cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Podor
Maantiede ja asutus
Asukkaat ovat etupäässä tukuloreja. Lisäksi on wolofeja ja pieninä vähemmistöinä bambaroita ja maureja. Yleisimmät kielet ovat fulani ja wolof. Vallitseva uskonto on islam. Podor on yksi tidjaniyya-veljeskunnan keskuksista. Siellä on myös pieni joukko kristittyjä.
Osmo Pertola
Lapsuus ja nuoruus
Näyttelemisen Pertola aloitti vuonna 1945 Kokemäen nuorisoseurassa, esiintyen useissa erityylisissä näytelmissä. Nuorisoseura käytti tuotannoissaan paljon vierailevia ohjaajia ja näin Pertola pääsikin esiintymään muun muassa näyttelijä Martta Hannulan ja kirjailija Vappu Ouran ohjauksessa. Näyttelemisen lisäksi hän osallistui maakunnallisiin nuorisoseurojen puhekilpailuihin. Niistä saadut lukuisat voitot ja myönteiset arvostelut kannustivat Pertolaa vähentämään näyttelemistä ja esiintymään yksin.
Podor
Historia
Podorin lähettyvillä on sijainnut keskiaikaisen Tekrurin valtion pääkaupunki. Myöhemmin se kuului historialliseen Futa Toron alueeseen. Podorin satama oli tärkeä kauppapaikka, josta vietiin arabikumia, orjia, kultaa ja norsunluuta. Senegalin kauppakomppanian päällikkö Pierre Félix Barthélemy David rakennutti vuonna 1744 linnakkeen, ja kuvernööri Louis Faidherbe pystytti uuden linnoituksen vuonna 1855. Futa Torosta tuli Ranskan protektoraatti vuonna 1860. Siirtomaa-aikana Podor oli hallintopiirin keskus.
Kaupungin talous lamaantui Senegalin itsenäistyttyä. Senegaljoen säännöstely vahingoitti tulvakasteluun perustunutta maanviljelyä ja kalastuselinkeinoa. Podorin asukkaat menettivät Mauritanian puolella sijainneet peltonsa ja lisääntynyt kuivuus vaikeutti karjanhoitoa. Jokiliikenteen lakkaaminen ja kaupungin eteläpuolitse kulkevan maantien rakentaminen tekivät Podorista tietöntä syrjäseutua. Tilanne on parantunut jonkin verran 2000-luvun vaihteen investointiohjelmien ansiosta.
Liikenne, talous ja palvelut
Podorista on 22 kilometrin pituinen tieyhteys RN2-valtatielle Tarédjiin. Jokilaiva Bou el-Mogdad aloitti liikennöinnin uudelleen vuonna 2005.
Osmo Pertola
Kokemäen Uuno
Vuonna 1954 Pertola aloitti esiintymisen Kokemäen Uunona. Nimen syntyyn vaikutti paikallisen osuuskaupan johtaja, joka halusi lainata etunimeään Pertolan taiteilijanimeksi. Aluksi hän esiintyi Kokemäellä ja muualla Satakunnassa. Hahmon suosio kasvoi kuitenkin nopeasti ja esiintymistilaisuuksia tuli yhä kauempaa.
Podor
Liikenne, talous ja palvelut
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti, käsityöammatit ja matkailu. Teollisuutta kaupungissa ei ole lainkaan. Merkittävän tulonlähteen muodostavat siirtolaisten lähettämät rahavarat.
Osmo Pertola
Kokemäen Uuno
1950-luvun lopulla Kokemäen Uuno pääsi myös radioon sekä juuri aloitettuihin TV-lähetyksiin. Nämä esiintymiset kasvattivat entisestään suosiota eri puolilla maata. Hän esiintyi samoissa iltamissa aikakauden suurten nimien, kuten Reino Helismaan, Tapio Rautavaaran ja Niilo Tarvajärven kanssa. Suosio kasvoi niin, että Pertolalla saattoi olla useita esiintymistilaisuuksia saman päivän aikana. Huippuna oli vappuaatto vuonna 1960, jolloin hänet nähtiin lavalla kolmessatoista eri tapahtumassa Tampereella ja sen ympäristössä.
Podor
Liikenne, talous ja palvelut
Palveluihin kuuluvat koulut, terveyskeskus ja kulttuurikeskus. Departementin sairaala sijaitsee uudessa kasvukeskuksessa Ndioumissa. Kaupungissa on vesijohto- ja sähköverkko, mutta ei kunnollista jätehuoltoa.
Osmo Pertola
Kokemäen Uuno
Ensimmäisen ja ainoaksi jääneen esiintymisensä valkokankaalla Kokemäen Uuno teki vuonna 1961 Veikko Itkosen ohjaamassa ja Reino Helismaan käsikirjoittamassa rillumarei-komediassa Mullin mallin. Siihen oli koottu asemansa jo vakiinnuttaneen tähden Esa Pakarisen rinnalle nousevat koomikot Pertola ja Eemeli. Myös uraansa aloittelevalla Spede Pasasella oli rooli elokuvassa. Mullin mallin ei ole saanut kriitikoilta juurikaan myönteisiä arvioita. Vuonna 2012 se julkaistiin kuitenkin DVD:nä.
Podor
Matkailu ja nähtävyydet
Podor on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Senegaljoen kauppa-asemista. Se koostuu etupäässä okranvärisistä savitaloista. Nähtävyyksiin kuuluvat ranskalaisten rakentamat kauppahuoneet, sudanilaistyylinen moskeija ja Faidherben linnoitus. Kaupungissa on museoita ja majoituspalveluja. Siellä on järjestetty eräinä vuosina Podorista kotoisin olevan laulajan Baaba Maalin ideoima kulttuurifestivaali Les Blues de Fleuve.
Osmo Pertola
Kokemäen Uuno
Samana vuonna valmistui myös Tamvisiolle tehty 60 minuutin mittainen tv-ohjelma Kokemäen Uunon kaupunkimatka. Siinä esiintyivät Pertolan lisäksi muun muassa Henry Theel ja Carola.
Pertolan huumori oli ystävällistä ja hyväntahtoista. Hän ei jutuillaan halunnut loukata tai pilkata ketään. Kokemäen Uunon tarinoissa seikkaili säännöllisesti erilaisia hänen luomiaan henkilöhahmoja. Niistä merkittävin oli puoliso Amalia. Lavaesiintymiset eivät koostuneet lyhyistä vitseistä, vaan ne olivat pitkiä monologeja. Yksi Pertolan bravuureista oli lavalla esitetyt kuvitteelliset puhelinkeskustelut. Sellaisesta koostuu myös kokonaan hänen esiintymisensä Mullin mallin-elokuvassa.
Kuolema
Syksyllä 1964 jatkuvien esiintymismatkojen ja kotitilan viljelyn aiheuttama uupumus oli Pertolan terveydelle liikaa. Hän joutui keuhkoahtauman takia hoidettavaksi Satalinnan sairaalaan.
Toipuminen edistyi hyvin, vaikka Pertola ei sairaalassa ollessaan malttanutkaan keskittyä pelkästään lepäämiseen. Hänellä oli sovittuna ainakin parin televisio-ohjelman tekeminen, lisäksi uuden elokuvakäsikirjoituksen oli määrä valmistua seuraavana keväänä. Niiden kirjoittamisen lisäksi Pertola esiintyi säännöllisesti keuhkotautiparantolan omissa illanvietoissa.
Pertolan kuolema tapahtui yllättäen. Lokakuun 29. päivänä puolenyön jälkeen kierroksella ollut hoitaja huomasi hänellä nopeasti kohoavaa kuumetta. Välittömästi paikalle kutsuttu lääkäri ei pystynyt tekemään mitään, vaan Pertola menehtyi aamuyön tunteina. Hän oli kuollessaan vasta 37-vuotias. Kuolinsyyksi paljastui akuutti leukemia. Pertola on haudattu Kokemäelle Koomankankaan hautausmaalle.
Vuonna 1983 Osmo Pertolan veli Esko Pertola julkaisi hänen tarinoitaan kirjassa Kokemäen Uuno ja hänen juttunsa.
Down in It
Down in It on yhdysvaltalaisen industrial rock -yhtyeen Nine Inch Nailsin kappale, joka julkaistiin vuonna 1989. Projektin esikoissinglenä julkaistu kappale oli ensimmäinen, jonka Trent Reznor teki.
Reznor on kertonut kappaleen saaneen vahvasti vaikutteita Skinny Puppyn kappaleesta ”Dig It” heidän vuoden 1986 albumiltaan Mind: The Perpetual Intercourse.
Konad
Konad CO. ltd on korealainen yritys, joka valmistaa kosmetiikkaa ja kynsituotteita. Se perustettiin vuonna 2002. Konadin tuotteita myydään yli 100 maassa. Kaikkein tunnetuin Konadin tuote on Konad Stamping Nail Art, jonka ideana on, että kynsiin leimataan kuvioita. Yritys myy myös meikkejä, kosteusvoiteita ja muuta kosmetiikkaa.
Suomen virallinen maahantuoja on Cesars Finland Oy.
Resurssiviisaus
Resurssiiviisautta voidaan edistää kiertotalouden, materiaalien elinkaarihallinnan, energia- ja materiaalitehokkuuden ja uusiutuviin energiamuotoihin siirtymisen kautta. Resurssiviisaan toimintatavan tarkoitus on edistää ihmisten hyvinvointia, samalla kun vähennetään ympäristölle ja ihmisille haitallisia vaikutuksia.
Resurssiviisauden ajureita
Luonnonvarojen kysyntä on kaksinkertaistunut vuodesta 1966, ja tällä hetkellä maailman ihmiset kuluttavat niitä puolitoista kertaa enemmän kuin maan kestokyky sallisi. Suomalaisten ekologinen jalanjälki on maailman 15. suurin. Mikäli kaikki kuluttaisivat yhtä paljon kuin suomalaiset (noin 38 000 kg luonnonvaroja vuodessa ), tarvittaisiin 3,5 planeetan vastaava määrä luonnonvaroja.
Resurssiviisaan toimintatavan avulla pyritään sopeuttamaan tuotanto ja talous ympäristön kantokyvyn, luonnonvarojen rajallisuuden ja väestönkasvun asettamiin puitteisiin. Resurssiviisaus perustuu ajatukseen laajasta systeemisestä muutoksesta, aivan samoin kuin yleisesti käytetty termi vihreä talous. Tuotanto, talous ja kulutus nähdään perustuvan vihreässä taloudessa vähähiilisyyteen, materiaali- ja energiatehokkuuteen, sekä materiaali- ja energiajärjestelmiä korvaaviin uusiin kysyntä- ja tarjontarakenteisiin .Resurssiviisaus ohjaa kohti käyttäjäystävällisiä kestävän kehityksen mukaisia kysyntä-tarjontarakenteita, jotka tuottavat hyvinvointia yhä laajemmin yhteiskuntaan.
Kuivaniemen junaturma (1943)
Kuivaniemen junaturma tapahtui jatkosodan aikana 2. lokakuuta 1943, kun saksalaisia sotilaita kuljettanut lomalaisjuna törmäsi toiseen junaan Kuivaniemen ratapihalla -rataosalla. Onnettomuudessa kuoli kymmenen lomalaisjunassa matkustanutta saksalaissotilasta, ja lisäksi 25 sotilasta sai vakavia ja 19 lieviä vammoja.
Resurssiviisaus
Resurssiviisauden indikaattorit
Suomen ympäristökeskus on vuonna 2014 yhdessä Sitran ja muiden asiantuntijoiden kanssa valinnut Resurssiviisauden indikaattorit -hankkeessa resurssiviisauden tavoitteiden seurantaa tukevat resurssiviisauden indikaattorit.
Kuivaniemen junaturma (1943)
Saksalaisia kuljettanut lomalaisjuna oli lähtenyt Simosta kello 17.21. Junan saapuessa Kuivaniemen ratapihaa edeltävälle suoralle veturinkuljettaja huomasi, että toinen juna oli tulossa vastaan samalla raiteella, ja teki hätäjarrutuksen. Junat törmäsivät yhteen ratapihan pohjoispäässä olleen tasoristeyksen kohdalla niin, että veturit nousivat tosiaan vasten pystyyn ja vetureita lähinnä olleet vaunut murskaantuivat. Useat härkävaunujen ovilla kurkistelleet sotilaat menettivät henkensä, kun auki olleet vaunujen ovet paukahtivat kiinni törmäyksen voimasta.
Loukkaantuneet saivat ensiavun lähitaloissa. Itse rata ei kärsinyt suuria vaurioita, ja se saatiin avattua liikenteelle melko pian sen jälkeen, kun raivaustyöt oli saatu tehtyä. Onnettomuudesta ei kerrottu tiedotusvälineissä sotasensuurin vuoksi.
Palearktinen alue
300px|pienoiskuva|Palearktinen alue
Palearktinen alue on eläinmaantieteellinen alue tai osa-alue, johon kuuluvat Eurooppa, Aasia Himalajasta pohjoiseen ja Afrikka Saharasta pohjoiseen.
Resurssiviisaus
Käyttöperusteiset kasvihuonekaasupäästöt
Käyttöperusteiset kasvihuonekaasupäästöt -indikaattorilla seurataan resurssiviisaasti toimivan alueen kehitystä kohti hiilineutraaliutta. Indikaattori seuraa energiantuotannosta ja kulutuksesta, teollisuusprosesseista, maataloudesta ja jätehuollosta syntyviä kasvihuonekaasupäästöjä. Käyttöperusteissa päästölaskennassa sähkön, lämmön ja polttoaineiden suorat päästöt lasketaan käytön perusteella eikä sen mukaan, kuinka paljon energiaa on kaupungissa tuotettu. Kuntatasolla käytetyimpiä valmiita päästölaskentamalleja ovat Kasvener- ja CO2-raportti. Käyttöperusteiset kasvihuonekaasupäästöt voidaan laskea kotitalouksille, yhteisöille, yrityksille, kunnille tai muille alueille.
Materiaalihäviöt
Materiaalihäviöt-indikaattori kuvaa, miten hyvin materiaalit pysyvät kierrossa. Indikaattorissa otetaan huomioon sekä yhdyskuntajäte että teollisuuden jätevirrat. Materiaalihäviöt lasketaan kolmesta ainevirrasta, jotka lasketaan massayksikköinä yhteen. Nämä kolme ainevirtaa ovat: jätevirrat kaatopaikoille, jätteiden poltto (uusiutumattomat materiaalit) ja loppusijoitettavien jätteiden vienti. Jätteiden polton osalta huomioidaan vain uusiutumattomien materiaalien poltto, toisin sanoen biopohjaisten materiaalien polttoa ei oteta mukaan (esim. puun poltto). Jätteiden viennissä tarkastellaan kaupungin ulkopuolelle vietävien loppusijoitettavien jätevirtojen määrää. Virrat lasketaan tonneina ja summataan yhteen ilman painotuksia. Tämä tarkoittaa, että eri virtojen oletetaan olevan keskenään samanarvoisia.
Ekologinen jalanjälki
Ekologinen jalanjälki kuvaa karkeasti sitä, kuinka suuri maa- ja vesialue tarvitaan kaupungeissa kulutetun ravinnon, materiaalien ja energian tuottamiseen sekä syntyneiden jätteiden käsittelyyn ja hiilidioksidipäästöjen sitomiseen. Ekologisen jalanjäljen laskenta tehdään kansainvälisen laskentajärjestön Global Footprint Networkin standardien mukaan. Ekologinen jalanjälki ilmaistaan globaalihehtaareina. Yksi globaalihehtaari tarkoittaa hehtaarin kokoista aluetta (viljelys- ja laidunmaata, metsää, rakennettua maata, vesistöjä ja hiilidioksidi päästöjen sitomiseen tarvittavaa maata), jonka tuottavuus vastaa maapallon keskiarvoa.
Resurssien käytön mittaaminen ja mallintaminen
Tilastokeskus on laatinut Suomen kansantalouden materiaalivirroista laajan tilinpidon, joka ulottuu aina vuoteen 1945.
Suomen kansantalouden materiaalivirtojen ympäristövaikutuksia on arvioitu ENVIMAT-tutkimuksessa, jossa suomalaisen tuotannon ja kulutuksen materiaalivirtojen elinkaariaikaiset ympäristövaikutukset laskettiin toimialoittain ja tuoteryhmittäin. Tutkimuksessa otettiin huomioon kotimaisen kuormituksen lisäksi tuonnin välityksellä aiheutuvat ympäristövaikutukset Suomen rajojen ulkopuolella. ENVIMAT-mallin avulla voitiin seurata materiaalinkulutuksen polkua materiaalin otosta lopputuotteiden kulutukseen. Tarkastelun perusteella materiaalin otoltaan suurimmat toimialat eivät tuottaneet lopputuotteita kulutukseen vaan välituotteita muiden toimialojen jatkojalostukseen. Tutkimuksessa myös selvisi, että Suomi käyttää yhtä paljon ulkomaisia luonnonvaroja kuin kotimaisia.
Alueellisten resurssivirtojen mallintamista tutkitaan parhaillaan.
Globaali resurssien kulutus
Maailman väkiluvun ja maailmantalouden kasvu luovat lisäkysyntää sellaisille luonnonvaroille ja resursseille, jotka ovat elintärkeitä ihmisten olemassaololle. Luonnonvarojen määrä on kuitenkin rajallinen. Tutkimukset osoittavat, että vaikka resurssien käytön tehokkuus on kasvanut viimeisten 30 vuoden aikana jopa 40 %, se ei riitä kompensoimaan kasvavaa maailmanlaajuista materiaalien kulutusta. Viimeisten 30 vuoden aikana maailman resurssien kulutus on lähes tuplaantunut ja kulutuksen kasvu on jatkunut vuosituhannen vaihteen jälkeen yhä kiihtyvällä vauhdilla.
Resurssiviisaita toimintamalleja voidaan etsiä esimerkiksi kotitalouksissa syntyvän biojätteen tarkastelun kautta. Pääkaupunkiseudulla tuotetaan biojätettä vuodessa noin 50 kg henkilöä kohti. Tästä alun perin syömäkelpoista ruokajätettä on noin 17 kilogrammaa. Mikäli lukemat vastaavat kansallisia keskiarvoja, ruokaa tuotetaan, kuljetetaan, kylmäsäilytetään ja tehtäisiin yli 90 000 tonnia vuosittain turhaan.
Resurssiviisas kotitalous vähentää syntyvää biojätteen määrää tinkimättä kuitenkaan terveellisestä ja energiantarpeen tyydyttävästä ruokavaliosta. Syntyvän biojätteen ehkäisy vähentäisi samalla tarvetta resurssien käytölle päivittäiskaupan tuotantoketjussa.
Roadmap to Resource Efficient Europe 2020 (Euroopan komissio):
Euroopan komission mukaan resurssitehokas kehitys edellyttää, että kaikki luonnonvarannot, joita EU hyödyntää tai joille se perustaa maailmanlaajuiset tarvehankintansa, turvataan ja niitä hoidetaan sen mukaan, mitä ne pystyvät enimmillään kestävästi tuottamaan. Määritelmän mukaan resurssitehokkuus käsittää sekä materiaali- että energiatehokkuuden. Laajan tulkinnan mukaan resurssitehokkuus sisältää materiaali- ja energiatehokkuuden lisäksi myös ilman, veden, maan ja maaperän käytön (KOM 2011). Euroopan komission tiedonannossa Etenemissuunnitelma kohti resurssitehokasta Eurooppaa jäsenvaltioita kehotetaan ryhtymään toimenpiteisiin asetettujen välitavoitteiden saavuttamiseksi vuoteen 2020 mennessä sekä määrittelemään pidemmän aikavälin tavoiteasettelua resurssitehokkuuteen perustuvalle kestävälle taloudelle vuoteen 2050 mennessä.
Julkinen ohjaus Suomessa
Hallituksen tulevaisuusselonteko 2013 pyrki Suomen kestävän kasvun ja kansalaisten hyvinvoinnin vuoden 2030 mallin rakentamiseen. Julkisen sektorin tavoitteena on tunnistaa yhä laajemmin ympäristön ja luonnonvarojen sekä talouden ja yhteiskunnallisen päätöksenteon vuorovaikutusta. Tulevaisuusselonteossa yksi keskeisiä lähtökohtia on yhteiskunnallisten tavoitteiden ja ilmastokuormituksen irtikytkentä.
Peloton-leiri
Ensimmäinen resurssiviisauteen keskittynyt innovaatioleiri järjestettiin Kaustisella 5.–7. kesäkuuta 2012, nimellä Peloton Innovation Camp. Sitä ennen Demos Helsinki oli järjestänyt energiaviisaan uuden talouden työpajoja suomalaisille suuryrityksille vuodesta 2009. Peloton on yhdessä Sitran kanssa luotu brändi, joka kattaa alleen energia- ja resurssiviisaita liiketoimintoja erityisesti kuluttajamarkkinoilla. Demos Helsingin Peloton voitti Davosin resurssifoorumin palkinnon parhaasta kestävän liiketoiminnan esityksestä.
Kohti resurssiviisautta
Jyväskylän kaupungin ja Sitran hanke, jossa kehitetty resurssiviisaita toimintatapoja kaupungin, liikelaitosten, järjestöjen, yritysten, koulutuslaitosten, eri yhteisöjen ja tavallisten kaupunkilaisten kanssa erilaisten kokeilujen ja pilottien avulla. Kesäkuusta 2015 alkaen hanketta jatkaa Suomen kestävien kaupunkien ja kuntien verkosto Fisu (Finnish Sustainable Communities), jonka ensimmäiset jäsenet ovat Forssa, Jyväskylä, Lappeenranta ja Turku. .
Vala Asp
Valborg (Vala) Sofia Danning, o. s. Asp (7. elokuuta 1868 Loviisa – 16. helmikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Vala Aspin vanhemmat olivat Helsingin yliopiston anatomian professori Georg August Asp (1834−1901) ja naisvoimistelun kehittäjä Mathilda Sofia Wetterhoff (1840−1920). Taidemaalari Sigurd Wettenhovi-Aspa oli hänen nuorempi veljensä.
Vala Asp meni 1892 naimisiin tanskalaisen säveltäjä Christian Danningin (1867–1925) kanssa. Avioeron jälkeen Vala Asp palasi Tanskasta Suomeen pariskunnan pojan Alf Danningin kanssa josta tuli myöhemmin taidegraafikko ja kuvittaja.
Vala Asp julkaisi 1907 novellikokoelman Wassunda : en familjehistoria nimimerkillä Widar Wide.
Teoksia
Nimimerkillä Widar Wide:
Toni Kurz
thumb|right|[[Eiger-vuoren pohjoisrinne koitui vuorikiipeilijä Toni Kurzin kohtaloksi]] Toni Kurz (13. tammikuuta 1914 – 22. heinäkuuta 1936) oli saksalainen vuorikiipeilijä, joka menehtyi vuonna 1936 Eiger-vuorella Bernin Alpeilla Sveitsissä. Hän ja hänen toverinsa Andreas Hinterstoißer olivat kiipeämässä yhdessä Willy Angererin ja Edi Rainerin kanssa vuoren jyrkkää pohjoisrinnettä pitkin. Hinterstoißerin loukattua jalkansa seurueen oli käännyttävä takaisin. Paluumatkalla lumivyöry vei Hinterstoißer mennessään ja Angerer kuoli murskauduttuaan kallioon. Ylimpänä roikkunut Rainer tukehtui toveriensa painon alla. Kurz leikkasi irti Angererin ja itsensä välisen köyden ja kiipesi Rainerin luokse jatkaakseen köyttänsä, mahdollistaen laskeutumisen avuksi saapuneen pelastusryhmän luokse. Köydessä ollut solmu esti kuitenkin häntä saavuttamasta pelastajiaan. Kurz kuoli vain muutaman metrin päässä pelastajistaa. Hänen viimeiset sanansa olivat: "En jaksa enää."
August Meissner
pienoiskuva|August Meissner August Meissner (1839–1903 ) oli saksalaissyntyinen orkesterinjohtaja. Hän oli Helsingin teatteriorkesterin sellisti vuodesta 1860, kapellimestari 1863–1868. Hän järjesti orkestereineen useana vuonna sinfoniakonsertteja ja kesäkonserteja. Hän muutti vuonna 1868 Tukholmaan.
Hänen poikansa Hjalmar Meissner (1865–1940) toimi Helsingissä Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina 1887–1891. Hän julkaisi muistelmia.
Unheilig
Unheilig oli saksalainen, Aachenista kotoisin oleva rockyhtye. Yhtyeen keulahahmo on laulaja Der Graf.
Yhtye perustettiin vuonna 1999, ja ensimmäinen single "Sage Ja!" julkaistiin seuraavana vuonna. Unheiligin debyyttialbumi Phosphor julkaistiin vuonna 2001. Yhteensä yhtyeeltä on tullut seitsemän studioalbumia, jotka ovat myyneet moninkertaista platinaa niin Saksassa, Itävallassa kuin Sveitsissä.
Vuonna 2010 Unheilig voitti kappaleella "Unter deiner Flagge" Bundesvision laulukilpailun. Vuonna 2014 yhtye osallistui Saksan euroviisukarsintoihin kappaleilla "Als wär's das erste Mal" sekä "Wir sind alle wie Eins", ja sijoittui viimeksi mainitulla finaalin toiseksi.
Askeran
Askeran on kaupunki virallisesti Azerbaidžaniin kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Vuoristo-Karabahin tasavallassa. Se sijaitsee Qarqarçay-joen varrella 14 kilometriä Stepanakertistä koilliseen. Kaupunki on Vuoristo-Karabahin tasavallan Askeranin piirin keskus. Azerbaidžanin hallinnollisen jaon mukaan se kuuluu Xocalın piiriin. Asukkaita on 2 100 henkeä (vuonna 2009).
Askeran sai taajaman statuksen vuonna 1937 ja vuonna 1978 siitä tuli Vuoristo-Karabahin autonomiseen alueeseen kuuluneen Askeranin (entisen Stepanakertin) piirin keskus. Nähtävyyksistä huomattavin on 1700-luvun alussa rakennettu linnoitus. Kaupungissa on historiallinen museo ja hiljattain rakennettu Neitsyt Marian kirkko.
Serpentiiniankeriaat
Serpentiiniankeriaat (Derichthyidae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan valtameristä lämpimistä ja lauhkeista vesistä.
Lajit ja anatomia
Serpentiiniankeriaiden heimoon kuuluu kaksi sukua ja kolme lajia. Lajit ovat serpentiiniankerias (Derichthys serpentinus), pitkäkaula-ankerias (Nessorrhamphus ingolfianus) ja Nesorrhamphus danae. Ne ovat keskikokoisia kaloja ja saavuttavat 40–60 cm:n pituuden. Ruumis on pitkulainen ja kaula on pitkä ja kapea. Kuono on serpentiiniankeriaalla lyhyt ja Nesorrhamphus-suvun lajeilla pidempi. Pitkä selkäevä alkaa melko takaa ja on yhtynyt pyrstö- ja peräevien kanssa. Päässä on useita huokosia, jotka ovat osa aistijärjestelmää. Serpentiiniankeriaat ovat suomuttomia ja väriltään yksivärisen ruskeita tai mustia ja evät ovat muuta ruumista vaaleammat.
Howard Davis
Howard Edward Davis jr. (14. helmikuuta 1956 Glen Cove, New York – 30. joulukuuta 2015) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, olympiavoittaja ja amatöörien maailmanmestari.
Serpentiiniankeriaat
Levinneisyys
Serpentiiniankeriaslajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta lämpimistä ja lauhkeista vesistä. Ne elävät avomerellä yleensä yli 500 metrin syvyydessä. Serpentiiniankeriaiden elintavoista tiedetään vain hyvin vähän.
Howard Davis
Davis voitti 18-vuotiaana maailmanmestaruuden höyhensarjassa eli alle 57-kiloisissa Havannassa 1974. Kaksi päivää ennen Montréalin 1976 olympialaisia hänen äitinsä kuoli sydänkohtaukseen, mutta hän otteli kuitenkin olympialaisissa ja voitti kultaa kevyessä sarjassa eli alle 60-kiloisissa. Hän voitti japanilaisen Y. Segawan pistein 5–0, kolumbialaisen L. Asprillan kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä, bulgarialaisen Tsvetan Tsvetkovin luovutuksella kolmannessa erässä, jugoslavialaisen Ače Ručevskin pistein 5–0 sekä loppuottelussa romanialaisen Simion Cuţovin pistein 5–0. Davis palkittiin Val Barker -palkinnolla kisojen teknisimpänä nyrkkeilijänä.
Olympialaisten jälkeen Davis siirtyi ammattilaiseksi ja pääsi ottelemaan MM-tittelistä mutta ei koskaan voittanut maailmanmestaruutta.
Kesällä 2015 Davisilla diagnosoitiin parantumaton ja pitkälle edennyt keuhkosyöpä, vaikka hän ei ollut koskaan käyttänyt alkoholia tai tupakkatuotteita. Hän kuoli puoli vuotta myöhemmin 30. joulukuuta 2015 59 vuoden iässä.
Nearktinen alue
300px|pienoiskuva|Nearktinen alue
Nearktinen alue on eläinmaantieteellinen alue tai osa-alue, johon kuuluvat Grönlanti ja Pohjois-Amerikka Meksikosta pohjoiseen.
Hjalmar Meissner
thumb|220px|Hjalmar Meissner 1936 Hjalmar Meissner (1865–1940) oli suomalainen kapellimestari. Hän toimi Helsingissä Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina 1887–1891. Hän julkaisi muistelmia. ja vaikutti sittemmin pääasiassa Ruotsissa.
Hänen isänsä oli kapellimestari August Meissner.
James Brown
Uran alkuajat
James Brown syntyi 3. toukokuuta 1933 16-vuotiaalle äidille ja 22-vuotiaalle isälle, jotka asuivat pienessä puuhökkelissä. Neljän tai viiden vuoden vanhana Brown muutti vanhempiensa kanssa Georgian Augustaan, jossa he asuivat parissa eri talossa jakaen aina paikan Brownin tätien kanssa. Vanhempien avioliitto oli vaikea ja äiti Susie jätti lopulta perheensä muuttaen New Yorkiin. Lapsena James vietti päiviä kuljeksien kaduilla, koulu jäi kesken seitsemännellä luokalla. Hän oli kiinnostunut musiikista ja esiintyi erilaisissa oman aikansa kykykilpailuissa saavuttaen jonkin verran menestystä. James opetteli pianon, kitaran ja huuliharpun soittoa sekä erilaisia tansseja, joilla hän viihdytti sodan aikana Camp Gordonin leirissä sotaan valmistautuneita joukkoja. Muusikko Louis Jordanin näkeminen filmillä antoi Brownille ratkaisevan inspiraation hakeutua musiikkialalle.
Lisää hittejä ei kuitenkaan aluksi meinannut syntyä, eivätkä yhdeksän seuraavaa singleä tuoneet kummempaa menestystä. Vuonna 1958 alkuperäinen yhtye oli hajonnut ja uudistetusta ryhmästä käytettiin nyt nimeä James Brown and the Famous Flames. Manageriksi vaihtui Ben Bart. Lopulta lokakuussa 1958 Brown levytti seuraavan hittinsä, R&B-singlelistan ykköseksi seuraavana vuonna nousseen balladin, "Try Me". Lisää menestyneitä kappaleita seurasi (muun muassa "I'll Go Crazy" sekä "Think"), ja Brown siirrettiin King Recordsin päätalliin. Hän kuului 1960-luvun alussa jo rhythm and bluesin keskeisiin nimiin. Vuonna 1962 Brown äänitti live-levyn nimeltä Live at the Apollo. Levy-yhtiö ei meinannut antaa lupaa live-levyn tekemiseen, koska ei uskonut sen menestyvän, mutta Brown uskoi projektiin ja levystä tulikin suuri kaupallinen menestys. Samana vuonna hän sai ensimmäisen kerran singlen Billboardin top 40 single-listalle (erotuksena pelkkien mustien artistien R&B-listasta). Tämä kappale oli cover-kappale "Night Train", jossa Brown itse soitti rumpuja ja laulamisen sijaan huuteli kiertueelleen osuneiden Yhdysvaltain itärannikon kaupunkien nimiä. Seuraavana vuonna hän ylsi pop-listalla jo 20 parhaan joukkoon omalla versiollaan vanhasta kappaleesta "Prisoner of Love". Hän oli jo aiemmin alkanut levyttää tällaisia hyvin hidastempoisia balladeja, kuten "Lost Someone" ja "Baby, You're Right", jotka kohottivat hänen mainettaan laulajana. thumb|Brown lavalla vuonna 2005. thumb|Brown yhdessä ruotsalaisamerikkalaisen tiskijukka Lars Jacobin kanssa konsertin jälkeen [[Tampassa 1972]]
Soulin kummisetä, funkin perustaja
Brown otti uuden soul -musiikkina tunnetun tyylin omakseen, ja häntä kutsutaan yhä usein "soulin kummisedäksi". Tämän ajan kuuluisimpia kappaleita olivat "Out of Sight" (1964), "It's a Man's, Man's, Man's World" (1964) sekä "I Got You (I Feel Good)" (1965). Toinen vuoden 1965 suuri hitti, "Papa's got a Brand New Bag", oli rytmiltään yhä intensiivisempi, ennakoiden afroamerikkalaisen musiikin tulevia suuntauksia. Tätä linjaa vei eteenpäin vuonna 1967 levytetty merkittävä single "Cold Sweat".
Brownin musiikki oli nyt etääntynyt jo kovasti tyypillisestä soulista. Kappaleet muodostuivat yhden tai kahden mutkikkaan riffin ympärille, ja yhtye keskittyi basistin ja rumpalin johdolla muodostamaan mahdollisimman intensiivisen rytmin. Lisäksi Brown oli omaksunut uudenlaisen laulutyylin, joka koostui pitkälle erilaisista huudahduksista, jotka tukivat musiikin perkussiivista painotusta. Brownin musiikki oli siis siirtymässä hyvää vauhtia kohti funkia. Live-esiintymisistään Brown teki omalaatuista show’ta, joissa hän ohjaili yhtyettään huudoilla ja esitteli yleisölle tanssiliikkeitä. Brownin lavashow't olivat yleisölle uudenlainen kokemus. Varsinkaan mustilta artisteilta ei oltu nähty ennen mitään vastaavaa. Brownin yhtyeessä soittivat tuohon aikaan monet R&B:n kärkinimet kuten pasunisti Fred Wesley, saksofonisti Maceo Parker ja kitaristi Jimmy Nolen.
Myöhemmät vaiheet
thumb|Brownin patsas pian hänen kuolemansa jälkeen Brownia oli luonnehdittu "show-bisneksen koviten töitä paiskivaksi mieheksi" ("the hardest working man in show business"). Varsinkin 1970-luvun alkupuolella uusia singlejä ja albumeita ilmestyi hurjaa vauhtia. Mutta 1970-luvun puolivälin jälkeen Brownin 20 vuotta kestänyt luova kausi alkoi olla ohi, minkä hän myönsi itsekin. Vuoden 1976 Bodyheat-levyn kappaleet olivat hänen kolmen tyttärensä säveltämiä (mikä myöhemmin johti tekijänoikeuskiistoihin). Tässä vaiheessa uraansa, 27. marraskuuta vuonna 1978, James Brown konsertoi ensimmäisen kerran Suomessa, Hotelli Hesperian yökerhossa. Brown sai 1970-luvun puolivälin jälkeen vielä muutamia hittejä listojen kärkikymmenikköön (esimerkiksi kuuluisa "Living in America", 1985), mutta hän ei enää säveltänyt useimpia uusia kappaleitaan itse.
Viimeisten vuosikymmeniensä aikana Brown teki yhä useita levyjä sekä kiertueita, ja hänen tyylinsä säilyi intensiivistä funkia painottavana. Brown nousi lehtien otsikoihin myös esimerkiksi marijuanan hallussapidon, rahasotkujen ja ahdistelusyytösten takia. Hän esiintyi viimeisen kerran Suomessa vuoden 2006 marraskuussa. Seuraavana jouluaattona Brown joutui sairaalaan keuhkokuumeen vuoksi ja kuoli joulupäivänä 73-vuotiaana. Hänet piti haudata ennen vuodenvaihdetta, mutta suku ei ollut päästä yhteisymmärrykseen miten ja minne tähti haudataan. Helmikuun 2007 lopussa Brownin hautauksesta saatiin vihdoin tehtyä päätös, mutta hautapaikka päätettiin pitää salassa tähden lasten toivomuksesta. Brownilla oli tiettävästi 11 lasta, joista hän oli tunnustanut yhdeksän: viisi poikaa ja neljä tytärtä. Hän oli naimisissa kaikkiaan kolme kertaa.
Levytyksistä
Brownin keskeiset singlet ovat nykyään saatavilla esimerkiksi Star Time-nimisenä neljän CD:n laatikkona sekä tupla-CD:nä nimellä 50th Anniversary Collection. Brownin uralla täyspitkät studioalbumit eivät olleet niin keskeisessä osassa kuin useimmilla muilla tuon ajan artisteilla, mutta albumeitakin ilmestyi kymmenittäin, ja niistä kuuluisimpiin kuuluvat esimerkiksi Get On the Good Foot (1972), The Payback (1974) sekä Hell (1974).
Myöhemmin hip hopin tekijät ovat käyttäneet paljon Brownin levyistä napattuja sampleja. Epäillään että Brown olisi maailman samplatuin artisti. Brownin yhtyeen kurinalainen ja rytmikäs soitto sopii hyvin samplattavaksi.
Vuonna 2004 albumi Live at the Apollo (1963) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Top ten -singlet
Seuraavat James Brownin singlet nousivat kärkikymmenikköön joko R&B- tai POP-singlelistalla
Ichthyovenator
Ichthyovenator (nimen merkitys "kalametsästäjä") on sukupuuttoon kuollut teropodeihin kuuluva dinosaurussuku, jonka ainoa laji on Ichtyovenator laosensis. Laji eli varhaisella liitukaudella nykyisen Laosin alueella ja todennäköisesti Apt-vaiheessa noin113–125 miljoonaa vuotta sitten. Ichthyovenator tunnetaan fossiileista, jotka on kerätty Grès supérieurs-muodostelmasta. Kuten muillakin tämän suvun lajeilla oli tälläkin jonkinlainen purje selässään.
Fossiilit
vasen|pienoiskuva|291x291px|Ichthyovenator laosensis Ichthyovenator löydettiin ja nimettiin vuonna 2012 Ronan Allanin toimestanimittänyt ja kuvaillut vuonna 2012 Ronan Allain, Tiengkham Xeisanavong, Philippe Richir ja Bounsou Khentavong.
Nimi
Ichthyovenatorin nimi on johdettu kreikan kielestä, jossa ἰχθύς (ichthys) ja latinan kielestä, jossa venatori tarkoittaa "hunter" eli suomeksi "metsästäjä." Nimi johtuu lajin kalaravinnosta.
Kuvaus
pienoiskuva|257x257px|Taiteilijan näkemus Ichthyovenatorista Vuonna 2016 paeleontologi nimeltään George S. Paul arvio Ichthyovenatorin pituudeksi noin 8.5 metriä, ja painoksi noin 2 tonnia.
Erikoinen purje
pienoiskuva|263x263px Tällä lajilla oli erikoinen piirre, niin sanottu aaltoileva purje. Ensimmäinen osa purjetta oli suurempi ja pidempi, kun taas toinen purje nousi jyrkästi ylöspäin lajin toisesta ristiluusta, missä pienempi purje saattoit ylettyä maksimikorkeuteen, lajin kolmannessa ja neljänessä nikamassa kunnen alkoi kaartua taas alaspäin viidennessä nikamasta. Tämän takia purje pystyttiin jakamaan kahteen eri osaan. Tämän takia on voitu uskoa, että purjeita käytettin enemmän näyttämiseen, jotta muut lajit erottuisivat toisistaan.
Kladogrammi
Alla on kladogrammi, joka perustuvat Ardenin tutkimusten tuloksiin vuonna 2018:
O. R. Muuri
Ossi Rurik Muuri (14. huhtikuuta 1901 Kotka – 31. lokakuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari ja kirjailija.
Välijääkausi 4
Välijääkausi 4 (jap. Dai yon kampyo-ki) on Kōbō Aben vuonna 1959 ilmestynyt tieteisromaani. Englannin kielestä tehty suomennos ilmestyi 1972 Gummeruksen kustantamana.
Jonne Luhtavaara
Jonne Luhtavaara (s. 31. lokakuuta 1997) on suomalainen pesäpalloilija. Luhtavaara edustaa Superpesiksessä pelaavaa Kempeleen Kiriä. Luhtavaara on pelannut Superpesistä myös kasvattajaseurassaan Oulun Lipossa. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana ja ulkokentällä kolmosvahtina. Luhtaavara on pelannut urallaan kauden 2020 loppuun mennessä 120 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi kunnaria ja 43 tavallista juoksua, tuonut 33 juoksua ja kerännyt 230 kärkilyöntiä. Luhtavaara on pelannut urallaan kuusi Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 21 kärkilyöntiä.
NFL:n varaustilaisuus 2015
NFL:n varaustilaisuus 2015 oli NFL-liigan 80. varaustilaisuus. Se järjestettiin 30. huhtikuuta – 2. toukokuuta 2015 Chicagossa. Varaustilaisuuden ensimmäisellä vuorolla Tampa Bay Buccaneers varasi pelinrakentaja Jameis Winstonin.
Erik Gullman
Erik Juhani Gullman (s. 15. maaliskuuta 1951 Varkaus) on suomalainen humanististen tieteiden kandidaatti, teosofi ja kirjailija.
Gullman on perehtynyt 1970-luvulta lähtien Pekka Ervastin elämään ja ajatteluun.
Gullman asuu nykyisin Rovaniemen Pirttikoskella.
Suomen kasvisto
Suomen kasvisto käsittää Suomessa kasvavat kasvit eli putkilokasvit, sammalet ja viherlevät.
Putkilokasvit
Suomessa on vuoteen 2009 mennessä tavattu 2503 luonnonvaraista putkilokasvilajia. Lukuun sisältyvät alkuperäiset lajit, muinaistulokkaat, uustulokkaat ja satunnaistulokkaat. Alkuperäisiä lajeista on yli tuhat. Ainoastaan subfossiilisina löytöinä tunnetaan jääkauden jälkeisinä aro- ja lämpökausina kasvaneita lajeja, kuten esimerkiksi vesipähkinä (Trapa natans).
thumb|230px|[[Maitohorsma (Chamaenerion angustifolium) on Suomen yleisimpiä kasvilajeja.]]
Sata yleisintä putkilokasvilajia
Suomen sata yleisintä putkilokasvilajia ovat:
Sammalet
Suomessa on havaittu 2020-luvun alkuun mennessä yli 930 sammallajia. Sammalista lehtisammaliin kuuluu 695 lajia, maksasammaliin 237 lajia ja sarvisammaliin kaksi lajia. Suomen sammalista lähes kolmasosa, yli 300 lajia, arvioidaan uhanalaisiksi tai hävinneiksi.
Viherlevät
Näkinpartaisten luokkaan kuuluvia viherleviä Suomessa tunnetaan 21 lajia. Muita viherleviä tunnetaan ainakin 31 lajia ja punaleviä 47 lajia.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2007
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2007 järjestettiin 7.–8. heinäkuuta Turussa.
Wildest Dreams (albumi)
Wildest Dreams on rocklaulaja Tina Turnerin vuonna 1996 julkaistu kahdeksas studioalbumi.
Albumilla on James Bond -elokuvan 007 ja kultainen silmä tunnuskappale ”GoldenEye”, joka oli julkaistu jo edellisenä vuonna singlenä. Albumilta julkaistiin kuusi singleä, joista kaksi, "Missing You" ja "Unfinished Sympathy" olivat coverversioita. Albumin nimikappaleessa “In Your Wildest Dreams” mukana ovat Euroopan versiossa Antonio Banderas ja Pohjois-Amerikan painoksissa Barry White. Kappaleessa "On Silent Wings" vierailevana vokalistina on Sting.
Albumi oli Suomen virallisella listalla 19 viikkoa korkeimmillaan sijalla 3. Albumi myi Euroopassa tuplaplatinaa.
Jagat Prakash Nadda
Jagat Prakash Nadda (s. 2. joulukuuta 1960 ) on intialainen poliitikko, joka toimii Intian kansanpuolueen nykyisenä puheenjohtajana vuodesta 2020 alkaen. Modin ensimmäisessä hallituksessa hän toimi terveysministerinä vuosina 2014–2019.
Nadda syntyi Biharissa bramiiniperheeseen. Opiskellessaan Patnan yliopistossa hän liittyi hindunationalistiseen Akhil Bharatiya Vidyarthi Parishad (ABVP) -opiskelijajärjestöön, jonka sihteeriksi hänet valittiin vuonna 1977. Himachal Pradeshin yliopistossa hän aloitti lakiopinnot ja jatkoi opiskelijapolitiikassa vaikuttamista, jonka seurauksena hänestä tuli vuonna 1984 ensimmäinen opiskelijajärjestön puheenjohtaja, joka kuului ABVP-järjestöön. Vuosina 1986–1989 hän toimi ABVP:n pääsihteerinä. Kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli Intian kansanpuolueen nuorisojärjestön puheenjohtaja.
Osavaltiopolitiikassa Nadda on vaikuttanut tulemalla valituksi lainsäätäjäksi Himachal Pradeshin osavaltioparlamenttiin vuosina 1993, 1998 ja 2007. Siirtymä valtakunnanpolitiikkaan tapahtui vuonna 2010, jolloin puolueen silloinen puheenjohtaja Nitin Gadkari nimitti hänet puolueen pääsihteeriksi. Kaksi vuotta myöhemmin hänet nimitettiin Rajya Sabhan jäseneksi. Kun Intian kansanpuolue voitti vuoden 2014 parlamenttivaalit hänet nimitettiin maansa terveysministeriksi.
Työturvallisuuskeskus
Työturvallisuuskeskus ry on suomalaisten työmarkkinajärjestöjen koordinoima koulutukseen ja kehittämiseen keskittynyt järjestö, joka tuottaa työpaikoille koulutusta, tiedotusta, aineistoa ja kehittämispalveluja sekä ylläpitää työsuojeluhenkilörekisteriä. Järjestö on keskittynyt kehittämään työsuojelua, työturvallisuutta ja työhyvinvointia.
Historia
Helmikuussa 1969 Suomen Työnantajain Keskusliitto STK, Suomen ammattiyhdistysten keskusjärjestö SAK, Suomen Ammattijärjestö SAJ ja Toimihenkilökeskusjärjestö STTK allekirjoittivat sopimuksen, joka koski työpaikkojen turvallisuustyötä ja pyrki organisoimaan muun muassa paikallisia turvallisuustoimikuntia sekä nimittämään työpaikoille turvallisuuspääliköitä ja -asiamiehiä. Ne päättivät myös perustaa valtakunnallisesti toimivan Työsuojelun keskustoimikunnan sekä turvallisuustyön työalatoimikuntia, joista vastaisivat alakohtaiset työmarkkinajärjestöt. Työsuojelun keskustoimikunnan ensimmäinen kokous pidettiin huhtikuussa. Myöhemmin samana vuonna SAJ ja SAJ yhdistyivät, jolloin syntyi Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK.
1970–1999
SAK, STK ja STTK sopivat 1. huhtikuuta 1970 Työturvallisuuskeskus ry:n perustamisesta silloisen Työsuojelun keskustoimikunnan toimistoksi. Keskusta johti toimitusjohtaja Kalevi Ilmonen. Ensimmäinen keskuksen järjestämä kurssi oli radiokirjekurssi, jonka oppimateriaalina toimi kirja nimeltään Työturvallisuus kannattaa. Kirjaa käytettiin myös teknisten alan opinnoissa, ja esimerkiksi 2 670 insinööri- ja teknikko-opiskelijaa suoritti työturvallisuustentin. Vuoden loppuun mennessä noin 800 yritystä oli perustanut turvallisuustoimikunnan. Ensimmäisen vuoden aikana työalatoimikuntia oli perustettu 15. Ne olivat keskittyneet ahtausalaan, elintarviketeollisuuteen, kemianteollisuuteen, kenkäteollisuuteen, laivatyöhön, lasi- ja posliinialaan, metsä- ja maatalouteen, nahkateollisuuteen, paperi- ja puumassateollisuuteen, poliisin työhön, puusepänteollisuuteen, saha-, vaneri- ja rullateollisuuteen, sähköalaan, tiiliteollisuuteen ja vaatetusteollisuuteen.
Työturvallisuuskeskus aloitti asbestikartoitukseen tähtäävät koulutustilaisuudet vuonna 1990. Liikenneturvan kanssa tehtiin vuosina 1990–1991 työmatkaturvallisuuteen keskittynyttä kampanjaa. Vuosina 1991–1992 kampanjoitiin työhön perehdyttämisen tärkeydestä. Keskus tuotti työpaikkojen käyttöön tarkoitettua koulutusmateriaalia. Työkyky kunniaan -kampanjalla kiinnitettiin huomiota paitsi ergonomiaan ja työkykyyn, mutta myös työpaikan ilmapiiriin ja työntekijöiden henkiseen hyvinvointiin.
Toukokuussa 1996 Työturvallisuuskeskusta 25 vuotta johtanut Kalevi Ilmonen jäi eläkkeelle. Hänen seuraajansa Raimo Kantola oli toiminut SAK:n johtajana. Yhdistyksen toimintaa rahoitettiin työsuojelurahastojen tapaturmavakuuksilla. Keskuksella oli 30 työntekijää.
2000–
Elokuussa 2005 viisi Työturvallisuuskeskuksen johtajaa kuoli helikopterionnettomuudessa Virossa. Tallinnasta Suomeen matkanneessa koneessa olivat toimitusjohtaja Matti Kopperi ja uudeksi toimitusjohtajaksi valittu Ari Seger, Marjut Ruotsalainen sekä hallituksen puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja, jotka olivat pitäneet Tallinnassa toimitusjohtajan vaihtoon liittyvän suunnittelukokouksen. Onnettomuudessa kuoli yhteensä 14 ihmistä. Lokakuussa uudeksi toimitusjohtajaksi nimitettiin Jorma Löhman, joka oli toiminut Metallityöväen Liiton neuvottelupäällikkönä.
Vuonna 2008 Työturvallisuuskeskus ja Työsuojelurahasto alkoivat julkaista yhteistä Telma-lehteä. Työturvallisuuskeskuksella oli 40 työntekijää.
Rauno Hanhela aloitti toimitusjohtajana helmikuussa 2016. Hän oli toiminut aiemmin Työterveyslaitoksen johtavana asiantuntijana.
Organisaatio
Työturvallisuuskeskusta johtaa toimitusjohtaja Rauno Hanhela ja sen toimisto sijaitsee Helsingissä Yrjönkadulla. Työturvallisuuskeskusta hallinnoivat työmarkkinakeskusjärjestöt ja sen hallituksessa on:
Työturvallisuuskeskuksen toiminnan päärahoitus tulee työnantajien maksamista tapaturmavakuutusmaksuista Työsuojelurahaston kautta.
Vuonna 2021 Työturvallisuuskeskuksen toiminta oli jaettu neljään toimialaryhmään sekä 20 työalakohtaiseen työalatoimikuntaan. Ryhmät suunnittelevat omalle alalleen suunnattuja palveluja, joilla voidaan tukea työpaikkojen työturvallisuutta ja työsuojelun yhteistoimintaa. Kunkin alan työnantaja-, toimihenkilö- ja työntekijäjärjestöt nimeävät edustajansa ryhmiin ja toimikuntiin, sihteerinä niissä toimii yhdistyksen asiantuntija.
Toimialaryhmät :
Työalatoimikunnat :
Palveluita
Työturvallisuuskeskuksen tehtävä on viedä työpaikoille sekä tutkittua että työmarkkinajärjestöjen kanssa yhdessä sovittua tietoa ja käytäntöjä. Sen kohderyhmänä ovat erityisesti työsuojeluhenkilöt ja esihenkilöt. Yhdessä Työsuojelurahaston kanssa se julkaisee Telma–lehteä, joka on maksuton työelämän kehittämisen erikoislehti.
Morten Messerschmidt
thumb|Morten Messerschmidt vuonna 2013. Morten Messerschmidt (s. 13. marraskuuta 1980 Frederikssund, Tanska) on tanskalainen Euroopan parlamentin jäsen, joka kuuluu Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmään. Ensimmäisen kerran hän tuli valituksi Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Tanskan kansanpuolueen listalta Tanskan henkilökohtaisesti suurimmalla äänimäärällä ja liittyi Vapaa ja demokraattinen Eurooppa -ryhmään. Hän uusi paikkansa vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa, joissa sai ennätysmäärän ääniä Tanskan eurovaalihistoriassa, 465 758. Hän toimi myös Tanskan parlamentin, Folketingetin, jäsenenä vuosina 2005–2009.
Työturvallisuuskeskus
Työhyvinvointikortti
Työturvallisuuskeskuksen Työhyvinvointikortti-koulutuksen avulla työpaikan toimintaa kehitetään yhdessä. Yksipäiväistä koulutusta ei ole sidottu toimialoihin ja sen suorittaneilla on valmiudet aloittaa työpaikallaan hyvinvointia lisääviä prosesseja. Korttia testattiin kevään 2011 aikana 17 eri työpaikalla, minkä jälkeen sitä alettiin tarjota sekä avoimina koulutuksina että työpaikkakohtaisina koulutuksina.
Työsuojeluhenkilörekisteri
Työsuojeluhenkilörekisteri kuuluu sosiaali- ja terveysministeriölle, joka on antanut rekisterin hallinnoinnin Työturvallisuuskeskuksen tehtäväksi. Työpaikkojen on ilmoitettava lakisääteisesti rekisteriin työsuojeluun valitun yhteistoimintahenkilöstönsä yhteystiedot.
Työturvallisuuskortti
Työturvallisuuskeskus on järjestänyt Työturvallisuuskortti-koulutuksia vuodesta 2003 lähtien. Vuoden 2021 alusta lähtien Työturvallisuukortin on voinut suorittaa lähi-, verkko- tai monimuotokoulutuksessa. Kevääseen 2021 mennessä kortin oli suorittanut 1,5 miljoonaa ihmistä.
Ernest (Itävallan arkkiherttua)
Ernest (15. kesäkuuta 1553 Wien – 12. helmikuuta 1595 Bryssel) oli Itävallan arkkiherttua ja Espanjan Alankomaiden kuvernööri vuosina 1594–1595. Hän oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Maksimilian II:n poika. Hänen sanottiin olleen huono hallitsija sekä sodassa että rauhassa.
Kim Yu-na
Kim Yu-na (Hangul: 김연아, Hanja: 金姸兒, IPA: [kimjʌna]; s. 5. syyskuuta 1990) on eteläkorealainen taitoluistelija. Hän on olympiavoittaja ja -hopeamitalisti sekä kaksinkertainen maailmanmestari. Kim voitti Vancouverin talviolympialaisissa 2010 kultaa naisten yksinluistelussa yhteispistein 228,56 tehden molemmissa osioissa ISU:n arvosteluasteikon maailmanennätyksen.
Ura
Juniorien MM-kilpailuissa Kim voitti kultaa vuonna 2006 sekä hopeaa vuonna 2005 edellään vain itseään 20 päivää nuorempi Mao Asada. Aikuisten kisoissa hän saavutti MM-pronssia vuosina 2007 ja 2008.
Vuonna 2009 Kim voitti neljän maanosan mestaruuden. Los Angelesissa vuonna 2009 hän voitti maailmanmestaruuden yli 16 pisteen erolla seuraavaan. Kim johti kilpailua selvällä erolla jo lyhytohjelman jälkeen.
Kim voitti Vancouverin talviolympialaisissa 2010 kultaa naisten yksinluistelussa yhteispistein 228,56 tehden molemmissa osioissa ISU:n arvosteluasteikon maailmanennätyksen. Vuoden 2010 MM-kilpailuissa Torinossa hän saavutti hopeaa.
Kim Yu-naa valmensi kevääseen 2010 saakka kanadalainen olympiamitalisti Brian Orser. Tämän valmennussuhteen päätyttyä Kim muutti Kaliforniaan harjoittelemaan.
Vuoden 2010 olympiavoiton jälkeen Kim kilpaili harvoin ja piti välivuoden kaudella 2011–2012. Vuonna 2011 Kim jäi maailmanmestaruuskisoissa toiseksi ja vuonna 2013 voitti toisen aikuisten maailmanmestaruutensa.
Kim päätti uransa vuonna 2014 Sotšin olympialaisissa, joissa hän jäi toiseksi puhtaalla ohjelmalla.
Kim toimi yhtenä Etelä-Koreassa PyeongChangissa pidettävien 2018 talviolympialaisten lähettiläänä. Avajaisseremoniassa Kim Yu-na sytytti olympiatulen lyhyen luistelunäytöksen jälkeen.
Yksityiselämä
Kim Yu-na kääntyi äitinsä kanssa katolilaisuuteen vuonna 2008. Hänellä on tapana tehdä ristinmerkki ennen kilpailua. Hän pitää myös kädessään ruusukkosormusta, mikä vaati olympialaisten aikana selitystä, koska korealainen lehdistö luuli hänen olevan kihloissa. Kim Yu-nan kastenimi on Stella.
Itä-Suomen yliopiston filosofinen tiedekunta
Filosofinen tiedekunta on yksi Itä-Suomen yliopiston neljästä tiedekunnasta. Kooltaan se on yliopiston suurin. Tiedekunnassa on noin 3 400 opiskelijaa ja henkilökuntaa yhteensä noin 290. Tiedekunta toimii Joensuussa. Savonlinnan kampuksen toiminta päättyi keväällä 2018.
Tiedekunta luotiin yhdistämällä entiset Joensuun yliopiston humanistinen, teologinen ja kasvatustieteiden tiedekunta sekä psykologia entisestä yhteiskunta- ja aluetieteiden tiedekunnasta.
Osastot ja oppiaineet
thumb|Humanistinen ja teologian osasto toimivat Agora-rakennuksessa. thumb|Karjalankielinen opaskyltti Agora-rakennuksessa
Itä-Suomen yliopiston harjoittelukoulu
Itä-Suomen yliopiston harjoittelukoulu on yliopiston koulu, jonka yhtenä tehtävänä on toteuttaa ja kehittää tutkimusperustaista ohjattua harjoittelua. Itä-Suomen yliopiston harjoittelukoulu käsittää kaksi normaalikoulua: Tulliportin normaalikoulun ja Rantakylän normaalikoulun.
MeeGo
thumb|120px|MeeGo 1.1.
MeeGo oli Nokian ja Intelin osin kehitysvaiheeseen jäänyt Linux-pohjainen mobiililaitteiden käyttöjärjestelmä ja ohjelmistoalusta. MeeGo luotiin yhdistämällä Nokian Maemo-alusta ja Intelin kehittämä Moblin. Se tarjoaa tuen sekä ARM- että x86-arkkitehtuureille. MeeGon ensimmäinen versio oli tarkoitus julkaista vuoden 2010 toisella vuosineljänneksellä.
MeeGon oli tarkoitus toimia Nokian älypuhelinten tulevana käyttöjärjestelmänä, mutta 11. helmikuuta 2011 toimitusjohtaja Stephen Elop ilmoitti Nokian tulevien älypuhelinten perustuvan Microsoftin Windows Phone 7 -alustaan. Tämän seurauksena hanke lopetettiin.
Julkaistut laitteet
MeeGoon perustuvia laitteita on tullut markkinoille muutamia, muiden muassa Nokia N9, Asuksen EEE PC X101 sekä Lenovon IdeaPad S100.
Perintö
Meego-hankkeen yhteisöllisenä jatkumona on Mer-projekti.