cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ratsupoliisi
thumb|Ratsupoliisi Buckinghamin palatsin edessä Lontoossa. thumb|Kamelilla rastastava poliisi Gizassa. Ratsupoliisi on poliisi, joka partioi ratsain hevosella tai kamelilla. Ratsupoliiseja on nykyisin syrjäseutujen lisäksi kaupungeissa, missä ratsupoliisin päivittäiset tehtävät voivat olla vain koristeellisia tai seremoniallisia. Ratsupoliiseja käytetään myös joukkojen hallinnassa; ratsukoilla on hevosen koon ja liikkuvuuden ansiosta etu. Isossa-Britanniassa ratsupoliiseilla on myös enenevissä määrin ehkäiseviä ja näkyvyystehtäviä. Ratsupoliiseja voidaan käyttää erikoistehtäviin kuten puistojen ja luonnonsuojelualueiden valvontaan, jossa autot olisivat epäkäytännöllisiä ja äänekkäitä, tai mellakkapoliisitehtäviin, joissa ratsukon koko on lisäpelote ja auttaa kiinniotossa. Esimerkiksi Britanniassa poliisiratsukoita nähdään usein jalkapallo-otteluissa. Osa ratsupoliiseista on koulutettu etsintä- ja pelastustehtäviin, joissa hevonen voi kulkea paikoissa, jonne moottoriajoneuvot eivät pääse.
Kanadan ratsupoliisi (RCMP) on tunnettu ratsupoliisivoima. RCMP käyttää nykyisin poliisin standardimetodeja, eikä käytä enää hevosia varsinaisessa toiminnassaan. Hevosten käyttö jatkuu kuitenkin RCMP:n perinteikkäässä musiikkiratsastusesityksessä ja joissakin paikallisissa osastoissa. Yhdysvalloissa ratsupartiot ovat yhä tärkeä osa poliisivoimien paikallistoimintaa. Esimerkiksi New Yorkissa on 80 ratsupoliisia, joiden työtehtäviin kuuluu lähinnä partiointia ja eksyneiden ihmisten auttamista. Siellä poliisilaitos saa hevoset yksityishenkilöiden tai yritysten lahjoituksina. Yhdysvaltain rajavartiolaitos työllisti kaksisataa hevosta vuonna 2005. Useimmat olivat käytössä Meksikon-vastaisella rajalla. Arizonassa poliisihevosille syötetään erityisvalmisteisia rehupellettejä, jottei niiden lannan mukana leviäisi ulkopuolisia lajeja kansallispuistoihin ja muille luontoalueille.
Suomessa ratsupoliiseja on vain Helsingin poliisilaitoksen ratsupoliisissa sen jälkeen kun ratsupoliisitoiminta päättyi Turussa 2016. Poliisihevosilta vaaditaan vähintään 170 senttimetrin säkäkorkeutta ja 8-12 vuoden ikää. Luonteeltaan hevosen tulee olla rohkea ja rauhallinen. Hevosia testataan koekäytössä 2-4 viikon ajan, jonka jälkeen kouluttaminen joukkojenhallintatehtäviin kestää runsaan vuoden. Poliisihevoset päättävät virkauransa noin 20 vuoden iässä.
Varusteet
thumb|Australialaisia ratsupoliiseja tarkkailemassa rauhallista mielenosoitusta. Hevosilla pääsuojat ja heijastavat jalkasuojat.
Ratsupoliisien käyttämät varusteet ovat pitkälti samanlaisia kuin tavalliset ratsastusvarusteet. Satulamateriaalina suositaan nahkan sijaan synteettisiä materiaaleja painon vähentämiseksi, koska ratsupoliisit viettävät pitkiä aikoja ratsain ja joutuvat sälyttämään ratsujensa kannettavaksi myös muita varusteita. Kaupunkialueilla käytetään normaalien, kovalla alustalla helposti lipsuvien hevosenkenkien sijaan suurikitkaisia, erikoismetalleista valmistettuja tai kumipohjattuja hevosenkenkiä. Kumipohjat vähentävät myös ääntä ja hevosen jalkoihin kohdistuvaa rasitusta. Mellakkapoliisiratsuilla on läpinäkyvästä materiaalista valmistetut pääsuojat. Ratsupoliisit itse käyttävät usein erityispitkiä puisia tai polykarbonaatista tehtyjä pamppuja, koska normaalin pampun ulottuvuus olisi ratsailta käsin riittämätön.
William Sturgeon
William Sturgeon (22. toukokuuta 1783 – 4. joulukuuta 1850), oli englantilainen sähköinsinööri. Hän kehitti ensimmäisenä sähkömagneetin, joka kykeni kannattamaan suuremman massan, kuin oman painonsa. Tämä laite johti lennättimen, sähkömoottorin ja lukuisten muiden laitteiden keksimiseen.
Sturgeon oli itseoppinut tutkija ja hän käytti paljon aikaa luennoimiseen ja sähköteknisten kokeiden suorittamiseen. Vuonna 1825 hän julkaisi keksimänsä sähkömagneetin, mikä osoitti että sähkön ja magnetismin välillä oli yhteys. Magneetti oli koottu kiertämällä eristämätöntä kuparilankaa hevosenkengän muotoisen rautapalan ympärille. Rauta oli päällystetty lakalla, jolla estettiin langan oikosulku. Seitsemän unssin magneetti pystyi nostamaan yhdeksän kiloa rautaa yhden pariston virralla. Vuonna 1832 Sturgeon rakensi sähkömoottorin ja keksi kommutaattorin, joka on erottamaton osa moderneja sähkömoottoreita. Vuonna 1836 hän rakensi galvanometrin, jolla sähkövirtaa voitiin mitata. Yli viidensadan leijalla tehdyn kokeen jälkeen hän totesi, että tyynellä säällä ilmakehä on poikkeuksetta positiivisesti varautunut maapalloon nähden, ja ero kasvaa korkeuden kasvaessa.
Los Angeles ei vastaa
Los Angeles ei vastaa on brittiläisen tieteiskirjailijan Fred Hoylen romaani vuodelta 1966. Sen on julkaissut William Heinemann. Liisa Korhosen suomennoksen on julkaissut samana vuonna Kirjayhtymä.
Juoni
Minäkertoja Richard ja hänen hyvä ystävänsä John Sinclair lähtevät Skotlannin Ylämaille retkeilemään. Retkellä John häviää merkillisesti useaksi tunniksi, ja hänen palatessaan Richard huomaa hänen syntymämerkkinsä kadonneen.
Palattuaan retkeltään Richard ja John lähtevät Kaliforniaan ja sieltä edelleen Havaijille, missä John keskittyy uuden avaruusluotaimen signaalien tarkkailuun Havaijin saaren tarkkailulaitteilla. Pian saapuu mystinen uutinen, että sekä Australian että Pohjois-Amerikan alueilta ovat nähtävästi kadonneet tyystin kaikki ihmisasutuksen merkit. Kaksikko pääsee pitkän matkan suihkukoneen kyytiin, jolla he palaavat Britanniaan ja havainnoivat matkalla Pohjois-Amerikkaa, joka näyttää taantuneen 1750-luvun kehitystasolle.
Britanniassa selviää, että alueen ajanlasku on noin kuukauden erossa Havaijin ajanlaskusta, minkä lisäksi mannermaalla näyttäisi raivoavan ensimmäinen maailmansota vuoden 1917 taisteluineen. Uudella lennolla ilmenee, että Venäjän suunnalla puolestaan on pelkkää lasittunutta lakeutta, joka ilmeisesti on peräisin ajalta, jolloin laajeneva aurinko muutti Maan pinnan lasimaiseksi. Kreikka puolestaan on peräisin noin vuodelta 425 eaa. Richard päättää lähteä sinne suuntaavan retkikunnan mukaan. Samaan aikaan Britannia yrittää saada saksalaiset ja ranskalaiset neuvottelupöytään.
Kreikassa Richard kohtaa naisen nimeltä Melea, joka on tosiasiassa tulevaisuuden ihminen. Hän vie Richardin mukanaan tulevaisuuden ihmisten asuinpaikkaan Meksikoon, missä tämä tapaa uudestaan Johnin, joka on saapunut sinne uudella tiedustelulennolla. Molemmille näytetään dokumenttifilmi, joka kuvaa maailman tapahtumia vuodesta 1966 vuoteen 8000, jossa tulevaisuuden ihmiset asuvat. Useat veriset ydinsodat, yhteiskunnalliset romahdukset ja planeetan saastuminen ovat saaneet tulevaisuuden ihmiset vakuuttuneiksi siitä, että heidän tulee pyyhkiä menneisyyden ihmiskunta pois.
Richard ja John saavat mahdollisuuden joko palata vuoden 1966 Britanniaan, joka pian pyyhkiytyy pois heidän sitä huomaamatta, tai jäädä vuoden 8000 maailmaan. Richard päättää jäädä, kun taas John lähtee.
Kirjan lopussa Richard pähkäilee, oliko Johnin syntymämerkin katoaminen merkki siitä hetkestä, jolloin tulevaisuuden ihmiset kopioivat maapallon kappaleita pois pyyhkimistä varten, jolloin toisen maailman Richard ja John olisivat palanneet Ylämailta normaalisti ja jatkaneet elämäänsä.
Teijo Räsänen
Teijo Räsänen (s. 5. tammikuuta 1952 Lauritsala) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkomaalivahti. Hän on valmentanut pääsarjatasolla Hämeenlinnan Pallokerhoa, SaiPaa ja Tampereen Ilvestä. Räsänen edusti koko aktiiviuransa ajan SaiPaa.
Pelaajana
Teijo Räsänen aloitti jääkiekkoilun E-juniori-ikäisenä Lappeenrannan SaiPassa. Hän pelasi urallaan yhteensä 67 SM-sarjaottelua SaiPan maalivahtina. Räsänen lopetti uransa 1979.
Valmentajana
Valmentajana Räsänen aloitti vuonna 1983 kasvattajaseuransa SaiPa:n liigajoukkueen päävalmentajana. Seuraavan kauden alusta Räsänen siirtyi I-divisioonajoukkue HPK:n valmentajaksi kahden kauden ajaksi. Seuraava pesti löytyi syksyllä 1988 I-divisioonajoukkue Vaasan Sportista. Räsänen valmensi Sportia kolmen kauden ajan, kunnes hän siirtyi HPK:n A-junioreiden päävalmentajaksi, jossa hän toimi kahden kauden ajan. Räsänen valmensi oman toimen ohessa myös Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta kaudella 1992–1993.
Kaudelle 1993 Räsänen siirtyi HPK:n SM-Liigajoukkueen kakkosvalmentajaksi ja toimi tehtävässä viiden kauden ajan, kunnes hän vuonna 1998 nousi joukkueen päävalmentajaksi. Päävalmentajana hän johdatti joukkueensa kahdesti SM-pronssille. Hän jätti tehtävänsä HPK:ssa kaudella 2001 ja siirtyi SaiPan päävalmentajaksi. Lappeenrannassa hän valmensi vain vajaan yhden kauden ajan ennen kuin sai potkut tammikuussa 2002, jolloin hänet korvasi Petri Skriko. Lokakuussa samana vuonna Räsänen palasi kesken kauden 2002–2003 vastuuvalmentajan tehtäviin, tällä kertaa Ilvekseen Ari-Pekka Selinin tilalle.
Prättigau/Davosin alue
350px|thumb|Prättigau/Davosin alue.
Prättigau/Davosin alue on yksi Sveitsin 146:sta ja Graubündenin kantonin 11:stä hallinnollisesta alueesta. Se sijaitsee Itä-Sveitsissä Landquart- ja Landwasserjokien laaksoissa.
Alueeseen kuuluu yksitoista kuntaa: Conters im Prättigau, Davos, Fideris, Furna, Grüsch, Jenaz, Klosters-Serneus, Küblis, Luzein, Schiers ja Seewis im Prättigau. Alueen pinta-ala on 853 neliökilometriä ja asukasluku 26 245 (31.12.2016). Alueen pääkieli on saksa.
AFC DWS
Door Wilskracht Sterk on vuonna 1909 perustettu, Amsterdamista kotoisin oleva jalkapalloseura, joka pelaa tällä hetkellä Sunnuntai-Hoofdklasse A:ssa. DWS:istä tuli ammattilaisseura vuonna 1954, jolloin sen kotikenttänä toimi Amsterdamin Olympiastadion. Door Wilskracht Sterk voitti Eredivisien vuonna 1964 ja selvisi seuraavalla kaudella Euroopan Cupin neljännesvälieriin. Vuonna 1972 seura kuitenkin yhdistyi Blauw-Wit Amsterdamin ja De Volewijckersin kanssa, muodostaen FC Amsterdamin. DWS jatkoi kuitenkin olemassaoloaan siirtymällä pelaamaan amatöörisarjoihin.
DWS
thumb|right|250px|Joukkue vuonna 1959
Kulmatetra
Kulmatetra (Thayeria boehlkei) on tetroihin kuuluva eteläamerikkalainen kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö
Kulmatetra jää vähän yli viisi senttiä pitkäksi. Sen kyljessä on musta raita, joka jatkuu ”kulman taakse” pyrstöevän alempaan haaraan. Tämän alapuolella on ohut keltainen juova. Muuten kala on vaaleanharmaa. Kulmatetran ominainen asento on uida lähes paikallaan pää hiukan yläviistoon siten että pyrstön musta raita on likimain pystysuorassa.
Alkuperä
Kulmatetroja elää luonnossa Amazonin ylävirralla Perussa ja Araguaia-joella Brasiliassa.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Kulmatetra on parvikala, joka menestyy parhaiten isona parvena.
Vesiolot ja ravinto
Sopiva lämpötila on 22–28 °C. Kala on kaikkiruokainen, mutta pakastettu eläinruoka on sille hyväksi kuivahiutaleiden lisänä.
Pehr Brandell
Pehr Brandell (1781 Piitime — 1841 Ullånger) oli lukijalaisliikkeeseen kuulunut ruotsalainen pappi.
Elämä
Brandell lähti kotoaan 19-vuotiaana isänsä kuoltua. Hän teki töikseen postin kantoa, kunnes pestautui rengiksi. Vuonna 1802 hän koki ensimmäisen herätyksen eräässä tanssitilaisuudessa, jonka jälkeen hän alkoi varoitella tansseista myös tovereitaan. Vuonna 1806 hän kirjautui Piitimen triviaalikouluun. Rahavaikeuksien takia hän oli lopettaa koulun, mutta sai koulun rehtorilta taloudellista apua.
Brandell vihittiin papiksi vuonna 1812 Högsjöhön. Vuonna 1817 hänet siirrettiin papiksi Noraan, jossa hän toimi yli 20 vuotta. Hän koki hengellisen murroksen todennäköisesti ensimmäisinä pappisvuosinaan. Ångermanlannissa tapahtui vuosina 1819–1823 lukijalaisuuden nopea leviäminen. Herätys kasvoi voimakkaasti ja laajeni. Brandellin saarnoja ei ole säilynyt jälkipolville, sillä hän ei kirjoittanut saarnojaan. Juuri Noran kirkosta, jossa Brandell vaikutti, tuli Ångermanlannin keskeisin pyhäkkö. Noran kirkkoon mahtui yli 2 000 sanankuulijaa, ja kirkko tuli usein Brandellin saarnatessa ääriään myöten täyteen, kaukaakin tulleista kuulijoista.
Brandellin apulainen, pastori Pehr Eric Bylund kirjoittaa vuosista 1823–1826 seuraavaa: ''”Silloin hänen luonaan virtasi lakkaamatta autuutta etsiviä ihmisiä. Useita päiviä aamusta iltaan jonotti ihmisiä, jotka vanginvartijan tavoin kysyivät: Mitä minun pitäisi tehdä jne.”''
Lapin Mariana tunnettu lappalaisnainen löysi elävän uskon juuri Brandellin avulla. Lars Levi Laestadius tapasi Lapin Marian Åselessa vuonna 1844. Laestadius ei todennäköisesti tavannut Brandellia ennen tämän kuolemaa.
Itä-Karjalan valtaus 1941
Itä-Karjalan valtaus 1941 on nimitys Suomen puolustusvoimien hyökkäykselle Itä-Karjalaan jatkosodan hyökkäysvaiheessa syksyllä 1941.
Sortavalan valtaus
Elokuun puoliväliin mennessä olivat suomalaiset ahtaneet puna-armeijan 168. divisioonan Lahdenpohjan–Pyhäjärven–Sortavalan väliselle alueelle. Jo heinäkuun 10. päivästä lähtien oli VII armeijakunta yrittänyt edetä kaupunkiin, mutta hyökkäykset olivat pysähtyneet Matkaselkä–Hämekoski-linjalle. Heikon hyökkäysmenestyksen ja VII armeijakunnan pois siirtämisen johdosta suomalaiset perustivat suoraan Päämajan alaisen I armeijakunnan, jonka komentajaksi tuli jääkäriupseeri Einar Mäkinen. Armeijakunta otti rintamavastuun 13. elokuuta ja aloitti hyökkäyksensä seuraavana päivänä. Armeijakunnan joukkoihin kuulunut eversti Antero Svenssonin 7. divisioona hyökkäsi suoraan Sortavalan suuntaan. Divisioonan tehtävinä oli pitää kaupunkiin saarretut neuvostojoukot eristyksissä, hyökättävä sekä kaupungin koillispuolitse Lahdenkylään ja Otsoiseen.
Valtauksen edellytyksenä ollut Karmalansalmi oli ollut suomalaisten hallussa jo 10. elokuuta lähtien. Ylimeno oli suojattu 17 minuutin tykistökeskityksen jälkeen. Tästä I armeijakunnan joukot lähtivät etenemään kohti Sortavalaa. Suomalaiset saivat siepattua neuvostojoukkojen sähkösanoman, jonka mukaan JR 367:n II ja III Pataljoona taistelivat saarrettuina Sortavalan kaupungissa ja ampuma- ja elintarvikkeet olivat loppumassa.
Everstiluutnantti Erkki Ruotsalon komentama jalkaväkirykmentti 30 (JR 30) eteni aivan Sortavalan tuntumaan lännessä, kun jalkaväkirykmentti 37 (JR 37) saarsi kaupungin pohjoisesta ja idästä. Kaupunki yritettiin vallata suoraan liikkeestä, mutta tulivoimaiset neuvostojoukot torjuivat suomalaiset. Suomalaiset laativat uuden suunnitelman, jonka mukaan kaupunkiin saarretut neuvostojoukot jaettaisiin kahtia. 15. elokuuta aamulla suunnitelmaa alettiin panna täytäntöön, kun JR 37:n III pataljoona aloitti hyökkäyksensä idästä kohti kaupunkia. Sitkeästi puolustautuneet neuvostojoukot ajettiin Laatokan rantaan, jossa viimeiset puna-armeijalaiset taistelivat kaislikossa kainaloitaan myöten. Tämän jälkeen JR 30:n II Pataljoona aloitti tunkeutumisen kaupunkiin lännestä ja pohjoisesta. Hyökkäykseen osallistui myös JR 37:n I Pataljoona vahvistuksenaan kaksi panssariautoa. Neuvostotykistö ampui autot käyttökelvottomiksi jo kahta tuntia myöhemmin. Keskipäivällä suomalaiset olivat kantakaupungissa, jossa katutaistelut kestivät iltapäivälle. Kello 15.10 tuli viesti II Pataljoonasta JR 30:n esikuntaan: ''Kaupunki on vallattu ja kaupungintalon katolla liehuu siniristilippu. Omat tappiot yksi kaatunut ja kolme haavoittunutta. Vihollisen tappiot kymmeniä.'' Iltaan mennessä koko kaupunki oli jo käytännössä suomalaisten puhdistama, vaikka seuraavaankin päivään asti piileskeli kellareissa ja ullakoilla neuvostosotilaita. Sortavalan valtauksen yhteydessä suomalaiset saivat 540 vankia.
Rautalahden vesiperämotti
thumb|300px|Vihollisen Karilahteen perääntyessään jättämää kalustoa. Samaan aikaan, kun Sortavalassa taisteltiin, eteni I armeijakunta kolmen divisioonansa voimin Sortavalan-Pyhäjärven-Lahdenpohjan välisessä kolmiossa. Kolmion sisällä olleen 168. divisioonan tehtävänä oli estää suomalaisten pääsy Sortavalaan ja Laatokan rannikolle. Divisioona puolustusalue oli aluksi 60 kilometriä. Divisioonankomentaja oli suunnitellut painopisteeksi valtakunnanrajan ja toisen portaan joukot varmistivat teiden risteykset, asutuskeskukset ja muut taktisesti tärkeät alueet. Eversti Mäkisen käskyn mukaan eversti Aarne Blickin 2. divisioona hyökkäsi 14. elokuuta alkaen Lahdenpohjan ja Pyhäjärven välillä kaakkoon. Keskellä hyökkäsi eversti Hannukselan 19. divisioona myös kaakkoon ja vasemmalla hyökkäsi Svenssonin 7. divisioona. Päämääränä oli estää neuvostojoukkojen pakeneminen Laatokan lahtien kuormauspaikkojen kautta omiensa puolille. Lentotiedustelu ilmoitti Rautalahden ja Puutsaaren välillä olleen vilkkaan laivaliikenteen. Suomalaisia kiinnosti erityisesti Rautalahti, jota pidettiin parhaimpana kuormauspaikkana vetäytyville neuvostojoukoille. Muita paikkoja olivat Puutsaari, Möklahti, Karilahti ja Haasiansalmi.
Hyökkäyksen edetessä olivat suomalaiset 15. elokuuta vain 4-8 kilometrin päässä Laatokan rannasta. 2. divisioonalle annettiin tavoitteeksi Rautalahti ja seuraavana päivänä suomalaistykistö aloitti Rautalahden kuormauspaikan tulituksen. Suomalaisten päävoimat aloittivat 17. elokuuta hyökkäyksessä Rautalahtea vastaan, joka pysähtyi pian neuvostojoukkojen sitkeään vastarintaan ja vastahyökkäykseen. Vastahyökkäys ja tehokas viivytys antoi neuvostojoukoille aikavoiton, jona aikana he saivat kuljetettua pääosan materiaalistaan ja henkilöstöstään pois 19. elokuuta mennessä. Vaikka neuvostodivisioona saikin parhaimman kalustonsa mukaansa, jäi suomalaisten käsiin muun muassa 40 kenttätykkiä, kahdeksan panssarivaunua, noin 350 autoa, 1 500 hevosta ja satoja vankeja. Kaikkiaan 168. divisioona kärsi offensiivissa lähes 4 000 miehen tappiot. Neuvostolähteen mukaan Rautalahdesta pelastui 10 000 miestä ja 3 000 haavoittunutta. Kuitenkin I armeijakunta oli tehtävänsä suorittanut ja se lakkautettiin 28. elokuuta ja sen joukot siirrettiin Karjalankannakselle tai Itä-Karjalaan.
Lopputaistelut Laatokan Karjalassa
Sortavalan suunnalta pois siirretty suomalainen VII Armeijakunta ryhmittyi Hyrsylä–Vieljärvi väliselle alueelle. Sen tavoitteena oli luoda sivustauhka Aittojoella ja Suvilahdessa puolustautuneille neuvostojoukoille. Niissä suunnissa suomalaisten ja saksalaisten eteneminen oli hyvin hidasta. 19. elokuuta 1941 Karjalan Armeija aloitti hyökkäyksensä, jonka tavoitteena oli vallata Suojärvi ja loput pohjoisemmasta Laatokan Karjalasta. Suomalaiset saivat vallatuksi Suojärven alueen ja etenivät Tsalkkiin asti 23. elokuuta. Elokuun lopussa suomalaiset etenivät myös Kuolismaasta aina Porajärven edustalle saakka. Elokuun lopussa neuvostojoukot saivat käyttöönsä kaksi merijalkaväkiprikaatia ja yhden divisioonan. Eli Neuvostoliiton 7. armeijan johdossa oli kolme divisioonaa ja kaksi prikaatia.
Tuuloksen läpimurto, hyökkäys Syvärille ja Pyhäjärven valtaus
Etelämpänä suomalaiset saavuttivat 8. syyskuuta Syvärin Kuuttilahden, Lotinapellon ja Podporožen luona. Samana päivänä 17. divisioonan joukoista muodostettu Osasto Marttinen saavutti Syvärin aseman ja katkaisi samalla Leningrad-Murmansk välisen Muurmannin radan. Tosin saksalaiset olivat ehtineet aiemmin Leningradin saarron yhteydessä. Sotjärven suunnalla edennyt VII armeijakunta juuttui taisteluihin Prääsästä. Neuvostojoukkojen vastarinta Prääsän-Pyhäjärven alueella kesti 16. syyskuuta saakka, vaikka suomalaisilla oli kolmea divisioonaa vastassa yksi neuvostodivisioona. Syvärin suunnalla suomalaiset aloittivat asemasodan ja eteneminen keskittyi kohti Äänistä. 18. syyskuuta suomalaiset valtasivat Bulajevan. Taistelujen ajan pohjoisella sivustalla Ryhmä Oinonen varmisti sivustan, eikä edennyt.
Petroskoin valtaus ja hyökkäys Syvärin eteläpuolelle
VI armeijakunnan esikunta antoi 2. lokakuuta 7. divisioonalle käskyn vallata sillanpää Syvärin eteläpuolelta. Tavoitteena oli mahdollistaa liikenne Podporožen ja Voznesenjan välillä. Divisioonan Syvärin ylimenoa hidasti omien joukkojen kieltäytymiset. Kahdesti hyökkäys epäonnistui tällä tavalla. Kolmannella kerralla 6. lokakuuta suomalaiset saivat kerralla läpimurron ja etenivät Podporožen ja Oštan suuntiin. 13. lokakuuta 17. ja 7. divisioona kohtasivat Orenskojejärvellä ryhmittyen puolustukseen. Seuraavana päivänä Neuvostoliiton 114. divisioona aloitti järven suunnalla vastahyökkäyksen saaden sisäänmurron ja taistelut riehuivat järvellä kymmenen päivän ajan.
Hyökkäys Seesjärvelle ja Karhumäkeen
thumb|300px| Välittömästi Petroskoin valtaamisen jälkeen suomalaiset jatkoivat etenemistään. Pohjoisessa prikaati K sai vallattua poltetun Porajärven. 18. lokakuuta mennessä suomalaiset olivat edenneet vain 30 kilometriä. Syinä tähän olivat yhä useammin toistuvat omien joukkojen kieltäytymiset ja neuvostojoukkojen vahvistusten sitkeä vastarinta. 15. lokakuuta muodostettiin pohjoisensuunnan- ja täydennysjoukoista uusi, II armeijakunta. Sen komentajaksi tuli Taavetti Laatikainen. Armeijakunta eteni nopeasti Soutjärven kautta Seesjärvelle, jonka sen joukot saavuttivat 25. lokakuuta. 7. marraskuuta armeijakunnan joukot kohtasivat Rukajärven suunnan 14. divisioonan Volomajoella. Etelässä VII armeijakunta oli juuttunut taisteluihin Kontupohjasta, mistä neuvostojoukot irtautuivat marraskuun alussa.
Mannerheim antoi 6. marraskuuta käskyn, jonka mukaan suomalaisten joukkojen tuli saavuttaa Seesjärven ja Äänisen välinen kannas ja ryhmittyä sitten puolustukseen. Marraskuun alusta aina sen loppuun saakka suomalaisten hyökkäys oli hidasta Äänisen rannan tietämillä, sillä neuvostojoukot olivat tehneet vahvat puolustusasemat Karhumäen ympärille. Marraskuun lopussa suomalainen 8. divisioona eteni Karhumäkeä puolustaneiden neuvostojoukkojen pohjoiseen sivustaan Suurlahteen, mutta neuvostojoukkojen vahvistusten vastahyökkäys pysäytti suomalaisjoukot siihen. Karjalan armeijan suurhyökkäys Karhumäkeä vastaan alkoi 29. marraskuuta ja johti kaupungin valtaukseen 5. joulukuuta. Karhumäen taistelussa neuvostojoukkojen tappiot olivat 8 000 kaatunutta ja 2 800 antautui suomalaisille. Suomalaisten kokonaistappiot olivat noin 1 500.
Lopputaistelut
Karhumäen valtauksen jälkeen suomalaiset etenivät käskyn mukaan Poventsaan. Neuvostojoukot räjäyttivät 8. joulukuuta Stalinin kanavan sulkuja, mutta tulvan vaikutukset jäivät pieniksi. Poventsan valtauksen jälkeen suomalaiset ryhmittyivät asemiin Maaselänkannaksella ja alkoi asemasotavaihe.
Lähteet
Haettu osoitteesta http://fi.wikipedia.org/wiki/Suurhy%C3%B6kk%C3%A4ys_Syv%C3%A4rilt%C3%A4_1944
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 2007
Vuoden 2007 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Sofiassa, Bulgariassa 17. – 22. huhtikuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini.
Carlos Alberto Parreira
thumb|right|Carlos Alberto Parreira Carlos Alberto Gomes Parreira (s. 27. helmikuuta 1943 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen jalkapallovalmentaja. Hän on tehnyt yli 40-vuotisen uran jalkapallovalmentajana eri puolilla maailmaa. Uran suurin saavutus on maailmanmestaruus Brasilian maajoukkueen kanssa 1994.
Ura
Parreira johti vuoden 1994 jalkapallon MM-kisoissa Brasilian maajoukkueen voittoon ja hänet valittiin uudestaan Brasilian päävalmentajaksi vuoden 2006 kisoihin. Parreira on johtanut MM-kisoissa viiden eri maan joukkueita, Kuwaitia 1982, Yhdistyneitä arabiemiirikuntia 1990, Brasiliaa 1994, Saudi-Arabiaa 1998 ja Etelä-Afrikkaa 2010. Tähän saavutukseen on myös yltänyt Bora Milutinović.
Vuoden 1998 MM-kisoissa Parreira potkittiin pois Saudi-Arabian joukkueen johdosta kahden huonosti menneen ottelun jälkeen. Parreira oli toinen kisoissa pois potkituista valmentajista.
Parreira kieltäytyi toistuvasti valmentamasta vuoden 1998 ja 2002 MM-kisoissa Brasiliaa. Kuitenkin vuoden 2002 MM-kisojen jälkeen hän myöntyi valmentamaan joukkuetta tavoitteena puolustaa mestaruutta vuoden 2006 MM-kisoissa. Brasilian kisat menivät kuitenkin poskelleen ja Brasilia putosi jo puolivälierissä hävittyään Ranskalle. Parreira jätti tehtävänsä kisojen jälkeen.
Alkuvuodesta 2007 Parreira astui Etelä-Afrikan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajan tehtäviin. Parreiran johdolla Etelä-Afrikka kuitenkin menestyi vaisusti Afrikan mestaruuskisoissa 2008 jääden alkulohkoon. Huhtikuussa 2008 Parreira ilmoitti jättävänsä tehtävät perhesyiden vuoksi. Eteläafrikkalaismedioiden mukaan Parreiran vaimo on sairastunut syöpään.
Huhtikuussa 2009 Parreira palasi Fluminensen päävalmentajaksi, mutta menestys seurassa jäi vaisuksi ja heinäkuussa 2009 hän sai potkut tehtävistään.
Joel Santanan saatua potkut Etelä-Afrikan maajoukkueen peräsimestä lokakuussa 2009 on Parreiran nimi noussut esille mahdollisena seuraajakandidaattina eikä hän ole kieltänyt huhuja. Sopimus vahvistettiin 23. lokakuuta. Parreira ei onnistunut hyvästä yrityksestä huolimatta viemään Etelä-Afrikkaa jatkoon kovasta alkulohkosta. Tappio Uruguaylle, tasapeli Meksikon kanssa ja voitto Ranskasta eivät riittäneet, joten Parreiran suojateista tuli ensimmäinen isäntämaajoukkue, joka putosi jo lohkovaiheessa. Putoamisen jälkeen Parreira ilmoitti lopettavansa yli 40 vuotta kestäneen valmennusuransa.
Marraskuun lopulla 2010 uutisoitiin, että Parreira olisi pyörtämässä lopettamispäätöksensä ja palaamassa valmennustehtäviin Chilen maajoukkuevalmentajaksi. Myös hänen siirtymisestään Corinthiansin valmentajaksi kaudeksi 2011 on spekuloitu.
Firefly
Firefly tarkoittaa:
Surselvan alue
350px|thumb|Surselvan alue.
Surselvan alue on yksi Sveitsin 146:sta ja Graubündenin kantonin 11:stä hallinnollisesta alueesta. Se sijaitsee Kaakkois-Sveitsissä Vorderrheinjoen ja sen sivujokien laaksoissa.
Alueeseen kuuluu viisitoista kuntaa: Breil/Brigels, Disentis/Mustér, Falera, Ilanz/Glion, Laax, Lumnezia, Medel, Obersaxen Mundaun, Safiental, Sagogn, Schluein, Sumvitg, Trun, Tujetsch ja Vals. Alueen pinta-ala on 1 374 neliökilometriä ja asukasluku 21 455 (31.12.2016). Alueen pääkieli on saksa.
Offset
Offset voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ram It Down
Ram It Down on heavy metal -yhtye Judas Priestin albumi, joka ilmestyi vuonna 1988. Levy nousi Britannian listoilla sijalle 24. Yhdysvalloissa Ram It Down myi kultaa heinäkuussa 1988 ja saavutti listasijan 31. Varsinaisina singleinä julkaistiin ”Ram It Down” ja cover-versio Chuck Berryn ”Johnny B. Goodesta”. Promosingleinä julkaistiin ”Blood Red Skies” sekä ”I'm A Rocker”. Albumi jäi Priestin pitkäaikaisen rumpalin Dave Hollandin viimeiseksi työksi, sillä hän erosi tämän jälkeen. Kappaleesta ”Johnny B. Goode” on tehty musiikkivideo.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Tipton/Halford/Downing, paitsi ”Johnny B. Goode”.
Uno Wahlroos
Uno Wilhelm Wahlroos (9. helmikuuta 1865 Sipoo – 28. helmikuuta 1924) oli suomalainen taidemaalari ja kivipiirtäjä.
Wahlroosin vanhemmat olivat merimies Fredrik Ferdinand Wahlroos (s. 1839) ja piika Augustina Lindqvist (s. 1837).
Wahlroos opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1886–1888 ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1889–1890. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1894, 1895, 1896, 1897 ja 1900. Wahlroos kuvasi tauluissaan usein Porvoon maisemia ja Sipoon saaristoa. Hän työskenteli kivipiirtäjänä ja oli Lilius & Hertzbergin ja myöhemmin Tilgmannin kirjapainojen palveluksessa ylilitografina.
Zamira Rahmanova
Zamira Alimradovna Rahmanova (, s. 28. joulukuuta 1985 Kaspijsk, Dagestanin ASNT, Neuvostoliitto) on venäläinen naispainija, maailman- ja euroopanmestari.
48–51 kilogramman painoluokissa kilpaileva Rahmanova voitti vuonna 2011 maailmanmestaruuden Istanbulista ja vuonna 2010 MM-pronssia Moskovasta. Sofian EM-kilpailuissa 2007 hän voitti Euroopan mestaruuden. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Rahmanova oli sarjassa 48 kg 11:s.
I’m in Love
I’m in Love on yhdysvaltalaisen R&B-laulajan Evelyn ”Champagne” Kingin neljäs albumi, joka julkaistiin RCA-levy-yhtiöllä 21. kesäkuuta 1981. Albumin tuottivat Morrie Brown, Willie Lester, Rodney Brown, Kashif sekä Lawrence Jones. Albumi sijoittui Billboard 200 -listan sijalle 28.
Autuaiden saaret
Autuaiden saaret on monissa kulttuureissa esiintynyt vertauskuva saavuttamattomasta tuonpuoleisesta paratiisista.
Sumerilaisten Gilgames-eepoksen saarivaltakunta Dilmun, jonne Utnapištim pakeni tuhotulvaa, Ziusudraa, paikallistettiin Bahrainin saarelle.
Antiikin ajan Autuaiden saaret sijoitettiin Atlantille, lähinnä Kanarian saarille, ja samastettiin Elysioniin, jonne valitut pääsivät kuolemansa jälkeen. Plutarkhos kirjoitti niistä näin: ”Siellä sataa harvoin, ja silloin kun sadetta saadaan, sitä tulee kohtuullisesti. Tuulet ovat enimmäkseen lauhkeita ja ne antavat niin runsaasti kastetta, että maa tuottaa itsestään parhaita hedelmiä ylenpalttisesti eikä asukkaiden tarvitse tehdä mitään muuta kuin nauttia lepoa kaikesta vaivannäöstään. Ilma on aina miellyttävä, ja barbaaritkin yleisesti otaksuvat, että juuri siellä ovat ne Elysionin kentät ja autuaiden asuinsijat, joita Homeros runoissaan tenhoten kuvaa.”
Historioitsija Josephus yhdisti Autuaiden saariin gnostilaisuuteen liittyvän dualismin, käsityksen hengen ja aineen vastakohtaisuudesta ja toivon vapautua pimeyden vallasta valoon. Sielut ovat peräisin ”hienoimmasta eetteristä”, yläilmojen taivaallisista kerroksista, mutta ne on kuolemiseen asti kahlittu ”lihan orjuuteen”. Kuolemisen yhteydessä sielut puhdistetaan ja viedään Autuaiden saarille, ilon maahan, kun taas saastaiset sielut ajetaan pimeyden rotkoon.
Keltit, etenkin iirit, jotka jo ennen kristinuskon saapumista tarinoivat onnellisista paratiisisaarista ja merimatkoista sinne. Nämä tarinat yhdistyivät myöhemmin kristillisiin käsityksiin ikuisesta autuudesta. Esimerkkinä olkoon legenda Pyhästä Brandanuksesta eli Brendanista, merenkulkija-apotista, joka vieraili saarilla. On arvailtu, että tarina kertoisi Amerikan löytämisestä ennen Kolumbusta. Kuvitelmiin autuaiden maasta kuuluu myös Thomas Moren saari Utopia.
Tuonpuoleiset onnen saaret tunnetaan myös muun muassa intiaanien taruissa. Sama kaipuu esiintyy kuvitelmissa ikuisen nuoruuden lähteestä ja laiskurien maasta.
Kuparitetra
Kuparitetra (Hasemania nana) on tetroihin kuuluva eteläamerikkalainen kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö
Kuparitetra kasvaa noin viisi senttiä pitkäksi. Se on kuparinruskea, pyrstössä on voimakas musta juova ja pyrstöevän kärjet ovat hopeanvalkeat. Kalan levätessä yöllä tai sen ollessa stressaantunut muuttuu väri hopeisemmaksi. Naaraat ovat koiraita hieman haaleampia ja niiden peräevän päät ovat kellertäviä.
Alkuperä
Kuparitetroja elää luonnossa Brasiliassa São Francisco-joen vesistössä Minas Geraisin osavaltiossa.
Käyttäytyminen
Kuparitetra tarvitsee parven, jossa on ainakin kuusi, mielellään kymmenen kalaa. Isommassa parvessa ärhäkät kalat jättävät muut akvaarion asukit paremmin rauhaan ja keskittyvät kinastelemaan keskenään.
Vesiolot ja ravinto
Kuparitetralle sopiva pH on 6–8, lämpötila 23–27 °C ja kovuus 5–20 °dH.
Se syö luonnossa hyönteisiä, akvaariossa hiutaleita ja pakastettuja eläimiä.
Armin Zöggeler
Armin Zöggeler (s. 4. tammikuuta 1974 Merano) on italialainen ohjaskelkkailija, kaksinkertainen olympiavoittaja ja kuusinkertainen maailmanmestari.
Zöggeler aloitti kelkkailun jo pikkupoikana luonnonradoilla. 14-vuotiaana hän voitti nuorten maailmancupin ja 19-vuotiaana oli mukana Italian maajoukkueessa. Sittemmin Zöggeleristä on saavutustensa myötä tullut eräs maailman menestyneimmistä urheilijoista lajissaan. Hän on ainoa talviolympialaisissa kuusissa peräkkäisissä kisoissa mitalin saavuttanut urheilija.
Zöggeler on yltänyt mitaleille kuusissa peräkkäisissä olympialaisissa: hän sai 1994 Lillehammerissa pronssia, 1998 Naganossa hopeaa, 2002 Salt Lake Cityssä ja 2006 Torinossa kultaa sekä 2010 Vancouverissa ja 2014 Sotšissa pronssia. MM-kisoissa hän on voittanut 16 mitalia, kuusi kultaa, viisi hopeaa ja viisi pronssia. EM-kilpailuissa hän on voittanut 18 mitalia, neljä kultaa, kuusi hopeaa ja kahdeksan pronssia. Maailmancupin kokonaiskilpailun hän on voittanut kymmenen kertaa ja voittanut kaikkiaan 57 osakilpailua yksikkökilpailussa.
Siviiliammatiltaan Zöggeler on poliisi. Hän asuu Lanassa, Bolzanossa.
Arenacin piirikunta
Arenacin piirikunta on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 15 002 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Standishin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1883.
Viamalan alue
350px|thumb|Viamalan alue.
Viamalan alue on yksi Sveitsin 146:sta ja Graubündenin kantonin 11:stä hallinnollisesta alueesta. Se sijaitsee Kaakkois-Sveitsissä Hinterrheinjoen ja sen sivujokien laaksoissa.
Alueeseen kuuluu 19 kuntaa (1.1.2021): Andeer, Avers, Cazis, Domleschg, Ferrera, Flerden, Fürstenau, Masein, Muntogna da Schons, Rheinwald, Rongellen, Rothenbrunnen, Scharans, Sils im Domleschg, Sufers, Thusis, Tschappina, Urmein ja Zillis-Reischen. Alueen pinta-ala on 628 neliökilometriä ja asukasluku 13 319 (31.12.2016). Alueen pääkieli on saksa.
Eric Bolling
Eric Thomas Bolling (s. 2. maaliskuuta 1963 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja, konservatiivinen poliittinen kommentaattori ja kirjailija. Hän on juontanut Fox News ja Fox Business -kanavilla politiikkaan ja talouteen liittyviä ohjelmia, kuten Cashin’ In, The Five ja Fox News Specialists.
Yksityiselämä
Bolling asuu Etelä-Carolinassa ja on uskonnolliselta vakaumukseltaan katolilainen. Hänellä ja hänen vaimollaan Adriennella oli yksi poika, joka kuoli 19-vuotiaana huumeiden yliannostukseen syyskuussa 2017.
Konserni
Konserni on kahden tai useamman yrityksen muodostama taloudellinen kokonaisuus, jossa emoyrityksellä on yksin tai yhdessä muiden samaan konserniin kuuluvien yritysten kanssa määräysvalta yhdessä tai useassa muussa yrityksessä.
Suomessa konserneiksi luetaan sellaiset yritysryhmät, joilla on Suomessa konsernirakenne ja jotka suomalaisen konsernirakenteen velvoittamina täyttävät konsernitilinpäätöksen. Konserneihin lasketaan mukaan myös Suomessa toimivat monikansallisiin konserneihin kuuluvat yksittäiset yritykset.
Suuryritykset ovat tyypillisesti konserneja.
Yleistä
Määräysvalta muodostuu yleensä silloin, kuin yrityksellä on yli 50 prosentin äänivalta omistamastaan toisesta yrityksestä. Määräysvalta muodostuu myös silloin, jos yrityksellä on oikeus nimittää enemmistö toisen yrityksen hallituksesta tai vastaavasta toimielimestä, tai muutenkin, jos toinen yritys tosiasiallisesti käyttää määräysvaltaa toisessa yrityksessä tai yrityksiä johdetaan yhteisesti.
Emoyhtiö tai emoyritys on konsernin yhtiöistä se, jolla on määräysvalta konsernin muihin yhtiöihin (tytäryhtiöihin) nähden.
Tytäryhtiö tai tytäryritys on yhtiö, johon konsernin emoyhtiöllä on määräysvalta.
Sisaryhtiö tai sisaryritys tarkoittaa emoyhtiön välittömiä tytäryhtiöitä suhteessa keskenään.
Osakkuusyritys on Suomen kirjanpidossa sellainen konserniin kuulumaton yritys, johon toisella yrityksellä kuitenkin on huomattava vaikutusvalta. Lähtökohtaisesti näin on silloin, kun toinen yritys omistaa (joko suoraan tai tytäryritystensä kautta) vähintään viidesosan mutta enintään puolet sekä osakkuusyrityksen pääomasta että äänimäärästä.
Alakonserni on konserni, jonka emoyhtiö on jonkin toisen konsernin tytäryhtiö.
Konsernin taloudellinen tulos ja asema esitetään konsernitilinpäätöksellä, joka esitetään siten kuin se olisi yksittäisen yhtiön tilinpäätös.
Konsernin emoyhtiön toimitusjohtaja voi käyttää titteliä konsernijohtaja.
Konsernia, joka on levittäytynyt useille toimialoille (joiden keskinäinen synergia on heikko), voidaan kutsua konglomeraatiksi.
Konserni voi koostua emoyhtiöstä ja yhdestä tytäryhtiöstä. Tiettyyn maahan rekisteröity emoyhtiö voi omistaa ulkomaille rekisteröidyn tytäryhtiön.
Puhtaasti juridisesta näkökulmasta ryhmän muodostumisen kautta syntyy tilanne, jota ei voi kopioida muissa liiketoimintakonteksteissa - että yritykset voivat sijoittua hierarkkiseen asemaan keskenään eli toistensa ala- ja yläpuolelle. Tällaista menettelyä haittaa yleensä sopimuslaki. Tämä tarkoittaa, että konserniin kuuluvat yritykset voidaan organisoida kolmen ulottuvuuden mukaan: markkina-alue (rinnakkainen toistensa kanssa), markkinavaihe (peräkkäin ennen ja jälkeen) ja hierarkkinen (toistensa ala- ja yläpuolella).
Suomessa yrityssaneeraukseen tai konkurssiin ei sinänsä haeta konsernia, vaan emoyhtiö ja tytäryhtiö(t) on haettava erikseen. Yrityssaneerauksessa laadittavat saneerausohjelmaehdotukset laaditaan emoyhtiölle ja tytäryhtiö(i)lle erikseen.
Hyötyjä
Konsernirakenteesta voi olla yritykselle useita hyötyjä, kuten esimerkiksi konserniavustukset ja pääomalainan myöntäminen tytäryhtiölle, tytäryhtiön myynti sellaisenaan ja ostetun yhtiön itseensä sulauttamisen välttäminen, pääoman parempi kohdistaminen tytäryhtiötasolla konsernitason sijaan, tytäryhtiöiden kyky ostaa yhteisiä palveluja emoyhtiöltä (konsernipalvelut) sekä tytäryhtiön haku yrityssaneeraukseen tai konkurssiin siten, että emoyhtiö pysyy pystyssä.
Rahoituksellisia hyötyjä
Tappiollinen tytäryhtiö voi pysyä pystyssä emoyhtiön myöntämän pääomalainan turvin. Tytäryhtiö voi esimerkiksi tehdä tappiollista tuotekehitystä pääomalainan avulla. Tai liiketoimintaansa käynnistävä tytäryhtiö voi tehdä suuria investointeja pääomalainan avulla. Pörssiin listattu emoyhtiö voi toimia tytäryhtiön/tytäryhtiöiden "rahoitusvälineenä" siten, että se laskee liikkeelle osakkeita ja velkakirjoja, joiden tuotot annetaan tytäryhtiön/tytäryhtiöiden käyttöön.
Tytäryhtiöiden osittaisella tai kokonaisella myymisellä sekä pörssiin listaamisella voidaan saada rahoitusta. Emoyhtiö voi välttää likviditeettikriisin myymällä tytäryhtiön. Emoyhtiö voi käyttää tytäryhtiön listaamista pörssiin rahoitustapana. Emoyhtiö voi ottaa myös muita tahoja tytäryhtiön omistajiksi.
Kansainvälinen liiketoiminta
Toiminnanharjoittamiseen useassa maassa tarvitaan konserni. Konsernin avulla yrityksellä voi olla omaa tuotantoa useissa maissa eri tytäryhtiöiden alaisuudessa. Toisaalta valmiiden tuotteiden myyntiä varten voi olla eri markkinoita kattava myyntikonttoreiden verkosto, joka toteutetaan konsernin tytäryhtiöinä. Kansainvälisesti toimiva vähittäiskauppaketju omistaa jokaista sen toimintamaata varten erillisen tytäryhtiön.
Yt-neuvotteluiden välttäminen
Suomessa yritys voi yt-neuvotteluiden välttämiseksi organisoida toimintansa alle 20 henkilön suuruisiin tytäryhtiöihin ja emoyhtiöön, sillä alle 20 työntekijän ollessa työsuhteessa ei tarvitse järjestää yt-neuvotteluja. Konserni ei ole yhteistoimintalaissa tarkoitettu yritys. Konserneissa yhteistoimintalain soveltaminen määräytyy yhtiöittäin, ei konsernin henkilöstömäärän mukaan. Yt-neuvotteluiden välttämiseksi yrityksellä voi olla yksi tai useampia tytäryhtiöitä, joiden avulla yksittäisten yhtiöiden työntekijämäärät saadaan pidettyä alle 20:ssä. Tytäryhtiö voi olla esimerkiksi maahantuontiyhtiö, markkinointiyhtiö tai kiinteistöyhtiö.
Verohyötyjä
Suomessa paljon työllistävä tytäryhtiö saattaa olla henkilöyhtiö, jotta voidaan hyödyntää kirjanpidossa ennakonpidätyksen alaisiin palkkoihin sidottua toimintavarausta, jonka avulla voidaan säästää veroissa. Esimerkiksi Lidlin Suomen-yhtiö on kommandiittiyhtiö.
Kansainvälinen konserni voi hyödyntää siirtohinnoittelua, jolla voidaan säästää veroissa. Siirtohinnoittelua voidaan hyödyntää esimerkiksi tavaran kaupassa, myymällä tavara matalalla hinnalla konsernin sisäisesti matalan verotuksen maahan, ennen myyntiä asiakkaalle korkealla hinnalla. Voitot jäävät tällöin matalan verotuksen maahan. Esimerkiksi Alankomaita on käytetty tähän, siten että tavaraa kuljettava laiva on jatkanut kohti asiakasta pysähtymättä Alankomaissa tai purkamatta lastia siellä ja Alankomaissa on käsitelty vain lasku.
Vic Morrow
Victor "Vic" Morrow (14. helmikuuta 1929 New York, New York – 23. heinäkuuta 1982) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Konserni
Lähteet
Società consociata
Vic Morrow
Toiseen maailmansotaan sijoittuvassa televisiosarjassa Combat! hän näytteli kersantti Chip Saundersia 1962–1967.
Morrow kuoli elokuvan Hämärän pelottavat varjot kuvauksissa tapahtuneessa onnettomuudessa helikopterin pudottua hänen viereensä. Onnettomuudessa kuoli myös kaksi lapsinäyttelijää. Ohjaaja John Landis sai syytteen kuolemantuottamuksesta, mutta ei saanut sitä tuomiota, koska asia ratkaistiin sovintomenettelyllä.
Riebeckiitti
Riebeckiitti eli riebekkiitti on natriumamfiboliryhmään kuuluva runsasnatriuminen mineraali, ja sen kemiallinen kaava on Na2(Fe,Mg)5Si8O22(OH)2. Se on kidejärjestelmältään monokliininen, ja sen kiteet ovat tavallisesti pitkiä prismakiteitä, joiden poikkileikkaus on timantinmuotoinen. Kiteet voivat olla myös säikeisiä, säteittäisiä ja keihäänkärjen, lehden tai pylvään muotoisia. Riebeckiitin kovuus on 5–6 ja ominaispaino 3,0–3,4. Sen lohkeavuus on täydellinen, kahteen suuntaan timantinmuotinen, ja murtuma on epätasainen ja sirpaleinen. Mineraali vaihtelee läpikuultavasta lähes läpikuultamattomaan. Riebeckiitti on nimetty saksalaisen tutkijan Emil Riebeckin (1853–1885) mukaan.
Vic Morrow
Näyttelijä Jennifer Jason Leigh on Vic Morrow’n tytär.
Riebeckiitti
Riebekkiittiä muodostuu tavallisesti tummansinisinä, pitkänomaisista säikeittäisiin, kiteinä runsasnatriumisissa graniiteissa, syeniiteissä, rautamuodostumissa ja liuskeissa.
Jotkin riebekkiitin muodot, kuten krokidoliitti, ovat asbestimaisia. Ailsa Craigin saarelta löydettävä riebekkiittigraniitti, ailsiitti, on arvokasta siitä tehtävien curling-kivien vuoksi.
Joona Mourujärvi
Joona Mourujärvi (s. 7. tammikuuta 2002 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Hän laukoo oikealta.
Ura
Mourujärvi on Kiekko-Laserin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Oulun Kärppiin, jossa Mourujärvi voitti kauden 2017–2018 päätteeksi SM-hopeaa. Kauden 2019–2020 päätteeksi hänet valittiin B-nuorten SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2020–2021 Mourujärvi jakoi pudotuspeleissä Kärppien U20-joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Samu Koskenkorvan kanssa lukemalla +6.
Kaudella 2021–2022 Mourujärvi nousi Kärppien U20-joukkueen varakapteeniksi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+18=24. Mourujärvi debytoi samalla kaudella myös Kärppien SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi seitsemän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Mourujärvi teki liigadebyyttinsä 16. lokakuuta 2021 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänelle avautui paikka Kärppien kokoonpanosta, kun Jaakko Niskala oli loukkaantunut. Mourujärvi merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.58 minuuttia ja Mourujärvi keräsi teholukeman +1. Kauden 2022–2023 hän pelasi kokonaan Kärppien U20-joukkueessa.
Mourujärvi siirtyi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen.
Xi Luozhuoma
Shelok Dolma (kiinal. nimi Xi Luozhuoma, s. 24. lokakuuta 1987 Kongpo, Nyingchin prefektuuri, Tiibet, Kiina) on Kiinaa edustava naispainija ja maailmanmestari.
Xi teki ensiesiintymisensä kansainvälisissä turnauksissa Istanbulin MM-kilpailuissa 2011. Hän selviytyi 67 kg:n sarjan loppuotteluun, jossa voitti mongolialaisvastustajansa jaksoin 2–0. Kultamitalin myötä Xistä tuli ensimmäinen tiibetiläistaustainen naispainin maailmanmestari. Hän sai MM-pronssia 63 kg:n painoluokassa 2012.
Xi voitti Aasian-mestaruuden 63 kg:n sarjassa 2013 ja 2015, ja sai samassa painoluokassa hopeaa Aasian kisoissa 2014.
Tyynenmeren Grand Prix
Tyynenmeren Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Tyynenmeren Grand Prix ajettiin kausilla 1994 ja 1995. Molemmat kilpailut ajettiin TI Circuitilla Japanissa, lähellä Kōbea. Japanissa järjestettiin siten kausina 1994 ja 1995 kaksi Formula 1 -kilpailua, sillä Suzukassa ajettiin Japanin Grand Prix.
Rata
Tyynenmeren Grand Prix ajettiin Tanaka International Circuit -radalla (nyk. Okayama International Circuit). Rata oli pysyvä moottorirata, joka avattiin vuonna 1990 yksityiseksi radaksi. Formula 1 -kilpailuja se isännöi kausilla 1994 ja 1995. Rata oli luonteeltaan syheröinen ja paljon downforcea vaativa, minkä lisäksi radan sijainti ei ollut suurelle yleisölle paras mahdollinen. Näiden takia radalla ei kilpailtu kauden 1995 jälkeen.
Rata oli pituudeltaan 3,703 kilometriä, ja kierroksia ajettiin kilpailussa yhteensä 83.
Gottfried Semper
Gottfried Semper (s. 29. marraskuuta 1803, Hampuri – k. 15. toukokuuta 1879, Rooma) oli saksalainen arkkitehti. Hän oli yksi merkittävimmistä saksalaisista 1800-luvun keskivaiheen arkkitehdeista. Hänen päätyönään pidetään Semperoper-oopperataloa Dresdenissä (1838–1841).
Tyynenmeren Grand Prix
Kilpailukatsaus
Michael Schumacher voitti molemmat Aidassa ajetut F1-kilpailut. Vuonna 1994 Tyynenmeren GP oli kauden toinen osakilpailu, vuonna 1995 puolestaan kolmanneksi viimeinen Kōben maanjäristyksen takia.
Gottfried Semper
Semper opiskeli Hampurin Johanneum-koulussa ennen kuin vuonna 1823 aloitti historian ja matematiikan opinnot Göttingenin yliopistossa. Vuonna 1825 hän opiskeli arkkitehtuuria Münchenin Ludwig-Maximilian-yliopistossa Friedrich von Gärtnerin ohjaamana.
Tyynenmeren Grand Prix
Kilpailukatsaus
Kauden 1994 kilpailussa Benetton-kuljettaja Schumacher lähti toisesta lähtöruudusta, mutta ohitti paalupaikalta lähteneen Ayrton Sennan lähdössä. Senna joutui keskeyttämään ensimmäisessä mutkassa pyörähdettyään, kun Mika Häkkinen osui hänen autoonsa. Lopulta Schumacher voitti yli minuutin erolla toiseksi ajaneeseen Gerhard Bergeriin. Muut kuljettajat jäivät hänelle vähintään yhden kierroksen tai keskeyttivät. Voitto oli Schumacherille uran neljäs.
Gottfried Semper
Semper toimi arkkitehtuurin professorina Dresdenissä 1834–1848. Hän suunnitteli Dresdeniin synagogan, oopperan ja taidemuseon. Vallankumousten leimaamana vuonna 1848 Semper pakeni Pariisiin ja siirtyi sieltä Lontooseen, missä hän osallistui muun muassa vuoden 1851 maailmannäyttelyyn sekä Victoria and Albert Museumin suunnitteluun. Vuosina 1855–1871 Semper opetti Zürichin polyteknillisessä korkeakoulussa ja suunnitteli sen uuden rakennuksen. Vuonna 1871 hän muutti Wieniin, jossa hän suunnitteli yhdessä Karl von Hasenauerin kanssa luonnontieteellisen ja taidehistoriallisen museon sekä Burgtheaterin ja Hofburgin Neue Burgin.
Tyynenmeren Grand Prix
Kilpailukatsaus
Kaudella 1994 sattuneiden Ayrton Sennan ja Roland Ratzenbergerin kuolonkolareiden takia, autot olivat pari sekuntia hitaampia kaudella 1995. Tämä näkyi selvästi kierrosajoissa: kilpailun nopein kierros kaudella 1994 oli 1.14,023, kun taas kaudella 1995 se oli 1.16,374. Lisäksi Ayrton Sennan kauden 1994 paalupaikka-aika oli 1.10,218 ja David Coulthardin kauden 1995 paalupaikka-aika oli 1.14,013.
Voittajat
Ainoastaan Michael Schumacher ja Benetton-talli voittivat Tyynenmeren Grand Prix’n.
Paalupaikat
Ainoastaan Williams -tallin kuljettajat lähtivät paalupaikalta.
Nopeimmat kierrokset
Ainoastaan Michael Schumacher ja Benetton -talli saavutti kilpailun nopeimman kierroksen.
Jarmo Korhonen (poliitikko)
thumb|Jarmo Korhonen elokuussa 2011. Jarmo Korhonen (s. 1965 Joensuu) on suomalainen poliitikko. Hän oli Suomen Keskustan puoluesihteeri vuosina 2006–2010.
Poliittinen ura
Korhonen liittyi keskustan jäseneksi 22-vuotiaana vuonna 1987. Vuonna 1994 hänet valittiin Keskustan Etelä-Pohjanmaan piirin toiminnanjohtajaksi ja Korhonen muutti Itä-Suomesta Seinäjoelle. Ennen valintaansa puoluesihteeriksi Korhonen työskenteli toiminnanjohtajan tehtävien ohella muun muassa Anneli Jäätteenmäen pääministerikampanjan vaalipäällikkönä. Hän toimi myös europarlamentaarikko Kyösti Virrankosken kotimaan avustajana ja kolme kertaa vaalipäällikkönä.