cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wizard101
Malistaire
Parannettuaan Mooshun Keisarin pelihahmo seuraa Malistairea Dragonspyreen. Malistaire on paennut suurelle tulivuorelle, joka sijaitsee Dragonspyren keskustassa. Malistaire aikoo esiinkutsua Lohikäärmetitaanin ja pakottaa tämän herättämään kuolleen vaimonsa Sylvian henkiin. Lohikäärmetitaani saisi aikaan valtavaa tuhoa, joten Malistaire on pysäytettävä ennen kuin hän ehtii toteuttaa aikeensa. Päästäkseen tulivuorelle, pelihahmon on avattava useita portaaleja ja opittava ratsastamaan lohikäärmeellä. Pelihahmon saapuessa tulivuorelle Malistaire on juuri kutsumassa Lohikäärmetitaania esiin. Pelihahmon on voitettava Malistaire estääkseen Spiraalia tuhoutumasta.
Korppinoidat
Rehtori Ambrose kuulee, että Grizzleheimissa on ongelmia ja lähettää pelihahmon Grizzleheimiin auttamaan. Korppinoidat (Coven), joka on joukko pahoja korppeja, on usuttanut karhut ja sudet sotaan toisiaan vastaan. Pelihahmo paljastaa Korppinoitien olevan syyllisiä ja lopettaa sodat. Korppinoidat aikovat tuoda Ikitalven Spiraaliin, mutta pelihahmo ehtii ajoissa estämään Korppinoitien aikeet.
Myöhemmin Ambrose saa kuulla, että Korppinoidat ovat palanneet piiloistaan ja suunnittelevat Jäätitaanin (Ymir) herättämistä, joka toisi Ikitalven Spiraaliin. Pelihahmo matkaa Wintertuskiin (, joka on osa Grizzleheimia) estämään Korppinoitien aikeet. Pelihahmo vapauttaa Isoäiti Korpin, jonka korppinoidat ovat vanginneet. Isoäiti Korpin opastuksella pelihahmo kerää neljä kultaista sinettiä Ymirin neljältä jääjättiläispojalta, kuljettaa ne Nastrondiin ja sinetöi Jäätitaanin ikuiseen uneen.
Morganthe
320px|pienoiskuva|Vedenalainen Celestia koostuu kupoleilla suojatuista alueista. Marleybonelainen Spiraalin maantieteellinen seura on löytänyt kauan kadoksissa olleen Celestian, mutta joutunutnut vaikeuksiin. Saatuaan heiltä hätäkutsun Rehtori Ambrose päättää lähettää pelihahmon Celestiaan auttamaan. Paikalle saavuttuaan pelihahmolle selviää, että retkikunnan johtaja Sir Thurston Plunkett on kadonnut, retkikunnan kimppuun on hyökätty ja muu retkikunta on hajallaan ympäri Celestiaa. Vähitellen selviää myös osia Celestian historiasta. Morganthe niminen voimakas olento havitteli celestialaisten astraalitaikuutta ja hyökkäsi armeijoineen Celestiaan. Celestialaiset kutsuivat esiin Myrskytitaanin auttamaan. Myrskytitaani petti celestialaiset, upotti Celestian mereen ja Celestia menetti samalla yhteyden muuhun Spiraaliin. Sir Plunkett löytyy ja selviää että Morganthe on palannut. Pelihahmo kohtaa lopulta Morghanten apureineen Chancelissa. Morghante pakenee, mutta uhoaa lähtiessään voitonvarmana: "Tämä ei ole ohi, velho! Tämä on vasta alkanut! Peili murtuu ... Torvi kutsuu. Minä isken varjoista ja taivaat ... sortuvat!"
Ryhmä Ravenwoodin vaihto-oppilaita on kadonnut Zafariassa, Morganthen entisessä kotimaailmassa. Rehtori Ambrose lähettää pelihahmon etsimään heitä. Kauan sitten Merle Ambrose ja Valon neuvosto (the Council of Light) löivät Morganthen Zafariassa ja hautasivat tämän voimanlähteet Hohtavalle vuorelle (the Shining Mountain) voimakkailla taioilla suojattujen lukkojen taakse. Morganthe on palannut ja kylvää epäsopua apureidensa kanssa Zafarian heimojen kesken. Morganthe aikoo rikkoa lukot ja anastaa takaisin menettämänsä voimanlähteet. Pelihahmo kohtaa Morganthen, joka on onnistunut murtamaan suojataiat ja saanut haltuunsa Varjojen pakkansa (the Deck of Shadows), joka on kokoelma pimeää taikuutta. Morganthe väittää voimiensa satakertaistuneen ja pyytää pelihahmoa liittymään hänen puolelleen. Pelihahmon kieltäydyttyä Morganthe jättää pelihahmon apuriensa hoideltavaksi ja poistuu paikalta.
Kehitys ja historia
320px|pienoiskuva|[[Afrikka-teemainen Zafaria ilmestyi marraskuussa 2011.]] Kingsisle Entertainment perustettiin vuonna 2005 ja sen yli sadan työntekijän ryhmä valmisteli Wizard101:tä seuraavat kolme vuotta salassa. Pelin beetatestaus alkoi kesäkuussa 2008, avoin testaus saman vuoden elokuussa ja julkaisu tapahtui 2. syyskuuta 2008. Julkaisun jälkeen peliin on lisätty useaan otteeseen sekä uusia maailmoja ja pienempiä alueita, että kokonaan uusia ominaisuuksia.
2009
Tammikuussa 2009 avautui Dragonspyre ja uutena ominaisuutena ilmaantui pelaajien väliset taistelut (PvP). Maaliskuussa tehtävien saantiin ja palutukseen, sekä päävihollisten kohtaamisiin lisättiin puheäänet ja kertojan äänet. Itse sisustettavat asumukset saapuivat toukokuussa 2009. Grizzleheim avattiin heinäkuussa 2009 ja samalla lisättiin peliin käsityöt ja Bazaar-kauppa. Saman vuoden syyskuussa lisättiin peliin liikkumista nopeuttavat kulkuvälineet.
2010
Toukokuussa 2010 otettiin käyttöön uudistettu lemmikkisysteemi. Seitsemäs maailma Celestia avautui lokakuussa 2010.
2011
Elokuussa 2011 avattiin kahdeksas maailma Wysteria. Marraskuussa 2011 avattiin uusi maailma Zafaria, pelihahmojen maksimitaso nostettiin 60:stä 70:een ja kaikkiin koulukuntiin lisättiin uusia loitsuja.
2012
Toukokuussa ilmestyi Wizard101 historian suurin uudistus. Uusi maailma Avalon avattiin, velho-oppilaiden maksimitaso nostettiin 70:stä 80:een, kaikkiin koulukuntiin lisättiin uusia loitsuja ja maksimitaso puutarhanhoidossa nostettiin 10:stä 15:een. Näiden lisäksi ilmestyi useita pienempiä muutoksia.
Wizard101-pelistä on julkaistu omat versiot Iso-Britanniassa, Saksassa, Italiassa, Ranskassa, Espanjassa, Kiinassa, Taiwanissa, Hongkongissa, Macaossa ja Amerikoissa.
Vastaanotto
Helmikuussa 2009 Wizard101 ylitti miljoonan rekisteröidyn pelaajan rajan ja saman vuoden syyskuussa ylittyi viiden miljoonan rekisteröidyn pelaajan raja. Internetmarkkinointitutkimusyhtiö comScore rankkasi Wizard101.com:in viidenneksi elokuussa 2010 ja kahdeksanneksi joulukuussa 2010 julkaisemallaan kävijämäärän perusteella kymmenen nopeiten kasvavaa internetyritystä-listallaan. KingIsle Entertainmentin lehdistötiedotteen mukaan Wizard 101 ylitti 20 miljoonan rekisteröidyn käyttäjän rajan heinäkuussa 2011. Peliarvostelujen kokoajasivusto gamestats.com antaa Wizard101:lle arvosanan 8.4/10. Yhtä lukuun ottamatta käytetyt arvostelut on tehty ennen useimpia peliin tehtyjä uudistuksia ja laajennuksia.
Rambo ja vapauden voimat
Juoni
John Rambo, Vietnamin sodan veteraani kuului aikanaan Komentaja Joen iskujoukkoihin nimeltä Vapauden voima. Tiimi suoritti tehtäviä ympäri maailmaa taistelemalla päävastustajaansa, natsijoukko S.A.V.A.G.E.:a vastaan, jota johti Kenraali Warhawk. Muita jäseniä olivat Gripper, Mad Dog, ninja Musta Lohikäärme ja Nomad.
Rambon ja Komentaja Joen joukkoihin kuuluivat myös Edward ”Turbo” Hayes, Katherine Anne ”Kat” Taylor, komentaja Trautman sekä S.A.V.A.G.E.:n ninjan, Black Dragonin identtinen kaksoisveli White Dragon. Nämä kaksi joukkoa sotivat toisiaan vastaan koko sarjan ajan ja Rambo erkanee joukosta ensimmäisen tuotantokauden lopussa lähtiessään Yhdysvaltain armeijan avuksi sotaan, ja sarja seuraa myös Rambon yksinäisiä tekemisiä. Rambo palaa takaisin taisteluun S.A.V.A.G.E.a vastaan toisen tuotantokauden puolessavälissä.
Raymond Smullyan
Raymond Smullyan (25. toukokuuta 1919 Far Rockaway, Illinois – 6. helmikuuta 2017 ) oli yhdysvaltalainen kirjailija, matemaatikko, konserttipianisti, loogikko, taolainen filosofi ja taikuri. Smullyan tunnetaan erityisesti loogisia ja matemaattisia pähkinöitä esittelevistä kirjoistaan.
Kirjake
thumb|right|200px|Kirjakkeen osat. a kirjasin, b leveys, c keili, 1 olake, 2 tunnuke, 3 valukesyvennys, 4 jalka.Kirjake on metallista valettu nelisärmäinen ladontakappale, jollaisista aikaisemmin ladottiin painokoneeseen painettava teksti. Kirjakkeissa oleva kohokuvio, kirjasin, painoi paperille kirjaimen tai muun merkin. Kirjakkeita alettiin käyttää Euroopassa 1400-luvulla. Kiinassa sama tekniikka oli kehitetty jo aiemmin.
Kirjakkeet valetaan erityisestä metalliseoksesta, jonka tulee olla kovaa kulutuskestävyyden vuoksi ja lujaa, jotta se kestää painamista sekä valamisen takia helposti sulavaa. Tavallisin kirjasinmetalli on lyijy-antimoni-tinaseosta. Metallikirjakkeen valamiseen tai muuten valmistamiseen käytetty muotti on nimeltään matriisi. Matriisin valmistamiseen käytetty malli puolestaan on patriisi.
Metallin lisäksi kirjakkeita on valmistettu myös puusta. Puukirjakkeet keksittiin Yhdysvalloissa, ja niiden laajamittainen valmistus alkoi 1820-luvulla. Puukirjakkeita valmistettiin vain otsikko- tai julistekäyttöön. Yleensä niiden vähimmäiskoko oli 72 pistettä. Puukirjakkeiden valmistus oli halvempaa kuin vastaavankokoisten metallikirjakkeiden, mutta ne olivat kuitenkin hyvin kestäviä. Puukirjakkeita tehtiin yleensä tammesta, päärynäpuusta ja kirsikkapuusta. Puukirjakkeet tulivat hyvin suosituiksi, ja niitä valmistettiin 1830-luvulta lähtien teollisesti pantografin avulla.
Painotekniikan muututtua sähköiseksi on kirjasin- ja kirjake-sanojen välinen ero nykykäytössä hämärtynyt. Sähköisessä muodossa olevista painokirjaimista käytetään yleensä sanaa kirjasin, toisinaan kirjasintyyppi-sanan synonyyminä.
Mario José Serra
Mario José Serra (12. maaliskuuta 1926 Buenos Aires – 9. heinäkuuta 2005) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Buenos Airesin arkkihiippakuntaan 4. joulukuuta 1949 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Mentesan titulaaripiispaksi 28. toukokuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Carlos Aramburu, jota avustivat Vicente Faustino Zazpe ja Eduardo Francisco Pironio.
Pelasta perheemme, Supermarjo!
Pelasta perheemme, Supermarjo! on suomalainen tositelevisiosarja. Ohjelman juontajana toimii Marjo Niittyviita ja neuvoja Hanna Pikarainen jotka auttavat lapsiperheitä selviytymään arjen haasteissa ja ajanhallinnassa. Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi alkoi Liv-kanavalla 13. maaliskuuta 2014.
Mario José Serra
Serra jäi eläkkeelle 8. helmikuuta 2002.
Aavikkoleijonan kosto
Aavikkoleijonan kosto (, ”Šeikin poika”;, ”Šeikin pojan paluu”) on vuonna 1962 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Mario Costan ohjaaman elokuvan pääosassa näyttelee yhdysvaltalainen Gordon Scott.
Juoni
Maaherra Omar terrorisoi aavikon beduiineja 1800-luvun puolivälin Egyptissä. Šeikki Hassanin poika Kerim, jonka siskon Omar on tappanut, ryhtyy taistelemaan häntä vastaan. Omar lähettää rakastajansa Zairan pyytämään aseita kediiviltä. Hän palaa tuoden mukanaan prinsessa Fawzian, johon Kerim rakastuu. Omar yrittää kaapata prinssi Ahmedin tuoman aselastin ja pakottaa Fawzian vaimokseen, mutta Kerimin johtamien beduiinien kapina tekee hänen aikeensa tyhjiksi.
Kill Me Coz I Have No Hope
Kill Me Coz I Have No Hope on puolalaisen death metal -yhtye Slashing Deathin kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 1992. Albumi sisältää yhtyeen kolmannen ja neljännen demon kokonaisuudessaan.
Kappalelista
Kappaleet 1-7 demolta Kill Me 'cause I Can't Stop, 8-12 demolta Irrevocably and with No Hope
Glutetimidi
Glutetimidi (2-etyyli-2-fenyyliglutarimidi) on piperidindionijohdoksiin kuuluva lääkeaine. Näistä käytetään myös nimitystä piperidiini-sarja, joista ensimmäiset tuotteet onnistuttiin syntetisoimaan vuonna 1952.
Glutetimidin tuotenimi lääkemarkkinoilla oli Doriden, ja sitä käytettiin unilääkkeenä. Sen vaikutus alkaa noin 30–60 minuutissa ja kestää keskimäärin 6–8 tuntia. Joskus vaikutus on saattanut kestää jopa 10 tuntia, toisinaan vain 4 tuntia. Lääkkeellä on myös lievää spasmolyyttista eli antikonvulsiivista (antiepileptistä) relaksoivaa, lihasjännitystä laskevaa vaikutusta. Sitä ei kuitenkaan käytetty lääkkeenä epilepsiaan.
Glutetimidin siedettävyyttä on pidetty varsin hyvänä. Sen teho on muistuttanut paljolti keskipitkän vaikutuksen omaavia barbituraatteja. Tämä pätee sekä kemiallisen rakenteen että vaikutusten suhteen. Lääke soveltui käytettäväksi barbituurihapon johdosten tavoin, joskaan ei niitä merkittävästi parempana. Pitkäaikaiskäyttö saattoi johtaa tottumiseen eli habituaatioon sekä lääkeriippuvuuteen.
Lääkkeen annoskoko on ollut 500 mg. Lääke otettiin suun kautta, eli peroraalisesti.
Glutetimidi vedettiin myöhemmin markkinoilta siihen liittyneen väärin- ja sekakäytön johdosta. Väärinkäytön laajuudesta ei ole tietoa tässä yhteydessä saatavilla. Glutetimidi oli käytössä Suomessa vielä ainakin 1970-luvun lopulla.
Yliannostus
Suuret annokset ovat alentaneet radikaalisti verenpainetta eli aiheuttaneet hypotensiota.
Stepan Poltorak
Stepan Timofijovitš Poltorak (, s. 11. helmikuuta 1965 Tarutynen piiri, Odessan alue ) on Ukrainan puolustusministeri. Hän on toiminut tehtävässä 14. lokakuuta 2014 alkaen korvattuaan tehtävästä eronneen Valeri Heletein. Poltorak toimi ennen puolustusministeriksi ylenemistään Ukrainan kansalliskaartin komentajana. Ukrainan parlamentti vahvisti Poltorakin puolustusministeriksi 2. joulukuuta 2014.
Karen McCluskey
Kausi 1
Karen McCluskey esiteltiin sarjassa yhtenä Wisteria Lanen asukkina. Jaksossa "Libe Alone and Like It" selviää, että hän sairastaa vaikeaa niveltulehdusta ja kuinka Lynette auttaa häntä tämän kaaduttua ennen kuin kaksikosta tuli hyviä ystäviä. Rouva McCluskey tunnetaan naapuruston riidanhaluisena vanhana naisena, joka aiheuttaa mennen tullen riitaa ja kaaosta. Rouva McCluskey on kuitenkin syvällä sisimmässään erittäin kiltti nainen täynnä rakkautta. Kaudella paljastettiin myös, että hänellä oli poika joka kuoli 12-vuotiaana. Rouva McCluskey tarjoutui vahtimaan Scavojen lapsia, mutta Lynette torjui tarjouksen pitäen McCluskeyta "muinaisena". Koko sarjan ajan häntä kutsutaan Karenin sijaan rouva McCluskeyksi.
Kausi 2
Rouva McCluskey antoi vahingossa Lynetten työkaverille sähköshokin luullen tämän aikovan kidnapata Lynetten lapset. Jaksossa 15 hän löysi Breen sammuneena talonsa etupihalta ja sanoi Lynettelle Breen olleen humalassa vahtiessa tämän lapsia. Breen alkoholiongelma paransi rouva McCluskeyn suhdetta Lynetteen, tämän saadessa vahtia Scavojen lapsia Breen sijaan. Kauden loppua kohden hän tuki Lynettea, joka seurasi miestään Tom Scavo Atlantic Cityyn saadakseen selville Tomin mahdollisesta toisesta naisesta.
Kausi 3
Kolmannella kaudella rouva McCluskeysta tuli näkyvämpi osa sarjaa, hahmon liittyessä usein sosiaalisiin rooleihin ja ystävystyessä jopa Edie Brittin kanssa. Bree Hodgen erkaantuneen tarinan vuoksi McCluskey nähtiin usein muiden kolmen pääkotirouvan kanssa. Jaksossa "Liaisons" paljastettiin, että rouva McCluskeylla on itselläänkin salaisuus; hänellä säilyttää kuolleen miehensä Gilbertin ruumista kellarinsa pakastimessa. Seuraavassa jaksossa karen murtaa kätensä ja joutuu sairaalaan. Samaan aikaan ensin Parker Scavo ja sitten Ida Greenberg löytävät Gilbertin ruumiin. Karen onnistuu saamaan Parkerin pysymään hiljaa, mutta Ida menee poliisin puheille jolloin Karen joutuu vankilaan. Rouva McCluskey joutuu kaupungin puheenaiheeksi sanan levitessä. Paikalliset lapset alkavat kiusasta häntä heittämällä munia talon seiniä päin ja maalamalla sanan "Noita" tämän ulko-oveen. Lynette vaihtaa lastenvahtia pitääkseen Karenin erossa lapsistaan, mutta Parker jatkaa tämän puolustamista ja pyytää Karenia kertomaan totuuden. Karen menee Traversin syntymäpäiville ja paljastaa tekonsa. Rouva McCluskey selittää tulleensa kotiin viikonloppumatkalta ja löytäneensä Gilbertin kuolleena. Odottaessaan aamuun soittaakseen hautaustoimistoon, Karen tarkisti Gilbertin eläkejärjestelyt ja huomasi tämän jättävän koko omaisuutensa ex-vaimolleen. Pelätessään menettävänsä kaiken rouva McCluskey piti ruumista pakastimessa. Lynette palkkasi rouva McCluskeyn takaisin lastenvahdiksi ja kertoi tälle perheen kaivanneen tätä jolloin rouva McCluskey myönsi kaivanneensa itsekin Scavoja.
Kausi 4
Rouva McCluskey kyselee Katherine Mayfairin grillijuhlissa tämän vuosien takaisen lähdön syytä, jolloin Katherine järkyttyy ajatellessaan tämän muistavan liikaa. Selviää, että Karen tapasi vahtia Katherinen tytärtä Dylania ja tiesi asioita tämän isästä, vaikka jopa Dylan väittää isänsä jättäneen perheen ollessaan vauva.
Jaksosa "Welcome to Kanawaga" rouva McCluskey näkee Lynetten lapsien ja miehen pelastautuvan, mutta Ida ei selvinnyt. Lynetten ja Karenin pakatessa Idan tavaroita, he päättävät ripotella hänen tuhkat baseball-kentälle, mutta asiat mutkistuvat Idan siskonpojan ja -tyttären saapuessa hakemaan tuhkia. Lynette vaihtaa tuhkat imurin pölypussin sisältöön ja myöhemmin samana iltana Lynette ja Karen ripottelevat tuhkat stadionille.
Jaksossa "Free" sarja hyppää viisi vuotta ajassa eteenpäin.
Aviva Stadium
Aviva Stadium on stadion Dublinissa, Irlannissa. Stadion avattiin 14. toukokuuta 2010 ja se toimii Irlannin rugby union -maajoukkueen ja jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä. Kyseiset lajiliitot myös omistavat stadionin. Maaotteluiden ohella stadionilla on pelattu muun muassa Eurooppa-liigan finaali ja Nations Cup 2011.
Aviva Stadium rakennettiin samalle paikalle kuin entinen kansallisstadion Lansdowne Road, joka purettiin 2007. Stadionin rakentaminen maksoi noin 410 miljoonaa euroa. Stadionin nimioikeudet on myyty vakuutusyhtiö Avivalle 10 vuodeksi.
Rohkea ritari
Rohkea ritari (Sword of the Valiant: The Legend of Sir Gawain and the Green Knight) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut elokuva. Pääosissa ovat Miles O'Keeffe, Cyrielle Clair, Leigh Lawson ja Sean Connery. Elokuva perustuu runoelmaan Sir Gawain and the Green Knight.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu elokuvaa tyhjiä peltipukuja kolisuttavaksi seikkailuksi, joka ei tempaa mukaansa. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Syntymäpäiväjuhla (näytelmä)
Syntymäpäiväjuhla (tai Syntymäpäiväjuhlat, The Birthday Party) on englantilaisen Harold Pinterin draamanäytelmä vuodelta 1957. Se oli Pinterin ensimmäinen kaupallisen teatterin näyttämölle tuottama täyspitkä näytelmä.
Syntymäpäiväjuhla sai kantaesityksensä Cambridgen Arts Theatressa Pinterin itsensä ohjaamana 28. huhtikuuta 1958. Se menestyi hyvin siellä sekä vierailulla Oxfordissa, mutta Peter Woodin ohjaama Lontoon-tuotanto Hammersmithin Lyric Opera Housessa sai murska-arviot ja lopetettiin jo ensimmäisen viikon jälkeen. Pinterin näytelmää verrattiin epäedullisesti muihin avantgarde-teoksiin, kuten Samuel Beckettin Huomenna hän tulee ja Eugene Ionescon Kalju laulajatar. Ainoa myönteinen kritiikki ilmestyi vasta kun näytännöt oli jo lopetettu.
Latvijas kauss
Latvijas kauss eli Latvian cup on vuosittain järjestettävä latvialainen jalkapalloturnaus. Sitä on pelattu vuodesta 1937 lähtien, jolloin se korvasi edellisen cupin. Riikalainen Skonto FC on menestynein seura kahdeksalla mestaruudellaan.
Syntymäpäiväjuhla (näytelmä)
Syntymäpäiväjuhlan myöhemmät tuotannot otettiin vastaan paljon paremmin. Se menestyi hyvin Lontoon Aldwych-teatterin uusintatuotannossa 1964 ja vuoden 1968 Broadway-tuotannossa Booth-teatterissa.
Tiivistelmä
Syntymäpäiväjuhla käsittelee mustan huumorin keinoin alistamista, julmuutta ja identiteetin häilyvyyttä. Se kertoo Stanley Webberistä, 30–40-vuotiaasta pianistista, joka asuu nuhjuisessa täyshoitolassa Etelä-Englannin rannikkokaupungissa. Majataloon saapuu kaksi uhkaavan tuntuista muukalaista, Goldberg ja McCann, joilla tuntuu olevan yhteys Stanleyn menneisyyteen ja jotka tekevät illasta painajaisen. Vastahakoiselle Stanleylle järjestetään syntymäpäiväjuhlat, joiden kuluessa miehet kuulustelevat ja piinaavat häntä. Seuraavana aamuna kaikki on rauhallista, mutta mikään ei ole ennallaan.
Näytelmä Suomessa
Syntymäpäiväjuhla sai Suomen-kantaesityksensä Tampereen Työväen Teatterissa 1971. Sitä on esitetty suomeksi myös ainakin 1983 Porin Teatterissa, 1986 Jyväskylän kaupunginteatterissa ja 1995 Rauman kaupunginteatterissa.
Yleisradion Televisioteatteri tuotti näytelmästä vuonna 1966 Matti Tapion ohjaaman tv-version nimellä Syntymäpäivät.
Elokuvaversio
Vuonna 1968 sai ensi-iltansa William Friedkinin ohjaama, Harold Pinterin itsensä kirjoittama elokuvasovitus näytelmästä. Se nähtiin Suomessa vain televisioesityksenä syyskuussa 1990.
Varazze
Varazze on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Savonan maakunnassa Ligurian alueella. Se sijaitsee Välimeren rannikolla. Rannikon läheisillä kukkuloilla on ollut saatavilla laivanrakentamiseen tarvittavaa puuta. Kunnan perinteet laivanrakentamisesta juontavatkin roomalaisten aikaan saakka. Silloin Varazze tunnettiin nimellä Ad Navalia.
Animals (Maroon 5:n kappale)
Kappaleen on kirjoittanut Adam Levine, Benny Blanco ja Shellback. Kappaleen tuotannosta vastaa Shellback. ”Animals” ylsi kotimaassaan Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan sijalle 3.
Luettelo Limingan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Limingan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Limingan kunnassa olevat patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Phil Campbell
Philip Anthony Campbell (s. 7. toukokuuta 1961, Pontypridd, Wales ) on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Motörheadin entinen kitaristi.
Campbell innostui kitaransoitosta ollessaan kymmenvuotias. Hän on kertonut esikuvikseen muun muassa Jimi Hendrixin ja Led Zeppelinin Jimmy Pagen. Kahdentoista ikäisenä hän sai nimikirjoituksen Lemmy Kilmisteriltä, joka oli tuolloin Hawkwind-yhtyeen basisti. Ollessaan kolmetoista vuotta hän soitti kabareeyhtyeessä Contrast. Hän on myös soittanut pub rock -bändissä nimeltä Roktopus keikkaillen ympäri Etelä-Walesia. Vuonna 1978 hän osti ensimmäisen Les Paulinsa, ja vuonna 1979 hän perusti heavy metalia soittavan yhtyeen Persian Risk. Se julkaisi Cambellin ollessa yhtyeessä singlet "Calling For You" (1981) ja "Ridin' High" (1983).
Hän liittyi vuonna 1984 Motörheadiin Lemmy Kilmisterin ja Phil Taylorin pitämien koe-esiintymisten kautta ja toimi yhtyeen kitaristina yhtyeen loppuun asti. On myös kerrottu että Phil Campbell uhkasi erota useita kertoja yhtyeestä, mutta bändin basisti Lemmy Kilmister pelasti tilanteen monet kerrat.
Indianapolisin lastenmuseo
Indianapolisin lastenmuseo on maailman suurin lastenmuseo. Se toimii Indianapolisin kaupungissa Yhdysvaltojen Indianassa. Museossa käy vuosittain yli miljoona vierailijaa. Se kokoelmiin kuuluu yli 120 000 esinettä, jotka jaetaan kolmeen aihepiiriin: Amerikka-kokoelma, Maailman kulttuurit -kokoelma ja Luonto-kokoelma. Koska kohderyhmänä ovat lapset, näyttelyt on suunniteltu mahdollisimman interaktiivisiksi ja niin että lapset saavat osallistua aktiivisesti museokokemukseen.
Museon perusti vuonna 1925 Mary Stewart Carey.
thumb|120px|left|QRpedia-koodi museon karusellista. Museo käyttää QRpedia-koodeja, joiden avulla näyttelyesineistä kertovia Wikipedia-artikkeleita voi lukea museovieraan omasta älypuhelimesta.
Kymenlaakson pelastuslaitos
pienoiskuva|150x150px|Kymenlaakson pelastuslaitoksen tunnus, jossa [[Kymenlaakson vaakuna|Kymenlaakson vaakuna.]] Kymenlaakson pelastuslaitos on yksi Suomen alueellisista pelastuslaitoksesta. Kymenlaakson pelastuslaitos toimii Kymenlaakson hyvinvointialueella, eli Kotkassa, Haminassa, Miehikkälässä, Virolahdella, Pyhtäällä ja Kouvolassa. Kymenlaakson pelastuslaitoksessa työskentelee noin 200 vakituista henkilöä.
Kymenlaakson alueella on 5 vakinaista asemaa, Kotkan saarella, Karhulassa, Haminassa, Kouvolassa ja Kuusankoskella. Lisäksi Kymenlaakson alueella on 27 yhdistymuotoista sopimuspalokuntaa (VPK), 2 toimenpidepalkkaista palokuntaa,  3 tehdaspalokuntaa ja 3 sotilaspalokuntaa, joiden kanssa Kymenlaakson pelastuslaitoksella on palokuntasopimukset. Toimenpidepalkkaiset palokunnat ovat Miehikkälässä ja Myllykoskella.
Zizur Nagusia
Zizur Nagusia on kunta Nafarroan maakunnassa Baskimaan Espanjan puoleisessa osassa.
Zizur Nagusia sijaitsee noin 4 kilometrin (maanteitse 6 kilometrin) päässä Pamplonasta.
Patuxent
Patuxent on Chesapeakenlahden sivujoki Yhdysvaltain Marylandin osavaltiossa. Se on keskeisen Marylandin pääjoista keskimmäinen Potomacin ja Patapscon välissä. Patuxentin 2 479 neliökilometrin valuma-alueella asui vuonna 2000 590 800 ihmistä ja väestönkasvu oli suurta. Patuxent on Marylandin rajojen sisäpuolella kokonaan sijaitsevista joista pisin.
Maantiede
Patuxentin alkulähde sijaitsee 185 kilometrin päässä Chesapeakenlahdelta Marylandin kukkuloilla Piedmontissa lähellä neljän piirikunnan rajaa: Howardin, Frederickin, Montgomeryn ja Carrollin. Alkulähde sijautsee vain kilometrin päässä Patapscojoen alkulähteestä Parr’s Springistä. Patuxent virtaa kaakkoon Baltimoren ja Washingtonin väliin jäävän kaupunkialueen poikki. Joki laajenee pujehduskelpoiseksi vuorovesiestuaariksi Queen Annen sataman lähistöllä Prince Georgen piirikunnassa Bowien kaakkoispuolella ja yhtyy Chesapeakenlahteen 84 kilometriä sen jälkeen. Joen estuaari on enimmillään 3,7 kilometriä leveä. Chesapeaken estuaarin syvin kohta (40 metriä) sijaitsee Patuxentin alajuoksulla.
Patuxent rajaa länsipuolellaan Montgomeryn, Prince Georgen, Charlesin ja Saint Maryn piirikuntaa ja itäpuolellaan Howardin, Anne Arundelin ja Calvertin piirikuntaa. Joen kolme suurinta haaraa ovat Little Patuxent, Middle Patuxent ja joen läntinen haara. Middle Patuxent virtaa Little Patuxentiin Savagessa ja yhtyy päähaaraan aivan Bowien kaakkoispuolella. Middle Patuxent on 38,5 kilometriä pitkä ja virtaa Howardin piirikunnan keskellä. Little Patuxent on 61 kilometriä pitkä ja virtaa Howardin piirikunnan koillis- ja kaakkoisosan ja läntisen Anne Arundelin piirikunnan läpi.
John Peake
John Morris Peake (26. elokuuta 1924 Cambridge – 30. maaliskuuta 2022) oli brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Peake kuului Ison-Britannian miesten maajoukkueen kokoonpanoon Lontoon kesäolympialaisissa 1948, missä maa saavutti Intian jälkeen hopeaa. Työuransa hän teki teollisen muotoilun parissa. Peake kuoli 97-vuotiaana 30. maaliskuuta 2022. Hän oli viimeinen elossa ollut vuoden 1948 kesäkisojen isäntäjoukkueen mitalisti.
Luigj Bumçi
pienoiskuva|Luigj Bumçi vuonna 1936. Luigj Bumçi (7. marraskuuta 1872 Shkodër – 1. maaliskuuta 1945) oli albanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. toukokuuta 1903 ja nimitettiin Lezhën hiippakunnan johtoon 18. syyskuuta 1911. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. joulukuuta. Bumçi erosi tehtävistään 1. syyskuuta 1943, jolloin hän sai nimityksen Cantanuksen titulaaripiispaksi.
Bumçi oli mukana konsekroimassa Pjetër Gjuraa.
Zack Greinke
Donald Zackary "Zack" Greinke (s. 21. lokakuuta 1983 Orlando, Florida) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä.
Greinke edusti MLB-liigan Arizona Diamondbacksia kausina 2016-2019. Arizonasta Greinke vaihdettiin Houston Astrosiin kaudella 2019. Lisäksi Greinke on pääsarjaurallaan edustanut vuosina 2004–2010 Kansas City Royalsia, 2011–2012 Milwaukee Brewersiä, kaudella 2012 Los Angeles Angels of Anaheimiä sekä vuosina 2013–2015 Los Angeles Dodgersia, jonka kanssa hän teki joulukuussa 2012 kuusivuotisen sopimuksen, arvoltaan 147 miljoonaa dollaria.
Greinke palkittiin American Leaguen parhaana syöttäjänä Cy Young -palkinnolla vuonna 2009 ja hänet on valittu American Leaguen tähdistöjoukkueeseen vuonna 2009 sekä National Leaguen tähdistöjoukkueeseen vuosina 2014, 2015, 2017 ja 2018.
Tafalla
Tafalla on kunta ja kaupunki Nafarroan maakunnassa Baskimaan Espanjan puoleisessa osassa. Tafallan väkiluku on noin 10 700 (2016).
Love Kirjat
Love Kirjat oli vuonna 1977 perustettu suomalainen kirjankustantamo. Love Kirjoja pidetään ensimmäisenä suomalaisena riippumattomana pienkustantamona.
Kustantamon perusti viisi intohimoista kirjallisuuden harrastajaa, joista yksi oli Peter von Bagh. Sen innoittajana toimi levy-yhtiö Love Records. Love Kirjat julkaisi noin sata kirjaa. Pääosa Love Kirjojen kustantamista kirjoista oli ulkomaisten kirjailijoiden, muiden muassa William Shakespearen, Honore de Balzacin ja Jack Londonin teoksia. Kustantamo toimi noin 30 vuotta. 2000-luvulla WSOY julkaisi uusintapainoksia Love Kirjojen julkaisemista kirjoista ja myös uusia kirjoja käyttäen Love Kirjat -tuotemerkkiä.
Karl Henrik Kahelin
Karl Henrik Kahelin (13. tammikuuta 1832 Kivijärvi – 26. kesäkuuta 1905 Jyväskylä) oli suomalainen opettaja ja rehtori.
Kahelinin vanhemmat olivat lukkari Henrik Gabriel Kahelin ja Eva Charlotta Cheilan. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1858, oli matematiikan ja luonnonhistorian kollega Jyväskylän yläalkeiskoulussa 1859–1862 sekä Jyväskylän suomalaisen alkeisopiston ja sitten Jyväskylän lyseon lehtori 1862–1899. Koulun rehtorina hän toimi 1873–1896. Normaalikoulun yliopettajan virasta Kahelin kieltäytyi, samoin kuin kouluhallituksen jäsenyydestä. Kahelin oli pidetty opettaja, joka toimi opetustyönsä ohella 22 vuoden ajan Jyväskylän kaupungin rahastonhoitajana ja kuului kaupungin säästöpankin ja suomalaisen tyttökoulun perustajiin. Kahelinin puoliso vuodesta 1864 oli Agnes Charlotta Aejmaleus (k. 1894). Varatuomari ja hallintoneuvos Hjalmar Kahelin (1868–1958), joka toimi lyhyen aikaa oikeusministerinä 1919–1920 ja muutti sukunimensä Kahanpääksi, oli heidän poikansa. Kuurojen koulun opettaja ja johtaja Maria Kahelin oli puolestaan heidän tyttärensä.
Joulupukki puree ja lyö
Joulupukki puree ja lyö on laulaja M. A. Nummisen esittämä humoristinen jouluaiheinen musiikkikappale. Kappale julkaistiin vuonna 1971 ilmestyneellä albumilla Joulupukin juhannusyö. Kappaleen on säveltänyt M. A. Numminen, ja sanoittanut Jarkko Laine. Tyyliltään musiikkikappale on foxtrotia. Kappale perustuu Nummisen itse keksimäänsä tarinaan, jonka hän oli kertonut kepposena naapurin pojalle.
Kappale kertoo joulupukista, joka rikkoo perinteisen roolinsa. Kappaleessa joulupukki muun muassa kiroilee, käyttäytyy väkivaltaisesti perheen vanhempia ja lapsia kohtaan ja vie perheen jouluruoat. Joulupukin osuudet laulaa oopperalaulaja Pentti Tuominen.
Hannu Taanila kirjoitti levyn saatesanoissa: ”Kaikki jouluun liittyvä aikuisten keksimä ja hellimä lapsenomaisuus pannaan tässä levyssä pilkaksi. Mutta Numminen ei pilkkaa paatoksella vaan iloisella rahvaanomaisella menolla." Kappale on edelleen yksi tunnetuimmista satiirisista joululauluista.
Lankoski
thumb|Lankosken museosilta Lankoski on kylä ja Merikarvianjoen koski Merikarvialla Satakunnassa. Se sijaitsee aivan valtatie 8:n ja Merikarvianjoen risteyskohdassa noin 40 kilometriä Porista pohjoiseen. Merikarvian kunnan keskustasta on Lankoskelle matkaa 15 kilometriä.
Åsa Wennström
Åsa Wennström (s. 6. tammikuuta 1960) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti muun muassa IF Finströms Kamraternaa ja ruotsalaista Hammarby IF:ää. Wennström pelasi vuosina 1975–1985 maajoukkueessa 30 ottelua. Hänet valittiin vuoden naisjalkapalloilijaksi vuonna 1978.
Lankoski
Teollisen toiminnan historiaa
Lankosken ympäristö on pohjoisen Satakunnan vanhaa kalastus- ja erämaa-aluetta, jonka vakituinen asuttaminen aloitettiin vasta 1600- ja 1700-lukujen vaihteessa. Vuonna 1835 Lapväärtistä kotoisin ollut kauppa-apulainen Johan Liljeblad rakennutti koskeen myllyn ja muutaman vuoden kuluessa lisäksi saviastiatehtaan, sahan ja paperitehtaan. Vuonna 1840 toimintansa aloittanutta Lankosken paperitehdasta pidetään Satakunnan ensimmäisenä teollisuuslaitoksena.
Liljebladin kuoltua vuonna 1847 meni merikarvialainen Antti Ahlström naimisiin hänen leskensä kanssa, hankkien samalla Liljebladin liiketoimet omistukseensa. Lankosken mylly ja saha olivat myöhemmin Suomen varakkaammaksi liikemieheksi nousseen Ahlströmin ensimmäisiä yrityksiä. Hän toimi myös laivanvarustajana, rakennuttaen muun muassa Lankoski-nimisen kuunarin, joka vei Ahlströmin yhtiöiden puutavaraa aina Länsi-Intiaan saakka.
Vuonna 1924 myllystä tehtiin voimalaitos. Se tuotti sähköä 1950-luvulle saakka, jolloin Lankosken Sähkö Oy rakennutti uuden nykyisinkin toiminnassa olevan Lankosken voimalaitoksen. Vanhasta myllystä remontoitiin kesäkahvila vuonna 1979.
Museosilta ja luontopolku
Lankosken alueella kulkee kilometrin mittainen luontopolku, jolla voi tutustua alueen luontoon ja kulttuurihistoriaan.
Aiheesta muualla
°N, °W
Maaria Päivinen
Maaria Päivinen (s. 1982 Tohmajärvi) on suomalainen kirjailija ja runoilija.
Päivisen esikoisromaani Silja ja Mai ilmestyi vuonna 2010. Toinen romaani, Minä rakastan sinua nuori mies, julkaistiin vuonna 2011, ja kolmas, Pintanaarmuja, vuonna 2013. Se oli ehdolla vuoden 2014 Runeberg-palkinnon ja Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Vuonna 2014 Päiviseltä julkaistiin ensimmäinen runokokoelma, Sinun osasi eivät liiku. Syksyllä 2014 ilmestyi hänen neljäs romaaninsa On nälkä, on jano.
Päivinen on koulutukseltaan äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja.
Marianne Sulén
Marianne Sulén (s. 25. maaliskuuta 1958 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija, joka pelasi molemmissa lajeissa Suomen maajoukkueessa.
Jalkapallo
Jalkapallomaalivahtina pelannut Sulén edusti urallaan muun muassa Grankulla IFK:ta ja Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän voitti neljä Suomen mestaruutta ja Suomen cupin kahdesti. Hän pelasi vuosina 1979–1989 maajoukkueessa 22 ottelua.
Sulén valittiin vuoden naisjalkapalloilijaksi vuonna 1985.
Jääkiekko
Jääkiekon SM-sarjassa Sulén edusti Etelä-Vantaan Urheilijoita ja Kiekko-Espoota kausina 1982–1994. Hän pelasi pääsarjassa kaikkiaan 107 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 23 + 38 = 61, sekä 10 pudotuspeliä tehopistein 0 + 2 = 2. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1989 sekä saavutti viisi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Kasagi (1945)
pienoiskuva|Kasagi 2. marraskuuta 1945. Kasagi oli keisarillisen Japanin laivaston keskeneräiseksi jäänyt Unryū-luokan lentotukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta ja sen köli laskettiin 14. huhtikuuta 1943. Alus laskettiin vesille 19. lokakuuta 1944. Rakennustyöt lopetettiin 1. huhtikuuta 1945 materiaalipuutteiden vuoksi, jolloin alus oli 84-prosenttisen valmis. Keskeneräinen alus romutettiin 1. syyskuuta 1946 – 31. joulukuuta 1947.
Etklorvynoli
Etklorvynoli eli etklorvinoli (etyyli-2-kloorivinyylietinyylimetanoli), Arvynol sekä Placidyl oli käytössä Suomessa 50-luvulta alkaen. Se on nykyään käytöstä poistettu lääkeaine, mutta sitä oli saatavilla vielä 70-luvun tietämillä. Etklorvynoli on lyhytvaikutteinen unilääke nukahtamisen helpottumista varten. Sen vaikutus kesti keskimäärin 2–5 tuntia. Etklorvynoli kuuluu tertiääristen karbinolien ryhmään, joita onnistuttiin syntetisoimaan 50-luvun keskivälin aikoihin. Lääkeaineen annoskoot ovat vaihdelleet välillä 250–750 mg.
Etklorvynoli oli kapseliin suljettuna nestemäisessä muodossa. Sen vaikutus alkoi suhteellisen nopeasti, noin 15–30 minuutissa. Lääke hajosi myös nopeasti elimistössä, mikä tapahtui maksassa. Samanaikainen alkoholin käyttö saattoi tehostaa etklorvynolin vaikutusta, jopa vaarallisessa suhteessa. Etklorvynolin käytön aikana saattoi kehittyä, tapatottumus eli habituaatio sekä lääkeriippuvuus. Siksi sillä ei katsottu olevan mitään selkeätä etuisuutta barbituraatteihin verrattuna.
Sivuoireet
Sivuoireina on saattanut esiintyä ihottumaa, joskin vähäisissä määrin. Myös maksavaurioita on kuvattu.
Etklorvynoliin liittyvä lääkeainemyrkytys
Terapia Fennica TF-74 kuvaa lääkeaineiden myrkytyksiä käsittelevässä osuudessaan, etklorvynolin ja etinamaatin ns. terapeuttista aluetta jopa erittäin kapeaksi. Tämä tarkoittaa lääkkeellä ilmaantuvan varsin herkästi toksisia ominaisuuksia. Lähdetiedon pohjalta jopa 10 × 250 mg:n (yhteismäärä tuolloin 2,5g) kapselin ottaminen olisi voinut koitua fataaliksi. Etklorvynolin aiheuttamia myrkytystiloja on kuvailtu varsin vakaviksi. Pääoireina esitettiin kapillaarivaurion aiheuttama keuhkoödeema (nesteen keräytyminen elimeen) sekä anuria.
Etinamaatti ja metyyliparafynoli
Toinen samaan kemialliseen ryhmään kuulunut lääkeaine on ollut etinamaatti (1-etynyylisykloheksyylikarbamaatti). Sen markkinointiniminä on ollut Valmid ja Valamin.
Samaan tertiääristen karbinolien ryhmään lukeutuu vielä kolmas, joskin huomattavasti vähemmän tunnettu nukahtamislääke: metyyliparafynoli eli metyylipentinoli. Sen markkinointinimenä oli ollut Dormison.
Molempien annosmäärät 500 mg vaikuttavaa ainetta tablettia taikka kapselia kohden.
Pituushyppy olympialaisissa
Vauhditon pituushyppy
Vuosina 1900–1912 olympialaisten ohjelmassa oli myös vauhditon pituushyppy.
Tiina Lehtola
Tiina Lehtola (s. 3. elokuuta 1962) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edusti muun muassa Lahden Sampoa, Helsingin Jalkapalloklubia ja tukholmalaista AIK:ta. Lehtola pelasi vuosina 1983–1991 maajoukkueessa 28 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Lehtola voitti HJK:ssa sekä mestaruuden että Suomen cupin kolmesti.
Nuoruudessaan Lehtola kilpaili myös mäkihypyssä. Hän kilpaili 16-vuotiaaksi saakka poikien sarjoissa, jonka jälkeen ei enää pärjännyt fyysisesti vahvemmille pojille samalla tavalla kuin nuoremmissa sarjoissa. Lehtola rikkoi ensimmäisenä naisena sadan metrin rajan hypättyään 110 metriä Rukan suurmäestä vuonna 1981.
José Miguel Medina (piispa)
pienoiskuva|José Miguel Medina José Miguel Medina (31. tammikuuta 1916 Buenos Aires – 7. maaliskuuta 1990) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. joulukuuta 1939 ja nimitettiin Mendozan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Termessuksen titulaaripiispaksi 9. kesäkuuta 1962. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Umberto Mozzoni, jota avustivat Alfonso María Buteler ja Antonio Rocca.
Medina sai 8. syyskuuta 1965 nimityksen Jujuyn piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. maaliskuuta 1966. Hänet nimitettiin 30. maaliskuuta 1982 lisäksi Argentiinan sotilaspiispaksi, jona hän toimi loppuikänsä. Jujuyn piispan tehtävistä hän erosi 7. heinäkuuta 1983. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Rafael Laethén
Jakob Rafael Laethén (30. maaliskuuta 1845 Pyhäjärvi Vpl – 6. marraskuuta 1898 Tampere) oli suomalainen pankinjohtaja, säveltäjä ja runoilija.
Henkilöhistoria
Laethénin vanhemmat olivat lukkari Jakob Laethén ja Anna Fredrika Anttonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1864 Kuopion lukiosta ja opiskeli sitten oikeustiedettä Helsingin yliopistossa, mutta ei suorittanut mitään tutkintoa. Hän oli naimisissa vuodesta 1876 Gustafva (Nipu) Ahrenbergin (k. 1936) kanssa. Laethén toimi 1870-luvulla Yhdyspankin Helsingin konttorin virkailijana ja Borgströmin tupakkatehtaan kassanhoitajana, mutta oli sitten mukana perustamassa Kansallis-Osake-Pankkia, jonka johtokunnan jäsenenä hän toimi 1889–1897 ja väliaikaisena pääjohtajana 1891-1892. Tampereen Osake-Pankin pääjohtajaksi hän tuli 1898, mutta kuoli myöhemmin samana vuonna. Laethén laati alaltaan suomenkielisen pankkisanaston.
Taiteellinen tuotanto
Laethénin sävellyksiä ovat muun muassa Lintuselle (Sanopa laululintu, selitä sirkkunen) Elias Lönnrotin sanoituksella sekä Aleksis Kiven Kanervala-runokokoelman runoon perustuva Keinu, samoin kuin Mit deinen blauen Augen, Nyt taisteluun me riennämme, Suksimiesten laulu, Isänmaa, Iltalaulu ja Kehtolaulu sydämelleni. Keräämiään karjalaisia kansanlauluja hän sovitti mieskuorolle ja julkaisi nimimerkillä ae-ae joukon runoja savokarjalaisten Koitar-albumissa.
Ruotsin valtiopäivävaalien tulokset
Taulukossa käytetään puolueista seuraavia lyhenteitä:
Merkintä "–" tarkoittaa, että puolue ei ollut mukana vaaleissa. Vaalivuosi-sarake toimii linkkinä kyseisen vuoden valtiopäivävaaleista kertovaan artikkeliin. Taulukkoon on merkitty myös vaalien äänestysprosentit.
Ruotsidemokraattien äänet ovat samassa muiden puolueiden sarakkeessa vuosien 1988 ja 1994 osalta. Maltillinen kokoomus, Keskustapuolue ja Liberaalit olivat osittain vaaliliitossa vuosien 1964 ja 1968 valtiopäivävaaleissa. Näiden vaaliliittojen saamat äänimäärät on merkitty muiden puolueiden sarakkeeseen. Vuoden 1991 vaaleissa valtiopäiville noussut Uusi demokratia on niin ikään muiden puolueiden sarakkeessa.
José Weimann
José Weimann (6. huhtikuuta 1892 Hinojo – 30. maaliskuuta 1961) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 10. elokuuta 1917 ja nimitettiin Santiago del Esteron hiippakunnan johtoon 1. elokuuta 1940. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Fietta, jota avustivat Fortunado Devoto ja Miguel Paternain.
Weimann kuoli 68-vuotiaana virassa.
Pohjola-leiri
Pohjola-leiri on Suomen jääkiekkoliiton järjestämä vuosittainen harjoitusleiri, jolle kutsutaan ikäluokkansa 102 parasta pelaajaa. Kutsutut pelaajat täyttävät kyseisen vuoden aikana 15 vuotta. Pelaajista osa valitaan leirille alueellisen kartoituksen perusteella, loput noin kuukausi ennen leiriä järjestettävän Tulevaisuuden Tähdet -tapahtumat perusteella.
Leirin joukkueiden muoto on muuttunut vuosien varrella, viime vuosina pelaajat on jaettu kuuteen joukkueeseen, jotka on nimetty menestyneiden suomalaisjääkiekkoilijoiden, muiden merkittävien lajitoimijoiden tai jääkiekkotapahtumien mukaan ja joiden valmennuksesta ovat vastanneet saman ikäluokkan joukkueista valitut valmentajat.
Leirin päätteeksi valitaan leirin paras pelaaja.
Antsoain
Antsoain on kunta Nafarroan maakunnassa Baskimaan Espanjan puoleisessa osassa. Antsoainin väkiluku on noin 10 800 (2016).
Charmaine Crooks
Charmaine Crooks (s. 8. elokuuta 1962 Mandeville, Jamaika) on kanadalainen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili 400 ja 800 metrillä. Hän voitti urallaan olympiahopeaa naisten 4 × 400 metrin viestissä Kanadan joukkueessa Los Angelesin olympialaisissa 1984.
Charmaine Crooks valittiin urallaan viisiin olympialaisiin, ja hän saavutti niissä yhden hopeamitalin. Ensimmäiset vuoden 1980 Moskovan olympialaiset jäivät kilpailematta Kanadan osallistuttua boikottiin. Hän syntyi Jamaikan Mandevillessä, mutta edusti urheilu-urallaan Kanadaa yleisurheilussa lähes 20 vuoden ajan. Hän oli ensimmäinen kanadalaisnainen, joka alitti 800 metrillä kahden minuutin rajan ajalla 1.58,52 vuonna 1990. Urallaan hän saavutti Pan-Amerikan, Kansainyhteisön ja Universiadien mestaruudet. Vuoden 1996 Atlantan kisoissa hän kantoi avajaisissa Kanadan lippua.
Urheilu-ura
Ensimmäiset kansainväliset menestykset tulivat vuoden 1980 nuorten Pan-Amerikan mestaruuskisoissa 1980 saavutuksen ollessa hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Seuraavana vuonna eli 1981 hän oli mukana Maailman cupissa Amerikan joukkueessa, joka sijoittui kolmanneksi 4 × 400 metrillä. Vuoden 1982 Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti kultaa Kanadan joukkueen voittaessa 4 × 400 metriä ja seitsemäs 400 metrillä. Vuoden 1983 Pan-Amerikan kisoissa tuli henkilökohtainen mestaruus 400 metrillä ja hopeaa Kanadan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Saman vuoden Universiadeissa Crooks saavutti hopeaa 4 × 400 metrillä Kanadan joukkueessa. Vuoden 1984 Los Angelesin olympialaisissa hän oli Kanadan hopeaa saavuttaneessa 4 × 400 metrin joukkueessa maansa ennätyksellä 3.31,21. Henkilökohtaisella 400 metrillä hän sijoittui seitsemänneksi ennätyksellään 50,45. Vuoden 1986 Kansainyhteisön kisoissa hän oli 4 × 400 metrillä kultaa voittaneessa Kanadan joukkueessa ja viides henkilökohtaisella 400 metrillä. Vuoden 1987 Pan-Amerikan kisoissa tuli jälleen hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Vuoden 1989 Maailman Cupissa hän oli mukana voittoisassa Amerikan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Vuoden 1992 Maailman cupissa oli saavutuksena hopeaa henkilökohtaisella 400 metrillä ja jälleen mukana myös voittoisassa 4 × 400 metrin Amerikan joukkueessa. Viimeisin merkittävä urheilusaavutus Crooksin uralla oli hänen Kansainyhteisön kisoissa 1994 saavuttamansa 800 metrin hopea. Hän oli mukana myös Kanadan pronssia saavuttaneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.
Olympialaisissa Crooksin paras henkilökohtainen saavutus oli siis vuoden 1984 Los Angelesin kisojen 400 metrin seitsemäs sija. Soulin vuoden 1988 olympialaisissa hän jäi 400 metrillä välieriin, Barcelonan vuoden 1992 olympialaisissa myös välieriin – tällä kertaa 800 metrillä. Atlantassa vuoden 1996 olympialaisissa hän jäi alkueriin 800 metrillä. 4 × 400 metrin viestissä Los Angelesin vuoden 1984 kisojen lisäksi hän oli saavutti neljännen sijan Barcelonan vuoden 1992 kisoissa Kanadan joukkueessa.
Ammatillinen ura – ura urheiluvaikuttajana
Urheilu-uransa loppuvaiheessa Charmaine Crooks aloitti toimintansa konsultointiyrityksessä, joka keskittyi urheilumarkkinointiin. Tässä roolissa hän oli kysytty puhuja ryhmien kehittämiseen tähtäävissä aiheissa sekä olympialiikettä koskevissa aiheissa.
Hänet valittiin vuonna 1996 uransa loppuvaiheessa Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) Urheilijakomissioon. Hän toimi vuosina 2000–2004 täysivaltaisena KOK:n jäsenenä. Vuodesta 2001 hän on toiminut KOK:n lehdistökomissiossa ja oli perustajajäsen KOK:n eettisessä komissiossa.
Crooks valittiin Kanadan olympiakomitean hallitukseen. Hän toimi myös vuoden 2010 Vancouverin talviolympialaisten kanadalaisessa hakukomiteassa vuodesta 1998 lähtien. Vancouverin saatua kisat hän toimi Vancouverin kisaorganisaatiossa.
Vuosina 2003–2011 Crooks valittiin jäseneksi olympia-aatteen näkyvyyttä kehittävän yhdistyksen ns. Maailman olympiayhdistys (engl. ‘World Olympians Association‘) hallitukseen. Hän on toiminut 2010-luvulla monacolaislähtöisessä Urheilijat rauhan puolesta (engl. ‘Champions for Peace‘) -ryhmässä.
Aktiivisesta toiminnastaan olympialiikkeeseen ja urheiluun kytkeytyvien aktiviteetteihin osallistumisesta Crooksille myönnettiin vuonna 2006 KOK:n Nainen Urheilussa (engl. 'Women in Sport') -palkinto.
Thors
Thors on myös saksalaisen muusikon Horst Bösingin salanimi.
Riemannin–Stieltjesin integraali
Riemannin–Stieltjesin integraali on eräs Riemannin integraalin yleistys. Se on saanut nimensä Thomas Joannes Stieltjesin ja Bernhard Riemannin mukaan. Riemannin–Stieltjesin integraali voidaan määritellä joko summien tai ylä- ja alarajojen avulla. Tässä artikkelissa integraali on määritelty ylä- ja alarajojen avulla.
Riemannin–Stieltjesin integraali on muotoa
,
missä funktiota f kutsutaan integrandiksi ja funktiota g integraattoriksi.
Integraali voi myös olla muotoa
.
Määritelmä
Olkoon α kasvava funktio välillä [a,b]. Välin [a,b] osituksella P tarkoitetaan pistejoukkoa, missä
a= x_0 ≤ x_1 ≤ \cdots ≤ x_n = b.
Merkitään
\Delta x_i =, missä (i = 1, \cdots , n).
Oletetaan, että f on rajoitettu reaalifunktio välillä [a,b]. Jokaisella osituksella P välillä [a,b] asetetaan
M_i = sup f(x) (x_{i-1} ≤ x ≤ x_i)
m_i = inf f(x) (x_{i-1} ≤ x ≤ x_i).
Jokaiselle ositukselle P välillä [a,b] voidaan merkitä
\Delta α = α(x_i) - α(x_{i-1}).
On selvää, että \Delta α ≥ 0. Jokaiselle reaalifunktiolle f, joka on rajoitettu välillä [a,b], asetaan
U (P, f, α) = M_i \Delta \alpha_{i},
L (P, f, α) = m_i \Delta \alpha_{i}.
,
missä supremum ja infimum otetaan kaikkien ositusten yli, niin yhteistä arvoa merkitään <br \>
Riemannin–Stieltjesin integraalin yhteys Riemannin integraaliin
Merkitsemällä nähdään, että Riemannin integraali on erikoistapaus Riemannin–Stieltjesin integraalista:
.