cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Varsovan piiritys
Saksan eteneminen Varsovaan
Saksan armeija tuhosi nopeasti vastarinnan lähes koko rajan alueella ja toivo todellisesta puolustamisesta murskautui muutamassa päivässä. Saksan 3. armeija eteni Itä-Preussista lähestyen Varsovaa. Erich Hoepnerin komentaman XVI armeijakunnan 4. panssaridivisioona oli kärsinyt raskaita tappioita Puolan Ratsuväkiprikaati Wołyńskaa vastaan Mokran taistelussa 1. syyskuuta, mutta käytti hyväkseen vapautunutta rintama-aluetta Częstochowan lähellä läpimurtoon ja marssi nyt hyökkäyksen kärkenä käyttäen puolustamattomia teitä. 4. syyskuuta mennessä se oli tavoittanut jo Bug- ja Veiksel-joet.
Seuraavana päivänä Puolan asevoimien komentaja Edward Rydz-Śmigły ja presidentti Ignacy Mościcki siirsivät maan johdon Lubliniin ja lähtivät kaupungista jättäen kenraaliluutnantti Walerian Czuman vastaamaan sotilasasioista. Hallituksen lähdettyä kaupunginjohto epäröi antautumisen ja puolustamisen välillä, mutta pormestari Stefan Starzyńskin johdolla päädyttiin jälkimmäiseen vaihtoehtoon.
Lisäarvo
pienoiskuva|Karl Marx: Theorien über den Mehrwert. Lisäarvo on marxilainen kansantaloustieteellinen termi, joka osoittaa, miten paljon työnantaja ja omistaja jättää maksamatta työn tuottamaksi katsottavasta arvosta sen tekijöille. Sanaa lisäarvo käytetään yleiskielessä usein kun viitataan arvonlisään. Kauppatieteissä on haluttu pitää nämä kaksi käsitettä myös sanastollisesti erillä toisistaan.
Varsovan piiritys
Maavoimien hyökkäys
Saksalaiset pääsivät Varsovan esikaupunkeihin 7. syyskuuta 1939. Seuraavana päivänä 4. panssaridivisioona aloitti hyökkäyksen lounaasta suunnaten Wolan ja Ochotan kaupunginosiin. Tässä vaiheessa Varsovan puolustajat eivät olleet juuri järjestäytyneet, mutta sekalaisista sotilasosastoista ja vapaaehtoisista koostunut joukko pysäytti etenemisyrityksen kylmiltään. Epäröintiä ei enää näkynyt ja antautumisen sijasta sotilaat ja siviilit riensivät puolustamaan kaupunkiaan saksalaisilta, jotka huomasivat yllätyksekseen panssareidensa olevan suhteellisen avuttomia kaupunkisodankäynnissä jopa kevyesti aseistautuneita siviilejä vastaan. Kenraali Gerd von Rundstedtin kuvauksen mukaan ”…aivan ensimmäisellä kerralla kun panssarimme etenivät kaupunkiin asukkaat ampuivat meitä kellarista ja heittelivät polttopulloja taloista”.
Lisäarvo
Karl Marx
Vuonna 1867 ilmestyneessä Pääoman ensimmäisessä osassa Marx määritteli lisäarvon käsitteensä työnarvoteorian pohjalta. David Ricardolta ja Adam Smithiltä saadun työnarvoteorian mukaan tuotteen arvon määrää sen valmistamiseen tarvitun työn määrä, Marxin täsmennyksen mukaan "yhteiskunnallisesti välttämätön" työ.
Varsovan piiritys
Maavoimien hyökkäys
Samana päivänä Rundstedtin Etelän armeijaryhmä oli ehtinyt jo lähettää Pohjoiselle armeijaryhmälle viestin, että XVI armeijakunta on vallannut Varsovan. Pohjoisen armeijaryhmän lehtikatsauksen otsikossa juhlittiin jo: ”Näytelmä on lähestymässä loppuaan!” Toivo nopeasta voitosta Varsovassa vaihtui pettymykseksi, kun kävi ilmi, että hyökkäyksessä oli mukana vain yksi divisioona, joka oli lyöty takaisin eikä Veikseliä ollut vielä ylitetty.
Lisäarvo
Karl Marx
Klassisen taloustieteen työnarvoteorian mukaan yksinkertaiset tavarantuottajat vaihtoivat työnsä tuloksia niiden tekemiseen käytetyn työajan suhteessa. Marx kirjoitti vuonna 1859, että Adam Smith oli määritellyt tavaran arvon sen sisältämän työajan perusteella, mutta rajoittanut ilmiön vain menneisyyteen, missä ihmiset olivat yksinkertaisia tavarantuottajia ja -vaihtajia. David Ricardo sen sijaan laajensi työnarvoteorian myös sellaiseen teollisuuteen, missä vallitsi rajoittamaton kilpailu. Edelleen Jean Charles Léonard de Sismondi pelkisti arvonsuuruuden "välttämättömäksi" työajaksi. Marx omaksui Sismondin käsitteen muodossa "yhteiskunnallisesti välttämätön työ".
Varsovan piiritys
Piiritys
thumb|left|200px|Varsovalaispoika kaupungin raunioissa syyskuussa 1939. Hoepner yritti toistamiseen 9. syyskuuta, mutta varsovalaiset puolustautuivat yhtä päättäväisesti ja panssaridivisioona joutui vetäytymään. Hoepner totesi panssareiden olevan avuttomia kaduilla ilman tukevaa jalkaväkeä. XVI armeijakunta ei enää osallistunut Saksalaiset päättivät siirtyä suoran hyökkäämisen sijasta piirittämiseen ja laajan kaariliikkeellä 3. armeija onnistui sulkemaan rautatien 12. syyskuuta sekä luomaan täyden piiritysrenkaan kaksi päivää myöhemmin.
Lisäarvo
Karl Marx
Marxin mukaan kapitalisti ostaa työläisen työvoiman sen oikeasta arvosta, joka on työvoiman tuottamiseen tarvittujen välttämättömien elintarpeiden arvo. Työvoimalle on kuitenkin ominaista, että se käytettynä tuottaa yli oman arvonsa. Työpäivän kuluessa tehdyn ensimmäisen jakson aikana työläisen tekemä työ korvaa oman arvonsa, mutta toisen jakson eli lisätyöajan kuluessa se tuottaa kapitalistille lisäarvoa. Tämän lisäarvon kapitalisti anastaa itselleen, ja tämä on Marxin mukaan "riistoa". Lisätyön ja välttämättömän työn välinen suhde on "lisäarvon suhdeluku", joka ilmaisee työn riistoasteen.
Varsovan piiritys
Piiritys
Saksalainen kenraalieversti Werner von Fritsch kaatui Varsovan taistelun loppupuolella. Hän oli edellinen Saksan maavoimien komentaja. Hän oli arvostellut Hitlerin suunnitelmia, mutta Blomberg–Fritsch-kriisin aikana natsipuolueen johto oli esittänyt tekaistuja syytteitä, joiden mukaan Fritsch olisi ollut homoseksuaali. Fritsch oli erotettu helmikuussa 1939. Syytteet peruttiin myöhemmin ja Fritschin maine palautettiin, mutta vahinko oli ehtinyt jo tapahtua. Puolan offensiivin aikana hän palveli 12. tykistörykmentin kunniakomentajana. Aamulla 22. syyskuuta Pragan kaupunginosassa Fritsch sai osuman vasemman reiteensä kauempaa ammutun laukauksen kimmokkeesta. Hänen adjutanttinsa luutnantti Rosenhagenin kuvauksen mukaan hän kieltäytyi ensiavusta ja kuoli alle minuutissa. Hitler oli tuolloin vierailemassa Varsovassa ja tarkkaili toimintaa Pragassa kauempaa kirkontornista käsin.
Piiritys päättyi kenraali Walerian Czhuman johtamien joukkojen antautuessa 28. syyskuuta. Saksalaiset etenivät Varsovan keskustaan 1. lokakuuta miehittäen kaupungin. Yli 100 000 puolalaissotilasta joutui vangiksi.
Taistelun jälkeen
Puna-armeija ajoi saksalaiset kaupungista lyhyen taistelun jälkeen 17. tammikuuta 1945 osana Veiksel–Oder-operaatiotaan.
Puola
Huom. joitakin yksikköjä puuttuu listasta, etenkin läntisen Varsovan puolustusalueen joukoista.
Lisämunuaiskasvain
Lisämunuaiskasvain on yleensä lisämunuaisen hyvänlaatuinen vaaraton kasvain. Ne löytyvät usein sattumalta muiden tautien tutkimusten yhteydessä. Hyvin harvoin ne ovat pahanlaatuisia. Joskus – mutta yleensä ei – ne voivat tuottaa jotain lisämunuaisen hormonia.
Krokotiilimies (televisiosarja)
Krokotiilimies (eng. The Crocodile Hunter) on vuosina 1997-2004 esitetty australialainen dokumenttisarja. Sarjassa esitettiin lukuisia villieläimiä ja otuksia ympäri maailmaa. Sarjaa juonsi edesmennyt Steve Irwin yhdessä vaimonsa Terrin kanssa. Sarjaa tehtiin viisi tuotantokautta 55 jakson verran. Sarjaa on Suomessa esittänyt Nelonen, Discovery ja viimeisimpänä Jim. Sarja sai myöhemmin kaksi spin-off sarjaa The Crocodile Hunter Diaries ja Croc Files.
Miller–Diekerin oireyhtymä
Miller–Diekerin oireyhtymä on lissenkefaliaa ja syvää kehitysvammaisuutta aiheuttava oireisto, jonka aiheuttaa 17. kromosomin geenin vaurio.
Miller–Dieker-potilaat ovat monin tavoin epämuodostuneita. Kasvot ja kallo ovat poikkeavia, munuaiset voivat olla synnynnäisesti vioittuneet, ja oireistoon liittyy usein sydänvika. Potilaat ovat alttiita epileptisille kohtauksille. Vammautuneiden elinajanodote on heikko, monet kuolevat elettyään vain muutaman kuukauden.
MD-syndrooma periytyy peittyvästi, mutta satunnaisiakin mutaatioita tiedetään tapahtuneen. Vuonna 1991 suoritetun tutkimuksen tuloksen mukaan MD-syndroomaisia on 11,7 ihmistä miljoonasta.
Alka Yagnik
Alka Yagnik (s. 20. maaliskuuta 1966 Kalkutta, Länsi-Bengali, Intia) on intialainen laulaja. Hän on yksi kaikkien aikojen tunnetuimmista hindinkielisen elokuvateollisuuden playback-laulajista. Yagnik on voittanut monia palkintoja yli 30-vuotisen uransa aikana.
Williams Grand Prix Engineering
Williams Grand Prix Engineering Limited, kilpailee nimellä Williams Racing, on vuodesta 1977 asti Formula 1 -sarjassa kilpaillut talli. Sen ovat perustaneet Sir Frank Williams ja Patrick Head. Williams on F1-historian kolmanneksi parhaiten menestynyt F1-talli, ja se on voittanut useita kuljettajien ja valmistajien maailmanmestaruuksia, joista viimeisimmät kaudelta.
Williams on voittanut valmistajien maailmanmestaruuden kaikkiaan yhdeksän kertaa vuosina, , , , -, ja. Kuljettajien maailmanmestareiksi Williamsin autoilla ovat ajaneet australialainen Alan Jones (1980), suomalainen Keke Rosberg (1982), brasilialainen Nelson Piquet (1987), englantilainen Nigel Mansell (1992), ranskalainen Alain Prost (1993), englantilainen Damon Hill (1996) ja viimeisimpänä Kanadan Jacques Villeneuve vuonna 1997.
Menestys alkaa
Seuraavaksi kaudeksi 1978 Head sai valmiiksi Williamsin ensimmäisen oman auton, FW06:n, jolla saavutettiin lukuisista keskeytyksistä huolimatta parhaimmillaan jopa toinen sija osakilpailussa. 1970-luku meni Williamsilla sarjan keskikastissa, mutta kaudella 1979 talli sai ensimmäisen voittonsa Britannian GP:ssä. Seuraavalla kaudella Alan Jones ajoikin jo tallin mestaruuteen. Williams uusi valmistajien mestaruuden seuraavalla kaudella ja Jonesin lopettettua uransa Keke Rosberg voitti kuljettajien mestaruuden yhdellä osakilpailuvoitollaan vuonna 1982.
Turboaika
Turbokaudeksi Williams vaihtoi moottorinvalmistajakseen Hondan, joka oli vasta kehittämässä omaa turboahdettua moottoriaan. Yhteistyö alkoi tuottaa kunnolla tulosta vasta kaudella 1986, jolloin Nigel Mansell miltei voitti mestaruuden, mutta talli sai tyytyä valmistajien mestaruuteen Alain Prostin juhliessa mestaruutta McLarenilla. Seuraavalla kaudella Nelson Piquet johdatti tallin molempiin mestaruuksiin. Kaudeksi 1988 Honda siirtyi toimittamaan moottoreitaan McLarenille, jolloin Williamsin oli tyydyttävä Juddin moottoreihin, eikä talli pysynyt turboahdettujen kilpailijoiden perässä.
Kulta-aika
Huonon kauden jälkeen Frank Williams ilmoitti tarvitsevansa uuden moottorintoimittajan, ja päätyi Renault'iin. Renault oli ensimmäiset vuodet epäluotettava, mutta kun lopulta Renault sai moottorinsa kestämään, alkoi Williams jälleen dominoida F1-sarjaa. Williams voitti ajajien mestaruuden neljästi ja valmistajien mestaruuden viidesti 1992-1997 välisenä aikana. Williams teki myös uuden ennätyksen ajamalla 24 peräkkäistä paalupaikkaa kausina 1992-93. Suurin takapakki Williamsille oli vuonna 1994 sattunut Ayrton Sennan kuolema San Marinon GP:ssä. Mansell, Prost, Damon Hill ja Jacques Villeneuve toivat mestaruuden Williamsille tuona aikana. Kaudet 1996-1997 olivat Williams-tallille sen F1-historian menestyksekkäintä aikaa, kun noina vuosina Williams saavutti kuljettajien MM-sarjassa kaksi ensimmäistä sijaa, sekä valmistajien MM-kultaa. Vuonna 1996 brittiläinen Damon Hill voitti maailmanmestaruuden ja kanadalainen Jacques Villeneuve saavutti kuljettajien sarjassa hopeaa. Vuonna 1997 oli Villeneuven vuoro voittaa henkilökohtainen maailmanmestaruus ja Hillin tilalle tullut saksalainen Heinz-Harald Frentzen saavutti puolestaan hopeaa kuljettajien sarjassa.
1998–1999
Mestaruuskauden 1997 jälkeen pääteknikko Adrian Newey siirtyi McLarenille, ja Renault'n mielenkiinto F1:iä kohtaan laantui. Williams sai vanhentuneet Mecachromen moottorit käyttöönsä, eikä tallin menestys ollut merkittävää. Myös vuodesta 1994 asti tallia sponsoroinut Rothmans-tupakkavalmistaja halusi mainostaa Winfield- merkkiään, ja siksi vuosia jatkunut sinivalkoinen väritys vaihtui puna-valkoiseksi. Williamsin kaudella 1998 käyttämä runko oli periaatteessa täysin sama kuin kaudella 1997, sitä oli vain muokattu vastaamaan kauden sääntömuutoksia, ja Mecachromen konekin vastasi suorituskyvyltään kauden 1997 konetta. thumb|[[Alex Zanardi ajamassa Winfield-Williamsia vuonna 1999 Kanadan GP:ssä. Tallin käyttämä punavalkoinen väritys kesti vain kaksi kautta.]]
Ensimmäinen kisa Australiassa antoi jo viittausta tallin sijoitusten heikkenemisestä Villeneuven sijoituttua vasta viidenneksi ja Frentzenin sijoituttua kolmanneksi yli kierroksen jäljessä toisena maaliin tullutta David Coulthardia. Sen jälkeen talli ylsi palkintokorokkeelle vain ollen kahdesti kolmas, jotka molemmat olivat Villeneuven. Kauden viidennessä kisassa Espanjassa Williamsilla oli huonoimmat sijoitukset aika-ajoissa sitten vuoden 1989, kun Villeneuven vauhti riitti vasta ruutuun 10 ja Frentzen oli vasta kolmastoista. Kauden päätteeksi talli sijoittui kolmanneksi merkkimestaruudessa 38 pisteellä mutta jäi selvästi Ferrarista, joka sai 133 pistettä, ja oli vain neljä pistettä edellä Jordania. Villeneuve ei mieltynyt tallin suorituskykyyn ja siirtyi uuteen BAR-talliin. Myös Heinz-Harald Frentzen sai tarpeekseen tallin huonosta suorituskyvystä ja siirtyi Jordanille.
Kaudelle 1999 Williams sai Frentzenin tilalle Jordanilta tämän maanmiehen Ralf Schumacherin ja aikaisemminkin F1-sarjassa ajaneen italialaisen Alex Zanardin. Moottorit olivat Supertecin, ja auto oli suunniteltu kokonaan uudelleen. Vauhti ei silti edelleenkään riittänyt, ja talli sai jälleen vain kolme palkintokorokesijaa, jotka kaikki olivat Ralf Schumacherin saavuttamia. Alex Zanardi ei saanut kauden aikana yhtään pistettä. Merkkimestaruudessa talli oli vasta viides, pistein 35, ja oli sekä Jordanin että Stewartin takana. Kausi oli Williamsin koko 1990-luvun heikoin.
2000–2013
left|250px|thumb|Kaudella 2004 Williams herätti huomiota omalaatuisella keularatkaisullaan. Kuvassa [[Juan Pablo Montoya Yhdysvaltain GP:ssä]] BMW:n tultua Williamsin moottoritoimittajaksi 2000 tallilla alkoi taas nousujohde. Tallissa ajoi monia lupaavia kuljettajia, kuten Ralf Schumacher, Jenson Button, Juan Pablo Montoya ja Mark Webber, ja talli olikin aika-ajoin kärkikahinoissa ja onnistui voittamaan muutaman osakilpailun, mutta ei onnistunut lyömään Ferrarin ylivoimaa.
Kauden aikana BMW ilmoitti yllättäen jättävänsä tallin moottoritoimittajan tehtävät. Vaikka Williams ja BMW saavuttivat yhdessä kymmenen osakilpailuvoittoa, moottorivalmistaja ei ollut tyytyväinen, koska se uskoi koneensa olevan tarpeeksi tehokas mestaruuksien voittamiseen. BMW päätti ostaa Sauber-tallin, joka kilpaili vuosina 2006–2009 nimellä BMW Sauber. Williamsille, jonka moottorisopimuksen BMW:n kanssa piti alun perin kestää vuoteen 2009 asti, tarjottiin mahdollisuutta jatkaa yhden kauden ajan BMW:n moottoreilla, mutta talli kieltäytyi ja alkoi etsiä välittömästi korvaajaa.
Kaudelle 2006 Williamsin oli turvauduttava Cosworthiin. Vasta kaudella Toyotan toimittamilla moottoreilla Williamsin suorituskyky lähti jälleen nousuun ja talli sijoittui MM-taulukossa neljänneksi. Seuraavina vuosina menestys jäi laihaksi ja talli saavutti vain satunnaisia palkintosijoja. Toyotan vetäydyttyä F1-sarjasta kauden 2009 jälkeen, Williams joutui turvautumaan jälleen Cosworthin moottoreihin. Talli ei vuosiin saavuttanut voittoa vuoden 2004 Brasilian kilpailun jälkeen; tuolloin kolumbialainen Juan Pablo Montoya juhli voittoa. Yhtenä Williamsin viime aikojen parhaista kilpailuista voidaan pitää saksalaisen Nico Rosbergin tallille ajamaa toista sijaa Singaporen GP:ssä vuonna 2008, jolloin hän jäi kilpailun voittaneelle Renaultin Fernando Alonsolle vain alle kolme sekuntia.
Kaudella 2011 Williamsilla ajoi toista peräkkäistä kauttaan tallissa jatkanut kokenut brasilialainen Rubens Barrichello sekä venezuelalainen Pastor Maldonado. Kausi oli yksi tallin huonoimpia. Abu Dhabin kilpailussa nähtiin tallin historian huonoin aika-ajo, kun tallin kuljettajat starttasivat lähtöruuduista 23 ja 24. Talli saavutti vain viisi pistettä ja sijoittui sijalle yhdeksän MM-taulukossa. Huhujen mukaan Kimi Räikkönen oli tekemässä paluun F1-sarjaan juuri Williams-tallissa. Räikkönen kävi neuvotteluja Williamsin kanssa mutta päätyi tekemään sopimuksen Lotuksen kanssa.
thumb|[[Valtteri Bottas Williamsin ratissa kaudella 2013.]] Kaudeksi 2012 Williams teki moottorisopimuksen Renault’n kanssa. Yhteistyötä Renault'n kanssa Williams odotti jälleen innokkaana ja varovaisen toiveikkaana, sillä Williams koki historiansa menestyksekkäimmät aikansa juuri silloin, kun Renault toimitti tallille moottorit. Tallissa odotetaankin, että yhteistyö Renault’n kanssa nostaisi Williamsin taas pitkän kuivan kauden jälkeen yhdeksi voittajasuosikiksi, ja Maldonado onnistuikin voittamaan Espanjan GP:n (tämä oli Williamsin ensimmäinen voitto kahdeksaan vuoteen). Muita palkintosijoja talli ei kaudella saavuttanut. Talli saavutti 76 pistettä sijoittuen sarjan kahdeksanneksi.
Paluu turboihin
250px|oikea thumb|[[Felipe Massa Williamsilla kaudella 2014.]] Kaudelle uuden turboaikakauden alkaessa Williams vaihtoi Renault’n moottorit Mercedesin moottoreihin ja nimekseen Williams Martini Racing. Kausi oli selvästi parempi kuin edellisinä vuosina. Lotukselle siirtyneen Pastor Maldonadon tilalle tuli kokenut Ferrarilta siirtynyt Felipe Massa. Williams sai 320 pistettä ja sijoittui valmistajien MM-sarjassa kolmanneksi. Williams sai kaudella yhdeksän palkintosijaa.
Kausi alkoi Williamsilta erittäin heikosti. Kauden ensimmäisestä 9 kilpailusta heillä oli kasassa vain 4 pistettä. Heikommin kausi on alkunut vain 2013.
Lokakuussa 2018 Williams ilmoitti, että kaudella tallin toista autoa kuljettaa britti George Russell. Myöhemmin julkaistiin Robert Kubican kilpakuljettajasopimus. Talli menetti kaudelle 2019 nimisponsorinsa, Martinin. Helmikuussa 2019 tallin nimi muutettiin virallisesti ROKiT Williams Racingiksi uuden pääsponsorin mukaan, yhteistyö päättyi kauden 2020 talvitestien jälkeen.
Kausi oli MM-pisteiden osalta tallin historian huonoin, koska kuljettajat eivät keränneet kauden aikana yhtään pistettä (kauden  auto oli Marchin valmistama). 21. elokuuta 2020 talli myytiin 152 miljoonalla dollarilla Dorilton Capital -sijoitusyhtymälle, joka jatkoi perinteikkään tallin nimellä. Samalla 6. syyskuuta 2020 Frank ja Claire Williams ilmoittivat jättävänsä tehtävänsä tallin johdossa. Joulukuussa 2020 tallin uudeksi johtajaksi nimitettiin Jost Capito.
Kaudella George Russell ja Nicholas Latifi jatkoivat tallin kuljettajina. Monacon GP:ssä talli ajoi 750 kilpailunsa F1-sarjassa. Talli saavutti kauden avauspisteensä Unkarin GP:stä, jossa Latifi ajoi kahdeksanneksi ja Russell yhdeksänneksi. Pisteet olivat tallin ensimmäiset sitten Robert Kubican ja Saksan GP:n 2019. Samalla tallin molemmat kuljettajat ajoivat pisteille sitten Italian GP:n 2018. Myöhemmin Sebastian Vettelin hylkäys nosti Latifin seitsemänneksi ja Russellin kahdeksanneksi. Belgian GP:n sateisissa aika-ajoissa Russell onnistui ajamaan toiseen lähtöruutuun, mikä oli myös tallin paras sijoitus aika-ajoissa sitten Pastor Maldonadon paalupaikan Espanjan GP:ssä 2012. Kilpailussa, joka jäi kaatosateen takia vain yhden kierroksen mittaiseksi, Russell ajoi toiseksi ja Latifi yhdeksänneksi. Palkintosija oli tallin ensimmäinen sitten Lance Strollin kolmannen sijan Azerbaidžanin GP:ssä 2017. Talli saavutti kauden aikana yhteensä 23 pistettä sijoittuen valmistajien sarjan kahdeksanneksi. Samana vuonna FIA palkitsi tallin Three Star Environmental Accreditation -palkinnolla saavutuksistaan ympäristön- ja ilmastonsuojelutyössä.
Ricky Aitamai
pienoiskuva|Ricky Aitamai [[maanosaliittojen cup 2013|vuoden 2013 Maanosaliittojen cupissa. ]] Ricky Aitamai (s. 22. joulukuuta 1991 Tahiti) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Vénusta. Aitamain pelipaikka on vasen laitapuolustaja tai keskikenttä. Hän kuuluu myös Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen. Aitamai on 178 senttimetriä pitkä.
Ura
Aitamai on edustanut koko uransa nykyistä seuraansa AS Vénusta. Hän debytoi seurassa vuonna 2011.
Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Aitamai debytoi Uutta-Kaledoniaa vastaan maaliskuussa 2013. Saman vuoden kesäkuussa Aitamai pelasi Maanosaliittojen cupissa Brasiliassa, jonne Tahiti oli selviytynyt voitettuaan edellisvuonna Oseanian mestaruuden. Maanosaliittojen cupissa Aitamai pelasi kaikissa kolmessa Tahitin murskatappioon päättyneissä otteluissa.
William J. Bell
William Joseph Bell (6. maaliskuuta 1927 Chicago – 29. huhtikuuta 2005) oli useiden maailmanlaajuisesti suosittujen saippuaoopperoiden luoja, tuottaja ja käsikirjoittaja.
Suomalaisille Bell tuli parhaiten tunnetuksi huippusuositun Kauniit ja rohkeat -sarjan luojana ja vastaavana tuottajana. Bell loi sarjan yhdessä vaimonsa Lee Phillip Bellin kanssa. William J. ja Lee Phillip Bell saivat kolme lasta, William Bell, Jr., Bradley Bell ja Lauralee Bell.
Vuonna 1996 William J. Bellin poika Bradley otti Kauniit ja rohkeat -sarjan ohjakset haltuunsa. William J. Bell pysyi Tunteiden ja tuoksujen vastaavana tuottajana ja käsikirjoittajien tarinakonsulttina kuolemaansa, huhtikuuhun 2005, asti.
Lauralee Bell tunnetaan Tunteita ja tuoksuja -sarjasta, jossa hän on esittänyt Christine ”Cricket” Blairia vuosina 1983–2006 ja vierailevana näyttelijänä vuodesta 2010 eteenpäin.
William J. Bell, Jr:n vaimo Maria Arena Bell puolestaan toimi Tunteiden ja tuoksujen vastaavana tuottajana sekä pääkäsikirjoittajana vuosina 2008–2012.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2001
'''Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2001''' pelattiin Espanjassa (lohko A) ja Romaniassa (lohko B).
Herrakansa viidakossa
Herrakansa viidakossa: Elisabeth Nietzschen elämäkerta on Ben Macintyren vuonna 1992 julkaistu teos, joka kertoo Friedrich Nietzschen sisaresta, veljensä kirjallisen jäämistön hoitajasta Elisabeth Förster-Nietzschestä. Teoksen julkaisi suomeksi Nemo vuonna 2002. Sen ovat suomentaneet Jelena Vallenius ja Pirkko Talvio-Jaatinen.
Paragangliooma
Paragangliooma on sympaattisen hermoston kasvain, joka on lähtöisin lisämunuaisen ulkopuolelta. Sairautta kutsutaan myös nimellä lisämunuaisen ulkopuolinen feokromosytooma. Se erittää monesti noradrenaliinia, joka nostaa hyvin voimakkaasti verenpainetta. Tällöin tarvitaan aina ennen leikkausta alfasalpaajaa sisältävää lääkehoitoa.
Sibir Novosibirsk
Sibir Novosibirsk on seuraavien urheiluseurojen nimi:
Ruusurintamedestäjä
Ruusurintamedestäjä (Chalcomitra senegalensis) on laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa tavattava medestäjiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan ruusurintamedestäjä on noin 15 cm. Koiras on selästään, siivistään ja pyrstöstään täysin musta. Otsa ja kurkku ovat väriltään hohtavan vihreät ja koiraan rinta on kirkkaan punainen. Naaras on selästään oliivinruskea ja vatsastaan ruskeankirjava. Nuoret koiraat muistuttavat väritykseltään naarasta.
Levinneisyys ja elinympäristö
Ruusurintamedestäjä on levinnyt hyvin laajalle. Lajia tavataan Senegalista ja siitä itään Namibiaan ja etelään Zimbabween ja Botswanaan sekä Transvaalin itäosiin ja Swazimaahan. Lajin elinympäristöä ovat erilaiset avoimet savannien puualueet. Kuivimpia alueita ruusurintamedestäjä välttelee. Laji tulee kohtalaisen hyvin toimeen myös muokatussa ympäristössä ja elää yleisesti myös puistoissa ja puutarhoissa.
Ravinto
Ruusurintamedestäjien ravinto koostuu kasvien medestä, hyönteisistä ja hämähäkeistä. Laji voi ruokailla kukissa kolibrien tavoin lentämällä paikoillaan. Lisäksi se voi pyydystää hämähäkkejä suoraan niiden verkoista.
Argus
Argus voi tarkoittaa seuraavia:
Arkkiatri
Arkkiatri ( ’yli-, pää-’ ja iatros ’lääkäri’) on korkein Suomessa lääkärille myönnettävä arvonimi. Sen myöntää Tasavallan presidentti, ja Suomessa voi olla vain yksi arkkiatri kerrallaan. Itsenäisyyden ajan Suomessa arkkiatri on mielletty lääkärikunnan vanhimmaksi.
Muutoin arkkiatreilla on pitkä ja monivaiheinen historia. Arkkiatri oli alun perin hallitsijan henkilääkäri, esimerkiksi Rooman valtakunnassa keisarin henkilääkäri (archiatri palatini). Neron lääkäri Andromakhos vanhempi olikin ensimmäinen, jota kutsuttiin arkkiatriksi.
Ruotsin kuninkaan hovilääkäreitä alettiin kutsua arkkiatreiksi ensin Kaarle IX:n aikana. Hänen arkkiatrinsa oli Kasper Fidler eli Casparus Fidlerus (1570–1613). Myöhemmin arkkiatriksi nimettiin hovilääkärien lisäksi muitakin ansioituneita lääkäreitä. Arvonimeä myönnettiin Ruotsissa aina vuoteen 1856, ja se otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1995.
Arkkiatrin arvon Suomessa on saanut kaikkiaan 12 lääkäriä, joista itsenäisyyden aikana vuoden 1928 jälkeen kuusi. Nykyiselle arkkiatrille, professori Risto Pelkoselle, arvonimi myönnettiin vuonna 1995.
Oakland Public Library
Oakland Public Library on julkinen kirjasto Oaklandissa, Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Oaklandin keskustassa sijaitseva kirjasto avattiin vuonna 1878. Oaklandin kirjasto oli valmistuessaan Kalifornian toinen julkinen kirjasto.
Olof Wallenstjerna
Olof Wallenstjerna (Wallenius) (3. helmikuuta 1611 Uppsala – 1. helmikuuta 1687 Turku) oli Turun hovioikeuden asessori ja tuomari, joka rakennutti suvulleen yhden Turun tuomiokirkon hautakappeleista.
Pariisin vapautus
Pariisin vapautus tai Pariisin taistelu oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden ja Saksan joukkojen välinen taistelu Pariisista, joka oli ollut saksalaisten hallussa Ranskan antautumisesta 14. kesäkuuta 1940. Taistelu oli osa suurempaa operaatio Overlordia. Taisteluun ottivat osaa Vapaan Ranskan joukot, Ranskan vastarintaliike, Yhdysvaltain 3. armeija ja Espanjan vastarintaliike. Taistelu alkoi 19. elokuuta 1944 ja päättyi saksalaisten antautumiseen 25. elokuuta 1944. Noin 13 000 saksalaissotilasta joutui sotavankeuteen. Tämän jälkeen saksalaiset siirsivät Vichyn Ranskan hallituksen Vichystä Saksan Sigmaringeniin.
Hr. Ms. Van Amstel (F831)
Hr. Ms. Van Amstel (runkonumero F831) on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Karel Doorman -luokan ohjusfregatti.
Valmistus
Alus tilattiin Schelden laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 3. toukokuuta 1988 ja alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1990. Alus valmistui 27. toukokuuta 1993.
Palvelus
Alus on palveluksessa 2012.
Nyrkkeilyn sarja yli 81 kg kesäolympialaisissa 1952
Nyrkkeilyn yli 81 kg sarjaan Helsingin olympiakisoissa osallistui 21 nyrkkeilijää, joista jokainen edusti eri kansakuntaa. Uruguayn nyrkkeilijä ei astunut kehään ollenkaan. Ottelut käytiin 28. heinäkuuta - 2. elokuuta.
2.kierros
Ranskan Lansiaux keskeytti kilpailun loukkaantumisen takia. Kymmenen jäljelle jäänyttä nyrkkeilijää arvottiin uudelleen pareiksi.
Peter Robinson
Peter Robinson (s. 29. joulukuuta 1948) on pohjoisirlantilainen Democratic Unionist Partya edustava poliitikko. Hän toimi vuosina 2008–2015 Pohjois-Irlannin pääministerinä. Vuoden 2010 alussa hän joutui jättämään aluejohtajan tehtävän kuudeksi viikoksi vaimonsa Iris Robinsonin seksiskandaalin takia. Muutama kuukausi myöhemmin, toukokuussa 2010, Robinson hävisi Britannian parlamenttivaaleissa parlamenttipaikkansa Alliance Partyn Naomi Longille. Hän oli toiminut House of Commonsin jäsenenä yli kolmenkymmenen vuoden ajan, vuodesta 1979.
Robinson erosi Pohjois-Irlannin pääministerin tehtävästä 10.9.2015.
Luodonjärvi
Luodonjärvi on merenlahdista pengertämällä muodostettu tekojärvi Kokkolan ja Pietarsaaren välissä. Järvessä kohtaavat edellisten lisäksi myös Pedersören, Kruunupyyn ja Luodon kuntien rajat. Luodonjärvi on sekä Pohjanmaan- että Keski-Pohjanmaan suurin järvi, Suomen kolmanneksi suurin tekojärvi ja Suomen järvien 62. suurin järvi pinta-alansa takia. Lisäksi se valittiin Pohjanmaan maakuntajärveksi vuoden 2011 kilpailussa.
Maantietoa
Luodonjärvi on 17,9 kilometriä pitkä, 8,7 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 6 766 hehtaaria eli 67,66 neliökilometriä. Toisessa lähteessä mainitaan pinta-alaksi 73 neliökilometriä ja kolmannessa lähteessä 85 neliökilometriä, mutta viimeisessä yleensä yhdessä viereisen tekojärven Öjanjärven kanssa. Tekojärven maapadot sijaitsevat Gertrudströmmenissä, Storströmmenissä, Fårströmmenissä ja Varassaaren pohjoisessa salmessa. Maapadot toimivat samalla seututien 749 ylityspaikkoina.
Järven pohjois- ja länsiosissa on laajoja järvenselkiä, kun muualla on paljon saaria. Hästön ja Fagernäsin välissä on 2,5 kilometriä leveä kapeikko, jonka pohjoispuolella aukeaa laaja Hästöfjärden. Se jatkuu Luodon pohjoispuolelle Kalvholmsfjärdeninä. Hästöfjärdeniin laskee idästä tuleva Kruunupyynjoki, jonka kautta on kanavayhteys Bysundetiin ja Öjanjärvelle. Fagernäsin ja Kalvholmenin välistä on veneväylä Gloskärfjärdeniin, jota ympäröi eri suunnilla järven saaristo. Saariston eteläosassa Pirilön ja Hummelholmenin välissä pitkä Storfjärdenin lahti, jonne laskevat Kovjoki, Purmonjoki ja Ähtävänjoki. Hummelholmenin itäpuolella on Bofjärden, jonka pohjukassa on Lepplaxin kylä. Hästölandetin eteläpuolelle jää Långrevelin suojaan Hällörsfjärden, joka on kokonaan luonnonsuojelualuetta.
Luodonjärven veneväylät ovat syväykseltään metrin syvyisiä. Järveltä on suorat veneväylät merelle kahden sulun kautta. Molemmissa suluissa on niin sanottu ”giljotiiniportti”. Gertrudin sulku on noin 9 metriä pitkä ja 3 metriä leveä. Sulun korkeus on 2,3 metriä. Hästgruntetin sulku on 10 metriä pitkä, 5 metriä leveä ja sen alikulkukorkeus on 2,5 metriä. Merelle pääsee myös Öjanjärven kautta. Järvelle johtaa Luodonjärveltä kanava veneväylä, joka hyödyntää Kruunupyynjokea ja 400 metriä pitkää kanavaa.
Luontoarvoja
Luodonjärven vesi on erittäin humuspitoista ja hapanta. Sitä uhkaa happamoituminen ja myös rehevöityminen. Järven tila on kuitenkin vielä tyydyttävä, vaikka siinä esiintyy toisinaan leväkukintoja.
Luodonjärvellä ja viereisellä Öjanjärvellä kalasti vuonna 2019 yli 500 henkilöä ja 14 ammatti tai sivuammattikalastajaa. Kalasaalista on kyselyn perusteella kertynyt yli 55 tonnia. Luodonjärvessä tavataan lahnaa, haukea, ahvenia, kuhaa, särkeä, säynävää, muikkua, salakkaa, taimenta, siikaa, kirjolohta, kiiskeä ja madetta. Kala liikkuu järvestä siihen laskeviin jokiin sekä kahden sulun ja kolmen kalatien kautta järven ja meren välillä.
Vesistön vedenlaadun vaihteluun vaikuttavat monet seikat. Etelä-Pohjanmaan liiton mukaan turvetuotanto vaikuttaa pikemmin alueen fosfaattikuormaan, eikä kyseessä ole suurimman riskin kohde. Alueen kalaston heikkenemiseen vaikuttavat FT Janne Toivosen väitöskirjan mukaan raskasmetallit sekä alumiinisulfaatti, jota muodostuu Pohjanmaan vanhan merenpohjan happamilla viljelysmailla, kun ojitusta ja kalkitusta ei toteuteta optimaalisesti. Ympäristöongelmaksi on noussut muun muassa Alholmens Kraftin biovoimalaitokselta tuotavan raskasmetalleja sisältävän lentotuhkan mahdollinen käyttö Luodonjärven läheisellä golfkentällä. Åbo Akademin geologian professori Olav Eklundin mukaan Luodonjärveen kulkeutuu vuosittain kymmenkertainen määrä raskasmetalleja kuin Talvivaaran kaivos on päästänyt yhteensäkään.
Vesistösuhteita
Luodonjärvi sijaitsee Varsinaisen Perämeren vesistöalueen (vesistöaluetunnus 99) Uusikaarlepyyn–Larsmon rannikkoalueella (99.11). Siihen laskee Kruunupyynjoki, joka on Kruunupyynjoen vesistön (48) laskujoki, Ähtävänjoki, joka on Ähtävänjoen vesistön (47) laskujoki, Purmonjoki, joka on Purmonjoen vesistön (46) laskujoki, ja Kovjoki, joka on Kovjoen vesistön (45) laskujoki. Järveen laskevien jokien ja Luodonjärven ja Öjanjärven yhteinen valuma-alue on 3 973 neliökilometriä. Toiset lähteet ilmoittavat pinta-alaksi 4 300 neliökilometriä.
Historiaa
Luodonjärvi perustettiin vuonna 1962 raakaveden saannin turvaamiseksi. Se muodostettiin patoamalla maapadoilla useita merenlahtia yhdeksi makeanvedenaltaaksi, jonka vedenpintaa pidetään 10–20 senttimetriä merenpinnan normaalitasoa korkeammalla. Sen vettä ovat käyttäneet UPM-Kymmene ja Pietarsaaren kaupunki. Lisäksi vettä on käytetty jonkin verran viljelysten kasteluun. Vuonna 1968 rakennettiin viereiseen merenlahteen Öjanjärven makeanvedenallas ja niiden välille rakennettiin kanavayhteys.
Jari Haverinen
Jari Haverinen (s. 22. tammikuuta 1972 Kuhmo) on entinen kajaanilainen pikajuoksija. Tietotekniikan insinööriksi vuonna 1997 valmistunut Haverinen työskentelee nykyisin ohjelmistosuunnittelijana.
Haverinen kuului Suomen kärkitason pikajuoksijoihin 1990-luvun alussa. Hän juoksi 18-vuotiaiden Suomen ennätyksen 10,66 vuonna 1990 sekä kaksi Kalevan kisojen pronssia sadalla metrillä vuosina 1990 ja 1993. Ennätykseksi jäi vuonna 1994 juostu 10,54.
Haverinen valmentaa tytärtään Annika Haverista, joka on muun muassa edustanut Suomea alle 20-vuotiden EM-kilpailuissa. .
UK Subsin diskografia
UK Subs on loppuvuodesta 1976 Lontoossa perustettu, laulaja Charlie Harperin johtama brittiläinen punk-yhtye.
Sofia Mestari
Sofia Mestari (s. 1980) on ranskalainen laulaja. Hän on marokkolaista syntyperää, mutta muutti perheensä kanssa kymmenvuotiaana Pariisiin. Vuonna 2000 Mestari edusti Ranskaa Eurovision laulukilpailussa Tukholmassa kappaleella ”On aura le ciel”, joka sijoittui 23. sijalle saaden 5 pistettä.
Mestari on sanonut Tracy Chapmanin, Stingin ja Aretha Franklinin olevan hänen idoleitaan.
Lunar Reconnaissance Orbiter
thumb|250px|LRO Kuun kiertoradalla. Taiteilijan näkemys.
Lunar Reconnaissance Orbiter (LRO) on yhdysvaltalainen kuuluotain. Luotain laukaistiin 19. kesäkuuta 2009 kello 0.32 Suomen aikaa (18. kesäkuuta kello 21.32 UTC) Cape Canaveral Air Force Stationista, Floridasta, ja se asettui Kuuta kiertävälle radalle. Suomen aikaan radalle asettuminen tapahtui 23. kesäkuuta 2009 kello 13.30. LRO jää kiertämään ja kartoittamaan Kuuta. LRO:n kiertorata on 30–70 km naparata, pidennetyllä lennolla 30–216 km. Luotaimen massa on 1 846 kg.
LRO:n laukaisu on ensimmäinen kerta, jolloin toteutetaan Yhdysvaltain entisen presidentin George W. Bushin 14. tammikuuta 2004 julkituomaa uutta Yhdysvaltain avaruuspolitiikkaa Vision for Space Explorationia. Uuden avaruuspolitiikan yhtenä painopistealueena on juuri Kuun tutkiminen automaattiluotainten ("Robotic Spacecraft") avulla ja valmistella myöhempää miehitettyä kuulentoa ja Mars-lentoja. Lento on ensimmäinen askel NASAn pyrkimyksessä tehdä miehitetty kuulento ennen vuotta 2020. Lento on NASAn ensimmäinen kuulento sitten vuoden 1998 Lunar Prospectorin.
Luotaimen tehtävä ja toiminta
LRO ja LCROSS ovat NASAn Lunar Precursor Robotic Program (LPRP) -ohjelman ensimmäiset lennot. Ohjelman tarkoitus on käyttää automaattiluotaimia miehitetyn kuulennon valmistelua ja tukemista varten. LRO:n on tarkoitus kiertää Kuuta vuoden ajan Kuun napoja kiertävällä radalla ja ottaa Kuusta tähän asti tarkimpia kuvia yksityiskohtaisten kuukarttojen (resoluutio korkeintaan 0,5 m) valmistamista varten.
NASA ilmoitti 13. marraskuuta 2009 löytäneensä "merkittäviä määriä vettä" Kuusta analysoituaan LCROSSin törmäystä. 21. lokakuuta 2010 NASA ilmoitti törmäyskraatterin maaperän sisältäneen arviolta 5,6 prosenttia vesijäätä kokonaismassasta, mikä oli paljon oletettua enemmän.
LRO:n mittalaitteet
thumb|LRO:n eri instrumentit thumb|LRO testattavana NASAssa LRO sisältää kuusi mittalaitetta ja yhden teknologiademonstraation ("technology demonstration"):
LRO:n korkearesoluutioinen kamera pystyy havaitsemaan suurimpia ihmisen Kuuhun jättämiä laitteita, ja tulee välittämään arviolta 70–100 teratavua kuvadataa. NASA tarjosi ennen lentoa tavallisille kansalaisille mahdollisuuden lisätä oman nimensä LRO:n mikropiiriin. 1,6 miljoonaa kansalaista tarttui tilaisuuteen.
LCROSS
thumb|LCROSS ja Centaur-rakettivaihe (alavasemmalla). Taiteilijan näkemys. thumb|LCROSS (vas.) erkanee Centaur-rakettivaiheesta. Taiteilijan näkemys. thumb|[[Mars Reconnaissance Orbiter|MRO:n Atlas V -kantoraketin ylintä Centaur-rakettivaihetta nostetaan (2005)]]
Kumpaakin törmäystä tarkkailevat lisäksi Maassa olevat observatoriot ja ehkä myös jotkin kiertoradalla olevat avaruuslaitteet.
LRO:n kustannukset ovat 504 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ja LCROSSin 79 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Eddie Keizan
Keizan kilpaili saloon cars- ja urheiluautokilpailuissa ennen siirtymistään F5000-sarjaan, jossa hän voitti kansallisen mestaruuden. F1-uran jälkeen hän siirtyi Touring car -sarjaan ja keskittyi omaan yritykseensä, joka valmisti vanteita ja pyöriä.
Manohar Joshi
Manohar Joshi (s. 2. joulukuuta 1937) on intialainen poliitikko, joka on toiminut Lok Sabhan puhemiehenä vuosina 2002–2004, Maharashtran pääministerinä 1995–1999 ja Mumbain pormestarina 1976–1977.
Joshi syntyi Nandvi-nimisessä kylässä Raigadin piirikunnassa, Maharashtrassa. Hän suoritti opintonsa suurkaupunki Mumbaissa, jossa hän myös siirtyi mukaan politiikkaan vuonna 1967 Shiv Senan ehdokkaana. Hän toimi aluksi Mumbain kaupunginvaltuustossa, kunnes hänet nimitettiin pormestariksi vuonna 1976. Pormestariksi päästessään hän oli yksi Shiv Senan varhaisimmista pormestareista.
Joshi pääsi lainsäätäjäksi Maharashtran osavaltioparlamentin ylähuoneeseen vuonna 1972. Hän palveli tehtävässä kolme kautta, kunnes hänet äänestettiin vuonna 1990 osavaltioparlamentin alahuoneeseen. Maharashtran pääministerinä hän toimi vuosina 1995–1999. Intian kansanpuolueen antamalla tuella hänestä tuli osavaltion ensimmäinen pääministeri, joka ei edustanut kongressipuoluetta. Vuonna 1999 Shiv Senan puheenjohtaja Bal Thackeray pyysi häntä eroamaan, mihin Manohar vastasi suostuvansa vaikka kertoikin medialle, että hänellä ei ole aavistustakaan miksi hänen piti erota.
Vuonna 1999 Joshi valittiin parlamenttivaaleissa Lok Sabhaan. Pääministeri Atal Bihari Vajpayee Intian kansanpuolueesta nimitti hänet raskaasta teollisuudesta ja valtionyrityksistä vastaavaksi ministeriksi. Hän toimi tehtävässä vuoteen 2002 asti, jolloin paikka Lok Sabhan puhemiehenä vapautui. Edellisen puhemiehen kuoltua helikopterionnettomuudessa, pääministeri Vajpayee ehdotti Joshia tehtävään. Päätös vihastutti oppositiopuolueet, koska heidän mukaansa Shiv Senan kaltaisen ääriuskonnollisen puolueen edustajan valinta puhemieheksi vahingoittaisi valtion sekulaarisuutta. Myös päätöksen ajoitus keräsi kritiikkiä, kun Gujaratin uskonnolliset väkivaltaisuudet olivat tapahtuneet äskettäin. Vajpayeen kuoltua vuonna 2018 Joshi kertoi medialle, että hänen pääsynsä Maharashtran pääministeriksi ja Lok Sabhan puhemieheksi oli puhtaasti tämän ansiota.
Thomas Bibb
Thomas Bibb (8. toukokuuta 1783 – 20. syyskuuta 1839) oli yhdysvaltalainen kauppias ja poliitikko. Hän toimi Alabaman toisena kuvernöörinä vuosina 1820-21.
Bibb syntyi Virginiassa. Hän oli Alabaman senaatin puheenjohtaja, kun hänen veljensä, Alabaman ensimmäinen kuvernööri William Wyatt Bibb kuoli tapaturmaisesti 10. heinäkuuta 1820. Tällöin Thomas Bibbistä tuli Alabaman perustuslain mukaisesti kuvernööri hänen veljensä loppukauden ajaksi. Bibb ei hakenut jatkokaudelle, vaan häntä seurasi kuvernöörinä vuonna 1821 Israel Pickens.
Bibb oli naimisissa Pamelia Thompsonin kanssa. He saivat 11 lasta, joista kahdeksan selvisi aikuisikään.
Staffan
Staffan on ruotsalainen miehen etunimi. Stefanin tavoin se on muunnos kristillisestä miehen etunimestä Stefanus, jonka suomalaisia muunnelmia ovat muun muassa Tapani ja Tahvo.
Suomessa nimi Staffan on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu hieman yli 420 henkilölle. Staffanin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan tapaninpäivänä 26. joulukuuta.
Stora Essingen
pienoiskuva|Jo 1950-luvulla rakennettuja kerrostaloja pienoiskuva|Kartta saaresta vuosina 1901–1906 Stora Essingen on Mälarenin saari ja Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosa.
Maantietoa
Stora Essingenin pituus on 1,1 kilometriä ja leveys on 0,9 kilometriä. Sen pinta-ala on 73 hehtaaria. Saari sijaitsee Mälarenin itäosassa Tukholman kaupunkitaajamassa Essingefjärdenissä. Se sijaitsee vesistöllisessä risteyksessä, jossa lähes kaikki Mälarenin vesi tulee Fiskarfjärdenin ja Lambarfjärdenin kautta saaren ohitse (Essingesundet) kohti itäistä Riddarfjärdeniä. Pohjoisessa sijaitsee kapea Ulvsundasjön, jonka vesiä virtaavat Lilla Essingenin ja Stora Essingenin välistä (Essingedjupet), Bromman ja Stora Essingenin (Oxhålet) välistä ja Lilla Essingenin ja Kungasholmen välistä Mariebergsundetiä seuraten saaren ohite itään päin. Saaresta on Bromman rantaan 150 metriä matkaa ja etelässä Gröndaliin alle 200 metriä. Välimatkaa Lilla Essingeniin on yli 150 metriä. Lahden vesiliikenne kulkee näissä salmissa, joita ylittää myös sillat. Kaupungin läpi kulkeva valtaväylä Essingeleden tulee Gröndalista saarelle ja jatkaa kääntyen Lilla Essingen läpi tunneliin Kungsholmenin alle. Lilla Essingenin kautta kulki aikoinaan ensimmäinen saarille tuleva betonisiltakin, joka seuraa Essingeledenin rinnalla. Brommasta tulee saarelle metroraide siltaa pitkin Stora Essingeniin ja poistuu etelään Essingeledeniä seuraten Gröndaliin. Saari on varsin korkea ja kallioinen. Sen korkein kohta Kungsklippan on hyvä näköalapaikka. Saari on paria puistoa, teollisuuslaitosta ja jalkapallokenttää lukuun ottamatta rakennettu täyteen asuinkerrostaloja ja omakotitaloja.
Kaupunginosa
Stora Essingen muodostaa yhden Tukholman kaupunginosista, joka kuuluu Kungsholmenin kaupunginosa-alueeseen. Saari muuttui omaksi kaupunginosakseen vuonna 1926. Saarella elää vakituisesti 4 600 asukasta, joista viidennes on ulkomaataustaisia. Saari on pääasiassa asuinaluetta, jossa on pieniä kauppoja ja vähäistä teollista toimintaa. Saari muodostaa yhdessä Lilla Essingenin kanssa oman seurakunnan (Essinge församling), jonka kirkko sijaitsee Stora Essingenillä. Saarella sijaitsevat myös kaksi muuta kirkkoa (S:t Mikaels och Alla Änglars kyrka, Liberala katolska kyrkan).
Historiaa
Stora Essingenin pohjoispää oli 1500-luvulle asti itsenäinen saari, joka maankohoamisen takia on kasvanut yhteen pääsaarensa kanssa. Saarta pidettiin viljelylle sopimattomana, mutta 1800-luvulla raivattiin kallioisen saaren alavat maat niityiksi ja otettiin lopulta viljelyyn saarelle perustetun maatilan voimin. Vuosina 1844–1860 kutsuttiin saarta ”Djävulsöksi”, koska vangit Långholmenilta tulivat hakkaamaan katukiviä kallioiselta saarelta. Tukholmalaiset kävivät jopa seuraamassa kivenhakkuuta huviretkillään. Ensimmäinen tieto saaren asukkaista lienee 1700-luvulla perustettu krouvi Stora Essingens Wärdshus, joka toimi vuoteen 1876 asti. Noin 1870-luvulta alkaen alkoi kaupunkirakentaminen levitä saaren rannoille. Sen mahdollisti saaren omistaja Gustaf Åkerhielm, jonka telakan Ekensbergs Varvin työntekijöille suotiin kiinteästä 20 kruunun hinnasta ostaa rantatontti. Kun Åkerhielm kuoli vuonna 1900, myytiin jäljellä oleva maa AB Stora Essingenille, joka alkoi myydä saarelta tontteja vapaa-ajan asuntoja varten. Tarkoitus oli muodostaa erilainen kaupunginosa, jossa oli teitä ja katuja sekä raitiovaunulinja Brommaan. Saarelle perustettiin kansakoulu vuonna 1917, tuotiin sähkö ja kunnallinen vesi mantereelta vuonna 1920. Tähän aikaan asui saarella jo 1250 henkilöä. Stora Essinge kuului aikaisemmin Brommaan, mutta se liitettiin vuonna 1916 Tukholman kaupunkiin. Vielä vuonna 1955 kuului Stora Essingen Bromman seurakuntaan, jolloin perustettiin Essingenin seurakunta. Siihen kuuluvat kummatkin saaret ja seurakunnan kirkko sijaitsee Stora Essingessä. Vielä vuodelta 1868 olevassa kartassa näkyy maatila ja sen pellot.
Pélou
Pélou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Se sijaitsee Dogonin ylängöllä 20 kilometriä Bandiagarasta itään. Kunnassa on 4 300 asukasta (vuonna 2009).
Péloun kunnan pinta-ala on 103 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Bandigaran piirin Sanghanin, idässä ja etelässä Douroun sekä lännessä ja luoteessa Dandolin kuntiin. Alueella ei ole pysyviä vesistöjä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Käsityöammattien merkitys on vähäinen. Kaupankäynti suuntautuu Bandiagaraan, Sanghaniin ja Dourou’un.
Carla Marangoni
Carla Marangoni (13. marraskuuta 1915 Pavia – 18. tammikuuta 2018 Pavia ) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli mukana saamassa hopeamitalia joukkuekilpailussa. Hän oli 12-vuotiaana yksi kaikkien aikojen nuorimmista naispuolisista olympiamitalisteista; nuorin oli hänen joukkoetoverinsa Gina "Popolo" Giavotti. Marangoni oli ammatiltaan kirjanpitäjä. Hän oli yksi ensimmäisistä naisista Italiassa, jolla oli ajokortti. Hän ei avioitunut koskaan, eikä hänellä ollut omia lapsia. Hänelle läheinen veljenpoika, milanolainen ylilääkäri Luigi Marangoni, kuoli 1981 Punaisten prikaatien murhaamana.
Marangoni oli kuollessaan vanhin elossa ollut olympiamitalisti.
Luigina Perversi
Luigina Perversi (3. helmikuuta 1914 Pavia – 26. lokakuuta 1983) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli mukana saamassa hopeamitalia joukkuekilpailussa.
Suomen sukellusveneet
Suomen sukellusveneet on filosofian maisterin ja Sotamuseon johtajan Markku Melkon kirja vuodelta 2008. Sen kustantaja on Minerva.
Ulsterin unionistipuolue
Ulsterin unionistipuolue (, UUP) on pohjoisirlantilainen puolue, jonka tavoitteena on pitää Pohjois-Irlanti osana Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Tätä unionismia kannattavista puolueista UUP on suurin ja menestynein.
Suomen sukellusveneet
Melkko luettelee lähteinä käyttämänsä alan aiemmat, kirjoittamisvaiheessa jo loppuunmyydyt, teokset. Lisäksi hän on käyttänyt arkistoaineistoa ja tuolloin valmisteilla ollutta Timo Merensillan Vesikko-tutkimusta.
Ulsterin unionistipuolue
Historia
Vuonna 1905 perustettiin Ulsterin unionistineuvosto (Ulster Unionist Council), joka toimi kaksi vuotta ja jonka pohjalle muodostettiin Ulsterin unionistipuolue. Puoluetta johti vuosina 1910–21 Sir Edward Carson ja hänen jälkeensä Sir James Craig. Se hallitsi Pohjois-Irlantia vuosina 1921–1972. UUP vastusti perustuslaillisia uudistuksia ja katolisille tehtäviä myönnytyksiä. Sillä oli pitkään tiivis yhteys Britannian konservatiivipuolueeseen.
Suomen sukellusveneet
Aluksi Melkko käsittelee yleisesti sukellusveneiden historiaa, sen jälkeen sukellusveneiden käyttöä Itämerellä ensimmäisessä maailmansodassa. Moneen lukuun jakautuva osuus kattaa Suomen sukelluslaivaston synnyn ja sen käytön talvi- ja jatkosodassa. Oman osansa saa miehistön lomaelämä. Sisällysluettelosta on jäänyt pois luku ”Suomen sukellusveneiden viimeiset vaiheet”, jossa kerrotaan niiden kohtalo rauhansopimuksen jälkeen.
Teoksen viimeisessä jaksossa kuvataan kaikki sukellusveneet, niiden aseistus ja emälaivat.
Ulsterin unionistipuolue
Historia
UUP:n Jim Nicholson on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 1989.
Holger Krogerus
Holger Felix Valter Krogerus (25. joulukuuta 1915 Helsinki – 29. maaliskuuta 1985) oli suomalainen kenraalimajuri.
Krogerus valmistui jatkosodan alkaessa Maasotakoulusta (kadettikoulu) sekä kävi sodan jälkeen Sotakorkeakoulun (ye-upseeri 1951). Hän palveli talvisodassa ainakin JR 10:n konekiväärikomppaniassa joukkueenjohtajana. Myöhemmin hän toimi komppanianpäällikkönä. Vuosina 1944–1947 hän toimi Turun sotilaspiirin esikunnassa toimistoupseerina. Hän oli komppanianpäällikkönä 1947-1949. Uudenmaan prikaatissa Krogerus työskenteli aliupseerikoulun johtajana, esikuntapäällikkönä sekä komentajan sijaisena 1949–1958. Puolustusministeriössä hän toimi vanhempana toimistoupseerina 1958–1963. Seuraavaksi hänet nimitettiin Karjalan Prikaatin komentajaksi 1963–1966. Puolustusministeriön sotilasasiainosaston päällikkönä Krogerus työskenteli 1966–1970. Vuonna 1970 hän komensi myös Porin prikaatia. Uransa päätteeksi hän komensi Pohjanmaan sotilaslääniä 1970–1975.