cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luonnonhoitometsä
Luonnonhoitometsä on ollut Metsähallituksen päätöksellä perustettu erikoismetsä. Siinä on voinut olla eri tavalla käsiteltäviä osia, kuten puistometsiä, aarnialueen säilytettäviä alueita sekä myös talousmetsiä. Metsähallitus on luopunut nimikkeen käytöstä suojeluohjelmissaan. Nykyään vastaavat alueet ovat esimerkiksi vanhojen metsien suojelualueita.
Kaivinpaalu
Kaivinpaalu on paalutyyppi, jota käytetään useimmiten tukipaaluina siirtämään suuria ja keskitettyjä kuormia joko kallioon tai moreeniin. Se on maata syrjäyttämätön paalu, joka valmistetaan siten, että avonainen työputki painetaan maahan samanaikaisesti putkea hiertäen. Työputki voidaan myös joissakin tapauksissa lyödä maan sisään. Maa poistetaan putken upotustasoon asti ja sen sisään asennetaan raudoitus tai sen sisään lasketaan raudoituselementti. Putki nostetaan ylös samalla kun se valetaan täyteen betonia. Jos paalu joudutaan upottamaan pohjavedenpinnan alapuolelle, betonointi suoritetaan siten, että veden- ja valupaine pidetään korkeampina kuin putken alapään kautta vaikuttava pohjaveden paine. Paalun halkaisija on tavallisesti 900–1 500 millimetriä.
Alppitorvi
thumb|300px|Alppitorven soittajia, Dießen am Ammersee, [[Baijeri.]] thumb|300px|Alppitorvikonsertti Sveitsissä
Alppitorvi on puhallinsoitin, jota käytetään erityisesti Sveitsin vuoristoseuduilla. Sen varsi on hyvin pitkä eikä siinä ole sivuaukkoja. Soitossa käytettävän puhallustekniikan vuoksi alppitorvi kuuluu vaskipuhaltimiin, vaikka se valmistetaan puusta. Alppitorven ääni voi maastosta riippuen kuulua 5–10 kilometrin päähän.
Alppitorvi kaiverretaan tavallisesti kuusesta, joskus myös männystä. Suukappale tehdään erikseen kovemmasta puulajista. Aiemmin alppitorven valmistaja etsi sopivasti torven muotoon taipuneen puun. Vastaavia pitkiä puutorvia on käytetty muillakin vuoriseuduilla kuten Tiibetissä ja Pyreneillä.
Alkujaan torvia käytettiin vuoristossa merkinantoon ja paimenten apuvälineenä. Ensimmäinen tunnettu kirjallinen maininta alppitorvesta on vuodelta 1527. 1700-luvulla alppitorvi jäi melkein unohduksiin. Kansanperinne elpyi kuitenkin 1800-luvulla muun muassa matkailun vaikutuksesta. Nykyään alppitorvi on Sveitsissä linkkuveisten, juuston, suklaan ja alppitähden (Edelweiß) ohella kansallissymboli. Schweizer Jodlerverband on laskenut Sveitsissä olevan 1 800 järjestäytynyttä alppitorven soittajaa.
Musiikkia alppitorvelle
Alppitorvelle on sävelletty vain vähän musiikkia. Tunnetuin sävellys lienee Leopold Mozartin Sinfonia pastorella alppitorvelle ja jousiorkesterille, G-duuri. Myös sveitsiläinen Jean Daetwyler on käyttänyt alppitorvea musiikissaan, esimerkiksi teoksessa Konsertto alppitorvelle ja orkesterille.
Useat säveltäjät ovat käyttäneet perinteisiä alppitorvisävelmiä hyväksi musiikissaan. Esimerkiksi Gioacchino Rossini käytti oopperassaan Wilhelm Tell sveitsiläistä alppitorvisävelmää Ranz des Vaches. Samoin Brahms sai innoitusta ensimmäiseen sinfoniaansa Sveitsissä kuulemastaan alppitorvisävelmästä.
Jangtse
thumb|450px|Jangtsen valuma-alueen kartta. Jangtse on Aasian pisin ja maailman kolmanneksi pisin joki Niilin ja Amazonin jälkeen. Kiinassa joesta käytetään nimeä Changjiang (長江, ), ja tätä nimeä käytetään myös useissa nykyaikaisissa kartoissa muualla maailmassa. Nimen hanzi-merkit tarkoittavat kirjaimellisesti ’pitkää jokea’. Jangtse laskee Itä-Kiinan mereen Shanghain pohjoispuolella. Joki on tunnettu suomeksi aiemmin myös nimellä Sininen joki.
Jokea on perinteisesti pidetty Etelä- ja Pohjois-Kiinan välisenä rajana.
Jangtsen vuosittain levittämä hedelmällinen liete on ensiarvoisen tärkeää Jiangsun provinssin riisinviljelylle.
Jangtsen tulviminen on ollut alueella suuri ongelma. Edellisen kerran joki tulvi vuonna 1998, mutta paljon tuhoisampi oli vuoden 1954 tulva, jolloin kuoli yli 30 000 ihmistä. Vakavia tulvia on sattunut myös vuosina 1911 (100 000 kuollutta), 1931 (145 000 kuollutta) ja 1935 (142 000 kuollutta).
Yichangiin Hubein maakuntaan rakennettu Kolmen rotkon pato on vähentänyt tulvimista huomattavasti ja helpottanut alueen sähköntuotantoa, tosin monien veden alle pysyvästi jääneiden kaupunkien ja ympäristölle aiheutuvien vakavien haittojen kustannuksella.
Jangtsejoen vesistön ja samalla koko Kiinan suurimmat makeanveden järvet ovat Poyangjärvi ja Dongtingjärvi. Osa Jangtsen sivujoista laskee pääuomaan näiden järvien kautta, mutta etenkin Jangtsejoen tulviessa vettä virtaa myös järviin päin.
Petru Lucinschi
Petru Lucinschi (27. tammikuuta 1940 Rădulenii Vechi, Romania, nyk. Moldovassa) oli Moldovan 2. presidentti 1996–2001.
Lucinschi teki uransa Moldavian SSR:ssa, jossa hän nousi 1989 puolueen pääsihteeriksi. Vuonna 1991 hän siirtyi Moskovaan, jossa hänet valittiin NKP:n keskuskomitean sihteeriksi.
Vuosina 1993-1997 hän oli Moldovan parlamentin puhemies. Hänet valittiin maan toiseksi presidentiksi 1996. Moldovassa parlamentti valitsee presidentin neljän vuoden kaudelle. Vuonna 2000 parlamentti ei kuitenkaan saanut sovittua Lucinschin seuraajasta, joten Lucinschi määräsi 2001 ennenaikaiset vaalit, joiden jälkeen parlamentti valitsi presidentiksi Vladimir Voroninin.
Nikolai Patrušev
thumb|Nikolai Patrušev vuonna 2008. Nikolai Platonovitš Patrušev (, s. 1951) oli Venäjän turvallisuuspalvelun FSB:n päällikkö vuoden 1999 elokuusta toukokuuhun 2008. Tämän jälkeen hän siirtyi presidentinhallinnon keskeiseen virkaan Venäjän federaation turvallisuusneuvoston sihteeriksi Hän on presidentin lähipiirin niin sanottuja silovikejä, jotka R.Politikin perustajan Tatjana Stanovajan mukaan "tarjoavat aineistoa Putinin peloille ja provosoivat ja laajentavat jännitystä".
Patrušev on alkujaan laivanrakennusinsinööri. Hän toimi KGB:ssä vuodesta 1975. Hänestä tuli Sergei Stepašinin johtaman silloisen FSK:n sisäisen turvallisuuden osaston johtaja 1994. Kun Stepašin erosi 1995, Patruševista tuli FSB:n organisaatio- ja tarkastusosaston varajohtaja. Toukokuussa 1998 Patruševista tuli presidentin henkivartijoiden valvontayksikön johtaja, ja lokakuussa 1998 FSB:n varajohtaja. Presidentti Boris Jeltsin nimitti Patruševin FSB:n johtoon 9. elokuuta 1999. Hän oli virassa toukokuuhun 2008 asti. Patruševin arvellaan olevan yksi niistä muutamista henkilöistä, joilla oli eniten valtaa Venäjällä. Hän on Venäjän turvallisuusneuvoston johtaja, Guardianin mukaan haukkojen haukka ja Vladimir Putinin kansallisen turvallisuuden neuvonantaja. Salaliittoteoreetikkona hän uskoo että länsimaat haluavat tuhota Venäjän.
Patrušev on tuntenut Putinin 1970-luvulta lähtien, jolloin he työskentelivät yhdessä KGB:ssä Leningradissa.
Patrušev on sotilasarvoltaan kenraali. Hänelle on myönnetty Venäjän federaation sankarin arvonimi hänen ansioistaan toisessa Tšetšenian sodassa vuonna 2003. Hänellä on lakitieteiden tohtorin tutkinto. Patrušev on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.
Patruševin poika, Dmitri Patrušev, nimitettiin Venäjän maatalousministeriksi kesällä 2018.
Patrušev perheineen sai aatelisavon vuonna 2007.
Mari Wiklund
Mari Wiklund (o.s. Lehtinen, s. 26. marraskuuta 1977 Kerava) on suomalainen kielentutkija ja aikido-opettaja. Hän on ranskalaisen filologian yliopistonlehtori ja dosentti Helsingin yliopistossa. Hän on tutkinut muun muassa ranskan ja suomen prosodiaa sekä autismikirjon henkilöiden puhetta ja vuorovaikutusta. Hän valmistui filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2009. Hän on kielten maisteriohjelman johtaja Helsingin yliopistossa sekä tieteellisen Puhe ja kieli -lehden päätoimittaja.
Wiklund harrastaa aikidoa. Hän aloitti aikidon harjoittelun Keravalla vuonna 1988. Hän suoritti lajissa 1. danin mustan vyön Ranskassa vuonna 1995. Nykyisen vyöarvonsa, 6. danin mustan vyön (6. dan Aikikai), hän sai vuonna 2020. Wiklund perusti aikidoseura Finn-Aiki ry:n Helsingin Myllypuroon vuonna 2000 kahden muun henkilön kanssa. Wiklund toimii edelleen seuran päävalmentajana ja toiminnanjohtajana. Vuosina 2010–2015 sekä 2017–2018 Wiklund oli Suomen Aikidoliiton teknisen valiokunnan jäsen. Lisäksi hän toimi Suomen Aikidoliiton koulutusvaliokunnan jäsenenä vuonna 2008 ja puheenjohtajana vuosina 2009–2010.
HMS Theseus
HMS Theseus on ollut usean Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
High School Musical (albumi)
High School Musical on soundtrack musikaalista High School Musical. Se ilmestyi 10. tammikuuta 2006. Levyllä laulaa moni elokuvassa näytellyt, kuten Zac Efron, Vanessa Hudgens, Ashley Tisdale ja Lucas Grabeel.
Special Edition
Special Edition sisältää normaalin levyn lisäksi bonuslevyn, joka sisältää seuraavat kappaleet karaokeversioina:
Ulithin kieli
Ulithi (omakielinen nimi: Yulidiy ) on mikronesialainen kieli, jota puhutaan Yapin osavaltiossa, Mikronesiassa. Kielen katsotaan olevan uhanalainen ja sen läheisiä sukulaiskieliä ovat mm. marshalli ja kosrae. Kielellä on puolivirallinen asema Yapin chuukinkielisillä atolleilla. Paikallisen väestön arvioidaan olevan polynesialaisten ja mikronesialaisten jälkeläisiä.
Vuonna 2010 kielen puhujamääräksi arvioitiin 3000 ihmistä.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti käännettiin ulithiksi vuonna 2003.
Konsonantit
Lähde:
Magnesiitti
Magnesiitti (MgCO3, magnesiumkarbonaatti) on kalsiitin ja dolomiitin kaltainen, mutta on karbonaattimineraaleista kaikkein kovin.
Ulithin kieli
Vokaalit
Lähde:
Magnesiitti
Magnesiitti on kidejärjestelmältään trigonaalinen. Kiteet ovat romboedrejä tai sauvamaisia. Magnesiitti on väriltään valkea, kellanvalkoinen, sinertävänharmaa tai ruskehtava. Viirun väri on valkoinen. Kiilto on lasikiilto, mutta mineraali voi olla myös kiilloton. Kovuus on 4–4,5 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 2,9–3,1 g/cm³.
Magnesiittia käytetään tulenkestävien tiilien sekä erikoissementtien valmistukseen. Myös sulatusuuneja vuorataan magnesiitilla. Magnesiitti on magnesiummalmimineraali. Magnesiittia esiintyy monissa paikoissa Itä-Suomessa.
Kielipolitiikka
Kielipolitiikka on kielen tai kielten ja yhteiskunnan välisten suhteiden järjestämistä tietoisilla toimilla. Kielipolitiikan piiriin kuuluu muun muassa uhanalaisten kielten elvyttäminen sekä koulutuksen kielen valitseminen. Kielipoliittiset toimet voivat kohdistua myös kieleen itseensä. Tällaisia toimenpiteitä ovat esimerkiksi jonkin kielimuodon vakiinnuttaminen yleiskieleksi ja kielenhuolto.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2020 pudotuspelivaihe
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2020 pudotuspelivaihe alkoi 26. kesäkuuta 2020 ja päättyi 11. heinäkuuta 2020 loppuotteluun Lontoon Wembley Stadiumissa.
Karsiutuneet joukkueet
Kuuden lohkon voittajat ja toiseksi tulleet etenivät suoraan pudotuspelivaiheeseen, kuten myös neljä parasta kolmanneksi sijoittunutta joukkuetta.
Wales vs. Tanska
<section begin=Ottelu 38/> <section end=Ottelu 38/>
Italia vs. Itävalta
<section begin=Ottelu 37/> <section end=Ottelu 37/>
Alankomaat vs. Tšekki
<section begin=Ottelu 40/> <section end=Ottelu 40/>
Ranska vs. Sveitsi
<section begin=Ottelu 41/> <section end=Ottelu 41/>
Englanti vs. Saksa
<section begin=Ottelu 44/> <section end=Ottelu 44/>
Ruotsi vs. Ukraina
<section begin=Ottelu 43/> <section end=Ottelu 43/>
Sveitsi vs. Espanja
<section begin=Ottelu 45/> <section end=Ottelu 45/>
Belgia vs. Italia
<section begin=Ottelu 46/> <section end=Ottelu 46/>
Tšekki vs. Tanska
<section begin=Ottelu 47/> <section end=Ottelu 47/>
Ukraina vs. Englanti
<section begin=Ottelu 48/> <section end=Ottelu 48/>
Italia vs. Espanja
<section begin=Ottelu 49/> <section end=Ottelu 49/>
Englanti vs. Tanska
<section begin=Ottelu 50/> <section end=Ottelu 50/>
Mari Laakkonen
Mari Helena Laakkonen (s. 6. toukokuuta 1991 Pudasjärvi) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Pudasjärven Urheilijoita ja häntä valmentaa Raimo Moilanen.
Laakkonen voitti Kalevan kisoissa pronssia vuonna 2015 Porissa 10 000 metrillä ajalla 34.53,74. Aika oli paras pronssitulos sitten vuoden 1998 Kalevan kisojen.
Vuoden 2015 SM-maastoissa hän sijoittui neljänneksi ja voitti joukkuekilpailussa kultaa..
Hydrauliikka
Hydrauliikka tarkoittaa tehonsiirtoa nesteen paineen ja virtauksen avulla. Hydraulisesti toimivat laitteet voivat olla käsikäyttöisiä tai toimia jonkin muun energianlähteen voimin. Esimerkiksi autojen nostamisessa käytettävät hydrauliset tunkit toimivat useimmiten käsivoimin. Yleisesti hydrauliikkaa käytetään työkoneissa, kuten maansiirtokoneissa ja metsäkoneissa, joissa dieselmoottori pyörittää hydraulipumppua, ja pumpun tuottama öljynvirtaus ohjataan venttiilien kautta sylintereihin, jotka liikuttavat nosturia, kauhaa tai muita mahdollisia laitteita. Hydrauliikan avulla voidaan tuottaa suuria voimia. Hydrauliikan etu pneumatiikkaan nähden on nesteiden hyvin pienestä kokoonpuristuvuudesta johtuvat vähäiset joustot.
Ensimmäinen varhainen esimerkki hydraulisesta pyöräpumpusta Euroopasta on Perachoran pumppu 3. vuosisadalta eaa. .
thumb|250px|Kaivinkone, jonka kaivulaitteen liikuttamiseen käytetään hydraulisylintereitä thumb|Hammaspyöräpumppu
Hydraulisen tehon tuottaminen
Hydraulinen teho muodostuu nesteen paineesta ja tilavuusvirrasta. Paine ja tilavuusvirta tuotetaan koneikon avulla, joka muodostuu pumpusta ja pumppua käyttävästä voimakoneesta. Koneikot voivat olla käsikäyttöisiä tai ne voivat toimia konevoimalla, kuten sähkö- tai polttomoottorilla. Erilaiset tunkit, nostimet ja prässit ovat hyviä esimerkkejä käsikäyttöisistä hydraulisista työvälineistä. Erilaisissa koneissa pumppuja käytetään konevoimin tuottamaan hydraulista tehoa erilaisille toiminnoille, kuten nostolaitteiden ja kuormaimien liikuttamiselle.
Esimerkkejä lukuisista hydraulipumpputyypeistä ovat hammasrataspumput, mäntäpumput ja siipipumput. Pumput voivat olla säätyvätilavuuksisia tai kiinteätilavuuksisia. Kiinteätilavuuksinen pumppu tuottaa aina määrätyn tilavuusvirran tietyllä toimintanopeudella. Säätyvätilavuuksisten pumppujen tuottoa voidaan taas muuttaa toimintanopeuden säilyessä samana.
Hydraulisen tehon siirtäminen
Pumpun avulla synnytetty tilavuusvirta siirretään putkien ja letkujen avulla haluttuun paikkaan. Letkujen avulla on mahdollista siirtää tilavuusvirta helposti liikkuviin osiin. Tämä on yksi hydrauliikan eduista mekaaniseen tehonsiirtoon nähden.
Hydraulisen tehon ohjaaminen
Tavallisesti hydraulista tehoa ohjataan venttiilien avulla. Esimerkiksi suuntaventtiilillä virtaus voidaan ohjata halutulle toimilaitteelle ja paineenrajoitusventtiilillä voidaan estää painetta kohoamasta asetettua arvoa suuremmaksi.
Jarmo Eerikäinen
Jarmo Eerikäinen (s. 1948) on suomalainen pianisti ja pianopedagogi.
Hydrauliikka
Hydraulimoottorit
Hydraulimoottorit ovat toimilaitteita, jotka tuottavat hydraulisesta tehosta pyörimisliikettä ja vääntömomenttia. Moottorit voidaan ryhmittää kolmeen eri kategoriaan pyörimisnopeuden mukaan: Hidaskäyntiset (1-150 r/min), keskinopeuksiset (10-750 r/min) ja nopeakäyntiset (300-5000 r/min). Toinen tapa ryhmitellä moottorit on rakenteensa perusteella: hammaspyörä-, siipi- ja mäntärakenteiset moottorit. Hydraulimoottoreita käytetään esimerkiksi ajoneuvojen hydrostaattisessa voimansiirrossa.
Jarmo Eerikäinen
Eerikäinen on toiminut Sibelius-Akatemiassa pianonsoiton opettajana vuodesta 1975 ja pianomusiikin lehtorina vuodesta 1980. Lisäksi hän on toiminut oopperakorrepetiittorina ja soittanut myös kamarimusiikkia. Eerikäinen on toiminut Sibelius-Akatemian pääluottamusmiehenä ja solistisen osaston johtajana.
Eerikäinen sai kolmannen palkinnon Maj Lind -pianokilpailussa vuonna 1973.
Hydrauliikka
Hydrauliset lihakset
Hydrauliset lihakset ovat elastisesta aineesta valmistettuja toimilaitteita, jotka liikkuvat ja synnyttävät voiman kun niihin kytketään nesteen paine.
Hydraulinesteet
Pääartikkeli: hydrauliikkaöljy.
Hydraulisesti pystytään tuottamaan ja säätämään tarkasti suuria voimia ja momentteja. Pyörivä ja lineaarinen liike voidaan toteuttaa helposti, ja nopeuden muuttaminen on helppoa. Hydraulineste toimii samalla jäähdytysnesteenä sekä voitelee toimilaitteet. Hydrauliikan komponentit ovat standardoituja ja järjestelmiä voidaan kuormittaa vaurioitta jopa pysähdyksiin saakka. Esimerkiksi kaivinkoneiden ja metsätraktoreiden hydraulinen teho voi nousta jopa satoihin kilowatteihin, kun komponentit kuitenkin pysyvät tehoon nähden pieninä. Teho on mahdollista siirtää liikkuviin osiin käyttäen esimerkiksi joustavia letkuja.
Digitaalihydrauliikka
Digitaalihydrauliikassa järjestelmän suureita, eli painetta ja tilavuusvirtaa, ohjataan rinnankytketyillä 2/2-istukkaventtiileillä. Jokaisella venttiilillä on vain kaksi mahdollista asentoa, päällä ja pois. Niillä toteutetaan kaikki venttiilitoiminnot. Toisin kuin perinteisessä hydraulijärjestelmässä, jossa on useita kymmeniä erilaisia venttiileitä, digitaalisessa hydraulijärjestelmässä on suuri määrä vain muutamaa erityyppistä 2/2-venttiiliä.
Esimerkiksi kytkemällä rinnan kolme läpäisyltään erisuuruista (suhde 1-2-4) venttiiliä saadaan aikaan seitsemän erisuuruista tilavuusvirtaa. Viidellä venttiilillä saavutetaan proportionaaliventtiilin ohjaustarkkuus. Jos venttiilit ovat samankokoisia, erisuuruisia tilavuusvirtoja saadaan venttiilien lukumäärän verran. Proportionaaliventtiilin korvaamiseen tarvitaan vähintään neljä 2/2-venttiiliryhmää, eli virranohjausyksikköä. Jokainen virranohjausyksikkö ohjaa yhtä kuristusreunaa.
Digitaalihydrauliikan hyötynä on mahdollisuus ohjata jokaista kuristusreunaa erikseen. Tämä vähentää tehohäviötä ja mahdollistaa tarkan säädön. Lisäksi istukkaventtiilit ovat vuodottomia ja rakenteltaan yksinkertaisia toisin kuin monien perinteisten venttiilien luistit. Haasteena on säädön monimutkaisuus. Kun jokaista venttiiliä halutaan ohjata erikseen, erilaisten ohjauskombinaatioiden lukumäärä nousee suureksi, vaikka yhdellä venttiilillä on vain kaksi mahdollista asentoa.
Stream processing
Stream processing on SIMD-malliin perustuva ohjelmointiparadigma, jonka avulla eräät sovellukset pystyvät ratkaisemaan rinnakkaislaskennan haasteita. Paradigman mukainen ohjelmistorajapinta tarjoaa sovelluskehittäjälle mahdollisuuden käyttää raskasta laskentaa vaativissa operaatioissa hyväkseen esimerkiksi grafiikkakortin liukulukuyksiköitä kehittäjälle läpinäkyvän laitteistorajapinnan kautta. OpenCL ja CUDA ovat Stream processing -ohjelmistorajapintoja.
Hovinsaaren paperitehdas
thumb Hovinsaaren paperitehdas (Walkisoft Oy, Kotkan paperitehdas) oli toinen Kotkan paperitehtaista. Tehdas sijaitsi Kotkan Hovinsaaressa Runeberginkatu 25:ssä. Se toimi sellutehtaana vuosina 1907–1941 ja paperitehtaana vuoteen 1999 saakka.
Historia
Tehtaan perusti norjalainen insinööri Ole Nerdrum Kotkan Selluloosa Oy:n nimellä vuonna 1907. Nerdrum oli kolme vuotta aiemmin suunnitellut sellutehdasta Hallaan. Vuodesta 1920 alkaen tehdas toimi Leppäkoski Fabrikers Aktiebolagetin omistuksessa Kotkan Sulfaattiselluloosa Oy:n nimellä. Vuosina 1922 ja 1925 tehtaalla tehtiin mittavia muutoksia. Vuonna 1927 tehdas siirtyi Lojo Cellulosafabriks Ab:lle. Rafael Haarla osti yhtiön osake-enemmistön ja yhtiön nimi muuttui Lohja-Kotka Oy:ksi vuonna 1929. Vuosina 1935–1976 tehdas kuului Haarla-yhtiöön.
Vuonna 1935 Kotkan tehtaalle valmistui ensimmäinen sellun valkaisimo Suomessa. Selluloosan valmistus lopetettiin kuitenkin vuonna 1941. Jo hieman aiemmin tehtaassa oli aloitettu hienopaperin, selluloosavanun ja paperijalosteiden valmistus. Yhtyneet Paperitehtaat Oy osti Haarlan tehtaat vuonna 1976 ja tehdasalueelle rakennettiin kuivapaperitehdas 1980-luvulla. Tehtaan nimeksi tuli Walkisoft Oy Kotkan tehdas.UPM-Kymmene Oyj myi Walkisoftin ja tehtaan vuonna 1999 Buckeyelle, joka lopetti tehtaan. Tehtaalla oli viimeisenä toimintavuonna 33 työntekijää. Kotkassa on toiminut myös kolme muuta sellutehdasta; Kotkan sellutehdas (Kotkamills Oy), Sunila sekä lakkautettu Hallan sellutehdas.
Rakennukset
Selluloosatehtaan vuosina 1906–1907 rakennetut tuotantotilat ovat tynnyrikattoisia, pitkiä halleja. Teräsbetoniset tynnyrikatot kattotuoleineen ja tukijänteineen kuuluvat varhaisempiin Suomessa rakennettuihin. Tehdas käsittää keitto-, pesu-, sihti- ja kuivausosastot sekä valkaisimon. Valkaisimo on käyttämättömänä. Tehtaan tiilistä savupiippua lyhennettiin 2000-luvulla.
Tehtaan paperikoneet
Tehtaan ensimmäinen paperikone oli 1930-luvun alussa ostettu käytetty paperikone, joka varastoitiin, mutta ei asennettu paikoilleen. Toinen koneista oli ns. märkäkreppikone, jolla valmistettiin käsipyyhepaperia. Tehtaassa valmistettiin myös wc-paperia vuosina 1948–1968.
Aiheesta muualla
60.47806°N, 26.92306°W
Sirppi ja vasara
150px|right|thumb|Sirppi ja vasara Neuvostoliiton lipussa.
Sirppi ja vasara on tunnetuimpia sosialismin ja kommunismin tunnuksista, jossa sirppi kuvaa maatyöläisiä ja vasara tehdastyöläisiä. Nämä symboloivat yhdessä maalla ja kaupungeissa työskentelevien ihmisten liittoa.
Tunnus yhdistetään usein Neuvostoliittoon, joka käytti tunnusta lipussaan ja vaakunassaan. Toinen tunnettu kommunismin tunnus on punainen tähti, jota käytettiin muun muassa puna-armeijan lipussa.
Sirppi ja vasara -merkki on Unicode-merkistössä (☭).
Käyttö Neuvostoliitossa
Sirppi ja vasara -aiheinen kuvio oli Neuvostoliitossa laajassa käytössä. 1930-luvun keskivaiheille saakka sitä käytettiin valtakunnan pienoisvaakunana, joka esiintyi virallisissa asiakirjoissa ja leimoissa. Kuvio hyväksyttiin maalis-huhtikuun vaihteessa 1918, ja sen vahvisti neuvostojen viides kokous Moskovassa 10. heinäkuuta 1918. Ensimmäisen kerran sitä käytettiin virallisesti Venäjän SFNT:n kansankomissaarien neuvoston leimassa 26. heinäkuuta 1918. Vuoden 1923 jälkeen kuvion osat, sirppi ja vasara, olivat poikkeuksetta ristissä, kun ne saatettiin varhaisessa vaiheessa esittää symmetrisesti rinnakkain.
Kuviossa oli alun perin auran päällä oleva vasara, mutta symbolien merkitys oli samanlainen kuin myöhemminkin. Myös puna-armeija ja punakaarti kuuluivat symbolin varhaisimpiin käyttäjiin. Neuvostoliiton lippuun sirppi ja vasara tuli mukaan 1923, ja Neuvostoliiton perustuslaissa se mainittiin 1924.
Sirppi ja vasara -kuvio oli mukana paitsi maan lipussa ja vaakunassa, myös kaikkien neuvostotasavaltojen lipuissa ja vaakunoissa. Sen tyylitelty versio siipien kera oli osa Neuvostoliiton kansallisen lentoyhtiön Aeroflotin logoa, johon se kuuluu vielä tänäkin päivänä huolimatta siitä, ettei yhtiöllä ole enää mitään yhteyksiä aiempaan poliittiseen taustaansa Neuvostoliitossa.
Angola
Angolan lipussa symboliikka on säilynyt muuttumattomana, mutta sisältö ja graafinen suunnittelu on muuttunut. Maanviljelijöiden sirppi on korvattu sokeriruo'on viljelyssä käytetyllä viidakkoveitsellä ja vasaran tilalla on ratas.
Unkari
Unkarin vaakunassa käytettiin vuodesta 1949 vuoteen 1956 vasaraa työväenluokan ja tähkää maanviljelijöiden symbolina. Vaakuna oli kyseisellä ajanjaksolla käytössä myös Unkarin lipussa.
Kongon kansantasavalta
Kongon kansantasavallan (nykyään Kongon tasavalta) entisessä lipussa (1970–1991) on keskellä ristityt kuokka ja vasara, jotka symboloivat maanviljelijöiden ja tehdastyöläisten liittoa.
Saksan demokraattinen tasavalta
Itä-Saksan vaakunassa kuvioiden symboliikaksi tuli vasara (työväenluokka) ja harppi (älymystö). Kuviot oli sijoitettu maanviljelijöihin viittaavan seppeleen sisään.
Pohjois-Korea
Pohjois-Korean hallitsevan puolueen, Korean työväenpuolueen, lipussa on sirppi talonpoikien symbolina, vasara työläisten symbolina sekä kirjoituspensseli älykköjen symbolina.
Käyttö kommunististen maiden ulkopuolella
120px|right Kommunististen maiden ulkopuolella vuonna vuosina 1919–1934 käytössä olleessa ja hieman muutettuna uudelleen vuodesta 1945 käytössä olevassa Itävallan vaakunassa esiintyvät sirppi ja vasara. Austrofasistisen diktatuurin kaudella 1934 sirppi ja vasara poistettiin vaakunasta, mutta palautettiin jälleen vuonna 1945. Samalla vaakunaan lisätiin katkotut kahleet natsien vallan päättymisen symbolina.
Richard Biggs
Richard James Biggs II (18. maaliskuuta 1960 – 22. toukokuuta 2004) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Biggs syntyi Columbuksessa Ohiossa ja opiskeli UCLA:ssa. Ennen tähteyttään hän työskenteli jonkin aikaa opettajana losangelesilaisessa high schoolissa. Hänellä todettiin 13-vuotiaana kuulovamma. Hänen toinen korvansa oli kuuro, ja toisessa oli huomattava kuulonalenema.
Biggsillä oli vuosina 1987–1992 tri Marcus Hunterin rooli sarjassa Päivien viemää. Toinen keskeinen rooli oli tri Stephen Franklinin osa Babylon 5:ssä vuosina 1994–1998. Hän oli vuodesta 1998 naimisissa Lori Gerberin kanssa, ja heillä oli kaksi poikaa.
Biggs tuli uransa aikana tunnetuksi myös näyttämöltä. Hän kuoli 44-vuotiaana aortan repeämään.
Lin Dan
Lin Dan (s. 14. lokakuuta 1983 Longyan) on kiinalainen sulkapalloilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Lin Dan on voittanut miesten kaksinpelin kultaa sulkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa Madridissa 2006, Kuala Lumpurissa 2007, Hyderabadissa 2009, Lontoossa 2011 ja Guangzhoussa 2013. Pekingissä 2008 Lin voitti ylivoimaisella tavalla olympiakultaa finaalissa. Hänen vastustajansa maailmanlistan kakkospelaaja Malesian Lee Chong Wei hävisi Linille erälukemin 21–12, 21–8. Lin voitti Lee Chong Wein myös vuoden 2012 Lontoon olympialaisten kaksinpelin finaalissa, tuolloin lukemin 15-21, 21-10, 21-19.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2014–2015
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2014–2015 pelattiin alkusarjan kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kolme parasta jatkoivat ylempään jatkosarjaan ja muut alempaan. Alkusarjat pelattiin loppuun joulukuussa. Ylempään jatkosarjaan saivat joukkueet lähtöpisteitä alkusarjan perusteella siten, että alkulohkon voittaja sai 3 ja kakkoseksi sijoittunut yhden pisteen. Alemmat jatkosarjat käynnistyivät nollilta.
Ylempi jatkosarja
Kaikki joukkueet pudotuspeleihin.
Lohko 2
Alemman jatkosarjan lohkovoittajat pudotuspeleihin. Lohkojen kaksi heikointa Kuortanetta huomioimatta 1-sarjan karsintaan. Kuortaneen pelit päättyivät jatkosarjaan.
Puolivälierät
Puolivälierissä pelataan yksi ottelu kummankin joukkueen kotikentällä. Jatkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue saa valita ottelujärjestyksen. Otteluvoittojen mennessä tasan pelataan 15 pisteen lisäerä välittömästi jälkimmäisen ottelun perään.
Välierät
Välierissä jatketaan samalla menetelmällä kuin puolivälierissä. Puolierävoittajista jatkosarjan perusteella paras kohtaa heikoimman ja kaksi muuta toisensa.
Kustaa III
Kustaa III (24. tammikuuta (J: 13. tammikuuta) 1746 Tukholma – 29. maaliskuuta 1792 Tukholma) oli Ruotsin kuningas vuosina 1771–1792. Hän palautti ylimmän hallitusvallan säädyiltä kuninkaalle, edisti kulttuuria ja kävi sodan Venäjää vastaan (ns. Kustaan sota, 1788–1790). Hänen itsevaltainen hallitsemistapansa aiheutti lopulta vakavan konfliktin aateliston kanssa, ja häntä vastaan syntyi salaliitto, joka johti hänen murhaansa.
Jälkipolvien silmissä Kustaa III on ollut Ruotsin historian kiehtovimpia persoonallisuuksia, ja häntä pidetään myös yhtenä Ruotsin lahjakkaimmista hallitsijoista. Hänen vahvuuksiaan olivat terävä äly ja taiteellinen lahjakkuus. Heikkouksia puolestaan olivat impulsiivisuus sekä taipumus teeskentelyyn ja teatraaliseen käytökseen.
Kustaa herätti jo omana aikanaan ihmisissä hyvin ristiriitaisia tunteita. Myös nykyhistorioitsijoilla on vaikeuksia saada otetta Kustaan monitahoisesta persoonallisuudesta.
Kustaa III kaappaa vallan
Kustaa III tuli kuninkaaksi 25-vuotiaana, isänsä Aadolf Fredrikin kuoleman jälkeen. Ruotsin hallitusvalta kuului tuolloin säädyille, joten kuninkaan tehtäväksi jäi muodollisena valtionpäämiehenä toimiminen. Kustaalle ei kuitenkaan tällainen sivustakatsojan rooli riittänyt, sillä hänet oli kasvatettu valistuneen yksinvaltiuden kannattajaksi. Hänen mielestään kuninkaan piti toimia aktiivisesti valtakunnan politiikassa, sovitellen puolueriitoja ja lieventäen säätyjen välisiä jännitteitä. Hän oli myös aidosti huolestunut Ruotsin turvallisuudesta: Venäjä ja muut ulkovallat jakelivat anteliaasti lahjuksia ruotsalaisille poliitikoille ja sekaantuivat yhä enemmän Ruotsin sisäisiin asioihin. Oli jopa pelättävissä, että pidemmän päälle Ruotsille kävisi kuten Puolalle, joka menetti kokonaan itsenäisyytensä vuonna 1795.
Yritettyään ensin turhaan vaikuttaa asioihin laillisilla keinoilla päätti Kustaa lopulta turvautua armeijan avulla tehtävään vallankaappaukseen. Upseeristo oli ollut jo pitkään tyytymätön siihen, miten armeijan tarpeet huomioitiin valtiopäivillä. Kustaa arvioi, että armeija todennäköisesti asettuisi säätyjen ja kuninkaan välisessä konfliktissa kuninkaan puolelle. Vallankaappauksen suunnittelu alkoi keväällä 1772. Kustaan tärkeimpinä avustajina suunnittelussa olivat suomalaissyntyinen vapaaherra Jakob Magnus Sprengtporten ja ruotsalainen ylijahtimestari Johan Christopher Toll. Sprengtportenin tehtävänä oli nostaa kapinaan Suomenlinnaan sijoitetut armeijan yksiköt, kun taas Tollin vastuulla oli Skåneen sijoitettujen joukkojen suostuttelu Kustaan puolelle. Tätä suunnitelmaa ryhdyttiin toteuttamaan elokuussa 1772. Säädyt saivat kuitenkin vallankaappaushankkeesta vihiä, joten Kustaalla ei ollut aikaa odottaa kapinahankkeiden onnistumista. Hän päätti luottaa omaan puhetaitoonsa: lyhyessä ajassa hän puhui Tukholmaan sijoitetut joukko-osastot puolelleen ja sai siten pääkaupungin haltuunsa.
Kustaan uhkapeli kannatti. Säätyjen 50 vuotta kestänyt valta romahti yllättävän nopeasti. Kustaa saneli 21. elokuuta 1772 uuden hallitusmuodon, joka säätyjen edustajien oli pakko hyväksyä sotilaiden läsnä ollessa. Kansalla ei juurikaan ollut halua puolustaa säätyjä, sillä säätyvallan viimeiset vuodet olivat olleet poliittisesti hyvin riitaisia ja sekavia. Valtiontalous oli käynyt konkurssin partaalla. Kustaa osasi varmistella kansansuosiotaan taitavalla propagandalla, joka liioitteli säätyvallan epäkohtia ja lupasi kuningasvallan tuovan vakautta ja parempaa elintasoa. Hän myös virkisti kansan muistoja Ruotsin aiemmasta suurvalta-asemasta ja esitteli itsensä Kustaa Vaasan ja Kustaa II Aadolfin urotekojen jatkajana.
Vuoden 1772 hallitusmuoto
Uusi hallitusmuoto siirsi toimeenpano- ja nimitysvallan kuninkaalle. Aiemmin toimeenpanovaltaa käyttänyt valtaneuvosto muuttui neuvoa-antavaksi hallintoelimeksi. Myös budjettivalta siirtyi kuninkaalle, tosin hän joutui määrävälein selvittämään valtakunnan rahojenkäyttöä säädyille. Uusille veroille oli saatava säätyjen suostumus.
Lainsäädäntövalta jaettiin kuninkaan ja säätyjen kesken, eli molemmilla oli toisaalta aloiteoikeus uusiin säädöksiin, toisaalta mahdollisuus estää uusien säädösten voimaantulo (ns. veto-oikeus). Valtiopäivien koollekutsumiseen oli oikeus vain kuninkaalla. Tuomiovalta annettiin valtaneuvostolle, jonka äänestyksissä kuninkaalla oli kaksi ääntä.
Kustaa otti hallitusmuotoonsa runsaasti vaikutteita Kustaa II Aadolfin vuoden 1611 hallitsijanvakuutuksesta. Sanamuodoltaan hallitusmuoto oli monin paikoin hyvin tulkinnanvarainen. Tämä saattoi johtua kiireellisestä laatimisaikataulusta, mutta tulkinnanvaraisuus saattoi myös olla tahallista. Kun syntyi epäselvyyttä jonkin säännöksen tarkoituksesta, saattoi kuningas tulkita sen omalta kannaltaan parhain päin.
Vuoden 1772 hallitusmuoto muutti Ruotsin perustuslailliseksi monarkiaksi, jossa kuninkaalla oli hyvin vahva asema. Vaikka Kustaa lisäsikin huomattavasti kuninkaan valtaa, oli hänellä eurooppalaisiin virkaveljiinsä verrattuna varsin vaatimaton asema. Esimerkiksi Ranskassa ja Preussissa kuningas oli ehdoton itsevaltias, jonka ei tarvinnut jakaa valtaansa kenenkään kanssa.
Kustaa III – valistunut hallitsija
thumb|Paavi [[Pius VI ja Kustaa III (1786)]] Kustaa III oli monessa suhteessa hyvin edistyksellinen hallitsija. Hän uudisti oikeuslaitosta lopettamalla kidutuksen käytön kuulusteluissa. Hän myös vähensi kuolemanrangaistuksen käyttöä. Uskonnollisissa asioissa hän oli suvaitsevainen: papiston enemmistön vastustuksesta huolimatta juutalaiset saivat vuonna 1782 oikeuden harjoittaa uskontoaan tietyissä Ruotsin kaupungeissa.
Kulttuurielämän kannalta Kustaa oli hyvin merkittävä hallitsija. Hän perusti vuonna 1773 kuninkaallisen oopperan, vuonna 1786 Ruotsin Akatemian ja vuonna 1788 kuninkaallisen draamateatterin. Hän suosi erityisesti näyttämötaidetta, ja esiintyi itsekin näyttelijänä. Kustaan kiinnostus arkkitehtuuriin ja sisustamiseen näkyy etenkin siinä, että hänen mukaansa on nimetty kokonainen tyylisuunta, "kustavilaisuus".
Enonsa Fredrik II Suuren tavoin Kustaa oli erityisen kiinnostunut ranskalaisesta kulttuurista ja puhui sujuvasti ranskaa. Mielenkiintoa riitti myös Suomen asioihin. On jopa väitetty, ettei yksikään Ruotsin hallitsija ole osoittanut niin paljon kiinnostusta Suomen kehittämiseen kuin Kustaa.
Kustaa vieraili ensimmäisen kerran nykyisen Suomen alueella vuonna 1775. Vaasaan perustettiin tuolloin hovioikeus. Kustaan hallintokaudella perustettiin myös Tampereen (1779) ja Kuopion (1775) kaupungit, ja Hämeenlinna siirrettiin Kustaan aloitteesta linnan puolustusvarustusten tieltä nykyiselle paikalleen vuonna 1777.
Kustaa ei ollut kuitenkaan kiinnostunut valtiontalouteen liittyvistä asioista, joten hän delegoi vastuun niistä muille. Aluksi valtiontaloudesta vastasi Johan Liljencrantz. Hän onnistui vakauttamaan valuutan arvon lunastamalla setelirahat pois liikenteestä. Ruotsi siirtyi hopearahakantaan. Valtion tuloja yritettiin lisätä säätämällä vuonna 1775 viinanpolttomonopoli valtiolle. Kansa kuitenkin jatkoi ahkerasti viinan kotipolttoa. Kun viranomaiset alkoivat sakottaa kotipolttajia ja takavarikoida viinapannuja, aiheutui tästä suurta katkeruutta, ja kuninkaan kansansuosio heikkeni. Kustaa rauhoitti tilanteen palauttamalla kotipoltto-oikeuden vuonna 1777.
Kustaalla oli myös huonot puolensa. Hänen tunteellinen ja oikutteleva luonteensa teki politiikasta epäjohdonmukaista. Kuninkaan tuhlaavaisuus heikensi vaarallisella tavalla valtiontaloutta. 1780-luvulla hän alkoi hallita yhä itsevaltaisemmin ja asetti virkanimityksissä usein henkilökohtaiset mieltymyksensä pätevyyden edelle. Kuninkaan ympärille kasvoi liehittelijöiden ja juonittelijoiden verkosto, mikä heikensi valtionhallinnon toimivuutta. Hän myös perui joitakin aiemmin tehtyjä edistyksellisiä säädöksiä. Esimerkiksi vuoden 1774 painovapauslaki kavensi huomattavasti sananvapauden rajoja.
Perhe-elämä
Kustaa avioitui vuonna 1766 tanskalaisen prinsessan Sofia Magdalenan kanssa. Kihloihin he olivat menneet jo viisivuotiaina. Avioliitosta tuli onneton, sillä Sofia Magdalena ei uskonnollisena ja ujona koskaan sopeutunut Kustaan eloisaan hoviin. Lisäksi Kustaan äiti, leskikuningatar Loviisa Ulriika, joka oli vastustanut poikansa avioliittoa, teki parhaansa pilatakseen sen kokonaan.
Kustaan ja Sofia Magdalenan välinen kirjeenvaihto on arkistoitu Uppsalan yliopiston kirjastoon. Kustaa kohteli pitkään puolisoaan varoen, mutta suomalaisen hovitallimestari Adolf Fredrik Munckin avustamana puolisot lähenivät toisiaan. Liikkui tosin huhuja näiden kolmen jakamasta vuoteesta ja mahdollisuudesta, että Munck olisi kruununperillisen Kustaa Aadolfin isä. Myöhempi historiankirjoitus on kuitenkin yleisesti vapauttanut Munckin isyysepäilyistä ja kuningasta pidetään kruununperillisen todellisena isänä, vaikka esimerkiksi kuninkaan äiti uskoikin muuta.
Kustaan toinen poika Kaarle Kustaa kuoli jo vauvaiässä. Pojan kuolema oli Kustaalle niin suuri järkytys, että hän ei kyennyt osallistumaan hautajaisiin.
Hyökkäys Venäjälle
thumb|left|Kustaa III [[haarniskassa 1773]] Vaikka Kustaa III viihtyi parhaiten teatterissa, eivät sotilasasiatkaan olleet hänelle vastenmielisiä. Ulkopolitiikassa suurin painoarvo oli idänpolitiikalla, eli Ruotsin suhtautumisessa Venäjän uhkaan. Kustaa osoitti suurta mielenkiintoa Suomen itärajan puolustusta kohtaan ja valtuutti Göran Magnus Sprengtportenin (Yrjö Maunu Sprengtporten) perustamaan rajalle pieniä helposti liikuteltavia yksiköitä, jotka soveltaisivat vihollisen torjumiseen sissitaktiikkaa. Viaporin ja Svartholman linnoituksia vahvistettiin sekä laivastoa kehitettiin. Rantasalmelle perustettiin Sprengtportenin aloitteesta Haapaniemen kadettikoulu. Sprengtporten oli erittäin lahjakas upseeri, mutta hän ajautui vuonna 1780 välirikkoon kuninkaan kanssa ja erosi virastaan. Hänen eronsa on arvioitu olleen korvaamaton vahinko Suomen puolustukselle.
Dan Rostenkowski
Rostenkowski opiskeli Loyola University Chicagossa. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Illinoisista vuosina 1959–1995, vuoteen 1993 kahdeksannesta ja sen jälkeen viidennestä vaalipiiristä. Kaikkiaan kongressivuosia kertyi 36.
Kustaa III
Hyökkäys Venäjälle
Sprengtporten ei ollut ainoa mies, jolla oli vaikeuksia tulla toimeen kuninkaan kanssa. 1780-luvulla aateliston tyytymättömyys kuninkaan itsevaltaiseen hallintotapaan kasvoi. Tässä tilanteessa Kustaa alkoi etsiä sotilaallisia keinoja oman kunniansa kirkastamiseksi. Ruotsin suurvalta-aseman palauttaminen valloitussodan avulla oli alun alkaenkin ollut keskeinen osa hänen ulkopolitiikkaansa. Taustalla vaikutti myös hänen halunsa esiintyä suurena Kustaa II Aadolfin kaltaisena soturikuninkaana.
Ensin Kustaa suunnitteli hyökkäystä Norjaan, mutta muutti sitten mielensä ja otti tavoitteekseen Venäjälle vuosina 1721 ja 1743 menetettyjen alueiden palauttamisen. Hyökkäyssotaan olisi kuitenkin tarvittu valtiopäivien lupa, joten Kustaa tarvitsi tekosyyn sodanjulistukseen. Sellainen saatiin kesäkuussa 1788, kun venäläinen rajapartio eksyi Suomen puolelle.
Sota sujui kokonaisuutena huonosti. Vaikka Venäjä oli samaan aikaan sodassa Turkkia vastaan, se pystyi puolustautumaan menestyksellisesti. Maavoimien hyökkäys Haminaa kohti pysähtyi heti alkuunsa, eikä Suursaaren meritaistelussa pystytty lyömään Venäjän laivastoa. Alkuperäinen suunnitelma Pietarin valtaamisesta osoittautui täysin epärealistiseksi. Upseerien keskuuteen levisi kapinamieliala: jotkut ottivat maanpetoksellisella tavalla yhteyttä Venäjän keisarinna Katariina II:een (ns. Liikkalan nootti), ja 112 upseeria oli mukana ns. Anjalan liitossa, jossa kuningasta arvosteltiin laittoman hyökkäyssodan aloittamisesta. Tavallisten sotilaiden keskuuteen kapina ei kuitenkaan levinnyt, vaikka olosuhteet rintamalla olivatkin enimmäkseen kurjat.
Vaikeassa tilanteessa Kustaa pohti jopa kruunusta luopumista. Tanskan sodanjulistus antoi hänelle kuitenkin sopivan syyn poistua ongelmalliselta itärintamalta. Tanskalaisten hyökkäys torjuttiin, ja Kustaa levitti propagandaa, jossa hänet esiteltiin isänmaan pelastajana. Anjalan liiton upseereista puolestaan tuli kansan silmissä maanpettureita, vaikka tosiasiassa upseerit olivat vain vaatineet Ruotsin lakien noudattamista ja rauhan palauttamista. Anjalan liiton johtajat vangittiin, ja heistä yhdeksän tuomittiin kuolemaan, mutta vain yksi lopulta teloitettiin.
Yhdistys- ja vakuuskirja
Lujittaakseen asemaansa Kustaa III:n oli ennen kaikkea pyrittävä aateliston vallan vähentämiseen. Niinpä hallitusmuotoon lisättiin vuonna 1789 ns. yhdistys- ja vakuuskirja, joka muun muassa lakkautti valtaneuvoston ja kavensi aateliston yksinoikeutta moniin valtion virkoihin. Talonpoikien asemaa sen sijaan parannettiin, sillä heidän omistusoikeutensa perintötiloihin turvattiin.
Aatelisto luonnollisestikin vastusti jyrkästi yhdistys- ja vakuuskirjaa. Kustaa ratkaisi ongelman käskemällä aateliston edustajat poistumaan asiaa käsittelevästä kokouksesta. Hänen itsevaltainen käytöksensä saavutti näin uuden huipun. Tällainen menettely voidaan jopa tulkita uudeksi vallankaappaukseksi, sillä hän muutti hallitusmuodon vastaisesti aateliston etuoikeuksia ilman sen hyväksyntää.
Kuningas murhataan
thumb|Kustaa III:n [[kuolinnaamio. Nordiska museet.]] Kustaa III joutui hallintokautensa lopussa yhä enemmän etsimään tukea alemmilta säädyiltä. Varsinkin talonpojat olivat hyvin kuningasmielisiä. Tilanne oli Kustaan kannalta erikoinen. Hän oli erittäin hienostunut ihminen, joka viihtyi oopperassa, tanssiaisissa ja naamiaisissa. Hänen tukijansa puolestaan olivat maaseudun köyhissä oloissa asuvia talonpoikia, joille kevytmielinen hovielämä oli täysin vierasta.
Kustaan taipumus luottaa vain omiin suosikkeihinsa kasvoi hänen hallintokautensa loppua kohti, mikä herätti paljon katkeruutta vallasta syrjään joutuneissa aatelismiehissä. Vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirja johti lopulta kuninkaan ja aatelistoon täydelliseen välirikkoon. Tyytymättömyys kuninkaaseen kasvoi niin suureksi, että syntyi hänen murhaamiseensa tähtäävä salaliitto. Siihen kuului noin sata miestä, enimmäkseen aatelisia. Osa salaliittolaisista toivoi, että kuninkaan murhan jälkeen voitaisiin palata aiempaan hallintojärjestelmään, jossa säädyt ja varsinkin aatelisto käytti ylintä valtaa. Osa puolestaan oli mukana puhtaasti henkilökohtaisen kaunan vuoksi.
Murhatyön tekijäksi valikoitui kapteeni Jacob Johan Anckarström. Hän ampui 16. maaliskuuta 1792 Kustaata kylkeen Tukholman oopperatalon naamiaisissa. Kuninkaan haavoja ei pidetty ensin hengenvaarallisina, mutta ammuksena käytetty ruostunut rautanaula aiheutti kuolion, ja kuningas kuoli kaksi viikkoa myöhemmin. Uudeksi kuninkaaksi tuli hänen alaikäinen poikansa Kustaa IV Aadolf.
Salaliittolaiset eivät saavuttaneet poliittisia tavoitteitaan, sillä kuninkaan murhaa pidettiin kansan keskuudessa raukkamaisena tekona. Kustaan luoma kuningasvaltainen hallintojärjestelmä jäi voimaan. Koska Kustaa IV Aadolf oli alaikäinen, valta siirtyi Kustaa III:n veljelle, Södermanlannin herttua Kaarlelle, joka syrjäytti Kustaa III:n suosikit laillisuuden rajoja hiponein keinoin oman suosikkinsa vapaaherra Gustaf Adolf Reuterholmin avulla. Kustaa oli ollut jyrkästi Ranskan vallankumousta vastaan, ja oli jopa laatinut kunnianhimoisia suunnitelmia siitä, miten hänen avustuksellaan vanha hallinto palautettaisiin Ranskaan.
Paljon myöhemmin, 1850-luvulla, italialainen Giuseppe Verdi sävelsi oopperan nimeltä ”Naamiohuvit”, joka perustuu väljästi Kustaa III:n murhaan.
Ureakierto
Ureakierto on aineenvaihduntareitti, jonka tehtävänä on poistaa elimistöstä ylimäärä ammoniakkia urean muodossa. Ureakierto on ensimmäinen löydetty syklinen aineenvaihduntareitti ja sen löysivät Hans Krebs ja Kurt Hanseleit vuonna 1932.
Merkitys
Eliöt tuottavat ammoniakkia aminohappojen aineenvaihdunnan seurauksena. Ammoniakin kertyminen elimistöön eli hyperammonemia aiheuttaa vaurioita muun muassa eläinten keskushermostossa. Kalat ja eräät muut vesieläimet pystyvät erittämään ammoniakin veteen, mutta nisäkkäät, matelijat ja linnut muuttavat sen vähemmän myrkyllisiksi yhdisteiksi.
Ureakierron reaktiot
Ureakierto tapahtuu pääasiassa maksan soluissa ja vähäisemmässä määrin myös munuaisissa. Osa reaktioista tapahtuu mitokondrion matriisissa ja osa sytoplasmassa.
1 L -ornitiini 2 karbamoyylifosfaatti 3 L -sitrulliini 4 argininomeripihkahappo 5 fumaarihappo 6 L -arginiini 7 urea L -Asp L -aspartaamihappo CPS-1 karbamoyylifosfaattisyntaasi OTC Ornitiinitranskarbamylaasi ASS arginiinimeripihkahapposyntaasi ASL argininosukkinaattilyaasi ARG1 arginaasi
Ureahappokierron kokonaisreaktio voidaan kirjoittaa muodossa :
Ureahappokierron säätely ja sairaudet
Ureahappokierron nopeuden määrävä entsyymi on karbamoyylifosfaattisyntaasi ja se on reitin tärkein säätelykohta. Entsyymi tarvitsee toimiakseen kofaktorikseen N-asetyyliglutamiinihappomolekyylin, jota muodostuu glutamiinihaposta ja asetyylikoentsyymi-A:sta N-asetyyliglutamaattisyntetaasin katalysoimana. Muodostuminen on nopeaa erityisesti proteiinipitoisen aterian jälkeen, joten myös ureakierto on tällöin aktiivinen.
Ureahappokiertoon osallistuvien entsyymien puutostilat ovat suhteellisen harvinaisia. Puutostilat johtuvat perinnöllisistä mutaatioista, minkä vuoksi jotain entsyymiä ei tuoteta elimistössä tai entsyymi on toimimaton. Jokaiselle ureakierron osana toimivalle entsyymille on tavattu puutostilasta kärsivä potilas. Puutostilasta johtuva hyperammonemia aiheuttaa neurologisia oireita, kuten epilepsiaa ja jopa kuoleman. Hyperammonemian lisäksi elimistöön voi kertyä glutamiinia, glysiiniä, ornitiinia, sitrulliinia ja argininomeripihkahappoa. Puutostiloja hoidetaan oikeanlaisella ruokavaliolla ja lisäksi bentsoehappo-, fenyylietikkahappo- tai natriumfenyylibutyraattilääkityksellä. Nämä poistavat elimistöstä ammoniakkia muodostamalla yhdisteitä glysiinin ja glutamiinin kanssa. Esimerkiksi bentsoehappo muodostaa glysiinin kanssa hippurihappoa ja fenyylietikkahappo glutamiinin kanssa fenyyliasetyyliglutamiinia.
Kesäkuu
thumb|200px|Kesäkuu. 1400-luvun ranskalaisen rukouskirjan ja kalenterin [[Les Très Riches Heures du Duc de Berryn kuvitusta kesäkuun kohdalla. ]] Kesäkuu on gregoriaanisessa ja juliaanisessa kalenterissa vuoden kuudes kuukausi. Suomessa sitä pidetään yleisesti ensimmäisenä kesäkuukautena. Kesäkuussa on 30 päivää. Toukokuu edeltää kesäkuuta ja heinäkuu seuraa sitä. Suomessa kesäkuu on etelässä lämpenevien kesäsäiden ja alkukesän ja keskikesän valoisten öiden aikaa, pohjoisessa se on yöttömän yön ja kesän alkamisen aikaa.
Keskilämpötila
Kesäkuun keskilämpötilat eri puolilla Suomea vaihtelevat. Vantaalla kesäkuun keskilämpötila on noin +15 °C, Lahdessa noin +14,8 °C, Tampereella noin +14,5 °C, Kuopiossa noin +14 °C, Oulussa noin +13,5 °C ja Sodankylässä noin +11 °C. Etelä-Suomessa tyypillinen päivälämpötila kesäkuun alussa on hieman alle 20 astetta ja kesäkuun loppupuolella hieman yli 20 astetta. Pohjois-Suomessa päivälämpötilat ovat kuun alussa noin 15 astetta ja kuun lopussa noin 20 astetta. Myös hellejaksot ja pohjoisen kylmänpurkaukset ovat kummatkin tähän aikaan vuodesta mahdollisia, mutta kuitenkaan mitään takatalvia ei enää kesäkuussa onnistu syntymään Suomessa, vaikkakin räntäsateet ovat mahdollisia. Etelä-Suomessa on kesäkuussa keskimäärin 5–6 hellepäivää ja Lapissa 2–3 hellepäivää.
Sädemäärät
Kesäkuussa pohjolan ilmasto alkaa jo hiljalleen kostua kevään jäljiltä, mikä näkyy etenkin iltapäivän rankkasateiden lisääntymisenä. Lämmin ilmamassahan on yleensä kosteaa, mutta sateet kuuroluonteisempia kuin viileän ilmamassan. Tästä aiheutuu myös ukonilmoja. Sateisuuden lisääntymisestä huolimatta kesäkuu lienee koko Suomessa vuoden aurinkoisin kuukausi.