cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pyrrhonismi
Pyrrhonismi sai nimensä Pyrrhonista, joka eli noin vuosina 360—270 eaa. Ainesidemos pyrki herättämään Pyrrhonin ja Timonin, toisen varhaisen skeptikon, ajattelun uudelleen henkiin. Historiallisen Pyrrhonin ja koulukunnan ajattelun välinen yhteys on kuitenkin epäselvä. Pyrrhonismi nousi uudelleen keskustelunaiheeksi 1600-luvulla nykyaikaisen tieteellisen maailmankuvan ja tieteellisen skeptisismin syntyessä.
Antiikin pyrrhonismi
Pyrrhon, josta pyrrhonismi on saanut nimensä, eli 300-luvulla eaa. Hän ei itse kirjoittanut filosofisia teoksia. Hänen oppilaansa Timon kirjoitti sekä Pyrrhonin elämästä että ajattelusta; nykyaikaan hänen teoksistaan on kuitenkin säilynyt vain katkelmia.
Ainesidemos herätti pyrrhonismin uudelleen henkiin. Hän toimi alun perin Platonin Akatemiassa, mutta pettyi siihen, että koulu luopui skeptisismistä. Häneltä tunnetaan tietoja muun muassa kadonneesta teoksesta Pyrrhonistiset kirjoitukset.
Myöhemmistä pyrrhonisteista tunnetuin on Sekstos Empeirikos, jonka teokset Pyrrhonismin pääpiirteet sekä Matemaatikkoja vastaan ovat nykyään keskeisimpiä teoksia pyrrhonistisen ajattelun tuntemisen kannalta. Lisäksi ne ovat merkittäviä lähteitä myös muuhun hellenistisen ajan filosofiaan, koska ne käyvät läpi muiden, pyrrhonistien dogmaattisina pitämien koulukuntien oppeja ne kumotakseen.
Myöhemmän pyrrhonismin suhteesta historiallisen Pyrrhonin ajatteluun on ollut erimielisyyksiä.
Keskustelu pyrrhonismista uuden ajan alussa
Antiikin aikainen skeptisismi sai uutta huomiota uuden ajan alussa. Tällöin eräs keskustelu koski historiallista epäilyä (historiallista pyrrhonismia, ”pyrrhonismus historicus”) ja historiaa koskevia uskomuksia (”fides historica”). Perustava kysymys kuului: Kuinka voimme todistaa historiaa koskevat väittämät? Historiatiede on tieteenala, jolla ei voida suorittaa kokeellista tutkimusta. Esimerkiksi kysymystä siitä, kuinka monta tikariniskua Julius Caesariin iskettiin, voidaan lähestyä ainoastaan tekstiaineistoon perustuen. Jos historialliset lähteet ovat ristiriidassa keskenään, historioitsijat voivat yrittää asettaa ne tasapainoon; esimerkiksi kysymällä, ovatko jotkut tekstit ensiarvoisempia kuin toiset, koska ne ovat silminnäkijäkuvauksia, tai vastaavatko jotkut tekstit kokemusta, kun taas toiset sisältävät epätodennäköisiä, hämmästyttäviä tapahtumia, joita voidaan pitää legendoina?
Keskustelun tuloksena ei syntynyt mitään lopullista ratkaisua varsinaiseen ongelmaan. Sen sijaan kehittyi uudenlainen tekstien kriittisen analyysin menetelmä. Historiatiede muuttui vähitellen narratiivisesta projektista kriittisen keskustelun projektiksi, ja 1800-luvulla se alkoi käyttää arkeologiaa vertailevan tutkimuksen apuvälineenä.
Filosofia
Pyrrhonistinen skeptisismi erosi muun muassa Karneadeen edustamasta akatemialaisesta skeptisismistä siinä, että kun viimeksi mainittu katsoi, että ”mitään ei voida tietää, ei edes tätä”, pyrrhonistit puolestaan välttivät hyväksymästä mitään väittämiä, jotka eivät ole itsestään selviä ja joista voi vallita useita mielipiteitä. Sen sijaan he pitäytyivät jatkuvan kysymisen tilassa. Pyrrhonistien mukaan myös sellainen väittämä kuin ”mitään ei voida tietää” on dogmatistinen, ja siksi he välttivät hyväksymästä myös sitä. Pyrrhonistit pyrkivät näin tekemään skeptisismistään universaalia, ja välttämään sen perustamista mihinkään väittämään, mitä voitaisiin itseään pitää dogmatistisena. Tavoitteena oli mielipiteistä pidättäytyminen (epokhē).
Muiden hellenistisen filosofian keskeisimpien koulukuntien, kuten stoalaisuuden ja epikurolaisuuden, tapaan pyrrhonistien päämääränä elämässä oli mielenrauhan saavuttaminen (ataraksia), ja filosofia palveli ensi sijassa tätä käytännöllistä päämäärää. Pyrrhonistit katsoivat mielenrauhan olevan seurausta siitä, että ihminen kouluttaa mielensä olemaan sitoutumatta mihinkään epäselviä asioita koskeviin väittämiin. Pyrrhonistit katsoivat, että mielipiteemme ja tekemämme perusteettomat arvostelmat johtavat erilaisiin haluihin, kärsimystä tuottaviin ponnistuksiin ja pettymyksiin. Ihminen vapautuu kaikesta tästä, kun ei aseta mitään vaihtoehtoisista tiloista tai arvostelmista toisen edelle. Koska täydellinen toimimattomuus olisi kuitenkin tarkoittanut samaa kuin kuolema, pyrrhonistit sallivat kuitenkin yleisten tapojen noudattamisen tavallisessa arkielämässä, vaikkakin pidättäytyivät liittämästä mihinkään vaiheeseen varmuudella esitettyjä väittämiä.
Pyrrhonistit esittivät lukuisia erilaisia argumentteja sille, miksi uskomusten muodostamista on vältettävä. Esimerkit esittivät yleensä, että sekä jonkin väittämän että sen kiellon tueksi on olemassa yhtä vahvoja perusteluja. Useat esimerkeistä koskivat havaintokokemusta: esimerkiksi esineet näyttävät erilaisilta riippuen etäisyydestä, havainto-olosuhteista, käytetyistä aisteista, sekä havaitsijan mielentilasta, vireystilasta ja terveydestä, ja niin edelleen. Tunnetuimpia argumentteja ovat Ainesidemoksen niin kutsutut kymmenen trooppia (tropoi) eli argumenttimuotoa, sekä Agrippan viisi trooppia.
Kymmenen trooppia
Ainesidemos esitti seuraavat kymmenen trooppia, jotka kuvaavat, miksi pyrrhonisti pidättäytyy todellisuutta koskevista kannanotoista:
Viisi trooppia
Agrippa puolestaan esitti seuraavat viisi trooppia:
Filosofit
Pyrrhonistisen koulukunnan edustajia olivat:
Osa nimistä on epävarmoja, koska lähteisiin ja ajoituksiin liittyy ongelmia.
Lassinpyöli
Lassinpyöli on entinen kylä Salon kaupungin Perniössä. Lassinpyöli on yhdistetty Yliskylään, mutta maarekisteriin jäi kaksi pientä asumatonta kyläaluetta yhdistämisen jälkeenkin.
Lassinpyöli sijaitsi Perniönjoen varrella Yliskylän ja Kuuston välissä. Vanha kylänmäki erottuu edelleen selkeästi peltojen keskeltä, mutta sillä ei ole enää rakennuksia. Lassinpyöli liitettiin Yliskylään vuonna 1925. Maanmittaustoimituksessa jäi kuitenkin pieniä Lassinpyölin kyläalueita jäljelle. Ensimmäinen sijaitsee hieman lännempänä Kuuston kyläalueen sisällä ja toinen vanhan Unoisten niittyjakokunnan alueella Perniön itäosassa. Jäljelle jääneet alueet ovat peltoa.
Rocky Road to Dublin
Rocky Road to Dublin on 1800-luvulla tehty irlantilainen kansanlaulu miehen kokemuksista matkallaan kotikaupungistaan Tuamista Liverpooliin.
Sanat
In the merry month of May from me home I started, Left the girls of Tuam so nearly broken hearted, Saluted Father dear, kissed me darling mother, Drank a pint of beer, me grief and tears to smother, Then off to reap the corn, leave where I was born, Cut a stout blackthorn to banish ghosts and goblins; In a brand new pair of brogues to rattle o'er the bogs And frighten all the dogs on the rocky road to Dublin,
(Kertosäe): One two three four five, Hunt the Hare and turn her down the rocky road And all the way to Dublin, Whack fol la de rah!
In Mullingar that night I rested limbs so weary Started by daylight next morning bright and early Took a drop of the pure to keep me heart from sinking; That's a Paddy's cure whenever he's on drinking See the lassies smile, laughing all the while At me darlin' style, 'twould set your heart a bubblin' Asked me was I hired, wages I required Till I was almost tired of the rocky road to Dublin,
(Kertosäe)
In Dublin next arrived, I thought it be a pity To be soon deprived a view of that fine city. Decided to take a stroll, all among the quality; Me bundle it was stole, all in a neat locality. Something crossed me mind, when I looked behind, No bundle could I find upon me stick a wobblin' Enquiring for the rogue, they said me Connaught brogue Wasn't much in vogue on the rocky road to Dublin,
Hopeakihlajaiset
Hopeakihlajaiset on Wilho Ilmarin ohjaama sota-ajan viihde-elokuva vuodelta 1942. Käsikirjoitus perustuu Klaus U. Suomelan aiheeseen, jolla hän osallistui käsikirjoituskilpailuun nimimerkillä Primo Amoroso. Lea Joutseno esittää odontologian dosentin sihteeriksi värväytyvää opiskelijaa, jonka viehätysvoima puree miehiin.
Rocky Road to Dublin
Sanat
From there I got away, me spirits never falling, Landed on the quay, just as the ship was sailing. The Captain at me roared, said that no room had he; When I jumped aboard, a cabin found for Paddy. Down among the pigs, played some funny rigs, Danced some hearty jigs, the water round me bubbling; When off to Holyhead wished meself was dead, Or better far instead on the rocky road to Dublin,
Hopeakihlajaiset
Tuotanto
Käsikirjoituskilpailussa sai ensimmäisen palkinnon Simo Penttilä ehdotuksellaan Kuollut mies rakastuu. Toimitusjohtaja Matti Schreckin päätöksestä elokuva tehtiin kuitenkin Suomelan ehdotuksesta, vaikka tuotantopäällikkö Risto Orko ei olisi halunnut sitä toteuttaa. Sota-ajan olosuhteet ja ajankohtaiset asiat eivät näy elokuvassa. Liisa Tuomella oli elokuvassa ensimmäinen suuri roolinsa. Penttilän ehdotuksen ohjasi Ilmari Unho, ja sekin sai ensi-illan 1942.
Suomela teki näytelmästä myös romaanin Hopeakihlajaiset (1942).
Rocky Road to Dublin
Sanat
The boys of Liverpool, when we were safely landed, Called meself a fool, I could no longer stand it. Blood began to boil, temper I was losing; Poor old Erin's Isle they began abusing. "Hurrah me soul!" says I, let the shillelagh fly. Some Galway boys were nigh and saw I was a hobble in, With a loud "hurray!" joined in the fray. Quickly cleared the way on the rocky road to Dublin,
Hopeakihlajaiset
Arviot
Aikalaisarvioissa useat kriitikot vertasivat elokuvaa näytelmään, joka oli jo ehditty nähdä Kansallisteatterissa. Elokuva arvioitiin liian näytelmänomaiseksi, ja tarinan katsottiin toimivan paremmin teatterissa. Elokuvassa ei ollut osattu hyödyntää elokuvalle ominaisia keinoja, joskin ohjaaja Wilho Ilmari saa myös kiitosta.
Eräs myöhemmän ajan kriitikko pitää Lea Joutsenon roolia hammaslääkärinä elokuvan ainoana valloittavana hahmona.
Rocky Road to Dublin
Levytykset
Kappaleen ovat levyttäneet monet yhtyeet ja artistit.
Ammunta kesäolympialaisissa 1988 – miesten 10 metrin ilmakivääri
Peruskilpailun jälkeen kilpailua johti Goran Maksimović, toisena Nicolas Berthelot ja kolmantena oli Johann Riederer. Finaalin lähdettäessä asetelmat olivat tasaiset, koska kaikki finalistit olivat neljän pisteen sisällä. Finaalissa kolmen kärjen asetelma pysyi muuttumattomana, joten kultaa otti Maksimović, hopeaa Berthelot ja pronssia Riederer.
Kilpailussa Suomea edustivat Juha Hirvi ja Tapio Säynevirta. Säynevirta oli lajin yksi voittaja suosikeista, koska hän oli ampunut kesäkuussa lajin finaalin maailmanennätyksen. Juha Hirvi oli lopulta jaetulla 17. sijalla tuloksella 587 ja Säynevirta 25. tuloksella 585.
Clemens Wilmenrod
Clemens Wilmenrod (oik. Karl Clemens Hahn, 24. heinäkuuta 1906 – 12. huhtikuuta 1967) oli saksalainen tv-kokki. Hänen pseudonyyminsä juontui hänen kotikunnastaan Willmenrodista, Westerwaldissa. Clemens Wilmenrodin uskotaan keksineen Toast Hawaii -leivän täytettynä mansikalla, popularisoineen jouluna syötävän rumtopf-jälkiruuan Etelä- ja Länsi-Saksassa ja tuoneen kalkkunan joulupöytään.
Wilmenrod näytteli ruokaohjelmassaan Clemens Wilmenrod bittet zu Tisch vuodesta 1953 vuoteen 1964 saksalaisella WDR-kanavalla. Ohjelmassa häntä avusti hänen vaimonsa Erika, ja katsojat saivat lähettää ohjelmaan omia luovia reseptejään. Wilmenrod käytti aina ohjelmassa tavaramerkkiään, esiliinaa, jossa oli karikatyyri Mirko Szewcukista.
Ruokalajit ohjelmassa oli pantu esille vaatimattomuudella, joka oli tyypillistä sodan jälkeen. Wilmenrod ei hävennyt tölkitettyjä vihanneksia, pikakastikkeita tai edes ketsuppia. Vaikkei tätä nykyään voikaan verrata kulinarismiseen taiteeseen, hänen vaikutustaan sodanjälkeisen Saksan sukupolveen ei pidä aliarvioida. Hänen ohjelmansa ja keittokirjansa olivat suuria menestyksiä: esimerkiksi kun hän käytti reseptiä, jossa käytettiin turskaa, turska oli loppuunmyyty parin viikon ajan.
Kun eräs katsoja väitti, ettei Wilmerod ollut keksinyt mansikkatäytettä itse, hän laittoi kokkiveitsen rintaansa vasten ja vannoi tappavansa itsensä, jos joku, joka oli jo ennen maistanut mansikkatäytettä, soittaisi. Wilmenrod teki itsemurhan vuonna 1967 kuultuaan olevansa parantumattomasti sairas.
Thomas Logan
Thomas Logan on Bill Jemasin, Joe Quesadan ja Paul Jenkinsin luoma kuvitteellinen hahmo Marvelin sarjakuvissa. Hän esiintyi Origin-sarjassa, joka kertoi Wolverinen nuoruudesta, ja jota julkaistiin marraskuusta 2001 heinäkuuhun 2002.
Historia
Thomas Logan asui Albertassa, Kanadassa 1800-luvun lopulla. Hän oli töissä Howlettin tilalla ja hänellä oli poika, Dog Logan. On myös useita viitteitä siitä, että hän olisi ollut James Howlettin, eli Wolverinen, isä. Tähän viittaavat muun muassa täsmälleen samanlainen ulkonäkö ja käytös. Lisäksi James alkaa myöhemmin käyttämään Logan nimeä.
Thomas oli alkoholisti ja huono isä, joka hakkasi omaa poikaansa ja sai tämänkin juomaan alkoholijuomia. Hänellä oli myös luonteeltaan kiivas. Hänet loppujen lopuksi karkotettiin Howlettin tilalta hänen poikansa tapettua Jamesin koiran ja ahdisteltua tilalla työskennellyttä Rosea.
Thomas raivostui ja palasi myöhemmin aseistettuna poikansa kanssa ja tappoi entisen työnantajansa, John Howlettin. Samalla James astui huoneeseen nähden isänsä kuolevan. Hän juoksi isänsä ruumiin luokse itkien ja Thomas käski Dogin ampua James kuoliaaksi James ehti kuitenkin raapaista tätä juuri kasvaneilla luukynsillään naamaan, minkä jälkeen hän iski Thomasia tappavasti rintaan.
Jürgen Röber
Jürgen Röber (s. 25. joulukuuta 1953) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana
Saksan demokraattisen tasavallan alueella syntynyt Röber muutti perheensä mukana Saksan liittotasavaltaan 1956, Bertlichin kaupunkiin.
Röberin jalkapalloilijan ura alkoi bertlichiläisessä SuS Bertlichin juniorijoukkueessa 1963. Urallaan, joka päättyi vasta 1991, Röber pelasi 303 ottelua Saksan Bundesliigassa tehden niissä 75 maalia. Röberin pelaajauran kirkkain kruunu oli Saksan mestaruus 1981 FC Bayern Münchenissä.
Ura valmentajana
Röber aloitti valmennusuransa pelaaja-apuvalmentajana Rot-Weiss Essenissä. 1991 hänestä tuli seuran päätoiminen päävalmentaja ja tässä tehtävässä Röber toimi joulukuuhun 1993 saakka. VfB Stuttgart palkkasi Röberin päävalmentajaksi samaisena joulukuuna. Stuttgartissa Röber valmensi kevääseen 1995 saakka. Röber palasi valmentajaksi tammikuussa 1996, seurana oli Hertha Berliini. Röber valmensi berliiniläisseuraa aina helmikuuhun 2002 saakka. Röber nosti Herthan 1. Bundesliigaan 1997 ja 1999 seura oli liigassa kolmas. Herthasta lähtönsä jälkeen Röber oli vuoden verran valmentamatta, kunnes maaliskuussa 2003 astui VfL Wolfsburgin ruoriin. Vuoden kuluttua Röberin oli aika lähteä. Jälleen kului runsas vuosi, kunnes Röber palkattiin lokakuussa 2005 FK Partizanin päävalmentajaksi. Serbiseurassa Röberin tie päättyi keväällä 2006. Joulukuun 19. päivänä 2006 Saksan 1. Bundesliigassa pelaava Borussia Dortmund nimesi Röberin päävalmentajakseen kauden 2006/07 loppuun ulottuvalla sopimuksella. Maaliskuun 12. päivänä 2007 Röber ilmoitti eroavansa päävalmentajan tehtävistä, syynä pidetään erimielisyyksiä Röberin ja seurajohdon välillä. Röber palasi valmennustehtäviin elokuussa 2008, kun Venäjän liigan häntäpäähän juuttunut FK Saturn Ramenskoje palkkasi hänet päävalmentajakseen. Kausi 2009 alkoi kuitenkin vaisusti ja toukokuussa Röber sai potkut tehtävistään.
Jyri Keskiaho
Ennen freestyleuraansa Keskiaho kilpaili snowcrossmoottorikelkkailussa 10 vuotta. Useat loukkaantumiset kaudella 2008–2009 vaativat pitkän kuntoutusjakson, jonka jälkeen snowcrossura päättyi. Vuonna 2011 Keskiaho alkoi panostaa systemaattisesti freestyleen ja kovan työn tuloksena hän sijoittui toiseksi vuoden 2014 Pohjoismaiden mestaruuskilpailussa Levillä.
Jürgen Röber
Ura valmentajana
22. kesäkuuta 2009 Röber siirtyi Turkin Superliigassa pelaavan Ankarasporin päävalmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut jo joulukuun lopussa 2009.
Jyri Keskiaho
Keskiaho tunnetaan erilaisten tapahtumien vetonaulana niin kesällä kuin talvella. Suurimpiin näytöksiin lukeutuvat muun muassa esiintyminen Gumball 3000 -tapahtumassa Helsingin Narinkkatorilla vuonna 2013 sekä Kiinan Changbaishanissa järjestetyssä talvikauden avauksessa vuonna 2015. Kiinassa hän osallistui myös moottorikelkkaenduron kutsukilpailuun, jonka hän voitti. Keskiaho on myös vakiinnuttanut paikkansa laskettelijoiden kauden päättävässä Ruka Spring Break tapahtumassa, jossa hän on ollut esiintymässä useana vuonna peräkkäin.
Jürgen Röber
Ura valmentajana
Heinäkuussa 2017 Röber aloitti Belgian pääsarjaseura Excel Mouscronin urheilutoimenjohtajana.
Jyri Keskiaho
Vuonna 2017 Keskiaho teki ensimmäisenä suomalaisena takaperinvoltin moottorikelkalla.
Anton Allemann
Anton Allemann (6. tammikuuta 1936 − 3. elokuuta 2008 Klosters-Serneus) oli sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Allemann aloitti uransa BSC Young Boysissa vuonna 1957. Vuonna 1961 hän siirtyi italialaiseen AC Mantovaan. Myöhemmin hän pelasi myös PSV Eindhovenissa Hollannissa ja 1. FC Nürnbergissä Saksassa ennen paluutaan Sveitsiin ja Grasshopper-Club Zürichiin vuonna 1966. Sveitsissä hän pelasi vielä FC La Chaux-de-Fondsissa, FC Solothurnissa ja FC Schaffhausenissa.
Sveitsin maajoukkueessa Allemann pelasi 27 kertaa ja teki yhdeksän maalia. Maajoukkueuransa ensimmäisen ottelunsa hän pelasi Ruotsia vastaan vuonna 1958. Hän edusti Sveitsiä myös MM-kilpailuissa 1962. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 1966 eikä siten osallistunut samana vuonna järjestettyihin maailmanmestaruuskilpailuihin.
Allemann kuoli 72-vuotiaana sydänkohtaukseen elokuussa 2008.
Batavian tasavalta
Batavian tasavalta (hollanniksi Bataafse Republiek) oli vuosina 1795–1806 Yhdistyneistä provinsseista (käsitti nykyiset Alankomaat ja Belgian) ranskalaisvalloituksen jälkeen Ranskan mallin mukaan luotu tasavalta. Se oli käytännössä Ranskan vasallivaltio. Batavian tasavalta julistettiin perustetuksi 19. tammikuuta 1795, päivä sen jälkeen kun maaherra (stadhouder) Vilhelm V Oranialainen pakeni Englantiin. Uusi tasavalta sai nimensä bataaveilta, germaaniheimolta, joka oli elänyt Alankomaissa roomalaisaikoina ja joita pidettiin hollantilaisten esi-isinä.
Päinvastoin kuin Ranskassa, vallankumous tapahtui verrattain rauhallisesti. Maa oli ollut tasavalta kaksi vuosisataa ja aatelistoa oli niukasti, eikä giljotiinia tarvittu. Vanhan tasavalta oli ollut vanhahtava ja päätöksenteko hidasta ja joskus mahdotonta provinssien estettyä uudistukset. Batavian tasavalta muutti hallinnon keskitetymmäksi ja tehokkaammaksi. Monet sen uudistuksista jäivät voimaan.
Ainoina merkkeinä epävakaudesta olivat vallankaappaukset. Ensimmäinen tapahtui vuonna 1798, kun vallankumoukselliset komentaja kyllästyivät demokraattisten uudistusten hitauteen kansalliskokouksen sisäisten riitojen vuoksi. Toinen kaappaus tapahtui vuonna 1801, kun ranskalainen komentaja, Napoleonin tukemana, järjesti konservatiivisen kaappauksen, joka peruutti vuoden 1798 kaappauksen tulokset.
Edelleen vastakohtana Ranskan vallankumoukselle uusi tasavalta ei ajautunut terroriin tai diktatuuriin. Napoleon asetti vuonna 1805 Rutger Jan Schimmelpenninckin tasavallan presidentiksi (raadspensionaris). Vuonna 1806 hän kuitenkin pakotti Schimmelpenninckin eroamaan ja asetti veljensä Louis Bonaparten uuden Hollannin kuningaskunnan kuninkaaksi.
Diabolo
Diabolo on tiimalasin muotoinen hyrrämäinen kappale, jota pyöritetään kahden kepin väliin kiinnitetyllä narulla. Ohjaamalla keppien avulla narua diabolo saadaan pyörimään nopeasti akselinsa ympäri, jolloin se pysyy vakaasti narun päällä keskipakoisvoiman ansiosta ja sitä voi heitellä näyttävästi ja tehdä sillä erilaisia temppuja. Diaboloja voi olla yhdellä narulla useampiakin, mutta tämä vaatii harjoitusta. ”Bolotusta” voi nähdä sirkuksessa ja usein myös puistoissa.
Historiaa
Diabolo on kehittynyt kiinalaisesta jojosta, joita on käytetty tuhansien vuosien ajan. Nykyistä diaboloa muistuttavia jojoja on kuvattu Ming-dynastian (1368–1644) aikaisissa kirjoituksissa. Diabolon toi Eurooppaan Kiinassa 1700-luvulla työskennellyt suurlähettiläs, sitä ennen peli oli ollut pelkästään kiinalainen. Diabolo sai heti suuren suosion eri ikäryhmissä ja yhteiskuntaluokissa, mutta välillä harrastus oli unohduksissa. Diabolon nykyinen nimi on johdettu romaanisten kielten paholaista tarkoittavista sanoista. Modernin diabolon edelläkävijöitä on ranskalainen sirkusryhmä The Mad French Posse.
Yhden diabolon temput
Perustempussa hyrrä pyörii jännitetyn narun päällä, jolloin sitä ohjaillaan nostamalla tai nykäisemällä jompaakumpaa keppiä. Diaboloa voi pelata myös kahdestaan: pelaajat syöttävät hyrrää toisilleen ja voivat tehdä monimutkaisia heittoja.
Vertaksit (eli horisontaalit)
Vertaksissa diabolo on pystyasennossa (Excalibur). Vertaksin voi tehdä neljässä eri pisteessä (tai kahdeksassa, jos osaa bolottaa molemmilla käsillä.) Vauhtia otetaan näin: Jos haluaa ottaa vauhtia vasemmalla kädellä, otetaan vauhti oikealta puolelta. Jos taas haluataan ottaa vauhtia oikealla kädellä, otetaan vauhtia vasemmalta puolelta.
Grindit
Grindit ovat temppuja, joissa diaboloa pidetään kepin päällä pyörimässä. On myös mahdollista tehdä grindi kahdelle kepille. "Snakessa" naru kierretään kainalon ali/olkapään yli. Sen jälkeen "grindataan" kepillä ja pyöräytetään takaisin. Grindin voi myös tehdä sormella (siis sormien välisellä alueella) jolloin temppu on "sormigrindi".
Heitot
Heitoissa diabolo heitetään ilmaan ja otetaan kiinni narulle, heittoja voi tehdä monessa eri tilanteessa ja monella eri tavalla. Kiinniottotyylejä on normaalin kiinnioton lisäksi esim. erilaiset ruoskat ja "backit"( backside, redback yms.)."Perusheitossa" diabolo heitetään ilmaan ja otetaan kiinni naru suorana. Esim. "x-tramppa" on heitto, jossa tehdään ensiksi "trapetsi" ja sitten toinen keppi laitetaan kahden etummaisen narun välistä, sen jälkeen naruilla on x:n muotoinen naru-yhdistelmä, ja sitten diabolo heitetään matalalle ilmaan, ja otetaan se x:n päälle, ja kimmotetaan takaisin ilmaan jne. Kannattaa harjoitella temppua nimeltä Jump. Jump tehdään nykäisemällä kummatkin kepit sivuille yhtä aikaa.
Armi
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 5 472 Armi-nimen saanutta naista. Ennen vuotta 1950 nimi oli annettu myös noin sadalle miehelle.
Diabolo
Muut temput
Genocide-tempussa taas yritetään pyörittää kädellä sitä narua, jonka pitäisi ottaa diabolo kiinni. Infinite suicideä voi jatkaa vaikka tunnin (jos käsi ei väsy), sillä diaboloon laitetaan aina lenkki ja pyörivä keppi/naru aukaisee lenkin (wrapin).
Usean diabolon temput
Useammalla kuin yhdellä diabololla on mahdollista tehdä esimerkiksi feed the sun -temppuja.
Erilaiset diabolot ja niiden lisäosat
pienoiskuva|Finesse G3 pienoiskuva|Rubber King Yleensä diabolojen kupit valmistetaan kumista, akseli ja ruuvit teräksestä ja akselinpidikkeet muovista. Joskus koko diabolo on muovia.
Yleisimpiä harrastajien keskuudessa ovat esimerkiksi Mr Babache, Sundia tai Henry's -yhtiöiden valmistamat diabolot. Mr Babachen suosituin malli on Finesse, Henry'sin taas Circus. Diabolokeppejä on olemassa pääosin viittä eri tyyppiä, halvimmasta kalleimpaan: puisia, alumiinisia, lasikuituisia, polykarbonaattisia tai hiilikuituisia. Nykyään on myynnissä myös erilaisia komposiitteja. Naru on yleensä 50 % nailonia ja 50 % puuvillaa, ja se ylettyy yleensä yhdellä diabololla rintaan ja kahdella olkapäähän asti.
Hutspot
thumb|Hutspot Hutspot on hollantilainen vihanneshöystö eli muusi, johon käytetään perunaa, porkkanaa ja sipulia. Hutspotilla on legenda, joka periytyy espanjalaisten Hollannin valloitukseen. Hutspottiin voi lisätä lihaa tai kalaa ja muitakin vihanneksia.
John Gielgud
thumb|John Gielgud vuonna 1936 [[Carl Van Vechtenin kuvaamana.]] Arthur John Gielgud ['ɡiːlɡʊd] (14. huhtikuuta 1904 Kensington, Lontoo, Englanti – 21. toukokuuta 2000 Wotton Underwood, Englanti) oli arvostettu brittiläinen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.
Gielgud saavutti ensimmäisen kerran menestystä klassisissa rooleissa teatterissa. Hän näytteli ja ohjasi useita näytelmiä Royal Shakespeare Companyssa Stratford-upon-Avonissa. Etenkin Gielgudin Hamlet-rooli vuonna 1936 sai laajaa tunnustusta.
Ensimmäiset isot elokuvaroolinsa Gielgud teki jo 1930-luvulla brittiläisissä elokuvissa, mutta hän teki vasta viimeisinä vuosikymmeninä vaikutuksen suureen yleisöön. Hänen varhaisiin rooleisihinsa lukeutuvat brittiläinen valtiomies Benjamin Disraeli elokuvassa The Prime Minister (1940), roomalainen senaattori Gaius Cassius Longinus elokuvassa Julius Caesar (1953) ja George Plantagenet elokuvassa Rikhard III.
Vanhemmiten Gielgud alkoi näytellä myös moderneissa näytelmissä. Hän esiintyi muun muassa Alan Bennettin (Forty Years On), David Storeyn (Home), Charles Woodin (Veterans), Edward Bond (Bingo) ja Harold Pinterin (No Man’s Land) näytelmissä. Elokuvarooleista merkittävimmät lienevät suoritukset elokuvissa Arthur, josta hän sai parhaan miessivuosan Oscarin, Peter Greenawayn Prosperon kirjat, jossa Gielgud esittää Milanon herttua Prosperoa lausuen myös suuren osan muiden henkilöhahmojen repliikeistä, sekä Loisto, jossa Gielgud esittää David Helfgottin opettajaa Cecil Parkesia.
Gielgudin viimeiseksi suureksi elokuvarooliksi jäi vuoden 1998 Elisabet, jossa hän esitti paavia. Viimeinen roolityö oli Samuel Beckettin näytelmään perustunut lyhytelokuva Katastofi. Gielgud kuoli muutamia viikkoja tuotannon jälkeen 96-vuotiaana.
Gielgud on yksi harvoista ihmisistä, jotka ovat voittaneet sekä Emmyn, Oscarin, Grammyn että Tonyn. Lisäksi hänet palkittiin kaksi kertaa Bafta-palkinnolla ja Golden Globella. Gielgud sai myös muita huomionosoituksia. Vuonna 1953 hänet lyötiin ritariksi, ja vuonna 1996 hänet otettiin jäseneksi Ansioritarikuntaan, johon kuuluu kulloinkin vain 24 elossa olevaa henkilöä.
Oscarit
Ehdokkaana:
Baftat
Ehdokkaana:
Lahemaan kansallispuisto
Lahemaan kansallispuisto sijaitsee Suomenlahden rannalla Harjumaalla ja Länsi-Virumaalla; se ulottuu Kadrinan, Kuusalun, Loksan ja Haljalan kuntien alueelle Pohjois-Virossa.
Pinta-alaa puistolla on 72 500 hehtaaria, josta merialuetta on kolmannes. Kansallispuiston opastus- ja vierailukeskus sijaitsee Kadrinan kunnan Viitnan kylässä.
Lahemaan kansallispuistossa on merialueita ja meren lahtia, perinteisiä rantakyliä (kuten Altja), kartanoita, pitkiä niemimaita, erilaisia suo- ja metsäalueita, jokilaaksoja – kahdeksan jokea – ja koskematonta erämaata.
Kansallispuistossa on havaittu 24 kala-, 50 nisäkäs-, 222 lintu- ja yli 800 kasvilajia. Aarnialueille voi mennä vain oppaan kanssa. thumb|Palmsen kartano on yksi alueen entisistä suurtiloista.
Anastasia Huppmann
Anastasia Huppmann (16. marraskuuta 1988 Tver, Neuvostoliitto) on venäläis-itävaltalainen pianisti.
Huppmann syntyi Venäjällä ja aloitti pianonsoiton opiskelun 5-vuotiaana. Hän soitti omia sävellyksiään televisiossa jo 7-vuotiaana ja 8-vuotiaana hän voitti ensimmäisen pianokilpailunsa. Hän täydensi opintojaan professori Vladimir Daichin johdolla Rostovin Rahmaninov-konservatoriossa ja professori Thomas Kreuzbergerin johdolla Wienin konservatoriossa. Hän jatkoi opiskelua Hannoverin Musiikki-akatemiassa. Huppmann on osallistunut mm. professoreiden Karl-Heinz Kämmerling, Paul Badura-Skoda, Aquiles Delle Vigne, Lev Naumov, Boris Petrushansky, Dmitri Bashkirov ja Lev Shugomin mestarikursseille.
Huppmann on palkittu useissa pianokilpailuissa, muun muassa:
Huppmann on konsertoinut Ukrainassa, Venäjällä, Itävallassa, Ranskassa, Puolassa, Espanjassa, Italiassa ja Aasiassa.
Picardienpaimenkoira
Picardienpaimenkoira (berger picard) on keskikokoinen ranskalainen paimenkoira. Se on edelleen kotimaansa ulkopuolella melko harvinainen, ja koko maailman populaatio on noin 10 000 yksilöä. Ensimmäiset Suomeen tuodut yksilöt on rekisteröity Suomen Kennelliittoon vuonna 1991, ja ensimmäinen pentue Suomessa syntyi vuonna 1999. Vuonna 2022 Suomessa oli noin 40 picardia.
Luonne ja käyttäytyminen
Pivardi on luonteeltaan tasapainoinen, ei agressiivinen tai arka, vaan tarkkaavainen ja rohkea. Picardienpaimenkoira on rotuna haastava koulutettava, eikä se sovi ensimmäiseksi koiraksi. Sen alkuperäinen käyttötarkoitus on ollut lampaiden paimentaminen ja niiden suojeleminen pedoilta, minkä takia sille on kehittynyt voimakas vartioimisvietti. Se on energinen, älykäs, itsenäinen ja useimmiten hyvin vietikäs. Rodulla on Suomessa palveluskoiraoikeudet, mutta sen verrattain haasteellisen luonteen takia sitä ei yleensä kisakentillä näe. Sitä käytetään nykyään vain harvoin paimennustehtäviin. Rodun aktiivinen liikkumistarve tulisi kuitenkin täyttää muilla keinoilla, ja siksi se onkin sopiva aktiiviselle ulkoilmaihmiselle, joka jaksaa liikkua koiran kanssa vaihtelevasti luonnossa. Picardi sopii myös hyvin monipuolisesti erilaisiin harrastuksiin, mutta vain harva koira päätyy kisakentille ja kokeisiin saakka.
Alkuperä
Picardienpaimenkoira on yksi kotimaansa vanhimmista koiraroduista, ja ranskalaisista paimenkoirista kenties kaikkein vanhin. Osa uskoo sen olevan sukua brienpaimenkoiralle ja beaucenpaimenkoiralle, osa taas belgian- tai hollanninpaimenkoiralle. Varmaa tietoa rodun alkuperästä ei ole, mutta sen uskotaan kulkeutuneen Ranskan pohjoisosiin (silloiseen Galliaan) keskieurooppalaisten kelttien mukana. Ei ole edes varmaa, että se olisi kotoisin juuri Picardien alueelta, sillä karkeakarvaisia paimenkoiria on esiintynyt jo pitkään joka puolella Luoteis-Eurooppaa.
Ensimmäistä kertaa picardienpaimenkoira esiintyi näyttelyssä vuonna 1863, kilpaillen samassa luokassa brien- ja beaucenpaimenkoirien kanssa. Sekarotuisen ulkonäkönsä takia picardien näyttelysuosio jäi kuitenkin vähäiseksi. Vuonna 1898 picardienpaimenkoira määriteltiin omaksi erilliseksi rodukseen. Vuonna 1922 kirjoitettiin ensimmäinen rotumääritelmä, ja vuonna 1925 rotu sai virallisen hyväksynnän. Ensimmäisen rotumääritelmän laati Paul Megnin vuonna 1922, ja rotu tunnustettiin lopullisesti vuonna 1925.
Toisen maailmansodan aikana picardienpaimenkoira katosi melkein täysin, mutta se saatiin elvytettyä kahden jäljelle jääneen yksilön avulla. Picardiesta etsittiin rodulle tyypillisimpiä yksilöitä, joiden avulla jalostus pääsi jälleen käyntiin. Uusi vuonna 1955 perustettu rotuyhdistys nimeltä Les Amis du Berger Picard sai vuonna 1959 Ranskan Kennelliiton tunnustuksen, ja vuonna 1964 hyväksyttiin uusi rotumääritelmä.
Terveys
Picardienpaimenkoiralla esiintyy joitain paimenkoiraroduille tyypillisiä perinnöllisiä sairauksia, kuten lonkkavikaa. Rodussa on todettu myös erilaisia autoimmuunisairauksia.
HMS Glasgow (D88)
HMS Glasgow (viirinumero D88) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä (Sheffield-luokka). Alus osallistui Falklandin sotaan, jossa se vaurioitui 12. toukokuuta 1982 ilmahyökkäyksessä. Se osallistui INTERFET rauhanturvaoperaatioon 1999 sekä Etelä-Atlantin valvontaan 2004. Se poistettiin palveluksesta 2005 ja romutettiin 2009.
Valmistus
Alus tilattiin 11. marraskuuta 1971 Swan Hunterilta Wallsendistä Tyne and Wearista, missä köli laskettiin 16. toukokuuta 1974. Se laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1976 kumminaan amiraali Sir John Treacherin puoliso Lady Kirstie Treacher. Aluksella syttyi 23. syyskuuta tulipalo, joka surmasi kahdeksan telakan työntekijää ja lisäksi kuusi loukkaantui. Alus valmistui maaliskuussa 1977 ja otettiin palveluskäyttöön 25. toukokuuta.
Palvelus
Alus liitettiin 1982 viiden muun tyypin 42 hävittäjän kanssa Etelä-Atlantille lähetettyyn laivasto-osastoon, jonka tehtävänä oli vallata takaisin Argentiina miehittämät Falklandin saaret. Alus oli sisaralustensa HMS Sheffieldin ja HMS Coventryn kanssa ensimmäisten joukossa, jotka saapuivat 200 merimailin sotatoimialueelle.
Aluksen Lynx-helikopteri vaurioitti 2. toukokuuta pahoin Argentiinan laivaston ARA Alferez Sobralia. Seuraavana päivänä aluksen järjestelmät havaitsivat Exocet-ohjuksen laukaisun varoittaen laivastoa. Ohjus osui Sheffieldiin, joka upposi myöhemmin. Alus lähetettiin Coventryn kanssa osaston kaukosuojaksi.
Alus muodosti 12. toukokuuta HMS Brilliantin kanssa ilmatorjuntaohjusparin, jonka pitkän kantaman Sea Dart -ohjuksia täydennettiin lyhyen kantaman Sea Wolf -ohjuksin. Aluspari joutui Argentiinan ilmavoimien Grupo 5:n Douglas A-4 Skyhawk -rynnäkkökoneiden maaliksi, jolloin Brilliantin ohjukset pudottivat kaksi hyökkääjistä ja kolmas putosi tehdessään väistöliikettä. Toisen ryhmän hyökkäyksessä yksi pommi läpäisi räjähtämättä Glasgowin, jonka taaempi konehuone täyttyi vedellä vaurioittaen Tyne risteilymoottoreita.
Alus palasi tilapäiskorjausten jälkeen Portsmouthiin telakalle, josta se palasi Falklandin vesille vasta elokuussa. Sodan jälkeen alus oli 19.-29. syyskuuta 1999 osa Australian johtamaa Itä-Timorin INTERFET rauhanturvaamisoperaatiota. Vuonna 2004 alus oli partioimassa Etelä-Atlantilla.
Alus poistettiin palveluksesta 1. helmikuuta 2005 ja hinattiin 7. tammikuuta 2009 Turkkiin romutettavaksi.
Deep house
Deep housessa on normaali, rakenteeltaan melko yksinkertainen, joskin suhteellisen hidas house-rytmi (110–128 bpm). Rytmi on vahvan ja matalaäänisen bassorummun tahdittama, johon liittyy usein monipuolinen lyömäsoittimien kirjo aina etnisiä instrumentteja myöten. Tyylille ominaista on myös erityisesti luonnollisten tai luonnolliselta kuulostavien instrumenttien käyttäminen ja niiden yhdistely perinteisiin elektronisiin tanssimusiikkisoundeihin ja lauluun. Tyylin tunnistettavimpia piirteitä ovat usein erilaisilla kosketinsoitinäänillä luodut ”pehmeät” ja tunnelmalliset, ”viipyvät” nelisoinnut ja toisinaan esiintyvät erilaiset tietyllä instrumentilla soitetut soolo-osiot. Deep housea väritetään paljon erityisesti reverb- ja delay-kaikuefekteillä.
Deep house on luultavasti saanutkin nimensä juuri sen välittämästä "voimakkaasta" tunnelmasta sekä vahvoista bassosoundeistaan.
Hyvänä perusesimerkkinä deep house -musiikista, jossa useimmat tyylin erityispiirteet ilmenevät, voi pitää Johnny Fiascon ”Denver Blue” -kappaletta (Johnny Fiasco Remix).
Hollannin kuningaskunta
Hollannin kuningaskunta oli lyhytaikainen Napoleonin luoma valtio Euroopassa vuosina 1806–1810. Se käsitti nykyisen Alankomaiden ja Belgian alueet. Sen hallitsijana oli Napoleonin kolmas veli Louis Bonaparte (hollanniksi Lodewijk).
Louis Bonaparte järjesti maahan yhtenäisen valuutan ja lain Ranskan mallin mukaan. Hän ei kuitenkaan selviytynyt tehtävästään Napoleonin vaatimusten mukaan: salakuljetus oli laajaa, eikä Britannian vastainen saarto pitänyt. Maan armeija ei myöskään ollut riittävän puolustuskykyinen. Vuonna 1809 britit nousivat maihin Walcherenissa Zeelandissa ja käyttivät myös ensimmäistä kertaa Congreve-raketteja.
Britit valloittivat vuonna 1811 Alankomaiden Itä-Intian ja nimittivät sir Thomas Rafflesin sen kuvernööriksi, kunnes palauttivat alueet Yhdistyneelle Alankomaiden kuningaskunnalle vuonna 1816. Jo vuonna 1806 oli alankomaalainen siirtokunta Kapmaassa joutunut brittien valloittamaksi, joiden vallan alaisuuteen se myös jäi.
Ranskalaiset vetäytyivät Hollannin alueen pohjoisosista vuonna 1813 ja eteläosista vuonna 1814.
Adenin kansainvälinen lentoasema
Adenin kansainvälinen lentoasema (IATA: ADE, ICAO: OYAA) on Adenia palveleva lentoasema Jemenissä. Se on sekä siviili- että sotilaskäytössä. Sen asfalttinen kiitotie on 3 100 metrin pituinen. Vuosina 1917–1967 paikalla toimi Royal Air Forcen asema ("Khormaksar").
M/S Express Samina
M/S Express Samina oli kreikkalaisen Minoan Flying Dolphins -yhtiön omistama ro-ro- autolautta. Alus oli rakennettu vuonna 1966 Chantiers de l'Atlantiquen telakalla Saint-Nazairessa Ranskassa. Laivan matkustajakapasiteetti oli 1 300, ja matkustajille oli yhteensä 256 hyttipaikkaa. Autoja alukseen mahtui kerrallaan 170. Express Samina upposi 26. syyskuuta 2000 Kreikassa Paroksen saaren edustalla. Onnettomuudessa kuoli 79 ihmistä
Express Saminan sisaralus oli vuonna 2003 romutettu M/S Express Naias.
Käyttöhistoria
22. tammikuuta 1966 alus laskettiin vesille, ja 4. kesäkuuta se sai kasteessa nimen Corse. 11. kesäkuuta alus luovutettiin Cie Générale Transatlantiquen omistukseen, joka rekisteröi sen Ranskan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Marseille. 25. kesäkuuta alus aloitti liikennöinnin reiteillä Nizza–Korsika ja Marseille–Algeria. 1. heinäkuuta 1969 alus siirtyi Compagnie Générale Transméditerranéennen omistukseen. 16. maaliskuuta 1976 Corse siirtyi Société Nationale Maritime Corse-Méditerranéen omistukseen. Lippuvaltiona säilyi edelleen Ranska. 12. marraskuuta 1981 Stability Maritime osti aluksen. 13. joulukuuta alus sai nimen Golden Vergina ja lähti Marseillesta kohti Kreikan Pireusta. Vuonna 1982 alus aloitti liikennöinnin reitillä Brindisi–Pireus–Haifa. Vuonna 1984 alus poistettiin liikenteestä ja laitettiin myyntiin.
Vuonna 1988 ostaja löytyi, kun Agapitos Bros osti aluksen ja rekisteröi sen Kreikan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Pireus. Omistajanvaihdoksen jälkeen alus aloitti liikennöinnin reitillä Pireus–Paros–Ikaria–Samos. 18. marraskuuta 1999 Minoan Flying Dolphins osti Golden Verginan. Lippuvaltiona säilyi edelleen Kreikka. Vuonna 2000 Hellas Ferries aloitti liikennöinnin aluksella. Samalla nimi muuttui Express Saminaksi.
Uppoaminen
26. syyskuuta 2000 Express Samina lähti Pireuksesta ja teki yli 17 tuntia kestäneellä matkallaan viisi pysähdystä, kunnes ajoi karille kello 22.12 kolmen kilometrin päässä Paroksen satamasta ja sai korjaamattomia vauriota tyyrpuurin puolelle. Matkustajat alkoivat pelastua hyppäämällä mereen, jossa aallot ylsivät jopa kuuden metrin korkeuteen. Express Saminalla oli vähän pelastusliivejä ja vielä vähemmän pelastusveneitä; kahdeksan venettä, joista kolme saatiin vesille. Alus upposi 50 minuutissa kello 23.02. Onnettomuudessa menetti henkensä 79 ihmistä aluksen 540 matkustajasta.
Uppoamisen kulku
Tutkijoiden mukaan kello 22.15, kolme minuuttia karilleajon jälkeen laiva oli kallistunut 5 astetta tyyrpuuriin. Näihin aikoihin myös laivan kaikki valot sammuivat kokonaan. Kymmenen minuuttia myöhemmin kello 22.25 laiva oli kallistunut 14 astetta. Laiva ei kestäisi näin pahaa kallistumaa. Kello 22.29 Express Samina oli kallistunut 23 astetta. Tällöin kallistumaa oli jo niin paljon, että pelastusveneiden lasku olisi jo mahdotonta. Kello 22.32 laiva kallistui yhteensä 33 astetta. Laiva jatkoi kallistumistaan, kunnes 22.50 se kaatui kyljelleen. Komentosillalla olevan kellon mukaan laiva oli uponnut 38 metrin syvyyteen kello 23.02, 50 minuuttia törmäyksen jälkeen.
Uppoamisen syyt ja hylyn tutkimukset
Kun Express Saminan hylkyä tutkittiin, huomattiin että laivan 11 vesitiiviistä ovista 9 oli jätetty auki. Myöskään komentosillalla ei ollut riittävää miehitystä, vain yksi merimies oli ruorissa törmäyksen aikaan. Törmäykseen johti myös se, että laivan evävakaimista vain tyyrpuurin puoleinen oli ojennettuna. Kun alus törmäsi kiviin, se sai 6 metrin pituisen ja metriä leveän vaurion selvästi vesirajan yläpuolelle tyyrpuurin puolelle, jolloin vettä ei pitäisi vuotaa sisään. Sekunteja myöhemmin evävakain 3 metriä vesirajan alapuolella vääntyi törmäyksessä taakse tehden aukon ja vesi pääsi tulvimaan konehuoneisiin.
Sadik Mujkič
Sadik Mujkič (s. 29. helmikuuta 1968 Jesenice) on slovenialainen soutaja, joka saavutti olympiamitalin sekä Jugoslavian että Slovenian edustajana. Hän on pituudeltaan 190 cm. Hän edusti Bled VK -seuraa.
Mujkič voitti Jugoslavian edustajana Sašo Mirjaničin kanssa nuorten maailmanmestaruuden perämiehettömässä kaksikossa 1986. Hän saavutti samassa veneluokassa olympiapronssia Bojan Prešernin parina Soulissa 1988. Hän oli MM-kilpailuissa kuudes perämiehettömässä kaksikossa 1989 ja seitsemäs perämiehettömässä nelosessa 1990.
Mujkič kuului Milan Janšan, Janez Klemenčičin ja Sašo Mirjaničin kanssa Slovenian perämiehettömään neloseen, joka saavutti olympiapronssia Barcelonassa 1992. Hän oli MM-kilpailuissa perämiehellisessä kaksikossa seitsemäs 1993 sekä perämiehettömässä nelosessa neljäs 1994 ja kahdeksas 1995. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui perämiehettömässä nelosessa neljänneksi. Hän oli samassa veneluokassa neljäs myös MM-kilpailuissa 1997.
Astrud Gilberto
Astrud Gilberto (s. Astrud Evangelina Weinert; 29. maaliskuuta 1940 Salvador, Bahia, Brasilia – 5. kesäkuuta 2023 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli brasilialainen bossa nova- ja sambalaulaja. Gilberto tuli kuuluisaksi laulaessaan Stan Getzin, silloisen miehensä João Gilberton ja Antônio Carlos Jobimin kanssa kappaleen ”The Girl from Ipanema” vuonna 1963. Gilberton laulajanura käynnistyi, kun hänen englannin kieltä osaamaton miehensä João tarvitsi portugalinkielisen ”Garota de Ipanema” -kappaleen englanninkieliselle versiolle esittäjän. Astrud osasi englantia ja mies laittoi hänet laulamaan siitä tehdyn englanninkielisen version ”The Girl from Ipanema”. Astrud ei ollut laulanut ammattimaisesti saadessaan mieheltään tehtävän.
Elämä
Gilberto syntyi brasilialaiselle äidille ja saksalaiselle isälle Bahian osavaltiossa Brasiliassa. Perhe muutti kuitenkin varhain Rio de Janeiroon, jossa hän varttui. Vuonna 1959 hän avioitui João Gilberton kanssa. Pari muutti Yhdysvaltoihin 1963 ja erosi myöhemmin 1960-luvulla.
Gilberto ei ollut koskaan aiemmin laulanut ammatikseen, kun tuottaja Creed Taylor pyysi hänet vuonna 1963 Stan Getzin, Antônio Carlos Jobimin ja silloisen miehensä João Gilberton yhteislevytykselle, Getz/Gilberto-albumille laulamaan englanninkielinen säkeistö kappaleeseen ”Garota de Ipanema”, ”The Girl from Ipanema”.
Kun ”The Girl from Ipanemasta” tuli hitti vuonna 1964, Gilberto saavutti suuren suosion Yhdysvalloissa. Hänen ensimmäinen varsinainen sooloalbuminsa The Astrud Gilberto Album julkaistiin toukokuussa 1965. Vaikka se tuskin ylsi top 40 -listalle, sekoitus brasilialaisia klassikoita ja standardiballadeja osoittautui tarttuvaksi viihdemusiikiksi. 1960-luvulla Gilberto teki lähes tusinan verran albumeja Verve Recordsille, mutta hänen maineensa hiipui 1970-luvulla. Myöhemmin hän julkaisi lähinnä omia sävellyksiään.
Gilberto palkittiin ”Latin Jazz USA Award for Lifetime Achievement” -palkinnolla vuonna 1992. Vaikkei hän koskaan virallisesti vetäytynytkään musiikkialalta, Gilberto ilmoitti vuonna 2002 Jungle-albumin julkaisun jälkeen pitävänsä taukoa julkisista esiintymisistä.
Gilberto kuoli 5. kesäkuuta 2023 Philadelphiassa.
Diskografia
pienoiskuva|Gilberto vuonna 1970.
Hangar 18
Hangar 18 on vuonna 1990 julkaistu Megadethin kappale levyltä Rust in Peace.
Kappale kertoo salaliitosta Area 51:ssä sijaitsevasta halli numero 18:sta. Kappaleen on sanoittanut ja säveltänyt Dave Mustaine. Mustaine sai kappaleen idean samannimisestä elokuvasta. Kappaleen d-mollissa etenevä sointukierto muistuttaa paikoitellen Metallican ”The Call of Ktulua”, joka onkin osittain Mustainen säveltämä kappale. Mustaine ei itse tosin halunnut omia tuotoksiaan käytettävän Metallican levyillä sen jälkeen, kun Mustaine erotettiin Metallicasta.
”Hangar 18” on julkaistu toisena singlenä levyltä Rust in Peace. Singlen kannen on toteuttanut Megadethin kanssa pitkäikäistä työtä tehnyt Ed Repka. Kappale on myös mukana pelissä Guitar Hero 2. ”Hangar 18” on yksi Megadethin tunnetuimmista kappaleista, ja se on päässyt monelle yhtyeen kokoelma-albumille.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 29.
Uurnaholvi
thumb|Uurnaholvin sisänäkymää Uurnaholvi eli kolumbaario on tuhkauurnien säilytystila. Nimitys kolumbaario (columbarium) tulee latinan kyyhkyslakkaa tarkoittavasta sanasta (columba = kyyhkynen). Uurnaholvit voivat sijaita esimerkiksi hautausmaan muurissa, kirkossa tai kappelissa. Yksi Suomen tunnetuimmista uurnaholveista sijaitsee Helsingissä Kallion kirkossa.
Valaanrasva
250px|thumb|Vanha kaskelotinöljymainos. Valaanrasva tai valasöljy on useiden valaslajien, erityisesti silovalaiden ja grönlanninvalaiden, traanista, luista ja lihasta keitetty rasva. Traanin painosta 50–80 %, luiden painosta 10–70 % ja lihan painosta 2–8 % on jalostettavissa öljyksi. Valaanrasvaa valmistetaan keittämällä valaan traania matalassa lämpötilassa.
Rasva sisältää lähes 30 prosenttia omega 3-rasvahappojen bioaktiivisia muotoja. Valaanrasva on huonelämmössä juoksevaa. Kemiallisesti valaanrasva on nestemäinen vaha. Taloudellisesti arvokkainta valaanrasvaa on ollut kaskelottien päästä saatu rasva eli spermaseetti. Ennen öljyntuotannon alkua valaanrasvaa käytettiin myös öljylampuissa. Lisäksi valaanrasvaa on käytetty kosmetiikkatuotannossa sekä margariinien ja maalien valmistuksessa. Valaanrasvan käyttö päättyi lopullisesti valaiden pyyntikieltoon vuonna 1986.
Jotkut inuiitit saattavat edelleen käyttää valaanrasvaa öljylampuissa.
Cissé Inna Sissoko
Cissé Moussoumakan ”Inna” Sissoko (s. 11. joulukuuta 1933 Ké-Macina ) on malilainen yhteiskuntatieteilijä ja hallintovirkailija. Hän oli ensimmäinen nainen maan hallituksessa vuosina 1968–1972.
Inna Sissoko syntyi opettajan perheeseen. Hän kävi koulunsa Ségoussa ja Bamakossa ja työskenteli vuodesta 1953 lähtien apuopettajana. Sissoko opiskeli sairaanhoitajaksi Dakarissa vuosina 1957–1959 ja sosiaalityöntekijäksi Pariisissa vuosina 1959–1962. Hän työskenteli sosiaalityön opettajana ja suoritti yhteiskuntatieteen tutkinnon Pariisin yliopistossa vuonna 1967.
Sissoko, joka ei ollut koskaan kuulunut Malia hallineeseen Sudanin liittoon, nimitettiin vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen sosiaaliasioiden valtiosihteeriksi. Hän oli ensimmäinen nainen Malin hallituksessa. Sissoko toimi tehtävässä vuoteen 1972 saakka, jolloin sosiaaliasioiden valtiosihteeristö sulautettiin terveysministeriöön. Vuodesta 1985 lähtien hän työskenteli työvoima- ja julkisen palvelun ministeriön neuvonantajana.
Sissoko aloitti Malin ensimmäisen seksuaalivalistus- ja perhesuunnittelukampanjan vuonna 1971. Moussa Traorén johtama sotilaskomitea kumosi sitä varten siirtomaa-ajalta periytyneen ehkäisyn kieltävän lain ensimmäisenä ranskankielisen Afrikan maana. Sissoko elvytti myös naisjärjestöjen toiminnan, mikä johti Malin kansallisen naisliiton perustamiseen vuonna 1974.
Sissoko on kansallisuudeltaan mandinka ja uskonnoltaan muslimi. Hän on eronnut opettajamiehestään Django Cisséstä. Sissoko ei saanut omia lapsia, mutta hänellä on adoptiolapsia. Hän on ensimmäinen nainen, joka on nimitetty Malin ritarikunnan komentajaksi ja suurupseeriksi.
Gas (täsmennyssivu)
Gas tai GAS voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Thalwil
Thalwil on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Siellä oli vuoden 2016 lopulla 17 789 vakinaista asukasta.
Maantiede
Thalwil sijaitsee Zürichinjärven länsirannalla kymmenkunta kilometriä Zürichistä etelään. Lännessä kunta rajoittuu Sihljokeen.
Liikenneyhteydet
Thalwil sijaitsee moottoritie A3:n varrella. Thalwil on rautateiden risteysasema. Sieltä lähtee neljä rautatietä:
Aglauros
Aglauros oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri naishahmon nimi.
Tōhoku Free Blades
Tōhoku Free Blades on japanilainen jääkiekkoseura, joka pelaa Asia League Ice Hockey -ammattilaisliigassa. Seura aloitti sarjassa pelaamisen kaudella 2009–2010.
Vernazza
Vernazza on kunta La Spezian maakunnassa, Ligurian alueella, Pohjois-Italiassa. Vernazza sijaitsee Rivieran rannikolla. Kunnassa asui 939 ihmistä joulukuussa 2011. Vernazza on yksi viidestä kylästä, jotka muodostavat Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvan Cinque Terren alueen.
Laukaus tehtaalla
Laukaus tehtaalla on Erkko Kivikosken ohjaama elokuva vuodelta 1973.
Sticks and Stones
Sticks and Stones voi tarkoittaa: