cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elrondin neuvosto
Tärkeitä osannottajia neuvonpidossa olivat
Neuvonpidossa Bilbo ja Gandalf kertoivat Sormuksen koko tarinan. Boromir halusi ottaa Sormuksen ja käyttää sitä Minas Tirithin puolustukseen, mutta Elrond ja Gandalf kertoivat että Sormus, jonka takoi Sauron itse, tuhoaisi jokaisen joka sitä yritti käyttää. Gandalf tunsi pakolliseksi kertoa Sormuksen kuvaus mustalla kielellä, ja sai Elrondin vihat päälleen.
Lopulta päätettiin että ainoa tapa päästä Sauronista ja Sormuksesta eroon oli heittää se Tuomiorotkoon, joka sijaitsi Tuomiovuorella.
Sitten täytyi päättää kuka ottaisi Sormuksen taakakseen. Bilbo tarjoutui lopettamaan sen minkä oli aloittanut, mutta Gandalf sanoi ettei Bilbolle enää voinut antaa Sormusta. Lopulta Frodo yllätti kaikki, mukaan lukien itsensä, viemään Sormuksen. Hetken ajateltuaan Elrond hyväksyi tämän. Tässä kohtaa Sam tuli pois piilostaan, liittyäkseen Frodon seuraan, ja koska heitä oli vaikea erottaa toisistaa Elrond hyväksyi tämänkin.
Se seikka että ketkä lähtisivät Frodon mukaan (myöhemmin tunnettu nimellä Sormuksen Saattue) päätettiin myöhemmin, vaikkakin elokuvassa Saattue muodostettiin jo Neuvonpidon lopussa, ja Merri ja Pippinkin olivat salakuunnelleet ja vaativat päästä Frodon mukaan.
Arkadiusz Rygielski
Arkadiusz Rygielski (s. 19. elokuuta 1978 Bydgoszcz, Puola) on puolalainen muusikko, joka toimi heavy metal -yhtye Chainsawin kitaristina.
Diskografia
Chainsaw
Andienamatsoni
Andienamatsoni (Amazona mercenarius) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Andien rinteet Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Boliviassa. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Johann Jakob von Tschudi Perusta 1844.
Paikka vapaana
Paikka vapaana on brittikirjailija J. K. Rowlingin romaani, joka ilmestyi Little, Brown and Companyn kustantamana 23. marraskuuta 2012. Tyyliltään se on musta komedia. Teosta on myyty maailmanlaajuisesti yli kuusi miljoonaa kappaletta.
Kirjasta tehtiin samanniminen kolmiosainen televisiosarja, joka esitettiin BBC One -kanavalla vuonna 2015.
Jèrriais
pienoiskuva|Kierrätysastia [[Saint Helier|Saint Helier'n kunnan alueella. ]] Jèrriais on indoeurooppalaisiin kieliin kuuluva romaaninen kieli ja Normandian alueella puhutun normannin paikallinen muoto. Sitä puhutaan Kanaalisaariin kuuluvilla Jerseyn ja Sarkin saarilla. Jèrriaisin puhujia on alle 3 000 ja vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan heistä vain 113 puhuu sitä ensisijaisena äidinkielenään, mutta jopa 15 % saaren väestöstä ymmärtää sitä. Vähäisen puhujamäärän vuoksi kieli lasketaan kuolevaksi kieleksi. Myös Unesco määrittelee jèrriaisin uhatuksi.
Ennen 1960-lukua jèrriaisia ei juurikaan opetettu missään, mutta sittemmin se on kuulunut esikoulujen opetussuunnitelmaan. Aikuisille suunnattua opetusta antaa mm. Highlands College. .
Vuonna 2019 jerseyläinen paikallispoliitikko, Jeremy Maçon, ehdotti, että saaren tienviittojen ensisijaiseksi kieleksi nostetaan englannin sijaan jèrriais. Kaikki tienviirat olisivat jatkossakin kaksikielisiä. .
Vokaalit
Nasaalivokaaleja ovat [ɑ̃] ja [ĩ]. Vokaali [y] voi realisoitua myös puolivokaalina [ɥ].
Lähde:
Andreas Henrisusanta
Henrisusanta sai 18. huhtikuuta 1979 nimityksen Tanjungkarangin piispaksi.
Bjarni Friðriksson
Bjarni Friðriksson  (s. 29. toukokuuta 1956) on islantilainen judoka ja olympiamitalisti.
Bjarni voitti olympiapronssia miesten 95 kilogramman sarjassa Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984, mikä teki hänestä maansa kaikkien aikojen toisen olympiamitalistin: ennen Bjarnia vain kolmiloikkaaja Vilhjálmur Einarssonin oli onnistunut nousta olympialaisten palkintokorokkeelle. Tämä tapahtui Melbournessa 1956.
Brasilianamatsoni
Brasilianamatsoni (Amazona kawalli) on Brasilian kotoperäinen papukaija. Se elää Amazonin alueella. Aikaisemmin sen ajateltiin olevan jauhoamatsonin (Amazona farinosa) muoto. Lajin holotyypin kuvailivat Rolf Grantsau ja Hélio Ferraz de Almeida Camargo Mato Piristä, Rio Juruán rannalta 1989.
Corin sykli
Corin sykli eli maitohappokierto eli glukoosi-laktaattikierto on aineenvaihdunnan kehämäisesti toistuva reaktiosarja, jossa vähän happea saavissa lihassoluissa verestä tullutta glukoosia (verensokeria) hajotetaan pyruvaatiksi. Pyruvaatti muunnetaan maitohappokäymisellä laktaatiksi. Laktaatti kulkee veressä maksaan muunnettavaksi taas glukoosiksi, joka kulkee verensokerina takaisin lihaksiin pilkottavaksi pyruvaatin kautta laktaatiksi. Kierto on nimetty löytäjiensä Carl Ferdinand Corin ja Gerty Corin mukaan. right|thumb|460px|Corin sykli. Kun voimakkaasti työskentelevällä lihaksella ei ole käytössään riittävästi happea, tarvittavaa energiaa tuotetaan glykolyysissä glukoosista muodostuneista pyruvaateista anaerobisesti eli hapettomasti maitohappokäymisellä. Tässä laktaattidehydrogenaasi pelkistää syntyneen pyruvaatin laktaatiksi hapettaen samalla NADH:ta NAD+:ksi. Hapetus on välttämätöntä glykolyysissä muodostuneen NADH uudelleen muuntamiseksi NAD+:ksi, jota tarvitaan glykolyysin toimimiseen. Syntynyt laktaatti siirtyy verenkierron kautta maksaan glukoneogeneesiin.
Kierron glykolyysiosuus lihaksessa tuottaa 2 ATP:ta mutta kuluttaa maksan glukoneogeneesissä 6 ATP:ta, joten kierron kokonaiskulutus on yhteensä 4 ATP:ta. Siksi sykliä ei voida ylläpitää loputtomasti ilman sen ulkopuolelta tulevaa energiaa. Kierron merkitys onkin aineenvaihdunnan rasituksen jakaminen lihaksilta maksalle ja verta happamoittavan laktaatin poistaminen verestä maitohappoasidoosin riskin vähentämiseksi.
Pappila (täsmennyssivu)
Pappila voi tarkoittaa seuraavia:
Paikannimi
Pappila esiintyy kylän tai kaupunginosan nimenä useilla paikkakunnilla Suomessa. Näitä ovat muiden muassa:
Sukunimi
Pappila on käytössä myös sukunimenä:
LaMonte Ulmer
Pelaajaura
Connecticutissa syntynyt Ulmer aloitti koripallon pelaamisen suunnilleen kahdeksanvuotiaana. Hän pelasi kaikenikäisiä vastustajia vastaan ja kehittyi pelaajana. Hän oli kiinnostunut myös amerikkalaisesta jalkapallosta mutta joutui luopumaan lajista koripallovalmentajiensa pelättyä Ulmerin loukkaantuvan lajissa.
Yliopistotasolla Ulmer edusti Rhode Islandia vuosina 2006–2010. Kaksi ensimmäistä yliopistovuottaan Ulmer joutui tekemään myös muuta kuin pelaamaan koripalloa, mutta kolmantena ja neljäntenä vuonna hän kykeni panostamaan lajiin.
Yliopistouransa jälkeen Ulmer pelasi NBA Development Leaguessa Maine Red Clawsin joukkueessa ennen siirtymistään Eurooppaan. Luxemburgilaisessa AS Soleuvressa hän pelasi kaudella 2011–2012 26,2 pisteen ja 12,5 levypallon keskiarvoilla. Elokuussa 2012 Ulmer teki pelaajasopimuksen suomalaisen Tampereen Pyrinnön kanssa. Pyrinnössä Ulmer pelasi kaudella 2012–2013 Korisliigan lisäksi myös EuroChallengessa. Hän sai kauden aikana neuvoja kehittymiseensä joukkueen muilta yhdysvaltalaisilta, Damon Williamsilta ja Kenneth Lowelta. Pyrintö voitti vuoden 2013 liigacupin, ja Ulmer oli loppuottelun paras pisteidentekijä. Suomen pääsarjan piste-ennätyksensä, 42 pistettä, Ulmer teki 25. tammikuuta 2013 kotiottelussa Loimaata vastaan.
Syksyllä 2013 Ulmer teki pelaajasopimuksen romanialaisen BCMU Piteştin kanssa. Ulmer pelasi Piteştissä 11,5 pisteen ja 6,8 levypallon keskiarvoilla. Seuraavalla kaudella hän palasi Suomeen, KTP-Basketiin. Elokuussa 2015 Ulmer siirtyi Saksan pääsarjajoukkue S.Oliver Basketsiin yksivuotisella sopimuksella.
Pelityyli
Ulmeria on kuvailtu atleettiseksi pelaajaksi, joka tekee ajoittain näyttäviä koreja. Pyrintö-kaudellaan Ulmerilla oli tapana donkata tai tehdä alley-oop aivan ottelun alussa tunnelman parantamiseksi.
Yksityiselämä
Ulmer on kertonut nopeasta aineenvaihdunnastaan, minkä vuoksi hänellä on usein tapana syödä raskas ateria ennen ottelua. Hän pitää jalkojensa harjoittamisesta pyöräillen ja polkupyörällä temppuillen.
HMS Pollux (T104)
HMS Pollux (runkonumero T104) oli Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene.
Valmistus
Alus tilattiin Saksasta Lürsseniltä. Se laskettiin vesille 3. maaliskuuta 1954 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 11. lokakuuta.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1977.
Kennel Union of Southern Africa
Kennel Union of Southern Africa eli KUSA (entiseltä nimeltään The Kennel Union of South Africa), Etelä-Afrikan Kennelunioni, syntyi vuonna 1891 kun vuonna 1883 perustettu Port Elizabethin Southern African Kennel Club ja vuonna 1889 perustettu Kapkaupungin South African Kennel Club yhdistettiin. Se onkin yksi maailman vanhimmista kenneljärjestöistä.
KUSA toimii ensisijaisesti rekisterinä ja kattojärjestönä lähes 200 siihen kuuluvalle rotujärjestölle, joissa on kaiken kaikkiaan yli 6000 jäsentä. Vuosittain myönnetään yli 400 muotovalion arvoa. Keskeiset tapahtumat joita liitto järjestää ovat näyttelyt, kenttäkokeet ja tottelevaisuuskokeet, työkokeet, koirahyppy, kärrynveto ja agility.
KUSA on FCI:n jäsen ja sillä on keskinäisiä sopimuksia FCI:hin kuulumattomien järjestöjen kuten Kennel Clubin ja American Kennel Clubin kanssa. Sillä on lisäksi sopimuksia FCI:n muiden kansallisten jäsenten kuten Australian National Kennel Councilin kanssa. KUSA edustaa etelä-afrikkalaista koiramaailmaa National Sports Commission:ssa ja South African Stud Book Society on tunnustanut sen. KUSA rekisteröi ja tukee kahta eteläafrikkalaista rotua, jotka tunnetaan nimillä africanis ja boerboel.
Suosituimmat rodut
Etelä-Afrikan 20 suosituinta rotua olivat vuonna 2019 KUSA:n rekisterin mukaan:
KUSA:n roturyhmittely
KUSA:n roturyhmät poikkeavat hieman FCI:n vastaavista.
Monte Hacho
Monte Hacho on Espanjan erityishallintoalue Ceutassa Pohjois-Afrikan rannikolla sijaitseva 204 metriä korkea mäki. Monte Hacho on Ceutan korkein kohta.
Monte Hacho sijaitsee Gibraltarinsalmeen työntyvän Península de Almina -niemen kärjessä Gibraltaria vastapäätä. Monte Hacho tai Marokon puolella sijaitseva Jebel Musa on toinen kreikkalaisessa ja roomalaisessa mytologiassa mainituista Herakleen pylväistä. Toinen pylväs on Gibraltar. Kreikkalaiset ja roomalaiset tunsivat Monte Hachon nimellä "Abyla".
Monte Hachon huipulla on bysanttilaisten rakentama linnoitus. Bysanttilaisten jälkeen marokkolaiset ja portugalilaiset ovat pitäneet valtaa linnoituksessa. Nykyisin se on Espanjan armeijan käytössä eikä sinne päästetä vierailijoita. Monte Hacholla sijaitsee myös alun perin 1600-luvulla rakennettu Ermita de San Antonio -konventti, joka kunnostettiin 1960-luvulla. Lisäksi Espanjan diktaattori, generalísimo Francisco Francon muistomerkki on mäellä.
HMS Regulus (T105)
HMS Regulus (runkonumero T105) oli Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene.
Valmistus
Alus tilattiin Saksasta Lürsseniltä. Se laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1953 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 8. lokakuuta.
Sebastian Górski
Sebastian Górski (s. 17. toukokuuta 1976, Bydgoszcz, Puola) on puolalainen muusikko, joka oli heavy metal -yhtye Chainsawin rumpali.
Francesc Xavier Bultó
Francesc Xavier Bultó (17. toukokuuta 1912 – 5. elokuuta 1998) oli katalonialainen liikemies, jonka perustamissa yrityksissä tehtiin Montesa- ja Bultaco-merkkisiä moottoripyöriä. Moottoripyöräilyn maailmassa hänet tunnetaan paremmin nimellä Paco Bultó.
Marek Jerchewicz
Marek Jerchewicz (s. 5. kesäkuuta 1976 Bydgoszcz, Puola) on puolalainen muusikko, joka tunnetaan työstään heavy metal -yhtye Chainsawin basistina.
Sebastian Górski
Diskografia
Muut
Francesc Xavier Bultó
Bultó syntyi Barcelonassa perheeseen, joka toimi tekstiilialalla. Hän perusti vuonna 1940 isänsä rahoituksen turvin ensimmäisen yrityksensä, jossa valmistettiin paitoja. Vuonna 1944 hän yhdisti voimansa Pere Permanyerin kanssa ja he alkoivat tuottaa Montesa-merkkisiä moottoripyöriä. Permanyer johti yritystä ja Bultólla oli 11% osakekannasta. Montesan pyörät olivat kevyitä kaksitahtimoottorilla toimivia pyöriä, jotka voittivat kilpailuissa raskaammat englantilaiset nelitahtipyörät.
Vuonna 1958 Espanjan hallitus kiristi yritysten asemaa, ja Permanayer halusi reagoida tähän lopettamalla kilpapyörien valmistamisen. Bultón mielestä kilpailumenestys oli ensiarvoisen tärkeää yrityksen maineelle, "markkinat seuraavat ruutulippua". Näkemyserot johtivat siihen, että Bultó perusti oman yrityksen, jonka ensimmäinen Bultaco-pyörä tuli myyntiin 1959. Tuotanto jatkui Bultón perheen kotitilalla, ja Paco Bultón lapset koeajoivat jokaisen prototyypin ennen kuin ne tuotiin markkinoille.
Vuonna 1987 perhe myi merkin Derbi-Piaggio -ryhmälle.
Marek Jerchewicz
Diskografia
Chainsaw
Muut
Chris Lowell
Christopher Russell ”Chris” Lowell (s. 17. lokakuuta 1984 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten William "Dell" Parkerin roolista lääkärisarjassa Rakkauden anatomia ja Stosh "Piz" Piznarskin roolista rikossarjassa Veronica Mars.
Yksityiselämä
Chris Lowell syntyi Atlantassa Georgiassa. Hän kävi Atlanta Internation School -koulua ja kiinnostui siellä teatterista ja elokuvanteosta. Tällä hetkellä Lowell opiskelee University of Southern California -yliopistossa. Vapaa-ajallaan hän harrastaa mm. teatteria, musiikkia, valokuvausta ja matkustelua. Lowell laulaa ja soittaa pianoa ja huuliharppua akustisessa indie-bändissä Two Shots for Poe.
Ura
Lowell sai ensimmäisen televisioroolinsa vuonna 2003 sarjasta Life as We Know It. Sarja kuitenkin lopetettiin vain 13 jakson jälkeen. Vuonna 2007 Lowell esiintyi elokuvissa Graduation ja You Are Here. Samana vuonna hän sai myös Stosh "Piz" Piznarskin roolin sarjasta Veronica Mars. Lowell esiintyi sarjassa 20 jakson verran.
Lowell esitti sairaanhoitaja William "Dell" Parkeria lääkärisarjassa Rakkauden anatomia vuosina 2007-2010. Hän lähti sarjasta kolmannen tuotantokauden jälkeen.
Lowell on esiintynyt myös teatterissa. Hänellä on ollut rooleja mm. 14th Street Playhouse -teatterissa näytelmissä Loppiaisaatto, Tulikoe ja Ananse and the Spider ja Georgian Shakespeare-festivaalilla näytelmissä Romeo ja Julia ja Kesäyön unelma.
Make Me Bad
Make Me Bad on yhdysvaltalaisen Korn-yhtyeen kappale, joka julkaistiin helmikuussa 2000 Issues-albumin toisena singlenä. Musiikkivideoksikin tehty kappale erottui edellisestä tuotannosta melkoisesti, sillä se ei ollut synkkä vaan päinvastoin. Inspiraatio musiikkivideoon saatiin Alien-elokuvista. Musiikkivideon lopussa kuullaan kappaletta ”Dead”.
Araukaria-amatsoni
Araukaria-amatsoni (Amazona pretrei) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Etelä-Brasilian, pääasiassa Rio Grande do Sulin, ja sitä tavataan satunnaisesti Argentiinassa ja Paraguayssa. Lajin holotyypin kuvaili Coenraad Jacob Temminck eteläisestä Brasiliasta 1830.
Tikkala (Korpilahti)
62.15°N, 25.475°W Tikkala on kylä Jyväskylässä, entisen Korpilahden kunnan alueella Pata­järven ja Muuratjärven välissä. Kylässä asuu noin 250 asukasta. Mökkejä ja saunoja on vakituisia asutuksia enemmän. Kylän kantatalo Tikkala, josta kylä on saanut nimensä, rakennettiin alueelle jo 1500-luvulla. Myöhemmin alueelle syntyi useita maataloja. Kylässä on kauppa ja Tikkalan koulu.
Kylällä on myös vuonna 1956 valmistunut seurantalo Harjula. Harjulaan valmistui laajennusosa vuonna 1998. Tikkalassa on myös urheilukenttä ja kaukalo.
Tikkalan kylä sijaitsee Korpilahdelta Petäjävedelle menevän seututie 607:n ja Tikkalan ja Keljon välisen yhdystie 16607:n risteyksessä. Jyväskylän Liikenteen vuoro 13 kulkee väliä Jyväskylä–Tikkala.
Tikkala valittiin vuonna 2013 Keski-Suomen Vuoden kyläksi.
Al-Minya
Al-Minya on kaupunki Egyptin Ylä-Egyptissä Niilin varrella. Se on al-Minyan kuvernoraatin hallinnollinen keskus.
Maantiede
thumb|vasen|Rantatie Niilin varrella. Al-Minya sijaitsee Egyptissä Niilin varrella joen länsirannalla niin sanotun Ylä-Egyptin alueella. Se on myös al-Minyan kuvernoraatin keskus. Matkaa Kairoon pohjoisessa on noin 225 kilometriä.
Historia
Al-Minyan alueella on useita muinaisen Egyptin aikaisia jäännöksiä, kuten temppeleitä ja hautoja. Kaupungista kaakkoon Niilin toisella puolella sijaitsi Menat Khufun kaupunki, josta myös al-Minyan nykyinen nimi on johdettu. Muinaisen Egyptin 4. dynastian hallitsijat olivat lähtöisin Menat Khufusta. Paikalla on myös pieni 3. dynastian aikainen pyramidi.
Tikkurila Festivaali
Tikkurila Festivaali on kotimaiseen musiikkiin keskittyvä musiikkifestivaali, joka järjestetään heinäkuussa Hiekkaharjun liikuntapuistossa Vantaan Jokiniemessä. Tapahtuman järjestää Nelonen Media Live.
Al-Minya
Väestö
Al-Minyan asukasluku oli vuonna 2006 yhteensä 236 043. Kaupungin asukkaista noin puolet ovat Egyptin koptilaisia kristittyjä.
Tikkurila Festivaali
Historia
Ensi kertaa festivaali järjestettiin elokuun ensimmäisenä viikonloppuna vuonna 2014, jolloin lavalla esiintyi yli 40 artistia.
Toisena vuonna tapahtuma siirtyi heinäkuulle ja supistui kolmipäiväisestä kaksipäiväiseksi, kunnes vuonna 2019 se laajeni jälleen kolmipäiväiseksi ja siirtyi alkamaan perjantain sijaan jo torstaina.
Vuonna 2018 Sanoma Media Finland osti Tikkurila Festivaalin ja liitti sen osaksi Nelonen Media Live -tuotantoyhtiötään.
Vuonna 2020 festivaali peruttiin koronaviruspandemian takia, mutta tapahtuma järjestettiin jälleen seuraavana vuonna.
Rain Over Me
Rain Over Me on amerikkalaisräppäri Pitbullin kappale hänen kuudennelta, Planet Pit -studioalbumiltaan. Se sisältää myös puertoricolais-yhdysvaltalaislaulaja Marc Anthonyn esittämiä vokaaleja. Eurodance-kategorian kappaleen sanoittivat Pitbull, RedOne, Marc Anthony, Bilal "The Chef" Hajji, AJ Janussi sekä Rachid "Rush" Aziz ja sen tuottivat RedOne, David Rush sekä Jimmy Joker. Se julkaistiin albumin promosinglenä 10. kesäkuuta 2011 ja kokonainen julkaisu albumin kolmantena virallisena singlenä tapahtui 19. heinäkuuta 2011. Se pääsi 30. sijalle Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla. Kappaleesta tuli Pitbullin toinen kärkisijan saavuttanut single Billboard Hot Latin Songs -listalla sekä hänen ensimmäinen kärkisijan saavuttanut single Tropical Songs -listalla. Se on samalla Marc Anthonyn kuudes kärkisijan saavuttanut single Hot Latin Songs -listalla ja kahdeskymmenes kärkisijan saavuttanut single Tropical Songs -listalla, joka teki hänestä artistin, jolla on kaikista eniten ensimmäisen sijan saavuttaneita kappaleita Tropical Songs -listalla, päättäen kaksi vuotta jatkuneen tasatilanteen Victor Manuellen kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi David Rosseau, joka on ohjannut myös Pitbullin I Know You Want Me (Calle Ocho) -singlen vuonna 2009.
Virgil Saliscan
Virgil Saliscan (s. 26. toukokuuta 1984 Ploiești) on romanialainen miekkailija. Hän edustaa seuratasolla Steaua Bukarestia.
Saliscan voitti vuonna 2002 nuorten EM-kilpailuista pronssia floretissa ja osallistui samana vuonna aikuisten MM-kilpailuihin, joissa hän oli 41. Hän sijoittui Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2006 neljänneksi joukkuekilpailussa, ja Romania oli kilpailun viides seuraavan vuoden kisoissa. Saliscan oli MM-kisoissa 2007 neljästoista ja vuoden 2008 olympialaisissa yhdeksästoista. Leipzigin EM-kisoissa 2010 hän sijoittui floretissa yhdenneksitoista. Hän ei ole kilpaillut vuoden 2013 jälkeen.
SpaceX CRS-8
SpaceX CRS-8 (myös SpX-8) oli SpaceX:n kahdeksas onnistunut lento kansainväliselle avaruusasemalle. Yhtiön Falcon 9 Full Thrust -raketti laukaisi Dragon-rahtikapselin hyötykuormineen 8. huhtikuuta 2016 kello 20.43 UTC-aikaa. Raketti nousi onnistuneesti alustalta, vieden kapselin oikealle kiertoradalle. Raketin ensimmäinen vaihe teki myös onnistuneen laskeutumisen Atlantilla odottaneelle ASDS-lautalle. Kyseessä oli ensimmäinen onnistunut laskeutuminen lautalle. CRS-8-lento kuului NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan.
Lento
thumb|left|Falcon 9 nousee laukaisualustalta 8. huhtikuuta 2016. CRS-8 oli alun perin tarkoitus laukaista 2. syyskuuta 2015, mutta viivästyi CRS-7-lennolla sattuneen onnettomuuden seurauksena. Helmikuussa 2016 CRS-8-lento oli tarkoitus laukaista aikaisintaan 1. huhtikuuta 2016. Laukaisupäiväksi tarkentui myöhemmin 8. huhtikuuta. Falcon 9 -raketti siirrettiin laukaisualustalle, jossa ensimmäisen vaiheen moottoreille tehtiin joitakin sekunteja kestänyt maakoekäyttö. Koekäytössä ei havaittu ongelmia, jolloin raketti laskettiin takaisin vaaka-asentoon ja rullattiin takaisin laukaisukompleksin reunalla sijaitsevaan huoltorakennukseen. Viimeiset aikakriittisemmät hyötykuormat lastattiin kapseliin laukaisua edeltävänä päivänä. thumb|left|Ensimmäinen rakettivaihe lautalla laskeutumisen jälkeen.
Falcon 9 -raketin ajoainetankkien täyttö käynnistyi noin 25 minuuttia ennen laukaisua. Laukaisu tapahtui lopulta 8. huhtikuuta 2016 kello 20.43 UTC-aikaa Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 40:ltä. Ensimmäisen rakettivaiheen moottorit paloivat kaksi ja puoli minuuttia, toisen vaiheen irtauduttua kolme sekuntia moottorien sammuttamisen jälkeen ensimmäisestä. Toisen vaiheen Merlin 1D Vacuum -moottori käynnistettiin seitsemän sekuntia myöhemmin.
Toinen vaihe jatkoi kapselin viemistä halutulle radalle, kun ensimmäinen vaihe teki kolme erillistä paluupolttoa ennen laskeutumistaan ASDS-lautalle Of Course I Still Love You. Poltot onnistuivat ja rakettivaihe teki pehmeän laskeutumisen noin 340 kilometriä laukaisupaikalta sijainneelle lautalle noin kahdeksan minuuttia ja 35 sekuntia lennon alun jälkeen. Kyseessä on ensimmäinen onnistunut rakettivaiheen laskeutuminen lautalle.
BEAM-moduuli purettiin Dragonin paineistamattomasta rahtitilasta 16. huhtikuuta noin kello 4.00 UTC-aikaa. Moduulin kiinnittäminen asemaan saatiin valmiiksi viisi tuntia myöhemmin.
Dragoniin lastattiin 1 570 kilogrammaa maahan palautettavaa esineistöä muutamien laskeutumista edeltävien viikkojen aikana. Kapseli irtautui aseman Canadarm2-robottikäsivarresta 11. toukokuuta 2016 kello 13.19 UTC, oltuaan 31 päivää telakoituna. Dragon laskeutui onnistuneesti Tyyneenmereen noin 420 kilometriä lounaaseen Kalifornian Long Beachista kello 18.51 UTC-aikaa noin viisi tuntia asemasta irtautumisen jälkeen.
Anniina Laitinen
Anniina Elise Laitinen (s. 18. marraskuuta 1989) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälajit ovat 400 metrin juoksu ja 400 metrin aitajuoksu. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmentaa Tapio Laitinen.
Laitinen karsiutui 400 metrin alkuerissä Kaunasin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Hän sai pronssia alle 23-vuotiaiden Pohjoismaiden-mestaruuskilpailujen 4 × 400 metrin viestissä 2010. Seuraavana vuonna hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa toiseksi Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen ykkösliigassa, karsiutui alkuerissä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ostravassa ja voitti Suomi–Ruotsi-maaottelussa Helsingissä. Hän kuului Suomen 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen, joka karsiutui alkuerissä Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016.
Laitinen voitti 400 metrin juoksussa Suomen-mestaruuden Turussa 2011 ja oli kolmas Lahdessa 2012. 400 metrin aitajuoksussa hän voitti Suomen-mestaruuden Turussa 2011, Lahdessa 2012 ja Kuopiossa 2014, oli toinen Vaasassa 2013 ja Porissa 2015 sekä kolmas Kajaanissa 2010. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut 4 × 100 metrillä hopeaa 2008 ja pronssia 2013, 4 × 400 metrillä kultaa 2008, 2011, 2012 ja 2013 ja hopeaa 2009 ja 2010 sekä 4 × 800 metrillä kultaa 2009, 2011 ja 2012 ja hopeaa 2008, 2010 ja 2013 sekä 4 000 metrin viestissä pronssia 2021. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut 400 metrin juoksun mestaruuden 2010 ja 2011 ja saanut hopeaa 2013 sekä pronssia 2012. 4 × 300 metrin viestissä hän sai hopeaa 2012 ja 2020 sekä 4 × 200 metrin viestissä pronssia 2013.
Proteakasvit
Proteakasvit (Proteaceae) on kukkivien kasvien heimo. Sen jäseniä tavataan luonnonvaraisina lähinnä eteläisellä pallonpuoliskolla, mutta niitä kasvatetaan koristekasveina muuallakin. Heimo oli jakaantunut kahteen taksoniin Proteoideae ja Grevilleoideae jo silloin, kun Gondwana-manner hajosi 140 miljoonaa vuotta sitten. Sukujen Leucospermum, Leucadendron ja Protea lajeja käytetään leikkokukkina ja lämpimissä maissa myös puutarhan koristekasveina. Proteakasveihin kuuluu puita ja pensaita, joilla on usein suuret ja värikkäät kukinnot.
Proteakasvien levinneisyysalueisiin kuuluvat Etelä-Afrikka, trooppisen Afrikan vuoret, Madagaskar, trooppinen Aasia, Malaijien saaristo, Australia, Uusi-Kaledonia, Uusi-Seelanti, trooppinen Amerikka ja Chile. Heimossa on useita esimerkkejä Etelä-Amerikan, Etelä-Afrikan, Australian ja Kaakkois-Aasian kasvistoille yhteisistä suvuista, mikä ilmiö selittyy muinaisesta em. Gondwanamantereesta, jolle heimo ehti levitä, ennen mantereen hajoamista. Esimerkiksi suvussa Gevuina on kolme lajia, joista yksi kasvaa Chilessä, yksi Uudessa-Guineassa ja yksi Koillis-Australiassa. Useimpien lajien kasvualueilla vallitsee pitkä kuiva kausi, johon niiden rakenne on sopeutunut (kuivakkokasveja eli kserofyyttejä). Heimossa on kuitenkin myös sademetsien puita, kuten 100-lajisessa suvussa Helicia.
Tuntomerkit
Proteakasvien lehtiasento on vuorottainen, ja lehdet ovat ehyitä tai liuskaisia, nahkeita ja usein karvaisia, korvakkeettomia. Kukat ovat ryhmittyneet tertuiksi, tähkiksi tai mykeröiksi, joiden ympärillä voi olla värikkäitä ylälehtiä. Kukinnossa voi olla jopa lähemmäs tuhat kukkaa (eräät banksiat). Kukissa on tavallisesti sekä heteitä että emiö eli ne ovat kaksineuvoisia. Harvemmin kukat ovat hede- tai emikukkia, ja silloin nämä yksineuvoiset kukat sijaitsevat eri kasviyksilöissä eli kaksikotisesti. Yksittäinen kukka on symmetrialtaan vastakohtainen, sen kehä on neliliuskainen, liuskojen väleissä on 2–4 suomua. Kehäliuskoihin kiinnittyy neljä hedettä, ja palhot ovat toisinaan kasvaneet yhteen kehän kanssa. Sikiäin on kehänpäällinen, joskus varrellinen (gynofori) ja yhdestä emilehdestä muodostunut. Sikiäimessä on vaihteleva määrä siemenaiheita. Sikiäimen päässä on pitkä ja usein sisäänpäin taipunut vartalo. Kukkien hetiö kehittyy ennen emiötä (aikaishetisyys) ristipölytyksen varmistamiseksi. Kun vartalon kärki aikanaan oikenee, se pölläyttää heteistä siitepölyä, joka tarttuu pölyttäjiin. Kukat ovat hyönteis- tai lintupölytteisiä. Hedelmän tyyppi vaihtelee: se on joko tuppilo, luumarja tai pähkinä. Siemenissä voi olla lenninsiipi, eikä se sisällä siemenvalkuaista eli endospermiä.
Proteakasvien taksonomia
Aiemmin proteakasvit jaettiin kahteen alaheimoon, mutta uusimpien molekyylitaksonomisten tutkimusten mukaan alaheimoja on erotettavissa viisi (Angiosperm Phylogeny Website):
Proteakasvien heimon systemaattinen asema on pitkään ollut arvoitus, sitä on pidetty aivan erillisenä tai sijoitettu erilaisiin yhteyksiin. Viimeaikaisten molekyylisystemaattisten tutkimusten perusteella sen läheisimpiä sukulaisia ovat plataanikasvit (Platanaceae) ja lootuskasvit (Nelumbonaceae), joiden kanssa heimo muodostaa lahkon Proteales. Lahko sijoittuu aitokaksisirkkaisten (Eudicotyledoneae) sukupuun tyvelle leinikkimäisten kasvien (Ranunculales) läheisyyteen.
Hyötykäyttö
Useita proteakasvisukuja ja -lajeja viljellään koristekasveina. Suomessa niitä voidaan pitää vain huonekasveina, kuten kultasilkkipuuta (Grevillea robusta). Sailikkeja (Hakea) käytetään leikkokasveina. Proteakasveissa on ravintokasvejakin. Niistä kuuluisin on australianpähkinä (Macadamia integrifolia), jota viljellään Australiassa ja Havaijilla. Sen ja lajin Gevuina avellana siemenet ovat syötäviä. Myös joidenkin proteakasvien puuaines on käyttökelpoista.
Toksikologia
Toksikologia on tieteenala, joka tutkii vierasaineiden haitallisia vaikutuksia eläviin organismeihin. Se on poikkitieteellinen ala, joka omaksuu tietoa ja teknisiä taitoja biokemiasta, kemiasta, genetiikasta, matematiikasta, lääketieteestä, farmakologiasta, fysiologiasta ja fysiikasta. Toksikologian keskeisiä tutkimusaloja ovat tuoteturvallisuus ja tuoteriskien arviointi. Toksikologiassa on erilaisia suuntauksia, mutta kaikkia suuntauksia yhdistää eliöille haitallisten mekanismien tutkiminen.
Toksikologian historia
Toksikologia on yksi vanhimmista tieteenaloista. Sanan toksilogia juurena on kreikan sana ”toxon”, jousipyssy, jolla alun perin ei ollut mitään tekemistä myrkkyjen kanssa. Jousiaseesta johdettiin termi ”toxikos”, ”toxicos” tai ”toxicon” eli myrkky, johon nuolet kastettiin. Nimi lienee johdettu skyyttien tavasta kastaa nuolensa myrkkyyn. Kirjoitetun toksikologian historian katsotaan alkaneen noin 1500 eaa. Tältä ajalta on peräisin egyptiläinen Ebersin papyrus, vanhin säilynyt farmakopea eli lääkekirja. Siinä kuvataan muun muassa myrkkykatkon ja oopiumin ominaisuuksia.
Lääkäri Paracelsus vaikutti renessanssiajalla keskeisesti toksikologian kehitykseen. Hän kiteytti ensimmäistä kertaa sekä farmakologian että toksikologian keskeisen periaatteen: ”Ei ole myrkytöntä ainetta, kaikki aineet ovat myrkyllisiä. Vain annoksesta riippuu se, että aine ei ole myrkkyä.” Toisin sanoen aineita ei voida jakaa myrkkyihin ja myrkyttömiin, vaan kaikista on liian suurina annoksina haittaa elimistölle.
Nykymuotoisen toksikologian voidaan katsoa alkaneen espanjalaissyntyisen lääkärin Mathieu Orfilan (1787–1853) työstä. Hän osoitti ensimmäisenä yhteyden myrkkyjen ja biologisten vaurioiden välillä. Hän julkaisi tuloksensa muodollisesti teoksessaan Traité des poisons, jota kutsutaan myös nimellä Toxicologie générale. Teoksessaan Orfila demonstroi myrkkyjen elinspesifisiä vaikutuksia ruumiinavauksista saatujen näytteiden avulla. Hän osoitti siten myrkytysten seurauksena tapahtuvien kudosvaurioiden olemassaolon.
Toksikologia saatetaan yhä mieltää lähinnä ”historialliseksi myrkkyopiksi” menneisyytensä takia. Vielä vuonna 1875 asetetun määritelmän mukaan ”toksikologia on lääketieteen haara, joka keskittyy myrkkyjen historiaan, ominaisuuksiin ja vaikutuksiin elävässä ihmisruumiissa”.
Ympäristötoksikologia ja ekotoksikologia
Ympäristötoksikologian tehtävänä on lisätä ymmärrystä ympäristön kemiallisten, fysikaalisten ja biologisten altisteiden vaikutuksista elävään organismiin. Organismit altistuvat jatkuvasti erilaisille kemikaaleille ilman, veden, maaperän ja ruoan kautta. Ympäristötoksikologia pyrkii selvittämään, mitkä kemikaalit ovat ympäristön ja biologian kannalta haitallisia, kuinka suuri altistus aiheuttaa haittoja ja millaisia haittoja kukin altiste aiheuttaa. Ympäristötoksikologialle on tyypillistä keskittyminen ihmisiin ja terveysvaikutukset ihmisissä, mutta se ei rajoitu niihin.
Ekotoksikologiaa pidetään ympäristötoksikologian tieteenhaarana, ja niillä onkin paljon yhteistä. Se eroaa ympäristötoksikologiasta kuitenkin siinä mielessä, että tutkimus kohdistuu yksilöiden sijasta kokonaisiin yhteisöihin ja ekosysteemeihin.
Vesitoksikologia
Vesitoksikologia on tutkimusta haitta-aineiden toksisista vaikutuksista vesieliöihin. Vesitoksikologian juuret ovat limnologiassa ja saastuneiden vesien biologisessa tutkimuksessa. Jo vuonna 1887 ymmärrettiin, että tiettyjen lajistojen läsnäolosta tai poissaolosta voidaan tehdä johtopäätöksiä saastuneisuudesta huomattavan paljon paremmin kuin kemiallisilla tai fysikaalisilla tutkimusmenetelmillä. Vesitoksikologiassa tutkitaan haitta-ainepitoisuuksien vaikutuksia vesieliöihin, esimerkiksi kaloihin. Tutkimuksen kohteena ovat akuutin toksisuuden lisäksi pitkäaikaiset vaikutukset kasvuun, lisääntymiseen, käyttäytymiseen, kudosjäämiin ja biokemiaan. Haitta-aineet voivat olla tyypillisesti esimerkiksi torjunta-aine ita.
Kliininen toksikologia
Kliininen toksikologia tutkii pääasiassa terapeuttisiin tarkoituksiin käytettyjen aineiden (esimerkiksi lääkkeet ja luontaistuotteet) toksisia vaikutuksia. Väljemmän määritelmän mukaan kliiniseen toksikologiaan kuuluvat myös aineet, joita ei käytetä terapeuttisessa tarkoituksessa, kuten alkoholi ja huumeet. Kliinisen toksikologian saatetaan lukea myös teollisuuden päästöt ja torjunta-aineet. Ihmiselimistön vasteet edellä luetelluille aineille voivat olla esimerkiksi kemikaaliallergioita, yliherkkyyksiä, elimistön systeemisiä reaktioita tai mutageenisia, teratogeenisia tai karsinogeenisia vaikutuksia.
Hallinnollinen toksikologia
Hallinnollinen toksikologia hyödyntää toksikologisen tutkimuksen tuottamaa tietoa päätöksenteossa. Se vaikuttaa osaltaan teollisten kemikaalien tuotantoon, testaustapoihin ja jakeluun. Lisäksi sillä on vaikutuksensa GLP-menettelyihin ja standardien laatimiseen juomaveden, ilman ja elintarvikkeiden toksisten aineiden enimmäispitoisuuksille. Hallinnollinen toksikologia nojautuu vahvasti periaatteeseen, että muita organismeja voidaan käyttää tarkkoina malleina, kun tehdään ennusteita toksisista vaikutuksista ihmiseen. Edellytyksenä kuitenkin on se, että testauksia tulee tehdä monipuolisesti eri malliorganismeilla ja että kunkin mallin heikkoudet ja vahvuudet tunnetaan.
Työtoksikologia
Työtoksikologiassa tutkitaan työympäristön altisteiden vaikutusta työntekijöihin. Tutkimuksen kohteena ovat kemialliset, fysikaaliset ja biologiset altisteet. Kokeellinen työtoksikologia tutkii työperäisten altisteiden vaikutuksia ja vaikutusmekanismeja koe-eläinmallien avulla ja ennustaa ihmiselle koituvia haittoja. Nykyaikaisessa prosessiteollisuudessa, rakennustuotannossa sekä useilla metalliteollisuuden aloilla käytetään lukuisia raskasmetalleja ja orgaanisia yhdisteitä raaka-aineina, katalyytteinä ja reaktantteina.
Muut suuntaukset
Toksikologia voidaan jakaa yllä mainittujen suuntausten lisäksi seuraaviin:
Eläinkokeet
Toksikologinen tutkimus on perinteisesti ollut deskriptiivistä, toksisia vaikutuksia kuvailevaa ja kokeellista. Toksisten vaikutusten kuvaamisessa on käytetty paljon eläinkokeita. Toksikologiset eläinkokeet ovat suurelta osin tuoteturvallisuutta mittaavia testejä. Niitä teettävät farmasian yritykset ja kemianteollisuus testatakseen tuotteitaan. Vuonna 2005 EU arvioi Euroopassa käytettävän noin miljoona eläintä vuosittain toksikologisiin testeihin, mikä on noin 10 prosenttia kaikista eläinkokeista. On arvioitu, että jokaista testattua kemikaalia kohden tarvitaan 5 000 eläintä, pestisidin testaamiseen 12 000 eläintä.
In vitro -menetelmät
Uudempaa toksikologista tutkimusperinnettä edustaa mekanistinen lähestymistapa, jonka avulla pyritään selvittämään toksisuuden mekanismeja ja olosuhteiden vaikutusta näihin. Tutkimus on suureksi osaksi yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa tehtävää perustutkimusta. Toksisuusmekanismien selvittämisessä käytetään paljon in vitro -menetelmiä. Testattavien kemikaalien määrä kasvaa jatkuvasti esimerkiksi Euroopan unionin REACH-lainsäädännön vaatimusten myötä. Haittavaikutusten mittaamiseen käytetään nykyisin enenevässä määrin in vitro -menetelmiä, joilla pyritään vähentämään testaamiseen tarvittavien eläinkokeiden määrää. Erilaisten in vitro -menetelmien pääasiallinen tehtävä on selvittää myrkyllisyyden solutason mekanismeja, joiden ymmärtäminen on tärkeää sekä myrkyllisyyden estämisen että säätelyn kannalta.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 – miesten 1 500 m
Miesten 1 500 metrin juoksu kesäolympialaisissa 1896 käytiin 7. huhtikuuta. Kilpailu käytiin yhdessä kahdeksan juoksijan erässä, jota Ranskan Albin Lermusiaux johti lähes koko ajan. Muut kilpailijat kuitenkin saivat hänet kiinni hieman ennen loppua ja jättivät ranskalaisen kolmanneksi. Kilpailun voitti Australian Edwin Flack ja toiseksi sijoittui Yhdysvaltain Arthur Blake.
Toksikologia
Myrkytysten hoito ja neuvontapalvelu
Nykyään toksikologian pääasiallinen tavoite on ennaltaehkäistä vieraiden aineiden haitallisia terveysvaikutuksia. Toksikologista osaamista hyödynnetään kliinisessä toksikologiassa akuuttien myrkytysten hoidossa, joiden tärkeimmät aiheuttajat ovat alkoholi ja lääkkeet. Myrkytystapauksia osataan hoitaa nykyisin jo melko tehokkaasti. Kansalaisille tarjotaan maksutonta puhelinneuvontaa Myrkytystietokeskuksen toimesta. Tämä nopeuttaa asiointia myrkytystapauksissa, jossa nopea tiedonsaanti on ensiarvoisen tärkeää.
Tuoteturvallisuus- ja riskinarviointi
Kemiallisten tuotteiden määrä kasvaa koko ajan, samoin tarve tuntea niihin liittyviä riskejä. Toksikologia tarjoaa työkaluja kemikaalien vaarallisuuden mittaamiseen. Vaara on aineelle tyypillinen ominaisuus, eikä itsessään kerro riskistä. Toksikologian keinoin voidaan selvittää kullekin aineelle tyypillinen ominaistoksisuus, joka kuvaa aineen aiheuttamaa vaaraa. Tällä tarkoitetaan esimerkiksi aineen osoittamista maksamyrkylliseksi, syöpävaaralliseksi, hermostoon vaikuttavaksi tai paikallisesti ärsyttäväksi. Jotta vaara muuttuisi aidoksi riskiksi, tarvitaan altistus. Jos aineelle ei altistuta, se ei aiheuta riskiä, olipa se kuinka myrkyllinen hyvänsä. Kemikaaliriskin kannalta on tärkeää tuntea vaarallisuuden ja altistumisen lisäksi aineen annos-vastesuhde. Tällä tarkoitetaan sitä, kuinka suuri annos aiheuttaa haittaa ja millä tavalla haitta lisääntyy tai pahenee annoksen suurentuessa. Tätä suuretta voidaan mitata esimerkiksi LD50-, EC50-, tai IC50-arvoilla. Lopullinen riskin merkittävyys joudutaan määrittämään usein joko väestötutkimuksista, myrkytystapauksista saadun tiedon tai eläinkokeiden perusteella. Riskin arviointiin osallistuvat viranomaiset ja toksikologian asiantuntijat.
Perustutkimuksen apuväline
Toksikologisen tutkimuksen painopiste on siirtynyt muutosten kuvailusta altisteiden vaikutusmekanismien ymmärtämiseen. Samalla se on tullut osaksi muiden tieteiden, kuten fysiologian ja biokemian perustutkimusta. Toksikologian avulla on alettu ymmärtää esimerkiksi ”hormonihäirikköjen” merkitystä ihmisen terveydelle. Ihmisen hormonitoimintaa häiritsevillä ympäristökemikaaleilla voi olla laajan mittakaavan vaikutuksia lisääntymisterveyteen ja immuunijärjestelmän toimintaan.
Toksikologista näkökulmaa on tuotu perustutkimuksen muodossa myös suomalaiseen sisäilmatutkimukseen. Tällä alalla on ansioitunut mikrobiologian emeritaprofessori Mirja Salkinoja-Salonen. Hän on tutkinut ryhmineen myrkyllisten mikrobien merkitystä suomalaisissa sisäilmaongelma- ja kosteusvauriokohteissa, joissa on kärsitty rakennukseen liittyvistä terveysongelmista.
Menetelmien luotettavuus
Eläinkokeet ovat tehneet maailman turvallisemmaksi, mutta ne eivät ole aukottomia. Sekä vääriä positiivisia että vääriä negatiivisia tuloksia pääsee syntymään. Mielenkiintoinen esimerkki väärästä positiivisesta eläinkoetuloksesta on aspiriini. Nykyisin aspiriini ei läpäisisi lähes mitään eläinkoetta, eikä siten päätyisi markkinoille. Se on osoittautunut eläinkokeissa silmiä, ihoa ja keuhkoja ärsyttäväksi aineeksi. Lisäksi se on aiheuttanut monitulkintaisia tuloksia genotoksisuustesteissä sekä karsinogeenisia yhteisvaikutuksia eräiden muiden aineiden kanssa. Näiden lisäksi aspiriini on johtanut alkioiden epämuodostumiin käytännössä kaikilla testatuilla lajeilla. Siitä huolimatta mikään mainituista haitoista ei toteudu ihmisessä. Tämä tulkinta perustuu yli 23 000 tieteelliseen julkaisuun aspiriinista sekä yli triljoonaan käytettyyn tablettiin.
Eläinkokeissa syntyy toisaalta myös vääriä negatiivisia tuloksia: potilailla ja vapaaehtoisilla testatuista, eläinkokeet läpäisseistä lääkkeistä 10–30 prosenttia joudutaan keskeyttämään toksisten vaikutusten vuoksi. Eläinkokeitten lisäksi solumalleilla ja laskennallisella toksikologialla on omat rajoitteensa. Olisi siksi tärkeää arvioida arvioida luotettavuutta kokonaisvaltaisesti.
Pitkäaikaisvaikutukset ja kynnysarvojen luotettavuus
Yksi ongelmallisimmista kemikaalien pitkäaikaisvaikutuksista on karsinogeenisuus; muille toksisille aineille on kohtalaisen yksinkertaista asettaa hallinnollinen kynnysarvo, jota pienemmälle pitoisuudelle altistuminen on yleensä haitatonta (tosiasiassa täsmällistä kynnysarvoa ei ole toksisuudessa, vaan toksisuus lähestyy asymptoottisesti nollaa). Karsinogeeneille hallinnollisenkin kynnysarvon asettaminen on vahvasti kiistanalaista, samoin karsinogeenisuuden ekstrapolointi eläinkokeista ihmiseen.
Toksikologian uusia haasteita ovat myös vierasaineseosten yhteisvaikutukset. Vaikka jo Paracelsus oivalsi selvästi annos-vasteperiaatteen, annoksen ja myrkyllisyyden suhteesta on todettu lukuisia epätavallisia esimerkkejä ja sellaisten määrä tulee todennäköisesti kasvamaan. Esimerkiksi eräillä tunnetuilla myrkyillä saattaa pieninä annoksina olla terveydelle suotuisa, suojaava vaikutus (ilmiötä kutsutaan nimellä hormeesi). Toisaalta on näyttöä siitä, että elimistöä vapailta happiradikaaleilta suojaavat antioksidantit voivatkin paradoksaalisesti joissakin tilanteissa suurina annoksina aiheuttaa itse oksidatiivisia vaurioita. Lääkkeet ovat luonnollisesti esimerkki siitä, että jollakin annoksella ne ovat hyödyllisiä ja parantavia, liian suurina annoksina myrkyllisiä.
HMS Rigel (T106)
HMS Rigel (runkonumero T106) oli Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene.
Valmistus
Alus tilattiin Saksasta Lürsseniltä. Se laskettiin vesille 16. kesäkuuta 1954 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 14. lokakuuta.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1977.
Naoto Kan
Elämäkerta
Kan syntyi Yamaguchin prefektuuriin kuuluvassa Uben kaupungissa. Hänen isänsä oli paikallinen liikemies. Kan valmistui Tokion teknillisestä instituutista vuonna 1970, ja pian tämän jälkeen hänestä tuli arvostettu poliittinen aktivisti, joka kampanjoi erityisesti feminismin ja ympäristöasioiden puolesta. Kan valittiin Japanin parlamenttiin vuonna 1980 neljännellä yrittämällään entisen Sosiaalidemokraattisen federaation listoilta.
Kan toimi Japanin terveysministerinä vuonna 1996. Tuolloin hän paljasti 1980-luvulla tapahtuneen skandaalin, jonka seurauksena useat japanilaiset saivat verensiirron seurauksena HI-viruksen. Kanin tutkimuksissa paljastui, että monet terveydenhuollon päättäjistä tiesivät tartuntariskin useita vuosia, ennen kuin saastuneen veren käyttö kiellettiin. Kanista tuli paljastuksen jälkeen yksi Japanin suosituimmista poliittisista vaikuttajista.
Vuonna 1998 Kanin julkisuuskuvaa romutti hänen väitetty avioliiton ulkopuolinen suhteensa uutisankkuriin. Kan kielsi väitteet, joita esitettiin, kun hän kampanjoi uuden Japanin demokraattisen puolueen puheenjohtajan paikasta. Toistamiseen Kan oli puoluejohtajana, kun demokraattinen puolue haastoi vuoden 2003 parlamenttivaaleissa Junichiro Koizumin liberaalidemokraattisen puolueen. Kan erosi kuitenkin puolueensa puheenjohtajan paikaltaan seuraavana vuonna, kun kävi ilmi, että hän ei ollut terveysministerinä ollessaan maksanut kaikkia eläkkeitä. Vaikka teko oli tahaton ja summat pieniä, Kan erosi, ettei vahingottaisi puoluettaan enempää. Sovittaakseen tekonsa Kan leikkasi hiuksensa, pukeutui perinteiseen buddhalaiseen asuun ja kävi Shikokun pyhiinvaellusreitin, johon kuuluu 88 maalaistemppeliä.
Kan nousi toistamiseen hallitukseen vuonna 2009, kun hänet nimitettiin Yukio Hatoyaman varapääministeriksi. Kanista tuli samalla myös uuden budjettia valvovan viraston johtaja. Tammikuussa 2010 Kan nimitettiin valtiovarainministeriksi terveysongelmien takia eronneen Hirohisa Fujiin tilalle. Hatoyama jätti pääministerin paikan kesäkuussa 2010, kun demokraattisen puolueen kannatus oli laskussa, eikä Hatoyama pystynyt toteuttamaan vaalilupaustaan Yhdysvaltain Okinawan tukikohdan lakkauttamisesta. Kan valittiin demokraattisen puolueen uudeksi puheenjohtajaksi ennen Shinji Tarutokoa äänin 291–129. Japanin parlamentti hyväksyi Kanin uudeksi pääministeriksi 4. kesäkuuta ja Kanin hallitus nimitettiin virkaansa neljä päivää myöhemmin.
Kan sai pääministerinä ollessaan runsaasti kritiikkiä vuoden 2011 tsunamikatastrofin ja sitä seuranneen ydinvoimalaonnettomuuden hoidosta. Häntä kritisoitiin myös huonosta taloudenhoidosta ja julkisen velana kasvusta. Hänen kannatuksensa oli laskenut jo alle 20 prosenttiin, kun hän ilmoitti eroavansa Demokraattisen puolueen johtajan paikalta ja samalla siis pääministerin tehtävistä.
Carsten Embach
Carsten Embach (s. 12. lokakuuta 1968 Stralsund, DDR) on saksalainen entinen rattikelkkailija.
Ura
Monien muiden rattikelkkailijoiden tavoin myös Embachilla on vahva yleisurheilutausta. Hänen lajinsa oli pituushyppy, missä hän sijoittui vuoden 1990 halli-EM-kilpailuissa viidenneksi tuloksella 783. Samana vuonna hän hyppäsi Potsdamissa ennätystuloksensa 801.
Rattikelkkailun pariin Embach siirtyi vuonna 1992 ja kilpaili ensi kertaa olympialaisissa 1994 Lillehammerissa, missä hän saavutti neljän miehen kilpailussa pronssia Wolfgang Hoppen ohjaamassa kelkkajoukkueessa. Vuosina 1995 ja 1997 hän voitti Hoppen joukkueessa neljän miehen kelkassa MM-kultaa ja vuonna 1996 MM-pronssia. Hoppen johtama joukkue jäi kuitenkin ulos 1998 Naganon olympialaisista, minkä johdosta Hoppe lopetti uransa. Vuonna 1999 hän saavutti EM-pronssia Harald Czudajn neljän miehen joukkueessa.
Lopetettuaan aktiiviuransa Embach on toiminut Saksan maajoukkueen valmentajana.
Arvokisamitalit
Olympialaiset
Maailmanmestaruuskilpailut
Pikku suutari seikkailee
Pikku suutari seikkailee on vuonna 1997 tehty saksalais-kroatialainen animaatioelokuva. Vuonna 2000 on tehty myös lasten animaatiosarja Lapitch ja taikasaappaat.
HMS Arethusa (26)
HMS Arethusa (viirinumero 26) Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan kevyt risteilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 25. tammikuuta 1933. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1934 ja otettiin palvelukseen 23. toukokuuta 1935.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 3. risteilijäviirikköön, missä se oli toisen maailmansodan alkamiseen.
Alus siirrettiin 28. kesäkuuta muodostettuun Force H:hon Gibraltarille. Se osallistui Mers-el-Kebirissä olevan Vichyn Ranskan laivaston tuhoamiseen (operaatio Catapult). Force H:n mukana alus suojasi saattueita Atlantilla ja Välimerellä.
Arethusa oli Islannin ja Fär-saarten vesillä etsittäessä Saksan laivaston taistelulaiva Bismarckia, mutta jo heinäkuussa alus palasi Välimerelle suojaamaan Maltan saattueita sekä teki myös huoltomatkoja Maltalle.
Huhtikuussa 1941 alukselle asennettiin kaksi neliputkista kahden naulan ilmatorjuntatykkiä sekä tutkavarustus. Siltä poistettiin samassa yhteydessä katapultti. Myöhemmin samana vuonna alukselle asennettiin vielä neljä yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.
Vuoden 1941 lopulla alus palasi Britteinsaarille. Joulukuussa se osallistui Lofooteille tehtyyn iskuun, jolloin alus vaurioitui lähelle osuneista lentopommeista. Se siirrettiin korjattavaksi Chathamin telakalle, missä alukselta korvattiin yksiputkinen neljän tuuman tykki sekä puolentuuman konekiväärit kaksiputkisella neljän tuuman sekä neljällä yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Samoin aluksen tyypin 286 tutka korvattiin tyyppien 273, 281, 282, 284 ja 285 tutkilla. Alus palasi huhtikuussa 1942 palvelukseen huhtikuussa 1942 ja siirrettiin kesäkuussa takaisin Välimerelle 15. risteilijäviirikköön. Aluksen päätehtävänä oli edelleen Maltan saattueiden suojaaminen. Aluksen ilmatorjunta-aseistusta täydennettiin lokakuussa 1942 kolmella yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä.
vasen|Laivasto-osastot Normandian maihinnousussa Arethusa palasi 15. joulukuuta palvelukseen palaten Englantiin. Huhtikuussa aluksen kevyt ilmatorjunta-aseistus koostui neljästä motorisoidusta kaksiputkisesta 20 millimetrin ja kolmesta yksiputkisesta 20 millimetrin ilmatorjuntatykistä. Täydellisesti palveluskuntoinen aluksesta saatiin vasta kesäkuussa 1944, jolloin se liitettiin Normandian maihinnousuun osaksi Sword Beachin Force D:tä.
Pini
Pini on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: