cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yhdistyneen työtä tekevien yhteisön tukikeskus (Meksiko)
Hyökkäykset järjestöä vastaan
Järjestön puheenjohtajana toiminut Alberta "Bety" Cariño Trujillo ja hänen mukanaan ollut kansainvälinen suomalainen tarkkailija Jyri Jaakkola ammuttiin 27. huhtikuuta 2010. He olivat osallistumassa solidaarisuutta osoittavaan kulkueeseen. Kulkue oli matkalla alkuperäiskansa triquien itsehallintokunta San Juan Copalaan, jonka hallituksen armeija oli vallannut aiemmin. Järjestön oli tarkoitus tuoda elintarvikkeita aseistautuneiden ryhmien piirittämään yhteisöön.
Kesäkuussa 2015 kolme ihmistä oli pidätetty ja 10 epäiltyä etsintäkuulutettu. Meksikon presidentin mukaan hallitus on sitoutunut henkirikokseen syyllistyneiden tuomiseen oikeuden eteen. Carinon aviomies sekä asianajaja syyttävät, että poliittinen tahto rikosten selvittämiseen on vähäinen. Heidän mukaansa viranomaiset eivät ole suojelleet riittävästi todistajia ja uhreille oikeutta vaativaa kampanjaa ajavat ihmiset ovat saaneet uhkaussoittoja, joissa on vaadittu heitä luopumaan yrityksistä tai he kohtaisivat seuraamuksia.
Emil Rautela
Emil Frithiof Rautela (sukunimi vuoteen 1919 Rautell; 14. syyskuuta 1870 Helsinki – 22. maaliskuuta 1951 Kerava) oli suomalainen asemapäällikkö ja vapaa-ajattelija.
Rautelan vanhemmat olivat ylijunailija David Rautell ja Maria Sofia Paananen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun yksityislyseosta 1890 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1894.
Rautela oli valtion rautateiden palveluksessa 2. kirjurina vuodesta 1898, 1. kirjurina vuodesta 1903 ja viimeksi asemapäällikkönä Alapitkässä vuodesta 1906, Siuntiossa vuodesta 1914, Kokkolassa vuodesta 1916, Keravalla vuodesta 1920 ja Helsingissä vuodesta 1927. Hän oli junien kannattavuuslaskelma-komitean ja liikenneoppikurssi-komitean jäsenenä vuonna 1910.
Rautela oli Vapaa Ajatus -lehden avustajana ja kirjoitti lehteen nimimerkeillä Monisti, E. F. R. ja M-sti vuosina 1910–1917. Suurin osa Rautelan artikkeleista oli suomennoksia ulkomaisten ateistien ja vapaa-ajattelijoiden kirjoituksista. Rautela oli myös vuonna 1936 Helsinkiin perustetun siviilirekisteriin kuuluvien yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja 1936–1938 ja yhdistyksen ensimmäinen toimisto- ja kokoontumispaikka sijaitsi Rautelan asemapäällikön toimistoasunnossa. Yhdistys toimii nykyisin nimellä Helsingin vapaa-ajattelijat.
Emil Rautela oli naimisissa vuodesta 1900 Maria Magdalena Mandelinin kanssa.
Sergei Korsunov
Sergei Korsunov (s. 22. helmikuuta 1992 Tartto, Viro) on virolaissyntyinen suomalainen futsalpelaaja ja jalkapalloilija. Futsalissa hän edustaa Futsal-Liigassa pelaavaa Kampuksen Dynamoa ja Suomen maajoukkuetta. Korsunov on pelaajaprofiilitaan laitapelaaja, joka tunnetaan kovasta ja tarkasta vasemman jalan laukauksestaan. alt=|pienoiskuva|Sergei Korsunov (#8) pelaamassa futsalmaaottelussa [[Espanjan futsalmaajoukkue|Espanjaa vastaan 2.4.2018]]Korsunov siirtyi Tornion Palloveikkoihin kaudeksi 2020-2021 Kampuksen Dynamosta, mutta palasi Dynamoon yhden kauden jälkeen. Korsunov oli mukana voittamassa KaDyn ensimmäistä Suomen mestaruutta kaudella 2017-2018. Korsunov ja Dynamo myös uusivat mestaruuden heti seuraavalla kaudella. Korsunov on kuulunut Suomen maajoukkueen vakiokokoonpanoon vuodesta 2014. Korsunov valittiin Vuoden tulokkaaksi kaudella 2014-2015, jolloin hän pelasi vielä tamperelaisen PP-70 riveissä. Korsunov siirtyi Kampuksen Dynamoon kaudeksi 2016-2017. Korsunov on valittu myös kahdesti Futsal-Liigan kauden tähtikentälliseen (2016–2017 ja 2017-2018).
Suomen Futsalmaajoukkueessa Korsunov on pelannut 70 ottelua ja tehnyt viisi maalia.
Jalkapallossa Korsunova on edustanut Kakkosessa pelaavaa Tampereen Pallo-Veikkoja. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja futsalissa laitapelaaja.Korsunov tunnetaan tarkasta ja kovasta vasemman jalan potkustaan. Korsunovin junioriseuroja ovat TPV ja Ilves. Hän siirtyi vuonna 2011 Ilveksestä Veikkausliigan Tampere Unitediin, mutta seuran mentyä konkurssiin hän siirtyi TPV:hen. Vuonna 2012 Korsunov siirtyi toisen kotimaansa Viron Meistriliigassa pelaavaan JK Sillamäe Kaleviin, mutta palasi Tampereelle TPV:hen tammikuussa 2013.
István Kniezsa
István Kniezsa (1898–1965) oli unkarilainen kielitieteilijä, joka tutki muun slaavilaisten kielten nimistöä ja äännehistoriaa sekä unkarin kielen slaavilaisia lainasanoja. Hän toimi professorina Budapestissa vuodesta 1941.
Mänty (puupiirros)
Mänty on Kalle Carlstedtin puupiirros vuodelta 1936. Kooltaan teos on 29,5×22,3 cm. Vedos kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin
Mänty on valoisa beigellä, valkoisella ja ruskealla värillä toteutettu puupiirros. Se on yksinkertainen tyylitelty työ, jossa talvisen luonnon keskellä on yksi mänty. Maassa näkyy lumen alta muutamia männyn pudonneita oksia ja kauempana näkyy metsäalueen reunaa. Carlstedt merkitsi piirroksensa vasempaan alalaitaan beigeen suorakulmioon selkeät valkoiset allekkain olevat K- ja C-kirjaimet.
Taidenäyttely
thumb|300px|Sui Jianguon taidenäyttelystä ”Made in China” [[Hongkongin Times Squarella 2008.]] Taidenäyttelyssä esitellään taidetta joko tilapäisesti tai pysyvämmin. Näyttelytila voi olla taidenäyttelyä varten rakennettu tai sitä varten muunneltu tila, esimerkiksi taidegalleria, taidemuseo, taidehalli, kahvila, puisto tai katu.
Erilaiset taidenäyttelyt
thumb|Teos nimeltä Selfish Shellfish PixelACHE näyttelyssä Helsingissä vuonna 2005.
Taidenäyttely voi olla:
Näyttelyohjelma ja oheisohjelma
Näyttelyitä esittävän tahon suunnittelemaa useiden näyttelyiden kokonaisuutta kutsutaan näyttelyohjelmaksi. Esimerkiksi museoissa näyttelyohjelma suunnitellaan tavallisesti useiksi vuosiksi eteenpäin, mutta taidegallerioissa näyttelyohjelma saattaa olla sesonkikohtainen eli se suunnitellaan puolivuosittain.
Nykyisin suurten taidenäyttelyiden puitteissa järjestetään oheisohjelmaa, kuten esittelyjä, keskusteluja, elokuvia, taidekasvatustapahtumia, konsertteja tai muita esityksiä. Monet taidenäyttelyt ovat tulleet viimeisten vuosikymmenien aikana yhä enemmän esityksen kaltaisiksi tapahtumasarjoiksi.
Museot kokoavat kokoelmistaan näyttelyitä, jotka on rakennettu usein jonkin teeman ympärille. Useimpien museoiden esine- tai taidekokoelmat ovat niin suuret, että vain pieni osa niistä mahtuu esille museon näyttelytiloihin.
Taidenäyttelyitä pidetään usein myös taidegallerioissa, kirjastoissa tai muissa tiloissa, jotka joko on tai ei ole suunniteltu näyttelyitä varten. Silloin näyttelytila, näyttelyn taustarakenteet ja valaistus täytyy rakentaa erikseen.
Näyttelysuunnittelu
thumb|Maailmanpankin järjestämä köyhyys-aiheinen näyttely Singaporessa vuonna 2006. thumb|Taidenäyttelyn avajaiset Pariisissa.
Näyttelyn suunnittelusta vastaavaa henkilöä sanotaan kuraattoriksi. Suurissa tai kansainvälisissä näyttelyissä näyttelykuraattoreja voi olla useita.
Varsinkin museoissa esitettävien näyttelyiden markkinointi ja esillepano on tavallisesti huolellisesti suunniteltua. Nykyisin kulttuurimarkkinointia ei tavallisesti suunnata yleisölle yleensä, vaan se saatetaan kohdentaa jollekin yleisölle.
Suurten näyttelyiden näyttelyarkkitehtuurista vastaa usein oma näyttelyarkkitehti. Sekä näyttelytilojen valaistus että informaatio näyttelytiloissa on pitkälle suunniteltua. Näyttelyä varten saatetaan rakentaa museoon omia väliseiniä, lasikkoja, esittelyhyllyjä tai eristettyjä huoneita multimediaesityksiin ja maalata osastoja eri värein.
Usein taidenäyttelystä kirjoitetaan ja julkaistaan juliste, sekä näyttelyluettelo eli katalogi. Näyttelyn yhteydessä saatetaan julkaista myös painettu esite, näyttelyluettelo, cd-levy, video tai verkkosivut.
Asiantuntijat saattavat julkaista näyttelyluetteloissa kirjoituksia, joissa on esseitä, monografioita tai tutkimusten tuloksia. Näyttelyssä saattaa olla esillä aihetta koskevia elokuvia, dokumentteja tai performansseja. Yleisölle saatetaan tarjota opastuskierroksia, luentoja tai ääniopastuksia. Lapsille saatetaan järjestää omaa oheisohjelmaa.
Turvallisuus, kuljetus ja avajaiset
Museon on turvattava esittämiensä näyttelyiden esineiden turvallisuus. Näyttelyitä valvotaan erilaisin keinoin ja turvallisuuden korkeaa tasoa valvovat vakuutusyhtiöt.
Taide- ja museoesineiden kuljettamista varten on syntynyt siihen erikoistuneita kuljetusyhtiöitä. Asiantunteva pakkaus ja konservointi on osa näyttelyiden järjestämistä.
Lehdistölle saatetaan järjestää näyttelyn lehdistö- tai tiedotustilaisuus. Usein näyttelystä laaditaan lehdistötiedote.
Avajaiset ovat osa näyttelyä. Avajaiskutsut suunnitellaan, painetaan ja lähetetään kutsuvierasyleisölle. Avajaisissa saattaa olla puhe tai jotain muuta ohjelmaa. Avajaiset ovat tavallisesti luonteeltaan vapaamuotoinen ja avoin tilaisuus.
Greg Eckhardt
Gregory "Greg" Eckhardt (s. 7. tammikuuta 1989 Orange Park, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija.
Hän edusti juniorina Clay Countya ja yliopistosarjassa Clemson Tigersia. Eckhardt edusti suomalaista Vaasan Palloseuraa kaudella 2010 19:ssä sarjaottelussa, joista 13:ssa hän oli avauskokoonpanossa. Hän ei tehnyt otteluissa maaleja. Maajoukkuetasolla Eckhardt oli mukana Yhdysvaltain alle 17-, alle 18- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa.
Taidenäyttely
Näyttelyt, palaute ja taidekauppa
Yleensä taidegallerioissa esitettävissä taidenäyttelyissä esillä olevat teokset ovat myytävinä. Hinnan saa selville tavallisesti näyttelyluettelosta. Pieni punainen merkki teoksen vieressä tarkoittaa, että se on myyty ja vihreä sitä, että joku on varannut sen ostoa varten.
Taidemuseoiden näyttelyissä olevat teokset eivät tavallisesti ole myytävänä tai taidemuseo ei niiden kauppaa välitä. Taidemuseoissa esitettävät teokset saattavat kuulua joko museon omaan kokoelmaan tai johonkin muuhun julkiseen tai yksityiskokoelmaan. Näistä on maininta teosluettelossa.
Näyttelyssä käyttäytyminen
Näyttelytiloja valvovat tavallisesti joko näyttelyvalvojat tai -vartijat. Näyttelyitä saatetaan valvoa myös elektronisilla valvontalaitteilla, kuten valvontakameroilla tai tunnistimilla. Suurissa museoissa näyttelyvalvonta tehdään tavallisesti useilla keinoilla, eikä näyttelyssä vierailija usein huomaa valvontalaitteita.
thumb|[[Metropolitan Museum of Art, näyttelytiloja ja kahvila.]] Vierailijan pitää noudattaa ohjeita, joita saattavat olla esimerkiksi seuraavat:
Esineiden tai taideteosten suojelun takia niihin ei tavallisesti saa koskea. Pienet, hauraat tai erityisen arvokkaat näyttelyesineet saatetaan esittää vitriineissä tai niille erityisesti suunnitelluissa rakenteissa.
Kirjastot, kirjakaupat ja myymälät
Näyttelyn yhteydessä voi olla luettavana esimerkiksi aihetta koskevaa kirjallisuutta. Suurissa näyttelytiloissa saattaa olla myytävänä myös kirjoja tai muuta aineistoa. Museoissa voi olla myös kahviloita tai ravintoloita, jotka ovat erillään näyttelytiloista.
Varhaiset taidenäyttelyt Suomessa
thumb|Tämän rakennuksen paikalla olevan talon huoneistossa järjestettiin maaliskuussa 1847 ensimmäinen suomalaisen taiteen näyttely. thumb|Näyttelyluettelo vuodelta 1897. Suomen ensimmäisenä taidenäyttelynä pidetään Helsingin yliopiston hankkiman veistokuvakokoelman esittelyä lokakuussa 1845. Se herätti arvostelua, koska kaikki teokset olivat siinä ulkomaisia. Suomalaisten taiteilijoiden teoksia saatiin nähdä, kun vasta perustettu Suomen Taideyhdistys järjesti keväällä 1847 näyttelyn, jossa oli lähes sata teosta. Ensimmäiset taidenäyttelyt pidettiin yhdistyksen vuokraamissa huoneissa niin sanotussa Heidestrauchin talossa Helsingissä, Kauppatorin laidalla Pohjois-Esplanadilla (rakennuksessa toimii nykyisin Ruotsin suurlähetystö). Sen jälkeen vuosittaiset taidenäyttelyt alkoivat yleistyä Taideyhdistyksen järjestäminä Turussa ja Helsingissä. thumb|[[Louis Sparre, Suomen taiteen vuosinäyttelystä vuonna 1894.]]
Vuonna 1887 avattiin taidenäyttelyitä varten rakennettu museo Ateneum Helsinkiin.
Taidenäyttelyt keskittyivät 1960-luvulle asti lähinnä Suomen suurimpiin kaupunkeihin ja yhtä näyttelyä esitettiin tavallisesti melko lyhyen aikaa. Taidenäyttelyt olivat aikaisemmin myös melko harvinaisia, kun taas nykyaikana ne ovat kulttuurielämämme arkea. Pienimmilläkin paikkakunnilla järjestetään taidenäyttelyitä.
Pitkä ihana leikki
Pitkä ihana leikki on Maija Vilkkumaan esikoisalbumi, joka julkaistiin elokuussa 1999. Albumista on julkaistu vuonna 2000 Pitkä ihana leikki – Peltipainos -nimellä kulkeva erikoispainos, joka sisältää Sielun Veljet -yhtyeen kappaleen ”Peltirumpu” coverversion ja musiikkivideot kappaleille ”Satumaa-tango” ja ”Tähti”. Albumi ylitti kultarajan vuonna 2000, ja sitä on myyty yhteensä yli 38 000 kappaletta. Se sijoittui Suomen virallisella albumilistalla kolmanneksi.
Fabián Canobbio
Ernesto Fabián Canobbio Bentaberry (s. 8. maaliskuuta 1980, Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän pelasi kotimaansa lisäksi seitsemän kautta Espanjassa ja yhden kauden Kreikassa. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Pitkä ihana leikki
Peltipainos
Musiikkivideot
Fabián Canobbio
Seurajoukkueura
Canobbio aloitti ammattilaisuransa uruguaylaisesta Progresosta vuonna 1997. Pelattuaan kolme kautta joukkueessa hän siirtyi Uruguayn suurseura Peñaroliin. Siellä hän pelasi seuraavat kaksi kautta, jonka aikana kertyi 73 ottelussa 26 maalia. Joukkue voitti myös kaudella 2003 pääsarjamestaruuden.
Pitkä ihana leikki
Muusikot
Huom! Raidan 13 tiedot puuttuvat.
Fabián Canobbio
Seurajoukkueura
Kaudeksi 2004–2005 Canobbio siirtyi juuri pääsarjasta pudonneeseen Celta Vigoon vuoden lainasopimuksella. Celtalla oli mahdollisuus osto-optioon kauden jälkeen. Hän oli joukkueensa paras maalintekijä 12 osumallaan yhdessä Jandron kanssa. Celta käytti osto-optionsa Canobbioon ja niin hän siirtyi pysyvällä siirrolla joukkueeseen.
Kolmen seuraavan kauden aikana Celtassa Canobbio oli joukkueen tärkeimpiä hyökkäyspään pelaajia. Viimeisellä Celta-kaudellaan 2007–2008 hän teki seitsemän maalia. Joukkue ei kuitenkaan onnistunut nousemaan takaisin maan pääsarjaan ja niin hänet vapautettiin sopimuksestaan heinäkuussa 2008. Myöhemmin samana kesänä hän siirtyi pääsarjaseura Valladolidiin.
Marraskuussa 2008 hän ratkaisi maaleillaan pelit Sevillaa sekä Real Madridia vastaan.
Maajoukkueura
Canobbio teki ensiesiintymisensä Uruguayn maajoukkueessa 7. lokakuuta 2001 vuoden 2002 MM-karsintaottelussa Kolumbiaa vastaan. Hänet valittiin mukaan kokoonpanoon vuoden 2007 Copa Américaan, jossa hän pelasi kaksi ottelua Uruguayn saavuttaessa pronssia. Hän pelasi kaikkiaan yhdeksän maaottelua.
Säteilevät silmät
Säteilevät silmät (Bright Eyes) on vuonna 1934 julkaistu yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva.
Marjorie Main
Marjorie Main, alk. Mary Tomlinson (24. helmikuuta 1890 Acton, Indiana, Yhdysvallat – 10. huhtikuuta 1975 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa teatterissa ja vaudevillessä. Hollywoodiin hänet palkattiin Dead End -näytelmän elokuvaversioon. Hän jätti Broadwayn 1930-luvulla ja keskittyi vuodesta 1937 elokuvauraansa. Mainin tunnetuin roolihahmo on maatilan emäntä Ma Kettle, jota hän näytteli kymmenessä elokuvassa. Main oli uransa aikana kertaalleen ehdolla Oscar- ja Golden Globe -palkintoon.
Nuoruus ja opiskelu
Marjorie Main syntyi vuonna 1890 Actonissa. Hänen alkuperäinen nimensä oli Mary Tomlinson. Hän muutti nimensä myöhemmin, koska ei halunnut nolata perhettään, joka ei hyväksynyt hänen uravalintaansa. Hänen vanhempansa olivat pastori Samuel J. Tomlinson ja Mary McGaughey.
Main kiinnostui näyttelemisestä jo nuorena, kun hänen perheessään luettiin Charles Dickensiä, jonka kohtauksia hän säännöllisesti näytteli perheelle. Hän valmistui 1909 Hamilton Collegen näyttämötaiteen linjalta ja toimi tämän jälkeen vuoden alan opettajana. Main opiskeli useita vuosia näyttelemistä Chicagossa ja New Yorkissa. Tuona aikana hänen ”omalaatuinen äänensä” huomattiin, kun hän voitti joitakin elokuutiokilpailuja.
Teatteriseurueista Broadwaylle
Mainin ensimmäinen teatteriseurue oli erikoistunut William Shakespearen näytelmiin. Seurue oli mukana Chautauqua-kiertueella. Ensimmäinen rooli, josta Main sai palkkaa, oli Katherine näytelmässä Kuinka äkäpussi kesytetään.
Main kiersi myös Orpheum Circuitin teattereita ja työskenteli fargolaisessa teatteriseurueessa. Hän tapasi Fargossa The Family Ford -tuotannon yhteydessä W. C. Fieldsin, joka toi hänet mukanaan New Yorkin Palace Theatreen, joka oli tuolloin Yhdysvaltain merkittävin vaudevilleteatteri.
Keskittyminen elokuviin
Dead End -näytelmää esitettiin Broadwayllä 687 kertaa, ja Main näytteli niistä 460:ssä. Samuel Goldwyn osti vuonna 1937 näytelmän elokuvaoikeudet, ja Main toisti oman roolinsa elokuvassa Varjojen kadut (1937). Hän näytteli vuoden 1937 aikana peräti 13 elokuvassa ja oli yhtä ahkera elokuva-alalla seuraavinakin vuosina. Hän keskittyikin vuodesta 1937 eteenpäin lähinnä elokuviin.
Näyteltyään elokuvassa Kalliovuorten kostaja (1940) Main sai ensimmäisen pitkän sopimuksensa Metro-Goldwyn-Mayerin kanssa. Hän näytteli 1940-luvulla muun muassa elokuvissa Morsian harhateillä (1942), Johnny Come Lately (1943), Taivas odottakoon (1943) ja Tyttö ja kosija (1944).
Main teki vuosina 1949–1957 roolin yhdeksässä Ma ja Pa Kettle -elokuvassa. Hän muisteli myöhemmin, että Ma Kettle oli hänen suosikkihahmonsa, koska sen ansiosta hän sai ihmiset nauramaan. Mainin viimeinen elokuva oli Ma ja Pa Kettle -sarjaan kuulunut The Kettles on Old MacDonald’s Farm (1957), jonka jälkeen hän jäi eläkkeelle. Main teki 1950-luvulla myös muita elokuvia ja oli ehdolla vuonna 1957 parhaan naissivuosan Golden Globeen elokuvasta Onnellisen laakson kansa.
Yksityiselämä
Main oli naimisissa psykologi ja opettaja Stanley LeFevre Krebsin kanssa. He olivat tavanneet Chautauqua-kiertueella ja menneet naimisiin vuonna 1921. Heidän liittonsa kesti Krebsin kuolemaan 1935 asti.
Parhaat – 20 suosikkisävelmää (Kikan albumi)
Käännösversiot
Kappale "Anna Kulta Anna" on käännösversio ranskalaisen Ottawan -yhtyeen kappaleesta "Hands Up" vuodelta 1981. Kappale "Apinamies" on käännösversio kappaleesta "Big Fat Oranguman", jonka alkuperäisenä säveltäjinä ovat Tony Cole, Graeme Hall, ja Steve Wolfe, johon Pertti Reponen on tehnyt suomenkieliset sanat. Kappale "Vastarakastunut" taas on käännösversio Dollar -yhtyeen vuonna 1979 julkaissusta kappaleesta "Love's Gotta Hold On Me", ja kappale "Näinkö Aina Meille Käy" on käännösversio Barbi Bentonin vuonna 1978 julkaistusta kappaleesta "Ain't That Just The Way That Life Goes Down".
Pseudonymit
Levyn kappaleiden todelliset säveltäjät ja sanoittajat ovat piiloutuneet taiteilijanimien taakse; "Kirsi Sunila" on Ilkka Vainion taiteilijanimi, "Inari Katramo" on Veikko Samulin taiteilijanimi, ja "Kristiina Sydänmaa" on vuorostaan Risto Asikaisen taiteilijanimi.
Rodtsenko-seura
Rodtsenko-seura oli taiteilijaryhmä, joka perustettiin Tampereella vuonna 1984. Seuran jäseniä olivat Erik Ahonen, Jouni Hirvonen, Markku Kivinen, Jukka Mikkola ja Jyrki Siukonen. Rodtsenko-seura oli aktiivisimmillaan vuonna 1986, ja toiminta lopetettiin virallisesti vuonna 1990. Siukonen, Hirvonen ja Kivinen toimivat edelleen kuvataiteilijoina loppuryhmän siirryttyä toimittajiksi.
Näyttelyiden ohella Rodtsenko-seuran toimintaan kuului esitelmiä, julkaisuja, performansseja, kannanottoja ja muun muassa mäkiautoperinteen elvyttämistä. Seuran jäsenillä oli yhteinen tausta punk-ajan rock-musiikissa ja pienjulkaisuissa. Parhaiten tunnetaan Siukosen Kollaa kestää -yhtye sekä Pahkasika, jossa Jukka Mikkola oli mukana. Seura esiintyi aina ryhmänä, mikä oli tavallisempaa rock-maailmassa kuin kuvataiteessa.
Rodtsenko-seura harrasti postmodernia historiallista lainailua ja ironista asennetta. Seura hyödynsi usein myös iskulauseita 1920-luvun neuvostotaiteilijoiden tapaan. Porvari hus! oli iskulauseista tunnetuimpia. Seura teki Moskovaan vuonna 1988 installaation 5 000 paperipussista. Pusseihin oli painettu venäjäksi puhallus- ja pamautusohje sekä teksti Tehdään näin: paukku taantumusta päin!. Paukuttelun sijaan yleisö kuitenkin hamstrasi pussit nopeasti käytännön tarpeisiin.
Rodtsenko-seura siirsi julisteinstallaationsa omin luvin 1970-lukulaisten osallistuvien taiteilijoiden järjestön Kiilan 50-vuotisnäyttelyyn Taidehalliin vuonna 1986. Teos oli paikalla sattumalta edellisen näyttelyn jäljiltä. Rodtsenko-seuran ironinen huumori sai enemmän huomiota ja myötämieltä kuin kiilalaisten teokset, joskin rodtsenkolaiset sanoivat halunneensa tehdä kunnianosoituksen Kiilan perinteelle.
Aleksandr Rodtšenkon ohella muukin venäläinen avantgarde kiinnosti seuran jäseniä. Nimeksi valittiin Rodtsenko-seura, koska se kuulosti paremmalta kuin muut vaihtoehdot, kuten Tatlin-seura.
Muskogee
Muskogee voi tarkoittaa seuraavia:
Kliininen farmakologia
Kliininen farmakologia on lääketieteen alue, osa farmakologiaa, jonka piiriin kuuluvat lääkehoito ja lääkeaineiden vaikutukset ihmisessä.
Koe-eläin- tai laboratoriokokeet ovat riittämättömiä selvittämään lääkeaineiden etuja ja varjopuolia, jolloin kliinisen farmakologian tehtäväksi jää tutkia niiden varsinaiset vaikutukset erilaisissa tautitiloissa ja muissa erikoisolosuhteissa.
Karin Mortensen
Karin Mortensen (s. 26. syyskuuta 1977 Århus) on tanskalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004 sekä osallistunut myös vuoden 2012 Lontoon olympialaisiin, joissa Tanska sijoittui yhdeksänneksi. . Hän voitti Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan 2002. Hän lopetti maajoukkueuransa vuonna 2012 pelattuaan 233 maaottelua.
Seuratasolla Mortensen on edustanut Horsens HK:ta, Ikast-Bording EH:ta, SK Århusia ja FIF Copenhagenia.
Tales of the Abyss
Tales of the Abyss on Namcon Tales of -roolipelisarjaan kuuluva peli. Peli julkaistiin Japanissa PlayStation 2:lle vuonna 2005 ja Yhdysvalloissa vuonna 2006. Peli ilmestyi Eurooppaan vasta vuonna 2011, kun peli uudelleenjulkaistiin Nintendo 3DS-konsolille. Sunrise-yhtiö on tehnyt myös peliin perustuvan animesarjan. Sarja käsitti 26 jaksoa, ja sitä esittettiin vuosina 2008 ja 2009, lokakuun ja maaliskuun välisenä aikana.
Alankomaiden Antillit olympialaisissa
Alankomaiden Antillit osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Helsingissä 1952 ja oli sen jälkeen mukana kesäolympialaisissa Pekingin 2008 kisoihin saakka, lukuun ottamatta Melbournen 1956 ja Moskovan 1980 kilpailuja. Alankomaiden Antillien itsehallintoalue lakkautettiin vuonna 2010, ja maan urheilijat kilpailivat vuoden 2012 Lontoon kisoissa olympialipun alla itsenäisinä olympiaurheilijoina. Talviolympialaisiin maa on osallistunut Calgaryssa 1988 ja Albertvillessä 1992.
Tales of the Abyss
Auldrant-niminen maailma on täynnä elementaarisia hiukkasia, joita kutsutaan Fononeiksi. Erilaisia Fononeita on kuusi: Tuli (Fire), Vesi (Water), Maa (Earth), Tuuli (Wind), Valo (Light) ja Varjo (Shadow). Pian löydetään myös Seitsemäs Fonon (The Seventh Fonon) eli Ääni (Sound), joka laittaa maailman kaaokseen, sillä käyttämällä Seitsemättä Fononia voi lukea tulevaisuutta. Pelin aikana pelaaja kiertää Auldrantia, tutkii fononeita ja niiden vaikutusta ihmisiin. Pelaaja saa myös käyttöönsä lukuisia eri aseita, tavaroita, asusteita ja erikoisliikkeitä. Pelin kaksi tapahtumapaikkaa ovat maat Kimlasca ja Malkuth.
Alankomaiden Antillit olympialaisissa
Alankomaiden Antillien ainoa olympiamitalisti on Jan Boersma, joka sai hopeaa purjelautailussa Soulissa 1988. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, on yltänyt lisäksi pikajuoksija Churandy Martina, joka oli neljäs 100 metrillä Pekingissä 2008. Maan jalkapallojoukkue sijoittui jaetulle yhdeksännelle sijalle Helsingissä 1952.
Aleksandr Smyšljajev
Aleksandr Smyšljajev (s. 3. maaliskuuta 1987) on venäläinen freestylehiihtäjä. Hän sai kumparelaskun pronssimitalin Sotšin olympialaisissa 2014. Se oli Venäjän ensimmäinen mitali kumparelaskussa 20 vuoteen. Hän sijoittui olympialaisten kumparelaskussa kymmenenneksi Vancouverissa 2010 ja 13:nneksi Torinossa 2006.
Smyšljajev saavutti kumparelaskun MM-pronssia Kreischbergissä 2015. Hän sijoittui MM-kilpailuissa samassa lajissa viidenneksi Deer Valleyssä 2011 ja 13:nneksi Voss-Myrkdalenissa 2013. Parikumpareissa hän oli kahdeksas 2015, kymmenes 2011, yhdestoista 2013 ja seitsemästoista Inawashirossa 2009.
Smyšljajev kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Sauze d'Oulx-Jouvenceaux'ssa helmikuussa 2005 sijoittuen kumparelaskussa 33:nneksi. Kahdeksan päivää myöhemmin hän saavutti ensimmäiset maailmancup-pisteensä oltuaan samassa lajissa kymmenes Vossissa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Deer Valleyn kumparelaskussa tammikuussa 2009. Toistaiseksi ainoan voittonsa hän saavutti Voss-Myrkdalenin kumparelaskussa maaliskuussa 2014. Toiseksi hän on sijoittunut kahdesti ja kolmanneksi kahdeksan kertaa. Hän sijoittui toiseksi kumparelaskun maailmancupin kokonaispisteissä kaudella 2014–2015.
Jari Halttu
Jari Matti Johannes Halttu (s. 24. helmikuuta 1961 Kemi) on suomalainen nyrkkeilijä, moninkertainen TUL:n mestari ja kolminkertainen Suomen-mestari. Hänellä on kaksi Suomen-mestaruutta sarjassa 48 kg (1982 ja 1984) sekä yksi sarjassa 51 kg (1989). Halttu edusti Suomea useasti maaotteluissa, Tammer- ja Gee-Bee-turnauksissa, nuorten EM-kisoissa 1980 sekä useissa kansainvälisissä turnauksissa. Halttu tunnettiin taitavana ja tarkkana nyrkkeilijänä.
Haltun seurana oli koko uran ajan Kemin Into ja valmentajana monia huippunyrkkeilijöitä valmentanut Taisto Tuominen.
Haltulle tarjottiin uran aikana myös mahdollisuutta siirtyä ammattilaiskehiin mutta hän ei osoittanut halukkuutta ammattilaisuralle.
Katrine Fruelund
Katrine Fruelund (s. 12. heinäkuuta 1978 Randers) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004. . Hän voitti Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan 2002.
Seuratasolla Fruelund on edustanut Vorup FB:tä, Viborg HK:ta, saksalaista HC Leipzigia sekä Randers HK:ta.
Itä-Hämeen opisto
Itä-Hämeen opisto on perustettu vuonna 1908, ja se toimii vanhassa kulttuuri- ja kartanomiljöössä Ekon kartanossa Hartolassa. Kartanon pihapiiriä reunustavat useat rautakautiset uhrikivet (kuppikivet), iäkkäät puut, Tainionvirta ja lukuisat kartanon rakennukset. Itä-Hämeen opistossa voit suorittaa lukio-opintoja aikuislukiossa sekä avoimen yliopiston opintoja oikeustieteissä, terveystieteissä ja kielissä. Lisäksi opisto tarjoaa monipuolista koulutus- ja kurssitoimintaa. Pihapiirissä toimivat kartanon entiseen kivinavettaan rakennettu Linna-hotelli sekä Hartolan 18-reikäinen golfkenttä.
Aiheesta muualla
61.5714°N, 26.03847°W
Naisen muotokuva (Alvar Cawén)
Naisen muotokuva on suomalaisen taiteilijan Alvar Cawénin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1915. Kooltaan työ on 57×51 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Naisen muotokuva on Cawènin tummin räiskyvin värein maalaama maalaus, jossa on kuitenkin elämänmyönteinen leima. Cawén maalasi naisen vaatteet ja taustan suurpiirteisesti käyttäen voimakkaita värejä. Tämä pöytään nojaava nainen on nuori, ja hänen terveyttä uhkuva olemuksensa terveine ihoineen tulee esille tummuuden keskeltä.
Taiteilija ei signeerannut maalaustaan, vaan sen takana Ragni Cawén todistaa sen 12/12 1959 Alvar Cawènin noin vuonna 1915 maalaamaksi.
Küsnacht
Küsnacht on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Siellä oli vuoden 2016 lopulla 14 192 vakinaista asukasta.
Sijainti
Küsnacht sijaitsee Zürichinjärven itärannalla viitisen kilometriä Zürichstä kaakkoon.
Liikenne
Zürichinjärven itäpuolen pääväylät kulkevat Küsnachtin kautta:
Küsnacht kuuluu Zürichin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Zürich):
Küsnachtista on Zürichinjärven poikki Thalwiliin on säännöllinen laivaliikenne ympäri vuoden.
Urheilu
Küsnachtilainen jääkiekkojoukkue GCK Lions Eishockey pelaa Sveitsin toiseksi ylimmällä sarjatasolla.
Carina Räihä
Carina Räihä (s. 1967 ) on suomalainen vuorikiipeilijä. Hän saavutti ensimmäisenä suomalaisena naisena Mount Everestin huipun 17. toukokuuta 2010. Matkan hän oli aloittanut huhtikuun alussa.
Räihä jätti työuransa pankissa vuonna 2009 voidakseen keskittyä Mount Everestin valloittamiseen. Hän oli harrastanut vuorikiipeilyä yli kymmenen vuotta ennen Mount Everestin valloitusta.
Räihän elämänmuutoksesta ja Mount Everestin valloituksesta kertova kirja Huipulta huipulle – Elämänmuutos ja Everest ilmestyi lokakuussa 2010 Tammen kustantamana.
Let’s Get to It
Let's Get to It on Kylie Minoguen järjestyksessä neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1991.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Word Is Out", "If You Were with Me Now", "I Guess I Like It like That", "Keep On Pumpin' It", "Give Me Just a Little More Time" ja "Finer Feelings". Kyseessä oli Minoguen viimeinen PWL:lle tehty studioalbumi.
Forum (kauppakeskus Turussa)
thumb|250px|Näkymä [[Kauppatori (Turku)|Kauppatorilta, Affärcentrumin ja Börsin rakennukset näkyvät kuvan vasemmassa reunassa.]]
Kauppakeskus toimii neljässä eri rakennuksessa, jotka on yhdistetty toisiinsa katetulla käytävällä. Merkittävin näistä lienee Affärscentrumin talo, joka rakennettiin kahdessa osassa 1921–1926. Rakennuksen suunnittelivat Väinö Määttä ja August Krook. Liiketiloihin asennettiin aikoinaan Suomen ensimmäiset liukuportaat, mutta ne purettiin myöhemmin.
Historia
1970-luvun lopussa Affärscentrum liittoutui korttelin muiden kiinteistöyhtiöiden kanssa ja rakennutti korttelin keskelle kauppapihan. Naapuritontille rakennettiin viisikerroksinen liikerakennus. Urakka valmistui vuonna 1979, jolloin aloitti toimintansa Forumiksi nimetty kauppakeskus.
Vuonna 1999 Forum uudistui täysin, kun kauppapiha katettiin, ja siitä muodostui yhtenäinen kauppakeskus.
Liikkeet
Kauppakeskus Forumissa sijaitsevat tai ovat sijainneet muiden muassa seuraavien ketjujen toimipaikat:
Casagrande Leluliike, VG Noodle ja Cosmic Comic Cafe
Kane Records, joka lopetti toimintansa vuonna 2011, toimi viimeiset vuotensa Forumissa.
Aiheesta muualla
60.45056°N, 22.26833°W
Wally Wood
thumb|Wally Woodin omakuva.
Wallace Allan ”Wally” Wood (17. kesäkuuta 1927 – 2. marraskuuta 1981) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, -käsikirjoittaja ja omakustantaja, joka tunnetaan parhaiten scifitarinoistaan EC Comicsin kanssa ja huumorisarjoistaan Madissä. Suurin osa hänen varhaisimmista piirroksistaan on signeerattu nimellä Wallace Wood, mutta hän tuli paremmin tunnetuksi nimellä Wally Wood.
Sarjakuvatyön lisäksi Wood kuvitti myös kirjoja ja lehtiä, julisteita, levynkansia ja keräilykortteja sekä toimi mainospiirtäjänä.
Varhainen elämä ja ura
Wood syntyi Menahgassa, Minnesotassa. Woodilla oli suomalaisia sukujuuria, hänen äitinsä oli Amerikkaan siirtolaiseksi lähteneiden Jaakko Lallin ja Kaisa Siliamaan tytär Alma Lalli. Isä, Max Wood, oli skottilais-irlantilais-englantilais-saksalaista sukua. Ilpo Lagerstedtin Amerikansuomalaisia sarjakuvataiteilijoita -kirjassa kerrotaan, että Wally kasvoi veljensä kanssa amerikansuomalaisiksi, vaikka isä kielsi suomen puhumisen kotona.
Wood alkoi piirtää sarjakuvia jo pienenä. Hän otti vaikutteita muun muassa Alex Raymondin, Will Eisnerin, Milton Caniffin, Hal Fosterin ja Roy Cranen töistä. Hän valmistui yliopistosta 1944 ja lähti armeijaan 1946. Palattuaan kotiin hän tarjosi töitään lukuisille julkaisijoille Manhattanilla, muttei saanut niitä kaupaksi. Kustantajan odotushuoneessa Wood tapasi sarjakuvataiteilija John Severinin, joka kutsui Woodin studiolleen. Siellä hän tapasi muun muassa Harvey Kurtzmanin ja sai kuulla Will Eisnerin etsivän apulaispiirtäjää sarjalleen The Spirit. Wood vieraili Eisnerin luona ja sai välittömästi paikan.
Wood aloitti EC Comicsissa Harry Harrisonin kanssa 1950-luvun alussa luonnostelemalla kaksi Harrisonin tarinaa.
1950-luku
Wood työskenteli Manhattanilla. Hänen yksityiskohtaiset ja mielikuvitukselliset science fiction -tarinansa alkoivat herättää kiinnostusta. Hän piirsi monia erilaisia tarinoita: seikkailu-, romanssi-, sota- ja kauhutarinoita ja lopulta satiirisia juttuja toimittaja Harvey Kurtzmanille Mad-lehteen. Hän piirsi monia EC Comicsin scifi-tarinoita, joista monia pidetään klassikoina. Wood myös teki kaksi kuukautta sanomalehteen Will Eisnerin The Spirit -sarjaa.
Vuosien 1957 ja 1967 välissä Wood kuvitti paljon tieteiskirjojen kansia muun muassa Isaac Asimovin, Philip K. Dickin, Jack Finneyn, C. M. Kornbluthin, Frederik Pohlin, Robert Silverbergin, Robert Sheckleyn, Clifford D. Simakin ja Jack Vancen teoksiin.
Wood oli naimisissa kolmasti. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli saksalaissyntyinen Tatjana Wood, joka tuli myöhemmin tunnetuksi sarjakuvien värittäjänä.
Wally Wood kävi kerran Suomessa ja tapasi muun muassa Kari Suomalaisen.
Kustantajana
Vuonna 1966 Wood perusti oman sarjakuvalehtensä witzend. Hän kuitenkin lopetti päätoimittajan ja kustantajan työt neljän numeron jälkeen. Hänen jälkeensä lehteä johti Bill Pearson 1970-luvulta 1980-luvulle.
Woodin Sally Forth -sarja julkaistiin strippeinä sotilaslehdissä 1960- ja 1970-luvuilla. Pearson keräsi 1990-luvun alussa stripit yhteen ja ne julkaistiin vuonna 1998 160-sivuisena teoksena. Vuonna 1969 Wood perusti uuden Sally Forthin lukijoille tarkoitetun lehden nimeltä Heroes, Inc. Pääasiassa lehteen piirsivät Steve Ditko ja Ralph Reese ja sitä käsikirjoitti Ron Whyte.
Viimeiset vuodet
Suurimman osan aikuisiästään Wood kärsi selittämättömistä päänsäryistä. 1970-luvulla hän kärsi munuaishäiriöistä alkoholismin takia. Vuonna 1978 halvaus sokeutti hänen toisen silmänsä ja kolme vuotta myöhemmin hän ampui itsensä 54-vuotiaana.
Jean-Frédéric Chapuis
Jean-Frédéric Chapuis (s. 2. maaliskuuta 1989) on ranskalainen freestylehiihtäjä. Hän sai skicrossin kultamitalin Sotšin olympialaisissa 2014. Hän voitti saman lajin maailmanmestaruuden Vossissa 2013 ja sai MM-hopeaa Kreischbergissä 2015. Skicrossin maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti kausilla 2014–2015, 2015–2016 ja 2016–2017 sekä sijoittui neljänneksi kausilla 2012–2013 ja 2013–2014. Freestylehiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kausilla 2014–2015 ja 2015–2016. Hän on voittanut 15 maailmancupin osakilpailua (tilanne 8.2.2018).
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2008
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2008 järjestettiin Joensuussa, Joensuu-areenalla 23.–24.2.2008. Kilpailujen järjestäjänä toimi Joensuun Kataja.
Henrik Karlsson (pilapiirtäjä)
Henrik Karlsson (taiteilijanimeltään Karlsson, s. 1956 Loviisa ) on suomalainen pilapiirtäjä, joka toimi vuodesta 2005 Helsingin Sanomien pääkirjoitussivun pilapiirtäjänä. Karlsson jäi eläkkeelle vuonna 2020. Pilapiirtäjänä Karlssonin tyyliä on kuvailtu rauhalliseksi.
Elämä
Karlsson kasvoi Loviisassa suomenruotsalaisessa perheessä. Ensimmäiset piirroksensa hän julkaisi Östra Nyland -lehdessä. Helsingin Sanomissa Karlsson työskenteli vuodesta 1986 alkaen. Hän siirtyi Helsingin Sanomien pääkirjoitussivun pilapiirtäjäksi maaliskuussa 2005 Terho Ovaskan jäädessä eläkkeelle. Karlssonin jäätyä eläkkeelle häntä seurasi pestissä Pertti Jarla.
Otowa
Otawa oli keisarillisen Japanin laivaston syyskuussa 1904 valmistunut panssarikansiristeilijä. Alus upposi ajettuaan karille 1. elokuuta 1917.
Valmistus
Hankinta vahvistettiin Niitaka-luokan kolmantena aluksena vuoden 1897 budjetissa Japanin 2. laivaston laajentamissuunnitelmassa. Budjettirajoitusten vuoksi alus suunniteltiin uudelleen uppoumaltaan kymmenyksen pienemmäksi ja aseistukseltaan kevyemmäksi. Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 3. tammikuuta 1903. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 2. marraskuuta ja valmistui 6. syyskuuta 1904, jolloin siitä tuli lyhyimmässä ajassa Japanissa valmistunut alus.
Alus oli ensimmäinen, jonka voimanlähteenä oli Japanissa suunnitellut Kampon-vesiputkikattilat. Kattilat tuottivat 227 psi:n (1,57 MPa) paineen, mikä oli hieman enemmän kuin Niitaka-luokassa käytettyjen Niclausse-kattiloiden 213 psi:tä (1,47 MPa). Kolmivaihehöyrykoneet olivat samanlaiset kuin luokan muissa aluksissa, mutta höyrynpaineen kasvaessa ne tuottivat hieman suuremman tehon. Aluksen panssaroinnin ja aseistuksen keventämisen olisi myös pitänyt lisätä aluksen nopeutta, mutta se ei ollut kuin hieman edeltänyttä luokkaa nopeampi. Se oli viimeinen Japanin laivastolle valmistettu törmäyskeulalla varustettu alus.
Palvelus
Venäjän–Japanin sodan alkaessa Otowan palvelukseen ottoa kiirehdittiin. Se liittyi Port Arthurin piirittäjiin 16. syyskuuta 1904. Miinaan ajaneen Takasagon upottua 13. lokakuuta alus pelasti merestä 162 miehistönjäsentä. Vuoden 1905 alussa alus saattoi joukkojenkuljetussaattueita Koreaan.
Tsushiman meritaistelussa 27. lokakuuta 1905 alus kuului Japanin 2. laivaston 3. laivueeseen, jonka mukana se taisteli Venäjän keisarikunnan laivaston panssarikansiristeilijöitä Olegia, Auroraa ja Zhemchugia vastaan. Taistelun ensimmäisenä päivänä alus ei vaurioitunut. Otowa ja Niitaka kohtasivat seuraavana päivänä pahoin vaurioituneen risteilijä Svetlanan, joka pyrki hävittäjän suojaamana Koreaan. Otowaan osui kranaatti, joka surmasi upseerin ja neljä miehistönjäsentä sekä haavoitti 23 muuta. Japanilaiset upottivat venäläisalukset. Otowa osallistui vielä samana päivänä taistelun loppuun kohdaten panssariristeilijä Dmitri Donskoin. Venäläisalus sai alukseen osuman, joka surmasi kaksi miehistönjäsentä.
Taistelun jälkeen alus liitettiin Tsushimansalmea valvovaan osastoon sekä suojaamaan Koreaan matkaavia joukkojenkuljetuksia, missä Tehtävässä alus oli sodan päättymiseen saakka. Alus valtasi 10. lokakuuta saksalaisen kauppa-alus Hans Wagnerin, joka oli matkalla Pekingiin lastinaan oletettuja sotatarvikkeita.
Otowa osallistui 1908 ensimmäisiin sodan jälkeen pidettyihin keisarillisen Japanin laivaston sotaharjoituksiin. Se kuului 1. risteilijälaivueen neljänteen viirikköön. Lokakuusta 1910 alkaen alus oli sijoitettuna Kiinaan Tokiwan ja Iwaten kanssa. Alus suojasi Xinhai-kapinan aikana alueella olleita Japanin kansalaisia kesäkuuhun 1912. Otowa luokiteltiin 28. elokuuta toisen luokan risteilijäksi.
Sara Bergmark Elfgren
pienoiskuva|Sara Bergmark Elfgren [[Göteborgin kirjamessut|Göteborgin kirjamessuilla 2012.]] Sara Bergmark Elfgren (s. 13. maaliskuuta 1980) on ruotsalainen fantasiakirjailija. Hän on laatinut myös käsikirjoituksia elokuviin ja televisioon. Mats Strandbergin kanssa kirjoitetut nuortenkirjat ovat saaneet Ruotsissa monia palkintoja ja ne on käännetty yli 20 kielelle.
Vuorenmäen koulu
Ulkoilualue
Vuorenmäen ulkoilualueeseen kuuluu Veikkolan ensimmäinen tekonurmi jalkapallokenttä. Koulu on rakennettu vanhan urheilukentän tilalle, kun viereen tehtiin uusi urheilukenttä. Koulun vieressä on myös pururata, jossa on hyvä käydä lenkkeilemässä, tai koulun liikuntatunneilla. Maasto on hyvä suunnistamiseen ja talvella siellä on hiihtoladut.
Sara Bergmark Elfgren
Teokset Piiri, Tuli ja Avain muodostavat Engelfors-trilogian, jonka kaikki osat ovat ilmestyneet suomeksi.
Vuorenmäen koulu
Koulu
Lukuvuonna 2012-2013 Vuorenmäen koulussa oli n. 375 oppilasta, 17 perusopetusryhmää ja yksi pienluokka. Vuorenmäen koulu oli lukuvuonna 2012-2013 mukana CICERO -learning verkoston, Helsingin yliopiston ja Tampereen teknillisen yliopiston Finnable 2020 -hankkeessa. Lukuvuosina 2013-2014 ja 2014-2015 koulu osallistui Euroopan Robottiviikkoon sekä Aalto-yliopiston ja Pienyrityskeskuksen järjestämään Hyvinvointia arjen hallinnassa -projektiin. Vuonna 2015 koulu osallistui Opetushallituksen kehittämiskouluverkostoon.
Otowa
Palvelus
Alus ajoi 25. heinäkuuta 1917 sakeassa sumussa karille Daiozakin edustalla matkatessaan Yokosukasta Saseboon. Aluksen irroitusyritykset epäonnistuivat. Se katkesi kahtia ja upposi 10. elokuuta.
AFC Ajax
Amsterdamsche Football Club Ajax (AFC Ajax) on alankomaalainen jalkapalloseura. Se on PSV Eindhovenin ja Feyenoordin ohella yksi maan mahtiseuroista. Erityisen tunnettu Ajax on juniorityöstään, jonka avulla se on luonut monia todellisia huippupelaajia.
Ajax on voittanut Mestarien liigan (mukaan lukien Euroopan cupin) neljä kertaa. 1970-luvun alussa joukkue voitti sen peräti kolme kertaa peräkkäin. Yksi tuon joukkueen kantavista voimista oli Johan Cruijff. Toinen suuri joukkue seuralla oli 1990-luvun puolivälissä. Se voitti Mestarien liigan vuonna 1995. Tuolloin Alankomaiden maajoukkueen tärkeimmät pelaajat pelasivat kaikki Ajaxissa.
Akatemia
Ajaxin menestyksen takana on sen junioriakatemia. Akatemialla on oma harjoituskeskus teko- ja nurmikenttineen sekä testikeskus. Akatemiassa on 50 ammattivalmentajaa ja 180 pelaajaa. 85 prosenttia akatemian pelaajista saa jalkapallosta itselleen ammatin.
Frédéric Joliot-Curie
Elämä
Frédéric Joliot syntyi Pariisissa vuonna 1900 ja valmistui ESPCI:stä. Vuonna 1925 hän pääsi Marie Curien apulaiseksi Curie-instituuttiin, ja samalla hän rakastui Curien tyttäreen Irène Curieen. Pian he menivät naimisiin, ja vuonna 1926 he vaihtoivat molemmat sukunimensä muotoon Joliot-Curie.
Joliot-Curie erosi Curie-instituutista vuonna 1937 ja meni professoriksi Collège de Franceen, jossa hän työskenteli ketjureaktion parissa ja tutki ydinreaktorin vaatimuksia uraanin ja raskaan veden hallitun ydinreaktion avulla.
Saksan hyökättyä Ranskaan vuonna 1940 Joliot-Curie onnistui salakuljettamaan työnsä Britanniaan. Hän otti aktiivisen roolin Ranskan vastarintaliikkeessä natsimiehityksen aikana.
Joliot-Curie työskenteli Ranskan ydintutkimuslaitoksen johtajana, kunnes hänet erotettiin 28. huhtikuuta 1950. 20. toukokuuta julkaistiin 16 000 tieteilijän allekirjoittama vastalause Joliot-Curien erottamista vastaan.
Sarah Kinney
Sarah Kinney on yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja. Muun muassa Aku Ankkaa käsikirjoittanut Kinney on naimisissa Stefan Petruchan kanssa, joka myös on Aku Ankka -käsikirjoittaja.
Valkoinen metsästäjä, musta sydän
Valkoinen metsästäjä, musta sydän (White Hunter Black Heart) on vuonna 1990 ensi-iltaan tuotu elokuva, joka pohjautuu Peter Viertelin muistelmiin osallistumisestaan elokuvan Afrikan kuningatar (1951) kuvauksiin.
Elokuvan ohjasi Clint Eastwood, joka myös näyttelee elokuvan päähenkilöä, John Wilsonia. Hahmo on kehitetty Afrikan kuningattaren ohjaajaa John Hustonia enemmän tai vähemmän muistuttavaksi.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuvaa kuvataan kiinnostavaksi seikkailuksi ja se saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Gataka
Gataka eli Matan Kadosh on psytrance-tuottaja Israelista. Hän on tuottanut psytrancea jo 15-vuotiaasta lähtien ja ensimmäisen albumin hän on julkaissut 2003 Phonokol levy-yhtiön kautta. Gatakan musiikki on pääsääntöisesti full on-tyylistä psytrancea, jossa on kauniita melodioita sekä suurta vaihtelevuutta, mutta hänen aikaisemmat albuminsa ovat edustaneet hieman erilaista psytrancen tyylisuuntaa.
Gataka kuuluu myös Sesto Sento -psytrance-yhtyeeseen, joka myös tulee Israelista.
Suunnistuskengät
Suunnistuskengät ovat kengät, joita käytetään kilpa- ja harrastussuunnistuksessa. Kengän pinta on vettä imemätön ja kulutusta kestävä materiaali. Lisäksi kenkä tukee hyvin jalkaa ja on kestävä koska kengällä pitää myös voida kahlata hyvin. Pohjakuvio on yleensä avoin ja sisältää nastoja, jotka pitävät märällä ja/tai muuten liukkaalla pinnalla. Tarjolla on myös suunnistussaappaita, joissa on nastoitettu pohja.
Suosittuja suunnistuskenkiä
●VJ Bold
●Sarva D'Vil
●VJ Integrator
●VJ Supra
●VJ IROCK
●INOV8 XTalon
Hallelujah Rock'n'Rollah
Sue-lehti valitsi sen 2000-kymmenluvun yhdeksänneksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi vuonna 2009.
Elafónisos (kunta)
Elafónisos on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Ελαφονήσου, Dímos Elafonísou), joka sijaitsee Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnan pinta-ala on 19,992 neliökilometriä ja väkiluku 1 041. Varsinaisen Elafónisoksen kylän väkiluku on 816 (vuonna 2011).
Elafónisoksen kunta syntyi, kun Elafónisoksen itsenäinen kyläkunta muutettiin kunnaksi vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä.
Kunnan osat
Elafónisoksen kunta muodostuu seuraavista kylistä:
Aatto Pietikäinen
Aatto Pietikäinen (7. lokakuuta 1921 Kuopio – 2. huhtikuuta 1966 Kouvola) oli suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili 1940-luvulla. Hän sijoittui vuoden 1948 talviolympialaisissa kahdeksanneksi suurmäkikilpailussa Sankt Moritzissa.
Alppihiihto talviolympialaisissa 2002
thumb|right|Miesten Supersuurpujottelu meneillää. XIX talviolympialaiset järjestettiin vuonna 2002 Salt Lake Cityssä, Yhdysvalloissa. Alppihiihdossa järjestettiin kymmenen kilpailutapahtumaa.
Aatto Pietikäinen
Aatto Pietikäisen veli Matti Pietikäinen oli myös mäkihyppääjä.
Alppihiihto talviolympialaisissa 2002
Syöksy
Ajankohta: 10. helmikuuta 2002 <br style="clear:both" />
Supersuurpujottelu
Ajankohta: 16. helmikuuta 2002 <br style="clear:both" />
Suurpujottelu
Ajankohta: 21. helmikuuta 2002 <br style="clear:both" />
Pujottelu
Ajankohta: 23. helmikuuta 2002 <br style="clear:both" />
Yhdistetty
Ajankohta: 13. helmikuuta 2002 <br style="clear:both" />
Syöksy
Ajankohta: 12. helmikuuta 2002 <br style="clear:both" />
Supersuurpujottelu
Ajankohta: 17. helmikuuta 2002 <br style="clear:both" />
Suurpujottelu
Ajankohta: 22. helmikuuta 2002 <br style="clear:both" />
Pujottelu
Ajankohta: 20. helmikuuta 2002 <br style="clear:both" />
Yhdistetty
Ajankohta: 14. helmikuuta 2002 <br style="clear:both" />
Dali
Dali tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Denise Bellon
Denise Bellon (20. syyskuuta 1902 – 31. lokakuuta 1999 ) oli ranskalainen valokuvaaja, jonka ranskalaisen Match-lehti lähetti Suomeen vuonna 1939. Hänen tehtävänään oli laatia valokuvareportaaseja sotaan valmistautuvasta maasta ja hän kuvasi sekä kansan arkista aherrusta metsätöissä että kulttuurielämää Wäinö Aaltosesta Jean Sibeliukseen.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1955
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1955 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 24. kausi. Kaudella 1955 Mestaruussarja pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti KIF, joka varmisti neljännen mestaruutensa kolmanneksi viimeisessä ottelussa 2. lokakuuta, kun se voitti TuTo:n Yrjö Asikaisen maalilla 1–0. Viimeiseksi sijoittuneet TuTo ja KoRe putosivat Suomensarjaan.