cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Contender 3
Viikko 2
Molemmat joukkueet saapuvat haastajan kehään tapaamaan valmentajiaan ja Sugar Rayta. Ray ilmoittaa että Henry Buchanan ei osallistunut turnaukseen henkilökohtaisen syyn takia ja hänet korvattiin Miguel Hernandezilla. Pojat pääsevät ensi kertaa asuintiloihinsa. Brian Vera alkaa kuuluttaa heti haluavansa kohdata Jaidonin,koska hän hävisi Jaidonille amatööriurallaan. Riita syntyy heidän välilleen. Samaan aikaan Sergio Mora, Steve Forbes, Oscar De La Hoya, Kassim Ouma ja Francisco Bojado saapuvat salille tapaamaan kilpailijoita. Illan ottelussa Brian ja Jaidon astuvat kehään. Ottelu ei kestä kuin kaksi erää Jaidonin tyrmätessä Brianin toisen erän alussa.
Viikko 3
Keltaiset ovat nyt päätösvaltaisia ja Jaidon vakiinnuttaa asemansa ranking-taulukossa. Sam Soliman on valmis jatkamaan keltaisten voittoputkea. Hän astuu viivalle ja haastaa sinisen joukkueen "parhaan" ottelijan, Max Alexanderin. Ottelusta tulee hyvin tasainen ja likainen. Sam käyttää Maxia kanveesissa neljännessä erässä ja viidennessä erässä Maxin tahto on täysin mennyttä. Sam vie voiton yksimielisin pistein 48-46, 49-45 ja 50-44.
Viikko 4
Jaidon saa puhelun jossa ilmoitetaan hänen isänsä tehneen itsemurhan. Tämä tuo lisää motivaatiota hänelle voittamiseen. Buddy päättää lähettää Miguelin kehään, koska David ei tehnyt häneen vaikutusta sparrauksessa ja Donnie on hieman ylipainoinen. Miguel haastaa Wayne Johnsenin. Ottelussa Wayne käyttää ulottuvuuttaan ja voittaa ottelun helposti. Tuomarit pisteyttävät ottelun 50–45, 50–45 ja 48–47, antaen Waynelle 11 pistettä ja sinisille päätösvallan.
Viikko 5
Siniset saavat viimeinkin päätösvallan. Paul Smithin ja Daivid Banksin välinen riita on pahimmillaan,joten Paul haastaa Davidin. Mutta ennen sitä Sakio kohtaa Donnien. Sam valmentaa Donnien ottelua varten. Ottelun ensimmäiset kaksi erää ovat tasaisia. Kolmannessa Sakion koko ja voima ottavat ottelussa hallinnan. Neljännessä Donnie hyökkää sarjalla joka melkein tyrmää Sakion. Viidennessä Sakion koukkusarja tuo hänelle kotiin. Pisteytykset ovat 50-45, 50-45 ja 49-46.
Viikko 6
Viimeisenä jäljellä ovat Paul Smith ja David Banks. Ottelusta tulee todella kilpailuhenkinen ja tasainen mittelö. Lopulta pisteet jakautuvat kahden tuomarien pisteyttäessä 48-47 Smithille ja yhden tuomarin 49-46 Banksille. Paul voittaa ottelunsa, mutta saa pahoja haavoja. Lääkäri kieltää Paulia ottelemasta ja hänet lähetetään kotiin. Semi-finaali-ottelupareiksi muodostuvat Jaidon ja Wayne sekä Sakio ja Sam.
The Contender No Turning Back
Erikoisjaksossa ensimmäisen kauden suosikki Alfonso Gomez kohtaa maailmanmestareita haastaneen Ben Tackien. 10 eräinen kamppailu päättyy Gomezin yksimieliseen pistevoittoon.
Viikko 7
Kaikki viisi voittajaa (mukaan lukien Paul Smith) pääsevät vierailemaan Sugar Rayn kotona jossa Ray kertoo heille tarinan siitä kuinka aloitti nyrkkeilyn ammattina. Illan ottelu ei kestä yhtä erää kauempaa kun Jaidon onnistuu tyrmäämään Waynen 75 sekunnissa. Jaidon lähtee kotiin tapaamaan perhettään ensi kertaa isänsä poismenon jälkeen.
Viikko 8
Sam, Sakio, Ray, Buddy ja Pepe käyvät läpi kaikki muistonsa pudonneista kilpailijoista. Ottelu kestää kahdeksan erää ja Sakio kruunataan voittajaksi.
Ohanskin piiri
thumb|175px|Ohanskin piiri Permin aluepiirin kartalla. Ohanskin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 1 516 neliökilometriä. Asukkaita on 17 100 henkeä (vuonna 2009).
Ohanskin piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Otšorin ja Nytvan, idässä Permin, etelässä Osan ja Tšastyjen sekä lännessä Bolšaja Sosnovan piireihin. Kaman muodostama Votkinskin tekojärvi jakaa piirin kahteen osaan. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora ja tiilisavi.
Piiriin kuuluu Ohanskin kaupunki ja 7 maalaiskuntaa: Andrejevka, Beljajevka, Dubrovo, Kazanka, Ostrožka, Tabory ja Tulumbaiha. Hallinnollinen keskus on Ohansk. Asutuskeskuksia on yhteensä 61.
Amerikkalainen pannukakku
thumb|250px|Amerikkalaisia pannukakkuja vaahterasiirapilla
Ohanskin piiri
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 94,3 % venäläisiä, 1,5 % komipermjakkeja ja 1,1 % tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 44,5 %.
Pääelinkeinot ovat maatalous ja puunhankinta. Ohanskissa on ompelimo ja elintarviketeollisuutta.
Amerikkalainen pannukakku
Amerikkalainen pannukakku on litteä, hieman makeahko ohukaisen muotoinen leivonnainen, joita syödään Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Amerikkalaiset syövät niitä esimerkiksi aamupalaksi. Ne ovat kuin litteitä blinejä. Amerikkalaiset pannukakut tehdään maissijauhoista.
Amerikkalaiseen tapaan pannukakut voi syödä myös vaahterasiirapin kanssa.
Ohanskin piiri
Piirissä toimii lasten luomistyön keskus ja taidekoulu, Bolšaja Sosnovan ja Tšaikovskin ammattikoulujen filiaalit, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo ja paikallinen TV-asema. Paikallislehtenä ilmestyy Ohanskaja storona (”Ohanskin puoli”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Ohanskin historialliset rakennukset.
Balintiikeri
Balintiikeri (Panthera tigris balica) oli pienikokoinen tiikerin alalaji, joka eli ainoastaan Balin saarella Jaavan itäpuolella. Se katosi tiikerin alalajeista ensimmäisenä, kun urheilumetsästäjät alkoivat verottaa kantaa 1900-luvun alussa. Tiikereitä oli saarella runsaasti vielä vuonna 1917, mutta jo 1924 laji oli sukupuuton partaalla. Alalajin häviämiseen vaikutti myös metsien hakkuu, sillä vielä 1925 Balin koillisosa oli lähes koskematon. Viimeinen balintiikeri ammuttiin luultavasti vuonna 1937, mutta niitä on arveltu eläneen vielä myöhemmin. Viimeinen ja tulokseton etsintä tehtiin vuonna 1974.
Koko ja ulkonäkö
Balintiikeri oli pienin tiikerin alalajeista. Urokset painoivat 90–100 kilogrammaa ja naaraat 65–80 kilogrammaa. Urosten pituus oli 220–230 senttimetriä ja naaraiden 190–210 senttimetriä.
Moslavinan kansan vallankumouksen muistomerkki
thumb|300px|Moslavinan kansan vallankumouksen muistomerkki
Moslavinan kansan vallankumouksen muistomerkki tai Vallankumouksen muistomerkki (Serbokroatiaksi: Spomenik revolucije naroda Moslavine) on toisen maailmansodan muistomerkki, joka sijaitsee Podgarićin kylässä Kroatiassa. Muistomerkin kohdalle on haudattu yli tuhat vainajaa, jotka kuolivat toisen maailmansodan julmuuksien takia. Vuonna 1967 valmistuneen muistomerkin suunnitteli ja veisti kuvanveistäjä Dušan Džamonja.
Manuel Madureira Dias
Manuel Madureira Dias (s. 7. tammikuuta 1936 Tarouquela) on portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. kesäkuuta 1961 ja nimitettiin Faron hiippakunnan johtoon 21. huhtikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurílio Jorge Quintal de Gouveia, jota avustivat Ernesto Gonçalves da Costa ja Manuel Franco da Costa de Oliveira Falcão.
Madureira Dias erosi tehtävistään Faron piispana 22. huhtikuuta 2004.
Mikko Jaakonpoika Krouvila
Mikko (Michael, Mikael) Jaakonpoika (Jacobinpoika) Krouvila (21. syyskuuta 1699 Eura – 19. maaliskuuta 1767 Eura) oli suomalainen talonpoika, joka edusti säätyään kolmilla eri valtiopäivillä 1730- ja 1740-luvulla.
Krouvilan vanhemmat olivat Jaakko Heikinpoika Krouvila ja Susanna Martintytär Katila. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1719 Riitta Paavontytär Perhe. Krouvila oli kotoisin Euran Sorkkisten kylästä. Hän tuli tilan isännäksi vain 18-vuotiaana ja meni naimisiin pari vuotta myöhemmin. Paitsi esimerkillisenä talonpoikana, hän toimi useissa eri luottamustehtävissä. Lautamiehenä Krouvila ehti olla 35 vuotta ja parikymmentä vuotta myös kuudennusmiehenä. Kotikirkkoonsa hän lahjoitti hirret, kynttilänjalan ja maalauksen. Hän edusti Satakunnan talonpoikia valtiopäivillä Tukholmassa 1734, 1738-1739 ja 1742-1743. Toisella kerralla hänelle annettiin tehtäväksi ostaa seurakuntansa kirkkoon alttaritaulu ja hän hankkikin 1739 Tukholmasta Dankvart Paschin maalaaman teoksen Viimeinen tuomio. Vuoden 1734 valtiopäivillä Krouvila ja usea muu suomalainen talonpoika anoivat ruotsin kielen tulkikseen Johan Mathesiusta, mutta pyyntöön ei suostuttu, vaikka se uusittiin. Pyyntö herätti kuitenkin keskustelun kielikysymyksestä valtiopäivillä. Poikansa Mikaelin ja Jaakon Krouvila lähetti Porin triviaalikouluun, jossa he oppivat ruotsin kielen. Kolmansilla valtiopäivillään Krouvila oli pikkuvihan aikana ns. valitusdeputaation jäsen eli otti vastaan Suomea koskevia valituksia ja mietintöjä.
Giuseppe Sandri
pienoiskuva Giuseppe Sandri (26. elokuuta 1946 Faedo – 30. toukokuuta 2019) oli Etelä-Afrikassa toimiva italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu Comboni-lähetyssaarnaajiin. Hänet vihittiin papiksi 27. toukokuuta 1972 ja nimitettiin Witbankin hiippakunnan johtoon 6. marraskuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. tammikuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Buti Joseph Tlhagale, jota avustivat Hugh Patrick Slattery ja Mogale Paul Nkhumishe.
Valtteri
Valtteri on suomalainen miehen etunimi. Nimi on germaanista alkuperää ja tarkoittaa valtiasta tai ohjaajaa. Nimi on suomenkielinen vastine nimelle Valter ja se saapui Suomeen viimeistään 1300-luvulla.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Valtteri-nimen on saanut Suomessa 3. helmikuuta 2020 mennessä 32 480 miestä ja alle viisi naista. Waltteri on annettu nimeksi noin 2 400 miehelle ja alle 20 naiselle sekä Valtter 1 432 miehelle ja alle viidelle naiselle. Waltter on Suomessa muunnelmista harvinaisin – se on annettu noin 200 miehelle ja alle 15 naiselle.
Ensimmäisenä etunimenä Valtteri oli Suomessa suosituimmillaan vuonna 1997, jolloin sen sai nimekseen 338 miestä. Nimi on huomattavasti suositumpi muuna kuin ensimmäisenä etunimenä. Digi- ja väestötietoviraston mukaan helmikuussa 2020 oli elossa yhteensä 30 425 Suomen kansalaista, joilla Valtteri oli yksi etunimistä, mutta vain 7 024:llä heistä Valtteri oli ensimmäinen etunimi.
Eri kielissä esiintyviä Valtteri-nimen muunnoksia ovat muun muassa saksalainen Walther, englantilainen Walter, ranskalaiset Gautier ja Gauthier, italialainen Gualtiero sekä hollantilainen Wouter. Virossa nimi esiintyy muodossa Valter, joka oli vuoden 2020 alussa 565 virolaismiehen nimi. Suomessa sen muunnelmina ovat käytössä ainakin nimet Waltteri, Valtter ja Waltter.
Valtterin nimipäivä on 29. tammikuuta. Nimi on ollut suomalaisessa nimipäiväkalenterissa vuodesta 1929 lähtien, jolloin se korvasi vuosina 1908–1928 samalle päivälle sijoitetun nimen Valter.
Tunnettuja Valttereita ja Walttereita
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Dol Guldur
300px|thumb|right|Dol Guldur taiteilijan tulkintana.
Dol Guldur oli fiktiivinen Sauronin linnoitus J. R. R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta.
Dol Gulduria kutsuttiin ennen nimellä Amon Lanc (kalju mäki), ja se oli Oropherin johtamana pohjoisesta, Mustilta vuorilta tulleiden salohaltioiden pääkaupunki. Kun Sauron valtasi Amon Lancin, Thranduil, Oropherin poika johti kansansa Metsävirran yli perustaen uuden asutuksen.
Linnoitus sijaitsi eteläisessä Synkmetsässä. Sitä kutsuttiin myös nimellä Noituuden Mäki. Dol Guldurin perusti Sauron palatessaan Keski-Maahan noin vuonna 1000 Kolmatta Aikaa, ja myös hänen henkilöllisyytensä oli pitkään tuntematon.
Synkmetsän asukkaat uskoivat siellä olevan noituuden lähteen olevan yksi Ulairista, Sormusaaveista, mutta Valkoinen Neuvosto pelkäsi pitkään, että voima Dol Guldurissa saattoi olla Sauron. Vuonna 2063 Gandalf Harmaa meni Dol Gulduriin ja Sauron, ei vielä kovin voimakkaana, pakeni itään. Vuonna 2460 Sauron palasi linnoitukseen juuri kun Sméagol oli löytänyt Valtasormuksen. Vuonna 2845 Thráin II, Durinin heimon johtaja, jolla oli viimeinen kääpiöiden seitsemästä Mahtisormuksesta, vangittiin Dol Guldurin tyrmään. Vuonna 2850 Gandalf meni jälleen Dol Gulduriin ja löysi mieleltään järkkyneen ja kuolevan Thráinin, jolta Gandalf sai kartan ja avaimen annettavaksi Thorin Tammikilvelle, vaikka Thráin ei kyennyt sanomaan omaa tai poikansa nimeä ennen kuolemaansa. Gandalf vahvisti että Dol Guldurin päällikkö oli itse Sauron, joka hallitsi edelleen Mordoria Minas Morgulin kautta Sormusaaveiden avulla.
Gandalf palasi Valkoiseen Neuvostoon ja sanoi nämä sanat: ”On käynnyt niin kuin olemme pelänneet. Voima joka siellä asuu ei ole yksi Ulairista niin kuin monet ovat luulleet, se on itse Sauron.” Hän kehotti hyökkäämään Dol Gulduriin, mutta Saruman, joka oli alkanut etsiä Valtasormusta ei hyväksynyt sitä. Vuonna 2941 Saruman viimein hyväksyi hyökkäyksen, mikä tapahtui samaan aikaan kuin Ereborin matka. Tämä oli ennakoivaa suunnittelua Gandalfilta, jotta Sauron ja Smaug eivät yhdistäisi voimiaan kuten muutoin voisi tapahtua. Sauron pakeni näennäisesti Mordoriin, sillä suunnitelmansa oli nyt valmis. Dol Guldur pysyi miehitettynä Barad-dûrin luutnantin Sauronin suun johtamana.
Sormuksen sodan aikana Dol Guldurin joukot tekivät kolme hyökkäystä Lórieniin, aiheuttaen vahinkoa metsälle, mutta heidät torjuttiin Nenyan voiman avulla, jota vain Sauron olisi pystynyt uhmaamaan. Lórienin haltiat, joita johti Galadriel, tuhosivat ja puhdistivat Dol Guldurin Sauronin tuhon jälkeen. Uudelleennimetystä Amon Lancista tuli Celebornin johtaman Itäisen Lórienin valtakunta vähäksi aikaa.
Nilla Fischer
Nilla Fischer (s. 2. elokuuta 1984 Kristianstad) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 182 maaottelua ja tehnyt niissä 23 maalia.
Fischer esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa tammikuussa 2001. Hän saavutti MM-pronssia 2011 ja 2019 sekä olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja pelasi myös vuosien 2007 ja 2015 MM-kisoissa, vuosien 2008 ja 2012 olympialaisissa sekä vuosien 2009, 2013 ja 2017 EM-kisoissa. EM-kisoissa 2013 hän teki kolme maalia ja oli Ruotsin toiseksi paras maalintekijä.
Fischer edustaa seuratasolla VfL Wolfsburgia. Hänen kasvattajaseuransa on Verums GoIF, ja hän on pelannut myös Vittsjö GIK:ssa 1998–2000, Kristianstads DFF:ssä 2000–2003, Malmö FF:ssä 2003–2005, LdB FC Malmössä 2006–2011 sekä Linköpings FC:ssä 2012–2013.
Fischer palkittiin Ruotsissa vuoden homo-/bi-/transseksuaalina helmikuussa 2014 pidetyssä homogaalassa.
Sansargereltekh Sangidorj
Sansargereltekh Sangidorj (s. 1969 Ulan Bator) on mongolialainen säveltäjä. Hän aloitti pianonsoiton opinnot isänsä Choigiv Sangidorjin johdolla Ulan Batorissa. Myöhemmin hän opiskeli Ulan Batorissa pianonsoittoa Nasanbat Lodoydamban ja Pagma Puntsagin sekä sävellystä Gonchigsumlaa Samban johdolla. Hän täydensi opintojaan Moskovan P. I. Tšaikovski -valtionkonservatoriossa ja Antón García Abrilin johdolla Madridissa.
Sangidorj sai tunnustuksen parhaasta pianoteoksesta Kultainen syksy -juhlassa Ulan Batorissa vuonna 1999. Yo-Yo Ma ja Silk Road Project tilasivat häneltä teoksen Khara-Khorum vuonna 2000. Sangidorjin teoksia on esitetty paitsi Mongoliassa, myös Kiinassa, Saksassa, Alankomaissa, Puolassa, Venäjällä, Espanjassa ja Yhdysvalloissa.
Frederico Didonet
Frederico Didonet (27. joulukuuta 1910 – 4. lokakuuta 1988) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. joulukuuta 1935 ja nimitettiin Rio Granden hiippakunnan piispaksi 14. heinäkuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfredo Vicente Scherer, jota avustivat Antônio Zattera ja Érico Ferrari.
Didonet jäi eläkkeelle 8. elokuuta 1986.
Harrströmin kivisilta
Harrstömin kivisilta (nimi vuoteen 1983 asti ) on kivinen museosilta Harrströmin kylässä Korsnäsissä. Silta on valmistunut vuonna 1898. Tyypiltään se on palkkisilta, ja se on rakennettu graniittisista kivipaasista. Silta on kolmeaukkoinen ja ylittää Harvungån-nimisen pienen joen. Silta sijaitsee Harrströmin kalasataman ja kylän muodostamassa Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin kuuluvassa kokonaisuudessa. Silta on otettu museosillaksi vuonna 1982.
Harrströmin silta on tehty niin sanottuna kylmämuurina. Suorakaiteen muotoiseksi lohkotut kivet on sovitettu toisiinsa ilman laastia. Sillassa ei näy metallihakoja tai muita kiviä sitovia tukirakenteita. Karkeatekoisen sillan rakentajiksi mainitaan Karl Åberg ja Karl Högbacka. Sillan kannen pituus on 14,6 metriä ja kokonaispituus 26,4 metriä. Sen hyötyleveys on 4,7 metriä ja kokonaisleveys 5,7 metriä. Sillan suurin aukko on 3,7 metriä, suurin jänneväli 4 metriä ja alikulkukorkeus on 1,5 metriä.
Siltapaikka kuuluu historialliseen Pohjanmaan rantatiehen. Vanhan kivisen sillan rinnalle valmistui vuonna 1983 uusi Åback bro, jolloin vanha silta sai nykyisen nimensä ja jäi kevyen liikenteen sillaksi.
Girolamo Fracastoro
thumb|Girolamo Fracastoro Girolamo Fracastoro (1478–1553) oli italialainen tieteilijä ja runoilija. Hän kuvasi vuonna 1530 runossaan Syphilis sive morbus gallicus ("syfilis eli ranskalainen tauti") kupan. Hän esitti myös teorian heliosentrisestä maailmankuvasta ja siitä, että sairaudet olisivat pienten eliöiden aiheuttamia, mikä innoitti Louis Pasteuria yli 300 vuotta myöhemmin.
José Mário Stroeher
thumb|right|José Mário Stroeher
José Mário Stroeher (s. 19. maaliskuuta 1939) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Porto Alegren arkkihiippakuntaan 21. joulukuuta 1963 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Nicivesin titulaaripiispaksi 25. maaliskuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Cláudio Colling, jota avustivat Alfredo Vicente Scherer ja José Ivo Lorscheiter.
Stroeher sai 8. elokuuta 1986 nimityksen Rio Granden piispaksi.
Geneva Open
Geneva Open on toukokuussa Genevessä, Sveitsissä järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1980. Turnaus kuului välissä Challenger-turnauksiin vuosina 1992-2014, mutta palasi ATP World Tour 250 -sarjaan vuonna 2015.
Eerik Kumari
thumb|250px|Eerik Kumarin muistokivi. Eerik Kumari, syntyjään Erik Mathias Sits (7. maaliskuuta 1912 − 8. tammikuuta 1984) oli virolainen biologian tohtori, jota pidetään Viron lintutieteen ja luonnonsuojelun perustajana.
Kumari toimi Viron tiedeakatemian Eläin- ja kasvitieteellisen instituutin johtajana 1952–1977.
Eerik Kumari -palkinto perustettiin vuonna 1989 annettavaksi niille, jotka kunnostautuvat biotieteiden alalla Virossa.
António José Rafael
António José Rafael (11. marraskuuta 1925 Paradinha – 29. heinäkuuta 2018 ) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. elokuuta 1948 ja nimitettiin Bragança e Mirandan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Buduan titulaaripiispaksi 2. joulukuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. helmikuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Felici, jota avustivat António de Castro Xavier Monteiro ja Manuel de Jesus Pereira.
Rafael sai 26. helmikuuta 1979 nimityksen Bragança e Mirandan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 13. kesäkuuta 2001. Hänen aikanaan hiippakunnan nimi muutettiin muotoon Bragança-Miranda.
Vasíleios Spanoúlis
Vasíleios ”Vasílis” Spanoúlis (, s. 7. syyskuuta 1982 Lárisa) on kreikkalainen koripalloilija. Kotimaassaan hänestä käytetään yleisesti lempinimeä ”Vasílis”.
Ura
Spanoúlis aloitti uransa AEL 1964 BC:n juniorijoukkueessa ja siirtyi edustusjoukkueeseen vuonna 1999. Tuolloin AEL pelasi vielä A2 Ethnikissa.
Vuonna 2001 hän siirtyi Maroussiin neljän vuoden sopimuksella. Panagiótis Giannákiksen valmentamana hän pelasi A1 Ethnikissa, EuroChallengessa, ULEB Eurocupissa ja Korać Cupissa. Hän pääsi myös Kreikan Cupin finaaliin kaudella 2001–2002. EuroChallengen finaalissa hän pelasi kaudella 2003–2004.
Vuoden 2004 NBA:n varaustilaisuudessa Spanoúlis valittiin numerolla 50. Samana vuonna hänet valittiin Kreikan koripallomaajoukkueeseen ja hän pääsi edustamaan Kreikkaa Ateenen olympialaisiin.
Kesällä 2006 Houston Rockets teki Spanoúliksen kanssa kahden vuoden sopimuksen (yhden vuoden lisäoptio), jonka arvo oli 5 832 000 dollaria. Sopimuksella hän tienasi 1,944 miljoonaa dollaria kaudessa. NBA:ssa hänen peliaikansa oli kuitenkin kortilla, eikä hän tehnytkään kuin 2,7 pisteen pistekeskiarvon kauden aikana. Rockets myi hänet San Antonio Spursille kesällä 2007. Spanoúlis ja Spurs kuitenkin purkivat ennen kauden alkua sopimuksensa ja elokuussa 2007 hän siirtyi takaisin Panathinaikosiin. Koska Spanoúlis palasi Kreikkaan, saattoi hän myös olla lähellä huonossa kunnossa ollutta äitiään.
Panathinaikosin kanssa hän teki kolmevuotisen sopimuksen, jonka arvo oli 5,5 miljoonaa euroa. Panathinaikosissa hän pelasi yhdessä muiden suurpalkattujen pelaajien kuten Šarūnas Jasikevičiuksen ja Dimítris Diamantídiksen kanssa. Seuran kanssa hän voitti Kreikan mestaruuden ja cupin kaudella 2007–2008.
Spanoúlis päätti maajoukkueuransa vuoden 2015 EM-kilpailuihin.
RN Libeccio (1934)
RN Libeccio oli Italian kuninkaallisen laivaston Maestrale-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri del Tirrenolta, missä köli laskettiin 29. syyskuuta 1931. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1934 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 23. marraskuuta.
Palvelus
Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene HMS Upholderin laukaisema torpedo upotti 9. marraskuuta 1941 Libeccion.
Haudasta kohtuun
Haudasta kohtuun ( 1967) on Philip K. Dickin vuonna 1967 tieteisromaani.
Juoni
Kirja sijoittuu tulevaisuuteen, jossa aika on kääntynyt ympäri, vanhukset "vanhasyntyneet" nousevat kuolleista ja nuortuvat takaisin kohtuun. Lisäksi myös arkipäivän toimet muuttuvat, esimerkiksi parta liimataan aamulla kasvoihin, joista se myöhemmin vetäytyy takaisin ihoon. Kirja alkaa huhuista, joiden mukaan suuri uskonnollinen johtaha Thomas Peak on nousemassa haudasta. Kyseinen "vanhastisyntyminen" herättää kiinnostusta monilla eri tahoilla ja moni haluaisi hänen mieluummin pysyvän kuolleena, koska Peakin paluu voisi johtaa sisällissotaan, sillä hänen mukanaan nousisi myös paljon kiistanalaisia historiallisia tapahtumia.
Sebastian Hermes on "vanhasyntynyt" kymmenen vuotta sitten ja johtaa Hermeksen astiaa, pientä kalifornialaista vitaariota vaimonsa Lotan kanssa. Vitaarioiden tehtävänä on kaivaa vanhasyntyneet ylös ja auttaa heitä sopeutumaan yhteiskuntaan. Hermeksen astia on pitkään ollut taloudellisissa vaikeuksissa mutta asia muuttuu, kun Peak halutaan kaivaa ylös.
Peak kaivetaankin ylös ja keskeiseksi tapahtumapaikaksi muodostuu Kansan ajankohtaiskirjasto, jonka arkistoissa on tietoa Peakistä ja Hermesin astiasta.
Kaman tekojärvi
Tekojärven muodostaa Permin lähelle vuonna 1954 rakennettu Kaman vesivoimalaitoksen pato. Allas täytettiin kevääseen 1956 mennessä. Tekoallasta käytetään laivaliikenteen väylänä sekä kalastukseen. Sen rannalla sijaitsevat Permin, Dobrjankan, Tšormozin, Bereznikin, Usoljen ja Solikamskin kaupungit.
Ernesto Geisel
Ernesto Beckmann Geisel (3. elokuuta 1907 – 12. syyskuuta 1996) oli brasilialainen sotilasjohtaja, kenraali ja poliitikko. Hän toimi Brasilian presidenttinä vuosina 1974–1979.
Geisel oli neljäs viidestä sotilasjohtajasta, jotka hallitsivat Brasiliaa 1964-1985. Geiselin kaudella Brasilia alkoi avautua ulkomaailmalle hitaasti. Geiselin hallinto kuitenkin syyllistyi toisinajattelijoiden teloituksiin kuten edeltäjänsäkin, presidentti määräsi henkilökohtaisesti hallinnon vastustajia kidutettaviksi ja surmattaviksi ilman oikeudenkäyntiä.
Pierre Gassmann
Pierre Gassmann (15. syyskuuta 1913 Breslau, Saksa – 5. heinäkuuta 2004 Pariisi, Ranska ) oli saksalainen valokuvaaja ja vedostaja. Hän opiskeli ja työskenteli Berliinissä. Hän muutti 1933 Pariisiin, jossa hän asui sen jälkeen kuolemaansa saakka. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli valokuvaajana ja valokuvalaboranttina Ranskan vastarintaliikkeessä.
Gassmann tutustui Pariisissa muun muassa valokuvaaja Robert Capaan. Hänen ensimmäisiä toimeksiantajiaan valokuvalaboranttina oli Henri Cartier-Bresson aikana, jolloin valokuvaajat vielä yleensä tekivät kuvansa itse. Sodan päätyttyä Gassmann työskenteli valokuvaajana Magnum-kuvatoimistolle, mutta omilla kuvillaan hän ei saanut menestystä. Niinpä hän siirtyi kokonaan laboratoriotyöhön ja perusti Euroopan ensimmäisen valokuvalaboratorion Picton. Hänen maineensa perustuukin juuri maineikkaiden valokuvaajien, esimerkiksi Robert Capan, Henri Cartier-Bressonin ja Man Rayn, kuvien valmistamiseen.
Vetlandan kunta
Vetlandan kunta on Jönköpingin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Smålandiin. Kunnan keskustaajama on Vetlanda.
Kunnan maapinta-ala on 1 500,35 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 27 621 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 130,14 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 8,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Vuonna 1862 nykyisen kunnan alue koostui 20 pitäjästä. Jokaiseen niistä muodostettiin 1.1.1863 oma maalaiskunta. Vetlandan maalaiskuntaan perustettiin vuonna 1887 Vetlanda-niminen taajaväkinen yhdyskunta. Se erotettiin vuonna 1909 Vetlandan kauppalaksi, joka muutettiin Vetlandan kaupungiksi vuonna 1920.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Vuoden 1971 kuntauudistuksessa muodostettiin Vetlandan kunta yhdistämällä kaupunki ja yllä mainitut "suurkunnat". Bäckabyhyn kuulunut Skepperstadin seurakunta liitettiin kuitenkin Sävsjön kuntaan.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 209 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 4,1 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 270 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,0 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 187 039 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 84 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 11 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 75,2 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 6 522 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Bäckseda on sittemmin kasvanut yhteen Vetlandan taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Asteriski (*) tarkoittaa, että pientaajama kuuluu osittain toiseenkin kuntaan. Lindshammar kuuluu osin myös Uppvidingen kuntaan.
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Vetlandan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Vetlandan kunnan piireistä.
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Kontu
pienoiskuva|Näkymä kontulaisesta Pitkänpohjan kylästä [[Fanitaide|fanitaiteilija Matěj Čadilin tulkitsemana.]] pienoiskuva|[[Peter Jacksonin elokuvia kuvattaessa Hobittilan kylä lavastettiin Uuteen-Seelantiin erään maatilan tiluksille lähellä Matamataa. Hobitti-trilogiaa varten kylän lavasteet tehtiin aidoista materiaaleista pysyväksi nähtävyydeksi. Valokuva vuodelta 2014.]] pienoiskuva|Konnun sijainti Keski-Maassa (Länsikaira mukaan lukien). Kontu on maa J. R. R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta. Konnussa asuvat hobitit. Se sijaitsee Keski-Maan luoteisosassa, Eriadorin osana ja Arnorin valtakunnan maakuntana. Sen nimi on westroniksi Sûza. Kontu on kooltaan noin 47 000 neliökilometriä. Rankkivuo-joki on Konnun itäraja. Kuitenkin sen itärannalla on Bukinmaa, joka perustettiin suojaamaan Kontua hyökkäyksiltä Vanhasta Metsästä ja jossa myös asuu hobitteja. Bukinmaasta tuli vihdoin Konnun osa kun kuningas Elessar sen siihen liitti. Pohjoisessa ja lännessä Konnulla ei ole mitään maamerkkejä rajoina, vaan sitä rajoittavat pikemminkin vanhat etelän- ja idäntiet sekä maantieteelliset muodot, kuten Tornikukkulat lännessä.
Kontu jakautui neljään Neljännykseen (Itä-, Länsi-, Pohjois- ja Eteläneljännys), mutta Bukinmaa lisättiin siihen myöhemmin. Neljännysten kanssa oli myös joitakin perheiden maita: Tukinturut, joiden lähettyvillä kaikki Tukit asuivat. Bukinmaa nimettiin Rankkibukien mukaan. Kontu oli taajaan asutettu kylin ja muutamin kaupungein, mutta siellä oli silti tilaa laajoille metsille ja soille.
Hobitit asettuivat Kontuun vuonna 1601 Kolmatta Aikaa (vuosi 1 Konnunlaskun mukaan). Hobitit, jotka asuivat ennen Anduinin laaksossa, muuttivat vähitellen Sumuvuorten yli lännemmäs. Luultavasti hobitit pakenivat Synkmetsän pahuutta ja itäläisten aiheuttamia ongelmia.
Kontu oli osa Arthedainin maakuntaa ja siten myös osa Arnoria. Hobitit saivat virallisen luvan kuningas Argeleb II:lta Fornostista, asettua maille, jotka olivat aiemmin olleet asumattomia ja vain kuninkaan metsästysmaita. Hobitit pitivät itseään kuninkaan alamaisina ja lähettivät myös jousiampujia suureen taisteluun Angmaria vastaan. Angmar tuhoutui mutta hobitit eivät palanneet taistelusta. Arnorin kaatumisen jälkeen Kontu pysyi itsehallinnollisena alueena. Samoojat olivat Arnorin kansan jälkeläisiä.
Hobititeilla ei ollut varsinaista teollisuutta, mutta olivat hyvin omavaraisia hedelmällisen maan ansiosta.
Konnun ainoa virka oli pormestarin virka. Sen haltija valittiin joka seitsemäs vuosi. Keskeisin tehtävä oli juhlapäivien isännöinti, mutta virkaan oli yhdistetty postimestarin ja vartionjohtajan toimet. Bukinmassa periytynyt thainin virka oli alun perin johtaa tarvittaessa sotajoukkoa, mutta tämän käytyä Konnussa tarpeettomaksi nimitys oli kunnianimitys. Hobiteilla oli myös rajavartijoita ja konnavahteja. Heidän tehtävänsä oli lähinnä porttien ja aitojen sekä muukalaisten silmälläpito.
Pavol Hurajt
Pavol Hurajt (s. 4. helmikuuta 1978 Poprad) on slovakialainen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti.
Kontu
Kontuun ei kiinnitetty paljoakaan huomiota, ja ainoa muille kansoille sieltä tullut keksintö oli kessun polttaminen piipussa. Muista kansoista Konnun kautta kulki pääasiassa kääpiöitä sekä haltioita, sillä Sinivuoret ja Harmaat Satamat sijaitsivat Konnun koillis- ja länsipuolella. Frodo ja Sam tapasivat Gildorin johtamia, omissa tehtävissään liikkuneita haltioita pian lähdettyään Hobittilasta.
Pavol Hurajt
Hurajt on osallistunut urallaan kaksiin olympialaisiin, vuosina 2006 ja 2010. Hurajt voitti pronssia yhteislähdöstä Vancouverin kisoissa 2010 ja oli lisäksi viides normaalimatkalla, seitsemäs pikakilpailussa ja kuudestoista takaa-ajossa. MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan neljästoista Östersundin 2008 pikakilpailussa.
Kontu
Kontua suojelivat Samoojat jotka pitivät loitolla pahat olennot ja ihmiset tehden tehtävänsä salassa. Konnun asema muuttui Bilbon tuotua Ereborin seikkailussaan haltuunsa saamansa sormuksen. Velho Gandalf alkoi epäillä sormuksen alkuperää ja luonnetta. Sormusta isännälleen etsivät Nazgûl hyökkäsivät sinne häätäen vartiossa olleet samoojat. Myöhemmin samoojat lähtivät mukaan Sormuksen sotaan ja pahoja ihmisiä ja roistoja alkoi saapua Kontuun. Sauronin ja Mordorin tuhouduttua Valtasormuksen mukana, sodassa joko omaa valtaa tai itse Sormusta tavoitellut Saruman otti vallan Konnussa käyttäen sinne asettuneita rosvoja alistamaan hobitit.
Pavol Hurajt
Hurajt on voittanut rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa kultaa yhteislähtökilpailussa 2004 sekä saanut pronssia viestissä 2003 ja 2004 sekä sekaviestissä 2009. Ampumahiihdon EM-kilpailuissa hän on saanut normaalimatkalla hopeaa 2005.
Kontu
Kontuun viimein palanneet Frodo, Sam, Merri ja Pippin nostattivat Konnun. Merrin ja Pippinin johtamina Konnun joukot kukistivat rosvot sekä Sarumanin, mikä oli sodan päätös. Samoojien johtajasta Aragornista tuli sekä Gondorin että Arnorin kuningas Elessar, sillä hän oli Arnorin viimeisen kuninkaan perillinen. Gondorista, joka oli kuningaskunnan eteläinen osa, kuninkaallinen suku oli sammunut ja valtaa käytti käskynhaltija. Sam, Merri sekä Pippin olivat kuninkaan lähettiläät Konnussa. Kuningas määräsi ettei yksikään ihminen ei saisi mennä Kontuun.
Pavol Hurajt
Hurajt on sijoittunut maailmancupin osakilpailussa kolme kertaa kolmanneksi: Brezno-Osrblien takaa-ajokilpailussa ja Fort Kentin pikakilpailussa kaudella 2003–2004 sekä Vancouverin olympiakilpailussa helmikuussa 2010.
Kontu
Sarumanin aiheuttama tuho saatiin korjattua. Samvais Gamgi käytti Lórienin multaa, jota Galadriel antoi hänelle lahjana, puutarhurin taidolla istuttamiensa puuntaimien mukana. Galadriel antoi myös mallornin siemenen ja siitä tuli laajalti tunnettu nähtävyys vanhan, tuhotun juhlapuun tilalle. Loput mullasta Sam sirotteli tuuleen Konnun keskellä sijaitsevalta Kolmen neljännyksen kiveltä. Vuoden 1420 Konnunlaskua kesä oli satoisa, sato oli maukasta minkä lisäksi lapsia syntyi paljon ja monet olivat vaaleahiuksisia. Puuntaimet kasvoivat seuraavana keväänä hyvin voimakkaasti.
Lähteet
Lähde
Viitteet
Therese Sjögran
Therese Sjögran (s. 8. huhtikuuta 1977 Södra Sandby) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on kesäkuun 2015 loppuun mennessä pelannut Ruotsin maajoukkueessa ennätykselliset 219 maaottelua ja tehnyt niissä 21 maalia.
Sjögran esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa lokakuussa 1997. Hän saavutti MM-hopeaa 2003, MM-pronssia 2011 ja EM-hopeaa 2001 ja pelasi myös vuosien 2007 ja 2015 MM-kisoissa, vuosien 2000, 2004 ja 2008 olympialaisissa sekä vuosien 2005, 2009 ja 2013 EM-kisoissa.
Sjögran edustaa seuratasolla FC Rosengårdia (entinen LdB FC Malmö), jossa hän on pelannut vuodesta 2005. Vuonna 2011 hän kävi pelaamassa Yhdysvalloissa Sky Blue FC:n joukkueessa. Sjögranin kasvattajaseura on Harlösa IF, ja hän on pelannut myös Veberödissä 1989–1996, Wä IF:ssä 1997–1998, Kristianstads DFF:ssä 1999–2000 sekä Malmö FF:ssä 2001–2004.
Therese Sjögran on palkittu Diamantbollen-palkinnolla Ruotsin parhaana naisjalkapalloilijana vuosina 2007 ja 2010.
Ubisoft Connect
Ubisoft Connect (aiemmalta nimeltään Uplay) on ranskalaisen Ubisoft Entertainment Sweden AB:n kehittämä ja julkaisema digitaalinen pelien kauppa- ja jakelupalvelu, joka on saatavilla PC:lle, PlayStation 4:lle, Xbox One:lle, Wii U:lle, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle, iOS:lle sekä Android:ille. Ubisoft Connectia pidetään usein Steamin ja Originin kilpailijana. Ubisoft Connect sisältää yksinomaan Ubisoftin pelejä.
Ominaisuudet
Ubisoft Connectin pelaajat voivat pelata muiden kanssa ja ansaita palkintoja saavutuksien avulla. Ubisoftin toimitusjohtaja Yves Guillemot toteaa, että "mitä enemmän pelaat, sitä enemmän voit saada ilmaisia esineitä".
Jokaisessa Ubisoft Connect -pelissä on neljä toimintoa, jotka voidaan toteuttaa ansaiten pelaajalle Ubisoft Connect -pisteitä. Jokainen toiminto tarjoaa pelaajalle joko 5, 10, 15, 20, 30 tai 40 pistettä, joita voi käyttää peliin littyvien asioiden avaamisessa. Pisteet eivät ole sidottuja tiettyyn peliin, joten mistä tahansa pelistä avattuja pisteitä voi käyttää missä tahansa Ubisoft Connect -palvelun pelissä.
Ohjelma
Ubisoft Connect julkaistiin 3. heinäkuuta 2012 korvaten Ubisoft Game Launcherin. Työpöytäversio muodostaa yhdistää Ubisoft Connect Units -pisteet sekä palkinnot, ja yhdistää pelaajan profiilin eri alustoilla (konsolit, Facebook, PC, ja mobiili). Se on samanlainen Valven Steamin ja EA:n Origin ohelmien kanssa joiden toimintaperjaate on sama.
Saadakseen Ubisoft Connectin ominaisuudet, tarvitsee pelaajan luoda Ubisoft Connect -tili.
Rootkit väitteet
Heinäkuussa 2012 Tavis Ormandy, Tietoturva insinööri Googlella väitti, että "Uplay" DRM on rootkit ja aiheuttaa vakavan turvallisuusriskin. Ohjelmisto asentaa selainlaajennuksen, joka mahdollistaa pääsyn järjestelmään. Ormandy on kirjoittanut proof-of-concept koodin haavoittuvuudelle. Haavoittuvuus korjattiin versiossa 2.0.4.
Mercury Falling
Mercury Falling on 12. maaliskuuta 1996 julkaistu, brittimuusikko Stingin viides studioalbumi.
Albumin kappale "Twenty Five to Midnight" puuttuu Kanadan ja Yhdysvaltojen julkaisuista.
Albumi alkaa ja loppuu sanoilla "mercury falling".
Helsingin Sanomien Harri Uusitorppa kirjoitti albumin saaneen melko viileän vastaanoton kriitikoilta. Hänestäkin Stingin laulut sopivat usein parhaiten taustamusiikiksi, mutta neuvoi antamaan tämän albumin kappaleille aikaa: ”Ne kohenevat, ja suorastaan syvenevät, kerta kerran jälkeen. Hän saattaa kuulostaa keskimääräiseltä, mutta ei koskaan keskinkertaisten rinnalla.
Pia Juul
thumb|Pia Juul Pia Juul (30. toukokuuta 1962 – 30. syyskuuta 2020 ) oli tanskalainen runoilija, proosakirjoittaja ja kääntäjä. Hän sai useita palkintoja ja oli Tanskan akatemian jäsen. Hän opetti myös tanskalaisessa kirjoituskoulussa Kööpenhaminassa.
Picto
pienoiskuva|Logo Picto (Pictorial Service) on Euroopan ensimmäinen ammattimainen valokuvalaboratorio. Sen perusti 1950 Pierre Gassmann Pariisiin Rué de la Comètelle.
Picto valmisti vedoksia monille nimekkäille valokuvaajille, kuten Jacques-Henri Lartiguelle, André Kertészille, Robert Doisneaulle, Martin Munkacsille, Robert Capalle ja Emmanuel Rudnitzkylle, joka tunnetaan paremmin nimellä Man Ray. Harper's Bazaar hyödynsi häntä eurooppalaisissa toimeksiannoissaan, ja vuosina 1956–1978 Picton valmistamia vedoksia oli runsaasti esillä Photokina-valokuvanäyttelyissä. Picto oli kuvatoimisto Magnum Photosin vakiolaboratorio.
Menestyksen ansiosta Picto perusti 1950-luvulla vuokrastudion. Nykyisin Pictolla on 12 sivutoimistoa Ranskassa ja yksi Kapkaupungissa Etelä-Afrikassa.
Toimistoa on vuodesta 2011 johtanut Gassmannin pojanpoika Philippe Gassmann.
Érico Ferrari
Érico Ferrari (20. maaliskuuta 1928 – 29. huhtikuuta 1973) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. lokakuuta 1951 ja nimitettiin Santa Marian hiippakunnan piispaksi 29. huhtikuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfredo Vicente Scherer, jota avustivat Antônio do Carmo Cheuiche ja Edmundo Luís Kunz. Ferrari asetettiin virkaansa 27. kesäkuuta. Hän kuoli 45-vuotiaana virassa.
Black Bear
Black Bear eli Musta Karhu oli suomalaisten omistama kultakaivos Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa, Telluriden kaupungin läheisyydessä. Se oli ainoa suurempi kaivosyritys, jonka suomalaiset Yhdysvalloissa omistivat. Suomalaiset menettivät kaivoksen huijauksessa.
Kaivos sai vuonna 1892 laillistuksen nimellä The Black Bear Mining Company. Osakkeita myytiin etupäässä suomalaisille, ettei kaivos olisi joutunut amerikkalaisten käsiin. Kaivostoiminnan kulut olivat suuret, ja yhtiö velkaantui niin että vuonna 1912 velkataakka oli 100 000 dollaria. Yhtiö sai omaisuuttaan vastaan lainaa newyorkilaiselta rahamieheltä. Vaikeudet kuitenkin jatkuivat, ja 1914 yhtiö järjestettiin uudelleen nimelle The Colorado Mining Company. Siinä vaiheessa suomalaisilla oli vielä yhtiöstä suuri osuus ja sananvaltaa. Pakkohuutokaupassa yhtiötä yritettiin pelastaa, mutta riittävästi rahaa ei löytynyt, ja kaivos päätyi amerikkalaisen yhtiön The Metals Exploration Companyn käsiin.
Kjustendilin alue
Kjustendilin alue on yksi Bulgarian alueista, joka sijaitsee maan itäosassa. Sillä on yhteistä rajaa Pohjois-Makedonian ja Serbian kanssa. Kjustendilin alue on jaettu yhdeksään kuntaan.
RN Scirocco (1934)
RN Scirocco oli Italian kuninkaallisen laivaston Maestrale-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri del Tirrenolta, missä köli laskettiin 29. syyskuuta 1931. Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1934 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 21. lokakuuta.
USS Lexington (CV-16)
USS Lexington (runkonumerot CV/CVA/CVS/CVT/AVT-16) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus, joka rakennettiin toisen maailmansodan aikana. Se on viides alus, joka on nimetty Yhdysvaltain vapaussodan Lexingtonin taistelun mukaan. Nimeksi aiottiin ensin antaa USS Cabot, mutta rakennusvaiheessa päädyttiin nimeämään se Korallimeren taistelussa uponneen USS Lexingtonin mukaan.
Lexington poistettiin palveluksesta vuonna 1991 sen jälkeen, kun se oli ollut palveluksessa pitempään kuin yksikään toinen Essex-luokan tukialus, ja se lahjoitettiin museolaivaksi Corpus Christiin Teksasiin. Vuonna 2003 siitä tehtiin historiallinen maamerkki.
Valmistus
Alus tilattiin Bethlehem Steel Companyltä Quincystä Massachusettsista, missä köli laskettiin 15. heinäkuuta 1941 nimellä USS Cabot. Alus nimettiin USS Lexingtoniksi 16. heinäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 23. syyskuuta kumminaan Theodore D. Robinsonin puoliso ja otettiin palvelukseen 17. helmikuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään Felix B. Stump.
Palvelus
Lexington saapui Pearl Harboriin Panaman kanavan kautta 9. elokuuta 1943. Alus siirtyi Kwajaleinin atollille 4. joulukuuta, jossa se upotti rahtilaiva SS Kembumarun, vahingoitti kahta risteilijää ja pudotti 30 vihollislentokonetta. Illalla 19.20 alkoi ilmahyökkäys sen ollessa matkalla Kwajaleinille. Kello 23.22 japanilaisten tiputtamat soihdut valaisivat aluksen, ja 10 minuuttia myöhemmin siihen osui torpedo. Se saapui Pearl Harboriin tärkeimpiä korjaustöitä varten 9. joulukuuta ja Bremertoniin 22. joulukuuta perusteellisempaan korjaukseen, joka valmistui 20. helmikuuta 1944.
Yllätyshyökkäys Saipanille 11. kesäkuuta tuhosi saaren lentokoneet. 16. kesäkuuta Lexington taisteli Guamilla tukikohtaansa pitäneitä japanilaisia torpedokoneita vastaan. Vaikka se selvisi vahingoittumatta, Japanin propaganda julisti sen kolmatta kertaa upotetuksi. Sillä oli tärkeä rooli Task Force 58:n voittaessa Filippiinienmeren taistelun.
Leytenlahden taistelussa sen koneet upottivat taistelulaiva Musashin. Aluksen lentokoneet upottivat 25. lokakuuta lentotukialus Zuikakun ja yhdessä USS Essexin kanssa Chitosen. Myöhemmin samana päivänä sen lentokoneet osallistuivat Zuihōn upottamiseen. Saavuttuaan korjattavaksi Ulithille 9. marraskuuta saatiin tieto, että japanilaiset olivat taas väittäneet sitä tuhotuksi.
Sodan päätyttyä Lexington suoritti partiolentoja Japanin ilmatilassa ja tiputti tarvikkeita Honshūn sotavankileireille. Se lähti Tokionlahdelta kohti San Franciscoa 3. joulukuuta kuljettaen mukanaan kotiin palaavia veteraaneja ja saapui perille 16. joulukuuta.
Alus poistettiin palveluksesta 8. marraskuuta 1991, ja se lahjoitettiin 15. kesäkuuta 1992 museoksi Corpus Christiin Texasiin.
Aiheesta muualla
27.815°N, -97.38806°W
Contrac Cobus
thumb|270px|Cobus 3000 [[Ruzyněn kansainvälinen lentoasema|Prahan lentoasemalla vuonna 2010.]] Contrac Cobus on saksalainen linja-autovalmistaja. Se on perustettu vuonna 1978 Wiesbadenissa Hessenin osavaltiossa. Yritys on keskittynyt valmistamaan lentoasemilla käytettäviä erikoisleveitä suurikapasiteettisia linja-autoja joilla matkustajia kuljetetaan terminaalien ja asematasolla seisovien lentokoneiden välillä. Autoissa on ruostumaton alumiiniprofiilista valmistettu kori. Vuonna 2004 Cobuksella oli erikoisalallaan 90 prosentin markkinaosuus maailmassa. Liikevaihtoa kertyi vuonna 2007 117 miljoonaa euroa.
Suomessa Finavia hankki vuonna 2017 Helsinki-Vantaan lentoasemalle kolme kappaletta Cobus -linja-autoa jotka on teipattu erilaisin teemoin juhlistamaan Suomen satavuotista itsenäisyyttä. Teemoja ovat sauna, Sibelius ja F1 -moottoriurheilu jossa menestymisessä suomalaiset ovat tunnettuja.
Asago
Asago on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosan Chūgokuvuorilla. Kaupungin eteläosan vedenjakakalta saavat alkunsa pohjoiseen Japaninmereen virtaava Maruyamajoki ja etelään Seton sisämereen virtaava Ichijoki. Koillisessa kaupunki rajautuu Kioton prefektuuriin. Asagossa on 30 211 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 403,06 neliökilometriä.
Asutus Asagon alueella on vanhaa, ja siellä on säilynyt muun muassa monia kofun-hautakumpuja. Nykyinen Asagon kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Asagon, Ikunon, Santōn ja Wadayaman maaseutukaupungit. Wadayaman alue kaupungin pohjoisosassa on Tajiman seudun eteläosien liikenteellinen ja taloudellinen keskus. San’indō-tiereitti kulki vanhastaan tämän Tajiman, Hariman ja Tanban provinssien rajaseudulla sijainneen alueen läpi. 1400-luvulla sinne rakennettiin Takedan linna, joka on nykyisin raunioina. 1500-luvulla aloitettiin hopean tuotanto Ikunon hopeakaivoksessa, jonka tuotantomäärä oli eräässä vaiheessa maan suurin. Ikunon kaivoskaupungissa lienee Edo-kaudella ollut jopa 20 000 asukasta. Kaivos suljettiin vasta vuonna 1973. Nykyisin merkittäviä elinkeinoja ovat esimerkiksi riisin, teen ja vihannesten viljely sekä karjatalous. Kaupunkiin on sijoittunut myös puolijohteiden ja metallijousien valmistusta. Perinteisesti alueella on harjoitettu myös tekstiilien, saken ja huonekalujen tuotantoa.
Asagon nähtävyyksiin kuuluvat useat luonnonkauniit vuoristoalueet, kuten Itoin laakson, Ikunon tekoaltaan (Ginzanjärvi) ja Ikunon ylängön ympäristöt. Rakennettua perintöä ovat Takedan linnan raunioiden lisäksi muun muassa Ikunon kaivoksen ja Mikobatan kaivoksen kulttuuriympäristöt. Mikobatan kaivoksen Meiji-kaudella rakennettu valurautainen silta on yksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista, kuten myös Akabuchi-jinjan pyhäkön päähalli. Asagoa palvelevat JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja ja Bantan-linja.