cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Egil Olsen
Ura valmentajana
Olsen vastusti myös merkkaava miesvartiointipuolustusta. Olsenin taktiikkana oli yleensä 4–5-1-muodostelma. Tämän seurauksena Olsenin puolustuspainotteista taktiikka moitittiin tylsäksi, vaikka tällä taktiikalla Norjan maajoukkue saavutti hyviä tuloksia 90-luvulla.
Olsen on valmentanut useita norjalaisjoukkueita, mutta hän kokeili siipiään myös Englannissa. Hän valmensi 1999–2000 Wimbledonia Valioliigassa, mutta sai potkut seuran peräsimestä juuri ennen kuin seuran putoaminen pääsarjasta varmistui.
Maajoukkuevalmentajana Olsen johdatti Norjan MM-kisoihin 1994 ja 1998. 1994 tuloksena oli alkulohkon viimeinen sija, mutta 1998 Norja selvisi neljännesvälieriin saakka, joissa se kuitenkin hävisi Italialle 1–0. Kokonaisuutena Olsenin maajoukkuevalmentajan ura oli loistokas. 88 ottelusta Norja voitti 46, pelasi 28 kertaa tasan ja hävisi 16 kertaa. Maalieroksi jäi 168–63.
Vålerenga IF:n teknisenä johtajana 2005–2007 toiminut Drillo palasi valmennustehtäviin syyskuussa 2007, kun hän teki kolmivuotisen sopimuksen Irakin jalkapallomaajoukkueen valmentamisesta. Tavoitteena oli luotsata Aasian mestaruuden 2007 voittanut Irak MM-kisoihin 2010.
Helmikuussa 2008 Drillo sai kuitenkin pikapotkut Irakin maajoukkuevalmentajan tehtävistä vain vajaan puolen vuoden työskentelyn jälkeen. Irakin jalkapalloliitto kertoi syyksi sen, että Drillo oli kieltäytynyt valmentamasta joukkuetta Irakin epävakaalla kurdialueella.
Åge Hareiden jätettyä Norjan maajoukkuevalmentajan tehtävät joulukuussa 2008 Drillon nimi nousi seuraajaehdokkaiden listalle. Pitkän prosessin päätteeksi Drillo otti tammikuussa 2009 vastaan väliaikaisen maajoukkuevalmentajan tehtävän, kunnes uusi varsinainen päävalmentaja löydetään. Hänen johdollaan Norja voitti helmikuussa Saksan maaottelussa 1–0. Voitto oli Norjan ensimmäinen Saksasta sitten 1936 olympialaisten.
Lopulta Drillo luotsasi Norjaa karsintojen loppuun asti ja allekirjoitti marraskuussa jatkosopimuksen, joka kattaa EM2012-karsinnat. Drillon johdolla Norja on pelannut hyvin EM-karsinnoissa ja taistelee tosissaan kisapaikasta. Elokuussa 2011 Norjan jalkapalloliitto jatkoi veteraanivalmentajansa sopimusta vuoden 2013 loppuun saakka. Olsenin oli alun perin tarkoitus jättää tehtävänsä 2012 Ståle Solbakkenille, mutta tämän mentyä 1. FC Kölnin valmentajaksi päätti liitto jatkaa yhteistyötä Olsenin kanssa. Norja pelasi MM2014-karsinnoissa samassa alkulohkossa Slovenian, Albanian, Kyproksen, Islannin ja Sveitsin kanssa. Norja aloitti karsinnat shokkitappiolla Islannille ja haparointi jatkui muun muassa kotitappiolla ja tasapelillä Albaniaa vastaan. Kovat odotukset helpohkossa alkulohkossa vaihtuivat pettymyksiin ja lopulta Norjan liitto erotti Olsenin kaksi kierrosta ennen karsintojen loppua. Olsenin viimeiseksi otteluksi jäi 0–2 kotitappio Sveitsille. Tuloksen myötä Norja putosi lohkonsa neljänneksi ja oli kaksi pistettä kakkospaikalla majaillutta Islantia jäljessä.
Hans Kroes
Hans Kroes (s. 3. kesäkuuta 1965, Lisse, Pohjois-Hollanti) on alankomaalainen uimari, joka osallistui kaksiin olympialaisiin, vuonna 1984 Los Angelesissa ja 1988 Soulissa. Hänen paras henkilökohtainen olympiasijoituksensa oli kahdeksas sija 100 metrin selkäuinnissa kesäolympialaisissa 1984 ajalla 58,07. Viestijoukkueiden jäsenenä hän sijoittui seitsemänneksi 4 × 200 metrin vapaauinnissa 1984 ja 4 × 100 metrin sekauinnissa 1988. Pitkän radan EM-kilpailuissa 1985 hän saavutti 4 × 200 metrin vapaauinnissa pronssia.
Tampere Filharmonia
rightTampere Filharmonia on 97 muusikon vahvuudellaan ainoa täysimittainen suomalainen sinfoniaorkesteri pääkaupungin ulkopuolella. Orkesterin taiteellisena johtajana ja ylikapellimestarina aloitti kesällä 2023 Matthew Halls.
Historia
Tampere Filharmonian historia alkaa vuoden 1930 tammikuussa, jolloin Tampereen orkesteriyhdistyksen ylläpitämä Tampereen orkesteri aloittaa toimintansa. Ensimmäinen konsertti pidettiin loppiaisena 6. tammikuuta 1930 Raatihuoneen salissa, josta tuli orkesterin pääkonserttipaikka. Orkesteria johti Elias Kyander (vuodesta 1934 nimellä Kiianmies), joka oli kaupungin vastanimetty soiton- ja laulunjohtaja. Ensimmäisen ammattikapellimestarin orkesteri sai vuonna 1932, jolloin Eero Kosonen aloitti tehtävässä. Tuolloin orkesterissa oli 35 muusikkoa, joista viisi oli ammattilaista. Sotavuosina 1939-1944 neljä muusikkoa kaatui sodassa ja kaksi loukkaantui niin, etteivät pystyneet soittamaan. Orkesteri kuitenkin toimi myös sotavuodet.
Ohjelmistoa
Sinfoniakonserttien lisäksi Tampere Filharmonialla on oma kamarimusiikkisarja, Faunien iltapäivä. Lisäksi se esiintyy vuosittain Tampereen Oopperan produktioissa, sekä soittaa balettiesityksissä. Lisäksi se konsertoi Tampere Biennalessa. Orkesteri tunnetaan lapsille ja nuorille suunnatun musiikkikasvatustoiminnan edelläkävijänä, jolla on Suomen ensimmäinen orkesterin nuorisoklubi.
Levytyksiä
Ensimmäisen levynsä orkesteri teki vuonna 1979. Tuoreimmat yli 50 levytyksestä sisältävät mm. George Enescun, Jouni Kaipaisen, Uljas Pulkkiksen ja Einojuhani Rautavaaran teoksia. Levytykset ovat keränneet tunnustusta ja useita palkintoja, mm. viisi Cannes Classical -palkintoa. Peteris Vasksin toisen sinfonian levytys sai Cannes Classical Disc of the Year 2004 -erikoispalkinnon ja Tiensuu-levy keväällä 2007 ensi kertaa jaetun klassisen musiikin Emma-palkinnon. Rautavaaran Kaivos-oopperan ensilevytys nimettiin vuoden 2012 Grammy-palkintoehdokkaaksi. Uljas Pulkkiksen musiikkia sisältänyt levytys valittiin Yleisradion Vuoden 2011 levyksi.
Huomionosoituksia
Eri Klas on Tampere Filharmonian kunniakapellimestari ja Jouni Kaipainen sen nimikkosäveltäjä.
UPS
Uninterruptible Power Supply (UPS) eli keskeytymätön virransyöttö on järjestelmä tai laite, jonka tehtävä on taata tasainen virransyöttö lyhyissä katkoksissa ja syöttöjännitteen epätasaisuuksissa. UPS liitetään virtalähteen ja virtaa käyttävän laitteen (esimerkiksi tietokoneen) väliin.
UPS pystyy syöttämään suojaamilleen laitteille sähköä lyhyiden (minuuttiluokan) verkkokatkoksien ajan akustaan. UPS ei ole kuitenkaan varavirtajärjestelmä pitkäaikaisten katkoksien varalle. UPS-laitteistoon on yleensä liitetty joko ohjelmisto, joka ajaa tietokonelaitteistot alas ennen UPS:n akkujen tyhjenemistä, tai erillinen varavoimalaitteisto, jolla syötetään sähköä pitemmän katkoksen aikana.
UPS-laitteita käytetään yleensä suojaamaan tietokoneita ja viestintälaitteita, kuten lennonohjausjärjestelmiä, joissa pienikin sähkökatko voisi aiheuttaa suuria tuhoja. Nykyään UPSeja on saatavilla myös kotikäyttöön.
thumb|400px|UPS-järjestelmän toimintakaavio
Toiminta
Tavallisimmin UPS:ssa on tasasuuntaaja, joka muuntaa verkkovirran vaihtojännitteen tasajännitteeksi. Sen rinnalle on kytketty yksi tai useampia akkuja, jotka syöttävät tasajännitteen sähkökatkon sattuessa. Tasajännite muunnetaan lopuksi vaihtosuuntaajalla vaihtojännitteeksi, joka syötetaan käyttölaitteelle. Jos käyttölaite toimii tasavirralla, voidaan vaihtosuuntaaja jättää pois.
UPS voidaan toteuttaa myös vauhtipyörällä. Tällaisessa ratkaisussa on yhdistetty moottori ja generaattori toisiinsa, ja lisäksi samalla akselilla on raskas vauhtipyörä. Sähkökatkon sattuessa vauhtipyörään varastoitunut energia pyörittää generaattoria.
Mystrás (kunnallisyksikkö)
Mystrás on Kreikan kylä sekä samanniminen Spártin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μυστρά, Dimotikí Enótita Mystrá) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 265 ja varsinaisen Mystráksen kylän väkiluku 448 (vuonna 2011).
Mystrás on perinyt nimensä bysanttilaisaikaiselta Mystraksen eli Mistran linnoituskaupungilta, joka sijaitsee sen alueella. Nykyinen Mystráksen kylä sijaitsee noin viisi kilometriä Spártin kaupungista länteen ja keskiaikainen enimmäkseen raunioitunut kaupunki kukkulalla aivan kylän vieressä.
Mystrás oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Spártin kuntaan yhdessä Fáriin, Karyéen, Oinoúntaksen, Pellánan ja Therápneen kanssa.
Kunnallisyksikön osat
Mystráksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Uinti Euroopan kisoissa 2015
Euroopan kisojen 2015 uinti pidettiin Bakussa Baku Aquatics Centressä 23. - 27. kesäkuuta 2015. Urheilijoita osallistui yhteensä 526. Sarjoja oli yhteensä 42, joista 20 kummallekin sukupuolelle omia ja kaksi sekaviestiä. Menestynein maa oli Venäjä, joka voitti 23 kultaa ja yhteensä 42 mitalia.
Hiilikuitu
thumb|250px|[[NASAn insinööri Les Johnson pitelee käsissään aurinkopurjeen materiaalina käytettävää jäykkää, ohutta hiilikuitukalvoa]] Hiilikuitu on hiilisäie tai hiilisäikeistä valmistettu kudos, jossa säikeen läpimitta on yleensä noin 5–8 μm. Hiilikuitu on lähes täysin hiiliatomeja. Hiiliatomit ovat sitoutuneet toisiinsa mikroskooppisen pieniksi kiteiksi, jotka on ovat asettuneet säikeeksi vastakkaisesti säikeen pituussuuntaan nähden. Yksi kudos saattaa sisältää useita tuhansia säikeitä. Hiilikuitusäikeen rakenne on samankaltainen kuin hiilinanolevyn, mutta säikeen muodossa.
Arkikielessä hiilikuidulla tarkoitetaan yleensä hiilikuidulla lujitettuja muoveja eli komposiitteja, jossa epoksihartsimatriisi lujitetaan hiilikuiduista valmistetulla matolla. Materiaali on lujaa ja kevyttä, mutta myös suhteellisen kallista.
Historia
Ensimmäiset hiilikuidut valmistettiin 1950-luvulla ohjuskomponenttien muoviosien lujittamiseen. Ensimmäiset hiilikuidut valmistettiin kuumentamalla viskoosisäikeitä, kunnes ne karbonoituivat. Prosessi oli erittäin tehoton ja lopputuotteessa oli vain n. 20 % hiiltä ja sen kestävyys sekä jäykkyys olivat huonot. 1960-luvulla prosessia kehitettiin käyttämällä raaka-aineena polyakrylonitriiliä. Tällöin lopputuotteesta oli jo 55 % hiiltä ja sen ominaisuudet olivat huomattavasti paremmat. 1970-luvulla löydettiin uudeksi raaka-aineeksi öljypiki, josta tuotetulla hiilikuidulla olikin hyvä taivutuslujuus, mutta puristuslujuus on rajallinen, joten sen käyttö on pysynyt vähäisenä.
Rakenne ja ominaisuudet
thumb|250px|Hiilikuitusäie (ohuempi) ihmisen hiuksen vieressä. Hiilikuitu koostuu useista säikeistä. Yksittäinen säie on halkaisijaltaan 5-8 mikrometriä ja koostuu lähes täysin hiilestä. Aluksi kehitetyt säikeet olivat 7–8 mikrometriä halkaisijaltaan ja viime aikoina on päästy viiteen mikrometriin. Rakenteeltaan hiilikuitu muistuttaa grafiittia. Ne koostuvat hiiliatomikerroksista, joissa atomit ovat järjestäytyneet heksagonaaliseen muotoon. Hiilikuitu ja grafiitti eroavat toisistaan näiden kerroksien tavasta kiinnittyä toisiinsa.
Hiilikuidut luokitellaan niiden vetolujuuksien avulla. Vetolujuus mittaa kuinka paljon voimaa eri suuntiin tietyn läpimitan kuitu kestää katkeamatta. Vetolujuuden yksikkö SI-järjestelmässä on Pascal. Kuidut joiden vetolujuus on alle 240 GPa määritellään alhaisen lujuuden hiilikuiduiksi. Erittäin korkean lujuuden hiilikuiduiksi määritellään kuidut, joiden vetolujuus on 500–1000 GPa. Teräksen vetolujuus on noin 200 GPa, joten siihen verrattuna vahvin hiilikuitu on noin viisi kertaa vahvempaa.
Valmistus
Hiilikuidun valmistukseen on useita erilaisia menetelmiä.
Hiilisäikeitä valmistetaan muun muassa pyrolyysillä polyakrylonitriilistä (PAN). Kuumennuksessa polymeeri muodostaa hiiliketjuja, jotka liittyvät pitkiksi kuiduiksi. Lopputuote on 93–95-prosenttista hiiltä. Polyakryylinitriiliä lämmitetään, jolloin polyakryylinitriilissä oleva hiilen ja typen kolmoissidos katkeaa. Tällöin hiilen ja ketjussa seuraavan hiilen välille muodostuu yksinkertainen sidos ja hiiliketju muuttuu kehämäiseksi.
Tämän jälkeen suoritetaan uusi lämmitys, noin 700 °C:een. Tällöin kehät aromatisoituvat. Tämän jälkeen lämmitetään jälleen uudelleen, noin 400–600 °C:een jolloin kehät muodostava toisten kehärivien kanssa toistuvia rivejä. Tässä vaiheessa muodostuu myös typpikaasua, kun typpiatomeja vapautuu kehärivien väleistä. Lopulta kun rivejä sulautuu yhteen, jäljelle ei jää juurikaan typpeä, vaan grafiittimuodossa olevaa 93–95-prosenttista hiiltä.
PAN:i käyttävällä menetelmällä tuotetaan noin 90 % maailman hiilikuidusta. Lopuilla 10 % hiilikuiduista on raaka-aineena öljypiki tai viskoosi. Myös puusta erotetun selluloosan ja ligniinin käyttöä hiilikuidun valmistukseen kehitetään.
Käyttö
thumb|250px|Hiilikuidulla lujitettua muovia Hiilikuidulla lujitettu muovirakenne on painoltaan tyypillisesti puolet vastaavan lujuisen teräsrakenteen painosta, jonka takia hiilikuitu on erittäin suosittu avaruus- ja ilmailualalla, urheiluvälineissä, urheiluautoissa, purjeveneiden mastoissa ja kaikessa muussa missä tarvitaan keveyttä ja lujuutta. Hiilikuidulla voidaan myös lujittaa tekstiilejä. Kankaisiin kudotaan mukaan hiilikuitusäikeistä koottuja lankoja, jolloin kankaan lujuus moninkertaistuu.
Potentiaalisia tulevaisuuden käyttökohteita hiilikuidulle on jatkuvasti yhä enemmän. Esimerkiksi sähköntuotannon parissa käyttökohteita ovat tuulivoima, paineistetun maakaasun varastointi ja kuljetus sekä polttokennot. Nykyään hiilikuitua käytetään urheiluautoissa, mutta hinnan laskiessa massatuotannossa oleviin autoihin tulee myös enemmän hiilikuitua, joka laskee niiden painoa ja siten kulutusta. Rakennusalalla voidaan valmistaa kevytelementtejä hiilikuidusta sekä hiilikuidun ominaisuuksia voidaan hyödyntää maanjäristyksiltä suojautumiseen rakennuksissa. Hiilikuitu on myös lupaavimpia avaruushissin materiaaleja.
Brännkyrkan piiri
Brännkyrkan piiri sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Tukholman kunnan piirit
Karair
pienoiskuva|Kar-Airin DC-8-51 OH-KDM Helsingin lentoasemalla vuonna 1972. Karair oli suomalainen lentoyhtiö, joka toimi 1947–1996 ja oli vuodesta 1963 Aeron, nykyisen Finnairin omistuksessa.
Taustaa
thumb|right|250px|Karhumäen kaksi veljestä Karhu 2 -koneensa kanssa vuonna 1927
Karhumäen veljekset Niilo, Valto ja Uuno rakensivat Jyväskylän maalaiskunnan Keljossa 1920-luvulla neljä lentokonetta: Karhu 1, Karhu 2, Karhu 3 ja Tiira. Ilmavoimien kanssa tehdyn sopimuksen pohjalta he rakensivat Kuorevedelle lentokonetehtaan, joka siirtyi Valtion lentokonetehtaan haltuun vuonna 1940.
1940-luvun loppu ja 1950–1960-luku
Veljekset perustivat vuonna 1947 osakeyhtiön nimeltään Veljekset Karhumäki, joka aloitti vuonna 1950 säännölliset reittilennot Suomessa ja seuraavana vuonna tilauslennot ulkomaille. Uudeksi nimeksi tuli Karhumäki Airways ja muuttui vuonna 1957 Kar-Air. Yhtiöllä oli alkuvaiheessa käytössään neljä Douglas DC-3 konetta (OH-VKA..VKD) ja kaksi Convair CV-440 Metropolitan -konetta (OH-VKM, -VKN), joilla lennettiin reittilentoja Suomessa ja Tukholmaan sekä tilauslentoja Etelä-Eurooppaan. Lisäksi ruotsalaiselle tytäryhtiölle Kar-Air AB:lle hankittiin vuonna 1961 Douglas DC-6B -matkustajakone SE-BDX. Sillä lennettiin tilauslentoja Etelä-Eurooppaan. Vuonna 1961 Kar-Airin osakepääoma oli 325 miljoonaa markkaa, sen pääkonttori sijaitsi Helsingissä ja sillä oli lentotoimistot Helsingin lisäksi Tampereella, Jyväskylässä ja Joensuussa sekä ulkomailla Tukholmassa, Göteborgissa, Luxemburgissa ja Barcelonassa. Vuoden 1961 aikana yhtiö kuljetti 129 474 matkustajaa, siinä työskenteli noin 250 henkilöä ja sen kahdeksassa lentokoneessa oli yhteensä 301 matkustajapaikkaa.
Kar-Airin molemmat Convair-koneet vaurioituivat pahoin lentoturmissa vuonna 1963 ja yhtiö joutui taloudellisiin vaikeuksiin. Aero osti tuolloin enemmistön yhtiön osakkeista turvatakseen yhtiön toiminnan jatkumisen. Vaikka Aero omisti 27 % osakkeista, oli sen osuus äänistä 51 %. Muita osakkaita olivat muun muassa Effoa 18 %, Suomen Esso 8,7 %, Keskinäinen vakuutusyhtiö Sampo 7,1 %, Kansallis-Osake-Pankki 5,2 % ja Yhtyneet paperitehtaat 4,7 %.
Omistussuhteiden muututtua yhtiö teki useita yhteistyösopimuksia Finnair Oy:n kanssa, luopui pääosin reittiliikenteestä ja keskittyi tilauslentoihin. Vuosina 1964–1972 yhtiö operoi kahta Finnair Oy:n aluksi omistamaa DC-6B -konetta (OH-KDA ja OH-KDB) sekä omaa OH-KDC:tä (ex. SE-BDX). Koneilla tehtiin muun muassa useita maailmanympärilentoja.
1970–1980-luku
Mäntämoottorikäyttöisten potkurikoneiden aika matkustajaliikenteessä alkoi 1970-luvun alussa olla lopuillaan ja Kar-Air päätyi vuosina 1971–1972 myymään kaksi DC-6B-koneistaan (KDB ja KDC). Kolmas OH-KDA oli vuonna 1968 aiemmin muutettu kääntyväpyrstöiseksi DC-6B-ST (ST=Swing Tail) -rahtilentokoneeksi ja se lensi aina vuoteen 1980 saakka Finnairin Keski-Euroopan rahtivuoroja. DC-6-kaluston tilalle Kar-Air oy osti vuonna 1972 189-paikkaisen Douglas DC-8-51-suihkumatkustajakoneen OH-KDM:n. Tällä niin kutsutulla viirupyrstöllä lennettiin runsaasti myös Finnairin tilauslentoja aina vuoteen 1980 saakka, jolloin tilauslentoja koskenut yhteistyösopimus Finnairin kanssa loppui. Tämän jälkeen yhteistyö Finnairin kanssa supistui ajoittaiseksi ja koneen käyttöaste supistui minimiin. Kiristyvien melumääräysten ja kohoavan polttoaineen hinnan myötä OH-KDM päätyi vuonna 1985 Belgiaan romutettavaksi ja tilalle vuokrattiin Finnairilta DC-8-62-kone OH-LFZ, joka lensi tilauslentoja aina vuoteen 1987 saakka.
Kar-Air lensi myös malminetsintälentoja aluksi Airspeed Oxfordilla OH-VKR (1951-1952), myöhemmin Lockheed L-18 Lodestar -koneella OH-VKU (1953-1972), Twin Otterilla OH-KOA (1972), DC-3:lla OH-VKB (1973–1979) ja lopuksi De Havilland DHC-6 Twin Otterilla OH-KOG (1980–1996). Yhtiöjärjestyksen muutoksen yhteydessä vuonna 1980 yhtiön nimen osat yhdistettiin muotoon Karair. Se lensi myös kevytreittikokeilun välillä Oulu–Kuusamo vuosina 1972–1973 Yhdysvalloista hankitulla De Havilland DHC-6 Twin Otter OH-KOA:lla ja tämän koneen tuhouduttua maahansyöksyssä Pudasjärvellä vain seitsemän kuukauden käytön jälkeen helmikuussa 1973, DC-3:lla (OH-VKB). Reitti siirtyi lopulta Finnairin hoidettavaksi.
Finnairin hankittua vuonna 1986 kaksi Airbus A300B4-203FF -laajarunkoista suihkumatkustajakonetta (OH-LAA ja OH-LAB) päätettiin niiden operointi antaa Karairille. Karair lensi koneilla joulukuusta 1986 alkaen Etelä-Euroopan tilauslentoja aina vuoteen 1992, jolloin ne siirrettiin takaisin Finnairin laivastoon. Karairille annettiin operoitavaksi kuusi Finnairin omistamaa uutta ATR 72 -potkuriturbiinikonetta (OH-KRA..KRF) Suomen reittiliikenteeseen.
1990-luku
Finnair nosti ostotarjouksellaan omistusosuutensa Karairistä 95 %:iin vuonna 1992 ja lunastustarjouksellaan seuraavana vuonna 96,4 %:iin ja äänistä 97,6 %:iin.
Suomen 1990-luvun alun laman kurittaessa lentoliikennettäkin päätti emoyhtiö Finnair sulauttaa Karairin Finnairiin syyskuussa 1996. ATR:t maalattiin pian Finnairin väreihin. Samalla malminetsintään varustettu Twin Otter OH-KOG siirrettiin Malmilento-yhtiön operoitavaksi. Toteutettu liikkeenluovutus todettiin laittomaksi vuonna 2002 ja Finnair velvoitettiin lunastamaan kaikki jäljellä olevat Karairin osakkeet.
Kalusto
Luettelo yhtiön 1949–1996 käyttämistä lentokoneista Tervosen (2004, 2007) mukaan:
Kar-Airin entiset koneet nykyisin
Suomen ilmailumuseossa Vantaan lentokentällä on nykyisin esillä kaksi Kar-Air Oy:n matkustajakonetta, Lockheed L-18 Lodestar OH-VKU "Kultakuokka" ja maailman vanhimpiin kuuluva DC-3 OH-VKB. Entinen Kar-Air Oy:n DC-3 OH-VKA on museoituna Münchenin lentoaseman ilmailuhistoriallisessa näyttelyssä, tosin sveitsiläisen Swissairin väreissä ja rekisteritunnuksin, joissa kone ei koskaan ole kuitenkaan lentänyt. Kar-Airin entinen OH-VKN -tunnuksinen Convair Metropolitan lentää yhä Haitissa rekisteritunnuksella HH-VAH. OH-VKN:n sisarkoneesta on maalattu näköiskappale alkuperäisiin Kar-Airin väreihin Malagan lentokentän 50-vuotisjuhlia varten, sillä OH-VKN oli ensimmäinen kentälle koskaan laskeutunut siviilikone vuonna 1959. Näköiskappale sijaitsee Malagan lentokentällä ja sen omistaa Malagan ilmailumuseo.
Muuta
Carl Barksin Roope Ankka -tarinoiden Takaisin Klondikeen (“Back to the Klondike”, 1953, suom. 1981) ja Kultaa ja kalavelkoja (“North of the Yukon”, W US 59-01, 1965) suomenkielisissä käännöksissä Kar-Airista on tehty nimiväännös “Kaira-Air”.
Marc Athanese Parfait Oeillet Des Murs
Marc Athanese Parfait Oeillet Des Murs (1804–1894) oli ranskalainen lintutieteilijä. Des Murs julkaisi lintutieteellisen teoksen Iconographie Ornithologique 1849. Hän nimesi kagun 1860 yhdessä Jules Verreauxin kanssa. Des Murs on nimennyt lukuisia muitakin uusia lintulajeja, muun muassa uudenkaledonianviherkaijan, ruostenaama-aratin, ruskokyyhkyrääkän, viirukarakaran ja harmaapäätanssijan.
Altti Havas
Altti Johannes Havas (23. kesäkuuta 1930 Ruovesi – 1966 ) oli suomalainen runoilija. Hän voitti J. H. Erkon kirjoituskilpailun vuonna 1957.
Isaac Singer
Isaac Singer on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Päällysviitta
Päällysviitta (1842) on Nikolai Gogolin kirjoittama novelli, jota pituutensa vuoksi saattaa kuulla kutsuttavan myös romaaniksi. Päällysviitta kuvaa realistisesti 1800-luvun elämää päähenkilön tarinan ohella.
Päällysviitasta on tehty elokuvasovituksia vuosina 1919, 1926, 1952, 1959, 1997 ja 2001. Tauno Marttinen on säveltänyt kirjaan perustuvan oopperan vuonna 1963.
Tiivistelmä
Hän ei jaksa kovin kauan istua iltaa tovereidensa kanssa, mutta on jo pimeän aika, kun hän alkaa tehdä kotimatkaa. Hänen päällysviittansa ryöstetään. Murtunut ja työtovereiden säälimä Akaki Akakijevitš saa neuvon kääntyä Tärkeän henkilön puheille varkaiden kiinnisaamiseksi.
Tärkeän henkilön nimi ja virka-asema on kirjassa hämärän peitossa, mutta hän oli muuttunut Tärkeäksi henkilöksi vasta äskettäin oltuaan siihen asti merkityksetön henkilö. Asema kymmenen virkamiehen kanslian johdossa ja kenraalin virka-arvo ovat nousseet Tärkeällä henkilöllä ns. hattuun. Hän yritti lisätä tärkeyttään monin erilaisin keinoin; esimerkiksi alempien virkamiesten oli oltava häntä vastassa portaissa hänen tullessa virkaansa, eikä kukaan saanut tulla hänen puheilleen suoraan, vaan kaiken oli tapahduttava äärimmäisen tiukassa järjestyksessä: kollegioregistraattorin oli ilmoitettava kuvernmenttisihteerille, kuvernmenttisihteerin nimineuvokselle tai muulle asianosaiselle ja vasta sitten oli asian tultava Tärkeälle henkilölle.
Tärkeän henkilön tavat olivat arvokkaat ja suurelliset. Hänen järjestelmänsä perustana on ankaruus. Kanslian henkilöstö oli asianmukaisen pelon varassa ja he jättivät työnsä ja odottivat asennossa seisten kun päällikkö kulki ohi. Hänen tavanomainen puheensa oli ankaraa ja muodostui lähes yksinomaan kolmesta lauseessa: "Kuinka te uskallatte?", "Tiedättekö kenelle te puhutte?", "Tiedättekö kuka edessänne seisoo?", joita hän oli harjoitellut peilin edessä etukäteen kotonaan jo viikkoa ennen virkansa ja kenraalin arvon saamista.
Tärkeän henkilön tapaamisessa arka Akaki Akakijevitš menee hiukan hämilleen ja joutuu palaamaan kotiinsa ilman päällystakkiaan vakavasti sairaana. Muutamaa päivää myöhemmin hän kuolee sairauteensa.
Suomen uustulokkaat
Suomen uustulokkaat ovat kasveja, jotka ovat kulkeutuneet Suomeen 1600-luvun alun jälkeen ihmisen toiminnan, kaupan, liikenteen, maanviljelyn tai jonkin muun sellaisen toiminnan myötä. Ennen 1600-lukua Suomeen ihmisen myötävaikutuksella kulkeutuneet kasvit ovat muinaistulokkaita. Aiemmin monet kasvilajit ovat päätyneet Suomeen mm. painolastimaan, heinänsiemenen ja venäläisten sotajoukkojen mukana. Nykyään uudet kasvilajit ovat yleensä puutarhakarkulaisia.
Suomen uustulokkaita
Suomessa vakiintuneita, yleisiä kasvilajeja, jotka ovat koko maassa uustulokkaita:
Vantörin piiri
Aiheesta muualla
thumb|left|Tukholman kunnan piirit
Inventaario
Inventaario on luettelo tavaroista ja materiaaleista, jotta selviäsi, mitä tavaroita on omistuksessa ja mitä on mahdollisesti kadonnut. Liiketaloudessa niitä pidetään lakisääteisesti kerran vuodessa, mutta inventaarioita tehdään tilinpäätöksille ja testamenteillekin.
Varaston inventointi tarkoittaa tilinpäätöstermein kirjanpitovelvollisen laatimaa vaihto-omaisuuden tase-erittelyä.
Suurin syy hävikkiin päivittäistavarakaupoissa on tavaran varastaminen, mutta saldot saattavat heittää myös mm. keräilyvirheiden vuoksi. Inventaariossa lasketaan kaikki tuotteet kattavasti, ja se viekin usein paljon aikaa ja työtunteja. Joidenkin tuotteiden kohdalla inventointi on ainoa tapa selvittää menekkiä.
Moya
Moya on Gran Canarian pohjoisosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 31,87 km².
Väestö
Moyan väkiluku on noin 8 307 (ISTAC, 2004) ja väestötiheys 250,63 as./km².
Havas
Havas voi tarkoittaa seuraavia:
Krešimir Račić
pienoiskuva|Krešimir Račić Krešimir ”Krešo” Račić (15. elokuuta 1932 Karlovac – 19. kesäkuuta 1994 Zagreb) oli jugoslavialainen moukarinheittäjä.
Račićin paras arvokilpailusaavutus oli kuudes sija Melbournen 1956 olympialaisissa. Hänen tuloksensa oli 60,36 m ja hän jäi mitalisijasta runsaat kaksi metriä. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui 18:nneksi tuloksella 51,87 m ja Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kymmenenneksi tuloksella 59,28 m.
Gordy Hoffman
Gordy Hoffman (s. 19. lokakuuta 1964 Rochester, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on ohjannut elokuvan A Coat of Snow (2005). Hän on käsikirjoittanut elokuvat Love Liza (2002) ja Stolen Poem (2004). Gordy Hoffman on näyttelijä Philip Seymour Hoffmanin isoveli. Hän opettaa käsikirjoittamista USC School of Cinematic Artsissa.
Marshall Allman
Marshall Scot Allman (s. 5. huhtikuuta 1984 Austin, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Lincoln Burrows Jr:n roolissa televisiosarjassa Pako.
Allman on esiintynyt muun muassa elokuvissa Shallow Ground, Mieheni ex-naiset ja Panttivanki. Lisäksi hän on vieraillut useissa televisiosarjoissa, kuten sarjoissa Ilman johtolankaa, Boston Legal, Anopin otteessa, Veljemme on nero, Oikeus ja kohtuus, C.S.I., Todistettavasti syyllinen, Greyn Anatomia ja Life. Vuonna 2010 hän sai vakituisen roolin televisiosarjasta True Blood.
NGC 1808
NGC 1808 on sauvaspiraaligalaksi, joka sijaitsee Kyyhkysen tähdistössä. Galaksi sijaitsee noin 40 miljoonan valovuoden etäisyydellä maasta. Sen näennäinen kirkkaus on +9,90 magnitudia ja keskimääräinen läpimitta 6,5 x 3,9 kaariminuuttia.
NGC 1808:n löysi skotlantilainen astronomi, James Dunlop, 20. toukokuuta vuonna 1826.
Bücker Bü 181
pienoiskuva|Bü 181-koneen prototyyppi, D-ERBV.
Bücker Bü 181 Bestmann oli saksalainen, yksimoottorinen ja kaksipaikkainen koululentokone, jota Luftwaffe käytti ensisijaisena koulukoneenaan toisen maailmansodan aikana.
Kehitys
Bücker Flugzeugbaussa työskennellyt ruotsalainen insinööri Anders Andersson suunnitteli koneen suunnittelemiensa Bü 180 Student ja Bü 182 Kornett -tyyppien pohjalta. Pääosin puurakenteisen lentokoneen ensilento lennettiin helmikuussa 1939, jolloin ohjaajana toimi Arthur Benitz. Sarjatuotanto käynnistyi Saksan ilmailuministeriön tyyppihyväksynnän jälkeen vuoden 1941 alussa. Konetta valmistettiin pienin muutoksin versioina A, B, C ja D noin 3 500 kappaletta. Valmistajina sodan aikana toimivat Bücker (noin 2 000 kpl), Fokker Hollannissa (710 kpl) ja Hägglund & Söner Ruotsissa (lisenssivalmistus Ruotsin ilmavoimille tyyppimekinällä Sk 25, 120 kpl).
Farstan piiri
Farstan piiri sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Tukholman kunnan piirit
12 Play
12 Play on R&B -artisti R. Kellyn ensimmäinen virallinen studioalbumi ja samalla 12 Play -albumisarjan ensimmäinen osa. Albumi sisältää R.Kellyn ensimmäisen hitin Bump N' Grind. Albumi julkaistiin vuonna 1993.
Tähtirikko
Tähtirikko (Micranthes stellaris) on vuoristoissa ja arktisilla alueilla esiintyvä valkokukkainen rikkokasvi.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen|220px|Tähtirikko [[Snowdonian kansallispuistossa Walesissa.]] Monivuotisen tähtirikon vana kasvaa 5–12 senttimetriä korkeaksi. Juurakko on haarainen ja siitä nousee useita lehtiruusukkeita. Ruusukelehdet ovat vastapuikeita, kärjestä hampaisia ja päältä karvaisia. Kukinto on harsu huiskilo, jossa alemmat kukat ulottuvat keskikukkaa ylemmäksi. Kaksineuvoisten kukkien verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiönliuskat ovat alaspäisiä. Teriö on kaksi- tai kolme kertaa verhiön pituinen, väriltään valkoinen ja punapilkullinen. Heteitä on kymmenen kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen. Emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Suomessa tähtirikko kukkii heinä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kypsyy kaksiosainen, monisiemeninen kota.
Association of American Railroads
Association on Americal Railroads (AAR) on teollisuuden ja kaupan ryhmittymä, joka edustaa Pohjois-Amerikan (Kanada, Meksiko ja Yhdysvallat) tavaraliikenteen rautatieyhtiöitä. AAR:n jäseniä ovat myös Amtrak sekä jotkin paikalliset lähiliikenneyhtiöt.
Tähtirikko
Levinneisyys
Tähtirikkoa kasvaa Fennoskandian vuoristo- ja tunturialueilla Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla, Skotlannissa, Walesissa, Irlannissa, Färsaarilla, Islannissa, Grönlannissa ja Koillis-Kanadassa. Lajin yhtä alalajia kasvaa paikoitellen myös Romaniassa, Pohjois-Balkanilla, Alpeilla, Keski-Ranskassa, Pyreneillä ja Espanjassa. Suomessa tähtirikko on pohjoisimman Lapin kasvi. Sitä kasvaa pääasiassa Enontekiön ja Utsjoen tuntureilla. Lajia on löydetty myös Muoniosta.
Association of American Railroads
AAR muun muassa määrittelee Pohjois-Amerikassa käytettävät rautateiden nimilyhenteet sekä valvoo yleistä raideliikenneturvallisuutta kehittämällä turvallisuusstandardeja ja yhtenäistämällä käytäntöjä.
Association of American Railroads perustettiin 12. lokakuuta 1934, kun viisi teollisuusryhmittymää fuusioitui:
James Cameron
James Francis Cameron (s. 16. elokuuta 1954 Ontario, Kanada) on kanadalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Terminator – tuhoaja, Titanic ja Avatar.
Cameronin elokuville tunnusomaista on innovatiivinen erikoistehosteiden käyttö ja näyttävät toimintakohtaukset. Hänen elokuviensa toistuvia teemoja ovat synkkä tulevaisuuskuva, ihmisen ja teknologian suhteen pohdinta sekä vahvan sankarittaren ja sankarin rakkaussuhde.
Elokuvauransa ulkopuolelta Cameron tunnetaan syvämerensukeltajana ja ympäristöaktivistina.
Varhaiset vuodet
James Cameron syntyi 16. elokuuta 1954 Kapuskasingissa Pohjois-Ontariossa, missä hänen isänsä Philip työskenteli paperitehtaan sähköinsinöörinä. Cameronin äiti Shirley oli koulutukseltaan sairaanhoitaja. James oli perheen esikoinen, ja hänellä oli neljä sisarusta. Viisi vuotta Jamesin syntymän jälkeen perhe muutti ensin Niagara Fallsiin ja sitten Chippawaan. Vuonna 1971 he muuttivat isän työn perässä Yhdysvaltain länsirannikolle Breaan Kaliforniaan.
Cameron oli jo lapsena hyvin kiinnostunut tekemään tieteellisiä kokeita ja rakentamaan erilaisia laitteita. Hän myös luki paljon, ja hyvän koulumenestyksensä ansiosta hän harppasi peruskoulussa kahden luokka-asteen yli. Hän oli myös innokas piirtäjä ja ansaitsi teini-ikäisenä Niagara Fallsissa asuessaan taskurahoja tekemällä seinämaalauksia.
Tampereen nähtävyydet
Tämä on luettelo Tampereen nähtävyyksistä.
Kirkkoja
thumb|[[Messukylän vanha kirkko|Messukylän keskiaikainen kirkko.]]
James Cameron
Varhaiset vuodet
Kaliforniassa Cameron opiskeli fysiikkaa Fullerton Collegessa. Hän alkoi opetella myös elokuvakäsikirjoitusten tekemistä. Parikymppisenä hän teki sekalaisia töitä muun muassa talonmiehenä, rekkakuskina ja koneenrakentajana sekä meni naimisiin.
Tampereen nähtävyydet
Näkötorneja
thumb|[[Pyynikin näkötorni Pyynikinharjulla.]]
Jugendtaloja
thumb|[[Tirkkosen talo.]]
James Cameron
Varhainen elokuvaura
Cameron päätti ryhtyä elokuva-alalle nähtyään Tähtien sodan vuonna 1977. Hänen ensimmäinen elokuvaprojektinsa oli avaruuselokuva nimeltä Xenogenesis. Cameron teki ystävineen siitä 12 minuutin demon, mutta elokuva ei saanut rahoitusta kokoillan elokuvaksi.
Tampereen nähtävyydet
Tehdasrakennuksia
thumb|[[Finlaysonin tehdasaluetta.]]
James Cameron
Varhainen elokuvaura
Cameron sai töitä elokuvatuottaja Roger Cormanin pienoismallikaupassa. Cameron suunnitteli avaruusaluksen Cormanin elokuvaan Battle Beyond the Stars ja neuvoi Cormania erikoistehosteiden toteutuksessa, minkä jälkeen Corman teki hänestä elokuvayhtiönsä osastonjohtajan. Alkuvuonna 1980 Cameron sai yhtiössä vapautuneen art directorin työn.
Tampereen nähtävyydet
Moderneja rakennuksia
thumb|[[Tampereen kaupungin pääkirjasto|Pääkirjasto Metson yläkertaa.]] thumb|[[Sara Hildénin taidemuseo.]]
James Cameron
Varhainen elokuvaura
Cormanin elokuvan jälkeen Cameron työskenteli muidenkin elokuvien suunnittelussa. Hän muun muassa suunnitteli synkkiä tulevaisuuden kaupunkinäkymiä John Carpenterin elokuvaan Pako New Yorkista. Hänen toinen projektinsa Roger Cormanin kanssa oli tuotantosuunnittelijana ja visuaalisten efektien suunnittelijana avaruuselokuvassa Galaxy of Terror. Tuskastuttuaan ohjaajan saamattomuuteen hän ehdotti Cormanille itseään toisen yksikön ohjaajaksi ja sai työn. Cameronin työ Cormanin elokuvan parissa johti tarjoukseen ohjata kauhuelokuva Piranha II – Lentävät tappajat (1981). Hän sai potkut kesken Jamaikalla tehtyjen kuvausten mutta ei onnistunut poistattamaan nimeään kehnona pitämänsä elokuvan tekijätiedoista, eikä hän itse pidäkään tätä elokuvaa oman filmografiansa osana. Itse ohjaamiinsa kohtauksiin hän oli kuitenkin tyytyväinen. Elokuvan jälkituotannon aikana hän näki painajaisunen Terminatorista, jonka pohjalta hän alkoi suunnitella seuraavaa elokuvaansa.
Ohjaajan ura
Cameron alkoi vuonna 1982 valmistella toista ohjaustyötään Terminatoria ja kerätä siihen rahoitusta. Hän sai tuottajakseen Gale Anne Hurdin, joka oli Cameronille tuttu Roger Cormanin ajoilta. Terminator – tuhoaja kuvattiin ja julkaistiin vuonna 1984. Cameronin käsikirjoittaman ja ohjaaman tieteiselokuvan pääosaan saatiin toimintaelokuvien nouseva tähti, kehonrakentaja Arnold Schwarzenegger. Ihmiskunnan ja koneiden välisestä sodasta kertova elokuva oli suuri arvostelu- ja kassamenestys.
Tampereen nähtävyydet
Katuja ja aukioita
thumb|[[Keskustorin suihkukaivo.]]
Siltoja ja tunneleita
thumb|[[Pispalan uittotunneli.]]
James Cameron
Ohjaajan ura
thumb|left|upright|Cameron vuonna 1986. Cameron sai ohjattavakseen myös käsikirjoittamansa tieteiselokuvan Aliens – paluu (1986).
Cameronin seuraava ohjaus Abyss – syvyys (1989) kertoo öljynporauslautan miehistön yrityksistä pelastaa uponneen ydinsukellusveneen miehistö. Tämä elokuva ei kuitenkaan menestynyt lippuluukuilla Cameronin edellisten elokuvien tapaan.
Ensimmäisen Terminatorin jatko-osa Terminator 2 – Tuomion päivä (1990) oli jälleen suurmenestys, ja elokuva sai kehuja vallankumouksellisista tietokoneella luoduista erikoistehosteistaan.
Tampereen nähtävyydet
Saaria ja vesistöjä
thumb|[[Tammerkoski|Tammerkosken kansallismaisemaa.]]
James Cameron
Ohjaajan ura
Cameron perusti vuonna 1992 oman tuotantoyhtiönsä nimeltä Lightstorm Entertainment. Seuraavana vuonna hän oli mukana perustamassa Digital Domain -erikoistehosteyhtiötä.
Tampereen nähtävyydet
Harjuja
thumb|Näkymä [[Pispalanharjulta kohti Pyhäjärveä.]]
Spürma lentää
Spürma lentää on suomalaisen punk-yhtye Spürman 30. tammikuuta 2008 julkaistu studioalbumi. Albumin tuotti Monsp Records.
Tampereen nähtävyydet
Museoita
thumb|[[Lenin-museon seinälaatta.]] thumb|[[Museokeskus Vapriikki.]] thumb|[[Tampereen taidemuseo.]]
Muita kulttuuritiloja
thumb|[[Kulttuuritalo Laikku.]] thumb|[[Tampere-talon Iso sali.]]
Ostospaikkoja
thumb|[[Tampereen kauppahalli.]]
Tapahtumia
thumb|[[Tampereen valoviikot|Valoviikot Itäiselläkadulla.]]
James Cameron
Ohjaajan ura
Vuonna 1992 Cameron teki viiden elokuvan mittaisen sopimuksen Foxin kanssa. Cameronin seuraavaksi ohjaaman toimintakomedian Tosi valheita (1994) tekeminen maksoi 100 miljoonaa dollaria, mutta elokuva tuotti hyvin.
Cameron tuotti ja käsikirjoitti dystopiaelokuvan Strange Days (1995). Hänen seuraava ohjaustyönsä Titanic (1997) kertoi vuonna 1912 uponneesta matkustajalaivasta. Elokuvasta tuli suurmenestys, ja se voitti 11 Oscar-palkintoa, joista yksi tuli Cameronille parhaasta ohjauksesta.
Titanicin jälkeen Cameron piti taukoa suurelokuvista. Hän teki Foxille televisiotoimintasarjan Dark Angel (2000–2002). Vuonna 2002 hän tuotti Steven Soderberghin ohjaaman elokuvan Solaris. Tämän jälkeen Cameron ryhtyi tekemään dokumenttielokuvia merenpinnan alaisesta maailmasta, kuten Ghosts of the Abyss – Titanicin salaisuudet (2003), jossa käydään Titanicin hylyllä. Sitä seurasi Aliens of the Deep (2005), jossa esitellään kuvitteellisia ulkoavaruuden olentoja.
Cameron suunnittelee Avatarille neljää jatko-osaa, joiden julkaisuvuosiksi julistettiin alun perin 2018, 2020, 2022 ja 2023. Cameron kuitenkin myönsi maaliskuussa 2017, ettei Avatar 2 valmistu vielä vuodeksi 2018.
Cameron on voittanut kolme Oscar-palkintoa: Titanicin ohjauksesta sekä leikkauksesta yhdessä kahden muun tekijän kanssa sekä parhaan elokuvan palkinnon Titanicin tuottajan ominaisuudessa. Elokuvasta Avatar Cameron sai parhaan ohjaajan ja leikkaajan Oscar-ehdokkuudet sekä tuottajana parhaan elokuvan ehdokkuuden.
Yksityiselämä
Cameron on ollut naimisissa viisi kertaa: Sharon Williamsin (1978–1984), Gale Anne Hurdin (1985–1989), Kathryn Bigelow’n (1989–1991), Linda Hamiltonin (1997–1999) ja Suzy Amisin (2000–) kanssa. Nykyisen vaimonsa Suzy Amisin hän tapasi Titanicin kuvauksissa vaikka olikin vielä naimisissa silloisen vaimonsa Linda Hamiltonin kanssa. Cameronilla on tytär avioliitostaan Hamiltonin kanssa. Amisilla ja Cameronilla on kolme yhteistä lasta.
Cameron noudattaa perheensä kanssa vegaanista ruokavaliota ja ottaa kantaa ympäristöasioihin.
Cameron harrastaa syvänmerensukellusta, ja vuoteen 2012 mennessä hän oli tehnyt yli 70 sukellusta. Maaliskuussa 2012 Cameron sukelsi Deepsea Challenger -aluksella vasta kolmantena ihmisenä maailman syvimpään kohtaan, Challengerin syvänteeseen.
Avaritia Humanae
Avaritia Humanae on Feastemin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Obscene Productions.
Enskeden piiri
Enskeden piiri sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Tukholman kunnan piirit
IP-osoitteen väärentäminen
pienoiskuva|Havainnekuva esimerkkitapauksesta. IP-osoitteen väärentäminen tarkoittaa lähdeosoitteen valehtelemista toiselle laitteelle. Tämä on verrattavissa puhelinnumeron toiseksi väittämiseen soitettaessa toiseen puhelimeen.
Soveltuvuus
Tällainen on lähiverkoissa verrattain helppoa. Yksinkertaisimmat verkkolaitteet, kuten porttitoistimet ja kytkimet, tuntevat ainoastaan MAC-osoitteet ja tarvittavat tiedot tällä tasolla pakettien liikuttamiseen. Tällainen peukaloitu paketti pysähtyy kuitenkin helposti lähimpään reitittimeen. Todellinen kommunikointi kohteen kanssa lähdetietoja valehtelemalla onnistuu äärimmäisen harvoin. Jo pelkkä staattinen reititystaulu tai DNS-palvelin voi estää tämän.
Kuusensitkokääpä
Kuusensitkokääpä (Antrodiella parasitica) on Suomessa harvinainen ja uhanalainen kääpälaji, jota tavataan vain kuusilta. Sillä on tiivis seuraajalajisuhde kuusenkynsikääpään ja on jopa epäilty, että kuusensitkokääpä olisikin edeltäjälajinsa loinen. Kuusensitkokäävän aiheuttamaa lahoa on vaikea erottaa, sillä sekä se että kuusenkynsikääpä ovat valkolahottajia.
Kuusensitkokäävän itiöemä on yksivuotinen ja aina resupinaattinen. Yksittäinen itiöemälaikku ei yleensä ole halkaisijaltaan yli 2 cm ja sen kokonaispaksuus on 1-2 mm. Tuoreena itiöemä on kermanvalkea ja kuivuessaan se muuttuu likaisen rusehtavaksi. Mutkitteleva reunus on ohut, välillä häipyvä kun pillit yltävät reunaan asti. Pillit ovat joko pyöreitä tai epäsäännöllisiä ja niitä mahtuu 4-7 millimetrille. Pohjamalto on valkoinen ja varsinainen malto ohut, 0,2-0,5 mm. Kuusensitkokäävän voi oikeastaan sekoittaa vain lapinsitkokääpään, joka on keltaisempi, isokokoisempi, paksumpi ja usein lakillinen.
Sören Berner
Sören Mikael Brostrup Berner (22. heinäkuuta 1859 Stavanger – 2. syyskuuta 1902) oli norjalainen kauppias, joka muutti 1880-luvulla Helsinkiin ja perusti sillin tuontiliikkeen, josta kehittyi maahantuontia ja kulutustuotteiden valmistusta harjoittava Berner Oy.
Sören Berner kuului Saksasta 1600-luvun lopulla Norjaan muuttaneeseen käsityöläis- ja kauppiassukuun. Hänen isänsä johti omaa tukkukauppaansa Stavangerissa. Vuonna 1881 Sören Berner kävi Helsingissä ja näki kaupungissa ja koko kasvavassa Suomessa hyviä liiketoiminnan mahdollisuuksia. Pari vuotta myöhemmin hän muutti Helsinkiin ja vuokrasi sillintuontiliikkeelleen konttorihuoneiston Eteläranta kuudesta.
Vuonna 1892 Sören Berner avioitui konttorinsa kanslistin Bertha Laguksen kanssa. He saivat kolme lasta, joista Rolf B. Berner oli Edistyspuolueen kansanedustaja. Sören Berner kuoli vaikeaan sairauteen jo 43-vuotiaana.
Luettelo 1900-luvun taidemusiikin säveltäjistä
Tämä on osittainen luettelo 1900-luvulla vaikuttaneista merkittävistä taidemusiikin säveltäjistä.
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Å Ä Ö
Oskar Pirinen
Opinnot
Oskar Pirisen vanhemmat olivat kauppias Pekka Pirinen ja Maria Magdalena Ahlqvist. Hän kävi viisi luokkaa Kuopion ruotsalaista yhteiskoulua ja suoritti farmaseuttitutkinnon vuonna 1908.
Jääkärikausi
Pirinen työskenteli farmaseuttina Kuopiossa ennen kuin päätti lähteä hakemaan sotilaskoulutusta Saksasta. Pirinen lähti matkaan Kuopiosta helmikuussa vuonna 1916, mutta hänen epäonnekseen hänen aikeensa tekivät turhiksi santarmit, jotka pidättivät hänet Jepualla. Kuulustelujen jälkeen hänet lähetettiin Pietariin Spalernajan vankilaan, mistä hän vapautui Venäjän vallankumouksen pyörteissä helmikuussa 1917. Vapaaksi päästyään hän matkusti Suomeen ja suuntasi välittömästi kulkunsa kohti Saksaa. Saksassa hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 5. tammikuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan 1. komppaniaan 7. elokuuta 1917. Saksaan hän saapui niin myöhään ettei hän kerinnyt pataljoonan mukana rintamalle ja näin ollen hänen ensimmäisen maailmansodan rintamakokemus Saksan armeijassa jäi saamatta.
Suomen sisällissota
Pirinen astui Suomen armeijan palvelukseen Saksassa vannottuaan ensin sotilasvalan ja allekirjoitettuaan sitoutumistodistuksen 7. helmikuuta 1918. Tässä tilaisuudessa hänet ylennettiin aliupseeriksi. Saksasta Suomeen Pirinen lähti sata muuta jääkäriä käsittävän etukomennuskunnan mukana Danzigista 11. helmikuuta 1918 majuri Harald Öhquistin johdolla. Suomeen joukko saapui Vaasaan 18. helmikuuta 1918. Vaasasta Pirinen komennettiin 20. helmikuuta 1918 Kuopioon, missä hänen tehtäväksi tuli harjoittaa ja värvätä joukkoja. Sisällissotaan hän osallistui aluksi joukkueenjohtajana Savon värvätyn pataljoonan 1. komppaniassa ja otti osaa taisteluihin Mouhua vastaan suoritetun hyökkäyksen aikana Hillosensalmella. Maaliskuussa hänet siirrettiin 9. jääkäripataljoonaan ja edelleen 1. huhtikuuta 1918 5. jääkäripataljoonaan, missä joukossa hän osallistui Tampereen saartoon. Pirinen siirrettiin 17. huhtikuuta 1918 alkaen 3. Täydennyspataljoonaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, missä joukossa osallistui taisteluihin Säiniöllä ja Viipurissa.
Toivo Kuulan tapaus ja Pirisen kuolema
Pirinen oli osallisena säveltäjä Toivo Kuulan ampumistapauksessa Viipurissa vuoden 1918 vappuna. Seurahuoneella käytyjen voitonjuhlien yhteydessä Kuula oli joutunut sanaharkkaan ja sitten tappeluun eräiden jääkäreiden kanssa; erimielisyyden oli aiheuttanut se, että Kuula piti suojeluskuntien osuutta valkoisten voitossa suurempana kuin jääkäreiden ja Saksan. Fennomaaninen Kuula tuli lopulta puukottaneeksi suomenruotsalaista vänrikki Mauritz Nylundia, mikä nosti juopuneissa ja sisällissodan raaistamissa jääkäreissä esiin lynkkausmielialan. Kuulaa ammuttiin päähän Seurahuoneen pihalla hänen yrittäessään paeta paikalta.
Pirinen vangittiin tapauksen johdosta, ja hänen yrittäessään paeta Säiniön majoitusalueella vartiomies ampui hänet. Hänet haudattiin Kuopion sankarihautaan. Oikeudessa Pirinen todettiin syylliseksi Kuulan murhaan, mutta toisen käsityksen mukaan surmanlaukauksen ampui myöhempi jääkärikapteeni Pekka Heikka.
Juhana Leideniläinen
thumb|right|Juhana Leideniläinen Juhana Leideniläinen (oik. Jan Beuckelszoon, 1509−1536) oli leideniläinen räätäli ja ravintolaisäntä, joka tuli vuonna 1534 Jan Matthyksen kanssa kasteenuudistajain vaeltajaprofeettana Münsteriin ja pani toimeen jyrkkiä sosiaaliuudistuksia, kuten omaisuudenyhteisyyden ja monivaimoisuuden. Vuonna 1525 Münsterin piispa valloitti kaupungin ja mestautti Juhanan sekä tämän apurit.
Jules Verreaux
Verreaux työskenteli myös Kiinassa ja Etelä-Afrikassa, jossa hän oli perustamassa, yhdessä Andrew Smithin kanssa, Etelä-Afrikan museota Kapkaupunkiin vuonna 1825.
Shizufumi Ishido
Shizufumi Ishido (s. 1945 Kawasaki, Japani) on japanilainen budō-opettaja.
Jules Verreaux
Verreaux loi suurenmoisen taideteoksen Arab Courier Attacked by Lions Pariisin maailmannäyttelyyn 1867. Siinä leijonat hyökkäävät kamelilla ratsastavan arabin kimppuun. Kuvailtu leijona oli nyt jo sukupuuttoon kuollut atlasleijona.
Shizufumi Ishido
Ishido toimii oman dōjōnsa johtajana ja pääopettajana Kawasakissa, Japanissa. Hän on Kanagawan prefektuurin iaido-osaston johtaja. Ishidon vyöarvot ovat ZNKR iaidossa hanshi 8. dan, ZNKR jodossa kyoshi 8. dan ja kendossa kyoshi 7. dan. Hän vierailee usein Euroopassa opettamassa iaidoa ja jodoa.
Jules Verreaux
Verreaux nimesi kagun yhdessä Marc Athanese Parfait Oeillet Des Mursin kanssa vuonna 1860.
Shizufumi Ishido
Iaidon opiskelun Shizufumi Ishido aloitti vuonna 1955 isänsä Sadataro Ishidon ohjauksessa. Aloittaessaan opinnot Tokion Nihon yliopistossa hän aloitti samaan aikaan jodon harjoittelun Chokichi Nakashiman ohjauksessa. Valmistuttuaan yliopistosta, hän aloitti työuran Chiyoda-lasiyrityksessä. Ishido lopetti yrityksen palveluksessa 1976 ja keskittyi perheensä harjoitussalin johtamiseen isänsä kanssa.
Jules Verreaux
Hänen kunniakseen on nimetty eteläntöyhtökuku (Coua verreauxi), Alfred Grandidier (1836–1921), juoksukyyhky (Leptotila verreauxi) Charles Lucien Bonaparte (1803–1857), kultanokkatimali (Paradoxornis verreauxi) Richard Bowdler Sharpe (1847–1909) ja 	mustakotka (Aquila verreauxii) René-Primevère Lesson (1794–1849).
Shizufumi Ishido
Shizufumi Ishidon vaikutus eurooppalaiseen iaidoon ja jodoon on hyvin merkittävä. Hän on vuodesta 1979 alkaen vieraillut säännöllisesti Euroopassa opettamassa iaidoa ja jodoa suurilla harjoitusleireillä ja kilpailuissa. Opetuksessaan Ishido on ottanut huomioon eurooppalaisen tavan ajatella ja oppia asiota, joka eroaa japanilaisesta. Ishidolla on Euroopassa kuusi oppilasta, joilla puolestaan on lukuisia oppilaita Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Alankomaissa.
Jouni Hirvaskero
Jouni Olavi Gottlieb Hirvaskero, nimimerkki Jooseppi (sukunimi vuoteen 1936 Hymander; 8. marraskuuta 1929 Kuopio – 20. kesäkuuta 2018 Kuopio) oli suomalainen pakinoitsija.
Crack
Crack on kokaiinin kiinteä, poltettava muoto, jota valmistetaan poistamalla jauhemaisesta kokaiinista hydrokloridi.
Jouni Hirvaskero
Hirvaskeron vanhemmat olivat diplomi-insinööri Martti Ananias Gottlieb Hymander ja Elli Helena Pääkkönen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1948 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1964.
Hirvaskero kirjoitti pakinoita Savon Sanomat -lehteen.
Crack
Nimensä huume on saanut kuivumisen seurauksena siihen syntyvistä halkeamista (engl. crack) ja polttamisen yhteydessä syntyvästä rasahtelevasta äänestä.