cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Painonnosto kesäolympialaisissa 1904 – kahden käden painonnosto
Vuoden 1904 kesäolympialaisten painonnoston toinen kilpailutapahtuma oli kahden käden painonnosto. Kilpailuun otti osaa neljä urheilijaa. Kilpailun voitti Kreikan Periklis Kakousis selvällä erolla muihin kilpailijoihin.
Nummen yhtenäiskoulu
Nummen yhtenäiskoulu on Hämeenlinnan Voutilan kaupunginosassa Nummen alueella toimiva 1.–9. luokkien yhtenäiskoulu. Vuonna 2017 koulua kävi 843 oppilasta. Lukuvuodesta 2018-2019 alkaen koulu on sijainnut uudessa Nummikeskuksessa Kylätiellä, jossa yhtenäiskoulun ohella toimii neuvola ja kirjasto.
Vielä edeltävänä lukuvuonna 2017–2018 koulu oli jakautuneena kolmeen eri osoitteeseen Ahvenistoon (4–9-luokat: Turuntie 33, 13130 HML; "Ahveniston koulu"), Kaurialaan (Seminaarin 1–4-luokat: Seminaarinkatu 2, 13130 HML; "Seminaarin koulu") ja Loimalahteen (Hirsimäen 1–2-luokat: Hirsimäenkatu 29, 13500 HML; "Hirsimäen koulu").
Koulun rehtorina toimii Kati Hirvonen ja apulaisrehtorina Taina Koistinen.
Rajajääkäripataljoona 4
Rajajääkäripataljoona 4 (RjP 4) oli Suomen maavoimien rajamiehistä koottu pataljoona jatkosodassa. Se perustettiin Syvärillä 4. joulukuuta 1941. Pataljoona kunnostautui viivytys- ja torjuntataistelussa vetäytymisvaiheen aikana ja se lakkautettiin 27. marraskuuta 1944, jolloin vakinaisessa palveluksessa olleet rajamiehet siirrettiin rajanvartiointitehtäviin uudelle rajalle ja reserviläiset kotiutettiin.
Perustaminen
Suomen VI armeijakunta antoi pataljoonan perustamisesta 21. marraskuuta 1941 käskyn, joka toteutettiin 4. joulukuuta 1941 Syvärin kaupungissa (Podporozessa). Pataljoonan rungon muodosti jatkosodan hyökkäysvaiheessa armeijakunnan kärkiyksikkönä edennyt 44. rajajääkärikomppania (44. RjK), joka oli kasvanut hyökkäysvaiheen aikana pataljoonan vahvuiseksi osastoksi nimellä Yhdistetyt Rajakomppaniat (YRK). Siihen kuului kolme kiväärikomppaniaa sekä konekiväärikomppania. Pataljoonan 2. komppania muodostettiin Tohmajärveltä lähteneestä 14. rajajääkärikomppania (14. RjK) muodostettiin pataljoonan 2. komppania, mutta se liittyi pataljoonaan vasta helmikuun alussa 1942. Pataljoonan 3. komppania muodostettiin Uukuniemeltä lähteneestä 53. rajajääkärikomppaniasta.
Hyökkäysvaihe 1941
Karjalan armeijan yleishyökkäys käynnistyi 10. heinäkuuta 1941 klo. 15.00. Yleishyökkäystä edelsi useita päiviä kestäneet tunnustelevat hyökkäykset hyökkäysasemien tiedustelemiseksi. Hyökkäyksen painopiste oli kenraalimajuri Talvelan VI armeijakunnan lohkolla, missä pyrittiin mahdollisimman nopeaan läpimurtoon Korpiselässä ja Värtsilässä. Päähyökkäys ei edennyt kaikkialla toivotusti puolustavan jo talvisodassa ansioituneen Neuvostoliiton 168. jalkaväkidivisioonan tehdessä ankaraa vastarintaa. Korpiselän kirkonkylä ja Värtsilä vallattiin 11.7. veristen taistelujen jälkeen. RjK 44 hyökkäsi armeijakunnan kärkiyksikkönä.
Hyökkäyksen painopisteen suunnassa venäläisillä oli nauhamainen puolustus, eikä merkittäviä reservejä. Suomalaisilla oli paikoittain jopa kolminkertainen miesylivoima. Murto Korpiselässä laajeni nopeasti suomalaisen VI Armeijakunnan painostuksessa. Etummaisina hyökkäsivät 5. ja 11. divisioona ja rajajääkärikomppaniat. Suomalaisten tekemän laajan saarrostavan hyökkäyksen seurauksena neuvostojoukkojen vastarinta luhistui nopeasti ja jo 15. heinäkuuta 5. divisioonan kärkijoukot saavuttivat Laatokan rannan Koirinojalla. Tämän jälkeen Paavo Talvelan komentama VI armeijakunta jatkoi Laatokan rantatietä kohti itää. VI armeijakunta juuttui vähäksi aikaa rajuihin taisteluihin Pitkärannasta, Salmista ja Kolatselästä. Vallattuaan Pitkärannan, Salmin ja Kolatselän VI armeijakunta jatkoi eteenpäin, kunnes se saavutti vanhan valtakunnan rajan ja ylitti sen. Mannerheim antoi tällöin käskyn hyökkäyksen pysäyttämisestä. Syynä olivat muiden suomalaisjoukkojen heikompi menestys Sortavalan suunnalla ja pohjoisessa Karjalan armeijan alueella. Vielä 24. heinäkuuta suomalaiset valloittivat Vieljärven ja kaivautuivat asemiin. Suomalaisten etenemisraja kulki linjalla Matkaselkä-Hämekoski-Laatokka-Tuulos-Vieljärvi-Sotjärvi-Loimola-Tolvajärvi-Ontrovaara. Puna-armeijan vahvistuksiksi saapuneet 272. divisioona ja 3. divisioona aloittivat vastahyökkäyksen Tuuloksessa ja Vieljärvellä. Suomalaiset torjuivat hyökkäykset elokuun alkuun mennessä.
Osasto Lagus valtasi Aunuksen kaupungin 5.9. ja Syväri saavutettiin Lotinanpellossa 7.9. Seuraavana päivänä vallattiin Prääsän tiesolmu sekä Syvärin asema ja katkaistiin Muurmannin rata. Neuvostoliitto pystyi tämänkin jälkeen ylläpitämään liikennettä Vologdan ja Murmanskin välillä, uuden Sorokan kohdalla Muurmannin rataan Arkangelin radasta yhtyvän radan avulla.
Petroskoin (Petrozavodskin) valtaus
Suomalaisten hyökkäys Petroskoin valtaamiseksi alkoi 17. syyskuuta. Hyökkäykseen osallistuivat VI armeijakunnan ja VII armeijakunnan voimat. VII armeijakunnan eteneminen jäi hitaaksi, kun vastassa olleiden neuvostojoukkojen lukumäärä oli suunnilleen sama kuin hyökkäävien suomalaisten joukkojen vahvuus. Syvärin suunnalla VI Armeijakunta eteni Äänisjärvelle jo 24. syyskuuta ja armeijakunnan joukot jaettiin kahteen osaan hyökkääviksi kiiloiksi: puolet joukoista jatkoi pohjoiseen kohti Petroskoita ja puolet etelään kohti Voznesenjaa. 1. lokakuuta suomalaiset valtasivat Petroskoin nimeten sen Äänislinnaksi. Valtausta seuranneena päivänä Hitler lähetti Mannerheimille onnittelusähkeen valtauksen johdosta.
VI Armeijakunnan esikunta antoi 2. lokakuuta 7. Divisioonalle käskyn vallata sillanpää Syvärin eteläpuolelta. Rajajääkärit olivat edenneet Syvärille jo 7.9. Lotinanpellossa ja ylittivät Syvärin 17.9. edeten kohti Syvärin suuntaisesti Bulejevan, Shemenskin, Homorovitsan ja Juksovan kautta kulkevaa tietä. Tavoitteena oli mahdollistaa liikenne Podporožen ja Voznesenjan välillä. Divisioonan pääjoukkojen Syvärin ylimenoa hidasti omien joukkojen kieltäytymiset. Kahdesti pääjoukkojen hyökkäys epäonnistui joukkojen kieltäydyttyä ylittämästä Syväriä.
Syvärin ylitys lokakuussa 1941 ja Goran taistelut lokakuusta 1941 tammikuuhun 1942
Kolmannen kerran Syvärin ylitykseen ryhdyttiin 6.10.1941 klo 14.00. Tällä kertaa vahva tykistötuli tuki ylitystä. Miehistöä oli väsymyksen lisäksi arveluttanut leveän virran ylittäminen ilman riittävää tulisuojaa. Tykistön tulivalmistelun jälkeen Syväri ylitettiin savuverhon suojassa ilman suurempia vaikeuksia ja merkittävää vihollisen vastarintaa. Hyökkäys jatkui heti Vuoksen ylityksen jälkeen Vosnesenjan kylään, joka vallattiin yöhön mennessä. Hyökkäävä osasto jakautui kahtia: JR 9 jatkoi kaakkoon kohti Ostaa ja JR 51 länteen kohti Bataševskajaa. Länteen hyökännyt JR 51 eteni 11.10 mennessä Orenšenskojeen. Suomalaiset 17. ja 7. Divisioona kohtasivat 13.10. Orenskojejärvellä ja ryhmittyivät puolustukseen.
Tiedustelutietojen mukaan alueelle keskitettiin Siperiasta saapunutta tuoretta neuvostodivisioonaa. Suomalaiset päättivät vahvistaa hyökkääviä joukkoja torjuakseen vihollisen mahdollisen vastahyökkäyksen. Venäläiset aloittivat vastahyökkäyksen jo 14.10. alueelle saapuneella divisioonan vahvuisella yksiköllä (114.D) Orenšenskojessa saaden sisäänmurron suomalaisten asemiin. 114. divisioona saapui Taka-Baikalilta ja oli valiojoukon maineessa. Kyseessä oli venäläisten ensimmäinen vastahyökkäys Syvärillä.
Puolustautuva 7. divisioona oli pahoin kulunut hyökkäysvaiheen aikana: komppanioiden vahvuus oli paikoin vain 30-35 miestä. Venäläiset saivat aikaan sisäänmurron 16.10. mennessä suomalaisten puolustusasemiin. Suomalaiset aloittivat vastahyökkäyksen rykmentin vahvuisin voimin sisäänmurron rajoittamiseksi, mutta hyökkäävä yksikkö joutui saarretuksi. Saarrettu suomalainen rykmentti murtautui ulos saarroksesta päivien taistelun jälkeen 22.10. Raskaiden tappioiden ja lopen uupuneiden joukkojen hyökkäys Orenšenskojessa keskeytettiin ja hyökkäysoperaatio koko Aunuksen kannaksella päätettiin lopettaa 23.10.1941. Suomalaiset ryhmittyivät puolustukseen linjalle Ostan-Gora-Kimjärvi. Torjuntataistelut riehuivat alueella kymmenen päivän ajan.
Neuvostojoukot aloittivat suurhyökkäyksen Goran kylän maastossa 14.12.1941. Suomalaiset vetäytyivät Gorasta 19.12. saarrostusuhan alaisina. Suomalaisten vastahyökkäys epäonnistui. Taisteluja käytiin erittäin ankarissa olosuhteissa: pakkasta oli ajoittain jopa -40 astetta. Tilanteen uhkaavuuden takia alueelle keskitettiin lisää suomalaisia joukkoja. Suomalaisten vastahyökkäys alkoi 27.12. ja Goran kylä saatiin vallattua kiivaiden taistelujen jälkeen 10.1.1942.
Suomalaisjoukot torjuivat lähinnä eversti Antero Svenssonin komentaman 7.D:n voimin neuvostojoukkojen hyökkäykset Goran taisteluissa joulukuusta 1941 tammikuuhun 1942. Vihollisen tappiot olivat noin 2 500 kaatunutta. Suomalaisten tappiot kaatuneina, haavoittuneina, kadonneina ja paleltuneina oli 1007 miestä eli noin 22% alueella olevien joukkojen kokonaisvahvuudesta. Rajajääkäripataljoona 4 tappiot Goran taistelussa oli 319 miestä eli 56% lähtövahvuudesta, joka oli 576 rajajääkäriä. Goran taistelu oli yksi jatkosodan ankarimmista taisteluista.
Venäläisten todennäköinen tavoite Gorassa oli katkaista Syvärin-Ostan maantie. Venäläiset pakottivat samoihin aikoihin saksalaiset perääntymään Tihvinästä Laatokan kaakkoispuolelta noin 100 km Gorasta etelään.
Rajajääkäripataljoona 4 perustettiin Karjalan rintamalla taistelleista rajakomppanioista 4.12.1941 Syvärin kaupungissa (Podporozessa). Rajajääkäripataljoona 4:ään liitetty 44. rajajääkärikomppania oli kasvanut hyökkäysvaiheen aikana pataljoonan vahvuiseksi osastoksi, jossa oli kolme kiväärikomppaniaa ja konekiväärikomppania.
Tammikuussa 1942 RjP 4 alistettiin 11. divisioonalle ja määrättiin armeijakunnan reserviksi. Maaliskuussa 1942 pataljoona siirrettiin takaisin 11. divisioonan käyttöön ja määrättiin ryhmittymään Kimjärven maastoon.
Pertjärven taistelut huhtikuussa 1942
Neuvostojoukot aloittivat keväällä 1942 suurhyökkäyksen 11. huhtikuuta kelirikkoisella Syvärin rintamalla iskemällä suomalaisten heikkoon kohtaan, lähes miehittämättömälle erämaaosuudelle Suomen 17. ja 11. divisioonan saumaan Šemenskin ja Pertjärven välisellä vaikeakulkuisella korpialueella. Hyökkäyksen todennäköinen tavoite oli katkaista Syvärin-Ostan maantie ja avata tilaisuus suomalaisten ajamiseen pois Syvärin itäpuolelta.
Hyökkäys tuli Aunuksen kannaksen puolustuksesta vastaavalle suomalaisten sotilasjohdolle yllätyksenä. Suomalaiset eivät uskoneet venäläisten hyökkäykseen kelirikon aikana. Hyökkäys saatiin torjuttua suomalaisten keskitettyä lisää joukkoja puolustuksen tueksi ja maaston muututtua kulkukelvottomaksi. Taistelut käytiin liejun ja mudan täyttämissä taisteluasemissa ja juoksuhaudoissa. Aloite siirtyi suomalaisille ja hyökkäävä neuvostorykmentti motitettiin Pertjärvellä. Sitkeästi taistellut motti antautui 18. huhtikuuta. Venäläisten ylivoimaisin joukoin aloittama keväthyökkäys päättyi suomalaisten merkittävään voittoon Šemenskin-Pertjärven taisteluissa. Vihollisen tappiot Syvärin kelirikkotaisteluissa arvioitiin noin 14 000 mieheksi. Suomalaisten tappiot olivat 2 165 miestä, joista kaatuneita oli 440 miestä. Kevään 1942 torjuntavoittojen jälkeen taistelutoiminta Syvärillä laantui.
Asemasota
Syksystä 1941 kesään 1944 Aunuksen kannaksen puolustus oli jaettu Syvärin rintamaan ja Äänisen rannikkoon. Lukuun ottamatta Laatokan rannikkoa alueen puolustus kuului Karjalan Armeijalle. Laatokan rannikon puolustuksesta vastasi Päämajan alainen Laatokan Puolustus.
Tilanteen vakiinnuttua rintamamiehet omistautuivat puhdetöille, fyysisen kunnon ylläpitoon ja korsukylien rakentamiseen. RjP 4 siirtyi syyskuussa 1942 armeijakunnan reserviksi ja rakentajapataljoonaksi Juksovajärven alueelle. Sotilaallinen toiminta rajoittui lähinnä partioretkiin rajan molemmin puolin. Henkilöstölle pidettiin taisteluharjoituksia ja miehistöä komennettiin eri kursseille, kuten esimerkiksi tarkka-ampujakursseille tai aliupseerikursseille. Neuvostojoukot pyrkivät partisaanitoiminnalla vaikuttamaan itäkarjalaisten asenteisiin suomalaisia kohtaan, mutta eivät onnistuneet saamaan siviiliväestöltä aktiivista tukea. Jouluksi 1942 RjP 4 pääsi majoittumaan uusiin hirsiparakkeihin.
Venäläiset olivat asemasotavaiheen aikana aloitteellisia. Siihen kuului tykistön, kraanaatinheitinten ja tarkka-ampujien kasvava käyttö, vanginsieppausten yleistyminen, iskuosastojen toiminta, tehostunut ilmatoiminta ja propagandahyökkäykset lentolehtisten ja kaiutinlähetysten muodossa.
Tammikuussa 1943 RjP 4 otti rintamavastuun Verandaojan maastossa. Vastuualueeseen kuului yhdeksän tukikohtaa. Pataljoonan komppaniat vuorottelivat rintamavastuussa siten, että kaksi komppaniaa oli etulinjassa ja kolmas reservissä. Pataljoona oli asemissa Verandaojan alueella aina Syväriltä vetäytymiseen 18. kesäkuuta 1944 saakka.
Luettelo kitarakonsertoista
Tämä on luettelo kitaralle ja orkesterille sävelletyistä konsertoista. Kitarakonsertot on järjestetty säveltäjän sukunimen mukaan.
Hauhon yhtenäiskoulu
Hauhon yhtenäiskoulu on Hämeenlinnan Hauhon pitäjässä toimiva 1.-9. luokkien yhtenäiskoulu. Vuonna 2021 koulua kävi noin 220 oppilasta.
Koulun rehtorina toimii Kurt Palmroth.
Hans Heinrich
Hans Heinrich (s. 26. kesäkuuta 1935 Weiler, Saksa ) on saksalais-suomalainen urkujenrakentaja, joka on valmistanut urkuja Maksamaalla Pohjanmaalla. Hänen entinen urkumuseonsa on nykyään Maksamaan kotiseutuyhdistyksen talossa Klemets-maatilojen museotiloissa Kärklaxissa Valtatien 8 vieressä. Heinrich on kotoisin Saksasta, josta hän muutti Suomeen 1960-luvulla. Hän työskenteli jonkin aikaa Veikko Virtasen urkurakentamolla, mutta perusti Maksamaalle oman tehtaansa vuonna 1964 ja lopetti 2009. Niiden vuosien aikana hän ehti valmistaa 183 urut, joista suurin osa on pieniä. Lopettamisen jälkeen hän muutti Tammisaareen Raaseporiin mutta jatkaa edelleen urkujen huoltamista ympäri Suomea.
Merkittävimmät Heinrichin valmistamat urut ovat Keuruun uudessa kirkossa (43 äänikertaa, 3 sormiota), Nurmeksen kirkossa (41 äänikertaa, 3 sormiota), Helsingin Malmin kirkossa (41 äänikertaa, 3 sormiota) ja Hyvinkään kirkossa (35 äänikertaa, 3 sormiota).
Fafnir (auto)
Fafnir oli saksalainen automerkki, jota valmistettiin Aachenissa vuosina 1908–1926.
Ensimmäisen maailmansodan aikana autotehdas ei valmistanut henkilöautoja sotaoloista johtuen. Vuonna 1920 Fafnir esitteli uuden 471-mallin, jossa oli 1 950 cm³:n moottori. Mallista oli tarjolla myös mekaanisesti ahdetulla moottorilla varustettu versio, jossa oli tehoa 27 kilowattia tavallisen mallin 22 kilowatin sijasta. 471-mallissa kuten kaikissa Fafnir-autoissa oli moottorina nelisylinterinen rivimoottori.
Fafnir vastasi ulkomaisten mallien kilpailuun alentamalla omien automalliensa hintoja. Tuotantokustannukset eivät kuitenkaan olleet alentuneet, ja Fafnir myi autoja alle tuotantokustannustensa. Sen seurauksena vuoden 1925 lopussa pankit ottivat velkaantuneen Fafnirin liiketoiminnan valvontaansa, ja vuonna 1926 yhtiö hakeutui konkurssiin.
Kilpa-autoilu
Fafnirilla oli oma kilpa-ajotiimi jolla oli käytössään seitsemän autoa kuljettajineen, muun muassa Rudolf Caracciola. Yksi autoista ilmaantui Britanniassa kilpailemaan VSCC tapahtumissa.
Vaarallisuusarvio
Vaarallisuusarvio on Suomessa oikeuspsykiatrien tekemä arvio rikollisen vaarallisuudesta. Se tehdään tuomioistuimen pyynnöstä. Jos rikollinen todetaan erittäin vaaralliseksi, hänen on suoritettava koko vankeusaikansa vankilassa.
Tuomioistuin voi pyytää vaarallisuusarviota samalla kun se määrää syytetyn mielentilan tutkittavaksi. Tällöin arvioidaan, onko syytettyä pidettävä erittäin vaarallisena muiden hengelle, terveydelle tai vapaudelle. Lausunnon pohjalta tuomioistuin voi päättää, että tuomitun on suoritettava koko rangaistusaikansa vankilassa ilman pääsyä ehdonalaiseen vapauteen.
Toinen vaarallisuusarvio tehdään, jos erittäin vaaralliseksi todettu vanki anoo ehdonalaiseen pääsyä ja on istunut rangaistuksestaan viisi kuudesosaa. Tällöin Helsingin hovioikeus pyytää vaarallisuuden arvioimista. Ehdonalainen vapauttaminen voidaan tehdä vasta sitten, kun vankilassaoloaikaa on kertynyt kolme vuotta eikä henkilöä enää pidetä erittäin vaarallisena muiden hengelle, terveydelle tai vapaudelle.
Taekwondo kesäolympialaisissa 2016
right|100px|Taekwondo
Taekwondossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa seitsemättä kertaa. Kilpailut käytiin 17.–20. elokuuta Centro Olímpico de Treinamenton toisessa hallissa, jonne mahtuu yleisöön 10 000 henkilöä. Painoluokkia oli neljä kummallekin sukupuolelle. Parhaiten menestyi Etelä-Korea, joka saavutti kaksi kultaa ja kolme pronssia.
Lanttilautapeli
thumb|Lanttilautapeli. Lanttilautapeli on brittiläinen lautapeli ja pubipeli.
Salaóra
Salaóra on pieni Kreikan saari tai niemi, joka sijaitsee Amvrakikóslahdessa. Saaren pinta-ala on noin 1,06 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Salaóra kuuluu Ártan kuntaan, Árta alueyksikköön ja Epeiroksen alueeseen.
pienoiskuva|vasen|Salaóran Rámman rantaa. Salaóra sijaitsee Logaroún laguunin ja Tsoukalión laguunin välissä niiden etelälaidalla. Sen eteläpuolella on varsinainen Amvrakikóslahti. Salaóran saari on muutettu niemeksi laguunien välissä kulkevalla pengertiellä, joka jatkuu edelleen Koronisían saarelle saakka. Salaórassa on pieni satama sekä kukkula.
Salaóra on ollut seudulla merkittävä satama- ja kauppapaikka bysanttilaisella kaudella ja osmanivallan aikana ja vielä vuoteen 1912 saakka. Paikan nimi tulee nimestä Alatagorá (Αλαταγορά), Salagorá (Σαλαγορά), ”Suolatori”, joka viittaa seudulla harjoitettuun suolakauppaan.
Inarin seurakunta
thumb|Seurakunnan vanhin kirkko on vuonna 1760 valmistunut [[Pielpajärven erämaakirkko, jossa vietetään kesäisin ainakin juhannusjumalanpalvelus.]] thumb|Sankarihautoja Ivalon hautausmaalla. Metsähautausmaa on erillään kirkosta. thumb|Kullankaivajien hauta-aluetta Inarin hautausmaalla. Inarin seurakunta on Inarissa Lapissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Lapin rovastikuntaan ja Oulun hiippakuntaan. Seurakunnassa oli vuoden 2013 lopussa noin 4 600 jäsentä ja henkilöstöä on vajaa kaksikymmentä. Kirkkoherrana toimii kesäkuusta 2015 lähtien Tuomo Huusko.
Ole Hallesby
thumb|265px|right|Ole Hallesby ylioppilaana thumb|265px|right|Professori Ole Hallesby kotonansa thumb|265px|right|Hallesbyn hauta Vestre Akerin hautausmaalla Ole Kristian Hallesby (5. elokuuta 1879 Aremark – 22. marraskuuta 1961 Aker) oli norjalainen herätyssaarnaaja, teologi, professori ja kirjailija.
Inarin seurakunta
Laaja alue, monta kieltä
Inarin seurakunta on perustettu vuonna 1881, ja se on toiminta-alueensa perusteella Suomen suurin, noin 17 000 neliökilometriä. Seurakunnassa puhutaan suomen lisäksi inarin- ja pohjoissaamea.
Ole Hallesby
Elämäkerta
Ole Hallesby syntyi maanviljelijän poikana Aremarkissa. Hallesbyn isä oli tullut uskoon 20-vuotiaana. Seudulla puhkesi herätys vuonna 1876. Isästä tuli sen johtaja. Äiti oli 49-vuotias kuollessaan, mutta häntä kutsuttiin yleisesti ”äiti Hallesbyksi”. Perheessä oli useita lapsia.
Inarin seurakunta
Laaja alue, monta kieltä
Seurakunnan henkilöstöön kuuluu saamelaispappi, joka työskentelee koko saamelaisten kotiseutualueella. Alue kattaa Inarin, Utsjoen ja Enontekiön kunnat ja Sodankylän kunnasta Lapin paliskunnan alueen. Seurakunnalla on myös saamelaisdiakonissa, joka Inarin lisäksi työskentelee Vuotsossa Sodankylässä.
Ole Hallesby
Opinnot
Tultuaan ylioppilaaksi Hallesby aloitti opintonsa Kristianian (nyk. Oslo) teologisessa tiedekunnassa vuonna 1898. Tähtäyspisteenä hänellä oli tiedemiehen ura. Jeesus oli hänelle siveellinen ihanne. Hallesbytä viehätti kuitenkin eritoten saksalaisen Albrecht Ritschlin (1822–1889) liberaaliteologia. Tutkintonsa Hallesby vei päätökseen loistavin arvosanoin.
Inarin seurakunta
Seurakunnan toimitilat
Seurakunnalla on neljä kirkkoa.
Ole Hallesby
Evankeliointi
Kun Hallesbyn löytämä Jeesuksen ihannekuva ei toiminut käytännössä, hänelle tuli hengellinen vararikko. Hänelle kirkastui, että evankeliumi Kristuksesta on voima pelastukseksi. Hallesby tunsi kutsumusta evankeliumin julistamiseen. Naimattomana hän oli vapaa liikkumaan. Kuitenkin lyhyen aikaa työskenneltyään tuli vastoinkäymistä: hän sairastui keuhkotautiin. Hänen isänsä rukoili pojan parantumista. Ennen seuraavaa talvea hän oli toipunut ja täysissä voimissaan. Alussa isä ja poika työskentelivät Aremarkissa, mutta myöhemmin pojan toiminta siirtyi muualle Norjassa.
Inarin seurakunta
Seurakunnan toimitilat
Kirkkojen lisäksi on seurakuntatalo Inarin kirkonkylällä ja leirikeskus. Seurakunnalla on hautausmaat Inarissa ja Ivalossa. Molemmat ovat niin sanottuja metsähautausmaita, erillään kirkoista. Sankarihaudat ovat Ivalon hautausmaalla ja Inarin kirkon vierellä. Inarin hautausmaalla on kullankaivajien hautausmaa-alue. Saariselän kappelin vierellä on uurnalehto.
Ole Hallesby
Seurakuntatiedekunta
Kesällä 1907 professori Sig V. Odlandin johdolla oli tehty päätös perustaa Raamatulle ja luterilaiselle tunnustukselle uskollinen Seurakuntatiedekunta vaihtoehdoksi valtion yliopiston teologisen tiedekunnan liberalismille. Odland kutsui Hallesbytä seuraavana vuonna alkavaan Seurakuntatiedekuntaan dogmatiikan professoriksi. Lisäksi hän ehdotti Hallesbylle opintomatkaa ulkomaille. Hallesby koki kuitenkin tehtäväkseen evankelistan toimen. Ajatuksenaan hänellä oli kesällä hoitaa maatilaa, talvella saarnata. Ratkaisevaan muutokseen johti isä. Tämä havaitsi, että saarnaajan työ oli ollut sinänsä tarpeellista esivalmistusta uuteen tehtävään.
Inarin seurakunta
Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Inarin kappeliseurakunnan kappalaisina ja Inarin seurakunnan kirkkoherroina:
Ole Hallesby
Seurakuntatiedekunta
Hallesby teki opintomatkan Saksaan. Siellä oli tarkoitus kuunnella Raamatulle uskollisten sekä liberaalien luentoja. Ensimmäisenä kohteena oli Greifswaldin konservatiivinen teologinen tiedekunta. Seuraavana oli Berliini. Kesälukukaudella Leipzigissa erityisesti Ludwig Ihmelsin luennot tekivät häneen syvän vaikutuksen. Heidelbergissä hän valmisteli väitöskirjaansa filosofian tohtorin arvoa varten. Siellä hän myös kuunteli liberaaliteologi Ernst Troeltschin luentoja. Vuoden 1909 alussa hän meni Erlangeniin, jossa sai tohtorin arvonsa maaliskuussa. Väitöskirjan aiheena Volketin tietoteoria. Ennen paluutaan Norjaan hän kuunteli vielä Hallessa perinteistä teologia Martin Kähleriä.
Inarin seurakunta
Tunturipapin viran lakkautus
Joulukuussa 2012 Inarin kirkkovaltuusto päätti lakkauttaa Inarin tunturipapin viran taloudellisesti syistä. Oulun hiippakunnan tuomiokapituli irtisanoi tunturipapin syyskuussa 2013. Monet seurakuntalaiset vastustivat viran lakkauttamista, ja erosivat protestiksi kirkosta eroakirkosta.fi-palvelun kautta.
Ole Hallesby
Seurakuntatiedekunta
Hänen hoitoonsa tuli systemaattinen teologia, johon sisältyi dogmatiikka, etiikka ja symboliikka. Aluksi tuli vain muutamia opiskelijoita. Hallesbyn muutto pääkaupunkiin tapahtui 1909 ja toukokuussa alkoi opetustyö. Teologiansa ja opetuksensa rakensi hän Raamatulle, jonka ymmärtämisessä hän tahtoi olla uskollinen luterilaisille tunnustuskirjoille. Seurakuntatiedekunnan opintojärjestys oli sama kuin teologisen tiedekunnan, mutta siinä vallitsi eri henki.
Uruzganin maakunta
Uruzganin maakunta on Afganistanin maakunta. Sen päähallintopaikka on Tarin Kowt. Maakunnan väkiluku vuonna 2012 oli 332 414 ja pinta-ala on 22 696 km².
Ole Hallesby
Seurakuntatiedekunta
Opetusalueeltaan Hallesby julkaisi 1920-1921 kaksiosaisen Kristillisen dogmatiikan ja 1928 Kristillisen siveysopin. Jälkimmäisen uusi painos 1951–1952 ilmestyi nimellä Kristillinen elämä. Alkuaikoina Seurakuntatiedekunta koki vihamielisyyttä sekä teologisen tiedekunnan että kirkon johdon taholta. Suoritettuja tutkintoja ei tahdottu hyväksyä pappisvirkaa varten. Kauan kestäneen taistelun ja myötämielisen kirkollisministerin avulla hyväksyminen saatiin 1913. Nykyään pääosa Norjan kirkon papeista tulee Seurakuntatiedekunnasta.
Uruzganin maakunta
ISAF
Maakunta on talibanien vahvaa aluetta, minkä vuoksi siellä käydään taisteluita ISAFin ja talebanien kesken. Maakunnan ISAF-joukot koostuvat yhdysvaltalaisista, australialaisista ja hollantilaisista joukoista. Koordinaatiokeskuksena toimivat Provincial reconstruction team on ollut hollantilaisten johdossa elokuusta 2006 alkaen.
Ole Hallesby
Sisälähetyksen raamattukoulu ja sisälähetysseura
Toisena opetusahjona Hallesbyllä oli Sisälähetyksen raamattukoulu. Siellä opetettiin maallikkokristittyjä. Lahjakkaan Hallesbyn opetus oli käytännöllistä ja elämänläheistä.
Professori Gisle Johnsonin aikana Norjan paikalliset sisälähetysyhdistykset yhdistettiin valtakunnalliseksi järjestöksi, jonka nimeksi muotoutui Norjalainen luterilainen sisälähetysseura (Det Norske lutherske indremisjonselskap). Johnsonin jälkeen puheenjohtajina ovat olleet mm. professorit Sig V. Odland, Edv. Sverdrup ja Ole Hallesby.
Kristillinen ylioppilasliike
Hallesby alkoi suunnitella uutta raamatullis-herätyshenkistä ylioppilas- ja oppikoululaistyötä. Kokouksen paikaksi tuli Haugetunin kansanopisto. Opiskelijoita ja puhujia oli myös Ruotsista ja Tanskasta. Kokouksen nimeksi tuli Pohjoismainen ylioppilas- ja oppikoululaiskokous (Nordisk student- og gymnasiastmöte).
Vuonna 1924 perustettiin uusi ylioppilasjärjestö, joka toimisi raamatullis-herätyshenkisellä linjalla. Uuden järjestön nimeksi tuli Norjan kristillinen ylioppilas- ja oppikoululaisyhdistys (Norges kristelige student- og gymnasiast lag, tunnettu nimellä Studentlaget tai Laget). »Laget» kasvoi nopeasti. Hallesbyn rinnalla sen arvostettuihin puhujiin kuuluivat tanskalainen Olfert Ricard ja ruotsalainen Fr. Björk. Toisen maailmansodan jälkeen pohjoismaiset raamatullisella pohjalla olleet ylioppilas- ja oppikoululaiskokoukset ovat olleet vuoroon Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa ja sitten myös Suomessa. Hallesby oli näissä yleispohjoismaisissa kokouksissa vuodesta vuoteen keskeisenä henkilönä.
Kun eri maiden raamatullis-herätyshenkiset ylioppilasliikkeet perustivat kansainvälisen liittonsa, jonka nimeksi tuli »Evankelisten opiskelijain kansainvälinen veljesyhteys (International Fellowship of Evangelical Students, IFES]), Hallesby valittiin sen presidentiksi. Talvella 1964 Suomen raamatullis-herätyshenkiset ylioppilaat perustivat oman järjestönsä, jonka nimeksi tuli Suomen evankelis-luterilainen ylioppilaslähetys. Se liittyi jäseneksi mainittuun kansainväliseen järjestöön, IFES'iin.
Koti, sodanaikainen vankeus ja vanhuus
Vuonna 1909 elokuussa oli Hallesby puhumassa Eidsvollissa kristillisessä ylioppilaskokouksessa. Kristillisen ylioppilasliiton pääsihteerinä oli silloin pastori Halvor Riddervold. Kokouksessa hän tapasi tämän kaksoissisaren Mia Riddervoldin, mikä johti siihen, että pari avioitui parin vuoden päästä. Professoriajan alkupuolella Hallesby asui kaupungissa. Aviopuolisot kaipasivat kuitenkin maalle. Vuonna 1914 hankittiin talo Vestre Akerista, jossa Hallesby asui perheineen kuolemaansa saakka (1961). Talo sai raamatullisen nimen Mamre. Puutarhan hoito Hallebylle oli tärkeää. Hallesbyllä oli säntillinen päivittäinen aikataulu välillä kello 7 – 23. Vanhin lapsista oli Christen Hallesby, joka valmistui papiksi. Henkilökohtaisessa elämässään Hallesby oli ystävällinen, lempeä ja nöyrä.
Seurakuntatiedekunnan 50-vuotisjuhlissa 1958 hän lausui kuin testamenttinaan seuraavat asiat: Grinin vankilassa kärsitty aika oli jättänyt häneen jälkensä. Kirjoja hän ei enää kirjoittanut, mutta lehtikirjoituksia kyllä. Professorinvirkaansa kuuluvien tehtävien lisäksi hän jatkoi puhujamatkojaan. Hän toimi edelleen myös Sisälähetyksen puheenjohtajana sekä oli jäsenenä useissa johto- ja toimikunnissa. Opetustyötään Seurakuntatiedekunnassa hän jatkoi vuoteen 1953, jolloin toinen mies astui hänen paikalleen. Sisälähetyksen puheenjohtajan tehtävästä Hallesby erosi 1956, jolloin hän tuli olleeksi tässä asemassa 33 vuotta. Julkinen tunnustus hänen asiallisuudelleen ja totuudenrakkaudelleen oli hänen nimityksensä Norjan parlamentin sodan jälkeen asettamaan suureen tutkimuskomissoon. Marraskuun 22. päivänä 1961 Hallesbyn elämä päättyi. Norjan Sisälähetyksen johtaja Torvald Öberg muistutti jälkeenjääville: ”Muistakaa johtajianne, jotka ovat puhuneet teille Jumalan sanaa; katsokaa, kuinka heidän vaelluksensa on päättynyt, ja seuratkaa heidän uskoaan.”
Kirjallinen tuotanto
Mainittujen dogmatiikan ja siveysopin oppikirjojen lisäksi Hallesby ei kirjoittanut juurikaan teologiseen tutkimustyöhön kuuluvaa. Suurin osa hänen tuotannostaan kuului hartauskirjallisuuden piiriin. Monia hänen kirjojaan on julkaistu eri kielillä, mm. suomeksi, saksaksi, englanniksi, unkariksi ja espanjaksi. Hallesby itse piti Rukouksen maailmasta -kirjaansa hartauskirjoistaan tärkeimpänä. Sen levikki onkin ollut suurta.
Adam Ollas Mattsson
Seuraura
Ollas Mattsson on Värmdö HC:n kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Djurgårdens IF:ään kaudeksi 2011–2012, jonka päätteeksi Ollas Mattsson voitti U16 SM:n mestaruuden. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa kaudella 2013–2014, jolloin Ollas Mattsson pelasi siellä kuusi runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Djurgården nousi kauden päätteeksi SHL:ään. Heinäkuussa 2014 Ollas Mattsson teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Ole Hallesby
Kirjallinen tuotanto
Osa Hallesbyn kirjallisesta tuotannosta kuului apologetiikan (uskonpuolustusopin) alaan. Hänhän joutui olemaan vuosikymeniä raamatullis-herätyshenkisen ja modernistisen virtauksen välisessä taistelussa.
Adam Ollas Mattsson
Seuraura
Calgary Flames varasi Ollas Mattsonin kuudennella kierroksella 175. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Kausi 2014–2015 oli hänelle tulokaskausi SHL:ssä ja Ollas Mattsson teki 34 runkosarja-, yhdessä playoff-, ja kahdessa Mestarien liigan ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigassa 5. syyskuuta 2014 vieraissa saksalaista Eisbären Berliniä vastaan. Ollas Mattsson merkittiin heti Djurgårdenin ykköspuolustajapariin Daniel Fernholmin viereen. SHL-debyyttinsä hän teki 9. lokakuuta 2014 MODO Hockeyta vastaan. Ollas Mattsson sai ottelussa jääaikaa 13.06 minuuttia. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös vielä Djurgårdenin J20-junioreissa, jossa Ollas Mattsson voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin mestaruuden.
Ole Hallesby
Viitteet
<references group="Saarnivaara"/>
Adam Ollas Mattsson
Seuraura
Kaudella 2015–2016 Ollas Mattsson pelasi SHL:ssä 22 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehopistein 1+3=4. Hän pelasi myös viisi CHL-ottelua tehopistein 1+1=2. Ollas Mattsson teki ensimmäisen miesten pääsarjamaalinsa Mestarien liigassa 4. syyskuuta 2015 sveitsiläistä EV Zugia vastaan. SHL-uransa avausmaalin hän teki 29. marraskuuta 2015 vieraissa Malmö Redhawksia vastaan. Ollas Mattsson keräsi ottelusta teholukeman +2. Hänen runkosarjansa päättyi jo joulukuussa 2015 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa tulleeseen alaraajavammaan. Ollas Mattsson kuntoutui puolivälieräsarjan aikana. Hän vahvisti myös Djurgårdenin J20-junioreita, jossa Ollas Mattsson voitti kauden päätteeksi SuperElitin mestaruuden. Huhtikuussa 2016 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Djurgårdenin kanssa.
Karol Mikuli
thumb|right|Karol Mikuli thumb|right|Karol Mikulin hauta
Adam Ollas Mattsson
Seuraura
SHL-kauden 2016–2017 päätyttyä, maaliskuussa 2017 Ollas Mattsson siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Stockton Heatiin, jossa hän pelasi yhdeksän runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Heinäkuussa Ollas Mattsson teki seuran kanssa vuoden mittaisen AHL-sopimuksen. Samana syksynä hän osallistui myös Heatin emojoukkueen, Calgary Flamesin NHL-joukkueen harjoitusleirille. Ollas Mattssonin AHL-kausi 2017–2018 jäi vain 14 ottelun mittaiseksi leikkaushoitoa vaatineen ylävartalovamman vuoksi. Syyskuussa 2018 hän teki Heatin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Ollas Mattsson osallistui samana syksynä taas Flamesin NHL-joukkueen harjoitusleirille. Kaudella 2018–2019 hän teki AHL:ssä 65 runkosarjaottelussa tehot 6+12=18. Ollas Mattsson voitti myös Heatin sisäisen tehotilaston lukemalla +22.
Karol Mikuli
Karol (myös Carl) Mikuli (1821 Tšernivtsi – 1897 Lviv ) oli puolalainen pianisti ja säveltäjä. Hän opiskeli Frédéric Chopinin johdolla vuosina 1844–1848. Mikuli pääsi Chopinin oppilaaksi esitettyään tämän Scherzon op. 31, mutta pääsyä saattoi edistää sekin, että Chopin sai tämän kanssa mahdollisuuden käyttää useammin omaa äidinkieltään. Mikuli toimi lisäksi Chopinin avustajana tämän opetustyössä Pariisissa.
Adam Ollas Mattsson
Seuraura
Ollas Mattsson palasi kaudeksi 2019–2020 kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Malmö Redhawksiin. Hän teki SHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään 49 runkosarjaottelussa tehot 2+10=12. Ollas Mattsson voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Toukokuussa 2020 hänen sopimustaan Redhawksin kanssa pidennettiin vuodella kevääseen 2022 saakka.
Karol Mikuli
Mikuli loi lyhyen uran konserttipianistina, kunnes asettui vuonna 1858 Lviviin, pääsi konservatorion johtoon ja omistautui säveltämiselle sekä opettamiselle. Hänen oppilaisiinsa kuuluivat Aleksander Michałowski, Moriz Rosenthal ja Raoul Koczalski. Mikuli julkaisi ensimmäisenä Chopinin musiikin painoksen. Hän kirjasi Chopinin opetusmetodeista ylös havaintoja ja yksityiskohtaisia muistiinpanoja, joita historiantutkijat ovat usein siteeranneet.
Adam Ollas Mattsson
Maajoukkueura
Ollas Mattsson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hänen turnauksensa päättyi kuitenkin alaraajan murtumaan puolivälieräottelussa Slovakiaa vastaan. Ollas Mattsson alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013, jolloin Ollas Mattsson jakoi Ruotsin sisäisen tehotilaston voiton neljän muun pelaajan kanssa lukemalla +4. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013, jolloin Ollas Mattsson voitti kultaa ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Yhteensä hän on pelannut 21 nuorten ja 34 poikien maaottelua.
Karol Mikuli
Mikulilla oli armenialaistausta.
Adam Ollas Mattsson
Maajoukkueura
Ruotsin A-maajoukkueessa Ollas Mattsson on pelannut kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksessa 5. marraskuuta 2020 Helsingin Hartwall Arenalla Tšekkiä vastaan. Ollas Mattsson merkittiin Ruotsin kolmospuolustajapariin toisen debytantin, Gustav Backströmin viereen. Hän keräsi ottelusta teholukeman +1.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston vuonna 2014 tekemän analyysin mukaan Ollas Mattsson on isokokoinen puolustava puolustaja, joka pelaa hyvää peruspeliä ja käyttää ulottuvuuttaan. Sivusto mainitsee hänet kokonaisvaltaiseksi pelaajaksi.
Muuta
Ollas Mattssonin pikkuveli Isac pelaa puolustajana AIK IF:n J20-junioreissa.
Kansanpuolue (Latvia)
Kansanpuolue oli latvialainen  keskusta-oikeistolainen puolue, joka kuvasi itseään konservatiiviseksi.
Puolueen perusti vuonna 1998 liikemies ja entinen pääministeri Andris Šķēle, joka toimi puolueen puheenjohtajana vuoteen 2002 asti. Tällöin Šķēle jätti politiikan, ja puolueen puheenjohtajaksi nousi Atis Slakteris. Lokakuun 2002 parlamenttivaaleissa puolue nousi parlamentin kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi 16,7 % äänisaaliilla. Vuonna 2004 puolueen kansanedustaja Aigars Kalvītisista tuli Latvian pääministeri.
Euroopan parlamentissa Latvian kansanpuolue edusti Euroopan kansanpuoluetta (EPP).
15. Puoluekokous päätti lakkauttaa puolueen 9. heinäkuuta 2011, koska korruption vastainen virasto KNAB oli määrännyt sen maksamaan takaisin 1,03 miljoonaa latia vaalikampanjointiin käyttämiään valtion varoja.
Neil LaBute
pienoiskuva|Neil LaBute vuonna 2010. Neil LaBute (s. 19. maaliskuuta 1963 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä näytelmäkirjailija. Hän syntyi Detroitissa, kasvoi Spokanessa ja opiskeli Brigham Young Universityssa, jossa hän tutustui Aaron Eckhartiin.
IK Sleipner
Idrottsklubben Sleipner on norrköpingiläinen urheiluseura. Parhaiten seura tunnetaan jalkapalloseurana. Sleipner on voittanut kerran Ruotsin mestaruuden 1938. Nykyään seura pelaa Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. divisioonan Södra Svealand -lohkossa.
Neil LaBute
LaBute on mormoni. Hänen elokuviensa joukkoon lukeutuvat Miesten kesken (1997) ja The Wicker Man (2006); lisäksi hänet tunnetaan muun muassa näytelmästä The Mercy Seat (2002).
IK Sleipner
Seura on nimetty Odinin hevosen Sleipnirin mukaan.
Neil LaBute
LaBute oli vuonna 2000 ehdolla Kultaisen palmun saajaksi Cannesin elokuvajuhlilla teoksestaan Nurse Betty (2000). Hän oli vuonna 2007 ehdolla "huonoimman käsikirjoituksen" Razzie-palkinnon saajaksi elokuvasta The Wicker Man (2006).
Tampereen Teatteri teki vuonna 2002 pohjoismaisen kantaesityksen LaButen näytelmästä The Shape of Things – Häijy love story.
Mustolan koulu
Mustolan koulu oli Lappeenrannassa Saimaan kanavan itäpuolella valtatie 6:n eteläpuolella Mustolan sulun läheisyydessä vuosina 1896–2017 toiminut noin 100 oppilaan kuusiluokkainen koulu. Se oli Lappeenrannan vanhimpia kouluja ja ehti toimia 120 vuotta. Koulu yhdistettiin 2,5 kilometrin päähän valmistuneeseen Pontuksen kouluun vuonna 2017.
Koulun perustaminen ja laajeneminen
Mustolan koulu aloitti 120 vuotta kestäneen toimintansa Lappeen pitäjän järjestyksessä toisena kansakouluna.
Koulu perustettiin yksityisillä varoilla, jotka koottiin lahjoituksilla, järjestämällä keräyksiä, pitämällä arpajaisia ja kansanjuhlia mm. Lauritsalan Suolavuorella sekä ottamalla lainaa Koulun rahoitusta varten perustettu ompeluseura keräsi varoja velkojen maksuun vielä koulun valmistuttuakin.
Hirsiseen koulurakennukseen, jonka piirustukset Oskar Schultz teki ottaen suunnitelmassaan mallia Stenbäckin laatimista koulujen mallipiirustuksista vuodelta 1892, kuului 90 neliön opetussali, käsityösali, kaksi huonetta, keittiö ja eteinen Pohjakaavaltaan T-mallinen puolitoistakerroksinen rakennus edusti kertaustyylejä.
Maanomistaja maanviljelijä Taavetti Muukkonen Hartikkalasta (nykyinen Hakali), vuokrasi koulua varten 1, 65 hehtaarin tontin   ja heinäkuun 5. päivänä pidetyssä urakkahuutokaupassa rakentajaksi otettiin Nieminen-niminen työmies 2300 mk:n tarjouksellaan.
Lauritsalan sahan lauta- ja hirsilahjoitusten, koulupiirin asukkaiden antamien rakennustarvikkeiden ja talkooavun turvin 8000 markkaa maksanut koulu valmistui parissa kuukaudessa. Se vihittiin käyttöön 18. lokakuuta 1896. Aloittaessaan toimintansa heti vihkiäisiä seuraavana päivänä se oli kolmas kansakoulu Lappeenrannan seudulla Lappeen kunnan Taikinamäen kansakoulun ja Lappeenrannan kaupunkikansakoulun lisäksi.
Koska yksiopettajaiseksi aiottuun kouluun ilmoittautui heti alussa 85 oppilasta, ensimmäiseksi opettajaksi valitun antrealaisen Tyyne Rouhiaisen lisäksi apuopettajaksi palkattiin Julius Poppiuksen tytär Gerda Poppius. Veistonopettajaksi valittiin Lappeenrannan käsityökoulussa pätevöitynyt/opiskellut Aleksander Hanski.
Jari Järvelä
Järvelälle myönnettiin vuoden 2001 Kalevi Jäntin palkinto romaanista Veden paino (2001). Vuonna 2007 hän sai kirjallisuuden valtionpalkinnon trilogiasta, johon kuuluvat Veden paino, Pieni taivas (2004) ja Kansallismaisema (2006). Hänen teoksensa Lentäjän poika (1999), Romeo ja Julia (2007) ja Kosken kahta puolta (2018) olivat Finlandia-palkintoehdokkaina. Kansallismaisema ja Romeo ja Julia olivat myös Runeberg-palkintoehdokkaina.
Mustolan koulu
Koulun perustaminen ja laajeneminen
Oppilasmäärän kasvaessa koululle rakennettiin D. A. Larickin piirtämä puolitoistakerroksinen, hirsinen, tyyliltään vanhempaa rakennusta myötäilevä lisärakennus, joka käsitti yhden ison luokkahuoneen ja kahden huoneen asunnon toiselle opettajalle. Rakennuksen erityispiirteenä on kookas vinoneliöikkunoin varustettu umpikuisti ja päätyyn penkereeseen sijoitettu maakellari. Koulupiiriläiset velvoitettiin lahjoittamaan hirsiä tai osallistumaan rahallisesti kustannuksiin, ja niin lisärakennus valmistui vuonna 1903. Lainat, joita jouduttiin ottamaan, kunta kuitenkin tällä kertaa maksoi vuonna 1899 voimaan tulleen koulupiirijaon ohjesäännön nojalla. Molemmat koulurakennukset olivat ajan tavan mukaan puulämmitteisiä; alkuperäisten 8 muuratun uunin tilalle asennettiin 1940-luvulla pönttöuunit. Öljylamput korvattiin sähkövaloilla vuonna 1928.
Jari Järvelä
Elämä ja ura
Järvelä kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1985. Hän valmistui kasvatustieteen maisteriksi ja luokanopettajaksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1992 ja työskenteli opettajana Porvoossa ja Kotkassa 1992–1995. Vuonna 1996 hän ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi. Vuosina 1997–1998 Järvelä oli Pekkas-Akatemian kirjoittajakouluttaja. Hän on ollut Kirjailijayhdistys Paltan (ent. Kymen läänin alue) johtokunnan jäsen vuosina 1996–1999 ja Suomen Kulttuurirahaston hallituksen jäsen 2009-2018.
Mustolan koulu
Koulun perustaminen ja laajeneminen
Piharakennus ulkokäymälöitä ja varastoja varten rakennettiin vuonna 1914 ja uusi sauna 1940-luvulla pienoiskuva|Mustolan koulurakennukset Yrjö Häyhän ollessa koulun johtajana ja oppilasmäärän noustua sadan vaiheille koulun alapihalle rakennettiin uusi koulurakennus, joka valmistui vuonna 1962. Valkealla mineriitillä päällystettyyn yksikerroksiseen rakennukseen tuli kaksi uutta luokkatilaa opettajainhuone, varasto, keskuslämmityshuone ja opettajan asunto. Samalla myös vanhempiin rakennuksiin asennettiin keskuslämmitys ja vesijohdot. Oppilaiden wc:t sijoitettiin niin ikään lämpimiin sisätiloihin. Opettajien muutettua muualle asumaan opettajanasunnosta remontoitiin koulun ruokala vuonna 1980.
Hallinto ja talous
Muutaman ensimmäisen vuoden aikana koulun talous oli johtokunnan aktiivisuuden varassa. Kunnalta saadut vähäiset avustukset olivat kovan työn takana, ja niitä täydentämään jouduttiin hankkimaan enemmän tai vähemmän vapaaehtoisia lahjoituksia ja työsuorituksia asukkailta. Vuoden 1898 piirijakoasetuksessa eli niin kutsutussa kouluvelvollisuuslaissa Mustolasta muodostettiin yksi Lappeen kunnan 14 koulupiiristä. Asetuksen ja siihen liittyvän ohjesäännön mukaan kunta alkoi säännöllisesti tukea koulun ylläpitoa, rakennus- ja korjaustöitä sekä opettajien palkkausta vuotuis- ja lisäavustuksin. Vuonna 1919 Mustolan koulupiiri järjesteltiin uudelleen. Vuonna 1932 Mustolasta tuli osa tuolloin perustettua Lauritsalan kauppalaa ja Mustolan kansakoulusta 42 prosenttia siirtyi Lauritsalan omistukseen.
Jari Järvelä
Elämä ja ura
Vuonna 2014 ilmestyi Järvelän ensimmäinen rikosromaani Tyttö ja pommi, joka on trilogian ensimmäinen osa. Kirjan päähenkilö on graffiteja tekevä nainen. Kirja sai Suomen dekkariseuran myöntämän Vuoden esikoisdekkari -kunniakirjan 2015. Teoksen käännösoikeudet on myyty Saksaan, Tšekkiin ja Turkkiin. Yhdysvaltalainen verkkokirjakauppa ja kustantaja Amazon osti englanninkieliset käännösoikeudet lokakuussa 2014. Elokuussa 2014 romaanista tehtiin elokuvasopimus. Elokuvan käsikirjoittaa Samuli Valkama ja tuottaa Kinotar. Se oli alun perin tarkoitus kuvata vuonna 2016 Kotkassa, minne kirjan tapahtumat sijoittuvat. Keväällä 2016 kerrottiin kuvausajankohdan siirtyneen vuoteen 2017.
Mustolan koulu
Hallinto ja talous
Maaseudun kansakoulujen tapaan. Mustolan koululla oli oma luottamusmiehistä koostuva johtokunta Vuoden 1967 kuntaliitoksessa, jossa Lappee Lappeenranta ja Lauritsala yhdistyivät, Mustolan kansakoulukin siirtyi kaupungin yhteisen kansakoulujohtokunnan alaisuuteen, joka toimi peruskoulun tuloon saakka. Johtokunnan pitkäaikaisimpina puheenjohtajina toimivat hovinhoitaja (Lauritsalan hovi) Caleb Rasander (1897–1904), johtokunnassa alusta lähtien vaikuttanut rakennusmestari D. A. Larick (1915–1920), kasööri A. Salenius (1920–1925), maanviljelijä A. Nevalainen (1926–1932), K. Kauhanen (1939–1944), Hugo Pöljö (1946–1955) ja Arvi Luukka (1979–1975)
Jari Järvelä
Elämä ja ura
Vuonna 2015 ilmestyi trilogian toinen osa Tyttö ja rotta. Amazon osti sen käännösoikeudet huhtikuussa 2015 jo ennen kirjan ilmestymistä. Metro-trilogian päätösosa Tyttö ja seinä ilmestyi vuonna 2016.
Mustolan koulu
Hallinto ja talous
Vuoden 1923 järjestysmuotoasetuksen mukaan kunnanvaltuusto valitsi kunkin koulun johtokuntaan lähinnä oppilaiden vanhemmista kuusi koulun parasta harrastavaa henkilöä, joiden toimiaika kesti kolme vuotta kerrallaan. Seitsemäntenä jäsenenä maaseudun kansakoulujen johtokuntaan kuului johtajaopettaja, jolla ei ollut äänivaltaa, mutta puhevaltansa johdosta suuri merkitys. Mustolassa johtajaopettaja toimi, kuten yleensä oli tapana, johtokunnan sihteerinä, ensimmäisenä heistä Anna Rasanen vuodesta 1903 alkaen.
Jari Järvelä
Elämä ja ura
Järvelä on monipuolinen kirjoittaja. Hänen romaaninsa kertovat muun muassa tukkijätkistä, nokikolareista, italialaisista mafiosoista ja nuorista rakastavaisista. Proosan lisäksi Järvelä on kirjoittanut kuunnelmia, näytelmiä ja oopperalibrettoja.
Mustolan koulu
Hallinto ja talous
Oppivelvollisuuslaki, joka säädettiin vuonna 1921 edellytti kaksivuotista alakansakoulua nelivuotisen yläkansakoulun lisäksi, Mustolaan alakansakoulu perustettiin vuonna 1928 , jolloin kaikki koulupiirin lapset pääsivät kansakouluun. Vuoden 1958 kansakoululaissa ala- ja yläkansakoulu sulautettiin kuusiluokkaiseksi varsinaiseksi kansakouluksi.
Jari Järvelä
Elämä ja ura
Järvelä asuu Kotkassa. Hän on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Teokset
thumb|Kirjailija Jari Järvelä [[Helsingin kirjamessut|Helsingin kirjamessuilla vuonna 2012.]]
Mustolan koulu
Hallinto ja talous
Lappeenrannassa siirryttiin peruskouluun 1. elokuuta 1975. Koulujärjestelmän muutoksessa johtokunta lakkautettiin ja tilalle perustettiin kouluneuvosto.
Mustolan koulu kuului Pontuksen koulun alaisuuteen jo pari vuotta ennen sulkemistaan.
Oppilaat
Parina ensimmäisenä vuosikymmenenä ennen Lauritsalan, Lempiälän, Partalan ja Muukonniemen koulujen perustamista Mustolan kouluun tuli oppilailta pitkienkin matkojen päästä. Koulumatkat, jotka useilla oppilailla venyivät kolmesta yli viiteen kilometriin, eivät vielä pitkään aikaan kuuluneet yhteiskunnan tuen piiriin, vaan ne taitettiin pääasiassa kävellen ja hiihtäen. Varattomille oppilaille kunta kuitenkin myönsi vaatetus- ja kenkäavustusta jo lukuvuodesta 1907–1908 lähtien. Oppilaiden ikähaitari saattoi alkuvuosina vaihdella 8-vuotiaista lähes aikuisiin.
Mustolan koulun oppilaiden määrä pysyi vakaana koko sen toiminnan ajan lukuun ottamatta sota-aikaa, jolloin Saimaan kanavan liikenne oli lähes pysähdyksissä. . Uuden Saimaan kanavauoman rakentaminen ja kanavaliikenteen lisääntyminen 1960-luvulta lähtien ja myöhemmin Mustolan sataman perustaminen lisäsivät asutusta ja toivat kouluun lisää oppilaita. Niinpä moniin oppilaspulasta kärsineisiin kouluihin kohdistunut keskustelu lakkautuksesta ei koskenut Mustolaa. Koulun täyttäessä 100 vuotta vuonna 1996 oppilaita oli 107.
Viimeisenä lukuvuonna 2016/2017 koulussa oli 96 oppilasta, jotka tulivat  hekin verraten laajalta alueelta; Mustolan lisäksi Mälkiältä, Saikkolasta, Mentulasta, Rasalasta, Lasolasta sekä Nuijamaan suunnasta.