cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gustav Vigeland
Vigeland syntyi puuseppämestarin poikana Mandalissa, pienessä rannikkokaupungissa Etelä-Norjan rannikolla. Perhe oli uskonnoltaan pietistinen. Nuorena hän oppi lukemaan ja vuolemaan puuta paikallisessa koulussa. Vuosina 1884–1885 Vigeland oli puusepän oppipoikana Kristianiassa (nyk. Oslo). Isän kuolema pakotti Vigelandin palaamaan kotiin auttamaan perhettään. Vuonna 1888 hän kuitenkin palasi Kristianiaan. Siellä hänestä tuli kuvanveistäjien Brynjulf Bergslienin ja ja Mathias Skeibrokin oppipoika. Vuonna 1889 Vigeland debytoi näyttelyssä teoksella Hagar ja Ismael. Seuraavina vuosina hän työskenteli ja vietti aikaa muun muassa Kööpenhaminassa, Pariisissa, Berliinissä ja Firenzessä.
Otto Luening
Vuonna 1920 Luening muutti Chicagoon, jossa hän johti American Grand Opera Companya, soitti huilua kamarikokoonpanoissa ja opetti musiikin teoriaa. Hän työskenteli myöhemmällä urallaan muun muassa Columbian yliopistossa vuodesta 1944, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1970.
Gustav Vigeland
Ensimmäisen oman näyttelynsä Vigeland piti vuonna 1894. Vastaanotto oli ristiriitainen, mutta kriitikot arvostivat Vigelandia. Oma tuotanto ei kuitenkaan elättänyt taiteilijaa, joten vuonna 1897 hän aloitti Nidarosin tuomiokirkon restauraatiotyöt Trondheimissa. Vuosina 1900–1910 Vigeland teki useita muotokuvaveistoksia, jotka nostivat hänet suureen suosioon Norjassa. Hän ihaili yksinkertaisuutta, mutta hänen työnsä olivat tähän aikaan koristeellisempaa tyyliä. Vuonna 1916 hän alkoi veistää graniittipatsaita, joihin hän sai tavoittelemaansa yksinkertaisuuden, mutta pystyi sisällyttämään niihin kasvonpiirteiden lisäksi psykologisen näkemyksen. Vigelandin omaksuma tyyli osui ajan hermoon, sillä antiikin ja norjalaista kuvanveistoa hallinneen Bertel Thorvaldsenin ihailu oli väistymässä.
Vigelandin tyyli ulottuu varhaisvuosien uusklassismista ensin jugendiin ja lopuksi plastiseen monumenttitaiteeseen. Vigelandin töissä tärkeitä teemoja olivat kuolema ja naisen ja miehen suhde.
Vuonna 1921 Vigeland teki Oslon kaupungin kanssa sopimuksen, jossa kaupunki lupautui rakentamaan taiteilijalle ateljeen ja asunnon. Samalla Vigeland lupautui luovuttamaan kaupungille kaikki siihenastiset työnsä ja tulevien veistostensa luonnokset. Ateljee museoitiin Vigelandin kuoleman jälkeen. Vigeland on näkyvästi esillä Oslossa sijaitsevassa Vigelandin puistossa, joka perustettiin vuonna 1924.
Gustav Vigelandin veli taidemaalari Emanuel Vigeland (1875–1948) tuli tunnetuksi erityisesti lasimaalausten tekijänä.
Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Vigelandin kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön. Aiemmin Vigelandin kuva on ollut myös toisen, sittemmin käytöstä poistetun 737-800:n pyrstössä.
David Wenham
David Wenham (s. 21. syyskuuta 1965 Marrickville, Sydney) on australialainen näyttelijä, joka on tehnyt uraa elokuvissa, televisiossa ja teatterissa.
Wenham näytteli Syvissä vesissä -televisiosarjassa vuosina 1998–1999, mikä teki hänestä seksisymbolin. Hänen tähdittämänsä elokuvat ovat olleet useimmiten menestyksekkäämpiä Australiassa kuin ulkomailla. Australialaisia elokuvia, joissa Wenham on näytellyt, ovat muun muassa The Boys, Molokai – isä Damienin tarina, Pankki ja Three Dollars.
Faramirin rooli Taru sormusten herrasta -trilogian kahdessa viimeisessä osassa teki Wenhamin kansainvälisesti tunnetuksi. Hänet on nähty myös esimerkiksi elokuvissa Van Helsing, 300, Moulin Rouge! ja Australia.
Wenham on myös tunnettu roolistaan ääninäyttelijänä erinäisissä videopeleissä, kuten League of Legendsissä Lee Sin -nimisenä hahmona.
Hänellä on kaksi tytärtä pitkäaikaisen naisystävänsä Kate Agnewin kanssa.
Sepultura
pienoiskuva|Sepulturan perustajajäsen Max Cavalera Sepultura (portugalinkielinen nimi tarkoittaa ’hautaa’) on brasilialainen groove metal/thrash metal -yhtye. Tarkempaa lajityyppiä yhtyeen musiikille on vaikea määrittää, sillä sen varhainen tyyli vaihtelee thrash metalin ja death metalin välillä ja myöhemmillä albumeilla on vaikutteita muun muassa hardcore punkista ja perinteisestä brasilialaisesta musiikista. Yhtye oli suosionsa huipulla 1990-luvun puolivälissä. Igor Cavaleran lähdettyä yhtyeestä, yhtyeessä ei ole yhtään alkuperäisjäsentä.
Historia
thumb|Paulo Xisto Pinto Junior Yhtye perustettiin Belo Horizontessa vuonna 1984. Kitaristi-laulaja Max Cavalera keksi yhtyeen nimen kääntäessään Motörheadin kappaleen "Dancing On Your Grave" sanoituksia. Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli EP Bestial Devastation vuonna 1985. Sepulturan lopullinen läpimurto oli yhtyeen toinen täysimittainen albumi, vuoden 1987 Schizophrenia. Sitä seurasivat kaksi thrash metallin klassikkoa Beneath the Remains vuonna 1989 ja Arise vuonna 1991. Kaksi vuotta myöhemmin julkaistulla albumilla Chaos A.D. (1993) oli ensimmäistä kertaa yhtyeen historiassa vaikutteita myös hardcore punkista. Vuonna 1996 julkaistulla albumilla Roots on vaikutteita hardcoren lisäksi brasilialaisesta kansanmusiikista. Kyseisellä levyllä kitarat möyrivät alavireisen raskaasti. Roots luokitellaan usein myös nu metaliksi johtuen levyllä vierailevista Jonathan Davisista (Korn) ja Dj Lethalista, joka on ollut dj:nä muun muassa Limp Bizkitissä ja House of Painissa.
Laulaja Max Cavalera jätti yhtyeen joulukuussa 1996 manageroinnista johtuneen kiistan vuoksi ja perusti oman yhtyeen nimeltä Soulfly. Johtohahmon ja keulakuvan poistumisen jälkeen Sepulturan suosio laski. Uudeksi vokalistiksi palkattiin yhdysvaltalainen Derrick Green, jonka aikana Sepultura on julkaissut viisi pitkää studioalbumia: Against (1998), Nation (2001), Roorback (2003), Dante XXI (2006) ja A-Lex (2009). Näiden albumien myötä Sepultura liikkui kauemmas alkuperäisestä thrash metal -soundistaan lisäten kappaleisiinsa hardcore punk -elementtejä. Yhtyeen kehittyminen ei kuitenkaan ole miellyttänyt suurta yleisöä ja levyt eivät ole saavuttaneet lähellekään samanlaisia myyntilukuja kuin Max Cavaleran aikaiset teokset.
thumb|Derrick Green
Sepultura on julkaissut cover-kappaleita sisältäneen EP:n Revolusongs vuonna 2002 sekä live-albumin ja DVD:n Live in São Paulo vuonna 2005. Yhtyeen albumi, Dante XXI, ilmestyi 17. maaliskuuta 2006 ja on saavuttanut useita hyviä arvosteluja musiikkilehdissä. Max Cavaleran veli, rumpali Igor Cavalera ilmoitti eroavansa Sepulturan riveistä 12. kesäkuuta 2006. Syyskuussa 2006 yhtyeen entinen levy-yhtiö Roadrunner Records julkaisi kokoelman The Best of Sepultura, joka sisälsi yhtyeen kappaleita vuosilta 1989-1996.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Inner Self”, "Troops of Doom", "Refuse/Resist", "Arise", "Mass Hypnosis", "Territory" ja "Roots Bloody Roots".
Entiset jäsenet
thumb|Andreas Kisser
Diskografia
Studioalbumit
Kynttilöiden syttyessä
Kynttilöiden syttyessä on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin toinen joululevy, ja kaikkiaan 8. studioalbumi. Se julkaistiin joulukuussa 2005.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Peter Engberg, ellei toisin mainittu.
Määrin galleria
Määrin galleria Brnossa on taidemuseo Tšekin toiseksi suurimmassa kaupungissa, Brnossa. Se perustettiin vuonna 1961 kahden vanhemman instituution liittyessä yhteen. Määrin gallerian kokoelmat ovat kolmessa erillisessä rakennuksessa Brnossa.
Rakennukset
Pražákin palatsi on Määrin gallerian päärakennus, jossa on taidemuseon toimisto. Theofil Hansen suunnitteli rakennuksen alkujaan asuinkäyttöön brnolaiselle poliitikolle Alois Pražákille vuosina 1873–1874. Pražákin palatsissa on modernin taiteen ja nykytaiteen näyttelyitä. Rakennuksessa on lisäksi kirjasto ja opiskeluhuone, jotka ovat olleet auki yleisölle vuodesta 1883.
Käyttötaiteen museon rakennus valmistui vuonna 1882, ja se rakennettiin majoittamaan museota, joka keskittyi käyttötaiteeseen. Nykyään museo on siis osa Määrin galleriaa. Toisen maailmansodan jälkeen rakennusta muokattiin arkkitehti Bohuslav Fuchsin suunnitelmien mukaan, ja vuonna 2001 rakennus peruskorjattiin. Museossa on pysyvä kokoelma, joka esittelee käyttötaidetta keskiajalta nykypäivään.
Traralgon
Traralgon on kaupunki Australiassa, Victorian osavaltiossa. Kaupungissa oli 25 482 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee Melbournesta kaakkoon. Kaupunki perustettiin 1840-luvulla, ja nykyään siellä tuotetaan esimerkiksi paperia ja vaatteita. Kaupungin asukkaista noin 20 prosenttia on syntynyt Australian ulkopuolella.
Määrin galleria
Rakennukset
Kuvernöörin palatsi on 1300-luvulta, ja siinä oli alkujaan augustinolaisluostari. Nykyisen tyylinsä palatsi sai 1700-luvun puolivälissä, jolloin Moritz Grimm suunnitteli sen uudelleen barokkityylillä. Lisäksi Määrin galleriaan kuuluu näyttely Josef Hoffmanin synnyintalossa Brtnicessä.
Baker Street
Baker Street on katu City of Westminsterissa Lontoon keskustassa. Se johtaa Portman Squarelta Regent's Parkin laidalle. Kadun varrella on myös Baker Streetin metroasema.
Marie Grosholtz perusti kuuluisan vahakabinetin Madame Tussauds'n vuonna 1835 Baker Streetille.
Martti Hämäläisen palkinto
Martti Hämäläisen palkinto on nuorelle tutkijalle myönnettävä palkinto, jonka myöntää Pohjois-Savon lääkäriyhdistys.
Palkinto on nimetty Kuopion lääninsairaalan ylilääkärin, kirurgi Martti Hämäläisen (1886–1962) mukaan. Hän toimi 1930–1950-luvulla useasti Pohjois-Savon Lääkäriyhdistyksen puheenjohtajana.
Tunnustuspalkinto myönnetään vuosittain myöntämisvuonna enintään 40 vuotta täyttävälle nuorelle tutkijalle kannustukseksi tutkijan uralle. Nuoreksi tutkijaksi lääkäriyhdistys katsoo lääketieteen lisensiaatit, tohtorit sekä nuoret dosentit. Palkinnon saajan tulee olla Pohjois-Savon lääkäriyhdistyksen jäsen. Yhdistyksen hallitus päättää vuosittain palkintosummasta. Vuonna 2014 palkinnon arvo oli 5 000 euroa.
Gary Snyder
thumb|Gary Snyder vuonna 2007. Gary Sherman Snyder (s. 8. toukokuuta 1930 San Francisco, Kalifornia Yhdysvallat ) on beat-sukupolven johtohahmoihin kuuluva yhdysvaltalainen runoilija. Häntä pidetään myös luontorunoilijana. Hän sai Pulitzerin runopalkinnon teoksesta Turtle Island vuonna 1975.
Snyderin vanhemmat olivat Lois Hennessy ja Harold Snyder. Kun poika oli kaksivuotias, suuren laman köyhdyttämä perhe muutti Washingtoniin Kitsapin piirikuntaan. Kymmenen vuoden kuluttua oli edessä uusi muutto Oregoniin Portlandiin.
Snyderin tuotannosta on julkaistu suomeksi J. K. Ihalaisen kääntämänä kokoelmat Virtaavan veden musiikkia – valitut runot 1957–1992 (1994) ja Loputtomat vuoret ja joet (2011). Tero Tähtisen suomennos teoksesta The Practice of the Wild ilmestyi vuonna 2010 Savukeitaan kustantamana nimellä Erämaan opetus. Basam Books julkaisi 2014 kokoelman Turtle Island Aki Räsäsen suomentamana nimellä Kilpikonnasaari.
Suomennettuja runoja antologioissa
Antologiassa Yön häntäluu: maailmanrunouden antologia, suom. J. K. Ihalainen, Cultura: Palladium kirjat 1998 ISBN 952-9501-40-4
Tammer-turnaus
Tammer-turnaus on Tampereella vuosittain käytävä kansainvälinen olympiatyylin nyrkkeilyturnaus. Tauno Salmisen perustama Tammer-turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1977, ja vuonna 2009 oli vuorossa 30. turnauskerta. Vuosina 1981, 1993 ja 2000 turnausta ei järjestetty samana vuonna käytävien arvokilpailujen takia. Kilpailupaikkana on toiminut Pyynikin palloiluhalli. Turnauksessa otellaan miesten virallisten painoluokkien mukaan.
Tammer-turnauksen voittajiin kuuluvat suomalaisista nyrkkeilijöistä muun muassa Tarmo Uusivirta, Veli Koota, Joni Turunen, Amin Asikainen, Robert Helenius ja Juho Tolppola. Ulkomaalaisista turnausvoittajista kuuluisimmat lienevät Mike Tyson ja Oscar de la Hoya.
Korvakoru
thumb|150px|Riipusmalliset korvakorut koukkukiinnityksellä. Korvakoru on koru, jota käytetään korvalehden alueella, yleisimmin korvannipukassa. Korvakoruja varten korviin tehdään tavallisesti reiät, ja korvakoru onkin yleisin lävistystyyppi. Korvakoruja voi olla korvassa yksi tai useampia, ja ne voivat sijaita käyttäjän itse valitsemassaan paikassa. Korvakoruja käytetään nykyään useimmiten esteettisistä syistä, esimerkiksi asukokonaisuuden täydentäjinä. Monet ihmiset ovat tehneet korviinsa reiät hakaneulalla. Korvanreikä voidaan myös tehdä ampumalla, joka ei ole suositeltavaa hygienia- ja tulehdusriskisyistä tai lävistämällä.
Korvakorujen tyypit
Korvakorut tehdään useimmiten metallista tai metalliseoksista, esimerkiksi kullasta, hopeasta, titaanista, platinasta tai kirurginteräksestä, mutta materiaaleiksi kelpaavat myös muovi, lasi, puu, kivi tai luu. Korvakorut voidaan koristella jalo- tai korukivillä, helmillä tai muilla koristemateriaaleilla.
On myös olemassa magneettikorvakoruja, joissa korvakoruun on kiinnitetty toiselle puolelle korvaa laitettava magneetti. Magneetti puristaa korvaa pitäen palat yhdessä..
Korvalävistys
thumb|150px|Korvalävistysten sijainnit. Myös tavalliset korvakorut ovat lävistyksiä. Korvalävistyksiä voidaan tehdä korvannipukan lisäksi myös korvan rustoalueille. Erityyppisillä lävistyksillä on omat nimensä.
Muuraushiekka
Muuraushiekka on muurauslaastiin käytettävää hiekkaa. Se on raekooltaan yleisesti 0-4 millimetriä. Kun raekoko alkaa nollasta, myös kaikkein hienorakeisin aines (pöly) on mukana. Esimerkiksi hiekkalaatikoissa leikkihiekkana käytetään yleisesti muuraushiekkaa.
Ramzan Kadyrov
Ramzan Ahmatovitš Kadyrov (, s. 5. lokakuuta 1976 Tsenteroi) on tšetšenialainen sotilasjohtaja. Hän on ollut tasavallan presidentti huhtikuusta 2007 oltuaan sitä ennen pääministeri ja virkaatekevä presidentti helmikuusta 2007. Hän on maan surmatun presidentin Ahmat Kadyrovin poika.
Kadyrovin kauden piti päättyä huhtikuussa 2016, ja hän kertoi etukäteen väistyvänsä vallasta. Syyskuussa 2016 hänet kuitenkin valittiin kolmannelle kaudelle 97 prosentin ääniosuudella.
Kadyrov taisteli Venäjän armeijan joukkoja vastaan ensimmäisessä Tšetšenian sodassa, mutta vaihtoi puolta vuonna 1999. Hänet nimitettiin tasavallan varapääministeriksi hänen isänsä kuoltua pommi-iskussa 9. toukokuuta 2004, ja hän aloitti kamppailun kostaakseen surmatyön. Kun pääministeri Sergei Abramov loukkaantui auto-onnettomuudessa joulukuussa 2005, Kadyrovista tuli tasavallan virkaatekevä pääministeri. Presidentiksi päästäkseen ehdokkaan täytyy Tšetšenian perustuslain mukaan olla 30-vuotias.
Helmikuussa 2006 Kadyrov kielsi Muhammad-pilapiirrosjupakan vuoksi Tanskan kansalaisilta pääsyn Tšetšeniaan.
Ihmisoikeusryhmien mukaan Kadyrovin yksityinen kolmituhatmiehinen armeija (kadyrovtsy) on vastuussa monista tasavallassa tapahtuneista murhista, raiskauksista, kidutuksista ja kaappauksista.
Kadyrovin on väitetty keränneen separatistijohtaja Aslan Mashadovista luvatun 10 miljoonan dollarin palkkion, mutta tätä ei ole virallisesti annettu tiedoksi verikoston kierteen jatkumisen pelossa.
Kadyrov on tammikuun 2020 tietojen mukaan virallisesti sairauslomalla, mutta venäläisen Argumenty i fakty -lehden mukaan häntä on pyydetty siirtymään toisiin tehtäviin. Lehden mukaan vaihtoehtoisesti hän on valmistautumassa kohtaamaan venäläisen vapaaottelijan Aleksandr Jemeljanenkon.
Somevaikuttaja
Kadyrov on ollut myös merkittävä sosiaalisen median vaikuttaja. Hänen some-tileillään oli aikoinaan yhteensä neljä miljoonaa seuraajaa. Facebook poisti Kadyrovin Facebook- ja Instagram-tilit ensimmäisen kerran 2017. Hän loi uudet tilit, jotka estettiin 2018 ja 2019. Kadyrovin Telegram-kanavalla on lähes kolme miljoonaa seuraajaa. Lisäksi hän toimii Twitterissä ja VKontaktessa.
Pierre Villon
Pierre Villon (syntyjään Roger Ginsburger; 27. elokuuta 1901 Soultz-Haut-Rhin, Saksan keisarikunta – 6. marraskuuta 1980 Vallauris, Ranska) oli ranskalainen arkkitehti ja kriitikko, joka kuului Ranskan kommunistiseen puolueeseen ja toimi toisen maailmansodan aikana Ranskan vastarintaliikkeessä.
Ginsburger opiskeli arkkitehdiksi Strasbourgissa. Hän oli tyyliltään Le Corbuesier’n ja André Lurçatin seuraaja. Ginsburger työskenteli arkkitehtikriitikkona vuodesta 1929. Hän kirjoitti saksalaisesta ja ranskalaisesta arkkitehtuurista sekä muotoilusta.
Toisen maailmansodan aikana Ginsburger otti käyttöön nimen Pierre Villon, kun hän joutui oleskelemaan piilossa. Kommunistiset puolueet kiellettiin Ranskassa heinäkuussa 1939. Villon kirjoitti sodan aikana kuitenkin kommunistiseen L’Humanité-lehteen. Saksan vallattua Ranska Villon kirjoitti muun muassa vastarintaliikkeen perustamisesta. Hän perusti itse yhden vastarintaliikkeen pian tämän jälkeen. Vuonna 1942 Villon ja Jean Moulin suunnittelivat ranskalaisten vastarintaliikkeiden yhdistämistä. Moulin sai kahdeksan tärkeintä vastarintaliiketta yhteen, minkä jälkeen syntyi Conseil National de la Résistance.
Sodan jälkeen Villon nimitettiin kommunistisen puolueen keskuskomiteaan, josta hän lähti vuonna 1970.
Leon White
Leon Allen White (14. toukokuuta 1955 – 18. kesäkuuta 2018) tunnettiin paremmin kehänimellä Big Van Vader tai yksinkertaisesti Vader, oli yhdysvaltalainen showpainija ja amerikkalaisen jalkapallon ammattipelaaja.
White painiurallaan New Japan Pro-Wrestling (NJPW), World Championship Wrestling (WCW), World Wrestling Federation (WWF) ja All Japan Pro Wrestling (AJPW) organisaatioissa. Valittiin WWE Hall of Fameen vuonna 2022.
Amerikkalainen jalkapalloura
Vuoden 1978 NFL Draftissa Low Angeles Rams valitsi Whiten kolmannen kierroksen 24:nnellä varauksella. Whiten ensimmäisellä kaudella Rams pääsi aina Super Bowl:iin asti, jossa hävisi Pittsburgh Steelers:ille, hän joutui kuitenkin lopettamaan uransa polvivamman takia.
American Wrestling Association (1985–1987)
White sai ensimmäisen kerran kansallista näkyvyyttä American Wrestling Association:issa (AWA), jossa hän ensin esiintyi nimellä Baby Bull, joka myöhemmin muutettiin Bull Power:iksi.
Catch Wrestling Association (1986–1991)
Toukokuussa 1986 White lähti kilpailemaan Catch Wrestling Association promootioon käyttäen nimeä Bull Power, alkuun kiertäen Euroopassa. Maaliskuussa 1987 hän voitti ensimmäisen mestaruutensa, CWA World Heavyweight Championship, menettäen sen kuitenkin neljän kuukauden päästä.
Vuonna 1989 Bull Power palasi CWA ja voitti mestaruuden toistamiseen, menettäen sen kuitenkin taas 4 kuukauden jälkeen. Vuotta myöhemmin hän voitti vielä kolmannen ja viimeisen kerran CWA World heavyweight mestaruuden. Tällä kertaa hän piti mestaruutta hallussaan 6 kuukautta. 1991 luvun lopussa hänet vielä vihittiin CWA Intercontinental Heavyweight mestariksi. Hän vapautti tittelin allekirjoitettuaan sopimuksen World Championship Wrestling:in kanssa vuonna 1992.
New Japan Pro-Wrestling (1987–1992)
Alun perin All Japan Pro Wrestling:iin (AJPW) sovittu sopimus vaihdettiin New Japan Pro-Wrestling:iin (NJPW). Liityttyään NJPW:hen Whitelle annettiin kehänimi Big Van Vader ja hän alkoi käyttää mustaa paininaamiota. Uusi identiteetti perustui japanilaisen kansanperinteessä esiintyvän saman nimiseen soturiin.
Vader oli ensimmäinen gaijin (ei-japanilainen) joka on voittanut IWGP Heavyweight mestaruuden.
Vuonna 1990 Super Fight in Tokyo Dome Vader kohtasi Stan Hansen:in. Ennen Vaderin kehään saapumista, Hansen vahingossa mursi Vaderin nenän paksulla köydellä (bull rope) jota hän kantoi kehään ennen otteluitaan. Ottelun aikana vaihtaessaan kovia lyöntejä Hansen vahingossa työnsi peukalonsa Vaderin vasempaan silmään, joka aiheutti silmän putoamisen kuopastaan. Poistettuaan maskinsa ja työnnettyään silmänsä takaisin ja pitäen sen paikallaan silmäluomellansa, Vader jatkoi painimista kunnes ottelu keskeytettiin. Vamman seurauksena hänelle asetettiin kirurgisesti metallilevy silmän alle.
Vaderin menestys herätti World Championship Wrestling:in (WCW) huomion, joka suostutteli hänet työskentelemään heille samalla kun hän kilpaili NJPW:ssä ollen IWGP Heavyweight hallitseva mestari.
Vuonna 1991 Vader voitti kolmannen IWGP mestaruuden, mutta ottelun aikana alkoi hänen silmänsä vuotamaan verta vaatien leikkauksen.
1992 Hän voitti IWGP Tag Team mestaruuden Bam Bam Bigelow:in kanssa. Samana vuonna Vader loukkasi aidosti polvensa ottelussa Mutoh:ia vastaan, tämä vamma vaikutti Tag Team mestaruuden menetykseen, samalla hänen esiintymisensä NJPW väheni kun Vader alkoi keskittymään täysin WCW promootioon.
World Championship Wrestling (1990–1995)
Ensimmäisenä vuotenaan WCW:ssä Vaderiä käytettiin harvoin. Vuonna 1992 hän aloitti täysipäiväisesti WCW organisaatiossa ja sai mahdollisuuden WCW World Heavyweight mestaruusotteluun Sting:iä vastaan, mutta hävisi hylkäyksellä. Ottelussa Stingiltä murtui kylkiluita ja repesi perna Vaderin käyttäessä nimikkoliikettään Vader Bomb. Vader sai uusintaottelun Stingiä vastaan, jonka hän voitti ja hänet kruunattiin uudeksi WCW World Heavyweight mestariksi. Hän kuitenkin menetti mestaruuden nopeasti uudistuneen polvivammansa johdosta. Myöhemmin samana vuonna sekä seuraavan vuoden alussa mestaruus vaihtoi useaan otteeseen hallitsijaa.
1993 Painilegenda Mick Foleyn palatessa WCW:hen kehänimellä Cactus Jack, Vader otteli häntä vastaan pariinkin otteeseen. Huhtikuun 17. päivä käydyssä Saturday Night ottelussa Jackiltä murtui nenä sekä sai naamaansa 27 tikkiä vaatineen haavan, televisioitua lähetystä jouduttiin reilusti leikkaamaan sillä WCW ei halunnut näyttää suurta verenvuotoa. Uusintaottelussa viikkoa myöhemmin Vader heitti Jackin betonilattialle kehän ulkopuolella aiheuttaen Jackille aivotärähdyksen. Vader ja Jack kohtasivat vuonna 1994 Saksassa ja ottelun aikana Mick Foleyn oikea korva repeytyi irti hänen päänsä takertuessa köysiin.
Terveysongelmat ja kuolema
Vuosien alkoholin väärinkäytön ja matkustamisen takia eronnut vaimostaan 2007, lopetti juomisen ja vähensi matkustelua.
Tupla polven tekonivelleikkaus, josta aiheutunut tulehdus piti vuoteenomana 6 kuukautta. Pian tervehtymisen jälkeen menetti tajuntansa lennolla Japaniin nimikirjoitustapahtumaan, oli koomassa 33 päivää jonka aikana menetti 50 kiloa painostaan.
2016 joutui auto-onnettomuuteen menettäen tajunsa 35 minuutiksi. Diagnosoitiin sydämen vajaatoiminta.
2018 White kävi sydänleikkauksessa. Myöhemmin samana vuonna kuukauden sairaalassa keuhkokuumeen takia oltuaan White kuoli ollessaan 63-vuotias.
Ammattipainija tyyli ja persoona
Whitea pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista super-raskaansarjan ammattipainijana. Hän käytti kokoaan ja painoaan osana liikkeitään saaden ne näyttämään paljon kivuliaammilta kuin puolet hänen kokoisensa tekemänä, esimerkiksi hänen lopetusliikkeensä Vader Bomb (Vaderpommi) jossa hän pomppii kehäkulmassa keskiköysien päällä hypäten ja laskeutuen makuullaan vastustajan päälle. Hän oli myös vaikuttavan ketterä 200kg painosta huolimatta. Yksi hänen nimikkoliikkeitään oli Vader Sault, jossa hän hyppää takaperinvoltilla yläköydeltä vastustajan päälle.
Philip Kotler
thumb|Philip Kotler (2007) Philip Kotler (27. toukokuuta 1931 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija, konsultti ja S.C. Johnson & Son -kansainvälisen markkinoinnin professori Northwestern-yliopiston Kellogg School of Management -tiedekunnassa. Financial Times -lehti on arvioinut Kotlerin neljänneksi merkittävimmäksi liikkeenjohdon asiantuntijoista (edellä Jack Welch, Bill Gates ja Peter Drucker).
Akateeminen ura
Lisäksi kunniatohtorin arvonimiä noin kymmenestä eri yliopistosta ja useita markkinointiyhteisöjen palkintoja.
325 Media
325 Media on vuonna 2015 perustettu suomalainen itsenäinen levy-yhtiö, joka keskittyy suomenkieliseen popmusiikkiin. 325 Median toimitusjohtaja ja omistaja on Nikolai Alho. Muut osakkaat ovat Jesse Joronen ja Valtteri Moren.
Myynti
325 Median ensimmäinen kultalevy oli Younghearted-yhtyeen Hetkeksi-single. 325 Median ensimmäinen platinalevy oli Younghearted-yhtyeen Hetkeksi-single (2016).
Artistit
Aktiiviset artistit 16.12.2019:
Levyttäneet artistit:
Ҟ
Ҟ on kyrillinen kirjain. Se on abhaasin aakkosten kahdeskymmeneskuudes kirjain. Sen pohjana on kyrillinen к, johon on lisätty poikkiviiva.
Ääntäminen
Ҟ ääntyy abhaasissa uvulaarisena ejektiivinä //.
Gungunyana
Gungunyana (1850–1906, tunnettu myös nimillä Gungunyane ja Ngungunyana) oli nykyisessä Mosambikissa sijainneen Gazan kuningaskunnan viimeinen ngunihallitsija. Gungunyana johti sotaa Portugalia vastaan, joka liitti lopulta Gazan omaan siirtomaaimperiumiinsa.
Valtakunnalliset alueidenkäyttötavoitteet
Valtakunnalliset alueidenkäyttötavoitteet ovat vuoden 2000 alusta voimaan astuneen maankäyttö- ja rakennuslain mukaisen maankäytön suunnittelujärjestelmän eli kaavoituksen uusi elementti verrattuna aikaisempaan rakennuslakiin. Taustalla on valtion viranomaisvalvonnan ja kaavojen vahvistusmenettelyn poistuminen lainmuutoksen yhteydessä ja ympäristöhallinnon roolin muuttuminen enemmän ohjauksen ja neuvonnan suuntaan. Kaavoitusvalta ja -vastuu jäi kunnille. Valtakunnallisilla alueidenkäyttötavoitteilla haluttiin luoda laissa luotujen kaavojen sisältövaatimusten rinnalle tiukemmin kuntien kaavoituskäytäntöjä yhdenmukaisina pitävä järjestelmä, jolla pystyttäisiin takaamaan kaavoituksen laatutaso kaikissa kunnissa. Toinen syy tavoitteiden asettamiseen on valtakunnallisten intressien puutteellinen välittyminen kuntakaavoihin vanhojen seutukaavojen kautta.
Gungunyana
Gungunyana nousi Gazan valtaistuimelle isänsä Mzilan kuoltua vuonna 1884. Gazan kuningaskunnan oli perustanut Zulumaalta tullut Gungunyanan isoisä Soshangane 1830-luvulla. Useista eri etnisistä ryhmistä koostunutta valtakuntaa uhkasi Portugali, joka tavoitteli alueen liittämistä omiin siirtomaihinsa. Portugalilaisten uhan takia Gungunyana solmi brittien kanssa sopimuksen, joka antoi British South Africa Companylle (BSAC) kaivos- ja kauppaoikeuksia kuningaskunnan alueella, ja vastavuoroisesti britit suostuivat suojelemaan kuningaskuntaa portugalilaisilta. BSAC päätyi kuitenkin lopulta tunnustamaan Portugalin vaatimukset alueen suhteen, ja Portugali aloitti sodan alueen valtaamiseksi. Gaza teki Gungunyanan johdolla vastarintaa, mutta tuli lopulta kukistetuksi Marracuenen taistelussa vuonna 1895. Sen jälkeen Gungunyana karkotettiin Azoreille, jossa hän kuoli vuonna 1906. Gungunyanan kukistumisen myötä loppui myös Gazan kuningaskunta.
Wangaratta
Wangaratta on kaupunki Australiassa, Victorian osavaltiossa. Kaupungissa oli 18 567 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee Melbournesta koilliseen. Nykyään kaupungissa tuotetaan esimerkiksi villaa, maitotuotteita ja vehnää. Se on myös suosittu turistikohde. Kaupungin asukkaista noin 16 prosenttia on syntynyt Australian ulkopuolella.
Valtakunnalliset alueidenkäyttötavoitteet
Tavoitteisto on valtioneuvoston hyväksymä (30.11.2000) ja saanut lainvoiman 26.11.2001. Tavoitteisto sisältää kuusi tavoitekokonaisuutta, jotka jakautuvat yleis- ja erityistavoitteisiin. Yleistavoitteet eivät yleensä koske yksityiskohtaisia kaavoja. Tavoitteet on esitetty kirjallisesti ja ne ovat luonteeltaan yleispiirteisiä toimintaohjeita ja puitteita asioista, joita tulee ottaa huomioon eri kaavatasoilla. Tavoitteet eivät siis pidä sisällään sinällään huomioon otettavia suunnitteluratkaisuja, vaan tavoitteiden konkretisointi on jätetty kaavajärjestelmän tehtäväksi. Valtakunnalliset alueidenkäyttötavoitteet koskevat myös valtion viranomaisten toimintaa. Soveltamisohjeiden mukaan tavoitteen sanamuoto ratkaisee sen, kuinka laajasti tavoitetta sovelletaan.
Jordan Leopold
Jordan Leopold (s. 3. elokuuta 1980 Golden Valley, Minnesota) on yhdysvaltalainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Yliopistoura
Ennen ammattilaisuraansa Leopold pelasi vuodet 1998–2002 Minnesotan yliopiston jääkiekkojoukkueessa Golden Gophersissa. Hänet valittiin yliopistourallaan kahdesti Western Collegiate Hockey Associationin (WCHA) ensimmäiseen tähdistökentälliseen, vuosina 2001 ja 2002, ja kerran sekä WCHA:n toiseen että kolmanteen tähdistökenttään. Vuosina 2001 ja 2002 hänet valittiin myös WCHA:n parhaaksi puolustuspään pelaajaksi ja vuonna 2002, samana vuonna kuin Minnesota voitti NCAA:n miesten jääkiekkomestaruuden, hänet palkittiin NCAA:n parhaan pelaajan palkinnolla Hobey Baker Awardilla. NHL-varauksen Leopold sai vuonna 1999, ensimmäisen yliopistokautensa jälkeen, kun Mighty Ducks of Anaheim (nykyään Anaheim Ducks) varasi hänet numerolla 44 varaustilaisuuden toisella kierroksella.
NHL:ssä
Leopold aloitti NHL-uransa vuonna 2002 Calgary Flamesissä, jolle Anaheim oli kaupannut hänen pelaajaoikeutensa kaksi vuotta aiemmin vaihdossa Andrei Nazaroviin ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2001 varaustilaisuudessa. Hän pelasi ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan kolme runkosarjaottelua AHL-seura Saint John Flamesissä ja 58 ottelua Calgaryssä NHL:ssä tehoin neljä maalia ja kymmenen syöttöpistettä. Leopold sai ensimmäisellä NHL-kaudellaan jääaikaa keskimäärin 20 minuuttia ja 38 sekuntia per ottelu, kolmanneksi eniten kaikista Flames-puolustajista.
Seuraavalla kaudella hän pelasi Flamesin kaikissa 82:ssa runkosarjaottelussa ja oli joukkueensa viidenneksi paras pistemies 33:lla tehopisteellä (yhdeksän maalia ja 24 syöttöpistettä). Jääaikaa hänelle kertyi keskimäärin 22 minuuttia ja 13 sekuntia ottelua kohden, toiseksi eniten kaikista Flames-pelaajista Robyn Regehrin jälkeen, ja plus-miinus-tilastossa hän saavutti lukeman +8. Hän jatkoi hyviä otteitaan myös kevään 2004 pudotuspeleissä, joissa Flames eteni Stanley Cup -finaaleihin saakka, joissa Tampa Bay Lightning oli kuitenkin vahvempi voitoin 4–3. Hän teki kevään 26:ssa pudotuspeliottelussa kymmenen syöttöpistettä ja sai jääaikaa keskimäärin 25 minuuttia ja 41 sekuntia ottelua kohden, toiseksi eniten kaikista NHL-pelaajista. Leopold jatkoi Flamesissä myös työsulkukauden jälkeisen kauden 2005–2006, jonka jälkeen hän siirtyi kesällä 2006 Colorado Avalancheen kaupassa, jossa Avalanche sai hänen lisäkseen kaksi toisen kierroksen varausvuoroa ja jossa Flames sai vaihdossa Alex Tanguayn.
Florida Panthers hankki sopimuksettoman Leopoldin kesäkuussa 2009 kaupassa, jossa Calgary Flames sai Jay Bouwmeesterin. Florida teki heinäkuussa Leopoldin kanssa vuoden sopimuksen. Leopold oli kaudella 2009–2010 Floridan luottopuolustajia, ja hän sai toiseksi eniten peliaikaa Floridan puolustajista. Maaliskuussa hänet kuitenkin kaupattiin Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa toisen kierroksen varausoikeuteen kesän 2010 varaustilaisuudessa. Leopold pelasi kevään 2010 Pittsburghissa, mutta kesällä allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa.
Leopold teki kaudella 2010–2011, ensimmäisellään Buffalossa, NHL-uransa piste-ennätyksen runkosarjassa, 35 tehopistettä (13 maalia ja 22 syöttöpistettä) 71:ssä ottelussa. Maaliskuussa 2013 hän siirtyi kesken kauden 2012–2013 St. Louis Bluesiin, joka antoi Sabresille vaihdossa toisen ja viidennen kierroksen varausvuorot saman vuoden varaustilaisuudessa.
Maajoukkueessa
Leopold on edustanut Yhdysvaltoja useaan otteeseen jääkiekon aikuisten arvokisoissa, neljästi jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa (2002, 2003, 2005 ja 2008) ja kerran talviolympialaisten jääkiekkoturnauksessa, Torinossa 2006. Hänet valittiin alun perin Yhdysvaltain kokoonpanoon myös vuoden 2004 World Cupiin, mutta loukkaantuminen esti häntä pelaamasta kyseisessä turnauksessa. Lisäksi Leopold edusti Yhdysvaltoja kahdesti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 1999 ja 2000.
Abdou Diouf
Abdou Diouf (s. 7. syyskuuta 1935 Louga) on senegalilainen poliitikko. Hän toimi maansa toisena presidenttinä vuosina 1981–2000. Hänen edeltäjänsä oli Léopold Sédar Senghor, ja vuonna 2000 häntä seurasi Abdoulaye Wade.
Diouf syntyi 7. syyskuuta 1935 Lougassa, joka kuului silloin Ranskan Länsi-Afrikkaan. Hän opiskeli lakia Dakarissa ja jatkoi opintojaan Ranskassa vuonna 1960.
Diouf palasi Senegaliin kahdeksan kuukautta maan itsenäistymisen jälkeen. Hän työskenteli virkamiehenä, kunnes hänet nimitettiin aluekuvernööriksi. Vuonna 1968 hänet nimitettiin suunnittelun ja teollisuuden ministeriksi ja vuonna 1970 pääministeriksi.
Presidentti Senghor luopui vallasta vuonna 1981, ja pääministeri Dioufista tuli hänen seuraajansa. Diouf poisti rajoituksia poliittiselta toiminnalta, jolloin oppositiopuolueiden määrä moninkertaistui. Se auttoi Dioufia saamaan vuoden 1983 presidentinvaaleissa 80 prosenttia äänistä. Vuonna 1988 hän voitti vaalit yli 70 prosentilla äänistä, ja vuonna 1993 hänet valittiin kolmannen kerran 58 prosentin äänienemmistöllä. Presidentin kautta oli pidennetty vuonna 1991 seitsemään vuoteen. Vuoden 2000 vaaleissa hänet voitti Abdoulaye Wade.
Diouf toimi Organisation Internationale de la Francophonien pääsihteerinä vuoden 2003 alusta vuoden 2014 loppuun.
Sosima Solovetskilainen
thumb|Sosima Solovetskilainen Pyhittäjä Sosima Solovetskilainen (k. 17. huhtikuuta 1478) oli Solovetskin luostarin igumeeni, pyhittäjä Herman Solovetskilaisen kanssakilvoittelija ja pyhittäjä Savvati Solovetskilaisen työn jatkaja, yksi Solovetskin luostarin perustajista.
Hän syntyi Novgorodissa ja siirtyi vanhempien kuoltua Vienanmeren rannoille ja sieltä Solovetskin saareen kilvoittelemaan.
Ortodoksisessa kirkossa Karjalan valistajiin kuuluvan pyhittäjä Sosima Solovetskilaisen muistopäivä on hänen kuolinpäivänsä 17. huhtikuuta.
Mikko Kekäläinen
Mikko Kekäläinen (s. 14. maaliskuuta 1977 Pieksämäki) on Ylen toimittaja, joka tunnetaan arkipäivisin suorana esitettävästä Puoli seitsemän -ohjelmasta Yle TV1 -kanavalla.
Pieksämäeltä kotoisin oleva Kekäläinen kiinnostui radioalasta kuunneltuaan 1990-luvulla Pertti Salovaaran ohjelmia. Hän toimi vuodesta 2007 alkaen Kiekuu-radio-ohjelman juontajana ja vuodesta 2009 Radio Suomen valtakunnallisen aamuohjelman vetäjänä, kunnes siirtyi lokakuussa 2009 juontamaan Puoli seitsemän -tv-ohjelmaa. Kesällä 2014 Kekäläinen juonsi ohjelmaa Kekäläisen kesäduuni.
Kekäläinen on ollut vuodesta 2008 saakka naimisissa urheilutoimittaja Kristiina Kekäläisen kanssa. He juonsivat yhdessä Rion 2016 olympialaisten kisastudiota Helsingin Pasilasta.
Kekäläinen soitti rumpuja yhtyeessä Martti Vainaa ja Sallitut aineet pseudonyymillä Lazy Diamond.
Réthymno
Réthymno on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ρεθύμνου, Dímos Rethýmnou tai Δήμος Ρεθύμνης, Dímos Rethýmnis), joka sijaitsee Réthymnon alueyksikössä Kreetan alueella. Kaupunki on alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 397,5 neliökilometriä ja väkiluku 55 525. Varsinaisen Réthymnon kaupungin väkiluku on 32 468 (vuonna 2011).
Réthymno on Kreetan kolmanneksi suurin kaupunki. Se on ollut asuttu jo antiikin aikana. Nykyinen vanhakaupunki on venetsialaisvallan ajalta. Kaupungin venetsialaisperäinen linna, Réthymnon linnoitus, on yksi Kreikan suurimmista.
Maantiede
Réthymno sijaitsee Kreetan saaren pohjoisrannikolla länteen Iraklionista ja itään Chaniásta. Etäisyys Iraklioniin on 79 kilometriä, Chaniáan 60 kilometriä ja Siteíaan 226 kilometriä.
pienoiskuva|vasen|Réthymnon vanha satama. Réthymnon vanhakaupunki sijaitsee pienellä niemellä, jonka itärannalla ovat kaupungin vanha venetsialainen satama, venesatama ja uusi laivasatama. Kaupungin pääkatu on rannan suuntaisesti kulkeva, Elefthérios Venizélokselle omistettu Eleftheríou Venizélou -katu. Tärkeimpiä aukioita ovat Plateía Mikrasiatón (”Vähäaasialaisten aukio”) ja Plateía Iróon Polytechneíou (”Teknillisen korkeakoulun sankarien aukio”). Keskustassa sijaitsee myös Kunnallinen puisto (Dimotikó Kípos).
Heti kaupungin itäpuolella sijaitsee 12 kilometriä pitkä hiekkaranta, joka on Kreetan pisimpiä. Noin 10 kilometriä kaupungista länteen sijaitsee toinen pitkä ranta, joka ulottuu Georgioúpoliin saakka.
Kaupunginosia ja esikaupunkeja
Réthymnon kaupunginosia, esikaupunkeja ja esikaupungeiksi muuttuneita lähikyliä ovat muun muassa:
Antiikki
Réthymnonin seudulla on ollut asutusta viimeistään minolaisella kaudella eli Kreetan pronssikaudella, vaikka kaupungin paikka itsessään ei ollutkaan vielä minolainen keskus. Antiikin aikana Réthymnon paikalla sijaitsi Rhithymnan kaupunkivaltion eli poliksen kaupunkikeskus. Hellenistisellä kaudella kaupunki tunnettiin myös nimellä Arsinoe. Kaupunki taantui roomalaisella kaudella, ja mainitaan lähinnä kyläksi. Antiikin aikaisesta kaupungista ei ole säilynyt juurikaan jäänteitä, sillä nykyinen kaupunki peittää rauniot.
pienoiskuva|vasen|Öljyvärimaalaus Réthymnosta 1600-luvun alkupuolella.
Myöhempi historia
Paikka säilyi asuttuna bysanttilaisella ja arabikaudella. Réthymno tuli muun Kreetan tavoin Venetsian vallan alle vuoden 1204 neljännen ristiretken jälkeen. Se kukoisti venetsialaisella kaudella, jolloin se toimi tärkeänä satamapaikkana Chanián ja Iraklionin välissä.
Osmanit aiheuttivat kaupungille suurta tuhoa jo vuosina 1538 ja 1571, jonka jälkeen se rakennettiin paljolti uudelleen. Näin syntyi Réthymnon nykyinen vanhakaupunki, joka on edelleen Kreikan saarten parhaiten säilyneitä venetsialaisia kaupunkeja. Venetsialaiset vahvistivat linnoituksia saarella Réthymno mukaan lukien, mutta osmanit saivat kaupungin, samoin kuin Chanián, haltuunsa vuonna 1645/1646.
Réthymno ei kärsinyt toisen maailmansodan pommituksista samalla tavoin kuin Iraklion ja Chaniá, joten sen vanha keskusta on paremmin säilynyt. Nykyinen Réthymnon kunta muodostui, kun Réthymno, Arkádi, Láppa ja Nikifóros Fokás yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kulttuuri ja nähtävyydet
pienoiskuva|[[Réthymnon linnoitusta eli Fortétzaa.]] pienoiskuva|Réthymnon katedraalikirkko [[Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali (Réthymno)|Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali eli Megáli Panagía.]] pienoiskuva|[[Neratzén moskeija.]]
Réthymnon nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa vanhakaupunki, joka yhdistelee venetsialaista renessanssityyliä ja osmanivallan aikaa, sekä venetsialaisaikainen Réthymnon linnoitus (Fortétza). Vanhassakaupungissa sijaitsevat venetsialaisaikaiset Rimondin lähdekaivo ja Loggia.
Réthymnon tärkein kirkko on sen katedraalikirkko Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali (Megáli Panagía), joka on Kreetan kirkon Réthymnon ja Avlopótamoksen hiippakunnan piispanistuin. Muita merkittäviä kirkkoja ovat Neljän marttyyrin kirkko (Tésseris Mártyres) ja Enkelten valtiattaren kirkko (Kyría ton Angélon). Kaupungin lähellä sijaitsee useita luostareita, muun muassa Arkádin luostari ja Pyhän Irenen luostari.
Osmanivallan aikaa Réthymnossa edustavat muun muassa Neratzén moskeija, Kara Musa Paššan moskeija, Valide Sultanin moskeija ja Veli Paššan moskeija sekä Réthymnon linnoituksen Sulttaani Ibrahimin moskeija. Kaupungin tärkeimmät museot ovat Réthymnon arkeologinen museo ja Réthymnon historiallis-kansatieteellinen museo. Kaupungin alueella ei ole käytännössä lainkaan antiikin aikaisia tai varhaisempia jäänteitä. Lähimmät merkittävämmät muinaisjäänteet ovat Arménoin minolaiset haudat.
Réthymnossa järjestetään heinäkuussa musiikkifestivaali ja elokuussa renessanssifestivaali, jossa esitetään klassista musiikkia. Heinäkuun viimeisellä viikolla kaupungissa pidetään Réthymnon viinijuhlat. Réthymnosta on lähtöisin sοústa-tanssi, joka sisältää hyppyaskelia.
Talous, liikenne ja koulutus
Réthymno on alueyksikkönsä talouskeskus. Turismi on nykyisin merkittävä elinkeino Réthymon seudulla, mutta kaupunkia ympäröivä maaseutu on myös tärkeää maatalousaluetta.
Réthymnon kautta kulkee saaren päätie eli EO90-kansallistie, joka on osa Eurooppatietä 75. Satamasta on lauttayhteys Pireukseen Ateenan metropolialueelle. Matka sinne kestää 11–12 tuntia. Kaupungissa ei ole lentoasemaa, mutta sekä Iraklionin kansainvälinen lentoasema että Chanián kansainvälinen lentoasema ovat suhteellisen lähellä.
Kreetan linja-autoverkko on melko tiheä, ja linja-autot poikkeavat jokaisessa reitin varren kaupungissa ja kylässä, myös Réthymnon linja-autoasemalla. Pitkänmatkan linja-autoliikennettä hoitaa KTEL.
Réthymnossa toimii pääosa Kreetan yliopistosta, jonka kampusalue sijaitsee Gálloksessa kaupungin lounaislaidalla, sekä osa Kreikan Välimeren yliopistosta.
Kunnan osat
pienoiskuva|[[Réthymno (alueyksikkö)|Réthymon alueyksikön hallintorakennus.]]
Mika Launis
Mika Launis (s. 1949) on suomalainen kuvittaja ja graafinen suunnittelija.
Réthymno
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Réthymnon kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Mika Launis
Henkilöhistoria
Launis on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa graafista suunnittelua ja valmistui vuonna 1981. Päättötyökseen hän teki kuvitukset saamenkieliseen lastenkirjaan. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Taiteellinen tuotanto
Launis on kuvittanut paljon lastenkirjoja. Ensimmäiset kuvitustyöt hän teki Weilin & Göösille 1980-luvun puolivälissä. 1990-luvun alussa hänen tärkeimmäksi työnantajakseen tuli Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, jonka tietokirjallisuuden kansiin hän toi eleettömyyden tilalle eloa ja tulkinnanvaraisuutta. thumb|upright|[[Harry Potter ja kuoleman varjelukset.]] Lisäksi hän on kuvittanut kirjojen kansia, joista tunnetuimpia ovat suomenkielisten Harry Potter -kirjojen kannet. Ville Hänninen luonnehtii Launiksen Potter-kansien tunnelmaa erityiseksi. Launis käyttää Pottereissa niin sanottua ilmaperspekstiiviä, jossa etualan värit ovat lämpimiä ja taustalla viileämpiä, ja näin syntyy monikerroksisuutta. Väriskaala on syvä mutta hillitty. Viimeisen Potterin, Harry Potter ja kuoleman varjelukset kantta Hänninen sanoo hengeltään ja symboliikaltaan suorastaan kirkkomaalaukselliseksi.
Joitakin hänen tekemiään kuvia on julkaistu myös postimerkkeinä. Launis on saanut töistään useita palkintoja. Vuonna 1992 hän sai Suomen kuvakirjapalkinnon ja vuonna 1997 lasten- ja nuortenkirjojen kuvituksille jaettavan Rudolf Koivu -palkinnon. Launis on yksi Kuvittajat ry:n perustajista ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 2002–2004 ja toiminnanjohtajana vuonna 2005.
Sukutausta
Launiksen isä oli pastori Ilmo Launis ja yksi hänen veljistään oli laulaja Martti Launis.
Omat teokset
Launis on paitsi kuvittanut, myös julkaissut teoksia yksin ja yhdessä muiden kanssa. Hänen teoksiaan ovat muun muassa seuraavat:
Kauppalaiva
pienoiskuva|[[Irtolastialus Sabrina I]] Kauppalaiva on merenkulkuun käytettävä laiva, joka kuljettaa lastia tai ihmisiä maksua vastaan. Yhdysvaltojen rannikkovartiosto on määritellyt kauppalaivan miksi tahansa alukseksi, joka osallistuu kaupankäyntiin tai kuljettaa ihmisiä maksua vastaan. Nykyisin kauppalaivat purjehtivat usein sen maan lipun alla, jolta ne ovat saaneet työvoiman ja palvelun suotuisilla ehdoilla. Tätä kutsutaan mukavuuslipun alla purjehtimiseksi.
Sota-aikana kauppalaivoja voidaan käyttää myös sotilaallisiin tarkoituksiin kuten sotilaskaluston- ja/tai henkilöstön kuljettamiseen.
Väinö Salmi (muistelmakirjailija)
Väinö Salmi (1895 Pukkila – 1981 Borås) oli suomalainen puuseppä ja muistelmakirjailija.
Väinö Salmi osallistui Suomen sisällissotaan punaisten puolella ja sai sodan jälkeen valtiorikostuomioistuimessa elinkautisen vankeustuomion. Hän vapautui vuonna 1925 yleisen armahduksen yhteydessä ja siirtyi sitten tammikuussa 1927 Neuvostoliittoon. Salmi työskenteli Neuvosto-Karjalassa eri tehtävissä kunnes päätyi jatkosodan alkaessa 1941 taas Suomeen. Sodan jälkeen Valpo pidätti hänet 1947 ja häntä uhkasi Neuvostoliittoon luovutus. Salmi pääsi kuitenkin vapaaksi kun Valpo lakkautettiin 1948 ja sen jälkeen hän muutti Ruotsiin jonne hän jäi pysyvästi asumaan.
Salmi julkaisi kolme muistelmateosta 1960- ja 1970-luvuilla. Ensimmäinen kirja Olin punikki käsitteli Salmen vaiheita sisällissodan aikana ja vankeutta Tammisaaren vankileirillä, myöhemmät kirjat kuvasivat hänen kokemuksiaan Neuvosto-Karjalassa.
Ennio Antonelli
thumb|Italian presidentti [[Giorgio Napolitano ja Ennio Antonelli.]] Ennio Antonelli (s. 18. marraskuuta 1936) on katolisen kirkon italialainen pappi. Hän sai 21. maaliskuuta 2001 nimityksen Silvano Piovanellin seuraajaksi Firenzen arkkipiispana, ja hänet asetettiin tähän virkaan 20. toukokuuta. Hän toimi virassa, kunnes sai nimityksen Paavillisen perheneuvoston puheenjohtajaksi 7. kesäkuuta 2008
Väinö Salmi (muistelmakirjailija)
Väinö Salmen poika Osmo Salmi jäi Neuvostoliittoon jatkosodan jälkeen ja muutti Suomeen vain 1990-luvun alussa. Hänkin kirjoitti kolme muistelmakirjaa, Lapsuuteni Neuvosto-Karjalassa (2006), Miehitetty Aunus (2007) ja Ihmiset usvassa (2008).
Ennio Antonelli
Antonelli syntyi Todissa ja sai pappisvihkimyksensä 2. huhtikuuta 1960. Hänet nimitettiin 25. toukokuuta 1982 Gubbion piispaksi ja 6. lokakuuta 1988 Perugia-Città della Pieven arkkipiispaksi. Jälkimmäisestä tehtävästä hän erosi 26. toukokuuta 1995.
Antonellin konsekroi piispaksi Santo Bartolomeo Quadrin ja Antonio Fustellan avustama Decio Lucio Grandoni 29. elokuuta 1982. Aikoinaan hänet oli vihkinyt papiksi Ilario Alcini. Hän on saanut tohtorinarvon Perugian yliopistolta.
Antonellista tehtiin kardinaali 21. lokakuuta 2003, joten hän osallistui uuden paavin valintaan keväällä 2005. Hän on San Andrea delle Fratten kardinaalipappi.
Gerald Gardner
Gerald Brosseau Gardner (13. kesäkuuta 1884 Blundellsands – 12. helmikuuta 1964) oli englantilainen virkamies, harrastelija-antropologi, kirjailija ja okkultisti. Gardneria pidetään yhtenä wiccan perustajista ja hän kirjoitti useita wiccan kannalta tärkeitä teoksia. .
Gardner syntyi Blundellsandsissa lähellä Liverpoolia varakkaaseen englantilaisperheeseen. Hän vietti terveyssyistä suuren osan nuoruudestaan Aasiassa ja palasi Englantiin vuonna 1936 ollessaan 52-vuotias. Gardner kertoi, että hän oli liittynyt vuonna 1939 noituutta harjoittavaan seuraan nimeltä New Forest coven, jonka hän uskoi olevan eurooppalaisen pakanuuden vuosisatoja vanhan perinteen jatkumoa. Gardner julkaisi teokset Witchcraft Today ja The Meaning of Witchcraft tehdäkseen noituususkontoa tunnetuksi suuren yleisön parissa.
Teokset
pienoiskuva|150px|Gerald Gardnerin muistolaatta Highcliffessa Dorsetissa.
Avery Dulles
thumb Avery Robert Dulles (24. elokuuta 1918 – 12. joulukuuta 2008) oli yhdysvaltalainen katolinen kirkonmies. Hän oli kardinaali 21. helmikuuta 2001 alkaen mutta ei voinut ikänsä johdosta osallistua uuden paavin valintaan keväällä 2005.
Dulles syntyi Auburnissa, New Yorkissa, poliitikko John Foster Dullesin pojaksi. Hän suoritti varhaisia opintojaan New Yorkissa, Sveitsissä ja Uudessa-Englannissa. Hän valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1940.
Päästyään Yhdysvaltain laivastosta vuonna 1946 Dulles liittyi jesuiittoihin. Hän sai pappisvihkimyksensä vuonna 1956 eikä ollut kardinaaliksi noustessaan arkkipiispa eikä edes piispa.
Dulles kuului vuosina 1960–1974 Woodstock Collegen ja vuosina 1974–1988 Amerikan katolisen yliopiston henkilökuntaan. Hän oli lisäksi vierailevana professorina muun muassa Notre Damen yliopistossa. Hän tuli tunnetuksi julkaisuillaan ja luennoillaan.
Siilo
Siilo voi tarkoittaa seuraavia:
Inkerin kirkko
Inkerin evankelis-luterilainen kirkko on vuonna 1992 itsenäisen toimintansa aloittanut luterilainen kirkko Venäjällä. Kirkon juuret ulottuvat 1610-luvulle, jolloin Inkerinmaalle, nykyisen Pietarin ympäristöön muutti väestöä Suomesta ja heitä varten perustettiin luterilaisia seurakuntia. Ennen itsenäistymistään 1992 kirkon seurakunnat kuuluivat Viron evankelis-luterilaiseen kirkkoon.