cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juha Rosma
Ura
Elokuvataiteen valtionpalkinnon Rosma on saanut kolmesti ja kahdesti hänet on palkittu Venlalla. Vuoden 2008 Venla-gaalassa Juha Rosma sai parhaan ohjaajan palkinnon TV2:lle tekemästään Sitoutumisen alkeet -sarjasta sekä vuonna 2000 sarjasta Vaarallinen kevät.
Rosma on Ringside Club ry:n sekä Suomen Nyrkkeilysäätiön pj.
Aiheesta muualla
Juha Rosma Internet Movie Databasessa
Frithiof Nevanlinna
Frithiof Edvard Henrik Nevanlinna (vuoteen 1906 Neovius; 16. elokuuta 1894 Joensuu – 20. maaliskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko, toimitusjohtaja ja professori.
Ammattiura
Oman kertomansa mukaan Nevanlinna piti itseään läpi elämänsä ennen kaikkea matemaatikkona. Hänen tieteellinen uransa alkoi lupaavasti. Nevanlinna valmistui maisteriksi vuonna 1915 ja väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa Ernst Lindelöfin johdolla kompleksianalyysistä 1918, vuotta ennen Rolf-veljeä, ja hänet nimitettiin Helsingin yliopiston matematiikan dosentiksi vuonna 1923. Akateemisten virkojen niukkuuden vuoksi Nevanlinnan oli kuitenkin siirryttävä vakuutusyhtiön palvelukseen. Nevanlinna oli henkivakuutusyhtiö Salaman päämatemaatikko vuosina 1918–1930 ja vuodesta 1936 sen johtokunnan puheenjohtaja, Palovakuutusosakeyhtiö Pohjolan varatoimitusjohtaja 1930–1932 ja Pohjolan sekä Tapaturmavakuutusosakeyhtiö Kullervon ja Jälleenvakuutusyhtiö Osmon toimitusjohtaja 1932–1949, jonka jälkeen hän oli vielä yhtiöiden johtokunnan puheenjohtajana vuoteen 1961. Tilaisuuden tarjouduttua hän palasi Helsingin yliopistoon matematiikan professoriksi (1950–1962), veljensä Rolf Nevanlinnan seuraajaksi. Nevanlinna valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1927, ja hän sai professorin arvonimen vuonna 1944.
Nevanlinnan väitöskirja Zur Theorie der Asymptotischen Potenzreihe käsitteli kysymystä, missä määrin jonkin ympyrän ulkopuolella olevassa sektorissa annettu potenssisarja määrittää yksikäsitteisen analyyttisen funktion. Nevanlinnan merkittävimmät matemaattiset saavutukset liittyvät kuitenkin hänen yhteistyöhönsä Rolf Nevanlinnan kanssa. Jälkimmäisen nimissä Nevanlinnan teoriana kulkevan meromorfifunktioiden arvojenjakautumisteorian alkuvaiheet olivat veljesten yhteistyötä, joka dokumentoitui vuonna 1922 ilmestyneessä yhteisjulkaisussa Über die Eigenschaften analytischer Funktionen in der Umgebung einer singulären Stelle oder Linie. Vielä vuonna 1927 Nevanlinna julkaisi uuden omaperäisen todistuksen Nevanlinnan teorian toiselle päälauseelle julkaisussaan Über die Anwendung einer Klasse uniformisierenden Transzendenten zur Untersuchung der Wertverteilung analytischer Funktionen.
Yliopisto-opettajana Nevanlinna keskittyi pitkälti algebran opetukseen. Hän kirjoitti aiheesta oppikirjan, joka on ilmestynyt myös saksankielisenä laitoksena. Professorina ollessaan Nevanlinna palasi yhteistyöhön veljensä kanssa, joka oli nyttemmin kiinnostunut funktionaalianalyysista; veljesten ohjelmana oli siirtää "normaali" n-ulotteisen euklidisen avaruuden analyysi koordinaatittomaan muotoon. Ohjelman, jossa Frithiofin osuus oli merkittävä, lopputulos oli monografia Absolute Analysis.
Sellokonsertto (Lalo)
Édouard Lalo sävelsi sellokonserttonsa d-mollissa vuonna 1877. Sen kolmessa osassa kuuluvat espanjalaiset vaikutteet. Lalo sävelsi konserton sellisti Adolphe Fischerille, joka myös kantaesitti teoksen Pariisissa joulukuussa 1877. Teoksen levyttäneisiin kuuluvat Yo-Yo Ma, Jacqueline du Pré ja Maria Kliegel.
Ville Ylipaavalniemi
Ville Ylipaavalniemi (s. 25. maaliskuuta 1983) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ylipaavalniemi aloitti uransa Rovaniemen Palloseurassa, jossa hän pääsi debytoimaan Veikkausliigassa kaudella 2005. Ylipaavalniemi pelasi kauden aikana yhteensä kymmenessä sarjaottelussa. Kaudesta 2006 lähtien hän pelasi FC Santa Clausin riveissä seuraavat seitsemän kautta, joista neljä kautta seuran pelatessa Kakkosessa vuosina 2009–2012. Kaudesta 2013 lähtien Ylipaavalniemi on pelannut piirisarjoissa rovaniemeläisessä Rollon Pojissa.
Steve Harley & Cockney Rebel
pienoiskuva|Steve Harley & Cockney Rebel vuonna 1974. Steve Harley & Cockney Rebel on englantilainen 1970-luvun alussa perustettu glam rock -yhtye. Sen musiikki kattaa laajan kirjon tyylejä popista aina progressiiviseen rockiin. Se on saanut viisi albumia ja 12 singleä brittien virallisille listoille.
Cockney Rebelin perusti lehtitoimituksessa työskennellyt Steve Harley ystävineen. Harley hankki yhtyeelle mainetta röyhkeillä haastatteluillaan, joissa hän haukkui melkein kaikki siihenastiset artistit ja ivaili sillä, miten helppoa on nousta rocktähdeksi. Hän oli myös kiinnostava lavaesiintyjä lapsuuden poliosta johtuvasta ontumisesta huolimatta.
Cockney Rebelin ensimmäinen hitti oli ”Sebastian” vuonna 1973. Sitä seurasi ”Judy Teen”, jonka konserttiesitykset ottivat visuaalisia vaikutteita Stanley Kubrickin tuoreesta dystopiaelokuvasta Kellopeliappelsiini. Pian Britannian Top Teniin nousi single ”Mr. Soft”. Kakkosalbumin The Psychomodo jälkeen Harley hajotti yhtyeen jouduttuaan yhä pahempiin riitoihin musiikkitoimittajien kanssa, mutta toi yhtyeen pian takaisin uudistuneella kokoonpanolla ja nimellä Steve Harley & Cockney Rebel. Single ”Make Me Smile (Come Up and See Me)” nousi brittilistan ykkössijalle maaliskuussa 1975. Samana vuonna ilmestynyt albumi The Best Years of Our Lives on yhtyeen eniten myyty.
Yhtye panosti ajan glam rock -tyylin mukaan lavakoreografiaan, esiintymishahmoihin ja -pukuihin sekä valoefekteihin. Helsingin Sanomien Julius Heikkilä ei pitänyt Harleya kovin kummoisena laulajana mutta sitäkin tehokkaampana lavaesiintyjänä. Hän kehui myös yhtyeen komppiryhmän latinalaisvaikutteista polyrytmiikkaa, mutta moitti maaliskuussa 1976 järjestetyn Kulttuuritalon konsertin järjettömän kovaa äänenvoimakkuutta. Cockney Rebel kävi ensivierailulla Suomessa toukokuussa 1975 ja esiintyi silloin Finlandia-talossa.
1980-luvulla Steve Harley teki soolouraa Yhdysvalloissa ja levytti muun muassa Sarah Brightmanin kanssa. 1990-luvulla hän jatkoi soolouraansa Britanniassa. Vuonna 2005 hän kokosi uudelleen yhtyeen nimeltä Cockney Rebel.
Surgutin kansainvälinen lentoasema
Surgutin kansainvälinen lentoasema  on Venäjän öljykeskus Surgutin kaupungista kymmenen kilometriä pohjoiseen sijaitseva kansainvälinen lentoasema. Lentoasemalla on yksi 2 790 metriä pitkä kiitotie. Se on ollut Hanti-Mansian vilkkain lentoasema. Vuonna 2012 lentoasemaa käytti 1 150 000 matkustajaa.
Historia
Vuoden 2011 tammikuussa lentoasemalla sattui vakava onnettomuus, kun Kolavian operoima Tupolev Tu-154B-2 tuhoutui tulipalossa täysin. Onnettomuus vaati neljä ihmishenkeä ja 43 loukkaantui.
Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2004–2005
Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2004–2005 alkoi harjoituspelillä Tšekkiä vastaan Prahassa. Kauteen kuuluu myös kaksi arvoturnausta, syksyn maailmancup ja kevään MM-kilpailut.
Screamer
Screamer on käyttäjän pelottamiseksi tehty Flash-ohjelma tai video, joka ennalta arvaamattomasti vaihtuu pelottavaksi kuvaksi ja äänekkääksi kirkaisuksi. Esimerkkejä screamereistä ovat muun muassa K-Fee Auto Commercial ja Scary Maze Game.
Jaloviina
Jaloviina (lempinimeltään Jallu, myös leikattu konjakki, ) on suomalainen väkevä alkoholijuoma, joka valmistetaan sekoittamalla viljaviinaa ja konjakkia tai nykyisin mahdollisesti muuta brandyä (Alko ilmoittaa valmistusaineeksi ”rypäletisleen” ). Sen valmistuksessa käytetään värin vuoksi myös hieman sokeriväriä ja maun pehmentämiseksi sokeria. Jaloviinan valmistus aloitettiin vuonna 1932 kieltolain päätyttyä. Sitä myydään noin puoli miljoonaa pulloa vuodessa. Jaloviina ja Jallu ovat Altia Oyj:n omistamia rekisteröityjä tavaramerkkejä. Jaloviinan osuus Altian maustettujen viinojen myynnistä oli vuonna 2004 Altian oman ilmoituksen mukaan 60–70 prosenttia.
Jaloviinan esikuvana oli ruotsalainen kansankonjakiksi kutsuttu leikattu konjakki, Eau-de-vie. Leikattu konjakki tuli Ruotsissa myyntiin 1920-luvulla. Se oli yksi Ruotsin suosituimmista viinoista. Tuotetta valmistettiin Ruotsissa sekoittamalla viinaa Ranskasta tuotuun konjakkiin. Ruotsissa saatavissa oli yhden, kahden ja kolmen tähden Eau-de-vietä sen mukaan, kuinka paljon juomassa oli konjakkia.
Saksassa (erityisesti entisessä Itä-Saksassa) vastaavaa juomaa, nimeltään Weinbrandverschnitt, valmistetaan brandystä.
Luokat
Jaloviina jaetaan eri luokkiin sen mukaan, kuinka suuri osuus juomasta on konjakkia. Konjakin määrä ilmaistaan tähdillä. Nykyisin (vuodesta 1948 lähtien) on myynnissä vain yhden ja kolmen tähden Jaloviinaa.
Kansan suussa eri laadut ovat saaneet lempinimiä tähtien mukaan. Tähdetön Jallu oli vääpeli, yhden tähden vänrikki, kahden tähden luutnantti ja kolmen tähden kapteeni. Yhden tähden Jaloviinaa kutsutaan myös nimellä Sheriffi.
thumb|Kolme eri laatua Jaloviinaa
Jaloviina kulttuurissa
Kun konjakkia ei myyty vuodesta 1942 jatkosodan päättymiseen, C. G. E. Mannerheimin 75-vuotispäivien kunniaksi jatkosodan rintamamiehille tarjottiin kesällä 1942 pienehkö määrä Jaloviinaa. Väinö Linnan Tuntemattomassa sotilaassa on tapausta käsittelevä kohtaus.
Myös suomalaisen miestenlehden Jallun nimi syntyi yhdistelmänä tunnetusta miehen lempinimestä ja Jaloviinan lempinimestä. Turkulaisen dekkarikirjailija Reijo Mäen yksityisetsivähahmon Jussi Vareksen lempijuoma on drinkki nimeltään ”Talonmiehen vapaapäivä”, jonka resepti on ”jallukola ilman kolaa”.
Musiikin puolella Jaloviina, erityisesti yhden tähden versio, on tunnettu suomalaisten rock- ja heavyartistien suosimana juomana, joka usein lisätään osaksi raideria. Sanoituksissa Jaloviina esiintyy ainakin Hectorin kappaleessa ”Juodaan viinaa”, Freud Marx Engels & Jungin kappaleessa ”Jaloviinaa”, Lyijykomppanian kappaleessa ”Jaloviinamies”, Reino Helismaan kappaleessa ”Konsulin tyttären pihalla”, Viikatteen kappaleessa ”Iltatähden rusko”, Turmion Kätilöiden kappaleessa ”Tirehtööri”, Petri Nygårdin kappaleessa ”Selvä päivä”, Elastisen kappaleissa ”Nuku vaan” ja "Loppuviikko" sekä Palefacen kappaleessa ”Syntyny rellestää”. Viikatteen instrumentaali ”Leikatun konjakin salaisuus” on nimetty Jaloviinan mukaan. Myös J. Karjalaisen laulussa ”Lallin kumautus” Jaloviina mainitaan. Popedan vuonna 2017 ilmestyneellä albumilla 'Haista Popeda!' on kappale 'Oodi Jaloviinalle'.
Bourg-en-Bressen arrondissementti
Bourg-en-Bresse on arrondissementti itäisessä Ranskassa Ainin departementissa. Bourg-en-Bressen hallintokeskus on Bourg-en-Bresse. Arrondissementti jakautuu 24 kantoniin ja 219 kuntaan. Vuonna 2008 arrondissementin asukasluku oli 332 313.
Victor Emilio Masalles Pere
pienoiskuva|Victor Emilio Masalles Pere vuonna 2018. Victor Emilio Masalles Pere (s. 29. kesäkuuta 1961 Barcelona) on espanjalaissyntyinen, Dominikaanisessa tasavallassa uransa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Santo Domingon arkkihiippakuntaan Nicolás de Jesús López Rodríguez 7. heinäkuuta 1991. Hänet nimitettiin Santo Domingon vihkipiispaksi ja Girban titulaaripiispaksi 8. toukokuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi López Rodríguez, jota avustivat Józef Wesołowski ja Jesús María de Jesús Moya.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1941–1942
Vuoden 1942 jääkiekon SM-sarja peruttiin jatkosodan takia. Asemasotavaiheen aikana oli mahdollista pelata joitakin yksittäisiä ystävyysotteluja.
Malin
Malin on naisen etunimi, lyhentymä nimestä Magdalena. Nimipäivä on suomenruotsalaisessa almanakassa 22. heinäkuuta. Nimen rinnakkaismuotoja ja muita kirjoitusasuja ovat Malen(a) ja Maleena. Suomessa Malin on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut nimenä noin 1 450 henkilöllä Ruotsissa Malin on 35:nneksi yleisin naisen nimi, ja vuoden 2019 lopussa se oli etunimenä 49 646 henkilöllä. Nimipäivänä on Ruotsissa 10. joulukuuta.
Malin on myös sukunimi. Suomen väestöjärjestelmään on rekisteröity 2 369 henkilöä, joiden sukunimenä on ollut Malin.
Mäkivyö
Käyttö valjaissa
thumb|vasen|Mäkivyö kevyitä kärryjä vetävällä ponilla. thumb|Mäkivyöt kulkevat takahevosten [[länget|länkien kautta keskiaisaan.]] Mäkivyö auttaa valjastettuna kuormaa vetävää eläintä hidastamaan ja hallitsemaan ajoneuvon eteenpäin suuntautuvaa liikettä. Eläinvetoisissa kulkuneuvoissa on joko aisapari tai yksittäinen keskiaisa. Kummatkin ovat ajoneuvon suuntaisia ja noin eläimen pituisia. Aisaparin välissä eläimen valjaisiin voi kuulua mäkivyö, joka kiinnittyy edestä aisoihin. Eläimen hidastaessa ajoneuvo jatkaa liikettään, jolloin aisat painavat mäkivyön eläimen lautasia vasten, mikä jarruttaa ajoneuvoa. Keskiaisallista ajoneuvoa vetää useimmiten aisan vierille valjastettu eläinpari – tällaisessa valjastuksessa mäkivyö toimii samoin ja kiinnittyy aisan etuosaan joko suoraan tai eläinten länkien kautta. Monieläimisissä valjakoissa johtoeläimet ovat aisojen edessä eivätkä voi siis jarruttaa, mutta ne voidaan joskus valjastaa mäkivöin näön vuoksi.
thumb|Kuusivaljakko Mäkivyö voidaan jättää pois, mikäli eläimen ei tarvitse jarruttaa. Esimerkiksi raviurheilussa käytettävien hyvin kevyiden rattaiden tai kaunoajossa käytettävien kevyiden kärrien kanssa ajoneuvon ja matkustajan paino on niin pieni, että hevonen voi jarruttaa pelkkien mahavyön ja häntävyön avulla. Mäkivyö voidaan jättää pois myös mikäli ajoneuvossa itsessään on riittävä jarrutuslaite; tällaisia ajoneuvoja ovat esimerkiksi suuremmat vaunut ja uudenaikaiset levyjarrulliset ajoneuvot. Mäkivyötä ei myöskään tarvita sellaisten raahattavien kuormien tai laitteiden kanssa, jotka eivät voi liikkua itsestään; tällaisia ovat esimerkiksi aura tai pitkän köyden kanssa vedettävä kanaalilaiva. thumb|vasen|Härkäpari kärryn eteen pelkin [[ies|ikein valjastettuna.]] Entisaikaan saatettiin käyttää ylimääräisiä eläimiä nimenomaan jarruttamaan raskasta kuormaa jyrkissä alamäissä. Jarrueläimet valjastettiin mäkivöin kuorman taakse. Erillisiä jarrueläimiä käytetään yhä oltaessa tukkimetsällä hyvin jyrkässä maastossa.
Mäkivyötä ei yleensä käytetä ikeeseen valjastetuilla vetohärillä, koska jarrutukseen riittää ikeen tyypistä riippuen iestä tai mahavyötä vasten painaminen.
Valemäkivyö
Kevyiden aisallisten ajoneuvojen kanssa voidaan valjaisiin lisätä joskus "valemäkivyö" varsinaisen mäkivyön sijaan. Valemäkivyö on poikkisuuntainen hihna, joka kiinnitetään aisojen väliin eläimen taakse. Eläimen hidastaessa tai alamäessä kuljettaessa ajoneuvo painuu eteenpäin, jolloin valemäkivyö painuu eläimen lautasia vasten, jolloin eläin voi hidastaa ajoneuvoa. Valemäkivyötä voidaan käyttää lähinnä hyvin koulutettujen ja rauhallisten eläinten kanssa, koska jos eläin nousee takajaloilleen tai kaatuu, valemäkivyö voi jäädä sen selän päälle. Valemäkivyötä käytetään joskus mäkivyön sijaan, jotta eläimen lautaset eivät jäisi mäkivyön taakse osittain piiloon.
Satulan mäkivyö
Sekä kuorma- että ratsueläimillä voidaan käyttää mäkivyötä rintavyön kanssa.
Kuormajuhdat
thumb|Mäkivyö kuormahevosella. Mäkivyötä voidaan käyttää vakauttamaan kuormahevosen tai muun kantojuhdan kuormasatulaa. Mäkivyö estää tällöin satulaa liukumasta eteenpäin erityisesti alamäkeen kuljettaessa. Lisäksi voidaan käyttää häntävyötä antamaan lisävakautta.
Ratsueläimet
thumb|vasen|Satula mäkivyöllä ja häntävyöllä. [[Albrecht Dürer, 1400-luku.]] Mäkivyötä käytetään joskus ratsueläimillä - erityisesti muuleilla - samaan tapaan kuin kuormaeläimillä. Muuleilla on usein matala säkä ja tasaisempi selkä kuin hevosilla, minkä vuoksi satula voi helposti liukua alamäessä eteen. Ratsueläimillä käytetään mäkivyön sijaan yleensä häntävyötä.
Kouluttaminen
Vetoeläimiä koulutetaan yleensä mäkivyöllisillä valjailla ennen ajoneuvon eteen valjastamista.
Rikkapuntarpää
Levinneisyys
Rikkapuntarpää on kotoisin Aasiasta ja Pohjois-Amerikasta. Sitä on alettu viljellä rehuksi ja laidunheinänä myös Australiassa ja Pohjois-Amerikassa. Rikkapuntarpäätä kasvaa viljakasvustossa, etenkin syysviljakasvustossa.
Vastatuulensoutajat
Vastatuulensoutajat on Pronssinen Pokaali -yhtyeen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 1. maaliskuuta 2013. Albumi katkaisi Pronssisen Pokaalin 13 vuotta kestäneen levytystauon – yhtyeen edellinen studioalbumi Maa hehkuu ilmestyi vuonna 2000.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 29.
Kiova-Žuljanyn kansainvälinen lentoasema
Kiova-Žuljanyn kansainvälinen lentoasema ) on Ukrainan pääkaupunki Kiovan lounaisosissa, 8 kilometrin päässä ydinkeskustasta sijaitseva kansainvälinen lentoasema. Lentoasemalla on yksi 2,31 kilometriä pitkä kiitotie. Juridisesti lentoasema on Kiovan kaupungin hallitsema liikeyritys.
Vuonna 2013 Kiova-Žuljany oli matkustajamäärän perusteella Ukrainan toiseksi vilkkain lentoasema maan suurimman lentoaseman, Boryspilin kansainvälisen lentoaseman jälkeen. Kiova-Žuljanyn kansainvälistä lentoasemaa käytti vuonna 2013 kaikkiaan 1 838 393 lentomatkustajaa.
Reino Kurki-Suonio
Reino Elias Mikael Kurki-Suonio (s. 29. syyskuuta 1937 Hämeenlinna) on Tampereen teknillisen yliopiston emeritusprofessori.
pienoiskuva|Reino-Kurki-Suonio työskenteli nyk. Tampereen teknillisen yliopiston professorina vuodesta 1980 alkaen. Kuvassa yliopiston Tietotalo.
Reino Kurki-Suonio on ennen kaikkea tietojenkäsittelytieteen ja ohjelmistotekniikan tutkija ja opettaja. Monet hänen oppilaansa ovat keskeisillä paikoilla yrityselämässä tai yliopistoissa. Kansainvälisten tieteellisten saavutusten lisäksi hän on ollut uranuurtajana alan opetuksessa ja tutkimuksessa Suomessa.
Tutkinnot
Ylioppilas Hämeenlinnan yhteiskoulusta 1955; filosofian maisteri 1959, filosofian lisensiaatti 1963 sekä filosofian tohtori 1965, kaikki Helsingin yliopistosta.
Ura
Reino Kurki-Suonio aloitti 1965 Pohjoismaiden ensimmäisenä tietojenkäsittelyopin professorina Yhteiskunnallisessa Korkeakoulussa (nykyisessä Tampereen yliopistossa). Tässä tehtävässä hän joutui luomaan suuntaa sille, minkälaista on yliopistotasoinen tietojenkäsittelyopin opetus ja tutkimus. Silloin – niin kuin myöhemminkin – työnantajat toivoivat käytössä olevien järjestelmien käytön opettamista. Kurki-Suonion lähtökohta oli kuitenkin saada aikaan sisällöltään kestävämpää ja samalla teoreettisempaa opetusta, mikä suuntaus on osoittautunut kestäväksi yliopistotasoisessa tietojenkäsittelyopin opetuksessa. Tämä ratkaisu ei kuitenkaan katkaissut yhteyksiä yritysmaailmaan, vaan Kurki-Suonio on ollut voimakkaasti kehittämässä yritysmaailman ja yliopistojen välistä yhteistyötä. Ohjaamiensa väitöskirjojen ja lukuisten vastaväitösten kautta hän oli keskeisenä henkilönä luomassa Suomeen alan ensimmäisiä tutkijasukupolvia.
Eläkkeelle Kurki-Suonio jäi vuonna 2002.
Tehtävät
Suomen Kaapelitehdas 1960–66, Yhteiskunnallisen Korkeakoulun, sittemmin Tampereen yliopiston tietojenkäsittelyopin professori 1965–1980. Tampereen teknillisen korkeakoulun, sittemmin Tampereen teknillisen yliopiston tietojenkäsittelytekniikan professori 1980–2002.
Keroro gunsō
Keroro gunsō on Mine Yoshizakin luoma manga, johon perustuen on tehty TV-animesarja, jonka on ohjannut Jun'ichi Satō. Sekä animessa että mangassa seurataan sammakkomaisten avaruusolentojen yrityksiä valloittaa Maa. Kersantti Keroro, sarjan nimikkohahmo, on ryhmän johtaja, mutta joutuu kolmehenkisen perheen armoille. Keroro pakotetaan tekemään hyödyttömiä kotitöitä perheelle armeijan hylättyä hänen ryhmänsä Maapallolle.
Reino Kurki-Suonio
Tehtävät
Monivuotinen laitosjohtaja ja laskentakeskuksen johtokunnan puheenjohtaja Tampereen yliopistossa ja Tampereen teknillisessä yliopistossa. Varadekaani ja konsistorin jäsen Tampereen yliopistossa (1969–1971), hallituksen ja valtuuston jäsen (1979–1980). Ulkopuolinen jäsen luonnontieteellisen toimikunnan matematiikan ja fysiikan jaostossa (1971–73). Kanta-Hämeen kesäyliopiston rehtori (1972–74). Tampereen teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan osastonjohtaja (1982–1983), tietotekniikan osastonjohtaja (1993–95). Opetusministeriön tietojenkäsittelytekniikan tutkijankoulutusohjelman johtaja (1985–89). VTT:n Tietojenkäsittelytekniikan laboratorion neuvottelukunnan puheenjohtaja (1989–1993). TISEn (Tampereen tietojenkäsittelytieteen ja -tekniikan tutkijakoulu) johtaja (1994–95). Tampereen teknillisen yliopiston 1. vararehtori (1998–2002).
Keroro gunsō
Sarjassa käytetään sanaleikkejä (homofooneja), fyysistä huumoria, tilannehuumoria ja lukemattomia viittauksia popkulttuuriin. Eri animeita, pelejä, mangoja ja muita popkulttuurin osa-alueita parodioidaan miltei jatkuvasti sarjassa, minkä vuoksi nuorempien katsojien on vaikeampi tajuta "sisäpiirin vitsejä". Vaikka animessa on sama tarina, ovat viittaukset täysin erilaisia. Eritoten viittauksia liittyen Neon Genesis Evangelioniin ja muihin animaatioihin, joihin Bandai ei omista oikeuksia, käytetään vain harvoin. Sen sijaan käytetään suoria viittauksia Gundamiin, johon Bandailla on oikeudet. Japanissa sen on julkaissut Kadokawa shoten, lehdessä Shōnen ace, ja englanniksi sitä julkaisee Tokyopop. Animen on tuottanut Sunrise, ja tällä hetkellä sitä on tehty 146 jaksoa. Kesällä 2006 julkaistiin Satōn ohjaama Keroro gunsō -elokuva, ja toisen elokuvan on ilmoitettu tulevan maaliskuussa 2007.
Reino Kurki-Suonio
Tehtävät
Vieraileva tutkija Carnegie Mellon -yliopistossa 1964–65 ja 1984–85 sekä Stanfordissa 1974–75, IFIPin tieteellisen työryhmän Formal Description of Programming Concepts jäsen (1967–1980), IFIPin teknisen komitean Software: Theory and Practice jäsen (1975–2002), varapuheenjohtaja (1991–94), puheenjohtaja (1995–), Suomen edustaja IFIPin yleiskokouksessa (1997–2003). Tietokoneyhdistyksen, Tietojenkäsittelyliiton ja Tietotekniikan Liiton koulutustoimikunnan jäsen (1966-1969), tieteellisen neuvottelukunnan jäsen (1969-1994) ja neuvottelukunnan jäsen (1995-2002). Pohjoismaisen BIT-aikakauslehden toimituskunnan jäsen (1971–1986); IEEE Transactions on Software Engineering -lehden toimittaja (1992–). Suomalaisen tiedeakatemian jäsen (1992–), Teknisten tieteiden akatemian jäsen (1981–).
Keroro gunsō
Keroro Gunsõ
Keroro Gunsõ Planeetta Keronin Armeijan Keroro Platoonin Kersantti. Hänen itse esittelynsä on Gama Seiun Dai Gojuuhachiban Wakusei- Uchuu Shinkougun Tokushu Senkou Kousaku Butai Taichou- Keroro Gunsou. Hänen partnerinsa on Hinata Fuyuki. Keroron nimi tulee japanilaisesta sammakon ääntelystä: KeroKero
Reino Kurki-Suonio
Tutkimustoiminta
Valmistuttuaan Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi Reino Kurki-Suonio siirtyi vuonna 1960 Suomen Kaapelitehtaalle silloin uuden alan, tietokoneiden, pariin. Kuusikymmentäluvun alussa hän oli puolen vuoden vierailulla Tanskassa, jossa hän tutustui tohtori Peter Nauriin ja Algol-kieleen. Tämä johti sitten väitöskirjaan (1964) formaaleista kielistä ja automaateista sekä pitkään kestäneeseen tutkimukseen ohjelmointikielten ja kääntäjien parissa. Kahdeksankymmentäluvun alkupuolella Kurki-Suonion kiinnostus siirtyi hajautettujen ja rinnakkaisten järjestelmien määrittelyyn ja suunnitteluun. Yhdessä Åbo Akademin professorin Ralph-Johan Backin kanssa hän esitteli yhteisaktioteorian (joint actions), jonka pohjalle on sittemmin hänen johdollaan kehitetty DisCo-niminen kieli ja määrittelymenetelmä.
Huomionosoitukset
Reino Kurki-Suonio on saanut seuraavat huomionosoitukset:
Keroro gunsō
Harrastukset
Keroron harrastuksiin kuuluu animen katsomisen ja mangan lukemisen sekä internetissä olemisen lisäksi Gunpla (Gundam robotti) -figuurien kerääminen. Hänellä on lukematon määrä erilaisia Gunpla-figuureja huoneessaan.
Reino Kurki-Suonio
Huomionosoitukset
Pohjoismaiden ensimmäisen tietojenkäsittelyopin professorin Reino Kurki-Suonion muotokuva paljastettiin keskiviikkona 10. joulukuuta 2003 Tampereen yliopiston tietojenkäsittelytieteiden laitoksella.
Keroro gunsō
Voimat ja heikkoudet
Keroro siivoaa lähes päivittäin Hinatan kotitaloudessa, joten hänen vahvuuksiinsa kuuluu siivoaminen. Vaikka Kerorolla ei ole esittää omia taisteluvoimia, hän on silti syyllinen Giroron kasvoissa olevaan arpeen. Kun Keroro joutuu kosketuksiin kostean ilman kanssa, hänen "Musta" puoli tulee esiin. Silloin hän on kyllä vakavasti otettava Kapteeni. Ainoa joka voi auttaa Keroroa normalisoitumaan on joko Fuyukin raivo tai Avaruusolio Nyororo, joka kuivaa Keroron. Keroro saa myös paljon voimia syömällä Carambolaa (Starfruit), jossa Kururun mukaan on paljon Planeetta Keronin lääkeominaisuuksia.
Keroron suurin pelko on hänen isänsä, mikä on tullut lapsuudesta. Fuyukin mainitessa sanan "ystävä" Keroron valtaa syvä tunneaalto ja syyllisyyden tunne (jos hän on siis yrittänyt valloittaa maailman). Keroron suurin heikkous on kuitenkin Gundam-sarjan figuurit Gunplat.
Dorota Kuczkowska
Dorota Kuczkowska (s. 21. heinäkuuta 1979 Varsova) on puolalainen meloja. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja sijoittui siellä 500 metrin kajakkinelosessa neljänneksi.
Kuczkowska on saanut ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa kerran hopeaa ja kahdesti pronssia.
Tuomas Kärki
Tuomas Kärki on suomalainen verkkofootbagin pelaaja, joka on maailmanmestari ja moninkertainen suomenmestari lajissaan. Hänet valittiin Vuoden helsinkiläisurheilijaksi vuonna 2012.
Pelaajaura
Kärki pelaa maajoukkueessa ja voitti Suomelle ensimmäisen kullan kaksinpelissä Florian Goetzesiä vastaan. Samoissa kilpailuissa hän voitti pronssia nelinpelissä yhdysvaltalaisen Jonh Leysin kanssa. Kärki valittiin 2010 footbagin Hall of Fameen.
Kärki on myös voittanut suomenmestaruuksia ja pronsseja sekä kaksin- että nelinpeleissä.
Wunderboy
Wunderboy on YouTubesta tunnetun huumoriryhmä Justimuksen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 30. toukokuuta 2014. Se nousi ensimmäisellä viikollaan Suomen albumilistan ykköseksi. Albumin nimikkokappale on myös voittanut YleX jälki-istunnon vuoden rytmibarometrin 2014.
Albumilla on seitsemän bonuskappaletta, jotka ovat esiintyneet Justimus -televisiosarjassa. Albumilta julkaistiin kuusi singleä Juhlitaan (feat. Tiahu), Wunderboy, On Erection, Intro, Kaljavauva ja Hyvä fiilis. Bonuskappaleista singleinä julkaistiin kappaleet Lanit, Rantaleijonat, Aurinkorannoille, Heiluvat kassit, Haapavesi ja Gangstat Haapavedeltä.
Vadym Slobodenjuk
Vadym Rostyslavovytš Slobodenjuk (, s. 17. maaliskuuta 1981 Rivne) on ukrainalainen yleisurheilija, joka kilpailee este-, maasto- ja kestävyysjuoksussa.
Slobodenjuk voitti vuonna 2002 ensimmäisen maansa mestaruuden 3 000 metrin esteissä ja sijoittui matkalla kuudenneksi saman vuoden EM-kisoissa. Hän sai seuraavana vuonna Ukrainan-mestaruuskisoista kultaa paitsi 3 000 metrin estejuoksussa, myös maastojuoksun lyhyellä matkalla, mutta putosi päämatkallaan 3 000 metrin esteissä alkuerissä Pariisin MM-kisoissa. Slobodenjuk ei päässyt estejuoksussa ensimmäistä kierrosta pitemmälle myöskään vuoden 2004 olympialaisissa, mutta voitti lajissa kolmannen peräkkäisen maansa mestaruuden.
Slobodenjuk voitti vuonna 2005 jälleen ulkoratojen Ukrainan-mestaruuden 3 000 metrin esteissä, jonka lisäksi hän sai sisäratojen maan mestaruuskisoissa kultaa sekä 3 000 metrin tasaiselta matkalta ja esteistä. Hän putosi estejuoksussa alkuerissä sekä Helsingin MM-kisoissa 2005 että vuoden 2006 EM-kilpailuissa. Slobodenjuk voitti viidettä kertaa ulkokenttien Ukrainan-mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa vuonna 2009.
Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: IAAF
Rafael del Riego
thumb|Rafael del Riego Rafael del Riego y Flórez (9. toukokuuta 1784 – 7. marraskuuta 1823) oli espanjalainen kenraali ja liberaali poliitikko.
Del Riego syntyi Santa Maria de Tuñasissa, Asturiassa. Oviedon yliopistosta valmistumisensa jälkeen vuonna 1807 hän muutti Madridiin, jossa hän liittyi armeijaan. Espanjan itsenäisyyssodan aikana vuonna 1808 Ranska otti hänet vangiksi Escorialiin, josta hän myöhemmin karkasi.
Kuuden vuoden absolutismin aikana hän liittyi vapaamuurareihin ja liberaaleihin salaliitossa kuningas Ferdinand VII:tä vastaan. Vuonna 1819 kuningas muodosti 10 pataljoonaa taistelemaan eteläamerikkalaisia vastarintaliikkeitä vastaan. Riego otti Asturian pataljoonan komennon. Kuitenkin Cádiziin saapumisen jälkeen hän aloitti muiden upseerien kanssa kapinan 1. tammikuuta 1820, ja vaati vuoden 1812 perustuslain palauttamista. Tätä konfliktia kutsuttiin Espanjan sisällissodaksi, 1820–1823. Riegon joukot marssivat Andalusian kaupunkien läpi kuninkaallisvastaisen kansannousun syntymisen toivossa, mutta paikallinen väestö oli lähinnä väliinpitämätöntä. Kansannousu kuitenkin aloitettiin Galiciassa, josta se nopeasti levisi ympäri Espanjaa. 7. maaliskuuta 1820 Madridin kuninkaallinen palatsi piiritettiin kenraali Ballesteroksen alaisten sotilaiden toimessa, ja 10. maaliskuuta kuningas suostui palauttamaan perustuslain.
Vuonna 1823 Ranskan armeija hyökkäsi Espanjaan ja palautti Ferdinand VII:n absoluuttiseen valtaan. Del Riego vangittiin, tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin Madridissa.
Tim Lincecum
Timothy Leroy "Tim" Lincecum (s. 15. kesäkuuta 1984 Bellevue, Washington) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelasi kaudet 2007–2015 MLB-liigan San Francisco Giantsissa ja uransa viimeisen kauden 2016 Los Angeles Angelsissa. Hänen pelipaikkansa oli syöttäjä.
Lincecum on kolminkertainen World Series -mestari.
MLB-ura
Ennen ammattilaisuraansa Washingtonin yliopistossa pelannut Lincecum on varattu kolmesti MLB:n varaustilaisuudessa. Chicago Cubs varasi hänet 58. kierroksella vuonna 2003, ja Cleveland Indians kaksi vuotta myöhemmin 42. kierroksella, mutta molemmilla kerroilla Lincecum valitsi yliopiston ammattilaiskenttien sijaan. Kolmannella kerralla vuonna 2006 San Francisco Giants varasi hänet ykköskierroksella, koko tilaisuuden kymmenentenä pelaajana.
Lincecum voitti National Leaguen parhaalle syöttäjälle jaettavan Cy Young -palkinnon kahdesti peräkkäin, 2008 ja 2009. Lisäksi hänet valittiin tähdistöotteluun neljästi viiden ensimmäisen MLB-vuotensa aikana. Giantsissa Lincecum voitti kolmasti World Seriesin ja oli aina yksi avainpelaajista matkalla mestaruuteen.
Giants ja Lincecum tekivät lokakuussa 2013 kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen, arvoltaan 35 miljoonaa dollaria.
Lincecum tunnettiin omintakeisesta heittotekniikastaan sekä kevyestä ruumiinrakenteestaan. Hänen lempinimensä on "The Freak".
Izabella Antonowicz
Izabella Antonowicz(-Szuszkiewicz) (s. 16. maaliskuuta 1942 Vilna) on entinen puolalainen meloja. Hän kilpaili 500 metrin kajakkikaksikossa kolmissa perättäisissä kesäolympialaisissa vuosina 1964–1972. Hän sijoittui kahdeksanneksi Tokiossa 1964, yhdeksänneksi Méxicossa 1968 ja kuudenneksi Münchenissä 1972. Hän meni naimisiin Władysław Szuszkiewiczin kanssa.
Mälaren
pienoiskuva|oikea|Mälarenin yhtenäinen vesialue ja asutuskeskukset Mälaren on Ruotsissa Tukholman lähellä Mälarinlaaksossa sijaitseva järvi, joka on toinen Norrströmin vesistön pääjärvistä. Järvi sijaitsee sitä ympäröivissä Tukholman-, Uppsalan- Södermanlandin- ja Västmanlandin lääneissä, joiden väliset lääninrajat sijaitsevat järvellä. Mälaren on Ruotsin kolmanneksi suurin järvi Vänernin ja Vätternin jälkeen ja ennen Hjälmarenia, joka on samalla myös vesistön toinen pääjärvi.
Yleistä
Mälaren on 120 kilometriä pitkä itä-länsi-suunnassa ja leveimmillään 66 kilometriä pohjois-etelä-suunnassa, Uppsalan ja Södertäljen välillä. Järven pinta-ala on hiljattain määritetty uudelleen ja sen arvoksi ilmoitetaan nykyään 1 073 neliökilometriä (km²) eli 107 300 hehtaaria. Se on siten Päijänteen (1 083 km²) kokoinen järvi. Järven vesitilavuus on keskimäärin 14,3 kuutiokilometriä (km³, Päijänteen tilavuus on 15,4 km³). Järven keskisyvyydeksi on saatu 12,8 metriä (Päijänteellä 16,2 metriä) ja suurin mitattu syvyys on 66 metriä (Päijänteellä 93,5 metriä). Mälaren on rantaviivaltaan varsin mutkitteleva niemien ja pitkien lahtien vuorotellessa toisiaan. Avointa järvenselkää on vähän, koska järvessä on yli 8 000 saarta ja luotoa.
Järvenosia
Mälarenin vesialueet voidaan jakaa sen keskellä sijaitsevan Prästfjärdenin suhteen kolmeen osaan. Järven keskiosassa sijaitsee laaja järvenselkä, jonka piirteen osalta se eroaa kahdesta muusta järvenosasta. Siihen voidaan lukea kuuluvaksi Prästfjärden, Södra Björkfjärden, Gripsholmsviken ja Norra Björkfjärden. Itäiseen järvenosaan sisältyy laaja ja suurisaarinen vesialue sekä Tukholman keskustan vesialueet. Itäpuolella erityinen vesialue sijaitsee Uppsalan suunnalla, jonne tulee pitkä, mutitteleva ja paikoin hyvin kapea lahti, jonka kaukaisin lahdenpohjukka sijaitsee 60 kilometrin päässä sen lahdensuulta. Myös läntinen järvenosa on saaristoinen, mutta täällä on myös pieniä järvenselkiä sekä erillinen järvenlahti Sörfjärden. Keskiosasta alkaa Ängsönin ja Selaönin välinen saaristo, joka vaihtuu sitten Ängönin ja Kvicksundin väliseksi avoimemmaksi järvenosaksi. Mälarenin läntisin lahti on viimeisenä sijaitseva Galten.
Asutus
Järven rannoilla ja niiden välittömässä läheisyydessä elää lähes kaksi miljoonaa asukasta. Pääosa heistä asuu rantojen kaupungeissa tai keskustaajamissa, jotka ovat järveä myötäpäivään kiertäen lueteltuna Tukholma, Södertälje, Mariefred, Strängnäs, Torshälla, Köping, Västerås, Bälsta ja Uppsala. Näiden lisäksi sijaitsevat Enköping, Arboga ja Eskilstuna järven lähellä. Mälarenin rannalla sijaitsee edelleen Ruotsin vanhin kaupunki Sigtuna. Taajamien ulkopuolella asuvat asukkaat elävät 65 kunnassa, jotka sisältyvät edellä mainituihin neljään lääniin. Vuosisadan loppuun mennessä arvellaan alueen väkimäärän kasvavan viiteen miljoonaan.
Mälarenin itäisin poukama on Tukholman keskustan kupeessa sijaitseva Riddarfjärden, josta alkavat Mälarenin rinnakkaiset Itämeren Saltsjöniin laskevat uomat Norrström ja Söderström. Tukholman vanhakaupunki, joka sijaitsee Stadsholmenin, Riddarholmenin ja Helgeandsholmenin saarilla, rajoittuu Riddarfjärdeniin, Norrströmiin, Söderströmiin ja Saltsjöniin. Tukholman laaja taajama-alue levittäytyy kaikkialle Mälarenin itäosien rannoille.
Liikenneyhteydet
Järven pohjoisrantoja kiertää eurooppatie E18, joka alkaa Tukholman pohjoispuolella eurooppatiestä E4 ja jatkaa länteen poistuen Köpingin jälkeen järven lähipiiristä. Järven eteläpuollella kiertää eurooppatie E20, joka alkaa idässä Södertäljessä haarautumalla ensin eurooppatiestä E4 ja jatkaen sitten länteen kohti Arbogaa. Järven länsipäässä eurooppateitä yhdistää vielä lyhyt maantie 250. Tukholman puolella järveä pääsee rannoille lukuisia eri teitä myöten. Järven puolivälissä ylittää järven saaristotie numero 55, joka yhdistää etelärannan Strängnäsin pohjoisrannan Enköpingiin. Tie ylittää matkallaan Tosterönin ja Märsönin saaret.
Laivaliikenteelle tärkein kulkuyhteys on Mälarenin etelärannasta alkava ja Itämereen johtava Södertäljen kanava. Sen kautta nousee vuosittain noin 2 000 laivaa järvelle ja laskee takaisin Itämerelle. Mälarenin sisävesiliikenne kuljettaa esimerkiksi Västeråsin ja Köpingin satamiin tuonti- ja vientitavaraa sekä vähäisessä määrin öljyä ja kemikaaleja. Matkustajaliikenne on yleensä vähäistä, mutta kesäisin kuljetetaan paljon matkailijoita.
Vedenkorkeuden vaihtelut ja kehitys
Vielä viikinkiaikana ja sen jälkeen 1200-luvulle asti oli Mälaren Itämeren lahti. Viime jääkauden loppuvaiheessa on seudun maankohoaminen ollut nopeampaa kuin meriveden pinnan nousu. 1200-luvulta lähtien on järvialtaan laskukynnys Tukholmassa noussut noin 0,7 metriä ja samalla se kohottanut Mälarenin vedenpintaa Itämerestä yhtä paljon. Mälarenin vedenpinnan korkeutta on mitattu vuodesta 1774 alkaen. Järven vedenkorkeus ilmoitetaan nykyään RH2000-järjestelmällä, jonka arvoista vähentämällä 0,17 metriä saadaan pinnankorkeus Itämeren vedenpinnasta. Järven alin vedenpinta mitattiin 5. marraskuuta 1939, jolloin vedenpinta oli 3 senttimetriä Itämeren keskikorkeutta alempana, ja ylin vedenpinta mitattiin 15. tammikuuta 1853, jolloin vedenpinta oli 2,09 metriä Itämeren keskikorkeutta ylempänä. Mälarenin keskivedenkorkeus (MW) on vuosina 1968–2008 ollut 0,69 metriä, keskialivedenkorkeus (MLW) 0,53 metriä ja keskiylivedenkorkeus (MHW) 0,96 metriä mpy.
Säännöstely
Vuonna 1941 antoi vesioikeus luvan säännöstellä Mälarenia, mutta säännöstelyä toteutettiin vasta vuodesta 1943 alkaen. Säännöstelyn päätarkoitus on ollut vähentää tulvia rantojen pelloille. Samalla on ollut tarkoitus nostaa matalan veden aikaiset alivedenkorkeuksia laivaliikenteen turvallisuuden parantamiseksi ja vähentää Itämereltä tulevien suolapulssien vaikutuksia järveen. Säännöstelyn alkuvuosina onnistuttiin vähentämään tulvia, mutta alivedenkorkeudet laskivat aiemmasta vieläkin alemmaksi. Siksi annettiin vuonna 1966 uusi säännöstelylupa, jota toteutettiin vuodesta 1968 alkaen. Siihenkin on haettu parannuksia vuonna 2015. Uuden luvan tarkoituksena on aiempien tavoitteiden lisäksi vähentää järvessä tapahtuvia virtauksia, jotta virtaveden aiheuttama eroosio ei kuluttaisi järvenpohjaa ja jotta veneliikenne sujuisi Slussenilla ylä- ja alavirtaan paremmin. Säännöstelylupaa toteuttaa Stockholm Hamn AB, joka on Tukholman kaupungin omistuksessa, ja luvan ehtojen toteutumista valvoo SMHI. Säännöstelyä toteutetaan Slussenilla, jonka porttien läpi voidaan päästää jopa 800 kuutiometriä vettä sekunnissa. Portin virtaamakapasiteettia pidetään kuitenkin liian pienenä ja sitä ollaan 2020-luvulla uudistamassa.
Édouard Dermit
Édouard Dermit tai Dermithe, syntyisin Antoine Dermit (18. tammikuuta 1925 Pazin, Italia* – 15. toukokuuta 1995 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä ja kuvataiteilija.
Mälaren
Meriveden suolapulssit
Meren ja järven vedenpintojen korkeusero on pieni. Mälarenin vuodenaikojen mukaan vaihteleva vedenpinta voi olla samaan aikaan matalalla, kun äkillinen sääilmiö nostaa toisaalla Itämeren pintaa esimerkiksi metrillä. Silloin kääntyy Slussenilla veden virtaussuunta päinvastaiseksi ja merivettä alkaa virtaamaan sisälle järveen. Nämä lyhyet virtaukset aiheuttavat suolaisen veden kerääntymisen järven itäpäähän. Suolavesi on makeaa vettä raskaampana se painuu Mälarenin syvänteisiin. Makea ja suolainen vesi sekoittuvat hitaasti järviveteen, jolloin esimerkiksi vedenottamoiden raakaveden suolapitoisuus alkaa kasvamaan. Suolapulssien tunkeutumista järveen ovat estämässä vain Slussenin portit, mutta porteista huolimatta sitä joutuu järviveteen aina pieniä määriä.
Édouard Dermit
Édouard Dermit oli monitaiteilija Jean Cocteaun adoptiopoika ja hänen satunnainen rakastajansakin. Samoin hän oli Cocteaun ainoa perillinen.
Mälaren
Meriveden suolapulssit
Nykyisestä ilmaston lämpenemisestä on ollut seurauksena meriveden hidas mutta havaittava kohoaminen. Vuonna 1980 merivesi kohosi keskimäärin 3 millimetriä vuodessa ja vuosina 1993–2005 2,5 millimetriä vuodessa. Kun Tukholmassa maankohoaminen on keskimäärin 5,2 millimetriä vuodessa, tapahtuu Tukholmassa todellisuudessa Itämeren vedenpinnan laskua. Koska tulevaisuuden arviot meriveden kohoamisen kiihtymisestä ovat suurempia kuin viisi millimetriä vuodessa, kääntyy tilanne ennen pitkää Mälarenille epäedulliseksi. Erään arvion mukaan Itämeren vedenkorkeus olisi palanut nykyiselleen jo vuonna 2050 ja seuraavien 50 vuoden aikana Itämeri olisi noussut vielä 40 senttimetriä suhteessa Mälareniin. Tämä tilanne Itämerellä vastaa valtamerissä tilannetta, jossa niiden vedenpinta olisi noussut metrin nykyisestä korkeudestaan. Slussenin patojärjestelmää ollaan tämän vuoksi modernisoimassa seuraavaksi sadaksi vuodeksi korottamalla patokorkeutta metrillä ja lisäämällä Norrströmenin virtaamiskapasiteettia.
Historiaa
Järven saarissa olevat historialliset viikinkiasutukset Birka ja Hovgården otettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1993.
Vesistösuhteita
Mälaren on Norrströmin vesistön (päävesistötunnus 61) läpivirtausjärvi, jossa Norrström, Mälaren ja siihen laskeva Eskilstunaån muodostavat vesistön pääuoman alajuoksun. Pääuoman yläjuoksulla sijaitsevat Hjälmaren ja siihen laskeva Svartånin ja Laxånin muodostama vesireitti. Mälarenin vesi laskee sen itäpäästä Itämeren Saltsjönin lahteen kolmesta eri kohdasta: Tukholman Norrström ja Söderström eli Slussen sekä Södertäljen Hammarbyslussen. Norrströmin kautta virtaa näistä kuitenkin eniten vettä.
Édouard Dermit
Édouard Dermit tunnetaan myös taidemaalarina. Hänen kykynsä alalla oivalsi Cocteau, joka antoi hänelle myös henkilökohtaista opetusta taidemaalauksessa. Vuonna 1963 kuolleen Cocteaun aloittaman Ranskassa sijaitsevan Fréjusin Jerusalemin Notre Damen kappelin freskojen maalamisen loppuun saattaminen oli hänen merkittävin työnsä.
Dermit osoitti kaupalliset kykynsä huolehtimalla Cocteaun hänelle antamasta perinnostä, jolle hän omistautui koko lopun elämänsä ajan. Hän myös käytti lempinimeään ”Doudou” koko elämänsä. Dermit’n poika Stephen myi Milly-la-Forêt’ssa sijaitsevan Cocteaun viimeisen asunnon Pierre Bergelle, joka oli Cocteaun kummipoika. Rakennus avattiin 23. kesäkuuta 2010 yleisölle ja sai nimekseen La Maison Cocteau.
Mälaren
Järveen laskevia jokia ja puroja
Koko vesistön valuma-alueen pinta-ala on 22 650 km², mutta vesireitin seuraavaan osuuteen kuuluvalla Eskilstunaånilla on valuma-alueen pinta-alaa vain 4 180 km², joka on 18 % koko vesistön pinta-alasta. Tämä vaikuttaa osaltaan myös vesireitistön virtaamien jakaumaan, koska Norrströmin keskivirtaama (MQ) on 165 kuutiometriä sekunnissa (m³/s) ja Eskistunaånilla se on vain 29 m³/s. Mälareniin tulevasta vedestä yksi viidesosa on peräisin Eskilstunaånin kautta tulevilta alueilta ja neljä viidesosaa suoraan Mälareniin laskevista joista. Lähteet: 1 =, 2 = tieto saatu SMHI:n verkkopalvelusta etsimällä sieltä joen tiedot (lähde 1), 3 = tieto saatu SMHI:n karttatietopalvelusta (lähde Modeldata ), 4 = mitattu kartasta (ei tarkka arvo)
Muratit
Muratit (Hedera) on kasvisuku araliakasvien (Araliaceae) heimossa. Siihen kuuluu määrittelytavasta riippuen toistakymmentä lajia, jotka kasvavat Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Aasiassa.
Muratit ovat ainavihantia, ilmajuuriensa avulla tukea pitkin kiipeileviä ja suikertelevia köynnöskasveja. Lehdet pitkissä versoissa ovat vuorottaisia. Nuorissa oksissa ne ovat liuskaisia, mutta täyskasvuisilla yksilöillä ehytlaitaisia. Kellanvihreät, syksyllä avautuvat kukat ovat pallomaisissa, tiiviissä kukinnoissa. Kukat sisältävät runsaasti mettä, ja ne ovat tärkeää ravintoa myöhäissyksyn hyönteisille. Talvella kypsyvät hedelmät (6 mm) ovat mustia marjoja, ja ne ovat linnuille mieluista ravintoa. Ihmisille ne kuitenkin ovat myrkyllisiä.
Euroopassa yleisin laji on euroopanmuratti (Hedera helix), josta tunnetaan lukuisia muotoja. Arborescens on pistokkaista lisättävä pystykasvuinen muoto. Muratteja käytetään seinien, muurien ja pylväiden koristeluun, mutta usein myös maanpeitekasvina. Suomessa muratit eivät yleensä ole talvenkestäviä, mutta hyvän lumisuojan turvin ne voivat menestyä matalana kasvina ulkonakin tyydyttävästi. Suomen oloihin sopii parhaiten ulkona kasvatettavaksi Baltiasta kotoisin oleva lajike vironmuratti (Hedera helix ’Baltica’). Lukuisista puutarhamuodoista varsinkin kirjavalehtiset lajikkeet ovat suosittuja ruukkukasveja.
Murattilajeja
Sukuun kuuluu osittain:
Suomi, sotavangit ja ihmisluovutukset 1939-1955
Suomi, sotavangit ja ihmisluovutukset 1939-1955 on Kansallisarkiston tutkimushankkeen Suomi, sotavangit ja ihmisluovutukset 1939–55 -tutkimushankkeen perustama tietokanta, joka sisältää tietoja talvisodan ja jatkosodan aikana kuolleista sotavangeista. Erikseen on esitetty tietoja neuvostoliittolaisista ja saksalaisista sotavangeista sekä Itä-Karjalassa ja Miehikkälässä sijainneilla siviilileireillä kuollesta.
Bourbon (viski)
pienoiskuva|150px|Bourbon-pullo 1800-luvulta Gettysburgista Bourbon on yhdysvaltalainen, etupäässä maissista valmistettava viskilaatu.
Viskiä alettiin valmistaa Yhdysvalloissa maissista, koska eurooppalaisten mukanaan tuoma ohra ei kasvanut Amerikassa kunnolla. 1700-luvulla bourbonia valmistettiin eniten nykyisten Kentuckyn ja Tennesseen osavaltioiden alueella, sillä siellä oli sopiva vesi ja maaperä. Kieltolain aikana 1920-luvulla bourbonin tislausperinne hiipui, ja juoman valmistus lähti merkittävään nousuun vasta 1900-luvun lopulla.
Nimitys bourbon tulee Kentuckyn osavaltion Bourbonin piirikunnasta, josta viskin valmistus on lähtenyt. Suurin osa bourbonviskistä valmistetaan edelleen Kentuckyssä. Tunnetuin bourbon on Jim Beam, jota on valmistettu 1700-luvulta.
Määräysten mukaan bourbonin raaka-aineista vähintään 51 prosenttia on oltava maissia. Tisle täytyy kypsyttää sisältä voimakkaasti hiilletyssä ja uudessa tynnyrissä, joka on tehty amerikkalaisesta tammesta. Raakatisleen vahvuus ei saa ylittää 80 prosenttia, eikä tynnyreihin laitetun tisleen vahvuus saa ylittää 62,5 prosenttia.
Jos tislettä on kypsytetty tynnyreissä yli kaksi vuotta, juomaa saa kutsua nimellä Straight Bourbon. Ikä on merkittävä etikettiin, jos kypsytysaika on alle neljä vuotta; sitä vanhemmissa tuotteissa ikää ei tarvitse merkitä.
Bourbon valmistetaan ja kypsytetään samalla tavalla kuin muutkin viskit. Bourbon-viskit säilötään uusiin tammitynnyreihin. Maissiviski on huomattavasti nopeammin kypsyvää kuin mallasviskit. Monet bourbon-viskit saavuttavat parhaan makunsa huomattavan nuorina, jopa 4–6-vuotiaina. Nuorten bourbon-viskien suurin ero skotti- tai irlantilaisviskeihin on makeus. Bourbon-viskien makeus jakaa mielipiteitä, mutta myös iäkkäät bourbonit saavuttavat kuivan, lähes "puisevan" maun viimeistään 8–10 vuodessa.
Suurin osa skottiviskin kypsyttämisessä käytetyistä tynnyreistä laivataan sinne Yhdysvalloista, koska bourbon-tynnyriä saa käyttää vain kerran bourbonin kypsyttämisessä, minkä jälkeen se myydään pois halvalla.
Minotauri
Minotauri oli äänekoskelainen doom metal -yhtye, joka toimi vuosina 1995–2007.
Yhtye oli Reverend Bizarren ja Spiritus Mortiksen ohella tärkeimpiä suomalaisen doom metal -musiikin edelläkävijöitä.
Diskografia
EP:t
Tarja Koskelo
Tarja Vappu Helena Koskelo (s. 23. huhtikuuta 1961 Tyrvää) on suomalainen yleisurheilija, jonka aktiiviura oli 1970- ja 1980-luvuilla. Koskelo sai uransa aikana SM-kilpailuista kaikkiaan 23 mitalia pikajuoksussa ja pituushypyssä. Pituushypyssä hän oli ulkoratojen Suomen mestari vuonna 1981 ja sisäratojen kaksinkertainen mestari vuosina 1981 ja 1982. Ulkoradoilta hänellä on myös kaksi SM-kisojen pronssimitalia, toinen 100 metrin juoksusta ja toinen pituushypystä. Koskelon ennätys pituushypyssä on 611 vuodelta 1981.
Jarmo Flink
Jarmo Flink (s. 12. syyskuuta 1948) on suomalainen jalkapalloilija, joka peliuran päätyttyä toimi valmentajana.
Keskikentällä pelannut Flink edusti urallaan mestaruussarjassa Kuopion Palloseuraa 1966, 1969 ja 1971, Lahden Reipasta 1967–1968, Kopareita 1972–1973 sekä Kuusysiä 1974. Lisäksi Flink pelasi alemmilla sarjatasoilla Kopareissa 1970, Kuopion Elossa 1975–1976 ja 1979 sekä Kuopion Pallossa 1977–1978. Hän voitti urallaan kaksi Suomen-mestaruutta, Kuopion Palloseurassa 1966 ja Reippaassa 1967. Kaikkiaan Flink pelasi kahdeksan kauden aikana 138 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 21 maalia.
Maajoukkueessa Flink pelasi vuosina 1968–1975 yhteensä 13 maaottelua.
Pelaajauran jälkeen Flink toimi myös valmentajana. Hän oli muun muassa Kuopion Palloseuran päävalmentaja osan kaudesta 1980.
Myös hänen veljensä Turo Flink oli menestynyt jalkapalloilija.
Azar Gat
Azar Gat (s. 1959 Haifa, Israel) on israelilainen tutkija ja sotahistorioitsija.
Gat suoritti Bachelor of Arts-tutkintonsa Haifan yliopistossa 1978 ja Master of Arts-tutkintonsa Tel Avivin yliopistossa 1983. Filosofian tohtoriksi hän valmistui Oxfordin yliopistossa 1986. Hän on toiminut Tel Avivin yliopiston valtio-opin laitoksen johtajana vuodesta 1999.
Teoksia
Azar Gatin kirjoittamia teoksia:
War in Human Civilization on yksi Times Literary Supplementin valinnoista vuoden 2007 parhaiksi kirjoiksi.
Whitley
Whitley viittaa muun muassa seuraaviin: