cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nové Zámky
Historia
Nové Zámkyn ensimmäinen linnoitus valmistui jo 1540-luvulla, kun se rakennettiin puolustukseksi turkkilaisia vastaan. Toisen linnoituksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1573. Kaupunki onkin nimetty näiden kahden linnoituksen mukaisesti monikkoon.
Turkkilaiset valtasivat kaupungin vuonna 1663 ja hallitsivat sitä seuraavat 20 vuotta. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan armeija vapautti sen vuonna 1685. Tämän jälkeen linnoitus menetti hiljalleen sotilaallista merkitystään ja se purettiin 1720-luvulla.
Urheilu
Jääkiekkojoukkue HC Nové Zámky pelaa Slovakian korkeimmalla sarjatasolla Extraligassa.
Vuoden 1956 talviolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1956 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 30 eri maasta, jotka kilpailivat 24 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.
Nové Zámky
Nähtävyydet
Keskustan katolilainen Pyhän ristin kirkko on rakennettu 1580-luvulla. Vuonna 1740 kaupungissa riehuneen ruttoepidemian muistoksi on pystytetty ryhmä barokkipatsaita.
Ystävyyskaupungit
Lähde:
William Pitt
William Pitt (15. marraskuuta 1708 – 11. toukokuuta 1778) oli brittiläinen whig-poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä kahden vuoden ajan. Myös hänen poikansa William Pitt nuorempi nousi pääministeriksi.
Pitt oli suosittu ja vaikutusvaltainen poliitikko, joka käytännössä ohjasi hallitusta jo William Cavendishin ja Thomas Pelham-Hollesin pääministerikausien aikana. Pitt oli valtiosihteerinä (Secretary of State) ja siten käytännössä vastuussa sotatoimista seitsenvuotisen sodan aikana, ja oli hankkimassa emämaalle Intiaa, Kanadaa ja Länsi-Afrikkaa. Siksi häntä on pidetty yhtenä avainhenkilönä Brittiläisen imperiumin syntymisessä.
Vuonna 1766, oman pääministerikautensa alkaessa hän sai Chathamin jaarlin arvonimen, mikä kuitenkin vähensi hänen arvostustaan alahuoneessa. Pittin hallitus, jonka vahvat miehet olivat Augustus FitzRoy ja Charles Townshend, teki suuria virheitä Amerikan siirtokuntien ja John Wilkesin tapauksen käsittelyssä. Se sääti veroja ja tulleja, joiden tarkoitus oli lisätä emämaan siirtokunnista saamaa hyötyä, mutta jotka johtivat kapinointiin ja tuonnin tyrehtymiseen. Lopulta Wilkesin ympärille noussut kuohunta kaatoi hallituksen. Wilkes esiintyi vapauttajana ja asettui ehdokkaaksi alahuoneeseen, hän sai valtavan äänivyöryn kerta toisensa jälkeen. Wilkes pidätettiin vanhojen rikkeidensä takia ja kyseisen vaalipiirin äänestys määrättiin uusittavaksi neljä kertaa. Tämä heikensi hallitusta ja oikeusjärjestelmän uskottavuutta, ja sai monet alueet vaatimaan parlamentin hajottamista ja uusintavaaleja. Pitt erosi pääministerin tehtävistä, ja FitzRoystä tuli seuraava pääministeri.
Vuonna 1778 Pitt sai sairauskohtauksen ylähuoneessa ja kuoli neljä päivää myöhemmin.
Väinö Pastell
Väinö Elias Pastell (14. toukokuuta 1881 Sääminki – 8. syyskuuta 1949 Lempäälä) oli suomalainen kunnallisneuvos ja tilanomistaja joka toimi kokoomuksen kansanedustajana 1920-luvun lopulla.
Pastellin vanhemmat olivat talollinen Kustaa Adolf Pastell ja Amanda Ali-Kartano. Hän kävi kansakoulun ja valmistui maanviljelyskoulusta 1901. Pastell oli aluksi Hovilan meijeri- ja karjakkokoulun opettajana 1901–1903 ja sen jälkeen tilanomistajana Kalvolassa 1903–1909. Vuonna 1909 hän osti Lempäälästä Innilän kartanon ja hoiti sitä kuolemaansa saakka.
Pastell oli kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1927–1929 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Pastell osallistui kunnallispolitiikkaan toimien Lempäälän kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli myös MTK:n liittoneuvoston jäsen ja Pohjois-Hämeen kansallisliiton puheenjohtaja. Pastell sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1944.
Pastell oli naimisissa vuodesta 1911 Hilja Ala-Pynnösen kanssa.
Human (Death)
Human on Death-yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1991.
Human vahvisti sen, mistä edeltäjä Spiritual Healingillä oli jo viitteitä: soundien selkeys, loppuun asti hiottu tuotanto ja hyvin tekninen, ajoittain progressiivinen soittotyyli tuottivat tuloksen, joka oli edelleen brutaali mutta aivan erilainen kuin millään aikaisemmalla Death-albumilla.
Chuck Schuldinerin sanoituksetkin muuttuivat syvällisemmiksi ja merkityksellisemmiksi verrattuna aikaisempien albumien suppeaan kauhuelokuvamaiseen mielikuvastoon.
Human oli myös jonkinlainen läpimurto raskaan musiikin valtavirtaan. Singlestä Lack of Comperehension tehtiin musiikkivideo, joka sai hieman näkyvyyttä musiikkikanava MTV:llä. Albumi on yhtyeen parhaiten menestynyt albumi Yhdysvalloissa ja yksi kaikkien aikojen eniten myyneistä death metal -albumeista. Nykyäänkin monet metallimusiikin ystävät pitävät Humania erittäin korkeassa arvossa. Se oli myynyt vuoteen 2008 mennessä puoli miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Basisti Steve DiGiorgio lähti yhtyeestä nauhoitusten jälkeen (palatakseen myöhemmin takaisin Deathiin, Individual Thought Patternsin nauhoituksiin vuonna 1993). DiGiorgion korvaajaksi astui Skott Carino, joka oli mukana kiertueilla vuosina 1991-1992. Carino soitti myös bassoa kappaleessa Cosmic Sea.
Arvovaltainen musiikkilehti Guitar World listasi vuoden 2006 lokakuun numerossa lukijaäänestyksen perustuvan 100 parasta kitara-albumia. Human päätyi sijalle 82.
Albumilista
Billboard (Pohjois-Amerikka)
Kuuvan kanava
thumb|Kuuvan kanava Kuuvan kanava on Inarijärven koillisosassa Pisterniemessä, Partakosta itään Vasikkaselän ja Suolisvuonon välillä sijaitseva kanava. Se on Suomen pohjoisin kanava. Tämän noin 200 metriä pitkän ja vähintään neljä metriä leveän kanavan kaivoi yksistään lapiolla inarilainen Matti Kuuva 1900-luvun alussa. Kanava on kaksiosainen, sillä kannaksen keskellä on pitkähkö lampi, jonka molemmista päistä kanava jatkuu. Kanavan kaivutyöhön meni aikaa noin kymmenen vuotta, ja Kuuva ryhtyi urakkaansa, koska kanava lyhensi valmistuttuaan hänen venematkaansa 30 kilometrillä. Myöhemmin Kuuva hankki tuloja keräämällä maksuja kanavan muilta käyttäjiltä.
Nykyisin kanava on edelleen päivittäisessä käytössä ja ajettavissa läpi moottoriveneelläkin. Kanavan kunnostamista on harkittu.
Lähteet
69.20111°N, 28.2125°W
TimeSplitters (pelisarja)
TimeSplitters on Free Radical Designin kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli -tyyppinen videopelisarja. Jokaisessa pelisarjan pelissä pelaaja matkustaa ajassa menneisyyteen ja tulevaisuuteen aina villistä lännestä ihmisen asuttamaan Marsiin.
TimeSplitters
thumb|right|250px|Ensimmäisen TimeSplitters-pelin kansikuva. Pelisarjan ensimmäinen osa, TimeSplitters julkaistiin vuonna 2000 PlayStation 2:lle Eidos Interactiven kautta. Pelin tarinamuodossa ei ollut vielä varsinaista juonta, mutta pelattavissa oli yhdeksän kenttää, kolmella eri vaikeustasolla ja sitä voi pelata joko yksin tai yhdessä toisen pelaajan kanssa. Tarinamuodon lisäksi pelissä oli pelattavissa Arcade Mode, jossa pystyi pelaamaan 1–4 henkilöä kuudessa eri pelimuodoissa.
TimeSplitters 2
TimeSplitters 2 julkaistiin vuonna 2002 PlayStation 2:lle, Nintendo GameCubelle Xboxille myös Eidos Interactiven kautta. Pelissä on pelattavana melkein kaksinkertainen määrä hahmoja verrattuna ensimmäiseen peliin ja 16 pelimuotoa, joista 12 avautuu pelin aikana. Pelin tarinamuodoissa pelattiin jo pelin päähenkilö Cortezin kanssa, joka oli pelisarjan ensimmäisessä osassa vain avattava hahmo.
TimeSplitters Future Perfect
Pelisarjan kolmas osa, TimeSplitters: Future Perfect, julkaistiin vuonna 2005 samoille konsoleille kuin edeltäjänsä. Julkaisijana toimi EA Games. Future Perfectissä on pelattavana 150 hahmoa, joista 83 pitää avata tarinamuodossa, Challenge-muodossa tai Arcade League -muodossa.
TimeSplitters 4
Kesäkuussa 2007 Free Radical Design ilmoitti, että sarjan neljäs osa TimeSplitters 4 julkaistaisiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Julkaisuajankohdasta ei ole tietoa.
Vuonna 2009 Free Radical sanoi itsensä irti, koska oli joutunut oman Haze-pelinsä takia konkurssiin, jolloin yhtiön osti Crytek. Free Radical nimettiin uudestaan Crytek UK:ksi.
Sarjan oikeudet
Crytekin ostettu Free Radicalin myös pelisarjan oikeudet päätyivät Crytekille.
Vuonna 2018 THQ Nordic hankki sarjan oikeudet omistukseensa.
Fabian Jaari
Fabian Faivel ("Fajo") Jaari, vuoteen 1936 Jankeloff (9. kesäkuuta 1907 Helsinki – 10. maaliskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Jaarin vanhemmat olivat liikemies Samuel Jankeloff ja Lena Orscholik ja puoliso vuodesta 1931 Hinde Göhlin. Kauppaneuvos Ruben Jaari oli hänen veljensä. Fabian Jaari kävi seitsemän luokkaa Svenska samskolania, mutta lähti 1924 Tanskaan ja suoritti siellä seuraavana vuonna kauppaopiston. Palattuaan Suomeen ja suoritettuaan varusmiespalveluksensa hän harjoitteli kaupallista alaa sekä Berliinissä että Kööpenhaminassa. Suomalainen Mallihuone -yrityksen myyntipäälliköksi hän tuli 1928 ja siirtyi sieltä 1930 veljensä Rubenin perustaman Mallio-yrityksen palvelukseen, ensin myyntipäälliköksi, sitten apulaisjohtajaksi ja 1940 toimitusjohtajaksi ja johtokunnan puheenjohtajaksi. Jatkosodan aikana hän työskenteli pääesikunnassa 1942–1944. Jaari oli keskeisesti mukana kotimaisissa ja kansainvälisissä vaatetusalan järjestöissä ja toimi monien turkis- ja vaatetustehtaiden johtokunnissa. Hän seurasi alan kehitystä Euroopan ohella Yhdysvalloissa ja hänen aloitteestaan perustettiin vuonna 1948 yhteispohjoismainen vaatetusteollisuuden neuvotteluelin. Mallio-yrityksestä, joka siirtyi kokonaan Fabian Jaarin omistukseen, tuli Suomen johtava naisten päällysvaatteita valmistanut pukinetehdas. Jaari toimi myös Helsingin juutalaisen seurakunnan hyväksi ja teki huomattavia lahjoituksia hyväntekeväisyyteen ja kulttuuritarkoituksiin. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1958.
Astrala
Astrala on suomalaisen goottimetalli-yhtyeen Unshinen neljäs studioalbumi. Se on julkaistu 19. tammikuuta 2018 levymerkillä Rockshots Records.
Tašelhit
Tašelhit on Marokon lounaisosassa puhuttu berberikieli. Sitä puhuu vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan äidinkielenään 7,89 miljoonaa ihmistä, mikä tekee siitä yhden puhutuimmista berberikielistä. Kielestä käytetään myös arabiankielistä nimitystä šilha, joka kuitenkin tarkoittaa myös Marokossa puhuttuja berberikieliä yleisesti.
Tašelhitin virallinen kirjoitusjärjestelmä on tifinagh-aakkosto. Sitä voidaan kirjoittaa myös arabialaisilla ja latinalaisilla kirjaimilla.
Al Jarreau
thumb|Al Jarreau vuonna 1997. Alwyn Lopez ”Al” Jarreau (12. maaliskuuta 1940 Milwaukee, Wisconsin – 12. helmikuuta 2017 ) oli yhdysvaltalainen laulaja ja seitsenkertainen Grammy-voittaja. Hän sai 6. maaliskuuta 2001 tähden Hollywood Walk of Famelle.
Suvitiellinen
Suvitiellinen on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Rengon kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järven rannat ovat alavaa maata. Sen itärantaan on rakennettu Erälä ja pohjoisrantaan Suvipielisen useita rakennuksia. Niille tulee tie valtatieltä 10. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajärven alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,9 metriä mpy. Järvestä on johdettu kaivettu oja Vesajärveen.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Suvitielin järvi”. Se on kartassa erämaajärvi, jonka pohjoisrannan kautta kulki koillis-lounais-suuntainen polku. Polku alkoi Rengosta ja jatkui Alajärvelle päin. Vuoden 1961 peruskartassa oli järvi metsäpolkujen risteämiskohta Erälässä, joka sijaitsi järven länsirannalla. Vuoden 1979 kartassa näyi järven pohjoisrannalla jo kaksi muutakin rakennusta. Itäinen kiinteistö oli kartassa nimetty Suvipielinen.
Ari Matilainen
Ari Matilainen (s. 22. tammikuuta 1966 ) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, jonka Minnesota North Stars varasi NHL:ään vuoden 1988 varaustilaisuudessa 10. kierroksen ensimmäisenä pelaajana. Matilaisen pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa Porin Ässissä, Oulun Kärpissä ja Tampereen Tapparassa.
Tägerwilen
Tägerwilen on kunta Koillis-Sveitsissä Thurgaun kantonissa Kreuzlingenin piirikunnassa.
Vakituisia asukkaita kunnassa oli vuoden 2019 lopussa 4 765, joista 37 prosenttia oli ulkomaalaisia. Kunnan pinta-ala on 11,58 neliökilometriä, josta maatalousmaata on 574 hehtaaria, metsää 428 hehtaaria, tuottamatonta maata yhdeksän hehtaaria ja vettä neljä hehtaaria. Asutuksen käytössä on 143 hehtaaria pinta-alasta.
Nähtävyydet
Kunnassa sijaitsee Castellin linna, joka on saanut nykyisen muotonsa vuosien 1878 ja 1894 välillä.
Kuuluisia tägerwileniläisiä
Kasvitieteilijä ja enologi Hermann Müller (1850–1927) syntyi Tägerwilenissä.
Väkiluvun kehitys
Tägerwilenin väkiluvun kehitys vuodesta 1960 vuoteen 2019:
Matti Peltonen (kasvatustieteilijä)
Matti Peltonen (9. helmikuuta 1929 Lahti – 5. kesäkuuta 1998 Valkeakoski) oli suomalainen kasvatustieteen professori ja yritysjohtaja.
Peltonen kirjoitti ylioppilaaksi Kankaanpään yhteislyseosta vuonna 1949 ja valmistui luonnontieteen kandidaatiksi vuonna 1956, filosofian kandidaatiksi vuonna 1963 ja lisensiaatiksi vuonna 1966 sekä väitteli filosofian tohtoriksi Tampereen yliopistossa vuonna 1969.
Peltonen työskenteli Yhtyneitten Paperitehtaitten Lotilan ammattikoulun opettajana ja rehtorina, ja siirtyi sitten Yhtyneitten Paperitehtaitten koulutusjohtajaksi vuonna 1970. Hallintojohtajana hän työskenteli vuosina 1973–1976. Peltonen toimi Tampereen yliopistossa empiirisen kasvatustieteen apulaisprofessorina vuodesta 1969 alkaen ja päätoimisena aikuiskasvatuksen professorina vuosina 1978–1984. Vuosina 1984–1993 Peltonen toimi Suomen Työnantajain Keskusliiton johtajana. Hän kirjoitti koulutukseen ja yritystoimintaan liittyviä oppikirjoja.
Peltonen oli Suomen johtavia vapaamuurareita ja toimi vapaamuurareiden Suomen suurloosin suurmestarina vuosina 1987–1993.
Svenska kulturfonden
Svenska kulturfonden (Stiftelsen för utbildning och kultur på svenska i Finland sr) on vuonna 1908 perustettu suomalainen säätiö, jonka tarkoitus on tukea ruotsinkielistä kulttuuria ja koulutusta, ruotsin kieltä sekä suomenruotsalaista toimintaa Suomessa.
Svenska kulturfondenin varainhoidosta vastaa Svenska litteratursällskapet i Finland. Säätiöön kuuluu 480 rahastoa ja se vastaanottaa vuosittain noin 8 000 hakemusta. Vuonna 2021 säätiö jakoi tukia noin 47 miljoonaa euroa. Avustuksista 37,8 % jaettiin taiteelle ja kulttuurille, 23,2 % yleiseen suomenruotsalaiseen toimintaan, 16,1 % koulutukseen ja 12,9 % tieteelle.
Säätiön hallituksen ja valtuuskunnan jäsenet valitsee ruotsalaisen kansanpuolueen puoluehallitus. Säätiön toimitusjohtajana on toiminut vuodesta 2018 Sören Lillkung.
Vuonna 2010 Svenska Kulturfonden perusti 30 miljoonan euron rahaston RKP:n tueksi.
Kornelius Bergsvik
Kornelius Bergsvik (18. maaliskuuta 1889 Austrheim – 2. toukokuuta 1975) oli norjalainen työväenpuolueen politiikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1928–1945 ja toimi Norjan sosiaaliministerinä 1935–1936 sekä valtiovarainministerinä 1936–1939. Vuosina 1939–1940 ja 1945–1959 hän oli Telemarkin maaherra.
Yhdystie 2102
Yhdystie 2102 on tie, joka kulkee Loimaan Mellilästä saman paikkakunnan alueella sijaitsevalle Niinijoelle. Mutkittelevan mutta tasaisen tien pituus on 9 kilometriä.
Litku Klemetin diskografia
Litku Klemetti on suomalainen muusikko. Hänen diskografiansa koostuu yhdeksästä studioalbumista, kahdesta EP:stä ja yhdeksästä singlestä.
Vuoden 1960 talviolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1960 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 30 eri maasta, jotka kilpailivat 27 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.
S/S Heinrich
S/S Heinrich (käytti myös nimeä S/S Klara) oli saksalainen pirtulaiva joka ajautui karille Kemin edustalla 16. syyskuuta 1924.
Vuonna 2002 Kemin Urheilusukeltajat irrottivat ja nostivat ylös Heinrichin potkurin museoon sijoitettavaksi. Laivan kappaleita, muun muassa sen höyrykattila, on edelleen hajallaan meren pohjassa.
Khoren I
Khoren I Muratbekian (8. joulukuuta 1873 - 10. huhtikuuta 1938) toimi Armenian katolikoksena vuosina 1932–1938. Hän oli kotoisin Tiflisistä ja oli hyvin kansallismielinen. Venäjän keisarikunnan aikaan hänet oli karkotettu Arkangeliin hänen vastustettuaan kirkon omaisuuden takavarikointia. Hänen palattuaan kansa valitsi hänet vuonna 1910 Jerevanin vikaariksi ja samana vuonna hänet vihittiin myös piispaksi. Katolikoksena ollessaan hän järjesti esimerkiksi armeniankielisen raamatunkäännöksen 1500-vuotisjuhlan. Hänen pyrkimyksensä kirkon uudistamiseksi kuitenkin epäonnistuivat, sillä Stalinin järjestämät puhdistukset hävittivät parhaat johtajat kirkosta, kuten myös älymystöstä ja armeijasta.
Khoren itse ei suostunut alistumaan, mistä aiheutui luultavasti se, että hänet kuristettiin 10. huhtikuuta 1938. Hänet haudattiin kaikessa hiljaisuudessa merkitsemättömään hautapaikkaan. Hautapaikka kuitenkin muistettiin, ja vuonna 1996 ruumiin jäännökset kaivettiin ylös ja haudattiin muitten katolikosten joukkoon. Khorenia seurasi katolikoksena Gevorg VI, vaikkakin aluksi vain arkkipiispana.
Courbet
Courbet voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kaarlen yliopisto
Kaarlen yliopisto, aiemmin Kaarlen yliopisto Prahassa , on Prahassa sijaitseva Tšekin suurin ja vanhin yliopisto. Tšekin vapautuminen samettivallankumouksessa 1989 vilkastutti yliopiston toimintaa. Yliopiston perusti Kaarle IV vuonna 1348, ja se on myös koko Euroopan vanhimpia yliopistoja. Nykyään Kaarlen yliopistossa on 17 tiedekuntaa.
Suomi ja Kaarlen yliopisto
Keskiajalla tunnettuja Prahassa opiskelleita suomalaisia olivat piispat Maunu Tavast ja Bero Balk. Uskonpuhdistuksen jälkeen yhteys katkesi, koska protestantit eivät halunneet opiskella katolisissa yliopistoissa. Voimakas Prahan opillinen vaikutus tuli Suomeen 1600-luvulla sen vuoksi, että suomalaiset sotilaat olivat mukana kolmikymmenvuotisen sodan aikana ryöstämässä Kaarlen yliopiston kirjastoa, mm. Francis Baconin teoksia. Nykyajan tunnettuja Kaarlen yliopistossa opiskelleita ovat radiokuuluttaja Jari Aula, jazzlaulaja Vanessa Philipp, säveltäjä Jarmo Sermilä, elokuvaohjaaja Pirjo Honkasalo ja kirjailija Alexandra Salmela.
Historia
pienoiskuva|Yksityiskohta Kaarlen yliopiston varastetuista tunnuksista. Vasemmalta: teologisen tiedekunnan ja oikeustieteellisen tiedekunnan valtikat, rehtorin valtikka, lääketieteellisen tiedekunnan ja filosofisen tiedekunnan valtikat.
Haapa-Kimola
Haapa-Kimola (myös Haapakimola ) on kylä Iitin kunnassa Päijät-Hämeen maakunnassa. Haapa-Kimolan kylä on asutettu viimeistään 1400-luvun lopussa. Alun perin kylän nimi oli pelkkä Kimola, mutta Kouvolan Jaalan Kimolasta erottumiseksi sen nimi muutettiin Haapa-Kimolaksi viittauksena alueella runsaasti kasvaviin haapoihin.
Kylässä on kolmiopettajainen noin 60 oppilaan ala-aste.
Kylällä on myös oma seuratalo, ja Saarasilla sijaitsee museo.
Lähteet
60.79944°N, 26.30889°W
Kortesuo
pienoiskuva|Wilhelm Schildtin katua Kortesuo on alue Kortepohjan kaupunginosassa Jyväskylässä. Kortesuolla voidaan tarkoittaa 1990-luvulla ja 2000-luvun ensikymmenellä Wilhelm Schildtin kadun varteen rakennettua asuinaluetta aiemmin valmistuneen Kortepohjan jatkoksi, tai virallisen aluerajauksen mukaista pienaluetta, johon kuuluu myös osaa 1960–1970-lukujen vaihteessa valmistuneesta Kortepohjan rakennuskannasta.
Kortesuo sijaitsee Kortepohjan ylioppilaskylän ja Viitaniemen välissä. Se on on kerrostalovaltaista aluetta, mutta siellä on myös rivitaloja.
Kortetalo sijaitsee virallisen aluerajauksen mukaan Kortesuon pienalueella. Sen tiloissa toimii muun muassa koulu, päiväkoti ja kirjasto. Kortepohjassa toimii myös Kortesuon päiväkoti, joka nimestään huolimatta sijaitsee kuitenkin virallisesti ylioppilaskylän alueella. Pienalueella sijaitsevat lisäksi Vehkalammen puisto ja 1930-luvun lopulla rakennettu Kortesuon kartano.
Joensuun Maila
Joensuun Maila (JoMa) on vuonna 1958 perustettu joensuulainen pesäpalloseura, jonka edustusjoukkueet pelaavat Miesten ja Naisten Superpesiksessä. Seuran edustusjoukkueet pelaavat kotiottelunsa Bolt Stadionilla Joensuun Mehtimäellä. Talvisin joukkueet pelaavat Joensuu Areenalla.
Pesäpallon lajitausta Joensuussa
Pesäpallon harrastamisen Joensuussa aloitti suojeluskunta 1920-luvun alkupuolella. Paikalliset urheiluseurat Joensuun Kalevaiset, Joensuun Kataja ja SLU:n Joensuun jaosto ottivat tuolloin pesäpallon myös toimintaansta mukaan, joskin Kataja luopui lajista vähäisen kannatuksen vuoksi.
Pesäpallon harrastaminen laajentui 1930-luvun alkupuolella, kun Joensuun Palloseura otti lajin mukaan ohjelmistoonsa. JoPS pelasi kaudella 1932 Suursarjassa ja nuorten joukkue voitti 1935 Suomen mestaruuden.
Vuonna 1946 Joensuun Maila-Pojat perustettiin pääasiassa pesäpalloseuraksi, mutta laajensi sittemmin toimintaansa myös jääpallossa. Vuosina 1949 ja 1952 JMP eteni aina Mestaruussarjan karsintoihin. Seuran sisällä jääpallo kuitenkin nousi ykköslajin asemaan ja pesäpallon merkitys seurassa väheni. Samoihin aikoihin pesäpallon harrastaminen siirtyi vuonna 1950 perustetun Joensuun Pallo-Toverien riveihin.
Ajatus erikoisseurasta herää: Karjalan Mailan perustaminen
Karjalan Mailan perustamiskokous järjestettiin 10. marraskuuta 1957 Karjalantalon voimailuhuoneessa. Toiminnanjohtaja Risto Lamppu totesi pesäpallon erikoisseuralla olevan paremmat mahdollisuudet toimintaan ja viemään lajia eteenpäin kuin yleisseuran jaostolla. Joensuun Katajan puheenjohtaja Juhani Soila esitti kuitenkin jaostona toimimista katsoen, että Joensuussa toimivien seurojen lukumäärää ei tulisi enää lisätä. Esitys ei kuitenkaan saanut tuekseen kannatusta, joten keskustelua erikoisseuran perustamisesta jatkettiin.
Pesäpallon erikoisseura Karjalan Maila ry ilmoitettiin yhdistysrekisteriin marraskuussa 1957. Seuran perustajajäseniksi ilmoitettiin Arvo Pippola, Roy Salmela ja Kauko Salminen, jotka muodostivat johtokunnan yhdessä Viljo Tarvaisen, Reino Rytkösen, Kalervo Suvisen ja Armas Hirvosen kanssa. Varapuheenjohtajana toiminut Salminen oli aikaisemmin toiminut SVUL:n piirin pesäpallojaoston puheenjohtajana.
Miehet
Joensuun Mailan miesten edustusjoukkue pelasi Ykköspesiksessä vuosina 1995–2003. Tänä aikana seura ei saavuttanut kertaakaan Ykköspesiksen mestaruutta, mutta kauden 2003 päätteeksi seura nousi Nurmon Jymyn ja Vimpelin Vedon ohella Superpesikseen. Superpesiksessä JoMa on pelannut yhtäjaksoisesti vuodesta 2004 saakka. Vuonna 2005 Maila voitti SM-halliturnauksessa pronssia.
Joensuun Maila saavutti seurahistorian ensimmäisen mitalin kaudella 2013, kun se voitti pronssia. JoMan miesten edustusjoukkue voitti pronssia myös kausilla 2014, 2015, 2016 ja 2017. Pesäpallon halli-SM:n miesten edustusjoukkue on voittanut kahdesti: 2014 ja 2015. Vuonna 2018 Joensuun Maila teki seurahistoriaa, kun se voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa. Joukkue uusi mestaruutensa kaudella 2019 voitettuaan loppuotteluissa Sotkamon Jymyn voitoin 3–1.
Naiset
Joensuun Mailan naisten edustusjoukkue pelasi pesäpallon naisten Suomensarjassa kausina 2001, 2004, 2014–2017. Naisten Ykköspesiksessä JoMan naiset ovat pelanneet kausina 2005, 2010, 2011, 2018 ja 2019. Kauden 2019 päätteeksi JoMa juhli Ykköspesiksen mestaruutta ja varmisti nousun naisten Superpesikseen kaadettuaan ratkaisevassa kolmannessa Ykköspesiksen finaaliottelussa Siilinjärven Pesiksen. Aiemmin naispesäpalloa on pelattu Joensuussa pääsarjatasolla vuonna 1962, kun KarMa pelasi naisten mestaruussarjassa.
Peliasu
Joensuun Maila pelaa kotiottelunsa peliasussa jonka päävärit ovat punainen ja musta. Paita on punainen ja housut ovat mustat. Kypärän ja aluspaidan väri on musta. Vierasotteluissa väritys on mustakultainen.
Organisaatio
Seuran junioritoiminnasta vastaa vuonna 1979 perustettu Joensuun Maila ry. Edustusjoukkueista sekä seuran muusta liiketoiminnasta vastaa vuonna 2006 perustettu Super-JoMa Oy, joka on 76,6-prosenttisesti Harri Bromanin, Ari Monosen ja Joni Nousiaisen omistuksessa. Joensuun Maila ry omistaa 23,3% osakeyhtiöstä.
Stadion
Joensuun Mailan edustusjoukkueet pelaavat kotiottelunsa Joensuun Mehtimäellä sijaitsevalla Bolt Stadionilla, joka valmistui vuonna 2018. Stadionilla on 3 700 istumapaikkaa, joista 2 500 on katettuja. Lisäksi stadionin yläosassa on kahdeksan aitiota.
Stadionin yleisöennätys sarjaottelussa syntyi syyskuussa 2019, kun Joensuun Mailan ja Sotkamon Jymyn välistä miesten Superpesiksen neljättä finaaliottelua seurasi 3 900 katsojaa.
Juniorijoukkueet
Seuran B-pojat osallistuvat Poikien Superpesikseen ja Miesten Suomensarjaan, lisäksi osa B-pojista pelaa Poikien Ykköspesistä. B-tytöt osallistuvat Tyttöjen Superpesikseen, Naisten Suomensarjaan ja Tyttöjen Ykköspesikseen. C-pojat osallistuvat oman ikäluokkansa SM-sarjaan sekä Poikien Ykköspesikseen.
Seuran junioripäällikkönä toimii Mari-Ann Nykänen.
Ulla Tapaninen
Ulla Maija Tapaninen (s. 19. marraskuuta 1955 Suomussalmi) on suomalainen näyttelijä, laulaja, koomikko ja ääninäyttelijä. Tapaninen tunnetaan vahvana näyttelijänä, joka on esittänyt sekä koomisia että vakavia rooleja. Hän on myös suomalaisen stand up -komiikan edelläkävijöitä.
Elämä ja ura
Suomussalmella ja Kuhmossa nuoruuttaan viettänyt Ulla Tapaninen jätti lukion kesken ja meni töihin myymäläautoon. Hän pääsi harjoittelijaksi ja sitten kolmeksi vuodeksi vakinaiseksi näyttelijäksi Kajaanin kaupunginteatteriin 1970-luvun lopulla. Hän ei olisi halunnut lähteä Kainuusta, mutta työtovereiden yllyttämänä hän haki Teatterikorkeakouluun, jonne pääsi ja josta valmistui 1982. Opiskeluvuosina Tapaninen näytteli muun muassa Puckin roolia Suomen Kansallisteatterin Kesäyön unelmassa 1980. Hänen myöhemmistä teatteritöistään tunnetaan erityisesti Ryhmäteatterin monologinäytelmien sarja Lava-ammuntaa, joka alkoi 1995 ja sai viidennen osansa vuonna 2017. Hän on myös kirjoittanut monologit yhdessä Raila Leppäkosken kanssa. Vantaan Tikkurilan Silkkisalissa Tapaninen on esittänyt näitä monologeja nimellä Hämmennystä. Vuonna 2013 Tapaninen oli mukana Helsingin Kaupunginteatterissa vanhenevien naisten bridge-joukkueesta kertovassa komediassa Vielä ehtii.
Elokuvissa Ulla Tapaninen on nähty muun muassa Pakastaja-Elvin roolissa kolmessa Risto Räppääjä -elokuvassa. Ääninäyttelijänä hän on antanut äänensä muun muassa Muumimammalle ja Pienen merenneidon (1989) Ursulalle.
Tapaninen on tullut tunnetuksi myös musiikin saralla, sekä kajaanilaisen H-Bandin laulusolistina että teatterikorkeakoululaisten yhtyeprojektista, Kake Singersistä. Hän on esiintynyt 2010-luvulla laulusolistina kokoonpanossa Ulla Tapaninen & Nasevat Kurtut. Häntä säestävässä naiskvintetissä soittaa muun muassa harmonikkataiteilija Merja Ikkelä. Keväällä 2011 Tapaninen osallistui Yle TV1:n Maestro – tikusta asiaa -sarjaan, jossa julkisuuden henkilöt opettelivat johtamaan orkesteria.
Tapaninen vietti 30-vuotistaiteilijajuhlaansa vuonna 2005. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Tapaninen on vapaaehtoisesti lapseton.
Ismo Mäkinen
Mäkisen parhaat saavutukset taekwondossa ovat maailmanmestaruudet vuosilta 2003, 2005, 2007 ja 2009, sekä Euroopan mestaruudet vuosilta 2003, 2004 ja 2006 liikesarjakilpailuissa. Lisäksi hän on saavuttanut kaksi EM-pronssia ottelussa alle 71 kilon sarjassa vuosina 2004 ja 2005.
Koulutukseltaan Mäkinen on kasvatustieteiden maisteri.
Oliver Tambon seuralaisten ritarikunta
pienoiskuva|416x416px|Ritarikunnan tunnus Oliver Tambon seuralaisten ritarikunta on eteläafrikkalainen ritarikunta, joka perustettiin 6. joulukuuta 2002. Sitä myönnetään yksinomaan ulkomaalaisille tunnustuksena kansainvälisten suhteiden parantamisesta, Etelä-Afrikan intressien edistämisestä tai maan arvojen jakamisesta. Ritarikunta on nimetty Oliver Tambon mukaan, joka toimi näkyvänä apartheidin vastustajana. Ritarikunnan näkyvin tunnus on puusta valmistettu kävelykeppi, joka kuvaa kunniamerkin saajan saamaa arvostusta sekä tukea, jota hän kunniamerkin saatuaan saa.
Kunniamerkkiä jaetaan kolmessa luokassa (kultainen, hopeinen ja pronssi), mutta ritarikunnan nauha on yhtenäinen kaikissa luokissa:
Etelä-Pohjalainen Osakunta
Helsingin yliopiston Etelä-Pohjalainen Osakunta (EPO) syntyi vuonna 1908 vanhan Pohjalaisen Osakunnan jakauduttua vuonna 1907 kahtia Etelä- ja Pohjois-Pohjalaiseen osakuntaan ja ruotsinkielisen Vasa nationin irrottauduttua seuraavana vuonna EPO:sta omaksi osakunnakseen. Nimestään poiketen kanta-alueena ovat Etelä-Pohjanmaan maakunnan lisäksi Keski-Pohjanmaa ja Rannikko-Pohjanmaa eli lähes sama kuin Pohjanmaan historiallisen maakunnan lounaisosa. Osakunnan varsinaiseksi jäseneksi voidaan hyväksyä yliopiston kirjoissa oleva opiskelija, jolla on maakunnallisia tai sukulaissiteitä osakuntaan, tai joka muuten osoittaa kiinnostusta osakunnan kanta-aluetta kohtaan. Muun korkeakoulun kuin Helsingin yliopiston opiskelija voidaan samoilla ehdoilla valita ulkojäseneksi.
Osakunnan tilat ovat pohjalaisosakuntien yhteisesti omistamassa Ostrobotnia-talossa (tuttavallisemmin "Bottalla"), joka valmistui vuonna 1912.
Historia ja perinteet
Vaikka nykyiset pohjalaiset osakunnat on perustettu vasta 1900-luvun alkupuolella, pohjalaisten osakuntien historian katostaan ulottuvan aina vuoteen 1643 Turun Akatemian aikoihin. Tällöin perustettiin yhteispohjalainen Pohjalainen Osakunta (Natio Ostrobotniensis). Osakunnan inspehtorina ja kuraattorina toimi muun muassa Henrik Gabriel Porthan, jonka kunniaksi vietetään edelleen vuosittaista yhteispohjalaista Porthan-juhlaa.
Turun Akatemian palon jälkeen vuonna 1828 pohjalaisosakunta muutti Helsinkiin. Osakunnan sisäisten riitaisuuksien takia se jakautui vuonna 1907 kahtia ja vuotta myöhemmin vielä uudestaan. Nykyisin saman katon alla toimivat tiiviissä yhteistyössä kolme pohjalaista osakuntaa, Etelä-Pohjalainen ja Pohjois-Pohjalainen Osakunta sekä Vasa Nation.
Ostrobotnia-talon valmistuttua vuonna 1912 rakennuksen katutasolta on vuokrattu tiloja mm. ravintoloille, mistä osakunnat ovat saaneet taloudellista voittoa.
Vuonna 1914 Ostrobotnian tiloissa pidettiin jääkäriliikkeen perustanut kokous, johon osallistui aktiiveja useista osakunnista. Nykyisin kyseisen huoneen nimi onkin Jääkärihuone.
Etelä-Pohjalaisen Osakunnan perinteisiä juhlia ovat erilaiset pöytäjuhlat, maaliskuussa pidettävä vuosijuhla, syksyllä pidettävä sadonkorjuujuhla parttenkoliaaset, vuoden alun virkailijavaihtokaronkka, nuorsenioripäivälliset, stipendiaattipäivälliset, kevään hiirenkorvajuhla, itsenäisyyspäivän juhla, joulupäivälliset sekä yhteispohjalainen Porthan-juhla. Näissä juhlissa osakuntalaiset perinteisesti laulavat paljon.
Tunnukset
Osakunnan tunnuksista näkyvin ja arvokkain on osakunnan lippu. Lippua käytetään yleensä osakunnan ja yliopiston virallisissa tilaisuuksissa sekä kunnianosoituksissa, ja siihen suhtaudutaan yhtä kunnioittavasti kuin muihinkin virallisiin lippuihin. Etelä-Pohjalaisen Osakunnan lipussa on valkoinen pohjaväri. Keskellä on Pohjanmaan vanhan maakunnan historiallinen vaakuna, jota ympäröivät tähkäseppele, kauran korret ja tähkät. Keskustakuvion molemmin puolin kulkevat kultaiset aaltoviivat, ja lipun kärkikoristeena on kirves.
Etelä-Pohjalaisen Osakunnan osakuntanauha on väriltään vaaleansini-valko-vaaleansininen. Osakuntanauhaa käytetään osakuntien juhlissa ja muissa akateemisissa juhlatilaisuuksissa.
Osakunnassa aktiivisesti toimiville jäsenille voidaan myöntää osakunnan kunnia-, ansio- tai harrastusmerkki.
Toiminta
EPO järjestää jäsenilleen toimintaa raskaan opiskeluelämän vastapainoksi. Useimmiten tapahtumat järjestetään Ostrobotnia-talolla. Tapahtumien järjestäminen perustuu suurelta osien vapaaehtoisten virkailijoiden tekemään työhön.
Kerhot ja valiokunnat
thumb|300px|Osakuntatalo [[Ostrobotnia Helsingin Töölössä.]] Etelä-Pohjalaisessa Osakunnassa toimii aktiivinen käsityökerho, Kapaloseura.
Osakunnalla on myös muiden pohjalaisosakuntien kanssa useita yleispohjalaisia kerhoja:
Lisäksi osakunnalla on 4 valiokuntaa. Ne tukevat osakunnan perustoimintoja:
Douglas (jalkapalloilija)
Douglas Pereira dos Santos eli Douglas (s. 6. elokuuta 1990 Monte Alegre de Goiás) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa turkkilaisseura Beşiktaşia.
2D-grafiikka
2D-grafiikalla (engl. 2-dimensional) tarkoitetaan kaksiulotteista digitaalista kuvaa tai tekstiä, sekä niiden tuottamiseen tarkoitettua tekniikkaa. 2D-grafiikka sisältää kaksi ulottuvuutta, eli pituuden ja leveyden. Yleisimpiä esimerkkejä 2D-kuvasta ovat tietokoneen kuvaruudulla näkyvä kuva ja paperille tulostettu teksti.
2D-grafiikkaa käytetään yleensä perinteisiin julkaisutapoihin liittyvissä tekniikoissa, kuten tulostamisessa ja piirtämisessä, esimerkiksi kartografiassa, typografiassa, teknisessä piirustuksessa ja mainonnassa. Tunnetuimpia sovelluksia 2D-grafiikan kehityksessä ovat olleet muun muassa PostScript ja X Window System.
3D-grafiikassa kolmiulotteinen kappale projisoidaan kaksiulotteiseksi kuvaksi, jotta se voidaan esittää näyttölaitteeella. Tämä tapahtuu kuvan renderöinnissä.
Vuoden 1964 talviolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1964 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 36 eri maasta, jotka kilpailivat 34 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.
Buis-les-Baronnies
Buis-les-Baronnies on kunta eteläisessä Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Ouvèzejoen varrella noin 30 kilometriä Nyonsin kaupungista kaakkoon.
pienoiskuva|vasen|Arkadit Buis-les-Baronnies on keskiaikainen linnoitettu kylä. Kylän keskustassa on aukio Place des Arcades, jonka keskellä on suihkulähde. Aukiolla järjestetään markkinoita. Arkadikäytävät ovat peräisin 1400-luvulta.
Saavi
thumb|Lapset kylpevät peltisaavissa. Saavi on isohko kaksikorvainen, pyöreä- tai soikeapohjainen astia. Saavi on ämpäriä suurempi, ja sen tilavuus on tyypillisesti noin 100–200 litraa. Saaveissa säilytetään ja kuljetetaan tavaroita, elintarvikkeita ja nestettä. Saavin suuren tilavuuden takia sen kokonaispaino voi nousta suureksi. Usein saavia kantaakin kaksi ihmistä kantokahvoista molemmin puolin. Aikaisemmin saavit tehtiin enimmäkseen puusta tai pellistä, nykyisin muovista.
Saaviksi kutsutaan joskus myös soikeapohjaista pesusoikkoa, jonka muita nimiä ovat palju tai amme. Myös kylpytynnyriä kutsutaan paljuksi. Pienempää pesuastiaa kutsutaan nimellä pesuvati.
Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1968 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 37 eri maasta, jotka kilpailivat 35 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Norja.
Amiral Baudin -luokka
Amiral Baudin -luokka oli Ranskan laivaston kahden aluksen muodostama ironclad-taistelulaivaluokka.
Tabula Hungariae
thumb|right|225px|Tabula Hungariae, [[Ingolstadt, 1528]]
Tabula Hungariae (myös Lázárin kartta) on vanhin säilynyt kartta nykyisen Unkarin alueesta. Kartan laatijana pidetään unkarilaista Lázár deák ja se on tehty ennen vuotta 1528. Kartta lisättiin UNESCOn Maailman muisti -ohjelman rekisteriin vuonna 2007.
Kuvaus
Kartta on kooltaan noin 65 × 85 cm ja se on piirretty niin, että kartan ylhäällä on luode. Karttaan on piirretty Unkarin kuningaskunnan asutukset ja maamerkit 1500-luvun alussa. Kartan etelässä sijaitsevia alueita hallitsivat Ottomaanit ja ne on merkitty karttaan eri värillä. Koska karttaan on merkitty vain eteläpuoliset alueet, arvellaan, että kartta laadittiin osana valmisteluita Ottomaaneja vastaan käytyä sotaa.
Kartan arvokkainta sisältöä ovat asuinpaikkojen nimet ja kuvaukset. Karttaan on merkitty noin 1400 paikkaa, joista 1270 on asuinpaikkoja.
Kartan alapuolella on kuvaus maasta saksaksi ja latinaksi.
Painatus
Kartta on painettu Georg Tannstetterin avustuksella Petrus Apianuksen kirjapainossa Ingolstadtissa ja sen rahoitti Johannes Cuspinianus.
Perintö
Kartasta painettiin vain muutamia kopioita, joista suurin osa on hävinnyt joten tutkijat tunsivat sen ainoastaan kuvausten perusteella. 1880-luvun alussa kuitenkin löydettiin yksi säilynyt kartta. Karttaa säilytetään Széchényin kansalliskirjastossa.
Myöhemmät versiot
Alkuperäisestä kartasta tehtiin vuoteen 1552 mennessä useita kopioita, mutta nämä eivät ole säilyneet. Vuoden 1552 jälkeenkin kartasta tehtiin versioita. Kartasta tunnetaan 6 eri versiota:
Heinähäntä
thumb|right|300px|Käytöstä jäänyt heinähäntä Heinähäntä eli haravakuljetin on heinien siirtoon tarkoitettu maataloustyökalu, joka kiinnitetään traktorin perään ja jossa on kymmenkunta järeää piikkiä.
Toisenlainen, myös heinähännäksi 1960-1970-luvuilla sanottu, traktorityökalu oli hyvin suurikokoinen, kehämäinen pihtien ja hangon välimuoto, jolla voitiin purkaa heinäkuormia ja siirrellä suuria heinätaakkoja ladossa. Tällainen heinähäntä kiinnitettiin ladossa vaijerilla ja rissalla orteen, ja sen voimanlähteenä käytettiin traktoria. Tätä heinähäntää oli varsin hankala ohjailla, eikä siitä ollut suurtakaan hyötyä, ja se jäi melko pian pois käytöstä.
Traktorin perään kiinnitettävän varsinaisen heinähännän käyttöön on kaksi tapaa:
Yhdessä seiväskairan kanssa heinähäntä kuuluu vasta traktoritekniikan käyttöönoton mahdollistamiin, heinän seiväskuivatuksessa käytettyihin maatalouskoneisiin.
Heinähännän kanssa ei saa periaatteessa ajaa maantiellä, koska sitä on vaikea merkitä kunnolla.
Quiller – kuolemaa silmästä silmään
Quiller – kuolemaa silmästä silmään tai Emme koskaan unohda, VHS-videona Kuolema silmästä silmään (The Quiller Memorandum) on Michael Andersonin ohjaama brittiläinen vakoilutrilleri vuodelta 1966. Berliiniin sijoittuva tarina perustuu Adam Hallin romaaniin Berliinin muistio, jonka pohjalta käsikirjoituksen on laatinut Harold Pinter. Pääosia näyttelevät George Segal, Max von Sydow ja Alec Guinness.
Juoni
Brittihallitukselle työskentelevä miellyttävä amerikkalaisagentti (Segal) tutkii 1960-luvun Länsi-Berliinissä uusnatsien toimintaa paikallisen brittipäällikön Polin (Guinness) avustuksella. Natsijohtaja Oktoberia näyttelee Max von Sydow. Moni asiaa jää lopussa avoimeksi.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti Quillerin alkavan tehokkaan toiminnallisesti ja jatkuvan sitten viihdyttävänä ja paikoin jopa humoristisena brittijännärinä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen piti sitä tyylikkäänä mutta harvinaisen vähätoimintaisena agenttitrillerinä ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Jupiter
Jupiter (symboli: 16px|♃) on Aurinkokunnan viides planeetta Auringosta päin lukien. Jupiter on enimmäkseen nestemäisestä vedystä ja heliumista koostuva jättiläisplaneetta, jonka kaasukehässä on valtavia virtauksia ja pyörremyrskyjä. Jupiter on selvästi Aurinkokunnan suurin planeetta. Sen massa on 2,5 kertaa niin suuri kuin kaikkien muiden planeettojen yhteensä.
Jupiterista nähdään ainoastaan sen pilvien yläosa. Siinä havaitaan vaaleita ja tummia raitoja sekä suuri punainen pilkku, joka on valtava pysyvä pyörremyrsky. Pilkun halkaisija on leveimmillään kolme kertaa Maan halkaisijan kokoinen. Jupiter näkyy Maasta hyvin paljain silmin ja sen suuret kuut erottuvat jopa tavallisella kiikarilla. Avaruusluotain Voyager 1 löysi Jupiterin ympäriltä ohuet renkaat, jotka eivät näy Maahan asti. Jupiter on tunnettu jo muinaisista ajoista lähtien. Roomalaiset nimesivät sen Juppiter-jumalan mukaan.
Jupiterin läpimitta on noin 11 kertaa Maan läpimitta ja sen massa on 318 Maan massaa ja se on tilavuudeltaan 1 300 kertaa Maata suurempi. Painovoima Jupiterin pinnalla on 2,3 kertaa niin suuri kuin Maan pinnalla. Jupiterilla on 92 tunnettua kuuta, joista neljää suurinta nimitetään Galilein kuiksi. Aurinkokunnan massiivisimpana planeettana Jupiter vaikuttaa vetovoimahäiriöillään monien komeettojen ja asteroidien ratoihin, ja on kyennyt sieppaamaan itselleen suuren kuuperheen. Voidaan sanoa että Jupiter kuineen on kuin pienoismalli aurinkokunnasta.
Kiertorata ja pyöriminen
Jupiter on nopeasti pyörivä ulkoplaneetta, jonka pyörähdysaika akselinsa ympäri on lyhin kaikista aurinkokuntamme planeetoista. Pyörähdysaika on alle 10 tuntia. Nopean pyörimisensä takia Jupiter on litistynyt noin 0,06487 eli noin 6,5 prosenttia. Jupiterin kiertoaika Auringon ympäri on lähes 12 vuotta ja etäisyys Auringosta noin 780 miljoonaa kilometriä eli noin 5,2 kertaa Maan etäisyys. Auringon ja Jupiterin yhteinen massakeskipiste on hieman Auringon pinnan ulkopuolella (1,068 × Auringon säde keskustasta mitattuna).
Jupiterin eri osien erilaiset pyörähdysajat
Jupiterissa on kolme eri nopeudella pyörivää kokonaisuutta, ”systeemiä”, joita merkitään roomalaisilla numeroilla I, II ja III. Systeemi III mitataan radiosäteilyn vaihtelusta. Se on Jupiterin magneettikentän pyörähdysaika, yhdeksän tuntia, 55 minuuttia, 29,710 sekuntia. Systeemi I on päiväntasaajan seudun ja alle yhdeksän leveysasteen päässä päiväntasaajasta olevien pilvien pyörimisaika ja systeemi II yhdeksän leveysastetta kauempana päiväntasaajasta sijaitsevien pilvien pyörimisaika.
Systeemi I, jossa on mukana suuret päiväntasaajan vaaleat pilvivyöt, pyörii yhdeksässä tunnissa, 50 minuutissa ja 30,003 sekunnissa yhden kierroksen. Systeemi II pyörii yhden kierroksen ajassa yhdeksän tuntia, 55 minuuttia ja 40,632 sekuntia.
Sisäinen rakenne
left|thumb|200px|Jupiterin rakenne.
Jupiter on suuresta koostaan huolimatta melko harvaa ainetta, sen tiheys on noin 1,33 g/cm³, josta päätellään, että Jupiterin massasta suurin osa on nestemäistä vetyä ja heliumia. Vety nesteytyy suurissa paineissa. Tämä on jättiläisplaneetoille tyypillistä. Jupiterilla lienee kiinteä rautasilikaattiydin. Lisäksi Jupiterissa on huomattavia määriä metaania, vettä ja ammoniakkia.
Tutkijat ovat laskeneet erilaisia malleja Jupiterin rakenteelle.
Jupiterin kaasukehä on vain noin tuhat kilometriä paksu. Siitä alkaa asteittain kuuma, tihenevä vetymeri.
Jupiter säteilee 1,16 kertaa niin paljon kuin se saa Auringosta, eli sen luminositeetti on 8,67-10 Auringon luminositeettia, eli 8,24 (-/+0,13)17 wattia.
Tämä ylimääräinen lämpö on pääosin peräisin Jupiterin jäähtymisestä. Jupiterin kehitystä on koetettu laskea simuloimalla tietokoneella. Kun Jupiter syntyi alkuaurinkosumusta, se kuumeni vetovoiman vaikutuksesta planeetan pinnalle putoavan kaasuvirtauksen voimasta. Alkujaan Jupiterin luminositeetti oli 0,01 Auringon luminositeettia, eli sama kuin himmeällä normaalilla tähdellä. Jupiterin keskipisteessä saattoi vallita 50 000 kelvinin lämpötila, ja sen läpimitta oli kymmenen kertaa nykyisestä. Jupiter kutistui suunnilleen nykyiselleen 10 miljoonassa vuodessa. Miljoonan vuoden kuluttua syntymästään Jupiter säteili miljoonasosan Auringon säteilyvoimasta.
Osa ylimääräisestä Jupiterin säteilystä voi olla peräisin heliumin kohti keskustaa tapahtuvasta hitaasta vajoamisesta. Jupiterin kaasukehän atomeista noin 18 prosenttia on heliumia ja 81 prosenttia vetyä, mikä vastaa massasta 75 prosenttia vetyä ja 24 prosenttia heliumia. Tämä kaasukoostumus on suunnilleen sama kuin Auringossa. Jupiter pyörii navoilla viisi minuuttia hitaammin kuin päiväntasaajalla, koska se on kaasumainen kappale. Voidaan erottaa päiväntasaajan alueen pyöriminen, pyöriminen muualla ja sisustan pyöriminen, joka mitataan radiosäteilyn perusteella. Jupiterin sisustan magneettikenttä aiheuttaa muutoksia planeetasta tulevaan radiosäteilyyn.
Jupiterin kaasukehässä on runsaammin raskaita alkuaineita, kuin niitä on Auringossa. Jupiterin kiinteä rautaydin on pieni. Nämä kaksi piirrettä selittynevät parhaiten niin, että Jupiteriin törmäsi sen syntyvaiheessa kymmenen Maan massainen supermaapallo, jonka aiheuttama törmäysmullistus höyrysti osan ytimestä ja nosti raskaita aineita planeetan vetyvaippaan.
Kaasukehä
Jupiterin kaasukehä on noin tuhannen kilometrin paksuinen, ja pilvet ovat noin 75 kilometriä paksuja vesipilvistä ammoniakkijääpilviin. Jupiterin pilvien vaaleat raidat eli vyöhykkeet ovat nousevan virtauksen alueita ja tummemmat vyöt laskevan virtauksen alueita. Vyöhykkeet ovat vöitä hieman viileämpiä koska sijaitsevat korkeammalla kaasukehässä ja ovat vaaleampia. Lämpötila 70 kilometriä pilvien huipun alla on noin 30 °C, ja pilvien huipulla −130 °C.
Vaaleiden ja tummien raitojen leveys ja väri muuttuvat ajan mukana. Jupiterissa on nopeita tuulia, jotka puhaltavat useinkin jopa 600 km/h. Pilvien erilaiset värit johtuvat eri lämpöisissä kaasukehän kerroksissa esiintyvistä erilaisista aineista. Jupiterin vyöhykkeiden ja vöiden pinnan suuntaiset valtavan nopeat tuulet saavat energiansa planeetan sisustasta. Sen kaasukehässä on jälkiä metaanista, vesihöyrystä, ammoniakista ja silikaateista. Kaasukehässä on myös hyvin pieniä määriä hiiltä, etaania, vetysulfidia, neonia, happea, fosfiinia ja rikkiä. Kaasukehän uloimmassa kerroksessa on jäätynyttä ammoniakkia kiteinä.
Jupiterissa on valtavia revontulia ja ukkosia, sillä sen magneettikenttä ja kaasukehän virtaukset ovat voimakkaampia kuin Maassa. Jupiterilla on ionosfääri ja magnetosfääri.
Jupiterin kaasukehän salamointi hajottaa kaasukehän metaania vedyksi ja hiileksi. Valtava paine puristaa hiiliatomeista ensin grafiittia ja lopulta timantteja, jotka satavat kaasukehässä alaspäin kunnes muuttuvat nestemäisiksi.
Magneettikenttä
Jupiterin magneettikentän voimakkuus on 4,28 gaussia, 14 kertaa Maan magneettikentän voimakkuus, ja dipolimomentti 20 000 kertaa Maan magneettikentän dipolimomentti. Se vaatii ainakin miljardien ampeerien virtoja Jupiterin metallisen vedyn kerroksessa, jossa toimii Jupiterin pyörimisen ylläpitämä dynamo.
Kenttä on 10 astetta kallellaan pyörimisakseliin nähden ja maalle vastakkainen. Jupiteria ympäröivä voimakas magneettikenttä vangitsee nopeita ja vaarallisia alkeishiukkasia, jotka saattavat helposti vahingoittaa avaruusluotaimia ja -aluksia. Niinpä Jupiterillakin on noin 20 planeetan säteen päässä Van Allenin vyöhykkeet, joissa on säteily 10 000 kertaa Maan Van Allenin vyöhykkeiden säteilyä voimakkaampaa. Nämä hiukkaset tekivät Nasan Pioneer 10:n laitteet lähes toimintakyvyttömiksi luotaimen lentäessä Jupiterin ohi vuonna 1973. Voimakkaan säteilyn vuoksi Jupiteriin ei voida tehdä miehitettyä lentoa, vaikka lentoon tarvittava teknologia olisikin olemassa. Mahdolliset miehitetyt lennot suuntautuisivatkin todennäköisesti Jupiterin sijasta sen kuille, kuten Ganymedekselle tai Europalle.
Jupiterin magneettikentän etäisyys Auringon suunnalla on 3–7 miljoonaa kilometriä eli 50–100 Jupiterin sädettä. Etäisyys vaihtelee huomattavasti aurinkotuulen mukaan. Aurinkotuuli venyttää Jupiterin yöpuolella planeetan magneettikentän pitkäksi pyrstöksi.