cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Edward Schreyer
Schreyer on toiminut vuodesta 2002 Brandonin yliopiston rehtorina. Hän oli ehdolla parlamenttiin edustajainhuoneen jäseneksi vielä vuoden 2006 vaaleissa, mutta ei tullut valituksi.
Oslon keskusrautatieasema
Asema sijaitsee Jernbanetorgetin vieressä Karl Johans gaten itäpäädyssä, aivan Oslon ydinkeskustassa. Sen yhteydessä on Jernbanetorgetin metroasema, jossa pysähtyvät kaikki Oslon metron viisi linjaa. Yhdessä metron, raitiovaunujen ja bussien kanssa Oslon keskusrautatieasemasta muodostuu sekä kaupungin että koko maan vilkkain liikennekeskittymä, joka palvelee päivittäin noin 150 000 käyttäjää. Asema on pääteasema useimmille Gjøvikbanenin paikallis- ja kaukojunille. Kaikki Oslon alueen paikallisjunat sekä Flytoget-lentokenttäjunat pysähtyvät asemalla, joka toimii myös joka toisen Flytoget-vuoron lähtö- ja pääteasemana.
Janne Reitala
Janne Reitala (s. 1956) on suomalainen yleislääketieteen erikoislääkäri ja anestesiologian erikoislääkäri. Hän valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1982, minkä jälkeen hän työskenteli terveyskeskuksessa ja eri sairaaloissa pääkaupunkiseudulla. Reitala on työskennellyt myös lääkäriambulanssissa sekä Medi-Heli ry:n nimeämänä ylilääkärinä. Hän oli mukana tsunamikatastrofin pelastustoimissa vuonna 2004. Hän on niin ikään toiminut Suomen tasavallan presidenttien Martti Ahtisaaren ja Tarja Halosen "hovilääkärinä".
Reitalan aviopuoliso on Lisa von Hellens. Reitalan vanhemmat ovat näyttelijä Tiina Rinne ja taidehistorioitsija Aimo Reitala. Hänen nuorempi veljensä on näyttelijä Mikko Reitala. Myös Janne Reitala on näytellyt sivuosan kahdessa elokuvassa: Lain ulkopuolella (1987) sekä Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva (1990).
Charlie Louvin
Louvin syntyi Henagarissa, Alabamassa, mutta aloitti uransa Tennesseessä. Lyhyitä katkoja aiheutui palvelusta toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa. Louvin julkaisi veljensä kanssa useita hittejä; tunnetuimpien singlejulkaisujen joukossa on "Little Reasons".
Veljekset esiintyivät jo 1950-luvulla vakituisesti Grand Ole Opryssä. Charlie jatkoi uraansa Iran kuoleman jälkeen muun muassa esiintymällä Bonnaroossa vuonna 2007. Hän on julkaissut myös uusia albumeita.
Veljeksille myönnettiin paikka Country Music Hall of Famesta vuonna 2001.
Louvin kuoli tammikuussa 2011, 83-vuotiaana, kotonaan Bell Bucklessa, Tennesseessä. Hän sairasti haimasyöpää.
Buffalo Sabres
Buffalo Sabres on yhdysvaltalainen ammattilaistason jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Buffalo New Yorkin osavaltiossa. Joukkue kuuluu NHL-liigan Itäisen konferenssin Atlantin divisioonaan.
Joukkue on historiansa aikana voittanut kolme konferenssin mestaruutta. Näistä viimeisin on kaudelta 1998–1999, jolloin Sabres hävisi Stanley Cupin finaalissa Dallas Starsille. Vuonna 1970 NHL:ään liittynyt Sabres on Vancouver Canucksin ohella pisimpään liigassa pelannut joukkue, joka ei ole voittanut Stanley Cup -mestaruutta.
Historia
Buffalo liittyi NHL:n kaudella 1970–1971. Buffalo yritti liittyä NHL:ään jo kaudella 1967–1968, jolloin NHL:ään otettiin kuusi uutta joukkuetta. Buffalossa oltiin kiinnostuneita jääkiekosta ja joukkueen nimeämiskilpailuun vuonna 1970 tulikin yli 13 000 ehdotusta. Nimikilpailun voitti sana Sabres. Seuran omistajiin kuulunut Seymour Knox III perusteli valintaa muun muassa sillä, että sapeli oli kärkijoukkojen ase ja se oli tehokas ase niin hyökkäyksessä kuin puolustuksessakin.
Joukkueen ensimmäinen varaus oli Gilbert Perreault. Jo ensimmäisellä kaudella hän teki tulokkaiden maaliennätyksen 38 maalia ja voitti Calder Trophyn (paras tulokas). Jo kolmannella kaudellaan joukkue ylsi pudotuspeleihin, mutta putosi kuitenkin jo ensimmäisellä kierroksella Montrealille kuuden pelin ottelusarjassa. Joukkueen tukiranka oli "French Connection lineksi" kutsuttu hyökkäysketju, jossa pelasivat Perreaultin lisäksi Rick Martin ja René Robert.
Vuonna 1979 valmentajaksi ja pääjohtajaksi tuli Scotty Bowman, joka oli tätä ennen valmentanut Montrealin neljään peräkkäiseen Stanley Cupin. Bowmanin aikakaudella 1979–1987 joukkue oli joka vuosi pudotuspeleissä kahta viimeistä kautta lukuun ottamatta. Vuosina 1981–1986 Buffalossa pelasi Hannu Virta yhteensä 245 ottelua tehoin 25+101=126.
Vuonna 1987 Bowman sai väistyä ja tilalle tulivat pääjohtajaksi Gerry Meehan ja valmentajaksi Ted Sator. Samana vuonna Perreault ilmoitti lopettavansa 17 kautta kestäneen jääkiekkouransa pelattuaan 1191 peliä tehoin 512+814=1326. Perreaultin tekemää aukkoa paikattiin varaamalla Pierre Turgeon, joka teki toisella kaudellaan 88 pistettä ja kolmannella 106 pistettä, ennen kuin hänet myytiin New York Islandersiin. Kaupassa Buffalo sai Pat LaFontainen.
Kaudella 1992–1993 joukkueeseen liittyi Dominik Hašek. Jo seuraavalla kaudella hän vakiinnutti paikkansa ykkösmaalivahtina päästettyjen maalien keskiarvon ollessa 1,95 ja torjuntaprosentin 93 %. Päästettyjen maalien keskiarvo oli NHL:n alhaisin sitten Bernie Parentin 1,89:n kaudella 1973–1974
Vuonna 1996 valmistui Buffalon uusi kotihalli, joka sai nimekseen Marine Midland Arena. Nimi muuttui myöhemmin HSCB Centeriksi. Lisäksi joukkue saa uuden logon ja peliasujen värityksen. Hašek voitti Hart Memorial Trophyn (NHL:n arvokkain pelaaja) ensimmäisenä maalivahtina sitten 1962 Jacques Planten. Samaisen kauden pudotuspeleissä Hašek loukkasi polvensa ja torjuntavastuun otti Steve Shields. Ensimmäisellä kierroksella joukkue voitti Ottawa Senatorsin, mutta toisella kierroksella tuli tappio Philadelphialle.
Kaudella 1997–1998 joukkueen johdon ja Hašekin välillä oli ongelmia. Pääjohtaja ja valmentaja päätettiin vaihtaa ja uudeksi valmentajaksi tuli Lindy Ruff. Hašek pelasi kaudella 13 nollapeliä, joka on eniten sitten kauden 1969–1970 Tony Espositon (15 nollapeliä). Seuraavalla kaudella Hašek oli osittain loukkaantuneena, mutta kuntoutui pudotuspeleihin. Buffalo eteni loppuotteluun saakka, mutta hävisi sen Dallas Starsille otteluvoitoin 4–2. Vielä kahdella seuraavalla kaudella joukkue pääsi pudotuspeleihin, mutta sen jälkeen kausi päättyi kolmesti peräkkäin runkosarjaan. Työsulun 2004–2005 jälkeisinä kausina 2005–2006 ja 2006–2007 joukkue pääsi jälleen pudotuspeleihin ja eteni molempina konferenssifinaaleihin, joissa hävisi ensimmäisellä kaudella Carolina Hurricanesille ja jälkimmäisellä Ottawa Senatorsille.
2010-luvulla Sabres on ollut yksi NHL:n heikoimmista joukkueista. Tästä syystä joukkue on saanut varattua huippulupauksia; Rasmus Ristolaisen, Jack Eichelin, Sam Reinhartin ja Rasmus Dahlinin.
Kaudella 2020–2021 Sabres hävisi 18 peräkkäistä ottelua, millä se sivusi NHL:n ennätystä, joskin osa Sabresin tappioista ratkesi vasta jatkoajalla tai voittomaalikilpailussa.
2021-2022 alkaessa joukkueen suurimmista tähdistä Eichel, Ristolainen ja Reinhart on kaupattu muualle ja Sabres on edelleen yksi NHL:n heikoimmista joukkueista.
Vibranium
Vibranium on Marvel-kustantamon luoma kuvitteellinen metalli. Se esiintyy kahdessa eri muodossa: Antarktiksen vibraniumina ja Wakandan vibraniumina. Ensimmäinen maininta Wakandan vibraniumista oli amerikkalaisessa, vuonna 1966 julkaistussa Fantastic Four -lehden numerossa 53 (luonut Stan Lee ja Jack Kirby) ja Antarktiksen vibraniumista oli vuoden 1966 Daredevil-lehden numerossa 13 (luonut Stan Lee ja John Romita).
Vibranium ei ole alkuaine. Sen ominaisuudet eivät sovi mihinkään jaksollisen järjestelmän osaan. Lisäksi vibraniumin atomipaino on niin suuri, että sen pitäisi alkuaineena olla radioaktiivista. Vibraniumin molekyylit pysyvät liikkumattomina jopa lämpötiloissa, jotka ovat absoluuttisen nollapisteen yläpuolella. Tästä syystä Wakandan vibraniumia ei voi kiinteyttää vain laskemalla lämpötilaa. Vibranium kiinteytyy vain 13 kPa:n paineessa ja nesteytyy 3,316 °C.
Wakandan vibranium
Wakandan vibraniumia löytyy vain pienestä afrikkalaisesta maasta nimeltä Wakanda. Tällä vibraniumilla on kyky imeä itseensä kaikenlaisia värähtelytasoja (kuten ääniaaltoja) tavalla, joka on toistaiseksi tuntematon. Vibraniumin oma värähtelytaso ei kuitenkaan nouse prosessin yhteydessä vaan imetty energia sijoittuu metallin molekyylien väliin. Tällainen suuren määrän värähtelyenergiaa itseensä imenyt vibranium on erittäin kovaa. Tohtori Myron McLain loi onnettomuudenomaisessa kokeilussa Kapteeni Amerikan kilven, joka on tehty vibraniumin, teräksen ja adamantiumin yhteisseoksesta. Vibraniumista voi myös tehdä esimerkiksi aseen vaimentimen jolloin laukaisun ääntä ei kuuluisi lainkaan. Samaten mikäli saappaan pohjat teetettäisiin vibraniumista, olisi askelten ääni kuulumaton. Nick Furyn esimerkiksi tiedetään käyttäneen tällaisia saappaita.
Vibraniumin kyvyllä imeä värähtelyjä on kuitenkin rajansa. Erään kerran öljy-yhtiö Roxxon Oil sai tietää pienestä saaresta, jonka perusta oli puhdasta Wakandan vibraniumia. Roxxon katsoi aiheelliseksi tuhota saari ja sai pommittamalla sen hävitettyä. Vaikkei vibranium kyennytkään imemään räjähdyksiä, se kykeni silti imemään räjähdysten äänienergian itseensä.
Myöhemmin tiedemies Uysseus Klaw löysi kummullisen vibraniumia Wakandasta. Wakandassa asuvat heimot olivat suojelleet pyhänä pitämäänsä kumpua vuosisatojen ajan ja turhautunut Klaw tappoi heimon päällikön T’Chakan. Kuninkaan pojasta T’Challasta tuli myöhemmin Wakandan uusi kuningas ottaen samalla Mustan Pantterin pyhän roolin harteilleen. T’Challa saattoi vibraniumin olemassaolon muun maailman tietoisuuteen ja myi sitä ulkomaille. Voitot T’Challa käytti valtionsa rikastuttamiseen ja modernisointiin.
Antarktiksen vibranium
Toista versiota vibraniumista, Antarktiksen vibraniumia (kutsutaan myös Anti-metalliksi) löytyy vain Kadonneesta Valtakunnasta. Tämä metalli tuottaa absorboimisen sijaan värähtelyjä. Se kykenee nesteyttämään kaikki metallit, jotka tulevat kosketuksiin sen kanssa – jopa tuhoutumaton adamantium murskautui kun Henry Pym käytti sitä tuhotakseen Ultronin (tämän vibraniumin tarkka vaikutus Thorin vasaran Uru-metalliin on kuitenkin tuntematon). Suuret määrät Antarktiksen vibraniumia kykenee sulattamaan jopa vieressään olevia metalleja. Mikäli kasattaisiin suunnattomia määriä Antarktiksen vibraniumia yhteen paikkaan, niin jossakin vaiheessa kerääntynyt massa ja värähtelytason kasvu riittäisi teoreettisesti tuhoamaan kaikki metallit kokonaiselta mantereelta.
Mikäli Antarktiksen vibraniumia säteilytetään tietyillä hiukkasilla, se muuttuu keinotekoiseksi ja epävakaaksi Wakandan vibraniumiksi.
Parnival Plunder (Ka-Zarin, Kadonneen Valtakunnan herran, ilkeä veli) suunnitteli kerran tekevänsä metallista pommeja, joilla valloittaa koko maailma. Uudet Kostajat saivat myös kerran tietää YPKVV:n orjuuttavan mutantteja Kadonneessa Valtakunnassa, jotta nämä voisivat kaivaa Antarktiksen vibraniumia.
Ian D’Sa
pienoiskuva|Kowalewicz ja D'Sa Ruisrockissa. Ian Michael D'Sa (s. 30. lokakuuta 1975 Yhdistynyt kuningaskunta), syntymänimeltään Sanjian Shivanand Dohksha, on kitaristi kanadalaisessa Billy Talent -yhtyeessä. Hän kasvoi Ontariossa, jossa hän opetteli kitaransoittoa, jonka jälkeen Ian alkoi soittaa Dragon Flower -yhtyeessä. Ontariossa hän myös tapasi Benjamin Kowalewiczin, Jonathan Gallantin ja Aaron Solowoniukin, jotka jo kuuluivat Billy Talentiin. Vähän sen jälkeen Ian liittyi silloin Billy Talentin ollessa vielä Pezz ja he alkoivat soittaa yhdessä.
Dave Murray
David Michael Murray (s. 23. joulukuuta 1956 Lontoo, Englanti) on brittiläinen muusikko ja lauluntekijä, joka tunnetaan metallimusiikkia esittävän Iron Maidenin kitaristina.
Murray liittyi Iron Maideniin ensimmäisen kerran vuonna 1976. Hän riitaantui yhtyeen silloisen laulaja Dennis Wilcockin kanssa ja hänet erotettiin yhtyeestä. Hän liittyi tällä välin teini-ikäisenä tapaamansa Adrian Smithin perustamaan yhtyeeseen Urchin, kunnes hän palasi basisti Steve Harrisin pyynnöstä takaisin Iron Maideniin. Myös Smith liittyi yhtyeeseen vuonna 1980. Murray on Harrisin ohella ainoa Iron Maidenin jäsen, joka on esiintynyt kaikilla yhtyeen levytyksillä.
Lapsuus ja nuoruus
Murrayn äidillä oli useita osa-aikaisia siivoustöitä, ja hänen isänsä sai työkyvyttömyyseläkettä jouduttuaan nuorena eläkkeelle sairauden takia. Lisäksi perheeseen kuului kaksi vanhempaa tytärtä Pauline ja Janet.
Murrayn vanhemmat turhautuivat usein varattomuuteensa ja riitelivät keskenään paljon, minkä vuoksi David siskoineen joutui toisinaan paikallisen Pelastusarmeijan hoteisiin, missä he saattoivat viettää viikkokausia vanhempien selvitellessä riitojaan. Kunnanvaltuuston määräysten vuoksi perhe joutui muuttamaan useaan kertaan ympäri Lontoota, ja 14-vuotiaaksi vartuttuaan Murray oli ehtinyt opiskella jo kymmenessä Lontoon eri koulussa. Perheen tiuhan muuttovyyhdin seurauksena David oli aina uuden kotiseutunsa tulokas ja kiusanteon kohde ja hänen oli omien sanojensa mukaan karaistava itsensä nopeasti, jos hän halusi pärjätä. Hän alkoi isänsä rohkaisemana harrastamaan nyrkkeilyä ja pyrki pelaamaan paljon myös jalkapalloa ja krikettiä.
Ensikosketus rockmusiikkiin ja ensimmäiset yhtyeet
15-vuotiaana Murray kiinnostui rockmusiikista kuultuaan radiosta Jimi Hendrixin kappaleen “Voodoo Child“. Hendrixin ja muun rockin ohella hän kiinnostui myös suuresti bluesista, ja keräiltyään sekä rock- että blues-levyjä hän hankki ensimmäisen kitaransa. 16-vuotiaana hän perusti ensimmäisen yhtyeensä, trion nimeltä Stone Free, jossa laulajana oli tuleva Iron Maidenin kitaristi Adrian Smith. Stone Freen ohella Murray seurasi ahkerasti Melody Makerissa esiintyneitä ilmoituksia avoimista kitaristinpaikoista. Melody Makerin ilmoitusten johdosta hän soitti myös soft rock -yhtyeessä Electric Gas ja punk -yhtyeessä The Secret, jonka kanssa hän myös äänitti vuonna 1975 julkaistun singlen “Café De Dance“.
Iron Maiden
thumb|left|200px|Murray esiintymässä Iron Maidenin [[The Beast on the Road -kiertueella vuonna 1982.]] Vuonna 1976 Murray pyrki kitaristiksi basisti Steve Harrisin perustamaan heavy metal -yhtye Iron Maideniin, joka edusti brittiläisen heavy metalin uutta aaltoa. Murrayn koe-esiintymisen aikana yhtyeessä kuitenkin soittivat jo kitaristit Dave Sullivan ja Terry Rance. He eivät halunneet Murrayn liittyvän yhtyeeseen, sillä heidän mielestään heidän soittotaitonsa valuisivat hukkaan Murrayn rinnalla. Steve Harris kuitenkin oli kiinnittänyt huomionsa Murrayn taitavaan kitaransoittoon, eikä epäröinyt tehdä valintaa kahden nykyisen kitaristinsa ja Murrayn välillä. Näin ollen Harris erotti Sullivanin ja Rancen yhtyeestä, ja Murraysta tuli Iron Maidenin kitaristi. Murray soitti Iron Maidenissa jo sen ensimmäisessä virallisessa live-esiintymisessä vuoden 1976 toukokuussa Lontoon St. Nicholas Hallissa, jolloin Iron Maidenin toisena kitaristina hänen ohellaan oli Bob Sawyer.
Vuoden 1976 syksyllä Iron Maidenin muut jäsenet päättivät erottaa yhtyeen laulaja Paul Dayn, ja hänen tilalleen liittyi Dennis Wilcock. Murray ajautui Wilcockin kanssa erimielisyyksiin, koska Wilcock ei pitänyt Murrayn silloisesta tyttöystävästä. Kaksikon alituiseen riitelyyn kyllästynyt Harris joutui vaikean tilanteen eteen valitessaan kumpi hänen yhtyetovereistaan saisi jatkaa tehtävässään: Murray oli taitavin hänen tuntemansa kitaristi, mutta Wilcockin veroisen lavaesiintyjän ja keulakuvan löytäminen ei osoittautuisi helpoksi. Lopulta Harris päätti, että Murray joutuisi lähtemään yhtyeestä. Hänen paikkansa Bob Sawyerin rinnalla yhtyeen toisena kitaristina täytti laulaja Wilcockin tuttava, Terry Wapram.
Murray liittyi vanhan ystävänsä Adrian Smithin Urchin -yhtyeeseen. Hän äänitti yhtyeen kanssa vuonna 1978 julkaistun singlen “She's a Roller“, jonka b-puolena oli kappale “Long Time No Woman“.
Murrayn lähdön jälkeen Iron Maiden oli kokenut lisää kokoonpanomuutoksia, ja myös laulaja Dennis Wilcock oli yllättäen eronnut yhtyeestä vuonna 1977. Hänen eronsa mahdollisti Murrayn paluun yhtyeen kitaristiksi, ja pian Harrisin ja Murrayn kaksin pyörittämä Iron Maiden täydentyi rumpali Doug Sampsonilla. Myöhemmin Harris on todennut, että Murrayn erottaminen yhtyeestä vuonna 1976 on hänen musiikillisen uransa typerin ratkaisu.
Lukuisien kokoonpanomuutosten myötä Iron Maiden oli Harrisin, Murrayn, laulaja Paul Di'Annon, rumpali Clive Burrin ja toisen kitaristi Dennis Strattonin voimin löytänyt vakituisen muotonsa. Yhtye oli saanut myös managerinsa Rod Smallwoodin avustuksella tehtyä levytyssopimuksen levy-yhtiö EMI:n kanssa. Yhtye äänitti tuottaja Will Malonen kanssa esikoisalbuminsa Iron Maiden Lontoossa, ja albumi julkaistiin vuoden 1980 huhtikuussa. Albumilla oli mukana Murrayn säveltämä ja sanoittama kappale “Charlotte the Harlot“, ja Yhdysvalloissa kesällä julkaistu painos albumista sisälsi myös Murrayn, Harrisin ja Di'Annon kappaleen “Sanctuary“, joka julkaistiin albumin toisena singlenä Britanniassa. Iron Maiden nousi heti julkaisunsa jälkeen Britannian albumilistan neljänneksi ja myi kuukauden aikana Britanniassa yli 60 000 kappaletta. “Charlotte the Harlot“ on yhä ainoa Iron Maidenin kappale, jonka Murray on tehnyt täysin itsenäisesti.
Euroopassa albumin julkaisun jälkeen Kissin ja Judas Priestin lämmittelijänä kiertänyt Iron Maiden alkoi herättää kiinnostusta ja huomiota myös Britannian ulkopuolella. Dennis Strattonin erottua yhtyeestä yhtyeen uudeksi kitaristiksi liittyi Murrayn lapsuudenystävä ja entinen yhtyetoveri Adrian Smith. Pian Smithin liittymisen jälkeen Iron Maiden äänitti ja julkaisi toisen studioalbuminsa Killers, jonka oli tuottanut muun muassa Deep Purplen kanssa työskennellyt Martin Birch. Vaikka Killers oli musiikillisesti hyvin samantapainen kuin yhtyeen esikoisalbumi, sen sijoitus Britanniassa oli 12, mikä oli ensilevyä heikompi tulos. Killersin alkuperäiselle brittipainokselle ei päätynyt Murrayn sävellyksiä, mutta albumin Yhdysvaltain-painos sisälsi hänen ja Harrisin kappaleen “Twilight Zone“, joka Britanniassa julkaistiin singlenä.
Killersiä seuranneen Killer World Tour -kiertueen lopulla laulaja Paul Di'Anno erotettiin yhtyeestä päihdeongelmien ja arvaamattoman käyttäytymisen vuoksi. Yhtyeen uudeksi laulajaksi tuli aiemmin Samson -yhtyeessä vaikuttanut Bruce Dickinson. Joulukuussa Iron Maiden aloitti kolmannen studioalbuminsa The Number of the Beast äänittämisen tuottaja Martin Birchin kanssa, ja albumi julkaistiin vuoden 1982 maaliskuussa. Albumi oli listaykkönen Britanniassa, ja siitä tuli yksi metallimusiikin klassikkoalbumeista muun muassa kappaleiden “The Number of the Beast“, “Run to the Hills“ ja “Hallowed Be Thy Name“ johdosta. Murrayn, Harrisin ja Burrin kirjoittama kappale “Total Eclipse“ julkaistiin aluksi singlen “Run to the Hills“ b-puolena, mutta vuonna 1998 se julkaistiin osana itse albumia.
The Beast on the Road -kiertueen päätyttyä rumpali Clive Burr erotettiin yhtyeestä, ja vuoden 1983 tammikuussa yhtyeen uudeksi rumpaliksi tuli Nicko McBrain. Tämän myötä Iron Maidenin kokoonpano muotoutui pitkälti nykyiseen muotoonsa. Seuraavan studioalbuminsa Piece of Mind yhtye äänitti Bahaman Nassaussa Compass Point Studios -äänitysstudiolla. Murray kirjoitti albumille Harrisin kanssa kappaleen “Still Life“. Albumia seurannut kiertue World Piece Tour vankisti Iron Maidenin asemaa metallimusiikin huipulla. Yhtyeen voittokulku jatkui läpi 1980-luvun studioalbumien Powerslave (1984), Somewhere in Time (1986), Seventh Son of a Seventh Son (1988), livealbumin Live After Death (1985) ja massiivisten maailmankiertueiden avulla.
Vuonna 1989 Iron Maiden vietti taukoa. Kun yhtye aloitti seuraavan studioalbuminsa No Prayer for the Dying työstämisen, kitaristi Adrian Smith erosi yhtyeestä. No Prayer for the Dyingin oli määrä palauttaa Iron Maiden musiikillisesti kahden ensimmäisen albumin tasolle, ja Smith oli tyytymätön ratkaisuun. Hänen erottuaan yhtyeestä Murray sai rinnalleen uudeksi kitaristiksi Janick Gersin, joka oli aiemmin tehnyt yhteistyötä laulaja Bruce Dickinsonin kanssa tämän sooloalbumilla. thumb|right|280px|[[Adrian Smith, Murray ja Janick Gers esiintymässä Iron Maidenin Somewhere Back in Time World Tour -kiertueella vuonna 2008.]] No Prayer for the Dying ja seuraava albumi Fear of the Dark saavuttivat brittilistalla erinomaisia listasijoituksia, ja No Prayer for the Dying sisälsi myös Britannian singlelistan ykköseksi nousseen singlen “Bring Your Daughter... to the Slaughter“. Albumit olivat kuitenkin musiikillisesti varsin eroavia yhtyeen 1980-luvun klassikkoalbumeihin verrattuna, ja Iron Maidenin suosio musiikkilehdistön keskuudessa hiipui. Bruce Dickinson erosi yhtyeestä vuonna 1993 lähteäkseen soolouralle, ja Iron Maidenin uudeksi laulajaksi pestattiin aiemmin Wolfsbane -yhtyeessä laulanut Blaze Bayley.
Bayleyn kanssa Iron Maiden levytti vain kaksi albumia, vuoden 1995 The X Factorin ja vuoden 1998 Virtual XI:n. Kumpikin albumi oli kaupallinen epäonnistuminen, eivätkä yhtyeen fanit sulattaneet Bayleyn laulutapaa joka oli Dickinsoniin verrattuna hyvin erilainen. Lopulta vuonna 1999 muun yhtyeen ja Bayleyn tiet erkanivat, ja sekä Dickinson että kitaristi Adrian Smith palasivat yhtyeeseen. Tästä huolimatta Smithin korvannut Janick Gers jatkoi yhtyeessä, ja näin ollen Iron Maidenin kokoonpanossa vaikutti nyt kolme kitaristia.
Kuusihenkinen Iron Maiden on vaikuttanut vuodesta 1999. 2000-luvulla yhtye on julkaissut kuusi studioalbumia: Brave New World (2000), Dance of Death (2003), A Matter of Life and Death (2006), The Final Frontier (2010), The Book of Souls (2015) ja Senjutsu (2021).
Kitarat ja laitteistot
Murray on lähes koko uransa käyttänyt englantilaisen Marshall Amplificationin valmistamia kitaravahvistimia. Iron Maidenin studioalbumeilla Somewhere in Time (1986) ja Seventh Son of a Seventh Son (1988) ja konserttikiertueilla Somewhere on Tour ja Seventh Tour of a Seventh Tour hän kuitenkin käytti amerikkalaisen Gallien-Kruegerin vahvistimia. Marshallien vahvistimien tapaisesti hän on lähes koko uransa soittanut Fenderin valmistaman Stratocaster-mallin kitaroilla. Hänen mustan Stratocaster-kitaransa runko on vuoden 1963 ja kaula vuoden 1957 Stratocasterista. Hän osti kitaran nähtyään sen myynti-ilmoituksen lehdessä, mutta ei enää käytä kitaraa levyttämisen tai konsertoinnin yhteydessä. Fender lanseerasi vuonna 2009 Murrayn nimikkokitaroiden sarjan, joka mukailee hänen alkuperäistä Stratocasteriaan.
Stratocasterin ohella Murray on satunnaisesti soittanut myös Dean Guitarsin, Gibsonin, Ibanezin, ESP:n ja Jackson Guitarsin valmistamia kitaroita. ESP:n ja Jacksonin valmistamia kitaroita hän käytti vuosina 1986-1993, kunnes hän palasi Fenderille vuonna 1995. Tämän jälkeen Fender on valmistanut hänelle lukuisia variaatioita Stratocaster-mallista.
Iron Maidenin Dance of Death World Tour -konserttikiertueella hän käytti akustista Gibson Chet Atkins -kitaraa kappaleessa “Journeyman“. The Final Frontier World Tour -kiertueesta lähtien hän on soittanut myös alun perin Adrian Smithin käyttöön hankittua Gibson Les Paul -mallin kitaraa, ja Maiden England World Tour -kiertueella hän on soittanut myös Gibson Flying V -mallin kitaralla. Konserteissa ja levytettäessä Murrayn pääasiallinen kitara kuitenkin on Fenderin Californian Series -valmistussarjan Stratocaster, jossa on kolme Seymour Duncanin valmistamaa kitaramikrofonia ja Floyd Rosen vibrakampi.
Kitaroissaan Murray käyttää Ernie Ballin valmistamia erityisen ohuita, paksuudeltaan 0,09–0,42 millimetrin vahvuisia kieliä, jotta hänen kitarasoolojensa legato-osuudet onnistuivat tarkimmin. Murray soittaa sekä rytmi- että soolo-osuuksia, ja hänet on äänestetty Ison-Britannian parhaaksi kitaristiksi yhdeksän kertaa.
Yksityiselämä
Murraylla on avioliitostaan vaimonsa Tamarin kanssa vuonna 1991 syntynyt tytär Tasha. Iron Maidenin viettäessä taukoa kiertueesta ja levyttämisestä Murray asuu Mauin saarella Havaijilla.
Vapaa-ajallaan Murray tunnetaan innokkaana golfin harrastajana, ja Iron Maidenin kiertueiden aikana hän golfaa usein yhdessä yhtyeen rumpali Nicko McBrainin kanssa.
Dufferin Roblin
Dufferin Roblin PC, CC, OM, (17. kesäkuuta 1917 - 30. toukokuuta 2010) oli kanadalainen poliitikko Manitoban Progressive Conservative Partyssa. Hän oli myös Kanadan Queen's Privy Councilin jäsen.
Roblin syntyi Winnipegissä ja opiskeli Manitoban sekä Chicagon yliopistoilla. Hän oli Royal Canadian Air Forcessa vuosina 1940–1946.
Roblin toimi Manitoban 16. pääministerinä vuosina 1958–1967 ja sai nimityksen senaattiin vuonna 1978. Hän oli senaatin hallituksenjohtajana vuosina 1984–1986 ja vetäytyi vuonna 1992 saavutettuaan 75 vuoden pakollisen eläkeiän. Hänen suurimpiin saavutuksiinsa kuuluu pääministerikaudellaan rakennetun Red River Floodway-tulvakanavan rakentaminen, joka oli maailman toiseksi suurin maansiirto-operaatio Panaman kanavan jälkeen.
Helmisiipimuura
Helmisiipimuura (Myrmelastes humaythae) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Helmisiipimuuraa tavataan Boliviassa ja Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 832 000 km2. Laajan levinneisyysalueen ja vakaan kannankehityksen turvin laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. thumb|250px|Naaras
Arnold Wesker
Arnold Wesker (1932 Stepney, Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 12. huhtikuuta 2016 Brighton, Englanti. Yhdistynyt kuningaskunta ) oli brittiläinen näytelmäkirjailija.
Weskerin vanhemmat olivat Venäjän ja Unkarin juutalaisia. Ennen teatterin pariin siirtymistä hän työskenteli eri aloilla ja hyödynsi kokemuksiaan kirjoittaessaan näytelmiä. Hän edustaa realistis-symbolistista teatteria sen keskeisenä henkilönä ja tutkii teoksissaan yhteiskunnan rakenteita ja vastustaa materialismia ja kaupallisuutta. Hän toimi Centre 42:ssa, joka toi teatteria kansan ulottuville. Hän johti 1978–1982 British Centre of International Theatre Institutea. Hän kirjoitti näytelmiä myös televisiolle, lastenkirjoja ja esseekokoelmia. Hän kuului aikakauden nuoriin vihaisiin miehiin.
Apollon Smyrnis
Apollon Smyrnis eli Gymnasticos Syllogos Apollon Smyrnis  on urheiluseura Ateenan kaupungista. Seuralla on toimintaa jalkapallossa, koripallossa, lentopallossa ja poolossa. Seuran jalkapallojoukkue pelaa kaudella 2021–2022 Kreikan korkeimmalla sarjatasolla Kreikan Superliigassa.
Nurmeksen Sepot
Nurmeksen Sepot on vuonna 1915 perustettu urheiluseura Nurmeksessa. Sen lajeihin kuuluvat jääkiekko, pesäpallo, yleisurheilu, tanssi, suunnistus ja lentopallo, pöytätennis (ennen jalkapallo ja pöytätennis). Seuran nykyisenä puheenjohtajana toimii Mikko Meriläinen. Seuralla on kokopäiväinen toiminnanohjaaja sekä puolipäiväinen toimistoapulainen.
Pesäpallon SM-sarjassa seuran miesjoukkue pelasi kesällä 1967 (suomensarjan lohkovoitto 1966). Pohjois-Karjalan aluemestaruuden se voitti jo 1937 ja oli karsimassa välisarjaan 1938 häviten kuitenkin Lieksan Urheilijoille. Maakuntasarjassa seura on onnistunut useita kertoja voittamaan Itä- ja koillislohkon, sekä aiemmin Pohjois-Karjalan lohkon. Lisäksi Sepot on ollut Pohjois-Karjalan piirinmestari useampia kertoja.
Stavanger Aftenblad
Stavanger Aftenblad, usein vain Aftenbladet, on Rogalandin läänissä Stavangerin, Sandnesin, Jærenin, Haugalandetin, Ryfylkein ja Dalanein paikallislehti. Lehden päätoimitus on Stavangerissa. Lehden levikki vuonna 2016 oli 55 450. . Päätoimittaja on Lars Helle.
Nurmeksen Sepot
Nurmekseen jäähalli valmistui v.2003
Stavanger Aftenblad
Lehden perusti vuonna 1893 pappi Lars Oftedal. Hänen kuoltuaan päätoimittajaksi tuli 1900 Lars Oftedal, joka oli tehtävässä kuolemaansa asti, vuoteen 1932. Sen jälkeen vastuun otti Christian Stephansen Oftedal. Saksalaismiehityksen aikaan 1940 Oftedal pidätettiin ja hän joutui vankilaan, ja saksalaiset istuttivat päätoimittajan paikalle Johannes Kringlebotnin. Miehityksen päätyttyä Oftedal palasi päätoimittajaksi. Hän kuoli 1955. Per Thomsenista tuli hänen seuraajansa, ja hänen jälkeensä tehtävään valittiin Jon Arnøy 1977, ja 1983 Thor Bjarne Bore, joka oli päätoimittaja vuosituhannen vaihteeseen. Hänen seuraajansa oli Jens Barland, jonka aikana lehteä järisytti epäilys Eurooppa-kirjeenvaihtaja Stein Viksveenin Stasi-yhteyksistä. Tom Hetland oli tehtävässä vuodesta 2002 vuoden 2011 loppuun, ja hänen jälkeensä uudeksi päätoimittajaksi tuli Lars Helle.
Nurmeksen Sepot
Seuran naisjääkiekko on voimissaan. kaudella 2014-2015 Mimmeillä on edustusjoukkue, tyttöjen joukkueita on kolme.
Stavanger Aftenblad
Lehti oli 1970-luvulle asti Venstren äänenkannattaja, ja sitä pidettiin pitkään Norjan vaikutusvaltaisimpana lehtenä.
Nurmeksen Sepot
Sepot vietti 100-vuotisjuhliaan 19.9.2015 PielisAreenalla.
Stavanger Aftenblad
Lehti muuttui tabloidikokoon vuonna 2006 yhtenä viimeisistä norjalaisista lehdistä.
Lehti jakaa nimeään kantavaa kulttuuripalkintoa.
Levikki
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Joutsen (elokuva)
Joutsen on vuonna 1956 uudelleen tehty elokuva vuoden 1925 mykkäelokuvasta. Elokuvan ohjasi Charles Vidor. Se kertoo eurooppalaisesta kuningasperheestä. Grace Kelly esittää prinsessaa ja Alec Guinness hänen serkkuaan ja prinssiä ja prinsessan veljen kaveria, jota prinsessan sydän rakastaa, esittää Louis Jourdan.
Elokuvassa nähdään myös sittemmin muusikkona tunnetuksi tullut Van Dyke Parks, joka oli 1950-luvulla suosittu lapsinäyttelijä.
Vastaanotto
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa pätevien näyttelijöiden puku- ja salonkikomediaksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Pohjanlahti (Kangasala)
Pohjanlahti on Pirkanmaalla Kangasalla Noksioisten kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Kontti-Kertun mäen pohjoispuolella kalliomurrokseen muodostuneeseen painaumaan. Järven ympärillä on peltoalue, joka on rannan lähellä olevan metsiköiden takana. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsää tai pellonreunaa. Sen rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Längelmäveden lähialueeseen (35.721) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,5 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi merkittävää ojaa. Järven pohjoisrantaan laskee pitkä pelto-oja luoteesta ja sen kaakkoisrantaan laskee Pietijärven laskuoja. Tähän yhtyy Vierikkavuoren eteläpuoliset ojat. Pohjanlahden laskuoja on 200 metriä pitkä ja se laskee Längelmäveden Noksioislahteen.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Noksioislahti oli pitempi kuin se on nykyään. Längelmäveden vedenpinnan aleneminen on lyhentänyt lahtea ja siitä on kuroutunut erilleen Pohjanlahti.
806 Gyldénia
806 Gyldénia on saksalaisen tähtitieteilijän Max Wolfin vuonna 1915 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaissyntyisen tähtitieteilijän Hugo Gyldénin mukaan. Kansainvälisissä yhteyksissä asteroidin nimi voidaan kirjoittaa myös tarkkeettomassa muodossa Gyldenia.
Gyldénian likimääräinen läpimitta on 33 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,21 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää 5 vuotta ja 9 kuukautta.
Hans Aslak Guttorm
Hans Aslak Guttorm (15. joulukuuta 1907 – 24. maaliskuuta 1992 Outakoski) oli saamelainen opettaja ja kirjailija, joka kirjoitti pohjoissaameksi. pienoiskuva|[[Outakosken kansakoulu vuonna 1938. Hans Aslak Guttorm työskenteli koulun opettajana 1939–1969.]]
Guttorm opiskeli aluksi Haapaveden kansanopistossa. Hän palasi Outakoskelle vuonna 1927 ja työskenteli kaupparenkinä Kaarasjoella Norjassa. Hän valmistui opettajaksi Jyväskylän opettajaseminaarista vuonna 1935. Vuosina 1936–1938 hän toimi katekeettana Akujärven ja Partakon seuduilla Inarissa. Lukuvuoden 1938–1939 hän toimi opettajana Riutulassa. Josef Guttormin jäätyä eläkkeelle hän työskenteli Outakosken koulun opettajana vuoteen 1969 asti.
Guttorm teki monta vuotta töitä Sápmelaš-lehden toimituksessa.
Guttormin tuotantoon kuuluu proosaa, runoja, koulunäytelmiä, lehtiartikkeleita ja muistiinpanoja saamelaisten kulttuurista. Kaikki 1980-luvulla julkaistut teokset on alun perin kirjoitettu 1930-luvulla. Guttormin runoja on käännetty suomeksi, ruotsiksi, norjaksi, unkariksi, saksaksi ja englanniksi.
Hänen ensimmäinen teoksensa, Čierru jietna meahcis (Itkevä ääni erämaassa), kirjoitettu vuosina 1932–1933, on runo oman äidinkielen etsimisestä. Se julkaistiin vasta vuonna 1983, Guttormin elämän loppupuolella. Kokoelmassa Koccam spalli (1940) Guttorm ylisti saamen kieltä uutena luovana työkaluna, jolla voi kuvata arkielämän realismia luontevasti.
Guttorm oli mukana perustamassa saamelaisten yhdistystä Samii Littoa (Sámiid lihttu) Alavieskassa vuonna 1945 toimien sen hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana vuosina 1945–1948. Guttorm oli pohjoismaisen Saamelaisneuvoston jäsen kolme vuotta ja Saamelaisten kristillisen kansanopiston johtokunnan jäsen 1950-luvulla. Utsjoen kunnanvaltuutettuna hän toimi 10 vuotta. Hän oli Saamelaisen kirjailijaseuran ja Lapin Sivistysseuran kunniajäsen. Hänelle myönnettiin Opettajien Ammattijärjestön kultainen ansiomitali.
Monimuotoisuuskoulutus
Monimuotoisuuskoulutus (moninaisuuskoulutus, diversiteettikoulutus) on mikä tahansa ohjelma, joka on suunniteltu helpottamaan ryhmien välistä myönteistä vuorovaikutusta, vähentämään ennakkoluuloja ja syrjintää tai opettamaan, miten erilaiset ihmiset voivat työskennellä yhdessä tehokkaasti.
Väitetyistä ja tarkoitetuista eduista huolimatta systemaattiset tutkimukset eivät ole osoittaneet hyötyä pakollisesta monimuotoisuuskoulutuksesta ja osoittavat sen sijaan, että ne voivat haitata ja vähentää monimuotoisuutta ja johtaa siihen, että syrjintävalitukset otetaan vähemmän vakavasti.
Vaikutus
Tutkimukset monimuotoisuuskoulutuksista ovat ristiriitaisia. Harvardin yliopiston sosiologin Frank Dobbinin mukaan ei ole näyttöä siitä, että ennakkoluulojen vastainen koulutus johtaisi naisten tai ei-valkoisten suurempaan määrään johtotehtävissä. Vuonna 2009 Annual Review of Psychology -lehdessä julkaistussa tutkimuksessa johtopäätös oli, ettei voida sanoa, toimivatko ohjelmat, ja vuonna 2020 tutkimuksen tekijät totesivat vaikutusten olevan sitä vähäisempiä, mitä laadukkaampia tutkimukset niistä ovat.
American Sociological Review -lehden vuoden 2006 tutkimuksen mukaan "monimuotoisuuskoulutus ja monimuotoisuuden arvioinnit ovat vähiten tehokkaita lisäämään valkoisten naisten, mustien naisten ja mustien miesten osuutta johtotehtävissä". Eräs meta-analyysi viittaa siihen, että monimuotoisuuskoulutuksella voi olla suhteellisen suuri vaikutus kognitiivisiin ja taitopohjaisiin koulutustuloksiin. Analyysi yli 800 yrityksen 30 vuoden ajalta saamasta tiedosta osoittaa, että monimuotoisuuskoulutus- ja valitusmenettelyt kääntyvät itseään vastaan ja johtavat yritysten työvoiman monimuotoisuuden vähenemiseen. Vuonna 2013 tehdyssä tutkimuksessa todettiin, että monimuotoisuusohjelmat saivat korkeassa asemassa olevat ottamaan vähemmän vakavasti valitukset syrjinnästä.
Alexandra Kalev suoritti laajan katsauksen kulttuurisesta monimuotoisuudesta annetuista koulutuksista 830 keskisuuressa tai suuressa yhdysvaltalaisessa työpaikassa 30 vuoden aikana. Tulokset osoittivat, että monimuotoisuuskoulutuksen jälkeen naisten määrä johtotehtävissä laski 7,5–10%. Ylimmässä asemassa olevien mustien miesten osuus laski 12 prosenttia. Samanlaiset vaikutukset osoitettiin latinoille ja aasialaisille. Tutkimuksessa ei havaittu, että kaikki monimuotoisuuskoulutukset olisivat tehottomia. Pakolliset koulutusohjelmat, joita tarjotaan suojaksi syrjintäoikeudenkäynneiltä, olivat kyseenalaisimpia. Vapaaehtoinen monimuotoisuuskoulutukseen osallistuminen organisaation liiketoiminnan tavoitteiden edistämiseksi liittyi lisääntyneeseen monimuotoisuuteen johtotasolla.
Thomas Midgley, Jr.
Thomas Midgley, Jr. (18. toukokuuta 1889 – 2. marraskuuta 1944) oli yhdysvaltalainen keksijä ja kemisti. Hänet tunnetaan parhaiten keksinnöistään, jotka hän teki työskennellessään General Motorsilla.
Joulukuussa 1921 Midgley havaitsi, että tetraetyylilyijyn lisääminen bensiiniin vähensi auton polttomoottorin ”nakutusta”. Tällä oli tuhoisia seurauksia ympäristön kannalta, koska bensiiniin lisätty yhdiste levisi autojen pakoputkista ympäristöön, saastuttaen siten sen lyijyllä, joka on eläimille ja ihmisille vaarallinen raskasmetalli. Myöhemmin uransa aikana Midgley työskenteli kodinkoneiden jäähdytysaineiden parissa. 1900-luvun alussa kylmälaitteissa käytettiin myrkyllisiä ja helposti räjähtäviä ainesosia, jotka Midgley pyrki korvaamaan turvallisemmalla yhdisteellä. Hänen kylmälaitteisiin keksimänsä CFC-yhdisteet osoittautuivat kuitenkin ilmakehän otsonikerrosta tuhoaviksi ja aiheuttivat otsonikatoa.
Seurakuntalainen
Seurakuntalainen on suomalainen kristillinen uutis- ja verkkomedia. Seurakuntalainen.fi -sivusto avautui helmikuussa 2010 ja verkkomediaa kustantavat Radio Dei ja Perussanoma Oy. Verkkomedia rakentaa uutistuotantonsa suomalaisten kristillisten viikko- ja aikakauslehtien uutismateriaalista. Verkkomediaa julkaisevia yhteistyökumppaneita ovat kristilliset mediatalot Aikamedia, IRR-TV, Kustannus Oy Uusi Tie, Medialähetys Sanansaattajat ja Päivä. Seurakuntalainen-sivusto järjestökumppaneita ovat Avainmedia, Fida International, Lähetysyhdistys Kylväjä, Open Doors, Parempi avioliitto ry ja Suomen Pipliaseura. Seurakuntalainen-lehden päätoimittaja on Sari Savela.
Palacio Real de Madrid
Palacio Real de Madrid on Espanjan kuninkaan virallinen virka-asunto, joka sijaitsee maan pääkaupungissa Madridissa. Kuningas Felipe VI perheineen ei kuitenkaan asu palatsissa, vaan on valinnut kodikseen pienemmän, Madridin laitamilla sijaitsevan La Zarzuelan palatsin. Kuninkaallinen palatsi toimiikin lähinnä valtiollisten juhlatilaisuuksien pitopaikkana.
Palatsi sijaitsee Madridin keskustan länsiosassa Calle de Bailénin varrella, paikalla jolle Córdoban emiiri Muhammad I alun perin rakennutti linnoituksen 800-luvulla. Kastilian kuningas Alfonso VI valloitti linnoituksen vuonna 1085. 1500-luvulla paikalle rakennettiin linna (Antiguo Alcázar), joka tuhoutui tulipalossa jouluaattona 1734. Kuningas Filip V määräsi uuden palatsin rakennettavaksi samalle paikalle. Rakennustyöt suoritettiin vuosina 1738–1755 arkkitehti Juan Bautista Sachettin johdolla. Kuningas Kaarle III muutti palatsiin vuonna 1764.
Palatsi on 135 000 neliömetrin alallaan ja yli 2 800 huoneellaan suurin Länsi-Euroopassa. Se on sisustettu muun muassa Goyan, Velázquezin, El Grecon, Rubensin, Tiepolon, Mengsin ja Caravaggion teoksilla. Palatsi sisältää myös useita historiallisesti arvokkaita kuninkaallisia kokoelmia, kuten asekokoelman 1200-luvulta ja maailman suurimman Stradivarius-soitinkokoelman, sekä kuvakudos-, posliini- ja huonekalukokoelmia.
Huntingdonshire
Huntingdonshire on noin asukkaan hallintopiiri Cambridgeshiren kreivikunnassa itäisessä Keski-Englannissa. Sen hallinnollisena keskuksena toimii Huntingdonin kaupunki. Huntingdonshire oli aikaisemmin kreivikunta, mutta se menetti asemansa vuonna 1974, jolloin kreivikunnan maat jaettiin Huntingdonshiren ja Bedfordin hallintopiirien sekä Peterboroughin yhtenäishallintopiirin kesken. Samalla Huntingdonshiren hallintopiiriin liitettiin Bedfordshiren kreivikuntaan aikaisemmin kuulunut Eaton Sloconin kaupunki.
Maantiede
Huntingdonshiren länsiosassa on Oxfordin saven peittämää liitukiviylänköä, jonka korkeus on keskimäärin 60 metriä merenpinnan yläpuolella. Hallintopiiri sijaitsee Nene- ja Great Ouse -jokien välissä ja viettää loivasti kohti the Fens -nimistä, pelloiksi kuivatettua marskimaata koillisessa.
Historia
Esihistoriallisena aikana hallintopiiriä peittivät sankat metsät ja marskimaat, ja siellä oli vain vähän asutusta. Rooman valtakunnan aikana saviylängöiltä raivattiin metsät ja sinne perustettiin asutuskeskukset nykyisten Godmanchesterin ja Chestertonin paikalle. Anglien ja saksien aikaisesta asutuksesta on säilynyt nykypäiviin vain vähän jälkiä.
Talous
Huntingdonshire on ollut aina maatalousvoittoista. Länsiosan ylänköä käytetään enimmäkseen laidunmaana, kun taas the Fensin hedelmällisessä maaperässä viljellään viljaa ja sokerijuurikasta. Hallintopiirin pohjoisosaan kuuluva Yaxleyn kaupunki sijaitsee laajan savikerrostuman kohdalla, minkä ansiosta siitä on tullut yksi suurimmista tiilentuotantoalueista Englannissa. Huntingdonin, Godmanchesterin, St Ivesin ja St Neotsin kaupungeissa on kevyttä teollisuutta.
Kunnat
Huntingdonshire on jaettu 81 kuntaan (civil parish). Alla on lueteltu kunnat, joissa oli vähintään asukasta vuonna 2018:
August Vilhelm Snellman
August Vilhelm Snellman (6. tammikuuta 1876 Oulu – 24. toukokuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen konsuli ja Kemi Oy:n toimitusjohtaja.
Snellmanin vanhemmat olivat kauppaneuvos Karl August Snellman ja Alma Maria Antman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja harjoitti 1897-1901 kaupallisia ja kieliopintoja Englannissa, Ranskassa ja Saksassa.
Snellman oli J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen palveluksessa Oulussa 1901–1913. Hän perusti 1913 Muurolan Hartsi- ja tärpättitehtaan, ja hän oli Kemi Oy:n toimitusjohtajana 1913–1923. Silloinen Kemi Oy:n pääkonttori oli Oulussa Snellmanin talossa. Tänä aikana August Snellman oli Oulun kaupunginvaltuustossa vuosina 1915-1918. Tämän jälkeen Snellman toimi Kemi Oy:n Helsingin myyntikonttorin johtajana vuodesta 1923 alkaen, ja hän oli yhtiön hallituksen puheenjohtajana 1937–1947. Snellman oli myös Pohjolan Osake-Pankin hallintoneuvoston jäsenenä.
Frederick L. Ashworth
thumb|Ashworth oikealla [[Salomonsaaret|Salomonsaarilla, Guadalcanalilla vuonna 1943.]] Frederick Lincoln "Dick" Ashworth (24. tammikuuta 1912 – 3. joulukuuta 2005) oli Yhdysvaltain laivaston vara-amiraali. Hän oli keskeisiä hahmoja Yhdysvaltain Manhattan-projektissa. Ashworth oli Annapolisin merisotakoulun suorittanut meriupseeri. William S. Parsons oli Ashworthin läheinen työtoveri. Frederick L. Ashworth oli se sotilashenkilö, jonka suosituksesta juuri Tinian valittiin uudeksi tukikohdaksi 509. raskaalle erityispommitusrykmentille.
Joutsenon Kullervo
thumb|Seuran tunnus Joutsenon Kullervo ry (lyh. JoKu) on joutsenolainen urheiluseura, jolla on toimintaa hiihdossa, jalkapallossa, futsalissa, soudussa, salibandyssä, suunnistuksessa ja yleisurheilussa. 2021 perustettiin harrasteliikuntajaosto jonka puitteissa mukaan on tulossa uusia lajeja kuntourheilun muodossa.
Joutsenon Kullervon menestyneimpiä urheilijoita on vuoden 1958 maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa voittanut yhdistetyn hiihtäjä Paavo Korhonen. August Kiuru edusti Kullervoa voittaessaan 4 × 10 kilometrin viestihiihdon hopeaa vuoden 1956 talviolympialaisissa.
Kullervo järjestää vuosittain Paavo Korhosen mukaan nimetyt MM-Paavon hiihto- ja mäkihyppykilpailut. Lisäksi seura on järjestänyt muun muassa vuoden 1998 hiihdon SM-kilpailut Myllymäen laskettelukeskuksen maastossa. Yleisurheilujaoston järjestämässä Kullervo-maratonissa on ratkaistu maratonin Suomen-mestaruus vuosina 1997, 2002 ja 2006. Suunnistuksen Jukolan viestin Kullervo järjesti Joutsenossa vuosina 1964 ja 1989.
Caroline Krook
Caroline Krook (s. 18. marraskuuta 1944 Tukholma) on Tukholman hiippakunnan entinen piispa (1998–2009). Häntä edelsi Henrik Svenungsson ja seurasi Eva Brunne.
Joutsenon Kullervo
Jalkapallossa seura on paremmin tunnettu nimellä Kultsu. Se toimii nykyisin junioriseurana. Edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan Ykkösessä. Vuonna 1999 tapahtuneen Ykkösestä putoamisen myötä seuran edustusjoukkuetoiminta kuitenkin lakkasi, minkä jälkeen korkeimmalla tasolla pelannut joutsenolaisseura oli FC Pantterit, joka vaihtoi vuonna 2006 nimekseen Kultsu FC. Kullervon jalkapallojaosto on järjestänyt junioreille tarkoitetun Rieska-cupin vuodesta 1989. Kultsun futsal-joukkue on toiminut nimellä Ryökäleet.
Caroline Krook
Lundin yliopistossa teologiaa opiskellut Krook vihittiin luterilaisen Ruotsin kirkon papiksi Lundin hiippakunnassa vuonna 1969. Hän on valmistunut teologian lisensiaatiksi vuonna 1985 ja kouluttautunut myös psykoterapeutiksi. Ennen vihkimystään piispaksi hän toimi muun muassa Tukholman Suurkirkkoseurakunnan kirkkoherrana, tuomiorovastina 1990–1998. Siten hän oli Ruotsin ensimmäinen nais-tuomiorovasti.
Joutsenon Kullervo
Kullervo vietti 100-vuotisjuhlavuottaan vuonna 2014. Se valittiin vuoden 2014 urheiluseuraksi Suomen urheilugaalassa tammikuussa 2015.
Kulosaaren suojeluskunta
alt=Mustavalkoinen kuva, jossa 11 sotilasasuita miestä seisoo ryhmässä. Osalla Kulosaaren suojeluskuntalaisista on kivääri.|pienoiskuva|Kulosaaren suojeluskuntalaisia 1921. Kulosaaren suojeluskunta oli Kulosaaren kunnassa ja koko nykyisen Itä-Helsingin alueella 1918‒1944 toiminut suojeluskunta. Järjestön toimintaympäristöön kuuluivat Kulosaaren lisäksi muun muassa Herttoniemi, Laajasalo ja Mellunmäki.
Kulosaaressa aloitettiin syksyllä 1917 suojeluskuntatyö ja sen seurauksena perustettiin Kulosaaren suojeluskunta huhtikuussa 1918. Suojeluskunnan aselaji oli jalkaväki ja koulutuksessa keskityttiin kiväärin taistelukäsittelyyn. Suojeluskuntatoiminnassa oli mukana valtaosa huvilan omistajista saarella. Se hankki myös käyttöönsä lääkintäkalustoa.
Kun Kulosaaren suojeluskunta lakkautettiin, niin sen omaisuus siirtyi Kulosaaren kotiseuturahaston säätiölle. Siinä yhteydessä siirtyi myös Kulosaarentie 37:n hallirakennus, jonka suojeluskunta oli ostanut 1940 kunnalta. Sitä käytettiin muun muassa ampumaharjoituksiin.
Amy Rose
Amy Rose on kuvitteellinen hahmo Segan Sonic the Hedgehog -sarjassa. Hänet tunnetaan myös lempinimellä "Rosy the Rascal". Hän esiintyi ensimmäisen kerran pelissä Sonic CD, jossa Metal Sonic sieppaa hänet. Amy on ensimmäinen Sonic-pelisarjan tyttö. Ensiesiintymisissään Amylla on vastaavat piikit kuin Sonicilla ja vihreä oranssihelmainen mekko. Lisäksi Amylla on vain 5 piikkiä. Myöhemmin Amyn ulkonäkö muuttui Sonic Adventuren pelin aikoihin "klassisesta" "moderniksi" ja vihreän oranssi mekko muuttui punaiseksi mekoksi. Sonic Boom- sarjassa Sonic on salaa rakastunut Amyyn ja Amy rakastui Soniciin.
Hahmoesittely
Sonic CD:n aikoihin Amy on 8-vuotias. Sonic Adventure-pelissä hän on 12-vuotias. Tämä "ikähyppy" selitetään Sonic Archie-sarjakuvassa (numero #79) (joka ei liity pelien kulkuun millään tavalla) seuraavasti; Vapaustaistelijat ovat lähdössä tutkimaan Tri. Robotnikin tietokoneelta hakkeroidun tiedon perusteella aluetta, jolta he uskovat löytävänsä sisäänkäynnin salaiseen Muinaisten kaupunkiin. Vapaustaistelijat lähtevät välittömästi matkaan, kaikki paitsi Amy, joka kimpaantuu siitä, että Tails pääsee matkaan tehtävälle, vaikka hän on saman ikäinen kuin Amy. Amy käyttää Acorn-Sormuksen voimia tullakseen vanhemmaksi ja muuttuu Sega Dreamcast -versiota vastaavaan muotoonsa, samalla sormuksen energia ehtyy. Muutoksen hinta on kova; sormusta oli aiemmin käytetty kuningattaren (Queen Acorn) parannuksessa. Sairastumisen pelossa Amy määrätään muiden mukaan tehtävälle. Eli, Amy Rose on 12 vuotta vanha.
Esiintymiset peleissä
Amy esiintyi ensimmäisen kerran Sonic the Hedgehog CD:ssä, jossa Sonicin robottivastine, Metal Sonic, kidnappaa hänet ja Sonic joutuu pelastamaan hänet kilpailemalla tätä vastaan. Amyn ihastus Soniciin alkoi, kun hän ensin tapasi Sonicin.