cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Monikulttuurisuus
Monikulttuurisuuden vaikutus sosiaaliseen koheesioon
Vuonna 2019 tanskalaiset tutkijat julkaisivat laajan meta-analyysin, jonka mukaan maahanmuuton tuoma etninen monimuotoisuus ei ollut vahvuus vaan heikensi yhteiskuntien sosiaalista koheesiota. Brittiläinen tutkimus osoitti, että oman kulttuurisen tai etnisen ryhmän suuri tiheys asuinalueella toimii puskurina mielenterveysongelmille. Jos oman ryhmän edustus oli pieni, riski sairastua psykooseihin, kuten skitsofreniaan, kasvaa. Britannian sisäministeriön tutkimuksen mukaan monikulttuurisilla alueilla elävät ihmiset luottivat vähemmän toisiinsa kuin yksikulttuurisilla alueilla elävät.
Iringan alue
Iringan alue on yksi Tansanian 31 hallinnollisesta alueesta (mkoa eli region). Se sijaitsee maan eteläosassa. Vuonna 2012 alueen eteläosa erotettiin Njomben alueeksi.
Monikulttuurisuus
Monikulttuurisuuden vaikutus sosiaaliseen koheesioon
Yhdysvaltalainen Robert Putnam havaitsi, että yhteisön etninen monimuotoisuus heikensi sosiaalista pääomaa ja sai luottamuksen rakoilemaan paitsi eri ihmisryhmien välillä, myös kunkin ryhmän sisällä. Ihmiset vetäytyivät kuoreensa - asioita ei tehty yhdessä, ystäviä ja poliittista aktiivisuutta oli vähemmän ja televisiota katsottiin enemmän. Ihmisillä ei ollut luottamusta hallintoon ja omiin poliittisiin vaikutusmahdollisuuksiinsa, eivätkä he osallistuneet hyväntekeväisyystyöhön. Mitä moninaisempi yhteisö oli, sitä enemmän luottamus väheni. Suuremmalla sosiaalisella pääomalla oli vastaavasti isoja etuja: mitä enemmän sitä oli, sitä paremmin kaikki voivat. Rikollisuutta oli vähemmän, korruptiota ei juuri ollut, koulujen oppimistulokset olivat parempia ja jopa elinajanodote kasvoi. Putnam kuitenkin katsoo, että monikulttuurisuus on nykyisin peruuttamaton ilmiö. Sen haittoja pitää sen takia pyrkiä vähentämään koulutuksen avulla ja luottamalla ihmisen kykyyn sopeutua. Monikulttuuriset yhteisöt tarvitsevat lisää eri ryhmien välistä vuorovaikutusta. Ihmisten tulee saada mahdollisuuksia tavata toisiaan ja tunnistaa samanlaisuutensa.
Iringan alue
Alueen pinta-ala on noin 35 500 neliökilometriä. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan Iringan alueella asui 941 238 asukasta. Alueen pääkaupunki on Iringa.
Iringa on Tansanian tärkeimpiä vihannesten tuotantoalueita, josta viedään Dar es Salaamiin esimerkiksi tomaatteja. Myös teenviljely on merkittävä elinkeino. Huomattaviin nähtävyys on Ruahan kansallispuisto.
Monikulttuurisuus
Monikulttuurisuuden vaikutus sosiaaliseen koheesioon
On myös saatu tuloksia, joiden mukaan monikulttuurisuus ei vaikuttanut sosiaaliseen koheesioon. Lontoossa asuinalueiden etninen monimuotoisuus ei vähentänyt sosiaalista koheesiota, mutta tuloerot ja etninen segregaatio vähensivät. Bertelsmann Stiftung ei löytänyt yhteyttä sosiaalisen kiinteyden ja maahanmuuton välillä. Tärkeimpiä sosiaalisen koheesion selittäjiä olivat bruttokansantuote, tuloerot sekä tietoyhteiskunnan kehitysaste.
Maahanmuuttopolitiikka Euroopassa
Monikulttuurista maahanmuuttopolitiikkaa on Euroopassa lisääntyvästi arvosteltu, ja käännökset sulauttavampaan suuntaan ovat olleet näyttäviä. Saksan liittokansleri Angela Merkel totesi vuonna 2010 monikulttuurisuuden epäonnistuneen. Iso-Britannian pääministeri David Cameron totesi saman vuonna 2011, samoin Ranskan presidentti Nicolas Sarkozy. Muita monikulttuurista maahanmuuttopolitiikkaa arvostelleita tahoja on runsaasti, kuten Australian pääministeri John Howard, Espanjan pääministeri José María Aznar , hollantilainen poliitikko ja Tilburgin yliopiston professori Paul Scheffer , Ruotsidemokraatit , Tanskan kansanpuolue , Hollannin hallitus,  belgialainen puolue Vlaams Belang ja Suomessa Perussuomalaiset.
Moninaistuvan yhteiskunnan hallinnassa ei ole kovin hyvin onnistuttu Euroopassa. Monikulttuurinen maahanmuuttopolitiikka on motivoinut myös terroristi-iskuja, kuten 77 ihmisen kuoleman aiheuttanut isku Norjassa vuonna 2011.
Monikulttuurisuuden kritiikkiä
Monikulttuurisuutta on arvosteltu siitä, että kun yhteisöt koostuvat toisistaan poikkeavista väestöryhmistä, seurauksena on luottamuksen alhainen taso, joka äärimmillään johtaa väkivaltaisuuksiin.
On esitetty, että vähemmistöryhmän kulttuurin suojeleminen voi lisätä ryhmän voimakkaiden jäsenten valtaa heikoimpiin, kuten toisinajattelijoihin, naisiin, lapsiin ja seksuaalivähemmistöihin. Feministit ovat arvostelleet sen voivan vahingoittaa ryhmän naisten oikeuksia. Yritys suojella tiettyä kulttuuria voi filosofi Jeremy Waldronin mukaan myös etuoikeuttaa ryhmän kulttuurin tietyn muodon ja siten estää sitä sopeutumasta muutoksiin. Hänen mielestään on lisäksi väärin, että yksilölle mahdollisten vaihtoehtojen pitäisi olla tietyn kulttuurin piiristä.
Osa maahanmuuton monikulttuurisuuden vastustamisesta perustuu ulkomaisten "toisten" herättämään levottomuuteen ja pelkoon sekä nostalgiaan kuvitellusta menneisyydestä, jolloin kaikkien jakamat identiteetin ja solidaarisuuden siteet olivat vahvoja. Nativismi on yhtä vanha ilmiö kuin maahanmuuttokin, mutta yhteiskunnat ovat erityisen haavoittuvia sitä kohtaan silloin, kun taloudelliset olot ovat heikkoja tai turvallisuutta uhataan.
Useat merkittävät poliitikot ovat epäilleet julkisesti monikulttuurisuuden toimivuutta. Monet poliitikot ovat julistaneet, että monikulttuurisuus on epäonnistunut: Saksan Angela Merkel lokakuussa 2010 sekä Ison-Britannian David Cameron ja Ranskan Nicholas Sarkozy helmikuussa 2011.
Tutkija Maïmouna Jagne-Soreaun mukaan Suomen ei pidä tavoitella monikulttuurisuutta, koska se ruokkii rasismia ja syrjintää. Hän sanoo, että monikulttuurisessa valtiossa ihmisryhmiä erotetaan omiin lokeroihinsa kulttuurin, etnisyyden tai muun perusteella, niin että ihmiset eivät ole yhdenvertaisia. Olisi parempi siirtyä "postnationalismiin" eli torjua rasismi ja suvaitsemattomuus ja hyväksyä kaikki osaksi suomalaisuutta. Esimerkiksi Ranskassa kaikkia asukkaita pidetään ranskalaisina ilman että näiden täytyy luopua kulttuurisista asioistaan.
Etninen ja kulttuurinen monimuotoisuus Suomessa
Suomessa kulttuurinen monimuotoisuus on lisääntynyt 1900-luvun lopulla vilkastuneen maahanmuuton myötä. Erikoistutkija Pasi Saukkosen mukaan ulkomaalaisperäisen väestön kasvuvauhti on ollut Suomessa yksi Euroopan nopeimpia.
Tutkija Miika Tervonen väittää, että myytti yksikulttuurisesta Suomesta ruokkii rasismia: "Siihen vetoamalla suomalaisuutta rakennetaan tavalla, joka sulkee ulos täällä sukupolvia, vuosisatoja tai jopa vuosituhansia asuneita ihmisiä, kuten vaikkapa saamelaisia”. Tervosen mukaan menneisyyttä suomalaistamalla historiankirjoitus loi perustan sille myyttipohjalle, jolle luotiin uudenlainen kansallisvaltio ja rakennettiin kansallinen itseymmärrys, suomalainen identiteetti. Samalla sivuutettiin esimerkiksi Zacharias Topeliuksen näkemys eri kansakuntien verenperimästä muodostuneesta kirjavasta suomalaisuudesta.
Arto Lappi
thumb|Arto Lappi lukee omia runojaan [[Finlayson Art Arean tapahtumassa 2022.]] Arto Lappi (s. 4. marraskuuta 1966 Tampere) on suomalainen runoilija, joka asuu Tampereella. Arto Lappi on monipuolinen runoilija, jonka tunnetuimmat runot ovat itämaishenkisiä tankoja ja haikuja. Hän on myös suomentanut runoutta.
Lapin tekemiä tamperelaisia sanaselityksiä on julkaistu Aamulehden Moro-liitteessä vuodesta 2015, ja niistä koottu kirja Pökhölmistä päivää julkaistiin 2016 ja Katton nääs 2021.
Tuotanto
Kirjat
Matka maan keskipisteeseen
thumb|Kansikuva vuoden 1874 painoksesta Matka maan keskipisteeseen on Jules Vernen vuonna 1864 kirjoittama kirja, joka kertoo Maan keskipisteeseen tähtäävästä tutkimusmatkasta.
Alan Brooke
Alan Francis Brooke, Alanbrooken ensimmäinen varakreivi (23. heinäkuuta 1883 Bagnères-de-Bigorre, Ranska – 17. kesäkuuta 1963 Hartley Wintney, Hampshire) oli brittiläinen sotamarsalkka, joka toimi Britannian pääesikunnan päällikkönä toisen maailmansodan aikana 1941–1946.
Matka maan keskipisteeseen
Juoni
Hampurilainen mineralogian professori Otto Lidenbrock on löytänyt Islannin kansalliseepokseen kuuluvan, Snorri Sturlusonin kirjoittaman Heimskringla-saagan alkuperäisen riimukäsikirjoituksen. Käsikirjoituksen välissä on alkemisti Arne Saknussemmin kolme vuosisataa aikaisemmin riimuilla ja yksinkertaisella salakirjoituksella laatima kertomus laskeutumisesta Maan keskipisteeseen; teksti on helppo tulkita, koska Lidenbrock arvaa oikein sen olevan kirjoitettu latinaksi.
Professori haluaa kulkea Saknussemmin jalanjäljillä, joten hän matkustaa Islantiin kirjan kokijahahmona toimivan veljenpoikansa Axelin kanssa. Islannissa he laskeutuvat yhdessä islantilaisen oppaansa Hansin (vuoden 1917 suomennoksessa Hannu) kanssa Snæfellsjökull-tulivuoren kraatteriin Saknussemin ohjeita noudattaen. Matkan varrelta löytyy todisteita edellisestä matkasta, mm. erääseen kallioseinään riimukirjaimin kaiverrettu Arne Saknussemmin nimi.
Alan Brooke
Brooke kävi koulunsa Ranskassa ja suoritti Woolwichin kuninkaallisen sotilasakatemian Englannissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli tykistössä ja maailmansotien välisenä aikana pääesikunnassa. Vuosina 1936–1937 hän oli sotaministeriössä sotilaskoulutusosaston johtajana. Toisen maailmansodan alussa Brooke toimi toisen armeijakunnan komentajana Ranskassa. Saksalaisten hyökättyä hän vastasi 26. toukokuuta – 4. kesäkuuta 1940 mantereelta perääntyvien brittijoukkojen suojaamisesta Dunkerquen evakuoinnin yhteydessä. Heinäkuusta 1940 joulukuuhun 1941 Brooke toimi kotijoukkojen komentajana, minkä jälkeen pääministeri Winston Churchill järjesti hänet pääesikunnan päälliköksi. Hän toimi myös liittoutuneiden esikuntapäälliköiden komitean puheenjohtajana ja vaikutti merkittävästi liittoutuneiden strategian sodan aikana. Brooke tunnustettiin myös taitavaksi rintamakomentajaksi, vaikkakaan hänelle ei enää annettu merkittäviä komentajantehtäviä sodan aikana.
Brookesta tehtiin vuonna 1945 paroni Alanbrooke of Brookeborough ja seuraavana vuonna varakreivi Alanbrooke of Brookeborough. Sodan jälkeen Brooke herätti huomiota julkaisemalla otteita sota-aikaisista päiväkirjoistaan, sillä niissä arvosteltiin amerikkalaisten strategiaa ja varsinkin kenraali Dwight Eisenhowerin toimintaa komentajana. Päiväkirjat julkaistiin kokonaisuudessaan vuonna 2001.
Matka maan keskipisteeseen
Juoni
Pitkän ja vaivalloisen laskeutumisen päätteeksi seurue saapuu syvällä maan alla sijaitsevalle merelle, joka saa nimen Lidenbrockin meri. He ylittävät meren kivettyneestä puusta rakennetulla lautalla, jonka purjeet tehtiin varustukseen kuuluvista huovista. Merimatkan aikana he näkevät muinaisia eläimiä, esimerkiksi keskenään taistelevan plesiosauruksen ja ichtyosauruksen.
Merellä puhjenneen ukkosmyrskyn aikana retkikunta rantautuu; rantahietikolta löytyy pahasti ruostunut keskiaikainen aatelistikari ja läheisestä kallioseinämästä löytyy kyseisellä tikarilla kaiverrettu Saknussemmin monogrammi. Sen viitoittama reitti johtaa syvälle luolaan, mutta tien tukkeena on kallionlohkare. Lohkare räjäytetään, ja räjähdyksen seurauksena merestä syöksyy hyökyaalto luolan sisään vieden lautalle paenneet matkalaiset mukanaan.
Luolan sisällä matka jatkuu hallitsemattomasti ylöspäin jatkuvasti lämpenevän veden ja sen hävittyä laavan mukana, kunnes lopulta seurue kohoaa takaisin maanpinnalle Strombolin kraatterista Italiassa.
Kieliasetus
Kieliasetus voi tarkoittaa seuraavia suomen kielen asemaa koskevia Suomen suuriruhtinaskunnassa annettuja säädöksiä:
Sara Lahtinen
Sara Lahtinen (oikealta nimeltään Sara Reddrop, o.s. Lahtinen, s. 1986) on suomalainen laulaja. Hän voitti Lasten laulukilpailu Karusellin vuonna 1996. Hän esitti kappaleet ”Tyytyväinen Santeri” ja ”Sydämen muotoinen”. Jälkimmäisestä kappaleesta tehtiin single heti kilpailun jälkeen. Samana vuonna ilmestyi myös sooloalbumi Yllätysten päivä, jonka musiikki on kristillispainotteista lastenmusiikkia. Ennen Karuselli-voittoa Lahtinen ehti levyttää sisarensa, tenavatähti Ella Lahtisen kanssa jouluäänitteen nimeltä Joulu sädehtii. Niihin aikoihin Sara Lahtinen alkoi myös laulaa taustoja sisarensa konserteissa ja keikoilla.
Lahtinen piti joitakin vuosia hiljaiseloa, kunnes hän siirtyi Heavenly Swing -yhtyeen solistiksi entisen solistin, Ella-sisaren, lähdettyä siitä. Yhtye julkaisi levyn vuonna 2004. Tyylillisesti levyllä soitetaan swingiä sekä soulahtavaa gospelia ja bossa novaa. Lahtinen ei kuitenkaan vaikuttanut Heavenly Swingissä kovin kauan, vaan suuntasi Suomesta ulkomaille. Nykyään Lahtinen asuu Australiassa.
Deathgrind
Deathgrind (myös death-grind tai death/grind) on metallimusiikin tyyli, joka sekoittaa grindcoren ankaruutta, nopeutta ja ytimekkyytä sekä death metalin teknisyyttä, äänenkäyttöä ja riffejä. Death metalista poiketen kitarasoolot ovat harvinaisia, joskin yleisempiä kuin grindcoressa ja kappaleet lyhytkestoisempia, usein yhdestä kolmeen minuuttiin. Grindcoresta poiketen deathgrind on lähestymistavaltaan teknisempää ja hardcore punk -vaikutteet eivät ole yhtä ilmeisiä. Lyyriset teemat usein käsittelevät grindcoren tapaan poliittista vastarintaa, yhteiskunnallisia epäkohtia, dystopioita sekä sotia ja muita konflikteja.
Deathgrind-yhtyeitä
Death Metal
Kieliasetus (1902)
Kieliasetus eli Keisarillisen Majesteetin Armollinen Asetus suomen- ja ruotsinkielen käyttämisestä Suomenmaan tuomioistuimissa ja muissa viranomaisissa (AsK 18/1902) oli 19. kesäkuuta 1902 annettu säädös, joka määräsi tuomioistuinten ja viranomaisten toimituskieleksi sen kielen, jota kunnallistoimessa tuomioistuimen tai viranomaisen virka-alueella käytettiin.
Akseli Liston mukaan tämä asetus teki lopun aiemmin voimassa olleesta virallisesta käännösjärjestelmästä, johon oli liittynyt erinäisiä epäkohtia, mutta toisaalta eräisiin asioihin nähden, joita ei voitu pitää jotakuta yksityistä tai kuntaa erityisesti koskevina, asetus jätti viranomaisten mielivallalle tuntuvan sijan. Ylemmillä viranomaisilla oli tällaisissa tapauksissa valta valita, kumpaa kieltä niissä tahtoivat käyttää. Näihin asioihin kuului osa virallisen toiminnan tärkeimmistä asioista, kuten lainsäätämistä, valtion taloutta ynnä muuta sellaista koskevat asiat. Vuonna 1910 olivatkin asiakirjat sellaisissa asioissa pysyneet suureksi osaksi ruotsinkielisinä.
Soukko
Soukko (myös Souko) on yksinäistilan muodostama kylä Mynämäen kunnan Mietoisissa, Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Kustavintien varrella lähellä Vehmaan rajaa.
Soukon yksinäistila oli 1500-luvun alussa yhden manttaalin suuruinen. Vuonna 1649 tilan omistukseensa hankkinut Patrik Ogillwes vaihtoi Soukon vuonna 1684 Hämeen läänissä sijaitsevaan tilaan. Samana vuonna Soukon tila peruutettiin kruunulle ja siitä tuli ratväkirykmentin everstin toisen torvensoittajan puustelli. Perinnöksi tila ostettiin vuonna 1771. Soukon vanhan tilan rakennuskanta autioitui ja tuhoutui 1900-luvun alkupuolella. Soukosta on 1930 luvulla lohkottu ainakin yksi tila.
Soukon naapurikyliä Mietoisissa ovat Aarlahti, Palokylä, Nummi ja Sydänperä. Harvaan asuttu Soukko on maisemaltaan lähinnä peltoa ja metsää.
Koldo Fernández
Koldo Fernández de Larrea (s. 13. syyskuuta 1981 Vitoria-Gasteiz, Baskimaa) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2004 ja edusti Euskaltel-Euskadi-tallia vuoteen 2011 saakka. Viimeisillä ammattilaiskausillaan 2012–2014 hän kilpaili Garmin-joukkueessa. Hän oli ajajatyypiltään kirimies.
Kurt Georg Kiesinger
Kurt Georg Kiesinger (6. huhtikuuta 1904 Ebingen – 9. maaliskuuta 1988 Tübingen) oli saksalainen konservatiivipoliitikko ja Saksan liittokansleri vuosina 1966–1969.
Varhaisemmat vaiheet
Kiesinger opiskeli lakimieheksi Berliinissä. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen (NSDAP) sen tultua valtaan vuonna 1933 ja työskenteli Saksan ulkoministeriön radioprogandaosastolla sekä propagandaministeriössä. Toisen maailmansodan jälkeen Kiesinger oli muutamia kuukausia internoituna Ludwigsburgin leirillä kunnes hänet vapautettiin.
Kristillisdemokraatiksi
Kiesinger liittyi kristillisdemokraattiseen puolueeseen (CDU), oli ehdokkaana ensimmäisissä sodan jälkeisissä vaaleissa ja tuli valituksi parlamenttiin. Hänet valittiin Baden-Württembergin pääministeriksi vuosiksi 1958–1966. Kiesinger toimi liittopäivien puhemiehenä vuosina 1962–1963.
SPD:n ja CDU/CSU:n kokoomushallitus
Suuren kokoomushallituksen kansleriksi Kiesinger valittiin Ludwig Erhardin tilalle joulukuussa 1966. Hallituksessa hän tuli tunnetuksi yhteistyöstä sosiaalidemokraattien (SPD) johtajan Willy Brandtin kanssa. Enemmistöparlamentarismissa harvinainen päävastustajien CDU:n ja SPD:n yhteishallitus muodostettiin talousongelmien ratkaisemiseksi. Seuraavan kerran samaa kokeiltiin Angela Merkelin hallitusta muodostettaessa vuonna 2005.
Diplomatiaa Itä-Euroopan kanssa
Kiesingerin hallitus solmi diplomaattiset suhteet Tšekkoslovakian, Romanian ja Jugoslavian kanssa. Kiesingeriä arvosteltiin natsimenneisyytensä vuoksi vuonna 1968, kun Beate Klarsfeld löi häntä julkisesti kasvoille nimittäen häntä natsiksi.
Kanslerikauden jälkeen
Vuoden 1969 liittopäivävaaleissa SPD muodosti vasemmistokoalition liberaalien vapaiden demokraattien (FDP) kanssa, lopettaen keskeyttämättömän kristillisdemokraattisten kanslerien sarjan sodan jälkeisessä Saksassa. Kiesingerin seuraajaksi kansleriksi valittiin Willy Brandt.
Kiesinger kuoli Tübingenissä, Saksan liittotasavallan silloisessa länsiosassa.
Tadas Ivanauskas
Ivanauskas opiskeli Varsovan kimnaasissa ja muutti valmistuttuaan 1901 opiskelemaan Pietarin yliopistoon. Siellä hän tutustui liettualaisiin opiskelijoihin ja opetteli liettuan kielen. Vuonna 1905 hän muutti Pariisiin ja opiskeli Sorbonnessa luonnontieteitä valmistuen 1909. Hän palasi Pietariin jatkamaan opintojaan ja valmistui sieltä 1910. Ivanauskas työskenteli vastikään Pietariin perustetussa Zootom-laboratoriossa ja retkeili kesäisin Liettuassa keräämässä aineistoa tutkimuksiaan varten. Vuosina 1914 ja 1917 hän osallistui Murmanskin ja Arkangelin seuduille sekä Norjaan tehdyille tutkimusretkille. Vuonna 1918 hän palasi Liettuaan ja yhdessä vaimonsa Honoratan kanssa avasi ensimmäisen liettuankielisen koulun.
Vuonna 1920 Ivanauskas muutti Kaunasiin ja toimi maatalousministeriön neuvonantajana. Yhdessä Konstantina Regeliksen kanssa hän oli perustamassa Kaunasin kasvitieteellistä puistoa 1923. Yhdessä vaimonsa kanssa hän ryhtyi järjestämään vuosittaista kansallista lintupäivää ja puiden istutuspäivää.
Ivanauskas toimi Liettuan yliopiston (myöhemmin Vytautas Suuren yliopisto) professorina 1922–1940 ja eläintieteen laitoksen johtajana vuodesta 1929 alkaen. Vuosina 1940–1941 hän toimi vastaperustetun Vilnan yliopiston professorina. Vuonna 1944 hän palasi takaisin tähän virkaan, jossa toimi vuoteen 1956 saakka. Hänellä oli professuuri myös Kaunasin lääketieteellisessä instituutissa 1954–1970.
Ivanauskas oli perustamassa erästä Euroopan varhaisimmista lintuasemista Ventės ragasiin 1929. Hän perusti myös eläintieteellisen museon 1918, Žuvintasin suojelualueen ja Kaunasin eläintarhan 1938. Hän julkaisi kaikkiaan 37 painotuotetta, muun muassa kirjan Liettuan linnuista. Vuodesta 1941 lähtien Ivanauskas oli Liettuan tiedeakatemian jäsen.
Toija
Toijan koulussa on luokat 1.–6. ja esikoulu. Koulua käy noin 110 oppilasta.
Kalusteita valmistava yritys Juha Punta Oy on paikallisesti merkittävä työnantaja.
Toijassa on toinen Kiskon vanhoista lainamakasiineista. Kivimakasiini on valmistunut vuonna 1858. Nykyisin se on kesäisin näyttelytilana. Seurakuntaan on rakennettu kaksi makasiinia, koska seurakuntalaisten kesken ei päästy yksimielisyyteen makasiinin sijainnista. Ensimmäinen rakennettiin Kiskon kirkonkylään, mutta Turun läänin puolella asuvat seurakuntalaiset halusivat oman makasiinin, ja sellainen syntyi Toijaan.
Salmen silta
Salmen silta on kivinen museosilta Haminassa. Haminan ja Vehkalahden raja kulki sillan kohdalla ennen kuntien yhdistymistä vuoden 2003 alussa. Silta ylittää Salmenvirran, joka on Kirkkojärven laskujoki. Salmen silta on kaksiaukkoinen holvisilta, joka valmistui vuonna 1904 ja otettiin museosillaksi vuonna 1982. Sen suurin aukko on 8,4 m ja hyötyleveys 6,7 m.
Kiviholvisillan edeltäjä oli puinen silta, joka paloi vuonna 1902. Uusi silta rakennettiin kivestä rakennusmestari M. Byskatan suunnitelmien pohjalta. Sitä on korjattu ainakin vuosina 1958 ja 1984. Silta on hyväkuntoinen, ja sen liikenne on vilkasta.
Little Bighorn
Little Bighorn on Yellowstonejokeen laskevan Bighornjoen sivujoki Yhdysvalloissa Wyomingin ja Montanan osavaltioiden alueella. Joki on noin 222 kilometriä (138 mailia) pitkä. Se alkaa Bighornvuorilta Pohjois-Wyomingista virraten pohjoiseen, jossa se laskee Bighornjokeen Etelä-Montanassa. Vuonna 1876 joen rannalla käytiin Little Bighornin taistelu, jossa Istuvan Härän johtama intiaanien yhteenliittymä voitti George Armstrong Custerin komentaman Yhdysvaltain 7. ratsuväkirykmentin. Taistelukenttä sijaitsee joen itäpuolella noin kahdeksan kilometriä etelään Crow Agencystä. Kentälle on pystytetty taistelun muistomerkiksi Little Bighorn Battlefield National Monument. thumb|left|Little Bighornin taistelun muistomerkki.
Ukrainan presidentti
Ukrainan presidentti on Ukrainan valtionpäämies, joka valitaan viiden vuoden välein. Presidentti edustaa kansakuntaa kansainvälisissä suhteissa, hallinnoi ulkopolitiikkaa ja neuvottelee kansainväliset sopimukset.
Valtaa yritettiin siirtää vuoden 2006 toukokuussa voimaan astuneella uudella perustuslailla Ukrainan parlamentille, mutta perustuslakituomioistuimen 2010 antaman päätöksen mukaan hyväksymisprosessissa tehtiin virheitä eikä uusi perustuslaki olisi voimassa. Presidentille palautettiin vuonna 2010 valtaoikeudet, jotka vuonna 2004 oli poistettu häneltä ja siirretty parlamentille, mutta vuonna 2014 presidentin valtaoikeuksia taas kavennettiin. .
Yleiskatsaus
Presidentti on myös maan asevoimien ylipäällikkö ja hän johtaa Kansallista turvallisuuden ja puolustuksen neuvostoa, joka neuvoo presidenttiä, koordinoi ja kontrolloi toimeenpanovallan toimenpiteitä kansallisen turvallisuuden ja puolustuksen kysymyksissä. Ukrainan perustuslain mukaan presidentti on valtion suvereniteetin, alueellisen koskemattomuuden, perustuslain sekä kansalaisoikeuksien ja -vapauksien takaaja. Presidentti voi käyttää parlamentin säätämiin lakeihin veto-oikeutta, joka voidaan kuitenkin pyörtää kahden kolmasosan määräenemmistöllä.
Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viiden vuoden kaudeksi. Sama henkilö voidaan valita presidentiksi kahdeksi kaudeksi.
Ukrainan 2013–2014 mielenosoitusten seurauksena parlamentti ja presidentti Viktor Janukovytš neuvottelivat parlamentin valtaa korostaneen perustuslain palauttamisesta maahan 2014 aikana. Presidentinvaalia päätettiin myös ennenaikaistaa. Maan perustuslakiin nojaten parlamentti päätti erottaa presidentin Janukovytšin rikosepäilyjen vuoksi. Helmikuun 22. päivänä 2014 parlamentti päätti tehdä Oleksandr Turtšynovista ensin parlamentin puhemiehen ja sitten toimea hoitavan presidentin. Toukokuussa 2014 presidentiksi valittiin Petro Porošenko. Hän oli virassa vuoteen 2019, jolloin presidentiksi valittiin politiikan ulkopuolelta tullut Volodymyr Zelenskyi.
Kellussaniainen
Kellussaniainen tai kellusaniainen eli parikellusaniainen (Salvinia natans) on vesisaniaislaji, jota esiintyy laajasti Euraasiassa Länsi-Euroopasta Japaniin ja Indokiinaan sekä Pohjois-Afrikassa. Sen juurettomat versot elävät vedessä kelluen. Lehdet sijaitsevat kolmen kiehkuroina, niistä kaksi on soikeita kelluslehtiä ja yksi juurimaisiksi rihmoiksi muuntunut. Itiöpesäkkeet sijaitsevat juurimaisten lehtien itiökoteloissa.
Kellussaniaista käytetään akvaariokasvina.
Finnish Steel Storm
Finnish Steel Storm on suomalaisen black metal -yhtye Goatmoonin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Werewolf Records.
Toukokuussa 2011 Northern Heritage julkaisi albumista vinyylipainoksen.
MGM-134 Midgetman
thumb|MGM-134 Midgetman thumb|Hard Mobile Launcher (HML) -ajoneuvo. MGM-134A Midgetman oli Yhdysvaltain 1980-luvulla kehittämä liikkuva mannertenvälinen ballistinen ohjus.
1980-luvulla ilmavoimat oli huolissaan kiinteisiin siiloihin sijoitettujen ydinohjusten turvallisuudesta Neuvostoliiton ensi-iskun tapahtuessa. Peacekeeper-ohjus oli niin suurikokoinen, ettei sitä voinut sijoittaa liikkuvalla alustalle. Kenraali Brent Scowcroftin johtama komissio suositti täysin uuden kevyen ohjuksen kehittämistä, jonka presidentti Reaganin hallinto määräsi joulukuussa 1986.
Projekti oli nimeltään Small ICBM, yhdellä ydinkärjellä varustettu ohjus, joka oli tarkoitus sijoittaa autoneuvoalustalle, ja ripotella ympäri maata. Kehitysprojektin sai Martin Marietta (vuodesta 1995 Lockheed Martin). Projekti selvisi niukasti lopetukselta budjettileikkauksella 1988. Ensimmäinen ohjuksen laukaisu tapahtui 1989. Toinen, ja ensimmäinen onnistunut laukaisu tapahtui 18. huhtikuuta 1991, jolloin Vandenberg AFB:sta laukaistu ohjus saavutti maalinsa Kwajaleinin koealueella. Molemmat laukaisut tapahtuivat siiloista. Kylmän sodan päättymisen vuoksi projekti keskeytettiin tammikuussa 1992.
Ohjuksen ydinkärjen oli tarkoitus olla 475 kilotonnin W-87-1, jonka osumatarkkuus 90 m CEP ja 13,6 tonnin kolmivaiheisen ohjuksen kantomatka 11 000 km.
Laukaisualustaksi Boeing kehitti 8x8-pyöräisen Hard Mobile Launcher (HML) -ajoneuvon.
Vastuulaji
Vastuulaji on eliölaji, jonka suojelemisesta jonkin maan on kansainvälisesti sovittu olevan vastuussa.
Eri maiden vastuulajeja
Suomen vastuulajeja EU:ssa ovat muun muassa liito-orava ja lapinleinikki.
Luettelo jääkiekon Suomi-sarjassa pelanneista joukkueista
Lueteltuna kaikki Suomi-sarjassa jääkiekkoa pelanneet joukkueet. Tilanne kauden 2019–2020 jälkeen.
J. T. Brown
Joshua Thomas Brown (s. 2. heinäkuuta 1990) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Anaheim Ducksissa.
Ura
Brown teki Tampa Bay Lightningin kanssa 28. maaliskuuta 2012 kahden vuoden tulokassopimuksen. Joukkueen General Manager Steve Yzerman kertoi olevansa innokas näkemään hänet pelaamassa.
Ron Flockhart
William Ronald "Ron" Flockhart (16. kesäkuuta 1923 Edinburgh – 12. huhtikuuta 1962 Victoria, Australia) oli brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui neljääntoista F1-osakilpailuun kausina ja –. Hän saavutti uransa aikana yhteensä viisi MM-pistettä.
Alkuvaiheet
Flockhart aloitti kilpa-ajamisen moottoripyörillä, joista hän vaihtoi 1940-luvun lopussa kilpa-autoihin ajaen jo 1950-luvun alussa muun muassa Formula 3:ia, Formula Libreä ja hillclimbingia.
Formula 1
Flockhart teki Formula 1 -debyyttinsä kaudella ajamalla Prinssi Biran kanssa jaetulla autolla Britannian osakilpailussa, mikä kuitekin päättyi keskeytykseen. Hän teki paluun F1-sarjaan kaudella. Paluukilpailu Britannian GP:ssä päättyi keskeytykseen, mutta ensimmäiset MM-pisteet tulivat Italian GP:ssä 1956, missä hän ajoi kolmanneksi.
Kaudet – olivat Flockhartille tuloksiltaan heikkoja eikä hän kerännyt näiden aikana yhtään MM-pistettä. Hän kuitenkin voitti Snettertonissa järjestetyn sarjan ulkopuolisen osakilpailun Silver City Trophyn (tunnettu myös nimellä Snetterton F1) vuonna 1959. Flockhart ajoi F1-uransa viimeisen MM-pisteen sijoittumalla kuudenneksi Ranskan GP:ssä 1960.
Kestävyysajot
Flockhart ajoi F1-sarjan ohessa myös urheiluautoja sekä kestävyysajoja. Hän voitti vuoden 1956 Le Mansin 24 tunnin ajon Ecurie Ecosse -tiimissä Ninian Sandersonin kanssa. Hän voitti myös seuraavana vuonna yhdessä Ivor Buebin kanssa.
Onnettomuudet ja kuolema
Flockhartin kilpa-autoilijan uraa varjostivat useat onnettomuustilanteet. Kaudella ajetussa Ranskan GP:ssä Flockhart lensi ulos autostaan ja sai murtumia jalkaansa. Vuonna 1958 Flockhartin urheiluauto kolaroi ambulanssin kanssa ja syttyi tuleen, minkä seurauksena Flockhart ei voinut selkävaivojen vuoksi osallistua saman vuoden Le Mansin 24 tunnin ajoon.
Elämänsä loppuvaiheessa Flockhart omistautui kilpa-ajamisen lisäksi lentokoneille ja hän yritti kahdesti rikkoa lentonopeusennätyksen Sydney-Lontoo lentoreitillä. Ensimmäinen yritys vuonna 1961 epäonnistui huonojen sääolosuhteiden vuoksi ja toinen päättyi lento-onnettomuuden aiheuttamaan kuolemaan vuonna 1962. Flockhartin tuhkat siroteltiin lentokoneella hänen kotiseudulleen Skotlantiin.
Muuta
Flockhart oli koulutukseltaan insinööri ja hän työskenteli ennen kilpa-ajajan uraansa armeijan teknisellä osastolla toisen maailmansodan aikana ja siviilissä edinburghilaisessa tekstiilitehtaassa.
Todennäköisyysamplitudi
Todennäköisyysamplitudi on kvanttimekaniikassa aaltofunktion amplitudia kuvaava kompleksiluku. Aaltofunktion avulla siis kuvataan, millä todennäköisyydellä hiukkanen löytyy tietystä paikasta. Kun todennäköisyystiheys paikan suhteen merkitään, voidaan todennäköisyysamplitudi merkitä.
Todennäköisyysamplitudin käsite juontaa juurensa vuodesta 1926, jolloin Max Born esitti tulkintansa, että Schrödingerin yhtälön aaltofunktion amplitudin neliö esittää todennäköisyystiheyttä ja aaltofunktion amplitudi on todennäköisyysamplitudi.
Bra-ket-esitys
Todennäköisyysamplitudi voidaan esittää myös bra-ket-merkinnällä seuraavasti:
.
Olli Tuomarla
Olli Tuomarla (s. 30. kesäkuuta 1980) on suomalainen maalivahtivalmentaja ja entinen salibandymaalivahti. Hän on työskennellyt Kooveen maalivahtivalmentajana vuodesta 2012 lähtien. Tuomarla pelasi urallaan yli 200 liigaottelua.
Ura
Neljän kauden tamperelaisia seuroja edustaneena Tuomarla siirtyi Lahteen Sbandyn riveihin I-divisioonaan. Hän vietti seurassa kaksi kautta, kunnes palasi takaisin Tampereelle ja Classiciin. Tuomarlan matka jatkui yhden kauden jälkeen Gunnersiin kaudeksi 2004–2005.
Huhtikuussa 2008 Tuomarla palasi KooVeen riveihin. Joukkue käytti aluksi nimeä G-Koovee kaudella 2008–2009, kun Gunners yhdistyi Kooveen kanssa. Tuomarla päätti uransa kauteen 2011–2012 ja siirtyi Kooveen maalivahtivalmentajaksi.
Iringa
Iringa on kaupunki Tansanian keskiosassa. Se on Iringan alueen pääkaupunki. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan siellä asui 151 345 asukasta.
Iringa sijaitsee 1 550 metrin korkuisen kukkulan huipulla ja rinteillä. Sen perustivat saksalaiset 1890-luvulla puolustautuakseen kapinoivia hehe-heimon sotilaita vastaan. Kaupungin lähellä on suuri Gangilongan kivi, jonka luona hehejen päälliköt perinteisesti kävivät tärkeitä neuvottelujaan. Iringassa toimii luterilaisen kirkon omistama 4 000 opiskelijan Iringan yliopisto.
Rangaistusluettelo
Rangaistusluettelo oli aiemmin Suomessa tuomioistuinten pitämä rekisteri vapausrangaistuksiin tuomituista henkilöistä.
Säännökset rangaistusluettelosta 1930-luvun Suomessa
Vapausrangaistuksiin tuomituista henkilöistä oli pidettävä rangaistusluetteloa yleisissä alioikeuksissa. Luetteloon merkittiin rikoksentekijän nimi, ammatti ja asuinpaikka, rikoksen laatu, vapausrangaistuksen laji ja määrä sekä kaikki muut rangaistusseuraamukset, lainkohta, johon rangaistus perustui, ja päivä, jolloin tuomio ja tuomitusta esitetty papintodistus oli annettu sekä papintodistuksen numero ja kirkonkirjan sivu. Jos asianosainen oli ilmoittanut tyytymättömyyttä tuomioon tai jos tuomittu pidettiin vangittuna, tämä merkittiin myös luetteloon.
Jos vangittu henkilö oli tuomittu vapausrangaistukseen, tuomari maalla ja alioikeus kaupungissa oli velvollinen viimeistään neljän päivän kuluessa lähettämään läänin maaherralle täytäntöönpanoa varten tuomittua koskevan otteen rangaistusluettelosta. Myös vankipassiin oli merkittävä ne ilmoitukset, joiden nojalla täytäntöönpanoon saattoi ryhtyä, jos se alkoi ennen kuin tuomio oli saavuttanut lainvoiman.
Lakiviitteet
<references group=L />
Clicquot
Clicquot oli tunnettu ranskalainen urkujenrakentajasuku.
thumb|200px|[[Versaillesin katedraalin urut, 1760.]]
Ensimmäinen orjasota
Ensimmäinen orjasota 135 eaa.–132 eaa. oli epäonnistunut orjakapina roomalaisia vastaan Sisiliassa. Sitä johtivat entinen orja Eunus, joka väitti olevansa profeetta, ja Kleon, kilikialainen, joka toimi sotilaskomentajana. Orjakapinallisten tukikohtina toimivat erityisesti Henna ja Tauromenion. Orjat voittivat aluksi muutamia kahakoita, mutta paikalle saapuneet roomalaisten vahvistukset murskasivat vastarinnan.
Brunein vaakuna
right|250px Brunein vaakuna on Brunein kansallistunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön 1959 ja on myös maan lipussa.
Vaakunan yläosan lippu ja kuninkaallinen sateenvarjo ovat kuninkaallisia regalioita. Sen alapuolella oleva siipi symboloi oikeuden, rauhallisuuden ja menestyksen suojaa. Kädet kuvaavat hallituksen lupausta tukea hyvinvointia, menestystä ja rauhaa. Puolikuu on islamin tunnus ja siinä lukee maan arabiankielinen motto "Tee aina työsi jumalan ohjauksessa". Alla on teksti "Brunei, rauhan kaupunki".
Hilseraunioinen
Hilseraunioinen (Asplenium ceterach, syn. Ceterach officinarum DC.) on kallioilla kasvava saniaislaji, jota esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Sen talvivihannat lehdet kasvavat tiheänä ruusukkeena. Ne koostuvat parittaisista soikeista lehdyköistä, joiden alapinta on suomujen peitossa. Kuivuessaan lehdet kiertyvät rullalle, jolloin suomut suojaavat niitä kuivumiselta. Itiöpesäkkeet sijaitsevat viivamaisen kapeina ryhminä. Itiöiden kypsyttyä pesäkkeiden katesuomut ovat ruskeita.
Toinen orjasota
Toinen orjasota oli orjien epäonnistunut kapina roomalaisia vastaan Sisiliassa vuosina 104 eaa.–103 eaa. Sisilian orjat yhdistyivät Salvius Tryphonin ja Athenionin johdolla. Konsuli Manius Aquillius murskasi kapinan vaivalloisesti.
Perhonjoki
Perhonjoki on Perhonjoen vesistön noin 150 kilometriä pitkä laskujoki Keski-Pohjanmaalla. Aiemmin Perhonjoesta on käytetty nimitystä Vetelinjoki, ja se on edelleen rinnakkaisnimityksenä joelle.
Alice Munro
Alice Ann Munro (o.s. Laidlaw, s. 10. heinäkuuta 1931 Wingham, Ontario, Kanada) on kanadalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti novelleistaan. Hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 2013. Munron suomennettuja novellikokoelmia ovat muun muassa Hyvän naisen rakkaus (1998) ja Karkulainen (2004).
Perhonjoki
Perhonjoki saa alkunsa Suomenselältä Perhon, Kyyjärven ja Kivijärven kuntien rajalla olevista pienistä järvistä. Joki laskee latva-alueiltaan Perhon kunnan läpi Vetelin Haapajärveen, josta edelleen Kaustisen kautta Kruunupyyn kunnassa sijaitsevaan Perhonjoen keskiosan järviryhmään. Sieltä joki laskee Perämereen Kokkolan pohjoispuolitse. Kokkolan kohdalla Perhonjoki on jo melko leveä ja matala joki.
Alice Munro
Munro on saanut lukuisia palkintoja, kuten kolme Kanadan kenraalikuvernöörin kirjallisuuspalkintoa (vuosina 1968, 1978, 1986) sekä kaksi Giller-palkintoa vuosina 1998 ja 2004. Hän on lisäksi vuoden 1986 Marian Engel -palkittu. Kanadan Royal Society myönsi hänelle vuonna 1993 Lorne Pierce Medalin. Vuonna 1992 Munro kutsuttiin Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian ulkomaalaiskunniajäseneksi. Munro sai tuotannosta myönnettävän kansainvälisen Booker -palkinnon vuonna 2009.
Perhonjoki
Perhonjoen vesistön valuma-alue on noin 2 550 km², josta peltoa noin 10 % ja suota noin 41 % ja loput pääosin metsää. Suurimmat Perhonjoen sivujoet ovat Halsuanjoki, Köyhäjoki ja Ullavanjoki.
Pääuomaan on rakennettu kaksi voimalaitosta, joista Pirttikosken voimalaitos jo vuonna 1925. Kaitforsin voimalaitos valmistui vuonna 1983, noin 30 kilometrin päähän jokisuulta. Veden voimaa on hyödynnetty jo aikaisemminkin: vanhimmat olemassa olevat tiedot vesisahasta tai sahamyllystä ovat vuodelta 1621. Perhonjoen alueella oli enimmillään yli 120 myllyä 1800-luvulla.
Alice Munro
Munron ensimmäinen novellikokoelma ilmestyi 1968. Hänen tyttärensä Sheila on julkaissut lapsuudestaan muistelmateoksen Lives of Mothers and Daughters: Growing Up With Alice Munro, jossa keskeisessä osassa on Alice Munro. Munro on julkaissut novelleistaan lukuisia kokoelmia, ja lisäksi niitä on ilmestynyt muun muassa lehdissä The New Yorker, The Atlantic Monthly, Grand Street, Mademoiselle ja The Paris Review. Suomeksi Munron tuotantoa on julkaistu Tammen Keltaisessa kirjastossa Kristiina Rikmanin suomennoksina.
Sarah Polleyn ohjaama elokuva Away from Her (2006) pohjautuu Munron novelliin ”The Bear Came over the Mountain” (suom. ”Karhu tuli vuoren takaa”).
Munro on vetäytyvä ja esiintyy harvoin julkisuudessa. Hän on sanonut, että vuonna 2012 ilmestynyt teos Kallis elämä jää hänen viimeisekseen.
Moon Child
Moon Child on Suomessa julkaisematon japanilainen elokuva vuodelta 2003, jonka pääosissa nähdään muun muassa j-rocktähdet Camui Gackt (ex-Malice Mizer) ja HYDE (L'Arc~en~Ciel). Elokuva sijoittuu synkkäsävyiseen lähitulevaisuuteen, ja sen pääjuonen muodostaa yakuza-tyylinen toiminta höystettynä romantiikalla ja vampyyreillä.
Juonikuvaus
Sho on orpo, joka elää Mallepan ankarilla kaduilla isoveljensä Shinjin ja ystävänsä Toshin kanssa. Eräänä päivänä pojat varastavat eräältä mieheltä täynnä rahaa olevan salkun, ja paettuaan takaisin piilopaikkaansa ränsistyneeseen rakennukseen Sho löytää varjossa lojuvan miehen. Hän pelastaa miehen auringonvalolta, joka saa tämän käden savuamaan, vieden hänet syvemmälle rakennuksen uumeniin. Kiinalainen mies, jonka rahat pojat varastivat, löytää kuitenkin heidän piilopaikkansa, ja saapuu paikalle juuri kun Toshi ja Shinji ovat saaneet avattua salkun. Toshi pakenee, ja kiinalaismies ampuu Shinjia jalkaan, aiheuttaen tälle elinikäisen vamman, käskien sen jälkeen Shon hakemaan paenneen ystävänsä. Kun Sho juoksee huhuilemassa kadonneen Toshin perään, kuuluu takaa karmaiseva huuto; orpopojan auringonvalosa pelastama mies onkin vampyyri, Kei.
Sho ja Kei ystävystyvät, ja taistelevat yhdessä Toshin kanssa paremmasta elannosta. Toshi työskentelee Happy Pizza -nimisessä pizzeriassa, ja vie huumaavia pizzoja sovittuun paikkaan, jonka jälkeen Sho ja Kei hoitavat homman loppuun ryöstämällä rahat. Shinjillä on kalakauppa, mutta hän käyttää päivänsä paremmin pilvenpoltteluun.
Eräällä ryöstökeikallaan Sho ja Kei kohtaavat Sonin, taiwanilaisen miehen, joka on tullut kostamaan mykän siskonsa Yi-Chen puolesta tämän raiskanneille miehille. Sho, Kei ja Son liittoutuvat taistelussa, ja niin heistä sekä Toshista ja Yi-Chestä muodostuu viisikko, jonka päivät näyttävät hetken aikaa onnellisilta. Mutta Mallepan kadut ovat liian raa'at, ja etnisten ryhmien muodostamien jengien välisiltä taisteluilta on mahdotonta välttyä, jos tahtoo nousta nokkimisjärjestyksessä ylöspäin.
Rooleissa
Lähde:
Shandong Taishan
Shandong Luneng Taishan FC on vuonna 1988 perustettu kiinalainen jalkapalloseura Jinanin kaupungista. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla. Shandong Luneng kuuluu 1990- ja 2000-lukujen menestyneimpiin kiinalaisseuroihin.
Historia
Shandong Luneng on perustettu vuonna 1988 pitkän historian omaavan Shandong Provincialin pohjalle. Shandong Provincial oli pelannut pääsarjassa kaudesta 1973 alkaen ja sijoittunut parhaimmillaan hopealle. Uuden seuran alku ei ollut yhtä lupaava, sillä se putosi liigasta kauden 1989 päätteeksi. Taloudellisista vaikeuksista kärsinyt Shandong Luneng putosi aina 3. divisioonaan saakka, kunnes nousi kaudeksi 1994 takaisin pääsarjaan.
Shandong Luneng on menestynyt pääsarjataipaleellaan loistavasti heti debyyttikaudestaan saakka, jolloin se sijoittui viidenneksi. Seuran huonoin liigasijoitus on 12:s kaudelta 2003. Ensimmäisen liigamestaruutensa Shandong Luneng nappasi kaudella 1999 serbialaisvalmentaja Slobodan Santračin johdolla.
Kongruentti sulaminen
Kongruentissa sulamisessa kiinteän faasin ja nestefaasin koostumukset ovat samanlaiset. Ilmiötä kutsutaan eutektiseksi reaktioksi. Puhtaat ja isomorfiset aineet sulavat kongruentisti. Esimerkiksi jään sulaminen vedeksi on kongruentti sulaminen, joka tapahtuu tietyssä vakiolämpötilassa (0 °C).
Juhana Horjumaton
thumb|Juhana Horjumaton, [[Lucas Cranach vanhempi|Lucas Cranach vanhemman maalaama muotokuva vuodelta 1526.]] Juhana Horjumaton (30. kesäkuuta 1468 Meissen – 16. elokuuta 1532 Schweinitz, lähellä Wittenbergiä) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1525–1532. Hän oli veljensä Fredrik Viisaan tavoin Martti Lutherin ja luterilaisen uskonpuhdistuksen tärkeä varhainen suojelija.
Juhana oli Saksin vaaliruhtinas Ernstin neljäs poika. Isänsä kuoltua vuonna 1486 hän toimi vanhemman veljensä Fredrikin kanssahallitsijana ja peri vaaliruhtinaan arvon, kun Fredrik kuoli vuonna 1525 lapsettomana. Juhana oli jo tätä ennen omaksunut luterilaisuuden ja ryhtyi nopeasti kokoamaan Saksan luterilaisten ruhtinaiden liittoa, joka kykenisi vastustamaan katolisen kirkon ja keisari Kaarle V:n vastatoimia. Ensi töikseen hän muodosti Hessenin maakreivi Filip Jalomielisen kanssa niin sanotun Gothan liiton ja vuonna 1526 he muodostivat yhdessä muiden Pohjois-Saksan ruhtinaiden kanssa Torgaun liiton. Juhana antoi myös Lutherin suunnitella valtakuntaansa uuden kirkkojärjestyksen.
Juhana esiintyi luterilaisten ruhtinaiden johtajana vuoden 1526 Speyerin valtiopäivillä ja onnistui taivuttelemaan keisarin eräisiin myönnytyksiin. Kun kyseiset myönnytykset peruutettiin vuoden 1529 toisilla Speyerin valtiopäivillä, Juhana oli yksi protestikirjeen allekirjoittajista ja siten yksi ”ensimmäisistä protestanteista”. Hän allekirjoitti myös vuoden 1530 Augsburgin tunnustuksen ja oli vuonna 1531 yhdessä Filip Jalomielisen kanssa Schmalkaldenin liiton pääperustaja. Hieman ennen kuolemaansa Juhana hyväksyi vuoden 1532 Nürnbergin valtiopäivillä uskonrauhan keisarin kanssa.
Juhana Horjumattoman ensimmäinen puoliso oli Mecklenburgin Sofia, joka kuoli vuonna 1503 kolmen vuoden avioliiton jälkeen. Heidän ainoa lapsensa Juhana Fredrik seurasi isäänsä valtaistuimelle. Juhanan toinen puoliso oli Anhaltin Margareeta.
Simeon Sakskoburggotski
Simeon Borisov Sakskoburggotski eli Simeon II (s. 16. kesäkuuta 1937 Sofia) on bulgarialainen poliitikko ja entinen Bulgarian viimeinen tsaari. Hän oli tsaarina vuodet 1943–1946 ollessaan lapsi sekä Bulgarian pääministerinä vuosina 2001–2005.
Simeon käyttää nykyisin siviilinimeään Simeon Sakskoburggotski, joka viittaa Saksi-Coburg-Gotha-hallitsijasukuun. Monissa maissa hänet tunnetaan suvun englanninkielisen muodon Saxe-Coburg-Gotha mukaan. Hän puhuu äidinkielensä bulgaarin lisäksi saksaa, italiaa, arabiaa, espanjaa, ranskaa, portugalia ja englantia.
Bulgarian ortodoksinen kirkko ilmoitti vuonna 2015, että se aikoo viitata Simeoniin tittelillä "Bulgarian tsaari" kaikissa yhteyksissä.
Maanpaossa ja perhe-elämä
Simeon eli maapaossa 50 vuotta. Ensin hän asui Egyptissä, jonne tsaaritar Giovannan isä Viktor Emanuel III oli paennut Italiasta. Heinäkuussa 1951 Francisco Francon hallitus antoi tsaariperheelle turvapaikan Espanjasta. Simeon opiskeli Yhdysvalloissa.
Vuonna 1962 Simeon nai espanjalaisen aristokraatin, Margarita Gomez-Acebo y Cejuelan. Heillä on viisi lasta, pojat Kardam, Kyril, Kubrat ja Konstantin sekä tytär Kalina. Simeon työskenteli liikemiehenä ja ranskalaisen puolustus- ja elektroniikka-alan yhtiön Thomsonin Espanjan toimintojen johdossa.
Bulgarian politiikassa
Vuonna 1996 Simeon sai palata Bulgariaan. Hän sai takaisin kommunistihallituksen takavarikoiman omaisuuden.
Huhtikuussa 2001 Simeon ilmoitti muodostaneensa uuden poliittisen puolueen nimeltä ”kansallinen liike Simeon II:n puolesta” (Национално движение Симеон Втори) eli NDSV. Puolue sai kesäkuun 2001 parlamenttivaaleissa 42,7 % äänistä ja 120 paikkaa 240:stä parlamentissa. Simeon muodosti hallituksen turkkilaisvähemmistöä edustavan Oikeuksien ja vapauksien liikkeen kanssa ja aloitti Bulgarian pääministerinä 24. heinäkuuta 2001, missä yhteydessä hän alkoi myös käyttää sukunimeä Sakskoburggotski.
Sakskoburggotskin pääministerikautena Bulgaria liittyi Naton jäseneksi vuonna 2004 ja myös EU-jäsenyyttä valmisteltiin. Hallituksen suosio laantui nelivuotisen pääministerikauden aikana ja luvatun sadan päivän pikakuurin epäonnistuttua kohentamaan taloutta. Myös syytöksiä korruptiosta yksityistämisen yhteydessä esitettiin. Kesäkuun 2005 vaaleissa NDSB jäi 20 %:n ääniosuuteen ja sosialistit voittivat 31 %:n ääniosuudella. Pitkään kestäneiden hallitusneuvottelujen jälkeen pääministeriksi nousi sosialistien Sergei Stanišev, joka muodosti koalition turkkilaisten ja Sakskoburggotskin puolueen kanssa.
Simeon II käytti maanpaossa titteliä "bulgarialaisten tsaari" poliittisena kannanottona. Palattuaan kotimaahansa, hän on pidättäytynyt ottamasta kantaa siihen, pitäisikö monarkia palauttaa Bulgariassa.
Bulgarialaiset
Lähde:
Ulkomaalaiset
Lähde:
Caleb Moore
Caleb Moore (28. elokuuta 1987 Krum, Teksas – 31. tammikuuta 2013 Grand Junction, Colorado) oli yhdysvaltalainen moottorikelkkailija, joka tunnetaan traagisesta kuolemastaan vuoden 2013 X Gamesissa. Hän kuoli onnettomuudessa saattuihin vammoihin viikko onnettomuuden jälkeen, ollen näin ensimmäinen onnettomuudesta saatuihin vammoihin kuollut kilpailija X Gamesin historiassa.
Urallaan Moore voitti neljä mitalia X Gamesista. Vuonna 2011 hän voitti hopeaa ja kaksi pronssia, vuonna 2012 pronssin.
Pajulaahusvenhokas
Pajulaahusvenhokas, aikaisemmalta nimeltään pajulaahusyökkönen, (Nycteola degenerana) on venhokkaisiin kuuluva, pienikokoinen yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö
Lähisukulaistensa tapaan pajulaahusvenhokas on ulkonäöltään hyvin vaihteleva, harmahtava pieni perhonen. Etusiivet ovat väritykseltään mustan, valkoisen ja harmaan kirjavat ja yleensä voimakkaan kontrastiset, mutta myös tasaisemmin värittyneitä yksilöitä tavataan usein. Tavallisesti etusiivissä on harmaanvalkoinen pohjaväri. Siiven poikki kulkevat, väriltään mustat poikkiviirut ovat kaksinkertaiset. Keskisarka on harmaa, ja siinä on ruskea rengastäplä, jonka kohdalla sisempi poikkiviiru tekee selvän kaarteen siiven kärkeä kohti. Takasiivet ovat vaihtelevissa määrin harmaanvalkoiset. Siipiväli on 23–28 mm.
Pajulaahusvenhokas voi olla ulkonäkönsä perusteella varsin vaikeaa erottaa muista laahusvenhokkaista, joskin se on Suomessa sukunsa ylivoimaisesti yleisin ja laajimmalle levinnyt.
Levinneisyys ja lentoaika
Pajulaahusvenhokasta tavataan Länsi-Euroopasta Japaniin saakka ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa sitä tavataan ainakin Etelä-Lappiin asti. Pajulaahusyökkönen on aikuistalvehtija, joten perhosia voi tavata elokuun alusta syksyyn ja uudelleen touko-kesäkuussa.
Elinympäristö ja elintavat
Pajulaahusvenhokas on pajukoissa elävä laji. Aikuiset perhoset lentävät hämärän laskeuduttua, ja yksilöitä voi satunnaisesti tavata myös kukista. Levätessään perhonen pitää siipiään tasossa tai riittävän ohuella oksalla kiertää ne putkimaisesti oksan ympärille, mikä vaikeuttaa perhosen hahmottamista.
Naaras munii noin 100 munaa ravintokasvin oksille. Toukat piileskelevät aluksi lehtien alapinnoilla mutta kutovat myöhemmin muutamia lehtiä yhteen suojaavaksi piilopaikaksi. Yhdessä pensaassa voi olla useita toukkia, ja toukat viihtyvät parhaiten pensaan lämpimämmällä puolella, muutamia metrejä maanpinnan yläpuolella. Täysikasvuisena toukka tekee kellanvalkean, heimolle tyypilliseen tapaan venemäisen kotelokopan lehden alapinnalle tai oksalle.
Ravintokasvi
Toukka elää pajuilla (Salix), erityisesti raidalla (Salix caprea).