cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Celebesinmangrovekana
Koko ja ulkonäkö
Celebesinmangrovekana on keskikokoinen rantakana, jonka ruumiinpituus on noin 30 senttiä. Koiraat ja naaraat ovat samannäköiset. Lajin tunnistaa parhaiten silmien ympärillä olevasta kirkkaan koboltinsinisestä paljaasta iholäiskästä. Selkäpuoli ja siivet ovat punanruskeat. Päälaki, pyrstö ja vatsapuoli ovat mustat. Muiden rantakanojen tavoin celebesinmangrovekanalla on lyhyet siivet ja pitkät vahvat jalat, joissa on terävät kynnet. Celebesinmangrovekanan elinalueen toinen metsissä elävä rantakana on celebesinluhtakana, jolla ei kuitenkaan ole sinistä laikkua silmän ympärillä. Lisäksi se on niskasta, rinnasta ja naamasta harmaa, sivuilta juovikas.
Levinneisyys ja elinympäristö
Celebesinmangrovekanaa tavataan vain Sulawesissa ja Banggai-saaristoon kuuluvalla Pelengin saarella Indonesiassa. Sulawesissä tehtyjen havaintojen ja saatujen näyteyksilöiden perusteella lajia pidetään melko laajalle levinneenä ja paikoin myös yleisenä. Pelengissä elävä kanta tunnetaan vain kolmen elokuussa 1938 kerätyn yksilön perusteella. Levinneisyyden arvioidaan kattavan noin 147 000 neliökilometriä.
Celebesinmangrovekanan elinympäristöä ovat tiheät, kosteat alankometsät. Sitä esiintyy sekä vanhoissa luonnonmetsissä että nuoremmissa sekundaarimetsissä. Metsät voivat olla suhteellisen kuiviakin. Lajia tavataan myös hylätyillä riisipelloilla, joilla kasvaa tiheitä pensaikkoja ja pieniä puita. Se elää yleensä 150–900 metrin korkeudessa merenpinnasta, mutta sitä on hiljattain tavattu myös noin 1 700 metrin korkeudessa. Celebesinmangrovekana näyttää suosivan metsiä, joissa on metsäpuroja ja lampia sekä tiheäkasvuinen pohjakerros, jossa kasvaa pieniä taimia, rottinkia, palmuja ja bambua.
Elintavat
Celebesinmangrovekanan elintavoista tiedetään hyvin vähän. Piilottelevien ja erakkomaisten elintapojensa takia siitä saadaan havaintoja vain harvoin. Se kykenee lentämään vain lyhyitä matkoja. Huonon lentokyvyn takia se on luultavimmin pääosin paikkalintu. Celebesinmangrovekanat päästävät kuorsausta muistuttavia ääniä, jotka muistuttavat celebesinluhtakanan vastaavaa ääntä. Varoitushuutonaan laji käyttää hiljaista kotkotusta. Ravinnon uskotaan koostuvan enimmäkseen etanoista, kovakuoriaisista ja muista hyönteisistä. Pesintäajan arvellaan ajoittuvan tammikuuhun tai jo joulukuun puolelle.
Uhat ja suojelu
Celebesinmangrovekanakannan kooksi arvioidaan 2 500–10 000 yksilöä. Laji luokitellaan vaarantuneeksi, sillä sen pienen populaation arvellaan olevan taantumassa ja pirstaloitumassa elinympäristöjen kaventumisen takia. Sen asuinmetsiä hävitetään jopa suojelualueilla. Vuosina 1975–1995 hakattiin noin 67 prosenttia Sulawesin kosteista alankometsistä puutavarantuotannon ja maatalouden tarpeisiin. Metsäkatoa on lisännyt myös vuonna 1999 säädetty laki, joka antaa Indonesian aluehallinnoille oikeuden päättää alueensa metsien ja luonnonvarojen lisensoinnista. Laki onkin aiheuttanut hakkuiden selvää kasvua etenkin Sulawesin saarella. Metsäkadon tarkka vaikutus lajiin on kuitenkin epäselvä.
Celebesinmangrovekanoja myös metsästetään ansojen ja koirien avulla. Maassa liikkumisen ja huonon lentokyvyn takia sitä voivat uhata lisäksi vierasperäiset pedot, kuten kissat ja koirat, joiden kaltaisia petoja ei saarella luonnostaan ole.
Celebesinmangrovekanaa tavataan ainakin viidellä suojelualueella. Se elää Gunung Klabatin ja Pengunungan Palun suojelualueilla sekä Bogani Nani Wartabonen-, Lore Lindun- ja Rawa Aopa Watumohain kansallispuistossa. Näiden rauhoitusalueiden toivotaan suojelevan ainakin jonkin verran lajin elinympäristöä.
Yellow Submarine Songtrack
Yellow Submarine Songtrack on The Beatles -yhtyeen albumi, jossa ovat elokuvassa Yellow Submarine (Keltainen sukellusvene) esiintyneet kappaleet.
Kappaleet
Kaikki kappaleet Lennon-McCartney jollei toisin mainittu.
Iryna Lištšynska
Iryna Anatolijivna Lištšynska (o.s. Nedelenko, ; s. 15. tammikuuta 1976) on ukrainalainen keskimatkojen juoksija.
Lištšynska karsiutui Ateenan MM-kisoissa 1997 800 metrin juoksun alkuerissä ajalla 2.03,56. Kaksi vuotta myöhemmin hän karsiutui Sevillan MM-kisoissa 800 metrin alkuerissä ajalla 2.01,53. Vuonna 2001 hän juoksi Universiadeissa kahdenneksitoista 1 500 metrin juoksussa ajalla 4.33,81. Seuraavana vuonna hän voitti Ukrainan mestaruuden maastojuoksussa lyhyellä matkalla sekä 1 500 metrillä. Münchenin EM-kisoissa hän oli 1 500 metrillä kymmenes ajalla 4.11,70. 2003 hän sijoittui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa samalla matkalla viidenneksi ajalla 4.07,19. Myöhemmin samana vuonna hän voitti matkan Ukrainan mestaruuden, mutta karsiutui Pariisin MM-kisoissa välierissä. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli kymmenes ajalla 4.03,89.
Pekingissä 2008 Lištšynska voitti olympiahopeaa. Hän oli vielä maalisuoralla lähdettäessä kolmantena Bahrainin Maryam Yusuf Jamalin perässä. Pitkään kiriin lähtenyt Jamal väsähti kuitenkin täysin ja putosi viidenneksi Lištšynskan noustessa juoksun toiseksi. Myöhemmin samana vuonna Lištšynska juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi. Hän keskeytti Berliinin MM-kisoissa 2009 välierissä.
Sports Tracker
Sports Tracker on suomalainen älypuhelimille tarkoitettu kuntoilusovellus, joka mittaa kuljetun reitin GPS:n avulla. Se kehitettiin alun perin Nokian puhelimille, mutta Nokian luovuttua kehitystyöstä kolme entistä nokialaista jatkoi kehitystyötä, ja nykyään Sports Tracking Technologies Ltd. vastaa sovelluksen kehittämisestä. Sovelluksen omistaa Amer Sports.
Ominaisuudet
Sports Tracker mittaa harjoituksen aikana kuljetun reitin puhelimen GPS:n avulla ja muodostaa siitä nopeus -ja korkeusgraafit. Mikäli käyttäjällä on Sports Tracker -sykevyö, häneltä mitataan myös syketiedot. Harjoituksia voi myös valokuvata ja jakaa Facebookiin tai Twitteriin. Harjoituksen aikana voi myös kuunnella musiikkia, ja Sports Tracker antaa myös äänipalautetta harjoituksesta.
Myynti Amer Sportsille
Suomalainen urheiluvälinekonserni Amer Sports osti Sports Trackerin toukokuussa 2015. Palvelu jatkaa edelleen samalla nimellä ilman suurempia muutoksia.
Liikunnan ja kansanterveyden edistämissäätiö
LIKESin kuntotestausasema tarjoaa kuntotestauspalveluja yrityksille ja yksityisille henkilöille sekä on mukana LIKES-tutkimuskeskuksen sekä KKI-ohjelman projekteissa.
Säätiön hallitukseen kuuluu puheenjohtaja ja seitsemän jäsentä. Puheenjohtajana toimii Anna-Leena Sahindal.
Jyväskylän ammattikorkeakoulun hallitus hyväksyi LIKESin yhdistämisen Jyväskylän ammattikorkeakouluun 14. kesäkuutta 2021 pidetyssä kokouksessa. Tarkoitus on siirtää koko LIKESin henkilöstö Jyväskylän ammattikorkeakoulun hyvinvointiyksikköön. LIKESin hallitus hyväksyi liitoksen 18. kesäkuuta 2021 järjestetyssä kokouksessa.
Historia
Vuonna 1970 perustetun säätiön perustajina olivat Jyväskylän kaupunki ja Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunta. Aluksi säätiön toiminta keskittyi liikunnan edistämiseen ja tutkimustyön edellytysten luomiseen. Säätiö ylläpiti Jyväskylän uimahallia vuoteen 1995 asti.
Yhdeksän yhteyttä
Yhdeksän yhteyttä (The Nine) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka loivat Hank Steinberg ja K.J. Steinberg. Sarjaa esitettiin vuosien 2006–2007 aikana Yhdysvalloissa vain 13 jaksoa, eikä siitä enää tuotettu lisää jaksoja huonojen katsojalukujen vuoksi. Yhdysvalloissa sarjaa esitti ABC ja Suomessa sarjaa esittää MTV3.
Juoni
Epäonnistunut pankkiryöstö sekä sitä seurannut panttivankitragedia yhdistää yhdeksän ihmiset kohtalot toisiinsa. Jokaisen jakson aikana käy ilmi uusia asioita 52-tuntisesta tragediasta, kun ryhmä yhdeksän henkeä yrittää selvittää panttivankitragedian syntyä.
Camilla
Camilla (myös Kamilla) on naisen etunimi. Muodossa Kamilla nimi on käytössä pää­asiassa Unkarissa ja pohjois­maissa.
Suomenkielisessä kalenterissa ei ole Camillan eikä Kamillan nimipäivää, mutta ruotsinkielisessä nimipäiväkalenterissa Camillan nimipäivä on 21. huhtikuuta. Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan Camilla-nimi on Suomessa annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 6330 ihmiselle ja Kamilla noin 450:lle.
Nimen alkuperä
Camilla on roomalaisen Camillus-nimen nais­puolinen vastine. Nimi muistuttaa latinan kielen sanaa camillus, joka tarkoittaa uskonnollisia tehtäviä suorittavaa nuorta miestä. Toden­näköisesti nimi on kuitenkin peräisin peräisin etruskin kielestä, eikä sen alkuperäistä merkitystä tunneta.
Nimi Camilla esiintyy Vergiliuksen Aineias-eepoksessa erään volskilaisen naissoturin nimenä. Yleisemmin suosituksi sen on kuitenkin tehnyt Fanny Burneyn romaani Camilla vuodelta 1796.
Xieng Khouang
Xieng Khouang oli phuanien pieni kuningaskunta nykyisen Laosin Ruukkujen tasangon alueella. Valtio oli Lan Xangin vasallivaltio, kunnes valtakunta hajosi 1700-luvun alussa. Sittemmin se oli kiistakapula Siamin ja Vietnamin välillä. Lopulta asioihin sekaantui Ranska. Laosista tehtiin ranskalainen protektoraatti vuonna 1893, ja siihen asti Ranskan suojeluksessa ollut Xieng Khouang liitettiin muuhun Laosiin vuonna 1899.
Historia
thumb|vasen|[[Buddha-patsas Xieng Khouangin raunioituneessa pääkaupungissa. Nykyinen Muang Khoun, Laos.]] Xieng Khouangin historiankirjoituksen mukaan phuanitaustaisen kuningaskunnan nykyisen Laosin Ruukkujen tasangolla perusti Khun Boromin poika Chet Chuong. Kuningaskunnan pääkaupunki oli nykyinen Muang Khoun (ennen samaan tapaan Xieng Khouang) nykyisessä Laosin Xieng Khouangin maakunnassa. Vuonna 1353 maasta tuli Lan Xangin vasallivaltio. Lang Xang ja Vietnam kilpailivat herruudesta alueella ja Xieng Khouang maksoi tribuuttia ajoittain myös Hanoihin. Yritys liittää alue kiinteäksi osaksi Vietnamia johti Vietnamin ja Lang Xangin sotaan vuonna 1478. Sota ei ratkaissut kiistoja alueesta, vaan sen hallitsijat maksoivat tribuuttia edelleen vaihtelevasti molempiin valtakuntiin. Lähemmät yhteydet kuningaskunnalla voidaan kuitenkin katsoa olleen Lang Xangin kanssa.
Lang Xang jakautui 1700-luvulla kolmeen kuningaskuntaan, Luang Prabang, Vientiane ja Champassak. Lang Xangin kadottua kartalta vietnamilaisvaikutus Xieng Khouangissa kasvoi. 1800-luvulla hallinneella kuningas Chao Noilla oli yhteyksiä sekä Vietnamiin että Siamiin maksaen tribuuttia molempiin valtakuntiin. Siamilaisten vallattua Vientianen vuonna 1827 maan kuningas Anuvong pakeni ensin Vietnamiin ja lopulta Xieng Khouangiin. Chao Noin oli nyt luovutettava paennut kuningas joko Vietnamiin tai Siamiin. Lopulta hän päätti luovuttaa kuninkaan siamilaisille. Kostoksi Vietnamin keisari Minh Mạng lähetti sotajoukon vangitsemaan Chao Noin ja hänet teloitettiin Vietnamin pääkaupunki Huếssa.
Chao Noin kuoleman jälkeen Xieng Khouangia hallittiin suoraan Vietnamin alaisuudessa. Vuonna 1855 vietnamilaiset tekivät kuitenkin Vientianen entisen kuninkaan Anuvongin pojasta Xieng Khouangin hallitsijan arvonimellä keisarillinen valtuutettu prinssi. Vietnamilaisten alainen hallitsija maksoi myös tribuuttia Luang Prabangiin. Siamissa Vietnamin pelättiin yrittävän ulottaa vaikutusvaltaansa myös muualle nykyiseen Laosiin. Vastatoimena siamilaiset valtasivat Luang Prabangin vuonna 1885. Virallinen syy valloitukselle oli paikallisten suojeleminen Kiinasta tulleita sotajoukkoja vastaan. Vietnamissa nyt vaikutusvaltainen Ranska lähetti nootin Siamiin varoittaen heitä loukkaamasta Vietnamin oikeuksia Xieng Khouangissa ja Luang Prabangissa. Ranskan vastaisen sodan uhkaama Siamin kuningas Mongut taipui tekemään vuonna 1886 sopimuksen, jolla Ranskan sallittiin asettavan varakonsulin Luang Prabangiin. Vuonna 1893 Laosista tehtiin puolestaan Ranskan protektoraatti. Xieng Khouang oli ranskalaisten suojeluksessa aina vuoteen 1899, jolloin se liitettiin muuhun Laosiin.
Ketokonatsoli
Ketokonatsoli on synteettinen antifungaalinen lääkevalmiste, joka on huoneenlämmössä olomuodoltaan väritön kiteinen tai jauhemainen yhdiste. Ainetta käytetään ihonhoitotarkoituksissa ehkäisemään sieni-infektioita, erityisesti immuunikatopotilailla, kuten AIDSiin sairastuneilla. Johtuen sen todennetuista sivuvaikutuksista, markkinoille on ilmestynyt parempana pidettyjä antifungaalisia valmisteita kuten flukonatsoli ja itrakonatsoli. Ketakonatsolia myydään lääkeshampoovalmisteena, joista tunnetuin on Janssen Pharmaceutican valmistama Nizoral®. Joissain maissa nämä tuotteet ovat saatavilla vain lääkärin määräyksellä, Suomessa ketokonatsolipohjaisia shampoo-tuotteita saa reseptivapaasti apteekeista.
Ketokonatsoli on yhdisteenä erittäin lipofiilinen, mikä johtaa sen kerääntymiseen rasvakudoksiin. Vähemmän toksikaaliset ja tehokkaammat triatsoli-valmisteet, kuten flukonatsoli ja itrakonatsoli ovat laajalti korvanneet ketokonatsolin sisäisesti käytettäessä. Ketokonatsoli imeytyy parhaiten hyvin hapokkaissa olosuhteissa, joten antasidit tai muut tekijät, jotka alentavat vatsahappojen määrää täten heikentävät lääkeaineen tehokkuutta oraalisesti annettuna.
Historia
Ketokonatsoli kehitettiin vuonna 1976 ja laskettiin markkinoille 1980-luvulla. Se oli yksi ensimmäisistä antifungaalisista hoidoista, joita annetaan oraalisesti. Ennen ketokonatsolia markkinoilla oli mm. griseofulviini.
Käyttö
Ketokonatsolia määrätään yleensä infektiosairauksiin, kuten tinea (silsa), tinea pedis (jalkasilsa), tinea cruris (nivustaipeen silsa) ja kandidiaasi. Vapaasti saatavaa lääkeshampoota voi käyttää myös kokovartalon alueelle hoitamaan tinea versicoloria (savipuoli).
Ketokonatolia käytetään myös eumysetooman, mysetooman fungaalisen variantin hoitamisessa.
Ketokonatsolin sivuvaikutukset on toisinaan valjastettu lääkeaineen sekundääriseksi tarkoitukseksi, jolloin sitä käytetään nimenomaisesti sivuvaikutuksiin liittyvien ei-fungaalisten ominaisuuksien takia. Testosteroni-tasojen alentamisen vuoksi lääkettä käytetään eturauhassyövän hoidossa sekä estämään post-operatiivisia erektioita miesten sukupuolielimiin kohdistuneiden operaatioiden jälkeen. Toinen vastaava käyttötarkoitus on glukokortikoidi-synteesin estäminen Cushingin oireyhtymään (hyperkortisolismi) liittyvissä hoidoissa.
Sivuvaikutuksia on myös tutkittu masennuksen hoidon yhteydessä ja huumeriippuvuuden hoidossa. Näistä tutkimuksista ei ole kuitenkaan saatu onnistuneita tuloksia. ,
Ketokonatsolia voidaan määrätä 200 milligramman pillerinä tai 2 % konsentraation emulsiovoiteena. Hilseshampoon ominaisuudessa myytävä vapaasti saatava valmiste on niin ikään 2 % konsentraatiossa, tässä on tosin maakohtaista vaihtelua. Esimerkiksi Yhdysvalloissa vain 1 % konsentraatio on vapaasti saatavilla, kun taas 2 % valmisteeseen tarvitaan lääkärin määräys. Suomessa vapaasti saatava apteekkituote sisältää ketokonatsolia vaikuttavana aineena 20 mg/ml, eli 2 %, myös 1 % valmisteella on Lääkelaitoksen hyväksymä myyntilupa.
Hilseshampoo on suunnattu ihmisille, joilla on tavallista vakavampia ongelmia päänahan hilseilyn kanssa. Tunnusomaisia oireita tähän tilaan on mm. alituinen päättymätön hilseily, jatkuva kutina ja kylmä hiki päänahassa. Monet ihmiset käyttävät ketokonatsolia myös kompensoimaan topikaalisten lääkehoitojen aiheuttamaa ärsytystä, kuten esimerkiksi minoksidiili. Sivuvaikutuksena tapahtuva testosteronitasojen alenemisen takia eräät ihmiset käyttävät ketokonatsolia nimenomaisesti hiustenlähdön hoitoon.
Lääkeaine on luokiteltu raskauskategoriaan C (yhdysvaltalainen luokitus), koska sen on todettu eläinkokeissa aiheuttavan teratogeneesiä suurissa annoksissa. Viime aikoihin asti on tunnettu vain kaksi ihmisiä koskevaa tapausta (molemmat Cushingin oireyhtymään liittyviä hoitotapauksia, ja näissä ei havaittu mitään ongelmia, tosin tämä otos on liian pieni tieteellisten johtopäätösten tekemiseen.
Tähän liittyen, lääketieteen tohtorit Zoltán Kazy, Erzsébet Puhó ja Andrew E. Czeizel (Foundation for the Community Control of Hereditary Diseases in Budapest) päättivät käydä läpi kaikki Unkarissa todetut kongenitaaliset epämuodostumat, aikavälillä 1980–1996. Tähän sisältyi 22 843 tapausta ja 38 151 kontrollikertaa. Ketokonatsolia saaneiden äitien synnyttämien lapsien kohdalla kuudella syntyneellä lapsella havaittiin epämuodostumia ja 12:lla ei. Mitään synnytykseen liittyvää ongelmien luokkaa ei pystytty assosioimaan ketokonatsolin käyttöön.
Vaikutustapa
Ketokonatsoli on rakenteellisesti samankaltainen kuin imidatsoli ja se vaikuttaa ergosterolin, solukalvojen päärakennusaineen, fungaaliseen synteesiin kuten myös eräät entsyymit. Se on erityisesti sieniin sitoutuvaa, nisäkkäiden solukalvot eivät sisällä ergosterolia.
Samoin kuin kaikki atsolit antifungaaliset agentit, ketokonatsoli toimii pääasiallisesti estäen tiettyä entsyymiä, sytokromi P450 14-alfa-demetylaasia (P45014DM). Mainittu entsyymi on steroli biosyneesin kanava, joka johtaa lanosterolia ergosteroliin. Flukonatsolin ja itrakonatsolin on todettu olevan enemmän samankaltaisia fungaalisten solukalvojen kanssa kuin mitä ketokonatsoli on, ja siksi nämä atsolit eliminoivat sienikasvuston pienemmissä annosmäärissä.
Vastustuskykyiset sienityypit
Ketokonatsoli torjuu sienilajeja, kuten Candida albicans. Toistaiseksi ei ole havaittu, että sienillä olisi kykyä vastustaa ketokonatsolin toimintaa.
Chile
Chilen tasavalta eli Chile  on valtio Etelä-Amerikassa. Se on pitkä ja kapea maa Andien ja Tyynenmeren välissä. Chilen rajanaapurit ovat Peru, Bolivia ja Argentiina. Sen valtakieli on espanja, mutta siellä puhutaan myös joitain intiaanikieliä. Argentiinasta, Brasiliasta ja Chilestä käytetään toisinaan yhteisnimitystä ABC-valtiot.
Alun perin useiden intiaaniryhmien asuttaman maan valloittivat ensin inkat ja sitten espanjalaiset. Maa itsenäistyi vuonna 1818. 1900-luvulla Chile oli 17 vuotta sotilasdiktatuuri, jossa valtaa piti Augusto Pinochet.
Fyysinen maantiede
Chile on pohjois-eteläsuunnassa 4 270 kilometriä pitkä, mutta leveydeltään itä-länsisuunnassa keskimäärin vain 177 kilometriä, siis hyvin pitkä ja kapea maa. Se on pohjois-eteläsuunnassa maailman pisin valtio. Chilelle kuuluu myös kaukana manneralueesta olevia saaria, kuten Pääsiäissaari 3 600 km mantereelta ja Juan Fernándezin saaret 587 km Valparaisosta länteen.
Chile voidaan jakaa kolmeen pohjois-eteläsuunnassa kulkevaan osaan: Andeihin, keskuslaaksoon ja rannikkovuoriin. Chilen ja Argentiinan rajalla on Andien korkeimmat vuoret. Siellä on monia lumisia huippuja, syviä laaksoja ja jyrkkiä rinteitä. Chilen pohjoisosan korkeimpia vuoria ovat Ojos del Salado 6 892 metriä, Llullaillaco 6 739 metriä ja Licancabur 5 916 metriä. Maan keskiosan vuoret ovat hieman matalampia, mutta jälleen 32. leveysasteen jälkeen huiput kohoavat korkeammalla. Tupungato on 6 570 metriä korkea ja Miapo 5 264 metriä korkea. Etelässä Andit madaltuvat, ja aivan etelässä päästään Chilen Patagoniaan ja Tulimaahan. Siellä on edelleen suhteellisen korkeita huippuja, mutta myös paljon jääkauden jäljiltä olevia U-laaksoja sekä vuoristojärviä.
Suurin osa Chilen joista virtaa Andeilta länteen ja laskee Tyyneenmereen. Joet ovat lyhyitä, ja niiden voimakas virtaus tekee niistä purjehduskelvottomia mutta varsin kelvollisia vesivoimalle. Chilen pohjoisosien joet saavat vetensä Altiplanolle tulevista kesäsateista, ja ne usein kuivuvat matkalla mereen. Vain Chilen pisin joki Loa pääsee Tyynellemerelle saakka.
Chilen keski- ja pohjoisosassa Nazcan laatta työntyy Etelä-Amerikan alle, mikä tekee alueen maanjäristysherkäksi. Samalla lähellä rannikkoa on syvä Perun–Chilen hauta. Chilessä on tunnetun historian aikana tapahtunut lukuisia maanjäristyksiä, joista 1900-luvun puolivälin jälkeen suurimpia ovat olleet Suuri Chilen maanjäristys vuonna 1960, Santiagon maanjäristys 1985 ja Chilen maanjäristys 2010. Chilessä on lisäksi lukuisia aktiivisia tulivuoria. Runsaasta 3 000 tulivuoresta noin 500 arvioidaan aktiivisiksi.
Ilmasto
Chilen pitkänomaisen muodon takia maassa vallitsee monia erilaisia ilmastovyöhykkeitä. Viileä Humboldtin merivirta vaikuttaa Chilessä ilmastoa viilentävästi. Pohjoisessa vallitsee subtrooppinen ilmasto, siitä hieman etelään on maailman kuivin autiomaa Atacama. Sitä pidetään maapallon kuivimpana alueena, koska eräillä paikoilla ei tiedetä sataneen koskaan tunnetun historian aikana. Maan keskiosissa on vehreä laakso, ja etelä on kylmä ja kostea, alun perin metsien peittämä. Maan keskiosan laakson ilmasto muistuttaa välimerenilmastoa, joten se on ihanteellinen hedelmien ja viininviljelyyn. Ilmasto viilenee etelämmäs mentäessä. Patagoniassa Etelä-Chilessä ilmasto muistuttaa paljon pohjoiseurooppalaista lauhkeine kesineen ja lumisine talvineen.
Kasvillisuus
Chilen eteläosassa tavataan paljon punasuppiloita (Lapageria rosea). Se on köynnöskasvi, jonka kellomaiset kukat ovat punaiset tai valkoiset. Mapuchejen pyhä puu kanelo on myös alueella yleinen. Pohjoisen kuivilla alueilla kasvaa Prosopis-sukuun kuuluvia tamarugoja ja johanneksenleipäpuita. Jopa Atacaman aavikolla nähdään, miten ”aavikko kukkii” kun vuodenvaihteen sateita seuraa lyhytaikainen kukkaloisto. Siinä rehottavia kasveja ovat Rhodophiala-suvun sipulikasvit ja guanakon tassu eli kisantti. Andien reunavuoristossa kasvavat Laurelia philippiana, podokarpuskasveihin kuuluva havupuu prinssinkuusi (Saxegothaea conspicua) ja Luma apiculata. Reunavuoriston eteläosassa kasvaa myös araukarioita ja lehtikuusia. Viljellyissä metsissä kasvatetaan paljon montereynmäntyä ja eukalyptusta. Patagonian suurin puu on sypressikasveihin kuuluva uhanalainen patagoniansypressi, joka voi kasvaa 60 metriä korkeaksi ja elää 3 000 vuotta vanhaksi.
Eläimistö
thumb|Laamoja Atacamalla. Pohjoisosassa on Atacaman aavikon lisäksi 3 500 metrin yläpuolella alue, johon ulottuu Bolivian trooppinen ilmasto. Siellä elää kolmannes Chilen kaikista lintulajeista, niiden joukossa andienflamingo. Maan keskiosan laaksossa elää enemmän eläinlajeja, kuten kettuja, puumia ja jyrsijöitä. Santiagon lähistöllä tavataan monia lintuja, kuten andienkurmitsa, viiksivetvetti, mustalakkityranni, koskiorneero ja rotkokapuaja. Maan eteläosien metsissä elää kaksi sorkkaeläinlajia: pudu ja chilenhirvi. Patagoniassa kulkevat guanakot, puumat, ketut ja nandut. Eteläisillä merillä nähdään valaita.
Maailmanperintökohteet ja kansallispuistot
Chilestä on Unescon maailmanperintöluettelossa viisi kulttuurikohdetta: Chiloén kirkot, Humberstonen ja Santa Lauran salpietaritehtaat, Rapa Nuin kansallispuisto Pääsiäissaarella, Sewellin kaivoskaupunki ja Valparaíson historiallinen kortteli. Chilessä on 22 kansallispuistoa. Laajin niistä on Bernardo O'Higginsin kansallispuisto Patagoniassa.
Historia
Nykyisen Chilen alueella asui aikoinaan useita intiaaniryhmiä, joista suurin olivat mapuchet. Maan pohjoisosissa oli myös inkoja. Ensimmäiset espanjalaiset saapuivat Diego de Almagron johdolla vuonna 1535. Pedro de Valdivia perusti maan keskiosaan Santiagon siirtokunnan vuonna 1541. Sittemmin mapuchet aloittivat Lautaron johdolla kapinan, jossa Valdivia sai surmansa. Vuonna 1641 solmitussa Quillinin sopimuksessa vuonna 1641 Espanja joutui myöntämään mapucheille oikeuden noin 100 000 km²:n autonomiseen alueeseen eteläisessä Chilessä; mapuchet pitivät aluetta hallussaan aina 1800-luvun loppupuolelle asti. Siirtomaa-ajalla Chilen yhteiskunnasta tuli etnisesti hyvin homogeeninen, ja asukkaista suurin osa oli joko mestitsejä tai eurooppalaisten paikallisia jälkeläisiä.
Espanjan valta-asema Chilessä heikkeni ratkaisevasti Napoleonin sotien aikana 1800-luvun alussa. Chile päätti muiden Etelä-Amerikan siirtomaiden tapaan irtaantua Espanjan ylivallasta ja aloitti itsenäisyystaistelunsa 1810, kun Santiagossa 18. syyskuuta maan johtoon asetettiin paikallisjohtajista muodostunut juntta. Maa julistautui itsenäiseksi 12. helmikuuta 1818, ja Bernardo O’Higginsistä tuli sen ensimmäinen valtionpäämies. Hänet syrjäytettiin vuonna 1823, minkä jälkeen Chilen historiassa seurasi muutamia sekavia vuosia. Vuosien 1823–1830 aikana maassa nähtiin 30 hallitusta. Maa vakautui jälleen vuonna 1833. 1800-luvulla Chile alkoi vaurastua, kun sen viljalle alkoi tulla lisää kysyntää Kaliforniassa ja Australiassa, joissa oli löydetty kultaa. Lisäksi hopean ja kuparin kysyntä kasvoi Euroopassa.
Vuosien 1861–1891 "liberaalin tasavallan" aikakaudella maa avautui eurooppalaisille vaikutteille, ja erityisesti Britanniasta tuli läheinen kauppakumppani. Chile voitti vuosina 1879–1883 käydyn Tyynenmeren sodan eli niin sanotun salpietarisodan ja sai arvokkaita salpietari- ja kupariesiintymiä. Maassa käytiin 1891 myös lyhyt sisällissota, joka johtui presidentin ja parlamentin välisistä valtakiistoista. Sodan seurauksena presidentti José Manuel Balmaceda syrjäytettiin ja Chile siirtyi parlamentaarisen tasavallan suuntaan.
1900-luvun alkupuolella salpietaritulot romahtivat ja inflaatio räjähti, mikä herätti tyytymättömyyttä keski- ja työväenluokassa. Uudistusmielisen presidentti Arturo Alessandrin johdolla maahan asetettiin uusi perustuslaki, joka erotti valtion ja kirkon sekä sääti uusia työ- ja hyvinvointiasetuksia. Carlos Ibáñez del Campon diktaattorikaudella 1927–1931 Chilessä aikana kansallistettiin kaivoksia ja kehitettiin julkista koulutusta. Demokratia palautettiin vuonna 1932, mutta 1930-luku oli maailmanlaajuisen laman vuoksi taloudellisesti vaikeaa aikaa myös Chilelle. Vuonna 1938 maassa tapahtui äärioikeiston vallankaappausyritys. Toisessa maailmansodassa Chile pysyi pitkään puolueettomana osin siitä syystä, että maassa oli paljon saksalaistaustaisia siirtolaisia.
Džungaria
Džungarian ekologia
Džungarian allas on tyypiltään hieman Tarimin altaan tyyppinen. Sen keskustassa on Gurbantunggutin aavikko, joka on Kiinan toiseksi suurin. Altaan keskustassa on myös 1 000 km² laajuinen, enintään 2,8 metriä syvä Aibi-järvi, jonne joet laskevat. Altaassa on myös joitain muita jokien ylläpitämiä järviä. Se on hyvin suolapitoinen, ja sen takia kaloja vain jokien suistossa. Kylmän Siperian ilmasto vaikuttaa alueen ilmastoon, ja lämpötila putoaa talvisin jopa –20 °C:hen. Altaan keskustassa sataa niinkin vähän kuin 80–100 mm, mutta reunoilla 100–250 mm.
Chile
Historia
Vuonna 1964 presidentinvaalit voitti maltillisen kristillisdemokraattisen puolueen ehdokas Eduardo Frei Montalva, joka pyrki muun muassa maareformiin ja hallittuun kaivosteollisuuden kansallistamiseen. Hänen jälkeensä valtaan nousi vuonna 1970 kansanrintaman sosialistiehdokas Salvador Allende, joka käynnisti laajamittaisen yritysten kansallistamisohjelman. Tämä tyrehdytti sijoitukset Chileen ja vei maan taloudelliseen alamäkeen. Lisäksi maa joutui Yhdysvaltojen kauppasaartoon, ja inflaatio kohosi. Asevoimat teki kenraali Augusto Pinochetin johdolla ja Yhdysvaltain tukemana vallankaappauksen 11. syyskuuta 1973. Pinochet nimitti itsensä presidentiksi vuonna 1974. Sotilasjuntan aikana satoja tuhansia vasemmistolaisiksi tai Pinochetin hallinnon vastustajiksi arveltuja ihmisiä pidätettiin, ja sadat tuhannet chileläiset pakenivat tai karkotettiin maasta. Yritysten kansallistamiset peruttiin ja talouspolitiikassa käännyttiin vapaan markkinatalouden suuntaan.
State of Shock
State of Shock on vuoden 1984 hittisingle The Jacksons -yhtyeeltä. Kappale on duetto Michael Jacksonin ja Mick Jagger kesken. Michael Jackson sävelsi kappaleen ja sanoitti sen yhdessä Randy Hansenin kanssa. Single saavutti Yhdysvaltain listoilla sijan 3 ja Yhdistyneen kuningaskunnan listoilla sijan 14. Alun perin kappaleen oli tarkoitus olla duetto Michael Jacksonin ja Queen -yhtyeen Freddie Mercuryn kesken, jotka olivat työskennelleet myös kappaleiden "Victory" ja "There Must Be More to Life Than This" parissa. Heillä ei kuitenkaan ollut aikaa viimeistellä kappaleita, joten alkuperäisestä ideasta luovuttiin. Lopulta kappaleeseen kutsuttiin duetoimaan Mick Jagger.
Chile
Historia
Vuonna 1988 järjestettiin Pinochetin kauden jatkosta kansanäänestys, jonka hän hävisi. Vuonna 1989 järjestettiin presidenttivaalit, ja seuraavana vuonna Pinochet luovutti vallan vaalivoittaja Patricio Aylwinille. Vuonna 2006 maan presidentiksi valittiin keskustavasemmistolaisen liittouman ehdokas Michelle Bachelet, josta tuli maan ensimmäinen naispresidentti. Liikemies Sebastián Piñeran valinta presidentiksi 2010 päätti vasemmiston valtakauden, joka oli kestänyt Pinochetin jälkeen kaksikymmentä vuotta. Pian Piñeran valinnan jälkeen Chileä vavisutti 8,8 momenttimagnitudin maanjäristys 27. helmikuuta 2010. Järistyksessä kuoli satoja ihmisiä, noin puoli miljoonaa rakennusta tuhoutui ja noin kaksi miljoonaa ihmistä joutui avun tarpeeseen.
Michelle Bachelet palasi presidentiksi maaliskuussa 2014 voitettuaan vuoden 2013 presidentinvaalit. Seuraavissa vaaleissa oli puolestaan jälleen oikeistolaisen Sebastian Piñeran vuoro. Loka-marraskuussa 2019 Santiagon metrolippujen hinnankorotukset laukaisivat rajut mielenosoitukset, joissa kuoli ainakin 23 henkeä ja loukkaantui yli 2 300. Rauhoittaakseen tilanteen maan hallitus perui metrolippujen hinnankorotuksen ja lupasi jopa uusia koko perustuslain.
Chilen presidentiksi valittiin vuoden 2021 joulukuun vaaleissa toisella kierroksella vasemmistolainen Gabriel Boric.
Hallinto ja politiikka
Chilen nykyinen perustuslaki laadittiin Augusto Pinochetin presidenttikauden aikana 1980, ja siihen on myöhemmin tehty muutoksia vähentämällä senaattorien valtaa ja lyhentämällä presidentin virkakausi kuudesta vuodesta neljään. Chile on presidenttijohtoinen tasavalta, ja presidentti on sekä valtionpäämies että hallituksen päämies. Presidentin valtakausi on neljä vuotta, eikä yksi henkilö voi toimia kahta perättäistä kautta presidenttinä.
Lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen kansalliskongressi. Kansalliskongressin ylähuone on senaatti ja alahuone edustajainhuone. Vuonna 2021 senaatti laajentuu 50-paikkaiseksi, mutta vuoden 2017 vaalien jälkeen senaatissa oli 43 edustajaa. Edustajainhuoneessa on puolestaan 155 jäsentä. Puolet senaatin jäsenistä valitaan neljän vuoden välein kahdeksanvuotisille kaudelle. Alahuoneen edustajien virkakausi kestää neljä vuotta.
Lait on hyväksyttävä molemmissa kamareissa, ennen kuin tasavallan presidentti hyväksyy ne. Presidentillä on rajoitettu veto-oikeus. Lakialoitteita voi tehdä tasavallan presidentti tai kamarit, tosin joistakin asioista lakialoitteen voi tehdä vain presidentti.
Chilen puoluekartta on perinteisesti ollut jakaantunut keskustavasemmistolaisen ja keskustaoikeistolaiseen blokkiin. Äänestäjien sitoutuneisuus on kuitenkin 2000-luvulla vähentynyt, ja uusia puolueita onkin syntynyt vastaamaan äänestäjien kysyntään. Niistä suosituin on vasemmistoblokki Frente Amplio, joka syntyi vuoden 2011 opiskelijaliikkeen pohjalta. Keskustaoikeistolainen Chile Vamos oli vuoden 2017 vaalien voittaja. Keskustavasemmistoa edustaa puolestaan Nueva Mayoría.
Ylin tuomiovalta kuuluu korkeimmalle oikeudelle. Perustuslakikysymyksiä varten on olemassa erillinen Perustuslakituomioistuin, joka voi myös kumota muita lakeja, jos ne ovat perustuslain vastaisia.
Abortti oli Chilessä täysin kielletty vuosina 1989–2017. Abortin kieltäminen oli yksi Augusto Pinochetin kauden viimeisiä merkittäviä päätöksiä, ja lain nojalla abortin tehnyt nainen tai sen suorittanut lääkäri oli mahdollista tuomita 3–5 vuodeksi vankilaan. Presidentti Michelle Bachelet sai aikaan vuonna 2017 hyväksytyn lain, joka salli abortin raiskauksien uhreille tai tapauksissa, joissa sikiö oli elinkelvoton tai naisen henki vaarassa.
Alueet
thumb|100px|Chilen alueet merkittyinä kartalle. Chile jakautuu 15 alueeseen. Yksi niistä on Santiagon metropolialue. Alueiden johdossa on presidentin nimittämä intendente, jonka apuna on aluevaltuusto. Jokaisella alueella on nimi, jota edeltää roomalainen numero. Poikkeuksena on Santiagon alue, jonka merkintänä on RM, Región Metropolitana. Alueet jakautuvat edelleen maakuntiin, joita on yhteensä 53, ja ne edelleen kuntiin. Maakuntia johtavat kuvernöörit ja kuntia pormestarit ja kunnanvaltuustot. Jossain suurimmissa kaupungeissa presidentti valitsee pormestarin, mutta pääosassa kunnissa nimityksen tekee aluevaltuusto kunnanvaltuuston valitseman kolmen ehdokkaan joukosta. Kunnanvaltuusto puolestaan valitaan vaaleilla neljän vuoden välein.
Chilen ainoa yli miljoonan asukkaan kaupunki on Santiago, jossa oli vuonna 2002 4,6 miljoonaa asukasta. Sitä seuraavat Puente Alto (493 000 as.), Viña del Mar (287 000), Antofagasta (285 000) ja Valparaiso (263 000). Valparaison suurkaupunkialue on kuitenkin maan toiseksi suurin taajama-alue yli 800 000 asukkaallaan.
Talous
thumb|left|Kaivostyöläisten muistomerkki [[Calamassa.]] Chilen talous perustuu maatalouteen, kalastukseen, metsätalouteen ja kaivannaistoimintaan. Chile on ollut 2000-luvulla yksi Latinalaisen Amerikan nopeiten kasvavia talouksia. Yhteiskunnalliset levottomuudet aiheuttivat kuitenkin vuonna 2019 talouskasvun pienenemisen 1,1 prosenttiin, kun vuonna 2018 talouskasvu oli ollut 3,7 prosenttia. Kuparin maailmanhinta ja kansainvälinen kysyntä vaikuttavat merkittävästi Chilen talouteen. Vuosina 2010–2014 talouskasvu oli peräti 5,3 prosenttia, mutta sen jälkeen kasvu hidastui, kun kuparin hinta laski ja kysyntä väheni. Vuosina 2014–2017 talouskasvu oli noin prosentin vuodessa, mutta vuonna 2018 se kasvoi kuparin hinnan taas noustessa.
Kaivostyö on ollut Chilen talouden keskeisin osa-alue jo pitkään. Kuparin lisäksi maasta kaivetaan muun muassa molybdeeniä, rautaa ja nitraatteja. Vuoden 2017 arvion mukaan Chilellä on noin 29 prosenttia maailman kuparivaroista, ja vuonna 2016 maa tuotti 37 prosenttia maailman kuparista. Kaivosteollisuuden osuus bruttokansantuotteesta vuonna 2016 oli 10,3 prosenttia mutta työvoimasta vain 2,5 prosenttia. Tehdasteollisuus on keskittynyt merkittävimpiin kaupunkikeskuksiin, Santiagoon, Valparaísoon ja Concepcióniin. Valmistusteollisuudessa työskentelee noin seitsemäsosa työvoimasta ja se tuottaa noin kuudesosan bruttokansantuotteesta.
Andien ja rannikkovuorten välisessä laaksossa harjoitetaan maanviljelystä. Tärkeimmät viljelyskasvit ovat vehnä, sokerijuurikas, maissi, sipulit, pavut, hedelmät ja viinirypäleet. Chilen eteläosassa laidunnetaan nautakarjaa ja lampaita. Chilen kalastusteollisuus on yksi maailman suurimpia, ja sen merkittävimmät saaliskaloja ovat sardiinit, piikkimakrillit, japaninmakrilli, kummeliturskat ja perunsardelli. FAO:n tilastojen mukaan Chilen kalansaalis oli vuonna 2016 maailman 12:nneksi suurin ja Perun jälkeen Etelä-Amerikan toiseksi suurin. Vesiviljely tuotti lisäksi hieman yli miljoona tonnia kalaa, kun koko muu Latinalainen Amerikka ja Karibian alue tuotti yhteensä 1,67 miljoonaa tonnia.
Chilen tärkeimmät kauppakumppanit ovat Euroopan unioni, Yhdysvallat, Kiina, Japani, Etelä-Korea, Brasilia ja Argentiina. Kuparin osuus viennistä oli vuonna 2016 melkein 50 prosenttia. Muita vientituotteita ovat hedelmät, viinit, kalatuotteet, paperi, sellu ja kemikaalit. Chile oli vuonna 2011 maailman viidenneksi suurin viininviejämaa. Chilen ulkomaankauppa on yksi maailman liberaaleimmista. Se on tehnyt yli 25 kansainvälistä tai kahdenvälistä vapaakauppasopimusta, joiden vaikutusalue kattaa noin 95 prosenttia kaupasta.
Sinebrychoff
Oy Sinebrychoff Ab on suomalainen Keravalla sijaitseva panimo, joka on nykyään tanskalaisen Carlsberg-panimokonsernin omistuksessa. Sinebrychoff on Pohjoismaiden vanhin panimo ja Suomen vanhin elintarvikealan yritys. Lisäksi se on Suomen kolmanneksi vanhin alkuperäisellä nimellään toimiva yritys Fiskarsin ja Yliopiston Apteekin jälkeen.
Chile
Talous
Chilen inhimillisen kehityksen indeksi oli vuonna 44:nneksi korkein ja Latinalaisen Amerikan korkein. Talouden kehittyessä maan köyhyysaste on myös selvästi pienentynyt: Vuonna 1990 Tuloköyhyys 29,1 prosenttia ja vuonna 2017 enää 8,6 prosenttia. Samalla ajanjaksolla äärimmäinen köyhyys oli vähentynyt 12,6 prosentista 2,3 prosenttiin. Epätasa-arvo on silti edelleen suurta, eikä gini-kerroin ole juurikaan pienentynyt. Tuloköyhyys vaikuttaa erityisesti alkuperäisasukkaisiin, lapsiin ja naisten johtamiin perheisiin. Työttömyys on selvästi maan keskitasoa suurempaa alemmin koulutetuilla ja nuorilla.
Sinebrychoff
Erisnimi on alkuaan. Nimen loppuosasta on johdettu yhtiönimen lyhyempi muoto ja tunnetuin tuotemerkki Koff.
Historia
thumb|Vuoteen 2008 asti käytössä ollut logo. thumb|Keravan tuotantotilat [[Lahdenväylältä nähtynä vuonna 2011. Ison Koff-tölkin paikalla on vuoden 2015 alussa voimaan tulleen alkoholilain takia nykyään Battery-tölkki.]]
Chile
Liikenne
Chilen liikenteelle omat haasteensa asettaa maan kapeus ja pinnanmuodot. Pitkällä rannikolla on useita satamia, joiden kautta käydään ulkomaankauppaa. Pääsatama on Valparaísossa. Muita tärkeitä satamia on San Antoniossa, Antofagastassa, Aricassa ja Talcahuanossa. Lentoliikennettä Chilessä on useissa kaupungeissa, ja se on myös erityisen tärkeätä vaikeakulkuisessa eteläosassa. maassa on useita lentoyhtiöitä, joista suurin on LATAM. Ulkomaanliikenteen tärkein lentoasema on Santiagon lähellä sijaitseva Arturo Merino Benítezin lentoasema.
Tiestön selkärangan muodostaa Pan-Amerikan valtatie, joka yhdistää Arican Puerto Monttiin. Tältä yli 3 350 kilometriä pitkältä tieltä lähtee useita valtateitä tärkeimpiin kaupunkeihin. Rautatieliikenne oli voimissaan 1800-luvun lopulla, mutta suurin osa rautateistä on käyttämättömiä ja hylättyjä. Chilen keskiosissa, Santiagosta etelään on kuitenkin myös henkilöliikennettä.
Väestö
Merkittävä osa chileläisistä, noin 88,9 %, on eurooppalaisten jälkeläisiä. Mapucheja on 9,1 %, aymaroita 0,7 %, muuta alkuperäisväestöä on noin 1 %. Chileläisistä noin 67 % kuuluu roomalaiskatolilaiseen kirkkoon.
Chilen virallinen kieli on espanja, mutta maassa puhutaan myös saksaa ja englantia. Vuonna 2007 siellä oli 250 000 mapudungunin puhujaa. Ketšuan puhujia laskettiin vuonna 2006 olevan noin 8 200. Rapanuita puhutaan Chilelle kuuluvalla Pääsiäissaarella; sen puhujia on noin 2 400.
Hakassin kieli
Hakassin kieli on turkkilaiseen kielikuntaan kuuluva kieli. Hakassia puhuu äidinkielenään noin 60 200 ihmistä, joista suurin osa asuu Hakassiassa, jonka toinen virallinen kieli hakassi myös on. Lisäksi hakassin kielen puhujia asuu jonkin verran ympäröivillä alueilla, kuten Tuvassa, Kemerovon alueella ja Evenkiassa. Vuonna 1989 76,1 prosenttia hakasseista ilmoitti äidinkielekseen hakassin.
Sinebrychoff
Historia
Alun perin Viaporissa, nykyisessä Suomenlinnassa pienpanimo- ja ravintolatoimintaa harjoittanut Nikolai Sinebrychoff sai 13. lokakuuta 1819 luvan ostaa Helsingin Hietalahdentorin eteläpuolelta 14 tynnyrinalan eli 7 hehtaarin kokoisen maa-alueen, jonne tehdas sijoitettiin ja osa istutettiin puistoksi. Myöhemmin Sinebrychoff myi osia laajasta teollisuustontistaan asuntotonteiksi, mutta jäljelle jääneelle osalle rakennettiin suuria lisärakennuksia vielä 1960-luvun lopulla. Panimo toimi Hietalahdessa 1990-luvulle saakka, jolloin sen toiminta siirrettiin Keravalle ja loputkin Hietalahden teollisuusalueesta muutettiin asunto- ja toimistotonteiksi. Keravan panimon avajaisia juhlittiin huhtikuussa vuonna 1993. Paikalla oli valtiovarainministeri Iiro Viinanen, joka suoritti panimon vihkimisen. Osa vanhoista tehdasrakennuksista on yhä jäljellä toimistoiksi muutettuina, samoin Bulevardin varrella sijaitseva Sinebrychoff-suvun vanha asuinrakennus, jossa nykyisin toimii Sinebrychoffin taidemuseo.
Chile
Väestö
Noin 85 % chileläisistä elää kaupungeissa, 40 % Santiagossa.
Koulunkäynti on maksutonta ja periaatteessa pakollista 18 vuoden ikään asti. 87 prosenttia 14–18-vuotiaista käy yläkoulua, ja 38 prosenttia 18–24-vuotiaista on aloittanut yliopiston. Chilessä toimii 25 julkista ja yli 50 yksityistä yliopistoa. Maan vanhin yliopisto on vuonna 1842 perustettu Chilen yliopisto. Se toimii maan pääkaupungissa Santiagossa, ja siellä on yli 30 000 opiskelijaa.
Vuonna 2012 arvioitiin, että HIVin kantajia oli aikuisväestöstä noin 0,4 %, kaikkiaan noin 31 000 henkeä. Vuonna 2007 ARVT-lääkitystä olisi tarvinnut noin 12 000 henkeä, ja sitä sai yli 80 % heistä, noin 10 000 henkeä. Lääkitystilanne oli parantunut, sillä aikaisemmin vuonna 2005 lääkettä sai vain noin 60 prosenttia tarvitsijoista.
Hakassin kieli
Hakassin lähimmät sukukielet ovat muut pohjoisturkkilaiset kielet: šoori, tšulym, tuva, tofa, jakuutti ja dolgaani.
Chile
Musiikki ja tanssi
thumb|Valkoinen nenäliina on oleellinen cueca-tanssissa. thumb|[[San Pedro de Atacama.]] Perinteinen chileläinen kansantanssi on cueca. Siinä esitetään miehen kosiskelua ja naisen piileskelyä somasti nenäliinan takana.
Chilen musiikissa voimakkain laululiike kehittyi 1960-luvulla, jolloin perinteiset puhallin- ja lyömäsoittimet ja kitarat yhdistettiin poliittisesti kantaa ottaviin laulunsanoihin. Violeta Parra ja Victor Jara ovat tuon laululiikkeen kansainvälisesti tunnettuja edustajia.
Kirjallisuus ja elokuva
Nobel-palkinnon on saanut kaksi chileläistä kirjailijaa, Pablo Neruda ja Gabriela Mistral. Chilestä ovat kirjoittaneet myös Nobel-palkittu kolumbialainen Gabriel García Márquez teoksen ”Miguel Littinin maanalainen seikkailu Chilessä”, sekä tanssija Joan Jara miehestään, muusikko Víctor Jarasta. Kirjassa Jara käsittelee Chilen kulttuurielämää Allenden kauden aikana.
Sinebrychoff
Historia
Carlsberg hankki osakkuuden Sinebrychoffista 1972. Samana vuonna Sinebrychoff hankki omistukseensa Porin Oluttehtaan.
Blow
Blow on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Ted Demmen ohjaama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Johnny Depp, Penélope Cruz, Jordi Molla ja Ray Liotta. Elokuva perustuu todelliseen elämäntarinaan ja käsikirjoituksen pohjana käytettiin Bruce Porterin kirjaa BLOW: How a small-town boy made $ 100 million with the Medellin cocaine cartel and lost it all. Blow oli ohjaaja Demmen viimeinen elokuva ennen hänen ennenaikasta kuolemaansa.
Gaku Shibasaki
Gaku Shibasaki (s. 28. toukokuuta 1992 Noheji, Aomori) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Leganésia mutta on aiemmin pelannut Espanjassa pääsarja Primera Divisiónissa Getafen joukkueessa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Sinebrychoff
Historia
Sinebrychoff siirtyi kokonaan Carlsbergin omistukseen vuonna 1999, jolloin myös The Coca-Cola Companyn tuotteiden valmistus, myynti ja jakelu siirtyi Suomessa Hartwallilta Sinebrychoffille. Porin Oluttehdas suljettiin 2009 ja Karhu-oluen valmistus siirtyi Keravalle, jossa Karhua oli myös valmistettu jo vuosien ajan.
Tuotteet
thumb|Sinebrychoff Porter -olut thumb|Battery-energiajuomatölkkejä
Hakassin kieli
Hakassin kielessä on vaikutteita mongolin ja venäjän kielistä sekä jonkin verran myös arabiasta ja persiasta.
Gaku Shibasaki
Seurajoukkueura
Shibasaki nosti asemaansa ja tunnettuuttaan jalkapallomaailmassa tekemällä kaksi maalia espanjalaisseura Real Madridia vastaan vuoden 2016 seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuiden loppuottelussa. Real Madrid voitti loppuottelun jatkoajan jälkeen numeroin 4–2.
Blow
Tarina kertoo yhdysvaltalaisesta George Jungista joka "toi" kokaiinin Yhdysvaltain markkinoille.
Jung kasvoi köyhässä, vanhempien riitojen repimässä perheessä. Kasvettuaan aikuiseksi Jung muutti 1960-luvun Kaliforniaan ja tutustui marihuanaan, jota alkoi tovereidensa kanssa myydä. Bisnes kasvoi ja rahaa alkoi kertyä, mutta pian Jung jäi Yhdysvaltain rajalla kiinni salakuljettamisesta ja joutui vankilaan. Siellä hän tutustui Diego Delgadoon, joka sai Jungin yhteistyökumppanikseen kokaiinikaupankäyntiin. Vankilasta päästyään he tutustuivat rikollispomo Pablo Escobariin, ja aloittivat kokaiinin välittämisen Yhdysvaltojen markkinoille. Jung rikastui, mutta menetti lopulta rahansa, ammattinsa sekä perheensä ja päätyi vankilaan.
Elokuvan sivuosissa näyttelevät muun muassa Rachel Griffits, Franka Potente, Paul Reubens, Max Perlich, Cliff Curtis ja Ethan Suplee.
Gaku Shibasaki
Seurajoukkueura
Tammikuussa 2017 Shibasaki teki kuuden kuukauden sopimuksen Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelaavan Tenerifen kanssa. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 19. maaliskuuta 2017 ottelussa Reus Deportiua vastaan. Ensimmäisen maalinsa Shibasaki teki joukkueessa 28. toukokuuta 2017 ottelussa AD Alcorcónia vastaan. Hän nousi joukkueen avauskokoonpanoon kauden loppuvaiheessa ja jatkoi hyviä esityksiään myös nousukarsinnoissa maan pääsarjaan, muun muassa tekemällä maalin kotiosaottelussa Cádizia vastaan.
Shibasaki solmi heinäkuussa 2017 nelivuotisen sopimuksen Primera Divisióniin vuoden tauon jälkeen takaisin nousseen Getafen kanssa. Kesällä 2019 hän siirtyi kuitenkin toisen sarjatason Deportivo La Coruñaan, josta hän jatkoi syyskuussa 2020 Leganésiin.
Maajoukkueura
Shibasaki pelasi Japanin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa ikäluokan MM-kilpailuissa 2009. Hän pelasi Japanin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2014. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi avauskokoonpanossa Japanin kaikki neljä ottelua ja syötti joukkueensa 1–0-johtomaalin lopulta 2–3-tappioon päättyneessä neljännesvälieräottelussa Belgiaa vastaan. Shibasaki pelasi Aasian-mestaruuskilpailuissa vuosina 2015 ja 2019, joista jälkimmäisellä kerralla Japani saavutti hopeaa. Vuoden 2019 Copa Américassa hän pelasi täydet minuutit Japanin kaikissa kolmessa ottelussa.
Shibasaki on pelannut lokakuun 2022 loppuun mennessä 59 A-maaottelua, joissa hän on ollut 44 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kolme maalia: syyskuussa 2014 ensimmäisessä maaottelussaan Venezuelaa, tammikuussa 2015 Aasian-mestaruuskilpailujen puolivälierissä Arabiemiirikuntia ja maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Uzbekistania vastaan.
Chile
Kirjallisuus ja elokuva
Chileläinen näytelmäkirjailija ja elokuvaohjaaja Raúl Ruiz elää maanpaossa Ranskassa. Hän on saanut César-palkinnon ja ollut Kultaisen palmun ehdokkaana Cannesissa.
Media
Chilellä on melko hyvä maine lehdistönvapauden suhteen, ja media voikin kritisoida uutisissaan hallitusta sekä käsitellä muita arkoja aiheita. Radio on tärkeä tiedotusväline, ja maassa toimii useita satoja kanavia, joista useimmat ovat kaupallisia. Kansalliset ja kaupalliset television antenniverkot toimivat rinnakkain kattavien kaapeliverkkojen kanssa, joilla näkyy sekä yhdysvaltalaisia että muita kansainvälisiä kanavia. Myös kahdella katolisella yliopistolla on omat televisiokanavansa. Päivittäisiä sanomalehtiä ilmestyy viisi.
Ruoka- ja juomakulttuuri
Chileläiseen ruokaan kuuluu runsaasti sekä tuoreita vihanneksia että hedelmiä. Kala- ja äyriäisruoat ovat suosittuja. Perinteisiä meren herkkuja ovat merikorvat, simpukat, merisiilit, merilevä ja ankeriaasta tehty keitto. Muita chileläisiä perinneruokia ovat muun muassa empanadas-piiraat, curanto-pataruoka, humitas-maissinyytit ja pastel de choclo -maissipuuro. Juhlatilaisuuksissa nautitaan suuria määriä kotimaista viiniä, chicha-nimistä vahvaa siideriä tai paikallista rypäleviinaa piscoa.
Suosittu vaahtopäinen alkudrinkki pisco sour sekoitetaan piscosta, tuoreista lime-viipaleista, tomusokerista ja munanvalkuaisesta sekä jäämurskasta.
Urheilu
Chilen kansallislaji on vuodesta 1962 asti ollut Chilean Rodeo -niminen, rodeota muistuttava urheilulaji. Chile osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran vuonna 1912. Maa on saavuttanut 13 olympiamitalia. Ensimmäisen kullan toivat Nicolás Massú ja Fernando González tenniksen nelinpelissä vuonna 2004, samana vuonna he saivat kaksinpelissä kultaa ja pronssia.
Chilen jalkapallomaajoukkue sai maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia kotikisoissaan vuonna 1962. Maailmanmestaruuskilpailuissa Chile on ollut kahdeksan kertaa. Copa Américassa maajoukkue on ollut neljästi toinen ja viidesti kolmas. Vuonna 2015 he voittivat kultaa jättäen Argentiinan hopealle. Chilellä on myös olympiapronssia vuodelta 2000. Tammikuussa 2011 se oli FIFAn rankingissa sijalla 13.
Chilen urheilun ylivoimaisesti suurin sankari on kuitenkin Marcelo Rios, joka saavutti ensimmäisenä eteläamerikkalaisena tennispelaajana ranking-listan ykköspaikan vuonna 1998. Myöhemmin Rios valittiin Chilessä 1900-luvun parhaaksi urheilijaksi.