cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Forssan kehräämöalue
Historia
Forssan puuvillatehdas sai alkunsa vuonna 1849, kun ruotsalainen liikemies Axel Wilhelm Wahren perusti kehräämön Loimijoen Kuhalankosken rannalle Tammelaan. Vuonna 1859 se yhdistyi lähistöllä toimineen kutomon kanssa Forssa Oy:ksi. Tehdasalueen rakennuksia suunnitteli Turun ja Porin läänin lääninarkkitehti Georg Theodor Chiewitz. Rakennuksista ovat säilyneet muun muassa kehräämö, jätekehräämö, paja, puusepänverstas, valimo, voimalaitos ja puuvillamakasiini. Kehräämön alueelle rakennettiin myös puisto, jonne sijoitettiin tehtaanjohtajien asunnot, koulu ja lääkärintalo. Puiston rakennuksia suunnitteli Chiewitzin lisäksi 1800-luvun jälkipuoliskolla myös arkkitehti Theodor Decker. Tehtaiden ympärille syntyneestä kylästä muodostettiin lopulta Forssan kauppala vuonna 1923, josta puolestaan tuli kaupunki 1964.
Kehräämö lopetti toimintansa vuonna 1979, jonka jälkeen entisessä pumpulimakasiinissa aloitti Forssan museo jo vuotta myöhemmin. Myöhemmin alueelle on syntynyt myös lukuisia muita toimintoja. Nykyään alueella toimii mm. Hämeen ammattikorkeakoulu, kansalaisopisto (Wahren-opisto), päiväkoti, kirjasto ja keilahalli.
Ikuisuuden laakso
Ikuisuuden laakso on suomalainen roolipelikirja, joka kertoo pingviineistä. Teos on toistaiseksi käännetty ainoastaan tanskaksi (Evighedens dal). Tanskalainen kustantaja on Rollespilsakademiet. Se on ensimmäinen suomalainen roolipelikirja, joka on käännetty vieraalle kielelle. Ikuisuuden laakso julkaistiin roolipelifestivaali Ropeconissa perjantaina 31. heinäkuuta 2009.
Kirjaa suunnitellaan myös käännettäväksi englannin kielelle (The Valley of Eternity), jonka julkaisee Cubicle 7.
Säännöt ja pelin kulku
Ikuisuuden laaksossa säännöt ovat pelaajien ja pelinjohtajan työkalu, jolla peliin tuodaan jännitystä ja yllätyksiä. Joskus pelinjohtaja päättää mitä tapahtuu, joskus taas on jännittävämpää heittää noppaa. Tyypillisimpiä tilanteita, joissa sääntöihin joutuu turvautumaan ovat taistelu, takaa-ajo ja filosofisten voimien tai jäätikön lahjojen käyttö. Nopanheittoon käytetään tavallista, kuusisivuista noppaa. Noppa määrää muun muassa taisteluissa hyökkäyksen onnistumisen ja sen tekemät vauriot. Tärkeässä asemassa ovat rasva ja lämpö. Ne määrittelevät paljon pingviinien fyysisiä voimia.
Ligier
Ligier on ranskalainen autonvalmistaja, jonka perusti entinen kilpa-autoilija ja rugby-pelaaja Guy Ligier. Ligier kilpaili Formula 1 -sarjassa kausina –.
Kuuluisimpia Ligierillä ajaneita F1-kuljettajia ovat Didier Pironi, Jacques Laffite, René Arnoux, Jacky Ickx, Patrick Tambay ja Olivier Panis.
Yritys
left|250px|thumb|Ligier JS 2 Yritys tuli autoalalle Ligier JS 2 -urheiluautolla, jonka moottorina oli Maserati V6, sama kuin Citroën SM:ssä. Maserati V6 oli uudenaikaisesti suunniteltu ja JS 2:ta pidettiin hyvin suunniteltuna autona, jolla oli hyvä teho-paino-suhde. Viimeiset SM:t valmistettiin Ligierin tehtailla Vichyssä. Vuoden 1973 energiakriisit aiheuttivat sellaisen pörssiromahduksen, että JS 2:n tuotanto loppui pian. 1980-luvun alussa Ligier ryhtyi valmistamaan mopoautoja. Ensimmäinen malli oli nimeltään JS 4, sen erikoisuuksiin kuului erittäin tasapainoinen alusta. Sanotaan että JS 4:n alusta oli niin tasapainoinen että siitä pystyi poistamaan yhden renkaan ja silti sillä pystyi ajamaan. Nykyään Ligier on suurin kevyiden nelipyörien valmistaja ja sen mallisto koostuu Ligier IXO ja Optimax -mopoautoista, sekä erilaisista mönkijöistä. Vuonna 2009 Ligier toi markkinoille mopoauton jossa on Dci commonrail dieselmoottori. Tämä moottori edustaa teknologian huippua omassa luokassaan. Moottorin erikoisuuksiin kuuluu värinätön ja hiljainen käyntiääni, suurempi vääntö ja pienempi polttoaineen kulutus.
Ligier on yksi kuudesta valmistajasta, jotka on hyväksytty LMP3-luokan autojen valmistajiksi. Ligier JS P3 oli käytössä ensi kertaa Graff Racingin ajamana European Le Mans Series -kauden 2015 päätöskilpailussa. Kaudelle 2016 sarjan avauskilpailuun osallistui 18 Ligierin valmistamaa autoa.
Alkukaudet (1977–1978)
Ligier tunnetaan parhaiten Formula 1 -tallina. Se kilpaili sarjassa vuodesta 1976 vuoteen 1996 asti. Ligier liittyi F1-sarjaan kaudeksi 1976 Matra V12 -moottorin voimin. Tallin ainoaa autoa debyyttikaudella ajoi Jacques Laffite. Ligierin ensimmäisen F1-kauden tulos oli 20 pistettä kun Jacques Laffite ajoi autonsa kahdesti palkintokorokkeelle sijoittuen kolmanneksi Belgian ja Italian osakilpailuissa.
Seuraavalle kaudelle Ligier lähti uuden, Ligier JS7-auton ja tuttujen Matran V-12 moottorien voimin. Kuljettajana jatkoi Jacques Laffite. Ensimmäisen voittonsa talli saavutti Ruotsin Grand Prix'sta, jolloin tallin kuljettaja Jacques Laffite voitti kilpailun. Voitto oli myös Laffitelle uran ensimmäinen. Tätä pidetään yleisesti ensimmäisenä kokonaan ranskalaisena voittona F1-sarjassa. Ligier ajatti hetkellisesti kahta kuljettajaa vuoden 1977 viimeisessä GP:ssä kun Jean-Pierre Jarier ajoi Ligierin toista autoa, Jarier kuitenkin joutui keskeyttämään kilpailun.
Ligier käytti vielä vuonna 1978 Matran moottoreita ja tallin ainoaa autoa ajanut Laffite saavutti 19 pistettä 16 osakilpailussa.
Kohti kärkeä (1979–1980)
Yhteistyö Matran kanssa loppui vuonna 1979 ja Ligier rakensi Cosworth-moottorilla toimivan Ligier JS11 -auton. Kauden toisena uudistuksena Ligier  siirtyi ajattamaan kahta kuljettajaa kun talliin palkattiin Jacques Laffiten aisapariksi Patrick Depailler. JS11:llä voitettiin kauden kaksi ensimmäistä kilpailua. Taas kuljettajana oli Laffite. Auto kuitenkin kohtasi vakavasti otettavia kilpailijoita, kun Williams- ja Ferrari-tallit esittelivät uudet aerodynaamisesti hyvin suunnitellut autonsa. Huono onni kohtasi Ligieriä kun Depailler loukkaantui ennen tallin kotikilpailua Ranskan GP:tä. Ligier hankki Depaillerin tilalle Jacky Ickxin. Kauden loppuosa ei ollut tallille yhtä hyvä kuin sen alku ja etenkin Ickx kärsi keskeytyksistä. Kauden kolme viimeistä kilpailua olivat tallille huonoja, sillä Ligierin molemmat autot keskeyttivät kaikissa kolmessa kilpailussa.
Hyvin toiminutta JS11:tä seurasi kaudella JS11/15, joka oli kehitysversio vanhasta JS11:stä. Laffite jatkoi Ligier-kuljettajana ja toiseksi kuljettajaksi värvättiin Didier Pironi.
Paluu keskikastiin (1981–1994)
Tallin kilpailukykyisyys alkoi kuitenkin heikentyä kauden 1982 aikoihin. Talli kuitenkin kamppaili sarjassa vielä kauteen 1996 saakka. 1980-luvun puolessavälissä talli hyötyi Renault'n kanssa tehdystä moottorisopimuksesta. Tallista tuli kilpailukykyinen, mutta ei kärkitallia, vaikka tallin budjetti oli suuri. Kun Renault jätti sarjan vuonna 1986, jäi Ligier ilman kunnon moottorintarjoajaa. Sopimus moottoreista kariutui Alfa Romeon kanssa, minkä jälkeen talli sai asiakasmoottoreita ensin BMW:ltä ja sitten Mugen-Hondalta. Ligierillä oli yli 100 GP:n pituinen ajanjakso, jolloin se ei saavuttanut palkintosijaa.
Ligierin joutsenlaulu (1995–1996)
Kaudella tallilla oli käytössään Mugen-Hondan moottorit JS43-autossaan. Auto osoittautui hyvin tasapainoiseksi, vaikkei se ehkä Williamsin autolle vertoja vetänytkään. Kaikkien yllätykseksi Olivier Panis ajoi autolla Monacon Grand Prix'ssa voittoon.
Ligier-nimi katosi Formula 1 -sarjasta, kun Alain Prost osti tallin ja nimesi sen Prost Grand Prix'ksi vuonna 1997. Nimekkäästä uudesta tallipäälliköstä ja omistajasta huolimatta talli ei ollut kilpailukykyinen ja meni konkurssiin vuonna 2002.
Taivaankansi
thumb|Kuvassa taivaankansi peittää litteän [[maankiekko|maankiekon Muinaissuomalaisen maailmankuvan havainnollistus.]] Taivaankansi on taivaanrannan yläpuolella näkyvä osa taivaanpalloa, kuviteltua pallopintaa, jonka keskipisteessä katsoja on ja jolla taivaankappaleet näyttävät sijaitsevan.
Antiikin kreikkalaisten käsitykset maata ympäröivistä sfääreistä perustuivat taivaankannen illuusioon. Kreikkalaisten kiinteät, pallonmuotoiset sfäärit ympäröivät maata joka puolelta. Niitä oli useampia sisäkkäin, keskellä maa. Eri sfääreihin oli kiinnittyneenä eri taivaankappaleita, ja sfäärien pyörintä itsensä ympäri aiheutti taivaankappaleiden liikkeet taivaalla. Uloimpana sfäärinä oli nykyistä taivaankannen käsitystä lähimmin vastaava, joskin nykyisin kuvitteelliseksi tiedetty "kiintotähtien" taivaankansi.
Mytologinen taivaankansi
thumb|[[Keskiaikaisen mytologisen maailmankuvan mukainen taivaankansi.]] Muinaisena selityksenä taivaan olemuksesta taivaankansi oli useimmiten kiinteä, kupumainen kansi, joka peittää maan. Taivaankannen alainen maa on useinkin litteä maanpinta. Taivaan sininen väri johtuu taivaankannen värityksestä. Taivaankannessa saattaa olla aukkoja, joista ulkopuolinen kirkkaus pääsee sisään; ne ovat tähtiä. Maailmanpylväät, Maailmanpuu, vuoret tai jättiläiset tukevat taivaankantta.
Raamatussa (1 Moos 1: 6–9) kerrotaan, että Jumala erotti vedet toisistaan taivaanvahvuudella. Tässä saattaa tulla ilmi kyseisen tekstin kirjoittajan babylonialainen maailmankuva. Tämän näkemyksen mukaan taivaankannen yläpuolella on vettä, mistä taivas saa värinsä. Vesi sataa toisinaan maahan taivaankannen raoista.
Myös suomalaisilla ja skandinaaveilla tiedetään olleen monikerroksiset taivaankannet. Suomalaisilla oli erilaisia käsityksiä taivaiden määristä. Skandinaavien taivaankantta kannatteli maailmanpuu, joka tunnetaan myös joiltakin Lähi-idän kansoilta, myös heprealaisilta, kuten myös suomalaisten sukulaisilta. Muinaissuomalaisten taivaankantta piti pystyssä yksi maailmanpylväs taivaankannen keskikohdalta, pohjantähden alta, samaan tapaan kuin kodan keskipylväs. Suomalaiset kutsuivat taivaankantta myös kirjokanneksi. Suomensukuisten uskomus maailman syntymisestä munasta viittaa käsitykseen pyöreästä taivaankannesta.
Basolateraalinen tumake
Amygdalan basolateraalisella tumakkeella (BLA, Basolateral Nucleus of Amygdala) on merkitystä muun muassa pelkotilojen synnyssä. BLA:ssa on neuroneita, joita Gamma-aminovoihappo inhiboi. Ilman BLA:n riittävää GABAergistä inhibointia voi henkilölle syntyä ahdistuneisuutta, pelkotiloja, masentuneisuutta ja sympaattisen hermoston yliaktivoitumista.
Kutiini
Kutiini on kasvin päällysketon solujen erittämä seos, josta muodostuu kasvin pintakelmu eli kutikula. Seos sisältää useiden rasvahappojen hapettumis- ja kondensoitumistuloksia, joista muodostuu vaikealiukoinen, kompleksinen aine. Tämä lahonkestävä orgaaninen polymeeri muistuttaa rakenteeltaan suberiinia eli korkkiainetta. Kutiinin ansiosta kasvien lehtien kokoonpuristuneita kutikulan jäänteitä on säilynyt fossiloituneina siluurikaudelta.
Kris Beech
Kristopher "Kris" Beech (s. 5. helmikuuta 1981 Salmon Arm, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraligan HC Pardubicessa. Keskushyökkääjänä pelaavalla Beechillä on kokemusta NHL:stä yhteensä 198 runkosarjaottelun verran ja hän on tehnyt niissä tehot 25+42=67. Jäähyminuutteja on tullut 113. Beechin vahvuudet ovat pelisilmässä ja liikkuvuudessa hänen kokoonsa nähden.
Ura
Beech pelasi ennen NHL:ää juniorisarja WHL:n Calgary Hitmenissä. Keväällä 1999 hän oli voittamassa WHL:n mestaruutta. Samana vuonna Washington Capitals varasi hänet koko varaustilaisuuden seitsemäntenä pelaajana. Kaudella 2000–2001 Beech pelasi neljä NHL-ottelua Capitalsin riveissä, mutta hän pelasi loput kaudestaan vielä WHL:ssä. Kesällä 2001 Beech kaupattiin Michal Sivekin ja Ross Lupaschukin kanssa Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Jaromír Jágriin ja František Kučeraan. Kaudella 2001–2002 hän pelasi täyden 79 ottelun mittaisen kauden ja teki tehot 10+15=25. Kaksi seuraavaa kautta kului kuitenkin lähinnä farmin puolella. Kausina 2003–2004 ja 2004–2005 Beech valittiin Penguinsin farmijoukkueen Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin arvokkaimmaksi pelaajaksi. Noista ensimmäisellä kaudellaan hän toimi joukkueen kapteenina.
Syyskuussa 2005 Beech kaupattiin Nashville Predatorsiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon kesälle 2006. Myös Predatorsin organisaatiossa kausi eteni enimmäkseen farmin puolella. Maaliskuussa 2006 Beech kaupattiin takaisin Washington Capitalsiin ensimmäisen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Brendan Wittiin. Beech pelasi kevään lähinnä AHL-joukkue Hershey Bearsissa ja voitti Calder Cupin. Kauden 2006–2007 Beech pelasi kokonaan Capitalsin NHL-joukkueessa.
Beech siirtyi elokuussa 2007 vapaana agenttina Columbus Blue Jacketsiin, joka kuitenkin asetti hänet siirtolistalle, josta Vancouver Canucks nappasi Beechin. Myös Canucks asetti hänet siirtolistalle ja tammikuussa 2008 Beech siirtyi takaisin Pittsburgh Penguisiin.
Lokakuussa 2008 Beech siirtyi Eurooppaan ja vahvisti Ruotsin Elitserienissä pelaavaa HV71:tä. Hän voitti hopeaa ja teki huhtikuussa 2009 kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kausi 2009–2010 alkoi kuukauden mittaisella lainalla Sveitsin National League A:n HC Servette Genèvessä. Keväällä 2010 Beech voitti Ruotsin-mestaruuden. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Beech oli tehoilla 15+20=35 joukkueen paras maalintekijä Mark Bomersbackin kanssa ja toiseksi paras pistemies Perttu Lindgrenin jälkeen. Lukosta hän siirtyi yhden vuoden sopimuksella Tšekin Extraligan HC Pardubiceen.
31. elokuuta
31. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 243. päivä (244. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 122 päivää.
Elokuun 31. päivä on ortodoksisen kirkon kirkkovuoden viimeinen päivä eli siihen päättyy kirkkovuosi.
Naples (Florida)
Kaupunkina Naples tunnetaan erityisesti golfkentistään ja pitkistä hiekkarannoistaan.
Maantiede
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan Naplesin pinta-ala on 42,59 km², josta 31,92 maata ja 10,67 km² vettä. Veden osuus on 25,09%. Kaupungin koordinaatit ovat 26° 9′ 11″ N, 81° 47 ′55″ W.
Väestö
Kaupungin asukkaista 89,6 prosenttia on valkoisia, 4,96 prosenttia mustia ja 4,13 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 10,2 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 94,6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 65,6 vuotta.
Rautakallio (Kemi)
Rautakallio on saari Kemin edustalla Perämerellä. Se sijaitsee Ajoksen sataman ja Hepolan kaupunginosan välisellä lahdella Veitsiluoto Oy:n satamaan johtavan laivaväylän varrella. Asumattoman saaren rannat ovat kivikkoisia, ja sen keskiosa on avokalliota.
Susie Allanson
Susie Allanson (s. 17. maaliskuuta 1952 Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalainen countrylaulaja ja näyttelijä. Hän aloitti ammattimaisen uransa vuonna 1970, muutti eteläiseen Kaliforniaan 1975 ja sai ABC Recordsin kautta julkaistuksi debyyttialbuminsa, joka sisälsi singlen "Love Is a Satisfied Woman"/"Me & Charlie Brown". Allanson julkaisi toisenkin singlen ("Baby Don't Keep Me Hangin' On"), jonka ansiosta hän sai sopimuksen Curb Recordsilta. Myöhemmin Allanson levytti myös Elektralle ja United Artists Recordsille.
Taikataikina
Taikataikina on perinteinen itse valmistettava askartelumassa. Sitä voidaan kutsua myös suolataikinaksi. Taikinaksi massaa sanotaan siksi, että valmistustarpeet löytyvät yleensä keittiöstä.
Käyttö
Valmis massa säilyy käyttövalmiina jääkaapissa tiiviissä muovikelmussa jopa kaksi viikkoa. Kuivuneen taikinan voi elvyttää lisäämällä siihen vettä. Taikataikina ei sovellu syötäväksi, mutta on kuitenkin myrkytön. Siksi se sopii hyvin lasten muovailtavaksi. Alun perin lasten leikkeihin tarkoitettu massa on alkanut saavuttaa suosiota myös taiteen muotona. Työstämisessä voidaan käyttää samoja työkaluja kuin esimerkiksi keramiikkasaven muotoilussa.
Tekniikat
Valmiit teokset voi paistaa uunissa tai massan voi antaa itsekseen kovettua. Uunissa massateokset saattavat halkeilla. Massan täytyy olla kunnolla kovettunut ennen teoksen viimeistelyä. Siihen erilaisia tekniikoita ovat maalaaminen esimerkiksi vesi- tai akryyliväreillä, lakkaaminen, pelkkä ruskeaksi paistaminen tai käsittely munanvalkuaisella ennen paistamista.
Taikataikinasta voi tehdä esimerkiksi koruja, veistoksia, miniatyyritavaroita, käyttö- ja koriste-esineitä ym. taideteoksia.
S/S Kalle Tihveräinen
S/S Kalle Tihveräinen on teräsrunkoinen höyrylaiva, joka kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja Suomen Höyrypursiseuran alusrekisteriin.
Valmistus
Kuopiolainen H. Saastamoinen & Pojat osakeyhtiö valmistutti aluksen vuonna 1916 H.Saastamoinen osakeyhtiön omistamalla Haapaniemen telakalla Kuopiossa. Valmistuessaan alus sai nimen Savo ja se oli tyypiltään teräsrunkoinen höyrylotja.
Palvelus
Alus kuljetti suurimmaksi osaksi kappaletavaralasteja kuten jauhoja Saastamoisen tukkuliikkeen tarpeisiin. Se myytiin 1950-luvun puolivälissä Emil Kauhaselle, joka ajoi aluksen sementtilastissa upoksiin vuonna 1956. Enso-Gutzeit nosti aluksen ja se jäi maksamattomien pelastuspalkkioiden takia yhtiön omistukseen. Enso-Gutzeit muunsi aluksen niputtajaksi, missä tehtävässä se oli vuoteen 1967 nimellä Puristaja IV. Ammattiliikenteen päätyttyä Kalle Tihveräinen siirtyi yksityisomistukseen.
Alfio Basile
Alfio Basile (s. 1. marraskuuta 1943) on argentiinalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana
Basile aloitti uransa pelaajana kotikaupungissaan Bella Vista Club -joukkueessa. Vuodesta 1964:stä 1970:neen Basiles pelasi Argentiinan pääsarjassa Racing Club de Avellanedassa, josta siirtyi Huracániin. Basile Lopetti uransa pelaajana 1975.
Ura valmentajana
Lopettamisen jälkeen Basile valmensi mm. argentiinalaisia Rosario Centralia, Club Atlético Vélez Sársfieldiä, uruguaylaista Club Nacional de Football:a sekä espanjalaista Club Atlético de Madridia.
Basilen uran huippuhetket valmentaja sijoittuvat kuitenkin 1990-luvun alkuun, jolloin hän johdatti Argentiinan jalkapallomaajoukkueen kahteen Copa América -mestaruuteen. Vuoden 1994 maailmanmestaruuskisat menivät Argentiinalta kuitenkin huonosti ja joukkue putosi jo neljännesvälierissä.
Basile jatkoi uraansa Argentiinassa Club Atlético San Lorenzo de Almagrossa, jonka jälkeen hän valmensi meksikolais -joukkuetta Club Américaa. Argentiinalaisjoukkuetta Colón de Santa Fetä Basinas valmensi heinäkuuhun 2005 asti, jolloin siirtyi valmentamaan Club Atlético Boca Juniorsia. Boca Juniorsissa Basinas voitti ensimmäisen Argentiinan mestaruutensa kaudella 2005.
Heinäkuussa 2006 Basile siirtyi valmentamaan jälleen Argentiinan jalkapallomaajoukkuetta. Basilen johdolla Argentiina sijoittui Copa Americassa hopealle 2007, mutta sen jälkeen otteet ovat olleet ailahtelevampia. Lokakuussa 2008 Basile erosi tehtävistään Argentiinan kärsittyä tappion Chilelle ensi kerran 35 vuoteen. Hyvän MM2010-karsintojen aloituksen jälkeen Basilen luotsaama Argentiina oli voittanut vain yhden seitsemästä viimeisestä ottelustaan.
Heinäkuussa 2009 Basile palasi Club Atlético Boca Juniorsin päävalmentajaksi. Hänen johdollaan seuran tulokset jäivät kuitenkin varsin heikoiksi ja hän sai potkut tammikuussa 2010.
Joulukuun lopulla 2011 Basile palasi neljännen kerran Racing Clubin päävalmentajaksi. Basilen pesti päättyi huhtikuussa 2012.
Rainer Sachse
Rainer Sachse (s. 15. kesäkuuta 1950 Dresden Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Ura
Sachse pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa Dynamo Dresdenin paidassa vuonna 1970. Hän voitti seuran paidassa viisi DDR-Oberligan mestaruutta sekä kaksi FDGB-Pokalin mestaruutta. Sachse pelasi seurassa vuoteen 1980 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Stahl Riesaan. Seuran paidassa hän pelasi kaksi kautta pääsarjassa tehden kaksitoista maalia. Vuonna 1984 hän lopetti ammattilaisuransa.
Sachse edusti DDR maajoukkuetta kaksi kertaa, jonka lisäksi hän pelasi kolme B-maaottelua.
Louder Than Love
Albumin alkuperäiseksi nimeksi huhuttiin Louder Than Fuck tai Louder Than Meet. Albumin kappaletta "Get On The Snake" käytettiin elokuvassa Lost Angels ja se löytyy elokuvan soundtrackiltä.
Vuonna 2001 Q-lehti valitsi albumin maailman 50 raskaimman albumin joukkoon.
Jussi Välimäki
thumb|right|Välimäki Moksi-Leustun erikoiskokeella Suomen rallissa vuonna 2006 Jussi Välimäki (s. 10. syyskuuta 1974 Tampere) on suomalainen ralliautoilija. Välimäen kartanlukijana toimi Jarkko Kalliolepo. Ensimmäisen rallinsa Välimäki ajoi vuonna 1993.
Välimäki voitti FIA:n Aasian-Tyynenmeren rallisarjan mestaruuden vuonna 2005 ja on ainoa tähän yltänyt suomalainen. Lisäksi hän on saavuttanut ralliautoilun Suomen mestaruuden vuonna 2007 isossa A-ryhmässä.
Välimäki lopetti aktiiviuransa vuonna 2011.
Baškortostanin kansallislaulu
Baškortostanin kansallislaulu on yksi Baškortostanin tasavallan virallisista valtiollisista tunnuksista. Baškortostanin kansallislaulu otettiin käyttöön 12. lokakuuta 1993, jolloin laki tasavallan kansallislaulusta hyväksyttiin. Samana päivänä hyväksyttiin myös laki Baškortostanin vaakunasta. Baškortostanin kansallislaulun juhlallisen sävelmän on säveltänyt Farit Idrisov ja sävelmän nimi on Tasavalta.
David Ellefson
David Warren Ellefson (s. 12. marraskuuta 1964 Jackson, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten thrash metal -yhtye Megadethin basistina. Hän perusti Megadethin laulajan ja kitaristin Dave Mustainen kanssa Los Angelesissa vuonna 1983.
Ellefson soitti Megadethissa vuoteen 2002, jolloin yhtye hajosi. Dave Mustaine perusti Megadethin uudelleen vuonna 2004, mutta Ellefson oli riitautunut hänen kanssaan eikä enää liittynyt yhtyeen basistiksi. Hän perusti F5-yhtyeen ja vaikutti myös muiden yhtyeiden basistina. Vuonna 2010 hän palasi Megadethin basistiksi sovittuaan erimielisyytensä Dave Mustainen kanssa. Ellefsonin lempinimi ”Junior” on Megadethin keulahahmo Dave Mustainen keksimä. Mustaine ei halunnut, että kaksikon nimet sekoitetaan, ja hän keksi Ellefsonille lempinimen Junior, koska hän on Ellefsonia kolme vuotta vanhempi.
Ellefson on nimennyt kaikkien aikojen lempialbumikseen Kiss-yhtyeen vuoden 1976 klassikkoalbumin Destroyer. Lempielokuvakseen hän on maininnut Quentin Tarantinon elokuvan Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta.
Ura Megadethissa (1983–2002, 2010–2021)
Ellefson oli aikeissa lähteä yhtyeestä juuri ennen sen hajoamista. Syy tähän oli se, ettei hänen kappaleitaan enää hyväksytty yhtyeen albumeille (The World Needs a Hero -albumilla ei ole yhtään kappaletta, jonka kirjoittamiseen Ellefson olisi osallistunut). Kuitenkin vuonna 2004 julkaistussa sarjassa, jossa yhtyeen tuotanto uudelleenjulkaistiin hänen materiaaliaan oli sisäistetty albumien bonuslevyille.
Megadethin jälkeen
Vuonna 2021 Megadeth erotti Ellefsonin yhtyeestä.
Diskografia
Megadeth
F5
Muut
Katee Sackhoff
Kathryn Ann ”Katee” Sackhoff (s. 8. huhtikuuta 1980 Portland, Oregon) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan kenties parhaiten Kara ”Starbuck” Thracen roolista televisiosarjassa Taisteluplaneetta Galactica (2003, 2004–2009). Hän sai roolistaan Starbuckina muun muassa Saturn-palkintoehdokkuuksia ja voitti palkinnon vuonna 2006.
Jordi Savall
Savall oli vuodesta 1968 naimisissa sopraano Montserrat Figuerasin kanssa tämän kuolemaan vuonna 2011 asti.
It’s About Time
It's About Time on Jonas Brothersin ensimmäinen levyjulkaisu. Se julkaistiin 8. elokuuta 2006, ja levy sijoittui Billboard 200 -listalla sijalle 91. Levyä myytiin yli 50 000 kappaletta Yhdysvalloissa.
Veljekset päättivät vaihtaa levy-yhtiötä Columbia Recordsista Hollywood Recordsiin, ja Columbia Records kertoi, etteivät he myy enää yhtään kopiota It's About Time -levystä. Siitä asti, kun yhtyeestä tuli kuuntelijoiden/katsojien suosikkibändi, he allekirjoittivat sopimuksen Hollywood Recordsin kanssa 2007 vuoden alussa. Levy-yhtiön vaihtuessa he julkaisivat toisen levynsä (ja ensimmäinen julkaisu yhtiössä) Jonas Brothers myi yli 1,5 milj. kopiota.
Alkuperäinen versio
Ensimmäinen versio It's about time levystä julkaistiin vain joissain kaupoissa 2. toukokuuta 2006 INO Recordsilla. Molemmissa versioissa on paljon samoja kappaleita mutta joitain erilaisiakin.
Kermesmarjat
Kermesmarjat (Phytolacca) on kasvisuku kermesmarjakasvien heimossa ja kermesmarjakasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu 26 lajia, joita esiintyy alkuperäisinä Amerikassa, Aasiassa ja Afrikassa, lisäksi viljelyperäisenä myös Euroopassa ja Australiassa. Kermesmarjojen tyyppilaji on pohjoisamerikkalainen lännenkermesmarja.
Kermesmarjalajeja
Eräitä kermesmarjoja viljellään monivuotisina koristekasveina.
Mait Metsanurk
pienoiskuva|Mait Metsanurk (1911) Mait Metsanurk, oik. Eduard Hubel (19. marraskuuta 1879 – 1957 ) oli virolainen toimittaja ja kirjailija. Hän herätti huomiota naturalistisella maaseutuelämää käsittelevällä romaanilla Vahesaare Villem. joka ilmestyi 1909. Teosten aiheet olivat ajankohtaisia yhteiskunnallisia ongelmia. Hän uudisti virolaista historiallista romaania teoksella Ümera jõel (1934, suom. Mägisten nuori päällikkö 1936), jonka suomennoksessa tekijänimenä on Mait Metsänurk.
Etelä-Virossa syntynyt Metsanurk toimi kansakoulunopettajana ja sen jälkeen lehtimiehenä. Hän oli Tallinna Teataja-päivälehden päätoimittajana 1917–1920. Ensimmäisen romaaninsa Metsanurk julkaisi 1908. Hänen romaanejaan käännettiin suomen, saksan, latvian ja unkarin kielille. Metsanurk toimi Viron kirjailijaliiton puheenjohtajana ja oli kirjailijaliiton julkaiseman Looming-aikakauskirjan avustajana.
Metsanurkin kaunokirjallisissa teoksissa taistelevat naturalistinen ja romanttinen elementti.
Tähtäin
thumb|250px|Näkymä [[Rk 62 rynnäkkökiväärin takatähtäimen takaa.]] Tähtäin on ampuma-aseeseen liitettävä tai kiinteästi kuuluva laite, jonka avulla ase suunnataan kohteeseen. Yksinkertaisimmillaan tähtäin voi olla vain piipun päähän sijoitettu jyvä tai äärimmilleen vietynä aseen ampumahallintajärjestelmään yhdistetty elektroninen laite. Tähtäimet voidaan jakaa rautatähtäimiin (avotähtäin ja reikätähtäin) ja optisiin tähtäimiin (kiikaritähtäin, punapistetähtäin, valonvahvistintähtäin ja lämpötähtäin).
36 kuuta & Saturnuksen renkaat
36 kuuta & Saturnuksen renkaat on Ressu Redfordin vuonna 2002 Musiikin mestareita -sarjassa julkaistu kokoelmalevy.
Kappaleet
CD 1
CD 2
Merja Halmetoja
Merja Halmetoja (s. 5. maaliskuuta 1987 Nivala) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Tampereen Ilvestä.
Bariumbromidi
Bariumbromidi (BaBr2) on barium- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiassa muiden yhdisteiden valmistamiseen ja valokuvauksessa. Muiden vesiliukoisten bariumyhdisteiden kaltaisesti myös bariumbromidi on myrkyllistä.
Valmistus
Bariumbromidia valmistetaan bariumsulfidin tai bariumkarbonaatin ja vetybromidin reaktiolla.
Näin saatava bariumbromidi on usein kidevedellisessä muodossaan dihydraattina BaBr2·2H2O, josta kidevesi poistuu, kun se kuumennetaan 120 °C:n lämpötilaan.
Käyttö
Bariumbromidia käytetään valmistettaessa muita bariumyhdisteitä, valokuvauksessa, loisteaineiden valmistuksessa, esimerkiksi europium(III)bromidin valmistuksessa. Yhdistettä käytetään myös hyvin infrapunasäteilyä johtavissa laseissa ja kiteytymiskeskuksina ylikylläisissä kalsiumbromidiliuoksissa. Bariumbromidia on käytetty myös radiumin eristämiseen, koska radium saostuu yhdessä bariumbromidin kanssa fraktioivalla kiteytyksellä.
Anne Greiling
Anne Greiling on saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan kontra-altto. Hän syntyi Pforzheimissa ja opiskeli professori Katharina Daun johdolla. Hän osallistui myös Charles Spencerin ja Ulrich Eisenlohrin pitämille laulutunneille. Jo opiskeluaikoinaan Greiling esiintyi vierailijana eri saksalaisissa oopperataloissa. Hän on myös konsertti- ja liedtulkitsija. Hän on kiertänyt konsertoimassa muuallakin Euroopassa sekä Israelissa.
Greiling on työskennellyt Bonnin oopperassa, jossa hän debytoi tammikuussa 1996 Suzyn roolissa Giacomo Puccinin La Rondinessa. Greiling on myös esiintynyt muiden muassa Engelbert Humperdinckin ja Wolfgang Amadeus Mozartin teosten tulkinnoissa. Hän on tehnyt yhteistyötä Bonnin oopperassa sellaisten kapellimestarien kuin Jeffrey Taten ja Gustav Kuhnin kanssa.
Naisten Ykköspesis-kausi 2020
Ykköspesis-kausi 2020 oli Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 40. kausi. Kauteen osallistui 16 joukkuetta jaettuna kahteen lohkoon maantieteellisen sijainnin perusteella. Kauden alku viivästyi toukokuusta kesäkuun loppuun koronaviruspandemian vuoksi.
Ykköspesiksen voitti Helsingin Roihu, joka kukisti loppuottelusarjassa Mailattaret 2–0. Uusiksi joukkueiksi nousevat kaudeksi 2021 Kirittärien ja Lapuan Virkiän kakkosjoukkueet.
Sarjajärjestelmä
Joukkueet oli jaettu eteläiseen (A) ja pohjoiseen (B) lohkoon. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, joka muodosti runkosarjan. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta jatkoivat lohkojen loppuotteluihin, jotka pelattiin paras kolmesta -menetelmällä. Näiden ottelusarjojen voittajat etenivät loppuottelusarjaan, joka niin ikään pelattiin paras kolmesta -menetelmällä. Loppuottelusarjan voittaja nousi Superpesikseen. Sarjasta ei pudonnut joukkueita.
Lohkojen loppuottelut
Lohkojen loppuotteluissa kohtasivat kummankin lohkon kaksi parasta joukkuetta. Ottelusarjat ratkaistiin paras kolmesta -menetelmällä, ja voittajat etenivät loppuottelusarjaan.
Loppuottelu
Loppuottelussa kohtasivat lohkojen loppuottelusarjojen voittajat. Loppuottelusarja pelattiin paras kolmesta -menetelmällä, ja sen voittaja nousi Superpesikseen.
Corrèze
Corrèze on departementti keskisessä Ranskassa. Se on saanut nimensä Corrèzejoen mukaan. Departementtinumeroa 19 kantava Corrèze kuuluu Uuden-Akvitanian alueeseen. Corrèzen pääkaupunki on Tulle, ja departementissa on 240 360 asukasta (vuonna 2006).
Departementista on kuusi kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Collonges-la-Rouge, Curemonte, Saint-Robert, Ségur-le-Château, Treignac ja Turenne.
Piippu (asetekniikka)
thumb|250px|[[Pohjois-Korea|Pohjoiskorealaisen telatykin putki]] Piippu on ampuma-aseen osa jonka läpi ammus kulkee. Piippu on pitkä, suora ja poikkileikkaukseltaan pyöreä lähes poikkeuksetta metallista valmistettu kappale, jonka keskellä on pyöreä reikä ammusta varten. Reiän seinämässä on useissa asetyypeissä kiertyvä uritus, rihlaus, jonka tehtävänä on saada ammus pyörimään pituusakselinsa ympäri, jotta se lentäisi vakaasti. Halkaisijaltaan yli 20 mm piippuja kutsutaan putkiksi.
Piipun alkupäässä on takaaladattavissa aseissa yleensä patruunapesä ylimenokartioineen ja suussa päätekartio. Piipun suussa voi olla kierre tai jokin muu kiinnitysmekanismi liekinsammutinta, pistintä, suujarrua, äänenvaimenninta tai muuta lisävarustetta varten. Aseen käyntitarkkuuden kannalta on oleellista, että piippu on mahdollisimman jäykkä, ja sisäpinnan laatu on hyvä.Kun patruunan lataus on piippuun käyvä, käy ase/piippu laukauksesta toiseen samalla tavalla. Piipun pituus ilmoitetaan patruunalla ladattavissa aseissa mitattuna iskupohjasta piipunsuuhun.
Piiput valmistetaan yleensä takomalla.Piippuja voidaan valmistaa myös lastuamalla(kanuunapora/nappirihlaus) thumb|left|250px|Kuva 105-millimetrisen tykinputken sisältä.
Huhtikuu on kuukausista julmin
Huhtikuu on kuukausista julmin on Suvi-Marja Korvenheimon eli Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1983 ja Korvenheimo-trilogian päätösosa. Se sai nimensä T. S. Eliotin runosarjan Autio maa ensimmäisestä säkeestä. Kymmenessä päivässä kuvattu elokuva on satiiri suomalaisen kulttuurin kynttilöistä. Sen esitysvuoden katsojamäärä jäi kolmeentuhanteen.
Aikalaisarvioissa elokuvaa pääosin kiitettiin, pidettiin jopa voimakkaana ja tärkeänä.
Isaac Peral (A0)
Isaac Peral (runkonumero A0) oli Espanjan laivaston vuonna 1916 vesille laskettu ensimmäinen sukellusvene. Alus oli samankaltainen kuin Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen kaksirunkoinen sukellusvene USS M-1 (SS-47).
Valmistus
Alus tilattiin 17. helmikuuta 1915 annetun laivastonlain perusteella Fore River Shipyardilta Quincystä Massachusettsista Yhdysvalloista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 21. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 27. heinäkuuta 1916 ja otettiin palvelukseen 31. tammikuuta 1917.
Sakari Sippola
Seppo Sakari Sippola (28. toukokuuta 1925 Kauhava – 6. helmikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos 1976–1995. Hän oli Lakimiesliiton puheenjohtaja 1989–1995. Suomen Sotaveteraaniliiton puheenjohtajaksi hänet valittiin 2012.
Santa Claran piirikunta
pienoiskuva|Piirikunnan sijainti Kaliforniassa. Santa Claran piirikunta on piirikunta Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Piirikunnassa asui vuoden 2018 arvion mukaan 1 937 570 ihmistä. Asukasluku on kasvanut 8,8 prosenttia vuoden 2010 väestönlaskennasta, jolloin piirikunnassa asui 1 781 642 ihmistä. Santa Claran pinta-ala on 3 341,3 neliökilometriä, ja sen pääkaupunki on San José.
Dunstan
thumb|Pyhä Dunstan ja paholainen. Dunstan Pyhä (n. 925–988 ) on kellonvalajien, metallityöntekijöiden, koruseppien ja kaivertajien suojelupyhimys. Hänet nimitettiin Canterburyn arkkipiispaksi 959. Dunstan tunnetaan Englannin luostareissa aloittamistaan uudistuksista. Hänen nimikkokirkkonsa St Dunstan-in-the-West sijaitsee Fleet Streetin varrella Lontoon Cityssä.
Elämä
Dunstan syntyi aatelisperheeseen Baltonsboroughissa Glastonburyn lähellä, jossa häntä opettivat irlantilaiset munkit. Hän oli jonkin aikaa setänsä, silloisen Canterburyn arkkipiispan Athelmin palveluksessa ennen kuin siirtyi kuningas Athelstanin hoviin. Hovissa hän sai useita vihollisia, jotka syyttivät häntä noituudesta ja mustasta magiasta. Dunstanista tuli benediktiinimunkki, ja hän sai noin vuonna 939 vihkimyksen sedältään Ælfheah Kaljulta. Hänestä tuli kuningas Edredin neuvonantaja Edmund I:n salamurhan jälkeen. Tämän jälkeen Dunstan aloitti luostariuudistuksen.
Setänsä jälkeen kuninkaaksi noussut Edwy takavarikoi Dunstanin omaisuuden ja karkotti hänet kuningaskunnasta. Dunstan palasi pian Edwyn veljen Edgarin tultua kapinan seurauksena Edwyn tilalle. Edgar nimitti Dunstanin Worcesterin ja Lontoon piispaksi 957. Edwyn kuoltua pari vuotta myöhemmin Edgar nimitti Dunstanin Canterburyn arkkipiispaksi.
Ilmari Holmlund
Arvo Ilmari Holmlund (6. marraskuuta 1924 Pori – 16. tammikuuta 1999 Pori) oli suomalainen talousneuvoksen arvonimen saanut leipomoalan yrittäjä ja poliitikko. Holmlund toimi Suomen Yksityisyrittäjäin Puolueen (SYP) puheenjohtajana 1970-luvun puolivälistä sen lakkauttamiseen vuoteen 1979 asti. Hän on entisen sisäministerin, kansanedustaja Anne Holmlundin isä.
Porin kaupunginvaltuustossa Holmlund oli yhteensä 28 vuotta vuosina 1968–1996. Hän aloitti Liberaalisen kansanpuolueen edustajana ja siirtyi sen jälkeen SYP:hen. Puolueen lopetettua toimintansa Holmlund jatkoi kokoomuksen riveissä.
Vuoden 1979 eduskuntavaalien yhteydessä Holmlund herätti valtakunnallista huomiota esiintymisellään Yleisradion vaalitentissä. Hän muun muassa ilmoitti, ettei aio itse äänestää oman puolueensa ehdokasta. Kummastusta herätti myös Holmlundin kiinankielinen käyntikortti, jonka tekstin hän oli kopioinut säilykepurkin etiketistä.
Eduskuntavaaleissa 1983 Holmlund oli kokoomuksen ehdokkaana. Hän sai yli 3 500 ääntä mutta ei tullut valituksi.
Hole (Norja)
Hole on kunta Vikenin läänissä Norjassa. Holen kunta perustettiin 1. tammikuuta 1838. Tyristrandin kunta erotettiin Holesta 1. heinäkuuta 1916. Hole oli osa Ringeriken kuntaa vuosina 1964–1977. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Holen kunnassa oli 6 463 asukasta.
Katja Požun
thumb|right|200px|Požun vuonna 2012
Uuvanat
Uuvanat (Diapensia) on kasvisuku uuvanakasvien heimossa ja uuvanakasvien tyyppisuku. Uuvanoihin kuuluu viisi lajia. Suvun tyyppilaji on uuvana (Diapensia lapponica), joka on ainoa suomeksi nimetty laji ja ainoa, joka esiintyy Euroopassa. Uuvana on arktinen varpukasvi, joka kasvaa hyvin matalana patjamaisesti. Sillä on sirkumpolaarinen levinneisyys Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa uuvana kasvaa yleisenä aivan pohjoisimman Lapin tuntureilla. Kolme uuvanalajia esiintyy Kiinassa ja naapurimaissa. Diapensia obovata esiintyy Itä-Siperiasta Alaskaan ja Luoteis-Kanadaan.
Lajit
Uuvanoihin kuuluu viisi lajia:
Katja Požun
Požun on voittanut Continental Cupissa yhden osakilpailun ja sijoittunut kerran kolmanneksi. Hän on päässyt maailmancupissa palkintopallille kaksi kertaa, sijoituttuaan kolmanneksi Hinzenbachin osakilpailussa helmikuussa 2012 ja toiseksi Holmenkollenilla maaliskuussa 2014. Požun saavutti nuorten MM-kilpailuista pronssia henkilökohtaisesta kisasta vuonna 2008 ja joukkuemäestä vuoden 2012 kisoissa. Vuonna 2013 hän sai kultaa joukkuemäessä ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Predazzon Universiadeissa 2013 hän voitti henkilökohtaisen kilpailun ja sai pronssia sekajoukkuekilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 11:s.
Nero Claudius Drusus
thumb|Nero Claudius Drusus Nero Claudius Drusus Germanicus tai Drusus vanhempi (14. tammikuuta 38 eaa. – 9 eaa.) oli roomalainen sotapäällikkö. joka valloitti Germanian Reinin ja Elben väliset alueet vuosina 12–9 eaa. Drusus oli keisari Tiberiuksen nuorempi veli sekä keisari Claudiuksen isä. Hän oli keisari Augustuksen poikapuoli ja tämän perijä. Hänen vanhempansa olivat Tiberius Claudius Nero ja Livia Drusilla.
Drusus syntyi pian sen jälkeen, kun hänen äitinsä Livia Drusilla oli eronnut miehestään Tiberius Claudius Nerosta. Livia meni heti uusiin naimisiin Octavianuksen eli tulevan keisari Augustuksen kanssa. Huhuttiin, että Augustus olisi ollut Drusuksen todellinen isä. Veljensä tavoin Drusus sai luvan hakea julkisia virkoja viisi vuotta ennen kuin se olisi ollut lain mukaan mahdollista. Drusuksesta tuli preettori vuonna 11 eaa ja konsuli vuonna 9 eaa. Hän taisteli Tiberiuksen kanssa alppiheimoja vastaan, ja vuonna 13 eaa hänestä tuli koko Gallian käskynhaltija. Drusus toimeenpani virkakautensa aikana väestönlaskennan ja pystytti Lugdunumiin Augustukselle pyhitetyn alttarin.
Vuosina 12–9 eaa. Drusus johti Germaniaan lähetettyjä retkikuntia. Hän perusti tukikohdat Veteraan, Lippen ja Reinin yhtymäkohtaan, ja Mogontiacumiin eli nykyiseen Mainziin. Näillä retkillä roomalaiset alistivat khaukit, kheruskit ja khattit. Drusus pakotti myös markomannien heimon nykyisen Böömin alueelle. Lisäksi roomalaiset rakensivat Fossa Drusiana -kanavan Reiniltä Pohjanmerelle. Vuonna 9 eaa. Drusus saavutti Elben, mutta putosi hevosensa selästä ja kuoli saamiinsa vammoihin 30 päivän päästä. Kuolemansa jälkeen Drusukselle myönnettiin lisänimi Germanicus. Drusuksen valloittamat alueet olivat laajat, mutta ne kaikki menetettiin, kun Arminius voitti Publius Quinctilius Varuksen johtamat legioonat Teutoburgin taistelussa vuonna 9 jaa.
Drusus meni vuonna 16 eaa naimisiin Marcus Antoniuksen tyttären Antonian kanssa. Heidän lapsensa olivat Germanicus, Livilla ja Claudius. Yleisesti uskottiin, että Drusus kannatti tasavallan palauttamista, ja hänen vanhin poikansa, menestynyt sotapäällikkö Germanicus oli suuri kansansuosikki.
Stephen Johnson
Johnson on myöhemmin siirtynyt töihin The MathWorksille, jossa hän työskentelee Matlabin parissa.
Johnson kehitti YACC-ohjelman (Yet Another Compiler Compiler) Bell Labsissa, jossa oli muitakin vastaavia ohjelmia käytössä. Ohjelman kehitys alkoi kun hän halusi lisätä Dennis Ritchien kehittämään B-ohjelmointikieleen tuen poissulkeva-tai (XOR) -operaattorille. Johnson keskusteli aiheesta Alfred Ahon kanssa viitaten Donald Knuthin tutkimukseen ja kehitti ohjelman ohjelmointikielen sääntöjen taulukoimiseen, joka oli aiemmin hidasta ja virhealtista käsityötä.
Varsinais-Suomen Partiopiiri
Varsinais-Suomen Partiopiiri ry oli yksi Suomen suurimmista partiopiireistä. Varsinais-Suomen partiopiiri erosi Suomen Partiolaisista 2008. Toiminnan vahvuusalueita olivat perinteikkyys, runsas meripartiotoiminta ja laadukas koulutusjärjestelmä. Piiriin kuului noin 100 lippukuntaa, joissa oli yhteensä 10 000 jäsentä. Piirin (ja Turun Partiolaisten) lehti, Tammenlehti, ilmestyi kahdeksan kertaa vuodessa. Lippukunnille lähetettävä piirin tiedotelehti, Tammenterho, ilmestyi viisi kertaa vuodessa. Varsinais-Suomen Partiopiiri muodosti lounaisen YTP-alueen yhdessä Satakunnan Partiolaisten ja Hämeen Partiolaisten kanssa. Piirin johtajana toimi Jukka "Tupla" Tulivuori ja varajohtajana Maria "Maija" Lahtinen.
Diofantos
thumb|Diofantoksen Aritmetiikan kansisivu vuodelta 1621. Kreikasta latinaan teoksen käänsi Claude Gaspard Bachet de Méziriac. Diofantos Aleksandrialainen (, n. 200/214 – n. 284/298) oli kreikkalainen matemaatikko, joka nimettiin kreikkalaisen algebran isäksi. Diofantoksesta ei tiedetä paljoa, mutta hänen tarkka ikänsä tiedetään hautaan kaiverretun ongelman ansiosta.
Diofantoksen ongelma
”Matkamies! Tähän haudattu on Diofantoksen tomu. Ja luvut, mikä ihme, voivat saattaa sinulle sanan, miten pitkä oli hänen elonsa aika. Kuudennes siitä oli kaunista lapsuutta. Kului vielä kahdestoista osa elämää, niin puhkesi parta poskipäihin. Seuraavan seitsemänneksen vietti Diofantos poikamiehenä. Kun viisi vuotta kului avioliitossa, niin syntyi elämän onneksi esikoispoika, jolle kohtalo antoi kauniin ja valoisan elon aikaa maan päällä vain puolet isänsä päiviä. Ja syvässä surussa tunsi vanhus maisen osansa päättyvän, eläen vuosia neljä siitä, kun poikansa menetti. Sano, montako elinvuotta saavutettuaan Diofantos meni syliin kuoleman?”
Viialan vaneritehdas
Viialan vaneritehdas oli Akaan Viialassa vuoteen 2004 saakka toiminut koivuvaneria tuottanut vaneritehdas.
Viimeksi Viialan vaneritehdas oli UPM:n omistuksessa. Tehtaalla oli noin 200 työntekijää ja se valmisti vuodessa 35 000 m3 pinnoitettua koivuvaneria eurooppalaiselle kuljetusvälineteollisuudelle. UPM ilmoitti syyskuussa 2004 lopettavansa tehtaan toiminnan vuoden loppuun mennessä ja joulukuussa 2004 tehtaan 171 työntekijää irtisanottiin.
Tehtaan sulkemisen jälkeen UPM vuokrasi tehdasalueen 10 vuodeksi monitoimiyrittäjä Mauno Huhtalalle joka on jälleenvuokrannut tehtaan tiloja useille yrityksille. UPM ilmoitti kesällä 2014 purkavansa tehtaan voimalaitoksen ja savupiipun vuonna 2015. Viialan rautatieasemalta tehtaalle johtanut sivuraide poistettiin syksyllä 2010 samassa yhteydessä kun Viialan aseman sivuraiteet purettiin.
Työvelvollisuus Suomessa
Työvelvollisuus on Suomen laissa tunnettu poikkeusolojen aikainen velvollisuus, joka koskee kaikkia Suomessa asuvia 18–67-vuotiaita henkilöitä. Sitä voidaan käyttää valmiuslain mukaisissa poikkeusoloissa eli sodan, sodan uhan, kiristyneen kansainvälisen tilanteen, maailmankaupan häiriön tai suuronnettomuuden aikana. Työvelvollisuuden tarkoituksena on varmistaa työvoiman saanti yhteiskunnan toimintojen kannalta kriittisissä tehtävissä. Perustana työvelvollisuudelle on Suomen perustuslaissa säädetty yleinen maanpuolustusvelvollisuus. Kuten muistakin poikkeustilavaltuuksista, myös työvelvollisuudesta säädetään tasavallan presidentin asetuksella, jonka eduskunta sitten hyväksyy.
Säädösperusta
Työvelvollisuus jakautuu neljään eri vaihtoehtoon. Kevyin vaihtoehdoista on työnvälityspakko, jossa työnantajia kielletään ottamasta töihin muita kuin Työ- ja elinkeinotoimiston osoittamia työntekijöitä. Kieltoa voidaan tehostaa rajoittamalla irtisanoutumisoikeutta. Samalla julkisen vallan palveluksessa oleville voidaan antaa määräyksiä siirtyä toiselle paikkakunnalle tai toiseen tehtävään ilman oikeutta irtisanoutua.
Terveydenhuollon ammattihenkilöillä ja tälle alalle koulutusta saaneilla on laajennettu työvelvollisuus. Heidät voidaan määrätä kaikissa valmiuslain mukaisissa poikkeusoloissa tekemään terveydenhuoltoalan töitä, joihin heillä on koulutuksensa perusteella valmiudet. Vastaavasti pelastustointa tehostaa määräämällä kaikkia 17–64-vuotiaita koskeva velvollisuus tehdä väestönsuojelualan työtä. Tämä on laajennus normaalioloissa voimassa olevaan pelastuslain määräykseen, jonka mukaan pelastustoimen johtajalla on oikeus määrätä paikkakunnalla oleskelevat henkilöt avustamaan pelastustoiminnassa.
Puolustustilalain ollessa voimassa sotilasviranomaisella eli vähintään joukkoyksikön komentajalla on oikeus sotatoimialueella määrätä henkilöitä tilapäiseen työntekoon suorittamaan tehtäviä, jotka ovat joukkoja välittömästi palvelevien, sotilasjohtoon otettujen yritysten tai joukkojen itsensä kannalta välttämättömiä. Tilapäiseen työhön määrätty voidaan velvoittaa käyttämään omia työvälineitään, mutta häntä ei saa pitää tehtävässä yli 12 vuorokautta tai pakottavassa tilanteessa yli 24 vuorokautta vastoin tahtoaan. Tilapäiseen työhön voidaan määrätä kuka tahansa sotatoimialueella oleskeleva 17–64-vuotias henkilö kansalaisuudesta tai asuinmaasta riippumatta. Vihollisvaltion kansalaisia tai sotavankeja ei kuitenkaan saa tällaiseen työhön käyttää. Määräyksestä saa valittaa hallinto-oikeuteen, mutta sitä on noudatettava välittömästi. Mahdollinen määräys tilapäiseen työhön ohittaa muut työsuhteesta tai työvelvollisuusmääräyksestä aiheutuvat velvollisuudet. Korvaus menetetystä tulosta ja vahingoittuneista työvälineistä suoritetaan jälkeenpäin joko täysimääräisesti tai, valtiontalouden niin vaatiessa, kohtuullisessa määrin.
Työvelvollisuuden toimeenpano
Työvelvollinen voidaan määrätä mihin tahansa työhön, johon hän terveytensä ja kykyjensä puolesta soveltuu. Yleisen hallintolainsäädännön perusteella häntä tulee kuulla ennen määräyksen antamista. Mikäli mahdollista, työvelvolliset määrätään tehtäviin, joihin he ovat vapaaehtoisia. Myös henkilön ikä ja perheolot otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon. Toisaalta työvelvollisella on oikeudet samoihin etuihin kuin samaa työtä tekevillä vakinaisilla työntekijöillä. Palkka määräytyy voimassa olevan työehtosopimuksen mukaan ja sen maksaa työnantaja, jolle työvelvollinen työskentelee. Työvelvollisuussuhteen purkaminen vaatii työvoimaviranomaisten suostumuksen. Kun työvelvollisuussuhde on päättynyt, työvelvollisella on oikeus palata aiempaan normaaliin työhönsä. Vihollisvaltion kansalaisia voidaan määrätä vain väestönsuojelutyöhön, joka ei suoranaisesti palvele sotilaallista etua.
Työvelvollisuusasiana annetusta määräyksestä voi valittaa hallinto-oikeuteen tai muuhun tätä tarkoitusta varten erityisesti perustettuun muutoksenhakuelimeen. Määräystä on kuitenkin noudatettava valituksesta huolimatta. Mahdolliset työvelvollisuuden tai työnvälityspakon loukkaukset rangaistaan sakolla. Mikäli työvelvollinen palvelee kuitenkin sotilasjohdon alaisessa laitoksessa tai sotilaallisesti järjestetyssä joukossa tai siviililaitoksen vastaavassa tehtävässä, hänet katsotaan puolustustilan vallitessa sotilaaksi ja häneen sovelletaan sotilasrikossäännöksiä.
Käytännössä työvelvollisuus toimeenpannaan perustamalla työvelvollisuusrekisteri, jolloin ajetaan ristiin Puolustusvoimien, Kansaneläkelaitoksen ja Eläketurvakeskuksen, Tilastokeskuksen tietokannat sekä väestörekisteri. Normaaliolojen aikana tähän valmistaudutaan pitämällä yllä tarvittava tietotekninen ratkaisu. Valmiissa työvelvollisuusrekisterissä olisi työkykyisyystiedot yli kolmesta miljoonasta suomalaisesta sekä perustiedot kaikkien maan yritysten työvoimatarpeesta.