cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Shirley-Quirk
Elämä ja ura
Vuonna 1982 Shirley-Quirkista tuli Aldeburghin festivaalin avustava taiteellinen johtaja. Vuodesta 1991 hän työskenteli Baltimoren Peabody Instituten henkilökunnassa. Vuonna 2008 hän osallistui lahjoittajana Barack Obaman kampanjaan. Hän kuitenkin säilytti yhteytensä kotimaahansa ja Britteniin. Vuonna 2006 hänet nähtiin cameoroolissa Edinburghin festivaalilla Brian McMasterin jäähyväiskonsertissa, jossa esitettiin Nürnbergin mestarilaulajat.
Yksityiselämä
Shirley-Quirk meni vuonna 1955 naimisiin Patricia Hastien kanssa. Tämän kuoltua vuonna 1981 hän solmi uuden avioliiton kapellimestari, oboisti Sara Watkinsin kanssa. Tämäkin avioliitto kesti vaimon kuolemaan (1997) saakka. Shirley-Quirkin kolmas vaimo oli Teresa Perez, jonka kanssa avioliitto solmittiin vuonna 2009. Shirley-Quirkin kuollessa 82-vuotiaana syöpään Perez jäi leskeksi. Shirley-Quirkilla oli ensimmäisestä avioliitosta poika ja tytär; toisesta avioliitosta syntyivät poika ja kaksi tytärtä, joista toinen (Emily) kuoli vuonna 2001 sairastettuaan aplastista anemiaa.
Jascha Zayde
Jascha Zayde (25. lokakuuta 1911 Mercedes, Argentiina – 3. syyskuuta 1999 New York ) oli yhdysvaltalainen pianisti, kapellimestari ja säveltäjä. Hän syntyi venäläisille vanhemmille Argentiinassa, mutta muutti perheineen Yhdysvaltoihin ollessaan kuuden kuukauden ikäinen. Zayde aloitti pianonsoiton 3-vuotiaana ja debytoi 7-vuotiaana. Hän pääsi stipendillä Juilliard Schooliin, jossa hänen pääasiallisena opettajanaan toimi Carl Friedberg.
Zayde oli ensimmäinen henkilökuntaan kuulunut muusikko, jonka New Yorkin klassinen radioasema WQXR palkkasi vuonna 1936. Viikoittainen esiintyminen radioasemalla jatkui yli kolmen vuosikymmenen ajan. Aluksi Zayde juonsi viikoittaista radio-ohjelmaa The Development of Piano Music, mutta myöhemmin palkattiin toinen pianisti, Clifford Herzer, jonka kanssa Zayde muodosti duon. Kokoonpano muodosti yhden radioaseman kohokohdista. Herzerin liityttyä laivastoon Zayden kanssa soittamaan tuli Leonid Hambro, jonka kanssa hän saavutti suosiota sekä radiossa että konserttiesiintyjänä. Kaksikko myös levytti muun muassa Francis Poulencin sonaatin kahdelle pianolle. Zayde soitti lisäksi New York City Balletissa vuodesta 1954.
Efori
Eforit "tarkastajat" olivat virkamiehiä antiikin Spartassa. Vuosittain valittiin viisi eforia. He vastasivat kansankokouksen eli apellan kokoonkutsumisesta, johtamisesta ja päätösten toimeenpanosta. He valvoivat myös kuninkaiden ja virkakoneiston toimintaa. Eforit päättivät verotuksesta, ulkopolitiikasta ja nuorten miesten sotilaskoulutuksesta. Eforit toimivat myös tuomareina. Kuningas Kleomenes III lakkautti viran vuonna 226 eaa. ja surmautti silloiset eforit. Makedonian kuningas Antigonos III palautti viran käyttöön. Virka säilyi vielä 100-luvulle.
Metsämarssi
thumb|Metsämarssin muistomerkki Järvenpäässä. Metsämarssi 1950 oli valtakunnallinen tapahtuma, joka järjestettiin 15. – 20.6.1950. Sen tavoitteena oli yksityismetsien puuntuotannon lisääminen metsänhoidollisin toimenpitein ja kansalaisten innostaminen ja kannustaminen metsänhoitotöihin. Marssi koostui erilaisista metsätöistä ja niiden toteutukseen osallistumisesta. Metsätyöksi katsottiin hakkuualan raivaus ja laikutus, istutustaimistojen vapauttaminen ja mahdollisesti muu taimiston hoito, metsäojien perkaus, karsiminen, pätevän ammattimiehen johdolla suoritettu kulotus sekä istutus ja kylvö.
Maakuntien välisen kilpailun voitti Itä-Savon metsänhoitolautakunta. Maakuntien välisessä kilpailussa palkittiin lisäksi Pohjois-Savo, Pohjois-Häme, Kainuu, Keski-Pohjanmaa ja Lappi.
Pitäjien välisessä kilpailussa reliefilaatan kunniakirjoineen saivat Siilinjärvi, Paimio, Vesanto, Rautavaara, Suonenjoki, Tervo, Kuru, Karttula, Kuopion mlk, Rantasalmi, Jämsänkoski, Karjala Tl (Mynämäki), Metsämaa, Honkilahti, Vahto, Uukuniemi, Sauvo ja Rusko. Lisäksi Kainuussa arvottiin yksi palkinto pitäjien kesken.
Asutuskeskusten välisessä kilpailussa reliefipalkintoja jaettiin Varkaudelle, Tampereelle, Lahdelle, Äänekoskelle, Kajaanille, Raahelle, Hangolle ja Joensuulle.
Metsämarssin järjestivät Keskusmetsäseura Tapio ja metsänhoitolautakunnat. Tapahtumaan osallistui yli 480 000 henkeä, ja metsänhoitotöitä tehtiin yli 60 000 hehtaarin alalla.
Erik Schlopy
Erik Schlopy (s. 21. elokuuta 1972 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Schlopy kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa Val d’Isèressa 5. joulukuuta 1992 sijoittuen supersuurpujottelussa 24:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Yongpyongin pujottelussa helmikuussa 2000 oltuaan yhdeksäs. Palkintokorokkeelle Schlopy nousi ensimmäisen kerran Bormion suurpujottelussa joulukuussa 2000 oltuaan toinen. Hän sivusi uransa parasta sijoitustaan oltuaan toinen myös Åren suurpujottelussa maaliskuussa 2001. Kaudella 2000–2001 hän sijoittui suurpujottelun kokonaispisteissä kolmanneksi.
St. Antonin MM-kilpailuissa 2001 Schlopy oli pujottelussa 21:s. St. Moritzin MM-kilpailuissa 2003 hän saavutti pronssia suurpujottelussa selvitettyään toisen laskun nopeimmalla ajalla. Pujottelussa hän laski 15:nneksi. Bormiossa 2005 Schlopy oli suurpujottelussa 17:s.
Olympialaisissa Schlopy kilpaili kolmesti, sijoituttuaan parhaimmillaan 13:nneksi pujottelussa Salt Lake Cityssä 2002 ja suurpujottelussa Torinossa 2006.
Schlopy on naimisissa uinnin olympiavoittajan, Summer Sandersin kanssa.
Makasiiniterminaali
Makasiiniterminaali oli Helsingin Eteläsatamassa sijainnut matkustajaterminaali, josta lähti pika-aluksia Tallinnaan. Se sijaitsi osoitteessa Eteläranta 7 niin kutsutulla Makasiinirannan alueella. Vuonna 1960 käyttöön otetun Makasiiniterminaalin suunnitteli arkkitehti Risto-Veikko Luukkonen. Rakennus suunniteltiin satamamakasiiniksi ja muutettiin matkustajaliikennekäyttöön vasta 1990-luvulla.
Helsingin kaupunki aloitti Makasiinirannan suunnittelusta kansainvälisen laatu- ja konseptikilpailun toukokuussa 2021. Kilpailun voitti Konsortium Gran -ryhmä, jonka ehdotuksen nimi oli Saaret. Ryhmään kuuluivat Niam, K2S Architecs, White Arkitekter, Ramboll Finland ja Rakennuttajatoimisto HTJ.
Makasiinirannan eteläpuolella sijaitsevat suojellukset rakennukset Satamatalo ja Olympiaterminaali muutetaan uusiokäyttöön sopiviksi.
Angela Visser
Angela Visser (s. 18. lokakuuta 1966 Nieuwerkerk aan den IJssel, Alankomaat) on alankomaalainen näyttelijä ja malli. Hänet kruunattiin vuonna 1988 Miss Alankomaaksi ja toukokuussa 1989 Miss Universumiksi. Elokuvassa Tappajatomaatit ja Ranskan vallankumous (1991) Visser näytteli Marieta, joka esiintyy elokuvan pääroolissa.
Saksin provinssi
Saksin provinssi oli osa Preussia vuosina 1815–1945. Provinssin pinta-ala oli 25 255 neliökilometriä. Vuonna 1910 sen asukasluku oli 3,09 miljoonaa. Provinssin pääkaupunki oli Madgeburg, jonka asukasluku oli noin 241 000 vuonna 1905. Vuonna 1871 suurin osa provinssin asukkaista oli evankelisia.
Vuonna 1949 entisen Saksin provinssin alue tuli kuulumaan Saksan demokraattiseen tasavaltaan (Itä-Saksaan). Nykyisin se kuuluu suurelta osin Saksi-Anhaltin osavaltioon.
FC Barcelona
Futbol Club Barcelona (lausutaan katalaaniksi: ) on vuonna 1899 perustettu barcelonalainen jalkapalloseura.
Seura tunnetaan lempinimillä Barça ja Blaugrana. Sen tunnuslause on ”Més que un club”. Seuran hymni ja kannatuslaulu on nimeltään Cant del Barça.
Vuonna 2017 Forbes-lehti arvioi seuran arvoksi 3,6 miljardia dollaria, mikä teki siitä maailman neljänneksi arvokkaimman urheiluseuran. Seura ei ole yritys vaan yhdistys, joten sillä ei ole omistajia. Yhdistyksen yli 144 000 jäsentä käyttävät yhdistyksessä päätösvaltaa.
Seuran verivihollinen on Real Madrid. Joukkueiden välistä ottelua kutsutaan nimellä El Clásico.
Alkuvuodet, sisällissota ja Francon aika (1899–1988)
thumb|right|175px|Ensimmäinen Barçan käyttämä tunnus. Seura jakoi [[Barcelona|Barcelonan kaupungin vaakunan, koska se pyrki yhdistämään itsensä kaupungista saatavaan mielikuvaan. ]] Sveitsiläinen liikemies Hans ”Joan” Gamper laittoi kesällä 1899 katalonialaiseen urheilulehteen ilmoituksen aikeistaan perustaa jalkapalloseuran Barcelonaan. Gamper oli jalkapallointoilija ja oli aikanaan itsekin pelannut Zürichissa. Gamperia ei huolettanut seuran perustamisessa edes se, että jalkapallo oli lajina tuohon aikaan lähes tuntematonta Barcelonassa. Niinpä Futbol Club Barcelona perustettiin 28. marraskuuta 1899.
Vuosien 1901–1903 aikana Gamper viimeisteli yhteensä 103 maalia Barcelonalle, toimiessaan samalla seuran valmentajana.
Espanjan sisällissodan jälkeen FC Barcelonasta alkoi muodostua yhtäältä katalonialaisen nationalismin, toisaalta tappiolle jääneen tasavaltalaisuuden urheilullinen symboli. Tähän vaikutti myös se, että diktaattori Franco otti ”verivihollisen” Real Madridin propagandavälineekseen, yrittäessään nostaa eristyksiin joutunutta maata takaisin parrasvaloihin. Tämän vaikutus näkyi kaikkialla: muun muassa tuomareiden suorituksissa ja katalonialaisjoukkueen mahdollisuuksissa pelaajasiirtohin. Tärkeänä osana myyttien rakentumista oli myös seuran silloisen presidentin Josep Sunyolin kuolema sisällissodan aikana. Ymmärrettävästi tämän kaiken vaikutukset näkyvät vielä tänäkin päivänä: Real Madrid on edelleen pääkaupungin joukkue ja poliittinen voima, jonka piikkinä lihassa on katalonialaisuuden symboli FC Barcelona. Näiden kahden joukkueen välisiä otteluita kutsutaan nimellä El Clásico. Barcelona ja Real Madrid kohtasivat ensimmäisen kerran vuonna 1905 ja Barcelona voitti ottelun 5–2.
Barcelonan ensimmäisenä ”dynastiana” pidetään vuosien 1950–1961 joukkuetta. László Kubalan johdolla seura voitti Espanjan pääsarjamestaruuden vuosina 1952, 1953, 1959 ja 1960. Maansa cupin se voitti vuosina 1951, 1952, 1953, 1959 ja 1960. Copa Latinan Barcelona saavutti 1952. Joukkueen muita nimipelaajia olivat tuolloin Estanislao Basora, César Rodríguez Álvarez, Tomás Moreno ja Eduardo Manchón. Keväällä 1961 katalonialaisseura pelasi Euroopan cupin finaalissa, mutta hävisi Benficalle.
Núñezin aika (1978–2000)
Vuonna 1978 Josep Lluís Núñezista tuli seuran ensimmäinen vaaleilla valittu toimitusjohtaja, minkä jälkeen virka on valittu aina vaaleilla.
Vuonna 1988 Johan Cruijff palasi joukkueeseen valmentajan roolissa, ja vei seuran seuraavaan suuruuden aikaan. Tämä aika kesti vuodet 1990–1994. Nimipelaajia olivat tällöin Ronald Koeman, Hristo Stoitškov, Michael Laudrup, Josep Guardiola ja Romário ja heitä kutsuttiin ”Dream Teamiksi” eli unelmajoukkueeksi. Liigan joukkue voitti peräjälkeen 1991–1994. Euroopan cupin voittanutta vuoden 1992 yhdistelmää on sanottu sen historian parhaaksi. Kataloniassa Dream Team -joukkueen menestysaika päättyi käytännössä Mestarien liigan loppuotteluun 1994, jolloin AC Milan voitti barcelonalaiset 4–0.
Van Gaalin miehistö täydensi menestystään voittamalla myös Espanjan Cupin. Tuplamestaruus oli seuran ensimmäinen 1950-luvun jälkeen.
Uusi vuosituhat (2000–2008)
Vuonna 2000 Núñez ja Van Gaal jättivät seuran yhdessä seuran varakapteenin, Luís Figon, kanssa. Figo siirtyi seuran pahimman kilpailijan, Real Madridin, riveihin.
Joan Laporta valittiin seuran toimitusjohtajaksi vuonna 2003 ja valmentajaksi palkattiin entinen Milan-tähti, alankomaalainen Frank Rijkaard. Vuodesta 2003 joukkueessa pelannut Ronaldinho valittiin vuosina 2004 ja 2005 Fifan vuoden pelaajaksi. Muita maineikkaita pelaajia olivat muiden muassa Deco, Carles Puyol, Samuel Eto'o, Xavi, Lionel Messi ja vuonna 2007 joukkueeseen pestattu Thierry Henry. Liigan joukkue on voitti vuosina 2005 ja 2006. Joukkue voitti 17. toukokuuta 2006 myös Mestarien liigan loppuottelun Arsenalia vastaan. Valmentaja Rijkaard pääsi voiton myötä niiden harvojen joukkoon, jotka ovat voittaneet Mestarien liigan sekä pelaajana että valmentajana.
Guardiolan aika (2008–2012)
Frank Rijkaard lähti Barcelonasta kesällä 2008 kahden pokaalittoman kauden jälkeen. Uudeksi valmentajaksi pestattiin seuran entinen pelaaja Josep Guardiola, jonka johdolla FC Barcelona voittikin 2008–2009 ensimmäisenä espanjalaisseurana triplan eli voitti samalla kaudella Espanjan mestaruuden ja cupin sekä Mestarien liigan. Myös Guardiola on voittanut Mestarien liigan tai sitä edeltävän Euroopan cupin sekä pelaajana että valmentajana. Mestarien liigan loppuottelussa FC Barcelona voitti Manchester Unitedin maalein 2–0 sekä maaliskuussa otti historian suurimman vierasvoiton Real Madridista lukemin 6–2. Joukkueen hyökkäyslinja, Messi, Eto'o ja Henry, teki kaudella satakunta maalia ja joukkueen viimeistelyvoima oli muutenkin miltei historiallisen suuri. Hyökkääjien lisäksi joukkuetta siivittivät menestykseen keskikenttäpelaajat Xavi ja Andrés Iniesta sekä puolustajat Carles Puyol ja Daniel Alves. Vuonna 2011 seura voitti neljännen kerran Mestarien liigan lyöden loppuottelussa Manchester Unitedin 3–1. Vuodesta 1986 Unitedia luotsannut manageri Sir Alex Ferguson katsoi, että Barcelonaa parempaa joukkuetta ei ole vielä tullut häntä vastaan. 27. huhtikuuta 2012 Guardiola ilmoitti jättävänsä Barcelonan kauden 2011–2012 jälkeen.
Bartomeun aika (2014–)
Uudeksi päävalmentajaksi kaudesta 2012–2013 alkaen nimettiin Guardiolan apuvalmentaja Tito Vilanova, jonka ensimmäinen kausi Barcelonan peräsimessä oli huikea. Kausi alkoi 26 viikon voittoputkella. Barcelona hävisi ennätyksellisesti vain yhden ottelun 23 ottelusta. Lionel Messi viimeisteli 34 maalia pelkästään tänä aikana ja Barcelona johti helmikuun puoleenväliin mennessä 12 pisteellä ennen toisena ollutta Atlético Madridia. 11. toukokuuta Barcelona kruunattiin Primera Divisiónin mestareiksi 22. kerran. Mestaruus irtosi 15 pisteen erolla toiseksi tulleeseen Real Madridiin. Barcelona hävisi vain kaksi ottelua koko kauden aikana liigassa. Joukkueen loistavaa menestystä kuitenkin varjosti päävalmentaja Tito Vilanovan sylkirauhassyövän uusiutuminen, joka johtikin Vilanovan muutaman kuukauden pakkolomaan. Päävalmentajana tänä aikana toimi apuvalmentaja Jordi Roura. Ennen Vilanovan pois jättäytymistä Barcelona ei ollut hävinnyt yhtään peliä hänen alaisuudessaan. Vilanova jättäytyi lopullisesti pois päävalmentajan tehtävistä 19. heinäkuuta 2013. Hän kuoli 25. huhtikuuta 2014 syöpään.
Tito Vilanovan ollessa poissa hänen tuuraajanaan oli apuvalmentaja Jordi Roura. Roura on oman ammattilaisuransa aikana edustanut Barcelonaa 10 ottelussa. Barcelonan reservijoukkueessa hän on pelannut 65 ottelua.
Vilanovan seuraajaksi nimettiin 23. heinäkuuta 2013 argentiinalainen Gerardo Martino, joka on paremmin tunnettu lempinimellä ”Tata”. Hän solmi katalonialaisseuran kanssa kaksivuotisen sopimuksen ja otti joukkueensa virallisesti haltuun 29. heinäkuuta 2013 sen harjoituksissa. Barcelona pelasi ensimmäisen ottelun Tatan alaisuudessa harjoitusottelussa 2. elokuuta 2013 Santosia vastaan. Ottelu päättyi Barcelonan voittoon 8–0. Ottelu oli myös ensimmäinen, jolloin Santosista kesällä Barcelonaan siirtynyt Neymar ja Barcelonan ykköstähti Lionel Messi pelasivat yhdessä.
Barcelona voitti ensimmäisen pokaalinsa Tatan alaisuudessa, kun he päihittivät Atletico Madridin Supercopa de Españassa elokuussa 2013.
Josep Maria Bartomeu siirtyi seuran toimitusjohtajaksi tammikuussa 2014.
Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA langetti Barcelonalle rangaistuksen 2. huhtikuuta 2014, koska Barcelona oli tehnyt useita sopimuksia alle 18-vuotiaiden pelaajien kanssa vuosien 2009–2013 aikana. Rangaistuksen vuoksi Barcelona ei saa tehdä pelaajahankintoja vuoteen. Lisäksi Barcelonalle annettiin 370 000 euron sakot. FIFA ilmoitti kuitenkin 23. huhtikuuta 2014 jäädyttäneensä FC Barcelonan siirtokieltorangaistuksen Barcelonan tehtyä rangaistuksestaan vetoomuksen. FIFA otti vetoomuksen käsittelyyn ja ilmoitti kertovansa joukkueen kohtalosta myöhemmin.
Barcelona jäi ensimmäistä kertaa kuuteen vuoteen ilman yhtäkään pokaalia kauden aikana. Kauden päätteeksi Tata Martino jätti tehtävänsä.
Kaudelle 2014–2015 Barcelona pestasi päävalmentajakseen yli 200 ottelua Barcelonan paidassa pelanneen Luis Enriquen. Kaudella 2013–2014 Enrique valmensi Celta Vigoa.
Heti saavuttuaan Barcelonaan Enrique alkoi rakentaa kauden 2014–2015 joukkuetta hankkimalla joukkueelle uuden maalivahdin Borussia Mönchengladbachista. Vasta 22-vuotias saksalainen Marc-André ter Stegen oli Enriquen ensimmäinen hankinta Camp Noulle. Tämän lisäksi Rafinha palasi lainalta Celtasta ja Gerard Deulofeu Evertonista. Barcelonan keskikenttää Enrique vahvisti hankkimalla Sevillasta kroatialaisen Ivan Rakiticin.
Kesällä 2014 Barcelona vahvisti hankkineensa riveihinsä chileläisen maalivahdin Claudio Bravon Real Sociedadista. 31-vuotias maalivahti solmi neljän vuoden sopimuksen joukkueen kanssa. Barcelona ilmoitti 11. heinäkuuta 2014 ostaneensa Luis Suárezin Liverpoolista. Suarez oli kuitenkin poissa Barcelonan 12 ensimmäisestä liigaottelussa Brasilian MM-kisoista tulleen pelikiellon vuoksi.
Barcelona voitti Luis Enriquen johdolla seurahistorian toisen triplan (Mestarien liiga, La liga, Espanjan cup). Espanjan liigan Barcelona voitti kahden pisteen erolla liigan kakkoseen Real Madridiin. Lionel Messi, Luis Suarez ja Neymar tekivät liigassa yhteensä 81 maalia. Tämän tehokkaan hyökkäyskolmikon lempinimi oli MSN, joka tulee pelaajien sukunimistä. Espanjan cupissa Barcelona kaatoi finaalissa Athletic Bilbaon luvuin 3–1. Samoin lukemin Barcelona voitti Mestarien liigan loppuottelussa Juventuksen. Barcelonan seuraikoni Xavi siirtyi kauden päätteeksi qatarilaiseen Al-Saddiin.
Ennen La Ligan kauden aloitusta Barcelona voitti vuoden 2015 UEFA Super Cupin. Barcelona voitti Sevillan jatkoajan jälkeen 5–4.
Kaudella 2016–2017 Barcelona sijoittui La Ligassa toiseksi Real Madridin voittaessa mestaruuden, joka ratkesi viimeisellä kierroksella.
Jonathan Castro
Jonathan Castro Otto eli Jonny (s. 3. maaliskuuta 1994 Vigo, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Wolverhampton Wanderersia ja on pelipaikaltaan laitapuolustaja. Jonny pystyy pelaamaan puolustuslinjan molemmilla laidoilla, vasemmalla sekä oikealla.
Seurajoukkueura
Jonny on kotikaupunkinsa jalkapalloseura Celta Vigon kasvatti. Hän nousi seuran reservijoukkueeseen kaudella 2011–2012 ja sai peliaikaa kauden aikana kohtalaisesti.
FC Barcelona
Lainassa olevat pelaajat
Päivitetty 30. kesäkuuta 2022.
Sponsorit
Seuran politiikkaan on kuulunut pidättäytyminen mainostilan myymisestä peliasuissa, kunnes organisaatio 2000-luvulla päätti antaa ilmaiseksi mainospaikan pelipaidan rinnasta YK:n lastenavun järjestö Unicefille. Kaudeksi 2011–2012 myös Qatar Foundation sai mainoksensa pelipaitoihin.
Jonathan Castro
Seurajoukkueura
Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Jonny teki 1. syyskuuta 2012 kotiottelussa Osasunaa vastaan. 5. marraskuuta 2012 hän solmi seuran kanssa kesään 2017 asti ulottuvan sopimuksen.
Lopullisen läpimurtonsa edustusjoukkueessa Jonny teki uuden päävalmentaja Luis Enriquen alaisuudessa kaudella 2013–2014, jonka aikana sarjaotteluita kertyi hänen tilillensä yhteensä 26. 19. tammikuuta 2015 hän teki jatkosopimuksen seuran kanssa, joka oli pituudeltaan nelivuotinen.
FC Barcelona
Pelaajatilastot
Barcelonan nykyiset pelaajat tummennettu.
Eniten otteluita
thumb|150px|[[Xavilla on kautta aikojen eniten otteluita Barcelonan paidassa.]]
Jonathan Castro
Seurajoukkueura
Ensimmäisen maalinsa Jonny onnistui tekemään edustusjoukkueessa 20. helmikuuta 2016 kotiottelussa Eibaria vastaan. Hän pelasi kauden aikana 36 sarjaottelua, jonka päätteeksi joukkue sijoittui lopulta kuudenneksi, joka oikeutti paikkaan Eurooppa-liigan karsintoihin seuraavaksi kaudeksi.
18. tammikuuta 2017 Jonny teki 2–1-voittomaalin Copa del Reyn puolivälierien ensimmäisessä osaottelussa vieraskentällä Real Madridia vastaan.
FC Barcelona
Eniten maaleja
thumb|[[Lionel Messillä on kautta aikojen eniten maaleja Barcelonan paidassa.]]
Jonathan Castro
Seurajoukkueura
Jonny pelasi Celtassa vuosien 2012−2018 aikana kaikkiaan 183 Primera Divisiónin ottelua, ja teki kolme maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi 12 ottelua.
FC Barcelona
Fanikulttuuri
pienoiskuva|oikea|Barcelonan jäsenkortteja vuosilta 1899–2010. Katalonia sai Espanjan toisen tasavallan aikana itsehallinnon, mutta menetti sen pian sisällissodan myötä. Francon aikana katalaanien ainoaksi ilmentymäksi jäi FC Barcelona, jota katalaanit pitävät epävirallisena maajoukkueenaan. Kun Barcelonan kotiottelua on kulunut 17 minuuttia ja 14 sekuntia, Katalonian itsenäisyyttä kannattavat fanit ryhtyvät laulamaan: ”In, inde, independència!” Tämä Katanolian itsenäisyyttä vaativa huuto juontaa juurensa Espanjan perimyssotaan, jossa Barcelonaa puolustaneet joukot joutuivat antautumaan vuonna 1714 espanjalaispiirittäjille ja Katalonia joutui Espanjan kuningas Filip V:n hallintaan. Katalonian itsenäisyyttä kannattavat Barcelonan fanit heiluttavat sen peleissä esteladoja, joilla näytetään tukea Katalonian itsenäisyydelle.
Barcelonan kannatuslaulu on Cant del Barça.
Mireia Gutiérrez
Mireia Gutiérrez Cabanes (s. 9. lokakuuta 1988 Andorra la Vella) on andorralainen alppihiihtäjä, joka edustaa Ordino Arcalis -seuraa.
Jonathan Castro
Seurajoukkueura
Jonny siirtyi seitsemän miljoonan euron siirtosummalla Atlético Madridiin kesällä 2018. Atlético lainasi hänet saman tien Englannin Valioligan Wolverhamptoniin. Tammikuussa 2019 Jonny siirtyi 20 miljoonan euron kauppasummalla pysyvästi Wolverhamptoniin. Hän on viiden kauden aikana pelannut Englannin Valioliigassa 106 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Eurooppa-liigassa viisi karsintaottelua ja kuusi varsinaisen liigan ottelua.
Mireia Gutiérrez
Alppihiihdon maailmancupissa Gutiérrez kilpaili ensimmäisen kerran La Molinan pujottelussa joulukuussa 2008. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2015 oltuaan 20:s. Se on toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa.
Nanotyrannus
Nanotyrannus (nimen merkitys: ”pieni tyranni”) on sukupuuttoon kuollut Tyrannosauridae-heimoon kuuluva lihansyöjädinosaurus, joka eli myöhäisliitukauden lopulla, noin 68–65 miljoonaa vuotta sitten. Sen nimesivät Williams ja Currie Bakker vuonna 1988. Nanotyrannus saattaa olla keskenkasvuinen Tyrannosaurus rex, eikä siten oma lajinsa. Sen hampaat olivat kuitenkin erilaiset kuin Tyrannosaurus rexillä.
Fossiilit
Nanotyrannuksen fossiileita on löydetty Montanan osavaltiosta Yhdysvalloista.
Nanotyrannus populaarikulttuurissa
Nanotyrannus esiintyy dokumenttisarjassa Jurassic Fight Club, jossa se taisteli kahden nuoren Tyrannosaurus rexin kanssa.
Mireia Gutiérrez
Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 Gutiérrez sijoittui superalppiyhdistetyssä 19:nneksi ja supersuurpujottelussa 29:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin myös Garmisch-Partenkirchenissä 2011 ja Schladmingissa 2013, mutta ei saanut niissä tulosta. Vancouverin olympialaisissa 2010 Gutiérrez oli superalppiyhdistetyssä 24:s ja syöksylaskussa 28:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli superalppiyhdistetyssä 18:s. Gutiérrez on saavuttanut 12 Andorran mestaruutta pujottelussa ja suurpujottelussa.
Kaarle X Kustaa
Kaarle X Kustaa oli Ruotsin kuningas vuosina 1654–1660. Hän kävi Pohjan sotaa Puola-Liettuan ja Venäjän johtamaa liittoumaa vastaan, tavoitteena luoda Pohjois-Eurooppaan mahtivaltio. Kaarle X Kustaa oli ensimmäinen hallitsija niin sanotusta pfalzilaisesta suvusta, joka nostettiin Ruotsin valtaistuimelle Vaasan hallitsijasuvun sammuttua.
Ennen kuninkuutta
Kaarlen isä oli pfalzkreivi Juhana Kasimir ja hänen äitinsä Kustaa II Aadolfin siskopuoli Katariina. He olivat paenneet Ruotsiin kolmikymmenvuotista sotaa. Kaarle syntyi Nyköpingshusissa 8. marraskuuta 1622. Nuorukaisena Kaarle otti osaa sotaan ja sai opetusta Lennart Torstenssonilta. Hän kunnostautui Breitenfeldin taistelussa vuonna 1642 ja Jankowin taistelussa vuonna 1645. Vuonna 1645 Kaarle palasi Ruotsiin aikeenaan kosia serkkuaan, kuningatar Kristiinaa. Tästä ei tosin tullut mitään, mutta Kaarle sai komennuksen takaisin Saksaan, jossa hän otti osaa Westfalenin rauhan toimeenpanoon. Vuonna 1649 Kristiina, Vaasa-suvun viimeinen edustaja, nimitti aatelin vastustuksesta huolimatta Kaarlen kruununperillisekseen. Kaarle vetäytyi Öölantiin.
Kristina luopui kruunustaan 6. kesäkuuta 1654 ja samana päivänä Kaarle Kustaasta tuli Ruotsin kuningas. Hän meni samana vuonna naimisiin Holstein-Gottorpin prinsessan Hedvig Eleonooran kanssa. He saivat yhden lapsen, josta sittemmin tuli Kaarle XI. Avioliiton poliittinen merkitys oli suuri, sillä se tuki liittoa Ruotsin ja Holstein-Gottorpin ruhtinaskunnan välillä. Holstein-Gottorpilla oli pitkään ollut konflikteja Tanskan kanssa.
Mackenzie Ziegler
pienoiskuva|Mackenzie Ziegler vuonna 2018. Mackenzie Frances Ziegler (syntynyt 4. kesäkuuta 2004)  on yhdysvaltalainen tanssija, näyttelijä, laulaja ja malli. Häntä kutsutaan useimmin nimellä Kenzie. Mackenzie tuli tunnetuksi Lifetimen ohjelmasta Dance Moms jossa hän oli kuusi vuotta. Hän on tanssija Maddie Zieglerin pikkusisko. Zieglerin musiikkiura alkoi vuonna 2014 hänen ensimmäisellä albumillaan nimeltä Mack Z. Vuonna 2018 hän julkaisi toisen albuminsa nimeltä Phases. Hän on esiintynyt laulaja Johnny Orlandon kanssa ja ollut kiertueella Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Hän on myös julkaissut lauluja Orlandon kanssa. Vuosina 2017 ja 2018 Ziegler matkusti Australiaan ja Uuteen Seelantiin tanssikiertueelle hänen siskonsa Maddien kanssa. Hän on myös toiminut mallina Polo Ralph Laurenillen ja muille brändeille.
Kaarle X Kustaa
Sota Puolaa vastaan
Vain vuosi kruunauksensa jälkeen Kaarle aloitti sodan Puolaa vastaan. Puolassa oleva Vaasa-suvun haara vaati Ruotsin kruunua. Puola kärsi nyt kasakoiden kapinasta, ja vuonna 1654 myös Venäjä oli hyökännyt Puolaan.
Mackenzie Ziegler
Televiso-ohjelman Dance Moms lisäksi Ziegler on esiintynyt muissakin televisio-ohjelmissa kuten Nicky, Ricky and Dawn (2015 ja 2017). Vuonna 2018 hän esiintyi kahdella ensimmäisellä kaudella draamasarja Total Eclipsessä. Hän myös kilpaili Tanssii Tähtien kanssa Junioreissa ja esiintyi Dorothyna The wonderful winter of Oz, Californiassa.
Kaarle X Kustaa
Sota Puolaa vastaan
Ensi alkuun sota kävi hyvin ja Varsova vallattiin elokuussa 1655. Armeija jatkoi Krakovaan, joka vallattiin kaksi kuukautta myöhemmin. Kaarle löi Puolan kruununarmeijan Voinczin taistelussa 23. syyskuuta. Puolan kuningas Juhana II Kasimir pakeni Sleesiaan.
Kaarlen ajatus oli jakaa Puola sen vihollisten kesken, jolloin Ruotsi olisi ottanut itselleen Itämeren rannikon eli Itä-Preussin. Preussi tosin kuului Brandenburgin vaaliruhtinaalle Fredrik Vilhelmille, joka ei katsonut suopeasti Ruotsin aikeita, mutta Kaarle sai pakotettua Brandenburgin liittolaisekseen.
Puolan kansa nousi Kaarlea vastaan, ja sotaonni kääntyi. Koko vuoden 1656 kevät kului Ruotsin armeijan liikkuessa ympäri Puolaa lyömässä kapinoita. Muitakin vihollisia Ruotsilla riitti. Kesäkuussa 1656 Venäjä hyökkäsi Ruotsin Liivinmaahan ja valtasi Laatokan länsirannat tunkeutuen seuraavana vuonna sissijoukoilla Saimaalle asti niin sanotussa ruptuurisodassa. Ruotsin entinen vihollinen Saksan keisari Ferdinand III alkoi myös varustaa maanpaossa olevaa Puolan kuningasta. Alankomaat eivät pitäneet Ruotsin aikeista vallata koko Itämeren rannikko, ja selustassa odotti perivihollinen Tanska.
Aina minä jään
Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Elias Kaskinen. Se sisältää Afrikkalaisen musiikin elementtejä. Kappaleen taustalla laulaa ghanalainen kuoro twin-kielellä "olen aina kanssasi". Idea tähän syntyi, kun yhtye jututti keikkamatkalla ghanalaista siivoojaa. Singlen sanoitukset kumpusivat rakkausmurheista. Kaskisen mukaan kappale kertoo "täydellisestä antautumisesta ja siitä aiheutuvasta turvattomuuden tunteesta".
Kaarle X Kustaa
Sota Puolaa vastaan
Vuoden 1657 alussa Ruotsin asema Puolassa oli erittäin tukala. Brandenburg vetäytyi pois Ruotsin kanssa tekemästään liitosta. Keisari solmi liiton Puolan kanssa toukokuussa 1657, ja kaiken lisäksi Tanska julisti sodan Ruotsille kesäkuussa.
Aina minä jään
Singlen kanssa yhtäaikaisesti julkaistiin kappaleen musiikkivideo. Yhdellä otolla kuvatun musiikkivideon ohjasi Oskari Sipola.
Kaarle X Kustaa
Sota Tanskaa vastaan
Kaarle X Kustaa teki nyt täyskäännöksen ja suuntasi armeijansa Tanskaa kohti. Puolaan hän jätti vain vähäisiä varuskuntia Preussiin. Vuoden 1657 syksyn aikana Kaarle valloitti Jyllannin, ja tammi-helmikuussa Ruotsin armeija ylitti jään peittämät Vähän-Beltin ja Ison-Beltin. Armeijan ollessa vain parinkymmenen kilometrin päässä Kööpenhaminasta solmittiin rauha, jossa Skåne, Halland, Blekinge, Bornholm, Bohuslän ja Trondheimin lääni siirtyisivät Ruotsille.
Tämän jälkeen Kaarle olisi halunnut jatkaa sotaa Saksassa, tällä kertaa Itävaltaa ja Brandenburgia vastaan. Saksan sotaretkestä ei kuitenkaan tullut mitään. Armeijalle, joka melkein kokonaan koostui palkkasotureista, oli pakko löytää tekemistä.
Toinen sota Tanskaa vastaan
Elokuussa 1658 Kaarle lähetti armeijansa jo toiseen kertaan Tanskaa vastaan. Tällä kertaa tavoitteena oli pyyhkiä Tanska kokonaan pois maailmankartalta. Sota ei sujunutkaan niin hyvin kuin ensimmäisellä kerralla. Lokakuussa 1658 Alankomaiden laivasto saapui Tanskan avuksi. Kööpenhamina saatiin piiritettyä, ja Ruotsin armeija teki epäonnistuneen rynnäkön kaupunkia vastaan helmikuussa 1659. Samalla Itävalta, Puola ja Brandenburg tulivat Tanskan avuksi ja valloittivat Jyllannin. Ruotsin joukot lyötiin marraskuussa 1659, ja Kaarle ehdotti rauhaa Tanskalle ja Puolalle, vaikka vielä toivoikin, että sotaonni kääntyisi hänelle edulliseksi.
Kaarle kutsui koolle valtiopäivät Göteborgiin tammikuussa 1660. Siellä hän sairastui äkillisesti ja kuoli helmikuun 12. ja 13. päivien välisenä yönä.
Kaarle X Kustaan suku hallitsi Ruotsia vuoteen 1720.
Gertrud von Le Fort
Suomennettu tuotanto
Le Fortin runoja on julkaistu suomeksi antologioissa:
Lisäksi runoja on antologioissa:
Suur-Savon museo
Suur-Savon museo on Mikkelin Kaukolan kaupunginosassa, Mikkelin Pitäjänkirkon naapurustossa toimiva kultturihistoriallinen museo. Se on keskittynyt Mikkelin ja Mikkelin seudun historian tallettamiseen ja esittämiseen.
Museorakennuksen ensimmäisessä kerroksessa on vaihtuva näyttely. Toisessa ja kolmannessa kerroksessa on perusnäyttely, joka esittelee eteläsavolaista talonpoikaisesineistöä ja Mikkelin kaupunkihistoriasta kertovia esineitä.
Historiaa
Mikkeliin avattiin museo maaliskuussa 1912, mutta tilanpuute tuli nopeasti esteeksi: jo kuukautta myöhemmin museo suljettiin. Vuonna 1929 perustettu Suur-Savon museoyhdistys täydensi kokoelmaa ja käynnisti museotoiminnan uudelleen. Vuosina 1930-1947 museon osoite oli Porrassalmenkatu 26, mutta taas tilat loppuivat kesken. Juhannuksesta 1960 lähtien museo on toiminut nykyisessä, alkujaan vuonna 1848 Mikkelin pitäjän lainajyvästöksi rakennetussa, ja sittemmin museotiloiksi kunnostetussa viljamakasiinissa.
Rosamond Lehmann
Lehmannin esikoisteos Elämänhurman häipyessä (Dusty answer, 1927) herätti valtavaa huomiota. Se kertoo nuoren tytön tunnekuohuista ja ristiriidoista. Samassa aihepiirissä Lehmann liikkuu myöhemmissäkin teoksissaan, mutta 1940-luvulta alkaen käsittely monipuolistuu ja tyyli kehittyy monivivahteisemmaksi. Niistä sai mainetta erityisesti 1953 ilmestynyt The Echoing Grove.
Awkward
Awkward on yhdysvaltalainen komedia/draamasarja, jonka ensiesitys Yhdysvalloissa oli 19. heinäkuuta 2011 MTV:llä. Sarja keskittyy 16-vuotiaan Jenna Hamiltonin (Ashley Rickards) ympärille, joka kamppailee identiteettinsä kanssa erityisesti itsemurhayritykseksi luullun onnettomuuden jälkeen.
Juoni
Sarja kertoo Jenna Hamilton -nimisestä hylkiöstä, jonka onnettomuuteen jouduttuaan luullaan yrittäneen itsemurhaa ja tulee täten koulussa huomatuksi. Tehden muutoksia ja syleillen epäonneaan, Jennasta tulee koulussaan tunnettu. Joutuessaan käsittelemään uutta, ei-niin-kivaa-mainettaan, Jennan täytyy selvitä päivittäisestä teini-ikäisten draamasta.
Xavier
Xavier on miehen etunimi. Sitä käytetään varsinkin katolisissa maissa, englannin-, katalaanin-, portugalin- ja ranskankielisillä alueilla. Nimi on peräisin katolisen lähetystyön uranuurtajalta Francisco Xavierilta, jonka nimessä Xavier viittaa hänen syntymäpaikkaansa Xavierin linnaan. Se sijaitsee Espanjan Navarrassa. pienoiskuva|Xavierin linna.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Xavier on vuoteen 2021 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 270–290 miehellä. Xavier-nimi on käytössä myös sukunimenä.
Syrjäntaka (Padasjoki)
Syrjäntaka (myös Syrjäntaus ja Syrjäntausta) on Padasjoella kylä, jossa on viitisenkymmentä asukasta. Keskusta sijaitsee Syrjäntaantien varrella pienellä mäellä, jossa sijaitsee myös Destia Tieliikelaitoksen Padasjoen-tukikohta. Myös vanha Esson huoltoasema on Syrjäntaan alueella. Nelostien Päijänteen puolella Syrjäntaan alueella sijaitsee erään kartanon pihassa säähavaintoasema.
Väestö
Syrjäntaan väestöstä suurin osa on yli 60-vuotiaita, ja lapsiperheitä on vähän, joten väkimäärä pienenee pikkuhiljaa.
Tapahtumia
Syrjäntaan Kuutamohiihto hiihdetään joka vuosi keskustan alapuolella olevilla pelloilla. Samoilla paikoilla järjestetään myös niin sanottu Joululauluilta vuosittain joulupäivänä. Kumpaankin tapahtumaan liittyy vahvasti nuotion äärellä istuminen ja makkaran paistaminen. Vuonna 2006 järjestettiin vanhojen autojen ja koneiden näyttely, johon osallistui eri autokeräilijöiden restauroimia autoja.
Historia
Syrjäntakana maataloutta on harjoitettu paljon. Alueella oli laajat mansikkamaat, jotka muutettiin joulukuusien kasvatuskäyttöön liiallisen huolenpidon määrän takia. Alueella on aikaisemmin laiduntanut lehmiä, mutta sekin on loppunut, koska nykyään ei pärjää pientilallisena. Syrjäntaan metsissä on myös nähtävissä vanhoja kivimuurien kappaleita, latoja, piikkilankoja, vanhanaikaisia ja ruostuneita maatalouskoneita sekä kivisiä peltoja, jotka kaikki kertovat maatalouden paljoudesta. 1900-luvun alussa, Pannijoen varrella, toimi sahalaitos 3 vuotta, joka sitten lopetettiin kannattamattomana, kun kevään sulamisvedet eivät olleet tarpeeksi vakaat jokavuotiseen käyttöön. Syrjäntaan ja Taulun vesitorninmäellä toimi vielä 60-luvulla hyppyrimäki (hs 20 m – hs 30 m). Syrjäntaalla oli ennen oma kaatopaikka, mutta jätehuollon uudistuksen takia se muutettiin maankaatopaikaksi ja nykyään jätteet viedään Lahteen. 90-luvulla Syrjäntaan metsissä kulki Päijänneajon reittejä.
61.35194°N, 25.22472°W
Kesäpalatsi (Peking)
thumb|300px|Kesäpalatsi thumb|right|230px|Torni kesäpalatsissa Kesäpalatsi (yksink.: 颐和园, perint.: 頤和園, pinyin: Yíhéyuán) on vanha keisarillinen lomapaikka ja puutarha-alue noin 15 kilometrin päässä Pekingistä.
Historia
Ensimmäinen palatsi alueelle rakennettiin Jin-dynastian alkuaikoina. Qing-dynastian aikana vuonna 1750 palatsi uudelleenrakennettiin ja uudelleennimettiin. Britannian ja Ranskan joukot tuhosivat sen toisen oopiumisodan päätteeksi 1860, mutta leskikeisarinna Cixi rakennutti sen jälleen 1888 30 miljoonan hopeataalerin hinnalla. Rahat oli tarkoitettu Kiinan laivaston uusimiseen, ja niiden käyttö palatsin rakentamiseen onkin selkeä esimerkki Qing-dynastian loppuaikojen korruptiosta. Uudelleenrakentaminen kesti noin vuoden, minkä päätteeksi Cixi antoi palatsille sen nykyisen nimen: Rauhan ja harmonian puutarha.
Boksarikapinan yhteydessä 1900 ulkomaalaiset hävittivät Kesäpalatsin jälleen, tuhoten lähes kaikki suuret temppelit ja hallit. Keisarinna Cixi aloitutti taas uudelleenrakennuksen palattuaan Pekingiin 1903.
Viimeinen Qing-dynastian keisari Puyi karkotettiin Kesäpalatsista 1924 ja palatsista tehtiin puisto, josta muodostui hyvin suosittu kesäinen retkikohde Pekingin asukkaille ja siellä käyville matkailijoille.
Kesäpalatsi valittiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1998.
Vaski
Vaski on ikivanha sana, joka lienee alun perin tarkoittanut kuparia, sittemmin myös pronssia ja messinkiä. Joissain uralilaisissa kielissä sanan vastineet merkitsevät myös rautaa (esimerkiksi vas unkarissa merkitsee rautaa pelkästään).
Muita suomen kielessä omaperäisiä metallien nimiä ovat hopea ja teräs, mutta näillä nimityksillä on (metallin nimen merkityksessä) paljon suppeampi levikki suomensukuisissa kielissä ja siten ne ovat paljon uudempia. Sana hopea on ilmeisesti tarkoittanut alun perin haurasta, ja sanan vastineilla on edelleen tämä merkitys saamelaiskielissä. Teräs on saanut nimityksensä siitä, että se soveltuu terien tekoon. Sana on johdettu itämerensuomalaisten kielten piirissä sanasta terä.
Nykyään vaski-sanaa käytetään puhuttaessa metallisista puhallinsoittimista, ns. vaskisoittimista tai vaskista.
Walther von Seydlitz-Kurzbach
Walther von Seydlitz-Kurzbach (22. elokuuta 1888 – 28. huhtikuuta 1976) oli saksalainen tykistönkenraali toisen maailmansodan aikana.
Seydlitz-Kurzbach syntyi Hampurissa kuuluisaan preussilaiseen Seydlitz-sukuun. Ensimmäisessä maailmansodassa hän taisteli sekä länsi- että itärintamalla upseerina. Toisessa maailmansodassa, 1940–1942 hän johti 12. jalkaväkidivisioonaa Wehrmachtissa. Hänet ylennettiin kenraaliksi tilanteessa, jossa hänen johtamansa divisioona pystyi murtautumaan ulos neuvostoliittolaisten saartorenkaasta. Hänen joukko-osastonsa liitettiin kenraali Pauluksen kuudenteen armeijaan Stalingradin taistelussa.
Kenraali Seydlitz-Kurzbach argumentoi vahvasti Stalingradin saartorenkaasta murtautumisen puolesta, vastoin Adolf Hitlerin käskyä puolustaa kaupunkia viimeiseen mieheen. Kun Stalingradin puolustus murtui, hän joutui venäläiselle vankileirille. Sotavankina hänestä tuli natseja vastustavan organisaation, Saksalaisten upseerien liiton (Bund deutscher Offiziere) johtaja. Monet hänen kenraalitovereistaan tuomitsivat hänen maanpetoksellisen käyttäytymisensä, ja hänet tuomittiin Saksassa kuolemaan in absentia. Häntä käytettiin säälimättömästi sekä saksalaisessa että neuvostopropagandassa.
Sodan jälkeen hänet päästettiin Saksan liittotasavaltaan 1955, ja vuonna 1956 hänen natsiaikainen kuolemantuomionsa kumottiin. Hän kuoli vuonna 1976 Bremenissä.
Gustav Naan
Gustav Naan (17. toukokuuta 1919 Vladivostok, Neuvosto-Venäjä − 12. tammikuuta 1994 Tallinna, Viro) oli neuvostoliittolainen, kansallisuudeltaan virolainen, fyysikko ja filosofi. Hän tuli tunnetuksi laulavan vallankumouksen alkuvaiheessa vuonna 1988 Neuvostoliiton keskusvallan vahvana kannattajana. Hänestä tuli akateemikko siirryttyään vuonna 1950 Moskovasta Tallinnaan.
Gustav Naan syntyi Vladivostokin läheisessä kylässä Neuvosto-Venäjän Kaukoidässä kylässä virolaiseen siirtolaisperheeseen. Koulunkäynti sujui Gustavilla hyvin. Hän valmistui Vladivostokissa paikallisesta lukiosta vuonna 1937 erinomaisin arvosanoin, mikä oikeutti hänet opiskelemaan Leningradin valtionyliopistossa fysiikan osastolla, josta hän valmistui vuonna 1941. Opiskeluaikanaan hän toimi opiskeluryhmänsä komsomol-sihteerinä.
Juuri yliopistosta valmistunut Naan liittyi suuren isänmaallisen sodan syttyessä puna-armeijaan partisaanijoukkoihin, joka taisteli Inkerinmaan alueella. Naan haavoittui lokakuussa 1941 ja toivuttuaan liittyi eestiläiseen armeijakuntaan. Vuoden 1943 aikana hän liittyi Neuvostoliiton kommunistipuolueen jäseneksi. Vuoden 1943 lopulla hänet siirrettiin Eestin partisaaniliikkeen johtoon. Samanaikaisesti hän palveli SMERŠ-organisaatiota, joka vastasi sodan aikaan Neuvostoliiton sotilastiedustelusta ja -vakoilusta. Syyskuussa 1944 hän oli ryhmässä, joka tunkeutui ensimmäisenä Viroon Pärnun alueelle.
Sodan päätyttyä hän siirtyi Moskovaan ja opiskeli Neuvostoliiton korkeimmassa puoluekoulussa, josta hän valmistui vuonna 1946. Sen jälkeen hän julkaisi joukon artikkeleita, joissa hän tarkasteli Viron historiaa ortodoksisen kommunistin näkökulmasta. Hän valmisteli 1940-luvun lopulla filosofian väitöskirjaansa, joka hyväksyttiin vuonna 1950 Moskovassa. Naan aikoi jäädä Moskovaan, mutta hänet lähetettiin Neuvosto-Viroon.
Siirryttyään vuonna 1950 Viroon hän toimi Neuvosto-Viron tiedeakatemian historian instituutin johtajana vuosina 1950−1951, ja vuonna 1952 julkaistiin instituutin toimesta Neuvosto-Viron historia, joka noudatti Stalinin ajan lähestymistapaa historiaan. Sen jälkeen hänet nimitettiin Neuvosto-Viron tiedeakatemian varapuheenjohtajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi vuosina 1951−1964. Hän kuului tiedeakatemian puheenjohtajistoon 32 vuotta eli 1951–1964 ja 1968–1987. Käytännössä hän oli tiedeakatemian johtaja, sillä puheenjohtajat Johan Eichfeld, Arnold Veimer ja Karl Rebane olivat enemmän keulakuvia kuin tutkimustoimintaa johtavia. Samanaikaisesti vuosina 1951–1956 hän oli myös Viron tiedeakatemian yhteiskuntatieteiden laitoksen akateemikko-sihteeri. Vuonna 1964 Naan siirrettiin tiedeakatemian yhteiskuntatieteiden laitokselta fysiikan ja tähtitieteen laitoksen rivitutkijaksi. Syynä siirtymiseen tiedeakatemiasta oli Naanin käsitykset, jotka oli ristiriidassa silloisen nomenklatuuran kanssa. Vuosina 1966 hänestä tuli Neuvosto-Viron tietosanakirjan päätoimittaja vuosiksi 1966−1989. Naan oli asemansa myötä Viron kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsen 1960–1964 ja Neuvosto-Viron korkeimman neuvoston jäsen 1951–1963.
Akateemikko Gustav Naanista tuli kiistelty henkilö Viron Laulavan vallankumouksen aikaan, ja hänestä tuli näkyvä Inter-liikkeen tukija. Vuonna 1988 hänen artikkelinsa ”Neuvostoliitto – meidän yhteinen kotimme” julkaistiin Pravdassa. Se oli kriittinen ja pilkallinen kannanotto virolaista itsenäisyysliikettä kohtaan, kun virolaiset olivat antaneet 16. marraskuuta 1988 Korkeimmassa neuvostossa suvereenisuusjulistuksen. Itsenäisyyden kannattajien näkyvyyden lisääntyessä Gustav Naan katosi yleisestä keskustelusta Virossa. Häntä pidettiin jäänteenä vanhasta stalinistisesta ajattelusta.
Gustav Naan kuoli tammikuussa 1994 Tallinnassa. Hänet haudattiin Metsakalmistuun.
Gustav Naanin poika myös Gustav (s. 1953) toimii liikemiehenä Venäjällä ja hänen Moskovassa asuva pojanpoikansa Denis (s. 1974) on tunnettu venäläinen popmusiikko.
Julia Klöckner
Julia Klöckner (s. 16. joulukuuta 1972 Bad Kreuznach, Länsi-Saksa) on saksalainen kristillisdemokraattinen poliitikko. Klöckner toimii Merkelin IV hallituksessa elintarvike- ja maatalousministerinä.
Klöckner oli Saksan liittopäivien jäsen vuosina 2002−2011 ja Rheinland-Pfalzin osavaltion maapäivien jäsen vuosina 2011−2018.
Klöckner on työskennellyt televisiotoimittajana ja viinilehti Sommelier-Magazinin päätoimittajana.
Julia Klöckner on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on opiskellut politiikan tutkimusta, teologiaa ja kasvatustiedettä.
Kibo
Kibo voi tarkoittaa:
Jaap Stam
Jaap Stam (s. 17. heinäkuuta 1972) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Seurajoukkueura
Viimeistään kolmen ManU:ssa vietetyn kauden aikana Stam nousi Euroopan parhaiden ja arvostetumpien pelaajien joukkoon. Stam voitti seurassa kahdesti Englannin Valioliigan sekä kerran FA Cupin, Intercontinental Cupin ja Mestarien liigan, kunnes siirtyi Italiaan, SS Lazioon vielä edellistä siirtosummaakin korkeammalla rahamäärällä, 16,5 miljoonalla punnalla. Suurin syy siirtoon oli Stamin omaelämäkerran "Head to Head" aiheuttama suuttumus manageri Alex Fergusonissa. Laziossa Stam ei yltänyt suuriin saavutuksiin, ja lisäksi hän sai viiden kuukauden (valitusten jälkeen lyheni neljään) kilpailukiellon kärähdettyään doping-testissä nandrolonista. Siirryttyään AC Milaniin Stam nousi takaisin huipulle.
Maajoukkueura
Alankomaiden maajoukkueessa Stam debytoi 24. huhtikuuta 1996, 1–0–tappioon päättyneessä ottelussa Saksaa vastaan. Hän oli mukana maajoukkueessa MM-kisoissa 1998 ja EM-kisoissa 2000, joista jälkimmäisissä hän epäonnistui tärkeässä rangaistuspotkussa rangaistuslaukauskilpailussa Italiaa vastaan. Stam lopetti maajoukkueuransa kolmansien arvokisojensa, 2004 EM-kisojen jälkeen. Hän pelasi maajoukkueessa 67 ottelua ja teki niissä kolme maalia.
Valmennusura
Debyyttikaudellaan 2016/17 Stam luotsasi Readingin Mestaruussarjassa kolmanneksi ja Valioliigan nousukarsintoihin. Karsintojen välierissä Reading pudotti Fulhamin jatkosta yhteismaalein 2–1, mutta taipui karsintafinaalisarjassa Huddersfield Townille lopulta rangaistuspotkukilpailussa. Kaudella 2017/18 Readingin kausi oli heikompi ja nousukarsintojen sijaan joukkue joutui taistelemaan sarjapaikastaan. Heikot tulokset johtivat Stamin potkuihin maaliskuussa 2018, kun Reading oli vajonnut vain kolmen pisteen päähän putoamisviivasta.
Toukokuussa 2019 Feyenoord vahvisti, että Stam siirtyy seuran päävalmentajaksi kesäkuussa 2019 kaksivuotisella sopimuksella. Feyenoordin kausi alkoi Stamin johdolla heikosti ja joukkueen vajottua sijalle 12 Stam jätti paikkansa lokakuussa 2019.
Toukokuussa 2020 MLS-seura FC Cincinnati ilmoitti palkanneensa Stamin päävalmentajakseen vuoden 2021 loppuun asti kestävällä sopimuksella.
Egyptian National Railways
Historiaa
Jo vuonna 1833 pašša Muhammad Ali neuvotteli Thomas Gallwayn kanssa Suezin ja Kairon välisen rautatien rakentamisesta helpottamaan matkantekoa Euroopan ja Intian välillä. Muhammad Ali jatkoi kiskojen ostamista, kun projektista luovuttiin Ranskan painostuksen vuoksi, sillä Ranska oli halukas rakentamaan radan sijasta kanavan. Suezin kanava valmistui 1869. Muhammad Alin kuoleman jälkeen Abbas I sopi Robert Stephensonin kanssa Aleksandrian ja Kairon yhdistämisestä kiskoilla. Ensimmäinen osa tätä rautatietä avattiin 1854 Aleksandrian ja Kafer Eassan välillä, ja koko rata saatiin valmiiksi kahta vuotta myöhemmin. Rata oli ensimmäinen rautatie Afrikassa ja Lähi-idässä.
Palestiinan rautatie yhdistää El Kantaran Turkkiin. Se rakennettiin kahdessa vaiheessa ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikana. Rautatie avattiin 1916 ja se yhdisti Palestiinan rajalla olevan Rafan osaksi kamppailua ottomaanien valtakuntaa vastaan. Rata kulki Välimeren rannikkoa pitkin yhdistyen Turkin rautateihin 1940 ja siitä tuli elintärkeä osa Egyptin huoltoketjua.
Projektit
Pitkän ajanjakson projekteja ovat Egyptin rautateiden yhdistäminen Libyaan ja Palestiinan rautatien uudelleen avaaminen.
Rautateiden toiminta
Vuonna 2005 ENR liikennöi 5 063 kilometriä rataa, jossa on standardiraideleveys 1 435 mm. Suurin osa rataverkosta sijaitsee Niilin suistossa ja raiteet yhdistävät Kairon muihin paikkakuntiin. Lisäksi Välimeren rannikkoa pitkin kulkee länteenpäin rata, joka voisi yhdistyä Libyan rautateihin kuten se teki toisen maailmansodan aikana. Kairosta kulkee päärata etelään Niilin länsirannalla Aswaniin Ylä-Egyptiin. Naapurimaa Israel käyttää samaa standardiraideleveyttä, mutta maan rautateitä ei ole yhdistetty Egyptin rautateihin.
Etelässä olevan Sudanin rautatiet käyttävät kapearaiteista raideleveyttä ja ovat saavutettavissa käyttämällä junalauttaa Aswanin padon jälkeen. Rautatiet ovat kriittinen osa Egyptin liikenneverkkoa, mutta ne ovat rajoitetusti käytettävissä kuljetuksiin.