cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franciscus Assisilainen
Franciscusta koskeva kirjallisuus keskiajalla
Näiden lisäksi on kuitenkin 1200- ja 1300-luvuilla laadittu Franciscuksen elämästä muistitiedon pohjalta muitakin kuvauksia. Näistä tärkeimpiä olivat 1300-luvun alun muodossa säilyneet Legenda trium sociorum ja Speculum perfectionis. Hiukan myöhempi teos on veli Ugolino di Monte Santa Marian 1327 laatima Actus beati Francisci et sociorum ejus, jonka italiankielinen käännös on hengellisen kirjallisuuden klassikoita. Kenties tärkein näistä myöhäisistä kompilaatioista on niin sanottu Perugian legenda, jonka syntyhistoria on varsin epäselvä. Kaksi viimeksi mainittua teosta on suomennettu.
Quadruplex
thumb|240px|2" Quad -videonauharulla. Vertailun vuoksi [[miniDV-kasetti.]] thumb|240px|Ampexin valmistama 2" Quadruplex-videonauhuri. 2" Quadruplex on Ampexin 1950-luvulla suunnittelema videonauhuristandardi ja samalla ensimmäinen käyttökelpoinen videonauhuri, jossa käytettiin yhtiön keksimää kuvarumpua. Siitä tuli hyvin lyhyessä ajassa erittäin suosittu kuvanauhoitin aluksi Yhdysvalloissa ja myöhemmin ympäri maailmaa TV-asemilla. Standardin englanninkielinen nimi viittaa kuvarummussa pyörineisiin neljään magneettipäähän.
Quadruplex-nauhureissa käytettiin kaksi tuumaa (50,8 mm) leveää magneettinauhaa, joka on yleinen nauhaleveys myös analogisissa moniraitanauhureissa musiikin studioäänityksissä. Suurimmat nauhakelat painoivat noin 10 kg, jotka olivat kohtuullisen kokoisia käsitellä ennen Quadruplexia olleiden kokeilunauhureiden keloihin verrattuna. Kuvarumpuratkaisun myötä nauhan kulutus saatiin laskettua vain 38 cm/s nopeuteen videokuvan pysyessä lähes alkuperäisen TV-kameran tuottaman kuvan kaltaisena.
Ampexin sarjatuotantona valmistama ensimmäinen Quadruplex-nauhuri oli malliltaan VR-1000. Se pystyi ainoastaan tallentamaan ja toistamaan mustavalkoista videokuvaa, mutta pian seuraavan mallin myötä siinä oli mahdollisuus tallentaa ja toistaa värillistä TV-kuvaa.
Rekrytointi
Rekrytointi internetissä ja työpaikkailmoitussivustot
Tämäntyyppisillä sivustoilla on kaksi päätuotetta: työpaikkailmoitukset ja CV-pankkien ylläpito. Työnantajat voivat ilmoittaa sivuilla työpaikoistaan. Työnhakijat voivat puolestaan ladata ansioluettelonsa jäsenyritysten nähtäväksi. Työpaikkailmoitusten jättäminen ja CV-pankin käyttäminen on yleensä työnantajille maksullista. Nykyään on paljon myös rekrytointiyrityksiä, joille työnantaja voi ulkoistaa joko koko työntekijöiden hakuprosessin tai osia siitä.
Quadruplex
Nauhuri tallensi videoraidat pystypyyhkäisynä, eli kuvarummun magneettipäät pyörivät poikittain nauhan kulkusuuntaan nähden. Yhden pyyhkäisyraidan lyhyestä fyysisestä pituudesta johtuen sille ei voitu laadullisesti tallentaa kokonaista TV-kuvan puolikenttää, joten se oli jaettava useampaan vierekkäiseen videoraitaan, joista kukin sisälsi noin 16 TV-kuvan vaakajuovaa. Tästä käytetään nimitystä segmentoitu videokuvan tallennus. Menetelmän huonoja puolia ovat ne, että nauhalta ei voida toistaa pysäytyskuvaa, nauhaa ei voida pikakelauksella selata selkeä kuva näkyvillä ja nauhalla olevaa materiaalia ei voida editoida elektronisesti kopioimalla nauhurilta toiselle. Myös muuttuvanopeuksinen videokuvan toisto on täysin mahdotonta.
Rekrytointi
Rekrytointijärjestelmät
Sähköiseen rekrytointiin kuuluvat verkkoilmoitusten ja CV-pankkien lisäksi hakemusten vastaanotto ja käsittely, hakijaviestintä ja yhteenvetojen kokoaminen kelpoisuuksien määrittelyyn . Tässä prosessissa auttavat yhä useammin rekrytointijärjestelmät. Ne ovat tavallisesti internetselaimella toimivia sovelluksia, jotka hankitaan ohjelmistontoimittajalta sovellusvuokrauspalveluna (SaaS; Software as a Service) kuukausimaksua vastaan.
Quadruplex
Aikaisempiin kokeiluvideonauhureihin verrattuna, joissa videosignaali tallennettiin kiinteillä kuvapäillä, otettiin pyörivien videopäiden takia käyttöön elektroninen servo-ohjaus. Tällä tekniikalla kuvarummun pyörimisnopeus saatiin sovitettua nauhaa toistaessa siten, että magneettipäät pyyhkivät nauhaa täsmälleen samoista kohdista kuin tallentaessakin.
Ampex keksi Quadruplex-videonauhureiden kehitystyössä erinomaisen tavan tallentaa monimuotoinen videosignaali häiriöttömästi ja mahdollisimman alkuperäisenä nauhalle. Ajatus lainattiin suoraan radiotekniikasta: Videosignaalin amplituudi (voimakkuus) taajuusmoduloi kantoaaltoa (FM-modulaatio) ja tämä moduloitu kantoaalto tallennettiin videoraidoille. Toistettaessa kantoaallosta poimittiin tallennettu videosignaali. FM-kantoaallon käyttäminen vähensi merkittävästi nauhakohinan vaikutusta (vrt. AM-radio / ULA-radio). Menetelmää on käytetty kaikissa analogisissa videonauhureissa näihin päiviin saakka. Quadruplex-nauhureissa värikkyyssignaali tallennettiin suoraan sellaisenaan, koska se on jo valmiiksi moduloitu kantoaallolla. Quadruplex-nauhureilla tallennettu ohjelmamateriaali oli tarvittaessa leikattava leikkurilla videoraitojen väleistä ja liitettävä teipillä yhteen, jonka jälkeen leikattu nauha kopioitiin toiselle nauhalle lähetystä varten. Tämä siksi, että liitoskohdat eivät kestäneet useaan kertaan nauhurista läpiajettuna ja ne saattoivat revetä auki varsinkin kuvarummun kohdalla. Nauhojen leikkaamisen apuna käytettiin hienojakoista jauhoa, joka asettui nauhan pinnalle visuaalisesti näyttäen videoraitojen sijainnin. Jokaisessa tapauksessa liitoskohdat aiheuttivat TV-kuvassa väistämättä hetkellisiä synkronointihäiriöitä, joten tämäntapaista editointia yritettiin välttää mahdollisimman paljon. Videonauhoille tallennettiin enemmänkin monikamerakuvauksella ohjattuja TV-ohjelmia, jotka olivat valmiita sellaisenaan lähetykseen.
Rekrytointi
Rekrytointijärjestelmät
Rekrytointijärjestelmillä uusia työntekijöitä hakevat organisaatiot voivat koordinoida avoimia työpaikkoja valitsemissaan julkaisukanavissa ja hallita koko rekrytointiprosessia. Järjestelmien keskeisimpiä toimintoja ovat ilmoitusten hallinta ja julkaisu, työnhakijoiden rekisteröityminen ja hakemusten jättäminen sekä hakemusten käsittelyn lajittelu- ja raportointimahdollisuuksineen.
Quadruplex
Ampex käytti videonauhureissaan aluksi teräsmateriaalista valmistettuja videopäitä tavallisten äänipäiden tapaan. Videonauhureiden käyttäjät saattoivatkin yksinkertaisimmillaan puhdistaa kuvarummun magneettipäät pelkällä pahvinpalasen reunalla, jonka annettiin koskettaa magneettipäitä kuvarummun pyöriessä. Myöhemmin nauhureissa yleistyivät ferriittipäät herkemmän sähkömagneettisen välityskykynsä ansiosta ja hauraammasta ominaisuudestaan teräkseen verrattuna kuvapäät oli puhdistettava varovaisuutta noudattaen puhdistusaineilla.
Quadruplex-videonauhurit pysyivät yleisenä standardina peräti 30 vuotta TV-asemien kalustoissa. Jo valmistuessaan se oli kuvanlaadullisesti erittäin kehittynyt videonauhuri tietyistä puutteistaan ja suuresta laitekoostaan huolimatta. 1970-luvun lopulla kehitetty 1" C-formaatti onnistui sen lopulta syrjäyttämään vähintään yhtä laadukkaana ja rakenteeltaan luotettavampana videonauhurina.
Rekrytointi
Rekrytointijärjestelmät
Työhakemukset jätetään rekrytointijärjestelmään organisaation internetsivujen kautta, jolloin hakijoista muodostuu CV-pankki. Järjestelmän avulla hakijoille voidaan viestiä prosessin etenemisestä sähköpostitse, tekstiviestein tai paperikirjeellä. Kun uusi työntekijä on sitten valittu, järjestelmää voi käyttää perehdyttämisaikataulun suunnitteluun ja seuraamiseen.
Samassa tutkimuksessa todettiin, että eniten sähköisiä rekrytointijärjestelmiä käytettiin julkisella sektorilla (yli 70 prosenttia). Pisimpään rekrytointijärjestelmiä oltiin hyödynnetty ICT-alalla, jolla toimivista yrityksistä yli 60 prosentilla oli ollut rekrytointijärjestelmä yli 3 vuotta. Tutkimukseen vastanneista yrityksistä vähiten rekrytointijärjestelmiä käyttivät kaupan ja yksityisten palveluiden alalla toimivat. Kaikilla aloilla sähköisten rekrytointijärjestelmien käyttö oli sitä harvinaisempaa mitä pienemmästä yrityksestä oli kyse.
Whipper Watson
thumb|Watson n. vuonna 1941
Harry Percival Watson (6. toukokuuta 1923 – 21. marraskuuta 2002) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka edusti 14-vuotisella urallaan National Hockey Leaguessa  Brooklyn Americansia, Detroit Red Wingsiä, Toronto Maple Leafsia ja Chicago Blackhawksia. Vasen laitahyökkääjä Watson voitti viidesti Stanley Cupin.
Philipp Jenninger
Philipp Jenninger (10. kesäkuuta 1932 – 4. tammikuuta 2018 ) oli saksalainen CDU:n poliitikko, joka toimi Saksan liittopäivien puhemiehenä 5. marraskuuta 1984 – 11. marraskuuta 1988. Hän oli myös Saksan liittopäivien jäsen (1969–1990). Jenninger muistetaan parhaiten kristalliyön tapahtumien 50–vuotismuistotilaisuudessa pitämästään puheesta, jonka tulkittiin sisältävän viittauksia kansallissosialismiin ja johti skandaaliin sekä hänen irtisanoutumiseensa puhemiehen tehtävästä marraskuussa 1988.
Jenninger on palkittu Italian Ordine al Merito della Repubblica Italianan ja Saksan Bundesverdienstorden der Bundesrepublik Deutschlandin myöntämillä suurristin ansiomerkeillä.
Etelä-Saimaa-turnaus
Etelä-Saimaa-turnaus on Lappeenrannassa pelattava jokavuotinen jääkiekon harjoitusturnaus, jonka järjestäjä on SaiPa. Kisan nimi oli aiemmin Sputnik Cup, mutta nimi muuttui vuodeksi 2007 turnauksen. Vuosina 2003 ja 2004 turnausta ei pelattu, koska Lappeenrannan jäähallia korjattiin.
Softaaja
Softaaja oli airsoft-harrastajien lehti, joka ilmestyi vuosina 2005-2009. Lehteä ilmestyi 8 numeroa vuodessa. Vuonna 2005 lehti oli 56-sivuinen, vuodenvaihteessa se oli jo 64-sivuinen ja alkuvuodesta 2007 vaihtui 68-sivuiseksi, jolloin lehti sai myös paksummat kannet. Vuonna 2008 lehti oli 68-sivuinen ja saanut kiiltäväpintaiset kannet.
Lehden toimitus
Ennen Softaajaa ilmestyi myös kaksi eri airsoft-alan lehteä, mutta huonolla menestyksellä. Lehdet olivat 6 mm ja Hylsytön. Molempia ilmestyi muutama numero omakustanteisena. Softaajaa kustansi vuoden 2009 loppupuolelle Fire-kustannus Oy, joka on tunnettu myös toisista harrastelehdistään Rekyyli, Riista ja Paintti (ase-, metsästys- ja paintball-lehdet). Fire-kustannus Oy myi softaaja.fi-sivuston toisaalle, jolloin entiset toimittajat päätoimittaja Koskisen johdolla ylläpitivät verkkosivustoa. Vuosi lehden lopettamisen jälkeen sivusto päätyi uudelle toimijalle/julkaisijalle.
Softaajalehden verkkoversio
Paperilehden vanhoista tekijöistä entinen päätoimittaja Esa Toivonen jatkoi vanhan Softaaja-lehden perinteitä jatkaneen uuden verkko-Softaajan (Softaaja.fi) päätoimittajana marraskuussa 2010 kun sivuston omistajaksi tuli Muovisotilas -kauppa. Verkkolehdessä alettiin julkaisemaan artikkeleita, blogeja, uutisia jne. kuten aikaisemmassa paperiversiossakin. Esa Toivosen päätoimittajan tehtävät verkkolehdessä jatkuivat syyskuun 2011 alkuun asti. Softaajalle tuli sen jälkeen uusi toimituskunta sekä päätoimittajaksi Johan Sandell.
Softaajan nykyinen verkkolehti
Softaajalehti jatkaa verkkolehtenä toimintaansa lähinnä vapaaehtoisvoimin. Softaajan verkkolehtiversiossa on mm. laaja foorumi, airsoft-aiheinen fiilistelykuvagalleria sekä maanlaajuinen pelikalenteri, josta löytyy suurimmat "viralliset" pelit, joita tarinalla varustettuna voidaan skenaarioiksikin kutsua. Softaajan verkkolehti julkaisee artikkeleita, blogeja, uutisia jne erilaisista airsoft-aiheista. Lukijoilla on myös mahdollisuus kirjoittaa omia uutisia sekä lähettää blogeja/artikkeleita lehteen.
Dan Jørgensen
Dan Jannik Jørgensen (s. 12. kesäkuuta 1975 Odense) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko ja Tanskan nykyinen kehitysyhteistyön sekä kansainvälisen ilmastopolitiikan ministeri joulukuusta 2022. Aiemmin hän on toiminut Tanskan ilmasto-, energia- ja infrastruktuuriministerinä sekä elintarvike-, maatalous- ja kalastusministerinä. Vuosina 2004–2013 hän oli meppi. Jørgensen on istunut kansankäräjillä vuodesta 2015.
Aarne Wegelius
Aarne Wegelius (29. huhtikuuta 1891 Tampere – 14. heinäkuuta 1957 ) oli suomalainen urkutaiteilija ja Tampereen vanhan kirkon urkuri yli 40 vuotta. Hän toimi myös tunnettuna urkujen suunnittelun ja rakentamisen asiantuntija.
Aarne Wegeliuksen vanhemmat olivat rehtori Kaarle Albert Wegelius ja Aini Öhmann ja puoliso vuodesta 1933 Ingrid Fredriksson. Wegelius tuli ylioppilaaksi 1911 ja kävi Helsingin musiikkiopiston 1915, jossa häntä opetti urkujen soitossa Oskar Merikanto, ja Helsingin lukkari- ja urkurikoulun 1916. Hän teki tutkimusmatkoja useisiin Keski-Euroopan maihin 1920-luvulla ja perehtyi urkujen rakenteeseen ja rakentamiseen syvällisesti, toimien useiden urkujen suunnittelun ja rakentamisen asiantuntijana. Hän myös valmisteli aihetta käsittelevän laajan teoksen käsikirjoituksen. Tampereen vanhan kirkon urkurina Wegelius toimi vuodesta 1916. Hän myös antoi urkukonsertteja ja toimi Tampereen lyseon laulunopettajana vuodesta 1924. Wegelius suunnitteli vuonna 1929 valmistuneen Tampereen tuomiokirkon urkujen muutostyön.
Toby Flood
Tobias Gerald Albert Lieven "Toby" Flood (s. 8. elokuuta 1985 Frimley, Iso-Britannia) on englantilainen rugbynpelaaja, joka pelaa Englannin rugbyvalioliigan Newcastle Falconsissa. Hänen pelipaikkanaan on joko pelinrakentaja (fly half) tai sisäkeskus (inside center).
Mady Rahl
thumb|Mady Rahl vuonna 1949. Mady Rahl (3. tammikuuta 1915 – 29. elokuuta 2009) oli saksalainen näyttelijä.
Rahl oli naimisissa ja eronnut kolmesti. Aviopuolisot olivat Theodor Reimers, Wilhelm Sperber ja Werner Bürkle. Hänen sisarensa Ellen menehtyi Münchenissä 1995, ja hänet on haudattu Nordfriedhofiin.
Yli 90-vuotiaana Rahl kärsi dementiasta ja oli lähes sokea. Hän eli loppuelämänsä hoitokodissa Münchenissä.
Rendaino
Rendaino ry on turkulainen kendoseura ja Suomen vanhimpia kendoseuroja. Rendaino ry:n perusti Henrik Snellman (kendo 5. dan) 1986. Virallinen rekisteröinti yhdistysrekisteriin tapahtui 13. huhtikuuta 1988.
Kendoseura Rendainossa harjoitellaan kahta japanilaisen miekkailun osa-aluetta, kendōa ja jōdōa. Aktiivisia harjoittelijoita Rendainolla on noin 20 (jäsenmäärä vuonna 2005 oli 23, vuonna 2012 se oli 27).
Asko Pitkänen
ZNKR jōdōn Suomenmestaruus, yudansha-sarjassa
Johanna Pitkänen
Kendon Euroopanmestaruus naistenjoukkue Kendon yksilö Suomenmestaruus (avoin sarja eli miehet ja naiset yhdessä)
Muut mitalit
Kyu-cup joukkuekisoissa hopeaa 2008. Mukana Rendainosta Eetu Demasör, Janina Rannikko ja Jussi Välimäki.
Peter Maury
Maury on kansainvälisesti arvostettu tutkija, jonka tutkimusala käsittää valkuaisaineiden laskostumiseen liittyviä tauteja (amyloidoosi, Alzheimerin tauti), soluvälittäjäaineita (interleukiinit, tuumorinekroositekijät) ja immunologisia mekanismeja. Hän on selvittänyt suomalaiseen tautiperintöön kuuluvan perinnöllisen amyloidoosin geneettisen syyn ja tautimekanismin. Hänen viimeaikaiset tutkimukset ovat käsitelleet elämän syntyyn liittyviä molekyylitason tapahtumia ja julkaissut tähän aiheeseen liittyvän uuden teorian.
Maury on saanut muun muassa Wegelius-, Rosenquist-, ja Medix/fls-palkinnot, ja ollut esillä Bostonin yliopiston järjestämässä näyttelyssä ”Distinguished Scientists Exhibition”. Hän on American Association of the Advancement of Science (AAAS), International Society of the Study of the Origin of Life (ISSOL), ja Suomen Taiteilijaseuran jäsen.
Nancy Pelosi
Nancy Patricia Pelosi (o.s. D’Alesandro, s. 26. maaliskuuta 1940 Baltimore, Maryland ) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehenä tammikuusta 2019 tammikuuhun 2023. Hän toimi samassa tehtävässä myös vuosina 2007–2011. Pelosi valittiin ensimmäisen kerran kongressiin vuonna 1987, ja hän on ainoa edustajainhuoneen puhemieheksi valittu nainen Yhdysvaltain historiassa.
Pelosi edustaa demokraattista puoluetta. Vuosina 1981–1983 hän toimi Kalifornian demokraattisen puolueen puheenjohtajana.
Tausta ja yksityiselämä
Pelosi syntyi maaliskuussa 1940 Baltimoressa. Hän oli Annunciata M. ”Nancy” D’Alesandron (o.s. Lombardi) ja Thomas D’Alesandro, Jr:n seitsemäs lapsi ja ainoa tytär. Molemmat vanhemmat olivat amerikanitalialaisia. Hänen isänsä Thomas oli demokraattipuolueen poliitikko, joka toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä ja Baltimoren pormestarina.
Pelosi on naimisissa Paul Pelosin kanssa. Heillä on viisi lasta. Aviomies Paul joutui lokakuun 2022 lopulla pahoinpitelyn uhriksi, kun 42-vuotias mies tunkeutui Pelosien asuntoon ja kävi Paulin kimppuun vasaralla. Hyökkääjän kerrotaan etsineen alun perin Nancya.
Ismail ibn Sharif
thumb|Sulttaani Ismail vuodelta 1726 peräisin olevassa kuvassa. Mulay Ismail ibn Sharif eli Ismail Verenhimoinen (1645 tai 1646–1727) oli Marokon sulttaani 1672–1727. Hän oli toinen alaviittisulttaaneista ja loi lujan perustan dynastialle, joka on edelleen vallassa Marokossa. Sulttaanilla kerrotaan olleen sadoittain lapsia. Vuodelta 1703 on tieto, että hänellä olisi ollut 867 lasta, joista 525 poikaa ja 342 tytärtä, ja hänen 700. poikansa syntyi 1721.
Nancy Pelosi
Tausta ja yksityiselämä
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Pelosi on roomalaiskatolilainen. Toukokuussa 2022 San Franciscon arkkipiispa Salvatore Cordileone ilmoitti, että Pelosi ei saa osallistua ehtoolliselle aborttimyönteisten mielipiteidensä takia. Kuukautta myöhemmin hän kuitenkin osallistui paavin johtamaan messuun Pietarinkirkossa.
Ismail ibn Sharif
Orja-armeija
Ismail pyrki vakiinnuttamaan asemansa maassa, jossa hallitusvaltaa haastoivat muut muslimijohtajat ja oman suvun jäsenet. Ismailin ratkaisu oli luoda armeija orjasotilaista, joita hankittiin Länsi-Afrikasta. Mustia orjasotilaita olivat jo käyttäneet Marokossa saadit (1554–1659), mutta nyt toiminta laajeni. Sitä varten tehtiin hävitys- ja ryöstöretkiä Senegaliin ja Nigerjoelle valtavassa mittakaavassa.
Nancy Pelosi
Poliittinen ura
Pelosi edustaa Kalifornian 12. vaalipiiriä, joka kattaa noin neljä viidesosaa San Franciscon kaupungista. Aiemmin hän on myös edustanut 5. ja 8. vaalipiiriä (1987–1993 ja 1993–2013). Pelosi on johtanut edustajainhuoneen demokraatteja vuodesta 2003 lähtien. Hän on toiminut kahdesti puhemiehenä (2007–2011 ja 2019–2023) ja kahdesti edustajainhuoneen vähemmistöjohtajana (2003–2007 ja 2011–2019). Kun Pelosin paluu edustajainhuoneen puheenojohtajaksi varmistui vuoden 2018 välivaalien jälkeen, hän vannoi näyttävänsä presidentti Donald Trumpille ”puheenjohtajan nuijan voiman”. Pelosi on puhemiehenä allekirjoittanut, ja siten pannut virallisesti alulle, kaksi virkasyytemenettelyä (2019 ja 2021) Trumpia vastaan.
Ismail ibn Sharif
Orja-armeija
Ismail kokosi hankkimansa mustat miehet ja naiset leireihin, joista pojat siirrettiin 16-vuotiaina sotilaiksi. Heistä koottiin ainakin 30 000–50 000 sotilaan suuruinen armeija, musta kaarti. Orja-armeijan lojaalisuus ei pitemmän päälle kestänyt, eikä se ollut arabeista tai berbereistä koottuja joukkoja uskollisempi, vaan osallistui poliittisiin valtakiistoihin.
Nancy Pelosi
Poliittinen ura
Pelosi sai 86,8 prosentin kannatuksen vaalipiirissään vuoden 2018 edustajainhuoneen vaaleissa.
Huhtikuussa 2022 Pelosi vieraili yllättäen Kiovassa osoittaakseen Yhdysvaltojen tuen Ukrainalle Venäjän hyökkäyksen jälkeen. Hän tapasi Kiovassa presidentti Volodymyr Zelenskyin.
Elokuussa 2022 Pelosi vieraili Taiwanissa ja oli ensimmäinen edustajainhuoneen puhemies sitten Newt Gingrichin (vuonna 1997), joka vieraili maassa. Vierailu aiheutti närää Kiinan kommunistisessa puolueessa.
Jäätikköjärvi
thumb|300px|[[Jökulsárlón on jäätikköjärvi Islannin Vatnajökullilla.]] thumb|300px|[[Rila-vuorten jäätikköjärvet Bulgariassa sijaitsevat 2100–2500 metrin korkeudessa.]] Jääjärvi eli jäätikköjärvi on jäätikön sulamisesta syntyvä järvi, joka on yleensä muodostunut jäätikön reunaa vasten. Jääjärviksi kutsutaan myös jäätikön päällä sijaitsevia järviä, jäätikön alle muodostuneita järviä ja jäätikön reunan ulkopuolella alavalla maalla sijaitsevia järviä, jotka kaikki ovat muodostuneet jäätikön sulamisvesistä.
Nancy Pelosi
Poliittinen ura
Marraskuun puolessavälissä Pelosi ilmoitti, ettei aio enää pyrkiä puolueensa johtotehtäviin, vaan sanoi haluavansa antaa tilaa nuoremmalle sukupolvelle puolueessa. Hän aikoo kuitenkin toistaiseksi pysyä kongressiedustajana.
Jäätikköjärvi
Nimityksiä
Suomen kielessä ei ole ollut tarvetta erotella jäätiköiden yhteyteen syntyneitä järviä, vaikka kielessä on esimerkiksi lukuisia muita talveen viittavia erikoissanoja. Sanasto on tämän vuoksi muodostunut käännössanoista. Geologiassa jääjärvellä tarkoitetaan jäätikön sulamisvesien täyttämää allasta, jonka vähintään yhden sivun muodostaa jäätikön reuna (jääkontaktijärvi ). Hydrologiassa jääjärvet luokitellaan sijainnin mukaan. Glasiaalinen viittaa yleisesti jäätikköön ja glasiaalijärvi tarkoittaa alun perin jäätikkösyntyistä järveä. Niitä ovat Suomessa useimmat viimeisen Veiksel-jääkauden Fennoskandian mannerjäätikön toiminnasta johtuvat tavalliset järvet. Nykyisiin jääjärviin viitataan nimityksellä proglasiaalijärvi. Sillä tarkoitetaan jäätikön kylkeen tai sen eteen rajautuvaa järveä (jääkontaktijärvi). Supraglasiaalijärvi on muodostunut jäätikön päälle sen pinnan sulamisvesistä ja subglasiaalijärvi  sijaitsee jäätikön alla sen pohjalla, jonne kertyneet pinnan sulamisvedet on sen muodostanut. Pinnan ja pohjan välissä, eli jäätikön sisällä, sijaitsevat englasiaalijärvet. Jäätikön reunalle voi muodostua epiglasiaalijärviä (distaalinen jääjärvi, ), joiden vesi on peräisin sulavan jäätikön pinnalta pintavalumana tai jäätikköjokitunneleista jäätikön alta.
Nancy Pelosi
Poliittisia näkemyksiä
Poliitikkona Pelosi on liberaali ja kannattaa muun muassa Yhdysvaltain terveydenhuoltouudistusta, vapaata aborttia sekä valtion ja kirkon tarkkaa erottamista toisistaan.
Jäätikköjärvi
Yleistä
Maapallolla on suuria mannerjäätiköitä Etelämantereella ja Grönlannissa, joissa kummassakin on kesäisin jääjärviä. Jäätiköitä esiintyy korkealla vuoristoissa, joita ovat esimerkiksi Alpit ja Skandit Euroopassa, Himalaja Aasiassa ja Andit Etelä-Amerikassa. Vuoristojen jääjärvet liittyvät vuoristojäätiköiden kesäisiin sulamisiin. Jäätikön kärkikielekkeen vetäytyessä kourulaaksossaan ylöspäin, voi sen kynnyskohtaan jäädä vettä onsilojärveksi. Vettä voi lisäksi kertyä järviksi jäätikkövirran varteen laaksoon, jäätikkökielekkeen eteen reunamoreenin taakse tai jäätikön alapuolelle kalliomaaston painanteeseen. Kun jääjärveä padonnut reunamoreeni murtuu, avautuu vedelle nopeasti levenevä purkausuoma. Sen aiheuttama purkaustulva voi aiheuttaa alempana suurta vahinkoa. Purkaustulvat tai jäätikköjokitulvat ovat merkittävä jäätikköjärviin liittyvä ongelma, johon on ilmaston lämpenemisessä varauduttava.
Nancy Pelosi
Poliittisia näkemyksiä
Pelosi on myös pitkäaikainen Kiinan kommunistisen puolueen kriitikko: vuonna 1991 hän osallistui muutaman muun Pekingissä vierailevan kongressiedustajan kanssa mielenosoitukseen, jossa nämä muistelivat Tiananmenin verilöylyssä kuolleita demokratia-aktivisteja.
Jäätikköjärvi
Yleistä
Jääjärvet sijaitsevat pääsääntöisesti seuduilla, jossa kasvillisuus on vähäistä ja maaperässä esiintyy runsaasti herkästi huuhtoutuvia maa-aineksia. Veteen joutuu silloin runsaasti mineraaleja, jotka voivat antaa vedelle vihertäviä tai sinisiä sävyjä. Maaperän eloperäisen maa-aineksen vähyys heijastuu suoraan järvien ravintoaineiden vähyytenä. Mineraalit ja ravinnottomuus vaikuttavat vesistön planktonin laatuun ja määrään. Jääjärvet ovat usein kirkasvetisiä paitsi silloin, kun järveen laskee vuolaita jäätikköjokia mukanaan savea.
Nancy Pelosi
Kunnianosoituksia
Pelosi on ollut Time-lehden 100 vaikutusvaltaisimman henkilön listalla vuosina 2007, 2008, 2010, 2018, 2019 ja 2020.
Jäätikköjärvi
Glasiaalijärvi
Glasiaalijärvi on yleisnimitys järville, joiden muodostumiseen nykyiset jäätiköt tai menneisyyden mannerjäätiköt ovat olleet osallisina. Lähes kaikki Suomen järvien vesialtaat ovat jäätikön toiminnan muovaamia, joten nämä järvet ovat glasiaalijärviä. Useat järvet ovat lisäksi olleet lyhyen aikaa jääkontaktijärvinä. Suurimpia suomalaisia glasiaalijärviä ovat Päijänne, Saimaa ja Inarijärvi. Samaan luokkaan kuuluvat myös lähialueiden järvet Laatokka, Ääninen, Peipsijärvi, Võrtsjärvi, Mälaren, Hjälmaren, Vättern ja Vänern, jotka ovat kaikki muodostuneet Fennoskandian mannerjäätikön toiminnasta. Maailman suurimpia glasiaalijärviä ovat Pohjois-Amerikassa sijaitsevat Yläjärvi, Michiganjärvi, Huronjärvi, Eriejärvi ja Ontariojärvi, jotka ovat kaikki muodostuneet Laurentian mannerjäätikön toiminnan tuloksena.
Ferrières
Ferrières voi tarkoittaa seuraavia paikkakuntia:
Jäätikköjärvi
Jääkontaktijärvi
Jääkontaktijärvi eli proglasiaalijärvi sijaitsee jäätikön reunan tuntumassa niin, että jäätikön reuna muodostaa osan järven rannasta. Vuoristojäätikön pitkäaikainen toiminta on kuluttanut laaksostaan ruuhilaakson eli U-laakson, jonka päässä voi lisäksi sijaita päätemoreenivalli. Jäätikön eteen voi siten muodostua allas, johon ylempää tulevat sulamisvedet kerääntyvät jääjärveksi. Kontaktijärviä esiintyy myös vuoristojäätikön sivuilla tai sivujäätikön kainalossa, ja niiden lasku-uomat virtaavat jäätikön reunaa tai pohjaa pitkin. Joskus sivujäätikkö virtaa laakson yli poikittain tukkien vedeltä pääsyn alemmaksi laaksoon. Vuoristojäätikön patoamat jääkontaktijärvet ovat lyhytikäisiä. Niiden jäätikköpato alkaa pian vuotaa, jolloin vesi kuluttaa nopeasti jäätikön läpi tyhjentävän purkautumisuoman. Purkausuoman vesimäärät voivat olla hetken varsin suuria, mutta niiden vaikutus jää kuitenkin paikalliseksi. Suurien jääjärvien tyhjeneminen voi aiheuttaa alempana laaksossa suurta vahinkoa ja vaaraa asukkaille. Vuoristojäätikön yläosissa tapahtuva jääjärven purkautumistulva voi kastella jäätikön pohjan ja voidella siitä liukkaasti alas virtaavan jäätikön.
Myös suuret jäätiköt tai mannerjäätiköt ovat aiheuttaneet jääjärviä. Esimerkiksi Fennoskandian mannerjäätiköllä tiedetään olleen varsin suuria jääjärviä. Suomalaisille tutuin on Baltian jääjärvi, joka jäi mannerjäätikön ja Etelä-Ruotsin yhdessä muodostaman padon taakse 17 000–13 000 vuotta sitten. Jääjärven vedenpinta oli tänä aikana useita kymmeniä metrejä valtamerien pintaa korkeammalla. Kun se lopulta purkautui Atlanttiin, laski sen vedenpinta 26–28 metriä. Mannerjäätikön valtava paino rasitti maapallon maankuorta niin paljon, että jäätikön keskellä kallioperä painui yli kilometrin normaalia syvemmälle. Kun jäätikkö alkoi jääkauden loppuvaiheessa sulaa, valuivat sulamisvedet jäätikön reunalle ja virtasivat reunaa seuraten kohti Pohjoista jäämerta tai Baltian jääjärven kautta kohti Pohjanmerta. Mannerjäätikön reunalla maaston paikalliset korkeuserot keräsivät sulamisvesistä paikallisia pienempiä jääkontaktijärviä. Nämä järvet selvisivät sen perääntyvän reunan äärellä muutama vuosikymmen tai korkeintaan muutama vuosisata. Olosuhteiden muuttuessa jääjärvi purkautui voimakkaasti kuohuen seuraavaan jääjärveen.
Suomessa ei jääjärviä enää esiinny. Muinaisen jääjärven voi vielä tunnistaa sen maastoon jättämistä jäljistä. Laajan jääjärven ulapan aallokko voi huuhtoa moreenista esiin rantakivikon, joka näkyy nykyään maaston kivikkoisena terassina. Muinainen ranta voi paljastua myös järven jäiden puskemista rantavalleista, pallekivikoista, rantakivikoista tai huuhtoutumisrajoista. Jääjärveen on voinut laskea jäätikköjoki, jonka vedessä mukana kulkeutuneet maa-ainekset ovat laskeutuneet jäätikköjokitunnelin eteen pohjalle. Mikäli maa-ainesta on ehtinyt kertyä vedenpinnan korkeudelle asti, on jokisuun eteen muodostunut jokisuisto ja sen päälle sanduri. Tästä on voitu päätellä luotettavasti jääjärven muinaisen vedenpinnan korkeus.
Jääkontaktijärvellä ajelehtii usein pieniä ja joskus suuriakin jäävuoria, jotka ovat lohjenneet veteen jäätikön halkeillessa. Halkeilu voi johtua jäätikön jyrkkyyden aiheuttamista taipumisesta tai veden nosteesta. Vuoristojäätiköiden ja mannerjäätiköiden jäävuorissa on mukana runsaasti maa-ainesta, joka sulaessaan vajoaa jääjärven pohjalle.
Suurilla jäätiköillä voi merelle muodostua rantaa suojelevia jäähyllyjä. Kun jäähylly irtoaa rannasta ja ajautuu siitä hieman kauemmaksi, jää mannerjalustan matalassa vedessä kelluvan jäähyllyn ja rannikon väliin kapea vesitila. Vaikka meressä on suolaista vettä, saattaa jäähyllyn eteen virrata makeaa vettä raskaamman suolaveden päälle kerrokseksi. Vaikka vuorovesi liikuttelee ”jäälahden” vettä edes takaisin, säilyy lahden vesi pinnastaan makeana. Tämän melko harvinainen tilanne esiintyy esimerkiksi Etelämantereella muutamissa paikoissa.
Supraglasiaalijärvi
Laajan jäätikön pinta sulaa ainakin kesäisin, jolloin pintaa pitkin alkaa virrata vettä. Vesi muodostaa puroja, jotka paisuvat joiksi ja kerääntyy mahdollisesti jäätikön pinnan painanteisiin lammikoiksi ja järviksi. Niiden läpimitta vaihtelee muutamasta metristä kymmeneen kilometriin. Virtaava vesi käyttäytyy jäätiköllä samalla tavalla kuin maanpinnalla, joten jokien meanderointi, palmikoituminen, haarottuminen tai yhtyminen ovat jäätikölläkin tavallisia ilmioitä. Veden aiheuttama eroosio on kuitenkin veden lämpöenergian aiheuttamaa. Kiviainesta kulkeutuu pintaveden mukana hyvin vähän. Veden lämpöenergian aiheuttama eroosio voi olla jopa 10 senttimetriä vuorokaudessa. Sekä virtaavan veden että järviksi kerääntyvän supraglasiaalijärven vedenväri on turkoosin sininen ja se erottuu ilmakuvissa hyvin valkoista taustaansa vasten. Grönlannin ja Etelämantereen jäätiköiltä on valokuvattu kesäisin runsaasti supraglasiaalijärviä ja verrattaessa 1970-luvulta alkaen otettuja kuvia keskenään, on todettu supraglasiaalijärvien määrän kasvaneen koko ajan.
Vesi pysyy järvessä niin kauan, kun pohjana oleva jäätikkö on vesitiivis. Jäätiköiden virtaaminen ja liikehdintä voi aiheuttaa jäähän halkeamia ja säröjä, jonne järven vesi pääsee tunkeutumaan. Jos vesi alkaa virrata säröissä, sulattaa se niitä suuremmiksi. Vesi voi kadota halkeamiin ja säröihin kokonaan, päästä jatkamaan matkaansa railoja pitkin alemmaksi ja siirtyä kauaksi uusiin jääjärviin. Aikaa jääjärven tyhjenemiseen voi kestää muutamasta tunnista pariin päivään. Suuren jääjärven tyhjeneminen voi synnyttää vesivirtauksen, joka vetää vertoa Niagaran putouksille. Supraglasiaalijärvi katoaa myös jäätymällä, sillä viimeistään talvella jääjärvet jäätyvä pohjiaan myöten ja sulautuvat näin muuhun jäätikköön.
Subglasiaalijärvi
Jäätikön pohjan ja kallioperän väliin tunkeutuva vesi voi muodostaa sinne suuren vesivaraston. Tämä on mahdollista, jos kallioperässä on siinä kohdassa painauma tai se on ympäristönsä vedenjakajan ympäröimä. Pohjalle kerääntyvässä vedessä on suuri hydrostaattinen paine ja se voi kasvaa samalla, kun jäätikön pintavedet johtuvat jäätikkökaivoista alaspäin. Myös subglasiaalijärvillä on tunneleissa virtaavia tulo- ja lasku-uomia. Veden täyttämä onkalo alkaa kasvamaan, jos siihen virtaa muualta lisää vettä, ja vastaavasti pienenemään, kun onkalosta poistuu vettä. Tämä toiminta on onnistuttu mittaamaan myös subglasiaaljärven päältä, missä sekä ontelon koon muutokset on mitattu radiometrisesti että jäätikön pinnan korkeusvaihtelut on taltioitu satelliittipaikannuksella. Subglasiaalijärvi siis pullistaa jäätikköä ylöspäin, kun siihen tulee lisää vettä. Onkalo voi kasvaa myös maaperän termisyydestä johtuen. Esimerkiksi Islannin jäätiköiden maaperä on lämmin ja lämpö sulattaa jäätiköitä alta päin.
Grönlannin jäätikön alta on radiometrisesti tunnistettu 54 subglasiaalijärveä (vuoteen 2019 mennessä ) ja Etelämantereelta on vastaavasti tunnistettu 379 subglasiaalijärveä (vuonna 2021 mennessä), mutta niitä arvellaan olevan molemmilla jäätiköillä tuntuvasti enemmän. Osa Etelämantereen jääjärvistä sijaitsevat valtamerien vedenpinnan alapuolella. Suurin subglasiaalijärvi Vostok sijaitsee Etelämantereella.
Englasiaalijärvi
Jäätikön pohjan lisäksi jääjärvi voi muodostua jäätikön sisällekin. Silloin siihen tulee vettä jäätikön pinnalta jäätikkökaivosta tai halkeamia ja säröjä pitkin. Virtaava vesi sulattaa jäätikön halkeamat suuremmiksi varastoiden niihin vettä. Lopulta niistä voi kehittyä onteloita, jolla ei ole pohjakosketusta kallioperään. Jäätikön liike saa englasiaalijärvien seinämät lopulta romahtamaan. Englasiaalijärvestä on tulouomien lisäksi oltava lasku-uomia sellaiseen suuntaan, missä on alempi hydrostaattinen paine kuin tulouomilla.
Miriam Seegar
Miriam Seegar (1. syyskuuta 1907 Greentown, Indiana – 2. tammikuuta 2011 Pasadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja yksi viimeisistä elossa olleista alkuperäisten mykkäelokuvien esittäjistä.
Seegar esiintyi mykkäelokuvissa vuosina 1928–1933. Näyttelijän uran jälkeen hän työskenteli sisustussuunnittelijana. Seegar oli naimisissa ohjaaja Tim Whelanin (k. 1954) kanssa ja esiintyi vielä vuonna 2000 dokumentissa I Used To Be In Pictures.
Seegar kuoli 103-vuotiaana kotonaan Pasadenassa 2. tammikuuta 2011.
Seegarilla on kolme sisarta: Dorothy, oopperalaulaja, Frances, taiteilija, ja Helen, kirjailija.
Lietevaunu
thumb|right|250px|Lietevaunu Lietevaunu on lietelannan eli maataloudessa yleensä virtsaan sekoittuneen ja mahdollisesti veteen sekoittuneen sian- ja lehmänlannan siirtämistä varten valmistettu vaunu. Liete imetään siihen pumpulla lietesäiliöstä, ja traktorin hinaama lietevaunu levittää lietteen pellolle. Lietevaunun vetoisuus voi olla jopa 14 m³ - 18 m³.
Taneli Mäkelä
Taneli Mäkelä (s. 10. maaliskuuta 1959 Espoo) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on elokuvaohjaaja Ville Mäkelän ja näyttelijä Konsta Mäkelän veli. Hän on tullut erityisesti tunnetuksi television sketsi- ja komediasarjoista. Monissa niistä hän on ollut myös käsikirjoittajana, usein yhdessä Pirkka-Pekka Peteliuksen kanssa.
Lietevaunu
Lietevaunut voidaan jakaa imu-painelietevaunuihin ja levityslietevaunuihin. Edellisissä säiliön täyttö tapahtuu lietevaunun oman kompressorin synnyttämällä alipaineella ja tyhjennys ylipaineella. Levityslietevaunuissa säiliö tyhjentyy pääasiassa painovoiman avulla, mutta sillä voi olla myös oma hydraulinen pumppu tai sitä voidaan käyttää erillisellä sähköisellä lietepumpulla tai traktorin voimansiirron ulosottoakseliin kytketyllä pumpulla.
Taneli Mäkelä
Mäkelä valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1985.
Lietevaunu
Lietevaunun perään voidaan kytkeä multain eli laite, jolla liete ajetaan suoraan maan sisään. Multainta käytettäessä lietteen levityksessä ei peltoa enää tarvitse muokata uudelleen lietteen peittämiseksi.
Taneli Mäkelä
Mäkelä on yksi Lastenklinikoiden Kummit ry:n perustajista ja toimi Kummien hallituksen ensimmäisenä puheenjohtajana vuoteen 1996 saakka.
Nimiosake
Nimiosake eli nimennäisosake tarkoittaa osakekirjaa, joka on asetettu nimetylle henkilölle eli yhtiön osakasluetteloon merkitylle osakkeenomistajalle.
Lietevaunu
Muuta
Esimerkiksi luomuviljelijät käyttävät lietettä lannoittaessaan maata, koska EU rajoittaa keinotekoisten lannoitteiden käyttöä. Lietteen ajo tapahtuu useimmiten kesällä tai syksyllä riippuen tilalla olevan lietesäiliön koosta; jos se on pieni niin se joudutaan tyhjentämään useammin kuin suurempi.
Nimiosake
Suomen osakeyhtiölain mukaan osake on nykyisin asetettava nimetylle henkilölle. Näin on ollut vuodesta 1980. Ulkomailla käytetään sekä nimiosakkeita että haltijaosakkeita.
Rhyzobius
Rhyzobius on kovakuoriaisten (Coleoptera) lahkoon kuuluva leppäkerttusuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti yli kaksikymmentä lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa ei ole tavattu Rhyzobius-suvun lajeja.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – miesten normaalimatka
Miesten normaalimatka ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2021 järjestettiin 17. helmikuuta 2021.
Taneli Mäkelä
Televisioura
Televisiosarjoja, joissa Mäkelä on ollut mukana ovat muun muassa Ihmisten puolue, Musta tuntuu, Fakta homma, Akkaa päälle, Team Ahma, Kaverille ei jätetä, Kivi ja Kilpi, Ou nou!, Handu pumpulla, Helppo elämä, Roba ja Sunnuntailounas. Hän on vieraillut myös sketsisarjassa Läpiveto.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – miesten normaalimatka
Tulokset
Kilpailu alkoi kello 14.30.
Taneli Mäkelä
Televisioura
Keväästä 2009 alkaen Mäkelä näytteli Arto Maasalmea draamasarjassa Kotikatu. Mäkelä nähtiin myös keväästä 2009 lähtien Helppo elämä -sarjassa rikollisen Erkki "Eki" Julkusen roolissa. Hän esiintyi sarjassa vuoteen 2011 asti.
Laulajaura
Mäkelä on keikkaillut myös tangolaulajana ja levyttänyt useita albumeja. Mäkelä osallistui vuoden 1991 Syksyn sävel -kilpailuun ja sijoittui kolmanneksi.
Teatteriura
Mäkelän teatteriura alkoi vuonna 2014, kun hän soitti Turun kaupunginteatterin teatterijohtajalle Mikko Koukille. Siellä hän on ollut muun muassa mukana Nokia -näytelmässsä Jorma Ollilan roolissa. Mäkelä esitti Vihtori Kosolaa Jukka Linkolan säveltämässä ja Tuomas Parkkisen kirjoittamassa oopperassa Hiljaiset perivät maan, joka esitettiin Ilmajoen musiikkijuhlilla kesällä 2022.
Yksityiselämä
Mäkelä on pitänyt tiukkaa linjaa siitä, että ei kerro yksityiselämästään julkisuuteen. Hän on naimisissa ja parilla on kaksi aikuista lasta.
Nimelliskorko
Nimelliskorko tarkoittaa korkoa, josta ei ole poistettu inflaation tai deflaation vaikutusta. Nimelliskorko on se korko, joka on merkitty esimerkiksi talletus- tai lainasopimukseen.
Kun nimelliskorosta vähennetään inflaatio, saadaan reaalikorko. Inflaation vallitessa rahan arvo heikkenee, jolloin reaalikorko on aina pienempi kuin nimelliskorko.
Velkakirjan nimelliskorkoa sanotaan myös kuponkikoroksi.
Joulupuuro
200px|thumb|right|[[Riisipuuro on yleinen joulupuuro Suomessa.]] Joulupuurolla tarkoitetaan yleensä riisipuuroa, joka Länsi-Suomessa on perinteisesti tehty keittämällä ja Itä-Suomessa uunissa hauduttamalla. Perinteisesti puuroon lisätään manteli, jonka lautaselleen saaminen tietää hyvää onnea. Puuro syödään kanelin, sokerin ja maidon tai voisilmän kanssa. Monesti joulupuuron kanssa tarjotaan myös luumu- tai sekahedelmäkiisseliä. Riisipuuro on tullut Suomen juhlaruokavalikoimaan 1800-luvulla.
Real Unión
Historiaa
Real Unión on yksi espanjalaisen jalkapalloilun pioneereista. Seura perustettiin vuonna 1915 Irún Sporting Clubin ja Racing Club de Irúnin yhdistyessä. Sporting oli perustettu vuonna 1902 nimellä Irún Football Club. Racing oli puolestaan perustettu 1908 ja voittanut cup-kilpailu Copa del Reyn vuonna 1913. Uusi seura tunnettiin aluksi nimellä Unión Club de Irún ennen kuin kuningas Alfonso XIII antoi sille hyväksyntänsä ja nimeen liitettiin etuliite Real. Seura on sittemmin voittanut Copa del Reyn kolmesti (1918, 1924 ja 1927). Se ylsi loppuotteluun myös vuonna 1922, mutta tuolloin Barcelona oli parempi.
Real Unión oli yhdessä muiden baskiseurojen Athletic Bilbaon, Real Sociedadin ja Arenas Getxon kanssa yksi Espanjan kansallisen pääsarjan Primera Divisiónin perustajista vuonna 1928. Seura putosi pääsarjasta neljän kauden jälkeen vuonna 1932, ja on sen jälkeen pelannut vaihtelevalla menestyksellä aluesarjojen ja toiseksi korkeimman kansallisen sarjatason Segunda Divisiónin välillä. Kaudella 2009–2010 Real Unión pelasi Segundassa 44 vuoden tauon jälkeen.
Entisiä pelaajia
thumb|250px|Real Uniónin joukkue [[Copa del Rey|Espanjan cupin loppuottelussa vuonna 1924.]]
Real Uniónin pelaajista Ramón Eguiazábal, Patricio Arabolaza ja Joaquín Vázquez kuuluivat Espanjan joukkueeseen maan tehdessä ensiesiintymisensä kansainvälisessä jalkapalloilussa vuoden 1920 kesäolympialaisissa. Neljäs pelaaja René Petit pelasi samoissa kilpailuissa Ranskan joukkueessa. Tuoreemmista Espanjan maajoukkuepelaajista Javier Irureta ja Roberto López Ufarte aloittivat uransa Real Uniónissa.
Gare du Nord
Gare du Nord on yksi SNCF:n (Société Nationale des Chemins de fer Français) eli Ranskan valtionrautateiden kuudesta suuresta asemasta Pariisissa. Asema on Ranskan vilkkain rautatieasema matkustajamäärällä mitattuna (180 miljoonaa matkustajaa vuodessa) ja eräiden arvioiden mukaan maailman kolmanneksi vilkkain rautatieasema. Asemalla on myös useita Pariisin metron asemia ja RER-junan asema.
Asemalta on yhteyksiä Pohjois-Ranskaan sekä Ranskan ulkopuolelle Lontooseen Eurostar-junilla sekä Belgiaan, Alankomaihin ja Saksaan Thalys-junilla. Asemalla on 31 junalaituria.
Memorial Cup
Memorial Cup on Canadian Hockey Leaguen mestaruuspalkinto. Joka vuosi siitä ottelee Memorial Cup Tournamentissa CHL:n isäntäjoukkue ja kolme jäsenliigan mestaria: WHL:n, OHL:n ja QMJHL:n voittaneet joukkueet.
Historia
Memorial Cup kulki alun perin nimellä OHA Memorial Cup. Ontario Hockey Association (OHA) aloitti perinteen ensimmäisessä maailmansodassa kuolleiden kanadalaisten muistolle. Palkinto oli jo alkuaan kanadalaisten juniorijoukkueiden mestaruuspalkinto. Juniorisarjan jakauduttua A- ja B-sarjoihin Memorial Cupista tuli A-juniorien palkinto.
1972 otettiin käyttöön nykyinen käytäntö, jonka mukaan CHL:n kolmen junioriliigan mestarit ottelevat Memorial Cupista. Vuonna 1983 turnaukseen otettiin mukaan myös isäntäkaupungin joukkue.
Suomalaiset Memorial Cupissa
Ainoastaan neljä suomalaista jääkiekkoilijaa on voittanut Memorial Cupin. Veli-Pekka Kinnunen ja Anssi Melametsä pelasivat keväällä 1979 Peterborough Petesissä, joka voitti lopputurnauksen ja Olli Juolevi London Knightsin paidassa keväällä 2016. Julius Nättisen edustama Windsor Spitfires voitti turnauksen 2017. Lisäksi kolme suomalaista jääkiekkoilijaa on pelannut lopputurnauksen hävinneissä joukkueissa.
Valtatie 6
Valtatie 6 on Loviisan Koskenkylästä Kouvolan, Lappeenrannan, Imatran, Joensuun ja Nurmeksen kautta Kajaaniin johtava valtatie. Tie on itäisimmän Suomen tärkein pohjois–eteläsuuntainen reitti. Tien pituus on 604 kilometriä. Kouvolan ja Joensuun välillä tie kulkee samassa linjauksessa Karjalan radan kanssa.
250px|thumb|Valtatie 6 Imatralla, moottoritien päätöskohdassa
Koskenkylästä lähes Kouvolan keskustaan asti tie on leveäkaistatietä. Kouvola ohitetaan moottoriliikennetietä pitkin. Kouvolasta eteenpäin kuljetaan rinnakkain Karjalan radan kanssa Salpausselkää kohtalaisen hyväkuntoista, mutta herkästi ruuhkautuvaa tieosuutta. Myös Kouvolan ja Luumäen Taavetin välisellä osuudella on leveitä ajokaistoja. Taavetin ja Imatran Mansikkalan välinen osuus on keskikaiteellista nelikaistaista tietä, joka on viitoitettu moottoriliikennetieksi. Imatran Mansikkalasta Oritlammelle tie ohittaa taajaman moottoritienä.
Tie kulkee seuraavien maakuntien kautta: Uusimaa – Kymenlaakso – Etelä-Karjala – Pohjois-Karjala – Kainuu.
Tie kulkee seuraavien kuntien kautta: Loviisa – Lapinjärvi – Kouvola – Luumäki – Lappeenranta – Imatra – Ruokolahti – Rautjärvi – Parikkala – Kitee – Tohmajärvi – Joensuu – Kontiolahti – Juuka – Nurmes – Sotkamo – Kajaani.
Lakkautetut kaupungit ja kunnat, joiden alueella valtatie 6 on kulkenut:
Tie kuuluu liikenne- ja viestintäministeriön määrittämiin maanteiden pääväyliin. Koskenkylän ja Joensuun välinen osuus kuuluu yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon.
1900-luku
Vuoden 1938 numerointijärjestelmässä kuutostie kulki Helsingistä Porvoon, Kouvolan, Lappeenrannan ja Imatran kautta Sortavalaan. Sortavalasta Joensuun kautta Kajaaniin kulki valtatie 18. Helsingissä reitti kulki Hämeentietä Vanhankaupunginlahden pohjoispuolitse ja Herttoniemen itäpuolelta nykyisten Itäväylän ja seututien 170 suuntaa Porvooseen.
Talvisodan päättäneen Moskovan rauhan alueluovutuksissa 1940 kuutostie katkesi Imatran pohjoispuolelta ja uusi reitti linjattiin Parikkalan kautta Tohmajärven Onkamoon 1940-luvun loppupuolella. Myös valtatien 18 reitti oli katkennut uuteen rajaan. Tie Helsingistä Joensuuhun sai numeron 6 ja numero 18 jäi Joensuu–Kajaani-osuudelle. Osuus Onkamosta uudelle rajalle Niiralaan muuttui maantieksi.
Porvoon ja Joensuun välinen osuus rakennettiin pääosin 1950-luvulla uudeksi valtatieksi. Tiellä oli lossi vielä vuoteen 1959, jolloin Kiteen Pyhäjärven Syrjäsalmen yli valmistui silta. Joensuun ja Kajaanin välinen osuus rakennettiin uudelleen vasta myöhemmin. Joensuun ja Kajaanin välimatka lyheni noin kahdeksalla kilometrillä, kun vuonna 1996 valmistui Sotkamon Juurikkalahden ja Eevalan välinen kiihkeätä keskustelua herättänyt tienoikaisu Vuokatin vaaraketjun eteläosien poikki.
Imatran kohta oli pitkään valtatien 6 pullonkaula: Vuoksen ylittävä silta oli kapea ja sillä oli lisäksi korkeusrajoitus. Myös muilla Vuoksen silloilla oli rajoituksia. Uusi nelikaistainen Mansikkakosken silta valmistui vuonna 1973. Vuoksenniskan ohittava moottoritie valmistui vuonna 1997. Moottoritietä Lappeenrannasta Imatralle ei kuitenkaan rakennettu, vaikka sitä 1990-luvun alussa suunniteltiin.
1980-luvulla numerointijärjestelmää muutettiin siten, että kuutostien viitoitus siirrettiin alkamaan Helsingin sijaan vasta Koskenkylästä. Myöhemmin numero 6 on palannut Helsingistä ulospäin vievään viitoitukseen katkoreunaisena "ohjaus tielle" -merkintänä. Tämä muutos tapahtui samassa yhteydessä, kun viitoituskohde Helsingistä muutettiin Porvoosta Kotkaksi ja Kouvolaksi.
Vuoden 1996 numerointijärjestelmän uudistuksessa tiet 6 ja 18 yhdistettiin valtatieksi 6. Numero 18 siirtyi aivan muualle: Vaasan ja Jyväskylän väliselle uudelle valtatiereitille. Samassa yhteydessä Onkamon ja Niiralan välinen tieosuus etenkin Niiralan raja-aseman perustamisen takia muutettiin kantatieksi 70, nykyisin valtatie 9.
2000-luku
Koskenkylän ja Kouvolan välinen osuus oli pitkään ruuhkainen ja vaarallinen. 2000-luvun alussa tie rakennettiin leveäkaistatieksi ja sen liittymiä parannettiin. Uusittu tie valmistui vuonna 2004.
Valtatien 6 ja kantatien 73 välinen Uuron eritasoliittymä Kontiolahdella otettiin käyttöön elokuussa 2007.
Syksyllä 2013 otettiin käyttöön uusi moottoritie Joensuun alueella Repokallion ja Käpykankaan eritasoliittymien välisellä, valtatien 9 kanssa yhteisellä kuuden kilometrin mittaisella osuudella. Samassa yhteydessä rakennettiin toinen silta Pielisjoen yli sekä uusi eritasoliittymä Karjalankadun liittymään. Jo ennestään olemassa olevia eritasoliittymiä parannettiin, ja tien rinnalle rakennettiin melusuojausta ja kevyen liikenteen väyliä. Lisäksi moottoritieksi rakennettiin pelkästään valtatiehen 9 kuuluva osuus Käpykankaan ja Siilaisen eritasoliittymien välillä. Hankkeen kustannusarvio oli 37 miljoonaa euroa.
Luumäen Taavetin ja Lappeenrannan välillä kuutostien aiempi linjaus oli profiililtaan vanhentunutta kaksikaistaista tietä, joka ei täyttänyt pääteille asetettuja vaatimuksia. Tie oli silti erittäin merkittävä liikenneväylä etenkin raskaalle liikenteelle. Tieosuudella oli niukasti turvallisia ohituspaikkoja ja tien liikenneturvallisuus oli huono. Lisäksi tie kulki Jurvalan taajaman läpi vähentäen asuinviihtyvyyttä ja aiheuttaen ympäristöongelmia. Hankkeen yleissuunnitelma valmistui kesäkuussa 2009, ja tiesuunnitelma saatiin valmiiksi huhtikuussa 2011. Suunnitelman mukaan tie rakennettiin pääosin keskikaiteelliseksi 2+2-kaistaiseksi tieksi, ja sille rakennettiin neljä uutta eritasoliittymää, minkä lisäksi yhtä eritasoliittymää parannettiin. Hankkeen kustannusarvio oli 66,4 miljoonaa euroa. Liikenneviraston tavoitteena oli aloittaa hankkeen rakentaminen vuonna 2012, mutta tien rakennustyöt saatiin aloitettua vasta lokakuussa 2015. Osuus viitoitettiin moottoriliikennetieksi tien viimeistelytöiden valmistuttua lokakuussa 2017. Valtatien vanha linjaus muutettiin yhdystieksi 3846, ja se toimii moottoriliikennetien rinnakkaistienä. Jurvalan kautta kulkeva osuus siitä sai vuonna 2017 nimen Itsenäisyydentie. Itäpäässään tie liittyy marraskuun 2011 lopussa nelikaistaiseksi valmistuneeseen Lappeenrannan ja Imatran väliseen osuuteen.
Valtatie 12:n Tillola–Keltti-tiehankkeen yhteydessä vuonna 2019 Kouvolassa Keltin eritasoliittymää parannettiin rakentamalla uusia ramppeja, joiden ansiosta Helsinkiin suuntaan kulkevan valtatien 6 liikenteen jouhevuus parani huomattavasti, kun liikennevaloista voitiin luopua.
Joukkoliikenne
Valtatiellä 6 on varsinkin Koskenkylän ja Imatran välillä melko tiheä linja-autoliikenne, joka koostuu suurimmaksi osaksi Helsinki–Kouvola–Imatra-pikavuoroista. Myös Lappeenrannan ja Imatran välillä on arkisin noin 20 linja-autovuoroa kumpaankin suuntaan, viikonloppuisin vähemmän. Näiden lisäksi on joitakin vakiovuoroja ja muutamia Imatralta edelleen Savonlinnan sekä Joensuun suuntiin kulkevia vuoroja. Joensuusta kulkee pikavuoroja muutamia kertoja päivässä Kajaaniin ja useimmat niistä jatkavat Ouluun.