cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Postmodernismi
Postmodernismi vaikuttaa suuntauksena filosofiassa sekä taiteessa. Postmodernismin syntymiseen vaikutti teollistuneen yhteiskunnan muuttuminen toisen maailmansodan jälkeen. Populaarikulttuurin merkitys kasvoi, viestimet muuttuivat ja kulttuuri kansainvälistyi. Puhutaan myös postmodernista elämäntavasta, jossa kulutuksella ja viestintävälineillä on suuri merkitys ja ainekset eri suunnista sekoittuvat – kuten viihde ja korkeakulttuuri. Postmodernin yhteiskunnan on katsottu koostuvan yhä moninaisemmista ja alati vaihtuvista osakulttuureista.
Postmodernismi on monimerkityksinen ja kiistelty käsite. Eri aloilla ja eri teoreetikoilla moderni ja postmoderni tarkoittavat usein eri asioita. Etuliitteen post- tai jälki- sisältävä käsite postmodernismi tarkoittaa modernismin jälkeen tulevaa aikakautta tai tyyliä. Keskeistä on siis käsitys, että modernismista on siirretty uuteen kauteen. Postmodernismista alettiin keskustella 1960-luvulla Yhdysvalloissa kirjallisuuden tutkimuksessa. 1970-luvulla keskustelu postmodernismista siirtyi arkkitehtuurin ja sitten kuvataiteen aloille. Postmodernista filosofiasta alettiin keskustella 1970- ja 80-luvuilla.
Postmoderni taide
pienoiskuva|vasen|Terry Farrell, [[Secret Intelligence Service|MI6-rakennus, 1994. Lontoo.]] Postmoderni taide on eri taiteenaloilla, varsinkin kuvataiteissa, arkkitehtuurissa, muotoilussa ja kirjallisuudessa, mutta myös musiikissa, elokuvassa ja teatterissa postmodernismin myötä syntynyt tyyli ja käsitteellinen teoria. Sitä luonnehtii sekä yleinen epäluottamus aatteisiin, että melko vaikeasti määriteltävä suhde siihen, mihin taide perustuu.
Tikkurilan Tiikerit
Tikkurilan Tiikerit on vantaalainen vuonna 1997 perustettu salibandyseura. Se oli vuonna 2020 lisenssimäärällä (598 kpl) mitattuna Suomen kymmenenneksi suurin salibandyseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2018-2019 Divarissa, josta se nousi kauden päätteeksi Salibandyliigaan. Edustusjoukkueen lisäksi seuralla on useita aikuistenjoukkueita. Junioritoimintaa seuralla on pojilla kaikissa ikäluokissa ja tytöillä B-, C-, D-, E- ja G-ikäluokissa.
Postmodernismi
Postmoderni taide
Postmodernia taidetta alkoi muodostua 1960-luvulta alkaen. Sille on tyypillistä sekatyylisyys eli lainaukset ja pastissit sekä ironia, huumori ja leikkisyys. Erilaisille tulkinnoille jätetään tilaa. Taiteen prosessi ja uusien työskentelytapojen kokeilu korostuu. Yleistä on myös taiteiden välisten rajojen rikkominen. Installaatioon voi yhdistyä esimerkiksi performanssia, käsitetaidetta ja mediataidetta. Aiheet vaihtelevat suuresti, mutta yhtenä suuntauksena ovat olleet arkiset aiheet ja pinnallisuus. Tähän liittyen arkiesineitä on työstetty niin, että ne muuttuvat yleviksi, tai on huonomaalattu arkisia aiheita.
Tikkurilan Tiikerit
Miehet
Tikkurilan Tiikereiden edustusjoukkue pelaa kaudella 2021-2022 Miesten F-Liiga:ssa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Trio Sport Center issä.
Postmodernismi
Postmoderni taide
Tutkijoiden keskuudessa on erilaisia näkemyksiä siitä, missä vaiheessa postmodernismi alkoi todella lyödä läpi länsimaiden taidemaailmassa. Yleensä kuitenkin ajatellaan, että se tapahtui 1980-luvun alkupuolella. Tuona ajanjaksona modernistinen ihanne taiteesta absoluuttisena, ideaalina, puhtaana ja täydellisenä alkoi murentua, ja samoin alkoi romuttua näkemys taiteilijasta vakavahenkisenä ja yhteiskunnasta irrallaan olevana yksilönä.
Postmodernismi ei oikeastaan ole tyylisuuntaus, vaan pikemminkin tapa tehdä taidetta. Postmodernismi hylkää modernismin vakavuuden ja luo taidetta, joka usein rienaa modernin taiteen sääntöjä. Postmodernismille on tavallista, että se yhdistelee vapaasti korkeakulttuurin ja populaarikulttuurin aineksia, asettaa niitä uusiin yhteyksiin ja muuntelee niiden merkityksiä. Postmoderni taide heijastelee jälkiteollisen ja globalisoituneen kapitalistisen yhteiskunnan monimuotoisuutta sekä sen sosiaalista ja kulttuurista monipuolisuutta.
Tikkurilan Tiikerit
Miehet
Maalivahdit:
Postmodernismi
Postmoderni filosofia
pienoiskuva|Jean-François Lyotard Postmodernismi on yhdistetty etenkin ranskalaiseen filosofiaan. Keskeinen postmodernismin edustaja on Jean-François Lyotard Modernilla ja postmodernilla voidaan viitata esimerkiksi taloudellisiin, taiteellisiin tai kirjallisiin ilmiöihin. Lyotard kehitteli postmodernismin käsitettä yhdistämään näitä merkityksiä. Postmodernismi suhtautuu arvostelevasti valistuksen ja modernin ”hankkeisiin”. Lyotardin mukaan modernille ajalle ovat olleet ominaisia ”suuret kertomukset” esimerkiksi valistuksen tavoitteista ihmiskunnan vapauttamiseksi, ja nämä kertomukset ovat menettäneet vakuuttavuutensa. Postmodernistiseen keskusteluun liittyy muun muassa jälkistrukturalismi.
Tikkurilan Tiikerit
Miehet
Puolustajat:
Luettelo Havaijin paikannimistä
Luettelo Havaijin paikannimistä.
Tikkurilan Tiikerit
Miehet
Hyökkääjät:
Postmodernismi
Postmoderni filosofia
Postmodernismin arvostelijoiden mukaan monet postmodernistit hylkäävät ajattelun ja keskustelun järkiperäisyyden arvioinnin tunnusmerkit. Tämä johtaa heidän mukaansa siihen, että lopulta kuka tahansa voi sanoa tai tehdä mitä vain. Postmodernismin on väitetty johtavan vaaralliseen relativismiin, jossa totuus, järki ja moraali ovat kokonaan suhteellisia.
Postmoderni kirjallisuus
Postmoderni kirjallisuus on korostanut kirjallisen todellisuuden keinotekoisuutta muun muassa itsensä tiedostavan sepitteellisyyden eli metafiktion kautta. Kirjallisuudessa postmodernismia edustavat esimerkiksi Kurt Vonnegut, John Barth ja Donald Barthelme.
Niemisjoen valuma-alue
Niemisjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.47) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 284,79 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 9,56 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Ähtärinjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Ähtärinjärven alueelle (35.43).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
Loviisa Ulriika
Loviisa Ulriika (24. heinäkuuta 1720 – 16. heinäkuuta 1782) oli Ruotsin kuningatar vuosina 1751–1771. Hänen puolisonsa oli kuningas Aadolf Fredrik.
Elämäkerta
Loviisa Ulriika oli Preussin kuningas Fredrik Vilhelm I:n ja Sophie Dorothea von Braunschweig-Lüneburgin tytär ja Preussin kuningas Fredrik II Suuren sisar. Poliittisista syistä hänet naitettiin vuonna 1744 Ruotsin kruununprinssi Aadolf Fredrikille. Ruotsin kuningatar hänestä tuli vuonna 1751.
Loviisa Ulriika oli kaunis ja älykäs nainen, joka osallistui aktiivisesti politiikkaan. Hän oli oppinut Preussin hovissa kunnioittamaan vahvaa ja itsevaltaista hallitsemistapaa, joten hän ei halunnut hyväksyä Ruotsin poliittista järjestelmää, jossa säädyt käyttivät valtaa ja kuningas oli pelkkä nimellinen valtionpäämies. Loviisa Ulriikan voidaankin sanoa ottaneen elämäntehtäväkseen Ruotsin kuninkaan vallan kasvattamisen. Käytännössä tämä tarkoitti kuningattaren vallan kasvattamista, sillä kuningas Aadolf Fredrik oli luonteeltaan leppoisa mies, jolla ei ollut edellytyksiä vastustaa lujatahtoista puolisoaan. Pelkällä tahdolla ei kuitenkaan voitu saada Ruotsin säätyjä luopumaan vallastaan. Kuningaspari yritti hajottaa valtiopäivät ja tehdä näin vallankaappauksen vuonna 1756. Tämä hanke epäonnistui kuitenkin täysin, ja kuningatar joutui pyytämään säädyiltä anteeksi huonoa käytöstään.
Kuningatar sai lisää mielipahaa vuonna 1757, kun Ruotsi meni julistamaan sodan (ks. Pommerin sota) kuningattaren synnyinmaalle Preussille. Sota sujui kuitenkin huonosti, ja lopulta joutuivat säädyt puolestaan nöyrtymään kuningattaren edessä: Loviisa Ulriikaa pyydettiin välittäjäksi rauhanneuvotteluihin, joissa toisena osapuolena oli hänen veljensä Preussin kuningas Fredrik II Suuri. thumb|Loviisa Ulriika leskikuningattarena
1760-luvulla Loviisa Ulriika joutui huomaamaan, että hoviin oli ilmestynyt uusi vallantavoittelija. Kruununprinssi Kustaa oli perinyt äitinsä älykkyyden ja kunnianhimon, joten hän alkoi jo hyvin nuorella iällä irtautua äitinsä vaikutusvallasta. Loviisa Ulriikan toiveet oman valtansa lisäämisestä heikkenivät, ja hän alkoi yhä enemmän keskittyä kulttuuriharrastuksiin. Hän kunnioitti ranskalaista kulttuuria ja oli kirjeenvaihdossa mm. valistusfilosofi Voltairen kanssa.
Leskikuningattarena
Aadolf Fredrik kuoli vuonna 1771 ja kruununprinssi Kustaasta tuli kuningas Kustaa III. Leskikuningatar Loviisa Ulriikan välit poikaansa huononivat entisestään. Vuonna 1778 tapahtui täydellinen välirikko, jonka syynä olivat Loviisa Ulriikan levittämät huhut, joiden mukaan Kustaa III ei olisi poikansa Kustaa Aadolfin oikea isä. Äiti ja poika sopivat välinsä vasta kun äiti teki kuolemaa vuonna 1782.
Lapset
Loviisa Ulriikan ja Aadolf Fredrikin lapset:
Beniamino Bonomi
Beniamino Bonomi (s. 9. maaliskuuta 1968 Verbania) on italialainen ratameloja, olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari.
Bonomi osallistui ensimmäistä kertaa kesäolympialaisiin Soulissa 1988, jossa hän sijoittui 500 metrin kajakkikaksikossa yhdeksänneksi parinaan Daniele Scarpa. Samoissa olympialaisissa hän kuului Italian seitsemänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen 1 000 metrin kajakkinelosessa. Barcelonan olympialaisissa 1992 Bonomi meloi kajakkiyksikön 1 000 metrillä viidennelle sijalle. Neljä vuotta myöhemmin hän saavutti Atlantan olympialaisissa 1996 kaksi hopeamitalia: toisen 1 000 metrin kajakkiyksikössä ja toisen Daniele Scarpan kanssa 500 metrin kajakkikaksikossa. Bonomi saavutti Sydneyssä 2000 olympiakultaa yhdessä Antonio Rossin kanssa 1 000 metrin kajakkikaksikossa. Sama pari sai samassa kilpailussa hopeaa neljä vuotta myöhemmin Ateenassa 2004.
Bonomi saavutti 500 metrin kajakkikaksikossa maailmanmestaruuden Duisburgissa 1995 ja Euroopan-mestaruuden Plovdivissa 1997. Hänellä on lisäksi kuusi MM-hopeaa sekä yksi EM-pronssi. Välimeren kilpailuissa Bonomi saavutti kolme kultamitalia ja kolme hopeamitalia.
Bonomi edusti Gruppi Sportivi Fiamme Gialle -seuraa. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen ja painaa 85 kilogrammaa.
Gaetano Bonicelli
pienoiskuva Gaetano Bonicelli (s. 13. joulukuuta 1924 Vilminore di Scalve) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Bergamon hiippakuntaan 22. toukokuuta 1948 ja nimitettiin Albanon hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Mustin titulaaripiispaksi 10. heinäkuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Poma, jota avustivat Clemente Gaddi ja Enrico Bartoletti.
Ari Heikkinen (jalkapalloilija, 1957)
Ari-Pekka Heikkinen (s. 8. huhtikuuta 1957 Kuopio) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Puolustuksessa ja keskikentällä pelannut Heikkinen edusti Suomea neljässä A-maaottelussa vuosina 1979–1980. Hän pelasi yhden ottelun Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa.
Heikkinen voitti Suomen mestaruuden Kuopion Palloseuran joukkueessa vuonna 1976 sekä Oulun Palloseuran joukkueessa vuosina 1979 ja 1980. Viimeisenä SM-sarjakautenaan 1983 hän edusti Kopareita ja sen jälkeen vielä I divisioonassa Kuopion Eloa. Ammatiltaan hän on poliisi, nykyään eläkkeellä.
Ari Heikkisen isä Kalle Heikkinen pelasi jalkapalloa Kuopion Pallo-Tovereissa ja toimi SM-sarjassa erotuomarina.
Tom Bombadil
Tom Bombadil on kirjailija J. R. R. Tolkienin luoma hahmo, joka esiintyy kirjassa Taru sormusten herrasta. Häntä kuvaillaan pieneksi paksuksi mieheksi, jolla on suippohattu, sininen takki, keltaiset saappaat ja ruskea pitkä parta. Kulkiessaan metsässä Tom Bombadil laulaa ”Hei, nöpö iloinen! Minä vien kukkia naiselleni...” ja niin edelleen (suomennos: Panu Pekkanen). Tom Bombadil asuu vaimonsa Kultamarjan kanssa. Hänellä on monta nimeä: haltiat sanovat Iarwain-Ben Adariksi, kääpiöt Forniksi, Pohjoisen Ihmiset Oraldiksi. Kysymykseen, kuka Tom Bombadil oli, voidaan vastaukseksi esittää vain arvailuja. Hän saattoi olla ainu, jokin vapaa henki tai itse Iluvatar.
Vuonna 1962 julkaistiin runokokoelma Tom Bombadilin seikkailut (The Adventures of Tom Bombadil). Kokoelman runoista kaksi kertoo Tom Bombadilista.
Tom Bombadil Taru Sormusten herrasta -kirjassa
Kun hobittinelikko matkasi läpi Vanhan Metsän, Vanha Halavaukko -niminen puu vangitsi heistä kaksi, Merrin ja Pippinin. Sam ja Frodo yrittivät auttaa ystäviään, mutta eivät mahtaneet puulle mitään. Hobittien ollessa toivottomia alkoi läheltä kuulua laulua ja esiin hyppeli Tom Bombadil. Hobitit pyysivät häneltä apua ja hän käski puuta päästämään hobitit vapaaksi. Puu totteli ja outo mies esitteli itsensä Tom Bombadiliksi. Hän kutsui hobitit luokseen, ja he viipyivät Tomin talossa kaksi päivää. Tom sai selville hobiteista paljon kyselemällä taitavasti, ja kun hän sai tietää, että hobiteilla oli Valtasormus, hän pyysi saada nähdä sen. Frodo antoi sen hänelle ja hän pani sen sormeensa, mutta mitään ei tapahtunut. Tom näki myös Frodon, vaikka tämä piti sormusta sormessaan ja oli näkymätön.
Myöhemmin Elrondin neuvonpidossa ehdotettiin, että Sormusten Sormus annettaisiin ikiajoiksi Tom Bombadilille. Gandalf hylkäsi kuitenkin ehdotuksen ja sanoi, että Tom ei sitä mielellään ottaisi, ja vaikka ottaisi niin unohtaisi sen pian. Eikä hänessä sitä paitsi olisi tarpeeksi voimaa vastustamaan Sauronin joukkoja, jotka saisivat sormuksen pian.
Elokuva- ja televisiosovituksissa
Tom Bombadil ei esiinny Peter Jacksonin elokuvasovituksessa Sormuksen ritarit.
Stavropolin aluepiiri
Stavropolin aluepiiri on Venäjän federaation osa Pohjois-Kaukasiassa Itä-Euroopassa. Se rajoittuu pohjoisessa Rostovin alueeseen ja Kalmukiaan, idässä Dagestaniin, kaakossa Tšetšeniaan, etelässä Pohjois-Ossetiaan, Kabardi-Balkariaan ja Karatšai-Tšerkessiaan sekä lännessä Krasnodarin aluepiiriin. Aluepiirin pääkaupunki on Stavropol (1935–1943 nimenä Vorošilovsk). Stavropolin aluepiiri kuuluu vuonna 2010 perustettuun Pohjois-Kaukasian federaatiopiirin, jonka pääkaupunki puolestaan on aluepiirissä sijaitseva Pjatigorskin kaupunki.
Maantiede
Alueen itä- ja pohjoisosat ovat alankoa ja kuuluvat Kalmukkiaroon ja Nogaiaroon. Lounaaseen päin mentäessä maa kohoaa hiljalleen. Suurimmat joet ovat Kuban, Kuma ja Jegorlyk.
Pihlajaveden reitin valuma-alue
Pihlajaveden reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.48) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 696,97 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 9,33 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tarjannevesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Tarjanneveden alueelle (35.41).
Stavropolin aluepiiri
Väestö
Stavropolin aluepiirin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan 2 786 281. Väestöstä 42,8 prosenttia oli maaseutuasukkaita ja 57,2 prosenttia kaupunkilaisia. Aluepiirissä on keskimäärin 42,1 asukasta neliökilometrillä. Suurimmat kaupungit ovat Stavropol (398 539 as.), Pjatigorsk (142 511 as.), Kislovodsk (128 553 as.), Nevinnomyssk (118 360 as.) ja Jessentuki (100 996 as.). Yli 30 000 asukkaan kaupunkeja tai kaupunkityyppisiä taajamia ovat lisäksi Mineralnyje Vody (76 728 as.), Georgijevsk (72 153 as.), Mihailovsk (Михайловск, 70 981 as.), Budjonnovsk (64 624 as.), Izobilnyi (Изобильный, 40 555 as.), Svetlograd (Светлоград, 38 520 as.), Gorjatševodski (пгт Горячеводский, 36 967 as.), Zelenokumsk (Зеленокумск, 35 839 as.) ja Blagodavnyi (Благодарный, 32 725 as.).
Hallinto
Aluepiiri on jaettu hallinnollisesti 26 hallintopiiriin ja 10 kaupunkialueeseen. Aluepiirin hallintoa johtavat kuvernööri, aluepiirin hallitus ja valtiollinen duuma.
Talous
Aluepiirissä on kaivos-, elintarvike-, koneenrakennus- ja kemianteollisuutta sekä öljyn- ja maakaasuntuotantoa. Kaivosteollisuus tuottaa kivihiiltä ja värimetalleja. Maataloudessa on keskitytty maanviljelykseen, joka tuottaa viljaa, auringonkukan siemeniä, sokerijuurikasta, viiniä ja vihanneksia. Myös matkailu on tärkeä elinkeino. Alueella sijaitsevat kivennäisvesistään kuuluisat kylpyläkaupungit Kislovodsk, Pjatigorsk ja Jessentuki. Mineralnyje Vody on tärkeä liikenteen solmupiste rautatie- ja lentoasemineen.
Historia
Toisessa maailmansodassa Saksa valtasi suurimman osan aluepiiristä loppukesällä 1942. Neuvostoliitto valtasi alueen kuitenkin takaisin seuraavana vuonna.
Tantalos
Tantalos (kr. Τάνταλος) oli kreikkalaisessa mytologiassa tantalidien suvun kantaisä ja Pelopsin ja Nioben isä. Hän oli erään taruversion mukaan Lyydian kuningas ja Zeuksen sekä okeanidi Pluton poika. Hän oli rikas sekä läheinen jumalten kanssa, mutta kuitenkin rikkoi useita kertoja jumalien antamia sääntöjä. Hän kertoi jumalien pidoissa kuulemiaan salaisuuksia, tarjosi nektaria ystävilleen sekä yritti syöttää poikansa Pelopsin jumalille.
Thebais (kyklinen eepos)
Thebais (”Theban taru”) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi seitsemän sotaretkestä Thebaa vastaan. Se luetaan kuuluvaksi niin kutsuttuun eeppiseen kyklokseen ja tarkemmin Theban kyklokseen. Eepos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia.
Tantalos
Hänet lähetettiin rangaistukseksi Tartarokseen, missä hän joutui seisomaan kaulaansa myöten vedessä, joka katosi hänen yrittäessä juoda janoonsa. Lisäksi hänen päänsä päällä riippui hedelmiä, jotka myös pakenivat hänen ulottuviltaan.
Thebais (kyklinen eepos)
Historia
Thebais-eepoksen kirjoittajana pidettiin myöhemmän antiikin aikana Homerosta. Eepos muodosti Oidipodeia- ja Epigonoi-eeposten ohella eeppisen kykloksen Thebaan sijoittuvan osan.
Tantalos
Tantaloksen tuska
Tantaloksen tuskalla tarkoitetaan asiaa, joka on lähellä mutta kuitenkin saavuttamattomissa.
Myöhemmät kirjalliset viittaukset
Pentti Saarikoski on kirjoittanut Pelopsista ja Tantaloksesta runon.
Thebais (kyklinen eepos)
Sisältö
Eepos kertoi Oidipuksen poikien Eteokleen ja Polyneikeen välisestä sodasta, joka tunnetaan nimellä seitsemän Thebaa vastaan. Ajallisesti eepoksen tapahtumat seurasivat Oidipodeiaa ja edelsivät Epigonoita. Eepoksen kirjojen lukumäärää ei tunneta. Sen pituudeksi mainitaan runosäettä.
Tantalos
Myöhemmät kirjalliset viittaukset
Katri Vala on kirjoittanut Tantaloksesta runon.
Victor Hugon kirjassa Notre-Damen kellonsoittaja viitataan Tantaluksen tuskiin pikkupojan kantaessa leipää.
Thebais (kyklinen eepos)
Sisältö
Eepoksesta on säilynyt seitsemän katkelmaa myöhemmissä antiikin aikaisissa teoksissa, muun muassa Athenaioksen teoksessa Deipnosofistai sekä Pausaniaan teoksessa Kreikan kuvaus. Yksi säe runoelmasta on oletettavasti sisällytetty Pindaroksen oodiin Olympia VI; ainakin Asklepiades katsoi sen perustuvan Thebaikseen.
Nykyisin on esitetty, että eepoksesta olisivat peräisin myös kohta, jossa soturi Tydeus on haavoittunut kuolettavasti, ja puree häntä haavoittanutta kostoksi; sekä kohta, jossa Kapaneus kiipeää piiritystikkaita Theban muureille ja huutaa uhoten olevansa jumalia suurempi; samassa häntä iskee Zeuksen salama. Nämä kohdat poikkeavat huomattavasti Homeroksen Iliaasta ja Odysseiasta, joissa tällaista raakuutta ja epähurskautta ei voisi esiintyä.
Teatteri Hevosenkenkä
Teatteri Hevosenkenkä on espoolainen ammattimaisesti toimiva lastenteatteri. Sen perusti ohjaaja Kirsi Aropaltio lavastajasisarensa Sara Sirenin kanssa vuonna 1975. Teatterin toimipaikkana on entinen kansakoulu Espoon Juhannusmäellä Mankkaan kaupunginosassa ja sen nousevassa katsomossa on 130 istumapaikkaa. Vuonna 2000 teatterin yhteyteen avattiin vaihtuvia näyttelyjä tarjoava Galleria Hevosenkenkä. Rakennuksen alakerrassa pidetään työpajoja ja kursseja.
Vuonna 2015 Hevosenkenkä ja sen perustaja Kirsi Siren saivat Suomen Teatterit ry:n ja Suomen Assitej ry:n Lasten- ja nuortenteatteripalkinnon.
Randaträsket
Randaträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Jällivaaran ja Jokimukan kunnissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa
Randaträsket on 2,1 kilometriä pitkä, 1,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 171 hehtaaria eli 1,71 neliökilometriä. Se sijaitsee Näätäsuvannosta 7 kilometriä luoteeseen päin. Järvi on pyöreäkulmaisen kolmion muotoinen, mutta sillä ei ole pitkiä lahtia. Se keskellä sijaitsee kaksi pitkää, kapeaa ja peräkkäin olevaa saarta. Järveä ympäröi metsämaat, jotka ovat vain paikoitellen suoistuneita. Sen luoteisrannassa sijaitsee Randaträskin kylä (Ájmojávrre), jonka kautta kulkee Lillfårsin ja Murjekin välinen tie. Jällivaaran ja Jokimukan välinen kuntaraja ylittää järven.
Luontoarvoja
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (53,3 %), turve (10,3 %), hiekka tai sora (0,3 %) ja kallioalue (0,2 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.
Vesistösuhteet
Randaträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen sivu-uoman Sör-Lillånin lähialueeseen. Se on lasku-uomansa Randträskbäckenin lähdejärvi ja karttojen mukaan Sör-Lillånin nimi yhtymäkohdasta ylöspäin nimeltään Aimobäcken. Randträskbäckenin valuma-alueen pinta-ala on 8,82 km² ja siihen tulee vain kolme lyhyttä metsäojaa. Järven luusuassa sen keskivirtaaman arvioidaan olevan 0,085 m³/s. Sör-Lillånin pääuoma Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.
Ulla Sid
Ulla Elisabeth Sid (o.s. Landström, 4. huhtikuuta 1920 Helsinki – 30. huhtikuuta 2002 Helsinki) oli suomenruotsalainen opettaja ja kirjailija.
Ulla Sid oli naimisissa pianisti, opettaja Sven Sidin kanssa. Heidän poikansa on Svenska Teaternin näyttelijä Sven Sid ja pojantyttärensä näyttelijä Maria Sid.
Philipp Ludwig Statius Müller
Philipp Ludwig Statius Müller (25. huhtikuuta 1725 Esens – 5. tammikuuta 1776 Erlangen) oli saksalainen eläintieteilijä, joka käytti pseudonyymiä Philipp Alethophilus.
Hänen isänsä oli Esensin luterilainen pastori Christian Anton Statius Müller ja äitinsä Maria Philippina Franke. Isän suku oli hollantilaista aatelia, äidin suku oli Sachsenista. 1740 Philipp Ludwig kävi koulua Gothassa ja 1741–1744 hän opiskeli Jenassa teologiaa ja filosofiaa. Kandidaatiksi hän valmistui Amsterdamissa 30. lokakuuta 1745. Vuonna 1757 hänestä tuli Erlangenin filosofian professori, vuodesta 1770 alkaen luonnontieteen ja saksan kielen professori. Müller oli sangen oppinut mies, siilä hän luennoi myös muun muassa logiikasta, metafysiikasta, retoriikasta, politiikasta, hollannin kielestä, kasvitieteestä, Linnén systematiikasta ja maantieteestä. Kirkollisissa tehtävissä hän saavutti valtionkirkon arkkidiakonin arvon 1771.
Vuosien 1773 ja 1776 välillä hän toimitti saksankielisen laitoksen Linnén Natursystemistä. Vuoden 1776 täydennysosassa hän kuvaili useita uusia eläinlajeja, muun muassa dugongin, guanakon, potton, karibianhaikaran, kylälesken, afrikanvariksen ja amerikankurmitsan.
Tsubasa
Tsubasa voi tarkoittaa seuraavia:
The ABBA Story
The ABBA Story on ruotsalaisen popyhtye Abban vuonna 2004 julkaistu kokoelma-albumi.
Melbu
Melbu on kylä Hadselin kunnassa Nordlandin läänissä Norjan pohjoisosassa. Melbu on Stokmarknesin ohella toinen Hadselin taajamista. Kylän asukasluku oli 2 207 vuonna 2013. Paikallinen väestö saa elantonsa pääasiallisesti kalastuselinkeinosta. Myös matkailu lauttasatamineen vilkastuttaa kylää huomattavasti. Kylässä on hotelli, useita ravintoloita ja elintarvikekauppoja.
Liikenneyhteydet
Eurooppatie E10 Ruotsin Luulajasta Lofoottien Å:n kylään kulki aiemmin Melbun kautta. Vuoden 2007 loppuun asti E10:tä käyttävien täytyi ylittää Melbun ja Austvågøyn saarella sijaitsevan Fiskebølin välinen salmi autolautalla. Tämän jälkeen uusi tieyhteys tunneleineen valmistui Lofooteille ja E10 ohjattiin kulkemaan ohi Melbun.
Lähin lentokenttä sijaitsee 25 kilometrin etäisyydellä Stokmarknesissa.
Filippo Pozzato
Filippo Pozzato (s. 10. syyskuuta 1981 Sandrigo) on italialainen maantiepyöräilijä, joka edustaa UCI Professional Continental -tason Wilier Triestina – Selle Italia -tallia.
Pozzato ajoi vuonna 2000 alkaneen ammattilaisuransa kolme ensimmäistä vuotta Mapei-tallissa. Vuonna 2002 hän voitti Kuuban ympäriajon ja oli maantieaika-ajon MM-kilpailussa neljästoista.
Kauden 2003 alussa Pozzato siirtyi edustamaan Fassa Bartoloa. Hän saavutti heti alkukaudesta suurvoiton oltuaan paras Tirreno–Adriaticon kokonaiskilpailussa; hän voitti lisäksi kilpailun toisen etapin. Samana vuonna Pozzato voitti myös kilpailut Trofeo Matteotti, Trofeo Dell'Etna sekä Trofeo Laigueglia, jossa hän oli paras myös vuonna 2004. Tuona vuonna hän voitti lisäksi Ranskan ympäriajon seitsemännen etapin. Menestyksistään huolimatta hänen vuotensa Fassa Bortolossa olivat vaikeita: syynä loukkaantumiset sekä ristiriidat tallipäällikkö Giancarlo Ferrettin kanssa.
Vuodet 2005–2006 Pozzato edusti Quick·Step - Innergetic-tallia. Debyyttivuosi belgialaisjoukkueessa toi hänelle voiton UCI ProTour -kilpailu HEW Cyclassicsissa ennen tallitoveri Luca Paolinia. Hän voitti myös Giro del Lazio -kilpailun sekä Saksan ympäriajon toisen etapin. Vuoden 2006 aluksi Pozzato ajoi uransa suurimpaan voittoon oltuaan ykkönen pyöräilyn monumentissa Milano–San Remossa: loppukirissä hänelle hävisivät niin Alessandro Petacchi, Luca Paolini kuin neljänneksi tullut tallikaveri Tom Boonenkin, jonka puolesta Pozzato ajoi pitkin kilpailua ennen kuin ratkaisikin loppukirissä voiton itselleen. Huhtikuulla hän sijoittui neljänneksi Gent–Wevelgemissä, heinäkuulla kolmanneksi Vattenfall Cyclassicsissa (entinen HEW Cyclassics) ja elo-syyskuulla kolmanneksi Britannian ympäriajossa kolmannen etapin voittaen.
Pozzato siirtyi Liquigas-talliin vuoden 2007 alusta. Hän voitti heti alkukaudesta Tour du Haut Var -kilpailun sekä Omloop Het Volkin. Ranskan ympäriajossa hän voitti viidennen etapin tiukan loppukirin jälkeen ennen Oscar Freireä – suuren työn voiton eteen teki Pozzaton tallikaveri Kjell Carlström ajamalla pääjoukon kärjessä karkumatkalla olleita ajajia kiinni. Elokuussa Pozzato voitti Trofeo Matteottin sekä syyskuussa GP Industria & Commercia di Prato -kilpailun; lisäksi hän voitti kuudennen etapin Puolan ympäriajossa. Vuonna 2008 Pozzato voitti etappikilpailu Giro di Grosseton. Milano–San Remossa hän sijoittui toiseksi neljä sekuntia Fabian Cancellaralle hävinneenä oltuaan paras takaa-ajoryhmän loppukirissä.
Vuodet 2009–2011 Pozzato edusti Katjuša-tallia. Hän sijoittui 2009 Tom Boonenin jälkeen toiseksi Pariisi–Roubaix'ssa ja voitti maantieajon Italian mestaruuden sekä E3 Prijs Vlaanderen -kilpailun. Vuonna 2010 hän voitti Italian ympäriajon 12. etapin.
Kaudella 2012 Pozzato edusti Farnese Vini–Selle Italia -tallia. Hän sijoittui saman vuoden Flanderin ympäriajossa Tom Boonenin jälkeen toiseksi. Vuosina 2013–2015 hän edusti Lampre-Merida-joukkuetta. Hän voitti syyskuussa 2013 massakiriin päättyneen GP Ouest France-Plouay -kilpailun
Pozzato siirtyi Southeast-Venezuela-talliin 2016 ja edustaa edelleen samaa joukkuetta, nykyiseltä nimeltään Wilier Triestina – Selle Italia.
Shooting Gallery
Shooting Gallery oli vuosina 1990–1992 ja 1994 toiminut Andy McCoyn johtama yhtye, joka esitti McCoyn soolotuotannon kappaleita ja Hanoi Rocks -hittejä.
Yhtye
Andy McCoyn piti koota yhtye, jotta saisi tuotettua vuonna 1988 solmimansa BMG-Virgin-sopimuksen mukaisen albumin. Muuten McCoy vietti Los Angelesissa jet set-elämää ja hengasi Guns N' Rosesin jäsenten kanssa. Steven Adler asui McCoyn kartanon naapurissa ja McCoy kiersi klubeja ja juhlia Slashin sekä Axl Rosen kanssa, myös Izzy Stradlinin. Musiikillista yhteistyötä eivät ystävykset kuitenkaan päätyneet tekemään. Yhtyeen kokoaminen oli erittäin vaikeata ja neuvotteluja käytiin eri muusikkojen, mm. Lenny Kravitzin kanssa. Kokoonpanoviritelmien ja- suunnitelmien työnimenä oli Machine Gun Rodeo, mutta lopulta syntyi yhtye nimeltä Shooting Gallery, joka tarkoittaa paikkaa, jossa narkomaanit piikittävät itseään. Rumpaliksi tuli Paul Garisto (Iggy Pop Instinct Tour, Michael Monroe), basistiksi Dave Tregunna (Lords of the New Church, Cherry Bombz) ja laulajaksi Billy G. Bang. Yhtye soitti lämppärinä KISSin Yhdysvaltain kiertueella 1990 ja sai tuotetuksi albumin Shooting Gallery vuonna 1992.
Shooting Gallery kuitenkin hajosi, kun Bangista ei ollut laulajaksi. Lisäksi Bangin rock and roll-elämäntapa ei sopinut lainkaan McCoylle, joka eli opiaattiriippuvuudessa. McCoy pääsi eroon heroiinista elokuussa 1991, millä oli positiivinen vaikutus McCoyn urakehitykseen. Kuitenkin elämäntavan muutos johti siihen, että McCoyn piti ottaa etäisyyttä erityisesti Steven Adleriin.
McCoy muutti 1994 amerikkalaisen Shooting Galleryn hajoamisen jälkeen takaisin Suomeen, jossa perusti Shooting Galleryn uudelleen kokoonpanolla McCoy, Gyp Casino, basisti Dan Lagerstedt ja laulaja Esa Palosaari. Uusi Shooting Gallery veti pienen kiertueen, joka huononsi huomattavasti McCoy mainetta Suomessa. Palosaari ei sopinut McCoyn kappaleiden esittäjäksi ja McCoyn lisääntynyt alkoholinkäyttö oli tullut huumeriippuvuuden tilalle. McCoy ei ollut lavoilla soittokunnossa, joten kiertuetta ei voida mainita McCoyn parhaimmaksi.
Myöhemmin Andy McCoy sanoi Shooting Gallery-projektistaan: "Biggest mistake in my life. Too many egos, not enough heart" (.)
Aleksei Komarov
Aleksei Filippovitš Komarov (, 10. joulukuuta 1921 Moskova, Neuvosto-Venäjä – 10. toukokuuta 2013 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut soutaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Komarov saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Hän saavutti myös Euroopan mestaruuksia. Komarov kuoli Moskovassa 92-vuotiaana 10. toukokuuta 2013.
Jeremiah Ani
Jeremiah Ani (s. 12. helmikuuta 1985 Kaduna, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Ani pelasi kaudella 2007–2008 neljä Primeira Ligan ottelua Estrela da Amadorassa. Kaudella 2009 hän edusti RoPS:ia kuudessa Veikkausliigan ottelussa, joissa teki kaksi maalia. Molemmat maalinsa hän teki toisessa liigaottelussaan 23. elokuuta, kun RoPS hävisi kotonaan VPS:lle 2–3. Kaudella 2010–2011 Ani pelasi yhden Englannin kakkosliigan ottelun Rotherham Unitedissa ja viisi ottelua Kyproksen liigaa APOP Kinyrasissa. Vuosina 2011–2014 Ani pelasi Maltan Valioliigaa Sliema Wanderersissa ja Naxxar Lionsissa.
Ani on pelannut Nigerian alle 17- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa.
Elin Kåven
Elin Kåven (s. 25. lokakuuta 1979 Hammerfest) on saamelainen laulaja Norjan Kaarasjoelta. Hän voitti Sámi Grand Prix -kilpailun vuonna 2008. Hän on julkaissut kaksi albumia vuosina 2009 ja 2013.
Monika Maron
Monika Maron (3. kesäkuuta 1941 Berliini, Saksa) on saksalainen kirjailija.
Maron syntyi Berliinissä 3. kesäkuuta 1941. Hän muutti vuonna 1951 Länsi-Berliinistä Itä-Berliiniin isäpuolensa, DDR:n tulevan sisäministerin Karl Maronin kanssa. Hän opiskeli teatteria ja toimi muun muassa journalistina. 1970-luvun lopulla hän alkoi kirjoittaa kokopäiväisesti ja asui Itä-Saksassa vuoteen 1988 jolloin hän muutti länteen. Asuttuaan Hampurissa vuoteen 1992 asti hän palasi jälleenyhdistyneeseen Berliiniin, jossa hän asuu edelleen.
Sekä Maronin kirjat että hänen terävät artikkelinsa Der Spiegelissä ovat ollet suosittuja. Hänen teoksensa ilmaisevat konservatiivisia poliittisia näkemyksiä. Hänet palkittiin vuonna 1992 kuuluisalla Kleist-palkinnolla, joka myönnetään vuosittain merkittäville saksalaisille kirjailijoille, ja vuonna 2003 Friedrich Hölderlin-palkinnolla.
Maronia on syytetty kytkennöistä Stasiin, joita hän ei ole kiistänyt.
Aron Gunnarsson
Seurajoukkueura
Aron pelasi kotimaansa toisella sarjatasolla Þor Akureyrissa 11 ottelua vuosina 2005–2006. Hän siirtyi alankomaalaisen AZ Alkmaarin alle 19-vuotiaiden joukkueeseen kesällä 2006. Vuotta myöhemmin hän siirtyi alle 21-vuotiaiden joukkueeseen. Jälkimmäisellä kaudella hän pelasi myös yhden ottelun Eredivisiessä.
Aron siirtyi englantilaiseen Coventry Cityyn kesällä 2008. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana 122 toiseksi korkeimman sarjatason, mestaruussarjan, ottelua, joissa teki kuusi maalia. Kesällä 2011 hän siirtyi samassa sarjassa pelanneeseen Cardiff Cityyn.
Aron kuului Cardiffin joukkueeseen, joka hävisi liigacupin lopputtelun Liverpoolille rangaistuspotkukilpailun jälkeen helmikuussa 2012. Keväällä 2013 seura voitti mestaruussarjan nousten Englannin Valioliigaan, josta kuitenkin putosi heti seuraavalla kaudella. Valioliigassa Aron pelasi 23 ottelua ja teki yhden maalin.
Maajoukkue
Aron Gunnarsson pelasi Islannin alle 17-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Valko-Venäjää vastaan helmikuussa 2008. Ensimmäisen arvokisojen karsintaottelunsa hän pelasi 2–2-tasapeliin päättyneessä MM-karsintaottelussa Norjaa vastaan syyskuussa 2008. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki EM-karsintaottelussa Latviaa vastaan lokakuussa 2014.
Aron on pelannut 9. kesäkuuta 2016 mennessä kaikkiaan 59 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Hän on pelannut 18 MM- ja 14 EM-karsintaottelua. Hän pelasi yhdeksän EM-karsintaottelua, joissa teki kaksi maalia, Islannin selviytyessä EM-kilpailuihin 2016. Hän on toiminut Islannin vakituisena kapteenina elokuusta 2012 lähtien.
Warlord (Skrewdriverin albumi)
Warlord on äärioikeistolaisena tunnetun rockyhtye Skrewdriverin 1989 julkaisema albumi.
Vehkajärven valuma-alue
Vehkajärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.49) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 101,83 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 9,74 prosenttia. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tarjannevesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Tarjanneveden alueelle (35.41).
Arlene Boxall
Arlene Boxall (s. 9. lokakuuta 1961) on zimbabwelainen kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Boxall kuului Zimbabwen olympiakultaa voittaneeseen naisten maajoukkueeseen Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Olympialaisten aikaan vasta 18-vuotias Boxall oli Zimbabwen varamaalivahti eikä pelannut turnauksen aikana mutta sai myös kultamitalin. Zimbabwen joukkue kutsuttiin Moskovan boikoteista kärsineeseen olympiaturnaukseen vain viikkoja ennen olympialaisten alkua, ja pelaajat valittiin vain päiviä ennen avajaisia. Maa oli ennen samana vuonna tapahtunutta itsenäistymistään ollut suljettu olympialaisista rotusyrjintänsä vuoksi, tosin olympiajoukkueen jäsenet kuuluivat kaikki maan valkoihoiseen vähemmistöön. Maajoukkue pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa ulkopuolella ja keinotekoisella alustalla. Moskovassa Zimbabwe ei hävinnyt otteluakaan voitettuaan vastustajistaan kolme ja pelattuaan kahdesti tasan.
Rheinmetall L44
Kanuuna on varustettu savunpoistajalla (putken keskiosassa näkyvä suurempi säiliö), putken taipumaa vähentävillä lämpökilvillä ja lämpötaipumisen korjaamiseen tarkoitetulla pienellä peilillä.
Rheinmetall L44 edellyttää ampujan lisäksi myös lataajaa, minkä vuoksi Leopard 2:ssa ja M1 Abramsissa tulee olla nelihenkinen miehistö. Automaattisesti ladattavissa panssarivaunukanuunoissa, kuten 2A46M:ssa, ei tarvita lataajaa.
Isebel
thumb|[[Frederic Leighton, Isebel ja Ahab, noin 1863.]] Isebel tai Iisebel oli Israelin kuningatar, jonka tarina kerrotaan Raamatun Ensimmäisessä ja Toisessa kuninkaitten kirjassa.
Isebelin aikakauteen sanotaan liittyneen Baal-jumalan palvonnan voimistuminen kuningas Ahabin aikana. Hän myös pyrki muuttamaan oikeuskäsitystä ajanmukaiseksi siten, että kuningas ei olisi ollut enää yhdenvertainen Mooseksen lain edessä muiden juutalaisten kanssa, vaan hänellä olisi ollut asemansa vuoksi erioikeuksia, mikä näkyy Nabotin tuomitsemisena kuolemaan siksi, että hän kieltäytyi myymästä maataan kuningas Ahabille. Isebelin näkemyksen mukaan olisi riittänyt se, että kuningas olisi takavarikoinut maan korvauksetta asemaansa perustuen.
Nimi Isebel on siirtynyt vuosisatojen halki yleisnimenä tarkoittaen kaikkia pahoja ja ilkeitä naisia. Juutalaisten ja kristittyjen vastenmielisyys Isebelia kohtaan johtui ihmisuhrien (erityisesti lasten) uhraamisesta Baal-kultin mukaisesti.
Elämäkerta
Isebel on Israelin kuningatar, jonka tarina kerrotaan Vanhassa testamentissa Ensimmäisessä ja Toisessa kuninkaitten kirjassa. Isebel oli foinikialainen prinsessa, Tyyroksen kuningas Ithobaal I:n tytär, joka nai kuningas Ahabin. Vanhassa Testamentissa tätä syytetään Ahabin kääntämisestä pois oikeasta Jumalasta ja hänen ohjaamisestaan palvomaan omaa jumalaansa, Baalia. Kuningatarta syytetään myös tyrannimaisen hallitusmuodon tuomisesta Israeliin. Uskotaan myös, että hän ja Ahab yrittivät aloittaa Israelissa vallankumousta. Häntä syytettiin Herran profeettojen tappamisesta, ja profeetta Elia syytti häntä hirmuteoista.
Ratkaiseva vääryys oli Vanhan testamentin mukaan se, kun Isebel hankki kaksi väärää todistajaa jotta Nabot-niminen mies saatiin raivattua tieltä; hän kieltäytyi myymästä viinitarhaansa kuninkaalle koska se oli perintöosa. Nabot kivitettiin hengiltä; vaikkei sitä tässä kohdin kerrotakaan, vain sitaattina myöhemmin, myös hänen kaikki poikansa surmattiin ja kuningas anasti viinitarhan – mutta pakeni sieltä kauhun vallassa, kun palavasilmäinen ja hurjailmeinen profeetta Elia ilmestyi hänen eteensä ja ennusti:
Ahab kauhistui ennustusta todella pahasti:
Silloin tisbeläiselle Elialle tuli tämä Herran sana:
Tosin päätöstä Ahabin verestä ei muutettu: Ahab vuoti kuiviin sotavaunuihinsa haavoituttuaan nuolesta, ja kun vaunut pestiin Jisreelin lammikolla, kulkukoirat nuoleksivat Ahabin verta ja portot peseytyivät siinä.
Nabotin viinitarha kummittelee edelleen Ahabin suvun vaiheissa: sitä pidettiin perimätiedon mukaan kirottuna maana sen jälkeen kun profeetta karkotti kuninkaan sieltä; sodan Ahabin suvulle julistanut, Elian Israelin kuninkaaksi voitelema sotapäällikkö Jeehu, Nimsin poika, surmasi kuninkaan pojan Jooramin jousellaan ja käski vaunusoturinsa Bidkarin heittää surmatun ruumis Nabotin maalle – johon se tiettävästi jäi haaskansyöjien revittäväksi, koska kukaan ei uskaltanut kajota kirotulle maalle heitettyyn ruumiiseen – jolta (vaikka sitä ei suoraan sanotakaan) jo vakiintuneen tavan mukaan ennen hylkäämistä oli riistetty kaikki vaatteet ja varusteet:
Ahabin kuoleman jälkeen Isebel jatkoi vallassa poikansa Joramin ja pojanpoikansa Ahasjan  kanssa. Hänen tyttärensä Atalja puolestaan oli naimisissa Juudan kuninkaan Joramin kanssa. Raamattu kuvaa Ataljan hyvin samanlaiseksi kuin äitinsä – vallanhimoiseksi, kovatahtoiseksi ja läpeensä pakanaksi.
Kun Jooramin kuoltua Ahasjakin kuoli taistelussa – hän haavoittui Jeehun sotilaiden ampumasta nuolesta mutta onnistui pakenemaan Megiddoon jossa kuoli haavoihinsa – Jeehun käskystä Isebelin palvelusväki tappoi emäntänsä työntämällä hänet oman palatsinsa ikkunasta suoraan tulossa olevien sotavaunujen eteen. Isebel murskaantui elävältä Jeehun hevosten kavioihin ja vaunujen pyöriin; haaskoja syövät villiintyneet koirat söivät hänen ruumiinsa ja siten täyttivät profeetta Elian lausuman kauhean ennustuksen. thumb|Isebelin jäännökset Jeehu käski lopulta muistaessaan haudata Iisebelin jäännökset – – mutta palvelijat löysivät vain Isebelin pääkallon, kämmenet ja jalkaterät, jotka kuopattiin kaikessa hiljaisuudessa Jisreelin vainiolla johonkin merkitsemättömään kuoppaan:
Isebel populaarikulttuurissa
Kirjailija Isaac Asimovin teoksessa Teräsluolat päähenkilö Elijah Baleyn vaimo on nimeltään Jezebel eli Isebel englanniksi. Tämä on näyte kirjailijan omaleimaisesta huumorintajusta: puolisot rakastavat toisiaan syvästi – joskin vaimo pariinkin otteeseen kiusoittelee miestään sillä, että nimien perusteella heidän pitäisi olla perivihollisia.
"Jezebel" on englantilaisen Sade-yhtyeen kappale, joka esiintyy vuonna 1985 julkaistulla Promise-albumilla.
The Rasmus -yhtyeen kappale vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa on nimeltään "Jezebel".
Isebel Koraanissa?
On todisteltu, että Niiniköyden suurassa (111) esiintyvä Abu Lahab olisi Kuningasten kirjan Ahab. Suurassa mainitaan myös Ahabin syntinen vaimo, joka kantaa lisää polttopuita niiniköysi kaulassa. Hän olisi silloin Isebel.
Nancy Dalberg
Nancy Dalberg (o.s. Hansen; 1881–1949) oli tanskalainen säveltäjä.
Dalberg syntyi vanhempiensa tilalla Sjællandilla lähellä Slagelsea, mutta varttui perheen toisella tilalla Gudbjergissä Fynin saarella. Hänen isänsä oli varakas farmaseutti ja teknillis-kemiallisen laboratorion perustaja. Dalberg opetteli lapsena pianonsoittoa. Hän meni 20-vuotiaana naimisiin Erik Dalbergin kanssa ja asettui Kööpenhaminaan, jossa jatkoi opintoja pianisti Ove Christensenin johdolla. Hän piti vuonna 1907 hyväntekeväisyysjärjestölle yksityisen konsertin, jossa tulkitsi vaativia Wolfgang Amadeus Mozartin, Ludwig van Beethovenin ja Frédéric Chopinin teoksia, mutta ei edennyt konserttipianistin uralle, koska sairastui krooniseen tenosynoviittiin. Vuonna 1909 Dalberg alkoi opiskella musiikin teoriaa ja sävellystä Johan Svendsenin johdolla. Tämän kuoltua vuonna 1911 Dalberg jatkoi opintojaan Carl Nielsenin johdolla. Tältä hän sai myös muun muassa orkestraation opetusta. Nielsenin teos Fynsk Foraar on osittain Dalbergin orkestroima.
Dalbergin avioliitto oli lapseton ja onneton, vaikka molemmat osapuolet jakoivat intohimon musiikkiin. Erik Dalberg muun muassa kirjoitti tekstejä, joihin Nancy Dalberg sävelsi musiikin. Dalbergien tiedetään matkustaneen laajalti, vaikka dokumentaatio on säilynyt vain kolmesta matkasta. Näistä ensimmäinen suuntautui keväällä 1920 Espanjaan; tällä matkalla Nielsen oli mukana. Dalberg teki vuonna 1921 Nielsenin kanssa matkan Helsinkiin. Talven 1922–1923 hän vietti miehensä kanssa Biskrassa Algeriassa. Algerian-matkan tarkoituksena oli saada Pohjois-Afrikan ilmaston tuomaa helpotusta Dalbergin toistuviin virtsarakkoa, munuaisia ja reumaattisuutta koskeneisiin terveysongelmiin. Matkan aikana Dalberg kirjasi ylös kansanmusiikkia, jonka aineksia hän käytti omassa oboelle, alttoviululle ja rummulle säveltämässään triossa Arabisk musik fra Sahara (1928). Kotimatka Algeriasta alkoi toukokuussa 1923, ja pariskunta vietti sen aikana viikkoja Pariisissa. Myös Erik Dalberg kärsi terveyden ongelmista ja vietti viimeiset elinvuotensa eri psykiatrisilla klinikoilla. Avioliitto mitätöitiin joitain vuosia ennen miehen kuolemaa vuonna 1945.
Dalbergin tuotantoon kuuluu orkesteri- ja kamarimusiikkia sekä lauluja. Hänen tuotantonsa ei ole laaja, ja se on luotu suhteellisen lyhyellä aikavälillä noin vuodesta 1909 1930-luvun loppuun. Dalbergin teosten joukossa erityinen asema on kolmella jousikvartetolla. Niistä ensimmäinen oli Dalbergin ensimmäinen julkisessa konsertissa esitetty soittimellinen teos. Toinen jousikvartetto oli Dalbergin ensimmäinen teos, jonka hän julkaisi ja joka soitettiin ulkomailla. Kolmas jousikvartetto kantaesitettiin kaksikymmentä vuotta ennen Dalbergin kuolemaa, mutta sitä ei julkaistu hänen elinaikanaan.
Venäjän federaation turvallisuusneuvosto
pienoiskuva|Venäjän federaation turvallisuusneuvoston logo
Venäjän federaation turvallisuusneuvosto (СБРФ, SBRF) on Venäjän presidentinhallinnon direktoraatin tasoinen osasto, joka konsultoi kansallisen turvallisuuden asioissa. Puheenjohtajana on Venäjän federaation presidentti. Siihen kuuluvat pysyvinä jäseninä duuman ja liittoneuvoston puhemies, sihteeri, ulkomaantiedustelun (SVR) johtaja, presidentinhallinnon johtaja, FSB:n päällikkö ja avainalojen ministerit: pääministeri, puolustusministeri, sisä- ja ulkoministeri.
Alde Feanenin kansallispuisto
Alde Feanenin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Alankomaissa, Frieslandin provinssissa. Se kuuluu myös Natura 2000-ohjelmaan. Puiston pinta-ala on 2300 hehtaaria. Siellä on tavattu 450 lajia kasveja ja sata lintulajia. Alde Feanenin maisema koostuu erilaisista suotyypeistä ja avovesialueista.
Demaratos
Demaratos voi viitata seuraaviin:
Maaria Salo
Maaria Salo, ent. Niemi, on suomalainen kuvataidekriitikko, taidehistorioitsija ja Vaasan kaupungin museoiden näyttelypäällikkö. Hänen ollessaan näyttelypäällikkönä muun muassa Kiasmassa ja Kuntsin modernin taiteen museossa ovat tuoneet yhteistyössä alun perin Venetsiaan valmistuneen, pohjoismaisen Sääennuste-näyttelyn Suomeen. Hän on ollut Suomen Arvostelijain liiton varapuheenjohtaja vuonna 2019, ja jäsenenä useina vuosina.
Salo on valmistunut taidehistorioitsijaksi vuonna 1999, ja tehnyt töitä freelancer-taidekriitikkona vuodesta 2002 alkaen, kirjoittaen kritiikkejä muun muassa Taide-lehteen jo vuodesta 2008. Hän on toiminut monissa eri valitsija- ja kriitikkoraadeissa taiteen kentällä, esimerkiksi Suomen Kulttuurirahaston E. J. Vehmaksen rahaston taidearvostelijapalkinnon raadissa vuonna 2019, sekä muun muassa tuottanut lukuisia tekstejä ja saatesanoja erilaisiin taidejulkaisuihin ja gallerioihin.
Lohtu
Lohtu voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Texelin dyynien kansallispuisto
Texelin dyynien kansallispuisto on luonnonsuojelualue Alankomaissa. Se kattaa Vattimeressä sijaitsevan Texelin saaren länsiosan. Alue on tuhansien muuttolintujen talvehtimispaikka. Se kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta Vattimeren kansallispuistot.
Adrianna Sułek
Adrianna Sułek (s. 3. huhtikuuta 1999) on puolalainen yleisurheilun moniottelija. Hän on arvokisamitalisti sekä ulko- että sisäradoilta.
Sułek saavutti seitsenottelussa alle 20-vuotiaiden MM-pronssia 2018 ja voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2021. Yleisessä sarjassa hän sijoittui vuonna 2021 sisäratojen EM-kilpailuissa viisiottelussa yhdeksänneksi ja Tokion olympialaisissa seitsenottelussa 16:nneksi. Vuonna 2022 hän saavutti hopeaa sisäratojen MM-kilpailujen viisiottelussa 4 851 pisteellä ja ulkoratojen EM-kilpailujen seitsenottelussa 6 532 pisteellä. Niiden välissä hän sijoittui ulkoratojen MM-kilpailuissa seitsenottelussa neljänneksi Puolan-ennätyksellä 6 672 pistettä. Vuonna 2023 hän saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa viisiottelussa hopeaa Puolan-ennätyksellä 5 014 pistettä.
Seth Lloyd
thumb|Seth Lloyd Seth Lloyd (s. 1960) on konetekniikan professori MIT:ssä Yhdysvalloissa. Hän kutsuu itseään "kvanttimekaanikoksi". Hän tutkii mm. kvanttisysteemeitä ja on tehnyt uraauurtavia töitä kvanttilaskennan ja kvanttiviestinnän saralla.
Korvannipukka
Korvannipukka tai pelkkä nipukka on korvalehden alakärki. Ihmisten korvannipukoiden koko vaihtelee paljon henkilöstä toiseen. Joskus sanotaan, ettei henkilöillä, joilla on pienet nipukat, ole nipukoita ollenkaan. Ihmiset voidaankin jakaa nipukallisiin ja nipukattomiin nipukan koon perusteella. Nipukkaan voidaan lävistää reikä korvakorua varten.
Ohrmuschel
Mason Plumlee
Mason Alexander Plumlee (s. 5. maaliskuuta 1990 Fort Wayne, Indiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2013 lähtien.
Plumleen Miles-veli on myös NBA-koripalloilija.
Plumlee kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuissa, joissa maa voitti kultaa.
Fibonaccin kertoma
Fibonaccin kertoma on kertoma, jossa kerrotaan keskenään Fibonaccin lukujonon lukuja. Tätä merkitään n!_F ja määritellään seuraavasti:, missä F_k on Fibonaccin lukujonon k:s. luku. Ensimmäiset Fibonaccin kertoman arvot ovat 1, 1, 2, 6, 30, 240, 3 120, 65 520.
On olemassa alkulukuja, jotka ovat muotoa n!_F\pm1. Muotoa n!_F+1 on alkuluku Fibonaccin kertoman arvoilla 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 22 ja 28. Vastaavasti muotoa n!_F-1 on alkuluku Fibonaccin kertoman arvoilla 4, 5, 6, 7, 8, 14 ja 15. Nämä ovat ainoat tätä muotoa olevat alkuluvut Fibonaccin kertoman arvoilla, jotka ovat pienempiä kuin 500.
Luys de Narváez
Luys de Narváez oli 1500-luvulla elänyt espanjalainen säveltäjä ja vihuelisti. Hän syntyi Granadassa, mutta tarkkaa syntymäaikaa ei ole tiedossa. Luys de Narváez julkaisi ensimmäiset sävellyksensä vihuelalle Valladolidissa vuonna 1538. Vuosina 1539 ja 1543 hän julkaisi myös kaksi kirjaa motetteja. Narváez kuoli vuonna 1555 tai myöhemmin.