cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Videoneuvottelu
pienois|Sotilaita videoneuvottelussa. Videoneuvottelu tarkoittaa kahden tai useamman osallistujan välistä keskustelua, jossa hyödynnetään tekniikan mahdollistamaa kuvan ja äänen siirtoa reaaliaikaisesti paikasta toiseen.
Usein videoneuvottelua käydään henkilökohtaisen tietokoneen välityksessä, mutta erityisesti historiallisesti on käytetty myös videoneuvottelutiloista. Niiden varustukseen voivat kuulua videoneuvottelulaitteen lisäksi televisio, dataprojektori, videokamera, dokumenttikamera, kaiuttimet, mikrofoni, ym.
Historiaa
Vuonna 1968 Douglas Engelbart esitteli videoneuvottelua On-Line Systemillä monen muun uuden asian kanssa.
Käyttötarkoitukset
Videoneuvottelua käytetään yleisesti muun muassa kokouksissa ja etäopetuksessa. Sen etuja ovat nopeus ja vaivattomuus – ei tarvitse matkustaa mahdollisesti useita tunteja päästäkseen paikalle, vaan videoneuvotteluun voi osallistua vaikka omalta tietokoneeltaan.
Kustannukset
Videoneuvottelun alkuaikoina videoneuvottelulaitteistot olivat erittäin kalliita, jopa satoja tuhansia euroja. Vielä vuosituhannen vaihteessa ryhmäneuvottelulaitteiden hinta vaihtelii kymmenen tuhannen yläpuolella. 2000-luvun alussa kannettavissa tietokoneissa yleistynyt integroitu etukamera on tehnyt erillisistä videoneuvottelulaitteista tarpeettomia.
pienois|[[Zoom (ohjelmisto)|Zoom-videokonferenssiohjelman käyttö yleistyi merkittävästi koronaviruspandemian aikana vuonna 2020.]] Aiemmin videoneuvotteludatan liikkuessa joko satelliittien tai ISDN-yhteyksien kautta käytettävä kaistanleveys ja mahdollinen kaukopuhelu- tai ulkomaanmaksu tekivät kustannuksista suuria. Nykyään suurin osa videoneuvotteluista tapahtuu internetin välityksellä, jolloin kustannukset tulevat verkkoliikenteenä osaksi internet-liittymän laskua.
Tekniikkaa
Videoneuvottelun yleisimpiä standardeja ovat internetin kautta toimiva H.323, ISDN-pohjaisessa puhelinverkossa kulkeva H.320, 3G-puhelinten tukema H.324m sekä nopeahkosti yleistyvä SIP. Lisäksi monet erilaiset kuvan ja äänen yhdistävät pikaviestintäohjelmat, kuten Skype, iChat tai Windows Live Messenger voidaan myös laskea videoneuvotteluun kykeneviksi, vaikka ne eivät usein tue yleisiä standardeja ja näin ollen niillä voidaan yleensä keskustella vain toisen samanlaisen ohjelman kanssa. Eri valmistajien telepresence-ratkaisujen yhteensopivuudessa on tapahtunut kehitystä viime aikoina. Telepresence-tiloja voi myös vuokrata tuntikäyttöön.
Tavanomaisesti videoneuvotteluyhteydet ovat kahden osallistujan välisiä, ja useamman osallistujan välisiin videoneuvottelukonferensseihin tarvitaan usein erityistä tekniikkaa - esimerkiksi erityisiä videoneuvottelusiltoja (engl. MCU), joiden avulla voidaan yhdistää useita osallistujia samaan kokoukseen. Siltoja on eri tasoisia, ja kehittyneemmät mahdollistavat erilaisia toimintoja, kuten kuvajakojen vaihtelun (kuka/ketkä näkyvät kuvassa, minkä kokoisina jne). Myös jotkut kehittyneemmät videoneuvottelulaitteet voivat sisältää siltaominaisuuksia.
Videoneuvottelun ohessa käytetään usein jonkinlaista datajakoa, jossa esimerkiksi puhujan tietokoneen kuva saadaan myös välitettyä osallistujille reaaliajassa. Tähän soveltuvia tekniikoita on useita, eräänä esimerkkinä H.320/H.323-videoneuvottelun piirissä toimiva H.239 -protokolla, mutta usein tähän käytetään vaikkapa webkonferenssiohjelmia tai VNC-pohjaista jakoa.
Nykyaikainen SaaS (software as service) videoneuvottelujärjestelmä pohjautuu flash tai WebRTC teknologiaan. Uusia pelureita markkinoilla on esimerkiksi Konffa.
Ongelmia
pienois|Videokonferenssien pitämiseen ei tarvita erikoisohjelmistoja, vaan se onnistuu ihan vaikka [[WhatsApp illa.]] Eräs yleinen ongelma Internetin välityksellä käytävässä videoneuvottelussa ovat palomuurit - suurin osa videoneuvottelustandardeista on melko herkkiä suljetuille porteille tai osoitteenmuunnokselle, mikä voi aiheuttaa ongelmia. Tähän onkin kehitetty erilaisia ratkaisuja, kuten VPN-yhteyksien käyttö tai erilaiset välityspalvelimet.
Psykologisella tasolla videoneuvottelussa ongelmia aiheuttaa muun muassa kuvan ja äänen pakkaamisesta, siirrosta ja purkamisesta aiheutuva pieni viive. Tämä vaikeuttaa esimerkiksi spontaanissa keskustelutilanteessa puhujan vaihtumista, ja saattaa aiheuttaa sekaannuksia useamman henkilön alkaessa puhua päällekkäin. Selkeät puheenvuorot auttavat asiaa huomattavasti.
7 (Kotiteollisuuden albumi)
7 on Kotiteollisuus-yhtyeen seitsemäs albumi. Se julkaistiin vuonna 2005. Levy debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla. Levyltä julkaistiin kaksi singleä, "Vieraan Sanomaa" ja "Kaihola", joista etenkin ensimmäinen oli hitti. Kummastakin tehtiin musiikkivideot. Kaiholan musiikkivideossa pääosaa näyttelee Kari Hietalahti.
Vieraan sanomaa
Ilmestyi 23. helmikuuta 2005.
Brian Wellman
Vuonna 1991 Wellman voitti universiadien kolmiloikkakilpailun. 1993 Toronton MM-hallikisoissa hän saavutti pronssia samoin kuin vuonna 1994 Kansainyhteisön kisoissa. 1995 Barcelonan MM-hallikisoissa hän voitti maailmanmestaruuskultaa uudella kisaennätystuloksella 17,72. Göteborgin MM-kisoissa 1995 Wellman hyppäsi toiseksi tuloksella 17,62. Kilpailun voitti Jonathan Edwards maailmanennätystuloksella 18,29. Wellman jatkoi hyppäämistä kansainvälisellä huipputasolla vielä uuden vuosituhannen puolelle ja selviytyi usein arvokisojen loppukilpailuun saakka. Vielä 2001 Edmontonin MM-kisoissa hän oli kuudes.
Wellman on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 72,5 kilogrammaa. Hänen kolmiloikkaennätyksensä on 17,62 vuodelta 1995 ja pituushyppyennätys 7,61 metriä vuodelta 1994.
Paracosm
Paracosm on yhdysvaltalaisen laulajan Washed Outin toinen studioalbumi, jonka julkaisi Sub Pop 7. elokuuta 2013. Albumin esikoissingle ”It All Feels Right” julkaistiin 11. heinäkuuta 2013.
HMS Valentine (L69)
HMS Valentine (viirinumero L69) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan laivueenjohtaja, joka palveli kummassakin maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin heinäkuussa 1916 osana vuosien 1916-1917 laivasto-ohjelman yhdeksättä tilausta nimellä HMS Bruce Cammell Lairdin telakalta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 7. elokuuta. Alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1917 ja valmistui pari kuukautta myöhemmin 27. kesäkuuta, jolloin sen tilaukseen perustuneet valmistuskustannukset olivat 218 300 puntaa. Alus oli varustettu nopeaksi miinalaivaksi.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston 13. hävittäjälaivueeseen laivueenjohtajaksi. Se oli ensimmäisen maailmansodan lopun kotivesillä. Aluksen torpedoputket vaihdettiin 1920 kahteen kolmiputkiseen sarjaan. Alus siirrettiin sodan päätyttyä Rosythin reserviin ja se oli huollettavana 1927. Aluksen ilmatorjunta-aseistusta täydennettiin hieman ennen toista maailmansotaa kahdella kaksiputkisella nelituumaisella ja kahdella nelipiippuisella konekiväärillä. Alukselle asennettiin myös tulenjohtojärjestelmä ilma-ammunnan tueksi. Syyskuussa 1939 alus siirrettiin muutettavaksi ilmatorjuntasaattajaksi (WAIR) Devonportin telakalle, mistä se palasi palvelukseen huhtikuussa 1940 Noren osastoon saattueita suojaamaan. Alus siirrettiin toukokuussa Doverin osastoon, jonka mukana se suojasi Hollannin rannikon evakuointeja. Saksan ilmavoimien syöksypommittajat osuivat 15. toukokuuta alukseen aiheuttaen suurta tuhoa. Se jouduttiin ajamaan rantaan uppoamisen estämiseksi (51.33333°N, 3.81667°W), jonka jälkeen miehistö hylkäsi aluksensa.
Alus otettiin 20. toukokuuta hinaukseen ja se siirrettiin Merseyhin. Alus makasi Liverpoolissa odottaen tutkimusta sekä telakalle siirtoa. Elokuussa todettiin aluksen olevan korjauskelvoton, jolloin korjaukset keskeytettiin. Alus sijoitettiin poistolistalle toisen maailmansodan päätyttyä. Se myytiin 1953 BISCOlle romutettavaksi.
Tekken Revolution
Tekken Revolution on Bandai Namco Gamesin kehittämä ja julkaisema taistelupeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle vuonna 2013. Peli on ilmaiseksi pelattava ja ladattavissa PlayStation Storesta. Peliin voi myös ostaa lisäosia, kuten pukuja, iskuefektejä, premium kolikoita ja itse hahmoja voi avata ostamalla tai pelaamalla.
Pelin palvelimet on suljettu maaliskuussa 2017.
Pelaaminen
Pelaajan käytössä on ”kolikot”, joita käytetään pelaamiseen. Kolikoita on aluksi viisi, ja niitä saa lisää 30 minuutin välein. Pelissä on Online- ja Arcade-tilat. Pelaajan on mahdollisuus nousta tasoja ja parantaa hahmonsa taitoja voitoista saatavilla taitopisteillä. Pisteitä voi sijoittaa kolmeen päätaitoon: voimaan, kestävyyteen ja raivoon.
József Sákovics
József Sákovics (s. 26. heinäkuuta 1927 − 2. tammikuuta 2009) oli unkarilainen miekkailija.
Sákovics saavutti florettimiekkailun joukkuekilpailun olympiapronssia Helsingissä 1952. Kalpamiekkailun henkilökohtaisessa kilpailussa ja joukkuekilpailussa hän sijoittui viidenneksi. Neljä vuotta myöhemmin Melbournen olympialaisissa hän saavutti kaksi joukkuemitalia: hopeaa kalvalla ja pronssia floretilla. Rooman 1960 olympialaisissa Sákovics sijoittui kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi hävittyään mitaliottelussa Neuvostoliiton Bruno Habārovsille pistein 8–7. Myös kalvan ja floretin joukkuekilpailuissa hän sijoittui neljänneksi.
Kalpamiekkailun henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Sákovics voitti Brysselissä vuonna 1953.
KB Arsenal
Arsenalin suunnittelutoimisto eli KB Arsenal on venäläinen ase- ja avaruusteknologiayhtiö. Se suunnittelee ja valmistaa satelliitteja, laivojen tykkejä ja siviililaitteita. Yhtiö on perustettu vuonna 1771 tykkitehtaaksi. Se sijaitsee Pietarissa. Englanniksi käännettynä sen koko nimi on Arsenal Design Bureau named after Mikhail Vasilyevich Frunze Federal State Unitary Enterprise.
Sen nimi oli vuodesta 1960 vuoteen 1980 TsBK-7, jolloin se suunnitteli mannertenvälisiä ydinohjuksia. Vuonna 1980 se muunnettiin satelliittitehtaaksi. Se on kehittänyt yli 80 Kosmos-nimeä kantavaa satelliittia mukaan lukien Neuvostoliiton ensimmäisen ydinenergiaa käyttävä satelliitti, KOSMOS-1818.
Johannes Svenonis Raumannus
Johannes Svenonis Raumannus (s. todennäköisesti Suomessa noin 1570, k. 1614) oli teologian tohtori, matematiikan ja teologian professori ja Uppsalan yliopiston rehtori vuosina 1610–1613.
Reformaation jälkeen Raumannus oli ensimmäinen teologian tohtorin arvon saanut suomalaistaustainen. Hän opiskeli useassa yliopistossa Saksassa. Ulkomaisten opiskelujensa välillä hän toimi Uppsalan yliopiston matematiikan ja teologian professorina. Hän sai nimityksen Tukholman pääkirkkoherraksi palattuaan tohtorina Ruotsiin. Kuningas Kaarle IX siirsi hänet tästä virasta erityisvaltuuksin Uppsalan yliopiston rehtoriksi ja teologian professoriksi vuonna 1610, joissa viroissa hän toimi vuoteen 1613.
Perhetaustaa
Raumannus vietti lapsuutensa Raumalla. Hänen isänsä oli nimeltään Sven Bertilsson ja oli Rauman kaupungin varakkain mies. Raumannuksen äiti oli nimeltään Kerstin. Kerstinin äiti oli Anna Christersdotter (Jägerhorn af Spurila), joka eli 1595 ja oli naimisissa porvari Eskil Krämerin kanssa. Oletettavasti Eskil Krämer oli siis Kerstinin isä. Anna Christersdotter oli menettänyt perintönsä veljensä vaatimuksesta koska oli nainut aatelittoman.
Kentarō Haneda
Kentarō Haneda (12. tammikuuta 1949 – 2. kesäkuuta 2007) oli japanilainen pianisti ja säveltäjä. Hän syntyi Tokiossa, valmistui Toho Gakuenin musiikkikoulusta ja oli vierailevana professorina Tokion musiikkikorkeakoulussa. Hän tuli tunnetuksi anime- ja pelimusiikistaan, muun muassa Wizardryn musiikista.
Haneda oli vuonna 1981 ehdolla Japanin akatemian palkinnon saajaksi. Hän kuoli maksasyöpään.
TraxX
TraxX (aiemmin TRAX) on kolmijäseninen korealainen rock-yhtye, joka on muun muassa soittanut DBSK:n ensimmäisellä levyllä. Yhtye syntyi kesällä 2004 SM Entertainmentin muodostamana, ja tuottajana toimi Yoshiki X-Japan-nimisestä yhtyeestä. Nimi ”TRAX” viittaa kappaleiden nauhoitukseen, mutta myös merkitsee yhtyeen jokaisen jäsenen ensimmäistä kirjainta lavanimistään (Typhoon of the Rose Attack on X-mas). Yhtyeen ensimmäinen esiintyminen tapahtui BoA:n 11. singlellä ”Rock With You.” TRAX on aktiivinen sekä Etelä-Koreassa että Japanissa. 10. toukokuuta 2006 Avex ilmoitti heidän virallisilla sivuillaan, että Rose jätti TRAXin muitten kiinnostuksen kohteiden takia. Vaikka Rose lähtikin, TRAX aikoo jatkaa soittamistaan kolmisin sijaisrumpaleilla.
Yleinen tietosuoja-asetus
EU:n yleinen tietosuoja-asetus, 2016/679 on Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission yhteinen pyrkimys yhtenäistää tietosuojaa koskeva lainsäädäntö kaikkien Euroopan unionin jäsenmaiden kesken. EU:n sisäisen säätelyn lisäksi se koskee myös tahoja, jotka tallentavat EU:ssa asuvien henkilöiden henkilötietoja Euroopan unionin ulkopuolelle. Yleisen tietosuoja-asetuksen tarkoituksena on ensisijaisesti vahvistaa EU:ssa asuvien henkilöiden oikeuksia omiin henkilötietoihinsa sekä yksinkertaistaa sääntely-ympäristöä niin, että sekä EU:n sisäinen että kansainvälinen liiketoiminta helpottuu.
EU:n yleinen tietosuoja-asetus on annettu 27. huhtikuuta 2016 ja sitä alettiin soveltaa kahden vuoden siirtymäajan jälkeen 25. toukokuuta 2018. Toisin kuin direktiivi, se ei edellytä kansallisilta hallituksilta uutta lainsäädäntöä, ja on siten suoraan velvoittava ja sovellettavissa. Yleisellä tietosuoja-asetuksella kumottiin tietosuojadirektiivi (95/46/EY), joka annettiin vuonna 1995.
Rekisteröidyn oikeudet
Tietosuoja-asetuksessa määritellään rekisteröidyn eli luonnollisen henkilön, jota henkilötieto koskee, oikeudet liittyen henkilötietojen käsittelyyn. Asetuksen myötä rekisteröidyllä on oikeus tarkistaa hänestä tallennetut tiedot, saada tieto siitä, miten henkilötiedot on kerätty sekä miten niitä käsitellään ja kenelle niitä annetaan. Lisäksi rekisteröidyllä on oikeus oikaista mahdolliset väärät tiedot sekä poistaa tietonsa rekisteristä. Rekisteröidyllä on oikeus vastustaa henkilötietojen käsittelyä sekä pyytää henkilötietojen käsittelyn rajoittamista. Rekisteröidyllä on myös mahdollisuus siirtää tiedot toiselle organisaatiolle, lisäksi rekisteröidyllä on oikeus olla joutumatta perusteetta automaattisen päätöksenteon kohteeksi.
Vastaavasti asetuksessa säädetään rekisterinpitäjille velvollisuus toimia siten, että edellä esitetyt oikeudet toteutuvat.
Organisaatioiden velvollisuudet
Organisaatio saa käsitellä henkilötietoja, jos käsittelylle on laissa määritelty peruste.
Organisaation on nimitettävä tietosuojavastaava, jos organisaation toimintaan liittyy arkaluonteisten tietojen laajamittaista käsittelyä, ihmisten laajamittaista, säännöllistä tai järjestelmällistä seurantaa tai organisaatio on julkishallinnon toimija.
Rekisterinpitäjällä on velvollisuus ilmoittaa mahdollisista tietoturvaloukkauksista 72 tunnin kuluessa valvontaviranomaiselle.
Valvonta
Suomessa valvontaviranomaisena toimii tietosuojavaltuutetun toimisto.
Euroopan unionin valvontaviranomaisena toimii Euroopan tietosuojavaltuutettu. Euroopan tietosuojavaltuutettu valvoo, että EU:n hallinto käsittelee henkilötietoja sääntöjen mukaisesti. Euroopan tietosuojavaltuutettu käsittelee myös valituksia ja suorittaa tutkimuksia.
Vaikutukset
Ehkä selvemmin käyttäjälle näkyvä asetuksen vaikutus on, että käyttäjältä on pyydettävä aktiivinen suostumus evästeisiin. Aiemmin evästeet hyväksyttiin selaimen asetusten perusteella. Suomessa Traficom on julkaissut parikymmensivuisen ohjeistuksen eväisteiden käsittelystä.
GDPR johti siihen että jotkut ulkomaiset sivustot eivät enää hyväksyneet liikennettä EU:n alueelta. Esimerkiksi New York Daily News, Chicago Tribune, LA Times, Orlando Sentinel ja Baltimore Sun, Yahoo! Japan kielsivät verkkosivujensa käytön eurooppalaisilta. Osa sivustoista palasi myöhemmin käytettäväksi.
Asetuksen seurauksena suljettiin jotain pienempiä verkkopalveluja, esimerkiksis keskustelupalstoja, joiden ohjelmistoon ei ollut tarvittavia päivityksiä, kuten legendaarinen JonneWeb.
Kritiikkiä
Turun yliopiston valtio-opin professori Matti Wiberg toteaa 2019 julkaistussa tutkimuksessaan, että liian usein luvan kysyminen henkilötietojen tallentamiseen on rituaali, jossa kumpikaan osapuoli ei tiedä, mistä on kysymys. Näin ollen asetuksen vaatimukset eivät täyty.
Järilänvuori
Järilänvuori (myös Järilänharju) on pääosin Kokemäellä sijaitseva noin neljän kilometrin pituinen kapea harjujakso, joka on osa Pusulasta Oripään, Säkylän ja Köyliön kautta Poriin kulkevaa Lounais-Suomen pisintä harjumuodostumaa. Luoteessa Järilänharjuun liittyy Harjavallan Hiittenharju ja kaakossa se puolestaan jatkuu Koomankankaana kohti Köyliötä. Järilänvuori ei kuitenkaan varsinaisesti muistuta harjua, vaan on lähinnä suhteellisen tasaista hiekkakangasta, joka kohoaa korkeimmillaan noin 30 metriä ympäröivää maastoa korkeammalle. Alueen korkein osa on säästynyt soranotolta ja se on vuodesta 1984 lähtien kuulunut valtakunnalliseen harjujensuojeluohjelmaan.
Järilänvuoren halki kulkevat Kokemäenjoen suun ja Turun seudun yhdistänyt historiallinen Huovintie sekä Järilän ja Kiukaisten välinen yhdystie 2194. Alueella sijaitsevat muun muassa kartingrata sekä Kokemäen kaupungin ylläpitämä valaistu kuntopolku/hiihtolatu. Järilänvuori on myös merkittävä pohjavesialue, jolla toimivat Harjavallan kaupungin ja Nakkilan kunnan omistamat vedenottamot.
La Galissonnière -luokka (risteilijä)
La Galissonnière -luokka oli Ranskan laivaston 1930-luvulla valmistettu kuuden kevyen risteilijän muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Vuoden 1931 laivasto-ohjelma sisälsi kaksi uutta kevyttä risteilijää ja niitä täydentämään tilattiin seuraavana vuonna neljä lisää. Suunnitelma poikkesi täysin vuoden 1922 laivasto-ohjelmaan sisällytetyistä aluksista ja ne muistuttivatkin ulkonäöltään enemmän Emile Bertiniä, mutta poiketen siitäkin merkittävästi. Uuden luokan suojaa oli merkittävästi parannettu ja siinä oli palattu ulkoisen panssarivyön käyttöön (105 millimetriä), joka kulki vesitiiviistä seinästä toiseen. Suojan lisäys leikkasi kuitenkin alusten maksiminopeutta ja se olikin vain 31 solmua.
Alukset
Kaksi ensimmäistä alusta tilattiin 27. lokakuuta Brestistä ja 12. marraskuuta 1931 Lorientista ja kummankin köli laskettiin jo ennen vuoden vaihdetta. Vuoden 1932 laivasto-ohjelmaan kuuluneet neljä alusta tilattiin yksityisiltä telakoilta 11. heinäkuuta 1933.
Ga
Ga tarkoittaa seuraavia:
Christine Manie
pienoiskuva|Christine Manie Christine Manie (s. 4. toukokuuta 1984) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on ollut ratkaisevassa roolissa Kamerunin naisten maajoukkueen pääsyssä vuosien 2015 ja 2019 maailmanmestaruuskilpailuihin tehtyään ensin mainitun karsinnan ratkaisevassa ottelussa maalin jatkoajalla Norsunluurannikkoa vastaan ja jälkimmäisellä kerralla maalin 92. minuutilla Malia vastaan. Hän on toiminut pitkään maajoukkueen kapteenina.
Äkäskero
Äkäskero on tunturiselänne Muoniossa Äkäsjärvestä kaakkoon. Sen korkein laki on 528 metriä korkea. Se kuuluu Ylläs–Pallas-tunturiketjuun.
Jef Raskin
Jef Raskin (9. maaliskuuta 1943 – 26. helmikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen tietokoneen käyttöliittymäasiantuntija. Hänet tunnetaan parhaiten Apple Computerin Macintosh-projektin perustajana 1970-luvun lopulla.
Ura
Ennen siirtymistään Applen työntekijöiden joukkoon Steve Jobs ja Steve Wozniak palkkasivat Raskinin tuottamaan Apple II -koneen BASIC-ohjelmointikielen käyttöopasta. Applella Raskin toimi aluksi testaus- ja dokumentointityössä, jolloin hänellä oli paljon mahdollisuuksia vaikuttaa loppukäyttäjille suunnattujen tuotteiden ulkoasuun ja toiminnan yksityiskohtiin. Raskin piti jopa edistyksellistä Apple II:sta liian vaikeakäyttöisenä ja visioi helppokäyttöisemmän työaseman toteuttamisesta. Vuonna 1979 Raskin palkkasi entisen oppilaansa Bill Atkinsonin tiimiinsä ja aloitti Macintosh-projektin. Hänen visionsa Macintoshista oli lähempänä nykyisiä kämmentietokoneita kuin työpöydälle asetettavia työasemia.
Vuonna 1981 Steve Jobs siirtyi Lisa-projektista Macintosh-projektin pariin, jolloin Jobsin ja Raskinin välit kiristyivät. Raskin jätti Applen vuonna 1982 ja perusti Information Appliance, Inc. -yhtiön, jonka ensimmäinen tuote oli SwyftCard, laajennuskortilla toimitettava ohjelmistopaketti Apple II:lle. Myöhemmin ohjelmistopaketti julkaistiin omana, kannettavana tietokoneenaan. Raskin myi ohjelman lisenssin Canonille, joka julkaisi vuonna 1987 ohjelmistoon pohjautuvan Canon Cat -tietokoneen.
Elämä
Raskin syntyi New York Cityssä ja opiskeli Stony Brookin yliopistossa. Hän sai kandidaatin arvon matematiikassa vuonna 1964 ja filosofiassa vuonna 1965. Raskin valmistui maisteriksi ja väitteli tohtoriksi aiheenaan graafiset käyttöliittymät tietojenkäsittelytieteen laitoksella Pennsylvanian yliopistossa vuonna 1967. Vuodesta 1970 vuoteen 1974 Raskin toimi Kalifornian yliopiston professorina opettaen taidetta, valokuvausta ja tietojenkäsittelyä.
Vuonna 1982 Raskin avioitui Linda S. Blumin kanssa ja he saivat kolme lasta, nimeltään Aza, Aviva ja Aenea. Joulukuussa 2004 Raskinille diagnosoitiin haimasyöpä ja hän kuoli Pacificassa, Kaliforniassa 61-vuotiaana.
Raskinin käyttöliittymän tutkimuksessa tekemän elämäntyön jatkamiseksi perustettiin yhtiö Humanized, jota johtaa hänen poikansa Aza Raskin.
Täältä ikuisuuteen
Täältä ikuisuuteen voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Belgian Grand Prix 1956
Belgian Grand Prix 1956 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. kesäkuuta 1956 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Peter Collins, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Hat cheo
Hát chèo on eräs vietnamilaisen kansanmusiikin tyylilaji. Se on eräänlaista satiirista teatterimusiikkia, jota ovat perinteisesti esittäneet talonpojat. Tarinat liittyvät usein paikallisiin suullisen perimätiedon myytteihin, joita säestetään viululla, huilulla ja rummulla. Hat cheota normaalisti esittävät ulkoilmassa puoliamatöörimäiset kiertelevät teatteriryhmät esimerkiksi kylän torilla tai julkisen rakennuksen pihassa, tosin nykyään myös ammattilaisnäyttelijät ovat tehneet sisätiloissa hat cheo -teatteria.
Hat cheo syntyi 1100-luvulla ja nykymuodossaan sitä on esitetty 1500-luvulta. Commedia dell'arten tavoin hat cheossa on havaittavissa satiirisessa muodossa esitettyä kritiikkiä vallitsevaa yhteiskuntajärjestelmää kohtaan.
Tie My Rope
Tie My Rope on vuonna 2007 julkaistu Children of Bodomin kappale. Se on myös vuonna 2008 julkaistulla Children of Bodomin kuudennella studioalbumilla, Blooddrunkilla. Kappale tosin nauhoitettiin uudestaan, koska jäsenet eivät olleet tyytyväisiä kitaraosuuksiin edelliselle nauhoituksella. Alexi Laiho on sanonut, että kappale on vain yksi biisi Blooddrunkilta, se ei siis kuvaa koko levyn tyylisuuntaa. Kappale on myös uuden NHL 09 mainoksessa.
Krimin rintama
Krimin rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 28. tammikuuta 1942 Kaukasuksen rintamasta. Se hajotettiin 19. toukokuuta 1945. Rintaman komentajana toimi kenraaliluutnantti Dimitri Kozlov. Perustamishetkellä rintamaan kuuluivat 44., 47. ja 51 armeija.
Krimin rintama osallistui kevättalvella 1942 Krimin taisteluun valloittamalla sillanpääaseman Kertšistä. Puna-armeijan aloitettua 30. tammikuuta hyökkäyksen Izjumin alueella siirrettiin Krimiltä kaksi Luftwaffen pommikoneryhmää tuolle alueelle ja Krimin saksalaisten joukkojen komentaja Erich von Manstein päätti viivyttää hyökkäystä Krimin rintamaa vastaan. Saksalaisten hyökkäys alkoi vasta 8. toukokuuta ja ne löivät nopeasti neuvostoliittolaiset joukot, vaikka Krimin rintamalla oli kaksi kertaa enemmän joukoja kuin saksalaisilla. Tässä operaatio Trappenjagdissa puna-armeija menetti 162 282 sotilasta, lähes kaikki rintaman raskaat aseet ja 417 lentokonetta.
FS Algérie (1932)
Valmistus
Alus oli osa vuoden 1928 laivastolakia ja se pohjautui edeltäneisiin risteilijöihin. Alusta pidetään toisinaan parhaana Washingtonin laivastosopimuksen mukaisena raskaana risteilijänä. Alus tilattiin elokuussa 1930 Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 19. maaliskuuta 1931. Alus laskettiin vesille 21. toukokuuta 1932 ja valmistui 15. syyskuuta 1934.
Colbert
Colbert tarkoittaa seuraavia:
FS Algérie (1932)
Suunnittelu
Se oli varustettu neljään akseliin kytketyin Rateau-Bretagne SR -turbiinimoottorein, joiden voimanlähteenä oli kuusi 27 kg/cm³:n Indret-kattilaa. Aluksella oli kuitenkin ainoastaan yksi savuhormi, mikä säästi kansitilaa. Alus saavutti 2. helmikuuta 1934 koeajoissa 32,93 solmun nopeuden moottoreiden tuottaessa 93 230 shp:ta.
Alusten sisätilat oli suunniteltu uudelleen samoin kuin niiden suoja. Sen panssarointi vei 1720 tonnia rungosta ja lisäksi oli 315 tonnia aseistuksen suojana, mikä muodosti 2035 tonnia uppoumasta. Aluksen suojan muodostivat rungossa oleva 110 millimetrin panssarivyö, jonka korkeus oli 3,75 - 4,45 metriä. Torpedosuojat olivat 40-60 millimetriä ja panssarikansi niiden välillä 80 millimetriä ja niiden ulkopuolella 30-40 millimetriä. Yläkannen suojana oli 22 millimetrin panssarikansi. Rungossa oli vesitiiviiden osastojen välillä 70 millimetrin panssarivyöt. Pääaseiden tornien etukilvet ja katot olivat 100 millimetriä ja niiden sivut ja takaseinät 70 millimetriä.
Pääaseina oli kahdeksan 203 millimetrin tykkiä kaksoistorneissa ja apuaseina kaksitoista 100 millimetrin Mle 1930 asennettuna kaksiputksina Mle 1931 asennuksina. Aluksen kevyen ilmatorjunnan muodostivat neljä 37 millimetrin Mle 1925 yksiputkista ilmatorjuntatykkiä ja kuusitoista 13,2 millimetrin Hotchkiss-konekivääriä asennettuna neliputkisina Mle 1929 asennuksina.
Suunnitelmana oli sijoittaa alukselle lentokone ja alukselle sijoitettiinkin katapultti savuhormin rinnalle vasemmalle kyljelle. Sille ei kuitenkaan rakennettu minkäänlaisia tiloja lentokoneelle ja aluksen kaksi vesilentokonetta jouduttiin sijoittamaan kannelle ja katapultille. Alun perin lentokoneina olivat Gourdou-Leseurre 810, jotka myöhemmin vaihdettiin malliin Gourdou-Leseurre 830 ja lopulta Loire-Nieuport 130.
Palvelus
Valmistuessaan alus liitettiin Välimeren laivaston 1. laivueen lippulaivaksi. Alus muodosti Colbertin ja Dupleixin kanssa laivueensa 1. viirikön.
Syyskuussa 1939 alus oli 3. laivueen lippulaivana, jossa oli 1. risteilijälaivueesta (Algérie, Dupleix, Foch, Duquesne, Tourville ja Colbert) ja 3. kevyestä laivueesta 5., 7. ja 9. hävittäjäviirikkö. Ranskan merivoimista muodostettiin 4. lokakuuta jahtiosastoja etsimään Atlantilta saksalaisia saarronmurtajia. Algérien Dakariin sijoitettuun osastoon kuuluivat Strasbourg, Dupleix sekä Britannian kuninkaallisen laivaston lentotukialus HMS Hermes suojueineen. Alukset muodostivat Force M:n ja Force N:n, missä tehtävässä jatkettiin 26. marraskuuta saakka.
Operaatiosta vapauduttuaan alus palasi telakoitavaksi Touloniin. Sen ensimmäinen tehtävä palvelukseen palattuaan oli kuljettaa 11. maaliskuuta taistelulaiva Bretagnen kanssa 1 179 kultaharkkoa Kanadaan, mistä se palasi 10. huhtikuuta Ranskaan. Italian julistettua sodan Ranskalle alus osallistui Genovan pommitukseen 13.-14. kesäkuuta, minkä jälkeen se suojasi saattueita 17.-18. kesäkuuta ennen Ranskan antautumista.
Lokakuussa alus liittyi Vichyn Ranskan laivastoon, joka muodostui palveluksessa olleista aluksista. Sen ainoaksi tehtäväksi jäi Provencen saattaminen marraskuussa Oranista Ranskaan. Saksan miehitettyä Vichyn Ranskan aluksen miehistö sabotoi alustaan 27. marraskuuta 1942, minkä seurauksena se paloi kaksi vuorokautta. Italialaiset nostivat 18. maaliskuuta 1943 hylyn ja romuttivat sen.
Maksimilian I Joosef
Maksimilian I Joosef (27. toukokuuta 1756 Schwetzingen, Pfalz – 13. lokakuuta 1825 München, Baijeri) oli Baijerin vaaliruhtinas vuosina 1799–1806 (nimellä Maksimilian IV Joosef) ja Baijerin kuningaskunnan ensimmäinen kuningas vuosina 1806–1825.
Nuoruus
Maksimilian Joosefin isä oli Pfalzin vaaliruhtinaskuntaa hallinneeseen Wittelsbachin hallitsijasukuun kuulunut pfalzkreivi ja Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeldin herttua Fredrik Mikael. Hänen äitinsä oli suvun toiseen haaran kuulunut Maria Franziska von Pfalz-Sulzbach. Nuorena Maksimilian Joosef palveli Ranskan armeijassa, jossa hän sai 1777 everstin ja 1778 maréchal de campin sotilasarvon. Hän erosi armeijasta Ranskan vallankumouksen jälkeen. Hän peri vuonna 1795 pojattomana kuolleelta isoveljeltään Kaarle II Augustilta Zweibrücken-Birkenfeldin herttuan arvon. Kun hänen kaukainen sukulaisensa, Pfalzin ja Baijerin vaaliruhtinas Kaarle Teodor kuoli vuonna 1799 ilman perillisiä ja tämän koko sukuhaara sammui, Maksimilian Joosefista tuli Baijerin vaaliruhtinas Maksimilian IV. Hän peri samalla myös Pfalzin vaaliruhtinaan sekä Jülichin ja Bergin herttuan arvot. Nämä alueet olivat tuolloin osittain Ranskan ja osittain Itävallan miehittämät.
Baijerin hallitsijana
Maksimilian Joosef liittyi vuonna 1799 Itävallan painostuksesta sotaan Napoleonin Ranskaa vastaan. Hän kuitenkin teki vuonna 1801 Ranskan kanssa erillisrauhan, jossa hän luopui perintömaistaan Reinin länsipuolella ja sai hyvityksenä lupauksen kompensaatiosta. Napoleon palkitsi hänen uskollisuutensa liittämällä hänen valtakuntaansa vuonna 1803 Würzburgin, Bambergin, Freisingin ja Augsburgin ruhtinaspiispakunnat, vuonna 1805 Ansbachin ja vuonna 1809 osia läntisestä Itävallasta. Joulukuussa 1805 allekirjoitetussa Pressburgin rauhassa Baijeri korotettiin kuningaskunnaksi ja Maksimilian Joosef kruunautti itsensä kuninkaaksi 1. tammikuuta 1806 nimellä Maksimilian I. Hän pysyi Ranskan liittolaisena  Napoleonin sodissa, osallistui Reinin liittoon ja lähetti 30 000 miestä Napoleonin Venäjän-sotaretkelle vuonna 1812. Ranskan sotaonnen käännyttyä Maksimilian Joosef vaihtoi puolta ja liittoutui lokakuussa 1813 Itävallan kanssa sillä ehdolla, että saisi pitää kuningaskuntansa. Hän joutui palauttamaan joitain alueita Itävallalle 1814 ja 1816, mutta sai vastineeksi Napoleonin sotien jälkeisissä rauhanjärjestelyissä takaisin Reinin länsipuolisia alueita.
Perhe
Maksimilian Joosefin puoliso oli vuodesta 1785 Hessen-Darmstadtin prinsessa Augusta Vilhelmina ja tämän kuoltua vuodesta 1797 Badenin prinsessa Karoliina. Maksimilian Joosefin seuraajaksi tuli hänen poikansa Ludvig I. Vanhimman tyttärensä Augustan kuningas naitti Italian varakuninkaana toimineelle Napoleonin poikapuolelle Eugène de Beauharnaisille. Nuoremmista tyttäristä Karolina Augusta nai ensin Württembergin kruununprinssi Vilhelmin ja sitten Itävallan keisari Frans I:n, Elisabeth Ludovika Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV:n, Amalia Augusta Saksin kuningas Juhanan, Sofia Itävallan arkkiherttua Frans Kaarlen ja Maria Anna Saksin kuningas Fredrik August II:n.
Mustan saaren salaisuus
Mustan saaren salaisuus on Tintin seikkailut -sarjakuvasarjan seitsemäs julkaistu albumi. Se ilmestyi alun perin belgialaisen Le XX Siecle -lehden Le Petit Vingtieme -nuorisoliitteessä 15. huhtikuuta 1937 – 16. kesäkuuta 1938 välisenä aikana. Casterman julkaisi siitä vuonna 1938 mustavalkoisen 120-sivuisen albumin. Hergé piirsi tarinan uudelleen vuonna 1943, jolloin se taitettiin 62-sivuiseksi ja väritettiin. Mustan saaren salaisuus uudelleenpiirrettiin ja modernisoitiin jälleen vuonna 1965 englantilaisen kustantajan pyynnöstä.
Suomeksi albumi julkaistiin 1971 Soile ja Heikki Kaukorannan suomentamana. Heikki Kaukorannan suomennos tarinan alkuperäisestä mustavalkoisesta versiosta ilmestyi vuonna 2015 Otavan uudessa Lehtimies Tintti seikkailee -albumisarjassa nimellä Musta saari.
Juoni
Tintti on kävelyllä Miloun kanssa, kun hän huomaa, että läheiselle pellolle laskeutuu rekisteröimätön lentokone. Tintti menee katsomaan konetta, mutta toinen lentäjistä ampuu häntä. Tintti joutuu sairaalaan, jonne Dupont ja Dupond tulevat. Duponteille tulee soitto sairaalaan, jossa kerrotaan Eastdownin lähelle pudonneesta rekisteröimättömästä lentokoneesta. Dupont, Dupond ja Tintti lähtevät putoamispaikalle.
Matkalla Tintti joutuu melkein pidätetyksi ja murhatuksi. Tintin päästyä putoamispaikalle, Milou johdattaa hänet metsään. Metsästä löytyy lentäjien vaatteet ja silputtu viesti. Tintti ja Milou lähtevät Eastdowniin. Matkalla Eastdowniin Tintti huomaa viestissä mainitun J. W. Müllerin talon. Hän menee talon pihalle, jossa Müller nappaa hänet. Tintti viedään Müllerin taloon, jossa Tintti pääsee karkuun. Tintti joutuu kuitenkin huoneeseen, jonka ilmassa on nukutusainetta. Tintti pyörtyy ja talossa syttyy tulipalo. Tintti saadaan pelastettua ja vietyä sairaalaan.
Vanha mies huomaa laskeutuneen lentokoneen ja tarjoaa yösijaa. Aamulla Tintti kuulee radiosta, että sumu oli aiheuttanut paljon onnettomuuksia. Myös Tintin jahtaama lentokone oli tuhoutunut lähellä Kiltochia. Tintti menee Kiltochiin, jossa saa kuulla hirviöstä, Mustasta saaresta ja saarella sijaitsevasta linnasta. Tintti ostaa veneen ja lähtee tutkimaan saarta. Saarella häntä alkaa jahdata gorilla. Tintti piiloutuu gorillaa pieneen luolaan, joka johtaa suoraan rahanväärentäjien tukikohtaan. Tintti pidättää tukikohdassa olijat ja soittaa poliisiradioon. Pian poliisit saapuvat veneellä mukanaan Dupont ja Dupond. Poliisit pidättävät rikolliset ja gorilla viedään eläintarhaan.
Diary of a Madman
Diary of a Madman on Ozzy Osbournen vuonna 1981 julkaistu toinen studioalbumi. Edeltäjänsä tavoin se menestyi hyvin, ja sen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Over the Mountain", "Flying High Again" sekä eeppinen nimikappale "Diary of a Madman". Pohjois-Amerikassa albumi on myynyt kolminkertaista platinaa. Albumi jäi kitaristi Randy Rhoadsin viimeiseksi albumiksi, sillä hän kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1982.
Albumilla soittaa Osbournen alkuperäinen yhtye (Osbourne, Rhoads, Bob Daisley, Lee Kerslake), vaikka albumin sisäpussissa on kuva Osbournen kakkoskokoonpanosta (Osbourne, Rhoads, Rudy Sarzo, Tommy Aldridge). Daisley ja Kerslake haastoivat Osbournen ja Jet Recordsin myöhemmin oikeuteen asian tiimoilta.
Taustaa
Hyvin vastaanotetun ensialbumin (Blizzard of Ozz) ja Britannian-kiertueen jälkeen Osbourne meni yhtyeineen Rockfield-studioille Monmouthiin kirjoittamaan uutta materiaalia marraskuussa 1980. Kirjoitussessiot jatkuivat tammikuussa 1981 Jumbo-studioilla Lontoossa, ja varsinaiset nauhoitukset alkoivat helmikuussa 1981 Ridge Farm -studioilla ja jatkuivat aina maaliskuun loppuun asti.
Tuotantoryhmä pysyi samana Max Normanin ollessa jälleen nauhoittajana. Kappaleiden sävellykset on merkitty pääasiassa koko yhtyeen nimiin. Bob Daisley kirjoitti lähes kaikki albumin sanoitukset, ja musiikin sävellyksestä vastasivat pääasiassa Rhoads, Kerslake ja Daisley. Osbourne itse ei osallistunut juurikaan kirjoitussessioihin henkilökohtaisten ongelmiensa johdosta.
Rhoadsin kitarointi on jälleen näkyvässä osassa. Rhoads ja Daisley virittivät soittimensa puoli sävelaskelta alas (lukuun ottamatta "S.A.T.O."-kappaletta), jotta Osbournen olisi helpompi laulaa. Kosketinsoittimia albumilla soittaa sessiomuusikkona Johnny Cook (ex-Mungo Jerry).
Sisältö
Albumin avaa nopeatempoinen, Kerslaken tunnetulla rumpuintrolla alkava "Over the Mountain", josta tuli myöhemmin avausnumero albumin kiertueella. Kappale julkaistiin myös singlenä, ja sen lyriikat käsittelevät avaruusmatkailua.
Keskitempoisemman "Flying High Again" -kappaleen aihepiirinä ovat Daisleyn mukaan huumausaineet ja niiden käyttäminen. Osbourne itse on kertonut kappaleen käsittelevän hänen nousuaan Black Sabbathista erottamisen jälkeen. Kappale julkaistiin myös singlenä, ja sen soolo on yksi Rhoadsin tunnetuimpia.
"You Can't Kill Rock and Roll" edustaa albumin hitaampaa osastoa, ja se kertoo rock-maailman business-puolesta. Kappaleessa on pitkä, Rhoadsin sooloilun siivittämä häivytys lopussa.
Uskonnollisia asioita käsittelevä synkkätunnelmainen "Believer" nousi live-numeroksi tulevalla kiertueella. Kappaleessa on Jimi Hendrixin "Purple Haze" -kappaleesta vaikutteita ottava Daisleyn bassointro/riffi.
B-puolen avaava "Little Dolls" käsittelee voodoo-uskontoa. Sen tuplattu rumpuintro on soitettu alun perin neljällä kapulalla, ja kappaleen riffeistä kaksi on peräisin Daisleyn vanhojen yhtyeiden (Widowmaker ja Mecca) kappaleista.
"Tonight" on albumin balladi, jossa kosketinsoittimet ovat kuuluvassa osassa. Kappale oli alun perin nimeltään "Just a Kiss", ja sen säveltäminen lähti liikkeelle Daisleyn bassoriffistä.
"S.A.T.O." edustaa nopeampaa tempoa, ja sen alkuperäinen nimi oli ollut "Strange Voyage". Sen lyriikat käsittelevät buddhalaisuutta. Kappaleen nimi muutettiin ennen albumin julkaisua, ja uusi lyhenne tulee nimistä Sharon, Adrian (Sharon Osbournen silloinen poikaystävä), Thelma (Osbournen silloinen vaimo) ja Ozzy (S.A.T.O.).
Albumin päättää pitkä ja eeppinen nimikappale "Diary of a Madman", jossa käytetään myös jousisovituksia. Kappaleen musiikissa on vaikutteita Leo Brouwerin "Etude Number 6" -teoksesta ja Carl Orffin "Carmina Buranasta". Jouset kappaleeseen sovitti ELO-yhtyeessä vaikuttanut Louis Clark. Randy Rhoadsin klassisen musiikin vaikutteet tulevat kappaleessa hyvin esiin.
Albumin julkaisu
Pian nauhoitusten jälkeen Bob Daisley ja Lee Kerslake erotettiin yhtyeestä. Daisleyn mukaan yhtyeen manageriksi ensialbumin julkaisun aikoihin tullut Sharon Arden halusi markkinoida yhtyettä nimenomaan Ozzyn sooloprojektina eikä tasavertaisena yhtyeenä niin kuin alun perin oli ollut tarkoitus. Lisäksi Osbourne halusi rumpali Tommy Aldridgen yhtyeeseen Kerslaken tilalle. Osbourne arvosti Aldridgen taidot korkealle, ja he olivat tutustuneet 1970-luvulla, kun Black Sabbath ja Aldridgen silloinen yhtye Black Oak Arkansas kiersivät yhdessä. Daisley oli vastustanut tätä, koska hänen mielestään yhtyeen toimivaa kemiaa ei tarvinnut muuttaa, ja tämän johdosta myös hänet erotettiin. Daisleyn tilalle uudeksi basistiksi tuli Rhoadsin vanha Quiet Riot -yhtyeen soittokumppani Rudy Sarzo.
Osbournen mukaan Daisley ja Kerslake vaativat kaksinkertaisia palkkioita tulevista keikoista ja "valittivat" muutenkin joka asiasta. Daisley on puolestaan kertonut miesten halunneen vain normaalit sopimusten mukaiset korvaukset tehdyistä töistään. Hänen mukaansa heidän erottamisensa myötä alkuperäinen Blizzard of Ozz -yhtye hajosi ja oli nyt pelkästään Ozzy Osbournen sooloyhtye. Osbourne puolestaan on elämäkerrassaan todennut, että alun perinkin kyse oli hänen sooloprojektistaan eikä tasavertaisesta yhtyeestä. Randy Rhoads jatkoi yhtyeessä kitaristina, vaikka olikin pettynyt Daisleyn ja Kerslaken erottamisesta. Osbourne halusi pitää nuoren ja potentiaalisen kitaristin yhtyeessään.
Uusi kokoonpano kiersi Pohjois-Amerikkaa keväästä syksyyn 1981 promotoiden tuolloin Pohjois-Amerikassa julkaistua Blizzard of Ozz -albumia. Diary of a Madman julkaistiin marraskuussa 1981. Etukannessa on kuva Osbournesta "mielipuoleksi" maskeerattuna linnamaisessa huoneessa, ja kuvassa on myös Osbournen poika. Takakannessa on kuva Osbournesta vanhassa Sabbath-aikuisessa asussaan. Sisäpussissa oli kuva ja krediitit uudesta kokoonpanosta, vaikka Sarzo ja Aldridge eivät soitakaan albumilla. Daisley ja Kerslake haastoivat Osbournen ja Jet-yhtiön myöhemmin oikeuteen tapauksen johdosta. Myöskään kosketinsoittaja Johnny Cookia ei kreditoida, ja vuosien aikana monet ovat luulleet Don Aireyn soittaneen koskettimia albumilla, vaikka näin ei ollut. Aldridge on myöhemmin todennut, että häntä pyydettiin nauhoittamaan Kerslaken osuudet uudestaan, mutta hän kieltäytyi, koska ei nähnyt siihen tarvetta. Albumi menestyi hyvin nousten top-20:een niin Yhdysvalloissa kuin Britanniassakin ja se sai hyviä arvosteluja.
Albumin kiertue
Albumin varsinainen kiertue alkoi joulukuussa 1981 Pohjois-Amerikassa. Yhtyeeseen liittyi tuolloin vakituiseksi jäseneksi kosketinsoittaja Don Airey korvaten aiemmilla kiertueilla lavan takana soittaneen Lindsay Bridgwaterin. Lavasteena toimi suuri goottimainen linna, ja lavaohjelmaan kuului muun muassa kääpiö, joka "hirtettiin" konsertin aikana, sekä yleisön joukkoon heitetty raaka liha. Uudelta levyltä settiin tulivat avauksena toimiva "Over the Mountain", "Flying High Again" ja "Believer" nimikappaleen toimiessa konsertin introna.
Osbournen suosio oli kovassa nousussa, ja yhtye soitti nyt isommilla areenoilla. Kiertue sai huomiota muun muassa Osbournen kyseenalaisten tempausten johdosta, ja myös Rhoadsin taiturimainen kitarointi alkoi saada suurempaa näkyvyyttä ja arvostusta. Rhoads oli saanut joulukuussa 1981 Guitar Player -lehden "Best New Talent" -palkinnon, ja myös englantilaisen Sounds-lehden lukivat äänestivät hänet parhaaksi heavy metal -kitaristiksi samana vuonna. Rhoadsin suunnitelmiin kuului lähteä opiskelemaan klassista kitaransoittoa yliopistoon parin vuoden sisällä. Hän myös vieroksui "rock and roll -elämäntyyliä", jota varsinkin Osbourne vietti kiertueilla.
19. maaliskuuta 1982 yhtyettä kohtasi tragedia, kun Rhoads kuoli pienkoneen lento-onnettomuudessa yhdessä yhtyeen puvustajan ja lentokonetta lentäneen bussikuskin kanssa. Kiertuetta jatkettiin kuitenkin paria viikkoa myöhemmin Bernie Tormén (ex-Gillan) tullessa Rhoadsin korvaajaksi. Tormé oli mukana muutaman keikan ajan, ja hänen tilalleen pysyväksi kitaristiksi loppuvuodeksi 1982 tuli amerikkalainen Brad Gillis (Night Ranger).
CD-julkaisut
Vuonna 2002 albumi julkaistiin remasteroituna versiona, jossa Osbournen silloinen rytmisektio (basisti Robert Trujillo ja rumpali Mike Bordin) oli nauhoittanut Daisleyn ja Kerslaken osuudet uudelleen. Syynä oli Daisleyn ja Kerslaken nostama oikeusjuttu Osbourneja vastaan kahden ensimmäisen albumin maksamattomista korvauksista. Manageri Sharon Osbournen mukaan "Daisley ja Kerslake olivat piinanneet Osbournen perhettä vuosien ajan", ja siksi albumien laatua "parannettiin" uudella rytmisektiolla. Uudelleennauhoitukset saivat runsaasti kritiikkiä faneilta, ja myös Ozzy Osbourne itse on myöhemmin todennut vastustaneensa uudelleennauhoitusta.
Albumit (Blizzard of Ozz ja Diary of a Madman) julkaistiin uudelleen laajennettuina ja alkuperäisinä versioina vuonna 2011. Diary of a Madmanin bonuksena tuli CD, jossa on livetaltiointi vuodelta 1981.
Vilkkuluomi
thumb|250px|Ihmisen silmän vilkkuluomi (plica semilunaris), teoksesta [[Grayn anatomia]] Vilkkuluomi on ihmisellä surkastuma, jonka jäänne on nenänpuoleisessa silmän päädyssä oleva punertava piste, caruncula, joka sisältää erittäviä rauhasia. Carunculan eli lihakkeen alla sijaitsee "plica semilunaris", vilkkuluomi, jonka sileät lihakset pitävät sen tiiviisti silmämunaa vasten. Tällaisena se pystyy nestevirtausta ohjailemalla keräämään pois esimerkiksi ilmavirran silmää vasten painamia, kyynelnesteessä kelluvia roskia ja pölyhiukkasia, jotka muuten saattaisivat tunkeutua silmämunan sivuitse silmäkuoppaan.
Useimmilla eläimillä vilkkuluomi on ikään kuin kolmas silmäluomi, ja se suojaa silmää. Vilkkuluomi ponnahtaa elastisen jänteen vetämänä silmän eteen kun silmän liikuttajalihakset vetävät silmää taaksepäin. Monissa silmän alueen tulehduksissa tai vaivoissa vilkkuluomi tulee myös silmän eteen. Eläimen vilkkuluomen saa esiin painamalla yläluomen läpi silmää kevyesti sisäänpäin. Vilkkuluomen takana on monilla lajeilla kyynelrauhanen. Varsinkin koirilla tämän rauhasen tulehtuminen ja tukkeutuminen voi pullistaa vilkkuluomen tai jopa kääntää reunan ympäri. Limakalvo pullistuu ja vaivaa kutsutaan usein nimellä cherry eye, kirsikkasilmä. Tulehdus vaatii useimmiten eläinlääkärin hoitoa.
Niklas Zennström
Niklas Zennström (s. 16. helmikuuta 1966 Järfälla) on ruotsalainen yrittäjä. Yhdessä Janus Friisin kanssa he ovat kehittäneet KaZaA- ja Skype-ohjelmistot. Tällä hetkellä hän kehittää P2PTV-sovellus Joostia.
Game Night
Game Night on MTV3-kanavalla esitettävä suomalainen viihdeohjelma, jossa julkisuudesta tutut henkilöt pelaavat joukkueittain vaihtuvia seurapelejä. Ohjelmaa juontaa Jaakko Saariluoma ja joukkueiden kapteeneina toimivat Anna-Maija Tuokko sekä Maria Ylipää.
Ohjelma perustuu yhdysvaltalaiseen Hollywood Game Night -formaattiin.
Ajara Nchout
pienoiskuva|Ajara Nchout Ajara Nchout (s. 12. tammikuuta 1993) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on kuulunut Kamerunin naisten maajoukkueeseen vuosien 2015 ja 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa. Ensin mainitussa hän teki yhden maalin ja jälkimmäisessä kaksi. Seuratasolla hän on pelannut muun muassa Venäjällä, Yhdysvalloissa ja Norjassa.
Tutkija (televisiosarja)
Tutkija on saksalainen television rikossarja, jota Suomessa esitti Yle TV2.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat Hampuriin. Päähenkilönä on rikosylikomisario Paul Zorn, jota esittää Oliver Stokowski.
Toiminnan sijasta sarjassa keskitytään enemmän Zorniin ja hänen tapaansa ratkaista rikoksia. Vaikka Zornin isä ja isoisä olivat poliiseja, Zorn ryhtyi poliisiksi omasta kiinnostuksestaan. Zorn työskentelee mieluiten yksin ja käyttää hyvää huomiokykyään, vaistoaan ja ihmistuntemustaan.
Sarjaa valmistettiin vuosina 2000–2005. Kakkonen esitti saksalaissarjasta kaikki 29 jaksoa. Viimeisessä jaksossa Paul Zorn menehtyy rikollisen luoteihin, jakso nähtiin Suomessa 3. helmikuuta 2007.
Sarja palkittiin parhaana sarjana ja parhaan miesnäyttelijän palkinnolla Saksassa vuonna 2001.
Fredrik Tengström
Fredrik Tengström (29. toukokuuta 1799 Pietarsaari – 14. tammikuuta 1871 Helsinki) oli suomalainen vuorimestari, joka perusti vuonna 1834 Suomen ensimmäisen kivipainon ja toi litografian Suomeen.
Fredrik Tengströmin vanhemmat olivat hallituskonseljin valtiovaraintoimituskunnan kamreeri Karl Fredrik Tengström ja Anna Margareta Bergbom. Arkkipiispa Jacob Tengström oli hänen setänsä. Fredrikin sisaruksia olivat Pietarsaaren pormestari Gabriel Tengström ja kirjailija Fredrika Runeberg. Hän oli runoilija J. L. Runebergin lanko ja elinikäinen ystävä. Tengström kävi Turun katedraalikoulua, valmistui ylioppilaaksi vuonna 1818, opiskeli Turun akatemiassa ja suoritti filosofian maisterin tutkinnon vuonna 1823. Seuraavana vuonna hän suoritti sekä tuomarintutkinnon että vuoritutkinnon ja sai viran Vuori-intendentin konttorista. Tengström toimi valtion rautakaivosten valvojana 1829–1831, vt. vuorimestarina 1844, 1851 ja 1857–1858 sekä Vuorihallituksen perustamisen jälkeen ensimmäisenä eteläisen piirin vuorimestarina 1858–1867. Hän sai vuorimestarin arvonimen vuonna 1848.
Tengström kuului Lauantaiseuraan ja oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsen sen perustamisvuodesta alkaen. Naimaton Tengström järjesti siskonpoikansa Walter Runebergin koulutuksen kuvanveistäjäksi ja testamenttasi tälle pääosan omaisuudestaan. Hän harrasti itse maalausta ja kemiaa.
Kaukasuksen rintama
Kaukasuksen rintama oli Puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 30. joulukuuta 1941 Transkaukasuksen rintamasta. Se jaettiin 28. tammikuuta 1942 Transkaukasuksen sotilaspiiriksi ja Krimin rintamaksi. Rintaman komentajana toimi kenraaliluutnantti Dimitri Kozlov. Perustamishetkellä rintamaan kuuluivat 44., 47. ja 51. armeijat.