cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Niels Bohr
Suhteet Heisenbergiin
Heisenberg väitti sodanjälkeen tehdyssä haastattelussa Robert Jungkin kirjaa Tuhansia aurinkoja kirkkaampi varten, että hän oli yrittänyt saada Bohrin kanssa tehtyä sopimuksen, etteivät tiedemiehet kummallakaan puolella auttaisi kehittämään atomipommia. Heisenberg väitti myös, että atomitutkimuksissa Saksan ponnistelut kohdistuivat puhtaasti energiantuotantoon ja että hänen kollegansa yrittivät pysyä tällä tiellä. Heisenberg vältti kuitenkin antamasta käsitystä, että hän kollegoineen olisivat tahallaan sabotoineet pomminrakennuspyrkimyksiä. Tämä käsitys ei näkynyt Jungkin kirjan alkuperäisessä julkaisussa, joka väitti vahvasti, että Heisenberg oli tehnyt Saksan atomipommiprojektin tehottomaksi.
Kun Bohr näki tämän Jungkin kirjan tanskankielisessä painoksessa, hän oli asiasta jyrkästi eri mieltä. Hän sanoi Heisenbergin nimenomaan kertoneen hänelle Kööpenhaminassa, että hän työskenteli Saksan atomipommiprojektissa ja uskoi Saksan voittavan sodan. Hän torjui myös ajatuksen mistään tiedemiesten välisistä sopimuksista. Ilmeinen mielipide-ero Heisenbergin kanssa vaivasi suuresti Bohria, ja hän luonnosteli useita kirjeitä Heisenbergille, mutta ei koskaan postittanut niitä.
Michael Fraynin näytelmä Kööpenhamina, jota esitettiin jonkin aikaa Broadwayllä, tutkii mitä olisi saattanut tapahtua Heisenbergin ja Bohrin välillä vuoden 1941 Kööpenhaminan tapaamisessa. Näytelmän pohjalta tehtiin elokuva, jonka ohjasi Howard Davies ja jossa Bohria esittä Stephen Rea. Näytelmää on esitetty myös Helsingissä entisen fysiikan opiskelijan Neil Hardwickin ohjauksena. Totuus tuosta historiallisesta tapahtumasta on vieläkin tieteellisen väittelyn aiheena.
FC Passe
Football Club Passe on helsinkiläinen vuonna 2002 perustettu urheiluseura. Aluksi seuran päälajina oli jalkapallo. Myöhemmin mukaan tuli myös koripallo, jossa seuran paras saavutus on vuoden 2007 Suomen Cupin kuudentoista parhaan joukkoon pääsy.
Taekwondo kesäolympialaisissa 2020 – miesten 68 kg
Turnauksen voitti uzbekistanilainen Ulugbek Rashitov, joka voitti loppuottelussa brittiläisen Bradly Sindenin. Rashitov oli loppuottelussa tappiolla vielä kahdeksan sekuntia ennen ottelun loppua, mutta pystyi voittamaan ottelun. Rashitovin kulta oli Uzbekistanin historian ensimmäinen taekwondosta. Pronssia saavuttivat Hakan Reçber ja Zhao Shuai.
Karsinnat
Viisi urheilijaa valittiin World Taekwondon rankingin perusteella. Yksi urheilija valittiin World Taekwondo Grand Prixin kautta. Näiden jälkeen järjestettiin maanosien omia karsintaturnauksia. Näihin sai osallistua vain sellaiset maat, joiden urheilijoita ei ollut päässyt olympiaturnaukseen korkeintaan yksi rankingin tai Grand Prix'n kautta. Aasiasta, Afrikasta, Euroopasta ja Amerikasta valittiin kaksi urheilijaa ja Oseaniasta yksi urheilija. Näiden lisäksi isäntämaa Japani sai nimetä yhteensä kaksi miesurheilijaa johonkin painoluokkaan, jos muita karsintareittejä pitkin olympiaturnaukseen pääsi alle neljä urheilijaa. Tämän jälkeen kansainvälinen olympiakomitea lähetti neljä kutsua sellaisiin painoluokkiin, joihin Japani ei ollut käyttänyt isäntämaapaikkoja.
Karsintakierros
Karsintakierroksella uzbekistanin Ulugbek Rashitov voitti malilaisen Seydou Fofanan 38–17. Rashitov eteni näin 1. kierrokselle eteläkorealaista Lee Dae-hoonia vastaan.
Yhdystie 4021
thumb|220px|Tie Uukuniemen kirkon luona etelään
Yhdystie 4021 on kaksikaistainen ja päällystetty yhdystie, jonka pituus on noin 27 kilometriä. Tie alkaa Parikkalan Saarelta valtatien 6 liittymästä ja kulkee Tarnalan, Niukkalan ja Uukuniemen kirkonkylän kautta Haapaniemeen. Tie on monin paikoin mutkainen.
Tien varrella on Uukuniemen kirkko sekä lähellä tien loppua Papinniemen leirintäalue. Ennen vuoden 1996 tienumerouudistusta tie oli seututie 402.
Vantaa
Vantaa (, vuoteen 1972 Helsingin maalaiskunta, ruots. Helsinge) on kaupunki Uudellamaalla. Se on väkiluvultaan Suomen neljänneksi suurin kaupunki. Vantaan väkiluku oli 0 asukasta. Vantaa on saanut nimensä muinaisten hämäläisten kaupungin läpi virtaavasta joesta käyttämän nimen mukaan.
Vantaan edeltäjän Helsingin pitäjän historia ulottuu ainakin 1300-luvulle. Pitkään luultiin myös, että varhaisin säilynyt asiakirjamaininta Helsingin pitäjästä on vuodelta 1351, jota pidettiin pitäjän synnyinvuotena aina vuoteen 2018 saakka. Ensimmäinen kirjallinen maininta Vantaasta on kuitenkin nykytietämyksen valossa kuningas Maunu Eerikinpojan Västeråsissa 14. syyskuuta vuonna 1331 antama asiakirja, joka koskee piispankymmenysten suorittamista, jolla vaadittiin jokaiselta 7 vuotta täyttäneeltä asukkaalta naula voita piispalle annettavaksi. Helsingin pitäjästä tuli Helsingin maalaiskunta vuonna 1865 annetun Suomen ensimmäisen kunnallislain johdosta. Vuonna 1972 Helsingin maalaiskunta muutettiin Vantaan kauppalaksi ja tämä vuonna 1974 nykyiseksi Vantaan kaupungiksi. Vantaa on maalaiskunnan ajoista lähtien kehittynyt nykyiselleen maaltamuuton ja hyvien liikenneyhteyksien ansiosta. Vantaalle ovat Espoon tapaan ominaisia esikaupunkimaiset lähiöt ja yhden selkeän keskustan puuttuminen. Keski-Vantaalla sijaitsee Helsinki-Vantaan lentoasema, Suomen tärkein lentoasema.
Vantaa on pääkaupunkiseutuun kuuluva sisämaan kaupunki, joka sijaitsee kuitenkin lähellä Suomenlahden rannikkoa. Vantaan naapurikuntia ovat etelässä Helsinki, lännessä Espoo, luoteessa Nurmijärvi, pohjoisessa Tuusula ja Kerava sekä idässä Sipoo. Rakenteellisesti Vantaa kuuluu Helsingin keskustaajamaan ja Helsingin seudun metropolialueeseen.
Alavaa rannikkoseutua
pienoiskuva|vasen|Keskeltä Vantaata voi löytää yhä vanhoja maaseutuympäristöjä. Länsi-Vantaa on suurelta osin hajarakennettua aluetta. Kuva [[Viinikkalasta.]] Vantaa on pääosin jokien halkomaa alavaa aluetta. Sen pinta-ala oli maanmittauslaitoksen mittausten mukaan 0 km², josta 0 km² on maata ja 0 km² sisävesialueita. Länsi-Vantaan läpi kulkee Vantaanjoki, ja Itä-Vantaalla virtaa Vantaanjoen sivujoki Keravanjoki. Vuosaaren mukana vuonna 1966 Helsingin maalaiskunta menetti kaimakaupungilleen lähes koko merenrannikkonsa. Kaakkoiskulmassaan Vantaa ulottui kuitenkin vielä vuoden 2008 loppuun saakka merenrantaan Porvarinlahdella, kunnes vuonna 2009 ”Västerkullan kiila” ranta-alueineen liitettiin Helsinkiin yhdessä osan Sipoota kanssa. Vantaasta tuli tuolloin muodollisesti Pohjoismaiden toiseksi suurin ”sisämaakaupunki” Tampereen jälkeen.
Vantaalla on järviä suhteellisen vähän ja ne ovat pieniä. Suurin niistä on Silvolan tekojärvi, joka liittyy pääkaupunkiseudun vedensaantijärjestelmään yhdessä Päijännetunnelin kanssa. Itä-Vantaalla on lisäksi virkistyskohteena tunnettu Kuusijärvi ja Länsi-Vantaalla Pähkinärinteen alueella on pieni Lammaslampi. Lisäksi Espoon Pitkäjärven koillisin kolkka ulottuu läntisen Vantaan puolelle Kehä III:n ja Hämeenkylän välisellä alueella. Vantaan länsirajalla Petikossa on vielä osa pienestä Odilammesta Vihdintien pohjoispuolella. Sipoonkorven kansallispuiston järvistä Vantaalle sijoittuvat Bisajärvi ja pääosa Gumböle träskistä. Hiekkakuoppiin muodostuneita lampia ovat muun muassa uimapaikaksi kunnostettu Vetokannas Vantaanlaaksossa sekä Vaaralan Vaaralanlammet.
pienoiskuva|[[Kuusijärvi (Vantaa)|Kuusijärvi on kesäisin suosittu virkistysalue.]]
Vantaan itäisimmät asuinalueet, Rajakylä ja Länsimäki sijaitsevat aivan Helsingin rajan pinnassa ja ne liittyvät viereisiin Helsingin puolella sijaitseviin Vesalan ja Mellunmäen asuinalueisiin. Mellunmäen metroaseman kääntöraiteisto sijaitsee osittain Vantaan puolella.
Vantaan kallioperä on vanhaa ja sitä leimaavat suuret ruhjelaaksot, kuten kaupungin alueen kaakkoiskulmasta Mustavuoren kupeesta alkunsa saava pohjois–etelä-suuntainen ruhje. Itä- ja länsirajojen tuntumassa pinnanmuodot kohoavat paikoin jyrkästi noin 80 metrin korkeuteen merenpinnasta. Vantaan korkeimmat kukkulat ovat kuitenkin osin keinotekoisesti kasvatettuja täyttömäkiä: Petikonhuippu Petikossa (runsas 96 m; saattaa valmistuessaan kohota noin 120 metriin) ja Kulokukkula Korsossa (yli 93 metriä, huippua suunnitellaan nostettavaksi täyttömailla noin 105 metriin).
Kallioperän maapeite on 10 000 vuotta sitten vetäytyneiden jääkauden jäämassojen muovaamaa. Mäkien laet ovat yleensä moreenisia tai paljaskallioisia, rinteet ovat hiekka- ja sorapitoisia. Vantaan keskiosan halki kulkee luode–kaakko-suuntainen harjujakso, joka on kaupungin parhaita pohjavesialueita. Jääkauden jälkeen suurin osa nykyisen kaupungin alueesta oli meren peitossa korkeimpia mäkiä lukuun ottamatta. Maan kohotessa jäljelle jäi pitkälle sisämaahan ulottuvia merenlahtia sekä Vantaanjoki, joka muutti lasku-uomaansa Mätäojasta Keravanjokeen noin 2 000 vuotta sitten. Lahdet huuhtoivat mäkien rinteitä jättäen niihin nykyisin havaittavia rantamuodostumia. Lisäksi ne keräsivät pohjaansa tasaisia savikkoja, jotka nyt muodostavat laaksoja erityisesti jokien varsilla.
Kasvillisuus
Vantaa kuuluu pohjoiseen havumetsä- eli boreaaliseen vyöhykkeeseen ja se edustaa kasvillisuudeltaan vyöhykkeen eteläisiä osia. Vantaa sijaitsee havumetsävyöhykkeen alavyöhykkeistä pohjoisemman Etelä-Suomen sisämaata luonnehtivan etelä-boreaalisen ja Lounais-Suomea luonnehtivan hemiboreaalisen alavyöhykkeen raja-alueella. Hemiboreaali on vaihettumisaluetta havu- ja lehtimetsien välillä, ja siellä kasvaa luonnostaan metsäpuina havupuiden seassa esimerkiksi tammea ja jalavaa. Vantaata halkovat jokilaaksot savikkoineen ovat olleet aiemmin täynnä reheviä lehtoja, mutta nykyisin suurelta osin viljelysmaata. Kuitenkin vielä paikoin niiden reunoilta alkavat rehevät sekametsät, jotka vaihtuvat paikoin varjoisiksi kuusikoiksi. Mätäojan varrella on säästynyt edustavia tervaleppäluhtia, joissa tavataan harvinaisia hyönteis- ja kasvilajeja. Vantaalla yleisin metsäkasvillisuustyyppi on kuusta ja koivua kasvava mustikkatyypin tuore kangas, sen sijaan kuivat kankaat sijoittuvat vain karuille ja kallioisille seuduille. Toiseksi yleisin metsätyyppi on tuoreen kankaan kaltainen, mutta sitä rehevämpi lehtomainen kangas. Sen aluskasvillisuutta luonnehtivat mustikan lisäksi käenkaali, sudenmarja ja hiirenporras, sekä paikoin valkovuokko. Reheviä lehtoja kasvaa näiden kahden vallitsevan metsätyypin seassa siellä täällä mosaiikkimaisesti, ja niissä tavataan yleisesti eteläisiä lehtolajeja, kuten sinivuokkoa. Vantaalla lehtojen kirjo on valtava, vaihdellen kosteista varjoisista kuusivaltaisista kotkansiipilehdoista, sinivuokkoa ja pähkinäpensasta kasvaviin kuiviin lehtoihin ja jalopuulehtoihin. Keväisin toukokuun ensimmäisillä viikoilla lähes kaikissa lehdoissa, ja lehtomaisissa metsissä kukkivat valkovuokot hyvin silmiinpistävästi, mikä on ominainen piirre Lounais- ja Etelä-Suomen metsäkasvillisuudelle. Tammistossa sijaitsee monisatavuotinen tammilehto, ja Tammiston metsäalueen on katsottu olevan pääkaupunkiseudun ainoa luonnonvarainen tammimetsä. Metsä on rauhoitettu luonnonsuojelulain nojalla vuonna 1946.
Vaikka Vantaa on pitkälle kaupungistunut, suuri osa sen pinta-alasta on yhä maaseutumaista peltoympäristöä tai metsää. Luonnonsuojelulain nojalla rauhoitettua aluetta Vantaalla on 12,41 neliökilometriä (noin 5 % kaupungin pinta-alasta). Vantaan ensimmäinen luonnonsuojelualue perustettiin vuonna 1946 Tammistoon. Vantaan luonnonsuojelualueilla elää kaksi erityisesti suojeltua lajia, kovakuoriaislaji halavasepikkä ja kämmekkälaji sääskenvalkku.
Ilmasto
pienoiskuva|vasen|Talvinen [[Matarinkoski.]] pienoiskuva|oikea|Vantaan ilmastodiagrammi lentoaseman mittauspaikalta. Vantaan ilmasto on viileänlauhkea kylmätalvinen ja lämminkesäinen. Kaupunki sijaitsee Köppenin ilmastoluokituksen mukaan Dfb-ilmastotyypin alueella lähellä sen ja kylmemmän Dfc-ilmastotyypin rajaa. Ilmastotyypille on ominaista alle −3 °C:n keskilämpötila kylmimpänä kuukautena ja kesällä 10–22 °C:n keskilämpötila vähintään neljänä kuukautena.
Helmikuu on kylmin kuukausi, jolloin keskilämpötila on vuosien 1981–2010 mittaustietoihin pohjautuvan hila-aineiston perusteella noin −5,8 astetta. Tämän jälkeen lämpötilat kohoavat nopeasti. Huhtikuun keskilämpötila on samalta jaksolta +4,0 astetta ja toukokuun 10,5 astetta. Heinäkuu on lämpimin kuukausi, jolloin pitkäaikainen keskilämpötila on +17,7 astetta. Toiseksi lämpimin kuukausi on elokuu, jonka keskilämpötila on +15,7 astetta, kolmantena on kesäkuu, jolloin keskilämpötila on vertailujaksolla ollut +14,7 astetta. Hellepäiviä kertyy Vantaalla keskimäärin 17, ja näistä keskimäärin yli puolet heinäkuussa. Satunnaisina vuosina hellettä voi esiintyä jopa syyskuussa. Kesän ukkoskausi on Vantaalla hyvin lyhyt ja vaihteleva: se alkaa tyypillisesti juhannuksen tienoilla, ja loppuu elokuun puolessa välissä, huipun ollessa heinäkuun viimeisellä viikolla.
Lämpötilojen aleneminen syksyisin on keskimäärin kevään nousua hitaampaa. Vuorokauden keskimääräinen lämpötila marraskuussa on +0,3 astetta ja joulukuussa −3,3 astetta. Syksyisin ja alkutalvesta Vantaan yli liikkuu useita Atlantilta itään matkaavia myrskymatalapaineita. Sijainti Golfvirran lämmittämässä Fennoskandiassa ja Suomenlahden rannikon tuntumassa tekee Vantaasta leveysasteeseensa nähden selvästi keskimääräistä lauhkeamman alueen. Esimerkiksi Grönlannin eteläkärki sijaitsee kaupunkia etelämpänä, samoin Labradorin niemimaan tundra-alueet. Ajanjakso, jolloin Vantaalla normaalisti on pysyvä lumi maassa, on yleensä joulukuun lopusta huhtikuun alkupäiviin, jolloin lumet sulavat nopeasti. Hellepäiviä Vantaalla kertyy kesässä yleensä 10–15 ja niitä esiintyy toukokuusta elokuulle. Vantaan säähavaintoasemien mittaushistorian alin lämpötila −37,7 °C mitattiin Tammistossa 31.1.1967 ja ylin lämpötila 33,7 °C Helsinki-Vantaan lentoasemalla 28.7.2010.
Keväät ovat sademäärältään huomattavasti syksyjä niukempia. Helmi-, maalis-, huhti- ja toukokuussa sataa kuukausittain vain 30–40 millimetriä. Kesällä sää muuttuu sateisemmaksi, ja heinä-, elo-, syys-, loka- ja marraskuussa sataa keskimäärin luokkaa 60–80 millimetriä kuukaudessa. Vuosivaihtelu on suurta: loppuvuoden kuukausina esiintyy toisinaan niin alle 20 millimetrin jääviä kuin yli 200 millimetriin nousevia kuukausisademääriä. Harppaus kuivempaan suuntaan koetaan vastaavasti alkuvuodesta. Vantaan vuosisademäärä on vedeksi muunnettuna keskimäärin 682,9 millimetriä.
Historia
Vantaan Brunabergetistä on löytynyt suorakaiteen muotoisen asumuksen jäänteet, jotka on ajoitettu 6700–6500-luvuille eaa. Asumus sijaitsi silloin merenrannalla Keravanjoen suun lähistössä. Kymmeniä vuosia käytössä ollut asumus oli käytössä ilmeisesti talvisaikaan. Jönsaksenista on löytynyt laaja mesoliittisen kivikauden kalmistollinen asuinpaikka, joka oli sijainnut merenlahden suussa. Vantaalla kivikaudella asuneet ihmiset hakivat ravintonsa pääasiassa mereltä. Hylkeet olivat tärkeä saaliseläin, mutta Jokiniemen neoliittisen kivikauden asuinpaikan runsaiden asuinpaikkalöytöjen joukossa on muun muassa jäänteitä pyöriäisestä. Samalta ajalta ovat peräisin myös Hakkilan Stenkullasta on löydetyt kiinteiden asumusten jäänteet.
Rautakauden historiaa Vantaalla ei tunneta kovin tarkasti, mutta sen lopulla Uudenmaan alue oli harvaan asuttua Hämeen takamaata. Vantaan tutkituin rautakautinen asuinpaikka sijaitsee samassa paikassa kuin aiemmat Jönsaksen ja Palmun kivikautiset asuinpaikat. Näistä paikoista on löytynyt Morbyn keramiikkaa, ja Jönsaksesta myös rautakuonaa. Jönsaksessa on tutkittu myös rautakaudelle ajoittuvia tulisijoja. Länsisalmen Gubbackasta on löytynyt asutuksen jäänteitä 900-luvulta lähtien sekä pajan jäänteitä 1100- ja 1200-lukujen vaihteesta.
pienoiskuva|[[Vantaankoski.]] Vantaan alueella ammoin olleista kylistä kertovat maaperän siitepölyanalyysissa näkyvä maanviljelyn kiinteytyminen sekä nimistötutkimuksen ja historiallisen asiakirjalähteiden pohjalta tehtävä takautuva päättely. Suomalaisasutus on Saulo Kepsun mukaan syntynyt Hämeestä käsin Helsingin ja Vantaan seudulle 1000–1300-luvulla, mahdollisesti jo aiemmin. Hämäläisillä oli seudulla kalastuspaikkoja ja muita nautintamaita.
pienoiskuva|[[Vantaanjoki.]]
Helsinginjoen yläjuoksun varrella, erityisesti nykyisen Riihimäen seudulla asuneet hämäläiset kutsuivat samaa jokea Vantaanjoeksi alueella sijaitsevan Vantaanjärven ja Vantaa-nimisen kylän mukaan. Vantaanjoki vakinaistuikin joen nimeksi 1500-luvulla. Myös Helsingin maalaiskunnan alueella, Vantaankosken länsipuolella, on ennen Vantaan kauppalan perustamista ollut Vantaa -niminen kyläkunta, joka alueeltaan vastasi lähinnä nykyistä Vantaanlaakson kaupunginosaa.
Helsingin kirkkopitäjä syntyi 1370–1390-lukujen aikana. Ensimmäisen kerran pitäjän kirkkoherra mainitaan asiakirjoissa vuonna 1395. Helsingin pitäjän Pyhälle Laurentiuksen kirkko mainitaan vuonna 1401, kun Rekolan rälssi lahjoitti kirkolle yhden veromarkan arvoisen alan Rekolasta sielumessujen järjestämiseksi lahjoittajien ja heidän perheensä parhaaksi. Virolaisluostarin oikeudet siirtyivät niiden loputtua vuonna 1428 Turun piispanistuimelle. Kaupalla vaurastuneen pitäjän vanha puinen, Suuren rantatien ja rannikolta Hämeen linnaan johtavan Hämeentien äärellä sijainnut kirkkorakennus korvattiin kivikirkolla. Nykyinen Pyhän Laurin kirkko valmistui vuoteen 1460 mennessä. Ruotsalaisten maahanmuutto jatkui niin, että 1500-luvulle tullessa he muodostivat jo enemmistön koko Helsingin pitäjän väestöstä.
pienoiskuva|[[Vantaan Pyhän Laurin kirkko.]]
Vuonna 1865, kun kunnallishallinnosta annetun asetuksen mukaisesti perustettiin maalaiskunnat, Helsingin pitäjän viralliseksi suomenkieliseksi nimeksi tuli Helsingin maalaiskunta Kunnan ruotsinkielisenä nimenä oli edelleen Helsinge (ilman landskommun-sanaa). Kun kunta yli sata vuotta myöhemmin aiottiin muuttaa kauppalaksi, nimivaihtoehtoina olivat muun muassa Helsingin kauppala, Helsinginjoen kauppala ja Vantaanjoen kauppala. Lopulliseksi nimeksi valittiin lyhyesti Vantaan kauppala Vantaanjoen mukaan. Vantaa tuli kauppalaksi vuoden 1972 ja kaupungiksi vuoden 1974 alussa.
Koko väestö
pienoiskuva|[[Martinlaakson ostari, jonka paikalla sijainnut vanha liikekeskus purettiin. Uusi liikekeskus avattiin syksyllä 2011. Sen vieressä oleva Martintorni on Vantaan korkein tornitalo 56 metrin korkuisena.]] pienoiskuva|[[Martinlaakson voimalaitos|Martinlaakson lämpövoimalaitos.]] pienoiskuva|[[Myyrmannin kauppakeskus Myyrmäessä.]] pienoiskuva|[[Kartanonkoski.]] pienoiskuva|[[Vantaan jätevoimala.]] Vantaalla asui 0 ihmistä. Vantaalaisista noin puolet on syntyperäisiä pääkaupunkiseutulaisia. Vantaan väestöstä oli vuonna 2000 syntyperäisiä vantaalaisia 26,4 prosenttia, vuoden 2015 alussa osuus oli 27,5 %. Helsingissä syntyneiden osuus oli tuolloin laskenut 19,6 prosenttiin ja Espoossa syntyneitä on muutama prosentti väestöstä. Ulkomailla syntyneiden osuus on kolminkertaistunut 2000-luvulla 4,2 prosentista (vuonna 2000) jo 12,8 prosenttiin (2015). Vantaalla vieraskielisten osuus kaupungin asukkaista on suurempi kuin yhdelläkään muulla paikkakunnalla Suomessa. Vuoden 2021 lopussa jo 23 prosenttia vantaalaisista puhui äidinkielenään jotain muuta kieltä kuin suomea, ruotsia tai saamea.
Vuoden 2017 lopussa Vantaan 15 vuotta täyttäneistä asukkaista peruskoulun jälkeisen tutkinnon oli suorittanut 69 prosenttia. Väestöstä 31 prosenttia oli suorittanut siis enintään perusasteen tutkinnon. Keskiasteen tutkinnon suorittaneita oli 38 prosenttia. Korkea-asteen tutkinnon suorittaneista (31 %) alimman korkea-asteen oli suorittanut 9 %, alemman korkeakouluasteen 12 % ja ylemmän korkeakouluasteen 9 % väestöstä.
Vantaalainen tulonsaaja ansaitsee keskimäärin enemmän kuin muualla Suomessa, mutta vähemmän kuin muissa pääkaupunkiseudun kunnissa. Toisaalta asunnot ovat Vantaalla keskimäärin edullisempia kuin Helsingissä ja Espoossa.
Tuloerot Vantaan sisällä ovat varsin suuret lähiöseutujen ja pientaloalueiden välisten erojen takia. Naiset ansaitsevat keskimäärin 71 % miesten tuloihin nähden, mikä on hieman enemmän kuin koko maassa (69 %).
Kaupungissa asuu paljon lapsiperheitä, ja niitä on noin 55 prosenttia kaikista talouksista. Vantaan väestöstä on 50,2 % naisia.
Merkkien 1–3 selitykset
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Kieliolot
Vantaa on ollut enemmistöltään suomenkielinen 1900-luvun alun jälkeen. Ruotsinkielisten lukumäärä on pysynyt vuosikymmenien ajan suunnilleen samalla tasolla, mutta paikkakunnalle suuntautuneen muuttoliikkeen myötä ruotsinkielisten osuus väestöstä on ollut jatkuvasti laskusuuntainen. Vuonna 1960 vantaalaisista noin kymmenen prosenttia oli ruotsinkielisiä ja vuonna 1980 viisi prosenttia. Vuonna 2018 ruotsinkielisten osuus vantaalaisista oli 2,4 prosenttia. Vertailuna Helsingissä ruotsinkielisiä on 5,6 % ja Espoossa 7,1 %. Vantaa on kuitenkin yhä virallisesti kaksikielinen, sillä kielilain mukaan kunta on säädettävä kaksikieliseksi, mikäli kielivähemmistön (suomi tai ruotsi) suuruus on vähintään 8 % tai 3 000 asukasta. Väkilukuun suhteutettuna Vantaalla on kaikkein vähiten ruotsinkielisiä kaikista Suomen kaksikielisistä kunnista. Vuonna 2019 ruotsinkielisten osuus oli Vantaan kaupunginosista suurin Helsingin pitäjän kirkonkylässä (19,0 %), Sotungissa (16,6 %) ja Luhtaanmäellä (11,5 %).
Uskonto
Vuoden 2019 lopussa Vantaan asukkaista 54,5 % kuului evankelisluterilaiseen kirkkoon, 1,2 % Suomen ortodoksiseen kirkkoon ja 2,9 % muuhun uskonnolliseen yhdyskuntaan. Väestöstä 41,4 % ei kuulunut mihinkään uskonnolliseen yhdyskuntaan. Evankelisluterilaiseen kirkkoon kuuluvien osuus on laskenut tasaisesti 2000-luvulla, kun uskonnollisiin yhdyskuntiin kuulumattomien osuus on tasaisesti kasvanut. Vantaan suomenkielisestä väestöstä luterilaiseen kirkkoon kuului vuoden 2015 lopussa 70,5 prosenttia asukkaista.
Luterilaiset seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Vantaalla on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Nämä seurakunnat muodostavat Vantaan seurakuntayhtymän.
Vuodesta 2016 lähtien Vantaalla on toiminut myös Suomen evankelisluterilaiseen lähetyshiippakuntaan kuuluva Pyhän Kolminaisuuden luterilainen seurakunta.
Muut seurakunnat
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Vantaan alueella toimii Helsingin ortodoksinen seurakunta. Tikkurilan ortodoksinen kirkko toimii Tikkurilan urheilupuiston vieressä Viertolassa.
Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Vantaalla toimivat Myyrmäen helluntaiseurakunta, Vantaan Kotikirkko ja Vantaan Minttukirkko. Itsenäisinä helluntaiseurakuntina Vantaalla toimivat Credo-kirkko, Korson helluntaiseurakunta ja Seutulan Betania.
Suomen Vapaakirkon Vantaan vapaaseurakunnan toimipiste sijaitsee Hiekkaharjussa, vapaaseurakunta on lisäksi perustanut Länsi-Vantaalle Askistoon Länsi-Vantaan vapaaseurakunnan.
Taajamat
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Vantaan keskuspaikka Tikkurila ja muut aluekeskukset eivät muodosta omia taajamiaan, vaan ne ovat osa Helsingin keskustaajamaa, joka ulottuu Vantaan lisäksi usean Helsingin lähikunnan alueelle. Yhteensä Helsingin keskustaajamassa on 1 249 820 asukasta ja sen pinta-ala on 676,46 neliökilometriä. Klaukkalan taajama ulottuu pääosin Nurmijärven kunnan alueelle. Söderkullan taajama ulottuu pääosin Sipoon kunnan alueelle, kuuluen osin myös Helsingin kaupungin alueelle.
Kaupunginjohtajat
Helsingin maalaiskunnan kunnanjohtajat ja Vantaan kauppalan/kaupunginjohtajat:
Terveydenhuolto
Vantaalla on seitsemän terveysasemaa. Useimmilla suuralueilla on oma terveysasemansa, joskin Aviapoliksen ja Kivistön suuralueita palvellaan viereisten suuralueiden terveysasemilta. Sairaaloita on kaksi: Peijaksen sairaala Asolassa, joka kattaa Vantaan ja Keravan väestön sairaalapalvelut, sekä Katriinan sairaala Seutulassa. Peijas vastaa äkillisistä terveyspalveluista, ja Katriina pitkäaikaishoidosta ja yleensä vanhusten hoidosta.
Perusopetus
pienoiskuva|[[Rajakylän koulu (Vantaa)|Rajakylän koulu.]] Vantaa tarjoaa monta mahdollisuutta perusopetuksen saralla, ja Vantaalla olikin keväällä 2016 yhteensä 44 suomenkielistä ja viisi ruotsinkielistä peruskoulua. Kouluja on monen eri kokoisia, joista pienimpää edustaa ruotsinkielinen Helsingin pitäjän kyläkoulu Kyrkoby skola, joka on toiminut jo vuodesta 1837 samassa koulurakennuksessa. Suurimmat peruskoulut ovat puolestaan yli 800 oppilaan suomenkielisiä yhtenäiskouluja kuten Mikkolan ja Lehtikuusen koulu. Vantaan peruskoulut voidaan ryhmitellä suuralueiden mukaan kolmeen alueeseen:
Lukiot ja ammatillinen koulutus
pienoiskuva|[[Lumon lukio Korsossa.]] Lukioista viisi on suomenkielistä päivälukiota ja yksi ruotsinkielinen; joukossa on kaksi yli tuhannen oppilaan suurlukioita (Tikkurilan lukio ja Vaskivuoren lukio). Niiden lisäksi on Vantaan seudun steinerkoulu lukioineen, Sotungin etälukio ja Vantaan aikuislukio. Ammatillista koulutusta antavista oppilaitoksista suurimmat ovat Vantaan ammattiopisto Varia ja Kauppiaitten kauppaoppilaitos MERCURIA. Tämän lisäksi ammatillista koulutusta antavat Vantaalla Rikosseuraamusalan koulutuskeskus sekä Työtehoseura ja Edupoli, joista kaksi viimeksi mainittua tarjoaa nuorten ja aikuisten ammattikoulutusta ja järjestää ammatillisia näyttökokeita. Erityisryhmille ammatillista koulutusta tarjoavat Keskuspuiston ja Kiipulan ammattiopiston Vantaan sivutoimipisteet. Myös ammatillisen koulutuksen yhteydessä on mahdollista suorittaa ylioppilastutkinto (kaksoistutkinto esimerkiksi Vantaan ammattiopisto Variassa).
Vantaalla toimii yhdeksän lukiota:
Korkeakoulutus
Ammattikorkeakouluopetusta tarjoavat Metropolia ja Laurea. Metropolialla on toimipisteitä Myyrmäessä (teknillinen koulutus ja Metropolia Business School) ja Tikkurilassa (muotoiluinstituutti). Laurealla on sekä viestinnän että sosiaali- ja terveysalan opetusta Tikkurilassa.
Opistot
pienoiskuva|Vantaan musiikkiopisto. Vantaan aikuisopisto on yksi Suomen suurimmista kansalaisopistoista. Lisäksi opetusta tarjoavat Vantaan kuvataidekoulu, Vantaan musiikkiopisto, Vantaan Sanataidekoulu sekä muutama yksityinen musiikkiopisto.
Koulutusta maahanmuuttajille
Suomen kieltä voi opiskella eri puolella Vantaata. Osa kursseista on ilmaisia ja osasta pitää maksaa kurssimaksu.
Kaupunginkirjastot
Vantaan kaupunginkirjastolla oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 12 toimipistettä ja 441 736 kirjaa. Pääkirjasto on Tikkurilassa.
Liikunta
pienoiskuva|Hakunilan uimahalli. Kaupungilla on muun muassa viisi uimahallia, useita kuntosaleja, neljä sisäurheiluhallia, kolme jalkapallohallia, noin 25 tenniskenttää, jäähallit Tikkurilassa (Trio Areena ja harjoitusjäähalli) sekä Myyrmäessä, talvisin kymmeniä jääkiekkokenttiä tai luistelualueita, 16 valaistua kuntorataa ja 14 skeittipaikkaa.
Vantaalla toimii lisäksi kolme golfkenttää. Keimolassa on kaksi 18-reikäistä kenttää, Hiekkaharjun liikuntapuistossa (Jokiniemen ja Havukosken kaupunginosissa) on 9-reikäinen golfkenttä ja Petikossa 9-reikäinen golfkenttä, joka laajennetaan vuonna 2018 18-reikäiseksi kentäksi.
Vantaan kaupungin talous
pienoiskuva|[[Kauppakeskus Jumbo-Flamingo on Vantaan Pakkalassa sijaitseva Suomen toiseksi suurin kauppakeskus.]] Vantaa on viime vuosina tasapainottanut talouttaan vuonna 2012 hyväksytyn talous- ja velkaohjelman mukaisesti. Lainakannan kasvu saatiin taitettua valtuustokauden 2013–2017 loppuun mennessä. Vuonna 2016 kaupunki pystyi hieman lyhentämään yli miljardiin euroon noussutta lainakantaa.
Vantaan kuten koko kuntasektorin velkamäärän kasvu on tapahtunut käytännössä 2000-luvulla. Vantaan osalta velan kasvu kiihtyi, kun Kehäradan ja Kehä III:n suuret investoinnit osuivat vuoden 2008 rahoituskriisiä seuranneeseen pitkittyneeseen matalasuhdanteeseen.
Vantaalla on valtakunnallisesti katsoen korkea verotulopohja, mutta pääkaupunkiseudun vertailussa verotulot ovat Espoota ja Helsinkiä matalammat. Valtionosuusjärjestelmä sekä sen valtakunnalliseen vertailuun perustuva verotulotasaus on nähty ongelmallisina pääkaupunkiseudun kaupunkien erityishaasteiden sekä jatkuvan voimakkaan kasvun vuoksi.
Vantaan kunnallisveroprosentti on 19,00, mikä on selvästi alle koko maan keskiarvon ja suurten kaupunkien alhaisimpia. Kunnallisveroprosenttia on Vantaalla nostettu viimeksi vuodelle 2010. Valtio on nostanut kiinteistöveroprosenttien alarajoja lainsäädännön kautta.
Suurten kaupunkien talouden tunnuslukujen vertailuissa Vantaan asema on kehittynyt myönteisesti viime vuosina. Kuntakonserneja ja erityyppisiä investointien rahoitustapoja tarkastellen kaupunkien lainamäärien vertailut tasoittuvat. 2000-luvun alkupuolella yli puolet koko kaupungin veloista koostui kaupungin omistamista vuokra-asunnoista (VAV Asunnot Oy). Toisaalta kaupunki ajautui kriisiin pääosin siksi, koska se on tehnyt laajoja investointeja omaan taseeseen velkarahalla. Omaisuuden myyntiä ei ole harjoitettu juuri 2000-luvun alkupuolella.
Työpaikat ja teollisuus
pienoiskuva|[[Kehärata loi junaratayhteyden lentoasemalle.]] Tilastokeskuksen StatFin-tilastopalvelun mukaan Vantaalla oli vuonna 2003 yhteensä 94 361 työpaikkaa. Palkansaajiksi katsottiin 94,7 % (89 347) ja yrittäjiksi 5,3 % (5 014) työssäkäyvien kokonaismäärästä.
Yksityinen sektori muodosti kaksi kolmasosaa (67 %) Vantaan työpaikoista, joskin julkisen talouden osuus oli myös merkittävä. Palkansaajien työpaikat jakautuivat eri sektoreille seuraavasti (lukumäärä vuonna 2003):
Lentoliikenne
pienoiskuva|[[Helsinki-Vantaan lentoasema|Helsinki-Vantaan lentoaseman uusi lähtöaula.]] Helsinki-Vantaan lentoasema on Suomen suurin lentoasema. Vuonna 2017 sen matkustajamäärä oli 18,9 miljoonaa. Lentoasema on menestynyt hyvin kansainvälisissä vertailuissa. Lentoasema jakaa Vantaan karkeasti itä- ja länsiosaan: hallinnollinen keskus ja suurin väestökeskittymä sijaitsee pääosin Itä-Vantaalla.
Rautatieliikenne
pienoiskuva|oikea|[[Tikkurilan rautatieasema|Tikkurilan asema on Vantaan rautatieasemista vilkkain.]] Vantaan halki kulkee kaksi rautatietä: päärata Itä-Vantaan läpi ja Vantaankosken rata ja sen jatke Kehärata, jotka kulkevat Myyrmäestä Länsi-Vantaalta Vantaankosken, Kivistön ja Lentoaseman kautta Tikkurilaan. Rautatieasemia on 14 ja niillä pysähtyvät lähijunat. Lisäksi kaikki pääradan kautta kulkevat kaukojunat, myös Venäjälle kulkevat, pysähtyvät Tikkurilan asemalla, josta on vaihtoyhteys lentoasemalle kulkeviin lähijuniin.
Raitiovaunuliikenne
pienoiskuva|Tiedotuskampanja suunnitellulle [[Vantaan pikaraitiotielle.]] 16. joulukuuta 2019 Vantaan kaupunginvaltuusto hyväksyi pikaraitiovaunuliikenteen jatkosuunnitelmiin 400 miljoonaa euroa äänin 45–22. Suunnitteilla oleva reitti johtaa Mellunmäestä Hakunilan, Tikkurilan ja Aviapoliksen kautta lentoasemalle.
Tieliikenne
pienoiskuva|Kehä III Kalkkikallion kohdalla [[Kuninkaalassa.]] Vantaan läpi kulkee neljä moottoritietä: maakunnallinen Tuusulanväylä sekä valtakunnalliset Hämeenlinnan-, Lahden- ja Porvoonväylä. Myös Kehä III ja Vihdintie kulkevat Vantaan läpi. Linja-autoliikenne on kattavaa: erilaisia linjoja on yli sata, joista suurin osa on Vantaan kaupungin sisäisiä linjoja sekä osa Helsinkiin, Espooseen ja Keravalle kulkevia pääkaupunkiseudun seutulinjoja.
Vantaan pikavuoropysäkeistä sijoittuvat Hämeenlinnanväylälle Kaivoksela, Martinlaakso ja Keimolanportti, Tuusulanväylälle Tammisto sekä Tuusulanväylän ja lentoaseman välille Vantaanportti ja Ilmakehä. Tuupakka Kehä III:n yhteydessä on Lentoasema-Tampere-vuorojen käytössä. Lahdenväylälle ei Vantaan alueella sijoitu pikavuoropysäkkejä. Lahden ja lentoaseman väliset pikavuorot kuitenkin ajetaan Korson pikavuoropysäkin kautta. Pikavuorot lentoasemalta Porvoon ja Kotkan suuntaan pysähtyvät Kehä III:lla Tikkurilan tienhaarassa.
Liikennemelu
Liikenteellisenä keskuksena Vantaalle aiheutuu haittaa lentokoneiden, rautateiden sekä moottoritieliikenteen laajalle ulottuvasta melusta ja saasteista. Meluselvityksen mukaan yli 77 000 vantaalaista asuu yli 55 dB:n melualueella. Vantaalla tieliikenteen melua aiheuttavat Kehä III, Vihdintie, Hämeenlinnanväylä, Tuusulanväylä, Lahdenväylä ja Porvoonväylä. Noin 7 000 vantaalaista asuu lentoliikenteen melualueella ja noin 9 000 vantaalaista asuu rautatieliikenteen melualueella.
Urheilu
Vantaalla on yleisurheilukenttiä muun muassa Hakunilassa, Hiekkaharjussa, Korsossa ja Myyrmäessä. Johtavat vantaalaiset yleisurheiluseurat ovat Kenttäurheilijat-58 ja Vantaan Salamat. Tikkurilan Trio Areenalla pelaava Mestis-joukkue Kiekko-Vantaa on Vantaan johtava jääkiekkoseura. Jalkapallossa Myyrmäen jalkapallostadionilla kotipelinsä isännöivä PK-35 Vantaa on pelannut kaudesta 2015 alkaen Veikkausliigassa, ja seuran naisten joukkue on voittanut viime vuosina useita Suomen mestaruuksia. Lähes jokaisella lähiöllä on omat jalkapalloseuransa.
pienoiskuva|[[Trio Areena Viertolassa.]] Koripalloa Vantaalla pelaa Pussihukat Myyrmäen Energia Areenalla ja lentopalloa Korson Veto. Käsipallossa Atlas ja amerikkalaisessa jalkapallossa TAFT ovat oman lajinsa perinteisimpiä seuroja pitkällä pääsarjatason historiallaan ja runsaalla junioriorganisaatiollaan. Vantaan maraton on järjestetty vuodesta 1994 Tikkurilan urheilupuiston ympäristössä.
Vantaan kulttuuripalkinto
Päätöksen Vantaan kulttuuripalkinnon myöntämisestä tekee kaupunginhallitus. Palkinnon suuruus on 10 000 € (2015). Palkinnonsaajia ovat olleet muun muassa jazzmuusikko Juhani Aaltonen, muusikot Maarit ja Sami Hurmerinta, kuvanveistäjä Heikki Häiväoja, elokuvaohjaaja Matti Kassila, arkkitehti Alpo Halme, kirjailija Virpi Hämeen-Anttila yhdessä puolisonsa, professori Jaakko Hämeen-Anttilan kanssa, näyttelijä Lasse Pöysti, tanssiteatteri Raatikko, viihdetaiteilija Virve Rosti, kirjailija Alpo Ruuth, oopperalaulaja Esa Ruuttunen ja Vantaan lapsibaletti.
Vantaan kaupunginmuseo
pienoiskuva|[[Vantaan kaupunginmuseo Tikkurilassa.]] Vantaan kaupunginmuseo sijaitsee Tikkurilan vanhassa asemarakennuksessa. Kaupunginmuseo muutti Suomen vanhimpaan, vuonna 1862 valmistuneeseen kiviseen asemarakennukseen sen restauroinnin jälkeen syksyllä 1990. Punatiilisen museon ensimmäiset kaksi kerrosta ovat näyttelytiloina ja kolmannessa kerroksessa sijaitsevat kaupunginmuseon henkilökunnan toimitilat.
Symbolit
Vantaan nimikkoeläin on Vantaan vaakunassakin esiintyvä lohi, perinneruoka lohikeitto ja nimikkokasvi metsäorvokki.
Tiedekeskus Heureka
pienoiskuva|[[Tiedekeskus Heureka|Heurekan symboli, Anssi Asunnan teos Neljä kuutiota, on kuutioilta näyttävä optinen illuusio.]] Huhtikuussa 1989 avattu Heureka on suomalainen tiedekeskus Vantaan Tikkurilassa. Tiedekeskuksen tarkoituksena on tieteellisen tiedon ymmärrettävyyden lisääminen ja tiedeopetuksen menetelmien kehittäminen. Nimi Heureka viittaa Arkhimedeen sanomaksi arveltuun lauseeseen ”Olen keksinyt sen!”
Tapahtumat
pienoiskuva|[[Scorpions Ankkarockissa vuonna 2003.]] Ankkarock oli jokavuotinen, useimmiten elokuun alussa Vantaan Korsossa järjestetty rock-festivaali. Tapahtuma alkoi vuonna 1989 ilmaiskonserttina ja järjestettiin sen jälkeen vuosittain. Viimeinen Ankkarock juhlittiin vuonna 2010.
Louhela Jam on vanhin yhtäjaksoisesti järjestetty rock-festivaali Vantaalla. Yksipäiväinen maksuton tapahtuma järjestetään Louhelan ja Martinlaakson välisessä Jokiuomanpuistossa kesäkuussa aina koulujen päättymisen jälkeisenä sunnuntaina.
Uudempaa vantaalaista kesäfestivaaliperinnettä edustaa vuodesta 2014 lähtien heinäkuun loppupuolen viikonloppuna Hiekkaharjun urheilukentällä järjestetty Tikkurila Festivaali.
Vantaan barokki -musiikkitapahtuma järjestettiin kuutenatoista kesänä ennen kuin se lakkautettiin vuonna 2008. Vuonna 2010 perustettiin Vantaan musiikkijuhlat, joka jatkaa Vantaan barokin perinnettä ainakin siinä mielessä, että sekin painottaa vanhaa musiikkia. Uuden festivaalin kattama ajanjakso on kuitenkin laajempi, ja taiteellisen johtaja Markku Luolajan-Mikkolan mukaan siellä keskitytään ennemmin periodisoittimiin kuin mihinkään tiettyyn aikakauteen.
Herättäjäjuhlat järjestettiin Vantaalla vuonna 2016.
Konserttitalo Martinus
Martinlaaksossa sijaitseva vuonna 1987 valmistunut konserttitalo Martinus tarjoaa tiloja erilaisille tapahtumille kokouksista ja seminaareista kulttuuritilaisuuksiin.
Hyvän akustiikan ansiosta konserttisalissa on tehty monia nauhoituksia äänitteitä varten. Salissa on tehty runsaasti myös tv-nauhoituksia. Katsomopaikkoja salissa on 444 henkilölle, joista kuusi on invalidipaikkoja. Konserttitalon lämpiössä on mahdollisuus järjestää pienimuotoisia konsertteja ja muita tapahtumia. Martinus on Nick Davies'in johtaman Vantaan viihdeorkesterin kotisali.
Myyrmäkitalo
Läntisellä Vantaalla olevassa Myyrmäkitalon monitoimikeskuksessa sijaitsevat muun muassa pääkirjastotason palveluja tuottava Myyrmäen kirjasto (toinen vastaava Vantaalla on Tikkurilan kirjasto), Vantaan taidemuseo Artsi ja 188-paikkainen nousevakatsomoinen auditorio. Auditoriossa toimii elokuvateatteri Kino Myyri. Keskuksen opetustilojen pääkäyttäjiä ovat Vantaan kuvataidekoulu, Vantaan aikuisopisto ja monet harrastekerhot. Syksyllä 1993 valmistunut monitoimikeskus sijaitsee lähellä Myyrmäen asemaa ja kauppakeskus Myyrmannia.
Ruokakulttuuri
Vantaan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lohilaatikko, lohikeitto ja lohitäytteinen vol-au-vent.
Matkailu
pienoiskuva|[[Tiedekeskus Heureka.]] Vantaan suosituin nähtävyys on tiedekeskus Heureka (318 699 kävijää vuonna 2011). Muita nähtävyyksiä ovat:
Ystävyyskaupungit
Vantaalla on 9 ystävyyskaupunkia:
Neretva
Neretva on joki Bosnia ja Hertsegovinassa ja Kroatiassa. Neretvan alkulähteet sijaitsevat Dinaarisilla Alpeilla, josta joki virtaa etelään päätyen Adrianmereen. Joen kokonaispituus on 225 kilometriä, joista 203 kilometriä on Bosnia-Hertsegovinan ja viimeiset 22 kilometriä Kroatian alueella.
Toisessa maailmansodassa Jugoslavian partisaanit kävivät Neretvan varsilla merkittäviä taisteluja saksalaisia miehittäjiä vastaan. Mostarin taisteluissa vuosina 1992–1993 kaupungissa tuhottiin kaikki Neretvan yli johtavat sillat, viimeisenä symboliselta ja kulttuurihistorialliselta arvoltaan merkittävä Stari most. Taistelujen päätyttyä sillat on jälleenrakennettu.
Muita Neretvan varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat Bosnia-Hertsegovinan puolella mm. Jablanica, Čapljina ja turkkilaisarkkitehtuuristaan kuuluisa Počitelj, Kroatian puolella mm. Metković.
Kuubanvaris
Kuubanvaris (Corvus nasicus) on varisten heimoon kuuluva länsi-intialainen varpuslintu. Se elää Kuubassa, Isla de la Juventudilla sekä Bahaman eteläisillä saarilla. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Kuubasta vuonna 1826.
Sjöberg
Sjöberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Sjöberg on myös paikannimi, jolla voidaan tarkoittaa seuraavia paikkoja:
Fröken Julie (ooppera)
Fröken Julie on Ilkka Kuusiston säveltämä ooppera, joka perustuu August Strindbergin näytelmään Neiti Julie. Teos kantaesitettiin Vaasassa vuonna 1994. Päärooleissa lauloivat Riitta-Maija Ahonen, Heikki Keinonen ja Anitta Ranta. Fröken Julie esitetään Itävallan Feldkirchessä kesällä 2012. Julieta esittää mezzosopraano Maarit Aura, Jeania baritoni Gabriel Suovanen ja Kristiniä Marjukka Tepponen.
Pampakoira
Pampakoira (Veadeiro pampeano) on brasilialainen koirarotu. FCI ei ole tunnustanut sitä, mutta Brasilian Kennelliitto sitä vastoin on.
Ulkonäkö
Pampakoiran karvapeite on lyhyt ja sileä. Väritys voi olla fawn, tummaan vivahtava leijonankeltainen, punertava, valkoinen tai kaksivärinen. Kaksivärinen voi olla mikä tahansa edellä mainituista väreistä valkoisin merkein. Rotumääritelmän mukainen säkäkorkeus on 47–59 cm (minimissään 46 cm ja maksimissaan 60 cm korkea koira voidaan vielä hyväksyä).
Michael Hester
Michael Hester (s. 2. toukokuuta 1972 Sydney, Australia) on uusiseelantilainen jalkapallotuomari. Ammatiltaan hän on laivastoupseeri. Hester on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2007 alkaen; hänen ensimmäinen kansainvälinen ottelunsa oli Tahitin ja Uuden-Kaledonian kohtaaminen elokuussa 2007. Hän tuomitsee muun muassa A-Leaguessa ja Uuden-Seelannin jalkapalloliigassa. Hän on myös tuominnut jalkapallon MM-kilpailuissa, OFC Nations Cupissa ja alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Vuonna 2009 Hester valittiin Uuden-Seelannin jalkapalloliigan huomattavimmaksi urheiluvaikuttajaksi.
Pampakoira
Luonne ja käyttäytyminen
Pampakoiraa kuvaillaan omistajaansa kohtaan tottelevaiseksi, mutta vieraita kohtaan varautuneeksi ja työssään itsenäiseksi. Se tulee hyvin toimeen lasten kanssa. Sen tapana on metsästää joko kahden tai kolmen koiran ajueissa.
Eric O’Dell
Eric O’Dell (s. 20. kesäkuuta 1990) on kanadalainen jääkiekkohyökkääjä, joka edustaa KHL:ssä pelaavaa Metallurg Magnitogorskia. Hän on Anaheim Ducksin toisen kierroksen NHL-varaus vuodelta 2008.
Pelaajaura
O’Dell pelasi neljä vuotta vuosina 2007–2011 Ontario Hockey Leaguessa, jossa hän teki 100 maalia ja 107 syöttöpistettä eli yhteensä 207 tehopistettä pelaamissaan 198 ottelussa. Vuonna 2008 O’Dell valittiin pelaamaan kultaa voittaneessa Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa ja kauden 2009–2010 aikana hänet valittiin myös pelaamaan OHL:n tähdistöottelussa.
O’Dell debytoi ammattilaistasolla AHL-joukkue Chicago Wolvesissa kaudella 2009–2010. 1. kesäkuuta 2010 Atlanta Thrashers solmi hänen kanssaan tulokassopimuksen. Thrashersin joukkueen muutettua ja vaihdettua nimen Winnipeg Jetsiksi O’Dell siirtyi kolmeksi kaudeksi Winnipegin farmijoukkue St. John’s IceCapsiin. O’Dell teki NHL-debyyttinsä 11. tammikuuta 2014 ja teki ensimmäisen maalinsa Columbus Blue Jacketsia vastaan.
1. heinäkuuta 2015 O’Dell jätti Winnipegin organisaation ja siirtyi vapaana agenttina vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella Ottawa Senatorsiin.
Manfred Schnelldorfer
Manfred Schnelldorfer (s. 2. toukokuuta 1943 München) on saksalainen taitoluistelija, joka on voittanut sekä maailmanmestaruuden että olympiamestaruuden vuonna 1964. Hän on lisäksi voittanut pronssia maailmanmestaruuskilpailuissa 1963, kaksi hopeaa (1963-1964) ja kolme pronssia (1960-1962) Euroopan-mestaruuskisoissa ja kahdeksan Saksan-mestaruutta (1958-1961, 1963-1964).
Ou nou!
thumb|250 px|Kurkelat tulevat Rautakourille bailuihin. Kuvassa Reino, Milja, Suvi ja Tapio.
Ou nou! on suomalainen 15-osainen komediasarja, jossa miehet ja naiset ovat ikään kuin vaihtaneet rooleja keskenään. Sarja perustuu Kaverille ei jätetä -sarjan jaksoon "Jorma löytää tyylinsä". Sarja on julkaistu kokonaisuudessaan DVD:llä.
Juoni
Sarjan tapahtumat sijoittuvat nykyaikaan kertoen toimitusjohtaja Suvi Kurkelan ja urakoitsija Milja Rautakouran perheiden edesottamuksista. Näitä tapahtumia tarkastellaan aviopuolisoiden, sairaanhoitaja Reino Kurkelan ja pankkivirkailija Tapio Rautakouran näkökulmasta. Reinolla ja Tapiolla on yhteinen ystävä, sosiologi Jorma Härmälä, joka taas seurustelee Mariannen kanssa, joka on ammatiltaan yliluutnantti.
Pekka Rintala
Pekka Rintala (s. 5. marraskuuta 1985 Oulu) on suomalainen jääpalloilija, jolla on myös Ruotsin kansalaisuus. Hän edustaa Elitserienissä pelaavaa Västerås SK:n joukkuetta.
Rintala on pelannut koko uransa Ruotsissa. Hän on myös edustanut maata nuorten maajoukkueissa. Suomen A-maajoukkueessa Rintala on pelannut 27 ottelua ja hän on edustanut Suomea kolmissa MM-kisoissa. Rintala nimettiin Suomen joukkueeseen myös vuoden 2013 maailmanmestaruuskilpailuihin, mutta hän joutui jättämään kisat väliin loukkaantumisen vuoksi.
Pekka Rintalan isä on pitkän jääpallouran Ruotsissa tehnyt ja 27 A-maaottelua Suomen paidassa pelannut Ari Rintala.
Saavutukset
Maajoukkueessa
Matti Huhta (poliitikko)
Matti Aukusti Huhta (21. tammikuuta 1905 Lapua – 26. lokakuuta 1967 Oulu) oli suomalainen poliitikko. Huhta toimi 1940-luvun loppupuolella Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (SKDL) kansanedustajana (1945–1948) ja Valtion hinta- ja palkkaneuvoston hintajaoston johtajana (1946–1949). Hän kuului myös SKDL:n ja Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) korkeimpiin johtoelimiin, liitto- ja puoluetoimikuntaan.
Ennen uraansa järjestötehtävissä Huhta työskenteli kirvesmiehenä Lapualla, Kemissä ja Oulussa. Hän loikkasi Neuvostoliittoon 1930-luvun alussa ja opiskeli 1931–1935 Leningradissa Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa. Palattuaan maanalaiseen toimintaan Suomeen Huhta jäi marraskuussa 1936 kiinni ja oli vuosina 1937–1944 vangittuna tasavallan suojelulain perusteella poliittisen toimintansa johdosta. Riihimäen vankilassa Huhta kuului SKP:n vankilaneuvoston korkeimpaan johtoon. ”Huhdan putiikkina” tunnettu johtoryhmä, johon kuuluivat Huhta, Aimo Aaltonen, Ville Pessi ja Kauko Heikkilä, pysyi täysin uskollisena Neuvostoliitolle koko sota-ajan ja otti vapauduttuaan itselleen SKP:n johdon puolueen aloittaessa julkisen toimintansa syksyllä 1944. Maanlaisessa toiminnassa Huhdan peitenimenä oli Kalle Kivinen. Huhta oli kuitenkin vuodenvaihteessa 1943–1944 ilmoittanut Valpolle haluavansa olla sen käytettävissä. Häneen ei kuitenkaan luotettu, vaan tuomion kärsittyään hän jäi edelleen turvasäilöön.
Sotien jälkeisinä säännöstelyn vuosina Huhta joutui hintajaoston puheenjohtajana eli “hintadiktaattorina” allekirjoittamaan useimmat kuluttajahintojen korotukset, mikä lisäsi sekä hänen henkilökohtaista että koko SKDL:n epäsuosiota työväestön parissa. Tämä tarjosi propaganda-aseen sosialidemokraateille, joiden kuuluisan Jo riittää! -kampanjan ensimmäinen tunnus “Jo riittää hinnankorotukset” viittasi nimenomaan Huhtaan. Huhta tuomittiin 19. joulukuuta 1946 Helsingin raastuvanoikeudessa säännöstelyrikoksesta 16 000 markan sakkoihin. Hän oli koeajanut rekisteröimätöntä autoa johon ei ollut hankittu bensiinilupaa.
Helmikuussa 1950 Huhta erotettiin SKP:stä. Hänen rikkeikseen luettiin Etsivän keskuspoliisin (EK) kanssa 1930-luvun lopulla ja Valpon kanssa jatkosodan aikana tehty yhteistyö, lahjusten ottaminen hintajaostossa sekä epäilyttävät liiketoimet. SKP oli tiennyt Huhdan EK-toiminnasta jo vuodesta 1945, ja tämän vuoksi hänet oli siirretty syrjään puoluetoimikunnasta samana vuonna, mutta rikkeiden ei vielä tuolloin katsottu vaativan erottamista. Puolueen asenne muuttui, kun kansainvälisessä kommunistisessa liikkeessä alettiin suhtautua tiukemmin poikkeamiin Jugoslavian tapahtumien myötä ja metsästää titolaisia pettureita omista riveistä. Erottamisensa jälkeen Huhta sai lähteä muistakin vasemmistojärjestöjen luottamustehtävistä. Puolue määräsi hänen vaimonsa Tyyne Tuomisen ottamaan avioeron Huhdasta. Vuosina 1947–1949 Huhta oli Konelan toimitusjohtaja, ja 1950–1958 hän työskenteli puualan liikemiehenä Rovaniemellä ja Kuusamossa.
Puuveneveistäjä
Puuveneveistäjä on puualan artesaanikoulutuksen (puuvenealan suuntautuminen) tai veneenrakentajakoulutuksen saanut henkilö. Kyseessä on perustutkinto, joka antaa yleisen korkeakoulukelpoisuuden jatko-opiskeluissa omalla alallaan. Tämän lisäksi perusopintojen jälkeen voidaan suorittaa veneenrakennusalan ammattitutkinto eli kisällikirja, joka perustuu kymmenen päivän näyttökokeeseen ja erilaisiin teoriakokeisiin. Suuntautuminen voi olla puuvene-, lasikuituvene- tai teräsvenealalle. Näyttötutkintoon on mahdollista mennä myös ilman peruskoulutusta.
Puuveneveistäjä voi suorittaa venerakentamisen erikoisammattitutkinnon eli niin sanotun mestaritutkinnon, jota pidetään puuvenerakentamisen yhtenä korkeimmista ammattitaidon mittareista. Kisällitodistukset ja mestarikirjat myöntää Mestarikiltaneuvosto.
Puuveneveistäjän työtehtäviin kuuluu uusien puuveneiden veistäminen eri tekniikoilla. Lisäksi töitä ovat puuveneiden korjaukset ja vuosihuollot kuten kyllästäminen, tervaaminen, lakkaaminen ja maalaaminen. Puuveneveistäjä voi tehdä myös veneiden sisustuksia ja muita puusepäntöitä.
Puuveneveistäjillä on oma vuonna 1990 perustettu yhdistys Puuveneveistäjät ry, johon kuuluu osa Suomen veneveistämöistä.