cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruben Jaari
Ruben Jaari on haudattu Helsingin juutalaiselle hautausmaalle.
Harry Melling
Harry Edward Melling (s. 13. maaliskuuta 1989 Lontoo) on englantilainen näyttelijä.
Hän näyttelee Dudley Dursleytä Harry Potter -elokuvissa. Hän on Patrick Troughtonin pojanpoika. Mellingillä on veli nimeltä Jack.
Hanhikosken rautatieasema
Hanhikosken rautatieasema on rautatieliikennepaikka Kemijärven kaupungissa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla. Nykyisin liikennepaikka on miehittämätön linjavaihde, eikä siellä ole henkilöliikennettä.
Langkawi
Langkawi on 104 saaresta koostuva saariryhmä Malesiassa Kedahin osavaltiossa. Saari sijaitsee Malesian luoteisosassa Andamaanienmerellä, 30 kilometrin päässä Malesian rannikosta. Myös saariryhmän suurin saari tunnetaan nimellä Langkawi. Saaren asukasluku oli vuonna 2010 noin 94 800. Langkawi ja Tuba ovat saariryhmän ainoat asutetut saaret. Langkawin suurin kaupunki on Kuah.
Ilmasto
Langkawin ilmasto on trooppinen, vuoden keskimääräinen lämpötila on noin 32 celsiusastetta. Ilmastolle on tyypillistä kuumuus ja 85–90 prosentin suhteellinen kosteus. Sadekausi on elo-syyskuussa, joskin läpi vuoden esiintyy voimakkaita sadekuuroja.
Liikenne
Etenkin pääsaarelle suuntautuvaa matkailua palvelee Langkawin kansainvälinen lentoasema. Sitä käytti vuonna 2010 noin 1,3 miljoonaa matkustajaa.
Eric Tangradi
Eric Tangradi (s. 10. helmikuuta 1989) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New Jersey Devilsin organisaatiossa. Hän on Anaheim Ducksin toisen kierroksen varaus vuodelta 2007.
Tangradi on saanut lempinimen "The Big Dog" ison koonsa ja pelityylinsä takia.
Amatööriura
Tangradi pelasi kolme kautta OHL-joukkue Belleville Bullsissa. Vuonna 2008 hänet nimettiin Bullsin kapteeniksi. Viimeisellä juniorikaudellaan 2008–2009 Tangradi pelasi onnistuneesti tehden 55 pelaamassaan ottelussa 38 maalia ja 78 pistettä. Kauden aikana 8. joulukuuta 2008 hän solmi kolmivuotisen tulokassopimuksen Anaheim Ducksin kanssa.
26. helmikuuta 2009 Tangradi kaupattiin Anaheimista hyökkääjä Chris Kunitzin kanssa Pittsburgh Penguinsiin, joka antoi vastineeksi puolustaja Ryan Whitneyn.
Ammattilaisura
Tangradi teki ensimmäisessä ammattilaisottelussaan myös ensimmäisen pisteensä, kun pelasi Pittsburghin AHL-yhteistyöseura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa Syracuse Crunchia vastaan 3. lokakuuta 2009. Hän syötti Wyatt Smithin maalin toisessa erässä. Ensimmäisen maalinsa ammattilaisena hän teki myöhemmin 11. marraskuuta Portland Piratesia vastaan.
Tangradi teki NHL-debyyttinsä kauden viimeisessä ottelussa 11. huhtikuuta New York Islandersia vastaan.
Seuraavalla kaudella Tangradi pelasi Pittsbughin harjoitusleirillä. 11. lokakuuta 2010 hän teki ensimmäisen NHL-pisteensä syöttäessään Alex Goligoskin maalin New Jersey Devilsiä vastaan. 15. lokakuuta hän teki ensimmäisen maalinsa New York Islandersia vastaan. 8. joulukuuta Tangradi teki uransa ensimmäisen hattutempun pelatessaan farmissa Toronto Marliesia vastaan.
Helmikuussa 2011 New York Islandersia vastaan pelatussa pelissä Tangradi joutui Trevor Gilliesin päähän kohdistuneen kyynärpäätaklauksen uhriksi. Gillies sai taklauksesta yhdeksän ottelun pelikiellon. Tangradi oli tämän jälkeen kaksi kuukautta sivussa. Tangradi tappeli NHL:ssä ensimmäisen kerran 13. tammikuuta Florida Panthersin Erik Gudbransonin kanssa. 18. huhtikuuta 2012 Tangradi teki ensimmäisen pisteensä pudotuspeleissä kotikaupungissaan Philadelphia Flyersia vastaan syöttäessään Jordan Staalin maalin. Tangradi on Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin kaikkien aikojen yhdeksänneksi paras maalintekijä tehtyään 60 maalia 178 pelissä.
Kaudella 2012–2013 Tangradi kaupattiin Winnipeg Jetsiin vastineeksi kuudennen kierroksen varausoikeudesta vuoden 2013 varaustilaisuuteen.
Ensimmäisen maalinsa Winnipegissä Tangradi teki 3. maaliskuuta 2013 ohittaessaan Tampa Bay Lightningin maalivahti Anders Lindbäckin.
Stadsgårdshissen
Stadsgårdshissen (tunnettu myös nimellä Sofiahissen) on Tukholmassa Södermalmissa sijaitseva henkilöhissi. Hissi sijaitsee tunnetummalta Katarinahisseniltä itäänpäin ja kulkee Stadsgårdenin ja Katarinavägenin yläosan välillä. Hissin vihittiin käyttöön 22. joulukuuta 1907. Rakentamista ehdotti tukkukauppias E. W. Djurling, hän myös vastasi sen 64 000 kruunun rakentamiskustannuksista. Hissiä käyttivät pääasiallisesti satamatyöläiset ja se oli käytössä kello 6.30–17.00 välisenä aikana. Vuodesta 1967 lähtien vuosittaiset käyttäjämäärät laskivat noin 29 000:een. Hissi suljettiin lokakuussa 1971. Nykyään se on Carl Anton Axelssonin ateljeen käytössä.
Lähteet
59.31778°N, 18.08342°W
Iskuaalto
pienoiskuva|300px|[[F/A-18 Hornet rikkoo äänivallin ja aiheuttaa iskuaallon.]] Iskuaalto on ääntä nopeampi aalto. Sen etenemisnopeus on suurempi kuin lämpöliike aineessa. Lämpöliikkeen eli äänen nopeus riippuu muun muassa aineen tiheydestä ja lämpötilasta. Iskuaalto on joko hetkellinen paineaalto tai pysyvämpi aalto.
Iskuaaltojen muodostumiseen vaikuttavat muun muassa ilman koostumuksen äkilliset vaihtelut kuten ilman lämpötila ja paine. Aallot kasvattavat ilmanvastusta ja lentokoneessa tarvittavaa moottoritehoa rajusti. Lentokoneessa asia voidaan ratkaista ohuemmalla siipiprofiililla tai nuolimuotoisella siipikonfiguraatiolla.
Paineaallon tyyppinen iskuaalto syntyy pommin räjähtäessä. Pitkäkestoinen iskuaalto syntyy aurinkotuulen törmätessä Maan magneettikenttään. Iskuaalto syntyy myös lentokoneen lentäessä ääntä nopeammin tai vaikkapa kaasun virratessa avaruudessa suurella nopeudella. Kun meteori törmää Maan ilmakehään, syntyy iskuaalto. Iskuaaltoa voidaan sanoa myös šokkirintamaksi.
Zagrebin yliopisto
Zagrebin yliopisto Kroatiassa on entisen Jugoslavian alueen vanhin yliopisto. Sen nykyinen opiskelijamäärä on yli 50 000.
Zagrebin yliopisto perusti 23. syyskuuta 1669 keisari Leopold I. Sitä ylläpitivät jesuiitat vuoteen 1773 saakka. Yliopisto koostuu nykyisellään kolmestakymmenestä tiedekunnasta ja kolmesta akatemiasta. THE-yliopistorankingissa 2017 yliopisto ei sijoittunut 800 parhaan yliopiston joukkoon.
Zagrebin yliopiston tämänhetkisenä rehtorina toimii professori Aleksa Bjeliš.
Fleming (suku)
Fleming oli yksi 1400–1600-lukujen merkittävimmistä aatelissuvuista Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa. Suku sammui Suomessa 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Historia
Suku lienee alkuaan lähtöisin Flanderista (keskisaksaksi fleming tarkoittaa flaamilaista) tai mahdollisesti Brandenburgissa sijainneesta Flämingin maakunnasta. Pohjoismaihin suku lienee tullut Pommerista, missä samanlaista vaakunaa käytti linnanvouti Klas Fleming 1300-luvun puolessavälissä. Vanhin varmasti tunnettu kantaisä, ritari Peder Fleming, mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1380.
Peder Flemingillä oli useita poikia, joista Klasista (n. 1360 – 1427 jälkeen) tuli Ruotsissa ja Suomessa vaikuttaneen sukuhaaran kantaisä ja Hermanista tanskalaisen sukuhaaran kantaisä. Suomessa suku vaurastui sillä, että kaksi veljestä, laamanni Klaun pojat Henrik (k. ennen vuotta 1480) ja Maunu (k. 1450 jälkeen), solmivat taloudellisesti hyvät avioliitot suomalaisten kartanonperijättärien kanssa, ja saivat asetuttua omaisuuden avulla maakuntansa johtoasemiin: veljeksistä Henrik nai Kuitian perijättären, piispa Maunu Tavastin veljentyttären Valpurin; ja Maunu nai Louhisaaren omistajan Elinan.
Porvoon seudulle asettui yksi Fleming-suvun haara jo keskiajalla saatuaan äidinperintönä Tjusterbyn kartanon.
Peder Flemingin jälkeläiset viidennessä polvessa serkukset Lars ja Klas korotettiin vapaaherroiksi. Lars Fleming (1521 Turun läänin Uusikirkko – 27. helmikuuta 1562 Tallinna) korotettiin Nyynäisten vapaaherraksi 29. kesäkuuta 1561. Tämä sukuhaara kuitenkin sammui Larsin poikaan Ivariin (1553 – 5. tammikuuta 1569 Tukholma). Klaus Fleming korotettiin Viikin vapaaherraksi 2. elokuuta 1569, mutta tämä sukuhaara sammui 10. marraskuuta 1599 Klaus Flemingin poikien Juhanan ja Olavin mestaamiseen Turun torilla.
Klas Flemingin jälkeläinen seitsemännessä polvessa oli amiraali Klas Fleming (1592–1644). Hänen lapsensa korotettiin vapaaherralliseen säätyyn 26. maaliskuuta 1651 isän ansioista. Pojat esiteltiin ritarihuoneella numerolla 17 nimellä Fleming af Liebelitz Liperin vapaaherroina 15. lokakuuta 1652.
Amiraali Klas Flemingin pojanpoika marsalkka Klas Fleming af Liebelitzin (1649–1685) leski ja lapset korotettiin kreivilliseen säätyyn 10. joulukuuta 1687 palkkiona marsalkan tekemistä palveluksista valtakunnalle. Pojat esiteltiin ritarihuoneella numerolla 26 ja nimellä Fleming 5. helmikuuta 1689. Sukuhaara kuitenkin sammui 15. marraskuuta 1729.
Suku jatkui vielä nuorimman Klaus Flemingin veljestä Herman Flemingistä (1654–1718). Suomessa jäljellä ollut suku immatrikuloitiin Suomen ritarihuoneelle sen järjestäytymisen yhteydessä 6. helmikuuta 1818 vapaaherrallisena sukuna numero 1 nimellä Fleming af Liebelitz, mutta tämä sukuhaara sammui Suomessa mieslinjalta vuonna 1852 ja lopullisesti vuonna 1880. Sukuun kuuluvia elää yhä Ruotsissa ja Yhdysvalloissa.
Phyllidia
Phyllidia on vapaakiduskotiloiden lahkoon (Nudibranchia) kuuluva merietanasuku. Siitä tunnetaan noin 30 värikästä lajia. Niillä on soikea vartalo, ja voimakkaasti poimuttunut, nystypintainen vaippa. Etuosassa on kaksi poimullista tuntosarvea, joiden hajua ja makua sekä tuntoa aistivien solujen avulla kotilo etsii ruokaa. Peräaukko sijaitsee eläimen selän takaosassa. Toisin kuin monilla muilla sulkamerietanoila, tämän suvun lajeilla ei ole esillä suuria sulkamaisia kiduksia.
Ateenan arkeologinen seura
Ateenan arkeologinen seura on yksityinen arkeologinen seura, joka toimii Ateenassa Kreikassa. Se ilmoittaa tehtäväkseen Kreikan muinaisjäänteiden tutkimuksen ja säilyttämisen.
Historia
Ateenan arkeologinen seura perustettiin 6. tammikuuta 1837 Kreikassa suoritettujen arkeologisten kaivausten sekä Kreikan muinaismuistojen kunnostuksen ja ylläpidon tukemiseksi pian Kreikan itsenäistymisen jälkeen, sillä uuden valtion taloudellinen tilanne oli heikko. Perustajat olivat Kreikan vapaussodan johtajia, liikemiehiä ja oppineita. Itsenäisyyden alkuvuosina seura oli käytännössä ainoa maan muinaisjäänteiden kaivauksia ja kunnostustöitä suorittanut taho. 1800-luvun kuluessa seura suoritti monet varhaisista kaivauksista erityisesti Ateenan ja Attikan alueen keskeisimmillä muinaisjäännepaikoilla, kuten Ateenan Akropoliilla, jonka kaivaukset olivat seuran ensimmäinen suuri hanke.
Seura oli varhaisina vuosinaan myös perustamassa useita museoita, jotka myöhemmin yhdistettiin Kansalliseksi arkeologiseksi museoksi sekä Epigrafiseksi museoksi. Seuran perustamia museoita ovat myös muun muassa Chairóneian arkeologinen museo, Chalkídan arkeologinen museo sekä Korfun arkeologinen museo.
Toiminta ja tilat
Ateenan arkeologinen seura suorittaa arkeologisia kaivauksia ja muinaisjäänteiden kunnostustöitä sekä rakennuttaa museoita. Se järjestää kursseja ja luentosarjoja, julkaisee tieteellisiä julkaisuja, myöntää stipendejä sekä rahoittaa tutkimusprojekteja, näyttelyitä ja julkaisuja. Seura avustaa Kreikan kulttuuriministeriön arkeologista yksikköä, ja ottaa tarvittaessa hoitaakseen suuria kaivaus-, kunnostus- ja tutkimusprojekteja ministeriön valvonnan alaisuudessa. Ennen kaivauksia seura usein hankkii tarvittavat maa-alueet niiden omistajilta. Myöhemmin arkeologiset alueet luovutetaan Kreikan valtiolle.
Seura on yksityinen ja voittoa tuottamaton, ja sen talous perustuu lahjoituksiin sekä ajan kuluessa saadun kiinteistöomaisuuden tuottoon. Seura on valtionhallinnosta riippumaton, mutta sillä on oikeus esittää tieteellinen mielipiteensä arkeologisissa asioissa. Jäsenistöön kuuluu sekä kreikkalaisia että ulkomaisia arkeologeja.
Seura toimii Ateenan Panepistimíou-kadulla sijaitsevassa, vuonna 1957 valmistuneessa rakennuksessa. Siihen kuuluu toimisto- ja tutkimustilojen lisäksi muun muassa kaksi luentosalia 450 ja 100 hengelle sekä kirjasto ja arkisto.
Kaivaus- ja kunnostusprojekteja
Seura on suorittanut arkeologisia kaivauksia ja tämän jälkeen kunnostustöitä muun muassa seuraavissa kohteissa:
Julkaisut
Seura julkaisee antiikintutkimukseen liittyviä artikkeleita sekä kaivausraportteja seuraavissa julkaisuissaan:
Disco Love
Disco Love on brittiläis-irlantilaisen The Saturdays -tyttöbändin kappale heidän neljänneltä, Living for the Weekend -studioalbumiltaan. Kappaleen sekä sanoitti että tuotti islantilainen StopWaitGo-tuotantotiimi ja se julkaistiin albumin neljäntenä singlenä 4. lokakuuta 2013. Singleä myytiin ensimmäisellä viikolla 51 690 kappaletta, ja se sijoittui Britannian singlelistan 5. sijalle.
Kappalelista
Digitaalinen lataus
Remix EP - Digitaalinen lataus
Catherine Oxenberg
Catherine Oxenberg (s. 22. syyskuuta 1961 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on syntynyt New Yorkissa mutta varttunut Lontoossa. Oxenbergin äiti on Jugoslavian prinsessa Jelisaveta Karađorđević, joka on Walesin prinssi Charlesin pikkuserkku.
Oxenberg esitti perhetuttuaan prinsessa Dianaa vuonna 1982 valmistuneessa televisioelokuvassa The Royal Romance of Charles and Diana. Sittemmin hän tuli tunnetuksi saippuasarjasta Dynastia, jossa hän näytteli Amanda Carringtonia. Tuottaja Aaron Spelling irtisanoi Oxenbergin vuonna 1986, minkä jälkeen Amandan rooliin palkattiin uusi näyttelijä Karen Cellini.
Vuonna 2005 Oxenberg esiintyi tositelevisiosarjassa Vaimoni on prinsessa, jossa kuvattiin hänen ja näyttelijä Casper Van Dienin uusperhettä. Pari oli naimisissa vuosina 1999–2015. Heillä on kaksi yhteistä lasta: Maya (s. 2001) ja Celeste (s. 2003). Oxenbergilla on lisäksi tytär India (s. 1991).
Oxenbergin ensimmäinen aviopuoliso oli elokuvatuottaja Robert Evans, mutta heidän liittonsa kesti vain 9 päivää.
Suomalainen Aurora Karamzin on eräs Oxenbergin esivanhemmista.
Alankomaiden Ateenan-instituutti
Alankomaiden Ateenan-instituutti (, NIA, ) on alankomaalainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia.
Junkers A 35
thumb|Turkin ilmavoimien Junkers A 20. Junkers A 35 oli 1920-luvun alun saksalainen Junkersin valmistama kaksipaikkainen alatasoinen matkustajalentokone, joka oli tarkoitettu sotilas- ja siviilikäyttöön. Koneita käytettiin siviilikäytössä muun muassa postin kuljettamiseen. Junkers A 35 oli edelleen kehitetty versio vuonna 1923 suunnitellusta Junkers A 20 -koneesta. Koneita valmistettiin eri versioina kaikkiaan noin 170 kappaletta Junkersin tehtailla Saksassa, Neuvostoliitossa ja Ruotsissa.
Käyttö Suomessa
Aero Oy vuokrasi Ruotsista Junkers A 25 -vesikoneen 4. heinäkuuta 1928. Alun perin tunnuksella S-71 varustettu kone sai Suomessa tunnuksen K-SALH. Kone oli Suomeen saavuttuaan kolme viikkoa Suomen ilmavoimien kokeilukäytössä, jonka jälkeen Aero käytti sitä postilennoillaan 30. elokuuta 1928 asti. Kone palautettiin 6. syyskuuta 1928 Ruotsiin, josta se päätyi myöhemmin Kiinan ilmavoimien käyttöön.
Ženite se momci
Ženite se momci on pop-laulaja Jelena Karleuša’n toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä PGP-RTS ja Danijel estrada.
Al-Mansura
Al-Mansura on kaupunki Egyptissä Niilin suistolla. Sen asukasluku vuonna 2006 oli 439 348.
Maantiede
thumb|vasen|Damiettan ylittävä silta. Al-Mansura sijaitsee Ala-Egyptissä Niilin suistossa Niilin sivuhaaran Damiettajoen itärannalla. Joen toisella puolella sijaitsee Talkhan kaupunki. Kaupunki on al-Daqahliyyan kuvernoraatin hallinnollinen keskus.
Historia
thumb|vasen|Piirros al-Mansuran taistelusta 1300-luvulta. Al-Mansura perustettiin vuonna 1219. Ristiretkeläiset olivat vallannet saman vuoden marraskuussa Damiettan kaupungin. Heitä vastaan taistellut aijubidisulttaani al-Kamil perusti al-Mansuran paikalle linnoitetun sotilasleirin, josta kaupunki myöhemmin muodostui. Paikka suojasi vesireittejä, jotka johtivat Niilille. Heinä-elokuussa ristiretkeläiset voitettiin taistelussa al-Mansuran liepeillä ja he joutuivat antautumisehtojensa mukaisesti lähtemään Egyptistä. Al-Mansuran edustalle päättyi myös Ranskan kuningas Ludvig IX:n johtama ristiretki vuonna 1250. Ristiretkeläisten oli onnistunut jälleen vallata Damietta, mutta Baibars al-Bunduqdarin johtama armeija voitti heidät taistelussa kaupungin kaduilla. Ludvig IX jäi myöhemmin vangiksi, ja hänet pakotettiin hintana vapaudestaan luopumaan Damiettasta. Nimen al-Mansura eli "voitto" on joskus sanottu viitanneen voittoon ranskalaisista.
Egyptin mamelukkihallitsijoiden valtakaudella kaupunki kuului Al-Daqahliyyan maakuntaan, jonka keskus oli nykyinen Ushmum al-Rumman. Maakunnan hallinnollinen keskus siirtyi al-Mansuraan Osmanien valtakunnan kaudella Egyptin osmanikuvernööri Hadim Suleiman Pašan päätöksellä vuonna 1527. Sittemmin kaupunki kasvoi etenkin puuvillan tuotannon keskuksena.
Väestö ja koulutus
Al-Mansuran asukasluku oli vuonna 2006 yhteensä 439 348. Vuonna 1970 vastaava lukema oli 218 000, ja vuonna 1917 asukkaita oli 49 000.
Kaupungissa sijaitsevia korkeamman asteen oppilaitoksia ovat al-Mansuran yliopisto, Al-Azharin yliopiston al-Mansuran haara ja al-Mansuran polytekninen instituutti.
John Fiske
John Fiske (12. syyskuuta 1939 Bristol, Englanti - 12. heinäkuuta 2021 ) oli yhdysvaltalainen viestintätutkija ja professori Wisconsinin yliopistossa Madisonissa. Hän oli perehtynyt populaarikulttuuriin ja televisiotutkimukseen. Fisken tunnetuin teos lienee Merkkien kieli (Introduction to communication studies).
Kaldor–Hicks-tehokkuus
Kaldor-Hicks-tehokkuus on Nicholas Kaldorin ja John Hicksin kehittämä taloudellisen tehokkuuden tyyppi, joka tarkoittaa sosiaalisten resurssien taloudellisen arvon maksimointia. Kaldor-Hicks -tehokkuus vallitsee tilanteessa, jossa kenenkään asemaa ei voida parantaa ilman, että jonkun muun asemaa heikennetään, ja jossa asemaansa parantavat eivät voisi edes periaatteessa korvata tappiota niille, joiden asema heikkenee.
Kaldor-Hicks -parannus on mikä tahansa vaihtoehto nykyiselle tilanteelle, joka lisää sosiaalisten resurssien taloudellista arvoa. Kaldor-Hicks -parannus on muutos, jossa joidenkin asema paranee ja joidenkin asema heikkenee, mutta asemaansa parantavat voisivat ainakin periaatteessa korvata häviäjille heidän häviönsä.
Minä Aku Ankka
Minä Aku Ankka on vuonna 1972 julkaistu 280-sivuinen Aku Ankka -jättikirja.
Aku Ankan jättikirjat saivat arvostelijoilta kielteisen vastaanoton, koska kirjojen sivutaitto ja väritys olivat epäonnistuneita.
Carl Gustav Hempel
Carl Gustav Hempel oli saksalainen tieteenfilosofi ja merkittävä 1900-luvun loogisen empirismin edustaja, joka kuului Berliinin piiriin. Hänet tunnetaan ennen kaikkea tieteellisen selittämisen deduktiivis-nomologisen mallin puolustamisesta ja korppi-paradoksista.
Teoksia
Tärkeimpiä teoksia:
Esseitä:
Aitojokikorento
Aitojokikorento (Gomphus vulgatissimus) on jokikorentoihin kuuluva keltamusta sudenkorento.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|left|Naaras pienoiskuva|Aitojokikorento edestäpäin
Aitojokikorento on ulkonäöltään muiden jokikorentolajien kaltainen. Takaruumis muistuttaa muodoltaan nuijaa, ja sen kärkipään jaokkeet ovat selkäpuolelta kokonaan mustat. Ruumiissa on mustan lisäksi keltaista kuviointia, joka haalistuu korennon vanhetessa. Molemmilla sukupuolilla perälisäkkeet ovat väriltään tummat ja jalat miltei täysin mustat. Koiraan perälisäkkeet osoittavat takaruumiin kärjestä vinosti poispäin toisistaan.
Kwela
Kwela on eteläafrikkalainen musiikkityyli, joka kehittyi marabista ja nosti eteläafrikkalaisen musiikin kansainväliseen suosioon 1950-luvulla. Kwelan tärkein elementti oli alun perin tinapilli, jonka avulla kansansävelmiä voitiin nopeasti sovittaa uuteen musiikkityyliin. Sana ”kwela” tulee zulun kielestä ja tarkoittaa ”nousta ylös”, mutta townshipeissa myös poliisiautoja kutsuttiin sanoilla ”kwela-kwela”. Siten nimi saattaa olla paitsi kutsu tanssiin myös varoitus.
Aitojokikorento
Elintavat
Suomessa aikuisia aitojokikorentoja tavataan toukokuun lopusta elokuun puoliväliin. Päälentoaika ajoittuu kesäkuun alkupuoliskolta heinäkuun puoleenväliin.
Levinneisyys ja elinympäristö
Aitojokikorennon levinneisyysalue ulottuu Länsi-Euroopasta Siperiaan. Lajia tavataan melkein koko Euroopan alueella lukuun ottamatta sen uloimpia alueita. Aasian puolella aitojokikorentoa tavataan Uralille ja Iraniin ulottuvalla alueella. Suomessa laji elää jokseenkin harvinaisena maan eteläosissa. Lajin pohjoisimmat elinalueet ovat Keski-Suomen korkeudella. Kuoriutumispaikoillaan aitojokikorento saattaa olla paikoin tavallista runsaampi.
Aitojokikorennolle tyypillistä elinympäristöä ovat erilaiset joet ja kookkaat purot, mutta se elää myös hapekkailla seisovilla vesillä, kuten tuulisilla järvillä. Lajin asuttamat vesistöt ovat tavanomaisesti hitaammin virtaavia kuin muiden Suomessa tavattavien jokikorentojen. Korennon toukat voivat kuoriutua myös järvillä, jonne ne tulevat todennäköisesti salmesta tai tuuliselta ja kivikkoiselta rannalta.
Society of Dilettanti
pienoiskuva|260px|Society of Dilettantin jäseniä, 1777/1779. Society of Dilettanti eli Diletanttien seura on brittiläinen yläluokkaisten miesten noin vuonna 1732–1734 perustama seura, joka tukee antiikin Kreikan ja Rooman taiteen ja muiden muinaisjäänteiden tutkimusta.
Historia
1700-luvulla brittiläisille yläluokkaan kuuluville nuorille miehille tuli tavaksi tehdä matka (nk. Grand Tour) Italiaan ja erityisesti Roomaan. Tällaiset matkat saattoivat kestää useita vuosia, ja niiden tarkoituksena oli muun muassa sivistyminen valistuksen hengessä sekä historialliseen taiteeseen ja muinaisjäänteisin tutustuminen. Society of Dilettanti syntyi tällaisen matkan tehneiden miesten päivällisseurana noin vuonna 1732–1734. Ensimmäinen tapaaminen saattoi olla Italiassa vuonna 1732, mutta usein perustamisvuodeksi mainitaan 1734. Seuran nimen dilettanti on peräisin italiankielen sanasta dilettare, ”tuottaa mielihyvää”.
Seura on olemassa edelleen. Nykyisin siihen kuuluu 60 jäsentä. Seura hyväksyy edelleen, kuten aiemminkin, jäsenikseen ainoastaan aikaisempien jäsenten tuttuja, joistä äänestetään salaisesti. Virallinen päivällistapaaminen on neljästi vuodessa. Seura tukee brittiläisten arkeologisten instituuttien British School at Athens ja British School at Rome toimintaa sekä British Libraryn ja British Museumin hankintoja.
Jeldos Smetov
Jeldos Bakytbajuly Smetov (, s. 9. syyskuuta 1992 Taraz) on kazakstanilainen judon maailmanmestari. Smetov kilpailee alle 60-kiloisten sarjassa.
Smetov voitti maailmanmestaruuden kotiyleisönsä edessä vuonna 2015. Hän sai hopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja pronssia vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. MM-pronssia hän saavutti Tokiossa 2019 ja Taškentissa 2022.
Aasian kisoista Incheonista 2014 hän voitti kultaa 60-kiloisista ja sai hopeaa joukkuekilpailusta. Smetovilla on myös yksi kulta ja yksi pronssi Aasian-mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2010 hän voitti alle 20-vuotiaiden maailman- ja Aasian-mestaruuden 55-kiloisissa ja sai 2011 saman ikäluokan MM-pronssia 60-kiloisissa.
Sotilaiden MM-kilpailuista Smetovilla on yksi hopea vuodelta 2011. Hän on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa seitsemän turnausvoittoa, viisi kakkossijaa ja kolme kolmossijaa. Maailmancupeissa / Continental Open -kilpailuissa hänellä on kaksi voittoa ja yksi kakkossija.
John W. Campbell
John Wood Campbell, salanimi Don A. Stuart (8. kesäkuuta 1910 Newark, New Jersey – 11. heinäkuuta 1971 Mountainside, New Jersey) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, jota pidetään nykyaikaisen tieteiskirjallisuuden isänä. Hän toimi Astounding Stories -lehden (nykyisin Analog Science Fiction and Fact) päätoimittajana 1930-luvun lopulta kuolemaansa saakka.
Campbellin teoksiin kuuluu muun muassa salanimellä Don A. Stuart julkaistu pienoisromaani Who Goes There?, jonka pohjalta on tehty kolme elokuvaa. Ensimmäinen elokuvaversio valmistui vuonna 1951 nimellä ’Se’ toisesta maailmasta, toinen 1982 nimellä The Thing – ”se” jostakin ja sille esiosa The Thing vuonna 2011.
Campbellin mukaan on nimetty kaksi palkintoa: John W. Campbellin muistopalkinto ja John W. Campbell -palkinto parhaalle uudelle kirjailijalle. Jälkimmäinen palkinto on nimetty uudelleen Astounding-lehden mukaan johtuen Campbellin mielipidekirjoituksista.
Seo Hyo-seon
Seo Hyo-seon (hangul: 서 효선, s. 20. syyskuuta 1966) on eteläkorealainen kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Seo kuului Etelä-Korean naisten maajoukkueen kokoonpanoon Soulin kesäolympialaisissa 1988, missä maa saavutti hopeaa. Hän teki olympiaturnauksessa kaksi maalia, joista toinen oli Isoa-Britanniaa vastaan käydyn välierän ainoa osuma.
Floquet de Neu
350px|thumb|Floquet de Neu Barcelonan eläintarhassa 9. helmikuuta 2003 Floquet de Neu (katalaani ksi) tai Copito de Nieve (espanja ksi)  (1964 Espanjan Guinea – 2003 Barcelona, Katalonia) oli maailman ainoa tunnettu albiino gorilla.
Fang heimoon kuuluva maanviljelijä Benito Mañé vangitsi albinogorillan Río Muni n alueella Espanjan Guineassa 1. lokakuuta 1966. Mañé oli tappanut loput gorillaryhmän jäsenistä jotka eivät olleet albinoita. Mañé piti albinogorillaa kotonaan neljä päivää ennen kuin kuljetti sen Bata an, mistä lääkäri Jordi Sabater Pi osti sen häneltä .Mañé antoi albinogorillalle nimen Nfumu Ngui joka on fangkielellä valkoinen gorilla. Sabater Pi antoi albinogorillalle nimen Floquet de Neu joka on katalaaniksi  "pieni lumihiutale".
Floquet de Neu kuoli eläintarhassa vuonna 2003 ja oli kuollessaan liki 40-vuotias. Se on niin tunnettu eläin maailmalla, että vielä nykyäänkin Barcelonan korttikioskeissa myydään sen kuvalla varustettuja postikortteja. Floquet de Neu onkin Koko-gorillan ja Cheeta-simpanssin ohella yksi maailman tunnetuimmista apinoista. Lisäksi Barcelonan eläintarhassa asuu nykyäänkin Floquet de Neun lapsenlapsia.
Päivi Häkkinen
Päivi Häkkinen on jyväskyläläinen tietoteknologian opetuskäytön professori.
Häkkinen työskentelee varajohtajana Jyväskylän yliopiston koulutuksen tutkimuslaitoksessa. Hän on yhteisöllisen oppimisen ja teknologian, oppimisympäristöjen suunnittelun ja arvioinnin sekä oppijalähtöisten oppimisympäristöjen asiantuntija. Päivi Häkkinen työskentelee professorina ja varajohtajana Koulutuksen tutkimuslaitoksessa. Hänen tutkimuksensa koskevat tieto- ja viestintäteknologian opetuskäyttöä erityisesti yhteisöllisen teknologian rooliin oppimisen, ongelmanratkaisun ja arvioinnin tukena. Nykyisin hän on tutkii myös oppimisanalytiikan mahdollisuuksia opiskelijoiden toimijuudelle, teknologiatuettujen oppimisympäristöjen laadun arvioinnille ja virtuaalitodellisuuden lisäarvoa oppimisen näkökulmasta.
TSNEH (Tykkään susta niin että halkeen)
TSNEH (Tykkään susta niin että halkeen) tai joskus pelkkä TSNEH on suomalaisartisti Juha Tapion kappale hänen yhdeksänneltä, Lapislatsulia-nimiseltä studioalbumilta. Kaiku Recordings julkaisi kappaleen 30. elokuuta 2013. Artisti itse on paljastanut kappaleen nimen "TSNEH" tulleen hänen faneiltaan.
Anttila (Porvoo)
Anttila on kylä ja taajama Porvoon kaupungissa noin 17 kilometrin päässä Porvoon keskustaajamasta länteen Vanhan Kuninkaantien tuntumassa. Vuoden 1997 kuntaliitokseen asti Anttila kuului Porvoon maalaiskuntaan.
Anttilan kylän vanhin asutus on sijoittunut Mustijoen länsirannalla olevan kallioisen mäen kaakkoisreunaan, jossa sijaitsevat nykyisin Nygrannin ja Påvalsin tilat. Vuonna 1560 kylässä oli kolme taloa. Viimeistään 1700-luvun lopulta lähtien asutusta tuli myös lännemmäksi, savikkoisen laakson pohjoisreunalle, pellon ja metsän reunavyöhykkeelle. Reunavyöhykkeen nykyinen rakennuskanta koostuu vaihtelevan ikäisistä rakennuksista, jotka kuuluvat melko harvaan sijoittuneiden maatilojen pihapiireihin. Rakennukset ovat muutamia luhtiaittoja lukuun ottamatta pääosin 1900-luvun kuluessa rakennettuja.
Kuusivaaran seisake
Rautatievirasto kielsi matkustajajunien pysähtymisen Kuusivaaran seisakkeella asemainfrastruktuurin puutteiden vuoksi 5. joulukuuta 2007 alkaen. Ratahallintokeskus lakkautti liikennepaikan 30. kesäkuuta 2008.
Vassijauren rautatieasema
Vassijauren rautatieasema on rautatieasema Kiirunan kunnassa  Ruotsin rataverkolla rataosalla, eli niin kutsutulla Malmbanan-radalla. Rautatieasema sijaitsee 1535,1 ratakilometrin päässä Tukholman keskusrautatieasemalta ja 6,8 kilometrin päässä Norjan rajalta. Vassijauren asemalta on matkaa Kiirunan asemalle 122,4 kilometriä. Vassijaure on Ruotsin rataverkon korkeimmalla sijaitseva rautatieasema sekä rataverkon pohjoisin liikennepaikka.
Vassijauren liikennepaikalla pysähtyvät kaikki rataosan henkilöjunat. Aseman lämmin odotustila on avoinna ympäri vuorokauden.
Asemarakennus
Vassijauren asemarakennus on samassa suuressa tiilirakennuksessa kuin alkuperäinen sähköradan muuttaja-asema, joka rakennettiin radan sähköistyksen myötä vuonna 1915. Muuttajalaitteistolla muutettiin valtakunnan sähköverkosta saatavan sähkön 50 hertsin taajuus sähkövetureille sopivaksi 162/3 hertsin taajuudelle. Nykyisin asemarakennuksessa on myös rautatietekninen sähkömuseo.
Rupert Penry-Jones
Rupert Penry-Jones (s. 22. syyskuuta 1970 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta; esiintynyt joskus nimellä Rupert Penry Jones) on englantilainen näyttelijä. Hän on parhaiten tunnettu televisiorooleistaan BBC:n draamoista Erikoisjoukkue, Casanova, Vakoojat ja North Square.
Hänen isänsä on näyttelijä Peter Penry-Jones ja äitinsä näyttelijätär Angela Thorne ja hänen veljensä Laurence Penry-Jones on myös näyttelijä.
Vuonna 1995 hän näytteli äitinsä kanssa televisiossa ohjelmassa Uusia tuulia kartanossa. Hän opiskeli Bristol Old Vic Theatre Schoolissa. Hänen roolinsa näytelmässä Don Carlos Royal Shakespeare Companyssä toi hänelle arvostetun Ian Charleson Award -palkinnon. Vuonna 1998 hän näytteli Edward Albeen näytelmässä The Play About the Baby Almeida Theatressa.
Hän on seurustellut laulaja Kylie Minoguen kanssa, mutta nykyään hän on naimisissa irlantilaisen näyttelijän Dervla Kirwanin kanssa, jonka kanssa hänellä on tytär ja poika. Sekä hän että Kirwan esiintyivät minisarjassa Casanova  vuonna 2005, mutta he eivät näytelleet yhdessäkään samassa kohtauksessa.
Indian Railways
Indian Railways (IR) on Intian valtion rautatieyhtiö. Sen kotipaikka on New Delhi. IR:llä oli monopoli maan rautatieliikenteessä viime vuosiin asti. Yhtiö hoitaa 65 806 kilometrin mittaista (2013–14) eli maailman neljänneksi laajinta rautatieverkkoa ja kuljettaa 19 000 junaa päivittäin. Päivittäin 12 000 matkustajajunaa kuljettaa yli 23 miljoonaa matkustajaa Intian noin 8 000 rautatieaseman välillä. Yhtiön yli 7 000 rahtijunaa kuljettaa yli kolme miljoonaa rahtitonnia päivittäin; vuonna 2013-2014 yhtiö kuljetti yhteensä 1,05 miljardia tonnia rahtia. Yhtiön talouden merkitys on suuri, sillä rautatieliikenteen osuuden katsotaan muodostavan 0,9 prosenttia Intian bruttokansantuotteesta (2012–13). thumb|left|210px|Intian alueellisten rautatieyhtiöiden alueet (2006). IR on maailman suurimpia julkisen alan työllistäjä – se työllistää noin 1,3 miljoonaa henkilöä (kaudella 2012–13). Indian Railways liikennöi sekä pitkän matkan linjoja että kaupunkien sisäisiä liikenneverkkoja.
Indian railwaysillä on useita luokkia junissaan: Ilmastoitu ja siisti 1.luokka, 1.luokan makuuhytit, 2.luokan makuusali, 2. Luokan istuinpaikat, 3.luokan makuusalit ja varaamattomat paikat. Junalippu 1.luokassa välillä Delhi-Mumbai maksaa noin 50€. 2.luokan makuupaikka taas maksaa samalla välillä n. 6,50€.
Aiheesta muualla
רכבות בהודו
Kirsti Manninen
Kirsti Marjatta Manninen (o.s. Aukia, s. 22. lokakuuta 1952 Seinäjoki) on suomalainen kirjailija ja käsikirjoittaja, joka on julkaissut toistasataa teosta omalla nimellään ja kirjailijanimellä Enni Mustonen. Mannisen laajaan tuotantoon kuuluu lastenkirjoja, historiikkeja, näytelmiä, televisiokäsikirjoituksia, historiallisia romaaneja, naisviihdettä, dekkareita ja kirjallisuudentutkimuksia.
Elämä ja ura
Manninen opiskeli Helsingin yliopistossa kotimaista kirjallisuutta, Suomen historiaa, suomen kieltä, kasvatusoppia ja tiedotusoppia. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1987 Ylioppilaslehden pakinoista (Ollista Bisquitiin – Ylioppilaslehden pakinat 1913–1968).
Mannisen tunnetuin teos on Pirkko Kanervan kuvittama Tivolimäellä tavataan, josta tehtiin animaatiosarja vuonna 1989.
Vuonna 2006 Manninen sai yhdessä Jussi Kaakisen ja Juha Kuisman kanssa Suomen tietokirjailijat ry:n Tietopöllö-palkinnon teoksesta Suomen lasten historia. Vuonna 2009 hänelle myönnettiin Kaarina Helakisa -palkinto.
Kirsti Mannisen isä oli kirjailija Pekka Aukia ja tytär on kirjailija Katri Manninen. Pojat Kusti ja Jaakko ovat muusikoita.
Hovimäki-kirjasarja
(yhdessä Anna-Lisa Mestertonin, Carl Mestertonin ja Jussi-Pekka Aukian kanssa)
Lastenkirjat
kuvitus Pirkko Kanerva
Raksilan marketit
thumb|K-Citymarket Oulu Raksila Raksilan marketit on Oulussa Raksilan kaupunginosassa sijaitseva kauppakeskittymä. Kolmen marketin keskittymä on rakennettu vuosina 1975–1976.
Vuonna 2002 Raksilan marketit eli K-Citymarket, Prisma ja Euromarket nousivat yhteisellä päivittäistavaramyynnillä mitattuna Suomen suurimmaksi ruokakaupaksi ohittaen Helsingin Stockmannin 64,4 miljoonan euron päivittäistavaroiden yhteenlasketulla kokonaismyynnillä.
Entisen Euromarketin kiinteistössä toimii muun muassa Sale, Alko, Subway, apteekki, Ykkös Suutari ja löytötavaratoimisto.
Tammikuussa 2019 lakkautetun, Hallituskadulla toimineen Oulun pääpostin postipalvelut siirtyivät K-Citymarketin tiloihin 28. tammikuuta 2019.
1975–1976 Markettien valmistuminen
Marketeista ensimmäisenä avasi E-liikkeeseen kuuluneen Oulun Osuuskaupan Eka-market (myöhemmin Euromarket), jonka avajaisia vietettiin 1. syyskuuta 1976. Sokos-market (myöhemmin Prisma) avattiin lokakuussa 1976. Rakennuksen rakensivät yhdessä Osuuskauppa Arina ja SOK. Arkkitehti Eila Mikkonen toimi rakennuksen pääsuunnittelijana. Viimeisenä valmistui Keskon Citymarket, jossa avajaiset olivat 1. joulukuuta 1976.
Vuosi 2010 Euromarket
Euromarket lopetti toimintansa Oulussa vuonna 2010. Arina osti kiinteistön ja liiketoiminnan, jolloin kiinteistön alakertaan avattiin S-market, joka muutettiin myöhemmin vuorokauden ympäri avoinna olevaksi Saleksi. Rakennuksen toisessa kerroksessa on ollut Euromarketin jälkeen urheiluliike ja nykyään siellä toimii Pohjois-Pohjanmaan löytötavaratoimisto.
Asemakaavan muutos ja marketien tulevaisuus
Raksilan kauppa-alueen uudistamista on pohdittu ja suunniteltu jo pitkään. Vuonna 2010 oli suunnitelmissa neljä vaihtoehtoista suunnitelmaa marketalueen kehittämiseksi. Vaihtoehtoina oli muun muassa nykyisen kauppakeskittymän kehittäminen nykyiselle paikalle, Oulun Energia Areenan uudisrakentaminen kauppakeskittymän paikalle tai uuden kauppakeskuksen rakentaminen Oulun rautatieasemalta katsottuna radan toiselle puolelle, Ratakadun ja junaradan väliin, jossa sijaitsee Oulun linja-autoasema ja Matkahuollon toimipiste.
Osuukauppa Arina osti vuonna 2010 Suomen Lähikaupan Raksilan Euromarketin liiketoiminnan. Tämä merkitsi, että Arina saa tulevasta liikekeskuksesta käyttöönsä kaksi kolmasosaa. Vuonna 2017 saatiin yhteistoimintasopimus, jonka mukaan kauppakeskittymä korvataan uudella liikekeskuksella, joka sijoittuu markettien nykyiselle paikoitusalueelle, Kajaanintien ja Ratakadun varteen. Oulun yhdyskuntalautakunta hyväksyi suunnitelman 18. huhtikuuta 2017. Uuden rakennuksen toteuttaminen kirjattiin tapahtuvan vuosina 2019–2021, jolloin uusi liikekeskus valmistuisi. Nykyisten marketien paikalle, Puu-Raksilan viereen tulisi 20 000 kerrosneliötä asuntorakentamiseen. Rakentaminen on kuitenkin edelleen suunnitteluasteella.
Kolmoishermo
thumb|400px|Kolmoishermon liike- ja tuntohermosyiden jakautuminen kasvoissa. Kolmoishermo on viides aivohermo ja se on aivohermoista suurin. Kolmoishermo toimii kasvojen tuntohermona ja puremalihasten liikehermona. Sen nimi tulee siitä, että se jakautuu kolmeen haaraan: alaleukahermo, yläleukahermo ja silmähermo. Alaleukahermo hermottaa alaleuan aluetta, yläleukahermo yläleuan aluetta ja silmähermo otsan aluetta.
Herpesvirus voi vesirokon jälkeen jäädä piileväksi kolmoishermosolmuun ja aiheuttaa myöhemmin vyöruusun. Kolmoishermoon liittyvää neuropaattista kipua kutsutaan kolmoishermosäryksi.
frame|left|350px|Alaleuka-, yläleuka- ja silmähermon hermottamat alueet kasvoissa.
Simo Naapuri
Simo Naapuri on suomalainen, Hämeenlinnassa syntynyt laulaja-lauluntekijä ja säveltäjä. Hän on säveltäjä ja artisti, jolle tunnusomaista on eri musiikkilajien yhdistely.
Suomenkielisen musiikin lisäksi Naapuri on tehnyt englanninkielistä musiikkia yhdessä kanadalaisen kollegansa Chris Veen (Dennis Hilman) kanssa. Lisäksi joitain kappaleita, muun muassa Jätä tämä maa (bossanova) on käännetty ruotsiksi ja portugaliksi.
Simo Naapuri sijoittui vuoden 1997 Kotkan meripäivillä toiseksi kantaesityksellään ”Aamun laivat”. Debyyttialbumi Muistojen elokuvateatteri ilmestyi loppuvuodesta 1998, julkaisijana helsinkiläinen levy-yhtiö Melske Oy.
Vuonna 2002 Mia Makaroff ja Simo Naapuri tekivät joululevyn Pelkkää joulua yhdessä itävantaalaisen Vivace-kuoron kanssa. Levy koostui Simon ja Mia Makaroffin kappaleista. Levyn solistina oli muun muassa Marika Makaroff sekä Vivace-kuorolaisia.
Vuonna 2002 ilmestyi Tapani Kansan levy Salaisuudessain, jolle äänitettiin Simon kappale ”Ai Di Ai”.
Tammikuussa 2005 ilmestyi Aikakoneestakin tutun Sanin debyytti Kaikki laulut, jolle levytettiin Simon kappaleet ”Jätä tämä maa” sekä ”Kangastus".
Joulukuussa 2008 ilmestyi single "Talvipäivänseisaus". 12.02.2009 julkaistiin video "Puun juuret" debyyttialbumilta Muistojen elokuvateatteri.
Huhtikuussa 2011 ilmestyi toinen soololevy "Talvipäivänseisaus". Albumilta julkaistiin singlet ja videot kappaleista "Talvipäivänseisaus", "Silppua sisältä", "Lisää teetä" ja "Ikävä". Syksyllä julkaistiin 2011 single "Ristin hahmo".
2016 huhtikuussa ulos single "Rakkauteen ikuiseen". 2016 lokakuussa julkaistiin single "Ensitreffit alttarilla".
2017 helmikuussa julkaistiin kappale "Muistojen elokuvateatteri "-with intro. 2017 syyskuussa ulos single ja video kappaleesta "TanssiMaria". 13.4.2018 julkaistiin kappale ja video "Tutustutaan uudestaan".
2018 syyskuussa Simo Naapuri avasi "Simo Naapuri International" -YouTube-kanavan, jolla julkaistiin kappale "Venha para ca". Kappaleen solistina ja tekstin kääntäjänä oli brasilialainen Eduardo Domingue De Jesus. 23.02.2019 julkaistiin kappale "Eilisen teeren poika", jossa oli mukana Anneli Mattila.
10.09.2020 julkaistiin kappale "The figure of the Cross". 24.10.2020 julkaistiin musiikkivideo "Dave", joka sivuaa mm. Dave Lindholmin uraa.
01.03.2021 julkaistiin kappale "Keep on goin", jonka teksti Simon pitkäaikaisen co-writerin Dennis Hilmannin kynästä. Solistina oli Ants in the Pants -yhtyeen Ilona Ala-Leppilampi. Kappale äänitettiin jo 2008 kun se osallistui kilpailuun "The John Lennon Songwriting Contest", sen päätyen semifinaaliin genressä "Folk". Kappale voitti "The Song of the Month"-kilpailun Broadjam.comissa. Samalla sivustolla kappale "Jätä tämä maa" päätyi usean kuukauden ajan Top10-listn kärkeen.
31.10.2021 julkaistiin single "Siivetön lintu". 2022 alkuvuodesta julkaistaan kappale "Happiness", jonka tekstistä vastaa amerikansuomalainen Jay Pajuoja.
Kurt Grelling
Kurt Grelling (2. maaliskuuta 1886 – syyskuu 1942) oli saksalainen loogikko, filosofi ja Berliinin piirin jäsen. Hän pyrki pitämään piirin toiminnassa vielä muiden jäsenten muuttaessa maasta. Hän kuoli Auschwitzin keskitysleirillä pian sen jälkeen, kun hänet ja hänen vaimonsa oli tuotu sinne 18. syyskuuta 1942.
Henri Pitot
Henri Pitot (1695–1771) oli ranskalainen matemaatikko, astronomi ja hydraulikko. Hänet tunnetaan keksimästään virtauksen nopeutta mittaavasta Pitot-putkesta.
Henkilöhistoria
Pitot syntyi Aramonin kylässä, Ranskassa vuonna 1695 ja hänen vanhempansa olivat hyvin koulutettuja. Pitot ei nuoruudessaan ollut kiinnostunut akateemisesta oppineisuudesta. Palvellessaan armeijassa hän kiinnostui geometriasta ja itseopiskeli myöhemmin kolmen vuoden ajan matematiikkaa ja astronomiaa. Hän muutti Pariisiin ja pääsi tiedeakatemian kemianlaboratorioon assistentiksi vuonna 1723.
Vuonna 1724 Pitot pääsi Ranskan tiedeakatemian jäseneksi. Hän kiinnostui hydrauliikasta ja keksi mitata veden nopeutta suorakulmaiseksi käyristetyllä lasiputkella. Virtauksesta siis mitataan staattinen eli häiriötön paine ja Pitot-putken vedessä olevan pään kohdalta stagnaatiopaine, joiden avulla lasketaan virtausnopeus. Vuonna 1732 hän suoritti virtauksen nopeuden mittauksia Seinejoesta keksimällään putkella. Saman vuoden aikana hän ilmoitti tiedeakatemialle keksinnöstään.
Naamiohuntulavastaja
Naamiohuntulavastaja (Sericulus aureus) eli aiemmalta nimeltään tulihuntulavastaja on lavastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Naamiohuntulavastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Petulia
Petulia on The Beatles -elokuvillaan maineeseen nousseen Richard Lesterin ohjaama brittiläinen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1968. Se perustuu John Haasen romaaniin Me and the Arch Kook Petulia.
Juoni
Kalifornian San Franciscoon sijoittuvassa tarinassa mieleltään epävakaa englantilaistaustainen seurapiirinainen Petulia (Julie Christie) jättää komean mutta väkivaltaisen miehensä (Richard Chamberlain), miljonääri-isänsä (Joseph Cotten) varoilla elävän tyhjäntoimittajan, ja antautuu sekavaan suhteeseen avioeron keskellä olevan lääkäri Archien (George C. Scott) kanssa. Sivujuonina ovat Petulian ongelmat meksikolaisen adoptiopoikansa kanssa ja Archien etääntynyt suhde sekä vaimoonsa (Shirley Knight) että omiin kouluikäisiin poikiinsa.
Tuotanto
Joidenkin arvioijien ”hyperaktiiviseksi” luonnehtimassa elokuvassa käytetään monia Ranskan uuden aallon elokuvan keinoja kuten hyppyleikkausta, nopeita ajallisia siirtymiä välähdyksenomaisine takaumineen ja tulevaa ennakoivine flashforwardeineen. Petulia oli Nicolas Roegin viimeinen pelkästään kuvaajan roolissa tekemä elokuva, ja myöhempien Roeg-ohjausten (esim. Kauhunkierre, 1973) perusteella voi päätellä monien elokuvan ratkaisujen olevan yhtä paljon Roegin kuin Lesterinkin käsialaa.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Elokuva sai teattereissa huonosti katsojia, mutta tuotti tekijöilleen joitakin palkintoehdokkuuksia: käsikirjoituksesta Lawrence B. Marcusille (Writers Guild of America) sekä rooleista Shirley Knightille (Laurel Award) ja George C. Scottille (New York Film Critics Circle ja National Society of Film Critics).
Yhdysvaltalainen elokuvakriitikko Roger Ebert antoi Petulialle täydet neljä tähteä ja kirjoitti sen muistuttavan Antonionin Kuumetta (1962) ja Resnais’n elokuvaa Viime vuonna Marienbadissa (1961) siinä, ettei sekään tarjoa katsojalle valmista positiivista tunnetta koettavaksi vaan antaa katsojan välillä ärsyyntyneenäkin muodostaa oma käsityksensä tarinasta. Petulia herätti hänessä epätoivon ja surun tunteita ilman, että elokuvassa olisi silti yhtään mitään vikaa. Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esitysten 1985 ja 1992 alla sen olevan Lesterin maineikkain ohjaustyö, toisaalta lohduttoman pessimistinen, toisaalta tolkuttoman vauhdikas nopeine leikkauksineen ja temppuilevine kuvauksineen. ”Lesterin näkemys 1960-luvun lopun etsinnästä on ristiriitainen ja särmikäs, hänen elokuvansa täyttyy sarjoista irrallisia kohtauksia, tilanteita ja tunnelmia. Hän kuvaa kommunikaatiokatkosta ja vieraantumisen dramatiikkaa, rakastamisen sietämätöntä vaikeutta ja seksin esineellistymistä.”
The New York Timesin kriitikot valitsivat Petulian vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Enonkosken Pyrintö
Enonkosken Pyrintö (EnPy) on lentopalloseura Enonkoskelta Etelä-Savosta. Seuran miesten edustusjoukkue nousi kaudeksi 2007–2008 Suomen toiseksi korkeimmalle sarjasolle 1-sarjaan. Seuralla on myös menestyksekästä junioritoimintaa.
Aikaisemmin seura toimi urheilun yleisseurana. Tunnetuin Pyrinnön urheilija on juoksija Antti Loikkanen.
Kaudella 2009/2010 Pyrintö toimi 1-sarjassa Keski-Savon Paterin ja East Volleyn muodostaman uuden eteläsavolaisen SM-liigajoukkueen Saimaa Volleyn farmijoukkueena.
Valuvan kuoleman kosto
Valuvan kuoleman kosto (Beware! The Blob) on Larry Hagmanin ohjaama, vuonna 1972 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka on jatkoa vuoden 1958 elokuvalle Valuva kuolema.
Juoni
Chester tuo jäänavalta pullon, jossa on erikoinen massa, joka pääsee irralleen ja syö ihmisiä. Ihmisiä ei uskota, kun he kertovat massasta, kunnes massa on jo hyvin suuri ja löytää tiensä ilmastointikanavasta keilahallille, jossa se saadaan jäädytettyä. Juuri kun kaikki luulevat kauhun olevan ohi, yksi lampuista sulattaa jäätä ja massa valuu kameralle puhuvan seriffin jalkaan.
Fiona Shaw
thumb|right|Fiona Shaw vuonna 2011. Fiona Shaw (o.s. Fiona Mary Wilson, s. 10. heinäkuuta 1958 Corkin kreivikunta, Irlanti) on irlantilainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä, joka on tullut tunnetuksi Petunia Dursleyna Harry Potter -elokuvasarjassa.
Granula
thumb|300px|Granuloita Auringon pinnalla.
Auringon pinta eli fotosfääri on kauttaaltaan rakeinen muilta kuin auringonpilkkujen ja muiden poikkeusilmiöiden kohdalta. Auringon pinta kiehuu kuin puuro Auringon sisältä tulevan lämmön aiheuttamien konvektiovirtausten takia. Konvektio siirtää lämpöä auringon sisustasta ulospäin. Granulassa on kirkas keskusta ja tummempi reuna, jonka alueella kaasu laskeutuu alaspäin. Granulan muoto muuttuu ja granulat hajoavat mm. pystypyörteiden takia. Tumman reunuksen keskellä näkyy joskus valkeita pisteitä tai pitkulaisia kuvioita, filigraaneja. Nämä ovat magneettikentän keskuksia, joita virtaus repii hajalle. Granulat ovat muodoltaan soikeita ja vaihtuvia ja epämääräisiä. Granuloiden kirkkaus vaihtelee viiden minuutin jaksossa.
Supergranulan elinikä on monta päivää. Näiden muoto muistuttaa monikulmiota. Granulat liikkuvat supergranulan keskustasta kohti reunoja kuljettaen magneettikenttää mukanaan. Supergranulaatio näkyy epäsäännöllisenä verkkona tarkassa auringon magneettikentän kartassa. Supergranulan keskiosassa on nouseva liike, vaakaosassa horisontin suuntaista liikettä ja reunoilla laskuliike. Aurinkotuuli lähtee supergranuloiden välistä.
Reiko Aonuma
Reiko Aonuma (, s. 28. tammikuuta 1954 Nagano, Naganon prefektuuri) on japanilainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.