cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dolomiitit
Alueen määrittely ja jako
Dolomiittien alue voidaan määritellä monilla tavoin. Italialaisen SOIUSA-määrittelyn mukaan alueen länsiraja on Adigejoki, pohjoisraja kulkee Brixenistä itään, itäraja Bellunosta pohjoiseen ja eteläraja Feltrestä länteen Adigelle. Maailmanperintökohteen alueita on tästä ydinalueesta sekä länteen että itään.
Usein Dolomiitit jaetaan Läntisiin ja Itäisiin Dolomiitteihin. Nämä erottaa toisistaan Val Badian, Passo Campolongon ja Cordevolen laakson (Agordino) kautta kulkeva linja :
Muuta
Ensimmäisen maailmansodan aikana Italian ja Itävalta-Unkarin joukkojen rintamalinjat sijaitsivat Dolomiiteilla. Alueella onkin sotamuseoita sekä sota-ajalta periytyviä, turistien suosimia Via ferrata -kävelyreittejä.
Prosessikartta
Prosessikartta on yrityksen toiminnalliset yksiköt, päätoiminnot, toimittajat ja asiakkaat sisältävä kaavio.
Tyypillisesti tällaiseen kaavioon on piirretty vertikaalisesti yrityksen organisaatioyksiköt, asiakas oikeaan laitaan ja toimittaja vasempaan laitaan. Näiden vertikaalisten elementtien päälle on piirretty horisontaaliset nuolet kuvaamaan yrityksen toimintaa (eli liiketoimintaprosesseja) toimittajilta asiakkaille. Tällä pyritään viestimään prosessien kulkua läpi organisaatiorajojen.
Zidane
Zidane on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Brita Koivunen
Brita Lemmikki Einiö (o.s. Koivunen; ) oli suomalainen iskelmälaulaja. Hänen tunnetuimpiin levytyksiinsä kuuluvat käännösiskelmät ”Suklaasydän” (1956), ”Sävel rakkauden” (1957) ja ”Mamma, tuo mies mua tuijottaa” (1958). Nämä levyt ilmestyivät niin sanottuina savikiekkoina, joka oli Suomessa tuolloin vielä pääasiallinen äänitteiden julkaisuformaatti. ”Suklaasydämen” alkuperäisversion ”Mama’s Pearls” levytti yhdysvaltalainen laulaja Margaret Whiting, mutta levy jäi kotimaassaan melko vähälle huomiolle. ”Suklaasydämen” Suomessa saavuttamaa suosiota kuvastaa osaltaan se, että kappaleen taustalauluriffistä tuli yli 40 vuotta myöhemmin BumtsiBum! -ohjelman nimi.
Elämä
Alun perin Koivunen nousi maineeseen voitettuaan vuonna 1954 Helsingin työväentalolla järjestetyn kilpailun. Hän teki ensimmäisen levytyksensä ”Naisen – miehen” Börje Lampeniuksen kanssa, esiintyi Iskelmäkarusellissa ja sai kiinnityksen Onni Gideonin orkesteriin. Hän levytti monipuolisen uransa aikana myös lastenlauluja 1960-luvulla, mutta jazzia hän pääsi julkaisemaan vasta vuonna 1985. Hänen suosikkiartistejaan jazzin alalta olivat Peggy Lee, Anita O’Day ja Mel Tormé.
Brita Koivunen, Annikki Tähti ja Mauno Kuusisto ottivat vastaan Suomen ensimmäiset kultalevyt Kirsti Rautiaisen juontamassa Mainostelevision Tupla tai kuitti -ohjelmassa vuonna 1960.
Televisiossa Brita Koivunen esiintyi 1960-luvulla, joko yksin tai Eino Virtasen kanssa, muun muassa VEK-kolmikon (Jukka Virtanen, Aarre Elo ja Matti Kuusla) musiikkiohjelmissa sekä Aarne Tarkaksen sarjoissa Sisarukset (1965–1966) ja Kuten haluatte (1966–1970).
1990-luvun lopulla hän esiintyi 1950-luvun laulajatähdistä muodostetussa laulutriossa, jonka muita jäseniä olivat Pirkko Mannola ja Vieno Kekkonen. Koivusen vetäydyttyä terveyssyistä hänet korvasi triossa vuonna 2005 Marjatta Leppänen.
Brita Koivusen puoliso oli musiikin monitoimimies Paavo Einiö. Pariskunta avioitui vuonna 1955. Heillä oli yksi tytär ja kolme poikaa. Lapsista kaksi on adoptoituja. Einiö kuoli kesällä 2006.
Koivunen kuoli 12. huhtikuuta 2014 suolistosyöpään. Hän vietti viimeiset vuotensa hoitokodissa Helsingin Töölössä.
Harriet Lane
Harriet Rebecca Lane Johnston (9. toukokuuta 1830 – 3. heinäkuuta 1903) toimi Yhdysvaltain ensimmäisenä naisena vuosina 1857–1861. Tuolloin hallinnut presidentti James Buchanan ei ollut hänen puolisonsa vaan enonsa.
Harriet Lane oli kauppias Elliott Tole Lanen ja hänen vaimonsa Jane Buchanan Lanen nuorin tytär. Kun Harriet jäi orvoksi 11-vuotiaana, hänen enonsa senaattori James Buchanan nimettiin hänen holhoojakseen. Eno sijoitti Harrietin ja tämän siskon sisäoppilaitoksiin. Kun eno oli Lontoossa työkomennuksella 1853–1855, Harriet tuli sinne hänen mukaansa.
Buchanan valittiin presidentiksi Franklin Piercen kauden jälkeen. Harriet Lanen kuvattiin "täyttäneen Valkoisen Talon ilolla ja kukkasilla", ja hän ohjasi sen sosiaalista elämää tahdikkaasti ja innostuneena. Hänestä pidettiin yleisesti. Naiset jäljittelivät hänen hiustyyliään ja asujaan, lapsia kastettiin Harrietiksi hänen mukaansa, ja hänelle omistettiin suosittu laulu Listen to the Mockingbird.
Maa lähestyi kuitenkin sisällissotaa, ja presidenttikauden päätteeksi sekä Buchanan että Lane palasivat huojentuneina maaseudun rauhaan Pennsylvaniaan.
Lane meni naimisiin 36-vuotiaana vuonna 1866. 18 vuotta myöhemmin, kun hänen miehensä ja kaksi teini-ikäistä poikaansa olivat kuolleet, hän palasi pääkaupunkiin, missä hän toimi hyväntekeväisyydessä ja keräsi taidetta. Lane kuoli syöpään vuonna 1903 ja haudattiin Baltimoreen.
Ingegerdinpuisto
thumb|600px|Ingegerdinpuistoa. Ingegerdinpuisto on 7,2 hehtaarin laajuinen puisto Turussa Räntämäen kaupunginosassa. Puistosuunnitelma on vuodelta 1990.
Puisto sijaitsee keskellä pientaloaluetta ja on 7,2 hetaarin kokoinen. Se on rakennettu tasaiselle pellolle. Puiston neljä kumparetta vaativat poikkeuksellisen mittavat maamassojen siirrot. Talvella noin nelimetriset kumpareet toimivat pulkkamäkinä. thumb|left|150px|Talvinen Räimän kenttä. Puiston kasvillisuus käsittää yli sata puuvartista kasvilajia. Istutusten lisäksi puistossa on sekä leikkikenttä että jalka- ja lentopallokentät. Jalkapallokenttä jäädytetään talvisin luistinradaksi.
Puiston nimi on peräisin 1200-luvulta peräisin olevasta hautakivestä, jota säilytetään läheisen Maarian kirkon sakaristossa. Ingegerdiä pidetään ensimmäisenä suomalaisena naisena, jonka nimi on varmasti todettavissa.
Osuuskauppa Teho
Osuuskauppa Teho (aiemmin Osuusliike Teho) oli Hyvinkäällä, Tuusulan Jokelassa ja Nurmijärvellä vuosina 1919–1984 toiminut SOK:n (S-ryhmän) osuuskauppa. Teho sulautui helsinkiläiseen Helsingin Osuuskauppaan vuonna 1984.
Osuuskauppa Teholla oli vuonna 1953 yhteensä 22 myymälää ja 112 työntekijää. Se kävi laajaa mataloustuotteiden ja alan tarvikkeiden kauppaa. Vuoden 1953 liikevaihto oli yli 448 miljoonaa markkaa, josta maataloustavarakauppa 151 miljoonaa markkaa. Jäseniä oli 2 136 ja säästökassatalletuksia yli 26 miljoonaa markkaa. Yrityksen liiketalo oli Hyvinkäällä osoitteessa Hyvinkäänkatu 10. Sillä oli myös osake-enemmistö liiketalosta Siltakatu 9, jossa toimi kangas- ja pukinemyymälä ja ravintola. Vuonna 1972 Tehoon yhdistettiin nurmijärveläinen Osuuskauppa Kivi.
Kirkkokangas
thumb|210px|Oulujoen kirkko. thumb|210px|Oulujoen ranta-aluetta Sieppotiellä. Kirkkokangas on kaupunginosa Oulussa Oulujoen itärannalla, noin viiden kilometrin päässä keskustasta. Kirkkokangas on aiemmin ollut osa lakkautettua Oulujoen kuntaa, ja siellä sijaitsee Oulujoen kirkko. Kaupunginosassa asuu noin 750 asukasta.
Kirkkokangas sijaitsee Myllyojan eteläpuolella, ja kaikki tärkeimmät peruspalvelut on keskitetty pääosin Myllyojan keskukseen.
Maastoltaan Kirkkokangas on mäntymetsävaltaista, vielä väljästi rakennettua lähiöaluetta. Oulujoen rantamaisemaan kuuluvat niin metsät kuin rantapellotkin.
Abaújszántó
Abaújszántó on kaupunki Borsod-Abaúj-Zemplénin läänissä Unkarin pohjoisosassa. Se sijaitsee 40 kilometrin päässä läänin pääkaupungista Miskolcista. Kaupungin pinta-ala on 47,36 neliökilometriä, asukasluku 3 169 (vuonna 2009) ja väestötiheys siten 66,9 asukasta neliökilometrillä.
Abaújszántósta tuli kaupunki vuonna 2004. Aiemmin se oli ollut kaupunki yli 600 vuotta vuoteen 1902 saakka.
Puhelintoivekonsertti
Puhelintoivekonsertti on erityisesti radiossa ja harvemmin myös televisiossa esiintyvä ohjelmatyyppi. Tyypillisesti ohjelmassa kuuntelijat soittavat juontajalle ja pyytävät tätä soittamaan haluamansa musiikkikappaleen tai -videon. Ohjelmaformaattiin kuuluu tyypillisesti myös juontajan jutusteleminen soittajan kanssa.
Kuuluisia puhelintoivekonsertti-ohjelmia suomalaisessa radiohistoriassa ovat olleet Ylen Puhelinlangat laulaa, Hartaita säveliä ja Radiomafian ANSSI!.
Puhelintoivekonserteilla oli tärkeä rooli erityisesti ennen äänitemyynnin nykyisten mittasuhteiden saavuttamista. Lisäksi ne olivat harvoja ohjelmia, joissa radion toimittajat pystyivät olemaan suorassa vuorovaikutuksessa kuuntelijoiden kanssa.
Radion musiikkitarjonnan automatisoinnin myötä toivekonsertteja ei enää esitetä niin usein, mutta varsinkin vanhemmalle väestölle ne ovat tärkeä osa julkista palvelua.
Semovente da 90/53
Semovente da 90/53 oli toisen maailmansodan aikana valmistettu italialainen rynnäkkötykki. Sen pääase oli 90/53-tykki ja se oli rakennettu M14/41-panssarivaunun pohjalle. Vaunun tykki oli suorituskyvyltään hyvä, mutta itse vaunu kärsi useista ongelmista. Vaunuja valmistettiin vain 30 kappaletta ja ne menetettiin Sisiliassa vuonna 1943. Niiden merkitys taistleujen kannalta jäi vähäiseksi.
Suunnittelu ja piirteet
thumb|vasen|Semovente da 90/53 [[Aberdeen Proving Ground|Aberdeenissa Yhdysvaltojen Marylandissa.]] thumb|vasen|Semovente da 90/53 takaa. Semovente da 90/53:n kehitystyö aloitettiin vuonna 1941. Sen pohjana toimi italailainen keskiraskas panssarivaunu M14/41. Saman vaunun pohjalta rakennettiin Semovente da 75/18-rynnökkötykkejä, mutta Semovente da 90/53 sai pääaseekseen tehokkaamman 90/53- ilma- ja panssarintorjuntatykin. Ominaisuuksitlaan tykki vastasi saksalaista 88 mm Flak 18/36-tykkiä. 90/53 oli kuitenkin huomattavan painava ja suurikokoinen. Vaunu vaatikin perusteellisia uudistuksia. Vaunun moottori siirrettiin sen keskiosaan. Sen vieressä istui ajaja toisella puolellaan yksi tykin miehistöstä. Vaunun kaksi muuta miehistön jäsentä istuivat vaunun takaosassa. Vaunun takaosassa oli myös itse tykki. Tykki kääntyi sivusuunnassa 90° ja pystysuunnassa -5/+24°. Tykin suojana oli edestä 15 mmn sivuilta 9 mm ja päältä 6 mm paksu panssarilevy. Tykillä oli kahdeksan ammusta, joista kukin painoin 10 kg. Vaunun mukana muissa osissa oli vielä 26 ammusta ja 40 ammusta saatettiin tuoda L6/40-panssarivaunusta rakennetulla kuljetusvaunulla, jolla kulkivat myös vaunun muu miehistö.
Tykin suorityuskykyä pidettiin hyvänä. Sen tulinopeus oli 12 laukausta minuutissa ja ammuksen lähtönopeus 758 m/s. Tykin kantama oli 2 000 m. Panssaria läpäisevän ammuksen panssarinläpäisy oli 500 metrin etäisyydellä 140 mm ja 1 000 metrin etäisyydeltä 120 mm. Itse vaunu kärsi kuitenkin suorituskykynsä puolesta useista ongelmista. Vaunun huippunopeus oli vain 25 km/h tiellä ja 10 km/h maastossa. Toimintasäde oli 150 km tiellä ja 90 km maastossa. Paino rasitti vaunun jousitusta, joka yhdessä muidenmekaanisten osien kanssa oli altis rikkoutumisille.
Käyttö
Vuosien 1941 ja 1942 välillä Semovente da 90/53-vaunuja rakennettiin yhteensä 30 kappaletta. Vaunujen oli alun perin tarkoitus päätyä Itärintamalle, mutta lopulta suurin osa lähetettiin Sisiliaan. Siliassa tarvittiin kipeästi puolustajia Italian menetettyä huomattavan osan panssarivaunuistaan Pohjois-Afrikassa. Sisiliassa vuonna 1942 muodostetun X Raggruppamento Controcarron kalustossa oli 26 Semovente da 90/53-vaunua. Kaikki niistä menetettiin taisteluissa elokuuhun 1943 mennessä ja niiden merkitys jäi hyvin pieneksi. Yksi amerikkalaisten Sisiliassa valtaama vaunu päätyi Aberdeeniin Yhdysvaltojen Marylandissa, jossa sitä säilytetään edelleen.
Mäeküla järv
Mäeküla järv (myös Samblajärv) on Virossa Viljandimaalla Mulgin kunnassa Hirmukülassa, Mäekülassa ja Sudisten kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 64 hehtaaria ja se on 1,8 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Sen laskuoja on Vidva oja (Vidva jõgi), joka lähtee järven luoteispäästä ja laskee 12 kilometrin päässä sijaitsevaan Õisu järveen. Järven tulo-ojia ovat Ora oja, joka laskee järven eteläpäähän tekojärven kautta, ja Longi oja, joka laskee sen eteläpäähän Muti järvestä. Järven valuma-alueen laajuus on 20,2 neliökilometriä. Noin kolmen kilometrin pässä sijaitsee Veisjärv. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 2,9 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0013 kuutiokilometriä eli 1,3 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä ja rannat ovat metsää, jota niityt ja pellot katkaisevat. Järven eteläpuolelta sen ohittaa Karksin ja Anikatsin välinen maantie (seututie 193).
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluutensa vuoksi lämpötilakerrostu.
Järvi luokitellaan limnologisesti saman aikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.
Fiat 125
pienoiskuva|250x250px|Fiat 125 Special 1971 Fiat 125 (1967–1973) oli italialaisen Fiatin ylemmän keskiluokan 4-sylinterinen, takavetoinen automalli, joka kilpaili muun muassa Saab 99:n kanssa.
125:n alusta pohjautui vanhempaan Fiat 1300/1500 -malliin. Auton oli muotoillut Dante Giacosa. Kori oli kehitetty pääosin pidentämällä Fiat 124:n koria. Korin matkustamo-osa ja ovet olivat samat kuin 124:ssä. Fiat 125:n perusversiossa oli 124 Special T:n moottorista kehitetty, kahdella kannen yläpuolisella nokka-akselilla varustettu 90-hevosvoimainen 1,6-litrainen moottori ja nelivaihteinen käsivalintainen vaihteisto. Fiat 125 Specialissa (125 S) oli 100 hevosvoiman moottori ja tuohon aikaan harvinainen viisivaihteinen vaihteisto. Vuonna 1970 tuli saataville automaattivaihteisto. pienoiskuva|250x250px|Fiat 125 Familiar 1977 125:n seuraaja oli Fiat 132. Fiat 125:tä valmistettiin lisenssillä vielä vuoden 1973 jälkeenkin muun muassa Etelä-Amerikassa, Puolassa (FSO 125p) ja Egyptissä.
Suomen ajoneuvorekisterissä oli vuoden 1999 lopussa vain 30 kappaletta Fiat 125 -autoja, jotka oli rekisteröity vuosina 1968–1972. Fiatina auto oli selvästi kalliimpi (19 600 mk vuonna 1970) kuin vastaava Polski-Fiat/FSO 125p (14 960 mk). FSO 125p säilyi myynnissä Suomessa vielä pitkälle 1980-luvulle.
Leo Ruuskanen
Leo Ruuskanen on taiteilijanimimerkki, jonka takana on Elonkorjaajat-taiteilijaryhmän taiteilijoita ystävineen. Ensimmäinen Ruuskasen nimellä pidetty näyttely oli 1973 Galleria Halvoissa Huveissa. Hän osallistui myös Helsingin Taiteilijaseuran näyttelyyn, Valtion taidekilpailuun ja Nuorten näyttelyyn ja osallistui Elonkorjaajien yhteisnäyttelyihin. Hänelle on luotu persoona, jonka syntymävuosi on 1946.
Teokset maalattiin hyvin nopeasti Olli Lyytikäisen työhuoneella yhteisen ideoinnin pohjalta. Aloittaja loi oman näkemyksen, jota seuraavat sitten jatkoivat. 25 valmistuneesta teoksesta 21 asetettiin näytteille.
Ryhmän idea oli tehdä Ruuskasen kautta sellaista taidetta, jota he eivät muuten tekisi.
Taustalla ovat olleet ainakin seuraavat taiteilijat: Peter Widen, Philip von Knorring, Carl-Erik Ström, Ilkka-Juhani Takalo-Eskola, Olli Lyytikäinen, Janne Vainio, Antero Kare ja Tuomo Vartiainen.
Nimimerkin töitä on ollut vuonna 2014 esillä Salon taidemuseo Veturitallissa näyttelyssä Olli Lyytikäinen ja Elonkorjaajat.
Game of Thrones (5. tuotantokausi)
Kehitys
Game of Thronesin viides tuotantokausi perustuu kirjoihin Korppien kestit ja Lohikäärmetanssi. Sarjan luojat ja pääasialliset käsikirjoittajat, David Benioff ja D. B. Weiss, käsikirjoittavat kauden kymmenestä jaksosta seitsemän, kun taas Bryan Cogman käsikirjoittaa kaksi ja aiemmin apulaiskirjoittajana toiminut Dave Hill käsikirjoittaa yhden jakson. Ohjaajista vain David Nutter on työskennellyt sarjassa aiemminkin, ja uusia ohjaajia sarjassa on peräti neljä: Michael Slovis, Mark Mylod, Jeremy Podeswa ja Miguel Sapochnik, jotka ohjaavat kukin kaksi jaksoa.
Kuvaukset
Kauden kuvaukset aloitettiin heinäkuussa 2014 Belfastissa. Sevillan maakunnassa, Espanjassa kuvattiin Dorneen sijoittuvat kohtaukset. Cersei Lannisterin katumuskävely kirjasta Lohikäärmetanssi kuvattiin Dubrovnikn Stradun-kadulla, Kroatiassa.
Kauden kuvaukset päättyivät joulukuussa 2014.
Jälkituotanto
Juuri ennen kauden ensi-iltaa, sen neljä ensimmäistä jaksoa vuoti internetiin. Vain muutamaa päivää aikaisemmin jälkituotannosta vastuussa oleva tuottaja Greg Spence antoi haastattelun, jossa hän kertoi olevansa huolissaan mahdollisista vuodoista. HBO lähetti tuhansia varoituksia niille, jotka jakoivat vuotaneita jaksoja laittomasti.
Näyttelijät
Peter Dinklage esittää Tyrion Lannisteria, joka pakenee Essosiin paettuaan vankilasta ja murhattuaan isänsä. Lena Headey näyttelee hallitsevaa kuningatarta Cersei Lannisteria ja Nikolaj Coster-Waldau hänen kaksoisveljeään ser Jaimea. Emilia Clarke esittää Meereeniin kuningatarta Daenerys Targaryenia. Michiel Huisman näyttelee hänen rakastajaansa Daario Naharista, ja Nathalie Emmanuel hänen neuvonantajaansa Missandeita. Kit Harington esittää Jon Nietosta, Yövartion miestä. John Bradley näyttelee hänen ystäväänsä Samwell Tarlya ja Hannah Murray tämän mielitiettyä Neilikkaa. Aidan Gillen näyttelee lordi Petyr Baelishia, Laakson sijaishallitsijaa. Sophie Turner esittää Sansa Starkia, joka esiintyy Baelishin sisarentyttärenä Alayne Kivenä Laaksossa. Maisie Williams näyttelee hänen siskoaan Arya Starkia, joka matkaa laivalla Braavosiin. Natalie Dormer esittää lady Margaery Tyrellia. Stephen Dillane näyttelee kuningas Stannis Baratheonia, joka löytää itsensä Muurilta Kouransa Davos Merenverron (Liam Cunningham) ja neuvonantajansa lady Melisandren (Carice van Houten) kanssa. Kristofer Hivju on Tormund Jättiläisenturma, joka on vangittuna Mustalinnassa siellä käydyn taistelun jälkeen. Gwendoline Christie esittää Brienne Tarthia, joka on saanut tehtäväkseen löytää Sansa Stark. Jerome Flynn näyttelee ser Bronnia ja Iain Glen esittää ser Jorah Mormontia.
Viidennellä kaudella ensimmäistä kertaa esiintyvät hahmot paljastettiin San Diego Comic-Con 2014 -tapahtumassa. Alexander Siddig esittää Doran Martellia, Dornen hallitsijaa ja Oberynin veljeä. Toby Sebastian näyttelee hänen poikaansa prinssi Trystane Martellia ja Nell Tiger Free esittää Trystanen kihlattua prinsessa Myrcella Baratheonia. DeObia Oparei esittää Doran Martellin kaartinkapteenia Areo Hotahia. Oberyn Martellin äpärätyttäriä, hietakyitä, esittävät Keisha Castle-Hughes (Obara Hieta), Jessica Henwick (Nymeria Hieta) ja Rosabell Laurenti Sellers (Tyene Hieta). Jonathan Pryce näyttelee juuri valituksi tulluttua Kuninkaansataman uutta yliseptonia. Enzo Cilenti näyttelee yunkailaista entistä orjakauppiasta Yezzania. J. J. Murphy esittää ser Denys Mallisteria, joka kuuluu Yövartion vanhimpiin miehiin.
Kello (kaupunginosa)
thumb|240px|Lakkautetun [[Kellon rautatieaseman asemarakennus.]] Kello on Oulun kaupunginosa Kellon suuralueella entisen Haukiputaan kunnan alueella Pohjois-Pohjanmaalla. Kaupunginosa muodostettiin 1. tammikuuta 2013 kuntaliitoksen myötä.
Kaupunginosaan kuuluvat Holstinmäen, Kiviniemen, Virpiniemen, Takkurannan ja Pohjois-Kellon kylät ja alueet.
Kylän uskotaan saaneen nimensä kirkonkellosta. Vielä keskiajalla Kellon kylä oli suurempi kuin Haukiputaan kylä, ja kylässä oli oma kirkko. Hävitysretkillään venäläiset tuhosivat kirkon, ja uusi kirkko rakennettiin Kiiminkijoen suulle.
Liikenne
Alueen tärkeimmät tiet ovat seututie 847 eli niin sanottu Vanha nelostie sekä kauemmas kylästä linjattu valtatie 4. Valtatie 4 kulkee Kellon alueen ohitse moottoritienä.
Joukkoliikennettä hoitaa Oulun joukkoliikenne. Kellon lävitse kulkevat linja-autolinjat Iistä ja Haukiputaalta Ouluun.
Oulun ja Tornion välinen rautatie sivuaa Kellon kylää. Rautateiden henkilöliikennettä ei ole, ja Kellon rautatieasema on lakkautettu.
Uskonnolliset yhteisöt
Kellossa toimii evankelisluterilainen Haukiputaan seurakunta, joka jatkoi itsenäisenä kuntaliitoksen jälkeenkin, mutta osana Oulun seurakuntayhtymää. Varsinaista kirkkoa Kellossa ei ole, mutta alueella sijaitsee useita muita kirkkotiloja. Kristillistä toimintaa järjestetään muun muassa Kellon seurakuntakodissa sekä Isoniemen leirikeskuksessa (nyk. leirikeskus Loisto).
Lisäksi Suomen Raamattuopiston Säätiö omistaa Kellossa kristillisen loma- ja kurssikeskus Kellonkartanon, jonka jumalanpalveluksien järjestämisestä vastaavat useat eri herätysliikejärjestöt, kuten Pohjois-Pohjanmaan Kansanlähetys, Lähetysyhdistys Kylväjä, Oulun Rauhan Sana, Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys ja Suomen Raamattuopisto.
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä seudulla vaikuttaa vanhoillislestadiolaisuus ja sen paikallisorganisaatio Kellon Rauhanyhdistys. Muita kirkkokuntia edustaa Haukiputaan helluntaiseurakunta, jonka kokoustila sijaitsee Kellon keskustan pohjoispuolella. Jehovan todistajilla on Kellossa kaksi erillistä kokoustilaa: valtakunnansali sekä suurempi konventtisali, joka on Suomen kolmesta konventtisalista pohjoisin.
Eve (laulaja)
Eve, syntymänimeltään Eve Jihan Jeffers, (s. 10. marraskuuta 1978 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen raplaulaja ja näyttelijä. Eve otti käyttöönsä nimen "Gangsta" lukiossa, jossa kuului EDGP-nimiseen yhtyeeseen.
Musiikkiura
Työskenneltyään jonkin aikaa stripparina Eve palasi hip hop -musiikin pariin raptähti Ma$en kannustamana. Eve levytti kappaleen "Eve the Destruction", joka ilmestyi Bulworth-elokuvan soundtrackillä vuonna 1998. Levy-yhtiö Aftermath Records oli kuitenkin taloudellisissa vaikeuksissa, ja Eve jäi ilman sopimusta omasta albumista. Eve kuitenkin duetoi raplaulaja DMX:n kanssa remix-kappaleella "Ruff Ryders Anthem", joka nousi suosituksi. Even ensimmäinen single omalta sooloalbumilta, What Ya Want, nousi välittömästi hitiksi, ja esikoisalbumi Let There Be Eve... Ruff Ryders First Lady ilmestyi 1999 debytoiden Billboardin albumilistan ykkössijalla.
Subway Surfers
Subway Surfers on älypuhelimille tehty päättymätön juoksupeli.
Pelaaminen
Subway Surfersissa pelaajan tehtävä on juosta rautatieaseman vartijaa ja hänen koiraansa karkuun junaraiteilla keräten samalla kolikoita. Pelaajan tavoitteena on saada mahdollisimman paljon pisteitä juoksemalla mahdollisimman pitkälle. Pelaaja liikkuu juostessaan kolmen eri junaraiteen välillä, ja hän voi vaihtaa raidetta aina kun eteen tulee este. Raiteen vaihdon lisäksi pelaaja voi liikkua myös hyppimällä. Esteitä pelissä ovat mm. junavaunut ja erisuuruiset aidat. Peli päättyy, kun pelaaja törmää esteeseen ja sen myötä jää kiinni vartijalle. Pisteiden keräämisen lisäksi pelissä on tehtäviä (Missions), jotka parantavat jokaisen pelin lopussa saatavaa pistetulosta pistekertoimella. Nämä tehtävien kautta hankitut pistekertoimet ovat pysyviä, ja kasvavat 30-kertaiseksi saakka.
Eve (laulaja)
Musiikkiura
Seuraava albumi, vuoden 2001 Scorpion, sai hyvät arvostelut, ja sitä myytiin noin 1,5 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Ensimmäinen single "Who's That Girl?" korosti Even uraa raplaulajana, ja Gwen Stefanin kanssa duetoitu "Let Me Blow Your Mind" nousi suureksi hitiksi yltäen Billboard-listan sijalle 2. Kappale voitti Grammy-palkinnon parhaasta rap-duetosta.
Subway Surfers
Pelin hahmot
Valtaosa pelin hahmoista voidaan ostaa pelin sisäisillä kolikoilla ja avaimilla. Joitakin hahmoja on avattavissa myös yhdistämällä peli Facebook-tunnuksiin. Facebookiin yhdistämällä pelaaja voi myös kilpailla Facebook-kavereitaan vastaan. Pelissä on myös muita rajoitetusti ostettavia hahmoja. Jotkin pelin hahmoista voi saada vain keräämällä pelin mysteeriboxeista saatavia esineitä. Hahmoille voi myös ostaa erilaisia asuja.
Eve (laulaja)
Musiikkiura
Even kolmas albumi, Eve-Olution, ilmestyi kesällä 2002, ja sen paras sijoitus Billboard-listalla oli kuudes. "Gangsta Lovin'", albumin ensimmäinen single ja duetto Alicia Keysin kanssa menestyi hyvin.
Subway Surfers
Power-upit
Pelissä on erilaisia power uppeja, jotka muuttavat pelin sisäisiä toimintoja hetkellisesti. Niitä ovat muun muassa:
Eve (laulaja)
Musiikkiura
Vuonna 2004 Eve vieraili Gwen Stefanin hitillä "Rich Girl", josta tuli menestys ympäri maailmaa. Billboard Hot 100 -listalla sen paras sijoitus oli seitsemäs. Samana vuonna hän ja Amerie levyttivät yhteisen duettonsa "1 Thing", josta tuli myös menestys.
Näyttelijänura
Eve on esiintynyt elokuvassa xXx Vin Dieselin kanssa ja elokuvissa Barbershop ja Barbershop 2 Ice Cuben kanssa. Muita roolisuorituksia ovat olleet Queen Latifahin kanssa näytelty The Cookout -elokuva ja The Woodsman -elokuva Kevin Baconin kanssa.
Vuodesta 2003 vuoteen 2006 Eve esiintyi TV-sitcomissa Eve. Sarjaa nähtiin UPN-kanavalla.
Rahvas (aikakauslehti)
Rahvas oli Perussuomalaiset Nuoret ry:n julkaisema kansallismielinen aikakauslehti. Lehteä ilmestyi 4–5 numeroa vuodessa vuosina 2013–2019.
Rahvaassa käsiteltiin yhteiskunnallisia aiheita kansallismielisestä näkökulmasta. Lehti postitettiin maksutta jokaiselle Perussuomalaisten Nuorten jäsenelle. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin vuonna 2013.
Rahvaan päätoimittajina ovat toimineet Simon Elo (2013−2014), Sebastian Tynkkynen (2015−2016), Toni Ahva (2017) ja Liina Isto (2017–2019).
Vuonna 2015, Charlie Hebdon iskun jälkeen, Rahvas järjesti pilapiirroskilpailun, jonka aiheena oli islam. Kilpailu oli avoin kaikille. Voittajalle luvattiin 200 euron palkkio ja voittoisan piirroksen kerrottiin pääsevän Rahvaan kanteen. Turvallisuussyistä kilpailu kuitenkin keskeytettiin eikä lehden seuraavan numeron kannessa julkaistu pilakuvaa.
Maaliskuussa 2020 Perussuomalaiset rp lopetti yhteistoiminnan Perussuomalaiset Nuoret ry:n kanssa. Sen jälkeen Rahvasta ei ole painettu yhtäkään numeroa.
Memories of Murder
Memories of Murder oli Bong Joon-ho'n toinen kokopitkä elokuva, ensimmäisen olleen vuoden 2000 Barking Dogs Never Bite. Elokuva perustuu samaa tapausta käsittelevään Kim Kwang-rim'n näytelmään Come to See Me, jonka ovat sovittaneet käsikirjoitukseksi Bong Joon-ho ja Shim Sung-bo. Elokuva on saanut ylistystä sen tunnelmasta, kuvauksesta, leikkauksesta, musiikeista, Song Kang-ho'n roolisuorituksesta sekä Bong Joon-ho'n ohjauksesta ja käsikirjoituksesta. Elokuva on saanut yhteensä kolmekymmentä palkintoa, ja sitä pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista eteläkorealaisista elokuvista.
Eve (laulaja)
Yksityiselämä
Eve on yhdistetty useasti Teodorín Nguema Obiangiin, joka on Päiväntasaajan Guinean diktaattorin perijä. Vuonna 2003 alastonkuva Evestä ja toisesta naisesta vuoti internetiin, mutta Eve selitti sen liittyvän entiseen työhönsä stripparina. Vuonna 2005 Even vanhempi seksivideo levisi internetissä, ja laulaja turvautui lakiin yrittäessään saada sen pois internetistä.
Singlet
Albumilta Scorpion:
Albumilta Eve-Olution:
Albumilta Here I Am:
Zoë Akins
Zoë Byrd Akins (30. lokakuuta 1886 Humansville, Missouri – 29. lokakuuta 1958 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Pulitzer-palkittu näytelmäkirjailija, kirjailija ja runoilija.
Missourin Humansvillessa syntynyt Akins kasvoi Saint Louisissa, jossa hän myös opiskeli. Hän kävi koulua myös Illinoisin Godfreyssa. Kun Akins valmistui vuonna 1903, hän alkoi kirjoittaa näytelmiä ja runoutta sekä työskennellä kriitikkona monissa sanomalehdissä. Hänen ensimmäinen merkittävä draamanäytelmänsä oli Papa (1914), jota esitettiin Broadwaylla lyhyen aikaa vuonna 1919. 1920-luvulla hänen Broadway-näytelmiään alettiin filmatisoimaan mykkä- ja lopulta äänielokuviksi.
Akinsin komedianäytelmä The Greeks Had a Word for It (1930) oli hänen ensimmäinen menestysnäytelmänsä vuosiin, ja näytelmä filmatisoitiin myöhemmin kahdesti. 1930-luvulla Akins alkoi laatia käsikirjoituksia elokuviin. 1930-luvun alussa hän teki käsikirjoitukset muun muassa elokuviin Sarah and Son (1930) ja Viattomuuden kukka (1933). Vuonna 1935 Akins voitti Pulitzer-palkinnon draamanäytelmästään Nainen naista vastaan. Vuonna 1953 Jean Negulesco ohjasi komediaelokuvan Kuinka miljonääri naidaan Akinsin näytelmän The Greeks Had a Word for It pohjalta. Uransa lopulla Akins laati käsikirjoituksia moniin televisio-ohjelmiin. Zoë Akins oli aviossa englantilaisen puku- ja lavastesuunnittelija Hugo Rumboldin (1884–1932) kanssa. Akins kuoli 71-vuotiaana vuonna 1958.
Kiropraktiikka
pienoiskuva| thumb|Ihmisen selkäranka William Cheseldenin teoksesta Osteographia, or The anatomy of the bones. Kiropraktiikka (, hoitaa käsillä) on nikamien manipulaatioon perustuva hoitomuoto, jossa diagnosoidaan, hoidetaan ja ennaltaehkäistään ihmisen tuki- ja liikuntaelinten, erityisesti selkärangan, toimintahäiriöitä muuttamalla selkärangan liikeratoja mahdollisimman symmetriseksi.
Kiropraktiikan teoreettinen pohja perustuu pseudotieteellisiin käsityksiin , mutta se parantaa tästä huolimatta alaselkäpotilaiden toimintakykyä hiukan tavanomaisia hoitoja paremmin. Kiropraktista hoitoa tarjotaan myös muihin tuki- ja liikuntaelinperäisiin kipuihin, kuten jännityspäänsärkyyn sekä migreeniin, kuukautiskipuihin, ja ruuansulatushäiriöihin.
Saralammi (pohjoinen)
Saralammi, tai myös Saralampi , on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Rasinperän kylän lähellä sijaitseva lampi. Samalla paikalla on kaksi saman nimistä lampea, joista tämä on niistä pohjoisempi lampi.
Kiropraktiikka
Kiropraktiikkaa harjoittaa arviolta 90 000 kiropraktikkoa 70 maassa ja sen asema on kehittyneissä maissa useimmiten säädeltyä. Maailman terveysjärjestö WHO on antanut kiropraktiikan peruskoulutusta ja turvallisuutta koskevat suositukset, joissa se toteaa, että taitavasti ja asianmukaisesti käytetty kiropraktiikka on turvallista ja tehokasta monien terveysongelmien ehkäisyssä, ja se voisi olla potentiaalinen ja kustannustehokas hermoston sekä tuki- ja liikuntaelinsairauksien hoitomuoto.
Suomessa oli vuonna 2005 noin 40 laillistettua kiropraktikkoa, ja heitä edustaa Kiropraktikkojen maailmanliitto WFC:hen (World Federation of Chiropractic) kuuluva Suomen Kiropraktikkoliitto.
Saralammi (pohjoinen)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Kiropraktiikka
Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto Valvira myöntää kiropraktikon ammattinimikkeen 4–6-vuotisen alan yliopistotutkinnon suorittaneille. Kiropraktikot ovat terveydenhuollon ammattihenkilöistä annetun lain ja asetuksen tarkoittamia terveydenhuollon ammattihenkilöitä, jotka merkitään terveydenhuollon ammattihenkilöiden keskusrekisteriin eli Terhikkiin.
Suomessa toimivat kiropraktikot ovat valmistuneet Euroopassa tai Yhdysvalloista. Kiropraktikoksi voi valmistua kuudesta eurooppalaisesta yliopistosta, joista kaksi sijaitsee Britanniassa ja yksi Sveitsissä, Ranskassa, Tanskassa ja Norjassa kussakin.
Kiropraktikon ammattinimike muuttui Suomessa vuonna 2008 lain suojaamaksi eli laillistetuksi ammattinimikkeeksi, mutta kiropraktisen hoidon kustannukset eivät ole edelleenkään Kela-korvausten piirissä. Norjassa ja Tanskassa on eri tilanne, koska julkinen terveydenhuolto lähettää siellä tuki- ja liikuntaelinpotilaat ensimmäiseksi kiropraktikon suoravastaanotolle arvioitaviksi.
Kiropraktiikka on vakiintunut sekä julkisessa että yksityisessä terveydenhuoltojärjestelmässä myös Kanadassa, Yhdysvalloissa, Australiassa, Isossa-Britanniassa, Uudessa-Seelannissa ja Sveitsissä.
Kiropraktiikan perinteisenä teoriana on ollut, että selkärangan toimintahäiriöt vaikuttavat hermoston välityksellä ihmisen kokonaisterveyteen. Tutkimusnäyttöä on saatu kuitenkin lähinnä vain alaselkäkivun lievittämisestä, minkä vuoksi sitä suositellaan eurooppalaisessa hoitosuosituksessa hoitovaihtoehdoksi sekä akuuttiin että krooniseen selkäsärkyyn potilaille, joilla ei ole vakavaa selkäsairautta tai leikkaushoidon aihetta.
Kiropraktisen hoidon tavoitteena on etsiä selkärangan huonoiten liikkuvat alueet, minkä jälkeen rangan liikkuvuus pyritään tasapainottamaan mahdollisimman symmetriseksi esimerkiksi kiropraktisella hoitopöydällä tuotettujen nytkähdysten avulla.
Kiropraktinen käsittely poistaa selästä liikehäiriöitä aiheuttavia fasettilukkoja ja kiropraktisia subluksaatioita. Fasettilukko syntyy siitä, että nivel on lukkiutunut johonkin asentoon osittain tai täysin siten, että sen fysiologinen liike on rajoittunutta. Kiropraktisella subluksaatiolla tarkoitetaan puolestaan nivelen toimintahäiriötä, jossa nivelen liike ja/tai muu fysiologinen toiminta on muuttunut, vaikka nivelpintojen välinen kontakti on normaali. Kiropraktisen subluksaation määritelmä poikkeaa subluksaation lääketieteellisestä määritelmästä, jonka mukaan subluksaatio tarkoittaa niin suurta paikoiltaan siirtymistä, että se näkyy staattisten kuvantamismenetelmien avulla.
Fasettilukkojen syyt ja seuraukset
Selkänikamien väliset fasettinivelet saattavat juuttuvat toisiinsa kiinni, jos niihin kohdistuu nikamia yhteen puristavaa kuormitusta. Tällöin nikamavälien nestekierto heikkenee, mikä saa fasettinivelet kuivumaan kiinni toisiinsa. Ylempänä sijaitsevan selkänikaman kuuluisi liukua alempana sijaitsevan päälle selkää taivutettaessa, mutta fasettilukko estää tämän, mikä vähentää selän taipumista.
Lantion virheasennon aiheuttama alaselän fasettilukko on fasettilukoista yleisin, koska lantion virheasento vinouttaa ja puristaa selkärangan alinta nikamaa.
Historiaa
thumb|Daniel David Palmer. thumb|Daniel David Palmerin vuonna 1897 perustama kiropraktiikka opettava oppilatos Palmer College of Chiropractic. D. D. Palmer kehitti kiropraktiikan 1890-luvulla, ja hänen poikansa B. J. Palmer vauhditti sen levittämistä 1900-luvulla. D. D. Palmer oli itseoppinut parantaja, jolla ei ollut lääketieteellistä koulutusta. Ennen oman hoitomuotonsa kehittämistä hän oli perehtynyt parantamiseen magneettien avulla. 18. syyskuuta 1895 Palmer käsitteli selkärankaa Harvey Lillardilla, joka oli ollut osittain kuuro siitä asti, kun oli tuntenut "jonkin pettävän selässään", ja käsittely vaikutti parantaneen Lillardin. Toinen Palmerin potilas kärsi sydänvaivoista ja jälleen selkärangan käsittely vaikutti poistaneen vaivan. Vuoden kuluessa tästä Palmer oli avannut jo ensimmäisen "kiropraktiikaksi" nimeämäänsä hoitomenetelmää opettavan koulun.
Palmer piti kiropraktiikkaa osin uskonnollisena oppina. Vuonna 1911 lähettämässään kirjeessä hän toteaa: "meillä täytyy olla uskonnollinen johtaja, perustaja, aivan kuten Kristus, Muhammed, Jo. Smith, rouva Eddy, Martti Luther ja muut uskontojen perustajat. Minä olen tuo alkulähde. Minä olen kiropraktiikan tieteellisen, taiteellisen, filosofisen ja uskonnollisen puolen perustaja." . Palmer myös väitti saaneensa henkimaailman kautta inspiraatiota kiropraktiikan filosofiasta ja käytännöistä Jim Atkinson -nimiseltä edesmenneeltä lääkäriltä.
Aina 1800-luvun lopulta nykypäivään kiropraktiikka on ollut vastakkainasettelussa joidenkin lääketieteen harjoittajien kanssa. Subluksaatio ei perustu lääketieteeseen. Yhdysvalloissa on kiistaa aiheuttanut myös joidenkin kiropraktikoiden torjuva suhtautuminen rokotuksiin. Yhdysvaltalainen lääkäreiden ammattijärjestö American Medical Association kutsui kiropraktiikkaa "epätieteelliseksi kultiksi" ja boikotoi sitä aina vuoden 1987 oikeusjuttuun saakka, jossa lääkäreiden ammattijärjestö todettiin syylliseksi järjestelmälliseen toimintaan, jolla yritettiin vaikeuttaa lääkäreiden ja kiropraktikoiden yhteistyötä.
Ensimmäiset Doctor of Chiropractic -tutkinnon suorittaneet kiropraktikot tulivat Suomeen 1920-luvulla ja työskentelivät pääsääntöisesti Pohjanmaalla, jossa väestö oli siirtolaisuuden kautta tutustunut kiropraktiikkaan. Suomen Kiropraktikkoliitto perustettiin 2. marraskuuta 1977 ajamaan ammattikunnan asemaa. Suomen Kiropraktikkoliitto hyväksyy jäsenikseen vain kansainvälisen, CCE-akreditoidun koulun, myöntämän tutkinnon suorittaneita kiropraktikkoja.
Subluksaatioteoria
Daniel Palmerin 1890-luvulla kehittämän teorian mukaan niin sanottu kiropraktinen subluksaatio eli nikamien virheasentojen aiheuttama selkärangan tai hermoston toimintahäiriö häiritsee elimistön toimintoja ja sitä itsesäätelyä, jonka avulla elimistö korjaa kudoksiaan ja sopeutuu ulkoisen tai sisäisen ympäristön muutoksiin. Palmer käytti tästä itsesäätelyjärjestelmästä termiä "kehon luontainen älykkyys". Palmer uskoi, että 95 prosenttia sairauksista aiheutui selkärangan virheasennoista ja loput muiden nivelten virheasennoista.
Vaikka kiropraktikoilla on erilaisia näkemyksiä, kaikkia kiropraktikoita yhdistää näkemys siitä, että selkäranka ja terveys ovat toisiinsa yhteydessä hermoston kautta Vuonna 2007 Isossa-Britanniassa kiropraktikkojen keskuudessa tehdyn kyselytutkimuksen mukaan 76 prosenttia vastaajista piti subluksaatioteoriaa tärkeänä ja keskeisenä osana kiropraktiikkaa.
T. J. Kaptchuk ja D. M. Eisenberg jakoivat kiropraktikot kahteen ryhmään 1900-luvun lopussa. Enemmistö kiropraktikoista uskoi, että subluksaatio oli vain yksi sairauksien aiheuttaja muiden joukossa. He saattoivat tarjota potilailleen manipulaatiohoidon lisäksi myös esimerkiksi fyysisiä harjoitteita, hierontaa, lisäravinteita, akupunktiota ja homeopatiaa.
Pieni vähemmistö uskoi Palmerin tavoin, että subluksaatio olisi sairauksien tärkein taustatekijä. He korostivat Kaptchukin ja Eisenbergin mukaan niin sanottua vitalismia ja kehon itsesäätelyjärjestelmää. Kaptchukin ja Eisenbergin mukaan kyseisellä pienellä vähemmistöllä oli viime vuosisadan lopussa paljon vaikutusvaltaa kiropraktikkojen ammattikunnan sisällä
Joukko kiropraktikkoja julkaisi vuonna 2001 tutkimuksen, jonka mukaan suurimpien pohjoisamerikkalaisten kiropraktikkojärjestön potilasesitteistä 82 % sisälsi tieteellisesti todistamattomia väitteitä kiropraktiikan vaikuttavuudesta. Tämä oli heidän mukaansa ongelmallista, koska se vahvisti kiropraktiikan julkista kuvaa tieteen ulkopuolella toimivana ammattikuntana.
Britannian kiropraktikkoyhdistys haastoi brittiläisen toimittajan ja kirjailijan Simon Singhin oikeuteen kunnianloukkauksesta tämän vuonna 2008 The Guardian -lehdessä esittämän kommentin vuoksi. Singh totesi artikkelissaan, että "vaikka nykyaikaisten kiropraktikkojen voisi olettaa rajoittuvan vain selkävaivojen hoitoon, todellisuudessa heillä on edelleen varsin pöhköjä ajatuksia". Singh kuitenkin voitti oikeusjutun ja totesi voiton jälkeen Wired-lehdelle antamassaan haastattelussa, että "..joskus jopa yksinkertaisten totuuksien esittäminen (kuten se, ettei ole olemassa luotettavaa näyttöä siitä, että kiropraktiikka hoitaisi astmaa lapsilla) herättää vihaa tieteen vastustajien joukossa".
Kiropraktinen hoito
Kiropraktinen hoito selässä tai muualla sijaitsevien nivelten manipulointia käsillä tai hoitopöydän avulla. Hoitoon voi kuulua lisäksi liikuntaan ja elämäntapoihin liittyviä ohjeita.
Kiropraktisessa hoidossa potilaat aluksi haastatellaan. Haastattelun yhteydessä pyritään selvittämään mahdollisimman tarkasti vaivan syy ja muu terveyshistoria, kuten lääkitys, sairaudet ja mahdolliset leikkaukset. Ryhtianalyysissä etsitään mahdollisia ryhtivirheitä, jotka voivat pitkittyessään johtaa erilaisiin ongelmiin lisäksi erilaisilla testeillä tutkitaan nivelten, lihasten, nivelsiteiden ja hermoston toimintaa. Haastattelun ja tutkimusten perusteella kiropraktikko tekee potilaalle hoitosuunnitelman, joka sisältää potilaan oireiden alkuperän, hoitojen määrän ja ohjeet vaivojen ennaltaehkäisyyn. Varsinaisia kiropraktisia hoitotekniikoita on useita ja kiropraktikko valitsee niistä tilanteeseen parhaiten sopivan.
Hoitoaiheet
Selkärangan manipulaatiohoitoja ei tulisi antaa tapauksissa, joissa diagnoosi on epäselvä tai potilaalla on todettu :
Koulutus
Kiropraktikon koulutus kestää keskimäärin viisi vuotta. Täysipäiväisen opiskelun, tenttien sekä hyväksytyn lopputyön lisäksi koulutus edellyttää vuoden pituisen klinikkaharjoittelun. Koulutus vastaa ensimmäisen 2-3 vuoden osalta lääkärikoulutuksen vaatimuksia pääaineina muun muassa anatomia, fysiologia, patologia ja radiologia. Esimerkiksi Tanskassa Odensen yliopistossa kiropraktiikan opiskelu tapahtuu kolmen ensimmäisen vuoden aikana yhdessä lääketieteen opiskelijoiden kanssa. Suomalaisilta hakijoilta sisäänpääsyvaatimuksena kyseisessä yliopistossa on ylioppilastutkinto ja kielikoe, joiden lisäksi voidaan vaatia henkilökohtaista haastattelua.
Hoidon tehokkuus ja turvallisuus
Yhden nivelen manipulaatiohoidolla pystytään toisinaan poistamaan selkäkipu kokonaan. Tällöin on kyse yleensä siitä, että hoito annetaan jo aivan kivun alkuvaiheessa. Vuonna 2019 julkaistun laajan tutkimuskatsauksen mukaan kiropraktisella hoidolla on alaselkäkivussa tavanomaisia hoitoja vastaavaa kipua lyhyellä aikavälillä lievittävää vaikutusta. Sillä on kuitenkin hiukan enemmän potilaan toimintakykyä parantavaa vaikutusta. Katsaus perustui 47 aiheesta julkaistuun tutkimukseen. Vuonna 2006 ja 2011 julkaistujen tutkimusyhteenvetojen mukaan kiropraktinen hoito ei tehoa kuitenkaan valtaosaan niskakivuista, päänsäryistä, kuukautiskivuista, koliikista, astmasta tai niskaperäisistä päänsäryistä. Kiropraktinen hoito on pääasiallisesti turvallista taitavasti ja asiallisesti käytettynä, vaikkakin harvoissa tapauksissa manipulaatiolla voi olla vakavia terveydellisiä komplikaatioita.
Niskan manipulaation suurin riski liittyy nikamavaltimoiden vaurioihin, jotka voivat aiheuttaa verenkiertohäiriöitä, tajunnan menetyksiä, halvaantumisia ja jopa potilaan kuoleman. Näitä haittoja on raportoitu Suomessakin useita, minkä vuoksi niskapotilaille, ei suositella manipulaatiohoitoa. Manipulaatiohoitojen antajat ovat ryhtyneet käyttämään kaularangan valtimoiden toiminnan testausta, vaikka testien käyttökelpoisuus ei ole kovinkaan hyvä ja osa asiantuntijoista vastustaa niitä liian epäluotettavina.
Kritiikki
Joidenkin mielestä kiropraktiikka on näennäistieteellinen hoitomuoto. Esimerkiksi Suomen skeptikkojen yhdistys Skepsis niputti kiropraktiikan vuonna 2006 yhteen henkiparannuksen ja enkelienergian kanssa.
Osa lääketieteen edustajista nimitti kiropraktiikkaa uskomuslääkinnäksi vielä 2000-luvun alussa. Lääkäriliiton vuonna 2016 laatiman kyselyn mukaan ainoastaan kaksi prosenttia suomalaisista lääkäreistä vastusti akupunktiohoitoja. Yli viidennes oli valmis jopa harkitsemaan niiden laajempaa lääketieteellistä käyttöä ja viisi prosenttia ei osannut ilmaista kantaansa.
A. William Hoglund
Arthur William "Bill" Hoglund (4. syyskuuta 1926 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat – 1. toukokuuta 2008 Fort Lauderdale, Florida, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen professori ja amerikansuomalaisten vaiheiden tutkija.
Hoglund vietti lapsuutensa New Yorkin osavaltion amerikansuomalaisessa maaseutuyhteisössä, josta hänen vanhempansa ostivat maatilan. Hän opiskeli Cornellin yliopistossa ja Wisconsinin yliopistossa ja väitteli 1957 Wisconsinin yliopistossa aiheenaan Finnish Immigrants in America: 1880–1920. Hoglund työskenteli Connecticutin yliopistossa 1961–1997, viime vaiheissa historian professorina. Hän oli keväällä 1998 Suomen tutkimuksen vierailevana professorina Minnesotan yliopistossa. Hän keräsi amerikansuomalaisista tutkimusaineistoa, joka on tallennettu Minnesotan yliopiston siirtolaisuustutkimuskeskukseen Immigration History Research Centeriin.
Hoglundille myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki 2004.
ATR
pienoiskuva|ATR 72. pienoiskuva|ATR 72-500, Air Dolomiti
Ranskalainen Aérospatiale (nykyisin osa EADS:ia) ja italialainen Aeritalia (nykyisin Finmeccanican tytäryhtiö Alenia Aeronautica) perustivat yhteenliittymän vuonna 1981. Sen tehtaat sijaitsevat Napolin lähellä, jossa tehdään runko ja pyrstö ja Bordeaux’ssa, jossa EADS Sogerma Services valmistaa siivet sekä Toulousessa, missä tapahtuu kokoonpano. Joitakin osia rungosta valmistetaan Xianissa, Kiinan kansantasavallassa.
Brunolf Baade
Brunolf Baade (15. maaliskuuta 1904, Berliini – 5. marraskuuta 1969) oli saksalainen lentokoneinsinööri.
ATR
Lentokoneet
ATR-yhteenliittymä on suunnitellut ja valmistaa kahta suosittua syöttöliikennekonetta, jotka ovat ATR 42 (vuodelta 1981, sertifiointi 1985) ja ATR 72 (vuodelta 1988). Molemmat ovat yläsiipisiä potkuriturbiinikoneita. Koneiden tyyppinumero kertoo matkustajakapasiteetin. ATR 72:n ensiasiakas oli suomalainen Karair. Koneita on tehty noin 600 kappaletta. 78-paikkaisen ATR 82 -koneen suunnittelu keskeytettiin vuonna 1996.
Brunolf Baade
Brunolf Baade opiskeli Berliinin ja Münchenin teknillisissä korkeakouluissa. Hän työskenteli Yhdysvalloissa Acron Airships -yrityksessä ilmalaivojen suunnittelijana 1930-luvulla. Vuonna 1936 hän palasi Saksaan ja toimi Dessaussa Junkersin suunnittelutoimiston päällikkönä. Hän osallistui Junkers Ju 88, Junkers Ju 188, Junkers Ju 288, Junkers Ju 388 ja Junkers Ju 287 -lentokoneiden suunnitteluun. Keväällä 1945 hän siirtyi Neuvostoliittoon, jonka toimeksiannosta hän käynnisti Junkersin toimintaa. Hän suunnitteli Ju 287 -koneen pohjalta suihkupommikoneen OKB-1 EF 131. Baade johti EF 131:n kehittämistä Alexejev 150 -koneeksi.
Hän palasi Saksan demokraattiseen tasavaltaan vuonna 1954. Hänestä tuli DDR:n lentokoneteollisuuden pääsuunnittelija. Kun Elbe Flugzeugwerke lopetti toimintansa vuonna 1961, hän ryhtyi johtamaan Kevytrakennetekniikan instituuttia.
Peter Singer
thumb|Peter Singer vuonna 2017. Peter Albert David Singer (s. 6. heinäkuuta 1946 Melbourne) on australialainen filosofi. Hän on toiminut bioetiikan professorina Princetonin yliopiston Center for Human Values -keskuksessa vuodesta 1999. Singer on toiminut myös filosofian professorina Monash-yliopistossa Melbournessa. Hänen eritysalaansa on käytännöllinen filosofia ja eettinen näkökulmansa utilitarismi, erityisesti preferenssiutilitarismi.
Singer on toimittanut myös kokoomateoksia. A Companion to Ethics (Oxford: Blackwell, 1991) sisältää lyhyitä artikkeleita kaikista moraaliajattelun puolista.
Tausta
Singerin juutalaiset vanhemmat muuttivat Australiaan Wienistä vuonna 1938 Anschlussin jälkeen. Singerin isovanhemmista kolme menehtyi holokaustissa. Singer varttui Melbournessa ja opiskeli Melbournen yliopistossa. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon historiassa ja filosofiassa vuonna vuonna 1967 ja maisterin tutkinnon filosofiassa vuonna 1969, minkä jälkeen hän jatkoi opintojaan Oxfordin yliopistossa 1969–1971. Singer toimi filosofian luennoitsijana Oxfordissa 1971–1973. Siellä hän myös ryhtyi kasvissyöjäksi kyseenalaistettuaan oman lihansyöntinsä moraalisuuden.
Vuosina 1973–1974 Singer toimi vierailevana professorina New Yorkin yliopistossa. Siellä hän kirjoitti tunnetuimman ja vaikutusvaltaisimman teoksensa Animal Liberation: A New Ethics for Our Treatment of Animals (1975). Vuosina 1975–1976 Singer toimi luennoitsijana La Troben yliopistossa Australiassa. Vuonna 1977 hänet nimitettiin Monash-yliopiston filosofian professoriksi.
Vuonna 1996 Singer pyrki vihreän puolueen ehdokkaana Australian senaattiin.
Eläinten vapautus
Animal Liberation (suom. Oikeutta eläimille) on monen kasvissyöjän ja vegaanin eettinen perustelu näkemyksilleen, ja yksi eläinten oikeusliikkeen määrittäviä vaikutteita. Kirjassa Singer argumentoi spesismiä eli lajisortoa vastaan todeten, ettei rationalistinen etiikka voi lähteä ihmisen erityisoikeuksista muihin lajeihin nähden. Vaikka teos on suomennettu nimellä "Oikeutta eläimille", Singer ei kannata eläinten oikeuksia, vaan lähestyy asiaa utilitaristisesta näkökulmasta. Singerin ajattelussa eläimet pitää ottaa huomioon, koska ne kykenevät kärsimään. Hän siis päätyy puolustamaan eläimiä lähtemällä liikkeelle utilitarismin perusajatuksesta minimoida kärsimys.