cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teemu Hiilinen
Pelinimi "wabbit" tulee Väiski Vemmelsääri -animaatiosta.
Hiilisen juontajaparina ovat toimineet mm. Juha Kurppa ja Laura Kyntäjä.
2096 Väinö
2096 Väinö on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Yrjö Väisälä vuonna 1939. Pikkuplaneetta sai nimensä suomalaisen mytologian Väinämöisen mukaan, mutta nimi viittaa myös löytäjän veljeen Väinö Väisälään. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1939 UC. Koska Väinön absoluuttinen magnitudi (H) on 13,3, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 5 - 12 kilometriä. Väinön radan inklinaatio on hyvin pieni, vain noin 0,99°.
Rodópi (alueyksikkö)
Rodópin alueyksikkö on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Itä-Makedonian ja Traakian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Komotiní. Alueyksikön pinta-ala on 2 543 neliökilometriä ja asukasluku 112 039 (vuonna 2011).
Alueyksikkö on saanut nimensä sen läpi kulkevasta Rodópivuoristosta. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Rodópin prefektuurin (Νομός Ροδόπης, Nomós Rodópis).
Kunnat
Alueyksikkö jakaantuu neljään kuntaan seuraavasti:
Roswitha Möhring
Roswitha Katariina Möhring (alkujaan Utriainen, sitten Heikkilä, sitten Lindholm, s. 9. joulukuuta 1943 Lieksa) on suomalainen entinen malli ja muotinäytösten järjestäjä.
Valmistuttuaan ylioppilaaksi 1963 ja opiskeltuaan Jyväskylän yliopistossa Roswitha Möhring muutti Helsinkiin ja sai työpaikan Monsieur Mossen salongista. Vuonna 1965 hän voitti Mallorcalla Suomen kaunein kansikuvatyttö -kilpailun, myöhemmin myös Miss Cinema Finland -kilpailu. Hänestä on julkaistu viitisenkymmentä aikakauslehtien kansikuvaa.
Vuonna 1966 hän avioitui tamperelaisen muotiyrittäjän Kaisu Heikkilän pojan Markku Heikkilän kanssa ja sai anopiltaan oppia muotialalle. Nuoripari asui 1960-luvun lopulla vajaan vuoden Pariisissa, jossa Roswitha Möring tutustui muotialaan. Palattuaan Suomeen hän alkoi vuoden 1972 paikkeilla järjestää muotinäytöksiä.
Vuonna 1977 Möhringille myönnettiin Wäinö Aaltosen mitali hänen työstään nuorten lahjakkaiden taiteilijoiden hyväksi.
Vuonna 1998 Kirjapaja julkaisi Maria Schulginin kanssa laaditun omaelämäkerran Roswitha – morsiamen ikävä.
Vuosina 2001–2014 Möhring piti muotimuseota synnyinkodissaan Lieksassa.
Roswitha Möhringin ja Markku Heikkilän tytär on pappi ja Marttojen toiminnanjohtaja Marianne Heikkilä. Möhring oli myöhemmin naimisissa Kurt Lindholmin kanssa. Hän on käyttänyt myös äitinsä sukunimeä Utriainen. Nykyisin hän käyttää saksalaisen upseeri-isänsä sukunimeä. Isä jätti perheen Roswithan ollessa muutaman päivän ikäinen.
Puolan käsipallomaajoukkue
Puolan käsipallomaajoukkue edustaa Puolaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Puolan käsipalloliitto.
Puolalaiset ovat käsipallon rutinoituneita arvokisakävijöitä kirkkaimpina saavutuksinaan olympiapronssi vuodelta 1976 sekä maailmanmestaruuskilpailuista yksi hopea ja kolme pronssia. EM-kilpailuista Puolalla ei ole mitalia vaan joukkueen paras saavutus on neljäs sija vuodelta 2010.
Juha Äijälä
Juha Äijälä (s. 2. heinäkuuta 1959 Naantali) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitapuolustajana pelannut Äijälä edusti urallaan Oulun Luistinseuraa 1977–1979, Oulun Työväen Palloilijoita 1980–1988 ja Kemin Pallotovereita 1989. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 82 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Äijälä pelasi Suomen maajoukkueessa kaksi maaottelua vuonna 1980.
Dorothy Howell
Dorothy Howell (25. helmikuuta 1898 – 12. tammikuuta 1982) oli brittiläinen säveltäjä.
Howell syntyi Birminghamissa. Hän oli paitsi säveltäjä, myös lahjakas pianisti ja sävelsi runsaasti musiikkia soittimelle. Hän sai tunnustusta jo vuonna 1919 sinfonisen runoelmansa Lamia ensiesityksellä.
Howellin kamarimusiikkikappale Phantasy pianolle ja viululle voitti vuoden 1921 Cobbett-palkinnon. Hän toimi vuosina 1924–1970 harmonian ja kontrapunktin professorina entisessä opinahjossaan Royal Academy of Musicissa.
Algerian avaruusjärjestö
Algerian avaruusjärjestö (, lyhenne ASAL) on vuonna 2002 perustettu Algerian kansallinen avaruustoimintaa hallinnoiva organisaatio.
Organisaation johtaja on tohtori Azzedine Oussedik (2009).
Algerian avaruustoiminta
Algerissa oli avaruustoimintaa Ranskan siirtomaahallinnon lopulla, kun Ranskan asevoimat ja CNES tekivät rakettikokeita Hammaguirissa.
Tammikuussa 2018 uutisoitiin algerialaisen viestintäsatelliitin Alcomsat-1:n onnistuneesta laukaisemista.
Kazahmys Satpajev
HK Kazahmys Satpajev on kazakstanilainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sätbajevista, Qarağandın alueelta. Seura pelaa Kazakstanin mestaruussarjassa.
Historia
Kazahmys perustettiin vuonna 2002 Karagandan kaupungissa ja seura liittyi Venäjän jääkiekon kolmannelle sarjatasolle Pervaja Ligaan ja Kazakstanin pääsarjaan. Heti ensimmäisellä kaudella Kazahmys nousi toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan. Kaudella 2005–2006 seuran kakkosjoukkue voitti Kazakstanin mestaruuden katkaisten HK Kaztsink-Torpedon kuuden peräkkäisen mestaruuden putken.
Kesällä 2006 Kazahmys siirtyi nykyiseen kaupunkiinsa Sätbajeviin. Kauden 2007–2008 jälkeen seuran ykkösjoukkue putosi takaisin Pervaja Ligaan. Taloudellisten vaikeuksien takia Kazakhmyksen ykkös- ja kakkosjoukkueet yhdistettiin kaudeksi 2009–2010 ja seura keskittyy nykyään vain Kazakstanin mestaruussarjaan.
Kazahmys on osallistunut jääkiekon Continental Cupiin 2003–2004 ja 2006–2007, muttei ole kerännyt siitä menestystä.
Sighere
Sighere, myös Sigehere tai Sigher (k. 683) oli Essexin kuningaskunnan kuningas noin 663–683. William Malmesburylainen mainitsee kuningas Swithelmin seuraajiksi "Sigher Sigebertin pojan ja Sebbi Sewardin pojan". Hänen mukaansa Sighere kuoli ennen Sæbbia. Myös Beda Venerabilis mainitsee heidät Swithelmin seuraajiksi ja lisää, että he hallitsivat Mercian kuninkaan Wulfheren alaisuudessa ja että Sighere sortui pakanaksi ruton vaivatessa maata, mutta Wulfhere järjesti hänen kääntymisensä takaisin kristityksi. Roger Wendoverilaisen mukaan Sighere ja Sæbbi asettivat Erkenwaldin Lontoon piispaksi ja pian tämän jälkeen Sæbbi hallitsi yksin kuninkaana.
Albert Musin
Albert Musin (10. elokuuta 1953 Andižan, Uzbekistanin SNT, Neuvostoliitto – helmikuussa 2010 Karjaa) oli uzbekistanilaissyntyinen ekonomisti ja ihmisoikeusaktivisti.
Musin työskenteli perestroikan ajoista lähtien demokratian ja ihmisoikeuksien hyväksi ja kirjoitti aiheesta artikkeleita riippumattomiin lehtiin. Hän ryhtyi Uzbekistanin itsenäistyttyä maassa ilmestyneen demokraattisia uudistuksia vaatineen venäjänkielisen lehden Nezavisimyi Ježenedelnikin päätoimittajaksi. Hän arvosteli maan yksinvaltaista presidenttiä Islom Karimovia ja sai siitä hyvästä 1992 kunnianloukkaussyytteen, jota pakeni Kazakstanin kautta Moskovaan. Moskovassa hän työskenteli Keski-Aasian ihmisoikeustilannetta tarkkailevassa järjestössä ja kirjoitti lehtiin, mutta joutui 1993 pahoinpitelyn kohteeksi. Pahoinpitelyn taustalla epäillään olleen Uzbekistanin salainen palvelu. Moskovan miliisi pidätti hänet vuonna 1997, kun Uzbekistan oli antanut hänestä kansainvälisen pidätysmääräyksen. PEN oli kuitenkin jo kutsunut hänet Helsinkiin turvapaikkakirjoittajaksi, ja pidätyksestä nousi häly, ja hän pääsi vihdoin maaliskuussa 1997 Helsinkiin. Suomessa asuessaan hän ei enää juuri aktiivisesti osallistunut ihmisoikeusasioihin, mutta seurasi tilannetta ja kommentoi sitä televisiohaastatteluissa.
Musin kuului Suomen venäjänkielisten kirjailijoiden yhdistykseen.
Ruth Jebet
Ruth Jebet (s. 17. marraskuuta 1996) on kenialaissyntyinen Bahrainia edustava 3 000 metrin estejuoksun olympiavoittaja ja entinen maailmanennätyksen haltija. Hän sai Bahrainin edustusoikeuden vuonna 2013. Jebet on 162 senttimetriä pitkä ja painaa 51 kilogrammaa.
Jebet voitti 3 000 metrin estejuoksun Aasian-mestaruuden 2013. Vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa hän voitti kultaa ajalla 9.36,74. Myöhemmin samana vuonna hän voitti kultaa Aasian kisoissa ajalla 9.31,36. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 11:nneksi. Jebet saavutti helmikuussa 2016 hopeaa Aasian hallimestaruuskilpailujen 3 000 metrin juoksussa ja Aasian maastojuoksumestaruuskilpailuissa. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa hän voitti kultaa uudella Aasian ennätyksellä 8.59,75. Hän juoksi 27. elokuuta 2016 Saint-Denis'n Timanttiliigan kilpailussa maailmanennätysajan 8.52,78. Maailmanennätyksen rikkoi heinäkuussa 2018 kenialainen Beatrice Chepkoech. Jebet sijoittui Kampalan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2017 seitsemänneksi ja sai joukkuepronssia. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli estejuoksussa viides.
Vuoden 2017 joulukuussa Jebet antoi positiivisen erytropoietiinia sisältäneen dopingnäytteen. Hän oli väliaikaisessa kilpailukiellossa helmikuusta 2018 lähtien ja maaliskuussa 2020 hän sai neljän vuoden kilpailukiellon, joka päättyy helmikuussa 2022.
Antti Saarela (jääkiekkoilija)
Antti Saarela (s. 27. kesäkuuta 2001 Laitila) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Chicago Blackhawksin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Saarela osaa pelata myös laidassa.
Seuraura
Saarela on Laitilan Jyskeen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Rauman Lukkoon. Saarela toimi kaudella 2015–2016 seuran C-nuorten varakapteenina. Hän voitti C-nuorten SM-karsinnoissa Lukon sisäisen syöttöpörssin 15 syöttöpisteellään. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa Saarela voitti joukkueen maalipörssin 20 osumallaan. Hän voitti koko sarjan pudotuspelien maalipörssin. Saarela oli myös Lukon paras pistemies tehoilla 8+2=10.
Kauden 2017–2018 Saarela pelasi pääosin Lukon A-nuorissa. Hän kärsi kuitenkin pitkin kautta erilaisista vaivoista ja pelasi A-nuorten SM-liigan runkosarjassa 25 ottelua tehopistein 6+9=15. Saarela vahvisti myös Lukon B-nuoria. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Saarela sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 28. lokakuuta 2017 Tampereen Ilvestä vastaan. Hänelle tilaa Lukon kokoonpanossa teki Damien Fleury. Saarela merkittiin joukkueen 13. hyökkääjäksi. Hän jäi kuitenkin lopulta ilman peliaikaa.
Toukokuussa 2018 Saarela teki Lukon kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2018–2019 seuran A-nuorissa, jossa Saarela pelasi noin puolet kaudestaan. Hän sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa 21. marraskuuta 2018 Pelicansia vastaan. Saarela merkittiin Lukon nelosketjun oikeaan laitaan Eetu Koivistoisen ja Aaro Vidgrenin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.35 minuuttia. Saarela keräsi myös kaksi syöttöpistettä. Hän onnistui myös maalinteossa voittomaalikilpailussa. Liigauransa avausmaalin Saarela teki 18. joulukuuta 2018 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Kaikkiaan hän teki tulokaskautensa aikana 24 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 2+8=10.
Chicago Blackhawks varasi Saarelan neljännellä kierroksella 123. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen. Saarela pelasi ensimmäisen kokonaisen SM-liigakautensa tehden 40 runkosarjaottelussa tehot 4+8=12. Kaudella 2020–2021 hän teki runkosarjassa tehot 7+7=14. Pudotuspeleissä Saarela oli Ilveksen paras syöttäjä kolmella syöttöpisteellään. Joulukuussa 2020 seura käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Saarelan kanssa.
Kaudella 2021–2022 Saarela teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 12+7=19. Hän jakoi Ilveksen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Matias Mäntykiven kanssa. 3. joulukuuta 2021 pelatussa Tampereen Kannen areenan (sponsorinimeltään Nokia-areena) avajaisottelussa paikallisvastustaja Tapparaa vastaan Saarela onnistui tekemään liigauransa ensimmäisen kypärätempun. Hän teki ottelun kolme ensimmäistä maalia tasakentällisin pelatessa vain 5.12 minuutin aikana; ensimmäisen ajassa 4.37, toisen ajassa 9.26 ja kolmannen ajassa 9.49. Vierasjoukkueena pelannut Ilves voitti ottelun lopulta lukemin 3–6. Sami Venäläinen ja Atte Pentikäinen valitsivat Saarelan ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Hänen kautensa päättyi kuitenkin 37 ottelun jälkeen terveyssyistä helmikuussa 2022. Huhtikuussa Saarela kertoi Länsi-Suomen haastattelussa kärsineensä viimeisimmässä ottelussaan rintakivuista ja hän mainitsi saaneensa sydänlihastulehduksen todennäköisesti koronarokotteen ja koronatartunnan yhdistelmästä. Saarela voitti kauden päätteeksi kuitenkin SM-pronssia.
Saarela palasi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella Rauman Lukkoon. Lokakuussa 2022 hän joutui yli kuukaudeksi sivuun, kun Saarela väänsi jalkansa kamppailutilanteessa.
Maaliskuussa 2023 Saarela teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hänen kausipalkkansa NHL:n puolella on 896 250 dollaria.
Maajoukkueura
Saarela pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 16 nuorten ja 44 poikien maaottelua.
Saarela valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2016.
Pelityyli
Kykyjenetsijäpalvelu ISS Hockeyn mukaan Saarelan vahvuuksiin kuuluu peliäly, hyökkäyspään vaistot, mailankäsittelytaidot, energisyys, tasaisuus ja ylivoimapelaaminen.
Muuta
Saarelan isoveli Aleksi pelaa hyökkääjänä Sveitsin National Leaguen SCL Tigersissa. Hän on aiemmin pelannut myös 11 NHL-ottelua. Veljesten isä Pasi Saarela pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yli 800 SM-liigaottelua ja hän toimi Lukon kapteenina kausina 2001–2002 ja 2008–2009. Hän valmensi kaudella 2016–2017 Lukon B-nuoria, jolloin Antti pelasi joukkueessa. Nykyään Pasi toimii Laitilan Jyskeen II-divisioonajoukkueen päävalmentajana. Antin setä Ilkka Saarela pelasi Lukossa hyökkääjänä kaksi SM-liigaottelua kaudella 2003–2004.
Tie 44 (Viro)
Kantatie 44 kulkee Keski-Virossa Tarton itäpuolella Tarton kunnan Aoverestä valtatien 3 ja kantatien 43 risteyksestä Luunjaan kantatielle 45.
Tien kulku
Kantatie 45 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Kióneli
Kióneli on kaupunki Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Turkkilainen Gönyeli muodostaa Gönyelin kunnan, joka ei ole Kyproksen tasavallan tunnustama. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Kiónelin kaupungin väkiluku  (2011).
Kióneli on Nikosian turkkilaisen puolen esikaupunkialuetta ja sijaitsee noin seitsemän kilometriä Nikosian keskustasta luoteeseen.
Alfons Bērziņš
Alfons Bērziņš aloitti uehilu-uransa 16-vuotiaana. Kansainvälisillä areenoilla hän esiintyi ensi kerran Oslon vuoden 1936 MM-kisoissa, joissa sijoitus yhetispisteissä oli kahdeksas. Hän osallistui vuonna 1936 Garmisch-Partenkirchenin talvolympialaisiin, mutta hän ei saavuttanut vielä huippusijoituksia. Hän luisteli olympialaisissa kaikki matkat sijoitusten ollessa 500 metrillä 14., 1 500 ja 5 000 metrillä 18. ja 10 000 metrillä 19.
Uta Rohländer
Uta Rohländer (s. 30. kesäkuuta 1969 Merseburg) on aktiiviuransa päättänyt saksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Alfons Bērziņš
Parempaa oli kuitenkin tulossa. Vuoden 1937 MM-kisoissa sijoitus oli 9. ja vuonna 1938 jo 4. Vuoden 1938 EM-kisoissa Oslossa sijoitus oli vaatimaton 12. Mutta kaksi seuraavaa vuotta toivat sitten menestystä. Tosin käynnistyvä maailmansota rajoitti kansainvälisiä kilpailuja. Hän voitti yleisluistelun Euroopan-mestaruuden vuonna 1939 kotijäällään Riiassa. Samana vuonna hän saavutti hopeaa yleisluistelun maailmanmestaruuskisoissa Helsingissä Suomen Birger Waseniuksen voittaessa. Sotatalvena 1940 MM-kisat järjestettiin epävirallisina Oslon Bislett-stadionilla. Näissä kisoissa Bērziņš voitti mestaruuden. ,
Uta Rohländer
Olympiakisoissa Rohländer edusti Saksaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa kaksi kertaa vuosina 1992 ja 1996, jolloin hän kuului pronssia voittaneeseen joukkueeseen. Hänet nimettiin myös vuoden 2000 olympiajoukkueeseen, mutta akilesjännevamma esti hänen osallistumisensa. Rohländer voitti myös viisi muuta arvokisamitalia pitkästä viestistä: MM-kisoista kultaa vuonna 1997 sekä pronssia vuosina 1991 ja 1999 sekä EM-kisoista kultaa vuonna 1998 ja pronssia vuonna 1994.
Alfons Bērziņš
Berzins oli ennen sotaa naimisissa latvialaisen ajan huippu-urheilijan, alppihiihtäjä-voimistelijan, Mirdza Martinsonin kanssa, joka pakeni maailmansodan loppuvaiheesta Latviasta Norjan kautta Yhdysvaltoihin.
Uta Rohländer
Kansallisissa kilpailuissa Rohländer Itä-Saksan viestimestaruuden vuonna 1990. Saksojen yhdistymisen jälkeen hän voitti ulkoradoilla 400 metrin juoksussa Saksan mestaruuden vuonna 1998 sekä sisäradoilla 3 x 800 metrin viestijuoksussa kultaa vuonna 1997.
Rohländer edusti TSV Erfurtia ja hänen ennätyksensä 400 metrin juoksussa on vuonna 1998 juostu tulos 50.33.
Aktiiviuransa jälkeen Rohländer on toiminut sekä opettajana että psykoterapeuttina.
Thásos (alueyksikkö)
Thásoksen alueyksikkö on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Itä-Makedonian ja Traakian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Thásos. Alueyksikön pinta-ala on 379 neliökilometriä ja asukasluku 13 770 (vuonna 2011).
Kunnat
Alueyksikkö muodostuu yhdestä kunnasta:
Stranger Things (Kygon kappale)
Stranger Things on norjalaisen DJ-tuottaja Kygon musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalaisyhtye OneRepublic. Sen julkaisivat Sony Music Entertainment ja Ultra Music Kygon toisen, Kids in Love-studioalbumin toisena singlenä 24. tammikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Kygo, Casey Smith ja Ryan Tedder, joista viimeisin myös tuotti sen. Kappaleelle on toteutettu myös Tim Mattian ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Kygon YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä. Video kertoo rakkaustarinan nuoresta pariskunnasta, jonka molemmat osapuolet ovat kyllästyneet heidän työhönsä pikaruokaravintolassa ja mekaanikon toimistossa.
"Stranger Things" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat muun muassa sen "Bruce Springsteen vivahteita" sekä kappaleen tuotantoa kokonaisuudessaan. Positiivisesta vastaanotosta huolimatta kappale ei kuitenkaan menestynyt kovin hyvin kaupallisesti, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon vain Sveitsissä.
Intohimon iltapäivä
Intohimon iltapäivä on Philip Ridleyn ohjaama ja käsikirjoittama psykologinen draamajännityselokuva vuodelta 1995. Sen pääosissa esiintyvät Brendan Fraser, Ashley Judd ja Viggo Mortensen.
Tarina
Darkly Noon (Brendan Fraser), joka on saanut nimensä raamatunlauseen mukaan, on nuori mies, joka on elänyt koko elämänsä äärivanhoillisen kristityn lahkon jäsenenä. Kun lahkossa tapahtuu väkivaltainen selkkaus, jossa Darklyn vanhemmat kuolevat ja lahko hajoaa, sekava Darkly harhailee Pohjois-Carolinan Appalakkien metsiin. Sieltä hänet nääntyneenä löytävät ruumisarkkuja työkseen kuljettava Jude (Loren Dean) ja hänen ystävänsä Callie (Ashley Judd).
Darkly jää Callien luo, joka hoivaa hänet kuntoon. Darkly ihastuu Callieen, mutta häntä alkaa vaivata ristiriita hänen uskonnollinen menneisyytensä ja uutta seuralaistaan kohtaan kokemiensa tunteiden kanssa. Darkly turhautuu yhä, kun Clay (Viggo Mortensen), Callien mykkä poikaystävä, joka rakentaa Juden myyvät arkut, palaa oltuaan muutamia päiviä poissa. Darklyn sisäiset konfliktinsa kasvavat entisestään, kun hän tapaa Clayn äidin Roxyn (Grace Zabriskie), joka halveksii Clayn ja Callien suhdetta. Roxy kertoo Darklylle, että hän uskoo Callien olevan noita, joka on tullut tuhoamaan hänen perheensä.
Jude ehdottaa, että hän ja Darkly muuttavat asumaan yhdessä. Darkly suostuu, ja Jude lähtee luvaten tulla takaisin hakemaan Darklya. Yksinäisyyden valtaamana Roxy tekee itsemurhan. Löydettyään Roxyn ruumiin, Darkly saa hallusinaation, jossa hänen kuolleet vanhempansa käskevät häntä tappamaan Callien.
Jude saapuu paikalle ja näkee roihun, ja hän astuu kivääri kädessään palavaan taloon pelastaakseen Callien ja Clayn. Kun Callie tunnustaa rakastavansa Darklya, hän epäröi, ja Jude saa mahdollisuuden ampua hänet. ”Kuka minua nyt rakastaa?” ovat Darklyn viimeiset sanat, kun hän kuolee Callien käsivarsille.
Seuraavana aamuna, kun Callie, Clay ja Jude katsovat talon raunioita, paikalle saapuu sirkusperhe. He kertovat kadottaneensa kaikki tavaransa ja kysyvät, onko joku nähnyt heidän suurta kenkäänsä. Kaikki päättävät lähteä hakemaan apua yhdessä. Yksi lapsista antaa Callielle kengän, joka muistuttaa suurta kenkää.
Filip Häyrynen
Filip Häyrynen on espoolainen kuoronjohtaja ja rehtori. Filip Häyrynen on varttunut kuoromusiikin parissa Cantores Minores -poikakuorossa. Opettaja- ja kuoronjohdonopintojen myötä hän työskenteli kymmenen vuoden ajan Cantores Minores -musiikkiopistossa muun muassa opettajana sekä poikakuoron varajohtajana. Hän toimi myös perustamiensa CM Ensemblen ja CM-vokaaliyhtyeen taiteellisena johtajana vuoteen 2006 saakka.
Häyrynen on esiintynyt eri kokoonpanojen kanssa kotimaassa ja ulkomailla, muun muassa Japanissa ja Yhdysvalloissa. Hän on tehnyt yhteistyötä merkittävien suomalaisten muusikoiden, säveltäjien ja sovittajien kanssa.
Filip Häyrynen on toiminut kuoronjohtajana Keski-Uudenmaan alueella ja on johtanut muun muassa Tuusulan mieslaulajia ja Tuuslaulajat-sekakuoroa. Tällä hetkellä hän toimii Järvenpään mieslaulajien taiteellisena johtajana.
Filip Häyryselle on myönnetty Sulasolin Nuorten kuoroliiton kultainen ansiomerkki vuonna 2002, Cantores Minores -poikakuoron Heinz Hofmann -mitali vuonna 2007 sekä mieskuoroliiton ansiomerkki vuonna 2011.
Emmi Haapanen
Emmi (Emilia) Haapanen (27. syyskuuta 1866 Jalasjärvi – 18. helmikuuta 1947 Vaasa) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä -i-n ja Eia Mustamaa. Ammatiltaan Haapanen oli opettaja.
Olga Tokarczuk
Olga Nawoja Tokarczuk (s. 29. tammikuuta 1962 ) on puolalainen kirjailija, jota pidetään yhtenä tärkeimmistä puolalaisista nykykirjailijoista. Hänen teoksiaan on käännetty useille kielille, myös suomeksi. Tokarczuk sai vuoden 2018 Nobelin kirjallisuuspalkinnon. Poikkeuksellisesti palkinnon myöntäminen siirrettiin vuoteen 2019 Ruotsin Akatemiaa koskeneiden syytösten johdosta.
Aiemmin hän on saanut Puolan merkittävimmän kirjallisuuspalkinnon Niken romaanistaan Vaeltajat.
Tokarczuk on opiskellut psykologiaa Varsovan yliopistossa ja työskennellyt psykologina ennen kirjailijanuraansa. Hän asuu nykyään Nowa Rudan kaupungin lähettyvillä olevassa pikkukylässä.
Vuonna 2014 Tokarczukilta ilmestyi teos Księgi jakubowe, joka kertoo juutalaisten historiasta. Teos suututti Nowa Rudan kaupungin patrioottien yhdistyksen. He vaativat Nowa Rudan kaupunginvaltuustoa perumaan Tokarczukin kunniakansalaisuuden. Heidän mukaansa Tokarczuk on vahingoittanut puolalaisten mainetta eikä ole täten isänmaanystävä. Arvosteluun yhtyi Laki ja oikeus -puolueen kansanedustaja. Tokarczuk vastasi syytteeseen, että on todellinen patriootti, toisin kuin häntä parjaavat ryhmät, joiden jäsenet ovat rasisteja ja muukalaisvihamielisiä.
Tokarczukia ja Sofi Oksasta on verrattu toisiinsa: molemmat tematisoivat historian toistumista nykyisyydessä. Heitä yhdistää myös se, että heidän naispäähenkilöidensä kautta historia muuttuu henkilökohtaiseksi kokemukseksi. Steve Sem-Sandberg toteaa, että kumpikin yrittää sitoa "konkreettisen elämänkokemuksen Historiaksi kutsuttuihin abstrakteihin poliittisiin tapahtumiin". Tokarczukia pidettiin vahvana Nobel-kandidaattina jo vuonna 2011, ja vuonna 2019 hänelle myönnettiin vuoden 2018 kirjallisuuden Nobel-palkinto.
Tokarczuk sai vuonna 2018 Man Booker International -palkinnon teoksesta Vaeltajat, joka on julkaistu Jennifer Croftin englanniksi kääntämänä nimellä Flights.
The Blind Boys of Alabama
Historia
The Blind Boys of Alabama perustettiin sokeille mustaihoisille lapsille tarkoitetussa the Alabama Institute for the Negro Blind -koulussa Alabaman Talladegassa vuonna 1939. Perustamisen jälkeen yhtye esiintyi 40 vuoden ajan lähes yksinomaan mustalle gospel-yleisölle soittaen kirkoissa, konserttisaleissa ja jopa joillakin stadioneilla Yhdysvalloissa. Yhtyeen ensilevytys, hitiksikin noussut I Can See Everybody's Mother But Mine, levytettiin Veejay-levymerkille vuonna 1948.
1960-luvulla yhtye tuki Martin Luther Kingin kansalaisoikeusliikettä. Yhtye koki uuden nousun suosioon vuonna 1983 hitillään The Gospel at Colonus, jolla se alkoi tavoittaa myös laajempaa yleisöä. 1990-luvulla yhtye oli kahdesti ehdolla Grammy-palkinnon saajiksi ja esiintyi myös Valkoisessa talossa. Sittemmin se on saavuttanut viisi Grammy-palkintoa ja omien levytystensä lisäksi tehnyt yhteistyötä lukuisten yhdysvaltalaisten tunnettujen artistien kanssa.
Frans Johan Valbäck
Valbäck syntyi leipurin perheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta yksityislyseosta ja opiskeli Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä osastossa. Valbäck työskenteli yksityisopettajana, Helsingin ruotsalaisen kansakoulun opettajana vuosina 1875–1885 ja Helsingin kansankirjaston kirjastonhoitajana vuosina 1885–1892.
Valbäck aloitti toimittajanuransa 18-vuotiaana pilalehti Kurressa vuonna 1871. Hän toimitti Wiborgs Tidningiä vuosina 1874–1875, oli pitkään Folkwännenin päätoimittajana sekä työskenteli Aftonbladetin toimitussihteerinä vuonna 1893, Helsingfors Aftonbladin toimittajana vuonna 1894 ja Aftonpostenin päätoimittajana vuosina 1895–1898. Valbäck julkaisi ja toimitti pilalehti Spetsiä vuosina 1882–1889, oli perustamassa Fyreniä vuonna 1898 sekä avusti Lördagenia, Nya Presseniä, Hufvudstadsbladetia, eri maaseutulehtiä ja ruotsalaisia sanomalehtiä. Vuodesta 1897 aina kuolemaansa saakka hän kuului Hufvudstadsbladetin toimitukseen.
Valbäck oli poliittisilta näkemyksiltään svekomaani. Hän toimi aktiivisesti Arbetets Vännerissä aina järjestön perustamisesta lähtien.
Xánthi (alueyksikkö)
Xánthin alueyksikkö on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Itä-Makedonian ja Traakian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Xánthi. Alueyksikön pinta-ala on 1 793 neliökilometriä ja asukasluku 111 222 (vuonna 2011).
Albini LeBlanc
Albini LeBlanc (1. toukokuuta 1894 – 17. toukokuuta 1957) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. toukokuuta 1921 ja nimitettiin Hearstin hiippakunnan johtoon 14. joulukuuta 1940. Piispaksi konsekroinnin suoritti 11. helmikuuta 1941 Georges-Arthur Melançon, jota avustivat Alexandre Vachon ja Joseph Charbonneau. LeBlanc asetettiin virkaansa 24. maaliskuuta.
Xánthi (alueyksikkö)
Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Xánthin prefektuurin (Νομός Ξάνθης, Nomós Xánthis).
Albini LeBlanc
22. joulukuuta 1945 LeBlanc sai nimityksen Gaspén piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 63-vuotiaana virassa.
Xánthi (alueyksikkö)
Kunnat
Alueyksikkö jakaantuu neljään kuntaan seuraavasti:
Kythréa
Kythréa (, myös Kythraía, Κυθραία ja Tzyrká, Τζυρκά, ) on kylä ja kunta (Δήμος Κυθρέας, Dímos Kythréas) Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Kythréan kylän väkiluku  (2011).
Kythréa sijaitsee Kyproksen pohjoisosissa noin 8,5 kilometriä saaren pohjoisrannikosta sisämaahan ja linnuntietä noin 16 kilometriä kaakkoon Kyrenian kaupungista. Kylä on perinyt nimensä antiikin ajan Khytroin kaupungista, joka sijaitsi sen lähellä.
Tie 45 (Viro)
Kantatie 45 kulkee Kaakkois-Virossa Tarton kaupungin keskustasta valtatieltä 3 Luunjan, Ahjan, Moosten ja Räpinan kautta Värskaan Pihkovanjärven rannalle. Tien pituus on 85,6 kilometriä.
Tien kulku
Kantatie 45 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Dystonia
pienoiskuva|Dystoniasta kärsivä henkilö Dystonia on sairaus, jossa aivojen tahdonalaisten lihasten liikkeitä säätelevän keskuksen toiminta häiriytyy. Dystonia aiheuttaa potilaan tahdosta riippumattomia, toistuvia ja nykiviä liikkeitä sekä mahdollisesti pysyviä virheasentoja.
Dystonian muodot
Servikaalinen dystonia on dystonian muoto, jossa häiriö kohdistuu niskan ja hartiaseudun lihaksiin aiheuttaen pään nykiviä liikkeitä ja lopulta mahdollisia pään virheasentoja.
Blefarospasmi on dystonian paikallinen muoto, jossa häiriö kohdistuu silmiä ympäröiviin lihaksiin ja aiheuttaa pakonomaista silmien räpyttelyä sekä mahdollisesti silmien täydellisen sulkeutumisen.
Oromandibulaarinen dystonia on dystonian muoto, jossa häiriö kohdistuu suun ja nielun alueelle aiheuttaen vaikeuksia syömisessä ja puhumisessa. Tällöin potilaalla saattaa myös syntyä purentaa häiritseviä leuan virheasentoja.
Meigen syndrooma on oromandibulaarisen dystonian ja blefarospasmin yhdistelmästä käytettävä nimitys.
Spasmodinen dysfonia on äänihuulten ja kurkunpään alueella ilmenevä dystonian muoto, joka aiheuttaa häiriöitä puhumiseen.
Käden dystonia on käden tai käsivarren toimintahäiriö, joka estää esimerkiksi kirjoittamisen tai muun toistuvan liiketoiminnon.
Dopaherkkä dystonia on lapsuudessa alkava dystonian muoto. Tällöin sairauden syynä on dopamiinin tuotantoon osallistuvan entsyymin muodostumista estävä geenivirhe.
Ennaltaehkäisy ja hoito
Dystonian syytä ei tunneta, eikä siihen ole parantavaa hoitoa. Kuitenkin dystonian varhainen diagnosointi ja säännöllisen kuntoutuksen aloittaminen lievittää taudin oireita ja auttaa ehkäisemään toimintakyvyn vähenemistä. Oireita voidaan lievittää lääkehoidolla sekä botuliinipistosten avulla. Dystonian hoitoon käytetään esimerkiksi amitriptyliini lääkeainetta.
Valonarkaa
Valonarkaa on vuonna 2009 julkaistu Annika Eklundin viides pitkäsoitto. Levylle sävelsivät kappaleita muun muassa Kerkko Koskinen ja Esa Nieminen. Hiteiksi nousivat Koskisen sävellykset Julia jäi henkiin ja Valonarkaa. Levy valittiin huhtikuussa radiokanavien äänestyksessä Kuukauden Levyksi.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 18.
Norbert Robichaud
Norbert Robichaud (1. huhtikuuta 1905 – 21. lokakuuta 1979) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Chathamin hiippakuntaan 1. toukokuuta 1931 ja inkardinoitiin Monctonin arkkihiippakuntaan 22. helmikuuta 1936. Hänet nimitettiin Monctonin arkkipiispaksi 25. heinäkuuta 1942, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 8. syyskuuta Ildebrando Antoniutti, jota avustivat Patrick Albert Bray ja Georges-Arthur Melançon.
Robichaud erosi tehtävistään arkkipiispana 23. maaliskuuta 1972. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Spasmi
Kouristus eli spasmi (latinaksi spasmus, mon. spasmi) on lihaksen voimakas supistustila. Kouristus voi kestää muutamasta sekunnista useisiin tunteihin. Kouristusta voi ilmetä missä kehon lihaksissa tahansa, yleensä kuitenkin niskan alueella tai raajoissa, tai jos kyseessä on yleistynyt liikehäiriö, kouristuksia on raajoissa, niskassa, ja suun alueella.
Kouristukset ovat kivuliaita. Jos kouristus kestää tunteja, niin lihaksisto on koetuksella koko sen ajan ja alkaa aikaa myöten surkastua, jos asianmukaista hoitoa ei ole aloitettu. Yleistyneeseen liikehäiriöön ei yleensä voi käyttää botuliini-hoitoa vaan lähinnä lääkitystä ja fysioterapiaa.
Syitä
Epilepsia ja kilpirauhasen vajaatoiminta sekä Alzheimerin tauti voivat aiheuttaa kouristuksia.
Jotkut lääkeaineet kuten antipsykootit voivat aiheuttaa kouristuksia. Lääkityksen aiheuttama kouristelu voi johtaa pahimmillaan potilaan kuolemaan.
Tie 46 (Viro)
Kantatie 46 kulkee Etelä-Virossa Tarton eteläpuolelta valtatieltä 2 Kambjan kunnan Tatran kylästä Otepään kaupungin kautta Sangasteen kantatielle 69.
Tien kulku
Tie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Arturo de Jesús Correa Toro
pienoiskuva|Arturo de Jesús Correa Toro Arturo de Jesús Correa Toro (26. huhtikuuta 1941 – 26. toukokuuta 2021 ) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. lokakuuta 1967 ja nimitettiin Ipialesin hiippakunnan johtoon 29. tammikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Augusto Aristizábal Ospina, jota avustivat Alberto Giraldo Jaramillo ja Gustavo Martínez Frías.
Kamerunin jalkapalloliitto
Kamerunin jalkapalloliitto (, lyhyemmin FECAFOOT) on kamerunilaisen jalkapallon korkein järjestö, joka perustettiin vuonna 1959. Se on ollut FIFA:n jäsen vuodesta 1962 ja CAF:n jäsen vuodesta 1963 lähtien.
Unen maa
Unen maa on Olympia-orkesterin Pekka Strengin demojen pohjalta sovittama albumi.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan kahdeksannella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Raitilla
Raitilla on Eero Avenin studioalbumi vuodelta 1982.
Tor Österlund
Tor Odin Österlund (8. kesäkuuta 1935 Hanko – 9. helmikuuta 2022 Hanko) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Österlund edusti urallaan Hangö IK:ta vuosina 1955–1965. Lisäksi hän pelasi Ruotsissa 1966–1968 ja BK-46:ssa 1969. Österlund pelasi ainoastaan kauden 1962 mestaruussarjassa, mutta hän voitti maalikuninkuuden tehtyään 22 maalia 18 ottelussa. Suomensarjassa hän teki HIK:lle peräti 156 maalia.
Österlund pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1959–1962 kahdeksan maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Työuransa Österlund teki kirjaltajana Hangon Kirjapainon palveluksessa.
Quileutet
Quileutet ovat intiaaniheimo Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltiossa. Heillä on nykyisin reservaatteja Olympicin niemimaalla Tyynen valtameren rannikolla.
Historia
thumb|vasen|Näkymä La Pushin reservaattiin. Quileutejen perinteinen asuinalue sijaitsi Ozettejärven eteläpuolella ja Hohjoesta pohjoiseen Olympicin niemimaalla. Ennen eurooppalaisten saapumista quileutet olivat hohien ja quinautien kanssa osa heimoliittoa, joka hallitsi huomattavia osia Olympicin niemimaasta. 1700-luvun lopulla heidän määränsä oli noin 500.
Alueella oli ennen 1800-lukua käynyt joitakin eurooppalaisia, mutta heidät oli ilmeisesti joko tapettu tai orjuutettu. Käytännössä quileutet olivat vain vähän tekemisissä ulkomaailman kanssa ennen vuonna 1855, jolloin he allekirjoittivat Yhdysvaltojen kanssa sopimuksen, jonka mukaan he siirtyivät omaan reservaattiinsa. Reservaatti oli kuitenkin niin syrjäinen, että monikaan intiaaneista ei siine todellisuudessa muuttanut. Presidentti Benjamin Harrison perusti asetuksella vuonna 1889 uuden La Pushin reservaatin ja Hoh-joen quileutet saivat oman reservaattinsa neljä vuotta myöhemmin.
La Pushissa oli vuonna 1882 avattu eurooppalaistyylinen koulu, jonne kovin moni ei kuitenkaan suostunut lapsiaan lähettämään. Välit intiaanien ja uudisasukkaiden välillä olivat kireät. Vuonna 1889 eräs uudisasuttaja sytytti tulen rakennukseen La Pushissa ja muihin rakennuksiin levinnyt tuli hävitti suuren osan intiaanien säilyttämistä esineistä ennen eurooppalaisten saapumista. Vuonna 1895 quileutet liittyivät Indian Shaker Church-kirkkoon. Perinteisestä valastuksesta luovuttiin vuonna 1904 ja hylkeenpyynnistä 1930-luvulla. Valkoiset omivat heimon vanhat kalastusvedet vuonna 1912 säilyketehtaan tarpeisiin. Heimon perustuslaki laadittiin vuonna 1936. Oikeus vahvisti heimoin kalastusoikeudet vuonna 1974.
Kulttuuri
thumb|Quileutekalastajia. Quileutet asuttivat kyliä, joiden asukkaat koostuivat suvusta. Jokaisella kylällä oli kaksi päällikköä, joiden asema oli periytyvä. Periytyvä asema yhteiskunnassa oli päällikkyyden ohella orjuus. Orjia saatiin sotaretkillä tai kaupan kautta. Yksittäinen intiaani saattoi edetä yhteiskunnallisessa asemassaan ansaiten oikeuksia arvonimiin, tansseihin, henkien voimiin tai eril salaisten seurojen jäsenyyteen. Quileutien arvomaailmassa painotettiin etenkin puhtautta, malttia ja anteliaisuutta. Yhteiskyntajärjestelmään kuului myös kymmenen erilaista avioliittoa. Niihin lukeutui myös moniavioisuus ja avioerot eivät olleet harvinaisia. Sen sijaan esiaviollinen ja avioliiton ulkopuolinen seksi oli tabu. Ylimystöön kuuluvat harjoittivat lastensa pään litistämistä.
Quileutejen maailmankatsomukseen liittyivät erilaiset aaveet, henget, hirviöt ja muut olennot. Yksittäiset henkilöt saattoivat saavuttaa oman suojelushenkensä esimerkiksi näyetsinnän kautta. Suojelushenkiä saatettiin myös menettää tai varastaa. Quileuteilla oli viisi seremoniallista salaseuraa, metsästäjä, soturi, valastaja, šamaani ja kalastaja. Liittyäkseen niistä yhteen henkilöllä piti olla joko oikea suojelushenki tai hänen tuli järjestää potlatch. Seurojen liittymisriitit järjestettiin yleensä talvisin ja niihin liittyi tansseja puisissa naamioissa.
Quileuten kieli on hävinnyt. Kieltä on kuitenkin sittemmin pyritty elvyttämään.
Ynysin rautatieasema
Ynysin rautatieasema oli rautatieasema Cricciethin kylässä Gwyneddissä, Walesissa. Se sijaitsi Carnarvonshire Railwayn varrella.
Historia
Caernarvonin ja Afon Wenin välinen Carnarvonshire Railway avattiin liikenteelle vuonna 1867. Ynysin aseman sijainti oli syrjäinen, eikä asemaa avattukaan vielä samaan aikaan muun radan kanssa. Aseman paikalla Cricciethin kylässä oli tasoristeys, jossa radalla kulkevat junat alkoivat maaliskuusta 1869 lähtien pysähtyä poimimaan kyytiin markkinoille menossa olleita matkustajia.
Varsinainen asema avattiin heinäkuussa 1872. Se sijaitsi tasoristeyksen pohjoispuolella ja koostui yhdestä matalasta laiturista radan länsipuolella. Laiturilla oli kaksi puurakenteista rakennusta, joista toisessa oli lipunmyynti ja odotushuone ja toisessa erillinen naisten odotushuone. Lisäksi laiturin pään ja tien välissä oli pieni tiilinen asemamestarin asuinrakennus. Aseman yhteydessä oli lisäksi tavaraliikennettä varten rakennettu sivuraide, jota käytettiin kuitenkin vain harvoin.
Linjalla kulki junia Bangorista Caernarvonin kautta Afon Weniin, ja osa junista jatkoi vielä Afon Wenistä eteenpäin. Joulukuussa 1895 Ynysin asemalla pysähtyi maanantaista lauantaihin kolme junaa Bangorin suuntaan ja neljä Afon Wenin suuntaan. Maanantaisin asemalla pysähtyi yksi lisävuoro kumpaankin suuntaan, ja sunnuntaisin liikennöitiin yksi juna kumpaankin suuntaan. Heinäkuussa 1922 junia kulki maanantaista lauantaihin Bangorin suuntaan kuusi ja Afon Wenin suuntaan neljä, mutta sunnuntailiikenne oli loppunut. Toisen maailmansodan syttymisen myötä liikennettä radalla supistettiin kolmeen päivittäiseen vuoroon molempiin suuntiin vuonna 1939.
Penychainiin Afon Wenin länsipuolelle avattiin vuonna 1939 lomaleiri. Sodan vuoksi se tuli lomalaisten käyttöön vasta kesäkaudella 1947, jolloin Carnarvonshire Railwayn liikenne lisääntyi huomattavasti, ja radalla alkoi kulkea lomalaisia kuljettavia erityisjunia. Myös tavallisten junien määrää lisättiin, ja vuoden 1957 kesäaikataulussa junavuoroja kulki maanantaista lauantaihin kahdeksan Bangorin suuntaan ja seitsemän kohti Afon Weniä.
Vielä 1960-luvulle tultaessakin liikenne Carnarvonshire Railwayllä oli kesäkausilla vilkasta. Talvisin liikennettä sen sijaan oli vain vähän. Runsaasta lomaliikenteestä huolimatta linjaa ja sen mukana Ynysin asemaa ehdotettiin vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa suljettavaksi. Liikenne linjalla loppui 7. joulukuuta 1964, jolloin myös Ynysin asema suljettiin.
Nykytila
Ynysin asemarakennus on purettu, eikä siitä ole mitään jäljellä. Sen sijaan asemamestarin asunto on edelleen olemassa ja käytössä yksityisasuntona. Asemalaituri oli paikoillaan, joskin huonokuntoisena, 1980-luvulle asti, jolloin se purettiin.
Miekkailu kesäolympialaisissa 2016 – miesten säilä
Miesten säilän henkilökohtainen kilpailu Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 käytiin 10. elokuuta Carioca Arena 3:ssa. Kilpailuun osallistui 32 miekkailijaa. Turnauksen voitti unkarilainen Áron Szilágyi, joka näin uusi olympiakullan. Toiseksi sijoittui yhdysvaltalainen Daryl Homer ja kolmanneksi eteläkorealainen Kim Jung-hwan.
Remind Me to Forget
Remind Me to Forget on norjalaisen DJ-tuottaja Kygon musiikkikappale, jolla vierailee yhdysvaltalaislaulaja Miguel. Se julkaistiin Kygon toisen, Kids in Love-studioalbumin kolmantena ja viimeisenä singlenä 16. maaliskuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet David Phelan, Alex Oriet sekä Phil Plested ja sen tuotannosta vastasi Kygo. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin Kygon YouTube-kanavalla 6. toukokuuta 2018. Videolla nähdään Miguel huoneessa jossa seinät, tuolit ja muut huonekalut tuhoutuvat palasiksi hänen ympärillä.
"Remind Me to Forget" oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Belgiassa (Vallonia), Itävallassa, Norjassa, Ruotsissa ja Sveitsissä sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Australiassa, Belgiassa (Flanderi), Ranskassa, Saksassa, Slovakiassa, Tšekissä ja Unkarissa. Kappale on myynyt Australiassa ja Kanadassa kaksinkertaista platinaa. Kygo ja Miguel ovat esittäneet kappaleen livenä The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa 14. toukokuuta 2018.
Etninen puhdistus
Etninen puhdistus tarkoittaa johonkin epätoivottuun etniseen ryhmään kuuluvien ihmisten poistamista alueelta, jotta alueen demografinen koostumus saataisiin muutettua halutunlaiseksi. Poistaminen voi tapahtua karkottamalla tai surmaamalla.
Termi on käännöslaina serbokroatian kielestä, etnicko ciscenje. Jugoslavian media otti sen käyttöön 1980-luvun alussa kuvaamaan Kosovon albaanien väitettyä politiikkaa, jolla tavoiteltiin Kosovosta etnisesti homogeenistä albaanialuetta serbiväestö karkottamalla. Seuraavalla vuosikymmenellä termiä käytettiin runsaasti Jugoslavian hajoamissodissa.
Sosiologi Michael Mann on sijoittanut etnisen puhdistuksen jatkumolle, johon kuuluvat myös assimilointi ja kansanmurha.
Vaikka termi on uusi, etnisiä puhdistuksia on tapahtunut kaikkina historian aikakausina. Suuret ja pienet valtiot ovat suorittaneet etnisiä puhdistuksia joskus osana politiikkaansa ja joskus jopa kansainvälisiin sopimuksiin nojaten. Joskus etnisen puhdistuksen taustalla on ollut ennakkoluulo, viha tai kosto, tai pelko ryhmän aiheuttamasta vaarasta.
Etnisiä puhdistuksia suoritti paljon jo muinainen Assyria, joka siirsi valloittamiensa alueiden kansat vieraille maille ja korvasi heidät uudisasukkailla. Keskiajalla etnisten puhdistusten kohteeksi joutuivat useimmin uskonnolliset ryhmät. Nationalismin nousun myötä etnisten puhdistusten kohteeksi ovat joutuneet nykyaikana kansallisvaltioiden vähemmistökansat. 1900-luvun esimerkkejä etnisistä puhdistuksista ovat väestönvaihdot Kreikan, Bulgarian ja Turkin välillä 1910-luvulla, Intian jakoon, Israelin valtion syntyyn ja Kyproksen jakoon liittyvät väestönsiirrot, Turkin suorittama armenialaisten kansanmurha, natsien suorittama juutalaisten kansanmurha sekä hutujen suorittama tutsien kansanmurha. Neuvostoliitossa Stalinin hallinto suoritti useita etnisiä puhdistuksia strategisista syistä 1930- ja 1940-luvuilla. Jugoslavian hajoamissodissa 1990-luvulla etnisistä puhdistuksista syytettiin sotien kaikkia osapuolia.
Elämäntoveri
Elämäntoveri on Eero Avenin studioalbumi vuodelta 1980.
Niemen rautatieasema
Niemen rautatieasema (lyh. Nmi) Lahden satamassa (vir. Vesijärven Satama) oli senaikaisen Lahden kauppalan pohjoispuolella sijainnut Loviisan–Vesijärven rautatien kapearaiteinen rautatieasema. Asema rakennettiin 1900-luvun alussa Loviisa–Vesijärvi-radan rakentamisen yhteydessä. Rata avattiin yleiselle liikenteelle helmikuussa 1904.
Radan pohjoispäässä sijainnut asema palveli Vesijärveltä ja Vääksyn kanavan kautta Päijänteeltä vesiteitse tulevaa matkustaja- ja rahtiliikennettä sekä alueella toimineen puunjalostuslaitoksen tavaraliikennettä. Tärkeän läpikulkureitin varrella ollut asema vaikutti osaltaan pienen Lahden kylän kasvamiseen logistiikan keskukseksi ja lopulta Lahden kaupungiksi.
Niemen asema oli jugendvaikutteinen hirsirakennus, jossa oli korkea aumakatto ja harjakoriste. Vuoden 1918 keväällä sisällissodassa asema vauroitui pahasti.
Vesijärven satamassa sijaitsi myös vuonna 1869 käyttöönotettu valtion leveäraiteinen Vesijärven rautatieasema, joka oli Niemen aseman eteläpuolella.
Léfkara
Léfkara eli Páno Léfkara (Πάνω Λεύκαρα) on kylä ja kunta (Δήμος Λευκάρων, Dímos Lefkáron) Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
pienoiskuva|vasen|Uusklassista arkkitehtuuria edustava vanha koulutalo. Léfkara sijaitsee linnuntietä noin 30 kilometriä länteen Lárnakan kaupungista. Léfkaran asutus jakautuu kahteen kylään, yläkylään eli Páno Léfkaraan, joka on suurempi ja muodostaa kunnan (dímos), ja tunnetaan siksi yleensä vain Léfkarana, ja pienempään alakylään eli Káto Léfkaraan, joka on kyläyhdyskunta (koinótita). Páno Léfkara sijaitsee Tróodos-vuorten etelärinteessä noin 500 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna. Kylät ovat saaneet valkoiseen viittaavan nimensä alueen vuorten vaaleasta kalkkikivestä.
Inkunaabeli
thumb|right|220px|Sivu harvinaisesta, vuonna [[1497 Strasbourgissa painetusta Raamatusta. Punaiset alkukirjaimet on kirjoitettu käsin painamisen jälkeen.]] Inkunaabeli (lat. incunabulum) eli kehtopainate tai kehtokirja on kirja tai sivu, joka on painettu, ei käsin kirjoitettu, kirjapainotaidon alkuvaiheessa Euroopassa ennen vuotta 1501.
Inkunaabelit ovat yleensä harvinaisia ja hauraita yksittäiskappaleita. Ne jaetaan kahteen tyyppiin. Ksylografiat on painettu yksittäisillä painolaatoilla, joille sivun teksti ja kuvat on kaiverrettu. Typografiat on painettu irtokirjasimilla Johannes Gutenbergin tyyliin. Useat tutkijat käyttävät sanaa inkunaabeli ainoastaan jälkimmäisistä.
Historia
Sana inkunaabeli tulee latinan kehtoa tarkoittavasta sanasta cuna. Sitä käytettiin ensimmäisen kerran kirjoihin viitaten Bernard von Mallinckrodtin pamfletissa De ortu et progressu artis typographicae (’Typografisen taiteen noususta ja kehityksestä’), joka julkaistiin Kölnissä vuonna 1639. Pamfletti sisältää ilmaisun prima typographicae incunabula, ’kirjapainon ensimmäinen varhaislapsuus’. Pian termiä alettiin käyttää kirjoista itsestään.
Vaikka inkunaabeleiden ajan katsotaan päättyneen vuoden 1500 loppuun, vuosiluku on valittu enemmän käytännöllisistä syistä kuin sen vuoksi, että kirjapainotaito olisi juuri tuolloin kehittynyt ratkaisevasti. Inkunaabelilla viitataan juuri varhaisimpiin painettuihin kirjoihin, jotka valmistuivat silloin kun osa kirjoista valmistettiin vielä käsin kopioimalla.
Kirjapainotaito levisi alkuvaiheessa asteittain, ja siitä seurasi, että inkunaabeleihin lukeutuu suuri joukko erilaisia ja eri tyyliin painettuja teoksia. Suurin osa varhaisista kirjasintyypeistä oli mallinnettu paikallisen käsin kirjoitetun tekstin mallin mukaan, tai johdettu goottilaisten kirjaintyyppien eri muodoista. Erityisesti Italiassa suosittiin humanistisia tekstityyppejä. Näistä on kehittynyt suurin osa nykyisistä digitaalisessa muodossa käytetyistä kirjaintyypeistä.