cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jokerien historia
Tasaista vajoamista: 1973–1982
Ennen kauden 1981–1982 alkua Jokerien omat kasvatit Tony Arima ja Anssi Melametsä siirtyivät HIFK:hon, mikä aiheutti suuren kohun. Heidän mukanaan myös Aarre Kourula lähti HIFK:hon. Vaihdossa Jokereihin tuli Arto Sirviö, josta kehittyi parin vuoden aikana maajoukkuepelaaja. Muita uusia pelaajia olivat Mika Sulin (HPK), Jyrki Seppä (Ilves) sekä yhdysvaltalaiset Jon Fontas ja Chuck Luksa. Kokematon joukkue aloitti kauden kohtuullisesti mutta ajautui niukkojen tappioiden myötä vaikeuksiin. Paikka liigakarsinnoissa varmistui jo varhaisessa vaiheessa. Sijoitus oli jälleen yhdeksäs, ja karsinnoissa Jokerit voitti helposti JyPin suoraan kolmessa ottelussa maalieron ollessa 20–3. Valmentaja Hietanen kuitenkin kuvasi seuran tilaa yleisön kiinnostuksen kannalta hälyttäväksi, sillä Jokerit ajautui vuodesta toiseen liigakarsintoihin. Joukkueen sisäisen pistepörssin voitti tuona kautena ensimmäistä kertaa ulkomaalainen pelaaja, kun Fontas teki 43 pistettä (20 maalia ja 23 syöttöä) 36 ottelussa.
Hetkellinen nousu ja liigasta putoaminen: 1982–1987
Jokerien taustayhdistyksen talousvaikeudet johtivat siihen, että joukkueen nimi oli ennen kauden 1982–1983 alkua vähällä muuttua HJK:ksi. Jokeriklubin Tuki ry lähestyi SM-liigaa 1. syyskuuta 1982 päivätyllä kirjeellä, jossa seura ilmoitti käyttävänsä itsestään tulevalla kaudella kirjainlyhennettä HJK. Yhdistyksen mukaan lyhenne oli peräisin nimestä Helsingin Jokeri-Klubi, minkä lisäksi kirjeessä pyydettiin merkitsemään liigaseuran emäseuraksi Helsingin Jääkiekkoklubi ry. Molempien yhdistysten puheenjohtajana toimi Tapani Korpela. Mäkinen suuttui suunnitelmista ja lähetti SM-liigalle tiukkasanaisen kirjeen, jossa ilmoitti nimenmuutoksen olevan sopimusrike ja asiasta tulisi sopia SM-liigan sijaan Helsinki-Hockey 75:n kanssa. Niinpä ehdotus HJK-nimen käytöstä hylättiin yksimielisesti liigahallituksen kokouksessa 21. syyskuuta 1982. Liigakauteen valmistuva joukkue ehti kuitenkin pelata uudella logolla painetulla peliasulla yhdessä harjoitusottelussa, tosin vain avauserässä. Jokerien narrilogon yläpuolella ollut HJK-teksti herätti niin suuren kohun, että toiseen erään joukkue luisteli vanhassa peliasussaan.
Jokereita veikattiin kaudelle 1982–1983 jälleen yhdeksi karsijaehdokkaaksi. Uusi valmentaja Reino Ruotsalainen korvasi Tapparaan lähteneen Olli Hietasen. Merkittävimmät pelaajahankinnat olivat Neuvostoliiton maajoukkuepuolustaja Nikolai Makarov sekä hyökkääjä Jari Lindgren. Muut tulijat olivat nuoria ja lupaavia: Hannu Oksanen (KalPa), Pekka Järvelä (FoPS) ja Pekka Strander (Lukko). Kesällä Jokerit onnistui pitkästä aikaa keskittymään pelkkään harjoittelemiseen, mikä oli tärkeää, sillä joukkueen pelaama taitokiekko edellytti kovaa kuntoa. Runkosarjan ensimmäisen neljänneksen jälkeen Jokerit oli kuudentena mutta hävisi sen jälkeen vain kolme ottelua ja voitti runkosarjan. Tärkeä pelaaja Nikolai Makarov mursi juuri ennen pudotuspelejä sormensa. Jokerit voitti välierissä Tapparan, ja loppuotteluissa se kohtasi paikallisvastustaja HIFK:n. Jokerit jäi lopulta hopealle voitoin 2–3, vaikka se johti sarjaa ja ratkaisevaa finaaliakin 2–0. Kauden päätteeksi hopeajoukkueesta palkittiin useampikin pelaaja. Rauli Sohlman valittiin liigan parhaaksi maalivahdiksi, Makarov parhaaksi puolustajaksi ja Reino Ruotsalainen parhaaksi valmentajaksi. Jokerit teki kuitenkin mittavat taloudelliset tappiot johtuen bonuspalkkiojärjestelmästä, jossa maksettiin pisteistä, tehopisteistä ja erikseen runsasmaalisista vierasvoitoista. Myös laaja pelaajarinki kulutti varoja.
pienoiskuva|Jokerien logo vuosina 1983–1988. Jokerit otti vuonna 1983 käyttöön uuden logon, jossa Jokerien perinteinen tunnus oli koristeltu kanadalaistyyppisin vauhtiviivoin. Tapani Korpelan johtama seura pyrki tekemään sillä eron entiseen Aimo Mäkisen Jokereihin. Myös nimenvaihtoa suunniteltiin. Kaudella 1983–1984 Jokerit palasi sarjan viimeisten joukkoon ja sijoittui seitsemänneksi, vaikka ainoa lähtenyt pelaaja oli Pekka Järvelä. Hänen tilalleen hankittiin Ässistä Pekka Uusi-Hakimo. Ongelmana olivat epätasaiset peliotteet, ja edelliskauden hopea oli tyydyttänyt etenkin monen nuoren pelaajan menestysnälkää. Loppukiristä huolimatta pudotuspelit jäivät Jokereilta kolmen pisteen päähän. Päävalmentaja Reino Ruotsalainen oli Jokerien lisäksi mukana myös Suomen olympiamaajoukkueessa. Kari Kinnusen tilalle tullut uusi kakkosvalmentaja Jussi Masala joutui kovan urakan eteen, minkä lisäksi joukkueen iskukykyä heikensivät lukuisat loukkaantumiset.
Kaudella 1984–1985 vaikeudet jatkuivat. Ennen kauden alkua Jari Lindgren, Hannu Oksanen ja Jussi Lepistö siirtyivät Ruotsiin, ja Nikolai Makarov jäi Neuvostoliittoon. Yhdeksän kautta Jokereissa pelannut puolustaja Timo Saari lopetti uransa. Uusia pelaajia ei hankittu tilalle, vaan potentiaalia nähtiin omissa nuorissa Teppo Kivelä, Jari Risku, Kari Laitinen ja Mika Johansson. Valmentaja Reino Ruotsalainen ilmoitti Jokerien tavoitteeksi pudotuspelipaikan, mihin joukkueen materiaali ei kuitenkaan riittänyt, sillä peli oli pitkälti hyökkäysketjun Kerminen–Lindroos–Sirviö varassa. Lindroos teki läpimurtonsa ja sijoittui liigan pistepörssissä kuudenneksi. Jokerien sijoitus oli kahdeksas, jolla se vältti liigakarsinnat. Koko seuran toiminnan jatkuminen oli kuitenkin kauden jälkeen epävarmaa, sillä kaupunginvouti peräsi seuralta kahden miljoonan markan verorästejä. Tapani Korpelan johtama Jokeriklubin Tuki ry kärsi yhä vaikeammista talousongelmista, minkä vuoksi seuran tilannetta käsiteltiin jatkuvasti lehtien palstoilla. Touko- ja elokuussa 1985 Uudenmaan lääninverovirasto haki Jokeriklubin Tukea konkurssiin, mutta Kalervo Kummolan toimenpiteet mahdollistivat Jokerien toiminnan jatkumisen. Ongelmat kuitenkin heikensivät Jokerien uskottavuutta, ja joukkueesta lähti edelleen useita runkopelaajia.
Lopulta kauden 1986–1987 päätteeksi joukkue putosi sarjaporrasta alemmas, kun joukkue jäi historiansa toisen kerran sarjan viimeiseksi.
I-divisioonaa, liiganousu ja talousongelmia: 1987–1991
Jokerien ensimmäistä kautta I-divisioonassa, 1987–1988, on pidetty sen historian urheilullisesti heikoimpana. Joukkue oli menettänyt putoamisen myötä lähes kaikki liigatasoiset pelaajat, eivätkä valmentajat Henry Leppä ja Kari Kinnunen saaneet iskostettua joukkueeseen voittamisen nälkää. SM-liigan laajentuessa pääsarjaan nousi divisioonan kaksi parasta, mutta Jokerit oli vasta seitsemäs.
Korpelan johtama Jokeriklubin Tuki myi edustusjoukkueen uudelle taustaorganisaatiolle Jokeri-Hockey Oy:lle, jossa työskentelivät muun muassa Kalervo Kummola, Martti Larva, Kimmo Leinonen ja Jyrki Otila. Johtokunta oli aiemmin päättänyt lopettaa seuran toiminnan, mikäli uusia jatkajia ei löytyisi. Jokeri-Hockey Oy oli suomalaisen joukkueurheilun ensimmäinen osakeyhtiö. Sitä ennen seuran takana oli kaksi yhdistystä: Aimo Mäkisen johtama Jokerit ry ja Tapani Korpelan vetämä Jokeriklubin Tuki ry, jotka eivät enää toimineet yhteisymmärryksessä. Jokerit onnistui kuitenkin saamaan osakseen myönteistä julkisuutta, kun valmentaja Leo Äikäs suostutteli nuoren Teemu Selänteen jatkamaan I-divisioonassa, vaikka hänelle tarjosivat sopimusta myös SM-liigan HIFK ja Ilves.
Uudeksi päävalmentajaksi kaudelle 1988–1989 hankittiin Kari Mäkinen. Joukkueessa pelasi Teemu Selänteen, Waltteri Immosen ja Markus Kettererin kaltaisia nuoria lupauksia, joiden lisäksi Tony Arima ja Anssi Melametsä palasivat HIFK:sta. Jokerit sijoittui toiseksi Kiekko-Poikien jälkeen, ja liigakarsinnoissa joukkue onnistui palaamaan SM-liigaan, kun se kaatoi Oulun Kärpät voitoin 3–2. Teemu Selänne oli karsintojen paras pistemies tehoilla 7+3=10.
SM-liigakaudella 1989–1990 Jokerit jatkoi pitkälti samalla joukkueella. Kausi oli tahmea, ja Teemu Selänteen pelit loppuivat jo 11:nnessä pelissä, kun hänen sääri- ja pohjeluunsa katkesivat ottelussa JyP HT:tä vastaan. Nuori joukkue ei ollut vielä kypsä menestymään liigassa varsinkaan ilman johtotähteään. Se sijoittui kymmenenneksi ja vältti täpärästi liigakarsinnat.
Divisioonakausien aikana seurassa oli ilmennyt suuria rahoitusvaikeuksia. Jo keväällä 1989 Jokerien johto oli aloittanut osakeannin, jossa seuran fanit pääsivät tukemaan seuraa. Osakeanti tuotti Jokereille kaksi miljoonaa markkaa. Vuonna 1990 joukkueen kulisseissa käytiin kovaa valtapeliä, jossa erilaiset henkilöryhmittymät taistelivat omien ideologioidensa puolesta. Keväällä valmentaja Kari Mäkisestä tehtiin toimitusjohtaja-valmentaja. Hän huomasi kirjanpidosta puuttuvan kuitteja, ja lisäksi kausikorttien tilityksissä oli epäselvyyksiä. Lopulta paljastui, että Jokeri-Hockey Oy:lle oli kahden tilikauden aikana kertynyt tappiota 5,6 miljoonaa markkaa. Jokerit ajautui selvitystilaan, seura joutui korottamaan osakepääomaansa ja pelaajien palkanmaksu myöhästyi. Seurasi lukuisia ristiriitoja. Kummola halusi, että toimitusjohtaja-valmentaja Mäkinen jatkaa ainoastaan toimitusjohtajana, mutta Mäkinen itse halusi vain valmentaa.
pienoiskuva|pysty|Harry ”Hjallis” Harkimo Elokuussa 1990 kilpapurjehtijana kuuluisuutta niittänyt Harry ”Hjallis” Harkimo osti itselleen Moro Oy:ltä kuusi prosenttia Jokerien osakkeista. Kummola oli huomannut Harkimon kyvyt ja tuki tätä voimakkaasti. Kummolan ja Harkimon sopimuksen mukaan Harkimosta olisi tullut yhtiön seuraava puheenjohtaja, mutta 19. joulukuuta 1990 puheenjohtajaksi valittiin Jorma Saarikivi. Lopulta Jokerit oli jälleen matkalla kohti selvitystilaa, joka kuitenkin vältettiin Kummolan esityksestä. Uuteen hallitukseen valittiin puheenjohtaja Saarikiven lisäksi Harkimo, Aarre Lepistö, Mäkinen, Taito Tuunanen ja Kummola.
Kausi 1990–1991 alkoi Jokereilta heikosti, ja valmentaja Mäkinen erotettiin marraskuussa joukkueen ollessa sarjan viimeisenä. Tilalle tuli Boris Maiorov, jonka kanssa neuvoteltiin Helsingin rautatieasemalla juuri ennen tämän Moskovan junan lähtöä. Maiorov palasi Suomeen 15. marraskuuta ja ryhtyi Jokerien uudeksi päävalmentajaksi. Joukkueen peliotteet parantuivat ja se sijoittui sarjassa yhdeksänneksi.
Vuoden 1991 alussa seura oli periaatteessa konkurssikypsä, eikä kukaan enää näyttänyt suostuvan satsaamaan joukkueeseen enempää rahaa. Lisäksi talouslama lähestyi.
”Jokeri-ilmiö”: 1991–1997
Harry Harkimo osti itselleen Taito Tuunasen osakkeet helmikuun lopulla 1991, minkä jälkeen hän omisti ystävänsä Henrik de la Chapellen kanssa 74 prosenttia Jokeri-Hockey Oy:stä. Jokereilla oli tuolloin velkaa kuusi miljoonaa markkaa. Aluksi Harkimo aiheutti monessa seuran fanissa vastustusta. Hän oli tunnettu naapuriseura HIFK:n kannattaja, joka oli muun muassa julkisesti pitänyt purjehtiessaan yllä seuran pelipaitaa. Myöskään Harkimon suomenruotsalaisuus ei miellyttänyt kaikkia kannattajia.
Harkimolla oli kokemusta urheilumarkkinoinnista ja selvät suunnitelmat seuran nostamiseksi kannattavaksi liikeyritykseksi. Nuoresta Jokeri-kasvatista Teemu Selänteestä tehtiin mediasuunnitelma ja tuote. Lisäksi pelaajia vietiin mukaan yritystilaisuuksiin, ja kentällisiä ja yksittäisiä pelaajia alettiin myydä yrityksille. Toiminta oli uutta Suomessa. Mallin ja vaikutteet työskentelylleen Harkimo sai NHL:stä.
Jennifer Doudna
Ura
Doudna sai vuonna 1994 apulaisprofessorin paikan Yalen yliopistosta, ja vuonna 2000 hänestä tuli molekyylisen biofysiikan ja biokemian professori. Kalifornian Berkeleyn yliopiston biokemian ja molekyylibiologian professuurin hän sai vuonna 2002.
Doudna ja ranskalainen mikrobiologi Emmanuelle Charpentier löysivät vuonna 2002 CRISPR-Cas9-menetelmän, joka mahdollistaa DNA-muutosten tekemisen huomattavasti tehokkaammin ja yksinkertaisemmin kuin aiemmat tekniikat. Charpentier oli aiemmin löytänyt Cas9-entsyymin, joka näytti auttavan Streptococcus pyogenes -bakteeria torjumaan viruksia. Doudna ja Martin Jinek, joka oli Charpentier’n jatko-opiskelija, löysivät kuukausien työn jälkeen, että CRISPR-puolustusjärjestelmä ohjasi Cas9-entsyymin leikkaamaan osia viruksen DNA:sta, kun virus yritti tunkeutua bakteerisoluun. Tämän jälkeen he ymmärsivät, että tekniikkaa voisi käyttää geenien muokkaamiseen myös laboratoriossa.
CRISPR-tekniikan avulla ihmisenkin genomia pystyy muokkaamaan. Geenitekniikan etiikka ja sen turvallisuus ovat nousseet tämän jälkeen esille. Doudna yritti vuonna 2015 järjestää omien sanojensa mukaan ihmisen genomien muokkaamisen moratorion. Hän julkaisi huhtikuussa muutamien kollegoidensa kanssa ohjelman, jonka tarkoituksena oli suojata ihmisalkioiden genomia muokkaamiselta.
Palkinnot ja tunnustukset
Doudnan ja Charpentier’n yhteisen työn ansiosta he ovat jakaneet muun muassa perinnöllisyystieteen Gruber-palkinnon, Asturian ruhtinattaren palkinnon, L’Oréalin ja Unescon palkinnon ja Japani-palkinnon.
Jokerien historia
”Jokeri-ilmiö”: 1991–1997
Harkimon satsaukset tuottivat tulosta heti ensimmäisellä kaudella 1991–1992. Jokerit sijoittui runkosarjassa toiseksi, pisteen päähän JyP HT:stä. Välierissä se pudotti Ässät pronssiotteluun voitoin 3–2, ja finaalissa se kohtasi runkosarjan voittajan JyP HT:n, jonka se kukisti voitoin 4–1. Kaksi päivää myöhemmin Jokerit järjesti Helsingin keskustassa NHL-vaikutteiset kultajuhlat, jotka olivat tyyliltään Suomessa ennennäkemättömät. Autosaattue ajoi Eduskuntatalolta Helsingin jäähallille tuhansien fanien seuraamana. Hallilla juhlat jatkuivat täyden katsomon edessä myöhään iltaan.
Mestaruus oli paljolti nuorten omien kasvattien Waltteri Immosen, Markus Kettererin, Teemu Selänteen, Mika Strömbergin ja Keijo Säilynojan ansiota. Kevään 1992 mestaruus oli Kettererille ennätyksellisesti neljäs perättäinen. Lisäksi venäläisestä Boris Maiorovista tuli SM-liigan ensimmäinen ulkomaalainen mestarivalmentaja. Kaudesta 1991–1992 katsotaan myös alkaneen uuden ajan seuran historiassa, ja monta vuotta kestäneen ”Jokeri-ilmiön” keulakuvana toimi Selänne. Selänne myös palkittiin pudotuspelien parhaana pelaajana. Joukkueessa pelasi myös tšekkoslovakialainen Otakar Janecký, jonka laitahyökkääjinä pelasivat lähinnä Säilynoja ja Selänne. Esimerkiksi Iltalehden lukijaäänestyksessä vuonna 2012 tämä ketju valittiin SM-liigan historian parhaaksi hyökkäyskolmikoksi. Myös Jokerien rahahuolet olivat ohi, vaikka Suomessa elettiin vuosikymmenen alussa lama-aikaa. Harkimo oli onnistunut neuvottelemaan sponsorisopimukset valtionyhtiöiden, kuten Telen, Veikkauksen ja VR:n kanssa. Se oli seuralle tärkeää, sillä yksityisen sektorin tuki oli käytännössä kiinni.
pienoiskuva|pysty|[[Otakar Janecký vuonna 1993 julkaistussa puhelukortissa.]] Runkosarjan kakkostilasta huolimatta Jokerit putosi vuonna 1993 jo puolivälierissä hävittyään runkosarjan seitsemänneksi sijoittuneelle Porin Ässille suoraan kolmessa ottelussa. Kauteen 1992–1993 päättyi myös Boris Maiorovin vuonna 1990 alkanut aikakausi Jokerien valmentajana. Maiorovin tilalle palkattiin maajoukkueen apu- ja päävalmentajana työskennellyt Alpo Suhonen. Suhonen erotettiin marraskuussa 1993 kesken kauden 1993–1994, ja hänen tilalleen pestattiin Hannu Aravirta. Runkosarjassa Jokerit sijoittui kolmanneksi TPS:n ja Ässien jälkeen. Puolivälierissä joukkue pudotti jatkosta Tampereen Ilveksen voitoin 3–1 ja välierissä Rauman Lukon niin ikään 3–1. Jokerit kohtasi SM-liigan loppuottelussa TPS:n. Loppuottelusarjan neljäs peli Helsingissä toi ratkaisun Jokerien hyväksi. TPS johti ottelua jo 2–0, mutta Jokerit tuli kolmannen erän loppuvaiheilla tasoihin. Lopulta Otakar Janecký ratkaisi mestaruuden Jokereille jatkoajalla ajassa 69.04. Kuuluisa maali syntyi ”pesäpallolyönnillä” suoraan ilmasta.
Kaudella 1994–1995 NHL:ssä oli työsulku, ja siksi tuolloin NHL-seuroja edustaneet Jari Kurri ja Teemu Selänne pelasivat parikymmentä ottelua Jokereissa. Pohjois-Amerikan luetuin jääkiekkolehti The Hockey News listasi lakon aikana Jokerit maailman toiseksi parhaimmaksi jääkiekkoseuraksi IHL-liigan Detroit Vipersin jälkeen. Lehti perusteli Jokerien sijoitusta muun muassa hyvällä puolustuksella ja taitavalla tšekkihyökkääjällä Otakar Janeckýllä. Helsingin jäähallissa pelattiin 3. joulukuuta 1994 näytösottelu, jossa Jokerit kohtasi NHL-tähdistä koostuneen Wayne Gretzky -all starsin. NHL-ammattilaiset voittivat ottelun selvin lukemin 7–1.
Vuodenvaihteessa 1994–1995 Jokerit voitti Helsingissä Euroopan cupin. Loppuottelussa kukistui venäläinen Lada Togliatti luvuin 4–2. Ottelun voittomaalin teki Teemu Selänne Juha Jokiharjun syötöstä.
Jokerit voitti SM-liigan runkosarjan, mutta jäi hopeaan hävittyään TPS:lle finaalisarjan ratkaisevan viidennen ottelun kotikentällään maalein 1–5.
Jokerien budjetti kasvoi kaudelle 1995–1996 yli 50 prosenttia. Joukkue voitti runkosarjan, ja finaaleissa se sai revanssin TPS:stä, jonka se kaatoi voitoin 3–1. Jokerit saavutti myös toisen peräkkäisen Euroopan cupin voittonsa. Samalla päättyi päävalmentaja Hannu Aravirran aikakausi.
Aravirran korvasi kaudeksi 1996–1997 ruotsalainen Curt Lundmark. Hänen johdollaan seura voitti jälleen Suomen-mestaruuden, ja se on myös ainoa kerta, jolloin Jokerit on uusinut mestaruuden puolustavana mestarina. Runkosarjan voittaja Jokerit ja TPS kohtasivat finaaleissa jo neljännen kerran peräkkäin. Pudotuspeleissä Jokerit ei hävinnyt otteluakaan. Mestaruus oli joukkueen neljäs kuuden kauden sisällä, ja niitä kaikkia olivat voittamassa seuran omat kasvatit Waltteri Immonen, Keijo Säilynoja, Mika Strömberg ja Ari Sulander.
Uuteen Areenaan: 1997–2003
pienoiskuva|Hartwall Areena. Kaudella 1997–1998 Jokerit aloitti pelinsä uudessa Hartwall Areenassa. Seuralla oli koossaan nimellisesti todella vahva joukkue, sillä sen pelaajista 14 oli edustanut Suomen A-maajoukkuetta. Nimellisesti vahva joukkue ja hulppeat olosuhteet eivät kuitenkaan osoittautuneet takeeksi menestykselle.
Uusi valmentaja Sakari Pietilä ehti luotsata Jokereita vain noin kuukauden ennen potkujaan lokakuussa 1997. Tilalle tuli edelliskauden mestarivalmentaja Curt Lundmark, mutta otteet eivät vieläkään parantuneet toivotusti. Niinpä maaliskuussa 1998 Jokerit teki jo kauden toisen valmentajavaihdoksensa, kun Lundmark korvattiin Hannu Kapasella. Runkosarjassa joukkue sijoittui lopulta neljänneksi. Puolivälierissä se pudotti Tapparan jatkosta voitoin 3–1, mutta välierissä toinen tamperelaisseura Ilves oli parempi suoraan 3–0. Pronssiottelussa Kiekko-Espoo taipui Hartwall Areenalla lukemin 8–0.
Vuonna 1999 Harry Harkimo siirsi toimintaansa myös jalkapallon puolelle, kun FC Jokerit perustettiin. Joukkue voitti lyhyen historiansa aikana Suomen Cupin ja SM-hopeaa, kunnes Harkimo myi tappiollisen seuran HJK:lle maaliskuussa 2004.
Harkimo hankki Jokereihin keväällä 1999 HIFK:n valmentajakaksikon Erkka Westerlund–Raimo Summanen, jotka olivat saavuttaneet naapuriseurassa kahden kauden aikana mestaruuden ja hopean. Kaudella 1999–2000 Jokerit ylsi parin vuoden tauon jälkeen jälleen SM-finaaleihin, joissa TPS oli kuitenkin parempi voitoin 3–1. Westerlundin toisella vastuuvalmentajakaudella 2000–2001 Jokerit voitti runkosarjan, mutta hävisi puolivälierissä Kärpille voitoin 2–3.
Jokerien oli tarkoitus kohdata 18. syyskuuta 2001 kotiareenallaan Colorado Avalanche NHL Challenge -ottelussa. Tapahtuma kuitenkin peruuntui viime hetkellä WTC-terrori-iskujen vuoksi. Alkavalla kaudella 2001–2002 joukkueen valmennusvastuun otti aiemmin kakkosvalmentajana toiminut Raimo Summanen, kun Erkka Westerlund siirtyi Jääkiekkoliiton palvelukseen. Kauden aikana joukkue sai huippumaalivahdin, kun Kari Lehtonen teki läpimurron ja nousi joukkueen johtavien pelaajien joukkoon. Lisäksi kesken kauden hankittiin sarjan viimeisellä sijalla olleesta SaiPasta Vladimír Machulda. Lehtonen ja Machulda molemmat olivat pudotuspeleissä suuressa roolissa. Välierissä joukkue kaatoi HPK:n voitoin 3–1, ja finaaleissa vastaan asettui runkosarjan voittanut Tappara. Tappara aloitti finaalisarjan voitolla, mutta Jokerit vei sarjan lopulta 3–1 ja voitti historiansa kuudennen Suomen-mestaruuden.
Summanen valmensi Jokereita myös kaudella 2002–2003. Tammikuussa 2003 joukkue voitti Milanossa ja Luganossa järjestetyn Euroopan mestarijoukkueiden Continental Cupin. Finaalissa joukkue kaatoi rangaistuslaukauskilpailun jälkeen venäläisen Lokomotiv Jaroslavlin. Ratkaisevan osuman teki kahdeksannessa laukaisuparissa Jukka Voutilainen. SM-liigan runkosarjassa Jokerit sijoittui toiseksi HPK:n jälkeen, ja puolivälierissä se pudotti paikallisvastustaja HIFK:n jatkosta suoraan voitoin 4–0. Välierissä joukkue hävisi kuitenkin Kärpille 2–3, johdettuaan sarjaa jo 2–1. Jokerien kausi päättyi lopulta neljänteen sijaan, kun joukkue hävisi pronssiottelun HPK:lle vieraissa 0–3. Kauden päätteeksi Jokereille myönnettiin kuitenkin Aaro Kivilinnan muistopalkinto Suomen parhaana jääkiekkoseurana.
Menestyspaineita: 2003–2010
pienoiskuva|upright|[[Glen Hanlon valmensi Jokereita kaudella 2008–2009.]] Summanen siirtyi keväällä 2003 Suomen A-maajoukkueen päävalmentajaksi. Jokereihin valmentajaksi kaudelle 2003–2004 tuli TPS:n kuuteen Suomen-mestaruuteen luotsannut Hannu Jortikka. Pudotuspeleissä pelattiin ensimmäistä kertaa sijoille 7–10 sijoittuneiden joukkueiden kesken pudotuspelien ensimmäinen kierros. Jokerit sijoittui runkosarjassa sijalle seitsemän ja kohtasi pudotuspelien avauskierroksella JYPin, jonka se pudotti jatkosta suoraan voitoin 2–0. Puolivälierissä Kärpät kuitenkin eteni jatkoon voitoin 4–2. Ennen kauden alkua Hartwall Areenalla Jokerien vieraana oli pelannut NHL-seura Toronto Maple Leafs, joka voitti harjoitusottelun 5–3.
Jortikan seuraava kausi, 2004–2005, sujui paremmin. NHL:ssä oli koko kauden kattava työsulku, joka toi Jokereihin puolustajat Brian Campbellin ja Ossi Väänäsen. Joukkueessa pelasi myös maalivahti Tim Thomas, joka torjui runkosarjassa ennätykselliset 15 nollapeliä. Joukkue eteni loppuotteluihin, joissa Kärpät osoittautui kuitenkin jälleen paremmaksi voitoin 3–1.
Jortikka oli jo tammikuussa 2005 ilmoittanut lähtevänsä Jokereista kauden 2004–2005 jälkeen. Kaudella 2005–2006 päävalmentajana aloitti vuodesta 1999 joukkueen valmennustiimissä mukana ollut Waltteri Immonen. Maalivahti Tim Thomas ja nuori hyökkääjä Valtteri Filppula siirtyivät NHL:ään juuri ennen kauden alkua. Alkukausi oli heikko, ja sekä Immonen että apuvalmentaja Jouko Lukkarila vapautettiin tehtävistään marraskuun maaottelutauolla. Tilalle tuli Suomen maailmanmestariksi vuonna 1995 luotsannut Curt Lindström, ja kakkosvalmentajaksi nostettiin toimitusjohtaja Matti Virmanen. Myöhemmin talvella valmennusrinkiin kuului myös Vesa Surenkin. Runkosarjan päätyttyä Jokerien sarjasijoitus oli sen kaikkien aikojen heikoin, yhdestoista. Se ei riittänyt edes pudotuspelien ”villi kortti” -kierrokselle.
Kaudeksi 2006–2007 Jokerien valmentajaksi tuli HIFK:sta kanadalainen Doug Shedden. Kakkosvalmentajaksi palasi edelliskaudella vastuuvalmentajan tehtävästä vapautettu Waltteri Immonen. Suunta kääntyi heti ylöspäin, ja runkosarjan toiseksi sijoittunut Jokerit pääsi SM-finaaleihin Kärppiä vastaan. Oululaiset eivät kuitenkaan hävinneet pudotuspeleissä otteluakaan ja jättivät Jokerit hopealle voitoin 3–0. Jani Rita voitti runkosarjan maalipörssin 32 osumalla.
pienoiskuva|Jokerit ja Kärpät vastakkain kevään 2009 puolivälierissä Hartwall Areenalla. Sheddenin toisella päävalmentajakaudella 2007–2008 Jokerien runkosarjasijoitus heikkeni pykälällä. Puolivälierissä joukkue tiputti Pelicansin. Välierissä vastaan asettui Blues, jota vastaan joukkue johti jo voitoin 3–1, mutta espoolaiset etenivät finaaleihin voitettuaan kolme seuraavaa ottelua. Pronssiottelun Jokerit hävisi Tapparalle. Petri Varis teki pudotuspeleissä kolme maalia, jotka nostivat hänet pudotuspelien kaikkien aikojen maalitilaston kärkeen 40 osumalla.
Doug Shedden siirtyi sveitsiläisen EV Zugin valmentajaksi, joten kaudelle 2008–2009 Jokerien luotsiksi nimettiin niin ikään kanadalainen Glen Hanlon. Kauden alussa vieraaksi saapui NHL-joukkue Pittsburgh Penguins, joka voitti Jokerit 4–1. SM-liigassa runkosarjan neljäs tila toi kotiedun pudotuspeleihin, joissa Kärpät pudotti jälleen Jokerit jatkosta voitoin 4–1. Jokerit oli ilmoittanut jo tammikuussa 2009, että Hanlon ei jatka valmentajana kauden jälkeen. Päätös oli seuran ja Hanlonin yhteinen.
Kaudelle 2009–2010 uudeksi päävalmentajaksi palkattiin 1990-luvun menestysvuosien valmentaja Hannu Aravirta. Hänen avukseen valmennukseen tuli Jokereita jo pelaajaurallaan edustanut Antti Törmänen. Ennen SM-liigakauden alkua Jokerit kohtasi Hartwall Areenalla NHL-seura Florida Panthersin, jolle se hävisi 2–4. Kausi alkoi heikosti: marraskuun lopulla joukkue oli sarjassa viimeisenä. Aravirta ja Törmänen erotettiin, ja päävalmentajaksi palkattiin Jortikka ja kakkosvalmentajaksi A-nuorten luotsi Sami Ranta. Uusien valmentajien kanssa otteet paranivat jonkin verran, mutta joukkue joutui taistelemaan loppuun asti pudotuspelipaikasta, joka varmistui vasta runkosarjan viimeisessä ottelussa. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Tappara pudotti Jokerit niukasti jatkosta. Joukkueen lopullinen sijoitus oli kymmenes.
Kekäläisen aikakausi: 2010–2013
Kausi 2010–2011 alkoi odotettua heikommin. Päävalmentaja Jortikka vapautettiin tehtävistään 24. marraskuuta 2010, ja uudeksi luotsiksi pestattiin jo vuosina 1999–2001 Jokereita valmentanut Erkka Westerlund. Apuvalmentajaksi Sami Rannan tilalle tuli Lahden Pelicansin A-nuoria valmentanut Tomi Lämsä. Jokerit ja HIFK pelasivat kauden aikana niin sanotun Talviklassikon. Joukkueet kohtasivat helmikuussa 2011 Helsingin olympiastadionilla järjestetyssä ulkoilmaottelussa, jonka HIFK voitti 4–3. Peli veti paikalle yleisöä yli 36 000, mikä oli eurooppalaisen seurajääkiekkoilun ennätys. Janne Lahti voitti runkosarjan maalintekijätilaston 37 osumalla. Teemu Pulkkinen puolestaan valittiin vuoden tulokkaaksi rikottuaan tulokkaiden yhden kauden syöttöennätyksen 36 maalisyötöllään. Jokerit sijoittui runkosarjassa kuudenneksi, mutta kausi päättyi puolivälierätappioon HIFK:lle voitoin 4–3.
pienoiskuva|vasen|upright|NHL:n parhaaksi puolustajaksikin valittu ruotsalainen [[Erik Karlsson vieraili Jokereissa kaudella 2012–2013.]] Ennen SM-liigakauden 2011–2012 alkua pelatuissa European Trophy -otteluissa Jokerit saavutti lopputurnauspaikan. Jokerit hävisi joulukuussa finaalin Red Bull Salzburgille. Lisäksi Jokerit pelasi lokakuun alussa kotonaan harjoitusottelun Teemu Selänteen Anaheim Ducksia vastaan, joka voitti pelin jatkoajan jälkeen 4–3. Vuoden 2012 Talviklassikon järjesti vuorostaan HIFK, joka voitti ottelun rangaistuslaukauskilpailun jälkeen varsinaisen peliajan päätyttyä tasan 2–2. Puolivälierissä joukkueet kohtasivat jälleen, ja runkosarjan kuudenneksi sijoittunut Jokerit eteni tällä kertaa jatkoon voitoin 4–0. Välierissä JYP sen sijaan osoittautui vahvemmaksi voitoin 4–1. Jokerit sijoittui kuitenkin vuosien tauon jälkeen mitaleille, kun se kaatoi pronssiottelussa Bluesin jatkoajan jälkeen 4–3.
Jo joulukuussa 2011 Jokerit oli ilmoittanut, että kaudella 2012–2013 joukkueen päävalmentajan tehtävän ottaa vastaan kaksivuotisella sopimuksella silloinen kakkosvalmentaja Tomi Lämsä. Uudeksi kakkosvalmentajaksi nimitettiin tuolloin Jokerien A-junioreita valmentanut, seuran entinen pelaaja Tomek Valtonen. NHL:ssä oli jälleen työsulku, joten joukkueessa nähtiin edelliskaudella sarjan parhaaksi puolustajaksi valittu ruotsalainen Erik Karlsson. Toinen NHL:stä tullut pelaaja oli hyökkääjä Valtteri Filppula. Jokerit voitti runkosarjan, mutta Rauman Lukko pudotti tehottomuudesta kärsineen joukkueen puolivälierissä voitoin 4–2.
Viimeinen kausi SM-liigassa: 2013–2014
28. kesäkuuta 2013 Harry Harkimon ilmoitettiin myyvän Hartwall Areenan suomalais-venäläisille liikemiehille Gennadi Timtšenkolle sekä Arkadi, Boris ja Roman Rotenbergille, joille tuli myös optio ostaa osa Jokereista. Uudeksi toimitusjohtajaksi nimettiin Harkimo itse. Samalla tiedotettiin, että Jokerit siirtyy KHL-liigaan kaudelle 2014–2015 ensimmäisenä suomalaisena seurana.
Vaikka Suomen Jääkiekkoliitto antoi Jokereille luvan siirtoon, SM-liigan mukaan seura ei ollut konsultoinut liigaa IIHF:n sääntöjen mukaisesti. Muut liigaseurat katsoivat Jokerien rikkoneen osakassopimusta, ja siksi osa niistä vaati jopa joukkueen sulkemista SM-liigakaudelta 2013–2014. Lopulta 30. heinäkuuta järjestetyssä SM-liigan osakassopimuksessa päästiin sopuun ehdoista, joiden mukaan joukkue pääsi pelaamaan seuraavalla kaudella SM-liigassa. Yksityiskohdiltaan salaisten ehtojen mukaan seura saattoi myöhemmin siirtyä KHL-liigaan. Harkimo kertoi, että Jokerit tekee päätöksen osallistumisestaan KHL:ään todennäköisesti syksyllä. Harkimon mukaan seuralla ei silloin ollut sopimusta KHL-liigan kanssa.
Jokerien siirtyminen KHL:ään kaudeksi 2014–2015 vahvistettiin 30. lokakuuta. Samalla ilmoitettiin Arena Eventsin ostaneen 49 prosenttia Jokerit Hockey Club Oy:n osakkeista. 51 prosentin osake-enemmistö säilyi edelleen Harry Harkimolla. 4. joulukuuta seura ilmoitti, että sen ensimmäisen KHL-kauden päävalmentaja on kaksivuotisella sopimuksella Erkka Westerlund.
Kauden 2013–2014 joulutauon alkaessa kovien menestyspaineiden alainen mutta runkosarjassa vasta seitsemännellä sijalla ollut Jokerit antoi potkut Tomi Lämsälle ja nosti päävalmentajaksi Tomek Valtosen. Valmennusrinkiin liittyi myös entinen maalivahti Pasi Nurminen. Helmikuussa 2014 uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin Jukka Kohonen.
Jokerit sijoittui runkosarjassa seitsemänneksi, mikä oikeutti pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle. Siinä se hävisi Hämeenlinnan Pallokerholle suoraan voitoin 0–2. Joukkueen lopullinen sijoitus sarjassa oli yhdeksäs. Jokerien viimeisen maalin SM-liigassa teki Markus Hännikäinen.
Siirtyminen KHL:ään: 2014–2022
pienoiskuva|Jokerien ottelu [[HC Slovan Bratislava|Slovan Bratislavaa vastaan Hartwall-areenalla marraskuussa 2014.]] KHL:ään siirtyminen merkitsi seuran pelaajabudjetin merkittävää kasvua. Ensimmäisellä KHL-kaudellaan 2014–2015 Jokerit sijoittui 28 joukkueen sarjassa sijalle kuusi. Runkosarjassa joukkue sai 119 pistettä, mikä oikeutti läntisen konferenssin neljännelle sijalle. Se oli parempi kuin yhdelläkään KHL:n tulokasseuralla koskaan aiemmin. Pudotuspeleissä Jokerit pudotti jatkosta Dinamo Minskin, jolloin Jokereista muodostui historian ensimmäinen konferenssin puolivälieristä jatkoon päässyt tulokasseura. Joukkue putosi jatkosta konferenssin välierissä TsSKA Moskovaa vastaan. Jokerien kotipeleissä kävi runkosarjassa yhteensä 327 972 katsojaa, mikä oli uusi suomenennätys. Lisäksi yhdysvaltalaishyökkääjä Steve Moses teki 36 osumallaan KHL:n yhden kauden maaliennätyksen.
Seuran sisällä ja mediassa ensimmäistä KHL-kautta pidettiin kaikin puolin onnistuneena. Hyvien peliotteiden ja yleisön suuren kiinnostuksen lisäksi Jokerit oli kauden aikana otsikoissa muun muassa ulkomaisen vedonlyöntiyhtiön NordicBetin kanssa solmitun sopimuksen sekä Venäjän poliittisen tilanteen vuoksi. Seuralla oli ollut palkanmaksuongelmia Ukrainan sodan aiheuttamien talouspakotteiden vuoksi, joiden kohteina olivat Jokerien taustavoimiin kuuluneet Gennadi Timtšenko ja Arkadi Rotenberg.
Toisella KHL-kaudellaan 2015–2016 Jokerit voitti ensimmäisenä Venäjän ulkopuolisena joukkueena divisioonan läntisessä konferenssissa, jossa se sijoittui toiseksi. Koko sarjassa se sai kolmanneksi eniten pisteitä. Pudotuspeleissä joukkue kuitenkin hävisi heti konferenssin puolivälierissä Torpedo Nižni Novgorodille voitoin 2–4.
Kaudella 2016–2017 uudeksi päävalmentajaksi tuli Jukka Jalonen. Joukkue putosi jälleen konferenssin puolivälierissä, nyt runkosarjan voittaneelle TsSKA Moskovalle voitoin 0–4.
pienoiskuva|Jokerit ja [[SKA Pietari|Pietarin SKA ulkoilmaottelussa Helsingissä joulukuussa 2017.]] Maaliskuussa 2017 Jokerit ilmoitti jatkavansa KHL:ssä ainakin seuraavat viisi vuotta. Kausi 2017–2018 oli sen 50-vuotisjuhlakausi. Kauden alussa joukkue teki uuden seuraennätyksen voittamalla 16 ottelua peräkkäin. Pudotuspeleissä Jokerit voitti konferenssin puolivälierissä HK Sotšin otteluvoitoin 4–1, mutta putosi konferenssin välierissä TsSKA Moskovalle voitoin 2–4. Sijoitus oli kuitenkin seuran KHL-aikakauden paras: KHL:n viides ja läntisen konferenssin kolmas. Kauden aikana Jokerit kohtasi Pietarin SKA:n Helsingin Kaisaniemessä 2. joulukuuta 2017 järjestetyssä ulkoilmaottelussa, jonka yleisömäärä 17 645 oli KHL:n kaikkien aikojen yleisöennätys.
Jokerien päävalmentajaksi kaudelle 2018–2019 tuli Lauri Marjamäki neljän vuoden sopimuksella. Kauden avausottelussa Jokerit teki suomalaisten palloilulajien historiaa, kun sen pelipöytäkirjaan merkityssä kokoonpanossa oli enemmän ulkomaalaisia kuin suomalaisia pelaajia. Jokerit putosi konferenssin välierissä Dinamo Moskovalle otteluvoitoin 2–4.
Kauden 2019–2020 pudotuspelien avauskierroskella Jokerit pudotti Lokomotiv Jaroslavlin voitoin 4–2. Konferenssin välierissä joukkue olisi kohdannut Pietarin SKA:n, mutta koronaviruspandemian vuoksi Jokerit vetäytyi pudotuspeleistä. Jokerit oli jo aiemmin ilmoittanut pelaavansa ottelusarjan kotiottelut Helsingissä ilman yleisöä, koska Suomessa ei saanut järjestää yli 500 ihmisen tapahtumia. Helmikuussa 2020 Jokerit ilmoitti aiemmasta viisivuotisesta sopimuksesta poiketen, että sopimus KHL:ssä pelaamisesta on toistaiseksi voimassaoleva.
Jokerien oli tarkoitus aloittaa kausi 2020–2021 pelaamalla vierasottelu Valko-Venäjällä Dinamo Minskiä vastaan, mikä herätti laajaa arvostelua Valko-Venäjän poliittisen tilanteen vuoksi. Maassa oli laajoja mielenosoituksia vilpillisiksi epäiltyjen presidentinvaalien vuoksi. Lähtö peruttiin viime hetkellä, kun joukkueen lentokone oli jo kentällä valmiina odottamassa. Pudotuspelien avauskierroksella helmi-maaliskuussa 2021 Jokerien vastustaja oli jälleen Lokomotiv Jaroslavl, joka nyt voitti ottelusarjan 4–0. Suomessa vallitsevien koronarajoitusten vuoksi sarjan kaikki ottelut pelattiin Venäjällä Lokomotivin kotihallissa. Rajoitusten vuoksi Jokerit oli pelannut kotiottelunsa marraskuusta 2020 lähtien ilman yleisöä.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan Jokerit ilmoitti helmikuussa 2022 jättävänsä KHL-kauden kesken ennen pudotuspelien alkua. Jokerit olisi kohdannut pudotuspelien avauskierroksella Moskovan Spartakin. Useat yhteistyökumppanit olivat ilmoittaneet irtisanovansa sopimuksensa seuran taustayrityksen kanssa. Jokerien kannattajayhdistys Eteläpääty ry oli vaatinut joukkuetta vetäytymään KHL:sta. Myös joukkueen venäläisomisteiseen kotihalliin kohdistui pakotteita ja sen yhteistyökumppani Hartwall irtisanoi markkinointisopimuksen halliyhtiön kanssa. Lauri Marjamäki siirtyi loppukaudeksi päävalmentajaksi Oulun Kärppiin. Myös pelaajia siirtyi muihin joukkueisiin. Samana keväänä päättyi myös pitkäaikainen yhteistyö Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan kanssa.
Seitsemän täyden KHL-kautensa aikana Jokerit ylsi kolmesti pudotuspelien toiselle kierrokselle ja neljästi ensimmäiselle kierrokselle.
Häpy
thumb|185px|Häpy. Hävyn näkyvimmän osan muodostavat isot häpyhuulet. Kuvassa häpyjä karvoituksella ja ilman karvoitusta. Alavasemmassa kuvassa myös [[genitaalilävistys.]]
Häpy eli vulva tai ulkosynnyttimet tarkoittaa naisen ulkoisia sukupuolielimiä, joihin kuuluvat isot ja pienet häpyhuulet, häpykieli eli klitoris, emättimen aukko ja emättimen eteinen sekä eteisrauhaset ja häpykukkula eli häpykumpu.
Hävyllä on keskeinen rooli seksuaalisuudessa ja seksuaalisessa kanssakäymisessä. Häpy liittyy lisääntymiseen sekä yhdynnän että synnytyksen osalta.
Anatomiaa
Häpy on naisen vartalon alaosassa, etupuolella sijaitseva ulkoiset sukupuolielimet käsittävä alue, jonka näkyvin osa ovat isot häpyhuulet. Ne muodostavat veneen muotoa muistuttavan alueen, niiden välissä on häpyrako. Pehmeästä ja joustavasta kudoksesta muodostuvat isot häpyhuulet peittävät kokonaan tai osittain pienet häpyhuulet. Häpyhuulien välissä sijaitsevat ylhäältä alaspäin terska eli klitoriksen pää, virtsaputken suu sekä emätinaukko. Häpyhuulissa ja terskassa on paisuvaiskudosta, ne paisuvat hieman seksuaalisen kiihottumisen myötä. Häpyhuulien iho on hieman ryppyistä.
Häpykielen näkyvä osa on noin herneen kokoinen, tuntoherkkä elin, jota osittain peittää esinahka. Emätinaukko ja emättimen eteinen muodostavat emättimen etummaisen, tuntoherkän osan. Häpykukkula on häpyliitoksen kohdalla, häpyhuulien yläpuolella sijaitseva ihonalaisen rasvakudoksen muodostama kohouma.
Murrosiän jälkeen hävyn seutua luontaisesti verhoaa häpykarvoitus.
Hävyn merkitys
Hävyllä on keskeinen merkitys seksuaalisuudessa, sen näkyminen voi jo sinällään olla seksuaalinen kiihoke. Hävyn tärkeimmät osat, häpyhuulet, häpykieli ja emättimen etuosa (aukko ja eteinen) ovat tuntoherkkää aluetta, ja niiden hyväileminen seksuaalisessa kanssakäymisessä tai itsetyydytyksessä tuottaa mielihyvää. Yhdynnässä jäykistynyt siitin työnnetään emätinaukosta sisään. Emätinaukko on myös synnytyskanavan osa. Virtsaputken suu ei kuulu naisen sukupuolielimiin, mutta sijaitsee hävyn alueella.
Tyyppi XXI
Tyyppi XXI oli Saksan laivaston toisen maailmansodan loppupuolella käyttöön ottama kehittynyt sukellusvenetyyppi, ns. Elektroboot. Se oli ensimmäinen sukellusvene, joka pystyi toimimaan pitkiä aikoja veden alla. Ensimmäiset veneet tilattiin marraskuussa 1943 ja laskettiin vesille toukokuussa 1944. Kaikkiaan veneitä valmistui 118.
Alukset olivat huomattavasti suurempia kuin tyypin VIIC sukellusveneet. Runko oli suunniteltu veden vastuksen vähentämiseksi, joten vene oli nopeampi ja hiljaisempi. Sähkömoottoreiden teho oli kaksinkertainen, joten alus pystyi sukelluksissa jopa 18 solmun nopeuteen lyhyitä aikoja. Akkujen teho oli kolminkertainen tyyppiin VIIC verrattuna, joten se pystyi kulkemaan veden alla 4–8 solmun nopeudella 2–3 päivää ilman akkujen latausta, mikä kesti 3–5 tuntia. Tämä mahdollisti Biskajanlahden "kuolemanlaakson" läpäisemisen pinnanalla Ranskan tukikohdista Atlantille. Akkujen lataamista ei tarvinnut tehdä kokonaan pintakulussa, sillä veneessä oli snorkkeli dieselmoottoreiden käyttämistä varten.
Tyyppi XXI:ssa oli ensi kertaa pakastin ruokatarvikkeita varten ja miehistölle pesutilat ja suihku. Useimmille oli omat punkat (51 paikkaa 58:n miehistölle). Runko oli päällystetty kumipinnalla kaikumittaimen kaiun vähentämiseksi.
Veneessä oli kuusi torpedoputkea keulassa ja sen asehuoneeseen oli mahdollista varastoida 17 G7e(TIII)-torpedoa. Siinä oli myös hydraulinen järjestelmä putkien uudelleenlatausta varten, jolla kaikki putket saatiin ladattua nopeammin kuin VIIC:ssa ladattiin yksi putki. Tyyppi XXI pystyi ampumaan 18 torpedoa alle 20 minuutissa. Siinä oli myös kehittynyt aktiivinen kaikumittain sekä kuuntelulaite ( NIBELUNG), jolla tähtäämisen voi tehdä jopa ilman periskoopin apua.
thumb|Luokkaan kuulunut U-3008 Yhdysvaltain laivastossa 1948 Valmistusmenetelmää kehitettiin siten, että runko rakennettiin kahdeksassa osassa, kuljetettiin proomuilla telakalle ja koottiin siellä. Tarkoitus oli lyhentää rakennusaikaa 22 kuukaudesta yhdeksään. Tässä oli myös ongelma, koska sisämaan konepajoilla ei ollut tarvittavaa kokemusta, joten osat eivät usein sopineet yhteen ja vaativat runsaita jälkikorjauksia. Blohm & Voss Hampurissa, AG Weser Bremenissä ja F. Schichau Danzigissa kokosivat kaikkiaan 118 venettä, joista vain neljä saatiin taistelukuntoon ennen sodan loppua. Ainoastaan kaksi veneistä, U-2511 ja U-3008 ehtivät taistelupartioon ennen sodan päättymistä, mutta ne eivät upottaneet yhtään alusta. U-2511:n päällikkö Adalbert Schnee oli määrätty Karibianmerelle testeihin, kun sota loppui. Schnee väittää, että hän pääsi antautumisen jälkeen upotusasemaan HMS Norfolkin saattueen keskelle ilman sukellusveneen huomaamista, mutta tätä ei ole pystytty vahvistamaan.
thumb|Museoitu U-2540 Bremerhavenissa Liittoutuneiden ilmapommitukset tuhosivat 22 kappaletta tyypin XXI aluksia telakoille, omat miehistöt upottivat 4. toukokuuta 1945 amiraali Dönitzin käskystä 84 venettä. Jäljelle jääneet kaksitoista venettä jäivät liittoutuneille, joille ne antoivat runsaasti vaikutteita seuraavan sukupolven sukellusveneille. Yhdysvaltain laivastoon liitettiin U-2513 ja U-3008. U-3017 liitettiin Britannian kuninkaalliseen laivastoon nimellä HMS N41 ja U-2518:sta:sta tuli Ranskan laivaston Roland Morillot. U-3515, U-2529, U-3035 ja U-3041 saivat Neuvostoliiton laivastossa nimet B 27, B 28, B 29 ja B 30. Länsi-Saksa nosti 1957 sodan lopussa upotetun U-2540:n, joka oli 1960–1968 Bundesmarinen tutkimusalus Wilhelm Bauer. Vene museoitiin 1984 Bremerhavenin merimuseoon.
Tyyppi XXI vaikutti Yhdysvaltain USS Nautilukseen ja USS Albacoreen, Ranskan Narval-luokkaan, Britannian Porpoise-luokkaan ja Neuvostoliiton Projekti 611:een ja Projekti 613:een.
Taxi
Taxi eli taksi on vuokrattava kulkuneuvo ja sen kuljettaja. Taxi tai Taksi voi viitata myös esimerkiksi seuraaviin asioihin:
Christy Walton
Christy Ruth Walton (o.s. Tallant; s., Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen perijätär, miljardööri ja hyväntekijä.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 211. rikkaimmaksi ihmiseksi (jaettu sijoitus) ja 19. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 7,3 miljardia dollaria. Tämä varallisuus koostui paljolti Walmart-vähittäiskauppakonsernin osakkeista sekä osuuksista aurinkopaneelivalmistaja First Solarissa ja Arvest Bankissa. Hänen aviomiehensä, Walmartin perustaja Sam Waltonin pojan John T. Waltonin kuoltua vuonna 2005 ultra-kevyen lentokoneen pudottua, Christy Walton peri noin kuudesosan edesmenneen miehensä omaisuudesta. Myös heidän poikansa Lukas Walton kohosi myös miljardööriksi perittyään huomattavan kiinteistöomaisuuden.
Heino Törölä
Heino Törölä (6. heinäkuuta 1929 Haapajärvi – 2. lokakuuta 1982 Oulu) oli suomalainen runoilija.
Oulun Raksilassa asunut Törölä kirjoitti aforismeja ja runoja.
Kurī
Kurī on sukupuuttoon kuollut polynesialainen koirarotu, jota kasvattivat Uudessa-Seelannissa asuvat maorit. Sen nimitys kurī on maorin kieltä. Rotu hävisi 1800-luvun aikana.
Ulkonäkö
thumb|vasen|280px|Täytetyn kurīn pää. Ulkonäöltään kurī oli pieni ja pitkäkarvainen. Sen koko oli suunnilleen sama kuin bordercollien. Sillä oli pieni pää, pystyt korvat ja voimakkaat leuat. Kuono muistutti terrierien kuonoa, ollen suippokärkinen. Niska ja olkapäät olivat kookkaat ja jalat lyhyet. Väritys oli valkoinen mustin merkein. Joillakin yksilöillä turkki oli keltainen. Koiran häntä oli tuuhea ja pystykorvan hännän kaltainen. Kurīt painoivat noin 13–15 kiloa ja ne olivat kookkaampia kuin muut Polynesian saarten koirat. Kurīn ulkonäköä on kuvailtu rumaksi.
Luonne ja käyttäytyminen
Rodun luonnetta on kuvailtu laiskaksi ja hajuaistia heikoksi. Joidenkin kuvausten mukaan se ei myöskään haukkunut. Joutilaaseen henkilöön tai pelkurina pidettyyn saatettiin viitata koiriin liittyvillä nimillä.
Jotkin maorien suullisen perinteen tarinat kertovat villiintyneistä kurīsta. Koirien annettiin syödä kalojen ruuantähteitä, mutta tästä huolimatta nälkä vei ne usein leirien ulkopuolelle, missä ne kohtasivat alkuperäisiä eläinlajeja - liskoja, sammakoita ja lintuja - joita ne alkoivat saalistaa. Waitomossa on luola nimeltä Ruakurī, joka merkitsee koiran luolaa tai pesää. Tarinan mukaan eräs linnustaja joutui koirien hyökkäyksen kohteeksi luolan lähellä, minkä takia niiden etsimiseksi järjestettiin pyydystysretkiä. Villiintyneiden koirien nappaamiseen käytettiin tāwhiti-nimistä ansaa. Eri puolilla Uutta-Seelantia on Tāwhitikurī-nimisiä paikkoja, joka viittaa tāwhitin käyttöpaikkaan. Eteläsaarella koirien nappaamiseen käytettiin kiimaisia kesyjä koiria, jotka houkuttelivat luokseen villiintyneitä.
Alkuperä
thumb|280px|Augustus Earlen maalaus War Speech kuvaa kaksi maoripäällikköä kurīn kanssa vuonna 1827 tai 1828. Kurīt polveutuivat Uuden-Seelannin ensimmäisten siirtolaisten 1200-luvulla saarille tuomista koirista. Toisen teorian mukaan maorit olisivat vieneet ne saarille jo 900-luvulla. Rodun levinneisyydestä saarilla ei tiedetä paljoa, mutta ilmeisesti se ei ollut rotuna kovin menestyksekäs. Kuitenkin kapteeni James Cookin mukana olleet tiedemiehet kohtasivat niitä vuosien 1770–1779 välillä tehtyjen matkojen aikana useissa eri paikoissa eri puolilla Uutta-Seelantia. .
Kurīn tarkkaa häviämisajankohtaa ei tiedetä. Ne ilmeisesti harvinaistuivat ensin niiden risteydyttyä eurooppalaisten mukanaan tuomien koirarotujen kanssa ja hävisivät lopulta tästä syystä kokonaan vain muutaman vuoden kuluttua eurooppalaisten siirtolaisten tulosta alueelle. Eurooppalaisten siirtolaisten tultua kaikki villiintyneet koirat ammuttiin havaittaessa ja lopulta ne hävitettiin kokonaan. Tosin tuolloin kurīt olivat jo paljolti sekoittuneet villiintyneisiin eurooppalaisiin rotuihin. 1800-luvun lopulla oli enää mahdotonta löytää puhdasrotuisia yksilöitä mistään osasta Uutta-Seelantia.
Uuden-Seelannin museon kokoelmissa on vuonna 1876 Waikavan lähistöllä villinä eläneen kurīn ja sen täysikasvuisen pennun jäännökset.
Käyttö
pienoiskuva|Täytetty kurī, Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa, kuva vuodelta 1924. Kurīt olivat maoreille tärkeä ravinnon lähde. Toisin kuin monille muille Tyynenmeren saarille asettuneet polynesialaiset, maorit eivät tuoneet mukanaan sikoja ja kanoja. Tästä syystä koiran lihan tärkeys korostui. Ensimmäiset siirtolaiset saattoivat kuitenkin esimerkiksi harjoittaa moanmetsästystä, minkä takia koiria oli tarjolla olevan ruuan määrän takia runsaammin ja ne tapettiin nuorempina, jolloin niiden liha oli parempilaatuista. Koirien lukumäärän takia maorien ei myöskään tarvinnut huolehtia kannan säilymisestä. Myöhemmin maorit ruokkivat koiria lähinnä kalalla ja ne tapettiin vanhempina. Koiran lihaa pidettiin herkkuna. Kapteeni Cookin mukaan kurīn liha maistui lampaalta.
Maorien suullisen perinteen mukaan koiria on käytetty myös apuna lintujen pyydystämisessä. 1800-luvulla niitä tiedetään käytetyn kiivin, kakapon, vekaluhtakanan ja sulttaanikanan metsästyksessä. Kiiviä metsästettäessä metsästäjä matki kiivin ääntelyä ja sen tullessa lähelle hän päästi koiran nappaamaan sen. Huonosti lentäviä sulttaanikanoja peloteltiin lentämään vastatuuleen, jolloin koirat saivat otettua ne kiinni.