cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HMS Africa (1761)
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen syyskuussa 1761 Välimeren laivastoon päällikkönään Alexander Hood. Se palasi Britteinsaarille huhtikuussa 1763 ja poistettiin toukokuussa palveluksesta Portsmouthissa. Alus palautettiin palvelukseen joulukuussa päällikkönään John Leveson Gower. Se oli 1764 Länsi-Intiassa, mistä alus palasi Britteinsaarille marraskuussa 1765 ja poistettiin palveluksesta. Alus myytiin 15. heinäkuuta 1774 romutettavaksi 900 punnalla.
Vilsandin majakka
Historia
Nykyään majakka ja sivurakennukset ovat kaikki eri omistajien omistuksessa, mutta kokonaisuus on arkkitehtoninen suojelukohde.
Majakka näyttää punaista ja valkoista valoa. Vuonna 2019 valmistui majakan noin 700 000 euroa maksanut remontti. Kesällä 2021 majakka avattiin yleisölle.
Andre Geim
Andre Geim (, s. 21. lokakuuta 1958) on venäläis-alankomaalainen fyysikko, joka tunnetaan parhaiten grafeenin löytämisestä yhdessä Konstantin Novoselovin kanssa vuonna 2004. Geim ja Novoselov palkittiin grafeenitutkimuksestaan Nobelin fysiikanpalkinnolla lokakuussa 2010. Geim sai grafeenitutkimuksesta myös Hughes-mitalin samana vuonna.
Geim opiskeli Moskovan fysiikan ja teknologian instituutissa ja valmistui tohtoriksi Venäjän tiedeakatemian Kiinteän aineen fysiikan instituutista 1987. Hän työskenteli post-doc-tutkijana Englannissa ja Tanskassa ja sai apulaisprofessuurin ensin Alankomaista 1994 ja sitten professuurin Manchesterista 2001. Geim on Alankomaiden kansalainen. Sukutaustaltaan hän on venäjänsaksalaisia.
Geim palkittiin Ig Nobelilla tutkimuksistaan diamagneettisen resonanssin parissa vuonna 2000. Tuolloin palkinto myönnettiin tutkimuksesta, kuinka sammakon saa leijumaan magneettikentässä.
Vierzon
Vierzon on kunta Ranskassa Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Cherjoen ja sen sivujoen Yèvren yhtymäkohdassa. Kuntaa halkoo myös Canal de Berryn kanava.
Vierzon oli maatalouskoneita valmistavan Société Française de Vierzonin kotikaupunki. Nykyään entisessä teollisuushallissa on valmistettuja maatalouskoneita esittelevä museo Musée de Vierzon.
Linnea Henriksson
Ellen Linnea Petrea Henriksson (s. 9. marraskuuta 1986 Halmstad) on ruotsalainen jazz- ja poplaulaja ja lauluntekijä. Henriksson osallistui Ruotsin Idol-kilpailuun vuonna 2010, sijoittuen neljänneksi.
Henriksson aloitti uransa musiikin parissa jo lapsena vuonna 1995, jolloin hän osallistui Småstjärnorna-lauluohjelmaan. Hän julkaisi ensimmäisen, Orupin kanssa kirjoittamansa soolosinglensä Väldigt kär/Obegripligt ensam vuonna 2011. Debyyttialbuminsa Till mina älskade och älskare Henriksson julkaisi vuonna 2012.
Toisen albuminsa Du söker bråk, jag kräver dans Henriksson julkaisi vuonna 2014.
Tuuri (televisio-ohjelma)
Ohjelmassa seurataan Veljekset Keskinen Oy:n kyläkaupan henkilökuntaa sekä asiakkaita. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin kesällä 2010. Sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella esitettiin yhdeksän tunnin pituista jaksoa. Ohjelma alkoi Nelosella 26. lokakuuta 2010 ja päättyi 16. joulukuuta 2010 ”Tuurin joulu” -nimiseen jaksoon.
Sarjan toinen tuotantokausi kuvattiin kesällä 2011. Toinen tuotantokausi alkoi 19. lokakuuta 2011 ja päättyi 7. joulukuuta 2011.
Ohjelman kolmas kausi kuvattiin kesä-heinäkuussa 2012. Se esitettiin Nelosella 29. elokuuta 2012 alkaen. Viimeinen jakso esitettiin 17. lokakuuta 2012. Kauden aikana netissä esitettiin viisiosainen sarja Rukkikuskit isolla kirkolla, jossa kyläkaupan varastomiehet Katmandu ja Danny matkustivat Helsinkiin.
Nigel Melker
Nigel Melker (s. 25. tammikuuta 1991 Rotterdam) on hollantilainen autourheilija.
Uran alkuvaiheet
Melker aloitti uransa kartingsarjoissa vuonna 2001 ja voitti Alankomaiden Mini Junior Cupin. Vuonna 2005 hän voitti Saksan Junior-sarjan mestaruuden ja oli paras tulokas Euroopan ICA Junior -mestaruussarjassa. Vuonna 2008 Melker siirtyi Formula Renault 2.0 -sarjaan ja sijoittui sarjassa 12:ta. Seuraavana vuonna hän kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa huonolla menestyksellä.
GP3-tulokset
Vuonna 2010 Melker kilpaili GP3-sarjassa Mücke Motorsportin tallissa ja onnistui ajamaan pisteille vain kauden päätöskilpailussa, jossa saavutti yhden pisteen sijoittumalla lauantain pitkässä kilpailussa kahdeksanneksi. Paalupaikoista hän saavutti neljä pistettä. Melker jatkoi GP3-sarjassa myös kaudella 2011. Hän voitti kauden avauskilpailun Turkissa ja keräsi kauden aikana 38 pistettä sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi Formula 3 Euroseries-sarjassa sijoituen sarjan neljänneksi.
GP2-tulokset
Vuonna 2012 Melker ajoi GP2-sarjassa Ocean Racing Technology-tallin kuljettajana ja saavutti 25 pistettä sijoittuen sarjan 19:neksi.
Myöhempi kilpailumenestys
GP2 -sarjan ohella vuonna 2012 hän ajoi kaksi kilpailua World Series by Renault-sarjassa sijoittuen heti ensimmäisessä kilpailussaan palkintokorokkeelle. Vuonna 2013 Melker jatkoi täyden kauden WSBR-sarjassa saavuttaen neljä palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi.
Vuonna 2014 Melker kilpaili uudessa Formula Acceleration 1 -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden.
Macbeth (vuoden 2015 elokuva)
Macbeth on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut Justin Kurzel. Sen ovat käsikirjoittaneet Jacob Koskoff, Todd Louiso ja Michael Lesslie perustuen William Shakespearen näytelmään Macbeth. Michael Fassbender esittää sen nimiroolia ja Marion Cotillard Lady Macbethiä.
Charles Augustus Young
pienoiskuva|Charles Augustus Young Charles Augustus Young (1834–1908) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hän tutki perusteellisesti Aurinkoa spektrianalyysin ja valokuvauksen avulla. Vuonna 1869 sattuneen auringonpimennyksen aikana Young keksi kromosfäärin kääntävän kerroksen ja koroniumviivan auringonspektrissä. Ensimmäisten joukossa hän valokuvasi protuberansseja. Young oli professori Dartmouth Collegessa vuodesta 1868 ja Princetonissa vuodesta 1877 lähtien.
Martti Levón
Martti Albert Levón (10. tammikuuta 1892 Oulu – 6. toukokuuta 1979 Helsinki ) oli suomalainen insinööri, joka oli Teknillisen korkeakoulun (TKK) professorina vuosina 1930–1961 ja rehtorina vuosina 1940–1943 ja 1946–1955 sekä Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen (VTT) ensimmäisenä ylijohtajana vuosina 1942–1947. Hän oli myös saloistelainen kirjailija, kotiseutu- ja museoharrastaja.
Levónia voidaan Jyrki Vesikansan mukaan pitää Suomen teknologisen edistyksen avainhahmona.
Sukujuuret
Martti Levón syntyi vuonna 1892 Oulussa, hänen isänsä oli toimitsija August Alb. Levón. Levónien sukujuuret ovat Saloisissa, vanhin tunnettu esi-isä on pitäjänseppä Hans Leinonen (1682–1742) Piehingistä. Hansin poika Zacharias muutti Raaheen sepäksi ja pojanpoika Johan toimi Raahessa siltavoutina. Johan muutti nimensä Levóniukseksi. Johan Levóniuksen poika Johan toimi Saloisten kihlakunnan henkikirjoittajana ja muutti Saloisiin Järvelän taloon vuonna 1812. Hän otti käyttöön suvun nykyisen nimen Levón. Vuonna 1855 henkikirjoittajan poika esikuntakapteeni Robert Levón osti Mutalan tilan Saloisista. Mutalan kartano on sen jälkeen ollut yli sata vuotta Levónien suvulla. Vuosina 1867–1888 tilaa viljeli Martti Levónin isoisä merikapteeni Carl A. Levón. Vuonna 1888 Mutala siirtyi Martti Levónin isälle Augustille, jolta edelleen Martille vuonna 1924. Mutala oli Martti Levónin kesäpaikkana vuoteen 1961, jolloin se siirtyi Saloisten kunnan omistukseen ja myöhemmin Rautaruukille. Nykyisin Mutalan kartano toimii Rautaruukin edustustiloina.
HKI Crates (albumi)
HKI Crates on saman nimisen hip hop -tuottajakollektiivin 27. heinäkuuta 2012 julkaistu tuottajalevy. Sen julkaisi Monsp Records ja se julkaistiin CD:n lisäksi vinyylinä. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "Kyllä sä tiedät sen". Sillä vierailevat SP ja Kalle Kinos. Toisena singlenä julkaistiin kappale "Lelu", jolla vierailevat Kemmuru ja Puppa J. Single julkaistiin myös 7" -muodossa ja sitä varten kuvattiin musiikkivideo. Albumin kolmas single julkaistiin kappaleesta "Spessujopo". Singlellä vierailevat Solonen ja Kosola ja myös siitä julkaistiin musiikkivideo. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 42. sijalle.
Martti Levón
Ura
Sukunsa kotipitäjässä Saloisissa Levón tuli tunnetuksi ahkerana kotiseututyöntekijänä. Hän toimitti vuonna 1970 suomeksi Thomas Stenbäckin 1700-luvulla kirjoittaman vanhimman Saloisten ja Raahen historiaa käsittelevän ruotsinkielisen kirjan Historiallisia kuvauksia Raahesta ja Saloisista. Hän kirjoitti 1960- ja 1970-luvuilla useita Saloisten alueesta ja sen historiasta kertovia kirjoja. Hän oli myös perustamassa vuonna 1965 Saloisten kotiseutu- ja museoyhdistystä sekä Saloisten kotiseutumuseota. Martti Levón lahjoitti kotiseutumuseolle Mutalan kartanon vanhan pirtin, jonka vanhin osa on vuodelta 1791.
Albert Kanene Obiefuna
Albert Kanene Obiefuna (30. tammikuuta 1930 Oraukwu – 11. toukokuuta 2011) oli nigerialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Onitshan arkkihiippakuntaan Grégoire-Pierre XV Agagianian 21. joulukuuta 1963. Hänet nimitettiin Awkan hiippakunnan johtoon 10. marraskuuta 1977, ja piispaksi vihkiminen seurasi 5. helmikuuta 1978. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Francis Arinze ja Mark Onwuha Unegbu.
Obiefuna sai 9. syyskuuta 1994 nimityksen Onitshan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 25. helmikuuta 1995 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän erosi tehtävistään 1. syyskuuta 2003.
Dinara Asanova
Asanova työskenteli 1960-luvun alussa Kyrgyzfilmin studiolla ja opiskeli sen jälkeen Mihail Rommin ja Aleksandr Stolperin johdolla Neuvostoliiton elokuvakoulussa VGIK:ssä, josta hän valmistui vuonna 1970. Hän työskenteli Lenfilmillä vuodesta 1974 lähtien.
Ohjaaja tuli tunnetuksi puhdashenkisistä lapsikuvauksistaan Tikan päätä ei särje (Ne bolit golova u djatla, 1975) ja Avain kuuluu vain sinulle (Kljutš bez prava peredatši, 1977). Niistä jälkimmäinen sai yleisliittolaisen elokuvafestivaalin ja Moskovan elokuvajuhlien sekä Komsomolin palkinnot. Vuonna 1980 Asanovalle myönnettiin Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimi. Elokuva Kurittomat (Patsany, 1983) sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon ohjaajan kuoleman jälkeen.
Asanova tunnettiin rohkeana neuvosto-ohjaajana, joka uskalsi tuoda elokuvissa esiin myös yhteiskuntajärjestelmän huonoja puolia, esimerkiksi koululaitoksen kritiikkiä nuorison näkökulmasta. Helsingin Sanomien Mikael Fränti luonnehti Asanovaa elokuvan Kurittomat esittelyssään 1984: ”Dinara Asanova ei peittele ongelmia, ei välttele koviakaan tosiasioita, ei jata kuvaamatta julmuutta ja pahuutta, jos sitä jossain esiintyy.”
Asanovan viimeiseksi elokuvaksi jäi Rakkaani, ainoani (Milyi, dorogoi jedinstvennyi..., 1985), yöllinen tarina 19-vuotiaasta Annasta. Asanova kuoli sydänkohtaukseen keskeneräiseksi jääneen Neznakomka-elokuvan kuvauksissa.
Kuka hän oli?
'''Kuka hän oli? Uusi näkökulma Jeesuksen elämään''' on T. P. Laineen vuonna 2000 ilmestynyt kirja Jeesuksesta. Kirjan kustansi Atena.
Sisältö
Esipuheen kirjoittaja, professori Harald Haarman kertoo esimerkin kristillisten kirkkojen vaikutusvallasta Saksan yliopistoissa. Horst Herrmann ja Eugen Drewermann menettivät siellä oikeuden opettaa uskontotiedettä esitettyään katolisen kirkon näkökulmasta liian arvostelevia käsityksiä. Haartmannin mukaan Laine tuo esille tähän asti Jeesus-tutkimuksessa laiminlyötyjä näkökohtia ja onnistuu tällä tavalla asettamaan värikkään kiven Jeesus-imagon mosaiikkiin.
Vastaanotto
Martti Mäkisalo kirjoitti Helsingin Sanomien arvostelussaan, että myös ammattitutkijoiden piirissä Jeesusta on ehdotettu vanhoillisen, kiihkeästi lopun aikoja odottavan ja muita juutalaisia luopioina pitävän lahkon jäseneksi. Laine kuitenkaan tuskin saa kirjallaan näkemykselle lisää kannatusta. Kirjoittaja käy läpi osin myös hieman epämääräistä kirjallisuutta ja poimii niistä vain omaa oletustaan tukevat seikat. Teos kuitenkin havainnollistaa ansiokkaasti, kuinka historiallinen Jeesus oli todennäköisesti särmikkäämpi kuin kiillotettu nykykuva.
Eino Forsström
Eino Vilho Forsström (10. huhtikuuta 1889 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 26. heinäkuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti.
Kuka hän oli?
Vastaanotto
Erkki Hartikainen kirjoitti Yliopisto-lehden arviossa, että pidemmällekin meneviä ajatuksia on esittänyt muun muassa professori Robert M. Price. Tämän mukaan historiallista Jeesusta ei ollut olemassa, vaan hän on tarua.
Eino Forsström
Forsström kävi viisi luokkaa Helsingin suomalaista reaalilyseota ja meni sitten Lars Krogiuksen palvelukseen Helsingissä. Hän oli liikkeen Rauman konttorin johtajana vuodesta 1914 ja myöhemmin Porin konttorin johtajana. Oltuaan 14 vuotta Krogiuksen palveluksessa Forsström siirtyi porilaiseen Rambergin liikkeeseen apulaisjohtajaksi. Hän oli Rettigin tupakkatehtaan myyntipäällikkönä vuodesta 1925 ja Helsingissä Malta Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1937.
Forsström voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun vapaan järjestelmän olympiahopeaa Tukholmasta 1912 ja joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908.
Voimistelun ohella Forsström harrasti nyrkkeilyä ja hänen opettajinaan olivat tässä lajissa skotlantilainen Lindsay, ruotsalainen Viking Grönholm ja tanskalainen Bleimer.
I Hear a Symphony (albumi)
I Hear a Symphony on yhdysvaltalaisen tyttöbändin The Supremesin kahdeksas studioalbumi. Albumin julkaisi Motown-levy-yhtiö helmikuussa 1966. Albumi sijoittui Billboard 200 -albumilistan 8. sijalle ja Top R&B Albums -albumilistan ensimmäiselle sijalle.
Kappaleet
Kaikki kappaleet tuottanut Brian Holland ja Lamont Dozier paitsi kappaleen ”Yesterday”, jonka on tuottanut Norman Whitfield.
Erik Gustav von Fieandt
Erik Gustav von Fieandt (9. huhtikuuta 1807 Pälkjärvi – 11. marraskuuta 1888 Pälkjärvi) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Sir-Air
Yhtiön perustaja oli Risto Etelämäki ja yhtiön nimi tuli perustajan etunimen alkukirjaimista käännetyssä järjestyksessä. Yhtiön logona oli siivekäs knallihattu.
Sir-Air menetti vuonna 1982 ansiotoimilupansa, syynä tähän olivat lento- ja huoltotoiminnan puutteet.
Coface
Compagnie Française d'Assurance pour le Commerce Extérieur (COFACE) on Ranskan valtion vuonna 1946 perustama vientitukiorganisaatio. Valtio on muuttanut sen yritysmuotoon, jonka omistus on siirtynyt Natixis-pankkiryhmälle, mutta takana on valtionapu, jota annetaan ranskalaisille yrityksille.
Coface on vientitakuissa maailman suurin. Sillä on 160 000 asiakastapausta 93 maassa. . Coface UK palvelee Britteinsaarilla, Coface North America Pohjois-Amerikassa ja Coface Services Australia Australiassa.
Coface antaa omia riskiluokituksia 150 maalle.[[Tiedosto:Notation financière Coface 2006.png|pienoiskuva|Cofacen arvioimat riskit vuonna 2006.
Dmitri Averkijev
Dmitri Vasiljevitš Averkijev (1836−1905) oli venäläinen kirjailija. Hän kirjoitti näytelmiä muinaisvenäläisestä elämästä, kuten Frol Skorbejev (Фрол Скорбеев, 1869) ja Kaširskaja starina (Каширская старина, 1872, 'Kasiran muinaisuus'). Hän oli muissa kirjoituksissaan vanhoillis-aitovenäläisyyden puolustaja.
Averkijev kirjoitti yli 20 murhe- ja huvinäytelmää, etupäässä vanhavenäläisistä aiheista, kuten Kaširskaja starina, jota on esitetty venäläisissä teattereissa. Näytelmiensä tyylissä hän muistuttaa Aleksandr Ostrovskia. Averkijev kirjoitti myös hienon tutkielman Shakespearesta.
Boris Barnet
Boris Vasiljevitš Barnet (, 18. kesäkuuta 1902 Moskova – 8. tammikuuta 1965 Riika) oli venäläinen elokuvaohjaaja ja näyttelijä.
Undiscovered (Brooke Hoganin albumi)
Undiscovered on yhdysvaltalaisen Brooke Hoganin ensimmäinen studioalbumi. Debyyttisingle About Us (Feat. Paul Wall) julkaistiin 13. toukokuuta 2006. Sitä seurasivat julkaisut Heaven Baby (Feat. Beenie Man) ja For A Moment. Brooke oli myös itse mukana tekemässä kahta levyn kappaleista. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 30 000 kappaletta.
Boris Barnet
Barnetin ensimmäinen äänielokuva Laitakaupunki (Okraina, 1933) on yksi neuvostoelokuvan merkkiteoksista. Aiheeltaan vallankumoushistorialliselle elokuvalle on ominaista lämmin ihmiskuvaus sekä voimakas kuva- ja äänimontaasi. Barnetin seuraava elokuva, harmiton komedia Sinisen meren rannalla (U samogo sinego morja, 1936) joutui tuntemattomasta syystä kritiikin hampaisiin. Yhtä epäpoliittinen Staryi najezdnik (1940) joutui hyllytetyksi ja julkaistiin vasta vuonna 1959.
Ohjaajan suosituin teos oli neuvostovakoojista kertova seikkailuelokuva Hyppy tuntemattomaan (Podvig razvedtšika, 1947), joka sai Stalin-palkinnon vuonna 1948. Menestyksestä huolimatta Barnet joutui jatkossa työskentelemään sosialistisen realismin tiukoissa rajoissa ja hän ohjasi myös Stalinin kuoleman jälkeen lähinnä keskinkertaisia nykyajan kuvauksia. Myöhemmistä elokuvista huomion arvoisia ovat Valentin Katajevin käsikirjoitukseen perustuva Poet sekä sirkuspainija Ivan Poddubnyin ja klovni Anatoli Durovin ystävyydestä kertova Borets i kloun (molemmat 1957). Barnet teki itsemurhan hotellihuoneessaan latvialaisen Sūtņu sazverestība (ven. Zagovor poslov, 1965) -elokuvan kuvausten aikana.
Barnet oli NKP:n jäsen vuodesta 1943. Hän sai Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimen vuonna 1935 ja vastaavan ukrainalaisen arvonimen vuonna 1951.
Jonathan Duplissy
Jonathan Duplissy (s. 21. helmikuuta 1980) on ranskalainen ilmakehää tutkiva fyysikko (Ph.D.), joka työskentelee vanhempana tutkijana Helsingin yliopiston fysiikan laitoksella. Hän on tunnettu muun muassa CERNissä toteutetusta, 19 instituutin yhteisistä CLOUD-pilvikammiokokeista. Duplissy on maailman viitatuimpia tutkijoita alallaan.
Duplissy on valmistunut fysiikan maisteriksi (M.Sc. 2004) ranskalaisesta Université Blaise-Pascalista (Clermont-Ferrand II) -yliopistosta (joka 2017 lähtien on nimeltään Université Clermont-Auvergne ). Filosofian tohtoriksi hän väitteli sveitsiläisessä ETH Zürichissä (2008). Hänen englanninkielinen väitöskirjatutkimuksensa (2008) käsittelee sekundääristen orgaanisten aerosolihiukkasten (SOA) hygroskooppisia ominaisuuksia. Työssä keskitytään erityisesti luontaisesti kasveista ilmakehään erittyvään isopreeniin ja sen SOA-reaktiotuotteisiin. Isopreenin hapettumistuotteita on havaittu ilmakehässä, ja osa näistä yhdisteistä voi toimia pilvipisaroiden tiivistymisytiminä. Osana väitöstutkimustaan Duplissy kehitti aiempaa parempaa mittaustekniikkaa rakentamalla HTDMA-analysaattorin (hygroscopicity tandem differential mobility analyzer) aerosolihiukkasten hygroskooppisuuden tutkimiseen. Väitöskirja oli otsikoitu Hygroscopic Properties of Secondary Organic Aerosols. Hän on ollut Helsingin yliopiston ilmakehätieteen dosentti vuodesta 2019.
Tohtoritutkintonsa jälkeen Duplissy on työskennellyt tutkijana Euroopan hiukkasfysiikan tutkimuskeskuksessa (CERN) Sveitsissä ja Helsingin yliopistossa. Hän on tunnettu muun muassa CERNissä toteutetusta, 19 instituutin yhteisestä kosmisen säteilyn ja ilmakehän aerosolien välistä yhteyttä tutkivista CLOUD-pilvikammiokokeista sekä aerosolien mittauksista todellisessa ilmakehässä. Useat Duplissyn ja hänen työtoveriensa yhdessä saavuttamat tutkimustulokset on julkaistu tieteen arvostetuimmissa aikakaussarjoissa (kuten Nature, Science ja PNAS).
Duplissy nousi syksyllä 2018 viitatuimpien tutkijoiden joukkoon geotieteiden alalta ja marraskuussa 2019 tieteenalat ylittävän tutkimuskentän aihepiiristä (Highly Cited Researchers, luokka Cross-Field). Tunnustus pohjautuu analyytikkayritys Clarivaten ylläpitämään Web of Science -julkaisutietokantaan. Marraskuussa 2019 julkaistuun luetteloon oli valittu yhteensä noin 6 200 tutkijaa, joista 3 700 oli ryhmitelty johonkin 21:stä selvityksessä mukana olleesta tieteenalaryhmästä ja 2 500 oli poikkitieteellisten aihepiirien tutkijoita. He kaikki kuuluvat tieteenalaryhmässään viitatuimman prosentin joukkoon kaikista julkaisutietokannassa mukana olevista alan tutkijoista.
Juan Pujol
thumb|220px|Joan Pujol
Joan Pujol García (14. helmikuuta 1912 Barcelona – 10. lokakuuta 1988 Caracas) oli espanjalainen kaksoisagentti toisen maailmansodan aikana. Britit antoivat hänelle nimen Garbo ja saksalaiset Arabel. Hänet palkittiin kunniamerkillä rintamalinjan molemmilla puolilla: Saksa myönsi hänelle rautaristin ja Britannia Order of British Empiren.
Garbo sai Saksan sodanjohdon luulemaan maihinnousun tapahtuvan Calais’n alueella, ja että Normandian maihinnousu olisi vain yritys hajottaa saksalaisten joukot.
Garbosta on julkaistu kirjoja englanniksi ja kokonainen elämäkerta espanjaksi (Javier Juarez: El espia que derrotó a Hitler, Ediciones Temas de Hoy, Madrid, 2004). Kerrotaan, että entiset Gestapon miehet tekivät sodan jälkeen kaikkensa löytääkseen hänet ja kostaakseen Saksan pettämisen. Garbo asui vuosikausia salassa Venezuelan ja Brasilian raja-alueen viidakkokylässä ja levitti väärää tietoa kuolemastaan. Hänen vaimonsa uskoi tähän ja meni naimisiin itävallanjuutalaisen kanssa, ja lapset ottivat uudeksi sukunimekseen Kreisler. Juan Pujol puolestaan perusti perheen Venezuelassa.
Utelias
Turun kaupunki osti veistoksen kipsiluonnoksen kokoelmiinsa vuonna 1969, ja pronssivalos siitä tehtiin seuraavana vuonna. Teoksen alkuperäinen nimi Epätoivo vaihdettiin teoksen humoristisuutta paremmin tukevaan nimeen Utelias. Veistos oli ensin esillä Wäinö Aaltosen museossa, jossa se sai etenkin lapsikatsojien suosiota. Niinpä veistos päätettiin sijoittaa uudelleen jonkin koulun läheisyyteen, ja sijaintipaikaksi valittiin 1973 Aunelan alakoulu Pahaniemessä, osoitteessa Opintie 1.
Aiheesta muualla
60.45691°N, 22.19999°W
Kaara (televisio-ohjelma)
Kaara on suomalainen autoiluohjelma, jossa koeajetaan ja vertaillaan niin uusia kuin käytettyjä autoja ja kerrotaan autoiluun liittyviä vinkkejä. Ohjelman juontajina toimii Antti Liinpää, Mia Pelttari ja Peter Geitel. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi TV5-kanavalla 7. syyskuuta 2014. Toinen tuotantokausi alkoi Kutonen-kanavalla 4. lokakuuta 2015.
Mark Onwuha Unegbu
Mark Onwuha Unegbu (30. kesäkuuta 1917 Arondizuogu – 31. lokakuuta 2002) oli nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Onitsha-Owerrin apostoliseen vikariaattiin 30. kesäkuuta 1944 ja inkardinoitiin Owerrin apostoliseen vikariaattiin 12. helmikuuta 1948. Unegbu inkardinoitiin 23. kesäkuuta 1958 Umuahian hiippakuntaan.
25. kesäkuuta 1970 Unegbu sai nimityksen Owerrin hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 20. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Arinze, jota avustivat Anthony Gogo Nwedo ja Dominic Ignatius Ekandem. Unegbu jäi eläkkeelle 1. heinäkuuta 1993.
Irja Grönholm
Irja Grönholm (s. 1951 Eberswalde, Saksan demokraattinen tasavalta) on virolainen kääntäjä.
Grönholm on virolais-ruotsalaista syntyperää. Hänen vanhempansa muuttivat Saksaan vuonna 1941. Hän kasvoi kaksikieliseksi (viro, saksa), ja opinnot päätettyään hän päätti 1984 hyödyntää kielitaitoaan.
Grönholm opiskeli 1970–1974 biologiaa Greifswaldin yliopistossa ja suoritti loppututkinnon. Hän työskenteli 1974–1984 tutkijana Akademie der Wissenschaften der DDR in Berlin, ja on ollut vuodesta 1984 virolaisen kirjallisuuden vapaa kääntäjä. Hän on saksantanut kaunokirjallisuutta, näytelmiä, lastenkirjoja ja tietokirjoja.
Grönholm on saksantanut muun muassa Jaan Krossin, Maimu Bergin, Mati Untin, Eeva Parkin, Mari Saatin proosaa ja Jaan Tätten, Merle Karusoon, Peeter Jalakasin, Tiit Ojasoon näytelmiä sekä näytelmiä Teater NO99:lle.
Vuosina 1990–2004 hän toimi julkaisussa Zeitschrift Estonia (myöhemmin Zeitschrift für estnische Literatur und Kultur). Hän on julkaissut runsaasti tekstejä antologioissa ja kirjallisuuslehdissä. Hän on julkaissut teokset  Estonia 2006 ja Estonia 2007, Jahrbücher estnischer Literatur ja on osallistunut elokuvien, radio-ohjelmien tekemiseen ja kokousten ja tapahtumien järjestämiseen.
Grönholm oli 2010 Eeva Parkin teoksen Lõks lõpmatuses (Falle, unendlich) saksannoksesta Brücke Berlin Preis -palkinnon ehdokkaana (lyhyt lista)
UCI World Tour 2014
UCI World Tour 2014 oli kuudes Kansainvälisen pyöräilyliiton kehittämän kilpailusarjan kausi. Se alkoi Australiassa järjestetystä Tour Down Under -kilpailusta 21. tammikuuta ja päättyi 14. lokakuuta Pekingin ympäriajoon. Kauden voitti Alejandro Valverde ja toiseksi sijoittui Alberto Contador joka hävisi Valverdelle 66 pistettä. Simon Gerrans sijoittui kolmanneksi yli 200 pistettä Valverdea pienemmällä pistesaaliilla. Joukkuekilpailun voitti Movistar Team. Toiseksi sijoitti BMC Racing Team ja kolmanneksi Team Tinkoff-Saxo.
Joukkueet
Kaikki 18 UCI ProTeam -joukkuetta osallistuvat World Touriin. Kilpailun järjestäjä voi lisäksi myöntää osallistumisoikeuden myös UCI Professional Continental -tason joukkueille ja kansallisille joukkueille. ProTeam-joukkueet, joiden on osallistuttava kaikkiin 29 kilpailuun ovat:
Kilpailut
Lähde: UCI
† Maailmanmestaruuskilpailujen joukkueaika-ajosta myönnetään pisteitä ainoastaan joukkuekilpailuun, ei henkilökohtaiseen eikä maakohtaiseen rankingiin.
Turun Vartiovuorenmäen surma 1927
Turun Vartiovuorenmäen surma tapahtui 13. tammikuuta 1927 Turun Vartiovuorenmäellä, kun opiskelija Margit Niininen ampui turkulaisen liikemiehen John Engblomin (s. 1886).
Margit Niininen oli opintojaan rahoittaakseen ollut vuonna 1924 viisi kuukautta työssä toimistoapulaisena John Engblomin Turussa Uudenmaankatu 1:ssä sijainneessa Industri-Engros-Affären-yrityksessä, joka toi maahan kenkiä ja jolla oli kuusi kenkäkauppaa Turussa ja muutamilla muilla paikkakunnilla. Tällöin Engblom oli eräänä iltana hyökännyt ylitöihin jääneen Margitin kimppuun ja raiskannut hänet. Muita työntekijöitä ei silloin konttorissa ollut enää paikalla. Margit Niininen ei kertonut tästä kenellekään ja hän irtisanoutui jonkin ajan kuluttua työpaikastaan. Hän pääsi työhön Suomen Pankkiin ja jatkoi opintojaan. Myöhemmin kun Niininen alkoi seurustella Åbo Akademin kirjaston johtajana toimineen filosofian maisteri Allan Törnuddin (1889–1961) kanssa, Engblom tuli usein juttusille pariskunnan kanssa tavatessaan heidät kaupungilla ja käytti Niinisestä tällöin halventavia ja vihjailevia ilmauksia. Engblom levitti kaupungilla myös juoruja Niinisestä ja väitti tämän muun muassa pyydystäneen kadulta erään saksalaisen kauppamatkustajan.
Törnudd ahdistui tilanteesta ja päätti tehdä jotain sen ratkaisemiseksi, vaikka Niininen koettikin estellä häntä joutumasta vaikeuksiin asian takia. Joulukuussa 1926 Törnudd antoi Niiniselle 6,35 mm:n Bayard-pistoolin sekä saksalaisia seteleitä, joita Niinisen oli tarkoitus levittää paikalle sen jälkeen kun olisi ampunut Engblomin, jotta tekijäksi epäiltäisiin jotakuta ulkomaalaista.
Niininen sopi 2. tammikuuta 1927 Engblomin kanssa puhelimitse tapaamisesta, jossa olisi tarkoitus selvittää asiat. He tapasivat 3. tammikuuta illalla kello 22 Turun Vartiovuorenmäellä. Niinisen oli tarkoitus ampua Engblom tässä tapaamisessa, mutta hän ei kyennyt sitä tekemään, koska Engblom käyttäytyikin nyt ystävällisesti ja tarjoutui avustamaan Niinistä rahallisesti. Tapaamisen jälkeen Törnudd moitti Niinistä ja halusi nyt itse hoitaa ampumisen.
Niininen sopi kuitenkin uuden tapaamisen 13:nneksi tammikuuta kello 22 aikaan samassa paikassa Vartiovuorenmäen itäisellä rinteellä. Uudessa tapaamisessa Engblom käyttäytyi töykeästi, ja Niinisen ja hänen välilleen syntyi riita, joka päättyi siihen, että Niininen ampui Engblomiin kaksi laukausta, joista toinen oli kuolettava. Hän jätti paikalle myös useita saksalaisia setelinippuja.
Poliisi saavutti tutkimuksissaan läpimurron, kun selvisi, että paikalta löytyneet 6,35-kaliiberisen taskupistoolin hylsyt oli ammuttu samalla aseella kuin Alan Törnuddin Paraisilla sijainneen kesähuvilan pihalta löydetyt hylsyt. Niininen ja Törnudd joutuivat poliisikulusteluihin, ja 25. huhtikuuta Törnudd tunnusti yllyttäneensä Niinisen murhaan. Tämän jälkeen myös Niininen teki tunnustuksen.
Korkein oikeus alensi vielä Niinisen tuomiota niin että hänet tuomittiin täyttä ymmärrystä vailla tehdystä taposta 5 vuodeksi kuritushuoneeseen. Tasavallan presidentti Lauri Kristian Relander armahti Margit Niinisen joulukuussa 1929, ja tämä vapautui Hämeenlinnan naisvankilasta 18. joulukuuta 1929 vietettyään siellä noin puolitoista vuotta. Vapauduttuaan hän jatkoi kesken jääneitä opintojaan. Presidentti armahti myös Allan Törnuddin ja hän pääsi ehdonalaiseen vapauteen maaliskuussa 1930.
Margit Niininen meni naimisiin Allan Törnuddin kanssa vuonna 1930 vapauduttuaan vankilasta. Hän valmistui samana vuonna filosofian kandidaatiksi ja työskenteli Helsingin kaupungin palveluksessa lastensuojelutyössä vuodesta 1939 alkaen. Niininen väitteli filosofian tohtoriksi 1956. Hän jäi eläkkeelle lastenhuoltotoimiston toimistopäällikön tehtävästä vuonna 1968.
Törnuddin ja Niinisen poika Klaus Törnudd julkaisi tapauksesta vuonna 2008 kirjan Berättelsen om Allan och Margit (2008), ja sitä ovat käsitelleet Tuomas Rimpiläinen kirjassaan Messukylän veriteko ja muita rikostarinoita Suomesta. (2015) ja Rauno Lahtinen kirjassaan kirjassa Murhia ja hirmutekoja Turussa (2021). Juha Siltanen on kirjoittanut tapauksesta näytelmän Ihana neiti N. eli Vartiovuoren arvoitus, jonka kantaesitys oli Turun kaupunginteatterissa marraskuussa 2018.
Francavilla Fontana
Francavilla Fontana on 36 641 (31.12.2015) asukkaan kunta Italiassa, Apuliassa, Brindisin länsipuolella.
Francavilla Fontana sijaitsee 35 km päässä Brinsisistä Via Appian varrella. Siellä on 1400-luvulla rakennettu vallihaudan ympäröimä linna.
Orup
Orup, oikealta nimeltään Thomas Eriksson (s. 29. marraskuuta 1958 Huddinge) on ruotsalainen poplaulaja, lauluntekijä ja kitaristi. Orup oli erittäin suosittu Ruotsissa erityisesti 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa, jolloin hän julkaisi hitit Jag blir hellre jagad av vargar, Regn hos mig, M.B., Då står pojkarna på rad, Magaluf ja Stockholm. Orup kirjoitti Lena Philipssonille kappaleen Det gör ont, jolla Philipsson osallistui Eurovision laulukilpailuun vuonna 2004.
I Hear a Symphony
I Hear a Symphony on yhdysvaltalaisen tyttöbändin The Supremesin vuoden 1965 kappale, joka äänitettiin Motown-levy-yhtiölle.
Motownin Holland–Dozier–Holland-tiimin säveltämä ja sanoittama kappale sijoittui Billboard Hot 100 -singlelistan ensimmäiselle sijalle.
Viro talviolympialaisissa 1936
Viro osallistui Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisiin vuonna 1936 viiden urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat pikaluisteluun, taitoluisteluun, maastohiihtoon ja alppihiihtoon. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Johannes Raudava-Rosenfeldt, vaikka hän ei osallistunut mihinkään kilpailutapahtumaan. Viro ei saavuttanut kisoista mitalia.
Paulinus Chukwuemeka Ezeokafor
Paulinus Chukwuemeka Ezeokafor (s. 13. syyskuuta 1952 Nanka) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Awkan hiippakuntaan Albert Kanene Obiefuna 30. kesäkuuta 1984. Hänet nimitettiin Awkan vihkipiispaksi sekä Tetcin titulaaripiispaksi 20. tammikuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Renzo Fratini, jota avustivat Valerian Okeke ja Solomon Amanchukwu Amatu.
Ezeokafor sai 8. heinäkuuta 2011 nimityksen Awkan piispaksi.
The Julekalender
The Julekalender on tanskalainen vuonna 1991 valmistunut 24-osainen television huumoriohjelma, joka parodioi joulukalentereiksi kutsuttuja television lastenohjelmia. Sarjan pääosassa nähdään De Nattergale, johon kuuluivat Carsten Knudsen, Uffe Rørbæk Madsen sekä Viggo Sommer.
Ohjelma esitettiin ensimmäistä kertaa TV 2-kanavalla joulukuussa 1991, ja uusintana vuosina 1994, 2001, 2008, 2010, 2011, 2012, 2017 ja 2018.
Sarjan sisäkohtaukset kuvattiin Saks Film & TV:n studioilla Aarhusissa Tanskassa kesällä 1991, ja ulkokuvaukset tehtiin Bjerager-nimisessä kylässä vuonna 1991. Sarjan laulut nauhoitettiin kesällä 1991. Sarjassa esitetyistä lauluista julkaistiin albumi nimellä De Nattergale: Songs from The Julekalender vuonna 1991. Sarja on julkaistu VHS-kasetilla ja DVD-levyllä.
Juoni
Tontut asuttivat aikoinaan Tanskaa eläen luolissa eri puolilla maata. Ilkeät Nåså-hirviöt kuitenkin häätivät heidät, ja luolat tuhottiin. Kaukana muualla, vanha tonttu nimeltä Old Nok (Poul Bundgaard) tekee kuolemaa, sillä hänen elämänsä sävelmää soittava soittorasia on pysähtymisen partaalla. Hansi (Uffe Rørbæk Madsen), Gynter (Carsten Knudsen) ja Fritz (Viggo Sommer) -nimiset tontut lähtevät lentokoneella matkaan hakemaan soittorasian vetoavaimen Jylandissa sijaitsevasta luolasta, joka säästyi Nåså-hirviöiden tuholta. Apunaan heillä on suuri kirja, jossa on ratkaisu kaikkiin punnistavaulmiin. Siinä kerrotaan myös, että Nåsåt ovat ottaneet ihmisen muodon, mutta he muuttuvat tunnistettavaksi juodessaan aimo määrän alkoholia. Nåså-hirviön tunnistaa torahampaista ja silmälaseista, ja he ovat tonttujen mukaan hyvin rumia ja pelottavia.
Matka sujuu hyvin, mutta juuri laskeutumisen yhteydessä lentokoneen potkuri hajoaa. Tontut majoittuvat luolaan, josta vetoavain löytyykin, ja Gynter alkaa veistää uutta potkuria. Lähistöllä asuu Sandin pariskunta, hilpeä Gertrud (Carsten Knudsen), yrmeä Oluf (Viggo Sommer), sekä heidän koiransa Emil. Eräänä iltana heidän ovellensa ilmestyy salaperäinen kauppaedustaja nimeltä Brian "Benny" Jensen (Uffe Rørbæk Madsen), jonka hyväntahtoiset Gertrud ja Oluf majoittavat kotiinsa. Benny on kiinnostunut tontuista ja suuresta kirjasta.
Seuraavana päivänä Nåså huomaa kirjan hävinneen, ja epäilee jälleen Gertrudia. Pian Nåså tajuaa, että tontut ovat vienneet kirjan. Nåså yrittää räjäyttää luolan luukun auki, mutta vahingoittaa itseään vakavasti. Hansi kyllästyy Fritzin pomotteluun, ja kaksikolla syntyy riita. Gynter paljastaa että potkuri olisi valmis jouluaaton aattona. Kaksikon välit parantuvat jälleen. Gynter onnistuukin valmistamaan potkurin, ja tontut alkavat suunnata takaisin kotiin. Samalla Oluf ihmettelee, missä hänen kiväärinsä on, ja huomaa samalla Bennyn hävinneen. Gynter on virtsaamassa ulkona, kun Nåså säntää hänen luokse, ja osoittaa tätä Olufin kiväärillä.
Benny uhkaa luolassa ampua Fritzin, mutta ase ei ollut ladattu. Benny varastaa suuren kirjan, ja lähtee karkuteille. Hansi paljastaa, että Nåså otti väärän kirjan. Tontut lähtevät äkkiä ennen kuin Nåså palaa takaisin. Nåså huomaa Sandien tilalla että tämä oli ottanut vahingossa Suuren keittokirjan. Hermostunut Nåså palaa äkkiä luolalle, mutta tontut ehtivät paeta lentokoneella. Tontut palaavat Old Nokin luokse mutta soittorasia on ehtinyt pysähtyä. Juuri kun tontut luulivat Old Nokin menehtyneen, soittorasia alkaa soida ja Old Nok herää takaisin henkiin. Sandien tilalla Oluf, Gertrud ja Benny viettävät joulua. Oluf saa lahjaksi uuden piipun ja Gertrud monitoimikoneen. Benny saa lahjaksi tonttukirjan ja tämä reagoi lahjaan negatiivisesti, vaikka Sandit luulevat tämän olevan ilahtunut.
Raskas ajoneuvo
Raskas ajoneuvo on kattokäsite kuorma-autoille ja linja-autoille. Liikenneturvallisuustarkasteluissa raskaat ajoneuvot käsitellään usein omana ryhmänään, koska onnettomuudet raskaan liikenteen kanssa ovat usein erittäin tuhoisia.
Suomessa on noin 130 000 kuorma-autoa ja 15 000 linja-autoa.
Nanne Grönvall
Marianne Elisabeth "Nanne" Grönvall, o.s. Nordqvist (s. 18. toukokuuta 1962 Tukholma) on ruotsalainen poplaulaja. Grönvall on kuulunut Sound of Music, Peter's Pop Squad ja One More Time -yhtyeisiin. Hän on osallistunut Ruotsin Euroviisukarsintoihin kymmenen kertaa laulajana tai lauluntekijänä.
Grönvallin soolouran kappaleita ovat muun muassa Avundsjuk, Håll om mig ja Evig kärlek. Grönvall on sairastanut rintasyöpää.
Nanne Grönvallin puoliso on entisen ABBA-tähden Benny Anderssonin poika Peter Grönvall. Parilla on kaksi poikaa ja lisäksi Nannella on poika aiemmasta suhteestaan. Grönvallit asuvat Tukholman ulkopuolella Danderydissä.
Holokausti (kirja)
Holokausti on Wolfgang Benzin vuonna 1995 ilmestynyt kirja holokaustista. Kirjan julkaisi suomeksi Vastapaino vuonna 2000. Suomentaja on Tapani Hietaniemi.
Työmiehen vaimo
Työmiehen vaimo on Minna Canthin näytelmä vuodelta 1885. Se on yksi Canthin tunnetuimpia ja yhteiskunnallisesti radikaaleimpia teoksia. Näytelmä kritisoi alkoholia ja miehen valta-asemaa avioliitossa. Sen ensi-ilta oli Suomalaisessa Teatterissa.
Juoni
Työmiehen vaimo on näytelmän muotoon kirjoitettu kirja, jonka päähenkilö Johanna on mennyt juuri naimisiin Riston kanssa. Risto ei osoittaudu hyväksi aviomieheksi vaan juo Johannan säästöt ja saattaa perheensä kurjuuteen. Lisäksi Risto vikittelee entistä rakastettuaan mustalaistyttö Homsantuuta, joka Riston todellisen luonteen huomattuaan yrittää kostaa ja ampua miehen siinä kuitenkaan onnistumatta. ”Teidän lakinne ja oikeutenne, hahaha – Niitähän minun pitikin ampua!” Homsantuu sanoo.
Finlandia Uutistoimisto
Finlandia Uutistoimisto oli Suomessa toisen maailmansodan aikana toiminut yksityinen uutistoimisto. Se vastusti päämajan kehotuksesta pasifistisia ja mielialaa heikentäviä tendenssejä. Vaikka elokuvien sensuuria organisoi Suomessa toisen maailmansodan aikana Erillinen sensuurivirasto Helsingissä, käytännössä Finlandia Uutistoimisto vastasi useimmista kielloista. Se toimi puolivirallisena propagandaelimenä ja uutistoimiston omisti Propaganda-Aseveljet ry. Uutistoimisto kielsi toisen maailmansodan aikana yhteensä viisi elokuvaa joko pasifistisina tai muuten ajankohtaan sopimattomana. Se oli PR-yhdistys Propagandaliiton osa.
Malja ja miekka
Malja ja miekka: Historiamme ja tulevaisuutemme on Riane Eislerin vuonna 1987 ilmestynyt kirja. Kansainvälisen menestysteoksen julkaisi suomeksi WSOY vuonna 1988 ja sen suomensi Satu Hassi.
Eislerin tulkintoja esihistoriasta on myös arvosteltu.
Kultavatsaviheltäjä
Kultavatsaviheltäjä (Pachycephala pectoralis) on Australiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa sekä Indonesiassa tavattava viheltäjiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|left|250px|Naaras Kooltaan kultavatsaviheltäjä on 16–18 cm. Kultavatsaviheltäjäkoiras on selästään ja siivistään väriltään vihreä. Pää on musta ja niskassa kulkee keltainen raita. Koiraan kurkku on valkoinen ja rinnan poikki kulkee leveähkö musta juova. Vatsastaan koiraskultavatsaviheltäjä on kirkkaan keltainen. Naaras on selästään harmahtavan ruskea ja vatsastaan vaalea. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, mutta niiden siivissä on myös punaruskeaa väriä. Naaraskultavatsaviheltäjä muistuttaa ulkonäöltään punakurkkuviheltäjä- (Pachycephala inornata) ja lyijyselkäviheltäjänaaraita (Pachycephala rufiventris).
Levinneisyys ja elinympäristö
Australiassa kultavatsaviheltäjää tavataan alueelta, joka ulottuu Queenslandin osavaltion rannikolta etelään Victorian ja Etelä-Australian osavaltioihin ja rannikkoa pitkin Länsi-Australiaan sekä Tasmaniaan. Lisäksi kultavatsaviheltäjää tavataan Indonesian saaristosta ja Papua-Uudesta-Guineasta. Linnun elinympäristöä ovat sademetsät, malleekasvusto, eukalyptusmetsät ja pensaikot. Toisinaan sitä tavataan puutarhoistakin.
Elintavat
Kultavatsaviheltäjät liikkuvat yleensä pareittain. Linnun äänet ovat melodisia vihellyksiä ja se kuuluu Australian äänekkäimpiin lajeihin. Ravintonaan se käyttää pääasiassa hyönteisiä ja voi syödä myös marjoja. Kultavatsaviheltäjä pyydystää hyönteisiä puiden latvustoista ja pensaikoista ja voi muodostaa sekaparvia yhdessä muiden hyönteisiä syövien lintujen kanssa.
Lajin pesimäkausi kestää syyskuulta tammikuulle. Kultavatsaviheltäjäpariskunta rakentaa oksanhaarukkaan kuppimaisen pesän risuista, puun kuoresta, ruohoista ja hämähäkinseitistä. Pesimäkaudessa on vain yksi pesintä ja naaras munii kahdesta kolmeen munaa. Munien haudonta-aika on hieman yli kaksi viikkoa ja sekä koiras että naaras hautovat munia. Molemmat puolisot osallistuvat myös poikasten ruokintaan hyönteisillä ja marjoilla.
Aleksandros Aeropoksen poika
Aleksandros Aeropoksen poika (, kuoli 330 eaa.), myös Aleksanteri Lynkestisläinen, oli makedonialainen ylimys ja sotilas. Hän oli luultavasti Lynkestis-maakunnan entisen kuningashuoneen vesa.
Aleksandros oli naimisissa Antipatroksen tyättären kanssa. Aleksandroksella oli kaksi veljeä, Heromenes ja Arrabaeus, jotka kummatkin teloitettiin koska heidän epäiltiin olleen osallisia Makedonian kuninkaan Filippos II:n salamurhaan. Aleksandros selvisi veljiensä kohtalolta koska oli ensimmäinen joka kutsui kaimansa Aleksanteria kuninkaaksi. Aleksanteri nimitti Aleksandroksen pian Traakian strategokseksi.
Theba nousi vähän ajan päästä kapinaan sen jälkeen kun huhut kertoivat Aleksanteri Suuren kaatuneen taistelussa. Kun makedonian armeija marssi Thebaa vastaan huhuttiin taas että sitä johti Aleksanterin sijaan Aleksandros.
Aleksandros seurasi kuninkaan mukana Persian sotaretkellä. Aleksanteri Suuri ei ehkä luottanut kaimaansa. Hänet nimitettiin kuitenkin thessalialaisen ratsuväen komentajaksi. Aleksandros kerkesi olemaan tässä tehtävässä vain muutaman kuukauden.
Talvella 334/333 eaa. Parmenion ilmoitti Aleksanteri Suurelle että eräs persialainen Sisines oli vangittu. Sisinellä oli ollut kirje Persian kuninkaalta Dareios III:a Aleksandrokselle. Dareios lupasi Aleksandrokselle 1000 talenttia kultaa jos hän murhaisi kuninkaan. Aleksandros vangittiin, mutta hänet teloitettiin vasta vuonna 330 eaa. pian Filiotaan salajuonen jälkeen.
Nadifa Mohamed
Mohamadin esikoisteos Black Mamba Boy julkaistiin vuonna 2009.
Iivari Kyykoski
Pentti Iivari Kyykoski (synt. Berndt Ivar Nordlund, 16. helmikuuta 1881 Luvia – 8. joulukuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja insinöörieverstiluutnantti. Kyykoski oli myös voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Ylioppilasvoimistelijoita.
Kyykosken vanhemmat olivat kruununvouti Lars Victor Nordlund ja Amanda Gustava Starck. Hän pääsi ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1900 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1909.
Kyykoski toimi Koskensaaren naulatehtaan isännöitsijänä ja teknisenä johtajana 1910–1915 ja Oy Velj. Nobelin konepajainsinöörinä ja tehtaanjohtajana Bakussa 1915–1920. Hän oli sittemmin insinöörinä kotimaassa ja oli puolustusministeriössä teknisenä tarkastajana ja insinöörinä 1923–1940. Puolustusvoimien pääesikunnan insinöörinä Kyykoski oli vuodesta 1940 alkaen. Hänestä tuli insinöörieverstiluutnantti 1933.
Kyykoski voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908.
Leos Carax
Leos Carax, oik. Alex Christophe Dupont (s. 22. marraskuuta 1960 ), on ranskalainen elokuvaohjaaja, kriitikko ja käsikirjoittaja.
Caraxin elokuva Levoton veri (1986) esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla. Caraxin tehdessä elokuvaa Pont-Neufin rakastavaiset (1991) aikataulut pettivät ja sen seurauksena budjetti ei pitänyt. Caraxin ohjaajan ura oli sen jälkeen pitkään katkolla.
Elokuvassa Holy Motors (2012) näyttelee pääosaa hänen yhteistyökumppaninsa Denis Lavant. Elokuva kilpaili Kultaisesta palmusta Cannesin elokuvajuhlilla 2012. Vuonna 2016 Holy Motors äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 16. parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Johan Kemp
Johan Valdemar Kemp (synt. Kemppainen, 1. heinäkuuta 1881 Helsinki – 20. lokakuuta 1941 Lahti) oli suomalainen pankinjohtaja, voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Helsingfors Gymnastikklubbia.
Takasaki
Takasaki on kaupunki Gunman prefektuurissa Kantōn alueella Honshūn saarella Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa aivan pääkaupungin Maebashin lounaispuolella. Kaupungissa on 375 396 asukasta (vuonna 2016), ja sen pinta-ala on 459,41 neliökilometriä. Takasaki on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Johan Kemp
Johan Kemp erosi koulusta vuonna 1903 vastalauseena sille että Suomen senaatti oli määrännyt reaalilyseoille 30 viikkotuntia venäjän kielen opetusta. Hän suoritti sitten ylioppilastutkinnon yksityisesti vuonna 1904. Kemp osallistui 1903 laittomien asevelvollisuuskutsuntojen vastaiseen toimintaan Uudellamaalla. Pelätessään ilmiantoa hän vietti neljä kuukautta kullankaivajana Lapissa. Palattuaan Lapista Kemp levitti asevelvollisuuskutsuntoja vastustanutta materiaalia Uudellamaalla ja Pohjanmaalla ja liittyi mukaan aktivistien toimintaan.
Takasaki
Kaupunki on tärkeä liikenteellinen keskus, sillä Takasakin rautatieasemalla kohtaavat useat rautatielinjat ja kaksi Shinkansen-luotijunalinjaa. Kaupunki tunnetaan myös esimerkiksi Bodhidharmaa esittävän, hyvää onnea tuovan Daruma-nuken kotipaikkana.
Johan Kemp
Opiskeltuaan jonkin aikaa Helsingin yliopistossa Kemp meni Suomen Yhdyspankin palvelukseen ja vuonna 1909 hän muutti Lahteen työskennellen sitten pankin Lahden konttorissa. Vuonna 1919 Kempistä tuli Helsingin Osakepankin Lahden konttorin esimies ja hän hoiti tätä tehtävää yli 20 vuoden ajan. Kemp oli perustamassa suojeluskuntaa Lahteen vuonna 1917 ja hänestä tuli suojeluskunnan päällikkö. Mommilan veritekojen yhteydessä 7. marraskuuta 1917 Kempin johtamat Lahden suojeluskuntalaiset joutuivat Mommilan rautatieaseman lähellä tulitaisteluun venäläisten matruusien kanssa. Kahakassa kuoli kaksi suojeluskuntalaista, matruusien tappioista ei ole tietoa. Suomen sisällissotaan Kemp osallistui valkoisten joukoissa Sysmän rintamalla.
Boy Meets Girl (vuoden 1984 elokuva)
Juoni
Mustavalkoisessa melodraamassa nuori Alex (Denis Lavant) etsii itseään Pariisin yössä ja tapaa Mireillen (Mireille Perrier), joka on ehkä tanssija.
Johan Kemp
Kemp voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908. Hän kilpaili samoissa olympialaisissa myös vapaan tyylin keihäänheitossa, jossa ei kuitenkaan selviytynyt loppukilpailuun. Kempin ennätys keihäänheitossa oli vuonna 1900 heitetty 40,90 metriä.
Boy Meets Girl (vuoden 1984 elokuva)
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä pienimuotoinen elokuva on samalla kertaa hauska ja traaginen, ihastuttava ja pelottava, älyllinen ja tunteellinen.
P-Metoksifenoli
p-Metoksifenoli eli 4-hydroksianisoli eli mekvinoli (C7H8O2) on aromaattinen yhdiste ja hydrokinonin metyylieetteri. Yhdistettä käytetään teollisuudessa polymeerien monomeerien stabilisaattorina ja orgaanisessa synteeseissä valmistettaessa muun muassa lääkeaineita. p-Metoksifenoli on guajakolin ja m-metoksifenolin isomeeri. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa p-metoksifenoli on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen muodostaen heikosti happaman liuoksen. Veden lisäksi yhdiste on liukoinen myös moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin.
Valmistus ja käyttö
p-Metoksifenolia voidaan valmistaa synteettisesti hydrokinonin ja dimetyylisulfaatin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on metyyliarbutiinin hydrolyysi.
p-Metoksifenolin tärkein käyttökohde on polymeeriteollisuudessa toimia hapettumista ja radikaalipolymeroitumista estävänä stabilisoivana aineena. Sitä lisätään muun muassa metyylimetakrylaatin joukkoon. Sitä voidaan käyttää myös polymeerien kuten etyyliselluloosan stabilisoijana, lääkeaineiden kuten itrakonatsolin valmistuksessa, muiden kemikaalien kuten butyloidun hydroksianisolin, jota saadaan siitä tert-butanolin tai isobuteenin avulla. Yhdistettä voidaan käyttää myös yhdessä tretinoiinin kanssa ihon tummien läiskien vaalentamiseen.
Liikenneturvallisuus
thumb|Liikenneturvallisuus on yhteispeliä, linja-auto Helsingin Rautatientorilla kiitämässä punaisia valoja päin thumb|Onnettomuus [[Kehä I:llä Helsingissä 2006]]