cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valaanpyynti Färsaarilla
Valaapyyntiä alettiin kritisoida voimakkaasti 1900-luvun lopulla, ja monien ympäristöjärjestöjen mukaan tapahtuma on julma. Färsaarten pyyntitapoja on muutettu hieman kritiikin seurauksena 1990- ja 2000-luvulla. Pyynnin pitkäaikaisvaikutusta siitä selvinneisiin yksilöihin on vaikea arvioida, mutta se aiheuttaa todennäköisesti yksilöille voimakasta hämmennystä ja stressiä. Lisäksi saaliksi saadut yksilöt saattavat kärsiä aiottua kauemmin vaikeissa olosuhteissa tapahtuvassa teurastuksessa. Valaanlihan käyttö ravintona on myös kyseenalaistettu, sillä se sisältää merkittävästi erilaisia ympäristömyrkkyjä.
Pyynnin vaiheet
thumb|Pyytäjät ajavat veneillä valaita rantaan. Valaapyynti on Färsaarilla yhteisöllinen tapahtuma, ja pyynnin vaiheet voidaan jakaa neljään eri vaiheeseen. Ensimmäiseen vaiheeseen (grindaboð) kuuluu pallopäävalasparven havaitseminen, siitä tiedottaminen ja asukkaiden kutsuminen kokoon. Toisessa vaiheessa (grindarakstur) valaat ajetaan veneillä lahteen. Rannan lähistöllä olevat valasparvet nähdään usein esimerkiksi paikalliselta kalastusalukselta tai lautalta. Tämän jälkeen parvesta ilmoitetaan valaanpyyntiä valvoville virkamiehille. Pyytäjät muodostavat veneillä parven taakse puoliympyrän ja ajavat valaat hiljalleen kohti valittua lahtea. Pyynnin johtajan merkistä veneistä aletaan heittää kiviä valaiden taakse, mikä saa ne uimaan kohti rantaa ja lopulta rantautumaan.
thumb|left|Pyytäjät kokoontuvat yhdessä rantaan tappamaan valaat. Valaiden rantauduttua alkaa pyynnin kolmas vaihe, grindadráp. Perinteisesti valaat on otettu kiinni terävällä noin kaksi kilogrammaa painavalla koukulla (sóknarongul), joka on lyöty valaan lihaan. Liian syvään veteen jääneet valaat on jouduttu raahaamaan lähemmäksi rantaan koukkuun kiinnitetyillä köysillä. Perinteisen koukun käytöstä on pyritty luopumaan, ja Färsaarten hallinto on kannustanut pyytäjiä käyttämään tylsempää koukkua, jonka avulla eläin pystytään raahaamaan rantaan sierainaukosta. Valas tapetaan 16–19 senttimetriä pitkällä puukolla, jolla on pyritty katkaisemaan valaan selkäydin ja aivoihin menevät verisuonet. Valas kuolee tämän jälkeen verenhukkaan.
Pyynnin viimeinen vaihe on valaiden jakaminen, paloittelu ja kotiinvienti, eli grindabýt. Perinteinen Färsaarilla harrastettu valaanpyynti ei ole ikinä perustunut saaliin myymiseen, vaan liha jaetaan pyynnissä mukana olleiden tai kaikkien kyläläisten kesken. Pyydettyjen valaiden koko mitataan, jotta liha voitaisiin jakaa mahdollisimman oikeudenmukaisesti. Valaan arvo määräytyy pituuden mukaan, ja kaikki valaat mitataan kuonosta peräaukkoon. Valaan arvo ilmoitetaan lopulta skindeissä. Yksi skind on keskimäärin 38 kilogrammaa lihaa ja 34 kilogrammaa traania.
Saalismäärät
Valkokuvedelfiinejä on pyydetty 2000-luvulla vaihteleva määrä, sillä niiden vuosipyynti on ollut 0–773 yksilöä. Pullokuonodelfiinejä pyydetään vuosittain muutamasta yksilöstä vajaaseen pariinkymmeneen yksilöön. Rissondelfiinejä saatiin saaliiksi vuosina 2009–2010 yhteensä 24. Lisäksi tilastoihin on laskettu joitakin rannalle ajautuneita pohjoisenpullokuonovalaita, joita ei kuitenkaan ajeta.
Ohjesäännöt
Färsaarten kalastusministeriö hallinnoi valaanpyyntiin liittyviä ohjesääntöjä ja maan osallistumista kansainvälisiin tiede- ja ympäristönsuojelujärjestöihin, jotka hoitavat valaskantoja. Färsaaret kuuluvat muun muassa Pohjois-Atlantin merinisäkäskomissioon.
Tulivuoren kraatteri
thumb|[[Cotopaxin kraatteri]] thumb|[[Poásin kraatterijärvi]] Tulivuoren kraatteri on maanpinnassa oleva aukko tai painauma, joka toimii tulivuoren purkausaukkona. Kraatterit ovat usein muodoltaan maljamaisia. Osa kraattereista on syviä ja jyrkkäreunaisia ja osa on matalia ja laakeita.
Valaanpyynti Färsaarilla
Ohjesäännöt
Färsaaret on jaettu yhdeksään pyyntialueeseen, ja niissä on yhteensä 23 määrättyä pyyntilahtea. Jokaisessa lahdessa pitää olla määräykset täyttävä ranta, johon valaat voidaan ajaa. Jokaista pyyntialuetta johtaa alueen poliisimestari, ja jokaiselle lahdella on määrätty neljä pyynnin esimiestä. Färsaarten valaanpyytäjien järjestö järjestää lisäksi julkista keskustelua valaapyyntiin liittyvissä asioissa.
Nil-Saint-Vincent-Saint-Martin
Nil-Saint-Vincent-Saint-Martin on nykyinen kylä ja entinen Belgian kunta Valloniassa, Brabant Wallonin maakunnassa. Vuonna 1976 kunnasta tuli osa Walhainin kuntaa.
Tulivuoren kraatteri
Tulivuoren huipulla on huippukraatteri, jossa vulkaaninen materiaali on lähimpänä maanpintaa. Huipulla saattaa olla vain yksi kraatteri, mutta monilla vuorilla on useampiakin kraattereita. Esimerkiksi Etnan huipulla on neljä kraatteria. Vuoren rinteillä voi olla myös sivukraattereita.
Nil-Saint-Vincent-Saint-Martin
Kylät, Nil-Saint-Vincent ja Nil-Saint-Martin yhdistyivät vuonna 1812.
Valaanpyynti Färsaarilla
Kulttuurihistoria
thumb|left|Valaanpyyntiä vuonna 1961. Valaanpyyntiperinteet uhkasivat sammua 1700-luvun lopulla, kun vuosien 1745 ja 1795 välisenä aikana pyydettiin vain joitakin valaita. Poikkeusvuosi oli ainoastaan 1776. Tuona aikana valaanpyyntitaidot eivät jatkuneet sukupolvelta toiselle, joten monet nuoret eivät oppineet tarvittavia taitoja. Paikallishistorioitsija Mikkjal D. á Ryggi kirjoittaa esimerkiksi Miðvágurissa vuonna 1776 järjestystä pyynnistä, jossa vanhusten piti opettaa nuorukaisille, kuinka valaat tapetaan. Vuosina 1813–1859 valaita pyydettiin taas erityisen runsaasti, ja tuona aikana valaanpyyntiä alettiin ensimmäistä kertaa hallita säädöksin. Ensimmäiset ohjesäännöt tehtiin vuonna 1832; aiemmin valaanpyynti oli toteutettu paikallisten tapojen ja kylälakien mukaan. Säädösten tarkoituksena ei ollut valaiden kärsimysten vähentäminen, vaan toiminnan organisointi niin, että pyydettyjä valaita pystyttäisiin hyödyntämään tehokkaammin. Säädöstöön on tehty vain pieniä muutoksia. Kansainvälisen painostuksen vuoksi 1980-luvun puolivälissä pyynnin julmuuteen pyrittiin vaikuttamaan, ja silloin kiellettiin muun muassa keihään käyttö.
Tulivuoren kraatteri
Rauhallisten tulivuorten kraattereihin voi syntyä laavajärviä. Tällainen on esimerkiksi Mount Erebuksella, jossa magma on kuplinut maanpinnalle. Kraatteri voi täyttyä vedellä, jolloin muodostuu kraatterijärvi, joita on sekä aktiivisissa että sammuneissa tulivuorissa. Kraatterijärvet voivat olla sekä hyvin happamia että emäksisiä. Veden happamuus liittyy siihen, mitä kaasuja veteen pääsee. El Salvadorin Tecapan kraatterijärven Laguna de Alegrían veden pH on 2,7, kun taas Nicaraguassa sijaitsevan Nejapa-Mirafloresin kraatterijärven pH on 9,9.
Valaanpyynti Färsaarilla
Kulttuurihistoria
thumb|Färsaarelainen ruoka-annos, jossa on tummaa pitkäeväpallopään lihaa, kalaa ja perunaa. Pallopäävalas on ollut historiallisesti merkittävä ravinnonlähde. Sitä syödään yleensä keitettynä, mutta lihaa on myös kuivattu ja suolattu. Lihan lisäksi ruoaksi on käytetty myös sisäeläimiä ja traania. Aiemmin pallopäävalaista on tehty myös erilaisia tuotteita: traania on käytetty polttoaineena ja nahkojen voiteluun, vatsalaukkuja tavaroiden säilyttämiseen ja lapaluuta lapiona. Valaanpyynnin merkitys on näkynyt toistuvana teemana kulta- ja hopeatöissä.
Valaanpyynti on ollut osa rannikkokulttuuria, ja yhdessä suoritettu pyynti on ollut perinteinen sosiaalinen järjestelmä. Yhteisöllisyys on korostunut lihan jakamisessa. Pyyntiin on liitetty lisäksi erilaisia uskonnollisia, kielellisiä ja taiteellisia arvoja, ja se voidaankin nähdä kokonaisuutena osana färsaarelaista identiteettiä. Sen merkitys on kuitenkin pienentynyt selvästi 1900-luvun lopulla, kun kansainvälistyneet ruokamarkkinat ovat vähentäneet färsaarelaisten valaanlihan käyttöä.
Kritiikki ja ongelmat
thumb|Punaiseksi värjäytynyttä merivettä. Valaanpyynti on herättänyt 1900-luvun lopulta lähtien kansainvälistä huomioita, ja muun muassa ympäristöjärjestöt Sea Shepherd Conservation Society ja Environmental Investigation Agency sekä Earth Island Instituten kansainvälinen merinisäkäsprojekti ovat kritisoineet voimakkaasti pyynnin julmuutta. Kansainvälisen arvostelun vuoksi Färsaarten kalastusministeriö päätti vuonna 1991, että perinteisestä teräskoukun käyttämisestä tultaisiin luopumaan vaiheittain.
Koukun käyttö ei ole ainoa tekijä, joka voi aiheuttaa julmuutta. Valaita saatetaan ajaa useita kilometriä pyyntilahdelle, mutta ajon aiheuttamasta stressistä ei ole tehty tutkimuksia. Ajon aiheuttamalla hämmennyksellä ja stressillä voi olla kuitenkin ajosta selvinneille yksilöille pitkäaikaisia vaikutuksia. Lisäksi esimerkiksi pitkäeväpallopäälauman jäsenten välillä on vahvat siteet ja monet jäsenistä ovat verisukulaisia. Tappaminen voi viedä tunteja, ja tuona aikana yksilöt uivat sukulaistensa verestä värjääntyneessä vedessä. On myös epäselvää, kuinka hyvin ajosta selvinneet yksilöt pärjäävät ja löytävätkö ne uuden lauman.
Färsaarilla on keskusteltu valaanlihan terveysvaikutuksista, sillä valaisiin kertyy huomattavasti ympäristömyrkkyjä. Maan lääkintäviranomaiset kertoivat marraskuussa 2008, että liha ja traani sisältävät niin paljon elohopeaa, PCB:tä ja DDT:tä, ettei sitä suositella ihmisravinnoksi. Aikuisten pitäisi syödä enintään yksi valaanliha-annos kuukaudessa, eikä valaiden maksaa tai munuaisia pitäisi syödä ollenkaan.
Nil-Saint-Vincent-Saint-Martin
Nähtävyydet
Nil-Saint-Vincent-Saint-Martinissa sijaitsee lukuisa määrä nähtävyyksiä.
Tiègen tuulimylly on rakennettu vuonna 1834, ja sen on rakentanut Thienpontin perhe. Mylly oli käytössä 23. kesäkuuta 1946 saakka ja nykyään rakennus noteerataan ”monument classé” -rakennukseksi.
Belgian keskipiste
Institut Géographique National, belgialainen kansallinen kartografiapalvelu, on laskenut Belgian maantieteellisen keskipisteen sijaitsevan Nil-Saint-Vincentissä. Arkkitehti Bernard Defrenne on suunnitellut monumentin keskipisteeksi laskettuun kohtaan. Monumentti paljastettiin 22. elokuuta 1998. Keskipisteen sijainti on 50.64111°N, 4.66806°W.
Pathway to Glory
Pathway to Glory on RedLynxin tekemä, vuoropohjainen strategiapeli Nokia N-Gage pelipuhelimelle. Peli sijoittuu toiseen maailmansotaan Euroopassa, ja pelaaja ohjaa ryhmää jalkaväkisotilaita kenttä kerrallaan.
Arvioita
Peli sai pisteet 8.1/10 GameSpotin arvostelussa.
Pathway to Glory 2
Pelille julkaistiin jatko-osa Pathway to Glory: Ikusa Islands
Vilja-Tuulia Huotarinen
thumb|Vilja-Tuulia Huotarinen Tampereen kirjamessuilla 2012. Vilja-Tuulia Huotarinen (s. 26. joulukuuta 1977 Lempäälä) on suomalainen kirjailija.
Elämä ja ura
Huotarinen kasvoi suvun maatilalla Lempäälän Säijässä. Hänen äitinsä on runonlaulaja Mateli Kuivalattaren sukua, ja äidin setä oli Toivo Kärki. Huotarinen kävi peruskoulun kotipitäjässään, mutta valitsi tanssi- ja kirjoitusharrastustensa takia lukiokseen Tampereen ilmaisutaidon lukion, jossa hänen opettajiinsa kuului kirjailija Asko Martinheimo. Huotarinen valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2002 Tampereen yliopistosta pääaineenaan suomen kieli. Hän opetti pitkään sanataidetta nuorille Tampereen Viita-akatemiassa. Hän on opettanut kirjoittamista myös Helsingin Kriittisessä korkeakoulussa. Hän on ollut vapaa kirjailija 2000-luvun puolivälistä lähtien.
Huotarinen oli Lukufiilis-lehden päätoimittaja vuosina 2009–2013. Hän perusti yhdessä Johanna Venhon kanssa Jano-runousverkkolehden ja toimii sen toisena päätoimittajana yhdessä runoilija Aki Salmelan kanssa. Hän on kirjoittanut myös fanifiktiota L. M. Montgomeryn Runotyttö-teoksista yhdessä Satu Koskimiehen kanssa. Huotarinen on toiminut kirjailijoiden sananvapausjärjestö Suomen PENin johtokunnan jäsenenä. Vuonna 2022 hänet valittiin Turun kirjamessujen ohjelmajohtajaksi.
Huotarisen nuortenromaanista Valoa valoa valoa kuvataan 2021 Virossa samannimistä elokuvaa, jonka käsikirjoittaa Juuli Niemi ja ohjaa tämän sisar Inari Niemi. Ilmestymisvuonnaan 2011 Finlandia Junior -palkinnon voittaneeseen romaaniin pohjautuvan elokuvan on tarkoitus valmistua 2022.
Huotarinen asuu islantilaisen puolisonsa kanssa Reykjavíkissä ja Helsingissä. Heillä on kaksi lasta. Huotarinen oli aiemmin naimisissa runoilija Ville Hytösen kanssa.
Runokokoelmat
Runoja muun muassa teoksissa Runo vieköön! (Tammi, 2009), Joka tytön runokirja (Tammi, 2006) ja Uusi ääni (Otava, 2006).
Talviolympialaiset 1984
Valintaprosessi
Pitopaikka päätettiin 18. toukokuuta 1978, Ateenassa, Kreikassa.
Lajit
Olympiaohjelmassa oli 49 tapahtumaa kymmenessä eri urheilulajissa. Lisäksi vammaisalppihiihto oli mukana viralliseen kisaohjelmaan kuulumattomana näytöslajina.
Osallistujamaat
Kisoihin osallistui 1 272 urheilijaa 49 maasta. Urheilijoista miehiä oli 998 ja naisia 274.
Mitalitaulukko
Vuoden 1984 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Itä-Saksa.
Here We Stand
Here We Stand on skotlantilaisen rockyhtye The Fratellisin toinen studioalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 2008. Albumi ylsi Britannian albumilistalla parhaimmillaan sijalle 5. ja Yhdysvaltain Billboard 200-listan sijalle 80. Here We Standilta julkaistiin singlenä kappaleet ”Mistress Mabel”, ”Look Out Sunshine!” ja ”A Heady Tale”.
London Calling
Kriitikko- ja yleisöäänestyksissä London Calling on tavallisesti menestynyt hyvin: muun muassa Rolling Stone -lehti valitsi vuonna 2000 albumin 1980-luvun parhaaksi levyksi (London Calling ilmestyi Yhdysvalloissa vuonna 1980) sekä vuonna 2003 kaikkien aikojen kahdeksanneksi parhaaksi.
Albumin kuuluisan kansikuvan otti Pennie Smith New York Palladiumilla 21. syyskuuta 1979. Se kuvaa basisti Paul Simononia murskaamassa bassokitaraansa lattiaan. Kannen typografia imitoi Elvis Presleyn debyyttialbumia Elvis Presley. Q Magazine valitsi myöhemmin kuvan kaikkien aikojen parhaaksi rockvalokuvaksi. Pennie Smith itse ei olisi halunnut valokuvaa käytettävän, koska se oli hänen mielestään teknisesti epäonnistunut.
Albumin nimi viittaa BBC World Servicen asematunnukseen, joka alkoi "This is London calling ...". Nimikkokappale "London Calling" soi myös elokuvassa Kuolema saa odottaa (James Bond).
Vuonna 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. Albumin nimikappale ylsi kyselyn kokonaistuloksissa sijalle 63.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltäneet Mick Jones ja Joe Strummer, ellei toisin mainuttu.
Mulkonen
Mulkonen on Pirkanmaalla Virroilla Ilomäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 150,3 metriä mpy.
D. K. Broster
Dorothy Kathleen Broster (2. syyskuuta 1877 – 7. helmikuuta 1950) oli englantilainen kirjailija. Hänen laaja tuotantonsa jakautuu historiallisiin romaaneihin ja yliluonnollisiin kauhunovelleihin.
Monet aikalaiset luulivat nimikirjaimien taakse kätkeytynyttä kirjailijaa mieheksi. Broster ei vaivautunut korjaamaan väärinkäsitystä.
Samuli Seppälä
Samuli Seppälä syntyi Espoon Lintuvaarassa, jossa hän aloitti vuonna 1992 tietokoneiden ja oheislaitteiden myynnin kotitalonsa kellarista, jolloin hän oli vain 16-vuotias. Vaihto-oppilasvuotena Yhdysvalloissa 1993 Seppälä sai lisää intoa ja ideoita liiketoimintaansa, ja lukion jälkeen hän työskentelikin Verkkokauppa.comissa täysipäiväisesti aina vuoteen 2018, jolloin hän luopui toimitusjohtajuudesta ja jäi hallituksen jäseneksi.
Nykyään Seppälä asuu Yhdysvalloissa, Berkeleyn kaupungissa, Pohjois-Kaliforniassa.
Six Ugly
Six Ugly on Dir en greyn julkaisema EP vuonna 2002.
Twickenham
Twickenham on esikaupunkialue Lontoon lounaisosassa, Thames-joen rannalla. Se oli aikaisemmin osa Middlesexin kreivikuntaa, mutta vuonna 1965 se yhdistettiin Barnesin ja Richmondin kanssa Richmond upon Thamesin kaupunkipiiriksi.
Twickenhamissa on useita historiallisia rakennuksia 1700-luvulta. Tuleva Portugalin kuningatar Amélie syntyi York Housessa, missä hänen Orléans-sukuun kuulunut perheensä oli maanpaossa. Kun hänen poikansa Portugalin kuningas Emanuel II, syrjäytettiin vuonna 1910, hän asettui Fulwell Parkiin ja osallistui aktiivisesti Twickenhamin sosiaaliseen elämään.
Twickenhamissa on Englannin Rugby union-liiton kotistadion Twickenham Stadium ja sen lähistöllä Twickenham Film Studios.
Abdul Majeed Waris
Waris aloitti ammattilaisuransa Ruotsissa Allsvenskanin Häckenissä, jota hän edusti kaudet 2010–2012. Sarjan toiseen sijaan päättyneen kolmannen Häcken-kauden jälkeen Waris siirtyi Venäjän liigan Spartak Moskovaan, jossa hänen peliaikansa jäi vähäiseksi. Waris pelasi kevään 2014 lainalla Ranskan Ligue 1:n Valenciennesissa ja siirtyi saman vuoden syksyllä Trabzonsporiin.
Waris on pelannut Ghanan maajoukkueessa vuodesta 2012 lähtien. Yhteensä hän on pelannut 19 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia (tilanne 14. joulukuuta 2014). Waris oli mukana MM-kisoissa 2014, joissa hän pelasi kaksi ottelua.
Montrosen linna
Montrosen linna oli 1100-luvulla Montroseen Skotlantiin rakennettu linna, josta ei ole jäljellä maanpäällisiä rakenteita. William Wallace tuhosi linnan vuonna 1297. Alueella tehtiin kaivaus vuonna 1996.
Opuwo
thumb
Yoann Kowal
Yoann Kowal (s. 28. toukokuuta 1987 Nogent-le-Rotrou, Ranska) on ranskalainen estejuoksija. Hän kilpailee 3 000 metrin esteiden lisäksi 1 500 metrillä. 3 000 metrin estejuoksussa Kowalin ennätys on vuonna 2013 Rabatissa juostu 8.12,53.
Opuwo
Etymologia
Hugo Hahn kutsui paikkaa nimellä Ohopoho Otjitopora, joka tarkoittaa ‘he poraavat reiän ja siitä tulee vettä’. Kartoissa paikka oli pitkään nimellä Ohopoho.
Yoann Kowal
Kowal voitti pronssia sisäratojen EM-kisoissa vuonna 2009 Torinossa 1 500 metrillä. Vuoden 2014 EM-kisoissa Zürichissä Kowal sijoittui alun perin toiseksi 3 000 metrin esteissä, mutta hänet nostettiin myöhemmin voittajaksi alkuperäisen voittajan, Kowalin maanmiehen Mahiedine Mekhissi-Benabbadin syyllistyttyä epäurheilijamaiseen käytökseen. Vuoden 2016 EM-kisoissa Kowal sijoittui estejuoksussa pronssille. Hän oli 3 000 metrin estejuoksussa kahdeksas Moskovan MM-kilpailuissa 2013, viides Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, kolmastoista Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja neljäs Berliinin EM-kilpailuissa 2018. 1 500 metrillä hän sijoittui viidenneksi EM-kilpailuissa 2010. Sisäradoilla hän on sijoittunut 3 000 metrillä MM-kilpailuissa kymmenenneksi 2012 sekä EM-kilpailuissa neljänneksi 2013 ja yhdeksänneksi 2019.
Opuwo
Siirtomaa-ajan hallinto
Opuwo kuului siirtomaa-ajalla Kaokolandiin, jonka keskus oli vuosina 1925–39 Swartbooisdrift Kunenejoen rannalla. Myöhemmin hallinto siirtyi Ohopohoon, jonka nimi muuttui myöhemmin muotoon Opuwo.
Yoann Kowal
Kowal on 172 senttimetriä pitkä, painaa 58 kilogrammaa ja edustaa E Perigueux Sarlat Trelissac A:ta.
Opuwo
Siirtomaa-ajan hallinto
Swartbooisdriftin poliisiasemaa johti kersantti Herbert, joka halusi ottaa vastaan Angolan buurit. Nämä olivat vaeltaneet Angolaan, koska eivät halunneet hyväksyä brittien hallintoa Etelä-Afrikassa. Kersantti Basson tuli sittemmin Herbertin tilalle, ja hän porasi Opuwon ensimmäisen porakaivon. Hänet tunnettiin liikanimellä Katjiriamakaja (‘mies, joka syö tupakkaa’).
Suomalaiskytkökset
Vuosina 1952–54 Ohopohossa toimi suomalainen sairaanhoitaja Ebba von Pfaler, jonka tilalle sitten tuli buurikirkon sairaanhoitaja. Vuosina 1994–2015 puolestaan suomalainen Ulla Nenonen toimi Opuwossa dhimbankielisen raamatunkäännöksen parissa.
Opuwossa on Marthi Athisaari Street.
Talous ja infrastruktuuri
Opuwo sijaitsee kahden päätien C41:n ja C 43:n risteyksessä. Kaupungissa on pieni lentokenttä.
Kaupungin merkittävimmät koulut ovat Putuavanga Senior Secondary School, joka on Kunenen alueen parhaimpia kouluja, ja Opuwo Primary School, jossa on 1 200 oppilasta ja 39 opettajaa.
Kaupungissa on mm. seuraavat instituutiot ja toimistot: poliisiasema, aluesairaala, sisäasiainministeriön toimisto, sekä Opuwon rakennusvirasto. Kaupungissa on myös Namibian evankelisluterilaisen kirkon seurakunta ja kirkko.
thumb|Opuwo Country Lodge
Kulttuuri
Opuwon kaupunginvaltuusto järjestää vuosittain Opuwon messut, jotka saivat alkunsa vuonna 2012. Messuilla on kaupallisia näyttelyitä sekä kulttuuri- ja erilaisia viihde-esityksiä. Messut järjestetään toukokuussa.
Politiikka
Opuwoa hallinnoi kaupunginvaltuusto, jossa on seitsemän valtuutettua.
Vuoden 2015 paikallisvaaleissa SWAPO voitti niukasti, saaden 1 593 ääntä ja neljä valtuustopaikkaa. Democratic Turnhalle Alliance (DTA) 1 504 ääntä ja neljä valtuustopaikkaa. Tulokset olivat seuraavat:
Vuoden 2020 vaalit voitti Popular Democratic Movement, joka on DTA:n uusi nimi. Tulokset olivat seuraavat:
Tonton Macoute
Tonton Macoute oli Haitin presidentti François Duvalierin henkilökohtainen puolisotilaallinen poliisiorganisaatio. Duvalier perusti organisaation vuonna 1958 presidentiksi tulonsa jälkeen. Tonton Macoute -joukkojen keskeinen tehtävä oli poliittisten vastustajien salamurhaaminen ja Haitin väestön terrorisoiminen.
Zaida Ben-Yusuf
Zaida Ben-Yusuf (alk. Esther Zeghdda Ben Youseph Nathan; 21. marraskuuta 1869 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 27. syyskuuta 1933 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja, joka oli tunnettu muotokuvaaja 1890- ja 1900-luvuilla. Hän valokuvasi taiteilijoita, näyttelijöitä, kirjailijoita ja poliitikkoja. Ben-Yusuf otti myös taidevalokuvia, joita hän julkaisi itse kirjoittamissaan artikkeleissa, sekä kuvitti lehtiin erilaisia sarjakertomuksia. Hän julkaisi 1900-luvulla myös matkakirjoituksia Japanista.
Naked Attraction Suomi
Naked Attraction Suomi on deittiohjelma, joka perustuu brittiläiseen Naked Attraction -formaattiin. Ensimmäinen kausi julkaistiin Dplay+ (nykyään Discovery+) -suoratoistopalvelussa joulukuussa 2020. Toinen kausi julkaistiin talvella 2021–2022. Kolmas sekä neljäs tuotantokausi kuvattiin loppuvuonna 2022. Kolmannen kauden esitys 2023 loka-joulukuussa ja neljännen kauden esitys 2024 alkuvuonna. Ohjelmaa juontaa seksuaaliterapeutti Marja Kihlström.
Ohjelmassa osallistuja saa eteensä viisi alastonta ihmistä, jotka seisovat piilotettuina värikkäisiin koppeihin. Heidän vartalonsa ja kasvonsa paljastetaan vähitellen alhaalta ylöspäin, ja osallistujan pitää joka kierroksen päätteeksi valita, kuka joutuu poistumaan. Kun kopeissa on jäljellä enää kaksi henkilöä, osallistuja käy ottamassa vaatteensa pois ennen kuin hän päättää, kumman jäljellä olevista hän valitsee treffikumppanikseen. Ohjelman trailerit ovat sensuroituja, mutta jaksot eivät.
Zaida Ben-Yusuf
Nuoruus
Zaida Ben-Yusuf syntyi Lontoossa 1869. Hänen vanhempansa olivat saksalainen Anna Nathan ja algerialainen Mustapha Ben Youseph. Zaida oli perheen neljästä tyttärestä vanhin. Hän oli nuori aikuinen alkaessaan käyttää kutsumanimenään Zaidaa, joka oli muunnelma hänen toisesta nimestään Zeghdda.
Ura valokuvaajana
Zaida Ben-Yusuf muutti 1895 Yhdysvaltoihin ja työskenteli alkuun modistina New Yorkissa. Ei ole tiedossa, kenen opissa Ben-Yusuf oppi valokuvausta, mutta hänen ottamiaan kuvia oli esillä The Linked Ring -järjestön vuonna 1896 järjestämässä näyttelyssä. Ben-Yusuf perusti seuraavana vuonna New Yorkissa muotokuviin keskittyneen valokuvaamon.
Yhdysvaltain taidevalokuvauksen johtava tekijä Alfred Stieglitz kiinnostui Ben-Yusufin kuvista ja käytti niitä Camera Notes -lehdessään. The Camera Club of New York puolestaan esitteli Ben-Yusufin ja Frances Benjamin Johnstonin kuvia vuoden 1898 näyttelyssään.
Ben-Yusufin valokuvaamo ajautui 1900-luvun alussa taloudellisiin vaikeuksiin, ja hän joutui lopettamaan valokuvaajana. Hän ehti kuitenkin lyhyen uransa aikana vaikuttaa monella alalla. Hän otti muotivalokuvia, joita hän julkaisi kirjoittamiensa artikkelien yhteydessä. Hän kirjoitti ja kuvitti esimerkiksi tammikuussa 1897 Harper’s Bazaariin artikkelin hattujen valmistuksesta.
Sveitsin vihreä puolue
Sveitsin vihreä puolue on Sveitsiläinen puolue, joka on kansallisenneuvoston neljänneksi suurin puolue ja suurin puolue, joka on ei ole edustettuna liittoneuvostossa. Puolueen puheenjohtajana toimii Balthasar Glättli.
Zaida Ben-Yusuf
Ura valokuvaajana
Ben-Yusufilla oli sukuyhteyksiä teatteriin, sillä hänen isänsä oli Britanniassa toiminut näyttelijänä ja hänen siskonsa Leila ja Pearl esiintyivät New Yorkin teattereissa ja erilaisissa kiertueteattereissa. Zaida Ben-Yusuf otti muun muassa muotokuvia näyttelijöistä ja heidän roolihahmoistaan. Hänen valokuvansa Pearl-siskosta oli ajalleen poikkeuksellinen, sillä se esittää tupakoivaa naista. Näytelmäkirjailija Augustin Dalyn muotokuvaa pidettiin niin onnistuneena, että sitä käytettiin hänen muistokirjoituksessaan. Ben-Yusuf oli muutenkin kiinnostunut julkisuuden henkilöiden valokuvaamisesta ja halusi seurata brittiläisen Julia Margaret Cameronin jalanjälkeä. Hänen studiossaan kävikin monia tunnettuja taiteilijoita, kirjailijoita, näyttelijöitä ja poliitikkoja. Ben-Yusuf rikkoi muotokuvan perinteitä ja käytti maalattuja taustoja sekä kekseliäitä poseerauksia.
Ben-Yusuf teki 1900-luvun alussa myös fiktiokuvitusta sanomalehtiin. Hän kuvitti esimerkiksi kesällä 1901 The Saturday Evening Postissa ilmestyneen neliosaisen romanssin. Ben-Yusuf vietti vuoden 1903 Japanissa ja kirjoitti matkastaan myöhemmin The Saturday Evening Postiin artikkelisarjan ”Japan through my Camera”. Hän julkaisi matkakuviaan useissa lehdissä, ja hänen valokuviansa käytettiin Architectural Recordin japanilaista arkkitehtuuria käsitelleessä artikkelissa.
Viimeiset vuodet
Ben-Yusuf asui 1910-luvulla vaihdellen Britanniassa ja Yhdysvalloissa, ja esimerkiksi vuoden 1911 Britannian väestönlaskennassa hänen ja hänen miehensä ammatiksi oli merkitty valokuvaaja. New Yorkissa hän avasi vuonna 1915 uuden valokuvaamon, mutta muutti sen kaksi vuotta myöhemmin ompelimoksi.
Ben-Yusuf keskittyi 1920-luvulla muotialan toimiinsa, ja hän esimerkiksi matkusti ympäriinsä luennoimassa vaatteiden persoonallisuudesta. Hän työskenteli Reed Fashion Servicelle, ja vuonna 1926 hänet nimettiin Retail Millinery Associationin kevätnäytöksen taiteelliseksi johtajaksi. Myöhemmin hänet valittiin koko järjestön johtoon.
Ben-Yusuf ilmeisesti eläköityi 1920-luvun aikana, sillä vuoden 1930 väestönlaskennassa hänelle ei ollut enää määritelty ammattia. Hän oli tuolloin toistamiseen naimisissa. Ben-Yusuf kuoli Brooklynissä 1933.
Jeremy Corbyn
Jeremy Bernard Corbyn (s. 26. toukokuuta 1949 Chippenham, Wiltshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen poliitikko, joka toimi Britannian työväenpuolueen puheenjohtajana vuosina 2015–2020. Corbyn on ollut kansanedustaja vuodesta 1983.
Työväenpuolueen johdossa
Työväenpuolueen puheenjohtaja Ed Miliband erosi tehtävästään puolueen hävittyä vuoden 2015 parlamenttivaalit. Corbyn nousi yllättäen seuraajasuosikiksi, vaikka häntä pidetäänkin puolueen vasemman laidan edustajana. Corbynin äänimäärä puolueen jäsenäänestyksessä oli 59,5 prosenttia Blairin suunnan Liz Kendallin jäädessä alle viiteen prosenttiin. Le Monde diplomatique -lehden toimittaja Alex Nunnsin arvion mukaan Corbynin kannattajista noin kolmasosa on koulutettuja työttömiä, kolmasosa sodanvastustajia – on muistettava, että Stop the War Coalition järjesti vuonna 2003 Britannian historian suurimman mielenosoituksen, johon osallistui yli kaksi miljoonaa sodanvastustajaa – ja kolmasosa ammattiyhdistysväkeä, jotka kokevat Työväenpuolueen mennen liian oikealle thatcherilaisissa yksityistämisaalloissa. Vain parlamenttiryhmässä on merkittävää blairilaista vastustusta.
Lähes 6 500 venäläistä Twitter-tiliä, ainakin osa botteja, ylisti Corbyniä ja arvosteli konservatiiveja vaikuttaakseen vuoden 2017 parlamenttivaaleihin, todetaan Swansean yliopiston ja Sunday Times -lehden tutkimuksessa. Ne tavoittivat miljoonia äänestäjiä yrityksessään kääntää vaalien voitto Työväenpuolueelle. Vaaleissa konservatiivit menettivät 12 paikkaa ja joutuivat ottamaan tuekseen (pienen) Pohjois-Irlannin unionistipuolueen (DUP) jatkaakseen vallassa.
Corbyn erotettiin työväenpuolueesta 29. lokakuuta 2020. Syynä oli raportti, joka käsittelee työväenpuolueessa esiintyvää antisemitismiä. Corbynin väitetään siinä olleen haluton puuttumaan antisemitismiin puolueessa, mutta Corbyn itse piti näitä väitteitä ylilyönteinä. Työväenpuolueen johto vaati Corbynia perääntymään tällaisista väitteistä, josta Corbyn kieltäytyi. Määräaikaisen erottamisen aikana Corbyn ei istu työväenpuolueen parlamenttiryhmässä. .
Vuonna 2023 työväenpuolue ilmoitti, ettei se hyväksyisi Corbynia ehdokkaakseen seuraavissa parlamenttivaaleissa.
Näkemyksiä
Corbyn sanoo olevansa demokraattinen sosialisti ja kannattavansa radikaalia talouspolitiikkaa.
Corbyn kannattaa korkeaa veroastetta ja menojen lisäämistä, rautateiden ja sähköntuotannon kansallistamista – Clement Attleen tapaan – sekä joidenkin hiilikaivosten avaamista uudelleen tulevaisuudessa, mutta vain mikäli hiilenpoltto tapahtuisi hiilineutraaleilla menetelmillä. Pankkeja ja suuryrityksiä valvottaisiin tiukasti ja kansallinen investointipankki alkaisi rahoittaa perusrakennetta. Myös Lontoon Cityn finanssivaltaa Corbyn haluaa suitsia. Vähemmistöjen ja mielenterveysongelmaisten asemaa parannettaisiin. Nykymuotoista Euroopan unionia Corbyn pitää liian uusliberalistisena. Erityisesti Corbyn haluaa vetää Britanniaa ulos sodista ja asevarustelusta.
Keväällä 2014 Corbyn piti Yhdysvaltoja syyllisenä Ukrainan kriisiin ja Venäjää provokaation uhrina. Brittitoimittaja Edward Lucasin mukaan Corbynin "anti-imperialismi" ei ulotu Ukrainaan. Harkovan ihmisoikeusryhmä arvosteli Corbyniä ihmisoikeuksien halventamisesta.
Corbyn on ilmaissut sympatiansa Venezuelalle. Hän on painottanut tarvetta yhteiseen keskusteluun Hamasin ja Hizbollahin kanssa rauhan saavuttamiseksi.
Corbyn on ilmoittanut olevansa hyvin pasifistinen. Työväenpuolueen sisällä häntä on kuitenkin arvosteltu IRA:n poliittisen siiven, Sinn Féinin, tukemisesta ja yhteistyöstä IRA:n entisten jäsenten kanssa.
Bélesta (Ariège)
Bélesta on kunta Ranskan eteläosassa Ariègen departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Hers-Vif-joen varrella noin 44 kilometriä Pamiersin kaupungista kaakkoon.
pienoiskuva|vasen|Fontestorbesin lähde Kunnan nähtävyyksiä on Fontestorbesin lähde. Se on yksi Ranskan kymmenestä karstilähteestä. Suurimman osan vuodesta se virtaa tasaisesti, mutta kuivan kauden aikana sen virtaus muuttuu jaksottaiseksi. Ilmiön syytä ei tunneta.
Lansing Capital Regionin kansainvälinen lentoasema
Lansing Capital Region kansainvälinen lentoasema on kansainvälinen lentoasema viisi kilometriä luoteeseen Lansingin kaupungin liikekeskuksesta Michiganissa Yhdysvalloissa. Lentoasemalla on kolme kiitotietä ja yksi matkustajaterminaali. Lentoaseman avattiin 14. heinäkuuta 1928. Lentoaseman toiminnasta vastaa Capital Region Airport Authority. Lentoaseman kautta kulki 656 703 matkustajaa vuonna 2000. Lentoaseman kautta kulki 389 600 matkustajaa vuonna 2012.
Kalliojärvi (Virrat, Kalliojärvenperä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,8 metriä mpy.
Michael Richards
right|250px|thumb|Richards vuonna 1993. Michael Richards (s. 24. heinäkuuta 1949 Culver City, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Richards oli jo nuorena kiinnostunut näyttelemisestä. Hänestä tulikin näyttelijä, kunnes Vietnamin sodan aikana hänet lähetettiin Länsi-Saksaan. Länsi-Saksasta palattuaan hän jatkoi näyttelemistä. Hänen suuria esikuviaan olivat Jacques Tati ja Charlie Chaplin, jotka tunnettiin fyysisen komedian taitajina.
Vuonna 1989 hän esiintyi The Today Show'ssa ja hänen esityksensä vakuutti Jerry Seinfeldin. Seinfeld kysyi, josko Richardsilla olisi kiinnostusta Seinfeld-sarjaa kohtaan. Richards oli kiinnostunut, koska hän pääsi näyttelemään juuri sellaista roolia, missä tarvitsi käyttää fyysisen komiikan taitoja. Richards sai roolin sarjasta ja näytteli siinä Jerryn omituista naapuria, Cosmo Krameria. Hän sopi rooliinsa täydellisesti ja sai jopa kolme Emmy-palkintoa, enemmän kuin kukaan muu Seinfeldin näyttelijöistä.
Seinfeldin jälkeen hän tuotti ja näytteli The Michael Richards Show 'ssa, mutta se ei odotuksista huolimatta menestynyt laisinkaan. Vain muutaman jakson jälkeen se lopetettiin, ja sen jälkeen Richards on esiintynyt vain harvoissa ohjelmissa ja elokuvissa. Richards on eronnut ja hänellä on avioliitostaan yksi lapsi.
17. marraskuuta 2006 Richards herjasi stand up -esityksensä aikana mustaa häirikköä yleisössä rasistisin sanoin, mistä nousi Yhdysvalloissa suuri häly. Hän pahoitteli tapahtunutta Late Show with David Lettermanissa muutaman päivän kuluttua. Richards on kertonut pitävänsä itseään uskonnoltaan juutalaisena vaikka ei olekaan muodollisesti kääntynyt juutalaiseksi eikä ole syntyperältään juutalainen.
Antares (täsmennyssivu)
Antares tarkoittaa seuraavia asioita:
Raisa Porrasmaa
Raisa Porrasmaa (s. 1981 Juuka) on suomalainen japanologi, kääntäjä ja tietokirjailija.
Porrasmaa valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2010. Hän valmistelee väitöskirjaa Japanin 1000–1200-lukujen hovikirjallisuudesta. Porrasmaa on kirjoittanut kirjoja Japanista ja opettanut japanin kieltä. Hän on suomentanut Haruki Murakamin teoksia, joista Värittömän miehen vaellusvuodet (2014) oli ensimmäinen suoraan japanista suomennettu Murakamin teos.
Porrasmaa asuu Helsingissä ja Tokiossa.
Curt von Bardeleben
Curt von Bardeleben (4. huhtikuuta 1861 – 31. tammikuuta 1924) oli saksalainen kreivi ja shakkimestari. Hän kuoli ja syntyi Berliinissä. Hän julkaisi shakkilehteä vuosina 1897–1891.
Séguret
Séguret [seɡyʁɛ] on Ranskan kunta Provence-Alpit-Riviera‎n alueella Vauclusen departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 843. Séguret kuuluu Vaison-la-Romainen kantoniin Carpentras’n arrondissementissa.
Séguret kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluu kuusi muutakin Vauclusen kylää.
Rea Mauranen
Rea Tellervo Mauranen-Nuru (s. 25. huhtikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on palkittu kahdesti Jussi-patsaalla.
Ura
Mauranen valmistui Suomen Teatteri­koulusta vuonna 1973, minkä jälkeen hän näytteli yhdeksän vuotta KOM-teatterissa ja sittemmin myös useita vuosia Helsingin kaupunginteatterissa. Vuonna 1995 Mauranen jäi free­lanceriksi. Hän on myös levyttänyt useaan otteeseen KOM-teatterin yhteydessä.
Mauranen voitti Jussi-palkinnon parhaasta nais­pääosasta elo­kuvassa Tulipää vuonna 1981 sekä parhaasta nais­sivuosasta elo­kuvasta Neitoperho 1998.
Hän näytteli yhtä pää­osista tasa­vallan presidentin kanslia­päällikkö Marjatta Kuusistoa vuonna 2017 alkaneessa Ylen draama­sarjassa Presidentti.
Yksityiselämä
Mauranen on naimisissa Pekka Nurun kanssa. Perheeseen kuuluvat Nurun kolme aikuista lasta ja neljä lastenlasta.
Väkivallan lapset
Väkivallan lapset on Doris Lessingin viisiosainen kirjasarja.
John Hough
John Hough ['hʌf] (s. 21. marraskuuta 1941 Lontoo) on brittiläinen elokuva- ja televisio-ohjaaja, joka on työskennellyt myös Hollywoodissa. Hänet tunnetaan parhaiten 1970- ja 1980-luvulla tekemistään ohjaustöistä kuten Silminnäkijä (1970), Pirun kaksoset (Twins of Evil, 1971), Aarresaari (1972, englanninkielinen versio), Paholaisen talo (The Legend of Hell House, 1973), Hurja Larry, tuhma Mary (1974), Pako taikavuorelle (1975), Paluu Taikavuorelta (1978), Kultasaalis (Brass Target, 1978), Mustien vuorten kulta (El Triunfo de un hombre llamado caballo, 1982) ja Rakkauden uhkapeli (A Hazard of Hearts, 1987).
Houghin ensimmäisiä ohjaustöitä olivat neljä jaksoa 1960-luvun lopun televisiosarjaan Herrasmiesagentti (The Avengers). Muutaman brittielokuvan jälkeen hän siirtyi 1970-luvun alkupuolella Hollywoodiin, jossa pääsi ennen pitkää toteuttamaan unelmansa elokuvien ohjaamisesta Disney-yhtiölle.
Sveitsin liittovaltion demokraattinen liitto
Sveitsin liittovaltion demokraattinen liitto (saks. Eidgenössisch-Demokratische Union, EDU) on sveitsiläinen poliittinen puolue. Sen ideologia on poliittisesti konservatiivinen, protestanttinen, fundamentalisti ja oikeistopopulistinen.
Mikronesialaiset kielet
pienoiskuva|300x300px|Mikronesialaisten kielten puhuma-alue Mikronesialaiset kielet ovat austronesialaisen kielikunnan oseanialaisten kielten ryhmään kuuluva, Mikronesiassa puhuttava kieliryhmä. Siihen kuuluu noin kaksikymmentä kieltä, joita ovat muun muassa nauru, kiribati, kosrae sekä marshalli. Mikronesialaiset kielet jakautuvat edelleen kahteen kieliryhmään, joista toiseen kuuluu ainoastaan nauru ja toiseen kuuluvat kaikki muut ryhmän kielet.
Bobo-nukkekoe
Bobo-nukkekokeessa tutkittiin ympäristön vaikutusta lasten oppimiseen ja toimintaan. Kokeessa näytettiin lapsille video miehestä, joka pahoinpiteli bobo-nukkea. Lapset tuotiin myöhemmin huoneeseen, jossa oli samanlainen bobo-nukke, kuin videossa ja lapset alkoivat epäröimättä pahoinpitelemään nukkea videon miehen tavoin. Videoon kuului myös päätösosio, jossa mies kohtasi seuraamuksia teoistaan. Kävi ilmi, että lapset, jotka näkivät miestä palkittavan videolla, pahoinpitelivät nukkea todennäköisemmin kuin lapset, jotka näkivät miestä rangaistavan videolla.
Kokeen tuloksista Bandura muodosti johtopäätöksen, jonka mukaan lapset oppivat paljon ottamalla mallia ympäristöstä, ja kehitti mallioppimisen käsitteen.
Ulkoministeriön kansainvälisten asiain valmennuskurssi
Ulkoasiainministeriön kansainvälisten asiain valmennuskurssi eli Kavaku on väylä Suomen ulkoministeriön niin kutsutulle yleisuralle, virkamiehiksi ja diplomaateiksi pyrkiville, ylemmän korkeakoulututkinnon suorittaneille. Kurssia on järjestetty vuodesta 1970.
Yleisurasta tekee ”yleisen” ja sen erottaa muista ulkoasiainhallinnon – ja yleensä valtionhallinnon – tehtävistä sen säännöllinen tehtäväkierto, joka koostuu keskimäärin 3–4 vuoden työjaksoista sekä kotimaassa että ulkomaanedustuksissa. Yleisuralle rekrytoidaan monipuolisia yleisosaajia, ei ainoastaan esimerkiksi kansainvälistä politiikkaa opiskelleita.
Valintaprosessi on monivaiheinen ja sisältää eri hakuvaiheisiin päässeiden kohdalla muun muassa yleistietokokeen sekä psykologiset testit. Hakijan tulee olla Suomen kansalainen ja puhua kotimaisten kielten lisäksi vähintään kahta muuta kieltä.
Cecil Howard Green
Green oli 5-vuotiaana todistamassa San Franciscon maanjäristystä.
Ulkoministeriön kansainvälisten asiain valmennuskurssi
Diplomaatiksi on mahdollista päästä myös poliittisen virkanimityksen kautta esimerkiksi erityisasiantuntijoiksi tai avustaviin tehtäviin niin kutsutun yleisen väylän ulkopuolelta.
Tiiti Mendelin
Tiiti Mendelin, ent Tiiti Taskinen (s. 1941, Vaasa) on suomalainen taiteilija. Mendelin opiskeli 1960-luvulla kamera -ja elokuvataidetta Taideteollisessa oppilaitoksessa, joka sijaitsi tuolloin Ateneum issa. Valmistuttuaan hän työskenteli nimellä Tiiti Taskinen Fennada-Filmis sä kuvaussihteerinä, mm. Edvin Lainee n Pohjantähti-trilogiassa. Akseli ja Elina- elokuvassa hän näytteli Rouva Rautajärveä. Hän asuu Kemiönsaarella.
Kuvataiteissa Tiiti Mendelinin pääasiallinen tekniikka on vesivärimaalaus eli akvarelli. Hän kertoo maalanneensa elämänsä aikana noin 4000 työtä, mukana myös kirjojen kuvituksia, julisteita ja levynkansia. Mendelinin taiteellisia teemoja ovat olleet mm. ihmisen koristautuminen, muinaiset kansat ja näyttämötaide.
Mustapukuisen naisen arvoitus
Mustapukuisen naisen arvoitus on vuonna 1978 ensi-iltansa saanut Claude Chabrolin ohjaama ranskalais-kanadalainen jännitys- ja rikosdraamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert, Stéphane Audran ja Jean Carmet.
Mustapukuisen naisen arvoitus perustuu tositapahtumiin ja Jean-Marie Fitèren teokseen Violette Nozière (1975), jonka pohjalta Odile Barski, Hervé Bromberger ja Frédéric Grendel laativat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuva perustuu tosielämän Violette Nozièreen (1915–1966) ja Ranskassa vuonna 1933 tapahtuneeseen murhatapaukseen. Elokuvan tuottajina olivat Denis Héroux ja Eugène Lépicier.
Tiiti Mendelin
Mendelinin retrospektiivinen näyttely "Näyttämöllä" oli Salon Taidemuseossa Veturitallissa 2013.
Iloiset veronmaksajat
Iloiset veronmaksajat ry on vuonna 2004 perustettu ja 2006 rekisteröity Suomessa toimiva yhdistys, jonka tarkoitus on puolustaa veroilla rahoitettavaa yhteiskuntaa ja lisätä ihmisten halukkuutta maksaa veroja. Aktiivisimmin yhdistys toimi vuosina 2004–2013 ja toimintamallinaan yhdistys otti osaa julkiseen keskusteluun ja järjesti keskustelutilaisuuksia. Järjestön puheenjohtajana toimi vuonna 2013 Minna Salminen ja sen ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Aleksis Nokso-Koivisto. Yhdistyksellä oli vuonna 2010 noin 600 maksavaa jäsentä. Vuonna 2008 iloisten veronmaksajien Kati Peltola julkaisi Reilu verokirja -pamfletin WSOY:n Barrikadi-sarjassa.
Mustapukuisen naisen arvoitus
Juoni
Elokuva sijoittuu 1930-luvun alun Pariisiin, sotien väliseen Ranskaan, joka kamppailee sosiaalisen ja poliittisen muutoksen kanssa. 19-vuotias Violette Nozière on jännitystä etsivä tyttö, joka kapinoi klaustrofobisten työväenluokkaisten vanhempiensa, Germainen ja Baptisten, rajoitteita vastaan traagisin seurauksin. Violette työskentelee salaa prostituoituna, kunnes hän rakastuu tuhlaavaiseen nuoreen mieheen, jota hän alkaa tukea taloudellisesti rahoilla, jotka hän on varastanut vanhemmiltaan ja tienannut prostituutiosta. Hän alkaa suunnitella vanhempiensa murhaa, sillä heidän kuolemiensa myötä hän perisi isänsä omaisuuden.
Iloiset veronmaksajat
Tausta
Iloisten veronmaksajien taustalla on ajatus verorahoilla rahoitetuista laadukkaista, tasa-arvoisista hyvinvointipalveluista ja vakaasta yhteiskunnasta ja se kohdisti kritiikkiä erityisesti yksipuoleiseen veronalennuskeskusteluun. Yhdistyksen perustamisaikaan keskustelua hallitsivat Veronmaksajain Keskusliitto ja valtiovarainministeriö, jotka molemmat kampanjoivat veronalennusten ja hyväosaisia suosivan veropolitiikan puolesta.
Pasi Välimaa
Pasi Välimaa (4. helmikuuta 1968 Uusikaupunki – 6. heinäkuuta 2019 Béziers, Ranska ) oli ruotsinsuomalainen tekstiilitaiteilija.
Mustapukuisen naisen arvoitus
Juoni
Samaan aikaan lääkäri kertoo vanhemmille Violettella olevan syfilis. Violette onnistuu lähestulkoon vakuuttamaan vanhempansa, että hän on jotenkin perinyt kyseisen sukupuolitaudin heiltä. Tällä tekosyyllä hän huijaa heidät ottamaan ”lääkettä”, joka on itse asiassa myrkkyä. Myrkky tappaa hänen isänsä, mutta hänen äitinsä selviää hengissä. Violette pidätetään ja saa syytteen murhasta. Hän puolustaa itseään väittämällä, että hänen isänsä käytti häntä seksuaalisesti hyväkseen. Kun henkiin jäänyt äiti todistaa tytärtään vastaan, Violette todetaan syylliseksi murhaan ja tuomitaan kuolemaan.
SMF
SMF voi tarkoittaa seuraavia:
Mustapukuisen naisen arvoitus
Juoni
Elokuvan lopussa kerrotaan, että hänen kuolemanrangaistuksensa kumottiin ja muuttui lievennetyksi elinkautiseksi – hän lopulta vapautui vankilasta, avioitui ja sai monta lasta.
Pasi Välimaa
Välimaa matkusti vuonna 1988 kesätöihin Ruotsiin ja asettui sen jälkeen sinne pysyvästi asumaan. Hän opiskeli vuosina 1989–1992 Tukholman yliopistossa teatteri- ja kirjallisuustiedettä ja vuosina 1992–1997 Konstfackissa tekstiilitaidetta ja muotoilua. Vuosina 2009–2017 hän toimi professorina Göteborgin yliopiston Högskolan för design och konsthantverk -koulutusyksikössä. Hän asui Ranskassa.
Iloiset veronmaksajat
Tausta
Yhdistystä perustettaessa vuonna 2004 Veronmaksajain Keskusliitto vastusti järjestön nimivalintaa, koska heistä sana veronmaksajat yhdistettiin Veronmaksajain Keskusliittoon ja nimi oli siten harhaanjohtava. Tästä syystä yhdistyksen rekisteröinti onnistui vasta vuonna 2006.
Pasi Välimaa
Välimaan ensimmäinen yksityisnäyttely oli vuonna 1995, ja hän on osallistunut yhteisnäyttelyihin muun muassa Ruotsissa, Suomessa, Britanniassa, Ranskassa, Australiassa ja Itävallassa.
Mustapukuisen naisen arvoitus
Tuotanto
Violette Nozièren lapset eivät aluksi halunneet elokuvaa heidän äitinsä tarinasta, sillä he pelkäsivät sen tahraavan hänen muistoaan. Lapsien lupa elokuvaan oli välttämätön, joten Claude Chabrol selitti heille elokuvan olevan myötätuntoinen Nozièrea kohtaan. Kun elokuva valmistui, Chabrol näytti elokuvan heille, jotka pitivät siitä hyvin paljon.
Mustapukuisen naisen arvoitus -elokuvan kuvaukset alkoivat 14. marraskuuta 1977 ja päättyivät 31. joulukuuta 1977. Elokuva kuvattiin Pariisissa Ranskassa 1 360 000 dollarin budjetilla. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalaiset Filmel ja France 3 Cinéma sekä kanadalainen Cinévidéo.
Julkaisu ja vastaanotto
Mustapukuisen naisen arvoitus sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 20. toukokuuta 1978. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 24. toukokuuta 1978, Kanadassa 9. kesäkuuta 1978 ja Suomessa 4. elokuuta 1978. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa Gaumont, Kanadassa Cinépix Film Properties (CFP) ja Suomessa Magna-Filmi Oy Ab. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 1 074 507 katsojaa ja oli Suomessa 87. katsotuin elokuva 26 059 hengen katsojamäärällään vuonna 1978.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 83% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,9/10 keskiarvolla. Keräys perustuu kuuteen arviointiin. 215 käyttäjästä 68% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,5/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 1 546 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,4/10.
Laavajärvi
thumb|[[Nyiragongon laavajärvi]] Laavajärvi on sulasta laavasta kerääntynyt järvimäinen, usein pyöreähkö muodostuma. Laavajärvien laava on useimmiten basalttista, ja sellainen voi syntyä purkausaukkon, kraatteriin tai suureen painaumaan. Laavajärvi voi muodostua, kun kraatteriin virtaa purkausaukosta tarpeeksi laavaa sen osittaiseen täyttämiseen. Laavajärvi voi syntyä myös, kun kraatteriin tai painaumaan virtaa laavaa sen ulkopuolisesta purkauksesta. Aktiivinen laavajärvi on suoraan yhteydessä magmasäiliöön.
Pitkäaikaisia laavajärviä synnyttävät tulivuoret ovat melko harvinaisia. Kuuluisimmat laavajärvet ovat Havaijin Kīlauealla, Etiopian Erta Alessa, Kongon demokraattisen tasavallan Nyiragongossa, Vanuatun Ambrymissa ja Antarktiksen Mount Erebuksella.
Jääkiekon SM-liigakausi 1991–1992
Kausi 1991–1992 oli jääkiekon SM-liigan 17. kausi. Kauden päätteeksi Helsingin Jokerit nappasi mestaruuden, toiseksi sijoittui JyP HT ja pronssia sai HIFK Helsingistä. Pudotuspeleissä pistepörssin kärkisijat miehitti Jokerikolmikko Teemu Selänne (10+7), Otakar Janecky (2+11) ja Keijo Säilynoja (5+6). Runkosarjan voitti JyP HT (nyk. JYP) ja pistepörssin kärjessä oli TPS-kaksikko Mikko Mäkelä (25+45) ja Esa Keskinen (24+45).
Runkosarja
Uusinta 10.sijasta: Tappara - Hockey-Reipas 2-6
Puolivälierät
Ässät välieriin voitoin 2–0.
HIFK välieriin voitoin 2–1.
Välierät
JyP HT finaaliin voitoin 3–2.