cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vienanjoki
Vienanjoki on 744 kilometriä pitkä. Sen alkukohdaksi katsotaan Suhonan ja Jugin yhtymäkohta Vologdan alueen itäosassa. Sieltä se virtaa pääasiassa luoteeseen kohti Vienanmerta. Muita merkittäviä Vienanjokeen laskevia jokia ovat Pinega, Uftjuga, Vaga, Vajenga, Vytšegda ja Jemtsa. Viena- ja Suhonajokien yhteinen pituus on 1 302 kilometriä.
Historiaa
Joen nimi on eräissä 1500-luvun eurooppalaisissa kartoissa Divinum flumen ('Jumalainen virta'), venäjäksi Dvina. Nimen Viena alkuperä on todennäköisesti itämerensuomalaista juurta (ehkä sanasta vieno, 'hiljainen').
Viena ja viikingit
Vienan rantojen kiinteä asutus ulottuu ajallisesti ainakin viikinkiaikaan. Englannin kuningas Alfred kertoo 800-luvun lopulla norjalaisesta merenkävijästä nimeltä Ottar. Tämä oli purjehtinut Norjan Haalogalandista kauas pohjoiseen ja itään suurelle joelle, joka voidaan paikantaa Vienajoeksi. Ottar kertoi matkastaan, että tuon suuren joen toisella rannikolla oli viljeltyä maata. Ottar kertoi myös tavanneensa matkan varrella asukkaita, joita hän kutsui nimellä finnar mutta hänen on tulkittu tarkoittaneen sillä lappalaisia eli saamelaisia. Joen rannalla heitä varmasti asuikin, mutta he tuskin viljelivät maata. Siellä on täytynyt olla muutakin suomensukuista väestöä, sillä venäläisiä sinne asettui vasta toisen vuosituhannen alussa, ehkä 1100-luvulta lähtien.
Skandinavian saagoissa on useita kertomuksia norjalaisten retkistä Vienajoen suuseudulle 900-luvulta lähtien. He kävivät kauppaa, mutta tilaisuuden tullen myös ryöstivät saalista asein. Tietoja on samoin Karjalan miesten retkistä Norjan rannikoille toisen vuosituhannen puolella. Ne kertovat vastavuoroisista vierailuista sodan ja kaupan merkeissä 1400-luvun alkupuolelle asti. Nuo yhteydet ovat jättäneet vaikutteita myös Vienan kansanperinteeseen ja todennäköisesti kieleenkin.
1500-luvulla
Kun englantilainen merikapteeni Richard Chancellor vuonna 1553 lähti etsimään meritietä Siperiaan Jäämeren kautta, myrsky heitti hänet Vienajoen suulle. Hän matkusti jokilaivoilla Vienajoen ja sen sivujoen Suhonan kautta Vologdaan ja siitä maitse Moskovaan. Tuolloin elettiin löytöretkien ja ensimmäisen maapalloistumisaallon aikaa valtamerillä. Chancellor neuvotteli Moskovassa Englannille kauppavaihdon sopimuksen Jäämeren ja Vienan kautta, kun Ruotsi Tallinnan ja Narvan vallattuaan hallitsi idän kaupan tietä Itämerellä. Englannin ja sitten myös aluksi Kuolan satamaan pysähtyneet Hollannin laivat alkoivat tuoda rahtia Vienajoen suulle Arkangeliin, mistä jokilaivurit veivät ne edelleen kohti Moskovaa. Suomalais-ugrilaisen kulttuurin keskieurooppalainen tutkija G. J. Stipa on osoittanut, että karjalaiset laivurit valtasivat Vienanmeren ja joen rahtiliikenteen markkinat, sillä heidän purjealuksensa olivat keveämmät ja nopeammat kuin muiden ja heillä oli myös pitkiä soudettavia jokiveneitä.
Vienassa kiersi 1560-luvulla hollantilainen kauppamies Simon van Salingen, joka raportissaan kertoo karjalaisten korkeasta veneenrakennuksen taidosta omasta laivatyypistä. Hän kokeili itse erilaisia aluksia ja totesi karjalaiset parhaiksi. Karjalaiset saivat ammattityötä, rahaa ja mainetta.
Vienanjoki 1500-luvun kartoissa
1500-luvulla kehittyi suuresti paitsi merenkulku sen mukana myös kartanpiirustus, jota harjoitettiin etenkin Italiassa, Saksassa, Hollannissa, Englannissa ja Ranskassa. Euroopan tietoisuudessa Karjala tuli tunnetuksi nimenomaan pohjoisessa. Tunnettu saksalainen kartografi Sebastian Münster sijoitti Karjalan (Corelia) Vienanmeren rannalle. Toinen tunnettu kartoittaja Gerardus Mercator laajensi Karjalan kuvaa Vienanmeren lounaispuolelta Kuolan niemimaalle asti ja lisäsi siihen tekstin: Corelia terra, insigniter fertilis ('Karjalan maa, erittäin hedelmällinen'). Vielä pitemmälle meni alankomaalainen Lucas Waaghenaer vuonna 1584 piirtämässään kartassa, joka julkaistiin vuonna 1599. Hän piirsi merikartan pohjoisesta katsoen Jäämereltä Vienajoen alajuoksulle. Joen itäpuolen alueella lukee: Russiae pars ('Venäjän puoli)', joen länsipuolella Coreliae pars ('Karjalan puoli'). Siinä Karjalan alue ulottui idässä Vienajoelle asti.
Sama raja esiintyy eräissä muissakin kartoissa. Huomiota herättää englantilais-hollantilaisen Isaac Massan kartta 1600-luvun alkupuolelta. Siinä on eniten paikannimistöä Vienajoen reitiltä, enemmän kuin Suomesta ja Skandinaviasta yhteensä. Se kertoo karjalaisten luomasta yhteyksien verkostosta: siihen on varmaan merkitty jokaisen ankkuripaikan ja kapakan sijainti, sillä yli kahdensadan kilometrin rahti vastavirtaan vaati aikaa, voimia, lepoa ja olutta.
Agena target vehicle
Agena on telakointialus, jota käytettiin Gemini-lennoilla telakoitumisen harjoitteluun. Alus oli muokattu Lockheed RM-81 Agena-D kantoraketin ylemmästä osasta.
Lähteet
Agena (fusée-cible)
Britannian laivastoliput
Britannian laivastoliput ovat lippuja, joita käytetään sekä sotilaallisissa että yksityisissä laivoissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja joissakin Kansainyhteisön maissa. Eri tarkoituksiin käytettävissä laivoissa on erilaiset liput.
Blue Ensign
thumb|Blue Ensign (Government Ensign)
Blue Ensign on Yhdistyneen kuningaskunnan kauppalaivaston ja kruununsiirtokuntien lippu. Se on pohjana myös monen valtion lipulle, esimerkiksi Australia ja Uusi-Seelanti.
Lippua käyttävät mm. sellaiset kauppa-alukset, joiden päällikkö on palvellut Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimissa tai kuuluu sen reservinupseereihin. Joillakin brittiläisillä venekerhoilla, jotka ovat edelleen tai ovat aloittaneet nimenomaan reserviläisten yhteenliittyminä, on oikeus käyttää tätä lippua. Jotkut kerhot ovat saaneet lisätä siihen oman erikoismerkkinsä.
White Ensign
thumb|White Ensign (Royal Navy Ensign)
White Ensign on Ison-Britannian Kuninkaallisen laivaston lippu.
Lipun mittasuhteet ovat 2:1 (pituus:korkeus). Sen pohjaväri on valkoinen ja siinä on punainen risti (Pyhän Yrjön risti), jonka palkit jakavat lipun neljään yhtä suureen osaan. Ristin rajaamassa tangonpuoleisessa yläkulmassa on Yhdistyneen kuningaskunnan Union Jack -lippu, jonka pituus ja korkeus siis ovat vähemmän kuin puolet koko lipun vastaavista mitoista. Royal Yacht Squadron -pursiseuralle on myönnetty oikeus tämän lipun käyttöön.
Brandenburgilaiset konsertot
pienoiskuva|Brandenburgilaiset konsertot otsikkosivu pienoiskuva|Omistus Brandenburgilaiset konsertot ranskaksi Brandenburgilaiset konsertot (BWV 1046–1051), alkuperäiseltä nimeltään Six Concerts Avec plusieurs Instruments eli "Kuusi konserttoa useille soittimille", ovat kuusi Johann Sebastian Bachin säveltämää orkesteriteosta. Bach lähetti konserttojen nuotit 24. maaliskuuta 1721 Brandenburgin varakreiville, Christian Ludwigille, hakiessaan tältä hovikapellimestarin paikkaa. Teokset on ilmeisesti kuitenkin sävelletty aiemmin kuin juuri tähän tarkoitukseen. Konserttojen soitinnukset eroavat toisistaan huomattavasti ja on mahdollista, että Bach pyrki osoittamaan teoksilla kykynsä säveltää musiikkia mahdollisimman monille orkesterin eri kokoonpanoille. Kaiketi teoksia ei juuri esitetty, vaan ne jäivät vaativuutensa vuoksi lipastoon pölyttymään. Nykyään Brandenburgilaiset konsertot ovat Vivaldin Neljän vuodenajan ohella pidetyimpiä ja arvostetuimpia barokkiajan orkesterimusiikin teoksia.
Brandenburgilainen konsertto nro 1 F-duuri (BWV 1046)
I. Allegro
II. Adagio
III. Allegro
IV. Menuetti
Ensimmäinen konsertto eroaa muista siten, että sen lopussa on neljäs, erilaisista tansseista koostuva osuus. Erona muihin konserttoihin ovat myös säestävinä soittimina toimivat torvet. Bach käytti sen ensimmäistä osaa alkusoittona kantaatteihin 52, 207, 208. Hidas osa on muutaman muun konserton tapaan lyhyen ja toistuvan, mutta kontekstiltaan hieman vaihtuvan motiivin pohjalta rakennettu.
Brandenburgilainen konsertto nro 2 F-duuri (BWV 1047)
I. Allegro
II. Andante
III. Allegro assai
Johann Sebastian Bachin toinen Brandenburgilainen konsertto on sävelletty vuosien 1717 ja 1718 vaiheilla. Sävellys on kirjoitettu F-duuriin. Vaikean trumpettisoolon Bach kirjoitti varta vasten Köthenin hoviorkesterin trumpetistille Johann Ludwig Schreiberille. Bach kirjoitti konserton partituurin trumpetille, nokkahuilulle, oboelle, viuluille, alttoviuluille, selloille, jousiorkesterille ja basso continuolle. Koska teoksen hidas (keskimmäinen) osa on eri sävellajissa kuin muut noudattaen tässä suhteessa kolmiosaisten konserttojen vakiintunutta kaavaa, ei trumpetti soita siinä, koska barokkiajan venttiilittömät trumpetit olivat rajoittuneita sävelten suhteen.
Brandenburgilainen konsertto nro 3 G-duuri (BWV 1048)
I. Allegro moderato - Adagio
II. Allegro
Kolmannen konserton adagiossa on vain kaksi sointua. Ei voida olla varmoja, miten ne on tarkoitus esittää, mutta useissa levytyksissä cembalo antaa soinnut ja viulu soittaa niiden pohjalta kadenssin. Toinen usein käytetty vaihtoehto on cembalon kadenssi sointujen pohjalta. Teoksen ensimmäisessä osassa on huomattavaa melodista kehittelyä.
Brandenburgilainen konsertto nro 4 G-duuri (BWV 1049)
I. Allegro
Raisionjoki
thumb|250px|Ruskonjokea [[Ruskon kirkko|Ruskon kirkon luona elokuussa 2011.]] thumb|250px|Hintsan pato kevättulvan aikaan huhtikuussa 2010. Raisionjoki (, keski- ja yläjuoksulla myös Ruskonjoki ja Vahdonjoki) on Varsinais-Suomessa virtaava noin 20 kilometriä pitkä ja valuma-alueeltaan 132 neliökilometrin suuruinen joki. Joki saa alkunsa pohjavesialueelta Ruskolta Vahdon kirkonkylän pohjoispuolelta, josta se virtaa läpi Ruskon ja Raision laskien Turussa Saaristomereen.
Brandenburgilaiset konsertot
Brandenburgilainen konsertto nro 4 G-duuri (BWV 1049)
II. Andante
Raisionjoki
Joki on padottu neljästä kohtaa raakavesivarastoksi, mutta vedenotto on sittemmin loppunut. Ruskonjokilaakso edustaa pitkään jatkuneen ihmistoiminnan muovaamaa jokivarsimaisemaa ja sillä on merkitystä myös virkistyskäytössä. Lisäksi Haunisten altaan ympäristö on suosittua ulkoilualuetta.
Brandenburgilaiset konsertot
Brandenburgilainen konsertto nro 4 G-duuri (BWV 1049)
III. Presto
Raisionjoki
Vesistöalue
Vähän yli 50 % vesistöalueesta on metsämaata ja suota. Lähes 50 % vesistöalueesta on rakennettua ja maatalousaluetta, ja ne sijoittuvat pääosin jokilaaksoihin. Vesistöalue sijaitsee viiden kunnan alueella, ja merkittävimmät taajama-alueet joen varrella ovat Raisio, Rusko ja Vahto. Vesistöalueella asuu noin 16 000 ihmistä. Peltoalueet jokiuoman varrella ovat keskittyneet alaville savikoille joista useat viettävät kohti uomaa ja joki kuuluukin savimaiden jokityyppiin. Vesistöalueen pohjoisosaan on muovautunut soranoton seurauksena harjulaakso jossa on tullut esiin pohjavesiesiintymiä.
Brandenburgilaiset konsertot
Brandenburgilainen konsertto nro 4 G-duuri (BWV 1049)
Tämä konsertto on alun perin sävelletty nokkahuiluille, mutta usein sitä esitetään poikkihuiluilla.
Brandenburgilainen konsertto nro 5 D-duuri (BWV 1050)
I. Allegro
Raisionjoki
Vesistöalue
Raisionjoen vesistöalueella on kolme vedenkorkeuden ja yksi virtaaman mittausasema, jotka ovat käytössä koko ajan. Vesistöalueella ei ole tehty merkittäviä tulvarakenteita- tai suojelutoimenpiteitä.
Riemannin pinta
Matematiikassa Riemannin pinta, nimetty matemaatikko Bernhard Riemannin mukaan, on 1-ulotteinen kompleksimonisto (eli 2-ulotteinen monisto). Riemannin pintojen voidaan ajatella olevan "epämuodostuneita" versioita kompleksitasosta: paikallisesti, jokaisen pisteen ympäristössä, ne näyttävät kompleksitasolta, mutta globaali topologia voi olla hyvinkin erilainen.
Raisionjoki
Vesistön tila
Raisionjoki luokitellaan ekologiselta tilaltaan välttäväksi ja sinileväkukinnat ovat yleisiä. Savisameassa joessa on suuria virtaaman vaihteluita jotka lisäävät eroosiota ja siten joen runsasta ravinnekuormaa, kuten kaltevilta peltorinteiltä valuva kiintoaineskin.
Brandenburgilaiset konsertot
Brandenburgilainen konsertto nro 5 D-duuri (BWV 1050)
II. Affettuoso
Riemannin pinta
Riemannin pinnat ovat kätevä tapa tutkia useita moniarvoisia funktioita, sillä sopivalla Riemannin pinnalla tällaisesta funktiosta voidaan tehdä yksikäsitteinen. Esimerkkejä kyseisistä funktioista ovat neliöjuuri ja logaritmi.
Raisionjoki
Säännöstelyä vedenottoa varten
Raision-Naantalin vesilaitos käytti Raisionjokea raakavesilähteenä. Vesilaitos on padonnut neljä kohtaa joesta raakaveden riittävyyden varmistamiseksi. Lisäksi se siirsi vettä Raisionjoesta raakavesivarastoonsa 38 hehtaarin tekojärvi Haunisten altaaseen. Sittemmin Raisionjoki on jäänyt varavesilähteeksi, kun on siirrytty käyttämään Turun Seudun Vesi Oy:n tekopohjavettä.
Brandenburgilaiset konsertot
Brandenburgilainen konsertto nro 5 D-duuri (BWV 1050)
III. Allegro
Riemannin pinta
Mille tahansa kompleksitasossa tai sen avoimelle osajoukolle määritellylle analyyttiselle funktiolle f (moniarvoinen tai yksikäsitteinen) on olemassa Riemannin pinnalla määritelty analyyttinen ja yksikäsitteinen funktio g, siten että g vastaa funktiota f tietyin rajoituksin. Riemannin pinnat ovat siis hyödyllisiä analyyttisten funktioiden tutkimiseen.
Raisionjoki
Säännöstelyä vedenottoa varten
Vesilaitoksen patoja Raisionjoessa ovat seuraavat: Hintsan pato ja allas; Myllypato ja allas; Hintsan–Lähteenmäen pato ja allas; Merttelän pato ja allas.
Brandenburgilaiset konsertot
Brandenburgilainen konsertto nro 5 D-duuri (BWV 1050)
Tässä konsertossa on muista poiketen pitkä cembalon soolo-osuus, jonka on nähty ennakoineen Bachin varsinaisia cembalokonserttoja.
Riemannin pinta
Määritelmä
Riemannin pinta voidaan määritellä usealla ekvivalentilla tavalla. Tässä muutama:
Raisionjoki
Historiallinen Raisionjoki
Arkeologisten tutkimusten mukaan joen vesi oli rautakauden lopulla noin 5–6 metriä korkeammalla kuin nykyisin, ja joki muodosti pitkälle sisämaahan työntyvän merenlahden. Joki oli tuolloin tärkeä kulkureitti, josta saatiin kalaa ja vesilintuja. Sitä pitkin voitiin purjehtia aina Knuuttilan linnasmäelle Raision Ihalaan asti. Rantaniityt olivat tärkeitä maanviljelykselle. Ruskonjokilaakso edustaakin pitkään jatkuneen ihmistoiminnan muovaamaa jokivarsimaisemaa.
Suomen Urheilukuninkuuskilpailut 1905
Suomen urheilukuninkuudesta kilpailtiin Viipurissa 11. - 12. kesäkuuta 1905. Viipurin Reippaan Heikki Åhlman saavutti kuninkuuden ja maisterinarvon. Myös toiseksi sijoittunut Ek saavutti maisterin vaatimustason. Pisteet laskettiin kahdeksasta kaikille pakollisesta lajista. Vaihtoehtoiset lajit olivat ratkaisevia vain maisterin- ja kandidaatin arvoa tavoiteltaessa.
Brandenburgilaiset konsertot
Brandenburgilainen konsertto nro 6 B-duuri (BWV 1051)
I. Allegro
Riemannin pinta
Riemannin pinnan konstruktio neliöjuurifunktiolle
Tämä konstruktio ei ole matemaattisesti kovin eksakti, mutta valottaa ehkä ajatusta Riemannin pintojen takana.
Suomen Urheilukuninkuuskilpailut 1905
Lopputulokset
Lajit: 1. leuanveto, 2. kieppi, 3.korkeushyppy 4.pituushyppy, 5.keihäänheitto, 6.kuulantyöntö 7. 100 metriä 8. 1 500 metriä 9. Vaihtoehto I: kiekko, hirrensyöksy tai seiväshyppy 10. Vaihtoehto II: 10 km hiihto tai 500 m uinti. Heitto- ja hyppylajeissa tulokset ovat molempien käsien tai jalkojen yhteistuloksia.
Riemannin pinta
Riemannin pinnan konstruktio neliöjuurifunktiolle
Funktio ei ole yksikäsitteinen, vaan se saa jokaisessa pisteessä z \neq 0 kaksi eri arvoa. Nimittäin jokainen kompleksiluku z voidaan ilmoittaa muodossa, tällöin . Siispä kun z kulkee yhden kierroksen (r-säteistä ympyrää pitkin) niin \sqrt{z} kulkee vain puolikierrosta.
Brandenburgilaiset konsertot
Brandenburgilainen konsertto nro 6 B-duuri (BWV 1051)
II. Adagio ma non troppo
III. Allegro
Riemannin pinta
Riemannin pinnan konstruktio neliöjuurifunktiolle
Näin on saatu aikaan pinta, joka itse asiassa on Riemannin pinta. Tällä Riemannin pinnalla voidaan määritellä uusi neliöjuurifunktio, joka on yksikäsitteinen - nyt voidaan nimittäin erottaa ne pisteet toisistaan, joissa neliöjuurifunktio sai kaksi eri arvoa. Eli funktio saakin kaksi eri arvoa kahdessa eri pisteessä. Tämä johtuu siitä, että täyden kierroksen kulkeminen uudella pinnalla vaatii molempien kompleksitasojen kierrosten läpikäymistä. Pisteet voidaan siis erottaa kierrosluvun perusteella (ensimmäinen kierros ja toinen kierros). Mielivaltainen luku z \neq 0 löytyy molemmilta kompleksitasoilta samasta kohtaa, mutta tässä konstruktiossa ne ovat eri pisteet (sillä ne ovat "eri kerroksessa"). Tarkempi tarkastelu osoittaisi, että neliöjuurifunktio on myös analyyttinen ja siis myös jatkuva tällä Riemannin pinnalla.
Brandenburgilaiset konsertot
Brandenburgilainen konsertto nro 6 B-duuri (BWV 1051)
Tätä konserttoa on sen viimeisestä järjestysnumerosta huolimatta arvioitu muita aiemmin sävelletyksi.
Tuula Juti
Tuula Juti (s. 1938 Lappeenranta) on harjavaltalainen kuvataiteilija.
Asematunneli
thumb|250px|Asematunneli, kuvassa ylhäältä nähtynä Rautatientorin metroaseman lippuhalli, joka tunnetaan epävirallisilla nimillä Kompassitasanne, Kompassiaukio ja Kompassitori kuvan keskivaiheilla näkyvän kompassiruusukoristeen mukaan. thumb|250px|Asematunnelin Rautatientorin puoleinen sisäänkäynti.
Tuula Juti
Ura
Juti opiskeli Porin piirustuskoulussa vuosina 1969–1971. Juti on osallistunut ARS Rauma -näyttelyyn 1977 ja Porin taiteilijaseuran näyttelyihin. Hän on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä Satakunnassa, Helsingissä ja Jyväskylässä, muun muassa Rauman taidemuseossa vuonna 1977. Juti on esiintynyt yhteisnäyttelyissä muun muassa Porin taidemuseossa ja Emil Cedercreutzin museossa. Hänen teoksiaan on Porin ja Kankaanpään kaupunkien kokoelmissa sekä useissa yksityiskokoelmissa. Lisäksi hänen teoksiaan on Satasairaalan taidekokoelmassa.
Albert Wulff
Albert Erik Wulff (6. maaliskuuta 1866 Turku – 17. toukokuuta 1939 ) oli suomalainen yli-insinööri, joka työskenteli varsinkin kanavien parissa, toimien muun muassa yli 20 vuotta Saimaan kanavan kanavapäällikkönä.
Tuula Juti
Taide
Kuvataidekriitikko Pertti Ala-Outisen mukaan Jutin taiteelle on tyypillistä luonnosta saatujen vaikutteiden muokkaaminen maalauksen ehdoin itsenäisesti toimiviksi visoiksi; Jutin maalauksissa heinikot ja oksat muodostavat lähes abstrakteja rakenteita ja siveltimen jälki on usein selvästi havaittava. Silti vaikutelma teoksen aiheesta säilyy elävänä. Maalausten lisäksi Juti on tehnyt kattavasti grafiikkaa.
Asematunneli
Asematunneli on Helsingin päärautatieaseman ja City-Centerin (nk. Makkaratalo) yhdistävä maanalainen liikekeskus Helsingissä. Asematunnelissa sijaitsee myös Rautatientorin metroaseman lippuhalli ja maanalaiset yhdyskäytävät Sokoksen tavarataloon, Kaivotaloon ja Forumin kauppakeskukseen.
Albert Wulff
Yli-insinöörin arvonimen Wulff sai vuonna 1937, ensimmäisenä Suomessa.
Asematunneli
Asematunneli rakennettiin kaivamalla sen yläpuolella kulkeva Kaivokatu auki ja valamalla tunnelille betoninen kansi. Se valmistui vuosina 1966–1967. Tunnelityömaa näkyy hyvin Risto Jarvan ohjaamassa elokuvassa Onnenpeli (1965).
Asematunnelissa tapahtui 8. marraskuuta 2009 mittava vesivahinko, kun Helsingin rautatieaseman edustalla oleva 400 millimetrin vesijohto repesi päästäen veden ryöppyämään asematunnelin alla oleviin kuiluihin ja Rautatientorin metroasemalle.
Riemannin pinta
Elliptiset Riemannin pinnat
Määritelmän mukaan, pinta X, jonka vakio kaarevuus on +1, on elliptinen. Riemannin pallo C ∪ {∞} on ainoa esimerkki.
Paraboliset Riemannin pinnat
Määritelmän mukaan nämä ovat ne pinnat X, joiden vakio kaarevuus on 0. Tällöin on kolme mahdollisuutta X:lle. Se voi olla kompleksitaso, punkteerattu kompleksitaso tai torus
Hyperboliset Riemannin pinnat
Riemannin pinnat joiden kaarevuus on −1 kutsutaan hyperbolisiksi. Tämä luokka on isoin näistä kolmesta.
Daniel Zaar
Daniel Zaar (s. 24. huhtikuuta 1994 Helsingborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Zaar laukoo oikealta.
Seuraura
Zaar on Jonstorps IF:n kasvatti. Hän oli kaudella 2009–2010 seuran J18-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 12+11=23. Zaar debytoi samalla kaudella vain 15-vuotiaana Jonstorpin miesten joukkueessa, jonka II-divisioonajoukkueessa hän pelasi neljä I-divisioonan nousukarsintaottelua tehopistein 1+1=2. Kaudeksi 2010–2011 Zaar siirtyi Rögle BK:n J18-junioreihin. Kaudella 2011–2012 hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä viidellä osumallaan. Zaar voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin mestaruuden. Hän pelasi kautensa pääosin kuitenkin Röglen J20-junioreissa, joiden kolmanneksi paras pistemies Zaar oli tehoilla 14+24=38. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+3=8. Zaar voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin pronssia.
Columbus Blue Jackets varasi Zaarin kuudennella kierroksella 152. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Kaudella 2012–2013 hän debytoi Röglen Elitserien-joukkueessa, jossa Zaar pelasi 25 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3 sekä seitsemän Kvalserien-ottelua tehden yhden maalin. Hän teki Elitserien-debyyttinsä 9. lokakuuta 2012 vieraissa Brynäs IF:ää vastaan. Zaar sai ottelussa jääaikaa 7.44 minuuttia ja hän keräsi yhden kahden minuutin jäähyn. Zaar teki Elitserien-uransa avausmaalin seuraavassa ottelussa 11. lokakuuta 2012 MODO Hockeyn Bernhard Starkbaumin taakse. Tammikuussa 2013 Rögle lainasi hänet sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskanin BIK Karlskogaan toistaiseksi voimassa olleella sopimuksella. Zaar pelasi joukkueessa 15 runkosarja- ja kuusi nousukarsintaottelua tehden yhteensä tehot 2+8=10. Maaliskuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Allsvenskaniin pudonneen Röglen kanssa. Kaudella 2013–2014 Zaar oli joukkueen toiseksi paras pistemies tehoilla 16+20=36. Hän voitti myös koko Kvalserienin piste- ja syöttöpörssin tehoilla 2+12=14. Rögle jäi kuitenkin ilman sarjanousua.
Huhtikuussa 2014 Zaar teki kaksivuotisen sopimuksen Elitserien-joukkue Luleå HF:n kanssa. Toukokuussa hän teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa, mutta Zaar siirtyi kuitenkin kaudeksi 2014–2015 vielä lainalle Luulajaan. Hänen ensimmäinen kokonainen Ruotsin pääsarjakautensa toi 55 runkosarjaottelussa tehot 9+18=27 sekä yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Zaar oli Mestarien liigassa joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 7+7=14. Hän voitti CHL:n mestaruuden.
Kauden 2015–2016 Zaar pelasi kokonaan AHL-joukkue Lake Erie Monstersissa, jossa tulokaskausi toi 71 runkosarjaottelussa tehot 21+22=43 ja 17 playoff-ottelussa tehot 7+5=12. Hän oli runkosarjassa joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Zaar voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Lokomotiv Jaroslavl varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 32. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2016. Myös kauden 2016–2017 Zaar pelasi kokonaan farmissa, kun Lake Erie Monsters siirtyi nimeen Cleveland Monsters. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 8+22=30.
Zaar palasi kaudeksi 2017–2018 kotimaahansa, ja hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Malmö Redhawksin SHL-joukkueeseen. Zaar ei pelannut joukkueessa kuitenkaan toista sopimuskauttaan, ja hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä huhtikuussa 2018, kun molemmat osapuolet eivät olleet tyytyväisiä Zaariin kohdistuneisiin odotuksiin. Runsas viikko myöhemmin hänen tiedotettiin palaavan kauden 2018–2019 kattavalla sopimuksella Rögle BK:n SHL-joukkueeseen. Zaar oli tehoilla 13+22=35 joukkueen toiseksi paras maalintekijä Leon Bristedtin kanssa ja hän sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Joulukuussa 2018 Zaar teki Röglen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2019–2020 hän jakoi tehoilla 16+21=37 joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Dennis Everbergin kanssa ja sisäisen pistepörssin toisen sijan Ted Brithénin kanssa. Zaar voitti myös Röglen sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Syyskuussa 2020 hänen sopimustaan seuran kanssa jatkettiin taas kahdella vuodella kevääseen 2023.
Maajoukkueura
Zaar on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa 25 ottelua tehopistein 6+2=8. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 2. huhtikuuta 2015 Trenčínissä Slovakiaa vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Zaar teki 4. huhtikuuta 2019 Topoľčanyssa pelatussa harjoitusottelussa Slovakiaa vastaan. Hänen osumansa jäi Ruotsin 0–4-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi.
Zaar on pelannut myös 17 nuorten ja seitsemän poikien maaottelua.
Muuta
Zaarin isoveli Jonathan pelasi omalla urallaan puolustajana Norjan pääsarjatasolla ja Ruotsin alemmissa sarjoissa.
Adam Air
pienoiskuva|Adam Air 737. Adam Air (PT. Adam SkyConnection Airlines) oli yksityisomisteinen lentoyhtiö, jonka kotipaikka sijaitsi Jakartalla Indonesiassa. Lentoyhtiön kotilentoasema oli Soekarno-Hattan kansainvälinen lentoasema, muita solmukohtia oli myös Medanissa ja Surabayassa. 18. kesäkuuta 2008 Indonesia perui Adam Airin lentotoimintaluvan.
Laivasto
Adam Airin laivasto koostui seuraavista lentokoneista elokuussa 2006:
Onnettomuudet
pienoiskuva|Adam Airin lento 574:n Boeing 737 tietokoneella rekonstruoituna. 1. tammikuuta 2007 lennonjohto kadotti yhteyden Adam Airin lennon 574 kanssa, noin tunti ennen kuin koneen oli tarkoitus laskeutua Manadoon, Sulawesiin, Indonesiaan. Koneen pahoin hajonnut hylky löytyi myöhemmin syvältä merenpohjasta. Lentoarvotallennin ja ohjaamon ääninauhuri löytyivät lähes 2 000 metrin syvyydestä. pienoiskuva|vasen|Adam Airin lento 574:n reitti ja viimeisin sijainti tutkassa.
Melatoniini
Melatoniini on hormoni, antioksidantti ja unilääke. Tiettävästi kaikki eläimet, kasvit ja muut eukaryootit sekä bakteerit tuottavat sitä, joissa se toimii ensisijaisesti antioksidanttina. Eläimissä siitä pääosa muodostuu mitokondrioissa. Kasveissa sitä muodostuu mitokondrioissa ja kloroplasteissa. Näissä soluelimissä tuotetun melatoniinin vaikutus kohdistuu vain sitä tuottaneeseen soluun koko eliön sijaan. Antioksidanttitoimintonsa lisäksi melatoniini voi sitoutua eläimissä ja kasveissa oleviin melatoniinireseptoreihin ja vaikuttaa niiden kautta eliön toimintoihin. Monissa eläimissä melatoniinireseptorit vaikuttavat muun muassa uni-valverytmin, immuunijärjestelmän tai lisääntymisen säätelyyn.
Ihmisissä ja muissa selkärankaisissa melatoniinia muodostuu hieman myös käpyrauhasessa. Rauhasen melatoniini vaikuttaa koko kehoon, sillä se erittyy verenkiertoon. Normaalisti sitä erittyy eniten yöllä ja vähiten päivällä. Ympäristön valo ohjaa tätä melatoniinin erityksen vuorokausirytmiä, sillä silmien altistus valolle vähentää ja pimeys lisää melatoniinin eritystä rauhasesta. Ihmisissä ja muissa päiväeläimissä verenkierron melatoniini aiheuttaa uneliaisuutta melatoniinireseptorivälitteisesti.
Melatoniinia käytetään Suomessa ja monissa muissa maissa unettomuuden hoitoon. Tyypillinen käyttöannos on 1–3 milligrammaa nieltynä. Ainakin aikuisilla melatoniinin lyhytaikaista käyttöä voidaan pitää turvallisena. Sen yleisimpiä sivuvaikutuksia vastaavan kokoluokan annoksin ovat uneliaisuus päiväsaikaan, päänsärky ja sekavuus, mutta nämäkin vaikutukset ovat harvinaisia. Melatoniini voi kuitenkin vuorovaikuttaa joidenkin lääkkeiden kanssa, eikä sen käyttöä suositella raskaana oleville tai imettäville.
Kemialliset ominaisuudet ja valmistus
Melatoniini on tryptamiinijohdannainen. Se on valkea tai kellertävä kiteinen jauhe. Se on vähäliukoinen veteen: sen liukoisuus 20 °C veteen on 2 g/l ja 50 °C veteen 5 g/l. 20 °C:ssa melatoniinin liukoisuus etanoliin on 182 g/l, etyyliasetaattiin 16 g/l ja asetoniin 150 g/l.
Vuonna 2018 esitetyn arvion mukaan pääosa lääkkeiden ja ravintolisien melatoniinista on tuotettu synteettisesti. Taloudellisimmat synteesit käyttävät lähtöaineena 5-metoksi-3-indoliasetonitriiliä tai ftaali-imidiä. Muita mahdollisia lähtöaineita ovat esimerkiksi 5-metoksi-3-(2-nitroetyyli)-indoli tai 5-metoksitryptamiini.
Lääkekäyttö
pienoiskuva|2 mg melatoniinia sisältäviä [[depottabletti|depottabletteja. reseptilääke.]] pienoiskuva|3 mg melatoniinia sisältäviä tabletteja. reseptilääke. Melatoniinia käytetään unettomuuden hoitoon eri maissa. Tyypillinen käyttöannos on 1–3 milligrammaa (mg) nieltynä. Melatoniinia on Suomessa saatavilla lyhytvaikutteisina tabletteina ja pitkävaikutteisina depottabletteina, joissa melatoniinin maksimivaikutus alkaa vasta noin 1–3 tunnin kuluttua annoksen ottamisesta. Suomessa melatoniini on lääke ja lisäravinne. Suomessa 1 mg tai vähemmän melatoniinia käyttöannoksessa sisältävien valmisteiden ostoon ei vaadita lääkereseptiä.
Suomen käypä hoito -suositusten mukaan melatoniinia voidaan käyttää hoitamaan esimerkiksi aikaerorasitusta ja viivästynyttä unijaksoa. Pitkävaikutteista melatoniinia taas voidaan käyttää pitkäaikaisen unettomuuden hoitoon. Käypä hoito -suositusten mukaan melatoniini ei kuitenkaan tehoa esimerkiksi vuorotyön tai jonkin perussairauden aiheuttamaan unettomuuteen.
Haittavaikutukset
Melatoniinia 2 milligrammaa vuorokaudessa käyttävistä enintään yhdellä sadasta voi ilmetä rintakipua. Enintään yhdellä tuhannesta ilmeneviä haittoja taas voivat olla tajuttomuus tai pyörtyminen, vaikea rasitusrintakipu, sydämentykytys, masennus, näöntarkkuuden heikkeneminen, näön hämärtyminen, sekavuus, huimaus, punasolujen ilmestyminen virtsaan, matala veren valkosolumäärä, matala verihiutalemäärä (lisää verenvuodon ja mustelmien riskiä) tai psoriasis. Melatoniinilla on edellä mainittujen haittavaikutusten lisäksi vielä harvinaisempia haittavaikutuksia.
Vasta-aiheet ja vuorovaikutukset
Melatoniinin vaikutusta raskauteen ei tunneta ja sen on osoitettu päätyvän imettäjän maitoon, joten melatoniinin käyttöä ei suositella raskaana oleville tai imettäville.
Etanolia ei tule käyttää melatoniinin kanssa, sillä se heikentää melatoniinin unettavia vaikutuksia. Bentsodiatsepiinit ja muut sedatiivit voivat taas vahvistaa melatoniinin vaikutuksia.
Yliannostus
Isojakin melatoniiniannoksia voidaan pitää verrattain turvallisina. Esimerkiksi eräässä kokeessa terveille aikuisille miehille pistettiin 100 milligrammaa (mg) melatoniinia verenkiertoon ilman merkittäviä haittavaikutuksia. Miesten veriplasman melatoniinipitoisuuden maksimi oli 12 515 nanogrammaa per millilitra (ng/ml). Taas toisessa kokeessa aikuiset ihmiset nielivät gramman (1000 mg) melatoniinia päivittäin kuukauden ajan ja uneliaisuuden havaittiin olevan ainoa haittavaikutus. Kuitenkin eräässä tapauksessa elossa selvinnyt 16-vuotias tyttö alkoi potemaan infuusion vaatinutta alhaista verenpainetta usean päivän ajan (paine oli alimmillaan 50/21 mmHg) nieltyään kertomansa mukaan 180 mg melatoniinia hitaasti imeytyvinä depottabletteina. Potilaan virtsasta tosin löydettiin myös muita lääkeaineita, eikä veren melatoniinipitoisuutta kerrottu mitattaneen. Lisäksi tunnetaan tapaus, jossa 40–50 mg melatoniinia päivittäin saanut 3-kuinen vauva kuoli, mutta kuolinsyytä ei saatu selville. Vauvan veren melatoniinipitoisuus oli 1400 ng/ml.
Biologinen toiminta
Ilmeisesti kaikki kasvit, eläimet, sienet ja bakteerit tuottavat melatoniinia. Arkkien ei tiedetä tuottavan sitä. Selkärankaisissa sitä erittyy käpyrauhasesta verenkiertoon valon vaikutuksesta osana unirytmiä, mutta tätä ilmiötä on tutkittu lähinnä nisäkkäissä. Tiettävästi kaikissa päivä- ja yöeläimissä käpyrauhasen melatoniinin eritys on suurinta pimeimpään vuorokauden aikaan. Päiväeläimissä veren melatoniini sitoutuu melatoniinireseptoreihin, joiden kautta se aiheuttaa uneliaisuuden tunteen. Yöeläimissä melatoniini taas ei aiheuta uneliaisuutta. Melatoniinireseptorit vaikuttavat eläimissä myös immuunijärjestelmään, lisääntymiseen ja joihinkin muihin toimintoihin. Kasveissa näiden reseptorien aktivaatio taas vaikuttaa ainakin ilmarakojen sulkeutumiseen. Selkärankaisissa pääosa melatoniinista muodostuu käpyrauhasen sijaan mitokondrioissa, joista se ei erity verenkiertoon. Kasveissa melatoniinia muodostuu kloroplasteissa. Melatoniini toimii mitokondrioissa, kloroplasteissa ja bakteereissa hapettumisenestoaineena.
Uni-valverytmi
Melatoniinin eritys valon vaikutuksesta tapahtuu valoherkissä verkkokalvon gangliosoluissa (ipRGC:ssä) olevien opsiineihin kuuluvien melanopsiiniproteiinien altistuessa 480 nanometrin aallonpituuden fotoneille eli siniselle valolle. Tällöin melanopsiinit saavat ipRGC:t lähettämään retinohypotalamista reittiä pitkin hermosignaaleita suprakiasmaattiseen tumakkeeseen (SCN). SCN taas lähettää käpyrauhaselle melatoniinin eritystä vähentäviä hermosignaaleita. Melanopsiinin lisäksi myös näköaistin saama valo vaikuttaa melatoniinin eritykseen, sillä SCN:n toiminta on riippuvaista osin myös talamuksen ulommasta polvitumakkeesta (LGL), johon tappisolut ja sauvasolut vaikuttavat genikulohypotalamisen reitin kautta. Raphe-tumake vaikuttaa myös SCN:n toimintaan. Tämän lisäksi tappisolujen aktiivisuus vaikuttaa läheisten ipRGC:iden aktiivisuuteen ja siten niiden retinohypotalamiselle reitille lähettämiin signaaleihin.
Jatkuvassa pimeässä tai valossa olevat ihmiset erittävät melatoniinia sykleittäin kuten muutkin ihmiset, mutta syklin pituus näissä olosuhteissa on 24.2–24.9 tuntia normaalin 24 tunnin sijaan. Sykli on vääristynyt samalla tapaa niillä sokeilla ihmisillä, joilla ympäristön valoisuudesta kertovat hermosignaalit eivät saavuta unirytmistä vastaavia aivoalueita. Tällä tapaa sokeilla ei ole pupillireaktiota. Sokeus, jatkuva pimeys tai jatkuva valo siis pidentävät unirytmiä jopa tunnilla joka päivä. Tämä voi aiheuttaa säännöllisesti toistuvia unettomuusjaksoja henkilön joutuessa mukautumaan ympäristön noudattamaan vuorokausirytmiin oman sisäisen kellonsa sijaan. Ihmisissä käpyrauhasen kirurginen poisto aiheuttaa vakavia univaikeuksia, jotka voidaan korjata melatoniinilisällä. Poiston syynä voi olla vaikkapa aivokasvain.
Antioksidanttitoiminto
Mitokondrioissa ja kloroplasteissa muodostuu melatoniinia jatkuvasti, eikä pulssimaisesti, kuten käpyrauhasessa. Näissä soluelimissä melatoniini toimii antioksidanttina, joka suojaa niitä soluhengityksen ja fotosynteesin seurauksena muodostuneilta happiradikaaleilta. Melatoniini toimii antioksidanttina myös bakteereissa.
Askorbiinihappo (C-vitamiini), α-tokoferoli (E-vitamiini) ja jotkin muut eliöiden antioksidantit voidaan toistuvasti pelkistää radikaalireaktion jälkeen takaisin antioksidanteiksi. Melatoniinia taas ei voida kierrättää ja se hupenee näissä reaktioissa. Radikaaleja neutraloidessaan melatoniinin radikaalien elektroneja vastaanottava pyrrolirengas aukeaa lopulta ja melatoniini muuntuu erilaisiksi aineenvaihduntatuotteiksi (katso: farmakologia). Yksi melatoniinimolekyyli aineenvaihduntatuotteineen voi neutraloida enintään noin 10 radikaalia.
Lisääntymisen säätely
Maapallon napa-alueiden lähellä elävissä eläimissä vuorokaudessa eritetyn melatoniinin määrä kasvaa pimeään vuodenaikaan ja vähene valoisaan aikaan. Tietyissä eläinlajeissa tämä vaihtelu säätelee lajin kiima-aikaa eli kykyä tai halua lisääntyä. Esimerkiksi lampaissa valon vähenemisen takia kasvanut melatoniinin tuotto laukaisee niissä ovulaatiokierron, jolloin lampaat voivat tulla raskaaksi. Melatoniinin väheneminen taas pysäyttää ovulaation. Melatoniini ei tosin suoraan vastaa lampaiden lisääntymisen ajankohdan säätelystä, vaan pikemminkin tahdistaa sitä vuodenaikaan sopivaksi. Toisissa eläinlajeissa, kuten kultahamstereissa ja venäjänkääpiöhamstereissa, melatoniini vähentää lisääntymistaipumusta, jonka takia ne lisääntyvät valoisaan vuodenaikaan. Myös ihmisissä melatoniini vaikuttaa lisääntymiseen melatoniinireseptorivälitteisesti, mutta tämä vaikutus ole suuri.
Evolutiivinen selitys edellä mainituille kahdenlaisille vaikutuksille tiettyjen eläinlajien välillä on se, että on edullista että pitkään raskaana olevat lajit lisääntyvät talvella ja synnyttävät keväällä tai kesällä, jolloin on saatavilla eniten ravintoa ja niiden jälkeläisillä on siten parhaat selviytymismahdollisuudet. Lyhyen aikaa raskaana olevilla lajeilla taas lisääntyminen keväällä kannattaa, jotta jälkeläiset syntyvät viimeistään kesällä.
Nuori samurai
Nuori Samurai on Chris Bradfordin kirjoittama kirjasarja. Kirjasarja sijoittuu 1600-luvun Japaniin ja kertoo nuoresta Jack Fletcheristä, josta tulee ensimmäinen muukalaistaustainen samurai.
Melatoniini
Pitoisuudet ruuissa
Melatoniinia on luontaisesti monissa ruuissa. Normaalikokoisissa ruoka-annoksissa sitä on kuitenkin usein vain muutamia kymmeniä tai satoja nanogrammoja. Pitoisuudet ovat siis matalia verrattuna lääke- tai ravintolisävalmisteisiin, joissa sitä on usein muutama milligramma. Ihminen voisi saada ravinnostaan siksi enintään muutaman mikrogramman melatoniinia vuorokaudessa. Tämän lisäksi nieltynä käytetyn melatoniinin hyötyosuus on matala (katso: farmakologia). Näiden syiden takia ruokavalion melatoniinin ei ole havaittu vaikuttavan esimerkiksi nukahtamiseen.
Nuori samurai
Sarjasta on ilmestynyt suomeksi seuraavat kirjat:
Juoni
Soturin tie Kirjasarjan ensimmäisessä osassa englantilainen Jack Fletcher ja hänen isänsä haaksirikkoutuvat Japanin rannikolle. Pian heidän kimppuunsa hyökkäävät ninjat ja piilossa ollut Jack on hyökkäyksen ainoa selviytyjä. Jack menettää tajuntansa ja herää samuraimestari Takeshi Masamoton luona. Jack on uudessa maassa, jonka kieltä ei osaa mutta jota opettelee portugalilaisen jesuiitan, Luciuksen avulla. Pian, kun Jack oppii japania, selviää, että ninja, joka on murhannut hänen isänsä on tappanut myös Masamoton perheen vanhimman pojan. Lisäksi, kyseinen ninja haluaa Jackin halussa olevat  elintärkeät merikartat. Suojellakseen Jackia Masamoto päättää antaa hänelle samuraiopetusta.
Miekan tie Kirjasarjan toisessa osassa Jack jatkaa opiskeluaan samuraikoulussa. Koska Jack on muukalainen, hänestä ei pidetä ja hän saa monia vihamiehiä kanssaopiskelijoistaan. Hän joutuu ongelmiin oppilaista koostuvan skorpionijengin kanssa, joka haluaa tappaa hänet. Lisäksi, hänen hallussa olleet merikartat varastetaan. Kirja huipentuu kilpailuun, jossa samuraioppilaat kilpailevat kunniastaan.
Melatoniini
Biosynteesi
Melatoniinia pystyvät tuottamaan tiettävästi kaikki kasvit, eläimet, sienet ja bakteerit. Tämän kyvyn on arveltu kehittyneen varhaisissa bakteereissa suuren happetumistapahtuman jälkeen noin 2.5 miljardia vuotta sitten osana tapahtumassa muodostuneelta happikaasulta suojaavien antioksidanttimekanismien evoluutiota. Tämä kyky on sitten vallitsevan teorian mukaan siirtynyt kloroplastien ja mitokondrioiden mukana monisoluisiin eukaryootteihin. Eläinten kohdalla melatoniinin tuottoa on tutkittu eniten selkärankaisten ja eritoten nisäkkäiden kohdalla. Selkärankaisten uskotaan tuottavan pääosan (jopa 99%) kehonsa melatoniinista mitokondrioiden matriksissa, joista se ei päädy verenkiertoon. Vereen melatoniinin taas erittää käpyrauhanen. pienoiskuva|490px|Serotoniini-N-asetyylitransferaasi (AANAT) ja asetyyliserotoniini-O-metyylitransferaasi (ASMT) muuntavat serotoniinin melatoniiniksi. Toisin kuin kuvassa, ASMT voi myös suorittaa katalyysin ennen AANAT:tä. Melatoniinia tuottaessaan eläimet muuntavat tryptofaania tryptofaanihydroksylaasilla 5-hydroksitryptofaaniksi, jonka ne muuntavat dopadekarboksilaasilla serotoniiniksi. Tämän eläimet muuntavat asetyyliserotoniini-O-metyylitransferaasin (ASMT) ja serotoniini-N-asetyylitransferaasin (AANAT) katalysoimilla reaktioilla melatoniiniksi. AANAT voi myös suorittaa katalyysin ennen ASMT:tä.
Nuori samurai
Juoni
Lohikäärmeen tie Vuonna 1613 Japania uhkaa sota ja samurait joutuvat valitsemaan kummalla puolella haluavat taistella. Kaiken lisäksi, Jackin on hankittava merikartat takaisin viholliseltaan. Kirja päättyy Jackin lähtöön Masamoton perheen parista.
Melatoniini
Biosynteesi
Kasveissa melatoniini muodostuu kloroplasteissa. Niissä tryptofaani, joka on yleensä muodostunut sikimihaposta, muuntuu tryptofaanidekarboksylaasilla (EC-numero 4.1.1.105) tryptamiiniksi, joka muuntuu sitten tryptamiini-5-hydroksylaasilla serotoniiniksi. Kuten eläimet, kasvit voivat muuntaa tämän ASMT:n ja AANAT:n avulla melatoniiniksi. Kasveissa kaffeaatti-O-metyylitransferaasi (EC 2.1.1.68) voi vaihtoehtoisesti suorittaa saman reaktion kuin ASMT.
Nuori samurai
Vastaanotto
Kirjasarja on saanut monia palkintoja, ja Soturin tie oli myös ehdolla Carnegie-mitalin saajaksi. The Times kuvaili sarjan kolmatta osaa, Lohikäärmeen tietä eläväksi ja nautinnolliseksi. Myös kirjailija Eoin Colfer on kehunut sarjaa.
Melatoniini
Farmakologia
pienoiskuva|[[6-Hydroksimelatoniini]] Ihmisissä nielemällä käytetyn melatoniinin hyötyosuus on vaihdellut merkittävästi eri mittauksissa, mutta se on yleisesti ottaen matala. Pääosa annoksesta ei imeydy tai hajoaa ensikierron metaboliassa. Esimerkiksi eräässä kokeessa paastonneilla aikuisilla 2–4 milligramman (mg) niellyin annoksin melatoniinin hyötyosuus oli noin 15% ja sen maksimipitoisuus veressä saavutettiin 52–60 minuutissa annoksen ottamisesta. Mittauksessa melatoniinin eliminaation puoliintumisaika oli noin tunnin. Eläimissä veren melatoniini hajoaa pääosin maksassa, jossa eri P450-entsyymit hapettavat sen 6-hydroksimelatoniiniksi. Ihmisissä näistä entsyymeistä pääosan tästä tekee CYP1A2. Myös CYP1A1 ja maksan ulkopuolinen CYP1B1 pystyvät tähän reaktioon. Ihmisissä 6-hydroksimelatoniinista noin 70% sulfatoituu 6-sulfatoksimelatoniiniksi ja 6% glukuronidoituu 6-hydroksimelatoniinin glukuronidiksi. Nämä tuotteet poistuvat virtsaan. 1–2 mg niellyistä melatoniiniannoksista vain alle 1% poistuu muuntumattomana melatoniinina virtsaan.
Vaihtoehtoisesti CYP2C19 ja pienemmässä määrin myös CYP1A2 voi demetyloida melatoniinin N-asetyyliserotoniiniksi, joka voi muuntua esimerkiksi takaisin melatoniiniksi asetyyliserotoniini-O-metyylitransferaasilla eli ASMT:llä (katso: biosynteesi).
Historia
Vuonna 1917 nisäkkäiden käpyrauhasen syötön nuijapäille havaittiin ensi kerran vaalentavan niiden ihonväriä. Tämän ja vastaavien koetulosten takia Aaron B. Lerner ja kollegat eristivät melatoniinin 1958 lehmän käpyrauhasesta Yalen yliopistossa pyrkiessään löytämään hoidon vitiligoon. Myöhemmät kokeet eivät tosin osoittaneet melatoniinin tehoavan tähän sairauteen. He myös nimesivät aineen melatoniiniksi, sillä se vaalensi sammakoiden ja kalojen ihoa estämällä ihon melaniinien tuottoa. 1959 Lerner ja kollegat selvittivät melatoniinin rakennekaavan ja että sitä on myös ihmisissä. 1960 he myös havaitsivat ensimmäisinä sen annostelun aiheuttavan uneliaisuutta ihmisissä.
Harvard Medical Schoolin Mark Altschule ja Julian Kitay julkaisivat vuonna 1954 kirjan, johon he kokosivat tuolloisen tiedon käpyrauhasesta. Tiedon pohjalta esittivät käpyrauhasen hidastavan sukurauhasten kasvua eläimissä ja todistivat tämän poistamalla käpyrauhasen koehiiriltä kirurgisesti. 1959 Virginia Fiske ja kollegat havaitsivat valossa kasvaneiden rottien käpyrauhasten olevan pienempiä kuin pimeydessä kasvaneiden. Myöhemmin Fiske ja kollegat osoittivat valon taas kasvattavan rottien sukurauhasia. Tällöin ajatus siitä, että käpyrauhanen erittää valon vaikutuksesta jotakin hormonia, vaikutti mahdolliselta. Vuoteen 1961 mennessä tämä oli todistettu muun muassa Richard Wurtmanin ja kollegoiden suorittamissa kokeissa, joissa eri valoisuusasteille altistuneisiin rottiin annosteltiin käpyrauhasuutetta. Hormoni oli kuitenkin vielä tuolloin tuntematon.
Julius Axelrod eristi vuonna 1962 melatoniinin tuotossa tärkeän asetyyliserotoniini-O-metyylitransferaasin (ASMT) lehmän käpyrauhasesta (katso: biosynteesi). Löydös osoitti, että melatoniini muodostuu käpyrauhasessa tryptofaanista, eikä se esimerkiksi päädy sinne muista kudoksista. Richard Wurtman ja Julius Axelrod alkoivat yhdessä selvittämään käpyrauhasen tuntematonta hormonia. Axelrod ehdotti sen ehkä olevan melatoniini. Arvaus oli oikea ja 1963 he julkaisivat Bethesdan National Institutes of Healthissa suorittamien kokeidensa tulokset, joissa melatoniinin annostelun ja valon osoitettiin vaikuttavan rottien munasarjojen massaan.
1970-luvulle tultaessa melatoniinin osallisuudesta unirytmiin oli kertynyt paljon tietoa alkaen edellä mainitusta Lernerin ja kollegoiden vuoden 1960 kokeesta. Sen rooli unirytmin säätelyssä oli varmaa viimeistään vuonna 1975, jolloin Richard Wurtman ja kollegat osoittivat ihmisvirtsan melatoniinipitoisuuden olevan suurin yöllä.
Adige
thumb|250px|Alt-Graunin kellotorni Reschenseessä (Lago di Resia) thumb|250px| Adige Veronassa. Adige on Italian toiseksi pisin joki Pojoen jälkeen. Se virtaa maan koillisosassa Alpeilta Etelä-Tirolista Adrianmereen Pon pohjoispuolella. Adige on 410 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 12 200 neliökilometrin laajuinen.
Adige saa alkunsa Reschensolan eteläpuolelta läheltä Itävallan ja Sveitsin rajaa. Se virtaa pienenä purona Reschenseen tekojärveen ja sieltä etelään. Runsas kymmenen kilometriä tekojärveltä Adigeen yhdistyy lännestä päin virtaa Rom, jonka alkulähde on Sveitsin puolella. Sitten Adige kääntyen itään Vinschgaun laakson läpi Meraniin ja Bolzanoon, jossa siihen yhtyy Eisackjoki. Bolzanosta se jatkaa etelään Vallagarinan laaksossa ja saapuu Pon alangolle Veronan lähellä virraten Trenton ja Veneton alueiden halki. Adige laskee Adrianmereen Chioggian kaupungin eteläpuolella. Adige ja Po virtaavat suistoalueella vierekkäin liittymättä yhteen.
Vuoriston läpi virtaavana jokena Adigea vaivaavat tulvat. Joki on tulvinut pahoin muun muassa vuosina 1951 ja 1966. Sen yläjuoksulla tuotetaan vesivoimaa ja alajuoksulla sen vettä käytetään kasteluun. Alajuoksun ja erityisesti Veronan tulvariskin pienentämiseksi joki on yhdistetty tunnelilla Gardajärveen, jonka laskujoki on Pohon laskeva Mincio. Tunneli on 10-kilometrinen ja alkaa Rovereton eteläpuolta päättyen Gardajärven kolliskulmaan Torbolessa.
Michael Berry
Michael Berry voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Australopithecus bahrelghazali
Australopithecus bahrelghazali eli tšadinapinaihminen on varhainen ihmisapinalaji, joka eli noin 3,6 miljoonaa vuotta sitten. Laji tunnetaan vuonna 1993 Tšadista löytyneestä fossiilista, jossa oli kappale alaleukaa ja seitsemän hammasta. Fossiili muistuttaa afarinapinaihmisen fossiileja, ja se on samalta ajalta. Niissä on kuitenkin pieniä eroja, ja koska niiden löytöpaikkojen välinen etäisyys on 2 500 kilometriä, löytö on toistaiseksi määritelty omaksi lajikseen. Nimi bahrelghazali tarkoittaa 'gasellijokea'.
Kuninkaallinen laivasto
Kuninkaallinen laivasto voi viitata seuraaviin nykyisiin tai entisiin laivastoihin:
Maanpuolustuskoulutus
Koulutus nykyään
Suomessa määrällisesti laajinta maanpuolustuskoulutusta tarjoaa Maanpuolustuskoulutusyhdistys (MPK), mihin sisältyy turvallisuus-, varautumis-, johtamis-, kouluttajakoulutusta sekä sotilaallisia valmiuksia kehittävää koulutusta, muita koulutustapahtumia ja muuta koulutuksen järjestämiseen liittyvää toimintaa.
James D. Watson
frame|left|DNA James Dewey Watson (s. 6. huhtikuuta 1928) on yhdysvaltalainen tutkija, joka tunnetaan DNA-molekyylin rakenteen keksijänä. James Watson, Francis Crick ja Maurice Wilkins saivat vuonna 1962 Nobelin lääketieteen palkinnon DNA:n molekyylirakenteen ja sen merkityksen keksimisestä.
Crick myönsi myöhemmin että nobelistien löytö pohjautui Rosalind Franklinin työhön.