cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tekniikka
Tieteen suhde tekniikkaan
Toisaalta on esitetty ajatuksia, että tekniikka jopa ohjaa tiedettä. Tekninen kehitys mahdollistaa laitteen, jolla osoitetaan ja tuotetaan uusi ilmiö. Kokeellinen tutkimus vaatii teknisiä apuvälineitä. Näiden rakentamiseen vaaditaan tieteellistä teoriaa. Koneita sen sijaan voidaan tehdä jopa pelkän valistuneen arvauksen varassa. Esimerkiksi, kun piisiruteollisuus syntyi Kalifornian piilaaksossa 1970-luvulla USA:n asevoiminen massiivisella tuella, niin tiedettä ei kuitenkaan pystytty hyödyntämään heti ja välittömästi, eikä mitä tahansa tiedettä voi teknisesti hyödyntää. Tiede on ensin puettava oikeaan asuun ja suunnattava oikeaan kohteeseen. Tiedettä ei voi pitää tekniikan lähteenä, vaan tekniikka on tieteeseen nähden ensisijaista. Tekniikkaa ei ole olemassa, jos se on vain sovellettua tiedettä. Koska tekniikka on huomattavasti vanhempaakin kuin tiede, niin tekniikkaa ei voi olla pelkästään sovellettua tiedettä. Käsitettä sovellettu tiede voidaan käyttää kirjastojen luokittelussa, mutta ei kovin hyvin tekniikan ja tieteen suhteen ymmärtämiseen. Tiedekin voidaan käsittää välineeksi, jolloin siitä tulee tekniikan osa. Filosofeista Martin Heidegger on kannattanut tätä instrumentalismiksi kutsuttua näkökulmaa. Hieman saman suuntainen näkemys on katsoa tieteen ja tekniikan kasvaneen yhteen. Esimerkiksi geenitekniikasta on vaikea sanoa, onko se tiedettä vai tekniikkaa. Ilkka Niiniluoto puolustaa interaktiomallia, jossa tiede ja tekniikka ovat historiallisesti kaksi erillistä inhimillisen kulttuurin muotoa.
Tekniikan evoluutio
Tekniikan evoluutiolla tarkoitetaan tekniikan kehittymistä ja muuntumista koko alueellaan erotuksena kehitys-sanasta, joka liitetään usein jonkin tietyn tekniikan alan, esimerkiksi informaatioteknologian kehittämiseen. Tekniikan evoluution käsitteen takana on myös analogia biologiseen evoluutioon. Uusi tekniikka on aina kombinaatio, yhdistelmä vanhoista teknologioista samoin kuin syntynyt eliö on kombinaatio vanhempiensa geeneistä. Tekniikan evoluutiossa harvoin tapahtuu suuria kehitysharppauksia. Suurin osa insinöörien työstä on vanhojen teknologioiden rajojen venyttämistä ja rakenteiden monimutkistamista. Merkittävätkin keksinnöt voidaan katsoa kombinaatioiksi vanhoista. Esimerkiksi suihkumoottori syntyi ongelmasta, että mäntämoottorilla varustetulla potkurikoneella ei voitu mennä yli äänennopeuden. Suihkumoottori on eräänlainen ahdin. Ahtimia oli käytössä mäntämoottoreissa jo 1920-luvulla moottorin tehon nostamiseksi. Suihkumoottorissa, joka kehitettiin samanaikaisesti sekä Saksassa että Yhdysvalloissa, keksijät ovat yhdistäneet vanhoja tekniikoita uudella tavalla.
Teknologiat ovat luonnonilmiöiden tarkoituksen mukaista hyödyntämistä, niin kivikirvesteknologia kuin puolijohdetekniikkakin. Mitä enemmän teknologioita on käytettävissä sitä enemmän pystytään luomaan uusia kombinaatioita. Kun kivikaudella oli vain muutamia tekniikoita, uusia yhdistelmiä syntyi hitaasti. Teknologian kombinatorinen luonne on tehnyt teknologian jalostumisen nopeudesta eksponenttiaalista. Kaikki uusi tekniikka rakentuu vanhojen päälle pyramidinomaisesti.
Jokin vanha tekniikka voi jäädä pois laajasta käytöstä, esimerkiksi autot syrjäyttivät hevoskärryt ja moottorikäyttöiset laivat purjelaivat. Hevoskärryt ja purjeveneet ovat kuitenkin yhä olemassa, mutta pääasiassa huvikäytössä. Tekniikoita voidaan ottaa uudelleen käyttöön, kuten on tapahtumassa sähköautoille, kun syntyy sopiva tilaisuuslokero (analogia ekologiselle lokerolle). Sähköautojen tapauksessa tilaisuuslokeron synnyttävät ilmaston lämpeneminen ja öljyn hinnan nousu öljyn kulutuksen noustessa tuotantomahdollisuuksia nopeammin. Tekninen evoluutio toimii jatkuvasti kaikilla tekniikan alueilla. Polttomoottoriautojen tekniikasta voidaan sanoa, että 1950-luvulla tapahtuneen ykkösvaihteen synkronoimisen jälkeen autojen perustekniikassa ei ole tapahtunut mitään suurempaa harppausta, sen sijaan osatekniikoissa, materiaalitekniikassa ja elektroniikassa tapahtunut kehitys on tuonut autoihin huomattavasti lisää turvallisuutta ja hallittavuutta sekä pienentänyt päästöjä. Autoistuminen on myös esimerkki siitä, että yhteiskunta ja tekniikan käyttäjät eivät varsinaisesti omaksu uutta tekniikkaa, vaan joutuvat enemmänkin sopeutumaan siihen. Auto aikoinaan oli merkittävä tekninen harppaus ja se vaikutti yhteiskuntaan kuin lumivyöry muuttaen teollisuuden ja kaupunkien rakenteita sekä ihmisten elämäntapaa.
Yleisesti tekniikan kehittyminen ja muutos ovat vallitsevan yhteiskunnan, luonnon ja ihmisyksilöiden vuorovaikutusta, josta etsittävät ketjumaiset kehityskulut ovat vain likimääräisiä kuvauksia. Lisäksi, kun jo olemassa oleva tekniikka vaikuttaa tekniseen kehitykseen, on evoluutio sopiva kuvaamaan teknisen kehityksen kulkua. Voidaan myös sanoa, että tekniikan luonne on biologisoitumassa. Tekniikan kombinatorinen, sen kaikilla rintamilla jatkuvasti tapahtuva evoluutio on hallittavuudessa ja elinvoimaisuudessa analoginen mikrobien kyvylle kehittää suuren määränsä avulla yhä uusia mutaatioita (kombinaatioita), jotka ovat antibioottiresistenssejä. Tekniikkaa voidaan yhä laajemmin luonnehtia itseään muuntavaksi, itsensä parantavaksi ja kognitiiviseksi eli kuvata sanoilla, joita on käytetty eläimistä. Tekniikka on ihmisen tarkoituksiin organisoitua luontoa, se on syntynyt ihmisen evoluution rinnalla ja luonut meille hyvinvoinnin. Siinä ei pitäisi olla mitään luonnotonta, mutta juuri luontosuhde tuottaa ihmiselle ongelmia. Historiassa ei ole pitkää aikaa siitä, kun pedot, taudit ja sään vaihtelut aiheuttivat hätää eli ihmiset elivät luonnon armoilla. Tältä taustalta tekniikka koettiin tavaksi nähdä luonto tai antaa kaiken luonnossa paljastaa itsensä potentiaalisena resurssina. Eläimenä ihminen luottaa luontoon, ei teknologiaan, ja silti ihmiset asettavat toivonsa teknologiaan. Maapallon resursseja ylikuormittavan ihmispopulaation uskoa teknologian evoluution kykyyn tuottaa mielekkäitä ratkaisuja epäillään, vaikka ihminen on nyt tekniikkansa armoilla.
Tekniikan eri alueet
Tekniikkaa voidaan luokitella käyttöpaikan mukaan kuten kodintekniikka ja avaruustekniikka tai käyttötavan mukaan kuten tuotantotekniikka. Alla jaottelu insinöörien koulutussuuntien mukaan:
Allene Roberts
Allene Roberts Cochran (1. syyskuuta 1928 Birmingham, Alabama – 9. toukokuuta 2019 Huntsville, Alabama ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi 1940–1950-luvuilla useissa elokuvissa, joiden joukossa ovat Delmer Davesin Punainen talo (1947), Nicholas Rayn Tuomion tie (1949) ja Max Nosseckin The Hoodlum (1951).
Roberts teki aktiivisen uransa aikana esiintymisiä myös televisiosarjoissa.
Hautakivi
thumb|Hautakivi englantilaisella hautausmaalla. Hautakivi on haudalle pystytetty muistomerkki. Tavallisesti hautakiveen kaiverretaan vainajan nimi, syntymä- ja kuolinaika, mutta menneinä aikoina hautakiviin lisättiin usein myös ammattinimike. Hautakivi voidaan valita hautakiviliikkeen valmiista valikoimista, mutta hautakivi voidaan nykyään valmistaa myös täysin omaisten toiveiden mukaan.
Tunnuksia hautakivissä
Hautakiveen voidaan kirjoittaa myös jokin muistolause tai liittää jokin kuva. Suomessa yleisin tunnus on risti tai muu kristilliseen ylösnousemususkoon liittyvä vertauskuva, kuten aurinko, kasvi, lintu tai enkeli. Tunnus voi kuvata myös haudatun henkilön elämänkäsitystä (kuten vapaa-ajattelijoiden liekkimalja ), ammattia (kuten soitin, nuottiavain) tai harrastusta (kuten purjevene). Suomessa myös sodassa palvelleiden hautakiviin on usein liitetty veteraanijärjestön tunnus. Suomessa yleinen hautakivien materiaali on graniitti. Esimerkiksi Puolassa ja Liettuassa suositaan Suomessakin louhittavaa mustakiveä. Nykyään on saatavilla myös lasisia hautamuistomerkkejä.
Yleisiä hautakivien tunnuksia
Hautakiven voi suunnitella myös itse. Ulkomailla hautakiviin saatetaan myös maalata tai kaivertaa vainajan muotokuva.
Vuoden 1952 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1952 kesäolympialaisissa oli mukana urheilijoita 69 eri maasta, jotka kilpailivat 149 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ensimmäinen oli Yhdysvallat.
Donald J. Cram
Donald James Cram (22. huhtikuuta 1919 Chester − 17. kesäkuuta 2001 Palm Desert) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1987 "isäntä- ja vierasmolekyylien sekä niiden kompleksien suunnittelusta". Cram jakoi palkinnon Jean-Marie Lehnin ja Charles J. Pedersenin kanssa.
Cram opiskeli Nebraskan yliopistossa Lincolnissa. Tohtoriksi hän valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1947. Samana vuonna hän siirtyi Kalifornian yliopistoon Los Angelesiin ja sai sieltä professorin viran vuonna 1956.
Cram jatkoi Pedersenin aloittamaa kruunueettereiden, tiettyjen metallien ioneja tunnistamaan ja kuljettamaan pystyvien rengasmaisten eettereiden, synteesiä. Cram jatkoi tätä työtä kolmanteen ulottuvuuteen ja loi erimuotoisia molekyylejä, jotka muotonsa takia pystyivät sulkemaan sisälle kokonaisia molekyylejä. Näitä yhdisteitä kutsutaan karserandeiksi. Hänen työnsä kehittivät entsyymien kaltaisten molekyylien syntetisoimista laboratorio-oloissa. Lisäksi Cram tutki myös stereokemiaa. Cram oli myös kansainvälisen tiedeakatemian jäsen.
Live (yhtye)
Live on vuonna 1988 perustettu yhdysvaltalainen vaihtoehtorockyhtye, jonka perusti alkuperäinen laulusolisti Ed Kowalczyk. Yhtye on julkaissut kahdeksan studioalbumia, kaksi kokoelmaa ja yhden livelevyn.
Luettelo Merijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Merijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Merijärven kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Etolin Island
Etolin Island on saari Alexandersaaristossa Kaakkois-Alaskassa. Se sijaitsee Prince of Wales Islandin länsipuolella ja Wrangell Islandista lounaaseen.
Latvialaiset eurokolikot
right|120px| Latvialaiset eurokolikot ovat Latvialle suunniteltuja eurokolikoita. Latvia siirtyi euroon 1. tammikuuta 2014, jolloin latvialaiset eurokolikotkin tulivat käyttöön, korvaten aikaisemman valuutan latin.
Etolin Island
Etolin Island on 48 kilometriä pitkä ja 16–35 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 878 km², ja saarella oli 15 vakituista asukasta vuoden 2000 väestönlaskennassa. Saarelle on v. 1985 istutettu vapiteja (kanadanhirviä) minkä seurauksena sinne on muodostunut omaperäinen ekosysteemi; saarella on vanhastaan hirviä ja muulipeuroja.
Latvialaiset eurokolikot
Aiheesta muualla
€
Etolin Island
Etolin Island on saanut nimensä suomalaisen Arvid Adolf Etholénin mukaan (paikallinen kirjoitustapa Adolf Etolin;, Adolf Karlovitš Etolin), joka toimi Alaskassa venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian kuvernöörinä 1840–1845.
Esko Könönen
Esko Kalevi Könönen (17. lokakuuta 1930 Sortavala – 5. lokakuuta 1983 Lahti) oli suomalainen harmonikkataiteilija.
Koulutus
Esko Könönen syntyi Sortavalassa, josta perhe muutti Joensuuhun Eskon ollessa pikkupoika. Esko tiesi jo poikavuosinaan, että hänestä tulisi nimenomaan harmonikansoittaja, ja hän esiintyi jo sotavuosina viihdytyskiertueilla rintamalla. Könönen opiskeli harmonikansoittoa muun muassa Eino Lajusen ja Viljo Vesterisen johdolla. Hän oli tekemisissä myös Lasse Pihlajamaan kanssa. Kun Könönen meni keikalle Joensuuhun, hän meni Pihlajamaan hotellihuoneeseen kysymään neuvoja soittamiseen.
Ura ja saavutukset
Könönen voitti Suomen harmonikkamestaruuden kolme kertaa vuosina 1947, 1959 ja 1960, jonka lisäksi hän oli viides harmonikansoiton maailmanmestaruuskilpailuissa Helsingissä 1965. Hän oli myös voittoisassa Suomi-Ruotsi harmonikkamaaottelujoukkueessa vuonna 1961 yhdessä Kalevi Nyqvistin ja Reijo Walleniuksen kanssa.
Esko Könösen kohtaloksi koitui se, että hän joutui toimimaan sinä aikana, jolloin harmonikkamusiikki oli suureksi osaksi menettänyt yleisen arvostuksensa pop- ja rockmusiikin paineessa. Muusikkokollegoiden mielestä Könönen oli liian taitava taustamuusikoksi ja olisi tarvinnut enemmän tukea voidakseen kehittyä huippuluokan konserttiesiintyjäksi.
Urbain Le Verrier
Urbain Jean Joseph Le Verrier (joissakin lähteissä Leverrier, 11. maaliskuuta 1811 Saint-Lô – 23. syyskuuta 1877 Pariisi) oli ranskalainen tähtitieteilijä, joka muistetaan parhaiten laskelmistaan, joiden avulla Neptunus löydettiin. Hän syntyi Saint-Lôssa ja vietti suuren osan urastaan Pariisin observatoriossa, jonka johtajana hän toimi vuosina 1854–1870 ja 1873–1877.
Urbain Le Verrier havaitsi Uranuksen kiertoliikkeen poikkeavan Newtonin gravitaatiolain mukaisista ennusteista, joissa oli otettu huomioon myös tunnettujen planeettojen vetovoimat. Tästä hän päätteli, että poikkeamat aiheutuivat Uranuksen radan ulkopuolella olevasta tuntemattomasta planeetasta. Samaan tulokseen tosin oli hänen tietämättään jo aikaisemmin päätynyt John Couch Adams. Tämä planeetta, Neptunus, löydettiinkin kaukoputkella vuonna 1846 hyvin läheltä sitä kohtaa, missä Le Verrier oli laskenut sen olevan.
Samaan tapaan Le Verrier havaitsi, että myös Merkuriuksen kiertoradan perihelikiertymä poikkesi siitä, mikä muiden planeettojen vetovoimien perusteella oli laskettavissa. Tästä hän päätteli, että myös Merkuriuksen radan sisäpuolella oli tuntematon planeetta, jolle hän antoi nimen Vulkanus. Seuraavien vuosikymmenien aikana lukuisat tähtitieteilijät yrittivät etsiä tätä oletettua planeettaa, mutta sitä ei löydetty. Myöhemmin Albert Einsteinin yleinen suhteellisuusteoria selittikin tämän poikkeaman olettamatta tuntematonta planeettaa.
Le Verrier voitti Royal Astronomical Societyn kultamitalin vuosina 1868 ja 1876 sekä Copley-mitalin 1846. Eräs Neptunuksen renkaista on nimetty hänen mukaansa, kuten on asteroidi 1997 Leverrier. Hänen nimensä on myös yksi 72:sta Eiffel-torniin kaiverretusta.
Neumünster
Neumünster on kaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltion keskiosassa, Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (kreisfreie Stadt), eli kaupunki, joka ei kuulu mihinkään piirikuntaan. Se sijaitsee noin 30 kilometriä etelään Kielistä ja noin 70 kilometrin päässä Hampurin suurkaupungista. Neumünster sai kaupunginoikeudet vuonna 1870.
Neumünsterin asukasluku vuoden 2008 lopussa oli 77 100. Pinta-alaltaan kaupunki on 71,63 neliökilometrin suuruinen, ja asukastiheys on 1091 as./km². Kaupunki on jaettu yhdeksään kaupunginosaan. Asukasluvultaan niistä suurin on Stadtmitte noin 20 000 asukkaallaan.
Juho Ikkala
Juho Ikkala (23. tammikuuta 1826 Sääksmäki – 12. helmikuuta 1897 Sääksmäki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Neumünster
Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa klassistinen Vicelinkirche (1834, C.F. Hansen), uusgoottilainen raatihuone vuodelta 1900, eläinpuisto Tierpark Neumünster sekä tekstiilimuseo Tuch + Technik. Lisäksi kaupunki jakaa Hans Falladan mukaan nimettyä kirjallisuuspalkintoa.
Albstadt
Albstadt on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, eteläisessä Saksassa. Se sijaitsee osavaltionsa eteläosassa Schwäbische Albin ylängöllä Stuttgartin ja Bodenjärven välillä. Kaupunki kuuluu Tübingenin hallintopiiriin ja Zollernalbkreisin piirikuntaan. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 46 162 asukasta, ja se on väkiluvultaan piirikuntansa suurin kaupunki.
Neumünster
Ystävyyskaupungit
thumb|300px|left|Neumünsterin raatihuone.
Juho Ikkala
Ikkalan vanhemmat olivat Juho Juhonpoika ja Margareta Antintytär ja puoliso Hedvig Vekka. Ikkala oli paikkakuntansa vauraimpia maanviljelijöitä. Hän oli talonpoikaissäädyssä Sääksmäen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän oli yleisen valitusvaliokunnan varajäsen, mutta ei käyttänyt yhtään puheenvuoroa koko valtiopäivien aikana.
Albstadt
Albstadtin kaupunki muodostettiin 1. tammikuuta 1975 liittämällä yhteen Ebingenin ja Tailfingenin kaupungit sekä Onstmettingenin ja Pfeffingenin kunnat. Liitoskaupungeilla ja -kunnilla on takanaan kuitenkin pitkä historia. Varhaisimmat maininnat paikkakunnista on peräisin 700-luvun loppupuolelta St. Gallenin luostarin asiakirjasta.
Esa (nimi)
Esa on suomalainen miehen etunimi. Esan nimipäivä on 6. heinäkuuta.
Esa on lyhennys raamatullisesta nimestä Esaias, joka taas on kreikkalainen vastine heprealaiselle nimelle Jesaja. Jesaja-nimi merkitsee tiettävästi: Jahven pelastus. Jesaja (n. 740–700 eaa.) oli eräs merkittävimmistä Vanhan testamentin profeetoista. Esa mainitaan Kansanvalistusseuran kalenterissa vuodelta 1883. Suomessa nimi on annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 25 465 miehelle ja alle viidelle naiselle. Suosituimmillaan nimi oli alle 15-vuotiaiden poikien etunimitilastossa 23. sijalla vuonna 1975.
Crystal Scales
Crystal Scales (s. 22. marraskuuta 1971 Belews Creek, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan animaatiosarjoista Roni Neutroni ja Class of 3000.
Ura
Scalesin ura alkoi jo vuonna 1997 televisiosarjan In the Housen myötä. Hän esiintyi muutamissa televisiosarjoissa aina vuoteen 1999 asti, jonka jälkeen Scales päätyi ääninäyttelijäksi lähinnä animaatioiden ja videopelien pariin. Ensimmäisen ääniroolin hän teki animaatioelokuvaan Titan A.E., jossa pääosassa ääninäytteli muun muassa Matt Damon. Vuotta myöhemmin Scales oli mukana Oscar-ehdokkuuden saaneessa elokuvassa Roni Neutroni – neropatti, josta tuotettiin myös tietokoneanimaatiosarja. Se oli samalla hänen ensimmäinen merkittävä rooli. Scalesilla on ollut myös pitkäaikainen rooli The PJs:ä vuosien 1999–2001 aikana, sekä toinen merkittävä rooli Emmy-palkitussa Class of 3000 -animaatiosarjassa.
Rekkaralli
Rekka-ralli on Monopolya muistuttava lautapeli, jota 1960-luvulla valmisti Kuvataide-niminen yhtiö ja myi muun muassa Stockmann. Sen ideana on ajella rekka-autoilla noppia heittämällä ja kerätä rahoja tiettyjen tariffien mukaisesti. Päätarkoituksena on yrittää kerätä mahdollisimman suuri omaisuus liiketoiminnalla. Pelin keskipisteenä ovat yli kymmenen tonnin painoiset rekat, joita pelistä löytyy viisi erilaista. Jokaisella rekalla on kolme ominaisuutta, joiden ansiosta rekkojen pitäisi erota toisistaan. Todellisuudessa rekkojen suurimmaksi eroksi muodostuu kuitenkin niiden ulkoasu ja ominaisuuksilla ei juurikaan ole merkitystä. Peliä voidaan myös pelata kilpailupelinä, jolloin jätetään pois rahat ja kortit sekä jaetaan jokaiselle pelaajalle sovitun ajokierrosmäärän mukaisen määrän huoltokortteja. Joka kierroksella luovutetaan pois aina yksi kortti ja ensimmäiseksi korteistaan eroon päässyt pelaaja voittaa.
Parafyleettinen ryhmä
thumb|350px|oikea|[[Selkärankaiset|Selkärankaisten yksinkertainen kladogrammi. Matelijat (sininen) on parafyleettinen ryhmä, sillä sen ulkopuolelle on rajattu linnut (Aves). Sauropsidit (Sauropsida, keltainen) sen sijaan on monofyleettinen ryhmä eli kladi, joka sisältää sauropsidien kantamuodon ja kaikki sen jälkeläiset, niin matelijat kuin linnut. Tasalämpöiset eläimet (linnut ja nisäkkäät, punainen) on polyfyleettinen ryhmä.]] Parafyleettinen ryhmä on kladistiikassa karsittu monofyleettinen eliöiden ryhmä (kladi), joka sisältää lajien yhteisen kantamuodon, mutta sulkee pois tiettyjä monofyleettisiä ryhmiä – yleensä yhden tai kaksi. Nykyisessä tieteellisessä luokittelussa parafyleettistä ryhmää ei yleensä pidetä suositeltavana. Termiä parafyleettinen käytetään pääasiassa fylogenetiikassa, mutta joskus myös kielihistoriassa.
Hämeen Partiolaiset
Hämeen Partiolaiset oli yksi 13 partiopiiristä. Hämeen Partiolaisten toimisto oli Tampereella, jossa oli Tampereen Partiolaiset ry:n ja Hämeen Partiosäätiö rs:n kanssa yhteinen toimisto.
Alice by Heart
Alice by Heart on musikaali, jonka on säveltänyt Duncan Sheik, sanoittanut Steven Sater ja käsikirjoittanut Sater sekä Jessie Nelson. Musikaali on saanut vaikutteita Lewis Carrollin 1865 romaanista Liisan seikkailut ihmemaassa. Musikaalin esimmäisen version esitti Iso-Britannian kansallisteatteri vuonna 2012.
Hämeen Partiolaiset
Hämeen Partiolaiset perustettiin 1970-luvulla alueen poika- ja tyttöpiirien yhdistämällä toimintansa. Molemmat organisaatiot kuitenkin jatkoivat muodollista olemassaoloaan. Hämeen Partiolaiset ja Salpausselän Partiolaiset muodostivat vuoden 2010 alusta uuden Hämeen Partiopiirin.
Alice by Heart
Juonikatsaus
Musikaali sijoittuu vuoteen 1941, toisen maailmansodan Lontoon pommitusten sekasorron aikaan. Teini-ikäisen Alice Spencerin elämä häiriintyy, kun hän ja hänen paras ystävänsä Alfred Hallam joutuvat suojautumaan pommituksilta maanalaiselle Lontoon metroasemalle muiden selviytyjien kanssa. Heidän mukanaan pommisuojassa on muitakin nuoria: nenäkäs Clarissa, pelokas Nigel, huumorintajuinen Dodgy, avulias Tabatha ja rauhallinen Angus. Tämä lisäksi bunkkerissa ovat sotaveretaani Harold, tohtori Butridge sekä hoitaja Cross.
Hämeen Partiolaiset
Piirin maantieteellinen alue ulottui lännessä Sastamalaan, idässä Hämeenlinnaan, etelässä Tammelaan ja pohjoisessa Multialle. Hämeen Partiolaisiin kuului 107 lippukuntaa, joissa toimi yhteensä noin 8000 partiolaista.
Alice by Heart
Juonikatsaus
Tuberkuloosista kärsivä, kuolemansairas Alfred joutuu pian eristyksiin muista sairasosastolle ("West of Words"). Alice haluaa parantaa sairaan ystävänsä oloa ja viettää tämän kanssa aikaa, joten kehottaa tätä pakenemaan hänen kanssaan heidän vaalimansa kirjan, Liisan seikkailut ihmemaassa maailmaan. Tabatha harhauttaa hoitajaa, ja Alice pääsee livahtamaan salaa sairasosastolle kirjansa kanssa. Sairaanhoitaja Cross kuitenkin huomaa Alicen ja opetukseksi repii ja tuhoaa Alicen kirjan. Alice ilmoittaa osaavansa sadun ulkoa "sydämestään" ja lukevansa tarinan sairaalle Alfredille joka tapauksessa.
Pommisuojassa piileskelevät ihmiset muuttuvat hitaasti Ihmemaan hahmoiksi Alicen lukiessa kirjaa. Hän itse muuttuu Ihmemaan Liisaksi ja Alfred Valkoiseksi Kaniksi ("Down The Hole"). Ihmemaassa ollessaan Alice muuttaa perinteisen tarinan kulkua viettäen enenmmän aikaa Valkoisen Kanin kanssa ja unohtaen luvun 3. Hän saa neuvoja Irvikissalta, kiusaa kahdelta Kaalimadolta ("Chilling the Regrets"), tanssii Hummerivalssia Valkoisen Kanin kanssa ("Those Long Eyes"), saa läksytyksen Herttuattarelta kasvaessaan liian nopeasti, pelaa krokettia Herttakuningattaren kanssa ("Manage your Flamingo") ja joutuu moniin muihin pieniä käänteitä sisältäviin kommelluksiin alkuperäisen teoksen pohjalta.
Sairas Alfred kuitenkin väsyy Valkoisen Kanin esittämiseen ja haluaa lopettaa elämänsä itsenään, todellisuudessa Alicen kanssa. Hän yrittää saada tarinan loppumaan nopeammin muuttumalla Harmaakaniksi ja kiusaamalla Alicea Hullun Hatuntekijän teekutsuilla ("Sick to Death of Alice-ness"). Alice huutaa vihaavansa häntä, ja Alfred viedään syvemmälle pommisuojaan vakavien sairauksien osastolle tämän tuberkuloosin pahentuessa. Alice katuu heti sanojaan ja yrittää juosta Alfredin perään, mutta pommisuojan lääkäri, tohtori Butridge muuttuu Ihmemaan Monkeriaaksi ja pysäyttää hänet. Alice tuhoaa Monkeriaan ajatellen Alfredia. ("Brililig, Braelig").
Tabatha, ihmemaan Irvikissa kehottaa Alicea päästämään sairaan Alfredin menemään ja kohtaamaan surunsa ("Some Things Fall Away"). Alice tapaa myös valekilpikonnat, jotka kehottavat häntä pysymään nykyisessä tilassaan, kohtaamatta suruaan ("Your Shell of Grief").
Alfred palaa sairasosastolta toivoen lukevansa tarinan loppuun Alicen kanssa ja voiden sitten lähteä maailmasta rauhassa. Hänen sairautensa etenee ja pahenee jatkuvasti. Alice on kuitenkin päättänyt noudattaa valekilpikonnien neuvoja eikä halua siirtyä tarinassa eteenpäin, sillä ei ole valmis päästämään Alfredista irti. Alfred kysyy miten Alice tulee pärjäämään ilman tätä, ja molemmat surevat sitä, mitä olisi voinut olla ("Another Room in Your Head"). Alice yrittää suudella Alfredia saadakseen myös tuberkuloosin, toiveenaan kuolla yhdessä. Alfred kieltäytyy ja jatkaa tarinaa vihaisena Harmaakanina.
Herttakuningattaren järjestämän oikeudenkäynnin aikana ("Isn't it a Trial?" / Do You Think We Think You're Alice?"), Alice viimein puolustaa itseään, ja Alfred nousee hänen rinnalleen Valkoisena Kanina. Irvikissan avulla Alice pelastuu oikeudenkäynnistä hengissä ja tarina saadaan loppuun. Näin Ihmemaa vaihtuu takaisin bunkkerin todellisuuteen ("I've Shrunk Enough"). Alfred ja Alice myöntävät romanttiset tunteensa toisilleen ennen Alfredin kuolemaa ("Afternoon"). Musikaalin lopussa Alice vihdoin hyväksyy Alfredin poismenon ja yrittää ajatella optimistisesti elämästä muiden pommisuojassa olevien kanssa ("Winter Blooms").
Tausta
Lontoon National Theatre tilasi Alice by Heart-produktion vuonna 2012, ja sitä esitettiin usean nuorisoteatteriryhmän toimesta ympäri Iso-Britanniaa. Musikaalin esitti nottinghamilainen nuorisoteatteriryhmä Flying High National Theatren Lyttelton Theatressa 25. kesäkuuta 2012. Theatre Aspen (Aspen, Colorado) kehitti musikaalin työpajajaksolla heinäkuussa 2014 ja musikaali sai lisätyöpajan MCC Theaterin toimesta joulukuussa 2015. New York Stage and Film & Vassar esittivät työpajatuotannon Powerhouse Theatressa heinäkuussa 2018. Ohjaaja Jessie Nelson totesi: "Yritämme tutkia kirjan voimaa ja mitä tarina on merkinnyt tälle tytölle. . . ”
Aapeli Häyrinen
Aapeli Häyrinen (28. huhtikuuta 1843 Pieksämäki – 13. heinäkuuta 1895 Pieksämäki) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.
Aapeli Häyrisen vanhemmat olivat Tahvo Häyrinen ja Anna Kristiina Putkonen. Häyrinen toimi monissa kuntansa luottamustehtävissä, kuten kuusitoista vuotta kunnallislautakunnan esimiehenä. Hän myös lahjoitti varoja kunnalle, seuroille ja Otavan kansanopistolle testamentissaan. Hän testamenttasi omistamansa Tienristin maat Pieksämäen kirkonkylälle ja näille lahjoitusmaille on nykyinen Pieksämäen keskustaajaman ydinosaa asettunut. Häyrinen oli talonpoikaissäädyssä Rautalammin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1885, 1888, 1891 ja 1894. Valtiopäivillä Häyrinen oli sekä valitsijamies että useiden eri valiokuntien jäsen ja varajäsen. Hän osallistui moniin eri anomuksiin ja esityksiin. left|thumb|Valtiopäivämies Abel Häyrisen patsas (Veikko Leppänen, 1957). Eräänä tunnustuksena valtiopäivämies Häyrisen työstä kotikuntansa hyväksi, Pieksämäen kauppala pystytti hänen muistokseen Veikko Leppäsen suunnitteleman näköispatsaan (1957). Se sijaitsee Pieksämäen keskustassa, kulttuurikeskus Poleenin edustalla.
Alice by Heart
Tuotannot
Musikaali sai Off-Broadway-ensi-iltansa Newman Mills -teatterissa Robert W. Wilsonin MCC-teatteritilassa. Ennakkoesitykset alkoivat tammikuussa 2019 ja virallinen ensi-ilta oli 26. helmikuuta. Esityksiä oli rajoitetun ajan 7. huhtikuuta 2019 asti.
Vastaanotto
Ben Brantley The New York Times -lehdestä totesi: "Tosielämän hahmot ovat niin hätäisesti tehtyjä ja hutaistuja, ettei niiden Ihmemaan metamorfooseissa ole mitään kiinnostavaa tai yllättävää. On myös vaikea ymmärtää mitään tarpeellista suhdetta sodassa vääntyneen 1941 Lontoon ja Ihmemaan välillä. "
David Cote The Observer-lehdestä veti vertailun aiempaan Steven-Sater produktioon arvostelussaan;
"Ero: Kevään Herääminen oli suoraviivainen adaptaatio näytelmäkirjailija Frank Wedekindin satiristi-traagisesta muotokuvasta hormonaalisista nuorista ja tekopyhistä aikuisista 1800-luvun Saksassa. Sater muotoili tekstin ja lisäsi lempeän, aistillisen sanoituksen. Sheik toi pöydälle mieleenpainuvan mutta älykkään kykynsä. Tuloksena oli voimakas teini-ikäisten kapinoinnin törmäys, joka ylitti historiallisen ajanjakson emo-rockin kautta. Alice By Heart on sekavampi keksintö, joka on sotkeutunut liian moniin todellisuuden ja fantasian, trauman ja mielikuvituksen kerroksiin saadakseen aikaan emotionaalisen hyökynsä. "
Matt Windman antoi esitykselle kaksi neljästä tähdestä ja sanoi: "Vaikka vilpittömästi tarkoitettu ja täynnä luovia kosketuksia," Alice by Heart "on sekava, masentava ja hämmentävä sotku. Olisi melkein mahdotonta seurata sitä ilman tietoa alkuperäisestä materiaalista. "
Jotkut arvostelijat suhtautuivat myönteisemmin. Frank Rizzo Variety-viihdelehdestä ylisti esitystä sanoen: "Roolisuoritukset ovat vahvoja, vaikka perifeeriset hahmot piirretäänkin ohuesti, vaikka heidän surrealistiset alter egot nauttivatkin ylellisyydestä. Wesley Taylorilla on erityisen hyviä hetkiä Hulluna Hatuntekijänä, ja Andrew Kober esittää viisi roolia tyylillä, mukaan lukien Herttakuninkaan ja mahtavan Monkeriaan . "
Elysa Gardner New York Stage Review -lehdestä toisessa positiivisessa arvostelussa kuvasi esitystä "Pimeän hassuna, täysin liikuttavana musikaalina, joka muistuttaa Kevään Heräämistä sekä yleisenä keskittymisensä ahdistuneisuuteen, kiinnostaviin nuoriin joiden on maksettava hinta aikuisten hulluuksista sekä mehevään, usein melankolisen, mutta innostavan kauniiseen musiikin. "
Äänite
Alkuperäinen Cast Recording julkaistiin Sh-K-Boom Recordsin kautta 28. kesäkuuta 2019. Se huipentui sijalle 5 Yhdysvaltain Cast Albums -listalla.
Kirja
Sater julkaisi samannimisen romaanin 4. helmikuuta 2020.
Lehtiselleri
Kasvatus
Lehtiselleri vaatii pitkän kasvuajan, joten se kannattaa ensin kasvattaa taimeksi ja istuttaa vasta lämpimien säiden saavuttua ulkotiloihin. Siemenet kylvetään taimikasvatukseen soveltuvalle alustalle helmi-maaliskuussa, istuttaminen kannattaa jättää kesäkuulle, jolloin taimet istutetaan riveihin, toisistaan 30 cm välein. Lehtiselleri tarvitsee kastelua ja ravinteikkaan, kuohkean ja multavan maan, ja sen kasvuaika on noin 200–240 päivää. Se on korjuuvalmis, kun ruodit ovat mureita ja helposti katkeavia.
Käyttö ruoanlaitossa
Lehtiselleriä käytetään ruoanlaitossa
Jääkiekko talviolympialaisissa 2002
thumb|right|[[E Center]] thumb|Naisten ottelu Kanadan ja Kazakstanin välillä. thumb|right|Virallisia kisakiekkoja. Vuoden 2002 talviolympialaisten jääkiekkoturnaus järjestettiin E-Centerissä ja Peaks Ice Arenalla. Turnaus oli Naganon turnauksen jälkeen toinen turnaus, jolloin NHL piti taukoa turnauksen ajan ja kaikki parhaat pelaajat pystyivät osallistumaan turnaukseen. Kuusi ennakkoon parasta maata aloitti ottelunsa suoraan jatkolohkosta, jolloin NHL:n tauko saatiin mahdollisimman lyhyeksi. Miesten ottelut pelattiin 9.–24. helmikuuta ja naisten 11.–21. helmikuuta 2002. Naganon kisoihin verrattuna Pohjois-Amerikan maat menestyivät miehissä huomattavasti paremmin. Kummassakin sarjassa voiton vei Kanada ja hopeaa sai Yhdysvallat. Turnaukset pelattiin eurooppalaismittaisessa kaukalossa.
Miehet
Miesten turnauksessa pelattiin ensin alkulohkot, joiden voittajat Saksa ja Valko-Venäjän pääsivät jatkolohkoihin, jatkolohkoissa olivat automaattisesti mukana kuusi maata. Olympiakultaa voitti Kanada isäntämaa Yhdysvaltojen tullessa toiseksi.
Lohko A
Lohko B
Jatkolohko C
Jatkolohko D
Naiset
Naisten turnaukseen pääsivät karsintojen kautta Kazakstan ja Saksa. Turnauksessa pelattiin aluksi yksinkertainen sarja, jonka kaksi parasta kohtasivat loppuottelussa ja olympiakultaa voitti Kanada.
Lohko A
Lohko B
Wi (kana)
ゐ hiraganalla tai ヰ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne ovat molemmat jääneet pois käytöstä. On oletettu, että ne olisi lausuttu Kamakura-kauden ja Taishō-kauden välillä, kunnes niiden lausuminen muuttui muotoon. Vuonna 1946 ne korvattiin merkeillä い ja イ.
Kirjoitus
thumb|right|Vetojen järjestys merkille ゐ. Hiragana ゐ kirjoitetaan yhdellä pitkällä vedolla:
Kårkulla (Kemiö)
Kårkulla sijaitsee Lillån-joen eteläpuolen mäkialueella. Joen varsi on peltoa muun kyläalueen ollessa metsää. Kylän rakennuskanta on yhtenäinen ja kohtalaisen tiivis. Kårkullassa sijaitsee kunnan vedenottamo.
Wi (kana)
Kirjoitus
thumb|right|Vetojen järjestys merkille ヰ. Katakana ヰ kirjoitetaan neljällä vedolla:
Kårkulla (Kemiö)
Kårkullassa on ollut vuoden 1566 veroluettelon mukaan kuusi taloa. Talojen määrä on laskenut ajan myötä ja isojaon aikaan 1786 kylässä on ollut kaksi taloa. Taloista lohkottiin 1920-luvulla viisi uutta tilaa. Kylään syntyi myöhemmin vielä lisää pienasutusta ja sotien jälkeen sinne perustettiin kansakoulu. Koulu lakkautettiin vuonna 1969.
Wi (kana)
Käyttö
Merkkejä käytetään nykyään harvoin. Eräs tapaus on Nikka-viskin nimi, joka kirjoitetaan ニッカウヰスキー (Nikka uwisukī). Myös esimerkiksi komediapari Yoikon nimi kirjoitetaan よゐこ (Yowiko).
Monmouthin hiippakunta
Monmouthin hiippakunta on Walesin kirkon hiippakunta Etelä-Walesissa. Huolimatta hiippakunnan nimestä sen piispanistuin ei sijaitse Monmouthissa vaan Newportissa. Vuonna 1921, kun hiippakunta perustettiin Llandaffin hiippakunnan itäosista oli epäselvää mihin piispanistuin sijoitettaisiin. Lopulta päätettiin tehdä pyhälle Woolosille (englantilainen muoto pyhimyksen nimestä Gwynllyw) omistettu kirkko muuttaa tuomiokirkoksi. Newportissa oli kuitenkin jo vuodesta 1916 sijainnut katolinen piispanistuin. Uusi hiippakunta sijaitsi pääosin Monmouthshiren alueella, mistä johtuen hiippakunta päätettiin nimetä Monmouthin hiippakunnaksi.
Checkpoint
Checkpoint on Sailor-yhtyeen neljäs studioalbumi ja se julkaistiin elokuussa 1977. Kohtalaisesti menestyneen The Third Step -albumin jälkeen Pickett piti virallisesti sävellysvapaata, eikä osallistunut albumin tekemiseen. Mutta totuus tuli esille haastatteluissa, joissa Pickett myönsi, että musiikilliset erimielisyydet raastoivat yhtyettä. Yhteisesti oli sovittu vuonna 1974, että Kajanus tekee sävellykset ja sanoitukset albumeille. Marsh ja Serpell olivat sen aina hyväksyneet, mutta myöhemmin Pickett halusi myös tuoda omia sävellyksiä tuleville levyille. Johnstonin ja Becherin omat suosikit albumilta olivat Checkpoint Charlie ja Down By the Docks, joita pitivät potentiaalisina hitteinä. Ruotsissa albumi oli korkeimmillaan #48 ja Norjassa menestyi paremmin ollen #16. Länsi-Saksassa single Down By the Docks oli #24. Henry Marsh hoitaa vokalistiosuuden Put Your Mouth Where the Money Is kappaleessa, jonka Marsh ja Serpell olivat yhteisesti säveltäneet ja sanoittaneet, kuten myös instrumentaalikappaleen Istanbul 6.25. Tuottajina olivat Bruce Johnston ja Curt Becher. Albumi on julkaistu LP-levynä ja c-kasettina (EPC 82256).
Bekim Balaj
pienoiskuva|Bekim Balaj vuonna 2021. Bekim Balaj (usein myös muodossa Bekim Bala; s. 11. tammikuuta 1991 Reç, Albania) on albanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kroatian pääsarjassa 1. HNL:ssä pelaavaa HNK Rijekaa. Oikeajalkainen Balaj on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa myös Albanian jalkapallomaajoukkueessa.
Ura
Balaj on KS Vllaznian kasvatti. Vuonna 2010 hän siirtyi turkkilaiseen Gençlerbirliği SK:hon. Balaj oli seurassa vain yhden kauden ajan, ennen kuin palasi takaisin kotimaahansa ja KF Tiranaan. Albanian pääkaupungissakin Balaj viihtyi vain kauden, ennen kuin siirtyi Tšekin suurseuraan AC Sparta Prahaan. Hänen alkunsa seurassa oli lupaava, mutta vuonna 2013 Balaj siirtyi lainalle puolalaiseen Jagiellonia Bialystokiin. Puolalaisseurassa pelejä kertyi 31 ja maaleja seitsemän yhden kauden aikana, joten toinen prahalaisseura Slavia Praha osti Balajn kesällä 2014. 13 ottelun ja kolmen maalin jälkeen Balaj siirtyi tammikuun 2015 siirtoikkunassa Kroatian pääsarjan 1. HNL:in HNK Rijekaan.
Albanian jalkapallomaajoukkueessa 187 senttimetriä pitkä Balaj debytoi vuonna 2012.
Suomi 1980-luvulla
Suomessa elettiin 1980-luvulla nousukautta. Asukkaita oli vajaat viisi miljoonaa ja työttömyys oli varsin vähäistä. Suomen kansantalous kasvoi voimakkaasti, mikä synnytti kiinteistö- ja pörssikuplan.
1980-luku muistetaan myös useista erilaisista suomirock-yhtyeistä, joiden hitit soivat yhä tiuhaan radiossa. Televisiossa esitettiin 1980-luvulla etenkin monenlaisia sketsi- ja draamasarjoja. Juppikulttuuri kukoisti voimakkaana ja näkyi muun muassa kulutuksessa, muodissa ja harrastuksissa.
Politiikka
thumb|Helsingin metron suunnitteluun ja valmistumiseen liittyvä [[metrojupakka|jupakka korruptiosyytöksineen oli osa Suomen 1980-luvun poliittista ilmapiiriä.]]
Kekkosesta Koivistoon
Suomi siirtyi 1980-luvulle presidenttinään Urho Kekkonen. Kekkonen erosi sairautensa takia tasavallan presidentin virasta 27. lokakuuta 1981 ja toimi muodollisena valtionpäämiehenä tammikuuhun 1982 asti. Tuolloin järjestettiin presidentinvaalit, joissa oli mukana kaikkiaan kahdeksan ehdokasta. Ehdokkaista Mauno Koivisto sai valitsijamiesten selkeän enemmistön ja valittiin presidentiksi jo ensimmäisellä kierroksella. Seuraavat presidentinvaalit järjestettiin 1988, jolloin Koivisto valittiin toiselle kaudelle. Presidentinvaali 1982 oli viimeinen perinteinen valitsijamiesvaali ja vuoden 1988 vaali yhdistetty valitsijamies- ja suora kansanvaali. Sisäpolitiikassa Koivisto omaksui edeltäjäänsä Urho Kekkosta pidättyvämmän roolin, ulkopolitiikassa hän sen sijaan piti ohjakset tiukasti omissa käsissään. Koivisto halusi myös kaventaa presidentin valtaa ja lisätä pääministerin valtaa.
Eduskunta ja puolueet
Suomessa käytiin kahdet eduskuntavaalit vuosina 1983 ja 1987. Edellisiä vaaleja on luonnehdittu protestivaaleiksi juuri silloin kiivaimmillaan olleen rötösherrajahdin vuoksi. Suomen Maaseudun Puolue saavutti uuden puheenjohtajansa Pekka Vennamon johdolla historiansa toisen suurvoiton ja nousi hallitukseen kahden ministerin voimin. Sen sijaan SKDL kärsi murskatappion eikä sitä enää tämän jälkeen otettu hallituksiin. Liberaalinen Kansanpuolue menetti kaikki eduskuntapaikkansa ja uutena ryhmänä eduskuntaan nousivat vihreät. Kokoomuksen yli 20 vuotta kestänyt oppositiokausi päättyi vuoden 1987 vaaleissa, jolloin siitä tuli pääministeripuolue. Samoissa vaaleissa SMP:n perustaja ja kunniapuheenjohtaja Veikko Vennamo jätti politiikan, minkä jälkeen puolueen kannatus alkoi heikentyä pysyvästi. Vennamon suku vetäytyi kokonaan politiikasta Pekka Vennamon siirtyessä posti- ja telelaitoksen pääjohtajaksi syksyllä 1989.
SKDL:n ja SKP:n sisäinen kahtiajako enemmistön ja niin sanotun taistolaisen vähemmistön kesken paheni vuosikymmenen mittaan. Kuilu repesi, kun vähemmistö perusti vuonna 1986 uuden Demokraattinen vaihtoehto -puolueen. Devan toiseksi puheenjohtajaksi valittiin näyttelijä Kristiina Halkola, josta tuli Suomen ensimmäinen naispuoluejohtaja. Vuonna 1989 perustettiin vielä SKDL:n entisen kansanedustajan Markus Kainulaisen johdolla uusi Kommunistinen Työväenpuolue. SKP:n vanhat johtomiehet Aarne Saarinen, Taisto Sinisalo ja Arvo Aalto jäivät eläkkeelle.
Vihreä liitto muuttui puolueeksi ja Keskustapuolue muutti nimensä Suomen Keskustaksi vuonna 1988. Vuonna 1982 Liberaalinen Kansanpuolue liitettiin Keskustapuolueen jäsenjärjestöksi, mutta liberaalit erosi yhteistyöstä vuonna 1986. Yhteistyöllä pyrittiin poliittisten keskiryhmien kiinteämpään yhteistyöhön. Vuosikymmenen aikana katosivat puoluekartalta Suomen Maaseudun Puolue:sta lohjennut Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolue (uudelta nimeltään Kansalaisvallan Liitto) ja Perustuslaillinen Oikeistopuolue. Kokonaan uusi puolue taas oli vuonna 1985 perustettu Suomen Eläkeläisten Puolue.
Kunnat
1980-luvulla Suomessa järjestettiin kolmet kunnallisvaalit: 1980, 1984 ja 1988. Suurimpia kuntapuolueita 1980-luvulla olivat SDP, Kokoomus ja Keskusta.
Suomen kuntakartalla tapahtui vuosikymmenen aikana vain vähän muutoksia. Vuoden 1981 alussa Nummen ja Pusulan kunnat yhdistettiin Nummi-Pusulan sekä Keikyän ja Kiikan kunnat Äetsän kunnaksi. Lokalahden kunta liitettiin Uuteenkaupunkiin vuoden 1981 alussa ja Nuijamaan kunta Lappeenrannan kaupunkiin vuoden 1989. Pietarsaaren maalaiskunta otti vuoden 1989 alussa uudeksi nimekseen Pedersören kunta.
Liikehdintää ja skandaaleja
Sisäpolitiikkaa väritti 1980-luvun alkupuolella rötösherrajahti, jota lietsoi Suomen Maaseudun Puolue Veikko Vennamon johdolla. Jo edellisellä vuosikymmenellä oli alettu puida Salora- ja Valco-juttuja, ja 1980-luvun puolella julkisuuteen tulivat Helsingin metrojupakka ja Noppa-juttu. Näiden tiimoilta nostetut oikeudenkäynnit, joissa oli syytettyinä eräiden yritysjohtajien ja virkamiesten ohella muutamia poliitikkojakin, saatiin päätökseen vuosikymmenen puolivälin jälkeen. Lisäksi värikkäänä persoonana tunnettu oikeuskansleri Kai Korte tarttui tarmokkaasti eduskunnan niin sanottuun päivärahakiistaan, kun eräät kansanedustajat olivat nostaneet päivärahaa väärin perustein.
Poliittista kenttää hämmensi osaltaan myös Helsingin Sanomien poliittisen toimituksen esimiehen Aarno Laitisen johdolla tehty kohukirja Tamminiemen pesänjakajat, jonka ilmestyminen osui samaan ajankohtaan presidentti Urho Kekkosen eron kanssa. Laitiselta ilmestyi myös kirjan jatko-osa Musta monopoli vuonna 1982.
Poliittiset uudistukset
Ympäristöasioihinkin alettiin kiinnittää entistä enemmän huomiota. Vuonna 1983 perustettiin ympäristöministeriö ja ensimmäiseksi ympäristöministeriksi tuli SDP:n Matti Ahde. Vihreä liike järjestäytyi vuonna 1988 puolueeksi nimellä Vihreä liitto ja liittyi samana vuonna Euroopan vihreiden jäsenjärjestöksi.
Poliittisia muistelmateoksia
Presidentti Urho Kekkonen kuoli vuonna 1986 ja hänen kotinsa Tamminiemi Helsingin Meilahdessa muutettiin museoksi vuonna 1987. Presidentti J. K. Paasikiven muistomerkki Helsingin keskustassa paljastettiin vuonna 1980 ja hänen päiväkirjansa vuosilta 1944−1956 julkaistiin niiden salassapitoajan umpeuduttua vuosina 1985 ja 1986. Dosentti Juhani Suomi puolestaan aloitti Urho Kekkosen elämäkerran kirjoittamisen ja sai valmiiksi teossarjan kaksi ensimmäistä osaa.
Vuosikymmenen kohutuin poliittinen muistelmateos oli syyskuussa 1989 julkaistu, Jukka Tarkan toimittama Ahti Karjalaisen Presidentin ministeri. Johannes Virolainen oli aloittanut oman muistelmasarjansa vuonna 1982 teoksella Yöpakkasista juhannuspommiin. Muistelmiaan julkaisivat myös Martti Miettunen (Näinhän se oli, 1983), Aarne Saarinen (Suomalaisen kommunistin kokemuksia, 1984), Veikko Vennamo (Kulissien takaa, 1987) ja Arvo Aalto (Elämäni miljoonat, 1988).
Väestönmuutokset
Suomen väkiluku kasvoi 1980-luvulla maltillisesti, runsaat neljä prosenttia. Väestönkasvu oli melko tasaista. Vuoden 1979 lopussa Suomen väkiluku oli 4 771 000 ja vuoden 1989 lopussa 4 974 000.
1980-luvulla syntyneiden poikien elinajanodote oli reilut 70 vuotta ja tyttöjen yli 78 vuotta. Elinajanodote on pitkän ajan trendinä noussut, ja keskimääräiset toteutuvat eliniät muodostunevat huomattavasti synnyinvuoden odotteita korkeammiksi.
Vuoden 1988 lopussa Suomessa asui noin 18 700 ulkomaan kansalaista, mikä oli jopa 13 kertaa vähemmän kuin vuonna 2017. Suurimpia ulkomaalaisryhmiä 1980-luvun lopulla olivat ruotsalaiset, neuvostoliittolaiset ja länsisaksalaiset. Suomi oli muuttovoittomaa, ja suurin osa Suomeen muuttaneista tuli Ruotsista.
Väestön alueellinen jakautuminen
1980-luvulla etenkin pääkaupunkiseudun väkiluku nousi. 1960- ja 1970-luvuilla voimakas muuttoliike maaseudulta kaupunkeihin oli kuitenkin hidastunut. Vuosikymmenen lopulla noin 60 prosenttia väestöstä asui kaupungeissa. Suomen suurimmat kaupungit vuoden 1988 lopulla olivat Helsinki (489 965 asukasta), Tampere (171 068 asukasta), Espoo (167 734 asukasta), Turku (159 917 asukasta), Vantaa (151 157 asukasta), Oulu (98 933 asukasta) ja Lahti (93 251 asukasta).
Taulukossa on esitetty Suomen silloisen läänijaon mukainen läänien väkiluku vuosien 1979 ja 1989 viimeisenä päivänä Tilastokeskuksen mukaan.
Talouselämä
1980-luvulla Suomessa elettiin vahvan hyvinvointivaltion aikaa. Vuonna 1987 vajaat yhdeksän prosenttia ammatissa toimivista suomalaisista sai toimeentulonsa alkutuotannosta, noin 31 prosenttia jalostuksesta ja noin 58 prosenttia palveluista. Tärkeimpiä vientituotteita olivat koneet, laivat ja veneet sekä puu ja puunjalostustuotteet. Erityisen tärkeä vientituote oli paperi, jonka vienti vuonna 1988 toi Suomelle yli 25 miljardia markkaa ja muodosti lähes 30 prosenttia Suomen koko vientituloista.
Heti vuosikymmenen alussa korkealle asettunut raakaöljyn hinta laajensi Suomen idänkauppaa, joka perustui edelleen vaihdantaperiaatteeseen. Vuonna 1981 Neuvostoliiton osuus Suomen koko ulkomaankaupasta oli 25 prosenttia. Neuvostoliiton talousvaikeudet alkoivat kuitenkin kohta näkyä kehitystä uhkaavina. Kun öljyn hinta laski, myös Neuvostoliiton kanssa käytävä kauppa supistui 1980-luvun puolivälistä lähtien.
Suomessa vallitsi voimakas taloudellinen nousukausi, joka kesti koko vuosikymmenen. Merkittävä syy nousukauden pitkittymiseen ja ylikuumenemiseen oli ulkomaisen luotonhakemisen vapautuminen. Aiemmin luoton hakeminen ulkomailta oli luvanvaraista, mutta Suomen pankki vapautti luoton hakemisen vuonna 1986 ja tämä johti laajamittaiseen yrityksien lainanhakuun ulkomailta. Ulkomainen lainaraha oli huomattavasti kotimaista rahaa halvempaa. Myös pankkien luotonanto yksityishenkilöille vapautui ja luottokanta kasvoi enimmillään yli 100 % vuodessa. Nämä seikat johtivat kansantaloudessa olleen rahamäärän voimakkaaseen kasvuun, joka puolestaan nosti asuntojen ja liiketilojen hintoja voimakkaasti. Syntyi kiinteistö- ja pörssikupla, jonka aikana syntyi nopeasti velkarahoituksella suuria omaisuuksia. Kuvaava esimerkki nousukaudesta ja hyvinvointivaltion kulta-ajasta on vuosikymmenen lopun keskustelu valtion tukemista ”seksilomista”.
Nousukausi päättyi 1990-luvun alkupuolen voimakkaaseen lamaan, jonka tärkeimpiä syitä olivat markkinoiden vapautumisesta lopulta aiheutuneet tappiot pankeille ja sijoitusliikkeille sekä Neuvostoliiton kanssa käydyn clearing-kaupan loppuminen vuosikymmenen vaihtuessa. 1980-luvun ylikuumenemisesta seuranneen laman puinti jatkui aina pankkikriisien kautta noin vuoteen 1998 asti.
Suurimpia valtioenemmistöisiä osakeyhtiöitä vuonna 1988 olivat muun muassa Enso-Gutzeit, Outokumpu, Rautaruukki, Imatran Voima, Neste ja Kemira.
Merkittäviä vuosikymmenen talousvaikuttajia olivat muun muassa Suomen Pankin pääjohtaja Rolf Kullberg, merkittävät elinkeinoelämän vaikuttajat Jaakko Lassila ja Matti Pekkanen sekä pankkiiri ja investointikonsultti Jukka Keitele.
Pankki- ja luottokortit yleistyivät Suomessa voimakkaasti 1980-luvulla. Pankkiautomaatit yleistyivät vauhdilla, minkä myötä monia pankkikonttoreita karsittiin.
Suomen bruttokansantuotteen vuosimuutos 1980-luvulla:
Koko vuosikymmenen bruttokansantuote oli noin 1,06 biljoonaa euroa (viitevuoden 2010 hintoihin). Lukema on noin 17 prosenttia matalampi kuin seuraavan vuosikymmenen bruttokansantuote ja 40 prosenttia matalampi kuin 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen bruttokansantuote. Huippuvuonna 1989 bruttokansantuote oli noin 125 miljardia euroa (viitevuoden 2010 hintoihin), eli noin 43 prosenttia korkeampi kuin vuoden 1979 bruttokansantuote.
Kasinotalous ja talousskandaalit
Hyvästä taloustilanteesta huolimatta Suomessa tapahtui 1980-luvulla myös useita talousskandaaleja. Kasinotalous-sanasta on tullut paheksuva nimitys 1980-luvulle tyypilliselle lainarahalla ja sijoittamisella rikastumiselle. Se loi uusia mahdollisuuksia talousrikollisille. Lainoja otettiin usein talousrikollisten pöytälaatikkofirmojen nimiin, sekä vakuuksia yliarvioitettiin esimerkiksi väärentämällä asiakirjoja. Keskellä vuosikymmentä vapautuneiden markkinoiden toiminta johti lopulta lopulta suuriin tappioihin pankeille ja sijoitusliikkeille, sekä edesauttoi vahvasti Suomen syöksymistä lamaan 1990-luvun alussa. 1980-luvun talousskandaaleja ovat:
Rikollisuus
Rikollisuus yleistyi jonkin verran: rikoslakia vastaan tehtyjä rikoksia kirjattiin vuonna 1983 noin 255 000 ja vuonna 1988 noin 334 000. Tahallisia henkirikoksia tilastoitiin vuosittain 114–149, eli suunnilleen saman verran kuin 1970-, 1990- ja 2000-luvulla.
Tunnettuja vuosikymmenen rikostapauksia ovat muun muassa Dragsfjärdin myrkkyskandaali 1982, Mikkelin panttivankidraama 1986, Raumanmeren koulusurmat 1989 sekä Jammu Siltavuoren tekemä kahden lapsen murha 1989.