cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mostek
pienoiskuva|oikea|Mostek 4K muistipiirin mainos. Mostek oli vuonna 1969 perustettu yhdysvaltalainen puolijohdeteollisuuden yritys, jonka merkittäviin tuotteisiin kuuluivat muistipiirit.
Yhtiön pääasialliset perustajat olivat L.J. Sevin ja Louay Sharif, jotka rekryitoivat muita työntekijöitä Texas Instrumentsilta uuden yhtiön perustajiksi.
United Technologies (UTC) hankki yhtiön vuonna 1980. UTC ilmoitti yhtiön toiminnan päättymisestä vuonna 1985. SGS-Thomson hankki yhtiön vuonna 1987.
Yhtiö kehitti metalli-oksidipuolijohteita (MOS), joiden valmistustekniikkaa kehittivät muun muassa Robert Palmer.
Yhtiön merkittäviä tuotteita olivat 4K (4096) ja 16K (4116)-muistipiirit.
Yhtiö julkaisi Mostek 5065 -mikroprosessorin vuonna 1974. 5065 oli 8-bittinen PMOS-tekniikkaan perustuva prosessori.
Yhtiö sopi myös Fairchild Semiconductorin kanssa toimisesta toisena valmistajana Fairchild F8 -mikroprosessorille. Yhtiö toimi toisena valmistajana myös muun muassa Zilog Z80 -mikroprosessorille.
Fred Karno
thumb|Fred Karno noin vuonna 1918. Frederick John Westcott, paremmin tunnettu lavanimellä Fred Karno, (26. maaliskuuta 1866 Exeter, Yhdistynyt kuningaskunta – 18. syyskuuta 1941) oli englantilainen teatterijohtaja.
Karno työskenteli putkimiehenä, kun hän alkoi esiintyä voimistelijana sirkuksissa ja varieteenäyttämillä. Hän tajusi kuitenkin pian, että pystyisi tienaamaan paremmin esiintyjien järjestämiselle kuin itse esiintymällä. Karno alkoikin 1890-luvun puolivälissä keskittyä slapstick-sketseihin. Hän alkoi 1897 mainostaa Fred Karno’s Company of Speechless Comedians -ryhmää, joka teki fyysistä komediaa, joka vaati akrobaattisia taitoja. Ennen Karnoa varietee oli tunnettu lähinnä musiikkiesityksistä, mutta Karno siirsi esitykset myös sketsiesityksiin. Karnon ryhmän kautta nousi useita kuuluisia koomikoita, muun muassa Charles Chaplin ja Stan Laurel.
Vuonna 1906 Karnon ryhmät esittivät Britanniassa useita erilaisia sketsejä 32 näyttämöllä, ja hänen esityksiään nähtiin myös noin kymmenessä muussa maassa. Viihdeteollisuus muuttui kuitenkin, ja Karno ajautui 1926 konkurssiin. Hän yritti 1928 Hollywoodiin ja sai Chaplinin ja Laurenin avulla töitä Hal Roachilta. Hän kuitenkin lähti pian, sillä ei ollut tottunut olemaan käskettynä. Karno palasi Britanniaan ja perusti kiertävän Karno's Krazy Komics -ryhmän. Hän ohjasi myös muutaman elokuvan Ealing Studiosille, mutta ne eivät kuitenkaan menestyneet.
Karnon ura ja rahat loppuivat 1930-luvun puolivälissä, ja Music Hall Benevolent Fund takasi Karnolle eläkkeen ja osuuden alkoholikaupasta Dorsetista. Karno kuoli 1941 sokeritautiin.
Kevin McKenna
Kevin James McKenna (s. 21. tammikuuta 1980 Calgary) on kanadalainen jalkapalloilija Hän edusti uransa viimeisenä seuranaan Saksan Bundesliigan 1. FC Kölniä. McKenna pystyi pelaamaan keskuspuolustajan lisäksi keskikenttäpelaajana tai hyökkääjänä.
Ura
McKenna aloitti jalkapallon vuonna 1980 Calgary Foothillsin akatemiassa, josta hän nousi edustusjoukkueeseen vuonna 1991. McKennan pelattua Calgary Foothillsissä amatöörinä, hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan Energie Cottbusiin. Kauden 2000–2001 ensimmäisessä pelissä McKennasta ja hänen maajoukkuetoverista Paul Stalterista tuli ensimmäisen kanadalaiset Saksan Bundesliigassa, kun McKennan edustama Cottbus kohtai Stalterin Werder Bremenin.
Vuonna 2001 McKenna siirtyi Skotlannin valioliigassa pelaavaan Heart of Midlothianiin. Hän pelasi seurassa myös hyökkääjänä ja oli kaudella 2001–2002 seuran toiseksi paras maalitekijä 9 maalillaan 35 ottelussa. Seuraavalla kaudella hän ei pelannut niin paljon hyökkääjänä ja teki kuusi maalia. Hän palasi Energie Cottbusiin vuonna 2005 ja hänestä tehtiin seuran kapteeni.
Kesällä 2007 McKenna teki nelivuotisen sopimuksen 1. FC Kölnin, joka oli pudonnut 2. Bundesliigassa. Hän debytoi seurassa elokuussa 2007 FC St. Paulia vastaan. McKenna teki ensimmäisen maalinsa seurassa lokakuussa Kickers Offenbachia vastaan. Seura nousi takaisin Bundesliigaan kaudeksi 2007–2008.
Maajoukkueura
McKenna debytoi Kanadan maajoukkueessa toukokuussa 2000 Trinidad ja Tobagoa vastaan. Hän on ollut Kanadan maajoukkueen vakiojäseniä vuodesta 2002, jolloin hän oli mukana CONCACAF Gold Cupissa. McKenna teki turnauksessa kolme maalia ja tuli valituksi tähdistökentälliseen. Hän pelasi vuonna 2015 päättyneellä maajoukkueurallaan 63 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia.
Lars Hedman
Lars Magnus Hedman (s. 14. tammikuuta 1953 Oulu) oli Österbottens Tidningin päätoimittaja 2008–2011. Hedman toimi aiemmin ÖT:n edeltäjän Jakobstads Tidningin päätoimittajana, jonka palvelukseen hän tuli vuonna 1985. Hän on opiskeluajoista lähtien innokkaasti harrastanut sci-fiä ja oli mukana perustamassa Turun Science Fiction Seuraa vuonna 1977.
Hedman kirjoitti ylioppilaaksi 1973 ja valmistui diplomiekonomiksi Åbo akademista 1978. Työurallaan hän toimi Österbottningenin toimitussihteerinä 1979–1980, Teollisuusvakuutuksen tiedotuspäällikkönä 1980–1985, Jakobstads Tidningin taloustoimittajana 1985–1987, toimituspäällikkönä 1987–1992, päätoimittajana 1992–2006, Jakobstads Tidnings ab:n toimitusjohtajana 1997–2006, HSS Media ab:n vastaavana päätoimittajana 2006–2008 ja Österbottens Tidningin päätoimittajana 2008–2011.
Rudi Dutschke
thumb|Rudi Dutschke Alfred Willi Rudi Dutschke, kutsumanimenä Rudi, (7. maaliskuuta 1940 Schönefeld, Brandenburg, Saksa – 24. joulukuuta 1979 Århus, Tanska) oli saksalainen opiskelija-aktivisti, tutkija ja poliitikko.
Nuoruus
Nuoruutensa Dutschke vietti DDR:ssä eli Itä-Saksassa. Unkarin kansannousun (1956) myötä Dutschke kiinnostui politiikasta kannattaen demokraattista sosialismia, joka ottaa etäisyyttä sekä Neuvostoliittoon että Yhdysvaltoihin. Dutschken mukaan vanhat rakenteet ja mentaliteetit jatkuivat niin DDR:ssä kuin Saksan liittotasavallassakin huolimatta kotimaansa valtiollisesta antifasistisesta ideologiasta. 1957 hän vastusti julkisesti DDR:n militarisoitumista (myös kieltäytyen palvelemasta DDR:n kansanarmeijassa) ja kannatti matkustusvapautta.
Vuodesta 1958 alkaen Dutschke kävi taajaan Länsi-Berliinissä opiskellakseen siellä. Samanaikaisesti hän kirjoitti myös urheilureportaaseja. Dutschke loikkasi Itä-Saksasta länteen vuonna 1961 hiukan ennen Berliinin muurin rakentamista. Dutschke opiskeli sosiologiaa, kansatiedettä, filosofiaa ja historiaa Freie Universität -yliopistossa, jossa hän väitteli tohtoriksi 1973. Dutschken kiinnostuksen kohteina olivat aluksi Heideggerin ja Jean-Paul Sartren eksistentialismi, mutta jo pian myös marxilaisuus ja työväenliikkeen historia sekä Adornon, Horkheimerin ja Marcusen edustama "kriittinen teoria".
Opiskelijaliikkeen johtohahmo
Opintoaikoinaan Dutschke nousi pian yhdeksi Länsi-Saksan opiskelijaliikkeen johtajista. Vuodesta 1966 alkaen Dutschke organisoi yhdessä Saksan sosialistisen opiskelijaliiton (Sozialistischer Deutscher Studentenbund) kanssa lukuisia yliopistoreformeja, "suurta koalitiota", hätätilalakeja ja Vietnamin sotaa vastustavia mielenosoituksia. Kasvava opiskelijaliike oli Saksassa merkittävä osa ns. ulkoparlamentaarista oppositiota, (Außerparlamentarische Opposition, APO).
Lisäksi Dutschke organisoi erilaisia kriittisiä opintopiirejä, joissa käsiteltiin esimerkiksi sosiaalipolitiikkaa ja demokratiaa Saksassa. Tarkoitus oli muodostaa demokraattiseen oppimiseen pohjautuva myös koululaisille ja työläisille avoin "vastayliopisto".
Haastattelut ja paneelikeskustelut tekivät Dutschkesta tunnetun koko liittotasavallassa. Dutschke joutui samalla enenevässä määrin avoimen vihan ja vastustuksen kohteeksi, joka ensi kertaa muuttui väkivaltaiseksi joulujumalanpalveluksessa 1967.
thumb|Dutschken murhayrityksen muistolaatta
Muutamaa päivää myöhemmin Berliinin senaatti organisoi mielenosoituksen Yhdysvaltain tueksi. Tuolloin mielenosoittajat kantoivat julisteita, joissa Dutschke nimettiin valtioviholliseksi numero 1.
Saksalainen 22-vuotias työmies Josef Bachmann yritti murhata hänet 11. huhtikuuta 1968 Länsi-Berliinissä osoitteessa Kurfürstendamm 141 sijainneen talon edustalla. Dutschkeen osui kolme laukausta, ja hän kärsi hengenvaarallisia aivovaurioita. Useita tunteja kestänyt leikkaus pelasti kuitenkin hänen henkensä.
Tekonsa jälkeen Bachmann pakeni poliiseja läheisen talon kellariin, josta hänet jouduttiin savustamaan ulos kyynelkaasun avulla. Kuulusteluissa Bachmann kertoi tekonsa syyksi vihan, ja Dutschkea hän nimitti "saastaiseksi kommunistisiaksi". Hänet tuomittiin murhan yrityksestä seitsemäksi vuodeksi vankeuteen. Kärsittyään tuomiostaan vajaat kaksi vuotta Bachmann teki itsemurhan vankilassa helmikuussa 1970.
Bachmannin motiivit eivät koskaan selvinneet täysin. Kotietsinnässä hänen luotaan löydettiin kuitenkin aineistoa, jonka vuoksi hänellä arveltiin olevan äärioikeistolainen tausta. Opiskelijat puolestaan pitivät syyllisenä Axel Springer AG -kustantamon lehdissään kuukausia jatkunutta Dutschken vastaista kirjoittelua. Vain muutamaa päivää ennen murhayritystä Springer-konsernin bulevardilehti Bild oli kutsunut Dutschkea ”valtakunnan viholliseksi nro 1” ja kehottanut pysäyttämään tämän ennen kuin olisi liian myöhäistä.
Suomessa Sinikka Sokka ja Pekka Aarnio levyttivät kappaleen "Kolme luotia Rudi Dutschkeen". Kappaleen sanoissa syytetään silloista liittokansleria Kurt Georg Kiesingeriä sanoin:
Mikko Kukkonen
Mikko Kukkonen (s. 19. tammikuuta 1988 Siilinjärvi) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue High1:ssä. Hän on pelityyliltään peruspuolustaja.
Krista Berg
Ura ampumahiihtäjänä
Krista Berg on edustanut Suomea useissa kansainvälisissä kilpailuissa vuosina 2009–2012. Hän kilpaili nuorten MM-kilpailuissa Torsbyssä 2010, Nové Městossa 2011 ja Kontiolahdella 2012 sekä nuorten EM-kilpailuissa Otepäässä 2010 ja Ridnaun-Val Ridannassa 2011. Hän sijoittui nuorten arvokisojen henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan 33:nneksi Torsbyn MM-kilpailujen normaalimatkalla 2010 ja viestissä neljänneksi Otepään EM-kilpailuissa 2010.
Mikko Kukkonen
Seuraura
Kukkonen on Kalevan Palloon kasvatti. Hän voitti C-nuorten SM-hopeaa vuonna 2004. Kukkonen nostettiin kaudeksi 2006–2007 KalPan SM-liigarinkiin kaksivuotisella sopimuksella. Hän pelasi kauden kuitenkin pääsosin vielä A-nuorissa ollen tehoilla 8+8=16 KalPan tehokkain puolustaja Petri Partasen kanssa. SM-liigassa Kukkonen pelasi kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi myös kevään 2007 tasonmittauksissa tehden neljässä ottelussa yhden syöttöpisteen. Miesten pelit tulivat Kukkoselle tutuksi myös kuuden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueesta.
Krista Berg
Ura ampumahiihtäjänä
Kotimaan kilpailuissa Berg on saavuttanut useita nuorten Suomen-mestaruusmitaleita ampumahiihdossa ja ampumajuoksussa. Vuonna 2012 hän voitti sarjassaan N21 Suomen-mestaruuden normaalikilpailussa, yhteislähdössä, pikakilpailussa ja takaa-ajossa. Vuonna 2013 Berg oli ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailuissa pikakilpailussa neljäs Kaisa Mäkäräisen voittaessa.
Rudi Dutschke
Opiskelijaliikkeen johtohahmo
Murhayrityksen jälkeen Dutschken puhekyvyn ja muistin palaaminen kesti kuukausia. Vuodesta 1969 alkaen hän oleskeli Sveitsissä, sitten Italiassa ja Englannissa, josta hänet lopulta karkotettiin. Tämän jälkeen Dutschke muutti Tanskaan, jossa hän hoiti dosentuuria Aarhusin yliopistossa.
Mikko Kukkonen
Seuraura
Kukkosen peliaika KalPassa väheni kaudella 2009–2010 osittain siksi, kun SM-liigajoukkueiden kokoonpanojen sallittu pelaajamäärä väheni 18 kenttäpelaajaan. Hän aloitti näin ollen KalPan lähtökohtaisena seitsemäntenä puolustajana ja pelasi runkosarjassa ainoastaan 29 ottelua tehopistein 1+1=2 sekä osan kaudestaan myös yli-ikäisenä A-nuorissa. Kukkonen teki SM-liigauransa avausmaalin hänen 113. SM-liigan runkosarjaottelussaan, runkosarjan viimeisellä kierroksella vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Kukkonen palkittiin ottelun Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Tammikuussa 2010 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen KalPan kanssa. Kaudella 2010–2011 Kukkonen kuului hyvällä peruspelillään joukkueen suurimpiin onnistujiin. Hän voitti lukemalla +11 KalPa sisäisen tehotilaston. Kukkosen kautta kuitenkin lyhensi marraskuusta joulutaukoon asti kestänyt ylävartalovamma.
Krista Berg
Ura ampumahiihtäjänä
Krista Berg kuului Joensuun urheiluakatemian kärkiurheilijoihin vuosina 2012–2014.
Mikko Kukkonen
Seuraura
Kaudeksi 2013–2014 Kukkonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen, jota valmentaa hänelle KalPasta tuttu Tuomas Tuokkola. Kukkonen nousi aina kauden aikana joukkueen ykköspuolustajapariin Simon Gysbersin viereen ja sai hänen ohellaan eniten jääaikaa Ilveksessä. Hän teki myös SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+10=16. Kaudeksi 2015–2016 Kukkonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Espoo Bluesiin. SM-liigan siirtotakarajan jälkeen helmikuussa 2016 hänet nimettiin jo joukkueen neljänneksi kapteeniksi, kun talousvaikeuksista kärsineen seuran oli jättänyt aiemmat kapteenit Kim Hirschovits, Kalle Kaijomaa ja Jari Sailio sekä muita kapteenistoon kuuluneita.
Rudi Dutschke
Myöhäiskausi
Vuodesta 1972 alkaen Dutschke matkusti jälleen Saksaan. Hän pyrki keskusteluihin ammattiyhdistysliikkeen ja sosiaalidemokraattien kanssa. Vuonna 1973 hän piti ensimmäisen attentaatin jälkeisen julkisen puheensa Bonnissa järjestetyssä Vietnamin sodan vastaisessa mielenosoituksessa. Samana vuonna hän vieraili myös Itä-Berliinissä. Seuraavana päivänä hänet käännytettiin kuitenkin rajalta. Dutschke oli myöhemminkin yhteydessä DDR:n toisinajattelijoihin.
Mikko Kukkonen
Seuraura
Kukkonen siirtyi kaudeksi 2016–2017 jatkamaan uraansa Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue High1:een. Hän oli kahdeksalla osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Kim Hyeokin kanssa. Kukkonen sijoittui myös koko liigan jäähypörssissä kolmanneksi 128 minuutillaan.
Rudi Dutschke
Myöhäiskausi
Vuonna 1974 Dutschke väitteli tohtoriksi tutkimuksellaan Versuch, Lenin auf die Füße zu stellen. Teoksessa hän selitti marxilaisen yhteiskunta-analyysin avulla neuvostoliittolais-kiinalaisen virheellisen kehityksen. Dutschken mukaan Venäjällä ei koskaan ollut vallinnut marxilaisen teorian edellyttämiä yhteiskunnallisia edellytyksiä vallankumoukselle. Siten hän näki kehityksen sijaan vain "aasialaisen despotian" jatkumon Tšingis-kaanista Josif Staliniin. Olihan vielä 1905 myös Lenin edellyttänyt kapitalismin tuomista Venäjälle, jotta maahan voisi syntyä todellinen työväenluokka.
Mikko Kukkonen
Maajoukkueura
Kukkonen voitti alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2006. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2005.
Rudi Dutschke
Myöhäiskausi
Seuraavina vuosina hän toimi edelleen Saksan vasemmistolaisessa liikkeessä kirjoittaen eri vasemmistolaisjulkaisuihin. Lisäksi hän toimi uuden puolueen perustamiseksi, joka yhdistäisi nousevan vihreän liikkeen ja hajanaisen vasemmiston pienpuolueet. Vuonna 1979 Dutschke tuli Bremenin vaaleissa Vihreän listan (Die Grüne Liste) valituksi. Hän oli myös mukana perustamassa vihreää puoluetta (Die Grünen).
Dutschke kuoli jouluaattona 1979 Århusissa Tanskassa hukkumalla kylpyammeeseensa saatuaan epileptisen kohtauksen. Hänen hautajaisiinsa Dahlemin hautausmaalla Länsi-Berliinissä 3. tammikuuta 1980 osallistui noin 6000 vierasta.
Berliinin Kreuzbergin kaupunginosan valtuusto päätti vuonna 2005 nimetä Axel Springer AG:n pääkonttorin vieressä kulkevan kadunpätkän Rudi-Dutschke-Strasseksi. Päätös vahvistettiin myöhemmin vielä paikallisella kansanäänestyksellä. Yhtiön johto valitti päätöksestä eri oikeusasteisiin, mutta sitä ei kumottu.
Amerikanpersimoni
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen|180px|Lehdet ovat tummanvihreitä ja kiiltäviä. pienoiskuva|240px|Emikukat ovat lehtihangoissa yksittäin. Amerikanpersimoni on hidaskasvuinen pensas tai puu, joka kasvaa keskimäärin 9–18 metriä korkeaksi. Huonoilla paikoilla se jää alle 6 metriä korkeaksi, kun taas suotuisissa olosuhteissa se voi kasvaa yli 20 metriä korkeaksi ja rinnankorkeusläpimitaltaan 50–60 senttimetriä paksuksi. Eri puuyksilöt kasvavat usein hyvin lähellä toisiaan ja muodostavat sankkoja tiheiköitä.
Amerikanpersimonilla on syvälle maan sisään ulottuva pääjuuri, pyöreä tai kartiomainen latvus ja siirottavat haarat. Vanhojen puiden runkoa peittää paksu, tummanharmaa tai lähes musta kaarna, joka halkeilee suomumaisiksi levyiksi. Suuret, kiiltävät lehdet sijaitsevat varrella vuorottain, ja niissä on 7–10 millimetriä pitkä lehtiruoti. Lehtilapa on 6–15 senttimetriä pitkä, leveänpuikea tai soikea, ehytlaitainen ja pitkäsuippuinen. Lehtien yläpinta on tummanvihreä ja alapinta kalju tai hienokarvainen. Syysväritykseltään lehdet ovat kellanvihreät.
Amerikanpersimoni kukkii maalis–kesäkuussa ja kantaa hedelmää syys–marraskuussa maantieteellisestä sijainnista riippuen. Se on kaksikotinen kasvi, eli sen hede- ja emikukat sijaitsevat eri puuyksilöissä, hedekukat kahden tai kolmen kukan ryhmissä ja emikukat yksittäin. Hedekukat ovat vihertävänkeltaisia, torvimaisia ja 8–13 millimetriä pitkiä ja emikukat perättömiä tai lyhytperäisiä ja noin 2 senttimetriä pitkiä. Emikukissa on tuoksuva, vihertävänkeltainen teriö, joka koostuu neljästä tai viidestä paksusta ja kaarevasta terälehdestä. Syötävät, pallomaiset hedelmät ovat läpimitaltaan 2–5 senttimetriä ja kypsänä vahapintaisia ja kellanoranssin tai tummanpunaisen värisiä. Hedelmien sisällä on 1–8 litteää, punaruskeaa siementä, joiden läpimitta on noin 1,5 senttimetriä. Siemenet leviävät puun ympäristöön hedelmiä syövien villieläinten mukana.
Levinneisyys
pienoiskuva|240px|Vanhojen puiden kaarna halkeilee voimakkaasti. pienoiskuva|240px|Vanhassa [[Caddot|caddo-intiaanien tarussa kojootti yrittää huijata opossumilta persimoneja.]] Amerikanpersimoni on kotoisin Pohjois-Amerikan itä- ja keskiosista. Sen levinneisyysalue ulottuu koillisessa Etelä-Connecticutiin ja Long Islandiin, luoteessa Kaakkois-Iowaan, lounaassa Coloradojoelle Texasissa ja kaakossa Etelä-Floridaan. Se on hyvin yleinen Mississippijoen ja muiden jokien alajuoksulla mutta puuttuu kokonaan Appalakkien vuoristosta ja Allegheny Plateaun tammi- ja hikkorivaltaisista metsistä.
Elinympäristö
Amerikanpersimoni kasvaa kosteassa ilmastossa 1 100 metrin korkeudelle asti. Se sietää hyvin varjostusta ja on varsin vaatimaton maaperän suhteen, vaikka menestyykin parhaiten kosteassa alluviaalisessa hiekka- tai savimaassa. Se on pioneerikasvi, joka valtaa nopeasti hylättyjä peltoja ja hakkuuaukioita sekä teiden ja aitojen vierustoja. Mississippijoen suistoalueella sitä tavataan märillä tasangoilla, suiston matalimmissa haaroissa ja soiden reunalla, kun taas Keskilännessä se kasvaa kuivilla ylänkömailla.
Käyttö
Amerikanpersimonin hedelmät ovat raakana voimakkaasti jumoavia sisältämiensä tanniinien vuoksi mutta muuttuvat ylikypsinä makean makuisiksi. Niitä syödään sellaisenaan ja käytetään raaka-aineena vanukkaissa, kakuissa ja erilaisissa juomissa. Vaikka amerikanpersimonista on jalostettu useita maukkaita lajikkeita, sen viljely ei ole yleistynyt kaupallisesti merkittäväksi. Aikaisemmin hedelmistä on valmistettu myös vedenkestävää mustetta, ja raaoilla hedelmillä ja nilalla on hoidettu kuumetiloja, ripulia ja verenvuotoa. Sana ’persimoni’ on peräisin algonkin-kansoilta, jotka säilöivät hedelmiä kuivattamalla ja leipoivat niistä leipää.
Amerikanpersimoni on paitsi hedelmäpuu, myös yleinen koriste- ja hunajakasvi. Lisäksi siitä saadaan kovaa, lujaa ja tasaista puuainesta, josta valmistetaan erilaisia sorvituotteita, höyliä, golfmailojen lapoja, kenkälestejä, kudontasukkuloita ja puuviilua.
Amerikanpersimonin hedelmät houkuttelevat ihmisten lisäksi myös villieläimiä: niitä syövät ainakin oravat, ketut, kojootit, pesukarhut, opossumit ja amerikanviiriäiset. Lisäksi valkohäntäpeurat käyttävät syys- ja talviravintonaan sen lehtiä ja vuosikasvaimia Indianan ja Ohion osavaltioissa.
Marcus Wallenberg
thumb|Marcus Wallenberg (s. 1956).
Marcus Wallenberg (s. 2. syyskuuta 1956), lempinimeltään ”Husky”, on ruotsalainen pankkiiri ja teollisuusmies. Hän kuuluu vaikutusvaltaiseen Wallenbergin sukuun. Hänen isoisänsä Marcus Wallenberg (1899–1982) oli tunnettu pankkiiri ja teollisuusmies, ja hänen isänsä oli pankkiiri Marc Wallenberg.
Hän on tunnettu kuulumisestaan korkeantason kansainvälisiin ajatushautomoihin Trilateraaliseen komissioon ja Bilderberg-ryhmään (osallistunut mm. 1980, 1994) ja on ollut Bilderbergin johtoryhmän jäsen.
Hän on opiskellut Georgetownin yliopistossa. Hänen serkkunsa on Jacob Wallenberg.
Marcus Wallenbergin Liiketaloudellinen tutkimussäätiö jakaa apurahoja Suomessa.
Johtajuuksia
Puheenjohtaja: AB Electrolux, Foundation Asset Management AB, LKAB, Saab AB, SEB Skandinaviska Enskilda Banken AB Johtaja: AstraZeneca Plc, EQT Holdings AB, Knut and Alice Wallenberg Foundation, Stora Enso Oyj, Temasek Holdings Ltd, Investor
Työkokemusta
Johtaja: Citicorp (Hongkong), S G Warburg Co Ltd (Lontoo), Deutsche Bank (Saksa), Citibank N.A. (New York)
Yksityiselämä
Wallenberg on naimisissa Fanny Sachsin kanssa ja heillä on kaksi lasta. Wallenbergillä on viisi lasta aiemmasta avioliitostaan.
Taikuri Jore
Taikuri Jore (s. 10. helmikuuta 1975 Äänekoski) on suomalainen taikuri. Hänen oikea nimensä on Jani Sohlman. Hän on esiintynyt lukuisissa tilaisuuksissa lasten syntymäpäivistä isojen firmojen juhliin ympäri Suomea sekä jonkun verran ulkomailla (mm. Viro). Taikuri Jore on tunnettu extreme-tempuistaan, kuten esim. partaveitsenterien, tupakan, ilmapallojen yms nielemisestä ja hän saa usein yleisön haukkomaan henkeään temppujensa vuoksi.
Taikuri Jore on naimisissa Nana Sohlmanin kanssa ja heillä on kaksi lasta; Nora (s. 17. kesäkuuta 1998) sekä Andrea (s. 21. kesäkuuta 2003). Nora-tytär oli myös Joren mukana vuoden 2013 esityksessä, jolloin molemmat saivat Lähitaikuuden Suomen mestari sekä Taikureiden Suomen mestari -tittelin.
Compagnia dei Gelosi
pienoiskuva|250px|I Gelosi lavalla. Hieronymus Franckenin maalaus noin vuodelta 1590.
Compagnia dei Gelosi oli italialainen näyttelijäryhmä, jonka tyylisuunta oli commedia dell’arte. Ryhmän perusti Flaminio Scala Milanossa vuonna 1568. I Gelosi oli aktiivinen vuoteen 1604 ja se esiintyi useissa Pohjois-Italian kaupungeissa. Maineen kasvaessa I Gelosi teki vierailuja Ranskaan, Espanjaan, Saksaan ja Puolaan.
Ryhmään kuului aikansa tunnetuimpia näyttelijöitä, kuten Francesco Andreini ja tämän puoliso Isabella Andreini, jonka kuoleman seurauksena ryhmän toiminta kuihtui.
Closer to the Edge
Closer to the Edge on yhdysvaltalaisen rock-bändi 30 Seconds to Marsin kolmas single albumilta This Is War.
Listasijoitukset
Closer to the Edge debytoi Britannian singlelistalla heinäkuussa 2010.
David Albin Zywiec Sidor
David Albin Zywiec Sidor (15. heinäkuuta 1947 East Chicago – 5. tammikuuta 2020 ) oli Nicaraguassa toiminut yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 1. kesäkuuta 1974 ja nimitettiin Bluefieldsin apostolisen vikariaatin vihkipiispaksi sekä Giru Marcellin titulaaripiispaksi 24. kesäkuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Miguel Obando Bravo, jota avustivat Jean-Paul Aimé Gobel ja Pablo Ervin Schmitz Simon.
Mustavalkoleguaani
Mustavalkoleguaani eli nokileguaani eli keskiamerikanpiikkihäntäiguaani (Ctenosaura similis) on leguaanien heimoon kuuluva liskolaji. Se on maaleguaanien suvun suurin ja laajimmalle levinnein laji. Sitä tavataan Meksikossa ja Keski-Amerikassa, jossa sitä käytetään ihmisravinnoksi. Mustavalkoleguaani on mitattu maailman nopeimmaksi liskoksi.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen|Mustavalkoleguaani [[Uxmalissa.]] Mustavalkoleguaanin tunnistaa sen lieriömäisestä ja piikikkäästä hännästä. Lajin väritys ja kuviointi vaihtelevat paljon, mutta täysikasvuiset yksilöt ovat ruumiinväriltään tavallisesti vaaleanharmaasta kellanruskeaan ja niiden selässä ja kyljessä on 4-12 mustaa raitaa. Täysikasvuiset koiraat voivat kasvaa jopa 1,5 metriä pitkiksi, mutta naaraat ovat pienempiä ja saavuttavat yleensä metrin pituuden. Se voi painaa viisi kiloa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Mustavalkoleguaani elää Etelä-Meksikossa, Nicaraguassa, Guatemalassa, El Salvadorissa, Hondurasissa, Belizessä, Costa Ricassa, Panamassa sekä Providencian ja San Andrésin saarilla Kolumbiassa. Lisäksi sitä on istutettu Venezuelaan ja Floridaan. Mustavalkoleguaani viettää suurimman osan ajastaan maassa, mutta on tarvittaessa hyvä kiipeilijä. Nuoret yksilöt pysyttelevät enemmän puissa, mahdollisesti välttääkseen joutumasta suurempien mustavalkoleguaanien syömäksi. Lajia tavataan kuivista ja kosteista metsäisistä alueista. Lisäksi se elää kallioalueilla, savanneilla ja rannikoiden marskimaiden ja soiden ympärillä. Mustavalkoleguaani suosii kivikkoista elinympäristöä, jossa se voi paistatella auringossa, piiloutua halkeamiin ja kiivetä puihin.
Elintavat
Mustavalkoleguaani on maailman nopein lisko. Washingtonin yliopiston professori Raymond Huey kollegoineen on mitannut sen nopeudeksi 34,9 km/h, mikä on myös suurin matelijan maalla saavuttama nopeus. . Se puree ja käyttää häntäänsä aseena kun se ei voi juosta vaaraa pakoon. Laji viettää tavallisesti koko aamunsa auringon paisteessa lämmittelemiseen viileän yön jälkeen. pienoiskuva|vasen|Poikanen.
Lisääntyminen
Parittelu tapahtuu keväällä ja koiraat osoittavat reviirin johtajuuden heiluttamalla päätään. Naaraat kaivavat pesän ja munivat jopa 30 munaa 8–10 viikkoa parittelun jälkeen. Vihreänruskeat poikaset kuoriutuvat 90 päivän kuluttua ja kaivavat tiensä ulos pesästä.
Ravinto
Mustavalkoleguaani on täysikasvuisena pääasiassa kasvinsyöjä, joka syö lehtiä, kukkia, ​​hedelmiä ja varsia. Joskus ne syövät myös pieniä munia ja eläimiä, kuten niveljalkaisia, kaloja sekä lintuja. Nuoret yksilöt syövät lähes yksinomaan hyönteisiä ja siirtyvät kasviperäiseen ravintoon täysikasvuisena.
Ihmiskäyttö
Mustavalkoleguaania syödään ja myydään kauppatoreilla Meksikossa ja Keski-Amerikassa, jossa sillä uskotaan olevan lääkinnällistä arvoa.
Stephanus Jacobus du Toit
Stephanus Jacobus du Toit (1847–1911, Kapmaa) oli eteläafrikkalainen pappi, kustantaja ja poliitikko, joka oli afrikaanerinationalismin syntymisen keskeisiä vaikuttajia.
Cyphastrea
Cyphastrea on kivikorallien suku, johon kuuluu ainakin seitsemän lajia. Joitakin pidetään joskus meriakvaarioissa. Ne luokitellaan lyhytpolyyppisiin eli SPS-kivikoralleihin. Ne pärjäävät kohtalaisessa tai melko vähäisessä valossa, mutta tarvitsevat kalkkipitoisen veden, ja melko voimakkaan virtauksen, joka tuo niiden pyyntilonkeroiden ulottuville eläinplanktonia. .
Stephanus Jacobus du Toit
Du Toit oli Nederduits Gereformeerde Kerkin pastori, yksi Broederbondin perustajajäsenistä ja Die Afrikaanse Patriot -lehden julkaisijoista. Kirjallisessa tuotannossaan Du Toit esitti näkemyksen afrikaanereista itsenäisenä kansakuntana, joilla oli oma isänmaa ja kieli. Hän katsoi, että tämän volkin kohtalo oli hallita Etelä-Afrikkaa.
Cyphastrea
Cyphastrea decadia on ainoa laji, joka kasvattaa haaraisen puumaisen varren, muiden runko on levymäinen. Rungon pinnalla on pyyntilonkeroita pyöreinä mykeröinä. Väriyhdistelmät voivat olla hätkähdyttäviä, esimerkiksi punaiset lonkerot sinisessä rungossa, tai useammin tummanpunaiset lonkerot vaaleanpunaisessa rungossa tai kokonaan vihreä. Lonkeroryppäiden keskiosa voi olla vielä kolmatta väriä: vihreä runko, punaiset lonkerot, vaaleanpunaiset keskukset
Cyphastrea-lajeja tavataan (indopasifisen merialueen eri osissa sekä Punaisellamerellä.
Puhveligammaheinä
Puhveligammaheinä eli puhveliheinä (Bouteloua dactyloides, syn. Buchloe dactyloides) on matala röyhykukintoinen, heinäkasvien heimoon kuuluva laji. Lajia esiintyy Pohjois-Amerikassa Meksikon pohjoisosassa, Yhdysvaltojen ja Kanadan keskiosissa. Se on varsin tavanomainen läntisillä preerioilla Yhdysvalloissa.
Mihail Avdejev
Mihail Vasiljevitš Avdejev (1821−1876) oli venäläinen kirjailija, jonka huomattavimmat teokset ovat Tamarin-trilogia (1849–1852) ja Podvodni kamen (1860 'Salakari').
Obstetriikka
thumb|right|228px|Kaksi [[kätilöä avustaa synnyttävää naista synnytystuolissa, Eucharius Rösslinin kuvitus vuodelta 1513]]
Obstetriikka eli synnytysoppi on lääketieteen osa-alue, joka käsittää raskauteen, synnytykseen ja lapsivuoteuteen kuuluvaa lääketiedettä.
Villers-la-Montagne
Villers-la-Montagne on kunta Meurthe-et-Moselle alueella Koillis-Ranskassa. Vuonna 2011 Villers-la-Montagnessa oli 1433 asukasta.
Eläintarha
thumb|[[Isopanda-aitaus Chiang Main eläintarhassa Thaimaassa.]]
Eläinkokoelmia on ollut esillä tuhansia vuosia, mutta ensimmäinen nykyaikainen eläintarha oli vuonna 1752 perustettu Schönbrunnin eläintarha Wienissä. Ensimmäinen tieteellisesti järjestetty eläintarha oli Lontoon eläintarha, joka perustettiin 1826. Tämän jälkeen eläintarhat alkoivat yleistyä, ja 1900-luvun alussa Carl Hagenbeck kehitti eläintarhan, jossa eläimille luotiin niiden luonnollisia elinoloja muistuttavia ympäristöjä. Suomessa perustettiin ensimmäinen eläintarha Korkeasaareen vuonna 1889. Eläintarhojen suojelutehtävät ovat kehittyneet erityisesti 1950-luvun jälkeen.
Varhaishistoria
Jonkinlaisia eläinnäyttelyitä on ollut jo kauan, ja ensimmäiset eläintarhat liittyivät todennäköisesti varhaisiin yrityksiin kesyttää eläimiä. Egyptin faaraoilla oli jopa tuhansien villieläimien kokoelmia, jotka olivat osoituksena kuninkaallisen asemasta. Zhou-dynastian perustaja Wen Wang puolestaan keräsi 3 000 vuotta sitten eläintieteellisen kokoelman osaksi ”Tiedon puistoa”. Antiikin Kreikassa ja Roomassa oli myös eläinkokoelmia. Kreikassa niitä käytettiin myös opetustarkoituksen, ja Roomassa rikkaat perustivat ensimmäisiä yksityisiä eläintarhoja.
Keskiaikaiset eläintarhat
Keskiajan alussa Kaarle Suuri piti 700-luvulla kolmea kuninkaallista eläintarhaa. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan Fredrik II puolestaan keräsi 1200-luvulla Palermoon merkittävän eläintieteelliseen kokoelman. Vuonna 1235 Fredrik meni naimisiin Englannin kuningas Henrik III:n siskon Isabellan kanssa ja lahjoitti juhlan kunniaksi Henrikille kolme kissapetoa, jotka ilmeisesti olivat joko leopardeja tai leijonia. Näiden eläinten myötä sai alkunsa pitkäikäinen Lontoon Towerin eläintarha, joka toimi aina vuoteen 1835.
Samaan aikaan myös muualla maailmassa oli monia eläintarhoja. Marco Polon mukaan Kublai-kaanin hovissa oli näytteillä lukuisia villieläimiä. Hernán Cortés puolestaan löysi vuonna 1519 asteekkihallitsija Montezuma II:n laajan eläintarhan, jota hoiti noin 300 ihmistä.
Modernien eläintarhojen syntyminen
Renessanssiaikana Euroopassa syntyi uusi ajattelutapa ja kiinnostus tieteisiin lisääntyi. Yksityiset eläintarhat ja -puistot tulivat muotiin, ja monet rikkaat kuninkaalliset ja kauppiaat alkoivat kilpailla eläinkokoelmillaan. Modernin eläintarhan sanotaan syntyneen 1752, kun 1765 yleisölle avattu Schönbrunnin eläintarha perustettiin Wieniin. Pian seurasivat Madrid, johon perustettiin eläintarha 1775, ja Pariisin kasvitieteellinen puutarha Jardin des Plantes, jonka yhteyteen avattiin eläintarha Ménagerie du Jardin des Plantes vuonna 1793. Ranskan kuningas Ludvig XIV oli perustanut eläinkokoelman Versaillesiin vuonna 1665 ja Ranskan vallankumouksen aikana kuninkaallisesta eläinkokoelmasta tuli julkinen eläintarha.
Lontoossa vuonna 1826 perustettu Lontoon eläintarha oli ensimmäinen tieteellisesti järjestetty eläintarha. Sen kokoelmat oli jaoteltu taksonomisten periaatteiden mukaan. Sinne perustettiin myöhemmin saman vuosisadan aikana vielä ensimmäinen liskotalo, julkinen akvaario ja ensimmäinen hyönteistalo. Lontoon eläintarhan suosion jälkeen monet muut suuret kaupungit seurasivat esimerkkiä ja perustivat oman eläintarhan. Trendi levisi ensin ympäri Euroopan ja sieltä eteenpäin Melbourneen, Philadelphiaan, Kalkuttaan, Tokioon, Kairoon ja Pretoriaan. 1800-luvun eläintarhoja voidaan tieteellisten ja valistuksellisten näkökohtien ohella pitää myös imperialistisen vallan symboleina. Eläintarhojen suosion kasvaessa kasvoi myös elävien eläinten kauppa, joka toimi osana muuta siirtomaakauppaa.
thumb|300px|Näkymä Hagenbeckin eläintarhasta.Eläintarhojen arkkitehtuuriin vaikutti 1900-luvun alussa saksalainen Carl Hagenbeck, joka suunnitteli eläintarhaansa eläinten alkuperäisympäristöjä vastaavia alueita. Hän jakoi ensimmäisenä eläimiä alueellisin perustein ja suunnitteli aitauksia, joissa ei ollut kaltereita. Kaikki eivät pitäneet Hagenbeckin ideoista, ja häntä syytettiin muun muassa taksonomisen järjestyksen unohtamisesta.
Luonnonsuojelullisen merkityksen nousu
Eläintarhojen yhteys lajien suojeluun alkoi biisonin suojelusta jo 1905, kun Bronxin eläintarhan johtajan William Temple Hornadayn aloitteesta perustettiin American Bison Society. Berliinin eläintarhan hankkeesta puolestaan käynnistyi 1923 ohjelma visentin pelastamiseksi.
Toisen maailmansodan jälkeen eläintarhojen välinen suojeluyhteistyö alkoi laajentua. Eläintarhojen kansainvälinen yhdistys IUDZG (nykyään WAZA) oltiin jo perustettu 1935. Tämän jälkeen eri mantereille on perustettu alueellisia yhdistyksiä, esimerkiksi Eurooppaan EAZA.
Eläintarhat alkoivat suojella eläimiä tutkimustyötä tukemalla ja pyrkimällä kehittämään tarhattujen eläimien lisääntymisohjelmia. Eurooppalaisten eläintarhojen ylläpitämää lisäännytys- ja suojeluohjelmaa kutsutaan nimellä EEP-ohjelma. Kansainvälisten sopimusten, kuten CITES:n, ansiosta eläintarhat ovat pystyneet valvomaan suojelutoimia.
Tehtävät
Yksi eläintarhojen merkittävimmistä tehtävistä on eläintieteellisen tutkimuksen tekeminen. Tutkimustyötä varten on perustettu monia järjestöjä, joista ensimmäinen ja tunnetuin on Lontoon eläintieteellinen seura, joka on tehnyt tutkimusta Lontoon eläintarhassa jo 1800-luvulta saakka. Jotkut tutkimusjärjestöt ovat perustaneet eläintarhojen yhteyteen tutkimuskeskuksia. Tällainen on esimerkiksi Philadelphian eläintarhan Penrose Research Laboratory. Tutkimustyöhon liittyvät osittain myös opetukselliset tehtävät ja ympäristökasvatus. Monissa yliopistoissa on koululaisille ja opiskelijoille suunnattuja opetusohjelmia. Lisäksi niissä on oppaita ja infotauluja, joiden tehtävänä on antaa kävijöille tietoja eläimistä ja luonnosta sekä niiden suojelusta.
Eläintarhat ovat erityisesti 1900-luvun puolivälin jälkeen alkaneet osallistua aiempaa enemmän uhanalaisten lajien suojeluhankkeisiin. Eläintarhojen tehtävänä on siis nykyään myös luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen. Tarhaamalla on onnistuttu jo pelastamaan lajeja, jotka olisivat muuten kuolleet sukupuuttoon. Eläintarhat ovat onnistuneet pelastamaan visentin, kaliforniankondorin, przewalskinhevosen ja valkobeisan. Toisaalta esimerkiksi muuttokyyhkyn pelastaminen sukupuutolta epäonnistui. Uhanalaisia eläimiä yritetään saada eläintarhoissa lisääntymään ja niitä pyritään tämän jälkeen siirtoistuttamaan takaisin luontoon.
Eläintarha vai eläinnäyttely?
pienoiskuva|250x250px|Berberiapina Korkeasaaren eläintarhassa. Puhekielessä eläintarhalla tai eläinpuistolla tarkoitetaan virheellisesti lähes kaikkia instituutioita, joissa voi nähdä eläimiä tarhassa. Suomen eläinsuojelulain mukaan eläintarha on kuitenkin sellainen paikka, jossa pidetään yleisölle näytteillä pääasiassa luonnonvaraisiin eläinlajeihin kuuluvia eläimiä, ja jossa edistetään luonnonvaraisen eläimistön suojelua.
Mikäli lain määritelmä eläintarhasta ei täyty, voi paikka olla pysyvä eläinnäyttely. Pysyvän eläinnäyttelyn vaatimukset eläinten pitopaikkojen suhteen ovat samat kuin eläintarhoilla, mutta suojelutoimiin ei tarvitse osallistua.
Vuoden 2024 alussa voimaan tuleva, eläinsuojelulain korvaava laki eläinten hyvinvoinnista tarkentaa eläintarhan määritelmää entisestään ja lisää vaatimuksia suojelua edistävistä toimista. Aluehallintoviraston mukaan on todennäköistä, että osa pienempien toimijoiden luvista muutetaan sen myötä pysyvän eläinnäyttelyn luviksi.
Puhekielessä kotieläintarha, -puisto tai -piha on etenkin lapsille suunnattu eläinnäyttely, jossa on kotieläimiä kuten lehmiä ja lampaita. Usein lapset saavat osallistua eläinten hoitoon tai silittää eläimiä. Jotkut eläintarhat tai -näyttelyt keskittyvät vain tiettyyn eläinryhmään. Akvaariossa on vesieläimiä, delfinaariossa delfiinejä. On myös lintutarhoja ja perhospuistoja.
Kritiikki ja toiminnan valvonta
Maailman eläintarha- ja akvaariojärjestöllä sekä sen alaisilla järjestöillä, kuten Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestöllä, on melko tiukat standardit valvomilleen eläintarhoille. Järjestöihin kuuluu kuitenkin vain noin kymmenen prosenttia maailman eläintarhoista. Järjestön ulkopuolella olevat tarhat ovat vain paikallisen lainsäädännön valvonnassa, ja monissa maissa lainsaadäntö on melko olematonta.
Adil Rami
Adil Rami (s. 27. joulukuuta 1985 Bastia) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja, joka tunnetaan fyysisestä voimastaan ja vapaapotkuistaan sekä tiedetään hyväksi pääpelaajaksi. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa.
Oranssihelttakookako
Oranssihelttakookako (Callaeas cinereus) eli aiemmalta nimeltään kokako on äärimmäisen uhanalainen Uudessa-Seelannissa tavattava kookakoihin kuuluva varpuslintu. Aiemmin laji Callaes cinereus jaettiin alalajeihin C. c cinereus ja C. c. wilsoni, mutta ne on sittemmin jaettu omiksi lajeikseen oranssihelttakookako ja kookako Callaeas wilsoni.
Adil Rami
Seurajoukkueura
Rami aloitti jalkapallouransa amatöörijoukkue Étoile Fréjus Saint-Raphaëlissa, joka tunnettiin silloin nimellä ES Fréjus. Vuonna 2006 hän liittyi Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaan Lilleen, jossa debytoi toukokuussa 2007. Hän sai Lillen joukkuetovereiltaan ja kannattajiltaan lempinimen "Shrek". Tammikuussa 2011 Adil Rami siirtyi espanjalaiseen Valenciaan neljän vuoden sopimuksella. Hän oli kuitenkin aluksi lainalla Lillessä, ja mukana voittamassa liigaa toistamiseen.
Til It Happens to You
Kappale julkaistiin singlenä 18. syyskuuta 2015, ja samana päivänä videopalvelu Vevossa julkaistiin Catherine Hardwicken ohjaama musiikkivideo.
Oranssihelttakookako
Elinympäristö
Molemmat kookakolajit olivat 1900-luvun alussa yleisiä Uuden-Seelannin lehti- ja podokarpusmetsissä. Oranssihelttakookakosta, joka elää Eteläsaarella ja Stewart Islandilla, ei ole tehty havaintoja vuoden 2007 jälkeen ja saattaa olla kuollut sukupuuttoon. Sen uskotaankin olevan hävinnyt. Pohjoisempi laji elää laikuttaisesti Pohjoissaarella. Laji elää pääasiassa luonnontilaisissa metsissä eikä ole sopeutunut talousmetsiin.
Elintavat ja ravinto
Oranssihelttakookako ei ole erityisen hyvä lentäjä, minkä vuoksi se liikkuu mieluummin juosten. Laji elää territorioittain. Yhtä aluetta hallitsee joko koiraan ja naaraan muodostama pari, kahden koiraan pari, yksi koiras tai lyhyen aikaa myös yksittäinen naarasyksilö. Naaras munii pesään yleensä kolme munaa. Kahden koiraankin pari voi tehdä pesän. Oranssihelttakookako on tiettävästi ainoa lintulaji, jolle koiraiden yhteinen pesiminen on ominaista.
Adil Rami
Maajoukkueura
Ramia on pyydetty Marokon maajoukkueeseen, mutta hänellä on Ranskan kansalaisuus ja hän kuuluu Ranskan maajoukkueeseen. Rami oli valittu vuoden 2010 MM-kilpailuihin, muttei kuitenkaan lopulliseen kokoonpanoon. A-maajoukkueessa Rami debytoi 11. elokuuta 2010 ystävyysottelussa Norjaa vastaan.
Yksityiselämä
Rami syntyi marokkolaisille vanhemmille Bastiassa, Korsikan saarella. Nuorena hän muutti perheineen asumaan Ranskan etelärannikolle, Fréjuksen kaupunkiin, jossa hänen äitinsä toimi kaupunginvaltuutettuna. Ramilla on lisäksi kaksi siskoa ja veli. Opiskellessaan ammattijalkapalloilijaksi hän teki ohella osa-aikaistöitä, kuten huolehti kaupungin siisteydestä ja kunnossapidosta. Rami seurusteli vuosina 2017–2019 näyttelijä Pamela Andersonin kanssa.
Oranssihelttakookako
Uhat
Oranssihelttakookakoja ei ole tavattu luonnossa vuoden 2007 jälkeen. Jotkut tutkijat arvelevat lajin jo hävinneen. BirdLife International arvioi 2016 lajin äärimmäisen uhanalaiseksi ja sen kannaksi alle 50 sukukypsää yksilöä. Aikaisemmin laajamittainen metsien hakkuu oli syynä kannan romahtamiseen. Nykyään suurimman uhan muodostavat saarelle levinneet saalistajat kuten isorotat, kettukusut ja kärpät.
Jacob Riis
upright|pienoiskuva|Jacob Riis vuonna 1906. upright|pienoiskuva|Jacob Riis: Bandit's Roost. Jacob August Riis (3. toukokuuta 1849 – 26. toukokuuta 1914) oli amerikantanskalainen lehtimies ja valokuvaaja. Riis oli tutkivan journalismin, dokumenttivalokuvauksen ja kuvajournalismin uranuurtajia.
Riis syntyi Ribessä, Tanskassa, ja muutti Yhdysvaltoihin 21-vuotiaana. Hän työskenteli useissa eri ammateissa ja tutustui modernin kaupunkielämän synkempään puoleen. Vuonna 1873 hänestä tuli rikostoimittaja. Hän työskenteli New Yorkin Lower East Siden alueella ja sai selville, että joissakin vuokrataloissa lapsikuolleisuus oli 10 %. Riis alkoi valokuvata New Yorkin slummien elämää 1880-luvulla, ja hän oli yksi ensimmäisistä reporttereista, joka käytti salamavaloa.
Riis kirjoitti vuonna 1890 kirjan Kuinka toinen puoli elää (How the Other Half Lives). Teos kertoi New Yorkin slummien elämästä 1800-luvun lopussa. Teoksessa oli Riisin ottamia paljastavia kuvia siirtolaisköyhälistön kurjista oloista. Riis pyrki tuomaan esiin heidän asuinolojensa puutteet ja saamaan aikaan parannuksia niihin. Teos herätti laajaa huomiota ja teki suuren vaikutuksen muun muassa tulevaan presidentti Theodore Rooseveltiin. How the Other Half Lives -kirja vauhditti uutta lainsäädäntöä, joka pyrki hillitsemään vuokratalojen ongelmia.
Queen Charlotte
Queen Charlotte voi tarkoittaa seuraavia aluksia:
Jaakko Kemppainen (poliitikko)
Jaakko Abram Kemppainen (26. marraskuuta 1904 Oulu – 11. helmikuuta 1988 Oulu) oli suomalainen poliitikko. Kemppainen toimi Kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1958–1970 edustaen Oulun läänin vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Kemppainen toimi Oulun kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä, joista valtuustossa hän oli varapuheenjohtaja. Kemppainen toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1962 ja 1968.
Kemppainen kirjoitti ylioppilaaksi 1925, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1931 ja sai varatuomarin arvon 1934. Politiikan ulkopuolella Kemppainen toimi Kemin tuomiokunnan tuomarin apulaisena ja notaarina Oulussa 1931–1937, Oulun kaupunginvoutina 1937–1944 sekä Säästöpankki Sammon toimitusjohtajana Oulussa 1944–1969.
Matemaatikkoja vastaan
Matemaatikkoja vastaan on Sekstos Empeirikoksen kirjoittama filosofinen teos, joka edustaa pyrrhonistista skeptisismiä. Teos tunnetaan myös nimillä Professoreita vastaan ja Oppineita vastaan.
Lindén
Lindén tai Linden on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Matemaatikkoja vastaan
Teos koostuu osista, jotka on suunnattu erilaisia tiedon lajeja vastaan, ja niitä vastaan, jotka katsovat omaavansa jotain tietoa. Teoksen nimen mathēmatikos tarkoittaa oppineita yleensä, mutta sen voidaan katsoa viittaavan erityisesti platonilaisiin. Kirjat laajentavat Sekstoksen teoksen Pyrrhonismin pääpiirteet kirjojen II ja III esitystä aiheesta.
Sisältö
Teokseen Matemaatikkoja vastaan luetaan joko kuusi tai yksitoista kirjaa. Tämä on seurausta siitä, että säilyneissä käsikirjoituksissa yksitoista Sekstokselta säilynyttä kirjaa on luettu yhteen otsikon Matemaatikkoja vastaan alle. Nimellä Matemaatikkoja vastaan on kuitenkin alun perin tarkoitettu viitata vain kuuteen ensimmäiseen kirjaan. Tämä käy ilmi ensimmäisen kirjan alusta ja kuudennen kirjan lopusta.
Teoksen kuusi ensimmäistä kirjaa tunnetaan perinteisesti myös omilla nimillään:
Teoksen kirjat VII–XI ovat säilyneet epätäydellisesti. Tutkijat ovat arvelleet, että tämän kirjajoukon alusta puuttuu ainakin yksi ja mahdollisesti jopa viisi kirjaa. Säilyneitä kirjoja on kutsuttu perinteisesti seuraavilla nimillä:
Nämä kirjat erotetaan joskus erilliseksi teokseksi kirjoista I–VI käyttämällä niistä nimitystä Dogmaatikkoja vastaan (, Pros dogmatikous). Tällöin Loogikkoja vastaan muodostaa tämän teoksen kirjat I–II, Fyysikkoja vastaan kirjat III–IV ja Eetikkoja vastaan kirjan V, huolimatta siitä, että todellisuudessa teoksen alkuosa puuttuu. Dogmaatikkojen voidaan tässä katsoa viittaavaan erityisesti stoalaisiin. Sekstos itse käyttää näistä viidestä kirjasta nimitystä Skeptika hypomnēmata viitatessaan niihin muualla. Ne vaikuttavat olevan kirjoja I–VI varhaisempia.
Nimet Matemaatikkoja vastaan ja Dogmaatikkoja vastaan eivät esiinny alkuperäisissä käsikirjoituksissa, vaan ne on kehitetty myöhemmin.
Alfonso Carinci
pienoiskuva|Alfonso Carinci Alfonso Carinci (9. marraskuuta 1862 Rooma – 6. marraskuuta 1963) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1885 ja nimitettiin Pyhän riittikongregaation sihteeriksi sekä Seleucia in Isaurian titulaariarkkipiispaksi 15. joulukuuta 1945. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1946. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Salotti, jota avustivat Emilio Baroncelli ja Luigi Traglia.
Carinci jatkoi sihteerinä toimimista, kunnes jäi eläkkeelle 5. tammikuuta 1960. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Anki (ohjelma)
Samankaltaisia ohjelmia ovat kaupallinen SuperMemo ja ilmainen Mnemosyne.
Perusidea
Ensin käyttäjä lisää flash-kortteja ohjelmaan. Käyttäjä voi lisätä esimerkiksi kortin, jossa toisella puolella lukee 'koira' ja toisella puolella englanninkielinen käännös 'dog'. Ensimmäisen korttien kertauksen aikana ohjelma näyttää käyttäjälle kortin suomenkielisen puolen. Käyttäjä yrittää muistaa, mikä englanninkielinen sana vastaa suomenkielistä sanaa. Kortin toinen puoli näytetään käyttäjälle ja käyttäjä arvioi, kuinka hyvin hän muisti vastauksen ja antaa itselleen arvosanan. Ohjelma päättää vastauksen ja aikatauluttamisalgoritmin perusteella, milloin kortti näytetään käyttäjälle seuraavan kerran.
Algoritmin perusidea on, että paras aika kerrata opittua materiaalia on juuri ennen kuin se muuten unohdettaisiin. Kun kortit ovat vielä uusia, niiden kertaamisen jälkeen niitä näytetään käyttäjälle melko pian esimerkiksi parin päivän tai viikon kuluttua. Kun käyttäjä kertaa kortteja enemmän ja antaa omille vastauksilleen parempia arvosanoja, korttien kertausaikavälit kasvavat.
Superorganism (albumi)
Superorganism on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, jonka julkaisi Domino Records 2. maaliskuuta 2018. Yhtye kirjoitti ja tuotti kaikki kappaleet itse. Suurin osa albumin kappaleista julkaistiin singleinä vuosina 2017–2018, vain SPRORGNSM, Nai's March, The Prawn Song ja Relax ovat uusia kappaleita.
Yhtye on tulossa esiintymään Seinäjoen Provinssirock -festivaaleilla vuonna 2018.
Palaute
Albumi on saanut positiivista palautetta kriitikoilta, NME vertaa yhtyeen soundia moniin eri yhtyeisiin ja artisteihin, kuten Animal Collectiveen ja MGMThen ja Pitchfork pitää yhtyeen omalaatuisuudesta.
Kontulan terveysasema
Kontulan terveysasema on Helsingin Mellunkylän kaupunginosan Kontulan osa-alueella sijaitseva kaupungin sosiaali-, terveys- ja pelastustoimialaan kuuluva terveysasema. Terveysasema sijaitsee (Kontulan ostoskeskuksen läpi kävellen) noin 300 metriä Kontulan metroasemalta pohjoiseen. Sen vieressä on Kontulan kirjasto ja nuorisotalo.
Vuonna 1989 valmistuneen kolmikerroksisen, postmoderneja piirteitä sisältävän terveysasemarakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Hyvämäki-Karhunen-Parkkinen.