cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brandon Manning
Ura
Elokuun lopulla 2013 Manning ja Flyers solmivat yhden vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2013-2014 Manning pelasi Adirondackissa, josta häntä ei NHL-kokoonpanoon nostettu kauden aikana. Hän pelasi Phantomsissa 73 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia sekä 23 syöttöpistettä eli yhteensä 31 tehopistettä. Hän keräsi kauden aikana 231 rangaistusminuuttia ja oli AHL:n viidenneksi eniten jäähyjä istunut pelaaja.
27. elokuuta 2014 Manning teki yksivuotisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa. Kauden 2014–2015 aikana hän pääsi jälleen pelaamaan NHL:n puolella, kun puki Flyersin paidan ylleen 11 ottelussa. Hän syötti niissä kolme osumaa ja istui seitsemän minuuttia jäähyllä. AHL:ssä syntyi 60 ottelussa 11 maalia ja 43 tehopistettä. Jäähyminuutteja kertyi 150. Manning valittiin kauden aikana toisen kerran urallaan pelaamaan AHL:n tähdistöottelussa.
Huhtikuussa 2015 Manning jatkoi sopimustaan Flyersin kanssa jälleen vuodella.
The Man with the Golden Gun (kappale)
The Man with the Golden Gun on James Bond -elokuva 007 ja kultainen aseen tunnuskappale. Kappaleen esittää Lulu. Sen sävelsi John Barry ja sanoitti Don Black. Se julkaistiin singlenä vuonna 1974.
Kappale
John Barry sävelsi kappaleen ”The Man with the Golden Gun” elokuvan 007 ja kultainen ase tunnuskappaleeksi. Kappaleen esittää Lulu. Sen sanoitti Don Black.
Kappaleen sovitus yhdistää ensimmäisten Bond-elokuvien big band -tyyliä ”Live and Let Dien” rock-tyyliin. Lulu totesi myöhemmin, että hänen esittämänsä tunnuskappale oli huono yritys mukailla Shirley Basseytä. Sinclair McKay pitää kappaletta kitschinä. Sitä onkin nyttemmin soitettu yökerhoilla vitsimielessä.
Elokuvan musiikki perustuu vahvasti tunnuskappaleen melodiaan: Barry ei säveltänyt erillistä rakkaus- ja toimintamusiikkia, vaan käytti samaa säveltä kummassakin yhteydessä.
Antti Majander
Antti Leo Kalevi Majander (s. 19. heinäkuuta 1961 Helsinki) on Helsingin Sanomien kirjallisuustoimittaja.
The Man with the Golden Gun (kappale)
Levy
Kappale julkaistiin vuonna 1974 Lulun singlenä. Single ei päässyt myydyimpien listoille. Sen levy-yhtiö oli Chelsea Records.
Antti Majander
Majander aloitti lehtiuransa Länsiväylän kesätoimittajana. Hän on työskennellyt Helsingin Sanomissa vuodesta 1983 lähtien. Hän kirjoitti aluksi kirja-arvioita ja oli pätkätyöläinen noin kymmenen vuoden ajan. Majander valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1989 pääaineenaan yleinen kirjallisuustiede. Hän toimi Helsingin Sanomien avustajana ja toimittajana 2000 asti, jolloin hänet valittiin lehden vastaavaksi kirjallisuustoimittajaksi. Hän seurasi tehtävässä eläkkeelle jäänyttä Pekka Tarkkaa.
The Man with the Golden Gun (kappale)
Levy
Singlellä on kappaleet:
Antti Majander
Majander syntyi pankinjohtaja Taito Majanderin ja opettaja Seija Kahrin perheeseen. Hänen siskonsa on kirjankustantaja Leena Majander-Reenpää ja veljensä historiantutkija Mikko Majander.
Albert Oldman
Albert Leonard Oldman (18. marraskuuta 1883 Lontoo – 15. tammikuuta 1961 Lontoo) oli brittiläinen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli City Police Amateur Boxing Club.
Oldman, joka oli aiemmin palvellut Yhdistyneen kuningaskunnan ratsuväessä, työskenteli vuoden 1908 olympialaisten aikaan poliisina Lontoossa. Hän osallistui kotikaupungissaan järjestetyissä olympiakisoissa nyrkkeilyn yli 71,7-kiloisten sarjaan, jossa hän voitti kultaa. Oldman nyrkkeili turnauksessa kaksi ottelua, joista molemmat hän voitti tyrmäyksellä. Hän pääsi voitettuaan ensimmäisen kierroksen ottelunsa välierien läpi ilman ottelua, ja finaalissa Oldmania vastaan mitellyt Sydney Evans, joka oli välierässään loukannut olkapäänsä, joutui tyrmätyksi jo kahden minuutin jälkeen. Oldman ei ollut koko turnauksen aikana kehässä edes yhden kokonaisen erän verran. Hän muutti vuonna 1910 pois Englannista ja liittyi Ceylonin poliisivoimiin.
Viljo Suokas (poliitikko)
Viljo Suokas (13. toukokuuta 1925 Metsäpirtti – 7. kesäkuuta 2012 Kauhajoki) oli suomalainen maanviljelijä ja poliitikko. Suokas oli kansanedustaja vuosina 1970–1975. Hänet valittiin eduskuntaan Suomen maaseudun puolueen listalta Vaasan läänin vaalipiiristä vaaleissa 1970 ja 1972. Lokakuussa 1972 Suokas siirtyi Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen eduskuntaryhmään.
Kansakoulun käynyt Suokas asui Kauhajoella. Hän työskenteli maanviljelijänä, Kokon sähköyhtymän isännöitsijänä 1959–1966, Suomen maaseudun puolueen Etelä-Pohjanmaan piirisihteerinä 1964–1967 sekä Kokon salaojakone -yhtymän toimitusjohtajana. Suokas kuului Kauhajoen kunnanvaltuustoon ja -hallitukseen.
Suokas oli naimisissa vuodesta 1948 lähtien kauhajokisen Eeva Kyllikki Tasangon kanssa ja heillä oli viisi lasta.
Tonteri
Tonteri voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Mutnedjmet
Mutnedjmet oli Egyptin 21. dynastian kuningatar. Hän oli naimisissa veljensä Psusennes I kanssa. Hän oli faarao Amenemopen ja prinssi Ankhefemutin äiti.
HMS Swiftsure (1750)
Valmistus
Alus tilattiin 31. elokuuta 1745 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin 26. tammikuuta 1747. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1750 ja valmistui 27. heinäkuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 27 524 puntaa 16 shillinkiä ja 2 dimeä sisältäen varustamisen.
Mutnedjmet
Kuva hänestä nuorena löytyy kahden siskonsa kanssa Luxorin temppelistä. Hänen aviomiehensä haudalla Tanisissa hänet on kuvattu kuningattarena.
HMS Swiftsure (1750)
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen elokuussa 1755 päällikkönään Augustus Keppel. Alus kuului Osbornen johtamaan laivastoon tammikuussa 1756 päällikkönään Matthew Buckle ja samana kesänä Boscawenin laivasto-osastoon.
Alus kuului vuonna 1759 amiraali Boscawenin laivasto-osastoon Lagosin ja Quiberoninlahden taisteluissa. Se oli mukana valtaamassa Belle Îleä vuonna 1761.
Aluksen kunto tarkastettiin 9. syyskuuta 1763 ilman korjaustarpeita. Alus myytiin 2. kesäkuuta 1773.
Dezful
Dezful, (, myös muodossa Dizfūl) on kaupunki ja aliprovinssitason aluehallinnollinen alue (šahrestān) Iranin Khuzestanin provinssin pohjoisosassa. Dezfulin šahrestan rajoittuu pohjoisessa Lorestanin ja lännessä Ilamin provinssiin, sekä etelässä ja idässä Īzan, Šūštarin ja Ahvāzin šahrestaniin.
Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 52 121 (1956), 84 499 (1966), 121 251 (1976), 151 420 (1986), 181 309 (1991), 202 639 (1996), 235 819 (2006) ja 248 380 (2011).
Seudulla on oma persian kielen Dezfūlīn murre.
Walter Rydman
Walter Rydman (18. syyskuuta 1880 Turku – 23. joulukuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen liikemies ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Hän oli Oy Stockmann Ab:n johtaja vuodesta 1919, apulaistoimitusjohtaja 1943–1947 ja toimitusjohtaja 1947–1950.
Perhetausta
Walter Rydmanin vanhemmat olivat kauppias ja valtiopäivämies Victor Magnus Rydman (1850−1916) ja tämän puoliso Zaida Savonius (1852−1924). Victor toimi Turussa isoveljensä Hjalmar Rydmanin liikkeessä, mutta muutti vuonna 1890 Helsinkiin. Hänestä tuli Albion Lamppumakasiini -nimisen kauppaliikkeen omistaja. Liikkeen edellinen omistaja oli Victorin pikkuserkku, Gustava Sofia Rydman, jota pidetään Helsingin ensimmäisenä kauppaoikeudet saaneena naisena. Myöhemmin Victor perusti myös Wieniläis-Huonekaluvarasto Rydman & K:nin, jonka erikoisalana olivat rottinkihuonekalut.
Walter Rydman kirjoitti ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1898. Hän palveli sen jälkeen vuoden verran vapaaehtoisena kaartinpataljoonassa, joskin hän opiskeli samaan aikaan yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi keväällä 1902. Rydman siirtyi heti valmistumisensa jälkeen osakkaaksi ja prokuristiksi isänsä liikkeisiin.
Aktivistina "Kagaalissa"
Suomen venäläistämistoimia vastustamaan perustettu Kagaali järjesti vuonna 1902 opiskelevan nuorison avulla valtakunnallisen kampanjan yhteiskuntakerrosten lähentämiseksi toisiinsa sortotoimenpiteiden torjumiseksi. Helsinkiin perustettiin kanslia, jonka esimieheksi tuli 22-vuotias Walter Rydman. Jo helmi-maaliskuussa vuonna 1902 Walter oli itse osallistunut agitaatiomatkalle itäiseen Hämeeseen, jossa hän oli ollut yllyttämässä asevelvollisuusikäisiä kutsuntalakkoon ja uhmaamaan venäläisiä viranomaisia. Tästä antaa ainutkertaisen todistuksen hänen omat muistiinpanonsa vuoden 1902 retkeltä:
''"'Helmikuussa v. 1902, juuri kun olin suorittanut kaikki tutkintoni fil. kandidaattiarvoa varten ja odotin n.k. publiikkia, sain aivan odottamatta kutsun saapua isäni vanhan ystävän tuomari Edvard Polón’in luokse, jonka silloin jo tunsin yhdeksi passiivisen vastarinnan mieheksi. Noudatin tietysti heti kutsua ja saavuttuani hänen luokseen Bulevardilla kertoi hän, että nyt tarvittaisiin nuoria miehiä, jotka olisivat valmiit asevelvollisten keskuudessa agiteeraamaan kutsuntalakon puolesta. Kun olin ilmoittanut suostuvani työhön, selitti hän mitkä kunnat tällä kertaa oli ajateltu minulle. Matkareittini tuli olemaan: Lahti– Vesivehmaa – Asikkala – Padasjoki – Kuhmoinen – Jämsä, josta Jyväskylän kautta kotiin. Matkavalmistuksiini kuului tehdä luettelo muutamista kauppiaista, jotka asuivat reitin varrella ja jotka olivat isäni kanssa liikeyhteydessä ja hänelle velkaa. Tarkoitukseni oli käymällä näiden luona (varustukseeni kuului myös joukko hintaluetteloita y.m.) verhota matkani oikea tarkoitus ja kiinni joutuessa ainakin ensi hädässä voida antaa matkalleni täysin luonnollisen aiheen. Myöhemmin sain kuulla, että tämä olikin vienyt viranomaiset harhaan.'"''
Kagaalin myötä Walter tutustui myös itseään viisi vuotta vanhempaan Eugen Schaumaniin. Nuorilla miehillä oli yhteinen arvomaailma ja yhteisiä harrastuksia myös kagaaliaktivismin ulkopuolella. Bobrikovin surman aattona kesäkuun 15. päivänä vuonna 1905 nuoret miehet olivat kuitenkin allapäin, kun he kohtasivat koiriensa Lucaksen ja Tommin kanssa Kaisaniemen puistossa.
"'Seuraavana aamuna Eugenin ystävä Walter Rydman oli Kaisaniemessä ulkoiluttamassa koiraansa, kun hän tapasi samoilla asioilla käyskennelleen Eugenin. Herrat tervehtivät toisiaan ja istahtivat penkille keskustelemaan sortopolitiikasta. Rydman oli närkästynyt siitä, että kansan mieliala oli niin lamaantunut että se alistui vastarinnatta sortoon. Tuskin oli miestä, jolla olisi rohkeutta surmata Bobrikov. Kyllä semmoisia miehiä on. Ole rauhallinen vaan, Rydman kertoo Eugenin vastanneen.” "
Vapaussota ja mukaan suojeluskuntatoimintaan
Kun punakaartit ottivat juuri itsenäiseksi julistautuneen valtion pääkaupungin haltuunsa vuonna 1918, joutui Walter perheineen jäämään Helsinkiin. Walterilla oli kuitenkin kauppayhteyksiensä kautta mahdollista toimittaa valkoisille aseita pohjoiseen. Punaiset pääsivät tästä vihille ja penkoivat hänen toimistonsa etsien todisteita – mutta eivät ymmärtäneet katsoa kirjoituspöydän alustan alle, josta asetoimituksista todistavat asiapaperit olisivat löytyneet. </i>
Vapaussodan jälkeen Walter liittyi Oldboys-pataljoonasta muodostettuun Ikämies-pataljoonaan, jonka 2. komppanian päällikkö Walterista tuli. Pelkällä kersantin arvolla Walterista tuli pataljoonan vt. komentaja syksyllä 1921. Walter sai myös aikaan sen, että suojeluskunta ryhtyi järjestämään suomenkielistä upseerikoulutusta. Ensimmäisten joukossa näin kouluttautui myös Walter, josta 1923 tuli myös pataljoonan vakinainen komentaja ja myöhemmin rykmentinkomentaja. Walteria ylistetään laajasti IM-pataljoonan 10-vuotishistoriikissa:
"”W.R. on pataljoonamme ensimmäinen mies sekä virallisesti että todellisesti, ja ei ole sitä alaa tai muotoa, jossa hän ei olisi mukana ensimmäisenä tietä näyttämässä alaisilleen. Onhan tunnettua, miten hän paitsi sitä, että on mukana kaikessa ja kaikkialla, on vielä esim. kilpailuissa saavuttanut ainutlaatuista menestystä. Hän on Helsingin piirin pataljoonan komentajista kilpailutantereella, olipa kysymyksessä ampuminen, hiihto, tiedustelujuoksu tai muu, ainakin kaikki huomioon ottaen, ehdoton ykkönen. W.R. on päällikkö, joka ymmärtää miehiään ja jota miehet ymmärtävät.”"
Liikemiesura
Isänsä kuoleman jälkeen Walter Rydmanista tuli 1916 Albion Lamppumakasiinin ja Wieniläishuonekalukaupan toimitusjohtaja. Tuota kautta kesti vain vajaat kolme vuotta, sillä 1919 molemmat liikkeet sulautettiin Ab Stockmann Oy:öön. Stockmannin kauppahuone oli muutettu osakeyhtiöksi 1902, mutta suvun ulkopuolisia osakkaita yhtiöön tuli vasta vuoden 1919 ratkaisuilla. Fuusion tuloksena muun muassa Walter Rydmanista tuli Stockmannin merkittävä osakas. Rydmanista tuli 1919 Stockmannin tukkuosaston johtaja. Hän sai 1941 kauppaneuvoksen arvonimen. Hänet nimitettiin 1943 yhtiön varatoimitusjohtajaksi ja 1947 Stockmannin toimitusjohtajaksi. Toimitusjohtajakausi jäi kuitenkin vain runsaan kolmen vuoden mittaiseksi, sillä Rydman jäi eläkkeelle syyskuussa 1950 ja kuoli vain muutaman kuukauden kuluttua.
Rydmanin uran työteliäin kausi ajoittui maailmansotien väliseen aikaan. Stockmann kuului tuolloin maan suurimpiin tukkuliikkeisiin, ja Rydman oli aktiivisesti kehittämässä tukkukauppasektorin yhteistoimintaa. Hän oli mukana perustamassa Suomen Tukkukauppiaiden Liittoa 1920 ja toimi liiton hallituksen varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana aina eläkkeelle siirtymiseensä saakka. Rydman oli myös Suomen edustaja Pohjoismaisessa tukkukauppiaiden järjestössä. Tukkukauppiaiden yhteisostoyrityksen Tukkukunnan hallituksen jäsen hän oli perustamisesta lähtien vuoteen 1942 ja sen jälkeen Tukkukauppojen Oy:n luottamusmiesneuvoston jäsen. Rydman oli useiden tukkukaupan toimialayhdistysten puheenjohtaja, muun muassa Lasi- ja Porsliiniyhdistyksen, Suomen Polkupyörätukkukauppiaitten yhdistyksen sekä Suomen Kenkäkauppiaiden yhdistyksen hallituksen puheenjohtaja lähes koko maailmansotien välisen aikakauden. Merkittävän tehtäväkentän muodosti Osuuskunta Suomen Messujen hallituksen puheenjohtajan tehtävä, jota Rydman hoiti lähes 25 vuotta.
Päätoimensa hoidon ja lukuisien luottamustehtävien hoidon lisäksi Rydmanin kaupan alan asiantuntemusta käytettiin hyväksi useiden valtion komiteoiden jäsenenä. Hän oli jo 1919 mukana kauppa- ja teollisuuskomission tarkastuskomiteassa, vuoden 1923 tullitariffikomiteassa sekä kauppaliikkeiden ja toimistojen työoloja käsittelevän lakikomitean jäsen.
Perhe
Walter Rydman oli vuodesta 1905 asti naimisissa Emma Karin Arvidssonin kanssa ja heillä oli neljä lasta: Karin Rydman, Niilo Walter Rydman, Björn Olav Rydman, ja Ulla Duncker. . Perhe oli täysin kaksikielinen; puolison isä oli syntyisin Ruotsista. Ruotsinkielisestä sukutaustasta huolimatta Walter Rydman oli puoluekannaltaan nuorsuomalainen ja mieleltään vankka fennomaani.
Walter Rydmanin pojanpoika on säveltäjä Kari Rydman ja pojanpojan pojanpoika kokoomuksen kansanedustaja Wille Rydman. Sisäministeri Heikki Ritavuori ja Helsingin ylipormestari, presidenttiehdokas Eero Rydman olivat Walter Rydmanin serkkuja.
Augustin Misago
Augustin Misago (1943 – 12. maaliskuuta 2012) oli ruandalainen hutu ja Gikongoron roomalaiskatolinen piispa (1992–2012). Hänet vihittiin papiksi 25. kesäkuuta 1971. Hänet pidätettiin 14. huhtikuuta 1994 syytettynä osallistumisesta Ruandan kansanmurhaan. Hän on korkein ruandalainen kirkon työntekijä, jota on syytetty kansanmurhasta. Hänet pidätettiin 1999 kansanmurhan suunnittelun avustamisesta, mutta ruandalainen tuomioistuin on vapauttanut hänet syytteistä. Kansanmurhasta selvinneet ihmiset ja ihmisoikeusjärjestöt ovat arvostelleet häntä vaikenemisesta verilöylyn aikana.
Disaster: Day of Crisis
Disaster: Day Of Crisis on toimintaseikkailupeli, jossa pelaajan pitää selviytyä monista luonnon katastrofeista sekä samalla taistella terroristeja vastaan ja pelastaa siviilejä.
Pelaaminen
Pelaaminen tapahtuu kolmannesta persoonasta. Mukana on myös rail shooter -kohtia joissa tähtäys tapahtuu Wii Remotella. Hyvin suoritetuista tehtävistä saadaan Battle- ja Survival-pisteitä, joita voi käyttää pelaajan taitojen parantamiseen.
Ohjaimien liikkeen tunnistamista on hyödynnetty monissa kohdin, kuten juostessa pakoon sortuvaa kattoa, jolloin pelaajan täytyy heiluttaa ohjaimia ylös alas. Pelissä on yhteensä 23 tasoa.
Favites
Favites on kivikorallien suku, johon kuuluu noin 150 lajia. Ne ovat varsin yleisiä etenkin Japania ja Australiaa ympäröisillä koralliriutoilla. Ne luokitellaan pitkäpolyyppisiin eli LPS-kivikoralleihin. Ne muodostavat puolipallomaisia yhdyskuntia, joissa on kraatterimaisia polttiaislonkeroiden rypäitä. Erona Favia-sukuun on, että näiden kraatterien reunavallit muodostavat jatkuvaluonteisia kuvioita. Sukujen erottaminen on silti vaikeaa.
Monia Favites-lajeja pidetään meriakvaariossa; yleisimpänä lajina Favites flexuosa. Se kasvaa litteäksi tai puolipallomaiseksi ja on usein väriltään sinivihreä tai siniharmaa. Toisin kuin muut sukunsa lajit se ei levittele pitkiä polttiaislonkeroita.
Favites-korallit aktivoituvat yöllä, ja useimmat lajit levittelevät läpikuultavia polttiaislonkeroitaan kauas rungostaan. Siksi ne sijoitetaan akvaariossa riittävän välimatkan päähän muista koralleista. Niille suositellaan annettavaksi lihapitoista ruokaa kaksi kertaa viikossa iltahämärissä pyyntilonkeroiden avauduttua.
Lajit
Kaikki lajit WoRMS:in mukaan:
Pronssipyrstökottarainen
Pronssipyrstökottarainen (Lamprotornis chalcurus) on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Levinneisyys
Pronssipyrstökottaraista tavataan hyvin laajalla alueella Länsi-Afrikasta Kenian länsiosiin asti. Lajin on raportoitu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
The Courage of Others
The Courage of Others on yhdysvaltalaisen Midlake-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1. helmikuuta 2010.
Levyltä julkaistiin 12-tuuman singlenä aloitusraita "Acts of Man" joulukuussa 2009.
Sine Ira
Sine Ira on kotkalainen rap-yhtye, jonka muodostavat KG ja LL.
Sine Ira on perustettu vuonna 2003. Vuonna 2006 se solmi levytyssopimuksen Löyly-Viihteen kanssa. Sine Ira vaihtoi kuitenkin levy-yhtiön Yellowmic Recordsiin syksyllä 2008. Yhtyeen debyyttialbumi KG & LL julkaistiin 19. toukokuuta 2010.
Vincent Barwa
Vincent Barwa (s. 18. lokakuuta 1953 Rengarih) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. toukokuuta 1984 ja nimitettiin Purnean hiippakunnan johtoon 27. kesäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Telesphore Placidus Toppo, jota avustivat Julius Marandi ja Michael Minj.
Barwa sai 29. syyskuuta 2004 nimityksen Ranchin vihkipiispaksi ja Acufidan titulaaripiispaksi. 11. helmikuuta 2008 hänet nimitettiin Simdegan piispaksi.
Walter Warlimont
Walter Warlimont (3. lokakuuta 1894 Osnabrück – 9. lokakuuta 1976 Kreuth) oli saksalainen kenraali toisessa maailmansodassa. Warlimont tunnetaan kenties parhaiten siitä, että hän oli yksi niistä haavoittuneista upseereista, jotka selvisivät hengissä heinäkuun 20. päivän salaliittoon liittyvästä räjähdyksestä, jossa tehtävänä oli Adolf Hitlerin salamurha.
Ensimmäinen maailmansota
Walter Warlimont osallistui ensimmäiseen maailmansotaan, jossa hän palveli vänrikkinä. Sodan jälkeen hän jatkoi palvelustaan Saksan armeijassa. Vuonna 1936 hänet ylennettiin jo everstiluutnantiksi. Warlimont siirtyi vuonna 1938 26. kranaatinheitinrykmentin komentajaksi. Tuolloin hänet oli ylennetty everstiksi.
Toinen maailmansota
Vuonna 1938 Warlimont tuli Wilhelm Keitelin johtamaan pääesikuntaan, jossa hän vuosina 1939−44 toimi esimiehensä, operatiivisen osaston päällikön Alfred Jodlin varamiehenä. Helmikuussa 1943 Warlimont vieraili Tunisiassa keskustelemassa Erwin Rommelin kanssa Afrikan sotaretken jatkamisesta.
Operaatio Valkyrie
20. heinäkuuta 1944 sattuneen Hitlerin salamurhayrityksen aikana sattuneesta räjähdyksestä Warlimont selvisi hengissä. Warlimont kärsi räjähdyksen seurauksena aivotärähdyksestä. Vain kaksi päivää salamurhayrityksen jälkeen Warlimont matkusti Ranskaan tapaamaan Erwin Rommelia, joka oli vain viikkoa aikaisemmin haavoittunut liittoutuneiden lentokonehyökkäyksessä.
Sodan jälkeen
Walter Warlimont pidätettiin osallisena juutalaisvainoihin toisen maailmansodan aikana. Hänet armahdettiin kuitenkin jo vuonna 1957 ja vapautettiin Landsbergin vankilasta. Hän kirjoitti muun muassa kirjan vuonna 1962 Hitlerin päämajassa 1939–1945.
Walter Warlimont kuoli Kreuthissa Saksassa 82-vuotiaana lokakuussa 1976.
Giuseppe Pellegrini
thumb|right|Giuseppe Pellegrini pienoiskuva Giuseppe Pellegrini (s. 10. marraskuuta 1953 Monteforte d'Alpone) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Veronan hiippakuntaan Giuseppe Amari 2. kesäkuuta 1979. Hänet nimitettiin Concordia-Pordenonen hiippakunnan johtoon 25. helmikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Zenti, jota avustivat Ovidio Poletto ja Domenico Sigalini. Pellegrini asetettiin virkaansa 10. huhtikuuta.
Lehmus
Lehmus tarkoittaa seuraavaa:
Sukunimi
Lehmus on seuraavien henkilöiden nimi:
Ancherythroculter daovantieni
Ancherythroculter daovantieni on aasiankarppien heimoon (Xenocyprididae) kuuluva Vietnamin makeissa vesissä elävä särkikalalaji.
Fernando Iório Rodrigues
Fernando Iório Rodrigues (23. kesäkuuta 1929 Maceió – 20. maaliskuuta 2010) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. marraskuuta 1953 ja nimitettiin Palmeira dos Índiosin hiippakunnan johtoon 1. maaliskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Otàvio Barbosa Aguiar, jota avustivat Constantino José Lüers ja Epaminondas José de Araújo.
Iório Rodrigues jäi eläkkeelle 12. heinäkuuta 2006.
Peregrine Phillips
Peregrine Phillips oli englantilainen etikka kauppias, joka patentoi uuden kontaktimenetelmän tuottaa rikkihappoa vuonna 1831. Prosessissa käytetään platinaa katalyyttinä, ja se on huomattavasti tehokkaampi kuin aiemmin käytetty lyijykammiomenetelmä. Tuohon aikaan rikkihaponkysyntä oli pientä, ja Phillipsin keksintö jäi vähäiselle huomiolle vuosikymmenten ajaksi.
Peregrine Phillips valmisti ja myi etikkaa Bristolissa.
Danny Rose
Daniel Lee "Danny" Rose (s. 2. heinäkuuta 1990) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa vasempana puolustajana tai laitalinkkinä. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria. Hän on pelannut myös Englannin maajoukkueessa.
Seurajoukkueura
Doncasterissa syntynyt Rose on Leeds Unitedin junioriakatemian kasvatti. Hän oli ensimmäistä kertaa seuran edustusjoukkueen kokoonpanossa Englannin liigacupin ottelussa Barnetia vastaan syyskuussa 2006. Häntä ei nähty kauden aikana enää kokoonpanossa.
Heinäkuussa 2007 Rose siirtyi miljoonan punnan sopimuksella Englannin valioliigassa pelaavaan Tottenham Hotspuriin. Rose kuului Tottenhamissa sekä akatemiaan että reserveihin ja hän pääsi ensimmäistä kertaa kokoonpanoon Valioliigassa Sunderlandia vastaan tammikuussa 2008. Maaliskuussa 2009 Rose lainattiin Watfordiin loppukaudeksi 2008–2009.
Syyskuussa 2009 Rose siirtyi tammikuuhun 2010 asti ulottuvalla lainasopimuksella Peterborough Unitediin. Hän palasi Tottenhamiin marraskuussa 2009 Peterboroughin managerin Darren Fergusonin erottua. Rose oli ensimmäistä kertaa Spursin avauskokoonpanossa vanhaa seuraansa Leedsiä vastaan FA Cupissa marraskuussa 2010. Rose debytoi Valioliigassa Arsenalia vastaan huhtikuussa 2010 ja teki samassa ottelussa ensimmäisen maalinsa. Volley-maalia kuvailtiin erittäin heinoksi ja se äänestettiin joillakin sivustoilla kauden maaliksi. Syyskuussa 2010 Rose siirtyi Mestaruussarjassa pelaavaan Bristol Cityyn loppukauden mittaisella lainasopimuksella. Rose pelasi seurassa 17 ottelua sarjassa ja palasi Spursiin keväällä 2011 korvaamaan loukkaantuneita pelaajia. Hän pelasi loppukaudella loistavia otteluita Spursin paidassa vasempana puolustajana. Seuraavalla kaudella hän pelasi 11 valioliigaottelussa, mutta vain kolme kertaa avauskokoonpanossa.
Rose pelasi kaudella 2012−2013 lainasopimuksella Sunderlandissa kaikkiaan 27 valioliigaottelua, joista 25 avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän nousi Tottenhamin avauskokoonpanon pelaajaksi. Hän on kärsinyt useista loukkaantumisista, pahimpana polvivamma, joka piti hänet sivussa kentiltä yli yhdeksän kuukautta 2017. Kaikkiaan hän on pelannut Tottenhamissa kauden 2019−2020 loppuun mennessä 156 valioliigaottelua. Hän pelasi kaudella 2018−2019 Mestarien liigassa kahdeksan ottelua mukaan lukien tappiollinen loppuottelu Liverpoolia vastaan. Kaikkiaan hän on pelannut 18 ottelua Mestarien liigassa ja 14 ottelua Eurooppa-liigassa. Kevätkaudella 2020 Rose pelasi lainasopimuksella Newcastle Unitedissa 11 valioliigaottelua.
Maajoukkueura
Rose pelasi Englannin kaikki kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2008. Kesäkuussa 2009 hänet kutsuttiin Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen saman vuoden 21-vuotiaiden EM-kilpailuihin korvaamaan loukkaantunutta Danny Welbeckiä. Hän pelasi kisoissa yhden ottelun Englannin hopeajoukkueessa. Hän pelasi saman ikäluokan EM-kilpailuissa kolme ottelua 2011 ja kaksi ottelua 2013.
Rose pelasi kolme ottelua Britannian olympiajoukkueessa Lontoon olympialaisissa 2012. Englannin jalkapallomaajoukkueeseen hänet valittiin ensimmäisen kerran syyskuussa 2014. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Saksaa vastaan maaliskuussa 2016. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2016 avauskokoonpanossa ottelut Venäjää, Walesia ja Islantia vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän oli aloituksessa molemmissa Belgia-otteluissa sekä tuli vaihdosta kentälle Panamaa, Kolumbiaa ja Kroatiaa vastaan.
Outlander
Outlander tarkoittaa seuraavia asioita:
KG & LL
KG & LL on kotkalaisen rap-yhtye Sine Iran debyyttialbumi, joka julkaistiin 19. toukokuuta 2010. Albumin julkaisi Yellowmic Records -levy-yhtiö ja sen vastaavana tuottajana toimi Pyhimys, joka myös vierailee levyllä nimellä Michael J. Fix. Albumin nimi tulee yhtyeen jäsenten Kenneth G ja Llapsi (Liikkuva Lapsi) nimikirjaimista.
Jørgen Hansen (soutaja)
Jørgen Christian Hansen (14. elokuuta 1890 Sakskøbing – 10. syyskuuta 1953 Gentofte) oli tanskalainen soutaja ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli Nykøbing F. Roklub, joka toimi Nykøbing Falsterissa. Hansen oli mukana Tanskaa edustaneessa joukkueessa, joka voitti kultaa amatöörien perämiehellisten nelikkojen kilpailussa Tukholman olympialaisissa 1912.
Borjas Martín
Borjas Martín González (s. 28. kesäkuuta 1987 Puerto de Tazacorte La Palma, Espanja), pelaajanimeltä Borjas Martin, on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Suomen Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Franz von Sonnleithner
Franz Edler von Sonnleithner (1. kesäkuuta 1905 Salzburg - 18. huhtikuuta 1981 Ingelheim am Rhein) oli Itävaltalais-syntyinen upseeri toisessa maailmansodassa. Von Sonnleithner tunnetaan parhaitan kenties selviydyttyään hengissä Adolf Hitleriä vastaan tehdyssä salamurhaiskussa heinäkuussa 1944. Tapahtuma tunnetaan paremmin nimellä heinäkuun 20. päivän salaliitto.
Borjas Martín
Borjas Martín pelasi uransa ensi vuodet vuoteen 2014 asti Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla eli Tercera Divisiónissa useissa seuroissa (CD Victoria, CD Mensajero, UD Tijarafe and UD Barbastro). Vuonna 2014 hän siirtyi Espanjan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle eli Segunda División B:hen seurojen ollessa Atlético Astorga FC, Pontevedra CF, Real Murcia ja CE Sabadell FC. Reilun kolmen Espanjan 3. sarjatason 104 ottelun jälkeen Borjas Martín siirtyi Suomen Veikkausliigaan FC Hongan riveihin.
Borjas Martín siirtyessä elokuussa 2017 Ykkösessä pelanneen espoolaisen FC Hongan riveihin ollen mukana seuran noustessa Veikkausliigaan. Borjas Martín jatkoi FC Hongan riveissä kaudella 2018 Veikkausliigassa tehden 12 maalia. Hän jatkoi FC Hongassa myös seuraavalla kaudella ja teki jälleen 12 maalia, joka oikeutti jaettuun toiseen sijaan maalintekijätilastossa. Lisäksi hän oli saavuttamassa FC Hongalle SM-pronssia.
Franz von Sonnleithner
Elämä
Franz von Sonnleithner syntyi Itävallan Salzburgissa kesäkuussa 1905. Hän opiskeli lakia Wienissä ja myöhemmin myös Innsbruckissa. Hän valmistui tohtorin arvoon vuonna 1928. Ennen toista maailmansotaa von Sonnleithner työskenteli myös ministeri Joachim von Ribbentropin kanssa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Hitlerin yhteysupseerina.
Operaatio Valkyrie
Franz von Sonnleithner selvisi hengissä 20. heinäkuuta 1944 Hitleriä vastaan tehdystä salamurhayrityksestä.
HMS Somerset (1748)
HMS Somerset oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1748 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. Alus osallistui useaan seitsenvuotisen ja Yhdysvaltain vapaussodan meritaisteluihin. Se tuhoutui myrskyssä vuonna 1778 ajettuaan karille Provincetownin edustalla Massachusettsin rannikolla.
Valmistus
Alus tilattiin 8. marraskuuta 1744 ja uudelleen 6. elokuuta 1745 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1746. Alus laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1748 ja valmistui 29. heinäkuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 33 967 puntaa 13 shillinkiä ja 8 dimeä sisältäen varustamisen.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen joulukuussa 1748 Chathamin vartiolaivaksi päällikkönään Thomas Sturton. Alus siirrettiin 1750 Sheernessiin. Se otettiin uudelleen palvelukseen tammikuussa 1753 Chathamin vartiolaivana päällikkönään Harry Powlett.
Francis Geary vastaanotti maaliskuussa 1755 aluksen päällikkyyden ja alus lähti 22. huhtikuuta amiraali Edward Boscawenin laivasto-osastoon Pohjois-Amerikkaan. Seuraavana vuonna alus oli vara-amiraali Henry Osbornen lippulaivana, kun se lähti tammikuussa purjehdukselle ja liittyi maaliskuussa Hawken laivastoon ja edelleen kesällä Boscawenin osastoon ja marraskuussa Knowlesin osastoon. Vuonna 1757 alus lähetettiin täydennyksenä Holburnelle Amerikan rannikolle.
Seitsenvuotisessa sodassa kenraali Jeffrey Amherstin johtama osasto piiritti 8. kesäkuuta 1758 Louisbourgin linnakkeen. Somerset kuului amiraali Edward Boscawenin johtamaan 39 aluksen laivasto-osastoon, jossa oli yhteensä noin 14 000 merimiestä sekä 12 870 maihinnousujoukkojen sotilasta. Linnaketta puolusti kymmenen Ranskan laivaston alusta, joilla oli 3 870 merimiestä, ja linnakkeessa oli 3 920 sotilasta. Ranskalaiset antautuivat 26. heinäkuuta, mikä mahdollisti seuraavana kesänä brittilaivaston purjehtimisen Saint Lawrence -jokea ylös sekä valtaamaan Quebecin.
Kenraali James Wolfen johtama hyökkäysosasto nousi maihin sotalaivoilta. Seuranneessa Quebecin taistelussa 13. syyskuuta 1759 brittien saavuttama voitto lopetti Ranskan hallinnon Kanadassa.
Alus haaksirikkoutui 2. marraskuuta 1778 Cape Codin edustalla, jolloin 21 merimiestä hukkui.
Jørgen Hansen
Jørgen Hansen -nimisiä henkilöitä ovat:
Vega (saaristo)
Vega on Norjassa, Nordlandin läänissä, sijaitseva noin 6 500 pienen saaren muodostama saaristo, jonka pääsaari on Vega. Saariston saaret ovat pääosin matalia ja pieniä, ja ne muodostuivat, kun vetäytyvä jäätikkö kulutti avomeren ja mannermaan välistä kallioperää. Vega on merkittävä lintualue, ja sen kosteikot ja matalat vedet ovat tärkeä lisääntymisalue monille linnuille.
Allergia-, iho- ja astmaliitto
Allergia-, iho- ja astmaliitto ry on vuonna 1969 perustettu valtakunnallinen suomalainen terveysjärjestö, jonka tavoitteena on allergiaa ja astmaa sairastavien terveyden edistäminen.
Vega (saaristo)
Vegan saari asutettiin 10 000–11 000 ja pienemmät saaret 1 500 vuotta sitten. Saaristoon kehittyi vuosisatojen aikana omaperäinen kulttuuri, jossa haahkojen kasvatus on ollut tärkeänä osana toimeentuloa. Vegalaiset ovat keränneet haahkoilta sekä niiden untuvaa että munia. Haahkojen kasvatus ja kalastus ovat muodastaneen saaristoon kulttuurimaiseman, joka on valittu myös Unescon maailmanperintöluetteloon. Perinteinen kulttuuri oli vaikeuksissa erityisesti 1950-luvulla, jolloin Norjassa kannustettiin asutuksen keskittymiseen isoimpiin kaupunkeihin. Vegassakin monia saaria hylättiin, ja nykyään saariston 1 300 asuvat enää muutamalla saarella. Saarista kaikkiaan 56 on ollut asuttuna jossain historian vaiheessa.
Allergia-, iho- ja astmaliitto
Järjestö ajaa allergisten, astmaatikkojen ja eri tavoin herkistyneiden etua osallistumalla yhteiskunnalliseen keskusteluun ja pyrkimällä vaikuttamaan päätöksentekoon. Lisäksi se julkaisee maksuttomia oppaita, järjestää koulutusta ja kuntoutusta sekä antaa allergianeuvontaa.
Vega (saaristo)
Maantiede ja luonto
thumb|left|Vegalainen ranta ja saariston kirkasta vettä. Vegan saaristo sijaitsee Norjan länsirannikolla hieman pohjoisen napapiirin eteläpuolella. Saaristo on muodostunut tuhansista saarista, jotka kohoavat matalasta merestä. Saaristoon kuuluu noin 6 500 saarta, luotoa ja karia. Niistä selvästi suurin on Vegan saari, joka sijaitsee 10 kilometrin päässä mantereelta.
Vega on osa laajaa strandflat-muodostelmaa, joka ulottuu 50 kilometrin päähän rannikosta. Siihen kuuluu matalien saarien vöitä ja matalaa merialuetta niiden välissä. Strandflat muodostui, kun vetäytyvä jäätikkö kulutti kallioperää avomeren ja mannermaan väliseltä alueelta. Vegan saariston geologiaa määrittävät lisäksi sen eteläosan granittivuoret, jotka suojelevat saaristoa talvimyrskyissä. Pohjoisosissa kallioperässä on kalkkikiveä, joka rapautuessaan synnyttää ravinteikasta maaperää.
Allergia-, iho- ja astmaliitto
Allergiatunnus on tärkeä osa Allergia-, iho- ja astmaliitto ry:n edunvalvontaa, ja sen tarkoituksena on varmistaa markkinoille allergianäkökulman sisältäviä tuotteita ja palveluita, jotka soveltuvat herkkäihoisille sekä allergiaa ja astmaa sairastaville. Allergiatunnus on puolueettomasti tutkituille ja turvallisiksi todetuille tuotteille myönnetty luotettavuuden osoitus. Tunnus kertoo tuotteesta, joka täyttää tarkat tuotekohtaiset vaatimuskriteerit eikä sisällä hajusteita tai muita yleisesti ärsyttäviä tai herkistäviä aineita.
Vega (saaristo)
Maantiede ja luonto
Vega on BirdLife Internationalin mukaan Euroopan tärkeimpiä lintualueita, koska sen kosteikot ja matalat vedet ovat merkittäviä monille linnuille. Kaikkiaan noin 228 lintulajia on havaittu saaristossa, ja niistä noin 110 pesii siellä. Pesimälintuihin kuuluvat muun muassa kuikka, kaakkuri, harmaahaikara, kapustarinta, töyhtöhyyppä, punajalkaviklo, suokukko, kuovi ja taivaanvuohi. Se on lisäksi Norjan merkittävin merihanhen pesimäalue, ja siellä asustaa merkittäviä määriä merisorsia, laulujoutsenia, sinisorsia ja kahlaajia.
Allergia-, iho- ja astmaliitto
Historia
Yhdistys on merkitty yhdistysrekisteriin 25. huhtikuuta 1969 nimellä Allergialiitto-Allergiförbundet ry. Sen suojelijana toimi silloisen presidentti Urho Kekkosen puoliso Sylvi Kekkonen. Ensimmäisessä hallituksessa istui muiden muassa allergioihin perehtynyt lääkäri ja professori Zaida Eriksson-Lihr, joka oli myös lokakuussa 1969 perustetun Allergia-lehden ensimmäinen päätoimittaja. Jo tuolloin perinteeksi muodostui, että lehden päätoimittajana toimii Iho- ja allergiasairaalan ylilääkäri. Nimi muutettiin muotoon Allergia- ja Astmaliitoksi vuonna 1994, jolloin lehdenkin nimi muuttui ja nimeksi tuli Allergia & Astma. Vuonna 2017 Iholiiton toiminta yhdistettiin osaksi Allergia- ja astmaliiton toimintaa. Tällöin yhdistyksen nimeksi tuli Allergia-, Iho- ja Astmaliitto ry, ja lehti sai nimen Allergia, Iho & Astma.
Tukien väärinkäyttö
Vuonna 2021 paljastui, että Allergia-, iho- ja astmaliitto oli väärinkäyttänyt veikkausvoittovaroja ja huijasi itselleen lisää Veikkaus-avustusta väärentämällä työaikamerkintöjä ja piilottelemalla tuloja. Ilkka Repo oli liiton toimitusjohtajana käyttänyt liiton luottokorttia kyseenalaisiin alkoholin ostoihin, öisiin taksimatkoihin, golfkokouksiin ja muuhun. Taksimatkoista osa tehtiin ilta-, yö- ja viikonloppuaikaan. Usein tositteisiin oli merkitty selitteeksi vain "sidosryhmäyhteistyö" edes nimeämättä sidosryhmää. Avustusvaroista noin 13 000 euroa käytettiin "lahjoihin", kuten pöytäliinoihin, lahjakortteihin ja suklaakonvehteihin. Tositteisiin ei tehty merkintöjä, joista ilmenisi, että ne liittyisivät liiton yleishyödylliseen toimintaan. Viestintäjohtajan palkkaus oli tehty niin, että hän ansaitsi yli 180 000 euroa vuonna 2018, mitä rahoitettiin sopimattomasti Veikkaus-varoilla.
Vega (saaristo)
Maantiede ja luonto
Vegan saariston merivesi on melko kirkasta ja siinä on paljon ravinteita, sillä merivesi vaihtuu alueella melko nopeasti Suurin osa merenpohjasta on kovaa ja paikoin kasvaa laajoja merileväesiintymiä. Kelppimetsät peittivät aiemmin merkittävän osan Vegan saariston merenpohjasta, mutta 1970-luvulla Strongylocentrotus droebachiensis -merisiilin joukkoesiintymät tuhosivat ne. Kelppimetsät ovat sittemmin alkaneet uusiutua.
Historia
Ensimmäiset ihmiset saapuivat Vegan saarelle 10 000–11 000 vuotta sitten. Ensimmäiset asukkaat olivat metsästäjä-keräilijöitä. Vegan saaren lisäksi noin 3 000–5 000 vuotta sitten merestä alkoi jääkauden jäljiltä nousta myös muita matalia saaria. Vegaa ympäröiville saarille ihmiset asettuivat noin 1 500 vuotta sitten, mutta saarten ensimmäiset asutukset olivat vain kausittaisia.
Haahkojen paimentamisesta Norjassa on kirjallisia todisteita jo 800-luvulta, ja Vegan saaristosta tuli perinteen keskuspaikkoja. Haahkojen munien ja untuvan kerääminen olikin merkittävä elinkeino koko Helgelandin rannikolla keskiajalta 1900-luvulle. Saarten talous linkittyi vuodesta 1560 lähtien voimakkaasti Bergeniin, sillä silloin määrättiin, että kaikkien Norjan pohjoisilta alueilta etelään suuntaavien kauppatavaroiden piti kulkea Bergenin kautta. Bergenin vaikutusvalta alkoi hiipua hiljalleen. Suuren Pohjan sodan jälkeen venäläiset alkoivat tehdä kauppaa Nordlandissa. Kauppa vapautui lopullisesti vuonna 1813.
Perinteinen kulttuuri ajautui murroskauteen 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa, kun väestönkasvu ja monet innovaatiot rohkaisivat ihmisiä muuttamaan mantereelle tai Amerikkaan. Seuraava merkittävä murros tapahtui 1950-luvulla, kun Norjassa päätettiin väestön keskittämisohjelmasta. Tällöin lähes kaikki Vegan saaret autioituivat, Hysværin ja Skogsholmenin koulut lakkautettiin, eikä postipalvelut enää jatkuneet. Ihmisille maksettiin jopa avustuksia, jotta he muuttaisivat pois saarilta. Rajoitteista huolimatta jotkut, varsinkin vanhemmat asukkaat jäivät saarille ja monet pitivät vanhan talonsa kesäkäytössä. 1900-luvun lopussa tilanne on kuitenkin hieman kääntynyt. Vegan kunta on pyrkinyt rohkaisemaan saariston hyödyntämiseen vanhojen kulttuuriperinteiden säilyttämiseksi.
Väestö
thumb|Vegan asutusta. Saarista kaikkiaan 56 on ollut jossain historian vaiheessa asuttuna. Osissa saarista on vain yksi talo, ja osa asumuksista on ollut vain kausittaisessa käytössä. Suurimmat asutukset ovat olleet Vegan ja Skjæværin saarilla. Nykyään pienemmissä saarissa ei ole enää asukkaita, ja yhteensä saaristossa elää noin 1 300 ihmistä. Maanviljely on tärkein elinkeino, mutta saaristossa elää myös 25 kalastajaa. Lisäksi osa väestä saa elantonsa palveluammateista, öljyteollisuudessa ja pienimuotoisesta matkailusta.
Kulttuuri
Vegan saaristo on avoin kulttuurimaisemansa, jonka muokkaamisen aloittivat kalastajat ja metsästäjät yli 10 000 vuotta sitten. Useiden sukupolvien aikana saarelaiset ovat muokanneet kulttuurimaisemasta ainutlaatuisen kokonaisuuden. Alueella ei ole suuria monumentteja tai rakennelmia, mutta historia ja kulttuuriperinteet ovat välittyneet eteenpäin paikallisten ihmisten kehitettyä keinoja käyttää rannikon rikkaita luonnonvaroja. Alue valittiinkin vuonna 2004 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Kulttuurijärjestö ICOMOS:n asiantuntijoiden mukaan Vegan saaristolla on yleismaailmallinen kulttuuriarvo. Saariston haahkojen kasvatus on ainutlaatuinen kulttuuriperinne, jonka suorittamisessa naisilla on aina ollut merkittävä asema. Saariston asukkaat houkuttelivat villejä haahkoja pesimään samassa paikassa tarjoamalla niille rakennelman, jossa pesiä. Kivestä tai puusta tehty rakennelman reunoille tuotiin merilevää, jotta se muistuttaisi haahkojen luonnollisia pesimäpaikkoja. Suurimmissa pesimärakennelmissa saattoi olla 1 000–1 400 lintua. Saaristossa oli 1800-luvulla 17 haahkarakennelmaa, ja parhaimmillaan vegalaiset saivat kolmanneksen tuloistaan untuvien keräämisestä. Lisäksi kotitaloudet käyttivät itse haahkojen munia.
Eugen Pukema
Eugen Fredrik Pukema (22. lokakuuta 1928 Kemi – 3. heinäkuuta 1975 Kemi) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja kirjailija.
Pukeman vanhemmat olivat Jalmari Pukema ja Saima Elisabeth Saari. Hän kävi kansakoulun, laivurikoulun sekä suoritti teatterialan kursseja. Pukema oli näyttelijänä Kemin kaupunginteatterissa 1963–65 ja Oulun kaupunginteatterissa 1962–73. Hän toimi myös ohjaajana Kemin kaupunginteatterissa 1965 ja vuodesta 1967 hän oli ohjaajana Oulun Työväennäyttämöllä.
Alankomaiden terveydenhuoltouudistus
Terveydenhuoltouudistus astui Alankomaissa voimaan vuoden 2006 alusta. Uudistuksesta päätti pääministeri Jan Peter Balkenenden keskustaoikeistolainen hallitus, ja sen takana oli tarve hillitä kustannuksia huonontamatta kuitenkaan palveluiden laatua. Aiemmin Hollannin terveydenhuolto oli melko keskittynyttä julkiselle sektorille, ja julkisen sektorin sairausvakuutus maksettiin osana verotusta. Yksityiset vakuutukset olivat puolestaan hyvin kalliita. Vuoden 2006 alusta julkinen ja yksityinen sairausvakuutus yhdistettiin. Uusi vakuutus maksetaan erikseen ja on kaikille pakollinen, mutta hinnaltaan edullinen. Tutkimusten mukaan Alankomaissa terveydenhuollossa byrokratia on sen seurauksena vähentynyt ja taso parantunut huomattavasti. Talouden ja yhteiskunnan asiantuntijat ovat suositelleet mallia muun muassa Yhdysvalloille ja Suomelle.
Uudistuksen motivaationa oli kasvavien kustannusten hillitseminen ja valinnanvapauden kasvattaminen.
Aiheesta muualla
Healthcare_in_the_Netherlands
Story House Egmont
Story House Egmont Oy Ab on kustantamo, joka julkaisee sarjakuva-, lasten- ja urheilulehtiä sekä sarjakuva- ja lastenkirjoja ja puuha- ja värityskirjoja. Lasten kirja-, puuha- ja pelituotteita julkaistaan aputoiminimellä Kirjalito. Kustantamo on kansainvälisen Egmont-konsernin ja Sanoma Media Finlandin puoliksi omistama yhteisyritys ja osakeyhtiö. Entinen sarjakuvajulkaisija Semic on nykyisin osa Egmontia. Kustantamo lopetti suomenkielisen mangan julkaisun vuoden 2013 lopussa. Vuonna 2015 taas loppui DC Comicsin ja Vertigon sarjakuvien suomentaminen, joka siirtyi RW Kustannukselle.
Egmont Kustannuksen nimi muuttui vuonna 2021 Story House Egmontiksi.
Lisenssituotteet
Story House Egmontilla on lisenssejä useiden yritysten kanssa, kuten Disney, Mattel ja Hasbro. Lisenssituotteina julkaistaan paitsi sarjakuvia ja lehtiä, myös kirja-, väritys- ja puuhatuotteita useista tutuista hahmoista ja brändeistä, kuten:
Bandar-e Mahšahr
Bandar-e Mahšahr (myös Bandar-e Maʿšūr tai Mahšahr tai Mehrshahr) on kaupunki, aliprovinssitason aluehallinnollinen alue (šahrestān; myös nimellä Mahšahrin šahrestān) ja satama Iranin Khūzestānin provinssissa, Persianlahden luoteispäässä, Jar(r)āḥī-joen alajuoksulla.
Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 15 694 (1956), 16 594 (1966), 29 940 (1976), 71 808 (1986), 74 248 (1991), 88 394 (1996), 111 448 (2006) ja 153 778 (2011). thumb|270px|Bandar Imam Khomeinin satama- ja öljyteollisuusaluetta Bandar-e Mahšahrin šahrestanissa. Noin 15 kilometriä kantakaupungin lounaispuolella sijaitsee suuri petrokemiaan keskittynyt teollisuusalue, kaupunki ja satama-alue (Bandar Imam Khomeini tai Bandar-e Emām Ḵomeynī; aiemmalta nimeltään Bandar-e Šāhpūr).
MacKenzie Intervale Ski Jumping Complex
MacKenzie Intervale Ski Jumping Complex on viiden hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion North Elban kunnassa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Stadionilla on järjestetty vuosien 1932 ja 1980 talviolympialaisten, vuoden 1950 hiihdon MM-kilpailujen, vuoden 1986 hiihdon nuorten MM-kilpailujen sekä ainoiden Hyvän tahdon kisojen talviversion mäkihyppykilpailut ja yhdistetyn mäkiosuudet.
Historia
Ensimmäiset rakennelmat mäkihyppyä varten rakennettiin Lake Placidiin vuosina 1904–1905. Nykyisten hyppyrimäkien lähelle rakennettiin vuonna 1917 K20,- K10- ja K5 - Golf hill -luonnonmäet.
Vuonna 1920 rakennettiin ensimmäinen torni, joka oli puinen, hyppyrimäen K-piste oli 35 metrissä. K35 -hyppyrimäen avajaisia vietettiin 21. helmikuuta 1921. Vuonna 1923 hyppyrimäki rakennettiin uudelleen K50 -hyppyrimäeksi.
Mercedes-Benz Vito (W638)
Mercedes-Benz W638 on Mercedes-Benz Viton ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1996–2003.
MacKenzie Intervale Ski Jumping Complex
Historia
Vuonna 1927 rakennettiin uusi K60 -hyppyrimäki, jossa oli teräksinen torni. Seuraavana vuonna mäen tornia remontoitiin ja K-piste siirrettiin 61 metriin, vaikkakin vuoden 1932 Lake Placidin talviolympialaisissa K-piste oli 60 metrissä.
Mercedes-Benz Vito (W638)
Mercedes-Benz W638 (1996–2003)
alt=|vasen|pienoiskuva|250x250px|Mercedes-Benz V 220 Ensimmäisen sukupolven Viton voimanlähteenä oli dieselmoottori. Vitoa myytiin myös ylellisempänä V-sarjana, josta myöhemmin kehittyi oma Viano-sarjansa.
MacKenzie Intervale Ski Jumping Complex
Historia
Vuonna 1994 remontoitiin kaikkia viittä hyppyrimäkeä. Suurmäen alastulorinteenkumpua muokattiin ja K-piste siirrettiin 114 metristä 120 metriin ja HS-pisteeksi asetettiin 134 metriä. Normaalimäen alastulorinteenkumpua muokattiin ja alastulorinteseen asennettiin muovitus, K-piste siirrettiin 86 metristä 90 metriin ja HS-pisteeksi asetettiin 100 metriä. K48 -hyppyrimäen alastulorinteseen asennettiin muovitus. K35 -hyppyrimäen alastulorinteseen asennettiin muovitus ja K-piste siirrettiin 35 metristä 18 metriin, sekä myös K10 -hyppyrimäen alastulorinteseen asennettiin muovitus. Syksyllä 2011 rakennettiin uusi muovitettu K20 -hyppyrimäki korvaamaan entisen K18 -hyppyrimäen.
Talviolympialaisissa 1932 mäkihyppykilpailun voitti norjalainen Birger Ruud. Talviolympialaisissa 1980 suurmäen kilpailun voitti Jouko Törmänen ja normaalimäen kilpailun voitti itävaltalainen Anton Innauer. Mäkihypyn maailmanmestaruuden vuonna 1950 voitti norjalainen Hans Bjørnstad.
Nuorten maailmanmestaruuden vuonna 1986 voitti italialainen Ivan Lunardi ja joukkuekilpailun Saksa joukkueella F. Brau, Robert Leonhard, Ch. Rimmel ja Dieter Thoma.
Talviuniversiadeissa 1972 normaalimäen kilpailun voitti japanilainen Hideki Nakano. Hyvän tahdon kisoissa 2000 suurmäen kilpailun voitti norjalainen Morten Ågheim ja suurmäen joukkuekilpailun Norja joukkueella Tom Aage Aarnes, Arne Sneli, Tore Sneli ja Morten Ågheim.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 135,5 metriä on hypännyt Veli-Matti Lindström.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 125,0 metriä on hypännyt Lindsey Van.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 105,0 metriä on hypännyt Andrew Osadetz.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 100,5 metriä on hypännyt Lindsey Van.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 108,0 metriä on hypännyt Peter Frenette.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten virallisen kesämäkiennätyksen 99,0 metriä on hypännyt Atsuko Tanaka, epävirallisen kesämäkiennätyksen 104,0 metriä on hypännyt Tara Geraghty-Moats.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 57,0 metriä on hypännyt Taylor Hoffman.