cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Samu Ruisniemi
Alemmilla sarjatasoilla Ruisniemi on edustanut MuSaa, PP-70:ää, PoPaa ja I-Kissoja.
Val Brembilla
Val Brembilla on kunta Pohjois-Italiassa Bergamon maakunnassa Lombardian alueella. Kunta perustettiin vuonna 2014, kun kaksi kuntaa, Brembilla (4 150 asukasta) ja Gerosa (372 asukasta), yhdistyivät muodostaen Val Brembillan kunnan.
Luettelo Alamedan piirikunnan koulupiireistä
Tämä on luettelo Alamedan piirikunnan koulupiireistä
Aiheesta muualla
List of school districts in California by county
Unto Korhonen (professori)
Unto Kalervo Korhonen (20. tammikuuta 1915 Viipuri – 22. maaliskuuta 1988 Vantaa ) oli suomalainen fyysikko. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1952 Helsingin yliopistossa ja hoiti Teknillisen korkeakoulun fysiikan professuuria 1957–1979 ja toimi Tampereen Teknillisen Korkeakoulun ensimmäisenä rehtorina 1965–1969. Vuonna 1965 Tampereelle perustettiin Teknillisen korkeakoulun sivukorkeakoulu, joka 1972 itsenäistyi Tampereen teknilliseksi korkeakouluksi (TTKK).
Professorina Korhonen tutki kiinteiden aineiden atomien elektronijakautumia. Hän oli myös Helsingin seudun kesäyliopiston ensimmäinen rehtori vuosina 1966–1975, Suomen Fyysikkoseuran perustajajäsen ja puheenjohtaja 1956–1958 sekä Suomen tieteenharjoittajien liiton hallituksen puheenjohtaja 1961–1969.
Logiikan tiede
Logiikan tiede on G. W. F. Hegelin teos. Teoksen ensimmäinen osa on julkaistu suomeksi.
Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 1989
Turnauksen pelipaikkoina toimivat Rotterdam, Arnheim, Amsterdam, 's-Hertogenbosch ja Leeuwarden.
Kaikkien aikojen ensimmäisen maailmanmestaruuden voitti Brasilia, joka kukisti finaalissa Alankomaat.
Joukkueet
thumb|right|200px|MM-kisojen pelipaikat
Vuoden 1989 MM-kisoihin ei järjestetty karsintoja. Kisoihin osallistuneet joukkueet olivat:
Udagawa Yōan
pienoiskuva|Udagawa Yōan Udagawa Yōan (, 1798–1846) oli japanilainen länsimaisen tieteen eli rangakun oppinut Edo-kauden loppupuolella 1800-luvulla. Hän toi Japaniin modernin kasvitieteen kirjoittamiensa teosten Botanikakyō (菩多尼訶経, 1822) ja Shokugakukeigen (植学啓原, 1833) myötä; jälkimmäisessä hän esitteli Carl von Linnén kehittämän tieteellisen taksonomian. 1837 julkaistu Seimikaisō (舎密開宗) eli ”johdatus kemiaan” oli vuorostaan Japanin ensimmäinen systemaattinen kemian teos.
Seimikaisō perustui pääosin hollanninkieliseen versioon Chemie, voor beginnende Liefhebbers (1803) William Henryn vuonna 1801 julkaiseman teoksen Elements of Experimental Chemistry saksankielisestä käännöksestä, mutta myös muihin länsimaisiin kemiaa käsitteleviin kirjoihin sekä japanilaisiin ja kiinalaisiin lähteisiin. Lisäksi siinä on kuvauksia Udagawan omista tieteellisistä kokeista. Erityisesti kirjassa kuvataan hyvin tarkasti Alessandro Voltan 40 vuotta aikaisemmin keksimä sähköparisto. Udagawa rakensi pariston itse vuonna 1831 ja käytti sitä erilaisissa kokeissa, mukaan lukien lääketieteellisissä kokeissa, mikä perustui uskoon sähkön sairauksia parantavasta vaikutuksesta.
Udagawan Seimikaisōssa kuvattiin myös Japanissa ensimmäistä kertaa yksityiskohtaisesti Antoine Lavoisierin löydöt ja teoriat. Udagawa tekikin lukuisia tieteellisiä kokeita ja kehitti uusia tieteellisiä termejä, joita käytetään japanin kielessä yhä; esimerkiksi ”hapettuminen”, ”pelkistyminen” , ”kyllästyminen” ja ”alkuaine”.
Pohjois-Irlannin pääministeri
Pohjois-Irlannin pääministeri ja varapääministeri ovat Pohjois-Irlannin hallituksen johtajat, jotka ovat nimikkeistään huolimatta yhdenvertaisessa asemassa. Virat luotiin vuonna 1999. Tällä hetkellä pääministerin ja varapääministerin virat ovat täyttämättä. Aiemmat pääministerit toimivat ennen Pitkänperjantain sopimukseen perustuneita lakimuutoksia.
Kurtis McLean
Kurtis McLean (s. 2. marraskuuta 1980 Kirkland Lake, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan McLean oli keskushyökkääjä ja hän laukoi oikealta. McLean pelasi urallaan neljä NHL-ottelua New York Islandersissa kaudella 2008–2009. Euroopassa hän pelasi kahdeksassa eri maassa: Suomessa, Sveitsissä, Venäjällä, Kroatiassa, Itävallassa, Saksassa, Slovakiassa ja Romaniassa.
Ammattilaiseksi Pohjois-Amerikassa
McLeanin kasvattajaseura on Kirkland Lake Blue Devils. Hän pelasi juniorina myös Kirkland Lake Legion 87'sin, New Liskeard Cubsin ja Durham Huskiesin paidoissa. McLeania ei koskaan varattu OHL:ään. Hän pelasi vuodet 1999–2001 OPJHL-joukkue Trenton Stingissa. McLean voitti molempina kausinaan joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin. Vuodet 2001–2005 hän kävi Norwichin yliopistoa. McLean ylsi jokaisella yliopistokaudellaan joukkueensa sisäisen piste- ja maalipörssin voittoon. Kautta 2002–2003 lukuun ottamatta hän voitti jokaisella kaudellaan myös koko ECAC Eastin piste- ja maalipörssin. McLean valittiin myös jokaisen kautensa päätteeksi NCAA:n III-divisioonan All-American Teamiin, johon hänet on valittu useiten koko sarjan historian aikana. Viimeisen yliopistokautensa 2004–2005 päätteeksi McLean siirtyi loppukevääksi UHL-joukkue Richmond RiverDogsiin.
Syyskuussa 2005 NHL-varaamaton McLean teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin kanssa. Kaudesta 2005–2006 reilut puolet eteni kuitenkin ECHL-joukkue Wheeling Nailersissa. Syyskuussa 2006 hän teki NHL-sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. McLean vietti kauden 2006–2007 suurimmaksi osaksi farmijoukkue Wilkes-Barre/Scrantonissa ja sai tililleen otteluita myös Nailersista. Kauden 2007–2008 hän pelasi kokonaan Wilkes-Barre/Scrantonissa, jonka toiseksi paras pistemies McLean oli Tim Brentin jälkeen tehoilla 22+32=54.
Heinäkuussa 2008 McLean teki vapaana agenttina vuoden mittaisen sopimuksen New York Islandersin kanssa. Hän pelasi kauden 2008–2009 kuitenkin suurimmaksi osaksi farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa, jonka kolmanneksi paras pistemies McLean oli tehoilla 15+37=52. Hän debytoi kauden aikana myös NHL:ssä, jossa McLean pelasi neljä ottelua. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 19. tammikuuta 2009 Washington Capitalsia vastaan. McLeanin NHL-uran avausmaali syntyi hänen toisessa NHL-ottelussaan 21. tammikuuta 2009 Anaheim Ducksin Jean-Sébastien Giguèren taakse. Maalinsa myötä hänen valittiin kaksi päivää myöhemmin McLeanin kotikaupungissa Kirkland Lakessa sijaitsevan jääkiekkomuseo Hockey Heritage Northin jäseneksi.
Ura Euroopassa
Kaudeksi 2009–2010 McLean siirtyi Eurooppaan ja vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Hän oli tehoilla 18+25=43 joukkueen paras maalintekijä Justin Morrisonin kanssa sekä toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. McLeanin kautta haittasi kuitenkin tammikuussa 2010 tullut sormivamma, joka piti McLeanin noin kaksi kuukautta sivussa peleistä. Hän ei noussut kuntouduttuaan kuitenkaan enää syyskauden tasolleen. Joulukuussa 2009 McLean teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Lukon kanssa. Kaudella 2010–2011 hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja pelasi runkosarjan kaikki 60 ottelua voittaen SM-liigan ulkomaalaisten piste- ja syöttöpörssin tehoilla 16+39=55. McLean oli Lukon toiseksi paras pistemies Perttu Lindgrenin jälkeen ja sijoittui koko SM-liigan pistepörssissä neljänneksi. Joulukuussa 2010 SM-liigan päävalmentajat valitsivat hänet liigan syyskauden parhaaksi ulkomaalaiseksi pelaajaksi. McLean voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
McLean ei jatkanut Lukossa enää toista jatkosopimuskauttaan, vaan jatkoi kaudella 2011–2012 uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Sveitsin National League A:n SCL Tigersissa. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 14+28=42 ja McLeanin teholukema +3 oli Langnaun täyden kauden pelanneista pelaajista paras. Hän oli myös kevään 2012 karsintasarjassa joukkueen paras maalintekijä kolmella osumallaan. Saman vuoden helmikuussa McLean teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Langnaun kanssa. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin myös kaudella 2012–2013 tehoilla 7+34=41. McLean voitti myös kevään 2013 karsintasarjan syöttöpörssin yhdeksällä syöttöpisteellään.
Toukokuussa 2013 McLean teki vuoden mittaisen sopimuksen Helsingin IFK:n kanssa, mutta vain kuukautta myöhemmin hän jätti seuran ja siirtyi KHL-joukkue Metallurg Novokuznetskiin kaudeksi 2013–2014. Kaudeksi 2014–2015 McLean palasi Suomeen, mutta hänen uransa jatkui kuitenkin KHL:ssä laajennusjoukkue Jokereiden riveissä. McLean teki kuitenkin 20 pelaamassaan ottelussa vain tehot 1+1=2 ja hänen sopimuksensa purettiin marraskuussa 2014. Joulukuussa McLean siirtyi jatkamaan KHL-uraansa kroatialaisseura Medveščak Zagrebiin.
Kaudeksi 2015–2016 McLean siirtyi Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Vienna Capitalsiin. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2016 hän siirtyi kuitenkin loppukaudeksi Saksan DEL-liigan Grizzlys Wolfsburgiin. McLean eteni joukkueen kanssa liigan finaaleihin saakka, mutta Saksan-mestaruuden vei kuitenkin EHC München otteluvoitoin 4-0. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi EBEL:ään ja siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Graz 99ersin riveihin.
McLean siirtyi kaudeksi 2018–2019 Mestis-joukkue TuToon, jossa pelasi 10 ottelua ennen siirtymistään slovakialaisen HC Detvan riveihin. McLean siirtyi kaudeksi 2019–2020 romanialaisen SC Csíkszeredan riveihin. Hän siirtyi kaudeksi 2020–2021 yksivuotisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Kiekko-Espoon riveihin. McLean nimettiin joukkueen varakapteeniksi.
Maajoukkueura
McLean edusti Kanadaa Spengler Cupissa vuosina 2011 ja 2012, joista jälkimmäinen turnaus päättyi voittoon.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan McLean on kahden suunnan sentteri, joka on hyvä pelintekijä ja jolla on hyvä visio sekä pelikäsitys. Andersson mainitsee hänet myös työteliääksi pelaajaksi, joka on käyttökelpoinen alivoimalla ja jolta löytyy myös johtajaominaisuuksia.
Troija
Troija ( < heet. Truwisa; ), kreikkalaisilla yleensä Ilion (, myös, alun perin < heet. Wilusa; ), oli Vähässä-­Aasiassa nykyisen Turkin alueella sijainnut muinainen kaupunki, jota vastaan kreikkalaiset kävivät Homeroksen Ilias-runoelman mukaan Troijan sodan.
Troijan uskottiin pitkään olevan vain Atlantiksen kaltainen myytti, mutta 1800-luvulta alkaen sitä pidetään yleensä samana kuin Hisarlikin rauniokumpu. Se sijaitsee Turkin luoteisosissa noin viisi kilometriä kohdasta, jossa Dardanellien salmi yhtyy Egeanmereen.
Troija syntyi pronssikauden alussa noin 3000 eaa., ja se tuhoutui tai tuhottiin ja rakennettiin monta kertaa uudelleen. Myöhäispronssikaudella Troija kasvoi kooltaan suureksi. Homeroksen Iliaassa mainitsema Troija lienee ollut vahvasti linnoitettu Troija VII. Antiikin aikana paikalla sijaitsi Ilion-niminen kreikkalainen kaupunki, arkeologiassa Troija VIII ja IX. Paikalla asuttiin ainakin 500-luvulle asti.
Troijan arkeologinen alue on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1998.
Sijainti
pienoiskuva|Troija (kartalla Troy) lähiseutuineen.
Troijaksi nykyään oletettu paikka on Luoteis-Turkissa sijaitseva Hisarlikin eli Hissarlikin rauniokumpu. Hisarlik on noin 30 metriä korkea ja sisältää eri asutuskerrostumia. Paikka sijaitsee Vähän-Aasian ja Balkanin niemimaan rajakohdassa viisi tai kuusi kilometriä Mustanmeren ja Välimeren välisen Hellespontoksen eli nykyisen Dardanellien salmen suulta sisämaahan. Vieressä virtaa Skamandros-joki (nyk. Karamenderes), jonka suu muodosti kaupungin vierelle aikoinaan merenlahden.
Moni tutkija uskoo, että myöhäispronssikautisissa heettiläisten teksteissä muutaman kerran mainittu Wilusan kuningaskunta oli Troija. Niiden sijainnit täsmäävät, ja lisäksi heettiläiset mainitsivat 1200-luvulla eaa. mykeneläisen Ahhiyawan kuningaskunnan Wilusan vihollisena samalla ajalla kun kreikkalaiset hyökkäsivät Troijaan Homeroksen runoelmassa.
Homeroksen kuvaus
Seuraavassa esitetään, kuinka Homeros kuvaa Troijaa Iliaassa. Eepoksesta johdettavissa olevia selviä topografisia seikkoja on varsin vähän. Lisäksi koska kuvaus on runollinen, se ei moninkaan osin vastaa todellista Troijaa.
Homeroksen mukaan Troija sijaitsi ympäristöään korkeammalla kohdalla Skamandros- ja Simoeis (nyk. Dümruk Su) -jokien välissä. Se, ettei kaupunki ollut aivan tasangolla, käy ilmi epiteeteistä aipeinē (, ”korkea”), ofryoessa (, ”korkea”) ja ēnemoessa (, ”avotuulinen”). Kaupungin takana kaakossa kohosi kukkula, joka oli Idavuoren haarauma, ja jolla sijaitsi kaupungin akropolis eli yläkaupunki ja linnavuori nimeltään Pergamon (, myös Pergama, ; tai Pergamos, ). Tämä linnoitettu kukkula piti sisällään paitsi kaikki jumalten temppelit myös Priamoksen ja hänen poikiensa Hektorin ja Pariksen palatsit.
Troijan muurit kuvataan korkeiksi ja vahvoiksi ja torneilla varustetuiksi. Niiden rakentajina pidettiin Apollonia ja Poseidonia. Kaupungilla on täytynyt olla monta porttia, mikä käy ilmi ilmaisusta pāsai pylai, mutta vain yksi niistä, Skaiai pylai (, ”Vasen portti”), mainitaan nimeltä. Se johti kreikkalaisten leiriin, ja siksi sen on täytynyt sijaita kaupungin luoteislaidalla eli päinvastaisella suunnalla kuin akropolis. Ei ole tietoa siitä, miksi portti tunnettiin ”Vasempana porttina”, mutta sen on ehdotettu olleen seurausta siitä, kuinka taivaallisia enteitä tulkittiin: tällöin pappi katsoi pohjoiseen päin, jolloin luode jäi vasemman käden puolelle.
Historia
Troijan historia ulottuu noin vuodesta 5000 eaa. aina ajanlaskun alun ensimmäiselle vuosituhannelle. Se on yksi pisimpään yhtäjaksoisesti asuttu paikka maailmassa. Vuosisatojen kuluessa kaupunkia on tuhoutumisensa jälkeen rakennettu uudelleen edellisen päälle, ja siinä on tunnistettu kymmenen kerrosta. Kaupunki koki välillä kukoistuksen aikoja suuren ruhtinaskunnan keskuksena. Tosinaan kaupunki taantui pikkukaupungiksi tai kyläksi. Joskus kaupungin väestö saattoi vaihtua, ja välillä hyökkäys tai maanjäristys tuhosi sen.
Kerrostumat
thumb|Troijan, nykyisen Hisarlikin kerrostumien pystyleikkaus sivusta kuvattuna kaavamaisesti esitettynä. thumb|Hisarlikin arkeologisia kerrostumia päältä päin. Ruskealla Troija I, keltaisella Troija II, vaaleanpunaisella Troija VI, tummanpunaisella Troija VII ja sinisellä Troija VIII–IX.
Arkeologit ovat tunnistaneet Hisarlikissa tähän mennessä kymmenen eri kerrosta alatyyppeineen, jotka on nimetty rakentamisvaiheen mukaan. Ne numeroidaan yleensä roomalaisin numeroin I, II jne. Amerikkalaisten mukaan kaupungin alavaiheita on 46, ja ne nimetään Ia, Ib ja Ia1, Ia2 jne.
Kerrostumista on muodostettu seuraavanlainen ajoituskehikko; ajoitukset ovat summittaisia:
Troija I ja II
pienoiskuva|Saksalainen kartta Troijasta vuodelta 1888.
Troija I on kaupungin vanhin kerrostuma. Se rakennettiin noin 500 vuoden aikana vuosien 3000–2500 eaa. välillä varhaispronssikauden alussa. Halkaisijaltaan noin sadan metrin laajuinen kylä oli 2,5 metrin paksuisen kaupunginmuurin suojassa, ja sinne pääsi portista kahden tornin välistä. Kylässä oli vierekkäin pitkiä savitiilistä kiviperustalle rakennettuja asuintaloja. Talojen lattioiden alle oli haudattu vauvoja, mutta aikuisten haudat olivat muurien ulkopuolella. Asukkaat käyttivät kuparisia ja kivisiä työkaluja, valmistivat keramiikan käsin, ja kutoivat ja kehräsivät vaatteensa. He söivät monipuolisesti lihaa, kalaa ja viljatuotteita. Esineistön perusteella kylä oli osa laajempaa kulttuurialuetta Anatolian rannikolla ja saaristossa. Kylä tuhoutui tulipalossa.
Troija II rakennettiin heti Troija I:n tuhon jälkeen. Kylästä tuli 125 metriä leveä, ja se kukoisti vuodesta 2500 eaa. vuoteen 2300 eaa. Kylää ympäröi muuri ja torneja. Sisään pääsi kahdesta portista, joista paremmin säilyneelle kiivettiin jyrkkää muurein reunustettua ramppia pitkin. Suurin rakennus oli 400 neliömetrin laajuinen pylvässali, megaron, ja kylässä oli muitakin tilavia rakennuksia, jotka kertoivat vauraasta eliitistä. Myös kylän metallurgia oli edistynyttä, pronssia käytettiin, ja kylässä oli paljon arvokkaita kulta- ja hopeaesineitä. Troija II oli niin rikas kullasta, että kumpua ensiksi tutkinut Schliemann luuli Troija II:n olevan Priamoksen aikainen Iliaan Troija, ja kutsui löytämisään kultaesineitä Priamoksen aarteeksi.
Troija II:n asukkaat olivat myös oppineet käyttämään dreijaa keramiikan teossa. Ihmistä esittävä keramiikka tunnetaan ankarista kasvonilmeistään. Paikan taiteessa oli Anatolian Hattin piirteitä.
Troija II tuhoutui noin vuonna 2300 eaa. tulipalossa, jonka syytä tai aiheuttajaa ei tiedetä. Kylä tuhoutui historiansa lopussa kahteen kertaan.
Troija III–V
pienoiskuva|Poikkileikkaus, jossa näkyy jäänteitä vaiheista Troija IX, III, IV ja II.
Troija III nousi nopeasti Troija II:n tuhkasta, mutta kylä ei ollut enää aikaisemman veroinen. Se jatkoi edeltäjänsä kulttuuria mutta oli materiaalisesti sitä köyhempi ja ahtaampi asua. Troija III säilyi noin vuoteen 2200 eaa. asti. Sitä seurasi Troija IV, joka oli suurempi mutta edelleen ahtaampi kuin kahden ensimmäisen kerrostuman kylät. Seuraava vaihe, Troija V, oli jälleen tilavampi asua, ja talot olivat paremmin rakennettuja.
Troija VI
pienoiskuva|Troijan ennallistusyritys pienoismallina.
Troija VI oli aiempia Troijia suurempi ja mahtavampi. Kaupunkia suojasivat tornit ja kalkkikivimuurit, jotka nousivat jopa yhdeksän metrin korkeuteen. Muurit oli hiukan kallistettu ulospäin. Muurissa oli viisi kaupunginporttia, joista tärkein oli 3,3 metriä leveä eteläinen portti. Rakennukset oli pystytetty terasseille, jotka nousivat kaupungin keskustaa kohti. Asuintalot olivat kaksikerroksisia ja tilavia, ja niissä oli tukevat kiviseinät. Korkeimmalla oli Priamoksen kuninkaallinen palatsi. Kaupungin tätä vaihetta kuvaa Homeroksen runoelma Ilias, jossa runoilija tosin on ottanut kirjallisia vapauksia tai vain kuvaillut tyypillisen kaupungin, jollaisia alueella oli muitakin. Homeroksen kuvaus vastaa joka tapauksessa tätä kaupungin vaihetta paremmin kuin sen muita vaiheita.
Troija VI oli halkaisijaltaan 200 metriä ja pinta-alaltaan noin 20 000 neliömetriä. Sen muurien ulkopuolella kymmenkertaisella alalla asuikin lisää ihmisiä, joskin heidän asumustensa jäänteitä ei ole kovinkaan paljon löydetty. Vuonna 1988 paikalla kaivauksia tehnyt professori Korfmann on väittänyt, että Troijan tämän vaiheen kokonaisväkiluku oli 4 000–10 000, ja koko kuningaskunnassa asui vielä paljon suurempi ihmismäärä. Tästä ei ole tutkijoiden parissa yksimielisyyttä.
Uudenlainen keramiikka jäljitteli metallisia esineitä, varsinkin kreikkalaista muistuttava harmaa keramiikka. Kauppaa käytiin Egeanmeren saarien ja Manner-Kreikan kanssa, ja mykeneläinen keramiikka yleistyi ajan mukana.
Troija VI:n viimeinen vaihe VIh tuhoutui rajusti joskus vuoden 1300 eaa. jälkeen, mikä vastaa arvioita Troijan sodan ajankohdasta. Carl Blegenin mukaan sota käytiin kuitenkin vasta kaupungin seuraavassa vaiheessa, ja Troija VI tuhoutuikin maanjäristyksessä. On myös esitetty, että kaupunki tuhoutui eliitinvastaisessa kapinassa.
Troija VII
thumb|Troija VII:n ja IX:n muuria.
Troija VIIa:n asukkaat kunnostivat muurit, ja kulttuuri jatkui entisellään. Rakennukset olivat kuitenkin aiempaa pienempiä ja ahtaammin rakennettuja. Asukasluku kasvoi niin linnoituksessa kuin sen ulkopuolisessakin kylässä. Troija VIIa tuhoutui tulipalossa noin vuonna 1180 eaa., todennäköisesti hyökkäyksen seurauksena. Myös vaiheet VIIb1 ja VIIb2 osoittavat jatkuvuutta, mutta samalla kaupunkiin tuli uudenlaista kulttuuria, kaakkoiseurooppalaistyylistä käsin tehtyä keramiikkaa ja koristeluaiheita. Vaihe VIIb2 päättyi tulipaloon, ja vaiheen VIIb3 jälkeen linnoitus romahti, minkä jälkeen kaupungissa ei asuttu 250 vuoteen.
Troija VIII ja IX
pienoiskuva|Troija IX -vaiheeseen kuuluvan roomalaisen [[odeionin rauniot.]]
Antiikin ajan arkaaisella, klassisella ja hellenistisellä kaudella noin vuosina 700–85 eaa. paikalla sijaitsi Ilionin kaupunki, joka oli kreikkalainen siirtokunta ja kaupunkivaltio. Se tunnetaan arkeologiassa kerrostumana Troija VIII. Roomalainen komentaja Fimbria tuhosi sen vuonna 85 eaa. Sen jälkeen roomalaisella kaudella kaupunkia avustettiin, kunnostettiin ja laajennettiin etenkin Julius Caesarin ja Augustuksen aikana, ja sille rakennettiin akvedukti Idavuorelta. Roomalaisaika, joka luetaan omaksi arkeologiseksi kerrostumakseen Troija IX, kesti noin vuoteen 500 jaa.
Kaivaukset Hisarlikissa
Brittiläinen matkailija Edward Daniel Clarke nimesi vuonna 1801 Hisarlikin antiikin Ilioniksi sieltä löytyneiden kolikoiden ja kaiverrusten perusteella. Nimeä Ilion olivat kreikkalaiset käyttäneet Troijan paikalle rakennetusta kaupungista. Kaksikymmentä vuotta myöhemmin edinburghilainen julkaisija Charles Maclaren julisti Hisarlikin olevan Homeroksen kuvaama Troija. Brittiläinen arkeologi Frank Calvert suoritti Hisarlikissa kaivauksia vuosina 1863 ja 1865, ja myös hän tuli siihen tulokseen, että kyseessä oli Troija.
Kysymystä Troijan sodan historiallisuudesta ei ole kaivausten perusteella kuitenkaan pystytty vielä pitävästi ratkaisemaan. Myöskään Hisarlikin ja Troijan yhteys ei ole kaikkien historioitsijoiden hyväksymä. Teorian vastustajat sanovat esimerkiksi, että Hisarlikin paikalla ollut kaupunki oli liian lähellä merta ja liian pieni, eikä sillä ollut luonnollista jyrkkää linnavuorta ollakseen Homeroksen kuvaama Troija.
Troijalaiset
Troijalaisten etnisyydestä ei tiedetä paljoakaan. Ei tiedetä, mitä kieltä he puhuivat, ja mihin kulttuuripiiriin he tarkalleen kuuluivat. Yksi alueella tuolloin puhuttu kieli oli luuvin kieli, jota on ehdotettu troijalaistenkin kieleksi, mutta asiasta ei ole yksimielisyyttä. Sitäkään ei tiedetä, olivatko troijalaisten jumalat luuvilaisia. Troijasta ei ole kaivauksissa löytynyt lainkaan savitauluja, joissa olisi kirjoitusta. Tämän vuoksi ei tiedetä, olivatko troijalaiset kirjoitustaitoisia. Wilusan kuningaskunta kävi kuitenkin kirjeenvaihtoa heettiläisten kanssa, joten kaupungissa täytyi olla ainakin kirjureita.
Heinjärvi
Heinjärvi on järvi Someron ja Lohjan rajalla, karun ja korkean Tammelan ylängön reunamilla. Järvi sijaitsee pääosin Somerniemen Härjänojan kylän alueella ja pienempi osa Karisjärven ja Ahonpään kylien takamailla Pusulan Kärkölän kulmakunnalla Lohjalla. Järven pinta-ala on 189,409 hehtaaria ja korkeus merenpinnasta 117,4 metriä. Järvi kuuluu Karjaanjoen vesistöön, jossa se on eräs Pusulanjoen latvajärvistä.
Dibromietikkahappo
Dibromietikkahappo (C2H2Br2O2) on orgaaninen yhdiste ja etikkahapon bromattu johdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää valmistettaessa muita orgaanisia kemikaaleja.
Heinjärvi
Latvajärvenä järven valuma-alue on pieni, vain noin 1080 ha, josta järven itsensä osuus on 18 %. Valuma-alueesta noin puolet on Someron, puolet Lohjan puolella. Valuma-alueella on kolme lampea: Heinlammi (9 ha), Vahalammi (6 ha) ja Luokkolammi (2 ha). Metsää on valuma-alueesta n. 87 % ja peltoja ja niittyjä noin 4 %. Suopohjaisen metsämaan osuus valuma-alueesta on noin 14 %, ja tästä noin 90 % on ojitettu. Järven rannoilla on runsaasti vapaa-ajan asutusta ja vajaat 30 vakituisen asutuksen kiinteistöä. Vakituista asutusta järven rannoilla on Somerniemen Härjänojan Kaupinkulmalla ja Pusulan Kärkölän Rydönkylässä.
Dibromietikkahappo
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa dibromietikkahappo on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Yhdiste on keskivahva happo ja sen happovakion arvo on 4,1 · 10−2.
Heinjärvi
Käyttökelpoisuusluokitukseltaan järven vesi on hyvää tai lähes erinomaista. Väriltään vesi on kirkasta, humuksen takia hieman ruskeaa. Kalalajeista järvessä esiintyvät alkuperäisinä hauki, lahna, ahven, made, särki, salakka, kuore ja kiiski sekä istutettuna jo 1800-luvulta alkaen muikku ja tämän ohella myös siika, ankerias, kuha ja suutari.
Dibromietikkahappo
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Dibromietikkahappoa voidaan valmistaa keittämällä etikkahapon vesiliuosta bromin läsnä ollessa tai hapettamalla tribromieteeniä peretikkahapon avulla. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä.
Heinjärvi
Heinjärveen on lasku-uoma Heinlammin kautta myös sen eteläpuolella sijaitsevalla, Vehka-Patamon ja Myllyjärven kautta Arimaa-järveen laskevalla Kovelojärvellä. Tässä uomassa kuitenkin virtaa vettä vain runsaiden sateiden aikaan. Aiemmin tässä uomassa on ollut Tanjaksen myllyksi nimitetty jalkamylly. Koska vuonna 1822 valmistuneessa isonjaon kartassa nähdään Kovelon lasku-uomista vain Vehka-patamoon laskeva, mutta ei Heinlammiin laskevaa, niin Kovelon lasku-uoma Heinjärveen lienee myöhemmin myllyä varten kaivettu.
Ice Cube (Sotši)
Ice Cube (, Ledjanoi Kub) on curlinghalli Sotšissa, Venäjällä. Se sijaitsee Sotšin olympiapuistossa.
Ice Cube rakennettiin Sotšin talviolympialaisia ja talviparalympialaisia varten. Se rakennettiin siten, että rakennus on mahdollista purkaa ja siirtää toiselle paikkakunnalla kisojen jälkeen.
Kankaan kaunis Katriina
Kankaan kaunis Katriina on Pekka Himangan albumi vuodelta 1975. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 30.
Levyn nimikkokappaleen aiheena on Vimpelin seudulta muistiin merkitty kansantarina, jossa räätäli eli "kraatari" surmasi kulkumiehen viettelyksille antautuneen nuoren naisen Katriinan. Pekka Himangalle itselleen levyn menestys oli yllätys, mutta hänen mukaansa suuri ansio siinä oli tarinan iskemätekstiksi muokanneella Sauvo Puhtilalla. Kappaleet "Oon vuosia monta jo harhaillut" ja "Elon mainingit korkeina käyvät" ovat Sam Sihvon laulunäytelmästä Jääkärin morsian.
Hämeenmaa (fregatti)
Hämeenmaa oli ruotsalainen 1700-luvun sotalaivatyyppi. Se oli suurin insinööri Fredrik Henrik af Chapmanin suomenkielisten maakuntanimien mukaan nimetyistä soutufregattityypeistä.
Aluksista ensimmäisen HMS Oden oli 32,7 metriä pitkä ja kymmenen leveä, syväyksen ollessa kuitenkin vain 2,7 metriä. Loput kolme alusta olivat suurempia ollen 43,4 metriä pitkiä, 10,7 metriä leveitä ja syväyksen ollessa kolme metriä. Kolmimastoiset alukset olivat kaksikantisia ja ne oli varustettu neljällätoista ja kahdellakymmenellä airoparilla. Aluksilla oli 220 miehen miehistö. Odinin aseistuksena oli kahdeksantoista 12 naulan ja neljä kolmen naulan kanuunaa sekä kuusitoista kolmen naulan nikhakaa ja lopuissa 24 kappaletta 36 naulan ja kaksi 12 naulan kanuunaa.
Hämeenmaat rakennettiin etupäässä Ruotsissa. Niiden määrä pysyi vähäisenä, mutta ne kunnostautuivat Kustaa III:n sodassa erinomaisesti. Keisarillisen Venäjän laivasto valtasi yhden aluksista ensimmäisessä Ruotsinsalmen meritaistelussa, mutta se vallattiin jo seuraavassa taistelussa takaisin.
Styrbjörn ja Hjalmar talvehtivat 1808 Viaporissa ja jäivät venäläisten käsiin linnoituksen antautuessa. Vallatut alukset kuitenkin tuhoutuivat jo seuraavana purjehduskautena.
Eetu Aaltio
Eetu Kyösti Aaltio  (sukunimi aik. Nordqvist; 9. maaliskuuta 1873 Oulu – 16. tammikuuta 1926 New York, Yhdysvallat) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Aaltion vanhemmat olivat tullivartija Karl Gustaf Nordqvist ja Fredrika Karolina Bohm. Aaltio pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1894 ja valmistui Helsingin yliopistosta 1907 filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi.
Aaltio työskenteli toimittajana sekä Suomessa että Yhdysvalloissa. Hän oli Kokkolan Lehden, Turun Sanomain ja Pohjanmaan päätoimittajana sekä New Yorkin Uutisten päätoimittajana. Aaltio toimi myös Suomen pääkonsulina Brasiliassa.
Eetu Aaltio oli naimisissa vuodesta 1904 Olga Vikmanin kanssa.
Itäinen komppania
Itäinen komppania oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan johtama kauppakomppania keisari Kaarle VI:n aikakaudella vuosina 1719–1740. Komppanian tavoitteena oli vahvistaa keisarikunnan kauppaa Balkanilla ja se nautti laajoista oikeuksista keisarikunnan sisällä.
Komppaniassa oli lukuisia ongelmia ja esimerkiksi kuljetus- ja tuotantomaksut nousivat kohtuuttomiksi. Näin esimerkiksi Triesten vapaasatamassa Ruotsista tuota teräs ja rauta, jota kuljettiin alankomaalaisilla ja brittiläisillä laivoilla, oli halvempaa kuin keisarikunnan muilta alueelta tuotu. Komppania oli jo vuonna 1731 pahasti velkaantunut. Tavoite Balkanin kaupan vahvistamisesta epäonnistui ja komppania purettiin vuonna 1740.
Kaijansalo (Jämsä)
Kaijansalo on Päijänteen saari Keski-Suomessa Jämsässä.
Maantietoa
Saari on 2,1 kilometriä pitkä, 650 metriä leveä ja sen pinta-ala on 83,8 hehtaaria. Se sijaitsee Saviselän ja Lehesselän välissä Saviselän länsipuolella. Sen viereisen saaren Karhusalon välissä kulkee kapea Kaijansalmi, joka on 80–450 metriä leveä. Kaijansalon lähellä sijaitsee viisi pientä saarta jotka ovat Koivusaari, Mäntysaari, Hyrkönsaari ja Marjosaari. Etelässä sijaitsevan Mustassalon välissä on yli puoli kilometriä leveä salmi Hyrkkö. Kaijansalon itärannat on alttiina Saviselän tuulille, mutta muissa suunnissa sen rannat ovat suojaisempia. Saarella on kolme mäkeä, jotka määrittelevät saaren lähes kokonaan. Niistä korkein kohoaa 49 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren eteläpäässä sijaitsee pieni niemi, joka suojaa ulapan aalloilta pientä Hyrkönlahtea. Myös saaren koillisrannassa on pieni niemi Nuottakallio. Saarella ei ole kiinteää asutusta, mutta sinne on rakennettu lähes 30 vapaa-ajan asuntoa. Saaren pohjoispäässä sijaitsee kummeli.
Historiaa
Kuhmoisten seudun taloudellisissa kartassa vuodelta 1938 näkyy Kaijansalon maatila, jolla on vain vähän peltomaata. Tilan rakennuksia on edeleen jäljellä. Vuoden 1966 peruskartassa pieniä niittyjä on neljä, mutta ne liittyvät vapaa-ajan asumiseen. Muissa peruskartoissa Nuottakallio on merkitty saareksi, mutta vuoden 1996 kartassa se on niemi. Saaren metsät on merkitty hyvin kivisiksi.
Lähteet
61.77106°N, 25.43084°W
FileMaker
FileMaker on useassa käyttöjärjestelmässä toimiva relaatiotietokantaohjelmisto ja kevytkehitin.
FileMakeria kehittää Applen tytäryhtiö Claris. Ohjelmiston historia on pitkä: 1980-luvun puolivälissä Nashoba Systems kehitti 'Nutshell'-nimisen kannan DOS-pohjalle. Nashoba siirtyi sittemmin Macintosh-alustalle ja myöhemmin yhtiön osti Claris.
Ensimmäinen nykyisen FileMakerin versio, FileMaker Pro 1.0, syntyi vuonna 1990. Tämä versio oli vielä puhtaasti MacOS-sovellus. Syksyllä 1992 julkistettiin ensimmäinen monikäyttöjärjestelmäversio, FileMaker Pro 2.0. Apple sulautti osan Clariksesta itseensä ja nimesi FileMakerin ympärille keskittyvän yrityksen uudelleen, FileMaker Inc.:iksi.
Uusin versio FileMakerista on 18, joka julkistettiin Toukokuussa 2019. Versio 18 toi mukanaan mm. parannuksia suorituskykyyn ja palautumiseen virhetilanteista.
FileMaker 17 selkeytti lisessointia ja nykyisin lisessointi on yleisesti käyttäjäkohtainen ja sisältää FileMaker Pro, FileMaker webdirect, FileMaker Data API ja FileMaker Go käytön. FileMaker 13 version myötä -ohjelmistoperheeseen lisättiin FileMaker WebDirect, joka mahdollistaa FileMakerin käytön nettiselaimella. iPhone- ja iPad-alustoilta käyttö on mahdollista toteuttaa etäkäyttönä palvelimelta tai "standalone"-kannasta, joka on viety laitteelle.
FileMaker yhdistää tietokantamoottorin graafiseen käyttöliittymään sallien toimintojen muokkaamisen graafisen käyttöliittymän kautta raahaa ja pudota -toiminnoilla.
FileMaker toimii MacOS-, iOS ja Windows-ympäristöissä. Ohjelmistosta löytyy työasema- ja palvelinversiot. Käyttäjät voivat hyödyntää FileMaker-sovelluksia ja -tietokantoja joko työasemaclientillä tai web-liittymän kautta. FileMaker on ODBC-yhteensopiva ja pystyy liittymään useaan SQL-tietokantaan (mm. MS SQL, Oracle ja MySQL). SQL-kantojen tietoa voidaan käsitellä FileMakerin relaatioiden kautta FileMakerin layouteissa ja skripteillä.
Seikkailijoita Kiinassa
Seikkailijoita Kiinassa (China) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1943. Se sijoittuu aikaan juuri ennen Pearl Harborin hyökkäystä. Amerikkalaiset päähenkilöt ovat Kiinassa myymässä öljyä japanilaisille valloittajille.
Sara Stridsberg
Sara Stridsberg (s. 29. elokuuta 1972 Solna) on ruotsalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja kääntäjä. Hänet otettiin jäseneksi Ruotsin akatemiaan vuonna 2016. Stridsberg erosi akatemian jäsenyydestä huhtikuussa 2018.
Stridsberg voitti Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon teoksellaan Drömfakulteten vuonna 2007. Nimellä Unelmien tiedekunta suomennettu teos kertoo feministi Valerie Solanasista. Vuonna 2007 suomenruotsalaiset teatterit Teater 90 ° ja Sirius Teatern esittivät Suomessa kirjaan perustuva näytelmän Valerie Jean Solanas ska bli president i Amerika. Esitys voitti Antonia-palkinnon 2007.
Stridsberg on opiskellut muun muassa sosiologiaa, aatehistoriaa ja oikeustiedettä Uppsalan yliopistossa ja Strasbourgissa. Hän suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Uppsalassa 1998, muttei ole harjoittanut juristin ammattia. Stridsberg asuu Tukholmassa.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2008 – naisten 10 metrin kerroksen parihypyt
Naisten 10 metrin kerroksen parihypyt kilpailtiin 12. elokuuta Pekingin kansallisessa vesiurheilukeskuksessa. Joukkueita oli yhteensä kahdeksan.
Tulokset
Joukkueet hyppäsivät kukin viisi hyppyä.
John McIntire
thumb|McIntire tyttärensä Hollyn kanssa televisiosarjassa [[Wagon Train vuonna 1963.]] John Herrick McIntire (27. kesäkuuta 1907 Spokane, Washington – 30. tammikuuta 1991 Pasadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Asfalttiviidakko (1950), Psyko (1960) ja Honkytonk Man (1983). Hän näytteli runsaasti myös televisiossa, erityisen usein lännensarjoissa, joista mainittakoon Bonanza ja Virginialainen. Hänen viimeinen roolinsa oli menestyselokuvassa Turner ja täystuho (1989). McIntire menehtyi keuhkosyöpään ja keuhkolaajentumaan vuonna 1991.
Ohjeluku
Ohjeluku valokuvauksessa ilmaisee salamalaitteen maksimitehon. Suurempi luku tarkoittaa tehokkaampaa salamaa. Ohjeluvun laskemiseksi arvioidaan etäisyys, jolla salaman teho vielä riittää valottamaan kohteen oikein: Ohjeluku = etäisyys * käytettävä aukko. Normaalisti ohjeluku lasketaan käyttäen ISO 100 oletusherkkyyttä.
Laitteille ilmoitettujen ohjelukujen tulkintaa vaikeuttaa se, että kaavassa käytettävä etäisyys voidaan ilmaista joko metreinä tai jalkoina. Esimerkiksi tehokkaan Canon Speedlite 580EX II –salaman ohjeluku metreinä on 58 ja jalkoina 190. Kameroihin kiinteästi asennettujen salamoiden ohjeluvut ovat huomattavasti erillislaitteita pienempiä.
Etäisyys tarkoittaa salaman etäisyyttä kohteesta. Kameran asento, objektiivi tai sijoitus ei suoraan vaikuta ohjelukuun. Kannattaa muistaa että jos salama heijastetaan katon tai muun pinnan kautta, etäisyys kohteeseen kasvaa vastaavasti (valotehoa ”imeytyy” jonkin verran heijastaviin pintoihin, mikä pitää huomioida lopullista aukkovalintaa tehdessä). Sisätiloissa heijastavat pinnat vaikuttavat lisäävästi salamasta saatavaan valotehoon, samasta syystä ulkokäytössä ohjeluku usein yliarvioi salaman tehon.
Jos salamalaitteessa on objektiivin polttoväliin mukautuva tai käsin säädettävä optiikka, myös ohjeluku muuttuu salaman polttoväliä muutettaessa. Ohjeluku on suurimmillaan telepäässä ja pienimmillään laajakulma-asennossa. Salamalaitteista tai niiden käyttöohjeista löytyy usein valmiiksi lasketut taulukot yleisimmille etäisyys – aukko –yhdistelmille.
Tero Mölsä
Tero Sulevi Mölsä (s. 2. lokakuuta 1951 Orimattila) on suomalainen maanviljelijä, joka valittiin eduskuntaan keskustapuolueesta 1991. Kaksien seuraavien vaalien jälkeen (1995 ja 1999) hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta Paavo Väyrysen tilalle. Mölsä on toiminut myös Orimattilan kunnallispolitiikassa ja ollut Keskustan Uudenmaan piirin puheenjohtaja. Hän on valmistunut agrologiksi Hyvinkään maatalousopistosta vuonna 1975.
Hoshiarpur
Hoshiarpur on Intian Punjabin osavaltiossa sijaitseva noin 170 000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena.
Tero Mölsä
Mölsän vanhemmat ovat maanviljelijä Olavi Mölsä ja emäntä Annikki o.s. Pakkanen. Hänen puolisonsa on lastenhoitaja, emäntä Hannele Marjo Katriina o.s. Kuusisto vuodesta 1979. Perheessä on viisi lasta.
Hoshiarpur
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Hoshiarpurin väestöstä lähes 76 prosenttia oli hindulaisia. Toinen alueen kannalta merkittävä uskonto on sikhiläisyys, jota tunnustaa noin 21 % väestöstä. Lukutaitoisia kaupungin asukkaista oli noin 88 %. Slummien määräksi laskettiin 8 006 ja niissä elää joka viides kaupungin asukkaista.
Vihreä sähkö
Vihreä sähko on yhteisnimitys vähän tai ei lainkaan saastuttavilla, uusiutuvilla energiamuodoilla tuotetulle sähkölle. Luokkaan lasketaan yleensä tuulivoima, aurinkoenergia ja vuorovesivoimalat, biomassan poltto, biokaasu ja vesivoima, joskus myös jätteiden poltto.
Vihreän sähkön etuihin luetaan Suomessa kotimaisuus ja työllistämisvaikutukset: fossiilisiin polttoaineisiin verrattuna kustannuksista on suurempi osa työ- kuin materiaalikustannuksia. . Myös omavaraisuus on merkittävä näkökohta.
Vihreä sähkö sähkötuotteena
Vihreän sähkön myyntiä valvoo yritys itse. Ainoa sähkömarkkinoista riippumaton vihreän sähkön valvontajärjestelmä Suomessa on Ekoenergia-merkintä.
Yhteiskunnan tuki tuotannolle
Tuki on joko investointitukea, takuuhintaa tuotetusta sähköstä tai erilaisia verohelpotuksia. Tehokkain tukitapa on ollut takuuhinta tuotannolle. Suomessa KTM tukee vihreän sähkön käyttöönottoa. Yleiseen sähköverkkoon liitettävä voimala voi saada KTM:n investointitukea 20–35 %. Ympäristöystävällisen sähkön tuottajalle palautetaan lisäksi sähkövero. Energiarahoitusta voi hakea myös EU:n aluekehitysrahastosta.
Edistäminen
Työ- ja elinkeinoministeriö (TEM) rahoittaa Suomessa energiansäästöön, energian tehokkaaseen käyttöön ja uusiutuvan energian käyttöön ja tuotantoon liittyvää informaatiotoimintaa mm. Motiva Oy:n kautta. Motiva on valtionyhtiö ja sen päärahoittaja on TEM. Motivan vuoden 2001 rahoituksessa uusiutuvien energialähteiden edistämiseen oli varattu 300 000 euroa. Tästä 80 % käytettiin bioenergian edistämiseen.
Maailmanmarkkinat ja vienti Suomesta
Kaikkiaan oli vuoteen 2011 mennessä syntynyt alan vientiä noin 360 miljoonaa ja 1 200 työpaikkaa, kun sitä oli tuettu noin 200 miljoonalla eurolla.
Ympäristöhaitat
Uusiutuvan energian ympäristöhaitat ovat eri tuotantomuodoilla erilaiset. Tuulivoiman merkittävimmät haittavaikutukset liittyvät lintujen pesintään, ruokailuun ja muuttoreittien häiriintymiseen sekä maisemahaittoihin. Vesivoima puolestaan heikentää vaelluskalojen elinolosuhteita. Suomessa vihreää sähköä myydään nämä ympäristöhaitat huomioon otettuna Suomen luonnonsuojeluliiton Ekoenergia-merkin alla. Merkki on maan ainoa ympäristömerkki energialle.
Victor Berrizbeitia
Victor Garaygordóbil Berrizbeitia (17. lokakuuta 1915 Ochandiano, Espanja – 24. huhtikuuta 2018) oli roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. kesäkuuta 1943 ja nimitettiin Los Riosin prelaatiksi Ecuadorissa sekä Pudentianan titulaaripiispaksi 29. marraskuuta 1963. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. tammikuuta 1964. Pääkonsekraattorina toimi Alfredo Bruniera, jota avustivat Cesar Antonio Mosquera Corral ja Nicanor Carlos Gavinales Chamorro.
Berrizbeitia erosi tehtävistään titulaaripiispana 5. tammikuuta 1978 ja prelaattina 12. toukokuuta 1982. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Unto Korhonen
Unto Korhonen on seuraavien henkilöiden nimi:
Punon alue
thumb|Alue Perun kartalla Punon alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan eteläosassa, Bolivian vastaisella rajalla.
Alueen pääkaupunki on Puno. Sen pinta-ala on 71 999 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukasluku oli 1 268 441.
Reijo Karvonen
Reijo Olavi Karvonen (s. tammikuussa 1953 Kuusamo) on suomalainen laulaja, jonka levytysura alkoi vuonna 1975. Hän levytti 1970-luvun lopulla kaksi sooloalbumia ja lisäksi yhden Ikaros-yhtyeen jäsenenä. Ikaros oli vuonna 1978 Suomen edustajana Intervision laulukilpailussa. Samana vuonna Seija Simola edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa Karvosen säveltämällä ja osin sanoittamalla kappaleella ”Anna rakkaudelle tilaisuus”.
Petter Hahn
Petter (Petrus Olai) Hahn (n. 1650 Uråsa, Ruotsi – 20. elokuuta 1719 Västerfärnebo, Ruotsi ) oli Turun akatemian rehtorina ja prefessorina toiminut ruotsalainen fysiikan professori.
Reijo Karvonen
Karvonen on työskennellyt yli 30 vuotta musiikin opettajana. Hän on toiminut myös tuottajana ja vuonna 2008 Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry:n toiminnanjohtajana sekä eri tehtävissä koululaiskonsertteja järjestävässä Konserttikeskuksessa.
Petter Hahn
Hahn oli Uråsan pitäjän Skyestä kotoisin ollut talollisen poika. Hän kävi lukion Växjössä ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1672. Kun hän oli valmistunut Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi, hänet nimitettiin yliopiston kirjastonhoitajaksi 1677, mutta hän pääsi hoitamaan virkaa vasta 1690 korvauksena siitä, ettei hän voinut ruotsinkielisenä saada palkkapitäjää Suomesta. Maisteriksi Hahn vihittiin 1679, ylimääräinen fysiikan professori hänestä tuli 1681 ja vakinainen 1683. Turun akatemian rehtorina Hahn toimi kahteen otteeseen, 1690–1691 ja 1705–1706. Hahnin toimiessa respondenttina julkaistiin ainakin 125 väitöskirjaa fysikaalisista ja fysiologisista ilmiöistä, joita kuitenkin pääosin tarkasteltiin filosofian kannalta. Joissakin oli silti nähtävissä Descartesin vaikutusta. Hahn itse edusti kriittistä näkemystä astrologiaan ja alkusyntyoppiin nähden, ja vaikka hänkin esimerkiksi väitti auringon kiertävän maapallon ympäri, niin hänen tutkimuksissaan näkyy merkkejä kokeellisesta näkökulmasta. Hahn omisti professorina ollessaan Jordansbyn maatilan Tenholassa.
Hahn kuoli sotaa paossa Ruotsissa, jossa hän asui vävynsä, Västerfärnebon kirkkoherrana toimineen Lars Tammelinin luona. Hahn oli naimisissa vuodesta 1681 Margareta Lietzenin kanssa.
MEGA-Marx
MEGA-Marx: Johdatus uuteen Marxiin on Juha Koiviston ja Vesa Oittisen toimittama artikkelikokoelma Karl Marxin filosofian uusista tulkinnoista. Teoksen on julkaissut Vastapaino vuonna 2010. Teos perustuu suomalaisen Karl Marx -seuran syksyllä 2009 järjestämän seminaarin esityksiin. Pääosa artikkeleista on suomennoksia.
Vähä-Juures
Vähä-Juures on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Sysmässä.
Maantietoa
Saari on 1,2 kilometriä pitkä, 620 metriä leveä ja sen pinta-ala on 44 hehtaaria. Se sijaitsee Tehinselän koillisosassa Iso-Juureksen länsipuolella. Saaren muissa suunnissa se on ulapan tuulille alttiina, mutta itäpuoella sijaitseva Iso-Juures suojelee sitä siellä. Töijensalo, joka on saariryhmän suurin saari, sijaitsee sen eteläpuolella kilometrin päässä ja Iso-Juureksen erottaa noin 140–300 metriä leveä Juurestensalmi. Sen ympärillä on 13 pientä saarta, joista etelässä Reposalmen takana oleva Madesaari on suurin. Saaren lounaispuolella sijaitsevat Viinasaaret. Vähä-Juures on muodoltaan selkeä, joskin sen lounaisrannalla on kaksi lahtea ja luoteiskärki on saarimainen Kärpänniemi. Saari on melko alava, mutta sen korkeimmat paikat sijaitsevat kallioisilla luoteisosissa. Korkein kohta sijaitsee keskellä saarta, jossa mäki kohoaa 24 metrin korkeuteen Päijänteestä. Lounaisrantaan Viinasaarten suojaan on rakennettu vapaa-ajan asunto. Saarelle ei tule tietä.
Virkistystoimintaa
Saari on veneilijöille hyvä suojasatama ja soveltuu siksi retkeilykohteeksi.
Lähteet
61.55429°N, 25.50381°W
William Birdwood
thumb|William Birdwood William Riddell Birdwood (13. syyskuuta 1865 Bombay, Intia – 17. toukokuuta 1951 Lontoo) oli brittiläinen sotamarsalkka, joka komensi australialaisista ja uusiseelantilaisista koottuja ANZAC-joukkoja ensimmäisessä maailmansodassa.
Birdwood aloitti upseerinuransa vuonna 1883. Hän osallistui vuosina 1891–1898 rajasotiin Intiassa sekä 1899–1902 buurisotaan. Sen jälkeen hän palveli maailmansodan syttymiseen saakka jälleen Intiassa erilaisissa esikunta- ja komentajantehtävissä. Häntä pidettiin Herbert Kitchenerin suojattina. Maailmansodan puhjettua Birdwood nimitettiin vuonna 1914 ANZAC-armeijakunnan komentajaksi ja hän johti sitä seuraavana vuonna Gallipolin maihinnousussa. Operaation epäonnistumisesta huolimatta Birdwoodin maine komentajana ei tahraantunut, ja hänet ylennettiin elokuussa 1915 kenraaliluutnantiksi sekä lyötiin ritariksi myöhemmin samana vuonna. Hän nojasi paljolti esikuntapäällikkönään toimineen australialaisen kenraalin Brudenell Whiten apuun. Vuosina 1916–1918 Birdwood komensi länsirintamalle siirrettyjä australialaisia joukkoja. Hänet ylennettiin 1917 kenraaliksi ja toukokuusta 1918 sodan loppuun asti hän toimi Britannian viidennen armeijan komentajana.
Birdwoodista tehtiin 1919 baronetti. Vuosina 1925–1930 hän toimi Intian joukkojen ylipäällikkönä. Hänet ylennettiin sotamarsalkaksi 1925 ja korotettiin paroniksi 1938.
Servílio Conti
Servílio Conti (19. lokakuuta 1916 Vertova, Italia – 14. syyskuuta 2014) oli roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Consolata-lähetyssaarnaajien papiksi 8. huhtikuuta 1944 ja nimitettiin Roraiman prelaatiksi Brasiliassa 1. tammikuuta 1965 sekä Thuburbo Maiusin titulaaripiispaksi 8. helmikuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Clemente Gaddi, jota avustivat Aristide Pirovano ja João Gazza.
Conti erosi tehtävistään Roraiman prelaattina 3. toukokuuta 1975. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Anna Holmlund
Anna Holmlund (s. 3. lokakuuta 1987 Selånger, Sundsvall) on ruotsalainen uransa lopettanut freestylehiihtäjä, joka kilpaili skicrossissa. Holmlund saavutti olympiapronssia Sotšin talviolympialaisissa 2014 ja MM-pronssia Deer Valleyn MM-kilpailuissa 2011.
Freestylehiihdon maailmancupissa hän sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 2014–2015 ja 2015–2016 ja voitti skicrossin maailmancupin kausilla 2010–2011, 2014–2015 ja 2015–2016. Osakilpailuvoittoja hänellä on 19.
Holmlund loukkaantui vakavasti päähän kaatuessaan harjoituslaskussaan Bolzanossa Italiassa 19. joulukuuta 2016. Hänet leikattiin ja hän oli koomassa toukokuuhun 2017 asti. Hän pääsi sairaalasta kotihoitoon heinäkuussa 2017.
Holmlund erosi miehestään Victor Öhling Nordbergistä syksyllä 2018.
1920
Vuosi 1920 oli karkausvuosi, joka alkoi torstaista.
Unto Korhonen (diplomaatti)
Unto Kullervo Korhonen (10. toukokuuta 1931 Pielisensuu – 15. huhtikuuta 2020 ) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan tekniikan lisensiaatti. Hän oli suurlähettiläs Lusakassa 1976–1980, Hanoissa 1980–1983, Dar es Salaamissa 1987–1988 ja ulkoasiainministeriön neuvotteleva virkamies 1983–1987 sekä 1988–1991.
Muinaisen Naran historialliset monumentit
thumb|225px|[[Yakushi-jin itäinen pagoda.]] Muinaisen Naran historialliset monumentit on Unescon maailmanperintöluettelon kohde Japanissa Naran kaupungissa. Siihen kuuluu viisi buddhalaista temppeliä, šintolainen pyhäkkö, arkeologinen alue ja metsä.
Unto Korhonen (diplomaatti)
Korhonen valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1955 ja tekniikan lisensiaatiksi 1963. Ennen diplomaatinuraa hän toimi 1961–1965 Maanmittaushallituksessa vanhempana insinöörinä ja 1966–1972 YK:n asiantuntijatehtävissä Pakistanissa. Sen jälkeen hän oli ulkoministeriön toimistopäällikkö 1972–1976.
Muinaisen Naran historialliset monumentit
Historia
Genmei siirsi Japanin pääkaupungin Fujiwarasta Naraan vuonna 710. Nara oli valtakunnan keskus 74 vuotta, ja aika tunnetaan Nara-kautena. Uusi pääkaupunki, Heijō-kyō, valittiin huolella, ja se rakennettiin kiinalaisen Chang'anin mukaan. Heijō-kyō oli 2 500 hehtaarin laajuinen, ja siellä asui parhaimmillaan noin 100 000 asukasta. Pääkadun pohjoisosassa sijaitsi Heijō-palatsi, jonka rakennukset peittivät 120 hehtaarin alueen.