cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
G. A. Serlachius
Mäntän erakko
Jälkisäädöksessään vuonna 1900 patruuna määräsi perillistensä sovittavaksi, kenestä tulee yhtiön johtaja. Hän usutti Axelin ja Göstan riitoihin ja hajotti näin sukunsa voidakseen hallita loppuun asti, miten halusi. Axel ei lopulta kestänyt tällaista ja luopui serkkunsa hyväksi. Tehtaan ja yrityksen toimitusjohtajaksi tuli näin Gösta Serlachius.
Vanheneva patruuna jaksoi ottaa yhä kantaa ajankohtaisiin asioihin. Sortovuosien alettua vuonna 1899 hän seurasi mielipiteissään Yrjö Sakari Yrjö-Koskista. Hän oli kiukkuinen vanha mies, joka suomi ankarasti viikinkejä, ryssiä, juutalaisia sekä saksalaisia. Hän rettelöi kotipaikkakunnallaan nuorisoseuraa vastaan ja epäsi siltä pääsyn kaikkiin omistamiinsa tiloihin. Yrityksellä meni hyvin, ja viimeisessä Pohjoispankille lähettämässään kirjeessä patruuna ennusti pian pääsevänsä eroon vekseleistään. Serlachius kuoli 13. kesäkuuta 1901.
Mesenaatti
Paitsi teollisuusmies, G. A. Serlachius oli myös merkittävä taiteilijoiden tukija.
Jo ollessaan Tampereella apteekkarina Serlachius piti itseään kulttuuri-ihmisenä ja keskusteli säätyläisten parissa runoista, maalauksista ja pianomusiikista. Mäntässä into kulttuuriin kasvoi lisää. Kiinnostus kanavoitui etupäässä kuvataiteeseen, ja taidekäsitystä avasivat liikematkat Venäjälle, Saksaan, Ranskaan ja Alankomaihin. Matkoilla saattoi käydä gallerioissa, ja teollisuusnäyttelyissäkin oli taideosastonsa.
Aluksi Serlachius tuki Hjalmar Munsterhjelmia, jonka veli oli hänelle tuttu työasioiden parista. Mäntän tehtaalla toimi konttoristina Axel Lindecrona, jonka kautta tehtailija tutustui syyskuussa 1883 Turussa Samppalinnan ravintolassa Emil Wikströmiin ja tämän 18-vuotiaaseen ystävään Axel Galléniin.
Kolme vuotta myöhemmin Serlachius tapasi Wikströmin ja Gallénin lomaillessaan Pariisissa. Kolmenkymmenen ikävuoden ero ei haitannut, vaan kolmikko liikkui kaupungilla ihmetellen nähtävyyksiä ja istuen iltojaan ravintoloissa. Gallénille Serlachius jätti pienen rahasumman ja pyysi tätä Mänttään, missä oli luvassa tilaustöitä. Taiteilija saapuikin, mutta vietti ensiksi aikaansa Keuruulla epämukavassa mökissä. Jouluksi hän saapui Mänttään, missä tankkasi ruokaa kolme päivää ja kirjeenvaihdosta päätellen juhli ankarasti. Gallen sai Serlachiukselta rahallista tukea opintoihinsa Pariisissa ja rohkaisuja Kalevalan sankareiden kuvalliseen esittämiseen. Fennomaanina Serlachius näki, että Gallen-Kallelalla olisi tärkeä kansallinen tehtävä 1800-luvun lopun suomalaisuuspyrkimysten kannalta.
Gallénin ja Serlachiuksen ystävyys ei ollut saumatonta. Herrojen kirjeenvaihdossa esiintyy monia sävyjä, kuten kerjääminen, kannustus, nälviminen, arvonanto ja kiukuttelu. 1890-luvulle tultaessa miesten välit menivät poikki. Serlachius ei ollut helppo liikekumppani eikä helppo ystävä taiteilijoille.
Emil Wikströmin kanssa ystävyyssuhde oli helpompi. Wikström rakensi Visavuorelle taiteilijakotiaan, mutta rahapula vaivasi, koska Säätytalon reliefistä ei kuulunut maksua. Tällöin Serlachius lainasi hänelle puuttuvan summan. Serlachius ylisti uutta rakennusta, jota pidetäänkin suomalaisen jugendarkkitehtuurin klassikkona. Kiitollinen kuvanveistäjä lähetti mesenaatilleen kipsivaloksen ensimmäisestä Visavuoressa valmistuneesta veistoksesta. Veistoksen mukana seurasi kirje, jossa kiiteltiin tehtailijan mahdollistamasta työtilasta.
Ystävyys Wikströmin ja Gallen-Kallelan kanssa jatkui vuodesta 1883 Serlachiuksen kuolemaan saakka. Nuorille taiteilijoille hän toimi eräänlaisena isähahmona, hän itse taas sai kulttuurista uudenlaista sisältöä elämäänsä. Hänen jälkeensä suvun yhteistyö taiteilijoiden kanssa jatkui ensin Serlachiuksen Thyra-tyttären ja Axel-pojan ja sittemmin Gösta-vävyn kautta.
G. A. Serlachius taiteessa
pienoiskuva|Akseli Gallen-Kallela: Kauppaneuvos Gustaf Adolf Serlachiuksen muotokuva (1887). Gallén maalasi myöhemmin kuuluisaksi tulleen muotokuvan mesenaatistaan tämän tehtaassa vuonna 1887. Patruuna näyttää siinä ikäistään vanhemmalta ja tutkijat ovat löytäneet siitä symboliikkaa, kuten koneet, paperisuikaleet ja taustalla ahkeroivan nimettömäksi ja kasvottomaksi jäävän työläisen. Axel Solitander on tulkinnassaan esittänyt, että muotokuva ei hehkuta kunniaa, valtaa ja vaurautta vaan henkii vaivoja, vastuksia ja taisteluita, jotka teollisuuden esitaistelijan oli pakko kohdata. Maalaus sai valtion palkinnon vuonna 1888 ja oli esillä Suomen osastolla Pariisin maailmannäyttelyssä 1889.
Gallén maalasi myös muotokuvat Serlachiuksen vävystä Wladimir Jurveliuksesta (1887), tyttärestä Sissi Serlachiuksesta (1889), vaimosta Alice Serlachiuksesta (1889) ja pojasta Axel Serlachiuksesta (1917). Emil Wikström teki G.A. Serlachiuksesta kipsimedaljongin vuonna 1897.
Yksityiselämä
Serlachius kuului Serlachius-sukuun.
Serlachius oli naimisissa Alicen kanssa ja heillä oli kolme lasta, Axel, Sissi ja Thyra sekä ainakin kolme lasta, jotka olivat kuolleet vauvoina. Perheen kodissa oli taiteen lisäksi laaja kirjasto, johon kuului niin kotimaisia julkaisuja kuin englantilaisia kuvalehtiäkin. Perhe lomaili eurooppalaisissa kylpylöissä, esimerkiksi Karlsbadissa ja Rivieralla, ja perheen tyttäret opiskelivat Sveitsissä ja Pariisissa. Koko perhe osallistui kansainvälisiin teollisuusnäyttelyihin, joissa oli oma osasto myös taiteelle.
Kyntö
thumb|300px|[[Traktorikilpakyntö|Traktorikilpakynnössä tavoitteena on saada aikaan mahdollisimman kaunis kynnös. Traktorikynnön SM-kilpailut 2014, nurmikyntöä sarka-auroilla. Etualalla nuorten sarjassa kilpaillut Jarkko Hietaoja, Satakunnan edustaja Kankaanpäästä.]]
Kyntö on toimenpide, jolla pyritään saamaan viljelykasville hyvä kylvöalusta.
Tämä tarkoittaa maan kuohkeuttamista ja kääntämistä, minkä seurauksena näin mullan eri osat joutuvat ilman vaikutukselle alaisiksi, mikä jouduttaa lahoamista ja rapautumista, sekä peitetään ja sekoitetaan lannoite maahan ja välissä itse kylvösiemenet, annetaan sopiva muoto maan pinnalle ja hävitetään myös rikkaruohoja.
Syyskyntö
Pohjoisilla leveysasteilla kuten Suomessa syksyllä kyntäminen on olennainen osa maanmuokkausta. Syyskyntö nopeuttaa maan kuivumista keväällä, kun kevätkosteus varastoituu muokkauskerrokseen, ja tämä mahdollistaa sen, että jo kasvukauden alku voidaan tehokkaasti hyödyntää. Syyskyntö myös kuohkeuttaa maata routaantumisen tehostamiseksi. Kun syyskyntö tehdään kunnolla, ei keväällä tarvitse äestää niin monta kertaa.
Kevätkyntö
Kevätkyntö on toimenpide, jota Suomessa ei juuri koskaan tehdä. Suomessa ei tavallisesti keväällä viljan- tai rehuntuotannon yhteydessä kynnetä, koska se ei sovi useimmille maatyypeille, esimerkiksi hiesu- ja savipelloille. Kyntämisen sijaan maa voidaan keväällä muokata kevyemmin äkeellä eli äestää. Kuitenkin esimerkiksi perunapelloilla ja kasvimailla saatetaan keväällä kyntääkin, koska se kuivattaa maata.
Kynnön historia ja aura
300px|thumb|Kyntämistä vanhaan malliin.
Maatalouden alkuaikoina, kun auraa ei vielä ollut keksitty, oli käytössä sahra, joka oli hyvin yksinkertainen puinen työväline. Sahralla maata kuohkeutettiin sitä kääntämättä. Sittemmin keksittiin aura, joka oli työvälineenä huomattavasti edeltäjäänsä tehokkaampi. Vanhassa, ns. matala-aurassa on ojas pyörien varassa, ja periaatteena on veitsiterä, joka yhdessä vantaan kanssa leikkaa irti viilun, mikä auran siivellä käännetään sivulle.
Keskiajalla kehittyi edeltäjästään poikkeava, ns. korkea-aura, jossa ojaksen kannatuspyörät oli korvattu tukijalalla. 1800-luvulla alettiin auroja valmistaa teollisesti teräksestä. Alueesta riippuen auraa on vedetty jonkin eläimen, tavallisesti hevosen perässä.
Kuitenkin teollistuneissa maissa nykyään varsinkin suurilla peltoaloilla on jo monen vuosikymmenen ajan käytetty huomattavasti tehokkaampaa traktorin perässä vedettävää auraa, jossa on useampia siipiä. Useammat siivet toimivat niin, että seuraava siipi kääntää maaviilun aina edellisen siiven jättämän vaon päälle. Viimeinen siipi jättää jälkeensä kyntövaon, joka puolestaan täyttyy seuraavalla kerralla äskeisen kohdan vierestä kynnettäessä.
Kyntö on ikivanha muokkausmenetelmä, jota harjoitettiin Raamatun mukaan jo Palestiinassa. Kyntäminen oli kunniakasta työtä jota Israelin ensimmäinen kuningas Saulkin harjoitti. Hänet noudettiin pellolta kyntämästä johtamaan sotaa kun vihollinen oli hyökännyt maahan.
Hyasintti (jalokivi)
thumb|right|230px|Punaista zirkonia Hyasintti on nimitys, jota käytetään zirkonin keltaisista, oransseista ja puna-ruskeista värityksistä. Hyasinttia ei juuri käytetä jalokivikaupassa. Hyasintti mainitaan Vanhassa testamentissa.
Kannuksen kaupunginkirjasto
Kannuksen kaupunginkirjasto on Keski-Pohjanmaan Kannuksessa toimiva yleinen kirjasto. Kaupunginkirjaston päätoimipaikka on Kannuksen kirjasto. Tämän ohella kaupunginkirjastoon kuuluu Korpelan kylässä sijaitseva Korpelan lainausasema. Lisäksi Sievin kirjastoauto kiertää joka toinen viikko yhtenä viikonpäivänä Eskolan, Kannuksen keskustan ja Viirretkylän alueella. Vielä 2010-luvun alkupuolella Eskolassa ja Väli-Kannuksessa palveli oma lainausasema.
Kaustisen kirjasto kuuluu Keski-Pohjanmaan kunnankirjastoja yhdistävään Anders-kirjastokimppaan, jonka kokoelmia jäsenkuntien asukkaat voivat hyödyntää. Tarjontaan kuuluu niin fyysisiä teoksia kuin sähköisiä aineistojakin (esimerkiksi e-kirjoja, e-äänikirjoja, musiikkiäänitteitä, suoratoistoelokuvia sekä laulun ja musiikki-instrumenttien soiton oppikursseja). Verkkokirjaston aineisto on käytössä vuorokauden ympäri, kaikkina viikonpäivinä.
Armi Aavikko
Armi Anja Orvokki Aavikko oli suomalainen missi, laulaja ja show-esiintyjä.
Lampros Erythrailainen
Lampros (, ; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi, joka oli kotoisin Erythraista. Hänestä ei tiedetä paljoakaan. Sudan mukaan hän toimi Aristoksenoksen opettajana. Tämän perusteella hän on elänyt pääosin 300-luvulla eaa.
Armi Aavikko
Aavikko kruunattiin 18-vuotiaana vuoden 1977 Miss Suomeksi. Miss Skandinavia -kilpailuissa Aavikko oli toinen perintöprinsessa. Keväällä 1977 hän aloitti yhteistyön laulaja Dannyn kanssa, ja he muodostivat suositun esiintyjäduon Danny & Armi. Heidän suurin suosionsa osui vuosiin 1977–1982, ja heidän hitti-iskelmiään ovat muun muassa ”Tahdon olla sulle hellä”, ”Kaiken sulle antaisin”, ”Silloin vasta kaiken saan” ja ”Me vain”. Aavikko julkaisi vuonna 1981 oman sooloalbuminsa Armi.
Danny ja Armi konsertoivat taajaan tanssipaikoilla ja ravintoloissa. Pitkälti Dannyn ohjauksen ja tuen ansiosta Aavikosta tuli ammattimainen laulaja. Uransa aikana Aavikko ei juuri saanut arvostusta laulajana, vaan hänet leimattiin pelkäksi missiksi. 1990-luvun alkupuolella Danny ja Armi esiintyivät laivaristeilyjen viihdeilloissa, jotka olivat yleisö- ja arvostelumenestyksiä. Vuosikymmenen puolivälin jälkeen Aavikko vetäytyi aktiiviselta laulajanuralta. Hän kärsi alkoholismista ja skandaalilehdistön huomiosta. Viimeisinä aikoinaan Aavikko suunnitteli uutta alkua ja laulelmalevyä, mutta hän kuoli 43-vuotiaana keuhkokuumeeseen.
Petri Tuunaisen kirjoittama elämäkerta Armi Aavikko – 1958–2002 ilmestyi vuonna 2005. Vuonna 2021 Yle julkaisi Aavikon elämästä tehdyn kuunnelmadraaman Armi Aavikko – siinä välissä olin elossa.
Lapsuus ja nuoruus
Armi Aavikko syntyi 1958 Helsingissä Anja ja Keijo Aavikon perheeseen. Hänen äitinsä oli lähtöisin Leivonmäeltä Keski-Suomesta ja isänsä Pukkilasta. Armilla oli kolme vanhempaa sisarta, Anneli (1954), Pirjo (1955) ja Arja (1956–1992). Pikkuveli Rauno syntyi 1962 ja perheen kuopus Marja-Liisa 1968. Armin syntymän aikaan perhe asui Porvoossa, jonne he olivat rakennuttaneet omakotitalon. Keijo Aavikko työskenteli autonkuljettajana ja myöhemmin vakuutusmiehenä, ja äiti Anja hoiti lapsia kotona. Vauvaiässä Armi oli kuolla saatuaan myrkytyksen liian voimakkaasta peräpuikosta. 1960-luvun alussa perhe muutti Vuorikadulle Porvoon kirkon lähellä sijainneeseen piharakennukseen. Aavikon lapsuudenperhe oli uskovainen ja musikaalinen. Tyttäret perivät äitinsä uskonnolliset arvot ja kävivät sunnuntaisin Pelastusarmeijan Porvoon osaston pitämässä pyhäkoulussa. Isä puolestaan kannusti lapsiaan musiikin pariin, ja molemmat sedät olivat erinomaisia runonlausujia. Armi peri taiteellisuutensa juuri isänsä puolelta, ja koko ikänsä ilmaisi usein tuntemuksiaan juuri runojen kautta.
Armi Aavikko oli mielikuvitukseltaan rikas, itseironinen, kiltti ja iloinen mutta herkkä ihminen, joka kaipasi turvallisuutta. Hän oppi varhain, ettei kielteisten tunteiden näyttäminen ollut sopivaa. Avoimena ja rehellisenä ihmisenä hänen oli vaikea ymmärtää muiden taka-ajatuksia. Sisaruksista Armille läheisin oli häntä kaksi vuotta vanhempi Arja. Molemmat olivat herkkiä ja taiteellisia. Aavikon perhe vietti kesät maaseudulla Leivonmäellä äidin vanhempien, Kalle ja Santra Viialan luona. Armi Aavikolle rakkain lapsuudenympäristö oli juuri Leivonmäen maaseutumiljöö. Hän oli suvun mökillä monena kesänä laulajanuransa jälkeenkin.
Armi oli kuusivuotias, kun Aavikot muuttivat Porvoosta Helsingin Länsi-Pakilaan. Armi Aavikko mielsikin Ripusuontiellä sijainneen omakotitalon, jossa hän asui 13 vuotta, varsinaiseksi lapsuudenkodikseen. Helsingissä Keijo Aavikko laajensi kuljetusyritystään, ja Armi aloitti koulun Pakilan kansakoulussa 1965. Yksi hänen luokkatovereistaan oli Anne Taskinen, myöhemmältä taiteilijanimeltään Heinäsirkka. Armi osallistui kouluvuosinaan kuoroon ja oli solistina veljensä Raunon yhtyeessä. Hänen suuri musiikillinen idolinsa oli Katri Helena. Syksyllä 1971 Aavikko siirtyi Pakilan kansalaiskouluun, jossa hänen keskiarvonsa kohosi 9:ään. Vuonna 1973 hän pääsi töihin kukkakauppaan ja yritti käydä pitkien työpäivien ohessa iltakoulua. Lopulta hän palasi päiväopiskeluun ja kävi yläastetta Maunulan yhteiskoulussa ennen missikisoja.
Miss Pääkaupunki 1976
Kesällä 1976 Aavikko pääsi lapsuudenystävänsä kanssa jälleen Yhtyneiden Kuvalehtien lähettitytöksi. Lehtitalossa olivat töissä myös Aavikon kaksi sisarta, Arja puhelinvaihteen hoitajana ja Pirjo latojana. Lapsuudenystävä halusi ilmoittaa Aavikon Mustikkamaalla järjestettävään Miss Pääkaupunki -kilpailuun. Alkuun vastahakoinen Aavikko suostui ehdotukseen vasta kuultuaan Ruotsin-risteilypalkinnosta. Hän voitti ja ponnahti hetkessä julkisuuteen. Kesän aikana hän sai lisäksi muun muassa tittelit ”Aurinkotytön perintöprinsessa” ja ”Miss Kroppa”. Aurinkotyttö-kilpailun yhteydessä Aavikko teki ensimmäisen ulkomaanmatkansa Kanariansaarille.
Menestys kauneuskilpailuissa olisi poikinut Aavikolle mallintöitä ulkomailta. Aavikko ei varsinaisesti haaveillut misseydestä eikä mallinurasta, vaikka itse ala kiehtoikin häntä. Hän oli päättänyt ensisijaisesti käydä koulunsa loppuun, joten ei ottanut työtä vastaan. Aavikko oli muita luokkalaisiaan parisen vuotta vanhempi, koska oli välillä lopettanut koulun töiden takia ja jatkanut iltaopiskelulla. Miss Suomi -tittelin myötä Aavikko koki opiskelun liian raskaaksi julkisten velvollisuuksien ohessa, joten hän jätti koulun kesken neljä kuukautta ennen valmistumistaan keskikoulusta.
Miss Suomi 1977
pienois|pysty|Armi Aavikko Alpo Voutilaisen kuvaamana. Aavikon sisar Pirjo halusi ilmoittaa hänet helmikuussa 1977 pidettävään Miss Suomi -kilpailuun. Aavikko kaavaili sairaanhoitajaopintoja mutta taipui lopulta suostuttelujen jälkeen osallistumaan kisoihin. Kaksi viikkoa myöhemmin hän sai tietää tulleensa valituksi loppukilpailuun. Mainostelevision studioilla 8. helmikuuta 1977 pidettyjen uima- ja iltapukukierrosten jälkeen juontaja Ville-Veikko Salminen julisti 18-vuotiaan Aavikon voittajaksi kymmenen finalistin joukosta. Tuomarit olivat kehuneet hänen pohjoismaista viehätystään ja ”anatomista täydellisyyttään”, ja hänet oli valittu myös lehdistön ihannetytöksi. Televisiolähetystä seurasi noin kaksi miljoonaa suomalaista. Aavikko itse muisteli voiton hetkeään myöhemmin: ”Itkin paljon, mutta itkin pelosta... kun en tiennyt mitä tulee tapahtumaan.”
Media kiinnostui Aavikosta missitittelin myötä, jolloin tavallisesta perhetytöstä tuli maanlaajuinen sensaatio. Heti kisojen jälkeen Aavikko lähti kiertueelle esittelemään kevätmuotia Sokoksen tavarataloihin yhdessä Kari Tapion kanssa. Yleisöennätyksiä lyöneen kiertueen aikana Aavikko toi esille unelmansa laulajanurasta, sillä lavaesiintymiset tuntuivat omalta alalta. Kari Tapio keksi, että Aavikko voisi esittää kiertueella hänen kanssaan ”Maailman valot” -kappaleen. Tuolloin Aavikko lauloi lavalla ensimmäisen kerran.
Miss Suomi -tittelillä oli 1970-luvulla suuri markkina-arvo, joten SOK:n kiertueen jälkeenkin Aavikko oli esillä koko ajan: hän emännöi paikallisia kauneuskilpailuja ja toimi mallina sekä tuote-esittelijänä. Lisäksi hänellä oli jonkin verran juontotehtäviä. Julkinen pyöritys oli kuitenkin liian kovaa: Aavikko sairastui työuupumukseen ja hänet määrättiin viikoksi sairauslomalle. Samoihin aikoihin hän pääsi tutustumaan musiikkivaikuttajiin ja tapasi ensi kertaa Dannyn.
Danny & Armi
pienois|pysty|Danny & Armi vuonna 1979. Jo ennen vuoden 1977 Miss Suomi -kilpailuja ohjelmatoimisto Finnartistit ja Apu-lehti olivat päättäneet, että tuleva Miss Suomi kiertäisi kesän ajan Danny Show’ssa etsimässä missiehdokkaita seuraavan vuoden kilpailuihin. Danny itse myöntyi ehdotukseen. Aavikko oli ensin kahden vaiheilla mutta innostui lähtemään mukaan paitsi missin velvollisuudesta myös oppimisen halusta. Hän sai myös tukea silloiselta poikaystävältään. Aavikon omasta musiikkiharrastuksesta syntyi idea, että hän voisi myös laulaa kiertueella. Dannyn kotona järjestettiin myöhemmin koelaulutilaisuus, jossa Aavikko esitti Veikko Samulin säestyksellä kappaleen ”Syysunelma”. Samuli muisteli: ”Hänen laulunsa kuulosti puhtaalta. Lauluääni oli hiukan heiveröinen mutta kehityskelpoinen.” Koelaulun tuloksena Aavikko sai kiinnityksen Dannyn kiertueen toiseksi pääsolistiksi. Keikkakesän aikana hän kiersi kaikkialla Suomessa Danny Show’n mukana, ja kiertue sai valtavan yleisösuosion.
Aavikon levytyksistä kuuluisin on Dannyn kanssa vuonna 1977 duettona tehty Juha Vainion sanoittama ”Tahdon olla sulle hellä”. Levy-yhtiö Scandia ei ollut innostunut ”laulavasta missistä”, mutta kappale hyväksyttiin Dannyn tulevalle albumille. Näin Aavikko joutui kylmiltään laulamaan suoraan levylle. Hän lauloi omasta mielestään ”kuin sirkkeli”, mutta hänen pikkutyttömäinen äänensä jäi juuri sellaisenaan suomalaisen iskelmän historiaan. Kriitikot sen sijaan irvailivat Aavikon laulamista jo ensilevytyksestä alkaen ja arvostelivat hänen ”tavattoman ohutta” ääntään. Hänen laulamisestaan kirjoitettiin muun muassa ”kuulostaa kiekumiselta” ja ”laulava missi on klisee”.
”Tahdon olla sulle hellä” nousi heti ykköshitiksi, ja syyskuussa 1977 singlen myynti ylitti kultalevyrajan. Se piti ykkössijan neljä kuukautta, kunnes sen paikalle nousi Dannyn ja Armin toinen yhteissingle ”Kaiken sulle antaisin”. ”Tahdon olla sulle hellä” aloitti 1970-luvun lopun suomalaisessa iskelmämusiikissa hyvin suositun hellyysteeman, jota edustivat myös esimerkiksi muiden levyttämät laulut ”Ollaan lähekkäin” ja ”Rakkaus on hellyyttä”. Dannyn albumia Tahdon olla sulle hellä myytiin yli eli yli timanttilevyrajan. Aavikko oli nimikappaleen lisäksi mukana Britannian euroviisukappaleen ”Rock Bottom” suomennetulla versiolla ”Päin seinää”.
Duon toinen single ”Kaiken sulle antaisin” diskattiin vuoden 1977 Syksyn sävelestä, mistä nousi suuri kohu. Kappaleen sanoittanut Juha Vainio oli osallistunut kilpailuun uuden säännön vastaisesti useammalla kuin yhdellä tekstillä. Toisaalta hylkäys vaikutti huomattavasti Dannyn ja Armin uran nousuun. Vuonna 1978 ilmestyi albumi Danny & Armi, jota myytiin yli eli kultalevyyn oikeuttava määrä. Albumin suosituimmiksi lauluiksi nousivat ”Silloin vasta kaiken saan” ja ”Me vain”. Aavikko levytti albumille myös soolokappaleen ”Parhaat puolet”. Varsinkin rock-piireissä Danny & Armi saivat osakseen paljon arvostelua ja kriitikot haukkuivat lyttyyn heidän levyjään. Hellistä tunteista laulava duo oli kuitenkin suuren yleisön mieleen, mikä merkitsi heille enemmän kuin musiikkiarvostelijoiden mielipiteet. Aavikko sai missivuotensa jälkeen työtarjouksia muun muassa Spede Pasaselta mutta oli päässyt laulajanurallaan hyvään alkuun ja päätti panostaa vain laulamiseen.
Alkuvuodesta 1978 Aavikko matkusti Dannyn kanssa Lontooseen ja Pariisiin, joista he hakivat inspiraatiota tulevan kesän show’ta varten. Samoihin aikoihin hän muutti äitinsä, pikkuveljensä ja pikkusiskonsa mukana Pihlajistoon, josta hän hankki pian oman asunnon. Suurin osa ajasta kului kuitenkin laulukeikoilla, ja tämä Aavikon nimittämä ”rumba” jatkui vuoteen 1981 asti. Hän sai ihailijapostia enemmän kuin mihin ehti vastata, sillä häntä pidettiin luonnollisen läheisenä ja helposti samastuttavana henkilönä. Vuoden 1978 kesällä Aavikko oli Dannyn mukana Danny & Armi laserajassa -kesäshow’ssa, joka rakennettiin avaruusteeman ympärille. Siinä oli ajan kansainvälisen hengen mukaisesti vaikutteita muun muassa Tähtien sota -elokuvasta. Aavikko oli mukana suunnittelemassa muun muassa esiintymisasuja. Show’n mukaan nimetyssä televisio-ohjelmassa 3. syyskuuta 1978 Danny & Armi esittivät hittejään englanniksi käännettyinä. Ohjelma oli tehty alusta asti ulkomaista vientiä silmällä pitäen, ja show sai suuret katsojaluvut. Duon esittämä ”I Wanna Love You Tender” myytiin useaan maahan. Joulukuussa Danny ja Armi matkustivat suomalaisista muusikoista koostuneen retkikunnan mukana Israeliin ja Egyptiin esiintymään YK:n rauhanturvaajille.
Finntastic
Kesästä 1978 alkuvuoteen 1980 Aavikko oli mukana Finntastic-kokoonpanossa, johon Dannyn ja Armin lisäksi kuuluivat Pepe Willberg ja vuoden 1978 Miss Suomi Seija Paakkola. Idea syntyi Dannyn & Armin showkiertueen aikana, ja Paakkola pääsi näin kokeilemaan siipiään laulajana. Willberg otettiin mukaan, jotta yhtyeessä olisi kaksi naista ja kaksi miestä. Finntastic tituleerattiin monessa yhteydessä ”Suomen Abbaksi”. Kokoonpano esiintyi ensimmäisen kerran yhdessä Danny & Armi laserajassa -kiertueen yhteydessä. Elokuussa he esiintyivät Rovajärven tykistöleirillä noin 8 000:lle alokkaalle. Kesän 1979 Danny Show rakennettiin kokonaan Finntasticin ympärille. 1950-luvun muodista ja rock-vaikutteista koottu Frendit-show oli juonellinen tarina nuorisojengistä. Se ei ollut samanlainen kassamagneetti kuin edellisen kesän show mutta menestyi silti hyvin.
Syksyllä 1979 Finntastic esitti ravintolashow’n nimeltä Hellät paikat. Sitä oli tekemässä monia viihdealan toimijoita, kuten Matti Kuusla, Pertti Reponen (joka oli käsikirjoittanut myös Frendit -show’n) ja Junnu Vainio. Esitykset pidettiin maaliskuussa 1980 Turun Hamburger Börsissä ja Helsingin Kaivohuoneella. Hellät paikat parodioi Dannyn & Armin aiempia hittejä sekä ajankohtaisia puheenaiheita. Show sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton, mutta yleisövastaanotto oli hyvä. Aavikko sai ensimmäistä kertaa kiitosta myös arvostelijoilta, ja hänen todettiin saaneen lauluunsa ”rutkasti äänivaroja”. Suosiosta huolimatta Finntastic hajosi sisäisiin ristiriitoihin pian show’n päätyttyä.
Toinen LP
Dannyn & Armin toinen yhteisalbumi Toinen LP tehtiin kiireessä vuoden 1979 joulumarkkinoita varten ja sisälsi tuttuun tapaan useita hellyysaiheisia kappaleita. Levyttäminen oli Dannylle ja Armille raskasta samaan aikaan ravintolashow’n ja Finntasticin kanssa. Levystä ei tullut edellisen kaltaista myyntimenestystä, ja kappaleista pääsi listoille ainoastaan ”Jos sinäkin tahdot”. Iskelmäteollisuudessa vallinnut hellyysbuumi oli tulossa päätökseensä, ja myös musiikintekijät olivat saaneet aiheesta tarpeekseen. Toinen LP jäi duon viimeiseksi yhteiseksi albumiksi.
1980-luku
Kesällä 1980 Danny ja Armi lähtivät jälleen kiertueelle Rullaa ja rokkaa kanssamme -show’lla, jonka Danny oli suunnitellut uuden rullaluisteluvillityksen innoittamana. Show oli edellisiä spektaakkelimaisia kokonaisuuksia pienimuotoisempi, sillä väki oli tanssipaikoilta vähenemässä ja tanssilavoja alettiin sulkea ympäri Suomea. Kesäisen rullaluisteludiskon tarkoituksena oli myös ottaa yleisö mukaan, eikä siinä ollut enää samanlaista Danny & Armi -asetelmaa, jossa he lauloivat vain toisilleen. Show osoittautui pian flopiksi. Aavikolla riitti silti edelleen kysyntää, ja hän muun muassa levytti käännösiskelmän ”Isä-pappa pingviini”. Tässä vaiheessa Aavikko kuului jo iskelmämusiikin kiintotähtiin Katri Helenan ja Marion Rungin ohella. Rullaluistelushow’n jälkeisenä syksynä Danny ja Armi esiintyivät perinteisillä tanssipaikoilla uudelleen kootun The Islanders -yhtyeen säestämänä.
Junnu Vainio alkoi vuonna 1981 patistella Aavikkoa oman levyn tekoon. Joulun alla julkaistiin Veikko Samulin tuottamana Aavikon ensimmäinen soololevy Armi. Siltä nousi hitiksi Raul Reimanin sanoittama ”Iltaloma”, joka oli käännös Anekan menestyskappaleesta ”Japanese Boy”. Sooloalbumilla haluttiin luoda Aavikolle hitusen syntisempää viettelijän imagoa. Levy sai kriitikoilta kohtalaiset arviot mutta ei varsinaisesti poistanut ”laulavan missin” leimaa. Aavikko oli tyytyväinen levystään, vaikka se oli tehty lyhyellä harjoitusajalla. Hän ei kuitenkaan erityisemmin haikaillut soolouralle, koska laulaminen Dannyn kanssa tuntui kaikista luontevimmalta. Keväällä 1982 Danny & Armi esiintyivät jälleen Kaivohuoneella. Numerona oli aiempaa eroottisempi Tanssiaiset-show, jossa esitettiin vanhojen kansansävelmien lisäksi sekoitus eri tyylilajien kappaleita. Aavikko sai myös huomiota sooloesityksillään ”Yes Sir, That’s My Baby” ja ”Diamonds Are a Girl’s Best Friend”.
1980-luvun puolivälistä alkoi Aavikon uran hiljaisin kausi. Aavikko oli kuusi vuotta rakentanut elämäänsä viihdealan varaan ja ansaitsi hyvin D-tuotannon palveluksessa mutta alkoi olla epävarma ammatinvalinnastaan. Aavikko piti viihdealan elämänmausta, mutta hän ei kokenut iskelmätähden roolia omakseen. Koska kiertueet kuuluivat työhön, tien päällä vietettiin paljon aikaa mutta Aavikko ei pitänyt itseään kulkijaluonteena. Hän harkitsi jo siirtymistä ”tavalliseen elämään”, mutta jatkuva miellyttämisentarve sai hänet joustamaan ylenpalttisesti ja mukautumaan kaikkeen. Aavikon itsensä mukaan tällaista käyttäytymistä jatkui 1990-luvun alkuun asti. Hän oli kuitenkin nähnyt myös viihdemaailman synkän puolen ja päättänyt, ettei se vääristäisi hänen elämänkatsomustaan; hän käytti alkoholia harkiten, noudatti terveellistä elämäntapaa ja huolehti kunnostaan. Jatkuvan tarkkailun alaisena olemisen vuoksi hänestä tuli ihmisten seurassa arempi ja sulkeutuneempi.
Vuonna 1983 Danny & Armi osallistuivat Rostockin kansainvälisille laulufestivaaleille, jossa he esittivät saksankielisen kappaleen ”Am Gründe Des Meeres”. Aarno Ranisen tekemä sovitus voitti kultaa, mutta asiaa ei juurikaan noteerattu kotimaan lehdissä. Suomessa Danny & Armi kiersivät edelleen keikoilla, mutta duon suosio oli jo hiipumassa. He esiintyivät enimmäkseen ravintoloissa, ja osa keikkapaikoista oli epäsiistejä kuppiloita. Aavikko mietti vähän väliä vaihtoehtoa laulu-uralle mutta palasi aina takaisin estradeille, jonne hän Dannyn mielestä kuului. Danny & Armi solmivat 1986 uuden levytyssopimuksen M&T Productionin kanssa. Kaksikon 1970-luvun hellyyshittien säveltäjä Veikko Samuli teki heille slaavilaistyyppisen kappaleen ”Ensirakkaus ja nuoruuspäivät”, joka ei kuitenkaan menestynyt. Keväällä 1986 Danny & Armi tekivät show’n Juhlatanssit Kaivohuoneella ja esittivät menevän kappaleen ”Pelkkää hyvää” iskelmälaulukilpailussa Kevään sävel. Ohjelman raati ei vakuuttunut kappaleesta, joka sijoittui viimeiseksi. Näkymättömyys julkisuudessa oli alkanut rajoittaa duon keikkojen määrää. He levyttivät muutamia uusia lauluja Dannyn vuoden 1986 Ninja-albumille ja tekivät muutamia keikkoja kuukaudessa taustanauhojen säestyksellä vuosikymmenen loppuun.
pienois|Aavikko ja Danny esiintymässä [[Heinolassa kesällä 1989.]] Aavikko kutsui 1980-luvun loppupuoliskoa ”henkilökohtaiseksi lama-ajaksi”. Keikat vähenivät entisestään, mikä johti tiukkaan taloudelliseen tilanteeseen. Hän masentui ensi kertaa vakavammin ja oli jo pitkään odottanut saavansa pysyvän ihmissuhteen Dannyn kanssa, joka ei kuitenkaan ollut tehnyt asiassa ratkaisua. Koska Danny oli naimisissa, heidän rakkaussuhteestaan oli tullut julkinen salaisuus, josta ei musiikkipiireissä puhuttu ääneen ja jota osapuolet eivät itsekään kommentoineet.
1990-luvun laivashow’t
Dannyn ja Aavikon 15 vuotta kestänyt salasuhde päättyi 1992, kun kävi selväksi, ettei Danny lupauksistaan huolimatta aikonut ottaa eroa vaimostaan Aavikon vuoksi. Danny kertoo muistelmissaan, että hänen vaimonsa Liisa Lipsanen oli alusta lähtien tietoinen suhteesta. Liisa suhtautui Aavikkoon ystävällismielisesti, ja Aavikko tutustui myös pariskunnan kolmeen lapseen. Aavikon ensimmäinen vakava parisuhde oli päättynyt missiksi tulon myötä; kaikki hänen miessuhteensa Dannyn jälkeen jäivät myös lyhyiksi. Haave elämänkumppanista ja oman perheen perustamisesta ei toteutunut, mikä myös vaikutti Aavikon henkisen olotilan huononemiseen. Yhteistyön päättymisen jälkeen Danny ja Aavikko pysyivät läheisinä ystävinä, ja Danny oli Aavikon tukena kaikin tavoin tämän vaikeina aikoina.
Aavikko koki perheineen suuren surun joulukuussa 1992, kun hänen läheisin sisarensa Arja teki itsemurhan. Aavikko oli tapahtuman jälkeen syvästi masentunut ja hukutti suruaan työhön. Dannyn & Armin risteilyohjelmia olivat muun muassa Säpinää ja samppanjaa ja Laineiden Las Vegas, jotka tehtiin vuonna 1993. Molemmat olivat yleisö- ja arvostelumenestyksiä. Danny oli saanut soolourallaan uutta nostetta kappaleella ”Tämä taivas, tämä maa”. Räiskyvät showohjelmat vetivät paljon katsojia, ja kriitikotkin huomioivat Aavikon ammattitaitoisen esiintymisen. Hän esitti muun muassa Jukka Kuoppamäen hänelle tekemän kappaleen ”Ei ruusu voi ruusummaksi tulla”.
Aavikko oli keksinyt esittää laivoilla ohjelmaa myös lapsille, ja vuonna 1993 ilmestyi kasetillinen hänen laulamiaan lastenlauluja. Armi & lemmikit -kasetin ja samannimisen laivashow’n Aavikko oli suunnitellut alusta lähtien itse. Armi ja lemmikit jäi kuitenkin vain yhden tuotantokauden pituiseksi laivaohjelmaksi. Aavikon elämään oli kasautunut tässä vaiheessa niin paljon ongelmia, ettei hän jaksanut enää paneutua show’n tekoon. Kevään 1994 Danny & Armi-show oli Villit unelmat, joka oli monien mielestä Aavikon uran paras. Amerikkalaishenkiseen ohjelmaan oli haettu ideoita aina Las Vegasista asti. Show oli suuri menestys, mutta esityskierroksen ollessa vilkkaimmillaan Aavikon henkinen olotila paheni, eikä esiintyminen enää tuonut hänelle iloa. Keväällä 1994 hän ilmoitti aikovansa vetäytyä estradeilta.
Uran päättyminen
Aavikon viimeiseksi singleksi jäi vuonna 1995 julkaistu Veikko Samulin tekemä iskelmä ”Puhjennut on ruusu kukkaan”. Vielä kevään ajan 1995 Aavikko esiintyi Dannyn rinnalla Silja Europalla laivashow’ssa Legendat elävät ikuisesti. Ohjelmaan kuului muun muassa Aavikon aiemmilta vuosilta tuttu Marilyn-sikermä sekä duetto ”Tahdon olla sulle hellä”. Menestysshow’ta esitettiin 50 kertaa. Myöhemmin Aavikko ei enää halunnut palata laivoille, sillä keikat ”peltipurkeissa” olivat kestäneet aina kaksi kuukautta kerrallaan ja käyneet henkisesti raskaiksi. Yksi Aavikon viimeisistä live-esiintymisistä oli yhdessä Dannyn kanssa viihdeohjelmassa Ei itketä lauantaina.
Yhteistyötä Dannyn kanssa kesti kaikkiaan 18 vuoden ajan, kunnes Aavikko jäi sairauslomalle 1995 henkilökohtaisten ongelmiensa vuoksi eikä satunnaisia keikkoja lukuun ottamatta enää palannut viihdealalle.
Laulajanuran jälkeen
Jo ennen uransa lopettamista Aavikko oli pohtinut alkavansa tehdä muita töitä. Hän oli käynyt muutamia kursseja ja mietti esimerkiksi oman kukkakaupan perustamista. Suunnitelmat eivät kuitenkaan edenneet teoiksi asti. Syksyllä 1995 Aavikon masennus ja ahdistuneisuus pahenivat. Hän ei kyennyt palaamaan takaisin viihdealalle, kuten oli suunnitellut. Aavikko kärsi myös unihäiriöistä ja unilääkeriippuvuudesta, josta hän onnistui irtautumaan. Pitkään jatkunut syvä masennus sai hänet turvautumaan uskoonsa mutta yhä useammin myös alkoholiin. Hän puhui ongelmistaan avoimesti lehdistölle ja sai vertaistukea monilta ihmisiltä, kuten vuoden 1965 Miss Suomelta Virpi Miettiseltä.
Aavikko tajusi alkoholiongelmansa syyskuussa 1995 jäädessään kiinni rattijuopumuksesta. Hän kärähti ratista toisen kerran marraskuussa 1996. Aavikko myönsi rikkeensä käräjäoikeudessa tammikuussa 1997 ja sai tuomioksi 90 tuntia yhdyskuntapalvelua.
Aavikko yritti paluuta vielä 1990-luvulla. Yhdeksän kuukauden tauon jälkeen hän uskaltautui esiintymään Perniössä 1996 Aikamiehet-yhtyeen järjestämässä viihdekonsertissa. Samana keväänä Aavikko hakeutui henkisten paineidensa vuoksi hoitoon Lapinlahden sairaalaan. Pitkän hoitojakson jälkeen koitti hetkellinen parempi kausi. Huhtikuussa 1997 Aavikko esiintyi kahden Kauniit ja rohkeat -sarjan näyttelijän, Jeff Trachtan ja Schae Harrisonin, kanssa Tuusniemellä. Seinäjoen ravikeskuksessa Aavikko lauloi juhannuksena 1997 Petri Laaksosen kappaleen ”Täällä Pohjantähden alla”. Onnistuneet keikat olisivat tuoneet lisää esiintymisiä, mutta Aavikon psyykkinen sairaus pahentui jälleen siinä määrin, että hänen oli jäätävä tilapäiselle sairauseläkkeelle.
Vuodesta 1995 lähtien Aavikko nähtiin usein Haukilahden kapakoissa, kuten E.T. Charliessa ja Kaljaasissa, ja hän ajautui erilaisiin ryyppyporukoihin. Hän yritti päästä eroon alkoholismistaan monin eri tavoin, mutta jokainen uusi ryyppy johti lopulta katkaisuhoitoon ja sairaalaan. Läheisiään Aavikko tapasi selvinä kausinaan. Hän purki tuntojaan usein runoja kirjoittamalla ja haaveili runokokoelman julkaisusta. Keväällä ja kesällä 1998 Aavikko joutui psykoosin takia Jorvin suljetulle osastolle. Hänen isänsä Keijo Aavikko kuoli samoihin aikoihin.
Danny sanoi radiohaastattelussa vuonna 2021, että Aavikko oli 1990-luvulla ehdottanut hänelle avioliittoa. Danny oli kertomansa mukaan antanut avioitumisen ehdoksi sen, että Aavikko jättäisi alkoholin ja ryyppyseuransa. Siihen Aavikko ei uskonut pystyvänsä, minkä vuoksi Danny ei suostunut naimisiinmenoon. Aavikon sisar Marja-Liisa Kauranen kuitenkin kiisti Dannyn väitteen.
Vuosina 1998–2001 Aavikko seurusteli ja oli kihloissa Esko Kuuselan kanssa. Tämä ei ollut kuitenkaan oikea henkilö tukemaan Aavikkoa raitistumisessa, koska oli itsekin alkoholisti. Heidän myrskyisä suhteensa sisälsi katkoja ja useita ryyppyputkia. Suunnitellut häät peruuntuivat, kun Aavikko alkoi epäillä Kuuselan sitoutumista. Eron jälkeen Aavikko ja Kuusela pysyivät ystävinä ja asuivat joitakin aikoja yhdessä. Aavikko oli katkaisuhoidossa viimeisen kerran syksyllä 2001. Hän alkoi voida henkisesti paremmin ja suunnitteli muun muassa omaa laulelmalevyä. Hänen oli myös tarkoitus esiintyä Dannyn 60-vuotisjuhlakonsertissa syksyllä 2002.
Kuolema
pienois|Armi Aavikon hauta Malmin hautausmaalla. Jouluna 2001 Aavikko poti kovaa flunssaa. Hän oli varannut lääkäriajan tammikuun toiselle päivälle. Uuttavuotta Aavikko vietti kotonaan Haukilahdessa erään ystävänsä kanssa, joka poistui paikalta aamulla Aavikon jäädessä nukkumaan. Kun Aavikkoon ei saatu yhteyttä uudenvuodenpäivänä eikä 2. tammikuuta, hänen äitinsä lähetti isännöitsijän käymään hänen asunnollaan. Parvekkeen ovi oli auki, ja Aavikko makasi kuolleena makuuhuoneen sängyllä turkki päällään. Hänen nenästään oli valunut hieman verta sängylle. Kuolinsyyksi todettiin hoitamatta jäänyt keuhkokuume. Aavikko oli kuollessaan 43-vuotias. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Julkisuuskuva
Armi Aavikon missi-imago oli vaalea ja helposti lähestyttävä naapurintyttötyyppi, johon oli helppo samastua. Hän edusti 1970-luvulla aivan uudenlaista missityyppiä, jonka yleisö halusi nähdä ja jota tultiin katsomaan sankoin joukoin. Misseys vei Aavikon suoraan musiikkialalle, ja hän oli yhdessä Dannyn kanssa aloittamassa iskelmämusiikin hellyysaaltoa, joka teki heistä välittömästi ilmiön. Nuori ja viaton Armi laulamassa kokeneen ja keski-ikää lähestyvän Dannyn rinnalla kiehtoi yleisöä. Vaikka Aavikon laulutaito oli rajallinen, esiintyessä hänen luonnollinen, rempseä lavakarismansa pääsi oikeuksiinsa.
Aavikon arvostus laulajana ei hänen uransa aikana yltänyt korkealle, sillä kansansuosion myötä vahvistui kliseinen käsite laulavasta missistä. Samoihin aikoihin Aavikon kanssa tähtiartisteiksi nousivat muun muassa Eini ja Virve ”Vicky” Rosti, joilla ei ollut harteillaan misseyden taakkaa ja joita saatettiin pitää ammattilaulajina. Aavikko määriteltiin ennen kaikkea suhteessa Dannyyn, sillä heidän yhteistyönsä lavoilla kesti vajaat 20 vuotta ja kulissien takainen rakkaussuhde lähes yhtä kauan. Lisääntyvät henkilökohtaiset ongelmat saivat Aavikon lopulta vetäytymään viihdealalta, joka oli alkanut kammottaa häntä. Työ viihdetaiteilijana oli mieluisaa, mutta julkisuuden hampaisiin joutuminen ei. Koko uransa ajan Aavikkoa vaivasi myös alituinen riittämättömyyden tunne.
Uran päättämisestä 2000-luvun alkuun asti Aavikko kärsi huonosta julkisuuskuvasta. Ensimmäinen artikkeli ”Armin syöksykierteestä” julkaistiin vuonna 1993, vaikka Aavikon juominen ei ollut vielä tuossa vaiheessa pahentunut. Hänen sisarensa Arjan itsemurha sekä muut yksityiselämän pettymykset olivat vaikuttaneet psyykkisten ongelmien alkamiseen ja johtaneet myöhemmin alkoholismiin. Tällöin hänet alettiin määritellä julkisuudessa suhteessa päihteisiin, ja skandaalilehdistö seurasi hänen kintereillään herkeämättä.
Henkilökuva
Armi Aavikkoa on kuvailtu kiltiksi, vilpittömäksi, lämpimäksi ja perinteisiä arvoja kunnioittavaksi ihmiseksi. Hän arvosti rauhallista elämää eikä kaivannut jatkuvaa esilläoloa. Liikkuessaan kaupungilla arkivaatteissa häntä ei yleensä tunnistettu, ellei hän liikkunut Dannyn seurassa. Aavikko oli seurallinen, tapasi mielellään uusia ihmisiä ja vaali kaikkia ihmissuhteitaan kallisarvoisina. Aavikon taiteilijaluonteen olennaisia piirteitä olivat musikaalisuus ja runollisuus; hän oli yhtälailla rempseä kuin herkkäkin. Ensimmäisen julkisuudessa vietetyn vuoden jälkeen tietynlainen sisu hänessä kasvoi, mutta lapsekkuus ja herkkyys säilyivät. Aavikko kärsi kuitenkin myös heikosta itsetunnosta ja pyrki aina miellyttämään muita. Ihailijoitaan hän halusi muistuttaa siitä, että on tärkeää olla aito, ja että julkkiksen elämää ei kuulu kadehtia.
Aavikko oli kehomyönteinen huolimatta vahvasta kristitystä taustastaan ja rohkeni esiintymään niukemmissakin asuissa: ”Ei siinä mitään häpeämistä ole, vaikka vähän säärtä vilautankin. Jos jollekulle tulee hyvä mieli siitä, kun hän näkee kinttuni ja kappaleen paljasta ihoa, niin se on pelkästään myönteinen juttu”, hän kommentoi Hymylle vuonna 1990.
Jälkimaine
Petri Tuunaisen kirjoittama elämäkerta Armi Aavikko – 1958–2002 ilmestyi vuonna 2005. Teoksesta julkaistiin vuonna 2021 uudistettu laitos.
Pitkäpyrstöiset ravut
Pitkäpyrstöiset ravut eli pyrstöravut (Astacidea) on kymmenjalkaisten lahkoon kuuluva äyriäisten osalahko. Se sisältää muun muassa hummerit, etelänravut ja ravut.
Itä-Suomen lääni
Itä-Suomen lääni oli vuodesta 1997 vuoteen 2009 yksi Suomen lääneistä. Läänin naapurit olivat Etelä-Suomen lääni, Länsi-Suomen lääni, Oulun lääni ja Venäjä. Läänin pääkaupunki oli Mikkeli ja väkiluvultaan suurin kaupunki Kuopio.
Vuoden 1997 lääniuudistuksessa Itä-Suomen lääni luotiin yhdistämällä Mikkelin lääni (lukuun ottamatta Heinolaa ympäristöineen, joka kuului Etelä-Suomen lääniin), Kuopion lääni ja Pohjois-Karjalan lääni.
Valtion aluehallintoa läänin alueella hoitaa nykyään Itä-Suomen aluehallintovirasto.
Hallinto
Itä-Suomen lääninhallitus oli seitsemän ministeriön ohjaama valtion aluehallintoviranomainen. Lääninhallituksen tehtävä oli edistää läänin asukkaiden hyvinvointia ja tukea kuntia peruspalveluiden järjestämisessä ja kehittämisessä.
Lääninhallituksen palvelupisteet sijaitsivat Mikkelissä, Joensuussa ja Kuopiossa, jotka olivat Mikkelin, Pohjois-Karjalan ja Kuopion läänien pääkaupungit.
Maakunnat
Itä-Suomen lääni oli jaettu 3 maakuntaan:
Kunnat 2009 (kaupungit lihavoitu)
Itä-Suomen lääni jakautui vuonna 2009 54 kuntaan.
Läänin asukasluvultaan suurimmat kunnat olivat lakkautusvuonna 2009:
Kuntamuutokset
Läänin lakkauttamisen jälkeiset muutokset
Vaakuna
Itä-Suomen läänin vaakuna luotiin yhdistämällä Karjalan ja Savon historiallisten maakuntien vaakunat. Kilven päällä oli herttuakunnan kruunu johdettuna Karjalan vaakunasta.
Sönke Rothenberger
Sönke Rothenberger (s. 14. lokakuuta 1994) on saksalainen kouluratsastaja. Hän on menestynyt parhaiten hevosilla Deinhard B sekä Cosmo 59. Toiseksi mainitulla hevosella Rothenberger sai olympiakullan kesäolympialaisista 2016 kouluratsastuksen joukkuekilpailusta.
Hänen isänsä Sven sekä äitinsä Gonnelien ovat myös saavuttaneet ratsastuksessa olympiamitaleita.
Ankaran maakunta
Ankaran maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee Keski-Turkissa. Vuonna 2014 maakunnan pinta ala oli 25 632 neliökilometriä ja väkiluvuksi arvioitiin 5 270 575 (2015). Ankara on Turkin toiseksi väkirikkain (Istanbulin maakunnan jälkeen) ja pinta-alaltaan kolmanneksi suurin maakunta.
Maakunnan hallinnollinen keskus on Turkin pääkaupunki Ankara (4 587 558 as., 31.12.2014 arvio).
Piirikunnat
thumb|270px| Ankaran maakunnan piirikuntajako Maakunta on jaettu 25 piirikuntaan, joista moni on käytännössä Ankaran kaupunginosia.
K-Auto
upright|pienoiskuva K-Auto on Volkswagen-konsernin valmistamien autojen maahantuontiin, vähittäiskauppaan ja jälkimarkkinointiin erikoistunut yritys, joka kehittää myös edistyksellisiä autoalan palvelukonsepteja. K-Auto on markkinajohtaja Suomessa. Yrityksen omistaa Kesko.
K-Auto tunnettiin ennen nimellä VV-Auto. Nimi muuttui kesäkuussa 2018.
K-Autolla on erilliset verkkosivut autokauppaa varten.
Zoran Marojević
Zoran Marojević (, 27. huhtikuuta 1942 Matulji, Jugoslavian kuningaskunta – 24. huhtikuuta 2019) oli Jugoslaviaa edustanut koripalloilija ja olympiamitalisti.
Marojević saavutti Jugoslavian miesten maajoukkueessa olympiahopeaa Méxicossa 1968 ja EM-hopeaa Italiassa 1969. Hän pelasi myös Suomen EM-kilpailuissa 1967. Marojević kuoli 76-vuotiaana 24. huhtikuuta 2019.
You Xie
pienoiskuva|You Xie 2020 You Xie (s. 1. lokakuuta 1958 Hainan, Kiina) on saksalainen kiinalaistaustainen poliitikko, toimittaja ja kirjailija. Hän oli ehdokkaana vuoden 2019 Euroopan parlamentin vaaleissa.
Kiinalainen sanomalehti Southern Weekly valitsi You Xien vuonna 2010 "Top 100 Chinese Public Intellectuals" -ryhmän joukkoon. Baijerin kristillissosiaalisen unionin (CSU) jäsenet valitsivat 20. huhtikuuta 2013 Xien lääninhallitukseen. Hän sai 141 ääntä 220:sta, mikä on kaikkien lääninhallituksen jäsenten paras tulos. Vuonna 2014 Xie valittiin Bambergin kaupunginvaltuustoon.
Xie on Euroopan kiinankielisten kirjoittajien liiton varapuheenjohtaja ja asuu vaimonsa Shenhua Xie Zhangin kanssa Bambergissä, jossa hän johtaa China Fan -nimistä snackbaaria. Hän on ollut Saksan kansalainen vuodesta 2010.
Gay and Lesbian Kingdom of the Coral Sea Islands
Gay and Lesbian Kingdom of the Coral Sea Islands on homo- ja lesboaktivistien perustama mikrovaltio Korallimeren saarilla kaakkoisessa Queenslandissä Australiassa.
Historia
14. kesäkuuta 2004 ryhmä australialaisia homo- ja lesboaktivisteja vaati omakseen Australialle kuuluvaa ryhmää Korallimeren saaria. He pystyttivät sinne sateenkaarilipun ja julistivat alueen eronneen Australiasta. Eräs ryhmän jäsenistä, Dale Parker Anderson (syntynyt 1965), julistettiin Homojen ja lesbojen kuningaskunnan hallitsijaksi nimellä Dale I. Valtion perustamisen kerrottiin olevan protesti sille, että Australian parlamentti oli kieltäytynyt hyväksymästä samaa sukupuolta olevien parien avioliittoa.
Vuodesta 2005 australialaisten julistama kuningaskunta on ajautunut kiistoihin muiden homojen ja lesbojen itsemääräämisoikeutta ajavien ryhmien kanssa. Tällaisia ovat amerikkalaiset Gay and Lesbian Commonwealth Kingdom, jota johtaa Jaix Broox, ja Unified Gay Tribe, jota johtavat Bill Freeman ja Enrique Pérez, sekä alkuperältään saksalainen, Victor Zimmermannin johtama Gay Homeland Foundation. Koska yksikään kilpailevista ryhmistä ei ole vaatinut omakseen Homojen ja lesbojen kuningaskunnan Korallimeren saaria, kyse lienee lähinnä siitä, kuka on homojen ja lesbojen vapautusliikkeen "legitiimi" edustaja.
Yksikään valtio ei ole tunnustanut Homojen ja lesbojen kuningaskunnan itsenäisyyttä. Alueelle ei liioin ole syntynyt asutusta, koska saarilla ei ole juomakelpoista vettä eikä myöskään ruokaa. Kuningaskunnan omakseen vaatimat Korallimeren saaret ovat siis edelleen asumattomia.
Jyväsjärvi
Jyväsjärvi on järvi Jyväskylässä. Jyväskylän keskusta sijaitsee sen pohjoispuolella. Järven eteläpuolella on Kuokkalan kaupunginosa. Järven yli keskustasta Kuokkalaan johtaa kaksi siltaa: Kuokkalan silta ja Ylistön silta.
Jyväsjärven pinta-ala on 330 hehtaaria ja järven pinnan korkeus merenpinnasta 78,3 metriä. Suurimman osan vesistään järvi saa Tourujoen kautta, jota pitkin järveen laskevat muun muassa Tuomiojärven, Palokkajärven ja Alvajärven vedet, mutta Jyväsjärveen laskee myös Köyhänoja Köhniönjärvestä. Jyväsjärvi on yhteydessä Päijänteeseen kapean ja noin 700 metriä pitkän Äijälänsalmen kautta.
Jyväsjärven rannalla sijaitsevat muun muassa Jyväskylän yliopiston Mattilanniemen ja Ylistön kampusalueet. Järvi on Ylistöllä sijaitsevan bio- ja ympäristötieteiden laitoksen keskeinen tutkimusjärvi: järven tilaa seurataan moderneilla mittalaitteilla ja järven historiasta sekä nykykunnosta on tehty useita selvityksiä ja opinnäytetöitä.
Jyväsjärven rantaa myötäilee Rantaraitti, kevyen liikenteen väylä, joka palkittiin Vuoden tie 2005 -arvonimellä Suomen Kuntaliiton, Suomen Tieyhdistyksen ja Tiehallinnon järjestämässä ”Tie paikallaan - katu kohdallaan" -kilpailussa. Väylä kiertää koko Jyväsjärven. Myös järven jää on talvisin suosittu ulkoilupaikka. Sinne aurataan talvisin pitkä retkiluistelurata.
Historia
Ennen 1800-luvulla suoritettuja ruoppauksia, jotka laskivat Jyväsjärven vedenpinnan Päijänteen pinnan tasoon, nykyisen Äijälänsalmen tilalla oli Äijälänjoki, jota pitkin Jyväsjärven vedet virtasivat Päijänteeseen. Vielä aikaisemmin Jyväsjärvi laski Päijänteen Pohjanlahteen Pohjanjokea, jota ei enää ole olemassa. Vedenpinnan lasku johti siihenkin, että Lutakon edustalla sijainneen Vasikkasaaren rantaviiva kuroutui mannerrantaviivaan kiinni.
Jyväsjärveä on täytetty useita kertoja. Yhdellä kerroista järveä täytettiin Lutakon kohdalla niin, että alueen tehdasrakentamisen tilalle saatiin pääasiassa asumista ja muodostettua uusi kaupungin osa.
Nikolai Ramm Østgaard
Østgaard eteni sotilasurallaan samalla kun työskenteli hovissa. Hänestä tuli kapteeni 1921, majuri 1935 ja everstiluutnantti vuonna 1940. Adjutanttina hän seurasi kruununprinssiä ja myöhemmin kruununprinssiparia myös ulkomaanmatkoille, myöhemmin suomalaistaustaisen vaimonsa Ragnin o.s. Gullichsen kanssa joka oli kruununprinsessan hovineito. Vuosina 1940–1945 hän seurasi kuningasta ja kruununprinssiä maanpakoon Britanniaan, ja kruununprinssiä tämän matkoille Yhdysvaltoihin ja Kanadaan.
Työuransa ohella hän toimi urheilujärjestöissä, ja oli Kansainvälisen hiihtoliiton varapuheenjohtaja 1928–-1934 ja puheenjohtaja 1934–1951. Häntöä sanottiin hiihtomaailman diplomaatiksi, joka loi yhteyksiä Pohjoismaiden ja Keski-Euroopan talviurheilupiirien välille. Hän edisti myös yhteistyötä Neuvostoliiton ja Itä-Euroopan maiden kanssa.