cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Urpo Leppänen
SMP:n jälkeen
SMP:n konkurssin jälkeen Leppänen oli muun puoluejohdon tavoin perustamassa Perussuomalaisia keväällä 1995. Hän toimi aluksi järjestön sihteerinä, ja marraskuun puoluekokouksesta lähtien ohjelmasihteerinä. Europarlamenttivaaleissa 1996 Leppänen sai 1 874 ääntä ja vuoden 1999 eduskuntavaaleissa 319 ääntä. Timo Soinin mukaan Leppänen oli puolueen merkittävä taustavaikuttaja, jonka näkemyksiä kuunneltiin tarkasti. Hän keksi muun muassa puolueen nimen ja vaikutti vuoden 2009 eurovaalien strategiaan ja vaaliliittoon kristillisdemokraattien kanssa. Leppänen jätti Perussuomalaiset koettuaan puheenjohtaja Soinin vieneen puoluetta oikeistolaisempaan ja puritanistisempaan suuntaan.
Kunnallisvaaleissa 2000 Leppänen valittiin Nummi-Pusulan valtuustoon sitoutumattomana ehdokkaana keskustan listalta. Hän liittyi puolueen jäseneksi myöhemmin. Eduskuntavaaleissa 2003 Leppänen oli Liberaalien ehdokkaana Uudellamaalla saaden 221 ääntä.
Leppäsen valittiin Forssan kaupunginvaltuustoon keskustan listalta vuoden 2004 vaaleissa 146 äänellä. Lokakuussa 2007 Leppänen loikkasi Perussuomalaisiin, ja kunnallisvaaleissa 2008 hän uusi paikkansa PS:n ehdokkaana 92 äänellä. Eduskuntavaaleissa 2007 Leppänen oli ehdolla Perussuomalaisten listoilta ja sai 1 975 ääntä Pohjois-Karjalan vaalipiirissä.
Perhe
Leppäsellä on neljä lasta: Meri (s. 1973), Renata (s. 1975), Ida (s. 1985) ja Stefan (s. 1992).
Katriina Latosaari
Katriina Latosaari (s. 11. maaliskuuta 1974) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Latosaari edusti pääsarjassa kasvattajaseuraansa Tampereen Pyrintöä vuosina 1993–1996. Lisäksi hän kuului yhden ottelun kokoonpanoon kaudella 1990–1991. Latosaari pelasi A-nuorten, 20-vuotiaiden ja 22-vuotiaiden maajoukkueissa.
Ruslan Rotan
pienoiskuva|Ruslan Rotan Ruslan Petrovytš Rotan (, s. 29. lokakuuta 1981 Pultava) on ukrainalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Rotan aloitti uransa FK Dnipro Dnipropetrovskin riveissä kaudella 1999–2000. Hän pelasi joukkueessa 105 ottelua tehden niissä 11 maalia. Rotan siirtyi Kiovan Dynamoon kesällä 2005.
Ukrainan maajoukkueessa Rotan on pelannut 22 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia ( tilanne 19. kesäkuuta 2006 ). Hän kuului maajoukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 ja pelasi kolmessa Ukrainan viidestä ottelusta.
Ur (manner)
Ur oli oletettu jättiläismanner, joka syntyi arkeeisella ajalla noin 3,0 miljardia vuotta sitten. Se koostui neljästä kratonista, jotka muodostavat nykyisin osia Intiasta, Etelä-Afrikasta ja Länsi-Australiasta. Näiden kratonien on arveltu muodostuneen samassa suuressa mantereessa sillä perusteella, että ne stabilisoituivat samoihin aikoihin ja sijaitsivat myöhemmän jättiläismantereen Pangean samassa osassa.
Ur laajentui noin 2,5 miljardia vuotta sitten, kun siihen liittyi lisää kratoneja. Tätä mannerta kutsutaan "laajentuneeksi Uriksi".
Rauman Taiteilijaseura
Rauman Taiteilijaseura on Raumalla vuonna 1945 perustettu taideyhdistys, joka kuuluu Suomen vanhimpiin taiteilijaseuroihin. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää kuvataidetta Raumalla ja sen ympäristössä, toimia kuvataiteen ja sen harjoittajien yhdyssiteenä ja etujärjestönä sekä lähentää taiteilijoita ja taideyleisöä. Alun perin yhdistys toimi myös eri taiteenalojen yhdyssiteenä, mutta melko pian muut taidealat kuin kuvataide irtautuivat seurasta.
Historia
Perustamisestaan lähtien seuran on järjestänyt taidenäyttelyitä ja osallistunut paikalliseen kulttuurikeskusteluun. Rauman Taiteilijaseuran ensimmäinen taidenäyttely pidettiin joulukuussa 1946 Raumanlinnassa. Näyttelyitä pidettiin vuosittain, vaihtuvissa tiloissa, muun muassa Rauman kansalaisopistossa, Rauman seurahuoneella, Karin koululla, Kauppaoppilaitoksella ja Poselassa. Vuosinäyttelyiden arvostelulautakunnassa ovat toimineet muun muassa Einari Wehmas ja Sam Vanni.
Vuonna 1956 taiteilijaseura vuokrasi Pinnalan talon yläkerran käyttöönsä ja tila nimettiin ”Pinnalan Taidesalongiksi”. Taidesalongissa alettiin pitää piirustusiltoja, myyntitilaisuuksia ja näyttelyitä. Pinnalan Salongin toiminnan käynnistänyt pohjoismaisen taiteen näyttely toi ensikerran Raumalle modernistisia virtauksia ja keräsi sekä kehuja että kyseenalaistusta.
Taloudellisista syistä Taidesalongista jouduttiin luopumaan kolmen vuoden toiminnan jälkeen. Seura sai korvaavat tilat Karhulan talosta, jonka piharakennukseen perustettiin grafiikan ateljee. 1960-luvulla seura oli vaikuttamassa Rauman taidemuseon perustamiseen ja on vuodesta 1970 alkaen tehnyt tiivistä yhteistyötä museon kanssa.
Taiteilijaseuran tunnuksen on suunnitellut Arvo Iissalo vuonna 1946.
Valentin Soine
Karl Valentin Soine (sukunimi vuoteen 1909 Englund; 26. kesäkuuta 1902 Helsinki – 24. marraskuuta 1996 Helsinki ) oli suomalainen hallitusneuvos ja vankeinhoitolaitoksen ylijohtaja.
Soineen vanhemmat olivat kauppias Kaarlo Ilmari Soine ja Hilma Josefina Joki. Hän pääsi ylioppilaaksi 1922 ja opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen yleisen oikeustutkinnon 1930. Soine sai varatuomarin arvon 1933. Hän oli opiskeluaikanaan 1920-luvulla Helsingin poliisilaitoksen palveluksessa rahoittaakseen opintojaan.
Soine toimi Heinäveden piirin nimismiehenä vuodesta 1931, jolloin hän muun muassa tutki Lapuan liikkeen murhaaman sosialidemokraatin Onni Happosen tapausta. Myöhemmin hän oli Mikkelin läänin poliisitarkastajana vuodesta 1935, liikkuvan poliisin komentajana vuodesta 1944 ja vankeinhoitolaitoksen ylijohtajana ja oikeusministeriön hallitusneuvoksena 1946–1969. Soineen johtajakaudella otettiin käyttöön työsiirtolajärjestelmä, aloitettiin vankeinhoidon työntekijöiden koulutus sekä lisättiin ehdollisten vankeusrangaistusten käyttöä.
Soine oli Suomen valtion edustajana kansainvälisissä rikosoikeus- ja vankeinhoitokomissiossa 1946–1951, kansainvälisessä rikosoikeus- ja vankeinhoitosäätiössä vuodesta 1951 sekä YK:n rikollisuuden vastustamista ja vankeinhoitoa käsittelevässä Euroopan alueen neuvotteluryhmässä vuodesta 1951 alkaen. Soine oli naimisissa vuodesta 1929 Toini-Tellervo Kotirannan kanssa.
Kibera
Kibera on Afrikan toiseksi suurin slummi läntisessä Nairobissa, Keniassa. Arviot sen suuruudesta kuitenkin vaihtelevat eikä tarkka asukasmäärä ole tiedossa. Alkujaan britit perustivat Kiberan nubialaisten sotilaiden asuinpaikaksi 1920-luvulla palkkioksi heidän palveluksistaan ensimmäisessä maailmansodassa. Nimi Kibera tulee nubialaisten kielten sanasta kibra joka tarkoittaa metsää.
Sijainti ja asukkaat
Kibera sijaitsee noin viisi kilometriä lounaaseen Nairobin keskustasta. Se on kahden ja puolen neliökilometrin kokoinen. Nykyisin suurin osa asukkaista on lähtöisin kenialaisista kikuju-, luo- ja luhya-heimoista. Siellä asui vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 170 070 asukasta. Epävirallisten arvioiden mukaan asukkaita saattaa olla yli miljoona, mikä on ilmeisestikin niin suuri määrä, että täsmällistä lukumäärää ei pystytä kertomaan. Asukkaista arvellaan olevan työttömiä on noin 50 %. Kiberan alueella on kyliä, kuten Kianda, Soweto, Gatwekera, Kisumu Ndogo, Lindi, Laini Saba, Siranga/Undugu, Makina sekä Mashimoni.
Kenian asuntoministeriö rakennuttaa Kiberan viereen kerrostaloja slummien asukkaita varten UN-Habitat-ohjelman tuella. Kuitenkin niissäkin on ongelmia, ja osa asukkaista palaa slummiin.
Uurasjärvi (Virrat)
Uurasjärvi on Pirkanmaalla Virroilla Pihlajaveden reitillä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 851 hehtaaria eli 8,5 neliökilometriä. Se on 7,7 kilometriä pitkä ja 5,8 kilometriä leveä. Järvi muodostuu kahdesta järvenosasta, joita erottaa toisistan noin neljä kilometriä pitkä Paloniemen kärkeen päättyvä niemi. Niemessä sijaitsee Niemikylä, josta on pääsy kummallekin järvenosalle. Järven läntistä osaa kutsutaan Uurasseläksi ja sen itäistä osaa tavallisesti vain Uurasjärveksi. Järven vesi jatkaa jatkaa matkaansa Kauhaselän (56 ha) kautta ensin Hauhusselälle ja sitten Tarjanteeseen. Kauhaselkä muistuttaa pikemminkin kapeaa järveä kuin lasku-uomaa, mutta sen myötä vedenpinta kuitenkin alenee noin 60 senttimetriä.
Uurasselällä on pitkä ja kapea muoto, mutta sillä on runsaasti lahtia ja niemiä. Selän pohjoispäässä etelään työntyy Pitkäniemi, jonka vasemmalle ja oikealle puolille jää kaksi kapeaa ja pitkää lahtea. Lakkautetun Haapamäki–Pori-rautatieosuuden pengerosuudet katkaisevat lahdenpohjat lähes omiksi järvenosiksi. Läntinen Kotalahti katkeaa sekä rautatien että valtatien 23 takia Apajalahdeksi ja Härkäpohjanlahdeksi, jotka ovat kuin itsenäiset järvet. Samoin käy rautatien vuoksi itäiselle Kauhalahdelle, jonka pohjoispää Kavonlahti muodostaa oman järven. Paloniemen lounaispäähän jää Syvälahti, joka on sen lahdista levein. Järvenosat yhdistää toisiinsa alle 100 metriä leveä mutta 500 metriä pitkä Palosalmi.
Itäinen järvenosa alkaa Palosalmesta työntymällä ensin etelään päin 1,5 kilometriä pitkällä ja pohjastaan kapenevalla Takalahdella. Itäinen järvenosa jakaantuu pohjoisessa sekä Ohtimuksen niemen että Keltasalon ja Sossan saarten vuoksi pieniin osiin. Pienet järvenselät ovat nimeltään Laalukka, Haaposelkä ja Koivuselkä. Koivuselältä työntyvät etelään Pitkälahti ja Ahtaanlahti, sekä itään matala Koivulahti. Haaposelkä jää Keltasalon ja Ohtimuksen väliin. Laalukasta pääsee etelään Ohtimuksen viereistä salmeä myöten, pohjoiseen Sossansalmen ja Syväsalmen kautta, sekä itään Haapaselälle. Keltasalon koillispuolelle jää Korhosselkä, josta työntyy pohjoiseen rautatien penkereen taakse Kortesalmen lahtimainen laajentuma, luoteeseen rautatien penkereen taakse Maatianlahden järvimäinen osa, ja etelään Keltasalon viereistä salmea myöten Koivuselälle.
Järvessä on kartan mukaan 47 saarta. Suurin niistä on Keltasalo, joka on 1,9 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Sen pinta-ala on kartasta mitaten noin yksi neliökilometri. Sen vieressä itäpuolella sijaitseva Sossa on toiseksi suurin saari. Se on 1,0 kilometriä pitkä ja noin 400 metriä leveä. Sen pinta-ala on arviolta 23 hehtaaria. Järven itäosan muita nimettyjä saaria ovat pohjoisessa Korhosselällä Ollinsaari, Haasiasaari, Niittysaari, Lammassaari, Pikku Pääskynluoto ja Iso Pääskynluoto sekä salmessa Raatosaari. Koivuselällä sijaitsevat Pieska, Karjunsaari, Nuottisaari ja Huhtisaari. Haaposelkä jää Pieskan ja Pieni Haaposaaren väliin. Siellä ovat vielä Pitkäsaari ja Karisaari. Laalukan saaria ovat pohjoisessa Kallio-Sorri ja Pelto-Sorri, Ohtimuksen kohdalla Niittysaari, Konisaari, Kirrisaari, Haukikari, sekä etelässä Kotalahdella Rapatti, Mökkelisaari ja Teinikari. Uurosselän saaria ovat etelästä lukien Viitasaari, Mäntysaari, Jyväsaari, Hulponsaari, Mäntysaaret, Majakari ja Kaitasaari. Monilla niemillä on saari-nimikse, mikä saattaa tarkoittaa sitä, että järvellä on toteutettu järvenlasku.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 65 miljoonaa kuutiometriä eli 0,065 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 7,6 metriä ja suurin syvyys on 33 metriä. Syvin kohta sijaitsee Pitkäniemen edustalla, missä alkaa Kaitasaaresta ja jatkuu kaakkoon Takalahteen pitkä syvänne. Toinen pitkä syvänne alkaa Laalukan pohjoispäästä ja se jatkuu etelään Takalahteen asti. Myös Keltasalon pohjoispuolelta alkaa ja saaren itäpuolelta jatkaa etelään Koivuselälle oma syvänne. Järven rantaviivan pituus on 78 kilometriä. Järven rannoilla sijaitsevat Kotalan kylä sekä Soininmäenperän, Simoskylän, Niemikylän, Kotalahden ja Korhoskylän kulmakunnat. Järvellä asutus on pääsääntöisesti haja-asutusta, joskin Kotalassa sen asutus on kylämäisempää. Järven rannoille on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet valtatieltä haarautuvilta yhdystieltä 14363, Niemikylän tieltä, seututieltä 346, yhdystieltä 14361 ja Siikaperän tieltä.
Luontoarvoja
Järvellä on kallioisia ja jyrkänteisiä rantoja, jotka on huomioitu valtakunnallisesti arvokkaiksi. Huomion arvoisia ovat myös kallioiset metsä, joissa jäkäliköt ovat poikkeuksellisen edustavia. Näitä suojelemaan on perustettu pinta-alaltaan 512 hehtaarin kokoinen Natura 2000 -suojeluohjelman suojelualue (SCI, FI0355004). Se käsittää Takalahden ja sen ympäröivät metsäalueet, Ohtimuksen ja sen niementyven alueet sekä siitä länteen salmea reunustavat rannat.
Virkistys
Pihlajaveden reitillä on merkitty melontareitti.
Järvessä on elinvoimainen muikkukanta. Järveen on istutettu kuhaa, planktonsiikaa ja jokirapua. Järven siikasaaliit ovat kuitenkin satunnaisia. Rapuistutukset eivät ole onnistuneet yläjuoksun rapuruton vuoksi, mutta järvestä on pyydetty jonkin verran täplärapua.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Uurasjärven alueeseen (35.481) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,7 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Pihlajaveden reitin yläpuolisilta alueilta sekä omalta alueeltaan. Yläpuoliset vedet tulevat Jyrkeejärvestä (286 ha) Vironjokea myöten Kitus- ja Vehmasjärven (49 ha) kautta Kotalan Kortesalmeen. Uurasjärven alueella on 38 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista 18 laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä suoraan järveen laskevat Koivujärvi (11 ha), jonka laskuoja on Koiraoja, Ohtimuslammi (3 ha), joka laskee järveen Ohtimuksen niemestä, Säynävälammi (3 ha), Kavonlahti (8 ha), joka on rautatien erottama järvenosa, sekä Sorsanlammi (2 ha) ja Sinilammi, jotka laskevat Laalukkaan, ja vielä Valkiainen (38 ha), joka on laajemman valuma-alueen pääjärvi. Valkiaisen kautta laskee useita järviä. Siihen laskee etelästä Sysilammi, Pihlajalammi, Luomanlammi ja Syväjärvi (17 ha). Kortessalmeen laskee luoteesta lyhyt reitti, jonka pääuoman Kiikkaojan varrella ovat seuraavat järvet alajuoksulta lueteltuina: Alainen-Kinko (3 ha), Kotajärvi, Iso-Kinko (12 ha), Yläinen-Kinko, Kiikkajärvi ja Saarisjärvi (16 ha). Tähän reittiin laskee kuitenkin sen varrelta muita järviä. Yläinen-Kinkoon laskee lännestä Ilvesjärvi (17 ha), jonka kautta laskevat myös Alainen Niinilammi ja Yläinen Niinilammi. Saarisjärveen laskevat Ruokosjärvi (10 ha) ja Isojärvi (28 ha). Koivujärveen laskee ylempää vielä Iso-Palannes (14 ha), Vähä-Palannes, Hirvijärvi (13 ha) ja Kotajärvi (5 ha) itäistä reittiä sekä Hankalampi (7 ha) ja Ahvenlampi eteläistä reittiä myöten.
Historiaa
Pihlajaveden reitillä tehtiin joskus 1962-luvulla uittoväylien perkauksia, jotka vaikuttivat myös reitin järvien vedenpinnan korkeuteen. Järvellä on jo toteutettu vuonna 2010 vedenpinnan korkeuden ennallistus.
Carlos Menem
Carlos Saúl Menem Akil (2. heinäkuuta 1930 Anillaco, Argentiina – 14. helmikuuta 2021 Buenos Aires, Argentiina) oli Argentiinan presidentti 1989–1999.
Presidentiksi
Menem valittiin presidentiksi kesken laman ja hyperinflaation. Vaalikampanjassaan hän lupasi isoja palkankorotuksia ja "tuottavaa vallankumousta", mikä vetosi hänen peronilaisen Partido Justicialistaninsa perinteisiin kannattajiin, työväenluokkaan. Menem voitti vaalit helposti saaden 47,3 % äänistä, vastaan merkittävimmän vastaehdokkaansa Eduardo Angelozin 37 %, ja johti justiliastit voittoon myös alahuoneen- ja maakuntien vaaleissa.
Argentiinan peso sidottiin Yhdysvaltain dollariin ja valtionyhtiöitä yksityistettiin urakalla, jolloin ulkomaisen pääoman virtaus maahan sai pysäytettyä inflaation, mutta johti myös laajaan työttömyyteen. Vuosina 1990–1994 talousromahduksesta toipuvan Argentiinan BKT nousi ennätykselliset 35 %.
Alkumenestystä seurasi ongelmia kun dollarin arvo alkoi nousta 1995 jälkeen. Kansainvälinen valuuttarahasto pumppasi maahan rahaa, jota sillä ei ollut mahdollisuuksia maksaa takaisin ja Menemin kauden lopulla 1999–2002 alkoi uusi talousromahdus.
Armahduspäätös ja asekauppa
Menem myönsi 1990 armahduksen sotilasdiktatuurin aikaisista rikoksista yhdeksälle juntan johtajalle, muiden muassa Jorge Videlalle, Emilio Masseralle ja Leopoldo Galtierille. Tuomioistuin kumosi armahdukset vuonna 2007 perustuslain vastaisina.
Yksi Mememin valtakauden suurimmista skandaaleista oli argentiinalaisten aseiden myynti Ecuadoriin ja Kroatiaan 1991–1995. Ecuador oli tuolloin sodassa Perua vastaan. Menemiä vastaan nostetusta rikosjutusta tuli ensimmäinen demokraattisesti valittua presidenttiä vastaan nostettu. Hän oli myös seitsemän kuukautta kotiarestissa 2001, mutta tuolloin korkein oikeus hylkäsi syytteet tuolla kertaa. Vuonna 2008 alkaneesta käsittelystä Menem jäi pois vedoten terveydentilaansa Menem ja 17 muuta syytettyä vapautettiin syytteistä syyskuussa 2011.
Yritys päästä toiselle kaudelle
Menem pyrki uudelleen presidentiksi 1999, mutta yritys epäonnistui, koska se tuomittiin perustuslain vastaiseksi. Menem sai 27. huhtikuuta 2003 pidetyissä vaaleissa ensimmäisellä kierroksella suurimman äänimäärän, mutta luovutti ennen toista kierrosta voiton Néstor Kirchnerille, jota hänellä ei ollut mahdollisuuksia voittaa.
Yksityiselämä
Menem erosi 1991 vaimostaan Zulema Yomasta. Heidän tyttärensä Zulema "Zulemita" María Eva Menem Yoma oli Menemin kaudella maan ensimmäinen nainen ja seurasi isäänsä virallisiin tilaisuuksiin. 70-vuotias Menem meni uudelleen naimisiin 2001 chileläisen tv-juontaja Cecilia Boloccon (s. 1965) kanssa, joka on vuoden 1987 Miss Universum. Menemin poika Carlos Saúl Facundo Menem Yoma kuoli helikopterionnettomuudessa 1995. Hän sai Boloccon kanssa toisen pojan Máximo Saúl Menem Boloccon vuonna 2003.
Poul Ørum
Poul Ørum (23. joulukuuta 1919, Skive, Tanska – 27. joulukuuta 1997 ) oli tanskalainen kirjailija. Hän oli taitava kertoja ja juonenkehittelijä, joka kokeili erilaisia naturalistisen romaanin muotoja. Teosten keskeinen teema on pieni tai ulkopuolinen ihminen yhteiskunnan rattaissa. Proosan lisäksi hän julkaisi runokokoelman Strandbilledere (1983).
Arad (Israel)
Arad on kaupunki Israelin Eteläisellä hallintoalueella Negevin autiomaan koillisosassa. Lähellä sijaitsevat muinaisen Tell Aradin rauniot, ja nykyinen kaupunki on perustettu vuonna 1961. Vuoden 2017 lopussa kaupungin asukasluku oli 25 530.
Maantiede
Arad sijaitsee Etelä-Israelissa Negevin autiomaan koillisosassa. Kaupunki sijaitsee noin 45 kilometriä Beersebasta itään ylängöllä Kuolleenmeren yläpuolella noin 610 metrin korkeudella merenpinnasta. Aradin hallinnollisen alueen pinta-ala on noin 9 km².
Historia
thumb|vasen|[[Tell Aradin raunioita.]]
Tell Arad
Nimi Arad esiintyy Raamatun Vanhassa testamentissa kanaanilaisena kuningaskuntana ja Egyptin faarao Siisakin luettelossa hänen valtaamistaan paikkakunnista nykyisessä Israelissa. Neljännen Mooseksen kirjan mukaan Aradin kuningas kärsi tappion taistelussa israelilaisia vastaan ja nämä hävittivät hänen kaupunkinsa perusteellisesti, jolloin paikka sai uuden tuhoon viittavan nimen Horma. Tell Arad on arkeologinen kohde noin 9 kilometriä nykyisestä kaupungista länteen. Paikalla on ollut asutusta jo kalkoliittiselta kaudelta ja varhaisella pronssikaudella paikka oli kehittynyt tärkeäksi kaupan keskukseksi. Tell Aradia pidetään yleensä yhtenä eteläisimmistä kanaanilaisista keskuksista. Arkeologisia löytöjä on tehty sittemmin myös hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta, sekä vielä myöhemmiltä islamilaiselta ja osmanien kausilta. Lopulta paikka oli kuitenkin käytännössä autioitunut. Viimeisimmät esimerkit lienevät merkkejä satunnaisesta asutuksesta vanhojen raunioiden keskellä.
Nykyinen kaupunki
thumb|vasen|Näkymä nykyisessä kaupungissa. Ennen nykyisen kaupungin rakentamista Aradin aluetta asuttivat beduiinit. Nykyistä Aradia yritettiin asuttaa ensimmäisen kerran vuonna 1921, jolloin paikalle saapui joukko brittiarmeijassa palvelleen Zion Mule Corps -yksikön veteraaneja. Paikan asuttaminen ei kuitenkaan tuolloin onnistunut juomaveden puutteen takia. Nykyinen kaupunki on peräisin vuodelta 1961. Kaupunki rakennettiin osana Negevin alueen kehittämistä ja sen suunnittelusta vastasivat kaupunkiin muuttaneet arkkitehdit ja insinöörit. Tarkoitus oli luoda alueelle uusi teollinen keskus. Paikalle rakennettiin kuusi tiheään asutuksi tarkoitettua naapurustoa, joiden suunnittelussa otettiin huomioon esimerkiksi varjoisuus. Kaupunki rakennettiin 50 000 asukkaan tarpeita varten, mutta se alkoi kasvaa huomattavasti vasta 1990-luvulla, jolloin Israeliin saapui suuri joukko siirtolaisia entisen Neuvostoliiton alueelta.
Talous
Lähellä Aradia on useita luonnonvarojen esiintymiä. Zefassa noin 16 kilometriä kaupungista etelään on merkittäviä fosfaattiesiintymä ja Rosh Zoharissa viisi kilometriä kaupungista kaakkoon on maakaasukenttä. Lisäksi Kuollutmeri on huomattava mineraalien tuotantoalue. Itse kaupungissa on esimerkiksi kemikaaliteollisuutta. Monet paikalliset käyvät lisäksi töissä Kuolleenmeren hotelleilla. Kaupunki on pyrkinyt myös panostamaan paikalliseen turismiin. Asukkaita Aradiin on vetänyt esimerkiksi alhaiset elinkustannukset, mutta kaupunki on kohdannut myös taloudellisia vaikeuksia. Esimerkiksi paikallinen tekstiilitehdas suljettiin vuonna 2014.
Väestö
thumb|Paikallinen [[synagoga.]] Aradin asukasluku oli Israelin tilastokeskuksen mukaan vuoden 2017 lopussa 25 530. Kaupungissa asuu israelilaisia aškenasi- ja sefardijuutalaisia, sekä monia maahanmuuttajia entisen Neuvostoliiton alueelta, Ranskasta, Italiasta ja Etiopiasta. Kaupungissa on myös hasidilainen yhteisö.
C. G. Jung
Carl Gustav Jung (26. heinäkuuta 1875 Kesswil, Thurgau, Sveitsi – 6. kesäkuuta 1961 Küsnacht, Zürichin kantoni, Sveitsi ), usein lyhyesti C. G. Jung, oli sveitsiläinen psykiatri ja analyyttisen psykologian perustaja. Hänen lähestymistapansa psykologiaan on vaikuttanut paljon syvyyspsykologian alueella ja vastakulttuuriseen liikkeeseen ympäri maailman.
Lummenälvikäs
Lummenälvikäs (Galerucella nymphaeae) on vesikasveilla elävä kovakuoriaislaji. Lummenälvikäs on noin 6–7 mm pitkä. Se on yleinen lumpeiden ja ulpukoiden lehdillä, sillä se myös syö niitä. Toukka on noin 10 mm:n pituinen, musta ja pitkulainen. Pohjoisempana lummenälvikäs elää soilla ja syö mm. kurjenjalkaa (Comarum palustre). Näiden erilaistuneiden populaatioiden taksonominen asema on edelleen hieman epäselvä ja tutkimukset jatkuvat mm. sen suhteen, ovatko ne eri lajeja vai eivät?
C. G. Jung
Jung aloitti työuransa Zürichin yliopiston psykiatrian klinikalla vuonna 1900 ja teki potilastyön ohella useita vuosia kokeellista työtä sana-assosiaatioiden kanssa. Assosiaatiokokeissa hän keskittyi erityisesti niihin häiriöihin, joita muut tutkijat vähättelivät virheinä. Koetulokset johtivat teoriaan tiedostamattomasta ja sen järjestysrakenteista, psyyken komplekseista.
Jungia pidetään ensimmäisenä modernina psykologina, jonka mukaan ihmisen psyyke on luontaisesti hengellinen ja tutkittavissa pintaa syvemmältä. Hän painotti psyyken ymmärtämistä tutkimalla unien, taiteen, mytologian, uskonnon ja filosofian maailmoja. Vaikka hän oli teoreettinen psykiatri ja kliinikko, jolla oli praktiikka, hän kulutti suuren osan ajastaan tutkimalla muita aiheita, muun muassa itäistä ja läntistä filosofiaa, uskontoja, alkemiaa, astrologiaa, kirjallisuutta ja muuta taidetta. Hänen huomattavimmat ajatuksensa koskevat psykologisia komplekseja, individuaatiota, arkkityyppejä, kollektiivista alitajuntaa sekä synkronisiteettia.
Suomen kansan itsenäisyysrintama
Suomen kansan itsenäisyysrintama on Kajaanissa 8. heinäkuuta 1992 perustettu Suomen itsenäisyyttä Euroopan unionista ajava yhdistys. Ryhmän näkyvimpinä toimintamuotona on nykyisin Itsenäisyyspuolue.
C. G. Jung
Ura
Jung väitteli tohtoriksi vuonna 1902 aiheella psykologiaan ja patologiaan liittyvät niin sanotut okkulttiset ilmiöt (Zur Psychologie und Pathologie sogenannter okkulter Phänomene, suom. Yliluonnollisen psykologiaa).
Suomen kansan itsenäisyysrintama
Vuoden 1994 presidentinvaalissa rintama asetti ehdokkaakseen Keijo Korhosen keräämällä 20 000 kannattajan nimet. Korhosta tukivat muun muassa Ilkka Hakalehto (sit), Pentti Kettunen (smp), Annikki Koistinen (kesk), Leo Meller, Heikki Mustonen (vas), Paavo Niinikoski (kesk), Pekka Puska (kesk), Sakari Talvitie ja Ville Tikkanen (sdp). Korhonen sai vaalissa 186 936 ääntä (5,8 %) ja hän oli viides yhdentoista ehdokkaan joukossa.
C. G. Jung
Yhteistyö Freudin kanssa
pienois|vasen|Ryhmäkuva [[Clarkin yliopiston edustalla 1909. Edessä: Sigmund Freud, G. Stanley Hall, Jung. Takana: Abraham A. Brill, Ernest Jones, Sándor Ferenczi.]] Psykoanalyyttisen koulukunnan perustaja Sigmund Freud oli myös kiinnostunut tiedostumattoman teorian saamasta kokeellisesta tuesta, ja Freudin ja Jungin välille syntyi työtoveruus vuodesta 1907. Jung koki kuitenkin Freudin teoriat liian ahtaiksi; etenkään seksuaaliteoria ei voinut Jungin mielestä yksin selittää ihmisen psyykkistä energiaa. Vuonna 1913 Freud tekikin Jungiin välirikon (joskin siihen oli muitakin syitä, kuten se, miten Jung oli kohdellut potilastaan, myöhemmin psykoanalyytikkoa, Sabina Spielreinia). Tällöin Jung julkaisi teoksen Wandlungen und Symbole der Libido (myöh. Symbole der Wandlung; suom. Muutoksen symbolit), joka tutkii skitsofrenian alkuastetta ja kokoaa yhteen runsaasti aineistoa mytologioista ja antropologiasta valaisemaan sairauden kehitystä.
Työ ja teoriat
Jung kehitteli teoriaa tiedostamattomasta pitkään ja erotteli useita alueita ja rakenteita, tunnetuimpina henkilökohtainen ja kollektiivinen, eli yliyksilöllinen tiedostamaton, ja viimeksi mainitun erikokoisia rakenteita joita Jung kutsui arkkityypeiksi. Jung kehitteli myös käsityksiä elämänkaaresta, individuaatiosta eli yksilöksi tulemisesta ja psykologisista tyypeistä. Jungin psykologia liitetään usein hänen tutkimiinsa alueisiin: uniin, myytteihin, satuihin, alkemiaan, uskontoihin.
Jung työskenteli muun muassa mielisairaalan lääkärinviroissa, Zürichissä lääketieteellisen psykologian professorina, potilastyössä omalla vastaanotollaan (Jungin on laskettu työskennelleen noin 70 000 unen kanssa), psykiatrian ja psykoterapian järjestöissä ja tehden silloin tällöin luentomatkoja ulkomaille tai tutkimusmatkoja alkuperäiskansojen kulttuureihin.
Jung mielletään aikuis- ja vanhuusiän kehityksen tutkijana, siinä missä Freudin katsotaan painottavan lapsuusiän kehityksen merkitystä.
Jungin tutkimukset ja teoriat ovat taustoina muun muassa arkikieleen siirtyneissä sanoissa introvertti, ekstrovertti, kompleksi psyykeenosana, arkkityyppi sekä synkronisiteetti. Hänen psykologista typologiaansa käytetään yleisesti perusosana psykologisissa persoonallisuustesteissä. Jungin tutkimukset ovat vaikuttaneet niin kutsutun valheenpaljastuskoneen kehittelyyn ja elokuvateollisuuden käsikirjoituksissa on nojauduttu jungilaiseen näkemykseen sankarimyyttien rakenteista.
Jung tutki koko elämänsä ajan myös itämaisia uskontoja ja muun muassa hänen kundalini-joogaa käsitellyttä luentoaan Zürichin psykologikerholla 1932 pidetään merkkipylväänä itämaisen kundalini-käsitteen syvemmälle ymmärtämiselle länsimaissa.
Jungin arkkityypit
Jung hahmotteli viisi pääarkkityyppiä jotka kuuluivat eritoten individuaatioprosessin vaiheisiin:
Tavallisimpia muita arkkityyppejä ovat:
Nykykirjallisuudessa viekas Kujeilija on vakiintunut arkkityypin rooli; jossain tapauksissa Kujeilijaa saatetaan käyttää jopa vain täytehahmona. Hyviä esimerkkejä ovat muun muassa Loki (viikinkijumala), Peter Pan ja Väiski Vemmelsääri. Kujeilijaa pidetään oveluuden ja petollisuuden perikuvana, joka nokkeluudellaan suorittaa eteensä asetetut haasteet ja tehtävät. Kujeilija on monikulttuurinen ja kestävä arkkityyppi.
Arkkityypit ja uskonto
C. G. Jungin mukaan järjen korostuminen tieteellisen ajattelun myötä on johtanut ihmisen vieraantumiseen tiedostamattomista psyyken prosesseista. Tämä on johtanut ihmisen itsetuntemuksen kapenemiseen ja ilmenee hänen mukaansa muun muassa neurooseina ja yhteisöllisinä harhakuvitelmina. Jungin mukaan järkiperäisen todellisuuskäsityksen taistelu myyttejä ja rituaaleja vastaan on johtanut siihen, ettei ihminen pysty saamaan yhteyttä tiedostamattomiin arkkityyppeihinsä ja on vaarassa jäädä kokonaan niiden uhriksi. Tältä voidaan hänen mukaansa välttyä vain tulemalla tietoiseksi tiedostamattomien prosessien toiminnasta myyttien tai rituaalien avulla.
Jungin mukaan tiede ei voi korvata eikä selittää myyttiä, sillä arkkityypit eivät ole ihmisen tietoisuuden keksintöjä, vaan numeenisia, tiedostamattomia ja apriorisia psyyken rakenteita, joilla on tietoisuudesta riippumaton psyykkinen energiansa. Myyttiä voidaankin hänen mukaansa kuvata jumalallisen elämän itsenäiseksi ilmenemiseksi meissä. Jungin mukaan järkiperäisen tiedon yksipuolisuus etäännyttää myyttisestä maailmasta ja riistää ihmiseltä hänen ”tuonpuoleisuutensa” tai toisenlaisuutensa ja kokemuksen elämän merkityksellisyydestä.
Jungin uskontoteoriaa ovat arvostelleet esimerkiksi muuten uskontoon myönteisesti suhtautuvat Martin Buber ja Walter Arnold Kaufmann. Buber syyttää Jungin individuaation ihannetta ”gnostilaiseksi” solipsismiksi, jossa ihmisen koko maailma kavennetaan psykologisiksi ilmiöiksi. Kaufmann pitää jungilaista psykologiaa dogmaattisena mielikuvituksen tuotteena, joka syntyi Jungin omista psyykkisistä ongelmista ja Freudia kohtaan tunnetusta katkeruudesta. Kaufmann osoittaa Freudin ja Jungin kirjeenvaihdon avulla Jungin antaneen vääristellyn kuvauksen hänen ja Freudin välirikosta (jonka syyksi Jung esitti Freudin dogmaattisen kiinnittymisen seksuaaliteoriaan).
Myöhempi elämä
pienois|Jung noin vuonna 1935. Ensimmäisen maailmansodan aikana Jung alkoi harrastaa maailmanmatkoja. Hän rahoitti matkansa vaimoltaan perityllä omaisuudella, psykiatrin palkoillaan ja kirjamyynnin tuloilla. Jung vieraili Afrikassa, Meksikossa ja Brittiläisessä Keniassa 1920-luvulla.
Vuonna 1938 Jung piti luentoja Yalen yliopistossa psykologiasta ja uskonnosta. Samoihin aikoihin hän vieraili Brittiläisessä Intiassa ja siellä kiinnostui hindulaisesta ajattelusta.
Vuonna 1903 Jung meni naimisiin rikkaasta sveitsiläisperheestä kotoisin olevan Emma Rauschebachin kanssa. He saivat viisi lasta: Agathe, Gret, Franz, Marianne ja Helene. Avioliitto päättyi Emman kuolemaan vuonna 1955.
Jung kuoli vuonna 1961 sairasteltuaan jonkin aikaa.
Tuotanto
Jungin ja analyyttisen psykologian teoksia on suomennettu vajaa kymmenkunta. Jungin muistelmat kirjoitti hänen oppilaansa Aniela Jaffé hänen kanssaan käymiensä keskustelujen perusteella. Teos Unia, ajatuksia, muistikuvia julkaistiin 1961. Symbolit: piilotajunnan kieli (1964) on yleisesitys Jungin ajattelusta. Jung kirjoitti teoksen ensimmäisen luvun.
Jung-instituutti
Jungin analyyttinen psykologia laajeni, kun oppilaita ja seuraajia varten perustettiin 1948 ensimmäinen C. G. Jung -instituutti Zürichiin. Instituutti siirrettiin läheiseen Küsnachtiin vuonna 1979. Nykyään koulutusyhteisöjä ja -instituutteja on ympäri maailmaa: Keski-Eurooppa, Yhdysvallat, Brasilia, Israel ja Japani ovat voimakkaimmin edustettuina. Kansainvälisen ammattiliiton IAAP:n jäsenistössä jungilaisia psykoterapeutteja (analyyttinen psykologi) on luultavasti kaikkiaan noin kolmetuhatta (2005). Alan säännöllisistä tutkimusjulkaisuista tunnetuimmat ovat Journal of Analytical Psychology, (JAP) Lontoo, ja Analytische Psychologie, (AP) Basel.
2018 AG37
2018 AG37 (lempinimeltä Farfarout eli Tositosikaukana) on toistaiseksi etäisin Aurinkokunnan kappale, jonka kiertorata käy etäisimmillään lähes neljä kertaa niin kaukana Auringosta kuin Pluton kiertorata. Edellinen kaukaisin kohde oli 2018 VG18 (lempinimeltään Farout eli Tosikaukana).
Andy Timmons
pienoiskuva|Andy Timmons soittamassa signaturemallista kitaraansa vuonna 2009.|alt=
Timmons käyttää Ibanezin valmistamaa signaturekitaramallia, jossa DiMarzion valmistamaa AT-1 -signaturemikrofonia.
Rautamies (vuoden 1966 animaatiosarja)
Rautamies on amerikkalainen animaatiosarja, joka esitettiin vuonna 1966. Sarja kesti 13 jakson verran ja se julkaistiin myös DVD:llä Suomessa.
Sarja kertoo Rautamiehen seikkailuista, kun naistenmies ja aseiden suunnittelija Tony Stark rikastuu hallitukselle suunnittelemiensa aseiden myötä. Vietnamin sodan aikana hän loukkaantui räjähdyksessä, jossa sirpale lensi hänen rintansa läpi lähelle sydäntä. Stark onnistui suunnittelemaan itselleen teräshaarniskan, jonka avulla hänen elämänsä pelastui. Myöhemmin Stark ryhtyi supersankariksi kehitetyn teräshaarniskan avulla.
Sallan kirkko
Sallan kirkko on Sallan seurakunnan kirkko. Vuonna 1950 valmistuneen kirkon ovat suunnitelleet Eero Eerikäinen ja Osmo Sipari. Kirkon rakentamiseksi järjestettiin vuonna 1947 arkkitehtikilpailu, jonka voittaneet arkkitehtiylioppilaat Eerikäinen ja Sipari pitivät suunnittelussaan esikuvana perinteisen suomalaisen kivikirkon ja erillisten kellotapuleiden muotoa. Rakennusmateriaalit ovat moderneja: kirkkosalin katto on valettu betonista betonisten kaarien varaan. Jyrkässä katossa on paanukate. Kirkko edustaa Lapin jälleenrakennusta ja se kuuluu kansainvälisen modernin arkkitehtuurin suojelu- ja tutkimusjärjestön Docomomon merkittävien arkkitehtuuri- ja ympäristökohteiden valikoimaan. Kirkko kuuluu myös Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Sallan ensimmäinen kirkko, Kuolajärvellä sijainnut, vuonna 1838 valmistunut Carl Ludvig Engelin suunnittelema kirkko tuhoutui talvisodassa. Koska Kuolajärven kylä jäi Pariisin rauhassa luovutetulle alueelle, uusi kirkko rakennettiin Sallan uudeksi kuntakeskukseksi muodostuneelle entiselle Märkäjärvelle.
Tanskan luterilaiset seurakunnat kustansivat uuden kirkon rakentamisen: tanskalaiset halusivat osoittaa kiitollisuuttaan siitä, että heidän kirkkonsa eivät tuhoutuneet sodassa ja panivat pystyyn rahankeräyksen. Keräysvaroilla ostetut ruokatarvikkeet myytiin Suomessa voitolla niin, että keräyssumma yli kymmenkertaistui.
Alttarilla on Aimo Tukiaisen tekemä pronssinen korkokuva, joka kuvaa Matteuksen evankeliumin kohtaa ”Tulkaa minun tyköni kaikki työtätekeväiset ja raskautetut, niin minä annan teille levon”. Tukiainen on tehnyt myös kirkkopihan graniittisen sankarimuistomerkin "Hauta Etulinjassa".
Kirkossa on tilaa 600 henkilölle. Kirkon vieressä olevan siereisen seurakuntatalon on suunnitellut Matti Leiber. Se valmistui 1980.
Nopea keltainen AB
Nopea keltainen AB on atsoväri, jolla oli E-koodi E105. Väri poistettiin ruoassa ja juomassa sallituista lisäaineista sekä E-koodiluettelosta, koska sen toksikologia osoitti sen haitalliseksi. Sen on epäilty aiheuttavan astmaa.
Leena Huima
Leena Marjaana Huima (o.s. Saarinen, 31. elokuuta 1946 Helsinki – 18. joulukuuta 2018 Helsinki ) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka tunnettiin kirkollisena keskustelijana ja vaikuttajana.
Hän oli liittynyt Töölön seurakuntanuoriin ja vietti kesiään Helsingin seurakuntien kesäkodissa Mustasaaressa. Siellä hän osallistui vuonna 1960 rippikouluun kuunteluoppilaana, koska hän ei 13-vuotiaana voinut vielä käydä varsinaista rippikoulua ja saada konfirmaatiota.
Hän tuli ylioppilaaksi Töölön yhteislyseosta vuonna 1964 ja aloitti samana vuonna Helsingin yliopistossa suomen kielen ja kirjallisuuden opinnot. Niiden ohella hän valmistui toimittajaksi Helsingin Sanomien toimittajakoulun ensimmäiseltä vuonna 1967 alkaneelta kurssilta ja työskenteli useita vuosia toimittajana. Hänen julkaisunsa käsittelevät pääasiassa kristinuskoa ja sen eri ilmenemismuotoja. Vuonna 1974 hän avioitui pastori Aarne Huiman (1935–2001) kanssa. Perheeseen syntyi kolme lasta. Perheen perustaminen ja kotiäidiksi ryhtyminen viivästyttivät yliopisto-opintoja, joita hän jatkoi 1990-luvulla. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1999 pääaineena viron kieli. Hänen pro gradu-tutkielmansa Piibli ajalooraamatutest lähtuv fraseoloogia eesti ja soome kieles käsittelee Vanhan testamentin historiakirjoista viron ja suomen kieliin lainautunutta fraseologiaa. Gradu sai korkeimman mahdollisen arvosanan, ja sitä pidettiin jopa väitöskirjan tasoisena. Väitöskirja jäi kuitenkin kesken sairauden vuoksi.
Leena Huima toimi kirkolliskokouksen jäsenenä toistakymmentä vuotta vuodesta 1999 alkaen, minkä lisäksi hän oli kahdeksan vuotta Helsingin hiippakunnan maallikkoedustajana Kirkkohallituksen täysistunnoissa. Hän oli myös Helsingin seurakuntien yhteisen kirkkovaltuuston puheenjohtajana. Hän oli 1990-luvulla maallikkojäsenenä piispa Eero Huovisen ja tuomiorovasti Matti Poutiaisen työryhmässä, joka teki ehdotuksen uudeksi katekismukseksi. Kirkolliskokous hyväksyi katekismuksen vuonna 1999.
Sevastopol
Sevastopolissa oli aikaisemmin Venäjän keisarikunnan laivastotukikohta ja kaupunki muodosti oman hallintoalueensa keisarikunnan Taurian kuvernementissa. Nykyään Sevastopolin kaupunkipiirissä on paitsi Venäjän Mustanmeren laivaston tukikohta, myös Ukrainan laivaston päämaja ja Ukrainan ilmavoimien joukko-osasto.
Sevastopol on asukasluvultaan Krimin niemimaan suurin kaupunki. Se on säilynyt suosittuna matkailukohteena IVY-maiden turistiliikenteessä.
Alue oli ainakin 27. helmikuuta 2014 saakka Ukrainan hallinnassa, mutta helmikuun lopussa ja maaliskuun alussa venäläiset sotajoukot miehittivät pääosan siitä. Ukrainan sotavoimien tukikohdat, kuten Sevastopol-Belbekin lentoasema piiritettiin.
Maaliskuussa Venäjän presidentti Putin ja Krimin autonomisen tasavallan parlamentin puhemies Vladimir Konstantinov sopivat kaupunkipiirissä ja muualla Krimin niemimaalla järjestetyn Krimin kansanäänestyksen jälkeen keskenään Krimin autonomisen tasavallan liittämisestä Venäjään.
Krimin kansanäänestys ei kuitenkaan ole pätevä tai sitova. Tämä todetaan Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen päätöslauselmassa 68/262 torstaina 27.3.2014 – äänin 100 puolesta, 11 vastaan –, joka toteaa Krimin kansanäänestyksestä, että se "ei ole sitova eikä sen avulla Krimin autonomisen tasavallan tai Sevastopolin kaupungin asemaa voida muuttaa". Miehitetyn alueen asema on kiistanalainen.
Jasnaja Poljana
thumb|300px|right|Leo Tolstoin asuinrakennus Jasnaja Poljanassa thumb|300px|right|Talon ruokasali
Sevastopol
Historia
thumb|160px|left|Sevastopolin piirityksen (1854−1855) kartta.
Sevastopol perustettiin Aqyar -nimisen tataariasutuksen paikalle vuonna 1783 Venäjän keisarikunnan saatua Krimin niemimaan hallintaansa. Paikkakunnasta tuli tärkeä laivastotukikohta ja myöhemmin kauppasatama. Britit ja ranskalaiset piirittivät Sevastopolia Krimin sodan aikana ja se antautui 11 kuukauden taistelujen jälkeen. Keisarikunnan Taurian kuvernementissa kaupunki muodosti oman, 266,4 neliökilometrin laajuisen (vajaa kolmannes nykyalueesta) hallintoalueensa. Alueella asui vuonna 1897 jo 57 455 henkeä, joista itse Sevastopolin kaupungissa 53 595.
Jasnaja Poljana
Jasnaja Poljana (, suom. "Kirkas (metsä)aukio") oli kirjailija Leo Tolstoin koti, jossa hän syntyi ja eli, ja johon hänet on haudattu. Nykyisin se on hänelle omistettu museo. Jasnaja Poljana sijaitsee Venäjällä noin 200 km Moskovasta etelään ja 12 km Tulasta etelälounaaseen.
Checks Thugs and Rock n Roll
Checks Thugs and Rock N Roll on D.M.C:n ensimmäinen sooloalbumi.
Sevastopol
Historia
Toisessa maailmansodassa Sevastopol kesti akselivaltojen piiritystä 250 päivää vuosina 1941–1942. Saksalaisten valloitettua kaupungin 4 200 juutalaista ja muuta asukasta koottiin stadionille, josta heidät sanottiin lähetettävän maataloustyöhön. Kaikki kuitenkin ammuttiin 12. heinäkuuta 1942.
Jasnaja Poljana
Tolstoin kuoleman jälkeen hänen leskensä huolehti siitä, että kirjailijan asuintilat säilytettiin muuttumattomina. Hän myös osallistui esineistön ja kirjaston luettelointiin. Neuvostovallan aikana kartanosta muodostettiin museo. Sen ensimmäinen johtaja oli kirjailijan tytär Alexandra Tolstaja vuosina 1921–1929. Toisen maailmansodan aikana museo oli evakuoituna Tomskissa. Jasnaja Poljana oli saksalaisten miehittämää aluetta lyhyen aikaa talvella 1941–1942. Vetäytyessään saksalaiset sytyttivät asuinrakennuksen palamaan. Sodan jälkeen se restauroitiin sellaiseksi kuin se oli kirjailijan asuessa siinä. Myös muita rakennuksia ja puutarha restauroitiin. Museoon kuuluu kirjailijan asuinrakennus, muita rakennuksia, muun muassa toinen asuinrakennus, johon Tolstoi perusti koulun alustalaisten lapsille, laaja puutarha ja puisto sekä kirjailijan hauta. Asuinrakennuksessa on Tolstoin aikaisia huonekaluja, kirjailijan henkilökohtaista esineistöä ja 22 000 niteen kirjasto.
Sevastopol
Historia
Neuvostoliitossa kaupunkia ei liitetty Krimin oblastiin, vaan se oli Ukrainan perustuslain mukaan muodollisesti suoraan Kiovan hallinnon alainen.
Sotilasmiehitys ja kiistanalainen asema
Alue oli ainakin 27. helmikuuta 2014 saakka Ukrainan hallinnassa, mutta helmikuun lopussa ja maaliskuun alussa venäläiset sotajoukot miehittivät pääosan siitä. Maaliskuussa Venäjän presidentti Vladimir Putin ja Krimin autonomisen tasavallan parlamentin puhemies Vladimir Konstantinov sopivat keskenään 18.3.2014 Krimin liittämisestä Venäjään. Sopimuksen mukaan Krim liittyisi Venäjän liittovaltioon tasavaltana ja Sevastopol saisi erityisaseman. Sotilasmiehityksen aikana järjestetyillä äänestyksillä ei ole kansainvälistä tunnustusta, eikä kansainvälisen oikeuden perusteella Venäjällä ole oikeutta miehittää Krimin autonomisen tasavallan aluetta. Esimerkiksi Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto äänestyksessä 13 valtiota 15:stä piti aiottua kansanäänestyksen järjestämistä alueen itsenäistymisestä tai Venäjään liittymisestä laittomana. Äänestyksessä Kiinan pidättyi äänestämästä ja Venäjä vastusti ja käytti vetoaan. Monen muun tutkijan tavoin esimerkiksi Ulkopoliittisen instituutin johtaja Teija Tiilikainen vertasi pikakansanäänestystä oikeusvallaltaan mielipidekyselyyn ja arvioi Krimin niemimaan voivan muuttuvan Euroopan niin sanotuksi harmaaksi alueeksi. Hän uskoi tilanteen vaikuttavan kielteisesti krimiläisten arkielämään, sillä he ovat aiemmin eläneet vuosikymmeniä sovussa.
Talous
Sevastopol on taloudeltaan pienin Ukrainan 27:stä ylemmän tason hallinnollisesta alueesta. Vuonna 2011 kaupunkipiirin osuus oli 0,7 prosenttia maan BKT:stä eli 9,359 miljardia Ukrainan hryvniaa (UAH) tai vuoden lopun virallisella vaihtokurssilla 908,8 miljoonaa euroa. Jokaista asukasta kohti kansantuotetta syntyi Sevastopolissa vuonna 2011 yhteensä 24 564 UAH eli 2 385 euroa. Tämä oli 86 prosenttia Ukrainan keskiarvosta. Vuonna 2013 keskimääräinen kuukausipalkka kaupungissa oli 3 114 UAH tai 282 euroa, mikä oli alle Ukrainan keskiarvon.
Liikenne
Sevastopoliin johtaa Simferopolista kaksi valtatieyhteyttä: M26 ja etelärannikon Jaltan kautta kiertävä M18. Kaupunki on Ukrainan päärataverkon erään radan matkustajaliikenteen pääteasema. Sevastopolin rautatieasemalle saapuu junia säännöllisesti niin Kiovasta, Pietarista kuin Moskovastakin.
Tim Flannery
thumb|right|Tim Flannery Tim Flannery (s. 28. tammikuuta 1956) on australialainen kirjailija, nisäkästutkija, tutkimusmatkailija ja ympäristönsuojelija. Flannery esiintyy usein julkisesti puhuen etenkin maapallon ilmaston lämpenemisestä.
Sevastopol
Liikenne
Sevastopolin kaupungin pohjoispuolella on Sevastopol-Belbekin lentoasema (UKFB), joka on hyväksytty kansainväliseen lentoliikenteeseen. Kesäkausina se palvelee matkailijoita ja esimerkiksi Dniproavia lentää sinne Kiova-Borispolista.
Tim Flannery
Flanneryn on sanottu löytäneen enemmän uusia eläinlajeja kuin Charles Darwin. Hän on julkaissut yli 100 tieteellistä tutkimusta ja löytänyt yli 30 uutta nisäkäslajia, mm. 3 puukengurua. Hän on mm. luokitellut vanhimmat tunnetut nisäkäsfossiilit. Hän johtaa Etelä-Australian museota ja Australian Wildlife Concervancy -järjestöä. Vuonna 2005 hänet valittiin Australiassa vuoden humanistiksi.
David Attenborough on sanonut Flanneryä yhdeksi kaikkien aikojen suurimmista löytöretkeilijöistä verraten häntä David Livingstoneen.
Sevastopol
Liikenne
Sevastopol on tärkeä satamapaikka ja sinne liikennöidään meriteitse rahti- ja matkustajaliikenteen aluksin.
Tim Flannery
Hänen teoksensa Ilmaston muuttajat (The Weather Makers: The History and Future Impact of Climate Change) ilmestyi suomeksi syksyllä 2006.
Sevastopol
Aluejako
thumb|180px|left|Sevastopolin kaupunkipiirin sisäinen jako. 1. Gagarin piiri (vaaleanpun.; 1 - Gagarin kunta), 2. Leninin piiri (pun., ydinkeskusta; 2 - Leninin kunta) , 3. Nahimovin piiri (sin.) (kunnat: 3 - Nahimovin kunta, 4 - kunta Andreevka, 5 - Katšan kunta, 6 - kunta Verkhniesadovoe) , 4. [[Balaklavan piiri (vaal. vihreä) (kunnat: 7 - Balaklavan kunta , 8 - kunta Orlynoe, 9 - kunta Ternovka, 10 - Inkerman) ]] Ukrainan tilastokeskuksen arvion mukaan Sevastopolin kaupunkipiirin asukasluku oli vuoden 2014 alussa 383 900. Kaupunkipiirin asukkaista kaupunkilaisia oli 360 000 ja maaseutuväkeä 23 900. Sevastopolin kaupunkipiirin pinta-ala on 864 neliökilometriä.
Sevastopolin kaupunkipiiri sisältää kaksi kaupunkia (Sevastopol ja Inkerman) ja neljä kaupunginosaa (piiriä). Kaupunkipiirin Leninin ja Gagarinin piirit muodostavat Sevastopolin kaupunkikeskustan. Nahimovin piiri (pohjoisosa) ja Balaklava (kaakossa) sisältävät Sevastopolin laitakaupungin. Balaklavan aiemmin itsenäinen kaupunki muodostaa Sevastopolin eteläisen osan ja on osa Balaklavan piiriä. Sevastopolin kaupungin (vuonna 2013: 342 580 as.) lisäksi kaupunkiasukkaita on Inkermanin kaupungissa (11 985 as.) ja Nakimovin piirin Katšan kaupunkityyppisessä taajamassa (5 137 as.).
Venäjän laivastotukikohta ja Ukrainan asevoimien yksikköjä
Ukrainan ja Venäjän itsenäistyttyä Sevastopolista ja laivastotukikohdasta käytiin pitkällinen poliittinen keskustelu maiden välillä. Venäjä kieltäytyi aluksi luovuttamasta kaupunkia Ukrainalle, koska se ei ollut tukikohtaluonteensa vuoksi ollut koskaan varsinaisesti Ukrainan SNT:n osa. Vuonna 1997 Sevastopol kuitenkin luovutettiin Ukrainalle ja laivastotukikohta vuokrattiin Venäjälle vuoteen 2017 asti. Vuonna 2010 vuokrasopimusta jatkettiin Harkovan sopimuksella. Uusi sopimuskausi jatkoi vuokra-aikaa 25 vuodella vuoteen 2042 saakka. Tukikohta-alueeseen kytkeytyy Venäjän laivaston Katšan lentotukikohta (, 44.7805°N, 33.57301°W).
Sevastopolin lentoasema (Belbek) toimii kesäisen siviililiikenteen ohella Ukrainan ilmavoimien nopean toiminnan yksikön, 204. taktisen lentoprikaatin lentotukikohtana. Ukrainan laivaston päämaja sijaitsee Sevastopolissa ja useat Ukrainan laivaston aluksista pitävät kaupunkia kotisatamanaan.
thumb|550px|center|Venäjän Mustanmeren laivaston aluksia Sevastopolissa.
Louis Armstrong -palkinto
Louis Armstrong -palkinto on suomalaisen Classic Jazz ry:n vuodesta 1991 jakama palkinto perinteisen jazzin hyväksi tehdystä työstä. 2010-luvun alkuvuosina palkinnon jakaminen keskeytyi, kunnes vuonna 2014 sen hallinnointi siirtyi Suomen PerinneJazz ry:lle.
Palkinto on nimetty 1900-luvun alkupuolen jazztrumpetistin Louis Armstrongin mukaan.
Jokerien SM-liigakausi 2009–2010
Seura ilmoitti keväällä lähtevänsä kauteen täysin kotimaisella joukkueella. Heikosti sujuneen alkukauden seurauksena joukkueeseen hankittiin kuitenkin ruotsalainen hyökkääjä Fredrik Bremberg. Myös päävalmentajaa vaihdettiin kesken runkosarjan.
Katsaus
Seuran puheenjohtaja Harry Harkimo ilmoitti huhtikuussa 2009 Jokereiden lähtevän tulevaan kauteen puhtaasti kotimaisin voimin. Kenenkään Jokereissa pelanneen ulkomaalaisen sopimusta ei jatkettu kaudelle 2009–10. Kauteen 2008–09 päättyi myös Jokereiden kapteenin ja maalitilaston ykkösnimen Petri Variksen SM-liigaura. Varis ehti toimia Jokereiden kapteenina vuodesta 2005 vuoteen 2009 saakka. Varis pelasi Jokereissa vuosina 1993–97, 1999–2002 ja 2004–09.