cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pikseli
Digitaalisessa kuvankäsittelyssä yleisimmin esiintyviä pikselimääriä:
Oliver Twist (televisiosarja)
Oliver Twist on brittiläinen vuonna 2007 valmistunut televisiosarja. Sarja on moderni sovitus Charles Dickensin romaanista Oliver Twist. Sarjan on luonut Sarah Phelps ja ohjannut Coky Giedroyc.
Oliver Twist esitettiin ensimmäisen kerran viidessä osassa BBC One -kanavalla 18.–22. joulukuuta 2007 ja Suomessa sarjan on esittänyt Yle TV1 vuonna 2011.
Tuotanto
Sarja kuvattiin Lontoossa ja Kentissä historiallisella Chathamin telakalla vuonna 2007.
Flat Earth Society
Flat Earth Society (suom. Litteän Maan seura) on kansainvälinen seura, joka pyrkii edistämään käsitystä, jonka mukaan Maa on litteä. Seura perustettiin vuonna 1956 nimellä International Flat Earth Research Society. Sen edeltäjä oli vuonna 1884 perustettu Universal Zetetic Society. Seuran puheenjohtajaksi tuli vuonna 2009 yhdysvaltalainen Daniel Shenton. Hänen seuraajansa Charles K. Johnson oli kuollut vuonna 2001, minkä jälkeen seura oli ollut epäaktiivisena useita vuosia. Johnsonin aikana seuralla oli ollut kolmisen tuhatta jäsentä, ja se julkaisi uutiskirjettä Flat Earth News.
Sola
thumb|[[Iso Sankt Bernhardin sola on aikoinaan ollut tärkeä reitti matkalla Alppien yli.]] Sola on kahden vuoren, tunturin tai harjanteen välissä oleva matalin kohta. Sola on toisin sanottuna kahden vastakkaisen laakson korkein kohta, joka monesti on lyhin ja nopein reitti laaksosta toiseen. Sola voi olla esimerkiksi jäätikkö-, tunturi- tai vuoristosola. Solissa kulkee usein autotie tai rautatie.
Kuuluisia solia ovat muun muassa Simploninsola ja Iso Sankt Bernhardin sola Alpeilla sekä Khaibarsola Afganistanin ja Pakistanin välillä.
Risto Ilmoniemi
Risto Ilmoniemi (s. 1. elokuuta 1954 Jyväskylä) on teknillisen fysiikan emeritusprofessori (professori 2006–2022). Hän toimi Meilahden sairaalassa olevan BioMag-laboratorion johtajana 1993–2003 sekä mm. Aalto-yliopiston Neurotieteen ja lääketieteellisen tekniikan laitoksen johtajana 2016–2022. Hän on maailman johtavia magnetoenkefalografian (MEG) ja transkraniaalisen magneettistimulaation (TMS) asiantuntijoita. Professori Ilmoniemi oli akatemiaprofessori kaudella 2012–2016.
Jäänmurtaja Botnica
Botnica on Aker Finnyardsin Rauman telakalla rakennettu monitoimijäänmurtaja. Vuonna 1998 valmistunut, noin 97 metriä pitkä ja 24 metriä leveä murtaja on toiminut jäänmurrossa Suomenlahdella ja Selkämerellä. Lisäksi murtaja on työskennellyt offshore-tehtävissä Pohjanmerellä, Meksikonlahdella ja Välimerellä.
Suomen valtion jäänmurtajavarustamo Arctia Shipping myi vähäisessä käytössä olleen tappiota tuottaneen aluksen Viroon 50 miljoonalla eurolla. Arctia ja Tallinna Sadam allekirjoittivat kauppasopimuksen 24. lokakuuta 2012.
Kopolymeeri
Kopolymeeri on polymeeri, joka on muodostunut kahdesta tai useammasta keskenään erilaisesta monomeeristä. Kopolymeerejä valmistetaan polymerisoimalla eri monomeerejä eli yhdistämällä monomeerit toisiinsa. Tätä kutsutaan kopolymeroinniksi. Kopolymeeri eroaa homopolymeerista, jossa on vain yhtä monomeeriä.
Kanjoni
thumb|Blydejoen kanjoni Etelä-Afrikassa. thumb|Glen Canyon Utahissa. Kanjoni on jyrkkäseinäinen laakso, usein joen uurtama.
Tunnetuin kanjoni on Yhdysvalloissa sijaitseva Grand Canyon. Sen syvyys on joissakin kohdissa 1 300 metriä. Suomen tunnetuimmat kanjonit ovat Kevon kanjoni Utsjoella sekä Oulankajoen kanjoni.
Useimmat kanjonit ovat syntyneet, kun virtaava vesi on miljoonien vuosien aikana kovertanut maahan jyrkkäseinäisen laakson. Kanjoneita syntyy myös tektonisten liikkeiden seurauksena. Esimerkiksi Korouoman kanjoni Posion ja Ranuan rajalla on ruhjelaakso.
Vedenalainen kanjoni on merenpohjassa mannerjalustan ja mannerrinteen läpi tunkeva kiilamainen kanjoni, joka on usein kohtisuorassa rantaan nähden. Pisin vedenalainen kanjoni on Kongojoen edustalta alkava Kongon kanjoni.
Aurinkokunnan suurin tunnettu kanjoni on Mars-planeetalla sijaitseva Valles Marineris. Se on 3 000 kilometriä pitkä ja kahdeksan kilometriä syvä.
Etymologialtaan sana kanjoni pohjaa espanjaan, jossa cañon on alun perin tarkoittanut putkea.
Julia Dent Grant
Julia Boggs Dent Grant  (26. tammikuuta 1826 – 14. joulukuuta 1902) oli Yhdysvaltain presidentti Ulysses S. Grantin puoliso ja siten Yhdysvaltojen ensimmäinen nainen vuosina 1869 – 1877.
Julia Boggs Dent kasvoi Etelävaltioiden tyypillisessä ympäristössä maatilalla lähellä St. Louisia. Tuleva presidentti oli hänen veljensä kurssitoveri West Pointin sotilasakatemiasta. Mies osallistui Meksikon sotaan ja Yhdysvaltojen sisällissotaan, ja palasi kotiin juhlittuna kenraalina. Presidenttikausi oli heidän elämänsä iloisinta aikaa, ennen ja jälkeen sitä Ulysses Grant koki epäonnistumisia liike-elämässä.
Kansainyhteisön kisat 2010
thumb|Osallistujamaat thumb|Kilpailujen pääareena, [[Jawaharlal Nehru Stadium, Delhi|Jawaharlal Nehru -stadion]] Kansainyhteisön kisat 2010, järjestyksessään 19. Kansainyhteisön kisat, järjestettiin New Delhissä, Intiassa 3.–14. lokakuuta 2010. Avajaisseremonia järjestettiin Jawaharlal Nehru -stadionilla Delhissä. Kilpailut järjestetään ensimmäistä kertaa Intiassa ja toista kertaa Aasiassa (vuoden 1998 kilpailut järjestettiin Kuala Lumpurissa, Malesiassa).
Kilpailujen järjestelyjä arvosteltiin ennen kilpailujen alkua puutteellisiksi ja urheilijoita jäi kilpailuista pois turva- ja terveysriskien takia. Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 6 081 urheilijaa 71 maasta. Urheilumuotoja oli ohjelmassa 17.
Urheilumuodot
Lähde: cwgdelhi2010.org
Mitalitaulukko
Lähde: cwgdelhi2010.org
Nestekidenäyttö
Nestekidenäyttö eli LCD (Liquid-Crystal Display) on ohut ja kevyt näyttölaite. Nestekidenäyttöjä käytetään paljon pienissä elektroniikkalaitteissa kuten matkapuhelimissa ja laskimissa. Nestekidenäyttötekniikka on myös korvannut kuvaputkinäyttötekniikan televisioissa ja tietokonenäytöissä.
Historia
RCA:ssa toiminut George Heilmeierin johtama ryhmä esitteli vuonna 1968 ensimmäisen toimivan nestekidenäytön, joka pohjautui dynaamiseen sirontatilaan (DSM). Heilmeierin yhtiö Optel tuotti useita tähän periaatteeseen perustuvia nestekidenäyttöjä. Vuonna 1969 James Fergason Kentin osavaltionyliopistosta Ohiossa havaitsi nestekiteisiin syntyvän kierrenemaattisen kentän, ja vuonna 1971 hänen yhtiönsä ILIXCO tuotti ensimmäisen tähän ilmiöön perustuvan nestekidenäytön. Tämäntyyppiset näytöt voittivat nopeasti huonolaatuiset DSM-tyyppiset näytöt.
Nestekidenäytön toiminta
Kun sähkökenttää ei ole, nesteen pitkät ja ohuet molekyylit ovat lepotilassa. Päällys- ja pohjalevyssä olevat harjanteet ohjaavat molekyylejä järjestäytymään levyjen valopolarisaation suuntaisesti. Levyjen välissä molekyylit kiertyvät luonnostaan suoran kulman ääripäästä toiseen. Valo polarisoituu ensin yhdessä levyssä, kiertyy sitten pehmeästi kidemolekyylien muodostamassa portaattomassa jatkumossa, ja lopuksi valo kulkee toisen levyn läpi. Koko yhdistelmä vaikuttaa lähes läpinäkyvältä; vain ensimmäisen polarisaatiolevyn läpäistessään valo himmenee hieman.
Kun soluun muodostetaan sähkökenttä, nesteen molekyylit kääntyvät kentän suuntaisiksi estäen polarisoituneen valon kiertymisen. Kun valo osuu omaa polarisaatiotasoaan vasten kohtisuorasti polarisoivaan levyyn, se absorboituu täysin, ja solu näyttää tummalta.
Nit on luminanssin yksikkö, jota käytetään usein näytön kirkkauden ilmaisemiseen. Näyttöjen tyypillinen arvo on 200–300 nitiä.
Tekniikkansa vuoksi nestekidenäytöissä virkistystaajuudella ei ole samanlaista merkitystä kuin kuvaputkinäytöissä. Taajuus voidaankin säätää mahdollisimman alhaiseksi, esimerkiksi 60 hertsiin, jolla saadaan terävämpi kuva.
Taustavalolliset ja heijastavat näytöt
Heijastavat näytöt, joita käytetään taskulaskimissa ja digitaalikelloissa, nähdään näytön takana olevan peilin ansiosta. Tässä tyypissä on matalampi kontrasti kuin taustavalaistussa näytössä, koska valo ohittaa kaksi kertaa näytön ennen kuin katsoja näkee sen. Hyötynä on se, että energiasyöppöä lamppua ei ole, joten käyttöaika on pitkä. Pieni LCD kuluttaa niin vähän energiaa, että se voi toimia aurinkokennolla.
Puoliläpäisevät LCD:t käyttävät taustavalollisen ja heijastavan tilan yhdistelmää.
Värinäytöt
thumb|250px|Nestekidenäytön toiminta Nestekiteet, joita LCD:issä käytetään, kääntyvät kaikkiin nähtäviin aallonpituuksiin tasapainoisesti, mutta perus-LCD:hen on tehty lisäyksiä, jotta saataisiin aikaan värinäyttö. Alkuaikojen värinäytöissä kussakin segmentissä oli yksi väri ja väriasteikko jäi karkeaksi.
Värillisessä nestekidenäytössä jokainen pikseli jaetaan kolmeen osaan, punaiseen suodattimeen, vihreään suodattimeen ja siniseen suodattimeen. Pikseli voidaan saada näyttämään kaikki värit vaihtelemalla suhteellista kirkkautta sen jokaisessa kolmessa osassa.
Aktiivi- ja passiivinäytöt
LCD:t, joissa on pieni määrä segmenttejä, kuten digitaalikelloissa ja taskulaskimissa käytetyt, toimitetaan yhdellä sähköisellä kontaktilla jokaista segmenttiä kohden. Sähköinen signaali kullekin segmentille tulee ulkoisesta piiristä. Tällainen passiivinen näyttörakenne tulee epäkäytännölliseksi, kun elementtien määrä lisääntyy.
Keskikokoiset näytöt, joita käytetään esimerkiksi mustavalkoisissa kämmentietokoneissa ja taskutelevisioissa, käyttävät passiivimatriisirakennetta. Tässä näyttötyypissä on yksi sarja kontakteja jokaista riviä ja saraketta kohden, sen sijaan että jokaisella pikselillä olisi omansa. Tämän haittana on kuitenkin se, että vain yhtä pikseliä kerrallaan voidaan ohjata. Muiden pikseleiden pitää muistaa viimeinen tilansa ennen kuin ohjauspiiri antaa uuden käskyn. Tämä näkyy heikentyneenä kontrastina ja huonoina vasteaikoina (häntimisenä) nopeasti liikkuvissa kuvissa. Kun pikseleiden määrä lisääntyy, tämäntyyppinen näyttö tulee vähemmän houkuttelevaksi. Teknologia, jota näissä käytetään on tyypillisesti superkierteinen nematiikka (STN) tai kahden kerroksen versio DSTN, joka korjaa värien hajautumisongelman.
Korkean tarkkuuden värinäytöissä kuten suurissa LCD-tietokonenäytöissä käytetään aktiivimatriisijärjestelmää. LCD-paneeli sisältää polarisoivien arkkien ja nestekiteiden lisäksi TFT-transistorimatriisin. Nämä laitteet säilyttävät jokaisen pikselin sähköisen tilan näytöllä, kun kaikkia muita pikseleitä päivitetään. Tämä menetelmä tarjoaa paljon kirkkaamman ja tarkemman näytön kuin samankokoinen passiivimatriisirakenne. Lisäksi aktiivimatriisinäyttö on nopeampi.
Energiaa kuluttamattomat näytöt
Zenitaalinen bistabiili-järjestelmä, jonka kehitti vuonna 2000 ZBD Displays Limited, voi säilyttää kuvan ilman sähköä, mutta tätä teknologiaa ei vielä ole massatuotannossa. Ranskalainen Nemoptic-yhtiö on kehittänyt toisen energiaa kuluttamattoman näytön, paperinkaltaisen LCD-teknologian, jota on massatuotettu Taiwanissa heinäkuusta 2003. Tämä teknologia on tarkoitettu käytettäväksi matalan energiankulutuksen tuotteissa, kuten sähköisissä kirjoissa ja puettavissa tietokoneissa.
Energiaa kuluttamattomat nestekidenäytöt kilpailevat sähköisen paperin kanssa.
Suisto
pienoiskuva|[[Niilin suisto vihreänä kolmiona satelliittikuvassa. Suiston rinnakkaisnimi delta tulee historioitsija Herodotokselta, joka havaitsi Niilin suiston olevan kreikkalaisen delta-kirjaimen muotoinen. ]] Suisto eli delta on joen virtauksen kuljettaman maa-aineksen muodostama, usein viuhkamainen alue joensuussa.
Jokisuisto
thumb|Jokisuisto monine suuhaaroineen laskuveden aikaan. Jokisuisto syntyy, kun joen juokseva vesi tuo joensuuhun kerrostuvaa maa-ainesta eli sedimenttiä. Joen virtauksen hidastuessa sedimentti laskeutuu ja kerrostuu joen pohjaan eikä kulkeudu merivirtojen tai vuoroveden mukana pois. Joki haarautuu samalla useiksi suuhaaroiksi. Sedimentin kasautuminen on suiston alajuoksulla voimakkaampaa kuin suiston yläjuoksulla. Karkein sedimentti jää ylemmäs, ja hienoin aines kulkeutuu kauemmas merelle.
Jokisuistot jaetaan neljään tyyppiin. Lakustrisen suiston maa-aines kasautuu joen manterenpuoleiseen pohjaan, kuten järveen tai sisämereen. Laguunisuisto sijaitsee rannikkoalueen yläosassa, ja sen eteen on syntynyt saaria. Mannerjalustasuisto syntyy mannerjalustan matalan rannikkoveden ylle. Mannerjalustanreunasuisto laskee sedimenttinsä mannerjalustan ulkoreunalle ja laajenee reunan yli.
Muodoltaan suisto voi olla teräväkärkinen, viuhkamainen tai pidentynyt eli ”linnunjalkamainen”. Suiston muotoon vaikuttaa moni asia, kuten veden syvyys, valuma-alueen rakenne, vuoroveden korkeuden vaihtelu, aallot ja rannikon virtaukset.
Nykyiset jokisuistot ovat geologisesti melko nuoria. Ne alkoivat muodostua noin 7000 eaa., kun merenpinta oli noussut viimeisimmän jääkauden jäljiltä 25 metriä nykyistä merenpinnan tasoa alemmalle tasolle ja merenpinnan nousu alkoi hidastua. Suiston kehittymistä edesauttaa myös se, että rannikon merenpohja on tektonisesti vakaata ja matalaa.
Suiston alajuoksulla elävät eliölajit ovat tottuneet sekä makeaan että suolaiseen veteen.
Jokisuistot ovat tarjonneet varhaisille ihmisyhteisöille ja korkeakulttuureille tärkeän kalan ja riistan lähteen sekä viljavaa viljelysmaata. Nykyisin suistoista saadaan paljon fossiilisia polttoaineita.
Suistoja uhkaa nykyisin veden ja sedimentin tulon väheneminen joen vedenkäytön ja patoamisen vuoksi, sekä merenpinnan nousu.
Esimerkkejä
Maapallon suurimpia jokisuistoja ovat Amazonin, Gangesin–Brahmaputran, Mekongin, Jangtsen ja Lenan suistot. Jokisuistoja on kaikilla mantereilla ja ilmastovyöhykkeillä. Suisto voi muodostua myös sisämaahan päätymättä mereen tai muuhun sellaiseen. Suurin tällainen on Botswanassa eteläisessä Afrikassa, sijaitseva Okavangon suisto.
Suomen ja Pohjoismaiden laajin jokisuisto on Kokemäenjoen suisto Porissa. Siellä joen suuhaaroista käytetään nimitystä juopa, ja näiden väliin jäävät saaret ovat nimeltään luotoja, esimerkiksi Kirjurinluoto ja Pormestarinluoto. Myös Kymijoki muodostaa suiston Kotkan-Ruotsinpyhtään alueelle.
Jäätikköjokisuistot
Deltoiksi voidaan kutsua myös nykyisiä tai entisiä jäätikköjokien suistoja, joita esiintyy joko nykyään tai aiemmin jäätiköityneillä alueilla.
Jäätiköityneillä alueilla, kuten Suomessa, myös nykyään kuivana olevalla maalla voi esiintyä jäätikön sulamisvesistä jääkauden aikana syntyneitä suistoja, joiden materiaali on yleensä harjuainesta, kuten soraa tai hiekkaa. Näitä jäätikköjokien suistoja nimitetään deltoiksi, jos ne ovat kerrostuneet alun perin veteen ja sandureiksi, jos ne ovat kerrostuneet alun perin kuivalle maalle. Jos veteen kerrostuvan deltan pinta saavuttaa vedenpinnan ja jatkaa kerrostumistaan, kyseessä on sandurdelta.
Puukko-Mackie
Puukko-Mackie ("Die Moritat von Mackie Messer") on Kurt Weillin säveltämä laulu Bertolt Brechtin tekstiin musiikkinäytelmään Die Dreigroschenoper eli Kolmen pennin ooppera. Ooppera sai ensi-iltansa Berliinissä 1928 Theater am Schiffbauerdamm -teatterissa.
Laulun ensimmäinen esittäjä oli näytelmässä Lontoon poliisipäällikön "Tiger" Brownin osaa esittänyt Kurt Gerron. Gerron oli juutalainen ja hänet surmattiin Auschwitzin keskitysleirillä. Kerrotaan, että Gerron lauloi Puukko-Mackieta, kun häntä marssitettiin kohti kaasukammiota.
Laulun ovat suomeksi levyttäneet vuonna 1956 sekä Olavi Virta että Brita Koivunen ja myöhemmin monet muut. Levytetyn tekstin on sanoittanut Saukki, ja myöhemmin on sanat kirjoittanut myös Elvi Sinervo.
Saukin lauluteksti alkaa suomeksi: "Hailla hampaat julmat suuret, niitä piiloon ei se saa, mutta Mackie julman puukon kyllä saattaa piilottaa", alkutekstin sanat alkavat: "Und der Haifisch, der hat Zähne, Und die trägt er im Gesicht. Und Macheath, der hat ein Messer, Doch das Messer sieht man nicht."
Schönberg
Schönberg on saksankielinen sukunimi muun muassa seuraavilla merkittävillä henkilöillä:
Sven Bris
Sven Mikael Bris (sukunimi vuoteen 1945 Johansson; 13. joulukuuta 1908 Vårdö – 1994) oli suomalainen Ahvenanmaan Saltvikissa asunut merikapteeni ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Kirjassaan Då seglade vi Bris kuvasi kymmentä purjelaivoilla vietämäänsä vuotta; hän oli lähtenyt merille jo 15-vuotiaana. Toisessa muistelmakirjassaan I Gestapos våld Bris kuvasi sitä kunka hän joutui toisen maailmansodan aikana Norjassa saksalaisten internoimaksi ja päätyi lopulta Pölitzin rangaistusleirille lähelle Stettiniä. Dokumenttiromaani Apals-Janne kuvaa taas Brisin äidinisän kovaa elämää 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Apalin torpassa Simskälan saarella.
Etelänkääpiöliitäjä
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 25–30 senttimetriä ja siivenkärkien väli 56–63 cm. Se muistuttaa jonkin verran pikkuliitäjää (Puffinus puffinus), mutta on kuin sen pienempi versio: hyvin tumma päältä ja valkea alta. Muita eroja ovat: siivet lyhyemmät, pyöreäkärkisemmät, kuperat ja leveämmät; tumma reunus siiven alapinnalla näyttää kapeammalta; nokka suhteessa hennompi ja pää pyöreämpi, jota usein pitää koholla ja nostelee joskus lennossa; siiven yläpinta kaksivärisempi, kyynärsiipi on epäselvärajaisesti vaaleampi ja usein isoissa peitinhöyhenissä valkeahko juova; ylemmäs ulottuva posken valkea alue ympäröi tumman silmän ja korostaa tummia kaulansivuja.
Äänet
Pimeinä öinä, koloniasta kuuluu kirkkaita, nauravia, rytmisiä sarjoja, ”ka ki-kykykyr-kaa” joissa toinen tavu on voimakkain.
Levinneisyys
Linnulla on hyvin laaja lisääntymisalue, arviolta 50 000–100 000 km². Sen maailman laajuiseksi määräksi on arvioitu yli 900 000 yksilöä.
Sitä tavataan Australiassa, Ranskan Polynesiassa, Ranskan eteläisillä ja antarktisilla alueilla, Uudessa-Seelannissa, Norfolkinsaarilla, Papua-Uusi-Guineassa, Portugalissa, Saint Helenassa ja Espanjassa.
Käyttäytyminen
Etelänkääpiöliitäjän lento on epävakaampaa kuin pikkuliitäjän ja myös siivenlyönnit sekä siivenlyöntisarjat pidemmät. Pystyy olemaan paikoillaan tuulessa siivet kohotettuina ja jalat roikkuen jolloin nappaa ruokaa veden pinnalta.
Suomi–Ruotsi
Suomi–Ruotsi voi viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Namasteri
Namasteri (myös Monasteri, ) on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Niisnovan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Siestajoen varrella 8 kilometriä Niisnovasta etelään. Kylässä on 24 asukasta (vuonna 2010).
Paikalla sijainnut erämaaluostari (ven. Jelisejeva pustyn) mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsalaiset hävittivät sen 1600-luvulla. Vuonna 1622 luostari siirtyi Kaprion läänin käskynhaltijan Bogislaus von Rosenin omistukseen. Tarinan mukaan venäläisaikana kreivi Razumovski siirsi Namasterin puisen kirkon Kattilaan. Kirkon paikalle pystytettiin tsasouna, jossa oli luostaria kuvaava ikoni.
Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat kyläkuntana Kattilan volostiin. Vuonna 1899 Namasterissa oli 139 asukasta, joista 100 oli venäläisiä, 27 suomalaisia ja 12 ”sekoittuneita”. Luterilaisia kylässä oli 32 henkeä.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Namasteri muodosti aluksi oman kyläneuvostonsa. Vuodesta 1927 lähtien se kuului Vassakaran, vuodesta 1954 Paavelan ja vuodesta 1958 Niisnovan kyläneuvostoon.
Greg Mottola
thumb|Greg Mottola vuonna 2009. Gregory J. "Greg" Mottola (s. 11. heinäkuuta 1964) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Elokuvien lisäksi Mottola on ohjannut muutamia jaksoja muun muassa televisiosarjoihin Sukuvika ja Undeclared.
Ajatuksen voimalla
Ajatuksen voimalla on Joniveljen esikoisalbumi, joka julkaistiin 2. marraskuuta 2005. Ennen albumia julkaistiin Minä päivänä tahansa -EP, joka on samalla albumin single.
Jonivelipuoli Remix EP
Jonivelipuoli Remix EP on suomalainen rap-artisti/tuottaja Seren vuonna 2008 tuottama EP, jossa hän on remiksannut osan Ajatuksen voimalla-levyn kappaleista. Hän myös lisäksi räppää kappaleilla 2, 6 ja 8. EP on ladattavissa ilmaiseksi Seren SoundCloud-sivulla.
Haukijärvi (Ahmaus)
Haukijärvi on Satakunnassa Ulvilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Sääksjärven alueeseen. Ulvilassa on toinenkin Haukijärvi.
Maantiede
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 5,9 hehtaaria ja sen halkaisija on 300 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 4,5 kilometriä pitkä Haukioja, joka laskee Sammakkalahteen ja siitä Sääksjärveen.
Järven rantaviiva on 0,94 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin ojitettua ja metsäistä suota, jota kutsutaan Haukisuoksi. Suon laitaa sivuaa kantatie 41 ja siihen liittyvä Sääksjärven kylän kautta kulkeva maantie.
Vuoristokimalainen
Vuoristokimalainen (Bombus monticola) on Euroopan vuoristoissa ja Fennoskandian pohjoisosissa elävä, kimalaisiin kuuluva mesipistiäislaji.
Koko ja ulkonäkö
Vuoristokimalainen muistuttaa erittäin paljon lapinkimalaista, ja se erotettiin omaksi lajikseen vasta 1980-luvulla. Suomesta tavatuilla yksilöillä kuningatar ja työläinen ovat kokonaan mustia lukuun ottamatta takaruumista, joka on mustaa etummaista jaoketta lukuun ottamatta kokonaan punainen. Koiraan pään etuosa ja keskiruumiin etuosa ovat keltakarvaiset. Ruotsissa ja Norjassa tavataan koirasta muistuttavia kuningattaria ja työläisiä. Pään sivu verkkosilmän takana on harvapisteinen ja kiiltävä. Laji on pienikokoinen, mutta hieman lapinkimalaista kookkaampi. Kuningattaren pituus on 19–23 mm. Työläiset ja koiraat ovat pienempiä, vain 11–16 mm.
Levinneisyys
Vuoristokimalaisen tiedetään varmuudella esiintyvän vain Euroopassa. Esiintymisalue on hieman epäselvä, sillä vanhemmissa kartoituksissa sitä on pidetty lapinkimalaisen värimuotona tai alalajina. Esiintymispaikkoja on Fennoskandiassa, Britteinsaarilla, Pyreneillä, Alpeilla, Apenniineilla ja Balkanilla. Kimalaisen levinneisyys rajoittuu kokonaan vuoristoihin. Elinympäristöt laskeutuvat merenpinnan tasolle vain Norjan rannikolla ja Kuolan niemimaalla. Suomessa lajia on tavattu vain Utsjoen ja Enontekiön tuntureilla.
Britanniassa laji vaikuttaa olevan pahoin taantumassa. Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elinympäristö ja elintavat
Vuoristokimalainen viihtyy tunturikoivikoissa, mutta liikkuu myös paljakalla. Yhdyskunta on pieni ja siihen kuuluu korkeintaan muutamia kymmeniä yksilöitä. Merkittävä uhka lajille on kanervaloiskimalainen, joka kelpuuttaa myös vuoristokimalaisen isännäkseen. Loiskimalaisen valtaamat pesät tuhoutuvat.
Lajin koiraiden tuottama feromoni on ihmisenkin aistittavissa, mutta sitä ei ole kuvailtu yhtä miellyttävän tuoksuiseksi kuin lapinkimalaiskoiraiden feromonia.
Airisto–Seili
thumb|250px|Alueen läpi kulkee tärkeä 15,3 metrin syvyinen [[Naantalin väylä|Naantalin laivaväylä, jonka kautta laivat kulkevat muun muassa Naantalin satamaan ja Turun satamaan, sekä Pernon telakalle ja Turun Korjaustelakalle. Kuvassa Viking Linen M/S Isabella, kuvattuna Karhuvuoren näkötornista, Aaslan saarelta, Naantalista.]] thumb|250px|[[Seilin saarta ja siellä sijaitseva vanha sairaala]] Airisto–Seilin valtakunnallisesti arvokas maisema-alue on Saaristomerellä Paraisten ja Naantalin kaupungeissa sijaitseva 11 000 hehtaarin valtakunnallisesti arvokas maisema-alue. Alue sijaitsee Airistolla ja sen ympärillä sijaitsevilla kapeilla salmilla sekä lukuisilla saarilla ja luodoilla. Tämä alue on Lounaisrannikon ja Saaristomeren alueen tunnetuimpia maisemanähtävyyksiä.
Luonnonpiirteet
Airiston selkä on muodostunut kallioperässä olevaan hautamaiseen vajoamaan. Sen syvin kohta sijaitsee maisema-alueen pohjoispuolella. Maisema-alueen eteläosa on Länsi-Turunmaan Seilin saaristosta, pohjoisosa koostuu Naantalin Rymättylässä sijaitsevista Aaslaluodon ja Airismaan saarista, sekä itäosa Paraisten Stormälöstä.
Alueen saaret ovat kallioisia ja suurimpien saarien lakiosissa kasvaa mäntymetsiä, mutta rehevimmillä alueilla esiintyy myös lehtimetsää. Alueen luonnonsuojelullisesti arvokkaita saaria ovat muun muassa Länsi-Turunmaalla sijaitsevat Högholmenin, Majholmenin ja Lindsorin saaret sekä luonnonsuojelualue Måsgrund. Seilin saari eroaa ympäröivistä, männiköiden peittämistä kallioluodoista ja saarista vehreän puistomaisena niittyineen ja jaloine lehtipuineen. Suuri osa Seilin saaresta kuuluu rantojensuojeluohjelmaan. Monet Seilin ympärillä olevat saaret ovat luonnonsuojelualueita.
Kulttuuripiirteet
Historialliset tapahtumat Airiston selällä liittyvät vanhaan laivaväylään, jota pitkin Varsinais-Suomen rannikolle suuntautui useista hävitys- ja valloitusretkiä. Alueen tunnetuimman saaren, Seilin historia on osa Suomen sairaanhoitolaitoksen vaiheita. Saari toimi Suomen ensimmäisenä leprasairaalana vuosina 1619–1785 ja valtion mielisairaalana 1755–1962. Saareen tuodut raajarikot ja mielisairaat asuivat pääsaaressa ja spitaaliset nykyään saareen kiinni kasvaneessa niemessä. Seilin sairaalan puinen ristikirkko Seilin kirkko valmistui vuonna 1733. Kirkon vieressä on vanha hautausmaa. Sairaalan päärakennus valmistui vuonna 1840 ja se on Carl Ludvig Engelin piirtämä. Rakennuksen ulkoasu on säilytetty alkuperäisenä, mutta sisäosat on uusittu. Sairaalan rakennusryhmään kuuluu kaikkiaan viidettäkymmentä rakennusta. Nykyään Seilin rakennuksissa toimii Turun yliopiston Saaristomeren tutkimuslaitos. Haverössä ja muillakin alueen saarilla on pienimuotoisia saaristolaisia viljelytiloja.
Pesäpallo kesäolympialaisissa 1952
Pesäpallo oli näytöslajina Helsingin olympialaisissa 1952.
Säihkyjät
Säihkyjät, aikaisemmalta nimeltään säihkykiipijät (Phoeniculidae) on sarvinokkalintujen lahkoon kuuluva heimo.
Pesäpallo kesäolympialaisissa 1952
Kisojen ainoassa ottelussa Suomen Pesäpalloliiton joukkue voitti Suomen Työväen Urheiluliiton joukkueen juoksuin 8–4. Avausheiton suoritti Lauri Pihkala klo 18.00 31. heinäkuuta, jolloin ottelu alkoi. Yleisöä paikalla oli 19 309 henkeä. Nurmikentällä pelattu ottelu ei muodostunut niin vauhdikkaaksi, kuin yleensä hiekkakentillä pelatut mestaruussarja-ottelut. Ottelu kesti noin tunnin.
Säihkyjät
Tuntomerkit
Säihkyjät ovat keskikokoisia. Useimmat lajit ovat säihkyvän värisiä. Niillä on pihtimäinen nokka, jolla ne saalistavat niveljalkaisia puun kuoren raoista. Säihkyjien siivet ovat pyöristyneet ja niissä on valkoisia täpliä. Nokka ja lyhyet jalat ovat usein punaiset ja pää on osalla lajeista ruskea. Niiden pyrstö on pitkä.
Pesäpallo kesäolympialaisissa 1952
Ottelu
Ottelun pelituomarina toimi Esko Nenonen, syötönvalvojana Erkki Salin, kakkospesätuomarina Leo Kadenius, kolmospesätuomarina Väinö Apponen ja takarajavalvojana Reino Pesonen. Kirjurin virkaa hoiti Jorma Tenho.
Säihkyjät
Levinneisyys
Säihkyjiä elää Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
Adolf Waldemar Jahnsson
Adolf Waldemar Jahnsson (25. helmikuuta 1841 Kivimaan kappeli, Kustavi – 9. tammikuuta 1894 Turku) oli suomalainen lyseon lehtori ja kirjailija.
Jahnssonin vanhemmat olivat laivuri Simon Jahnsson ja Sofia Wilhelmina Widbom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1860 Turun lukiosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1864, lisensiaatiksi 1872 sekä filosofian tohtoriksi 1873.
Jahnsson toimi Turun ruotsalaisen lyseon latinan lehtorina 1873–1888 ja Turun suomalaisen lyseon kreikan ja latinan lehtorina vuodesta 1888.
Jahnssonin tohtorinväitöskirja käsitteli suomen kielen lauseoppia. Vuonna 1880 silloin 16-vuotias Emil Nestor Setälä julkaisi Suomen kielen lauseoppi-teoksensa jonka ensimmäisen painoksen esipuheessa Setälä sanoi kirjansa olevan pääasiassa Jahnssonin 1871 julkaistusta tohtorinväitöskirjasta lyhennetty ja yksinkertaistettu versio. Setälän tavoitteena oli saattaa vaikeatajuinen tieteellinen teksti oppikirjaksi sopivaan muotoon, missä tavoitteessa hän hyvin nuoresta iästään huolimatta onnistuikin. Myöhemmistä laitoksista maininta teoksen riippuvuussuhteesta Jahnssonin kirjaan jäi pois, mikä on antanut Fred Karlssonille aiheen syyttää Setälää plagioinnista.
Jahnsson oli naimisissa vuodesta 1876 Ida Sofia Magdalena Helanderin kanssa. Perheessä oli kahdeksan lasta joista tunnetuimpia olivat taloustieteilijä Yrjö Jahnsson, opettaja, kansanedustaja Alli Kallioniemi, rehtori, opetusneuvos Aarne Kallioniemi sekä eduskunnan pikakirjoittaja Kaarlo Kallioniemi. Pappi, kirjailija ja opettaja Evald Ferdinand Jahnsson oli Adolf Waldemar Jahnssonin veli.
Ronja Savolainen
Ronja Savolainen (s. 29. marraskuuta 1997) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelannut kaudesta 2014–2015 alkaen puolustajana pelattuaan aiemmin hyökkääjänä.
Savolainen edustaa Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Luleå HF:ää, jossa on pelannut syksystä 2016 lähtien. SM-sarjassa hän on pelannut KJT:ssä kaudella 2013–2014 ja Espoo Bluesissa kausilla 2014–2016 sekä Mestiksessä Lohjan Kisa-Veikoissa 2012−2013. Nuorisosarjoissa hän pelasi Itä-Helsingin Kiekossa ja East Hockey Clubissa.
LaTeX
LaTeX on Leslie Lamportin kehittämä ladontajärjestelmä. Ääntämisen taustalla on kirjainten "TeX" kreikkalainen alkuperä "τεχ" (tau epsilon chi), joka tarkoittaa taidetta ja teknologiaa. Järjestelmä itse tulostaa nimen muodossa <span class="texhtml" style="font-family: 'CMU Serif', cmr10, LMRoman10-Regular, 'Nimbus Roman No9 L', 'Times New Roman', Times, serif;">L<span style="text-transform: uppercase; font-size: 70%; margin-left: -0.36em; vertical-align: 0.3em; line-height: 0; margin-right: -0.15em;">a T<span style="text-transform: uppercase; margin-left: -0.1667em; vertical-align: -0.5ex; line-height: 0; margin-right: -0.125em;">e X. LaTeX koostuu joukosta makroja, jotka on rakennettu TeX-järjestelmän päälle. Se soveltuu erityisesti matemaattisen materiaalin latomiseen. LaTeX tukee lukuisia kieliä, myös suomea.
Ronja Savolainen
Savolainen on voittanut Suomen-mestaruuden 2015 sekä Ruotsin-mestaruuden 2018, 2019, 2021, 2022 ja 2023. Hän on pelannut SM-sarjassa 58 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 13 maalia ja antanut 35 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on antanut 11 ottelussa kolme maalisyöttöä. Ruotsin liigassa hän on tehnyt 223 runkosarjaottelussa 70 maalia ja antanut 128 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 57 ottelussa 15 maalia ja antanut 16 maalisyöttöä. (tilanne kauden 2022–2023 jälkeen)
LaTeX
Monet luonnontieteelliset julkaisusarjat edellyttävät niissä julkaistavien tieteellisten artikkelien olevan kirjoitettu LaTeXia käyttäen. Näissä sarjoissa myös artikkelien muotoilu tapahtuu poikkeuksetta LaTeX-pakettien avulla, vaikka artikkeli lähetettäisiinkin eri muodossa. Myös Wikimedian matemaattinen tekstinsyöttö vastaa olennaisilta osin LaTeXin syntaksia.
Ronja Savolainen
Savolainen kuului Suomen alle 18-vuotiaiden joukkueeseen MM-kilpailuissa 2014 ja 2015. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Ruotsin MM-kisoissa 2015. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2016 Suomen ollessa neljäs sekä pronssijoukkueessa 2017. Hän saavutti olympiapronssia Pyeongchangissa 2018. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän kuului Suomen pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa 2021 ja olympialaisissa 2022. Hän oli mukana myös MM-kilpailuissa 2022 ja 2023. Kaikkiaan hän on pelannut 21.2.2022 mennessä 144 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 16 maalia ja antanut 29 maalisyöttöä. MM-kilpailuissa hän on tehnyt (2023 kisat mukaan lukien) 45 ottelussa kymmenen maalia ja antanut kahdeksan maalisyöttöä. Olympialaisissa hän on pelannut kolmetoista ottelua ja antanut kolme maalisyöttöä.
Jääkiekon SM-liigakausi 2014–2015
Jääkiekon SM-liigakausi 2014–2015 oli jääkiekon SM-liigan 40. kausi. Suomen mestaruudesta pelasi neljätoista joukkuetta. Kausi alkoi syyskuussa 2014 ja päättyi huhtikuussa 2015. Puolustavana mestarina kauteen lähti Oulun Kärpät, joka onnistui uusimaan mestaruutensa. Kuten edellisenä kautena, Tappara hävisi seitsemännen finaaliottelun jatkoajalla. Voittomaalin teki 17-vuotias Sebastian Aho.
Ronja Savolainen
Yksityiselämä
Ronja Savolainen seurustelee ruotsalaisen Anna Kjellbinin kanssa.
LaTeX
Yleistä
LaTeXin ajatuksena on yksinkertaistaa ladontaa TeXiin verraten ja ohjata kirjoittaja kiinnittämään huomiota enemmänkin tekstin rakenteeseen kuin ulkoasuun. LaTeXiin sisältyy hyvin laaja joukko erilaisia dokumenttityyppejä, minkä ansiosta kirjoittajan ei juurikaan tarvitse itse huolehtia dokumenttien muotoilusta. LaTeX huolehtii automaattisesti esimerkiksi rivin- ja sivunjaosta, kuvien asettelusta, dokumentin sisäisistä viittauksista ja sisällysluettelosta.
Jääkiekon SM-liigakausi 2014–2015
Edelliseen kauteen nähden sarjassa tapahtui yksi joukkuemuutos; Helsingin Jokerit luopui sarjapaikastaan ja siirtyi KHL-liigaan kaudeksi 2014–2015. Vapautuneelle paikalle SM-liigaan nostettiin Mestiksestä Vaasan Sport. Edellisen kerran Sport pelasi korkeimmalla sarjatasolla SM-liigan ensimmäisellä kaudella 1975–1976. SM-liigan edellinen joukkuemuutos tapahtui kaudella 2005–2006, jolloin KalPa nousi liigaan.
LaTeX
Esimerkki
Alla on esimerkki LaTeX-dokumentin lähdekoodista. Esimerkissä käytetty koodin väritys on ainoastaan luettavuuden parantamiseksi, eikä sillä ole merkitystä lopputuloksen kannalta.
Jääkiekon SM-liigakausi 2014–2015
Ottelut
Sarjassa pelattiin 60 ottelun runkosarja, jonka kuusi parasta joukkuetta pääsivät suoraan puolivälieriin ja sijoille 7.–10. sijoittuneet joukkueet pelasivat pudotuspeliottelut puolivälieriin pääsystä. Sijoille 11.–14. sijoittuneiden joukkueiden kausi päättyi runkosarjaan.
LaTeX
Esimerkki
pienoiskuva|Kuva käännetystä LaTeX-tiedostosta.
Jääkiekon SM-liigakausi 2014–2015
Ottelut
Runkosarjassa joukkueet oli jaettu maantieteellisen sijainnin mukaan rannikkokaupunkien ja sisämaakaupunkien lohkoihin. Rannikkolohkossa pelasivat Kärpät, Sport, Ässät, Lukko, TPS, Blues ja HIFK. Sisämaan lohkossa pelasivat HPK, Pelicans, Tappara, Ilves, KalPa, SaiPa ja JYP. Runkosarjassa joukkueet kohtasivat toisensa neljä kertaa, lisäksi lohkojen sisällä joukkueet pelasivat toisiaan vastaan viidennen ottelun. Tammikuussa pelattiin kaksi ottelua, joissa heikoimmin sarjassa sijoittunut valitsi vastustajan sarjassa paremmin sijoittuneiden joukosta.
LaTeX
Suomen kielen tuki
Tuki suomen kielelle ja Unicode-merkistölle (UTF-8-koodaus) saadaan käyttämällä kieliasetuksiin polyglossia- tai babel-pakettia ja fonttiasetuksiin fontspec- tai mathspec-pakettia.
Jääkiekon SM-liigakausi 2014–2015
Maalivahtien torjuntapörssi
Torjuntapörssissä on huomioitu vähintään 20 ottelua pelanneet maalivahdit.
LaTeX
Suomen kielen tuki
LaTeX-tiedosto käännettään PDF:ksi - tai  -ohjelmalla, jotka osaavat lukea UTF-8-muotoisia tekstitiedostoja.
Marokon jääkiekkomaajoukkue
Marokon jääkiekkomaajoukkue on Marokon edustusjoukkue kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 2010. Marokon kotihalli on Rabatissa. Sen kaukalon mitat ovat 20 × 40 metriä, joten otteluita on pelattu 3 vs. 3 -järjestelmällä. Vuoden 2008 Jääkiekon Arab Cupissa joukkue sijoittui kolmanneksi.
Jääkiekon SM-liigakausi 2014–2015
1. kierros
Pudotuspelien 1. kierroksella pelasivat runkosarjan sijoille 7–10 sijoittuneet joukkueet. Nämä olivat HIFK, Ilves, SaiPa ja Ässät. Kierros pelattiin paras kolmesta systeemillä, eli kahdella voitolla sai paikan puolivälieriin. Jatkoon puolivälieriin selvisivät SaiPa ja HIFK. SaiPa voitti ensimmäisen ottelun murskaavasti 6–0 ja toisen 2–1 jatkoajalla Chad Raun maalilla. HIFK puolestaan voitti molemmat ottelut lukemin 2–1. Ilveksen ja HIFK:n toisesta ja ratkaisevasta ottelusta tuli kaikkien aikojen pisin Suomessa pelattu jääkiekko-ottelu. Ottelua pelattiin neljänteen jatkoerään asti, kunnes HIFK:n Mika Partanen iski voittomaalin ajassa 134.14. Aiempi SM-liigan ennätys oli 124 minuuttia ja 41 sekuntia samojen joukkueiden väliltä kaudelta 2000–2001. Ottelu ei kuitenkaan saanut pitää ennätystään Suomen pisimpänä kovin pitkään, sillä 25.3.2015 Mestiksen välierissä Hokki ja Jukurit pelasivat 151 minuuttia ja 31 sekuntia pitkän ottelun. Aiempi pisin Suomessa pelattu ottelu oli KOOVEE:n ja Titaanien välinen Suomi-sarjan playoff-ottelu kaudelta 2001–2002, joka päättyi 132 minuutin ja 58 sekunnin pelin jälkeen KOOVEE:n 4–3-voittoon.
Marokon jääkiekkomaajoukkue
Vuonna 2017 Marokko voitti ensimmäistä kertaa kansainvälisen turnauksen. Kyseessä oli IIHF:n hallinnoima Development Cup, johon ottivat osaa myös Andorra, Irlanti ja Portugali. Turnauksessa pelasivat joukkueet, jotka eivät vielä kyenneet ottamaan osaa maailmanmestaruuskilpailujen aladivisioonien karsintoihin. Suurin osa Marokon joukkueen pelaajista oli saanut kiekko-oppinsa Euroopassa ja Quebecissä. Suurin osa heistä myös pelasi Euroopassa ja Quebecissä. Joukkueen kapteeni Youssef Kabbaj oli kotoisin Quebecistä ja on pelannut QMJHL-sarjassa.
LaTeX
Asentaminen tietokoneelle
LaTeX-järjestelmä asennetaan tietokoneelle yleensä jonkin LaTeXin jakelupaketin avulla. Sellaisia ovat esimerkiksi TeX Live ja MiKTeX, ja ne sisältävät suuren valikoiman LaTeXin makropaketteja ja muita ohjelmistoja. TeX Live on yleensä mukana Linux-jakeluiden pakettivarastoissa. Yksittäisiä makropaketteja voi ladata CTAN-sivustolta. Se ei liene yleensä tarpeellista, mutta joskus voi tarvita makropaketista uudempaa versiota kuin jakelupaketissa on mukana.
Tekstieditorien LaTeX-tuki
Useimmissa suosituissa Unix- ja Linux-alustoilla käytettävissä tekstieditoreissa on tuki LaTeX-dokumenttien kirjoittamiseen. Nämä helpottavat käyttäjää esimerkiksi värittämällä LaTeX-merkkikielessä käytetyt elementit omilla väreillään ja tarjoavat lyhyitä näppäinyhdistelmiä makrojen kirjoittamista varten. Esimerkiksi tekstieditoreissa Emacs ja Vim on laaja LaTeX-tuki. Myös Windowsille on olemassa LaTeX-editoreja ja -kehitysympäristöjä, kuten Texniccentter, sekä TeX-implementaatioita, kuten Miktex. Lyx puolestaan on käyttökelpoinen LaTeXia tulostukseen käyttävä wysiwyg-tekstinkäsittelyohjelma.
Viiteluettelon ylläpitoa voi LaTeXissa helpottaa käyttämällä Bibtexiä tai Biblatexia. Humanistis-yhteiskuntatieteellisissä teksteissä on syytä käyttää Jurabib-laajennusta.
Paavo Leskinen
Paavo Leskinen (2. toukokuuta 1895 Kuopio – 5. maaliskuuta 1952 Lappeenranta) oli suomalainen maalari ja Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja.
Leskisen vanhemmat olivat työmies Paavo Leskinen ja Vilhelmiina Mykkänen. Hän kävi kansakoulun ja oli posteljoonina Lappeenrannassa. Hän oli Suomen sisällissodan aikana Lappeenrannan postikonttorin hoitajana ja hänet tuomittiin sodan jälkeen vankilaan poliittisista syistä. Leskinen oli vangittuna poliittisista syistä eri aikoina yhteensä noin 11 vuotta. Viimeksi hän toimi Lappeenrannassa maalarina ja Kansan Työ-lehden konttorinhoitajana.
Leskinen oli kansanedustajana 1945–1952 edustaen Kymen läänin läntistä vaalipiiriä 1945–1948 ja Kymen läänin vaalipiiriä 1948–1952. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli SKDL:n Eino Rannikkoluoto. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1950 presidentinvaalissa. Leskinen oli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja hän toimi myös Kulutusosuuskuntien keskusliiton hallintoneuvoston ja Suomi–Neuvostoliitto-Seuran valtuuston varapuheenjohtajana.
Paavo Leskinen oli naimisissa vuosina 1920 Enny Emilia Nuutisen kanssa.
Lappeenrannan Mertaniemen puisto nimettiin Leskisen mukaan Paavon puistoksi keväällä 1995 ja syksyllä paikalle paljastettiin Leskisen muistolaatta. Paljastustilaisuudessa juhlapuheen piti Taisto Sinisalo.
The M+M’s Tour
The M+M's Tour oli Britney Spearsin promokiertue. Kiertue käsitti ainoastaan Yhdysvallat. Sielläkin se kävi vain kuudessa kaupungissa.
Jacksonsin kansainvälinen lentoasema
thumb|right|Lentokenttä Jacksonsin kansainvälinen lentoasema (IATA: POM, ICAO: AYPY) on Papua-Uuden-Guinean pääkaupungin Port Moresbyn kansainvälinen lentoasema. Sen kaksi kiitotietä ovat pituuksiltaan 2 066 ja 2 750 metriä. Lentokenttä toimii Air Niuginin ja Airlines PNG:n pääpaikkana.
Juho Rytkönen
Juho Fredrik Rytkönen (2. helmikuuta 1917 Kiuruvesi – 31. joulukuuta 1973 Kiuruvesi) oli suomalainen metsätyömies, kommunistipoliitikko ja kansanedustaja. Eduskuntaan hänet valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1951 vaaleissa SKDL:n edustajana Kuopion läänin läntisestä vaali­piiristä. Hän toimi kansan­edustajana vuoteen 1958. Sitä ennen hän työskenteli Suomen kommunistisen puolueen Iisalmen piiri­järjestön piiri­sihteerinä vuosina 1947–1949 ja Mikkelin piiri­järjestön valistus­sihteerinä 1949–1950. Hän toimi myös valitsija­miehenä presidentin­vaaleissa 1956.
Ville Niskanen
Ville Niskanen (9. elokuuta 1887 Maaninka – 17. tammikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Niskasen vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Niskanen ja Hedvig Rönkä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja harjoitti myöhemmin kieliopintoja Lontoossa 1924 ja Pariisissa 1927–1928.
Niskanen oli nuorsuomalaisen puolueen sihteerinä 1911–1914, Keski-Savo-lehden päätoimittajana 1915–1917, Viipurin maalaiskunnan elintarvelautakunnan toimitusjohtajana 1917–1919 sekä toimi liikemiehenä 1919–1921. Hän oli ulkoasiainhallinnon palveluksessa vuodesta 1921 eri edustustoissa Tallinnassa, Lontoossa, Hampurissa, Berliinissä, Shanghaissa, Kapkaupungissa, New Yorkissa, Belgradissa ja Sofiassa. Niskanen oli Suomen Jugoslavian-lähettiläänä 1948–1953. Hän palveli kotimaassa ulkoministeriössä 1942–1945 ja uudelleen vuodesta 1953 alkaen.
Ville Niskasesta kerrotaan suurlähettiläs Paul Gustafssonin muistelmateoksessa Koulupoika, korpraali, konsuli (1995). Gustafsson palveli Niskasen alaisena Suomen lähetystön attašeana Belgradissa 1951–1953.
Ville Niskanen oli naimisissa 1912–1916 Hulda Kuusamon (Klingsten) kanssa ja vuodesta 1918 Helmi Blasnialiksen kanssa.
Theo James
Hänet tunnetaan esimerkiksi pääosasta Jed Harperina Bedlam-televisiosarjassa, Walter William Clark Juniorina Kultapoika-televisiosarjassa ja Tobias ”Four” Eatonina Outolintu-elokuvasarjan osissa Divergent – Outolintu (2014), Kapinallinen (2015) ja Uskollinen (2016). James on myös vieraillut brittiläisessä Downton Abbey -televisiosarjassa.
Klemettilä
Klemettilä voi tarkoittaa seuraavia:
Viiksilurikki
Viiksilurikki (Oreopsittacus arfaki) on Papua-Uudessa-Guineassa elävä kaijalaji. Se on sukunsa ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö
Viiksilurikin pituus on noin 16 cm ja paino 16–23 g. Sen höyhenpuvun pääväri on vihreä, alapuolelta kellanvihreä. Koiraalla on punainen otsa ja päälaki, naaraalla ne ovat vihreitä. Poski on violetti ja siinä on kaksi riviä valkoisia pilkkuja. Koipien peitinhöyhenissä on laaja keltainen laikku. Siiven alapeitinhöyhenet ja kupeet ovat punaiset ja kyynärsiipien alapinnalla on keltainen juova. Pyrstö on alapuolelta ja kärjestä ruusunpunainen. Nokka on musta, iiris tummanruskea ja koivet vihertävän harmaat. Nuoren yksilön otsa on punainen ja päälaki vihreä molemmilla sukupuolilla, ja puku on himmeämpi.
Esiintyminen
Viiksilurikki elää Papua-Uuden-Guinean vuoristoseuduilla. Lajin elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä ja sen populaation koko on arviolta yli 300 000 yksilöä. Lajista tunnetaan kolme alalajia: arfaki, major ja grandis. Viiksilurikki on lemmikkilintuna harvinainen.
Elinympäristö
Viiksilurikit elävät vuoristometsissä 2 000–3 750 metrin korkeudella. Yleensä ne liikkuvat puiden latvustoissa pareittain tai pikku parvina. Ne ovat vilkkaita ja kiipeilevät herkeämättä latvuksen oksilla etsien kukista ravintoa. Ne lyöttäytyvät usein muiden papukaijojen ja mesikoiden seuraan.
Ravinto
Viikislurikit syövät kukkia ja niiden siitepölyä ja mettä sekä hedelmiä ja marjoja.
HMS Exmouth (H02)
HMS Exmouth (viirinumero H02) oli Britannian kuninkaallisen laivaston E-luokan laivueenjohtaja maailmansotien välillä ja toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 16. toukokuuta 1933. Alus laskettiin vesille 7. helmikuuta 1934 ja otettiin palvelukseen 3. lokakuuta 1934.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin lippulaivaksi Kotilaivaston 5. hävittäjälaivueeseen, jonka se muodosti sisaralustensa kanssa. Elokuussa 1935 laivue siirrettiin Välimeren laivastoon Italian ja Abessinian välisen kriisin vuoksi. Exmouth oli telakalla Aleksandriassa 4. lokakuuta alkaen vuoden loppuun. Maaliskuussa 1936 laivue palasi Kotilaivastoon, jossa se palveli elokuusta alkaen Espanjan rannikolla. Laivue siirrettiin 1939 juuri sodan alla reserviin ja vasta palvelukseen otetut K-luokan hävittäjät muodostivat 5. hävittäjälaivueen.
Alus palautettiin heinäkuussa 1939 palvelukseen lippulaivaksi Kotilaivaston 12. hävittäjälaivueeseen, joka siirrettiin saattuetehtäviin Läntiselle alueelle valvomaan merialuetta ja saattajiksi luoteiselle alueelle ja Pohjanmerelle.
Exmouth saattoi 21. tammikuuta 1940 rahtialus Cyprian Princeä, kun Saksan laivaston sukellusvene U-22 (Karl Heinrich Jenisch) havaitsi ne. Sukellusveneestä laukaistu torpedo osui hävittäjään upottaen sen. Aluksen upotessa menetti henkensä kaikki 189 miehistönjäsentä, joista 18 on haudattu Wickin hautausmaahan.
Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
Ensimmäinen puunilaissota
Taustaa
Tulevasta sodasta nähtiin enteitä jo Taraksen rannikolla. Rooman täytyi myöntää kaupungille varsin löyhät rauhanehdot, sillä roomalaiset pelkäsivät Taraksen antautuvan Karthagolle. Ensimmäinen selkkaus Rooman ja Karthagon välillä tapahtui Messenen kaupungissa, joka sijaitsee aivan Sisilian itäkärjessä, vain seitsemän kilometrin päästä Italian niemimaasta.
Messeneä piti silloin hallussa joukko palkkasotureita, jotka kutsuivat itseään mamertiineiksi (Mars-jumalan mukaan). Syrakusan joukot piirittivät kaupunkia, jonne mamertiinit oli suljettu. Paikalle ilmestyi Karthagon laivasto, jonka päämääränä oli estää Syrakusaa valtaamasta kaupunkia ja toissijaisena tavoitteena vallata kaupunki itse. Tässä vaiheessa mamertiinit pyysivät apua Roomalta, jonka oli lähes pakko lähteä mamertiinien tueksi, sillä se ei halunnut uutta vastustajaa tai Syrakusaa vain seitsemän kilometrin päähän omasta rajastaan. Tästä eteenpäin asiat eivät mennetkään Rooman toiveiden mukaisesti. Roomasta matkaan lähti kenraali Gaius Claudius. Päästyään nykyiseen Rhegioniin, joka sijaitsee melkein vastapäätä Messeneä, hän kuuli, että tarkemmin harkittuaan mamertiinit eivät halunneetkaan Rooman apua vaan olivat jo päästäneet karthagolaiset kaupunkiin.
Claudius ei hyväksynyt tätä vaan saapui pienen sotajoukon kera Messeneen, missä mamertiinit kutsuivat koolle kansankokouksen. Kun Claudius ja mamertiinit eivät päässeet sopuun, antoi Claudius äärimmäisen röyhkeästi käskyn vangita Karthagon sodanjohtaja Hannon (ei yhteyttä Hanno Suureen), vaikka virallisesti Rooman ja Karthagon välillä oli rauha. Roomalaiset pakottivat Hannon käskemään joukkonsa pois Messenestä. Kun Hanno palasi Karthagoon, sotaoikeus tuomitsi hänet ristiinnaulittavaksi.
Sotatoimet
thumb|400px|Roomalaisten eteneminen Sisiliassa 260-luvun alussa. Karthago kokosi kuitenkin piakkoin voimansa ja alkoi yhdessä vanhan vihollisensa Syrakusan (sotivat keskenään 400 eaa. -luvulla) kanssa piirittää Messeneä. Manner-Roomasta tulleet sotajoukot iskivät kuitenkin Syrakusan joukkojen selustaan ja ajoivat niitä takaa aina Syrakusaan asti, jolloin hallitsija Hieron II katsoi parhaaksi solmia rauhan Rooman kanssa, vaikka ehdot olivatkin erittäin kovat.