cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HMS Valhalla
Palvelus
Valhalla kuljetti 8. elokuuta 1921 kuningas Yrjö V:tä ja kuningatar Maryä. Alus oli 1925 modernisoitavana, jolloin sille asennettiin kaikuluotain ja kaksi syvyyspomminheitintä sekä kumpaankin torpedopakkaan kolmas putki.
Alus myytiin romutettavaksi 17. joulukuuta 1931.
Yksi lensi yli käenpesän (elokuva)
Näytelmä
Näyttelijä Kirk Douglas osti oikeudet Ken Keseyn vuonna 1963 ilmestyneeseen romaaniin One Flew Over The Cuckoo's Nest tarkoituksenaan tehdä siitä näytelmä. Näytelmä ilmestyi jo vuotta myöhemmin 1964, mutta ei menestynyt odotetulla tavalla. Lopulta sitä esitettiin vain viisi kuukautta. Syyksi tähän on sanottu näytelmän humoristinen asenne, jota pidettiin mielisairaiden mauttomana pilkkaamisena.
Miloš Forman
Jonkin aikaa näytelmän hyllyttämisen jälkeen Douglas matkusti Prahaan, missä hän tutustui paikalliseen elokuvaohjaajaan, Miloš Formaniin. Douglas ja Forman ystävystyivät ja Forman suostui filmatisoimaan kirjan, jonka Douglas lähettäisi tälle. Kului kymmenen vuotta ennen kuin kirja saapui. Formanin siirryttyä jo länteen ja asuessaan Chelseassa hänelle tuli kirjapaketti Kaliforniasta. Sen lähetti Kirk Douglasin poika Michael Douglas. Hän oli saanut projektiin turhautuneelta isältään oikeudet elokuvan tekoon.
Roolijako
Näyttelijävalinnoissa Forman ja Michael Douglas joutuivat usein vääntämään kättä. Esimerkiksi päähenkilö McMurphyn rooliin Miloš Forman halusi Michael Douglasin mukaan Burt Reynoldsin, mutta kallistui myöhemmin Douglasin ajaman Jack Nicholsonin puoleen. Forman itse on sanonut Jackin olleen aina hänen ensimmäinen valintansa. Ennen Nicholsonia roolia R. B. McMurphyna oli ehditty tarjota jo Gene Hackmanille, Paul Newmanille ja Marlon Brandolle, jotka olivat kaikki kieltäytyneet.
Myös roolia sairaanhoitaja Mildred Ratchedina ehdittiin tarjota useille näyttelijättärille ennen Louise Fletcheriä.
Forman halusi muihin rooleihin tuntemattomia näyttelijöitä, vaikka myöhemmin joistakin heistä on tullut tunnettuja (esimerkiksi Christopher Lloyd, Danny DeVito ja Brad Dourif).
Suurimpia vaikeuksia roolivalinnoissa tuotti Päällikkö (Chief). Forman halusi olla mahdollisimman uskollinen Ken Keseyn lähdetekstille ja sanoi suoraan haluavansa ison intiaanin. Intiaanit ovat kuitenkin usein pienikokoisia, eivätkä kirjan kuvailemia jättiläisiä. Michael Douglas joutui palkkaamaan erään autokauppiaan, joka myi autoja reservaatteihin, ilmoittamaan hänelle, jos sattuisi törmäämään isokokoiseen intiaaniin. Etsintöjen tuloksena löytyi lopulta Will Sampson, joka Formanin mukaan oli kuin tehty Päällikön rooliin.
Valmistautuminen rooleihin
Elokuvaa varten valmistautuessaan rooleihin saivat näyttelijät luvan mielisairaalanhoitajalta osallistua terapiaistuntoihin oikeiden mielisairaiden kanssa ja oleskella osastoilla. Näin he saivat luotua hahmonsa oikeiden ihmisten pohjalta. Sydney Lassick, joka esitti Charles Cheswickia, paniikkihäiriöistä potilasta, kertoi dokumentissa ottaneensa roolihahmoonsa paljon piirteitä eräästä osastolla oleskelleesta potilaasta.
Jack Nicholson rakensi McMurphysta ristiriitaisen hahmon, josta ei loppujen lopuksi tiedä, onko hän mielisairas vai ei. Louise Fletcher totesi, että Jack oli kuvauksissa eräänä päivänä udellut paljon tietoja hänen roolihahmostaan ja lopulta kysynyt tämän etunimeä. Etunimeä ei oltu mainittu käsikirjoituksessa. Kysymyksiin kyllästyneenä Fletcher oli tuhahtanut ensimmäisen mieleensä tulleen nimen, joka oli ollut Mildred. Joitakin päiviä myöhemmin kuvattiin terapiaistuntokohtausta, johon McMurphy saapuu saatuaan sähköshokkiterapiaa. Kun hoitaja Ratched kysyy, haluaisiko McMurphy osallistua istuntoon vai levätä, puhuttelee McMurphy häntä vastauksessaan Mildrediksi. Filmillä voi tarkkaan katsomalla nähdä, kuinka Fletcher punastuu tästä.
Formanin tyyli
Miloš Forman halusi tehdä elokuvasta mahdollisimman realistisen. Hän ei halunnut näyttelijöiden näyttelevän roolejaan vaan olevan roolissaan. Realistisuutta saadakseen Forman neuvoikin näyttelijöitä tekemään pieniä eleitä, jotta hahmoista tulisi aidon oloiset. Usein hän kuvasi jopa harjoituksiksi tarkoitetut kohtaukset saadakseen mahdollisimman spontaaneja roolisuorituksia.
Elokuvan leikkaus - pidentäminen lyhentää
Vaikka Forman pitää elokuviensa leikkaustyövaiheesta, hänellä oli ongelmia "Käenpesän" leikkaamisessa. Vasta neljäs raakaleikkaus tyydytti ohjaajaa.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Elokuvasta tuli aikansa mittakaavassa menestys. Se tuotti 112 miljoonaa dollaria ja sai arvostelijoilta pääasiassa positiivista palautetta. Elokuva voitti viisi tärkeintä Oscaria: paras elokuva, paras ohjaus, paras miespääosa, paras naispääosa ja paras käsikirjoitus.
Suomessa Yksi lensi yli käenpesän oli vuosien 1972–1983 katsotuin elokuva yhteensä 778 133 katsojallaan.
Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. American Film Institute valitsi ”Käenpesän” vuonna 1998 satavuotissarjansa sadan parhaan elokuvan listan sijalle 20. Vuonna 2006 kootulla sadan innoittavimman amerikkalaiselokuvan listalla AFI nosti ”Käenpesän” sijalle 17.
Oscarit
Ehdokkaana:
Tup akka lakko
Tup akka lakko on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut Spede Pasasen elokuva, joka on jatkoa edellisen vuoden Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit -elokuvalle. Myös tässä elokuvassa Uuno Turhapuro esiintyy cameoroolissa.
Tup akka lakko oli 256 253 elokuvateatterikatsojallaan vuoden 1980 toiseksi katsotuin kotimainen elokuva ja kolmanneksi katsotuin elokuva. Ykkössijan vei Täältä tullaan elämä! ja kakkossijan Kramer vastaan Kramer.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä kuvaa Tup-akka-lakkoa kammottavaksi ja sekavaksi, mitä ilmeisimmin kaikkein huonoimmaksi Spede-elokuvaksi. Hän antaa elokuvalle 1–5 tähden sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Gerhard Herzberg
Gerhard Herzberg PC, CC, FRSC, FRS, (25. joulukuuta 1904 Hampuri – 3. maaliskuuta 1999 Ottawa) oli saksalainen fyysikko ja fysikaalinen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1971 molekyylien rakenteiden spektroskooppisesta tutkimuksesta.
Herzberg joutui pakenemaan Saksasta Kanadaan vuonna 1935. Hänen päätyönsä koskivat atomien ja molekyylien spektroskopiaa. Hän on tunnettu tekniikoistaan selvittää kaksi- tai useampiosaisten molekyylien ja vapaiden radikaalien tutkimisesta. Herzberg toimi useissa yliopistoissa niin Kanadassa kuin Euroopassakin.
Herzberg sai töistään lukuisia kunnianosoituksia mm. vuonna 1968 hänelle myönnettiin huomattava kunniamerkki, Order of Canada -mitali.
Antoaneta Frenkeva
Antoaneta Frenkeva (s. 24. elokuuta 1971) on entinen bulgarialainen uimari, joka voitti olympiahopeaa 100 metrin rintauinnissa Soulissa 1988, edellään vain joukkuetoverinsa Tanja Dangalakova. Samoissa kilpailuissa hän voitti pronssia 200 metrin rintauinnissa.
Tinian
Tinian on saari Tyynellämerellä Pohjois-Mariaanien liittovaltiossa. Liittovaltion merkittävimpiin saariin kuuluva Tinian sijaitsee Saipanin lounaispuolella. Guamille on matkaa noin 130 kilometriä.
Tinianin pinta-ala on 101,01 km². Se on 16 kilometriä pitkä ja kuusi kilometriä leveä. Yhdessä asumattoman Aguiguanin (7,09 km²) kanssa saari muodostaa Tinianin kunnan. thumb|left|Tinianin ja Saipanin kartta Tinianin suurin kylä on San Jose. Saaren asukasluku oli 3 136 vuoden 2010 väestönlaskennassa. Kunnan kaikki asukkaat asuvat Tinianilla. Pohjois-Mariaaneilla enemmän asutusta on vain Saipanilla.
Saaren korkein kohta on Mt. Lasso, joka on korkeudeltaan 564 jalkaa.
Yhdysvallat ja Japani kävivät saarella Tinianin taistelun 24. heinäkuuta – 1. elokuuta 1944. Saarella sijaitsi suuri lentotukikohta, jonka Yhdysvallat otti B-29-pommituskoneiden käyttöön. Lentohyökkäykset kohdistuivat Japanin pääsaariin. Myös Enola Gay nousi ilmaan Tinianilta.
Ylimetsänhoitaja
Ylimetsänhoitaja on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 9. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1934. Vuosien 1918–2013 aikana ylimetsänhoitajan arvonimi on myönnetty 190 henkilölle.
Riihimäen Kiekko-Nikkarit
Riihimäen Kiekko-Nikkarit on vuonna 1982 perustettu jääkiekkoseura. Seurassa toimii noin 15 juniorijoukkuetta, joissa pelaa yhteensä noin 300 junioripelaajaa. Keväästä 2017 lähtien, Kiekko-Nikkarit ovat olleet yhteistyössä Hyvinkääläisseura Hoki Klupi Hyvinkään ja liigaseura HPK:n kanssa. Yhteistyösopimus mahdollistaa Riihimäellä pelaavien junioreiden mahdollisuudet päästä pelaaman korkeammilla sarjatasoilla pelaaviin joukkueisiin. Kiekko-Nikkareiden kummiseura on Lopen Lätkä.
Miehet
Peltosaaren Nikkareiden pudottua II-divisioonasta III-divisioonaan kauden 2016–17 päätteeksi, edustusjoukkue palasi takaisin Kiekko-Nikkareiden alaisuuteen.
Samalla ilmoitettiin uudesta päävalmentajasta, uutena valmentajana edustusjoukkueessa aloitti Mika Auranen, joka toimi kaudella 2016-17 Hyvinkään ja Riihimäen yhdistelmäjoukkue HYRIn A-nuorten päävalmentajana.
Kiekko-Nikkareiden edustusjoukkue ei ole Auraselle uusi joukkue sillä hän valmensi edustusjoukkuetta viimeksi vuonna 2010, jolloin joukkue pelasi vielä Peltosaaren Nikkareiden nimellä. Aurasen johdolla Nikkareiden edustusjoukkue pelasi yhden kauden III-divisioonassa jonka jälkeen edustusjoukkueen uudeksi päävalmentajaksi nimitettiin Marko Myllymäki
Naiset
Kiekko-Nikkareissa pelaa naisten edustusjoukkue, joka aloitti kaudella 2010-2011 Suomi-sarjassa ja onnistui saavuttamaan sarjapaikan I-Divisioonassa seuraavalle kaudelle.
Kaudesta 2011-12 Kiekko-Nikkareiden naiset ovat pelanneet I-divisioonassa ja pääsivät ensimmäisen divisioonakautensa päätteeksi Naisten SM-karsintoihin, joissa joukkue sijoittui neljänneksi kuuden joukkueen karsintasarjassa.
Kiekko-Nikkareiden naiset jatkoivat kaudella 2012-13 pelejään I-divisioonassa.
Viimekaudet naisten joukkue on osallistunut eteläisen alueen naisten harrastesarjoihin.
Juniorikiekkotoiminta
Kiekko-Nikkareiden junioreissa on pelannut useita nykyisiä ja entisiä liigakiekkoilijoita, joista merkittävimpiin kuuluu vuoden 2011 maailmanmestari Janne Lahti sekä Hämeenlinnan Pallokerhossa SM-liigaa pelanneet veljekset Kasper ja Max Kenig.
Kiekko-Nikkareiden C-Tyttöjen joukkue voitti C-tyttöjen SM-kultaa kaudella 2011-12.
Kiekko-Nikkarit on jääkiekkoliiton Nuori-Suomi sinettiseura Numero 3.
Vuodesta 2015 lähtien, Kiekko-Nikkareissa ei ole pelannut poikien A-, B-, tai C-juniorijoukkueita. Näiden ikäluokkien joukkueista vastaa Kiekko-Nikkareiden ja Hyvinkään Jää-Ahmojen yhteistyöjoukkue HYRI.
Kasvatit pääsarjatasolla
220px|thumb|right|[[Janne Lahti oli voittamassa maailmanmestaruutta vuonna 2011. Suomen mestarijoukkueen päävalmentajana toimi riihimäkeläinen Jukka Jalonen, joka pelasi myös omalla pelaajaurallaan kaksi SM-liigaottelua.]]
Suicidal Tendenciesin diskografia
Suicidal Tendencies on vuonna 1980 Venicessä, Los Angelesissa perustettu skate punk/thrash/speed metal -yhtye. Suicidal Tendencies on myös vaikuttanut osittain varhaisen metalcoren kehitykseen.
Herford
Herford on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se on Herfordin piirikunnan hallintokaupunki ja kuuluu Detmoldin hallintopiiriin. Kaupunki sijaitsee Wiehengebirgen ja Teutoburgin metsän kukkula-alueiden välissä. Kaupungin keskustassa joet Aa ja Werre yhtyvät. Kaupungin asukasluku oli noin 65 000 vuonna 2011. Sen pinta-ala on 78,95 neliökilometriä.
Kaupungin alueelle perusti asutuksen Kaarle Suuri vuonna 789. Se sai kaupunginoikeudet vuoden 1170 tienoilla. Myöhäiskeskiajalla Herford oli Hansaliiton jäsen. Kaupungin ystävyyskaupunkeihin lukeutuvat Voiron (Ranska), Quedlinburg (Saksa), Hinckley (Englanti), Fredericia (Tanska), Gorzów Wielkopolski (Puola), Quincy (USA) ja Vodice (Kroatia).
Aiheesta muualla
thumb|left|Gänsebrunnen Herfordissa.
No Child Left Behind Act
thumb|225px|Presidentti [[George W. Bush allekirjoittaa No Child Left Behind Act -lain.]] No Child Left Behind Act (usein NCLB) oli Yhdysvaltain laki, joka astui voimaan 8. tammikuuta 2002. Aloite laista tehtiin melkein heti George W. Bushin hallinnon virkaanastumisen jälkeen. Se sai laajan tuen kongressissa. Edustajainhuone hyväksyi aloitteen äänin 384–45 ja senaatti äänin 91–8.
Maugsaaret
Maugsaaret on kolmen tuliperäisen saaren ryhmä Pohjois-Mariaaneilla. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on 2,13 km².
No Child Left Behind Act
NCLB perustui standardipohjaisen koulutuksen periaatteelle. Sen mukaan korkeat standardit ja selvät asetetut vertailtavat päämäärät edistävät yksittäisten henkilöiden koulutuloksia. Osavaltioiden oli lain pohjalta määritettävä arviointiperusteet oppilaiden perustaidoille luokka-asteittain.
Maugsaaret
Maugsaarten korkein kohta on 227 metriä merenpinnasta. Saarilla ei tiedetä tapahtuneen yhtään tulivuorenpurkausta niiden löytämisen jälkeen vuonna 1522.
No Child Left Behind Act
Laki kumottiin 10. joulukuuta 2015.
Taljanka
Yhtyeen tunnetuin kappale on "Huopikkaat", joka löytyy esikoisalbumilta Taljanka. Vakiokokoonpanoon kuuluivat tuolloin Lauri Harvilahti, kitara, huilu ja laulu sekä Asko Heinonen, kitara, hanuri, piano ja laulu. Toisesta albumista lähtien Taljanka on ollut trio, jossa kitaraa soittaa Timo Tyrväisen ohella Ari Salin. Konserttikokoonpanossa on heidän lisäkseen tilaisuuden luonteen mukaan 6-10 muusikkoa ja tanssijaa. Yksi tärkeimmistä vakiomuusikoista on ollut harmonikkataituri Petri Ikkelä.
Taljankan levyillä on kuultu monien maiden musiikillisiä sävyjä. Kesällä 1974 Anja Tyrväinen oli venäjän kielikursseilla Leningradissa ja toi mukanaan kasan levyjä. Hän käänsi "Huopikkaat", Timo taas esikoislevyltä myös löytyvän "Sinisen huivin". Myös toinen albumi on pääosin slaavilaisperäistä musiikkia. Matkaan-albumilla on kappaleita, jotka Tyrväiset olivat kuulleet matkoillaan Pariisiin. Mikset saavu sisältää espanjalaisten rytmien ja Latinalaisen Amerikan lauluja. Imarme merkitsi paluuta slaavilaiseen musiikkiin. Zaiori-levyllä oli sellaisia etnomusiikin helmiä, jotka ovat muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta jääneet Suomessa suhteellisen vieraiksi. Santa Lucialla on joululauluja eri maista ja kulttuureista. Suomalaisten joululaulujen rinnalla soivat ranskalaisen, espanjalaisen, italialaisen, saksalaisen ja yhdysvaltalaisen joulun sävelet. Kaksi kuvaa rinnakkain kulki työnimellä Taljanka goes iskelmä. Levyn aloittaa Kerkko Koskisen ja Jukka Itkosen "Elämänlangat", josta Katri Helena teki tunnetummaksi muodostuneen coverin. Federico Garcia Lorcan teksteihin perustuva flamencolevy Tarara on tekijöittensä mukaan puhtaimmin omaan makuun tehty levy.
Myös Tyrväisten tyttäret Taija (s. 1982) ja Tania Tuulevi (s. 1984) ovat satunnaisesti olleet mukana Taljankan toiminnassa. Taija on soittanut pianoa ja lyömäsoittimia sekä sovittanut lauluja mm. Santa Lucialla (koko perhe esittäytyy myös levyn kansissa joulutunnelmissa) ja Tarara-albumilla, jolla molemmat toimivat taustalaulajina.
Asiatyyli
Asiatyyli on etenkin asiateksteissä käytettävä kielenkäytön ilmaisutapa, jonka tavoitteena on tiedon välittäminen tehokkaasti, tarkoituksenmukaisesti ja yksiselitteisesti. Asiatyylin käyttötarkoituksia ovat esimerkiksi tiedottaminen, vaikuttaminen, toiminnan ohjaaminen tai tiedon esilletuonti. Asiatyyliä käytettäessä ei pyritä vetoamaan tunteeseen, vaan argumentit pohjaavat järkeen, loogisuuteen tai todellisuuden kuvaamiseen ja erittelyyn. Asiatyyliä käytettäessä vältettäviä kielenkäytön tapoja ovat esimerkiksi puhekielisyydet, arkikielisyydet, vahvasti konnotatiiviset sanat, epäläpinäkyvät ilmaukset ja harvinaiset vierassanat.
Maugsaaret
Maugsaaret ovat asumattomia ja kuuluvat pohjoisten saarten kuntaan. Pohjoispuolella sijaitsee Farallon de Pajaros ja etelässä Asuncion.
Keir O’Donnell
Keir O'Donnell (s. 8. marraskuuta 1978) on australialainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa elokuvissa Kuokkavieraat (Wedding Crashers) ja Ostarikyttä (Paul Blart: Mall Cop) sekä televisiosarjoissa Lost, CSI ja Ratkaisija. Hän on näytellyt myös elokuvassa Amusement (2009).
Nuoruus
O'Donnell syntyi 8. marraskuuta 1978, Sydneyssä, Uudessa Etelä-Walesissa, Australiassa. Hänen isänsä on irlantilainen ja äitinsä englantilainen. Hän kasvoi St. lvesin lähiössä, Sydneyn ulkopuolella. Kun Keir oli kahdeksanvuotias, hän ja hänen isänsä muuttivat Harvardiin, Massachusettsiin, Yhdysvaltoihin. Hänellä on yksi veli, Patrick, joka on häntä 18 vuotta vanhempi. Hänen nimensä on alkuperältään gaelinkielinen ja kääntäen Pieni Tumma.
Taloussosiologia
Taloussosiologia tarkastelee erilaisten taloudellisten ilmiöiden yhteiskunnallisia syitä ja vaikutuksia. Tieteenala voidaan jakaa klassiseen ja nykyaikaiseen kauteen: klassisella kaudella keskityttiin erityisesti moderniin ja sen osatekijöihin, kuten rationalisaatioon, maallistumiseen, kaupungistumiseen ja stratifikaatioon. Koska sosiologia kehittyi pitkälti reaktiona kapitalistiseen moderniin, taloustieteellä on merkittävä rooli suuressa osassa klassista sosiologista tutkimusta. Max Weberin työ koskien taloustieteen ja uskonnon suhdetta sekä länsimaiden lumouksen haihtumisen tematiikkaa on ehkä merkittävin taloussosiologian klassisen kauden lähestymistavoista.
Taloussosiologian nykyinen kausi sai alkunsa vuonna 1985, kun Mark Granovetter julkaisi teoksensa Economic Action and Social Structure: The Problem of Embeddedness. Teoksessa Granovetter kehittää uppoutuneisuuden käsitettä, jonka mukaan yksilöiden tai yritysten väliset taloudelliset suhteet tapahtuvat olemassa olevien sosiaalisten suhteiden sisällä ja ovat siten näiden suhteiden jäsentämiä.
Uusi taloussosiologia
Nykyisin taloussosiologia keskittyy erityisesti taloudellisen vaihdon sosiaalisiin seurauksiin ja merkityksiin sekä sosiaalisiin vuorovaikutuksiin, joita taloudellinen vaihto helpottaa tai haittaa. Modernin taloussosiologian tärkeitä hahmoja ovat esimerkiksi Fred L. Block, James S. Coleman, Mark Granovetter, Harrison White, Paul DiMaggio, Joel M. Podolny, Richard Swedberg ja Viviana Zelizer Yhdysvalloissa, sekä Euroopassa Luc Boltanski, Laurent Thévenot ja Jens Beckert. Näihin voidaan lisätä Amitai Etzioni, joka on kehittänyt sosiaalitaloustieteen ideaa, sekä Chuck Sabel, Wolfgang Streeck ja Michael Mousseau, jotka toimivat poliittisen taloustieteen ja sosiologian tieteenaloilla.
Keskittyminen matemaattiseen analyysiin ja hyödyn maksimointiin 1900-luvulla on johtanut siihen, että taloustieteen on nähty liikkuvan pois juuriltaan yhteiskuntatieteissä. Useat taloustieteen tai talouspolitiikan kriitikot ovat tuoneet esille näkökannan, jonka mukaan talouden abstraktissa mallinnuksessa ei huomioida keskeisiä yhteiskunnallisia ilmiöitä.
Taloussosiologia pyrkii määrittämään perinteisesti taloustieteilijöiden tutkimia kysymyksiä uudelleen sosiologisin käsittein. Se on siten vastaus myös taloustieteilijöiden (kuten Gary Becker) pyrkimyksiin tuoda talouden lähestymistavat – erityisesti hyödyn maksimointi ja peliteoria – sellaisten sosiaalisten tilanteiden analyysiin, jotka eivät selvästi ole luonteeltaan tuotantoa tai kauppaa. Karl Polanyi oli ensimmäinen teoreetikko, joka toi esille idean uppoutuneisuudesta, jolla hän tarkoitti, että taloudella on kiinteä suhde yhteiskunnallisiin instituutioihin.
Juha Tapion diskografia
Suomalaisen laulaja-lauluntekijän Juha Tapion diskografia koostuu 12 studioalbumista, neljästä kokoelmalevystä, yhdestä EP:stä, 55 singlestä ja yhdeksästä musiikkivideosta. Tämän lisäksi hän on vieraillut muiden artistien kappaleilla ja esiintynyt useilla eri julkaisuilla.
Schweriner See
Schweriner See on järvi Pohjois-Saksassa Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa. Sen rannalla sijaitsevat muun muassa Schwerinin ja Bad Kleinenin kaupungit. Järven pinta-ala on 61,54 neliökilometriä ja suurin syvyys 52,4 metriä. Pisimmillään järvi on 21 kilometriä pitkä, leveimmillään kuusi kilometriä leveä.
Asuncion (Pohjois-Mariaanit)
Asuncion on yksi Pohjois-Mariaanien saarista Tyynellämerellä. Se sijaitsee Agrihanin ja Maugsaarten välissä.
Asuncionin pinta-ala on 7,31 km². Saari on asumaton ja se muodostuu kerrostulivuoresta, jonka tiedetään purkautuneen ainakin kerran, vuonna 1906. Saaren korkein kohta on 857 metriä merenpinnasta. Asuncionia hallitaan osana pohjoisten saarten kuntaa.
Ralph Wiggum
Ralph Wiggum on kuvitteellinen hahmo animaatiosarjassa Simpsonit. Hän on poliisipäällikkö Clancy Wiggumin omituisesti käyttäytyvä, äärimmäisen naiivi ja poikkeuksellisen tyhmältä vaikuttava poika. Ralph tunnetaan tavastaan esittää spontaanisti absurdeja, mihinkään liittymättömiä lausahduksia. Hahmon ääninäyttelijä on Nancy Cartwright.
Simpsonien luoja Matt Groening on luonnehtinut Ralphia lempihahmokseen.
Ensiesiintymisestä
pienoiskuva|Ralph Wiggun graffiti, Vic, Catalonia Ralphin ensiesiintymisestä on erilaisia tulkintoja. Jo 1. tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa ”Joulurauha” nähtiin täysin Ralphin näköinen poika, jolla oli kuitenkin erilainen ääni. Myöhemmässä 1. kauden jaksossa ”Lisan blues” nähtiin puolestaan Ralphilta kuulostava, mutta täysin erinäköinen poika. Ääni ja ulkonäkö täsmäsivät ensimmäistä kertaa 2. kauden jaksossa ”Pelastakaa sielumme”. Ralphin olemus ja persoonallisuus vakiintuivat vasta 4. kaudella, jolloin käsikirjoittajat myös päättivät hänen olevan päällikkö Wiggumin poika. Hänen sukunimekseen mainitaan Wiggum ensi kerran jaksossa ”Kymmenen plus”, tosin hänen ulkonäkönsä ja äänensä poikkesivat vielä tässäkin vaiheessa myöhemmistä. Jaksossa ”Lisan ratsu” Ralphilla oli virheellisesti Nelson Muntzin ääni. Jaksossa ”Rakastan Lisaa” Clancy ja Ralph Wiggum kuvattiin ensimmäisen kerran isänä ja poikana.
Yleistä hahmosta
Ralph käy Springfieldin ala-astetta, jossa hän on samalla Elizabeth Hooverin opettamalla luokalla kuin Lisa Simpson. Ralph on koulussa toisella luokalla ja iältään kahdeksanvuotias, mutta älyltään ja tunne-elämältään hän vaikuttaa olevan paljon nuoremman lapsen tasolla. Hänellä on vaikeuksia ymmärtää kaikkein arkisimpienkin asioiden tai ilmiöiden toimintaa, hän tulkitsee ympäröivän maailman asioita hyvin omalaatuisella tavalla eikä useinkaan erota omaa mielikuvitustaan todellisuudesta. Hän saattaa esimerkiksi syödä liimaa, hammastahnaa ja muuta syötäväksi kelpaamatonta, jopa legopalikoita, ja väittää nähneensä piirroshahmoja ikkunan ulkopuolella. Hän harrastaa myös nenänkaivuuta ja laskee usein alleen, ja selostaa näitä asioita avoimesti muille. Ralphin koulumenestys on hyvin heikko, sillä hän harvoin edes ymmärtää tehtävänantoja, ja hän on kutsunut opettajaansa erehdyksessä äidikseen. Ralph joutuu nopeasti vaikeuksiin joutuessaan käyttämään mitä tahansa esinettä ja vanhemmat ovatkin kieltäneet häneltä esimerkiksi saksien käytön.
Ralphilla on tapana esittää tilanteessa kuin tilanteessa absurdeja, asiaan kuulumattomia ja täysin irrallisia huomautuksia, joihin toisinaan sisältyy tahaton oivallus. Hän on yleensä hyväntuulinen ja iloinen, sillä hän vaikuttaa olevan lähes jatkuvasti omissa maailmoissaan ja usein täysin tietämätön ympärillä tapahtuvista ilmeisistäkin asioista. Hän löytää helposti ilon aiheen täysin tyhjästäkin; esimerkiksi pääsiäismunajahdissa hän poimi riemukkaasti yhden ja saman munan pohjattomaan koriinsa yhä uudelleen ja uudelleen (17. kauden jaksossa ”Italiaa aloittelijoille”). Toisaalta Ralph on myös naurettavan arka ja saattaa pelätä täysin mitättömiä asioita. Muita ihmisiä kohtaan Ralph on aina erittäin hyväntahtoinen ja hyväuskoinen.
Ralphilla ei ole varsinaisia ystäviä, mutta Lisa ja Bart Simpson viettävät joskus säälistä aikaa hänen kanssaan. Jostain syystä Springfieldin koulukiusaajat eivät kohdista erityistä mielenkiintoa häneen. Ralph saattaa satunnaisesti vaikuttaa älykkäämmältä tai lahjakkaammalta kuin normaalisti.
Hahmon vaiheet
Jaksossa ”Rakastan Lisaa” Ralph rakastui luokkatoveriinsa Lisa Simpsoniin tämän annettua Ralphille ystävänpäiväkortin säälistä, mutta Lisa särki hänen sydämensä paljastamalla totuuden. Samassa jaksossa Ralph osoitti poikkeuksellisesti ilmiömäisiä näyttelijänlahjoja esittäessään koulun näytelmässä George Washingtonia. Tulevaisuuteen sijoittuvassa 11. kauden jaksossa ”Tulevaisuus” aikuinen Ralph oli Bartin kämppäkaveri ja heillä oli yhteinen bändi. Myös Ralphin luonne oli aikuismaisempi ja järkevämpi.
19. kauden jaksossa ”Kuningasidea äänestykseen” springfieldiläiset asettavat Ralphin ehdolle Yhdysvaltain presidentinvaaleihin, jolloin molemmat pääpuolueet asettuvat tukemaan hänen kampanjaansa.
22. kauden jaksossa ”Unohduksissa” nähdään takauma, jonka mukaan Ralphin jälkeenjääneisyys ja outo käytös olisi mahdollisesti seurausta siitä, että hänen ollessaan vauva hänen isänsä pudotti hänet kerran vahingossa maahan pää edellä.
Muuta
The Bloodhound Gang levytti albumillaan Hefty Fine (2005) hahmon innoittaman kappaleen "Ralph Wiggum".
Toulouse (täsmennyssivu)
Toulouse tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Wraith
Wraith (, haamu) on vihollisrotu Stargate Atlantis -tieteissarjassa. Wraithit esiintyvät myös yhdessä jaksossa sisarsarja Tähtiportissa. Tohtori Beckettin mukaan wraithit ovat olleet alun perin ihmisiä, jotka ovat joutuneet iratus-hyönteisen syömäksi, jolloin ihmisten dna oli sekoittunut hyönteisen dna:n kanssa hyönteisten luodessa uusia yksilöitä munimalla. Ajan kuluessa saavutettiin nykyinen ulkomuoto.
Wraithit eivät yleensä syö kuten ihmiset, vaan imevät kädellään elinvuosia ihmisiltä aiheuttaen heille näin tuskallisen kuoleman. Ruuan puutteen vuoksi wraithit viettävät suurimman osan elämästään eräänlaisessa talvihorroksessa, mutta heräävät säännöllisin väliajoin ”harventamaan” Pegasus-galaksin ihmiskuntaa, jotteivät ihmiset kehittyisi tekniseltä tasoltaan eivätkä näin ollen pystyisi puolustautumaan wraitheja vastaan. Kun Atlantis-retkikunta saapui galaksiin, Marshall Sumnerin ryhmä herätti vahingossa wraithit horroksestaan etuajassa pelastaessaan vankeja näiden emoaluksesta. Näin ollen wraithit terrorisoivat nyt vapaasti koko galaksia, eikä suurin osa galaksin ihmisistä ole varautunut tähän, koska wraithien horroksen on uskottu kestävän vielä vuosikausia.
Wraithit ovat vihollisena erittäin vaarallisia ja vaikeita lyödä. Ne ajoivat aikoinaan jopa voimakkaat muinaiset pois Pegasus-galaksista, minkä jälkeen ne ovat saaneet tehdä ilman vastustusta tuhojaan yli 10 000 vuotta, tosin Rodney McKay Aktivoi Pegasus-galaksin ihmisreplikaattoreiden wraith-tappokäskyn, jonka seurauksena Wraithit saivat vaarallisen vihollisen.
Michael
Michael oli ensimmäinen tri. Beckettin retroviruskokeilu. Kokeilu meni pahimmalla mahdollisella tavalla pieleen ja Michael pääsi pakenemaan Tähtiportin kautta.
Myöhemmin Michael palaa kuvioihin auttamalla Sheppardia auttamaan vangitut Rodney McKayn ja Ronon Dexin vapauteen. Jakson loppupuolella Michaelille kuitenkin syötetään jälleen muiden lisäksi annos retrovirusta ja tämän seurauksena koko aluksen jäsenistö siirretään Tähtiportittomalle planeetalle. Kuitenkin toistamiseen kokeet menevät pieleen ja Michael karkaa jälleen.
Viimeisenä kokeiluna Michael kidnappaa Teyla Emmaganin ja odottaa pojan syntymistä, joka olisi avain Michaelin hirmuvallalle galaksissaan. Kesken erään epäonnistuneen pelastusyrityksen jälkeen eräästä tyrmästä löytyy aikaisemmin kuollut tri. Beckett, joka paljastui kuitenkin klooniksi. Lopulta 5. kaudella Teyla kuitenkin pelastetaan ja Michaelin alus räjäytettiin mutta Michael ja muutama hänen sotilaansa pääsee pakoon puttialuksella ja he hyökkäävät atlantikseen siellä kaikki Michaelin sotilaat kuolee ja Michael yrittää paeta katolle jossa hän tappelee eversti Sheppardia ja Teylaa vastaan ja tippuu kuolemaansa.
Teknologia
Wraithien teknologia on paljon ihmisiä edellä. Niillä ei kuitenkaan ole esimerkiksi energiasuojakilpiä tai sädetystekniikka kuten useimmilla roduilla. Erityisesti sodassaan muinaisia vastaan niiden täytyi luottaa panssarointiin ja suureen ylivoimaan.
Wraithien teknologia on luonteeltaan orgaanista. Sen perustana on mikro-organismi, josta televisiosarjassa käytetään nimitystä "wraith-patogeeni". Ihmisen elimistöön päästessään organismi levittäytyy kaikkialle elimistöön ja kasvaa kaikkien kudosten läpi. Tämän jälkeen se alkaa kasvattaa isäntäruumiista lonkeroita, jotka levittäytyvät lähiympäristöön, ja etsivät, hajottavat ja ottavat käyttöön raaka-aineita kasvaen ja levittäytyen jatkuvasti, kunnes niistä on kehittynyt haluttu rakennelma, kuten esimerkiksi avaruusalus.
VKT
Lyhenteet Vkt ja VKT voivat tarkoittaa:
Argonautit
thumb|250px|Kultaista taljaa vartioiva lohikäärme oksentaa Iasonin. Argonautit (, yksikössä, Argonautēs) olivat kreikkalaisen mytologian sankarijoukko. Heidät tunnetaan varsinkin niin kutsutusta argonauttien retkestä, jonka ryhmä teki Argo-laivalla ennen Troijan sotaa. Tarun mukaan ryhmän johtaja Iason ja tämän toverit matkustivat laivalla Kolkhiiseen noutamaan siivekkään oinaan kultaisen taljan, jota uneton lohikäärme vartioi.
Argonautteja oli viisikymmentä, ja nimensä he saivat siitä, että he kuuluivat Argoksen rakentaman Argo-laivan miehistöön. Heihin kuuluvat muun muassa Asklepios, Herakles, Autolykos, Kastor, Polydeukes, Theseus, Amfion, Meleagros, Augeias, Laokoon, Nestor, Ankaios, Iolaos ja Akhilleuksen isä Peleus.
Argonauttien taru tunnetaan ennen kaikkea Apollonios Rhodoslaisen laajasta runoelmasta Argonautika.
Taru
Tarun mukaan Iason, nuori thessalialaisen ruhtinaan poika, tuli tervehtimään Peliasta, joka oli anastanut Iasonin isän valtakunnan. Pelias halusi päästä eroon nuorukaisesta, joten hän suostutteli Iasonin lähtemään vaaralliselle matkalle Kolkhiiseen Mustanmeren itärannalle ja noutamaan sieltä kultaisen taljan.
Orkhomenoksen kaupunkia Boiotiassa hallitsi kerran kuningas, jolla oli kaksi lasta: poika Friksos ja tytär Helle. Äitinsä kuoleman jälkeen lapset saivat häijyn äitipuolen, joka väijyi heidän henkeään. Eräänä yönä äitivainaa näyttäytyi lapsille ja antoi heille kultavillaisen ja kultasarvisen oinaan. Sillä Friksos ratsasti pois sisarensa Hellen kanssa. He saapuivat salmeen, joka erottaa Aasian Euroopasta, ja Helle putosi veteen. Merialuetta kutsutaan sen vuoksi Hellen mereksi eli Hellespontokseksi. Friksos vei oinaan Kolkhiiseen, uhrasi sen siellä ja ripusti taljan metsikköön, joka oli pyhitetty sodan jumalalle Areelle. Tämä talja Iasonin piti nyt noutaa.
Retkelle osallistui monta kuuluisaa Kreikan sankaria, kuten Herakles ja Theseus. Suuri laiva rakennettiin, ja se sai nimen Argo rakennusmestari Argoksen mukaan. Iasonin johdolla sankarit lähtivät purjehtimaan kohti Kolkhista. Monen seikkailun jälkeen he viimein saapuivat Kolkhis-maahan Fasis-joelle ja nousivat maihin. Iason meni maan kuninkaan Aieteen luo ja pyysi häneltä kultataljaa. Kuningas lupasi taljan Iasonille, jos hän ensin suorittaisi urotekoja. Iasonin pitäisi yksinään valjastaa auran eteen kaksi vaskikavioista, tulta puuskuvaa villiä härkää. Härillä Iasonin olisi kynnettävä kappale maata, sitten nuorukaisen pitäisi kylvää maahan lohikäärmeen hampaita. Lopulta Iasonin täytyisi taistella niitä asemiehiä vastaan, jotka kylvöstä kasvoivat.
thumb|300px|left|[[Öljyvärimaalaus The Golden Fleece, vuodelta 1904, tekijä Herbert James Draper, 1864–1920. Medeia uhraa pikkuveljensä.]] Kuningas Aieteella oli myös tytär, taikoja osaava Medeia. Heti ensi näkemältä Medeia rakastui tulisesti Iasoniin ja lupasi auttaa tehtävissä, jos Iason ottaa hänet puolisokseen. Medeia antoi sankarille voidetta, jota tämän piti sivellä vartalolleen ja aseeseensa: voide suojaisi härkien tulelta ja vaskikaviolta. Iason sai härät kiinni, valjasti ne auran eteen, kynti vainion ja kylvi siihen lohikäärmeen hampaita. Silloin maasta alkoi hiljakseen kasvaa sotilaita, joilla oli kypärät ja kilvet. Iason lymyili piilopaikassa ja heitti sieltä soitilaiden keskelle kiven: sotilaat joutuivat heti riitoihin keskenään ja tappoivat toisensa. Vaikka Iason nyt oli tehnyt hänelle määrätyt työt, Aietes ei kuitenkaan aikonut antaa hänelle kultaista taljaa. Siksi Medeia vei Iasonin yöllä metsikköön, jossa kultainen talja riippui. Medeia vaivutti vartijaksi asetetun lohikäärmeen taikajuomalla uneen ja antoi taljan Iasonille.
Iason nousi Medeian ja matkakumppaniensa kanssa laivaan ja lähti Kolkhiista. Medeia otti matkalle mukaan myös pienen Absyrtos-veljensä. Kuningas Aietes kuuli että argonautit olivat purjehtineen pois, ja niinpä kuningas lähti ajamaan heitä takaa. Medeia tunnisti purjeista isänsä lähestyvän laivan, ja päätti estää isän etenemisen. Sen vuoksi Medeia surmasi pikkuveljensä ja heitti tämän paloitellun ruumiin mereen. Pojan pään ja kädet nainen asetti kalliohuipulle meren rantaan. Kuningas Aietes oli tyttärensä teosta kauhuissaan. Kuningas luopui takaa-ajosta ja jäi kokoamaan poikansa jäänteitä, jotta voisi haudata ne. Medeia ei lopulta hyötynyt rikoksestaan: veljen surma kammotti myös Iasonia, joten mies hylkäsi Medeian. Medeia teki vielä lisää rikoksia kostoksi ja kuoli viimein inhottuna.
Alexander Agricola
pienoiskuva|Alexander Agricolan [[partituuri Fortem virili]] Alexander Agricola (noin 1446 – 5. elokuuta 1506 ) oli alankomaalainen säveltäjä. Säveltäjän varhaisesta elämästä on hyvin vähän tietoa. Edes hänen syntymäpaikastaan ei ole varmuutta. Agricola opiskeli Alankomaissa ja oli Ranskan Kaarle VII:n palveluksessa. Vuosina 1471–1474 Agricola toimi Milanossa laulajana. Agricolan sävellyksiin kuuluu messuja, motetteja, maallisia lauluja sekä soitinmusiikkia.
Nuolimyrkkysammakot
Nuolimyrkkysammakot (Dendrobatidae) on sammakkoeläinten heimo, jonka lajit elävät Keski- ja Etelä-Amerikan sademetsissä. Tällä hetkellä lajeja tiedetään olevan yli kaksisataa.
Nuolimyrkkysammakot ovat pienikokoisia (1,5–6 cm) ja kirkasvärisiä. Ne ovat todennäköisesti maailman myrkyllisimpiä eläimiä. Eräiden lajien myrkyissä on batrakotoksiini-hermomyrkkyä, joka on eräs luonnon myrkyllisimmistä aineista. Phyllobates terribilis eli kultanuoli voi kantaa 1900 mikrogrammaa myrkkyä, minkä on arvioitu riittävän tappamaan noin kymmenen ihmistä. Kolmen lajin myrkkyä tiedetään käytetyn puhallusputkimetsästyksessä. Muun muassa intiaanit käyttivät myrkkyä eläinten metsästämiseen. Nuolimyrkkysammakkojen koskeminen tai syöminen voi olla kohtalokasta.
Nuolimyrkkysammakot ovat sammakkoeläimille poikkeuksellisesti aktiivisia päiväsaikaan. Kirkkaat värit varoittavat petoeläimiä sammakoiden ihon myrkyllisyydestä.
Poikamiesboksi
Poikamiesboksi on Billy Wilderin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1960. Se on tragikomedia uskottomuudesta, rakkaudesta ja juonittelusta. Päähenkilö Baxter on vakuutusvirkailija, joka omaa uraansa edistääkseen lainaa asuntoaan esimiestensä syrjähyppyihin. Elokuva voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon ja neljä muuta Oscaria. Se oli myös taloudellinen menestys.
Vigintisexviri
Vigintisexviri oli joukko alempiarvoisia virkamiehiä (magistratus minores) antiikin Roomassa. Vigintisexvirin jäsenyys oli roomalaisen virkamiesuran eli cursus honorumin ensimmäinen askel. Tämän jälkeen roomalainen saattoi astua ehdolle kvestoriksi. Toinen vaihtoehto oli palvella kymmenen vuotta armeijassa sotatribuunina.
Vigintisexviri koostui kuudesta ryhmästä:
Organ
Organ oli vuosina 1981–1982 sekä jälleen vuodesta 2007 toiminut suomalainen synthpop-musiikkia esittänyt yhtye. Yhtye itse kutsui esittämäänsä musiikkia termillä futu.
Yhtyeen ensimmäisen kokoonpanon muodostivat Mikko Saarela sekä Argon-yhtyeen Seppo Parkkinen ja Pekka Tolonen. Organin soitinarsenaaliin kuului muun muassa Pekka Tolosen rakentama analoginen rumpukone ”Zyrgo”. Kokoonpano levytti singlen Kärpästen juhlat, joka julkaistiin kesäkuussa 1981 Saarelan soolosinglenä. Marraskuussa 1981 yhtyeeltä julkaistiin nimellä Mikko Saarela & Organ single Kundi meikkaa. Tässä kokoonpanossa oli mukana myös progressivisen musiikkityylin basisti Tapani Lahtinen. Helmikuussa 1982 yhtyeeltä julkaistiin albumi Nekrofiilis. Albumin kappaleita työstettiin Helsingin yliopiston elektronisen musiikin studiossa. Levyllä on oodi 1940-luvun Suomi-filmien valovoimaisimmalle tähdelle Regina Linnanheimolle, ja Saarelan yhteiskunnallisesti kantaa ottavissa sanoituksissa käsiteltiin koe-eläimiä, kehitysapua ja sodanvastaisia teemoja. Myös Parkkinen sanoitti biisejä. Organin ura jäi lyhytaikaiseksi futuinnostuksen laannuttua ja yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi jäi marraskuussa 1982 julkaistu single Suajele mua vähän jostakin päin.
2007
Yhtye esiintyi pitkän hiljaiselon jälkeen comeback-keikalla vuoden 2007 marraskuussa Avanto-festivaalilla Helsingissä.
2009
Yhtye esiintyi elokuussa 2009 Flow-festivaaleilla Helsingissä.
2019
Mikko Saarelan kuoltua Organ Requiem ilmoitettiin esiintyvän hänen muistokonsertissaan Tavastialla 5. maaliskuuta. Organ ei kuitenkaan esiintynyt ilman Saarelaa, vaikka yhtyeen jäsenet oli yleisössä, vaan yhtyeestä nähtiin konsertissa dokumenttielokuva.
Weißenfels
pienoiskuva|Novalis-talo sijaitsee osoitteessa Klosterstraße 24. Novalisin hauta on noin 150 metrin päässä kaupunginpuistossa. Weißenfels on kaupunki Saksassa Saksi-Anhaltin osavaltion eteläisimmässä osassa. Se sijaitsee kolmisenkymmentä kilometriä Leipzigista lounaaseen. Kaupunkia halkoo Elben sivujoki Saale. Weißenfels on aiemmin ollut merkittävä jalkineteollisuuden keskittymä. Sen nähtävyyksiä on muun muassa Neu-Augustusburgin linna.
Kaudella 1961–1990 Weißenfelsin vuotuinen keskilämpötila oli 9,4 °C. Kylmin kuukausi oli tammikuu (0,3 °C) ja lämpimin heinäkuu (18,6 °C). Keskimääräinen vuotuinen sademäärä oli 471 mm. Sateisin kuukausi oli kesäkuu ja vähäsateisimmat vastaavasti tammi- ja helmikuu.
Weißenfelsin väkiluku oli noin 40 000 asukasta vuonna 2016.
Historia ja nähtävyydet
Weißenfels sai kaupunkioikeudet vuonna 1185. Sitä ennen nykyisen Weißenfelsin alueella oli sijainnut kolme erillistä kylää: Tauchlitz, Horklitz/Georgenberg ja Klenkow(e)/Klingau. Horklitzista on varhaisin kirjallinen maininta 900-luvulta. Weißenfels sijaitsi kahden kauppareitin varrella. Myöhäiskeskiajan ja uuden ajan taitteessa kaupunkiin kehittyi vahva käsityöteollisuus. Erityisesti suutari- ja räätälitoiminta kukoistivat. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1600-luvulla kaupungin väkiluku romahti 2 200:sta 960:een. Sodan jälkeen alkoi taloudellinen nousu ja Weißenfels oli Sachsen-Weißenfels -ruhtinaskunnan keskus vuodesta 1656 vuoteen 1746. Hiilen myötä alkoi 1700-luvulla voimakas taloudellinen kehitys. Erityisesti jalkineteollisuus kohosi merkittäväksi; vuonna 1895 kaupungissa oli 45 alan teollisuuslaitosta. Kansallissosialismin aikana tuhottiin Nordstraße 14:ssä sijainnut synagoga. Toisen maailmansodan jälkeen Weißenfels kuului Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeeseen. Useat jalkinevalmistajat kansallistettiin ja niistä muodostettiin yksi iso kombinaatti. 1980-luvun loppuun mennessä Weißenfels oli DDR:n suurin jalkineteollisuuskeskittymä. Alan laitoksissa työskenteli yli 6 000 henkeä ja noin 75 % DDR:n jalkineista tuotettiin Weißenfelsissa ja sen ympäristössä. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Weißenfelsin jalkineteollisuus ei ollut elinkelpoinen ja se hävisi. Työttömyys nousi huomattavasti.
Weißenfelsin väkiluku nousi 1990-luvulla ja oli vuonna 2000 noin 46 000. Sen jälkeen väkiluku väheni, kunnes 2010-luvulla kääntyi jälleen nousuun. Syntyvyys on ollut ennustettua korkeampaa, mutta kuitenkin pienempää kuin kuolleisuus, mikä on useille Saksan pikkukaupungeille varsin tavanomaista. Vuonna 2017 ylipormestarina (Oberbürgermeister) toimineen Robby Rischin mukaan väestönkasvun taustalla on pitkäjänteinen pyrkimys ulkomaalaistaustaisen väestön integroimiseksi paikalliseen kulttuuriin. Myös sijainti Leipzig-Hallen taajama-alueella avittaa kehitystä, kuin myös monipuolinen talouselämä - etenkin korkean arvonlisän työpaikat.
Weißenfelsin huomattaviin nähtävyyksiin lukeutuu Schloss Neu-Augustusburg. Nykyisen linnan rakennuttivat ruhtinaat August ja Johann Adolf I vuosina 1660–1694 kolmikymmenvuotisessa sodassa tuhoutuneen linnan tilalle. Geleitshaus Weißenfels rakennettiin renessanssityyliin vuonna 1552. Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf, joka kuoli Lützenin taistelussa kolmikymmenvuotisessa sodassa 6. marraskuuta 1632, palsamoitiin Geleitshausissa. Toimenpiteestä vastasi apteekkari Casparus König. Talon eräässä erkkerihuoneessa on säilynyt tapahtumasta muistuttava veritahra. Nykyisin rakennuksessa toimii museo ja ravintola.
Talous ja liikenne
Jalkineteollisuuden tilalle Weißenfelsiin on tullut elintarviketeollisuutta (muun muassa Tönnies Fleischwerkin tuotantolaitos). Aurinkopaneeleihin, erityyppisiin oviin ja vastaaviin tuotteisiin keskittyneellä Schüco International KG:llä on toimipiste kaupungissa.
Weißenfelsissa risteävät valtatiet B 91, B 87 sekä B 176. Keskustan läheisyydessä sijaitsee moottoriteiden A 9 ja A 38 risteys. Weißenfelsin rautatieasema, Weißenfelser Bahnhof, sijaitsee vuonna 1846 avatun Thüringenin radan varrella. Reitillä Stralsund–Berliini–Erfurt–Düsseldorf kulkevat IC-junat pysähtyvät asemalla. Paikallisjunaliikenteessä Weißenfelsista on suora yhteys Halleen, Leipzigiin, Erfurtiin ja Zeitziin. Schkeuditzin kaupungin pohjoispuolella sijaitseva Flughafen Leipzig/Halle (noin 2 723 000 matkustajaa vuonna 2007) on lähin merkittävä lentoasema.
Urheilu
Koripallossa Mitteldeutscher BC on pelannut maan pääsarjassa. Kaupungin menestynein jalkapalloseura on 1. FC Weißenfels. Weißenfelsissa pelattiin ensimmäinen salibandyn nuorten MM-kilpailu marraskuussa 2001. Seurajoukkue UHC Sparkasse Weißenfels on Saksan moninkertainen bundesliigan mestarijoukkue.
Kuuluisuuksia
Weißenfelsin historiaan liittyviä tunnettuja henkilöitä ovat muun muassa
Saukkoaapa
Saukkoaapa on asutusalue Pelkosenniemen kunnassa. Se sijaitsee Kemijärveltä 35 km Sodankyläntietä Vuostimon kohdalta Saukkoaavantielle. Kylä on aikanaan muodostunut siirtoväestä jotka on asutettu Saukkoaavantien varrelle. Pelkosenniemen kirkonkylään Pyhäjärventien (Pyhäntie) kautta on n. 12 km matka. Lähellä näkyy Pyhätunturi ympärillään kansallispuistoalue. Saukkoaavalta on latuyhteys tunturiin 7–8 km tietä pitkin 20 km, Suvannon kylään 10 km.
Kylälle rakennettiin koulu 1950-luvun alussa. Koulurakennuksessa on 3 luokkahuonetta ja kirjastohuone sekä keittiötila, jossa on suuri leivinuuni. Keittiössä oli pieni sivuhuone joka oli talonmiehen tai emännän asuntona, pihassa oli erillinen talo, jossa oli kahden opettajan neljän ja kolmen huoneen asunnot. Suuressa ulkorakennuksessa oli ulkohuoneet ja suuri varastotila (puuvaja) sekä sauna. Lämmitys toimi vesikeskuslämmityksellä, kattilahuone ja halkovarasto oli kellaritilassa. Koulusta muodostui kylän keskuspaikka jossa oli monenlaista toimintaa. Koulun opettajana on toiminut mm. Juha Tarkki, joka tuli opettajaksi 1956. Koulutoiminta lakkautettiin Saukkoaavalla 1960-luvulla. Muuttoliike etelän kaupunkeihin ja Ruotsiin vaikutti Pelkosenniemen väkimäärän vähenemiseen, varsinkin sivukyliltä kouluja lakkautettiin.
Rauhankatu
Rauhankatu on nimenä ainakin seuraavilla kaduilla:
Aristagoras
Aristagoras Miletoslainen (k. 497 eaa.) oli Persian alaisen Miletoksen hallitsija. Hän sai Vähän-Aasian joonialaisissa kaupungeissa aikaan niin kutsutun Joonian kapinan. Kapinointi laajeni niin, että persialaissodat syttyivät.
Luiro
Luiro on yhteensä 227 kilometriä pitkä Kemijoen latvahaara. Toisin kuin lännempi Kitinen ja itäisempi Kemihaara, virtaa Luiro suhteellisen asumattomassa maastossa.
Lokan allas jakaa Luiron ylä- ja alaosaan. Yläosa alkaa Sodankylän Luirojärvestä Saariselän tunturimaisemasta ja virtaa mutkitellen etelään. Lokan altaan eteläpuolella joki on huomattavan mutkainen ja ympäröivä maasto soinen. Joki kulkee Savukosken Tanhuan kylän kautta Pelkosenniemelle, jossa ohittaa vielä pienen Luironkylän, kunnes Kairalan kohdalla laskee Kitiseen ja ne yhdessä kohtaavat Kemihaaran hieman Pelkosenniemen kirkolta pohjoiseen. Suomen suurjoista Luiro on erityisen erämainen, vesivoiman rakentamisen jälkeen joen koskipaikkoja on ennallistettu. Jokeen istutetaan taimenta ja siitä voi kalastaa myös harjusta ja haukea.
Brooke Logan
Brooke Logan Forrester (aikaisemmin Chambers, Jones ja Marone) on kuvitteellinen hahmo amerikkalaisessa iltapäiväsaippuassa Kauniit ja rohkeat. Hahmo on ollut mukana sarjassa aivan alusta, vuodesta 1987 lähtien. Hahmoa on näytellyt koko tämän ajan Katherine Kelly Lang.
Brooke Logan kasvoi San Fernando Valleyssa lähellä Los Angelesia äitinsä Bethin ja sisariensa Stephen "Storm" Jr:n, Donnan ja Katien kanssa, Brooken isä Stephen oli hylännyt perheen lasten ollessa vielä hyvin nuoria, mutta on palannut Los Angelesiin parantaakseen suhdettaan tyttäreensä. Brooke on ollut nuoresta tytöstä lähtien rakastunut rikkaaseen playboyhin, Ridge Forresteriin. Brooke tapasi viimein Ridgen ollessaan mukana pitopalvelussa Forrestereiden järjestämissä juhlissa. Siitä lähtien pari on/off-suhde on ollut yksi sarjan keskeisimpiä aiheita. Lisäksi Brooke on BeLieF -rypyttömyysaineen keksijä.
Brooke on tunnettu naisena joka seuraa sydäntään mitä ikinä se hänelle kertookaan. Se on taas luonut runsaasti ongelmia hänen ja muiden välille. Brooke on ollut naimisissa Eric Forresterin (Ridgen isän) kanssa kahdesti, Thornen (Ridgen veljen), ja Ridgen kanssa peräti seitsemän kertaa. Lisäksi Brooke on ollut naimisissa Ridgen veljen ja tyttärensä entisen aviomiehen Nickin kanssa. Hänellä on myös lapsi suhteesta entisen vävynsä Deaconin kanssa. Yhteensä Brookella on neljä lasta, Rick (Ericin kanssa), Bridget (Ericin kanssa), Hope (Deaconin kanssa) ja R.J (Ridgen kanssa). Hedelmöityslaboratoriossa tehdyn virheen takia Brooke on myös Nickin ja Taylorin lapsen Jackin biologinen äiti. Koska Brookella on ollut niin sekavat suhteet Forresterien perheeseen, ovat Brooke ja perheen matriarkka Stephanie todella pahoja vihollisia keskenään. Brooken hahmo kuuluukin yhdeksi saippuahistorian eniten avioliitoissa olleisiin hahmoihin.
Ridge Forrester
Siitä lähtien kun Brooke tapasi Ridgen, on hahmojen suhde ollut ongelmallinen. Ridgellä on aina ollut silmää myös muille naisille, kuten edesmenneelle Caroline Spencerille ja psykiatri Dr. Taylor Hayesille. Brooke on usein tuntenut että Ridge on hänen kohtalonsa ja on ollut valmis tekemään melkein mitä vaan pitääkseen miehen itsellään. Hän kuitenkin purki kerran kihlauksensa Ridgen kanssa miehen lyötyä Brooken poikaa, Rickiä. Ridgellä ja Brookella on yksi lapsi, R.J.
Bill Spencer
Billillä ja Brookella oli seksisuhde kun Bill oli vielä naimisissa Brooken siskon Katien kanssa.
Eric Forrester
Kun Ridge jätti Brooken Carolinen takia, alkoi Brooke tavata naimisissa olevaa Eric Forresteria. Joka oli Stephanien aviomies ja Ridgen isä. Hän tuli raskaaksi Ericille ja sai pojan Eric Jr:n (Rick). Eric otti eron Stephaniesta ja meni naimisiin Brooken kanssa. Brooke rakasti kuitenkin yhä Ericin poikaa Ridgeä. Brooke tuli raskaaksi jälleen synnyttäen tyttären, Bridgetin. Mutta ei tiennyt kumpi oli lapsen isä, Ridge vai Eric. Testien mukaan isä oli Ridge, testit oli kuitenkin käynyt sotkemassa Ericiin rakastunut katala Sheila Carter. Vuosien päästä isäksi paljastuikin Eric. Eric ja Brooke erosivat kahden avioliittovuoden jälkeen, mutta he olivat toisen kerran naimisissa lyhyesti Brooken pyrkiessä osoittamaan Bridgetille että hän on unohtanut Nickin, pariskunnan välillä ei kuitenkaan kipinöinyt ja niin Eric otti jo toistamiseen eron Brookesta.