cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Espoo Blues
Bluesin aikakausi 1998–2016
Kiekko-Espoon nimi vaihtui Bluesiksi kesällä 1998 ja uudella nimellään joukkue pelasi kauden 1998–1999 alkupuoliskon evakossa Helsingin jäähallissa, sillä uusien vaatimusten takia Matinkylän jäähalli ei enää täyttänyt SM-liigan vaatimuksia. Länsiauto-areena valmistui tammikuussa 1999 Tapiolaan Bluesin uudeksi kotihalliksi. Areenan ensimmäisessä ottelussa HIFK kävi hakemassa 1–3-vierasvoiton. Areenan historian ensimmäisen maalin ampui, myöhemmin myös Bluesia edustanut silloinen HIFK-puolustaja, Jere Karalahti. Blues selviytyi pudotuspeleihin historiansa ensimmäisellä kaudella voittamalla runkosarjan päätöspelissä kotonaan Tapparan maalein 2–1. Bluesin pudotuspeleihin vieneestä voittomaalista vastasi Christian Ruuttu ajassa 50.34. . Pudotuspeleissä tie nousi kuitenkin pystyyn kun vastaan asettunut HIFK pudotti Bluesin jatkosta otteluvoitoin 3–1. .
Kaudella 1999–2000 Bluesin sijoittui runkosarjassa sijalle seitsemän ja Dale McTavish teki runkosarjassa Bluesille peräti 32 maalia, mutta puolivälierissä HPK pudotti Bluesin voitoin 3–1. .
Kaudella 2000–2001 Blues jäi pudotuspelien ulkopuolelle hävittyään ratkaisevan viimeisen runkosarjapelinsä HIFK:lle 1–3 kotihallissaan.
Kaudella 2001–2002 Blues oli kahdeksas hävittyään puolivälierissä suoraan kolmessa ottelussa Tapparalle. Samaa joukkuetta vastaan päättyi Bluesin taival myös seuraavalla kaudella, kun Tappara vei puolivälieräsarjan seitsemännen ottelun jatkoajalla, jättäen Bluesin lopulta viidenneksi. Seuraavat kaksi kautta sujuivat huomattavasti vaatimattomammin. Keväällä 2004 Blues oli kahdeksas ja seuran 20-vuotisjuhlakaudella 2004–2005 vasta yhdestoista, jääden pudotuspelien ulkopuolelle. Tuona keväänä joukkue teki isoja muutoksia organisaationsa ja seuran suunta kääntyi hiljalleen nousuun.
Kauden 2005–2006 alussa otettiin käyttöön Bluesin uusittu logo, johon palasi espoolaisten vanha symboli kruunu. Kausi päättyi kahdeksanteen sijaan. Kaudella 2006–2007 joukkue eteni yhdeksän vuoden tauon jälkeen välieriin. Tälläkin kertaa joukkue hävisi pronssiottelun, jossa vastustajana oli HPK.
Kaudella 2007–2008 Blues rikkoi joukkueen ennätyksen voitettujen otteluiden putkessa 12 ottelulla, edellisen ennätyksen oltua kuusi voitettua ottelua. Pudotuspeleissä Blues eteni ensi kertaa finaaleihin pudotettuaan ensin HIFK:n puolivälierissä ja noustuaan välierissä 1–3 -tappioasemasta 4–3 -voittoon Jokereita vastaan. Finaalisarjassa Blues hävisi Kärpille otteluvoitoin 4–1. Tästä seurannut hopeamitali oli myös Bluesin kaikkien aikojen ensimmäinen mitali. Kaudella 2008–2009 Blues sijoittui runkosarjassa edellisvuoden tapaan toiseksi. Pudotuspeleissä keväällä 2009 joukkue eteni välieriin, mutta jäi kuitenkin ilman mitalia kauden päättyessä tappioon pronssiottelussa KalPaa vastaan.
Kaudelle 2009–2010 Espoo Blues otti käyttöön jälleen uuden logon. Pelillinen menestys jäi kolmen perättäisen mitalipeleihin johtaneen kauden jälkeen laihemmaksi, ja Blues putosi pudotuspelien Villi kortti -kierroksella Kärppiä vastaan otteluvoitoin 1–2.
right|thumb|210px|[[Stefan Öhman piti hallussaan Veikkauksen Kultaista kypärää vuonna 2010.]] Kaudella 2010–2011 Espoo Blues teki SM-liigahistoriaa nousemalla Villi kortti-kierrokselta loppuotteluihin pudottaen ensin Kärpät voitoin 2–1, puolivälierissä Ässät voitoin 4–2, ja välierissä runkosarjan voittaneen JYPin otteluvoitoin 4–1. Näin ollen Blues eteni toista kertaa historiassaan liigan loppuotteluihin. Loppuottelusarjassa HIFK oli parempi voitoin 4–0 ja näin Blues voitti seurahistoriansa toisen hopeamitalin.
Kaudella 2011–2012 Espoo Blues teki SM-liigahistoriaa voittamalla ensimmäisenä joukkueena pudotuspelisarjan oltuaan sarjaa ensin häviöllä otteluvoitoin 3–0. Runkosarjan voittanut KalPa hävisi Bluesille puolivälieräsarjan ratkaisevassa seitsemännessä ottelussa maalein 1–4, ja lopulta otteluvoitoin 3–4.
Kaudella 2012–2013 sijoittui 12:nneksi ja jäi pudotuspelien ulkopuolelle. Sijoitus oli seuran historian huonoin.
Seuraavalle liigakaudelle 2013–2014 Bluesin peräsimeen tuli uusi päävalmentaja Jyrki Aho, joka luotsasi espoolaiset runkosarjassa kuudenneksi. Puolivälierissä Blues kohtasi Lukon, jota se johti otteluvoitoissa 1–0 ja 2–1, mutta Blues taipui lopulta seitsemään peliin venyneessä sarjassa.
Kaudella 2014–2015 Blues oli runkosarjassa viides ja sai 100 pistettä. Pudotuspeleissä se kohtasi JYPin, joka voitti espoolaiset voitoin 4–0.
Kausi 2015–2016 oli Bluesin viimeinen kausi. Joukkue ei menestynyt konkurssiuhan alla, nimekkäitä pelaajia vaihtoi seuraa ja kotipeleissä ei käynyt paljon yleisöä. Blues oli lopulta runkosarjassa viimeinen saaden ainoastaan 59 pistettä. Sijoitus oli seurahistorian huonoin.
Maaliskuussa 2016 SM-liigan puheenjohtaja Vesa Puttonen ilmoitti, ettei Blues voinut enää osallistua sarjaan seuran ajauduttua konkurssiin.
Jääkiekon mestareiden liiga (CHL)
Kaudella 2008–2009 Espoon Blues pelasi SM-liigan lisäksi uudessa jääkiekon mestarien liigassa. Samassa alkulohkossa Bluesin kanssa olivat ruotsalainen HV 71 ja sveitsiläinen SC Bern. Blues meni lohkosta jatkoon voitettuaan kaikki ottelut. Välierissä Blues hävisi sveitsiläiselle ZSC Lionsille, joka lopulta voitti koko turnauksen. Blues selvitti myös tiensä kauden 2009–2010 CHL:n karsintavaiheeseen, mutta maailmalla velloneen laman ja sponsoripulan takia liiga jouduttiin perumaan. Kaudella 2015–2016 Blues nousi uudestaan mukaan CHL:n peleihin. Joukkue eteni kahdeksan parhaan joukkoon, ennen kuin putosi puolivälierissä Kärpille.
Konkurssi
Espoon käräjäoikeus asetti seuran taustayhtiön Jääkiekko Espoo Oy:n konkurssiin 21. maaliskuuta 2016. Suurimpia velkojia olivat verottaja ja Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo, jotka olivat hakeneet Bluesia konkurssiin jo marraskuussa 2015. Huhtikuussa 2016 paljastui seuran kokonaisvelkojen määrä, joka oli lähes 4 miljoonaa euroa. Konkurssipäätöksen jälkeen Blues tiedotti seuran A-junioreiden toiminnan jatkuvan kuluvan kauden loppuun. Bluesin A-nuoret pelasivat Nuorten SM-liigan pudotuspelejä ja joukkue pääsi finaaliin asti. Finaalissa Blues hävisi Ilvekselle.
Blues vuodesta 2016 eteenpäin
Espoo Bluesin toiminta lähti jatkumaan kaudella 2017–2018 sekä naisissa että A-sarjan nuorissa. Naisissa pelejä jatkettiin Ysikoppi ry:n mandaatilla. Kaudella 2018–2019 Espoo Blues voitti naisten SM-liigan (NSML) mestaruuden. Se kukisti vastustajansa Tampereen Ilveksen, sekä sitä ennen Kuopion KalPan. A-sarjan nuorissa (ASML) Espoo Blues selviytyi loppupeleihin. Finaalisarjassa vastaan asettautui Oulun Kärpät. Jääkiekkokaudella 2018–2019 Espoo Blues voitti kultaa. Se kaatoi finaalisarjassa Tampereen Ilveksen, Kärppien jäädessä pronssille. Kauden jälkeen naisten edustusjoukkueen nimi muuttui "takaisin" Kiekko-Espoon alaisuuteen, joukkue säilytti sarjapaikkansa nimen muutoksesta huolimatta.
Peliasu
Blues pelasi kotiottelunsa sini-, kelta-, valkoisilla paidoilla, tumman sinisillä housuilla ja sini-keltaisilla sukilla sekä valkoisella kypärällä. Vierasottelut joukkue pelasi valko-, sini-, keltaisella paidalla ja valko-keltaisilla sukilla.
Espoo Metro Areena
right|250px|thumb|Espoo Metro Areena sisältä
Blues pelasi kotiottelunsa vuonna 1999 valmistuneessa jäähallissa Espoossa, Tapiolan urheilupuistossa. Länsiautolla ja areenalla oli vuodesta 1999 lähtien kymmenvuotinen nimisopimus, joka päättyi 28. tammikuuta 2009. Areenan uudeksi nimeksi tuli Barona-areena. Yleisökapasiteetti jääkiekko-otteluissa areenalla on 7 017. Lokakuussa 2015 Espoon kaupunki solmi yhteistyösopimuksen hallin omistajan kanssa. Hallin nimi muuttui sopimuksen myötä Espoo Metro Areenaksi.
Saavutukset
right|250px|thumb|[[Oulun Kärpät|Kärpät ja Blues kohtasivat finaalisarjassa kaudella 2007–2008]]
Naiset
Kiekko-Espoon aikana Bluesin aikana
Bluesin joukkueesta palkitut
Raimo Kilpiö -palkinto - herrasmiespelaaja Veli-Pekka Ketola -palkinto - runkosarjan pistepörssin voittaja Kultainen kypärä - pelaajien äänestämä paras pelaaja Lasse Oksanen -palkinto - runkosarjan paras pelaaja Pekka Rautakallio -palkinto - paras puolustaja Jarmo Wasaman muistopalkinto - paras tulokas Kalevi Numminen -palkinto - paras valmentaja
Miehet
Timo Hirvonen pelasi Bluesissa/Kiekko-Espoossa vuosina 1992–2003 ja 2005–2006. Kahdentoista kauden aikana Hirvonen pelasi eniten runkosarjaotteluita ja teki neljänneksi eniten tehopisteitä Bluesin seurahistoriassa. Joulukuussa 2010, Hirvonen nimettiin Bluesin apuvalmentajaksi. Hirvosen pelinumero 33 on Bluesin seurahistorian ensimmäinen jäädytetty numero.
Kiekko-Espoossa jääkiekkoilun aloittanut Jere Lehtinen tuli tunnetuksi voitettuaan Stanley Cupin kaudella 1998–1999.
Naiset
Numero 33 on jäädytetty myös Bluesin naisilla Päivi Virran, ent. Halosen kunniaksi. Jäädytys oli kaikkien aikojen toinen Suomen naiskiekon historiassa.
Junioritoiminta ja kasvattajaseurat
Espoo Bluesin junioritoiminta oli jääkiekossa yksi Suomen laajimmista, jos sen kasvattajaseurojen toiminta otetaan mukaan. Bluesilla on neljä kasvattajaseuraa: Espoon Jääklubi, Jäähonka, Espoon Kiekkoseura ja Espoon Palloseura. GrIFK toimi kauden 2011–2012 Bluesin alaisuudessa, mutta siirtyi kaudeksi 2012–2013 HIFK:n juniorituotannon alaisuuteen. Kasvattajaseurojen pelaajat liittyvät C-juniori-ikäisenä joko Bluesin tai Kiekko-Espoon C-juniorijoukkueisiin. Lisäksi kasvattajaseuroilla on toimintaa vanhemmissakin ikäluokissa, jos kaikki eivät mahdu Bluesin tai Kiekko-Espoon juniorijoukkueisiin. EJK ja Jäähonka ovat perustaneet HC Espoon A-, B- ja C-juniori-ikäisille, jotka ovat ohittaneet jo kasvattajaseuravaiheen.
Kasvattajaseurojen edustusjoukkue on Kiekko-Espoo, jonka joukkueita pelaa valtakunnallisissa sarjoissa A-, B-, ja C-junioreissa. Espoon Bluesin ja Kiekko-Espoon juniorijoukkueet pelaavat Kiekko-Espoo Juniorit ry:n alaisuudessa. Jäähonka voitti vuonna 1987 C-junioreiden mestaruuden ja EPS vuonna 1988.
Lisäksi Blues on yhteistyössä salibandyseura Espoon Oilersin kanssa. Yhteistyön merkiksi salibandyliigan Oilers ja Oilersien A-juniorit ottavat pelipaitoihinsa "Part of Blues Family" -tunnuksen.
Espoo Bluesin A-juniorit voittivat kaudella 2008–2009 A-junioreiden SM-liigan mestaruuden. Espoo Bluesin B- ja C-juniorit voittivat kaudella 2010–2011 ikäluokkiensa mestaruudet ja A-juniorit saivat hopeaa nuorten SM-liigassa. Blues oli jälleen kaudella 2013-2014 lähellä kolmea mestaruutta vanhemmissa junioreissa, kun Blues voitti A- ja C-junioreiden mestaruudet, sekä pääsi hopealle B-junioreissa.
Kannattajat
Bluesin virallinen kannattajayhdistys on vuonna 1992 perustettu Blues Fan Club ry, joka järjestää muun muassa kannattajamatkoja sekä julkaisee omaa lehteä. Vuoteen 2011 asti järjestäytyneestä kannatustoiminnasta katsomossa oli käytännössä yksin vastuussa vuonna 2007 perustettu suljettu kannattajaryhmä Blues Brothers 07. Myöhempänä kannatustoimintaa organisoi Blueskannattajat, joka on Blues Brothers 07:n ympärille kasvanut kaikille avoin yhteisö.
Hilary Putnam
Mielenfilosofia
Putnam oli tärkeimpiä mielenfilosofian tutkijoita 1900-luvulla. Hänet tunnettiin mielenfilosofiassa alun perin yhtenä funktionalismin tärkeimmistä edustajista ("aivot ovat vain tietokone"), vaikka hän hylkäsikin myöhemmin teoksessaan Representation and reality näkemyksensä mahdottomana. Alun perin Putnam esitti funktionalismia vaihtoehtona mielenfilosofiassa vallalla olleelle identiteettiteorialle, jonka mukaan jokainen mielentila on identtinen tietyn aivotilan kanssa. Putnam tuli kuuluisaksi esitettyään monitoteutuvuuden argumenttinsa identiteettiteoriaa vastaan. Perustelu sanoo, että jos mielentila voidaan palauttaa tiettyyn fysikaaliseen rakenteeseen, toteuttaakseen samanlaista mielen toimintaa kahdella eliöllä on oltava identtinen fysiologinen rakenne. Tämä on mahdoton ajatus. Jo pelkästään eri ihmisillä aivoissa on eroja, mutta on myös täysin ristiriidatonta kuvitella fysiologialtaan täysin erilainen organismi, jolla on kuitenkin esimerkiksi kivun aistimuksia. Ei ole mitään syytä olettaa, etteikö tällainen eliö todella tuntisi kipua, vaikka sen aivot ovatkin rakenteeltaan erilaiset. Tästä syystä identiteettiteoria on epätosi.
Kielifilosofia
Kielenfilosofiassaan hänen tärkeimpiin näkemyksiinsä kuului eksternalismi eli "merkitys ei ole vain pään sisällä", jonka hän on tiivistänyt "kaksoismaan ajatuskokeeseensa". Hänen mukaansa, jos näet jonkin nesteen jota kutsut "vedeksi" ja jokin muukalais-kaksoisolentosi vieraalla planeetalla näkee täysin samannäköistä nestettä ja kutsuu myös sitä vedeksi ja se lopulta osoittautuukin XYZ:ksi eikä H2O:ksi, sinä ja kaksoisolentosi tosiasiassa tarkoitatte eri asioita sanalla vesi, vaikka sillä onkin teille sama funktio (tämä liittyy läheisesti siihen, miksi Putnam hylkäsi funktionalismin). Argumentti puolustaa Putnamin ja Saul Kripken esittämää uutta merkitysteoriaa.
Putnam myös esitti argumentin, jota useat pitävät pätevänä refutaationa "aivot altaassa" -ajatuskokeelle. Hänen mielestään kukaan ei voi loogisesti todeta olevansa pelkät aivot, jotka ovat kiinni laitteessa joka luo havaintomaailmamme, kuten esimerkiksi Matrix-elokuva kuvasi. Jos tosiasiassa joku väittäisi olevansa todella pelkät "aivot laitteessa", hän ei tietenkään voisi puhua oikeista "aivoista", koska ei olisi ikinä nähnyt niitä, vaan pelkästään jotain aivojen kaltaista, joka olisi havaintomaailman luojan luomaa joka tapauksessa. Jos joku siis toteaisi, "olen pelkät aivot laitteessa", hän tosiasiassa tarkoittaisi "olen pelkät laite-aivot laite-laitteessa", mikä ei tietenkään vastaisi sanojan sanoilleen toivomaa merkitystä. Jos toisaalta sanoja olisi oikeasti olemassa tässä maailmassa, hänen puheissaan olisi vielä vähemmän järkeä. Argumentilla Putnam pyrki esittämään vastaesimerkin sille, mitä hän kutsui maagiseksi referenssin teoriaksi, jota hänen mukaansa myös totuuden korrespondenssiteoria vaatii. Vaihtoehdoksi hän esitti nk. kausaalista referenssin teoriaa.
Ontologia
Ontologiassa Putnam on tunnettu erottelustaan metafyysiseen realismiin ja sisäiseen realismiin. Metafyysinen realisti ajattelee, että on todella olemassa ulkoinen todellisuus, jolla on tietty meistä riippumaton rakenne. Todellisuudesta voidaan esittää yksi ja vain yksi tosi kuvaus, totuus on korrespondenssi- eli vastaavuussuhde kielen ja todellisuuden välillä. Putnam arvosteli tätä ja kannatti sisäistä realismia, jonka mukaan todellisuudesta on mahdollista esittää useita yhtä tosia kuvauksia. Metafyysinen realismi on "Jumalan näkökulma", jollaista ei ihmisellä voi olla. Myöhemmin Putnam hylkäsi tämän erottelun, mutta arvosteli edelleen kiivaasti sitä, mitä hän kutsui Ontologiaksi. Ontologia on paitsi mieletöntä, myös oleellisesti epäeettistä. Näin Putnam lähestyi Emmanuel Levinas'n ajatusta etiikasta ensimmäisenä filosofiana.
Uskonnonfilosofia
Putnam oli uskonnollisesti suuntautunut ajattelija. Hänen väitetään haastattelussa sanoneen, että lause ”Jumala on olemassa” ei ole ristiriidassa väitteen ”Jumala ei ole olemassa” kanssa. Perinteisen filosofian mukaan lauseet ”Jumala on olemassa” ja ”Jumala ei ole olemassa” muodostavat yhdessä ristiriitaisen lausejoukon, niin ettei kukaan järkiperäinen henkilö voi kannattaa molempia lauseita yhtä aikaa.
Putnam edellytti uskovaiselta uskon arvioimista käytännön ja kokemuksen valossa ja sitoutumista kommunikaation periaatteeseen, valmiutta keskustella kaikista käsityksistä, joita väittää tosiksi.
Mekanismin suunnittelu
Mekanismin suunnittelu on taloustieteen osa-alue, jolla sovelletaan peliteorian menetelmiä. Mekanismin suunnittelun tavoitteena on luoda säännöt pelille, jolla saavutetaan haluttu lopputulos. Voidaan esimerkiksi suunnitella huutokauppa, jonka avulla saadaan järjestäjän kannalta paras ostaja. Mekanismin suunnittelun ideana on luoda järjestelmä, joka luo pelaajille kannustimet toimia suunnittelijan tavoitteiden mukaan. Ala liittyy läheisesti myös sopimusteoriaan.
Mekanismin suunnittelun teoria on pääosin taloustieteen tutkijoiden kehittämää, mutta alaa tutkivat myös matemaatikot, tietotekniikan sekä sähkötekniikan tutkijat.
Nobelin taloustieteen palkinto myönnettiin vuonna 2007 mekanismin suunnittelun teorian perusteiden kehittämisestä Leonid Hurwiczille, Eric Maskinille ja Roger Myersonille.
Maali
thumb|Kuivunutta vihreää maalia. thumb|Maalaustaiteessa käytettyjä maaleja. Maali on yleisnimi monenlaisille pintakäsittelyaineille, joita käytetään muuttamaan esineiden pinnan väriä ja suojaamaan sitä. Maalia käytetään myös maalaustaiteessa. Maali on usein levitettäessä nestemäistä, ja kovettuessaan se muodostaa suojaavan, kiinteän kerroksen. Jauhemaalauksessa maali on jauhemaista.
Maalin koostumus
Maalin osat voidaan jaotella neljään ryhmään: thumb|Väriaineen jauhatus perinteisellä menetelmällä
Maalityypit
Edellä mainittujen maalityyppien lisäksi maaliteollisuus on kehittänyt paljon erilaisia synteettisiä maaleja, joissa sideaineina on erilaisia hartseja (epoksihartsi) ja muoveja (uretaani, polyuretaani).
Kiiltoaste
Maalien värisävyissä on kuusi kiiltoastetta: täyskiiltävä, kiiltävä, puolikiiltävä, puolihimmeä, himmeä ja täyshimmeä. Kiitoaste voidaan määrittää siten, että kiillotetun lasilevyn heijastamaa valomäärää kuvataan 60 asteen kulmassa 100:lla. Näin ollen täyskiiltävä maali heijastaa siitä runsaat 80%, kiiltävä 61–80%, puolikiiltävä 36–60%, puolihimmeä 11–35%, himmeä 6–10% sekä täyshimmeä 0–5%.
Maalin kuivuminen
Maalaamisen jälkeen maali kovettuu. Kovettuminen voi johtua siitä, että liuotin haihtuu ja side- sekä väriaine takertuvat toisiinsa, tai se voi olla kemiallisen reaktion tulos. Esimerkiksi perinteiset pellavaöljymaalit kovettuvat, kun niiden öljy hapettuu kiinteäksi yhdisteeksi. Kovettumisen tavan mukaan maalit jaetaan fysikaalisesti kuivuviin tai kemiallisesti kovettuviin maaleihin. Kemiallinen kovettuminen voi tapahtua ilman vaikutuksesta, tai maaliin voidaan lisätä kovetetta, jonka aiheuttaman reaktion seuraksena maali kovettuu. Maaleja, joihin ei tarvitse lisätä kovetetta, kutsutaan yksikomponenttimaaleiksi ja kovetetta tarvitsevia kaksikomponenttimaaleiksi.
Maalien historia
thumb|Maalitehtaan toimintaa 1860-luvulla Kööpenhaminassa Vaatteiden värjäystä on harjoitettu tuhansia vuosia ja näissä on käytetty erilaisia väriaineita. Väriaineiden levittäminen seinälle on vaatinut liotinta ja jotakin sideainetta maalin pysymiseksi seinällä. Vanha menetelmä on esimerkiksi kalkkimaalaus. Puuta on voitu värjätä pelkällä värillä, joka on tunkeutunut puuhun, kuten petsi. Sellakka tuli Eurooppaan siirtomaakaupan myötä. Sillä saatiin aikaan kiiltäviä puupintoja ja sitä voitiin sävyttää. Sideaineena on käytetty useita erilaisia liimoja ja myös munan valkuaista, kuten temperamaalauksessa. Temperalla maalattiin myös huoneita. Keskiajalla tuli käyttöön erilaisia hartseja, esimerkiksi vernissa. 1700-luvulla talojen ja huoneiden maalaus yleistyi. Useat väriaineet, esimerkiksi lyijyvalkoinen, elohopea pitoinen sinoperi ja vihreä kupariarsenaatti olivat varsin myrkyllisiä. Maalarit, jotka sekoittivat värit, sairastuivat usein lyijymyrkytykseen. Myös sideaineena perinteisesti käytetty pellavaöljy on vaarallista, koska se voi syttyä itsestään. Vuonna 1790 Englannissa aloitti ensimmäinen maalitehdas. Kirkkaat värit ovat olleet aina arvostettuja ja kalliimpia. Värien haalistumista ei ole voitu estää, joten usein vallitsee mielikuva vanhoista rauhallisista sävyistä, vaikka alkujaan maalatut pinnat ovat olleet voimakkaan värisiä. Titaanivalkoinen tuli käyttöön maaleissa vasta 1940-luvulla. Sitä ennen ei ollut käytössä puhtaan valkoista maalia.
Nykyaikaiselle maalituotannolle alku oli Roy Kienlen keksimät alkydihartsit, joilla voitiin korvata kuivuvat öljyt sideaineena. Alkydimaalien tuotanto alkoi vuonna 1933.
Tromp
Tromp voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Erigone
Erigone viittaa seuraaviin asioihin:
Goatse
Goatse oli Internetin šokkisivu, Goatse.cx, josta tuli vuosina 1999–2004 tunnettu Internet-ilmiö. Goatse terminä on nykyisin muovautunut tarkoittamaan kaikkia asioita, joista mielikuvitusta käyttäen voidaan hahmottaa peräaukkoaan repivä olento.
Sivu sisälsi valokuvan (hello.jpg) alastomasta miehestä levittämässä käsillään peräaukkoaan ja peräsuoltaan noin nyrkin leveäksi. Kuva oli osa suurempaa pornografisiin tarkoituksiin tehtyä kuvasarjaa, jossa mies työntää peräaukkoonsa paksun anaalitapin (kokoluokkaa liikenteenohjauskartio). Kuvaa käytettiin laajalti Internetissä, kuten www-sivustoilla, sähköposteissa ja IRC-kanavilla šokeeraamaan tietämätöntä sivun avaajaa. Monet vapaamuotoisia linkkejä käyttävät sivut muuttivat tämän vuoksi käytäntöjään. Näistä muun muassa Slashdot.org otti käyttöönsä tavan ilmoittaa tekstilinkin kohde palvelimen tarkkuudella linkin vieressä.
Historia
Sivu avattiin mahdollisesti vuoden 1999 aikana, sillä Internet Archiven varhaisimmat arkistoinnit sivustosta ovat lokakuulta 1999.
thumb|160px|Goatsea muistuttava piparkakkutaikinaleivos
Sivu käytti Joulusaaren maatunnusta, mutta todellinen palvelin sijaitsi Yhdysvalloissa. Sen omisti Hick.org, joka on ohjelmointia käsittelevä sivusto. Domain oli rekisteröity kansasilaiselle Matt Millerille. Sekä Goatse.cx:llä että Hick.org:illa oli sama IP-osoite: palvelin sijaitsi Kansas Cityssä Missourissa.
Sivu suljettiin 16. tammikuuta 2004. Tämän jälkeen useat toisiopalvelimet aloittivat toimintansa. Näistä suosituimpia oli Goat.cx, josta myöhemmin kuva vaihdettiin parodiaksi: Goatsea esittäväksi kurpitsaksi.
Barbara Hale
thumb|Barbara Hale elokuvan [[The Houston Story (1956) trailerissa.]] Barbara Hale (18. huhtikuuta 1922 DeKalb, Illinois – 26. tammikuuta 2017 Sherman Oaks, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänelle myönnettiin vuonna 1959 Emmy-palkinto roolistaan televisiosarjasta Perry Mason yllättää. Hale esiintyi myös esimerkiksi elokuvissa Ikkuna (1949) ja Kiitorata (1970). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
DeKalbissa, Illinoisissa syntyneen Halen vanhemmat olivat Willa Colvin ja Luther Ezra Hale. Hänellä oli skotlantilais-irlantilaisia sukujuuria. Hän meni vuonna 1946 naimisiin näyttelijä Bill Williamsin kanssa. Avioliitosta syntyi kolme lasta, joista yksi on näyttelijä William Katt. Avioliitto kesti, kunnes Barbara Hale jäi leskeksi 21. syyskuuta 1992. Hale tunnusti bahai-uskoa.
Hale kuoli 94-vuotiaana kotonaan Kalifornian Sherman Oaksissa 26. tammikuuta 2017.
Ampuminmaa
Ampuminmaa on saari Naantalissa Rymättylän alueella. Saaren pinta-ala on 0,96 neliökilometriä ja vakituisia asukkaita oli vuonna 2009 5. Vapaa-ajan asuntoja saarella oli 59, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä.
Ampuminmaa sijaitsee Otavan ja Saloluodon saarten välissä. Saari on luode-kaakko-suunnassa pitkulainen ja sen suurin pituus on noin 2,5 kilometriä.
Adam Wakeman
thumb|right|Adam Wakeman Adam Wakeman (s. 11. maaliskuuta 1974 Windsor, Iso-Britannia) on englantilainen kosketinsoittaja, joka on Yes-yhtyeestä tutun Rick Wakemanin poika. Adam Wakeman on soittanut muiden muassa Annie Lennoxin, Travisin, A Company of Snakesin, Victoria Beckhamin ja Atomic Kittenin kanssa. Vuodesta 2004 lähtien hän on ollut Black Sabbath -yhtyeen kiertueilla kosketinsoittajana. Hän on myös tehnyt musiikkia isänsä kanssa nimellä Wakeman With Wakeman.
Piristeet
pienoiskuva|Kuppi kahvia. Piriste eli stimulantti on elintoimintoja kiihdyttävä aine, joka usein vie näläntunteen ja unentarpeen. Nautintoaineet kofeiini, nikotiini sekä huumausaineet amfetamiini ja kokaiini ovat tunnetuimpia stimulantteja. Säännöllisesti piristeitä käytettäessä sietokyky kasvaa, ja aineeseen voi helposti muodostua riippuvuus. Piristeiden käytön lopettamisesta voi seurata vieroitusoireita.
Keskushermostoon vaikuttavat sympatomimeetit
Muut keskushermostoa stimuloivat
Piristäviä aineita sisältäviä kasveja ja valmisteita
Kosti Veltheim
alt=Axel Konrad Konstantin Veltheim|pienoiskuva|Axel Konrad Konstantin Veltheim Axel Konrad Konstantin (Kosti) Veltheim (22. joulukuuta 1874 Tampere – 14. marraskuuta 1951 Jyväskylä ) oli insinööri, joka työskenteli öljyteollisuuden palveluksessa Venäjällä ja ase- ja patruunatehtaiden johtajana kotimaassa.
Kosti Veltheimin vanhemmat olivat lasitehtaan johtaja Ernst Friedrich Heinrich Veltheim ja Amanda Allenius. Veltheim tuli ylioppilaaksi 1898 ja valmistui diplomi-insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1902. Hän teki opintomatkoja Skandinaviaan ja Keski-Eurooppaan 1926 ja 1928. Veltheim toimi Veljekset Nobelin Nafta-yhtiön piirustuskonttorin palveluksessa Pietarissa 1902–1904. Yhtiön Siperian ja Transbaikalin alueiden teknillisenä johtajana 1905–1920 (asuinpaikkana Omsk). sekä rautateiden palveluksessa Oulu-Nurmes -radan rakentamisessa 1924 ja konepajalla Viipurissa 1925. Valtion patruunatehtaan johtaja Lapualla Veltheim oli 1928–1929 ja Valtion kivääritehtaan johtajaa Jyväskylässä kahteen otteeseen, 1926–1927 ja 1929–1941. Eläkkeelle hän jäi 1941.
Puolisot
alt=Axel Konrad Konstantin Veltheim|pienoiskuva|Axel Konrad Konstantin Veltheim|291x291px
Miljoonan ruusun maa
Miljoonan ruusun maa on Joel Hallikaisen yhdeksäs iskelmäalbumi, joka julkaistiin syksyllä 2007. Kyseessä oli jo kolmas häneltä julkaistu albumi saman vuoden aikana; vuoden alkupuoliskolla ilmestyivät gospel-levyt Tule rauhan henki ja Surun sillalla.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Joel Hallikainen, ellei toisin mainittu.
Paul Nitsche
pienoiskuva|Paul Nitsche Hermann Paul Nitsche (25. marraskuuta 1876 – 25. maaliskuuta 1948) oli saksalainen psykiatri, joka työskenteli natsi-Saksassa vajaamielisten, mielisairaiden ja muiden ”epätoivottujen” henkilöiden surmaamiseen tarkoitetun T-4-eutanasiaohjelman johdossa.
Nitsche oli Sonnensteinin klinikan vastaava johtaja vuosina 1913–1918 ja johtaja 1928–1939. Vuonna 1940 hänestä tuli T-4-ohjelman johtaja Werner Heyden jälkeen.
Nitsche tuomittiin kuolemaan lääketieteellisistä sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan Dresdenissä ja teloitettiin giljotiinilla 1948.
Crescent
thumb|Crescentin logo. Crescent (lat. crescendo, 'kasvaa', engl. 'Kuunsirppi') on ruotsalainen polkupyörämerkki , jonka tuotanto aloitettiin vuonna 1908. Vaikka Crescent on ruotsalainen polkupyörä, sen juuret juontavat Chicagoon, jossa Western Wheel Works valmisti polkupyöriä Crescent-merkillä. Crescentin tuotantolaitos sijaitsee Varbergissa, jossa on myös polkupyörämuseo.
1990-luvun loppupuolelta lähtien Crescent on kuulunut Cycleurope-konserniin, kuten myös Monark ja Bianchi.
Eeka Mäkynen
Eerikki "Eeka" Jaakko Juhana Mäkynen (s. 1980) on suomalainen muusikko. Hän tuli tunnetuksi yhdessä kilpakumppaninsa Tatu Ferchenin kanssa MTV3:lla esitetyn Far Out -ohjelman suvereenista voitosta.
Mäkynen on laulanut Design19-yhtyeessä. Hän toimi Elävän Musiikin Yhdistyksen ELMU ry:n ylläpitämässä Nosturissa nuorempana johtajana. Sen jälkeen vuonna 2014 Mäkynen siirtyi Finnish Metal Eventsin (FME) toimitusjohtajaksi.
At the Devil’s Studio 1990
At the Devil's Studio 1990 on suomalaisen black metal -yhtye Beheritin kuudes studioalbumi. Albumi oli määrä julkaista 90-luvun alkupuolella Turbo Musicin kautta, mutta se lykkääntyi keskinäisten ongelmien vuoksi. Yhtyeen rumpali Sodomatic Slaughter löysi albumin masternauhan omasta henkilökohtaisesta kokoelmastaan elokuussa 2010. Albumi julkaistiin lopulta kesäkuussa 2011 levymerkillä Kvlt.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Nuclear Holocausto Vengeance.
Wonder (elokuva)
Wonder on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Stephen Chbosky. Se perustuu R. J. Palacion vuonna 2012 julkaistuun samannimiseen romaaniin, jonka ovat sovittaneet käsikirjoitukseksi Chbosky, Jack Thorne ja Steve Conrad. Elokuvan pääosia esittävät Julia Roberts, Owen Wilson ja Jacob Tremblay.
Wonder sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 17. marraskuuta 2017 ja Suomessa 5. tammikuuta 2018.
Herdins
Herdins Färgverk AB on ruotsalainen kemian alan yritys, joka valmistaa mm. maaleja ja pintakäsittelyaineita. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Falunissa ja sen historia ulottuu 1700-luvulle.
The Monist
The Monist: An International Quarterly Journal of General Philosophical Inquiry on yhdysvaltalainen filosofinen tiedejulkaisu. Se on perustettu vuonna 1888, jonka ansiosta se on yksi vanhimpia filosofisia julkaisuja. Julkaisu ei kuitenkaan ilmestynyt vuosien 1936–1962 välisenä aikana.
The Monist julkaisee teemanumeroita erilaisista filosofisista aiheista. Julkaisua ovat toimittaneet Paul Carus (1890–1919), Mary Hegeler Carus (1919–1936), Eugene Freeman (1962–1983), John Hospers (1983–1991) ja Barry Smith (1991–).
Dissosiaatiohäiriö
Nykypsykiatriassa ajatellaan, että dissosiaatiohäiriöt ovat seurausta vakavasta, usein pitkäaikaisesta erityisesti lapsuusiällä tai varhaisella aikuisiällä koetusta traumatisaatiosta. Dissosiatiivisille oireille on ominaista se, etteivät tunteet, ajatukset, aistimukset ja teot toimi yhteistyössä keskenään. Tämän seurauksena potilas saattaa olla muistamaton tekemisilleen, kokea vuorotellen itsensä tunnekylmäksi tai joutua ylivoimaisten tunteiden valtaan tai kokea selittämättömiä ruumiillisia oireita. Vakavissa dissosiaatiohäiriöissä potilaan identiteettikäsitys on häiriintynyt, ja hän voi jopa esiintyä useina eri henkilöinä (dissosiatiivinen identiteettihäiriö).
Dissosiaatio
Dissosiaatiolla (erottuminen tai hajoaminen) tarkoitetaan psykiatriassa prosessia, jossa osaa keskushermostoon saapuvasta tiedosta ohjataan erilleen muusta informaatiosta. Ajatuksia, tunteita, aistimuksia ja tekoja ei yhdistetä toisiinsa mielekkääksi kokonaisuudeksi, ja vain osa tästä informaatiosta pääsee henkilön tajuntaan. Dissosiaation sanotaan purkautuvan, kun erilleen ohjattu informaatio liitetään takaisin muuhun keskushermostossa olevaan tietoon, eli kun erillään olleet tunne- ja aistikokemukset yhdistetään toisiinsa, ja kokonaisuus viedään normaalin muistiaineksen joukkoon.
Dissosiaatio on tavallinen puolustusmekanismi ihmisen joutuessa uhkaavaan tilanteeseen. Jotta henkinen kuormitus ei kävisi ylivoimaiseksi, aivot ”pilkkovat” kokemuksen pienemmiksi osasiksi, jotka myöhemmin liitetään takaisin yhdeksi kokonaisuudeksi ja integroidaan taas tavalliseksi muistoksi.
Dissosiaatiohäiriöistä puhutaan, kun dissosiaation käyttö lisääntyy häiritseviin mittasuhteisiin ja aiheuttaa vaikeuksia potilaan jokapäiväisessä elämässä. Dissosiaatiohäiriön aiheuttaja on aina trauma, joka on erityisesti vaikeammissa häiriöissä toistuva ja alkanut lapsuudessa. Dissosiaatio-oireita sen sijaan voivat aiheuttaa useat eri syyt, kuten erilaiset fyysiset sairaudet, lääkkeet, päihteet tai muut psyykkiset sairaudet.
Liljankukka
Liljankukka on vuonna 1997 MTV3:lla lähetetty suomalainen televisiosarja, joka oli Eija Vilppaan käsikirjoittama ja Inkeri Pilkaman ohjaama. Ohjelmaa esitettiin perjantaisin klo 21.00–21.30. "Naurua läpi kyynelten" oli ohjelman mainosteksti.
Dissosiaatiohäiriö
Alaluokat
Kansainvälinen ICD-10-tautiluokitus jakaa dissosiaatiohäiriöt seuraaviin alaluokkiin: Mukaan luetaan
Liljankukka
Sarja kertoo Maire Piirosesta, jolla on Liljankukka-niminen hautaustoimisto. Mairelle ja hänen palveluksessaan olevalle Ensiolle kehittyy suhde. Mairen parhaalla ystävällä, Lailalla on Lamppukauppa Mairen liikettä vastapäätä.
Dissosiaatiohäiriö
Alaluokat
Aiempi yhdysvaltalainen DSM-IV-luokitus (jota seurannut DSM-5 tuli käyttöön vuonna 2013) jakoi dissosiaatiohäiriöt viiteen päätyyppiin, jotka esitellään lyhyesti alla:
Subjektiivinen päivähoito-oikeus
Subjektiivinen päivähoito-oikeus tarkoittaa lasten oikeutta varhaiskasvatukseen, vaikka heidän vanhempansa eivät ole työssä kokopäiväisesti, opiskele päätoimisesti tai ole yrittäjiä. Subjektiivisesta päivähoito-oikeudesta säädettiin vuoden 1985 päivähoitolain uudistuksessa, ja se on koskenut kaikkia alle kouluikäisiä lapsia vuodesta 1996. Vuonna 1973 lasten päivähoidosta säädettiin ensimmäisen kerran tavoitteena tarjota sitä kaikille yleisenä sosiaalipalveluna.
Sipilän hallitus (2015–2019) muutti subjektiivista päivähoito-oikeutta niin, että se antoi kunnille oikeuden rajoittaa varhaiskasvatusoikeutta kokoaikaisesta 20 tuntiin viikossa esimerkiksi työttömien lapsilta. Eduskunta päätti kuitenkin 11. joulukuuta 2019 poistaa subjektiivisen päivähoito-oikeuden rajoituksen.
Dissosiaatiohäiriö
Dissosiaatiohäiriöiden syyt
Lapset toipuvat raskaistakin kokemuksista hyvin, jos he saavat asianmukaista tukea ja ymmärrystä lähiympäristöstään. Dissosiaatiohäiriön kehittymiseen johtaakin usein lapsen saaman tuen puute sekä traumaan liittyvä salailu ja häpeä tai trauman kieltäminen. Trauman aiheuttaja on myös usein jokin lapselle läheinen henkilö, johon lapsen on ristiriitaisesti pakko turvautua. Joidenkin lähteiden mukaan myös ahdasmielinen uskonnollisuus altistaa häiriön kehittymiselle.
Alttius dissosiaation runsaaseen käyttöön on todettu perinnölliseksi, mutta ei tiedetä onko kysymys geneettisestä, epigeneettisestä vai sosiaalisesta periytymisestä. Toisinaan häiriöt ovat siirtyneet sukupolvelta toiselle traumatisoitujen vanhempien ”opettaessa” tiedostamattaan lapset käyttämään dissosiaatiota pääasiallisena puolustuskeinona.
Persoonallisuuden rakenteellinen dissosiaatio on traumakäsitteiden metateoria, joka yhdistää traumateoriat (muun muassa polyvagaalinen teoria) ja se on erotusdiagnostiikassa merkittävästi ymmärrystä lisäävä teoria. Emotionaalisen trauman kohdalla tapahtuva persoonallisuuden jakautuminen prototyyppisiin, alkumuotoisiin osiin ei tapahdu sattumanvaraisesti, vaan noudattelee todennäköisimmin evolutiivisesti määräytyneitä ”jakolinjoja” eri toimintajärjestelmien välillä. Mitä enemmän osia, sitä komplisoituneemmasta traumatisoitumisesta on kysymys. Yksinkertaisimmillaan (esimerkiksi PTSD) on kysymys primaarista rakenteellisesta dissosiaatiosta, tarkemmin määrittämättömän dissosiaatiohäiriön kohdalla sekundaarista rakenteellisesta dissosiaatiosta ja dissosiatiivisen identiteettihäiriön kohdalla tertiäärisestä rakenteellisesta dissosiaatiosta.
Kritiikki
Konversiohäiriön käsitettä on kritisoitu paljon. Monet ovat olleet sitä mieltä, etteivät esimerkiksi Freudin ja Breurerin esittelemän historian kuuluisimman "hysteriapotilaan", kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti Bertha Pappenheimin yskä, säryt ja aisti- sekä halvausoireet johtuneet konversiohäiriöstä vaan esimerkiksi aivotulehduksesta tai ohimolohkoepilepsiasta. Tätä epäilyä tukee muun muassa se, että toisin kuin Freud ja Breurer väittivät vuonna 1895 julkaistussa kirjassaan Tutkielmia hysteriasta, Pappenheim ei parantunut psykoanalyysin avulla, vaan meni lopulta niin huonoon kuntoon, että joutui kuukausiksi sairaalahoitoon.
Vammaisaktivisti Maija Haavisto on esittänyt, ettei kukaan ole kyennyt todistamaan konversiohäiriön aiheuttavien mekanismien olemassaoloa, ja että konversiohäiriöksi diagnosoiduissa sairauksissa on todellisuudessa kyse somaattisista oireista, joiden aiheuttajaa ei ole vielä löydetty joko puutteellisen lääketieteellisen osaamisen vuoksi tai sen takia, ettei lääketieteessä ole kyetty vielä selvittämään kaikkia olemassa olevia sairauksia.
Yleisyys
Dissosiaatiohäiriöiden arveltiin aikaisemmin olevan harvinaisia, mutta nyt näyttää, että ne itse asiassa ovat melko tavallisia. Riippuen tavasta, jolla diagnostisia kriteereitä sovelletaan käytäntöön, häiriön esiintyvyyden arviot normaaliväestössä vaihtelevat 1,4–10 % välillä: Häiriöistä vaikeimman, dissosiatiivisen identiteettihäiriön, osuus on 0,4–1 %. Psykiatrisessa potilasaineistossa häiriön esiintyvyys on eri lähteiden mukaan 5–21 % ja dissosiatiivisen identiteettihäiriön 0,5–20 %. Dissosiatiivisia oireita raportoi sen sijaan hyvin moni psykiatrinen potilas.
Suurin osa dissosiaatiohäiriöistä diagnosoidaan naisilla (yksi mies 5–9 naista kohden), mutta eräät tutkimukset antavat ymmärtää dissosiaatiohäiriöiden olevan yhtä yleisiä sekä miehillä että naisilla. Miehillä häiriötä ei kuitenkaan usein tunnisteta muiden ongelmien, kuten päihteiden väärinkäytön tai rikoskierteen, alta.
Oireet
Dissosiaatiohäiriöiden oireet ovat moninaisia ja painottuvat eri häiriöissä eri tavoin.
Muita mahdollisia oireita ovat pakkovaellus, sulkutila eli horros, hurmos ja haltiotilat, liikehäiriöt, äänenkato, ääntöhäiriö, kouristukset, tunnottomuus tai tuntopuutos (tai kyky  jättää kipu huomioitta), psyykkisistä syistä johtuva kuurous, sokeus tai hajuaistin menetys ja erilaiset aistihäiriöt. Dissosiaatiohäiriössä potilaan todellisuudentaju pysyy hyvänä kokemusten aikana, joten kyseessä ei ole psykoosisairaus.
Diagnoosi
Dissosiaatiohäiriön diagnoosi perustuu pääosin haastatteluun. Potilaalta on hyvä kysyä
Haastattelun apuna voidaan käyttää erilaisia dissosiaatioherkkyyttä ja hypnotisoitavuutta mittaavia kyselyitä ja testejä. Koska dissosiaatio-oireita voi esiintyä erilaisissa fyysisissä sairauksissa, on tärkeä varmistua oireiden psyykkisestä taustatekijästä huolellisilla lääkärin suorittamilla tutkimuksilla. Käytännössä vakavan dissosiaatiohäiriön tunnistaminen on vaikeaa. Potilas usein häpeää ja peittelee dissosiaatiohäiriön aiheuttamia oireita, ja muut mielenterveysongelmat usein peittävät ja naamioivat taudinkuvaa.
Hoito
Erityisesti vakaviin dissosiaatiohäiriöihin suositellaan Suomessa traumahoitomallia, joka koostuu kolmesta vaiheesta:
Vaiheita sovelletaan jokaiseen potilaaseen yksilöllisesti. Hoidossa ei myöskään yleensä edetä suoraviivaisesti vaiheesta 1 vaiheeseen 2 ja lopuksi vaiheeseen 3, vaan niiden välillä liu’utaan joustavasti. Esimerkiksi trauman käsittelyssä (vaihe 2) joudutaan yleensä toistuvasti palaamaan oireiden hallinnan ja yleisen elämäntilanteen vahvistamiseen (vaihe 1).
Hoitovaiheiden traumaterapeuttisessa toteutuksessa käytetään usein erilaisia terapiatekniikoita potilaan oireista ja terapeutin omista tottumuksista riippuen. Näitä ovat esimerkiksi kognitiivis-behavioraaliset tekniikat, silmänliiketerapia ja dialektinen käyttäytymisterapia.
.mt
.mt on Maltan Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Sitä hallinnoi NIC Malta. Tunnus otettiin käyttöön vuonna 1992.
Lähteet
Toppdomän
Miettusen I hallitus
Miettusen I hallitus oli Suomen tasavallan 46. hallitus. Hallitus oli luonteeltaan Maalaisliiton vähemmistöhallitus.
Edellinen pääministeri V. J. Sukselainen jätti eronpyyntönsä saatuaan Helsingin hovioikeudessa tuomion niin sanotussa Kansaneläkelaitoksen asuntojutussa kesäkuun lopussa 1961. Tämä merkitsi samalla koko hallituksen eroa.
Hallitus toimi 14. heinäkuuta 1961 – 13. huhtikuuta 1962 274 päivää. Hallitus erosi vuoden 1962 eduskuntavaalien jälkeen.
Teiskon seurakunta
Teiskon seurakunta oli Tampereella toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta kuului Tampereen seurakuntayhtymään. Teiskon seurakunnassa oli vuoden 2013 alussa 2 615 jäsentä.
Teiskon seurakunnan alueeseen kuului Tampereen pohjoisosa eli Teisko. Alueella sijaitsevat muun muassa Kämmenniemi, Viitapohja, Terälahti, Velaatta ja Kaanaa.
Teiskon seurakunnan vt. kirkkoherrana toimi seurakunnan loppuvuosina Tero Matilainen.
Historia
Teiskon seurakunta perustettiin Messukylän seurakuntaan kuuluvana rukoushuonekuntana vuonna 1621. Vuonna 1636 se muutettiin kappeli­seura­kunnaksi ja vuonna 1905 itsenäiseksi seura­kunnaksi.
Teiskon kunta liittyi vuonna 1972 Tampereeseen ja samalla Teiskon seurakunta tuli osaksi Tampereen seurakuntayhtymää. Seurakunta lakkautettiin 7. tammikuuta 2014 ja samalla perustettiin uusi Tampereen Messukylän seurakunta, joka koostuu aiemmista Aitolahden, Messukylän ja Teiskon seurakunta seurakunnista.
Kirkko ja muut tilat
Teiskon kirkko on puukirkko, joka se sijaitsee Kirkkojärven rannalla. Teiskon kirkko on Tampereen toiseksi vanhin rakennus, se on valmistunut vuonna 1788. Osoite on Teiskon kirkkotie 114, 34260 Terälahti. Kirkkoon mahtuu 770 henkeä.
Dinijar Biljaletdinov
Dinijar Rinatovitš Biljaletdinov (, s. 27. helmikuuta 1985) on uransa päättänyt venäläinen jalkapalloilija, joka on viimeksi edustanut FK Trakaita. 186 senttimetriä pitkä Biljaletdinov on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Koko uransa Lokomotiv Moskovassa pelannut Biljaletdinov nostettiin seuran edustusjoukkueeseen vuonna 2004. Biljaletdinov nousi nopeasti Venäjän maajoukkueeseen Jegor Titovin ja Dmitri Loskovin lopettaessa maajoukkueuransa.
Biljaletdinov valittiin Venäjän joukkueeseen vuoden 2008 EM-kisoihin. Hän siirtyi kesällä 2009 Evertoniin. Tammikuussa 2012 hänet myytiin Spartak Moskovaan. Vuonna 2015 hän siirtyi FK Rubin Kazaniin ja vuonna 2017 FK Trakain joukkueeseen.
Auva
Auva on saari Naantalissa Merimaskun alueella. Saaren pinta-ala on 0,07 neliökilometriä ja vakituisia asukkaita on 2. Vapaa-ajan asuntoja saarella on 9 (pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi). Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä.
Auva sijaitsee kahden suuren saaren välissä: lännessä Otava ja idässä Luonnonmaa, sekä kaksi pienempää saarea: pohjoisessa Kaita ja etelässä Särkkä. Saaren suurin pituus on noin 460 metriä.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – naisten viesti
Naisten viesti ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2021 järjestettiin 20. helmikuuta 2021.
Tulokset
Kilpailu alkoi kello 11.45.
Meurthe
Meurthe voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
T-62
T-62 on neuvostoliittolainen taistelupanssarivaunu. T-62 on parannettu versio T-55 -vaunusta, ja niitä valmistettiin pitkään rinnakkain. T-62:n prototyyppi valmistui 1959, vaunu otettiin käyttöön 1961, ja sitä valmistettiin vuoteen 1975 mennessä arviolta 20 000 kappaletta.
Koska vaunutyyppi oli kallis valmistaa, se ei koskaan korvannut täysin edeltäjäänsä. Tykin hylsynpoisto oli poikkeuksellinen. Siinä tykin rekyylivoima poisti ammutun hylsyn, sekä heitti sen ulos tornin takaosassa olevan luukun kautta. Ratkaisu säästi vaunun sisätilaa, mutta heikensi tulinopeutta.
Vaunutyyppiin oli asennettu NBC-suojajärjestelmä, mikä oli joukkotuhoaseita vastaan. Snorkkeli voitiin asentaa vaunuun lataajan luukkuun, mikä mahdollisti niin kutsutun syväkahlauksen: joka oli muutoin 1,40 m syvyyteen saakka. IR-pimeänäkölaitteisto oli sekin olemassa. Savuverhon luominen onnistui nopeasti polttoaineen suihkutuksella pakoputkistoon.
Kiinan-Neuvostoliiton välisissä rajakiistoissa: osa tämän tyypin vaunuja päätyi maitten välisen välirikon jälkeen Kiinan haltuun vuonna 1969. Venäjän armeija käytti T-62-vaunuja Venäjän–Georgian sodassa 2008, vaikka se oli tuolloin jo teknisesti vanhentunut. Venäjä on joutunut käyttämään suurten kalustotappioiden vuoksi T-62:n eri versioita myös Ukrainan sodassa 2022. Venäjä käynnisti vaunujen modernisointiohjelman, jonka tavoitteena olisi päivittää 800 T-62-vaunua vuoteen 2025 mennessä. Oryx-palvelun mukaan Venäjä oli menettänyt T-62:n eri versioita (T-62M ja T-62MV) 17.2.2023 mennessä 63 kappaletta.
T-62 on ollut käytössä Neuvostoliiton/Venäjän lisäksi ainakin Kuubassa, Egyptissä, Libyassa, Syyriassa, Uzbekistanissa, Ukrainassa, Vietnamissa, Kiinassa ja Jemenissä. Tekniikalta ja suojaukseltaan vanhentuneena vaunut on varastoitu tai poistettu kokonaan käytöstä.
300px
Viinikan seurakunta
thumb|[[Viinikan kirkko]] Viinikan seurakunta oli Tampereella toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta kuului Tampereen seurakuntayhtymään. Viinikan seurakunnassa oli vuoden 2013 alussa 10 431 jäsentä.
Viinikan seurakunnan alueeseen kuuluivat Viinikan, Nekalan, Taatalan, Koivistonkylän, Nirvan, Veisun, Muotialan, Korkinmäen ja Hallilan kaupunginosat.
Viinikan seurakunnan viimeisenä kirkkoherrana toimi Jussi Mäkinen, joka jatkaa vuodesta 2014 Eteläisen seurakunnan kirkkoherrana.
Historia
Viinikan seurakunta perustettiin vuoden 1953 seurakuntajaossa, jolloin Tuomiokirkkoseurakunnasta erotettiin Härmälän, Kalevan, Pyynikin ja Viinikan seurakunnat. Seurakunnassa oli tuolloin 8 347 jäsentä. Seurakunta lakkautettiin 7. tammikuuta 2014 ja samalla perustettiin uusi Tampereen Eteläinen seurakunta, joka koostuu aiemmista Hervannan, Härmälän ja Viinikan seurakunnista.
Kirkko ja muut tilat
Viinikan kirkko on rakennettu vuonna 1932. Se edustaa tyyliltään 1920-luvun klassisismia ja orastavaa 1930-luvun funktionalismia. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Yrjö Vaskinen. Kirkkoon mahtuu 350 henkeä, ja sen yhteydessä on seurakuntasali 60 hengelle sekä muita seurakuntatiloja. Kirkon osoite on Kaartotie 1.
Koivistonkylän seurakuntakoti sijaitsee osoitteessa Koivistontie 46. Seurakuntasalissa on tilaa 80 hengelle.
Nekalan seurakuntatalo sijaitsee osoitteessa Kuoppamäentie 23. Seurakuntatalolla on kirkko- ja seurakuntsali 70 hengelle ja muita seurakuntatiloja. Kesällä 2011 Nekalan seurakuntatalolla alkoi yhteisöpuutarhahanke, joka on osa kaupunkiviljelyliikettä.
Esiaviollinen seksi
Esiaviollisella seksillä tarkoitetaan ennen avioliittoa tapahtuvaa seksin harrastamista. Esiaviollisesta seksistä pidättäytyminen tarkoittaa, että rakastunut pari rakastelee vasta sen jälkeen kun avioliitto on solmittu.
Joissakin kulttuureissa suhtaudutaan suvaitsevasti naimattomien väliseen seksiin, jos molemmat ovat suostuvaisia. Monet uskonnolliset ryhmät kuitenkin katsovat, että tämä on Jumalan tahdon vastaista. Herätysliikkeille on ollut ominaista kielteinen suhtautuminen “maailmalliseen” ja nautinnonhakuiseen elämäntapaan, ja esimerkiksi vanhoillislestadiolaisuus kieltää seksin ennen avioliittoa. Myös Koraanissa neuvotaan välttämään seksiä ennen avioliittoa.
Suomen evankelis-luterilaisella kirkolla ei ole selkeää virallista kantaa esiaviolliseen seksiin. Vuonna 2008 luterilainen kirkko julkaisi piispojen sosiaalieettisen kannanoton Rakkauden Lahja. Siinä esiaviollista seksiä kommentoidaan seuraavasti: "Onnellisinta on, jos sukupuolinen kanssakäyminen astuu kuvaan vasta kun luottamus ja sitoutuminen ovat luoneet sille kestävän maaperän. Avioliitto on sukupuolisuhteen aito ja turvallinen ympäristö".
Yhdysvalloissa tehtyjen laajojen tutkimusten mukaan valtaosa ihmisistä on harjoittanut seksiä ennen avioliittoa. Siellä on ollut yleinen käsitys, että esiaviollinen seksi lisääntyi 1960- ja 1970-lukujen seksuaalisen vapautumisen myötä, mutta tilastollisella tutkimuksella ei saatu merkittäviä eroja ikäryhmien välille. Samaan aikaan noin kolmannes amerikkalaisista oli sitä mieltä, että esiaviollinen seksi on väärin.
Jan Einar Thorsen
Jan Einar Thorsen (s. 31. elokuuta 1966) on entinen norjalainen alppihiihtäjä, olympiamitalisti ja supersuurpujottelun maailmancup-voittaja.
Thorsen kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1987–1994. Hän sijoittui Crans Montanan MM-kilpailuissa 1987 alppiyhdistetyssä yhdenneksitoista. Vailin MM-kisoissa 1989 hän oli syöksylaskussa neljästoista ja Saalbachissa 1991 samassa lajissa viides.
Thorsen saavutti olympiapronssia supersuurpujottelussa Albertvillessä 1992. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Kjetil André Aamodtille 79 sadasosasekuntia, toiseksi sijoittui Marc Girardelli. Thorsen oli lisäksi viides syöksylaskussa ja yhdestoista alppiyhdistetyssä. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi, super-G:ssä seitsemänneksi ja syöksyssä kymmenenneksi.