cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Libanonin sota 2006
24. heinäkuuta
Condoleezza Rice vieraili Libanonissa tukemassa libanonilaisia ja kehotti tulitaukoon heti kun se on mahdollista. Egeland ehdotti 150 miljoonan dollarina humanitaarista apua tukemaan 800 000 kotinsa ilmahyökkäysten vuoksi jättänyttä libanonilaista.
25. heinäkuuta
Israel pommitti toistuvasti Untso:n tukikohtaa Khiamin kaupungissa, joka lopulta johti neljän UNTSO:n aseettoman tarkkailijan kuolemaan. UNTSO kehotti useita kertoja tuloksetta Israelin ilmavoimia keskeyttämään YK:n tarkkailuaseman tulittamisen. Tarkkailijat olivat Itävallan, Kanadan, Kiinan ja Suomen kansalaisia. Surmansa saanut suomalainen oli kapteeniluutnantti Jarno Mäkinen.
Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Kofi Annan antoi tapauksesta lausunnon Roomassa 26. heinäkuuta 2006 "... shocked and deeply distressed by the apparently deliberate targeting by Israeli Defence Forces." Israelin pääministeri Ehud Olmert valitteli soitossaan Kofi Annanille tapahtunutta luvaten perusteellisen tutkimuksen tapauksesta. Perusteellista tutkimusta ei koskaan käynnistetty. Suomen hallitus ei ollut tyytyväinen Israelilta saamiin selontekoihin. Israel ei suostunut puolueettomaan tutkimukseen YK-tarkkailijoiden kuolemaan johtaneista syistä.
Robert Fisk, brittiläinen toimittaja ja The Independentin Lähi-idän kirjeenvaihtaja ja asiantuntija, piti Israelin iskua Khiamin YK-asemaan täysin tahallisena. Fisk esitti näkemyksensä YLE:n dokumentissa 2006. Hänestä Suomen olisi selvitettävä kuka ampui YK-tarkkailijat surmanneen ohjuksen ja haastettava tämä henkilö sotaoikeuteen suomalaisen sotilaan murhasta.
26. heinäkuuta
Israelin maavoimat ja Hizbollahin taistelijat ottivat rajusti yhteen Bint Jbeilin kaupungissa ja Maroun al-Rasin kylässä. Israel ilmoitti tappioikseen 9 kuollutta ja 25 haavoittunutta.
29. heinäkuuta
Israelin maavoimat vetäytyivät Bint Jbeilistä.
14 libanonilaissiviilin mainittiin kuolleen Israelin ilmaiskuissa. Condoleezza Rice palasi neuvottelemaan rauhasta. Israel hylkäsi YK:n pyynnön kolmen päivän tulitauosta, minkä avulla olisi voitu toimittaa humanitaarista apua perille. Libanonin rannikon mainittiin saastuneen, koska Israel pommitti Beirutissa sähkölaitoksen öljysäiliöitä siten, että 15 000 000 kg öljyä alkoi valua Välimereen.
30. heinäkuuta
Israelin ilmavoimat iskivät siviilikohteisiin Qanan kaupungissa Etelä-Libanonissa tappaen useimpien kansainvälisten uutistoimistojen mukaan yli 54 siviiliä, joista vähintään 37 lapsia. Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchin muutamaa päivää myöhemmin julkaiseman raportin mukaan kuolleita olisi löytynyt siihen mennessä 28, joista 19 lapsia. Yhä löytymättä raunioissa järjestö kuitenkin uskoo olevan toistakymmentä ruumista. Israel väitti Hizbollahin ampuneen paikalta raketteja. Israel syyttää Hizbollahia ja toteaa, ettei aselevolla ole kiirettä. Israel hyökkää Masnaahan koukaten Syyrian kautta. Libanonilaisen Libanoscopie-lehden mukaan Qanan kerrostalopommitus oli Hizbollahin tarkoituksellisesti järjestämä.
1. elokuuta
Israelin turvallisuuspoliittinen ministerivaliokunta hyväksyi maahyökkäyksen laajentamisen Libanonissa. Se hyväksyi Israelin puolustusvoimien laajan maaoperaation tavoitteena tunkea Hizbollah vähintään Litani-joelle tai pohjoisemmas tarkoituksenaan raivata tila myöhemmin mahdollisesti alueelle tulevalle kansainväliselle joukolle.
Sotilaallisena tarkoituksena oli edetä noin 30 kilometriä Israelin rajalta pohjoiseen, mikä Dan Halutzin suunnitelman mukaisesti tekisi mahdottomaksi Hizbollahille ampua Katjuša-raketteja Israelin puolelle. Loput 10 %:ia Hizbollahin raketeista tai lyhyen matkan ohjuksista olisi helpompi tuhota ilmavoimin kauempaakin.
Kahdestatoista israelilaisministeristä yhdeksän kannatti maasodan laajentamista esityksen mukaisesti ja kolme ministeriä pidättyi äänestyksestä. He olivat Kadiman Shimon Peres, Israelin työväenpuolueen Ophir Pines-Paz, ja Shan Eli Jishai. Peresin mielestä yllätysmahdollisuus oli jo menetetty, Pines-Pazin mielestä diplomaattiset kanavat tulisi pitää auki ja Jishain mielestä ilmaiskuja tulisi jatkaa, jotta ne tekisivät tehtävänsä.
Reserviläisiä kutsuttiin palvelukseen ja armeijalle annettiin lupa edetä 6–7 km Libanonin puolelle tarkoituksena ajaa Hizbollahin sissit kauemmaksi rajasta. Israelin mukaan se oli tappanut 20 Hizbollahin taistelijaa edellisen kahden vuorokauden aikana. Arabilähteiden mukaan samaan aikaan oli kuollut kolme israelilaissotilasta.
Israelin puolustusvoimat ryhtyivät taisteluun Hizbollahin kanssa Bint Jbailissa.
2. elokuuta
Israelin kommandot tekivät iskun Baalbekiin, 100 kilometriä rajan pohjoispuolelle, vangiten viisi libanonilaista, joiden Israel väitti olevan Hizbollah:n militantteja. Samalla kuoli 16 siviiliä, joista seitsemän oli lapsia. Operaation tarkoitukseksi Israel ilmoitti Hizbollahin aseiden saamisen estäminen Syyriasta, mutta uutistoimistojen mukaan syynä saattoi olla paikallisen Hizbollah-johtajan kaappausyritys. Vastarinta yllätti israelilaiset.
Hizbollah ampui noin 160 rakettia Israeliin. Yksi kuoli ja 19 haavoittui. Osa raketeista ylsi Beit Sheaniin saakka, syvemmälle Israelin alueelle kuin aikaisemmin. Libanonin virallisten arvioiden mukaan Israelin pommitukset olivat aiheuttaneet 2 500 000 000 dollarin vahingot.
3. elokuuta
Neljä israelilaissotilasta sai surmansa taisteluissa Etelä-Libanonissa. Kahdeksan israelilaissiviiliä sai surmansa Hizbollahin raketti-iskuissa
Israel aloitti päivien tauon jälkeen Beirutin pommitukset. Islamilaiset maat vaativat välitöntä tulitaukoa Lähi-itään. Kahdeksan israelilaissiviiliä ja neljä sotilasta kuoli. Hizbollahin johtaja uhkasi iskeä Tel-Aviviin ja Libanonin virallisten lukujen mukaan yli 900 siviiliä oli kuollut ja 3 000 haavoittunut.
4. elokuuta
Israelin pommituksissa kuoli seitsemän siviiliä Taibehin kylässä Etelä-Libanonissa, viisi Beirutissa kristittyjen asuinalueella ja ainakin 26 Qaa'n kylässä Syyrian rajalla. Israel iski Sohmorin voimalaitokseen katkaisten sähköt Bekaan laaksosta ja Etelä-Libanonista. Israelin virallisten lukujen mukaan yhteensä 43 israelilaissotilasta ja 31 -siviiliä oli kuollut. Hizbollah ampui 220 rakettia Israeliin, joista yksi osui Haderaan 40 kilometrin päähän Tel-Avivista pohjoiseen, mikä oli etelämpänä kuin aiemmin.
5. elokuuta
Kolme israelilaista siviiliä kuoli Hizbollahin raketeista. . Israel järjesti aikaisempaa raskaammat pommitukset Libanoniin ja Beirutin pommitukset jatkuivat kolmantena yönä peräkkäin. Yksi israelilaissotilas kaatui Taiben lähellä ja kahdeksan kommandoa haavoittui.
6. elokuuta
12 Israelin sotilasta sai surmansa Hizbollahin raketti-iskussa Kfar Giladiin, Pohjois-Israeliin. Kaksi israelilaissotilasta kaatui taisteluissa. Haifassa kuoli kolme siviiliä ja haavoittui 160.
Ainakin 12 libanonilaista siviiliä, yksi libanonilaissotilas sekä yksi palestiinalainen Syyriaa kannattava taistelija saivat surmansa Israelin ilmaiskuissa. Hizbollah väitti kolmen taistelijansa kuolleen ja sen virallinen taistelijoita koskeva tappioluku nousi 51:een.
Yhdistyneiden kansankuntien turvallisuusneuvosto keskusteli yhdysvaltalais-ranskalaisesta päätöslauselmaehdotuksesta, jonka mukaan vihollisuudet on lopetettava, mutta Libanonin hallitus hylkäsi ehdotuksen ja Hizbollah ilmoitti lopettavansa taistelun vasta sitten, kun Israel on vetäytynyt Libanonista.
Syyria varoitti Israelia paikallisesta sodasta, mikäli Israel hyökkää Syyriaan.
7. elokuuta
Ainakin 49 ihmistä kuoli Israelin ilmaiskuissa. Kolme israelilaissotilasta ja viisi Hizbollahin taistelijaa sai surmansa taisteluissa Bint Jbailissä. Joidenkin tietojen mukaan kuolleiden libanonilaissiviilien määrä oli 69. Libanonin virallisten lukujen mukaan kuolleita oli yli 1 000 ja loukkaantuneita yli 3 500. Israelin pääministeri Ehud Olmert ilmoitti, ettei Israelin puolustusvoimilla ole toimintarajoitteita. Arabiliiton ministerit tapasivat Beirutissa. Libanonin pääministeri Fuad Sinora vaati muutoksia Yhdistyneiden kansankuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmaehdotukseen. Hänen mukaansa Israelin pitäisi vetäytyä YK-joukkojen tieltä, Libanonin armeija pitäisi lähettää myös Etelä-Libanoniin sekä toteuttaa Hizbollahin aseistariisunta.
8. elokuuta
Israelin tiedotteen mukaan taistelussa kuoli yksi israelilaissotilas ja 15 Hizbollahin taistelijaa. Israelin armeijan mukaan tappiot olivat yhteensä 62 sotilasta. Amir Peretz halusi suunnitelman valtuutetusta laajemmasta maahyökkäyksestä. Israelin ilmavoimat pudotti Libanoniin lentolehtiä luvaten hyökätä mitä tahansa liikkuvaa ajoneuvoa vastaan. Humanitäärisen avun järjestöjä varoitettiin avustuskuljetuksia kohtaavasta vaarasta. Israelin pääministeri piti Libanonin ehdotusta siirtää joukkoja Etelä-Libanoniin mielenkiintoisena, mutta epäili sen mahdollisesti olevan myös savuverho Hizbollahille.
Maalismaa (sukunimi)
Maalismaa on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Libanonin sota 2006
8. elokuuta
Aikaisemmin säästyneen Beirutin kaupunginosa Shijahiin tehtiin ilmahyökkäys, missä kuoli 50 libanonilaista. YK:n pääsihteeri Kofi Annan kehotti Israelia ja Hizbollahia kunnioittamaan velvoitteitaan kansainvälisen humanitaarisen oikeuden perusteella. Arabiministerit tapasivat Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston.
Dainik Bhaskar
Dainik Bhaskar on Intiassa päivittäin julkaistava hindinkielinen sanomalehti. Se luokiteltiin heinä-joulukuun 2016 levikkitutkimuksessa Intian toiseksi laajalevikkisimmäksi sanomalehdeksi keskimäärin 3,813 miljoonan numeron päivittäisellä levikillään, vaikka vielä alkuvuodesta 2016 Dainik Bhaskar oli Intian laajalevikkisin lehti. Lehdestä julkaistaan 43 eri painosta yhteensä 11 Intian osavaltiossa. Lehteä julkaisee intialainen pörssiyritys D. B. Corp Ltd. (Dainik Bhaskar Group), joka toteaa olevansa Intian suurin sanomalehtiryhmä.
Libanonin sota 2006
9. elokuuta
Kirjat Shmonan kaupunki Israelissa evakuoitiin ensimmäistä kertaa vuoden 1948 itsenäisyyssodan jälkeen. Ranska ja Yhdysvallat jatkoivat neuvotteluja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmaehdotuksesta. Avustusjärjestöt sanoivat Israelin teihin ja siltoihin kohdistuneiden pommitusten haittaavan avustustoimintaa.
Dainik Bhaskar
Lehtikustantaja toteaa sivustollaan Dainik Bhaskarin olevan Maailman sanomalehtien ja uutiskustantajien liiton vuoden 2016 yhteenvedon (WAN-IFRA 2016) mukaan maailman 4. laajalevikkisin sanomalehti 3,818 miljoonan numeron levikillään (tiedot viittaavat vuoden 2015 tilanteeseen). Vuoden 2014 intialaisissa lukijatutkimuksissa Dainik Bhaskarin lukijamääräksi arvioitiin 13,8 miljoonaa. Päinvastoin kuin länsimaissa, Intiassa sanomalehtien levikki ja lukijakunnan määrä on ollut selvässä kasvussa 2000-luvulla.
Libanonin sota 2006
11. elokuuta
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto valtuutti 15 000 rauhanturvaajan olon Libanonissa. Määrään sisältyi jo tuolloin Libanonissa olleet noin 2 000 sotilaan vahvuiset Unifil-joukot. Ranskalla oli 200 sotilasta Unifil-joukoissa ja se lupasi lähettää 200 sotilasta lisää. Aikaisemmin Ranska oli kaavaillut lähettävänsä jopa 2 500 sotilasta. Ranskalla oli 1 700 sotilasta ulkomailla muissa kuin YK-tehtävissä.
Israelin ilmaiskuissa kuoli 12 siviiliä ja haavoittui 15. Yksi israelilainen sotilas ilmoitettiin kaatuneeksi ja 16 haavoittuneiksi Hizbollahin kanssa käydyissä taisteluissa. Mielipidemittausten mukaan Israelin hallituksen kannatus oli heikentynyt koskien konfliktin hoitamista. Yhdistyneiden kansakuntien rauhanturvaajat evakuoivat satoja Libanonin asevoimien turvallisuusjoukkoihin kuuluvia ja siviilejä Marjayunista Libanonin asevoimien parakeista, jotka olivat joutuneet Israelin haltuun. Israel päätti ennen tulitaukoa jatkaa laajaa maahyökkäystä kohti Litani-jokea neljän yksitoista prikaatia käsittävän divisioonan avulla oman ilmoituksensa mukaan diplomaattisen prosessin jouduttamiseksi:
Onttonen
Onttonen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Libanonin sota 2006
12. elokuuta
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi äänin 15–0–0 päätöslauselmaehdotuksen. Israel laajensi maahyökkäystään Etelä-Libanonissa menettäen kaatuneina 24 sotilastaan ja Merkava-panssarivaunuja oli tuhoutunut arviolta 40. Libanon ja Israel hyväksyivät päätöslauselman 1701. Kofi Annanin mukaan osapuolet olivat lopettaneet vihollisuudet 14. elokuuta kello 05.00 UTC eli paikalliseen aikaan kello kahdeksalta aamulla.
13. elokuuta
Israelin hallitus vahvisti hyväksyvänsä päätöslauselma 1701:n. Myös Syyria ja Iran ilmoittivat kannattavansa päätöslauselmaa. 13 siviiliä kuoli Israelin jatkaessa hyökkäystään Etelä-Libanonissa. Israelilainen mies kuoli Hizbollahin ampumasta raketista.
14. elokuuta
Pääosin pitävä YK:n välittämä tulitauko vaiensi taistelut aamukahdeksalta (UTC 05.00). Israel iski muutamia minuutteja ennen tulitauon alkamista. Seitsemän kuoli Baalbekin lähistöllä puoli tuntia ennen tulitauon alkamista.
Israel ylläpiti Libanonin ilma- ja merisaarron ja kielsi tieliikennettä. Pakolaiset alkoivat palata koteihinsa. Tulitauon jälkeen yksi Hizbollahin taistelijoista kuoli tulitauon alkamisen jälkeen israelilaistulituksesta Israelin mukaan jatkuneen taistelun tuloksena. Libanonilaislaskelmien mukaan vähintään 1 150 ihmistä oli kuollut, joista suurin osa siviileitä johtuen Israelin pommituksista Libanonissa. Israel ilmoitti joidenkin sen joukkojen jo olevan vetäytymässä Libanonista. Yhdistyneiden kansakuntien saattue saapui Tyrokseen tuomaan apua monien päivien tauon jälkeen.
Pohjois-Israelissa israelilaiset tulivat pommisuojistaan. Libanonin YK-suurlähettiläs sanoi, että hänen maansa on viimeinen, joka allekirjoittaa rauhansopimuksen Israelin kanssa. (Myöskään Golanin kukkulat takaisin vuoden 1967 jälkeen Israelille menettänyt Syyria ei ole sopinut rauhasta Israelin kanssa Egyptin ja Jordanian tapaan). Israel ilmoitti kahden sotilaansa kuolleen ja että israelilaissotilaiden kaatuneiden yhteismäärä nousi 117:ään. Israel pudotti lentolehtisiä, missä se syytti Hizbollahia Libanonin tuhosta ja varoitti vastaavansa mihin tahansa uusiin hyökkäyksiin. Hizbollah levitteli julisteita, missä todettiin sen saavuttaneen "jumalallisen voiton (divine victory)".
Yhdistyneet kansakunnat varoitti räjähtämättömistä ammuksista, joita arveltiin olevan joka kymmenennen kranaatin, pommin tai raketin, mitä oli ammuttu tai pudotettu Libanoniin.
18. elokuuta
Yhdistyneet kansakunnat vetosi jäsenvaltioihinsa, että Libanoniin saataisiin ensi vaiheessa 3 500 rauhanturvaajaa.
19. elokuuta
Israel iski Bekaan laaksoon Budain kylään laskemalla helikoptereista alas kaksi HMMWV-autoa ja niiden mukana kommandoja. BBC:n mukaan tarkoituksena oli siepata paikallinen Hizbollah-johtaja, kun taas Israelin ilmoituksen mukaan tarkoituksena oli estää Hizbollahia saamasta Syyriasta kuljetettuja aseita. Yksi israelilaissotilas ja kolme Hizbollah (taistelujärjestö) taistelijaa kuolivat. Silminnäkijöiden mukaan Israelin tulitus tuhosi sillan. Taistelut kestivät yli kaksi tuntia ja kaksi helikopteria nouti israelilaiset hävittäjien vartioidessa ylempänä.
20. elokuuta
Israel ilmoitti, ettei se halua rauhanturvaajiksi maita, joilla ei ole diplomaattisia suhteita Israelin kanssa. Tällaisia halukkaita rauhanturvaajia Libanoniin ovat muun muassa Indonesia ja Malesia sekä Bangladesh. Israelin pääministeri Ehud Olmert soitti Italian pääministeri Romano Prodille ehdottaen Italiaa Libanonin rauhanturvaoperaation johtovaltioksi. Italia oli aikaisemmin kaavaillut lähettävänsä jopa 3 000 rauhanturvaajaa. 2 500 rauhanturvaajasta puhunut Ranska ilmoitti lähettävänsä 400 rauhanturvaajaa, joista 49 pioneeria oli jo saapunut. Israelin päähuolena oli Syyrian vastainen raja ja Hizbollahin mahdollisesti sitä kautta saama Iranin järjestämäksi uskottu aseapu.
21. elokuuta
Yhdistyneiden kansakuntien suunnitelman mukaan 2. syyskuuta 2006 pitäisi olla lähetetty Libanoniin 3 500 sotilasta, mihin sisältyisi kolme jalkaväkipataljoonaa, kevyt tiedustelupataljoona, yksi rakentava pioneeripataljoona sekä sotilaspoliiseja. 5. lokakuuta mennessä tulisi Libanoniin olla lähetettynä lisäksi kolme moottoroitua jalkaväkipataljoonaa, kaksi kevyttä tiedustelupataljoonaa sekä lisää pioneereja ja sotilaspoliiseja. 4. marraskuuta lisäksi loput joukoista.
22. elokuuta
Italian ulkoasiainministeri Massimo D'Alema pyysi Suomea kutsumaan koolle perjantaiksi 25. elokuuta EU-kokouksen, jossa päätettäisiin Libanonin rauhanturvaamisesta. Italia lupautui edellisenä päivänä lähettämään 2 000–3 000 rauhanturvaajaa Libanoniin ja pyrkivänsä samalla johtovaltioksi. Aikaisemmin Ranska oli luvannut 2 500 rauhanturvaajaa, mutta olikin lähettämässä 200 Unifil-turvaajan lisäksi vain 200 rauhanturvaajaa, joista 49 pioneeria oli saapunut.
27. elokuuta
Hassan Nasrallah ilmoitti Libanonin televisiossa katuvansa kahden israelilaissotilaan sieppaamista todeten, että ei olisi ryhtynyt siihen, mikäli olisi tiennyt siitä seuraavan kuukauden mittaisen sodankäynnin.
28. elokuuta
Kofi Annan kehotti Hizbollahia vapauttamaan panttivangit ja Israelia lopettamaan Libanonin saarron.
Mediaskandaalit
Joitakin journalisteja syytettiin tapahtumien tahallisesta vääristelystä Hizbollahin hyväksi valokuvia muokkaamalla ja kirjoittamalla harhaanjohtavia kuvatekstejä. Reuters poisti yli 900 Adnan Hajj'n ottamaa valokuvaa hänen myönnettyään muokanneensa digitaalisesti joitakin valokuvia.
23. heinäkuuta Kansainvälinen Punainen risti totesi lehdistötiedotteessaan Israelin ampuneen ohjuksilla kahta sen ambulanssia, jotka olivat selvästi merkittyjä. Kiista alkoi, kun nimimerkillä Zombie esiintyvä henkilö väitti verkkosivuillaan vaurioiden olleen aivan liian vähäisiä ollakseen ohjuksen tai raketin tekemiä. Australian ulkoministeri Alexander Downer totesi kuultuaan tästä, että ambulanssin vahingoista otettujen kuvien lähemmän tarkastelun jälkeen on selvää, että kyseessä on väärennös. 30. elokuuta Punainen risti ilmoitti, että väärennöksestä ei ole todisteita.
Pahan kosketus
thumb|[[Orson Welles elokuvan trailerissa.]] Pahan kosketus (Touch of Evil) on Orson Wellesin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen rikos- ja film noir -elokuva vuodelta 1958. Elokuvan pääosia näyttelivät Orson Welles, Charlton Heston ja Janet Leigh. Pahan kosketus oli Marlene Dietrichin viimeisiä elokuvarooleja.
Juoni
Huumetutkija Vargas (Heston) on tullut nuorikkoineen (Leigh) viettämään kuherruskuukautta Yhdysvaltain rajalla sijaitsevaan meksikolaiskaupunkiin. Hän näkee räjähdysonnettomuuden, jossa paikallinen valtaa pitävä grynderi kuolee. Vargas jää seuraamaan tapauksen tutkimuksia, joita johtaa iäkäs poliisi Quinlan (Welles).
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Pahan kosketusta pidetään Wellesin mestariteoksena, vaikka se tuotantoyhtiön käsissä muuttuikin vastoin Wellesin tahtoa. Hyvä ja paha kietoutuvat elokuvassa lähes erottamattomasti yhteen. Welles itse näyttelee pahaa poliisia, Charlton Heston huumetutkija Vargasia. Elokuvan pohdittavaksi tuoma ongelma on lain ja järjestyksen olemus: turmeltunut rikollinen voi ihmisenä olla kiehtova ja kyseenalaistaa näin keskinkertaisuuksien järjestelmän.
Sisällöllisen vaikuttavuutensa lisäksi elokuva tekee vaikutuksen elokuvateknisten keinojen käytöllä, kuten kamera-ajoilla ja kuvakulmilla. . Allmovien arvostelija vertaa sen elokuvakerronnan visuaalisuutta ja kekseliäisyyttä Wellesin mestariteokseen Citizen Kaneen.
Arvioita
Iltalehden Jyrki Laelma muistuttaa Pahan kosketuksen perustuvan Whit Mastersonin romaaniin Badge of Evil, mutta nousevan yli ja ohi sen varsin tavanomaisen tarinan tukenaan Wellesin ohjaus ja Russell Mettyn kameratyö. Vertailukohtaa hän hakee Goyan synkistä sotakuvista tai Munchin maalauksesta Huuto.
Ilta-Sanomien Timo Malmi arvioi huhtikuussa 2011 Yle Teemalla esitettyä televisioversiota todeten, että Wellesin elokuva ”on nyt esitettynä lyhennettynä versionakin musertava esitys poliisivallasta, rasismista, seksistä ja korruptiosta”.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Pahan kosketus oli mukana heistä yhdentoista listalla.
Pahan kosketus valittiin vuonna 1993 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Aiheesta muualla
thumb|[[Janet Leigh ja Charlton Heston]]
Roskilden rauha
Roskilden rauha solmittiin Pohjan sodan aikana Ruotsin ja Tanska-Norjan välillä käydyn sodan päätteeksi 26. helmikuuta 1658. Siinä Tanska luovutti Ruotsille Skånen, Blekingen, Hallandin ja Bohuslänin maakunnat, Bornholmin ja Venin saaret sekä Trondheimin läänin.
Rauhan solmimisen jälkeen Kaarle X Kustaa päätti yrittää tuhota Tanskan valtakunnan. Vuoden 1659 hyökkäys Kööpenhaminaan kuitenkin epäonnistui ja lisäksi Tanska sai apuvoimia Hollannilta, Itävallalta ja Brandenburgilta. Uudessa Kööpenhaminan rauhassa Ruotsi säilytti pääosan voitoistaan, mutta joutui luopumaan Bornholmista ja Trondheimin läänistä.
John Fowles
John Robert Fowles [faʊlz] (31. maaliskuuta 1926 Leigh-on-Sea, Essex, Englanti – 5. marraskuuta 2005 Lyme Regis, Dorset) oli brittiläinen kirjailija.
John Fowles syntyi Leigh-on-Seassä Essexissä. Hänen isänsä oli menestyvä sikarikauppias Robert J. Fowles, ja hänen äitinsä oli opettaja Gladys Richards. Opiskeltuaan Oxfordin yliopiston New Collegessa ranskaa ja saksaa hän työskenteli opettajana Ranskassa, Kreikassa ja Englannissa, kunnes hän saattoi romaaninsa Neitoperhon suosion ansiosta luopua opettamisesta ja keskittyä kirjalliseen uraan.
Vuonna 1968 Fowles muutti Lyme Regisiin Dorsetiin, jonne hän sijoitti teoksensa Ranskalaisen luutnantin nainen (1969) tapahtumat. Teos on kertomus kielletystä rakkaudesta ja samalla kuvaus viktoriaanisen ajan Englannista. Fowles käytti siinä parodioiden perinteisen viktoriaanisen romaanin melodramaattisia keinoja. Teos onkin kerrontatekninen taidonnäyte, jossa käytetään monia etäännyttäviä keinoja, kuten anakronismeja. Romaani luetaan Britannian sodanjälkeisen kirjallisuuden merkittävimpiin teoksiin.
Rönsyilevien romaanien vastapainoksi Fowles julkaisi vuonna 1982 tiiviin pikkuromaanin Mantissa. Sen asetelma on kuin Päiväperho nurinpäin käännettynä: muistinmenetyksestä kärsivä mies on vankina sairaalahuoneessa. Teoksessa pohditaan postmodernin romaanin olemusta ja romaanin kuolemaa: “Vakavalla modernilla kirjallisuudella on vain yksi aihe: vakavan modernin kirjallisuuden kirjoittamisen vaikeus”. Fowlesin teokset ovatkin paljolti metakirjallisuutta eli kirjallisuutta kirjallisuudesta.
Fowlesin tunnetuin ei-fiktiivinen teos lienee Aristos – käsityksiäni elämästä, joka on kokoelma filosofisia mietelmiä. Monet kriitikot pitävät häntä brittiläisen postmodernismin edelläkävijänä. Ilmestys (1985) sijoittuu 1700-luvulle ja käsittelee uskonnollisia aiheita.
Elokuvasovituksia
Vuonna 1969 Fowles teki elokuvasovituksen teoksestaan Jumalten naamiot, joka perustuu hänen kokemuksiinsa Kreikassa ja jonka hän oli kirjoittanut jo ennen Neitoperhoa. Elokuvasta ei tullut menestystä.
Elokuvan Neitoperho ohjasi hänen teoksensa pohjalta William Wyler 1965. Karel Reisz ohjasi kirjan Ranskalaisen luutnantin nainen pohjalta tehdyn samannimisen elokuvan vuonna 1981. Käsikirjoituksen siihen teki brittiläinen näytelmäkirjailija Harold Pinter (2005), joka oli myös ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
Turveradantie
Turveradantie on katuyhteys Friisinmäentieltä Turunväylän yli Koivu-Mankkaantielle. Sitä varten on Kehä I:n ja Nihtisillan väliin Turunväylälle rakennettu uusi liittymä, Turvesolmu.
Turveradantie risteää Turvesuontien kanssa ja jatkuu Tapiolan golf-kentän itäpuolitse. Sitten katu kaartaa lounaaseen, risteää Koivuviidantien kanssa ja päättyy Koivu-Mankkaantien ja Mankkaanlaaksontien risteykseen.
Kadun tarkoituksena on ollut parantaa alueen yhteyksiä ja siirtää liikennettä pois asuntokaduilta.
Historia
Tien linjaus Turvesuontien pohjoispuolella noudattaa entisen Kilon turveradan kulkua. Myös tien nimi viittaa vanhaan rataan.
Bernadette Soubirous
Pyhä Bernadette Soubirous (7. tammikuuta 1844 Lourdes, Hautes-Pyrénées, Ranska – 16. huhtikuuta 1879 Nevers, Nièvre, Ranska) oli ranskalainen paimentyttö, joka kertoi helmi-kesäkuussa 1858 nähneensä kotikaupungissaan Lourdesissa kahdeksantoista Neitsyt Marian ilmestystä. Bernadetten mukaan Neitsyt Marialla oli yllään valkoinen kaapu ja huntu. Ilmestyksiä tutki myös katolinen kirkko, ja ne tekivät kaupungista suositun matkailukohteen. Ilmestyksistä lähtien yli 200 miljoonaa ihmistä on vieraillut Lourdesissa.
Bernadette kuoli vuonna 1879 vain 35-vuotiaana, ja hänet haudattiin Saint Gildardin luostariin. Hauta avattiin 2. syyskuuta 1909, ja huomattiin että ruumis oli säilynyt hämmästyttävän hyvin. Siinä ei ollut juurikaan merkkejä maatumisesta. Bernadetten käsiin asetetut krusifiksit sen sijaan olivat ruostuneet haudan kosteuden vuoksi. Havainnon jälkeen Pyhä Bernadette lisättiin katolisen kirkon luetteloon ihmisistä, joiden maalliset jäänteet säilyvät ilman palsamointia. Haudan avaamisen yhteydessä Bernadetten ruumis pestiin, ja kymmenen vuotta myöhemmin hänen kasvoihinsa levitettiin ohut vahakerros värimuutosten estämiseksi. Samalla hänet siirrettiin lasiarkkuun yleisön nähtäväksi. Paavi Pius XI julisti Bernadetten kunnianarvoisaksi 18. marraskuuta 1923, autuaaksi 14. kesäkuuta 1925 ja pyhimykseksi 8. joulukuuta 1933. Hän on sairauden, hurskautensa takia pilkattujen ihmisten, köyhyyden, paimenten ja Lourdesin suojeluspyhimys. Pyhimyksen juhlapäivää vietetään 18. helmikuuta ja 16. huhtikuuta.
Bernadette eli seuraavien 3 paavin hallintokausien aikana: Gregorius XVI (1831-46), autuas Pius IX (1846-78) ja Leo XIII (1878-1903).
Skoonen sota
Skoonen sota käytiin vuosina 1675–1679 Tanskan ja Ruotsin välillä. Sota oli osa Ranskan–Hollannin sotaa, jossa Tanska oli Alankomaiden ja Ruotsi Ranskan puolella. Skoonen sota päättyi kun pääsotatoimet Länsi-Euroopassa saatiin päätökseen, ja Ranska painosti Tanskaa miehittämällä Oldenburgin.
Tanska julisti sodan syyskuussa 1675, ruotsalaisten kärsittyä tappion Brandenburgin armeijalle Fehrbellinin taistelussa kesäkuussa 1675. Sodan julistuksen jälkeen tanskalaiset ja Brandenburgin joukot valtasivat aluksi Ruotsille kuuluvat Wismarin ja Bremer-Verdenin ja myöhemmin myös Pommerin. Itämerellä käytiin useita meritaisteluita, joiden jälkeen tanskalais-hollantilainen laivasto saavutti meriherruuden. Tanskalaisten hyvä menestys merellä jatkui koko sodan ajan.
Rauha solmittiin Lundissa syyskuussa 1679. Rauhaan ei kuulunut alueluovutuksia, joten Ruotsin suurvalta oli onnistunut puolustamaan aluettaan.
Etelä-Ruotsin väestö, joka oli aiemmin kuulunut Tanskaan, ei ollut tottunut Ruotsin hallintoon. Niinpä kansa tuki sodassa tanskalaisia, ja jotkut ryhtyivät kapinallisiksi Snapphane-sisseiksi. Sodan jälkeen tämä kostautui, sillä alue ruotsalaistettiin perinpohjaisesti ja tanskan kieli ja kulttuuri pyrittiin tukahduttamaan.
FS Résolue (1863)
Résolue oli Ranskan laivaston vuonna 1863 vesillelasketusta 42-tykkisestä purjefregatista muutettu potkurikorvetti.
Valmistus
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakka ja sen köli laskettiin 22. lokakuuta 1846. Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1863 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1864.
Palvelus
Aluksen höyrykone poistettiin ja se oli purjekoululaivana aina vuoteen 1913. . Alus poistettiin alusluettelosta 1990.
Hotel California (kappale)
Hotel California on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Eaglesin vuonna 1976 julkaistu kappale samannimiseltä levyltä. Kappaleen on säveltänyt pääosin kitaristi Don Felder. Sovituksesta vastasivat kaksikko Frey-Henley. Singlenä se ilmestyi seuraavan vuoden helmikuussa, jolloin kappale saavutti suuren suosion Yhdysvaltain ja Ison-Britannian hittilistoilla. ”Hotel California” kuuluu myös Eaglesin konserttien vakiokappaleisiin. Eaglesin rumpali Don Henley, joka on myös kappaleen yksi sanoittajista, on sanonut ”Hotel Californian” kertovan ”ahneudesta ja itsensä pilalle hemmottelusta amerikkalaisen unelman pimeinä puolina”. Sanoituksiin liittyi vahvasti myös huumeet, joiden liikakäytöstä bändin jäsenillä oli paljon kokemusta. Kaliforniaa on kappaleessa Henleyn mukaan kuvattu Yhdysvaltojen ”mikrokosmoksena”. Alkuperäinen versio kappaleesta esitettiin slow rock -tyylillä, jossa mukana oli pitkä, toistuva sähkökitara. Kertosäkeessä bassolla ja kitaralla oli ikään kuin vastamelodia laululle. Kappale huipentuu loppuun, jossa kitaristit Joe Walsh ja Don Felder soittavat soolon päällekkäin eli tuplasoolona. ”Hotel California” voitti vuoden levytyksen Grammy-palkinnon vuonna 1978.
Suomen äänitearkiston tietokanta tuntee kappaleesta kolme suomenkielistä versiota: ”Koivu ja Tähti” (esittäjä Seppo Närhi, äänitetty 1977), ”Yksinäisten kaupunki” (esittäjä Jyrki Härkönen, äänitetty 1990) sekä parodia ”Hotelli helpotus” (esittäjä Eläkeläiset, äänitetty 1999).
Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Hotel California” ylsi sijalle 94.
Kappaleet singlellä
A-puoli B-puoli
Radio Hear
Radio Hear käyttää lisenssivapaita ohjelmia ja soittaa enimmäkseen Teosto-vapaata musiikkia. Tavanomaisesta radiosta poiketen sillä ei ole kiinteitä toimitiloja vaan ohjelmia lähetetään hajautetusti studioista ympäri Suomen. Konseptiin kuuluu ajatus siitä, että jokaisella tulisi olla mahdollisuus ilmaista itseään radion keinoin.
Radio Hearia voi kuunnella Internetin välityksellä suorana Ogg- tai MP3-striiminä. Lähetyksiä voi olla samanaikaisesti useammalla kanavalla, mikä mahdollistaa ohjelmiston riippumattomuuden etukäteen sovituista aikatauluista. Useimmista Suomen nettiradioista poiketen suurin osa lähetyksistä on kuunneltavissa myös maan rajojen ulkopuolella.
Aftandil Hacıyev
thumb|Aftandil Hacıyev Aftandil Hacıyev (s. 13. elokuuta 1981 Azerbaidžanin SNT) on azerbaidžanilainen jalkapalloilija, joka vuodesta 2012 on pelannut Sumgayit FK:ta. Hän pelaa puolustajana ja on 184 senttimetriä pitkä. Hän pelasi myös Azerbaidžanin maajoukkueessa vuosina 2000–2006.
Radio Hear
Historiaa
thumb|Radio Hearin toimittajia Jyväskylässä 17.5.2006
Kuuntele
thumb|Hear Radio päivä 2 Jyväskylässä 17.11.2006
95. laivue (RAF)
95. laivue oli Britannian kuninkaallisten ilmavoimien lentolaivue Toisessa maailmansodassa.
Laivue muodostettiin 15. tammikuuta 1941 Obanissa, mistä se siirtyi seuraavana päivänä Pembroken telakalle. Laivueen kalustona oli perustettaessa Short Sunderland Mk I. Laivue siirrettiin Freetowniin Sierra Leoneen 17. maaliskuuta ja Juihin seuraavana vuonna 9. huhtikuuta. Laivueen kalustoksi vaihdettiin Sunderland Mk III elokuussa 1942. Laivueen uudeksi tukikohdaksi määrättiin Bathurst 7. maaliskuuta 1943, missä se lakkautettiin 30. kesäkuuta 1945.
88. laivue (RAF)
88. laivue oli Britannian kuninkaallisten ilmavoimien lentolaivue Korean sodassa. Laivue lakkautettiin nimeämällä se uudelleen 14. laivueeksi 1962.
Laivue perustettiin uudelleen toukokuussa 1956 Wildenrathissa kalustonaan English Electric Canberra B(I)8. Laivue nimettiin 17. joulukuuta 1962 uudelleen 14. laivueeksi.
Rama
thumb|Rama kuvassa eteläisestä Intiasta noin vuodelta 1820.
Björn Berg
pienoiskuva|Björn Berg Björn Berg (17. syyskuuta 1923 Unterwössen, Baijeri, Saksa – 14. heinäkuuta 2008) oli ruotsalainen piirtäjä, maalari ja graafikko. Opiskeltuaan kaksi vuotta Tukholman Teknillisessä koulussa jatkoi Björn Berg opintojaan Taideakatemian graafisella osastolla sekä André Lhoten ja Fernand Légerin oppilaana Pariisissa. Vuosina 1925–1935 hän asui New Yorkissa.
Rama
Rama (devanagari: राम, IAST: Rāma) on hindulaisuudessa Vishnun seitsemäs inkarnaatio ja yksi jumalan tärkeimmistä ilmentymistä. Hän on yksi hindumytologian suosituimmista hahmoista. Eeppinen runoelma Ramayana kertoo tämän muinaisen kuninkaan elämästä ja teoista. Hänet kuvataan aina jousen ja nuolen kanssa. Sita on Raman puoliso ja apinankasvoinen jumala Hanuman hänen kumppaninsa monissa seikkailuissa.
Björn Berg
Berg piirsi muun muassa Industria-, Söndagsnisse-Strix- ja Dagens Nyheter -lehtiin, mutta kaikkein tunnetuimpia ovat hänen kuvituksensa Alf Henriksenin, Alf Prøysenin ja Astrid Lindgrenin kirjoissa. Etenkin Vaahteramäen Eemeli -kirjojen kuvitus nosti Björn Bergin suuren yleisön suosikiksi. Björn Berg asui vuosien ajan Djursholmissa. Kuollessaan 14. heinäkuuta 2008 hän oli 84-vuotias.
Rama
Rama on Kausalyan ja Dasarathan poika, joten hän on myös Brahman ja Dharman ruumiillistuma. Raman elämä edustaa täydellistä tottelevaisuutta, vaikeuksista ja testeistä huolimatta. Hänet kruunataan Ayodhyan kuninkaaksi, ja maailman hallitsijaksi. Hallitsijana hän on 11 000 vuoden ajanjakson, kauden joka tunnetaan onnellisuudesta, rauhasta, varallisuudesta ja oikeudenmukaisuudesta.
Rama tunnetaan rohkeudestaan vaimonsa Sitan etsinnässä, sekä vaimon pelastamiseksi käydyssä sodassa. Raman nuoremmat veljet ovat Lakshmana, Shatrughna ja Bharata. Rama tunnetaan myös laupeudesta ja omistautumisesta uskonnollisille arvoille ja velvollisuuksille.
Ramaa juhlitaan hänen syntymäpäivänään, jolloin myös hän ja Sita menivät naimisiin (Rama Navami). Tällöin kodeissa pidetään häät Raman ja Sitan patsaille.
Hyde (muusikko)
thumb|Hyde HYDE (lausutaan hai-do), oikealta nimeltään Hideto Takarai, (s. 29. tammikuuta 1969 Wakayama) on japanilainen muusikko. HYDE on japanilaisen L'Arc~en~Ciel -nimisen yhtyeen laulaja. Ennen L'Arc~en~Ciel -uraa hän oli kitaristina Jerusalem's Rod -yhtyeessä. Hyde on VAMPS-nimisen yhtyeen laulaja. Vamps:iin kuuluu myös K.A.Z. Vuodesta 2001 hän on myös tehnyt musiikkia soolona.
Diskografia
DVD:t
Albumit
Elokuvaroolit
Hulluchin taistelu
Hulluchin taistelu oli ensimmäisessä maailmansodassa 27. – 29. huhtikuuta 1916 käyty taistelu, jossa saksalaiset käyttivät yöllä hallussaan olleen Hulluchin kylän lähellä kloorikaasua aiheuttaen briteille tappioita. Uusittu kaasuhyökkäys 29. huhtikuuta aiheutti tuulen käännyttyä tappioita saksalaisille itselleen. Englannin 8 000 hengen divisioonasta kuoli 538, 1 590 haavoittui ja Saksan kaikki tappiot olivat alle 500.
FS Armorique (1862)
Valmistus
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakka ja sen köli laskettiin 19. huhtikuuta 1850. Alus laskettiin vesille 1. maaliskuuta 1862 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1863.
Palvelus
Armoriquen runko sahattiin muutostöiden yhteydessä poikki ja sitä jatkettiin keskeltä osana vuoden 1858 laivasto-ohjelmaan sisällytettyjä muutostöitä, joilla purjealuksia muutettiin höyrykäyttöiseksi. Muutostöiden jälkeen aluksen mitat olivat pituus 76,95, leveys 13,5 ja syväys 5,89 metriä.
Alus oli Gabonissa syyskuusta 1863 maaliskuuhun 1866. Se poistettiin alusluettelosta 8. marraskuuta 1884.
Luiz Feitosa
Luiz Feitosa on brasilialainen karateka. Hän voitti Kyokushinin Brasilian Openin kerran 1988.
Feitosa saavutti menestystä kotimaassaan Brasiliassa voittamalla historian toisen Brasilian Openin, jossa käytiin Brasilian mestaruudesta. Hän voitti loppuottelussa Tadeu Silvan. Feitosa eteni seuraavan kerran loppuotteluun 1990, jolloin hän saavutti hopeaa hävittyään Francisco Filholle. Feitosa voitti pronssia vuosina 1993 ja 1994 Brasilian Openissa, jolloin mestaruuden voitti molemmilla kerroilla Francisco Filho.
Feitosa liittyi myöhemmin Kyokushinin IFK-liittoon.
Jari Sinkkonen (psykiatri)
Jari Joutsi Kaleva Sinkkonen (s. 27. huhtikuuta 1951 Kontiolahti) on lastenpsykiatrian erikoislääkäri ja lääketieteen tohtori. Hän on Pelastakaa Lapset ry:n ylilääkäri. Hän on aktiivinen osallistuja kasvatusta, lastensuojelua ja lasten kehitystä koskevassa keskustelussa. Erityisesti hän on pitänyt esillä poikalasten kohtaamia haasteita. Hän sai vuoden 2008 Kirkon tiedonvälityspalkinnon ja vuonna 2009 Suomen tietokirjailijat ry:n Tietokirjailijapalkinnon. Vuonna 2011 hän sai arkkiatri Risto Pelkosen palkinnon. Logonomit valitsi Sinkkosen Vuoden puhujaksi 2014.
Sinkkonen on julkisuudessa kiinnittänyt huomiota myös lasten asemaan vanhempien avo- ja avioerotilanteissa. Lapsen vieraannuttamista toisesta vanhemmastaan Sinkkonen on luonnehtinut "massiiviseksi emotionaaliseksi kaltoinkohteluksi", jolla on kauaskantoisia vaikutuksia sekä lapsen että vieraannutetun vanhemman myöhempään elämään.
Sinkkonen on myös todennut, että joidenkin oikeusoppineiden mukaan on olemassa vaara, että vieraannuttamis-termiä käytetään lapsen oikeuksia vastaan, sellaisissakin tapauksissa, joissa lapsella on perusteltu syy vastustaa toisen vanhemman tapaamisia.
Demaratos Korinttilainen
Elämä
pienoiskuva|upright|[[Apollonin temppeli (Korintti)|Korintin Apollonin temppeli, jonka valmistuttua Demaratos pakeni Korintista Tarquiniaan.]]
Demaratos kuului Korinttia hallinneeseen bakkhiadien ylimyssukuun. Demaratos itse harjoitti menestyksekästä vienti- ja tuontikauppaa etruskien kanssa ja sai näin kootuksi mahtavan omaisuuden. Kypseloksen tultua Korintin tyranniksi 657 eaa. bakkhiadien sukukunta joutui lähtemään kotikaupungistaan. Demaratoksen luonnollinen sijoittumispaikka oli vauras Tarquinia, jossa hänellä liiketoimiensa ansiosta oli ennestään ystäviä. Demaratoksen lähdön uskotaan tapahtuneen heti Apollonin temppelin valmistumisen jälkeen. Etruriassa nimittäin on havaittavissa samanlaisia monumentaalirakentamisen jälkiä kuin Korintin Apollonin temppelissä. Plinius vanhempi kertookin Demaratoksella olleen mukanaan kolme muotoilijaa (fictor), joiden kautta savenkäsittelytaito (plastice) levisi Italiaan.
Tarquiniassa Demaratos rakensi talon ja kohtasi köyhtyneeseen etruskiylimystöön kuuluvan naisen, jonka nimi ei ole tiedossa, ja meni naimisiin tämän kanssa. Demaratokselle syntyi kaksi poikaa, Arruns ja Lucumo, jotka saivat kreikkalaisen ja etruskilaisen kasvatuksen. Jälkimmäinen otti sittemmin nimekseen Lucius Tarquinius. Esikoispoika Arruns kuoli ilmeisesti jo alle 40-vuotiaana, ja Demaratos kuoli pian sen jälkeen suruunsa tietämättä miniänsä olevan raskaana. Näin ollen Demaratos ei osannut ottaa uutta tulokasta huomioon testamentissaan. Demaratoksen jättämä perintö meni siis kokonaan Lucumolle, ja Arrunsin poika Egerius jäi ilman perintöosaa. Tosin Egerius kohosi sittemmin setänsä avulla korkeahkoon asemaan.
Demaratoksen historiallisuudesta
Demaratoksen ansioksi on luettu paljon. Häntä pidetään Rooman myyttisten etruskikuninkaiden kantaisänä, eivätkä Fabius Pictor tai Polybios hänestä tunnu muuta väittävänkään. Myöhempi traditio, varsinkin Dionysios Halikarnassoslainen, antaa seikkaperäisemmän kuvan, jota on sekä kyseenalaistettu että monella tavoin tulkittu. Antiikin traditio esittää nimenomaan Demaratoksen hellenisoineen Etrurian opettamalla etruskeille kreikkalaisten kirjainten käytön ja tuomalla mukanaan kreikkalaisia savityötaidon osaajia. Tällaisissa kertomuksissa Demaratos saa tietenkin liian keskeisen aseman, mikä nimenomaan on myytin luomista, mutta hänen historiallisuuttaan olisi vaikea kiistää. Pliniuksen kertomuksen kannalta mielenkiintoista on myös, että Sisilian etelärannikolla sijainneen Kamarinan kaupungin kaivauksissa on löytynyt piirtokirjoituksia, jotka osoittavat, että paikalla on ollut myös korinttilaisia, joiden yhteydessä mainitaan Diopos-niminen taiteilija. Demaratos oli kuitenkin vain yksi monista kreikkalaisista liikemiehistä, jotka olivat jo 700-luvulta eaa. lähtien havainneet Etrurian ja myös koko Italian loistavaksi markkina-alueeksi.
Hopeavirta
Hopeavirta on Soturikissat-kirjasarjassa esiintyvä fiktiivinen kissahahmo, joka elää Jokiklaanissa.
Pentuna
Väärätähden lupaus-kirjassa Hopeapentu syntyy Väärätähdelle ja  Pajutuulelle   Särkipennun ja  Pajupennun  kanssa. Hopeapentu on ainoa pentu, joka jää eloon pentueesta. Hänen emonsa ja sisaruksensa kuolevat viheryskään. Aurinkoahven alkaa huolehtimaan Hopeapennusta.
Soturina
Tuli ja jää-kirjassa Hopeavirta on ainoa tytär Väärätähdelle ja Jokiklaanin kuningattarelle  Pajutuulelle. Hän näyttäytyy ensimmäistä kertaa, kun hän pelastaa Harmaaraidan jääkylmästä joesta. Hän kysyy Harmaaraidalta, mitä hän tekee Jokiklaanin reviirillä, johon Harmaaraita vastaa hukkuvansa. Matkalla takaisin Myrskyklaaniin, Tulisydän huomaa  Harmaaraidan katsovan peräänsä monta kertaa, johon  Tulisydämen oppilas  Tuhkatassu ilkikurisesti huomauttaa, kuinka kaunis Hopeavirta on. Tapahtuman jälkeen Hopeavirta alkaa tapailemaan salaa Harmaaraitaa. Tapailujen aikana hän rakastuu Harmaaraitaan  Tulisydämen ja  Usvajalan varoitteluista huolimatta. Tulisydän näkee Hopeavirran ja Harmaaraidan tapaavan salaa ja hän menee myöhemmin Hopeavirran luokse yrittäen saada tämän eroamaan  Harmaaraidasta. Hopeavirta on paikalla, kun Jokiklaani ja Varjoklaani hyökkäävät Tuuliklaaniin. Tulisydän hyökkää hänen päälleen tajuamatta kuka hän on. Tulisydän pysähtyy, kun Harmaaraita huutaa häntä lopettamaan. Harmaaraita tuijottaa kauhuissaan Tulisydäntä ja Tulisydän päästää Hopeavirran karkuun. Harmaaraita juoksee Hopeavirran perään. Mustaraita huomaa tämän ja hän menee heti kertomaan näkemästään Tiikerikynnelle. Tiikerikynsi sanoo, että huomasi  Harmaaraidan seuraavan Hopeavirtaa ja hän epäilee, että jotain on tekeillä heidän välillä. Kirjassa Salaisuuksien metsä Hopeavirta kertoo Harmaaraidalle, että odottaa hänen pentujaan. Molemmat heistä ovat onnellisia. Kun Hopeavirta tulee tapaamaan Harmaaraitaa Aurinkokiville yhden kuun jälkeen, hän aloittaa synnyttämiseen, mutta jokin menee pieleen. Harmaaraita kutsuu Tulisydäntä, joka seisoo lähellä ja käskee häntä hakemaan  Keltahampaan. Tiikerikynsi näkee ja kysyy, mitä tapahtuu. Kun Tulisydän tuo  Tuhkatassun, oppilas käskee  Tulisydäntä ja  Tiikerikynttä nuolemaan pentuja. Tuhkatassu onnistuu pelastamaan kaksi pentua, jotka nimetään Sulkapennuksi ja  Myrskypennuksi. Hopeavirta kuitenkin kuolee, koska hän menetti paljon verta synnytyksessä ja jättää hyvästit kumppanilleen ja toivoo hänen huolehtivan heidän pennuistaan. Harmaaraita on murtunut Hopeavirran kuolemasta ja epävarma siitä, ovatko hänen pentunsa elossa. Tuhkatassu masentuu, koska Hopeavirta kuoli. Harmaaraita ehdottaa Tulisydämelle, että he hautaisivat Hopeavirran ja pennut, mutta  Tulisydän kertoo ilahtuneena, että pennut ovat elossa. Hopeavirta haudataan joen viereen.
Haruhiro Yamashita
Haruhiro Yamashita (, myöh. Haruhiro Matsuda ), s. 15. marraskuuta 1938 Uwajima) on japanilainen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Yamashitan voimistelu-uran huipennus osui Tokion kesäolympialaisiin, jossa hän voitti kotikentällään olympiakultaa hypyssä ja joukkuekilpailussa. Lisäksi hän oli hevosella neljäs ja moniottelussa kuudes. Kaksi vuotta aikaisemmin Yamashita oli saavuttanut Prahan maailmanmestaruuskilpailuissa hypyssä hopeaa ja joukkuekilpailussa Japanin jäsenenä kultaa. Dortmundin MM-kilpailuissa 1966 Yamashitan onnistui voittaa maailmanmestaruus sekä hypyllä että joukkuekilpailussa, tuolloin tosin sukunimellä Matsuda, jonka hän oli ottanut mentyään naimisiin.
Yamashita hyväksyttiin vuonna 2000 International Gymnastics Hall of Fameen.
Dobro
Dobro on eräänlainen resonaattorikitara. Nimi dobro syntyi vuonna 1928, kun Dopyera-veljekset muodostivat kitaroiden valmistamiseksi yhtiön nimeltä Dobro Manufacturing Company. Dobro on sekä lyhenne sanoista Dopyera Brothers että slovakin kielen hyvää tarkoittava sana. Tavaramerkkinä se on vuodesta 1993 alkaen ollut Gibson Guitar Corporationin omistama.
Soitinta käytetään erityisesti bluegrass-musiikissa. Sen tunnetuimpia soittajia ovat Alison Krauss & the Union Station -bändin jäsen Jerry Douglas, lisäksi vanhemmat blues-muusikot, sekä Allman Brothers, Ry Cooder, David Lindley, John Fogerty, Mark Knopfler ja Eric Clapton. Suomalaisista muusikoista sitä ovat soittaneet mm. Olli Haavisto, Dave Lindholm ja Honey B and the T-Bones -yhtyeen kitaristi Esa Kuloniemi.
Suomessa Dobroa nykyään aktiivisesti käyttää myös Jari Rättyä, jonka albumilla "Luopion Veisu" Dobro on pääasiallisena soittimena.
Smaragdipallokala
Smaragdipallokala (Auriglobus nefastus) on aasialainen makean veden pallokalalaji. Se voi kasvaa 13 cm pitkäksi. Se on selkäpuolelta kiiltävän vihreänsävyinen, vatsapuolelta valkoinen. Silmä on keskeltä musta, reunoilta sitruunankeltainen. Sitä tavataan Mekongin vesistössä ja Indonesiassa, reippaasti virtaavassa jokivedessä mistä se saattaa levitä tulvametsiin veden ollessa korkealla.
Džugdžurvuoret
thumb|200px|Džugdžurvuorten sijainti.
Džugdžurvuoret on vuoristo Venäjän kaukoidässä, pääasiassa Habarovskin aluepiirin pohjoisosassa. Aivan läntisimmät osat ulottuvat Sahan tasavallan kaakkoisosaan. Džugdžurvuoret sijaitsevat Ohotanmeren luoteisrannikolla ja muodostavat vedenjakajan Lenan vesistöalueen ja Ohotanmereen laskevien pikkujokien välillä. Džugdžurvuoristo on noin 1 500 kilometriä pitkä ja sen korkein kohta on Topkovuori, 1 906 metriä. Se liittyy lännessä Stanovoivuoriin ja pohjoisessa Verhojanskvuoriin. Vuoristoalue on pääasiassa asumatonta. Ainoita asutuksia ovat 1920-luvulla avatut kultakaivokset.
Tietovee
Tietovee on D. Bob Gowinin kehittämä epistemologinen menetelmä, eräs ennakkojäsentäjän tyyppi. Hän kehitti sen selventämään merkityksellisiä suhteita tapahtumien, prosessien ja objektien välillä. Alkujaan se kehitettiin lähinnä koulujen laboratoriotutkimuksia varten selittämään tieteellisen laboratoriotyön luonnetta ja tarkoitusta. thumb|Tietovee Se sopii kuitenkin kaikenlaiseen tutkimukseen ja auttaa kohdistamaan huomion keskeiseen kysymykseen ja siihen vastaamiseen edellyttämiin oikeanlaisiin muistiinpanoihin ja havaintoihin.
Rogers International Commodity Index
Roger International Commodity Index (RICI) on Jim Rogersin vuonna 1998 kehittämä hyödykeindeksi, joka kuvaa 35 hyödykkeen futuuriarvoja maailmanmarkkinoilla.
Onnelin ja Annelin talvi
Onnelin ja Annelin talvi on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut lastenelokuva, jonka on ohjannut Saara Cantell. Se perustuu Marjatta Kurenniemen samannimiseen kirjaan. Elokuvan ensi-ilta oli 9. lokakuuta 2015.
Juoni
Onneli (Aava Merikanto) ja Anneli (Lilja Lehto) asuvat kahdestaan omassa talossaan. Eräänä talvi-iltana talon pihaan saapuu kodittomaksi joutunut, pikkuruinen Vaaksanheimojen perhe. He muuttavat asumaan Onnelin ja Annelin nukkekotiin. Aikuisilla on kuitenkin omat suunnitelmansa perheen varalle.
Näyttelijät
Lähde
Tuotanto
Elokuvaa kuvattiin Loviisassa talvella 2015. Sen tunnuskappale on uusi versio Pave Maijasen kappaleesta "Pidä huolta", jonka esittää Diandra.
Elokuvan budjetti oli 1 900 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön tukea oli 800 000 euroa.
Vastaanotto
Ensi-iltaviikonlopun jälkeen elokuvan oli nähnyt ennakkonäytökset mukaan lukien 45 000 katsojaa. Toisella esitysviikollaan elokuva oli Suomen katsotuin ja ylitti 100 000 katsojan rajan.