cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sigrid Schauman
Kriitikko, kirjoittaja ja opettaja
Taidemaalarin tai arvostelijan rooleista Sigrid Schaumanin oli vaikea asettaa etusijalle kumpaakaan. Kriitikon työn takia maalaaminen jäi sivuun joksikin aikaa. Ajanjakso oli myös merkittävä osa Suomen taidekritiikin historiaa. Sigrid Schauman oli kriitikkona erikoinen, suora, ja lahjomaton. Hän ilmaisi mielipiteensä selkeästi. Hän ei ollut pelkästään ruotsinkielisten taiteilijoiden hovikriitikko, vaan kiinnitti huomiota myös suomenkielisiin taiteilijoihin varsinkin uransa alussa. Myöhemmin hän suuntasi enemmän ruotsinkielisten ja pohjoismaisten taiteilijoiden arvosteluun.
Viimeiset vuodet
Toisen maailmansodan jälkeen Schauman toimi Vapaan taidekoulun opettajana vuosina 1945–1946. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1949, mutta jatkoi maalaamista Helsingin kaupungin apurahan sekä valtion taiteilijaeläkkeen turvin.
Sigrid Schauman oli sotien jälkeen poliittisesti Urho Kekkosen idänpolitiikan kriitikko ja hyvin antikommunistinen. Hän oli Perustuslaillisen oikeistopuolueen jäsen jonka puheenjohtaja Georg C. Ehrnooth oli Sigridin ystävä. Schaumanin kekkosvastaisuus ilmeni myös siinä että hän palautti vuonna 1953 Pro Finlandia -mitalin Taiteilijaseuralle ja ilmoitti, että hän ei suostu vastaanottamaan mitalia, koska sen myöntäjä oli tuolloinen pääministeri Urho Kekkonen.
Aarre Klinga
Aarre Klinga (28. maaliskuuta 1930 Helsinki – 26. huhtikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija, jääkiekkoilija ja käsipalloilija.
Sigrid Schauman
Viimeiset vuodet
Vuonna 1964 Schauman julkaisi elämäkerrallisen kirjan veljestään Eugenista Min bror Eugen (Veljeni Eugen Schauman).
Aarre Klinga
Jalkapalloa maalivahtina pelannut Klinga edusti urallaan Kiffeniä 1946–1957 ja 1963–1964 sekä Valkeakosken Hakaa 1958–1962. Klinga siirtyi Kiffeniin Helsingin Jalkapalloklubin B-junioreista. Hän nousi avauskokoonpanon pelaajaksi 1951 ja oli Kiffenin kapteeni sen voittaessa Suomen mestaruuden 1955. Kiffenin pudottua mestaruussarjasta Klinga siirtyi Hakaan, jossa hän voitti mestaruuden 1960 ja 1962 sekä Suomen Cupin Hakassa 1959 ja 1960. Kaikkiaan Klinga pelasi 16 kauden aikana 244 pääsarjatason ottelua. Klinga pelasi maajoukkueessa vuosina 1953–1959 yhteensä 10 maaottelua. Pelaajauran jälkeen Klinga toimi lyhyen ajan myös valmentajana Kiffenissä.
Sigrid Schauman
Viimeiset vuodet
Sigrid Schauman kuoli 101 vuoden ikäisenä 22. helmikuuta vuonna 1979. Hänen hautajaisensa pidettiin katolisessa Pyhän Marian kirkossa Meilahdessa. Hänet haudattiin Näsimäen hautausmaalle Porvooseen. Schaumanin hauta sijaitsee hänen veljensä Eugenin haudan vieressä.
Aarre Klinga
Käsipallossa Klinga pääsi Kiffenin edustusjoukkueeseen 17-vuotiaana. Hän edusti Kiffeniä vuosina 1947–1953, 1958–1960 ja 1963–1965. Klinga pelasi urallaan myös Ilveksessä, Karhun Pojissa, UK-51:ssä, HJK:ssa ja Katajanokan Haukoissa. Klinga voitti viisi sisäpelin ja kaksi ulkopelin Suomen mestaruutta. Hän oli myös neljästi SM-sarjan paras maalintekijä ja teki urallaan yli 1 500 maalia. Klinga edusti Suomea 10 A-maaottelussa.
Klinga pelasi myös jääkiekkoa hyökkääjänä. Hän edusti SM-sarjassa KIF:ia 1946–1953 ja Töölön Vesaa 1957–1958. Klinga oli kaudella 1952–1953 SM-sarjan paras maalintekijä.
Aarre Klinga oli koripalloilija Kari-Pekka Klingan isä.
Mayer Amschel Rothschild
Mayer Amschel Rothschild (23. helmikuuta 1744 Frankfurtin vapaakaupunki – 19. syyskuuta 1812 Frankfurt am Main) oli saksalainen liikemies ja pankkiiri. Hän on juutalaisen Rothschild-pankkiirisuvun perustaja. Hän oli naimisissa Gutle Schnapperin kanssa. Pariskunnalla oli joidenkin lähteiden mukaan 20 lasta, joista kymmenen selviytyi aikuisuuteen.
Marble Madness
Marble Madness on Atarin kehittämä ja julkaisema sokkelopeli, joka on julkaistu vuonna  kolikkopelinä ja sen jälkeen useille muille alustoille.
Pelille kehitettiin jatko-osaa nimeltä Marble Madness II, joka jäi prototyyppiasteelle.
Pelaaminen
Tavoitteena on vierittää marmorikuulaa isometrisesti kuvatussa sokkelossa. Pelaajan on vältettävä kentältä putoamista tai muuten vaurioittamasta kuulaa. Pelissä ratkaistaan fysiikkapohjaisia pulmia.
Pelissä on vain kuusi tasoa, mutta pelaaminen tapahtuu kellotettua aikaa vastaan. Aikakauden laitteiston rajoituksien vuoksi pelistä karsittiin kaikki epäolennaisuudet pois.
Kehitys
Pelin kolikkoversion on kehittänyt Mark Cerny. Peli suunniteltiin pelattavaksi hiiren kaltaisella trackball-ohjaimella (pallohiiri), joka olisi moottoroitu pelin antamalle vasteelle. Moottoroitu vaste hylättiin, koska ratkaisu ei olisi kestänyt pelihalliympäristössä ja peliin tuli tavallinen trackball.
Pelin kehityksessä käytettiin VAX-11/780 minitietokonetta. Peli ohjelmoitiin C-kielellä ja oli ensimmäinen Atari System 1 -alustaa käyttänyt kolikkopeli.
Peli julkaistiin joulukuussa 1984 ja se myi noin yksikköä, joka oli kyseisenä vuonna huipputulos.
Vastaanotto
Pelin Commodore 64 -versio on saanut Commodore User -lehden arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Ş
Ş (ş) eli s ja sedilji on turkissa, azerissa, tataarissa, kurdissa, krimintataarissa ja turkmeenissa käytettävä kirjain, joka lausutaan kuten suomen š.
Joskus ş-kirjaimella korvataan romanian kirjain Ș (ș) eli s ja alapuolinen pilkku, jonka kirjoittaminen ja esittäminen voi olla teknisistä syistä hankalaa tai suorastaan mahdotonta. Joissakin kielissä ş-kirjainta käytetään myös arabian-, persian- tai paštunkielistä tekstiä latinisoitaessa.
Hankaan linnavuori
Hankaan linnavuori eli Hankaan linnamäki on Päijät-Hämeessä Hollolan hankaassa sijaitseva muinaislinna.
Linnavuori
Muinaislinna sijaitsee noin kolme kilometriä Herralasta pohjoiskoilliseen Hankaan peltoalueen reunalla kohoavalla korkealla ja suurella kalliomäellä. Sen laki on paljasta kalliota, joka on noin 400×200 metriä laaja ja sen lakipiste kohoaa 143 metriä merenpinnan yläpuolelle. Kalliolla on lounaassa, etelässä ja kaakossa sekä itäpuolella jyrkänteet. Vain pohjoinen sivusta on loivempaa rinnettä. Pohjois- ja luoteisrinteeseen on rakennettu kivistä vallia, joka näkyy edelleen 60 metrin matkalta. Länsireunalla erottuu penkere, joka sovelui ilmeisesti laelle johtavaksi tieksi.
Vuonna 2002 tehtiin alueella metallinilmaisimilla metallinetsintää, mutta niissä tehdyt löydöt olivat moderneja. Samassa yhteydessä puhdistettiin ja dokumentoitiin kivivalli, joka on tulkittavissa puolustusmuurin jäänteeksi.
RedOctane
RedOctane oli yhdysvaltalainen videopeliyhtiö. Se tunnetaan parhaiten Guitar Hero -pelisarjastaan. Vuonna 2006 Activision osti RedOctanen tytäryhtiökseen.
Historia
Veljekset Kai Huang ja Charles Huang perustivat RedOctanen vuonna 1999. Saman vuoden elokuussa he aloittivat toiminnan maailman ensimmäisenä online-videopelivuokrauspalveluna. He tulisivat myöhemmin tunnetuksi tanssiohjainten ja muiden videopeliohjainten suunnittelusta ja valmistuksesta.
Kesäkuussa 2005 RedOctane laajentui julkaisemaan videopelejä. Heidän ensimmäinen kustannettu nimikkeensä oli PlayStation 2 -versio tanssipelistä In The Groove. Roxor Gamesin suunnittelema In The Groove oli vakiintunut pelihalleihin.
Tämän jälkeen RedOctane muodosti tiimin Harmonixin kanssa julkaistakseen Guitar Hero -kitarapelin PlayStation 2:lle marraskuussa 2005. Musiikkipeli osoittautui heti erittäin suosituksi. Se sisälsi yli 30 lisensoitua kitaraohjaimella soitettavaa kappaletta. Fanit ja kriitikot ottivat pelin vastaan hyvin, mistä seurasi onnistunut jatko-osa vuonna 2006 PlayStation 2:lle ja Xbox 360:lle.
Toukokuussa 2006 videopelijulkaisija Activision julkisti aikeensa ostaa RedOctane. Kauppa viimeisteltiin 6. kesäkuuta 2006. Activision maksoi RedOctanesta 99,9 miljoonaa dollaria sekä osakkeita.
Helmikuussa 2010 Activision ilmoitti RedOctanen lakkauttamisesta.
Seppo Keskiruokanen
Seppo Mikael Keskiruokanen, aikaisemmin Keski-Ruokanen (s. 6. marraskuuta 1951 Rovaniemi) oli Riihimäen kaupunginjohtaja vuodesta 2000 vuoden 2016 marraskuuhun, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Keskiruokanen oli Espoon kaupungin suunnitteluinsinööri vuosina 1975–1983, Kouvolan apulaiskaupungininsinööri vuosina 1983 ja 1984 ja Riihimäen apulaiskaupunginjohtaja vuosina 1984–2000. Hän oli Teknillisen korkeakoulun erikoisopettaja vuosina 1989–1991. Koulutukseltaan Keskiruokanen on tekniikan tohtori. Vuodesta 1992 hän on ollut dosentti. Vuonna 2007 hän kieltäytyi, kun häntä pyydettiin hakemaan Hyvinkään kaupunginjohtajan virkaa. Keskiruokanen (silloin vielä Keski-Ruokanen) pääsi ylioppilaaksi Rovaniemen yhteislyseosta vuonna 1970. Hän on ollut naimisissa vuodesta 1977 lähtien Marjatta Anneli Pullin kanssa, heillä on vuonna 1991 syntynyt poika.
Val Buëch-Méouge
Val Buëch-Méouge on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee noin 55 kilometriä Gapin kaupungista lounaaseen.
Val Buëch-Méougen kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016, kun kolme kuntaa Antonaves, Châteauneuf-de-Chabre ja Ribiers yhdistyivät.
pienoiskuva|vasen|Keskiaikainen silta Kunnan nähtävyyksiä on retkeilijöiden suosima rotko Gorges de la Méouge. Sitä pitkin kulkevat niin patikoijat, maastopyöräilijät kuin ratsastajatkin. Rotkon pohjalla virtaava Méougejoki on myös hyvä uintipaikka. Châteauneuf-de-Chabren kylässä joen ylittää keskiaikainen silta, joka kuuluu Ranskan historiallisten monumenttien luetteloon.
Thomas Keneally
thumb|Thomas Keneally Thomas "Tom" Michael Keneally (s. 7. toukokuuta 1935 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen kirjailija. Hänelle myönnettiin vuonna 1983 Order of Australian ritarikunnan arvonimi Officer (AO).
Keneally on valmistunut St Patrick's Collegesta ja opiskellut myöhemmin St Patrick's Seminaryssa. Alun perin hänestä oli määrä tulla katolinen pappi mutta hän jätti seminaarin kesken. Hän pääsi opettajantyöhön Sydneyiin ja luennoi Uuden Englannin yliopistossa vuosina 1968–1970.
Keneallyn tunnetuin romaani on vuonna 1982 ilmestynyt Schindler's Ark (myöhemmin julkaistu nimellä Schindler's List, suomeksi Schindlerin lista, suom. Kaija Kauppi, Gummerus, 1984), josta hän sai vuonna 1982 Booker-palkinnon. Teoksesta on tehty myös elokuva Schindlerin lista (1993), joka toi ohjaaja Steven Spielbergille hänen ensimmäisen Oscar-palkintonsa. Keneallyn muita palkittuja teoksia ovat Bring Larks and Heroes ja Three Cheers for the Paraclete (Miles Franklin Award).
Kotimaassaan Australiassa hän on herättänyt keskustelua 2005 julkaistulla teoksella The Commonwealth of Thieves, jossa hän historiallisiin tosiasioihin perustuen valottaa Sydneyn syntymistä tavalla, josta kaikki hänen maanmiehensä eivät ole olleet tietoisia, saatikka yksimielisiä.
Keneally kuuluu järjestöön, joka kannattaa Australian muuttamista tasavallaksi.
Solungavisa
Solungavisa on norjalainen vuonna 2008 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Åsnes. Lehti ilmestyy torstaisin ja kuuluu Amedia-konserniin.
Netta Skog
Netta Skog (s. 2. lokakuuta 1990 ) on suomalainen harmonikan soittaja ja laulaja. Hän on digihaitarinsoiton maailmanmestari 2015. Vuonna 2006 hän voitti Kultaisen Harmonikan ja Minä soitan harmonikkaa -kilpailun. Kultaisessa harmonikassa Skogin kilpailukappaleet poikkesivat tavanomaisesta harmonikkamusiikista. Hänen kilpailukappaleinaan olivat vuoden 2004 Euroviisut voittanut Ruslanan Wild Dances ja Nightwishin Dead to the World. Skog sai Kultaisen Harmonikan yleisöäänistä peräti 57,6 %.
Skog soitti kotimaisessa viikinki- ja folkmetalliyhtye Turisaksessa syksystä 2007 syyskuuhun 2011, aluksi varajäsenenä yhtyeen kiertueilla ja myöhemmin vakituisena jäsenenä Janne ”Lisko” Mäkisen jätettyä yhtyeen Skog jätti Turisaksen 12. syyskuuta 2011.
Vuonna 2012 Netta Skog voitti digiharmonikan pohjoismaiden mestaruuden Roland V-Accordion-kilpailussa Ikaalisissa ja edusti Suomea Italiassa kansainvälisessä finaalissa. Skog oli kansainvälisessä finaalissa neljäs ja sai lehdistöpalkinnon. Vuonna 2012 Skog oli Suomi Iskelmän SM-kilpailujen finaalissa Kiuruveden Iskelmäviikolla ja sijoittui toiseksi. Lisäksi hän kilpaili UKC-laulukilpailussa samana vuonna ja sijoittui toiseksi.
Vuonna 2013 Netta Skog oli Seinäjoen Tangomarkkinoilla Kuningatar-finaalissa. Skog oli yleisöäänestyksen perusteella kilpailun ennakkosuosikki. Vuonna 2015 Netta Skog voitti digiharmonikkasarjan maailmanmestaruuden Coupe Mondiale -harmonikkakilpailussa.
Netta Skog oli mukana folk metal -yhtye Ensiferumin vuonna 2015 julkaistulla One Man Army -nimisellä albumilla ja hän oli Emmi Silvennoisen sijaisena osalla Ensiferumin 2015 vuoden kiertueista. Vuonna 2016 Skog liittyi jäseneksi Ensiferumiin, jossa hän soitti digiharmonikkaa ja lauloi. One man army -albumin lisäksi Skog soittaa ja laulaa 2017 julkaistulla Ensiferumin Two Paths -nimisellä albumilla. Joulukuussa 2017 Skog erosi Ensiferumista.
Netta Skog on mukana metalliyhtye Mokoman 2016 julkaistulla akustisella Laulurovio-albumilla. Lisäksi Skog on ollut mukana Mokoman akustisilla kiertueilla.
Skog on vieraillut Children of Bodomin keikoilla soittamassa haitarilla Lake Bodom -kappaleen Oulussa 12.12.2015 ja Tuska-Festifaalilla 3.7.2016. Skog oli vierailevana tähtenä esiintymässä metalliyhtye Nightwishin Lahden konsertissa Mukkulassa 21.7.2018, Turun konsertissa Gatorade Centerissä 14.12.2018 ja Helsingin Hartwall Arenalla 15.12.2018. Skog soitti haitaria kappaleessa "Wishmaster".
Lisäksi Netta Skog on järjestänyt The Greatest Movies Of All Time -elokuvamusiikkikonsertin Karkkilassa, jossa hän soitti elokuvien soundtrackeja yksin pelkällä digihaitarilla 29.9.2018. Konsertti oli loppuunmyyty. Skog esiintyy useiden eri artistien kanssa, minkä lisäksi hän esiintyy myös yhden hengen orkesterina, jolloin hän soittaa looper -pedaaliin yhdistetyllä digiharmonikalla kaiken ja laulaa lisäksi.
Loppuvuodesta 2018 Netta Skog järjesti ensimmäisen oman Christmas Time -joulukonserttikiertueensa.
Keväällä 2022 Netta Skog oli esiintymässä Cirque du Soleilin Fuzion-esityksen orkesterisssa.
Netta Skog valmistui ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta keväällä 2010 ja leipuri-kondiittoriksi Omnian ammattiopistosta 2013. Hänen sisaristaan Lotta esiintyy kolmen eri orkesterin kanssa ja Jutta on Kari Nyqvistin yhtyeen solisti.
Oni (kirjain)
Oni (asomtavruli Ⴍ, nuskhuri ⴍ, mkhedruli ო) on 16. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Mani äännetään yleensä, mutta svanissa sillä voi olla myös äännearvo.
Janne Tolsa
Janne Tolsa (s. 1970) on suomalainen musiikkialan monitoimimies. Hän soittaa koskettimia yhtyeissä Tarot, Turmion Kätilöt (taiteilijanimellä RunQ), Eternal Tears of Sorrow, Virtuocity ja Lazy Bonez. Lisäksi hän omistaa Kuopiossa sijaitsevan äänimainontaan, miksaukseen ja masterointiin keskittyneen Note On -studion.
Ura
Tolsa aloitti pianonsoiton seitsemänvuotiaana, kun hänen vanhempansa ostivat kotiin pianon. Pianonsoittoharrastus jatkui helsinkiläisessä musiikkikoulussa seuraavien kolmen vuoden ajan, jonka aikana Janne otti myös yksityisiä pianotunteja. Tämän jälkeen perhe muutti Vuolijoen kylään lähelle Kajaania, jossa pianotunnit jatkuivat. Ensimmäisen syntetisaattorinsa, Korg Poly 800:n Tolsa sai 13-vuotiaana, jolloin hän myös liittyi rumpali-isoveljensä yhtyeeseen.
Tolsa viihtyi Tarotin konserteissa yhtyeen soittaessa lähellä Vuolijokea. Yhtyeen jäsenet muistivat Tolsan kehuneen soittavansa syntetisaattoria, ja Tarotin toisen kitaristin Mako H:n lähdettyä yhtyeestä vuonna 1987 tilalle otettiin Tolsa.
Eternal Tears of Sorrow’hun Janne liittyi tammikuussa 2005.
Vuonna 2017 Janne Tolsa perusti sooloprojektin nimeltään Epik Pike. The Big Picture -EP:llä Tolsan kanssa soittivat Pinja Pitkänen, Joonas Pulkkinen ja Pekka Tegelman.
Tieteilijöiden esittämä uskontokritiikki
Tieteilijöiden esittämä uskontokritiikki on tieteenharjoittajien esittämää arvostelua uskontoa ja uskonnollista todellisuuskäsitystä kohtaan.
Tieteenharjoittajat ja uskonto
Tieteellistä todellisuuskäsitystä pidetään usein uskonnollisen ajattelun vastakohtana. Monet ateistiset ajattelijat ovat sitä mieltä, että nykyaikainen luonnontiede on vastannut tyydyttävästi kaikkiin perinteisiin todellisuuden tutkimuksen kysymyksiin, eikä tämä vastaus jätä tilaa uskonnoille, paitsi ”historiallisesti ja kulttuurisesti tärkeänä todellisuuspaon muotona”.
Esimerkiksi kanadalainen filosofi Kai Nielsen on toivonut älymystön edustajilta suurempaa toimeliaisuutta uskonnosta ja ateismista käydyssä keskustelussa. Nielsenin mukaan on suorastaan uskomatonta, että eräät oppineet ajattelijat saattavat kannattaa jumalauskoisia näkemyksiä kaikkeuden luoneesta ikuisesta, aineettomasta, kaikkitietävästä ja kaikkihyvästä olennosta, Jumalasta. Nielsenin mielestä luonnolliseen, naturalistiseen todellisuuskäsitykseen luontevasti liittyvä ateismi on nykyajan järkevän ihmisen valinta. Ihmisten ei pitäisi lohduttaa itseään saduilla, vaan kohdata kuolevaisuutensa osana yleissivistystään. Jumalan ja kuolemattoman sielun kaltaiset henkiolennot ovat Nielsenin mukaan hyvin ongelmallisia oletuksia: niitä koskevat väitteet ja käsitykset ovat tavallisesti sisäisesti ristiriitaisia. Nielsen kuitenkin sanoo, että ateismia ei pitäisi omaksua pelkkänä itsestäänselvyytenä, vaan sen puolesta tulisi käydä kamppailuun älyllisesti vahingollisia uskonnollisia harhoja vastaan. Nielsen toteaa, että vaikka monet amerikkalaiset filosofit ja muut älymystön edustajat ovat uskonnottomia, he eivät vaivaudu todistelemaan jumalauskon torjumiseksi ja suuntaavat huomionsa muualle.
Filosofi Sami Pihlströmin tulkinnan mukaan Nielsen on ollut amerikkalaisten tieteenharjoittajien toimeliaisuutta koskevassa arviossaan oikeassa. Esimerkiksi filosofi Willard Van Orman Quinen laajasta tuotannosta, jonka vaikutus 1900-luvun jälkipuoliskon analyyttisessa filosofiassa on ollut erittäin suuri, ei juuri löydy uskontoa käsitteleviä huomautuksia. Tieteellistä todellisuuden hahmotusta kannattava Quine näytti ajattelevan, että uskonnot ovat niin ilmeisellä tavalla väärässä, ettei niitä kannata lainkaan tarkastella. Vakavan tieteellisen ajattelun harjoittajalle ateismin puolustaminen olisi silkkaa ajanhukkaa, sillä ateismilla ei ole järkeviä kilpailijoita. Kukaan järkevä ihminen ei yksinkertaisesti voi enää suhtautua jumalauskoon tosissaan, eivätkä jumalaan uskovat ole vakavasti otettavia kiistakumppaneita.
Biologi ja tieteen kansantajuistamisen professori Richard Dawkins on esittänyt muun muassa kirjassaan Jumalharha, että teologit astuvat usein tieteen alueelle. Teoksessaan Sokea kelloseppä Dawkins sanoo, että evoluutioteoria selittää aikaisemmin arvoituksena pidetyn ihmisen olemassaolon. Koska uskonnot pitävät kiinni näkemyksestään, että jumala ohjaa kaikkea biologista ja inhimillistä kehitystä, ovat uskonto ja tiede kilpailijoita, jotka esittävät yhteensovittamattomia väitteitä todellisuudesta.
Tieteilijät ja uskonnolliset tulkinnat todellisuudesta
Uskonnolliset fundamentalistit ajattelevat, että tieteellinen todistusaineisto voi tukea uskonnollisia käsityksiä. Luomisoppi, jonka mukaan Raamatun kertomus kaikkeuden luomisesta ja elämän syntymisestä on tosi ja että siksi kemiallinen evoluutio ja evoluutioteoria ovat epätosia, on esimerkki uskonnollisesta fundamentalismista.
Tieteen piirissä katsotaan yleisesti luomisopin ja älykkään suunnittelun kannattajien epäonnistuneen pyrkimyksessään esittää käsityksilleen tieteellisiä perusteluja. Sami Pihlströmin arvion mukaan yritykset tehdä jumalauskosta luonnontieteellisesti hyväksyttävä, havaittavaa todellisuutta selittävä selitysjärjestelmä ovat erittäin epäuskottavia. Pihlströmin mielestä on vaikea nähdä, kuinka mikään näistä kristillisistä koulukunnista voitaisiin ottaa vakavasti nykyaikana. Hänen mielestään mitä ilmeisimmin kaikkeuden olemassaoloa tai mitään todellisuudessa tapahtuvaa ei voida selittää (”missään edes etäisesti tieteellistä selittämisen käsitettä muistuttavassa mielessä”) viittaamalla jumalalliseen luomistekoon.
Dosentti Marjaana Lindemanin johtaman tutkimuksen ”Taikauskon vetovoima” mukaan käsitykset, joita on nimitetty joko taikauskoksi, paranormaaliksi, yliluonnolliseksi tai maagiseksi eli taikuudeksi, ovat kaikki yksi ja sama asia. Yliluonnollisia uskomuksia voidaan parhaiten selittää yksilön taipumuksella nojautua lapsuudenaikaisiin, eriytymättömiin käsityksiin todellisuudesta. Näissä käsityksissä sekoitetaan elottomien, elollisten ja mielellisten asioiden keskeiset ominaisuudet. Aikuisilla nämä sekaannukset voivat toimia tieteellisen tiedon rinnalla. Voidaan puhua yleisestä taipumuksesta uskoa yliluonnollisiin ilmiöihin. Nojautuminen lapsuudenaikaisiin käsityksiin todellisuudesta liittyy yksilön taipumukseen ajatella tiedostamattomasti. Tutkimuksen mukaan yliopisto-opiskelijoilla on vain vähän yliluonnollisia uskomuksia, vähemmän kuin alemman asteen koulutuksen opiskelijoilla. Koska yliopisto-opiskelijoilla on yliluonnollisia uskomuksia, niin vaikka koulutustaso selkeästi vähentää niitä, se ei kuitenkaan aina itsellään riitä kumoamaan voimakasta taikauskoista tunneperäistä vakaamusta. Lindeman kysyy: ”Löytyykö tieteen historiasta esimerkkiä, jossa taikausko olisi osoittautunut todeksi tai yliluonnollinen tieteelliseksi? Ei löydy. Uusi tieto ei koskaan ole vienyt meitä lähemmäs yliluonnollista vaan aina poispäin siitä.”
Uskontotieteilijä Matti Kamppisen mukaan uskontojen tuntomerkkinä on yliluonnollisten toimijoiden kuten jumalien olettaminen ja vanhentuneiden ajattelutapojen tuominen nykypäivän yhteiskuntaan. Hänen mukaansa näiden molempien piirteiden oikeutus voidaan kyseenalaistaa kriittisen uskontotieteen keinoin.
Suomalaista keskustelua
Suomessa esimerkiksi Eino Kailan, Raimo Tuomelan ja Ilkka Niiniluodon tieteellistä todellisuuskäsitystä edustavat uskontoja arvostelevat puheenvuorot ovat luultavasti suoraan tai epäsuorasti vaikuttaneet monien kansalaisten käsityksiin uskonnosta ja uskonnollisen uskon järkiperäisen hyväksyttävyyden ongelmasta.
Toisaalta kaikki merkittävät suomalaisfilosofit eivät ole esiintyneet avoimen uskonnonvastaisina, vaan heidän suhteensa uskontoon on ollut puolueettomampi tai myönteinen. Kuitenkaan varsinaisesti uskovaisiksi tunnustautuvia suomalaisia älymystön edustajia ei teologipiirien ulkopuolella ole kovin helposti löytynyt. Eniten tilaa julkisuudessa heistä sai luultavasti edesmennyt fysiikan emeritusprofessori K. V. Laurikainen, joka koetti vakuuttaa kuulijansa siitä, että kvanttifysiikka johtaa uskonnolliseen käsitykseen todellisuudesta. Myöhemmin Antti Eskola kirjoitti sarjan kirjoja uskostaan.
thumb|130px|vasen|Filosofi Ilkka Niiniluoto. Filosofi Ilkka Niiniluodon mukaan käsitys todellisuudesta on uskonnollinen, jos siihen sisältyy väitteitä, joiden ainoana tukena on vetoaminen joihinkin uskonnollisiin arvovaltoihin (esimerkiksi Raamatun kaltaisiin uskonnollisiin kirjoituksiin) tai henkilökohtaisiin uskonnollisiin kokemuksiin. Todellisuuskäsitys on epätieteellinen, jos se sisältää tieteellisen todellisuuskäsityksen kanssa ristiriidassa olevia väitteitä. Vaikka tieteessä ei olekaan ehdottomia takeita totuudesta, tällaisessa ristiriitatilanteessa on Niiniluodon mukaan järkiperäisempää hyväksyä tieteen tulokset. Näin ei tule menetellä siksi, että ne välttämättä olisivat tosia, vaan siksi, että ne on saavutettu kriittisen ja julkisesti valvottavissa olevan menetelmän avulla.
Uskonnollisiin arvovaltoihin tai elämyksiin vetoavia perusteluja ei voi Niiniluodon mukaan pitää tieteellisesti todistusvoimaisina, sillä ne rikkovat tieteen menetelmää koskevia kriittisyyden ja puolueettomuuden vaatimuksia. Mikään tai kukaan arvovalta ei voi vaatia tieteessä itselleen ikuista asemaa. Vetoaminen uskonnollisiin arvovaltoihin sisältää lisäksi kehäpäätelmän. Yksityisten henkilöiden omat kokemukset ja elämykset eivät ole sisällöltään julkisesti koeteltavissa, joten ne eivät myöskään kelpaa tieteelliseksi todistusaineistoksi niiden kohteen olemassaolosta. Itse nämä elämykset voidaan kylläkin asettaa psykologian tutkimuskohteeksi, ja niiden syntytavalle voidaan yrittää antaa tieteellinen selitys.
Uskonnollinen todellisuuskäsitys on Niiniluodon mukaan edellä mainitussa mielessä epätieteellinen, jos se sisältää väitteitä, jotka ovat ristiriidassa tieteen tulosten kanssa. Uskonnollinen ja tieteellinen maailmankuva voivat tässä suhteessa joutua ristiriitaan keskenään. Niiniluodon mukaan tieteellinen ja uskonnollinen käsitys todellisuudesta voivat olla joissakin tapauksissa yhteensopivia. Tieteellinen ja uskonnollinen käsitys tiedollisten käsitysten muodostamisesta ovat hänen mukaansa kuitenkin ristiriidassa keskenään. Uskontojen arvovaltoina pitämiin kirjoituksiin nojautuva käsitys todellisuutta koskevan tiedon hankkimisesta ja perustelemisesta on Niiniluodon mukaan välttämättä ristiriidassa tieteen menetelmän kanssa, joka hylkää uskonkappaleet. Tieteellisen arvo- ja tietokäsityksen kannattaja hyväksyy arvon, jonka mukaan tieteellisen tutkimuksen keskeinen tavoite on totuus, ja tietoa koskevan käsityksen, jossa sallitaan vain kriittinen tieteellinen menetelmä todellisuutta koskevien käsitysten muodostamisen välineeksi.
Pihlströmin mukaan uskonto on inhimillisen elämän ongelmallinen osa, jonka hyväksyttävyyden arvioinnista jokaisen, niin uskovan kuin ei-uskovankin, on otettava omassa elämässään sekä älyllinen että siveellinen vastuu. Kaiken uskontojen arvostelun lähtökohtana on omakohtainen älyllinen vastuu, jatkuva valmius itsensä arvosteluun, sekä yksilön että yhteisön tasolla. Pihlströmin mukaan se käytännöllinen jumalausko, joka on hänen mielestään periaatteessa (ongelmallisesti) oikeutettavissa, ei nojaudu mihinkään tiedolliseen arvovaltaan. Se nousee hänen mukaansa ihmisen aidoista uskonnollisista kokemuksista. Pihlström toteaa, että jos joku kykenee omasta elämästään kumpuavilla kysymyksillä rakentamaan uskontonsa, jumalansa, hänellä on siihen oikeus. Mutta jos hän sortuu tukeutumaan pelkästään järjestäytyneiden uskontojen arvovaltaisina pitämien kirjoitusten välityksellä itsensä ilmaisevaan jumaluuteen, hän Pihlströmin mukaan ”epäinhimillistää uskonnon”, koska kaikki uskonnot ovat ihmisen luomuksia.
Uskontoa koskevat käsitykset kytkeytyvät Pihlströmin mukaan usein yleisempiin ajattelutaipumuksiin, jotka voivat muuttua vain vähitellen, jatkuvan keskustelun ja kyseenalaistamisen myötä. Uskontoja arvostelevan älymystön edustajan on Pihlströmin mukaan turha kuvitella, että uskova henkilö olisi kovinkaan kiinnostunut hänen todisteluistaan. Pihlströmin mielestä hänen olisi siltikin jatkettava keskustelua siitä, kuinka todellisuus tulisi mahdollisimman vastuullisesti hahmottaa. Samalla uskonnon arvostelusta välittämistä voidaan Pihlströmin mielestä pitää elämänsä ja toimintansa perustasta kiinnostuneen uskovan ihmisen keskeisenä älyllisenä velvollisuutena. Uskova ei saisi sulkea silmiään ja jättää ateistisia vastaväitteitä sikseen. Keskustelusta kieltäytymistä seuraa hänen mielestään helposti uppoaminen relativismiin eli näkemykseen, jonka mukaan kaikki käsitykset ovat yhtä oikeutettuja. Ilkka Niiniluoto taas pitää vaatimusta liian suurena: uskovat eivät ole välttämättä tästä kiinnostuneita.
Vertauskuvallisen uskonnontulkinnan arvostelua
Uskontotieteilijä Ilkka Pyysiäinen on kommentoinut Richard Dawkinsin aloittamaa keskustelua tieteen ja uskonnon suhteista. Usein kristilliset teologit torjuvat Dawkinsin, Daniel Dennettin, Sam Harrisin ja Christopher Hitchensin uskontokritiikin väittämällä, että kristinuskoon ei oikeasti kuulukaan tieteen kanssa ristiriidassa olevia todellisuutta koskevia käsityksiä. Pyysiäisen mielestä ateistinen uskontokritiikki nostaa kuitenkin esiin ongelmia, joita uskovaiset eivät ole käsitelleet riittävän vakavasti. Pyysiäisen mielestä kristinuskon puolustajat välttävät rehellistä keskustelua uskontojen totuusväitteistä.
Jotkut teologit väittävät, että uskonnot eivät väitä mitään todellisuudesta. Pyysiäinen huomauttaa, että mikäli tämä pitäisi paikkansa, ei Galileo Galileita olisi koskaan tuomittu arestiin, kehitysopin ja luomisuskon välillä ei olisi ristiriitaa. Pyysiäisen mukaan uskovaisten enemmistö on aina ajatellut, että heidän uskonnolliset käsitteensä ja käsityksensä viittaavat todellisuuteen, vastaavat todellisuutta ja ovat tosia. Ateisteille nämä uskontojen väitteet ovat erehdyksiä, virheellisiä käsityksiä tai valheita. Teologien väitteet uskonnollisten oppien vertauskuvallisuudesta ovat seurausta tieteen edistymisestä, yritys pelastaa uskonto tieteen edessä. Tieteen edistyessä uskontoa muutetaan, koska on pakko.
Pyysiäisen mielestä on perusteltua sanoa, että uskonnollisiin käsityksiin sisältyy todellisuutta koskevia käsityksiä, jotka ovat ristiriidassa tieteen kanssa. Hän toteaa, että olisi ihme, jos näin ei olisi. Uskonto on vanhempi kuin tiede ja tiede on edistynyt nimenomaan korjaamalla aiempia kansanomaisia käsityksiä. Uskonto on osa arkiajattelua, joka on ristiriidassa tieteen kanssa. On eri asia, että jotkut teologit yrittävät rakentaa uskontoa, joka ei olisi ristiriidassa tieteen kanssa. Homo sapiens -laji on kehittynyt ympäristössä, joka ei ole suosinut nimenomaan tieteellisen ajattelun kehitystä. Monien ihmisten on edelleen helpompi uskoa esimerkiksi ihmeisiin kuin suhtautua arvostelevasti omiin käsityksiinsä. Siksi ateistien sanoma puhuttelee toistaiseksi vain vähemmistöä. Nykyisin ihmisen ympäristö on kuitenkin erilainen. Kun tieteellinen tieto leviää hyvin laajalle ihmisten keskuuteen, siitä tulee eräänlainen normi: tietämättömien alkaa olla vaikeaa saada muiden luottamusta ja menestyä yhteisössä.
Uskonnon synnyn tarkastelua
thumb|130px|oikea|Richard Dawkins puhumassa vuonna 2006. Richard Dawkins on pohtinut syitä siihen suunnattomaan voimavarojen tuhlaukseen, jota ihmisen uskonnot evoluution näkökulmasta näyttävät hänen mukaansa edustavan. Dawkins esittää käsityksensä vain eräänä mahdollisena oletuksena.
Toisin kuin melkein kaikki muut eläimet, ihmiset välittävät kasaantuvaa kokemustietoa sukupolvelta toiselle. On ainakin lapsille eduksi, jos he tottelevat suuremmin kyselemättä kieltoa uida vedessä, jossa on krokotiileja. Luonnonvalinnan tuloksena ihmislapsen aivot ovat kehittyneet sellaisiksi, että ne oppivat kielen, ja ihmislapset luottavat aikuisten antamaan informaatioon. Eri alueilla eri ihmiset siirtävät jälkeläisilleen erilaisia kieliä ja erilaisia uskontoja. Dawkinsin mukaan uskonnoilla ei ole yksilöille tai yhteisöille mitään arvoa olemassaolon taistelun näkökulmasta vaan uskonnot ovat haitallisia sivuvaikutuksia kuten hyönteisten lentäminen tuleen.
Anthony C. Lunn on taas ehdottanut eräänä omana selityksenään, että ihmisellä on luonnonvalinnan ansiosta kehittynyt kyky etsiä ilmiöiden syitä ja uskontojen näennäisselitykset ovat tämän ominaisuuden sivuvaikutuksia.
Ralph Nader
Ralph Nader (s. 27. helmikuuta 1934 Winsted, Connecticut) on yhdysvaltalainen lakimies ja aktivisti, joka vastustaa suuryhtiöitä ja on työskennellyt ympäristönsuojelun, kuluttajien oikeuksien ja demokratian puolesta. Hän on myös arvostellut voimakkaasti Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa.
Nader oli Yhdysvaltain vihreän puolueen presidenttiehdokkaana vuosien 1996 ja 2000 vaaleissa, molempina kertoina varapresidenttiehdokkaanaan Winona LaDuke. Vuonna 2004 vihreä puolue nimitti ehdokkaakseen David Cobbin ja Nader oli sitoutumattomana ehdokkaana. Myös vuoden 2008 vaaleissa Nader oli ehdolla sitoutumattomana.
Naderin vanhemmat ovat Libanonin maroniittikristittyjä pakolaisia Ranskasta. Hän valmistui 1955 Princetonin yliopistosta ja 1958 Harvardista. Nader palveli kuusi kuukautta Yhdysvaltain armeijassa 1959, jonka jälkeen toimi lakimiehenä Hartfordissa. Hän on työskennellyt Hartfordin yliopistossa ja freelancerina The Nation ja The Christian Science Monitor -lehdille.
Nader puhuu nykyään muun muassa lähiruoan ja ilmaston puolesta. Hänen mukaansa yritykset eivät tee mitään ilman kansalaisten painostusta.
Autoteollisuutta vastaan
Paul Ingrassian Crash Course -kirjan mukaan Corvair oli kevyt ja energiatehokas ja Naderin toiminta oli autoteollisuudelle tuhoisaa ja sai yritykset keskittymään vuosikymmeniksi energiatehokkuuden sijaan turvallisuuteen. Turvavöistä ja muista autojen turvavarusteista annettiin Yhdysvalloissa viralliset määräykset vuonna 1970. Tällä oli nopeat heijastusvaikutukset myös muualle maailmaan, sillä Yhdysvallat oli tärkeä markkina-alue Länsi-Euroopan ja Japanin autoteollisuudelle.
Nader sai tapauksesta paljon kuuluisuutta ja satoja tukijoita, jotka avustivat hänen tutkimuksiaan. Vuonna 1971 hän perusti Public Citizen -järjestön koordinoimaan hallituksen toiminnan tutkimusta, ympäristönsuojelua, talous- ja muita asioita. Sillä on nykyisin 140 000 jäsentä.
Vuoden 2008 presidentinvaalit
Vuonna 2008 Nader oli sitoutumaton ehdokas ja sai 0,56 % presidentinvaalien äänistä sijoittuen kolmanneksi.
Helmikuussa 2007 Nader kritisoi Demokraattien ehdokaskisaa johtavaa Hillary Clintonia "parittajaksi ja imartelijaksi".
Boeingia vastaan
Ralph Naderin sisaren lapsenlapsi kuoli Ethiopian Airlines -yhtiön lento-onnettomuudessa Etiopiassa10.3.2019. Nader ehti jo esittää kaikkien Boeing 737 MAX -lentokoneiden boikotoimista ennen kuin Yhdysvaltain ilmailuhallinto asetti mallin lentokieltoon. Menestyksekkäästi suuryrityksiä vastaan oikeudessa taistellut Nader aikoo haastaa Boeingin oikeuteen Etiopian turmasta.
Lääninpoliisijohtaja
right Lääninpoliisijohtaja johtaa nimensä mukaisesti läänin poliisitoimintaa.
Lääninpoliisijohtajina toimivat (2005):
Rajakytkin
pienoiskuva|Mekaaninen rajakytkin, jossa rullavipuohjaus. Rajakytkin on kytkin, jota ohjataan mekaanisen liikkeen tai lähestymisliikkeen avulla. Rajakytkintä voidaan käyttää ohjausjärjestelmissä laitteiden ohjaukseen tai tilan määrittämiseen, turvamekanismina eli turvarajakytkimenä, tai esimerkiksi erilaisten kappaleiden tai asioiden laskemiseen, tai havannoimiseen.
Rajakytkimiä on erilaisia: tyypillisimpiä ovat muun muassa lähestymiskytkimet eli induktiiviset ja kapasitiivset kytkimet, sekä mekaaniset rajakytkimet. Induktiivisia kytkimiä käytetään esimerkiksi kappaleiden laskemiseen tai liikkuvien työkappaleiden sijainnin valvontaan. Induktiiviset kytkimet tunnistavat vain metallia tai muita hyvin sähköä johtavia materiaaleja.
Speedcar Series
Speedcar Series oli 26. tammikuuta 2008 alkanut autourheilusarja. Sarjassa ajettiin Nascar-tyylisillä koppiautoilla. Sarjaa ajettiin vain kaksi kautta, kunnes talouskriisi kaatoi Speecar Seriesin.
Orkla Confectionery & Snacks
pienoiskuva|Orkla Confectionery & Snacksin logo.
Speedcar Series
Sarjan konsepti
Autot muistuttivat ulkoisesti NASCAR-autoja, mutta Speedcar Series sarja ajettiin ovaaliratojen sijasta normaalilla radalla Lähi-idässä ja Aasiassa.
Sarjan ajatus perustui siihen, että kaikki kuljettajat ajavat samanlaisilla autoilla. Lähtöruudukossa oli 24 autoa, joiden moottorit tuottivat 630 hv. Sarjassa ajettiin 18 kilpailua kaikkiaan yhdeksän kisaviikonlopun aikana.
Orkla Confectionery & Snacks
Orkla Confectionery & Snacks on norjalaiseen Orkla-konserniin kuuluva välipalaruokia ja makeisia valmistava yhtiö, joka toimii Pohjoismaissa sekä Baltian maissa.
Norjassa yhtiöön kuuluvat KiMs, Nidar ja Sætre, Ruotsissa OLW ja Göteborgs Kex. Lisäksi Kalev, Latfood ja KiMs Denmark ovat osa yhtiötä.
Speedcar Series
Kuljettajat
Sarja pyrki saamaan huomiota palkkaamalla valovoimaisia kuljettajia, joista monella oli F1-tausta. Ensimmäinen kevättalvella 2007 julkistettu kuljettaja oli ranskalainen F1- ja DTM-tähti Jean Alesi. Pian seurasi myös ilmoitus entisten F1-kuljettajien, Johnny Herbertin, Gianni Morbidellin ja Stefan Johanssonin liittymisestä kuljettajakaartiin. Vuoden 2008 kevään ja kesän aikana mukaan ilmoittautuivat myös entiset F1-kuljettajat Narain Karthikeyan ja Ukyo Katayama.
Suomalaisista Jyrki Järvilehto osallistui vuonna 2008 Malesian Sepangissa pidettyyn osakilpailuun jossa ajettiin kaksi lähtöä. Hänen sijoituksensa oli ensimmäisessä lähdössä kahdestoista ja toisessa lähdössä kymmenes. Kisaan osallistui 16 kuljettajaa.
Renault Vel Satis
Renault Vel Satis on Renault’n vuosina 2002–2009 valmistama edustusluokan automalli, joka korvasi Renault Safranen. Sen seuraajaksi tuli Renault Latitude. Mallin nimi Vel Satis tulee sanoista velocity ja satisfaction. Auto oli käytössä muun muassa Ranskan presidentillä. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Renault Vel Satis. Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä Vel Satis sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vel Satis esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2001. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin Renault Laguna- ja Espace-mallit. Autoa myös valmistettiin niiden kanssa samalla tehtaalla Sandouvillessä.
Vuonna 2005 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa etusäleikön kromikoristusta vähennettiin.
Vale de Cambra
Vale de Cambra on kunta Aveiron piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 147,3 km² ja väkiluku noin 22 800.
Vale de Cambran nykyinen pormestari on José Pinheiro. Kunnan juhlapäivä on 13. kesäkuuta.
Raymond Cattell
thumb|Raymond Cattell Raymond Bernard Cattell (20. maaliskuuta 1905 – 2. helmikuuta 1998) oli merkittävä englantilais-yhdysvaltalainen psykologi, joka tutki persoonallisuuspiirteitä ja älykkyyttä. Entisenä kemistinä Cattell pyrki luomaan persoonallisuuden piirteiden taksonomian, joka vastaisi kemian alkuaineiden jaksollista järjestelmää. Cattellilta on peräisin myös jaottelu joustavaan ja kiteytyneeseen älykkyyteen. Cattell kehitti Sixteen Personality Factor Questionnairen.
Barclays Asia Trophy
Barclays Asia Trophy on kesäisin harjoituskaudella pelattava jalkapallon seurajoukkueiden harjoitusturnaus. Se pelataan nimensä mukaisesti Aasiassa. Turnaukseen osallistuu joka kerta kolme Valioliigan joukkuetta. Kaksi ensimmäistä turnausta vuosina 2003 ja 2005 pelattiin nimellä FA Premier League Asia Cup, mutta vuoden 2007 turnauksen kilpailun nimi vaihdettiin, koska pääsponsori on Barclays bank.
Historia
Ensimmäinen turnaus pelattiin jo vuonna 2003. Tuolloin heinäkuussa pidetty turnaus pelattiin Malesiassa. Kaupunki oli Kuala Lumpur. Turnausta iännöi Malesian jalkapallomaajoukkue. Valioliigajoukkueita turnaukseen osallistui jo tuolloin kolme. Nämä olivat Chelsea FC, Newcastle United ja Birmingham City FC. Lopulta turnauksen voittajaksi selvisi tuolloin Chelsea. Tosin senkään urakka ei ollut helppo vaan finaali ratkesi vasta rangaistupotkukilpailun jälkeen. Chelsealle kilpailun voitto oli ensimmäinen sen jälkeen kun seura siirtyi Roman Abramovitšin alaisuuteen.
Kilpailu on järjestetty myös vuonna 2005. Tuolloin se pelattiin Thaimaan Bangkokissa. Näin ollen turnauksen isäntäjoukkue oli Thaimaan jalkapallomaajoukkue. Kolme Valioliigaseuraa olivat Everton FC, Manchester City ja Bolton Wanderers. Bolton voitti tuolloin turnauksen.
Barclays Asia Trophy 2007
Vuonna 2007 Barclays Asia Trophy järjestetään Hong Kong Stadionilla, jolle mahtuu 40 000 katsojaa. Turnaus pelataan heinäkuun lopussa. Turnauksen isäntäjoukkueena toimii Hong Kong FA Cupin voittaja South China. Kolme turnaukseen osallistuvaa Valioliigan joukkuetta ovat Liverpool FC, Fulham FC ja Portsmouth FC. Turnauksen muoto on sellainen, että ensin pelataan välierät, joiden jälkeen pelataan pronssiottelu ja loppuottelu. Välieräparit ovat South China vastaan Liverpool ja Fulham vastaan Portsmouth. Näistä Portsmouth selvisi finaaliin kukistamalla Fulhamin 1-0. Liverpool taas eteni finaaliin 3-1 voitolla South Chinasta. Pronssia voitti Fulham lukemin 4-1. Turnauksessa ei pelattu jatkoaikoja vaan, jos tilanne oli varsinaisen peliajan jälkeen tasan, ratkaistiin ottelu rangaistuspotkukilpailulla. Näin Portsmouth voittikin finaalissa Liverpoolin rangaistuspotkuilla, kun varsinainen peliaika päättyi 0-0. Suomessa turnauksen televisioi Canal+. Suomalaisista turnauksessa olivat mukana Antti Niemi ja Sami Hyypiä.
Barclays Asia Trophy 2009
Vuonna 2009 pelipaikkana toimi Pekingin Worker Stadium Kiinassa. Mukana olivat Valioliigan seurat West Ham United, Hull City ja Tottenham Hotspur. Neljäntenä joukkueena mukana oli paikallinen Beijing Guoan. Finaalissa Tottenham voitti Hullin 3–0 ja West Ham voitti pronssiottelun.
Kaarilantiainen
Kaarilantiainen (Acrossus rufipes) on lehtisarvisten (Scarabaeidae) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Ulkonäöltään kaarilantiainen on kiiltävän ruskeanmusta tai tummanruskea. Peitinsiivet ovat pitkänomaiset. Aikuisena kaarilantiainen on kooltaan 9–13 mm. Lajin tunnistaminen on vaikeaa, sillä myös muita kaarilantiaista muistuttavia lajeja on olemassa. Laji esiintyy avoimilla paikoilla, mutta sitä voi tavata myös metsässä. Kaarilantiainen on ravintonsa suhteen kaikkiruokainen, sillä se syö kasvijätteitä, raatoja ja eläinten ulosteita. Aikuiset kaarilantiaiset liikkuvat keväästä myöhään syksyyn tullen herkästi valoon. Kaarilantiainen on Suomessa elinvoimainen laji esiintyen Lappia myöten.
Kaarilantiainen on hyödyllinen laji, sillä sen toukat ja aikuiset muuttavat kasvi- ja eläinjätettä mullaksi.
Rebel Heart
Rebel Heart on yhdysvaltalaislaulaja Madonnan kolmastoista studioalbumi. Albumin julkaisi Interscope Records 6. maaliskuuta 2015. Joulukuussa 2014 tapahtuneiden albumisisältövuotojen jälkeen albumin julkaisuajankohdaksi ilmoitettiin maaliskuu 2015, ja kuusi sen kappaletta julkaistiin virallisesti 20. joulukuuta 2014.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Kappaleet
Super Deluxe 2CD
Haffner-serenadi
D-duuri-serenadi (KV 250), lisänimeltään Haffner-serenadi, on Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämä kahdeksanosainen serenadi häälahjaksi tukijalleen Sigmund Haffnerille, joka oli juuri perinyt jättiomaisuuden. Serenadin soitinkokoonpanoon kuuluu sooloviulu (osissa 2–4), kaksi huilua, oboeta, fagottia, käyrätorvea ja trumpettia, sekä pieni jousiorkesteri. Tämä oli ensimmäinen Haffnerien perheelle sävelletyistä serenadeista. Kerrotaan, että kun serenadi ensiesitettiin vuonna 1776, tulivat soittajat yksitellen hääpaikalle soittaen jonkinlaista pientä alkusoittoa serenadille. Kun kaikki soittajat olivat vihdoin paikalla, alkoi oikea serenadi soimaan juhlistaen Haffnerin häitä.
Myös Mozartin tunnetuimpiin sinfonioihin kuuluu Sinfonia nr. 35, "Haffner", joka on niin ikään nimetty saman suvun mukaan.
Shortugai
thumb|Shortugain kaivausten erään paikan kaavio.
Búri
pienoiskuva|Búri ja Audhumla Búri oli skandinaavisessa mytologiassa ensimmäinen jumala ja kaikkien muiden jumalten esi-isä, jonka alkulehmä Audhumla ’loi’ nuollessaan kivien suolaista huurretta. Audhumlan kieli koversi kivet miehen muotoon, ja näin syntyi Búri, Borin isä ja Odinin isoisä. Hänen nimensä merkitsee ”syntynyt”. Búri syntyi kolmen päivän aikana Audhumlan nuollessa jäistä kiveä. Ensin esiin tulivat hiukset, toisena päivänä pää ja kolmantena koko mies.
Shortugai
Shortugai (Shortughai) on arkeologinen löytöpaikka Afganistanissa Amu-Darja-joen lähellä, Konduzista koilliseen.
Indus-kulttuurin kylä
Shortugain alueelta kaivetun asutuksen ala on noin 4 ha. Paikka koostuu kahdesta kummusta: toinen varsinainen kaupunki, toinen linnoitus. Paikalta löydetty Indus-kulttuurille tyypillinen sinetti, Harappan tyyppistä maalattua keramiikkaa, helmiä, ja härkää ja vaunuja esittäviä pieniä savipatsaita. Tiilten mitatkin Indus-kulttuurille tyypillisiä. Kuivamaan viljelyä, kastelukanavia jotka toivat vettä 25 km päässä olevasta Kocha-joesta.
Shortugain kulttuurin vaiheet
Asutus aiempaa pienempi.
Otto Dix
Otto Dix (2. joulukuuta 1891 Untermhaus – 25. heinäkuuta 1969 Singen) oli saksalainen taidemaalari, joka on tunnettu varsinkin sodan kauhujen kuvaajana.
Dix lähti vapaaehtoisena rintamalle heti ensimmäisen maailmansodan alussa vuonna 1914. Sodan aikana hän teki yli 300 piirrosta rintamaolosuhteista. Ne olivat pohjana hänen 1920-luvulla tekemilleen maalauksille ja grafiikkatöille, jotka kuvasivat sodan kauhuja hätkähdyttävän groteskilla tavalla. Vuodesta 1927 Dix toimi opettajana Dresdenin taideakatemiassa, mutta hän menetti työnsä Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen vuonna 1933 uusien vallanpitäjien leimattua hänet ”rappiotaiteilijaksi”.
Sotaan liittyvien aiheiden lisäksi Dix kuvasi sodanjälkeisen Saksan sosiaalisia ongelmia: sotainvalideja, kerjäläisiä, rikollisia ja prostituoituja. Hän ei ollut poliittisesti aktiivinen, vaan piti itseään puolueettomana vallitsevien olosuhteiden kuvaajana. Tyylillisesti Dix aloitti ekspressionistina ja dadaistina, mutta kehittyi myöhemmin saksalaisen taidesuuntauksen uusasiallisuuden tyypilliseksi edustajaksi.
Dixin järkyttävät sotakuvaukset olivat jyrkässä ristiriidassa Hitlerin militaristisen arvomaailman kanssa. Hitlerin valtaannousun jälkeen Dixin sallittiin maalata vain harmittomia maisemakuvia. Osa Dixin sodanvastaisista maalauksista määrättiin tuhottavaksi.
Toisen maailmansodan jälkeen Dix sai tunnustusta sekä Länsi- että Itä-Saksassa.
U-Foesit
thumb|400px|right|U-Foesit ovat Hulkin vakiovastustajia. Vasemmalta oikealle X-Säde, Vektori, Höyry ja Rautakoura.
U-Foesit ovat Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroistojoukkio, joka altisti itsensä tahallaan kosmiselle säteilylle, josta Ihmeneloset saivat voimansa. Palattuaan rakettimatkaltaan maapallolle, itseään U-Foeseiksi kutsuva nelikko iski Kostajia vastaan.
Myöhemmin U-Foesit vainosivat suurimmaksi osaksi Hulkia, koska juuri Bruce Banner ohjasi heidän aluksensa maahan. U-Foesit uskovat, että varman kuoleman sijaan pidempiaikainen altistuminen säteilylle olisi vain lisännyt heidän voimiaan. U-Foesien ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen Incredible Hulk -lehden numerossa #254 (joulukuussa 1980).
Frode Kippe
Kippe pelasi Norjan miesten maajoukkueessa kahdeksan maaottelua vuosina 2003–2008.
Luettelo matemaattisista merkeistä
Seuraavassa taulukossa on matematiikassa usein käytettyjä symboleja.
Melita Norwood
Melita Norwood (synt. Sirnis; 25. maaliskuuta 1912 Bournemouth – 2. kesäkuuta 2005 Lontoo) oli brittiläinen kommunisti, joka vakoili Neuvostoliiton hyväksi lähes neljänkymmenen vuoden ajan työskennellessään virkailijana tieteellistä tutkimusta tehneessä British Non-Ferrous Metals Research Association -organisaatiossa. Hänen 1940-luvulla vuotamansa salaiset asiakirjat auttoivat Neuvostoliiton ydinaseohjelmaa.