cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Super Mario World
Pelaaminen
Pelissä on yhteensä 72 kenttää, joista löytyy 96 uloskäyntiä (monissa kentissä on useampi kuin yksi). ”Tavallisten” tasojen lisäksi pelissä on muun muassa kummitustaloja, välilinnakkeita, kahdeksan päälinnaketta ja neljä palatsia. Peli on jaettu seitsemään maailmaan, joihin kentät on ripoteltu. Maailmat ovat nimeltään Yoshin saari (Yoshi's Island), Munkkiniityt (Donut Plains), Vaniljakukkula (Vanilla Dome), Piparivuori (Cookie Mountain), Harhakuvien metsä (Forest of Illusion), Suklaasaari (Chocolate Island) ja Bowserin laakso (Valley of Bowser). Vaniljakukkulan ja Piparivuoren välissä on kaksi siltaa, jotka ovat Voisilta (Butter Bridge) ja Juustosilta (Cheese Bridge), jolta pääsee liaania pitkin Limujärveen (Soda Lake). Näiden lisäksi pelissä on myös kaksi salaista maailmaa, Tähtitie (Star Road) ja Erikoisvyöhyke, joihin pääsee vain tiettyjen kenttien toissijaisista maaleista. Välilinnakkeiden lopussa kohdataan Reznor-nimiset neljä dinosaurusta. Kunkin päälinnakkeen lopussa odottaa yksi Bowserin teini-ikäisistä jälkeläisistä, jotka tulivat tutuiksi jo Super Mario Bros. 3 -pelistä. Näiden nimet ovat Iggy Koopa, Morton Koopa Jr., Lemmy Koopa, Ludwig von Koopa, Roy Koopa, Wendy O. Koopa ja Larry Koopa. Kahdeksannen päälinnakkeen jälkeen tavataan itse Bowser, pelin kahdeksas ja viimeinen loppuvastustaja. Erotuksina muihin vastustajiin Bowseria pitää lyödä kuudesti, kun taas Bowserin jälkeläisiä kolmesti ja Reznor-dinosaurukset pitää pudottaa alustoiltansa.
Loppuvastustajat
Pelissä on kahdeksan loppuvastustajaa, jotka esiintyvät päälinnakkeissa:
Kehitys ja historia
Super Nintendon 16-bittisyyden ja stereoäänten ansiosta peli on tekniseltä toteukseltaan kehittyneempi kuin aiemmat Mario-pelit. Super Mario World ei ollut peli-idealtaan yhtä suuri harppaus edellisestä Mariosta kuin aikaisempi Super Mario Bros 3, mutta se esitteli kuitenkin monia myöhemmin videopeleihin laajalti omaksuttuja ideoita, esimerkiksi vapauden pelata aikaisempia kenttiä uudelleen salareittien löytymisen toivossa. Super Mario Bros 3:ssa ensi kerran esiintynyt karttanäkymä muuttui siten, että koko pelialue kaikkine maailmoineen muodosti nyt yhden ison kartan, jolla pelaaja etenee. Super Mario World on ensimmäinen peli, joka palkitsi pelaajan kaikkien pelin salaisuuksien löytämisestä. Konseptista on sittemmin tullut hyvin suosittu. Monet pelaajat pitävät Super Mario Worldin yksinkertaisesta ja luovasta pelattavuudesta niin paljon, että sanovat pelin olevan yksi kaikkien aikojen parhaista. framed|right|Super Mario World käyttää useita piirrostekniikoita saadakseen pelin näyttämään kolmiulotteiselta. Super Nintendo Entertainment Systemin ominaisuuksien ansiosta peli on myös grafiikkansa puolesta edelläkävijä. Pelin objektit ja hahmot eivät ole enää pelkkiä litteitä spritejä kuten Nintendo Entertainment Systemissä, vaan niille on annettu kolmiulotteisuuden tuntua. Peli on ensimmäisiä, jotka käyttivät erilaisia varjostus- ja valaistustekniikoita. Esimerkiksi kuvassa Goomban iho heijastaa ja Mario on vaaleampi edestä kuin takaa. Tästä voi päätellä, että renderöinnin valonlähde on peliruudun oikeassa ylänurkassa.
Kopio Super Mario Worldista tuli aluksi jokaisen myydyn Super Nintendon mukana niin Euroopassa kuin Pohjois-Amerikassakin. Ennen kuin tästä luovuttiin, ehdittiin peliä oheismyydä niin paljon, että se on yksi maailman parhaiten myyneistä videopeleistä.
Musiikki
Valtaosa pelin musiikista perustuu yhteen ainoaan melodiaan, jonka soittimia, tahtilajeja ja tempoa on muunneltu kenttien yleistunnelman mukaan. Kohdat, joissa kyseinen melodia ei esiinny, ovat pelin avausruutu, karttaruudut sekä päällikkötaistelut. Musiikista on ”normaali versio” valtaosassa maanpäällisistä kentistä. Toinen, nopeampi pianoversio esiintyy monesti kentissä, joissa liikutaan yläilmoissa. Luolastokentissä melodiasta soi verrattaen hiljainen ja rauhallinen versio. Myös kummitustaloissa varioidaan samaa teemaa. Linnassa sävelmä on samankaltainen kuin kummitustalossa. Uintikentissä melodia kääntyy valssiksi.
Jos Mario ratsastaa Yoshilla, taustalle tulee rummutusta. Ajan alkaessa loppua musiikki nopeutuu.
Tasoeditori
Pelistä voi luoda omia versioitaan Lunar Magic -nimisellä ohjelmalla. Se on Windowsille ladattava ilmainen editori, jolla pystyy muokkaamaan pelimaailmaa lähes loputtomiin. Lunar Magic vaatii varmuuskopion pelin NTSC-versiosta (ns. ROM-tiedosto). Muunnellun pelin pelaamiseen tarvitaan myös esimerkiksi emulaattori.
Júlio Redecker
thumb|200px|Júlio Redecker
Júlio Redecker (12. heinäkuuta 1956 – 17. heinäkuuta 2007, São Paulo) oli brasilialainen poliitikko. Hän oli Brasilian sosiaalidemokraattisen puolueen edustajana edustajainhuoneessa vuodesta 1995. Hän sai surmansa 17. heinäkuuta 2007 São Paulon lentoturmassa. Hän oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta.
Mani (kirjain)
Mani (asomtavruli Ⴋ, nuskhuri ⴋ, mkhedruli მ) on 13. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Mani äännetään yleensä.
Vida Lahey
Frances Vida Lahey (26. elokuuta 1882 – 29. elokuuta 1968) oli australialainen taidemaalari. Hän piti useita näyttelyitä vuosien 1902–1965 välisenä aikana.
Elämänvaiheita
Vuonna 1915 Lahey matkusti Iso-Britanniaan, Lontooseen, osin perhesyistä, osin jatkamaan taideopintojaan. Käynnissä ollut sota vaikutti häneen syvällisesti. Vuonna 1919 hän vieraili Manner-Euroopassa ja näki alankomaalaisia asetelmamaalauksia, joista sai myös paljon vaikutteita. Hän opiskeli lyhyesti Colarossin akatemiassa Pariisissa ennen paluutaan kotimaahansa vuonna 1920. Vuonna 1923 hänellä oli jo näyttelyt kaikissa Australian suurimmissa kaupungeissa sekä Ranskassa, Iso-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Aiheinaan hänellä oli maisemia, muotokuvia ja asetelmia. 1920-luvun loppuun mennessä hän oli saanut aseman maansa naistaiteilijoiden parista ja häntä arvostettiin elävästä ja sensitiivisestä valon ja värin käytöstä. Vuonna 1927 hän matkusti jälleen Eurooppaan ja sai vaikutteita modernismista.
Palattuaan kotimaahan Lahey perusti Brisbaneen kolme taidestudiota ja vuonna 1929 yhdessä huomattavasti nuoremman ystävättärensä Daphne Mayon kanssa taidesäätiön, Queensland Art Fundin (Q.A.F):n. Taidesäätiön rahoilla ylläpidettiin Queenslandin kansallisgalleriaa ja perustettiin taidekirjasto. Taidesäätiön ja Laheyn perustamien kolmen studion ansiosta Brisbanen taide-elämä oli 1930-luvulla huomattavaa.
Vuonna 1941 Lahey perusti lasten taidekoulun, joka perustui hänen ajatukseensa, että taide on yleismaailmallinen kieli. Hän luennoi aiheesta yliopistossa, ja vuonna 1946 hän julkaisi pamfletin Art for All jossa kyseenalaisti modernismin ja sen luomat rumat ja monotoniset ympäristöt. Hänet palkittiin elämäntyöstään vuosina 1945 ja 1958. Nykyään Laheyn työtä taiteen ja kulttuurin puolestapuhujana yhteiskunnassa, jota taide ei kiinnostanut, pidetään merkittävämpänä kuin hänen maalauksiaan.
Herakles (Euripides)
Historia
Euripideen Herakleen kantaesitys oli Ateenan Dionysoksen teatterilla Dionysia-juhlilla noin vuonna 416 eaa. Se oli Euripideen toinen Herakleesta kertonut tragedia Herakleen lapsien jälkeen. Näytelmä ei voittanut palkintoja näytelmäkilpailuissa.
Juoni
Näytelmä sijoittuu Thebaan. Se alkaa Herakleen isäpuolen Amfitryonin pitämällä prologilla, jossa hän kertaa Herakleen ja Lykoksen sukujen taustat. Lykos hallitsee Thebaa kuninkaana laittomasti, ja aikoo surmata Amfitryonin sekä Herakleen puolison Megaran lapsineen, koska Megara on Theban laillisen kuninkaan Kreonin tytär. Herakles ei voi auttaa perhettään, koska on Haadeessa suorittamassa viimeistä kahdestatoista urotyöstään, noutamassa Haadeen portteja vartioivaa Kerberos-koiraa. Perhe on hakenut turvapaikkaa Zeuksen alttarilta.
Kuoro (khoros), joka koostuu Theban vanhoista miehistä, on perheen puolella ja yrittää rohkaista näitä, mutta ei kykene auttamaan muutoin. Lykos tulee kysymään, kuinka kauan he aikovat pitkittää elämäänsä pitämällä kiinni alttarista. Hän väittää, että Herakles on saanut surmansa Haadeessa, eikä saavu koskaan auttamaan heitä. Lykos yrittää esittää oikeutuksen aikomalleen surmatyölle väittäen, että Herakleen lapset tulisivat kasvettuaan surmaamaan hänet itsensä kostaakseen isoisänsä Kreonin puolesta. Hän vähättelee Herakleen tekoja ja kutsuu tätä pelkuriksi. Amfitryon yrittää puhua perheen puolesta ja pyytää, että heidän sallittaisiin lähteä maanpakoon. Lykos sanoo kyllästyneensä puheisiin, ja käskee miehensä tuoda puita, aikomuksenaan polttaa perheen alttarille.
pienoiskuva|vasen|190px|Herakleen hulluus kuvattuna niin kutsutussa Madridin [[krateerissa, n. 350–320 eaa.]] Megara kieltäytyy tulemasta poltetuksi elävältä niin kuin pelkurit. Hän on luopunut toivosta, että Herakles palaisi, ja pyytää lupaa saada pukea lapsensa kuolinvaatteisiin kohdatakseen teloittajansa. Kuoro voi vain esittää erimielisyytensä Lykoksen kanssa ja ylistää Herakleen kuuluja urotöitä.
Megara palaa lasten kanssa, jotka on nyt valmistettu kuolemaan. Hän kertoo niistä valtakunnista, jotka Herakles oli aikonut antaa pojilleen, ja morsioista, joille nämä olisi naitettu. Amfitryon valittaa elämänsä turhuutta. Silloin Megara näkee Herakleen olevan tulossa. Kun Herakles kuulee, että Kreon on syösty vallasta ja Lykos aikoo surmata hänen perheensä, hän päättää kostaa. Hän kertoo pitkän viipymisensä syyksi sen, että Kerberoksen ylösraahaamisen ja vangitsemisen lisäksi hän toi Haadeesta myös Theseuksen, joka on nyt matkalla kotiinsa Ateenaan. Hän astuu palatsiin yhdessä Megaran ja lastensa kanssa.
Lykos palaa ja näkee ainoastaan Amfitryonin olevan valmiina. Hän syöksyy palatsiin hakemaan muita. Sisällä Lykos kohtaa Herakleen, joka surmaa hänet. Kuoro laulaa juhlalaulun, mutta sen keskeyttävät Iris ja henkilöitynyt Hulluus, jotka leijuvat ilmassa talon yläpuolella (tämä oli toteutettu teatterilaitteistoon kuuluneella mekhane-nosturilla). Iris kertoo, että hän on tullut siksi, että laittaisi Herakleen surmaamaan omat lapsensa hulluuden puuskassa. Suunnitelman taustalla on Zeuksen puoliso Hera, joka on aina vihannut Heraklesta, koska Zeus oli saanut tämän toisen naisen kanssa. Hera ei myöskään pidä Herakleen jumalankaltaisista voimista, ja haluaa saada tämän nöyrtymään.
Sanansaattaja kertoo, että kun hulluuden puuska iski Herakleehen, tämä uskoi tarpeelliseksi surmata kuningas Eurystheuksen, joka oli määrännyt hänen urotekonsa suoritettaviksi. Herakles siirtyi huoneesta huoneeseen, kuvitellen matkaavansa maasta maahan. Kun Amfitryon yritti estää häntä, Herakles luuli tätä Eurystheukseksi, ja omia lapsiaan Eurystheuksen lapsiksi. Hulluudessaan hän surmasi kolme lastaan ja vaimonsa. Kun Herakles uhkasi Amfitryonia, Athene iski häntä ja hän nukahti. Palatsin ovet avautuvat, ja yleisö näkee nukkuvan Herakleen, joka on sidottu pilariin, sekä hänen lastensa ja vaimonsa ruumiit. Kun Herakles herää, Amfitryon kertoo, mitä hän on tehnyt. Herakles haluaa häpeissään surmata itsensä.
Theseus kutsuu Herakleen Ateenaan ja tarjoaa tälle puolta omaisuudestaan, sanoen, että jumalatkin tekevät pahoja tekoja, kuten sortuvat aviorikoksiin, ja elävät silti Olympoksella. Herakles sanoo, että tällaiset tarinat jumalista ovat vain runoilijoiden keksintöä. Todellisella jumalla ei ole intohimoja. Lopulta Theseus saa ystävänsä kuitenkin luopumaan itsemurha-aikaista ja mukaansa Ateenaan. Koska Herakles ei lain mukaan voi enää jäädä Thebaan eikä edes osallistua vaimonsa ja lastensa hautajaisiin, hän pyytää Amfitryonia hautaamaan kuolleet, ja poistuu Theseukseen nojaten.
Tulkintoja
Näytelmän pääteemoina voidaan nähdä muun muassa sankaruus ja hulluus, jumalten tekojen käsittämättömyys sekä ystävyys, joka voittaa kaikki vastoinkäymiset. Näytelmä jakaantuu jyrkästi kahteen jaksoon, joista ensimmäinen kuvaa Herakleen sankariutta ja toinen hulluutta. Tästä syystä juonta on myös kritisoitu, sillä jaksot ovat juonellisesti toisistaan melko irrallisia, eivätkä seuraa toisistaan suoraan. Toisaalta Heran viha Heraklesta kohtaan oli yleisön tuntema aihe, jonka voi katsoa oikeuttavan siirtymän.
Carpe Diem (kappale)
”Carpe Diem” on suomalaisen Haloo Helsinki! -yhtyeen kappale heidän neljänneltä studioalbumilta Maailma on tehty meitä varten. Ratas Music julkaisi sen albumin neljäntenä singlenä syyskuussa 2013. Kappaleen ovat säveltäneet Leo Hakanen sekä Rauli Eskolin ja sen on sanoittanut Elli Haloo. Sanoituksiltaan kappale kertoo vaikeista päätöksistä.
Kappaleeseen tehty musiikkivideo julkaistiin yhtyeen Vevo-kanavalla 16. lokakuuta 2013.
”Carpe Diem” menestyi listoilla heikosti verrattuna Maailma on tehty meitä varten -albumin kolmeen aiempaan singleen. Kappale tilastoitui ainoastaan radiolistalla, jolla sen parhaaksi sijoitukseksi jäi 11. sija.
Jani Komulainen (pesäpalloilija, 1975)
Jani Komulainen (s. 30. elokuuta 1975 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija. Komulainen edusti urallaan Superpesiksessä Sotkamon Jymyä ja Siilinjärven Pesistä. Sotkamon Jymyssä pelatessaan Komulainen saavutti kaksi SM-kultaa kaudella 1995 js kaudella 1996. Komulainen pelasi urallaan 72 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 25 tavallista juoksua, toi 20 juoksua ja keräsi 185 kärkilyöntiä. Komulainen pelasi urallaan 20 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kuusi tavallista juoksua, toi kuusi juoksua ja keräsi 63 kärkilyöntiä. Komulainen pelasi urallaan kolme Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden tavallisen juoksun, toi seitsemän juoksua ja keräsi 14 kärkilyöntiä.
Aula Magna
Aula Magna on brittiläissyntyisen ruotsalaisen arkkitehdin Ralph Erskinen suunnittelema Tukholman yliopiston luentosalirakennus. Rakennus valmistui vuosina 1995–1997, ja se sijaitsee osoitteessa Frescativägen 6 Tukholmassa. Luentosalissa on 1 194 istumapaikkaa ja rakennuksen kokonaispinta-ala on 7 860 m².
Daniel Kosonen
Daniel Thomas Kosonen (s. 17. syyskuuta 2000 Vammala) on suomalainen korkeushyppääjä, joka edustaa Tampereen Pyrintöä. Hänen valmentajansa on Mikko Rummukainen.
Kosonen karsiutui loppukilpailusta Boråsin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 ja Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021. Hän sijoittui yhdeksänneksi Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021.
Kalevan kisoissa Kosonen sai kultaa vuonna 2021, hopeaa vuonna 2020 ja pronssia 2022. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Kosonen on voittanut kultaa vuosina 2019, 2020, 2021, 2022 ja 2023. Ennätyksensä 222 hän hyppäsi Tampereella tammikuussa 2022. Ulkoradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 221.
Kosonen on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2019. Hän voitti Suomi–Ruotsi-maaottelun korkeuskisan 2022.
Kososella oli vuoteen 2017 saakka päälajinaan lentopallo, kunnes hän saavutti korkeushypyssä mitalin 17-vuotiaiden Suomen-mestaruuskilpailuissa, ylitti korkeudessa ensi kertaa kaksi metriä ja valitsi sen päälajikseen. Vielä kaudella 2019–2020 Kosonen pelasi lentopallossa miesten kakkossarjaa Pälkäneen Luja-Lukossa, mutta lopetti lajin keväällä 2020.
Kososen vanhin isosisko Gabriela on SM-tason korkeushyppääjä ja toinen sisko Jessica pääsarjatason lentopalloilija. Perheen vanhemmat, suomalainen Heikki ja kanadalainen Jackie, vaikuttavat aktiivisesti erityisesti lentopalloilun parissa.
Aimo Tepsell
Aimo Allan Tepsell (8. toukokuuta 1932 Sodankylä – 30. kesäkuuta 2017 Kokkola) oli suomalainen suunnistaja, joka ylsi mitaleille suunnistuksen ensimmäisissä MM-kisoissa 1966. Kultamitalikantaan hän oli päässyt jo aiemmin viestijoukkueen jäsenenä PM-kisoissa 1963 ja EM-kisoissa 1964.
Viestisuunnistus oli ensimmäistä kertaa PM-kisojen ohjelmassa 1963. Suomalaisista Aimo Tepsell suunnisti avausosuuden ja lähetti matkaan veljensä Osmon. Jälkimmäinen puolisko oli Pohjoismaitten mestaruuteen henkilökohtaisella matkalla yltäneitten Erkki Kohvakan ja Rolf Koskisen varassa, ja he saivatkin pidettyä Ruotsin ja Norjan takanaan ja toivat kultaa Suomeen.
Suunnistuksen ensimmäiset MM-kisat järjestettiin Suomen Fiskarsissa lokakuussa 1966. Aimo Tepsell puolusti vahvasti Suomen värejä mutta joutui tyytymään hopeamitaliin, kun Norjan nuori Åge Hadler oli runsaan 14 kilometrin reitillä 2.42 minuuttia nopeampi. Viestissä puolestaan Ruotsi meni menojaan, ja Aimo Tepsellin ankkuroima kahden vuoden takainen EM-nelikko jäi hopealle 7.52 minuutin erolla ykköseen.
Suomen mestaruuteen Aimo Tepsell ylsi kesäsuunnistuksen henkilökohtaisilla matkoilla viidesti ja vanhoilla päivillään hiihtosuunnistuksessakin kahdesti. Gamlakarleby Idrottsföreningia edustaen hän voitti viestin Suomen mestaruuden kahdesti kesällä ja kolmasti talvella, ja Osmo-veli oli niissä aina mukana. Jukolan viestissä 1965 GIF oli paras suomalaisseura, mutta ensimmäistä kertaa voitto meni ulkomaille, kun ruotsalainen IFK Hedemora näytti voimansa.
Robotiikan kolme pääsääntöä
Robotiikan kolme pääsääntöä (myös Kolme pääsääntöä ja Asimovin lait) ovat tieteiskirjailija Isaac Asimovin luoma moraalisäännöstö roboteille. Säännöt esiteltiin vuonna 1942 Asimovin novellissa ”Runaround”, vaikkakin niitä oli enteilty jo aiemmissa tarinoissa. ”Robotiikan käsikirjan (56. laitos, 2058 jaa)” mukaan Kolme pääsääntöä ovat:
Apianlahden linnosaari
Apianlahden linnosaari on Pirkanmaalla Valkeakosken taajamassa sijaitsevassa Apianlahden Linnosaaressa sijaitseva muinaislinna.
Robotiikan kolme pääsääntöä
Säännöt on suomentanut Matti Kannosto. Kaikki kolme pääsääntöä esiintyvät ensi kertaa Asimovin novellissa Runaround (1941). Nämä säännöt jäsentävät ja tarjoavat yhteisen teeman Asimovin robotiikkaa käsittelevälle fiktiiviselle kirjallisuudelle. Säännöt esiintyvät Asimovin Robotti -sarjassa ja siihen liittyvässä tarinastossa sekä nuorille aikuisille suunnatussa fiktiivisessä Lucky Starr -sarjassa. Säännöt esiintyivät myös löyhästi Asimovin Robotti-sarjaan perustuvassa elokuvassa I, Robot (2004).
Apianlahden linnosaari
Linnasaari
Linnosaari sijaitsee keskellä Apianvirtaa, jota säännöstelee nykyään voimalaitos ja sulkurakenteet. Saari on kooltaan noin 80 × 140 metriä. Saaressa on kaivantoja, kivilatomuksia ja palaneiden puurakenteiden jäänteitä. Hirrestä tehty radiohiiliajoitus on antanut sille ajoituksen vuoteen 1213. Kaivauksissa on löydetty palanutta savitiivistettä ja keskiaikaan ajoitettavia esineitä. Tehdyt radioajoitukset viittaavat keskiaikaiseen linnoitukseen. Alueelta löytyy jälkiä kivikautisesta asutuksesta sekä rautakautista röykkiöistä.
Robotiikan kolme pääsääntöä
Säännöt on sisäänrakennettu kaikkiin tarinoissa esiintyviin positronirobotteihin, eikä niitä voi turvallisuussyistä kiertää. Monet Asimovin kirjoittamista robotteihin keskittyvistä tarinoista sisältävät ennakoimattomasti toimivia robotteja, jotka pyrkivät tulkitsemaan Kolmea pääsääntöä odottamattomin tavoin. Toiset kirjailijat, joiden teokset sijoittuvat Asimovin fiktiiviseen universumiin, ovat ottaneet Kolme pääsääntöä käyttöön. Sääntöihin viitataan ja niitä parodioidaan ahkerasti kautta tieteiskirjallisuuden ja muiden kirjallisuuden alojen kentän.
Asimov ja muut kirjailijat ovat muuttaneet ja tarkentaneet sääntöjä. Asimov teki itse pieniä muutoksia kolmeen ensimmäiseen sääntöön kehittääkseen robottien, ihmisten ja toisten robottien välistä vuorovaikutusta. Myöhemmissä tarinoissa, joissa robotit olivat ottaneet hallinnollisen vastuun kokonaisista planeetoista ja sivilisaatioista, Asimov lisäsi neljännen – tai nollannen – säännön edeltämään kaikkia muita:
Kolme pääsääntöä, mukaan lukien nollannes, ovat läpäisseet tieteiskirjallisuuden ja niihin viitataan monissa kirjoissa, elokuvissa ja muussa mediassa.
Luominen
Ennen kuin Asimov loi kolme sääntöä, tyypilliset robotti-tarinat noudattivat kaavaa, jota Asimov kutsui Frankenstein-syndroomaksi. Sen mukaan robotti tultuaan luoduksi aina ensi töikseen tappaa luojansa. Poikkeuksiakin löytyy, sillä Lester del Rey ja Otto Binder olivat julkaisseet jo ennen Asimovia tarinoita sympaattisista, ihmisten näköisistä ja tunteellisista roboteista. Binderin romaanissa Adam Links Vengeance esitettiin jopa robotti rakentamassa itselleen moraalisäännöstöä, jonka mukaan robotin ei ikinä pitäisi tappaa ihmistä omasta tahdostaan.
7. maaliskuuta 1939 Asimov matkusti Queensiin, jossa järjestettiin tieteiskirjailijoiden tapaaminen, ja tutustui Binderiin, jonka robottitarinoita hän ihaili. Kolme päivää myöhemmin hän alkoi kirjoittaa omaa tarinaansa sympaattisesta ja jalosta robotista. Tarinan nimi oli Robbie, mutta kun hän vihdoin vei sen kustantajalle, tämä kieltäytyi julkaisemasta sitä, koska se hänen mukaansa muistutti liikaa Reyn Helen O'Loy -nimistä romaania.
Sääntöihin viitataan myös tieteissarjassa Babylon 5: umpikiero psykopoliisi Bester asettaa nimellä Asimov kutsumansa psyykkisen sulun törkeällä tavoin hyväksikäyttämänsä Michael Garibaldin aivoihin: tämä voi vihata ja raivota vapaasti mutta ei pysty vahingoittamaan Besteriä mitenkään. Tosin periksiantamaton Garibaldi alkaa heti etsiä keinoa vapautua lukosta ja saakin itse sarjassa auki jäävän lupauksen Lyta Aleksander -nimiseltä voimatelepaatilta - tosin avun hinta on kova.
Valtionosuusjärjestelmä
Kuntien valtionosuusjärjestelmä on mekanismi, jonka kautta valtio osallistuu kunnallisten peruspalvelujen rahoitukseen. Valtionosuusjärjestelmän tavoitteena on kuntien vastuulla olevien julkisten palvelujen saatavuuden varmistaminen tasaisesti koko maassa siten, että kansalaiset voivat saada tietyn tasoiset peruspalvelut asuinpaikastaan riippumatta kohtuullisella verorasituksella. Se tehdään tasaamalla kuntien välisiä eroja palvelujen järjestämiskustannuksissa ja tulopohjassa.
Rakenteellisesti valtionosuusjärjestelmä koostuu kahdesta osasta: kustannus- ja tarve-erojen tasauksesta ja tulopohjan tasauksesta. Kustannuserojen tasauksen laskentaperusteena ovat asukasmäärän ja ikärakenteen lisäksi erilaiset olosuhdetekijät. Toisena valtionosuusjärjestelmän kiinteänä osana kuntien tulopohjaa tasataan kunnan verotulojen perusteella.
Merkittävämpi rooli on kustannuserojen tasauksella. Verotuloihin perustuva valtionosuuden tasaus puolestaan on kuntien välinen. Järjestelmää täydentää tilapäisissä taloudellisissa vaikeuksissa oleville kunnille myönnettävä harkinnanvarainen valtionosuuden korotus.
Kunnan valtionosuusrahoitus muodostuu myös hallinnollisesti kahdesta osasta: valtiovarainministeriön hallinnoimasta kunnan peruspalvelujen valtionosuudesta (1704/2009) sekä opetus- ja kulttuuritoimen rahoituksesta annetun lain (1705/2009) mukaisesta opetus- ja kulttuuritoimen valtionosuudesta, jota hallinnoi opetus- ja kulttuuriministeriö.
Laskennallisten valtionosuuksien lisäksi valtio osallistuu kuntien toiminnan rahoittamiseen valtionavustuksilla. Valtionavustukset ovat tiettyyn hakumenettelyyn ja/tai kustannukseen sidottuja ”korvamerkittyjä” valtionapuja. Valtionavustukset kunnan tulee käyttää tietyn palvelun järjestämiseen, tietyn kustannuksen kattamiseen tai avustuksen myöntämiseksi kunnan tulee täyttää tietyt hakuilmoituksessa määrätyt kriteerit
Peruspalvelujen valtionosuus
Kunnan peruspalvelujen valtionosuus on merkittävin osa valtionosuusjärjestelmää. Peruspalvelujen valtionosuus on laskennallinen, ja se perustuu kunnan asukkaiden palvelutarpeeseen ja olosuhdetekijöihin. Järjestelmän laskennallisuudesta johtuen kunnalle myönnetyn valtionosuuden suuruuteen ei vaikuta se, miten kunta palvelutoimintansa järjestää ja miten paljon rahaa se niihin käyttää.
Kunnan peruspalvelujen valtionosuus kattaa seuraavat tehtäväalueet:
Kunnan peruspalvelujen valtionosuusprosentti kuvaa valtion ja kuntien välistä kustannusten jakoa valtakunnallisesti. Vuonna 2021 valtionosuusprosentti on 25,67. Kuntakohtaisesti prosenttiosuudet vaihtelevat suuresti. Yhden kunnan valtionosuus saadaan, kun kunnan laskennallisesta perusteesta/kustannuksesta vähennetään kunnan omarahoitusosuus, joka on yhtä suuri (€/asukas) kaikissa kunnissa. Vuonna 2021 kunnan omarahoitusosuus on 3747,29 € asukasta kohti.
Lisäksi kunnille myönnettävässä kunnan peruspalvelujen valtionosuudessa otetaan huomioon seuraavat tekijät:
Edellä mainitut tekijät vaikuttavat suoraan kunnan valtionosuuden määrään eli niistä ei vähennetä kunnan omarahoitusosuutta, kuten laskennallisista kustannuksista.
Verotuloihin perustuva valtionosuuden tasaus
Suomen valtionosuusjärjestelmässä tulopohjan tasaus toteutetaan verotuloihin perustuvalla valtionosuuden tasauksella, joka sisältyy kunnan peruspalvelujen valtionosuuteen. Nimensä mukaisesti tasaus perustuu kunnan laskennalliseen verotuloon, ja se joko lisää tai vähentää kunnalle myönnettyä valtionosuutta.
Tasauksen perusteena olevaan laskennalliseen verotuloon sisältyvät kunnan laskennallinen kunnallisvero ja kunnan osuus yhteisöveron tuotosta sekä puolet voimalaitosten kiinteistöverosta. Vuoteen 2011 saakka kiinteistöverotuotot olivat kokonaisuudessaan mukana verotulojen tasauksessa. Verotuloihin perustuvaa valtionosuuden tasausta laskettaessa käytetään koko maan keskimääräistä kunnallisveroprosenttia, eikä yksittäisen kunnan veroprosentin muutoksella ole täten vaikutusta kunnan saaman tasauslisän tai maksaman tasausvähennyksen määrään.
Opetus- ja kulttuuritoimen valtionosuudet
Opetus- ja kulttuuritoimen rahoitusjärjestelmä toimii osana kuntien valtionosuusjärjestelmää. Kuntien lisäksi se kattaa myös yksityiset koulutuksen järjestäjät ja kuntayhtymät.
Opetus- ja kulttuuritoimen järjestelmällä rahoitetaan
Lisäksi järjestelmä kattaa opetustuntimäärän perusteella rahoitettavan taiteen perusopetuksen, kuntien liikuntatoimen ja nuorisotyön sekä museoiden, teattereiden ja orkestereiden toiminnan. Ahvenanmaalla järjestetty koulutus ei kuulu opetus- ja kulttuuritoimen rahoitusjärjestelmän piiriin.
Kuntien näkökulmasta opetus- ja kulttuuritoimen rahoituksesta annetun lain mukainen rahoitus on kokonaisuudessaan negatiivinen (vuonna 2021 yhteensä noin -60 miljoonaa euroa), mikä johtuu siitä, että kaikki kunnat osallistuvat toisen asteen koulutuksen rahoitukseen tasasuuruisella rahoitusosuudella (euroa per asukas), vaikka ne eivät itse järjestäisi toisen asteen koulutusta. Varsinkin ammatillinen koulutus järjestetään pääosin kuntayhtymänä tai muutoin yhteistoiminnassa.
Valtionosuuksien määrä
Kuntaliitto julkaisee valtionosuuslaskelmista yhteenvedon, jossa näkyvät kunnan valtionosuudet kokonaisuudessaan. Kuntaliiton verkkosivuilla on myös aikasarjatietoa valtionosuuksien kehittymisestä kunnittain.
Valtiovarainministeriön kuntaosaston sivuilla julkaistaan peruspalvelujen valtionosuuksista yksityiskohtaiset laskelmat, mistä käyvät ilmi kaikki laskentaperusteet.
Opetus- ja kulttuuritoimen valtionosuusrahoituksesta löytyy tietoa Opetushallituksen verkkosivuilta.
Valtionosuuksien historia vuodesta 1993 nykypäivään
Vuonna 1997 siirryttiin nykyrakenteiseen valtionosuusjärjestelmään, joka koostuu kahdesta keskeisestä osasta: kustannusten ja tarve-erojen tasauksesta sekä verotuloihin perustuvasta valtionosuuden tasauksesta. Tuolloin uudistettiin myös valtionosuuksien laskentatapa nykyisen kaltaiseksi siten, että valtionosuus muodostuu laskennallisten kustannusten ja kunnan omarahoitusosuuden erotuksena. Järjestelmälle asetettiin tavoitteeksi kuntien rahoitusaseman varmistaminen ja kuntien tulorahoituksen vakauttaminen siten, että kunnallisten peruspalvelujen saatavuus ja laatu on riittävässä määrin turvattu maan eri osissa ja kunnilla on samalla edellytykset toimia tehokkaasti ja tukea osaltaan kokonaistaloudellista vakautta.
Kuntien valtionosuusjärjestelmää on uudistettu useaan otteeseen vuoden 1997 jälkeen. Vuonna 2010 järjestelmään tehtiin iso hallinnollinen muutos, kun aiemmin erilliset sosiaali- ja terveysministeriön ja opetus- ja kulttuuriministeriön sektorikohtaiset valtionosuudet koottiin yhdeksi kunnan peruspalvelujen niin kutsutuksi yhden putken valtionosuudeksi. Laskentaperusteisiin tehdyt muutokset jäivät tuolloin vähäisiksi, ja tehtäväkohtaiset erilliset sosiaalihuollon, terveydenhuollon, esi- ja perusopetuksen, kirjastojen ja kulttuuritoimen laskennalliset kustannukset säilyivät järjestelmässä.
Vuonna 2015 kunnan peruspalvelujen valtionosuusjärjestelmään tehtiin suurempia muutoksia. Tavoitteena oli yksinkertaistaa ja selkeyttää järjestelmää. Määräytymistekijöitä vähennettiin ja niiden päällekkäisyyksiä poistettiin. Samalla luovuttiin tehtäväkohtaisista laskennallisista kustannuksista. Näiden lisäksi järjestelmän painopistettä muutettiin hieman kustannusten tasauksesta tulojen tasaukseen. Vuoden 2015 alusta tuli myös voimaan säännös, jonka mukaan uusissa ja laajentuvissa valtionosuustehtävissä valtionosuus on 100 prosenttia uusien ja laajentuvien tehtävien laskennallisista kustannuksista, ellei valtionosuustehtäviin tehdä vastaavan suuruisia vähennyksiä.
Vastaavat järjestelmät ulkomailla
Ruotsin valtionapujärjestelmä uudistettiin 1990-luvun alussa yleiskatteelliseksi. Nykyisin yleiskatteellinen osuus muodostaa suurimman osan valtionavuista. Yleiskatteellisen järjestelmän lisäksi valtio maksaa korvamerkittyjä avustuksia määrättyihin tarkoituksiin. Valtionavustusten osuus valtionapujen kokonaisuudesta on Ruotsissa merkittävästi suurempi (38 %) kuin Suomessa (9,5 %). Vuonna 2014 valtionapuja kunnille ja maakäräjille myönnettiin yhteensä 144 miljardia SEK, josta 90 miljardia yleisenä valtionosuutena ja 54 miljardia korvamerkittyinä avustuksina.
Yleinen valtionosuus kunnille oli vuonna 2019 yhteensä 78 miljardia kruunua ja maakäräjille 32 miljardia kruunua. Asukasta kohden yleinen valtionosuus kunnille keskimäärin oli 7 693 kruunua ja maakäräjille 3 128 kruunua. Ruotsissa kuntien yleinen valtionosuus koostuu kolmesta osasta: tulopohjan tasauksesta (85 %), kustannuserojen tasauksesta (9 %) ja rakenteellisista tuista (3 %). Lisäksi järjestelmään sisältyy vuoden 2014 valtionavustusuudistukseen liittyvä siirtymätasaus.
Jesse Root
Jesse Root (s. 23. marraskuuta 1989) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-seura Texas Starsissa.
Root pelasi Yalen yliopiston joukkueessa neljän kauden ajan. Viimeisenä vuotenaan hän asetti uuden NCAA-ennätyksen tehdessään ratkaisumaalin jatkoajalla yhdeksän sekunnin jälkeen.
Sumyn alue
Sumyn alue on hallinnollinen alue Ukrainan koillisosassa. Alueen hallinnollinen keskus on vajaan 260 000 asukkaan Sumyn kaupunki.
Alueen naapureina ovat kaakossa Ukrainan Harkovan alue, etelässä Pultavan alue ja lännessä Tšernihivin alue. Pohjoisessa ja idässä alue rajoittuu Venäjän Brjanskin, Kurskin ja Belgorodin alueisiin. Alue muodostettiin vuonna 1939.
Talous
Sumyn alueen osuus Ukrainan vuoden 2011 BKT:stä oli 1,8 prosenttia eli 22,9 miljardia Ukrainan hryvniaa (UAH) tai vuoden lopun virallisella vaihtokurssilla 2,22 miljoonaa euroa. Jokaista alueen asukasta kohti kansantuotetta syntyi yhteensä 19 800 UAH eli 1 923 euroa. Tämä oli 70 prosenttia Ukrainan keskiarvosta. Vuonna 2013 keskimääräinen kuukausipalkka oli alueella eurooppalaisittain alhainen 2 702 UAH tai 245 euroa, mikä palkka oli myös selvästi alle Ukrainan keskiarvon (296 euroa).
Hallinnollinen jako ja väestö
Vuoden 2021 alussa Sumyn alueen asukasluvuksi arvioitiin 1 053 452 henkeä, joista kaupunkilaisia oli noin 70 %. Alueen kaupungeista suurimmat ovat Sumy (259 660 as.), Konotop (84 787 as.), Šostka (73 197 as.), Oh’tyrka (47 216 as.), Romny (38 305 as.), Hluh’iv (32 248 as.), Lebedyn (24 238 as.) ja Krolevets (22 437 as.).
Vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa Sumyn alueen piirien määrä pudotettiin viiteen. Paikallistasolla maakunnassa on yhteensä 15 kaupunkia, kaksi kaupunkipiiriä, 20 kaupunkityyppistä taajama sekä 1 455 kylää (2021 alussa). Oheisessa taulukossa on esitetty piirien perustietoja. On huomattava, että uusien piirien kanssa samannimiset, mutta pinta-alaltaan ja väestöltään pienemmät piirit olivat olemassa jo ennen heinäkuussa 2020 tehtyä piirien määrällistä pienentämistä alueliitosten kautta.
Nari (kirjain)
Nari (asomtavruli Ⴌ, nuskhuri ⴌ, mkhedruli ნ) on 14. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Nari äännetään yleensä.
Tom Kane
Ura
Kansasissa syntynyt Kane on toiminut ääninäyttelijänä 15-vuotiaasta lähtien, jolloin hän teki äänirooleja Kansasin mainos- ja radiomainoksiin. Eräässä mainostoimistossa Kanea luultiin ammattilaisääninäyttelijäksi, jonne hän oli hakenut töitä. Kanen isä vei hänet aluksi autolla paikalle, jolloin työnantajat olettivat Kanen isän olevan heidän palkkaamansa työntekijä, kunnes Kanen isä osoitti poikaansa. Myöhemmin päästyään urallaan eteenpäin työskentelemään Los Angelesiin, Kane on tehnyt useimmiten 10-tuntisia työpäiviä.
Animaatiot ja videopelit
Animaatioissa Kane on toiminut 1990-luvulta asti. Hänen tunnettuihin äänirooleihinsa kuuluvat muun muassa Darwin, professori Utonium, Yoda ja Apinanyrkki, sekä herra Herriman. Kane toimi myös vuonna 2008 ikääntyneen Rautamiehen äänenä elokuvassa Next Avengers: Heroes of Tomorrow. Lisäksi hän oli myös Magneton äänenä animaatiosarjassa Wolverine and the X-Men vuosina 2008–2009. Kane toimi pääroolissa Star Wars: The Clone Wars tietokoneanimaatiosarjassa, joka oli jatkoa samannimiselle elokuvalle Star Wars: The Clone Wars. Molemmissa tuotannoissa hän toimi Yodan äänenä, sekä kertojan roolissa, josta Kane sai erityisesti kritiikkiä faneilta.
Kane on tehnyt myös useita äänirooleja videopeleihin, joista suurin osa on ollut Tähtien sota aiheisia pelejä. Kanella oli rooli myös Final Fantasy XII -pelissä, sekä Batman: Arkham Asylumissa, jossa hän toimi komisario James Gordonin äänenä.
Hän toimi kertojaäänenä Jimilläkin esitetyssä dokumenttisarjassa The Final Report.
Trailerit
Kane on tehnyt myös mainosjuontoja trailereihin vuodesta 1988 lähtien. Hän teki muun muassa trailerijuonnon WALL•E elokuvalle, jonka äänityksessä Kane joutui tekemään seitsemän eri versiota.
Päämajakoulu
Päämajakoulu on Mikkelin keskustassa, Kaukolan kaupunginosassa toimiva alakoulu (peruskoulun luokka-asteet 1-6). Koulua käy noin 350 peruskoululaista.
Koululla on historian saatossa ollut useita nimiä. Alkuaan käytettiin yksinkertaisesti nimeä Mikkelin kansakoulu, kun muita vastaavia kouluja Mikkelin kaupungissa ei ollut. Kansakoulujen lisääntyessä Mikkelissäkin, nimeksi vakiintui Keskuskansakoulu.
Peruskoulujärjestelmän tultua nimeksi tuli Keskuskoulu tai Mikkelin peruskoulun Keskuskoulun ala-aste. Vuonna 1992 nimi muutettiin kunnioittamaan talossa sodan aikana työskennelleitä veteraaneja ja muistuttamaan kaikkia talon merkityksestä Suomen historiassa ja itsenäisyydessä. Tuolloin nimi muuttui valtuuston päätöksellä Päämajakouluksi.
Rakennukset
Koulun ensimmäinen osa, lääninarkkitehti Axel Loenbomin suunnittelema, puinen yksikerroksinen rakennus nykyisen Savilahdenkadun varressa, valmistui syksyksi 1889 ja se vihittiin käyttöönsä 30.10.1889. Tilat osoittautuivat pian ahtaiksi ja työskentely vuokratiloissa hankalaksi. Vuonna 1897 ryhdyttiin suunnittelemaan uutta, arkkitehti John Lybeckin suunnittelemaa kivistä koulurakennusta, joka valmistuikin sitten silloisen Polttimokadun (nykyisen Päämajankadun) ja Vuorikadun kulmaukseen syksyksi 1902.
Lisätilaa tarvittiin taas muutaman vuoden kuluttua ja kouluun rakennettiin arkkitehti V. Mederin suunnittelema lisäosa, joka valmistui kesällä 1911. Tilat riittivätkin sen jälkeen moniksi vuosiksi eteenpäin. Vasta 1930-luvun puolivälissä oppilasmäärän kasvu aiheutti taas laajentamistarpeen. Yliarkkitehti Martti Välikangas suunnitteli kivitalon uuden osan ja se valmistui syksyllä 1937.
Vuonna 2013 koulu siirtyi entisen Yhteiskoulun tiloihin Otto Mannisenkadun puolelle.
Muuta koulun historiasta
Mikkeli on ollut Suomen puolustusvoimain ylipäällikön päämajakaupunkina kaikissa Suomen itsenäisyyden aikaisissa sodissa. Sisällissodan aikana (1918) päämajana toimi myöhemmin talvisodan aikana tuhoutunut vanha Seurahuone. Syystalvella 1939 Mikkelistä tuli toistamiseen päämajakaupunki, nyt päämaja sijoittui moneen eri kohteeseen. Tärkein osa sodan johtoa asettui marsalkka Mannerheimin johdolla silloiseen Keskuskansakouluun, nykyiseen Päämajakouluun. Tässä vaiheessa koulu toimi päämajana loppiaisaattoon, 5. tammikuuta 1940 asti.
Sodan aikainen marsalkka C.G.E. Mannerheimin työhuone ja muutamia päämajan käytössä olleita luokkahuoneita on entistetty Päämajamuseoksi, joka ensi kerran perustettiin 1972 ja jota on sen jälkeen laajennettu vuosituhannen vaihteessa käsittämään muutamia luokkahuoneita lisää myös toisesta kerroksesta.
Päämajakoulu lienee ainut koulu Suomessa, jossa on pidetty Valtioneuvoston virallinen istunto. Se tapahtui 30. lokakuuta 1944. Mannerheim toimi tuolloin Suomen presidenttinä ja vieraili usein koululla.
Myös tasavallan presidentti Risto Ryti sekä lukuisat ministerit, mm. Jukka Rangell, Edwin Linkomies, Väinö Tanner, Rudolf Walden sekä lukuisia ulkomaisia arvovieraita, mm. Ruotsin perintöprinssi Kustaa Adolf (nykyisen kuninkaan isä), saksalaiset kenraalisotamarsalkka Wilhelm Keitel, Lapin armeijan komentaja kenraalieversti Nikolaus von Falkenhorst sekä kenraalieversti Eduard Dietl, vierailivat sodan aikana koululla.
Joachim Osvold
Joachim Osvold (s. 23. syyskuuta 1994 Lørenskog, Norja) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pystyy pelaamaan keskellä sekä vasemmalla laidalla.
Osvold teki ensiesiintymisensä Norjan pääsarjassa Tippeligaenissa 17-vuotiaana vuonna 2012 edustaen kasvattajaseuraansa Lillestrømiä. Hän pelasi kaudella 2012 kolmessa ja kaudella 2013 kahdessa liigaottelussa tekemättä maaleja. Kaudella 2014 hän jäi kokonaan ilman peliaikaa. Kesken kauden elokuussa 2014 Lillestrøm lainasi hänet loppukaudeksi Suomeen Turun Palloseuraan. Seuraavalla kaudella hän pelasi lainalla Kuopion Palloseurassa.
Osvold on toisen polven Lillestrømin edustusjoukkueen pelaaja, sillä hänen isänsä on Norjan maajoukkueessakin pelannut Kjetil Osvold.
José Pedro Pozzi
José Pedro Pozzi (12. heinäkuuta 1925 Vimercate – 26. marraskuuta 2017) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 25. marraskuuta 1951 ja nimitettiin Alto Valle del Río Negron hiippakunnan piispaksi 22. heinäkuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agustín Roberto Radrizzani, jota avustivat Jorge Arturo Meinvielle ja Rinaldo Fidel Brédice. Pozzi asetettiin virkaansa 16. lokakuuta. Hän jäi eläkkeelle 19. maaliskuuta 2003.
Työllinen
Työlliset ja työttömät henkilöt muodostavat työvoiman, joukon, joka on käytettävissä työhön. Tilastokeskuksen käyttämä määritelmä työllisestä on YK:n työjärjestön ILO:n suosituksen ja Euroopan neuvoston asetuksen mukainen: työllinen on henkilö, joka tekee säännöllisesti vähintään 1 tunnin viikossa töitä. Yhden tunnin säännöstä on poikkeuksia: mm. satunnaista muutaman tunnin työtä tehnyttä henkilöä ei lasketa työlliseksi.
Eero Hämeenniemi
thumb|Eero Hämeenniemi vuonna 2009 Eero Olavi Hämeenniemi (s. 29. huhtikuuta 1951 Valkeakoski) on suomalainen säveltäjä ja kirjailija, Paavo Heinisen, Boguslaw Schäfferin, Franco Donatonin ja Josef Schwantnerin oppilas.
Ura
Hämeenniemi tuli ylioppilaaksi vuonna 1971 ja valmistui diplomisäveltäjäksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 1978. Hän jatkoi opintojaan Krakovassa, Italiassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa.
Hämeenniemi on saanut teoksiinsa vaikutteita Kaukoidästä, esimerkiksi intialaisesta musiikista. Hän on säveltänyt muun muassa neljä sinfoniaa, konserttoja, jousikvartettoja, mieskuoromusiikkia ja jazzia. Hämeenniemi toimii sävellyksen dosenttina Sibelius-Akatemiassa ja hän on perustamansa Nada-yhtyeen johtaja ja pianisti. Radion sinfoniaorkesteri on levyttänyt hänen kolme sinfoniaansa. Kerava-kvartetti on levyttänyt kaikki hänen jousikvartettonsa. Nada-yhtye on julkaissut kaksi levytystä.
Hämeenniemellä on vuodesta 2010 alkaen blogipalsta YLEn Klassisen sivuilla.
Néstor Hugo Navarro
Néstor Hugo Navarro (s. 26. maaliskuuta 1934) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bahía Blancan arkkihiippakuntaan 21. joulukuuta 1968 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Rotdonin titulaaripiispaksi 15. huhtikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rómulo García, jota avustivat Jorge Mayer ja José María Arancedo.
19. maaliskuuta 2003 Navarro sai nimityksen Alto Valle del Río Negron hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. helmikuuta 2010.
Sex Affairs
Sex Affairs on saksalaisen elektronista musiikkia esittävän yhtyeen E-Roticin vuonna 1995 julkaistu debyyttialbumi. Suomessa albumi Suomen virallisella listalla 15 viikkoa, parhain sijoitus viikoilla 34–36/1995 1. sija. Albumin kappaleet "Max Don´t Have Sex With Your Ex", "Fred Come To Bed" ja "Sex On The Phone" julkaistiin singleinä. Samoista singleistä valmistettiin animaatiomusiikkivideot.
Albumin kansipaperi sisältää seksuaaliaiheisia sarjakuvia.
Kari Louramo
Kari Ilmari Louramo (s. 19. huhtikuuta 1971 Turku) on suomalainen pikajuoksija. Seuratasolla hän edusti Turun Urheiluliittoa.
Louramo voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden Turussa 2001. 400 metrin juoksun mestaruuden hän voitti 1995. 100 metriltä Louramolla on lisäksi pronssia 1999, 200 metriltä hopeaa 1995 ja 2000 sekä pronssia 1993 ja 1997 ja 400 metriltä pronssia 1993, 1994 sekä 1997. SM-hallikisoissa Louramo oli mestari 200 metrillä 1994 ja 1996 sekä 400 metrillä 1994, 1995 sekä 1999.
Kari Louramon ennätys 100 metrillä on Lahden Kalevan kisoissa 19. elokuuta 2000 välierässä juostu 10,40. 200 metrillä Louramon ennätys on 20,99 (vuodelta 2000) ja 400 metrillä 46,64 (vuodelta 1994). 400 metrillä Louramo on Suomen kaikkien aikojen tilastossa kymmenentenä.
Curtis McKenzie
Curtis McKenzie (s. 22. helmikuuta 1991 Golden, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-seura Texas Starsissa. Hän on Dallas Starsin kuudennen kierroksen varaus vuodelta 2009. Pelipaikaltaan McKenzie on vasen laitahyökkääjä.
Ura
McKenzie pelasi vuosina 2009-2013 neljä kautta yliopistojääkiekkoa Miamin yliopiston joukkueessa. Hän teki 159 ottelussa yhteensä tehot 29+51=80 sekä kärsi 285 rangaistusminuuttia. Viimeisen Miami-kauden jälkeen McKenzie teki hänet vuonna 2009 kuudennella kierroksella varanneen NHL-seura Dallas Starsin kanssa kaksivuotisen tulokassopimuksen. Ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan 2013-2014 McKenzie pelasi Dallasin AHL-farmiseura Texas Starsissa, joka voitti liigan mestaruuden. Runkosarjassa McKenzie oli joukkueen sisäisen pistepörssin toinen tehtyään 75 ottelussa tehot 27+38=65. Hänet valittiin AHL:n vuoden tulokkaaksi.
McKenzie teki NHL-debyyttinsä 18. lokakuuta 2014 Philadelphia Flyersia vastaan. Tulokaskaudellaan hän pelasi 36 ottelua tehden neljä maalia ja yhden syöttöpisteen. Heinäkuussa 2015 Dallas ja McKenzie solmivat kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Seuraavalla kaudella McKenzie pelasi neljä ottelua NHL:ssä, mutta esiintyi suurimman osan kaudesta Texas Starsin joukkueessa. Kaudella 2016-2017 hän vakiinnutti paikkansa Dallasin NHL-kokoonpanossa. McKenzie pelasi 53 ottelua tehden tehot 6+10=16.
Maaliskuussa 2017 McKenzie teki Starsin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Seuraavan kauden hän pelasi jälleen lähes kokonaan farmiseura Texas Starsissa, jossa hän toimi myös joukkueen kapteenina 51 runkosarja- sekä 22 pudotuspeliottelussa. McKenzie valittiin AHL:n tähdistöotteluun ja hän voitti pudotuspelien maalipörssin. Dallasissa hän pelasi seitsemän ottelua saaden kaksi syöttöpistettä.
1. heinäkuuta 2018 McKenzie siirtyi vuotta aiemmin perustetun Vegas Golden Knightsin organisaatioon kahden vuoden sopimuksella. Hänet valittiin heti ensimmäisellä kaudella farmiseura Chicago Wolvesin varakapteeniksi. Kauden päätteeksi McKenzie oli Wolvesin sisäisen pistepörssin ensimmäinen pudotuspeleissä tehtyään 21 ottelussa tehot 8+7=15.. Myös sopimuksen jälkimmäisen kauden McKenzie pelasi kokonaan lainalla Wolvesissa.
Kahden Golden Knightsin organisaatiossa pelatun kauden jälkeen McKenzie teki yhden vuoden mittaisen kaksisuuntaisen sopimuksen St. Louis Bluesiin. Myös Bluesissa McKenzie joutui pelaamaan AHL:n puolella Utica Cometsissa. Koronaviruspandemian vuoksi lyhennetyn kauden aikana McKenzie pelasi 26 ottelua tehoin 5+8=13. Lisäksi hän oli myös Cometsissa joukkueen varakapteeni.
McKenzie siirtyi kaudet 2021-2023 kattavalla sopimuksella takaisin AHL-joukkue Texas Starsiin, jossa hän oli pelannut viidellä kaudella aikaisemmin. Sopimuksen tekohetkellä McKenzie oli seurahistorian viidenneksi eniten tehopisteitä tehnyt pelaaja. Hänet valittiin joukkueen kapteeniksi, kuten edelliselläkin kerralla Starsissa pelatessaan.
Sigrid Schauman
Sigrid Maria Schauman (24. joulukuuta 1877 Tšugujev, Harkovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 22. helmikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taidekriitikko.
Taideopinnot ja taiteilijan ura
Lapsuutensa Sigrid Schauman vietti perheensä kanssa Radomissa Puolassa. Schaumanin vanhemmat olivat everstiluutnantti Waldemar ja Elin Maria Schauman. Hänen vanhempansa olivat pikkuserkkuja keskenään, molemmat kuuluivat Schaumanin tunnettuun ja arvostettuun aatelis- ja upseerisukuun. Äidinpuoleinen isoisä oli Porvoon piispa Frans Ludvig Schauman. Hänen isoveljensä olivat Rafael ja Eugen Schauman. Perheen äidin kuoltua Schaumanit muuttivat Suomeen vuonna 1885.
Sigrid opiskeli Helsingissä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1899–1901 ja 1904. Hänen opettajiaan olivat muun muassa Carl Jahn, Albert Gebhard ja Helene Schjerfbeck. Vuonna 1901 hän osallistui ensimmäistä kertaa teoksillaan taidenäyttelyyn Ateneumissa.
Sigrid Schauman liittyi katoliseen kirkkoon 1930-luvulla, vaikka hän tuli merkittävästä luterilaisesta suvusta.
Kriitikko, kirjoittaja ja opettaja
Sigrid Schaumanin palattua kotimaahan hän muutti asumaan yhteen liikemies Reguel Wolffin kanssa, ja he saivat tyttären nimeltään Elisabeth. Wolf kuoli pian lapsen syntymisen jälkeen. Yksinhuoltajana Sigrid Schaumanin täytyi yrittää etsiä pysyvämpiä tulolähteitä kuin mitä maalaustaiteen tekeminen tarjosi. Vuonna 1920 hän aloitti taidekriitikon uran Dagens Press -lehdessä (vuodesta 1922 Svenska Pressen, vuodesta 1945 Nya Pressen) taidearvostelijana avustaen lehteä lähes 30 vuoden ajan. Hän julkaisi lehdessä yhteensä yli 1 500 taidearvostelua, haastattelua ja matkakuvausta. Schauman oli kriitikkokollegansa Signe Tandefeltin kanssa johtavia suomenruotsalaisia päivälehtikriitikoita parin vuosikymmenen ajan.