cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pielisensuun kirkko
Kirkon peruskorjaus on tehty 1999. Vuonna 2007-2008 tehtiin kirkkorakennuksessa kunnostus ja laajennustöitä. Pohjakerrokseen kunnostettiin seurakunnantoimisto, diakoniatoimisto, työntekijöiden toimistotilat sekä lasten ja nuorten kerhotilat.
Kirkon taidetta
Kirkon alkuperäiset alttarivaatteet ovat tekstiilitaiteilija Dora Jungin suunnittelemat. Alttaritauluna on suuri risti ja mosaiikkiseinä, joka kuvaa ihmiselämän päiviä. Kuvanveistäjä Eva Ryynäsen Hyvä paimen –puuveistos on kirkon saarnastuolissa. Kirkon 20-vuotisjuhlien yhteydessä 1980 kirkolle luovutettiin taiteilija Kaisa Mäkelän suunnittelemia uusia alttaritekstiilejä, muun muassa punainen antependium, johon on kuvattu 12 apostolia.
Reality Bites
Reality Bites on vuonna 1994 julkaistu Ben Stillerin ohjaama elokuva. Se kertoo neljästä vasta collegesta valmistuneesta nuoresta 1990-luvun Yhdysvalloissa ja heidän aikuistumisestaan ja rakkausuhteistaan.
USART
UART Universal asynchronous receiver transmitter UART
Pyhän Ristin kirkko
Pyhän Ristin kirkko voi tarkoittaa seuraavia kirkkorakennuksia:
Katso myös
Sainte-Croix
Black Sunday
Black Sunday on rap-yhtye Cypress Hillin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993. Tämän levyn "Insane In The Brain" kappaleen singlestä tuli välittömästi hitti.
Monster Hunter Rise
Monster Hunter Rise on Capcomin kehittämä ja julkaisema toimintaroolipeli, joka kuuluu Monster Hunter -pelisarjaan. Peli julkaistiin 26. maaliskuuta Nintendo Switchille ja 12. tammikuuta 2022 Windowsille.
Monster Hunter Rise kertoo oman alkuperäistarinan, joka alkaa Kamuran kylästä. Kamuran kylä toimii myös pelin pääkeskuksena. Peli käyttää Capcomin omaa RE Engine -pelimoottoria.
Pelaaminen
Monster Hunter Risen kartta perustuu saumattomaan ympäristöön. Pelin pääteemana pysyy hirviötaistelut. Pelissä keskitytään enemmän pystysuoraan liikkeeseen ja siihen on lisätty uusia liikkumismahdollisuuksia, kuten Wirebug-työkalu, jolla pystyy vetämään pelihahmoa ylöspäin, ja koira, jolla pystyy ratsastamaan.
Kohdatessa hirviön ensimmäisen kerran esitetään lyhyt välikohtaus, joka saa inspiraationsa japanilaisesta kabuki-teatterista.
Vastaanotto
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Peli on saanut The Guardianin arvostelussa neljä tähteä viidestä. Pelissä oleva moninpeli, jossa pelaajat voivat liittyä tai poistua toistensa peleistä, sai kehuja sen saumattomasta toimivuudesta.
Myynti
Capcom ilmoitti peliä toimitetun neljä miljoonaa kappaletta kolmessa päivässä perjantaille sijoittuneen julkaisun jälkeen. Capcomin ilmoittama lukema sisältää sekä digitaalisen jakelun että fyysiset kappaleet, jotka on lähetetty jälleenmyyjille mutta ei vielä myyty.
2820 Iisalmi
2820 Iisalmi on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Iisalmen kaupungin mukaan.
Iisalmen likimääräinen läpimitta on 11 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,23 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 4 kuukautta.
Kip’s Bayn maihinnousu
Kip’s Bayn maihinnousu oli brittien suorittama operaatio Yhdysvaltain vapaussodassa New Yorkin ja New Jerseyn sotaretkien yhteydessä 15. syyskuuta 1776.
Kenraaliluutnantti William Howen johtama maihinnousu tehtiin yli 4 000 sotilaan voimalla Manhattanille nykyisen itäisen 34. kadun kohdalla. Heitä vastassa oli noin 900 patrioottista miliisiä eversti William Douglasin johdolla. Amerikkalaisjoukkojen vastarinta murtui lähes heti, ja he perääntyivät paniikinomaisesti ja hylkäsivät tykkinsä, ammuksensa ja täydennyksensä. Päivän päättyessä Howella oli hallussaan New Yorkin kaupunki.
Pakoon Long Islandilta
Ennen Kip's Bayn maihinnousua Long Islandilla käytiin Yhdysvaltain vapaussodan ensimmäinen suuri taistelu. Saarelle oli majoittunut brittikenraali William Howen alaisuudessa 22 000 sotilasta (mukaankukien 9 000 hesseniläistä palkkasoturia) ja hänen veljensä amiraali Richard Howen 500 sota- ja kauppalaivaa. Howe piti päämajaa Staten Islandilla, ja hänen päätehtävänään oli aiheuttaa George Washingtonin Siirtokuntien armeijalla niin suuret tappiot, että vallankumous päättyisi siihen. Howen aikomus oli miehittää myös New York City, jossa asui enemmistönä brittimielisiä lojalisteja.
Washington sai ilmoituksen brittien aikeista ylittää Brooklynin ja Staten Islandin välinen kapea salmi 22. elokuuta 1776. Puolet Washingtonin armeijasta kenraalimajuri Israel Putnamin johdolla aloitti Long Islandin puolustamisen loppujoukkojen jäädessä Manhattanille. Britit iskivät Putnamin vasempaan sivustaan kenraali Henry Clintonin johtaessa hyökkäystä. Huomatessaan jääneensä kahden tulen väliin amerikkalaiset aloittivat vetäytymisen saaren luoteisosaan.
Howen suureksi yllätykseksi Washington evakuoi joukkonsa 30. elokuuta 1776 Long Islandilta yön pimeyden ja tiheän sumun turvin. Peräännyttyään Long Islandilta Washington ja hänen lähimmät upseerinsa harkitsivat koko New York Cityn hylkäämistä ja jopa sen polttamista. Washington kuitenkin virheellisesti uskoi, että Kongressi halusi hänen miestensä pysyvän New Yorkissa ja jätti siksi osan joukoistaan sinne. Kenraali Putnam, jonka alaisena palveli 5 000 sotilasta, sijoitti varuskuntansa New Yorkiin samaan aikaan kun kenraali Nathanael Greenen sotilaat asettuivat hajalleen kaupungin keskiosiin.
7. syyskuuta 1776 Washington päätti siirtää osan sodankäynnistä meren alle. Tähän tarkoitukseen suunniteltu puurakenteinen, yhden miehen ja polkimien voimalla toiminut sukellusvene Turtle yritti upottaa brittiläisiä sota-aluksia New Yorkin satamassa. Turtlen käyttäjänä toimi kersantti Ezra Lee, ja hän sai määräyksen kiinnittää satamassa olevien alusten runkoon räjähdyspanos ja poistua paikalta. Ensimmäinen kohde oli kenraali Howen lippulaiva HMS Eagle. Lee ei kuitenkaan onnistunut pommin asettamisessa ja viikon aikana tehdyt uudet yritykset epäonnistuivat joka kerta.
Brittien hyökkäysaikeista huolestunut Greene taivutti 12. syyskuuta käydyssä neuvottelussa Washingtonin antamaan määräyksen vetää kaikki joukot pois New Yorkista. Kenraali Putnam aloitti evakuoinnin mutta sen eteneminen kävi hitaasti brittien kontrolloidessa Hudsonjen liikennettä.
Brittien maihinnousu ja taistelu
Varhain aamulla 15.syyskuun brittikenraali William Howe lähetti sotalaivaston Kip's Bayhin. Alusten mukana kuljetettiin yli 4 000 sotilasta. Laivat pommittivat amerikkalaisten asemia kahden tunnin ajan, jonka jälkeen brittien jalkaväki rantautui ja hyökkäsi vihollislinjoille. Eversti William Douglasin johtamat joukot, joihin kuului 450 Connecticutin miliisiä, olivat ensimmäisinä vastaanottamassa hyökkäystä. Heidän asemanaan oleva matala taisteluhauta kuitenkin tarjosi riittämättömän suojan. Miliisirykmentti ei totellut määräyksiä, vaan panikoi ja pyrki pakoon suoran tulituksen alla. Muiden puolustuspisteiden sotilaat yhtyivät heihin ja jättivät asemansa. .
Joidenkin kilometrien päässä Harlemissa ollut kenraali Washington kuuli laukausten äänet ja ratsasti paikalle toteamaan tilanteen. Hän oli ihmeissään nähdessään miten hänen alaisensa pudottivat muskettinsa, jättivät varusteensa ja vähensivät jopa vaatteitaan päästäkseen nopeammin pakoon. Kunnian miehenä Washington ei hyväksynyt tällaista käytöstä, vaan antoi nopean kurinpalautuksen lähimmille upseereille, ja vaati näitä kokoamaan joukkonsa vastahyökkäykseen. Kenraali Putnamia lukuun ottamatta juuri kukaan ei totellut komentoja, sillä pelko oli saanut sotilaista lujan otteen. Silminnäkijöiden mukaan yleensä hillittykäytöksinen Washington kadotti tyyneytensä, polki hattunsa maahan ja julisti: "Oi hyvä Jumala, onko minulla tällaiset sotajoukot!"
Ratsastaessaan sokean raivon vallassa brittijoukkoja kohti Washington sai mukaansa vain muutamia miehiään, ja turhautuminen tilanteen toivottumuuteen oli maksaa hänen henkensä. Muskettien epätarkkuus koitui Washingtonin pelastukseksi, sillä ammukset ujelsivat ohi. Kaksi amerikkalaista upseeria sieppasi Washingtonin hevosen suitset ja veti tämän pois muskettitulen alta.
Amerikkalaisten onneksi kenraali Howe päästi Washingtonin joukot pakenemaan ja lopetti takaa-ajon hämärän tullen. Noin viisikymmentä amerikkalaista sotilasta sai surmansa taistelun aikana, ja takaa-ajon yhteydessä antautui 367. Brittien menetykset olivat pienet.
Mikael
Mikael on miehen etunimi. Se johtuu Raamatun arkkienkeli Mikaelin nimestä, joka on hepreaa ja merkitsee: ”Kuka on Jumalan kaltainen?”
Suomessa Mikael-nimisiä on paljon monessa sukupolvessa. Suomessa Mikael on kaikkien aikojen kymmenenneksi yleisin miehen nimi, kun mukaan lasketaan kaikki etunimet. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Mikael on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 126 791 miehelle ja noin 60 naiselle. Koska Mikael on ollut erittäin suosittu toisena ja kolmantena nimenä, näistä vain pieni osa on annettu ensimmäiseksi nimeksi.
Eri maissa esiintyviä Mikael-nimen muunnoksia ovat muun muassa englantilainen Michael, espanjalainen Miguel ja ranskalainen Michel. Suomessa sen muunnelmina ovat käytössä nimet Mika, Miika, Micael, Miikaeli, Miikka, Mikko, Miko, Miska, Mikkeli, Mikki, Mikke, Mikkel, Mike, Miikkaeli, Miihkali. Myös Eeli voi tulla Mikaelista. Sen naispuolinen vastine on Mikaela.
Mikaelin nimipäivä on 29. syyskuuta, joka on myös arkkienkeli Mikaelin kunniaksi vietetyn mikkelinpäivän alkuperäinen päivämäärä.
Bysantin keisareita
Mikael oli seuraavien Bysantin keisarien nimi:
Michael Keusch
Michael Keusch (s. 1955 Calgary, Alberta, Kanada) on saksalainen elokuvaohjaaja ja valokuvaaja, joka sai elokuvasta Autobahnraser Euregio Filmball -ehdokkuuden vuonna 2004.
Ura
Keusch on ohjannut elokuvia vuodesta 1989 lähtien. Ne olivat aluksi englanninkielisiä, mutta myöhemmin 1990-luvun jälkeen hän on ohjannut enimmäkseen saksankielisiä elokuvia. Keuschin on myös ohjannut kolme Steven Seagalin tähdittämää elokuvaa: Shadow Man (2006), Attack Force (2006) ja Flight of Fury (2007).
Ohjaamisen lisäksi Keusch on toiminut vuodesta 2000 lähtien valokuvaajana, ja järjesti ensimmäisen näyttelynsä vuonna 2002 nimellä "Looking At..L.A."
Erkki Eronen
Erkki (Erik) Simo Kalervo Eronen (11. maaliskuuta 1926 Pälkjärvi – 11. helmikuuta 2018 Hyvinkää ) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän on suunnitellut runsaasti julkisia ja monia yksityisesti omistettuja ulko- ja sisätiloihin sijoitettuja taideteoksia.
Eronen aloitti taideopintonsa Taideteollisessa oppilaitoksessa. Hän jatkoi opintojaan Ateneumin päiväkoulussa 1948–1951 ja Vapaassa taidekoulussa 1954–1955. Hänen opettajanaan oli Wäinö Aaltonen, jonka apulaisena hän työskenteli vuosina 1950–1951 ja 1959. . Eronen on saanut Valtion Taiteen Keskustoimikunnan kohdeapurahat 1975, 1978 ja opetusministeriön myöntämän elinikäisen taiteilijaeläkkeen vuodesta 1988 lähtien. Eronen oli Viipurin Taideseuran jäsen, hallituksen jäsen ja kunniajäsen, Järvenpään Taideseuran perustajajäsen, varapj., puheenjohtaja ja kunniajäsen. Järvenpää Seura palkitsi hänet Kulttuurijärvenpääläisenä vuonna 2005. Eronen osallistui lukuisiin näyttelyihin.
Hänen julkisia teoksiaan ovat esimerkiksi Maiju Lassilan muistomerkki Tohmajärvellä (1962), Sibelius-patsas (1964) Järvenpää-talon edustalla Järvenpäässä, Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Joensuussa (1966), alttariveistos Krusifiksi (1968) Järvenpään uudessa kirkossa, Pikkuvihan muistomerkki Kiihtelysvaarassa (1972), Jouluyön ihme -reliefi (1978) Laurilan seurakuntakodissa Järvenpäässä, Pikku-Kalle -veistos valtion virastotalon edustalla Järvenpäässä (1980), Karjalan jääkäri -monumentti Joensuussa (1987), Optarien purjehdus -mobile Tuusulanjärven Purjehtijoilla Järvenpäässä (1987), JR9:n muistomerkki Kontiolahdella (1988), Soihtu-suihkukaivoveistos Järvenpään kaupungilla (aiemmin Fortumilla) (1993), Pälkjärven sankaripatsas Venäjällä (1994), Veljeä ei jätetä Sotaveteraanien muistomerkki Järvenpäässä (1995), Nimikirja - Pro Patria muistomerkki, Tuusulassa (1999) ja Siivet Mannerheim-ristin ritarien hävittäjälentäjien muistomerkki Lappeenrannassa (2004). Eronen teki 84 muotokuvaa ja lukuisia hautamuistomerkkejä.
Somali (osavaltio)
thumb|Osavaltion sijainti thumb|Osavaltion pääpääkaupungin [[Jijigan pääkatu.]] Somali (somaliksi: Gobolka Soomaali, amharaksi: ሶማሌ ክልል /somali kɨlɨl/) on itäisin Etiopian kansallisperustein rajatuista osavaltioista. Sen pääkaupunki on Jijiga.
Somalin osavaltiota reunustavat Etiopian osavaltiot Afar, Dire Dawa ja Oromia lännessä, Kenia lounaassa, Djibouti pohjoisessa, ja Somalia sulkee sen puolittain sisäänsä idässä.
Somalin osavaltio kattaa vanhan Ogadenin alueen. Somalit muodostavat enemmistön alueen väestöstä, ja somalinationalistien mielestä se on osa Suur-Somaliaa. 1970-luvulla Somalia pyrki valtaamaan alueen Etiopialta Ogadenin sodassa somalikapinallisten tuella, mutta Neuvostoliiton tuella Somalian hyökkäys torjuttiin. Nykyisinkin alueella toimii Ogadenin kansallinen vapautusrintama, joka yhä kapinoi Etiopiaa vastaan.
Etiopian tilastokeskuksen mukaan Somalin alueella asuu 4 329 001 henkeä, joista 83 % on maalais- ja 17 % kaupunkiväestöä.
Jean S.
thumb|Jean S. esiintymässä kiihdytyskisoissa vuonna 2008 Jean S. on vuonna 1991 perustettu suomalainen yhtye. Yhtye perustettiin alun perin Sibelius-Akatemian hallinnoiman klubin housebändiksi.
Jean S. esittää pääasiassa suomenkielisiä cover-kappaleita, mutta on levyttänyt myös omaa musiikkiaan. Yhtyeen jäsenten esiintymisasu on yleensä smokki ja polvihousut.
Vuodesta 2008 lähtien Jean S. on toiminut kesäisin musiikkiteatteri UIT:n taustaorkesterina.
One of Us
One of Us on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1981. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin The Visitors -studioalbumilla 30. marraskuuta 1981 ja singlenä 7. joulukuuta 1981. Singlen b-puolena on ”Should I Laugh or Cry”.
Jean S.
Kesällä 2017 toinen yhtyeen perustajajäsenistä Timo Kärkkäinen ilmoitti eroavansa yhtyeestä vuoden 2017 lopussa. Hänen jäähyväiskeikkansa pidettiin 20. marraskuuta 2017 Kulttuuritalossa Helsingissä. Syyskuun alussa samana vuonna bändi julkisti tiedon jonka mukaan Kärkkäisen korvaajaksi tuli Taikapeilistä tuttu Nina Tapio.
Marraskuussa 2018 Antti Paavilainen päätti erota Jean S. -yhtyeestä ja kokoonpanoon tuli muutoksia yhtyeen jatkaessaan toimintaa UIT:n bändinä. Erika Vikman, Sami Hintsanen ja Mikael Saari liittyivät yhtyeen solisteiksi. Antti Paavilainen ja Nina Tapio jatkoivat keikkailua uuden kokoonpanon kanssa
One of Us
”One of Us” kertoo romanttisen rakkauden päättymisestä. Abban molemmat pariskunnat, Benny Andersson ja Anni-Frid Lyngstad sekä Björn Ulvaes ja Agnetha Fältskog, olivat eronneet kun The Visitors -albumia työstettiin.
Jean S.
Yhtyeen albumeita on myyty yli 200 000 kappaletta ja se on tehnyt yli 3 000 keikkaa. Lisäksi yhtyeellä on ollut kaksi tv-showta (tiedot kesältä 2017).
One of Us
”One of Us” -kappaleen päälaulaja on Agnetha Fältskog. Musiikkivideo kuvattiin marraskuussa 1981 Lasse Hallströmin asunnossa.
”One of Us” -kappaleesta ovat esittäneet omat versionsa muun muassa Pandora vuonna 1995 ja Cher 2018. Se valittiin mukaan Mamma Mia: Here We Go Again! -musikaalielokuvaan, jossa sen esittävät Amanda Seyfried ja Dominic Cooper.
Carl Ludwig Willdenow
Carl Ludwig Willdenow (22. elokuuta 1765 Berliini, Preussin kuningaskunta – 10. heinäkuuta 1812 Berliini, Saksa) oli saksalainen kasvitieteilijä, apteekkari ja taksonomi. Willdenow oli yksi aikansa oppineimmista ja johtavista tiedemiehistä kasvitieteen alalla. Häntä pidetään kasvimaantieteen edelläkävijänä.
Elämä
Willdenow suoritti apteekkarin tutkinnon 1785 ja opiskeli lääketieteen tohtoriksi Hallessa 1789. Hän toimi sitten Berliinissä lääkärinä. Hänestä tuli vuonna 1798 luonnonhistorian professori lääketieteen ja kirurgian korkeakoulussa ja vuonna 1801 Preussin tiedeakatemian kasvitieteilijä. Willdenowista tuli vuonna 1801 Berlin-Dahlemin kasvitieteellisen (Berlin-Dahlem Botanical Garden) puutarhan johtaja. Hän kunnosti siitä ennen kuolemaansa yhden Euroopan merkittävimmistä kasvitieteellisistäpuutarhoista. Puutarha ja siellä oleva kasvitieteellinenmuseo saivat pahoja vaurioita toisessa maailmasodassa. Sodan jälkeen ne rakennettiin uudestaan. Kun Berliinin yliopisto perustettiin vuonna 1809, hänestä tuli siellä kasvitieteen professori ja puutarhojen johtaja.
Willdenow kirjoitti teokset Prodromus florœ berolinensis (1787), Grundriss der kräuterkunde (1792) ja Hortus berolinensis (1816) ja aloitti Linnaeuksen Species plantarum -teoksen laajentamisen, jonka hän yli kaksinkertaisti kooltaan. Willdenow oli myös hyvin aktiivinen kasvitieteen soveltavilla aloilla. Hän tajusi, että kasvien levinneisyyttä maapallolla ei pitäisi selittää pelkästään ilmastollisin perustein vaan myös niiden levinneisyyden historian perusteella. Hän oli Alexander von Humboldtin myöhemmin esittämien kasvimaantieteellisten ajatusten edelläkävijä. Hieman ennen kuolemaansa hän aloitti työnsä Etelä-Amerikan suurten kasvikokoelmien parissa.
Hän nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Willd..
Julkaisuja
Lähde:
Bradley Birkenfeld
Birkenfeld toimi aikanaan UBS-pankin pankkiirina avustaen muun muassa amerikkalaisia veronkierrossa. Vuonna 2007 Birkenfeld aloitti yhteistyönsä yhdysvaltalaisviranomaisten kanssa ilmiantaen lukuisia amerikkalaisia veronkiertäjiä. Vuonna 2008 Birkenfeld sai kuitenkin 40 kuukauden vankeustuomion jäätyään itsekin kiinni veronkierron avustamisesta. Hän oli auttanut erästä asiakastaan veronkiertotoimissa sveitsiläisen pankin avulla.
Bradley Birkenfeldin paljastukset johtivat Yhdysvaltain ja Sveitsin suhteiden kiristymiseen, joka lopulta johti siihen, että Yhdysvaltojen painostuksesta UBS joutui vuonna 2009 raottamaan Sveitsin ylläpitämää maailman tiukinta pankkisalaisuutta ilmoittaen noin neljäntuhannen rahojaan Sveitsiin piilotelleen amerikkalaissijoittajan nimet.
Sveitsin pankkisalaisuuden raotettua oviaan vuodesta 2009 alkaen on tapahtumaketjun seurauksena vuosien 2009–2012 välillä jo yli 33 000 yhdysvaltalaista veronmaksajaa ilmoittautunut vapaaehtoisesti maksamaan veroja ja sakkoja jopa yli viiden miljardin dollarin edestä.
Ilmiannosta maksettiin Birkenfeldille ennätysmäinen 104 miljoonan dollarin palkkio syyskuussa 2012, kun Yhdysvallat oli päässyt UBS:n kanssa sopimukseen pankille lankeavasta 870 miljoonan dollarin sakosta.
Tobias Angerer
Tobias Angerer (s. 12. huhtikuuta 1977 Traunstein) on saksalainen entinen maastohiihtäjä.
Angerer saavutti 2002 Salt Lake Cityn olympialaisista pronssia Saksan viestijoukkueessa ja oli seitsemäs sprinttikilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 hän sijoittui sprintissä neljänneksi. 2005 Oberstdordin MM-hiihdoista hän sai hopeaa viestistä. 2006 Torinon olympialaisissa Angerer hiihti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa pronssille ja viestissä hopealle sekä oli kahdestoista yhdistelmäkilpailussa. MM-kisoissa 2007 Angerer sijoittui hopealle 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja pronssille 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Lisäksi hän oli neljäs 50 kilometrillä, viestissä ja parisprintissä. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sai parisprintissä ja viestissä hopeaa sekä 50 kilometrillä pronssia. Yhdistelmäkilpailussa hän oli seitsemäs ja 15 kilometrillä yhdeksäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 Angerer oli hopealla yhdistelmäkilpailussa, neljäs 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja seitsemäs 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia viestissä sekä sijoittui 50 kilometrillä kuudenneksi, yhdistelmäkilpailussa kahdeksanneksi ja 15 kilometrin perinteisellä yhdeksänneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs ja 50 kilometrillä kolmastoista.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Angerer voitti kausina 2005–2006 ja 2006–2007. Henkilökohtaisia osakilpailuvoittoja hän saavutti 10. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti 6. tammikuuta 2004 Falunissa takaa-ajokisassa. Angerer voitti ensimmäisen Tour de Ski -kilpailusarjan kaudella 2006–2007. Angerer lopetti hiihtouransa kauden 2013–2014 jälkeen.
Townes Van Zandt
John Townes Van Zandt (7. maaliskuuta 1944 – 1. tammikuuta 1997) oli yhdysvaltalainen country- ja folk-muusikko, laulaja ja lauluntekijä.
Varhainen elämä
John Townes Van Zandt syntyi 7. maaliskuuta 1944 keskiluokkaiseen perheeseen, joka muutti usein paikasta toiseen. Hän sai ensimmäisen kitaransa yhdeksänvuotiaana nähtyään Elvis Presleyn televisiossa. Van Zandt luki nuorena paljon Shakespearea ja kirjoitti runoja. Hän opiskeli Shattuckin sotilasakatemiassa Minnesotassa kahden vuoden ajan lukioikäisenä. Hän aloitti opinnot Coloradon yliopistossa Boulderissa 1962. Hän menestyi hyvin opinnoissaan, ja vapaa-ajallaan hän soitteli kitaraa ja kuunteli Lightnin' Hopkinsin ja Hank Williamsin musiikkia. Hänen vanhempansa huolestuivat hänen juomisestaan ja laittoivat hänet insuliinishokkihoitoon kolmeksi kuukaudeksi. Be Here To Love Me -dokumentissa hänen siskonsa väittää Townesin menettäneen sen vuoksi lähes kaikki lapsuusmuistonsa.
Townes aloitti lakiopinnot Houstonin yliopistossa 1965 ja meni naimisiin. Hän haki ilmavoimiin mutta ei läpäissyt lääkärintarkastusta, sillä häntä pidettiin maanisdepressiivisenä.
Muusikonura
Soitettuaan kitaraa usean vuoden ajan itsekseen Van Zandt alkoi esiintyä Houstonissa yleisön edessä ja kirjoittaa omia laulujaan. Kitaransoittotyylinsä hän oppi kuuntelemalla Lightnin' Hopkinsia, ja Bob Dylanin The Times They Are a-Changin’ sai hänet hänen omien sanojensa mukaan haluamaan ryhtyä muusikoksi.
Van Zandtin isä kuoli 1966 ja Townes jätti lakiopintonsa. Hän alkoi kierrellä esiintyen Jerry Jeff Walkerin ja Doc Watsonin kanssa. Hän meni Nashvilleen vuonna 1967, ja hänen nauhansa teki vaikutuksen Poppy Recordsin Kevin Eggersiin. Poppy julkaisi Van Zandtin ensimmäisen albumin For the Sake of the Song seuraavana vuonna. Seuraavien viiden vuoden aikana Van Zandt levytti Poppylle vielä viisi albumia. Hänen albuminsa eivät saavuttaneet myyntimenestystä, mutta ne tekivät vaikutuksen moneen muusikkokollegaan.
Van Zandt kärsi alkoholi- ja huumeongelmista, ja hänen holtittomasta elämästään kierteli paljon tarinoita. Van Zandt erosi ensimmäisestä vaimostaan 1970 ja muutti seuraavien vuosien aikana kaupungista toiseen. Hän viihtyi laitapuolen kulkijoiden seurassa eikä välittänyt rahasta.
Vuonna 1975 valmistunut musiikkidokumentti Heartworn Highways kertoo vapaiden lauluntekijöiden ympäristöstä ja tekijöistä ja kuin huomaamatta Townes "varastaa" dokumentin pääroolin charmanttina ja boheemina renttutaiteilijana.
Van Zandt piti levytystaukoa 1979–1987, kunnes hän julkaisi Sugar Hill Recordsille uuden albuminsa. Hän asui Nashvillessa kolmannen vaimonsa kanssa, ja perheeseen syntyi kaksi lasta. Vuosikymmenien juopottelu oli kuitenkin heikentänyt hänen terveyttään ja lauluääntään, ja hänen esiintymisensä menivät usein penkin alle humalatilan johdosta.
Kuolema
Van Zandt kuoli uudenvuodenpäivänä 1997. Hän oli kaatunut ja murtanut lantionsa viikkoa aiemmin. Hänet lopulta leikattiin sairaalassa ja Van Zandt pääsi kotiin, mutta hän kuoli sydänkohtaukseen samana iltana 52-vuotiaana. Hänelle järjestettiin kahdet hautajaiset, yhdet perheelle ja toinen musiikkiväelle Nashvillessa.
Musiikki
Townes Van Zandt sävelsi suuren määrän lauluja, jotka olivat usein alakuloisia ja jopa synkkiä tarinoita elävästä elämästä. Sävellyksissä kantri ja folk kohtasivat bluesin, ja karusta ilmaisustaan ja kaikesta synkkyydestään huolimatta musiikissa oli kauneutta ja melodisuutta. Usein Townes lauloi epäonnisista laitapuolen kulkijoista ja muista kovanonnen sotureista, joita elämä ei ollut kohdellut oikeudenmukaisesti. Townes koki itsekin hieman samanlaisen kohtalon: lempeästä äänestään ja hienoista lauluistaan huolimatta hän jäi aina pienen kulttipiirin suosikiksi.
Lauluntekijänä Van Zandt sai kuoltuaan osakseen suurta arvostusta, ja lukuisat kuulut kantritaitajat levyttävät yhä miehen lauluja. Hänen kappaleitaan ovat levyttäneet muun muassa Willie Nelson, Merle Haggard, Bob Dylan, Emmylou Harris, Lyle Lovett, Cowboy Junkies ja Norah Jones. Steve Earlea voidaan pitää suorastaan Townesin oppipoikana ja Earle onkin sanonut Townesin "olevan maailman paras lauluntekijä" ja olevansa valmis "vaikka seisomaan cowboy-buutseissaan Bob Dylanin kahvipöydällä" sanomassa tämän. Earle myös nimesi poikansa Justin Townes Earleksi ja vuonna 2009 hän julkaisi kokonaisen Townes-coverlevyn.
Suomessa Townes Van Zandt vieraili muutamaan otteeseen. Muun muassa Karjaan vuoden 1993 Kantrikavalkaadien soolo-esiintyminen oli paikallaolijoiden mukaan vavahduttava. Van Zandtin karisma teki suuren vaikutuksen yleisöön, joka istui hiiren hiljaa kuuntelemassa Townesin lauluja ja tarinoita.
Levytykset
Kuoleman jälkeen julkaistut levyt:
Pyhäjärvi (Pälkäne)
Pyhäjärvi on Pirkanmaalla Pälkäneellä Kukkolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Pälkäneveden alueeseen (35.714) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,3 metriä mpy. Järveen ei näy kartassa johdettuja ojia eikä sillä vaikuta olevan laskuoja. Pellot viettävät kuitenkin järveen päin, joten sinne päätyy hieman pintavaluntaa.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa on järven etelärinteillä kaksi maatilaa, jonka peltoja sijaitsi etelärinteessä. Pellot on nykyään metsitettyjä ja siellä sijaitsee viisi vapaa-ajan asuntoa.
Vähäjärvi (Pälkäne, Kukkola)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 28 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee Pälkäneveden rannan tuntumassa suoalueella ja sen eteläpuolella kohoaa Järventaustanvuori yli 40 metrin korkeuteen. Sen rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä ja vesialueen rannat ovat kosteikkoa. Kosteikon reuna on pääsääntöisesti peltomaata, mutta etelässä se on metsämaata. Järven rantoja seuraa pohjoisessa seututie 322.
Luontoarvoja
Järvi ja sitä ympäröivä kosteikko on luonnonsuojelualuetta. Se kuuluu Natura 2000 -ohjelmaan (FI0338004) ja sen suojellun alueen pinta-ala on 47 hehtaaria. Se on valtakunnallisesti arvokas lintujärvi ja sen pohjoisrannassa sijaitsee lintutorni. Järven länsipää on kasvamassa umpeen.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Pälkäneveden alueeseen (35.714) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,5 metriä mpy. Järveen on johdettu pelto-ojia, mutta kartassa niistä huomattavin on Vimmunkulmalta laskeva johto-oja. Se tuo myös Maisen ja Maisenjärven vesiä. Vähäjärven laskuoja lähtee järven koillispäästä ja se laskee 400 metrin päässä Pälkäneveden Kukkolanselän Kukkolanlahteen. Oja on kartan mukaan kaivettu syväksi, mikä viitta Vähäjärvellä tehtyyn järvenlaskuun.
Radek Dvořák
Uran alku
Dvořák aloitti jääkiekkouransa kotimaassaan HC České Budějovicen junioreissa. Kaudella 1993–1994 hän sai pelikokemusta Tšekin Extraligasta Budějovicen joukkueessa kahdeksan ottelun verran. Seuraavalla kaudella hän ehti pelata 19 ottelua, joissa teki kahdeksan maalia ja kuusi maalisyöttöä, kunnes loukkaantuminen katkaisi kauden. Florida Panthers varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa samana vuonna ensimmäisellä kierroksella numerolla kymmenen. Dvořák solmi heti sopimuksen Floridan kanssa ja matkusti Pohjois-Amerikkaan.
NHL-uran alku Floridassa 1995–1999
Dvořák oli 19-vuotias, kun hän aloitti ensimmäinen NHL-kautensa, 1995–1996. Hän pelasi runkosarjassa 77 ottelua ja teki niissä 13 maalia ja 14 syöttöä. Kausi huipentui Stanley Cup -finaaliin, jonka Florida tosin hävisi suoraan neljässä ottelussa Colorado Avalanchelle. Florida pääsi vielä kaudella 1996–1997 pudotuspeleihin, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Tämän jälkeen Florida ei saavuttanut kertaakaan pudotuspelipaikkaa Dvořákin pelatessa joukkueessa. Kaudella 1998–1999 hän teki yhteensä 43 pistettä ja johti joukkueen alivoimamaalitilastoa.
Dvořákin otteet paranivat kausi kaudelta, mutta hänestä ei kehittynyt Floridan toivomaa supertähteä. Vajaassa viidessä Floridassa pelatussa kaudessa hän teki 69 maalia ja 93 syöttöä 336 ottelussa. Kesken kauden 1999–2000 Dvořák siirtyi kolmen joukkueen kaupassa San Jose Sharksin kautta New York Rangersiin. Kaupassa Florida myi Dvořákin ensin San Joseseen vaihdossa Mike Vernoniin ja varausvuoroon. San Jose myi hänet suoraan Rangersiin, josta seura sai Todd Harveyn ja varausvuoron.
Aika Rangersissa 1999–2003
New Yorkissa vietetty aika on ollut Dvořákin uran tähän saakka tehokkainta. Heti saavuttuaan Rangersiin, Dvořák sijoitettiin kahden muun tšekin, Jan Hlaváčin ja Petr Nedvědin, kanssa samaan ketjuun. The Czech Line oli koossa kaksi kautta, joiden aikana ketju pelasi hyvin, vaikka joukkue ei pärjännytkään. Kausi 2000–2001 on Dvořákin NHL-uran paras: 31 maalia ja 36 syöttöä.
The Czech Line hajosi, kun Hlaváč myytiin Philadelphia Flyersiin. Dvořákin tehot laskivat ja ajoittaiset pienet vammat rajoittivat pelaamista. Kaudella 2001–2002 hän teki 30 pistettä vähemmän kuin aiemmalla kaudella. Kun otteet eivät parantuneet kaudelle 2002–2003, Rangers myi Dvořákin Cory Crossin kanssa Edmonton Oilersiin. Kaupassa Rangers hankki Anson Carterin ja Aleš Píšan.
Oilers ja Blues 2003–2007
Heti saapumisestaan lähtien Dvořák oli Edmontonin parhaimpia hyökkääjiä. Loppukaudella Dvořák teki neljä maalia ja neljä syöttöä 12 ottelussa. Edmonton putosi pudotuspeleistä ensimmäisellä kierroksella. Kausi 2003–2004 oli Dvořákille jälleen hyvä: hän teki 78 ottelussa 50 tehopistettä. Työsulkukaudeksi Dvořák palasi vanhaan joukkueeseensa Eurooppaan. České Budějovice oli pudonnut alemmalle sarjatasolle, jossa Dvořák pelasi 32 ottelua, joissa teki 23 maalia ja 35 syöttöä.
Kaudeksi 2006–2007 Dvořák teki yksivuotisen sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Hän pelasi kaikki kauden 82 ottelua tehopistein kymmenen maalia ja 27 syöttöä. St. Louis ei selviytynyt pudotuspeleihin eikä uusinut Dvořákin sopimusta.
Takaisin Floridaan 2007–2011
Dvořák palasi Floridaan vapaana agenttina kesällä 2007. Kausi oli tilastollisesti hänen huonoimpansa. Dvořák teki 67 pelatussa ottelussa kahdeksan maalia ja yhdeksän syöttöä. Dvořákin otteet paranivat kaudeksi, ja hän sai suuremman roolin joukkueessa. Hän pelasi Ville Peltosen ja Gregory Campbellin kanssa samassa ketjussa, joka sai paljon peliaikaa. Kohtalaisen kauden jälkeen Dvořákin ja Peltosen sopimukset päättyivät. Peltonen siirtyi KHL:ään, mutta Dvořák solmi 3,4 miljoonan dollarin ja kahden vuoden jatkosopimuksen Floridan kanssa. Dvořákin toinen aika Floridassa päättyi kesken kauden, kun Florida myi hänet pelaajakauppojen takarajapäivänä Atlanta Thrashersiin. Atlanta sai hänen lisäkseen viidennen kierroksen varausvuoron ja Florida sai Nicklas Bergforsin ja Patrick Rissmillerin.
Useita seuroja, uran päätös 2011–2014
Dvořák pelasi Atlantassa kaikki kauden viimeiset 13 ottelua ja teki niissä vain yhden syöttöpisteen. Atlanta ei selviytynyt pudotuspeleihin, joten joukkueen kausi päättyi runkosarjaan. Dvořákin sopimus päättyi saman kauden lopulla ja Atlantakin teki konkurssin.
Heinäkuussa 2011 Dallas Stars kiinnitti Dvořákin joukkueeseensa vuoden mittaisella sopimuksella. Dvořák pelasi Starsissa 73 ottelua ja teki niissä 21 pistettä.
Ducks ei uusinut Dvořákin sopimusta, ja hän lähti hakemaan pelipaikkaa Carolina Hurricanesin harjoitusleiriltä. Leirin päätteeksi Dvořák teki yksivuotisen kaksisuuntaisen sopimuksen Hurricanesin kanssa. Dvořák pelasi kauden aikana 60 ottelua, joissa hän teki neljä maalia ja viisi syöttöä. Hurricanes ei selvinnyt pudotuspeleihin.
Kaudeksi 2014–2015 Dvořák ei saanut sopimusta mistään. Lopulta tammikuussa 2015 hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkueura
Ensimmäisen kerran Dvořák edusti Tšekkiä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1994. Tšekki voitti turnauksesta pronssia. Loukkaantumisen takia hän ei päässyt edustamaan Tšekkiä nuorten MM-kisoihin 1995, mutta nuorten neljän maan turnauksessa samana vuonna hän johdatti Tšekin voittoon. Dvořák oli turnauksen pistepörssin ensimmäinen kahdeksalla pisteellä kolmessa ottelussa, ja hänet äänestettiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi.
Dvořák edusti ensimmäisen kerran Tšekin jääkiekkomaajoukkuetta aikuisten tasolla vuosien 1999 MM-kilpailuissa, joissa Tšekki voitti kultaa ja Dvořák teki 12 pelissä kahdeksan pistettä. MM-kilpailuissa 2001 Tšekki voitti jälleen kultaa ja Dvořák teki kahdeksan pistettä. Vuonna 2002 hän pelasi Tšekin joukkueessa olympialaisissa.
Keväällä 2004 Dvořák pelasi kolmannet MM-kilpailunsa. Hän antoi turnauksessa seitsemän maalisyöttöä ja voitti sen syöttötilaston. Vuonna 2004 hän edusti maataan myös Jääkiekon maailmancupissa. NHL:n työsulkukaudella Dvořák pelasi myös seitsemän ottelua Euro Hockey Tourilla. MM-kilpailuissa 2005 Dvořák voitti kolmannen maailmanmestaruutensa.
Breno
Breno Vinicius Rodrigues Borges eli Breno (s. 13. lokakuuta 1989 Cruzeiro, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Breno solmi brasilialaisen São Paulon kanssa nelivuotisen sopimuksen vuonna 2007. Vain vajaa puoli vuotta myöhemmin joulukuussa 2007 hän siirtyi saksalaiseen Bayern Müncheniin 18 miljoonan dollarin siirtosummalla ja allekirjoitti seuran kanssa neljän ja puolen vuoden sopimuksen.
Myös Milan ja Real Madrid olivat kiinnostuneita Brenosta, mutta hän valitsi Bayernin, osin siitä syystä, että seuraa edustanut entinen huippupelaaja Élber suositteli sitä hänelle. Lisäksi Breno hylkäsi siirron Realiin, koska espanjalaisseura vaati hänen menevän luuanalyysiin todistaakseen ikänsä.
Omfale
thumb|[[Johann Heinrich Tischbein, Yksityiskohta teoksesta Herkules ja Omfale, 1754]] Omfale oli kreikkalaisessa mytologiassa jokijumala Iardanoksen tytär ja Lyydian kuninkaan Tmoloksen puoliso. Sen jälkeen kun härkä oli puskenut hänen miehensä kuoliaaksi, hän jatkoi maan kuningatarhallitsijana.
Tunnetuksi Omfalen tekee kuitenkin yhteys Herakleen kanssa. Kreikkalaisessa mytologiassa toistuu aihe ”tahattomasta” murhasta ja siihen liittyvästä sovitustyöstä, ja kun Herakles hulluuden puuskassa – toisen version mukaan tosin tietoisesti – tappoi Ifitoksen syöksemällä tämän muurin harjalta alas, oraakkeli määräsi hänet palvelemaan orjana lähteestä riippuen joko vuoden tai kolme vuotta ja maksamaan hyvityksen Ifitoksen isälle Eurytokselle parantuakseen teon mukanaan tuomasta sairaudesta. Eurytoksen kieltäydyttyä Herakles myytiin Omfalelle. Tähän orjuuden aikaan ajoittuvat Kalydonin metsästys sekä argonauttien retki noutamaan kultaista taljaa Kolkhiista.
Destroy All Humans!
Destroy All Humans! on Pandemic Studiosin kehittämä ja THQ:n julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 2 ja Xbox -alustoille.
Cryptosporidium 137 (lyhyesti Crypto) on kuvitteellinen avaruusolio. Hän on Furon-nimisen rodun edustaja kotoisin Gorta-planeetalta. Crypto on 137 kloonisoturi jolla on ilkeä huumorintaju sekä herkkä liipaisinsormi. Hänen tehtävänsä on kerätä DNA:ta Furoneille että uusia klooneja voidaan tehdä. Jos hän kuolee luodaan klooni joka on identtinen hänen kanssaan. Destroy All Humans! 2:n mukaan hän kuolee jossain vaiheessa pelejä ja hänen seuraajansa on 138.
Pelin ajan häntä neuvoo hänen ylikomentajansa, tiedemies Orthopox 13. Hän myös kehittää Cryptolle aseita ja päivityksiä ja antaa hänen käyttää Furonien tiedustelualusta eli Ufoa.
Juoni
Peli alkaa alkuvideosta, jossa ufo lentää yhdysvaltojen armeijan laukaisualueelle samaan aikaan, kun rakettia ollaan laukaisemassa. Ufo putoaa ja sitä lentävä Cryptosporidium 136 kuolee. Seuraavassa kohtauksessa Orthopox 13 moittii Cryptosporidium 137 tämän aiemman kloonin tunaroinnista ja päättää jatkaa DNA:an tutkimista ja lähettää Crypton uudelleen maapallolle. Niinpä emoalus lentää lähelle maapalloa, Yhdysvaltojen yläpuolelle.
Ensimmäiseksi Crypto laskeutuu tiedustelemaan maaseudulle, missä hänestä tehdään havaintoja ja ilmoitus poliisille, selviää että ihmiset kantavat aivoissaan runsaasti furonien tarvitsemaa DNA:ta. Pian tämän jälkeen Crypto menee Rockwellin pikkukylään, jossa hän naamioituu kylän pormestariksi ja rauhoittaa ufohavainnoista pelästyneet kansalaiset.
Crypto matkaa rannikolla sijaitsevaan Santa modestan kylään, jossa hän selvittää armeijan alue 42 sijainnin, tappaa kylän pormestarin ja säätää radiotornit lähettämään ihmiset hypnotisoivia radioaaltoja. Kohta Orthopox ja Crypto saavat tietää hallituksen alienin vastaisesta Majestic 12-järjestöstä. Crypto Matkaa alueelle 42 ja tuhoaa edellisen klooninsa ruumiin ja tämän lautasen hylyn. Sitten hän tuhoaa sotilastukikohdan ydinpommilla. Crypto myös tappaa kenraali Armquistin ja muut kenraalit Unionin kaupungissa, Armquistin järjestämässä kokouksessa ja salamurhaa presidentti Huffmanin.
Lopulta Crypto tapaa Majestic 12-järjestön johtajan, Silhouetten, jonka tappaa tuhottuaan tämän jättiläisrobotin. Lopuksi Crypto muuntautuu presidentti Huffmaniksi ja pitää medialle puheen, jossa vakuuttaa ettei alieneita ole vaan kaikki on kommunistien aikaansaanosta. Crypto presidentin hahmossaan kertoo että kommunistit on lyöty ja kaikki on hyvin, mutta käskee ihmisten käydä uusissa testilaitteissa, jotka tosiasiassa keräävät ihmisiltä DNA:ta ja lähettävät sitä emoalukseen.
Hahmot
Päähenkilöt
Sivuhenkilöt
Jatko-osa
Pelille on ilmestynyt myös jatko-osa Destroy All Humans! 2.
Heikki Kauranen
Heikki Kauranen (1818 – 7. kesäkuuta 1878 Joutsa) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Kauranen oli maanviljelijä, jolla oli kotikunnassaan useita luottamustoimia. Hän oli talonpoikaissäädyssä Heinolan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä  1863–1864. Kauranen hukkui 61-vuotiaana kotijärvelleen, veneen kaaduttua.
Jääkärieversti Iivari Kauranen oli Heikki Kaurasen pojanpoika.
Solar Orbiter
Solar Orbiter (SolO) on ESAn Aurinkoa tutkiva avaruusluotain. Se laukaistiin matkaan 10. helmikuuta 2020. Lennon on tarkoitus kestää 7 vuotta.
Solar Orbiter -luotaimeen on asennettu kuusi teleskooppia, jotka kuvaavat Aurinkoa ja sen ympäristöä, sekä neljä muuta mittalaitetta, jotka monitoroivat luotaimen ympäristöä. Mittalaitteiden dataa vertailemalla tutkijat voivat tehdä päätelmiä aurinkotuulen synnystä, magneettikentistä ja hiukkasten käyttäytymisestä.
Solon massa on noin 1 600 kg. Sen rakensi EADS Astrium Ltd, jonka tehdas on Englannissa. Luotaimen tekniikka perustuu ESAn BepiColombo-nimiseen Merkurius-luotaimeen. Tilauksen arvo on noin 300 miljoonaa euroa.
Historia
Solo oli tarkoitus laukaista Sojuz-LV Fregat -kantoraketilla Baikonurin kosmodromilta tai Kourousta. Lopulta Solo laukaistiin matkaan 10. helmikuuta 2020 Atlas V 411-raketilla Floridan Cape Canaveral AFS SLC-41:stä.
Heinäkuussa 2020 julkaistiin ensimmäiset Solar Orbiter -luotaimen ottamat kuvat Auringosta. Luotain oli tuolloin päässyt noin 77 miljoonan kilometrin päähän Auringosta. Kuvat on paljastaneet aiemmin tuntemattomat pienoisauringonpurkaukset Auringon uloimmassa kaasukehässä eli koronassa.
SWARM
SWARM on ESAn kolmen satelliitin kaukokartoitusmissio, jossa aiotusti vuonna 2012 mutta todellisuudessa 22. marraskuuta 2013 laukaistut satelliitit mittaavat maapallon geomagneettisen kentän vaihtelua ajan mukana.
Tehtävä
SWARM tutkii Maan sisustaa ja maan avaruusympäristöä samalla auttaen ilmastotutkimusta. Tutkimus liittyy myös avaruussäähän, ts. miten Auringon aktiivisuus vaikuttaa maahan ja sen lähiavaruuteen. Se on ESAn kaukokartoitusohjelman nk. Earth Explorer Oppoturnity Mission eli pienehkö missio. Se on myös jatko Saksan DLR:n kansalliselle CHAMP-satelliittimissiolle. Sen edeltäjiä ovat myös Tanskan Ørsted ja SAC-C, joka oli Argentiinan ja Tanskan yhteinen missio.
Tekniikkaa
Satelliitit piti alun perin laukaista ESAn uusilla Vega-kantoraketeilla vuonna 2009, mutta missio viivästyi tästä tavoitteestaan. Laukaisu tehtiin Rockot-raketilla vuonna 2013.
Kaksi satelliiteista lentää 450 km korkeilla radoilla ja yksi 530 km korkealla kiertoradalla. Satelliitit painavat kukin 200-400 kg.
Satelliitit rakensi 86 miljoonan euron hintaan Astrium GmbH, jossa projektipäällikkönä toimi Albert Zaglauer. ESAssa mission projektipäällikkö oli Yvon Menard. Satelliitit koottiin Saksan Friedrichshafenissa. EADS-Astrium Ltd. Stevenagessa, Englannissa, rakensi satelliittien propulsiojärjestelmän ja satelliittien runkorakenteet. Tamperelainen Patria suunnitteli ja valmisti satelliittien yhden elektroniikkayksikön.
Satelliitin mittalaitteet
Satelliitissa on viisi mittalaitetta
Luettelo Kansainliiton jäsenvaltioista
pienois|300px|[[GIF-animaatio Kansainliiton jäsenvaltioista vuosina 1920–1945:
{{legend|#002255|Jäsenvaltiot}}
{{legend|#0066FF|Jäsenvaltioiden siirtomaat}}
{{legend|#ff6600|Mandaatit}}
{{legend|#cccccc|Ei-jäsenvaltioiden siirtomaat}} ]] Tämä on luettelo Kansainliiton jäsenvaltioista. 28 valtiota oli Kansainliiton jäsenenä koko sen olemassaolon ajan. Loput 35 valtiota liittyivät, erosivat tai joutuivat erotetuiksi eri aikoina.
Jäsenvaltiot
Valtiot on listattu vuotena jolloin ne liittyivät. Valtiot joiden perässä lukee ”erosi” tarkoittaa valtiota, joka erosi omasta tahdostaan. Valtiot joiden perässä lukee ”jätti paikkansa” tarkoittaa sitä, että valtio liitettiin joko Saksaan tai Italiaan. Neuvostoliitto oli ainoa valtio, jonka Kansainliitto erotti. Yhdysvallat ei koskaan ollut Kansainliiton jäsen.
Lager Norderney
Lager Norderney oli toisessa maailmansodassa natsi-Saksan keskitysleiri Britanniassa Alderneyn saarella. Se oli Lager Syltin ohella toinen saarella sijainnut keskitysleiri.
Leirin historia
pienoiskuva|Alderneyn saari, jolla leiri sijaitsi. Lager Norderney oli yksi saarelle rakennetuista neljästä pakkotyöleiristä, mutta ajan saatossa siitä tuli keskitysleiri. Leiri oli käytössä tammikuusta 1942 aina vuoden 1943 maaliskuulle, jolloin se siirrettiin SS-joukkojen käyttöön. SS-joukkojen käytössä se oli kesäkuuhun 1944.
Leiri on nykyään turistikohde, ja siitä on enää vain osa jäljellä. Leiriltä on myös löytynyt tunneli rannalle, jonka uskotaan olleen joko natsien suoja tai leiriläisten tappamispaikka.
Leirin asukkaat
Leirille sijoitettiin suurilta osin itäeurooppalaisia orjatyöläisiä. Norderneyn leirillä menetti henkensä arviolta yli 700 ihmistä.
Kotakari
Kotakari voi tarkoittaa:
Saudi-Arabian lippu
thumb|250px|Nykyinen Saudi-Arabian lippu. thumb|250px|Saudi-Arabian kauppalippu. Saudi-Arabian lipussa on vihreällä pohjalla arabiankielinen islamin uskontunnustus eli šahada valkoisin kirjaimin ja sen alla valkoinen miekka. Lipussa oleva uskontunnustus kuuluu seuraavasti:
Vihreä väri on islamin symboli. Miekka kuvaa Ibn Saudin voittoja.
Saudi-Arabian lipun etu- ja takapuoli eroavat toisistaan, koska uskontunnustuksen on oltava luettavissa molemmin puolin lippua. Täten Saudi-Arabian lippu kuuluu Paraguayn ja Moldovan lippujen ohella niihin harvoihin kansallislippuihin, joiden etu- ja kääntöpuoli ovat erilaisia. Lipusta on myös erillinen versio tilanteisiin, joissa lippu ripustetaan pystyasentoon, mutta tämä käytäntö on harvinainen Saudi-Arabiassa.
Saudi-Arabian lipussa käytettävä vihreä väri on 330C.
Koska lipussa on šahada, muslimit kohtelevat lippua erityisen kunnioittavasti. Suruliputus lipulla on kielletty. Lippua ei käytetä erilaisissa käyttöesineissä, kuten vaatetuksessa. Lipun käyttöä jalkapalloissa on protestoitu.
Historia
Wahhabiitit käytivät jo 1800-luvulla vihreää lippua, jossa oli islamin uskontunnustus. Kun Saudin sukuun kuulunut Abdulaziz ibn Abdulrahman as-Saud tuli Nejdin kuninkaaksi vuonna 1902, hän lisäsi lippuun miekan. Lippu otettiin Saudi-Arabian lipuksi, kun valtio muodostettiin vuonna 1932. Lipun mittasuhteet vahvistettiin kuitenkin lailla vasta 15. maaliskuuta 1973. Sitä ennen siitä oli ollut käytössä useita toisistaan hieman poikenneita muunnelmia, joista varhaisimmissa oli ollut valkoinen raita tangonpuoleisessa reunassa. Vuonna 1938 lippu oli jo saanut käytännössä nykyisen muotonsa, kun valkoinen raita poistettiin.
Kolmannen poissuljetun laki
Kolmannen poissuljetun laki ( tai tertium non datur) on logiikan laki, jonka mukaan jokin väittämä p voi olla vain tosi tai epätosi, kolmatta vaihtoehtoa ei ole. Lain mukaan väite A ∨ ¬A (A tai ei-A) on aina tosi. Kaksiarvoisuuden periaate liittyy läheisesti kolmannen poissuljetun lakiin, sillä sen mukaan jokainen väittämä on joko tosi tai epätosi. Kaksiarvoisuuden periaate ja kolmannen poissuljetun laki voidaan johtaa toinen toisistaan eli osoittaa lakien olevan yhtäpitäviä.
Osram
Osram GmbH on vuonna 1919 perustettu saksalainen lamppujen ja valaisimien valmistaja. Se on ams-OSRAM AGn enemmistöomistama tytäryhtiö. Nimi Osram tulee alkuaineista osmium ja volframi, joita 1900-luvun alussa käytettiin yleisesti hehkulangan raaka-aineina hehkulampuissa.
Vuoden 2015 syyskuussa yritys työllisti maailmanlaajuisesti noin 33 000 työntekijää. Vuonna 2020 itävaltalainen elektroniikkayhtiö ams osti Osramin ja ne yhdistyivät yhtiöksi nimeltään ams-Osram AG.
Historia
Tuotemerkki Osram syntyi jo vuonna 1906, kun Deutsche Gasglühlicht-Anstalt rekisteröi sen. OSRAM Werke GmbH Kommanditgesellschaft muodostui 1919, kun Deutsche Gasglühlicht-Anstalt, Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft AG ja Siemens & Halske AG yhdistivät lampunvalmistusyksikkönsä.
Tristan da Cunha
thumb|250px|[[Tristan da Cunhan lippu.]] thumb|Satelliittikuva saarista. Tristan da Cunha on tuliperäinen saari keskellä Etelä-Atlanttia lähestulkoon Etelä-Amerikan ja Afrikan mantereiden puolivälissä. Se kuuluu Britannialle ja sieltä on matkaa lähimmälle asutulle saarelle Saint Helenalle yli 2 000 kilometriä. Saari on Saint Helenan hallinnon alainen.
Saaren kaukainen sijainti mantereista ja muista saarista keskellä valtamerta tekee siitä yhden maailman eristyneimmistä paikoista. Lähes koko saari koostuu The Peak -tulivuoresta, jonka korkeus merenpinnasta on 2 060 metriä. Vuori purkautui vuonna 1961 aiheuttaen muutaman sadan ihmisen evakuoinnin Britanniaan. Useimmat evakuoidut ovat kuitenkin palanneet. Saarelle on äärimmäisen vaikea päästä saaren eristyneisyyden vuoksi ja myös siksi, että saarta ympäröivät yli 600 metriä korkeat kallionjyrkänteet. Saarella ei ole lentokenttää.
Tristan da Cunhan pääkaupunki on Edinburgh, ja saaren asukkaita kutsutaan tristanilaisiksi.