cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aseteollisuus
Nykymuotoinen aseteollisuus on kansainvälistä liiketoimintaa, jossa on mukana niin yksityisiä kuin valtiollisia toimijoita. Asekauppaa sääntelevät kuitenkin lukuisat kansainväliset sopimukset sekä usein myös kansallinen lainsäädäntö.
Valtiot ja yritykset
Monissa maissa aseteollisuus on ollut valtion omistuksessa, esimerkiksi Suomessa vuonna 1936 perustettu Valtion tykkitehdas ja 1921 toimintansa aloittanut Valtion lentokonetehdas (nimien vaihtuessa vuosikymmenten aikana). Tällöin valtio on osapuolena myyjänä ja ostajana.
Näin jatkui 1990-luvulle asti, jolloin länsimaiden – Ranskan, Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen – ”valtio ostajana ja yksityinen, usein pörssinoteerattu ja suurikokoinen yritys laitteen toimittajana ja enenevästi palveluntuottajana” -malli levisi ainakin kaikkialle EU:ssa. Samaan aikaan aseteollisuus konsolidoitui siten, että Yhdysvalloissa on esimerkiksi sotilaslentokoneita valmistaa kolme yhtiötä ja EU:ssa kaksi. Merisodan aseissa tilanne on samankaltainen, mutta maavoimien aseissa konsolidaatio (toimijoiden yhteenliittyminen) on kesken. Joka tapauksessa markkina on oligopolistinen.
Monille uusille maille on ollut tärkeää luoda oma aseteollisuus. Näin tapahtui aikoinaan muun muassa Suomen kohdalla ja nyttemmin esimerkiksi Iranin kohdalla. Etelä-Afrikka kehitti merkittävän aseteollisuuden kauppasaartoaikana vaikka se pystyikin ostamaan länsimaista tarvitsemansa. Israelin tilanne on ollut samanlainen – oma kapasiteetti suunnitella ja valmistaa aseita, jopa viedä niitä, luo paremman neuvotteluaseman ostotilanteissa. Oma aseteollisuus on keino näyttää kansakunnan kyvykkyyttä, toisaalta esimerkiksi Iranin kohdalla sen väitettyä kyvykkyyttä muun muassa ohjustuotannossa käytetään sitä vastaan uhkakuva-skenaarioilla.
Aseteollisuus voi osoitetusti toimia vaikka rauhansopimus sen kieltäisi: Versaillesin rauhansopimuksen kieltäessä muun muassa lentokoneteollisuuden Saksalta vuonna 1919, Saksa oli siirtänyt tehtaansa Hollantiin (Fokker), Sveitsiin, Suomeen (Valtion lentokonetehdas), Ruotsiin (SAAB) ja 1923 alkaen Neuvostoliittoon.
Aseteollisuuden ja muun teollisuuden osuus aseiden tuotannossa on aina ollut hämärä erottaa. Esimerkiksi Yhdysvaltain ilmavoimien tuhottua merkittävän osan Schweinfurtin kuulalaakeritehtaista vuosina 1942–1943 Ruotsin SFK lisäsi rajusti kyseisten tuotteiden vientiä Saksaan.
Nykyään esimerkiksi maailman suurimpiin aseviejämaihin kuuluvan Venäjän asevienti on keskitetty 80-prosenttisesti valtionyhtiö Rosoboroneksportille. Se on puolestaan osa suurta, 900 000 työntekijän valtionkorporaatio Rostehiä.
Maailman suurimmat aseidenviejämaat
thumb|Venäjän [[Sevmaš-telakalta muutostöiden jälkeen ostajamaalle Intialle vuonna 2013 luovutettu lentotukialus INS Vikramaditya.]]
Tällä hetkellä maailman suurin aseidenviejämaa on Yhdysvallat. Ruotsalaisen rauhantutkimuslaitos SIPRIn tilastojen mukaan Yhdysvallat on ollut aseviennin tilastojen kärjessä sekä vuosina 2020 ja 2021 että kumulatiivisesti vuosina 1950-2021. Niin ikään SIPRIn mukaan 2010-luvulla Venäjä on lisännyt osuuttaan kansainvälisessä asekaupassa ja esimerkiksi ollut vuonna 2013 maailman suurimpana aseidenviejänä. Myös Kiinan merkitys asekaupassa kasvoi 2010-luvulla.
Oheisen taulukon arvot kuvaavat SIPRIn tilastoimaa asemyynnin laajuutta tutkimuslaitoksen kehittämällä arvotustavalla. Yksikkönä on miljoonaa SIPRI TIViä (trend-indicator value; SIPRI TIV oli alkujaan lähellä vuoden 1990 Yhdysvaltain dollaria). Esimerkiksi käytetyn asejärjestelmän kuten panssarivaunun myyntiarvoksi katsotaan 40 prosenttia uuden arvosta. Mikäli käytetty järjestelmä modernisoidaan, kauppa arvostetaan 66 prosenttiin uuden järjestelmän hinnasta. On huomattava, etteivät luvut kuvaa aseiden todellisia kauppahintoja. Monen asekaupan todellisia hintoja ei esitetä julkisuudessa. Lähde: SIPRI.
Suurimmat aseviejät vuosina 1950-2021
Lähde: SIPRI.
Maailman suurimmat aseidentuojat
Vuosina 2020-2021 maailman suurimpia aseiden tuojamaita olivat Intia, Qatar, Saudi-Arabia, Egypti, Australia ja Kiina. Oheinen taulukko listaa 20 suurinta aseidentuojaa vuonna 2021. Taulukon luvut esittävät rauhantutkimuslaitos SIPRI:n laskennallista asekaupan arvostusyksikköä (milj. SIPRI TIV).
Lähde: SIPRI.
Maailman suurimmat puolustusbudjetit
* SIPRI:n arvio. Lähde: SIPRI.
Aseteollisuus Suomessa
Suomessa oli vuonna 2008 noin 80 aseteollisuuden yritystä, joista suurimpia Patria ja Sako. Vuonna 2020 Suomi vei aseita noin 161 miljoonan euron edestä yhteensä 70 eri maahan: näistä siviiliaseiden vienti oli noin 81 miljoonaa, ja sotatuotteiden vienti noin 80 miljoonaa. Viisi suurinta vientimaata olivat Yhdysvallat, Ruotsi, Itävalta, Arabiemiirikunnat ja Ruotsi. Suomi on merkittävä tekijä kansainvälisillä asemarkkinoilla: esimerkiksi Sako on Euroopan suurin kiväärinvalmistaja, ja Patrian puoliksi omistama Nammo on ainoa yhtiö maailmassa, joka valmistaa maailman myydyimmän Amraam-ohjuksen moottoreita. Väkilukuun suhteutettuna Suomi on ollut 2000-luvulla maailman 13. suurin aseiden viejä. Kansainvälistä asekauppaa seuraavat järjestöt ovat kritisoineet Suomen asevientiä varsinkin Arabiemiirikuntiin, Saudi-Arabiaan ja Turkkiin kohdistuvan viennin osalta: kaikki kolme valtiota ovat osallistuneet lähialueidensa sisällissotiin: Turkki Syyriassa ja Arabiemiirikunnat sekä Saudi-Arabia Jemenissä.
Valvonta ja kansainväliset sopimukset
Aseiden tuotantoa, kauppaa ja vientiä rajoittavat niin kansallinen lainsäädäntö kuin kansainväliset sopimukset. Esimerkiksi Suomessa yrityksen on anottava aseille vientilupaa. Lupia käsittelevä viranomainen riippuu tuoteryhmästä: sekä siviili- että sotilaskäyttöön soveltuvien tuotteiden kohdalla luvan myöntää ulkoministeriö, kidutusvälineiden ja kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoon käytettäviin tuotteisiin luvan myöntää sisäministeriön poliisiosasto, sotatuotteiden vientiluvat myöntää puolustusministeriö, ja puhtaasti siviiliaseiksi luokiteltaville tuotteille poliisihallitus. Mikäli vienti kohdistuu muualle kuin ETA-maihin, Australiaan, Japaniin, Kanadaan, Sveitsiin, Uuteen-Seelantiin tai Yhdysvaltoihin, vienti edellyttää ulkoministeriön ulko- ja turvallisuuspoliittista lausuntoa. Kielteinen lupapäätös vaikuttaa kaikkiin EU-maihin: mikäli jokin EU-maa haluaa myöntää vientiluvan samalle taholle, jonne toinen EU-maa on kolmen vuoden sisään evännyt vientiluvan, sen on perusteltava, miksi kielteiseen päätökseen johtanut peruste on poistunut.
Keskeinen asevientiä rajoittava sopimus on YK:n asekauppasopimus. Siinä muun muassa määritetään, että valtio vientilupaa ei saa myöntää, jos aseita käytettäisiin kansanmurhaan, rikoksiin ihmisyyttä vastaan, siviileihin kohdistuviin hyökkäyksiin tai muihin sotarikoksiin, tai jos on olemassa huomattava riski, että aseita käytettäisiin vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin.
Sinfonia nro 5 (Prokofjev)
Sergei Prokofjevin sinfonia nro 5 B-duuri op. 100 valmistui vuonna 1944. Se sai ensiesityksensä Moskovan konservatorion salissa 13. tammikuuta 1945. Esityksen soitti säveltäjän itsensä johtama Neuvostoliiton valtion sinfoniaorkesteri.
Osat
Sergei Prokofjevin viides sinfonia on neliosainen:
Brantford Bulldogs
Brantford Bulldogs on kanadalainen jääkiekkoseura Brantfordin kaupungista, Ontarion provinssista. Bulldogs pelasi American Hockey Leaguessa ja joukkueen kotihalli oli Copps Coliseum. Joukkue oli NHL-seura Montreal Canadiensin farmijoukkue. Bulldogs voitti AHL:n mestaruuden, Calder Cupin vuonna 2007.
Aseteollisuus
Valvonta ja kansainväliset sopimukset
Muita kansainvälisiä asevalvontasopimuksia, joissa Suomi on mukana: (Lähde: Ulkoministeriö )
Brantford Bulldogs
Kauden 2014–2015 jälkeen Montreal Canadiens osti Hamilton Bulldogsin ja siirsi seuran Newfoundlandin saarelle St. John’siin. Seura korvasi sieltä samaan aikaan poistuneen St. John's IceCapsin ja otti sen nimen käyttöönsä.
Aseteollisuus
Valvonta ja kansainväliset sopimukset
Asevalvontasopimuksia, joissa Suomi ei ole mukana:
Brantford Bulldogs
Bulldogsin entiset omistajat ostivat samana kesänä OHL-liigan joukkueen Belleville Bullsin, ja nimesivät sen uudelleen Hamilton Bulldogsiksi.
Al-Rama
Al-Rama on kylä Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Kylän asukkaat ovat pääosin arabeja ja vuoden 2017 sen asukasluku oli 7 580.
Historia
Al-Ramaa on asutettu jo pitkään ja sen asukkaat ovat saaneet perinteisesti elinkeinonsa kasvattamalla oliiveja. Kylän kerrottiin vuonna 1729 olevan raunioina ja hylättynä, mutta se asutettiin uudelleen 1800-lukuun mennessä. Juutalaisten joukot valtasivat kylän Israelin itsenäisyyssodan aikana lokakuussa 1948 ja oma kuntansa siitä tehtiin vuonna 1954.
Brantford Bulldogs
Joukkue kaudella 2022–2023
Lähde: EliteProspects
Al-Rama
Väestö
Al-Raman asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 7 580.
Brantford Bulldogs
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Luettelo vaalikauden 2007–2011 kansanedustajista
Eduskunnan keski-ikä 10. lokakuuta 2008 oli 49 vuotta. Nuorin kansanedustaja oli keskustan Tuomo Puumala, 26 vuotta, ja vanhin SDP:n Jacob Söderman, 70 vuotta. Aluksi vanhin oli vasemmistoliiton Claes Andersson, 70 vuotta, mutta hän luopui edustajuudesta 9.9.2008.
Hallituksena ovat eduskunnan vaalikaudella toimineet Vanhasen II hallitus ja Kiviniemen hallitus. Ministerinä on toiminut kaksi eduskunnan ulkopuolista jäsentä: vihreiden Tarja Cronberg työministerinä 2007–2009 ja kokoomuksen Alexander Stubb ulkoministerinä 4.4.2008 alkaen.
Muutokset kokoonpanossa
Lähde:
Introducing the Sonics
Introducing the Sonics on garage rock yhtye The Sonicsin kolmas levy vuodelta 1966.
Kärpänen (täsmennyssivu)
Kärpänen tarkoittaa seuraavia asioita:
Risto Leppänen
Risto Leppänen -nimisiä henkilöitä ovat:
Voitto
Voitto voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Etydi
thumb|Chopinin etydi numero 2 op. 10 Etydi on sävellys, jonka tarkoituksena on johonkin erityiseen soittotekniseen keinoon perehdyttäminen ja sen harjoittaminen. Siksi ne ovat usein vain yhdelle soittimelle sävellettyjä ja niiden vaikeus piilee yleensä instrumentin soittoon vaaditussa teknisessä osaamisessa.
Kaikesta huolimatta etydit ovat myös suosittuja konserttikappaleita, sillä niiden esittäminen tuo niihin lisävaikeutta sekä motivoi harjoittelemaan niitä. Erikseen on vielä sävelletty erityisiä konserttietydejä, joissa musiikillinen puoli korostuu.
Tatu Leinonen
Tatu Einari Leinonen (s. 1938) on suomalainen tekniikantutkija ja emeritusprofessori. Hän on toiminut Oulun yliopiston professorina vuodesta 1973 ja tutkinut konedynamiikkaa, tietokoneavusteista koneensuunnittelua (CAD) ja turveteknologiaa.
Etelä-Karpaatit
240px|thumb|Karpaatit Romaniassa 240px|thumb|Bucegi
Etelä-Karpaatit tai Transilvanian Alpit ovat Karpaattien vuoriston osa Romaniassa, Itä-Euroopassa. Vuoristo erottaa Transilvanian pohjoisessa Etelä-Romanian Valakiasta. Etelä-Karpaatit ovat Tatran jälkeen Karpaattien toiseksi korkein vuoristoalue.
Etelä-Karpaattien huippuja
Korkeimmat huiput ovat:
Jukataninkaklattaja
Jukataninkaklattaja (Ortalis vetula) on keskiamerikkalainen kanalintu. Lajin nimesi ja kuvaili Johann Georg Wagler 1830. Lajin vanha nimi oli ruskosiipikaklattaja.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 46–60 cm ja paino noin 650 g. Höyhenpuku on pääosin ruskea, pitkähkö kaula ja pienehkö pää ovat ruskeat tai sinertävän tummat. Pitkä pyrstö on tumma ja siinä on kapea valkoinen kärki. Siivellä näkyy lennossa punertava kuvio. Koivet ovat pitkät. Kurkussa on paljas alue, joka soidinaikana muuttuu koiraalla puenertavaksi ja pullistuneeksi. Sukupuolet ovat muuten lähes samannäköiset. Lintu on arka ja liikkuu pääasiassa puiden latvustoissa, josta sen paljastaa aamuisin kuuluvat käheät huudot. Muita ääniä ovat korkeat vihellykset ja kaklatukset. Liikkuu parvissa, joissa on noin 15 yksilöä.
Kaklattajia on 12 lajia. Costa Ricassa elävä jukataninkaklattajapopulaatio on eristynyt ja jotkut tutkijat pitävät sitä eri lajina O. leucogastra.
Esiintyminen
Meksikonlahden länsireunus Teksasin Rio Grandelta Jukatanin niemimaalle ja Costa Ricaan. Maailman populaation koko on 500 000–5 000 000 yksilöä. Laji on elinvoimainen. Se on paikkalintu.
Elinympäristö
Savannit ja pensaikot sekä puolikuivat metsät ja jokivarsien tiheiköt.
Lisääntyminen
Pesä on rakennettu risuista ja ruohoista ja se sijaitsee yleensä matalalla puussa, joskus maassa. Munia on 2–4. Vain naaras hautoo ja haudonta kestää noin 25 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia ja lähtevät pesästä jo vuorokauden ikäisinä. Naaras, joskus molemmat emot, huolehtivat poikueesta joitakin päiviä.
Ravinto
Syö sekä puussa että maassa siemeniä, hedelmiä (muun muassa viikuna, palmut), tuoreita lehtiä ja kukkia.
David Burghley
David George Brownlow Cecil, Exeterin kuudes markiisi (tunnetaan myös nimellä David Burghley ja vuoteen 1956 asti nimellä Lordi Burghley, 9. helmikuuta 1905 lähellä Stamfordia – 22. lokakuuta 1981) oli brittiläinen aitajuoksija, urheiluvaikuttaja ja olympiavoittaja.
Vuoden 1928 kesäolympialaisissa Burghley voitti 400 metrin aitajuoksun lyöden toiseksi ja kolmanneksi tulleet yhdysvaltalaiset 0,2 sekunnilla. Ensimmäisissä kansainyhteisön kisoissa 1930 hän voitti molemmat aitamatkat ja oli mukana voittamassa 4×400 metrin viestiä.
Vuonna 1931 Burghley valittiin parlamenttiin. Vuoden 1932 olympialaisissa hän oli neljäs 400 metrin aidoissa ja voitti hopeaa 4×400 metrin viestissä, jossa hänen epävirallinen osuusaikansa oli 46,7.
Burghley oli värikäs persoona. Hänen sanotaan juosseen RMS Queen Maryn yläkannen ympäri arkivaatteissa 57 sekunnissa. Hän harjoitteli aitajuoksua laittamalla tulitikkurasioita aitojen päälle – aitaa ylittäessä etummainen jalka ei pudottanut rasiaa. Urheiluaiheisen elokuvan Tulivaunut henkilöhahmon Lord Andrew Lindsayn esikuvana on Lordi Burghley.
Urheilu-uransa jälkeen Burghley toimi British Amateur Athletic Associationin puheenjohtajana 40 vuotta, IAAF:n puheenjohtajana 30 vuotta ja Kansainvälisen olympiakomitean jäsenenä 48 vuotta. Hän oli myös vuoden 1948 olympialaisten järjestelytoimikunnan puheenjohtaja.
Burghley oli parlamentin jäsen vuosina 1931–1943. Toisen maailmansodan loppuvuosina Burghley toimi Bermudan kuvernöörinä.
GM Epsilon -pohjalevy
P2XX
P2XX on pitkäakselivälinen versio E2XX-pohjalevystä.
C1XX
C1XX on pohjalevyn crossovereita varten tarkoitettu versio. Se korvasi aiemman Lambda-pohjalevyn.
Liquiçá
Liquiçá (tetumiksi Likisá) on rannikkokaupunki Itä-Timorilla. Se sijaitsee 32 kilometriä Dilistä, Itä-Timorin pääkaupungista länteen. Kaupunki on Liquiçán alueen pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 5 005. Suurin osa asukkaista puhuu tokodedeä.
Reininkulta
thumb|200px|Jättiläiset vangitsevat [[Freija|Freian. Arthur Rackhamin kuvitusta vuoden 1910 Wagnerin Reininkultaan.]]
Fieldin metalli
Fieldin metalli on metalliseos, joka sisältää 32,5 % vismuttia, 51 % indiumia, ja 16,5 % tinaa. Sen sulamispiste on noin 62 °C. Seos on nimetty keksijänsä Simon Quellen Fieldin mukaan. Koska Fieldin metalli ei sisällä kadmiumia tai  lyijyä, sitä voidaan pitää myrkyttömänä vaihtoehtona Woodin metallille. Se muistuttaa ulkoasultaan hopeaa, mutta on sitä kalliimpaa indiumin korkean hinnan vuoksi. Metalliseosta käytetään painevalamiseen ja pikamallien valmistukseen.
Fieldin metallin soveltuvuutta nestemäisillä metalleilla jäähdytettyihin ydinreaktoreihin on tutkittu. Se on lämmönjohto-ominaisuuksiltaan käytettyjen jäähdytysseosten kaltainen, ja siksi lupaava vaihtoehto vaarallisen natriumin ja myrkyllisen lyijyn sekä elohopean korvaajaksi.
Reininkulta
Reininkulta on ensimmäinen osa neljästä oopperasta koostuvaa Nibelungin sormus -sarjaa (Der Ring des Nibelungen), ja Wagner olisi alun perin halunnut esittää sen vasta koko sarjan valmistuttua. Reininkulta on huomattavasti lyhyempi kuin sarjan myöhemmät osat ollen pituudeltaan noin kaksi ja puoli tuntia.
Fieldin metalli
Katso myös
Muita tarkkoja seoksia joilla on erityisominaisuuksia:
Reininkulta
Toinen kohtaus
Auringonnousu valaisee korkealla vuoristossa olevaa linnoitusta, jonka jättiläisveljekset, Fasolt ja Fafner, ovat rakentaneet jumalille. Ylijumala Wotan oli luvannut vaihtokaupassa jättiläisille työstään nuoruuden jumalatar Freian, joka on Wotanin vaimon, avioliiton jumalatar Frickan, sisko, eli Wotanin käly. Fricka moittii Wotania mokomasta lupauksesta, mutta Wotan sanoo, että oli luvannut Freian heille piloillaan. Pian Freia ryntää ja hänen jälkeensä saapuvat myös Fasolt ja Fafner vaatien palkkiotaan. Fasolt on niin ihastunut Freiaan, että olisi valmis luopumaan Freiasta, mutta Fafner kertoo, että Freian puutarhassaan kasvattamat kultaiset omenat antavat jumalille heidän ikuisen nuoruutensa, joten ilman Freiaa jumalat vanhenisivat.
Jättiläiset uhkaavat viedä Freian mukaansa väkivalloin, mutta Freian veljet, Donner ja Froh, saapuvat paikalle puolustamaan siskoaan. Wotan kuitenkin tyynnyttelee heitä ja sanoo haluavansa ratkaista kiistan ilman väkivaltaa. Hän luottaa tulen jumala Logeen, joka oli luvannut Wotanille pohtia jättiläisille uutta palkkiota Freian sijaan. Loge saapuu paikalle ja kertoo Alberichin varastaneen Reininkullan ja takoneen siitä Nibelungin sormuksen, jonka haltija saa itselleen suunnattomat voimat. Jättiläiset vaativat sormusta palkkiokseen ja sanovat luopuvansa tässä tapauksessa vaatimuksestaan saada Freia itselleen. Tämä ei tunnu Wotanista hyvältä idealta. Jättiläiset ottavat Freian panttivangiksi. Jumalat ovat aikeissa lähteä jättiläisten perään, mutta huomaavat olevansa heikkoja, koska eivät ole saaneet Freian kultaisia omenoita. Niinpä Wotanilla ja Logella ei ole muuta mahdollisuutta kuin varastaa varkaalta, joten he lähtevät Nibelheimiin hakemaan sormusta.
Kolmas kohtaus
Alberichin valtakunnassa Nibelung-kääpiöt kaivavat kultahippuja Alberichin Reininkullasta takoman sormuksen vallan alla. Kun muut kaivavat kultaa, Alberich komentaa veljeään Mimea tekemään taikakypärän, Tarnhelmin, jolla voisi tehdä itsensä näkymättömäksi ja muuttumaan miksi tahansa. Kypärän valmistuttua Alberich pieksee puolustuskyvyttömän veljensä ja lähtee orjuuttamaan muita. Wotan ja Loge saapuvat paikalle ja tapaavat vaikeroivan Mimen, joka kantelee heille Alberichista ja kuinka hän oli usuttanut sormuksen avulla kansansa sekä Mimen pakkotyöhön. Jumalat lupaavat Mimelle vapauttavansa Nibelungit orjuudesta. Alberichin saapuessa paikalle jumalakaksikko kysyy, pystyisikö hän muuttamaan itsensä isoksi olioksi taikakypäränsä avulla. Alberich muuttaa itsensä jättiläiskäärmeeksi. Sitten kysyvät pystyisikö hän muuttamaan itsensä joksikin pieneksi. Alberich muuttaa itsensä rupikonnaksi, jolloin jumalat vangitsevat hänet ja vievät tämän mukanaan maan pinnalle.
Neljäs kohtaus
Maan pinnalla Wotan ja Loge sanovat Alberichille, että tämän on annettava vapautensa pantiksi kultahippuaarteensa, Tarnhelm-kypärä ja sormus. Alberich sanoo kiukkuisena, että he ovat aivan yhtä paljon varkaita kuin hänkin, mutta se ei estä Wotania riuhtaisemasta sormusta Alberichilta. Alberich kiroaa raivoissaan sormuksen. Kun jumalat ovat palanneet takaisin, jättiläiset suostuvat palauttamaan Freian Alberichin kulta-aarretta vastaan vain, jos se ylettyy Freian pituuteen asti. Jumalat kasaavat valtavan kultakasan Freian eteen ja kulta riittää reilusti, mutta silti Fasolt näkee vielä häivähdyksen Freian hiuksista, Tarnhelm-kypärän on ne verhottava, vielä Fasolt näkee Freian silmän loisteen, sormuksen on se peitettävä, mutta Wotan ei suostu antamaan sormusta. Silloin maan jumalatar Erda saapuu paikalle ja varoittaa Wotania, että kirottu sormus aiheuttaisi tuhon jumalille. Erda katoaa ja Wotan suostuu antamaan sormuksenkin jättiläisveljeksille. Jättiläiset kiistelevät sormuksesta, kunnes Fafner tappaa Fasoltin ja ottaa kullan, sormuksen sekä Tarnhelm-kypärän mukaansa. Kirous on näyttänyt voimansa, Donner karkottaa usvan ja Froh luo sateenkaarisillan jättiläisten rakentamaan linnoitukseen, jonka nimeksi Wotan antaa Valhalla. Orkesterista soi enteellisesti Miekan motiivi. Kukaan ei kuule Reinintyttärien valitusta Reininkullan perään.
R142
R142 on New Yorkin metron IRT Divisioonan uusin junatyyppi. Junat rakennettiin vuosina 1999-2001 Bombardierin tehtaalla Plattsburghissa ja Barressa.
Kuulutukset
R142 junat olivat New Yorkin metron ensimmäiset junat, joissa kuulutettiin äänitetyt kuulutukset. Kuulutuksessa ilmoitetaan seuraavan pysäkin nimi ja sitä seuraavan aseman nimi ja vaihtomahdollisuudet. Ennen ovien sulkemista kuuluu varoitusääni.
Esimerkkejä
5 juna saapumassa 125th Streetin asemalle
Abudefduf troschelii
Abudefduf troschelii on koralliahveniin kuuluva kalalaji, jota tavataan Amerikan rannikolla Tyynenmeren itäosissa Kalifornian eteläosista, Kalifornianlahdelta Perun keskiosiin asti sekä alueen saarien ympäristössä.
Ortodoksinen teologia
Ortodoksinen teologia on ortodoksisen kirkon harjoittamaa teologiaa. Ortodoksinen teologia ottaa etäisyyttä läntiseen teologiaan ja painottaakin järjen ja antiikin filosofien sijasta vahvaan traditioon patristiikassa ja mystiikassa.
Abudefduf troschelii
A. troschelii on yleinen laji, eikä siihen tiedetä kohdistuvan suuria uhkia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pitää sitä elinvoimaisena lajina. Se on monissa tutkimuksissa havaittu olevan elinympäristönsä yleisempiä lajeja. Esimerkiksi Galápagossaarilla se oli vuonna 2004 julkaistussa raportissa tutkimusalueen toiseksi yleisin laji.
Sukukypsät A. troschelii -yksilöt elävät kallio- ja koralliriutoilla. Ne syövät planktonia, selkärangattoia ja levää. Lisääntymiskaudella laji muodostaa pareja, ja koiraat vartioivat alustaan kiinnitettyjä munia.
Ortodoksinen teologia
Merkittäviä ortodoksiseen teologiaan vaikuttaneita henkilöitä ovat muun muassa Gregorios Nazianzilainen ja Simeon Uusteologi.
Historia
Suuren skisman jälkeen lännen ja idän kirkot kulkivat eri tietä. Bysantissa teologia ei saanut samanlaista asemaa yliopistoissa kuten lännessä. Akateemiseksi tieteeksi ortodoksinen teologia kehittyi Balkanilla.
1700-luvulla ortodoksisen teologian luonne muuttui Pietari Suuren myötä, sillä hän halusi länsimaalaistaa myös kirkon. Länsimaiset metodit ja ajattelumallit otettiin käyttöön samalla kun vanhoista perinteistä pyrittiin pitää kiinni. Teologian katsottiin nyt alentuneen muiden tieteiden tasolle ja ortodoksiset kirkkohistorijoitsijat kutsuvat tätä käännekohtaa "länsimaiseksi vankeudeksi" tai "älylliseksi orjuudeksi länsimaisille ideoille".
"Länsimainen vankeus" päättyi 1800-luvun puolivälissä, jolloin metropoliitta Filaret Moskovalainen käänsi liturgian venäjän kielelle. Moderni teologia alkoi kehittyä vuosisadan vaihteessa, ja sen yksi merkittävimmistä moderneista teologeista oli Georgij Florovskij. Myös koulutuskieli vaihtui latinasta venäjäksi ja antiikin filosofien sijasta palattiin kirkkoisien tutkimiseen. Teologia itsessään alettiin nähdä filosofiana joka rakentuu Jumalan tuntemisen ympärille.
Oppi
Ortodoksisuus ei perustu tunnustuksiin, vaan keskeistä on käsitys kirkosta oikean uskon ilmaisijana. Kirkon usko perustuu opinkappaleisiin eli dogmeihin, jotka puolestaan kirkon näkemyksen mukaan perustuvat suoraan Jumalan ilmoitukseen. Kirkon uskonkappaleet on määritelty seitsemässä ekumeenisessa kirkolliskokouksessa.
Tartus
Tartus (, muita nimiä: Antaradus; Tartous; Tortosa) on satamakaupunki Syyrian länsiosassa, Välimeren rannalla. Vuoden 2004 väestönlaskennassa asukasluku oli 115 769. Kaupunki on Tartusin maakunnan hallintokeskus. Kaupunki on Latakian jälkeen Syyrian merkittävin satama.
Varhainen historia
150px|thumb|vasen|Filosofia tai puhujaa esittävä muotokuva Tartusista. Tartus sijaitsee kolmen kilometrin päässä merellä olevasta Arwadin saari. Mantereen asutus tunnettiin antiikin aikana aluksi nimellä Antaradus, ja se oli aluksi Araduksen (Arwad) saaren siirtokunta. Keisari Konstantinus I rakennutti asutuksen uudelleen (346 jaa.) ja paikkakunta kukoisti Rooman valtakunnan ja Bysantin aikana. Roomalaisaikana Antaradosia kutsuttiin nimellä Constantia, vaikkakin vanhempi nimi säilyi käytössä sen ohella. Arabit valloittivat paikalla sijainneen linnoituksen vuonna 638, jonka jälkeen kaupunki tuhottiin ja paikka oli pitkään asumaton. Kaupunki jälleenrakennettiin ja linnoitettiin kalifi Muawija I:n valtakaudella. Paikalle asettui sotilaita, joille jaettiin alueelta maata. Kaupungin edustalla oleva Arwadin saari valloitettiin Bysantilta vasta näihin aikoihin. Joidenkin lähteiden mukaan Nikeforos II Fokas epäonnistui kaupungin piirityksessä vuonna 968, kun taas joidenkin muiden lähteiden mukaan hän valloitti sen. Basileios II:n kaudella kaupunki oli joka tapauksessa jo takaisin Bysantin valtakunnan käsissä.
Nykyaika
250px|thumb|Laiva Tartusin satamassa. Ristiretkien jälkeen Tartusin asukasluku pieneni ja siellä oli vain vähän asukkaita aina 1900-luvulle saakka. Kaupunki elpyi Ranskan hallitessa Syyriaa ja jälkimmäisen itsenäistyttyä toisen maailmansodan jälkeen. Sen kasvuun vaikutti etenkin tärkeän satamakaupunki İskenderunin menetys Turkille vuonna 1939, mikä pakotti rakentamaan satamia muualle. Kaupunkiin kehittyi kalastusteollisuutta ja sinne rakennettiin Irakista tulevan öljyputken päätepiste. 1970-luvun alulta lähtien Tartus on ollut samannimisen maakunnan keskus.
Aluksi Neuvostoliitto ja myöhemmin Venäjä on vuodesta 1971 vuokrannut laivastoasemaa Tartusin sataman pohjoisosasta. Vuonna 2015 on uutisoitu Venäjän osallistuvan Tartusin satamasta noin 55 kilometriä pohjoiseen sijaitsevan Latakian Bassel al-Assadin kansainvälisen lentoaseman laajennukseen. Lentoaseman yhteydessä toimii Syyrian ilmavoimien Jablan tukikohta ja Venäjä on käyttänyt kenttää huoltokuljetuksiinsa. Amerikkalaislähteet ovat epäilleet lentoasemalle rakennettujen uusien parakkien palvelevan Venäjän sotavoimien läsnäoloa Syyriassa.
Väestö
Vuonna 2004 Tartusissa oli 115 769 asukasta. Suurin osa kaupungin asukkaista on muslimeja, mutta siellä asuu myös merkittävä ortodoksinen vähemmistö.
Euromissile
Euromissile oli saksalais-ranskalainen aseteollisuusyritys, jonka Aérospatiale ja Messerschmitt-Bölkow-Blohm perustivat vuonna 1972.
Myöhemmin EADSin perustamisvaiheessa yhtiöt sopivat yhdessä Finmeccanican ja BAE Systemsin kanssa siirtävänsä ohjusteollisuusyrityksensä MBDA-yhtiöön.
Sairausvakuutus
Sairausvakuutus on vakuutus, joka korvaa yksityisen kansalaisen sairauden hoidosta aiheutuvia kuluja, kuten lääkärinpalkkioita, tutkimus- ja hoitokustannuksia sekä lääkemenoja. Sairauden lisäksi sairausvakuutuksesta korvataan usein myös raskauden ja synnytyksen aiheuttamia kustannuksia. Useimmissa maailman maissa sairausvakuutusjärjestelmä on lakisääteinen ja valtion kansalaisilleen verotuloja vastaan tarjoama, mutta voi perustua myös yksityisten vakuutusyhtiöiden ja vapaaehtoisten vakuutusten käyttöön kuten Yhdysvalloissa.
Sairausvakuutus Suomessa
Kaikki Suomessa asuvat ihmiset kansalaisuudesta riippumatta, on vakuutettu syntymästään lähtien sairauden, raskauden ja synnytyksen varalta. Sairausvakuutus on osa sosiaaliturvaa, ja sitä hoitaa Kansaneläkelaitos. Valtion sairausvakuutuksen tarkoitus on taata jokaiselle asianmukainen hoito varallisuudesta riippumatta ja antaa taloudellista turvaa sairauden aikana.
Sairausvakuutuksesta korvataan osa avohoidon lääkemenoista, matkakuluista, työnantajien työterveyshuollon kustannuksista sekä Kansaneläkelaitoksen järjestämän kuntoutuksen kustannuksia. Sairausvakuutuksesta korvataan myös osa yksityisen terveydenhuollon lääkärin- ja hammaslääkärinpalkkioista sekä lääkärin määräämistä tutkimuksista ja hoidoista. Tavoitteena on korvata väestölle osa avohoidon lääke- ja matkakustannuksista sekä täydentää julkista terveydenhuoltoa turvaamalla väestölle mahdollisuus hankkia terveyspalveluja yksityiseltä sektorilta kohtuullisin kustannuksin.
Sairausvakuutuksesta maksetaan sairauspäivärahaa, kuntoutusrahaa, erityishoitorahaa sekä äitiys-, isyys-, vanhempain- ja erityisäitiysrahaa. Tavoitteena on tasata lyhytaikaisesta sairaudesta sekä vanhempainlomasta aiheutuvaa työtulojen menetystä.
Sairausvakuutus maksaa:
Lakisääteinen sairausvakuutus Suomessa
Lakisääteinen sairausvakuutus on sairauden tai terveydentilaa alentavan elämäntilanteen varalle rakennettu sosiaaliturvajärjestelmä, jolla korvataan sairaudesta tai tapaturmasta aiheutunut työkyvyttömyyden aiheuttama toimeentulon menetys.
Sairausvakuutuskorvauksen maksusta huolehtii kansaneläkelaitos KELA niille Suomessa oleville henkilöille, joilla on Väestörekisterikeskuksen myöntämä henkilötunnus.
Lakisääteinen sairausvakuutus astui Suomessa voimaan 1.4.1964 yhtenä viimeisimpänä maana Euroopassa ja Burman, Libyan ja Nicaraguankin jälkeen. Ruotsissa ja Tanskassa sairausvakuutus oli ollut käytössä jo 1800-luvulla.
Sairausvakuutusta koskevista KELA:n ratkaisuista valitetaan sosiaaliturvan muutoksenhakulautakuntaan.
Vapaaehtoinen sairausvakuutus
Vapaaehtoinen sairausvakuutus täydentää lakisääteistä sairausvakuutusta mahdollistaen laajemmat taloudelliset resurssit sairauden tai terveydentilan hoitamiseksi. Usein yrittäjille vapaaehtoinen sairausvakuutus on ainut mahdollinen sairausvakuutusmuoto, jolla korvataan sairaudesta aiheutunut työkyvyttömyyden aiheuttama toimeentulon menetys.
Vapaaehtoinen sairausvakuutuksen maksaminen poikkeaa lakisääteisestä sairausvakuutusmaksusta siten, että maksun suorittaja tekee sopimuksen sairausvakuutuksen antajan kanssa joka toimii myös sairausvakuutuksen korvauksen maksajana.
Sankt Pauli kyrka
Sankt Pauli kyrka on kirkko Göteborgin kaupungissa, Länsi-Götanmaalla, Ruotsissa. Se on rakennettu vuosina 1880–1882. Sen suunnitteli arkkitehti Adrian Pettersson ja se vihittiin käyttöön 15. tammikuuta vuonna 1882.
Kirkkoa on uudistettu ja entisöity laajalti vuosina 1916–1917, 1941 sekä 1969–1970. Kirkon torni kohoaa 46 metrin korkeuteen. Itse kirkko on pituudeltaan 36 metriä pitkä ja 23 metriä leveä.
Westvleteren
thumb|300px|Westvleteren-pullot Westvleteren on belgialaisen Brouwerij Westvleterenin valmistamien trappist-oluiden tuotemerkki. Munkit Mont des Catsin luostarista perustivat Sint-Sixtusabdij van Westvleterenin luostarin vuonna 1831 Westvleteriniin Länsi-Flanderiin yhdeksän kilometriä Ranskan rajasta. Oluenvalmistus alkoi vuonna 1839. Westvleterinin munkit perustivat vuonna 1850 l'Abbaye Notre-Dame de Scourmontin luostarin, joka tunnetaan Chimay-oluistaan ja -juustoistaan. Vuonna 1946 Sint-Sixtusabdijin luostari antoi oluenpanolisenssin St. Bernarduksen panimolle, kunnes munkit päättivät vuonna 1992 aloittaa oluenvalmistuksen itse uudelleen.
Matthew Oakley
Matthew "Matt" Oakley (s. 17. elokuuta 1977 Peterborough, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa nykyään Leicester Cityssä. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja.
Seuraura
Oakley liittyi Southamptoniin jo juniorina. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa 6. toukokuuta 1995 Evertonia vastaan. Southamptonissa Oakley pelasi 262 ottelua, joissa hän teki yhteensä 16 maalia.
Westvleteren
Vaikka makuasiat ovat varsin henkilökohtaisia, monet tunnetut olutasiantuntijat ovat listanneet Westvleteren-oluet henkilökohtaisiksi suosikeikseen. Suositut oluita arvostelevat verkkosivustot, kuten Beeradvocate.com ja Ratebeer.com, listaavat Westvleteren 12 -oluen maailman parhaaksi olueksi.
Westvleteren-oluiden mainetta on lisännyt myös niiden vaikea saatavuus. Koko panimon vuosituontato on vain 4 750 hehtolitraa. Virallisesti Westvleteren-olutta on voinut ostaa vain suoraan panimolta. Panimo on myynyt oluttaan vain yksityishenkilöille sillä ehdolla, että olutta ei myydä eteenpäin. Ainoa paikka, jossa olutta myydään luvallisesti paikan päällä kulutettavaksi, on panimoa vastapäätä sijaitseva In de Vrede -niminen kahvila. Viime vuosina Westvleteren on tehnyt myös eriä laajempaan myyntiin, muun muassa vuonna 2012 jolloin panimo keräsi rahaa luostarin kunnostukseen.
Matthew Oakley
Seuraura
4. elokuuta 2006 Oakley siirtyi Derby Countyyn, jossa hänet nimettiin välittömästi kapteeniksi. Ensimmäisen ottelunsa Derbyssä hän vietti vaihtopenkillä vanhaa joukkuettaan vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki Hullia vastaan komealla puolivolley-maalilla.
Oakley siirtyi Leicesteriin 11. tammikuuta 2008 500 000 punnan siirtosummalla. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi Coventryä vastaan seuraavana päivänä. Kausi päättyi pettymykseen joukkueen pudottua Ykkösliigaan.
Westvleteren
Oluet
Aiemmin valmistettiin nimellä 6 punaisella korkilla 6,2 % olutta. Tämän ja neljäprosenttisen dubbelin (joka oli munkkiveljien pöytäolutta eikä ollut saatavilla kaupallisesti) korvasi blond vuonna 1999.
Kaikki oluet myydään pullotettuina puisissa koreissa. Vuodesta 1945 lähtien Westvleteren pulloissa ei ole ollut myytäessä etikettiä. Kaikki belgialaisen lainsäädännön vaatimat tiedot on painettu olutpullojen kruunukorkkeihin. Korkeissa olevan vähäisen tilan vuoksi Westvleteren oluet ovat ainoita trappist-oluita, joissa ei ole virallista trappist-logoa.
Oluen tuotannosta 15 % on blondea, 35 % 8:aa ja loput 12:ta. Noin neljännes tuotannosta myydään In de Vredessä, loput luostarin portin myymälästä.
Matthew Oakley
Maajoukkueura
Oakley ei ole koskaan päässyt pelaaman aikuisten maajoukueessa. Hän on kuitenkin pelannut neljä alle 21-vuotiaiden ottelua.
Kärpänen (vuoden 1986 elokuva)
Kärpänen (The Fly) on vuonna 1986 valmistunut yhdysvaltalainen tieteis- ja kauhuelokuva, jonka on ohjannut David Cronenberg. Pääosissa näyttelevät Jeff Goldblum, Geena Davis ja John Getz. Elokuva kuvattiin vuosina 1985–1986 Torontossa Kanadassa.
Kärpänen kertoo tieteilijän ja toimittajan tuhoon tuomitusta rakkaussuhteesta, johon kolmantena osapuolena liittyy toimittajan entinen rakastaja.
Juoni
Tieteilijä Seth Brundle rakentaa teleportteja, joiden avulla voi elävän olennon siirtää paikasta toiseen. Brundle esittelee työnsä toimittaja Veronica Quaifelle, joka haltioituneena suostuu dokumentoimaan Brundlen työn. Myöhemmin heidän välilleen syttyy romanssi.
Brundlen ensimmäinen yritys elävän paviaanin siirtämiseksi epäonnistuu, mutta toinen yritys tuottaa toivotun tuloksen. Brundle päättää kokeilla teleportaatiota itseensä, vaikka ei ole tehnyt teleportaatiosta selvinneelle paviaanille lääketieteellisiä tutkimuksia. Brundlen ollessa sisällä teleportissa laitteeseen joutuu kärpänen ja teleportautuu miehen mukana.
Brundlen ja Quaifen suhde viilenee, kun Brundle kuvittelee naisen tapailevan entistä poikaystäväänsä Stathis Boransia. Quaife huomaa Brundlen käytöksen muuttuneen teleportaation jälkeen ja yrittää varoittaa miestä. Tämä ei kuitenkaan suostu kuuntelemaan, mutta huolestuu itsekin, kun hänen kyntensä alkavat irrota. Brundle tarkastaa tietokoneelta teleportaation vaiheet ja huomaa hänen ja kärpäsen geenien yhdistyneen. Mies tajuaa muuttuvansa vähitellen olioksi, joka ei ole ihminen eikä hyönteinen.
Lait (Platon)
Lait on Platonin kirjoittama dialogi, joka esittää hahmotelman ihanneyhteiskunnan laeista. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on Lainsäädännöstä (, Peri nomothesias). Dialogissa keskustelevat Megillos, Kleinias ja nimeltä mainitsematon ateenalainen vieras. Lainsäädännön ohella keskustelu käsittelee politiikan teoriaa, etiikkaa, kasvatusta, psykologiaa ja monia muita aiheita.
Historia
Lait oli Platonin viimeinen teos. Se jäi kesken Platonin kuoltua vuonna 347 eaa., mutta se julkaistiin pian tämän kuoleman jälkeen. Dialogia on antiikin ajalta lähtien pidetty Platonin aitona teoksena, ja sen mainitsee sellaisena jo Aristoteles. 1800-luvulla dialogin aitous kyseenalaistettiin tutkimuksessa joskus kokonaan. Nykytutkimuksen mukaan näin jyrkälle näkemykselle ei kuitenkaan ole perusteita. Holger Thesleffin mukaan sen sisältöön ovat kuitenkin saattaneet Platonin jälkeen tai tämän vielä eläessä vaikuttaa useat henkilöt Platonin seuraajan Speusippoksen valvonnassa. Platonin kuoltua sen kirjoitti lopulliseen muotoonsa Filippos Opuslainen. Siksi Thesleff luonnehtii dialogia puoliautenttiseksi.
Aristoteleen mukaan Lait oli myöhäisempi teos kuin Platonin poliittisen filosofian pääteos Valtio. Tieto siitä, että teos oli Platonin viimeinen, on puolestaan peräisin Diogenes Laertiokselta. Stylometrisin eli tyylillisin perustein Lait kuuluu samaan ryhmään tai kauteen Platonin muiden myöhäisvaiheen dialogien Kritias, Filebos, Sofisti, Valtiomies ja Timaios kanssa.
Teoksen toimittanut Filippos Opuslainen kirjoitti Lakien jatkoksi dialogin Epinomis. Cicero käytti Lakeja esikuvana omalle teokselleen Laeista (De legibus).
Sisältö
Lait käsittää kaksitoista kirjaa. Se on Platonin dialogeista kaikkein pisin. Platon pyrkii teoksessaan kuvaamaan kuvitteellisen ihanteellisen yhteiskunnan lainsäädännön kokonaisuudessaan. Ihannevaltion nimeksi mainitaan Magnesia.
Dialogissa keskustelevat kreetalainen Kleinias, spartalainen Megillos sekä tuntemattomaksi jäävä ateenalainen vieras. Kleinias ja Megillos ovat mitä ilmeisimmin keksittyjä henkilöitä, ja ateenalainen samastetaan yleensä Platoniin itseensä. Keskustelijat kävelevät dialogin aikana Knossoksesta kohti Idavuorella sijaitsevaa Zeuksen pyhää luolaa. Tämä kehysasetelma on kuitenkin mukana vain teoksen ensimmäisissä kirjoissa ja jää sitten sivuun. Henkilöiden puheenvuorot dialogissa ovat pitkiä ja erityisesti ateenalaisen puheenvuorot ovat suoranaisia luentoja.
Teoksen sisältö voidaan jakaa kahteen osaan. Ensimmäiset viisi kirjaa käsittelevät lainsäädäntöä yleisesti. Niissä esitetään lainsäädännön päämäärä sekä muun muassa kansalaisten kasvatukseen liittyviä seikkoja, jotka edesauttaisivat tämän päämäärän saavuttamisessa. Alkupuolella käsitellään myös erilaisten valtiomuotojen (politeia) alkuperää ja niissä tapahtuvia muutoksia, jotta tämä voitaisiin ottaa hyödyksi lainsäädäntötyössä. Samalla esitetään esimerkki yleisestä laista ja sen esipuheesta, joka pyrkii perustelemaan kansalaisille lain olemassaolon. Tämän alkuosan jälkeen loput seitsemän kirjaa esittävät välillä hyvin yksityiskohtaisesti ihannevaltion poliittisen järjestelmän, sosiaaliset instituutiot ja lait.
Kirja I
Kirja I aloittaa käsittelemällä Spartan ja Kreetan valtiomuotoja. Näiden kahden valtiomuodot, joita pidetään yleisesti hyvinä, opettavat, että lakien tulee edistää hyvettä, toisin sanoen olla tuottamassa inhimillistä täydellisyyttä. Kyseiset valtiomuodot kuitenkin näkevät hyveen liian kapeasti ja keskittyvät pelkästään urheuteen. Urheus on kuitenkin vain yksi osa hyvettä ja jopa vähiten arvokas osa sitä. Platonin mukaan myös maltillisuus (sofrosynē) tulee ottaa huomioon. Tämän jälkeen käsitellään sitä, kuinka hyvettä edistetään. Tämä on samanlaista sekä urheuden että maltillisuuden tapauksessa.
Kirjan loppuosa käsittelee nautintoa ja juomajuhlia (symposion). Ne ovat pahoja silloin, kun niitä ei säännellä. Sen sijaan niitä voidaan käyttää hyödyksi osana kasvatusta koettelemassa kansalaisten maltillisuutta. Kasvatus koostuu nautinnon ja tuskan vaikutusten sääntelystä.
Kirja II
thumb|300px|Dialogin aikana kävellään [[Kreetan Idavuoren maisemissa Knossoksesta kohti vuorella sijaitsevaa Zeuksen pyhää luolaa. ]]
Jotta taiteet saadaan sääntelyn alaiseksi, tulee perustaa kaikille kansalaisryhmille omanlaisensa kuorot tätä tarkoitusta varten. Lapsilla tulee olla muusille omistettuja kuoroja, nuorilla miehillä omat Apollonin kunniaksi laulavat kuoronsa, ja vanhoilla (30–60-vuotiailla) Dionysos-kuoro. Yli 60-vuotiaat voivat laulamisen sijasta kertoa myyttejä eli tarinoita jumalista.
Kirja III
Kirja III käsittelee ihmiskunnan ja yhteiskuntien syntyä ja kehitystä. Tarkoituksena on löytää ennen kaikkea se, millä tavalla lait ovat saaneet alkunsa ja kuinka ne vaikuttavat. Aluksi kuvataan esihistoriallisia aikoja, varhaisia hallintojärjestelmiä sekä lain alkuperää. Tämän jälkeen käsitellään doorilaisia valtioita sekä sitä, mikä on syynä Argoksen ja Messenen taantumiseen ja Spartan nousuun. Tämän jälkeen siirrytään Persian ja Ateenan valtiomuotoihin. Niiden esimerkin perusteella voidaan todeta, että sekä liiallinen hallitsijan valta (itsevaltiudessa) että liiallinen hallittujen vapaus (demokratiassa) ovat huonoja asioita.
Kirjan lopussa Kleinias kertoo olevansa yksi niistä kymmenestä knossoslaisesta, joiden vastuulle kreetalaiset ovat antaneet uuden siirtokunnan perustamisen. Kleiniaan pyynnöstä ateenalainen alkaa nyt antaa neuvoja tällaisen uuden kuvitellun siirtokunnan lainsäätäjälle tilanteessa, jossa kaupunki perustetaan ikään kuin alusta asti. Kleinias sanoo voivansa mahdollisesti käyttää tulevassa valtiossa hyväksi keskustelun myötä syntynyttä lainsäädäntöä.
Kirja IV
Kirja IV käsittelee hyvän siirtokunnan edellytyksiä ja järjestelyitä sekä lainsäätäjän merkitystä siirtokunnan perustamisessa. Aluksi kuvataan uuden kuvitteellisen kaupungin sijaintia. Samalla todetaan, että ulkomaankauppa ja vieraat laivastot ovat uhkia kansan rehellisyydelle ja urheudelle. Siksi perustettavan siirtokunnan tulisi sijaita jonkin matkan päässä merestä ja kyetä tuottamaan itse tarpeeksi, mutta ei ylen määrin, ravintoa.
Tämän jälkeen todetaan, että siirtokunnan väestön on parempi olla kotoisin monista eri paikoista, jotta nämä omaksuisivat helpommin uudet lait eivätkä pitäytyisi kotikaupunkiensa vanhoihin lakeihin. Parhaiten uusi valtiomuoto saadaan aikaan niin, että ”jumalallinen” lainsäätäjä suunnittelee sen arvostetun itsevaltiaan luottamuksen alaisena. Ainoa todellinen valtiomuoto on sellainen, jossa laki hallitsee yli kaiken muun ja jossa lait on tehty silmällä pitäen koko yhteisön hyvää.
Lopuksi todetaan, että kansalaiset ovat saatava ymmärtämään lakien hyödyllisyys ja noudattamaan niitä. Siksi jokaiseen lakiin on sisällytettävä sen perusteleva esipuhe.
Kirja V
Kirja V alkaa esimerkillä mainitun kaltaisesta lain esipuheesta. Se voidaan nähdä eettisenä kehotuspuheena, joka korostaa hyveitä, vastuuntuntoa ja ystävällistä käyttäytymistä.
Tämän jälkeen käsitellään ihannevaltion väkilukua, luokkajakoa sekä maaomaisuuden jakoa. Kotitalouksien ihanteellinen määrä on 5 040, koska se voidaan jakaa tasan monella eri tavalla eri käyttötarkoituksiin. Määrä ei saa ajan kuluessa muuttua. Kansalaiset tulee jakaa neljään varallisuusluokkaan. Yksityisillä kansalaisilla saa olla rahaa vain jokapäiväisiin tarpeisiin. Rikkaudelle on asetettava yläraja ja köyhyydelle alaraja, joita ne eivät saa ylittää, koska tällainen johtaisi helposti kansalaissotaan. Maa on tärkeää jakaa oikeudenmukaisesti kotitalouksien kesken.
Kirja VI
Kirja VI käsittelee valtion viranomaisia sekä näiden tehtäviä ja vaalitapoja; sekä erilaisia sekalaisia lakeja koskien muun muassa juhlia, avioliittoa, sekä julkista ja yksityistä rakentamista.
Lakeja tulee valvoa 37 tätä varten varattua virkamiestä (nomofylakes), joiden ikä on 50–70 vuotta. Armeijaa varten valitaan äänestämällä strategit, hipparkit, taksiarkit ja fylarkit. Neuvostossa tulee olla 360 neuvosmiestä (būleutai). Muita virkamiehiä ovat papit (hiereis) ja muut temppelivirkamiehet, alueenvalvojat (agronomoi) ja vartiopäälliköt, kaupunginvalvojat (astynomoi), torinvalvojat (agoranomoi), musiikista ja urheilusta huolehtivat viranomaiset, tyttöjen ja poikien kasvatuksen valvoja, sekä tuomarit (dikastai). Mitään osa-aluetta ei tule jättää ilman valvontaa. Lakien valvojilla tulee olla oikeus tehdä lakeihin ajan kuluessa tarpeellisia muutoksia ja lisäyksiä.
Kansa, eli 5 040 taloutta, jaetaan kahteentoista fyleen, joissa kussakin on siis 420 taloutta. Nämä voidaan jakaa edelleen eri tavoin. Fyleille määrätään uskonnolliset juhlat. Nuorison tulee tavata toisiaan kuorotanssijuhlissa, jotta avioliitot voidaan järjestää niin, että mies tuntee tulevan vaimonsa ja miehen perhe vaimon perheen, ja toisin päin. On pyrittävä sellaisiin avioliittoihin, jotka hyödyttävät valtiota tasaamalla sitä, eikä sellaisiin liittoihin, jotka olisivat mieluisia ihmisille itselleen, sillä ”valtio on kuin sekoitusmalja”. Esimerkiksi rikkaiden ja köyhien tulee mennä naimisiin ristiin, sen sijaan että rikkat menisivät naimisiin vain keskenään. Nuorenparin on jätettävä vanhempiensa kodit ja muutettava omilleen.
Orjuus todetaan monella tavalla ongelmalliseksi mutta välttämättömäksi. Kaupunki on rakennettava yhtenäiseksi, ikään kuin muuriksi, vaikkakaan kaupungilla ei saa olla varsinaisia muureja, koska se tekisi kansalaisista velttoja puolustautumisen suhteen. Tämän jälkeen palataan avioliittoon. Nuoripari on saatava tuottamaan valtiolle lapsia, ja tämän valvomiseksi on erillinen valvojanaisten virka. Tyttöjen avioitumisikä on 16–20, miesten 30–35 vuotta. Virat ja sotapalvelus ovat sekä miehille että naisille, joskin eri iässä.
Kirja VII
thumb|200px|Dialogin alku pergamenttikoodeksissa Codex Parisinus graecus 1807 noin vuodelta 900.
Kirja VII käsittelee nuorison kasvatusta (paideia). Aluksi kuvataan lapsista huolehtimista kolmanteen ikävuoteen saakka. Kolmesta kuuteen vuoteen on puolestaan leikin aika. Tällöin lapsia on valvottava huolellisesti ja tarvittaessa rangaistava. Opetus alkaa kuuden vuoden iässä. Liikunta ja tanssi on ruumiin, musiikki mielen kasvattamiseksi. Leikeissä ei tule tehdä uudistuksia, vaan niiden on oltava joka sukupolvessa samoja, koska muutosten seurauksena lapsista voi kasvaa erilaisia ja he saattavat haluta yhteiskuntaan muutoksia. Sekä vasenta että oikeaa kättä on harjoitettava samassa määrin. Musiikki on valittava huolellisesti kasvatukseen sopivaksi.
Ateenalainen toteaa, että kaiken vakavan ja siunauksekkaan ponnistuksen luonnollinen kohde on jumala. Ihminen taas on kokoonpantu jumalan leikkikaluksi, ja tämä ihmisessä on parasta. Ihmisten tulisi elää elämänsä tämän laatunsa mukaisesti, tätä kaikkein kauneinta leikkiä leikkien. Tämän jälkeen todetaan, että naisten ja miesten on saatava samanlainen kasvatus. Lopuksi käsitellään koulutuksen eri osa-alueita: lukeminen ja kirjoittaminen, lyyransoitto, voimistelu, tanssi, aritmetiikka, geometria, tähtitiede ja urheilu.
Kirja VIII
Kirja VIII käsittelee sotilaiden koulutusta sekä rakkauselämää, ravintoa, kulutustavaroita ja kaupankäyntiä. Sotilaat on koulutettava mahdollisimman aidonkaltaisissa taisteluharjoituksissa. Samalla todetaan, että rahanhimo ja vallitsevien valtiomuotojen puutteet saavat aikaan sen, ettei sotilaskoulutukseen useinkaan kiinnitetä tarpeeksi huomiota. Tämän jälkeen käsitellään sotilaskoulutuksen eri yksityiskohtia.
Tästä siirrytään seksuaalisten vaistojen oikeaan sääntelyyn. Ateenalainen käsittelee laajasti sitä, kuinka vaikeaa nuorison haluja on hillitä. Keinoksi esitetään nuorison kannustaminen ja opettaminen voittamaan halunsa, koska tämä tuottaa onnellisuuden, kun taas vääränlaiset halut ovat jumalattomia. Ihmiset eivät saa olla asiassa huonompia kuin eläimet, jotka osaavat elää siveästi, pariutua oikeaan aikaan ja pysyä uskollisena kumppanilleen.
Lopuksi käsitellään ravintoa ja kauppaa. Ravinto on tuotettava pääosin maanviljelyn kautta. Valtio ei tarvitse kaupankäyntiä, laivanvarustusta, majataloja, tulleja, kaivoksia, lainoja eikä muita vastaavia toimia ja niihin liittyviä lakeja. Käsityöammatit eivät sovi kansalaisille, sillä näille on tarpeeksi työtä valtion asioiden hoidossa. Ulkomaankauppa on pidettävä minimissä ja rajoitettava välttämättömyyksiin, kuten aseisiin.