cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tien laulu
Tarina
Nuori bengalilaispoika Apu varttuu maaseudulla sisarensa Drugan, vanhempiensa ja kärttyisän, sairaan tätinsä kanssa. Kun isä lähtee taas kerran töitä etsimään kaupunkiin, Apun äiti ei tahdo jaksaa selviytyä perheen huolehtimisesta köyhyyden keskellä. Apu kohtaa sisarensa ja tätinsä kuoleman, mutta selviytyy, varttuu ja viisastuu.
Vastaanotto
Tien laulua pidettiin Cannesin elokuvajuhlilla aluksi primitiivisenä, mutta kriitikko André Bazin suostutteli tuomariston antamaan elokuvalle erikoispalkinnon. Elokuva sai muitakin palkintoja. Elokuvan myötä intialainen elokuva teki kansainvälisen läpimurron.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Tien laulun vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 20 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Harjaetanat
Harjaetanat (Limacidae) on maalla elävien, ulkonaisesti kuorettomien kotiloiden heimo, johon kuuluu suurikokoisia lajeja, muun muassa ukkoetana (Limax cinereoginer). Ne eivät tee yhtä paljon tuhoa puutarhoissa ja viljelmillä kuin peltoetanoiden heimon (Agriolimacidae) lajit. Myöskään pahamaineinen espanjansiruetana ei kuulu tähän heimoon.
Ruumiinsa sisällä harjaetanoilla on kuitenkin pieni surkastunut kuori kuin muistona niiden kehittymisestä kuorellisista kotiloista. Heimosta tunnetaan satakunta lajia, mutta sen systematiikasta keskustellaan edelleen.
Voittamaton (vuoden 1956 elokuva)
Voittamaton on intialainen elokuva vuodelta 1956. Se on keskimmäinen osa Satyajit Rayn ohjaamasta Bibhutibhushan Bandopadhyayn romaaneihin perustuvasta Apu-trilogiasta. Se kertoo päähenkilönsä, Apu-pojan nuoruusiästä Bengalissa 1920-luvulla.
Tarina
Voittamaton jatkaa Apu-pojan tarinaa siitä, mihin se jäi Tien laulussa. Nyt Apun perhe muuttaa Benaresin pyhään kaupunkiin, jossa isä sairastuu. Hän uskoo kylpyjen pyhässä Ganges-virrassa auttavan, mutta ne vain pahentavat hänen tilaansa. Samaan aikaan Apu saa stipendin Kalkutan yliopistoon, mutta äiti haluaisi hänen jäävän kotiin ja opiskelevan papiksi, kuten suvussa on tapana.
Gibraltarin punta
Gibraltarin punta (valuuttakoodi: GIP) on Britannian merentakaisiin alueisiin kuuluvalla Gibraltarilla käytössä oleva rahayksikkö. Sitä vaihdetaan samanarvoisena Englannin puntaan, joka myös on käytössä Gibraltarilla. Tästä huolimatta Gibraltarin puntia ei kuitenkaan hyväksytä käyttöön Britanniassa.
Leviathan (EP)
Leviathan on skotlantilaisen power metal -yhtye Alestormin EP-levy. Se sisältää coverversion latvialaisen Pirates of the Sea -yhtyeen euroviisukappaleesta ”Wolves of the Sea” sekä yhtyeen oman ”Wenches and Mead” -kappaleen saksaksi käännetyn version ”Weiber und Wein”.
Agnes Obel
Henkilöhistoria
Agnes Obel kävi Det frie gymnasium -vapaalukiota, mutta jätti kuitenkin koulunkäynnin pian.
Seitsemän vuoden iässä Obel soitti bassokitaraa yhtyeessä, joka esiintyi festivaaleilla ja äänitti vain joitakin lauluja. Hänellä oli pieni rooli Thomas Vinterbergin lyhytelokuvassa Drengen der gik baglæns (”Poika joka kulki takaperin”) vuodelta 1995.
Myöhemmin, muusikko-tuottaja Elton Theanderin myötävaikutuksella, Obel perusti kööpenhaminalaisyhtyeen Sohio. Hän debytoi sooloartistina levyllään Philharmonics vuonna 2010.
Obel kirjoittaa, soittaa, laulaa ja tuottaa itse kaiken materiaalinsa. Hän on saanut vaikutteita muun muassa seuraavilta artisteilta: Roy Orbison, Joni Mitchell, PJ Harvey, Claude Debussy, Maurice Ravel ja Erik Satie.
Mitch Mitchell
Alun perin lapsinäyttelijänä mainetta saanut Mitchell ryhtyi jazz- ja rhythm and blues -rumpaliksi soittaen muun muassa yhtyeissä Riot Squad ja Georgie Fame & The Blue Flames. Vuoden 1966 syksyllä hänelle tarjottiin paikkaa vasta perustetussa The Jimi Hendrix Experiencessä. Mitchellin ketterä ja omaperäinen rumputyöskentely vaikutti merkittävästi yhtyeen ainutlaatuisen soundin muotoutumiseen. Mitchelliä pidetäänkin yhtenä oman sukupolvensa parhaista rockrumpaleista ja yhtenä fuusiotyylin edelläkävijöistä.
Mitchell työskenteli Hendrixin kanssa aina vuoden 1969 syksyyn, jolloin tämä siirtyi Band of Gypsys -kokoonpanoon. Mitchell palasi Britanniaan, jossa hän suunnitteli uutta yhtyettä Cream-basisti Jack Brucen ja kitarataituri Larry Coryellin kanssa. Nimeä Jack Bruce And Friends käyttäen tämä kokoonpano teki lyhyen kiertueen Britanniassa, mutta ei ehtinyt levyttää (mikäli bootleg-julkaisuja ei lasketa). Hendrix näet kutsui Mitchellin takaisin jo seuraavan vuoden alkupuolella. Mitchell säesti Hendrixiä tämän kiertueilla vuonna 1970 ja osallistui kitaristin neljännen studioalbumin äänityksiin. Yhteistyö katkesi Hendrixin kuoltua saman vuoden syyskuussa.
Prince Kajuku
Prince Kajuku on UFO:n kappale vuodelta 1971. Se julkaistiin albumilla UFO 2: Flying ja singlenä, joka oli albumin ainoa singlejulkaisu. B-puolena oli instrumentaalikappale ”The Coming of Prince Kajuku”, joka on myös Flying-albumilla.
Frekvenssianalyysi
thumb|350px|Englanninkielisen tekstin kirjainten yleisyydet, joita vertailemalla salatekstin kirjainten yleisyyteen salatekstiä voidaan yrittää avata. Frekvenssianalyysi on kirjainten ja kirjainyhdistelmien yleisyyteen perustuva kryptoanalyysin tekniikka, jolla puretaan salakirjoitusta. Frekvenssianalyysi soveltuu yksinkertaiseen korvaussalakirjoitukseen, jossa jokainen selkotekstin kirjain on korvattu salatekstissä aina yhdellä tietyllä kirjaimella.
Mitch Mitchell
Hendrixin kuoltua myös tekeillä ollut tupla-albumi jäi kesken. Tuottaja Eddie Kramerin kanssa Mitchell kokosi levylle aiotusta materiaalista valikoiman nimeltä The Cry of Love (1971) suorittaen joitakin uusia miksauksia ja äänityksiä. Materiaali on julkaistu myös levyllä First Rays of the New Rising Sun (1997).
Frekvenssianalyysi
Yksinkertaisimmassa frekvenssianalyysissä käytetään vain yksittäisten kirjainten yleisyystaulukoita. Sen lisäksi voidaan käyttää myös taulukoita, joissa on kahden ja kolmen kirjaimen yhdistelmien yleisyydet, sekä taulukoita, joissa on kirjainten yleisyydet sanojen alussa ja lopussa. Jälkimmäisen edellytys on se, että salatekstissä käytetään välilyöntejä, jotta sanavälit erottuisivat.
Mitch Mitchell
Mitchellin muusikonura ei enää lähtenyt kunnolla lentoon. Mitchell perusti Iron Butterflyssa soittaneen kitaristi Mike Pineran kanssa Ramatam-nimisen yhtyeen. Yhtyeen muut jäsenet olivat kitaristi April Lawton, kosketinsoittaja Tommy Sullivan ja basisti Russ Smith. Ramatamin debyyttialbumin ilmestyttyä vuonna 1972 Mitchell erosi yhtyeestä eikä enää liittynyt uuteen. Tämän jälkeen hän teki satunnaisesti töitä studiomuusikkona.
Prince Kajuku
Julkaisut
”Prince Kajukun” singleversiosta on tehty kolme eri painosta, jotka ovat kaikki eri levy-yhtiöiden julkaisemia. Kappale on julkaistu kaiken kaikkiaan kahdeksallatoista eri äänitteellä, ja se on mukana mm. kokoelma-albumeilla Flying: The Early Years 1970-1973 sekä Beginnings.
Mitch Mitchell
Vuonna 1990 ilmestyi Mitchellin muistelmateos Inside the Experience. 1990-luvulta lähtien Mitchell teki yhteistyötä Jimi Hendrixin perikunnan kanssa ja esiintyi erilaisissa Hendrix-muistokonserteissa.
Prince Kajuku
Singlen sisältö
A-puoli B-puoli
Mitch Mitchell
Mitchell kuoli 61-vuotiaana 12. marraskuuta 2008 Jimi Hendrixin muistoksi järjestetyn Experience Hendrix -kiertueen viimeisellä paikkakunnalla Portlandissa, Oregonissa.
Frekvenssianalyysi
Eri kielissä on erilaiset kirjainten yleisyydet, joten ne tarvitsevat aina omat taulukkonsa. Usein eri teksteissä voi olla erilaiset kirjainten yleisyydet, kuten silloin kun tekstissä toistuu jokin sana, jossa esiintyy jokin harvinainen kirjain. Lyhyitä tekstejä on vaikea avata, sillä frekvenssit ovat silloin liian sattumanvaraisia.
Blast
Blast on Manu Larcenetin sarjakuva. Sarjan suomentaja on Heikki Kaukoranta, ja sarjaa julkaisee suomeksi WSOY.
Frekvenssianalyysi
Frekvenssianalyysi aloitetaan taulukoimalla salatekstin kirjainten yleisyydet. Sen jälkeen korvaaminen voidaan aloittaa esimerkiksi korvaamalla salakirjoitustekstin kaikkein yleisin kirjain siinä käytetyn kielen yleisimmällä kirjaimella. Jos tämä ei näytä toimivan, voidaan kokeilla toiseksi yleisintä, ja niin edelleen. Ensimmäisen kirjainparin löydyttyä voidaan jo usein havaita sellaisia lyhyitä sanoja, jotka on helppo täydentää oikeiksi pienen kokeilun pohjalta. Esimerkiksi englannin kielessä on vain kaksi yksikirjaimista sanaa, I ja a, ja kaksikirjaimisiakin sanoja on vain pieni määrä.
Frekvenssianalyysin kehittäjä oli 800-luvulla elänyt arabitiedemies al-Kindi.
Kalastuksenvalvoja
Kalastuksenvalvoja on koulutuksen saanut julkista valtaa käyttävä henkilö, jonka vesialueen omistaja on valtuuttanut valvomaan oman vesialueensa kalastusta. Suomessa ELY-keskus hyväksyy koulutuksen saaneet hyvämaineiset ja tehtävään soveltuvat henkilöt kalastuksenvalvojiksi. Valtion mailla kalastuksen valvontaa suorittavat Metsähallituksen erätarkastajat ja erävalvojat.
Vaatimus koulutuksesta tuli kalastuslakiin vuonna 2012, ja siinä pääpaino on lain ja asetuksen tuntemisessa. Laki astui voimaan 4. huhtikuuta 2012, ja kalastuslain täytäntöönpanoasetus 5. huhtikuuta 2012.
Kalastuksenvalvoja voi pysäyttää kalastukseen käytettävän vesikulkuneuvon ja tarkistaa kalastajien henkilöllisyyden. Valvojalla on oikeus takavarikoida kalastusvälineet ja kalasaalis, jos henkilöillä ei ole asianmukaista lupaa kalastamiseen kyseisellä vesialueella, kuten vesialueen omistajan pyydysmerkkejä tai valtion kalastonhoitomaksun suorittamisesta kuittia.
Laura Virkki
Laura Virkki-Kosonen (20. tammikuuta 1931 Uusikirkko – 11. maaliskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Laura Virkki opiskeli 1950-luvulla Tampereella ja hän oli myös jäsenenä Mäkelän piirissä.
Iso-Britannia talviolympialaisissa 2002
Iso-Britannia osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002. Maa saavutti yhden kultamitalin ja yhden pronssimitalin. Mitalitilastossa Iso-Britannia sijoittui 18:nneksi. Lisäksi alppihiihtäjä Alain Baxterin voittama pronssimitali hylättiin hänen jäätyään kiinni dopingista.
John McDowell
thumb|220px|John McDowell John Henry McDowell (s. 1942 Boksburg, Etelä-Afrikka) on brittiläinen analyyttiseen suuntaukseen lukeutuva filosofi, joka oli aiemmin Oxfordin yliopiston University Collegen jäsen ja toimii nykyään professorina Pittsburghin yliopistossa. McDowellin merkittävin työ on tapahtunut mielenfilosofian ja kielifilosofian aloilla. Hän on kirjoittanut myös metafysiikasta, tietoteoriasta, antiikin filosofiasta ja metaetiikasta.
McDowell on itse ymmärtänyt filosofian kvietistisesti, luonteeltaan ”terapeuttiseksi”. Tästä lähtökohdasta hän on pyrkinyt selvittämään erilaisia filosofisia ongelmia kielen, mielen ja arvojen alueella.
McDowell on saanut vaikutteita mm. seuraavilta ajattelijoilta: Philippa Foot, Aristoteles, Immanuel Kant, G. W. F. Hegel, Gottlob Frege, Peter Strawson, Wilfrid Sellars, Ludwig Wittgenstein, Donald Davidson, Richard Rorty ja Gareth Evans.
Asas
Asas eli kow on Papua-Uudessa-Guineassa puhuttava uhanalainen kieli. Kielellä on vuonna 1981 tehdyn laskennan mukaan 330 puhujaa.
Tik Tok
Tik Tok (tyyliteltynä ”TiK ToK”) on yhdysvaltalaisen pop-artisti Keshan ensimmäinen soolosingle. Se on samalla ensimmäinen single hänen debyyttialbumiltaan Animal. Kesha on kirjoittanut laulun yhteistyössä Benny Blancon ja Dr. Luken kanssa. Tik Tok julkaistiin digitaalisena 7. elokuuta 2009.
Laulu oli kaupallinen menestys maailmassa, virallisella singlelistalla se meni kärkeen Australiassa, Kanadassa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Lisäksi se on ollut listoilla useissa Euroopan maissa ja viiden parhaan joukossa Britanniassa ja Irlannissa. Se rikkoi naisartistin ladatuin kappale viikossa -ennätyksen, jota Nielsen SoundScan alkoi seurata vuonna 2003. Single ladattiin Yhdysvalloissa viikon aikana 610 000 kertaa. Kesäkuussa 2010 single oli myynyt pelkästään Yhdysvalloissa viisi miljoonaa kappaletta. Suomessa kappale on myynyt kultaa.
Mainostus televisiosarjoissa
Kappaletta käytettiin Muodin huipulle -sarjan kuudennella tuotantokaudella ja The Hills -sarjan jaksossa. Kesha kävi esittämässä laulun The Wendy Williams Show’ssa, Lopez Tonightissa, Late Night with Jimmy Fallonissa, The Tonight Show with Conan O’Brienissa ja The Ellen DeGeneres Show’ssa. Kappaletta käytettiin myös animaatiosarja Simpsonien 21. tuotantokauden jakson ”Isoveli valvoo” poikkeuksellisessa alkutunnuksessa, jossa sarjan hahmot tanssivat ja laulavat sen tahdissa.
Sisäkuva (Rafael Wardi)
Sisäkuva on Rafael Wardin (s.1928-) öljytyö kankaalle vuodelta 1971, kooltaan 147 × 97 cm. Ateneumin taidemuseo osti sen vuonna 1972.
Sisäkuvassa Wardi kuvaa valon luomaa atmosfääriä. Hän käytti metodinaan pinnan jakamista särmiin, ja värien erottamista paljaiden valkoisten aukkojen avulla, joista viimeksi mainittua käytetään Sisäkuvassa. Keinon katsotaan olevan peräisin Pierre Bonnardilta. Suomessa sen omaksui myös Helge Dahlman ja Tapani Raittila. Maalauksen punainen, keltainen, oranssi ja sininen ovat Wardille ominaisia.
Lähteet
Timo Huusko: Rafael Wardi: Sisäkuva. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.117.
Alcor Life Extension Foundation
Alcor Life Extension Foundation on vuonna 1972 perustettu, Yhdysvalloissa, Arizonan osavaltiossa Scottsdalessa, sijaitseva säätiö, joka tutkii ja suorittaa syväjäädytyksiä. Säätiön toiminta perustuu kertamaksuun, ja säätiön varoista kertyneen pääoman tuotolla toiminta pidetään käynnissä.
Vuoden 2013 elokuussa oli 117 henkilöä tai päätä kryosäilytystankeissa.
Crossover (musiikki)
Crossover-termi liitetään yleensä päämerkityksessään musiikkiteoksiin tai musiikin esittäjiin, jotka on sijoitettu kahdelle tai useammalle erilaista musiikkimakua tai tyylilajia edustavalle levylistalle. Jos toisella listalla on yhdistettyjä tyylilajeja, kuten Hot 100 -listalla, teosta ei pidetä crossoverina.
Joissakin yhteyksissä crossover-termi saattaa sisältää negatiivisia sivumerkityksiä viittaamalla musiikin omaleimaisten ominaispiirteiden sovittamiseen enemmän suurten kuuntelijajoukkojen makua miellyttäviksi.
Crossover-termillä on totuttu kuvaamaan artistia, joka on omaksunut musiikkiinsa voimakkaasti klassisia vaikutteita, mutta joiden musiikissa on pohjimmiltaan helposti lähestyttävä ja populaari sointi tai suurelle yleisölle helposti markkinoitavissa oleva muoto.
Mari Koistinen
thumb|Mari Koistinen Mari Koistinen (s. 1977 Liperi) on suomalainen kirjoittaja ja kuluttaja-aktivisti.
Elämä ja ura
Koistinen on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden maisteri Helsingin yliopistosta (pääaine kuluttajaekonomia).
Koistinen on perustanut Kulutusjuhla-sivuston vuonna 2006. Sivuston ylläpitäjän roolissa hän on kommentoinut kuluttaja-aiheita, blogeja ja sosiaalista mediaa myös julkisuudessa. Kulutusjuhla on palkittu muun muassa Vuoden ryhmäblogina vuoden 2007 blogiäänestyksessä. Koistisen Mari Koo -blogi sijoittui toiseksi mediatoimisto Cisionin listauksessa Suomen markkinointi- ja verkkoviestintäblogeista vuonna 2011.
Yksityiselämä
Koistinen asuu Helsingissä ja hänen harrastuksiinsa kuuluvat muun muassa sanomalehtirunot, joita hän julkaisee erillisessä blogissa.
Selma Andersson
Selma Augusta Maria Andersson (21. lokakuuta 1894 Tukholma – 6. huhtikuuta 1993 Nyköping) oli ruotsalainen uimahyppääjä. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa sijoittuen kerroshypyissä seitsemänneksi.
Andersson kilpaili kerroshypyissä jälleen kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä.
Myös Anderssonin sisarukset Adolf, Erik ja Robert Andersson olivat olympiaurheilijoita.
Moto Guzzi
Moto Guzzi on italialainen moottoripyörien valmistaja, joka tunnetaan myös nimellä Guzzi. Yritys perustettiin vuonna 1921 ja se on Euroopan vanhin moottoripyörien valmistaja. Tehdas sijaitsee Pohjois-Italiassa Mandello del Lariossa. Aprilia osti sen 2001. Vuodesta 2004 se on ollut osa Piaggio-konsernia.
Perustajat Carlo Guzzi, Giorgio Parodi ja Parodin hyvä ystävä Giovanni Ravelli, joka oli kilpa-ajaja ja sotilaslentäjä, aloittivat moottoripyörien pienimuotoisen valmistuksen jo 1917. Kun Ravelli kuoli koelento-onnettomuudessa 11. elokuuta 1919, Guzzi ja Parodi sijoittivat hänen muistokseen Italian ilmavoimien tunnuksen, kotkan, uuden yhtiönsä tunnukseen.
Suosituimmat mallit
Viime aikoina tuotannossa olleet mallit:
Tekniikkaa
Moto Guzzi on tunnettu korkeasta laadustaan ja luotettavasta tekniikastaan. Mallisto kattaa kaikki käyttöalueet kuten custom, naku, enduro ja matkapyörät. Tehdas pyrki alusta asti ennakkoluulottomiin ratkaisuihin ja osallistui useisiin kilpailuihin hyvällä menestyksellä. Moottoriratkaisuja oli monenlaisia ja useita kokoja. Myös nelisylinterisiä ahdettuja ja jopa kahdeksansylinterisiä moottoreita suunniteltiin.
Vuonna 1927 Giuseppe Guzzi (Carlon veli) teki koeajon Italiasta Nordkapiin uudella täysin jousitetulla mallilla, joka oli saanut nimen Norge edellisenä vuonna pohjoisnavalle lentäneen italialaisen ilmalaivan kunniaksi. Aikaisemmat moottoripyörien rungot olivat jäykkiä kuten polkupyörien. Koeajo onnistui hyvin ja jousitettua mallia alettiin käyttää yleisesti muuallakin. Norge-nimi jäi pysyvästi tehtaan mallistoon. (Maailmansotien välisenä aikana oli muodikasta ajaa tämä reitti Etelä-Euroopasta Nordkapiin; eräänlainen sen ajan rannikolta rannikolle -ajo.) Sodan alla vuonna 1939 alettiin valmistaa moottoripyöriä sotilaskäyttöön. Ne perustuivat Airone-malliin. Guzzin sotilaspyöriä tehtiin 29 926 kappaletta.
Päättäväinen siirtyminen isoihin 500-kuutioisiin moottoreihin tapahtui vuonna 1950 kehitetyn mallin, Falconen, myötä. Se oli pitkään kaikkien motoristien unelma. Niihin aikoihin Carlo Guzzi alkoi kehittää myös uutta teleskooppisovellusta etuhaarukkaan. Ratkaisu on nykyisin yleisesti käytössä ja näkyy siten, että etuiskunvaimentimien teleskoopit ovat "nurin päin", paksumpi, ja siten tukevampi pää ylöspäin. Vasta vuonna 1993 Ducati esitteli samanlaisen rakenteen 916-mallissa "uutena" ratkaisuna. 2000-luvun alussa upside-down on tullut yleisemmin käyttöön, usein muissakin kuin sporttipyörissä.
Moto Guzzi aloitti ensimmäisenä maailmassa tuulitunnelin käytön apuna moottoripyörien suunnittelussa, vuonna 1950. Sama tuulitunneli on yhä käytössä tehtaalla.
Vuonna 1965 insinööri Giulio Cesare Carcano suunnitteli V2-moottorin, jossa v-kulma on 90°. Moottori sijoitettiin runkoon pituussuuntaisesti. Siitä tuli aikanaan Moto Guzzin tunnusmerkki. Kaksisylinterinen moottori on ainakin teoriassa mahdollista rakentaa hyvin tärinättömäksi juuri 90°:n v-kulmalla.
Kaikille nykyisille malleille on tyypillistä kardaaniveto ja suuritilavuuksinen ja ilmajäähdytteinen 90° V2-moottori, joka on sijoitettu pitkittäin runkoon.
Carlo Guzzi, Giovanni Ravelli, Giorgio Parodi
Moto Guzzin perustajat, kolme kaverusta Italian ilmavoimista (Italian Air Corp.) ensimmäisen maailmansodan aikana, Carlo Guzzi lentokonemekaanikkona, Giovanni Ravelli ja Giorgio Parodi koelentäjinä, kalustonaan kaksitasoiset Ansaldot, ideoivat: mitä teemme sodan jälkeen? He olivat kiinnostuneita moottoripyöristä ja niillä kilpailemisesta. Sodan päätyttyä he toteuttivat haaveensa, huolimatta Giovanni Ravellin kuolemasta onnettomuudessa. He saivat rahoituksen Giorgio Parodin isältä Emanuele Parodilta, Genovalaiselta varustamoyrittäjältä. Genovassa perustettiin 15 maaliskuuta 1921 Società Anonima Moto Guzzi. Yritys sijoitettiin kuitenkin Como järven rannalla olevaan pieneen kaupunkiin nimeltä Mandello del Lario koska Giorgio Parodin äiti oli muuttanut sinne sodan aikana ja italialaisen perinteen mukaan – äitiä ei jätetä! Emanuele Parodi johti yritystä kuolemaansa saakka (1945). Hieman yllättäen Carlo Guzzi ei koskaan omistanut mitään osuutta yrityksestä.
pienoiskuva|oikea|V8-moottori museossa Mandellossa Ensimmäisessä rakennetussa pyörässä, joka tehtiin jo ennen yrityksen perustamista, oli 500cc neliventtiilikannella varustettu makaavasylinterinen OHC kone, jossa lisäksi vaihteisto ei ollut erillinen vaan koneen kanssa samoissa kuorissa, mikä oli uutta siihen aikaan. Ensimmäisen pyörän nimi oli GP (Guzzi e Parodi). Emanuele Parodin toivomuksesta seuraavien mallien ja koko yrityksen nimelksi tulisi kuitenkin Moto Guzzi. Tuotantomallissa Tipo Normale jouduttiin tyytymään kansi- (pako) ja sivuventtiili (imu) yhdistelmään, koska neliventtiilikannen koneistus olisi ollut liian kallista. Carlo Guzzi oli kiinnostunut moottoripyöristä ja konetekniikasta, mutta omien sanojensa mukaan hän ei ollut erityisen kiinnostunut kilpamoottoripyöräilystä. Tehtaan onneksi, kiinnostusta ja tukea kilpailutoiminnalle löytyi tehtaan muusta porukasta runsaasti ja pääsuunnittelijana Carlo Guzzi käytti lahjojaan täysimääräisesti siihen mitä kulloinkin haluttiin. Palkintoja ja ennätyksiä tuli 20-50 luvuilla kosolti. Voittojen myötä Moto Guzzin maine kasvoi ja siviilipyörät, tuotantokilpurit ja poliisille sekä armeijalle suunnitellut pyörät menivät hyvin kaupaksi. Carlo Guzzin mielipiteitä kuunneltiin tarkasti. Ensimmäisen kerran tehdas teki jyrkästi vastoin Carlo Guzzin tahtoa vasta 1955, kun Giulio Carcano alkoi suunnitella vesijäähdytteistä 500cc DOHC V8 kilpakonetta. Siihen mennessä Moto Guzzi oli tehnyt hyvin monenlaisia 1, sekä 2,3, ja 4 sylinterisiä rivi- ja V- moottoreita, vapaastihengittäviä ja ahdettuja ja paljon keksintöjä oli tehty. Kuitenkin tuo täyskatettu 500cc V8 raaseri joka pääsi radoilla 270 km/t huippunopeuteen vuonna 1956, oli jotakin ennenkokematonta. Näitä pyöriä rakennettiin vain kaksi.
Katteet olivat tulleet kilpamoottoripyöriin vain joitakin vuosia aikaisemmin ja olivat johtaneet joihinkin vakaviin vajavaisesta aerodynamiikasta johtuneisiin onnettomuuksiin. Katteet kiellettiin. Monet tehdastallit vetäytyivät kilparadoilta 1957, niin myös Moto Guzzi, joka oli alansa ensimmäisenä rakentanut jo 1950 tehtaalleen tuulitunnelin, eikä aerodynaamiikan ongelmat sen vuoksi olleet Moto Guzzin pyörille niin merkittäviä kuin monille muille merkeille.
Carlo Guzzi kuoli 75-vuotiaana vuonna 1964 ja voi sanoa, että silloin tehtaalla alkoi ensimmäinen, joskin ei viimeinen, taloudellisesti vaikea ja vaihtuvien omistajien aika. Samoihin aikoihin Giulio Carcano lopetti myös uransa moottoripyörien suunnittelijana. Hän oli jo suunnitellut ensimmäisen 700 cc V7 mallin 1960-luvun alkuvuosina. Vuosikymmenen loppupuolella esiteltiin iso kardaanivetoinen 700cc V2 moottoripyörä. Lino Tonti jatkoi Giulio Carcanon työtä suunnitteluryhmän vetäjänä ja kehitti V7 konetta edelleen sekä loi kokonaan uuden ja ajanmukaisen ”Tonti” rungon V7 perustaisille koneille. 1970-luvun alkupuolella näitä V7 perustaisia pyöriä valmistui parhaimmillaan lähes 50 000 kpl vuodessa ja niitä myytiin ympäri maailmaa niin viranomaiskäyttöön kuin innokkaille moottoripyöräilyn harrastajillekin. Näiden V7 pohjaisten ja pienempään lohkoon perustuvien V2 mallien menestys on jatkunut aina näihin päiviin saakka.
Alejandro de Tomason aikaa (1973-1996)
Moto Guzzi tehtaan taival 1960-luvulla oli taloudellisesti vaikea. Autot yleistyivät ja moottoripyörien kysyntä väheni. Tuotanto oli kuitenkin jatkuvaa, mutta keskittyi entistä enemmän pieniin pyöriin ja mopoihin. Guzzille tunnusomainen makaavasylinterinen 500cc malli (Falcone) oli tietenkin edelleen tarjottavana mm. poliisipyöräksi. Vuonna 1966 talous oli heikko, toiminta jatkui, mutta yrityssaneeraus alkoi 1966 viranomaisten johdattamana (SEIMM-Società Esercizio Industrie Moto Meccaniche). SEIMM hallinnon tarkoituksena oli yleensä parantaa toiminnassa olevien yritysten kannattavuutta ja löytää yritykselle uusi teollinen omistaja tai rahoittaja.
Alejandro de Tomaso (1928-2003) oli syntynyt Argentiinassa varakkaaseen ja vaikutusvaltaisen perheeseen. Hänestä tuli varsin menestyksekäs kilpa-autoilija 1950-luvulla. De Tomaso tapasi nuoren varakkaasta amerikkalaisesta perheestä tulevan kilpa-autoilijan Elizabeth Haskinsin. He alkoivat ajaa kilpaa yhdessä, saavuttivat kohtalaista menestystä ja menivät naimisiin 1958. Argentiinan poliittinen tilanne muuttui ja de Tomaso muutti perheineen isänsä entiseen kotimaahan Italiaan. Rakennettuaan kilpa-autoja perustamassaan De Tomaso Automobili –tehtaassa, Ford Motor Company osti de Tomason yrityksen vuonna 1965 erittäin hyvään hintaan. Tästä kaupasta saadulla pääomalla hän osti Moto Guzzin tehtaat.
Moto Guzzi oli siis jo hyvässä kunnossa silloin, kun SEIMM oli valmis myymään yrityksen Alejandro de Tomasolle joulukuussa 1972. Ennen Moto Guzzin haltuun ottoa de Tomaso oli ostanut niinikään SEIMM hallinnassa olleen pienemmän Benelli yhtiön. Vuoden 1973 alusta nämä kaksi merkkiä käsittävän emoyhtiön nimeksi tuli Seimm Moto Guzzi.
Benellin tehdas oli Riminissä noin 500 km päässä Mandellosta ja sen tuotevalikoima oli varsin kirjava (50 cc, 65 cc 2-t, kaksi erilaista 250 cc (4-t single) ja 650 cc Tornado (paralleelitwin). De Tomaso tuotti nopeasti Benellille uudet 2-t mallit  50cc, 125cc, 250cc (twini), sekä 4-t mallit 250cc ja 500cc Quatro (rivinelosia) ja 750 Sei (rivikuutonen). Quatro 500 oli suora kopio Honda CB500 Four mallista, ja Sei oli pitkälti sama kone, mutta lisättynä kaksi sylinteriä (750 Sei ensiesittely 1973, myöhemmin tuli suurennettu  900 Sei). De Tomaso piti kaikkia japanilaismerkkejä tunkeilijoina Italian markkinoilla ja koetti voittaa ne niiden omilla aseilla, tekemällä samanlaisia pyöriä. Ehkä tämän asenteensa vuoksi De Tomason ei ole sanottu koskaan oikein ymmärtäneen Moto Guzzin uniikkia V-twin filosofiaa ja hänen ajatuksensa pääsivät parhaiten esiin Benellin tuotannossa.
De Tomasolla oli vaikutusvaltaa ja hän sai aikaan jopa poliittisen päätöksen 1977, jolla kiellettiin japanilaismerkkien tuonti Italiaan. Päätös kumottiin osittain 1978 Luxemburgissa EY tuomioistuimen käsiteltyä Japanin asiasta tekemän valituksen. Tuontikielto Italiaan japanilaisille alle 400cc moottoripyörille jäi kuitenkin voimaan.
Hyvin menestyvien V-twinien ansiosta Moto Guzzi onnistui pitämään kiinni omasta identiteetistään paljon paremmin kuin Benelli. Benellin uusia malleja myytiin kuitenkin myös Moto Guzzi nimellä uudet 50cc, 125cc, 250cc (2-t mallit) ja 350/400cc (4-t nelikot 1974-79) ja samoin Benelli 250 Quatro/Moto Guzzi 254 (alkaen 1975). Erot Benellien ja Guzzien välillä olivat näissä malleissa hyvin vähäisiä.
Mandellossa V7 pohjaisten V-twinien kehitys jatkui joka tapauksessa vahvana läpi 70 luvun osana De Tomaso Industries  konsernia. Tärkeänä malliston laajennuksena valmistuivat uuteen kevyempään moottorilohkoon perustuvat Lino Tontin (1920-2002) suunnittelemat V-twinit V35 ja V50 vuonna 1977. Myös nämä uudet kevyemmät mallit menestyivät hyvin ja vahvistivat edelleen Guzzin kardaanivetoisten V-twin pyörien brändiä.
De Tomason konserniin oli 1976 liitetty myös Maserati automerkki ja Innocenti yhtiö, joka oli aikaisemmin tehnyt Lambretta-skoottereita ja myöhemmin British Leylandin lisenssillä koonnut Morris/Austin autoja Milanossa.
Mandellossa alkoi olla pulaa tuotanto- ja varastotiloista. Vuonna 1979 pienempien V35 ja V50 mallien valmistus siirtyi Innocentin tiloihin Milanoon. Siellä aloitettiin myös V65 mallin valmistus 1983 ja V75 vuonna 1989. Tilaongelmaa ratkaistiin myös Benellin ja Guzzin yhteisellä varaosakeskuksella (Centro Ricambi) joka tuli Fretoon lähelle Modenaa vuonna 1983.
Konsernijohtaja de Tomason terveys heikkeni 1993 eikä entisestään laajentuneen monialaisen, nyt Trident Rowan Group Inc. nimisen emokonsernin talous ollut enää vahva. Seimm Moto Guzzi oli kuitenkin kannattava ja heikosti kannattavan Benellin valmistus lopetettiin. Yritys TIM ja Finprogetti SpA-pankki alkoivat hallita Moto Guzzia, vaikka de Tomaso jäikin Siemm Moto Guzzi yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi elokuuhun 1996 saakka.
Guzzin mallisto ja yrityksen kannattavuus olivat hyvällä mallilla. Vuonna 1998 Moto Guzzin hallitus ja toimitusjohtaja Cecchinato halusivat siirtää Moto Guzzin koko tuotannon pois Mandellosta Monzaan Philips Electronicsin entisiin teollisuushalleihin. Cecchinato esitteli asian 350 hengen henkilöstölle Mandellossa. Henkilöstö kieltäytyi, toimitusjohtaja sai lähteä. Sen jälkeen omistajiksi on vaihtunut Aprilia (2000-2004) ja Piaggio (2005-), mutta silti merkittävin osa tuotantoa on saanut pysyä Mandello del Lariossa yhtäjaksoisesti jo täydet 100 vuotta.
Kilpailusaavutuksia
Moto Guzzi osallistui alusta asti kilpailuihin ja kehitti uusia ratkaisuja moottoripyöriin. Lopettaessaan kilpailuihin osallistumisen vuonna 1957 tehtaalle oli kertynyt 3329 voittoa virallisissa kilpailuissa, 14 maailmanmestaruutta ja 11 voittoa Tourist Trophy -kilpailussa.
Guzzin maailmanmestareita: Euroopanmestareita:
Disney Juhlajulkaisut
Disneyn Juhlajulkaisut (engl. Disney Special Editions) ovat DVD- ja Blu-ray -linjoja, jotka ovat Iso-Britannian versioita Yhdysvalloissa julkastaville platina- ja timanttipainoksille. Iso-Britannian juhlapainoslinja sisältää myös Disney-elokuvia, joista ei ole platina- ja timanttipainoksia, mutta joita on silti julkaistu Yhdysvalloissa erityisissä "Juhlajulkaisu"-pakkauksissa (esim. Robin Hoodin kaikkein halutuin painos sekä Dumbon isotelttapainos).
Juhlajulkaisuissa on digitaalisesti paranneltu ääni ja kuvanlaatu. Ne sisältävät myös monia lisämateriaaleja, kuten pelejä, näin elokuva tehtiin, luonnoksia ja monia muita.
Disney Holvi-DVD:t
Disney on valinnut 13 elokuvalle paikan holviinsa. Vuonna 2007 ja 2008 ne uudelleennimitettiin platinapainoksiksi ja 2008 yritys aloitti platinavalikoiman julkaisun Blu-raylla.
Erikoisjulkaisut
Erikoisjulkaisulla (engl. Special edition) tarkoitetaan usein klassikoista ilmestyneitä jatko-osia, kuten Jafarin paluu ja 101 dalmatialaista 2: Pikku Kikero Lontoossa.
Joitakin klassikoitakin mainitaan "erikoisjulkaisuna", kuten Mulan ja Lilo ja Stitch.
Eero Eräsaari
Eero Johannes Eräsaari (22. toukokuuta 1920 Viitasaari – 20. elokuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen eversti.
Henkilöhistoria ja sotilasura
Eräsaaren vanhemmat olivat opettaja Väinö Eräsaari ja Ida Hämeenaho. Hänen puolisonsa vuodesta 1944 oli Heli Pitkäpaasi (k. 1996). Eräsaari tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1939 ja suoritti varusmiespalveluksensa Keski-Suomen rykmentissä Kouvolassa 1940.
Jatkosodassa Eräsaari toimi 2. Jääkäriprikaatin Jääkäripataljoona 7:n joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä, lyhyen aikaa Jalkaväkirykmentti 56:ssa ja komppanianpäällikkönä Jääkäripataljoona 5:ssä vuoteen 1944 asti. Eräsaari suoritti Kadettikoulu 27. kadettikurssin 1943–1944. Lapin sodassa Eräsaari toimi nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä Jääkäripataljoona 5:ssä ja Jääkäripataljoona 4:ssä. Eräsaari haavoittui jatkosodassa kolme kertaa, Ristisalmella ja Mundjärvellä 1941 ja Talissa 1944.
Sotien jälkeen Eräsaari toimi Jääkäripataljoona 4:ssä eli Hämeen jääkäripataljoonassa komppanian päällikkönä ja koulutusupseerina, Taistelukoululla hän suoritti kapteenikurssin 1947 ja Sotakorkeakoulun yleisesikuntaupseerikurssin 1951–1952. Kevyen prikaatin aliupseerikoulun johtajana Eräsaari toimi 1950, Panssariprikaatin koulutus- ja järjestelyupseerina 1953, Panssarikoulun koulutusupseerina 1954, Pääesikunnan jalkaväkitoimiston toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina 1955–1957, Sotakorkeakoulun taktiikan opettajana 1958–1961, Panssarivaunupataljoonan komentajana 1961–1965, Pääesikunnan jalkaväkitoimiston päällikkönä 1965–1966, Aliupseerikoulun johtajana 1966–1971 ja Pohjan prikaatin komentajana Leo Saressalon jälkeen vuodesta 1971 vuoteen 1975, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta.
Eräsaari ylennettiin vänrikiksi 1940, luutnantiksi 1941, kapteeniksi 1954, majuriksi 1955, everstiluutnantiksi 1961 ja everstiksi 1966.
Julkaisutoiminta
Eräsaari toimi Kansa taisteli – Miehet kertovat -lehden päätoimittajana kymmenen vuotta, 1976–1986. Tähän työhön liittyen hän toimitti teokset:
Joensuu 1685
Joensuu 1685 on helsinkiläinen vuoden 2007 alusta toiminut rock-yhtye. Sen jäseniä ovat veljekset Markus Joensuu (rummut) ja Mikko Joensuu (laulu, kitara, Farfisa) sekä basisti Risto Joensuu (ei sukua).
Joensuu 1685 julkaisi nimeään kantavan debyyttilevynsä syyskuussa 2008. Levyn yhtenä tuottajana toimi 22-Pistepirkkojen Asko Keränen, ja sen julkaisi Pistepirkkojen pyörittämä levy-yhtiö. Musiikkikriitikoilta tulleen vastaanoton perusteella kyseessä oli yksi vuoden merkittävimmistä kotimaisista indie-julkaisuista. Rumba-lehden kriitikot valitsivat levyn vuoden 2008 kotimaiseksi albumiksi. Lisäksi yhtye valittiin musiikkialan tärkeimmän vuosittaisen tapahtuman Musiikki & Median yhteydessä järjestettävän Lost In Music -festivaalin odotetuimmaksi artistiksi.
Julkaisut
Studioalbumit
Singlet
Jääkiekon SM-sarjakausi 1940–1941
Vuoden 1941 jääkiekon SM-sarja voitiin taas pelata, edellisen kauden jäädessä pelaamatta talvisodan takia. Sarja pelattiin yksinkertaisena kahdeksan joukkueen sarjana, ja sarjan voittaja voitti mestaruuden. Sarjan ottelutahti oli tiivis, sarja alkoi 1. tammikuuta ja sarja päättyi 2. helmikuuta. Hallitseva mestari KIF uusi mestaruutensa. Kiffenin riveissä pelasi eräs ensimmäisistä SM-sarjassa pelanneista ulkomaalaisista, unkarilainen László Róna.
Kahlehditun Pyhän Pietarin katedraali
thumb|Kahlehditun Pyhän Pietarin katedraali Kahlehditun Pyhän Pietarin katedraali on vuonna 1845 käyttöön vihitty roomalaiskatolinen katedraali Cincinnatissa Ohiossa ja Cincinnatin roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan tuomiokirkko. Se on ollut Kansallisessa historiallisten paikkojen rekisterissä vuodesta 1973.
Vuonna 1977 katedraalissa vieraili puolalainen arkkipiispa Karol Wojtyła, josta seuraavana vuonna tuli paavi Johannes Paavali II.
Posti Group
thumb|200px|Postin tunnus vuosina 1989–1994 thumb|200px|Postin tunnus vuosina 1995–2002 thumb|200px|Postin tunnus vuosina 2002–2014 thumb|200px|Posti Groupin edeltäjän Itellan tunnus vuoteen 2014 Posti Group Oyj (vuosina 2007–2014 Itella Oyj, sitä ennen Suomen Posti Oyj) on suomalainen yhtiö, jonka toimialana on postitoiminta, logistiikka ja taloushallinnon palvelut. Yhtiön omistaa Suomen valtio. Posti Groupin tytäryhtiöllä, Posti Oy:llä, on Suomessa yleispalveluvelvoite, joka sisältää muun muassa kaikissa Suomen kunnissa arkisin toimivat kirje- ja pakettipalvelut. Ahvenanmaan maakunnassa toimii itsenäinen postilaitos Åland Post.
Posti Groupin pääkonttori sijaitsee Pohjois-Pasilassa Helsingissä. Postin toiminta on jaettu neljään liiketoimintaryhmään. Konsernin toimitusjohtajana toimii Turkka Kuusisto. Konsernin palveluksessa on noin 22 000 henkilöä. Yhtiöllä on liiketoimintaa seitsemässä maassa (Latvia, Liettua, Norja, Ruotsi, Puola, Suomi ja Viro). Vuoteen 2021 asti Posti tarjosi logistiikkapalveluita myös Venäjällä.
Nimi
Yhtiön nimi on suomeksi Posti Group Oyj ja ruotsiksi Posti Group Abp. Konsernin brändiksi on valittu Posti, yrityksellä ei ole enää käytössä ruotsinkielistä rinnakkaisnimeä Posten.
Liiketoimintaryhmät
Postilla on neljä liiketoimintaryhmää: Postipalvelut, Verkkokauppa ja jakelupalvelut, Transval ja Aditro Logistics.
Postipalvelut
pienoiskuva|200x200px|Postin tunnus 1. tammikuuta 2015 alkaen Suomen postitoiminta eli kirjeiden, pakettien, lehtien ja suoramarkkinoinnin jakelu sekä postitoimistojen toiminta kuuluvat Posti Oy -tytäryhtiölle (aiemmin Itella Posti Oy). Postilla on yli 1 400 palvelupistettä. Suurin osa posteista sijaitsee palveluyritysten yhteydessä, muut pisteet ovat Postin pakettiautomaatteja ja pakettien noutopisteitä.
Helmikuusta 2011 alkaen kaikki Postin jakamat kirjeet, lehdet, paketit ja suoramainokset ovat olleet hiilineutraaleja ensimmäisenä maailmassa.
Postitoimintaa säätelevän postilain mukaan Posti tarjoaa yleispalveluja koko maassa. Postilaissa säädetty yleispalvelu koskee käteismaksullisia kirjelähetyksiä ja käteismaksullisia pakettilähetyksiä ulkomaille.
Lain mukaan Postin yleispalvelua tarjoavia palvelupisteitä tulee olla vähintään yksi joka kunnassa, kohtuullisen matkan päässä asiakkaan vakituisesta asunnosta. Lain ulkopuolella ovat sanoma- ja aikakauslehtien sekä osoitteettomien lähetysten jakelu, kuriiritoiminta ja muut pakettipalvelut.
Postitoiminnan yleinen ohjaus ja kehittäminen kuuluu liikenne- ja viestintäministeriölle. Postitoiminnan kehittämiseen osallistuu myös ministeriön alainen Liikenne- ja viestintävirasto, jonka tehtävänä on mm. postipalvelulain, sen säännösten ja määräysten noudattamisen valvonta sekä asiakasvalitusten käsittely.
Vuonna 2017 Posti ryhtyi myymään kotihoidon palveluja etupäässä vanhuksille. Aluksi Postin työntekijät myös leikkasivat ruohoa, mistä kuitenkin luovuttiin Postin saatua paljon arvostelua.
Posti lopetti kirjeiden jakelun kesällä 2017 tiistaisin, jolloin kuitenkin edelleen jaetaan osa sanomalehdistä, pikakirjeet ja laboratoriolähetykset.
Huhtikuussa 2022 siirryttiin kolmipäiväiseen kirjejakeluun maanantaisin, keskiviikkoisin ja perjantaisin. Kirjelähetysten määrä on vähentynyt digitaalisaation vuoksi yli 60 prosenttia 2000-luvulla.
Paketti- ja logistiikkapalvelut
Paketti- ja logistiikkapalvelut vastaavat toimitusketjuista, paketti- ja verkkokaupan palveluista, kuljetuspalveluista sekä varastoinnista ja lisäpalveluista Suomessa ja Baltiassa. Liiketoimintaryhmän Suomen yhtiö on Posti Oy.
Vuonna 2012 VR-Yhtymän Kappaletavaralogistiikka (ent. Transpoint Oy) sulautettiin Postiin (Itella Logistiikka). Vuonna 2015 Posti avasi Liedon logistiikkakeskuksen ja Vantaan robottiavusteisen hybridivaraston, jotka keskittyvät verkkokaupan palveluihin. Myös Orimattilan Pennalassa on suuri logistiikkakeskus. Vuonna 2017 Posti lanseerasi esimerkiksi kerrostalojen auloihin sijoitettavat Smartpost-automaatit.
Itella Venäjä
Itella Venäjä tarjosi logistiikkapalveluita, jotka sisältävät varastointi-, rahti- ja markkinointipalveluja. Lisäksi se tarjosi paketti- ja verkkokaupan palveluja Maxipost-yhtiönsä kautta. Yhtiöön kuului myös yksi Venäjällä toimiva suoramarkinnointiyritys Itella Connexions.
Yhtiö aloitti toiminnan Venäjällä vuonna 1996. Itella-nimen alla yhtiö toimi vuodesta 2008 lähtien, kun se sulautui NLC:n (National Logistics Company) kanssa.
Itella Venäjä myytiin vuonna 2021 kansainväliselle logistiikkayritys Tablogixille.
Gustaf Blomgren
Gustaf Adolf Viktor Blomgren (24. joulukuuta 1887 Göteborg – 25. heinäkuuta 1956 Göteborg) oli ruotsalainen uimahyppääjä. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja sai kerroshypyissä pronssimitalin.
Vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä Blomgren osallistui sekä kerroshyppyihin että ponnahduslautakilpailuun ja pääsi molemmissa neljännelle sijalle.
Blomgren voitti kerroshypyissä Pohjoismaiden-mestaruuden sekä vuonna 1919 Kööpenhaminassa että 1921 Kristianiassa.
Joanna Kuvaja
Joanna Kuvaja (o.s. Väre, s. 5. lokakuuta 1984) on suomalainen televisiojuontaja, joka valittiin Miss Suomen II perintöprinsessaksi vuonna 2007. Hän on kotoisin Mikkelistä. Kuvaja on työskennellyt hevostenhoitajana ja on asunut Italiassa, Rooman lähettyvillä vuodet 2003–2006. Kuvaja on ollut vuoden 2012 alusta Ylen raviohjelmien juontaja.
Ennen Roomaan muuttoaan Kuvaja harrasti yleisurheilua. Hän voitti kolme SM-mitalia nuorten sarjoissa aitajuoksuviestissä ja 4×100 metrin viestissä. Kuvaja edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja.
Miss Suomi -kilpailun aikana Kuvaja oli 22-vuotias, 169 senttiä pitkä, 55-kiloinen ja hänen niin sanotut strategiset mittansa (rinnan-, vyötärön- ja lantionympärys senteissä) olivat 87–65–91. Hänen painoindeksinsä oli 19,3.
Kuvaja oli vuonna 2007 toisena juontajana MTV3-kanavan 15-osaisessa Ratsailla ja rattailla -televisio-ohjelmassa. Tätä nykyä hän juontaa lauantain Toto75-ravien koostelähetystä, Ravisuora-ohjelmaa Yle TV1-kanavalle. Lisäksi hän toimii MTV3-kanavalla esittävän Teknavi-nimisen autoihin ja teknologiaan keskittyvän ohjelman juontajana sekä yhdessä Ilkka Uusivuoren kanssa 2018 MTV3-kanavalla esitetyn Fort Boyard -seikkailuohjelman juontajana.
Joanna Kuvaja on ollut vuodesta 2011 lähtien naimisissa malli Kalle Kuvajan kanssa ja heillä on kolme yhteistä lasta.
Valeri Harlamov
Valeri Borisovitš Harlamov (, 14. tammikuuta 1948 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 27. elokuuta 1981 Solnetšnogorsk, Moskovan alue, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, kaksinkertainen olympiavoittaja ja kahdeksankertainen maailmanmestari. Harlamov teki 193 maalia 292 maaottelussa. Hän on Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueen kaikkien aikojen tehotilaston kolmannella sijalla.
Harlamovia pidetään yhtenä kaikkien aikojen taitavimpana jääkiekkoilijana. Hänet äänestettiin yhtenä kuudesta pelaajasta vuosisadan tähdistökentälliseen International Ice Hockey Federation 's (IIHF):n kyselyssä 56 asiantuntijan ja 16 kansallisuudesta koostuvan ryhmän mukaan. Hän oli tunnetun hyökkäysketjun Mihailov-Petrov-Harlamov vasen laitahyökkääjä. Hän kykeni yhdistämään nopeuden mailankäyttöön ainutlaatuisella tavalla.
Harlamov teki lopullisen kansainvälisen läpimurtonsa vuoden 1972 Summit Series -sarjassa Kanadaa vastaan. Ensimmäisessä kohtaamisessa hän oli kentän paras pelaaja. Kuudennessa pelissä Bobby Clarke sivalsi mailalla Harlamovia nilkkaan, ja monet ovat arvelleet tämän kääntäneen tiukan kahdeksanosaisen sarjan lopullisesti Kanadalle. Vuoden 1976 ensimmäiseen Kanada-cupiin hän ei voinut osallistua loukkaantumisen takia.
Hän edusti koko seurajoukkueuransa useiden muiden maansa huippupelaajien tavoin armeijan joukkuetta Moskovan TsSKA:ta.
Valeri Harlamov kuoli auto-onnettomuudessa 27. elokuuta 1981.
Muuta
Harlamovin mukaan on nimetty yksi KHL-liigan neljästä divisioonasta.
Terry George
Terry George (s. 20. joulukuuta 1952) on irlantilainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän voitti vuoden 2011 parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkinnon tyttärensä Oorlagh Georgen kanssa elokuvasta The Shore.
George oli Oscar-ehdokkaana myös vuonna 1996 elokuvan Isän nimeen sovitetusta käsikirjoituksesta ja vuonna 2004 elokuvan Hotelli Ruanda alkuperäiskäsikirjoituksesta.
Terry George syntyi Pohjois-Irlannissa ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1981. Monet hänen elokuvistaan sijoittuvat Pohjois-Irlantiin.
Filmografia
George on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut elokuvia.
Clifton (Arizona)
Clifton on kunta (town) Greenleen piirikunnassa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki on perustettu vuonna 1909, ja se on piirikuntansa pääkaupunki. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan siellä asui 3 311 asukasta ja sen pinta-ala on 38,4 neliökilometriä. Vuosina 2000–2010 kaupungin väkiluku kasvoi 27,5 prosenttia.
Clifton sai nimensä Henry Cliftonin mukaan. Clifton saapui 1860-luvun puolivälissä alueelle etsimään kultaa. Kullan asemesta hän löysi kuparia, jota alettiin hyödyntää.
Clifton sijaitsee San Francisco River -joen varrella. Saffordin kaupunkiin on matkaa maanteitse noin 70 kilometriä ja Tucsoniin noin 270 kilometriä.
Intiaanipäällikkö Geronimo syntyi nykyisen Cliftonin lähellä.
Raúl Héctor Castro
Raúl Héctor Castro (12. kesäkuuta 1916 Sonora, Meksiko – 10. huhtikuuta 2015 San Diego, Kalifornia ) oli meksikolaissyntyinen lakimies ja poliitikko, joka toimi Arizonan kuvernöörinä vuosina 1975–1977. Hän syntyi Sonorassa, muutti vuonna 1926 Arizonaan ja sai myöhemmin Yhdysvaltain kansalaisuuden.
Castro valittiin vuonna 1977 Yhdysvaltain suurlähettilääksi Argentiinaan.
Mikko Korkeakoski
Mikko Korkeakoski (19. elokuuta 1910 Haapajärvi – 4. maaliskuuta 1996 Haapajärvi) oli suomalainen maanviljelijä, sanoittaja ja kirjailija.
Korkeakosken vanhemmat olivat maanviljelijä, suutari Emmanuel (Manna) Korkeakoski ja Ida Sipilä. Hän toimi elämänsä aikana maanviljelijänä, työnjohtajana TVH:lla ja eri puutavarayhtiöissä sekä Haapajärven asevarikolla lämmittäjänä. Eläkkeelle jäätyään Korkeakoski toimi vielä kyläsuutarina ja -räätälinä.
Korkeakoski sanoitti useita kymmeniä lauluja, joista kaksi Menneen onnen aika ja Aikuisten valssi on myös levytetty. Korkeakoski sanoitti myös muutamia Haapajärvi-aiheisia kappaleita, kuten Haapajärven humppa, Laulelma Haapajärvestä ja Haapajärven marssi. Kahden romaanin lisäksi Korkeakoski kirjoitti myös runoja ja kronikoita eri juhlatilaisuuksiin sekä teki isänsä sukua koskeneen sukuselvityksen.
Allan–Herndonin oireyhtymä
Allan–Herndonin oireyhtymä (myös Allan–Herndon–Dudleyn oireyhtymä) on X-kromosomissa olevan vaurion aiheuttama perinnöllinen oireistokokonaisuus. Sen keskeisiä piirteitä ovat kehitysvammaisuus, alhainen lihasjänteys (hypotonia), ylireagoivat refleksit ja pakkoliikkeet. Useat lihakset voivat olla alikehittyneitä.
AH-oireiset ovat harvoin puhe- ja liikuntakyvyttömiä. Monilla potilailla on pääkallossaan poikkeavuuksia. Syndrooma kuvattiin ensi kertaa vuonna 1944.
Useimpien Allan–Herndon-lasten kehitys on ensimmäisien elinkuukausien aikana täysin normaalia.
Verikoirat (salaseura)
Verikoirat oli vuosina 1905–1906 Helsingissä toiminut salaseura ja terroristiryhmä, jonka jäsenet olivat aktivistien toiminnassa mukana olleita helsinkiläisiä lyseolaisia. Ryhmän jäsenet tekivät poliiseja ja venäläisiä santarmeja vastaan attentaatteja, jotka vaativat kolme kuolonuhria. He myös murhasivat ainakin yhden suomalaisen siviilihenkilön, jota aktivistit epäilivät poliisin ilmiantajaksi.
Alkuvaiheita
Jokisen (2021) mukaan ryhmän alun muodosti muutama Helsingin suomalaisen reaalilyseon koulupoika maastoleikeissään 1900-luvun alkuvuosina Pasilan kallioilla. Ryhmä vaikuttui romanttisesti mm. Zachris Topeliuksen ja Johan Ludvig Runebergin ajatuksista. Ryhmäläisiä osallistui mm. kutsuntoja vastustaviin lakkoihin vuonna 1902. He ottivat seuraavana vuonna nimen Helsingin Suomalaisen Reaalilyseon Aktivistit liittäen siten itsensä aikuisten aktivismiin. Eräät heistä toimivat esimerkiksi kagaalin lähetteinä. Bobrikovin murhan jälkeen Ressun aktivistit lähentyivät muiden oppilaitosten vastaavia ryhmiä. Verikoirat-nimi tuli käyttöön vuosien 1904 ja 1905 vaihteessa Karl Gustaf Konrad Nymanin aloitteesta.
Ryhmän jäsenet
Suomen aktiivisen vastustuspuolueen taustahenkilöt järjestivät Verikoirille huoneiston Pohjois-Esplanadilta Grönqvistin talosta.
Varsinaisten aktivistien ja Verikoirien yhdyshenkilönä toimi farmaseutti Karl Gustaf Konrad Nyman. On kuitenkin epäselvää, millaisia ohjeita tai valtuutuksia Nymanilla oli Suomen aktiiviselta vastustuspuolueelta oli. 12. marraskuuta 1882 syntynyt farmasian ylioppilas Nyman oli ollut mukana kagaalin toiminnassa ja paennut 1902 Ruotsiin. Täällä hän oli tutustunut väkivaltaista suoraa toimintaa kannattavien Ruotsin nuorsosialistien johtajaan Hinke Bergegreniin. Nyman palasi Suomeen alkuvuodesta 1905, liittyi mukaan aktivistien toimintaan ja toimi Helsingin ruotsinkielisen työväenyhdistyksen Arbetaren-lehden toimittajana 1905-1906.