cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kuokkala (Jyväskylä)
Kuokkala on kaupunginosa Jyväskylässä Jyväsjärven ja Päijänteen välissä ja osa Kuokkalan suuraluetta. Kaupunginosan pienalueet ovat Ainolanranta, Keskinen, Kekkola, Kuokkalan keskusta, Pohjanlampi, Asuntomessualue, Tikantori ja Tikanmäki, joiden yhteenlaskettu väkiluku oli 9 522 vuoden 2020 lopussa. Kuokkala on vuonna 1989 valmistuneen Kuokkalan sillan kautta yhteydessä Jyväsjärven vastarannalla sijaitsevaan Lutakkoon.
Historiaa
Kuokkala liitettiin Jyväskylän kaupunkiin vuonna 1965. Sitä ennen se kuului Jyväskylän maalaiskuntaan. Kuokkala säilyi harvaan asuttuna, lähinnä omakotitaloista koostuvana alueena 1980-luvun loppupuolelle saakka, jolloin sinne alettiin rakentaa kerrostaloja. Vuonna 1989 valmistunut silta Jyväsjärven yli lyhensi matkaa Jyväskylän keskustaan huomattavasti.
Jalkapallon Karjalan mestaruussarjan kausi 2011
Jalkapallon Karjalan tasavallan mestaruussarjassa 2011 pelasi 11 joukkuetta. Joukkueet jaettiin kahteen alkulohkoon, pohjoinen ja etelä, ja kummassakin pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta selviytyi mitalikamppailuihin.
Kuokkala (Jyväskylä)
Historiaa
Nykyisen Kuokkalan keskustan tuntumassa sijaitseva Survo-Korpelan alue on Keski-Suomen maakuntakaavassa maakunnallisesti arvokas rakennettu kulttuuriympäristö.
Arkkitehtuuri
pienoiskuva|[[Kuokkalan kirkko]] Kuokkalan osayleiskaava laadittiin vuosina 1974-78. Yksityiskohtainen suunnittelu pohjautuu Juhani Bomanin vuonna 1978 laatimaan kilpailuehdotukseen, jossa etsittiin uutta ratkaisua edellisten vuosikymmenien lähiörakentamiselle. Jyväskylän kaupungille myönnettiin Kuokkalan alueen onnistuneesta suunnittelusta Suomen Arkkitehtiliiton SAFA-palkinto vuonna 1985. Kuokkalassa on järjestetty vuosien 1985 ja 2014 asuntomessut.
Kuokkalan kirkko sijaitsee Kuokkalan keskustassa ja se vihittiin käyttöön 7. helmikuuta 2010. Kirkon ovat suunnitelleet arkkitehdit Anssi Lassila ja Teemu Hirvilammi, jotka voittivat kirkon rakennuttaneen Jyväskylän seurakunnan järjestämän arkkitehtikilpailun vuonna 2006 Kide-nimisellä työllään. Kirkon rakennuskustannukset olivat n. 9,5 miljoonaa euroa.
Vuonna 2015 Kuokkalaan valmistui niin ikään arkkitehti Anssi Lassilan suunnittelema Puukuokka-puukerrostalo, jolle myönnettiin vuoden 2015 arkkitehtuurin Finlandia-palkinto.
Tacata’
"Tacata'" oli alun perin hitti Italiassa tekstuurilla Romano & Sapienza featuring Rodríguez julkaistuna, saavuttaen Italian singlelistan 4. sijan. Samaa nimeä käytettiin Sveitsissä julkaistussa versiossa. Muiden Euroopan maiden julkaisuissa esittäjän nimi ilmaistiin muodossa Tacabro ja se saavutti listamenestystä esimerkiksi Ranskassa, Tanskassa ja Ruotsissa. Kappale on saanut jonkinlaista suosiota myös Pohjois-Amerikassa, saavuttaen Kanadan singlelistan 83. sijan, joka oli paras Euroopan ulkopuolella saavutettu sijoitus.
Kuokkala (Jyväskylä)
Palvelut
Kuokkalan keskustan palveluihin kuuluu muiden muassa kaksi päivittäistavarakauppaa (K-Supermarket ja S-market), posti, apteekki, useita parturi-kampaamoja, kauneudenhoitoloita, kioski, kirkko, Kuokkalan koulu, leipomo-konditoria, pizzeria, grilli sekä muita ravintoloita. Kuokkalassa sijaitsee lisäksi Sulkurannan siirtolapuutarha ja kaupungin viljelyspalstoja.
Kuokkanen on Kuokkalan asukkaat ry:n julkaisema ilmainen kaupunginosalehti. Lehti ilmestyy kerran kuukaudessa, sen levikki on 9 000 ja se jaetaan alueen asukkaille ja yrityksiin. Lehden päätoimittajana toimii Kirsi Leskinen. Lehden arkistot löytyvät pdf-muodossa internetistä.
Laura Glauser
Laura Glauser (s. 20. elokuuta 1993 Besançon) on ranskalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa lokakuussa 2012. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 ja voitti Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän on edustanut Metz Handballia vuodesta 2010.
Andy Bathgate
Andrew James Bathgate (28. elokuuta 1932 Winnipeg, Manitoba, Kanada – 26. helmikuuta 2016 Brampton, Ontario) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Bathgate pelasi keskushyökkääjänä tai oikeana laitahyökkääjänä 17 kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan New York Rangers, Toronto Maple Leafs, Detroit Red Wings ja Pittsburgh Penguins. NHL:n runkosarjassa hän keräsi 1 069 ottelussa 349 maalista ja 624 syötöstä 973 tehopistettä: jäähyminuutteja Bathgatelle tuomittiin 624. Vuonna 1959 Bathgate palkittiin liigan arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävällä Hart Trophylla hänen tehtyään kauden aikana 40 maalia, joka jäi hänen yhden kauden ennätyksekseen. Vuonna 1964 Bathgate voitti Toronto Maple Leafsin joukkueessa Stanley Cupin.
Lyöntilaukauksestaan tunnettu Bathgate vaikutti merkittävästi siihen, että maskien käyttö yleistyi jääkiekkomaalivahdeilla. Bathgate oli jo aiemmin vahingoittanut pahasti kahta muuta NHL-maalivahtia laukauksellaan, mutta hänet muistetaan erityisesti Madison Square Gardenissa New Yorkissa 1. marraskuuta 1959 pelatusta ottelusta, jossa hänen laukauksensa osui Montreal Canadiensin maalissa ilman maskia pelannutta Jacques Plantea kasvoihin, minkä jälkeen tälle jouduttiin ompelemaan tikkejä. Plante palasi kaukaloon lähes 25 minuutin kuluttua ja suojasi kasvonsa harjoituksissa käyttämällään maskilla valmentaja Toe Blaken vastalauseista huolimatta. Canadiens voitti kyseisen ottelun ja aloitti pitkäkestoisen voittoputken. Samalla Plantesta tuli ensimmäinen säännöllisesti maskia käyttänyt NHL-maalivahti.
New York Rangersissa pelannut Bathgate esiintyi Sports Illustratedin kannessa tammikuussa 1959. Hän kertoi lehdelle, että hänet tunnistettiin hyvin harvoin New Yorkin kaduilla ja että tilanne oli erilainen Torontossa ja Montrealissa, joissa jääkiekko on iso laji.
Andy Bathgate kuoli 83-vuotiaana 26. helmikuuta 2016 Bramptonissa. Hänen vaimonsa Merle kertoi, että kuolinsyynä olivat Parkinsonin taudin ja Alzheimerin taudin komplikaatiot. Bathgatella oli vaimon lisäksi kaksi lasta, poika ja tytär, sekä useita lastenlapsia. Hänen vuonna 2015 kuollut veljensä Frank pelasi New York Rangersissa kaksi ottelua Andyn tulokaskaudella.
Benjamin Bratt
Benjamin George Bratt (s. 16. joulukuuta 1963 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura
Bratt opiskeli Kalifornian yliopistossa näytteleminen pääaineena, josta hän sai teatteritaiteen kandidaatin paperit.
Bratt tunnetaan parhaiten roolistaan etsivä Rey Curtiksena Kova laki -televisiosarjassa vuosina 1995–1999. Vuonna 1999 Bratt sai Emmy-ehdokkuuden roolistaan Kovassa laissa. Bratt tunnetaan myös rooleistaan elokuvissa Traffic ja Miss Kovis. Hän myös näytteli tohtoria ja gynekologia Jake Reillya televisiosarjassa Rakkauden anatomia vuosina 2011-2013.
Yksityiselämä
Brattin äiti on perulainen. Brattilla on neljä sisarusta, joista yksi on veli Peter.
Bratt seurusteli Julia Robertsin kanssa vuosina 1997–2001. Vuonna 2002 Bratt meni naimisiin näyttelijä Talisa Soton kanssa. Parilla on kaksi lasta (s. 2002 ja 2005). Bratt asuu perheineen San Franciscossa.
Mika Kahma
Mika Tapani Kahma (s. 25. syyskuuta 1966 Uurainen) on suomalainen entinen pituushyppääjä.
Kahmalla on yksi mestaruus Kalevan kisoista ja seitsemän himmeämpää mitalia. Hallista hänellä on kolme Suomen mestaruutta ja kaksi himmeämpää mitalia. Kahman pituusennätys on ulkona 795 ja hallissa 787.
Kahmaa valmensi hänen isänsä Jorma Kahma. Jorma Kahman veljiä ovat kiekonheittäjä Pentti Kahma ja moniottelija Markus Kahma. Mika Kahma edusti Saarijärven Pullistusta. Hän on ollut hävittäjälentäjänä ja sittemmin Finnairilla lentäjänä.
OLW
OLW voi tarkoittaa seuraavia:
Arvi Hurskainen
Arvi Johannes Hurskainen (s. 25. tammikuuta 1941 Kitee) on suomalainen Afrikan kielten ja kulttuurien sekä kielitieteen tutkija. Hurskainen työskenteli Afrikan tutkimuksen professorina Helsingin yliopiston Aasian ja Afrikan kielten ja kulttuurien laitoksella vuosina 1989–2006. Kiinnostus bantukieliin, erityisesti swahilin kieli ja sen murteiden tutkimukseen, johdatti Hurskaisen kielten tutkimuksen ja erityisesti kieliteknologian pariin. Vuodesta 1985 alkaen hän on keskittynyt yhä enemmän tietokoneella suoritettuun kielen kuvaukseen ja analysointiin. Alkaen eläkkeelle jäämisestään vuonna 2006 hän on paneutunut kieliteknologiaan kokopäiväisesti.
Elämäkerta
Vanhemmat maanviljelijä Eino Hurskainen (1906–1978) ja Siviä o.s. Pekkinen (1909–1982). Valmistui ylioppilaaksi Joensuun lyseosta vuonna 1960. Valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1964 ja vihittiin papiksi 1965 Mikkelin tuomiokirkossa. Valmistui filosofian lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1980 ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1984 antropologiaa käsittelevällä teoksella Cattle and Culture. The Structure of a Pastoral Parakujo Society. Ennen täystoimiseen tutkimustyöhön siirtymistään toimi vuosina 1967–1976 lähetystyössä Tansaniassa Suomen Lähetysseuran palveluksessa.
Työhistoria opetuksen ja tutkimuksen parissa
Vuonna 1976 Arvi Hurskainen toimi tutkijana Suomen Akatemian rahoittamassa Jipemoyo-projektissa Tansaniassa, Länsi-Bagamoyon piirikunnassa ja vuodet 1977–1980 Suomen Lähetysseuran palveluksessa Helsingissä.
Vuonna 1981 Hurskaisesta tuli Helsingin yliopiston bantukielten vanhempi lehtori, mitä työtä hän teki vuoteen 1989. Välillä hän kuitenkin toimi vuoden ajan Tumaini-yliopistossa Tansaniassa vuosina 1984–1985. Vuosina 1989–1991 hän toimi Helsingin yliopiston Afrikan kielten ja kulttuurien vt. professorina, ja vuodesta 1991 alkaen professorina. Aasian ja Afrikan kielten ja kulttuurien laitoksen johtajana Hurskainen toimi vuodet 1999–2001. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2006.
Hän johti vuosina 1988–1992 ulkoministeriön rahoittamaa tutkimushanketta Swahili Language and Folklore, johon osallistui myös useita tutkijoita Swahilin tutkimusinstituutista Dar-es-Salaamin yliopistosta. Tutkimusyhteistyön tuloksena syntyi äänitetty puhekorpus DAHE (Dar-es-Salaam - Helsinki), joka on myöhemmin digitoitu ja jonka saattaminen Internetiin on valmisteilla.
Vuodesta 1967 vuoteen 1985 Hurskainen työskenteli yhteensä kahdeksan vuoden ajan tutkimus- ja opetustyössä eri osissa Tansaniaa, muun muassa Tukuyussa, Njombessa ja Arushassa Tumaini-yliopistossa, Makumiran kampuksella.
Viranhoidon lomassa Hurskainen on saanut tutkimustyötä varten virkavapauksia. Itä-Afrikkaan suuntautuneet tutkimusmatkat ovat olleet mahdollisia pääasiassa Suomen Akatemian ja Suomen opetusministeriön sekä Suomen ulkoministeriön taloudellisella tuella.
Vuonna 2008 Hurskainen työskenteli vierailevana professorina Makerere-yliopistossa Ugandassa, Kampalassa. Hän piti muun muassa intensiivikursseja kieliteknologiasta ja ohjasi kieliteknologian alan väitöskirjatöitä. Väitöskirjaohjaus jatkui Suomesta käsin aina vuoteen 2013 saakka.
Hurskainen on tehnyt uransa aikana laajaa kansainvälistä yhteistyötä eri yliopistojen kanssa paitsi Afrikassa myös EU:ssa. EU-yhteistyön pohjana oli Afrikan tutkimuksen alan työntekijöiden ja opiskelijoiden keskinäinen vaihto-ohjelma. Tämän työn tuloksena syntyi koulutusohjelma CAMEEL (European Master's Degree in Computer Applications on Modern Extra-European languages). Tärkeimpinä yhteistyökumppaneina voidaan mainita:
Kieliteknologia
Tämä kieliteknologian peruspaketti on tarjonnut mahdollisuuden sellaisten sovellusten kehittämiseen kuin oikeinkirjoituksen tarkistin ja korpustekstien annotointi. Lisäksi voidaan kehittää edistyneitä sanakirjoja ja kielen oppimisjärjestelmiä sekä tuottaa eritasoisia sanastoja kielenoppijoille. Hurskainen onkin koonnut kaksi annotoitua eli analysoitua swahilinkielistä tekstikorpusta Helsinki Corpus of Swahili 1.0 ja sen laajennettu ja kehittyneempi versio Helsinki Corpus of Swahili 2.0.
Hurskainen on kehittänyt käännösohjelmia kielipareille swahili -> englanti, englanti -> swahili ja englanti -> suomi.
Tuorein Hurskaisen tutkimuksen kohde on globaalin käännösjärjestelmän kehittäminen käyttäen normalisoitua englantia interlinguana. Idean taustalla on havainto, että kun kääntää tekstiä esimerkiksi swahilista englannin kautta suomeen, koneella tehty käännöstulos on usein parempi kuin jos kääntää saman tekstin nykyenglannista suomeen. Nykyenglanti on kulunut kieli, joka jättää pois relatiivipronomineja sekä konjunktioita sivulauseen alussa. Englanti ei myöskään merkitse transitiivi- ja intransitiiviverbien eroja. Tämä aiheuttaa suuria ongelmia konekääntämisessä. Kun kääntäminen aloitetaan kielestä, jossa kaikki nämä piirteet merkitään, tämä tieto voidaan siirtää englannin kautta kolmanteen kieleen ja tuloksena on kelvollinen käännös.
Verkkoaineistoja
Tällä hetkellä on saatavana 101 teknistä raporttia muun muassa kielenkäännöksestä englanti-swahili-englanti ja englanti-suomi.
Anzion maihinnousu
Anzion maihinnousu (myös koodinimellä operaatio Shingle) oli liittoutuneiden ja Saksan välillä käyty taistelu toisessa maailmansodassa. Taistelu käytiin Etelä-Italiassa.
Maihinnousu
Kenraali Mark W. Clarkin saatua Monte Cassinoon kohdistuneilla hyökkäyksillään siirrettyä saksalaisten reservit pois Roomasta teki kenraali John P. Lucasin komentama Yhdysvaltain VI armeijakunta maihinnousun Anzion ja Nettunon väliselle alueelle, mistä joukot etenivät Gustav-linjaa puolustaneiden saksalaisjoukkojen selustaan. Joukkojen tehtävänä oli katkaista yhteydet Rooman kaakkoispuolella Colli Lazialissa ja uhata Saksan XIV armeijakunnan selustaa.
Maihinnousuoperaatio Shingle alkoi 22. tammikuuta 1944 Yhdysvaltain VI armeijakunnan noustessa maihin. Anzioon, noin sata kilometriä Roomasta etelään, perustettiin sillanpääasema. Maihinnousun tukena olleet neljä kevyttä risteilijää sekä 24 hävittäjää vaiensivat rannikkopatterit, ja rantaa puolustaneet kaksi saksalaispataljoonaa lyötiin pois ranta-alueelta. Päivän loputtua oli Yhdysvaltain laivaston kontra-amiraali Frank Lowryn ja kuninkaallisen laivaston kontra-amiraali Thomas Troubridgen komentamasta laivasto-osastosta toimitettu maihin kaikkiaan 36 034 sotilasta, 3 069 ajoneuvoa ja 90 prosenttia armeijakunnan kalustosta. Armeijakunnan joukkoihin kuuluivat Britannian 1. jalkaväkidivisioona, Yhdysvaltain 3. jalkaväkidivisioona, rykmentti ja pataljoona maahanlaskujoukkoja, kolme pataljoonaa rangereita sekä kommandoprikaati. Tappioina liittoutuneet kärsivät 13 kaatunutta, 44 kadonnutta ja lähes sata haavoittunutta.
Jubileinyi (satelliitti)
Jubileinyi (, "juhlavuosi") on venäläinen teknologiakoesatelliitti (mikrosatelliitti), jonka rakensi Rešetnjov-yhtiö. Se juhlisti Sputnikin 50-vuotislentoa. Jubileinyi laukaistiin matalalle Maan kiertoradalle 23. toukokuuta 2008 Rockot-kantoraketilla Plesetskin kosmodromilta.
Loutrá
Loutrá on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 085 (vuonna 2011).
Loutrá sijaitsee Lesboksen kaakkoisosassa Amalí-vuoren länsirinteellä noin kahdeksan kilometriä saaren pääkaupungista Mytilínistä etelään. Loutrá muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Λουτρών, Dimotikí Koinótita Loutrón), johon kuuluvat varsinaisen Loutrán kylän lisäksi kylät Áno Charamída, Charamída ja Skála Loutrón. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 420.
Disney Wonder
Risteilyt ja kohteet
Disney Wonderin kotisatama on sen valmistumisesta lähtien ollut Floridan Port Canaveral, mistä se on tehnyt kolmen ja neljän yön risteilyjä Bahaman pääkaupunkiin Nassauhun sekä The Walt Disney Companylle kuuluvalle Castaway Cay -nimiselle yksityissaarelle. Disney Cruise Linen laivoja varten Port Canaveraliin rakennettu Disney Cruise Line Terminal sijaitsee John F. Kennedyn avaruuskeskuksen ja Cape Canaveral Air Force Stationin naapurissa.
Loutrá
Kylän nimi, ”Kylvyt”, viittaa Géranlahden kuumiin lähteisiin alueella. Kylästä on matkaa lahdelle pari kilometriä. Kylän ranta-asutus Skála Loutrón sijaitsee lahden rannalla. Sieltä on yhteys veneellä lahden toiselle puolelle Péramaan.
Aiemmin kylä kuului vanhaan Mytilínin kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Mytilínin kunnallisyksikköön.
Disney Wonder
Sisustus ja varustelu
Noin puolentoista vuoden välein tapahtuvan kuivatelakoinnin aikana laivassa on tehty huoltojen lisäksi runsaasti uudistuksia, joista viimeisimpiä Freeportissa, Bahamalla lokakuussa 2009 rakennettu Outlook Cafe -niminen näköalabaari.
Gunnar Wahlroos
Gunnar Achilles Hermansson Wahlroos (7. helmikuuta 1890 Mouhijärvi – 24. elokuuta 1943) oli suomalainen arkkitehti. Tunnetuimmat Wahlroosin suunnittelemista rakennuksista ovat funkistyyliset Turun Martinkirkko ja Tampereen piispantalo.
Wahlroosin vanhemmat olivat nimismies Herman Alexander Wahlroos ja tämän 2. vaimo Selina Anna Adele Krook. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910, opiskeli Ateneumissa 1912–1913 ja valmistui arkkitehdiksi 1916. Wahlroos oli Oy Maatalousrakennuksen palveluksessa vuoteen 1921, Wilh. Schaumanin faneeritehdas Oy:n rakennusosaston johtajana 1922–1925, Turun ja Porin läänin lääninrakennuskonttorin vt. esimiehenä 1925–1934 sekä rakennushallituksen ylimääräisenä arkkitehtina 1934–1936 ja toimistoarkkitehtina 1936–1943.
Suunnittelutöitä
thumb|Wahlroosin suunnittelema [[Ylitornion kirkko.]]
Taidemaalaus (lehti)
Taidemaalaus oli Suomen Taidemaalariliiton julkaisema taidelehti, joka ilmestyi vuosina 2008–2011.
Yleistajuisen Taidemaalaus-lehden tavoitteena oli tuoda nykytaidetta ja erityisesti maalaustaidetta entistä laajemman yleisön tietoisuuteen ja toimia yhtenä taidekeskustelun foorumina. Lehti ilmestyi kahdesta neljään kertaa vuodessa, ja sen päätoimittaja oli kuvataiteilija Tiina Lamminen. Lehden neljän toimintavuoden aikana ilmestyi yhteensä 13 numeroa.
Puuharyhmä
pienoiskuva|[[Vesipuisto Serenan ulkoallas.]] Puuharyhmä Oyj on suomalainen yhtiö, joka on keskittynyt teema-, vesi- ja huvipuistoliiketoimintaan. Puuharyhmän osakkeet myytiin vuonna 2007 espanjalaiselle Aspro Ocio S.A. -yritykselle. Aspro Ociolla on yli 30 huvipuistoa eri puolilla maailmaa.
Angel in Disguise (Musiqqin kappale)
”Angel in Disguise” on kappale, jonka esittää latvialainen duo Musiqq. Kappale edusti Latviaa Eurovision laulukilpailussa vuonna 2011 Düsseldorfissa, Saksassa. Se ei selvinnyt finaaliin.
Ramazan Şahin
pienoiskuva|Ramazan Şahin [[Kesäolympialaiset 2012|Lontoon olympialaisissa 2012.]] Ramazan Şahin (s. 8. heinäkuuta 1983 Mahatškala, Dagestanin ASNT, Neuvostoliitto) on turkkilainen vapaapainija, olympiavoittaja sekä maailman- ja euroopanmestari.
Şahin on kansallisuudeltaan tšetšeeni, alkuperäiseltä sukunimeltään Ibraihanov. Hän muutti Turkkiin vuonna 2005 valmentajansa ja setänsä İshak İrbayhanovin, joka toimii Turkin maajoukkueessa valmentajana, avustuksella, ja sai maan urheiluministeriön ansiosta kansalaisuuden hyvin pian.
Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan 2007 EM-kisoissa hän sijoittui pronssille, mutta voitti myöhemmin samana vuonna kultamitalin Bakun MM-kisoissa. Şahin voitti kultaa myös seuraavana vuonna Tampereen EM-kisoissa ja kesällä Pekingin olympialaisissa, missä hän voitti hyvin tasaisessa loppuottelussa Ukrainan Andri Stadnikin tasapistein.
Payerne
pienoiskuva|Payerne vuonna 1919 pienoiskuva|Payernen kaupungintalo pienoiskuva|Taloja Payernessa thumb|[[Broye virtaa Payernen läpi.]]
Payerne on kunta Sveitsissä, Vaud’n kantonissa. Payerne sijaitsee Sveitsin ranskankielisellä alueella, Fribourgin kaupungin länsipuolella.
Historia
Varhaisimpia jälkiä Payernen lähellä sijaitsevista asutuksista ovat neoliittiset esineet ja jäljet pronssikauden asutuksesta. Siellä on myös Hallstattin ja La Tènen kulttuureista peräisin olevia hautakumpuja. Les Aventurin alueella oli kelttiläinen silta ja roomalainen tie. Kaupungin muurien sisällä ja ulkopuolella oli roomalaisia rakennuksia, roomalaisia hautausmaita ja Publius Graccius Paternuksen vihkimiskirjoitus. Vuonna 587 piispa Marius rakensi kylään huvilan Paterniacumin ja Pyhän Marian kappelin. Kappelista tuli myöhemmin seurakuntakirkko. Nykyinen goottilainen rakennus rakennettiin 1300-luvulla roomalaisten perustusten päälle. Se on kunnostettu 1990-luvulla. 1000-luvulla perustettiin Cluniac Payerne Priory. Vuonna 1033 keisari Konrad II kruunattiin Burgundin kuninkaaksi luostarikirkossa.
Payerne mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 961 nimellä ecclesie sancte Marie Paterniacensis, vaikka tämä on peräisin 1100-luvun kopiosta vanhemmasta asiakirjasta. Vuonna 1049 se mainittiin nimellä loco Paterniaco. Kaupunki tunnettiin aiemmin saksalaisella nimellä Peterlingen.
Ennen vuotta 1302 priori myönsi kansalaisille oikeuden perustaa neuvosto ja tehdä vaakuna. Vuonna 1348 valtuusto loi kaupungin peruskirjan, joka tunnustettiin virallisesti. Kaupungin kahdentoista neuvoston johtaja toimi myös pormestarina ja kaupungin sotilasjohtajana eli Bannerherrina. 1500-luvulla ilmestyi toinen 12-jäseninen neuvosto (rière conseil) käsittelemään sellaisia kauppakiistoja, joiden ratkaisemiseen ei tarvinnut koota kaikkia kansalaisia ja aatelisia. Kansalaiset ja luostari olivat usein ristiriidassa keskenään. Kaupunki teki sopimukset Bernin (1344), Fribourgin (1349), Neuchâtelin (1355) ja Murtenin (1364) kanssa. Vuonna 1362 kaupunkiin rakennettiin sairaala. Vuonna 1395 mainittiin koulumestari ja vuonna 1449 siellä oli lukio.
Guillaume Farel ja Pierre Viret alkoivat saarnata protestanttista uskonpuhdistusta vuosina 1532–1533 Payernessa. Kaupunki omaksui uuden uskon jo ennen Bernin valloitusta.
Vuonna 1640 Bernin edustajan asuinpaikaksi rakennettiin linna luostarin alueelle. 1800-luvun alusta 1900-luvun loppuun asti siinä toimi lukio. Kaupunki perusti vuonna 1688 lainsäädäntöuudistuksia varten neuvoston, jota seurasi vuonna 1689 paino- ja mittaneuvosto ja vuonna 1699 orpojen hoitoneuvosto. Kaupungissa oli tuomioistuin ja muutoksenhakutuomioistuin. Vuonna 1617 kaupunki kieltäytyi tunnustamasta Vaudin oikeuksia. Kaupunginlaki päivitettiin ja painettiin vuonna 1733. Kaupungissa oli lääkäri, kirurgi ja apteekki. Vuodesta 1761 lähtien siellä oli tyttöjen opettaja ja vuodesta 1784 saksankielinen opettaja. Vuonna 1791 kaupungin asukkaat hylkäsivät pakkotyömääräyksen läheiselle tielle ja vuonna 1795 he vaativat yhteisomaisuuden jakamista.
Vuonna 1798 Payerne oli hetken lyhytikäisen Sarine et Broyen kantonin pääkaupunki. Vuodesta 1798 vuoteen 1802 se oli Helvetian tasavallan Fribourgin kantonin alaisen Payernen alueen pääkaupunki. Vuodesta 1802 vuoteen 2006 se oli Payernen alueen pääkaupunki Vaudin kantonissa.
1830- ja 1840-luvuilla kaupunginmuurit ja kolme porttia purettiin, vain neljä tornia on jäljellä. Entinen luostarikaupunki levisi kaikkiin suuntiin ja kasvoi vähitellen Corcellesin kaupunkiin. Vanhat valtuustot korvattiin viisijäsenisellä johtokunnalla ja 70-jäsenisellä kaupunginvaltuustolla. Vuoden 1929 kunnallisvaalit merkitsivät liberaalien neljäkymmentä vuotta kestäneen vallan päättymistä. Kristillissosiaalisen puolueen perustamisen jälkeen vuonna 1961 katolilaisten ja protestanttien välillä vallitsi kolme vuotta jännitteitä. Vuonna 1964 kaupunki otti käyttöön uuden kaupungintalon.
Maantiede
Payernen pinta-ala oli 24,19 neliökilometriä vuonna 2009. Tästä pinta-alasta 14,46 km² eli 59,8 % on maatalouskäytössä ja 3,59 km² eli 14,8 % metsää. Muusta maasta 5,67 km² eli 23,4 % on asutettua (rakennukset tai tiet), 0,44 km² tai 1,8 % on joko jokia tai järviä ja 0,07 km² eli 0,3 % on tuottamatonta maata.
Rakennetusta alueesta teollisuusrakennusten osuus kokonaispinta-alasta oli 1,9 %, asuntojen ja rakennusten 6,6 % ja liikenneinfrastruktuurien 11,0 %. Sähkö- ja vesi-infrastruktuurin sekä muiden erikoiskehitettyjen alueiden osuus pinta-alasta oli 1,1 % sekä puistojen, viheralueiden ja urheilukenttien osuus 2,8 %. Metsämaasta koko metsäinen maa-alue on täysikokoisten metsien peitossa. Maatalousmaasta 52,2 % on viljelykasvien viljelyä ja 6,7 ​​% laidunta. Kaikki kunnan vesi on virtaavaa vettä. Payernesta lähtien Broye-joki virtaa suuressa ja maatalouslaaksossa.
Kunta oli Payernen piirin pääkaupunki 31. elokuuta 2006 saakka, jolloin Payernesta tuli osa uutta Broye-Vullyn aluetta. Se koostuu Payernen kaupungista ja neljästä kylästä, mukaan lukien Vers-chez-Perrin.
Väestö
Payernen väkiluku (joulukuussa 2020) on 10 069. Vuodesta 2008 lähtien 32,0 prosenttia väestöstä on maassa asuvia ulkomaalaisia. Viimeisten 10 vuoden aikana (1999–2009) väestö on muuttunut 15,4 %. Se on muuttunut 14,6 %:n osalta muuttoliikkeen vuoksi ja 1,7 %:n osalta syntyneiden ja kuolleiden vuoksi.
Suurin osa väestöstä (vuodesta 2000) puhuu ranskaa (6 061 eli 83,1 %), portugali on toiseksi yleisin (339 tai 4,6 %) ja saksa on kolmas (251 tai 3,4 %). Lopuista 219 ihmistä puhuu italiaa ja 1 henkilö puhuu romaania.
Kunnan väestöstä 2 418 eli noin 33,2 % on syntynyt Payernessa ja asui siellä vuonna 2000. Samassa kantonissa syntyneitä oli 1 210 eli 16,6 %, kun taas muualla Sveitsissä syntyi 1 791 eli 24,6 % ja 1 771 tai 16,6 %. Asukkaista 24,3 % on syntynyt Sveitsin ulkopuolella.
Vuonna 2008 Sveitsin kansalaisia ​​syntyi elävänä 47 ja ei-Sveitsin kansalaista 48, ja samalla ajanjaksolla 57 Sveitsin kansalaista ja 10 ei-Sveitsin kansalaista kuoli. Maahanmuuttoa ja maastamuuttoa huomioimatta Sveitsin kansalaisten määrä väheni 10:llä, kun taas ulkomaalaisten määrä kasvoi 38:lla. Sveitsiläisiä miehiä ja 4 sveitsiläisiä naisia ​​muutti takaisin Sveitsiin. Samaan aikaan toisesta maasta Sveitsiin muutti 79 ei-sveitsiläistä miestä ja 84 ei-sveitsiläistä naista. Sveitsin väestön kokonaismuutos vuonna 2008 (kaikista lähteistä, mukaan lukien muutot kuntien rajojen yli) kasvoi 28 ja ei-Sveitsin väestö kasvoi 99 henkilöllä. Tämä tarkoittaa 1,6 prosentin väestönkasvua.
Ikäjakauma vuonna 2009 oli Payernessa: 889 lasta eli 10,6 % väestöstä on 0-9-vuotiaita ja 1084 teini-ikäistä eli 13,0 % 10-19-vuotiaita. Aikuisväestöstä 1 131 henkilöä eli 13,5 % väestöstä on 20-29-vuotiaita. 1060 ihmistä eli 12,7 % on 30-39-vuotiaita, 1324 henkilöä eli 15,8 % on 40-49-vuotiaita ja 1 047 henkilöä eli 12,5 % 50-59-vuotiaita. ja 69-vuotiaita 572 henkilöä eli 6,8 % on 70-79-vuotiaita, 346 henkilöä eli 4,1 % on 80-89-vuotiaita ja 69 henkilöä eli 0,8 % on 90-vuotiaita tai vanhempia.
Vuonna 2000 kunnassa oli 3 271 kotitaloutta ja keskimäärin 2,2 henkilöä kotitaloutta kohden.[9] Kotitalouksia, joissa on vain yksi henkilö, oli 1 221 ja vähintään viiden hengen kotitalouksia 151. Tähän kysymykseen vastanneista 3 301 taloudesta 37,0 % oli yhden hengen kotitalouksia ja 23 aikuista asui vanhempiensa kanssa. Muista kotitalouksista lapsettomia aviopareja on 844, lapsia aviopareja 953 Yksinhuoltajia, joilla oli lapsi tai lapsia, oli 195. Siellä oli 35 kotitaloutta, jotka koostuivat toisistaan ​​riippumattomista henkilöistä, ja 30 kotitaloutta, jotka koostuivat jonkinlaisesta laitoksesta tai muusta yhteisasumisesta.
Vuonna 2000 omakotitaloja oli 656 (eli 48,6 % kokonaismäärästä) yhteensä 1 349 asutusta rakennuksesta. Omakotitaloja oli 347 (25,7 %), 231 enimmäkseen asuntokäyttöistä monitoimitaloa (17,1 %) ja 115 muuta (liike- tai teollisuusrakennusta), joissa oli myös asuntoja (8,5 %). Omakotitaloista 107 on rakennettu ennen vuotta 1919 ja 85 vuosina 1990-2000. Eniten omakotitaloja (125) rakennettiin vuosina 1981–1990. Eniten omakotitaloja (96) on rakennettu ennen vuotta 1919. ja seuraavaksi eniten (65) rakennettiin vuosina 1919-1945. Vuosina 1996-2000 rakennettiin 9 omakotitaloa.
Vuonna 2000 kunnassa oli 3 862 asuntoa. Yleisin asuntokoko oli 3 huonetta, joita oli 1 306. Yhden huoneen asuntoja oli 268 ja vähintään viisihuoneisia asuntoja 716. Näistä asunnoista 3 221 asuntoa (83,4 % kokonaismäärästä) oli vakinaisesti asuttuja, 421 asuntoa (10,9 %) oli kausittain asuttuja ja 220 asuntoa (5,7 %) tyhjillään. Vuodesta 2009 lähtien uusien asuntojen rakentamisaste oli 5 uutta asuntoa 1 000 asukasta kohden. Kunnan vajaakäyttöaste vuonna 2010 oli 0,12 %.
Payernen makkara
Payerne-makkara (ranskaksi: saucisson de Payerne) on paikallinen muunnelma alueellisesta Boutefas- tai Saucisson vaudois -makkarasta. Se on luonnonkuoressa olevaa kylmäsavustettua sianlihamakkaraa ja on ollut perinteinen ruokalaji 1800-luvun puolivälistä lähtien. IGP-suojattu Saucisson Vaudois IGP ja osittain AOC-suojattu Boutefas-makkara on valmistettu sioista, jotka etsivät tammenterhoja Vaudin tai Fribourgin metsissä ja juovat paikallista vettä. Vaikka Payerne-makkara ei ole suojattu nimi, siat tulevat yleensä samalta alueelta ja syövät samaa ruokavaliota. Suurin ero Payerne-makkaran ja muiden paikallisten lajikkeiden välillä on se, että seokseen lisätään viinin tai muun alkoholin sakat sekä keitetty, hienonnettu kuori tai porsaan nahka.
Politiikka
Vuoden 2007 liittovaltiovaaleissa suosituin puolue oli Sveitsin kansanpuolue, joka sai 27,72 % äänistä. Seuraavaksi kolme suosituinta puoluetta olivat SP (22,86 %), FDP (22,74 %) ja LPS (9,05 %). Liittovaltiovaaleissa annettiin yhteensä 1 790 ääntä, ja äänestysprosentti oli 40,0 prosenttia.
Talous
Vuonna 2010 Payernen työttömyysaste oli 7,5 %. Vuonna 2008 päätoimialalla työskenteli 113 henkilöä ja tällä sektorilla noin 39 yritystä. Jalostussektorilla työskenteli 728 henkilöä ja alan yrityksiä oli 86. Palvelusektorilla työskenteli 4 270 henkilöä ja alan yrityksiä oli 389.Työllistetyistä naisia ​​oli 42,5 %.
Vuonna 2008 kokoaikatyötä oli yhteensä 4 284 asukkaalla. Alkusektorilla työpaikkoja oli 80, joista 79 oli maataloudessa ja kalastuksessa tai kalastuksessa. Jalostussektorilla työpaikkoja oli 690, joista 326 (47,2 %) oli teollisuudessa, 1 kaivostoiminnassa ja 309 (44,8 %) rakentamisessa. Palvelusektorilla työpaikkoja oli 3 514. Palvelualalla 841 eli 23,9 % oli tukku- tai vähittäiskaupassa tai moottoriajoneuvojen korjauksessa, 135 eli 3,8 % tavaroiden kuljetuksessa ja varastoinnissa, 155 eli 4,4 % hotellissa tai ravintolassa, 12 eli 0,3 % tietoteollisuudessa. 130 eli 3,7 % oli vakuutus- tai rahoitusalaa, 164 eli 4,7 % teknisiä ammattilaisia ​​tai tiedemiehiä, 253 eli 7,2 % koulutuksessa ja 672 eli 19,1 % terveydenhuollossa.
Uskonto
Vuoden 2000 väestönlaskennasta 3 379 eli 46,3 % oli roomalaiskatolisia, kun taas 2 666 eli 36,6 % kuului Sveitsin reformoituun kirkkoon. Muusta väestöstä ortodoksisen kirkon jäseniä oli 81 (eli noin 1,11 % väestöstä), kristilliseen katoliseen kirkkoon kuului 6 henkilöä (eli noin 0,08 % väestöstä) ja 97 henkilöä. henkilöt (eli noin 1,33 % väestöstä), jotka kuuluivat toiseen kristilliseen kirkkoon. Juutalaisia oli 4 henkilöä (eli noin 0,05 % väestöstä) ja islamilaisia 356 (eli noin 4,88 % väestöstä). Kunnassa oli 12 henkilöä, jotka olivat buddhalaisia, 10 henkilöä oli hinduja ja 3 henkilöä, jotka kuuluivat johonkin muuhun kirkkoon. 533 (eli noin 7,31 % väestöstä) ei kuulunut mihinkään kirkkoon, ovat agnostikkoja tai ateisteja, ja 147 henkilöä (eli noin 2,02 % väestöstä) ei vastannut kysymykseen.
Koulutus
Payernessa noin 2 517 eli (34,5 %) väestöstä on suorittanut ei-pakollisen toisen asteen koulutuksen ja 578 tai (7,9 %) on suorittanut lisäyliopiston (joko yliopiston tai Fachhochschuleen). Korkea-asteen koulutuksen suorittaneista 578:sta 61,9 prosenttia oli sveitsiläisiä miehiä, 23,0 prosenttia sveitsiläisiä naisia, 7,6 prosenttia ei-sveitsiläisiä miehiä ja 7,4 prosenttia ei-sveitsiläisiä naisia.
Lukuvuonna 2009/2010 Payernen koulupiirissä oli yhteensä 1 102 oppilasta. Vaudin kantonin koulujärjestelmässä poliittiset piirit tarjoavat kaksi vuotta ei-pakollista esikoulua. Poliittinen piiri tarjosi lukuvuoden aikana esiopetusta yhteensä 155 lapselle, joista 83 lasta (53,5 %) sai tuettua esiopetusta. Kantonin peruskouluohjelma edellyttää opiskelijoiden osallistumista neljän vuoden ajan. Kunnallisessa peruskoulussa oli 585 oppilasta. Pakollinen lukio-ohjelma kestää kuusi vuotta ja niissä oli 500 oppilasta. Siellä oli myös 17 opiskelijaa, jotka kävivät kotiopetusta tai kävivät toisessa ei-perinteisessä koulussa.
Payernessa on yksi museo, Musée de l'aviation militaire. Vuonna 2009 siellä vieraili 8 000 kävijää (aikaisempien vuosien keskiarvo oli 11 008).
Vuodesta 2000 lähtien Payernessa oli 332 opiskelijaa, jotka tulivat toisesta kunnasta, kun taas 165 asukasta kävi kouluja kunnan ulkopuolella.
Ilmasto
Vuosina 1961-1990 Payernessa satoi keskimäärin 116,4 päivää vuodessa ja keskimäärin 845 mm vettä. Sateisin kuukausi oli elokuu, jolloin Payerne sai keskimäärin 93 mm vettä tai lunta. Tämän kuukauden aikana satoi keskimäärin 10 päivää. Eniten sadepäiviä oli toukokuussa, jolloin sadetta oli keskimäärin 12,3, mutta vett' tai lunta oli vain 84 mm. Vuoden kuivin kuukausi oli helmikuu, jolloin sademäärä oli keskimäärin 53 mm 9 päivän aikana.
Julkinen liikenne
Kunnassa on rautatieasema, Payerne Palézieux–Lyss- ja Fribourg–Yverdon-linjoilla. Rautatieasemalta on säännöllinen liikenne Lausanneen, Kerzersiin, Fribourgiin ja Yverdon-les-Bainsiin.
Valuuttapako
Kun jonkin valuutan arvon oletetaan putoavan esimerkiksi maan heikon talouspolitiikan vuoksi, ihmiset haluavat ehtiä vaihtaa sitä ensimmäisenä turvallisempiin valuuttoihin ennen kuin sen hinta ehtii pudota paljon. Tätä kutsutaan valuuttapaoksi.
Valuuttapaot johtuvat yleensä valtion holtittomasta talouspolitiikasta tai holtittomasta luotonannosta. Tämän huomaavat yleensä ensimmäisenä kotimaiset toimijat, ja he aloittavat valuuttapaon. Ulkomaalaiset huomaavat yleensä vasta myöhemmin luopua kyseisestä valuutasta eivätkä siis ole valuuttakriisin käynnistäjiä.
Rešetnjov-yhtiö
Rešetnjov-yhtiö eli OAO ”ISS”  on venäläinen avaruusteknologiaa kehittävä yhtiö. Sen päätoimipiste on Etelä-Siperian Železnogorskissa. Yhtiössä työskentelee noin 7 700 ihmistä.
Yhtiö rakentaa tietoliikenne- ja paikannussatelliitteja, muun muassa Ekspress- ja GLONASS-satelliitteja. Se on rakentanut myös Jubileinyi-koesatelliittin.
Yhtiö on tehnyt vuodesta 1995 alkaen yhteistyötä muun muassa Thales Alenia Space -yhtiön kanssa.
Vuoteen 2008 yhtiön nimi oli NPO PM (FGUP «Nautšno-proizvodstvennoje objedinenije prikladnoi mehaniki akademika M. F. Rešetnjova») ja se tunnettiin myös nimellä OKB-10. Mihail Rešetnjov perusti sen vuonna 1959. Se toteutti 27 satelliittiperhettä ja rakensi tuhansia satelliitteja.
Susisillit
Susisillit (heimo Chirocentridae ja sen ainoa suku Chirocentrus) ovat noin metrin mittaisia, pitkulaisia sillikalojen lahkon petokaloja, joilla on vahvat leuat ja terävät hampaat. Niillä on sinertävänhohtoinen selkä ja hopeiset kyljet.
Susisillejä on kaksi hyvin samannäköistä lajia, susisilli (Chirocentrus nudus) ja pilkkasusisilli (Chirocentrus dorab), joiden levinneisyysalueetkin ovat samat. Pilkkasusisillin erottaa kuitenkin selkäevän tumma yläosa ja se, että se syö pienten kalojen lisäksi myös taskurapuja.
Susisillejä tavataan Punaisellamerellä, Intian valtamerellä ja läntisellä Tyynellämerellä Japanista etelään. Levinneisyysalue myötäilee eteläisen Aasian, Indonesian ja Pohjois-Australian rannikoita. Susisillit oleilevat lähinnä rannikkovesissä. Ne ovat tärkeitä talouskaloja, joita pyydetään mm. verkoilla, rysillä ja troolaamalla ja kaupataan tuoreena ja pakastettuna.
Shunji Karube
Shunji Karube (s. 8. toukokuuta 1969) on japanilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa ja 400 metrin aitajuoksussa. Hän edusti seuratasolla Fujitsua. Karube voitti 400 metrin juoksussa pronssia sisäratojen MM-kisoissa 1997 ja 400 metrin aitajuoksussa kultaa Aasian kisoista 1994. Lisäksi hän sai Itä-Aasian kisoista kultaa 400 metrin aitajuoksusta ja hopeaa 400 metriltä. Karube osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1996 ja 2000. Hän osallistui molempina vuosina 4 × 400 metrin viestiin, jonka lisäksi hän oli mukana 400 metrin aitajuoksussa Atlantan kisoissa 1996. Karuben paras olympiasijoitus on viides tila, jonka hän saavutti maansa joukkueen mukana 4 × 400 metrin viestissä vuonna 1996.
Ennätykset
Lähde: IAAF
Peyton Place – vihan tyyssija
thumb|247px|Lana Turner elokuvan trailerissa. Peyton Place – vihan tyyssija, myös nimellä Vihan tyyssija, (Peyton Place) on Mark Robsonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1957. Elokuva pohjautuu Grace Metaliousin bestseller-teokseen Kaupunki nimeltä Peyton Place. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Uudessa Englannissa sijaitsevaan Peyton Placen kaupunkiin toisen maailmansodan aikana. Elokuvan päähenkilöinä ovat Lana Turnerin näyttelemä Constance MacKenzie ja hänen avioton tyttärensä Allison, jota näyttelee Diane Varsi. Elokuva sai yhdeksän Oscar-ehdokkuutta seitsemässä eri kategoriassa, mutta ei voittanut yhtään. Kirjan ja elokuvan pohjalta syntyi myöhemmin televisiosarja Peyton Place.
Lumihaarikko
Lumihaarikko (Sagina nivalis, syn. S. intermedia) on kohokkikasveihin kuuluva, hyvin pienikokoinen arktisten alueiden kasvi.
Ulkonäkö ja koko
Monivuotinen lumihaarikko kasvaa 2–4 cm leveinä tuppaina, joista nousee 1–3 cm pitkiä varsia. Varret ovat rentoja tai kohenevia, kaljuja ja väriltään usein punertavia. Lehdet ovat 5–15 mm pitkiä, rihmamaisia ja pareittain yhdistyvisiä. Valkoiset kukat ovat yksittäin varren päässä, kukkaperät ovat suoria. Verhiö ja teriö ovat neljä- tai joskus viisilehtisiä, nuput ovat pallomaisia. Verholehdet ovat 1,5–2 mm pitkiä. Valkoiset terälehdet ovat verholehtiä lyhyempiä. Heteitä on tavallisesti kahdeksan kappaletta. Suomessa lumihaarikko kukkii heinä–elokuussa. Kota on hieman verhiötä pidempi, kotaperät ovat suoria.
Levinneisyys
Lumihaarikkoa tavataan lähinnä pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla. Euroopassa lajia kasvaa Skotlannissa, Färsaarilla, Islannissa, Huippuvuorilla sekä Norjan, Ruotsin ja Suomen vuoristo- ja tunturialueilla ja Pohjois-Venäjän tundralla Jäämeren rannalla. Levinneisyysalue jatkuu Venäjällä itään seuraten Jäämeren arktista pohjoisrannikkoa aina Tyynelle valtamerelle saakka, ja edelleen Pohjois-Amerikan puolella Alaskaan, Pohjois-Kanadaan ja Grönlantiin. Suomessa lumihaarikkoa tavataan ainoastaan korkeimmilla tunturiseuduilla Käsivarren suurtuntureilla Enontekiöllä. Lisäksi lajista on vanha havainto Utsjoelta.
Pierre Bellon
thumb|250px|Pierre Bellon Pierre Bellon (24. tammikuuta 1930 Marseille, Ranska – 31. tammikuuta 2022 ) oli ranskalainen monikansallisen elintarvike- ja cateringalan yrityksen Sodexon perustaja. Bellon perusti yrityksen Ranskassa 1966 nimellä Société d'Exploitation Hôtelière (Sodexho). Yritys tarjosi alkuun palveluja loistojahdeille, mutta 1980-luvun alussa se alkoi laajentua valmisateriapalveluja tarjoavaksi yritykseksi ja on levinnyt ympäri maailman. Bellonista tuli miljardööri, ja hän on ollut Forbesin maailman 500 rikkaimman listalla.
Totaalikieltäytyminen Suomessa
Totaalikieltäytyminen tarkoittaa sitä, että asevelvollinen kieltäytyy suorittamasta sekä varusmies- että siviilipalvelusta. Totaalikieltäytymisestä on yleensä tuomittu Suomessa enintään 173 vuorokaudeksi ehdottomaan vankeusrangaistukseen.
Tamara Horacek
Tamara Horacek (s. 5. marraskuuta 1995 Požega, Kroatia) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa kesäkuussa 2016. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Seuratasolla hän on edustanut Metz Handballia sekä vuodesta 2017 Issy Paris Handia.
Totaalikieltäytyminen Suomessa
Rikosnimike ja vankeusrangaistus
Totaalikieltäytymisestä langetetun vankeusrangaistuksen kokonaan suorittaminen merkitsee käytännössä myös siviilipalveluksen suorittamista, sillä totaalikieltäytyjä vapautetaan vapautumisen yhteydessä asepalveluksesta rauhan aikana. Totaalikieltäytymisestä ei seuraa rikosrekisterimerkintää siviilipalveluksen ja siitä kieltäytymisen vakaumuksellisen luonteen vuoksi. Aseistakieltäytyjäliiton mukaan sen sijaan Supo saattaa tehdä siitä merkinnän omiin rekistereihinsä, josta saattaa olla haittaa hakiessa työpaikkaa, jossa vaaditaan turvallisuusselvitys. Muista vankeusrangaistuksista poiketen totaalikieltäytymisestä langetettu vankeusrangaistus kärsitään niin sanotusti päivästä päivään, eli yleinen ensikertalaista koskeva 1/2-sääntö ei päde. Myöskään muut vankila-aikaa lyhentävät poikkeussäännöt eivät ole voimassa. Vankeusrangaistus on kuitenkin mahdollista muuttaa ehdonalaiseksi rangaistusajan loppupäässä, jolloin tuomittu kärsii ehdonalaisen Siviilipalveluskeskuksessa. Toisinaan totaalikieltäytyjiä on myös armahdettu.
Vapauttaminen syrjinnän perusteella
Aiemmin totaalikieltäytyjille määrättiin vankeusrangaistuksia, mutta vuonna 2018 heitä alettiin vapauttaa syytteistä.
2018 helmikuussa Helsingin hovioikeus hylkäsi ensimmäistä kertaa totaalikieltäytyjän syytteen. Hovioikeus katsoi, että totaalikieltäytymisestä tuomitseminen on perustuslain mukaan syrjivää kohtelua verrattuna Jehovan todistajien vapauttamiseen asevelvollisuudesta.
Tämän jälkeen totaalikieltäytyjien määrä kasvoi voimakkaasti ja tuomioistuimet vapauttivat heistä useita, kunnes eduskunta kumosi Jehovan todistajien erivapauden. Hallitus esitti Jehovan todistajien erivapauden kumoamista HE 139/2018 ja kumoaminen astui voimaan 1. huhtikuuta 2019. Sen jälkeen totaalikieltäytyjät on jälleen tuomittu vankeuteen vakaumuksesta riippumatta.
Oikeudellinen oravanpyörä
Kuitenkin siinä tapauksessa, että totaalikieltäytyjä ei saa vankeustuomiota, lain mukaan hänet on määrättävä uudelleen palvelukseen. Silloin hän joko suorittaa siviilipalveluksen tai kieltäytyy palveluksesta uudestaan. Uudesta kieltäytymisestä seuraa toinen rikosilmoitus.
Kun Jehovan todistajia suosinut laki kumottiin, rangaistuksesta vapautetut totaalikieltäytyjät joutuivat uusimaan kieltäytymisensä. Syyttäjät katsoivat, että toinen kieltäytyminen oli uusi rikos, josta tulisi rangaista oikeudessa. Käräjäoikeus oli asiasta samaa mieltä. Käräjillä on tuomittu ainakin 19 sellaista totaalikieltäytyjää, jotka oli jo kertaalleen vapautettu syytteestä.
Euroopan ihmisoikeussopimuksen mukaan ketään ei saa syyttää tai rangaista kahdesti samassa asiassa (ne bis in idem). Tällä perusteella totaalikieltäytyjät valittivat tuomioistaan hovioikeuteen. Hovioikeus asettui totaalikieltäytyjien kannalle ja kumosi kolmen totaalikieltäytyjän uudet tuomiot.
Vapauttavasta tuomiosta huolimatta totaalikieltäytyjät saattavat saada vielä kolmannenkin määräyksen siviilipalvelukseen. Jos he kieltäytyvät edelleen, edessä voi olla jälleen uusi rikosprosessi, ja sen jälkeen seuraava. Kierre saattaa jatkua niin kauan, kunnes henkilöt täyttävät kolmekymmentä vuotta ja heidän palvelusvelvollisuutensa päättyy.
Totaalikieltäytyjien määrä ja motiivit
Aseistakieltäytyjäliiton mukaan vuosina 1999–2006 totaalikieltäytyjiä on ollut vuosittain noin 40–80. Viime aikoina kieltäytyjiä on ollut muutamia kymmeniä vuodessa. Totaalikieltäytyjien motiivit teoilleen vaihtelevat. Heidät voidaan jakaa karkeasti kahteen pääryhmään: koko asevelvollisuutta vastustaviin ja siviilipalveluksen epäkohtia vastustaviin.
Tunnettuja totaalikieltäytyjiä ovat olleet muun muassa rap-muusikot Iso H ja Solonen sekä jyväskyläläinen aseistakieltäytyjä Jussi Hermaja. Suomen ensimmäinen totaalikieltäytyjä oli Tauno Tapanainen, joka vuoden 1931 asevelvollisuuslain voimaantultua kieltäytyi kaikesta palvelusta ainoana tuolloin vankilassa olleena aseistakieltäytyjänä.
Arvostelua vankeusrangaistusta kohtaan
Aiemman siviilipalveluslain ollessa voimassa Amnesty International piti vuodesta 1999 lähtien suomalaisia siviilipalveluksesta kieltäytyneitä totaalikieltäytyjiä mielipidevankeina ja vaati heidän vapauttamistaan. Järjestö pitää myös uutta, vuonna 2008 voimaan tullutta siviilipalveluslakia rangaistuksenluontoisena ja syrjivänä, ja siten siviilipalveluksesta kieltäytyviä mielipidevankeina.
Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutettu antoi huomautuksen seurantaraportissaan maaliskuussa 2006 arvostellen Suomen aseistakieltäytymislainsäädäntöä. Hän kiinnitti myös huomiota seikkaan, että edellisen raportin (syyskuu 2001) jälkeen edistystä ei ole tapahtunut.
James Yun
thumb|350px|Jimmy Wang Yang vuonna 2022 James Carson Yun (s. 13. maaliskuuta 1981) on muun muassa WWE:ssä esiintynyt yhdysvaltalainen showpainija. Wang Yang on paininut useaan otteeseen WWE:ssä nimellä Akio, mutta myöhemmin hänet tunnettiin myös nimellä Jimmy Wang Yang
Vuosi 2008 ja nykyinen
Tammikuussa Jimmy Wang Yang ja Shannon Moore voittivat The Mizin ja John Morrison Kuuden Henkilön Tag Team-ottelussa, jossa olivat mukana myös Kelly Kelly ja Layla. Viikkoa myöhemmin Yang ja Moore saivat mestaruusottelun Miziä ja Morrisonia vastaan, jonka he kuitenkin hävisivät.
Yksityiselämä
Yun syntyi Californiassa ja hänellä on korealainen isä ja valkoihoinen äiti. Hänellä on veli nimeltä Jonathan, joka on breakstyle-tanssin ammattilainen. Hänellä on ainakin yksi lapsi ja hän omistaa Pro Training LLC-nimisen showpainikoulun, joka sijaitsee Ohiossa.
Elokuvat
Yunilla oli pieni rooli poliisina elokuvassa Royal Kill.
Lempinimet
SmackDown's Resident Redneck
Chelsea
Chelsea voi tarkoittaa muun muassa seuraavia.
HP NonStop
NonStop on Tandem Computers -yhtiön kehittämä palvelinjärjestelmien perhe, jota nykyään valmistaa Hewlett-Packard. Sen tietokoneille on tyypillistä korkea vikasietoisuus. Kun arkkitehtuuria aikoinaan suunniteltiin 1970-luvun puolivälissä, tarkoituksena oli kehittää järjestelmä, jossa minkään yksittäisen komponentin hajoaminen ei pysäyttäisi itse kokonaisuuden toimintaa. NonStop-sarjan luotettavia koneita käytetään muun muassa puhelinyhtiöissä sekä erilaisissa rahalaitoksissa.
Perheen koneet ovat käyttäneet Intel Itanium -suorittimia. Alun perin käytössä oli omavalmisteinen suoritin. Myöhemmin siirryttiin MIPS R3000 -suorittimeen. Myöhemmin alusta on siirtynyt Intel Xeon -suorittimiin.
Käyttöjärjestelmänä on NonStop Kernel (NSK).
Aiheesta muualla
タンデム・コンピュータ
Fathia Nkrumah
Ennen avioliittoa
Fathia Rizk syntyi ja kasvoi Zeitounissa Kairossa koptilaisessa perheessä. Hän oli varhain kuolleen virkamiesisän kolmas tytär ja hänen äitinsä joutuikin kasvattamaan hänet pääosin yksin.
Suoritettuaan toisen asteen tutkintonsa, Fathia työskenteli opettajana Notre Dame des Apôtres:issa. Koska opettaminen ei kiinnostanut häntä, hän meni pankkiin töihin. Tässä vaiheessa Kwame Nkrumah pyysi häntä vaimokseen. Fathian äiti oli haluton näkemään jo toisen lapsistaan naivan ulkomaalaisen ja lähtevän maasta, kuten Fathian veli oli lähtenyt Egyptistä englantilaisen vaimonsa kanssa. Fathia selitti että Nkrumah oli anti-kolonialistinen sankari, kuten Gamal Abdel Nasser, mutta hänen äitinsä kieltäytyi puhumasta hänelle ja siunaamasta heidän liittoaan. Nkrumah avioitui Fathian kanssa samana iltana kun tämä saapui Ghanaan: uudenvuodenaattona 1957–1958.
Lähtö Ghanasta
Fathia Nkrumah oli nuori vaimo ja kolmen hyvin nuoren lapsen äiti kun hänen miehensä kukistettiin Ghanan ensimmäisessä onnistuneessa sotilasvallankaappauksessa 24. helmikuuta 1966. Hänen täytyi lähteä lapsineen Kairoon, Egyptiin miehensä jouduttua maanpakoon.
Kuolema
Fathia kuoli 31. toukokuuta 2007 Badrawyn sairaalassa Kairossa sairausjakson jälkeen.
Aero the Acro-Bat
Aero the Acro-Bat on Iguana Entertainmentin kehittämä ja Sunsoft in vuonna 1993 julkaisema tasohyppelypeli. Se on julkaistu Super Nintendo Entertainment Systemille, Sega Mega Drivelle, Game Boy Advancelle ja Virtual Consolelle.
Summan tulihelvetti
Summan tulihelvetti on Pentti H. Tikkasen kirjoittama sotaromaani.