cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
France Ellegaard
Ellegaardin vanhemmat olivat kuuluisa kilpapyöräilijä Thorvald Ellegaard ja Karen Kirstine Nicolaysen. Yhdeksän vuoden iässä Ellegaard aloitti musiikin opinnot Pariisissa Nérini-musiikkikoulussa. Hän jatkoi sen jälkeen opintojaan Pariisin konservatoriossa ja sai jo opiskeluaikanaan monia palkintoja ja kunniamainintoja. Hänen opettajanaan oli muun muassa Santiago Riéra, joka oli ollut itse Chopinin opettaman Georges Amadée Mathiasin oppilas.
Viidentoista vuoden iässä Ellegaard teki debyyttinsä Kööpenhaminassa, ja vuonna 1929 hän esiintyi Albert Wolffin johtaman Lamoureux-orkesterin kanssa, soittaen harvoin kuullun Rimsky-Korsakovin pianokonserton. Ellegaard piti 1930-luvulla tiuhaan tahtiin konsertteja kaikissa Euroopan tärkeimmissä musiikkikeskuksissa ja Pohjoismaiden suurimmissa kaupungeissa. Hän esiintyi myös Englannissa ja Irlannissa. Kun Tanska oli 1940-luvulla toisen maailmansodan aikana saksalaisten miehittämä, tällöin monia tanskalaisia taiteilijoita velvoitettiin osallistumaan saksalaisiin kulttuuritapahtumiin, ja myös Ellegaard konsertoi Berliinissä vuosina 1942 ja 1943. Vuonna 1943 hän sai kuitenkin luvan matkustaa Ruotsiin, jolloin hän käytti tilaisuutta hyväkseen jäämällä asumaan Tukholmaan sodan loppuun saakka. Sodan jälkeen häntä kuitenkin pidettiin Tanskassa saksalaismielisenä, ja hän menetti sen vuoksi tanskalaisyleisön suosion.
Vuonna 1949 Ellegaard meni naimisiin suomalaisen taidemaalarin Birger Carlstedtin kanssa ja muutti vähän sen jälkeen Suomeen. Ellegaard konsertoi runsaasti ympäri Eurooppaa vielä 1960-luvulle saakka, mutta sen jälkeen julkiset esiintymiset harvenivat. Hänen konserteistaan tehtiin ainakin kahdeksan levytystä vuosina 1943–1953. Erityisesti hänen Chopin-levytyksiään on pidetty esimerkillisinä, Chopinin musiikin todellista ymmärtämystä osoittavina. Konserttipianistina Ellegaard oli tunnettu ja arvostettu koko Euroopassa.
Suomen Solistiyhdistyksen järjestämässä konserttisarjassa Ellegaard konsertoi Helsingin konservatoriossa vuosina 1959, 1962, 1963 ja 1965. Vuosina 1961–1965 Ellegaard esiintyi myös ns. Helsinki-kvartetin pohjalle perustetussa kolmihenkisessä ryhmässä, johon kuuluivat hänen lisäkseen sellisti Pentti Rautawaara ja viulisti Anja Ignatius. Ellegaard myös opetti pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1964–1975. Hänen viimeinen julkinen esiintymisensä oli vuonna 1982, 69-vuotiaana.
Ennen toista maailmansotaa Ellegaard sai monia tanskalaisia tunnustuspalkintoja ja myöhemmin Suomessa valtion taiteilija-apurahan. Suomalaisessa musiikin aikakausjulkaisussa Finnish Music Quarterly julkaistussa artikkelissa Petri Sariola kutsui France Ellegaardia ”Skandinavian pianistien kuningattareksi”
Michael Dawson (jalkapalloilija)
Michael Richard Dawson (s. 18. marraskuuta 1983 Northallerton, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Hull Cityä. Hän on pelipaikaltaan toppari.
Dawson aloitti uransa Nottingham Forestissa, jossa hän teki debyyttinsä 1. huhtikuuta 2002 ottelussa Walsallia vastaan. Vuoteen 2005 asti Nottinghamissa pelannut Dawson teki 7 maalia pelaamassaan 83:ssa ottelussa.
31. tammikuuta 2005 Dawson liittyi Tottenhamin miehistöön ja debyyttinsä hän teki 16. huhtikuuta 2005 2-2 tasapelissä Liverpoolia vastaan.
26. elokuuta 2014 Dawson siirtyi Englannin valioliigassa pelaavaan Hull Cityyn. Debyyttinsä hän teki 31. elokuuta 2014 2-1 tappiossa Aston Villaa vastaan.
Dawson on pelannut Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 13 ottelua ja hänen odotetaan tekevän debyytin Englannin maajoukkueessa lähiaikoina.
Johan Christian Dahl
Johan Christian Claussen Dahl (24. helmikuuta 1788 – 14. lokakuuta 1857) oli norjalainen maisemataidemaalari. Hänen tyylisuuntansa oli romantiikka. Hän on yksi norjalaisen taiteen historian merkittävimmistä maalareista ja hän oli myös yksi Euroopan merkittävimmistä romantiikan ajan maalareista.
Linja 1 (New Yorkin metro)
Linja 1 on yksi New Yorkin metron linjoista. Se on merkitty punaisella kartoissa ja opasteissa.
Stacy Dragila
Sevillan MM-kisoissa 1999 Stacy Dragila voitti naisten seiväshypyn ensimmäisen maailmanmestaruuden. Vuotta myöhemmin Sydneyn olympialaisissa hänestä tuli lajin ensimmäinen olympiavoittaja. Kolmannen ulkoratojen arvokisavoittonsa hän sai Edmontonin MM-kisoissa 2001. Sisäratojen maailmanmestaruuden hän voitti Pariisissa 1997.
Viimeisen maailmanennätyksensä 481 Dragila hyppäsi kesäkuussa 2001. Ennätyksensä 483 hän hyppäsi kesäkuussa 2004 mutta karsiutui finaalista samana vuonna Ateenan olympialaisissa.
Lääketieteellinen laboratorio
Lääketieteellinen laboratorio on laboratorio, jossa kliinisille näytteille tehdään testejä, joiden avulla saadaan tietoa potilaan terveydentilasta sairauksien diagnosoinnin, hoidon ja ennaltaehkäisyn tueksi. Kliiniset lääketieteelliset laboratoriot ovat esimerkki soveltavasta tieteestä, toisin kuin tutkimuslaboratoriot, jotka keskittyvät perustutkimukseen, kuten joissakin akateemisissa laitoksissa.
Italian Grand Prix 1981
Italian Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. syyskuuta 1981 Monzan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden kolmas.
Hämähäkkinainen (Jessica Drew)
Hämähäkkinainen on Marvel-kustantamon luoma supersankari. Jessica Drew oli ensimmäinen Hämähäkkinainen. Alkuaikoina Jessican historia oli hämärän peitossa mutta lopulta hän sai alkuperänsä selville. Sen jälkeen hän ryhtyi supersankariksi. Hämähäkkinaisen historian tiesi ainakin Hydra.
Historia
1920-luvulla syntynyt Jessica Drew lähti vanhempiensa Jonathanin ja Merriemin kanssa Wundagore-vuorelle Transiaan, jossa hänen isänsä teki geneettistä tutkimusta kumppaninsa tohtori Herbert Wyndhamin kanssa. Vuonna 1931 Jessica sai uraanimyrkytyksen ja hänen isänsä keksi Wyndhamin kanssa pelastaa hänen henkensä testaamattomalla hämähäkkiseerumilla ja horroksella geneettisessä kiihdyttimessä, jossa Jessica sai koulutusta erityisten nauhojen avulla. Pian sen jälkeen ihmissusi Gregor Russoff tappoi Jessican äidin ja hänen isänsä riivasi Magnus, kuollut 500-luvulta kotoisin ollut taikuri, joka vastusti demonista jumalaa Chthonia, joka oli vangittu lumottuun kiveen Wundagore-vuorella. Maattuaan vuosikymmeniä ikääntyen vain murto-osan, Jessican huomattiin viimein parantuneen ja hänet herätettiin 14-vuotiasta vastaavana Wyndhamin toimesta, joka oli nyt haarniskoitunut ihmisjumala Kehittäjä.
Kohdattuaan voimakkaan noidan Morgan Le Fayn (joka usein olisi hänellä vastassa), Hämähäkkinainen matkusti Los Angelesiin yhdessä Magnusin kanssa, joka myöhemmin paljasti Jonathan Drew’n kohtalon; hänet oli manipuloitu ottamaan osaa Pyroteknikkojen maailmanvalloitussuunnitelmaan, ja saatuaan totuuden selville kongressiedustaja James T. Wyatt oli tappanut hänet. Magnusin ja YPKVV:n agentin Jerry Huntin (johon hän rakastui) avulla Hämähäkkinainen aloitti uran naamioituna seikkailijana; hänen ensimmäisiin vastustajiinsa kuuluivat Grimmin Veljekset, animoidut mannekiinit joilla oli osa Chthonin voimaa. Myöhemmin hän kohtasi sekä tappioita että voittoja roistoja kuten psykoottista Hirttäjää (Harlan Krueger), raivokasta Neulaa ja arvoituksellista Mustalaiskoita vastaan. Hän myös ystävystyi muiden Kalifornian sankareiden kanssa, kuten pimeyden mestarin Shroudin ja hädin tuskin hallitun Ihmissuden (Jack Russell) kanssa, jonka perheellä oli jopa lisää siteitä Chthoniin.
Myöhemmin Hunt huomasi Hämähäkkinaisen olevan hänelle liian itsenäinen, ja he erosivat; samaan aikaan Magnus, epävarma tunteistaan Jessicaa kohtaan, lähti myös. Hämähäkkinainen löysi elämälleen uuden tarkoituksen palkkionmetsästäjänä toimien yhdessä kriminologi Scotty McDowellin kanssa, mutta kun McDowell sai työpaikan hallitukselta, heidän kumppanuutensa päättyi. Nick Fury, ollen yhä kiinnostunut sankarittaresta jonka hän pelasti vihollisilta, auttoi häntä saamaan yksityisetsivän oikeudet. Muuttaen San Franciscoon, hän ystävystyi näyttelijätär Lindsay McCaben kanssa, josta tuli hänen kumppaninsa etsivätoimisto Drew & McCabessa. Jessica aloitti myös uuden romanssin David Ishiman kanssa ja jossain välissä hänet värvättiin arvoitukselliseen Hämähäkkiyhteisöön. Myös Morgan Le Fay jatkoi hänen vainoamistaan. Viimein Hämähäkkinainen kohtasi ja torjui Chthonin itse murtaen hänen hallintansa terroristi Kyyhyn, jonka Morgan oli manipuloinut luulemaan olevansa Hämähäkkinainen äiti.
Möykky suostutteli Hämähäkkinaisen käyttämään omaa immuniteettiaan pelastaakseen ystävänsä Jättiläisen (Bill Foster) säteilymyrkytyksestä, jonka hän oli saanut taistelussa Atomimurskaajaa (Michael English) vastaan; jopa saatuaan tietää, että operaatio poistaisi hänen immuniteettinsa, Jessica auttoi epäitsekkäästi Fosteria. Pian sen jälkeen Magnus pyysi häneltä jälleen apua Morgania vastaan; lähtien kehostaan astraalihahmona Magnusin taian avulla hän lähti Camelotin aikaan, jossa Morganin keho tuhottiin. Noidan loitsu kuitenkin esti Hämähäkkinaista palaamasta kehoonsa, joka näytti kuolleen hengen poissa ollessa; hänen kehonsa kuitenkin säilytti pienen elämän liekin ja se liitettiin ylläpitojärjestelmään siksi aikaa, kun hän pyrki palaamaan kehoonsa. Morganin henki yritti ottaa sankarittaren kehon omaksen, mutta Kostajat, Shroud ja Tohtori Outo taistelivat Morganin voimaa vastaan. Viimein Magnus uhrasi oman olemassaolonsa murtaakseen Morganin loitsun ja palauttaakseen Hämähäkkinaisen elämään, vaikka kokemus vei häneltä hänen biosähköisen voimansa.
Säilyttäen yli-inhimilliset fyysiset voimansa ja kyvyn tarttua seiniin, Jessica jatkoi työskentelyään yksityisetsivänä Lindsayn kanssa; heidän työnsä vei heidät viimein Madripooriin, jossa he ystävystyivät mutanttiseikkailija Wolverinen kanssa. Jessica ja Lindsay aloittivat työt Madripoorin hallitsijan prinssi Baranin palveluksessa, joka oli Lindsayn ihailija, mutta Madripooria vaivannut moraalinen jakaantuneisuus oli liikaa hänelle ja kaksikko palasi Yhdysvaltoihin.
Jessica joutui tuntemattomissa olosuhteissa demonisen Tyhjyydensyöjän ulottuvuuteen mutta pelastui, kun Lindsay kutsui apuun toisen Hämähäkkinaisen Julia Carpenterin ja Varjonaisen, joka oli saanut mystiset voimansa Magnuksen kerran käyttämästä esineestä. Pian sen jälkeen Jessican jäljelle jääneet supervoimat joutuivat Charlotte Witterin käyttöön, jälleen uuden Hämähäkkinaisen, joka vaani myös Carpenteria ja Mattie Franklinia, voimakasta teiniä joka myös oli julistanut itsensä Hämähäkkinaiseksi. Witterin hävittyä Hämähäkkimiehen ja muiden käsissä, Jessica toimi hetken Mattien opettajana sankariasioissa, auttaen häntä vastustamaan uhkia kuten velho Varjontuojaa, Rypäs-muukalaista ja todellisuutta muokkaavaa Brian Leightonia vastaan.
Saaden viimein omat voimansa takaisin, Jessica avasi etsivätoimistonsa uudelleen ja oli suorittamassa tehtävää Istanbulissa kun Mattie katosi huumediilereiden seurassa; palattuaan hän toimi entisen supersankarin ja nykyisen etsivän Jessica Jonesin kanssa löytääkseen nuoren ystävänsä.
Päiväkirja (albumi)
Päiväkirja on J. Karjalaisen kokoonpanolla J. Karjalainen yhtyeineen tekemä äänite. Se on äänitetty tammi-helmikuussa 1991 Wooden Fish -studiolla Austinissa, Texasissa (Tapani Kenttä) ja keltaisessa talossa Kosken asemalla (J. Karjalainen, laulut).
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen, ellei toisin mainita.
Muusikot
+
Laptevinmeri
Laptevinmeri (, aik. Nordenskiöldinmeri) on merialue Pohjoisella jäämerellä. Se sijaitsee Siperian pohjoisrannikon, Taimyrin niemimaan, Severnaja Zemljan ja Uuden-Siperian saarten välissä. Viereiset merialueet ovat Karanmeri ja Itä-Siperian meri.
Meri oli aiemmin nimetty naparetkeilijä A. E. Nordenskiöldin mukaan. Nykyisin se on nimetty venäläisten tutkimusmatkailijoiden Dmitri ja Hariton Laptevin mukaan.
Bagilltin rautatieasema
Bagilltin rautatieasema oli rautatieasema lähellä Bagilltin kylää Flintshiressä, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella.
Historia
Asema avattiin tammikuussa 1849. Vaikka kylän nimi on Bagillt, aseman nimi oli aluksi Bagilt. Nimi korjattiin oikeaan muotoon noin vuonna 1860. Asemaa siirrettiin hieman vuonna 1871. Siellä oli alun perin kaksi laituriraidetta sekä ratapiha tavaraliikenteelle.
Liikenne linjalla vilkastui 1800-luvun lopulla niin, että reitille rakennettiin kaksi raidetta lisää. Rakennustöiden jälkeen Bagilltin asemalla oli laiturit kahdella uloimmalla raiteella, joita käyttivät paikallisjunat. Keskimmäisten raiteiden väliin jätettiin tilaa laiturisaarekkeelle, mutta sitä ei lopulta rakennettu.
Bagilltin asemaa ehdotettiin vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa suljettavaksi. Tavaraliikenne asemalla loppui 4. toukokuuta 1964 ja henkilöliikenne 14. helmikuuta 1966.
Colin Chapman
Anthony Bruce Colin Chapman (9. toukokuuta 1928 Richmond upon Thames, Lontoo – 16. joulukuuta 1982 Ketteringham Hall, Norfolk) oli brittiläinen insinööri, joka tunnetaan erityisesti Lotus-urheiluautoja valmistavan yrityksen perustajana ja Formula 1-autourheilun kehittäjänä.
Bagilltin rautatieasema
Nykytila
Asemalaiturit ovat yhä paikoillaan, mutta niille ei enää kulje raiteita, sillä 1980-luvulla uloimmat raiteet purettiin. Asemarakennukset on sen sijaan purettu lukuun ottamatta tiilistä makasiinia, joka on teollisuuden käytössä. Kävelytie ylittää raiteet aseman vanhaa jalankulkusiltaa pitkin.
Colin Chapman
Formulapiireissä Chapman tunnetaankin keksijänä, sillä hän kehitti autoihin monta parannusta joista suuri osa on yhäkin käytössä. Hän kehitti muun muassa ensimmäisen itsekantavaa monokokkirakennetta käyttävän sekä ensimmäisen Formula 1 -auton, jossa moottori on osa kantavaa rakennetta. Chapman oli myös kehittämässä muiden suunnittelijoiden kanssa maavaikutusta käyttävää avorenkaista autoa, jossa vaikutus imi autoa tien pintaan.
Lontoossa syntynyt Chapman opiskeli rakennetekniikkaa yliopistossa. Opintojensa jälkeen Chapman työskenteli hetken aikaa Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimissa.
Chapmanin ja John Cooperin kehittelemät ensimmäiset monokokkirunkoiset Formula 1 -autot olivat aikanaan vallankumouksellisia. Vaikka nämä autot olivat merkittävästi heikkotehoisempia kuin muiden tallien autot, Chapmanin ja Cooperin autot olivat ajettavuudeltaan huomattavasti parempia. Lotukset kuljettajanaan Jim Clark voittivatkin monia kilpailuja 1960-luvulla.
Kunnianosoitukset
Colin Chapman on kunniajäsengalleriassa International Motorsports Hall of Famessa (vuosi 1994) ja Motorsports Hall of Fame of Americassa (vuosi 1997).
Yksityiselämä
Chapman ja hänen Hazel-vaimonsa menivät naimisiin vuonna 1954 (he olivat tapailleet toisiansa jo vuodesta 1944 lähtien), jonka kanssa hän perusti ja johti Lotus-autokonserninsa yrityksiä ja joiden johtotehtävissä Hazel jatkoi miehensä kuoleman jälkeen ollen tämän ohella merkittävä tekijä yrityksen julkisuuskuvalle.
Metageitnia
Metageitnia oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Apollon Metageitniokselle. Sitä vietettiin Metageitnion-kuussa eli nykyisen elo-syyskuun aikoihin, mutta sen tarkempaa päivää ei tunneta.
Metageitnia oli hyvin vanha naapurustojuhla, joka juhlisti jollakin tavalla asuinpaikan vaihdoksia. Kreikkalaisessa mytologiassa juhla kytkettiin Theseuksen muuttoon Meliten demoksesta Diomeian demokseen. Myöhemmin se liitettiin muun muassa Joonian siirtokuntien perustamisen aikaan. Apollon Metageitnios toimi siirtokuntien perustamisen suojelijana. Vilkkaimman siirtokuntien perustamisen vaiheen jäätyä taakse juhlan merkitys väheni, ja klassiselle kaudelle tultaessa se oli muuttunut lähinnä nimeksi.
Fair Park
Fair Park oli moottorirata Dallasissa, Teksasissa. Se rakennettiin vuoden 1984 Yhdysvaltain Grand Prix:hin. Silloin lähes puhkikuluneella radalla ajetun ainoan kilpailun voitti Keke Rosberg. Kilpailusta käytetään myös nimitystä Dallasin Grand Prix.
Talmont-Saint-Hilaire
Talmont-Saint-Hilaire on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella läntisessä Ranskassa. Se sijaitsee Atlantin rannikolla.
Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikainen linna Château de Talmont. Se on alun perin rakennettu 1000-luvulla. 1100-luvun lopulla Rikhard I Leijonamieli vahvisti linnaa.
Abrosaurus
Abrosaurus oli kasvinsyöjä, ja se eli 170–160 miljoonaa vuotta sitten keskijurakaudella. Abrosauruksen fossiileita on löydetty Kiinasta. Parhaiten säilynyt fossiili Abrosauruksesta on sen pääkallo. Sitä ja muita Abrosauruksen fossiileita säilytetään tällä hetkellä Zingong Dinosaur Museumissa, Kiinassa.
Ensimmäiset Abrosauruksen fossiilit löydettiin vuonna 1984. Abrosauruksen nimeä on vaihdettu kolme kertaa. Ensin Hui nimesi sen vuonna 1984 Abrosaurus gigantorhinukseksi. Vuonna 1989 Hui antoi sille nimeksi Abrosaurus dongpoensis. Nykyisen nimensä Abrosaurus sai vielä samana vuonna, kun Hui vaihtoi nimeksi Abrosaurus dongpoi.
Abrosaurus oli yksi aikansa suurimmista dinosauruksista, sen pituus oli noin 9–10 metriä ja paino 4–5 tonnia. Kaula oli erittäin pitkä. Pää oli lähes geometrinen muodoltaan ja sitä merkkasi tyypillinen harja. Jalat olivat lyhyet ja vahvat. Häntä oli pitkä ja ohut.
Rohan Dennis
Dennis kuului Australian joukkueeseen, joka sai Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa ratapyöräilyn neljän kilometrin joukkuetakaa-ajossa ajalla 3.54,581. Hän on voittanut samassa lajissa maailmanmestaruuden Ballerupissa 2010 ja Apeldoornissa 2011 sekä saanut MM-hopeaa Pruszkówissa 2009 ja Melbournessa 2012.
Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Dennis sai toisen olympiamitalinsa sijoituttuaan maantiepyöräilyn aika-ajossa kolmanneksi. Dennis voitti maantiepyöräilyn MM-kilpailujen aika-ajossa kultaa Innsbruckissa 2018 ja Yorkshiressä 2019. Hän kuului joukkueaika-ajon voittaneeseen BMC Racing Teamin miehistöön Ponferradassa 2014 ja Richmondissa 2015, hopeajoukkueeseen Dohassa 2016 ja Bergenissä 2017 sekä pronssijoukkueeseen Innsbruckissa 2018. Hän sai alle 23-vuotiaiden aika-ajossa MM-hopeaa Valkenburgissa 2012.
Dennis aloitti maantiepyöräilyn ammattilaisuransa Garmin-Sharp-joukkueessa 2013. Hän siirtyi BMC Racing Teamiin elokuun 2014 alussa ja Bahrain-Merida -talliin kaudeksi 2019. Vuosina 2020–2021 hän edusti Ineos Grenadiersia ja vuodesta 2022 Team Jumbo-Vismaa.
Dennis ajoi tunninajon maailmanennätyksen 52,491 kilometriä Sveitsin Grangesissa 8. helmikuuta 2015.
Dennis on voittanut aika-ajoetapin kaikissa kolmessa suuressa ympäriajossa.
Saavutuksia
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Kari Uusikylä
Kari Tapio Uusikylä (s. 13. huhtikuuta 1945 Vaasa) on luovuuden ja lahjakkuuden tutkijana tunnetuksi tullut Helsingin yliopiston kasvatustieteen professori (emeritus).
Uusikylä tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta (1964). Hän opiskeli Helsingin opettajakorkeakoulussa (KkO 1966), sitten Helsingin yliopistossa (FK 1972, FL 1975), valmistuen filosofian tohtoriksi vuonna 1977. Hänen suomenkielinen väitöskirjatutkimuksensa (1977) oli otsikoitu Opetuksen yhteissuunnittelu didaktisen prosessin osana.
Uusikylä on ottanut ahkerasti osaa keskusteluun älykkyyden merkityksestä, tulosvastuusta ja koulutuksen tavoitteista. Hän on kirjoittanut kolumneja Kotimaahan, Pohjalaiseen sekä Opettajaan ja pitänyt radiopakinaa Ylen Radio 1:ssä. Uusikylä on harvoja kasvatustieteilijöitä, jotka ovat nousseet tieteenalaltaan julkisiksi intellektuelleiksi.
Ura jalkapalloilijana
Kari Uusikylä oli aktiivi jalkapalloilija 1960-luvulla aina 1970-luvun lopulle asti. Hänen kasvattajaseuransa oli Vaasan Palloseura. Hän esiintyi kuudessa poikien maaottelussa ja oli voittamassa seuralleen vuonna 1962 A-juniorien Suomen mestaruutta. Kaikkiaan Uusikylä pelasi 74 SM-sarjan ottelussa ja teki niissä seitsemän maalia kuuden kauden ajan vuosien 1962–1972 aikana VPS:n ja HJK:n riveissä.
Vuonna 1962 hän teki ensiesiintymisen Mestaruussarjassa, pelasi kaikkiaan 16 pelissä ja teki niissä kaksi maalia. Seura kuitenkin putosi Mestaruussarjasta. Paluu Mestaruussarjaan tapahtui syksyllä 1964, jolloin Uusikylä seuran parhaana maalintekijänä yhdeksällä maalillaan oli tekemässä seuran sarjanousua. Seuraavan kauden Mestaruussarjassa VPS pysyi sarjassa, kun Uusikylä pelasi 17 ottelussa ja teki kolme maalia.
Seuraavalla kaudella Uusikylä siirtyi yliopisto-opintojensa takia Helsinkiin ja uusi seura oli Helsingin Jalkapalloklubi, jossa hän pelasi kaudella 1966 kaikkiaan 12 ottelussa ja teki yhden maalin. Tuloksena oli HJK:lle SM-hopeaa. Seuraavalla kaudella Uusikylä pelasi HJK:n riveissä ainoastaan kolmessa SM-sarjan ottelussa. Seuraavat kolme kautta Uusikylä pelasi helsinkiläisen Käpylän Urheilu-Veikkojen riveissä aluksi Suomensarjassa.
Kaudella 1971 Uusikylä palasi kotiseudulleen kasvattajaseuransa VPS:n riveihin. VPS oli juuri noussut takaisin Mestaruussarjaan. Kaudella 1971 hän oli joukkueen kokoonpanossa 17 kertaa ja teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän esiintyi vielä yhdeksän kertaan VPS:n kentällä.
Kaudella 1973 Uusikylä palasi Helsinkiin ja edusti neljä kautta Kiffeniä ja vielä kauden 1977 Kakkosen kauniaisten Grankulla IFK:ta.
Luettelo alttoviulisteista
Tämä on luettelo alttoviulisteista.
Aspara
Aspara on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Michaël Ciani
Michaël Ciani (s. 6. huhtikuuta 1984 Pariisi, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut muun muassa Italiassa Lazion joukkueessa ja viimeksi Yhdysvalloissa LA Galaxyssa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura
28. heinäkuuta 2009 hän siirtyi Bordeauxiin kolmivuotisella sopimuksella.
27. elokuuta 2012 hän siirtyi Lazioon vuoteen 2016 ulottuvalla sopimuksella.
Ali Samaletdin
Ali Samaletdin (s. 31. tammikuuta 1930 Helsinki) on entinen jääkiekkoilija, etniseltä taustaltaan Suomen tataari. Samaletdin pelasi HIFK:n SM-sarjajoukkueessa kahdeksan ottelua kaudella 1950–1951 ja teki pelaamissaan otteluissa yhden maalin.
Joseph Mascolo
thumb|Joseph Mascolo Joseph Mascolo (13. maaliskuuta 1929 West Hartford, Connecticut – 8. joulukuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnettiin erityisesti rooleistaan Kauniiden ja rohkeiden Massimo Maronena ja Päivien viemää -sarjan Stefano DiMerana.
Katukappeli
Katukappeli on helsinkiläisen Vuosaaren seurakunnan kappeli, joka sijaitsee kauppakeskus Columbuksessa Vuosaaressa. Kappeli on avattu vuonna 1996 ja sen on suunnitellut arkkitehti Mauri Tommila.
Kappeli on perustettu hiljentymistä, keskusteluja ja rukousta varten ja sen toimintaa pitävät yllä seurakunnan työntekijät ja vapaaehtoiset seurakuntalaiset. Siellä voidaan järjestää vihkimisiä ja kasteita, tilaan mahtuu 30 henkilöä.
Suomen joukkue lentopallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2007
Suomen lentopallomaajoukkue sijoittui Moskovassa käydyissä EM-kisoissa 2007 neljänneksi, mitä pidetään Suomen kaikkien aikojen parhaimpana saavutuksena lentopalloilussa.
Muuta
Suomen joukkueen vakituinen kakkosvalmentaja Pertti Honkanen joutui jättämään kilpailut väliin sairastelun vuoksi. Hänen tilalleen Mauro Berruton avuksi tuli Andrea Pozzi, joka toimi muuten fysiikkavalmentajana joukkueessa.
Another Hostile Takeover
Another Hostile Takeover on rock-yhtye Hanoi Rocksin yhdeksäs albumi. Se ilmestyi 30. maaliskuuta 2005 ja nousi ilmestymisviikollaan Suomen albumilistan sijalle 5 sekä Japanin albumilistan sijalle 13.
Levy oli yhtyeen toinen sen jälkeen, kun se vuonna 2002 perustettiin uudelleen. Useat arvostelijat pitivät sitä parempana kuin edellistä albumia Twelve Shots on the Rocks (2002).
Hello America
Hello America on Blue Systemin vuonna 1992 julkaistu studioalbumi.
Another Hostile Takeover
Pian albumin ilmestyttyä Hanoi Rocks herätti huomiota erikoisella markkinointitempauksella. 15. huhtikuuta 2005 yhtye esitti Another Hostile Takeoverin kappaleita Stockmannin tavaratalon aurinkokatoksella Helsingin keskustassa. Kappaleen Center of My Universe lopussa kuullaan myös Michael Monroen isän, Yleisradion entisen pääkuuluttajan Pentti Fagerholmin ääntä.
Hello America
Levyn tunnetut kappaleet "Romeo & Juliet" ja "I Will Survive" ovat molemmat rakkauslauluja, joista jälkimmäinen muistuttaa tyylillisesti vuoden 1989 Twilight albumin kappaletta "Everything I Own". I Will Surviven sanoitukset kertovat rakkauden vuoksi taistelemisesta sekä yksinäisyydestä.
Another Hostile Takeover
Levyllä soittavat
muita levyn teossa mukana olleita:
Hello America
Levyllä on myös mahtipontinen, 50 hengen orkesterin voimin säestetty raita "Crossing the River", josta on tehty pienin muutoksin (muun muassa se ei sisällä laulua) bonusraidaksi merkitty albumin päätöskappale "Final". Crossing the River kappaleen Dieter Bohlen kirjoitti pojalleen Marcille. Se kertoo "joen ylittämisestä", eli vaikeuksien voittamisesta elämässä. Dieter sai idean kappaleeseen, kun hänellä oli tapana kävellä poikansa kanssa metsässä, ja heidän käyttämänsä polku johti usein joelle. Heidän viettäessään aikaa siellä kuusivuotias Marc oli aina sanonut isälleen, ettei selviäisi elämän tuomista haasteista ilman hänen apuaan.
Albumi nousi parhaimmillaan Saksan listoilla sijalle 18, ja Tšekkoslovakian listoilla sijalle 13.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dieter Bohlen.
Ioota
Ioota (isona kirjaimena Ι, pienenä ι,, ) on kreikkalaisen kirjaimiston yhdeksäs kirjain. Sen äännearvo oli muinaiskreikassa lyhyt tai pitkä  ja nykykreikassa aina lyhyt [i]. Kreikkalaisissa numeroissa iootan lukuarvo on 10.
Latinalaisessa kirjaimistossa iootaa vastaa kirjain I|I/i ja kyrillisessä kirjaimistossa kirjain И|И/и. Suomen kieleen ioota translitteroidaan muinaiskreikasta i, pitkänä mahdollisesti myös ī, ja nykykreikasta aina i.
Muoto ja sen historia
Iota on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta 15px (jod).
Ioota oli käytössä kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa. Alun perin se muistutti usein enemmän kulmikasta latinalaisen kirjaimiston S-kirjainta tai Z-kirjainta tai siinä oli vielä useampia kulmia. Kulmikas muoto esiintyi pisimpään muun muassa Korintin, Arkadian, Aitolian, Epeiroksen ja Kreetan sekä doorilaisten Kykladien polisten (Melos, Thera) kirjaimistoissa. Muissa kirjaimistoissa kirjain kehittyi aiemmin pystyviivaksi.
Epigrafisissa lähteissä iootasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Muinaiskreikassa iootaa ei äännetä pitkien vokaalien (pitkä alfa),  (eeta) ja  (oomega) jälkeen. Tällöin se kirjoitetaan yleensä pitkän vokaalin alle iota subscriptumina, joissakin tapauksissa kuitenkin näkyviin iota adscriptumina.
MVS (autovalmistaja)
thumb|250px|Venturi Fétish Pariisin autonäyttelyssä 2006MVS (Manufacture des Voitures de Sport, Venturi) on ranskalainen pienehkö autonvalmistaja, joka ennen oman tuotantonsa aloittamista toimi yhteistyössä Peugeot'n, Alpinen, Rondeaun ja Heuliezin kanssa. 80-luvun puolivälissä yhtiö asetti tavoitteekseen valmistaa täysiverinen ranskalainen urheiluauto. Venturiksi nimetyn 2+2 paikkaisen urheiluauton valmistus aloitettiin alkuvuodesta 1988. Venturi Cabrioletin lujitemuovinen kori kätkee sisälleen Renault'lta lainatun 2.9-litraisen turboahdetun V6-moottorin, joka tuottaa 147 kW:n tehon. Moottori on aitojen urheiluautojen tapaan sijoitettu taka-akseliston yläpuolelle.
Venturi autourheilussa
Venturi valmisti autot ja toimi sponsorina Larrousse -tallille kaudella. Nykyään Venturi-nimeä käyttää Formula E -sarjassa Venturi Grand Prix.
Bruno Maderna
pienoiskuva|Bruno Maderna vuonna 1972. Bruno Maderna (21. huhtikuuta 1920 – 13. marraskuuta 1973) oli italialainen säveltäjä ja kapellimestari.
Venetsiassa syntynyt Maderna, syntymänimeltään Bruno Grossato, oli lapsena viulunsoiton ihmelapsi. Orkesteria hän pääsi johtamaan jo 12-vuotiaana. Hän otti myöhemmin äitinsä sukunimen. Maderna perusti yhdessä Luciano Berion kanssa RAI:n (Radiotelevisione Italiana) Studio di Fonologia Musicalen vuonna 1955. Hän on säveltänyt muun muassa teoksen Hyperion.
Timo Saini
Timo Saini (s. 1945) on suomalainen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen, joka on toiminut monien media- ja suoramarkkinointiyhtiöiden johdossa. Hän jäi vuonna 2002 eläkkeelle Valittuja Paloja kustantaneen Reader’s Digest Nordicin toimitusjohtajan tehtävistä. Aiemmin Saini on työskennellyt muun muassa Yhtyneitten Kuvalehtien varatoimitusjohtajana sekä 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa Insinöörilehtien sekä siitä ja Talouselämä Oy:stä 1990 muodostuneen Talentumin toimitusjohtajana.
Kauppatieteiden maisteriksi opiskellut Timo Saini aloitti uransa Suomen Unileverillä. Vuosina 1997–1999 hän oli Lontoossa toimivan Reader´s Digest Ass. Inc.:n European Vice President.
Nykyisin Timo Saini toimii monien hallitusten jäsenenä ja puheenjohtajana erityisesti perheyrityksissä sekä pääomasijoittajien hallinnoimissa yrityksissä.
Alan White
Alan White-nimisiä henkilöitä:
Jerome Rose
Jerome Rose (s. 1938) on yhdysvaltalainen pianisti ja pianopedagogi.
Rose opiskeli Adolph Ballerin johdolla tehdessään 15-vuotiaana debyyttinsä San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa. Hänen muita opettajiaan olivat Leonard Shure ja Rudolf Serkin. Hän valmistui Mannes Collegesta ja Juilliard School of Musicista. Vuonna 1961 Rose voitti Concert Artists Guild -palkinnon ja kansainvälisen Ferruccio Busoni -pianokilpailun. Hän pääsi myös Fulbright-stipendillä Wieniin.
Rose on esiintynyt Yhdysvalloissa solistina muiden muassa Chicagon sinfoniaorkesterin, San Franciscon sinfoniaorkesterin, Baltimoren sinfoniaorkesterin, Houstonin sinfoniaorkesterin ja Atlantan sinfoniaorkesterin kanssa. Hän on tehnyt usein esiintymisiä Lontoossa Lontoon filharmonisen orkesterin, Lontoon sinfoniaorkesterin ja Royal Philharmonic Orchestran kanssa. Kapellimestareita, joiden johdolla Rose on soittanut, ovat olleet Josef Krips, Georg Solti, Wolfgang Sawallisch, Charles Mackerras, Stanisław Skrowaczewski, Sergiu Comissiona, David Zinman, Hans Vonk, Robert Spano ja Christian Thielemann.
Rose on usein yhdistetty läheisesti Franz Lisztin musiikkiin, vaikka hänen opettajansa Leonard Shure arvioi hyvin kielteisesti Lisztin säveltäjänä. Rose on levyttänyt Lisztin ohella Robert Schumannin, Ludwig van Beethovenin, Frédéric Chopinin, Franz Schubertin ja Johannes Brahmsin tuotantoa. Hänen konsertto-ohjelmistoonsa kuuluu kymmeniä teoksia, myös harvinaisuuksia Ferdinand Hilleriltä, Mihály Mosonyilta ja Robert Volkmannilta.
Rose on työskennellyt muun muassa École normale de musique de Parisin ja Mannes College of Musicin henkilökunnissa. Hän on pitänyt myös mestarikursseja eri puolilla maailmaa. Hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvo New Yorkin osavaltionyliopistosta. Rose perusti kesäisin New Yorkissa järjestettävän International Keyboard Institute & Festival -tapahtuman. Hän on kuulunut tuomaristoon muun muassa kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa.
HD 40307
HD 40307 on K2 V -spektriluokan oranssi kääpiötähti Maalarin tähdistössä, noin 13 parsekin (42 valovuoden) päässä meistä. Tähdeltä on löydetty kuusi planeettaa, joista yksi on elämänvyöhykkeellä.
Kesäkuussa 2008 sveitsiläis-ranskalainen tutkijaryhmä julkaisi tiedon kolmen eksoplaneetan löytymisestä tähden ympäriltä. Löytö oli huomattava, sillä kaikkien kolmen planeetan minimimassat, HD 40307 b:llä 4,2 Maan massaa, HD 40307 c:llä 6,9 Maan massaa ja HD 40307 d:llä 9,2 Maan massaa, ovat verraten pieniä ja planeetat luokitellaankin supermaapalloiksi. Itse tähden metallipitoisuus on alhainen, ja sillä ilmenee vain vähän kromosfäärin aktiivisuutta, mikä tekee siitä verraten helpon kohteen planeettojen havaitsemiseksi. Spitzer-avaruusteleskoopin tekemien havaintojen mukaan HD 40307:n ympärillä ei ole merkittäviä määriä pölyä, mikä viittaa oman aurinkokuntamme asteroidivyöhykettä vastaavan rakenteen puuttumiseen.
Planeettalöytö tehtiin ESOn HARPS-instrumentilla. Planeetat määritettiin neljän ja puolen vuoden aikana kerätystä aikasarjasta.
Vuonna 2012 tähdeltä löydettiin kolme "supermaapalloa" lisää, joista yksi, HD 40307 g, sijaitsee elämänvyöhykkeellä. Elämänvyöhykkeellä sijaitseva planeetta on arvioiden mukaan massaltaan noin seitsemän Maan massaa, joten se on "todennäköisesti" kiviplaneetta. Vuoden 2012 planeettalöydöt tehnyttä kansainvälistä tutkijaryhmää johtivat suomalainen tutkija Mikko Tuomi, joka työskenteli Hertfordshiren yliopistossa ja Turun yliopiston Tuorlan observatoriossa, sekä Guillem Anglada-Escude Göttingenin yliopistosta. Havainnoista kertova tutkimus julkaistiin 28. lokakuuta 2012.
Kauko Saarentaus
300px|thumb|Kauko Saarentaus lukemassa uutisia tammikuussa 1960. Kauko Kalevi Saarentaus (12. joulukuuta 1923 Tuusula – 10. toukokuuta 1998 Espoo) oli suomalainen opettaja ja toimittaja, joka oli pitkään Yleisradion Viisasten kerhon puheenjohtajana.
Kansakoulunopettajana työskennellyt Saarentaus toimi Yleisradiossa sivutoimisena tv:n uutistenlukijana vuodesta 1959 vuoteen 1967 ja veti myös suosittua Jatkoaika-nimistä viihdeohjelmaa vuosina 1967–1968. Viisasten kerhon puheenjohtajana Saarentaus toimi vuosina 1973–1983 ja uudelleen 1989–1990. Radiossa Saarentaus toimitti myös Kouluradion uutiskatsauksia ja järjesti tietokilpailuja pari vuotta 1960-luvulla.
Saarentaus tuli tunnetuksi kuivasta uutishuumoristaan: ”Miehellä ei ollut ajokorttia, mutta hän oli silti humalassa.”
Lenaia
Lenaia ( tai, ) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Dionysokselle. Sitä vietettiin Gamelion-kuun 12.–14. päivä eli nykyisen tammi-helmikuun aikoihin. Siihen kuului muun muassa näytelmäkilpailuja.
Historia
Lenaia-juhlan nimi on peräisin joko viinisammiota tarkoittavasta sanasta lēnos tai mainadeja tarkoittavasta sanasta Lēnai. Ateenassa juhlan alkuperäinen keskus oli Lenaion, joka oli kaupungin vanhin ja arvostetuin Dionysokselle omistetty pyhäkkö. Juhla liittyi läheisesti Dionysiaa-juhliin ja toisaalta Anthesteria-juhlaan, ja sitä vietettiin samalla tavoin. Se muistutti ajankohdaltaan maalais-Dionysiaa, ja liittyi samalla tavoin uuden viinin maisteluun. Kaupunki-Dionysiaa se muistutti siltä osin, että sitä vietettiin kaupungissa eikä Attikan maaseudulla.
Lenaia oli klassisella kaudella vietettyä kaupunki-Dionysiaa vanhempi, ja saattoi olla sen edeltäjä ja esikuva. Erään ehdotuksen mukaan Lenaia ja maalais-Dionysia olisivat olleet alun perin sama juhla, mutta ne olisi erotettu siinä vaiheessa, kun Lenaionin pyhäkkö tuli osaksi kaupunkialuetta. Tämän vuoksi juhla myös sijoitettiin kuukautta myöhemmäksi, jotta Attikan maaseudun väki saattoi ensin viettää maalais-Dionysiansa ja tämän jälkeen tuoda viininsä kaupunkiin ja jatkaa Lenaia-juhlilla. Teorialle ei kuitenkaan välttämättä ole perusteita, sillä Lenaionin tienoo saattoi olla osa kaupunkialuetta jo paljon varhemmin.
Ateenan lisäksi Lenaia-niminen juhla tunnetaan myös muun muassa Rhodokselta.
Ohjelma
Lenaia-juhla oli kolmipäiväinen. Siihen kuuluivat suuret juhlapidot, johon kaupunki kustansi lihat julkisista varoista, sekä juhlakulkue, johon kuului kaikenlaista pilailua ja pilkantekoa. Tämän jälkeen seurattiin dithyrambien, komedioiden ja tragedioiden esityksiä. Dionysian tavoin näytelmiä esitettiin näytelmäkilpailuna.
Lenaia-juhlilla esitettiin alun perin oletettavasti vain komedioita, yksi kultakin komediakirjailijalta, joita oli alun perin kolme ja myöhemmin viisi. Komedioiden on esitetty kuulueen ohjelmaan jo 480-luvulla eaa. Komediakilpailuista on kuitenkin tietoa vasta 430-luvulta eaa. lähtien. Tragediakilpailu otettiin mukaan vuonna 432 eaa. Tämän jälkeen kaksi ja myöhemmässä vaiheessa kolme tragediakirjailijaa esitti kukin kaksi tragediaa. 200-luvulla eaa. juhlaan lisättiin dithyrambien esitys, jonka jälkeen niitä laulettiin juhlien ensimmäisenä päivänä. Lenaia-juhlien kilpailuissa ei ilmeisesti esitetty satyyrinäytelmiä.
Näytelmät esitettiin alun perin oletettavasti Lenaionilla, jossa on saattanut olla jotain teatterirakennelmia, tai agoralla (joko Arkaaisella agoralla tai klassisella Agoralla), mutta myöhemmin todennäköisesti Dionysoksen teatterilla. Päin vastoin kuin Dionysia-juhlassa, metoikit saattoivat toimia Lenaiassa koregeina ja ulkomaalaiset näyttelijöinä. Lenaia ei kuitenkaan oletettavasti houkutellut kovin paljon Ateenan ulkopuolisia osallistujia, koska se oli purjehduskauden ulkopuolella.
Lenaiaan vaikuttaa kuuluneen myös naisten juhla, jossa naiset tanssivat ja lauloivat kuin mainadit.
Näytelmäkilpailussa palkitut
Lenaian näytelmäkilpailujen voittajista on säilynyt tietoja piirtokirjoituksissa. Aristoteles kokosi tietoja voittajista teokseen Dionysia-juhlien voitot.
Tiedossa olevat palkitut Lenaia-juhlien näytelmäkilpailussa ovat:
Jinan Yaoqiangin kansainvälinen lentoasema
Jinan Yaoqiangin kansainvälinen lentoasema on lentoasema Shandongin maakunnan pääkaupunki Jinanissa, Kiinassa. Se sijaitsee Yaoqiangin suurkunnassa Lichengin kaupunkipiirissä Jinanissa. Matka Jinanin keskustaan linnuntietä on noin 30 kilometriä.
Vuonna 2017 se oli Kiinan 25. vilkkain lentoasema noin 14,3 miljoonalla matkustajalla.
Oranssi linja (Washingtonin metro)
Orange Line on yksi Washingtonin metron linjoista. Puolet asemista on jaettu Sinisen linjan ja kaksi kolmasosaa Hopean linjan kanssa.
Ocnița
Ocnița on pieni rajakaupunki Moldovan Ukrainan vastaisella pohjoisrajalla ja Ocnițan piirin hallintokeskus. Kaupunki sijaitsee linnuntietä 80 kilometriä Pohjois-Moldovan keskuksesta Bălțista ja lähes 200 kilometriä Moldovan pääkaupunki Chișinăusta pohjoisluoteeseen.
Ocniţan väkiluku oli vuoden 2014 alussa 9 500 ja koko piirin 54 900. Asukasluku on pysynyt kutakuinkin ennallaan; vuosikymmen aiemmin asukkaita oli 9 325.
Sydän lämpöä täys
Sydän lämpöä täys (LRLP 137) on Rauli Somerjoen albumi vuodelta 1975. Loppuvuodesta ilmestynyt albumi jäi myynnissä reilusti jälkeen edellisistä Somerjoen albumeista, eikä se myöskään saanut yhtä hyviä arvosteluja. Aikaisempi rock-linja oli vaihtunut rauhallisempaan suuntaan. Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat Jykevää on rakkaus sekä Juice Leskisen suomentama Et väittää voi. Levyn erikoisuus on ulkona kadulla äänitetty Lollipop Mama.
Kappaleet
A-puoli B-puoli Badding 2000 Remastered CD-bonus
Kokoonpano
Lisäksi kuorosovitukset ovat Erkki Hyvösen ja jouset on sovittanut Jani Uhlenius.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1923
Suomen vuoden 1923 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Tampereella 27.-28. tammikuuta. Kilpailupaikka oli Pyhäjärven edustalla olevalla lahdella. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Mestaruus ratkesi sijalukupistein.
GM Delta -pohjalevy
GM Delta -pohjalevy on General Motorsin keskikokoisissa etu- ja nelivetoisissa automalleissa käyttämä pohjalevy, jonka on kehittänyt konserniin kuulunut Opel Saksassa. Sen uusin versio tunnetaan nimellä D2XX/D2UX.
D2XX/D2UX
D2XX/D2UX on pohjalevyn uusin versio, ja se korvasi Delta II:n lisäksi crossover-malleissa aiemmin käytetyn Theta-pohjalevyn.
GM-PATAC K
GM-PATAC K on D2XX/D2UX-pohjalevyn yksinkertaisempi versio, jota käytetään Kiinan markkinoille valmistettavissa automalleissa.
Konsta Kettunen
Konsta Kettunen (s. 11. heinäkuuta 1999 Joensuu ) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Hän kuuluu joukkueensa nopeimpiin etenijöihin ja on sisäpelaajana erittäin monipuolinen. Kettunen on vasenkätinen, mutta lyö oikealta puolelta.
Kettunen on edustanut kasvattajaseuraansa Joensuun Mailaa kaudesta 2016 alkaen. Uransa alkuvaiheessa hän pelasi ainoastaan kärkietenijänä tai etenijäjokerina, mutta myöhemmin hänen roolikseen on vakiintunut keskipalkin monipuolinen sisäpelaaja, joka kykenee myös vaihto- ja kotiutuslyönteihin. Kettusen monipuolisuus ilmenee tilastoista, sillä hän on pelaamissaan 148:ssa runkosarjaottelussa lyönyt 249 kärkilyöntiä ykköspesälle, 127 kakkospesälle, 82 kolmospesälle ja 65 kotipesään. Lyötyjä juoksuja Kettusella on 13+52 ja tuotuja 137.
Lasiahven
Lasiahven (Parambassis ranga ) on lasiahventen heimoon kuuluva pienikokoinen kala.
Kuvaus
Lasiahvenilla on läpinäkyvä ja litteähkö ruumis. Sen luut voidaan nähdä selvästi, kuten myös jotkut elimet. Kala on väriltään hieman kellertävä ja hopeanhohtoisa. Se voi kasvaa kahdeksan senttimetrin pituiseksi. Se on parvikala. Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan laji on elinvoimainen.
Ravinto
Lasiahven on lihansyöjiä ja ne syövät muun muassa hyttystentoukkia ja Glycera matoja. Ne syövät myös pakastettuja ja kuivatettuja ravintoeläimiä. Lajin kalat ovat innokkaita syömärejä.
Elinalue
Lasiahvenet elävät joissa, puroissa, kanavissa ja lammikoissa. Kalat elävät parvissa. Lasiahvenia elää Pakistanissa, Intiassa, Bangladeshissa, Myanmarissa, Thaimaassa, Malesiassa ja Nepalissa.
Lisääntyminen
Lasiahvenet lisääntyy 24–28 celsiusasteisessa vedessä. Naaras tekee noin 150 mätimunaa kasvillisuuden sekaan. Poikaset kuorituvat 24 tunnin sisällä.
Käyttäytyminen
Lasiahvenet ovat rauhallisia ja ujoja. Ne eivät ole aggressiivisia.
Kovu
Kovu on kuvitteellinen leijona Walt Disneyn elokuvasarjassa Leijonakuningas. Kovu esiintyy elokuvassa Leijonakuningas 2 – Jylhäkallion ylpeys sekä spin-off-sarjassa Leijonakaarti. Kovu on Ziran poika, jonka Scar valitsi ennen kuolemaansa seuraajakseen. Kovulla on vanhempi veli Nuka ja sisko Vitani, joka on vain hiukan Kovua vanhempi. Swahilin kielellä Kovu (kuten myös englannin kielessä Scar) tarkoittaa arpea. Kovun isästä ei anneta tietoa Leijonakuninkaan jatko-osassa.
Rooli
Elokuvassa Leijonakuningas 2 Kovu rakastuu Simban tyttäreen Kiaraan, eikä Simba voi aluksi hyväksyä Kovua laumaansa, koska kuvittelee hänen olevan petturi. Kovu kuuluu emonsa Ziran häijyyn juoneen, jossa Kovun ja Kiaran ystävyys olisi avain Simban murhaamiseen ja lopulta Kovun hallitsijuuteen Jylhämaassa. Tämän takia Zira alkaa kouluttamaan poikaansa ankarasti Kovun aikuisikään asti. Kun Kovu lopulta tutustuu paremmin Kiaraan ja Simbaan sekä muihin Jylhäkallion leijoniin, hän saa kuulla minkälainen Scar todellisuudessa oli ja päättää siirtyä Simban puolelle.
Kovun "valittuna" olemiseen liittyy ongelma, sillä elokuvassa Scarin mainitaan valinneen Kovun omakätisesti. Zira: "Scar itse valitsi hänet..." Jos Kovu olisi syntynyt jo Scarin elinaikana, olisi tämä paljon Kiaraa vanhempi. Todennäköisempää onkin, että Scar ennen kuolemaansa kertoi Ziralle haluavansa tämän seuraavasta pennusta kuninkaan, eli näin "valitsi" Kovun.
Elokuvassa korostetaan paljon sitä, ettei Kovu ole Scarin poika; Nuka: "Kovu, Kovu, Kovu... Scar ei ollut edes hänen isänsä, otti vain laumaan." ja Kovu: "Hän ei ollut isäni, mutta hän on osa minua..." Kovu on vihreine silmineen sekä tummine turkkeineen ja harjoineen kuitenkin kuin ilmetty Scar. Alun perin hänen pitikin olla Scarin poika, mutta käsikirjoittajat huomasivat, että silloin tämä olisi sukua Kiaralle ollen tämän isän serkku. Tämän vuoksi tarinaa muutettiin siten, että Scarin isyyttä kiistetään jatkuvasti. Kovun ulkonäköä ei kuitenkaan muutettu.
Oikeasti leijonalaumassa Kiaraa ja Kovua läheisemmätkin sukulaiset lisääntyvät keskenään.
List of The Lion King characters Kovu
Mytištši
Mytištši : на территории мынищей обнаружено до сотни атомных бомб с октогеном на территории КБ АТО. Убейте их всех. =младший лейтенант ГБ МАМОНОВ=. и мы отдадим вам афганистанскую наркоту. координаты ваши известны..
on teollisuuskaupunki Venäjällä, 19 kilometriä Moskovan keskustasta koilliseen, uloimman kehätien takana. Kaupunki on asukasluvultaan Moskovan alueen suurimpia, vuoden 2010 väestönlaskennassa sijoitus oli viides. Väkiluku on kasvanut viime vuosikymmeninä: 60 000 (1939 vuonna); 125 000 (1973); 159 900 (2002) ja 176 825 (2012) ;. Kaupunki on tärkeä koneteollisuuden keskus, erityisesti aseteollisuuden.
Suomalainen Vicus Oy aikoo rakentaa alueelle noin sata miljoonaa euroa maksavan ison kauppa- ja viihdekeskuksen.
Mytištšissä pelattiin vuoden 2007 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen otteluita. KHL-jääkiekkojoukkue Atlant on kotoisin Mytištšistä.
Nibelungin sormus
Kokonaisuuteen kuuluvat oopperat ovat:
Oopperasarja kestää yhteensä noin 15 tuntia kapellimestarin tempovalintojen mukaan. Alkuperäinen tapa on esittää koko sykli 6 päivässä. Reininkulta ja Valkyyria esitetään peräkkäisinä päivinä ennen Siegfriediä, ja sen jälkeen on päivän tauko. Joskus syklin eri teosten välillä on pitempiäkin taukoja. Ne oopperatalot, jotka ottavat Ringin ohjelmistoonsa, valmistavat syklin osa osalta ja esittävät erillisiä osia ennen kokonaisuutta. Bayreuthin musiikkijuhlilla valmistetaan koko Ring yhdellä kertaa esityskuntoon 4–5 vuoden välein.
Mytologista taustaa
Der Ring des Nibelungen perustuu useaan eri legendaan ja kansantarinaan, mm. keskiaikaiseen sankarieepokseen Nibelungenliediin, muinaisskandinaavisiin Eddoihin, Thidreks Saga af Berniin, muihin Skandinavian legendoihin sekä islantilaiseen Volsungien saagaan. Wagner loi legendoista oman tarinan, jonka muotorakenne vastasi antiikin kreikan Aiskhyloksen Oresteia-trilogiaa. Sormus-tetralogiassa toistuvat kahden ihmisen henkiset tai fyysiset yhteenotot.
Tetralogian henkilöhahmot ja heidän roolinsa perustuvat vanhoihin myytteihin. Ylijumala Wotan (Odin, Odhinn tai Woden) joi viisauden lähteestä ja maksoi juomisen toisella silmällään. Viisaus antoi hänelle kyvyn katkaista oksan Maailman saarnesta Yggdrasilista. Oksasta Woten teki keihään, oman valtansa symbolin. Tämän seurauksena Maailman saarni ja viisauden lähde kuivuivat. Wotan oli myös korppien kuningas: Huginn (Ajatus) ja Muninn (Muisti) istuivat hänen olkapäillään tai kiertelivät maailmassa ja palattuaan kertoivat Wotanille näkemästään.
Valkyriat puolestaan olivat nuoria, vaaleita, pitkähiuksisia ja sinisilmäisiä neitoja, jotka palvelivat sodanjumala Wotania. Mytologiassa heitä tunnetaan nelisenkymmentä. Valkyriat valitsivat taistelukentiltä uljaimmat sankarit ja kuljettivat heidät Valhallaan. Siellä sankarit muodostivat Wotanin sotajoukon ja valmistautuivat maailmanlopun taisteluun Ragnarökiin.
Nornia oli kolme: Urdr (menneisyys), Verdandi (nykyisyys) ja Skuld (tulevaisuus). Nornat päättivät vastasyntyneen kohtalosta ilman syitä tai vaikuttimia ja kehräsivät ihmisen kohtalon langan. Urdr kehräsi säikeet, Verdandi liitti ne yhteen ja Skuld katkaisi langan.
Libreton synty
Wagner työsti Nibelungin sormusta 26 vuotta (1848–1874). Vuosina 1848–1850 hän kirjoitti valmiiksi libreton Siegfrieds Tod (Siegfriedin kuolema). Wagnerin ajatukset laajenivat työn edetessä ja aineistoa syntyi lisää. Kertomus laajeni Der Junge Siegfriediksi (Nuori Siegfried). Nyt Siegfrieds Tod nimettiin Götterdämmerungiksi ja Der Junge Siegfriedistä tuli lyhyesti Siegfried. Tarina paisui ja näin syntyi Die Walküre. Trilogiaa piti vielä selventää alkutilanteella, ja sen teki esinäytös Das Rheingold. Koko tetralogia valmistui 1852, ja se julkaistiin yksityisesti 1853. Libretto valmistui siis lopusta alkuun.
Musiikin säveltäminen
Marraskuussa 1853 Wagner aloitti tetralogian säveltämisen oikeassa järjestyksessä. Heinäkuun lopussa 1857 oli teos valmiina jo Siegfriedin toiseen näytökseen asti. Työ keskeytyi ja väliin tulivat Tristan ja Isolde (1857–1859) sekä Nürnbergin mestarilaulajat (1862–1866). Wagner jatkoi Siegfriedin kolmatta näytöstä vasta 1869 muutettuaan Bayreuthiin. Koko tetralogia valmistui vuonna 1874.
Wagnerin mesenaatin Baijerin kuninkaan Ludvig II:n toivomuksesta Reininkulta ja Valkyyria esitettiin etukäteen Münchenin hoviteatterissa. Ensimmäisen kerran kaikki neljä oopperaa esitettiin sarjana Bayreuthissa 13.8.–17.8.1876 Wagnerin unelmoimassa ja rakennuttamassa Bayreuthin Juhlanäyttämötalossa.