellä oli jo Donald Trumpin siunaus.
Tietokonelaitteisto
Tietokonelaitteisto tai laitteisto koostuu tietokoneen fyysisistä laitteista. Laitteisto jaetaan usein keskusyksikköön, keskusmuistiin ja oheislaitteisiin, joihin kuuluu näppäimistö, näyttö, tulostin, levymuisteja ja verkkolaitteita.
Laitteiston lisäksi tietokoneessa on ohjelmisto ja joissakin tapauksissa laiteohjelmisto. Lisäksi joissain sovelluksissa laitteiston ja ohjelmistojen ero on muuttunut epäselväksi: esimerkiksi suorittimeen voidaan ladata mikrokoodia, joka sitten suoritetaan. Samoin laitteistokuvauskielillä kuten esimerkiksi VHDL:llä voidaan kirjoittaa tietokoneohjelmia muistuttavia malleja, jotka voidaan syntetisoida ja ladata sen jälkeen FPGA-piiriin (Field Programmable Gate Array) ja suorittaa.
LaSexta
Espanjaa vuoden 2008 euroviisuihin edustamaan lähtenyt hahmo Rodolfo Chikilicuatre sai alkunsa kanavan myöhäisillan Buenafuente-ohjelmassa.
Rod Langway
thumb|Rod Langway Rod Cory Langway (s. 3. toukokuuta 1957 Taipei, Taiwan) on entinen amerikkalainen jääkiekon ammattipelaaja. Puolustajana uran National Hockey Leaguessa luonut Langway on ainoa Taiwanissa syntynyt NHL-pelaaja. Hän aloitti kiekkoilun melko myöhään, 13 vuoden iässä vuonna 1970.
Langwayn varasi NHL:ään Montreal Canadiens 1977 ja WHA:han Birmingham Bulls samana vuonna. Hän aloitti ammattiuransa Bullsissa ja siirtyi kauden 1977–78 jälkeen Canadiensiin ja voitti heti 1978–79 Stanley Cupin. Montrealissa hän pelasi kunnes tuli kaupatuksi Washington Capitalsiin kauden 1982–83 aluksi. Siihen mennessä Capitals ei ollut selvinnyt playoffiin kahdeksana ensimmäisenä toimintavuotenaan, mutta selvisi sinne kaikkina niinä 11 vuonna, kun Langway palveli joukkuetta.
Langway keskittyi puolustustehtäväänsä eikä pyrkinyt ehdoin tahdoin avaamaan peliä, maalinteosta puhumattakaan. Niin omaan kuin muidenkin peliin kohdistuneet korkeat vaatimukset toivat Washington Capitalsin kapteenille lisänimen "Secretary of Defense." Hän oli viimeinen puolustaja, joka pelasi NHL:ssä ilman kypärää.
Peter Sallis
Peter John Sallis (1. helmikuuta 1921 Twickenham, Middlesex – 2. kesäkuuta 2017 Northwood, Lontoo) oli englantilainen näyttelijä, jonka tunnetuimpia rooleja ovat muun muassa Norman Clegg englantilaisessa komediasarjassa Vielä virtaa, Wallacen ääni Wallace ja Gromit -animaatioelokuvissa sekä vesirotan ääni nukkeanimaatiosarjassa Kaislikossa suhisee.
Nuoruus
Peter Sallis syntyi Twickenhamissa 1. helmikuuta 1921 Harry ja Dorothy Sallisille. Sallis kävi Michendenin oppikoulun Southgatessa, minkä jälkeen hän päätti seurata isäänsä pankkialalle. Toisen maailmansodan aikaan Sallis liittyi Britannian kuninkaallisiin ilmavoimiin (RAF). Sallisia ei hyväksytty ilmajoukkoihin johtuen sairaudesta, joka saattoi saada hänet menettämään tajuntansa suurilla korkeuksilla, joten hän ryhtyi radiomekaanikoksi ja opetti radiotoimintojen käyttöä RAF Cranwellissa.
Ura
Sallis aloitti näyttelijänuransa ollessaan Kuninkaallisissa ilmavoimissa, kun yksi hänen oppilaistaan tarjosi hänelle pääroolia Noël Cowardin Heinäkuumeseen perustuvassa amatöörinäytelmässä. Sodan jälkeen hänet valittiin Royal Academy of Dramatic Artsiin. Sallis teki ensiesiintymisensä ammattinäyttelijänä Richard Brinsley Sheridanin The Scheming Lieutenant -näytelmässä vuonna 1946.
Sallis aloitti televisiouransa BBC:n Samuel Pepysistä kertovassa sarjassa vuonna 1958. Tämän jälkeen hän esiintyi muun muassa televisiosarjoissa Doctor Who ja Veijareita ja pyhimyksiä, kunnes vuonna 1973 hän aloitti Norman Cleggin roolissa komediasarjassa Vielä virtaa. Sallis esiintyi sarjassa sen loppuun saakka, ja oli ainoa näyttelijä joka esiintyi sarjan jokaisessa jaksossa.
Vuonna 1983 Sallisille tarjottiin Wallacen ääniroolia Aardman Animationsin Wallace ja Gromit -animaatiossa Suurenmoinen huviretki. Sallis otti roolin vastaan, ja animaatio julkaistiin lopulta vuonna 1989. Hän jatkoi Wallacen roolissa vuoteen 2010 saakka. Vuonna 2006 hän sai Annie-palkinnon ääniroolistaan elokuvassa Wallace & Gromit: Kanin kirous.
Sallis jäi eläkkeelle Vielä virtaa -sarjan päätyttyä vuonna 2010.
Yksityiselämä
Sallis avioitui näyttelijä Elaine Usherin kanssa vuonna 1957. He erosivat vuonna 1965, mutta asuivat yhdessä vuoteen 1999 saakka. Parin poika Crispian työskentelee lavastussuunnittelijana.
Sallis nimettiin brittiläisen imperiumin ritarikuntaan vuonna 2007. Hän kuoli 96-vuotiaana näyttelijöiden lepokoti Denville Hallissa 2. kesäkuuta 2017. Sallis on haudattu Vielä virtaa -kollegansa Bill Owenin viereen Upperthongissa sijaitsevan St Johnin kirkon hautausmaalle, lähelle Holmfirthin kylää, jossa sarja kuvattiin.
Jacques Swaters
Jacques Swaters (30. lokakuuta 1926 Woluwe-Saint-Lambert, Bryssel, Belgia – 10. joulukuuta 2010 Bryssel, Bryssel, Belgia ) oli belgialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui seitsemään Grand Prix -kilpailuun, mutta ei onnistunut keräämään yhtään MM-pistettä. Parhaimmillaan Swaters oli seitsemäs Saksan GP:ssä 1953. Swaters onnistui ajamaan kolme kertaa maaliin.
Korpisorsimo
Korpisorsimo (Glyceria lithuanica) on monivuotinen heinä, joka kasvaa kosteilla paikoilla, esimerkiksi lehto- ja saniaiskorvissa sekä puronvarsilla. Sen kokonaislevinneisyys kattaa Euraasian pohjoisosat Atlantilta Tyynellemerelle.
Ulkonäkö
Korpisorsimo kasvaa 70–120 senttimetriä korkeaksi. Lehdet sijaitsevat vuorottain, ne ovat ruodittomat, tupelliset ja vartta lyhyemmät. Lehtituppi on nuorena litteä, myöhemmin liereä, yläosastaan avoin noin 1 cm matkalta ja kiiltävä, sen yläreunassa molemmin puolin kellanruskea laikku. Lehtilapa on 4–8 millimetriä leveä, litteä, ohut, pehmeä ja pitkäsuippuinen, tummanvihreä ja kiiltävä. Kieleke on selvä, 3–4 mm pitkä ja tylppä. Kukinto on 10–25 cm pitkä, suppea, nuokkuva röyhy. Röyhyn haarat ovat ohuet, veltot ja karheat. Tähkylät ovat 5–7 mm pitkät, 4–6-kukkaiset, kukat kaksineuvoiset ja vaaleanvihreät-violetinkirjavat. Ulkokale on 1–3 mm pitkä, sisäkale on 1,4–4 mm pitkä. Ulkohelve on 2,3–4 mm pitkä ja monisuoninen. Heteitä on kaksi, niiden ponnet ovat alle 0,5 mm pitkät.
Korpisorsimo kukkii heinäkuussa.
Mustasiipileski
Mustasiipileski (Vidua codringtoni) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Mustasiipileskeä tavataan Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Artsakhin lippu
thumb|250px|Artsakhin lippu Artsakhin lippu on yksipuolisesti itsenäiseksi julistautuneen Artsakhin tasavallan kansallistunnus. Lippu on identtinen Armenian lipun kanssa pois lukien oikeassa reunassa oleva valkoinen siksak-kolmio. Tämä symboloi alueen armenialaista perintöä, kulttuuria ja väestöä, joka on erillään Armeniasta. Lippu otettiin käyttöön vuonna 1992.
Lähteet
Flag of Armenia
Maitoahven
Maitoahven (Lactarius lactarius) on ahvenkaloihin kuuluva indopasifisella merialueella tavattava kala. Se on maitoahventen heimon (Lactariidae) ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö
Tyypillisesti maitoahvenet kasvavat noin 30 cm:n pituisiksi, mutta voivat saavuttaa 40 cm:n pituuden. Ruumiinmuodoltaan ne ovat melko suuripäisiä. Maitoahvenella on kaksi selkäevää; taempi selkäevä on suomupeitteinen ja sen ruodot ovat pehmeämmät. Myös peräevä on suomupeitteinen. Pyrstöevä on haarautunut. Maitoahvenen suomut ovat hopeanharmaat ja selässä sinertävänhohtoiset. Evät ovat vaaleankeltaiset. Suu on suuri ja kummassakin leuassa on kaksi hammasta. Alaleuka työntyy hieman yläleukaa pidemmälle.
Levinneisyys ja elintavat
Maitoahventen levinneisyys ulottuu Afrikan itärannikolta ja Persianlahdelta Tyynellemerelle Kiinan, Japanin, Australian ja Filippiinien rannikkoseuduille. Ne elävät parvissa matalissa vesissä. Ne ovat pääasiassa merikaloja, mutta menestyvät myös murtovedessä. Laji liikkuu lähellä pehmeitä pohjia. Maitoahvenen ravinto koostuu kaloista, kuten makrilleista sekä selkärangattomista pohjaeläimistä. Maitoahvenilla ei ole erityistä kutuaikaa. Naaras laskee kerrallaan 9 000 – 1 000 000 munaa.
Maitokala on hyvä ruokakala, jota myydään ja käytetään tuoreena. Pääasiallisesti kala kuitenkin kuivataan tai suolataan.
Knut Karmanne
Knut Gustaf Karmanne (sukunimi aik. Grönblad; 28. joulukuuta 1881 Tammela – 23. joulukuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Knut Karmanteen vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Gustaf Grönblad ja Anna Vilhelmiina Eklund. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Helsingin suomalaisesta reaalilyseosta ja opiskeli sitten kieliä Helsingin yliopistossa. Hän teki useita opintomatkoja Venäjälle, Puolaan ja Itämerenmaihin.
Karmanne toimi aluksi venäjänkielen opettajana eräissä Porvoon, Kuopion ja Helsingin oppikouluissa. Vuodesta 1910 alkaen hän oli lehtialalla ja toimi Suomalainen Kansa-lehden Viipurin kirjeenvaihtajana ja sitten Viipurissa ilmestyneessä Karjala-lehdessä Venäjän ja ulkomaanosaston toimittajana. Hän oli myös muiden lehtien ja Sanomalehtien Tietotoimiston kirjeenvaihtajana.
Ensimmäisen maailmansodan alettua 1914 Karmanne siirtyi Pietariin Sanomalehtien Tietotoimiston sotakirjeenvaihtajaksi. Hän toimi samalla Pietarissa ilmestyneen inkeriläisten äänenkannattajan Inkerin toimittajana. Vuonna 1916 Karmanne siirtyi Helsinkiin STT:n palvelukseen ja vuodesta 1918 alkaen hän oli helsinkiläisten päivälehtien palveluksessa ulkomaanosaston toimittajana ja uutistoimittajana. Karmanne julkaisi 1920-luvulla myös kertomuksia ja sanomalehtiaiheisen seikkailuromaanin.
Knut Karmanne kuoli sydänkohtaukseen joulukuussa 1931 muutamia päiviä ennenkuin hän olisi täyttänyt 50 vuotta.
Taavi Kahra
Taavi Auvo Kahra (30. joulukuuta 1881 Laihia – 5. heinäkuuta 1971 Helsinki ) oli opettaja, toimittaja ja kirjastonjohtaja.
Henkilöhistoria
Taavi Kahran vanhemmat olivat opettaja Kaarlo Henrik Kahra ja Elisabeth Oxelstén ja puoliso vuodesta 1917 Aili Elisabeth Snellman. Kahra tuli ylioppilaaksi 1902 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän toimi opettajana 1909–1918 Oulun lyseossa ja oppikouluissa Kuopiossa. Tornion Laakson ja Perä-Pohjolaisen toimittaja hän oli 1913 ja 1916 sekä Savon toimittaja 1918 ja 1919. Kuopion rahatoimikamarin sihteeri Kahra oli 1920–1928 ja Kuopion kaupunginkirjaston johtaja 1930–1947. Kahra toimi myös musiikkikriitikkona, sovitti yksin- ja kuorolauluja ja toimi jääkärivärvärinä 1916–1917, hoitaen Kemin etappia.
ITHF
ITHF on lyhenne, joka voi tarkoittaa seuraavia:
Michail Tichanoff
Michail Timofejevitš Tichanoff (22. marraskuuta 1816 Viipuri – 25. helmikuuta 1891 Viipuri) oli kauppias, yrittäjä ja kauppaneuvos (1856), aikanaan yksi Saimaan alueen teollisuuden suurhahmoista.
Tichanoffin vanhemmat olivat kauppaneuvos Timofei Tichanoff ja Paraskovia Tichanova ja puoliso vuoteen 1889 Anna Tescheluchin. Erityisesti Enonkoskella Michail Tichanoff oli merkittävä henkilö. Hän myös pani alulle koululaitoksen Enonkoskella ja rakennutti Hovimäen kartanon. Enonkosken alajuoksulla hän johti sahaa ja Kangassaarella vuonna 1850 valmistunutta Koskilan lasitehdasta, jonka oli perustanut siksi, että sahan tuottamalle jätepuulle olisi käyttöä polttoaineena. Lasitehdas lopetettiin kannattamattomana vuonna 1903.
Tichanoff auttoi enonkoskelaisia myös monin muin tavoin. Enonkoskelaisilla oli tapana soutaa kirkkoon Kerimäelle, kunnes erään kerran myrskyllä tapahtui kahdeksan henkeä vaatinut kirkkoveneonnettomuus. Tichanoff rakennutti vuonna 1859 Enonkoskelle oman kirkon todeten, ettei enonkoskelaisten enää tarvitse hukkua kirkkomatkalla. Aina vuoteen 1872 saakka hän maksoi kirkon toimintakulut sekä papin ja opettajan palkat.
Tichanoff aloitti sahaustoiminnan myös Kivijärven pitäjän eteläosassa, sittemmin Kannonkoskeksi itsenäistyneen kunnan alueella, Kannonsahalla vuonna 1837, jonne teollisen toiminnan seurauksena syntyi seudun ensimmäinen taajaväkinen yhdyskunta kauppoineen, kouluineen, kirjastoineen ja myllyineen.
Fakhruddin Ahmed
Fakhruddin Ahmed (s. 1. toukokuuta 1940) on bangladeshilainen taloustieteilijä, joka toimi maansa pääministerinä virkamieshallituksen johdossa 12. tammikuuta 2007 – 6. tammikuuta 2009.
Ahmed on opiskellut Dhakassa ja Yhdysvalloissa, väitellyt taloustieteen tohtoriksi Princetonin yliopistosta vuonna 1975. Palattuaan Bangladeshiin hän aloitti työnsä maan valtiovarainministeriössä. Hän työskenteli Maailmanpankissa yli kahdenkymmenen vuoden ajan alkaen vuodesta 1978. Vuonna 2001 hän siirtyi maansa keskuspankin johtoon.
Vuoden 2007 kriisin aikana hänet valittiin virkamieshallituksen johtoon. Oppositio oli syyttänyt hallitusta yrityksistä manipuloida vaalituloksia, ja yli 40 henkeä oli kuollut levottomuuksissa.
Armeija tuki Ahmedin väliaikaishallitusta. Hän ilmoitti suhtautuvansa korruptioon vakavasti ja vievänsä oikeuteen kaikki siitä epäillyt, asemasta riippumatta. Kansainvälinen yhteisö tervehti Ahmedin hallitusta aluksi ilolla, sillä sen toivottin rauhoittavan maan tilannetta, mutta myöhemmin tulkittiin sen vitkuttelevan uusien vaalien järjestämisessä.
Maakunta- ja soteuudistus
Maakunta- ja soteuudistus on Suomen julkisen hallinnon sekä sosiaali- ja terveydenhuollon eli sote-palveluiden uudistamiseen tähtäävä hanke, jonka tarkoituksena on siirtää julkisten sote-palveluiden ja pelastustoimen tehtävät ja järjestämisvastuu siirtyvät kunnilta uusille hyvinvointialueille 1. tammikuuta 2023 alkaen. Samassa yhteydessä valmistellaan valinnanvapauslaki, joka antaa asiakkaalle vapauden valita lain piiriin kuuluvissa palveluissa maakunnan yhtiön, yksityisen yhtiön tai järjestön tuottaman palvelun väliltä.
Alkuperäinen aikataulu
Alun perin maakuntia esitettiin perustettavaksi 1. heinäkuuta 2017, maakuntavaaleja järjestettäväksi tammikuussa 2018, ja että sote-palvelut siirtyisivät maakunnille 1. tammikuuta 2019.
Ensimmäinen lykkäys puolella vuodella
Heinäkuussa 2017 pääministeri Juha Sipilä kuitenkin ilmoitti, että maakuntavaalit järjestetään lokakuussa 2018, ja että sote-uudistus tulisi aiempaan aikatauluun nähden vuotta myöhemmin voimaan, 1. tammikuuta 2020.