cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dublin
Historia
Vuonna 1974 Pohjois-Irlannin levottomuuksiin liittyen Isolle-Britannialle uskollinen pohjoisirlantilainen puolisotilaallinen ryhmä UVF teki terrori-iskun, jossa Dublinissa ja pohjoisempana sijaitsevassa Monaghanin kaupungissa räjäytettiin samana päivänä pommeja. Iskuissa kuoli 33 ihmistä, joista 27 Dublinissa.
Liikenne
thumb|left|[[Luas-raitiovaunu.]] Dublinissa on kaksi satamaa, jotka palvelevat liikennettä Britanniaan. Ranskasta tulevat lautat saapuvat Rosslaren satamaan. Dublinissa on myös Irlannin suurin lentoasema ja maan rautatieliikenteen keskus.
Dublin on surullisen kuuluisa erityisesti keskikaupungin vaarallisesta ja ruuhkaisesta liikenteestä. Ruuhkia onkin viime aikoina yritetty hillitä joukkoliikenneratkaisuin, kuten DART-lähiliikennejunin ja Luas-pikaraitiovaunuin. Keskustassa suositellaan liikuttavaksi jalkaisin. Vuodesta 2009 alkaen on tarjolla ollut myös kaupunkipolkupyöriä.
Irlannin hallitus on käynnistänyt kansallisen liikennesuunnitelman, jonka arvellaan maksavan hallitukselle 34,4 miljardia euroa vuosina 2006–2015. Suurin osa tästä tulee menemään Dublinin satamatunneliin, seitsemään Luas-projektiin, kahteen metrolinjaan, DART-laajennukseen ja St Stephen's Green -alueella palvelut integroivaan maanalaiseen asemaan.
Väestö
Vuonna 2011 itse Dublinissa oli noin 528 000 asukasta ja sen suurkaupunkialueella yli 1 110 000 asukasta.
1900-luvun loppupuolella Dublinin väestö kasvoi noin prosentin verran vuodessa. Aikaisemmin muuttoliikenne suuntautui maalta kaupunkiin. 1900-luvun viimeisen neljänneksen aikana muuttoliike kääntyi kohti lähiöitä ja ympäryskuntia.
Koulutus
thumb|Trinity College.
Irlannin suurin yliopisto on Irlannin kansallinen yliopisto (NUI). Osa sitä, University College Dublin (UCD), toimii Dun Laoghaire-Rathdownin alueella, joka on välittömästi Dublinin rajan ulkopuolella. Dublin City University (DCU) on uusin Dublinin yliopistoista, jonka on erikoistunut teollisuutta lähellä oleviin kaupallisiin ja teknistieteellisiin kursseihin. Royal College of Surgeons in Ireland (RCSI) on itsenäinen lääketieteen koulu, joka sijaitsee kaupungin keskustassa. Maynoothin Irlannin kansallinen yliopisto on toinen yliopisto, josta vastaa NUI, ja se sijaitsee noin 25 kilometrin päässä Dublinista.
Dublin Institute of Technology (DIT) on moderni tekninen college ja maan suurin ei-yliopistollinen kolmannen asteen oppilaitos. Se on erikoistunut teknisiin aineisiin, mutta tarjoaa myös monia taiteiden ja humanististen aineiden kursseja. Dublinissa on myös pienemmät Blanchardstownin ja Tallaghtin Institute of Technology -laitokset. National College of Art and Design (NCAD) ja Dun Laoghaire Institute of Art, Design and Technology (DLIADT) tukevat harjoittelua ja tutkimusta taiteessa, designissa ja mediateknologiassa.
Kulttuuri
thumb|Temple Bar.
Monet tunnetut irlantilaiset kirjailijat ovat nimenomaan dublinilaisia, kuten James Joyce, Oscar Wilde, Samuel Beckett, George Bernard Shaw ja Roddy Doyle. Joycen romaani Odysseus sijoittuu Dubliniin, ja sitä muistetaan vuosittain romaanin tapahtumia seuraavalla kaupunkikierroksella, joka tunnetaan nimellä ”Bloomsday”. Se järjestetään 16. kesäkuuta, eli samana päivänä johon Odysseuksen tapahtumat vuonna 1904 sijoittuvat.
Dublin on tunnettu teatterikaupunki, jota omat kirjailijat osaltaan ovat edistäneet. Abbey Theatre on toiminut yhtäjaksoisesti vuodesta 1904. Myös musiikkielämä on vilkasta, ja konserttipaikkoja on lukuisia.
Eurovision laulukilpailu on järjestetty Dublinissa kuudesti, vuosina 1971, 1981, 1988, 1994, 1995 ja 1997.
Monikulttuurinen Dublin
Dublinissa on pitkään ollut suurehko määrä maahanmuuttajia, erityisesti Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Yhdysvalloista, Australiasta, Uudesta-Seelannista ja manner-Euroopasta. Viime aikoina Dublin on houkutellut maahanmuuttajia myös Nigeriasta, Kiinasta, Koreasta, Intiasta ja Itä-Euroopasta varsinkin taloudellisen menestyksen myötä 1990-luvulla. Vanhat ja hylätyt kadut ovat nopeasti muuttuneet etnisiksi seuduiksi, kuten Moore Streetin muutos "pikku-Afrikaksi" ja Parnell Street Eastin muutos kaupungin de facto "Chinatowniksi" tai "aasialaiseksi kyläksi". Suomalaisia työläisiä tapaa varmimmin Ballycoolinin tietotekniikkayrityksissä.
Urheilu
Dublinin alueella on kuusi jalkapallojoukkuetta Irlannin valioliigassa. Shamrock Rovers FC, St Patrick's Athletic F.C. ja Bohemian FC ovat niistä menestyneimpiä viime vuosina. Dublinissa juostava Vhi Women's Mini Marathon on lajissaan suurin naisten juoksutapahtuma. Gaelilaista jalkapalloa pelataan Croke Parkin stadionilla, johon mahtuu 82 300 katsojaa.
Pressure
Pressure on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Paramoren debyyttialbumin All We Know Is Falling debyyttisingle vuodelta 2005.
Musiikkivideo
Musiikkivideo kertoo paineesta, joka teini-ikäisellä yleensä on. Videossa esiintyy poika ja tyttö (jotka myös seurustelevat keskenään) samaan aikaan kun videossa näytetään bändin soittoa hylätyssä varastohuoneessa. Videossa esiintyy myös vähäväliä painemittari. Sekä tyttö että poika vihaavat työtään. Poika työskentelee ravintolassa, jossa hän saa jatkuvaa huutoa niskoilleen ja huonoa käytöstä. Tyttö taas työskentelee mallina, ja häntä kielletään tekemästä asioita joista hän itse pitää (esimerkiksi valita omat vähemmän paljastavat vaatteensa, syödä suklaata). Pian poika eroaa työstään ja menee tapaamaan tyttöystäväänsä, joka on valmistautumassa valokuvauksiin. Poika painaa palohälytintä, jolloin pienistä putkista alkaa valua vettä. Painemittari nousee punaisen alueen rajalle. Sade kastaa bändin ja tytön ympärillä työskentelevät meikkaajat ja muut työntekijät. Työntekijät juoksevat pois rakennuksest paitsi tyttö, joka näyttää nauttivan sateesta. Video loppuu kun tyttö ja poika lähtevät yhdessä pois rakennuksesta ja painemittari laskeutuu nollaan.
Listasijoitukset
Single ei menestynyt Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 listalla, mutta menestyi Billboard Hot Digital Songs vuonna 2007. Single julkaistiin myös Filippiineillä, missä se sijoittui sijalle 107. Single oli mukana myös The Sims 2 - pelissä
Space Quest
Space Quest on Sierra On-Linen (sittemmin Sierra Entertainment) julkaisema kuusiosainen seikkailupelisarja, joka kertoo avaruusaluksen talonmiehen Roger Wilcon seikkailuista. Pelisarjan loivat ja neljänteen osaan asti käsikirjoittivat Mark Crowe ja Scott Murphy, jotka tunnetaan myös nimellä Two Guys from Andromeda (sarjan kolmannessa osassa heidät voi tavata myös itse pelissä). Scifi-elementtejä ja huumoria yhdistelevällä pelisarjalla on edelleen faneja, jotka ovat ohjelmoineet pelisarjalle jatko-osia ja mahdollisuuden pelata vanhoja pelejä nykyisillä tietokoneilla ja käyttöjärjestelmillä.
thumb|300px|Space Quest 2 - Vohaul's Revenge
Jatko-osat
Sarjan seitsemättä osaa on suunniteltu pitkään, mutta projekti ei ole koskaan päässyt kunnolla alulleen.
Nyt on kuitenkin alkanut Kickstarter-vetoinen projekti, jolla yritetään rahoittaa alkuperäiset neljä Space Questiä tehneiden miesten uusi seikkailupeli, joka on henkistä jaktoa Space Questille. Tarkoitus on siis tehdä komedia/scifi-seikkailupeli ja tästä saaduilla rahoilla mahdollisesti hankkia Space Questin oikeudet takaisin alkuperäisille tekijöille.
Pelisarjaan ovat fanit toteuttaneet myös kaksi lisäosaa Sierran Adventure Game Interpreterin hakkerointien avulla toteutetuilla ohjelmilla, joista yleensä tulkin asema hoidetaan NAGI:lla:
Petäjäveden kirkko
Petäjäveden kirkko eli Petäjäveden uusi kirkko on kolmas kirkko Petäjävedellä, ja sen suunnitteli arkkitehti August Boman. Sisäviisteisen ristikirkon rakennusmestariksi valittiin Jaakko Kuorikoski. Kirkko edustaa uusgoottilaista tyyliä. Se valmistui vuonna 1879 järven tuntumaan kuivalle mäntykankaalle ja oli se pitkän uran tehneen kirkonrakentaja Kuorikosken viimeinen kirkonrakennusurakka.
Kirkko rakennettiin käyttäen vanhan kirkon tapulia kellotornina. Kirkkoa kunnostettiin vuonna 1937 arkkitehti Kauno S. Kallion suunnitelman mukaisesti. Alttarimaalaus on Frans Hautalan 1928 Ylösnoussut Jeesus siunaamassa lapsia. Kirkkoa on korjattu myös 1952 (ulkomaalaus), 1967 (sisämaalaus) ja 2004 (ulkopuolen peruskorjaus).
Kirkossa on noin 900 istumapaikkaa. Ensimmäiset urut asensi J. A. Zachariassen vuonna 1889 ja toiset urut Kangasalan urkutehdas vuonna 1944.
Vanha ja uusi kirkko sekä niiden lähialueet kuuluvat valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Alueeseen kuuluvat Siltaniemi, jossa on Kanttorilan maatila 1800- ja 1900-luvun vaihteesta sekä kapea Solikkosaari, jonka yli kulkee valtatie 23. Vanhan kirkon länsipuolella sijaitseva Lemettilän maatila peltoineen ja luoteispuolen sodanjälkeinen omakotialue kuuluvat tähän kulttuuriympäristöön.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on paljastettu 1954 ja se on arkkitehti Matti Aaltosen teos.
Peng Shimeng
pienoiskuva|Peng Shimeng Peng Shimeng (s. 12. toukokuuta 1998) on kiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut Kiinan naisten maajoukkuetta MM-kilpailujen 2019 päättyessä 18 maaottelussa ja pelannut vuoden 2018 Aasian-mestaruuskilpailuissa sekä vuoden 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Peng edustaa kotimaassaan Jiangsu Suningia.
Mihail Svetšnikov
Mihail Stepanovitš Svetšnikov (30. syyskuuta (J: 18. syyskuuta) 1881 Ust-Medveditskaja, Donin kasakoiden alue, Venäjän keisarikunta – 26. elokuuta 1938 Kommunarka, Neuvostoliitto)  oli venäläinen eversti, joka toimi Suomen sisällissodan aikana punaisten pohjoisen rintaman ensimmäisenä komentajana ja punaisten sotilasjohdon neuvonantajana. Hän oli korkea-arvoisin Suomen punaisia avustaneista venäläisistä sotilaista ja hänen toimintansa vaikutti ratkaisevalla tavalla sodan kulkuun. Svetšnikov palveli myöhemmin puna-armeijassa. Hänet teloitettiin Stalinin vainoissa.
Ura ennen Venäjän vallankumousta
Svetšnikov syntyi kasakkaperheeseen Donin kasakoiden alueen Ust-Medveditskajassa (nyk. Serafimovitš). Hänen isänsä oli entinen kasakkaupseeri, arvoltaan sotnik eli sadanpäämies. Svetšnikov valmistui 17-vuotiaana Donin kadettikoulusta ja aloitti uransa Venäjän keisarillisessa armeijassa vuonna 1899. Hän valmistui Pietarissa toimineesta Mihailin tykistökoulusta nuoremmaksi tykistöupseeriksi vuonna 1901. Transbaikalin kasakkajoukoissa palvellut Svetšnikov osallistui vuosien 1900–1901 Kiinan-sotaretkeen ja vuosien 1904–1905 Venäjän–Japanin sotaan. Hän kävi Nikolain yleisesikunta-akatemian vuosina 1908–1911 ja sai sen jälkeen kapteenin arvon.
Toiminta Suomessa 1917–1918
Svetšnikov nimitettiin Suomeen sijoitetun 106. jalkaväkidivisioonan esikuntapäälliköksi helmikuussa 1917, noin kuukautta ennen helmikuun vallankumouksen puhkeamista. Divisioonan tehtävänä oli läntisen Suomen turvaaminen mahdolliselta Saksan hyökkäykseltä ja sen esikunta oli Tampereella. Se oli alistettu Viipuriin sijoitetulle 42. armeijakunnalle. Ennen vallankumousta Svetšnikov ei osoittanut kiinnostusta vasemmistolaisiin aatteisiin ja oli keisarinvallan uskollinen kannattaja, mutta vallankumouksen jälkeen hän alkoi esiintyä armeijan ”demokratisoimista” kannattavana poliittisena puhujana ja lehtikirjoittajana sekä lähentyä sosialistivallankumouksellista puoluetta eli ”eserriä”. Kyse saattoi olla vakaumuksen sijaan itsesuojelusta, sillä vastavallankumouksellisia upseereita oli murhattu. Maine ”edistyksellisenä” oli myös hyödyksi urakehitykselle.
Svetšnikov ylennettiin everstiksi huhtikuussa 1917. Kun 106. jalkaväkidivisioonan komentaja pidätettiin Kornilovin kapinan tukijana, valitsi divisioonan komitea 22. (9.) syyskuuta 1917 Svetšnikovin uudeksi komentajaksi. Everstiä ei olisi normaalisti valittu divisioonankomentajaksi. Svetšnikov kääntyi näihin aikoihin Venäjän väliaikaista hallitusta vastaan eli vasemmistososialistivallankumouksellisten kannalle. Hän tuki lokakuun vallankumousta lähettämällä vallankumouksen alettua Pietariin divisioonastaan ensin kaksi komppaniaa ja sitten kokonaisen rykmentin. Hän vakuuttui pian siitä, että Suomen punakaarteja oli tuettava aseellisesti, ja ryhtyi yhteistyöhön sotilasneuvostojen Suomen aluekomitean sotaosaston puheenjohtajan Mihail Glazunovin kanssa.
Kenraali Gustaf Mannerheimin komentamien suomalaisten valkoisten aloitettua venäläisten varuskuntien aseistariisunnan Etelä-Pohjanmaalla 42. armeijakunnan esikunta määräsi 106. divisioonan perääntymään läntisestä Suomesta Riihimäki–Viipuri-linjalle turvaamaan Pietaria, mutta Svetšnikov kieltäytyi noudattamasta käskyä ja päätti pitää joukkonsa Tampereella. Näin hän varmisti strategisesti tärkeän Tampereen pysymisen punaisten käsissä, sillä punakaartien järjestäytyminen ja aseistaminen olivat vielä sodan ensimmäisinä päivinä kesken eivätkä ne olisi luultavasti kyenneet puolustamaan kaupunkia ilman venäläisten tukea. Sotahistorioitsija Ohto Mannisen mukaan ”Svetšnikovin jääräpäisyys oli varsin ratkaiseva sodan kulun kannalta”.
Glazunov määräsi 28. tammikuuta 1918 Svetšnikovin lähettämään joukkoja Vaasan venäläisen varuskunnan avuksi suojeluskuntia vastaan. Koska venäläiset sotilaat eivät totelleet määräyksiä, Svetšnikov onnistui kokoamaan vain vahvistetun komppanian verran miehiä, joiden tueksi saatiin tamperelaisia ja turkulaisia punakaartilaisia. Svetšnikov lähetti vänrikki A. Stolbovin komentaman osaston 1. helmikuuta kohti Seinäjokea, mutta Pohjanmaalta tulleet valkoiset pysäyttivät sen seuraavana päivänä Vilppulassa, johon rintama muodostui. Tampereen ja Turun punakaartit alistettiin pian Svetšnikovin komentoon, jolloin hänestä tuli Länsi-Suomen punakaartien ja punaisten pohjoisrintaman komentaja. Hän luotti enemmän koulutettuihin venäläisiin joukkoihin kuin punakaarteihin ja jatkoikin edelleen myös 106. jalkaväkidivisioonan komentajana, mutta pääosa divisioonasta poistui pian Suomesta ja jäljelle jäi vain kaksi pataljoonaa. Hänen päätavoitteenaan oli Haapamäen risteysaseman valtaus, joka ei kuitenkaan onnistunut.
Myöhemmät vaiheet
Toukokuusta 1918 alkaen puna-armeijan palveluksessa ollut Svetšnikov osallistui Venäjän sisällissotaan. Hänet nimitettiin elokuussa 1918 1. Petrogradin jalkaväkidivisioonan ja marraskuussa etelärintaman Kaspian–Kaukasuksen sota-alueen komentajaksi. Joulukuusta 1918 maaliskuuhun 1919 Svetšnikov oli etelärintamasta erotetun Kaspian–Kaukasuksen rintaman komentaja, maaliskuusta heinäkuuhun 1919 Kazanin linnoitusalueen esikuntapäällikkö, heinäkuusta syyskuuhun 1919 Kurskin linnoitusalueen komendantti sekä syys–lokakuussa 1919 divisioonankomentaja. Hän oli syksyllä 1919 yli kuukauden pidätettynä, sillä puna-armeijan Kurskin seudulla kärsimien tappioiden epäiltiin johtuneen hänen ”petollisesta käyttäytymisestään”. Hänen lapsensa asuivat tuohon aikaan valkoisten puolella ja hänen poikansa kävi valkoisen armeijan kadettikoulua. Kun todisteita petoksesta ei löytynyt, Svetšnikov vapautettiin marraskuun 1919 lopulla, mutta hänet siirrettiin vähempiarvoisiin tehtäviin.
Svetšnikov oli talvella 1919–1920 Tulan linnoitusalueen komentajan apulaisena ja Petrogradin linnoitusalueen esikuntapäällikkönä, maaliskuusta heinäkuuhun 1920 johtotehtävissä Donin alueella sekä heinäkuusta syyskuuhun 1920 Kubanin–Mustanmeren alueen sotakomissariaatin palveluksessa. Syyskuussa 1920 hänet nimitettiin Azerbaidžanin neuvostotasavallan sota-asiain kansankomissariaatin esikuntapäälliköksi ja myöhemmin Neuvosto-Venäjän sotilasasiamiehen apulaiseksi Teheraniin Iraniin. Vuodesta 1923 Svetšnikov oli reservissä ja toimi Frunzen sotilasakatemian opettajana. Vuosina 1934–1937 hän oli sotilasakatemian sotataidon historian laitoksen johtaja. Hän sai vuonna 1935 prikaatinkomentajan sotilasarvon. Svetšnikov kirjoitti muistelmakirjan, joka julkaistiin vuonna 1925 suomeksi.
Paavo Heinonen (kansliapäällikkö)
Paavo Aarne Sakari Heinonen (s. 18. elokuuta 1940 Ypäjä) on suomalainen juristi, joka työskenteli Turun kaupungin kansliapäällikkönä vuodesta 1985 vuoteen 2003. Heinonen luki joulurauhan julistuksen tekstin Brinkkalan talon parvekkeelta vuodesta 1985 lähtien 18 vuoden ajan. Hän jäi virastaan eläkkeelle lokakuussa 2003.
Paavo Heinosen katkeamaton 18 joulurauhanjulistuksen ketju on ennätyksellinen. Hänelle ei ollut edes nimetty sijaista esimerkiksi mahdollisen sairastumisen takia, tosin tarvetta sille ei ilmeisesti olisi ollut. Heinonen on kertonut radiohaastattelussa, että yhden kerran joulurauhan julistus oli jäädä häneltä lukematta äänen pettämisen takia, mutta flunssalääkkeet auttoivat. Vuonna 1999 Heinonen käytti mökkitapaturmassa loukkantuneen, osittain tunnottoman oikean kätensä takia rannelenkkiä varmistuksena, jotta tuuli ei veisi tekstin sisältävää pergamenttikääröä kädestä.
Mihail Svetšnikov
Myöhemmät vaiheet
Svetšnikov pidätettiin Stalinin puhdistusten aikana 31. joulukuuta 1937. Sotilastuomioistuin tuomitsi hänet 26. elokuuta 1938 kuolemaan osallisuudesta fasistiseen salaliittoon. Hänet teloitettiin samana päivänä Kommunarkan teloituspaikalla ja haudattiin sinne. Hänet rehabilitoitiin Neuvostoliiton korkeimman oikeuden päätöksellä joulukuussa 1956.
Paavo Heinonen (kansliapäällikkö)
Varatuomari Heinonen tuli Turun kaupungin palvelukseen vuonna 1972 teknilliseksi apulaiskaupunginsihteeriksi. Hän toimi myös apulaiskaupunginsihteerinä ja kaupunginsihteerinä. Kansliapäällikkönä hän oli vuodesta 1985, ja vuosina 1995–1996 hän hoiti palvelutoimen apulaiskaupunginjohtajan virkaa väliaikaisena.
Mihail Svetšnikov
Myyttejä
Joissain venäläisissä teoksissa on väitetty myös, että Svetšnikov olisi tuntenut bolševikkijohtaja Vladimir Leninin ja ollut turvaamassa Leninin junamatkaa Suomen halki tämän palatessa maanpaosta Venäjälle huhtikuussa 1917 tai että Svetšnikovin lokakuun vallankumouksen päivinä Pietariin lähettämät joukot olisivat olleet Talvipalatsin valtauksen kärjessä. Nämä ovat Svetšnikovin lapsilta saatuja epäluotettavia perimätietoja, joita ei mainita aikalaislähteissä eikä edes Svetšnikovin omissa kirjoituksissa. Lisäksi ensimmäisetkin Svetšnikovin Pietariin lähettämät joukot lähtivät matkaan vasta 7.–8. marraskuuta (25.–26. lokakuuta) välisenä yönä, eivätkä olisi voineet ehtiä samana yönä tapahtuneeseen Talvipalatsin valtaukseen.
Paavo Heinonen (kansliapäällikkö)
Joulurauhan julistaminen on kuulunut Turussa kaupungin virkamiesten tehtäviin. Paavo Heinosen edeltäjä oli kaupunginsihteeri Paavo Mäkinen ja seuraaja kansliapäällikkö Jouko Lehmusto. Suurimman osan 1900-lukua joulurauhan julistivat maistraatin sihteerit.
Petteri Sallinen
Petteri Sallinen (s. 7. maaliskuuta 1962 Tampere) on suomalainen osteopaatti. Entiseltä ammatiltaan Sallinen on näyttelijä ja teatteriohjaaja.
Teatteriurallaan Sallinen ohjasi muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa, Suomen kansallisteatterissa, Tampereen teatterissa, Porin teatterissa ja Vaasan kaupunginteatterissa. Vuosina 2007–2008 Sallinen toimi Kokkolan kaupunginteatterin toisena johtajana. Salliselle myönnettiin teatteriurallaan muun muassa Olavi Veistäjä -palkinto.
Petteri Sallinen on naimisissa jääkiekkoilija Riikka Sallisen kanssa ja he asuvat Ruotsissa. Aiemmin Petteri Sallinen oli naimisissa näyttelijä Anu Hälvän kanssa. Heidän poikansa Kristian Sallinen opiskelee Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa kapellimestariksi.
Länsi-Suomen merivartiosto
250px|thumb|[[Porin merivartioasema Mäntykallon saaressa.]]Länsi-Suomen merivartiosto on yksi sisäministeriön alaisen Rajavartiolaitoksen yhdeksästä hallintoyksiköstä ja se on Suomen toinen merivartiosto Suomenlahden merivartioston lisäksi. pienoiskuva|218x218px|Länsi-Suomen merivartioston lippu, jossa Saaristomeren merivartioston käyttämä [[Turun vaakuna|Turun kaupungin vaakuna, sekä Pohjanlahden merivartioston käyttämä Vaasan kaupungin vaakuna.]] Länsi-Suomen merivartiosto muodostui 1. helmikuuta 2004, kun Pohjanlahden merivartiosto lakkautettiin yhdistämällä se Saaristomeren merivartiostoon.
Länsi-Suomen merivartiosto vastaa muun muassa valvonta-alueensa rajavalvonnasta, rajatarkastuksista, meripelastuspalvelusta, ympäristörikosten torjunnasta sekä kalastuksen ja metsästyksen valvonnasta yhteistyössä muiden viranomaisten ja vapaaehtoisten tahojen kanssa. Länsi-Suomen merivartioston esikunta sekä johto- ja meripelastuskeskus (MRCC Turku) sijaitsevat Juhana Herttuan Puistokadulla Turussa. Merivartioston toimialueeseen kuulu 10 merivartioasemaa ja kaksi vartiolaivaa. Länsi-Suomen merivartioston komentajana toimii kommodori Marko Tuominen.
Länsi-Suomen merivartioston toimialueeseen kuuluu aluevesirajaa 1 080 kilometriä ja maarajaa 48 kilometriä Ruotsin rajalla. Toimialue käsittää koko Suomen rannikon ja sen talousvyöhykkeen alueen sekä Ahvenanmaan, lukuun ottamatta Suomenlahtea, joka kuuluu Suomenlahden merivartiostolle. Myös rajanylityspaikat, kuten satamat ja lentoasemat, ovat merivartioston toimialuetta. Länsi-Suomen merivartiosto perustettiin 1. helmikuuta 2004 valtioneuvoston asetuksella, jolla Pohjanlahden merivartiosto (perustettu 1945) lakkautettiin itsenäisenä yksikkönä ja liitettiin Saaristomeren merivartiostoon (per. 1945), ja yhdistymisessä uudeksi nimeksi tuli Länsi-Suomen merivartiosto. PLMV:n viimeisenä komentajana toimi komentajakapteeni Mikko Hyyppä. Ennen merivartiostoa käytössä oli nimi Pohjanlahden Merirajavartiosto (Pohm.MR).
2018 vuoden lopussa lakkautettiin Kalajoen, Kaskisten ja Kemin merivartioasemat. Henkilökunta siirrettiin jatkuvasti miehitettyihin Kokkolan, Porin, Vallgrundin ja Virpiniemen merivartioasemille.
Rajatarkastukset
Länsi-Suomen merivartioston toimialueen tarkastettava rajaliikenne keskittyy lähinnä lentoasemille, mutta tarkastuksia tehdään myös satamissa. Länsi-Suomen merivartioston rajanylityspaikoilla ei ole säännöllistä, tarkastettavaa reittiliikennettä. Merivartioston toimialueella kansainvälisiä rajanylityspaikkoja lentoliikenteessä ovat Jyväskylän, Kemi-Tornion, Kruunupyyn, Seinäjoen, Maarianhaminan, Oulun, Porin, Tampere-Pirkkalan, Turun ja Vaasan lentoasemat.
Toimialueen lentoasemista poliisi hoitaa rajatarkastukset Jyväskylässä, Tampere-Pirkkalassa ja Seinäjoella. Poliisi tarkastaa myös Hallin ja Kauhavan lentoasemat. Tulli tarkastaa pienkoneet Jyväskylässä ja Tampere-Pirkkalassa. Muiden lentoasemien rajatarkastuksista huolehtii Länsi-Suomen merivartiosto.
Maarianhaminan satama on ainoa Länsi-Suomen merivartioston toimialueeseen kuuluva huvialusliikenteen kansainvälinen rajanylityspaikka. Ahvenanmaan merivartioasema on myös kansainvälinen rajanylityspaikka yksinomaan vedestä lähteville ja veteen saapuville lentokoneille. Tulli tekee lasti- ja kalastusalusten rajatarkastukset satamissa, mutta poikkeuksena on kuitenkin Kalajoen satama, jossa lastialusten rajatarkastuksista huolehtii Kalajoen merivartioasema.
Organisaatio
Länsi-Suomen merivartiosto on organisoitu hierarkisesti esikunta-linjaorganisaation mukaan, jossa vartioston komentaja johtaa koko vartiostoa.
Esikunta
Esikuntaan, jonka tehtävänä on tukea yksiköitä ja komentajaa, kuuluvat henkilöstötoimisto ja operatiivisesta toiminnasta vastaava meritoimisto.
Meritoimiston alaisuuteen kuuluvat Turun meripelastusjohtokeskus (MRCC Turku) sekä rikostorjuntayksikkö. Vaasassa johtokeskuksena toiminut meripelastuslohkokeskus (MRSC Vaasa) lakkautettiin vuonna 2012.
Kansainväliset rajanylityspaikat ja merivartioasemat
Länsi-Suomen merivartioston toimialueen tarkastettava rajaliikenne keskittyy lähinnä lentoasemille, mutta tarkastuksia tehdään myös satamissa. Länsi-Suomen merivartioston rajanylityspaikoilla ei ole säännöllistä, tarkastettavaa reittiliikennettä. Merivartioston toimialueella kansainvälisiä rajanylityspaikkoja lentoliikenteessä ovat Jyväskylän, Kemi-Tornion, Kruunupyyn, Seinäjoen, Maarianhaminan, Oulun, Porin, Tampere-Pirkkalan, Turun ja Vaasan lentoasemat.
Toimialueen lentoasemista poliisi hoitaa rajatarkastukset Jyväskylässä, Tampere-Pirkkalassa ja Seinäjoella. Poliisi tarkastaa myös Hallin ja Kauhavan lentoasemat. Tulli tarkastaa pienkoneet Jyväskylässä ja Tampere-Pirkkalassa. Muiden lentoasemien rajatarkastuksista huolehtii Länsi-Suomen merivartiosto.
Maarianhaminan satama on ainoa Länsi-Suomen merivartioston toimialueeseen kuuluva huvialusliikenteen kansainvälinen rajanylityspaikka. Ahvenanmaan merivartioasema on myös kansainvälinen rajanylityspaikka yksinomaan vedestä lähteville ja veteen saapuville lentokoneille. Tulli tekee lasti- ja kalastusalusten rajatarkastukset satamissa, mutta poikkeuksena on kuitenkin Kalajoen satama, jossa lastialusten rajatarkastuksista huolehtii Kalajoen merivartioasema.
Merivartioasemat
Länsi-Suomen merivartiostolla on kahdeksan johdettua merivartioasemaa, mistä Nauvon merivartioasemalla Paraisilla on lisäksi kaksi muuta toimipaikkaa: Hiittisten ja Susiluodon merivartioasemat Hiittisissä ja Kustavissa. Hiittisten ja Susiluodon merivartioasemat ovat Paraisilla olevan Nauvon merivartioaseman toimipaikkoja. Kolme merivartioasemaa lakkautettiin 2018 lopussa.
Vesialukset
250px|thumb|[[VL Uisko.]] 250px|thumb|[[VL Tursas.]]
Rajavartiolaitoksen alukset merivartioinnin osalta jakautuvat Länsi-Suomen merivartioston ja Suomenlahden merivartioston käyttämiin aluksiin.
Ilmatyynyaluksiin kuuluu muun muassa Hovecraft. Lisäksi merivartiostoilla on useita apuveneitä.
Laurent Foirest
Laurent Foirest (s. 18. syyskuuta 1973 Marseille) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Seurajoukkueet
Vuonna 2003 Foirest siirtyi takaisin Pau-Ortheziin, jossa hän voitti Ranskan-mestaruuden kaudella 2003–2004. Sama kausi oli tilastollisesti hänen parhaansa Euroopassa, sillä hän teki Euroliigassa 14,8 pistettä ottelua kohden. Foirest edusti seuraa vuoteen 2006 asti, kunnes siirtyi ASVEL Lyon-Villeurbanneen. Hän edusti seuraa vuoteen 2011 asti. Foirest voitti seuran paidassa Ranskan-mestaruuden kaudella 2008–2009.
Maajoukkue
Foirest kuului maansa juniorijoukkueisiin ja hän voitti alle 18-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 1992. Hän debytoi Ranskan maajoukkueessa ensimmäistä kertaa vuonna 1995. Hän edusti maata vuosien 1997, 1999, 2001 ja 2003 EM-kilpailuissa. Foirest oli mukana myös vuoden 2006 MM-kilpailuissa. Ainoan arvokisamitalinsa hän voitti vuoden 2000 olympialaisista, joissa Ranska sijoittui hopealle.
Gorilla Grodd
Gorilla Grodd on DC Comicsin kustantama superroisto ja supersankari Salaman vihollinen. Gorilla Groddin ensiesiintyminen oli lehdessä The Flash #106.
Gorilla Grodd oli listattu sijalle 35 vuonna 2009 IGN-sivuston laatimassa listassa kaikkien aikojen sadasta suurimmasta sarjakuvarikollisesta.
Taustaa
Gorilla Grodd on hyperälykäs telepaattinen gorilla, joka pystyy hallitsemaan muiden mieliä. Hän oli alunperin normaali keskimääräinen apina, kunnes muukalaisten avaruusalus (joka oli muodostettu radioaktiivisesta meteoriitista, ja joka myös antoi voiman Hector Hammondille) syöksyi Groddin afrikkalaiseen kotiin. Aluksen luotsi antoi Groddille ja hänen gorilloilleen superälykkyyden. Grodd ja toinen gorilla Solovar kehittivät myös telepaattisia ja telekineettisiä voimia. Alienin johdolla gorillat rakensivat huippukehittyneen Gorilla Cityn. Gorillat elivät rauhassa, kunnes tutkimusmatkailijat löysivät heidän kotinsa. Grodd pakotti yhden tutkimusmatkailijan tappamaan alienin ja otti Gorilla Cityn haltuunsa ja suunnitteli valloittavansa seuraavana maailman. Solovar otti telepaattisesti yhteyttä Barry Alleniin varoittaakseen pahan gorillan suunnitelmista, ja Grodd voitettiin. Grodd kuitenkin onnistui palaamaan uudestaan ​​ja uudestaan ​​vitsaamaan Salamaa ja sankarin liittolaisia.
Superystävät
Grodd esiintyi vierailevana hahmona Superystävät-sarjassa, jossa hahmon äänenä toimi Stanley Ralph Ross. Grodd oli mukana Lex Luthorin johtamassa Tuomion Legioonassa ja yritti saada valtaansa Gorilla Cityä ja käyttää sen asukkaita hyväksi vallatakseen maailman. Sarjassa Grodd oli huippuälykäs, mutta ei omannut telepaattisia kykyjä.
Justice League
Grodd esiintyi Justice Leaguen kaksiosaisessa jaksossa "The Brave and the Bold" vuonna 2002, sekä "The Secret Society" vuonna 2003, jossa hahmon äänenä oli Powers Boothe.
Hahmo esiintyi sarjassa Gorilla Cityn vihollisena, joka karkotettiin kaupungista yrittäessään hallita sen asukkaita mielenhallintakypärällä. Grodd vannoi kostoa ja pakeni lopulta Central Cityyn, jossa Grodd kohtasi sähköpostin kautta tapaamansa tiedemies Sarah Corwinin. Grodd päättää luoda kaupungin ylle samanlaisen suojakentän, kuin kotikaupungissaan Gorilla Cityssä, jonka ansiosta kaupunki näyttää kadonneen. Grodd ottaa samalla hallintaansa kaupungin asukkaat mielenhallintakypärällä, jonka avulla hän uskottelee ihmisille heidän olevan alhaisia olentoja. Lopulta Grodd suuntaa paikalliselle ydinohjusasemalle. Hän suunnitteli tuhoavansa Gorilla Cityn sen ohjuksilla. Grodd onnistui laukaisemaan ohjukset, mutta paikalla olleet sankarit Salama ja Solovar estävät Groddin aikeet, kun Salama onnistui sotkemaan Groddin mielenhallintakypärän johdot, jonka seurauksena Groddin yrittäessä käyttää kypärää se sekoitti Groddin mielen ja hän menetti tajuntansa. Samaan aikaan Vihreä Lyhty, Ihmenainen ja Haukkatyttö tuhosivat ohjukset.
Grodd esiintyi toisen kerran jaksossa "The Secret Society", jossa hän kasasi oman rikosryhmänsä nimeltä salainen yhteisö, jossa olivat mukana Giganta, Killer Frost, Parasiitti, Varjo, Sinestro ja Savinaama. Grodd yritti tällä kertaa ryhmän avulla päästä eroon Oikeuden Puolustajista. Samalla kävi ilmi että mielenhallintakypärän onnettomuuden myötä hän sai telepaattisia kykyjä, jonka avulla Grodd vaikutti Oikeuden Puolustajien mieliin. Tämän seurauksena he puhuivat toisilleen liiankin suoraan, jonka avulla Grodd yritti saada heidän joukkuehengen rikkonaiseksi. Hän teki myös satunnaisia hyökkäyksiä kokeillakseen ryhmänsä valmiutta. Sittemmin Grodd yritti järjestää näyttävän voiton Oikeuden Puolustajista saatuaan heidät kiinni edellisessä hyökkäyksessä. Metsästäjä Marsista kuitenkin onnistui huijaamaan Groddia muuntautumalla viime kohtaamisessa Savinaamaksi, jonka myötä oikea Savinaama olikin muiden Oikeuden Puolustajien kanssa kiinnitettynä. Marsilainen vapautti sankarit, jonka jälkeen he taistelivat toisiaan vastaan amerikkalaisen jalkapallon kentällä. Teräsmies kukistaa lopulta Groddin jakson lopussa.
Grodd esiintyi myös Justice League Unlimited -sarjan kolmannella kaudella, jossa päättyään vankilasta hän on muodostanut laajennetun version Secret Societysta ja muokannut sen infrastruktuuria toimimaan superroisto-osuuskunnalla vastaavasti laajentunutta Oikeuden Puolustajia vastaan ​​ja manipuloimaan Seuran jäseniä helpottamaan hänen suunnitelmaansa muuttaa jokainen ihminen maan päällä apinoksi. Liigan pilattua hänen suunnitelmansa Lex Luthor kaappaa Groddin Seuran johtajaksi ja pitää hänet vankina toivoen, että Grodd auttaisi Luthoria herättämään Brainiacin henkiin. Muuttaessaan Seuran päämajan avaruusalukseksi ja matkustaessaan avaruuteen osana suunnitelmiaan, romanttisesti hylätty Tala kuitenkin vapauttaa Groddin aloittamaan kapinan. Kun Seuran jäsenet joutuvat sisällissotaan Luthorille uskollisten ja Groddin kanssa olevien välillä, Luthor ja Grodd kohtaavat itsensä erikseen, kunnes edellinen kääntää jälkimmäisen voimat takaisin häneen ja pakottaa hänet ulos ilmasulusta.
Batman – pelottomat
Gorilla Grodd esiintyi animaatiosarjassa Batman – pelottomat, jossa häntä ääninäytteli John DiMaggio. Merkittävimmällä esiintymisellään hän yhdistää voimansa Monsieur Mallahin ja Gorilla Bossin kanssa muodostaakseen G.A.S.P. (Gorillas and Apes Seizing Power) ja yrittää korvata Gotham Cityn asukkaat gorilloilla, mutta Batman, Etsivä Simpanssi, B'wana Beast ja Vixen tyrmäävät heidät. Lisäksi nimeämätön, sankarillinen, vaihtoehtoisen todellisuuden albiinoversio Groddista esiintyy jaksossa "Deep Cover for Batman!".
Justice League Action
Gorilla Grodd esiintyi animaatiosarjassa Justice League Action, jossa häntä ääninäytteli David Sobolov.
The Flash
Gorilla Grodd esiintyi vuoden 2014 The Flash televisiosarjassa, jossa hänen gorillahahmoaan ääninäytteli David Sobolov.
DC Super Hero Girls
Hyväksi muuttunut Gorilla Grodd esiintyy vuoden 2015 nettisarjassa DC Super Hero Girls, jossa häntä ääninäyttelee John DiMaggio. Sarjassa Gorilla Grodd toimii supersankareiden koulun vararehtorina. Sarjassa Grodd on usein hyvin tiukka ja on antanut useasti jälki-istuntoa monille koulun oppilaille mm Harley Quinnille.
JLA Adventures: Trapped in Time
Gorilla Grodd esiintyi animaatioelokuvassa JLA Adventures: Trapped in Time, jossa häntä ääninäytteli Travis Willingham.
Batman Ninja
Gorilla Grodd esiintyi anime-elokuvassa Batman Ninja, jossa häntä ääninäytteli Takehito Koyasu japanilaisessa versiossa ja Fred Tatasciore englanninkielisessä versiossa.
Superman/Batman: Public Enemies
Gorilla Grodd esiintyi cameo-roolissa animaatioelokuvassa Superman/Batman: Public Enemies, jossa häntä ääninäytteli Brian George.
Gorilla Grodd esiintyi myös animaatioelokuvissa Lego DC Comics Super Heroes: Justice League vs. Bizarro League ja Lego DC Comics Super Heroes: Justice League: Attack of the Legion of Doom, joissa häntä ääninäytteli Kevin Michael Richardson. Grodd esiintyi myös cameo-roolissa animaatioelokuvassa Justice League: New Frontier ja Harley Quinn animaatiosarjassa.
Natsi-Saksan sotarikokset
Natsi-Saksa (1933–1945) syyllistyi useisiin sotarikoksiin toisen maailmansodan (1939–1945) aikana. Sotarikoksista kuuluisin oli saksalaisten toimeenpanema holokausti, jonka tarkoituksena oli hävittää kaikki Euroopan juutalaiset.
Natsi-Saksa syyllistyi ensimmäiseen sotarikokseensa 1. syyskuuta 1939 lavastettuaan puolalaiset hyökkääjäksi ja suoritti Puolan offensiivin ilman sodanjulistusta rikkoen Puolan kanssa sovittua hyökkäämättömyyssopimusta. Tämän lisäksi Saksa ei julistanut sotaa puolueettomille Norjalle, Luxemburgille, Alankomaille, Tanskalle ja Belgialle vallatessaan ne. Saksa myös julisti sodan viiveellisesti hyökätessään Neuvostoliittoon.
Saksa kohteli koko sodan ajan sotavankeja surkeasti. Itärintamalla saaduista sotavangeista arviolta joka neljäs kuoli. Länsirintamalla sota ei ollut niin raakaa, mutta Saksa syyllistyi muun muassa 27. toukokuuta 1940 Ranskassa Le Paradisin joukkomurhaan, jossa Waffen-SS tappoi 97 99:stä antautuneesta brittisotilaasta. Tunnetuin sotarikos länsirintamalla oli 17. joulukuuta 1944 tapahtunut Malmedyn verilöyly, jossa saksalaiset teloittivat yhdysvaltalaisia sotavankeja.
Saksan siviileihin kohdistamista rikoksista tunnetuin ja merkittävin oli holokausti. Adolf Hitler oli jo vuonna 1935 säätänyt rotulait, jotka veivät Saksan kansalaisuuden etenkin juutalaisilta. Holokausti laitettiin toden teolla käyntiin vuonna 1940, ja lopullisesta ratkaisusta päätettiin vuoden 1941 kesäkuussa. Holokausti vaati arviolta noin kuuden miljoonan juutalaisen hengen. Eniten holokaustista kärsivät puolalaiset. Saksa myös teloitti muun muassa romaneja sekä kommunisteja.
Korkea-arvoisimpia kansallissosialistisia sotarikollisia tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynneissä. Adolf Hitler ja Joseph Goebbels tekivät itsemurhan sodan vielä ollessa käynnissä, ja Heinrich Himmler murhasi itsensä ennen oikeudenkäyntiä. Sotarikollisia tuomittiin myös muun muassa Dachaun sotarikosoikeudenkäynneissä. Nürnbergin tuomioistuin piti natsien organisoimaa juutalaisten ja muiden kansanryhmien joukkotuhontaa niin vakavana rikoksena, että se määriteltiin rikokseksi koko ihmiskuntaa vastaan. Sotarikollisuusoikeudenkäynneissä käytettiin osittain taannehtivaa oikeudenkäyttöä, sillä useat sotarikolliset eivät olleet rikkoneet Saksan lakia. Jotkut saivat tuomioita muun muassa rikoksista rauhaa vastaan sekä hyökkäyssodan suunnittelusta. Osa sotarikollisista pakeni muun muassa Argentiinaan ja Espanjaan, esimerkiksi Josef Mengele, Adolf Eichmann, Franz Stangl, Gustav Wagner, Klaus Barbie, Aribert Heim, Walter Rauf, Alois Brunner ja Carl Vaernet.
Ritva Aro
Ritva Lempi Emilia Aro (oik. Aro-Maskula; 28. helmikuuta 1905 Kotka – 4. kesäkuuta 1991 Turku ) oli suomalainen laulaja (sopraano) ja näyttelijä, joka esiintyi opereteissa, oopperoissa sekä kolmessa suomalaisessa elokuvassa. Hän oli Hanna Granfeltin ja Anna Hagelstamin oppilas.
Aro oli 1930- ja 1940-luvulla tunnettu operettiprimadonna, joka sai 1930-luvulla Kansallisoopperan operettituotannoissa työskennellessään enemmän palkkaa kuin yksikään varsinaisista oopperalaulajista. Hän vieraili myös Ruotsissa ja toimi laulunopettajana Turussa. Aron puoliso oli eversti Lauri Maskula.
Claudia Cardinale
Claudia Cardinale, syntymänimeltään Claude Joséphine Rose Cardin, (s. 15. huhtikuuta 1938 Tunis, Tunisia) on tunisialais-italialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvissa 8½ (1963) ja Huuliharppukostaja (1968).
Nuoruus
Claudia Cardinale syntyi Tunisiassa La Gouletten esikaupungissa Tunisin liepeillä. Hänen äitinsä oli Tunisiassa syntynyt italialainen ja isänsä puolestaan Sisiliasta Tunisiaan muuttanut italialainen. Tunisiassa Cardinale puhui ranskaa ja arabiaa äidinkielenään ja oppi omien sanojensa mukaan puhumaan italiaa vasta 18-vuotiaana.
Ura
Vuonna 1957 Cardinale osallistui Most Beautiful Italian Girl in Tunisia -kauneuskilpailuun ja voitti sen. Kilpailun johdosta hän alkoi saada pieniä rooleja elokuvista ja teki debyyttinsä vuoden 1958 tunisialais-italialaisessa elokuvassa Goha. 1960-luvulla Cardinale esiintyi useissa italialaisissa ja eurooppalaisissa elokuvissa, ja hänen kenties tunnetuimmat roolinsa ovat tältä ajalta. Vuonna 1963 hän esiintyi Federico Fellinin ohjaamassa elokuvassa 8½ ja viisi vuotta myöhemmin vuonna 1968 Sergio Leonen ohjaamassa italowesternissä Huuliharppukostaja. Cardinale on tehnyt uraa pääasiassa Euroopassa, mutta on esiintynyt myös muutamissa elokuvissa Hollywoodissa kuten Vaaleanpunainen pantteri (1963), Areenan hurjapäät (1964), Agenttien verkossa (1965) ja Saalistajat (1966). Cardinale näyttelee yhä ja hän on ollut 2000-luvulla mukana useissa italialaisissa ja eurooppalaisissa tuotoksissa lähes vuosittain.
Yksityiselämä
Cardinale oli vuosina 1966–1975 naimisissa italialaisen elokuvatuottajan Franco Cristaldin kanssa. Sittemmin hän on seurustellut Pasquale Squitierin kanssa. Cardinalella ja Squitierilla on kaksi lasta. Toinen lapsista on Cardinalen aiemmasta suhteesta ja Squitierin myöhemmin adoptoima. Cardinale on Unescon hyvän tahdon lähettiläs.
Valikoitu filmografia
upright|pienoiskuva|Claudia Cardinale (2009).
Luettelo Pietarin historiallisista kaupunginosista
Pietarin historialliset kaupunginosat ovat Pietarin asuttuja paikkoja (kyliä, asutuskeskuksia ja maatiloja), jotka olivat 1700-1900 -luvuilla Pietarin alueita ja sulautuivat myöhemmin varsinaiseen kaupunkiin. Monet näistä paikoista olivat alkujaan inkeriläisten asuttamia. Siksi myös monilla kaupunginosilla on säilynyt oma inkerinsuomalainen nimi venäläisen nimen rinnalla.
Dickie Moore
pienoiskuva Richard Winston ”Dickie” Moore (6. tammikuuta 1931 Montreal, Quebec, Kanada – 19. joulukuuta 2015 Montreal) oli kanadalainen NHL-jääkiekkoilija, joka urheilu-uransa jälkeen toimi liikemiehenä ja lahjoittajana.
Moore edusti Montreal Canadiensia 1951–1963. Hyökkääjä Moore aloitti uransa Montreal Jr. Royals -joukkueessa, jossa hän pelasi vuodesta 1947 vuoteen 1950. Hänet tunnettiin taitavana mailankäsittelijänä. Dickie Moore rikkoi Gordie Howen runkosarjan yhden kauden piste-ennätyksen kaudella 1958–1959 tehoilla 96 (41 maalia ja 55 syöttöä). Tämän ennätyksen rikkoi Bobby Hull vuonna 1966.
Stronghold (vuoden 2001 videopeli)
Pelityypit
Pelissä on 6 erilaista pelityyliä: Military Campaign, Economic Campaign, Economic Mission, Siege, Invasion ja Freebuild.
Military Campaign
Military Campaignissa eli sotilaskampanjassa pelaajan tehtävänä on vallata takaisin Englanti ja Wales neljältä lordilta jotka ovat jakaneet sen omiksi yksityisiksi alueisiin. Kampanjassa on 21 tehtävää.
Economic Campaign
Economic Campaignissa eli talouskampanjassa pelaajan tehtävänä on luoda valtakunta ja pitää taloutta yllä samalla, kun rosvot yrittävät ryöstää pelaajan. Kampanjassa on viisi tehtävää. Tehtävissä on myös usein aikaraja.
Siege
Siege eli piiritystyypissä pelaajan on joko puolustettava tai hyökättävä linnaan (vapaavalintainen). Jos pelaaja hyökkää hänen tehtävänään on tappaa siellä asuva lordi ja lisäksi tapetuista joukoista saa lisäpisteitä. Jos pelaaja puolustaa hänen tehtävänään on suojata siellä asuvaa lordia. Pelaaja ei voi korjata muureja tai rakentaa. Porttien vahingot voi kuitenkin mahdollisesti korjata.
Invasion
Invasion eli miehitystyypissä pelaajan tehtävänä on joko puolustaa tai vallata vastapuolen linna. Pelaaja ei itse voi päättää hyökkääkö hän vai puolustaako. Tässä pelimuodossa vihollisia voi tulla useampi aalto toisin kuin piirityksessä, jossa niitä on vain yksi ja pelaaja voi yleensä parannella ja korjailla linnaa ja kouluttaa lisää sotilaita.
Freebuild
Freebuildissa eli vapaassa rakentamisessa pelaajan kimppuun ei hyökätä ellei hän itse niin halua (vaatii 1.2 patchin). Hän voi rauhassa rakentaa mahtavan linnan.
Pelaaminen
Pelissä pelaaja ottaa lordin aseman kuningaskunnassa. Tavoitteena on rakentaa vakaa talous ja armeija joilla puolustetaan linnaa ja tuhotaan vastustajan linnoja.
Ominaisuuksia
Jotta pelaaja voisi selvitä on hänen rakennettava linna, rakennettava rakennuksia, muureja, torneja ja portteja. Pelissä voi myös kouluttaa sotilaita joilla puolustetaan linnaa tai tuhotaan vihollisia.
Taistelu
Taistelut pohjautuvat suoraan voimaan ja iskupisteisiin. Toisin kuin monissa muissa peleissä, sotilaat eivät vie tilaa joten niitä voi kouluttaa lähes rajattomasti.
Gloomy Grim
Gloomy Grim on suomalainen dark metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1995. Yhtye laulaa englanniksi. Vuonna 2019 yhtye ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle laulaja-kosketinsoittaja Agathonin terveydentilan vuoksi. Agathon menehtyi syöpään 30. toukokuuta 2022.
Diskografia
EP:t
Hieta-ahvenet
Hieta-ahvenet (Pinguipedidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista ja indopasifiselta merialueelta.
Lajit ja anatomia
Hieta-ahventen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 4–7 sukua ja 50–80 lajia. Kalat ovat pääosin melko pienikokoisia ja ovat suurimmillaan noin 30 senttimetriä pitkiä. Hieta-ahvenlajien ruumis on pitkulainen ja sylinterinmuotoinen. Selkäeviä heimon lajeilla on kaksi, joista ensimmäinen on matalampi ja piikikäs, taempi pitkä ja pehmytruotoinen. Myös peräevä on pitkä. Hieta-ahventen pyrstöevä on tylppä tai kuunsirppiä muistuttava. Heimoon kuuluvilla lajeilla ei ole uimarakkoa. Useimmat hieta-ahvenet ovat väritykseltään kirjavia. Vaaleammalla pohjalla on tyypillisesti tummempia laikkuja tai raitoja. Osa heimon kaloista on hermafrodiitteja.
Levinneisyys ja elintavat
Hieta-ahvenlajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantista Afrikan ja Etelä-Amerikan rannikolta ja lisäksi indopasifiselta merialueelta. Ne elävät tyypillisesti hiekka- tai sorapohjilla koralliriuttojen lähettyvillä. Koirailla on haaremi ja omat reviirit. Hieta-ahvenet syövät pienempiä kaloja ja selkärangattomia eläimiä kuten äyriäisiä. Heimon suurikokoisempia lajeja kalastetaan paikoin ruokakaloiksi.
Dave Bing
Bing palkittiin tulokaskaudellaan NBA:n vuoden tulokkaana ja runkosarjakaudella 1967–1968 hän oli NBA:n eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hänet valittiin kahdesti NBA:n ensimmäiseen tähdistöjoukkueeseen (kausina 1967–1968 ja 1970–1971) ja kerran toiseen tähdistöjoukkueeseen (kaudella 1973–1974). Hän pelasi seitsemän kertaa NBA:n tähdistöottelussa ja valittiin kerran sen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hänestä tuli Basketball Hall of Famen jäsen vuonna 1990 ja vuonna 1996 hänet nimettiin NBA:n 50:n merkittävimmän pelaajan joukkoon.
Francesco Jovino
Francesco Jovino (s. 1977 Varese, Italia) on italialainen rumpali, joka tunnetaan parhaiten työstään yhtyeissä U.D.O. ja Primal Fear.
Jovino liittyi yhtyeeseen heavy metal -yhtyeeseen U.D.O. vuonna 2005 Lorenzo Milanin lähdettyä yhtyeestä sisarensa kuollessa. Hän on soittanut rumpuja yhtyeen kuudella albumilla Mission nro X (2005), Mastercutor (2007), Dominator (2009), Rev-Raptor, Steelhammer (2013) ja Decadent (2015). Vuodenvaihteessa 2014 hän jätti yhtyeen henkilökohtaisista syistä.
U.D.O.n jälkeen hän liittyi saksalaiseen power metal -yhtyeeseen Primal Fear. Jovino soitti yhtyeen albumeilla Rulebreaker (2016) ja Apocalypse (2018). Kesäkuussa 2019 yhtye tiedotti, että Francesco Jovino on lähtenyt yhtyeestä ja hänen tilalle yhtyeeseen tulee Gamma Rayn rumpali Michael Ehré.
Brian Elliott
Brian Elliott (s. 9. huhtikuuta 1985 Newmarket, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä NHL-liigassa pelaavaa Tampa Bay Lightningia. Lisäksi Elliot on pääsarjaurallaan pelannut hänet varanneessa Ottawa Senatorsissa, Colorado Avalanchessa, St. Louis Bluesissa, Calgary Flamesissa ja Philadelphia Flyersissa. Aiemmin urallaan pääasiassa varamaalivahtina pelannut Elliott voitti läpimurtokaudellaan 2011–2012 vähiten maaleja päästäneen joukkueen maalivahdeille jaettavan William M. Jennings Trophyn, yhdessä joukkueen toisen maalivahdin Jaroslav Halákin kanssa.
Kesäkuussa 2019 Elliot solmi vuoden mittaisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa arvoltaan 2 miljoonaa dollaria. Lokakuussa 2020 Elliot teki yksivuotisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa.
Heinäkuussa 2021 Elliott solmi vuoden ja arvoltaan 900 000 dollarin arvoisen sopimuksen Lightningin kanssa.
Huhtikuussa 2022 Elliott teki yksivuotisen ja 900 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Sulo Räikkönen
Sulo Eugen Räikkönen (1. heinäkuuta 1896 Lempaala, Inkeri – 26. lokakuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, baritoni. Hän oli kiinnitetty Suomalaisessa oopperassa 1923–1939. Hän toimi sen talouspäällikkönä 1943–1952 ja pääjohtajana vuodesta 1953.
Sulo Räikkösen isä oli Pietarin Pyhän Marian kirkon kanttori Pekka Bernhard Räikkönen. Hänen veljiään olivat musiikkipedagogi Arvo Räikkönen ja äärioikeistolainen poliitikko Erkki Räikkönen.
Zauralje Kurgan
Zauralje Kurgan on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Kurganista, Kurganin alueelta, Länsi-Siperiasta. Seura pelaa Venäjän toisella sarjatasolla VHL-liigassa.
Seura tekee yhteistyötä KHL-liigassa pelaavan Metallurg Magnitogorskin kanssa.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Vjatšeslav Zahovaiko
pienoiskuva|Vjatšeslav Zahovaiko Vjatšeslav Zahovaiko (s. 29. joulukuuta 1981 Lelle, Viro) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja hyökkääjä. Hän pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Kuwaitissa, Portugalissa, Unkarissa sekä Veikkausliigajoukkue KuPS:ssa Suomessa.
Viron maajoukkueessa Zahovaiko pelasi 39 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Pyhän Jaakobin kirkko (Tukholma)
Pyhän Jaakobin kirkko on kirkkorakennus Tukholman keskustassa, Kungsträdgårdenin puiston vieressä. Kirkko kuuluu Tukholman tuomiokirkkoseurakunnalle. Kirkko on nimetty Jaakob Sebedeuksenpojan mukaan.