cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Riverdale
Juoni
Riverdale muuttui kokonaan Clifford ja Penelope Blossomin pojan Jason Blossomin kuollessa 4. heinäkuuta. Jason Blossomin kuolemaa yrittävät selvittää Riverdalen lukiota käyvät oppilaat Archie Andrews, Betty Cooper, Veronica Lodge, Cheryl Blossom (Jason Blossomin kaksossisko) ja Jughead Jones. Archie ja Betty ovat naapureita ja he ovat tunteneet toisensa lapsuudesta asti. Veronica on juuri muuttanut New Yorkista Riverdaleen isänsä Hiram Lodgen jouduttua vankilaan. Jugheadin isä FP Jones on mukana moottoripyöräjengissä, (Southside Serpents) joka on sekaantunut huumeiden myyntiin ja muuhun rikolliseen toimintaan. Yhden jos toisenkin perheen sisällä paljastuu synkkiä salaisuuksia.
Tuotanto
Warner Bros. kertoi suunnittelevansa tuomaan Archie Comicsin sarjakuvahahmoja näyteltyyn elokuvaan kesäkuussa 2013. Projekti kuitenkin hautautui muiden töiden takia, kunnes Fox alkoi suunnittelemaan projektia televisiosarjan muodossa vuonna 2014. Sekään ei edennyt pitkälle ja seuraavana vuonna The CW otti sen haltuunsa.
Tammikuussa 2016 The CW ilmoitti tilanneensa sarjasta pilottijakson.
Kuvaaminen
Sarjaa kuvataan Kanadassa Vancouverin kaupungissa.
Plintti
pienoiskuva|upright=0.64|Plintti attikalais-joonialaisen [[baasin ja stylobaatin (tummalla) välissä.]] Plintti (, harvemmin ) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa pylvään baasin eli pylväänjalan alla oleva aluslaatta, joka lepää stylobaatilla. Kaikissa pylväissä ei ollut plinttiä. Sitä esiintyy muissa klassisissa pylväsjärjestelmissä, mutta ei alkuperäisessä doorilaisessa pylväsjärjestelmässä, jossa ei ollut myöskään baasia; sen sijaan sitä esiintyy roomalaisissa doorilaisissa pylväissä. Vastaava kivilaatta pylvään päällä on nimeltään abakus.
Väitöskirja
Väitöskirja on opinnäyte, joka laaditaan tohtorintutkinnon suorittamiseksi. Väitöskirjan tulee sisältää uutta tieteellistä tietoa ja osoittaa tekijän kykyä itsenäiseen tutkimukseen.
Väitöskirja voi olla joko yhtenäinen teos eli monografia tai samaa aihetta käsittelevistä tieteellisistä artikkeleista koostuva artikkeliväitöskirja eli niin sanottu nippuväitöskirja. Artikkeliväitöskirjan julkaisujen tulee asetuksen mukaan olla julkaistuja tai julkaistavaksi hyväksyttyjä artikkeleita ja väitöskirjassa tulee niiden lisäksi olla myös johdanto- ja yhteenveto-osa. Kullakin tiedekunnalla ja yliopistolla on tarkempia väitöskirjaa koskevia määräyksiä.
Väitöskirjan sivumäärä vaihtelee alan ja sen perinteiden ja valitun aiheen mukaan. Artikkeliväitöskirjoissa johdanto- ja yhteenveto-osa on 40–100 sivua, näiden lisäksi tulee 2–10 julkaisua.
Väittelijä (respondentti) puolustaa väitöskirjaansa julkisessa väitöstilaisuudessa tiedekunnan määräämää vastaväittäjää (opponentti) vastaan, ja myös yleisön edustajat saavat esittää muistutuksia eli toimia ylimääräisinä vastaväittäjinä. Vastaväittäjiä voi olla myös kaksi, mikä on yleinen tapa teknillisellä alalla. Väitöstilaisuuden valvoja (kustos) on yleensä kyseisen oppiaineen professori. Väitöstilaisuuden jälkeen tiedekuntaneuvosto (tai sitä vastaava elin) arvostelee väitöskirjan saamiensa lausuntojen perusteella. Prosessin yksityiskohdat vaihtelevat yliopistoittain.
Lampaankääpä
Lampaankääpä (Albatrellus ovinus syn. Polyporus ovinus, Scutiger ovinus) on Russulales-heimoon kuuluva miedon makuinen kauppasieni ja kuusen mykorritsasieni.
Koko ja ulkonäkö
Lampaankäävän lakki on nuorena kermanvalkoinen, mutta vanhemmiten se muuttuu kellertäväksi ja vaaleanruskean pilkulliseksi. Lampaankäävän lakki on epäsäännöllisen muotoinen ja paikoitellen painunut. Sen leveys on noin 5–20 cm. Jalka on valkoinen, tukeva ja lyhyt. Pillit ovat valkoiset, matalat, tiheät ja johteiset. Sen tuoksu on hyvin mieto. Paksu malto on valkoista, mutta kuumennuksen jälkeen ja vanhemmiten se muuttuu keltaiseksi. Mahdollisesti on olemassa kaksi läheistä/rinnakkaista lajia, joista toisen värin muuttuminen keltaiseksi on hyvin heikkoa ja paistettu sieni lähes valkoista.
Samankaltaiset lajit
Lampaankääpää muistuttavia sieniä ovat typäskääpä (Albatrellus ovinus/confluens), mäntykankaiden harvinainen laji vuohenkääpä (Albatrellus subrubescens) sekä vaaleaorakas (Hydnum repandum). Typäskäävästä lampaankäävän voi erottaa esimerkiksi keittämällä tai paistamalla sienet. Lampaankäävän malto kellastuu kuumennettaessa, kun taas typäskäävällä se värjäytyy vaalean ruskeaksi.
Kasvuaika ja -paikka
Sieni kasvaa elokuun ja lokakuun välillä. Lampaankääpää kasvaa yleisimmin tuoreissa havu- ja sekametsissä Suomen keski- ja eteläosassa, mutta sitä tavataan aina napapiirillä asti. Lampaankääpää kasvaa myös kuusikkoisissa rinteissä. Laji on satoisa ja kasvaa usein suurina ryhminä. Vanhana sienet muuttuvat usein toukkaisiksi.
Käyttö ravinnoksi
Ruokasienenä lampaankääpä on parhaimmillaan nuorena. Sille ei tarvitse tehdä esikäsittelyä. Sientä voi käyttää mm. paistettuna tai kuivattuna. Lakin voi esimerkiksi leivittää korppujauhoissa ja paistaa pihviksi. Kuivattavaksi lampaankääpä ei sovi kovin hyvin, koska sienistä tulee kuivattaessa kovia.
Osakkeiden takaisinosto
Osakkeiden takaisinosto on operaatio, jossa yritys ostaa omia osakkeitaan voitonjakokelpoisilla varoillaan. Osakkeita ostetaan pörssistä tai pörssihinnan ylittävällä hinnalla osakkeenomistajilta.
Suomessa julkinen osakeyhtiö voi hankkia enintään 10 % osuuden osakkeistaan. Yksityinen osakeyhtiö voi hankkia enemmänkin, ei kuitenkaan kaikkia osakkeitaan. Usein yritys hakee valtuutusta yhtiökokouksessa varmuuden vuoksi koko enimmäismäärälle. Valtuutusta ei usein käytetä kokonaan, tai osakkeita ei ehkä osteta lainkaan. Suomen osakeyhtiölakiin nykyisenlainen takaisinostamisen mahdollisuus säädettiin vuonna 1997.
Professori Peter Nybergin mukaan yhtiön kannattaa takaisinostoilla siirtää voittojaan omistajilleen, jos sen yrityksen investointikohteet ovat huonoja. Professori Ari Hyytisen mukaan tällöin on hyviä syytä olettaa, että omistajat kohdentavat näitä varoja toisiin yrityksiin.
Historia
Osakkeiden takaisinosto on idea, joka on peräisin Yhdysvalloista. Vuonna 1982 Ronald Reaganin hallinto lisäsi osakkeiden takaisinoston sallivan säännön 10b-18 Securities Exchange Actiin. Tätä ennen osakkeiden takaisinosto oli laitonta ja sitä pidettiin osakekurssin hinnan manipuloimisena. Vuodesta 2003 lähtien on ollut havaittavissa että yhdysvaltalaiset yritykset käyttävät velkarahaa osakkeiden takaisinostoon.
Presidentti Trump alensi yritysveroa ja suuryritysten voitoista jää enemmän yrityksiin. Vuosi 2018 on osakkeiden takaisinoston ennätysvuosi. Republikaanit perustelivat yritysveron alentamista sillä, että yritykset käyttäisivät rahat palkankorotuksiin.
Vuonna 2018 on puhuttu, että osakkeiden takaisinoston sijaan suuryritykset voisivat käyttää ylimääräisen rahan työntekijöiden palkankorotuksiin. Yrityksillä on ylimääräistä rahaa ja siten varaa maksaa korkeampia palkkoja työntekijöille, mutta rahat käytetään osakkeiden takaisinostoon. Erään laskelman mukaan McDonald's pystyisi maksamaan 4000 Yhdysvaltain dollaria enemmän vuosipalkkaa jos se luopuisi osakkeiden takaisinostoista. Starbucksin sama laskelma osoittaa, että vuosipalkkaa olisi mahdollista korottaa 7000 Yhdysvaltain dollarilla. Osakkeiden takaisinosto ei luo työpaikkoja eikä uusia tehtaita. Osakkeiden takaisinoston hyödyt kohdistuvat varakkaimmille ihmisille ja se kärjistää eriarvoisuutta.
Syitä takaisinostoon
Omia osakkeita voidaan hankkia yhdestä tai useammasta syystä ja syyt voivat vaihdella valtuutusajan sisällä, lisäksi varsinainen omien osakkeiden ostaminen pörssistä on yritysjohdolle vapaaehtoista. Yritysjohto ei yleensä ilmoita tiettyä syytä takaisinostoon hankkiessaan valtuutusta yhtiökokoukselta. Osakkeiden takaisinostaminen sallittiin Yhdysvalloissa vuonna 1993 sen oltua kiellettyä vuodesta 1955. Takaisinostamisen mekanismeista on esitetty monia teorioita taloustieteissä ja myös osinkoihin liittyviä teorioita on sovellettu takaisinostamiseen.
Seuraavassa on lähinnä amerikkalaisyritysten rahoitusjohdon käsityksiä takaisinostamisen syistä:
Yhtiökokous valtuuttaa, ei velvoita
Yleensä yrityksen yhtiökokous antaa määräaikaisen valtuutuksen vuodeksi (osakeyhtiölain sallima maksimi) yrityksen johdolle. Johdolla on vapaat kädet ostaa osakkeita milloin tahansa, mutta esimerkiksi Suomessa pörssi rajoittaa takaisinostamisen määrää omilla säännöillä.
Omia osakkeita voidaan ostaa esimerkiksi tasaisin välein määräaikana, ja takaisinostamisen (ja sen lopettamisen) pitäisi vaikuttaa osakkeen kurssiin. Esimerkiksi Nokia Oyj saattaa ostaa päivittäin osakkeitaan kymmenillä miljoonilla euroilla, joka on 3 – 10 % osakkeen päivän kokonaisvaihdosta.
Lintunen
Lintunen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Naapurihaudan kaveri
Naapurihaudan kaveri on Kjell Sundvallin ohjaama elokuva vuodelta 2002. Sitä kuvattiin syksyllä 2001 Uumajassa. Se perustuu Katarina Mazéttin romaaniin Parfyymia peräkammarissa. Pääosissa ovat Elisabeth Carlsson ja Michael Nyqvist
Einar Rinne
thumb|240px|Einar Rinne Vilho Einar Rinne (31. tammikuuta 1890 Asikkala – 31. maaliskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Naapurihaudan kaveri
Elokuvan ensi-ilta oli 20. joulukuuta 2002 Kinopalatsissa ja Finnkinon ensi-ilta oli tammikuussa 2003.
Einar Rinne
Einar Rinne oli vanhin Rinteen näyttelijäveljistä, hänen nuorempia veljiään olivat Jalmari ja Joel Rinne. Rinne jäi varhaisen kuolemansa vuoksi nuorempia veljiään tuntemattomammaksi, mutta hän ehti kuitenkin luoda merkittävän luonnenäyttelijän uran useissa teattereissa ja 1920-luvun mykkäkauden klassikkoelokuvissa.
Naapurihaudan kaveri
Elokuvan juoni
Kirjastonhoitaja Desirée on ollut yksin siitä asti, kun hänen miehensä Örjan kuoli auto-onnettomuudessa. Kun hän on miehensä haudalla, hän tapaa Bennyn, joka on asunut koko ikänsä maaseudulla. Benny on aivan erilainen kuin Desirée. Sitä paitsi Desirée harkitsee muuttavansa Uumajasta isompaan kaupunkiin, vaikkapa Tukholmaan. He kuitenkin rakastuvat toisiinsa.
Einar Rinne
Rinne kävi Tampereella kauppakoulun ja kauppaopiston, oli sen jälkeen liikealalla viitisen vuotta, mutta sai sitten näyttelijäkiinnityksen Tampereen Teatteriin vuonna 1916. Hän näytteli Viipurin Näyttämöllä 1917–1921, Suomen Kansallisteatterissa 1921–1923, uudelleen Tampereen Teatterissa 1923–1928 ja loppu-uransa ajan Kansan Näyttämöllä Helsingissä. Hänellä oli keskeisiä rooleja muun muassa kotimaisissa näytelmissä Nummisuutarit, Tukkijoella, Pohjalaisia ja Anna-Liisa, sekä ulkomaisissa näytelmissä Eerik XIV, Danton ja Oopperapalo.
HMS Örnen (1896)
HMS Örnen oli Ruotsin laivaston Örnen-luokan torpedoristeilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Lindholmens Verkstadilta. Se laskettiin vesille 6. elokuuta 1896 ja alus otettiin palvelukseen 12. toukokuuta 1897.
Palvelus
Alus siirrettiin koululaivaksi 1926. Se poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 ja alus upposi maalilaivana 1950.
Rees
Rees on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aleksandr Dovbnja
Aleksandr Vjatšeslavovitš Dovbnja (, s. 10. huhtikuuta 1987 Moskova, Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Venäjän 1. divisioonassa pelaavaa Lutš-Energija Vladivostokia.
Keväällä 2006 Hakaan saapunut venäläismaalivahti torjui ensimmäisen virallisen ottelunsa Hakan maalilla liigacupin ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan maaliskuussa. Ensimmäisellä kaudellaan Dovbnja haki pääasiassa tuntumaa Hakan farmijoukkueessa Pallo-Sepoissa. Kaudella 2007 hän nousi joukkueen ykkösvahdiksi. Marraskuussa 2008 hänen sopimuksensa Hakan kanssa purkaantui ja Dovbnja muutti takaisin Venäjälle.
Juvan hyvinvointikeskus
Juvan hyvinvointikeskus on Juvan kirkonkylällä toimiva kunnallinen sosiaali- ja terveyskeskus. Vuoden 2017 alusta Juvan terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote ja vuoden 2023 alusta Etelä-Savon hyvinvointialue. Terveyskeskuksen laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB), jonka osaomistaja Essote on.
Die Hard
Die Hard on toimintaelokuvasarja, joka koostuu seuraavista elokuvista:
Augustinus
Aurelius Augustinus (13. marraskuuta 354 – 28. elokuuta 430) oli läntisen kristillisen kirkon merkittävin kirkkoisä, joka teki huomattavaa työtä filosofian ja teologian yhteensovittamisessa. Hän on katolisen kirkon merkittävimpiä ja arvostetuimpia teologeja ja kirkonopettajia ja hänet tunnetaan latinankielisellä lisänimellä Doctor gratiae eli ”armon tohtori”. Myös protestantit, erityisesti kalvinistit, pitävät häntä protestanttisuuden henkisenä isänä, sillä Martti Luther sai paljon vaikutteita hänen pelastusta ja armoa koskevista opeistaan. Lännessä hänen juhlaansa vietetään 28. elokuuta. Samoin Augustinuksen äitiä Monicaa (322–387) kunnioitetaan pyhimyksenä.
Vapaa tahto oli eräs Augustinuksen käsittelemiä ongelmia. Hän pohti, voiko ihmisen tuomita helvettiin pahojen tekojen takia, jos hän ei itse toimi oman tahtonsa mukaan tai ei tunne kristillisiä opetuksia. Erityisesti pelagiolaiskiistassa Augustinus korosti armon olevan pelastuksen edellytys. Ihmisen tahto oli Augustinuksen mukaan alun perin tehty vapaaksi, mutta synnin vuoksi sittemmin turmeltunut ja rappeutunut. Toisin kuin protestantismissa usein on tulkittu, Augustinus ei kuitenkaan kumonnut ajatusta ihmisen vapaasta tahdosta. Augustinuksen korostus oli, että sekä Jumalan suvereeni armo että ihmisen vapaa tahto täytyy hyväksyä.
Augustinuksella oli myös merkittäviä perusteluja kristillisten arvojen levittämiselle maan päällä. Vaikka hänellä olikin teologisena filosofina hyvä tarkoitus, hänen kirjoituksiaan ja niiden tulkintoja on myöhemmin käytetty etsittäessä syytä ja oikeutusta ristiretkille, noitavainoille ja kirjarovioille. Erityisesti donatolaiskiistassa Augustinus asettui kannattamaan valtiovallan puuttumista uskonnollisten kiistojen ratkaisuun.
Elämä
thumb|200px|Augustinus
Augustinus eli Rooman valtakunnan myrskyisten vuosien aikana. Hänen lapsuudessaan keisari Julianus Luopio teki viimeisen yrityksen palauttaa Rooman vanha uskonto valtionuskonnoksi. Alarik valloitti Rooman hänen toimiessaan piispana. Hänen kuolemansa puolestaan ajoittuu Rooman valtakunnan lopulliseen luhistumiseen, kun vandaalit piirittivät hänen kotikaupunkiaan Hippo Regiusta (nykyään Annaba, Algeria). Tiedot Augustinuksen elämästä perustuvat ennen kaikkea hänen omaelämäkertaansa Tunnustukset, jota pidetään yleisesti länsimaisen kirjallisuuden ensimmäisenä omaelämäkertana ja josta on tullut sekä kristillisen teologian että maailmankirjallisuuden klassikko. Se antaa selonteon ennen kaikkea hänen filosofisesta ja uskonnollisesta etsinnästään ja kääntymyksestään. Toinen merkittävä lähde Augustinuksen elämään on hänen ystävänsä Possidiuksen teos Augustinuksen elämä, joka kertoo enemmän Augustinuksen urasta kirkon palveluksessa.
Lapsuus ja nuoruus
Augustinus syntyi 13. marraskuuta vuonna 354 Thagastessa (nykyinen Souk Ahras, Algeria), Numidiassa, Pohjois-Afrikassa. Numidia oli tuolloin osa Rooman valtakuntaa. Kim Powerin mukaan Augustinuksella oli berberi-, foinikialais- ja latinalaistaustaa. Hänen äitinsä Monica – jonka nimensäkin perusteella arvellaan olleen berberi – oli kristitty, joka olisi todennäköisesti kutsunut itseään katolilaiseksi, erotuksena areiolaisista ja donatolaisista. Numidian alue oli tuolloin vasta äskettäin kääntynyt donatolaisuudesta katolisuuteen. Hänen isänsä Patricius, joka toimi kaupungin hallintomiehenä, oli pakana, mutta kääntyi kristityksi juuri ennen kuolemaansa vuonna 371. Nuorempana Augustinus halveksi äitinsä uskoa ”akkojen taruna”. Äidillä oli kuitenkin suuri vaikutus hänen hengelliseen kehitykseensä ja myöhempään uskoontuloonsa.
thumb|180px|left|Pyhä Augustinus ja Monica ([[Ary Scheffer, 1846).]]
Augustinus kävi koulua kotikaupungissaan Thagastessa sekä naapurikaupungissa Madauruksessa. Seitsemäntoistavuotiaana Augustinus muutti Karthagoon opiskelemaan reetoriksi. Kaupunki oli tuohon aikaan vielä puoliksi pakanallinen. Hänen koulutuksensa ja uransa alku liittyivät retoriikan, vakuuttavan ja suostuttelevan julkisen puhumisen taidon ohella klassiseen filosofiaan. Myöhemmin Augustinus opetti Karthagossa ja Thagastessa, mutta haaveili matkustavansa Roomaan, jossa parhaat reetorit toimivat. Hän kuitenkin pettyi roomalaisiin kouluihin, koska piti niitä apaattisina.
Tunnustukset antaa hyvän kuvan näistä Augustinuksen varhaisista opintovuosista, joihin kuului hänen myöhemmän – mahdollisesti osittain liioitellun synnintuntoisen – arvionsa mukaan lähinnä kolttosia, huonossa seurassa vietettyä aikaa ja huonoja harrastuksia. Nuorena Augustinuksen elämäntyyli oli kuitenkin selvästi hedonistinen. Karthagossa hänellä oli suhde naiseen, joka oli hänen jalkavaimonsa yli viisitoista vuotta ja jonka kanssa hän sai pojan nimeltään Adeodatus.
Retoriikan opintojensa kautta Augustinus oli oppinut tuntemaan klassista roomalaista ja kreikkalaista kirjallisuutta. Erityisesti häneen teki 19-vuotiaana vaikutuksen Ciceron teos Hortensius. Siitä Augustinus tunsi ensimmäisen kerran löytäneensä todellista viisautta. Myöhemmin Augustinuksesta tuntui, että filosofia oli jo silloin kutsunut häntä ikuisten totuuksien pariin, mutta hänellä ei vielä ollut ollut voimaa luopua nuoruuden huveista ja ylellisestä elämäntyylistä.
Lapsuuden muistojen ohjaamana Augustinus luki jonkin verran myös Raamattua, mutta pettyi etenkin Vanhan testamentin retorisesti karkeaan esitystapaan ja sotaisaan sisältöön. Sen sijaan Augustinus kiinnostui äitinsä kauhuksi manikealaisuudesta, maailman voimakkaan dualistisesti hyvään ja pahaan jakaneesta, kristinuskosta vaikutteita saaneesta gnostilaissävytteisestä uskonnosta, ja toimi siinä mukana noin yhdeksän vuotta. Augustinus viehättyi ensin manikealaisuuden monista vertauskuvallisista opetuksista, mutta ajan myötä hänestä alkoi tuntua, ettei hän saanut sen parissa vastausta kysymyksiinsä. Augustinus pani toivonsa kaunopuheisuudestaan tunnetun manikealaisen piispa Faustuksen varaan ja odotti saavansa tältä syvällisempää opetusta. Hän kuitenkin joutui pettymään, kun tämä ei osannut vastata hänen kysymyksiinsä. Seurauksena Augustinus tunsi vaipuvansa filosofisen skeptisismin suohon ja kiinnostui sitä opettaneiden kreikkalaisten ns. akateemikkojen opetuksista. Heidän mukaansa totuus oli kyllä olemassa, mutta sitä ei voitu tuntea. Myöhemmin kristittynä Augustinus kirjoitti skeptikkoja vastaan teoksen Contra Academicos.
Kääntymys
thumb|200px|Augustinuksen kääntymys. Tolle lege (”Ota ja lue”), [[Benozzo Gozzoli, 1400-luku.]]
Augustinus lähti Italiaan vuonna 383. Ensin hän matkusti Roomaan, ja sai hieman myöhemmin manikealaisten suhteidensa avulla työpaikan retoriikan opettajana Mediolanumissa eli nykyisessä Milanossa. Näin hänellä oli noin kolmekymmenvuotiaana näkyvä akateeminen oppituoli keskellä latinankielistä maailmaa ja sitä kautta tie avoinna maineeseen ja poliittiseen vaikutusvaltaan.
Mediolanumissa Augustinus kuunteli kuuluisan kirkkoisä Ambrosiuksen saarnoja. Ambrosius oli Augustinuksen tavoin retoriikan mestari, mutta häntä viisitoista vuotta vanhempi ja kokeneempi. Augustinuksen äiti Monica painosti häntä tulemaan katolilaiseksi, mutta suurin vaikutus Augustinukseen oli kuitenkin Ambrosiuksella. Tämän saarnojen vaikutuksesta Augustinus tutustui allegoriseen raamatuntulkintaan ja oppi ymmärtämään Vanhan testamentin esikuvalliseksi ja symboliseksi teokseksi. Näin hänen epäilynsä kristinuskon sivistymättömyydestä alkoivat kaikota. Ambrosius perehdytti Augustinuksen myös muihin kristittyihin uusplatonikkoihin, kuten Manlius Theodorukseen ja Simplicianukseen. Näiden välityksellä hän tutustui myös aikansa kuuluisimpien pakanallisten uusplatonisten filosofien Plotinoksen ja Porfyrioksen teoksiin, joita jo Ambrosius oli hyödyntänyt ajattelussaan.
Seurauksena Augustinus luopui lopullisesti manikealaisuudesta. Katolilaisuuden sijasta hän valitsi kuitenkin uusplatonilaisen lähestymistavan totuuteen. Jonkin aikaa hän katsoi edistyneensä etsinnässään, mutta lopulta hän vaipui kuitenkin jälleen skeptisismiin.
Augustinuksen äiti oli seurannut häntä Mediolanumiin, ja Augustinus antoi hänelle luvan järjestää avioliitto, jonka seurauksena hän jätti jalkavaimonsa. Hänen täytyi kuitenkin odottaa kaksi vuotta, ennen kuin hänen morsiamensa tulisi sopivaan ikään (Roomassa tyttöjen avioitumisikäraja oli 12 vuotta ), ja tuona aikana hän oli jonkun toisen naisen kanssa. Tuohon aikaan Augustinus esitti tunnetun rukouksensa: ”Da mihi castitatem et continentiam, sed noli modo” – ”Anna minulle puhdas ja siveä sydän, mutta älä aivan vielä”.
Kesällä 386, 32-vuotiaana, Augustinus kävi läpi henkilökohtaisen kriisin luettuaan Pyhän Antonioksen elämäkertaa. Seurauksena hän päätti lopulta kääntyä katoliseen kristinuskoon, hylätä uransa reetorina, lopettaa opettajan virkansa Mediolanumissa, luopua avioliitosta – äitinsä suureksi pettymykseksi – ja omistaa elämänsä Jumalan palvelemiselle ja pappeudelle, mihin kuului selibaatti. Avaimena tähän kääntymykseen oli hänen eräässä puutarhassa kuulemansa pienen tytön laulava ääni, joka kehotti häntä toistuvasti: ”tolle lege” – ”ota ja lue” Raamattua. Tämän seurauksena hän avasi Raamatun sattumanvaraisesta kohdasta ja päätyi Roomalaiskirjeen jakeisiin 13:13–14, joissa lukee: ”Meidän on elettävä nuhteettomasti niin kuin päivällä eletään, ei remuten ja juopotellen, siveettömästi ja irstaillen, riidellen ja kiihkoillen”.
Niin Augustinus kääntyi lopulta kristityksi, ja piispa Ambrosius kastoi hänet sekä hänen poikansa Adeodatuksen ja hänen ystävänsä Alypiuksen pääsiäispäivänä vuonna 387. Hän vetäytyi Cassiciacum-nimiselle maatilalle hiljaisuuteen. Augustinuksen varhaisiin filosofis-teologisiin teoksiin kuuluu Soliloquia, jonka hän kirjoitti muutamia kuukausia kääntymyksensä jälkeen joskus vuosina 386–7.
Seuraavana vuonna, vuonna 388, Augustinus palasi Pohjois-Afrikkaan ja perusti Thagesteen luostarin tapaisen yhteisön itselleen ja ystävilleen. Matkalla takaisin Afrikkaan hänen äitinsä kuoli, ja pian tämän jälkeen kuoli myös hänen poikansa jättäen hänet ilman perhettä. Päästyään takaisin kotiinsa hän myi perimänsä maatilan ja lahjoitti rahat köyhille.
Kirkon virassa
Augustinus vihittiin seurakunnan vaatimuksesta papiksi vuonna 391. Hänestä tuli tunnettu saarnaaja, ja häneltä tunnetaankin yli 350 aitona pidettyä saarnaa. Hän ryhtyi myös taisteluun harhaoppeja ja lahkoja, kuten manikealaisuutta ja donatolaisuutta, vastaan ja kirjoitti niitä vastaan useita kirjoituksia. Myöhemmin hän luopui luostarista, mutta jatkoi itse luostarimaista elämää piispallisessa asunnossaan.
Vuonna 395 Augustinuksesta tehtiin Hippon apulaispiispa, ja piispa Valeriuksen kuoltua muutaman kuukauden päästä hän peri piispanviran, jota hän hoiti kuolemaansa saakka. Piispuuden alkuvuosina noin vuosina 397–400 syntyi hänen omaelämäkerrallinen teoksensa Tunnustukset, jossa hän kuvaa aiempaa siveetöntä elämäänsä ja kääntymystään.
Augustinus kuoli 28. elokuuta vuonna 430 ollessaan seitsemänkymmentäviisivuotias, samaan aikaan kun vandaalit vyöryivät Hippoon. Hän oli aiemmin kehottanut kaupunkilaisia nousemaan vastustamaan hyökkäystä, pääosin siksi että vandaalit tunnustivat areiolaista kristinuskoa, jota pidettiin yleisesti harhaoppina.
Augustinus kanonisoitiin ja paavi Bonifatius VIII teki hänestä kirkonopettajan vuonna 1303. Augustinuksen muistopäivä on hänen kuolinpäivänään 28. elokuuta.
Filosofia
thumb|200px|Augustinus ([[Sandro Botticelli)]]
Augustinuksen filosofia perustui ennen kaikkea Platonin kirjoituksiin, jotka hän tunsi muita paremmin. Muun muassa Aristotelesta hän tunsi todennäköisesti ainoastaan Kategorioiden verran. Hän myös arvosti platonilaisia muita filosofeja enemmän, kutsuen heitä ”muita etevämmiksi” ja katsoen heidän tunteneen ja tunnustaneen maailman luoneen tosi Jumalan. Hänen näkemyksensä olivat kuitenkin suodattuneet hellenistisen filosofian vaikutteiden, kuten skeptisyyden, stoalaisuuden ja erityisesti Ambrosiukselta perityn uusplatonilaisuuden läpi. Joissain näkemyksissä, kuten aikaa koskevassa ajattelussaan, Augustinus poikkeaa platonilaisesta ajattelusta täysin.
Tietoteoria
Augustinuksen näkemys oli eräänlaista skeptistä rationalismia, jota myöhemmin on edustanut René Descartes. Hän katsoi ihmisen ulkopuolisen maailman olevan muuttuva ja aistien olevan pettäviä. Siksi totuutta oli parempi etsiä ihmisen sisältä:
Aikakäsitys
Augustinukselle aika on puhtaasti subjektiivinen näkemys, koska voimme mitata mennyttä ja tulevaa aikaa vain sielussa olevana vaikutelmana:
Augustinus rinnasti siis Paavalin uskon, toivon ja rakkauden aikaan: uskon menneisyyteen, toivon tulevaisuuteen ja rakkauden välittömään läsnäoloon, nykyhetkeen.
Roger Black
Englanti
Augustinus
Aikakäsitys
Augustinuksen aikakäsitys poikkeaa huomattavasti platonilaisesta syklisestä aikakäsityksestä, joka liittyy taivaankappaleiden ikuiseen kiertoliikkeeseen ja vuodenaikojen sekä päivän ja yön vaihtumiseen, määritellen ajan samaksi kuin liike.
Roger Black
Roger Anthony Black (s. 31. maaliskuuta 1966 Portsmouth, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen pikajuoksija, jonka päämatka oli 400 metrin juoksu. Hän on matkan Euroopan-mestari, olympia- ja MM-mitalisti ja moninkertainen arvokisamitalisti 4 × 400 metrin viestissä.
Augustinus
Teologia
thumb|200px|Augustinus
Augustinuksen mukaan hyvä elämä tarkoittaa pyhitettyä elämää, jossa ruumiin tarpeita on hillittävä. Augustinuksen mukaan kaikki ihmiset tuntevat totuuden, joka on Kristus, Jumalan Sana. Kääntymällä ulkoisesta maailmasta askeettisen elämän kautta sielun sisälle ihminen löytää itsestään sisäisen opettajan, joka on Kristus-Logos (kr. logos = 'sana'), yksi Kolmiyhteisen Jumalan persoonista, joka jatkuvasti pitää maailman olemassa. Augustinuksen merkittävimpiä ja kiistellyimpiä oppeja onkin hänen teologinen tietoteoriansa, ns. illuminaatio-oppi, jonka mukaan kaikki tietäminen ja ajattelu perustuu näkymättömiin ideoihin, jotka voidaan tuntea vain Logokselta tulevan valaisun kautta. Myös pakanat pystyvät Augustinuksen mukaan tietämään mikä on hyvää ja tuntemaan Jumalan näkymättömän olemuksen, mutta heillä ei ole voimaa toimia sen mukaan. Vain kirkon opetuksen ja sakramenttien kautta ihminen voi tulla Jumalan armon piiriin, ja tämä armo antaa ihmiselle voimaa tehdä hyvää niin, että hän ei vain tiedä mikä on hyvää vaan myös kykenee tekemään sitä.
Latvialaiset tarkka-ampujat
Latvialaiset tarkka-ampujat oli latvian eli lätin kieltä yksikössään käyttänyt joukko-osasto, joka perustettiin Venäjän keisarillisen armeijan osaksi ensimmäisen maailmansodan aikana. Joukko-osastoa käytettiin Baltian rintamalla. Joukko-osasto tuli tunnetuksi Lokakuun vallankumouksen seurauksena valtaan nousseen Neuvosto-Venäjän bolševikkihallituksen puolustajana ja oli puna-armeijan ensimmäisiä joukko-osastoja.
Augustinus
Teologia
Tästä syystä Augustinus on saanut katoliselta kirkolta arvonimen Doctor gratiae, ”Armon opettaja”. Syynä on se, että hän muotoili kirkon näkemyksen armosta Paavalin opetuksen mukaiseksi – ihminen on perisynnin myötä heikko, joten hyviin töihin vaaditaan Jumalan armoa. Augustinuksen armo-oppi johti kuitenkin predestinaatioon, jonka mukaan Jumala on edeltä käsin valinnut ne, joille hän antaa armonsa ja jotka tulevat pelastumaan. Augustinuksen mukaan tämä on mysteeri, jota ihmisjärki ei voi käsittää.
Roger Black
Ura
Black voitti junioreiden 400 metrin Euroopan mestaruuden Cottbusissa 1985 ajalla 45,36 ja kuului Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueeseen, joka voitti mestaruuden 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti Edinburghin kansainyhteisön kisoissa kultaa 400 metrillä ajalla 45,57 ja kuului kultaa voittaneeseen Englannin viestijoukkueeseen. Stuttgartin EM-kilpailuissa samana vuonna hän voitti ratakierroksen Euroopan mestaruuden kisaennätyksellä 44,59 kukistaen Thomas Schönleben neljällä sadasosasekunnilla. Lisäksi hän juoksi ankkuriosuuden brittien voittoisassa pitkän viestin joukkueessa.
Augustinus
Luonnollinen tieto ja raamatuntulkinta
Näin Augustinuksen opetus vastaa esimerkiksi paavi Johannes Paavali II:n esittämää kantaa, jonka mukaan Raamattu ei opeta kuinka taivas on tehty vaan miten sinne pääsee.
Kaikkea epäillyttä akatemialaista skeptisismiä Augustinus vastusti mm. kirjoittaen: ”Kristuksen kirkko inhoaa näitä epäilyksiä katsoen ne hulluudeksi, koska sillä on mitä varmin tieto käsittämistään asioista”.
Kolminaisuusoppi
Augustinus on läntisen kolminaisuusopin muotoilija. Hän käyttää kolminaisuusopin selventämisessä mallina ihmissielua. Isä, kaiken olemisen lähde, vastaa ihmisen muistia, Poika ihmisen aktiivista ajattelua ja kommunikaatiota ja Pyhä Henki ihmisen tahtoa ja rakkautta. Samoin kuin ihminen ilmaisee itsensä ajatustensa ja sanojensa kautta, Isä ilmaisee itsensä Sanansa, Kristuksen kautta. Ja samoin kuin ihminen tahtoo ja rakastaa sitä, mitä hän ajattelee, Pyhä Henki yhdistää Isän ja Pojan toisiinsa. Suhteessa luomakuntaan Pyhä Henki on se Kolminaisuuden persoonista, joka synnyttää ihmisissä rakkauden Jumalaan yhdistäen heidät näin Isään ja Poikaan. Augustinuksen mukaan Pyhä Henki lähteekin sekä Isästä että Pojasta. Augustinuksen käsitys siitä, että Henki lähtee myös Pojasta on merkittävimpiä läntisten kirkkokuntien ja ortodoksisen kirkon välisiä ekumeenisia ongelmia. Tämä käsitys on päätynyt myös ns. filioque (lat. ”ja pojasta”) -lisäykseksi lännen kirkkojen uskontunnustuksiin.
Luominen
Teoksessa De Genesi ad Litteram Augustinus esitti, että Jumala loi kaiken maailmankaikkeudessa olevan samanaikaisesti, ei kuudessa kalenteripäivässä niin kuin Genesiksen suora luenta vaatisi. Hän esittää, että Genesiksen esittämällä kuuden luomispäivän rakenteella on ennemmin hengellinen kuin luonnontieteellinen merkitys, eikä tämä luenta ole yhtään vähemmän kirjaimellisempi. Augustinus ei myöskään katsonut, että syntiinlankeemus olisi aikaansaanut fyysisiä muutoksia kaikkeudessa ja esitti jopa, että Aadamin ja Eevan ruumiit oli luotu kuolevaisiksi jopa ennen syntiinlankeemusta. Tästä huolimatta hän katsoi luomiskertomuksen tulkitsemisen olevan vaikeaa, ja huomauttaa, että meidän tulee olla valmiita muuttamaan mieltämme kun saamme asiasta uutta tietoa.
Jumalan valtiossa Augustinus puolusti näkemystä, jota kutsuttaisiin nykyään nuoren maan kreationismiksi. Hän hylkäsi sekä pakanoiden ehdottaman ajatuksen ihmissuvun kuolemattomuudesta että joidenkin hänen aikansa kreikkalaisten ja egyptiläisten näkemykset aikakausista, koska ne erosivat kirkon pyhistä kirjoituksista:
Perisynti, vapaa tahto, armo ja predestinaatio
Augustinuksen teologiset näkemykset erityisesti perisyntiä ja vapaata tahtoa koskien olivat merkittäviä:
Intohimot
Intohimot olivat asia jotka vaivasivat Augustinusta koko tämä elämän. Himot olivat vapaasta tahdosta riippumatonta syntiä ja seurausta syntiinlankeemuksesta. Ne olivat este hyveelliselle elämälle, jotain mitä tuli välttää, ja pahimpia syntejä mitkä vaikuttivat ihmisen elämässä.
Augustinus katsoi, että Himon tarve sukupuoliyhteydessä on rangaistus Aadamin synnistä; ellei tätä olisi ollut, sukupuolielämä olisi voinut olla erillään nautinnosta. Himo vaivasi myös barbaareja, jotka ryöstelivät Roomaa. Hurskaille neitsyille, jotka oli raiskattu Rooman valtauksen aikana, Augustinus kirjoitti: Toisen himo ei voi saastuttaa sinua. Siveys on mielen hyve, eikä sitä menetetä, jos joudutaan raiskatuksi, mutta sen hävittää tahallinen synti silloinkin kun sitä ei. Siveydelle oli kuitenkin yksi ehto: raiskauksesta ei saanut nauttia.
Teokset
thumb|right|Vuodelta [[1470 peräisin oleva sivu Augustinuksen teoksesta Retractationes (II.69) sisältää Jumalan valtion jälkitarkastelua ja oikaisuja.]]
Augustinuksen kirjallinen tuotanto kattoi senaikaisen kulttuurin kaikki alat. Hänen teoksissaan näkyy erityisesti laaja antiikin kirjallisuuden ja filosofian tuntemus.
Tiira
Tiira tarkoittaa seuraavia:
Augustinus
Teokset
Toinen länsimaiseen kulttuuriin ja erityisesti omaelämäkerralliseen kirjallisuuteen merkittävästi vaikuttanut teos on Augustinuksen teos Tunnustukset (Confessiones), jossa hän kuvaa maallista elämäänsä, hengellistä etsintäänsä ja kääntymystään kristinuskoon vuolaasti, suurella yksityiskohtaisuudella ja tunnontarkkuudella. Teoksessa hän tulkitsee koko edeltänyttä elämäänsä kääntymyksensä valossa, suhteessa Jumalaan, syntiin ja pelastukseen. Teos oli maailmankirjallisuuden ensimmäinen omaelämäkerta.
Augustinuksen muihin kirjoituksiin lukeutuu paljon polemiikkia erilaisia harhaoppeja, kuten manikealaista Faustusta, donatolaisia, pelagiolaisuutta ja semipelagiolaisuutta vastaan. Oikeaa oppia käsittelivät myös muun muassa teokset Kolminaisuudesta (De trinitate) ja Kristillinen opetus (De doctrina christiana). Elämänsä loppupuolella Augustinus kirjoitti teoksen Peruutuksia (Retractationes), jossa hän muotoili joitakin töistään uudelleen edeten aikajärjestyksessä ja esitti, mitä olisi sanonut toisin. Näin hän antaa harvinaisen kuvan oman ajattelunsa kehittymisestä eri aikakausina, kohti lopullisia näkemyksiä.
Merkittävimmät teokset
Augustinuksen merkittävimpiä teoksia ovat:
Roger Black
Ura
Black juoksi kolmannen osuuden Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa, joka saavutti Yhdysvaltain jälkeen hopeaa Rooman 1987 MM-kilpailujen 4 × 400 metrin viestissä. Splitin EM-kilpailuissa 1990 Black uusi 400 metrin maanosamestaruutensa ajalla 45,08 – Schönlebe jäi tällä kertaa 0,05 sekunnin päähän. Pitkässä viestissä hän juoksi ankkuriosuuden Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa, joka voitti mestaruuden uudella Euroopan ennätysajalla 2.58,22.
Augustinus
Vaikutus
Augustinus on Tuomas Akvinolaisen ohella vaikutusvaltaisin kristillinen filosofi, ja hän oli kokonaiset kahdeksansataa vuotta ennen Tuomasta yksin merkittävin. Augustinus on vaikuttanut laajasti paitsi katolisen ja protestanttisten kirkkojen teologiaan, myös koko länsimaiseen ajatteluun. Koska hän oli saanut paljon vaikutteita platonismista ja uusplatonismista, hän toimi siltana antiikin ja keskiajan ajattelumaailmojen välillä. Hänen voidaankin ajatella antaneen koko kreikkalaiselle ajattelulle kristityn ”kasteen” ja sitä kautta hyväksynnän koko eurooppalaisessa älyllisessä perinteessä. Augustinus on vaikuttanut suuresti myös kristillisten harhaoppien vastustajana ja siten oikean kristinopin, ortodoksian, muotoilijana.
thumb|left|200px|Augustinuksen kuva Rooman Lateraanikirkossa (500-luku)
Roger Black
Ura
Black saavutti hopeaa Tokion 1991 MM-kilpailujen 400 metrillä. Hän juoksi ajan 44,62 häviten kultamitalin vain viidellä sadasosalla Antonio Pettigrew'lle. Pitkässä viestissä Black juoksi avausosuuden brittien joukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden uudella Euroopan ennätysajalla 2.57,53 – Yhdysvallat hävisi 0,04 sekuntia. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän avasi Yhdistyneen kuningaskunnan pronssijoukkueen viestin.
Augustinus
Vaikutus
Augustinuksen Jumalan valtiossa esittämä poliittinen filosofia muodosti sen teoreettisen perustan, jolle paavinvalta saattoi keskiajalla muodostaa maallisen vallan yli asettuvan asemansa. . Augustinuksen kirjoitukset mahdollistivat myös ajatuksen ”oikeutetusta sodasta”. Hän myös kehotti käyttämään voimaa donatolaisia ja muita harhaoppisia vastaan. Hän kirjoitti: ”Miksi kirkko ei käyttäisi voimaa pakottaakseen kadotetut palaamaan, jos kadotetut pakottavat muita omaan tuhoonsa?”. Leo Ruickbien mukaan Augustinuksen tekemä ero magian ja ihmeiden välille oli oleellinen kirkon taistelussa pakanuutta vastaan ja sen vaikutus ulottui aina noitavainoihin saakka. Professori Deepak Lalin mukaan Augustinuksen taivaallista valtakuntaa koskevat ajatukset ovat vaikuttaneet myös valistuksen, marxismin, freudilaisuuden ja eko-fundamentalismin maallistuneisiin uskomuksiin.
Roger Black
Ura
Black sijoittui maanmiehensä Du'aine Ladejon jälkeen toiseksi Helsingin 1994 EM-kilpailujen 400 metrillä ajalla 45,20. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi kolmannen osuuden brittien kultajoukkueessa. Göteborgin MM-kisoissa 1995 Black oli henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemäs ja ankkuroi UK:n viestissä neljänneksi.
Latvialaiset tarkka-ampujat
Latvialaisten joukko-osastojen siirtyminen bolševikkien tueksi
thumb|Venäjän armeijan latvialaiset yksiköt saapuivat 12. armeijan vallankumouksellisen sotilaskomitean käyttöön 27. lokakuuta (marraskuu) 1917. Helmikuun vallankumous syrjäytti keisari Nikolai II:n ja nosti valtaan Kerenskin johtamat voimat. Samaan aikaan kuitenkin armeijassa tapahtui vahvaa radikalisoitumista, joka johti bolševikit päättävään asemaan monissa joukko-osastoissa. Tämä kehitys tapahtui myös Venäjän 12. armeijassa, johon latvialaiset joukko-osastot kuuluivat.
Tapiola Sinfonietta
pienoiskuva|Tapiola Sinfoniettan logo Tapiola Sinfonietta on vuonna 1987 perustettu Espoon kaupunginorkesteri, joka tarjoaa musiikkielämyksiä kaikenikäisille. Ohjelmistossa on klassista musiikkia eri aikakausilta sekä taiteidenvälisiä yhteisproduktioita.
Roger Black
Ura
Black juoksi 400 metrin ennätyksensä 44,37 Lausannessa 3. heinäkuuta 1996. Hänen paras aikansa 300 metrillä oli Gatesheadissa heinäkuussa 1998 juostu 32,51.
Tapiola Sinfonietta
Suurin osa konserteista on Espoon kulttuurikeskuksessa. Yleisötyöhön erikoistuneet muusikot esiintyvät myös neuvoloissa, päiväkodeissa, kouluissa, kirjastoissa, sairaaloissa ja hoivakodeissa.
Tapiola Sinfoniettan taiteellisista linjauksista vastaa johtoryhmä, johon kuuluu intendentti ja kaksi muusikkojäsentä. Orkesteri tekee tiivistä yhteistyötä valitsemiensa taiteelisten partnereiden ja residenssitaiteilijoiden kanssa. Lisäksi orkesterissa vierailee säännöllisesti kapellimestareita ja solisteja.
Vuosittain on noin 60 konserttia, joiden joukossa on sinfoniakonsertteja, kamarimusiikkia, iltapäiväkonsertteja, lastenkonsertteja, viihdekonsertteja ja yleisölle avoimia kenraaliharjoituksia. Lisäksi konserttien yhteydessä järjestetään teosesittelyjä ja taiteilijatapaamisia.
Latvialaiset tarkka-ampujat
Latvialaisten joukko-osastojen siirtyminen bolševikkien tueksi
Saksalaiset valloittivat Riian ja Daugavpilsin (suom. Väinänlinna) elokuussa 1917 ja myös latvialaisjoukko-osastot joutuivat perääntymään Liivinmaan pohjoisosiin. Lokakuun vallankumouksen seurauksena valtaan nousseet bolševikit kutsuivat heille uskolliset latvialaiset tarkka-ampujat puolustamaan heitä Petrogradissa. Latvialaiset joukko-osastot turvasivat bolševikkikomissaarien, kuten Vladimir Leninin ja Jakov Sverdlovin turvallisuutta.
Tapiola Sinfonietta
Tapiola Sinfoniettan YouTube-kanavalla on runsaasti konserttitallenteita sekä orkesterin esittelyvideoita. Suurin osa yli 70 levytyksestä on kuunneltavissa Spotify-palvelussa.
Latvialaiset tarkka-ampujat
Latvialaisten joukko-osastojen siirtyminen bolševikkien tueksi
Siihen asti erillisinä toimineet latvialaiset joukko-osastot yhdistettiin maaliskuussa 1918 yhteiseksi yksiköksi, Latvialaiset tarkka-ampujat, johtajanaan Jukums Vācietis. Näin heistä tuli virallisesti punaiset latvialaiset tarkka-ampujat Se oli puna-armeijan varhaisista yksiköistä tehokkaimpia ja luotettavimpia, mutta usein myös armoton ja julma vihollisia sekä siviileitä kohtaan. Vācietisin latvialaiset joukot pelastivat bolševikkien hallituksen kukistamalla 6.–7. heinäkuuta 1918 Moskovassa puhjenneen vasemmistoeserrien kapinan, kun pääkaupungissa ei ollut muita hallitukselle uskollisia joukkoja.
Vuoden 1918 aikana punaiset latvialaiset tarkka-ampujat osallistuivat bolševikkien vastaisen taistelun tukahduttamiseen Moskovassa ja Jaroslavlissa. He osallistuivat valkoisten venäläisten vastaisiin taisteluihin rintamilla, joissa valkoisia venäläisiä johtivat kenraalit Denikin, Judenitš ja Wrangel. Tunnustuksena Neuvosto-Venäjän puolustajana punaiset latvialaiset tarkka-ampujat saivat oman joukko-osastonsa vuonna 1919. Lisäksi Neuvosto-Venäjän hallitus myönsi joukko-osastolle sen hetken korkeimman tunnustuksen eli Punaisen lipun kunniamerkin.
Tapiola Sinfonietta
Orkesteri levyttää säännöllisesti BIS- ja Ondine-levymerkeille. Diskografiaan kuuluu yli 70 levytystä.
Augustinus
Vaikutus
Augustinuksen ansiona voidaan pitää sitä, että suurin osa lännen kristityistä uskoo perisyntiin ja että katolinen kirkko hyväksyy jossain määrin myös sen ulkopuolella tehdyt toimitukset – kirkko hyväksyy ortodoksisen kirkon tekemät pappisvihkimykset ja lähes kaikkien kristittyjen kirkkojen tekemät kasteet. Katoliset teologit hyväksyvät yleisesti Augustinuksen ajatuksen siitä, että Jumala on olemassa ajan ulkopuolella ”ikuisessa nykyajassa” ja että aika on olemassa ainoastaan luodussa maailmankaikkeudessa.
Ortodoksisen kirkon teologien mielestä Augustinuksen oppi perisynnistä on puolestaan tärkeimpiä syitä idän ja lännen kirkkojen eroon, vaikka he uskovatkin koko ihmiskunnan joutuneen turmiolle syntiinlankeemuksen seurauksena. Myöskään osa lännen teologeista ei katso ajatusta perisynnistä tarpeelliseksi, vaan he ovat sitä mieltä, että mikään ei todista sen puolesta. Näin ollen länsimaisen teologian ei voida katsoa olevan riippuvainen mistään yksittäisestä Augustinuksen esittämästä opista.
Augustinuksen ansiosta monet kirkot uskovat myös predestinaatioon eli ennaltamäärämisoppiin. Katolisessa kirkossa oppia ei koskaan hyväksytty viralliseksi opiksi, vaikka muun muassa Bernard Clairvauxlainen käsitteli sitä kaunopuheisesti. Oppi kaksinkertaisesta predestinaatiosta, eli ajatus siitä, että Jumala on vapaasta tahdosta ja armosta huolimatta päättänyt jo ennen maailman luomista ketkä pelastuvat ja ketkä joutuvat kadotukseen, torjuttiin katolisessa kirkossa eksplisiittisesti Orangen kirkolliskokouksessa 529. Sen otti kuitenkin myöhemmin käyttöön protestanttinen uskonpuhdistaja, kalvinismin isä Jean Calvin.
thumb|270px|Augustinus [[Louis Comfort Tiffanyn lasimaalauksessa Lightner Museumissa St. Augustinessa, Floridassa.]]
Tuomas Akvinolainen sai paljon vaikutteita Augustinukselta muodostaessaan omaa synteesiään kreikkalaisen ja kristityn ajattelun välille. Vaikkakin erilaista filosofiaa käyttäen, Tuomas itse katsoi olevansa 'augustinolainen' opetuksessaan. Cornelius Jansen sai Augustinukselta vaikutteita kehittäessään jansenismin. Se oli katolisen kirkon sisällä vaikuttanut liike, tosin osa jansenisteista päätyi skismaan muun kirkon kanssa ja päätti perustaa oman kirkon. Augustinuksen kirjoitukset etiikan keskeisestä kysymyksestä, vapaasta tahdosta, vaikuttivat sydänkeskiajalla voluntaristeihin ja 1800-luvulla Schopenhaueriin ja Nietzscheen. Voluntarismia kannattaneet teologit, kuten Duns Scotus, käyttivät Augustinuksen ajatuksia tukeakseen ajatusta Jumalan ja ihmisten tahdon vapaudesta ja vastustaessaan näin jyrkän deterministisiä aristoteelisia tulkintoja, jotka kielsivät Jumalan mahdollisuudet vapaisiin valintoihin.
Augustinuksen teoksessa De Doctrina Christiana on lause, jonka ansiosta Augustinus on nähty jopa vapaan ohjelmistotuotannon edelläkävijänä. Hänen määritelmänsä tiedosta ja sen olemuksesta nimittäin sisältää ajatuksen, että päinvastoin kuin omistuksia, tietoa tulisi jakaa vapaasti: ”Jos jokin asia ei vähene, kun se jaetaan toisten kanssa, sen omistaminen ei ole oikeutettua, jos se vain omistetaan mutta sitä ei jaeta”.
Frances Yates julkaisi vuonna 1966 tutkielman ”The Art of Memory”, jossa hän esittää, että jo muinaiset roomalaiset olivat tietoisia siitä, millä tavoin suuria tietomääriä voidaan järjestää tehostamalla tilan käyttöä ja arkkitehtuuria muistin apuvälineenä. Augustinus nimittäin kirjoittaa Tunnustusten luvussa X.8: ”Minun on siis [...] askel askeleelta pyrittävä nousemaan hänen luokseen, joka on minut luonut. Ja niin tulen muistini kedoille ja laajoille pihoille, sinne, minne on kerätty määrättömät varastot kuvia, joita aistini ovat koonneet kaikenlaisista asioista. [...] Muistini piirissä minä vaadin, että minulle tuotaisiin se, mitä milloinkin tahdon.”
Latvialaiset tarkka-ampujat
Latvialaiset tarkka-ampujat valkoisten armeijassa
Vaikka latvialaiset tarkka-ampujat on nähty leimallisesti osana bolševikkien puna-armeijaa, osa upseeristosta siirtyi bolševikkien vastaiseen rintamaan. Tunnetuimpia ei-bolševistisia latvialaisupseereita olivat Krišjānis Berķis, Frīdrihs Briedis, Kārlis Goppers, Andrejs Krustiņš, Peter Kubiļiūns, Karlis Lobe, Mārtiņš Peniķis ja Otto Ūdentiņš. Vuoden 1917 alussa latvialaisyksiköissä tapahtuneen radikalisoitumisen seurauksena ei-bolševistiset sotilaat joutuivat lähtemaan latvialaisjoukko-osastoista.
Latvian kansallinen armeija alkoi muotoutua marras-joulukuussa 1918 kenraali Jānis Balodisin johdolla. Latvialaisista tarkka-ampujista poisjättäytyneet upseerit liittyivät vuoden 1918 aikana Balodisin johtamaan kansalliseen armeijaan, joka kävi vuoden 1919 aikana sotaa niin bolševikkeja, saksalaisia kuin valkoisia venäläisiä vastaan.
Latvialaiset tarkka-ampujat Latvian vapaussodassa
Latvian sosialistisen neuvostotasavallan itsenäisyysjulistuksen marraskuussa 1918 jälkeen syntyi Latvian bolševikkien johtama, Neuvosto-Venäjän vahvasti tukema ja ohjaama, valtio. Neuvosto-Venäjä oli puolestaan antanut sille tunnustuksensa 22. joulukuuta 1918. Muut maat eivät sitä tunnustaneet. Punaiset latvialaiset tarkka-ampujat olivat keskeisessä asemassa eli 80 % maahan tunkeutuneista puna-armeijan yksiköistä. Puna-armeija valtasi Riian 4. tammikuuta 1919. Ennen Riian valtausta puna-armeijan tukemat latvialaisbolševikit olivat vallanneet Pohjois-Latviassa jo 7. joulukuuta Alūksnen ja 23. joulukuuta Cēsisin sekä etelässä Daugavpilsin 9. joulukuuta sekä Pļaviņasin 17. joulukuuta. Eteneminen pysähtyi vasta Kuurinmaalla Ventajoelle. Näin Latvian bolševikkihallitus johtajanaan Pēteris Stučka saattoi sähköttää Moskovaan :
Eteläisessä Latviassa Kuurinmaalla entiset alueen valtaapitäneet saksalaiset muodostivat balttien vapaaehtoisarmeijasta Baltian Landeswehristä ja vapaaehtoisesta Rautaisesta divisioonasta kenraalimajuri Rüdiger von der Goltzin johdolla Latviassa valtaapitäneille bolševikeille vastavoiman. Asiasta sovittiin kansallisen johtajan Kārlis Ulmanisin kanssa joulukuussa 1918. Saksalaiset nimittivät huhtikuussa Ulmanisin korvaavan nukkehallituksen ja valloittivat Riian 22. huhtikuuta. Näin bolševistinen Latvian hallitus piti valtaa Riiassa huhtikuun lopulle 1919 eli lähes neljän kuukauden ajan.
Bolševikkihallinto puna-armeijan perääntymisen myötä joutui siirtymään itäiseen Latviaan Rezekneen. Vuoden 1919 lopulla itäiseen Latviaan tunkeutui myös puolalaisarmeijan yksiköitä, jotka ajoivat puna-armeijan yhdessä latvialaiskansallisten joukkojen kanssa Latvian rajan taakse. pienoiskuva|vasen|Riian keskustassa oleva neuvostovallan aikana pystytetty Latvian punaisten kiväärimiesten muistomerkki symboloi alun perin patsasta paljastettaessa 1970-luvulla vuoden 1919 Neuvosto-Latvian luomisessa keskeistä roolia näytelleen latvialaisen kommunistisen joukko-osaston tärkeää roolia. Latvian uuden itsenäistymisen aikaan patsaan jalustan tekstiä "Latviesu strelnieki" laajennettiin muotoon "Latviesu strelnieki 1915–1920" eli viestimään laajemmasta roolista, koska osa kiväärimiehistä, etenkin upseereista, siirtyi itsenäisyyttä kannattavaan, bolševikkeja vastustavaan kansalliseen armeijaan. Muistomerkin lisäksi heille perustettiin patsaan takana näkyvä 1971 rakennettu oma museo Riian vanhan kaupungin saman torin reunalle. Uuden itsenäistymisen myötä museo suljettiin, mutta avattiin 1993 [[Latvian miehitysmuseo|miehitysaikaa 1940–1991 kuvaavana museona]]