cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Manchester United FC
Ennen triplaa (1986–1998)
Cantona kohautti jalkapallomaailmaa kaudella 1994–1995 vierasottelussa Crystal Palaceaa vastaan. Hän sai ottelussa punaisen kortin ja kävellessään pois kentältä potkaisi kung fu -tyylisellä potkulla hänelle katsomosta huudellutta kotijoukkueen kannattajaa Matthew Simmonsia rintakehään. Ranskalainen sai tempustaan seitsemän kuukauden pelikiellon ja 120 tuntia yhdyskuntapalvelua. ManU jäi liigassa toiseksi häviten pisteellä, voittaneelle Blackburn Roversille. FA Cupissakin seura jäi toiseksi, Evertonin vietyä 1–0 voitto loppuottelussa. Ferguson ilmoitti myyvänsä joitain avainpelaajiaan ja korvaavan heidät omilla junioreillaan, joihin kuului muun muassa David Beckham, Gary Neville, Phil Neville ja Paul Scholes. Uudet pelaajat pääsivät myös nopeasti pelaamaan nuorten maaotteluita Englannin paidassa. Kaudella 1995–1996 United juhli jälleen ”tuplaa”.
Kaudella 1996–1997 ManU voitti jälleen mestaruuden ja Eric Cantona ilmoitti lopettavansa pelaajauransa, ollen vasta 30-vuotias. Seuraavan kauden joukkue aloitti jälleen hyvin, mutta lopulta kauden tuplamestari Arsenal kiri ohi.
Tripla (1998–1999)
thumb|Triplan pokaalit –[[Englannin Valioliiga|Valioliiga, Mestarien liiga ja FA Cup (vasemmalta oikealle)]] Manchester Unitedille kausi 1998–1999 on sen historian menestyksekkäin, sen voittaessa ensimmäisenä ja ainoana englantilaisjoukkueena triplamestaruuden – voittamalla Valioliigan, FA Cupin ja mestarien liigan. Todella jännittävällä liigakaudella United voitti pisteen erolla toiseksi tulleen Arsenalin. Viimeisellä kierroksella ManU voitti Tottenhamin numeroin 2–1. Alex Ferguson on sanonut liigan voittamisen vaikeimmaksi. FA Cupin loppuottelussa United voitti Newcastlen Teddy Sheringhamin ja Scholesin maaleilla 2–0. Mestarien liigan loppuottelussa taas englantilaiset olivat Bayern Munchenia vastaan lisäajalle mentäessä 1–0 tappiolla, mutta nousi dramaattisten vaiheiden jälkeen 2-1 voittoon lisäajalla Sheringhamin ja Solskjærin osumilla. Myöhemmin Ferguson lyötiin ritariksi, tekemästään työstä jalkapalloilun hyväksi.
Triplan jälkeen (1999–2013)
Manchester United voitti liigan vuosina 2000 ja 2001. Vuonna 2000 Unitedista tuli yksi 14 jäsenestä Euroopan johtavien jalkapalloseurojen yhteenliittymässä G-14:ssä. Puolustavammalla taktiikalla Ferguson yritti piestä joukkueen Euroopan huipulle, se ei onnistunut ja kaudella 2001–2002 sijoitus liigassa oli kolmas. Seuraavalla kaudella United voitti jälleen mestaruuden ja teki heinäkuussa 2002 Englannin uuden siirtoennätyksen, hankkimalla Rio Ferdinandin Leedsista 29:llä miljoonalla punnalla. Vuonna 2004 ManU juhli FA Cupin voittoa, kun finaalissa kaatui Millwall. Välierissä manchesterilaiset voittivat koko kauden liigaa täydellisesti hallinneen Arsenalin.
Chelsean hallitsemalla kaudella 2005–2006 ManU sijoittui toiseksi. Keskikentän sielu ja yhteensä 458 ottelua joukkueessa pelannut Roy Keane siirtyi Celticiin. Mestarien liigassakin joukkue jäi lohkovaiheessa viimeiseksi. Kauden aikana useita avainpelaajia oli loukkaantuneena – Gabriel Heinze, Alan Smith, Ryan Giggs ja Paul Scholes. United voitti kuitenkin Liigacupin toisen kerran historiansa aikana. Nistelrooy jätti joukkueen kauden päätteeksi riitaannuttuaan Fergusonin kanssa ja siirtyi Real Madridiin.
Kauteen 2006–2007 United lähti taas hyökkäysvoittoisempaan peliin. Se oli myynyt maalitykki van Nistelrooyn ja seura oli hankkinut ainoastaan kaksi pelaajaa kesällä: maalivahti Tomasz Kuszczakin West Bromwich Albionista, josta tämä oli ollut jo edelliskaudella lainassa, ja Tottenham Hotspurissa loistavan kauden pelanneen keskikenttämies Michael Carrickin. Ennen kautta spekuloitiin olisivatko Wayne Rooney ja Cristiano Ronaldo sopineet edellisen kesän MM-kisoissa syntyneen riitansa ja kuinka se vaikuttaisi parin peliin. Kaksikko oli sopinut riitansa ja kauden avausottelussa Fulhamia vastaan Rooney teki kaksi maalia ja Ronaldo yhden, Unitedin voittaessa 5–1. ManU jatkoi läpi kauden vakuuttavia otteita ja oli jo pitkään tavoittelemassa historiansa toista triplaa. Mestarien liigan puolivälierissä United otti yhden turnauksen historian hienoimmista voitoista, kukistamalla AS Roman kotikentällään peräti 7–1. Välierissä englantilaiset joutuivat kuitenkin tunnustamaan AC Milanin paremmakseen, kun tulevat mestarit veivät finaalipaikan yhteismaalein 3–5. 6. toukokuuta 2007 ManU varmisti ensimmäisen liigamestaruuden neljään vuoteen, kun toisena ollut Chelsea jäi tasapeliin ottelussa Arsenalia vastaan. FA Cupissa Manchester United selvisi loppuotteluun Chelseaa vastaan. Chelsea voitti Didier Drogban jatkoaikamaalilla 1–0.
Kesällä 2007 United hankki riveihinsä uusia pelimiehiä isolla rahalla. Owen Hargreaves tuli Bayern Münchenistä 17 miljoonalla punnalla (25 milj. €), Anderson FC Portosta ja Nani Sportingista yhteishinnalla 30 miljoonaa puntaa (44 milj. €). United hankki myös suurella kohulla Carlos Tévezin. Argentiinalaisen lainasopimus Manchesteriin West Hamista ei sujunut suunnitelmien mukaan, mutta lopulta siirrosta päästiin yhteisymmärrykseen juuri kauden kynnyksellä. Ennen kauden alkua uudet hankinnat näyttivät tuottaneen tulosta, kun seura voitti Chelsean Edwin van der Sarin ansiosta rangaistuspotkukilpailussa 3–0 FA Community Shieldissa. Valioliigakausi 2007–2008 lähti Unitedin osalta heikosti käyntiin, mutta pitkien voittoputkien ansiota United vakiinnutti paikkansa kärkitaistelussa. Joukkueen kauden kirkkaimpana tähtenä loisti Cristiano Ronaldo, joka teki huikeat 31 liigamaalia, voittaen valioliigan maalikuninkuuden. ManU vei lopulta liigamestaruuden kahden pisteen erolla Chelseaan. Manu ja Chelsea kohtasivat vielä Mestarien liigan ensimmäisessä englantilaisfinaalissa, joka muotoutui erittäin jännittäväksi kamppailuksi. Lopulta ManU voitti seitsemänsillä vedoilla 6–5 rangaistuspotkukilpailussa ja voitti täten myös Mestarien liigan.
ManU uusi mestaruutensa jälleen seuraavalla kaudella ja pääsi Mestarien liigassa finaaliin asti, jossa FC Barcelona kuitenkin osoittautui paremmaksi 2–0-lukemin.
Kesällä 2009 ManU myi suurimman tähtensä Cristiano Ronaldon Real Madridiin maailmanennätyshintaan 93,1 miljoonaa euroa (80 milj. puntaa). Seuraavalla kaudella uudeksi tähdeksi nousi Wayne Rooney, joka iski 26 liigamaalia ja oli tehokas myös Euroopan kentillä. Lopulta hän kuitenkin loukkaantui maaliskuun loppupuolella Mestarien liigan ottelussa Bayern Müncheniä vastaan ja ManU menetti otteensa niin Valioliigassa kuin Mestarien liigassakin, kun uusia maalintekijöitä ei löytynyt. Ainoaksi kannuksi kaudesta jäi liigacupin voitto.
Fergusonin jälkeen (2013–)
Alex Fergusonin jälkeen kaudelle 2013–2014 seuran manageriksi tuli David Moyes. Heikon menestyksen seurauksena hän sai huhtikuun 2014 lopulla potkut. ManU sijoittui Valioliigassa seitsemänneksi; edellisen kerran se oli jäänyt pääsarjassa kolmen parhaan ulkopuolelle kaudella 1990–1991. Kaudeksi 2014–2015 seuran manageriksi tuli hollantilainen Louis van Gaal.
Entisiä pelaajia
Ennen 1930-lukua:
1930-luku:
1940-luku: 1950-luku:
1960-luku:
1970-luku:
1980-luku:
1990-luku:
2000-luku:
2010-luku:
Eniten otteluita
Seuraa edelleen edustavat pelaajat lihavoitu. Suluissa merkitty numero tarkoittaa, kuinka monta kertaa kyseinen pelaaja on tullut vaihdosta kentälle.
Gardermobanen
thumb|300px|Gardermobanenilla kulkeva lentokenttäjuna Flytoget [[Oslon päärautatieasemalla.]] Gardermobanen on Oslosta Gardermoenin lentoaseman kautta Eidsvolliin kulkeva suurnopeusrata. Rautatietä pitkin kulkeva suurnopeusjuna, Flytoget, on pääasiallinen yhteys Oslon keskustasta lentoasemalle. Rata on kaksiraiteinen ja 64 kilometrin pituinen. Rata otettiin käyttöön suurten vesivaurioiden vuoksi vasta vuosi Gardermoenin lentoaseman avaamisen jälkeen 22. lokakuuta 1999. Rataa käyttää myös paikallis- ja tavaraliikenne. Radalla on viisi asemaa.
Volturnon taistelu
Volturnon taistelu oli 1.–2. lokakuuta 1860 käyty taistelu molempain Sisiliain kuningaskunnan ja Giuseppe Garibaldin johtamien vapaaehtoisten Italian yhdistämistä ajaneiden joukkojen välillä käyty taistelu, joka päättyi Garibaldin joukkojen voittoon ja lopulta Italian yhdistymiseen kuningas Viktor Emanuel II:n alaisuudessa.
Tausta
thumb|vasen|Tuhannen retkikunnan eteneminen Etelä-Italiassa ja Sisiliassa kartalla. 11. toukokuuta 1860 kaksi Giuseppe Garibaldin Genovan satamassa kaappaamaa laivaa, Piemonte ja Lombardo, saapuivat Marsalaan Sisiliassa. Mukana oli 1 217 sotilasta, jotka ottivat osaa Gabribaldin johtamaan tuhannen retkikuntaan, jonka tarkoituksena oli vapauttaa Etelä-Italia ja Sisilia Bourbonien hallitseman molempain Sisiliain kuningaskunnan hallinnasta. Garibaldin joukkoja vastassa oli kuningaskunnan 140 000 miehen armeija, joista noin 25 000 oli Sisilian saarella. Sisiliassa tuhannen retkikuntaan liittyi kuitenkin paikallisia sisilialaisia ja muita vapaaehtoisia ja sen koko kasvoi 20 000:n mieheen elokuuhun mennessä. Vapaaehtoisia tuli esimerkiksi Unkarista ja Britanniasta, jossa toivottiin yhdistyneestä Italiasta vastapainoa Itävallalle ja Venäjälle. Myös monet Bourbonien armeijan sotilaista liittyivät lopulta Garibaldin joukkoihin.
Sisilia vallattiin 19. elokuuta mennessä ja Garibaldi siirtyi mannermaalle Melitossa kahdella höyrylaivalla. Tällä kertaa hänellä oli mukanaan 4 200 miestä vihollisen 17 200:taa miestä 32:ta kanuunaa vastaan. Garibaldin joukkojen määrä kasvoi jälleen nopeasti 50 000:n mieheen, mutta vain puolet heistä oli tosiasiassa taistelukykyisiä. Bourbonien armeija ajettiin nopeasti Calabriasta ja Garibaldi marssi kohti pääkaupunki Napolia. Kuningas Frans II hylkäsi Napolin ja otti vielä komentamiensa 50 000:n miehen ja 42 kanuunan kanssa puolustusasemat Napolista pohjoiseen vahvasti linnoitettujen Capuan ja Gaetan luona. Eturintama kulki Volturnojoen rannalla ja miehiä komensi marsalkka Giosuè Ritucci. Garibaldin miehet alkoivat saapua joen etelärannalle ja uskoen sotatoimien sujuvan yhtä helposti kuin Calabriassa Gabribaldin alainen unkarilainen István Türr määräsi joukkonsa hätiköityyn hyökkäykseen, joka lyötiin takaisin. Frans ja Ritucci päättivät nyt tehdä yleishyökkäyksen Garibaldia vastaan. Suunnitelman mukaan Volturnojoki ylitettäisiin kolmelta suunnalta ja Garibaldin armeija piiritettäisiin ja tuhottaisiin. Gabribaldin ja tämän korkeimman komentajan Giuseppe Sirtorin oli pakko levittää oma puolustuslinjansa mahdollisimman leveälle saartoliikkeiden välttämiseksi. Seurasi kolme erillistä yhteenottoa, jotka tunnetaan yhdessä Volturnon taistelun nimellä.
Taistelu
Kuninkaan joukkojen hyökkäys alkoi 1. lokakuuta puolustajia vastaan Sant’Angelossa ja Santa Mariassa. Eteneminen sujui aluksi hyvin ja Garibaldin oli pakko saapua paikalle henkilökohtaisesti tilanteen kääntämiseksi. Hänen johtamansa vastahyökkäys Sant’Angelossa mursi kuninkaan armeijan ja tämän jälkeen hän kiirehti Santa Mariaan, jossa Giacomo Medici johti epätoivoista puolustusta vihollisen hyökkäyksiä vastaan. Türrin johtamat reservit määrättiin Santa Mariaan ja unkarilaisten husaarien johtama hyökkäys ajoi kuninkaat joukot täälläkin takaisin Capuan linnoitusten suojiin. Kuninkaan armeijan kaksi muuta hyökkäystä kohdistuivat itään ja ne etenivät kohti Casertaa. Täällä Nino Bixion johtamat puolustajat ajoivat kuninkaan joukot ensin takaisin, mutta toinen hyökkäyssuunta saavutti ja miehitti Caserta Vecchian pienen kaupungin, jossa joukot yöpyivät tietämättöminä muualla kärsityistä tappioista. Sirtori määräsi heitä vastaan hyökkäyksen aikaisin seuraavana aamuna ja 3 000 miestä kaupungissa surmattiin tai otettiin vangeiksi. Volturnon taistelu oli päättynyt 2. lokakuuta.
Seuraukset
thumb|Garibaldi valokuvassa vuodelta 1866. Garibaldin joukot olivat kärsineet tappioina yhteensä 1 634 miestä kaatuneina ja haavoittuneina, kun taas vihollinen oli menettänyt 1 128 kaatuneina ja 2 160 haavoittuneina. Garibaldin merkitys oli ollut olennainen sotaretken onnistumisen kannalta niin strategisen suunnittelun kuin joukkojen taistelutahdon nostattamisenkin kannalta. Voitto teki mahdolliseksi Italian yhdistämisen kuningas Viktor Emanuel II:n alaisuudessa, joka ei aluksi ollut edes hyväksynyt Garibaldin sotaretkeä etelään. Viktor Emanuelin saapuessa etelään hän kieltäytyi tarkastamasta Garibaldin joukkoja ja hänen maailmankatsomukseensa ei mahtunut ajatus vapaaehtoisista voiton takaajina. Pettynyt Garibaldi palasi kotiinsa Capreraan mukanaan tarinan mukaan vuoden tarpeet makaronia.
SRJTNT vol. 1
Taustatietoa
SRJTNT vol. 1 sisältää Julma-Henrin & Syrjäytyneiden vanhojen julkaisemattomien kappaleiden lisäksi eri artistien Internet-sivustoilla tai muualla julkaistuja kappaleita. Levyn teemoja ovat Julma-Henrin tapaisesti henkinen kasvu, toipuminen ja toivon löytäminen. Levyllä on Kim ”Casio” Rantalan, Sekasin, DJ Polarsoulin, Konnan, Vilunki 3000:n ja suurimmaksi osaksi Panama Rayon tuotantoa. Levy on myyty loppuun.
Tuotanto
Levyn sisältämä ”Porthanink.” (lyhennetty Porthaninkatu) on Panama Rayon remix-versio Al-Qaida Finlandissa olevasta ”010706” -kappaleesta.
Kappaleen ”8” biitti on otettu suoraan Young Jeezyn kappaleesta ”Put On” -kappaleesta (mukana Kanye West).
”Minä rakastan sinua” on samplattu Coheed and Cambria -yhtyeen ”The Ring in Return” -kappaleesta.
”Huonoa seuraa” on julkaistu Adebizin & Konnan Korvia myöten EP:llä vuonna 2008.
”Oulu-Hellsinki” on ollut Serefest-tapahtuman internetsivuilla 2007 ja ”Voima” on julkaistu 2008 DJ Polarsoulin World Bump -mixtapella.
Kappaleessa ”Lintumies” on samplattu The Chordettes -yhtyeen ”Mr. Sandman” -kappaletta.
Äänenpaine
Äänenpaine (myös äänipaine; tunnus p ) on akustiikan suure, jolla mitataan äänen voimakkuutta. Äänenpaine on ääniaallon aiheuttama hetkellinen paineen vaihtelu staattisen paineen suhteen. Äänenpaineen yksikkö on pascal (tunnus Pa). Äänenpaine on tavallisesti hyvin pieni verrattuna väliaineen staattiseen paineeseen.
Äänenpainetaso
Äänenpainetaso (äänen painetaso, äänipainetaso; tunnus LP; SPL, engl. sound pressure level ) on äänenpaineen tehollisarvon p^2ja vertailupaineen tehollisarvon p_0^2 suhde logaritmisella asteikolla esitettynä. Äänenpainetason yksikkö on desibeli (tunnus dB).
Äänenpainetaso desibeleinä on määritelty paineen p ja tehon vertailuarvon p_0 suhteen kymmenkantaisen logaritmin avulla seuraavasti:
Ilmaäänen vertailupaine on tavallisesti 20 μPa, joka vastaa likimain kuulokynnystä eli hiljaisinta kuultavissa olevaa ääntä 1 000 hertsin taajuudella. Äänenpainetasossa 20 dB:n nousu tarkoittaa paineen kymmenkertaistumista. Siten esimerkiksi 60 dB:n nousu merkitsee paineen tuhatkertaistumista.
Pistemäisen lähteen synnyttämä äänenpaine on vapaassa eli heijastuksettomassa kentässä kääntäen verrannollinen mittauspisteen ja äänilähteen etäisyyteen. Etäisyyden kaksinkertaistuessa äänenpaine pienenee 6 dB. Äänenpaine on aina lähteen, ympäristön ja paikan ominaisuus. Jos äänilähteen aiheuttamaa äänen voimakkuutta kuvataan ilmoittamalla äänenpaine, tulisi siksi myös samalla ilmoittaa miten äänenpaine on mitattu. Jos äänenpaine on esimerkiksi mitattu yhden metrin etäisyydellä lähteestä, käytetään usein merkintää 98 dB/1 m. Monesti on helpompaa vertailla äänilähteen äänitehoa, joka riippuu vain äänilähteen ympäristöstä ja itse lähteestä.
Ihmisen kuuloaistimuksen tyyliin taajuuspainotettu äänenpainetaso on äänitaso
Melu ja ihmisen kuulo
Suuri äänenpaine saattaa vaurioittaa kuuloa. Yleinen turvallisuusraja on 85 dB, jolloin pitää käyttää kuulosuojaimia, mutta kuulovaurion kehittyminen riippuu äänenpaineesta ja altistuksen kestosta. Jo selvästi alle 85 desibelin äänenpaine saattaa altistuksen pitkittyessä alkaa tuntua epämiellyttävältä. Tykinlaukaus (180 dB) aiheuttaa lähes aina välittömän kuulovaurion ja tärykalvon repeytymisen.
Ihmisen kuuloaisti on herkimmillään 1–2 kHz:n taajuudella. Alle 20 hertsin taajuuksia ei yleensä havaita äänenä vaan tuntoaistimuksena. Kuuloaistin herkkyys pienenee nopeasti taajuuden pienentyessä alle 50 hertsin. Samoin taajuuden kasvaessa yli 16–18 kilohertsin herkkyys pienenee nopeasti. Tästä syystä on kehitetty taajuuspainotussuotimia, jotka pyrkivät jäljittelemään kuuloaistin toimintaa ja kuvaamaan äänekkyysaistimusta. Taajuuspainotussuotimet on määritelty IEC 61672 -standardissa. Yleisimmin käytetään C-painotusta, joka kuvaa melutasoa ilman bassopuolen kuulokynnyksen korjausta, sekä A-painotusta, joka kuvaa ihmisen keskimääräisesti kuuleman taajuusvasteen. Muistisääntönä voidaan pitää, että äänenpaineen kasvaessa 10 dB äänekkyys kaksinkertaistuu. Tarkkaan ottaen äänekkyysaistimus riippuu ainakin taajuudesta, äänenpaineesta ja äänen spektristä.
Circuit Paul Ricard
thumb|280px|Rata ilmakuvassa. Circuit Paul Ricard (myös Paul Ricard High Tech Test Track) on moottorirata Le Castelletissa Ranskassa.
Circuit Paul Ricard rakennettiin vuonna 1969 ranskalaisen tislaamonomistajan Paul Ricardin tuella. Radalla on ajettu Formula 1:sten Ranskan Grand Prix’ta 1970- ja 1980-luvuilla ja vuonna 1990, jonka jälkeen kilpailu siirrettiin Magny-Coursin moottoriradalle. Kaudella 2018 rata teki paluun Formula 1 -kilpakalenteriin Ranskan Grand Prix’n merkeissä. 1990- ja 2000-luvulla radalla ovat ajaneet useat pienemmät moottoriurheiluluokat, muun muassa eri moottoripyörä-luokat ja Formula 3000 -luokka. Nykyään rata toimii Formula 1:sten testiratana ja usean pienemmän moottoriurheiluluokan kilpailu- ja testiratana.
Vuonna 1986 Elio de Angelis sai surmansa Formula 1:sten harjoituksissa, ja rataa muutettiin sen takia rakentamalla lyhyempiä vaihtoehtoisia ratoja ja 1,8 kilometriä pitkälle Mistral-suoralle šikaani, jotta vastaavat onnettomuudet vältettäisiin tulevaisuudessa. Paul Ricardin kuoltua vuonna 1999 rata myytiin Bernie Ecclestonen omistamalle Excelis-yritykselle. Nykyisin radalla on 167 eri reittivaihtoehtoa.
Aumismi
260px|thumb|Mandarom Shambhasalem on aumistien keskus Ranskassa. Aumismi on Gilbert Bourdinin vuonna 1969 perustama uskonto. Bourdin tunnettiin sittemmin nimellä Hamsah Manarah. Oman kuvailunsa mukaan uskonto on eri uskontojen ja uskonnollisten liikkeiden synteesi. Aumismilla oli 1990-luvulla yhteenottoja Ranskan viranomaisten kanssa.
Aumisteja on useampia tuhansia, ja heitä on Ranskan ohella suurimmassa osassa Eurooppaa, ranskankielisessä Afrikassa, Oseaniassa ja Kanadassa, joista jälkimmäisessä on suurehko yhteisö.
Historia
Bourdin suntyi roomalaiskatolilaiseen perheeseen ja hän kiinnostui mystiikasta ja okkultismista jo nuorena. Sittemmin hän tutkiskeli muun muassa Kabbalaa, alkemiaa ja vapaamurariutta. Hän asui aikanaan myös Intiassa tunnetun joogailia Swami Sivanandan luona. Tältä hän sai myös hänen sittemmin käyttämän nimensä Hamsah Manarah. Matkoillaan Manarah tutustui myös jainismiin, suufilaisuuteen, buddhalaisuuteen ja hindulaisuuteen. Kierreltyään maailmaa Hamsah Manarah asettui vuonna 1969 pieneen ranskalaiseen Castellanen kylään Provencen vuoristoseudulle. Hänen läsnäolonsa houkutteli paikalle vierailijoita, joista osa jäi vuorille. Yhteisö alkoi rakentaa paikalle "kaupunkia", joka tuli tunnetuksi nimellä Mandarom Shambhasalem. Siihen kuuluu useita eri uskontojen temppeleitä ja patsaita.Vuonna 1990 Manarah julistautui kaikkien uskontojen odottamaksi messiaaksi. Ongelmia alkoi Ranskan hallinnon taholta tulla vuoden 1994 jälkeen, jolloin Auringon temppeli kultin jäsenien rituaali-itsemurhien takia pieniä uusia uskonlahkoja vainottiin. Hamsah Manarah kuoli vuonna 1998. Vuonna 2001 Ranskan poliisi purki 33-metrisen Hamsah Manarahin patsaan Mandarom Schambhasalemissa. Aumistit vertasivat tätä talebanien räjäyttämiin Bamiyanin laakson Buddha-patsaisiin Afganistanissa.
Uskonnon piirteet
Aumismin mukaan uskossa on kyse eri uskontojen synteesistä ja sen harjoittajat rukoilevat niin Buddhan, Allahin, Jeesuksen kuin luontoäidinkin nimeen. Näinpä uskon jäsenien ei tarvitse myöskään hylätä aiempaa uskontoaan, vaikkakin aumismin opetukset niistä eroavatkin. Nimenä aumismi on johdettu äänteestä Om. Omin toistamisella ääneen uskotaan olevan erilaisia hyödyllisiä vaikutuksia. Aumistit uskovat myös uudelleensyntymiseen ja kasvisruokavaliota kannustetaan, muttei vaadita.
Aumistien päämaja on Mandarom Shambhasalemissa, jossa asuu noin 50 munkkia ja nunnaa. He ovat järjestäytyneet kirkon tavoin papeiksi ja piispoiksi. Aumistit uskovat Hamsah Manarahin syntyvän uudelleen samalla tavalla kuin lamalaiset buddhalaiset uskovat dalai-laman syntyvän uudelleen aina edellisen kuoltua. Sillä välin kun Manarah ei vielä ole ilmestynyt, johtajuus vaihtelee ylipappien joukkion kesken.
Hydroksipivaldehydi
Hydroksipivaldehydi (C5H10O2) on alifaattinen aldoleihin eli hydroksialdehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muun muassa polymeerejä ja lääkeaineita.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa hydroksipivaldehydi on värittömiä kiteistä. Nestemäisenä yhdiste dimeroituu helposti 1,3-dioksaanijohdannaiseksi.
Hydroksipivaldehydiä valmistetaan formaldehydin ja isobutyraldehydin välisellä aldoliadditiolla. Katalyyttinä reaktiossa voidaan käyttää alkali- tai maa-alkalimetallien hydroksideja tai karbonaatteja, tertiäärisiä amiineja tai emäksisiä ioninvaihtohartseja. Hydroksipivaldehydi erotetaan uuttamalla dibutyylieetterin avulla. Suuri osa muodostetusta hydroksipivaldehydistä pelkistetään polymeerien valmistuksessa käytettäväksi neopentyyliglykoliksi. Pelkistys voidaan suorittaa käyttämällä formaldehydiä, jolloin kyseessä on Cannizzaro-reaktio tai vedyttämällä käyttäen katalyyttinä koboltti-, kupari- tai nikkelisuoloja tai kromiitteja. Hydroksipivaldehydistä voidaan valmistaa lisäksi Tishchenko-reaktiolla niin ikään polymeerien valmistukseen käytettävää hydroksipivalyylihydroksipivalaattia ja lääkeaineiden valmistukseen käytettävää pantolaktonia.
Deklinaatio (tähtitiede)
Deklinaatio ja rektaskensio muodostavat tähtitieteessä käytetyn ekvatoriaalisen koordinaattijärjestelmän koordinaatit. Jos ajatellaan pallo, jonka pyörimisakseli on Maan akselin suuntainen ja jaetaan se akseliin nähden kohtisuoralla tasolla kahteen yhtä suureen puolipalloon, nimitetään tasoa ekvaattoritasoksi. Deklinaatio kertoo kohteen kulmaetäisyyden taivaanpallolla ekvaattoritasosta ja vastaa siten leveysastetta maapallolla, kun taas rektaskensio vastaa pituusastetta. Pohjoisen taivaannavan deklinaatio on 90° ja eteläisen taivaannavan vastaavasti −90°. Pohjantähden deklinaatio on lähes 90°. Deklinaatiosta käytetään usein symbolia δ.
Kemijärven vaakuna
Kemijärven kunta päätti vuoden 1952 lopulla järjestää vaakunansuunnittelukilpailun. Kilpailun ensimmäisen palkinnon voitti Olof Erikssonin ehdotus Uhripatsas, myös kilpailun toinen (Näätävaara) ja kolmas (Metsien miesten mailla) palkinto menivät Erikssonin suunnittelemille ehdotuksille. Kunnanvaltuusto hyväksyi voittaneen ehdotuksen Kemijärven vaakunaksi. Sisäasianministeriö vahvisti kunnanvaltuuston päätöksen 3. huhtikuuta 1954. Olof Erikssonin oman selityksen mukaan vaakunan kolmikärkisen kannon saattoi ymmärtää joko käpälälautana tai kalajumalana, jotka molemmat viittaavat Kemijärven perinteisiin elinkeinoihin kalastukseen ja metsästykseen, ylös nostetut juuret viittaavat raivaustoimintaan ja vaakunan tähdet ovat Pohjantähtiä viitaten kunnan pohjoiseen sijaintiin.
Kemijärven kunnan kirkonkylä/keskustaajama erotettiin Kemijärven kauppalaksi 1957, jolloin kuntavaakuna jäi Kemijärven maalaiskunnan käyttöön. Kauppalalle vahvistettiin oma vaakuna 25. marraskuuta 1960. Vaakuna oli Ahti Hammarin suunnittelema, ja sen selitys kuului ”punaisessa kentässä kaksi siivekästä hopeista uittohaan terää ristikkäin”. Aiheen uittohaat viittaavat tukinuittoon ja siivet pyrkimyksiin kehittää kuntaa eteenpäin.
Kun Kemijärven maalaiskunta ja kauppala yhdistyivät jälleen Kemijärven kaupungiksi 1973, syntynyt kaupunki otti vaakunakseen maalaiskunnan käyttämän alkuperäisen koko kunnalle vahvistetun vaakunan. Kauppalan vaakuna jäi samassa yhteydessä epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi.
Isac Elliot
Isac Elliot Lundén (s. 26. joulukuuta 2000 ), taiteilijanimeltään Isac Elliot, on suomenruotsalainen poplaulaja. Elliotin tunnetuin kappale on Wake Up World -esikoisalbumin ensimmäinen single ”New Way Home”.
2012–2013: Esikoisalbumi Wake Up World
pienoiskuva|Isac Elliot [[Qstockissa vuonna 2014.]] Isac Elliotin musiikkia kuultiin ensimmäisen kerran joulukuussa 2012 ensi-iltansa saaneessa Ella ja kaverit -elokuvassa, jossa soi hänen ”Pop Goes My Heart” -kappaleensa. Kappaletta ei toistaiseksi ole julkaistu Isac Elliotin omalla levyllä.
Elliotin ensisingle ”New Way Home” julkaistiin 14. helmikuuta 2013 ja sen virallinen musiikkivideo 5. huhtikuuta 2013. Kappale menestyi Suomessa hyvin sijoittuen muun muassa singlelistan ensimmäiseksi. Norjassa ”New Way Home” nousi singlelistan 14:nneksi, ja se lisättiin NRK mP3 -radiokanavan soittolistalle. Kappale sai radiosoittoa myös Ruotsissa ja Singaporessa, jossa se nousi Hot FM 91.3 -kanavan 22. soitetuimmaksi kappaleeksi. ”New Way Home” -kappaletta oli kuunneltu Spotify-palvelussa vuoden 2014 loppuun mennessä yli 10 000 000 soittokertaa. Yhteensä "New Way Home" -kappaletta on myyty yli 35 000 kappaletta, tehden siitä yhden kaikkien aikojen myydyimmistä suomalaisista singleistä.
Maaliskuussa 2013 Isac Elliot noteerattiin yhdysvaltalaisella tulevaisuuden tähtiä ennakoivalla Billboard Next Big Sound -listalla, sijalla 11.
Alkuvuodesta 2014 Isac Elliot palkittiin Emma-gaalassa vuoden 2013 innovaattorina ja tulokkaana esikoisalbuminsa Wake Up Worldin ansiosta. Vuosina 2013 ja 2014 Elliot voitti MTV Europe Music Awards -gaalassa Best Finnish Act (paras suomalainen artisti) -palkinnon. Isac Elliot on ainut suomalainen artisti, joka on voittanut palkinnon kahtena vuonna peräkkäin.
2014: Dokumenttielokuva Dream Big – The Movie ja toinen albumi Follow Me
Elliotin urasta kertova, Sami Joensuun ohjaama dokumenttielokuva Isac Elliot: Dream Big – The Movie sai ensi-iltansa elokuvateattereissa 14. helmikuuta 2014. Elokuva sai teatterilevityksen paitsi Suomessa myös Norjassa, ja myöhemmin elokuvaa esitettiin myös Ruotsissa ja Baltian maissa. Suomessa elokuvan kävi katsomassa elokuvateatterissa hieman alle 6 000 ihmistä. DVD:llä elokuva julkaistiin 7. toukokuuta 2014.
Isac Elliot julkaisi toisen studioalbuminsa Follow Me 7. marraskuuta 2014. Albumia äänitettiin Helsingissä, Lontoossa, Tukholmassa ja Los Angelesissa tuottajien RedOne, Rami Yacoub, MoZella ja iSHin johdolla. Albumin ensimmäinen single ”Baby I” julkaistiin 18. kesäkuuta 2014. Toinen single ”Tired Of Missing You” julkaistiin lokakuussa 2014. Follow Me -albumin myötä Elliot teki Save A Girl -nimisen kiertueen, joka kattoi Suomen lisäksi myös Norjan ja Ruotsin.
2015–2018: Uusia singlejä ja esiintymisiä Yhdysvalloissa
Isac Elliot julkaisi elokuussa 2015 ”Lipstick”-nimisen singlen. Kappaleella vierailee yhdysvaltalainen rap-artisti Tyga. Elokuussa hän kävi yhteistyöneuvotteluita muun muassa Disneyn kanssa. Lokakuussa hänen ”Baby I” -kappaleensa lisättiin Yhdysvalloissa Radio Disneyn soittolistalle.
Marraskuun lopussa 2015 ensisoittonsa sai single ”No One Else”. Joulukuussa 2015 kappale lisättiin Yhdysvaltojen suurimman satelliittiradiokanavan SiriusXM:n soittolistalle.
Toukokuussa 2016 Isac Elliot julkaisi kappaleen ”What About Me”. Hän esitti kappaleen ja häntä haastateltiin 23. toukokuuta yhdysvaltalaisessa televisio-ohjelmassa The Today Showssa. Hän on ensimmäinen suomalainen, joka on esiintynyt ohjelmassa. ”What About Me” -kappale sisältyi myös heinäkuussa 2016 julkaistulle A Little More -EP:lle.
Elliot julkaisi helmikuun alussa 2017 yhteisen EP:n suomalaisräppäri Mikael Gabrielin kanssa, jolle hän levytti ensi kertaa suomeksi. Syyskuussa 2017 Elliot ja Gabriel julkaisivat uuden EP:n ulkopuolisen singlen ”Maailman laidalla”. Joulukuussa 2017 he tekivät vielä yhteisen kuuden konsertin kiertueen.
Elliotin 17-vuotissyntymäpäivänä 26. joulukuuta 2017 julkaistiin digitaalisesti albumi Faith, joka sisältää hänen parin viime vuoden aikana julkaisemansa singlet.
2019–: Uusi levytyssopimus ja uutta musiikkia
Elokuussa 2019 Elliotin kerrottiin tehneen Polydor Recordsin kanssa kansainvälisen levytyssopimuksen ja hän julkaisi uuden singlen ”Waiting Game”. Vuosina 2019–2021 Elliot julkaisi yhteensä seitsemän englanninkielistä singleä.
Kesäkuussa 2022 Isac Elliot julkaisi suomenkielisen singlen ”20min”, jolla ovat mukana myös rap-artistit William ja Cledos. Ennen kappaleen virallista julkaisua, sen kertosäe julkaistiin TikTok-palvelussa ja siitä kasvoi palvelussa viraalihitti. Kun kappale lopulta julkaistiin virallisesti, sitä kuunneltiin pelkästään Spotifyssa 320 000 kertaa ensimmäisen vuorokauden aikana. Kahdessa viikossa sitä oli kuunneltu yli kaksi miljoonaa kertaa. Elliot on kertonut julkaisevansa myös seuraavat kappaleensa suomeksi.
Taustaa
Isac Elliot on suomenruotsalainen. Hän on laulanut Cantores Minores -poikakuorossa ja on ollut mukana Svenska Teaternin musikaaleissa Cabaret ja Kristina från Duvemåla. Laulajan isä on The Capital Beat -yhtyeen solisti Fredrik ”Fredi” Lundén. Isac Elliot asuu Kauniaisissa. Hän on koulutukseltaan ylioppilas. Suosikkiartistikseen hän on maininnut Justin Timberlaken.
Kuusaa
Kuusaa tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja:
Arto Savonen
Arto Olavi Savonen (s. 30. syyskuuta 1960 Loimaa) on suomalainen, 1980- ja 1990-luvuilla menestynyt painonnostaja.
Savonen sijoittui Barcelonan olympialaisissa 1992 110-kiloisten sarjassa sijalle 13. MM-kilpailuissa hän sijoittui yli 110-kiloisten sarjassa seitsemänneksi vuonna 1990 ja 110-kiloisten sarjassa kymmenenneksi vuonna 1991. EM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan kahdeksas vuonna 1990 ja kymmenes vuonna 1991. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti vuosina 1989–1991.
Seuratasolla Savonen edusti Loimaan Leiskua, Porin Pyrintöä, Puntti-Karhuja ja Lohja Liftingiä. Hän voitti yhdeksän Suomen-mestaruutta vuosina 1986–1996. Viimeisen SM-mitalin hän sai vuonna 2008. Veteraanisarjoissa hän voitti Euroopan-mestaruuden vuosina 1995 ja 1996.
Arto Savosen aviopuoliso on judoka Anne Åkerblom.
Lumilautailun maailmancup 2015–2016
Lumilautailun maailmancup 2015–2016 oli historian 22. lumilautailun maailmancup -kausi. Kausi alkoi Uuden-Seelannin Cardronassa 22. elokuuta 2015 ja päättyi Tšekin Špindlerův Mlýnissä 20. maaliskuuta 2016. Miehet sekä naiset kilpailivat kauden aikana 20 eri paikassa.
Göran Söllscher
pienoiskuva|Göran Söllscher vuonna 2012.Göran Söllscher (s. 31. joulukuuta 1955) on ruotsalainen kitaristi. Hän syntyi Växjössä ja aloitti kitaransoiton 7-vuotiaana. Söllscher opiskeli myöhemmin Malmön konservatoriossa ja Kööpenhaminan kuninkaallisessa konservatoriossa. Hänen esikoislevytyksensä julkaistiin Deutsche Grammophon -levymerkillä vuonna 1979. Söllscher on omistautunut nimenomaan klassiselle kitaramusiikille, ja on levyttänyt muun muassa Johann Sebastian Bachin, Fernando Sorin ja Joaquín Rodrigon musiikkia.
Sanaton rakkaus
Sanaton rakkaus (Children of a Lesser God) on yhdysvaltalainen vuoden 1986 draamaelokuva.
Itsekin lähes kuuro Matlin voitti elokuvasta parhaan naispääosan Oscar-palkinnon ja Golden Globen. Hän on nuorin naisnäyttelijä, joka on voittanut parhaan naispääosan Oscar-palkinnon. Elokuva oli ehdolla yhteensä viiteen Oscariin mukaan luettuna paras elokuva -ehdokkuus.
Oscarit
Ehdokkaana:
BAFTAt
Ehdokkaana:
Golden Globet
Ehdokkaana:
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo sanoo Sanatonta rakkautta tunteikkaaksi mutta yllättävän todenmakuiseksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Teiskon kirkko
Teiskon kirkko on Tampereen evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän kirkko Tampereen Teiskossa. Kirkkojärven rannalla mäentöyräällä sijaitseva puukirkko on tunnetun eräjärveläissyntyisen kirkonrakentajan Matti Åkerblomin rakentama. Kirkko vihittiin käyttöön keskeneräisenä 31.8.1787, ja se valmistui vuonna 1788.
Historia
Teiskon kappeliseurakunta perustettiin 1636 osaksi Messukylän seurakuntaa samalla, kun Messukylän kappeliseurakunta erotettiin omaksi pitäjäkseen Pirkkalan suurpitäjästä. Ennen oman kirkon rakentamista teiskolaisten kirkko oli ollut Messukylän kirkko. Nykyinen Teiskon kirkko on järjestyksessään kolmas kirkko Teiskossa. Teiskon aiemmat, vuosina 1621 ja 1669 rakennetut kirkot olivat sijainneet Teiskolan kartanon mailla Teiskolan sillan läheisyydessä Myllyniemellä. Purettujen kirkkojen paikalla on muistokivi.
Myös kirkon vieressä sijaitseva barokkityylinen, sipulikupolinen kellotapuli on Matti Åkerblomin rakentama, ja se valmistui vuonna 1798, kymmenen vuotta kirkon valmistumisen jälkeen.
Teiskon kunnan liittyessä kuntaliitoksella Tampereen kaupunkiin vuonna 1972 yhdistyi samalla myös Teiskon seurakunta osaksi Tampereen seurakuntayhtymää. Nykyisin Teiskon alue kuuluu Messukylän seurakuntaan.
Arkkitehtuuri
Kirkko on rakenteeltaan keskikorostamaton sisäviisteinen ristikirkko. Sakaroissa ja niiden eteishuoneissa on laakeat aumakatot. Ikkunat ovat pyörökaariset. Itse kirkkosalissa on päistään pyöristetyt tynnyriholvit ja laakea välikattokupoli.
Kirkko ja tapuli on maalattu punamullalla, ja katot ovat paanukatteiset.
Suurimmat muutokset kirkon ulkoasuun on tehty vuoden 1842 korjaustöiden yhteydessä, jolloin kirkonrakentaja Erkki Kuorikosken johdolla kirkon ulkopuoli vuorilaudoitettiin ja ikkunat suurennettiin sekä muutettiin yläosaltaan puoliympyrän muotoon.
Sisätiloja korjattiin vuonna 1906, ja samana vuonna kirkon katolle lisättiin aurinkoristit.
Teiskon kirkkoa pidetään hyvin säilyneenä ja arvokkaana kansanrakentamisen taidonnäytteenä. Matti Åkerblomin kädenjälki näkyy Tampereella myös Messukylän kirkon korjaustöiden toteutuksessa.
Sisätilat ja esineistö
thumb|Vaivaisukko Teiskon kirkon seinustalla. Kirkon alttaritaulu esittää Jeesusta Getsemanessa. Taulun on maalannut Pehr Sundberg vuosina 1801–1802, alun perin kaksiosaisena. Toinen osa esittää pyhää ehtoollista, ja se sijaitsee nykyisin kirkon sakastissa. Kirkossa on sisustuksena myös Gabriel Sweidelin maalauksia. Kuorissa on lisäksi Albert Edelfeltin suunnittelema lasimaalaus.
Vuonna 1884 valmistetut alkuperäiset urut vaihdettiin vuonna 1981 espoolaisen Urkurakentamo Veikko Virtasen rakentamiin uusiin 20-äänikertaisiin mekaanisiin urkuihin.
Kirkossa on kuumailmalämmitys ja istumapaikat 850 henkilölle.
Kirkon ulkoseinässä on ajan kirkoille tyypillisesti puinen vaivaisukko, johon kerättiin rahalahjoituksia.
Tapulin nykyiset kirkonkellot on hankittu vuonna 1981 Hollannista.
Hautausmaa
Kirkkoa ympäröi kivimuurilla aidattu hautausmaa, joka sijaitsee Kirkkojärveen viettävällä rinteellä. Teiskon hautausmaa on nykyisin yksi seitsemästä Tampereen seurakuntayhtymän hautausmaasta ja niistä kaikkein vanhin. Se on otettu käyttöön kirkon rakentamisen yhteydessä vuonna 1787. Hautausmaata on laajennettu vuosina 1846, 1868 ja 1908.
Hautausmaalla sijaitsee muistomerkki viime sotien sankarivainajille, vuoden 1918 sodan punaisten ja valkoisten muistomerkit sekä Karjalaan jääneiden muistomerkki. Sankarivainajien muistomerkin vuodelta 1951 on suunnitellutarkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema, ja se on valmistettu Kurun mustasta graniitista.
Teiskon hautausmaalla on jäljellä hirsinen Kuljun hautakarmi, joka toimi Kuljun kylän vainajien ruumishuoneena. Alun perin hautausmaalla sijaitsi viiden kylän hautakarmit, joista muut on poistettu. Kuljun karmi on rakennettu vuonna 1825. Teiskolaisessa hautausperinteessä kirkon vieressä sijaitsevalla vanhalla kuusikolla on ollut erityinen merkitys paikkana, jossa suoritettiin vainajille viimeinen tervehdys.
Kulttuuriympäristö
Teiskon kirkko, Isosaaressa sijaitseva 1920-luvun pappila ja Teiskolan kartano muodostavat vesistöjen tarjoamien kulkuyhteyksien varaan rakentuneen kulttuuriympäristön, jonka Museovirasto on määritellyt yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kirkon läheisyydessä sijaitsee vuonna 1970 valmistunut seurakuntatalo.
Baht
Baht (symboli ฿, valuuttakoodi ISO 4217 THB) on Thaimaan virallinen rahayksikkö, joka jakaantuu sataan satangiin. Thaimaan pankki (Bank of Thailand, ) laskee liikkeelle baht-määräiset setelirahat ja kolikot.
J. G. Granö
Johannes Gabriel (Kaapo) Granö oli suomalainen maantieteilijä, joka kehitti erityisesti maisemamaantiedettä ja maantieteen metodologiaa. Granö toimi Turun yliopiston rehtorina (1932–1934) ja kanslerina (1945–1955). Lisäksi hän oli merkittävästi vaikuttamassa erityisesti Tarton ja Turun yliopistojen maantieteen laitosten perustamiseen.
Baht
Baht on myös vanha painoyksikkö, jota käytetään edelleen kultasepänliikkeissä unssin tapaan, ja se vastaa 15,244 grammaa.
Cologno Monzese
Cologno Monzese on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on noin 10 kilometriä koilliseen.
Baht
Aika ennen bahtia
Alun perin Siamissa käytettiin maksuvälineenä hopeatangoista leikattuja paloja, joista käytettiin nimitystä ngön paduang. Bowringin sopimuksen jälkeen 1855 maassa alkoivat kiertää maksuvälineenä myös ulkomaiset kolikot. Tämä sopimus solmittiin Siamin ja Britannian hallitusten välillä, ja sen tarkoituksena oli helpottaa länsivaltojen kaupankäyntiä alueella antamalla tietyille länsikauppiaille erityisoikeuksia. Samaan aikaan muut Kaakkois-Aasian maat olivat joutumassa siirtomaaherruuden alaisiksi, mikä oli Siaminkin kaavailtu kohtalo. Näitä maksuvälineitä olivat muun muassa meksikolaiset, perulaiset, hollantilaiset ja kiinalaiset metallirahat. Rama IV:n aikana 1860 kuninkaalliseen palatsiin perustettiin rahapaja, joka löi ensimmäiset siamilaiset metallirahat. Näitä rahoja kutsuttiin nimellä pae.
Cologno Monzese
Maantiede
Cologno Monzese sijaitsee Lombardian länsiosassa ja tiheään asutun Milanon metropolikaupungin pohjoisosassa. Välittömästi Cologno Monzesen länsipuolella on metropolikaupungin toiseksi runsasväkisin kunta, Sesto San Giovanni. Muutaman kilometrin päässä pohjoisessa sijaitsee Monza.
Baht
Bahtin alkuperä
Sana baht tarkoitti alun perin 15 grammaa vastaavaa painoyksikköä, ja bahtin arvo oli vuoteen 1902 asti sidottu 15 grammaan hopeaa. Vuoteen 1897 asti baht jaettiin kahdeksaan fuangiin, joista kukin edelleen kahdeksaan attiin. Nykyinen metrinen järjestelmä (1 baht = 100 satangia) otettiin käyttöön kuningas Rama V:n hallituskaudella. Vuonna 1902 painettiin ensimmäiset valtiovarainministeriön julkaisemat baht-määräiset setelirahat. Bahtista käytettiin kuitenkin pitkään 1940-luvulle asti muissa kielissä nimeä tical. Thaiksi rahayksikkö on aina ollut baht.
Ulkomaiset pankit
Aivan ensimmäiset paperirahat Thaimaassa olivat yksityisten kansainvälisten kauppapankkien hovin luvalla painamia. Syynä moiseen oli metallirahojen vajaus ja ratkaisu oli tarkoitettu vain väliaikaiseksi.
Maassa oli seuraavat kolme pankkia, joille oli myönnetty setelinanto-oikeus:
Ensimmäinen paikallinen pankki, Siam Commercial Bank (ธนาคารไทยพาณิชย์ ), aloitti toimintansa vuonna 1906 ja Bank of Thailand vasta 1942. Aikakausi 1800-luvun lopusta 1900-luvun alkuun oli Siamissa suuren taloudellisen kehityksen aikaa. Valtio kiirehti ottamaan talouden omiin käsiinsä kehittämällä rahaliikennettä ja pankkijärjestelmää, jottei maa joutuisi ulkovaltojen talutusnuoraan.
Setelipainot
Thaimaan setelit tehtiin ennen ulkomailla. Seuraavat tahot painoivat seteleitä: brittiläinen Thomas de la Rue, saksalainen Giesecke & Devrient Co, yhdysvaltalainen Tudor Press Inc. ja japanilainen Japanese Government Printing Bureau. Toisen maailmansodan aikana Thaimaassa tehtiin yrityksiä painaa omia seteleitä, mutta jälki oli huonolaatuista. Vuonna 1969 avattiin Thaimaan pankin setelipaino, jonka painamasta sarjasta "Series 11" lähtien setelit ovat olleet kotoista tekoa.
Pörssiromahdus 1997
Thai-baht oli pitkään sidottu Yhdysvaltain dollarin kurssiin, mutta vuonna 1997 baht päästettiin kellumaan, minkä vanavedessä seurasi pörssiromahdus ja lamakausi, joka levisi koko Aasiaan. Ennen romahdusta kurssi oli ollut noin 25 bahtia dollaria kohti – sen jälkeen jopa 55 bahtia dollaria kohti tammikuussa 1998. Viime aikoina kurssi on vakiintunut 32 bahtin tienoille.
Metallirahat
Thaimaassa on nykyään käytössä seuraavat kolikot:
25 satangin rahaa (1/4 bahtia) kutsutaan nimellä salyng. Satangin rahoja tapaa enää käytännössä joissakin supermarket-ketjuissa vaihtorahana (kuten Foodland). Monissa paikoissa niitä ei edes huolita maksuvälineeksi laisinkaan. Kymmenen bahtin kolikosta on lyöty jo yli 40 erilaista juhlaversiota, joita tapaa liikkeessä käyttörahana tavanomaisen rahan rinnalla.
10 bahtin kolikko muistuttaa kooltaan ja väreiltään kahden euron kolikkoa. Niitä käytetään joskus huijauksena kahden euron kolikkoina alhaisemman arvonsa takia.
Setelirahat
Thaimaassa on nykyään käytössä seuraavat paperirahat (kaikki "Series 15"):
Kaikissa seteleissä on arvopuolella kuningas Rama IX:n kuva. Setelirahoissakaan ei lue mitään länsimaisilla aakkosilla - vain nimellisarvo länsimaiden sekä thain numeroin. Thaiksi seteleissä lukee: รัฐบาลไทย ธนบัตรเป็นเงินที่ชำระหนี้ได้ตามกฎหมาย (Thaimaan hallitus - tämä seteli on käypää rahaa lain mukaisesti). Taustapuolen aiheet ovat seuraavat (kaikki Chakri-dynastian kuninkaita):
20 bahtin setelistä on kierrossa vielä yleisesti sarjaan "Series 12" kuuluvia rahoja, jossa taustapuolella on kuningas Taksinin patsas. 50 bahtin setelistä on olemassa neljä versiota, joista kaksi on tehty polymeeristä (muovista). Seteli julkaistiin 1996 kuninkaan 50-vuotisen hallituskauden kunniaksi ja sen valmistus lopetettiin 2004. Viimeisimmässä painoksessa on palattu paperin käyttöön. Hiljattain 100, 500 ja 1000 bahtin seteleihin on lisätty turvaominaisuuksia ja tehty muitakin pieniä muutoksia.
Turvallisuuden parantamiseksi Bank of Thailand aikoo julkaista uuden päivitetyn setelisarjan "Series 16". Kuninkaan henkilökultin vuoksi Thaimaan laki kieltää astumasta kadulle pudonneiden kolikoiden ja seteleiden päälle, koska kyseistä toimintaa pidetään majesteettirikoksena.
Juhlarahat
Thaimaassa on hyvin yleistä painaa juhlaseteleitä varsinkin kuninkaan tasavuotisjuhlien kunniaksi. Nykyisen kuninkaan aikana on laskettu liikkeeseen ainakin seuraavat juhlapaperirahat:
Myös valtion laitoksien kunniaksi on laskettu juhlarahoja paperimuodossa, kuten:
Suomen rahapajan baht-lyönnit
Kymmenen bahtin kaksoismetalliraha painettiin alun perin Suomen Rahapajassa 1988. Yhden bahtin nimellisarvoisia kolikkoja on lyöty Suomessa vanhoista kymmenen ja viidenkymmenen pennin rahoista, koska metallin koostumus on sama.
J. G. Granö
Granö teki monia tutkimusmatkoja Mongoliaan ja Altaivuoristoon. Ensimmäiset matkansa hän teki jo opiskeluaikoinaan isänsä Johannes Granön kanssa, joka toimi Siperian suomalaisena pappina. Tämän jälkeen Granö teki useita tutkimusmatkoja vuosina 1906–1916 ja teki niiden pohjalta laajoja geomorfologisia tutkimuksia: hän muun muassa päätteli Altaivuoriston olleen mannerjäätikön peitossa. Hän julkaisi matkakirjan Altai (1919–1921), josta otettiin uusintapainos 1993 ja joka käännettiin 2000-luvulla myös venäjäksi. Granön matkoillaan ottamat valokuvat ovat herättäneet uudestaan huomiota 2000-luvulla.
Granö toimi maantieteen professorina Tarton, Turun ja Helsingin yliopistoissa. Hän vaikutti yliopistomaantieteen syntyyn ja kehittymiseen Virossa. Turussa hän osallistui myös yliopistohallintoon, kun Turun yliopisto oli 1920–1930-luvuilla vaarassa tulla lakkautetuksi yliopiston kanslerin E. N. Setälän suunnitelmien takia. Granön tunnetuin tutkimustyö Altai-tutkimusten jälkeen suuntautui maisemamaantieteeseen ja maantieteen metodologiaan, joista hän esitti näkemyksenä pääteoksessaan Puhdas maantiede (1929). Myös se on viime vuosikymmeninä saanut uudestaan huomiota ja ilmestyi englanniksi käännettynä vuonna 1997.
Lapsuus ja kouluvuodet
J. G. Granö syntyi maaliskuussa 1882 kirkkoherra Johannes Granön ja Alma Fontellin esikoisena. Poika kastettiin Johannes Gabrieliksi, ja hänen puhuttelunimekseen tuli erotuksena isästä Gabriel. Suomenkieliset ystävät kutsuivat häntä kansanomaisesti Kaapoksi ja muutamat ruotsinkieliset Gabbukseksi. Nimikirjaimia J. G. Granö alkoi käyttää itsestään jo nuorena. Perheeseen syntyi vuonna 1883 toinen poika, Paul eli Paavo.
Johannes Granö työskenteli vielä Kaapon syntymän aikaan Lapualla mutta siirtyi kevään aikana Kemiöön. Perhe asui Kemiön kirkonkylässä, mutta Johannes Granö halusi tehtäviin, jossa voisi koetella omia rajojaan. Hän alkoikin suunnitella lähtöä Siperiaan sinne karkotettujen ja muiden suomalaisten papiksi ja ilmoitti syksyllä 1882 halukkuutensa tehtävään. Senaatti nimitti Johannes Granön tehtävään toukokuussa 1885, ja hän asettui perheineen Omskiin, elokuussa 1885. Omsk oli kansainvälinen kaupunki, ja Kaapo oppi siellä puhumaan venäjää ja saksaa. Hänellä oli hyvä kielipää: hän oppi myöhemmin puhumaan sujuvasti myös viroa ja tuli toimeen lisäksi ranskalla, tanskalla, altailla ja mongolialla. Englantia hän ei kuitenkaan oppinut hyvin, vaikka opiskelikin sitä ahkerasti.
Johannes Granö halusi kouluttaa poikansa Suomessa, joten perhe palasi Suomeen syksyllä 1891. Granö toimi ensin Helsingin ruotsalais-suomalaisen seurakunnan virkaatekevänä kappalaisena, mutta vuonna 1893 hänet nimitettiin Alatornion pitäjän kirkkoherraksi. Granön molemmat pojat aloittivat 1893 koulun Tornion yhteislyseossa, Kaapo suoraan toiselta luokalta. Hän sai päästötodistuksen vuonna 1896 ja siirtyi Oulun suomalaiseen lyseoon. Kaapo kiinnostui jo kouluaikana luonnontieteistä, ja hän oli esimerkiksi lyseon kasvitieteellisen yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja. Kasvitiede kiinnosti häntä erityisesti, ja hän teki kasvien keräysmatkoja jopa Pallastunturille saakka.
Opiskelualan valinta
J. G. Granö valmistui kesäkuussa 1900 ylioppilaaksi hyvin arvosanoin. Isä olisi halunnut hänen alkavan papiksi ja pettyi, kun poika halusi lukea luonnontieteitä. Isä suostui kuitenkin lopulta kysyttyään neuvoa eläintieteilijä J. A. Palménilta. Palmén neuvoi, että poika opiskelisi aluksi useita eri luonnontieteitä ja päättäisi erikoistumisalansa myöhemmin. Hänen mukaansa opinnot kannattaisi aloittaa eläin- ja kasvitieteestä, ja opettajaksi hän suositteli J. P. Norrlinia. Johannes-isän pettymystä lievitti se, että toinen poika Paavo alkoi lukea teologiaa vuonna 1902. Paavo Granöstä tuli myöhemmin isänsä seuraaja Siperian suomalaisten kirkkoherrana.