cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Etapit 12–21 Ranskan ympäriajossa 2011
Ranskan ympäriajon 2011 etappien 12–21 tulokset:
14. heinäkuuta 2011, Cugnaux – Luz-Ardiden, 209 km
thumb|300px|12. etapin profiili José Iván Gutiérrez (Movistar), Blel Kadri (Ag2r), Laurent Mangel (Saur-Sojasun), Rubén Pérez (Euskaltel), Jérémy Roy (FDJ) ja Geraint Thomas (Team Sky) lähtivät irtiottoon Pyreneillä ajetun kilpailun ensimmäisen vuorietapin alkuhetkillä. Mangel voitti välikirin, ja ero pääjoukkoon oli tällöin yhdeksän minuuttia. Hourquette d'Ancizanin vuorta noustessa lähtivät pääjoukosta takaa-ajoon Johnny Hoogerland (Vacansoleil) ja Sylvain Chavanel (Quick Step), jotka saivat pian seurakseen Roman Kreuzigerin (Astana). Alamäessä Thomas ajautui kaksi kertaa ulos tieltä, ja näistä ensimmäisessä kohdassa myös pääjoukko kolaroi. Kokonaiskilpailua johtanut Thomas Voeckler (Europcar) jarrutti päin pysäköityä autoa. Andreas Klöden (RadioShack) ja Peter Velits (HTC-Highroad) putosivat kolarin seurauksena pääjoukosta.
Col du Tourmalet'n nousussa pääjoukon vetotyöstä vastasi pitkään Jens Voigt (Leopard). Ryhmästä putosivat kokonaiskilpailun kärkisijoilla olleet Jakob Fuglsang (Leopard), Robert Gesink (Rabobank) ja Tony Martin (HTC-Highroad). Viisi kilometriä ennen Tourmalet'n huippua Geraint Thomas ajoi yksin etapin kärjessä, mutta Jérémy Roy tavoitti hänet uudelleen ja ehti ensimmäisenä vuoren huipulle. Päivän viimeisen nousun Luz-Ardidenin alkaessa Roy ja Thomas olivat kolme minuuttia pääjoukon edellä. Takaa-ajoon lähteneet Samuel Sánchez (Euskaltel) ja Jelle Vanendert (Omega Pharma) ohittivat heidät kahdeksan kilometriä ennen maalia. Pääjoukosta putosi useita ajajia Liquigasin Sylwester Szmydin ja Ivan Basson vetotyön tuloksena. Fränk Schleck onnistui irtautumaan ryhmästä 2,5 kilometriä ennen maalia. Hän ei aivan ehtinyt tavoittaa kärkikaksikkoa, joista Sánchez otti uransa ensimmäisen etappivoiton Ranskan ympäriajossa pudotettuaan Vanendertin kyydistään noin 250 metriä ennen maalia. Alberto Contador hävisi 13 sekuntia muille ennakkosuosikeille, Ivan Bassolle, Cadel Evansille ja Andy Schleckille. Thomas Voeckler onnistui säilyttämään kokonaiskilpailun johtonsa pysyttyään kärkimiesten ryhmässä lähes maaliin saakka. Hän sai hyvin tukea Europcar-tallinsa muilta ajajilta, etapin loppuvaiheessa etenkin Pierre Rollandilta.
12. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 12. etapin jälkeen''' Lähde: Cyclingnews
15. heinäkuuta 2011, Pau – Lourdes, 152,5 km
thumb|300px|13. etapin profiili Thor Hushovd saavutti uransa yhdeksännen etappivoiton Ranskan ympäriajossa. Hän kuului yhdeksän ajajan irtiottoryhmään, joka karkasi pääjoukolta etapin alkuvaiheessa. Hän irtosi kärkiryhmästä Col d'Aubisquen nousun alkaessa. Jérémy Roy tavoitti hänet Eaux-Bonnesin kylpyläkaupungin jälkeen ja karkasi Hushovdilta yhdeksän kilometriä ennen vuoren huippua. Hetkeä myöhemmin myös David Moncoutié ohitti norjalaisen. Vuoren huipulla Roy oli 53 sekuntia ennen Moncoutiéta ja 2.03 ennen Hushovdia.
13. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 13. etapin jälkeen''' Lähde: Cyclingnews
16. heinäkuuta 2011, Saint-Gaudens – Plateau de Beille, 168,5 km
thumb|300px|14. etapin profiili Pyreneiden viimeisen vuorietapin alkuvaiheessa lähti suuri irtiottoryhmä, jonka ero pääjoukkoon kasvoi parhaimmillaan niin suureksi, että Sandy Casar oli jonkin aikaa virtuaalisesti kokonaiskilpailun johdossa. Hän ajoi etapin päättäneessä Plateau de Beillen nousussa yksin etapin kärjessä. Jelle Vanendert irtosi kokonaiskilpailun kärkiajajien ryhmästä, ohitti Casarin ja ajoi etappivoittoon, vaikka Samuel Sánchez lähtikin tavoittamaan häntä viimeisillä kilometreillä. Andy Schleck tuli maaliin kaksi sekuntia ennen muita ennakkosuosikkeja ja Maillot jaune -paidan hallussaan pitänyttä Thomas Voeckleria.
14. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 14. etapin jälkeen''' Lähde: Cyclingnews
17. heinäkuuta 2011, Limoux – Montpellier, 192,5 km
thumb|300px|15. etapin profiili Mickael Delage (FDJ) lähti irtiottoon heti etapin alettua, ja sai mukaansa Anthony Delaplacen (Saur-Sojasun), Samuel Dumoulinin (Cofidis), Mihail Ignatjevin (Katjuša) ja Niki Terpstran (Quick Step). He ajoivat yhdessä, kunnes Ignatjev hyökkäsi 22 kilometriä ennen maalia, ja vain Terpstra pystyi seuraamaan. Terpstra karkasi Ignatjevilta 6,5 kilometriä ennen maalia, mutta tuli pääjoukon tavoittamaksi Philippe Gilbertin iskun seurauksena. Loppukirissä Mark Cavendish otti uransa 19. Ranskan ympäriajon etappivoiton ennen Tyler Farraria.
San Marinon Grand Prix 2005
thumb|Kilpailun kärkikolmikko palkintokorokkeella Alonso, Schumacher, Button ja [[Bob Bell.]] San Marinon Grand Prix 2005 (virallisesti XXV Gran Premio Foster's di San Marino) oli Formula 1 -kauden 2005 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 22.–24. huhtikuuta 2005 Autodromo Enzo e Dino Ferrarin moottoriradalla Italian Imolassa. Radalla järjestettiin samana viikonloppuna myös historian ensimmäinen oheisluokan GP2:n osakilpailu.
Etapit 12–21 Ranskan ympäriajossa 2011
17. heinäkuuta 2011, Limoux – Montpellier, 192,5 km
15. etapin tulokset s.a. = sama aika
San Marinon Grand Prix 2005
Renault'n Fernando Alonso voitti kauden kolmannen GP:nsä perättäin ja vahvisti johtoaan toisena olevaan Toyotan Jarno Trulliin 16 pisteeseen. Paalupaikalta startannut McLarenin Kimi Räikkönen keskeytti 9. kierroksella johtopaikalta vetoakselin hajottua.
Etapit 12–21 Ranskan ympäriajossa 2011
17. heinäkuuta 2011, Limoux – Montpellier, 192,5 km
'''Kokonaistilanne 15. etapin jälkeen''' Lähde: Cyclingnews
San Marinon Grand Prix 2005
BAR-kuljettajat Jenson Button ja Takuma Satō hylättiin autojen sääntöjen vastaisen polttoaineensyöttöjärjestelmän vuoksi. Tallille annettiin kahden kilpailun kilpailukielto tapauksen johdosta.
Etapit 12–21 Ranskan ympäriajossa 2011
19. heinäkuuta 2011, Saint-Paul-Trois-Châteaux – Gap, 162,5 km
thumb|300px|16. etapin profiili
Kymmenen pyöräilijää lähti irtiottoon 60 kilometriä ennen etapin maalia. 45 kilometrin päässä maalista he olivat kuusi minuuttia pääjoukon edellä. Mihail Ignatjev yritti ratkaisua 20 kilometriä ennen maalia, ja sai Dries Devenynsin mukaansa. Ryder Hesjedal ohitti kuitenkin heidät, ja ajoi yksin kärjessä, kunnes Edvald Boasson Hagen ja Thor Hushovd tavoittivat hänet yhdeksän kilometriä ennen maalia. Hesjedal auttoi loppukirissä tallitoverinsa Hushovdin voittoon ennen toista norjalaista Boasson Hagenia.
Alberto Contador hyökkäsi pääjoukosta etapin viimeisessä nousussa 15 kilometrin päässä maalista. Muutamaa kilometriä myöhemmin hän teki uuden yrityksen, johon vain Cadel Evans ja Samuel Sánchez pystyivät vastaamaan. Col de Mansen vuorelta laskettaessa kolmikko teki Evansin johdolla lisää eroa Schleckin veljeksiin ja Thomas Voeckleriin. Lopun tasaisella osuudella Evans karkasi Contadorilta ja Sánchezilta kolmen sekunnin päähän.
16. etapin tulokset s.a. = sama aika
'''Kokonaistilanne 16. etapin jälkeen''' Lähde: Cyclingnews
20. heinäkuuta 2011, Gap – Pinerolo, 179 km
thumb|300px|17. etapin profiili 60 kilometrin ajon jälkeen muodustui 14 pyöräilijän irtiottoryhmä, josta Rubén Pérez irtosi Sestrieren nousussa, mutta tuli myöhemmin tavoitetuksi. Edvald Boasson Hagen teki oman ratkaisunsa, kun päivän viimeistä nousua Coté de Pramartinoa oli jäljellä 3,5 kilometriä. Hän voitti etapin lopulta 40 sekunnin erolla Bauke Mollemaan, kolmas oli Sandy Casar.
Kokonaiskilpailun kärkiajajista Alberto Contador, Andy Schleck ja Fränk Schleck yrittivät ratkaisua viimeisessä nousussa, mutta tuloksetta. Alamäessä Contador ja Samuel Sánchez pääsivät muilta kärkiajajilta karkuun. Cadel Evans ja Schleckin veljekset onnistuivat kuitenkin tavoittamaan espanjalaiskaksikon. Thomas Voeckler ajautui puolestaan kahdesti ulos tieltä ja saapui maaliin 27 sekuntia Evansin jälkeen samassa ryhmässä Ivan Basson kanssa.
17. etapin tulokset
21. heinäkuuta 2011, Pinerolo – Col du Galibier, 200,5 km
thumb|300px|18. etapin profiili Suuri irtiottoryhmä muodostui juuri ennen välikiriä, noin 40 kilometrin ajon jälkeen. Päivän ensimmäisen suuren vuoren, Col Agnelin huipulle saapui kärjessä 11 ajajaa, ensimmäisenä Maksim Iglinski. Col d'Izoardin nousussa, noin 60 kilometrin päässä maalista, Andy Schleck karkasi muilta kokonaiskilpailun kärkipyöräilijöiltä. Iglinski oli ensimmäisenä vuoren huipulla, alle kaksi minuuttia ennen Schleckiä, ja neljä minuuttia ennen muita ennakkosuosikkeja. Huonona alamäkiajajana pidetty Schleck sai laskussa vetoapua irtiotossa olleelta tallitoveriltaan Maxime Monfortilta.
Andy Schleck nousi virtuaalisesti kokonaiskilpailun johtoon tasamaaosuudella, ajaessaan samassa ryhmässä Monfortin, Dries Devenynsin, Nicolas Rochen ja Jegor Silinin kanssa. He tavoittivat kärjessä ajaneen Iglinskin 30 kilometriä ennen maalia. 15 kilometrin päässä maalista Schleck, Iglinski ja Roche olivat lähes neljä minuuttia edellä pääjoukkoa, joka pieneni Galibierin nousussa Cadel Evansin vetotyön seurauksena. Schleck pudotti Iglinskin nousun aikana ja ajoi selvään voittoon, vaikka olikin vaikeuksissa viimeisellä kilometrillä. Fränk Schleck kiri lopulta toiseksi ennen Evansia, Ivan Bassoa ja Thomas Voeckleria, joka säilytti edelleen kokonaiskilpailun johtonsa 15 sekunnin erolla Andy Schleckiin. Alberto Contador putosi takaa-ajajien ryhmästä muutama kilometri ennen maalia. Etapilla kahdeksanneksi sijoittunut Rein Taaramäe nousi nuorten kilpailun johtoon.
89 ajajaa jäi etapilla enimmäisaikarajan ulkopuolelle, joukossa mm. pistekilpailun kärkikolmikosta Mark Cavendish ja Philippe Gilbert. Kilpailun tuomaristo salli heidän jatkaa, koska kyseessä oli vaativa vuorietappi. Rangaistukseksi aikarajan ylittäneiltä vähennettiin 20 pistettä pistekilpailun tuloksista.
18. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 18. etapin jälkeen''' Lähde: Cyclingnews
22. heinäkuuta 2011, Modane Valfréjus – Alpe d'Huez, 109,5 km
thumb|300px|19. etapin profiili
14 ajajan ryhmä lähti irtiottoon heti etapin alussa. Alberto Contador teki iskun pääjoukosta 15 kilometrin ajon jälkeen päivän ensimmäisessä nousussa Télégraphessa, ja vain muutama pyöräilijä pystyi seuraamaan. Viisi kilometriä ennen huippua hän lisäsi uudelleen vauhtia ja vain Andy Schleck pysyi hänen mukanaan, Cadel Evans ja Thomas Voeckler putosivat. Evansille tuli vaikeuksia pyöränsä kanssa, ja hän putosi pian pääjoukkoon. Voeckler yritti pysyä lähietäisyydellä kärkijoukkoon, johon Contadorin ja Schleckin lisäksi kuuluivat alkuperäisessä irtiotossa mukana olleet Rui Costa ja Christophe Riblon. Col du Galibierin nousussa Voeckler putosi pääjoukkoon, josta hetkeä myöhemmin Samuel Sánchez lähti irtiottoon. Galibierin huipulla Schleckin ja Contadorin ryhmä oli 20 sekuntia ennen Sánchezia ja 34 sekuntia ennen Evansia, josta Voeckler oli pudonnut minuutin päähän.
Alamäessä Sánchez tavoitti neljä kärkiajajaa, ja 25 kilometrin päässä maalista myös seuraava ryhmä tavoitti heidät. Pierre Rollandin teki iskun, johon vastasi ainoastaan Ryder Hesjedal. Pääryhmässä kukaan ei ollut halukas tekemään vetotyötä, ja niin Team Europcarin apuajajat onnistuivat tuomaan Thomas Voecklerin takaisin ryhmään juuri ennen etapin päättäneen Alpe d'Huez'n nousun alkua. Nuorten kilpailua johtanut Rein Taaramäe ja kokonaiskilpailun johtaja Voeckler putosivat ensimmäisten joukossa nousun alkuvaiheessa. Alberto Contador hyökkäsi 12,5 kilometriä ennen maalia. Hän tavoitti pian Hesjedalin sekä Rollandin, joka pystyi seuraamaan häntä kilometrin verran. Peter Velits irtautui takaa-ajoryhmästä yhdeksän kilometriä ennen maalia. Hän sai mukaansa Sánchezin, joka pudotti slovakialaisen pian kyydistään ja tavoitti Rollandin. He tavoittivat Contadorin 2,5 kilometriä ennen maalia, ja Rolland teki saman tien ratkaisevan iskun. Hän voitti etapin 11 sekunnin erolla ennen Sánchezia, ja nousi samalla nuorten kilpailun johtoon. Kokonaiskilpailun johtoon noussut Andy Schleck hävisi etappivoittajalle 57 sekuntia, Voeckler puolestaan 3 minuuttia 22 sekuntia.
83 ajajaa jäi etapilla enimmäisaikarajan ulkopuolelle 18 sekunnilla, joukossa mm. pistekilpailun kärkikaksikko Mark Cavendish ja José Joaquín Rojas. Kilpailun tuomaristo salli heidän jatkaa, koska kyseessä oli vaativa vuorietappi. Rangaistukseksi aikarajan ylittäneiltä vähennettiin 20 pistettä pistekilpailun tuloksista.
19. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 19. etapin jälkeen''' Lähde: Cyclingnews
23. heinäkuuta 2011, Grenoble, 42,5 km
thumb|300px|20. etapin profiili Tony Martin voitti 42,5 kilometrin aika-ajoetapin ajalla 55.33. Toiseksi sijoittunut Cadel Evans siirtyi kokonaiskilpailun johtoon ja varmisti käytännössä vuoden 2011 Ranskan ympäriajon voiton kukistettuaan Andy Schleckin aika-ajossa kahdella minuutilla ja 31 sekunnilla. Alberto Contador oli etapilla kolmas.
20. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 20. etapin jälkeen''' Lähde: Cyclingnews
24. heinäkuuta 2011, Créteil – Pariisi, Champs-Élysées, 95 km
thumb|300px|21. etapin profiili Cadel Evans voitti ensimmäisenä eteläiseltä pallonpuoliskolta kotoisin olevana pyöräilijänä Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun. Seuraaville sijoille tulleet Andy ja Fränk Schleck olivat puolestaan ensimmäiset Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailussa samana vuonna kolmen parhaan joukkoon sijoittuneet veljekset. Viimeisen etapin massakirin kautta voittanut Mark Cavendish voitti myös pistekilpailun. Hän voitti yhteensä viisi etappia. Mäkikirikilpailun voitti Samuel Sánchez, nuorten kilpailun Pierre Rolland ja joukkuekilpailun Garmin-Cervélo.
21. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 21. etapin jälkeen''' Lähde: Cyclingnews
Laaksojen laulu
Laaksojen laulu on suomalaisen Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 1976.
Toisen sukupolven pelikonsolit
Pelikonsoleiden toinen sukupolvi tapahtui vuosien 1976–1982 välillä.
Sukupolvelle on tyypillistä mikroprosessorilla suoritettava pelilogiikka (ohjelmallinen). Ohjelmoitavien pelimoduulien käyttö yleistyi alkaen Fairchild Channel F-konsolin julkaisusta eivätkä pelit enää olleet rajoittuneita konsoliin sisäänrakennettuihin toimintoihin kuten edellisen sukupolven Magnavox Odysseyssa.
Samir Mazloum
Samir Mazloum (s. 10. syyskuuta 1934) on libanonilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. kesäkuuta 1964 ja nimitettiin Antiokian vihkipiispaksi sekä Callinicum dei Maronitin titulaaripiispaksi 11. marraskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. tammikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Francis Mansour Zayek ja Joseph Mohsen Béchara.
Mazloum sai vuonna 2000 nimityksen Antiokian kuriaaliseksi piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 6. kesäkuuta 2011.
Luis Felipe Méliz
Luis Felipe Méliz Linares (s. 11. elokuuta 1979 Santa Clara, Kuuba) on Espanjan kansalaisuuden 28. joulukuuta 2007 saanut pituushyppääjä.
Méliz sijoittui kolmanneksi alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 1998 tuloksella 791 cm. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän karsiutui, mutta Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli seitsemäs tuloksella 808 cm. Seuraavana vuonna hän oli yhdeksäs Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 769 cm, mutta karsiutui Edmontonin MM-kisoissa. Vuonna 2003 hän oli neljäs Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 801 cm ja yhdestoista Pariisin MM-kisoissa tuloksella 773 cm. Seuraavana vuonna hän karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa.
Méliz oli toistamiseen seitsemäs olympialaisissa hypättyään Pekingissä 2008 tuloksen 807 cm. Seuraavana vuonna hän karsiutui Berliinin MM-kisoissa, mutta Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli yhdestoista tuloksella 790 cm. Samalla tuloksella hän oli kuudes Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011, mutta karsiutui myöhemmin samana vuonna Daegun MM-kisoissa. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 750 cm ja myöhemmin samana vuonna Helsingin EM-kilpailuissa hän sijoittui toiseksi tuloksella 821 cm.
Mélizin ennätys on 843 cm, jonka hän hyppäsi Jenassa 3. kesäkuuta 2000. Sisäradoilla hän on hypännyt 821 cm Madridissa 16. helmikuuta 2000.
9 (luku)
Yhdeksän on luonnollinen luku, jota edeltää luku kahdeksan ja seuraa luku kymmenen.
Suomen yhdeksän-sanan etymologia
Sana yhdeksän koostuu kahdesta osasta: yh (yksi) ja deksa. Deksa on latinan laina ja tarkoittaa kymmentä, kuten. Sanan merkitys on siis "yksi pois kymmenestä". Tähän liittyy myös se, että 9 on roomalaisena numerona IX. Sana kahdeksan on muodostettu samalla tavalla. Toisen teorian mukaan sana tulee kahden sanan liitosta ükte e-k-sä (ükte = yksi ja e-k-sä = ei ole, eli yhtä ei ole).
Murisijalehtisammakko
Murisijalehtisammakko (Litoria raniformis) on Australiassa esiintyvä lehtisammakkolaji.
Koko ja ulkonäkö
Murisijalehtisammakko on suuri lehtisammakko, se voi kasvaa jopa 10 senttiä pitkäksi nenänpäästä peräaukkoon mitattuna. Lajin ihon pohjaväri on vaaleanvihreä, sen päällä on mustia ja pronssinvärisiä lykyitä viivoja ja täpliä. Kyljissä on viivat molempaa väriä. Vatsa ja kurkku ovat vaaleita. Nuijapäät ovat myös isoja, häntä mukaan laskettuna jopa 9,5 senttiä.
Levinneisyys
Murisijalehtisammakkoa tavataan vain Australiassa. Sen levinneisyysalue mantereella ulottuu Uuden Etelä-Walesin, Victorian ja Etelä-Australian alueille. Lisäksi sitä tavataan Tasmaniassa ja joillakin Bassinsalmen saarilla.
Vieraslajina murisijalehtisammakkoa tavataan myös Uudessa-Seelannissa, jonne se tuotiin 1860-luvulla Tasmaniasta. Nykyisin se on maan laajimmalle levinnyt sammakkolaji.
Murisijalehtisammakon mieluisinta elinympäristöä ovat suot, lammet ja järvet (erityisesti ne, joilla kasvaa ruokoa) metsässä ja rannikkoalueilla. Murisijalehtisammakko on ketterä kiipeilijä, mutta se viettää suurimman osan ajastaan tiheässä ruohikossa tai rämeisillä niityillä.
Lajin uskotaan olevan harvinaistumassa suuressa osassa sen esiintymisaluetta. Joiltakin alueilta se on kadonnut kokonaan, mutta osissa Pohjois-Victoriaa ja Etelä-Australian Riverlandissa se on paikoin yhä runsas.
WISE 0855–0714
WISE 0855–0714 (pidempi nimitys WISE J085510.83–071442.5) on ruskea kääpiö (tai ruskea alikääpiö) noin 7,18 valovuoden päässä Maasta, Vesikäärmeen tähdistössä. Tähti löydettiin vuonna 2013, ja löydöstä ilmoitettiin julkisesti maaliskuussa 2014. Se on neljänneksi Aurinkoa lähin löydetty tähti ja kylmin tunnettu ruskea kääpiö. Kohteen pienestä koosta johtuen on mahdollista, että kyseessä olisikin tähtienvälinen planeetta.
Motoriset toiminnot
Motoriset toiminnot ovat eliön liikkeiden ja asennon säätelyä. Siihen osallistuvat motorisen järjestelmän eri osat, kuten liikehermosolut ja liikehermoradat, useat aistinelimet sekä aivojen alueista muun muassa motorinen aivokuori, aivorunko, tyvitumakkeet ja pikkuaivot.
Liikkeiden suorittaminen on usein tahdonalaista. Asennon säätely on sen sijaan suurelta osin tiedostamatonta, sillä tietoinen korjaaminen on asennon horjuessa yleensä liian hidasta.
Liikehermosolut ohjaavat kaikkia luustolihasten liikkeitä. Liikehermoradat lähtevät selkäytimen tai aivorungon alueelta. Alfamotoneuronit käskyttävät lihassyitä supistumaan, ja yhdessä ne muodostavat motorisen yksikön. Alfamotoneuroneita aktivoivat tai inhiboivat aivojen ylemmät motoneuronit. Gammamotoneuronit säätävät lihaksen tuottaman voiman sopivalle tasolle.
Automaattisia lihasliikkeisiin liittyviä tiedostamattomia toimintoja ohjaavat lihasten aistinelimet kuten lihassukkula, Golgin jänne-elin sekä lihasten, nivelten ja jänteiden ympärillä olevat venytys- ja painereseptorit. Nämä toiminnot liittyvät muun muassa reflekseihin ja tasapainon säilyttämiseen.
Lihasrefleksissä tietty ärsyke aiheuttaa aina samanlaisen nopean lihastoiminnan muutoksen. Tunnetuin venytysrefleksi on polviheijaste eli patellaarirefleksi, jossa polveen napauttamalla saadaan polvinivel ojentumaan tahdosta riippumatta. Muita refleksityyppejä ovat ihorefleksit ja koukistusrefleksit. Vastasyntyneillä on useita refleksejä, jotka häviävät ajan mittaan. Näitä ovat muun muassa imemis- ja tarttumisrefleksit.
Motorinen aivokuori eli liikeaivokuori sijaitsee aivojen keskiuurteen etupuolella. Siitä lähtevät tärkeimmät lihaksia hermottavat hermoradat. Kehon oikean puolen lihasten edustus sijaitsee pääosin vasemmalla aivokuorella ja päinvastoin. Motoriselta aivokuorelta lähtevät neuronit ovat yhteydessä selkäytimen, tyvitumakkeiden, pikkuaivojen ja tuntoaivokuoren neuroneihin. Liikkeiden suunnitteluun osallistuu myös premotorinen aivokuori.
Asennon ja tasapainon ylläpitämiseen osallistuvat monet hermoston osat. Tasapainon muutoksista antavat tietoa tasapainoelin (sisäkorvan kaarikäytävät sekä soikea ja pyöreä rakkula), näköaisti sekä niskan, selän ja jalkapohjien reseptorit.
Aivojen tyvitumakkeiden neuronit suunnittelevat ja suorittavat motorisen aivokuoren ideoimat liikesarjat niin, että asento ja muut liiketoiminnat eivät häiriydy.
Pikkuaivoista johtaa ratoja talamuksen kautta liikeaivokuorelle ja selkäytimen motoneuroneihin. Pikkuaivot valvovat liikesarjojen yhtenäistä suorittamista ja korjaavat liikkeitä niiden suorittamisen aikana. Pikkuaivoissa tapahtuu myös liikesarjojen oppiminen.
Anna Kuoppamäki
Anna Mirjami Kuoppamäki (s. 14. huhtikuuta 1963) on suomalainen musiikkikasvattaja, musiikkikasvatuksen tutkija, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka vaikutti myös yhtyeessä Wilma. Hän toimii nykyään (2022) Länsi-Helsingin musiikkiopistolla laulun ja musiikin perusteiden opettajana.
Kuoppamäki on toiminut myös ääninäyttelijänä Disneyn Tuhkimo-elokuvissa. Hän on myös näytellyt Elämänmeno-televisiosarjassa vuodelta 1978 ja ollut Levyraati-televisio-ohjelmassa vierailijana vuonna 2002.
Annan isä on muusikko Jukka Kuoppamäki. Anna Kuoppamäki oli naimisissa Wilma-yhtyeen kitaristin Hans Anderssonin kanssa vuoteen 2018 saakka. Heillä on yksi yhteinen lapsi.
Arpalahti (Suomusjärvi)
Arpalahti on kylä Suomusjärvellä Salossa. Arpalahti sijaitsee noin 10 kilometriä Suomusjärveltä etelään, lähellä Lohjan rajaa. Sen lähimmät naapurikylät ovat Lemula lännessä, Salittu etelässä ja Salmi idässä. Arpalahden kylässä sijaitsee 1950-luvulla toiminnassa ollut kalkkikivilouhos.
Helsinki-Vantaan lentoasema
pienoiskuva|Helsinki-Vantaan (Helsingin lentoasema) ensimmäinen mittarilähestymiskartta vuodelta 1952. Suurin ero nykyisiin karttoihin on, että vielä 1950-luvulla kaikki lähestymismenetelmät oli tapana esittää yhdellä karttalehdellä. Kartalla näkyvä Korson [[NDB-majakka (tunnus KOR) oli Suomen pitkäaikaisimpia ilmailuradiomajakoita, ja se poistui käytöstä vasta 2014. Huomaa lentokieltoalue vasta 1956 palautetun Porkkalan vuokra-alueen kohdalla.]] Helsinki-Vantaan lentoasema  on Uudenmaan päälentoasema ja samalla koko Suomen suurin lentoasema. Helsinki-Vantaan lentoasema on myös Pohjois-Euroopan johtava kaukoliikenneasema Euroopan ja Aasian välisessä liikenteessä. Helsinki-Vantaan lentoaseman kautta kulkee noin 90 prosenttia Suomen kansainvälisestä lentoliikenteestä. Lentoonlähtöjä ja laskeutumisia on yhteensä keskimäärin runsaat 600 päivässä ja matkustajia nykyään lähes 22 miljoonaa vuodessa, mikä tekee kentästä matkustajamäärissä mitattuna Pohjoismaiden neljänneksi vilkkaimman.
Lentoasema sijaitsee Vantaalla Lentokentän kaupunginosassa noin viisi kilometriä Tikkurilasta luoteeseen ja 18 kilometriä Helsingin keskustasta pohjoiseen. Se on pinta-alaltaan 1 700 hehtaaria.
Lentoasemalla on kolme kiitotietä. Lentoaseman terminaalista on kulkuyhteys Lentoaseman rautatieasemalle. Helsinki-Vantaan lentoasemalla on useita ostosalueita. Palvelupisteitä on kaikkiaan lähes sata. Lentoasemalla toimii noin 1 500 yritystä, jotka työllistävät yhteensä noin 20 000 työntekijää. Lentoasema on sijoittunut Euroopan parhaiden asemien joukkoon useissa vertailuissa.
Helsinki-Vantaan lentoasemalla on käynnissä Finavian vuonna 2014 aloittama yli miljardin euron kehitysohjelma, jolla tähdätään kapasiteetin kasvattamiseen ja asiakaskokemuksen parantamiseen. Tavoitteena on vahvistaa Helsinki-Vantaan asemaa kansainvälisenä vaihtoasemana Euroopan ja Aasian välillä sekä tarjota asiakkaille maailmanluokan palvelutaso lentoasemalla.
Dinatriumpyrofosfaatti
Dinatriumpyrofosfaatti eli dinatriumdifosfaatti tai hapan natriumpyrofosfaatti (Na2H2P2O7) on natrium- ja divetypyrofosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elintarviketeollisuudessa kohotusaineena.
Helsinki-Vantaan lentoasema
Historia
thumb|left|[[Lentokenttä (Vantaan kaupunginosa)|Helsinki-Vantaan lentoaseman sijainti Vantaan kartalla.]] thumb|left|Ilmakuva ensimmäisestä, nykyisin puretusta terminaalista. Helsinki-Vantaan lentoasema valmistui Helsingin olympialaisiin vuonna 1952, jolloin 5. heinäkuuta – 15. elokuuta 1952 lennettiin kaikkiaan noin 1 700 lentoa. Ensimmäiset kaksi Aero Oy:n DC-3-lentokonetta, OH-LCC Tiira päällikkönään Olli Puhakka perämiehenään Pertti Uuksulainen, ja heti perään OH-LCD Lokki, laskeutuivat koelentona 26. kesäkuuta, ja ensimmäinen ulkomainen reittikone oli Scandinavian Airlines Systemin (nyk. SAS) DC-6 B Torgil Viking 29. kesäkuuta. Säännöllinen lentoliikenne siirtyi Malmin lentoasemalta uudelle lentoasemalle 26. lokakuuta 1952. Alun perin lentoasemalla oli vain yksi kiitotie. Toinen kiitotie valmistui neljä vuotta myöhemmin, vuonna 1956, jolloin valmistui myös ensimmäinen lentokonehalli. Samana vuonna lentoasema sai käyttöönsä myös ensimmäisen tutkansa. Säännöllinen suihkulentoliikenne Helsingin lentoasemalle alkoi vuonna 1959. Uusi terminaali valmistui syksyllä 1969. Koko lentokenttäalueen ympäröivä yhtenäinen aita valmistui keväällä 1973.
Vantaa oli vuoteen 1972 asti Helsingin maalaiskunta. Nykyinen nimi Helsinki-Vantaa otettiin käyttöön vuonna 1977, jota ennen se tunnettiin nimellä Helsingin lentoasema. Lentoaseman postitoimipaikka oli vuoteen 1974 asti 01530 Helsinki-Lento, vuosina 1974–1983 01530 Helsinki-Vantaa-Lento ja vuodesta 1983 nykyinen 01530 Vantaa.
Dinatriumpyrofosfaatti
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa dinatriumpyrofosfaatti on valkoista kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen. Sen vesiliuokset ovat happamia ja liuoksen, jossa yhdistettä on 1 massaprosentti pH on 4,2–4,6. Kidevedettömän dinatriumpyrofosfaatin lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen heksahydraatti (Na2H2P2O7·6H2O), jota muodostuu kiteytettäessä yhdisteen vesiliuosta alle 27 °C:n lämpötilassa. Suoritettaessa kiteytys korkeammassa lämpötilassa muodostuu kidevedetöntä yhdistettä..
Helsinki-Vantaan lentoasema
Historia
Puolustusvoimat piirittivät lentokentän loppusyksystä 1977, tarkoituksena suojata kenttä mahdolliselta Punaisen armeijakunnan terroristi-iskulta.
Hotellia Helsinki-Vantaan lentoaseman liepeille kaavaili jo Matkaravinto 1970-luvun alkupuolella, mutta Suomen ensimmäinen toteutunut lentokenttähotelli oli Rantasipi-ketjun Hotel Airport Helsinki, joka avattiin 1. huhtikuuta 1981. Keväällä 1989 avattiin hotelli Pilotti Kehä kolmosen eteläpuolelle, ja vuonna 1993 aloittivat Cumulus Airport ja Bonus Inn, nykyisiltä nimiltään Scandic Helsinki Aviapolis ja Skyline. Muita alueen hotelleja ovat Holiday Inn (1992), Hilton (2007), Clarion Aviapolis (2016), Glo Hotel Airport ja Scandic Airport sekä samaan rakennukseen sijoittuvat Clarion Airport ja Comfort Airport (2024).
Dinatriumpyrofosfaatti
Valmistus ja käyttö
Dinatriumpyrofosfaatti valmistetaan kuumentamalla natriumdivetyfosfaattia 200–250 °C:n lämpötilaan tyypillisesti 1–6 tunnin ajan, jotta konversio olisi mahdollisimman hyvä. Liian korkea kuumennuslämpötila tai -aika johtavat metafosfaattien ja muiden kondensoituneiden polyfosfaattien muodostumiseen ja vastaavasti liian matala lämpötila jättää osan natriumdivetyfosfaatista reagoimatta. Eri fosfaattien muodostumiseen voidaan vaikuttaa myös säätelemällä veden osapainetta reaktorissa.
Tärkein dinatriumpyrofosfaatin käyttökohde on leivinjauheiden valmistus. Kuumennettaessa yhdiste reagoi natriumvetykarbonaatin kanssa vapauttaen hiilidioksidia, joka kohottaa leipomuksen. Reaktion nopeuttamiseksi dinatriumpyrofosfaatin joukkoon voidaan lisätä pieniä määriä kalium-, kalsium- tai alumiinisuoloja. Muita yhdisteen käyttökohteita ovat käyttö elintarvikkeissa sulatesuolana ja emulgointiaineena, kaseiinin saostamiseen maidosta, metallien puhdistusaineissa ja emaliseoksissa sulamislämpötilaa alentavana aineena. Dinatriumpyrofosfaatin E-koodi on E 450.
Helsinki-Vantaan lentoasema
Historia
Vuonna 2001 tulivat käyttöön uudet Schengen-rajatarkastusjärjestelyt. Kolmas kiitotie otettiin käyttöön 28. marraskuuta 2002, jota käytti ensimmäisenä Finnairin MD-11 lähdöllä kohti New Yorkia. Uusi paloasema uuden kiitotien vieressä ei kuitenkaan ollut vielä käyttövalmis, joten kiitotie saatiin täysimittaisesti käyttöön vasta 2003-2004. Vuonna 2004 laajennettiin ulkomaanterminaalia ja kaukolentojen matkustajille avattiin uusi ostosalue. Samalla avattiin myös lentorahtipalvelu matkustajille, joilla on esimerkiksi ylipainomatkatavaraa. Vuonna 2006 otettiin käyttöön 24 lähtöselvitysautomaattia.
Lentoaseman yhteyteen avattiin 13. elokuuta 2007 Hilton-ketjun hotelli, Hilton Helsinki-Vantaa Airport, jossa on 330 huonetta. Rinnakkaisten kiitoteiden toisistaan riippumaton käyttö alkoi marraskuussa 2007.
Lentoasemalle avattiin maksuton WLAN-verkko 25. marraskuuta 2008.
Lentoaseman terminaalijako muuttui 5. elokuuta 2009 siten, että ne eivät enää jakaudu lennon määränpään mukaan (kotimaan- ja ulkomaanterminaali), vaan lentoyhtiön mukaan.
Syksyllä 2009 lentoasemalla nähtiin ulkoistusten myötä useita työtaisteluja, kun Finavia kilpailutti turvatarkastukset. Turvatarkastukset siirtyivät syksyllä siivous- ja kiinteistöpalvelukonserni SOL Palveluiden hoidettaviksi. Samalla työehdot muuttuivat. Tammikuussa 2010 SOL aloitti 80 työntekijän YT-neuvottelut. Taloudellisesti turvapalveluiden uudelleenkilpailutus oli Finavialle kannattava, sillä Finavia saavutti ostopalveluiden osalta ensimmäisellä puolivuotiskaudella 2010 huomattavat kustannussäästöt edelliseen puolivuotiskauteen verrattuna. Tämä oli mahdollista pitkälti Helsinki-Vantaan turvapalveluiden kilpailutuksesta johtuen. Työtuomioistuin linjasi loppuvuodesta 2012, että alalle kuuluu vartiointialan TES. Tämän jälkeen SOL Palvelut irtisanoi koko sopimuksen loppumaan vuoden 2014 lopussa kesken sopimuskauden.
Finnair ulkoisti matkatavarapalvelut tytäryhtiöltään Northportilta Barona Handlingille marras-joulukuun vaihteessa 2009, jolloin työntekijät ryhtyivät neljän päivän laittomaan lakkoon. Vuodenvaihteessa 2009–2010 Helsinki-Vantaalla makasi tuhansia laukkuja, joita matkustajat eivät saaneet. Työntekijöiden mukaan matkatavaroiden kuormauksessa oli tammikuussa 2010 kymmeneksen vähemmän henkilökuntaa kuin aiemmin. Ilmailualan Unioni syytti Baronaa turvasäännösten laiminlyönnistä laukkusumaa työtaistelun aikana purettaessa. Tammikuussa 2010 STT kirjoitti, että osa työntekijöistä olisi lähettänyt tahallaan laukkuja väärin kohteisiin. Vuonna 2009 lentoasema putosi Airport Service Quality -tutkimuksen listalta.
pienoiskuva|Helsinki-Vantaan terminaalin (myöh. terminaali 2) porttialuetta vuonna 1969. Kuvassa Finnairin [[pääohjaaja Olavi Siirilä ja pääjohtaja Gunnar Korhonen.]] Lentoasemalla otettiin käyttöön kaukolentojen tarpeisiin suunnitellut uudet matkustajatilat 11. joulukuuta 2009. Terminaalin pinta-ala laajeni 30 prosenttia. Uuteen terminaaliosaan avattiin samalla lukuisia uusia kauppoja ja ravintoloita sekä ylellinen kylpylä. Uusia laajarunkokoneille tarkoitettuja matkustajasiltoja valmistui viisi. Kylpylä suljettiin helmikuussa 2012 vähäisen käytön vuoksi. Vuonna 2011 lentoaseman matkustajamäärä kasvoi 15,5 prosenttia 14,9 miljoonaan matkustajaan. Noin 25 prosenttia matkustajista vaihtoi konetta lentoasemalla. Matkustajista 12,2 miljoonaa lensi ulkomaille ja 2,7 miljoonaa kotimaahan. Aasiaan suuntautuvilla lennoilla oli yhteensä 1,63 miljoonaa matkustajaa.
Lentoasemalle avattiin marraskuussa 2018 lähtöportin 33 viereen Airport Cinema -niminen ilmainen elokuvateatteri.
Vuonna 2021 avattiin uusi terminaalin laajennusosa. Terminaalit 1 ja 2 yhdistyivät 21. kesäkuuta 2022 alkaen siten, että jatkossa kaikki lennot operoidaan yhdestä terminaalista.
Maaliskuussa 2023 lentoasemalla aloitti toimintansa Suomen ensimmäinen lentokenttäpastori. Tehtävää hoitaa pappi Hanna Similä.
Rakennushankkeet
pienoiskuva|Vanha terminaali 1 (entinen kotimaanterminaali). thumb|Terminaalin uusi sisäänkäynti. pienoiskuva|Terminaali 2:n vanha sisäänkäynti. Keväällä 2010 lentoasemalla otettiin käyttöön uusinta tekniikkaa hyödyntävä matkatavarakäsittelykeskus, jonne keskitetään kaikki lähtevän ja vaihtavan matkatavaran käsittely. Saapuvan matkatavaran käsittely jää nykyisiin kuormaustiloihin.
Kiitotie 3 (22R/04L) peruskorjattiin vuoden 2012 huhti–kesäkuussa, jolloin kiitotie oli poissa käytöstä. Tämän jälkeen kiitotie 2:n (15/33) viereinen rullaustie peruskorjattiin, jolloin kiitotie 2 toimi väliaikaisena rullaustienä. Remontti valmistui syyskuussa 2012.
Pääkiitotie 04R/22L peruskorjattiin kesän 2015 aikana ja avattiin uudelleen elokuun alussa.
Lentoaseman rautatieasema avattiin 10. heinäkuuta 2015. Kehärata yhdistää toisiinsa pohjoisen pääradan ja läntisen Vantaankosken radan. Matka lentokentältä Helsingin keskustan rautatieasemalle kestää noin puoli tuntia, Tikkurilan rautatieasemalle noin kymmenen minuuttia. Lentoaseman rautatieasema rakennettiin maan alle pysäköintitalo P3A:n ja P1/P2:n väliin. Asemalta on kulkuyhteys terminaali 1:n ja 2:n väliseen yhdyskäytävään.
Terminaalien laajentaminen alkoi vuoden 2016 alussa kaukolentoalueen eteläsiivestä, joka valmistui kesällä 2017. Sen jälkeen alkoivat länsisiiven rakennustyöt, jotka saatiin valmiiksi syksyllä 2019. Vuonna 2017 alkoi myös terminaali ykkösen laajennus, jossa T1 sai noin 3 500 lisäneliötä. T1-terminaali piteni 230 metrillä ja sinne tuli seitsemän uutta lähtöporttia.
Osana kehitysohjelmaa otettiin käyttöön myös uusi pysäköintirakennus, josta on suora yhteys terminaaliin. Uusi pysäköintirakennus on varustettu aurinkopaneeleissa, ja siellä on oma alue 200 sähköauton lataukselle. Kehitysohjelman myötä uusia pysäköintipaikkoja valmistui yhteensä noin 2 000.
Terminaalirakennuksen pohjoispuolella on käynnissä terminaalilaajennus, jonka myötä kaupallisten palveluiden, porttien ja konepaikkojen määrä kasvaa. Uudistuksen myötä matkustajien uudet kulkureitit terminaalissa kehittyvät. Laajennusosa saatiin kokonaisuudessaan käyttöön loppuvuodesta 2021.
Käynnissä olevan kehitysohjelman on tarkoitus valmistua lopullisesti vuonna 2023. Ennen sitä otettiin käyttöön uudet lähtevien ja saapuvien matkustajien aulat ja liikennemuodot yhdistävä matkakeskus. Lisäksi vanha Terminaali 2:n lähtöaula muuttuu osaksi Schengen-porttialuetta, kasvattaen alueen kokoa huomattavasti.
Kävelymatkan päähän terminaalista on valmistunut 13-kerroksinen kaksirakennuksinen Avia Pilot, jonka päävuokralainen on Finavia. Alkuvuodesta 2018 kyseiseen rakennukseen aukesi myös Scandic-hotelli, joka sisältää 148 huonetta. Tämä on kolmas hotelli lentokentän välittömässä läheisyydessä.
Kiitotiet
thumb|right|Kiitotie 15/33. thumb|right|Lennonjohtotorni. Helsinki-Vantaalla on kolme kiitotietä:
HMS Verulam
HMS Verulam (viirinumerot R28 ja F29) oli Britannian kuninkaallisen laivaston V-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen se muutettiin tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi viirinumerolla F29.
Helsinki-Vantaan lentoasema
Kiitoteiden käyttöperiaatteet ja lentokentän maaliikenne
Käytettävien kiitoteiden valintaan vaikuttavat monet tekijät, kuten sää. Ihannetilanteessa kiitotie 22R on lähtökiitotie ja 15 laskukiitotie (Open V -konfiguraatio). 22-kiitoteiden rinnakkaiskäytössä (parallel 22) on 22R-lähtö- ja 22L-laskukiitotie (paitsi hiljaiset suihkuturbiini-ilma-alukset voidaan selvittää lähtöön myös kiitotieltä 22L (Quiet Jet)). 04-kiitoteiden rinnakkaiskäytössä on 04L-lasku- ja 04R-lentoonlähtökiitotie. Nykyään kiitotietä 33 (ts. kiitotie 2 luoteeseen päin) käytetään harvoin, varsinkaan laskuun, koska sillä ei ole ILS-tarkkuuslähestymislaitteita, vaan ainoastaan VOR/DME- ja RNAV-menetelmät ilman varsinaista pystysuuntaopastusta, mikä tekee sen käytöstä vähänkään huonommalla säällä vaikeaa. Joskus sitä voidaan käyttää pohjoiseen suuntautuvien lentojen lähtökiitotienä. Vielä 1980-luvun alussa se kuitenkin oli ensisijainen lentoonlähtösuunta, mikä muuttui Vantaan asuinalueiden kasvun myötä.
HMS Verulam
Valmistus
Alus tilattiin Govanista Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 26. tammikuuta 1942. Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 10. joulukuuta.
Helsinki-Vantaan lentoasema
Kiitoteiden käyttöperiaatteet ja lentokentän maaliikenne
Häiriöiden vähentämiseksi käytetään ensisijaisuusjärjestystä, joka lähtöihin on 22R, 22L, 04R, 33, 15 ja laskeutumisiin 15, 22L, 04L, 04R, 22R, 33. Meluhaittojen vähentämiseksi yöaikaan kello 23–06 käytetään lähtökiitotienä 22R:ää ja laskukiitotienä 15:tä, ellei sää tai muut olosuhteet muuta vaadi.
Lentokentän liityntäliikenne
Helsinki-Vantaan lentoasema sijaitsee Kehä III:n ja Tuusulanväylän välittömässä läheisyydessä. Lentoaseman alla tunnelissa kulkevat junaraiteet liittävät kentän Helsingin seudun lähiliikenneverkkoon.
HMS Verulam
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon V-luokan hävittäjistä muodostettuun 26. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se suojasi Jäämeren saattueita sekä lentotukialuksia näiden suorittaessa rynnäköitä Norjan rannikolle.
Helsinki-Vantaan lentoasema
Lähijunat
pienoiskuva|Vuonna 2015 avattu maanalainen [[Lentoaseman rautatieasema.]] HSL:n lähijunista kaksi pysähtyy lentoasemalla. -juna kulkee kehärataa vastapäivään reittiä Helsinki – Tikkurila – Lentoasema – Myyrmäki – Helsinki ja -juna samaa reittiä myötäpäivään. Junat pysähtyvät kaikilla reitin varrella sijaitsevilla asemilla. Linjoja liikennöidään matalalattiaisilla FLIRT-junilla. Junia liikennöi VR.
Linjojen vuoroväli on vilkkaimpina aikoina 10 minuuttia, iltaisin ja sunnuntaisin 15 minuuttia ja hiljaiseen aikaan puoli tuntia. Matka Helsingistä lentoasemalle kestää I-junalla 27 minuuttia ja P-junalla 32 minuuttia.
HMS Verulam
Palvelus
Laivueen mukana alus siirrettiin vuoden 1944 lopulla Itä-Intian laivastoon, jossa se osallistui iskuihin Malesian ja Borneon rannikon kohteisiin. Alus osallistui 16. toukokuuta 1945 HMS Saumarezin, HMS Venuksen, HMS Virago ja HMS Vigilantin kanssa Malakansalmen taisteluun, jossa upotettiin keisarillisen Japanin laivaston raskas risteilijä Haguro. Laivue ei siirtynyt Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon, vaan se palasi sodan päätyttyä Britteinsaarille.
Helsinki-Vantaan lentoasema
Lähijunat
Kulkiessaan Helsingin keskustasta lentoasemalle matkustaja tarvitsee ABC-lipun, joka maksaa aikuisille 4,10 euroa ja 7–17-vuotiaille 2,10 euroa.
Linja-autot
thumb|[[Finnair City Bus ja HSL-liikenteeseen kuuluva Helsingin Bussiliikenteen bussi 701 linjalla 615. Kuva on vuodelta 2015.]] Nämä HSL:n bussilinjat pysähtyvät lentoasemalla:
Linjalla 600 matka keskustasta lentoasemalle kestää ajankohdasta riippuen noin 40–55 minuuttia. Runkolinjat 600 ja 570 liikennöivät läpi vuorokauden. Lentoaseman läheisyydessä sijaitsevalta Aviapoliksen rautatieasemalta on vaihtomahdollisuus useaan bussilinjaan.
HMS Verulam
Palvelus
Alus muutettiin 1952 Portsmouthin telakalla tyypin 15 fregatiksi, jolloin viirinumero vaihtui F29:ksi.
Helsinki-Vantaan lentoasema
Linja-autot
Finnair City Bus oli Pohjolan Liikenteen liikennöimä linja-autoyhteys Elielinaukiolta lentoasemalle. Se lakkautettiin pysyvästi vuonna 2020.
HMS Verulam
Palvelus
Alus romutettiin 1972 J. Cashmorella Newportissa.
Helsinki-Vantaan lentoasema
Taksit
Taksit jättävät matkalle lähtevät matkustajat suoraan terminaalin pääoven eteen, josta on sisäänkäynti lähtöselvitykseen. Lentoasemalta poistuvia matkustajia palvelee saapuvien lentojen kerroksessa sijaitseva taksiasema. Taksiasemalla on neljä kaistaa, joilta matkustaja voi valita itselleen sopivan taksin.
Helsinki-Vantaalla toimivat sopimustaksit ovat 1. tammikuuta 2022 alkaen Mankkaan Taksi Oy, Taksi Helsinki Oy ja Menevä Oy.
Lentoasemalla toimivat Helsinki-Vantaan sopimustaksit Mankkaan Taksi Oy, Taksi Helsinki Oy ja Menevä Oy. Myös muut taksiyhtiöt voivat tarjota palveluitaan, jolloin matkustaja sopii itse kuljetuksen hinnasta.
Pysäköinti
Elokuussa 2016 Helsinki-Vantaalla oli noin 13 000 pysäköintipaikkaa. Osa paikoista poistui käytöstä tammikuussa 2019, kun aiemmin terminaalin vieressä sijainnut vanha pysäköintihalli P1/P2 purettiin lentoaseman uuden sisäänkäynnin tieltä.
Lentoasemalla on kolme pysäköintihallia (P1/P2, P3 ja P5) sekä kaksi ulkopysäköintialuetta (P4A ja P4B). Finavian maksuton AirPortBus kulkee pysäköintialueiden ja terminaalin välillä.
Lisäksi alueen lähellä toimii lentopysäköintipalvelua tarjoavia yrityksiä, jolloin auton voi jättää vartioidulle alueelle ja saada sieltä kuljetuksen lentoasemalle.
Lentoyhtiöt ja kohteet
thumb|Finnairin koneita Helsinki-Vantaalla. thumb|Finnairin [[Airbus A350 XWB|Airbus A350 Helsinki-Vantaalla.]] thumb|Norwegian Air Shuttlen [[Boeing 737 Helsinki-Vantaalla.]] thumb|Qatar Airwaysin [[Boeing 787 Dreamliner lähtemässä Helsinki-Vantaalta.]] thumb|Japan Airlinesin Boeing 787 Dreamliner Helsinki-Vantaalla. alt=|pienoiskuva|[[Icelandair|Icelandairin Boeing 757 Helsinki-Vantaalla.]]
Helsinki-Vantaa on kansainvälisen ja kotimaan liikenteen keskus Finnairille ja Norwegianille.
Onnettomuuksia ja kaappaustilanteita
thumb|Karairin Convair Metropolitan OH-VKN epäonnisen laskeutumisen jälkeen.
Helsinki-Vantaa matkustaja- ja liikennetutkimuksissa
thumb|Helsinki-Vantaan lentoaseman vanha ”Reason to fly” -logo. Lentoasema on menestynyt hyvin viime vuosina erilaisissa matkustaja- ja liikennetutkimuksissa.
Tulevaisuus
Helsinki-Vantaan kehityssuunnitelman tavoitteena on mahdollistaa 30 miljoonan matkustajan palvelu vuosittain. Tämän saavuttamiseksi lentoasema laajentaa molempia terminaalejaan sekä avaa uuden sisäänkäynnin nykyisen parkkipaikka-/joukkoliikenne-alueen paikalle.
Vuonna 2019 aloitettu Suomi-rata-hanke tähtää uuden rautatieyhteyden rakentamiseen lentoasemalle. Se loisi uuden, puolet nopeamman yhteyden Helsingin päärautatieasemalle sekä yhteyden pääradalle, ja junalla pääsisi muualtakin suoraan lentoasemalle.
Kolmannen sukupolven pelikonsolit
Pelikonsoleiden kolmas sukupolvi tapahtui vuosien 1983–1990 välillä. Sukupolvea kutsutaan myös 8-bittiseksi sukupolveksi. Kolmannen sukupolven katsotaan alkaneen Sega SG-1000– ja Nintendo Family Computer (tunnetaan paremmin nimellä NES)–konsoleiden julkaisusta.
Teknologian kehittyminen antoi tämän sukupolven konsoleille paremmat mahdollisuudet grafiikan ja äänimaailman kehittämiseen. Väripaletin laajentuminen, samanaikaisesti näytöllä näkyvien värien määrän lisääntyminen, parempi resoluutio sekä mahdollisuus näyttää enemmän spritejä antoi pelinkehittäjille mahdollisuuden luoda monimutkaisempia pelejä. Viisikanavainen äänentoisto yleistyi mahdollistaen äänisuunnittelijoille laajemman käytettävissä olevan äänialan.
Nintendon The Legend of Zelda -peli esitteli pelin tallennusmahdollisuuden. Tämä oli yksi merkittävimmistä kolmannen sukupolven innovaatioista. Se mahdollisti laajemmat pelimaailmat ja rikkaamman tarinankerronnan, kun pelaajan ei enää tarvinnut joka kerralla aloittaa pelaamista kokonaan alusta.
Kolmannen sukupolven parhaiten myynyt konsoli oli NES/Famicom, jonka kovin haastaja oli Sega Master System. Kolmanneksi myydyin konsoli oli Atari 7800.
Hirvijärvi (Kihniö)
Hirvijärvi on Pirkanmaalla Kihniössä ja Parkanossa Hirviperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Hirvijärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.