cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jim Craig
Ura
Craig pelasi kaudella 1980–1981 Bostonissa 23 ottelua, joista voitti yhdeksän. Craig ei onnistunut nousemaan Bostonin ykkösmaalivahdiksi ja päävastuun otteluista kantoi Rogatien Vachon. Kauden jälkeen Craigin nenän väliseinä korjattiin leikkauksella. Craig valittiin mukaan Yhdysvaltojen Kanada-cup joukkueeseen, mutta ei pelannut turnauksessa, koska hän mursi oikean kätensä etusormen maajoukkueen harjoituksissa syyskuussa. Kaudella 1981–1982 Bostonin maalivahtikaksikkona oli Vachon sekä nuori Marco Baron ja Craig päätyi pelaamaan alempiin sarjoihin. Lokakuussa 1981 Craigin olkapäästä poistettiin leikkauksessa pieni kasvain. Leikkausta seuranneen sairausloman aikana Craig putosi kotonaan tikapuilta ja mursi vasemman nilkkansa. Craig pelasi kaudella lähinnä Bostonin farmijoukkueessa, mutta kärsi selkävaivoista. Craig ajoi toukokuussa 1982 autokolarin, jossa kuoli nainen. Craigiä syytettiin taposta, mutta hänet vapautettiin syytteistä oikeudenkäynnin jälkeen.
Boston purki Craigin sopimuksen lokakuussa 1982 ja kaudeksi 1982–1983 Craig liittyi jälleen Yhdysvaltojen jääkiekkomaajoukkueen mukaan. Hän pelasi maajoukkueessa 26 ottelua, Yhdysvallat voitti maailmanmestaruuskilpailujen B-sarjan ja NHL-joukkueet kiinnostuivat hänestä uudelleen. Craig solmi sopimuksen Minnesota North Starsin kanssa 2. maaliskuuta 1983. Loppu kauden aikana Craig oli ainoastaan kerran Minnesotan varamaalivahtina NHL:n pudotuspeleissä.
Kaudella 1983–1984 Craig pelasi suurimman osan kaudesta Minnesotan farmijoukkueessa ja vain kolme NHL-ottelua. Craigin reisilihas repeytyi Minnesotan ottelussa Detroit Red Wingsiä vastaan 20. tammikuuta 1984. Craig oli sivussa koko loppu kauden ja hän lopetti jääkiekkouransa myöhemmin vuonna 1984.
Craig valmistui Bostonin yliopistosta. Jääkiekkouran jälkeen Craig muutti takaisin North Eastoniin, jossa hänestä tuli liikemies ja markkinointialan konsultti. Craig on työskennelyt Valassis Communications -yhtiössä. Craig toimi vuosina 1994–1996 Northeastern Universityn jääkiekkojoukkueen apulaisvalmentajana. Hänet nimettiin IIHF Hall of Fameen vuonna 1999.
Synoptinen havaintoverkosto
Synoptinen havaintoverkosto tarkoittaa samanaikaisesti kaikkialla maailmassa suoritettavia säähavaintoja ilmakehän säätapahtumista. Nämä tiedot lähetetään synop-koodina paikallisille ilmatieteenlaitoksille, joissa ne analysoidaan ja kootaan yhteen.
Leontis
Leontis (, myös Leōntis, ) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Leos, Orfeuksen poika, ja sen alkuperäinen numero oli IV.
Fyleen kuului alun perin 20 demosta. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään fyleen kuului 14 demosta. Niin kutsuttujen makedonialaisten fylejen (Antigonis, Demetrias) lakkauttamisen jälkeen osa demoksista palautettiin Leontis-fyleen. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä Leōntidēs, monikossa Leōntidai.
Särmä
Särmä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Australian avoin tennisturnaus 2001
Australian avoin tennisturnaus 2001 pelattiin 14. – 27. tammikuuta 2001.
Miesten kaksinpeli
Andre Agassi – Arnaud Clément 6–4, 6–2, 6–2
Naisten kaksinpeli
Jennifer Capriati – Martina Hingis 6–4, 6–3
Miesten nelinpeli
Todd Woodbridge / Jonas Björkman –  David Prinosil /  Byron Black 6–1, 5–7, 6–4, 6–4
Naisten nelinpeli
Serena Williams / Venus Williams –  Lindsay Davenport /  Corina Morariu 6–2, 4–6, 6–4
Sekanelinpeli
Ellis Ferreira / Corina Morariu –  Joshua Eagle /  Barbara Schett 6–1, 6–3
Mary Corleone
Mary Corleone on kuvitteellinen hahmo Francis Ford Coppolan ohjaamassa elokuvassa Kummisetä osa III, joka päättää italialaisamerikkalaisesta rikollisperheestä kertovan elokuvatrilogian. Mary on Michael Corleonen tytär. Elokuvissa Corleonen osan näyttelee Sofia Coppola. Mario Puzon Kummisetä-romaanissa Michael Corleone ja Kay Adams saavat kaksi poikaa.
Michael Corleone on pitänyt tyttärensä onnistuneesti perheen rikollisen toiminnan ulkopuolella ja Mary johtaa lailliseksi muuttuneen Corleonen säätiötä, joka on tunnettu hyväntekeväisyydestä. Vuonna 1979 Mary kuitenkin rakastuu serkkuunsa Vinnieen, joka on perinyt luonteensa isältään Sonny Corleonelta. Michael pelkää tyttärensä tekevän pahan virheen ja löytääkin tilanteelle oivan ratkaisun. Vinnien on hylättävä Mary, jos hän haluaa tulla Michaelin seuraajaksi.
Vuonna 1980 perhe vierailee Palermossa Cavalleria rusticana -oopperan ensi-illassa, jonka Turiddun roolissa esiintyy Maryn veli Anthony. Oopperaesityksen jälkeen Michael Corleone yritetään murhata, mutta murhaajien luoti osuukin kuolettavasti Maryyn.
Leluaktivismi
Leluaktivismi tarkoittaa erilaisten hahmolelujen, kuten nukkejen, toimintafiguurien ja eläinlelujen, esimerkiksi erilaisten pehmolelujen, valjastamista poliittisen tai eettisen tavoitteen näkyväksi tekemiseen ja edistämiseen.
Suomessa leluaktivismilla on otettu kantaa esimerkiksi sukupuolten moninaisuuteen, eläinten oikeuksiin ja syrjintään. Näkyvä esimerkki leluaktivismista oli koronaviruspandemian aikana järjestetty nallejahti, jossa ihmiset asettivat pehmonalleja kotiensa ikkunoihin ohikulkijoita ilahduttaakseen. Pehmoleluja tuotiin ikkunoihin samaan aikaan ympäri maailmaa, kuten Uudessa-Seelannissa, Australiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Leluasetelmiin ja valokuvaukseen perustuvaan ja sosiaalisen median alustoilla jaettuun leikkiin liittyi pelillistetty ja kaikenikäisiä osallistava tavoite, leluhahmojen bongaamiseen perustuva nallehaaste.
Leonardo (sarjakuvahahmo)
Leonardo on alun perin Mirage Studiosin ja nykyisin IDW:n sarjakuvissa esiintyvä hahmo. Kevin Eastmanin ja Peter Lairdin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 Teenage Mutant Ninja Turtles -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa.
Hahmo
Leonardon tunnistaa sinisestä naamiosta, alun perin sarjakuvissa Leonardon naamionväri oli punainen. Hän käyttää aseenaan kahta ninjaken miekkaa, joita nimitetään kuitenkin Katanoiksi. Leonardo on nelikon vanhin kilpikonna sekä maltillinen ja hiljainen, joka ottaa erittäin tosissaan senseinsä Tikun ninjutsu-oppeja. Hän viettää aikaansa usein harjoitellen ja mietiskellen. Leonardolla on myös erittäin vahva kunnian tunne ja noudattaa erittäin tarkasti Bushidō-koodia. Hän yrittää pitää veljensä ruodussa ja poissa harmeista, koska Leolla on johtajan rooli nelikon kesken. Hän usein riitelee Rafaellin kanssa koska molemmat ovat vanhimmat veljekset ja kilpailevat johtajuudesta.
Leonardo on nimetty italialaisen renessanssin aikaisen maalarin Leonardo da Vincin mukaan.
Sarjakuva
Alkuperäisessä Kevin Eastmanin ja Peter Lairdin luomassa sarjakuvassa, Leonardo on ensimmäisen osan päähenkilö, joka varhaisissa tarinoissa ei ollut varsinaisesti johtaja, mutta otti aina ohjat käsiinsä, kun Turtlesit tekivät suunnitelmia (paitsi jos kyseessä on teknologia, Donatellon aluetta) ja puhuu koko ryhmän puolesta.
Mestari Tikku oli opettanut Leonardon kuten muutkin Turtlesit yhtä tehtävää varten, kostamaan Tikun isännän Hamato Yoshin kuoleman. Usean vuoden harjoittelun päätteeksi Tikku lähettää Turtlesit tappamaan New Yorkissa asuneen Silppurin. He onnistuivat myös tehtävässään, kun Donatello tappoi Silppurin kranaatilla. Sittemmin Tikku antoi heille vapaat kädet, sillä asettama tehtävä oli suoritettu. Tikku kuitenkin katosi ja Raphael yhdessä muiden Turtlesien kanssa löysivät johtolankoja seuraamalla tiensä erääseen rakennukseen, jossa he puolestaan joutuivat vahingossa teleportaamisen myötä D'Hoonib planeetalle, jossa Turtlesit tapasivat Fugitoidin. He päättivät auttaa robottia, jota jahtasivat Liittovaltio ja Triceratonit. Turtlesit yrittivät paeta molempien joukkoja karkuun samalla tuskaillen huomanneensa joutuneen vieraalle planeetalle, eivätkä he tietäisi miten pääsisi takaisin kotiplanetalleen maahan. Triceratonit onnistuivat lopulta ampumaan heidän pakoaluksensa alas ja saivat siepattua Fugitoidin. Turtlesit seurasivat sieppaajia heidän bunkkeriin, joka osoittautuikin olevan avaruusalus, joka vei heidät erääseen asteroidiin, jonne oli rakennettu Triceratonien yhteiskunta. Alus laskeutui Rebublic Centraliin, jossa sotilaat veivät Fugitoidin heidän johtajalleen Zanramonille ja pian ilmoittivat löytäneensä neljä tunkeilijaa, jotka olivat kuolla happikatoon. Zanramon käski viedä heidät vankilaan, kun Fugitoidi tunnisti ne ystävikseen. Seuraavana päivänä Turtlesit joutuvat osallistumaan gladiaattori turnaukseen, jossa he joutuivat taistelemaan neljää Triceratonia Mixx Troloa, Xoite Damazia, Daz Ublemia ja Monza Ramia vastaan. Leonardon painottaessa yhteistyöhön he loikkaavat taisaisen kamppailun päätteeksi Michelangelon avustuksella areenan yllä lentävään alukseen, jonka avulla he syöksyvät kohti Zanramonin katsomoaitiota ja ottavat hänet panttivangiksi. Turtlesit pakottavat Zanramonia kertomaan nopeimman reitin ulos. Zanramon johdattaa Turtlesit ansaan, mutta joutuu ammutuksi. Samassa Tricetonien sotilaat piirittävät Turtlesit ja Fugitoidin, mutta samassa he teleportautuvat takaisin maaplaneetalle ja Utromien rakennukseen josta he alun perin joutuivat siirretyksi toiselle planeetalle.
Kun kilpikonnat, Tikku, April ja Casey Jones vetäytyivät Pohjois Hamptoniin Caseyn isoäidille kuuluneelle majatalolle, Leonardon haavat vievät aikaa parantua. Kuitenkin, kun fyysiset haavat ovat ummessa, hän vaikuttaa toivottomalta ja epävarmalta. Hän käy säännöllisesti metsällä metsästämässä peuroja, mutta epäonnistuu. Metsällä ollessaan hän näkee Aprilin putoavan jäätyneen järven jään läpi ja pelastaa hänet. Tarinan lopussa hän on ilmeisimmin saanut suuren osan itsevarmuudestansa takaisin.
Paluu New Yorkiin
Tarinassa "Paluu New Yorkiin" Raphael vaatii kaikkia kilpikonnia palaamaan New Yorkiin kohtaamaan Jalkaklaanin ja Silppurin, syyttäen Leonardoa pelkuruudesta. Kaksikko riitelee ja lopulta Raphael lyö Leonardon ladon seinän läpi ja lähtee yksin.
Kolme jäljelle jäänyttä lähtee seuraamaan Raphia New Yorkiin ja kehittävät suunnitelman Jalkaklaanin väijytykseksi. Kun muut taistelevat Jalkaninjoja ja geneettisiä hirviöitä, jotka ovat pukeutuneet Silppuriksi, vastaan, Raphael kohtaa oikean Silppurin vain tullakseen vihollisen kukistamaksi. Leonardo pelastaa veljensä. Raphael alistuu Leonardon johdolle, joka taistelee Silppuria vastaan yksin. Viholliset ovat kasvokkain Jalkalaanin päärakennuksen katolla ja lopulta Leonardo mestaa Silppurin. Myöhemmin kilpikonnat vievät Silppurin ruumiin satamaan ja asettavat sen palavana lautalle ajelehtimaan merelle.
"Kaupunki sodassa" -tarinassa koko kaupunki on jengisodassa ja viattomia siviilejä on jäämässä väkivallan uhreiksi. Tarinassa Leonardo tajuaa, että alituinen taistelu Jalkaa vastaan on välttämätöntä ja epäröi suuresti. Karai, Jalan johtaja Japanissa lähestyy heitä ja on tullut New Yorkiin yhdistääkseen Japanin ja New Yorkin Jalan. Hän esittää liittolaistarjouksen kilpikonnille, jos he auttavat häntä kaatamaan Eliittininjat, jotka ovat korkea muuri voimienyhdityksen välissä. Leonardo taivuttelee veljensä hyväksymään Karain tarjouksen (Raphaelin pettymykeksi) ja kaikki neljä kilpikonnaa työskentelevät Karain kanssa eliminoidakseen Eliitin.
Miragen toisessa osassa kilpikonnat alkavat elää eri paikoissa Leon valittaessa, että perhe on hajoamassa. Hän päättää asua uudessa löytämässään viemäripiilopaikassa. Michelangelo ja Raphael huomaavat muutoksen Leonardossa ja että hän on paljon leppoisampi, vaikka Raphael huomauttaakin että he pitävät hauskaa "mätkimällä kalloja".
Image Comics
1990-luvulla aloittanut Image Comics sarjakuvakustantamo esitteli Leonardon melko samanlaisena kuin alkuperäinen. Hän oli itsevarma johtaja, mutta mukavampi paljon hankalampien veljiään kohtaan. Leonardo menetti myös kätensä Image Comicsin tarinoissa, mutta se ei estänyt häntä jatkamasta taisteluaan. Leonardo kokeili Donatellon tekemää proteesikättä, mutta tyytyi mieluummin käteen kiinnitettävään miekkaan.
Archie Comics
Archie Comicsin sarjakuvassa Leonardo inhosi yli kaiken tuliaseita. Myös tulevaisuuden versio Leosta oli pettymys; hän oli perustanut ninjakoulun. Neljä hänen valio-oppilaista olivat Nobuko, Leonardon mahdollinen ihastus Miles, nuori tummaihoinen mies Carmen, latinonainen, sekä Bob, kaksijalkainen paviaani. Nämä oppilaat olivat "kasvanutta perhettä" kilpikonnille, ja Bob kutsui heitä kaikkia sedikseen.
IDW
Vuonna 2011 uudistetussa Turtles-sarjakuvissa Leonardo oli yksi neljästä koe-eläimestä Baxter Stockmanin johtamassa biotekniikka yhtiössä. Hän ja kolme muuta kilpkonnaa olivat tarkoituksena olla ensimmäiset supersotilas projektin kokeilut. He joutuivat ryöstettäväksi mönjän ohella. Tikku seurasi ryöstäjiä ja puri yhtä heistä naamaan, joka pudotti kilpikonnat sisältävän säkin kadulle. Paikalle saapunut kissa yritti viedä yhden heistä jonka Tikku onnistui pelastamaan. Pian kuitenkin ryöstäjät saapuivat hakemaan säkkiä, mutta Tikku onnistui raahaamaan sen hampaillaan viemäriin, jossa Leonardo ja muut kilpikonnat muuttuivat mönjän myötä eläin hybrideiksi. Kahdeksantoista kuukautta myöhemmin he ovat jatkaneet kadonneen veljensä etsintöjä. Leonardo ilmaisi olevansa erittäin päättäväinen löytääkseen veljensä Tikun käskiessä häntä löytämään Raphaelin. Sen sijaan Donatello ja Michelangelo ovat enemmän skeptisiä kadonnen veljen olemassaoloon. Leonardo löysi lopulta Raphaelin yhdessä muiden turlesien kanssa. Perhe oli koossa ja Tikku lahjoitti kaikille uuden väriset naamiot ja Leonardo sai itselleen sinisen värin. Myöhemmin Turtlesit kohtasivat Silppurin, joka oli siepannut Tikun saadakseen hänet heidän puolelleen. Tikku onnistui pakenemaan Turtlesien pelastettua hänet. Tikku selitti heille jälleensyntymisestä ja uskoi olevansa Hamato Yoshi entisessä elämässään. Hän antoi pojilleen tehtäväksi tappaa Silppuri, joka oli muinoin tappanut heidät. Leonardo poti myöhemmin syyllisyyttä, kun Slash hyökkäsi heidän kimppuunsa Donatellon esitellessä veljilleen heidän uutta piilopaikkaa. Michelangelo pelasti heidät aluksi Slashin kynsistä, mutta toisella kertaa Leonardo yritti puhua järkeä pedolle. Vahingon kautta Leonardo vahingossa vahingoitti Slashia miekallaan, joka putosi veteen ja huuhtoutui pois. Väliaikaisesti hänet oli vangittu ja aivopesty ja hänestä tuli jalkaklaanin toinen komentaja mutta myöhemmin vapautui.
Animaatio
thumb|220px|[[Cam Clarke ääninäytteli Leonardoa 1980-luvun animaatiosarjassa.]] thumb|220px|[[Michael Sinterniklaasin ääninäytteli Leonardoa vuoden 2003 animaatiosarjassa.]]
Turtles – mutanttikilpikonnat
Leonardon ensimmäinen animaatioversio syntyi vuoden 1987 Turtles – mutanttikilpikonnat -animaatiossa, jossa hänen alkuperäisenä ääninäyttelijänä toimi Cam Clarke ja suomeksi dubatuissa versiossa Tom Wentzel. Hän toimi Turtlesien johtajana ja oli yleensä erittäin vakava muihin nähden, eikä juurikaan kertoillut mitään vitsejä. Leonardo oli myös hyvin terävä-älyinen johtaja, kuten sarjakuvissa. Lukeminen ja mietiskely kuului Leonardon päivän rutiineihin, joista varsinkin lukeminen kuului hänen harrastuksiinsa.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003)
Leonardon toinen animaatioversio syntyi vuoden 2003 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -animaatiossa, jossa hänen ääninäyttelijänään toimi Michael Sinterniklaas, suomenkielisessä versiossa ensiksi kausilla 1-2 Samuel Harjanne ja myöhemmin kausilla 3-7 Markus Blom. Mirage Studiosin ja 4Kids Entertainmentin tuottamassa animaatiosarjassa Leonardo on sarjan päähenkilö, ryhmänsä hiljainen johtaja ja myös hengellisin kilpikonna.
Sarjakuvaan perustuvassa jaksossa, Leonardo lähti ulos juoksulenkille kattojen päälle, Jalkaninjat ja hunni olivat väijytyksessä ja hyökkäsivät häntä vastaan. Hän taisteli koko joukkoa vastaan, mutta Silppurin taidokkaat eliittininjat löivät hänet. Aprilin luona Donatello, Raphael ja Mihcelangelo odottivat veljensä paluuta, Leonardo heitettiin ikkunasta sisään, samalla hän kertoi että Silppuri oli palannut.
Myöhemmin Raphael, Michelangelo, Donatello, Tikku, April ja Casey olivat Caseyn isoäidin vanhalla tilalla haavoittuneen Leonardon kanssa, he muistelevat Leonardon kanssa viettämiään aikoja. Tikku kertoo, että pienenä Leonardo pelkäsi korkeita paikkoja, mutta pääsi siitä eroon pelastettuaan senseinsä. Raphael taas muisteli, kun hän ja Leonardo olivat nuorina törmänneet viemärialligaattoriin ja Raphael oli hyökännyt suin päin sen kimppuun. Leonardo oli yrittänyt kertoa hänelle erästä asiaa, mutta Raphael oli kieltäytynyt. Lopulta Leonardo painoi alligaattoria unipisteestä, jolloin peto nukahti.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012)
Leonardo esiintyi vuoden 2012 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjassa tuttuun tapaan Turtles-nelikon johtajana, kun Tikku valitsi hänet pikaisen meditoinnin jälkeen. Leonardo käyttää aseinaan kahta katanaa ja wakizashia. Leonardo seuraa mielellään animaatiosarjoja Space Heroes, Super Robo Mecha Force Five!, Crognard the Barbarian ja Chris Bradford's 2 Ruff Krew. Hän pitää kovasti esikuvanaan erityisesti ensimmäisen sarjan päähenkilöä kapteeni Ryania. Leonardo usein ottaa mallia sarjojen hahmojen puheista ja yrittää tuoda niitä esiin johtaessaan omia veljiään. Hän on ihastunut Karaihin.
Hahmon äänenä toimii ensimmäisellä kaudella sekä suuren osan toisesta kaudesta Jason Biggs. Muissa toisen kauden jaksoissa hahmon äänenä on Dominic Catrambone. Kolmannesta kaudesta eteenpäin Leonardon äänenä on Seth Green. Suomenkielisenä äänenä Jon-Jon Geitel.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
Leonardon ensi esiintyminen elokuvassa tapahtui vuonna 1990 elokuvassa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat, jossa hänen äänenään toimi Brian Tochi ja asussa David Forman. Kolmessa ensimmäisessä elokuvissa Leonardo oli usein vaatimaton ja tunteellinen johtaja, jakoi harvoin suoria komentoja. Hän myös vitsaili tavallista enemmän veljestensä kanssa, kuin aiemmissa Turtlesien sarjoissa ja sarjakuvissa. Leonardo kykeni ensimmäisessä elokuvassa ottamaan telepaattisesti yhteyttä mestari Tikkuun, joka oli kidnapattu. Lisäksi hän oli ainoa Turtlesnelikosta, joka onnistui vahingoittamaan vakavasti Silppurin.
TMNT
Neljännessä elokuvassa TMNT Turtlesit ovat voittaneet Silppurin, mutta veljesten tiet eroavat, kun mestari Tikku lähettää Leonardon Keski-Amerikkaan kehittämään taitojaan tullakseen paremmaksi johtajaksi. Hänen harjoitusjaksonsa kuitenkin pitkittyy Leon epäröidessä kehitystään. April O'Neil onnistuu hieman suostuttelemaan Leonardoa palaamaan takaisin New Yorkiin, joka tulee sopivaan aikaan estämään veljiensä kanssa maaplaneetan uusinta uhkaa. Sitä ennen Leo joutui selvittämään välinsä Raphaelin kanssa. Hahmon äänenä toimi James Arnold Taylor. Suomenkielisessä versiossa hänen äänenään oli jo 2003-luvun animaatiosarjasta tuttu Markus Blom.
Ammoniumvetykarbonaatti
Ammoniumvetykarbonaatti eli ammoniumbikarbonaatti eli hiilihapon ammoniumsuola on yhdiste, jonka kemiallinen kaava on NH4HCO3. Sitä käytetään kohotusaineena leivonnassa, muoviteollisuudessa ja lannoitteiden tuotannossa. Se on ärsyttävää silmille, iholle ja hengityselimille.
N’kon kieli
N’ko eli kangbe on n’ko-kirjaimistolla kirjoitettava kirjakieli, joka on sekoitus Länsi-Afrikassa puhuttuja manding-kieliä: bambaraa, djulaa, mandinkaa ja maninkaa. Kielellä ei ole äidinkielisiä puhujia, mutta sitä käytetään laajalti eri manding-kieliryhmien väliseen kommunikointiin, koska kaikki lukutaitoiset manding-kielten puhujat ymmärtävät sitä.
Lähteet
N'Ko alphabet Нко (письмо)
Walhalla
Walhalla on saksalaisten merkkihenkilöiden rintakuvia ja muistolaattoja sisältävä marmoritemppeli lähellä Regensburgin kaupunkia, Tonavan varrella, Saksan Baijerissa. Sen rakennutti Baijerin kuningas Ludvig I vuosina 1830–1842. Temppelin suunnittelusta vastasi saksalainen arkkitehti Leo von Klenze, ja sen esikuvana toimi Ateenan Parthenonin temppeli. Nimensä se sai skandinaavisen mytologian Valhallan mukaan.
Aiheesta muualla
49.03149°N, 12.22409°W
Queen of the Clouds
Queen of the Clouds on ruotsalaisen laulaja-lauluntekijä Tove Lon esikoisalbumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 2014. Albumilta on julkaistu kaksi singleä, "Habits (Stay High)" sekä "Talking Body". Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 47, ja se nousi ylimmillään sijalle 33. Albumi pysyi listalla yhteensä 21 viikkoa.
Queen of the Clouds on jaettu kolmeen osaan, joiden nimet ovat "The Sex", "The Love" sekä "The Pain". Albumin sanoitukset keskittyvät parisuhteen päättymiseen ja artistin omiin kokemuksiin suhteissa. Sen nimi tulee kappaleesta "Not on Drugs". Lon mukaan nimi kuvaa hänen tunnettaan Truth Serum-EP:n suosion jälkeen.
Vigelandin puisto
270px|Vigelandin puisto|thumb Vigelandin puisto tai ”Patsaspuisto” on eräs Oslon ja Norjan kuuluisimmista nähtävyyksistä. Se sijaitsee Frognerin puistossa ja siellä on esillä yhteensä 212 Gustav Vigelandin tekemää patsasta. Vigeland myös suunnitteli puiston rakenteen ja maisemat. Vigelandin puisto on pinta-alaltaan yli 320 hehtaaria. Frognerin puisto on kesäisin suosittu piknik-paikka, eikä Vigelandin puistoon ole pääsymaksua. Siellä käy vuosittain yli miljoona kävijää. Puisto luotiin vuosina 1907–1942. Suurin osa veistoksista on tehty vuosina 1926—1942.
Portti
thumb|270px|Pääsisäänkäynti
2690 Ristiina
2690 Ristiina on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1938 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Ristiinan kunnan mukaan.
Vigelandin puisto
Portti
Puiston pääsisäänkäynti on sen etelälaidalla, jossa sijaitsee viisi pronssista porttia. Porttien teema on lohikäärmeet, jotka toistuvat useissa Vigelandin töissä. Sisäänkäynnin vasemmalla puolella on Vigelandia esittävä patsas.
2690 Ristiina
Ristiinan likimääräinen läpimitta on 26 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,03 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 3 kuukautta.
Vigelandin puisto
Silta
Sisäänkäynnin jälkeisen aukean takana on graniittisilta, jolla on pituutta 100 metriä ja leveyttä 15 metriä. Silta vie yli puiston halkaisevan vesistön. Sillan molemmilla kaiteilla on yhteensä 58 pronssista patsasta miehistä ja naisista, lapsista ja aikuisista, ryhmässä ja yksinään. Sillan patsaista kuuluisin on vihaista lasta esittävä patsas, joka koristaa monia postikortteja.
Sillan vasemmalla puolella veden äärellä on pieni, pyöreä tasanne, jonka reunalla on vauvoja esittäviä patsaita.
Suihkulähde
Sillan jälkeen on puiston eräs vaikuttavimmista töistä, suuri pronssinen suihkulähde, jota pidättelevät pronssiset patsaat pitävät ylhäällä. Suihkulähteen laitaan on kaiverrettu kuvia, jotka kuvaava elämän eri vaiheita syntymästä kuolemaan.
Afrikanmarabu
Afrikanmarabu (Leptoptilos crumenifer, syn. L. crumeniferus) on marabujen sukuun kuuluva kookas haikaralintu, jota tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
Vigelandin puisto
Monoliittitasanne
Puiston korkeimmalla kohdalla sijaitsee patsaista keskeisin. 17-metriseen, yhdestä kivestä veistettyyn patsaaseen on veistetty 121 ihmishahmoa. Monoliitille johtavilla portailla on 36 patsasta, jotka kuvaavat eri-ikäisiä ihmisiä, ja kun kiertää monoliittia myötäpäivään, voi nähdä patsaiden esittävän elämän eri vaiheita lapsuudesta nuoruuden ja aikuisuuden kautta vanhuuteen.
Monoliittitasanteen molemmilla puolilla on pronssiset portit, joista toisessa on kuvattu nuoria naisia ja toisessa nuoria miehiä.
Afrikanmarabu
Koko ja ulkonäkö
thumb|left|Täysikasvuinen afrikanmarabu. Afrikanmarabun ruumiinpituus on 150–152 senttiä ja paino 7–9 kiloa. Siipiväli voi olla jopa 3 metriä. Se on ruumiinrakenteeltaan roteva ja suurinokkainen. Afrikanmarabu on kookkaimpia lentokykyisiä lintuja. Sillä on suuri, kartiomainen nokka. Naaraat ovat tavallisesti uroksia pienempiä, mutta sukupuolten värityksessä ei ole eroja.
Vigelandin puisto
Elämänpyörä
Puiston päädyssä sijaitsee patsas Livshjulet, elämänpyörä. Siinä neljä aikuista ja kolme lasta muodostavat kehän. Se tuo taas kerran esille puiston teeman elämänkaaresta syntymästä kuolemaan.
Afrikanmarabu
Koko ja ulkonäkö
Harvoja hiusmaisia höyheniä lukuun ottamatta afrikanmarabun pää ja kaula ovat paljaat. Nahan väri vaihtelee tummanpunaisesta vaaleanpunaiseen, ja sitä täplittävät tummat pigmenttiläiskät. Kaulan alaosassa on tosin valkoinen röyhelökaulus. Höyhenet puuttuvat muutoin myös kaulasta, jossa on punainen ja pitkä kurkkupussi. Sitä käytetään soidinmenoissa ja säädellään sierainten kautta. Jalat ovat harmaat. Yläruumis, pyrstö ja siivet ovat mustat tai tumman harmaat, vatsapuoli valkoinen. Siivissä ja pyrstössä on myös vihreää pintakiiltoa. Silmät ovat harmaanruskeat. Nuorten afrikanmarabujen höyhenys on laimeamman värinen, mutta muutoin samanlainen kuin aikuisilla. Ne saavat aikuisen värityksen neljän vuoden ikäisinä. Lisäksi nuorten afrikanmarabujen nokka on lyhyempi; kestää kaksi vuotta ennen kuin se saavuttaa täyden pituutensa.
Levinneisyys ja elinympäristö
thumb|left|upright=1.25|Afrikanmarabuparvi [[Krugerin luonnonpuistossa, Etelä-Afrikassa.]] Afrikanmarabua tavataan laajalti Afrikassa, pääosin Saharan eteläpuolella Etelä-Afrikkaan saakka. Laji on harvinainen Botswanan eteläpuolella sekä Senegalin ja Somalian pohjoispuolella. Levinneisyys kattaa 12 900 000 neliökilometriä, ja kannan kooksi arvioidaan 200 000–500 000 yksilöä. Laji ei ole uhanalainen, ja se on hyötynyt ihmisen toiminnasta. Niiden määrä saattaa jopa nousta joillakin alueilla. Marabun epämiellyttävien elintapojen ja ulkonäön takia sitä ei syödä, mutta se on hyödyksi hävittämällä raatoja ja jätteitä, jotka voisivat levittää tauteja.
Afrikanmarabujen elinympäristöä ovat avoimet savannit, suot, järven- ja joenrannat ja jopa vuoristot. Ne viihtyvät myös asutuilla alueilla, kuten kalastajakylissä ja niiden ympäristössä sekä kaupunkien kaatopaikoilla. Alueen ilmasto on trooppista ja subtrooppista.
Elintavat
thumb|Sukiva afrikanmarabu. Afrikanmarabu on lähinnä paikkalintu, mutta paikoin kiertolainen. Levinneisyysalueen etelä- ja pohjoisosien linnut muuttavat lähemmäksi päiväntasaajaa pesimäkauden jälkeen, ja muiden populaatioiden marabut muuttavat vesi- ja ravintotilanteen mukaan. Niitä tavataan yksittäin ja vaihtelevan kokoisina ryhminä. Suuria ryhmiä esiintyy ruokapaikoilla, muuttojen aikaan ja pesimäaikaan. Afrikanmarabu on yleensä hiljainen, mutta päästää pesällä monenlaisia kurahtelevia ääniä ja kalisuttaa nokkaansa. Ne tuottavat myös kurkkupussillaan ääntä etenkin soitimella. Afrikanmarabut viettävät paljon aikaa vain seisomalla liikkumattomana, eivätkä ne ole hyviä lyhyen matkan lentäjiä. Lentäessään ne käyttävät hyväkseen nousevia ilmavirtauksia, jotka auttavat nostamaan ne ilmaan. Muista haikaroista poiketen afrikanmarabu pitää kaulansa lennon aikana S:n muotoisena käyränä, jolloin se saa tukea hartioista kannatellakseen painavaa nokkaansa. Afrikanmarabut viilentävät itseään ulostamalla jaloilleen, mikä saa koivet näyttämään valkoisilta.
Ravinto
Afrikanmarabu on raadonsyöjä, mutta saalistaa myös elävää ravintoa, kuten kaloja, heinäsirkkoja, termiittejä, matelijoita, sammakkoeläimiä, pieniä nisäkkäitä, lintuja ja krokotiilin poikasia. Afrikanmarabut käyttävät hyväkseen ruohikkopaloja liikkuen etenevän tulen edellä ja napaten tulta pakenevia eläimiä. Päivittäinen ravinnontarve on yli 700 grammaa.
Lisääntyminen
Afrikanmarabut pesivät yleensä kuivalla kaudella, jolloin vedenpinta on matalalla ja täten kalojen ja sammakoiden pyynti poikasten ruoaksi on helpompaa. Linnut pesivät vuodesta toiseen samalla paikalla. Afrikanmarabupari pariutuu yleensä eliniäksi. Ne rakentavat risuista puun latvaan suuren kuppimaisen pesän, jonka reunat on sisustettu pienemmillä oksilla ja lehdillä. Naaras munii yleensä 2–3 munaa. Molemmat vanhemmista hautovat. Haudonta kestää keskimäärin 30 päivää. Poikaset ovat kuoriutuessaan avuttomia. Sekä koiras että naaras ruokkivat poikasia. Poikaset lähtevät pesästä 3–4 kuukauden ikäisinä. Ne saavuttavat sukukypsyyden nelivuotiaina. Afrikanmarabut voivat elää 25-vuotiaiksi.
SYNOP
SYNOP (surface synoptic observations) on kutsumanimi säähavainnolle, joka tehdään säähavaintopaikoilla ympäri maailmaa samanaikaisesti. Havainnot tehdään kolmen tunnin välein kello 00, 03, 06, 09, 12, 15, 18 ja 21 UTC. Nämä havainnot on tehtävä sääasemalla noin 15 minuutin aikana, jotta kokonaiskuva maapallon säätilasta havaintohetkellä saadaan mahdollisimman tarkaksi ja luotettavaksi. Tavallisia havaintopaikkoja ovat varsinaiset maa- ja rannikkosääasemat sekä lentokentät.
Suomessa on noin 50 sääasemaa, joissa vähintään yhden havainnon vuorokaudessa tekee ihminen. Niinisalon maasääasemalla havainnonteosta vastaavat siihen koulutetut varusmiehet.
Säähavainnossa määritetään
Tiedot välitetään määrämuotoisena synoptisena sääsähkeenä kansallisiin sääkeskuksiin (Suomessa Ilmatieteen laitos) ja osa niistä edelleen kansainväliseen jakeluun.
Beninin kansalliskirjasto
Beninin aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) oli YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan lukutaitoisia vain 32,9 prosenttia (vuonna 2012).
Luettelo pikkuplaneetoista: 66001–67000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 66001:stä ja päättyen 67000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Hartola
200px|pienoiskuva|Tämä uhrikivenä tunnettu [[kuppikivi on eräs Hartolan kiinteistä muinaisjäännöksistä.]] 200px|pienoiskuva|[[Hartolan kirkko (Josef Stenbäck, 1913).]]
Hartola on Suomen kunta, joka sijaitsee Päijät-Hämeen maakunnassa, tarkemmin Itä-Hämeessä. Hartolan naapurikuntia ovat Heinola, Joutsa, Luhanka, Pertunmaa ja Sysmä. Lähimmät kaupungit ovat Heinola, Lahti, Jyväskylä ja Mikkeli. Hartola kuului aiemmin Mikkelin lääniin naapureidensa Sysmän ja Heinolan ohella.
Kunnassa asuu 0 ihmistä ja sen pinta-ala on 0 neliökilometriä josta 0 neliökilometriä on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Hartola on väkiluvultaan Päijät-Hämeen maakunnan pienin kunta.
CentraleSupélec
CentraleSupélec on yliopisto Gif-sur-Yvettessa, Île-de-Francessa.
Hartola
Ruotsin kuningas Kustaa III julisti Hartolan itsenäiseksi kirkkoherrakunnaksi 31. elokuuta 1784. Hän nimesi pitäjän kruununprinssin mukaan Kustaa Adolfin pitäjäksi. Kunta ”julistautui” kuningaskunnaksi 1987 valtuustopäätöksellä ja otti käyttöön statuksensa Kustaa Adolfin muistoksi. Kotuksen mukaan Gustav Adolfs on kunnan ruotsinkielinen nimi, mutta Tilastokeskus ei nimeä tunne. Valtioneuvoston kanslian vuoden 2019 kuntien erikielisten nimien listaus mukailee Kotuksen linjaa ja pitää nimeä virallisena.
CentraleSupélec
Koulu syntyi vuonna 2015, kun Supélec (virallisesti École supérieure d’électricité) ja École Centrale Paris (virallisesti École centrale des arts et manufactures) yhdistyivät. Se on teollisuusministerin ja korkeakoulutus-, tutkimus- ja innovaatioministerin yhteisessä valvonnassa. Nykyään se on yksi Ranskan suosituimmista teknisistä kouluista.
Hartola
Hartolassa järjestetään joka syyskuun ensimmäinen lauantai Suomen suurimmat yksipäiväiset maalaismarkkinat, joihin osallistuu satoja kauppiaita ja kymmeniätuhansia markkinakävijöitä. Hartolassa järjestettiin vapaa-ajan asumisen eli kesämökkeilyn loma-asuntomessut kesällä 2004. Hartola on tunnettu myös kirjailija Maila Talvion (1871–1951) synnyinpaikkana.
Maantiede
Hartolassa on kaikkiaan 112 järveä, joista suurimmat ovat Jääsjärvi, Rautavesi ja Salajärvi sekä pinta-alan, syvyyden että rantaviivan pituuden mukaan arvioituina - vain näiden kolmen järven keskimnäinen järjestys vaihtelee.
Natura-kohteita, joka sijaitsevat osittain tai kokonaan Hartolan alueella, ovat saariston ja lehtoalueen muodostama Onkisalon ja Herjaanselän alue, Viitamäen, Vaanilan, Uuhiniemen ja Leppäkosken vanhat metsät, kaskeamisen ja metsäpalojen seurauksena syntynyt Kotisalon lehto, kallioisten mäkien ja niiden välisten murroslaaksojen muodostama Juustinmäki ja hyvin luonnontilainen Hartolan Isosuo.
Historia
Hartolan nimi mainitaan ensimmäisen kerran paavi Bonifacius IX:n bullassa vuonna 1398. Hartolan alkuperä on Koskipää-nimisessä Sysmän kappelissa, joka oli olemassa viimeistään vuonna 1540. Kappelin nimeksi tuli Hartola vuonna 1739. Hartolasta tuli itsenäinen seurakunta 1784. Hartolasta on eronnut Joutsa ja Leivonmäki.
Hallinto
Hartolan kunnanjohtaja joulukuusta 2021 lähtien on Jarkko Seppälä. Kunnanvaltuusto valitsi hänet tehtäväänsä syyskuussa 2021. Seppälän edeltäjä oli Merja Olenius, joka toimi kunnanjohtajana syyskuusta 2012 vuoteen 2021.
Kunnanvaltuustossa on 17 paikkaa, joista kuusi on keskustan ja neljä kokoomuksen hallussa kaudella 2021–2025. Valtuuston puheenjohtajana toimii Jeremias Sankari.
Kunnanhallituksessa on seitsemän jäsentä, ja sen puheenjohtajana toimii Pekka Raitala.
Talous
Hartolan suurimmat yhteisöveron maksajat vuonna 2016 olivat Impolan Yhteismetsä, Koitin-Pertunmaan Osuuspankki ja Hartolan Osuuspankki.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys vuodesta 1860 lähtien.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Hartolassa oli 2 882 asukasta, joista 1 554 asui taajamassa, 1 288 haja-asutusalueilla ja 50:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Hartolan taajama-aste on 54,5 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Hartolan kirkonkylä.
Seurakunnat
Vuosina 1784–2018 Hartolassa toimi Hartolan seurakunta. Vuoden 2019 alusta Hartola ja Sysmä muodostavat yhteisen Tainionvirran seurakunnan.
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Hartolassa toimii Hartolan helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Hartolan alueella toimii Saimaan ortodoksinen seurakunta.
Liikenne
Hartola sijaitsee valtatien 4 (E75) varrella. Hartolasta lähtee myös seututie 413 Sysmään ja seututie 423 Pertunmaalle.
Matkahuolto Oy:n ja Postin toimipiste sijaitsee osoitteessa Yhdystie 10, Autokorjaamo Rauni Salmela Oy:n yhteydessä. Matkaa kirkonkylän keskustaan on noin 500 metriä. Pikavuoroilla Hartolasta pääsee ilman autonvaihtoa Helsinkiin, Lahteen, Jyväskylään, Ouluun, Rovaniemelle ja Pieksämäelle. Vakiovuoroilla pääsee kirkonkylän kautta Sysmään, Asikkalaan, Joutsaan ja Heinolaan.
Hartolan lähin rautatieasema sijaitsee noin 62 kilometrin päässä Mäntyharjulla.
Lähimmälle lentoasemalle Jyväskylään on Hartolasta matkaa noin 105 kilometriä, ja Helsinki-Vantaan lentoasemalle on matkaa noin 170 kilometriä. Mikkelin lentoasema, jonne ei ole säännöllistä matkustajaliikennettä, sijaitsee noin 90 kilometrin päässä.
Koulutus
Hartolan kunnassa on yhteensä kaksi oppilaitosta. Hartolan yhtenäiskoulu tarjoaa opetusta alakoululaisille ja yläkoululaisille (luokat 1–9). Kansalaisopiston kursseja sekä lukio-opetusta Hartolassa tarjoaa Itä-Hämeen opisto.
Christa Ludwig
Elämäkerta
Ludwig syntyi Berliinissä musikaaliseen perheeseen: hänen isänsä Anton Ludwig oli tenori ja oopperanjohtaja, ja hänen äitinsä Eugenie Besalla-Ludwig esiintyi mezzosopraanona Aachenin oopperassa, kun Herbert von Karajanin toimi sen johtajana. Ludwigin ensimmäinen laulunopettaja oli hänen äitinsä, joka oli joutunut luopumaan omasta urastaan.
Vuonna 1946 Ludwig debytoi 18-vuotiaana Lepakon ruhtinas Orlovskyn roolissa Frankfurtin oopperassa, jossa hän lauloi vuoteen 1952. Vuosina 1952–1954 hän kuului Darmstadtin oopperan ja kauden 1954–1955 Hannoverin valtionoopperan solistikuntaan. Liityttyään vuonna 1955 Wienin valtionoopperaan Ludwigista tuli yksi sen keskeisistä taiteilijoista yli kolmenkymmenen vuoden ajaksi. Ensiesiintymisensä Salzburgin festivaaleilla hän teki vuonna 1954 Figaron häiden Cherubinona, ja esiintyi sen jälkeen säännöllisesti vuoteen 1981 asti. Vuonna 1966 hän teki ensiesiintymisensä Bayreuthissa Tristanin ja Isolden Brangänen roolissa.
Yhdysvalloissa Ludwig esiintyi ensi kerran Così fan tutten Dorabellana Lyric Opera of Chicagossa vuonna 1959. Samana vuonna hän debytoi myös Metropolitanissa Cherubinona. Hän esiintyi siellä säännöllisesti aina vuoteen 1990 asti. Covent Gardenin ensiesiintyminen oli vuonna 1969 Aidan Amneriksena. Suomessa Ludwig vieraili muutamia kertoja vuodesta 1981 lähtien, muun muassa Helsingin Juhlaviikoilla.
Ludwigin äänen kehittyminen salli hänen siirtyä lyyrisistä ja spinto-mezzosopraanotehtävistä myös dramaattisiin rooleihin. Hänen valtava repertuaarinsa kattoi lopulta laajan valikoiman erilaisia rooleja: Carmen, Marschallin (Der Rosenkavalier), Ulrica (Naamiohuvit), Beethovenin Leonore (Fidelio), Monteverdin Octavia (L’Incoronazione di Poppea), Dido (Troijalaiset), Kundry (Parsifal) sekä Klytemnestra (Elektra). Hän esiintyi jopa sopraanorooleissa, kuten Verdin Lady Macbethina (Macbeth) ja Straussin Dyerin vaimona (Nainen vailla varjoa).
Vuosina 1957–1970 Ludwig oli naimisissa bassobaritoni Walter Berryn kanssa; pari esiintyi usein yhdessä. Vuonna 1972 hän solmi avioliiton ranskalaisen näyttelijän Jean-Emile Deiberin kanssa.
Ludwig piti sarjan jäähyväiskonsetteja eri kaupungeissa vuosina 1993–1994. Hänen viimeinen esiintymisensä Metropolitanissa oli Frickan roolissa oopperassa Die Walküre.
20 Jazz Funk Greats
20 Jazz Funk Greats on 1979 julkaistu industrial-yhtye Throbbing Gristlen kolmas studioalbumi. Se on sijalla 91 Pitchfork Median listalla sadasta parhaasta 1970-luvun levystä.
1991 julkaistussa CD-versiossa on alkuperäisten vinyylipainosten raitojen lisäksi Discipline-singlen molemmat kappaleet.
Levyn kansi on suunniteltu näyttämään halvalta hittikokoelmalta, ja yhtye poseeraa kansikuvassa siisteissä vaatteissa aurinkoisella niityllä. Takakannessa sama kuva on mustavalkoinen ja yhtyeen jäsenten edessä on alastoman miehen ruumis. Kuva on otettu Beachy Headissa, yhdessä Englannin suosituimmista itsemurhapaikoista.
SS North American
SS North American oli Yhdysvaltain ja Kanadan Suurilla järvillä liikennöinyt höyrylaiva. Sen rakensi vuonna 1913 Ecorsessa Michiganissa toimiva Great Lakes Engineering Works, ja aluksen tilaaja oli Chicago, Duluth & Georgian Bay Transit Company. Alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1913. North Americanin sisaralus oli SS South American
Alus oli 280 jalkaa (85,34 metriä) pitkä ja 47 jalkaa (14,33 metriä) leveä, ja sen syväys oli 17 jalkaa 6 tuumaa (5,33 metriä). Aluksen nelipaisuntahöyrykoneen teho oli 2 200 indikoitua hevosvoimaa, ja sen vaatima höyrynpaine kehitettiin kolmessa alun perin hiililämmitteisessä höyrykattilassa. Kattilat muutettiin öljypolttoiseksi vuonna 1923.
Vuonna 1963 Chicago, Duluth & Georgian Bay Transit Company myi aluksen Eriessä Pennsylvaniassa toimivalle Canadian Holiday Companylle, joka siirsi aluksen Pennsylvanian Erien ja Ontarion Port Doverin väliselle reitille. Alus purjehti reitillä vain yhden vuoden, sillä se vedettiin pois liikenteestä vuonna 1964. Tämän jälkeen alus oli mukana useissa hämärissä kaupoissa, kunnes se viimein myytiin huutokaupalla Seafarer's International Unionille vuonna 1967. Uusi omistaja aikoi käyttää alusta koululaivana Piney Pointissa Marylandissä.
Kun North American oli Pohjois-Atlantilla hinauksessa Piney Pointiin, se yllättäen upposi 4. syyskuuta 1967. Hylky löydettiin heinäkuussa 2006. Kauko-ohjattava robottisukellusvene paikansi hylyn läheltä mannerlaatan reunaa noin 225 kilometrin päässä Uuden Englannin rannikolta. Hylky lepää runsaan sadan metrin syvyydessä.
Vladimír Bednář
Vladimír Bednář (s. 1. lokakuuta 1948 Beroun) on Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän saavutti Tšekkoslovakian maajoukkueessa olympialaisissa pronssia Sapporossa 1972. MM-kilpailuissa hän voitti kultaa Prahassa 1972 sekä saavutti pronssia Tukholmassa 1969 ja samassa kaupungissa 1970. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1968.
Bednář edusti kotimaansa pääsarjassa mestarijoukkue Dukla Jihlavaa kausina 1967–1968 ja 1968–1969. Sitten hän palasi Škoda Plzeňiin, jossa hän pelasi kauteen 1981–1982 saakka. Uransa viimeisinä vuosina hän pelasi myös Norjassa ja Jugoslaviassa. Ura päättyi pahaan silmävammaan.
Bednář valittiin Tšekin jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 2016.
Villit kuviot
Villit kuviot (Wild Things) on vuonna 1998 julkaistu eroottinen trilleri. Elokuvan on ohjannut John McNaughton.
Sam Lombardo (Matt Dillon) työskentelee opinto-ohjaajana ja saa pian syytteen raiskauksesta. Tämän jälkeen alkaa huikea jännitystarina, jossa kaikki kieroilevat kaikkia vastaan. Tarina saa loppujen lopuksi aivan uskomattomat juonikäänteet.
Juoni
Elokuva sijoittuu Floridan Blue Bayhin jossa asuu pääasiallisesti rikkaita ihmisiä. Opinto-ohjaajana työskentelevä Sam Lombardo (Matt Dillon) on koulussaan naisoppilaiden tuijotuksen kohteena joista kaunis Kelly Van Ryan (Denise Richards) on ihastunut Samiin. Eräänä päivänä Kelly rupeaa syyttämään että Sam Lombardo on raiskannut hänet ja muutamaa päivää myöhemmin köyhemmistä oloista oleva Suzie Toller (Neve Campbell) väittää myös tulleensa raiskatuksi ja tekijä olisi myös Sam Lombardo.
Rikosetsivä Ray Duquette (Kevin Bacon) rupeaa tutkimaan tilannetta. Oikeussalissa Suzie kuitenkin murtuu ja tunnustaa että oli suunnitellut tämän Kellyn kanssa, jotta Lombardo joutuisi huonoon valoon, kaikki syytteet Lombardoa kohtaan hylätään. Kellyn äiti joka on varakas joutui maksamaan korvauksia tästä Lombardolle suuren määrän rahaa. Kuitenkin myöhemmin selviää että kaikki kolme Sam, Suzie ja Kelly olivat suunnitelleet tämän jotta saisivat korvausrahat itselleen.
Blanka Namurilainen
Blanka Namurilainen tai Namurin Blanche (1318–1363) oli Ruotsin, Norjan ja Skånen kuningatar ja kuningas Maunu Eerikinpojan vaimo vuosina 1336–1363.
Villit kuviot
Juoni
Etsivä Duquette oli ainoa oikeudenkäynnin jälkeen joka uskoi että koko touhu oli lavastusta ja huijausta. Duquette piti silmällä tarkkaan tätä kolmikkoa ja heidän tekemisiään ja hän alkoi painostaa Suzieta joka alkoi murtua paineen alla. Sam ja Kelly olivat suunnitelleet että Suzie on ylimääräinen heidän joukossaan ja näin ollen he hankkiutuivat Suziesta eroon tappamalla hänet.
Blanka Namurilainen
Kotiseutu ja tausta
Blanche oli kotoisin melko kaukaa. Namur oli pienehkö kreivikunta, joka aikoinaan sijaitsi Luxemburgin ja Brabantin välillä, noin 55 kilometriä Brysselistä kaakkoon. Namurin alue kuuluu nykyään Belgialle.
Villit kuviot
Juoni
Suzien kadottua Duquetellä alkoi enemmän heräämään epäilykset että Sam ja Kelly olivat hankkiutuneet eroon hänestä. Duquette alkoi painostaa Kellya ja eräänä iltana Duquette saapui Kellyn luo ja ampuu hänet, lavastaen kuitenkin että Kelly olisi ampunut häntä ensin olkapäähän. Tämän tapauksen jälkeen käy ilmi että etsivä Duquette on sekaantunut juttuun mukaan. Duquette lähtee sairauslomalle ja kohtaa hotellihuoneessaan Lombardon ja käy ilmi että he ovat rikoskumppaneita. Ray ja Sam lähtevät purjehtimaan merelle ja Sam hankkiutuukin eroon Duquetesta hänen tippuessaan mereen, Ray kuitenkin pääsee takaisin ylös ja yllättäen Suzie ilmestyy ja ampuu häntä harppuunapyssyllä.
Blanka Namurilainen
Kotiseutu ja tausta
Blanchen äiti Marie d'Artois oli Ranskan kuninkaallista Kapetingien sukua. Hän ei kuitenkaan ollut suuressa suosiossa, koska hänen veljensä Artois'n kreivi Robert III oli tuomittu ikuiseen maanpakoon ja menettämään oikeutensa, koska oli sotkeutunut myrkkymurhia ja asiakirjaväärennystä sisältäneeseen perimyskiistaan. Robert noudatti tuomiotaan ja lähti maanpakoon, luultavimmin Englantiin, jossa vehkeili kymmeniä vuosia. Hänet luetaan nykyään yhdeksi syypääksi satavuotisen sodan syttymiseen Englannin ja Ranskan välille. Blanchen isoisä Gui de Dampierre taas oli eläessään ollut Flanderin kreivi, ja Blanchen isä Jean olisi perinyt aseman isänsä kuoltua, mutta oli kuollut ennen isäänsä vuonna 1330. Blanchella oli myös kaksi veljeä, Ludvig ja Robert.
Villit kuviot
Juoni
Suzien kuolema olikin lavastettu, koska ruumista ei koskaan löydetty. Sam ja Suzie jäävät kahden purjehtimaan kunnes Sam huomaa että hänen juomaansa on sekoitettu jotain ainetta ja Suzie hankkiutuikin näin eroon Samista. Elokuvan lopussa Suzie tapaa vielä asianajajansa Kenneth Bowdenin (Bill Murrayn) jolle Suzie antaa osansa rahoistaan.
Blanka Namurilainen
Avioliiton solmiminen ja alkuajat
Kuningas Maunusta tuli täysivaltainen hallitsija vuonna 1331, jolloin nuori kuningas oli 15-vuotias. Vaimonhaku tuli ajankohtaiseksi, mutta tietoa siitä, miten Maunu ylipäätään kuuli Blanchesta ei ole. Ei myöskään tiedetä miksi Maunu ylipäätään halusi Blanchen vaimokseen, mutta Blanche ilmeisesti ryhtyi mieluummin pohjoisen valtakunnan kuningattareksi kuin jonkun pienen alueen valtiattareksi kotiseudullaan.
Joka tapauksessa kuningas Maunu seurueineen lähti Namuriin kosintamatkalle vuoden 1334 kesäkuussa ollessaan 18-vuotias. Perillä Namurissa pari kihlautui ja Maunu palasi syksymmällä takaisin Tukholmaan. Syksyllä 1335, kun kihlauksesta oli runsas vuosi, Blanche purjehti Englannin kuningas Edvard III:n lahjoittaman saattueen kanssa Ruotsiin. Myös Blanchen veljet Ludvig ja Robert siirtyivät pohjoiseen Maunun vasalleiksi. Häät pidettiin lokakuussa tai marraskuun alussa Norjassa Bohusin linnassa, ja vihitty nuoripari sai sekä Norjalta että Ruotsilta huomenlahjaksi linnoja ja laajoja maita. Juhliminen ei loppunut siihen, sillä heinäkuussa 1336 pidettiin hallitsijaparin viralliset kruunajaiset Tukholmassa.
Avioliitosta syntyi kaksi tervettä poikaa, Eerik ja Haakon, sekä kolme tytärtä, joista yksi selvisi aikuiseksi asti. Lastenkasvatus ei silti kuulunut Blanchen tehtäviin, sillä hänellä oli oma hovinsa. Hovi oli vuoteen 1353 asti Norjalta huomenlahjaksi saadussa Tønsbergin kartanossa ja sen jälkeen Bohusin linnassa. Hovinaisten johtajana ja kuningattaren neuvonantajana eli magistrana toimi Roomaan siirtymiseensä vuonna 1349 asti Birgitta Birgerintytär, paremmin tunnettu nimellä Pyhä Birgitta. Birgitta esitteli Blanchen Ruotsissa ja toimi hänen ruotsinopettajanaan.
Krypta
thumb|[[Saint Sernin'in basilikan krypta Toulousessa]] thumb|upright|[[Bayeux’n katedraalin krypta]] Krypta (,, kryptē) on kivinen kammio tai holvi, joka useimmiten sijaitsee kirkon lattian alla. Alkujaan krypta sijaitsi alttarin alla ja toimi marttyyrin hautapaikkana. Kryptassa voidaan myös säilyttää vainajille kuuluneita arvoesineitä sekä pyhäinjäännöksiä.
Blanka Namurilainen
Avioliiton solmiminen ja alkuajat
Meidän päiviimme on hovin esineistä säilynyt muun muassa kuningattaren iso sinetti.
Krypta
Haudat olivat alun perin ja ovat edelleen usein holvitettuja ja niissä on yleensä kivilaattaiset sisäänkäynnit. Ne ovat usein yksityisessä omistuksessa ja niitä käytetään tietyille perheille tai muille ryhmille, mutta ne sijaitsevat yleensä julkisen uskonnollisen rakennuksen, kuten kirkon alla tai kirkkopihalla tai hautausmaalla.
Joidenkin kirkkorakennusten, kuten Pyhän Mikaelin kirkko Hildesheimissa Saksassa, lattiataso rakennettiin maanpinnan yläpuolelle, jotta niiden alla olevat kryptatilat saataisiin maanpinnan tasolle. Useimmiten kryptat sijaitsevat kirkon laivojen tai siipien alapuolella.