cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Undertaker
Elämäkerta
Innokkaana nyrkkeilijänä tunnettu Calaway kantoi Yhdysvaltojen lippua johtaessaan Pacquiao-tiimiä kehään Pacquiaon ja Velázquezin väliseen otteluun vuonna 2005. Calaway ihailee myös vapaaottelua ja on ollut seuraamassa joitakin Ultimate Fighting Championship -otteluja.
Kiinteistöalalle siirtynyt Calaway ja hänen liikekumppaninsa Scott Everhart Everhart rakennuttivat 2,7 miljoonaa dollaria maksaneen ylellisiä toimistotiloja sisältävän rakennuksen Lovelandiin Coloradoon. Rakennuksen nimi "The Calahart" on yhdistelmä heidän sukunimistään. Calaway myöntää hyötyneensä kiinteistöbisneksessä julkisuudesta: "Ei se tietenkään ratkaise sopimuksen tekoa, mutta ihmiset juttelevat mielellään kanssani. Tutustumme helposti uusiin ihmisiin, jotka tietävät mistä on kyse".
Vuonna 2004 kuolleen mastiffinsa Zeuksen muistoksi Calaway perusti rahaston Texas A&M -yliopiston eläinlääketieteen opetussairaalaan suurten koirarotujen hoidon rahoittamiseksi, jotta niitä ei tarvitsisi lopettaa.
WrestleMania-voittoputki
The Undertaker on voittanut yhtä lukuun ottamatta jokaisen ottelunsa WWE:n isoimmassa maksu-tv-lähetyksessä, WrestleManiassa. Seuraavassa on listaus Undertakerin WrestleMania-otteluista:
1-0 Jimmy Snuka (WrestleMania VII, 1991, singles-ottelu) (selätys)
2-0 Jake "The Snake" Roberts (WrestleMania VIII, 1992,  singles-ottelu) (selätys)
3-0 Giant Gonzáles (WrestleMania IX, 1993,  singles-ottelu) (diskaus)
5-0 Diesel (WrestleMania XII, 1996,  singles-ottelu) (selätys)
6-0 Sycho Sid (WrestleMania XIII, 1997, singles-ottelu WWF-mestaruudesta) (selätys)
7-0 Kane (WrestleMania XIV, 1998,  singles-ottelu) (selätys)
8-0 The Big Boss Man (WrestleMania XV, 1999,  Hell in a Cell -ottelu) (selätys) (Ottelun jälkeen Undertaker "hirtti" The Big Boss Manin häkin kattoon)
9-0 Triple H (WrestleMania XVII, 2001,  singles-ottelu) (selätys)
Le Sauze-du-Lac
Le Sauze-du-Lac on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Gapin kaupungista itään.
The Undertaker
WrestleMania-voittoputki
10-0 Ric Flair (WrestleMania XVIII, 2002, No Disqualifications -ottelu) (selätys)
Le Sauze-du-Lac
pienoiskuva|vasen|[[Maapyramidi|Maapyramidejä]] Kunta on Lac de Serre-Ponçon -tekojärven rannalla. Järvi on suosittu vesiurheilupaikka, jossa käy niin purjehtijat, vesihiihtäjät kuin melojatkin käyvät harrastamassa. Kunnasta löytyy myös eläinpuisto Parc Animalier de Serre-Ponçon, joka esittelee Hautes-Alpesin villieläimiä.
The Undertaker
WrestleMania-voittoputki
11-0 A-Train ja Big Show (WrestleMania XIX, 2003,  Handicap-ottelu) (selätys)
13-0 Randy Orton (WrestleMania XXI, 2005, singles-ottelu) (selätys)
14-0 Mark Henry (WrestleMania XXII,2006, Casket-ottelu) (arkkuun sulkeminen)
15-0 Batista (WrestleMania XXIII,2007, singles-ottelu World Heavyweight -mestaruudesta) (selätys)
16-0 Edge (WrestleMania XXIV, 2008,  singles-ottelu World Heavyweight -mestaruudesta) (luovutus)
17-0 Shawn Michaels (Wrestlemania XXV), 2009, singles-ottelu (selätys)
18-0 Shawn Michaels (WrestleMania XXVI), 2010, Streak vs. Career -ottelu; diskaus ja uloslasku eivät päteneet ottelussa (selätys)
19-0 Triple H (WrestleMania XXVII), 2011, No Holds Barred ottelu (luovutus)
20-0 Triple H (WrestleMania XXVIII), 2012, Hell In A Cell ottelu (selätys)
21-0 CM Punk (WrestleMania XXIX), 2013, singles-ottelu (selätys)
21-1 Brock Lesnar (WrestleMania XXX), 2014, singles-ottelu (selätys)
22-1 Bray Wyatt (Wrestlemania XXXI), 2015, singles-ottelu (selätys)
23-1 Shane McMahon (WrestleMania XXXII) 2016, Hell in A Cell ottelu (selätys)
23-2 Roman Reigns (Wrestlemania XXXIII) 2017, No Holds Barred ottelu (selätys)
24-2 John Cena (Wrestlemania XXXIV) 2018, No Holds Barred ottelu (selätys)
Painissa
thumb|180px|Tombstone Piledriver
Mestaruudet ja saavutukset
Pro Wrestling Illustrated
United States Wrestling Association
World Wrestling Federation / World Wrestling Entertainment 1996: WWF's greatest hit 1997: Best tattoo, Best entrance music & star of the highest magnitude 2009: Best match of the year (vs. Shawn Michaels Wrestlemania XXV)
Wrestling Observer Newsletter
Suomen linnut – Harrastajan opas
Sen lähtökohtana on vuonna 2004 ilmestynyt Lintuharrastajan opas. Tähän uudistettuun painokseen on tehty laajennuksia ja uudistuksia, ja lähes kaikki kuvat ovat uusia.
Kirja jakautuu seuraaviin osiin:
Arviot
Risto Kormilainen kirjoittaa Kaltiossa, että kyseessä ei ole varsinainen tunnistusopas, vaikka kirja käy sellaiseenkin. Laine opastaa harrastajaa välineiden hankkimisessa, joista tärkein on kiikari tai kaukoputki. Sitten hän kertoo linnun rakenteesta ja muusta olemuksesta sekä käyttäytymisestä, saalistuksesta ja ravinnosta. Linnuista on myös levinneisyystietoja. Lopussa on vinkkejä siitä, miten lintuja voi auttaa selviytymään. Kormilainen kiittää Laineen tyyliä ja asiantuntemusta, ja hän toteaa että aloittelevalle harrastajalle kirjasta muodostuu elämysmatkaopas.
Jan Södersved huomauttaa Linnut-lehdessä, että kirja muodostaa parin kaksi vuotta aiemmin ilmestyneen Suomen linnut – Tunnistusopas -nimisen kirjan kanssa. Södersved toteaa, että ulkoasultaan täysin muuttunut kirja on taitoltaan miellyttävämpi ja ilmavampi kuin sen aiempi versio. Pienenä miinuksena hän mainitsee saapumistilastojen vanhentuneisuuden, kun leudot talvet ovat muuttaneet kevään kulkua.
Etelä-Saimaan Leena Härkönen kehuu kirjaa mutta sanoo, että aloitteleva harrastaja saattaa uupua yksityiskohtiin. "Jos harrastuksessa haluaa edetä, tietoa kaipaa lisää, ja Laineelta sitä löytyy", hän kuitenkin toteaa. Vielä hän muistuttaa, ettei kaikkia lintuja ole pakko tunnistaa, mikä voi innokkaalta aloittelijalta unohtua.
Vila Verde
Vila Verde on kunta Bragan piirissä Portugalissa. Sen pinta-ala on 228,7 km² ja väkiluku noin 47 900. Kunnan pormestari on António Vilela. Kunnan juhlapäivä on 13. kesäkuuta.
Kasimir Pennanen
Kasimir Oskar Alarik Pennanen (28. toukokuuta 1980 – 26. maaliskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka opiskeli elokuvakäsikirjoittamista Taideteollisessa korkeakoulussa.
Pennanen oli näyttelijä Kristiina Elstelän ja ohjaaja Jotaarkka Pennasen poika. Pennanen on näytellyt muun muassa isänsä ohjaamissa TV-elokuvissa Hamlet (1992) ja Ystävä vai vihollinen (1993) sekä Taisto-Bertil Orsmaan jännityssarjoissa Katso naamion taa (1989) ja Jäähyväiset rakkaimmalle (1993). Hän on myös ääninäytellyt Pinocchio-piirroselokuvassa Lampun sydän-hahmoa.
Helsingin kaupunginteatterissa Pennanen näytteli poikaa Intiasta William Shakespearen näytelmässä Kesäyön uni (ensi-ilta 12. tammikuuta 1990, ohjaus Laura Jäntti) sekä pikkupoikaa Arthur Laurentsin ja Jule Stynen musikaalissa Rose (ensi-ilta 28. lokakuuta 1992, ohjaus Markku Nenonen).
Pennanen sai surmansa junaonnettomuudessa. Hän oli palaamassa illanvietosta myöhäiseen aikaan yöstä, oikaisi kotimatkallaan rautatien yli ja jäi junan alle.
Michael Foot
thumb|Michael Foot vuonna 1981. Michael Mackintosh Foot (23. heinäkuuta 1913 – 3. maaliskuuta 2010) oli brittiläinen poliitikko. Hän syntyi Plymouthissa, Devonissa, ja toimi Työväenpuolueen puoluejohtajana 1980–1983.
Foot toimi muun muassa vuosina 1976–1979 parlamentin alahuoneen johtajana ja vuosina 1974–1976 Yhdistyneen kuningaskunnan työministerinä. Hän oli ehdolla parlamentin jäseneksi ensimmäistä kertaa vuonna 1935 (22-vuotiaana), ja ensimmäistä kertaa hän pääsi parlamenttiin vuonna 1945.
Michael Footista tuli Britannian historian kaikkien aikojen pitkäikäisin puoluejohtaja 93-vuotispäivänään 23. heinäkuuta 2006, jolloin hän rikkoi päivää ennen 93-vuotispäiväänsä maaliskuussa 2005 kuolleen James Callaghanin aiemman ennätyksen.
FS Revanche (1865)
Revanche oli Ranskan laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti.
Valmistus
Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin maaliskuussa 1861. Alus laskettiin vesille 28. joulukuuta 1865 ja se otettiin palvelukseen 1. toukokuuta 1867.
Palvelus
Saksan–Ranskan sodassa alus oli Ranskan Pohjanmeren laivastossa.
Alus oli vuosina 1889-1891 liitettynä Toulonin laivastoaseman majoitusasemaan Provencaleen ja se oli vuonna 1892 Algerissa liikkuvien puolustusjoukkojen esikunta-aluksena. Alus poistettiin alusluettelosta 10. tammikuuta 1893 ja se romutettiin vielä samana vuonna.
Senegambian konfederaatio
Senegambian konfederaatio oli löyhä Senegalin ja Gambian muodostama valtioliitto Länsi-Afrikassa. Valtioliitto perustettiin vuonna 1982. Liiton oli tarkoitus edistää yhteistoimintaa kahden maan välillä, mutta Gambia vetäytyi siitä syyskuussa 1989.
Historia
Senegal itsenäistyi vuonna 1960 ja Gambia viisi vuotta myöhemmin vuonna 1965. Maiden itsenäistymisen jälkeen tehtiin useita yrityksiä yhdistää maat keskenään. Senegal ympäröi kokonaan Gambiaa lukuun ottamatta rannikkoa ja molempien maiden valtaväestön muodostavat wolofia puhuvat muslimit. Monet pitivät kahden maan asukkaita yhtenä kansana, joita erotti vain niiden siirtomaahistoria Ranskan ja Britannian alaisuudessa.
Vuonna 1981 Senegalin presidentti Abdou Diouf lähetti Senegalin armeijan joukkoja Gambiaan auttamaan maan presidentti Dawda Kairaba Jawaraa vallankaappausyritystä vastaan. Vallankaappauksen kukistuttua kaksi presidenttiä loivat suunnitelman maiden muodostamasta konfederaatiosta, jonka oli määrä syntyä seuraavana vuonna. Suunnitelman mukaan molemmat maat säilyisivät itsenäisinä, mutta ne yhdentäisivät puolustustaan ja talouselämäänsä, sekä toimisivat yhteistyössä myös muilla politiikan alueilla.
Senegal oli kahdesta maasta suurempi ja niinpä Duifista tuli konfederaation presidentti ja Jawarasta varapresidentti. Kaksi kolmesta konfederaation parlamentin edustajasta valittiin Senegalin parlamentista ja loput Gambian parlamentista. Maiden liitto ei kuitenkaan täyttänyt koskaan varsinaista tavoitettaan, lähinnä siksi että Gambia ei halunnut antaa Senegalille suurta hallinnollista valtaa. Syyskuussa 1989 Gambia erosi konfederaatiosta hajottaen vain kahdeksan vuotta kestäneen valtioiden liiton.
Trona
thumb|220px|right|Kalifornialainen tronakide Trona, josta toisinaan käytetään nimitystä luonnollinen sooda, on kiteinen mineraali, jota tavataan maailman suolatasangoilla. Sen kemiallinen kaava on
Na2CO3·NaHCO3·2H2O,
joten se sisältää ekvivalentin määrän pesusoodaa ja ruokasoodaa sekä kaksi osaa vettä, eli se on periaatteessa hiilihapon natriumsuolaa eli natriumkarbonaattia. Mineraalin kovuusindeksi on 2,5–3 ja ominaispaino 2,17. Sitä louhitaan soodaksi erityisesti Yhdysvaltojen Wyomingissa. Sitä tavataan myös Nevadan ja Kalifornian alueilla, mutta myös muun muassa monin paikoin Afrikassa sekä Venezuelassa.
200px|thumb|left|Tronan kiderakenne
Babuino
pienoiskuva|Suihkulähde "Paviaani" on Roomassa Via del Babuinon varrella. Babuino (it. babbuino, "paviaani") on yksi Rooman kuudesta "puhuvasta patsaasta". Kauppias Alessandro Grandi pystytti pihalleen noin vuonna 1576  suihkulähteen, jonka tuffikivestä tehty ihmishahmo esittää Silenosta, kreikkalaisessa mytologiassa  viininjumala Dionysoksen seuralaisista vanhinta, viisainta ja juopuneinta.
Roomalaiset antoivat hahmolle nimeksi "Paviaani", koska tuntemattoman tekijän veistos oli niin ruma. Kansan suussa nimi siirtyi myös kadulle, jonka varrella suihkulähde oli, ja katua alettiin kutsua "Via del Babuinoksi". Paavi Klemens VII Medici (1523–1534) oli nimennyt sen itsensä mukaan "Via Clementinaksi", mutta nykyään katu myös virallisesti kantaa nimeä "Via del Babuino".
Puhuva patsas
Roomalaiset alkoivat 1600-luvulla kirjoittaa poliittisia solvauksia eli paskilleja (it. pasquinade) paperilapuille, joita kiinnitettiin julkisiin patsaisiin. Yksi "puhuvista patsaista" oli Babuino. Muita olivat Madama Lucrezia Piazza Venezialla, Pasquino (josta myös nimi paskilli) lähellä Piazza Navonaa, Abate Luigi ja Marforio.
Kekäle
Kekäle voi viitata seuraaviin:
Francisco Polti Santillán
Francisco Polti Santillán (s. 17. marraskuuta 1938 Santiago del Estero) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Opus Dein papiksi 11. elokuuta 1963 ja nimitettiin Santo Tomén hiippakunnan piispaksi 13. heinäkuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Quarracino, jota avustivat Edgardo Gabriel Storni, Fortunato Antonio Rossi, Domingo Salvador Castagna ja Alfonso Delgado Evers. Polti Santillán asetettiin virkaansa 11. syyskuuta.
Polti Santillán sai 17. toukokuuta 2006 nimityksen Santiago del Esteron hiippakunnan piispaksi, joksi hänet asetettiin 22. heinäkuuta.
Blåfjella-Skjækerfjellan kansallispuisto
thumb|Kartta Etelä-Norjan kansallispuistoista, Blåfjella-Skjækerfjellan kansallispuisto merkitty numeron 15 oikealle puolelle. Blåfjella-Skjækerfjellan kansallispuisto on kansallispuisto Pohjois-Trøndelagin läänissä Norjassa. Kansallispuisto on manner-Norjan neljänneksi suurin, sen pinta-ala on 1 924 km². Puisto avattiin 17. joulukuuta 2004. Kansallispuiston maisemat vaihtelevat laaksoista aarniometsiin ja vuorimaisemiin. Kansallispuiston korkein vuori on Midtiklumpen, 1 333 metriä.
Odotustila (pamfletti)
Odotustila, Pamfletti uudesta työstä on Jakke Holvaksen ja Jussi Vähämäen vuonna 2005 julkaisema kirja työelämän viime aikojen ja lähitulevaisuuden muutoksista. Kirjan graafisesta suunnittelusta on vastannut Petri Salmela.
Turun Ursa
thumb|200px|Iso-Heikkilän tähtitorni.
Turun Ursa ry on Turun seudulla toimiva tähtitieteellinen yhdistys, joka on perustettu 27.11.1928. Se on Suomen kolmanneksi vanhin tähtitieteellinen yhdistys. Sen perustaja ja pitkäaikainen puheenjohtaja oli Turun yliopiston fysiikan ja tähtitieteen professori Yrjö Väisälä.
Turun Ursa julkaisee kaksi kertaa vuodessa ilmestyvää jäsenlehteä nimeltään Ceres. Yhdistys julkaisi vuosina 1941–76 vuosittain ilmestynyttä Tähtitaivas-lehteä, jonka myös Ursa jakoi jäsenilleen.
Tilat
Turun Ursan toiminta on keskittynyt Iso-Heikkilän tähtitorniin, jossa sijaitsevat sen toimisto, kirjasto ja rakennuspaja. Tämän lisäksi Turun Ursa omistaa Kevolan observatorion Paimiossa, johon harrastajat toisinaan tekevät havaintomatkoja.
Havaintovälineet
Iso-Heikkilän tähtitornissa sijaitsee Turun Ursan useimmin käytetty havaintoväline, 15 cm:n linssikaukoputki. Tähtitornissa on myös 13 cm:n linssikaukoputki ja 19 cm:n Schmidt-Väisälä-valokuvausteleskooppi. Samanlaiset Yrjö Väisälän 1950-luvulla valmistamat kaukoputket ovat myös Jyväskylän Siriuksella, Kuopion Saturnuksella, Lahden Ursalla ja Tampereen Ursalla.
Kevolan observatoriossa sijaitsee 50 cm:n Schmidt-Väisälä-teleskooppi sekä pienemmät 18 cm:n ja 8 cm:n linssikaukoputket. Vuonna 1934 valmistunut teleskooppi sijaitsi Iso-Heikkilässä 1960-luvun alkupuolelle, missä Yrjö Väisälän ryhmä löysi sillä 1930- ja 1940-luvuilla yhteensä 807 asteroidia ja seitsemän komeettaa.
Yhdistyksellä on lisäksi siirrettävä Celestron NexStar 11 GPS -kaukoputki. Tämän Schmidt-Cassegrain-tyyppisen kaukoputken polttoväli on 280 cm ja pääpeilin halkaisija 28 cm. Kaukoputken F/10-aukkosuhdetta saadaan parannettua F/6,3 polttovälin lyhentimen avulla.
Valokuvausta varten yhdistyksellä on SBIG ST-2000M CCD -tähtivalokuvauskamera RGB-värikehillä ja adaptiivisella korjauspeilillä. Lisäksi vanhoilla Schmidt-Väisälä-teleskoopeilla voi ottaa erittäin laajakulmaisia valokuvia laakafilmille.
SBIG:n CCD-kamera ja Celestron-kaukoputki on hankittu yhdistykselle vuonna 2002; hankintaa tukivat Jenny ja Antti Wihurin rahasto ja Turun kaupunki.
Projekti Azorian
thumb|Hughes Glomar Explorer thumb|K-129:n hylyn sijainti kartalla. Projekti Azorian oli Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA:n salainen operaatio, jonka tarkoituksena oli nostaa neuvostoliittolaisen sukellusvene K-129:n hylky Tyynenmeren pohjasta vuonna 1974. K-129 oli uponnut maaliskuussa 1968, ja sen hylky sijaitsi noin 2 890 kilometrin päässä Havaijilta luoteeseen. Meren syvyys uppoamispaikalla on noin 4 900 metriä. Operaatiota varten valmistettiin erikoisrakenteinen nostoalus Hughes Glomar Explorer. Miljardööri Howard Hughesin nimi liitettiin alukseen hämäystarkoituksessa Hughesin kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti, jotta hankkeen todellinen tavoite ei paljastuisi. Aluksen väitettiin osallistuvan Tyynellämerellä vedenalaiseen kaivostoimintaan.
Turun Ursa
Toiminta
Turun Ursa järjestää Iso-Heikkilän tähtitornilla jäseniltoja joka perjantai sekä pimeänä vuodenaikana yleisönäytöksiä. Yhdistykseen kuuluu noin 200 jäsentä.
Projekti Azorian
Projekti Azorian oli yksi CIA:n kalleimmista ja salaisimmista operaatioista kylmän sodan aikana. Se maksoi noin 800 miljoonaa dollaria (noin neljä miljardia dollaria vuoden 2017 rahanarvolla). Heinäkuussa 1974 Glomar Explorer alkoi nostaa K-129:n hylkyä, mutta noston aikana hylky hajosi lisää, ja siitä saatiin lopulta ylös paljon pienempi osa kuin oli ollut tarkoitus. Nostetun osan mukana oli kuitenkin kaksi ydinkärjellä varustettua torpedoa, joten operaatiosta oli hyötyä Yhdysvaltain tiedustelutoiminnalle. Myös kuusi vainajaa löytyi. Heille annettiin sotilaalliset kunnianosoitukset ja soitettiin The Star-Spangled Banner sekä Neuvostoliiton hymni ennen hautausta takaisin mereen.
Alkuvuodesta 1975 Yhdysvaltain lehdistö sai vihiä tapahtuneesta, ja uutisoinnin yhteydessä CIA:ta vaadittiin avaamaan tapausta koskevat tiedot. Vastauksessaan CIA ei vahvistanut eikä kiistänyt uutisten paikkansapitävyyttä, ja tämä vastausmuoto (”neither confirm nor deny”) tunnetaan Yhdysvalloissa nykyäänkin nimellä Glomar response.
Sheila Nelson
pienoiskuva|Sheila Nelson Lontoossa vuonna 2006 Sheila Nelson (5. maaliskuuta 1936 – 16. marraskuuta 2020) oli brittiläinen musiikkipedagogi, viulisti ja säveltäjä.
Projekti Azorian
Projekti Azorianista käytetään toisinaan virheellistä nimitystä projekti Jennifer. Sekaannus johtuu siitä, että operaatiota suunnitteli ja johti tiedusteluviranomaisten ryhmä, jonka koodinimi oli Jennifer.
Sheila Nelson
Nelson soitti Englannin kamariorkesterin, Royal Philharmonic Orchestran ja Menuhin-orkesterin kanssa. Hän tuli parhaiten tunnetuksi pedagogina ja sävelsi paljon myös pedagogista musiikkia. Hän opiskeli Royal College of Musicissa ja sai musiikin kandidaatin arvon Lontoon yliopistosta. Hän suoritti lisää opintoja Birminghamin yliopistossa sekä Tanskassa ja oli Royal Academy of Musicin kunniajäsen (HonRAM). Nelson oli saanut mainetta opetustyöstään jo vuonna 1976, jolloin meni Churchill-stipendin turvin Yhdysvaltoihin opiskelemaan Paul Rollandin opetusmetodeja. Ennen tätä hän oli ollut Suzuki-menetelmän seuraaja. Palattuaan kotimaahansa hän sai Sisä-Lontoon opetustoimelta kutsun johtamaan jousiprojektia Lontoon Tower Hamletsiin. Sen yhteydessä opettajien ryhmät antoivat kokonaisille luokille jousiopetusta osana normaaleja koulun lukujärjestyksiä. Tämä ainutlaatuinen malli tuli kuvatuksi kuusiosaisessa dokumenttisarjassa ja sai kansainvälistä huomiota osakseen.
Projekti Azorian
Tapaus fiktiossa
Kirjailija William Wingate käytti tapausta aineksena kirjassaan Doneska (engl. Fireplay).
Sheila Nelson
Nelson oli mukana kirjoittamassa Essential String Method -teosta, jossa opetetaan myös muusikkoutta teknisten taitojen ohella. Nelson laati kustantajalleen Boosey & Hawkesille paljon musiikkiohjeistus- ja -ohjelmistoteoksia. Hän matkusti maailmanlaajuisesti opettajana ja workshop-järjestäjänä.
Projekti Azorian
Tapaus fiktiossa
Elokuvakäsikirjoittaja Larry McMurtry yritti elokuvaa Nostakaa Titanic! tehtäessä turhaan vedota elokuvaa tuottaneisiin Lew Gradeen ja Martin Stargeriin, jotta elokuvan aihe olisi vaihdettu kertomaan projekti Azorianista. McMurtry piti Clive Cusslerin alkuperäistä romaania mahdottomana sovittaa elokuvaksi.
Hötorgsskraporna
thumb|300px|Hötorgsskraporna. Etummaisena Hötorgshus 5 thumb|250px|Tornitalot rakennusvaiheessa
Hötorgsskraporna tarkoittaa Tukholman Norrmalmin kaupunginosassa sijaitsevaa viiden tornitalon kokonaisuutta, joka sijaitsee Hötorgetin ja Sergelin torin välissä. Tornitalot ovat liikekäytössä, ja niissä kaikissa on 19 kerrosta. Talot rakennettiin vuosina 1955–1966 osana Norrmalmin uudelleenjärjestelyä.
Tornitaloista ensimmäinen, Hötorgshus 1, rakennettiin 1955–1960, ja sen suunnitteli arkkitehti David Helldén. Hötorgshus 2 rakennettiin 1957–1960, ja sen suunnitteli Anders Tengbom. Hötorgshus 3 rakennettiin 1960–1962, ja sen suunnitteli Sven Markelius. Hötorgshus 4 rakennettiin 1960–1962, ja sen suunnitteli Lars-Erik Lallerstedt. Rakennuksista viimeinen, Backström & Reiniuksen suunnittelema Hötorgshus 5, rakennettiin 1961–1965. Viides talo on neljää muuta taloa matalampi: se yltää 61 metrin korkeuteen, kun muut ovat 72 metriä korkeita.
Tukholmalaiset tuntevat talot nimellä de fem trumpetstötarna (”viisi trumpetintöräystä”).
Hammersmithin metroasema (District ja Piccadilly Line)
Hammersmith on Lontoon metron asema Hammersmith and Fulhamissa, Lontoossa, Oyster-vyöhykkeellä 2. Hammersmith Broadwayn varrella olevaa asemaa käyttävät District- ja Piccadilly-linjat. Tien toisella puolella on erillinen, samanniminen asema, jota käyttävät Circle- ja Hammersmith & City-linjat.
Historia
Asema avattiin 9. syyskuuta 1874 osana District Railwayta (nykyinen District Line), linjan pääteasemana. Vuonna 1877 linjaa jatkettiin Hammersmithistä eteenpäin Ravenscourt Parkiin.
Midland Railway alkoi liikennöidä kehän muotoista Super Outer Circleä St. Pancrasista Earl’s Courtiin Cricklewoodin ja South Actonin kautta. Myös Hammersmith oli reitin varrella. Reitti ei kuitenkaan menestynyt taloudellisesti, ja liikennöinti lopetettiin 30. syyskuuta 1880.
Great Northern, Piccadilly and Brompton Railway (GNP&BR, nykyinen Piccadilly Line), jonka pääteasema Hammersmith oli, avattiin 21. joulukuuta 1908. Kun Piccadilly Linea jatkettiin länteen 4. heinäkuuta 1932, aseman laituritaso täytyi rakentaa uudestaan laiturien määrän kasvattamiseksi neljään. Suuri osa asemaa rakennettiin uudestaan, ja Charles Holden suunnitteli asemalle toisen sisäänkäynnin.
Hiekan taidemuseo
Hiekan taidemuseo on Tampereella Amurin kaupunginosassa sijaitseva Suomen vanhin yksityinen taidemuseo. Sen on perustanut teollisuusneuvos ja kultaseppä Kustaa Hiekka vuonna 1931.
Historia
Kustaa Hiekka oli mukana perustamassa vuonna 1908 avattua Hämeen museota, joka oli Tampereen ensimmäinen museo. Perehtyessään museotoimintaan Hiekka alkoi pohtia, voisiko hän perustaa keräämälleen kokoelmalle oman museon. Hän hioi suunnitelmaa yhdessä ystävänsä kihlakunnantuomari Evert Tähkäpään kanssa. Molemmat uskoivat taiteen sivistävään vaikutukseen. Hiekka oli myös isänmaallinen ihminen, joka halusi kehittää kotimaataan ja varsinkin Tamperetta.
Museotaan varten Hiekka rakennutti Pirkankadulle tiilitalon, jonka piirsi arkkitehti Oiva Viljanen. Uusklassinen rakennus valmistui vuonna 1928, ja se oli ensimmäinen museoksi suunniteltu rakennus Tampereella. Museota ylläpitämään perustettiin vuonna 1931 Kustaa Hiekan Säätiö. Museon avajaisia vietettiin 31. lokakuuta 1931.
Hiekka asui museorakennuksen kolmannessa kerroksessa kuolemaansa, vuoteen 1937 saakka. Hän lahjoitti omaisuutensa Kustaa Hiekan Säätiölle. Myös säätiön ensimmäinen puheenjohtaja Evert Tähkäpää testamenttasi museolle oman taidekokoelmansa.
Kokoelmat
Hiekan taidemuseon monipuolisiin kokoelmiin kuuluu perinteisen kuvataiteen lisäksi mm. huonekaluja, peilejä, kelloja, rahoja, mitaleja, hopeaa, tinaa, lasia ja kansatieteellistä esineistöä. Hiekka oli intohimoinen keräilijä, joka toi ulkomailta hyvin erikoisiakin matkamuistoja. Museon haltuun on tällä tavoin kulkeutunut samuraimiekkoja, saharausku ja jopa muumion käsi.
Kuvataidekokoelman pääosan muodostaa suomalainen taide, jota on 1850-luvulta nykyaikaan asti. Mukana on teoksia muun muassa Ferdinand von Wrightiltä, Hjalmar Munsterhjelmilta, Akseli Gallen-Kallelalta, Eero Järnefeltiltä, Pekka Haloselta, Hugo Simbergiltä ja Magnus Enckelliltä. Paikallisista taiteilijoista ovat edustettuina esimerkiksi Gabriel Engberg, Kaarlo Vuori, Lennu Juvela, Kauko Salmi, Marra Lampi ja Anna Alapuro.
Fincantieri
Fincantieri (täydelliseltä nimeltään Fincantieri - Cantieri Navali Italiani S.p.A) on italialainen laivanrakennusteollisuutta harjoittava yhtiö, jolla on useita telakoita Italiassa. Yhtiön omistaa Italian valtion holdingyhtiö Fintecna S.p.A. Yhtiön telakoilla rakennetaan myös sota-aluksia. Fincantierin tärkein asiakas on Carnival Corporation & plc.
thumb|[[Holland America Linen Maasdamim rakennuskyltti]]
thumb|[[Carnival Cruise Linesin Carnival Dream rakenteilla Fincantierin telakalla Monfalconessa, Italiassa]]
thumb|Fincantierin telakka [[Anconassa, Italiassa]]
Eurooppalainen tutkimusalue
Eurooppalainen tutkimusalue (ERA, European Research Area) on Euroopan unionin pyrkimys yhdistää EU-alueen tutkimus. ERA-käsite luotiin vuonna 2000. Sen jälkeen EU on pyrkinyt kehittämään EU-valtioiden tiettyjen teknologioiden tutkimusta kansallisvaltiopohjaisesta koko Euroopan laajuiseksi.
Painopistealat
Vuonna 2002 Euroopan unioni julisti seuraavien alojen olevan erityisen tärkeitä "eurooppalaistaa":
Johannes Kepler
Kepler oli Grazin yliopiston matematiikan professori, keisari Rudolf II:n hovimatemaatikko, ja kenraali Albrecht von Wallensteinin hoviastrologi. Uransa alussa Kepler oli Tyko Brahen assistentti.
Elämä
Johannes Kepler syntyi 27. joulukuuta 1571 vapaakaupunki Weil der Stadtiin (nykyisin osa Stuttgartia Saksassa, 30 kilometriä länteen Stuttgartin keskustasta). Hänen isoisänsä oli kaupungin pormestari, mutta Johanneksen syntymän aikoihin Keplerin perheen varallisuus oli kaikkoamassa. Isä ansaitsi leivän perheelle palkkasotilaana ja jätti perheen Johanneksen ollessa 17 vuoden ikäinen. Äiti oli majatalon pitäjän tytär, jonka huhuttiin olevan yhteydessä noituuteen. Ennenaikaisena syntyneen Johanneksen sanotaan olleen heikko ja sairasteleva lapsi, mutta mieleltään nokkela ja viisas.
Hän tutustui tähtitieteeseen jo varhain. Kuuden vuoden ikäisenä hän havainnoi vuoden 1577 komeettaa, yhdeksän vuoden ikäisenä vuoden 1580 kuunpimennystä.
Vuonna 1588 hän kirjoittautui Tübingenin yliopistoon, jossa häntä opetti Michael Mästlin. Mästlin opetti kopernikaanista astronomiaa, jossa Kepler näytti taitavan matemaatikon kykynsä. Valmistuttuaan koulusta 1591 hän aikoi mennä opiskelemaan teologiaa. Kuitenkin ennen pääsykoetta häntä pyydettiin matematiikan ja astronomian opettajaksi protestanttikouluun Grazissa, Itävallassa. Hän otti paikan vastaan 23 vuoden ikäisenä keväällä 1594.
pienoiskuva|vasen|Keplerin [[Platonin kappale|säännöllisistä monitahokkaista muodostuva aurinkokuntamalli teoksesta Mysterium Cosmographicum (1596).]] Vuonna 1596 Kepler julkaisi teoksensa Mysterium Cosmographicum, jossa hän asettui tukemaan Kopernikuksen aurinkokeskistä maailmankuvaa. Samassa teoksessaan hän kuitenkin esitti myös sittemmin virheeliseeksi osoittautuneen teorian, jonka mukaan planeettojen ratojen säteiden suhteet vastasivat säännöllisten monitahokkaiden eli Platonin kappaleiden sisään ja ympäri piirrettyjen pallojen säteiden suhteita.
Huhtikuussa 1597 Kepler nai Barbara Muehleckin, joka synnytti pariskunnalle kaksi lasta ennen kuolemaansa vuonna 1611.
Joulukuussa 1599 Tyko Brahe kirjoitti Keplerille kutsuen hänet avustajakseen Benatekiin Prahan lähelle. Tyko Brahen kuoleman jälkeen Kepler nimitettiin Keisarilliseksi Matemaatikoksi (marraskuu 1601–1630) Habsburgiin.
Lokakuussa 1604 Kepler havaitsi supernovan, joka nimettiin Keplerin tähdeksi. Tammikuussa 1612 keisari Rudolf II kuoli ja Kepler siirtyi matemaatikoksi Linziin.
Elokuussa 1620 Keplerin äiti Katherine pidätettiin Leonbergissä noituudesta epäiltynä; hän oli vangittuna 14 kuukautta. Hänet vapautettiin lokakuussa 1621, koska häntä ei saatu tunnustamaan. Vaikka häntä uhattiin kidutuksella ja hänelle esiteltiin kidutusvälineet yksityiskohtaisesti, hän kieltäytyi allekirjoittamasta syytteitä. Vain Keplerin maine ja asiaan puuttuminen pelasti hänet.
15. marraskuuta vuonna 1630 Kepler kuoli kuumeeseen Regensburgissa.
FS Savoie (1863)
Valmistus
Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin maaliskuussa 1861. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1863 ja se otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1865.
Palvelus
Alus poistettiin Cherbourgissa alusluettelosta 19. marraskuuta 1888 ja se romutettiin vuonna 1889.
Seton sisämeri
Seton sisämeri, myös pelkkä Sisämeri, on Japanissa sijaitseva merialue, joka erottaa toisistaan kolme maan pääsaarta Honshūn, Shikokun ja Kyūshūn. Sisämeri toimii kansainvälisenä kulkuyhteytenä, joka yhdistää Tyynenmeren Japaninmereen. Ennen San'yō-honsen-rautatien rakentamista se toimi myös tärkeimpänä kulkureittinä Kansain ja Kyūshūn välillä.
Maantieteelliset piirteet
Seton sisämeren rannikkoa reunustavat Yamaguchin, Hiroshiman, Okayaman, Hyōgon, Kagawan, Ehimen, Fukuokan sekä Ōitan prefektuurit. Rannikon suurimpia kaupunkeja ovat Hiroshima, Iwakuni ja Matsuyama.
Itä-länsisuuntaisella Seton sisämerellä on pituutta 450 kilometriä ja sen leveys vaihtelee 15 kilometristä 55 kilometriin. Sen pinta-ala on 23 000 km² ja sillä on rantaviivaa 6 900 kilometriä. Sisämeren syvin kohta on 105 metriä, mutta keskimäärin syvyyttä on vain 38 metriä. Idässä sisämeri yhdistyy Narutosalmen kautta Kiin kanaaliin, joka puolestaan yhdistyy Tyyneenmereen. Lännessä Sisämeri yhdistyy Japaninmereen Kanmonsalmen kautta ja Tyyneenmereen Bungon kanaalin kautta. Jokaisella Seton sisämeren osalla on oma japaninkielinen nimensä, kuten myös monilla pääsaarten väliin jäävillä salmilla. Sisämerellä sijaitsee lähes tuhat saarta, mukaan lukien isompia saaria, kuten Awajishima ja Shōdoshima. Monet pienemmistä saarista ovat asumattomia.
Historia
thumb|250px|Seton sisämeren ylittävä Seto Ōhashi -silta.
Jääkaudella merenpinta oli todennäköisesti matalammalla kuin nykyään. Jään sulaessa vesi valui Chūgokun ja Shikokun vuoristojen väliseen matalampaan kohtaan ja muodosti alueen, joka nykyään tunnetaan Seton sisämerenä. Muinaisista ajoista lähtien Seton sisämeri on ollut tärkeä kulkuväylä rannikkoalueidensa välillä. Se oli myös tärkein kulkureitti Japanin ja muiden maiden, kuten Korean ja Kiinan, välillä. Vielä suurten valtateiden kuten, Nankaidon ja San'yodon, valmistumisen jälkeenkin Sisämeri säilyi tärkeänä kulkureittinä.
Keskiajalla Iyon provinssin, nykyisen Ehimen prefektuurin, alueella syntyivät suiguneiksi kutsutut merimiesjoukot. Heidän tehtävänsä oli vartioida Seton sisämerta, mutta joinakin aikoina he myös ryöstelivät siellä. Useiden ryhmien yhdistäessä voimansa syntyi rannikkovartiosto nimeltään Iyo-Suigun. Vartiosto kukisti alueella ryösteleviä wakō-merirosvoja, ja he taistelivat Genpein sodassa ja puolustivat Japania mongolien hyökkäyksiä vastaan vuosina 1274 ja 1281. Edo-kaudella Seton sisämeri oli yksi Japanin vilkkaimmista liikenneväylistä. Se oli pääasiallinen reitti paitsi Kansain ja Kyūshūn välillä, myös Hokurikun, Tōhokun ja jopa Hokkaidōn välillä kulkeville laivoille. Sisämeren tärkeimpiä satamia olivat tuolloin Osakan, Sakain, Shimotsuin, Ushimadon ja Tomonouran satamat. Meiji-restauraation jälkeen Sisämeren rannikkoalueet teollistuivat nopeasti ja yksi Keisarillisen Japanin laivaston tukikohdista rakennettiin Kuren kaupunkiin. Meiji-kaudesta lähtien maaliikenteen kehitys oli vähentänyt Sisämeren merkitystä liikenneväylänä.
Teollisuus
thumb|left|250px|[[Itsukushima-jinja|Itsukushiman pyhäkkö on yksi Sisämeren tunnetuimmista nähtävyyksistä. Kuvassa Itsukushiman torii eli portti.]]
Liikenne
Historiallisesti Seton sisämeri on ollut Japanin tärkeimpiä liikennereittejä. Nykyisin sitä käytetään pääasiallisesti sekä kansainväliseen että Japanin sisäiseen rahtikuljetukseen ja toisaalta paikalliseen kuljetukseen rannikkoalueiden ja niiden läheisyydessä sijaitsevien saarten välillä. 1980-luvulta lähtien Honshūn ja Shikokun välisinä kulkureitteinä on toiminut kolmen moottoritien muodostama siltajärjestelmä, jotka tunnetaan Honshūn-Shikokun siltaprojektina. Järjestelmään kuuluvia siltoja ovat mm. Akashi-Kaikyōn silta, Suuri Seton silta ja Kurushima-Kaikyōn silta.
Turismi
Sisämeren ilmasto ja näkymät ovat tehneet siitä suositun turistialueen. Seton sisämeren rannikkoalueet, pois lukien Osakan prefektuuri ja osa Wakayaman prefektuuria, nimettiin Setonaikain kansallispuistoksi vuonna 1934 ja se on yksi Japanin vanhimmista kansallispuistoista. Miyajiman saarella sijaitseva Itsukushiman pyhäkkö on Unescon maailmanperintökohde ja yksi Japanin kuuluisimmista nähtävyyksistä Tokion ja Kioton ulkopuolella. Pyhäkön naapurikaupungista Hiroshimasta löytyy alueen toinen Unescon maailmanperintökohde Hiroshiman rauhanmuistomerkki. Muita Sisämeren tunnettuja turistikohteita ovat myös oliiveistaan tunnettu Shōdoshima ja vuorovesien aiheuttama Naruton pyörre. Rannikolta löytyvistä historiallisista kohteista turisteja houkuttelevat muun muassa Yashima Takamatsussa ja Kurashiki.
Ympäristöongelmat
1960–1970-luvuilla Seton rannikolle kohosi uusia tehtaita Japanin talouden nousujohteisen kehityksen myötä. Tehtaat lisäsivät alueelle vapautuvan saasteen määrää ja aiheuttivat punaisten vuorovesien lisääntymisen ja kalakannan harventumisen.
Dakhlet-Nouadhibou
Dakhlet-Nouadhiboun alue rajoittuu idässä ja etelässä Adrarin ja Inchirin alueisiin, lännessä Atlantin valtamereen ja pohjoisessa Länsi-Saharaan. Se on etupäässä autiomaata.
Alueeseen kuuluvat Nouadhiboun ja Chamin departementit eli moughataat, jotka käsittävät kuusi kuntaa: Nouadhibou, Boulenouar, Chami, Inal, Nouamghar ja Tmeimichat. Väestöstä 95 prosenttia asuu Nouadhiboun kaupungissa.
Nouadhibou on tärkeä liikennekeskus. Sieltä on maantieyhteys Nouakchottiin. Kaupungissa on rautamalmin vientisatama, öljysatama, kauppasatama ja kalastussatama. Alueen pääelinkeinot ovat kalastus, kaivos- ja jalostusteollisuus, liikenne ja matkailu. Maanviljelyn ja karjanhoidon merkitys on vähäinen. Alueella sijaitsee Banc d’Arguinin kansallispuisto.
Diédougou (Dioïlan piiri)
Diédougou on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Béléko Soba sijaitsee 50 kilometriä Dioïlasta itään. Kunnassa on 35 900 ja keskuskylässä 4 700 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Diédougoun kunnan pinta-ala on 955 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Dioïlan piirin N’Dlondougoun ja Jékafon, lännessä Dégnékoron ja Kilidougoun, pohjoisessa Dolendougoun ja Ségoun alueen Blan piirin Falon sekä idässä Sikasson alueen Koutialan piirin Koninan kuntiin. Länsirajalla virtaa Bagoé ja itärajalla Banifing.
Kuntaan kuuluu 32 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, soninkeja, miniankoja ja dogoneja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Bélékosta johtaa päällystämätön maantie Fanaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat, aasit, vähäisessä määrin hevoset sekä siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kaupankäyntiä. Bélékossa ja viidessä muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.
Torsten Ullman
Torsten Ullman (27. heinäkuuta 1908 – 11. toukokuuta 1993) oli ruotsalainen pistooliampuja, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Ullman on saavuttanut MM-kilpailuissa lukuisia mitaleita. Hän on voittanut henkilökohtaisia maailmanmestaruuksia 50 m vapaapistoolissa viidesti (1933, 1935, 1937, 1947 ja 1952), 25 m isopistoolissa kahdesti (1947 ja 1954) ja 25 m olympiapistoolissa kerran (1939).
Neitoperhonen
Neitoperhonen (Aglais io ) täpläperhosten heimoon kuuluva kulttuuriympäristöjen perhonen.
Koko ja ulkonäkö
Neitoperhosen siipien kärkiväli on n. 4–5 cm ja se on hiukan nokkosperhosta suurempi. Neitoperhonen on yläpuolelta huomiota herättävä perhonen, taustaväri on syvänpunainen ja jokaisessa siivessä on iso ja värikäs silmätäplä. Alapuolelta lajin siivet ovat tummanuskeat ja vipevöidyt mustilla juovilla.
Levinneisyys ja lentoaika
Neitoperhonen lentää kahdessa sukupolvessa, talvehtineet keväällä jopa maaliskuusta kesäkuuhun ja toinen sukupolvi heinäkuun lopulta jopa lokakuulle.
Elinympäristö ja elintavat
Neitoperhonen on tyypillinen kulttuuriympäristöjen perhonen, se elää pihapiireissä, puutarhoissa ja istutusten lähettyvillä. Keväällä ensimmäisen sukupolven naaraat munivat munat, jotka kesän aikana kehittyvät toukiksi, koteloituvat ja kuoriutuvat syksyllä toisen sukupolven aikuisina. Aikuinen yksilö talvehtii, usein vajoissa, autotalleissa tai muissa ulkorakennuksissa.
Ravintokasvi
pienoiskuva|vasen|Neitoperhosen toukkia. Neitoperhosen toukat ovat monofageja ja syövät nokkosta (Urtica dioica). Aikuinen yksilö syö kukkien mettä, esimerkiksi pietaryrtin ja ohdakkeiden kukat vetävät niitä puoleensa. Neitoperhoset saattavat myös syödä puiden mahlaa tai mädänneiden hedelmien käynyttä mehua.
Wallace & Gromit: Kanin kirous
Wallace & Gromit: Kanin kirous on Oscar-palkittu stop motion -tekniikalla valmistettu vaha-animaatioelokuva, joka valmistui vuonna 2005. Se oli ensimmäinen täyspitkä Wallace & Gromit -elokuva.
Elokuvan ohjasivat Nick Park ja Steve Box. Se on toteutettu perinteisellä käsin tehtävällä vaha-animaatiotekniikalla, mutta lisäksi on käytetty tietokoneella tehtyjä erikoisefektejä.
Juoni
Kun Wallacen ja Gromitin kotikaupungissa valmistaudutaan perinteiseen lady Campanula Tottingtonin järjestämään jättiläisvihanneskisaan, kaupungin asukkaat haluavat suojella omia kilpailuvihanneksiaan nälkäisiltä kaneilta. Asukkaat palkkaavat avukseen Wallacen ja Gromitin, joiden perustama tuholaistorjuntapalvelu Anti-Tihu on erikoistunut hävittämään tuholaiset hellävaraisesti. Koska kaksikko ei ole halunnut vahingoittaa kaneja, he ovat keränneet niitä omaan kellariinsa. Valitettavasti kanien ruokkiminen aiheuttaa yhä pahempia ongelmia.
Wallacen mielestä kaneista pitäisi kitkeä pois niiden huonot tavat ja aivopestä ne ei-kasvissyöjiksi. Pahaksi onneksi Wallacen käsissä keksintö epäonnistuu ja vihannesmaita uhkaa uusi vihollinen: jättiläismäinen ihmiskani.
Arvioita
Turun Sanomien Päivi Valotien mukaan mies ja koira -parivaljakon ensimmäinen täyspitkä seikkailu pysyy yllättävänkin hyvin kasassa. Se jaksaa viihdyttää myös aikuista katsojaa juurevilla hahmoillaan, mainiolla alkuperäisdialogilla ja roisilla huumorilla, jossa ei ole kuitenkaan mitään pahantahtoista ja ilkeää. Vaha-animaation rinnalle otettu uusi 3D-tekniikka ei Valotien mielestä vähennä käsityön tuntua, vaan lähikuvissa näkyy yhä tekijöiden sormenjälkiä.
Aku Ankka -lehdessä Jukka Heiskanen kuvailee elokuvaa "vanhojen brittiläisten kauhuelokuvien lempeäksi parodiaksi", jossa kauhuaineksia on ehkä vähän liikaa pienimmille katsojille ja pitää elokuvaa muille katsojille "kekseliäisyydessään ratkihauskana vauhtielämyksenä".
Ōkawa
Ōkawa on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Sagan prefektuurin rajalla Chikugojoen suulla. Lähimmät suuremmat kaupungit ovat koillisessa Kurume, kaakossa Ōmuta ja luoteessa Saga. Lounaassa aukeaa Ariakenmeri. Ōkawassa on 34 473 asukasta (vuonna 2018) ja sen pinta-ala on 33,62 neliökilometriä.
Ōkawan kaupunki perustettiin vuonna 1954, kun Ōkawan maaseutukaupunkiin liitettiin viisi muuta kuntaa. Joen suistossa Chikugon tasangolla sijaitsevan kaupungin aluetta halkoo yhteensä noin 300 kilometriä kanavia. Merkittävä elinkeino on puusepänteollisuus, joka tuottaa etenkin huonekaluja ja rakennusosia. Kaupungin alueella viljellään myös muun muassa riisiä, mansikoita ja merilevää.
Banda Aceh
thumb|200px|Banda Acehin suuri moskeija. Alun perin rakennettu 1100-luvulla, uudelleen rakennettu useasti. Kuva ajalta ennen vuoden 2004 tsunamia. Banda Aceh on Indonesian Acehin erityishallintoalueen pääkaupunki Sumatran saarella Indonesiassa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli noin 223 000.
Banda Aceh sijaitsee Aceh-joen varrella Andamaninmeren rannalla Sumatran luoteiskärjessä. Ilmasto on kuuma ja kostea, päivän ylin lämpötila 30 asteen vaiheilla ja sadetta saadaan ympäri vuoden, eniten syyskuusta tammikuuhun kestävällä sadekaudella.
Kaupungin tärkein nähtävyys on Baiturrahmanin suuri moskeija.
Banda Aceh kärsi pahiten vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksessä.
Liechtensteinin maapäivävaalit lokakuu 1993
Liechtensteinin maapäivävaalit lokakuussa 1993 järjestettiin Liechtensteinissa 24. lokakuuta 1993 kahdeksan kuukauden päästä viime vaaleista. Vaalit toimitettiin, koska Landtag hajotettiin 15. syyskuuta. Vaaleissa noin 14 000 äänesti ja äänestysprosentti oli noin 85,3.
Tulokset
Paikkajako oli seuraava:
Dégnékoro
Dégnékoro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 10 100 ja kylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat bambaroita, djulia ja fulbeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maissi, bataatti sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.
Transit
Transit oli Yhdysvaltain asevoimien ja samalla maailman ensimmäinen satelliittipaikannusjärjestelmä. Se tunnettiin myös nimellä Navsat (Navy Navigation Satellite System eli NNSS). Järjestelmä kehitettiin Yhdysvaltain merivoimien Polaris-ydinohjuksia kuljettavia sukellusveneiden Pohjoisella jäämerellä operointia varten.
Historia
thumb|left|Transit-1 -satelliitin prototyyppi thumb|Transit-O -satelliitti (operationaalinen sukupolvi) Järjestelmän kehitti Johns Hopkinsin yliopiston Applied Physics Laboratory (APL). Sen tutkijat George Weiffenbach ja William Guier tekivät Sputnikin radiosignaalin mittauksia ja totesivat pystyvänsä mittaamaan satelliitin radan sen radiosignaalin doppler-siirtymästä. APL:n johtaja Frank McClure ymmärsi, että jos satelliitin paikka tunnetaan tarkkaan, vastaavalla mittauksella voidaan määrittää signaalin vastaanottajan paikka maan pinnalla.
Järjestelmän kehitys alkoi vuonna 1958. Ensimmäinen Transit laukaistiin syyskuussa 1959. Järjestelmä julistettiin operatiiviseksi vuonna 1964. Satelliitin (nimiltään OSCAR tai NOVA) lensivät matalalla polaariradalla: ratakorkeus oli 1100 km ja täten satelliitin kiertoaika oli 106 minuuttia. Paikan määritys Pohjoisella jäämerellä tapahtui suhteellisen nopeaan, kun taivaalla oli viiden satelliitin konstellaatio. Ekvaattorilla satelliitin ylitystä joutui odottamaan tunteja. Paikan määrityksen jälkeen sukellusveneen inertiasuunnistuslaitteiden paikannuksen aloituspisteen päivitettiin. Operatiivisessa vaiheessa satelliitteja oli yleensä kymmenen taivaalla.
Yhden satelliitin ylilennolla paikka voitiin määrittää 200 metrin tarkkuudella. Se antoi myös referenssiajan 50 mikrosekunnin tarkkuudella. Transit satelliittien signaalissa oli myös koodattu osa viestinvälitykseen.
Russell Carpenter
Russell Paul Carpenter (s. 9. joulukuuta 1950) on yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hänet tunnetaan parhaiten maailmanlaajuisen suursuosion saavuttaneesta Titanicista (1997).
Transit
Historia
Transit oli käytössä kunnes Global Positioning System korvasi sen. Sen käyttö lakkasi vuonna 1991. Vuoden 1991 jälkeen Transit-satelliitteja käytettiin jokin aika viestinvälittäjinä Yhdysvaltain laivaston ionosfäärin monitorointijärjestelmälle.
Tekniikkaa
thumb|220px|Paikannusjärjestelmien tarkkuus (2-ulotteinen) Transitissa oli kaksi UHF-taajuuden lähetintä. Signaali, joka lähetettiin joka toinen minuutti, koostui satelliitin kuudesta rataparametristä ja lisäksi rataa muuttavista häiriöistä (maan muodon poikkeaminen pallosta, kuun ja auringon vetovoima, "ilmanvastus" jne.). Efemeris- ja aikatiedot päivitettiin kahdesti päivässä Yhdysvaltain laivaston satelliittien seuranta-asemilta. Kahdella taajuudella lähetys avaruudessa ja vastaanotto maassa minimoin ilmakehän ionosfäärin aiheuttamat virheet paikan määritykseen. Doppler-vaikutus oli 17 000 mailia tunnissa lentävän satelliitin vaikutus kantoaallon vastaanotettuun taajuuteen oli suuruusluokkaa 10 kHz. Tämä Doppler-käyrä oli uniikki kussakin paikassa. Vastaanottimen liikkuminen merellä liikkuvassa aluksessa aikaansai noin 100 metrin virheen paikkaan, lentokoneessa virhe olisi ollut vielä suurempi, paikanmäärityksen kestäessä kaksi minuuttia. Sukellusveneet yleensä nostivat vain vastaanottoantennin meren pinnalle ja ajoivat hitaammin paikannuksen aikana. Tämä merkitsi sotaskenaariossa pienempää riskiä kuin paikanmääritys sekstantin avulla, tosin Transitin rinnalla oli mm. LORAN-C jne. globaaleja navigointikeinoja. Yhdysvaltain laivaston aluksissa oli Motorola NavSat-vastaanottimet. Jossain määrin paikannusjärjestelmä tuli myös siviilikäyttöön 1970-luvulta lähtien.
Koska 1950-luvulla ei ollut tehokkaita sukellusveneeseen sopivia tietokoneita, Transitia varten kehitettiin AN/UYK-1-tietokone. Sen pääsuunnittelija oli Kalifornian yliopiston (UCLA) tutkija Lowell Amdahl. Sen valmisti Ramo-Wooldridge-yhtiö (eli TRW, joka 2000-luvulla tunnetaan nimellä Northrop Grumman).
Satelliitit
Transit-satelliitit
Russell Carpenter
Carpenter syntyi Van Nuysissa, Kaliforniassa. Hän on vuoden 1998 Oscar-palkittu.
Kantri (vuoden 2001 albumi)
Kantri on suomalaisen laulajan Mikko Alatalon studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001.
Country-albumi oli Alatalon pitkäaikainen haave. Levy sisältääkin kantrin eri tyylilajeja; western swingiä, kantrirockia, bluegrassia, texmexiä ja cajun-sävyjä. Albumilla soitti suomalaisia huippumuusikoita ja vieraili useita tunnettuja suomikantri-solisteja, muun muassa Jussi Raittinen ja Pekka Myllykoski.
Albumi sai jatkoa vuonna 2008, kun julkaistiin toinen Alatalon kantrialbumi Kaikki sitä tekevät mielellään! – Kantri 2.
Haukivuoren vaakuna
thumb|150px|Haukivuoren vaakuna (1955–2006) Haukivuoren kunnanvaakuna oli Haukivuoren kunnan tunnus, ja se on suoraan kunnan nimeen viittaava puhuva vaakuna.
Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 15. helmikuuta 1955. Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kolmoisvuoren yläpuolella hauki; kaikki kultaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2007, kun Haukivuoren kunta liitettiin Mikkelin kaupunkiin.