cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FC Hämeenlinnan kausi 2009
Kausi Ykkösessä
Sihvola valittiinkin kauden päätteeksi pelaajien äänestyksessä Ykkösen parhaaksi pelaajaksi. Kauden jälkeen FC Hämeenlinnasta liigaan siirtyi Sihvolan ja kesken kauden Hakaan lähteneen Saku Pesosen lisäksi Jaakko Juuti
Smith & Wesson Model 500
Model 500:aa valmistetaan usealla erilaisella piipulla varustettuna ja siitä on omat erityismallinsa urheiluammuntaan sekä metsästykseen. Revolverissa käytetyn suuritehoisen .500 kaliiperisen patruunan ansiosta sitä voidaan käyttää jopa afrikkalaisen suurriistan metsästykseen.
FC Hämeenlinnan kausi 2009
Kausi Ykkösessä
Myös farmiyhteistyö FC Lahden kanssa toimi kohtuullisen hyvin, vaikka lahtelaisten loukkaantumistilanteen vuoksi täyttä hyötyä sopimuksesta ei saatukaan irti. Kauden aikana Valkoisia edusti kaikkiaan 11 FC Lahden pelaajaa. Kaudella 2008 FC Hämeenlinnaa edustaneista pelaajista Markus Joenmäki onnistui murtautumaan Hakan avauskokoonpanoon, kun taas Jussi Heikkisen pelit FC Lahden paidassa loppuivat jo toisessa liigaottelussa tulleeseen pahaan polvivammaan.
Smith & Wesson Model 500
Lähteet
thumb|left|250px|Smith & Wesson Model 500 (yllä) ja [[Smith & Wesson Model 29 (alla).]]
Matti Väisänen (jääkiekko)
Matti Väisänen (s. 1. joulukuuta 1945 Iisalmi) on suomalainen jääkiekkoilija, jääkiekkovalmentaja ja kykyjenetsijä.
Matti Väisänen on voittanut pelaajaurallaan Suomen mestaruuden Helsingin IFK:n riveissä vuonna 1969. Hän on valmentanut muun muassa Helsingin Jokereita. Väisäsen nimi on kaiverrettu myös Stanley Cupiin 1980-luvulla tämän toimiessa Edmonton Oilersin kykyjenetsijänä. Hän onkin löytänyt muun muassa Jari Kurrin.
26. marraskuuta
26. marraskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 330. päivä (331. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 35 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 25. marraskuuta, 27. marraskuuta
Park City (Utah)
Park City on kaupunki Summitin piirikunnassa, Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 8 396. Kaupunki perustettiin 1869 ja se kuuluu Salt Lake Cityn metropolialueeseen.
Park Cityn pormestari on Andy Beerman.
Väestö
Kaupungin asukkaista 78,3 prosenttia on valkoisia, 16,55 prosenttia latinalaisamerikkalaisia, 2,3 prosenttia aasialaisia ja 1,56 prosenttia afroamerikkalaisia. 88,6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 40,4 vuotta.
Kuulamylly
frame|Kuulamyllyn toimintaperiaate. frame|Suurikokoinen kuulamylly teollisuuskäytössä.
Kuulamylly on erilaisten kappaleiden jauhamiseen tarkoitettu pyörivä sylinteri, jossa jauhinkappaleina käytetään pyöreitä kuulia. Myllyn pyöriessä kuulat nousevat nostopalkkien ja keskipakoisvoiman avulla sylinterin ulkokuorta pitkin ja painovoiman voittaessa putoavat jauhettavan materiaalin päälle (kts. kuva). Jauhatukseen vaikuttaa erilaisia tekijöitä kuulien koosta sylinterin pyörimisnopeuteen. Joissain tilanteissa myllyn jälkeen on sijoitettu sykloni tai muu vastaava luokitin, jonka avulla palautetaan liian suuret kappaleet takaisin jauhatukseen. Joskus myös kuulamyllyn jälkeen voi olla toinen jauhatusmylly, jossa tuotetta jauhetaan vielä lisää.
Kuulien materiaali voi olla esimerkiksi posliinia tai terästä. Mylly voi olla vuorattu sisältä esimerkiksi kumivuorauksella.
Projekti 658
Projekti 658 oli Neuvostoliiton laivaston 1960-luvun alussa käyttöön otettu ensimmäisen sukupolven ydinsukellusveneluokka, joka oli aseistettu ballistisin ydinohjuksin.
Suunnittelu
Luokka perustui Neuvostoliiton ensimmäiseen ydinsukellusveneeseen, Projekti 627:ään, johon lisättiin ohjusosasto edeltävästä dieselkäyttöisestä Projekti 629:stä. Veneen suunnitteli OKB-18, jota johti aluksi P.Z. Golosovskyi, sitten I.V. Mihailov ja lokakuusta 1958 alkaen S. N. Kovaljov.
Projekti 629:n tavoin veneeseen mahtui kolme Scudista kehitettyä R-13-ohjusta pystysuoriin siiloihin tornin taakse. Veneen oli noustava pintaan niiden laukaisua varten.
Luokan ensimmäinen alus K-19 laskettiin vesille 8. elokuuta 1959 ja otettiin käyttöön 12. marraskuuta 1960. Kahdessa vuodessa valmistui kahdeksan venettä, jotka kaikki rakennettiin SEVMAŠilla Molotovskissa.
Vuosina 1963–1967 veneet varustettiin D-4-laukaisujärjestelmällä ja pidemmän kantomatkan R-21-ohjuksella, jonka voi laukaista 16 metriä vedenpinnan alta ja ennen laukaisua siilo oli täytettävä vedellä. Tämä muunnos sai nimen projekti 658M.
K-145 varustettiin R-29-ohjuksella ja sai nimen projekti 701. Veneen pituus piteni 130 metriin ja uppouma 4 080/5 000 tonnista 5 500/6 400 tonniin (pinnalla/pinnan alla).
Kultivaattori
Kultivaattori on järeä maataloudessa käytettävä maanmuokkausväline, joka asennetaan yleensä traktorin perään. Kultivaattori muistuttaa rakenteeltaan äestä ja sitä käytetään maatalousmaiden säännölliseen kuohkeuttamiseen ja sänkimuokkaukseen, yleensä myös tiivistyneiden ja savipitoisten maiden maanparannukseen. Sillä voidaan joissain tapauksissa korvata kyntöauran käyttö. Kultivaattoria käyttämällä voidaan välttää vettä läpäisemättömän kyntöanturan muodostuminen.
Kultivaattori ei käännä muokattavaa maata yhtä paljon kuin aura, joten se on auraa hieman kevyempi muokkauskone.
Kultivaattorit voidaan yleensä jakaa perusmuokkaus- ja kylvömuokkauskoneisiin niiden järeyden ja työsyvyyden mukaan.
Perusmuokkauskoneena käytetään kultivaattoria, jonka työsyvyys on suuri, vaihdellen 10–30 cm välillä. Sillä pyritään kuohkeuttamaan maata ja rikkomaan kasvin juuria syvältä, edellisen sadonkorjuun jälkeen. Perusmuokkauksen jälkeen pelto ei ole yleensä sellaisenaan kylvökunnossa vaan vaatii siihen vielä oman työvaiheen. Kylvömuokkaukseen voidaan käyttää kultivaattoria, jonka työsyvyys on matalampi.
Kevyen ja raskaan kultivaattorin rakenne on samankaltainen. Molemmissa on yleensä ristikkäisistä teräspalkeista koostuva runko. Koneessa on usein piikkimäiset terät, jotka on kiinnitetty rungon poikittaisiin teräspalkkeihin. Terät tunkeutuvat maahan ja sekoittavat, kääntävät ja nostavat sitä. Koneen runkoon kiinnitetään kultivaattorin muut osat, kuten pyörät ja jälkimuokkauskone. Raskaamman, perusmuokkaukseen käytettävän kultivaattorin terät ovat vastaavasti järeämpiä ja leveämpiä, jolloin terän muokkaama alue ulottuu leveämmälle alueelle varmistaen tehokkaan muokkauksen kun työsyvyys on suuri.
Kultivaattorit joiden työleveys on pieni, ovat yleensä nostolaitekiinnitteisiä, jolloin kone saadaan nostettua ylös eikä se tällöin vaadi hinaukseen tarvittavia tukipyöriä. Nostolaitekiinnitteisen koneen rakenne on hyvin yksinkertainen, eikä se yleensä vaadi vetolaitteelta monimutkaista hydrauliikkaa. Leveämmät kultivaattorit kiinnitetään vetokoukkuun ja ovat hinattavia. Rakenteeltaan ne taittuvat joko niin, että kone taittuu keskeltä kahteen osaan pystyasentoon, tai vasemmalta ja oikealta reunalta ylös kun keskiosa pysyy paikalla. Koneen taittaminen ja työsyvyyden säätö tapahtuvat usein hydrauliikkasylintereiden avulla.
Ethel Turner
Ethel Sybil Turner, e.  Ethel Mary Burwell (24. tammikuuta 1870 Doncaster, South Yorkshire, Englanti – 8. huhtikuuta 1958 Mosman, Sydney, Australia ) englantilaissyntyinen australialainen kirjailija ja tunnettu erityisesti lastenkirjailijana.
Elämä
thumb|left|upright|Ethel Turner (Curlewis) 1925 Turnerin alkuperäinen nimi oli Ethel Mary Burwell. Hänen isänsä kuoli, kun hän oli pikkulapsi, ja leskiäiti Sarah Jane Burwell vastasi kahdesta tyttärestä, Ethelistä ja Lillianista, yksin, kunnes hän vuoden kuluttua meni naimisiin Henry Turnerin kanssa, jolla itsellään oli kuusi poikaa. Sarah Jane ja Henry saivat tyttären Rosen.
Henry Turner kuoli yllättäen, eikä perheelle juuri jäänyt varoja perinnöksi. Sarah Jane muutti 1879 lapsineen (Ethel, Lillian ja Rose) Australiaan, ja parin vuoden kuluttua hän meni naimisiin Charles Copen kanssa ja heille syntyi poika Rex.
Ethel Turner kävi Paddingtonin kunnallista koulua ja Sydney Girls High Schoolia.
Ethel Turner kuoli Mosmanissa 8. huhtikuuta 1958 ollessaan 85-vuotias. Hänet on haudattu Pohjois-Sydneyn anglikaaniselle hautausmaalle.
Ura
Kirjasta on tehty vuonna 1939 Australiassa elokuva Seven Little Australians. ja Britanniassa televisiosarja vuonna 1953. Kymmenosaisen televisiosarjan teki 1973 Australian yleisradioyhtiö Australian Broadcasting Corporation.
Turner kirjoitti muitakin lastenkirjoja sekä kertomuksia ja runoja. Three Little Maids (1900) on omaelämäkerrallinen romaani, jossa hän kuvaa varhaislapsuuttaan. Turner kirjoitti kaikkiaan yli neljäkymmentä romaania Jotkut niistä kertoivat vallattomista Woolcoteista. Monet kirjoista muodostavat sarjan, jotkut ovat yksittäisiä teoksia. Kirjojen lapsihahmot ovat hyvin seikkailuhenkisiä ja itsenäisiä. He joutuvat hankaliin tilanteisiin, eivätkä he saa juuri apua aikuisilta niistä selviytymiseen.
Turner sai useita merkittäviä kirjallisuuspalkintoja, ja häntä voi pitää yhtenä Australian rakastetuimmista kirjailijoista. Hänen nimenstä on The Australian Women's Registerissä. Hänen nimeään kantava palkinto Ethel Turner Prize for Young People's Literature myönnetään vuosittain New South Wales Premier's Literary Awardsin suojeluksessa.
Ricardo Bochini
El Bocha pelasi koko 20-vuotisen aktiiviuransa Independientessä. Hänelle kertyi 740 pääsarjaottelua. Kukaan muu ei ole pelannut samassa seurassa yhtä monta ottelua Argentiinan 1. divisioonassa. Bochini ei ollut niinkään maalintekijä (107 maalia), mutta hän oli taitava syöttäjä ja hänen pelinrakennustaitoaan arvostettiin. Bochini voitti Independientessä neljä Argentiinan mestaruutta sekä neljä Copa Libertadoresia.
Bochini voitti maailmanmestaruuden vuonna 1986 Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa. Hän pelasi turnauksessa vain yhden ottelun, koska kymppipaikkaa piti hallussaan Diego Maradona.
Frans Ferdinand
thumb|250px|Frans Ferdinand perheineen Franz Ferdinand von Habsburg (suomalaisissa yhteyksissä yleensä Frans Ferdinand; 18. joulukuuta 1863 Graz – 28. kesäkuuta 1914 Sarajevo, Itävalta-Unkari) oli Itävalta-Unkarin arkkiherttua ja kruununperillinen. Hänen murhansa Sarajevossa 28. kesäkuuta 1914 oli lähtölaukaus ensimmäiselle maailmansodalle.
Frans Ferdinandin isä oli arkkiherttua Karl Ludwig, keisari Frans Joosefin nuorempi veli. Frans Ferdinandista tuli kruununperillinen, kun hänen serkkunsa, keisarin ainoa poika Rudolf, teki itsemurhan vuonna 1889 ja Karl Ludwig luopui kruununperimysoikeudestaan poikansa hyväksi lähes välittömästi sen jälkeen. Karl Ludwig kuoli vuonna 1896.
Frans Ferdinand meni vuonna 1900 naimisiin kreivitär Sophie Chotekin kanssa. Keisari Frans Joosef vastusti epäsäätyistä avioliittoa. Pari joutuikin myöntymään siihen, että morsian ei saisi kuninkaallista statusta ja heidän lapsillaan ei olisi oikeutta kruunuun (nk. morganaattinen avioliitto). Keisari Frans Joosef ei osallistunut häihin. Frans Ferdinand ja Sophie saivat myöhemmin kolme lasta.
Frans Ferdinandin mielestä unkarilaisia suosiva kaksoismonarkia oli kestämätön järjestelmä monikansaisessa Itävalta-Unkarissa. Hän suunnitteli erilaisia uudelleenjärjestelyjä kuten Suur-Itävallan yhdysvaltoja, joilla valtion rakennetta olisi muutettu eri kansallisuuksien tyydyttämiseksi. Nämä suunnitelmat tekivät kuitenkin hänestä epäsuositun varsinkin poliittisen eliitin parissa, eikä keisari Frans Joosefkaan pitänyt niistä. Itävallan puoleisessa osassa kaksoismonarkiaa hän vastusti yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta, koska uskoi sen tuovan jalansijaa sosialismille maassa.
Belvederen linna Wienissä oli Frans Ferdinandille ja tämän lähimmille neuvonantajille tärkeä kokoontumispaikka, ja sitä onkin luonnehdittu aikakauden Itävalta-Unkarin kilpailevaksi vallan keskipisteeksi Hofburgin palatsin ohella. Niin sanottuun ”Belvederen salaseuraan” muodostettiin myös Frans Ferdinandin oma tiedusteluryhmä, johon kuului lopulta neljätoista upseeria ja jonne vuodesta 1906 lähtien lähetettiin keisarin luvalla kaikki sotaministeriön tärkeät asiakirjat. ”Salaseuraan” kuului myös konservatiivinen eversti Carl von Bardolff, joka toimi vuodet 1911–14 Frans Ferdinandin adjutanttina.
Frans Ferdinand nimitettiin vuonna 1913 armeijan ylitarkastajaksi. Seuraavana vuonna hän päätti kenraali Oskar Potiorekin kutsusta vierailla Sarajevossa tarkastamassa sotaharjoituksia. Bosnian liittämistä Itävalta-Unkariin vastustanut Musta käsi -salaseura päätti salamurhata arkkiherttuan tämän vierailun aikana. Ensimmäinen 28. kesäkuuta suoritettu attentaatti Frans Ferdinandia vastaan epäonnistui, mutta myöhemmin samana päivänä salaseuraan kuulunut Gavrilo Princip ampui hänet ja hänen vaimonsa näitä kuljettaneeseen autoon.
Frans Ferdinandia ei haudattu Habsburgien tavanomaiseen hautapaikkaan eli Wienin kapusiinikirkkoon vaan hänen omistamansa Artstettenin linnan kappelin alla sijainneeseen kryptaan. Keisari Frans Joosef ei osallistunut hautajaisiin. Gavrilo Principin ampuma surmanluoti on nykyään esillä Konopištěn linnan museossa Benešovissa, Tšekissä. Frans Ferdinandin kuolemansa hetkellä yllä olleet vaatteet, surma-auto ja paarit joilla häntä kannettiin puolestaan ovat Wienin sotahistorian museon pysyviä näyttelyesineitä.
Air Mali
Société nationale Air Mali oli Malin valtion omistama lentoyhtiö vuosina 1960–1986.
Air Mali perustettiin Neuvostoliiton ja Britannian tuella vuonna 1960. Se sai yksinoikeuden Malin sisäisiin ja kansainvälisiin lentoihin. Aluksi tarkoitus oli myydä 45 % osakkeista yksityisille, mutta ostajien puuttuessa yhtiö jäi kokonaan valtion omistukseen.
Air Mali aloitti toimintansa vuonna 1961 Bamakon ja Gaon välisellä kotimaanreitillä. Samana vuonna alettiin lentää Pariisiin, Casablancaan ja Marseille’hin. Miehistöinä toimivat afrikkalaisia kouluttaneet neuvostoliittolaiset. Uusia kohteita olivat Rabat, Abidjan, Accra, Douala, Brazzaville, Dakar, Conakry ja Monrovia. Kalusto käsitti kaksi Iljušin Il-18, yhden Iljušin Il-14, kaksi Antonov An-24, kaksi Antonov An-2, kolme Douglas DC-3 ja viisi tilauskäytössä ollutta Aero 45 -konetta.
Gainsbourg – tarina legendasta
Gainsbourg – tarina legendasta (Gainsbourg, vie héroïque) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut ranskalainen elämäkertaelokuva, joka on tosipohjainen mutta sisältää myös kuvitteellista aineistoa. Elokuva kertoo muusikko Serge Gainsbourgin elämästä.
Air Mali
Air Malin kotimaanlennot olivat yleensä kannattamattomia. Voittoa tuottivat etupäässä kansainväliset lennot, joiden matkustajamäärä oli kuusinkertainen kotimaanlentoihin verrattuna. Vuonna 1967 yhtiö tilasi kaksi uutta Antonov An-24:sta ja vuonna 1971 se sai Pariisin, Marseille’n ja Casablancan lentoja varten ensimmäisen oikean suihkukoneensa Boeing 727-173C:n. Pian sen jälkeen saatiin Afrikan-lentoja varten Boeing 737-100. Vuonna 1966 aloitettu Berliinin yhteys lakkasi vuonna 1971.
Gainsbourg – tarina legendasta
Elokuva on ranskankielinen, ja sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Joann Sfar.
Air Mali
1970-luvun lopulla Air Malin lennot laajenivat Freetowniin, Ouagadougouun, ja Niameyhin. Uusia koneita olivat kaksi de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter 300:sta, Antonov An-24, Iljušin Il-18 ja Boeing 727-173C. Vuonna 1986 yhtiön kalusto käsitti Iljušin Il-18:n, Boeing 737-100C:n, Boeing 737-200:n, BAe 146-100:n ja DHC-6 Twin Otterin. Yhtiö työllisti lähes 600 henkeä.
Air Mali koki historiansa aikana neljä vakavaa onnettomuutta:
Pitkään rahoitusvaikeuksista kärsinyt yhtiö lakkautettiin vuonna 1986. Sen tilalle perustettiin uusi samanniminen yhtiö, jonka osakkeista Malin valtio omisti 51 prosenttia. Uusi Air Mali päätti vuonna 1988 keskittyä kotimaanliikenteeseen, mutta Neuvostoliiton avun loputtua se joutui lopettamaan toimintansa vuonna 1990. Liikenne jatkui vuonna 1992.
Ethel Stark
pienoiskuva|Ethel Stark, 1941 Ethel Stark C.M., GOQ (25. elokuuta 1910 – 16. helmikuuta 2012) oli kanadalainen viulisti ja kapellimestari.
Stark perusti vuonna 1940 Montreal Women's Symphony Orchestran, jota hän johti vuoteen 1960. Hänestä tuli vuonna 1979 Order of Canadan jäsen ja vuonna 2003 National Order of Quebecin Grand Officer.
Montrealissa on Starkin mukaan nimetty puisto, Parc Ethel-Stark.
Józef Śmidowicz
Józef Śmidowicz (2. syyskuuta 1888 Żytomierz – 10. kesäkuuta 1962 Varsova) oli puolalainen pianisti.
Śmidowicz piti ensimmäisen julkisen esiintymisensä 10-vuotiaana paikallisen orkesterin kanssa Kislovodskissa. Vuonna 1905 hän muutti Varsovaan, jossa aloitti opiskelun Aleksander Michałowskin johdolla. Ensimmäisen esiintymisensä Varsovassa Śmidowicz piti 19. huhtikuuta 1909 tulkitsemalla Franz Lisztin ensimmäisen pianokonserton Varsovan filharmonisen orkesterin kanssa. Vuodesta 1918 Śmidowicz opetti pianonsoittoa Varsovan konservatoriossa.
Śmidowicz oli tuomariston jäsenenä kansainvälisessä Chopin-pianokilpailussa vuosina 1927, 1932, 1937 ja 1955.
Belgradin yliopisto
Belgradin yliopisto on vanhin ja suurin korkeamman koulutuksen instituutio Serbiassa. Yliopistossa on noin 90 000 perustutkinto-opiskelijaa ja 1 700 jatko-opiskelijaa. Opetushenkilökuntaan kuuluvia on 7000. Belgradin yliopisto koostuu 31 tiedekunnasta ja 8 tieteellisen tutkimuksen instituutista.
Historia
Belgradin yliopistosta ovat kehittyneet ja lopulta omiksi yliopistoikseen irronneet Novi Sadin yliopisto (1960), Nišin yliopisto (1965), Prištinan yliopisto (1970), Podgorican yliopisto (1974) ja Kragujevacin yliopisto (1976).
Hyvän järjestyksen periaate
Hyvän järjestyksen periaate on matemaattinen lause, jonka mukaan jokaisella epätyhjällä luonnollisten lukujen osajoukolla on pienin alkio.
Kirjallisuutta
Princip dobrého uspořádání
Matureivavao
Matureivavao on Tuamotuun kuuluvan Groupe Actéonin suurin atolli ja kooltaan 4 mailia pitkä. Ensimmäisenä eurooppalaisena Matureivavaon löysi 5. helmikuuta 1605 Pedro Fernández de Quirós. Atollin pinta-ala on 2,5 km². Vakituista ihmisasutusta siellä ei ole.
Michael Dorn
Michael Dorn (s. 9. joulukuuta 1952 Luling, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan Star Trek -universumin upseeri Worfin roolista, jossa hän esiintyi ensimmäisen kerran sarjassa Star Trek – uusi sukupolvi.
Biografia
Dorn varttui Pasadenassa, Kaliforniassa, jossa hän opiskeli radio- ja televisiotuotantoa. Tämän jälkeen Dorn pyrki musiikin alalle ja esiintyi useissa rock-yhtyeissä, jonka seurauksena hän matkusti San Franciscoon ja takaisin Los Angelesiin.
Näyttelijän ura
Näyttelijänä Dorn aloitti uransa vuonna 1976 elokuvassa Rocky, jossa hän esitti Apollo Creed henkivartijaa. Kaksi vuotta myöhemmin hän teki ensimmäisen vierasesiintymisensä televisiosarjassa W.E.B.. Sarjan tuottajat olivat vakuuttuneita hänen työstään ja esittelivät Dornin agentille, joka vei hänet näyttelemistä opettavalle Charles Conradille, jonka opissa hän opiskeli näyttelemistä puoli vuotta. Saman tien vuonna 1979 Dorn sai ensimmäisen vakioroolinsa televisiosarjasta CHiPs, jossa hän esitti Jebediah Turneria.
Tunnetuksi Dorn tuli kuitenkin vuodesta 1987 lähtien, kun hän sai komentaja Worfin roolin televisiosarjasta Star Trek – uusi sukupolvi. Dorn esiintyi myös sarjaan liittyvissä elokuvissa kuten Star Trek – ensimmäinen yhteys.
Ääninäyttelijänä
Näyttelemisen lisäksi Dorn on tehnyt 1990-luvulta lähtien useita äänirooleja, joista tunnetuin on animaatiosarjassa I Am Weasel, jossa Dorn esitti päähahmoa Näätää. Äänirooleja hän on tehnyt muun muassa seuraaviin animaatioihin: Animaaniset, Aladdin, Gargoyles, Teräsmies, Johnny Bravo ja Hämähäkkimies. Dorn on ääninäytellyt myös lukuisissa videopeleissä, kuten Gabriel Knight: Sins of the Fathers, Fallout 2 ja Master of Orion: Conquer the Stars.
Johann Joseph Abert
thumb|Johann Joseph Abert Johann Joseph Abert (20. syyskuuta 1832 – 1. huhtikuuta 1915) oli saksalainen säveltäjä.
Abertin tuotantoon kuuluu muun muassa kamarimusiikkia ja yksinlauluja, mutta myös lukuisia menestyneitä oopperoita.
Sloveeni
pienoiskuva|Puhuttua sloveenia. Sloveeni (omakielinen nimi: slovenski jezik tai slovenščina) on eteläslaavilaisiin kieliin kuuluva indoeurooppalainen kieli. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat serbokroaatti ja molisenkroatia. . Sitä puhuu noin 2,5 miljoonaa ihmistä Sloveniassa sekä naapurimaissa Italiassa, Unkarissa ja Itävallassa.
Historia
Sloveeni jakaantuu kymmeniin murteisiin, jotka eroavat toisistaan niin paljon, että ymmärtäminen saattaa olla vaikeaa. Esimerkiksi itäisimmällä prekmurščinan tai prekmursko narečje -murteella, jota puhutaan Prekmurjessa ja Unkarissa, on noin 80 000 puhujaa. Sillä oli myös 200 vuoden ajan 1900-luvun alkuun asti oma kirjallinen traditionsa ja sanomalehdistö. Toinen standardi-sloveniasta merkittävästi eroava murre oli rozajanski langač, jota puhuttiin Resian laaksossa Italian Udinessa.
Standardi-slovenia eli ns. uusi slovenia luotiin 1800-luvun puolivälissä. Se perustuu alun perin 1500-luvulla Ljubljanassa puhuttuun kieleen, jolla Primož Trubar julkaisi ensimmäisen kirjan vuonna 1550 ja jolle Jurij Dalmatin käänsi Raamatun 1584. Kieltä vakiinnutti Jernej Kopitar vuoden 1809 kieliopillaan, mutta sen jälkeen monien sanojen oikeinkirjoitusta muutettiin vielä muinaiskirkkoslaavia vastaavaksi ja kieleen otettiin muiden slaavilaisten kielten ja kirkkoslaavin mukaiset monikkomuodot.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Kielioppi
Sloveenissa on kuusi sijamuotoa ja kolme kieliopillista sukua. Muista slaavilaisista kielistä sloveeni eroaa siten, että siinä on yksikön ja monikon lisäksi edelleen duaali, tasan kahta asiaa tarkoittava kieliopillinen luku, joka on muista kielistä hävinnyt. pienoiskuva|Sloveeninkielinen muistolaatta
Taco Bell
Taco Bell on meksikolaisesta keittiöstä inspiroitunut yhdysvaltalainen pikaruokaravintolaketju, jonka tuotteisiin kuuluvat muun muassa tacot, burritot, quesadillat ja nachot. Taco Bell on Yum! Brandsin tytäryhtiö.
Taco Bell -ravintoloita on maailmassa lähes 7 000 kappaletta 24 eri maassa. Euroopassa niitä on 59 (2017).
Historia
Taco Bellin perusti Glen Bell, joka avasi ensimmäisen kerran Hot's Drive-In -nimisen nakkikioskin San Bernardinossa Kaliforniassa Vuonna 1948, kun hän oli 25-vuotias. Vuonna 1950 hän avasi Bell's Hamburgersin ja nakkikioskin San Bernardino West Side barrioon. Loppuvuodesta 1951 hän avasi uuden ruokapaikan, tällä kertaa myymällä tacoja Taco-Tian nimellä. pienoiskuva|299x299px|Maat joissa on Taco Bell ravintoloita violetilla Pian Bell omisti ja hoiti useita ravintoloita Etelä-Kaliforniassa. Glen perusti ensimmäisen Taco Bellin Downeyniin vuonna 1962. Yritys kasvoi nopeasti, ja vuoteen 1967 mennessä yrityksellä oli yli 100 ravintolaa.
Taco Bell Suomessa
Restel ilmoitti kesäkuussa 2017, että yhtiö aikoo tuoda Taco Bell -ketjun myös Suomeen. Ensin avattiin kolme ravintolaa pääkaupunkiseudulle, joista ensimmäinen Kalevankatu 2:een Helsingissä 9. marraskuuta 2017. Toinen ravintola avattiin kauppakeskus Selloon Espoon Leppävaaraan 16. marraskuuta ja kolmas kauppakeskus Isoon Omenaan Espoon Matinkylään 23. marraskuuta 2017. Joulukuussa 2022 Taco Bell -ravintoloita oli Suomessa 16. Taco Bellin Suomen ravintolat ottivat ensimmäisenä maailmassa valikoimiinsa nyhtökauran, eli Spicy Pulled Oatsin. Ennen tätä, Suomea lähin Taco Bell -ravintola on ollut Alankomaissa. Ravintolat toimivat franchise-periaatteella.
Bumling
Bumling on ruotsalaisen Anders Pehrsonin vuonna 1968 suunnittelema riippuvalaisin ja siitä kehitetty valaisinsarja. Sitä valmistaa ruotsalainen Ateljé Lyktan. Bumling-valaisinperhe laajeni 1970-luvulla, ja valaisimia tehtiin kuudessa eri koossa, halkaisijaltaan 190, 250, 300, 400, 485 ja 600 mm. Bumling-valaisimia on valmistettu harjatun alumiinipinnan lisäksi myös maalattuna eri väreihin. Nykyiset vakiovärit ovat alumiini, valkoinen ja punainen ja läpimitat ovat 400 ja 600 mm. Valaisinta tehdään myös vuosittain vaihtuvassa erikoisvärissä 200 kappaleen sarjoina. Valaisimessa on kaksi E27-lampun kantaa ja sen yläpinnassa on kolmivaihekytkin, josta voi kytkeä päälle joko yhden tai molemmat lamput. Valaisimen sisäpinta on maalattu valkoiseksi ja sen alapinnassa on irroitettava, sisäkkäisistä renkaista muodostuva muoviritilä.
Riippuvalaisinten lisäksi tuotannossa oli aiemmin myös lattia- ja seinävalaisimia. Bumlingit ovat vielä tänäkin päivänä haluttuja ja niitä on saatavilla etenkin ruotsalaisissa antiikkiliikkeissä, kirpputoreilla ja internetin antiikkihuutokaupoissa. Valaisimia löytyy jonkin verran myös muista pohjoismaista.
Muotoilultaan Bumling-valaisimet edustavat skandinaavista muotoilua.
Nixonin oppi
thumb|200px|right|Presidentti [[Richard Nixon]] Nixonin oppi oli Yhdysvaltain presidentin Richard Nixonin mukaan nimetty ulkopoliittinen doktriini. Oppi sai alkunsa Nixonin lehdistökonferenssista Guamissa vuonna 1969. Puheessaan Nixon sanoi että Yhdysvallat olettaa liittolaistensa pitävän huolta omasta maanpuolustuksestaan itsenäisesti, mutta hän myös lupasi Yhdysvaltojen auttavan puolustusvalmisteluissa tarvittaessa.
Oppi liittyi vahvasti Vietnamin sodan huonoon menestykseen, mutta sitä hyödynnettiin myös Lähi-idässä. Yhdysvallat tuki Irania ja Saudi-Arabiaa aseellisesti ja taloudellisesti Lähi-idän tilanteen vakauttamiseksi.
Hektor
thumb|260px|Hektorin ruumis tuodaan takaisin Troijaan (n. 180—200). Hektor oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan prinssi ja Akhilleuksen jälkeen Troijan sodan toiseksi mahtavin soturi.
Hän oli Troijan kuninkaan Priamoksen ja Hekaben vanhin lapsi. Homeros kutsui häntä "Hevosten murtajaksi", pitkälti kuvatakseen hänen kokoaan ja osittain siitä syystä, että Troija oli yleisesti tunnettu hevosten kasvatuksesta. Hektorilla oli vaimonsa Andromakhen kanssa poika Astyanaks. Iliaassa mainittujen ystävien nimet olivat Misenos ja Polydamas ja hänen vaunujensa ajaja Troijan sodassa oli hänen velipuolensa Kebriones.
Hektor on hyvin erilainen hahmo kuin Akhilleus, joka ennen kaikkea eli sodasta. Hektor ei taistellut henkilökohtaisen kunnian takia, vaan puolustaakseen kotimaataan. Hänen lauseestaan "Taistele maasi puolesta — tämä on ensimmäinen ja ainoa enne" tuli lentävä lause isänmaallisessa Kreikassa. Hänen kauttaan voidaan nähdä aavistus siitä, millaista elämä olisi voinut olla Troijassa rauhanomaisempina aikoina. Kohtaus, jossa hän hyvästelee vaimonsa Andromakhen ja lapsensa Astyanaksin on yksi Iliaan liikuttavimpia kohtauksia.
Troijan sodassa Hektor surmaa Protesilaoksen ja Aias haavoittaa häntä. Iliaan sodasta kertovissa kohtauksissa hän taistelee monien kreikkalaisten sotureiden kanssa ja onnistuu usein (mutta ei aina) surmaamaan vastustajansa tai haavoittamaan tätä.
Siitä huolimatta Hektorin kohtalo on selvä. Akhilleus surmaa hänet Patrokloksen kuoleman synnyttämässä vihassa ja vetää hänen ruumistaan ympäri Troijan muureja. Lopulta Priamos saa Hermes-jumalan avulla Akhilleuksen antamaan Hektorin ruumiin haudattavaksi. Hektorin hautajaiset ovat Iliaan lopussa (suom. Otto Manninen 1919): Hektorin hautajaisten jälkeen Troijan tuho on vain ajan kysymys.
Frankfurtin eläintarha
thumb|right|Ilmakuva Frankfurtin eläintarhasta. Frankfurtin eläintarha on vuonna 1858 perustettu Saksan Frankfurtissa sijaitseva eläintarha. Siellä on noin 4 500 eläintä, jotka edustavat noin 450 eri lajia.
Aiheesta muualla
50.11558°N, 8.70314°W
Chris Rock
Christopher Julius ”Chris” Rock (s. 7. helmikuuta 1965 Andrews, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko, näyttelijä, käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja.
Elämä ja ura
Rock syntyi vuonna 1965 rekkakuskin ja sosiaalityöntekijän perheeseen Etelä-Carolinassa. Perhe muutti pian sen jälkeen Brooklyniin New Yorkiin. Rock kävi etupäässä valkoisia kouluja. Hänen vanhempansa ottivat hänet kesken lukion pois koulusta kiusaamisen takia.
Rock alkoi esiintyä koomikkona vuonna 1984 Catch a Rising Star -klubilla New Yorkissa. Hän sai mainetta ja roolit elokuvassa Sucker ja televisiosarjassa Miami Vice. Koomikko Eddie Murphyn ansiosta Rock sai roolin myös elokuvassa Beverly Hills kyttä 2.
Rock liittyi Saturday Night Live -sketsiohjelmaan vuonna 1990 ja julkaisi ensimmäisen komedia-albuminsa Born Suspect seuraavana vuonna. Rock jätti SNL:n parin vuoden kuluttua keskittyäkseen soolouraansa. Vuodesta 1993 alkaen hän esiintyi omissa erikoisohjelmissaan, kuten Big Ass Jokes (HBO, 1994) ja Bring the Pain (1996), josta hän sai kaksi Emmy-palkintoa.
Vuonna 1997 Rock aloitti HBO:lla oman keskusteluohjelmansa The Chris Rock Show, joka jatkui vuoteen 2000 saakka. Hän näytteli myös elokuvissa kuten Dogma, Nuijaninja, Nurse Betty, Luunmurskaajat, Hullut hautajaiset, Oikeesti aikuiset ja 2 päivää New Yorkissa. Sen lisäksi hän on ääninäytellyt Madagascar-elokuvissa ja juontanut omaelämäkerrallisen ohjelman Lapsuuteni luuserina (2005–2009). Rock on näytellyt elokuvissa myös 2010-luvulla.
Rock meni vuonna 1996 naimisiin Malaak Comptonin kanssa, ja pari sai kaksi lasta.
Rock tunnetaan suorapuheisesta komiikastaan, vitsien huipentumien painottamisesta sekä energisestä esiintymistyylistään, johon kuuluu lavalla marssiminen edestakaisin.
Gregory David Roberts
Gregory (Greg) David Roberts (alkuperäinen nimi Gregory John Peter Smith; (s. 1952 Melbourne, Victoria, Australia ) on australialainen kirjailija, jonka esikoisteos Shantaram oli menestys niin Australiassa kuin muuallakin maailmassa. Hän on entinen huumeriippuvainen ja tuomittu pankkiryöstäjä. Hän pakeni 1980 Pentridgen vankilasta Intiaan, missä hän asui kymmenen vuotta.
Elämä
Robertsin kerrotaan tulleen riippuvaiseksi heroiinista avioeron jälkeen, ja hän menetti pienen tyttärensä huoltajuuden. Yrityksistään rahoittaa huumeidenkäyttöä Roberts sai lempinimen "asuntolainarikollinen" ja "herrasmiesrikollinen", sillä hän ryösti vain sellaisia pankkeja, joilla oli riittävät vakuutukset, hän käytti liivipukua ja käyttäytyi aina kohteliaasti ja kiitteli ryöstöjä tehdessään.
Roberts uskoi tuolloin, että kohtelias käytös lieventäisi tekojen raakuutta, mutta myöhemmin hän on myöntänyt, että ihmiset antoivat hänelle rahat vain siksi, että he pelkäsivät.
Roberts pakeni Pentridgen vankilasta 1980. Hän jäi kiinni 1990 Frankfurtissa, kun hän yritti salakuljettaa maahan heroiinia. Hänet luovutettiin Australiaan, ja hän istui vankilassa vielä kuusi vuotta, josta kaksi eristyksessä. Robertsin mukaan hän pakeni sinä aikana toistamiseen, mutta palasi itse vankilaan. Hänen tarkoituksensa oli kärsiä tuomio loppuun, jotta hän voisi palata perheensä luo. Kärsiessään toista tuomiota vankilassa Australiassa hän alkoi kirjoittaa Shantaramia. Vartijat hävittivät käsikirjoituksen kaksi kertaa Robertsin kirjoittaessa sitä.
Kirjailijanura
Vankilasta vapauduttuaan Roberts pääsi vihdoin viimeistelemään ja julkaisemaan romaanin  Shantaram. Kirjan nimi, jonka hänen ystävänsä äiti antoi hänelle, tarkoittaa "rauhanmiestä" tai "Jumalan rauhan miestä".
Epäselvää on, kuinka paljon Shantaram perustuu tositapahtumiin tai on todellisuuden ja mielikuvituksen sekoitusta. Roberts on todennut kirjojensa Shantaram ja sen jatkon The Mountain Shadow suhteesta todellisuuteen:
Roberts on asunut Melbournessa, Saksassa ja Ranskassa, mutta hän palasi Mumbaihin (Bombay), jonne hän perusti hyväntekeväisyysjärjestön auttamaan köyhien terveydenhoidon rahoittamisessa. Hän pääsi myös yhteyteen tyttärensä kanssa. Hän kihlautui ja myöhemmin avioitui Françoise Sturdzan kanssa, joka on Heart for India Foundationin puheenjohtaja. Roberts on kirjoittanut alkuperäiskäsikirjoituksen Shantaramin elokuvasovitukseen, mutta elokuvahanke on ainakin toistaiseksi jäissä.
Toinen romaani Vuoren varjo ilmestyi 13. lokakuuta 2015, ja sen kustantaja on Little Brown.
Joel Sund
Joel Sund (s. 24. maaliskuuta 1993 Jämsä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa II-divisioonajoukkue Lapuan Virkiässä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Sundia on myös verrattu pelityyliltään Teemu Pulkkiseen. Hän laukoo oikealta.
Seuraura
Sund on Jämsän Kiekko-Susien kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin JYPiin. Sund oli kaudella 2008–2009 seuran C-nuorten paras pistemies ja maalintekijä sekä SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 16+5=21 että SM-karsinnoissa tehoilla 8+8=16. Seuraavan kauden 2009–2010 päätteeksi hän voitti B-nuorten I-divisioonan hopeaa. Kaudeksi 2010–2011 Sund siirtyi Diskoksen B-nuoriin, jonka sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin hän voitti runkosarjassa tehoilla 18+20=38.
Sund debytoi kaudella 2015–2016 JYPin SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 17. lokakuuta 2015 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Sund merkittiin JYPin kolmosketjun vasempaan laitaan Severi Sillanpään ja Tuomas Pihlmanin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.23 minuuttia. Sund pelasi JYPissä kauden aikana 25 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehden neljä syöttöpistettä. Marraskuussa 2015 hän teki joukkueen kanssa 2+1-vuotisen jatkosopimuksen. Kaudesta 2016–2017 Sund pelasi yli puolet Akatemian vahvuudessa, mutta hän jäi siirtotakarajan jälkeen kuitenkin JYPiin, jossa Sund pelasi kauden aikana 14 runkosarja-, kolme playoff ja yhden Mestarien liigan tehden yhden syöttöpisteen. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kaudella 2017–2018 Sund pelasi JYPissä 21 runkosarja- ja kymmenen playoff-ottelua. Hän voitti CHL:n mestaruuden. Sund pelasi kauden aikana myös lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä, jonne hänen ilmoitettiin siirtyvän loppukauden ajaksi Mestiksen siirtotakarajalla helmikuussa 2018. Sund voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Mia Martini
pienoiskuva|Mia Martini vuonna 1973. Mia Martini, oik. Domenica Rita Adriana Bertè (20. syyskuuta 1947 Bagnara Calabra – 12. toukokuuta 1995 Cardano al Campo) oli italialainen laulaja.
Joel Sund
Seuraura
Sund siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen. Hänet valittiin sarjan marraskuun 2018 kuukauden kentälliseen. Sund oli lopulta joukkueensa toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 19+30=49, joilla hän sijoittui koko Mestiksen pistepörssissä viidenneksi. Sund oli myös seitsemän muun pelaajan ohella sarjan ainoa kahdesti alivoimamaalin teossa onnistunut pelaaja. Kaudeksi 2019–2020 hänet nimettiin Kiekko-Vantaan varakapteeniksi.
Mia Martini
Hän julkaisi ensimmäiset levytyksensä nimellä Mimì Bertè. Martini edusti maataan Eurovision laulukilpailussa ensimmäistä kertaa vuonna 1977 kappaleellaan ”Libera”. Hän sai 33 pistettä ja pääsi 13. sijalle. Toisen kerran hän osallistui kilpailuun vuonna 1992 kappaleella ”Rapsodia” ja sijoittui neljänneksi 111 pisteellä.
Joel Sund
Seuraura
Lokakuussa 2020 Sund siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Suomi-sarjajoukkue S-Kiekkoon. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella II-divisioonajoukkue Lapuan Virkiään.
Bart Berman
Bart Berman (s. 29. joulukuuta 1938 Rotterdam) on alankomaalais-israelilainen pianisti ja taidemusiikin säveltäjä.
Bertman opiskeli pianonsoittoa Jaap Spaandermanin johdolla Amsterdamissa. Hänet tunnetaan mm. Franz Schubertin sekä 1900-luvun taidemusiikin tulkitsijana.
James Gavin
James Maurice ”Jumpin’ Jim” Gavin (22. maaliskuuta 1907 – 23. helmikuuta 1990)  oli yhdysvaltalainen kenraaliluutnantti, joka tuli tunnetuksi siitä, että hän osallistui itse komentamiensa joukkojen laskuvarjohyppyihin. Hän vastusti rotuerottelua maavoimissa ja oli nuorin kenraali divisioonankomentajana toisessa maailmansodassa.
Lapsuus ja nuoruus
James Gavin syntyi 22. maaliskuuta 1907 Brooklynissä New Yorkissa. Hänen äitinsä oli irlantilainen maahanmuuttaja Katherine Ryan. Kahden vuoden ikäisenä hänet laitettiin brooklyniläiseen orpokotiin, josta hänet adoptoitiin. Hänet adoptiovanhempansa olivat Martin ja Mary Gavin Mount Carmelista, Pennsylvaniasta. Adoptioisä Martin Gavin oli hiilikaivostyöläinen ja köyhyyden vuoksi Jamesin oli jätettävä koulu kesken, jotta hän voisi auttaa perheen elättämisessä. 17-vuotiaana hän karkasi kotoa yöjunalla New Yorkiin.
Sotilasura
Pian lähdettyään kotoa Gavin keskusteli maavoimien rekrytointiupseerin kanssa. Koska hän oli alaikäinen hän tarvitsi vanhempien suostumuksen värväytymiseen, mistä syystä hän sanoi olevansa orpo. Upseeri vei Gavinin ja muutaman muun orpopojan lakimiehelle, joka allekirjoitti suostumuskaavakkeen laillisena huoltajana.
1. huhtikuuta 1924 Gavin astui palvelukseen maavoimissa ja hänen ensimmäinen palveluspaikkansa oli Panama, missä hän vietti vapaa-aikansa lukemalla kirjoja. Esimiehensä suosituksesta hän pääsi armeijan ylläpitämään kouluun, mistä oli mahdollisuudet jatkaa West Pointiin. Luutnantti Percy Blackin johdolla hän opiskeli algebraa, geometriaa, englantia ja historiaa. Kadettina West Pointissa hän aloitti vuonna 1925. Koska hän tiesi olevansa jäljessä opinnoista, hän nousi joka aamu 4:30 ja luki peseytymistiloissa, koska muualla ei ollut tarpeeksi valoa. Vänrikiksi ylentämisen jälkeen kesäkuussa 1929 hän meni naimisiin Irma Baulsirin kanssa 5. syyskuuta 1929. Hänet komennettiin Arizonaan, Meksikon rajalle, jossa hän palveli seuraavat kolme vuotta.
Valmistautuminen maailmansotaan
Gavin opiskeli laskuvarjokoulussa Fort Benningissä 1941, jonka jälkeen aloitti komppanianpäällikkönä vastaperustetussa laskuvarjojääkäripataljoonassa. Hänet ylennettiin majuriksi 16. lokakuuta 1941.
Kenraali William C. Leen alaisuudessa Gavin pyrki selvittämään miten maahanlaskujoukkoja voitaisiin tehokkaimmin käyttää. Hän aloitti 505. laskuvarjojääkärirykmentin komentajana elokuussa 1942. Helmikuussa 1943 82. maahanlaskudivisioona valittiin osallistumaan Sisilian valtaukseen. Kenraali George S. Patton olisi halunnut hyökätä yöllä, mutta yöllä hyppäämistä ei ollut harjoiteltu.
Operaatio Market Garden
Brittiläisen kenraali Bernard Montgomeryn suunnittelema Operaatio Market Garden alkoi 17. syyskuuta 1944. Roy Urquhartin johtaman 1. laskuvarjodivisioonan tehtävä oli vallata ja pitää hallussaan Arhemin silta. Gavinin komentaman 82. divisioonan tehtävä oli vallata Maas-joen ylittävä silta.
Sodanjälkeinen aika
Sodan jälkeen kenraali Gavin oli usein eri mieltä entisen komentajansa Dwight D. Eisenhowerin hallinnon kanssa. Hän koki etät perinteisiä aselajeja lyötiin laimin ydinasevarustelun aikana. Hän turhautui myös organisaatiouudistukseen, ja erosi armeijan palveluksesta juuri ennen kuin sai ylennyksen neljän tähden kenraaliksi.
Gavin jäi eläkkeelle vuonna 1958, jonka jälkeen hän toimi Arthur D. Little -konsultointifirman varatoimitusjohtajanan ja vuodesta 1960 toimitusjohtajana. Presidentti Kennedyn pyynnöstä hän otti vastaan viran Yhdysvaltain Ranskan suurlähettiläänä, jossa toimi vuosina 1961–1962. Presidentti Jimmy Carter harkitsi hänen nimittämistään CIA:n johtajaksi, mutta päätyi sitten amiraali Stansfield Turneriin.
Elokuvissa
Kenraali Gavinia ovat esittäneet Robert Ryan elokuvassa Atlantin valli murtuu ja Ryan O’Neal elokuvassa Yksi silta liikaa.
Double A
AA tai Double A (Hangul: 더블에이) on eteläkorealainen pop-yhtye. Se koostuu viidestä jäsenestä; Woosang (johtaja), Aoora, Juwon, Hoik ja Kimchi. Yhtye debytoi vuonna 2011 kappaleellaan So crazy (Hangul: 미쳐서 그래).
Yhtye toimii Wellmade Star M:n alaisuudessa ja on sen ensimmäinen musiikkialan hanke.
Keltaraputokko
Keltaraputokko (Cryptocentrus cinctus) on tokkoihin kuuluva kala.
Alkuperä
Keltaraputokko elää luonnossa Malediiveilla ja Sri Lankan lähivesillä sekä muualla Indopasifisella merialueella. Se elää useimmiten koralliriuttojen yhteydessä olevissa hiekkapohjaisissa kohdissa, missä se pääsee kaivautumaan vaaran uhatessa pesäkoloonsa. Sitä tavataan yleensä 1–10 metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Keltaraputokko kaivautuu mielellään ainakin pyrstöosaltaan hiekkaan. Se puolustaa reviiriään, mutta on harvoin aggressiivinen muita kuin lajitovereitaan kohtaan. Keltaraputokko voi elää symbioosisuhteessa samassa hiekkakuopassa tai kolossa suunnilleen samankokoisten pistoolirapujen (Alpheus sp.)kanssa. Jos kala kokee itsensä uhatuksi, se nököttää pesäkolossaan, mutta jos se uskaltaa, se liikuskelee ympäriinsä, seuloo pohjahiekkaa ja poimii kivien seasta öttiäsiä.
Keltaraputokot voivat hypätä ulos akvaariosta, joten korotettua reunaa tai kansilaseja suositellaan. Ne lisääntyvät myös vankeudessa, ja kasvatettuja yksilöitä pidetään kestävämpinä kuin luonnosta pyydystettyjä.
Keltaraputokkopari saattaa kutea myös kotiakvaariossa. Todella pienet poikaset kuoriutuvat jo neljän päivän päästä. Poikasten kuolleisuus on suuri, sillä ne kehittyvät eri tahtiin ja saattavat syödä sisaruksiaan, sen lisäksi että niitä uhkaavat kaikki muutkin planktoninsyöjät. Lisäksi poikasten ruokkiminen tarpeeksi hienojakoisella elävällä ravinnolla on kotioloissa vaikeaa. Vasta noin kahden viikon ikäisinä poikaset ovat tarpeeksi suuria syödäkseen rataseläimiä, ja kuukauden ikäisinä ne kykenevät syömään vastakuoriutuneita Artemia-kidusjalkaisia.
Vesiolot ja ravinto
Keltaraputokkoja pidetään 22–28-asteisessa vedessä meriakvaariossa jossa on paljon uintitilaa ja korallihiekkapohja. Ne eivät näyki koralleja, joten ne käyvät myös riutta-akvaarioon. Ne syövät lihaisaa pakasteruokaa, jota suositellaan annettavaksi kahdesti päivässä. Ne hankkivat tilaisuuden tullen myös itse ravintoa kaivelemalla akvaarion pohjahiekan seassa eläviä pieneliöitä.
Tuula-Anneli Rantanen
Tuula-Anneli Rantanen (30. maaliskuuta 1940 Turku – 5. elokuuta 2001 Naantali) oli suomalainen laulaja. Hän ponnahti pinnalle vuoden 1956 Ponnahdus pinnalle -kilpailusta. Hänen ensimmäisestä levytyksestään ”Kaunis pesijätär” tuli menestys, jota myytiin yli 10 000 kappaletta. Hän meni 18-vuotiaana naimisiin kitaristi Heikki Huhtasen kanssa. Rantanen oli mukana elokuvassa Iskelmäketju.
Tohtori Sivana
Tohtori Thaddeus Bodog Sivana on kuvitteellinen tiedemies ja superroisto DC-universumissa. Tohtori Sivana on Mustan Adamin ohella kapteeni Marvelin arkkivihollinen jonka ensiesiintyminen tapahtui Whiz Comicsin numerossa 2 vuonna 1940. Tohtori Sivanan loivat Bill Parker ja C. C. Beck.
Historia
Tohtori Sivanan älykkyys on niin suuri, että se rajoittuu yli-inhimilliselle tasolle. Hän on hallinnut kaikki tieteen ja teknologian alat sekä tuntenut erilaisia ​​muinaisia ​​myyttejä, legendoja ja kulttuureja. Sivana löysi kerran matemaattisen kaavan, jonka avulla hän voi kävellä kiinteiden esineiden läpi tehden siten itsestään lähes koskemattoman. Kunnes kapteeni Marvel toimittaa uuden metallisen elementin, joka tunnetaan nimellä Marvelium, suunnitellakseen tohtori Sivanalle (hänen ei-ruumiillisessa muodossaan) väistämättömän vankisellin ja pitääkseen hänet sen sisällä.
Hahmoa näytelleet
Captain Marvel
Zogu I
Zogu I (Zog)  Skanderbeg III (ennen kruunausta Ahmed Zogu, alkuperäiseltä nimeltään  Ahmet Muhtar Bej Zogolli ; 8. lokakuuta 1895 – 9. huhtikuuta 1961) oli Albanian pääministeri vuosina 1922–1924, presidentti 1925–1928 ja maan ensimmäinen (ja ainoa) kuningas 1928–1939 (nimellisesti vuoteen 1946). Lukuisten poliittisten vastustajien, verikostotradition sekä omatoimisten ylennysten vuoksi Zogu I keräsi uransa aikana suuren joukon vihamiehiä. Häntä vastaan tehtiinkin ainakin 55 epäonnistunutta murhayritystä.
Varhaiset vaiheet
Ahmet Muhtar Bej Zogolli syntyi Burgajetin linnassa Xhemal pašša Zogun ja Sadijé Toptanin poikana. Hän kuului kuninkaalliseen Skanderbegin sukuun, joka hallitsi Matin kaupunkia.
Vuonna 1911 Zogusta tuli 16-vuotiaana Matin perinnöllinen kuvernööri ja Ghegin klaanin päällikkö. Häntä pidettiin vankina Wienissä ja Roomassa 1917–1919.
Zogu I vallassa
pienoiskuva|vasen|Zogu I:n palatsi [[Durrësissa]]
Zogu sai ministerin asemia Albanian hallituksessa 1920 alkaen. Hän tuki etelän feodaaliomistajia (turkiksi: bey), aatelia, kauppiaita, teollisuusmiehiä ja intellektuelleja. Zogusta tuli reformistipuolueen johtaja ja myöhemmin pääministeri tasavaltalaisessa hallituksessa. Vuonna 1923 häntä ammuttiin parlamentissa. Hän toimi sisäministerinä, sotaministerinä ja armeijan ylipäällikkönä.
Zogun puolue voitti vaalit alkuvuodesta 1924. Zogu kuitenkin jäi sivuun skandaalin vuoksi ja haavoituttuaan murhayrityksessä ja pääministeriksi tuli Vërlaci. Oppositio vetäytyi parlamentista kun nuorisoliikkeen johtaja Avni Rustemi murhattiin kadulla parlamentin edessä. Teosta syytettiin Zogun Matinin heimolaisia. Tyytymättömyys kasvoi ja heinäkuussa 1924 maatyöläisten tukema kapina valtasi Tiranan. Pääministeriksi asetettiin Fan S. Noli. Zogu pakeni Jugoslaviaan. Tätä on myöhemmin nimitetty ensimmäiseksi porvarillis-demokraattiseksi vallankumoukseksi. Joulukuussa Zogun Jugoslavian tukema armeija hyökkäsi Albaniaan, valtasi pääkaupungin jouluaattona ja Noli pakeni hallituksineen Italiaan.
Zogu valittiin uuden tasavallan presidentiksi 21. tammikuuta 1925. Zogun hallitus oli eurooppalaistyylinen, vaikka suurin osa Albaniasta oli maaorjuutta harjoittavien bey'ien alaisuudessa. Zogun pääliittolainen oli Italia, joka rahoitti hallitusta. Zogun presidenttiyden aikana maaorjuutta purettiin, ja Albania alkoi muodostua valtiona ensi kertaa sitten 1400-luvun. Islaminuskoisen Zogun uudistuksissa kiellettiin huivit, julmuus eläimiä kohtaan sekä islamilaisen lainsäädännön kumoaminen mallina Kemal Atatürkin Turkki.
Zogu I:n hallinto toi myös vakautta Albaniaan ja kuningas organisoi kansan koulutuksen. Taloudellinen riippuvuus Italiasta suureni kun Mussolini laajensi vaikutusvaltaansa Balkanilla ja alkoi hallita Albanian taloutta ja armeijaa. 1930-luvun talouslaman myötä maa ajautui lähes kokonaan riippuvaiseksi Italiasta.
Zogu I oli uskonnoltaan sunnimuslimi. Huhtikuussa 1938 hän nai kreivitär Geraldine Apponyi de Nagy-Apponyin, amerikkalais-unkarilaisen katolisen. Heidän ainoa lapsensa Leka Zogu syntyi 5. huhtikuuta 1939.
Maanpako
Italian joukot valtasivat Albanian 7. huhtikuuta 1939, ja Mussolini julisti Albanian Italian protektoraatiksi Viktor Emanuel III:n alaisuudessa. Zogu I otti mukaansa kansallispankista kullan ja pakeni Egyptiin ja sieltä edelleen Englantiin. Egyptissä kuningas Faruk otti Lekan vastaan. Englannissa Leka asui Ritz Hotel Londonissa, Lontoossa, Sunninghillissä ja Friethissä henkivartijoineen.
Toisen maailmansodan aikana kuningasmielisen Albanian vastarinta oli tehotonta, ja se liittyi myöhemmin kommunistipartisaaneihin, entisiin maaorjiin, joita johtivat Jugoslavian militantit. Suurin osa Albanian hallinnosta teki yhteistyötä Italian ja Saksan kanssa. Sodan jälkeen köyhät ottivat vallan Jugoslavian tuella.
Zogu I yritti vaatia Albanian kruunua maasta, joka oli jäänyt kommunistiblokkiin ja Enver Hoxhan stalinistihallinnon alaisuuteen. Zogu I luopui virallisesti kruunusta 2. tammikuuta 1946, mutta piti vaatimuksensa siihen.
Vuonna 1951 Zogu osti New Yorkista Muttontownista suuren kartanon ja maa-alueen, Knollwoodin kiinteistön. Kauppahinta oli 102 800 dollaria. Huhujen mukaan Zogu maksoi kartanon timanteilla ja rubiineilla. Knollwoodin kiinteistö on 60-huoneinen kartano, joka muutettiin linnaksi. Leka ei koskaan asunut siellä, vaan hän myi sen vuonna 1955. Sen jälkeen se on ollut tyhjillään ja sitä vandalisoitiin ja osa siitä on romahtanut.
Zogu muutti Yhdysvaltoihin, mutta maahanmuuttoviranomaiset eivät hyväksyneet Zogun 115-jäsenisen kuninkaallisen hovin muuttoa. Hän yritti lahjoa tuloksetta Yhdysvaltain senaatin virkamiehiä.
Zogu muutti vihdoin Ranskaan. Hänen palvelijansa olivat lähteneet ja Zogu jäi yksin. Hän osti huvilan Ranskan Rivieralta ja vietti mukavaa elämää. Zogu kuoli sairaalassa Suresnesissä, Pariisissa 9. huhtikuuta 1961. Kuningatar Geraldine kuoli 2002.