cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Väestönvaihto
Arvioita
Uuden Suomen päätoimittaja Jenni Tammisen mukaan Riikka Purra on puhunut väestönvaihdoksesta tai -muutoksesta eli muotoillut sanansa niin, ettei hän myötäile salaliittoteoriaa. Sen sijaan ”vaihdoksen voi selittää olevan enemmänkin kehityssuunta, jonka muun muassa maahanmuuttopolitiikka mahdollistaa.” Kyseisen sanan käyttö on silti samaan aikaan tietoinen signaali. Tämä on Tammisen mukaan samaa kaksoisviestintää, joka nostettiin esiin perussuomalaisten Vilhelm Junnilan ministerieron yhteydessä. Kaksoisviestintä mahdollistaa esimerkiksi politiikan tutkija Johanna Vuorelman mukaan eri yleisöjen puhuttelun samanaikaisesti. Omille kannattajille voi välittää silmäniskun, muille asianmukaiselta vaikuttavan viestin. Tätä viestintätyyliä on Vuorelman mukaan usein vaikea tunnistaa politiikan journalismissa.
Perussuomalaisten retoriikkaa tutkinut dosentti Tuija Saresma kommentoi haastattelussa, että Mari Rantasen esittämä retoriikka on äärioikeiston käyttämien salaliittoteorioiden mukaista. Saresman mukaan voidaan kysyä, onko tällainen viestijä puolueeton ministerinä, jonka alaan kuuluu muun muassa äärioikeistolaisen terrorismin ennaltaehkäisy. Saresma ei pidä ministereiden irtisanoutumista teorioista uskottavana, koska heidän oma viestintänsä on silti väestönvaihtoteorian oppien mukaista. Saresman mukaan kyse ei ole teorioihin uskomisesta, vaan niiden käyttämisestä radikaalien äänestäjien pitämiseksi mukana. Samanaikainen kielto ja kannatus on esimerkki perussuomalaisten kaksoisviestinnästä.
Politiikan tutkija Emilia Palosen mukaan Riikka Purra halusi Orpon hallituksen ministerivalinnoillaan varmistaa sen, että äärioikeisto pääsee valtaan. Palosen mukaan äärioikeiston tavoitteena on valtavirtaistaa rasistista ajattelua. Tutkijatohtori Yannick Lahden mukaan Riikka Purran ja Mari Rantasen puheet normalisoivat rasistista ajattelua. Lahden mukaan on kyse ei ole vain perussuomalaisten kaltaiseen radikaalin oikeistopopulistiseen puolueeseen liittyvästä ilmiöstä. Jos maltilliset oikeistopuolueet kuten kokoomus eivät aseta rajoja, se normalisoi äärioikeistolaista keskustelua.
Kielitieteilijä Janne Saarikivi kirjoitti Ylen kolumnissaan, että kun oikeistopopulistit puhuvat väestönvaihdosta, se on tapana kuitata vihamieliseksi salaliittoteoriaksi. Tosiasia on silti, että väestö vaihtuu. Suomessa kuolee vuosittain yli 20 000 henkeä enemmän kuin syntyy ja maahanmuuton lakkaaminen lamauttaisi terveydenhuollon ja tuotannon. Saarikiven mukaan massiivinen maahanmuutto muuttaa koko yhteiskunnan ja Suomesta tulee sen myötä monikielinen, moniuskontoinen ja monikuplainen. Väitöskirjatutkija Niki Sopasen mukaan sillä on merkitystä, millaisia termejä poliitikot käyttävät ja miten. Vaikka maahanmuuttajia on Suomessa vähän, on mahdollista, että invaasio-kertomus valtavirtaistuu. Niko Pyrhösen mukaan väestönmuutoksiin ei viitata väestönvaihtona missään tieteellisessä tutkimuksessa. Käsite on vakiintunut vain salaliittoteorian nimityksenä.
Vihapuhe
Encyclopædia Britannican artikkelin kirjoittajan Brian Duignanin mukaan väestönvaihtoteoria on saanut osakseen laajaa arvostelua. Salaliittoteorian mukaan ei-valkoiset siirtolaiset ja heidän maahanmuuttoaan väitetysti ohjaavat juutalaiset ovat uhka valkoisten olemassaololle ja tämä ohjaa rasistiseen väkivaltaan. Yhdysvalloissa ja muissa maissa useat joukkomurhaajat ovat viitanneet omaksumaansa väestönvaihtoteoriaan ennen tekemiään hyökkäyksiä. Vastaavasti Venäjän Vladimir Putin on väittänyt venäjänkielisiä tuhottavan Ukrainassa.
Politiikan toimittaja Kai Hirvasnoron mukaan vihapuheen normalisointi johtaa ennen pitkää viharikollisuuden normalisointiin. Väestönvaihdoksen kaltaisen käsitteen käyttäjä ei ole hänen mukaansa ratkaisemassa mitään ongelmaa, mutta lisäämässä monia. Kansanedustaja Juhana Vartiainen (kok.) sanoi vuonna 2021, että yhdenkään poliitikon ei tulisi toistella väitteitä väestönvaihdosta. Vartiainen viittasi Supon raporttiin, jonka mukaan äärioikeiston terrorismin uhka on Suomessa lisääntynyt. Helsingin Sanomat käsitteli pääkirjoituksessaan vuonna 2023 väkivaltaista iskua Suomessa suunnitellutta äärioikeistoryhmää. Lehden mukaan väestönvaihdon kaltaiset salaliittoteoriat ovat levinneet marginaalista laajemmalle politiikkaan, mikä on antanut niille uskottavuutta. ”Silloin kasvaa riski, että joku ottaa valheet vakavissaan ja ryhtyy toimiin.”
Toimittaja ja kirjailija Marc Weitzmannin mukaan niin Renaud Camus’n, David Duken kuin islamistienkin ajattelussa on kyse identiteettipolitiikasta. Tutkijat ovat puhuneet ”vihaisen valkoisen miehen” identiteetin ja valkoisen ylivallan tai etuoikeuden aatteen yhdistymisestä, johon liittyy kokemus vallan menettämisestä. Monet valkoiset miehet ovat kokeneet, että heidät ”vaihdetaan” naisiin, mustiin, juutalaisiin tai maahanmuuttajiin. Politiikan tutkija Lawrence Rosenthalin mukaan sekä trumpilaisessa nationalismissa että Euroopan nationalistisissa liikkeissä on keskeistä kokemus vallan menettämisen tunteesta. Väestönvaihtoteoria on tämän tunteen selvimmin ilmaistu muoto. Oikeistopopulistinen identiteettipolitiikka tarkoittaa kokemusta syntyperään perustuvan vallan menettämisestä, kun taas vähemmistöliikkeiden identiteettipolitiikka on halua päästä mukaan päätöksentekoon. Menetyksen tunne tuottaa Rosenthalin mukaan raaemman vihan tunteen kuin vähemmistöjen kokema ulossulkemisen kokemus.
Politiikan kieli
Tutkijoiden ja käsitteen käytön arvostelijoiden mukaan ”väestönvaihto”-sanaa voidaan käyttää koirapillinä eli poliittisena kutsuhuutona ja silmäniskuna, jonka avulla salaliittoteorioiden sisällön avaavat kommentoijat, eikä poliitikko itse. Kriitikoiden mukaan käsitteen kautta muodostuu kuva vihollisista, johon kuuluvat myös valtavirran poliitikot ja ”vaikenevat” valtavirran tiedotusvälineet. Tällöin ”väestönvaihto” on esimerkki uhkakuvien luonnista propagandan keinoin. Helsingin Sanomat otti perussuomalaisten väestönvaihtopuheisiin kantaa pääkirjoituksessaan vuonna 2023: ”Jos ei halua tulla kutsutuksi rasistiksi, ei kannata käyttää rasistien terminologiaa.”
Tutkija Niko Pyrhösen mukaan se, että perussuomalaiset ovat käyttäneet väestönvaihtotermiä, on itsessään ongelmallista, vaikka salaliittoteoriaan ei uskoisikaan. Tällöin muuttoliikkeen haasteisiin ”pyritään löytämään ratkaisu hyökkäämällä tiettyjä ihmisiä vastaan ja vihjaamalla, että nämä ihmiset tekevät sen väestönvaihdon.” Ilmaus on myös keino suojautua todelliselta keskustelulta. Väestössä tapahtuvia muutoksia on mahdollista kuvailla asiallisilla ja tieteellisillä ilmaisuilla, jotka mahdollistaisivat laajemman ryhmän osallistumisen keskusteluun. Vihjailu ajojahdista termin käyttäjiä kohtaan on Pyrhösen mukaan olennainen osa väestönvaihtoteoriaa. Kohujen myötä voidaan uhriutua ja saada lisää huomiota.
Tutkija Aurelien Mondonin mukaan nykyisin kukaan ei halua tulla kutsutuksi rasistiksi, joten rasismin kannattajat sanovat puolustavansa sivilisaatiota. Kun väestönvaihdosta puhutaan julkisuudessa, moraalipaniikkiin lankeavat voivat tuntea itsensä kulttuurin puolustajaksi samalla, kun antavat itselleen luvan olla ennakkoluuloisia ja puolustaa omia etuoikeuksiaan. Mondonin mukaan äärioikeistossa siedetään käsitysten ja toimijoiden ristiriitaisuutta, mikä selittää väestönvaihtoteorian kaltaisten teorioiden nopeaa leviämistä. Antisemitistit ja juutalaiset voivat Mondonin mukaan jakaa islamofobian, ja islamofobit voivat joskus liittoutua muslimien kanssa, kun heille on yhteistä juutalaisvastaisuus.
Äärioikeiston verkkovaikuttamisesta kirjoittanut toimittaja Johanna Vehkoo huomautti vuonna 2020, että misinformaation tutkijoiden mukaan kun jokin asia on esitetty totena ja se on iskostunut kuulijan mieleen, käsitystä on erittäin vaikea muuttaa. Toimittajat eivät ole aina osanneet tunnistaa poliittista trollausta. Provokaatioilla ja harhaanjohtavilla viesteillä pyritään nostamaan omaa asia suurempaan julkisuuteen. Tutkimuksen mukaan esimerkiksi Yhdysvalloissa salaliittoteorioita levittävillä sivustoilla on varsin pieni yleisö, mutta poliittiset mielipidevaikuttajat ja perinteiset tiedotusvälineet nostavat niiden väitteitä julkisuuteen. Poliitikko voi vihjailemalla vahvistaa väestönvaihdon kaltaista salaliittoteoriaa ilman, että hänen voidaan suoraan väittää tukevan sitä. Vehkoon mukaan tiedotusvälineissä tarvittaisiin keskustelun manipuloinnin tunnistamista ja puheenaiheiden todellisen yhteiskunnallisen merkityksen avaamista.
Iltalehden kolumnisti Oskari Onninen kirjoitti kesällä 2023 historioitsija Richard Hofstadterin käsitteestä vainoharhainen mielenmaisema. Poliittisesti vainoharhainen kokee elävänsä historian käännekohtaa, jossa joku on suistamassa kotimaan tuhoon. Hän näkee politiikan mustavalkoisena taisteluna ja kannattaa epärealistisia tavoitteita. Vainoharhaan ajaa kokemus osattomuudesta muuttuvassa maailmassa. Myös perussuomalaisten ohjelma perustuu harhoihin, joiden todisteet etsitään valikoivasti tilastoista. Onnisen mukaan perussuomalaisten lausunnot ovat todellisuudessa ”yltiörasistisia näkemyksiä siitä, ettei joistakin ihmisistä voi koskaan tulla suomalaisia, vaan he ovat tuomittuja kolmannen ja yhdeksännen polven maahanmuuttajiksi.”
Richard Wolinin mukaan väestönvaihtoteorian innoittamat terroriteot osoittavat, että sanat eivät ole vain sanoja vaan myös tekoja. Wolin lainaa filosofi Ernst Cassirerin teosta The Myth of the State (1946), jossa Cassirer katsoi natsismin onnistuneen muuttamaan poliittisen kielen poliittiseksi myytiksi. Cassirerin mukaan poliittisessa myytissä kielen mystifioiva, hämärtävä käyttö ottaa vallan kielen julkisesta, viestinnällisestä tehtävästä. Kun ideologia hämärtää poliittista kielenkäyttöä, kansalaisten arviointikyky heikkenee ja demokraattinen prosessi vaarantuu yhteiskunnassa. Wolinin mukaan väestönvaihtoteoria toteuttaa samaa tehtävää kuin Siionin viisaiden pöytäkirjat eli antaa oikeutuksen ennakkoluuloille. Teorian joustavuuden vuoksi sitä voidaan soveltaa monenlaisiin ulkoryhmiin.
Väestömuutokset
Helsingin kaupungin erikoistutkija Pasi Saukkosen mukaan väestönvaihto-termi on aatteellisesti hyvin latautunut termi, jolla pyritään tarkoitushakuisesti tuottamaan mielikuvia, jotka ajavat salaliittoteorioiden ja ääriliikkeiden asiaa. ”On ihan selvää, mihin poliitikot pyrkivät vetoamalla tilastoihin. Väestönvaihto-termillä välitetään tiettyä viestiä, mutta ei haluta jäädä kiinni suorista yhteyksistä ryhmittymiin tai ideologioihin.”
Aluekehityksen asiantuntija Timo Aron mukaan väite väestönvaihdosta Suomessa vaikuttaa ”aika absurdilta”. STT:n vuonna 2023 haastattelema tutkimusjohtaja Aro kommentoi, että keskustelua hallitsevat hyvin värittyneet motiivit ja tunneperustaisuus. Suomessa tavoiteltu työperusteisen maahanmuuton määrä toteutui ensi kerran vuonna 2022. Jos työperusteisen maahanmuuton määrä jatkuisi samanlaisena, Suomen huolet huoltosuhteesta ja työikäisen väestön määrän vähenemisestä poistuisivat ajan myötä. Väestötieteilijöiden mukaan väestömuutokset eivät tapahdu nopeasti, vaan vievät yleensä vuosikymmeniä ja ovat yleensä luonteeltaan paikallisia.
Taloustieteilijä John Rapley kirjoittaa, että 1800-luvun teollinen vallankumous johti länsimaissa väestönkasvuun ja eliniän pidentymiseen parantuneen maataloustuotannon ansiosta. Perhekoot alkoivat kuitenkin pienentyä länsimaissa vasta 1900-luvulla. Länsimaiden väestön osuus maailman väestöstä kasvoi 25 prosenttiin ennen ensimmäistä maailmansotaa, kun historiallisesti länsimaiden keskimääräinen osuus oli ollut 15 prosenttia. Samanaikainen imperialismi ja sitä edeltävä kolonialismi mahdollistivat sen, että työttömäksi jäänyt eurooppalainen väestönosa saattoi siirtyä siirtomaihin tai entisiin siirtomaihin kuten Yhdysvaltoihin. Kun siirtomaat itsenäistyivät, niiden väestö vuorostaan kasvoi nopeasti. Maailman väestösuhteet eivät ole muuttuneet vastakkaisiksi vaan palautuneet entiselleen.
Väite huomion kiinnittämisestä muualle
John Rapleyn mukaan merkittävin muuttoliike on maailmanlaajuinen kaupungistuminen. Kahden miljardin ihmisen muuttaminen kaupunkeihin on tuottanut edullisen työvoiman varannon. Työvoimavaltaisen teollisuuden siirtyminen alhaisten palkkojen maihin tuotti länsimaisille yrityksille suuret voitot. Länsimaiden asukkaat saivat edullisia tuotteita, mutta lännen työväestö menetti entisen asemansa. Tutkija Lawrence Rosenthalin mukaan ulossulkevan nationalismin nousuun on vaikuttanut vuoden 2008 finanssikriisi, joka haastoi taloudellisen uusliberalismin valtakauden. John Rapleyn mukaan protektionismi työpaikkojen säilyttämiseksi ei ole toimiva ratkaisu, minkä voi havaita esimerkiksi Brexitin epäonnistumisesta. Nykyaikana pääoma pystyy siirtymään edullisimman tuotannon maahan.
Rapleyn mukaan länsimaiden hallitukset olisivat voineet vastata globalisaatioon verottamalla tilanteesta hyötyviä yhtiöitä ja jakamalla saadut tulot koko yhteiskunnan hyväksi. Valtiot olisivat voineet tukea palvelusektorille siirtyviä työläisiä tarjoamalla koulutusta ja tukemalla palkkausta ja hyviä työolosuhteita. Sen sijaan valtioiden vastaus oli päinvastainen. Uusliberalismin nimissä rikkaille annettiin veronalennuksia, hyvinvointiohjelmia karsittiin ja ammattiliittojen asemaa heikennettiin. Rapleyn mukaan siirtolaiset eivät vieneet länsimaiden työväenluokan työpaikkoja, sen sijaan länsimaiden valtaapitävät hylkäsivät työväen. Keski- ja yläluokkainen eliitti ei kehittänyt hyvinvointivaltiota, vaan jätti vähäisen koulutuksen varaan jääneet oman onnensa nojaan. Väestönvaihtoteoria on ilmentymä siitä, miten syrjäytetyt on saatu syyttämään tilanteestaan toista sorrettua ryhmää ja samaan aikaan oikeasti vastuulliset ”myöntävät itselleen uuden veronalennuksen”.
Liberalismin näkökulma
Yhteiskuntafilosofi Mark R. Reiffin mukaan sekä väestönvaihto-salaliitto että oletus ei-ohjatusta väestönmuutoksesta nojaavat samoihin väitteisiin ja arvoihin. Halu suojella etnistä ja uskonnollista puhtautta puetaan väitteeseen väestönvaihdoksesta, mikä antaa suojaa kritiikiltä. Reiffin mukaan monet näkevät etnisten ryhmien välisen tasa-arvon nollasummapelinä. Hänen mukaansa on kuitenkin näyttöä siitä, että syrjivien asenteiden ja käytäntöjen vähentäminen hyödyttää myös valtaväestöä parempien elinolojen kautta. Reiffin mukaan liberalismin sitoutuminen tasa-arvoon ja järkeen johtaa etuoikeuksien ajatuksen hylkäämiseen epäoikeudenmukaisena ja näennäistieteellisenä. Liberalismin periaate uskonnollisen ja poliittisen vallan erottamisesta vie pohjan fundamentalistiselta, uskonnollisesti perustellulta poliittiselta ideologialta. Etniset ryhmät eivät ole aatteellisesti yhtenäisiä ryhmiä, vaan molempiin kuuluu konservatiiveja ja liberaaleja. Valkoisten historiallisia etuoikeuksia eivät hänen mukaansa uhkaa väestömuutokset vaan liberalismi itsessään.
Reiffin mukaan liberalismin arvot häviävät, jos ihmiset tulevat vakuuttuneiksi, että jotkut ihmiset eivät ole yhtäläisten oikeuksien arvoisia. Ihmiset eivät kannata antiliberaaleja poliitikkoja omien etujensa säilyttämiseksi, vaan koska heidät on saatu vakuuttuneiksi, että yhteiskuntaan kuuluu ihmisten moraalinen hierarkia eli arvojärjestys. Ihmisiä suostutellaan kannattamaan autoritaarisuutta demokratian sijaan, vaikka se johtaa heidän omien osallistumismahdollisuuksiensa heikkenemiseen. Kyse ei ole ragoinnista väestömuutoksiin, koska samat antidemokraattiset arvot leviävät sekä vähemmistöissä että enemmistössä. Reiffin mielestä liberalismin arvoja ei kannata ottaa itsestäänselvyyksinä, vaan ne tarvitsevat puolustamista. Ei riitä, että ihmisille kertoo heidän olevan arvoiltaan syrjiviä tai heikkoja polkevia, sillä he pitävät niitä hyvinä ominaisuuksina. Sen sijaan tulisi selittää, että rasismin kaltaiset asenteet vahingoittavat kaikkia ihmisiä, koko yhteiskuntaa. Väestönvaihtoteorian kaltaiset asenteet eivät perustu tosiasioihin, vaan itseään vahvistaviin kertomuksiin, joiden tehtävä on vahvistaa hallitsevan ryhmän etuoikeuksia ja muiden alistamista. Näiden kertomusten vastapainoksi Reiff ehdottaa ajattelun vahvistamista koulutuksessa, rikkaiden ja köyhien välisen kuilun kaventamista ja huomion suuntaamisesta nykyajalle tyypillisestä itsensä kehittämisestä myös sen pohtimiseen, mitä arvoja koko yhteiskunta tarvitsee.
Zhoushan
Zhoushan (, pinyin: Zhōushān Shì) on prefektuuritason saaristo- ja satamakaupunki Kiinan Zhejiangin maakunnan itäosassa, Itä-Kiinan meren rannikolla. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 200 kilometriä maakunnan pääkaupunki Hangzhousta itään. Kaupungin väkiluku on 1,121 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 1 440 neliökilometriä.
thumb|left|210px|Piirikuntatason jako. Zhoushan on saaristokaupunki Itä-Kiinan meren rannikolla, lähellä Jangtsejoen suuta. Kaupungin lähimmät naapurit ovat lännessä maakunnan alainen Ningbon kaupunki ja pohjoisessa maakuntatason Shanghain suurkaupunki.
Zhoushan tunnetaan meren antimistaan: kalastuksestaan, saaristostaan, rantakohteistaan ja meriliikenteen keskuksena. Se on maailman suurimman rahtisataman, Ningbon ja Zhoushanin sataman toinen kotikaupunki. Erään lähteen mukaan seutu on maailman neljänneksi suurin kalastusalue. Kaupunkiin kuuluu kaikkiaan 1390 saarta, joista 103 on asuttua. Zhoushanin pääsaari (503 km2) on Kiinan suurimpia saaria edellään vain Hainan ja Chongmingin saaret, joskin virallisen Kiinan tilastoissa usein myös Taiwan luetaan listalle.
Emil Pettersson
Emil Pettersson (s. 14. tammikuuta 1994 Sundsvall, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Timrå IK:ssa. Pettersson on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Elite Prospects -sivuston vuonna 2013 tekemän analyysin mukaan hän on teknisesti taitava pelaaja, jolla on hyvät kiekonkäsittelytaidot ja pelikäsitys. Sivuston mukaan Pettersson on myös hyvä luistelija ja luova kiekon kanssa. Hänen tulisi lisätä kuitenkin voimaa.
Seuraura
Pettersson on Ånge IK:n kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana seuran J18-junioreiden kakkosjoukkueeseen kaudeksi 2009–2010. Kaudeksi 2010–2011 Pettersson nousi Timrån J18-junioreiden edustusjoukkueeseen. Kaudella 2011–2012 hän oli J18 Allsvenskanissa joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 8+11=19. Pudotuspeleissä Pettersson oli tehoilla 1+4=5 Timrån paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Mattias Saaren kanssa. Kaudella 2012–2013 hän oli tehoilla 13+31=44 seuran J20-junioreiden paras pistemies ja syöttäjä. Pettersson debytoi samalla kaudella myös Timrån Elitserien-joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarja- ja kaksi Kvalserien-ottelua tehden yhden maalin. Joukkue putosi kauden päätteeksi HockeyAllsvenskaniin. Toukokuussa 2013 Pettersson teki Timrån kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Nashville Predators varasi Petterssonin kuudennella kierroksella 155. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Hän pelasi Timråssa tulokaskautensa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa ja teki 44 runkosarjaottelussa tehot 6+8=14. Pettersson pelasi osan kaudestaan vielä myös seuran J20-junioreissa, joiden toiseksi paras maalintekijä hän oli Mattias Saaren jälkeen tehtyään 12 ottelussa kymmenen maalia. Pettersson voitti myös Timrån sisäisen tehotilaston lukemalla +11. Hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä kahdella osumallaan.
Kaudella 2014–2015 Pettersson teki Timrån Allsvenskan-joukkueessa tehot 12+23=35, joilla hän oli kauden päätteeksi joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 12+23=35. Tammikuun 2015 lopulla Pettersson siirtyi kuitenkin loppukaudeksi MODO Hockeyn paitaan, SHL:ään (ent. Elitserien). Hän teki siellä loppukaudella kahdessa runkosarjaottelussa yhden maalin sekä neljässä karsintasarjan ottelussa tehot 1+3=4, joilla Pettersson jakoi MODO:n sisäisen pistepörssin voiton Simon Önerudin ja Juha-Pekka Haatajan kanssa. Maaliskuussa 2015 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kausi 2015–2016 oli Petterssonin varsinainen tulokaskausi SHL:ssä ja hän teki 52 runkosarjaottelussa tehot 12+14=26 sekä seitsemässä karsintasarjan ottelussa tehot 3+2=5. Pettersson oli runkosarjassa MODO:n toiseksi paras pistemies Victor Olofssonin jälkeen. Joukkue putosi kauden päätteeksi Allsvenskaniin, mutta Pettersson ei kuitenkaan jatkanut MODO:ssa toista sopimuskauttaan, vaan siirtyi kaudeksi 2016–2017 jatkamaan SHL-uraansa kaksivuotisella sopimuksella Skellefteå AIK:hon. Hän kuitenkin siirtyi kesken kauden, joulukuussa 2016 Växjö Lakersin joukkueeseen. Pettersson teki SHL:n runkosarjassa yhteensä tehot 15+23=38, joilla hän jakoi pistepörssin kahdeksannen sijan Örebro HK:n Libor Hudáčekin ja Frölunda HC:n Johan Sundströmin kanssa. Pudotuspeleissä Pettersson oli Lakersin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+3=7.
Toukokuussa 2017 Pettersson teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Nashville Predatorsin kanssa.
Maajoukkueura
Pettersson on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa yhdeksän ottelua tehopistein 1+2=3. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 7. huhtikuuta 2016 Oskarshamnissa Sveitsiä vastaan. Petterssonin ensimmäinen A-maajoukkuemaali syntyi 3. huhtikuuta 2017 Budapestissä Unkaria vastaan.
Pettersson on pelannut myös kolme nuorten maaottelua.
Muuta
Petterssonin pikkuveli Elias pelaa hyökkääjänä Vancouver Canucksissa.
Kesäparalympialaiset 1988
Kesäparalympialaiset 1988 järjestettiin 15.–24. lokakuuta 1988 Etelä-Korean pääkaupungissa Soulissa, joka oli myös valittu saman vuoden olympialaisten pitopaikaksi.
Tämä oli ensimmäinen kerta 24 vuoteen, kun paralympialaiset järjestettiin samassa kaupungissa kuin olympialaiset. Paralympialaisten järjestelykomitealla oli melko sivuava yhteys Soulin olympialaisten järjestelytoimikuntaan, mutta tämä yhteys oli riittävä että saatiin palkattua ja koulutettua sekä teknisiä että urheilullisia toimitsijoita.
Avajaisparaatiin ja -juhlaan 15. lokakuuta osallistui ennätykselliset 3 057 urheilijaa 61 maasta. Kansainvälisen yhteistyökomitean puheenjohtaja tohtori Jens Bromann luovutti uuden paralympialipun, ja Korean tasavallan presidentti Roh Tae-woo avasi kisat. Kisojen näytöslajina oli pyörätuolitennis. Kisoissa kilpailtiin 16 eri lajissa.
Wuchereria bancrofti
Wuchereria bancrofti on ihmisparasiitti, jonka vektoreina toimivat hyttyset. Wuchereria bancrofti on yksi kolmesta rihmamadosta, joka aiheuttaa ihmisessä elefanttitautia eli elefantiaasia. Kyseinen tartunta arvioidaan olevan noin 200 miljoonalla ihmisellä maapallon trooppisella ja subtrooppisella alueilla lähinnä Afrikassa ja Etelä-Amerikassa. Tauti on invalidisoiva, eikä siihen ole rokotetta.
Hallijärjestys
Hallijärjestys eli hallisääntö oli Ruotsissa ja Suomessa 1700- ja 1800-luvuilla voimassa ollut asetus, jolla säädettiin käsityöammateille ja teollisuuslaitoksille oma erityinen elinkeinolainsäädäntö. Se sisälsi määräyksiä esimerkiksi kisälliksi ja mestariksi pääsemisen ehdoista, työntekijöiden velvollisuuksista, työolosuhteista, valmistettavien tavaroiden tarkastamisesta ja leimaamisesta, teoslainakiinnityksistä sekä hallioikeuksista.
Ensimmäinen hallijärjestys annettiin 1722, seuraava edellistä laajempi 21. toukokuuta 1739 ja uusin 2. huhtikuuta 1770. Vuoden 1770 hallijärjestys kumottiin Suomessa asetuksella ja julistuksella 12. joulukuuta 1859, elinkeinoista 31. maaliskuuta 1879 annetulla asetuksella sekä 17. helmikuuta 1923 annetulla lailla irtaimistokiinnityksestä (55/1923).
Attack Attack!
Attack Attack! oli yhdysvaltalainen electrocore-yhtye. Austin Carlile, Nick White, Ricky Lortz, Andrew Whiting ja Andrew Wetzel perustivat sen vuonna 2007. Yhtyeen ensimmäinen julkaisu, If Guns Are Outlawed, Can We Use Swords? julkaistiin vuonna 2008. Yhtye solmi sen myötä sopimuksen levy-yhtiö Rise Recordsin kanssa. Attack Attack! lopetti toimintansa vuonna 2013.
If Guns Are Outlawed, Can We Use Swords? ja Someday Came Suddenly (2007–2008)
Attack Attack! julkaisi omatoimisesti kappaleen ”If Guns Are Outlawed, Can We Use Swords?” alkuvuonna 2008. Yhtye solmi myöhemmin samana vuonna levytyssopimuksen levy-yhtiö Rise Recordsin kanssa. Esikoisalbumi Someday Came Suddenly julkaistiin pian sopimuksen solmimisen jälkeen.
Carlilen erottaminen (2008)
Yhtyeen laulaja sekä perustajajäsen Austin Carlile erotettiin tämän terveydentilan ja henkilökohtaisten ongelmien vuoksi lokakuussa 2008 kesken kiertueen Maylene and the Sons of Disaster. Carlile aloitti heti erottamisen jälkeen uuden projektin yhtyeen Of Mice & Men parissa. Hän on yhä sen jäsen. Carlilen tilalle värvättiin myöhemmin yhtyeen For All We Know perustajajäsen Nick Barham.
Viimeinen kiertue (2013)
Attack Attack! aloitti kiertueen alkuvuonna 2013 ja ilmoitti 22. heinäkuuta sen olevan myös heidän viimeisensä, minkä jälkeen yhtye hajoaisi. Joitakin perustajajäseniä esiintyi kiertueella ”hyvästeinä” yhtyeen faneille. Kiertue päättyi Pittsburghissa, Yhdysvalloissa.
Samuel Moreno Rojas
thumb|Samuel Moreno Rojas Samuel Gustavo Moreno Rojas (11. helmikuuta 1960, Miami, Florida – 10. helmikuuta 2023 ) oli kolumbialainen poliitikko. Hän oli senaattori 2001-2006 ja maan pääkaupungin Bogotán pormestari 2007-2011. Hänen isosisänsä oli maata 1950-luvulla hallinnut kenraali Gustavo Rojas Pinilla.
Hallioikeus
Hallioikeus oli Ruotsissa ja Suomessa viranomainen, joka hallijärjestyksen mukaisesti huolehti kaupungeissa tietyistä talous- ja järjestysasioista. Se valvoi käsityöläisten, manufaktuurien ja teollisuuslaitosten toimintaa, ja sillä oli tuomiovaltaa eräissä niitä koskevissa asioissa. Hallioikeudessa käsiteltiin tavaroiden valmistukseen liittyviä asioita sekä työnantajien ja työntekijöiden välisiä riitoja.
Hallioikeuden puheenjohtajana toimi joku maistraatin jäsen ja muina jäseninä tarvittava määrä eri alojen ammattilaisia. Niissä kaupungeissa, joissa oli vain muutama teollisuuslaitos, voitiin hallioikeudelle kuuluvat asiat käsitellä maistraatissa. Hallioikeuksien toiminta alkoi 1739 ja ne lakkautettiin Ruotsissa 1846 ja Suomessa 1859. Lakkauttamisen yhteydessä niiden toiminta siirrettiin maistraateille.
Kaalijärvi (Padasjoki)
Kaalijärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Vakkilan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,5 metriä mpy.
Vuoripeukaloinen
Vuoripeukaloinen (Thryorchilus browni) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Vuoripeukaloista tavataan Costa Ricassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 500 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Luettelo Suomen keskiaikaisista kivikirkoista
Tämä on luettelo kivikirkoista, joita alettiin rakentaa Suomessa keskiajalla. Kirkkorakentamisen näkökulmasta Suomen keskiaika kattaa suurin piirtein ajanjakson vuodesta 1200 noin vuoteen 1560 saakka. Sen alajaksoina voidaan pitää varhaiskeskiaikaa noin 1200–1300, sydänkeskiaikaa noin 1300–1400 ja myöhäiskeskiaikaa noin 1400–1560. Suomen keskiaikaiset kivikirkot rakennettiin pääasiassa graniitista, mutta tiiltä käytettiin usein vaativaa muotoilua tarvitsevissa osissa. Kokonaan tiilisiä ovat vain Hattulan Pyhän Ristin kirkko ja Turun tuomiokirkko. Nykytietämyksen mukaan kivikirkkohankkeita oli 104, ja luettelossa ovat myös ne kirkot, jotka jäivät kesken tai on myöhemmin purettu. Maakuntajaottelu perustuu historiallisiin maakuntiin. Kolme luettelon kirkoista sijaitsi nykyään Venäjälle kuuluvassa Viipurissa.
Kivikirkkojen ajoitus
Taulukossa mainittu rakentamisajankohta on usein summittainen arvio, mutta jotkin kirkot on ajoitettu menetelmien kehittyessä hyvinkin tarkasti. Tiedot perustuvat suurelta osin arkeologi ja keskiajan tutkija Markus Hiekkasen ajoituksiin. Hiekkanen on 1990-luvun puolestavälistä lähtien esittänyt kivikirkoille ajoituksia, joiden mukaan kivikirkot ovat huomattavasti nuorempia kuin aikaisemmin on arvioitu. Rakentamisajankohdalla tarkoitetaan kivikirkon varhaisimpien vaiheiden rakentamista, mitä ennen samalla paikalla on sijainnut usein yksi tai useampi puukirkko. Hiekkanen on koonnut kivikirkkojen rakennuselementeistä uudenlaisen, kattavan typologian ja perustellut arvionsa vuosirengasajoituksella.
Hiekkanen on saanut osakseen arvostelua muun muassa Åsa Ringbomilta, joka on ajoittanut Ahvenanmaan kirkkoja suhteellisen uudella kalkkilaastimenetelmällä. Ålands kyrkor -hankkeessa on menetelmän avulla jotkin kirkot ajoitettu Hiekkasen esittämiä arvioita vanhemmiksi. Nämä arviot on myös mainittu luettelossa. Laastiajoitusmenetelmä on kuitenkin vielä kehitysasteella, eikä sitä toistaiseksi voida pitää varmana luonnontieteellisenä ajoitusmenetelmänä.
Taulukon lyhenteiden selitykset
S = Sakaristo R = Runkohuone A = Asehuone T = Torni
K = säilynyt pääosin keskiaikaisessa asussa Kp = osittain säilynyt keskiaikaisessa asussa – muutettu tai osin purettu p = purettu siten, että maanpäällisiä osia ei ole jäljellä r = raunio – = ei rakennettu kivestä keskiajalla ? = tieto on epävarma
Peracarida
Peracarida on kuoriäyriäisten luokkaan kuuluva ylälahko, joka käsittää 12 nykyisin elävää lahkoa. Näistä tärkeimpiä ovat katkat (Amphipoda), siirat (Isopoda) ja massiäyriäiset (Mysida).
Ylälahkon edustajat ovat yleensä keskikokoisia äyriäisiä, sentin-parin pituisia tai pienempiä. Naaraat kantavat hedelmöityneitä muniaan ja kehittyviä poikasia ruumiin alapuolella sijaitsevassa, suojalevyjen (oostegiitit) peittämässä alkiotaskussa, marsupiossa. Poikaset vapautuvat aikanaan aikuisen näköisinä äyriäisinä ilman erillistä toukkavaihetta.
Slovakian parlamenttivaalit 2020
Äänestäminen
Äänioikeus on kaikilla vähintään 18-vuotiailla Slovakian kansalaisilla.
Äänestyspaikat ovat auki klo 7–22. Äänestyskopissa henkilö valitsee ensin sen puolueen lipukkeen, jota hän aikoo äänestää ja valitsee sitten tältä listalta enintään neljä itselleen mieleisintä ehdokasta. .
Yli 55 000 äänioikeutettua on ilmoittanut haluavansa äänestää kirjeitse, mikä on ennätyssuuri määrä. Ulkomailla asuvat slovakialaiset voivat äänestää ainoastaan kirjeitse. .
Lähtöasetelmat
Vaalien alla Slovakian kansallisen neuvoston kokoonpano on seuraavanlainen: Vaaleihin osallistuu yhteensä 25 puoluetta. Ehdokkaita on 2736, joiden keski-ikä on 46 vuotta. .
Tulokset
Voittajapuolueen puheenjohtajan, Igor Matovičin, oletetaan aloittavan hallitusneuvottelut ja sulkevan Smer-SD:n niiden ulkopuolelle saman tien. Matovičin kampanjan keskeinen osa oli ko. puolueen ja sen puheenjohtajan Robert Ficon vastustaminen. .
Garry O’Neill
Garry O’Neill (s. 1973) on australialainen karateka. Hän on maansa yksi menestyneimpiä Kyokushin-ottelijoita, tultuaan toiseksi muun muassa Japanin mestaruuskilpailuissa kahdesti, sekä neljänneksi World Openissa. Hän on voittanut myös Australian mestaruuden kahdesti.
Alkuvuodet
O’Neill aloitti kyokushinin harjoittelun 14-vuotiaana ja saavutti mustan vyön 16-vuotiaana Cameron Quinnin opissa Brisbanessa. 19-vuotiaana O’Neill suoritti 2. danin mustan vyön ja myöhemmin 21-vuotiaana hän muutti Japaniin harjoittelemaan Kyokushinia. O’Neill harjoitteli sittemmin kaksi vuotta Kamata Dojolla Hiroshige Shihanin opissa. Hän suoritti Japanissa 3. danin mustan vyön ja osallistui samantien World Openiin, jossa O’Neill sijoittui neljänneksi. Hän asui Japanissa aina vuoden 1997 loppuun saakka ja työskenteli viimeisenä vuotena ohjaajana Kyokushinin pääsalilla, Honbussa. O’Neill palasi sen jälkeen takaisin Australiaan ja Melbourneen, jossa hän opetti karatea kaksi vuotta.
Kilpaura
O'Neill saavutti ensimmäisen kerran menestystä isoissa kansainvälisissä kilpailuissa World Openissa 1995. Tuolloin hän hävisi pronssiottelun Francisco Filholle ja sijoittui neljänneksi. Hän saavutti pronssia keskisarjassa Japanin painoluokallisissa kilpailuissa 1995. Seuraavat kaksi vuotta O'Neill otteli Japanin mestaruuskilpailuissa 1996 ja 1997. Molemmilla kerroilla avoimessa painoluokassa käydyssä turnauksessa hän eteni loppuotteluun, jossa O'Neill kohtasi kummallakin kerralla Hajime Kazumin, häviten molemmilla kerroilla mestaruuden. O'Neill otteli ensimmäisen kerran myös ensimmäisissä painoluokallisissa maailmanmestaruuskilpailuissa 1997, joissa hän oli viides keskisarjassa.
O’Neill saavutti uransa toisen Australian mestaruuden 1998. Hän kävi myöhemmin marraskuussa yksittäisen ottelun Japanin mestaruuskilpailuissa kolminkertaista Euroopan kevytsarjan mestaria Piotr Sawickia vastaan, jonka hän voitti tuomariäänin.
Naidangiin Tüvshinbajar
Naidangiin Tüvshinbajar (, myös Tuvshinbajar Naidan, s. 1. kesäkuuta 1984) on mongolialainen judon olympiavoittaja. Hän kilpaili alle 100 kilon sarjassa vuoteen 2016 ja yli 100-kiloisissa vuodesta 2017.
Tüvshinbajar sijoittui kolmanneksi supermaailmancup-kilpailuissa Pariisissa ja Hampurissa helmikuussa 2007. Muutamaa kuukautta myöhemmin hän saavutti hopeaa Aasian mestaruuskilpailuissa Kuwait Cityssä hävittyään 100 kg:n loppuottelussa Japanin Takamasa Anaille. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa hän sijoittui avoimessa luokassa viidenneksi.
Vuonna 2008 Tüvshinbajar oli Pariisin supermaailmancupissa toinen ja Aasian mestaruuskilpailuissa Jejussa kolmas. Pekingin olympialaisissa hän voitti kultaa alle 100 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa Kazakstanin Ashat Zhitkejevin. Kyseessä oli Mongolian kaikkien aikojen ensimmäinen olympiakulta. Vuonna 2010 hän voitti alle 100 kg:n sarjan maailmancup-kilpailun Ulan Batorissa sekä sijoittui Tokion MM-kilpailuissa ja Kantonin Aasian kisoissa viidenneksi.
Tüvshinbajar sijoittui 2011 Pariisin Grand Slam -kilpailussa toiseksi ja voitti Budapestin maailmancupin. Abu Dhabin Aasian-mestaruuskilpailuissa hän sai pronssia. Abu Dhabin Grand Prix -kilpailussa hän oli kolmas ja voitti Jejun maailmancupin. Vuonna 2012 hän voitti Pariisin Grand Slam -kilpailun.
Lontoon olympialaisissa Tüvshinbajar sijoittui hopealle. Venäjän Tagir Haibullajev voitti hänet loppuottelussa ipponilla. Vuonna 2013 hän sijoittui Tokion Grand Slam -kilpailussa kolmanneksi ja voitti Jejun Grand Prix -kilpailun. Seuraavana vuonna hän oli Düsseldorfin Grand Prix'ssa kolmas, voitti kultaa Incheonin Aasian kisoissa ja oli toinen Jejun Grand Prix'ssa. Astanan MM-kilpailuissa 2015 hän oli seitsemäs ja saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Hän voitti samana vuonna Qingdaon Grand Prix -kilpailun.
Tüvshinbajar saavutti Taškentin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2016 kultaa alle 100 kg:n painoluokassa ja hopeaa joukkuekilpailussa. Hän sai Budapestin MM-kilpailuissa 2017 pronssia yli 100 kg:n sarjassa.
Yksityiselämä
Tüvshinbajar tuomittiin kesällä 2022 16 vuodeksi vankeuteen lapsuudenystävänsä murhasta. Hän hyökkäsi judoka Erdenebileg Enkhbatin kimppuun alkoholin vaikutuksen alaisena huhtikuussa 2021 ja iski tätä päähän painavalla esineellä, mikä aiheutti kuolemaan johtaneen aivovamman.
Vähä-Kelkute
Vähä-Kelkute on Päijät-Hämeessä Padasjoella Vakkilan kylän lähellä sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Tarusjärven retkeilyalueeseen.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,1 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,8 metriä mpy.
Heinäperhoset
Heinäperhoset (Satyrinae) on täpläperhosten (Nymphalidae) alaheimo, joka joskus luetaan omaksi heimokseen. Heinäperhosia tunnetaan maailmanlaajuisesti yli 2400 lajia. Uusimpien tutkimusten mukaan ne eivät välttämättä muodosta monofyleettistä ryhmää.
Heinäperhosilla on hyvin vähän koko ryhmää yhdistäviä ulkoisia tuntomerkkejä. Käytännössä tällaisia ovat etusiipien tyviosan voimakkaasti laajentuneet siipisuonet, takasiipien diskaalisaran sulkeutuminen sekä perhosen keskiruumiin sivujen anepisternum-levyn pieni koko. Toukkien peräpää on kaksihaarainen. Alaheimon lajit ovat yleensä pieniä tai keskikokoisia päiväperhosia, joiden siivet ovat ruskeansävyiset – vain harvoilla lajeilla siniset, valkoiset tai läpinäkyvät – ja siivissä on tyypillisiä silmätäpläkuvioita, joiden määrä vaihtelee suuresti lajista ja joskus yksilöstäkin riippuen. Heinäperhoset ovat yleensä melko hyviä lentäjiä, mutta ne eivät liitele lentonsa aikana, kuten monet muut täpläperhosten heimon lajit. Lento on usein poukkoilevaa ja tanssahtelevaa. Useimmat heinäperhoset vierailevat kukilla mettä imemässä.
Nimensä mukaisesti monen lajin toukkien ravintokasveina ovat eri heinälajit, mutta joukkoon kuuluu myös joitakin kaksisirkkaisilla kasveilla eläviä lajeja. Joillakin lajeilla esiintymisrunsaus vaihtelee vuodesta riippuen erikoisella tavalla: esim. eräät lajit voivat puuttua lennosta kokonaan parillisina vuosina, ja parittomina vuosina ne taas ovat lennossa. Tämä johtuu siitä, että toukan kehitys vie kaksi vuotta aikaa.
Suomessa tavattavia heinäperhossukuja
Suomesta on tavattu 22 heinäperhoslajia.
Punainen Lanka
Punainen Lanka on vuonna 1974 perustettu suomalainen lauluyhtye, jonka perustajajäsenet olivat Harri Saksala, Eija Ahvo, Antti Hytti, Hasse Walli ja Jukka Hauru. Yhtyeen ensimmäinen levytys tehtiin 1975. Se oli livenä taltioitu ”Punavangin laulu” ja ilmestyi toukokuussa 1976 osana eri esittäjien albumia Helsingin Laulufestivaali 9.-16.11.1975 Love Recordsin Eteenpäin!-alamerkillä.
Historia
Punaisen Langan ensimmäinen albumi ilmestyi toukokuussa 1976 nimellä Punainen Lanka. Yhtyeen kokoonpano oli muuttunut ja albumilla musisoivat yhtyeen alkuperäisjäsenten Harri Saksalan (laulu, haitari, tamburiini, huuliharppu, kellot), Eija Ahvon (laulu, perkussiot) ja Antti Hytin (bassoviulu, piano, huilu, perkussiot) lisäksi Sakari Kukko (perkussiot, saksofoni, piano, huilu), Antero Jakoila (kitara, mandoliini, perkussiot) ja Ilmari Hytönen (kitara, perkussiot). Lisäksi levyn tuottaja Hasse Walli vierailee parissa esityksessä rumpalina.
Punainen Lanka menestyi kaupallisesti hyvin. Levyn tunnetuin laulu ”Taistelija” on Hectorin suomennos Paul Simonin ”The Boxer” -kappaleesta. Punaisen Langan tavaramerkiksi on muodostunut ”Punavangin laulu”. Se on vanha ranskalaisvalssi, johon suomenkielisen tekstin kirjoitti Jali Joutsenniemi Tammisaaren vankileirillä vuonna 1919. Kappaleen ensilevytyksen teki Hannes Saari vuonna 1928.
Punainen Lanka äänitti toisen albuminsa Pohjolan lumiset kalmiston hongat kesällä 1977. Harri Saksalan tuottama albumi julkaistiin saman vuoden elokuussa. Yhtyeen kokoonpanoon oli jälleen tullut muutoksia, ja tällä albumilla musisoivat Harri Saksala (laulu, hanuri, perkussiot), Eija Ahvo (laulu), Sakari Kukko (perkussiot, saksofoni, piano, huilu), Jorma Koivulehto (basso), Antero Jakoila (kitara) ja Juha Björninen (kitara). Vierailevana muusikkona levyllä esiintyy Hasse Walli, joka soittaa kitaraa kappaleessa ”Muistan sinut, Amanda”.
Levyn nimikappale ”Pohjolan lumiset kalmiston hongat”'on tuntemattoman punavangin tekemä kappale. Kappale oli 1970-luvulla suosittu levytyskappale laululiikkeen parissa. Ensimmäisenä sen levytti KOM-teatteri vuonna 1972.
Punaisen Langan toiminta jatkui vuoteen 1978. 24. huhtikuuta 2015 julkaistava ”Taistelija – Levytykset 1976-1977” CD-julkaisu on musiikillinen yhteenveto Punaisen Langan historian ensimmäisestä luvusta. Julkaisulla ovat mukana yhtyeen kaikki 1970-luvun levytykset, kaksi albumia ja yksi live-levytys. Yhtye alkoi valmistella vuonna 2015 paluuta esiintymisareenoille, ja esiintyi Savoy-teatterissa 1. toukokuuta 2015.
Nuoret siivet
Nuoret siivet on Reino & The Rhinos -yhtyeen huhtikuussa 2009 julkaistu EP. EP on julkaistu Backstage Alliance -levy-yhtiön kautta.
Robert Ullner
August Robert Fredrik Ullner (13. syyskuuta 1831 Helsingin pitäjä – 8. lokakuuta 1897 Helsinki) oli suomalainen tilanomistaja, kunnallisneuvos ja liikemies.
Ullnerin vanhemmat olivat tilanomistaja, kapteeni Karl Gustaf Ullner ja hänen ensimmäinen puolisonsa Constance Augusta Hisinger. Ullner kävi Helsingfors lyceumia ja pääsi ylioppilaaksi 1848. Hän opiskeli oikeustiedettä Keisarillisessa Aleksanterin-Yliopistossa ja suoritti tuomarintutkinnon sekä suuremman kameraalitutkinnon 1852 sekä sai varatuomarin arvon 1853. Ullner opiskeli sen jälkeen metsänhoitoa Tharantin metsänhoitoakatemiassa ja valmistui metsänhoitajaksi ja metsäkonduktööriksi 1859. Hän toimi Lopen hoitoalueen vt. metsänhoitajana 1861–1864.
Ullner perusti Königstedtin kartanon maille 1864 Königstedtin lasitehtaan ja hän perusti myös 1872 Köningstedtin kartanon kansakoulun. Hän toimi 1870-luvun alussa urakoitsijana Hanko–Hyvinkää-rautatien rakennustyömaalla ja 1870 hänellä oli myös kultavaltaus Ivalojoen Kultalan alueella. Vuonna 1871 Ullner sai luvan aloittaa rautatien rakentamisen Turun ja Tampereen sekä Toijalan ja Hämeenlinnan välillä mutta tästä hankkeesta ei tullut siinä vaiheessa mitään.
Ullner teki epäonnistuneiden suolakaivossijoitustensa takia konkurssin 1879 ja menetti siinä yhteydessä myös Königstedtin kartanon. Hän muutti Venäjälle 1880 ja oli siellä muun muassa Finland Wood Companyn palveluksessa. Hieman ennen kuolemaansa hän palasi Suomeen 1897. Robert Ullner on haudattu Hisingerin suvun hautaholviin Helsingin pitäjän vanhan kirkon viereen.
Robert Ullner oli naimisissa 1854–1880 Anna Augusta von Kothenin (k. 1880) kanssa. Hän meni 1892 uudestaan naimisiin Johanna Elisabet Reilinin kanssa. Eläinsuojelun uranuurtaja ja kirjailija Constance Ullner oli hänen tyttärensä ensimmäisestä avioliitosta.
Iso-Kelkute
Maantietoa
Järven pinta-ala on 28 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,5 metriä mpy.
The Cure (Lady Gagan kappale)
The Cure on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lady Gagan kappale. Sen julkaisivat Streamline ja Interscope Records digitaalisesti ladattavana singlenä 16. huhtikuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Gaga, Nick Monson, DJ White Shadow, Lukas Nelson ja Mark Nilan, joista kaksi ensimmäistä myös tuottivat sen Detroit Cityn kanssa. Kappale toteutettiin Kalifornian Los Angelesissä, jossa Gaga ja hänen tiiminsä työskenteli musiikin parissa ennen kuin hän alkoi toteuttamaan elokuvan A Star Is Born uudelleentoteutettua versiota. "The Cure" on lajityypiltään synthpop ja pop soul-kappale, joka koostuu R&B sävelen ympärille sävelletystä napsuttelusta sekä elektropop biitistä. Sanoiltaan kappale kertoo rakkauden parantavista vaikutuksista, laulajan pitäessä itseään parantamisen hallitsijana.
"The Cure" oli julkaisunsa jälkeen kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Libanonissa, Slovakiassa, Skotlannissa, Unkarissa ja Venezuelassa sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon Isossa-Britanniassa, Latviassa, Malesiassa ja Tšekissä. Kotimaassaan Yhdysvalloissa kappaleen paras sijoitus oli Billboard Hot 100-listan sija 39. Gaga on esittänyt kappaleen livenä muun muassa vuoden 2017 American Music Awardsissa.
Gallian keisarikunta
200px|thumb|Gallian keisarikunnan ensimmäisen keisarin [[Postumus|Postumuksen lyöttämä Antoninianus -kolikko, joka juhlistaa keisarin saavuttamia voittoja.]] Gallian keisarikunta oli Rooman valtakunnasta 200-luvun kriisin aikana eronnut valtakunta. Keisarikunta oli olemassa vuosina 260–274. Pääasiassa siihen kuuluivat Germanian, Gallian, Britannian ja Hispanian alueiden provinssit, mutta myös Raetia oli lyhyen aikaa Gallian keisarikunnan hallussa 260-luvun alussa. Keisarikunnan nimi on keksitty vasta uudella ajalla. Aikalaiset eivät nimittäneet sitä erilliseksi valtioksi, vaan sitä pidettiin vallananastajien haltuun joutuneena Rooman valtakunnan osana.
Gallienus tuli keisariksi Persian Sapor I:n kaapattua keisari Valerianuksen idässä. Kun Pannoniassa kapinoitiin, Gallienuksen täytyi lähteä Tonavalle. Tällöin Postumus jäi vastuuseen Reinistä. Jonkin ajan kuluttua Postumus kapinoi, murhasi keisarin perijän Saloninuksen ja otti haltuunsa Colonia Agrippinan.
Postumus julistautui keisariksi ja siirtyi Augusta Trevevorumiin. Hän perusti oman senaatin, pretoriaanikaartin ja valitsi kaksi konsulia. Toisin kuin monet aiemmista usurpaattoreista Postumus ei edes yrittänyt saada hallintaansa koko valtakuntaa, vaan tyytyi Gallian puolustamiseen. Gallian keisarikunta onnistui pysymään neljäntoista vuoden ajan vapaana keskusvallan otteesta.
Gallian keisarikunnan keisarit
Gallian keisarikunnan keisareista tiedetään vain vähän. Heidän lyötättämänsä kolikot ovat tärkeä tietolähde. Tiedossa olevat keisarit:
Raúl Minsburg
Raúl Minsburg (s. 1965 Buenos Aires) on argentiinalainen säveltäjä. Hänen tuotantonsa koostuu enimmäkseen elektroakustisista teoksista.
Minsburg opiskeli alkujaan historiaa ja filosofiaa Buenos Airesin yliopistossa. Tämän jälkeen hän opiskeli vuoteen 1988 musiikkiaineita Buenos Airesin Juan José Castro -konservatoriossa muiden muassa Enrique Bellocin johdolla. Hänen palkittuja teoksiaan ovat El otro espejo (1994), Voces del recuerdo (1995–96) ja Días después (1997–98). Hänen musiikkiaan on esitetty monissa eri maissa Pohjois- sekä Latinalaisessa Amerikassa ja Euroopassa.
Minsburg on lisäksi muun muassa opettanut yliopistoissa Buenos Airesissa sekä Lanúsissa ja perustanut vuonna 2000 Sonoimágenes-festivaalin Lanúsissa.
Kolkkala
Kolkkala voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Sukunimenä:
Paikannimenä:
Kuuban vallankumous
Kuuban vallankumous kukisti Kuubaa hallinneen diktaattori Fulgencio Batistan hallinnon ja nostatti valtaan heinäkuun 26. päivän liikkeen johtaja Fidel Castron. Vallankumousta seurasi Kuuban lähentyminen Neuvostoliiton kanssa ja maan välien katkeaminen Yhdysvaltojen kanssa. Fidel Castro hallitsi Kuubaa yhtäjaksoisesti vuoteen 2008 saakka.
Tausta
thumb|vasen|[[Fulgencio Batista valokuvassa vuodelta 1957. Taustan kartalla Kuuba ja Sierra Maestran vuoret, joilla Castron kapinalliset piilottelivat.]] Yhdysvallat oli miehittänyt tuolloin Espanjalle kuuluneen Kuuban Espanjan–Yhdysvaltain sodan aikana, ja vuodesta 1899 Kuubaa hallitsi amerikkalainen sotilashallinto. Kuuban perustuslaki laadittiin vuonna 1901 ja Yhdysvaltojen painostuksesta siihen lisättiin niin sanottu Plattin lisälauseke, jolla Yhdysvallat sai luvan sekaantua maan asioihin. Kuuba suostui myös antamaan Yhdysvalloille sotilastukikohtia alueeltaan. Tomás Estrada Palmasta tuli Kuuban ensimmäinen presidentti vuonna 1902 ja Yhdysvaltain sotilashallinto päättyi 20. toukokuuta samana vuonna. Vastaitsenäistynyt maa oli taloudellisesti hyvin riippuvainen Yhdysvalloista. Korruptio rehotti ja Yhdysvallat puuttui maan sisäiseen epävakauteen useaan otteeseen. Vuonna 1925 Kuuban presidentiksi nousi Gerardo Machado y Morales, josta tuli myös maan ensimmäinen diktaattori.