cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hartwall Jaffa
Hartwall Jaffa on suomalaisen Hartwallin valmistama virvoitusjuomasarja, johon sisältyy 12 erilaista makua. Tunnetuin maku on appelsiini, joka tuli markkinoille jo vuonna 1949. Jaffa on kuulunut pitkään Suomen suosituimpiin virvoitusjuomiin. Ingman valmistaa Hartwall Jaffa -appelsiinilimonadijäätä ja -appelsiinikermajäätelöä. Hartwall ei omista käyttöoikeutta Jaffa-sanaan, joten jaffa-nimellä myydään myös muiden valmistajien virvoitusjuomia sekä muitakin tuotteita (esim. Jaffa-keksit).
Tuotteet
thumb|1960–70-luvun Hartwall Jaffa -pullo. thumb|Entisen tuoteilmeen (2010) mukainen Hartwall Jaffa muikkujen kera. thumb|Mustikan ja jouluomenan makuisia Hartwall Jaffoja myynnissä vuonna 2019.
Markkinoilta poistuneita Jaffoja
pienoiskuva|250x250px|Hartwall Jaffa Musta Appelsiini on yksi myynnistä poistuneista tuotteista
Mikko Järvinen (jalkapalloilija)
Mikko Järvinen (s. 29. maaliskuuta 1982 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Järvinen teki Veikkausliiga-debyyttinsä FC Lahden pelaajana ottelussa MyPaa vastaan toukokuussa 2002. Kaiken kaikkiaan hän edusti FC Lahtea 11 Veikkausliiga-ottelussa vuosina 2002–2003. Pelatessaan FC Futurassa hänestä tuli Suomen Cupin 2006 paras maalintekijä yhdeksällä maalillaan yhdessä EBK:ta edustaneen Sami Hellströmin kanssa.
10 Canum Venaticorum
10 Canum Venaticorum on Flamsteedin designaatio tavalliselle tähdelle Ajokoirien tähdistössä. Sen magnitudi on 5.95, mikä, Bortlen asteikon mukaan, voi nähdä paljaalla silmällä esikaupunki-alueilla. Sen vuosittaisen parallaksin vaihtumisen mukaan (0.05755 kaarisekuntia) mikä on havaittu Hipparcos-satelliitilla, voidaan määrittää, että tähtisysteemi on 56.7 valovuotta Maapallosta.
Ibrahim Baré Maïnassara
Ibrahim Baré Maïnassara (9. toukokuuta 1949 – 9. huhtikuuta 1999) oli Nigerin presidentti vuodesta 1996 kuolemaansa saakka.
Maïnassara nousi presidentiksi tammikuussa 1996 tapahtuneen vallankaappauksen seurauksena. Hän syrjäytti silloin demokraattisesti valitun Mahamane Ousmanen. Seuraavana heinäkuuna järjestettiin presidentinvaalit, jotka Maïnassara voitti noin 52 %:n äänienemmistöllä. Hänet julistettiin presidentiksi virallisesti 7. elokuuta.
Mainassaran hallintokauden aikana maan taloutta uudistettiin ja se teki sopimuksen IMF:n kanssa.
Sotilaat surmasivat Maïnassaran vuoden 1999 vallankaappauksen aikana lentokentällä Niameyssä. Hänen jälkeensä valtaan tuli Daouda Malam Wanké.
Rapallon sopimus
thumb|260px|Saksan valtakunnankansleri [[Joseph Wirth (2. vasemmalta) ja Neuvosto-Venäjän delegaatio (hänestä oikealle): Leonid Krasin, Georgi Tšitšerin ja Adolf Joffe Rapollossa 1922]] Rapallon sopimus solmittiin 16. huhtikuuta 1922 Venäjän ja Saksan kesken. Sen allekirjoitti Saksan ulkoasiainministeri Walther Rathenau ja Neuvosto-Venäjän ulkoasiainkansankomissaari Georgi Vasiljevitš Tšitšerin. Tämä Genovan konferenssin aikana solmittu sopimus loi neuvosto-Venäjän ja Saksan välille diplomaattisuhteet, jotka olivat katkenneet 13. marraskuuta 1918. Tuolloin kun Saksan hävittyä ensimmäisen maailmansodan oli Neuvosto-Venäjä julistanut Brest-Litovskin rauhansopimuksen mitättömäksi ja pyrkinyt hankkimaan takaisin siinä menetettyjä alueita Ukrainassa, Puolassa ja Baltiassa etenemällä sitä mukaa kun itävaltaunkarilaiset ja saksalaiset vetäytyivät.
Sopimusta laajennettiin Berliinissä 5. marraskuuta 1922 koskemaan myös Armenian, Azerbaidžanin, Georgian, Ukrainan, Valko-Venäjän ja Kaukasian sosialistisia neuvostotasavaltoja. Lisäpöytäkirjan allekirjoitti Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan puolesta sen Berliinin suurlähettiläs Nikolaus Krestinski, muiden neuvostotasavaltojen puolesta Ukrainan toimeenpanevan keskuskomitean jäsen Waldemar Aussem ja Saksan puolesta alivaltiosihteeri von Maltzan.
Seuraukset
thumb|Tšitšerin (vas.) ja Krestinski vuonna 1925 Sopimuksella maailmansodan hävinnyt Saksa sekä sisällissodan ja intervention kärsinyt Neuvosto-Venäjä murtautuvat diplomaattisesta eristäytyneisyydestään. Samalla luotiin perusta sille, että Saksa saattoi Versailles’n rauhansopimuksen vastaisesti kehittää siltä kiellettyjä asejärjestelmiä Neuvostoliiton alueella. Vaikka sopimus ei sisältänyt täsmennyksiä yhteistyön laadusta, se johti konkreettiseen sotilaalliseen yhteistyöhön, joka hyödytti molempia osapuolia. Saksan teknisten asiantuntijoiden johdolla sekä venäläisellä työvoimalla ja raaka-aineilla puna-armeija valmisti ensimmäiset panssarivaununsa ja taistelulentokoneensa. Lentokoneita valmistui yhteistuotantona vuosittain noin 300, joista puna-armeija sai 60.
Rapallon sopimuksen pohjalta Krestinski ja Stresemann allekirjoittivat 24. huhtikuuta 1926 vielä Berliinin sopimuksenkin, mikä sisälsi Neuvostoliiton ja Saksan välisen hyökkäämättömyyssopimuksen.
Ion Rațiu
upright|pienoiskuva|Ion Rațiu, Romania.
Happy People/U Saved Me
Happy People/U Saved Me on R&B -artisti R. Kellyn seitsemäs albumi. Albumi on jaettu kahteen osaan, jotka ovatHappy People (sisältää soul-musiikkia) ja U Saved Me (sisältää gospelia). Tupla-albumi julkaistiin 24. elokuuta 2004.
Ion Rațiu
Ion Rațiu (6. kesäkuuta 1917 – 17. tammikuuta 2000) oli romanialainen poliitikko.
Happy People/U Saved Me
Kappaleet
R. Kelly on kirjoittanut ja tuottanut kaikki kappaleet.
Ion Rațiu
Rațiu syntyi Turdassa ja vietti vuodet 1940–1990 Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Palattuaan Romaniaan hän oli vuoden 1990 vaaleissa Partidul Național Țărănesc -puolueen presidenttiehdokkaana, mutta sai vain 4,29 % äänistä. Kansanedustajaksi hänet valittiin 1990, 1992 ja 1996. Hän perusti vuonna 1991 Cotidianul-sanomalehden.
Rațiun vanhemmat olivat tohtori Augustin Ratiu ja Eugenia Turcu. Hän meni naimisiin englantilaisen naisen kanssa ja sai kaksi lasta. Hän kuoli 82 vuoden iässä tammikuussa 2000.
James Watson Cronin
James Watson Cronin (29. syyskuuta 1931 Chicago, Illinois – 25. elokuuta 2016 ) oli yhdysvaltalainen ydinfyysikko. Cronin ja Val Fitch saivat Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1980 löydettyään vuonna 1964 tutkimalla kaoneja poikkeuksia symmetriaperiaatteesta, ja näin he loivat pohjan CP-rikolle.
Cronin syntyi Chicagossa, Illinois’n osavaltiossa. Hän opiskeli Southern Methodist Universityssä, Dallasissa.
Metsäkylän lasitehdas
Metsäkylän lasitehdas toimi Karjalan kannaksella Uudellakirkolla niin sanotun Vanhan Suomen alueella vuosina 1765–1782. Tehdas valmisti ikkunalasia läheisen Pietarin kaupungin markkinoille.
Eksyssuon lapset
thumb|right|300px|[[Eksyssuota lähellä Alpo Jaakolan suomökkiä Loimaalla kuunnelman esityksen jälkeen 2. syyskuuta 2011. Kuvan keskellä näkyy kuunnelmassa mainittu suolle pystytetty risti.]] Eksyssuon lapset on Pirkko Jaakolan kirjoittama radiokuunnelma, jonka ensiesitys Yleisradiossa oli vuonna 1981. Se voitti Tšekkoslovakian kuunnelmafestivaaleilla Pro Bohemia -ykköspalkinnon. Kuunnelman kesto on 24 minuuttia ja sen on ohjannut Marianne Castrén.
Eksyssuon lapset on fiktiivinen, mutta se perustuu tositapahtumiin. Kuunnelma kertoo Loimaan Eksyssuolle eksyneestä kahdesta sisaruksesta. Kuunnelmassa molemmat lapset ovat poikia, mutta todellisuudessa toinen lapsista oli tyttö. Tapaus sattui vuonna 1897 ja paikalle on myöhemmin pystytetty risti.
Vereinan tunneli
thumb | Vereinan tunneli Itä-Sveitsissä. Vereinan tunneli on Alppien läpi kulkeva 19 kilometriä pitkä rautatietunneli Sveitsissä Klostersin ja Sagliainsin välillä. Tunnelin kautta on yhteys Engadinin laaksosta pohjoiseen. Tunneli on luotettava yhteys myös talvella, jolloin alppisolat (Flüela, Julier, Albula) voivat olla kiinni. Tunneli on kapearaiteinen (1 000 mm) ja pääosin yksiraiteinen. Tunnelin puolivälissä ja molemmissa päissä on kaksiraiteiset ohitusosuudet. Tunneli otettiin käyttöön vuonna 1999.
Eksyssuon lapset
Kuunnelmaa on vuodesta 2006 alkaen esitetty vuosittain Jaakola-päivien yhteydessä Eksyssuolla kuunnelman tapahtumapaikalla. Ensimmäisenä vuonna kuuntelijoita oli 50 ja vuonna 2010 tapahtumaan osallistui 150 henkilöä. Tapahtuman järjestäjinä toimivat Loimaan Jaakola-seura ry, Suomen Kuunnelmayhdistys ry ja Loimaan kaupungin kulttuuripalvelut. Yleisradio julkaisi Eksyssuon lapset C-kasetilla vuonna 1985. Josef Braun on kääntänyt kuunnelman saksaksi nimellä Kinder verirrt im Moor.
Vereinan tunneli
Tunneli kuuluu Graubündenin kantonin rautatieyhtiön Rhätische Bahnin (RhB) rataverkkoon. Reitillä kulkee henkilöjunia kerran tunnissa ja autojunia kaksi kertaa tunnissa.
4 Canum Venaticorum
4 Canum Venaticorum on tähti Ajokoirien tähdistössä.
4 Canum Venaticorum on valkokeltainen F-tyyppinen jättiläinen jonka magnituudi on +6.03. Se on suunnilleen 335 valovuotta Maapallosta. Se on luokittu Delta Scuti -muuttujaksi ja sen kirkkaus vaihtelee magnituudeista +5.89 – +6.15 viiden tunnin ajoin.
Swedbank
Swedbank AB (aiemmin FöreningsSparbanken) on ruotsalainen liikepankki, joka on yksi suurimpia pankkikonserneja Pohjoismaissa ja Baltiassa. Taseella mitattuna (263,66 mrd. USD) Swedbank luokiteltiin vuonna 2015 maailman 88. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi.
Historia
Swedbankin juuret ovat 1800-luvun säästöpankkiliikkeessä, ja yhtiön historian voidaan katsoa alkaneen Göteborgiin vuonna 1820 perustetusta Ruotsin ensimmäisestä säästöpankista. Nykymuotoinen Swedbank-konserni syntyi vuonna 1997, kun Föreningsbanken ja Sparbanken Sverige yhdistyivät. Fuusion jälkeen pankki käytti nimeä FöreningsSparbanken vuoteen 2006, jolloin nimeksi vaihtui nykyinen Swedbank. Aiemmin pankki oli käyttänyt Swedbank-nimeä vain kansainvälisissä yhteyksissä.
Toiminnan laajentuminen
pienoiskuva|Swedbankin pääkonttori [[Sundbybergissä.]] FöreningsSparbanken yritti yhdistyä vuonna 2001 kilpailijansa SEB:n kanssa, mutta EU:n komissio esitti pankkien fuusiosuunnitelmaan niin suuria muutoksia, että pankit päättivät luopua hankkeesta.
Swedbankin toimitusjohtajaksi nimitettiin perintäyhtiö Intrum Justitian toimitusjohtaja Michael Wolf marraskuussa 2008. Yllättäen helmikuussa 2016 hallitus erotti Wolfin, ja häntä syytettiin vuonna 2013 tapahtuneista sisäpiirikaupoista. Poliisitutkinnan jälkeen huhtikuussa 2016 Wolf vapautettiin kaikista syytteistä. Wolfin seuraajaksi pankin väliaikaiseksi toimitusjohtajaksi tuli Birgitte Bonnesen, joka nimitettiin tehtävään lopulta pysyvästi huhtikuussa 2016.
Wolfin aikana Swedbank muun muassa päätti strategiassaan keskittyä Ruotsin ja Baltian maiden markkinoihin. Pankki luopui toiminnoistaan Venäjällä ja Ukrainassa huhtikuussa 2013, mikä Wolfin mukaan oli viimeinen askel Swedbankin strategiassa. Ukrainan tytäryhtiönsä Swedbank myi paikallisen Delta Bankin enemmistöomistajalle Mykola Lagunille, kun taas Venäjällä toiminta lakkasi kokonaan.
Rahanpesukohu
Birgitte Bonnesen erotettiin hieman ennen yhtiökokousta maaliskuussa 2019 pankin jouduttua rahanpesuskandaalin keskelle. Aiemmin helmikuussa SVT oli paljastanut Swedbankin olevan epäiltynä sekaantumisesta rahanpesuun Baltian maissa vuosina 2007–2014. Bonnesen kiisti väitteet rahanpesusta, mutta Ruotsin talousrikosviraston Swedbankin pääkonttoriin tekemän ratsian myötä hallitus päätti erottaa hänet toimitusjohtajan paikalta.
Huhtikuun alussa myös hallituksen puheenjohtaja Lars Idermark jätti tehtävänsä, ja hänen seuraajakseen valittiin pankin ulkopuolelta hallitukseen kutsuttu, Ruotsin entinen pääministeri, Göran Persson. Swedbank tiedotti elokuun lopussa valinneensa uudeksi toimitusjohtajaksi vakuutusyhtiö Folksamin toimitusjohtajan Jens Henrikssonin, joka aloitti tehtävässä 1. lokakuuta 2019. Folksam on Swedbankin toiseksi suurin omistaja.
Judy Long
Zhu "Judy" Long (s. 15. tammikuuta 1969 Peking, Kiina) on kanadalainen entinen pöytätennispelaaja. Hän on edustanut ennen Kanadan kansalaisuuden saamista Kiinaa. Long on toiminut peliuransa ohella myös valmentajana, ja hän on pelannut ammattilaisena Portugalissa.
Long voitti vuonna 1995 Aasian cupin edustaessaan Kiinaa. Hän sai ensimmäiset isot meriittinsä kanadalaisena vuonna 2007, kun hän voitti Pan-Amerikan kisoista hopea- ja pronssimitalin sekä maan kaksinpelimestaruuden. Hän oli vuonna 2008 maailmanmestaruuskisoissa Kanadan 28:nneksi sijoittuneessa joukkueessa ja hävisi samana vuonna Pekingin olympialaisissa kaksinpelin ensimmäisellä kierroksella.
Eila Pehkonen
Varhainen elämä
Eila Pehkonen syntyi Lieksassa kelloseppä Otto Pehkosen ja Iida Kiiskisen viisilapsiseen perheeseen. Hän oli kiinnostunut näyttelemisestä ja teatterista lapsuudesta asti nähtyään Aku Korhosen teatteriseurueen esityksen kotiseudullaan. Vuonna 1945 Pehkonen pääsi Helsinkiin opiskelemaan Teatterikouluun, josta valmistui 1947.
Näyttämö
Sittemmin hän näytteli sekä Jouko Turkan että Ralf Långbackan ohjauksissa, muun muassa Turkan Putkinotkossa ja Hypnoosissa. Putkinotkon elinvoimainen ja tiukka Rosina olikin yksi Pehkosen suurista näyttämöteoista. Långbacka ohjasi häntä muun muassa Anton Tšehovin Lokissa. Pehkosen muita huomattavia näyttämörooleja oli muun muassa Jahnuska näytelmässä Viekää tuhkatkin pesästä. Vuonna 1990 hän näytteli Raivoisien Ruusujen naisproduktiossa kuningas Agamemnonin roolin näytelmässä Oresteia.
Elokuvat
Pehkosen elokuvauran alkuaikojen tunnetuimmat roolit ovat kahdessa Valentin Vaalan ohjaamassa elokuvassa: nimiosa elokuvassa Maaret – tunturien tyttö (1947) ja pääosa Sillanpään romaaniin perustuvassa elokuvassa Ihmiset suviyössä (1948). Ensin mainittu oli hänen ensimmäinen valkokangastehtävänsä. Pehkonen piti sekä roolistaan että elokuvan kuvauksesta. Hänen suorituksensa sai aikalaiskriitikoilta erinomaiset arvostelut. Penseämmin sen sijaan suhtauduttiin Pehkosen suoritukseen elokuvassa Ihmiset suviyössä – joissakin arvioissa häntä pidettiin elokuvan heikoimpana lenkkinä.
Pehkosen sivuosista huomattavimpiin kuuluvat muun muassa Rintamalotan (1956) Mimmi Riipinen, Kultaisen vasikan (1961) palvelijatar Aliina sekä rouva Harakka elokuvassa Aika hyvä ihmiseksi (1977). Matti Kassilan elokuvassa Niskavuori (1984) hän teki hykerryttävän roolisuorituksen telefooni-Sandrana.
Televisio
Pehkonen esiintyi vuodesta 1959 alkaen lukuisissa televisiotuotannoissa. Hänen viimeiseksi roolikseen jäi kylvettäjä Armi televisiosarjassa Hyvät herrat (1990–1991), jossa hän näytteli kuolemaansa asti.
Teatterikriitikko Jukka Kajava kuvasi Pehkosta muistokirjoituksessaan syyskuussa 1991 muun muassa seuraavasti: ”Pehkis oli teatterin voimanainen: kansannaisten juureva tutkija ja tulkitsija, mutta myös kepeänä säkenöivä komedienne. Hän oli näyttämöllä se henkilö, jonka ympärillä säteili.” Pehkonen sai Jussi-patsaan 1972 parhaasta naispääosasta televisioelokuvassa Se on sitten kevät ja Ida Aalberg -näyttelijäpalkinnon vuonna 1981.
Yksityiselämä
Pehkonen oli vuodesta 1948 naimisissa näyttelijä ja oopperaohjaaja Yrjö Kostermaan kanssa. Pehkosen hauta sijaitsee Kallion kirkon uurnaholvissa Helsingissä.
Suomen anarkistiliitto
thumb|100px|Anarkistimerkki
Suomen anarkistiliitto (SAL, vuoteen 1992 Suomen anarkosyndikalistinen liitto) oli suomalaisten anarkistien 1980-luvun jälkipuoliskolla perustama yhteenliittymä, joka toimi aktiivisesti kymmenisen vuotta. SAL oli 1990-luvun vaihteessa osa Kansainvälistä työväenliittoa (IWA), vuodesta 1922 toiminutta anarkosyndikalistien yhteenliittymää. SAL oli ensimmäinen varsinainen valtakunnallinen anarkistijärjestö Suomessa.
Historia
SAL perustettiin kahteen otteeseen, vuosina 1986 ja 1988, joidenkin tietojen mukaan myös 1987. Pienimuotoisena alkanut toiminta laajeni nopeasti 1990-luvun alussa Neuvostoliiton romahdettua, jolloin SAL sai vasemmistolaisen nuorison keskuudessa huomattavan aseman. SAL:n toimintaan kuului tuolloin kokousten lisäksi muun muassa julisteiden liisteröintiä, mielenosoitusten järjestämistä ja erilaisten kampanjoiden suunnittelua.
Jo vuonna 1994 keskinäiset kiistat lamauttivat järjestön kasvun. Riidat alkoivat poliisin pidätettyä SAL:n jäseniä "Ampukaa Esko Aho" -julistekampanjan jälkeen ja ne laajenivat koskemaan järjestäytymistapoja sekä erään jäsenen erottamista.
SAL:lle hyväksyttiin liitto-ohjelma talvella 1997–1998, mutta liiton toiminta oli tuolloin jo hiipumassa eikä ohjelmalla siten ehtinyt olla juurikaan vaikutusta käytäntöön. Viimeinen SAL:n maanlaajuinen kokoontuminen pidettiin syyskuussa 1997 Jyväskylässä, mutta esimerkiksi liiton lehti ilmestyi vielä 1999. Jäsenmaksuista kertyneitä varoja käytettiin muun muassa Tampereella pidetyn EU-huippukokouksen vastatapahtumien järjestämiseen syksyllä 1999.
Helsingissä ja Kuopiossa toimi 1990-luvun alussa osin SAL:n kanssa kilpaillut Anarkistinen maailma (AM), jossa eläinoikeuskysymykset saivat SALlia keskeisemmän aseman. AM:n keskeiset toimijat olivat sittemmin perustamassa Oikeutta eläimille (OE) -yhdistystä, johon siirtyi myös SAL:n aktiiveja. vuodesta 1992 lähtien SAL:n jäsenet olivat mukana perustamassa Antifa-ryhmiä ympäri Suomea. 1990-luvun loppupuolella, SAL:n toiminnan kuihtuessa, sen jäseniä siirtyi OE:n lisäksi muun muassa syndikalistiseen Solidaarisuuteen, Anarkofeministiliitto Peppiin, Mustaan Sateenkaareen, ja Ruokaa ei aseita -ryhmiin. Solidaarisuuden toimintaan osallistui 1990-luvun lopussa noin 70 henkilöä, joista suuri oli anarkisteja.
Organisaatio
SAL:n toiminta perustui paikallisiin osastoihin eikä sillä ollut erillisiä keskuselimiä. Yhteiset päätökset tehtiin kahdesti vuodessa kokoontuneissa yleiskokouksissa, joissa kaikki jäsenet olivat äänivaltaisia. SAL:lla oli osastoja parhaimmillaan noin kymmenellä paikkakunnalla. Vuonna 1992 paikallisosasto oli Helsingissä, Tampereella, Oulussa ja Kemissä. Myöhemmin niitä perustettiin lisäksi ainakin Hämeenlinnaan, Jyväskylään, Järvenpäähän, Rovaniemelle, Tornioon ja Varkauteen.
SAL:n jäsenmäärä oli suurimmillaan vuonna 1992, jolloin noin 250 henkilöä maksoi liiton jäsenmaksun. Jo seuraavana vuonna maksaneiden määrä kuitenkin putosi kuuteenkymmeneen vakiintuen tämän jälkeen noin sataan, kunnes toiminta käytännössä lopahti 1990-luvun lopussa.
Tiedotus
SAL:n tiedotuslehti oli kuukausittain ilmestynyt Vapaustaistelija, jolla tiedotettiin jäsenille muun muassa tulevista tapahtumista. Vapaustaistelijan viimeinen numero ilmestyi 1999. . SAL:n jäsenet olivat vahvasti mukana myös 1989 aloittaneen Kapinatyöläisen toimitustyössä. Kapinatyöläinen ei kuitenkaan ollut SAL:n lehti, ja se on jatkanut ilmestymistään SAL:n kuoltua vuonna 1999.
Vuonna 1996 SAL julkaisi suomeksi Rudolf Rockerin teoksen Anarkosyndikalismi – vapaa työväenliike vuodelta 1938. Rockeria kutsuttiin kirjan esipuheessa ”anarkosyndikalismin tärkeimmäksi teoreetikoksi”.
1-butanoli
1-butanoli on väritön orgaaninen yhdiste, joka kuuluu alkoholien aineryhmään. Siitä käytetään myös nimiä n-butanoli, n-butyylialkoholi, propyylikarbinoli, butan-1-oli ja butyylialkoholi.
1-butanolin kemiallinen kaava on C4H9OH ja rakennekaava on  CH3(CH2)2CH2OH. Sen leimahduspiste on 29 °C ja itsesyttymislämpötila 345 °C. 1-butanoli liukenee veteen ja asetoniin sekä erittäin hyvin etanoliin ja etyylieetteriin.
1-butanolia käytetään yleisesti liuottimena sekä myös jäätymisenestoaineena polttoaineissa. 1-butanoli voi aiheuttaa ihon ärsytysoireita sekä imeytyä ihon kautta elimistöön. Nieltynä yhdiste aiheuttaa keskushermosto-oireita ja ruoansulatuskanavan ärsytystä. Höyrynä yhdiste voi aiheuttaa silmien ja hengitysteiden ärsytystä. 1-butanoli syövyttää joitakin kumeja ja muoveja.
1-butanoli on eräs butanolin C4H9OH isomeerisistä muodoista.
Samsung Galaxy J7 (2016)
Samsung Galaxy J7 (2016) on Samsung Electronicsin huhtikuussa 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 6.0 "Marshmallow" -käyttöjärjestelmä, joka on päivitettävissä Android 8.1 "Oreo" -versioon.
Muotoilu
Samsung Galaxy J7 (2016) -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat
Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 7 Octa 7870-prosessori. Laitteessa on 2 Gigatavua RAM-muistia ja 16 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 13 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä, jonka lisäksi edessä on myös LED-salama.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.
Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 "Marshmallow".
Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 8.1 "Oreo" -versioon.
Lähteet
https://www.phonearena.com/phones/Samsung-Galaxy-J7-2016_id10008<
1-butaanitioli
1-butaanitioli on orgaaninen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön - keltainen neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C4H10S ja rakennekaava CH3(CH2)3SH. n-butyylimerkaptaanista käytetään myös nimityksiä n-butyylimerkaptaani, butyylimerkaptaani ja tiobutyylialkoholi.
1-butaanitiolin moolimassa on 90,2 g/mol, sulamispiste –116 °C, kiehumispiste 98 °C, suhteellinen tiheys 0,83 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 0,06 g/100 ml, leimahduspiste 2 °C c.c., itsesyttymislämpötila alle 225 °C ja CAS-numero 109-79-5.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Aine ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Sami Lopakka
Sami Lopakka (s. 17. tammikuuta 1975 Oulu) on suomalainen muusikko ja kirjailija.
Lopakka oli vuosina 1989–2005 toimineen Sentenced-yhtyeen rytmikitaristi, yksi perustajajäsenistä ja pääasiallinen sanoittaja. Hänet tunnetaan melankolisista ja itsemurhaa käsittelevistä sanoituksistaan. Hän myös sävelsi yhtyeelle kappaleita.
Sentencedin jälkeen Lopakka on soittanut kitaraa ja toiminut pääasiallisena säveltäjänä venäjänkielistä metallia esittävässä yhtyeessä Kypck (Kursk, 2007–). Hän oli myös yksi rock- ja metalliaiheista vaatetusta valmistaneen Northern Tribe Merchandisingin perustajista ja omistajista.
Lopakka on valmistunut suomen kielen maisteriksi Oulun yliopistosta. Hänen pro gradunsa on nimeltään Rannalle ihanan maan – kuolemaan suhtautuminen ja kuoleman metaforat kuolinilmoitusten muistosäkeistöissä. Lopakan esikoisromaani Marras julkaistiin tammikuussa 2014 (Like Kustannus). Se kertoo fiktiivisen tarinan pohjoissuomalaisen rockyhtyeen Euroopan-kiertueesta. Helmikuussa 2014 häneltä julkaistiin novelli Uudet lasit osana Granta 2: Outo -kokoelmaa (Otava). Lopakan toinen romaani Loka ilmestyi elokuussa 2019.
Esiintymisissä Lopakka on käyttänyt Jacksonin Randy Rhoads -kitaraa sekä Kypck-keikoilla Amfisoundin hänelle mittatilauksena valmistamaa Lopashnikov-kitaraa, jonka rungonmuoto on yhteneväinen AK-47 -rynnäkkökiväärin kanssa. Lisäksi Lopakka on käyttänyt muiden muassa Laneyn GH-100L-vahvistinta sekä Bossin GT-3-multiefektiä.
Valkealan Kiekko
Valkealan Kiekko on Kouvolan Valkealassa toimiva jääkiekkoseura, joka pelaa II-divisioonassa. Seuran kotihalli on Valkealan kirkonkylällä sijaitseva, vuonna 1993 rakennettu Valkealan jäähalli, mikä tunnetaan myös Soramonttuna.
Koivuhaka
Koivuhaka on kaupunginosa Vantaan keskiosissa. Kaupunginosan rajana on etelässä Kehä III ja Keravanjoki, lännessä Tuusulanväylä ja pohjoisessa Läntinen Valkoisenlähteentie. Asukkaita alueella on yli 2 600, ja väestö on kasvanut etenkin 2010-luvulla.
Historia
Koivuhaan alue on tasaista Keravanjoen ja Kylmäojan purolaaksoa, jonka varrella on viljelty maata vuosisatojen ajan, ainakin 1600-luvulta lähtien. Keravanjoen lähistöstä on löydetty merkkejä keskiaikaisesta asutuksesta. Historiallinen Kuninkaantie kulkee alueen eteläosissa nykyisin nimellä Kuriiritie.
Alueella sijaitsee vanha Johansin maatila (nykyisin Vantaan kaupungin hallinnassa, Velmu ry:n käytössä) ja 1940–1960-luvun omakotitaloja.
Ympäristö
Alueen pohjoisosassa Kylmäojan purolaaksossa sijaitsee Koivuhaan arboretumina tunnettu puulajipuisto, jossa oli vuonna 2005 jo noin 170 puuvartista lajia. Arboretum on osa joskus Ystävyyden puistonakin tunnettua osaa laajemmasta Tikkurilan keskuspuistosta. Koivuhaan luoteislaidalla Kylmäojan varrella kulkee ulkoilureittejä, joilta on yhteys idemmäs Tikkurilan urheilupuistoon.
Kaupunginosana modernista teollisesta arkkitehtuurista mainittakoon entinen Ristin Voitto -kirjapainon rakennus vuodelta 1968.
Koivuhaan länsiosassa on yrityksiä, muun muassa auto- ja tukkukauppoja. Kaupunginosassa on yritystoiminnan seurauksena runsaasti työpaikkoja (noin 4 300), joista yli 40 prosenttia kaupan alalla. Helsinki-Vantaan lentoaseman läheisyyden vuoksi läntisiä yritysalueita markkinoidaan myös Aviapolis-brändin avulla.
Pientaloalueen keskellä, Meiramitien varrella on Jehovan todistajien Suomen toimintakeskus ja valtakunnansali sekä seurakunnan asuntoja. Meriamitiellä on myös Viherpajan puutarhamyymälä, jossa on nähtävyytenäkin tunnettu japanilainen puutarha.
Heino Eller
Heino Eller (7. maaliskuuta 1887 Tartto – 16. kesäkuuta 1970 Tallinna) oli virolainen säveltäjä ja sävellyksen opettaja. Hänen teoksensa ovat maailmalla tunnetuimpia virolaisia sävellyksiä.
Heino Eller vietti lapsuutensa Tartossa. Hän kävi yksityisillä viulunsoiton ja musiikinteoria oppitunneilla. Hän soitti eri orkestereissa ja esiintyi myös soolotaiteilijana. Eller aloitti viulunsoiton opinnot 1907 Pietarin konservatoriossa. Hän opiskeli vuosina 1908–1911 myös lakia. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän joutui Venäjän armeijaan sotilassoittajana. Hän päätti opintonsa vuonna 1920.
Klassisen musiikin säveltäjistä Eller ihaili erityisesti Frédéric Chopinia, Edvard Griegiä ja Jean Sibeliusta. Nuorukaisena Ellerillä oli ollut tilaisuus päästä konserttiin, jossa Sibelius oli ollut kapellimestarina. Sibeliuksen tyyli johtaa orkesteria teki häneen suuren vaikutuksen.
Vuodet 1920–1940 Eller toimi opettajana Tarton musiikkikoulussa. Hän muodosti niin sanotun Tarton koulukunnan, jonka oppilaita ovat muun muassa Eduard Tubin ja Olav Roots.
Vuonna 1940 Eller siirtyi opettajaksi Tallinnaan. Hänen Tallinnan kautensa oppilaista Suomessa tunnetuimpia lienee Arvo Pärt. Vuonna 1967 Eller sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen. Hän jatkoi opettamista aina kuolemaansa asti.
Elleriä on kuvattu ainutlaatuiseksi opettajaksi; hänen ansiostaan jokainen oppilas löysi oman yksilöllisen tyylinsä. Arvo Pärt on kuvannut suuresti kunnioittamaansa opettajaa seuraavasti:
Ellerin puoliso oli pianisti Anna Kremer, joka menehtyi Saksassa keskitysleirillä vuonna 1942.
Vuodesta 1998 lähtien on Viron teatteri- ja musiikkimuseo jakanut Heino Ellerin nimeä kantavaa palkintoa menestyneille muusikoille.
Sävellystuotanto
Ellerin tuotanto käsittää kaikkiaan kolme sinfoniaa, useita sinfonisia kappaleita, viulukonserton, viisi jousikvartettoa, neljä pianosonaattia, kaksi viulusonaattia ja 180 pientä kappaletta.
Will Acton
Will Acton (s. 16. heinäkuuta 1987 Edina, Minnesota, Yhdysvallat) on Yhdysvalloissa syntynyt kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa DEL-liigan Nürnberg Ice Tigersissa.
Pelaajaura
Marraskuussa 2011 Toronto Marlies teki Actonin kanssa try out -sopimuksen, joka oli samalla Actonin ensimmäinen sopimus ammattilaisena.
5. heinäkuuta 2013 Edmonton Oilers hankki varaamattomana vapaana agenttina seuraa etsineen Actonin kaksivuotisella ja kaksisuuntaisella sopimuksella.
Acton aloitti kauden Edmontonin NHL-joukkueessa, jossa hän teki ensimmäisen maalinsa 14. lokakuuta Washington Capitalsin maalivahti Braden Holtbylle. Hän pelasi kauden aikana Edmontonissa sekä sen farmijoukkueessa AHL-liigan Oklahoma City Baronsissa.
20. marraskuuta 2014 Acton kaupattiin Edmontonista Vancouver Canucksiin vaihdossa Kellan Lainiin. Acton pelasi loppukauden Vancouverin farmijoukkueessa Utica Cometsissa.
Kaudeksi 2015–2016 Acton siirtyi pelaamaan Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsiin.
Perhe
Acton syntyi Edinassa, Minnesotassa, mutta kasvoi Whitchurch-Stouffvillessa, Ontariossa. Hänen isänsä Keith Acton pelasi hänen syntyessään Minnesota North Starsissa.
Billy Mitchell (tulivuori)
thumb|Billy Mitchellin tummanvärinen kaldera oikealla. Billy Mitchell on kerrostulivuori Bougainvillen saarella lähellä Bagana-tulivuorta Papua-Uudessa-Guineassa. Tulivuoren keskellä on kaksi kilometriä leveä ja 90 metriä syvä kaldera, joka on nykyään kraatterijärvi. Tulivuoren edellinen suuri purkaus tapahtui arviolta vuonna 1580. Tulivuori on saanut nimensä kenraali Billy Mitchellin mukaan.
Vanilja
Vanilja (Vanilla planifolia) on kämmekkäkasvien (Orchidaceae) heimoon kuuluva päällysvieraana elävä kiipijäkasvi. Sen varsi on useiden metrien pituinen, lehdet paksut, kukat kellanvihreät, hedelmä litumainen ja 15–20 sentin pituinen sekä kota hieman käyrä. Vanilja on myös kasvin siemenkodista valmistettava, melko arvokas mauste. Vanilla planifolia -orkideoja on yli 150 erilaista ja se on ainoa orkidea, jonka siemenkodasta kasvaa hedelmä. Luontaisesti pölyttäjäksi kelpaa vain tietty Väli-Amerikassa elävän Melipona-suvun mehiläinen, mutta käytännössä ihmisillä on mahdollisuus pölyttää kasvi puisella neulalla ilman kyseistä mehiläistä. Kasvi kukkii vain kerran vuodessa yhden päivän ajan.
Mauste
Vaniljaa luonnehditaan joskus maailman toiseksi kalleimmaksi mausteeksi sahramin jälkeen. Korkea hinta johtuu valmistuksen työläydestä. Vaniljan kilohinta voi vähittäiskaupassa olla jopa 2 000 euron luokkaa. Mauste on kuitenkin hyvin riittoisaa, mikä on yksi osasyy sen laajaan suosioon.
Vanilja saadaan pääasiallisesti Vanilla planifolia -lajin siemenkodista. Se tunnetaan myös nimellä "Madagascar-Bourbon"-vanilja. Sitä saadaan myös Vanilla pompona- ja Vanilla tahitiensis -lajeista. Vaniljan tavallisin muoto on aromikas bourbon-vanilja, mutta meksikolainen vanilja on sitä mausteisempaa.
Kasvista saatua vaniljatankoa täytyy käsitellä 3–5 kuukautta ennen kuin hedelmä on valmis käytettäväksi. Hedelmien aromaattinen maku kehittyy vasta erityisessä käymiskäsittelyssä, jossa hedelmä mustuu. Tätä käsiteltyä vaniljan siemenkotaa käytetään jauhettuna tai pilkottuna usein jälkiruokien mausteena. Aromi johtuu muun muassa vanilliinista, jota hedelmissä on 1,5–2,5 prosenttia.
Tuotanto
Vaniljaa viljellään hedelmiensä vuoksi kotiseudullaan Etelä-Meksikossa ja muualla tropiikin alueilla. Bourbon-vaniljaa viljellään Réunionilla (entiseltä nimeltään Bourbon), Madagaskarilla ja muilla Intian valtameren saarilla. Madagaskar on maailman suurin vaniljantuottajamaa, joka vuonna 2016 tuotti runsaan kolmanneksen maailman vaniljasta. Kasvin istuttamisesta hedelmän myymiseen menee noin kolme vuotta.
YK:n maatalousjärjestö FAO:n tilastojen mukaan vuonna 2016 maailmassa tuotettiin yhteensä 7 941 tonnia vaniljaa. Suurimmat tuottajamaat olivat Madagaskar (36,8 %), Indonesia (29,0 %), Kiina (11,1 %), Meksiko (6,5 %), Papua-Uusi-Guinea (6,3 %). Muista tuottajamaista (vuosituotanto 100-350 t) mainittakoon Turkki, Uganda ja Tonga. Maailman mittakaavassa pieni osuus vaniljaa tuotetaan myös FAO:n tilaston ulkopuolisissa muissa maissa kuten Intiassa.
Vanilliini
100px|left|thumb|Vanilliinin rakenne Vaniljan tuoksu ja maku koostuu useista aineista, joista tunnetuimman ja pääasiallisen tuoksun ja maun antaa vanilliini. Vanilliinia saadaan tuotettua kahdella tavalla: joko uuttamalla vaniljasta tai valmistamalla sitä synteettisesti. 98% vaniljan makuisista tuotteista sisältää oikeasti synteettistä vanilliinia, joka on huomattavasti halvempaa. Synteettinen vanilliini muistuttaa tuoksultaan ja maultaan vaniljaa, mutta on hinnaltaan paljon halvempaa. Niinpä synteettisesti valmistettua vanilliinia suositaan elintarvike- ja kosmetiikkateollisuudessa. Vanilliinin systemaattinen nimi on 4-hydroksi-3-metoksibentsaldehydi ja kaava on C8H8O3.
Synteettisesti valmistettu vanilliini luokitellaan luontaisen kaltaiseksi aromiaineeksi. Etyylivanilliini (C9H10O3) valmistetaan myös synteettisesti, mutta sen molekyylirakenne eroaa vanilliinista, minkä takia se luokitellaan keinotekoiseksi makuaineeksi. Sen maku on vanilliiniin verrattuna pistävä ja voimakkuudeltaan moninkertainen.
Synteettistä vanilliinia valmistetaan ligniinistä, joka on selluloosateollisuuden sivutuote. Sen suurin tuottaja on norjalainen puunjalostusteollisuus.
NetHawk
NetHawk Oyj oli Oulussa kotipaikkaansa pitävä informaatioteknologian yritys, joka perustettiin vuonna 1991 nimellä X-Net. Vuonna 2010 kanadalainen EXFO osti NetHawkin.
Vuonna 2000 X-Net osti Kaski Tech Oy:n. Yritys otti uuden nimen NetHawk Oy vuoden 2001 alusta. Julkiseksi osakeyhtiöksi yritys rekisteröitiin 6. kesäkuuta 2002. Vuonna 2005 NetHawk osti yhdysvaltalaisen ipNetfusion Inc -yrityksen.
NetHawk on erikoistunut langattomien verkkojen (GSM, GPRS, W-CDMA, EDGE, WiMAX ) ja niiden protokollien (VoIP, SS7) analysointi- ja testaustuotteisiin. NetHawk tarjoaa matkapuhelinverkko-operaattoreille ja laitevalmistajille ohjelmistotuotteita, järjestelmiä, sekä palveluja mittaus- ja testaustarpeisiin maailmanlaajuisesti.
Nerdee
Nerdee oli suomalainen popyhtye.
Yhtye Nerdee perustettiin alkuperäisjäsenten lukioaikana 1995. Alunperin nimi oli muodossa Nerds, joka tuli siitä, kun Annu Matilainen voitti pukeutumiskilpailun äitinsä vaatteissa; hän esitti nörttiä. Alkuperäiskokoonpanosta vain Matilainen jatkoi Nerdeessä yhtyeen lopettamiseen asti.
Jäsenet vaihtuivat, musiikista tuli enemmän Rock tyylistä ja yhtyeen nimeksi muutettiin Nerdie. Debyyttialbumi All About You julkaistiin vuonna 2000.
Parin vuoden hiljaiselon jälkeen yhtye uudistui taas: Jaakko Kämäräinen lähti ja nimeksi tuli Nerdee. Tällä kokoonpanolla Nerdee julkaisi Diamond Station -albumin. Se sisälsi muun muassa uuden version debyyttisinglestä ”Little Words” ja radiohitin "Broken Glass". Kappale ”Cold” oli Levottomat 3 -elokuvan tunnuskappale, joten yhtye sai odotettua lisähuomiota.
Riikka Sipponen lähti ulkomaille opiskelemaan, joten Walls Aroundilla, Nerdeen kolmannella albumilla, bassoa soittaa Luis Herrero.
Valtaosa kappaleista on Emily Handleyn ja Annu Matilaisen säveltämiä ja sanoittamia, mutta myös muut jäsenet ovat osallistuneet joidenkin kappaleiden tekoon.
Yhtye julkaisi kokoelma-albumin ja jäi tauolle keväällä 2007, mutta ilmoitti helmikuussa 2008 hajonneensa.
My Everything (albumi)
My Everything on yhdysvaltalaisen laulajan Ariana Granden toinen studioalbumi. Republic Recors julkaisi sen 25. elokuuta 2014. Sitä myytiin Yhdysvalloissa julkaisuviikollaan 169 000 kappaletta, ja se nousi heti Billboard 200 -listan kärkeen. Se pääsi 20 maassa top 10 -listalle. Suomessa albumi ylsi virallisen albumilistan sijalle 8.
Albumin työstäminen aloitettiin kuukausi Granden debyyttialbumin Yours Trulyn julkaisemisen jälkeen.
Johdantosingle ”Problem” julkaistiin 28. huhtikuuta 2014. Kappaleella on mukana australialaislaulaja Iggy Azalea. Se saavutti parhaimmillaan Billboard Hot 100 -listan sijan kolme. Toinen single ”Break Free” julkaistiin 2. heinäkuuta. Vierailevana artistina oli venäläis-saksalainen laulaja ja tuottaja Zedd. Kappale pääsi korkeimmillaan Billboard Hot 100 -listan sijalle neljä. Kolmas single ”Love Me Harder” julkaistiin syyskuussa, ja se pääsi korkeimmillaan Billboard Hot 100:n sijalle 37.
Kappaleet
Standardi-versio
Deluxe-versio
13. Bang Bang (feat. Nicki Minaj & Jessie J) – 3:19
14. Only 1 – 3:13
Muut versiot
16. Cadillac Song – 2:52
17. Too Close – 3:35
Ernie Russell
thumb|Ernie Russell Ernest Russell (21. lokakuuta 1883 Montreal, Quebec – 23. helmikuuta 1963) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi Montreal HC:ssa ja Montreal Wanderersissa.
Ernie Russell oli Wanderersin Stanley Cupin 1906, 1907, 1908 ja 1910 voittaneen joukkueen hyökkääjätähti. Hänet muistetaan viidestä peräkkäisestä hattutempusta. Russell otettiin Hockey Hall of Fameen 1965.
Euphrasia Donnelly
Euphrasia Louise ”Fraze” Donnelly (myöh. Bungard, (6. kesäkuuta 1905 Indianapolis – 20. toukokuuta 1963 Warsaw, Indiana) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa Pariisin olympialaisissa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Donnelly oli 163 senttimetriä pitkä ja uintiurallaan hän edusti Hoosier Athletic Clubia.
14. toukokuuta
14. toukokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 134. päivä (135. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 231 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 13. toukokuuta, 15. toukokuuta
Ralph King-Milbanke
Ralph Gordon Noel King-Milbanke, '''Lovelacen 2. jaarli''' (2. heinäkuuta 1839 – 28. elokuuta 1906) oli brittiläinen aatelinen.
Ralph Gordon Noel King syntyi vuonna 1839. Hänen vanhempansa olivat Ada Lovelace ja William King-Noel. Hänen nimensä muutettiin vuonna 1860 muotoon Ralph Gordon Noel King-Noel ja vuonna 1861 muotoon Ralph Gordon Noel King-Milbanke.
Ada Lovelace oli kuollut vuonna 1852. Ralphia kasvatti tämän jälkeen hänen isoäitinsä Lady Byron. King-Milbanke oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Fannie Heriot ja toinen vaimonsa poliitikko James Stuart-Wortleyn tytär Mary Caroline Stuart-Wortle. King-Milbankesta tuli Lovelacen 2. jaarli, kun hänen isänsä William King-Noel kuoli vuonna 1893.
King-Milbanke julkaisi vuonna 1905 teoksen Astarte, johon hän oli kerännyt materiaalia yli kolmen vuosikymmenen aikana. Siinä hän pyrki puhdistamaan isoäitinsä maineen ja paljastamaan Lady Byronin, Lord Byronin ja Augusta Leigh’n väliset suhteet.
Terhi (kasvi)
Terhi (Asperugo procumbens) on lemmikkikasveihin (Boraginaceae) kuuluva pienikukkainen ja karkeakarvainen euraasialainen kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|Terhin hedelmiä
Yksivuotinen terhi kasvaa 20–70 senttimetriä korkeaksi. Varsi on rento, särmikäs ja karhean väkäkarvainen. Karvaiset lehdet ovat osaksi lähes vastakkain, suikeita ja tylpähköjä. Alimmat lehdet ovat ruodillisia, ylimmät ruodittomia. Tumman punasiniset kukat ovat lehtihankaisia. Kukan verhiö on vastakohtainen, kukinnan jälkeen suureneva ja lopulta litteä, kahdesta suippoliuskaisesta osasta muodostunut. Teriö on 2–3 millimetriä leveä, nielukyhmyt ovat valkoisia. Terhi kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Kasvin tiheänystermäiset hedelmät takertuvat helposti esimerkiksi ihmisten vaatteisiin.
Pohjois-Suomessa laji on tunnettu myös nimellä tervaheinä.
Levinneisyys
Terhi lienee alun perin kotoisin Länsi-Aasian ja Kaakkois-Euroopan vuoristoista. Nykyään lajia tavataan lähes koko Euroopassa Irlantia ja Pohjois-Venäjää lukuun ottamatta. Terhiä kasvaa myös Kaukasuksen alueella sekä paikoin Lähi-idässä, Keski-Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Laji on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan ihmisen mukana. Suomessa terhiä voi tavata koko maasta, mutta esiintyminen on keskittynyt toisaalta Ahvenanmaalle ja Etelä-Suomen rannikkoalueille, toisaalta Lappiin. Laji on muinaistulokas Ahvenanmaalla ja rannikkoseuduilla, ja uustulokas Pohjois-Suomessa, jonne se on levinnyt Vienan Karjalasta. Muualla laji on satunnainen. Missään päin Suomea laji ei kuitenkaan nykyään ole yleinen.
Elinympäristö
Terhi on vanha kulttuurin seuralaislaji, jota tavataan Suomessa puutarhoissa, perunapelloilla, komposteilla, navetanseinustoilla ja joutomailla. Pohjois-Suomessa laji on toisinaan peltojen rikkaruoho. Terhi on Suomessa harvinaistunut ennen kaikkea maatalojen pihapiirin siistiytymisen myötä.
Käyttö
Terhin juurta on Englannissa käytetty värjäämiseen värikrapin (Rubia tinctorium) sijaan.
Kugartšin piiri
Kugartšin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Venäjällä Baškortostanin tasavallan eteläosassa Orenburgin alueen vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskus Mrakovon kylä sijaitsee 271 kilometriä pääkaupungista Ufasta. Piiri on perustettu vuonna 1930. Piiri koostuu 20 maalaiskunnasta (kyläneuvostoalueesta), joista suurimmat ovat Mrakovo, Jumaguzino, Maksjutovo ja Kugartši.
Kugartšin piirin pinta-ala on 3 371 km². Vuonna 2002 piirin asukasluku oli noin 32 200 ja asukastiheys 9,6 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat suuruusjärjestyksessä baškiirit, venäläiset ja tataarit.
Intiankumina
thumb|250px|Intiankuminan siemeniä Intiankumina (ajowan) (Trachyspermum ammi) on kuminan sukuinen kasvi, jonka siemeniä käytetään intialaisessa ruuassa mausteena, erityisen paljon papu- ja linssiresepteissä. Roomalaiset tunsivat kasvin kuminan variaationa, ja he kutsuivat sitä nimellä ammi. Se on voinut olla myös sama kasvi, jota kutsuttiin etiopian kuminaksi. Ajowan on hyvin paljon persiljan näköinen.
Kasvilla on harsomaiset valkoiset kukat ja tilliä muistuttava lehdistö.
Folke
Folke on Pohjoismaissa miehen, mutta Saksassa naisen etunimi. Nimi on lyhentymä saksalaisista Volk -alkuisista nimistä, joissa esiintyvä sana Volk merkitsee kansaa tai väkeä. Nimi on ollut käytössä jo keski­ajalla.
Suomessa nimi Folke on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 690 henkilölle. Folken nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 27. tammikuuta.
Myllysaaren museo
Myllysaaren museo on Valkeakosken Myllysaaressa sijaitseva museokokonaisuus. Museota ylläpitää Visavuoren Museosäätiö.
Myllysaaren museoon kuuluu itse museorakennus, kolmikerroksinen talo Myllysaaressa, sekä Kauppilanmäen museoalue. Päärakennuksen kolmannessa kerroksessa sijaitsee Suomen Jalkapallomuseo.
Museon näyttelyt ovat vaihtuvia. Myllysaaren museon erikoisuus on aito gondoli. Sen hankki Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n johtaja, vuorineuvos Juuso Walden vuonna 1963. Hän halusi tarjota tuolloin järjestetyn teollisuus- ja maatalousnäyttelyn kutsuvieraille unohtumattoman elämyksen Valkeakosken rannoilla. Gondolia käytettiin näyttelyn jälkeen keikkaluontoisesti arvovieraiden kuljettamiseen, mutta 1970-luvulle tultaessa sen käyttö hiipui. Myllysaaren museoon gondoli saatiin 1997.
Peter Lenz
thumb|Peter Lenz radalla vuonna 2009. Peter James Lenz (30. toukokuuta 1997 Orlando, Florida – 29. elokuuta 2010) oli kansainvälisesti menestynyt yhdysvaltalainen ratamoottoripyöräilijä.
Lenz oli nelinkertainen kansainvälinen mestari ja viisinkertainen Yhdysvaltain mestari. Hän aloitti 2009 kilpailemisen 125 GP -luokan juniorisarjassa. 29. elokuuta 2010 Lenz menehtyi lämmittelykierroksella tapahtuneessa onnettomuudessa Red Bull Indianapolis GP:ssä 13-vuotiaana.
Onnettomuudet
Lenz ajoi urallaan kolme suurempaa onnettomuutta: vuosina 2007 ja 2009 sekä viimeisessä kilpailussaan vuonna 2010. 8. heinäkuuta 2007 Peter Lenz oli kilpailemassa Kanadan Mini Road Race Formula 80 GP:ssä, kun toinen kuljettaja törmäsi vahingossa hänen ohjaustankoonsa pakottaen hänet kääntymään oikealle kohti useita muita kuljettajia. Yhdeltä kuljettajista murtui onnettomuudessa käsi.
Portland International Speedwayssä 31. toukokuuta 2009 Peter Lenz kärsi jarruviasta ja ajoi puomiin 160 km/h vauhdissa. Häneltä murtuivat muun muassa pohjeluu, sääriluu ja reisiluu, hänen kasvoihinsa tuli haavoja ja yksi hermo katkesi. Peter Lenzin ensimmäinen kommentti vian mahdollisesta syystä oli se, että joku oli jättänyt jarrut pumppaamatta ennen kilpailua. Toisten ohella isä Michael Lenz spekuloi, että onnettomuuteen liittyi muutakin kuin jarrut.
29. elokuuta 2010 Lenz joutui lämmittelyn aikana onnettomuuteen MD250H-moottoripyörällään Red Bull Indianapolis GP:ssä. Lenz kaatui, ja häneen osui toinen kuljettaja, 12-vuotias Xavier Zayat. Ensihoitajat alkoivat välittömästi intuboida ja elvyttää Lenziä, ja he kiidättivät hänet Methodist-sairaalaan Indianapolisiin, jossa hän myöhemmin menehtyi vammoihinsa. Hallitseva MotoGP-maailmanmestari Valentino Rossi kaatui radalla harjoituksen aikana ja lämmittelyissä neljä kertaa, ja muut kärkikuljettajat myönsivät, että rata oli vaikea.
Lenzin hautajaiset pidettiin 3. syyskuuta 2010 St. Joseph Catholic Churchissa Vancouverissa Washingtonissa.
Kerättyään lahjoituksia koulu, jota Lenz kävi, eli St. Joseph’s Catholic School nimesi 2016 Lenzin muistoksi urheilukentän Peter Lenz Memorial Athletic Field.
Edvard Krogius
Gabriel Edvard Krogius (25. elokuuta 1850 Hauho – 15. heinäkuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen sotilas, Suomen Lennätinlaitoksen päällikkö ja kuvernööri.
Krogius oli Haminan rahatoimikamarin puheenjohtajana 1885–1886, Arbetets Vännerin puheenjohtajana 1908–1914, Suomen kadettiklubin puheenjohtajana 1908–1933 sekä Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1914–1916.
Krogius oli naimisissa 1883–1921 Luise Helene (Lilly) Ahlqvistin (k. 1921) kanssa jonka isä oli kauppaneuvos Carl Henrik Ahlqvist.
Kukkolan lasitehdas
Kukkolan lasitehdas toimi Karjalan kannaksella Johanneksen pitäjässä vuosina 1771–1822. Tehdas valmisti ikkunalasia ja peililasia Venäjän markkinoille.
Vuonna 1822 tehtaan lasinvalmistus siirrettiin vuonna 1788 perustetun Rokkalan lasitehtaan yhteyteen. Rokkalan lasitehdas toimi vuoteen 1920 saakka jolloin sen lasinvalmistus siirrettiin 1892 perustetulle Kirkkoniemen lasitehtaalle joka puolestaan lopetti toimintansa ikkunalasivalmistuksessa vallinneen kovan kilpailun takia vuonna 1926. Kaikki kolme tehdasta olivat alun perin valmistaneet ikkuna- ja peililasia Venäjän markkinoille.
Richard Schybergson
Richard Arvid Schybergson (6. huhtikuuta 1893 Helsinki – 11. helmikuuta 1918 Porvoon mlk ) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Schybergson oli yksi vuonna 1908 perustetun Kiffenin perustajajäsenistä. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden jalkapallossa 1913 ja 1915 sekä SM-hopeaa jääpallossa 1917. Schybergson pelasi myös 1914 Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun Ruotsia vastaan.
Gonadoliberiini
thumb|GnRH:n rakenne GnRH eli gonadotropiineja vapauttava hormoni tai gonadoliberiini on hypotalamuksen erittämä hormoni. GnRH:n vaikutus edistää FSH:n ja LH:n eritystä aivolisäkkeen etulohkosta.
Håkan Krogius
Paul Rolf Håkan Krogius (5. huhtikuuta 1927 Valkeakoski – 20. toukokuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja varatuomari. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa 1959 ja toimi pitkään oikeudellisten asioiden parissa. Hän oli Suomen Irakin-suurlähettiläänä Bagdadissa 1981–1987.
R Canum Venaticorum
R Canum Venaticorum on Mira-tähti Ajokoirien tähdistössä. Sen magnitudi vaihtelee 6,5:stä 12,9:ään suunnilleen 329 päivän jaksolla.
Main
Main on 524 kilometriä pitkä Reinin sivujoki Saksassa. Se alkaa Baijerin koillisosasta ja virtaa länttä kohti liittyen Reinjokeen Wiesbadenin kaupunkiin kuuluvan Mainz-Kostheimin kohdalla. Yhtymäkohdan toisella rannalla sijaitsee Mainz. Muita joen varren kaupunkeja ovat muun muassa Frankfurt, Würzburg, Offenbach am Main ja Karlstadt.
pienoiskuva|vasen|Mainin suualue Reiniin. Jokea on rakennettu Bambergilta ylöspäin Kelheimiin. Se muodostaa osan vesireittiä Pohjanmereltä Mustallemerelle Reinin–Mainin–Tonavan kanavan kautta. Reitti valmistui vuonna 1992.
Aziz Ansari
Aziz Ismail Ansari (s. 23. helmikuuta 1983) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän on näytellyt muun muassa Tom Haverfordia komediasarjassa Puisto-osasto (2009–2015) sekä marraskuussa 2015 julkaistussa Netflix-sarjassa Master of None.
Ansari on tehnyt stand up -komiikkaa 2000-luvun alusta lähtien, ja vuonna 2006 hänet palkittiin parhaasta standupista HBO:n US Comedy Arts Festivaaleilla. Hän on esiintynyt sivurooleissa myös valkokaankaalla, muun muassa elokuvissa Get Him To The Greek ja I Love You, Man.
Yksityiselämä ja ura
Aziz syntyi Etelä-Carolinan Columbiassa vuonna 1982 Intian Tamil Nadusta Yhdysvaltoihin muuttaneeseen perheeseen. Hänen terveydenhoitoalalla työskentelevät vanhempansa ovat muslimeita, mutta itseään hän kuvailee ateistiksi. Hänellä on myös veli Aniz, joka osallistui yhden Master of None -sarjan jakson käsikirjoittamiseen.