cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antibiootti
Lääketieteellinen käyttö
Perinteisesti on ajateltu, että antibioottikuurin liian varhainen keskeyttäminen edesauttaisi antibioottiresistenssiä eli antibiooteille vastustuskykyisten bakteerikantojen kehittymistä. Tämä teoria ei ole kuitenkaan saanut tieteellistä näyttöä tuekseen. Sen sijaan on havaittu, että antibioottien käyttö häiritsee ihmisen hyödyllistä bakteeristoa ja edistää antibioottiresistenssiä sekä yksilö- että väestötasolla. Tämän vuoksi on ehdotettu, että potilas voisi ottaa yhteyttä reseptin kirjoittaneeseen lääkäriin tuntiessaan itsensä terveeksi tai paremmaksi, jotta kuuri voitaisiin keskeyttää. Yleisenä käytäntönä on kuitenkin ollut, että antibiootin nauttimista jatketaan vähintään vielä muutama päivä oireiden katoamisen jälkeen. Sen sijaan viikon tai 10 vuorokauden pituus vakiintui aivan sattumalta antibioottihoidon suositelluksi kestoksi, ja sittemmin on havaittu monien sairauksien kohdalla, että puolta lyhyempi kuuri olisi yhtä tehokas. Lyhyt antibioottikuuri ei sovi kuitenkaan potilaille, joilla on immuunipuutosta tai infektioille altistava lääkitys. Antibioottiresistenssiä koskevia tutkimuksia on myös moitittu siitä, että niissä on huomioitu vain osa sairauksia aiheuttavista bakteereista. Liian lyhyeksi jäänyt antibioottikuuri saattaa johtaa taudin uusiutumiseen sekä aiheuttaa myöhemmin hankalasti hoidettavan bakteeritulehduksen.
Donny Hathaway
Hathaway syntyi Chicagossa, Illinoisissa, mutta kasvoi St. Louisissa, Missourissa. Hän aloitti 3-vuotiaana laulamisen kirkkokuorossa. Hän oli lahjakas pianisti ja pääsi vuonna 1964 stipendillä Howardin yliopistoon.
Hathaway toimi lauluntekijänä, sessiomuusikkona ja tuottajana ennen siirtymistään Atco Recordsille, jonka kautta hän julkaisi ensimmäisen LP:nsä vuonna 1970. Hän levytti sittemmin myös Atlantic Recordsille. Hänen levytystensä joukkoon lukeutuvat Donny Hathaway (1971) ja Extension of a Man (1973) sekä vuonna 1972 Roberta Flackin kanssa albumina julkaistut duetot.
Antibiootti
Haittavaikutukset
Emättimen hiivatulehdus ja ripuli ovat tavallisimpia antibioottien haittavaikutuksia.
Donny Hathaway
Yhdessä vaimonsa Eulaulahin kanssa Donny Hathawaylla oli kaksi tytärtä, Lalah ja Kenya. Lalah Hathaway (s. 1968) on itse noussut myöhemmin arvostetuksi muusikoksi. Myös Kenya on toiminut taustalaulajana. Hathaway oli afroamerikkalainen ja Grammy-palkittu.
Jamalin Nenetsia
Kaupungit ja suurimmat taajamat
Suurimmat kaupunkityyppiset taajamat, taajamat tai kylät olivat (2010):
Antibiootti
Haittavaikutukset
Antibiootit tuhoavat ruoansulatuskanavan kolibakteereita, mistä saattaa seurata vatsavaivoja. Antibioottikuurin aikana syödyt maitohappobakteerivalmisteet saattavat tutkimusten mukaan kuitenkin vähentää ripulia puolella.
Antibioottien on havaittu sotkevan suoliston bakteeritoimintaa jopa kahden vuoden ajaksi. Ravinnon vaikutusta suoliston antibiooteista toipumiseen ei ole tutkittu.
Antibioottien turha käyttö
Antibiootteja ei pitäisi määrätä, jollei ole syytä epäillä bakteeriperäistä tulehdusta. Eräissä maissa antibiootteja myydään katukaupassa sekä apteekeissa ilman reseptiä, jolloin ei ole varmuutta, että lääkkeitä käytetään oikein. Tarpeettomasta käytöstä voi seurata turhia kustannuksia ja sivuvaikutuksia. Lisäksi seurauksena voi olla vastustuskykyisten bakteerikantojen kehittyminen. Moniin laajalle levinneisiin bakteerikantoihin tietyt antibiootit eivät enää tehoa, vaan tarvitaan yhä suurempia annoksia ja eri antibiootteja.
Esimerkiksi Suomessa antibioottien käyttö on saatu pudotettua kolmeen miljoonaan kuuriin vuodessa, ja siinäkin lienee puolet liikaa. Antibioottien käyttö eläinten rehussa on myös aiheuttanut kriittistä keskustelua.
Antibiootit ja virukset
Suurin osa antibiooteista ei tehoa virusten aiheuttamiin tulehduksiin, kuten flunssaan. Useimpiin keuhkoputkentulehduksiin tai kurkkukipuihin ei pitäisi lainkaan määrätä antibiootteja, sillä valtaosa niistä johtuu viruksista. Antibiootteja on aiemmin määrätty ennalta ehkäisevästi flunssan jälkitauteihin. Ennalta ehkäisevä antibioottikuuri on kuitenkin useimmiten haitaksi, koska se hävittää normaalia bakteerikantaa ja tekee tilaa mahdolliselle taudinaiheuttajalle. Ehkäisevälle käytölle pitäisi olla erityinen peruste, kuten korkea ikä yhdistyneenä tiettyihin perussairauksiin. Antibioottien väärä käyttö aiheuttaa huolta kaikkialla maailmassa. Seurauksena uudet resistentit sairaalabakteerikannat voivat aiheuttaa oireita paiseista verenmyrkytyksiin.
Uusien antibioottien kehittäminen
Suuryhtiöt kehittävät mieluummin lääkkeitä kroonisiin sairauksiin kuin uusia antibiootteja. Bakteeriopin professori Pentti Huovisen mukaan tämä johtuu siitä, että jos ne kehittäisivät antibiootteja, mikrobitutkijat hänet mukaan lukien kieltäisivät niiden käytön säästääkseen ne pahan päivän varalle.
Donny Hathaway
Kuolema
Hathaway sai useaan otteeseen sairaalahoitoa masennukseen. Hän oli ennättänyt aloittaa uuden albumin äänitykset Roberta Flackin kanssa ennen kuin hänet löydettiin kuolleena Jumeirah Essex Housen edestä Manhattanilla 13. tammikuuta 1979.
Jamalin Nenetsia
Kaupungit ja suurimmat taajamat
Syrjäisten petrokemian tuotantotaajamien koko ei ole mukana virallisessa asukasluvussa, koska asukkaat ovat kirjoilla muualla. Paikkakunnalla ollaan töissä ja asutaan tyypillisesti kuukauden jaksoissa; vuorokuukaudet ollaan vapaalla. Esimerkki tällaisesta taajamasta on kaukana muista astuskeskuksista sijaitseva, osin suomalaisvoimin rakennettu Jamburg, jonka asukasluku oli Nadymin piirin tilastojen mukaan 0, mutta työntekijöiden määrä silti 13 418.
Antibiootti
Uusien antibioottien kehittäminen
Uusia antibiootteja odotetaankin tulevan todennäköisemmin pieniltä kehitysyrityksiltä, jotka voivat sitten myydä keksintönsä eteenpäin varhaisen kehitystyön onnistuttua. Esimerkiksi suomalaisyritys kehittää kolistiinista myrkytöntä versiota ja tietokoneella kehitetään täysin uudenlaisia antibiootteja. Myös syvänmeren haudoista etsitään mikrobeja, joista saisi uusia antibiootteja tai muita lääkkeitä.
Donny Hathaway
Kuolema
Hathawayn todettiin tehneen itsemurhan hyppäämällä hotellin viidennentoista kerroksen ikkunasta.
Jamalin Nenetsia
Rajavyöhyke
Vuonna 2002 Jamalin Nenetsian alue liitettiin niiden Venäjän federaation alueiden joukkoon, jonne ulkomaalaisten pääsy on rajoitettu. Venäjän liittovaltion turvallisuuspalvelun (FSB) vuoden 2006 päätöksen mukaisesti Jamalin Nenetsiasta luokiteltiin rajavyöhykkeeksi koko rauta- ja maantien mukaan kulkevan Labytnangi–Salehard–Nadym–Pangody–Novyi Urengoi–Tazovski–Krasnoselkup-linjan pohjoispuolinen alue. Koko piirikunnan pohjoisosa liitettiin rekisteröintivelvotteen puolesta vaativammaksi rajavyöhykkeeksi.
Historia
thumb|230px|Venäjän keisarikunnan [[Tobolskin kuvernementti kattoi koko nykyisen Jamalin Nenetsian. Kartta vuodelta 1800. ]] thumb|160px|Jamalin Nenetsian ydinosa kuului yhä 1800-luvun lopulla tällöin jo pienentyneeseen [[Tobolskin kuvernementtiin.]]
Antibiootti
Uusien antibioottien kehittäminen
Uusia antibioottien korvikkeitakin kehitetään, esimerkiksi bakteereille tauteja aiheuttavia faageja, joskin ne tulevat kalliimmiksi: eri bakteereja vastaan tarvitaan eri faageja.
Mihrimah Sultan
Mihrimah oli myös yksi Osmanien valtakunnan varakkaimmista naisista. Hän perusti hyväntekeväisyyslaitoksia ja rakennutti useita monumentteja, mukaan lukien kaksi Konstantinopoliin rakennettua ja hänen mukaansa nimettyä kuninkaallista moskeijaa, Üsküdarin ja Edirnekapin moskeijat, jotka suunnitteli arkkitehti Sinan. Kuoltuaan Mihrimah haudattiin Suleimanin moskeijaan isänsä viereen.
Jamalin Nenetsia
Historia
Ihminen saapui läntisen Siperian tasangoille pian mannerjään vetäytymisen jälkeen. Alueen jokien, kuten Obin ja Tazin, varteen syntyi kalastaja- ja metsästäjäyhteisöjen asutuksia jo 3 000–2 000 vuotta eaa. Ehkä vuosituhat myöhemmin alueelle tuli samojedejä, jotka etenivät seuraten Obin ja Jenisein jokilaaksoja. Nenetsiasutus sai tästä alkunsa. Selkupit syntyivät samojeditulokkaiden ja paikalla asuneen varhaisväestön vuorovaikutuksesta.
Venäläisiä kauppiaita ja käsityöläisiä saapui alueelle 1000- ja 1100-luvulta lähtien. Nestorin kronikan mukaan Novgorodin seudulta lähtenyt retkikunta saapui 1096 kauas Jugran alueelle Uralin taakse purjehtimalla vuoroin Petšora-, Ob- ja Tazjokia. Sama kronikka on ensimmäisiä nenetsit mainitsevia historiallisia lähteitä. Vuodesta 1187 Obin alajuoksu kuului Novgorodin etupiiriin. Novgorodin vaikutuksen heikennyttyä Obin pääuoman ja sen Irtyš-sivujoen välisen, turkiksista rikkaan alueen pohjoisosat olivat jo 1400-luvulla Moskovan Venäjän etupiiriä. Moskovan ruhtinaiden arvonimeen lisättiin 1502 maininta Obin seuduista. Siperian kaanikunta Obin keskijuoksulla kuitenkin hidasti kauppayhteyksiä. Vasta kaanikunnan vuoden 1582 tappion jälkeen tätä pohjoisemmat alueet päätyivät laajemmin kaupankäynnin ja venäläisen uudissasutuksen kohteeksi. Sotilaita, uudisasukkaita, kauppiaita, samoin kuin turkiseläimiä pyytäviä metsästäjiä suuntasi nyt Obia pohjoiseen ja Siperiaan.
Vuonna 1595 venäläisjoukot rakensivat Objoen varrelle, hantikylän paikalle, lähelle pohjoista napapiiriä kasakkalinnoituksen. Tämä siihen aikaan Siperian pohjoisin linnoituspaikka sai nimen Obdorsk, mikä viittaa sijaintiin Objoen luona. Neuvostoliiton aikana kaupunki nimettiin uudelleen Salehardiksi.
Nenetseiltä alettiin kerätä Moskovalle veroa (jasak), jonka Jamalin ja Purin alueen syrjäseudun väki sai maksaa turkiksina. Vuonna 1660 laajeneva Siperia tuotti jo yli 600 000 ruplaa eli noin kolmanneksen koko Venäjän budjetin tuloista. Alue kävi laajamittaista kauppaa turkiksilla, mammutinluilla, höyhenillä, turkisvaatteilla ja muilla tuotteilla. Tuotteita esiteltiin kuuluisilla Obdorskin markkinoilla. Maksuvälineenä käytettiin naalia.
Vuosina 1708–1781 alue oli osa Venäjän keisarikunnan Siperian kuvernementtia. Keisarikunnan loppuajan alue kuului pääosin Tobolskin kuvernementtiin ja sen Surgutin piirikuntaan. Kuvernementin itäiset osat erotettiin 1822 erilliseksi Jeniseiskin kuvernementiksi. Tähän alueeseen kuului myös Tazjoen seutu.
Huhtikuussa 1918 alkoi neuvostovallan aika, mutta seurannut sisällissota jatkui vuoden 1921 lopulle. Jamalin Nenetsian alue kuului aluksi Uralin alueeseen. 10. joulukuuta 1930 tästä alueesta rajattiin Jamalin nenetsien kansallinen piirikunta; päivämäärää pidetään nykyisen Jamalin nenetsien autonomisen piirikunnan perustamisajankohtana.
Mihrimah Sultan
Mihrimahilla ja Rüstemilla oli yksi tytär, Aysha Humashah Sultan.
Jamalin Nenetsia
Historia
Poronhoitoalueet, metsästys- ja kalastusmaat kollektivisoitiin 1930-luvulla, turkistarhaus aloitettiin vuonna 1936. Jamalin Nenetsiassa oli 1940-luvun lopulla ainakin kolme Neuvostoliiton gulag-leireistä. Pakkotyöleireille joutuneet rakensivat muun muassa Jamalin niemimaan arktista satamaa (Novyi Port) ja keskeneräiseksi jäänyttä rautatietä Salhardista itään Jeniseijoelle Igarkaan ja sieltä edelleen Norilskiin.
14. huhtikuuta 1962 Tazin kylän lähistön tundralta löytyi ensimmäinen maakaasuesiintymä. Vuosien 1964 ja 1966 välillä alueelta löytyi viisi merkittävää tuotantoaluetta. Näiden joukossa olivat Gubkinskin ja Urengoin kaasukentät. Jälkimmäinen oli tuolloin maailman suurin maakaasuesiintymä.
Hallinto
Jamalin nenetsien autonominen piirikunta kuuluu Tjumenin alueeseen, mutta Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen siitä tuli Venäjän federaation subjekti (jäsenalue), jollainen myös Tjumenin alue on. Jamalin Nenetsian pääkaupunki on Obin varrella sijaitseva Salehard (per. 1595). Piirikuntahallinnon johdossa on kuvernööri, joka nimittää hallinnon ylimmät toimihenkilöt. Piirikunnan lakeja säätää valtiollinen duuma.
Paikallishallinnollisesti Jamalin Nenetsia on jaettu seitsemään piiriin (raion) ja kuuteen kaupunkipiirikuntaan. Piirit ovat:
Alueen suuremmista kaupungeista Nadym on kuntaliitossa sitä ympäröivän piirin kanssa, mutta esitetään joskus tilastoissa piiristään erillisenä piirikunnan alaisena kaupunkina.
Talous
thumb|300px|Maakaasun ja maaöljyn siirtoputkistot ovat muuttaneet Jamalin Nenetsian luontoa ja taloutta. Neuvostoliittolainen postimerkki vuodelta 1983 [[Urengoi–Užhorod maakaasuputken kunniaksi.]]
Antibiootti
Uusien antibioottien kehittäminen
Northeastern Universityn tutkijat ovat kehittäneet antibiootin, jonka he uskovat vaikuttavan tehokkaasti antibioottiresistentteihin mikrobeihin. Uusi antibiootti teiksobaktiini tehosi esimerkiksi MRSA:han mutta ei ollut haitallista nisäkkäiden kudoksille, eikä se näytä kehittävän resistenssiä. Ihmiskokeet ovat vuorossa seuraavaksi.
Jamalin Nenetsia
Talous
Jamalin Nenetsian talous perustuu öljyn, maakaasun ja kaasukondensaatin tuotantoon; petrokemian teollisuus vastasi yhteensä 93 prosentista koko piirikunnan teollisuustuotannosta (2004). Piirikunnan merkitys koko Venäjän ja Euroopan energiantuotannolle on keskeinen: alue tuotti noin 90 prosenttia koko Venäjän maakaasusta ja 12 prosenttia sen öljystä. Venäjän tärkeimmät Eurooppaan maakaasua kuljettavat kaasuputkistot alkavat Jamalin Nenetsian alueelta. Maakaasu myös Gasum-yhtiön verkkoon, jota kautta kulkee noin 10 % primäärienergiantuotannon ja 11 % sähkötuotannon raaka-aineista Suomessa, on miltei täysin peräisin Jamalin Nenetsiasta.
Maakaasua tuotettiin joulukuussa 2009 yhteensä 88 Jamalin Nenetsiassa sijaitsevalta kentältä. Gazprom tytäryhtiöineen tuotti tuolloin 88,3 % alueen kaasusta. Kaasukondensaattia saatiin 24 tuotantopaikalta, Gazpromin tuotanto-osuus oli 65,1 %. Venäjän toiseksi suurin kaasuntuottaja Novatek, jolla on pääkonttori Jamalin Nenetsian Tarko-Salessa, vastasi 23,8 % osuudesta. Muita huomattavia kaasukondensaatin tuottajia olivat Rospan International 5,7 % ja Rosneft 3,5 % osuudella. Öljyä Jamalin Nenetsiassa tuotettiin 55 kentältä. Gazpromin öljyntuotantoyhtiö Gazprom Neft vastasi 63,7 % koko Jamalin Nenetsian öljyntuotannosta, Rosneft tuotti 27,8 %.
Gazpromilla on alueella tärkeä yhteiskunnallinen asema. Se toimii aktiivisesti Jamalin Nenetsian piirikunnan ja sen kunnallispiirien kanssa. Yhtiön kaasun- ja öljyntuotanto Jamalin Nenetsiassa on laajentunut suunnitelmien mukaan Jamalin piirin (Bovanenkovon kaasukentillä) ja Jamburgin lähistöllä (Jamburgin kaasukenttä) Nadymin ja Tazin piireissä. Uutta 1 100 kilometrin maakaasuputkistoa Bovanenkovosta Komin tasavallan Uhtaan ollaan avaamassa kesällä 2012. Samalla on rakennettu tuotantoa tukevia tie- ja rautatielinjoja sekä tietoliikenneyhteyksiä. Lisäksi valmistellaan kaasun nesteytyslaitosta; kuljetus tapahtuisi ainakin osaksi LNG-aluksilla.
Piirikunnassa on myös metsä-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Maanviljely ei pohjoisessa kannata, ja maatalous on suuntautunut poronhoitoon, kalastukseen, turkistarhaukseen ja turkisten jalostukseen. Porot ovat nykyisin pääosin yksityisomistuksessa, koska niistä poronhoitajat saavat paremman korvauksen. Neuvostoajalta periytyviä, nykyään lähinnä kunnan omistamia poronhoitoprikaateja on jäljellä vain paikoin. Porotokkien koko vaihtelee 50–7 000 yksilön välillä. Kaikkiaan poroja arvioidaan tällä maailman suurimmalla poronhoitoalueella olevan noin 600 000. Jamalin niemimaan Bovanenkovon kaasukenttien ja niihin liittyvien uusien kaasunsiirtoputkistojen on äskettäin raportoitu aiheuttavan huolta poronhoitajissa, koska laitteistot osuvat porojen perinteisille vaellusreiteille.
Kaasuntuotantolaitos
Venäjän suurimmat maakaasukentät sijaitsevat Jamalin Nenetsiassa. Pääosin Venäjän valtion omistama kaasuyhtiö Gazprom on rakentanut Jamalin niemimaalle, Obinlahden länsirannan lähelle Sabettan kaasuntuotantolaitoksen. Sen toiminta putkistoineen ja vesistövaikutuksineen on aiheuttanut ongelmia paikallisille asukkaille ja vaeltavalle poronhoidolle.
Tuotantoalueella toimii myös Yamal LNG -yhtiön nesteytyslaitos, joka täydellä teholla toimiessaan tuottaa vuodessa 16,5 miljoonaa tonnia nesteytettyä kaasua eli LNG:tä, joka viedään Sabettan satamasta maailmalle. Satama vihittiin käyttöön joulukuussa 2017. Yrityksen pääomistajat ovat Putinin lähipiiriin kuluvat Leonid Mihelson ja Gennadi Timtšenko.
Nenetseille kaasutuotannon aloittamisesta on enemmän haittaa kuin hyötyä. Vaikka kännykkäyhteydet nykyisin toimivat, Sabettan poropaimentolaisilla on pulaa polttopuusta ja asunnot ovat kylmiä. Polttoaine moottorikelkkoihin joudutaan hakemaan sadan kilometrin päästä. Nenetsit eivät saa käyttää Sabettan lentoasemaa, joka rakennettiin heidän pyhälle paikalleen.
Alueen porolaitummista on laskennallisesti kuusi prosenttia päätynyt kaasuntuotantoon, mutta aluetta pirstaloivat putket, tiet ja rautatie. Rautatietä on suunniteltu jatkettavan Sabettaan asti.
Pernaruttoepidemia 2016
Alueen poroista sairastui ainakin tuhat pernaruttoon kesällä 2016. Yksi lapsi kuoli ja useita ihmisiä sairastui. Epidemia todettoon Tarko-Salen kaupungin lähistöllä. Kyseinen erittäin vaarallinen tartuntatauti on levinnyt myös ihmisiin, vaikkei bakteeri tartu ihmisestä toiseen. Kyseessä on ilmeisesti yksi pahimmista maassa todetuista epidemioista. Poroja ryhdyttiin rokottamaan ja ihmisiä pakkoevakuoitiin helikoptereilla. Porokuolemia arveltiin aluksi kuumuuden aiheuttamiksi, mutta maaperästä ilmeisesti levinnyt pernaruttobasilli todettiin laboratoriokokein.
Liikenne
thumb|left|210px|[[Proomu|Puskuproomut ovat yleinen tapa kuljettaa tavaraa Obilla. Kuvassa puskija siirtämässä tyhjää proomua.]] thumb|right|250px| Gazpromin lentoyhtiö Gazpromavia lennättää yhtiön työntekijöitä tuotantotaajamiin ja näistä vuorokuukausin vapaalle. Ob ja Karanmeri ovat tärkeitä vesiliikenneväyliä. Myös muiden suurten jokien alajuoksuilla on satamia, ja jokia pitkin liikennöidään. Ankaran talven takia esimerkiksi proomuja hyödyntävä tavaraliikenne on mahdollista alueen joissa vain 2–4 kesäkuukauden aikana. Karanmerellä jäänmurtajat pidentävät merialueen käyttöaikaa. Petrokemian kuljetuksiin matalalle Obinlahdelle on hahmoteltu myös jäissä kulkevia aluksia.
Pääkaupunki Salehard on ollut maantie- ja rautatieliikenteen osalta erillinen saareke, mutta vuonna 2012 valmistuvan Objoen ylittävän sillan myötä tilanne on muuttumassa. Toistaiseksi pääkaupungista on kesäisin lossiyhteys ja talvisin jäätie Objoen toiselle puolelle Labytnangiin. Sieltä johtaa rautatie Komin puolelle Vorkutaan ja edelleen Venäjän eteläisempiin osiin. Äskettäin Jamalin niemimaan Bovanenkovo liitettiin 525 kilometrin rautatiellä (Obskaja-Bovanenkovo) osaksi tätä Venäjän rautateiden pohjoista rataverkkoa. Uusi rataosuus katsotaan maailman pohjoisimmaksi rautatieverkoksi. Sittemmin rataa on jatkettu toistakymmentä kilometriä Karskajaan (Ка́рская). thumb|right|250px|[[Nenetsit ovat alueen alkuperäisväestöä.]] thumb|right|250px|Samoin alkuperäiskansoja edustavia [[hantit|hantilapsia.]]
Toinen laaja rautatie- ja tieverkko saapuu etelästä Surgutista Jamalin nenetsien piirikunnan keskiosan kaupunkeihin.
Keskeisimmissä kaupungeissa ja joissakin syrjäisissä taajamissa sijaitsee myös lentoasema (Nojabrsk, Novyi Urengoi, Nadym, Salehard, Jamburg) tai pienlentokenttä (esimerkiksi Krasnoselkup, Tolka, Jamalin Bovanenkovo). Jamburgin lentoaseman toiminta on Gazpromin tytäryhtiön Gazpromavian vastuulla.
Väestö
Jamalin Nenetsian väestö on moninkertaistunut runsaan viidenkymmenen vuoden aikana vuosina 1959–2010. Kun tämän pohjoisen piirikunnan asukasluku oli 1939 laskennan mukaan 45 800 ja vuoden 1959 laskennan mukaan 62 600 (1959), se kohosi kaasu- ja öljykenttien löydyttyä nopeasti 1970- ja 1980-luvuilla. Alueelle muutti erityisesti venäläisiä ja ukrainalaisia; kasvu keskittyi paljolti petrokemian tuotantoon keskittyneisiin kaupunkeihin. Ukrainalaisten ja valkovenäläisten osuus Jamalin Nenetsian asukkaista on kuitenkin pienentynyt merkittävästi Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Väkiluku oli 81 200 (1970), 158 800 (1979) , 494 800 (1989) ja 507 000 (2002).
Jamalin Nenetsia on yksi harvoista Venäjän pohjoisista alueista, jonka asukasluku ei ole kääntynyt laskuun Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen, vaan päinvastoin on edelleen kasvanut. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Jamalin Nenetsian asukasluku oli 522 904 (2010), josta 84,7 % (443 043) oli kaupunkilaisia. Tämän 2,2 kertaa Suomen kokoisen piirikunnan asukastiheys oli 0,70 as./km².
Oheisessa taulukossa on esitetty Jamalin-Nenetsian väestön kansallisuusjakauma vuosien 1939–2010 väestönlaskennoissa, vuoden 2010 väestönlaskennan mukaisessa suuruusjärjestyksessä. Mukana ovat piirikunnan kolme alkuperäisväestöryhmää ja näitä suuremmat etniset ryhmät eli 2010 väestönlaskennassa vähintään 0,5 % väestöosuutta vastaavat ryhmät. Lisäksi on lueteltu saksalaisten ja suomalaisten määrä (esimerkkeinä sodan ja Stalinin aikana Neuvostoliiton syrjäseuduille karkotetuista kansallisuuksista). Ryhmät on järjesteltävissä prosenttimääräisen esiintymisensä perusteella kussakin väestönlaskennassa. (Huom! Taulukko hieman keskeneräinen. Jostain syystä lukumääräsarakkeiden sorttaus ei toimi oikein; vaan järjestelee Määrä-sarakkeen vasemmalla puolella olevan, edellisen väestönlaskennan %-sarakkeen mukaan. Vuoden 1989 tietojen lähteenä toukokuussa 2012 käytettyä piirikunnan aiemmalla sivustolla ollut tiedosto ei ollut saatavissa 7.-8.6.2012; vuoden 1989 sarakkeesta puuttuu siksi viite).
* Ryhmää/Tietoa ei ollut eritelty käytetyssä aineistossa. ** Ryhmää sisältyy muihin kansallisuuksiin tässä aineistossa. *** Erotus väestön kokonaismäärän ja kansallisuutensa ilmoittaneiden välillä.
Uskonto
Vuonna 2012 julkaistun, Venäjän uskontoja laajasti kartoittaneen Arena-tutkimuksen mukaan Jamalin Nenetsian asukkaista oli:
Kulttuuri
Jamalin nenetsien piirikunnan alkuperäisväestöön kuuluvien nenetsien elämänmuutosta kuvataan muun muassa Anastasia Lapsuin ja Markku Lehmuskallion elokuvissa. Näiden joukkoon kuuluvat esimerkiksi vuonna 1993 valmistunut Poron hahmossa pitkin taivaankaarta, vuoden 2001 parhaan elokuvan Jussi-palkinnon voittanut Seitsemän laulua tundralta ja osittain Jar-Salen seudulla kuvattu, DVD-muodossa saatavilla oleva Sukunsa viimeinen (2010).
Josefsson
Josefsson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
5. joulukuuta
5. joulukuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 339. päivä (340. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 26 päivää.
Merkkipäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 4. joulukuuta, 6. joulukuuta
Geoffrey James Robinson
thumb|right|Geoffrey James Robinson
Geoffrey James Robinson (10. elokuuta 1937 – 29. joulukuuta 2020) oli australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Sydneyn arkkihiippakuntaan Grégoire-Pierre XV Agagianian 21. joulukuuta 1960. Hänet nimitettiin Sydneyn vihkipiispaksi ja Rusucan titulaaripiispaksi 23. tammikuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Bede Clancy, jota avustivat James Darcy Freeman ja Luigi Barbarito.
Robinson erosi tehtävistään vihkipiispana 15. heinäkuuta 2004.
Andreas Karlstadt
thumb|Andreas Bodenstein von Karlstadt, muotokuva 1541/42 Andreas Karlstadt, koko nimeltään Andreas Rudolph Bodenstein von Karlstadt, (1486 – 24. joulukuuta 1541) oli saksalainen kristitty teologi uskonpuhdistuksen aikana.
Karlstadt valmistui Wittenbergin yliopistosta teologian tohtoriksi. Seuraavina vuosina Karlstadt opiskeli Roomassa, missä hän näki paavinistuimen ja katolisen kirkon korruptoituneen tilan. Myöhemmin Martti Luther julkaisi 95 teesiä, mikä aloitti uskonpuhdistuksen.
Vuonna 1519 Andreas Karlstadt, Luther ja Johann Eck kokoontuivat Leipzigin väittelyyn väittelemään kristillisestä opista. Väittelyssä Karlstadt väitteli Eckin kanssa vapaasta tahdosta. Seuraavina päivinä Luther ja Eck taas puhuivat paaviudesta.
Uskonpuhdistuksen edetessä Karlstadtista tuli Lutherin kannattaja. Kun Luther julistettiin Wormsin valtiopäivillä valtakunnankiroukseen ja joutui pakenemaan Wartburgin linnaan, Karlstad oli yksi niistä Lutherin kannattajista, jotka yrittivät reformoida kirkkoa Wittenbergissa. Uudistusohjelma oli katolisen kirkon mittapuulla radikaali: maallikoiden ehtoollinen jumalanpalvelusten yhteydessä haluttiin sallia, nunnille ja munkeille taata oikeus poistua luostareistaan ja pappien selibaatti poistaa. Vanhaan testamenttiin vedoten osa myös halusi kuvainraastoa eli ikonoklasmia, kuvakieltoa kirkkoihin. , lisäksi Karlstadt käytti Lutherin auktoriteettia kiihottaessaan kansaa raastaamaan kuvat kirkoista väkivalloin. Vaaditut uudistukset eivät kuitenkaan toteutuneet tarpeeksi nopeasti, mikä lisäsi väkivaltaa ja levottomuuksia kaupungissa. Näiden toimiensa sekä myös teologisen radikalisoitumisen myötä (Karlstadista tuli uudestikastaja ja hän sotkeutui talonpoikaiskapinoihin) Lutherista tuli Karlstadin kiivas vastustaja
Karlstadt kuoli Baselissa joulukuussa 1541.
Punapyrstökotingat
Punapyrstökotingat (Phoenicircus) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Punapyrstökotingoihin kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Carmine Tucci
Carmine Tucci (s. 27. joulukuuta 1933 Bolzano) on italialainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä ja puolustajana.
Tucci edusti Italian pääsarjan HC Bolzanoa vuosina 1952–1954 ja 1962–1966 sekä SG Cortinaa vuosina 1954–1962. Hän saavutti urallaan neljä Italian mestaruutta SG Cortinan joukkueessa vuosina 1957, 1959, 1961 ja 1962. Kaudella 1962–1963 hän teki 21 maalia Bolzanon paidassa. Tucci toimi myös Bolzanon päävalmentajana kaudella 1964–1965.
Tucci kuului Italian joukkueeseen Cortina d’Ampezzon talviolympialaisissa 1956, joissa hän pelasi kuusi ottelua tehopistein 2+1=3 keräten kuusi rangaistusminuuttia. Kaksi maaliaan hän teki Saksaa ja Sveitsiä vastaan. Tucci toimi myös Italian kapteenina Tšekkoslovakian MM-kilpailuissa 1959, joissa hän teki kolme maalia pelaamassaan kymmenessä ottelussa.
Evisceration Plague
Evisceration Plague on Cannibal Corpsen yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 3. helmikuuta 2009. Levystä on saatavilla myös erikoisversio, jossa on mukana "Making of Evisceration plague" -DVD.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 25. Yhdysvalloissa se debytoi Billboard 200 -listan sijalla 66.
Geoffrey Robinson
Geoffrey Robinson (s. 25. toukokuuta 1938) on brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko ja liikemies. Hän on istunut Coventry North Westin vaalipiirin edustajana House of Commonsissa vuodesta 1976. Hän oli kolmantena ministerinä valtiovarainministeriössä (Paymaster General) vuosina 1997–1999. Robinson omisti vuosina 1996–2008 keskustavasemmistolaisen New Statesman -lehden.
Tervola (Muolaa)
Tervola oli kylä Muolaan kunnan keskiosassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Kylä sijaitsi Muolaanjärven itärannalla noin 11 kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta länteen. Tervolan naapurikyliä olivat pohjoisessa Kangaspelto, idässä Sudenoja ja Kyyrölä sekä etelässä Oinala. Nykyisin kylä on asumaton eikä sillä ole venäläistä asutusnimeä.
Kyläkuva
Tervolan kylän pinta-ala oli vuonna 1936 4,81 neliökilometriä, josta oli peltoa 76 hehtaaria, niittyä 0,4 hehtaaria ja metsää 405 hehtaaria. Tervolan talot sijaitsivat Lavolasta Kangaspeltoon johtavan kylätien varrella. Tervola oli kooltaan pieni kylä. Siellä oli Muolaan kunnan omistama Tervolan kantatila, Muolaan kunnalliskoti, 5-6 maatilaa ja joukko huviloita. Kunnan omistamalla tilalla oli kaksi kasvihuonetta ja järven ja kylätien välissä sijainnutta kaksikerroksista kunnalliskotia ympäröi laaja puutarha. Tervolan kylä kuului Viholan koulupiiriin.
Historia
Tervolan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen ja Etelä-Pirkanmaalle, jossa Tervolan asukkaat asutettiin Humppilaan.
Olenius
Olenius on seuraavien suomalaisten sukunimi:
Salehardin lentoasema
Salehardin lentoasema on Luoteis-Siperiassa sijaitsevan Venäjän federaation Jamalin nenetsien autonomisen piirikunnan pääkaupunki Salehardin lentoasema.
Matkustajamääriltään hieman suuremman Novyi Urengoin lentoaseman rinnalla se kertoi vuonna 2012 haluavansa saada kansainvälisen lentoaseman aseman.
Laacher See
Laacher See on kraatterijärvi ja mahdollisesti aktiivinen tulivuori Saksassa. Tämä vulkaaninen kraatteri sijaitsee noin 37 kilometriä Bonnista etelään.
left|thumb|Alueen topografinen kartta left|thumb|Alue kartalla
Järven alla olevan magman aiheuttamaa hiilidioksidipurkausta, kuplimista (mofetti), voi jatkuvasti nähdä järven kaakkoisrannalla.
Daily Mail-lehti uutisoi vuonna 2012, että Laacher See olisi purkautumassa lähiaikoina. Vulkaanisiin ilmiöihin erikoistunut professori Erik Klemetti Denisonin yliopistosta kuitenkin tyrmäsi väitteen tuoreeltaan blogissaan perusteettomana.
Kivikautiset purkaukset
left|thumb|[[Mofetti Laacher Seessä]] Laacher Seen tulivuori purkautui kivikaudella jääkauden loppupuolella noin 12900 kalenterivuotta sitten hävittäen läheltään Federmesser-kulttuuriin kuuluneen myöhäispaleoliittisen Niederbieber-metsästäjaasutuksen. Purkauksen voima oli VEI 6, mikä vasta Pinatubon vuoden 1991 purkausta. Seuraavan kerran tulivuori purkautui 11200 vuotta sitten.
Talvimaisema, iltarusko
Talvimaisema, iltarusko eli Rantatie talvella on suomalaisen taiteilijan Fanny Churbergin vuodelta 1878 oleva öljyvärimaalaus kankaalle, joka on kiinnitetty levylle. Kooltaan työ on 26×40,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se lahjoitettiin vuonna 1940.
Churberg suhtautui intohimoisesti maalaamiseen ja Pohjolan pimeään vuodenaikaan. Vauhtiin päästyään hän maalasi ja läiski värejä ilmaisuvoimallisesti kankaalleen luoden niistä oman tavaramerkkinsä aiheita ikuistaessaan. Maalaus Talvimaisema, iltarusko on ekspressiivisesti toteutettu. Siinä korostuvat siveltimenvedot ja niiden rytmi. Aihetta ja sommittelua joku saattaa pitää peräti vanhakantaisena.
Pystyuuni
pienoiskuva|Pönttöuuni
Pystyuuni on tiilestä muurattu varaava tulisija. Uunissa on ruotsalaisten noin vuonna 1800 kehittämä sisussysteemi, jossa palokaasut nousevat ylös ja laskevat uunin sivuja alas poistuen piippuun alareunasta. Pystyuuni on melko taloudellinen uuni, sillä se pystyy sitomaan noin 80 % puun sisältämästä energiasta (alempi lämpöarvo).
Peltikuorista lieriömäistä pystyuunia kutsutaan pönttöuuniksi Myös pystykaakeliuuni on sisärakenteeltaan kuten pystyuuni.
Lämmitys
Pystyuunia voidaan lämmittää korkeintaan kaksi kertaa päivässä, panoksen ollessa 5–10 kg kuivaa puuta. Uuni alkaa luovuttaa lämpöä 1–3 tuntia lämmityksen aloituksesta ja jatkaa lämmönluovutusta uunin massasta ja rakenteesta riippuen 15–48 tuntia lämmityksestä.
Vanhoissa pystyuuneissa ei ole useinkaan arinaa, ja siksi uuniin jää varsinaisen palotapahtuman jälkeen isoja kekäleitä. Ongelmaa voi vähentää lisäämällä 2–5 cm:n korkuisen irtoarinan uunin sisään tulipesän pohjan yläpuolelle.
Pönttöuuni
Pönttöuuni on perinteinen varaava tulisija, joka on muurattu lieriömäisen peltikuoren sisään. Pönttöuuni yleistyi suomessa 1900 -luvun alkupuolelta kaakeliuunia halvempana ja nopeammin pystytettävänä vaihtoehtona. Rakenteensa johdosta pönttöuuni tunnetaan myös peltikuoriuunina. Perinteisesti pönttöuunissa poltetaan puuta, mutta niitä on myös muutettu sähkövastuksella lämpiäviksi.
Feeniksin kilta
Feeniksin kilta on kuvitteellinen salajärjestö J. K. Rowlingin kirjoittamissa Harry Potter -kirjoissa. Albus Dumbledore perusti järjestön vastustaakseen lordi Voldemortia ja tämän kuolonsyöjiä.
Historia
Feeniksin kilta on Tylypahkan velhokoulun rehtorin Albus Dumbledoren perustama järjestö, jonka tehtävänä on vastustaa lordi Voldemortia ja kuolonsyöjiä. Feeniksin killan päämaja sijaitsee Lontoossa Kalmanhanaukio 12:ssa, missä oli myös Sirius Mustan lapsuuden koti. Dumbledoren ohella killan alkuperäisiin jäseniin kuuluivat muun muassa Harry Potterin vanhemmat James ja Lily Potter, Remus Lupin, Sirius Musta ja Alastor Vauhkomieli. Kilta hajosi, kun Voldemort katosi tapettuaan James ja Lily Potterin yrittäessään tappaa heidän poikansa Harryn. Voldemortin uskottiin kuolleen, eikä häntä vastustavaa järjestöä katsottu enää tarpeelliseksi.
Voldemortin palatessa kirjassa Harry Potter ja liekehtivä pikari Dumbledore perustaa Feeniksin killan uudelleen. Suurin osa killan jäsenistä osallistui Tylypahkan taisteluun seitsemännessä kirjassa.
Uudelleen perustetun Feeniksin killan tunnetut jäsenet
}}
Edgar Bones
Edgar Bones oli yksi alkuperäisen Feeniksin killan jäsenistä. Edgar oli Amelia Bonesin veli. Kuolonsyöjät tappoivat Edgarin ja tämän vanhemmat ja lapset ensimmäisessä velhosodassa vuoden 1981 tienoilla. Vauhkomieli myöhemmin näytti Harrylle valokuvan, jossa Edgar esiintyy.
Armas Dearborn
Armas Dearborn oli yksi alkuperäisen Feeniksin killan jäsenistä. Vauhkomielen mukaan Dearborn katosi puoli vuotta sen jälkeen, kun Feeniksin killan jäsenistä oli otettu yhteiskuva eikä hänen ruumistaan koskaan löydetty. Suurella todennäköisyydellä kuolonsyöjät murhasivat hänet vuosien 1981-82 tienoilla.
Dedalus Diggle
Dedalus Diggle on yksi Feeniksin killan alkuperäisistä jäsenistä. Tylypahkan opettaja professori McGarmiva epäili häntä tähdenlentojen loihtimisesta Kentissä lordi Voldemortin kukistuttua sinä yönä, kun Harry Potterin vanhemmat kuolivat. Harry tapaa Digglen Viistokujalla Vuotavassa noidankattilassa, kun Harry on ostamassa Tylypahkaa varten koulutarvikkeitaan, ja Diggle ilahtuu, kun Harry sanoo nähneensä hänet ennenkin (Petunia-täti sai sätkyn, kun Diggle kumarsi Harrylle ruokakaupassa). Viimeisessä kirjassa Dedalus Diggle ottaa Hestia Jonesin kanssa Dursleyn perheen huostaansa ja he pakenevat, jottei Voldemort saisi heitä. Kuolonsyöjät polttivat Digglen talon vallattuaan taikaministeriön, mutta Diggle ei ollut paikalla.
Benjy Fenwick
Benjy Fenwick oli yksi alkuperäisen Feeniksin killan jäsenistä. Kuolonsyöjät tappoivat hänet vuoden 1981 tienoilla. Vauhkomielen mukaan yksi kuolonsyöjistä räjäytti hänet kappaleiksi kirouksellaan ja tuhosi hänen ruumiinsa. Hänen jäännöksiään löydettiin vain muutama pala.
Arabella Figg
Arabella Doreen Figg on hieman höperö vanha nainen, joka asuu neljän kissansa kanssa kaalinhajuisessa kodissaan Likusteritiellä. Harry on joutunut viettämään aikaa hänen luonaan, kun Dursleyt ovat halunneet hänet pois jaloista. Kirjassa Harry Potter ja Feeniksin kilta rouva Figg paljastaa olevansa surkki, jonka tehtävänä on ollut pitää Harryä silmällä. Figg kertoi Harrylle Dumbledoren kieltäneen häntä kertomasta totuutta tälle, koska tämä oli liian nuori ja koska Dursleyt eivät muuten olisi jättäneet Harryä tämän luokse. Figg oli todistajana Harry Potterin oikeudenkäynnissä, ja vaikka hän ei osannut kunnolla kuvailla ankeuttajia, hän sai Toffeeta lukuun ottamatta vakuutettua muut siitä, että Harry puhui totta ja Harry vapautettiin syytteistä. Myöhemmin Figg oli läsnä Dumbledoren hautajaisissa. Figgin kohtalo jäi epäselväksi Voldemortin kukistuttua, mutta oletettavaa on, että koska hän oli surkki, niin hän ei osallistunut Tylypahkan taisteluun ja selvisi hengissä toisesta velhosodasta.
Mundungus Fletcher
Mundungus ”Dung” Fletcher on varas, mutta myös hyväsydäminen velho. Hän on myös yksi alkuperäisistä Feeniksin killan jäsenistä. Fletcher sai vuonna 1975 elinikäisen porttikiellon Sianpäähän loukattuaan Aberforthia. Albus Dumbledore tiesi Fletcherin epäluotettavuudesta mutta piti tämän tarkoituksella mukana Feeniksin killassa: herkästi puolta vaihtavan roiston avulla oli äärimmäisen yksinkertaista syöttää vääriä tietoja vastapuolelle siten, ettei kukaan aavistanut mitään. Fletcher määrättiin vartioimaan Harry Potteria kirjassa Harry Potter ja Feeniksin kilta, mutta kun hän sai kuulla eräästä halvasta noidankattilasta joka on ilmeisesti lumottu, hän lähti pois Likusteritieltä Surreysta. Tämä osoittautui suureksi virheeksi, sillä heti sen jälkeen ankeuttajat hyökkäsivät Harryn ja Dudleyn kimppuun Magnoliakaaren ja Visteriaväylän välisellä kujalla. Fletcher toimitti myös Fred ja George Weasleylle tarvikkeita pilapuotia varten. Hän oli myöhemmin valeasussa läsnä Sianpäässä Harry Potterin perustaessa Albuksen kaartin ja kertoi tiedon eteenpäin killan jäsenille. Myöhemmin selvisi, että hänet oli määrätty pitämään Harryä silmällä.
Kuudennessa kirjassa paljastui, että Fletcher oli varastanut Sirius Mustan tavaroita tämän kuoleman jälkeen ja yrittäessään myydä niitä Tylyahossa Harry huomasi tämän ja käytti fyysistä voimaa häntä vastaan, kunnes tämä kaikkoontui ja pääsi piiloon Harryltä. Myöhemmin Päivän Profeetta kertoi, että Fletcher oli pidätetty ja lähetetty Azkabaniin. Hän kuitenkin pakeni vuonna 1997 suuren joukkopaon yhteydessä.
Fletcher osoittautui tärkeäksi hahmoksi teoksessa Harry Potter ja kuoleman varjelukset. Hän oli ehdottanut kuuden kiltalaisen naamioitumista Harryksi tämän siirtämisen aikana ja ehdotus hyväksyttiin. Niinpä hän osallistui Seitsemän Potterin taisteluun, mutta Voldemortin langettaessa tappokirouksen häntä kohti, Mundungus pakeni, jolloin loitsu osuikin Vauhkomieleen tappaen hänet. Myöhemmin Harry, Hermione ja Ron saivat tietää Fletcheriltä, mihin on kadonnut siihen asti merkittävin hirnyrkki eli Luihuisen medaljonki: hän oli vienyt sen Kalmanhanaukio 12:sta ja yrittänyt myydä Viistokujalla, jolloin Dolores Pimento oli takavarikoinut sen. Myöhemmin selvisi, että Fletcher oli myynyt Aberforthille Siriuksen taikapeilin, mistä tämä tarkkaili Harryä. Ei ole tiedossa, osallistuiko Fletcher Tylypahkan taisteluun.
Hestia Jones
Hestia Jones on Feeniksin killan jäsen. Jonesilla on musta tukka ja punaiset posket. Jones kohtasi Harryn ensimmäisen kerran, kun hän tuli hakemaan Harrya Dursleyilta Kalmanhanaukio 12:sta ja hän ihmetteli perunankuorimaveistä Dursleyiden keittiössä sanoen sen olevan hauska. Myöhemmin Jones yhdessä Dedalus Digglen kanssa evakuoivat Dursleyt turvaan, jotteivat kuolonsyöjät saisi heitä. Hestia piti pahana sitä etteivät Dursleyt välittäneet Harrysta ja etteivät tienneet minne Harry viedään.
Alice Longbottom
Alice Longbottom on Neville Longbottomin äiti, joka työskenteli miehensä Frank Longbottomin kanssa aurorina Taikaministeriössä. Hän joutui kuitenkin loppuelämäkseen sairaalaan Bellatrix Lestrangen, Rodolphus Lestrangen, Rabastan Lestrangen ja Bartemius Kyyry nuoremman häneen ja hänen mieheensä loihtiman kidutuskirouksen vuoksi. Toisin kuin miehensä hän on sen verran järjissään, että ojentaa Nevillelle joka tapaamisella yhden tai useita huolellisesti siistittyjä makeisten kääreitä – jotka poika tallettaa uskollisesti, vaikka isoäiti käskee heittää ne pois.
Frank Longbottom
Frank Longbottom on Neville Longbottomin isä, joka oli menestyksekäs aurori. Hän on ollut pysyvästi vaimonsa kanssa Pyhän Mungon taikatautien ja vammojen sairaalassa sen jälkeen kun Bellatrix Lestrange, Rodolphus Lestrange, Rabastan Lestrange ja Bartemius Kyyry Jr. kiduttivat heidät lähes kuoliaaksi kidutuskirouksen avulla. Frank on niin pahoin vammautunut, ettei tunne edes poikaansa, joka käy uskollisesti katsomassa vanhempiaan.
Olympe Maxime
Olympe Maxime on Beauxbatonsin rehtori ja puolijättiläinen. Maxime esiintyi ensimmäisen kerran neljännessä kirjassa, missä hän oli läsnä huispauksen maailmanmestaruuskisoissa muutaman oppilaansa kanssa. Myöhemmin Maxime osallistui valittuine oppilaineen Kolmivelhoturnajaisiin toimien tuomarina kilpailussa. Maxime antoi Harrylle kahdeksan pistettä kymmenestä ensimmäisessä koetuksessa ja täydet pisteet toisessa koetuksessa. Maxime teki välittömästi vaikutuksen Rubeus Hagridiin, joka silminnähden ihastui Maximeen ja näytti tälle etukäteen turnauksen ensimmäiseen koetukseen tarkoitetut lohikäärmeet. Maxime myöhemmin tanssi Hagridin kanssa joulutanssiaisissa. Hagrid tiesi Maximen olevan puolijättiläinen ja kysyi sitä häneltä, mistä Maxime loukkaantui ja väitti että hänellä on vain isot luut. Myöhemmin Hagrid ja Maxime korjasivat välinsä. Kun Harry oli tuonut Cedric Diggoryn ruumiin mukanaan kolmannen koetuksen jälkeen, Maxime näytti järkyttyneeltä. Maxime oli myöhemmin läsnä Diggoryn muistotilaisuudessa Tylypahkassa. Viidennessä kirjassa Maximesta oli tullut Feeniksin killan avustava jäsen ja hän ja Hagrid matkasivat yhdessä jättiläisten luo yrittäen saada heidät liittymään Dumbledoren puolelle ja oli pelastanut Hagridin Golgomathin puolella olleiden jättiläisten hyökkäykseltä. Maxime myöhemmin palasi yksin Beauxbatonsiin Hagridin viedessä veljensä Ruaahin Englantiin mukanaan. Maxime oli myöhemmin läsnä Dumbledoren hautajaisissa lohduttaen Hagridia ja osallistui Billin ja Fleur Delacourin häihin.
Marlene McKinnon
Marlene McKinnon oli yksi alkuperäisen Feeniksin killan jäsenistä. Voldemort ja Travers tappoivat hänet ja hänen koko perheensä Ensimmäisessä Velhosodassa heinäkuun 1981 tienoilla. Vauhkomieli myöhemmin näytti Harrylle valokuvan Marlenesta, joka oli otettu kaksi viikkoa ennen hänen kuolemaansa.
Dorcas Meadowes
Dorcas Meadowes oli yksi alkuperäisen Feeniksin killan jäsenistä. Voldemort tappoi Dorcasin henkilökohtaisesti vuoden 1981 tienoilla. Vauhkomieli myöhemmin näytti Harrylle valokuvan, jossa Dorcas esiintyi.
Sirius Musta
Sirius Musta alias Anturajalka (1959–1996) on J. K. Rowlingin kirjoittamissa Harry Potter -kirjoissa esiintyvä henkilöhahmo. Hän on Harry Potterin kummisetä. Kirjoissa Siriusta kuvataan komeaksi ja nokkelaksi, ehkä jopa hieman ylimieliseksi keppostelijaksi. Mustaa kutsutaan kirjoissa myös lempinimellä Anturajalka. Sirius on rekisteröitymätön animaagi; hän osaa muuttua suureksi mustaksi koiraksi. Sirius on yksi harvoista Harry Potter -kirjojen henkilöistä, joka ei pelkää lausua pimeyden lordi Voldemortin nimeä. Feeniksin kilta pitää Siriuksen taloa päämajanaan.
Nimi "Sirius" viittaa tähteen, joka tunnetaan myös kansan suussa Koirantähtenä, koska se kuuluu Suuren koiran tähtikuvioon.
Teoksessa Harry Potter ja Feeniksin kilta Sirius lahjoittaa sukunsa ikiaikaisen kodin Kalmanhanaukio 12:n Feeniksin kilta -organisaation päämajaksi, jolloin myös hän voi osallistua sen toimintaan. Sirius toimii ikään kuin Harryn veljenä koko kirjan ajan, mutta Rowlingin mukaan "Harry kaipaa isähahmoa". Hänen ja Harryn välille muodostuu myös suuri luottamusside. Taikaministeriössä käydyssä Salaperäisyyksien osaston taistelussa Bellatrix Lestrangen ja Siriuksen välisen kaksintaistelun aikana Bellatrix iskee Siriusta kirouksella, joka lennättää tämän mystisen mustan holvikaaren verhon lävitse kuolemaan (elokuvaversiossa Bellatrix käytti tappokirousta ja holvikaaressa ei ole verhoa).
Kirjassa Harry Potter ja puoliverinen prinssi Sirius tunnustetaan syyttömäksi – mutta valitettavasti liian myöhään. Harry perii Siriuksen omaisuuden, mukaan lukien talon Kalmanhanaukiolla, kotitonttu Oljon ja Hiinokan. Kirjassa myös kerrotaan että Sirius Musta on Narcissa Malfoyn serkku. Seitsemännessä kirjassa Harry kutsui Siriuksen hengen luokseen Elpymyskiven avulla lohduttamaan Harrya tämän matkalla tulevaan kuolemaan. Siriuksen henki kertoi Harrylle kuoleman olevan kivuton ja käyvän nopeammin kuin nukahtaminen. Harry myöhemmin nimesi ensimmäisen poikansa James Siriukseksi kunnioittaakseen Siriuksen muistoa.
Tabita Niittu
Tabita Niittu oli yksi alkuperäisistä Feeniksin killan jäsenistä. Voldemort tappoi hänet Ensimmäisen Velhosodan aikana vuoden 1981 tienoilla. Vauhkomieli myöhemmin näytti Harrylle kuvan, jossa Niittu esiintyy.
Sturgis Podmore
Sturgis Podmore on Feeniksin killan jäsen. Strugis joutuu Azkabaniin teoksessa Harry Potter ja Feeniksin kilta, koska Lucius Malfoy yllättää hänet näkymättömyysviitan alta ministeriössä ja loitsii häneen komennuskirouksen. Kirouksen vuoksi Podmore yrittää murtautua Taikaministeriön Salaperäisyyksien osastoon. Hänet tuomitaan tästä hyvästä kuudeksi kuukaudeksi Azkabaniin.
Fabian ja Gideon Prewett
Fabian Prewett ja Gideon Prewett olivat veljekset ja alkuperäisen Feeniksin killan jäsenet. He olivat myös Molly Weasleyn veljiä. Kuolonsyöjät tappoivat heidät Ensimmäisessä Velhosodassa vuoden 1981 tienoilla. Vauhkomielen mukaan viisi kuolonsyöjää joista yksi oli Antonin Dolohov tappoivat heidät mutta Fabian ja Gideon taistelivat sankarillisesti heitä vastaan. Molly myöhemmin antoi Fabianin kultakellon Harrylle tämän 17 syntymäpäivänään.
Edward Tonks
Edward Ted Tonks on Nymphadora Tonksin isä. Ted oli jästisyntyinen ja hänen vaimonsa oli Andromeda Musta. Ted liittyi Feeniksin kiltaan yhdessä tyttärensä kanssa Voldemortin noustua uudelleen valtaan. Seitsemän Potterin taistelussa Ted tarjosi kotiaan turvataloksi muille. Harryn ja Hagridin saavuttua Ted paransi Harryn vammat. Kun kuolonsyöjät valtasivat taikaministeriön ja alkoivat vainota jästisyntyisiä Ted joutui pakenemaan, mutta Harmaaselän johtama ryhmä sai hänet kiinni ja Ted sai taistelussa surmansa. Lupin ja Nymfadora myöhemmin nimesivät poikansa Tediksi kunnioittaakseen hänen muistoaan. Tedin kuolemasta ilmoitettiin myöhemmin Pottervahdissa.
Nymfadora Tonks
Nymfadora Tonks (1973 — 2. toukokuuta 1998) työskenteli taikaministeriössä aurorina. Nymfadora oli myös metamorfimaagi – hän pystyi siis muuttamaan ulkomuotoaan halutessaan. Tonks oli Sirius Mustan lempiserkun Andromedan tytär.
Nymfadora oli mukana taistelussa kuolonsyöjiä vastaan, kun kuolonsyöjät ja lordi Voldemort huijaavat Harryn ansaan. Sirius Musta saa surmansa samassa taistelussa. Tonks inhosi etunimeään ja pyysi usein että häntä kutsuttaisiin vain sukunimellä. Kirjassa Harry Potter ja puoliverinen prinssi Siriuksen kuoleman jälkeen Harry epäilee Tonksin olleen rakastunut Siriukseen, sillä Tonks ei enää muuttanut ulkonäköään, oli masentunut ja hänen suojeliuksensa oli muuttunut ihmissudeksi. Lopulta käy ilmi että Tonks oli rakastunut Remus Lupiniin.
Kotikolossa jouluaterian ääressä Harry epäilee, että rouva Weasley olisi mieluummin ottanut Fleur Delacourin sijasta Tonksin miniäkseen. Kyseessä oli kuitenkin Harryn väärinkäsitys. Tosiasiassa Molly yritti kannustaa Tonksia ja Lupinia yhteen. Teoksessa Harry Potter ja puoliverinen prinssi paljastuu, kuinka ihastunut Tonks Lupiniin lopulta oli.
Kirjassa Harry Potter ja kuoleman varjelukset Nymfadora Tonks menee naimisiin Remus Lupinin kanssa. Heille syntyy poika, jonka he nimeävät Tonksin edesmenneen isän, Tedin, mukaan Teddy Remus Lupiniksi. Harrysta tulee Teddyn kummisetä. Kirjan lopussa käytävässä Tylypahkan taistelussa Nymfadora ja hänen aviomiehensä Lupin kuolevat kuolonsyöjien tekemään tappokiroukseen. Bellatrix tappoi Nymfadoran ja Dolohov Lupinin.
Elokuvissa Tonksia näyttelee Natalia Tena.
Emmeline Vance
Emmeline Vance oli yksi Feeniksin killan alkuperäisistä jäsenistä. Kun kilta perustettiin uudelleen, Vance oli mukana kuljettamassa Harry Potteria Dursleyiltä Kalmanhanaukio 12:sta. Myöhemmin kuolonsyöjät murhasivat Vancen lähellä jästien pääministerin asuntoa heinäkuussa 1996 ja hänen kuolemastaan kerrottiin jästilehdissä. Myöhemmin paljastui että Kalkaros oli kertonut hänestä Voldemortille. Harry myöhemmin mainitsi Vancen keskustellessaan Dumbledoren kanssa.
Viitteet
Univers de Harry Potter הארי פוטר - דמויות משנה
Nikolai Kaario
Kaario opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1902–1905 sekä 1911–1912. Hän teki maisemamaalauksia ja muotokuvia sekä myös kalkkimaalauksia ja stucco-mosaiikkeja. Lisäksi Kaario työskenteli mainos- ja kodinsuunnittelusommittelijana sekä teki entisöintitöitä.