cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1998
Vuoden 1998 yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut kilpailtiin Heerenveenissä, Alankomaissa 13.-15. maaliskuuta 1998. Kisapaikka oli IJsstadion Thialf. Saksan Gunda Niemann-Stirnemann luisteli maailmanennätyksen 3 000 metrillä ja Alankomaiden Ids Postma yhteispisteissä. Miesten kilpailussa Postma voitti kolme matkaa ja Belgian Bart Veldkamp oli nopein 10 000 metrillä. Naisten puolella Niemann-Stirnemann voitti kolme matkaa mutta 500 metrillä nopein oli Yhdysvaltain Chris Witty.
Anna Netrebko
Anna Jurjevna Netrebko (, s. 18. syyskuuta 1971 Krasnodar, Neuvostoliitto) on venäläinen sopraano, joka kuuluu maailman huippusopraanoihin. Netrebko on ollut valtaosan urastaan lyyrinen sopraano, jolla on suuri ääni, ja hän oli kysytyin lyyrinen sopraano vuonna 2013. Netrebko on kuitenkin vuodesta 2014 siirtynyt dramaattisen sopraanon repertuaariin. Netrebkon ääni on sopraanolle harvinainen tummasävyinen.
Ura
Netrebko aloitti laulajanuransa Mariinski-teatterissa Valeri Gergijevin ohjauksessa. Venäläisten oopperateosten lisäksi Netrebko on Mariinski-teatterissa tehnyt muun muassa Lucia di Lammermoorin Lucian roolin. Hän esiintyi Yhdysvalloissa ensi kerran 1995 Ludmilana Mihail Glinkan Ruslan ja Ludmilassa San Franciscon oopperassa. Metropolitan-oopperassa hän esiintyi ensi kerran 2002 Natašana Sodan ja rauhan Metin-ensi-illassa. Netrebko on vieraillut Mikkelin musiikkijuhlilla 1990-luvulla kolme kertaa Pietarin Mariinski-teatterin lauluryhmässä.
Netrebkon ensimmäinen studioalbumi Opera Arias ilmestyi 2003, ja se oli vuoden myydyimpiä klassisen musiikin levyjä.
Netrebko erotettiin New Yorkin Metropolitan oopperasta helmikuussa 2022 Venäjän hyökättyä Ukrainaan. Netrebko on tukenut Vladimir Putinia uudelleen valinnassa, eikä suostunut tuomitsemaan Putinia hyökkäyksestä eurooppalaiseen valtioon.
Kansalaisuus
Netrebko sai heinäkuussa 2006 Itävallan kansalaisuuden, mitä paheksuttiin Venäjällä syvästi.
Suomen Liberaalidemokraatit
Puolueen perustaminen osaltaan hajotti liberaalien rivit. Tosin muutakin hajoamista esiintyi samoina aikoina, kuten siirtymistä Nuorsuomalaisiin.
Etoshan kansallispuisto
thumb|250px|Etoshan kansallispuisto satelliittikuvassa thumb|250px|Etoshan kansallispuiston norsuja Etoshan kansallispuisto on Namibian pohjoisosassa sijaitseva, vuonna 1907 perustettu kansallispuisto. Perustettaessa se oli maailman suurin yhtenäinen luonnonsuojelualue. Vaikka puiston kokoa on sittemmin huomattavasti pienennetty, yli 22 000 neliökilometrin suuruisena se on yhä eteläisen Afrikan merkittävimpiä villieläinten suojelualueita.
Puistoa hallitsee 130 km pitkä ja lähes 50 km leveä suolapannu, joka täyttyy sadeaikana pohjoisesta Ambomaalta virtaavista vesiuomista, oshanoista, laajaksi järveksi, mutta muuttuu kuivan kauden aikana vähitellen rutikuivaksi, pölyäväksi suolatasangoksi. Sadekauden jälkeen järvelle muuttaa rannikolta pesimään tuhansia flamingoja ja pelikaaneja. Näiden lisäksi puistossa tavataan noin 340 lintulajia, 114 erilaista nisäkästä sekä 110 eri matelijaa. Norsujen, kirahvien, seeprojen sekä useiden antilooppi- ja gasellilajien lisäksi Etoshassa elää myös oma, kotoperäinen impala sekä harvinainen suippohuulisarvikuono.
Etosha on Namibian tärkeimpiä luontomatkailukohteita, ja matkailijoiden yöpymistä varten puiston eteläosassa on kolme leiriä, Namutoni, Halali ja Okaukuejo, joita yhdistää eläinten juomapaikkojen kautta kulkeva tieverkosto. Liikkuminen puistossa tapahtuu ainoastaan autoilla, ja autosta poistuminen esimerkiksi valokuvausta varten on yleensä turvallisuussyistä kiellettyä. Parhaat mahdollisuudet villieläinten tarkkailuun ja kuvaamiseen on juomapaikoilla, joita puistossa on kolmisenkymmentä. Kaikissa leireissä on myös valonheittimin valaistu juomapaikka, josta eläimiä voi tarkkailla lähietäisyydeltä.
Agiorgítiko
Agiorgítiko (, ”Pyhän Georgioksen”; myös Agioreítiko, Αγιορείτικο) eli Mávro Neméas (Μαύρο Νεμέας, ”Musta Neméa”) on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä tumma viinirypälelajike. Se on kotoisin Peloponnesoksen niemimaalta Neméan seudulta.
pienoiskuva|vasen|240px|Agiorgítiko-viiniä. Agiorgítiko on Kreikan kasvatetuimpia rypäleitä Xinómavron ohella, ja se on ainoa lajike, jota saa käyttää Neméan nimeä kantavissa viineissä. Parhaat olosuhteet lajikkeelle ovat vuoristossa noin 450–650 metrin korkeudessa. Lajikkeesta tehdään monenlaisia viinejä tummista, hedelmäisistä ja tanniinisista punaviineistä roseeviineihin. Lajike sopii sekoitettavaksi erityisesti Cabernet Sauvignonin kanssa.
Govisümber
Govisümber on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan itäosassa Ulan Batorin kaakkoispuolella ja rajautuu Hentiin, Dornogovin, Dundgovin ja Tövin provinsseihin. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 13 081 asukasta ja sen pinta-ala on 5 540 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Tšoir.
Aluejako
Provinssi jakaantuu kolmeen pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:
European Border Breakers Awards
pienoiskuva| EBBA Awards 2012 - Selah Sue - kuva Mike Breeuwer
Vuosittain jaettavien EBBA-palkintojen (European Border Breakers Awards) tarkoituksena on antaa tunnustusta kymmenelle artisti- tai yhtyetulokkaalle, jonka ensimmäinen kansainvälinen albumijulkaisu on menestynyt kuluneena vuonna myös esiintyjän kotimaan ulkopuolella. Adele, Tokio Hotel, The Baseballs, Zaz, Lykke Li, Milow, Katie Melua, Damien Rice, Caro Emerald, Stromae and Mumford & Sons.
Järjestäjä
EBBA-palkinnon perustaja on Euroopan komissio ja se on Euroopan unionin laajuinen. Palkinnon saajat valitsee ja palkintotilaisuuden järjestää Noorderslag-säätiö, jonka tarkoituksena on edistää eurooppalaisen populaarimusiikin levitystä.
pienoiskuva|EBBA-palkintotilaisuus 2012 - Kaikki voittajat - kuva Mike Breeuwer
Voittajien valinta
EBBA-palkintoehdokkaat (artistit tai yhtyeet) valitaan seuraavin perustein:
Yleisöpalkinto
Vuodesta 2010 lähtien yleisö on saanut valita EBBA-ehdokkaista nettiäänestyksessä suosikkinsa, joka siis saa EBBA-palkinnon lisäksi myös yleisöpalkinnon. Ensimmäisen yleisöpalkinnon sai belgialainen laulaja-lauluntekijä Milow. Vuonna 2011 yleisön suosikki oli saksalainen rock and roll -yhtye The Baseballs.
pienoiskuva|European Border Breakers Awards 2012 - Anna Calvi - kuva Mike Breeuwer
Taustaa
EBBA-palkinto perustettiin vuonna 2004 Euroopan komission aloitteesta. Komissio haluaa edistää palkinnoilla eurooppalaisen populaarimusiikin kansainvälistä levitystä ja tuoda esiin Euroopan musiikin laajaa kirjoa. Palkintoja rahoitetaan EU:n kulttuuriohjelmasta, jolla halutaan tukea esiintyvien taiteilijoiden ja muiden kulttuurialan ammattilaisten kansainvälistä liikkuvuutta, kulttuuri- ja taidealan tuotannon kansainvälistä levitystä ja kulttuurienvälistä vuoropuhelua.
Ratchet: Gladiator
Ratchet: Gladiator (Amerikassa Ratchet: Deadlocked) on neljäs osa Ratchet & Clank -pelisarjassa. Pelin on kehittänyt Insomniac Games vuonna 2005 ja se ilmestyi Yhdysvalloissa nimellä Ratchet: Deadlocked, Euroopassa nimellä Ratchet: Gladiator sekä Japanissa nimellä Ratchet & Clank 4.
Juoni
Sarjan uusin osa vie pelisarjan synkempään suuntaan. Ratchet kaapataan ilkeän mediamoguli Gleeman Voxin käskystä Shadow-sektorille suosittuun holovid-ohjelmaan nimeltään Dreadzone. Ratchetin täytyy taistella pitääkseen itsensä ja ystävänsä elossa. Dreadzonen säännöt kieltävät Clankia auttamasta ystäväänsä, mutta Clank toimii pelissä Ratchetin tehtävien ohjaajana, joka antaa neuvoja ja henkistä tukea. Ratchetin kaulaan on asennettu Deadlock-kauluri, joka antaa tuskallisen sähköiskun hänen yrittäessään paeta. Gleeman Vox voi kuitenkin halutessaan räjäyttää sen napin painalluksella. Taisteluissa Ratchetin apuna on kaksi taistelurobottia, Merc ja Green.
Voxin julkisista herjaamisista huolimatta Ratchet nousee pian Dreadzonen ykköstähdeksi. Päihitettyään edellisen mestarin Ace Hardlightin, Vox tarjoaa Ratchetille uraa uutena Dreadzonen tuhoajana, mutta Ratchet kieltäytyy. Raivostuneena Vox lähettää Ratchetin mahdottomaksi todistettuun haasteeseen, josta tämä kuitenkin selviää. Palattuaan Ratchet matkustaa aseman ohjaustasolle tuhoamaan päätietokoneen, jolla voisi vapauttaa kaikki vankina pidetyt sankarit. Sinne saavuttuaan hän tajuaa Voxin virittäneen koko aseman räjähtämään, ja hänen on tuhottava voimageneraattorit ennen ajan loppumista. Siinä onnistuttuaan Vox haastaa hänet taisteluun, jonka Ratchet kuitenkin voittaa. Viimeisillä voimillaan hän käynnistää aseman itsetuhon, aikoen tappaa sekä itsensä että Ratchetin. Clank ja Al kuitenkin pelastavat Ratchetin ajoissa, jättäen Voxin kuolemaan. Clank poistaa Ratchetin Deadlock-kaulurin.
Lopputekstien jälkeisessä kohtauksessa asteroidi, jolla Nefarious ja Lawrence ovat, lipuu Dreadzone-aseman jäänteiden ohi.
Pelaaminen
Ratchet & Clank -pelisarjan erityispiirteisiin kuuluu, että Ratchetilla on käytössään paljon erilaisia aseita ja vempaimia. Aseita voi ostaa pulteilla, jotka ovat Universumin valuuttaa. Pultteja saa tappamalla vihollisia, suorittamalla tehtäviä sekä tuhoamalla esineitä, kuten pulttilaatikoita. Pelissä voi myös kerätä taitopisteitä, joilla saa koodeja. Vuonna 2007 julkaistussa PS2-versiossa Clankia voi ohjata Cooperativessa. Jos pelaajat ovat liian kaukana, on vain 10 sekuntia aikaa tulla tarpeaksi lähelle toista pelaajaa tai Ratchet sekä Clank räjähtävät kappaleiksi. Jos toinen pelaaja kuolee täytyy toisen pelaajan pysyä 5 sekuntia hengissä, että toinen pelaaja kerkeää hätiin. Gladiatorissa Ratchetin apuna on kaksi taistelurobottia, jotka auttavat Ratchetiä pyörittämään nodecrankeja (pulttialustoja) ja hakkeroimaan ns. Hacker Orbeja jne... Boteille voi ostaa lisäpäivityksiä sekä värjätä ja ostaa uusia päitä. Pelissä on myös cooperative-peli eli tarina pelataan kaksin.
Risto Sulkava
thumb|Risto Sulkava heinäkuussa 2012. Risto Sulkava (s. 1966 Keuruu) on suomalainen biologi. Sulkava toimi Suomen luonnonsuojeluliiton puheenjohtajana vuosina 2012–2019.
Sulkava aloitti Suomen luonnonsuojeluliiton puheenjohtajana vuoden 2008 alussa. Hänet valittiin tehtävään toukokuussa 2007. Tätä ennen hän toimi järjestön Keski-Suomen piirin puheenjohtajana.
Sulkava on koulutukseltaan biologi, filosofian tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Joensuun yliopistossa vuonna 2006, väitöskirjanaan saukkoa käsittelevä Ecology of the otter (Lutra lutra) in central Finland and methods for estimating the densities of populations. Ylioppilaaksi hän valmistui 1985 Haapamäen lukiosta ja filosofian maisteriksi 1993 Joensuun yliopistosta. Sulkava on työskennellyt muun muassa Suomen saukkokannan koon arviointihankkeen johtajana Suomen ympäristökeskuksessa vuosina 1995–1999 ja biologian ja maantiedon opettajana Keuruulla.
Sulkava on naimisissa. Hänellä on vaimonsa Jaanan kanssa kaksi tytärtä. Risto Sulkavan isä oli biologi Pertti Sulkava ja setä biologi Seppo Sulkava.
Filadelfo Simi
thumb|Filadelfo Simin Un rilesso vuodelta 1887. Filadelfo Simi (1849–1923) oli italialainen akateeminen taidemaalari.
Simi opiskeli Jean-Léon Gérômen johdolla École des Beaux-Artsissa Pariisissa 1870-luvulla. Simin tyyli oli sekoitus ranskalaisia akateemisia tekniikoita ja italialaista naturalismia. Hänellä oli Firenzessä taidekoulu, jota tytär Nerina Simi jatkoi isänsä kuoltua.
Viisi tiibetiläistä riittiä
thumb|Viisi tiibetiläistä riittiä #1 thumb|Viisi tiibetiläistä riittiä #2 thumb|Viisi tiibetiläistä riittiä #3 thumb|Viisi tiibetiläistä riittiä #4 thumb|Viisi tiibetiläistä riittiä #5 Viisi tiibetiläistä riittiä on viidestä liikkeestä muodostuva jooga. Sen on tehnyt länsimaissa tunnetuksi Peter Kelder kirjasellaan Viisi tiibetiläistä menetelmää. Alkuteos The Eye of Revelation julkaistiin vuonna 1939. Kirjasessa esiteltyjen liikkeiden alkuperä on kiistanalainen. Kelderin mukaan hän on tutustunut niihin eläkkeelle jääneen brittiläisen everstin välityksellä, joka oli oppinut ne tiibetiläisiltä munkeilta.
Viittä tiibetiläistä riittiä käytetään fyysisen kunnon ylläpitoon ja kohentamiseen. Ne vahvistavat etenkin keskikehon lihaksia. Riitteihin ei itsessään sisälly henkisiä harjoituksia.
Paolo Bettini
Paolo Bettini (s. 1. huhtikuuta 1974 Cecina) on italialainen kilpapyöräilijä, olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. Bettini sai jo nuorena lempinimen ”Il Grillo” (”sirkka”), joka tuli hänen kirikyvystään ja hyökkäävästä pyöräilytaktiikastaan. Hän oli parhaimmillaan yhden päivän kilpailuissa.
Vuonna 2000 Bettini osallistui Sydneyn olympialaisten maantieajoon, jossa tuli yhdeksänneksi. Seuraavan vuonna MM-kisoissa Lissabonissa hän oli toinen Óscar Freiren jälkeen. Ateenan olympialaisissa 2004 Bettini voitti kultaa maantieajossa karattuaan irtiottokumppaniltaan Sergio Paulinholta vähän ennen maalia. Vuonna 2006 Bettini voitti maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden Salzburgissa ennen Erik Zabelia ja uusi mestaruuden seuraavana vuonna Stuttgartissa oltuaan paras viiden miehen kärkiryhmästä ennen Aleksandr Kolobnevia.
Bettini voitti lukuisia klassikkokilpailuja: Liège–Bastogne–Liège -kilpailun vuosina 2000 ja 2002, Milano–San Remon 2003, Lombardian ympäriajon 2005 ja 2006, Clásica de San Sebastián- ja HEW Cyclassics -kilpailut vuonna 2003 sekä Züri-Metzgeten vuosina 2001 ja 2005. Vuosina 2002, 2003 ja 2004 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun.
Italian ympäriajossa Bettini voitti parhaan kirimiehen tummanvioletin paidan (maglia ciclamino) vuosina 2005 ja 2006 – hän voitti molempina vuosina myös yhden etapin ja piti vuonna 2005 kokonaiskilpailun johtajan maglia rosa -paitaa neljän etapin ajan. Bettinillä on myös etappivoitto Tour de Francesta vuodelta 2000, Espanjan ympäriajosta vuosilta 2005, 2006, 2007 ja 2008 sekä Sveitsin ympäriajosta 2004.
Bettini voitti Tirreno–Adriaticossa kokonaiskilpailun vuonna 2004 sekä etapin vuosina 1999 & 2002 ja kaksi etappia vuosina 2004 & 2006. Välimeren ajon hän voitti 2003 sekä etapin Tour de Romandiessa 1998.
Technician fifth grade
70px|thumb|Hihamerkki. pienoiskuva|[[Yhdysvaltain armeijan technician fifth grade Evert J. Vander Roest.]]
Technician Fifth Grade (lyh. Tec 5 tai T/5) on toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain asevoimissa käytetty sotilasarvo. Arvolle ei ole vastinetta Suomen puolustusvoimien sotilasarvoissa.
Arvo otettiin käyttöön tammikuussa 1942 yhtenä erikoisarvoista, joita annettiin teknisissä ja tukevissa tehtävissä palveleville sotilaille, kuten esimerkiksi mekaanikoille, pioneereille, kuljettajille, kokeille, huoltomiehille ja radisteille. Technician fifth grade oli korpraalin lailla viidennessä palkkaluokassa, mutta arvon kantaja ei toiminut korpraalin tapaan komentotehtävässä. Arvojärjestyksessä T/5 sijoittui korpraalin alapuolelle. Saman vuoden syyskuussa Yhdysvaltain sotaministeriö antoi käskyn, jonka mukaan tekniset sotilaat tuli erottaa saman palkkaluokan aliupseereista arvomerkkeihin lisättävällä T-merkinnällä. Arvo oli käytössä vuoteen 1948, jolloin se yhdistettiin samanarvoiseksi korpraalin arvon kanssa. Ainoana ulkoisena erotuksena varsinaiseen korpraaliin oli teknisen sotilaan tunnusmerkkien nauhojen tai taustan erilainen väritys. Yhdistäminen teki korpraalinarvosta hyvin yleisen, millä oli negatiivinen vaikutus komentotehtävissä olleiden ja arvonsa usein taisteluissa ansainneiden korpraalien arvovaltaan.
Tavallisesti arvon omaavaa kutsuttiin tekniseksi korpraaliksi (Tech Corporal), korpraaliksi (Corporal) tai lyhennelmillä Tec 5 ja T/5. Monissa yksiköissä heitä kohdeltiin tasavertaisina korpraalien kanssa.
Muut T-kirjaimella merkityt teknisten sotilaiden erikoisarvot olivat ylempiarvoinen Technician fourth grade, joka oli samassa palkkaluokassa kersantin kanssa, ja tätä ylempi Technician third grade, joka oli samassa palkkaluokassa ylikersantin (Staff Sergeant) kanssa.
Charles G. D. Roberts
alt=rintakuva Charles G. D. Robertsista|pienoiskuva|Charles G. D. Roberts Charles George Douglas Roberts (10. tammikuuta 1860 - 26. marraskuuta 1943) oli kanadalainen runoilija ja kirjailija. Häntä pidetään kanadalaisen runouden isänä, ja hän oli ensimmäisiä kansainvälisen maineen saavuttaneita kanadalaisia kirjailijoita. Suomessa Roberts tunnetaan eläintarinoistaan ja luonnonhistoriaa käsittelevistä romaaneistaan.
Sabbath Bloody Sabbath
Sabbath Bloody Sabbath on Black Sabbath -yhtyeen vuoden 1973 lopulla julkaistu viides studioalbumi. Levy oli edeltäjänsä tapaan kokeileva, ja siinä käytetään kosketinsoittimia runsaammin. Tunnetuimpia kappaleita ovat nimiraita ”Sabbath Bloody Sabbath”, "Killing Yourself to Live" ja "Spiral Architect". Nykyään monet fanit ja kriitikot pitävät albumia yhtyeen parhaana levytyksenä ja myös yhtyeen jäsenet ovat olleet tyytyväisiä albumiin. Albumi on yhtyeen viides perättäinen platinaa (yli miljoonan) myynyt albumi Pohjois-Amerikassa.
Charles G. D. Roberts
Ura
Roberts työskenteli ensin opettajana ja toimittajana kunnes vuonna 1885 hänet valittiin Nova Scotian King's Collegen englannin, taloustieteen ja ranskan professoriksi. Hän toimi virassa vuoteen 1895. Ensimmäinen runokokoelmansa hän julkaisi 20-vuotiaana v. 1879. Seuraavana vuonna hän solmi avioliiton Mary Isabel Fenetyn kanssa. Pariskunta sai neljä lasta.
Roberts muutti vuonna 1897 ilman perhettään New Yorkiin, missä hän joutui taloudellisista syistä siirtymään kirjoittamaan proosaa, joka tuotti taloudellisesti paremmin kuin runous.
Ennen paluutaan Kanadaan vuonna 1925 Roberts ehti aloittaa freelancerina, työskennellä toimittajana New Yorkissa ja palvella 1. maailmansodassa Britannian ja Kanadan armeijassa; hän piti luentoja ja kiersi Euroopassa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa sekä julkaisi kirjoja. Euroopan vuosinaan hän asui Lontoossa. Kanadaan, Torontoon palattuaan hän jatkoi väsymättä ponnistelujaan kanadalaisen kirjallisuuden hyväksi ja aloittelevien kirjailijoiden tukemiseksi ja alkoi taas itse kirjoittaa runoja, jotka ilmestyivät kahdessa kokoelmassa.
Roberts sai lukuisia tunnustuksia  runsaasta ja monipuolisesta tuotannostaan ja vaikutuksestaan Kanadan kirjallisuuteen. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1935.
Ensimmäisen vaimonsa kuoleman jälkeen Roberts meni naimisiin Joan Montgomeryn kanssa vuonna 1943. Charles G.D. Roberts kuoli Torontossa 26. marraskuuta 1943.
Tuotanto
Roberts oli monipuolinen kirjoittaja. Hän julkaisi runojen lisäksi romaaneja ja Kanadan historiaa ja luontoa käsitteleviä tietokirjoja, matkakirjoja ja fiktiota. Hän aloitti runojen kirjottamisen jo teini-iässä ja saavutti merkittävän aseman runoilijana.
Suomessa Roberts tunnetaan eläintarinoistaan, joissa hän hyödynsi varhaisia kokemuksiaan luonnonvaraisista eläimistä New Brunswickin  rannikon merellisissä suometsissä. Robertsia pidetään toisena modernin eläintarinan luojista Ernest Thompson Setonin kanssa. Roberts oli kiinnostunut eläinpsykologiasta ja hyläten sekä uskon sokeisiin vaistoihin että eläimen inhimillistämisen pyrki kuvaamaan eläimiä realistisesti niiden luonnollisessa ympäristössä ja soveltamaan psykologian ja biologian tutkimustuloksia. Robertsin tarinat on kerrottu todellisten eläinten näkökulmasta ja hän halusi palauttaa ihmisen luonnon yhteyteen. Tarinoista monet ovat jännityskertomuksia, joissa neuvokkaimmat selviytyvät vihamielisen ympäristön asettamista haasteista, usein sattuman avustuksella. Roberts julkaisi kaikkiaan noin 200 eläintarinaa yli kahdessakymmenessä kokoelmassa. mutta kaikkia ei ole suomennettu.
Robertsin teoksista on ilmestynyt suomeksi kolme romaania: I.K. Inhan suomentama Aarniometsän sydän (WSOY, 1916), joka kertoo keskelle erämaata muuttaneen perheen suhteesta villieläimiin, ensimmäisistä ihmisistä ja esihistoriallisen ajan eläimistä  kertova Ihmiselon aamuna - romaani maailman aamuhämärästä (Kirja, 1921) Alli Niemisen suomentamana ja myöhemmin lyhennettynä nimellä Tulen löytäjät sekä Lyyli Vihervaaran suomentama Punakettu -  kertomus sen seikkailurikkaasta elämästä Ringwaakin saloilla ja kuinka se lopulta voitti heimonsa viholliset ( Karisto 1920), joka nimensä mukaisesti on ketun "elämäkerta".
Robertsin eläinkertomuksia on julkaistu suomeksi kolmena kokoelmana. Eläinvaltiaita ( WSOY 1917) sisältää kymmenen tarinaa, jotka on kääntänyt suomeksi I. K. Inha. , Korven kulkuri - lukuja luonnon kirjasta  -kokoelmassa ( Karisto 1918) on viisi Hertta Enkvistin suomentamaa eri eläimiä käsittelevää kertomusta ja Ilmari Hildénin kokoama Luonnon kätköistä : eläinkertomuksia ( WSOY 1926).
Lisäksi erillisinä tai antologioissa ovat ilmestyneet kertomukset Miten kissasta tuli Robinson Crusoe, Voikko : hevostarina ja Metsässä
Sabbath Bloody Sabbath
Taustaa
Yhtye oli kiertänyt jälleen maailmaa ahkerasti vuosina 1972–1973. Laulaja Ozzy Osbourne: "Se oli kiertämistä, kirjoittamista, nauhoittamista yhä uudelleen ja uudelleen. Siitä oli tullut 'työtä'". Kesällä 1973 yhtye päätti toistaa edellisen albumin (Vol. 4) toimintametodin ja mennä samaan taloon Los Angelesin Bel Airiin työstämään uutta materiaalia. Tällä kertaa mitään ei kuitenkaan tapahtunut, koska kitaristi Tony Iommi kärsi inspiraation puutteesta. Iommi: "Kaikki odottivat minulta riffejä, mutta en saanut mitään aikaan. Jos niitä ei tullut, kukaan ei tehnyt mitään". Rumpali Bill Ward taustoittaa tilannetta: "Tonyn riffit olivat aina lähtölaukaus kappaleiden tekoon. Meillä muillakin oli ideoita, mutta pääasiassa kappaleet rakennettiin Tonyn ideoiden ympärille".
"Sitten häivyimme pettyneinä takaisin Englantiin", jatkaa Iommi. "Yhtyeen hajoaminen oli todella lähellä. Muutaman viikon tauon jälkeen menimme Clearwellin linnaan Gloucestershireen yrittääksemme uudelleen. Haimme hieman erilaista ympäristöä. Työskentelimme vanhoissa vankityrmissä ja kaikenlaisten kummitusjuttujen jälkeen kehitin "Sabbath Bloody Sabbath"in riffin ja se laukaisi padon." Osbournen mukaan inspiraatio löytyi yllättävästä lähteestä: "Meidät pelasti Golden Earring -niminen hollantilaisbändi. Kuunnellessamme yhtyeen Moontan-nimistä albumia jokin naksahti Tonyn päässä ja hän kehitti "Sabbath Bloody Sabbath"in kitarariffin. Ummetus hävisi sillä sekunnilla ja uusia biisejä alkoi taas kehittyä".
Nauhoitukset ja sisältö
Albumin varsinaiset nauhoitukset tehtiin Morgan-studiolla Lontoossa. Albumin tuotti yhtye itse apunaan nauhoittaja Mike Butcher. Myös manageri Patrick Meehan sai krediitin "ohjauksesta" albumin kanteen, vaikka Iommin mukaan "tätä ei enää juuri näkynyt niihin aikoihin". Musiikillisesti albumi jatkoi edellisellä Vol. 4 -albumilla alkanutta kokeellisempaa suuntausta ja mm. jousisovituksia, syntetisaattoreita sekä perinteisempiä kosketinsoittimia käytettiin. Kaikki kappaleet on merkitty yhtyeen nimiin. Iommi muistelee: "Nauhoitimme albumin Lontoossa. Tein paljon työtä sen eteen ja lähes asuin studiolla ja kokeilin erilaisia juttuja". Basisti Geezer Butler on samoilla linjoilla: "Halusimme kokeilla enemmän kuin aiemmin. Ostimme kosketinsoittimia ja kokeilimme uusia asioita. Tuohon aikaan olimme ansainneet jo sen verran, että meillä oli varaa olla studiossa pitempäänkin".
Nimikappale ja levyn avaava "Sabbath Bloody Sabbath" oli siis ensimmäinen albumille sävelletty kappale ja sen riffin avulla Iommi löysi kadonneen inspiraationsa. "Se oli lähtölaukaus albumille", muistelee Iommi. "Siinä on raskas riffi ja välillä kevyempiä vaiheita. Valoa ja varjoja, joita olen aina hakenut. Ozzy lauloi sen todella hyvin, kuten koko albumin, ja todella korkeaa!" Bill Ward: "Kun Tony soitti hienon riffinsä, iskin siihen heti raskaalla tomari-kompillani. Kappale on hyvin voimakas ja Geezer lisäsi siihen vielä raskaan basso-vallinsa." Basisti ja pääsanoittaja Butlerin mukaan kappale kertoo "Sabbath-kokemuksesta yleisesti. Ylä- ja alamäistä, hyvistä ja huonoista ajoista, kusetuksista, bisnes-puolesta... Siinä on suoraa tekstiä kaikille jotka yrittivät rahastaa meillä". Huolimatta kappaleen klassikkostatuksesta, on sitä esitetty hyvin vähän konserteissa, johtuen juuri sen erittäin korkealta lauletuista vokaali-osuuksista, jotka tekevät sen laulamisen livenä vaikeaksi.
Hitaammalla tempolla alkava "A National Acrobat" perustui Geezer Butlerin säveltämään hieman funkahtavaan, osittain tuplattuun pääriffiin. Loppua kohti, yhtyeen tyyliin, tempo muuttuu nopeammaksi. Sanoitus kertoo mitä ilmeisimmin uudelleensyntymästä, sikiö-olotilassa olemisesta ja uuden elämän odotuksesta.
"Fluff" on akustinen kitara-improvisaatio, jonka nimen inspiraationa on ollut dj Alan "Fluff" Freeman, joka soitti yhtyettä ohjelmissaan. Kappaleessa Iommi soittaa myös pianoa ja cembaloa. Freeman oli soittanut Vol. 4 -albumilla ollutta, myös kitaravoittoista instrumentaalia, "Laguna Sunrise"a ohjelmansa tunnuksena ja näin Iommi omisti uuden kitarainstrumentaalin hänelle.
"Sabbra Cadabra" on hieman jami- ja boogie-henkinen kappale, jonka nopeatempoisemmassa alkuosassa on Iommin jazz-henkinen pääriffi. Keskivaiheessa kappale hidastuu ja Iommin melankolista kitarakuviota säestää Yes-yhtyeestä tuttu Rick Wakeman syntetisaattorilla. Osbourne kertoo Wakemanin tulosta sessioihin: "Yes oli levyttämässä Tales from Topographic Oceans -albumia samassa studiokompleksissa yhtäaikaa. Rick paljastui koko bändin ainoaksi normaaliksi tyypiksi. Hän oli tylsistynyt yhtyeensä sessioissa eikä ollut kiinnostunut Yesin hippivirityksistä ja viskoi mieluummin tikkaa meikäläisen kanssa. Kysyin kerran ollessamme Morgan-studiolla haluaisiko hän tulla kuuntelemaan uusia biisejämme. Pimputin hänelle 'Sabbra Cadabra'n kehitteillä olevaa melodiaa ARP 2600 -syntikallani. 'Ehkä se toimisi paremmin näin', totesi Rick ja antoi koskettimien laulaa salaman nopeudella. Kysyin heti, soittaisiko hän saman albumille, ja hän lupasi tehdä sen perustaksalla, eli parilla tuopilla Director's Best-bitteriä!" Wakeman soittaa myös pianoa kappaleen lopun jammailu-osuudessa. Kappaleen aiheena on naisen rakastaminen, kuten Butler kertoo: "Se kertoo tyttöystävästäni, jota tapailin tuolloin. Alun perin Ozzyn sanoituksen lähteenä olivat saksalaiset pornofilmit, joita dubattiin samassa studiossa! Muutin sittemmin sanoituksen kertomaan tosiaan tyttöystävästäni. Iommi: "Kappaleen lopussa Ozzy huutelee härskejä juttuja, joita vähän vaimennettiin". "Sabbra Cadabra"sta tuli pariksi vuodeksi pohja jammailulle ja sooloille yhtyeen konserteissa.
"Killing Yourself to Live" on yksi albumin tunnetuimmista kappaleista ja sitä oli soitettu jo hieman eri muodossa Vol. 4 -albumin kiertueella. Kappaleen sanoitus kertoo nimensäkin mukaisesti "itsensä loppuun polttamisesta" ja kiertue-elämän rasituksista. Kappaleen alkuosan säkeistössä kuullaan Iommin efekteillä säestettyä kitarakuviota ja kertosäkeessä riffi on kappaleen nimeen sopivasti synkän raskas. Kappaleessa on erilainen, hieman psykedeelis-vaikutteinen väliosa (tunnetaan nimellä "You Think That I'm Crazy", jonka alussa sanotaan kuuluvasti sanat smoke it! ja get high!. Kappaleen loppuosa ("I Don't Know if I'm Up or Down") menee rock 'n' roll-henkisellä riffillä ja nopeammalla tempolla.
Täysin syntetisaattorin varassa kulkeva "Who Are You" oli täysin Osbournen säveltämä. "Sävelsin 'Who Are You'n ARP 2600 -synallani eräänä yönä kotonani hirveässä soosissa Revox-nauhurin avulla", kertoo Osbourne. Kitaraa kuullaan kappaleessa vain sen keskiosan pienen soolon aikana. "Ozzy ei juuri musiikkia kirjoittanut", kertoi Iommi vuonna 1982. "'Who Are You' taisi olla ainoa minkä Ozzy teki itse alusta loppuun".
"Looking for Today" edustaa albumin kaupallisempaa materiaalia. Kappale kulkee "iloisemman", käsientaputusten tahdilla menevän kompin myötä. Hiljaisemmissa ja mollivoittoisissa väliosissa kuullaan Iommin urkujen ja huilun soittoa.
Albumin päättävä "Spiral Architect" edustaa kunnianhimoisempaa ja mahtipontisempaa säveltämistä yhtyeeltä. Kappaleessa käytetään jousisovitusta, jonka esitti The Phantom Fiddlers johtajanaan Will Malone. Kappaleen alussa on akustinen intro, joka tunnetaan nimellä "Prelude to a Project". Osbournen mukaan Butler ylitti itsensä sanoittajana kappaleessa: "Studiolla ollessamme soitin vapaapäivää viettäneelle Geezerille ja kysyin sanoituksia tekeillä olleeseen 'Spiral Architectiin'. Geezer käski soittaa tunnin päästä uudestaan. Kun soitin tunnin päästä, Geezer aloitti: 'Sorcerers of madness / Selling me their time / Child of God sitting in the Sun...', 'luetko jostain kirjasta?', ihmettelin. Jätkä oli kirjoittanut mestarillisen sanoituksen ajassa jossa meikäläinen ehtii tavata yhden lauseen!" Butler on kertonut, että sanoituksen osa 'silver ships on plasmic oceans in disguise' kertoo suonensisäisestä huumeidenkäytöstä (silver ship (suom. hopealus) = neula, plasmic ocean (suom. plasmameri) = veri). Albumin kansi kertoo Iommin soittaneen säkkipilliä kappaleessa, mutta tämän Iommi on kumonnut myöhemmin. Hän on kertonut, ettei saanut minkäänlaista ääntä irti soittimesta. Kappaleen loputtua kuuluu vielä hiljaisella volyymilla soitettu kappaleen melodia sekä yleisön suosionosoitukset.
Kansitaide
Albumin kannen on suunnitellut Pacific Eye & Ear ja sen on maalannut Drew Struzan. Etukannessa on kuva kuolevasta miehestä, joka makaa sängyssä pirujen ja saatanan riivaamana ja takakannessa on saman konseptin vastakuva, jossa mies makaa rauhallisessa ympäristössä läheistensä ympäröimänä. Ward: "Kansi on suosikkini meidän kokoelmastamme. Olen aina pitänyt siitä". "Hieno kansi, tyypillinen hyvä vastaan paha -asetelma", kertoo Iommi. Sisäkannessa on heijastettu kuva yhtyeestä "muinaisessa" makuuhuoneessa, mutta Iommin mukaan kuvassa näkyvä pistorasia "tärveli" idean. Ensimmäisissä painoksissa tuli myös liite, jossa oli kappaleiden sanat ja soittajatiedot.
Julkaisu ja vastaanotto
Albumi julkaistiin Britanniassa joulukuun 1. 1973. Siellä ja osin Pohjoismaissa albumin julkaisi poikkeuksellisesti manageri Patrick Meehanin WWA (World Wide Artists) Records. Muualla Euroopassa albumin julkaisi yhtyeen varsinainen levy-yhtiö Vertigo. Pohjois-Amerikassa albumin julkaisi Warner Bros tammikuussa 1974. Nimikappale julkaistiin singlenä ja siitä tehtiin myös promovideo mainostamista varten.
Sabbath Bloody Sabbath oli ensimmäinen yhtyeen albumeista, joka sai kaikin puolin positiivisen vastaanoton. Amerikkalaisessa Rolling Stone-lehdessä kritiikki oli positiivista: "Temponvaihtelut ja elektroniset soittimet tekevät albumista poikkeuksellisen tarttuvan. 'Sabbath Bloody Sabbath' on enemmän tai vähemmän varma menestys". Albumi nousi Brittein listalla sijalle 4. ja Yhdysvalloissa sijalle 11. ja myi siellä ennen pitkää yli miljoona kappaletta eli platinalevyn arvoisesti. Britanniassa albumi oli ensimmäinen Sabbath-levy, joka myi hopealevyn (60 000 kpl) arvoisesti.
"Meillä oli käsissä jälleen aika rankka paketti ja se taisi jäädä viimeiseksi mestariteokseksi", kertoo Osbourne. "Jopa kansitaide osui nappiin. Veikkaan kaikkien jäsenten olleen tyytyväisiä albumiin. Myös managerin ja levy-yhtiön. Se saattoi merkitä vain yhtä asiaa: alamäki oli alkamassa".
Albumin arvostus
Albumia pidetään yleisesti yhtyeen alkuperäiskokoonpanon parhaana saavutuksena. Sabbath Bloody Sabbathilla yhtyeen edellisellä Vol. 4 -albumilla alkaneet kokeilut jalostuivat tällä albumilla yhtenäisemmiksi ja sävellyksistä tuli monipuolisempia. Tosin joidenkin fanien mielestä yhtye oli menettänyt albumilla luontaista raskauttaan, josta se oli tullut alun perin tunnetuksi.
Tämän päivän kriitikot arvostavat albumin korkealle. Allmusic-sivuston kriitikko kehuu albumia: "Sabbath Bloody Sabbath on yhtyeen viides mestariteos neljään vuoteen ja kuuluu jokaiseen hevikokoelmaan". Sputnik Music -sivuston kriitikko on samaa mieltä: "Yhtye menee uudelle alueelle albumilla, mutta onnistuu jokatapauksessa". Ultimate Guitar -sivuston arvostelija sanoo yhtyeen "nousseen uudelle luovuuden tasolle ja on myös keskittynyt tällä kertaa tuotantoon ja kansitaiteeseenkin".
Myös yhtyeen jäsenet arvostavat albumia. Osbourne: "Minulle se oli yhtyeen huipennus. Opin siitä myös paljon laulajana". Iommi on samoilla linjoilla: "Musiikki on aiempaa tasokkaampaa, sovitetumpaa, kiiltävämpää ja seikkailullisempaa. Se oli askel eteenpäin. Käytimme jousia ja ties mitä, eli laajensimme repertuaariamme. Siksi albumi on minulle varhaisen kokoonpanon huipennus. Samaan tunnelmaan pääsimme seuraavan kerran vasta Heaven and Hell -albumilla". Myös Ward pitää yhtyeen uudistumista jälkikäteen onnistuneena: "Meidän täytyi päästä eroon joistain alkuaikojen jutuista ja ottaa enemmän riskejä. Olen iloinen että teimme sen ja että levyllämme soitti muitakin muusikoita (Rick Wakeman), emmekä pelänneet, että muutokset olisivat liian suuria. Me myös aikuistuimme ja saimme uusia vaikutteita. Kaikki kävi biisien ehdoilla: jos tarvitsimme kuoron, hommasimme sen ja jos minun tarvi soittaa putkikelloja niin soitin niitä. Olimme hyvin vastaanottavaisia uusia soittimia ja ideoita kohtaan".
Monet tunnetut artistit ovat versioineet vuosien aikana albumin kappaleita. Nimikappaleesta oman versionsa ovat tehneet mm. Bruce Dickinson yhdessä Godspeed-yhtyeen kanssa, thrash metal -yhtye Anthrax sekä ruotsalainen The Cardigans. Metallica teki "Sabbra Cadabra"- ja "A National Acrobat" -kappaleista yhteenliitetyn version ja myös amerikkalainen punk-yhtye Hed PE teki "Sabbra Cadabra"sta oman versionsa. Suomalainen Apocalyptica on versioinut "Spiral Architect" -kappaleen.
CD-julkaisut
Albumista on julkaistu useita CD-painoksia. 1980-luvulla albumista julkaisivat omat painoksensa Vertigo ja Warner Bros, sekä Castle Communications, jonka varhaisessa painoksessa bonuksena on "Cornucopia"-kappaleen liveversio Live at Last -albumilta. Ensimmäinen remasteroitu version julkaisi Castle vuonna 1996. Amerikkalainen Rhino Records julkaisi albumin osana Black Box -kokoelmaa vuonna 2004, tosin joissain painoksissa virheellisesti nimellä "Sabbath Bloddy Sabbath". Universal julkaisi albumista uuden remasteroidun version vuonna 2009. Remasteroiduilla versioilla ei ole bonus-materiaalia.
Leveämiekka
thumb|Leveämiekka Leveämiekka on epätarkka suora käännös englanninkielen suoraa lyömämiekkaa tarkoittavasta termistä 'broadsword'. Sillä tarkoitetaan 1600-luvulla Italiassa kehitettyä schiavona-miekkatyyppiä. Se on raskas- ja leveäteräinen. Usein siinä on "basket hilt" -käsisuojus ja sitä pidetään yhdellä kädellä. Aina leveämiekassa tosin ei ollut ollenkaan käsisuojusta tai sitten siinä oli jokin perinteestä poikkeavan tyyppinen suojus.
Basket-hilted sword
Outokummun rata
Outokummun rata oli Suomen rataverkkoon kuulunut rataosuus, joka johti Outokummun rautatieasemalta Siilinjärven–Viinijärven radalla sijaitsevalle Sysmäjärven liikennepaikalle. Rataosuus otettiin käyttöön vuonna 1928, jolloin se oli Joensuusta alkavan radan pääteasema. Sysmäjärvestä tuli risteysasema vuonna 1970 Siilinjärven radan valmistuttua, jolloin Outokummun rata muuttui sivuradaksi. Rata lakkautettiin vuonna 2000 ja purettiin vuonna 2004.
Rautatie rakennettiin Outokummun kaivoksen malminkuljetuksia varten ja korvaamaan kapearaiteista Outokummun–Juojärven rautatietä.
Radalla oli henkilöliikennettä vuoteen 1957 saakka, jonka jälkeen radalle jäi vain tavaraliikennettä. Kun Outokummun kaivos suljettiin 1989, tavaraliikenne väheni ja päättyi lopulta kokonaan.
Lacrimosa
thumb|Anne Nurmi Lacrimosan konsertissa vuonna 2005. Lacrimosa on sveitsiläinen yhtye, jossa laulavat saksalaissyntyinen Tilo Wolff ja suomalainen Anne Nurmi.
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1997
Vuoden 1997 yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut kilpailtiin Naganossa, Japanissa 14.-16. helmikuuta 1997. Kisapaikka oli M-Wave. Mestaruuden voittivat Alankomaiden Ids Postma, joka oli nopein vain yhdellä matkalla, sekä Saksan Gunda Niemann-Stirnemann, joka oli nopein kolmella matkalla ja sijoittui 500 metrillä toiseksi Alankomaiden Annamarie Thomasin jälkeen. Belgian Bart Veldkamp oli miesten nopein sekä 5 000 että 10 000 metrillä.
Lacrimosa
Wolff julkisti vuonna 1990 Lacrimosan nimissä kasetin nimeltä Clamor. Vuonna 1991 hän perusti uuden levy-yhtiön nimeltä Hall of Sermon julkaisemaan Lacrimosan levyjä. Anne Nurmi liittyi Lacrimosaan 1994.
Alun perin Lacrimosan genre oli darkwavea tai jopa goottirockia, johon oli ajoittain lisätty metallimusiikista saatuja vaikutteita. Inferno-levyn (1995) jälkeen tyyli on kuitenkin kallistunut goottimetalliin.
Dmitri Karakozov
thumb|175px|Dmitri Karakozov kuvattuna Aleksanteri II:n murhayrityksen jälkeen. Dmitri Vladimirovitš Karakozov (, 4. marraskuuta (J: 23. lokakuuta) 1840 Saratovin läänin Serdobskin kihlakunnan Žmakinon kylä – 15. syyskuuta (J: 3. syyskuuta) 1866 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen ja narodnikki.
Dmitri Karakozov syntyi vaatimattomaan maalaisaatelistoon kuuluneeseen perheeseen. Hän opiskeli Kazanin ja Moskovan yliopistoissa. Vuoden 1866 alussa hän liittyi serkkunsa Nikolai Išutinin perustamaan vallankumoukselliseen ryhmään.
Aleksanteri II:n ”ihmepelastuksen” kunniaksi murhayrityksen paikalle pystytettiin marmorista rakennettu tsasouna, joka purettiin vuonna 1930. Nykyään Kesäpuiston aidassa on tapahtumasta kertova muistolaatta.
Sofia (gnostilaisuus)
Sofia ( 'viisaus') viittaa gnostilaisessa perinteessä Jumalan viimeiseen ja alimpaan emanaatioon. Useimmissa ellei kaikissa gnostilaisissa myyteissä, kuten klassisessa setiläisen gnostilaisuuden myytissä, Sofia sai aikaan epävakauden jumalallisessa Pleromassa eli Täyteydessä, mikä sai vuorostaan aikaan materiaalisen maailman luomisen. Myönteinen tai kielteinen asenne aineelliseen maailmaan riippuu näin ollen siitä, kuinka Sofian tekoihin suhtaudutaan.
Sofian lankeaminen
Lähes kaikki gnostilaiset järjestelmät opettivat, että maailmankaikkeus sai alkunsa alkuperäisen, käsittämättömissä olevan Jumalan luona. Tähän Jumalaan viitataan muun muassa Bythoksena tai vanhempana, uusplatonilaisuuden Monadina ja muiden perinteiden ensimmäisenä aionina. Tästä alkuperäisestä ykseydestä emanoitui spontaanisti muita aioneita, mies- ja naispuolisia pareja alempia olentoja. Näistä alin pari olivat Sofia ja Kristus. Aionit muodostivat yhdessä Pleroman eli Jumalan Täyteyden, eikä niitä siksi voi nähdä erillisinä jumaluudesta vaan jumalallisen luonteen eri ominaisuuksien symbolisina abstraktioina.
Sofian pelko ja ahdistus elämän menettämisestä, aivan samoin kuin hän menetti Jumalan valon, aiheutti hämmennystä ja kaipausta palata sen puoleen. Tämän kaipauksen seurauksena materia (hyle) ja sielu (psykhe) tulivat vahingossa oleviksi neljän klassisen alkuaineen eli tulen, veden, maan ja ilman kautta. Tämän seurauksena syntyi vahingossa myös leijonapäinen käärme, demiurgi, joidenkin gnostilaisten lähteiden mukaan seurauksena siitä, että Sofia yritti emanoida yksinään ilman miehistä vastapuoltaan. Demiurgi oli tietämätön Sofiasta ja jatkoi luomalla fyysisen maailman jossa elämme. Sofia onnistui kuitenkin sekoittamaan osan henkisestä voimastaan (pneuma) demiurgin luomaan maailmaan.
Tämän jälkeen pelastaja, Kristus, palaa ja antaa Sofian nähdä valon uudestaan, tuoden hänelle hengellisen tiedon. Tämän jälkeen Kristus lähetettiin maahan ihmisen, Jeesuksen, muodossa antamaan ihmisille gnosis eli pelastava tieto, jonka avulla he kykenisivät pelastamaan itsensä fyysisestä maailmasta ja palaamaan hengelliseen maailmaan.
Valentinolaisessa myytissä Sofian kokemat kolme aistimusta ovat alkuna niitä vastaaville kolmelle ihmistyypille:
Luettelo Montenegron lentoasemista
thumb|400px|Montenegron kartta. Tämä on luettelo Montenegron lentoasemista.
Kassándra (kunta)
Kassándra ( eli Δήμος Κασσάνδρας, Dímos Kassándras) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 333,7 neliökilometriä ja väkiluku 16 672 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kassándreia.
Kassándran kunta käsittää lähes koko Kassándran eli Pallenen niemen, joka on läntisin Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä. Nykyinen Kassándran kunta muodostui, kun Kassándra ja Pallíni yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Alue on saanut nimensä antiikin aikaisesta Kassandreian kaupungista, joka sijaitsi lähellä nykyistä Kassándreiaa.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kassándran kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Ur-Nammu
Ur-Nammu (n. 2047–2030 eaa. lyhyt kronologia, 2112–2095 keskipitkä kronologia, hallitsi 18 vuotta) oli Urin kolmannen dynastian ensimmäinen kuningas. Hänen nimensä oli suoraan sumerilainen, toisin kuin seuraajiensa. Urin kolmannen dynastian hallitusaikaa kutsutaan Sumerin renessanssiksi ja Ur-Nammua pidetään sen isänä. Ur-Nammu alkoi rakennuttaa kuun jumala Nannalle pyhitettyä Urin suurta zikkuratia. Ur-nammun puoliso oli Urukin kuninkaan Utuhengalin tytär. Ur-Nammu kuoli sotaretkellä nykyisessä Iranissa gutilaisia vastaan. Hänen jälkeensä valtaistuimella nousi hänen poikansa Shulgi.
Ur-Nammu perustaa dynastian
Ur-Nammu (myös: Ur-Namma, Ur-Engur, Ur-Gur) valtasi Lagašin ja kukisti aiemmat isäntänsä Urukissa. Hän ulotti valtansa myös Eriduun. Hänet kruunattiin Nippurissa. Ur-Nammun uskotaan teettäneen rakennelmia ainakin kaupungeissa Nippur, Larsa, Kiš, Adab ja Umma. Ur-Nammu rakennutti monia porraspyramiditemppeleitä, joista kuuluisin on Urin zikkurrat. Ur-Nammu kuoli sotaretkellä gutilaisia vastaan Iranin vuoristossa, kun hänen armeijansa hylkäsi hänet.
Sumerin renessanssi
Sumerilaisen renessanssin aikana kuninkaat joutuivat käymään usein sotia kapinallisia vasallejaan vastaan, mutta heidän aikanaan sumerilainen kulttuuri kohosi uuteen kukoistukseensa. Babylonian talouselämää ei ehkä tunneta miltään muulta ajalta niin tarkasti, koska joka ikinen kauppa tallennettiin silloin savitauluille. Kaunokirjallisuus saavutti siihenastisen huippunsa, temppeleitä ja julkisia rakennuksia pystytettiin runsaasti. Ur-Nammun säädettyä hyvät lait, ihmiset elivät taloudellista nousukautta ja näyttivät olleen onnellisia ja tyytyväisiä.
Ur-Nammun laki
Lakeja kutsutaan Ur-Nammun lakikoodeksiksi, joka on maailman vanhin tunnettu lakikokoelma, jopa yli kolmesataa vuotta vanhempi kuin Hammurabin vastaava tunnettu teos.
Sijoitusrahasto
Sijoitusrahasto on arvopapereista koostuva rahasto, jonka omistavat rahastoon sijoittaneet sijoittajat rahasto-osuuksiensa suhteessa. Sijoitusrahaston toimintaa hoitavat rahastoyhtiö ja salkunhoitaja. Salkunhoitaja hankkii rahastoon arvopapereita kuten osakkeita, korkoinstrumentteja tai johdannaisia.
Osa sijoitusrahastoista on listattu pörssiin. Näitä rahastoja kutsutaan lyhenteellä ETF. ETF-osuuksia ostetaan ja myydään pörssin kautta. ETF-osuuden arvo määräytyy pörssikaupankäynnissä.
Historiaa
Ensimmäinen sijoitusrahasto perustettiin vuonna 1924 Yhdysvaltoihin. Ruotsiin saatiin sijoitusrahastolaki vuonna 1974. Kymmenen vuotta myöhemmin rahastoista tuli Ruotsissa suosittuja.
Suomen ensimmäiset sijoitusrahastot aloittivat toimintansa 15.10.1987, kun uusi sijoitusrahastolaki oli astunut voimaan. Toiminnan alku oli kuitenkin vaikeaa muun muassa pörssiromahdusten ja laman vuoksi. Suuri yleisö kiinnostui sijoitusrahastoista enemmän vasta vuosina 1993–1994.
Sijoitusrahastojen tyypit
Perinteiset rahastot voidaan jakaa kolmeen seuraavaan tyyppiin:
Osakerahastot
Osakerahasto sijoittaa nimensä mukaisesti osakkeisiin. Osakerahastoja suositellaan usein pitkäjänteiseen säästämiseen. Osakerahastojen tuotto-odotus on pitkällä aikavälillä korkein, mutta ne sisältävät eniten riskiä. Rahasto hajauttaa tehokkaasti yhtiökohtaisen riskin, mutta rahasto on silti altis markkinariskille. Rahastossa yhden osakkeen huono kehitys ei pilaa koko salkun tuottoa, kuten huonosti hajautetussa osakesalkussa voi käydä. Markkinariskin myötä kuitenkin koko arvopaperimarkkinan tunnelmat vaikuttavat rahaston kehitykseen.
Rahaston säännöissä on yleensä rajattu osakesijoitukset jollekin maantieteelliselle alueelle, toimialalle tai tietyn tyyppisiin yrityksiin (kasvu-/arvoyritykset tai pienet/suuret yritykset). Toisaalta rahaston sijoitustapa voi olla rajattu (esim. aktiivisesti hoidetut rahastot vs. markkinaindeksiä seuraavat rahastot). Korkein riski on kehittyville markkinoille sijoittavissa rahastoissa, joiden kulut ovat yleensä kehittyneille markkinoille sijoittavia rahastoja korkeammat, mutta toisaalta tuottokin voi olla parempi. Osa osakerahastoja sijoittaa tietylle toimialalle, kuten lääketeollisuuteen. Toimialarahaston riski on laajemmin hajauttavaa rahastoa korkeampi. On olemassa myös osinkoa maksaviin osakkeisiin sijoittavia rahastoja.
Migološtši
Migološtši on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Kunnan pinta-ala on 299 neliökilometriä. Asukkaita on 430 henkeä (vuonna 2010).
Migološtšin kunta sijaitsee Valdain ylängön koillisosassa. Se rajoittuu lännessä Hvoinajan piirin Antsiferovon, pohjoisessa Pesin ja idässä Borovskojen kuntiin sekä etelässä Borovitšin piiriin. Pinta-alasta suurin osa on metsää. Kunnan alueella sijaitsee lukuisia järviä, joista suurimpia ovat Vjalets, Orehovo, Sjezžeje, Dubno ja Jamnoje. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora, kalkkikivi ja turve.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 22 kylää: Arkadjevka, Bereg, Botnevo, Dubinina Gorka, Dubje, Gorka, Jamnitsa, Karpovo, Kljonovo, Kolmošino, Krepugino, Krivuha, Kurkovo, Molodilno, Narotovo, Oparino-1, Oparino-2, Peršutino, Požarjo, Sitnitsa, Smjonkovo ja Spasovo. Asukkaista 71 % elää Migološtšin kylässä.
Seudulla on ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. Krepuginon ja Oparinon kylät mainitaan karjalaisten asuttamina Peter von Köppenin 1800-luvun puolivälissä laatimassa Euroopan-puoleisen Venäjän etnografisessa kartassa. Krepugino ja Smjonkovo kuuluivat Aleksandr Suvorovin omistamiin Sopinyn karjalaiskyliin. Samaan kyläryhmään kuului myös lähistöllä sijaitseva Kontšanskoje-Suvorovskoje.
Migološtšista on linja-autoyhteydet Hvoinajaan ja Borovitšiin. Seudun pääelinkeino on maatalous, jota edustavat vain henkilökohtaiset aputaloudet. Migološtšissa on lastentarha, keskikoulu, kerhotalo, kirjasto, ensiapuasema ja elintarvikemyymälä, Spasovossa ensiapuasema ja kauppa. Nähtävyyksiä ovat keskiaikaiset asuin- ja hautapaikat, uhrikivet sekä 1800-luvulta peräisin olevat Migološtšin ja Molodilnon pogostan kirkot.
Sijoitusrahasto
Korkorahastot
Korkorahastojen on tarkoitus tuottaa suhteellisen vakaasti, koska ne seuraavaat korkomarkkinoiden kehitystä. Lyhyen koron rahastot eli rahamarkkinarahastot ovat riskiltään korkorahastoista pieniriskisimpiä. Kehitys on vakaata, mutta pienellä riskillä saa vain sen tuoton, jonka rahamarkkinat tarjoavat eli usein ei kovin korkeaa tuottoa. Lyhyitä korkosijoituksia käytetäänkin usein rahan ”pysäköintipaikkana” odottamassa hankintoja tai parempaa sijoitushetkeä osakemarkkinoille.
Korkorahastojen sijoituskohteina on luonnollisesti joukkolainoja, jotka voivat olla kuntien, valtioiden tai yritysten liikkeeseen laskemia. Yrityslainoihin liittyy luottoriski. Korkorahastoa, joiden sijoitusten duraatio on alle 12 kuukautta kutsutaan rahamarkkinarahastoksi. Yhdistelmärahasto sijoittaa varansa sekä korko- että osakemarkkinoille. Yhdistelmärahastot sijoittavat rahansa sekä osake- että korkomarkkinoille sääntöjensä puitteissa.