cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Motörhead
2000–2015
Vuonna 2006 ilmestyi albumi Kiss Of Death ja vuonna 2007 ilmestyi livealbumi Better Motörhead Than Dead. Vuonna 2010 ilmestyi 20. studioalbumi The Wörld Is Yours. Yhtyeen kitaristina vuodet 1984–1995 toiminut Michael "Würzel" Burston kuoli kesällä 2011. Vuonna 2013 Motörhead julkaisi studioalbumin nimeltä Aftershock. Yhtyeen viimeiseksi jäänyt studioalbumi Bad Magic julkaistiin vuonna 2015. Yhtyeen alkuperäinen rumpali Phil Taylor kuoli sairauteen marraskuussa 2015.
Viimeisen kerran yhtye konsertoi Berliinissä Saksassa 11. joulukuuta 2015. Lemmy Kilmister kuoli yllättäen 28. joulukuuta 2015 ärhäkkään syöpään, josta hän sai tietää vasta tapaninpäivänä 2015. Yhtyeen rumpali Mikkey Dee ilmoitti, että Motörhead ei jatka enää toimintaansa Lemmyn kuoleman jälkeen. Fast Eddie Clarke kuoli tammikuussa 2018.
Esiintymiset Suomessa
Lemmy oli käynyt ensimmäisen kerran esiintymässä Suomessa jo 1960-luvulla The Rockin' Vickers -yhtyeen mukana.
Suomessa Motörhead herätti pahennusta juhannuksena 1979 riehumalla Punkaharjun Punkarockissa. Siellä yhtye tuhosi pukuhuoneeksi tarkoitetun asuntovaunun ja järjesti sille ns. viikinki-hautajaiset, eli poltti sen ja laittoi seilamaan keskelle järveä. Koko porukka pääsikin tutustumaan suomalaiseen putkaan. Motörhead on senkin jälkeen esiintynyt Suomessa ja monet suomalaiset muusikot ovatkin saaneet innoitusta Motörheadin musiikista.
Vuonna 2004 Ruisrockissa soitti myös viereisellä lavalla Lemmyn entinen yhtye Hawkwind. Lemmy kävi soittamassa ennen oman yhtyeensä konserttia heidän kanssaan Silver Machinen.
Huhujen mukaan Kilmister olisi pyytänyt Albert Järvistä yhtyeen kitaristiksi 1980-luvulla. Vaikka Järvinen ja Kilmister tekivätkin yhteistyötä 1980-luvulla, Kilmister on myöhemmin kiistänyt kysyneensä Järvistä Motörhead-kitaristiksi.
Karen Borca
Karen Borca (s. 5. syyskuuta 1948 Green Bay, Wisconsin ) on yksi harvoista free jazzia päätoimisesti soittavista fagotisteista. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään Cecil Taylorin kanssa. Hänen miehensä oli alttosaksofonisti Jimmy Lyons, joka oli Taylorin pysyvä yhteistyökumppani. Borca soitti myös Lyonsin yhtyeissä, kunnes tämä kuoli vuonna 1986. Sittemmin Borca on soittanut William Parkerin, Marco Eneidin ja Jackson Krallin kanssa.
Borca muutti noin yhdeksän kuukauden ikäisenä Iron Beltiin ja sai musiikinopetusta äidiltään. Hän soitti kymmenen vuoden ajan alttosaksofonia, mutta aloitti fagotinsoiton high schoolissa ja jatkoi sitä Wisconsinin yliopistossa. Hän opiskeli lisäksi New Yorkissa. Vuosina 1970–1971 hän soitti Cecil Taylorin big bandissa, ja vuosina 1971–1973 hän avusti tätä opettajana Antioch Collegessa. Hän tapasi Lyonin Taylorin kautta Antioch Collegen -aikoinaan. Hän toimi opetustehtävissä myös New Yorkissa. Hän avusti syksyllä 1974 Jimmy Lyonsia Bennington Collegessa. Pariskunta kiersi ja levytti yli kahdentoista vuoden ajan. Borca aloitti myös omien yhtyeidensä johtamisen vuonna 1972.
Borca on esiintynyt Berliinissä, Suomessa ja Sveitsissä.
Compaq Portable
Tietokone oli ensimmäinen IBM PC-klooni eli IBM PC -yhteensopiva tietokone.
Ensimmäiselle mallille julkaistiin seuraajat Portable Plus, Portable II ja Portable III.
250px|pienoiskuva|Compaq Portable
Kone esiteltiin marraskuussa 1982 ja julkaistiin myytäväksi seuraavan vuoden maaliskuussa.
Vuoden 1983 aikana sitä myytiin 53 000 kappaletta. Se painoi lähes 13 kiloa.
Tekniset tiedot
Tietokoneen suoritin oli 4,77 MHz:n Intel 8088. Tietokoneessa oli 128 kilotavua RAM-muistia.
Marie-Luce Romanens
pienoiskuva|Marie-Luce Romanens vuonna 2019. Marie-Luce Romanens (s. 19. tammikuuta 1973 ) on entinen sveitsiläinen suunnistaja ja kestävyysjuoksija.
Marie-Luce Romanens voitti ensimmäisenä sveitsiläisenä suunnistuksen maailmanmestaruuden. Hän oli paras lyhyellä matkalla Detmoldin MM-kisoissa 1995. Hän voitti 4,55 kilometrin matkalla hopeamitalisti Yvette Haguen 21 sekunnilla. Samojen kisojen normaalimatkalla Romanens sijoittui kahdeksanneksi.
Grimstadin MM-kisoissa 1997 Romanens sai kaksi pronssimitalia. Hän oli lyhyellä matkalla vasta neljänneksi nopein, mutta koska kilpailujen kuuluttaja kertoi loppuviitoituksella juosseelle isäntämaan Hanne Staffille tilanteen ja auttoi siten tätä lyömään Romanensin ajan vajaalla sekunnilla, annettiin pronssimitali Sveitsin tekemän vastalauseen jälkeen molemmille. Toisen pronssin Romanens sai viestissä, jossa hän suunnisti toisen osuuden. Normaalimatkalla hän sijoittui yhdeksänneksi.
Vuoden 1999 MM-kisoihin Romanens ei osallistunut mutta hän palasi MM-rasteille kisaohjelmaan tulleen uuden lajin, sprintin myötä. Ensimmäiset kisat toivat kuudennen sijan, ja Rapperswilissa 2003 hän sai hopeaa häviten Simone Luderille 9,5 sekuntia ja varmistaen isäntämaan kaksoisvoiton.
Thaumas
Thaumas (, "ihme") oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri hahmon nimi.
Thaumas, meren jumala
Thaumas oli meren jumala, Pontoksen ja Gaian poika, joka oli meren ihmeiden henkilöitymä. Hänen puolisonsa oli Elektra, okeanidi, ja heidän lapsiaan olivat Iris, Hydaspes, Arke sekä harpyijat.
Pop Life
Pop Life on ranskalaisen DJ:n David Guettan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin Albumin julkaisivat yhteistyössä Virgin ja EMI, kesäkuussa 2007.
Kloorinitraatti
Kloorinitraatti (molekyylikaava ClNO3) on tärkeä kaasu stratosfäärissä, sillä se osallistuu otsonin ehdyttämiseen. Kloorinitraatti on myrkyllinen ja syövyttävä. Kloorinitraatin moolimassa on 97,46 g/mol ja CAS-numero 14545-72-3.
Mahendra
Mahendra Bir Bikram Shah Dev (11. kesäkuuta 1920 – 31. tammikuuta 1972) oli Nepalin kuningas 1955–1972 ja brittiarmeijan sotamarsalkka vuodesta 1960. Hän seurasi isäänsä Tribhuvania joka oli vuosia Ranan pääministerisuvun nukkehallitsija.
Elämäkerta
Mahendra oli kuningas Tribhuvan Bir Bikram Shah Devin ja kuningatar Kanti Rajya Laxmi Devi Shahin poika. Hän opiskeli yksityisesti valtiotieteitä, taloustieteitä, nepalin kieltä ja kulttuuria ja englantia palatsissa. Mahendra nai Indra Rajya Laxmi Devin 8. toukokuuta 1940 kaksikymmenvuotiaana. He saivat kolme poikaa ja tytärtä, mutta Indra kuoli 1950 ja Mahendra meni uusiin naimisiin hänen nuoremman siskonsa Ratna Rajya Laxmi Devin kanssa.
Vuodet 1950–1951 poikavauva Gyanendra oli nimitettynä kuninkaaksi Tribhuvanin, Mahendran ja poikansa Birendran ollessa maanpaossa. Kun Ranat syrjäytettiin, kuningassuku palasi maahan.
Kuningas Tribhuvanin kuoltua 13. maaliskuuta 1955 sairaalassa Zürichissä Mahendra nousi valtaistuimelle. Hänet kruunattiin 2. toukokuuta 1956.
Mahendran ja ensimmäisen demokraattisesti valitun pääministeri Bishweswar Prasad Koiralan sekä veljensä Matrika Prasad Koiralan valtakamppailu johti kuninkaan vallankaappauksen joulukuussa 1960, jonka jälkeen kuningas hajotti parlamentin ja kielsi puolueet ja vangitsi niiden johtajat. Vuoden 1962 perustuslain pohjaksi luotiin panchayat-järjestelmä, jossa edustajilla ei ollut oikeutta arvostella kuningasta. Vuoden 1963 laki kuitenkin takasi tasa-arvon lain edessä ja maata kehitettiin viisivuotissuunnitelmilla.
Hänen yllätyksellisen kuolemansa jälkeen Birendra nimitettiin kuninkaaksi.
Mahendra oli viimeinen Nepalin kuningas jonka kuoleman jälkeen toteutettiin ns. Katto -rituaali: noin miljoonan euron korvausta vastaan muuan köyhä bramiini saastutti itsensä syömällä rituaalisesti kimpaleen häneltä kiellettyä lihaa johon oli sekoitettu kuninkaan tuhkaa ruumisroviosta; tämän jälkeen uhri esiintyi kuninkaan asussa ympäri kaupunkia ja kaikki solvasivat häntä: edesmennyt kuningas sai papin nuhteettomuuden ja pääsi brahmalaiseen taivaaseen.
Uusi kuningas kruunattiin vasta suruajan päätyttyä, siihen asti hän oli sijaishallitsija.
Mehukatti
300px|pienoiskuva|Mehukatin logo. Mehukatti on Eckes-Granini Finlandin tuotemerkki. Mehukatti-sarjan alkuperäinen tuote on vuonna 1977 markkinoille tuotu laimennettava juomatiiviste, jota myydään eri makuisina.
Mehukatti-tuotesarjaan on 2000-luvun aikana tullut myös muita tuotteita.
Tuotteet
Lähde:
Poistuneita tuotteita
Tiivisteistä ovat poistuneet appelsiini-cola ja vadelma. Myös 0,5 l pulloissa myydyt valmiit Mehukatti-juomat, Luomu-mehuja edeltäneet pillimehut sekä itse jäähdytettävät mehujäät on poistettu myynnistä 2010-luvun aikana.
Demokratia (mytologia)
pienoiskuva|upright|Demokratian henkilöitymä kruunaa Demoksen eli kansan henkilöitymän. Reliefi stelessä noin vuodelta 337/336 eaa. [[Antiikin Agoran museo, Ateena. ]] Demokratia oli antiikin Kreikassa demokratian eli kansanvallan henkilöitymä tai jumalatar, joka kuvattiin nuorena naisena. Demokratian hahmo ja kultti luotiin Ateenassa poliittisin tarkoitusperin oletettavasti 300-luvun eaa. lopulla.
Demokratia käsitteenä alkoi muotoutua 400-luvulla eaa. Kreikkalaiseen tapaan tärkeälle käsitteelle muodostettiin ajan kuluessa personifikaatio eli henkilöitymä, jota alettiin käyttää taiteessa. Demokratia esiintyi hahmona kreikkalaisessa komediassa Heniokhoksella, sekä Aristofaneella näytelmissä Akharnalaiset ja Linnut. Varhaisin tunnettu kuvallinen esimerkki on Kritiaan haudasta vuodelta 403 eaa. Siihen oli kuvattu sekä Demokratia että oligarkian henkilöitymä Oligarkia. Zeuksen stoassa kerrotaan olleen Eufranorin tekemä seinämaalaus, jossa esiintyivät Demokratia, Demos (”Kansa”) ja Theseus.
Peloponnesolaissodan päättymistä seuranneen lyhyen oligarkian kauden jälkeen palautettu demokratia otettiin Ateenassa ilmeisesti entistä vakavammin. Varsinainen Demokratian kultti tunnetaan kaupungista varmuudella noin 330-luvulta eaa. Agoralla oli Demokratian patsas, jonka oletettu jalusta on löytynyt. Demokratiaa palvottiin kaupungissa ilmeisesti yhdessä Tykhen (”Onni”) ja Eirenen (”Rauha”) kanssa. Näille oli omistettu yhteinen päivä Boedromion-kuussa, mahdollisesti kuun 12. päivä, jolloin juhlittiin kaupungin vapauttamista. Piirtokirjoituksissa mainitaan jumalattarelle suoritetut uhrit.
Oskari Räisänen
thumb|upright=1.25|Oki Räisäsen pilapiirros [[Maakansa-lehdessä vuonna 1931: Kyösti Kallio yrittää muodostaa hallitusta ja punnitsee vaa’alla ministeriehdokkaita (T. M. Kivimäki, Juho Niukkanen, Paavo Virkkunen, Hjalmar Procopé).]] Oskari Vilhelm (Oki) Räisänen (9. huhtikuuta 1886 Iisalmi – 23. toukokuuta 1950 Helsinki) oli taiteilija ja Helsingin Sanomien pilapiirtäjä. Räisänen käytti myös nimimerkkejä Ansu, Okias, Räisänen, Räisäs-Oki, O. ja Savolaisia.
Räisäsen vanhemmat olivat kelloseppä Heikki Räisänen ja Maria Kristiina Vahlberg. Hän kävi kaksi vuotta reaali- ja porvarikoulua ja opiskeli sitten Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1904–1907. Räisänen oli pilapiirtäjänä Maakansa-lehdessä 1930–1932 ja Helsingin Sanomissa 1932–1950, seuraten lehdestä toiseen pakinoitsija Eeroa (Lassi Hiekkala), jonka pakinoita kuvitti. Räisänen piirsi pilakuvia myös Tuulispää- ja Kurikka-huumorilehtiin. Pilapiirrosten ohella Räisänen maalasi myös muotokuvia ja kuvitti vuonna 1923 Maiju Lassilan Tulitikkuja lainaamassa -teoksen. Hän osallistui yleisiin taidenäyttelyihin vuodesta 1906 lähtien ja piti kaksi yksityisnäyttelyä. Räisänen otti osaa myös Leipzigissa vuonna 1927 pidettyyn taidegrafiikkanäyttelyyn.
Räisänen oli naimisissa vuodesta 1913 piirustuksen opettaja Anna-Liisa Liukun kanssa.
To Travel for Evermore
To Travel for Evermore tanskalaisen Wuthering Heights -metalliyhtyeen toinen studioalbumi vuodelta 2002.
Kokoonpano
Esiintyvät muusikot:
Bob Ezrin
Bob Ezrin (s. 1949 Torontossa) on kanadalainen muusikko ja musiikkituottaja. Hän on tuottanut muun muassa yhdeksän Alice Cooperin, kolme Pink Floydin ja kolme KISSin albumia. Lisäksi Ezrin on tuottanut levyjä mm. seuraaville artisteille ja yhtyeille: Peter Gabriel, Deep Purple, Hanoi Rocks, Jane's Addiction, Lou Reed, David Gilmour, Nine Inch Nails, Kula Shaker ja The Darkness.
Pintandwefall
Pintandwefall on helsinkiläis-vantaalainen vuonna 2006 perustettu neljän nuoren naisen garagerock-yhtye, joka voitti Ääni ja vimma -yhtyekilpailun keväällä 2007. Yhtyeen esikoisalbumi Wow! What Was That, Baby? julkaistiin lokakuussa 2007. Yhtyeen tyyliin kuuluvat Spice Girls -tyyliset taiteilijanimet sekä esiintymisasuina käytettävät zorro-naamiot.
Jäsenet
Jäsenet vaihtelevat paljon soittimia keskenään.
Historia
Taiteilijanimeä Dumb Pint käyttävä Ninni Luhtasaari perusti yhtyeen keväällä 2006. Hän halusi perustaa tyttöbändin esiintymään koulunsa Vaskivuoren lukion bändimaratoniin, ja värväsi ystävänsä Iiti Yli-Harjan (Tough Pint), Ringa Mannerin (Cute Pint) sekä Sanna Komin (Crazy Pint) mukaan yhtyeeseen. Sääntönä oli, että kaikki tarttuivat soittimeen, jota eivät olleet aiemmin soittaneet. Pintandwefall esitti keikalla vain kaksi kappaletta, ja tarkoitus oli sen jälkeen hajota musiikillisiin erimielisyyksiin. Yhtye valittiin kuitenkin esiintymään myös saman koulun kesäfestivaalille, joten sen piti tehdä lisää kappaleita ja alkaa treenata tosissaan. Vielä vuoden 2006 aikana bändi ehti myös julkaista ensimmäiset demonsa Uuh Aah, Baby sekä Milkbar, baby?.
Vuonna 2007 Pintandwefall osallistui Ääni ja vimma -kilpailuun ja voitti sen, vaikka olikin soittanut ensimmäisen keikkansa vasta reilua vuotta aiemmin. Kesällä 2007 tamperelainen aloitteleva levy-yhtiö GAEA Records otti Pintandwefallin talliinsa, ja ensimmäinen pitkäsoitto Wow! What Was That, Baby? äänitettiin elokuussa. Levyn äänitti ja tuotti Tigerbombs-yhtyeen Pepe Trouble, ja se julkaistiin 17. lokakuuta 2007. Kappale ”Somewhere I'd Be Worshipped” soi YleX-radiokanavan viikon tehobiisinä viikolla 36, ja siitä kuvattiin myös yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo. Joulukuussa 2007 Pintandwefall esiintyi ensimmäisen kerran ulkomailla soittaessaan Pietarin Club Revolutionissa.
Vuonna 2010 yhtye kiinnitettiin saksalaiselle Viva Hate Recordsille, joka julkaisi yhtyeen albumin maaliskuussa 2010 Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä.
Kalifornianlahti
thumb|250px|Kalifornianlahti merkittynä karttaan vaaleansinisellä.|alt= thumb|250px|Kalifornianlahti Aqua-satelliitin kuvassa. Kalifornianlahti on Tyynenmeren merialue, joka erottaa Kalifornian niemimaan muusta Meksikosta. Sen rannikolla sijaitsee neljä Meksikon osavaltiota: Baja California, Baja California Sur, Sonora ja Sinaloa. Kalifornianlahtea kutsutaan joskus myös Cortésinmereksi (esp. Mar de Cortés, engl. Sea of Cortez).
Kalifornianlahden eteläraja kulkee Meksikon Piastla Pointista (23°38' N) Kalifornian niemimaan eteläpäähän.
Kalifornianlahdella on kaksi isompaa saarta, Isla Ángel de la Guarda ja Isla del Tiburón. Kalifornianlahteen laskee Coloradojoki.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1960
Vuoden 1960 talviolympialaisten mäkihyppykilpailu käytiin kisojen viimeisenä kilpailupäivänä 28. helmikuuta. Kilpailupaikkana oli Squaw Valleyn Papoose Peak Jumps.
Osallistujat
Kilpailuun osallistui 45 hyppääjää 15 maasta.
Dogma
Dogma voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
MasterChef
MasterChef on ruoanlaittoon perustuva kilpailu. Ohjelma alkoi BBC:llä vuonna 1990. Ohjelman tunnuslogoa on käytetty ympäri maailmaa ohjelmien tunnuksena. Ohjelma on laajentunut maailmanlaajuisesti ja sitä on kuvattu monissa eri maissa. Izzy Carter on ohjelman luoja.
Lähteet
顶级厨师
Raaka-Arska
Raaka-Arska (oikealta nimeltään Ari Tuominen, s. 1958) on suomalainen rock-laulaja ja roudari. Hän tuli tunnetuksi ennen kaikkea Popeda -yhtyeen roudarina, mutta on ollut myös sitä ennen ainakin Eppu Normaalin mukana. 1980-luvulta lähtien Raaka-Arska esitti Popedan keikoilla yhden kappaleen per keikka aina eroamiseensa saakka, ja vieraili lavalla silloin tällöin vielä myöhemminkin. Kontra-cover "Muumi Muumi" on ollut hänen bravuurinsa. Vuonna 1989 Raaka-Arska äänitti soolo-EP:n, mutta se ei saavuttanut mainittavaa menestystä. Kesällä 1994 Arska perusti oman Raaka-Arska & Rengasraudat -yhtyeen, joka julkaisi kaksi albumia. Yhtye keikkailee edelleen silloin tällöin.
Tybrind Vig
Tybrind Vigin mesoliittinen asuinpaikka sijaitsee Fynin saaren länsirannalla Tanskassa ja se edustaa yhtä parhaiten säilynyttä ja arkeologisesti tutkittua myöhäisen Ertebøllen kulttuurin asuinpaikkaa. Materiaalin ajoitukset asettuvat ajanjaksolle 5 500–4 000 eaa.. Kaivaukset olivat ensimmäiset Tanskassa, jotka suoritettiin koko ajan veden alla. Haasteelliset tutkimukset kannattivat, sillä laaja löytöaineisto sisälsi myös orgaanista materiaalia, mikä on kaivauskohteen erityispiirre. Kohteesta löytyi muun muassa lähes ehjä ruuhi, kattava lajitelma meloja ja jousia sekä runsaasti kalastusvälineitä. Kohteesta tuli heti eräs Tanskan kuuluisimmista arkeologisista kaivauskohteista.
Raaka-Arska
Nykyisin Tuominen on maanviljelijä ja asuu Ruovedellä. Ennen ryhtymistään maanviljelijäksi Tuominen toimi hetken aikaa myös fysiikan opettajana.
Tybrind Vig
Asuinpaikan muinainen ympäristö
Ennen Tybrind Vigin asuttamista, paikka oli syvällä sisämaassa. Jääkauden aikana suuret mannerjäätiköt sitoivat suuren määrän vettä itseensä ja valtamerien vedenpinta aleni kymmeniä metrejä. Tämä paljasti Pohjanmerellä suuria alueita nykyistä merenpohjaa ja esimerkiksi Tanskan nykyiset salmet ja saaret olivat tällöin maatuneet, ja Vähän-Beltin keskellä virtasi joki, joka keräsi vetensä Jyllannin niemimaan itäpuolelta ja yhtyi pohjoisempana Ison-Beltin kautta laskevaan jokeen. Boreaalisella- ja atlantisella ilmastokaudella meri kohosi peittäen asteittain alleen edellä mainitut mainitut maa-alueet. Merenpinnan kohoaminen siirsi merenrantaa lähemmäksi Tybrind Vigiä ja jossakin vaiheessa aikajakson 6 000−5 000 eaa. välillä jokisuisto sijaitsi Vähän-Beltin pohjoispäässä. Kun meri kohosi edelleen, muuttui Vähä-Belt salmeksi, joka huuhtoi saareksi muuttuneen Fynin rantoja lähes nykyisellä korkeudella.
Wilma
Wilma voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Tybrind Vig
Asuinpaikan muinainen ympäristö
Tybrind Vig oli tuolloin laguuni, jota suojasi pitkänomainen niemi tai saari Vähän-Beltin suunnalta tulevalta aallokolta. Sisälle laguuniin pääsi melomaan ainakin pohjoisessa sijainneen kapean aukon kautta. Matalassa laguunissa vesi oli vähäsuolaista merivettä, johon sekoittui makeaa vettä laguuniin purkautuvien ojien kautta. Merenpohja oli hiekkaa, kiviä ja mutaa, jossa kasvoi kaislikkoa ja merilevää. Lähiseudun tiheät metsät kasvoivat enimmäkseen tammea, mutta myös muita lehtipuita kuten lehmusta ja jalavaa, sekä pihtaa. Rantoja peittivät hasselpähkinä, leppä ja koivu.
Tutkimukset
Arkeologian ja sukeltamisen harrastaja Hans Dal kertoo olleen ystäviensä kanssa etsimässä arkeologisia esineitä Tybrind Vigin lahdella vuonna 1975. Koska päivä ei ollut tuottoista, otti hän harppuunansa ja lähti sukeltaen kalastamaan. Noin 300 metriä rannasta näki hän merenpohjassa tummemman alueen, josta erottui paljon osterinkuoria, piikiven kappaleita ja puunrunkoja. Näiden joukosta löytyivät myös villisian alaleuan luu, joitakin sarven kappaleita, kivisiä työkaluja ja työstettyä puuta. Hans Dal otti ystävineen yhteyttä Moesgårdin museoon samana vuonna. Tutkimukset aloitettiin vuonna 1978 suoritetuilla koekaivauksilla, joita johti Søren Andersen. Veden alla työskennellen poistettiin kaivausalueelta jopa metrin verran mutaa ja savea. Mudan joukosta löydettiin piikiveä, eläinten luita, sarvia, puuta ja puuesineitä, keramiikan sirpaleita, lehtiä, hedelmiä, siemeniä, oksia ja puunrunkoja. Kun huomattiin, että jäännösten säilyvyys oli ollut erittäin hyvä, kannatti aluetta tutkia vielä useita vuosia eteenpäin. Kaivaukset lopetettiin vuonna 1988.
Kaivausalue
Kaivettu materiaali löytyi 250 metrin päästä rannasta noin 2−3 metrin syvyydestä. Siellä otollisin alue käsitti Hans Daalin huomaaman tumman alueen sekä sen lähiympäristön. Tumma alue muodosti nauhamaisen rannan suuntaisen kaistaleen ja tutkimukset suoritettiin sen ympärillä 50×10 metrin suuruisella alueella.
Syvimmät kerrostumat, joiden löydöt ajoitetaan vanhempaan Ertebøllen kulttuurikauteen, makasivat syvemmällä hiekkaisen mutakerrostuman alla. Asuinpaikkaa on asutettu noin 1 500 vuotta valtamerien pinnannousun eli transgression aikaan. Nouseva merivesi peitti alleen rantakerrostumat ja asumukset siirrettiin ylemmäksi rannalle. Näitä jäännöksiä peitti ohut ja hienojakeinen savinen muta, jota aallokko irrotti rantahiekasta. Lopulta asuinpaikka hylättiin ja siitä jääneet kerrostumat ajoitetaan noin vuodesta 5 500 eaa. vuoteen noin 4 000 eaa..
Laguunin rannoilta tiedetään olleen useita asuinpaikkoja, mutta niistä on enää vain vähän löydöksiä jäljellä. Pääosa löydöistä on tehty alueelta, joka on sijainnut laguunin pohjoisosassa sijainneen asuinpaikan edustalla. Sen sijainti suhteessa aallokkoon ja rannan jyrkkyys ovat olleet säilymiselle sopivat, sillä aallokko ei ole tuhonnut ihan kaikkea pohjaan ja maalla paikalleen jäänyttä materiaalia.
Kaivausalueesta suuri osa kuului muinaiseen merenpohjaan, jossa harjoitettiin kalastusta. Paikalle on jäänyt paljon kalastusrakenteita, joita ovat muun muassa kalapadot, katiskat ja ohjaavat seinämät.
Löytöaineisto
Kaivausalue käsitti suurimmaksi osaksi muinaista merenrantaa, mutta myös muinaisen asuinpaikan ranta-aluetta. Rannan edustalla on ilmeisesti kasvanut kaislikkoa ja merilevää, joka on sitonut paikalleen veteen heitettyä roskaa ja rojua. Nämä ovat ajatuneet kellumalla kaisikkoon ja painuneet sitten vettyneinä löytöpaikalleen meren pohjaan. Osa löytöesineistöstä on kuitenkin ollut kalastusvälineitä, jotka on jätetty aktiivikäytön jälkeen veteen paikoilleen. Myös hajonneiden kalastusvälineiden jäänteitä löydettiin runsaasti. Myös Ertebøllen kulttuurille tyypillisiä osterinkuorien tunkioita havaittiin.
Kalastusvälineet
Muinaisen asuinpaikan merenpohjaan on jäänyt erilaisia kalastusvälineitä ja kalastusrakennelmien jäänteitä. Tällaisia olivat puuosat, jotka ovat olleet mertojen tukikaarina. Merta on ollut oksista valmistettu häkkimäinen ansa, jossa sisään uinut kala ei osannut takaisin ulos vaan jäi mertaan satimeen. Mertoja on ilmeisesti ollut käytössä kahdenlaisia. Ympyrän muotoiset tukikaaret ovat olleet käytössä merroissa, joita on vielä muutama vuosikymmen sitten käytettiin pehmeillä merenpohjan paikoilla. Puoliympyrän muotoisia kaaria käytettiin kovilla tai kivisillä paikoilla.
Mertoja on ilmeisesti käytetty kalapatojen ja ohjaavien seinämien muodostamissa sumpuissa ansana. Yhtään ehjää seinämää ei kaivauksista löytynyt, mutta osia niistä kylläkin. Näitä hasselpähkinän pitkistä ja suorista oksista valmistettuja risuseinämän osia löytyi kaivausalueelta merenpohjalla makaamassa. Niitä on tuettu veden alla pystyasentoon jopa neljä metriä pitkillä seipäillä, jotka on isketty merenpohjaan pystyyn. Kaloja on saatettu pyydystää sumpuista aktiivisestikin. Risuseinämien läheltä ja vierestä löydettiin pohjaan iskeytyneinä noin sata luu- tai puupiikkiä. Ne ovat saattaneet irrota heittokeihäistä tai atraimista, joissa on ollut kolme piikkiä kärkenä. Tällaisilla välineillä on Andersenin mukaan saatettu pyydystää sumppuun jääneitä kaloja. Kaivauksissa ei löytynyt ehjää kalastusverkkoa, mutta sieltä löytyi verkon riekale sekä pieniä kasvikuiduista valmistettuja siimanpätkiä, joissa oli solmuja. Verkon lanka on valmistettu lehmuksen ja pajun kuoresta. Verkon käyttöön viittasi myös puinen kelluke, johon on ilmeisesti verkon paulan kiinnittämistä varten tehty yksi reikä.
Kaivauksissa löytyi yli 10 ongenkoukkua ja lukuisia keskeneräisiä koukun aihioita. Jopa kolme senttimetriä pitkät koukut on valmistettu saksanhirvien kylkiluista. Yhdestä koukusta löytyi pätkä kasvikuituista siimaa. Tämä löytö valaisi tapaa, jolla koukku kiinnitettiin siiman päähän. Koukuilla on voitu pyydystää esimerkiksi turskaa, jonka luita esiintyi kaivausmateriaalissa kaikista eniten. Muotoiltuja kivisiä siimanpainoja ei löytynyt, mutta ne ovat olleet melko harvinaisia mesoliittisissa kaivauskohteissa. Painoina on saatettu käyttää luonnon muotoilemia kiviä, jotka eivät kaivauksissa erotu muusta kivimassasta.
Melat
Kaivauksissa löydettiin 15 melaa, tai melan osaa, sekä kolmen yksipuisen koverretun ruuhen jäänteet. Yhdessä kalastusvälineiden kanssa löydöt antavat vakuuttavan kuvan asukkaiden merellisestä elämästä.
Kaikki melat ovat saarnea ja ne on valmistettu veistämällä ne puusta yhtenä kappaleena. Osa meloista löytyivätkin ehjinä, joten niiden pituus voitiin mitata. Melat olivat noin metrin pituiset. Lapojen leveydet ovat vaihdelleet, mutta ne ovat kaikki olleet sydämen muotoisia. Neljässä lavassa erottui koristekuvioita. Koristeltujen melojen varret olivat pitempiä ja melat olivat veistetty varreltaan ja lavaltaan muita ohuemmiksi.
Melojen koristekuviot eroavat motiiviltaan muista mesoliittisten esineiden koristeluista. Kivi- ja luuesineissä on usein viivamaisia koristeita, kuten sahalaitakuvioita, verkkokuvioita, rinnakkaisia viivoja ja muita viiltämällä tehtyjä ornamentteja. Tybrind Vigin melat on koristelty toisella tekniikalla. Puun pintaa on pakottamalla tai hiomalla saatu kuvio erottumaan lavan tasaisesta pinnasta. Kuvio on muodostanut syvennyksistä, joita on korostettu lisäämällä syvennyksiin väriaineita. Nykyään väri näyttää ruskealta, mutta väriaineen alkuperäistä väriä ja koostumusta ei tunneta. Melojen koristeet ovat erilaiset, vaikka tyyli onkin samantapainen. Osa meloista on koristeltu molemmilta puolilta. Koristeltuja meloja on saatettu käyttää eri tarkoituksessa kuin vankkatekoisempia koristelemattomia meloja.
Ruuhet
Vuoden 1979 kaivauksissa löydettiin ensimmäinen ruuhi. Tämä oli ensimmäinen Tanskassa löydetty lähes ehjä puunrungosta koverrettu mesoliittinen ruuhi (ruuhi I). Sen perä makasi metrin syvyydessä mudassa, kun taas keula makasi merenpohjalla näkyvissä. Ruuhi oli veistetty suorasta lehmuksen rungosta ja siitä löytyi koko pituudelta vain yksi oksankohta. Löydettäessä ruuhi oli 9,5 metriä pitkä, mutta sen perästä puuttui osa. On arvioitu, että sen alkuperäinen pituus on ollut 10 metriä. Ruuhen leveys oli 65 senttimetriä ja sen poikkileikkaus oli litistyneen U:n muotoinen. Vaikka mudan paino oli levittänyt ruuhta jonkin verran, nousivat sen laidat vielä noin 30−40 senttimetriä pohjan yläpuolelle. Ruuhen paino on saattanut olla 200−500 kilogrammaa ja kantavuus 700 kilogrammaa.
Ruuhi I on koverrettu poittaisella kirveellä tai taltalla, joka on muistuttanut nykyistä telsoa. Kirveen veistojäljet näkyvät edelleen koko ruuhen pituudelta. Laidan reunat on veistettu miellyttävän pyöreiksi. Ruuhen pohjalla makasi suuri ja litteä kivi, joka Andersenin mukaan on voinut olla painokivi eli paarlasti. Kivi on saattanut olla vakauttamassa ruuhta alentamalla sen painoistettä, jotta se ei olisi ollut liian kiikkerä. Toinen selitys voi liittyä upottamiseen. Käyttämätön ruuhi on voitu upottaa kivellä veteen, ettei se kuivu ja halea. Ruuhessa I on pidetty myös tulta, sillä sen pohjalla oli savesta ja kivistä kasattu hiiltynyt paikka. Andersen viittaa selityksessään joko yökalastukseen, jossa tulen loimu on houkutellut kaloja pyydystettäväksi, tai lämmitykseen, jossa tuli on lämmittänyt melojia heidän kylmillä matkoillaan.
Ruuhen perä, joka löytyi metrin verran hautautuneena mutaan, on ollut irtileikattu ja sen rungossa löytyi 7 säännöllisesti tehtyä reikää, jolla perä on ollut kiinnitettynä runkoon. Peräosaa ei kaivauksissa löytynyt. Ruuhen löytösyvyyden ja puuaineksen ajoituksen avulla ruuhi on ajoitettu noin 4 600 eaa. (3 800−3 700 eaa. (ei kalibroitu ajoitus)). Sitä on käytetty Ertebøllen nuoremmalla eli keraamisella kaudella.
Muut kaksi ruuhta löydettiin myöhemmin. Ruuhet II löydettiin vuonna 1984 ja III vuonna 1993. Ruuhesta II löytyi 3,2 metriä pitkä osa ja sitä on korjattu ainakin kerran. Ruuhi III oli 5,2 metriä pitkä. Myös tässä ruuhessa oli merkkejä tulenpidosta. Toinen ruuhista makasi kivetyn merenpohjan päällä. Kiveyksen viereen on isketty vahvempia paaluja, jotka saattavat kuulua rantautumis- ja venepaikan rakennelmiin.
Haudat
Kaivauksissa tavattiin jäänteitä 4−5 yksilön hautauksista. Rantaeroosio oli huuhtonut maata pois hautojen päältä paljastaen ne osittain. Tästä johtui se, että useimmista haudoista tavattiin vain joitakin ihmisen luita. Nämä haudat oli ilmeisesti kaivetty kylän taakse. Yhdestä luusta huomattiin parantuneen murtuman jälkjet. Sen sijaan varsin koskemattomana on säilynyt naisen ja vastasyntyneen lapsen kaksoishauta, joka on kaivettu maahan kylän keskelle. Lapsi on luista päätelen ollut muutaman kuukauden ikäinen ja lapsi on laitettu naisen syliin makaamaan. Naisen kuolinikä arvioidaan olevan 15−17 vuotta. Naisen luista otetut kollageeninäytteet antoivat ajoitukseksi 6750 ± 80 BP eli noin 5 700−5 600 eaa. . Radiohiilianalyysissä on määritelty myös niin sanotut δ¹³C -arvot, jotka olivat -15,7‰ ja -17,6‰. Tällaisia arvoja saadaan vain nauttimalla paljon merellistä ravintoa.
Vaikka naisen hauta oli hyvässä kunnossa, ei hauta-antimia löydetty. Hautojen ulkopuolelta löytyi kaksi koristehammasta, joihin oli ripustamista varten porattu reiät.
Keramiikka
Keramiikkaa löytyi kaivausalueen pintakerroksista. Vaikuttaa siltä, että tätä Ertebøllen keramiikkaa otettiin täällä käyttöön 4 700 eaa.. Astian sisäpinnasta otetuista näytteistä on arveltu ruukuissa keitetyn kalakeittoa. Turskaa, kasviksia ja yrttejä sisältävää keittoa lämmitettiin nuotion reunalla sen tuhkassa.
Puurungot
Kaivausta aikana löytyi noin 30 tammipuun runkoa, jotka olivat peittyneet merenpohjan mutaan. Näistä valittiin 17 runkoa, joista otettiin kairausnäytteet dendrokronologisiin tutkimuksiin. Vain kahdeksan näytetteen vuosirenkaat voitiin sovittaa saksalaiseen kokoamaan dendrokronologiseen sarjaan. Tulosten mukaan puut olivat kasvaneet vuosien 4 846−4 455 eaa. aikana eli yhdessä ne kattoivat 392 vuoden ajanjakson. Muut näytteet ajoitettiin perinteisemmällä radiohiilimenetelmällä, joka sijoitti näytteet väljemmin välille 5 200−4 300 eaa..
Runkojen hyvälle säilymiselle on annettu selitys. Metsä on asutuksen lähelläkin kasvanut aivan rannassa kiinni ja veteen kaatuneista puista osa on jäänyt suoraan veden alle. Merenpinnan koko ajan noustessa on laguunissa vallinnut otollinen tilanne puunrunkojen säilymiselle. Vaikuttaa siltä, että rungot makasivat merenpohjalla ensimmäiset 400 vuotta vapaasti ennen kuin sedimentit peittivät ne alleen. Puut ajoitettiin 4 700−4 600 eaa.. Viimeisenä kuollut tammi kaatui 229-vuotiaana veteen kärsittyään sitä ennen pitkään huonokasvuisuudesta. Tähän on voinut olla syynä merivedenpinnan kohoaminen tammen kannalta kriittiselle korkeudelle. Edellä mainitut ajoitukset auttavat osaltaan ymmärtämään merenpinnan nousua.
Elinkeinot
Ravinnon lähteistä kielivät erilaiset hajalöydöt kaivausalueen pohjamudasta, jossa löydökset ovat veteen heitettyjen tähteiden ja jätteiden jäännöksiä. Suurin osa niistä olivat nisäkkäiden, lintujen ja kalojen luita. Metsästys tuotti runsaasti saksanhirviä, metsäkauriita, villisikoja, mutta alkuhärkä ja hirvi olivat satunnaisempia saaliseläimiä. Turkisten takia metsästettiin näätää,kettua, saukkoa, majavaa ja hilleriä. Näitä ei ilmeisesti syöty, koska luista havaitut viillot liittyivät vain nahan irrottamiseen. Turkiseläinten osuus oli saaliseläimiin verrattuna suuri, mikä on Ertebøllen kulttuurissa ollut tyypillistä. Ainoa tunnistettu kotieläin oli koira.
Myös merellisiä nisäkkäitä pyydettiin. Harmaahylkeitä, tappajavalaita ja pyöriäisiä metsästettiin merellä ruuhista käsin. Niiden metsästys on vaatinut yhteistyötä sekä harppuunoita ja peitsiä. Rannikkovesillä voitiin metsästää vesilintuja, mutta vesilintujen luut ovat säilyneet huonosti ja lajikirjo tunnetaan heikosti.
Pohjamutaa seulottaessa löydettiin paljon pieniä kalanluita ja ruotoja, jotka olivat säilyneet tunnistettavina mudan hapettomassa tilassa. Tunnistettuja lajeja olivat mustatokko (Gobius niger), silokampela (Scophthalmus rhombus; tavallinen), isosimppu (Acanthocottus scorpius), turska (Gadus morhua; eniten), sinihuulikala (Labrus mixtus), hietakampela (Limanda limanda; tav), ankerias (Anguilla anguilla), isoneula (Sygnathus acus), silli (Clupea harengus), makrilli (Scomber scombrus), punakampela (Pleuronectes platessa), kampela (Platichthys flesus; tav), lohi (Salmo salar), muita lohia (Salmonidae), piikkihai (Squalus acanthias; tav), kolmipiikki (Gasterosteus aculeatus, tav) ja kivinilkka (Zoarces viviparous).
Näistä murtoveteen sopeutuneita kalalajeja ovat muun muassa kampela, mustatokko, kolmipiikki, kivinilkka ja merineula. Kauempaa laguunin ulkopuolelta on pyydystetty silliä, makrillia ja sinihuulikalaa. Vaelluskalat nousevat rannikolle yleensä vain kutemaan, jolloin ne ovat helposti pyydystettäviä. Näitä olivat silli, lohi, ankerias ja piikkihai. Tybrind Vig on ollut otollisessa paikassa molempia kalastusympäristöjä ajatellen.
Kasvisravinto on säilynyt huonosti. Mudasta löytyi runsaasti hasselpähkinöiden kuoria ja koska hasselpähkinää kasvoi seudulla runsaasti, on sen täytynyt kuulua ruokavalioon. Mudan joukossa oli myös tammenterhoja, mutta niitä on pudonnut veteen myös rantapuiden oksilta. Tiedetään kuitenkin muilta asuinpaikoilta, että terhoja on lioteltu vedessä niiden kitkeryyden vähentämiseksi. Niitäkin on voitu syödä Tybrind Vigissä.
The Fishfaces
300px|thumb|The Fishfaces, vasemmalla kitaristi Make, keskellä basisti Saikki ja oikealla laulaja Claude. The Fishfaces oli suomalainen rockyhtye, jonka laulaja Claude perusti aiemman yhtyeensä Smackin hajottua. Yhtye julkaisi kaksi studioalbumia, Lovesongs for Hyenas (1993) ja Leaving the Planet (1998). The Fishfacesin kappaleiden tekijöinä olivat pääasiassa Claude, kitaristi Juha Mezola ja basisti Saikki.
Yhtyeen ensimmäinen basisti oli "Tappari" eli TB Widow, joka korvattiin erimielisyyksien vuoksi Saikilla vuonna 1992. Tappari soitti vain ensimmäisellä singlellä ja Saikki kaikilla muilla julkaisuilla. Vuonna 1993 Juha Mezola erosi bändistä ja useiden kitaristikokelaiden jälkeen pestin sai kitaristi ja säveltäjä Kalle "Galileo" Korhonen. Korhonen joutui jättämään yhtyeen henkilökohtaisista syistä Leaving Planet -albumin varhaisessa tekovaiheessa, jolloin Juha Mezola tuli takaisin soittamaan levyn kitaraosuudet.
Kitaristi Make lähti bändistä vuonna 1994 ja kitaristi Junza otti hänen paikkansa. Hän on myöhemmin vaikuttanut muun muassa Spiha- ja Miss Treatment -yhtyeissä. Mezolan lähdettyä bändistä yhtyeen sävellystyöstä ja improvisoiduista kitarastemmoista keikoilla vastasi Kalle Korhonen, joka pian sai Clauden ja Saikin aivoriihen tuloksena kutsumanimen ”Galileo”. Tuolloin 24-vuotias Korhonen ajautui henkilökohtaisiin ongelmiin ja oli pakotettu jättämään yhtyeen. Hänen jälkeensä soitti toisena kitaristina myös Stone (ex-L.A.M.F.).
Leaving the Planet
Toisella ja viimeisellä albumilla Leaving the Planet kuullaan yhtyeen laulajan Clauden lisäksi vierailevia laulajia, sillä Claude oli ehtinyt äänittää levylle vain kaksi kappaletta ennen kuolemaansa ("Into My Blood" ja "Leaving The Planet"). Vierailevia laulajia levyllä ovat tanskalaisen D-A-D-yhtyeen Jesper Binzer sekä The Flaming Sideburnsin Eduardo Martinez ja Jimsonweedin Suho Superstar.
Yhtyeen rumpali Jarkko sekä kitaristit Junza ja Stone ovat myöhemmin keikkailleet Smackfaces-yhtyeessä, joka esittää Smackin ja The Fishfacesin kappaleita. Tribuuttiyhtyeen muita jäseniä ovat laulaja Eduardo Martinez ja Smackin basisti Jimi Sero.
Tormod Haugen
Tormod Haugen (12. toukokuuta 1945 – 18. lokakuuta 2008) oli norjalainen lastenkirjailija ja kääntäjä. Hän sai teoksistaan ja käännöksistään useita palkintoja. Hänen tunnetuimpiin käännöksiinsä norjaksi kuuluu C. S. Lewisin Narnia-sarja. Hän oli vuoden 1990 Hans Christian Andersen -palkinnon voittaja.
Pidä mua hyvänä
Pidä mua hyvänä on suomalaisen Raaka-Arska & Rengasraudat -yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1995.
Albumi ei ollut kaupallinen menestys. Sitä prässättiin kaikkiaan 1000 kappaletta, jotka on myyty loppuun. Levyn tunnetuin kappale lienee Popedasta tutun Ilari "Ilpo" Ainialan tekemä "Naisten superpesis".
Mannerheim-solki
Mannerheim-solki on Suomen Partiolaisten ansiomerkki. Se nimettiin perustajansa Carl Gustaf Emil Mannerheimin mukaan, ja sen on suunnitellut Akseli Gallen-Kallela.
II luokan Mannerheim-solki voidaan myöntää 17-19-vuotiaalle partiolaiselle, joka on toiminut partiotehtävissä erityisen ansiokkaasti ja on sitoutunut partion arvoihin sekä partio- että muussakin toiminnassaan. I luokan Mannerheim-solki voidaan myöntää toiminnassaan erityisesti aatteellisesti kunnostautuneelle, enintään 23-vuotiaalle partiolaiselle.
Mannerheim sai ajatuksen Mannerheim-soljen perustamisesta tavattuaan virkamatkojensa aikana useita partiolaisia vuosina 1918–1919 ollessaan valtionhoitajana.
Indican diskografia
Tämä on artikkeli Indican diskografiasta.
Aalst
Aalst on kaupunki Itä-Flanderissa, Belgiassa, noin 25 kilometriä Brysselistä luoteeseen.
Kaupungissa on 84 859 asukasta (2017). Kaupungissa on kone-, tekstiili- ja kumiteollisuutta. Kaupungin raatihuone on peräisin 1200-luvulta ja sen tornissa on Belgian vanhin säilynyt tornikellopeli. Kaupungin goottilaistyylisen, keskeneräiseksi jääneen kirkon rakennustyöt alkoivat noin 1480. Dirk Martens perusti vuonna 1473 kaupungissa Alankomaiden ja Belgian alueen ensimmäisen kirjapainon.
Karnevaali
pienoiskuva|vasen|Karnevaali vuonna 2010 Kaupungissa järjestetään vuosittain kolmipäiväinen karnevaali keväisin ennen paastoa. Karnevaalilla on 600-vuotias perinne, joka houkuttelee kaupunkiin vuosittain kymmeniä tuhansia ihmisiä. Karnevaaliparaati on tunnettu provosoivista ja satiirisista hahmoista, jotka tekevät usein pilaa julkkiksista sekä uskonnollisista ja poliittisista johtajista. Vuonna 2010 karnevaali pääsi Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Vuonna 2019 Unesco, Euroopan unioni sekä joukko juutalaisia ryhmiä väittivät karnevaalin olevan antisemitistinen, koska karnevaaliparaatissa oli mukana karikatyyrejä ortodoksijuutalaisista koukkunenineen istumassa rahasäkin päällä. Kaupungin edustajat kielsivät antisemitismisyytökset. Samalla kaupunki on päättänyt vetää vuotuisen karnevaalinsa pois Unescon kulttuuriperintöluettelosta.
Dai-Ichi Kangyo Bank
thumb|Dai-Ichi Kangyo Bankin pääkonttori, nykyinen Mizuho Bankin pääkonttori Dai-Ichi Kangyo Bank, lyhennettynä DKB oli yksi maailman suurimmista pankeista 1900-luvun loppupuolella. Se fuusioitiin Mizuho Bankiin vuonna 2002. Se oli yksi Japanin kuudesta suuresta yritysryppäästä, keiretsusta.
Radiance
Radiance on valaistussuunnittelussa käytettävä tietokoneohjelmisto. Radiance itsessään on komentoriviohjelmisto. Lähtötiedot kuten tilan geometria ja valaistuslähteet määritellään tekstitiedostolla. Valaistuksen laskenta perustuu säteenseurantaan.
Greg Ward aloitti Radiancen kehittämisen 1985 Lawrence Berkeley National Laboratoryssä. Lähdekoodi julkaistiin suljetulla lisenssillä. Tammikuussa 2002 Radiance 3.4 julkaistiin vapaammalla lisenssillä.
Luettelo erikoisammattitutkinnoista
Tämä artikkeli on luettelo erikoisammattitutkinnoista. Lisää aiheesta on artikkelissa Ammatilliset tutkinnot. Luettelossa lyhenne eat on jätetty pois tutkintonimikkeistä, joissa erikoisammattitutkinnon nimike ei ole sama kuin ammattitutkinnossa tai ammatillisessa perustutkinnossa.
Kulttuuriala
Käsi- ja taideteollisuus
Viestintä- ja informaatiotieteet
Tekniikan ja liikenteen ala
Arkkitehtuuri ja rakentaminen
Sähkö- ja automaatiotekniikka
Tieto- ja tietoliikennetekniikka
Graafinen ja viestintätekniikka
Elintarvikeala ja biotekniikka
Prosessi-, kemian- ja materiaalitekniikka
Tekstiili- ja vaatetustekniikka
Ajoneuvo- ja kuljetustekniikka
Muu tekniikan ja liikenteen ala
Luonnonvara- ja ympäristöala
Maatilatalous
Puutarhatalous
Metsätalous
Luonto- ja ympäristöala
Muu luonnonvara- ja ympäristöala
Sosiaali-, terveys- ja liikunta-ala
Sosiaaliala
Terveysala
Kuntoutus ja liikunta
Kauneudenhoitoala
Matkailu-, ravitsemis- ja talousala
Majoitus- ja ravitsemusala
Puhdistuspalvelut
Campeche
Campeche on Meksikon osavaltio. Se oli ennen osa Yucatánia, mutta erotettiin 7. elokuuta 1857 omaksi osavaltiokseen. Campechen naapuriosavaltiot ovat Yucatán, Quintana Roo ja Tabasco. Etelässä sillä on yhteistä rajaa Guatemalan kanssa ja lännessä se rajoittuu Meksikonlahteen. Campechen pääkaupunki on Campeche. Muita kaupunkeja osavaltiossa ovat mm. Champotón, Ciudad del Carmen, Escárcega, Bolonchén, Calkiní, Dzitbalché, Hecelchakán, Hopelchén, Lerma, Tenabo ja Sabancuy.
Osavaltion pinta-ala on 57 924 neliökilometriä ja asukasluku noin 894 100 (2014).
Zaia
Zaia on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Kauko Röyhkän 24. albumi, joka julkaistiin 20. elokuuta 2008. Albumi sisältää 13 Röyhkän vanhempaa kappaletta Mikkelin kaupungin jousiorkesterin säestyksellä. Sovitukset ovat Vellu Halkosalmen käsialaa. Materiaali ensiesitettiin Mikkelin Hanget soi 2007 -tapahtumassa 29. maaliskuuta 2007.
Matemaattinen todistus
Matemaattinen todistus tarkoittaa muodollista todistusta, joka täyttää seuraavat ehdot:
Matemaattisessa todistuksessa on kolme osaa:
Oletukset mainitaan usein väitteen yhteydessä, jolloin matemaattisen todistuksen osia ovat vain väite ja todistus. Todistus ei saa sisältää väitettä oletuksena missään muodossa, koska silloin kyseessä on kehäpäätelmä. Todistettaessa voidaan oletusten lisäksi käyttää hyväksi toisia jo aiemmin todistettuja lauseita. Usein matemaattisen todistuksen loppuun merkitään QED latinankielisistä sanoista quod erat demonstrandum ("mikä oli todistettava, MOT") tai piirretään pieni neliö (\square).
Kaikkia yksinkertaisiakaan väitteitä ei ole helppo todistaa matemaattisesti. Esimerkiksi Pierre de Fermat'n mukaan nimetty Fermat'n suuri lause säilyi todistamattomana yli 300 vuotta, kunnes 1990-luvulla englantilainen matemaatikko Andrew Wiles löysi todistuksen yli 10 vuoden työn tuloksena. Vaikka todistettava väite on erittäin yksinkertainen, niin vain harvat matemaatikot kykenevät ymmärtämään monimutkaisen todistuksen.
Matemaattisia todistuksia käytetään laajalti muun muassa tietojenkäsittelytieteissä, kun halutaan todistaa jokin algoritmi oikeaksi. Periaatteessa myös kokonaisia tietokoneohjelmia voidaan todistaa oikeiksi, mutta ohjelmien todistaminen on kuitenkin osoittautunut sen verran työlääksi, että käytännössä vain pieniä, kriittisiä osia todistetaan tarvittaessa.
Todistusmenetelmiä
Yleisiä todistustekniikoita ovat esimerkiksi
Suora todistus
Osoitetaan esimerkkinä suorasta todistuksesta, että kahden parittoman luvun tulo on pariton.
Oletukset: osittelulaki, pariteetti, kokonaisluku, peruslaskutoimitukset, rengas
Väite: Kahden parittoman kokonaisluvun tulo on pariton.
Todistus: Olkoot luvut n ja m ovat parittomia, jolloin on olemassa sellaiset luvut, että. Nyt näiden lukujen tulo voidaan kirjoittaa muodossa
Tässä 2pq-p-q on kokonaisluku, koska p ja q ovat kokonaislukuja. Koska lauseke on muotoa 2k+1, niin on osoitettu, että tulo mn on pariton. \square
Matemaattisen induktion ja yllä olevan todistuksen avulla voitaisiin edelleen todistaa, että mielivaltaisen monen parittoman kokonaisluvun tulo on pariton.
Epäsuora todistus
Epäsuorassa todistuksessa oletetaan, että väite ei olekaan voimassa ja osoitetaan, että tästä "vastaoletuksesta" seuraa jokin ristiriita joko oletuksen, aksiooman tai jonkin aikaisemmin todistetun lauseen kanssa.
Väite: \sqrt{2} on irrationaaliluku. (Oletetaan, että aiemmin on jo todistettu luvun \sqrt{2} olemassaolo.)
Todistus: Tehdään vastaoletus, että \sqrt{2} on rationaaliluku. Silloin on olemassa kokonaisluvut, joille ja murtoluku a/b on supistettu mahdollisimman yksinkertaiseen muotoon. Korottamalla molemmat puolet toiseen potenssiin saadaan 2=a^2/b^2, eli 2b^2=a^2. Lukuteoriasta tiedetään, että jos kokonaisluvun neliö on parillinen, niin itse lukukin on parillinen. Koska luvun a neliö on edellä saadun nojalla parillinen, niin on siis olemassa luku, jolle on voimassa a=2c. Sijoittamalla tämä luvun a paikalle saadaan eli b^2=2c^2. Nyt luvun a lisäksi myös b on parillinen, joten murtoluvussa a/b voidaan jakaa sekä osoittaja että nimittäjä luvulla 2. Tämä on ristiriita, sillä alussa oletettiin, että luku a/b oli jo supistettu mahdollisimman yksinkertaiseen muotoon. Tämä ristiriita osoittaa, että vastaoletus on väärin ja alkuperäinen väite oikein. Siispä \sqrt{2} on irrationaaliluku. \square
Elä ja anna toisten kuolla
Elä ja anna toisten kuolla (Live and Let Die) on Guy Hamiltonin ohjaama James Bond -elokuva vuodelta 1973. Elokuva perustuu Ian Flemingin samannimiseen romaaniin. Kahdeksannessa Bond-sarjan elokuvassa näyttelee Bondin roolissa ensimmäistä kertaa Roger Moore. Muita päärooleja näyttelevät Jane Seymour ja Yaphet Kotto.
Elokuvan tapahtumapaikat ovat Yhdysvalloissa ja Jamaikalla. Bondin kaikki viholliset ovat tummaihoisia. Elä ja anna toisten kuolla on toinen Bond-elokuva, jossa ei ole Desmond Llewelynin esittämää Q:ta (Salainen agentti 007 ja tohtori No oli ensimmäinen). Elokuva on myös siitä poikkeuksellinen, että alussa näytetään James Bondin koti. Elokuvan samannimisen tunnuslaulun esittää Paul McCartney ja Wings.
Juoni
Kolme MI6-agenttia kuolee oudoissa olosuhteissa vuorokauden sisällä YK:n päämajoissa New Yorkissa, New Orleansissa ja pienessä Karibia n valtiossa, San Moniquessa. Jokainen heistä tarkkaili saaren diktaattorin, tohtori Kanangan toimia. Agentti 007, James Bond (Roger Moore) lähetetään tutkimaan kuolemia New Yorkiin. Myös Kananga on New Yorkissa vierailemassa Yhdistyneissä Kansakunnissa. Kun Bond saapuu, Kanangan miehiin kuuluva Whisper ampuu Bondin kuljettajan, joka on kuljettamassa häntä CIA-liittolaisen Felix Leiterin (David Hedison) luo. Bond on vähällä kuolla seuranneessa auto-onnettomuudessa mutta jää henkiin.
Murhaajan rekisterikilpi johdattaa Bondin Harlemiin, jossa hän tapaa herra Bigin, mafiopomon, joka johtaa ravintolaketjua kaikkialla Yhdysvalloissa, mutta hän ja CIA eivät ymmärrä, miksi New Yorkin tehokkain musta gangsteri työskentelee merkityksettömän saaren johtajan kanssa. Bond tapaa Solitairen (Jane Seymour), kauniin tarot-lukijan, joka näkee tulevaisuuden. Mr. Big vaatii, että hänen kätyrinsä tappavat Bondin, mutta Bond voittaa heidät ja pakenee CIA-agentin Strutterin avulla.