cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bahama
Kulttuuri
Yli 60 % asukkaista elää kaupungeissa, pääkaupunki Nassaun lisäksi toinen kaupunki on matkailuun keskittynyt Freeport. Nassaussa on monen tasoisia rakennuksia rikkaiden ökyalueista työttömien slummeihin. Talot on rakennettu puusta tai kalkkikivestä. Hurrikaaniuhkan takia korkeita rakennelmia vältetään.
Bahamalainen perinneruoka on suuri kotilo (Lobatus gigas ja muut vastaavat lajit), riisi ja herneet. Kaupunkilaiset syövät hedelmiä, vihanneksia, lihaa tai kalaa, leipää ja riisiä. Ulkosaarilla syödään enemmän hedelmiä, vihanneksia ja kalaa.
Vuonna 2001 bahamalainen Baha Men voitti Grammy-palkinnon kappaleella ”Who Let the Dogs Out?”.
Hallitus ylläpitää radioverkkoa ja saarten ainoaa televisioasemaa. Lisää kanavia näkyy kaapeliverkossa, ja joitakin kaupallisia radiokanavia toimii myös. Lehdistö kirjoittaa kaikenlaisista asioista, myös hallitusta arvostelevin äänenpainoin.
Urheilu
Olympialaisiin Bahama on osallistunut vuodesta 1952 alkaen. Se on voittanut yhteensä neljätoista mitalia, joista kuusi on kultaisia. Kultamitalit ovat voittaneet Pauline Davis-Thompson (kaksi, joista toinen viestikulta), Tonique Williams-Darling, miesten 4 × 400 metrin viestijuoksujoukkue, Shaunae Miller sekä purjehtijat Cecil Cooke ja Durward Knowles.
Oskars Batņa
Oskars Batņa (s. 7. toukokuuta 1995 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Seuraura
Batņa on Aisbergsin kasvatti. Hän debytoi miesten peleissä SK Riika 17:n joukkueessa vain 16-vuotiaana Latvian pääsarjassa kaudella 2011–2012. Batņa teki pääsarjadebyyttinsä 17. syyskuuta 2011 vieraissa HK Ozolnieki/Monarhsia vastaan. Hän avasi maalitilinsä pääsarjatasolla kahdella osumalla neljännessä ottelussaan 1. lokakuuta 2011 vieraissa liettualaista SC Energijaa vastaan. Kaikkiaan Batņa pelasi tulokaskaudellaan 33 runkosarjaottelua tehopistein 11+11=22 ja kolme playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän oli runkosarjassa SK Riian kolmanneksi paras maalintekijä.
Kauden 2012–2013 Batņa pelasi HK Juniors Riiassa sekä Venäjän nuorten B-sarjaa että Latvian pääsarjaa. Latvian liigassa hän jakoi tehoilla 9+12=21 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Deivids Sarkanisin kanssa edellään Rūdolfs Pētersons. Kauden 2013–2014 Batņa pelasi HK Riian joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ää. Hän edusti joukkuetta myös Junior Club World Cupissa. Batņa pelasi kauden aikana myös Dinamo Juniors Riian joukkueessa yhden Latvian pääsarjan ottelun ja hän edusti joukkuetta myös Continental Cupissa.
Batņa siirtyi kaudeksi 2014–2015 Yhdysvaltoihin NAHL-junioriliigan Bismarck Bobcatsiin, jossa hän pelasi kaksi kautta. Kauden 2016–2017 Batņa aloitti kotimaassaan Prizma Riian joukkueessa, josta hän siirtyi kuitenkin jo kahden ottelun jälkeen syyskuussa 2016 yhdessä Deivids Sarkanisin kanssa loppukauden kattavilla sopimuksilla monikansallisen Alps Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue EC Kitzbüheliin. Batņa oli tehoilla 17+11=28 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies.
Heinäkuussa 2017 Batņa siirtyi try-outille KHL:n latvialaisseura Dinamo Riikaan. Elokuussa hän sai joukkueeseen sopimuksen kaudeksi 2017–2018. Batņa teki KHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 22. elokuuta 2017 vieraissa Avangard Omskia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.17 minuuttia. KHL-uransa avausmaalin Batņa teki 26. tammikuuta 2018 vieraissa Jokereita vastaan. Kaikkiaan hän pelasi tulokaskautensa aikana 34 runkosarjaottelua tehopistein 1+4=5. Batņa pelasi kauden aikana myös kaksi Latvian pääsarjan ottelua HK Liepājan joukkueessa. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Dinamossa 37 runkosarjaottelua tehopistein 2+3=5 ja kaudella 2019–2020 51 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4.
Kaudeksi 2020–2021 Batņa siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Anglet Hormadiin. Hän oli tehoilla 9+9=18 joukkueen paras pistemies ja Batņa jakoi sisäisen maalipörssin voiton Louis Vitoun kanssa. Hän sijoittui myös 85 minuutillaan koko liigan jäähypörssissä toiseksi edellään vain Rapaces de Gapin Mathieu Guertin. Heinäkuussa 2021 Batņa teki Anglet'n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kesken kauden 2021–2022, lokakuussa 2021 hän siirtyi kuitenkin loppukauden kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureihin. Huhtikuussa 2022 Batņa teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas tammikuussa 2023.
Maajoukkueura
Batna edusti Latviaa Pekingin olympiakisoissa 2022 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2019, 2021 ja 2022. Yhteensä hän on pelannut 61 A-maaottelua tehopistein 5+5=10. Batņa teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 8. huhtikuuta 2017 Daugavpilsissä Valko-Venäjää vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki Euro Hockey Challengessa 19. huhtikuuta 2019 Méribelissä Ranskaa vastaan.
Batna pelasi myös alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja jälkimmäinen pronssiin. Vuoden 2015 turnauksessa hän toimi Latvian kapteenina ja Batņa valittiin joukkueen turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013. Oskars Batna oli voittamassa Latvian jääkiekon mm-pronssia.
Pelityyli
Jukureiden kehityspäällikkö Mikko Hakkaraisen mukaan Batņa on fyysisesti kahteen suuntaan pelaava keskushyökkääjä.
Keuhkoputkentulehdus
Keuhkoputkentulehdus eli bronkiitti on henkitorven ja keuhkoputkien (lat. bronchii) tulehdus. Useimmiten nimityksellä tarkoitetaan äkillistä (akuuttia) keuhkoputkentulehdusta, joka on infektiosairaus. Keuhkoputkentulehdus voi olla myös pitkäaikainen (krooninen), mikä liittyy yleensä tupakointiin ja katsotaan osaksi keuhkoahtaumatautia.
Aikuisen akuutti keuhkoputkentulehdus
Akuutista keuhkoputkentulehduksesta puhutaan yleensä silloin, kun oireet ovat kestäneet alle 3 viikkoa (joidenkin määritelmien mukaan jopa 6 viikkoa); yskän lisäksi ilmenee ysköksiä, hengenahdistusta, hengityksen vinkumista tai rintakipua; eivätkä oireet johdu keuhkokuumeesta, ylähengitysteiden tulehduksesta tai pitkäaikaisesta keuhkosairaudesta kuten astmasta. Se on yleinen sairaus ja vuodessa sen sairastanee noin joka kymmenes ihminen.
Äkillisen keuhkoputkentulehduksen keskeinen aiheuttaja lienee yli 90 %:ssa taudeista jokin ”flunssaviruksista” (esim. rinovirus, koronavirus, adenovirus tai RSV) tai influenssavirus; viitteitä bakteeri-infektiosta kuten mykoplasmasta, keuhkoklamydiasta tai hinkuyskästä löytyy 1–10 %:lta potilaista. Bakteerien merkitys sairauden synnyssä on kuitenkin jäänyt epäselväksi, sillä koepaloissa niiden ei ole todettu tunkeutuvan limakalvoon eivätkä antibiootitkaan yleensä auta. Suuren osan tapauksista ajatellaan olevan useamman mikrobin aiheuttamia sekainfektioita.
Akuutin keuhkoputkentulehduksen hoito
Äkillinen keuhkoputkentulehdus paranee lähes aina omia aikojaan, ellei vastustuskyky ole sairauden tai lääkehoidon heikentämä. Harvoin tauti etenee keuhkokuumeeksi, joka vaatii antibioottihoitoa. Tyypillinen yskän kesto aikuisen akuutissa hengitystieinfektiossa on noin 2–3 viikkoa, mutta neljänneksellä yskä voi kestää yli kuukauden.
Ihmisoikeudet Indonesiassa
Ihmisoikeudet Indonesiassa ovat kansainvälisten sopimusten ja Indonesian kansallisen lainsäädännön määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat vapaudet ja oikeudet. jotka pohjautuvat käsitykseen ihmisarvon yleismaailmallisesta yhtäläisyydestä ja loukkaamattomuudesta. Ne voidaan jakaa vapausoikeuksiin, poliittisiin, taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin sekä oikeuteen tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.
Indonesiassa oli 188 miljoonaa asukasta vuonna 1993 ja 234 miljoonaa asukasta vuonna 2008. Aikuisista 90 % on lukutaitoisia. Sananvapaudessa ja uskonnonvapaudessa oli rajoituksia vuonna 2009. Ihmisoikeusloukkauksia tapahtuu muun muassa Timorilla ja Papualla.
Historia
Indonesia itsenäistyi Hollannista vuonna 1949. Valtion perustaja oli presidentti Sukarno. Portugali luovutti Timorin Indonesialle vuonna 1975. Itä-Timorilla oli ainakin 20-vuotinen konflikti 1975-1995. Indonesiassa on öljyä ja maakaasua, joista saatuja tuloja on käytetty plantaasien laajentamiseen 60-luvulta alkaen. Vallassa oli presidentti Suharto (s. 8.6.1921) vuosina 1965-1998. Ainakin vuonna 1994 Amnesty valitsi Indonesian ihmisoikeuksien puolustamisen kohdealueeksi. Presidentti Suharton mukaan vuonna 1994 ihmisoikeuksista voidaan tinkiä talouskasvun vuoksi. Hänen hallintovuosinaan tapettiin yhteensä satojatuhansia ihmisiä USA:n rahoittamalla tuella/aseistuksella ja tehtiin pidätyksiä epäreiluissa oikeudenkäynneissä. Ammattiliitot kiellettiin. Ihmisarvokäsityksestä kertoo ehkä sekin, että vuoden 2019 presidentin-, parlamentti- ja paikallistason vaaleissa työntekijöistä lähes 1900 sairastui ja yli 270 kuoli uupumuksesta johtuen.
Vapausoikeudet
Tärkein vapaus on oikeus elämään. Indonesiassa on kuolemanrangaistus edelleen käytössä, ja mielipidetiedusteluissa sillä on laaja kannatus. Vuonna 2018 maassa langetettiin 48 kuolemantuomiota.
Synnytyskuolleisuus on 19 000 vuosittain, mikä on suurin Kaakkois-Aasiassa.
Vuonna 2008 uskonnon ja ihmisoikeuksien puolustaminen toi vaikeuksia kristityille, buddhalaisille ja vähemmistöuskontojen kannattajille.
Poliittiset oikeudet
Poliittisia oikeuksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet
Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.
Huhtikuussa 1994 Sumatralla teollisuuskeskuksessa Medan oli suuri lakko, jossa työläiset vaativat vähimmäispalkan korotusta 3100 Rp:stä 7100 Rp:n. Protesti kohdistui kiinalaisiin siirtolaisiin, jotka olivat 3 % väestöstä, mutta kontrolloivat suurta osaa taloutta. Minimipalkkaa ei nostettu.
Oikeus tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä
Amnestyn International mukaan (2009) pidätettyjen väkivaltainen kohtelu on Indonesian poliisin tapa vuonna 2008. Pidätettyjen kohteluun saattoi sisältyä kidutusta. Pidätetyiltä on kiristetty rahaa ja seksiä. Indonesia on allekirjoittanut YK:n kidutuksen vastaisen sopimuksen, mutta sitä ei ole ratifioitu eli asiasta ei ollut lakia vuonna 2008.
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1934
Vuoden 1934 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin kreikkalais-roomalaisen painin osalta Roomassa, Italiassa huhtikuun lopulla. Vapaapainissa kisattiin lokakuussa Tukholmassa, Ruotsissa.
Turkka Hautala
pienoiskuva|276x276px Turkka Hautala (s. 1981 Salo) on suomalainen kirjailija. Salosta kotoisin oleva Hautala asuu nykyisin Helsingissä. Hän on työskennellyt muun muassa grillimyyjänä, lehtimiehenä, kustannustoimittajana ja postinkantajana. Hautalan esikoisromaani Salo oli Finlandia-palkintoehdokkaana 2009 ja hänelle myönnettiin samana vuonna Kalevi Jäntin palkinto. Hautalan kolmas teos Kansalliskirja sai Kaarlen palkinnon vuonna 2013.
Vesisäihky
thumb|230px|[[Krillit|Krilliparvi voi näyttäytyä vesisäihkynä. Kuvassa yksittäinen krilli.]]
Vesisäihky eli noidantuli tai merituli tarkoittaa kansanperinteenkin tuntemaa, veden alta tulevaa loistetta. Loiste on yleensä planktonin ja muiden itsevalaisevien eli bioluminoivien eliöiden aikaansaama. Yksi tällaisista on tulirakko. Vesisäihkyä ilmenee varsinkin valtamerissä. Tropiikissa ilmiö on yleisimmillään, mutta sitä on myös kylmissä valtamerten osissa.
Toisinaan väitetään näkyvän vesisäihkyjä, joita ei ehkä voida selittää itsevalaisevilla eliöillä. Tällaisia ovat esimerkiksi toisinaan lentokoneista näkyvät säännöllisen muotoiset valokiekot, ”meriympyrät” (vertaa viljaympyrät). Joidenkin oletusten mukaan kyseessä ovat sukellusveneisiin kiinnitettyjen valonheittimien valokiilat tai sateenkaarta jollain tavoin vastaavat heijastukset. Joidenkin mukaan taas kyseessä voisivat sittenkin olla biologiset organismit, jotka ovat järjestäytyneet tavalla, jota ei vielä tunneta. ”Meriympyröitä” on myös selitetty vieraan älyllisen lajin aluksiksi.
Vesisäihkyä on tavattu Ahvenanmaalla Föglön matalissa lahdissa. Valoa säteilevä panssarisiimaleviin kuuluva levälaji Alexandrium ostenfeldii on melko uusi tulokas Suomen rannikolla. Rannikkovesien lämpötilan ja ravinnepitoisuuden nousu saattaa voimistaa leväkukintoja. Levälaji tuottaa levämyrkkyjä, mutta siitä ei ole vaaraa ihmisille muuten kuin, että se voi aiheuttaa ihoärsytystä.
Termi ”merituli” on todennäköisesti peräisin muinaisskandinaavin sanasta "mǫrueldr". Sen vastineita ovat englannin (erityisesti shetlannin murteen) "mareel", ruotsin "mareld", tanskan "morild", norjan "mareld" ja islannin "maurildi".
Noidantuli entisaikaan saamelaisilla ja suomalaisilla
Saamelaiset näkivät ilmiötä varsinkin Jäämeressä; he tunsivat ilmiön nimillä gallagas ja gallagas-dolla. Nimitykset viitannevat vanhaan mieheen. Luulajansaamelaiset kutsuivat samantapaisella nimityksellä myös toista outoa veteen liittyvää ilmiötä, äkillisesti nousevaa sumua. On ajateltu, että nämä nimitykset voisivat olla sukua itämerensuomalaiselle Kaleva-sanalle.
Suomalaiset ovat ilmeisesti tunteneet noidantulet kansanperinteessä; nimensä mukaisesti ne selitettiin noitien aikaansaannoksiksi. Vesisäihkyä ilmenee jonkin verran Itämeressä, mutta Suomen järvissä ilmiö on hyvin harvinainen.
Nivalan rautatieasema
Nivalan rautatieasema on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkolla Iisalmi–Ylivieska-radan varrella Nivalassa. Asemalla pysähtyvät Ylivieskan ja Iisalmen väliset taajamajunat.
Farmville (täsmennyssivu)
Farmville tarkoittaa seuraavia asioita:
Nivalan rautatieasema
Nivala avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1925, kun Haapajärven ja Ylivieskan välinen rataosuus avattiin. Nivalan asemarakennus rakennettiin Jarl Ungernin piirustusten mukaan. Samoilla piirustuksilla rakennettiin myös Haapajärven ja Kiuruveden asemat. Sotien jälkeen Nivalan asemaa laajennettiin useaan kertaan.
Lipunmyynti asemalla loppui kesäkuussa 2001. Vuonna 2007 asemarakennus siirtyi Senaatti-kiinteistöille ja sitä kautta myyntiin. Asemarakennuksessa on nykyään hotellitoimintaa.
Iberian esihistoria
Iberian esihistoria ulottuu nykyihmisen edeltäjien varhaiskivikautisesta kulttuurista Rooman aikaisiin puunilaissotiin, jolloin alkoi historiallinen aika. Iberian niemimaa on nykyisin jakautunut Espanjaan ja Portugaliin. Noin 1 000 000–200 000 vuotta sitten alueelle saapuivat nykyihmisen edeltäjät Heidelbergin ihminen ja Neandertalin ihminen. Nykyihmisen kulttuuri alkoi levitä alueella noin 40 000 vuotta sitten. Iberian niemimaan pohjoisosan viime jääkauden aikaiset metsästäjät tuottivat luolataidetta. Noin 12 000 vuotta sitten jääkauden päättymisen aikoihin suurriista hävisi, ja syntyi mesoliittinen kulttuuri. Noin 5000 eaa. alettiin rakentaa Portugalin rannikolla suuria kivirakennelmia, megaliitteja, maanviljelyn levittyä tänne, ja alueesta kehittyi merkittävä myöhäiskivikautinen kulttuurikeskus. Pronssikaudella kehittyi monia alueellisia kulttuureja. Rautakaudella kelttien vaellus muutti vanhoja perinteitä. Ensin Välimeren kauppiaskansat foinikialaiset ja kreikkalaiset, ja lopulta Karthago ja Rooma ulottivat vaikutuksensa Iberiaan.
Paleoliittinen kausi
thumb|Atapuercasta löydetty kallo, joka on luultavasti [[Haidelbergin ihminen|Heidelbergin ihmisen.]]
Atapuercan alueen luolista on löytynyt Heidelbergin ihmisen luita, joista vanhimmat ovat 1,2 miljoonan vuoden takaa.
Neandertalin ihminen hallitsi aluetta noin 200 000 vuoden ajan, kunnes väistyi nykyihmisten tieltä. Viimeiset neanderthalit sinnittelivät ilmeisesti juuri Iberian niemimaan luolissa. Nykyihminen saapui noin 45 000 vuotta sitten. Iberian niemimaalle kehittyi jääkauden kylmimpänäkin kautena säilynyt paleoliittinen suurriistan metsästyskulttuuri, ja Neandertalin ihminen hävisi noin 40 000 vuotta sitten. Sen viimeinen kulttuuri oli nykyihmisiltä vaikutteita saanut Chatelperronin kulttuuri jota tavataan Cantabriasta ja Kataloniasta.
Paleoliittisen kauden kulttuureja Iberian alueella:
Neoliittisesta kaudesta eteenpäin
thumb|Neoliittista sydänsimpukkakeramiikaa La Sarsasta Espanjasta. thumb|Kehämäinen megaliittirakennelma.
Lännempänä Euroopassa vallinneen mesoliittiset Sauvaterren ja Tardenoisin kulttuurit vaikuttivat Iberian niemimaalla. Länsi-Iberiassa Azilin kulttuurin vaikutus säilyi häiriintymättömänä pidempään. Ne vaikuttivat varsinkin Välimeren seuduilla ja Portugalissa.
Iberian niemimaalla kukoisti muun muassa mesoliittinen Asturian kulttuuri, johon liittyi pienistä piikivisiruista koottuja mikroliittisia kivityökaluja ja -aseita. Tätä kautta kuvastavat La Almagran tyyppiset saviastiat. Noin 4700 eaa. saapui Itä-Iberiaan sydänsimpukkakeramiikka. Iberia oli yksi varhaisista kuparin käyttöalueista Euroopassa.
Minolaiset tai pelasgit, joiksi heitä kutsutaan, purjehtivat laivoilla Kreikan seuduilta ja Kreetalta Etelä-Iberiaan etsimään kuparia. He loivat noin 3200–2600 eaa. kukoistaneen Los Millaresin kulttuurin, joka rakensi linnoitettuja kaupunkeja kaivosten lähelle. Etelä-Iberian vuoriston kaivoksista saatiin mm. kultaa, hopeaa ja kuparia. Sitten kellopikarikulttuuri valtasi Iberian.
Pronssikausi
thumb|Iberian tärkeimmät pronssikautiset kulttuurialueet noin 1500 eaa. Harmailla pisteillä tinakaivokset, mustilla neliöillä kaupungit Vila Nova de São Pedro ja El Argar.
Pronssikauden kulttuuri keskittyi Iberian kaakkoisosaan. La Bastinan linnoitus on Euroopan vanhimpia pronssikautisia linnoituksia. Se on noin vuodelta 2200 eaa. Linnoituksen rakentajia kutsuttiin argarilaisiksi läheisen El Argarin kaupungin mukaan. 500 vuoden kuluessa argarilaisten kulttuuri levittäytyi 33 000 km2 alueelle.
Rautakausi
thumb|[[Keltit|Kelttien leviäminen Euroopassa 800–400 eaa.]]
Aiheesta muualla
Dějiny Španělska v pravěku a starověku Vorgeschichte Portugals Prehistorisch Portugal
TOSLINK
TOSLINK on standardoitu valokuituyhteys kuluttajaelektroniikkaa varten, jota pitkin voidaan siirtää digitaalista bittivirtaa esimerkiksi Minidiscin, DVD- tai CD-soittimen ja D/A-muuntimen välillä. Kuiduissa käytetään edullista 1 millimetrin paksuista läpinäkyvää muovia, joten valmistuskustannukset ovat pienet. Vastoin yleistä uskomusta TOSLINKissä ei käytetä laseria vaan tavallista, edullista LED-diodia.
Alun perin TOSLINKin kehitti japanilainen Toshiba yhdistääkseen CD-soittimensa radiovastaanottimiinsa, mutta useat muutkin valmistajat ottivat tekniikan omakseen. Ensimmäiset TOSLINK-järjestelmät käyttivät raakaa CD-dataa, mutta nykyään käytetään sen sijaan S/PDIF (Sony/Philips Digital Interface) -standardia. DVD-soittimet yhdistetään juuri TOSLINKillä Dolby Digital ja DTS-dekoodereihin.
TOSLINKiä kutsutaan joskus myös F05-liittimeksi.
María Olay
María Olay García (s. 3. kesäkuuta 1978 Gijón, Asturia) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1996. Siellä hän oli 100 metrin rintauinnissa 28., ja naisten 4x100 metrin sekauintiviestissä 15.
Tauno Kajander
Tauno Kaarlo Kajander (7. lokakuuta 1932 Kuusankoski – 20. joulukuuta 1977 Kuusankoski) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki valtaosan urastaan Suomen teattereissa, mutta lisäksi hän näytteli Taave-renkiä Matti Kassilan elokuvassa Elokuu (1956) ja Hekan sivuosan Maunu Kurkvaaran elokuvassa Rakas... (1961).
Kajander kävi ammattikoulun jälkeen Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kurssin ja opiskeli sen jatkoksi Suomen Teatterikoulussa 1953–1956. Hänet kiinnitettiin näytäntökaudeksi 1956–1957 Jyväskylän Työväen Teatteriin (1956–57), sitten kahdeksi vuodeksi Tampereen Teatteriin. Radioteatterissa Kajander näytteli 1959–1963, sitten Helsingin Kansanteatterissa 1963–1965), Helsingin Kaupunginteatterissa 1965–1967, Kotkan kaupunginteatterissa 1967–1971 ja Porin Teatterissa 1971–1977.
Vesaisenlinna
thumb|250px|Vesaisenlinna toukokuussa 2007. Vesaisenlinna on Oulussa, Ylikiimingin taajaman Makasiinikankaalla sijaitseva, nykyisin urheiluseura Ylikiimingin Nuijamiesten hallinnassa oleva entinen suojeluskuntatalo. Rakennus sijaitsee osoitteessa Vesaisentie 6.
Puinen rakennus on valmistunut vuonna 1928, ja Nuijamiesten omistukseen se siirtyi vuonna 1972, jolloin paikallinen maamiesseura luovutti rakennuksen urheiluseuralle. Nuijamiehet jatkoi Vesaisenlinnan tanssi-iltojen järjestämistä talvikaudella lauantaisin aina 1980-luvulle saakka, jolloin perinteisen paritanssit saivat antaa tilaa nuorison discoilloille. Nuorten iltojen suosio hiipui 1990-luvun lopulle tultaessa, ja nykyisin seura järjestää enää kesälauantaitansseja Kiiminkijoen partaalla sijaitsevalla Nuijamiesten lavalla. Vesaisenlinnalla järjestetään pääasiassa seuran omia tilaisuuksia sekä bingotapahtumia.
Ylikiimingissä vuosittain järjestettävän Tervastiimaviikon markkina- ja perinnepäivänä 6. heinäkuuta 2006 paljastettiin Vesaisenlinnalla Suojeluskunta- ja Lotta Svärd -järjestöjen muistolaatat.
Ylikiimingin kunnanvaltuusto piti viimeisen kokouksensa juhlavaltuuston Vesaisenlinnassa 4. joulukuuta 2008.
Mikkola (Vantaa)
Mikkola on kaupunginosa Vantaan koillisosassa Korson suuralueella. Se rajautuu lännessä Matariin, pohjoisessa Kulomäentiehen (Metsolan kaupunginosa), idässä Lahdenväylään (Jokivarren kaupunginosa) ja etelässä Sipoon rajaan. Mikkola sijaitsee Jokivarren ja Rekolan murroslaaksojen välissä niin sanotun Metsolan selänneryhmän alueella, jossa on loivia mäkiä. Vuonna 2015 kaupunginosassa oli 3 280 asukasta. Samana vuonna alueen väestöstä 30 prosenttia oli vieraskielisiä. Vuoden 2020 lopussa osuus oli 33,6 prosenttia. Mikkolassa on vuonna 1971 valmistunut Ilmo Valjakan suunnittelema ostoskeskus, joka on Vantaan kaupunginmuseon 2020 selvityksen mukaan rakennusperintöarvoltaan erityisen merkittävä. Lisäksi Mikkolassa on useita päiväkoteja sekä iso yhtenäiskoulu (Mikkolan koulu), jonka yhteydessä on neuvola ja hammaslääkäri.
Historia
Mikkolasta on löydetty kolme kivistä hautaröykkiötä, joiden arvellaan olevan peräisin rautakaudelta. Nämä muinaishaudat ovat nykyisin suojeltuja. Maarukanmetsän alueelta on löydetty merkkejä kivikautisesta asuinpaikasta. Sen arvellaan olleen pyyntiväestön kausiasuinpaikka, joka oli sijaitsi lähellä rantaa: merenpinta oli kivikaudella nykyistä ylempänä.
Mikkola oli aikanaan osa Keravan kauppalaa. Mikkolan nimi juontaa juurensa Mikkolan tilasta, jonka maille kaupunginosa rakennettiin.
Mikkolan ytimenä on melko väljästi rakennettu, paljolti kolme- tai neljäkerroksellisista kerrostaloista muodostunut kerrostaloalue. Joukossa on muutama hieman korkeampi tornitalo. Alueen valmistuminen ajoittui pääosin vuosille 1969–1974. Ensimmäiset kerrostalot valmistuivat vuonna 1968 Mikkolanpuistoon taloyhtiöön, joka muodostuu kahdeksasta erillisestä talosta Venuksentien itäpuolella (alkujaan katuosoiteena Mikkolanpuisto). Mikkolanpuiston jälkeen seurasi kiivas teollisen elementtirakentamisen kausi. Tämän jälkeen valmistui kymmenkunta pistetaloa 1970-luvun loppupuoliskolla.
Mikkola on Myyrmäen jälkeen Vantaan toiseksi kerrostalovaltaisin kaupunginosa ja yksi kaupungin tiheimmin asutuista alueista. Asuntokannasta vajaa puolet muuodostuu yhden hengen talouksista. Lähes puolet asunnoista on omistusasuntoja.
2000-luvulla
Mikkolan kaakkoiskulmaan rakennettiin 2000-luvulla Maarukanmetsän asuinalue. Mikkolan vanhimpien talojen peruskorjaukset ovat kohentaneet kaupunginosan yleisilmettä. Alueen täydennysrakentamista on suunniteltu. Vantaan kaupungin vuokrataloyhtiö VAV Asunnot purki syksyllä 2015 neljän asuintalon kerrostalokorttelin Marsinkujalta. Tilalle rakennetut uudet kerrostalot valmistuivat alkuvuonna 2017.
Länsi-Uudenmaan poliisilaitos
Länsi-Uudenmaan poliisilaitos on väkiluvultaan Suomen neljänneksi suurin poliisilaitos Helsingin, Pirkanmaan ja Varsinais-Suomen poliisilaitosten jälkeen. Se perustettiin vuoden 2009 alussa yhdistämällä Espoon, Vihdin, Lohjan ja Raaseporin kihlakuntien poliisilaitokset. Kun vuoden 2014 alussa poliisin hallintorakenneuudistuksia poliisilaitoksia vähennettiin kahteentoista, vain Helsingin ja Länsi-Uudenmaan poliisilaitokset säilyivät ennallaan.
Länsi-Uudenmaan poliisilaitos toimii Espoon, Kauniaisten, Kirkkonummen, Vihdin, Karkkilan, Lohjan, Siuntion, Inkoon, Raaseporin ja Hangon alueella. Alueella asuu noin 430 000 asukasta, joista ruotsinkielisiä on noin 59 500. Länsi-Uudenmaan poliisilaitoksessa työskentelee noin 560 henkilöä, joista poliiseja on noin 420.
Espoon pääpoliisiasema
Espoon pääpoliisiasema vastaa poliisilaitoksen talous- ja henkilöstöhallinnosta ja muista tukitoiminnoista sekä paikallispoliisille kuuluvien operatiivisten tehtävien koordinoinnista ja ohjauksesta Espoon, Kauniaisten, Kirkkonummen ja Siuntion alueilla.
Pääpoliisiasema huolehtii lisäksi erikseen määrättyjen tehtävien hoitamisesta koko poliisilaitoksen alueella.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1975
Etelä-Afrikan Grand Prix 1975 oli Formula 1 -sarjan kauden 1975 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 1. maaliskuuta 1975 Kyalamiin radalla. Kilpailun voitti Jody Scheckter.
Marcel Kint
Marcel Kint (20. syyskuuta 1914 Zwevegem – 23. maaliskuuta 2002 Kortrijk) oli belgialainen maantiepyöräilijä, joka oli parhaimmillaan yhden päivän kilpailuissa.
Kint kilpaili ammattilaisena vuosina 1935–1951. Hänen menestyksekkäin vuotensa oli 1938, jolloin hän voitti maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden Alankomaiden Valkenburgissa, Pariisi–Bryssel-kilpailun, kolme etappia Ranskan ympäriajossa sekä epävirallisen kauden kokonaismestaruuden. Hän sijoittui MM-kilpailuissa lisäksi hopealle Zürichissä 1946 Sveitsin Hans Knechtin viedessä voiton.
Kint voitti La Flèche Wallonne -klassikon peräkkäisinä vuosina 1943, 1944 ja 1945. Hän jakaa kolmella ykköstilallaan kilpailun voittoennätyksen Eddy Merckxin ja Moreno Argentinin kanssa. Kint voitti suurkilpailuista lisäksi Pariisi–Roubaix'n 1943 ja Gent–Wevelgemin 1949. Hän voitti myös useita kuuden päivän ajoja Rik Van Steenbergenin parina.
Itä-Uudenmaan poliisilaitos
thumb|290px|Vantaan entinen poliisitalo, Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen pääpoliisiasema. Sittemmin poliisilaitoksen Vantaan toiminnot on siirretty muihin, tilapäiseen käyttöön muutamaksi vuodeksi vuokrattuihin rakennuksiin. Itä-Uudenmaan poliisilaitos on yksi Suomen 11 paikallispoliisilaitoksesta. Se vastaa toiminta-alueensa yleisestä järjestyksestä ja turvallisuuden ylläpitämisestä, rikosten ennalta ehkäisemisestä ja rikostutkinnasta sekä tuottaa poliisin lupapalveluita (passi-, ajokortti-, henkilökorttiasiat ja aseluvat).
Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen toiminta-alue käsittää Uudenmaan maakunnan itä- ja keskiosissa sijaitsevat Hyvinkään, Järvenpään, Keravan, Loviisan, Porvoon ja Vantaan kaupungit sekä Askolan, Lapinjärven, Myrskylän, Mäntsälän, Nurmijärven, Pornaisten, Pukkilan, Sipoon ja Tuusulan kunnat.
Poliisilaitoksen pääpoliisiasema sijaitsee Vantaan Tikkurilassa. Lisäksi poliisiasemia on Hyvinkäällä, Järvenpäässä, Loviisassa, Nurmijärvellä ja Porvoossa sekä palvelutoimistoja Helsinki-Vantaan lentoasemalla, Keravalla ja Mäntsälässä. Kiireellisissä hälytystehtävissä Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen partio ehtii paikalle keskimäärin kuudessa minuutissa. Valtakunnallisesti nopeaa vasteaikaa selittää tehtävien keskittyminen paljolti pääradan ja kolmostien varren kaupunkeihin ja taajamiin.
Itä-Uudenmaan poliisilaitos perustettiin vuoden 2009 alussa yhdistämällä Vantaan, Porvoon ja Loviisan kihlakuntien poliisilaitokset (Porvoon kihlakunnan kunnista Pornainen liittyi Keski-Uudenmaan poliisilaitokseen). Lisäksi siihen liitettiin Orimattilan kihlakunnan poliisilaitoksen alueeseen kuuluneet Myrskylän ja Pukkilan kunnat. Vuoden 2014 alussa Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen vastuualue laajeni, kun aiempi Keski-Uudenmaan poliisilaitos liitettiin osaksi Itä-Uudenmaan poliisilaitosta.
Pierre Alexis de Ponson du Terrail
Pierre Alexis de Ponson du Terrail (8. heinäkuuta 1829 Montmaur (Hautes-Alpes), Ranska – 20. tammikuuta 1871 ) oli ranskalainen kirjailija.
Ponson du Terrail aloitti nuorena Pariisissa lehdistön palveluksessa, ja hän sai mainetta jatkokertomusten kirjoittajana esimerkiksi lehdissä Le Petit Journal ja La Patrie. Hän kirjoitti valtavasti seikkailukertomuksia, joiden hän ymmärsi sopivan yleisön makuun, niin hyvin, että ne lisäisivät lehtien levikkiä. Hänen ensimmäinen laajempi teoksensa oli Les coulisses du monde (1853), ja sen jälkeen seurasi runsaasti kertomuksia, usein yhteisen yläotsikon alla.
Avar uus
Avar uus on Asan 12. albumi, joka julkaistiin 9. joulukuuta 2016. Se julkaistiin ilman ennakkoilmoitusta levy-yhtiö Roihis Musican sivustolla ilmaiseksi ladattavaksi.
Kansikuvan on toteuttanut Samuel Nyholm.
Vastaanotto
Albumi sai hyvän vastaanoton. Keskisuomalaisen Arttu Seppänen kuvailia albumia artistin poliittisimmaksi sitten vuoden 2001 esikoisalbumin Punainen tiili. Hän piti albumia pessimistisyydestään huolimatta artistin kuuloisena ja vapautuneena, mutta samalla uudistuneena. Soundin Pekka Laine kutsui albumia intensiiviseksi jazzmeditaatioksi, josta huokuvat vakaumus sekä ryhti.
Henry
Henry (tunnus H) on SI-järjestelmän induktanssin yksikkö (1 H = V·s/A). Henry on myös permeanssin eli magneettisen johtavuuden yksikkö. Yksikkö henry on nimetty sähkömagnetismia tutkineen Joseph Henryn mukaan.
Jos henryn kokoisen kelan virta muuttuu ampeerin sekunnissa, sen navoissa on voltin kokoinen jännite. Napajännite E voidaan laskea induktanssista L, virrasta I ja ajasta t seuraavasti:
Ampeerin virta kääminkierrosta kohti aiheuttaa henryn kokoisessa kelassa weberin kokoisen magneettivuon (Wb = V·s). Toisinaan puhutaan myös käämivuosta (Ψ), joka on kierrosmäärä kertaa kelan magneettivuo. Induktanssi (L) voidaan tällöin ajatella myös käämivuoksi virtaa (I) kohti ja henryn kokoisessa kelassa ampeerin virta aiheuttaa weberin kokoisen käämivuon.
Muiden yksikköjen avulla henry voidaan ilmaista seuraavasti:
Hồ Chí Minhin kaupunki
Hồ Chí Minh on Vietnamin suurin kaupunki noin yhdeksällä miljoonalla asukkaallaan. Kaupunki oli Etelä-Vietnamin pääkaupunki, ja sen nimi oli Vietnamin yhdistymiseen asti Saigon, joka on säilynyt kaupungin epävirallisena rinnakkaisnimenä.
Hồ Chí Minh on eteläisen Vietnamin taloudellinen ja teollinen keskus sekä tärkein satamakaupunki. Siellä on muun muassa elintarvike-, panimo-, tekstiili-, ajoneuvo- ja kemianteollisuutta, Tan Son Nhatin kansainvälinen lentoasema sekä keskeisiä yliopistoja kuten Vietnamin suurin (Vietnamin kansallinen yliopisto (Hồ Chí Minhin kaupunki) (VNUHCM)) ja toisaalta korkeatasoisin yliopisto (Ton Duc Thangin yliopisto). Kaupungin keskusta on osittain länsimaiseen tyyliin rakennettu, ja lisäksi erityisesti Cholonin kaupunginosaan on muodostunut kiinalainen väestönosa.
Maantiede ja ilmasto
Hồ Chí Minh sijaitsee Saigonjoen suiston länsirannalla Etelä-Vietnamissa noin 50 kilometrin päässä Etelä-Kiinan merestä.
Joki on kaupungin kohdalla 225–375 metriä leveä ja jopa 20 metriä syvä. Kaupunkia vaivaavat usein tulvat, jotka ovat tulleet yhä pahemmiksi kun maa painuu rakennusten alla ja meren pinta nousee ilmastonmuutoksen takia.
Hồ Chí Minh on samalla hallinnollisella tasolla kuin Vietnamin provinssit. Kaupunki jaetaan 22 hallinnolliseen alueeseen, joista viisi on haja-asutusaluetta ja joista vain viidellä keskeisellä alueella on oma nimensä. Hoa Binhin puisto on kaupungin keskeisin punaisten lyhtyjen alue.
Kaupungin merkittäviin nähtävyyksiin kuuluvat Củ Chi -tunnelit, Cao Dain suuri temppeli, Ho Chi Minh Museo, ranskalaiskauden Kaupunginhotelli eli Hotel de Ville, sotamuseo ja kultainen vesinukketeatteri.
Historia
Saigon oli alun perin pieni kalastajakylä, joka sijaitsi samannimisen joen soisella suistoalueella. Sen asukkaat olivat todennäköisesti khmerejä ennen vietnamilaisten saapumista. Nguyễn Hữu Cảnh perusti kaupunkiin hallinnon vuonna 1698. Ranska teki Vietnamista oman siirtokuntansa 1800-luvun puolivälissä, kunnes vuonna 1954 kommunistinen Việt Minh löi ranskalaiset Điện Biên Phủn taistelussa. Ranska ei suostunut kuitenkaan luovuttamaan valtaa kommunisteille, vaan antoi tukensa keisari Bảo Đạille, joka teki Saigonista pääkaupunkinsa. Kun Vietnam jaettiin virallisesti kahtia, piti Etelä-Vietnam presidentti Ngô Đình Diệmin johdolla kaupungin pääkaupunkinaan.
Vietnamin sodan lopputuloksena 1975 Pohjois-Vietnamin armeija liittolaisineen sai suurta tuhoa kärsineen kaupungin haltuunsa. Yhdysvalloissa tapahtumaa kutsutaan Saigonin romahtamiseksi, Vietnamissa taas Saigonin vapauttamiseksi. Kommunistit nimesivät kaupungin uudelleen johtajansa Ho Tši Minhin mukaan vuonna 1976, kun yhdistetty Vietnamin sosialistinen tasavalta perustettiin. Epävirallista nimitystä Sài Gòn käytetään yhä runsaasti puhekielessä paitsi Vietnamissa, varsinkin ulkomailla asuvien vietnamilaisten keskuudessa. Erityisesti nimitystä käytetään kaupunginosasta numero yksi.
Väestö
Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan kunnan alueella oli noin yhdeksän miljoonaa asukasta, joista seitsemän miljoonaa asui kaupunkitaajamassa.
Liikenne
Vietnamin suurin lentoasema, Tan Son Nhatin kansainvälinen lentoasema sijaitsee kuusi kilometriä keskustasta pohjoiseen.
Hồ Chí Minhin kaupunki on Hanoihin ulottuvan rautatien toinen päätepiste.
Kaupunkiin on pitkään ollut suunnitteilla kahdeksan linjan raideliikenneverkosto. Ensimmäisten linjojen odotetaan avautuvan 2020-luvulla.
Sofia Arasola
Sofia Arasola (s. 24. maaliskuuta 1991 ) on suomalainen tanssija ja näyttelijä. Hän on tullut tutuksi etenkin roolistaan MTV3-kanavan saippuasarjassa Salatut elämät, jossa hän esitti Lola Vinbergiä vuosina 2017 –2019. Hän jatkoi Lola Vinbergin esittämistä Salattujen elämien sisarsarjassa Rantabaari vuoteen 2020 asti. Aiemmin hän on ollut mukana Turun kaupunginteatterissa niin tanssijana kuin näyttelijänä. Arasola on myös laulanut muun muassa Eino Grönin juhlakonsertissa.
Andrus Kallastu
pienoiskuva|Andrus Kallastu vuonna 2019. Andrus Kallastu (s. 17. huhtikuuta 1967 Pärnu) on virolainen kapellimestari ja säveltäjä. Hänen musiikkinsa on tehty rajatilanteihin, siinä on ekspressionistista voimaa, huoliteltua modernismia, sarjallisia ja äänikenttätekniikoita, hälyn estetiikkaa, multimediahahmotelmia, vokaali- ja instrumentaalisia ensemblejä, sekä näyttämölle tehtyjä toitä.
Sofia Arasola
Hän on valmistunut tanssijaksi Turun konservatoriosta vuonna 2015. Arasolan äiti on näyttelijä Marjukka Arasola.
Andrus Kallastu
Elämä ja musiikki
Andrus Kallastu opiskeli vuosina 1985–1990 Tallinnan Konservatoriossa pianoa, orkesterinjohtamista ja säveltämistä, sekä vuodesta 1991 alkaen Sibelius-Akatemiassa Helsingissä, josta valmistui vuonna 1999. Sittemmin hän on toiminut freelance-säveltäjänä ja kapellimestarina Virossa.
Sofia Arasola
Arasola seurustelee jääkiekkoilija Siim Livikin kanssa.
Andrus Kallastu
Elämä ja musiikki
Vuodesta 1993, Andrus Kallastu on toiminut Pärnun oopperan taiteellisena johtajana. Vuodesta 2003 hän on ollut johtajana Pärnun nykymusiikin päivillä (viroksi Pärnu Nüüdismuusika Päevad).
Yksityiselämä
Andrus Kallastu on naimisissa virolaisen sopraanon Kai Kallastun (s. 1970) kanssa. Avioparilla neljä lasta.
Emilie Bergbom
thumb|Emilie Bergbom vuonna 1904. Emilie Sofia Bergbom (7. helmikuuta 1834 Vaasa – 28. syyskuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen kulttuurihenkilö. Hän toimi veljensä Kaarlo Bergbomin kanssa Suomalaisen Teatterin (nykyinen Kansallisteatteri) johtajana ja vastasi sen toimintaan liittyvistä käytännön asioista.
Emilie Bergbomin isä oli senaattori Johan Erik Bergbom ja äiti Fredrika Juliana Roschier. Hänen veljensä Ossian Wuorenheimo toimi myöhemmin senaattorina. Perhe muutti Vaasasta Viipuriin vuonna 1839 ja Emilie Bergbom aloitti opinnot Viipurin saksankielisesä tyttökoulussa. Viipurista perhe muutti Helsinkiin, jossa Bergbom jatkoi opintojaan Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa. Hän opiskeli myöhemmin edelleen yksityisopettajien johdolla ja puhui hyvin ranskaa ja englantia. Lisäksi Bergbom opiskeli myös suomen kieltä.
Bergbom oli suomalaisuusaatteen innokas kannattaja, vaikka hän kirjoittikin kirjeensä ruotsiksi ja aikalaisten mukaan puhui suomea huonosti. Hän oli kirjailija Minna Canthin läheinen ystävä ja kävi tämän kanssa vilkasta kirjeenvaihtoa.
Teatterityön ohella Bergbom työskenteli vuosina 1869–1900 Suomen Hypoteekkiyhdistyksen kirjanpitäjänä ollen tehtävässä ensimmäisiä julkisessa laitoksessa toimineita naisia.
Puuseppä
Nykyaikaisen puusepän työnkuva
Teollistumisen myötä puuseppien on yhä tärkeämpää hallita myyntiin, markkinointiin ja tuotteistamiseen liittyviä taitoja. Useat puusepät ovatkin erikoistuneet joihinkin tiettyihin tuotteisiin tai tuotetyyppeihin. Kohonneiden työvoimakustannuksien vuoksi yhä suurempi osuus puusepän työstä on koneistettua.
Puusepät voidaan edelleen jakaa useamman alan taitajiksi:
Työkaluja
Puusepän työssään tarvitsemia käsityökaluja ovat esimerkiksi erilaiset höylät, taltat, sahat ja porat. Käsityövälineillä työstettäessä tuote kiinnitetään höyläpenkkiin. Koneellistumisen myötä puusepän työ tehdään entistä enemmän tiettyä vaihetta varten valmistettuja koneita hyödyntäen. Käsityövälineitä tarvitaan edelleen yksityiskohtien tekemiseen, mutta suuremmat työvaiheet tehdään nykyisin koneellisesti.
Kulttuurihistoria
Puuseppä on vanha ammatti, jota on useimmiten arvostettu sen yhteiskunnallisen tärkeyden takia. Joosefia (Neitsyt Marian, Jeesuksen äidin aviomiestä) ja Jeesusta itseään pidetään usein puuseppinä.
Suomalaiset ovat vanhastaan taitavia puun käsittelijöitä. Vanhimmat Suomesta löydetyt puusta veistetyt ajoneuvojen jäännökset ovat muinaisia kivikirveellä veistettyjä "muinaisjalaksia". Ne ovat voineet olla poron tai hevosen vetämistä, jalaksen tai jalasten varassa laahatusta ajoneuvosta. Vanhin kivikirveellä veistetty puuvenekin on löydetty Suomesta.
Jo ennen 1500-lukua, pohjanlahden rannikon talonpojat olivat taitavia puuseppiä ja veneen sekä laivojen veistäjiä. Suomen puukirkot ovat todellinen taidonnäyte puuseppien ja kirvesmiesten osaamisesta. Erityisen arvokkaaksi ne tekee kansanrakentajien korkea ammattitaito. On myös oletettu että rannikon veneveistämöistä saatiin oppi, joka siirtyi osaamisena ja kokemuksena kirkonrakentajien kädentaitoihin.
Bulma
'''Bulma on Akira Toriyaman luoma manga- ja animehahmo, joka esiintyy Dragon Ball -, Dragon Ball Z ja Dragon Ball GT ,dragon ball super -sarjoissa. Hän on sarjan kuuluisan Capsule Corporation-yhtiön johtajan, Tohtori Briefsin tytär.
Bulma sarjan eri vaiheissa
thumb|16-vuotias Bulma Dragon Ballin alussa (Goku saga). thumb|Bulma Dragon Ball Z:ssä (Trunks saga). thumb|Bulma Dragon Ball GT:n loppuvaiheissa.
Alussa Bulma on erään kuvauksen mukaan 16-vuotias vääristyneen persoonallisuuden omaava sekava teini, joka ei tunnu hiljentyvän hetkeksikään. Toisaalta hän on itsenäinen ja lujaluonteinen naisenalku, joka ei anna kenenkään tai minkään seisoa tiellään hänen halutessaan jotakin. Bulman etsiessä lohikäärmekuulia, hän tapaa pojan nimeltä Goku. Hän ärsyyntyy aluksi Gokun lapsellisuudesta, mutta Gokun pelastettua hänen henkensä, he päättävät yhdistää voimansa löytääkseen puuttuvat lohikäärmepallot. Dragon Ball-sarjassa Bulma on yksi päähahmoista, ja hänet nähdäänkin lähes jokaisessa jaksossa''. ''
Nyt Bulmasta on kasvanut kukoistava (tosin sekava) nainen. Hänestä on tullut myös mekaniikan nero, joka osaa operoida ja korjata laitteen kuin laitteen. Lisäksi hän on keksinyt lohikäärmekuulatutkan, joka paikantaa kuulien sijainnin ja helpottaa huomattavasti niiden etsimistä. Hän tapaa myös ensimmäistä kertaa tulevan miehensä, ylpeän saiyalaisprinssi Vegetan. Bulma on merkittävä hahmo vielä Dragon Ball Z:ssä mekaniikan neron ominaisuudessaan, vaikka hän ei olekaan enää yksi sarjan päähahmoista.
Kun Baby tartuttaa pahuuden loisen Bulmaan, hänestä tulee yksi tämän tärkeimmistä palvelijoista. Baby saagan lopussa Bulma vapautetaan pahuudesta Denden pyhän veden avulla. Hän rakentaa sarjassa aluksen jolla on tarkoitus kerätä mustantähdenlohikäärmekuulat avaruudesta. Bulma myös auttaa Vegetaa saavuttamaan Super Saiyan 4 -tason. Bulma nähdään kuitenkin Dragon Ball GT:ssä enää vain sivuroolissa.
Trunksin aikajanassa (The History of Trunks) nähdään Bulma, joka selvisi androidien hyökkäyksestä toisin kuin monet muut (mm. Vegeta ei selvinnyt). Bulma näyttää ikääntyneen ja hän on hyvin suojelevainen poikaansa Trunksia kohtaan. Hän myös rakentaa aikakoneen, jolla Trunks matkustaa menneisyyteen. Tässä maailmassa Bulma kuolee kun Gogu blac tapaa hänet.
Nimi
Nimi Bulma on suora muunnos sanasta "bloomers", joka oli myös suosittu naisten alusvaatemerkki 1980-luvulla.
Lähteet
Llista de personatges de Bola de Drac List of Dragon Ball characters Lista postaci występujących w Dragon Ball
Uudenkaupungin Urheilijat
150px|thumb|Seuran logo. Uudenkaupungin Urheilijat (lyhyemmin UU) oli uusikaupunkilainen urheiluseura. Seura tunnettiin parhaiten koripallojoukkueestaan sekä yleisurheilujaostostaan. Seura perustettiin vuonna 1898. Vuonna 1994 se ajettiin konkurssiin.
Koripallo
Seuran koripallojoukkue toimi vuosina 1974–1994. Seura voitti historiansa aikana yhden Suomen mestaruuden, sekä kaksi Suomen cupia. Lisäksi UU oli kolmesti SM-pronssilla. Vuonna 1994 seuran koripallojaosto ajautui konkurssiin ja sen tilalle tuli Korihait.
Kohtalon ratsastaja
Kohtalon ratsastaja on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1955. Victor Mature esittää siinä tetonipäällikkä Hullua Hevosta, joka käy katkeraa taistelua valkoista ratsuväkeä vastaan, ja saavuttaa lopulta suuren voiton Little Big Hornin taistelussa.
Yamana Gold
thumb|Yrityksen logo. Yamana Gold on kanadalainen kullankaivaja, joka tuottaa myös hopeaa ja kuparia. Yamanan puoliksi Agnico Eaglen kanssa omistama Canadian Malartic on Kanadan suurin toiminnassa oleva kultakaivos. Vuonna 2019 Yamana myi Brasiliassa sijaitsevan Chapada-kuparikaivoksen Lundin Miningille.
Tonni
Tonni (tunnus t, Suomessa lyhenteenä käytössä myös tn ) on massan (arkikielessä ”painon” ) lisäyksikkö SI-järjestelmässä. Tonni vastaa tuhatta kilogrammaa, ja se on sopivan kokoinen yksikkö kuvaamaan esimerkiksi rahtiliikenteessä esiintyviä massoja.
Yksiköstä tonni käytetään suurien massojen yhteydessä myös kerrannaisia: esimerkiksi kilotonni (tunnus kt) on tuhat tonnia ja megatonni (tunnus Mt) on miljoona tonnia Kansainvälisissä yhteyksissä voidaan korostaa, että on kysymys metrisestä tonnista erotuksena brittiläisistä tonneista.
Tonni yleiskielisessä viestinnässä
SI-järjestelmässä tonnin tunnus on t. Aikaisemmin tieteellisissä kirjoituksissa on käytetty myös lyhennettä tn. Yleiskielessä suositeltava tonnin lyhenne on tn, koska t merkitsee myös tuntia ja tavua.
Tuhat tonnia
Suurtuotannossa ja suurissa kuljetuksissa käytetään epävirallista yksikköä tuhatta tonnia, joka lyhennetään ”ttn” (miljoona kg).
Brittiläiset tonnit
Nimi tonni on myös kahdella brittiläisen yksikköjärjestelmän massayksiköllä, jotka molemmat ovat suuruudeltaan melko lähellä SI-järjestelmän tonnia. Etupäässä Yhdysvalloissa käytetty lyhyt tonni on 2 000 naulaa eli 907,184 74 kg. Isossa-Britanniassa käytetty pitkä tonni  on 2 240 naulaa eli 1 016,046 9 kg.
Laivojen koon mittana kansainvälisestikin käytetty rekisteritonni ei ole massan vaan tilavuuden yksikkö. Yksi rekisteritonni on 100 brittiläistä kuutiojalkaa eli noin 2,832 m³ (tarkalleen 2,831 684 66 m³).
Muuta
Saksan Lüneburgissa on tunnettu hunajan painomittana yksikköä Schatt, joka tarkoittaa 1/32 tonnia.
Viitteet
Tona ingelesa
Haudutuslaatikko
pienoiskuva|Nykyiset haudutuslaatikot, kuten [[aromipesä, valmistetaan styroksista.]] Haudutuslaatikko on ruoanvalmistukseen käytetty lämpöä eristävä laatikko, jossa esivalmistettu ruoka kypsennetään hauduttamalla valmiiksi. Se sopii pitkää kypsennystä vaativille ruoille, kuten puuroille ja laatikoille. Haudutuslaatikon esikuva on heinälaatikko. Nykyiset haudutuslaatikot valmistetaan usein epp- eli umpisolumuovista, kuten aromipesä.
Seppo Tikka
Seppo Ensio Tikka (27. tammikuuta 1942 Pielisjärvi – 23. helmikuuta 2015 Portugali ) oli suomalainen toimittaja ja SDP:n kansanedustaja. Hän edusti Kymen läänin vaalipiiriä 1972–1987. Presidentin valitsijamies Tikka oli vuosien 1978 ja 1982 vaaleissa. Hän istui Finnairin hallintoneuvostossa 1979–1989 ja kuului Kouvolan kaupunginvaltuustoon. Tikka toimi 1965–1979 STT:n ja Yleisradion politiikan toimittajana, ja 1981–1987 hän oli Auto- ja kuljetusala -lehden päätoimittaja. Hän oli myös Sosialistisen Aikakauslehden toimitussihteeri. Tikka kuoli helmikuussa 2015 ollessaan lomamatkalla Portugalissa.
EADS Astrium Satellites
EADS Astrium Satellites on eurooppalainen satelliittien valmistaja. Julkisuudessa Astrium-nimellä tunnettu yritys kuuluu EADS-konserniin (European Auronautic, Defence and Space Company), joka valmistaa lentokoneita, aseita ja avaruusaluksia.
EADS Astrium Satellites valmistaa avaruusaluksia avaruustieteen, kaukokartoituksen, navigaation ja satelliittitietoliikenteen tarpeisiin.
EADS Astrium Satellites yhtiössä työskentelee noin 6 000 työntekijää yhdeksässä paikassa Englannissa, Ranskassa, Saksassa ja Espanjassa (tilanne tammikuussa 2004, joka oli likiman muuttumaton vuoden 2007 alussa).
EADS Astrium Satellites toimitusjohtaja on ranskalainen Antoine Bouvier.
Yhtiön tausta
EADS Astrium perustettiin vuonna 2003, jolloin Astrium nimettiin uudelleen EADS Astriumiksi. Aiemman Astriumin vähemmistöosakas, englantilainen BAE Systems, myi 25 prosentin osuutensa EADS-yhtiölle. Astrium perustettiin vuonna 2000, kun Matra Marconi Space (Ranska, Englanti), DaimlerChrysler Aerospace AG:n avaruusdivisioona ja Computadores Redes e Ingenerio SA (CRISA, Espanja) fuusioituivat. Espanjalainen CASA Espacio tuli osaksi EADS Astriumia vuoden 2004 alusta. Astrium on jakautunut eri maissa rekisteröidyiksi osakeyhtiöiksi: Astrium GmbH toimii Saksassa (entinen Dornierin satelliittitehdas Friedrichhafenissa), Astrium SAS toimii Ranskassa (Toulouse, entinen Matran satelliittitehdas) ja Astrium Ltd toimii Englannissa (entinen Marconin satelliittitehdas).
EADS Astrium Satellites on EADS Astriumin keskeinen osa, ja sen muut osat ovat EADS Astrium Space Transportation (kantoraketit, ISS-avaruusaseman moduulit) ja EADS Astrium Services.
Astrium vähensi vuonna 2011 tuhat työntekijää ja alihankkijoita tuhannen työntekijän verran perustellen vähennystarvetta vuosittaisten kustannusten pienentämisellä 400 miljoonalla eurolla.
Astriumin yritysostoja ja Astriumin perustamia tytäryhtiöitä: