cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mark Philippoussis
Ura
29. maaliskuuta 1999 hän nousi ATP-listalla kymmenen parhaan joukkoon ja pysyi siellä 10 viikkoa. Samana vuonna hän eteni Wimbledonissa puolivälieriin, jossa kohtasi yhdysvaltalaisen Pete Samprasin. Kyseisessä ottelussa Philippoussis kärsi rustokudosvauriosta vasemmassa polvessaan ja joutui neljän päivän jälkeen käymään leikkauksessa. Tämä vaikutti hänen tennisuraansa siten, että joutui jättämään maansa Davis Cup -joukkueen vuoteen 2003 asti.
Yhteensä kolmen polvileikkauksen jälkeen vuonna 2003 Philippoussis palasi ammattilaisuralle ja alkoi pelata yhä vakavammin. Hän palasi maansa Davis Cup -joukkueeseen ja Wimbledonissa eteni loppuotteluun Roger Federeriä vastaan, häviten erin 7–6(5), 6–2, 7–6(3). Samassa turnauksessa hän teki myös australialaisen tennisennätyksen syöttämällä yhteensä 46 ässää ottelussa Andre Agassia vastaan.
Seuraavat vuodet olivat australialaiselle pettymyksiä ja vasta vuonna 2006 hän katkaisi häviöputkensa voittamalla Hall of Fame Tennis Championships -turnauksen Newportissa Yhdysvalloissa. Tämä on hänen toistaiseksi viimeisin turnausvoittonsa urallaan.
Yksityiselämä
Philippoussis aloitti tennisuransa kuusivuotiaana ja hänen valmentajaan on toiminut isä Nick, joka on entinen jalkapallomaalivahti.
Kesäkuussa 2007 hän osallistui amerikkalaiseen tositelevisiosarjaan Age of Love.
Dimitri Klimov
Dimitri Mihailovitš Klimov (, s. 13. maaliskuuta 1988 Moskova, Venäjän SNT, Neuvostoliitto ) on venäläis-suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ykkösessä pelaavaa Mikkelin Palloilijoita.
Klimov muutti Suomeen 4-vuotiaana. Hänellä on sekä Venäjän että Suomen kansalaisuus. Ennen MP:tä Klimov on edustanut myös PK-37:ää, Kuopion Palloseuraa ja Warkauden Jalkapalloklubia. Klimov pelasi KuPS:ssa yhden Veikkausliigan ottelun, 2. heinäkuuta 2006 kotikentällä Vaasan Palloseuraa vastaan.
Ekgoniini
Ekgoniini on alkaloidi ja YK:n huumausaineyleissopimuksessa määritelty huume.
Kokaiini on ekgoniinijohdannaisen bentsoyyliekgoniinin metyyliesteri.
Ekgoniini on tropaanialkaloidi jota esiintyy kokapensaan lehdissä, ja se on rakenteeltaan läheistä sukua kokaiinille.
Pihkovan piiri
thumb|200px|Pihkovan piirin sijainti Pihkovan alueen kartalla. Pihkovan piiri on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen luoteisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 3 573 neliökilometriä ja asukkaita on 34 323 henkeä (vuonna 2010).
Antti Buri
pienoiskuva|Auto numero 929 24H Series -sarjan vuoden 2022 Span kilpailussa. Antti Buri (s. 2. joulukuuta 1988 ) on suomalainen moottoriurheilija.
Pihkovan piiri
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Pihkovan kaupunki, joka ei kuulu piirin yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Pihkovan piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa:
Tappolistalla
Tappolistalla on brittiläis-yhdysvaltalainen trillerielokuva vuodelta 2010, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Marcus Warren. Pääosissa ovat Gary Stretch, Vinnie Jones, Christopher Lee, Shannyn Sossamon ja Sadie Frost.
Tappolistalla sai ensimmäisen ensi-iltansa Yhdysvalloissa jo 7. marraskuuta vuonna 2008 American Film Market -tapahtumassa, jonka jälkeen Tappolistalla sai oikean oman ensi-illan Isossa-Britanniassa 15.-16. huhtikuuta vuonna 2010. Yhdysvalloissa elokuva julkaistiin suoraan videolle 21. joulukuuta vuonna 2010. DVD-julkaisunsa Isossa-Britanniassa elokuva sai 4. lokakuuta 2010.
Pihkovan piiri
Lisäksi piiriin kuuluu yksi suoraan piirihallinnon alainen alue – Zalitan saaret (ven. Залитские острова).
Tappolistalla
Juoni
Tappolistalla kertoo kilpailusta ja petoksesta kahden veljeksen välillä. Toinen veljeksistä on pääministeriehdokas ja toinen liikemiehen kätyri. Kun on mahdollisuus kostaa muille, on tultava toimeen totuuden kanssa ja kohdattava maailma, jossa luottamusta ei ole olemassakaan ja uskollisuus harvinaista.
Antti Buri
Ura
Buri aloitti uransa rallisprintissä. Rata-autoiluun Buri siirtyi vuonna 2006, jolloin hän ajoi muutaman kisan V1600-luokan Volkswagen Pololla. Seuraavaksi kaudeksi Buri siirtyi vakioautoista formuloihin. Kaudella 2007 hän sijoittui seitsemänneksi sekä Formula Fordien SM- että NEZ-sarjassa.
Eurooppatie E95
Reitti
thumb|left|170px| Eurooppatie E95:tä [[Pietari (kaupunki)|Pietarin eteläpuolella, matkalla Lugaan ja Pihkovaan.]] thumb|left|170px| Näkymä E95:ltä [[Pihkovan alueella, risteys P52 kantatielle Novgorodiin. ]] thumb|left|170px| Huonokuntoista valtatie E95:tä eli M20:tä [[Pihkovan alueen Zujkovossa.]] thumb|left|170px| Eurooppatie E95:tä (eli ukrainalaisittain valtatietä M01) [[Ukrainan Tšernihivin lähistöllä.]]
Eurooppatien E95 reitti kulkee seuraavien valtioiden ja kaupunkien kautta:
Venäjä
Eurooppatie E95 eli aluksi venäläisen valtatie M20:n voidaan katsoa alkavan Pietarin eteläosissa etelään johtavan Moskovan puistotien jatkona alkavan kahdeksankaistaisen Pulkovon maantien  pohjoispäästä (59.84167°N, 30.17194°W). Tämä maantie alittaa Pietarin kehätien ja jatkaa Pulkovon lentoaseman itäpuolitse etelään. E95 jatkuu ensin etelään Leningradin alueella, sitten ja lounaaseen kohti Pihkovaa ja myöhemmin Pihkovan alueella etelään ja kaakkoon. Suur-Pietarin ulkopuolella tien kunto on ollut vuosia huono, mikä haittaa liikenteen sujuvuutta ja vaikuttaa myös reitin turvallisuuteen. Tieluokitusta on siten vaikea uskoa edes venäläiseksi valtatieksi, saati eurooppatieksi. Tärkeimmät kaupungit reitin varrella ovat:
Valko-Venäjä
Venäjän rajan jälkeen eurooppatie E95 jatkuu valkovenäläisenä valtatienä M8. Tien kunto paranee merkittävästi (valtatie); valtatie on kaksi- tai nelikaistainen. Valtatien varrelle osuvat:
Ukraina
Valko-Venäjän ja Ukrainan välisen rajan jälkeen E95 koostuu valtatiestä M01. 50 km Tšernigovin eteläpuolella tiehen liittyy myös Kiovaan vievä. Kiovasta etelään Mustanmeren rannalle jatkuva reitti seuraa valtatietä M05.
Tärkeimmät reitin varrelle osuvat kaupungit ovat:
Odessasta reitti jatkuu meriteitse Mustanmeren toiselle puolelle Turkkiin.
Antti Buri
Ura
Seuraavana vuonna Buri sijoittui neljänneksi SM-sarjassa. Kilpailtuaan kaksi kautta Zetec-moottorisella Van Diemenillä Buri vaihtoi kaudeksi 2009 kotimaiseen Mtec-autoon ja uudempaan Duratec-luokkaan. Samalla hän siirtyi kilpailemaan myös Britannian sarjassa. Englannissa sijoitukset jäivät vaatimattomiksi, mutta NEZ-sarjassa vauhti riitti mestaruuteen. Vuodet 2010–2012 Buri ajoi ranskalaisen Mygalen rungoilla, joilla hän voitti SM-kultaa kahdesti peräkkäin vuosina 2010 ja 2011.
Kaudelle 2013 Buri palasi Suomeen ja siirtyi Formula Fordeista Porsche GT3:n rattiin. Buri voitti Lehtonen Motorsportin (LMS Racing) tiimissä Suomen Porsche GT3 Cupin voittaen kaikki 11 ajamaansa kilpailulähtöä. Palkinnoksi sarjavoitosta Buri pääsi seuraavaksi kaudeksi ajamaan Saksan Porsche GT3 -sarjaan, jossa sijoittui kauden 2014 päätteeksi sijalle 27.
Kaudelle 2015 ei löytynyt vakituista ajopaikkaa, vaan Buri ajoi vierailevana tähtenä mm. Suomen GT3 Cupissa, Saksan DMV Gran Turismo Touring Car Cupissa ja Blancpain Endurance Series - GT3 Pro Cupissa sekä osallistui Nürburgringin 24 tunnin kestävyyskilpailuun raceunion Teichmann Racingin Porsche GT3:lla yhtenä autokunnan neljästä kuljettajasta.
Levuka
Levuka on kaupunki Fidžin saaristovaltiossa Tyynellämerellä. Se sijaitsee Ovalaun saaren itärannikolla, ja kaupungin alueella oli vuoden 2007 väestönlaskennassa 1 131 asukasta. Levuka oli Fidžin siirtomaa-aikainen pääkaupunki vuosina 1871–1882, mutta menetti asemansa Suvalle. Levukaa kehitettiin siirtomaa-aikana merkittävästi, ja sinne rakennettiin muun muassa Fidžin ensimmäisiä pankkeja ja kouluja. Kaupungin talous on perustunut 1960-luvulta lähtien säilyketeollisuuteen, mutta turismiakin on pyritty kehittämään kaupungin kulttuurihistoriallisen aseman vuoksi. Unesco valitsi kaupungin vuonna 2013 maailmanperintöluetteloon. Levuka on harvinainen esimerkki myöhäisen siirtomaakauden satamakaupungista.
Berit (albumi)
Berit on suomalaisen pop-laulaja Beritin debyyttialbumi. Sen kappaleet äänitettiin vuosina 1969–1971 ja albumi julkaistiin 1971. Se on suurelta osin kokoelma vuosina 1969 ja 1970 julkaistuja singlejä ja niiden b-raitoja. Berit julkaistiin myös C-kasettina, joka oli 1970-luvun alussa varsin uusi musiikkitallenteiden formaatti.
Antti Buri
Ura
Kaudella 2016 Buri kilpaili vakioautojen ADAC TCR Touring Car -sarjassa sekä TCR International -sarjassa LMS Racingin ylläpitämällä Seat Leon Cup Racer -kilpa-autolla. Saksan ADAC TCR -sarjassa Burin loppusijoitus oli neljäs.
Berit (albumi)
Muuta
Beritiltä julkaistiin seitsentuumaisena singlenä (45 RPM) Usko Kempin "Katulyhdyt", joka äänitettiin 19. maaliskuuta 1969. Sen b-puoli on "En pakoon juosta voi". Muut singlet ovat "Joffi" b-puolenaan "Hyljätty katu", "Potkis" b-puolenaan "Odessa" ja "Sirkusprinsessa" b-puolenaan "Suvijenkka". Tulevien vuosikymmenten kokoelma-albumeille ovat päätyneet "Katulyhdyt", "Odessa" ja "Suvijenkka"; kaikkiaan Beritin ensilevyltä ei noussut menestyskappaleita.
Levuka
Sijainti
Levuka sijaitsee Ovalaun saarella, joka on noin 25 kilometriä Fidžin pääsaaren Viti Levun itäpuolella. Levuka sijaitsee Ovalau itärannikon kapealla rantakaistaleella, jota rajoittivat kaupungin länsipuolella jyrkät kukkulat. Levukan pinta-ala on noin 0,67 neliökilometriä, ja sen raja kulkee pohjoisessa Levuka Creekillä, etelässä Nasova Pointilla ja lännessä kaupunkia reunustavilla kukkuloilla.
Antti Buri
Ura
Kaudella 2018 Buri sijoittui Saksan ADAC TCR sarjassa viidenneksi ja voitti sekä Nürburgringin 24 tunnin ajossa TCR-luokan että myös TCR-autojen 4-osaisen 24h kilpailujen sarjan. Burin autokunta voitti sarjassa Imolan ja Algarven osakilpailut ja sijoittui kolmanneksi Silverstonessa ja Spassa. 24 tunnin kilpailuissa Buri ajoi belgialaisessa Bas Koeten Racing -tallissa.
Nürburgringin 24 tunnin ajoissa Burin kanssa autoa ajoivat Kari-Pekka Laaksonen, Olli Kangas ja Jordi Gené. TCR Spa 500 -kilpailussa autoa ajoivat Burin kanssa Fabian Danz, Julien Apotheloz, Kari-Pekka Laaksonen ja Mikel Azcona.
Sam Spiegel
Sam Spiegel (11. marraskuuta 1901 – 31. joulukuuta 1985) oli amerikanunkarilainen Oscar-palkittu elokuvatuottaja. Etniseltä taustaltaan hän oli juutalainen.
Antti Buri
Ura
Kaudella 2019 Buri ajoi jälleen kolmanneksi Saksan ADAC TCR sarjassa. Sen ohessa hän ajoi kolmanneksi Belgian Spassa ajetussa 500 kilometrin kilpailussa. Burin ohessa Bas Koeten Racingin Seat Cupraa ajoivat sveitsiläinen Julien Apotheloz, espanjalainen Mikel Azcona Troyas, sveitsiläinen Fabian Danz sekä suomalainen Kari-Pekka Laaksonen. Lisäksi Buri osallistui vierailevana kuljettajana kolmeen FIA World Touring Car Cup -sarjan osakilpailuun AS Motorsportin Audilla. TCR-autojen 24h kilpailujen sarjassa Buri kilpaili kahden eri teamin väreissä neljässä osakilpailussa ja sijoittui kokonaispisteissä kuudenneksi. Buri osallistui myös Dubain 24 tunnin ajoon Bas Koeten Racingin autolla, mutta autokunnan kilpailu päättyi keskeytykseen.
Sam Spiegel
Spiegel palkittiin parhaan elokuvan Oscar-palkinnolla Elia Kazanin ohjaamasta elokuvasta Alaston satama (1954) ja uudestaan David Leanin ohjaamista elokuvista Kwai-joen silta (1957) ja Arabian Lawrence (1962).
Levuka
Historia
thumb|left|Levuka vuonna 1842. Levukassa ei ollut kaupunkimaista asutusta ennen eurooppalaisten saapumista. Paikalla oli vain pieni paikallisten asutus, johon ensimmäiset eurooppalaiset saapuivat 1700-luvun lopulla. Kaupankäynti sen kanssa alkoi 1806. Levukan satamasta muodostui nopeasti merimakkaroiden kaupan keskus. Joitakin eurooppalaisia asettui alueelle jo 1820-luvulla, mutta he asuivat pääosin fidžiläistyylisissä taloissa.
Sam Spiegel
Sam Spiegel kuoli uudenvuodenaattona 1985.
Antti Buri
Ura
Kaudella 2020 Buri voitti Saksan TCR-sarjan mestaruuden ja Italian mestaruuden kaudella 2021.
Levuka
Historia
1800-luvun puolivälin jälkeen Levuka alkoi kehittyä siirtomaasatamaksi. Sinne muutti uudisasukkaita ja kehittyi puuvillateollisuutta. Metodosti- ja katoliset lähetyssaarnaajat tulivat saarelle 1850-luvulla. Vuoteen 1870 mennessä kaupungissa asui jo 2 000 ulkomaalaista, ja ensimmäiset eurooppalaiset rakennukset olivat jo rakennettu ranta-alueelle.
Antti Buri
Ura
Buri, Laaksonen ja Jim Rautiainen ajoivat HRT Performancen autolla Span 12 tunnin ajoissa vuonna 2022, jossa he sijoittuivat 992-AM -luokan toiseksi.
Lifim
Lifim eli Liikkeenjohdon instituutti oli vuodesta 1958 vuoteen 2006 toiminut yrityselämän johtoportaan täydennyskoulutuslaitos, joka sijaitsi  Sannäsin kartanossa Porvoon Sannaisissa.
Ensimmäistä, elokuussa 1958 pidettyä kurssia olivat järjestämässä Tehokkaan Tuotannon Tutkimussäätiö (TTT), Helsingin kauppakorkeakoulu ja Svenska Handelshögskolan. Vuonna 1964 perustettiin Liikkeenjohdon Instituutin kannatusyhdistys ry ja pian koulutuskeskusta hallinnoimaan perustettiin Oy Liikkeenjohdon Koulutuskeskus Ab. Sen osakkaina oli 65 teollisuuden, kaupan ja finanssialan yritystä. Vuonna 1971 perustettiin Liikkeenjohdon instituutin säätiö.
Kursseista tuli suosittuja, ja sellaiselle pääsy tarkoitti tehokasta verkostoitumista ja yleensä etenemistä oman työpaikan organisaatiossa. Laskentatoimen kysymysten ohessa aihepiireinä olivat strateginen johtaminen, luovuus ja yritystoiminnan kansainvälistyminen. 1990-luvun alun lama leikkasi yritysten koulutusmäärärahoja, ja Lifimin asema alkoi heikentyä. Vuonna 2003 Helsingin kauppakorkeakoulun johdon koulutusohjelma Joko koettiin kyselyssä Lifimiä merkittävämmäksi kouluttajaksi. Laman jälkeen suosioon nousivat MBA ja muut Lifimiä kansainvälisemmät koulutukset. Myös kullekin yritykselle räätälöidyt kurssit alkoivat syödä markkinoita Lifimin kaikille avoimilta kursseilta. Viimeiseksi kurssiksi jäi elokuussa 2006 käynnistynyt kuusiviikkoinen ”pitkä” kurssi numero 211.
Vuonna 2007 Helsingin kauppakorkeakoulu osti Lifimin osaksi alumnitoimintaansa. Sannäsin kartano Oy jatkoi osakeyhtiönä, jonka Aalto-yliopiston Aalto Holding Oy osti 2010 Liikkeenjohdon Instituutin kannatusyhdistykseltä.
Lifimin pitkäaikaisena johtajana 1970-luvun alusta saakka toimi tekniikan lisensiaatti Pekka Kainulainen.
Levuka
Historia
Fidžistä tuli Britannian siirtomaa 1874, jolloin Levukasta tehtiin sen siirtomaapääkaupunki. Brittikuvernööri otti käyttöönsä vanhan Cakobaun hallintorakennuksen. Levuka kukoisti 1860- ja 1870-luvuilla. Fiji Times perustettiin 1869, ja vuonna 1872 siellä perustettiin vapaamuurarien ensimmäinen Tyynenmeren saarten loosi. Bank of New Zealand avasi Levukaan 1876 Fidžin ensimmäisen konttorinsa, ja vuonna 1879 avattu Levukan koulu oli Fidžin koulujärjestelmän edelläkävijöitä. Vuonna 1879 Levukaan tuotiin myös sen ensimmäiset intialaiset siirtotyöläiset. Järjestelmän toi Levukaan Fidžin kuvernööri Arthur Hamilton-Gordon, joka oli käyttänyt samantapaista järjestelmää jo Mauritiuksella. Työläisiä alettiin tuoda Levukaan, kun vuoden 1874 tuhkarokkoepidemia oli noin neljänneksen koko Fidžin ja kolmanneksen Ovalaun saaren asukkaista.
Levuka toimi pääkaupunkina vuoteen 1882, jolloin hallinto siirrettiin Suvaan. Levuka menetti asemansa, koska kaupungin topografia asetti haasteita sen kehittämiselle. Levukan satama jatkoi kuitenkin merkittävänä koprakaupan keskuksena. Kaupungin talous monipuolistui 1900-luvun alussa, kun saarelle avattiin simpukankuorinappeja valmistava tehdas. Koprakauppa pysyi merkittävänä alana vuoteen 1957. Kalan purkitukseen keskittynyt tehdas on ollut saaren merkittävin työllistäjä vuodesta 1963, ja sen ajoittaiset sulkemiset ovat vaikuttaneet pahoin kaupunkilaisten talouteen.
Levukassa alettiin 1970-luvulla huomioimaan kaupungin kulttuurihistoriallinen merkitys, ja Pacific Asia Travel Associationin vuonna 1985 julkaiseman tutkimuksen jälkeen kaupunkiin luotiin kehityssuunnitelma. Vuonna 1989 Levuka julistettiin Fidžin ensimmäiseksi historialliseksi kaupungiksi. Unesco valitsi kaupungin vuonna 2013 maailmanperintöluetteloon.
Hallinto ja talous
Levukalla on oma kunnallishallintonsa ja kunnanvaltuusto. Kaupunki on lisäksi Lomaivitin provinssin hallinnollinen keskus. Levukan talous on perustunut vuodesta 1963 säilyketeollisuuteen. 1900-luvun lopulla tehdyn arvion mukaan 600–1000 Levukassa tai sen lähistöllä asuvaa ihmistä on töissä säilyketehtaassa, kun noin 100 ihmistä työskentelee opetustehtävissä ja noin 98 hallinnon ja julkisen sektorin viroissa. Pacific Fishing Companyn tehdas ei kuitenkaan pysty työllistämään jatkuvasti tuhatta ihmistä, sillä esimerkiksi vuonna 2012 yritys joutui hetkellisesti pienentämään työntekijöidensä määrän noin 200 henkilöön raaka-ainepulan takia. Tehtaan tulevaisuus ja sen ympärillä olevat haasteet puhuttelevat nykyään kaupunkilaisia. Turismi on tällä hetkellä oikeastaan ainoa vaihtoehto kaupunkilaisten toimeentulolle.
Väestö
thumb|Sacred Heart Church, Levuka Fidžin vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan Levukassa asui 1 131 ihmistä ja sitä ympäröivällä kaupunkimaisella alueella 3 266 ihmistä. Levukan historian takia kaupungin asukkaat ovat valtion muihin osiin nähden enemmän sekoittuneita. Kaupunkilaisissa on intialaisten, kiinalaisten, japanilaisten, eurooppalaisten ja muualta Tyynenmeren alueelta tulleiden ihmisten jälkeläisiä.
Levuka on provinssinsa koulutuskeskus, ja kaupungin alueella on myös kolme toisen asteen oppilaitosta. Lisäksi kaupungissa on sairaala.
Kulttuuri
Levuka on kulttuurihistoriallinen kohde, ja se listattiin 2013 Unescon maailmanperintöluetteloon. Levukan rakennusperintöön kuuluu useita rakennuksia ja rakennelmia sekä kaupungissa että sen rajojen ulkopuolella. Monet rakennuksista ovat edelleen alkuperäisessä käyttötarkoituksessaan. Unescoa avustavan ICOMOS-järjestön mukaan Levuka on harvinainen esimerkki myöhäisen siirtomaakauden satamakaupungista ja se edustaa omalaatuista Tyynenmeren sataman kulttuurimaisemaa, jossa yhdistyvät suuren merivoiman vaatimukset paikalliseen rakennusperinteeseen.
Pientaloliike
thumb|Pientalo Portlandissa Pientaloliike on Yhdysvalloista liikkeelle lähtenyt arkkitehtuurin suunta ja kansalaisliike, joka pyrkii edistämään asumista pienemmissä omakotitaloissa.
Tavoite ja sen perustelut
Kehittyneissä maissa perheiden koko on pienenemässä, mutta joissakin maissa omakotitalojen koko on kasvanut viime vuosikymmeninä huimasti, esimerkiksi Yhdysvalloissa keskimääräinen pinta-ala on kasvanut 165 m²:stä (1978) 230 m²:iin (2007). Syitä on vaurastuminen ja arvostusten muuttuminen. Ylisuuret talot ovat kuitenkin kalliita rakentaa ja niiden lämmitys, ylläpito ja korjaus on kallista. Pienet talot paitsi edustavat pienempää kokoa, myös korostavat suunnittelun merkitystä. Niissä käytetään ratkaisuja, joista on hyötyä usealla tavalla, ja niissä on käytössä tilaa säästävät laitteet ja kodinkoneet.
Järjestö
Sarah Susankan katsotaan panneen liikkeen alkuun, kun hän julkaisi teoksen The Not So Big House 1997. Idean pohjalta syntyi yhdysvaltalainen järjestö Small House Society, joka pyrkii edistämään pienempien omakotitalojen rakentamista. Sen perustajia olivat Jay Shafer, Shay Salomon, Nigel Valdez ja Gregory Paul Johnson.
Ajatuksen leviäminen
Pientaloliike on levinnyt muihinkin maihin. Japanissa, jossa tila on kallista, Takaharu Tezuka on rakentanut Tokioon Taivasta tavoittelevan talon, neljälle hengelle tarkoitetun 42.5 m²:n talon. Barcelona Eva Prats ja Ricardo Flores esittelivät 120 m²:n Matkalaukkutalon. Englannissa Abito on suunnitellut Manchesteriin älykkäitä 33 m²:n kerrostalohuoneistoja. Yhdysvalloissa tuhoa aiheuttaneen hurrikaani Katrinan jälkeen Marianne Cusato kehitti trailerien vaihtoehdoksi Katrina-mökit joiden koko alkaa alle 30 m²:stä. Micro Compact Home (M-CH) on brittiläisen arkkitehdin Richard Hortonin ja Münchenin teknillisen korkeakoulun suunnittelema korkealuokkainen kuutio 1–2 hengelle, ja siinä on riittävästi tilaa nukkumiselle, työnteolle, ruokailulle, ruoanlaitolle ja peseytymiselle.
Puolesta ja vastaan
Pienen talon etuna on taloudellinen hyöty. Niiden ansiosta ihmisten elintavat muuttuvat, ja ne viehättävät ihmisiä, jotka haluavat elää yksinkertaisemmin ja vaatimattomammin ja haluavat pienentää ekologista jalanjälkeään. Tyypillinen pientaloliikkeen talon koko harvoin ylittää 45 m2. Pienissä taloissa asuvat ihmiset viettävät aikaansa enemmän ulkona ja tuntevat elävänsä terveellisemmin.
Pientä taloa kakkoskodikseen etsivien pyrkimykset voivat johtaa maankäytön tuhlaukseen. Pienen talon rakentamista suunnitteleva voi myös törmätä "syrjintään", kun rakentamismääräykset edellyttävät talolta tiettyä vähimmäiskokoa. Jopa naapurit voivat karsastaa pieniä taloja, koska pelkäävät oman talonsa arvon alenemista.
Maailmanlaajuinen talouskriisi on saanut ihmiset kiinnostumaan pientaloliikkeestä, joka tarjoaa edullisempia ja ekologisesti kestävämpiä asumismuotoja.
Bushranger
thumb|[[Ned Kelly, yksi viimeisistä bushrangereista oikeudessa. Aikalaiskuvitusta The Illustrated Australian News -lehdestä vuodelta 1880.]] Bushrangerit olivat lainsuojattomia, jotka pakoilivat virkavaltaa Australian erämaissa, joista käytetään englanniksi nimitystä ”The Bush”. Bushrangerit toimivat pitkälti samoin kuin Britannian maantierosvot ja villin lännen lainsuojattomat, ja heidän rikoksiinsa kuuluivat postivaunujen ja pikkukaupunkien pankkien ryöstöt.
Britannian Australian-kolonisaation alkuvuosina termiä käytettiin karkureista. Vuodesta 1788 alkaen britit perustivat maahan rangaistussiirtoloita, joihin ehdittiin tuoda yli 100 000 rikollista. Bushrangereiksi kutsuttiin niitä rangaistusvankeja, jotka pakenivat siirtoloista metsiköihin. Myös nämä bushrangerit huolsivat itseään varastelemalla ja ryöstämällä tarvikkeita.
Aikaa myöten termiä alettiin käyttää niistä, jotka hylkäsivät oikeutensa ja velvollisuutensa yhteisön jäseninä elääkseen rikollisen ja henkipaton elämää käyttäen Australian metsäalueita tukikohtanaan. Varsinaisten rikollisjengien kulta-aika koitti vuoden 1850 aikoihin, kun Australiasta löytyi kultaa. Useat poliisit ja virkamiehet hylkäsivät tällöin tehtävänsä liittyäkseen mukaan kultaryntäyksiin nopean rikastumisen toivossa. Bushrangerit hyötyivät tästä virkavallan heikentymisestä ja yksittäisten pienien valtauksien syrjäisyydestä. Viimeiset heistä olivat vielä toiminnassa vuoden 1900 aikoihin.
Kuuluisia bushrangereita olivat muun muassa Ned Kelly ja Frank Gardiner, joka vuonna 1862 teki Australian historian suurimman kultaryöstön.
Screen Snapshots
Screen Snapshots on sarja lyhyitä dokumenttielokuvia, jotka Columbia Pictures tuotti vuosien 1924 ja 1958 välillä. Dokumenttisarjaa alettiin suunnitella vuonna 1919. Screen Snapshotsit esittelivät Hollywood-tähtiä, kulissien takana tapahtuvia asioita, kuten juhlia ja muita tapahtumia, ja arkistomateriaalia. Vuodesta 1930 alkaen Screen Snapshotseja alettiin käsikirjoittaa, tuottaa ja ohjaamaan, joiden jälkeen niitä vielä leikattiin. Yleensä Screen Snapshotseissa oli myös kertoja. Etenkin Ralph Staub teki kyseisiä dokumentaarisia lyhytelokuvia. Viimeiset Screen Snapshotsit julkaistiin vuonna 1958, ja niiden keskimääräinen pituus oli noin 9-10 minuuttia. Niitä näytettiin elokuvateattereissa pääelokuvien ohella.
Kolme Screen Snapshotsia on ollut ehdokkaana parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkintoon:
T-Sport
T-Sport on brittiläinen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 2001. Talli on kilpaillut Britannian F3-sarjassa vuodesta 2002 lähtien.
Juppalan lampi
pienoiskuva|Juppalan lammen kävelysilta. Juppalan lampi on Riihimäen Juppalassa sijaitseva lampi. Sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on syntynyt saven otossa. Lammen lounaiskulmassa sijaitsevaan tulopuroon kertyy vedet useita haaroja pitkin laajalta kaupunkialueelta ja lammelta vedet laskevat edelleen Riihiviidanojaa pitkin Punkanjokeen.
Juppalan lammen rantaviiva on miltei 500 metriä ja sen ympäristö on pääasiassa harvennettua koivikkoa. Juppalan lampi oli vielä 1950-luvulla yleinen uimapaikka, mutta uimakäyttö on sittemmin loppunut, kun lampeen on päässyt jätevesiä muun muassa tulo-ojan rannalla olevasta jätevesipumppaamosta. Joulukuussa 2013 tapahtunut jätevesivuoto aiheutti lammessa kalakuolemia. Lammen veden laatua on tutkittu muutaman kerran vuosina 2006, 2013 ja 2014.
Juppalan lammen pohjoisranta on tiheähköä pajukkoa ja itäranta alikasvospuustoltaan vähäistä nuorta koivikkoa. Lammen länsipuolen metsikössä kasvaa etupäässä haapaa, kuusta ja koivua. Alueella on myös jonkin verran pensaikkoa, suurimmilta osin lammen luoteispuolella.
Vuosina 2013-2014 tehdyn Riihimäen linnustoselvityksen mukaan Juppalan lammen alueella on havaittu runsaasti talitiaisia, sinitiasia, kirjosieppoja ja harakoita. Alueella pesii myös tiheitä kasvustoja suosivia lintulajeja, kuten satakieliä, lehtokerttuja, pensaskerttuja ja viitakerttusia.
Juppalan lammella on maisemallista arvoa ja lammen rannalta on myös helppo onkia. Lammen kaakkoiskulman rannalla on muutama kiinteistö, joilla on rannassa oma laituri. Lammen luoteiskulmassa on myös Riihiviidanojan ylittävä pienehkö kävelysilta.
Gustavo Ayón
Gustavo Alfonso Ayón Aguirre (s. 1. huhtikuuta 1985 Tepic) on meksikolainen koripalloilija.
Ayón on pelannut pitkään myös Meksikon maajoukkueessa, missä hän muun muassa voitti Amerikan mestaruuden vuonna 2013.
Tähystyspallo
thumb|[[tulenjohto|Tulenjohdon ensimmäisessä maailmansodassa käyttämiä saksalaisia havaintoilmapalloja.]] Tähystyspallo on sodankäyntiin kehitetty kiintopallo, jota käytettiin tulenjohdossa. Tähystyspallolla tykistön tulenjohtaja voitiin nostaa jopa useiden satojen metrien korkeuteen, mikä paransi huomattavasti tähystysmahdollisuuksia. Tähystyspallojen käyttö aloitettiin Ranskan vallankumoussodissa vuosina 1792–1802. Ensimmäinen maailmansota vuosina 1914−1918 oli tähystyspallojen kulta-aikaa. Niin ympärysvallat kuin Saksakin käytti kankaisia palloja, jotka oli alkujaan täytetty vedyllä. Räjähdysarka vetykaasu aiheutti kuitenkin satoja onnettomuuksia, joten myöhemmin niitä alettiin vedyn sijasta täyttää ei-tulenaralla heliumilla. Tähystyspallot oli tyypillisesti kytketty teräsvaijeriin, jolla ne vinssattiin oikealla korkeudelle (yleensä yli 3 000 jalkaan eli yli 900 metriin).
Tähystyspalloja käytettiin vielä myös toisessa maailmansodassa vuosina 1939–1945, jolloin erityisesti Yhdysvaltojen laivasto käytti niitä vihollissukellusveneiden paikantamisessa. Yhdysvallat käytti tähystyspalloja myös kylmän sodan aikana Neuvostoliiton ydinkokeiden tarkkailussa sekä myöhemmin myös Irakissa ja Afganistanissa.
Heikinkylä
pienoiskuva|Lapinjärven Heikinkylän seuraintalo Hemborg thumb|200px|right|Heikinkylän sijainti Lapinjärvellä
Kylässä tunnetun perimätiedon mukaan kylän alueelle ensimmäisenä asettui 1700 luvulla, Hindrik - ja hänen mukaansa koko kylä nimetty olisi. Hindriksby sai sittemmin nykyisen muotonsa "Hindersby" josta sen suomenkielinen nimi on käännetty Heikinkyläksi.
Montes Carpatus
thumb|right|Montes Carpatus Montes Carpatus on lähes 400 kilometriä pitkä vuorijono Kuun Maahan päin kääntyneen puolen luoteisosassa, Mare Imbriumin eteläpuolella. Vuorijono kohoaa korkeimmillaan 2000 metriin. Saksalainen tähtitieteilijä Johann Heinrich von Mädler nimesi vuoriston Karpaattien mukaan.
Lundgren
Lundgren tai Lundgrén on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Gerald Henderson
Jerome McKinley "Gerald" Henderson, Sr. (s. 16. tammikuuta 1956 Rischmond ) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija. Hän voitti urallaan kolme NBA-mestaruutta. Hendersonin poika, Gerald Henderson Jr., on myös koripalloilija.
Niklas Andersson (jääkiekkoilija, 1995)
Niklas Sebastian Andersson (s. 12. toukokuuta 1995 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Harsböle
thumb|200px|right|Harsbölen sijainti Lapinjärvellä
Niklas Andersson (jääkiekkoilija, 1995)
Ura
Andersson on Karhu-Kissojen kasvatti. Hän oli kaudella 2010–2011 C-nuorten I-divisioonassa joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 23+23=46 ja C-nuorten SM-karsinnoissa Andersson voitti Karhu-Kissojen sisäisen syöttöpörssin sekä jakoi sisäisen pistepörssin voiton Iikka Kangasniemen kanssa tehoilla 2+8=10. Kaudella 2011–2012 hän voitti koko B-nuorten II-divisioonan runkosarjan piste- ja maalipörssin tehoilla 35+28=63. Andersson voitti myös kevään 2012 pudotuspelien pistepörssin ja jakoi maalipörssin voiton JHT:n ja Hermeksen yhdistelmäjoukkueen Otto Mildin kanssa tehoilla 6+4=10. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten II-divisioonan pronssia. Andersson oli Karhu-Kissojen paras maalintekijä myös B-nuorten I-divisioonan karsinnoissa kymmenellä osumallaan. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös seuran B2-nuorissa, joiden paras pistemies ja maalintekijä Andersson oli B2-nuorten SM-sarjan pudotuspeleissä tehoilla 7+6=13.
Harsböle
Harsböle on kylä Lapinjärven kunnassa. Harsböle on Lapinjärven eteläisin kylä. Se rajoittuu pohjoisessa Lapinkylään, lännessä Pernajaan ja etelässä ja idässä Ruotsinpyhtääseen. Harsbölen nimi viittaa joko lautamieheen Jåp Hardiin tai lautamies Olef Hardiin, böle-pääte tarkoittaa asuinpaikkaa. Harsbölessä oli vuoden 2006 lopussa 49 asukasta ja se on näin Lapinjärven asukasmäärältään pienin kylä.
Niklas Andersson (jääkiekkoilija, 1995)
Ura
Kauden 2012–2013 Andersson pelasi Jokereiden B-nuorissa, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 Espoo Bluesiin. Andersson pelasi suurimman osan kaudestaan seuran kakkosjoukkueessa A-nuorten Mestistä, mutta myös osan Bluesin A-nuorten SM-liigajoukkueessa, jossa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kauden 2014–2015 päätteeksi Andersson voitti A-nuorten SM-pronssia. Hän edusti Bluesin A-nuoria kauden aikana myös Junior Club World Cupissa, jossa Andersson oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä neljällä osumallaan.
16. helmikuuta 2016 Andersson teki loppukauden 2015–2016 kattavan sopimuksen Bluesin SM-liigajoukkueen kanssa, kun talousvaikeuksista kärsineen seuran oli jättänyt viimeisetkin runkopelaajat siirtotakarajaan mennessä. Andersson teki samana päivänä liigadebyyttinsä Saimaan Palloa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.11 minuuttia. Andersson myös istui sijaiskärsijänä Bluesin alivoiman ajan Samson Mahbodin saamasta 2+10-minuutin rangaistuksesta. Kaikkiaan hän pelasi SM-liigassa kauden aikana 11 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Liigakauden jälkeen Andersson palasi Bluesin A-nuorten vahvuuteen. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Muuta
Andersson valmistui ylioppilaaksi Pohjois-Haagan yhteiskoulun lukiosta syksyllä 2014.
Sopor
Sopor (latinaa, sukua latinan sanalle somnus) eli horros tarkoittaa syvää unta, josta nukkujaa ei helposti saa hereille kuin enintään hetkellisesti. Tilan voivat aiheuttaa esimerkiksi unilääkkeet. Sanasta johtuvat myös termit soporoosi ja soporoosinen, "horroksissa oleva", "horteinen".
Insuliinišokkihoidon toisen vaiheen ensimmäistä jaksoa sanotaan soporiksi, toinen on kooma.
Metakvaloni-unilääkettä on myös markkinoitu tuotenimellä Sopor.
World League for Freedom and Democracy
World Anti-Communist League (WACL, Maailman kommunisminvastainen yhdistys) on vuonna 1966 Taipeissa Taiwanissa perustettu äärioikeistolainen järjestö. Järjestö on sittemmin muuttanut nimensä World League for Freedom and Democracyksi (suomeksi ”Maailman vapauden ja kansanvallan yhdistys”). Järjestön perustamisen tarkoitus oli taistella kommunismia vastaan ”epätavallisin menetelmin”. WACL toimi yli sadassa valtiossa ja kuudessa maanosassa.
Erityisen tarmokkaita Euroopassa olivat aiemmat SS-upseerien verkostoon kuuluneet ODESSAn jäsenet. (Organisation der ehemaligen SS-Angehörigen, eli "Entisten SS:n jäsenten järjestö"). Kuuluisa SS-upseeri Otto Skorzeny johti järjestön Espanjan-konttoria.
Järjestö on yhdistetty muun muassa contrien ja kuolemanpartioiden tukemiseen Nicaraguassa ja muualla latinalaisessa Amerikassa. WACLin kokouksiin on ollut osallistumista usealta taholta, esimerkiksi korealainen Yhdistymiskirkko eli moonilaisuus miljoonien dollarien tukineen WACLille ja yhdysvaltalainen poliitikko ja senaattori John McCain on mainittu.
WACL Pohjoismaissa
Tanskassa useat poliitikot ovat olleet yhteydessä WACLiin. Muun muassa Tanskan kansanpuolueen Pia Kjærsgaard oli 1988 vieraana järjestön kokouksessa Taipeissa. Tanskan WACL:n johtaja on ollut kunnallispoliitikko Erik Dissing.
Suomalainen kansalaisjärjestö Itsenäisyyden Puolesta oli 1980-luvulla WACL:n jäsenjärjestönä.
Silohiippasammal
Silohiippasammal tai viiruhiippasammal (Lewinskya striata) on lehtisammallaji hiippasammalten heimossa (Orthotrichaceae). Lajin on kuvannut ensimmäisen kerran saksalainen Johannes Hedwig vuonna 1801 julkaistussa teoksessa Species Muscorum Frondosorum.
Silohiippasammalta esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Skandinaviassa lajin levinneisyys on hemiboreaalinen. Suomen alueella lajia esiintyy pääasiassa harvinaisesti Lounais-Suomessa Ahvenanmaassa, Varsinais-Suomessa ja Enontekiön Lapissa.
Tiago Splitter
Tiago Splitter (s. 1. tammikuuta 1985 Blumenau) on brasilialainen koripalloilija. Hän on pelannut urallaan pääasiassa Espanjan pääsarjassa ja NBA:ssa.
Seurajoukkueet
Splitter aloitti koripallon Ipiranga-Badescin juniorijoukkueissa. Hän siirtyi Eurooppaan vuonna 2000, kun Tau Ceramica hankki hänet. Splitter lainattiin kuitenkin heti Araba Goragon riveihin EBA-liigaan. Vuonna 2001 hän siirtyi CB Bilbao Berriin, joka pelasi LEB-2-liigaa. Bilbaossa hän pelasi vuoteen 2003 asti, jolloin joukkue pelasi LEB 1:ssä. Kaudeksi 2003–2004 Splitter siirtyi Tau Ceramicaan.
Splitter ilmottautui vuosien 2004, 2005 ja 2006 varaustilaisuuksiin, mutta vetäytyi joka kerta pois ennen varsinaista varaustilaisuutta. Vuoden 2007 varaustilaisuuteen hän kuitenkin osallistui, jolloin San Antonio Spurs varasi hänet ensimmäisellä kierroksella. Hän ei kuitenkaan siirtynyt NBA:han, vaan pelasi vuoteen 2010 asti Tau Ceramicassa. Kesällä 2010 hän siirtyi San Antonio Spursiin.
Heinäkuussa 2015 Splitter siirtyi vaihtokaupan myötä Atlanta Hawksiin.
Maajoukkue
Splitter on pelannut Brasilian koripallomaajoukkueen riveissä muun muassa vuosien 2002, 2006 ja 2010 MM-kilpailuissa. Vuoden 2002 MM-kisoissa hän oli ainoastaan 17-vuotias. Hän edusti Brasiliaa myös vuoden 2003 Pan-Amerikan kisoissa.
Yksityiselämä
Splitterillä on sekä Brasilian että Espanjan kansalaisuudet. Hänen siskonsa oli koripalloilija Michelle Splitter, joka kuoli leukemiaan.
Diomede
Diomede tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Anne V. Coates
Anne V. Coates (12. joulukuuta 1925 Reigate, Surrey – 8. toukokuuta 2018) oli brittiläinen elokuvaleikkaaja. Coates on ollut viisi kertaa ehdolla parhaan leikkauksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvista Arabian Lawrence (1962), Becket (1964), Elefanttimies (1980), Tulilinjalla (1993) ja Mieletön juttu (1998).
Coates on ollut uransa aikana leikkaajana yli viidessäkymmenessä elokuvassa. Coates on edelleen yksi elokuva-alan huippuleikkaajista, vaikka vuoden 2004 parhaimman 250:n elokuvan leikkaajista vain 16% oli naisia ja 80 prosentissa koko leikkaustiimiin ei kuulunut yhtään naista. Varietyn toimittajan Eileen Kowalskin mukaan moni suurista leikkaajista ovat olleet naisia: heitä ovat Anne V. Coatesin lisäksi esimerkiksi Margaret Booth, Dede Allen, Verna Fields, Thelma Schoonmaker ja Dorothy Spencer.
Vuonna 2016 Coates sai Oscar-kunniapalkinnon.
Coatesin tytär Emma E. Hickox on myös menestynyt elokuvaleikkaaja.
Niuafo'oun kieli
pienoiskuva|Puhuttua niuafo'oua Niuafo'ou on polynesialainen kieli, jota puhutaan Niuafo'oun saarella, Tongassa. Vuonna 2002 kielellä arvioitiin olevan tuhat puhujaa. Niuafo'oun saaren lisäksi kieltä puhutaan myös Tongatapulla ja 'Eaulla, jonne puhujia evakoitiin vuonna 1946 tulivuorenpurkauksen takia. Kaikki saarten asukkaat osaavat myös tongan kieltä. Kielen katsotaan olevan uhanalainen ja sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. itäuvea ja niuatoputapu.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Skyforger (albumi)
Skyforger on 27. toukokuuta 2009 ilmestynyt Amorphis-yhtyeen yhdeksäs albumi, joka julkaistiin Nuclear Blastin kautta. Soolokitaristi Esa Holopaisen mukaan albumi on yhtyeen musikaalisin. Albumin tarinasta vastasi Pekka Kainulainen ja sen sanoitukset pohjautuvat Kalevalaan ja kertovat Ilmarisen tarinan. Digipak-painoksessa on mukana bonuskappale "Godlike Machine". Albumin ensimmäinen single on "Silver Bride", joka julkaistiin 22. huhtikuuta 2009. Toinen single "From the Heaven of My Heart" julkaistiin 28. lokakuuta 2009.
Albumin digipak-painoksen masteroinnissa tapahtui virhe, jonka vuoksi kappaleissa "My Sun" ja "Skyforger" äänenvoimakkuus laskee äkillisesti muutaman sekunnin ajaksi. Albumista julkaistiin nopeasti uusi, korjattu painos.
Vastaanotto
Skyforger meni ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan ykköseksi. Skyforger palkittiin vuoden metallialbumina Emma-gaalassa vuonna 2010. Lisäksi albumi myi kultaa Suomessa.
Sähkötöiden sääntely Suomessa
Sähkötöiden tekeminen on Suomessa säänneltyä toimintaa. Sähkötyöllä tarkoitetaan sähkölaitteen korjaus- ja huoltotöitä sekä sähkölaitteiston rakennus-, korjaus- ja huoltotöitä. Sähköturvallisuusmääräyksien noudattamista valvoo sähköturvallisuusviranomainen eli Turvallisuus- ja kemikaalivirasto Tukes. Muutamia erikseen säädettyjä poikkeuksia lukuun ottamatta sähkötyötä saa tehdä vain Tukesin urakoitsijarekisteriin ilmoittautunut sähköurakoitsija.
Historia
Ensimmäinen sähköä koskeva laki astui voimaan 1.1.1902. Laki määritteli, että sähkölaitokset oli rakennettava siten, ettei niistä aiheudu kenellekään hengen tai omaisuuden vaaraa.
Alan lainsäädäntö ja standardit
Sähköturvallisuutta koskevia määräyksiä on muun muassa sähköturvallisuuslaissa sekä Kauppa- ja teollisuusministeriön päätöksessä sähköalan töistä (516/1996) eli lyhyemmin KTMp 516. Sähkötyöturvallisuuden osalta Suomessa noudatetaan standardia SFS 6002, pienjänniteasennusten osalta standardia SFS 6000 ja suurjänniteasennusten ja ilmajohtojen osalta standardia SFS 6001.
Sähköturvallisuuslainsäädäntö uudistui loppuvuonna 2016, ja moni ministeriön päätös jäi historiaan, kun sähköalan tärkeimmät säädökset keskitettiin sähköturvallisuuslakiin ja sen nojalla annettuihin asetuksiin. Uusi sähköturvallisuuslaki ja -asetukset astuivat voimaan 1.1.2017. Myös pienjännitestandardi SFS 6000 uudistuu vuonna 2017.
Sähkötöiden johtaja (STJ)
Sähköturvallisuuslain mukaan sähkötöitä johtamaan on nimettävä luonnollinen henkilö, jolla on riittävä kelpoisuus.
Sähköturvallisuudesta yrityksissä vastaa sähkötöiden johtaja, joka on työ- tai virkasuhteessa toiminnanharjoittajaan tai toimii esimerkiksi johtajana. Sähkötöiden johtaja tulee nimetä ennen toiminnan aloittamista. Toiminnanharjoittajan tulee antaa sähkötöidenjohtajalle riittävän toimintamahdollisuudet johtaa ja valvoa yrityksen sähkötöitä. Mikäli sähkötöiden johtaja vaihtuu tai on estynyt hoitamasta tehtäväänsä muuten kuin lyhytaikaisen poissaolon vuoksi, uusi sähkötöiden johtaja on nimettävä kolmen kuukauden sisällä.
Sähkötöiden johtajan on huolehdittava siitä, että sähkötöissä noudatetaan SFS 6002-standardin ohjeita tai sähkötyöturvallisuusvaatimusten noudattamisesta huolehditaan muulla tavalla.
Sähköalan töissä, joissa ei tarvita sähkötöiden johtajaa tai käytön johtajaa, kuten sähköalan oppilaitoksissa, sähkölaitteiden valmistukseen liittyvissä testauksissa ja testauslaboratorioissa, työnantaja tai sähkölaitteston haltija nimeää työnaikaisen sähkötyöturvallisuuden valvojan. (STTV) Sähkötyöturvallisuuden valvojan täytyy olla sähköalan ammattihenkilö, joka tuntee toimintaan liittyvät vaarat.
Sähköpätevyys
Riittävä kelpoisuus osoitetaan sähköpätevyystodistuksella. Sähköpätevyyksiä on kolmea eri luokkaa:
Sähköpätevyys 1, eli S1 - kaikki sähkötyöt, lukuun ottamatta hissitöitä
Vaaditaan vähintään teknikon tai insinöörin koulutus ja riittävän laaja-alainen kahden vuoden työkokemus.
Rajoitettuun sähköpätevyys 1 (rS1) vaaditaan yliasentajan erikoisammattitukinto ja vähintään kuuden vuoden työkokemus. Rajoitettu sähköpätevyys 1 oikeuttaa toimimaan enintään 1000 voltinvaihtojännitteisten ja 1500 voltin tasajännitteisten sähkölaitteiden ja -laitteistojen sähkötöiden johtajan sekä enintään 20 kilovoltin nimellisjännitteisten sähkölaitteistojen käytön johtajan tehtävissä, lukuun ottamatta hissitöitä.
Sähköpätevyys 2, eli S2- pienjännitetyöt, enintään 1000 V vaihtojännite ja 1,5kV tasajännitetyöt, lukuun ottamatta hissitöitä
Vaaditaan soveltuva perustutkinto, esim. sähköasentaja, ja sen jälkeen hankittu kolmen vuoden työkokemus sähkölaitteistojen rakentamiseen ja töiden johtamiseen perehdyttävistä töistä.
Sähköpätevyys 3, eli S3- pienjännitejärjestelmien korjaustyöt, enintään 1000 V vaihtojännite tai 1,5 kV tasajännite korjaustyöt, lukuun ottamatta hissitöitä
Samat vaatimukset kuin S2, mutta sähköpätevyys S3 voi saada myös kuuden vuoden työkokemuksella sähkötöissä ja omaamalla riittävät perustiedot alasta.
Rajoitettuun sähköpätevyys (rS3) vaaditaan tietyn tehtäväalueen ammatillisen perustutkinto, ammattitutkinto, erikoisammattitutkinto tai vastaava aikaisempi koulutus tai tutkinto ja vähintään yhden vuoden pituinen työkokemus kyseisen tehtäväalueen sähkötöistä, tai hakijalla tulee olla kahden vuoden työkokemus tietyn laiteryhmän sähkötyöstä ja riittävät alan perustiedot. Tehtäväalue tulee olla rajoittunut selvään laitekokonaisuuteen, mille rajoitus voidaan tehdä.
Sähköalan töiden tekijät
Sähköalan ammattihenkilöllä tarkoitetaan henkilöä, jolla on soveltuva koulutus ja kokemus, joiden perusteella hän kykenee arvioimaan riskit ja välttämään sähkön mahdollisesti aiheuttamat vaarat. Sähköalalla työskentelee myös henkilöitä, joilla ammattihenkilövaatimukset eivät täyty kaikilta osin, esimerkiksi liian lyhyen työkokemuksen takia. Tällaisia henkilöitä kutsutaan opastetuiksi henkilöiksi kun sähköalan ammattihenkilö on opastanut heidät. Henkilöä, joka ei ole ammattihenkilö eikä tällaisen henkilön opastama, kutsutaan maallikoksi.
Sähköalan ammattihenkilö
Sähköturvallisuuslain mukaan itsenäisesti sähkötöitä suorittavalla ja valvovalla luonnollisella henkilöllä on riittävä kelpoisuus tai muuten riittävä ammattitaito. Ammattitaitovaatimuksista annetaan yksityiskohtainen määräys KTMp 516 pykälässä 11. Ammattihenkilö on henkilö, joka on mainittuihin töihin opastettu ja joka on: Soveltuvan tutkinnon tai sitä täydentävien opintojen tulee sisältää sähköalan opintoja vähintään 45 opintopistettä tai 40 opintoviikkoa.
Määritelmä Henkilö, jolla on soveltuva koulutus ja kokemus, joiden perusteella hän kykenee arvioimaan riskit ja välttämään sähkön mahdollisesti aiheuttamat vaarat.
Selite KTMp 516/1996 11§:n mukaan riittävän ammattitaitoiseksi valvomaan ja itsenäisesti tekemään koulutustaan ja työkokemustaan vastaavan alan sähkö- ja käyttötyötä katsotaan se, joka on mainittuihin töihin opastettu ja joka on:
1) suorittanut soveltuvan tekniikan alan korkeakoulututkinnon ja hankkinut kuuden kuukauden työkokemuksen sähkötöissä;
2) suorittanut soveltuvan sähköalan insinöörin tai teknikon tutkinnon ja hankkinut kuuden kuukauden työkokemuksen sähkötöissä;
3) suorittanut soveltuvan ammattitutkinnon, erikoisammattitutkinnon tai vastaavan aiemman koulutuksen tai tutkinnon ja hankkinut kuuden kuukauden työkokemuksen sähkötöissä;
4) suorittanut soveltuvan ammatillisen perustutkinnon tai vastaavan aiemman koulutuksen tai tutkinnon ja hankkinut vuoden työkokemuksen sähkötöissä; taikka
Edellä 1 momentissa mainitun työkokemuksen tulee olla riittävän laaja-alaista ja sähkötöihin perehdyttävää.
Sen, joka antaa 1 momentissa tarkoitetun opastuksen, tulee täyttää 1 ja 2 momentissa mainitut pätevyysvaatimukset.
Edellä 1 momentissa tarkoitetun soveltuvan tutkinnon tai sitä vastaavan koulutuksen tarkempi oppisisältö määritellään liitteen kohdassa 1. Jos kyse on samankaltaisiin sähkölaitteisiin tai laitteeseen rinnastettaviin laitteistoihin kohdistuva sähkötyö, riittävän ammattitaitoiseksi tekemään itsenäisesti kyseisiä töitä katsotaan 1 momentissa poiketen myös se, jolla on kahden vuoden työkokemus kyseisestä sähkötyöstä ja riittävät alan perustiedot tai liitteen kohdan 2 mukainen koulutus ja vuoden työkokemus kyseisistä sähkötöistä.
Opastetut henkilöt
Opastettu henkilö on henkilö, jonka ammattihenkilöt ovat opastaneet siten, että hän kykenee välttämään sähkön aiheuttamat vaarat. Sähkötyöturvallisuusstandardin liite X jakaa opastetut henkilöt vielä kahteen luokkaan: Kohdan 1. mukaisen opastetun henkilön koulutus ja kokemus sähköalalla pitää ottaa huomioon määritettäessä hänelle sallittuja töitä ja tarvittavaa valvontaa. Kohdan 1. mukainen henkilö voi työnantajan harkinnan ja henkilön siihen asti saaman koulutuksen ja kokemuksen mukaan tehdä kaikkia sellaisia töitä, jotka on sallittu opastetulle henkilölle. Kohdan 2. mukainen henkilö voi tehdä vain niitä töitä ja niissä kohteissa, joihin hänet on erityisesti opastettu.
Maallikko
Maallikko on sähköalalla henkilö, joka ei ole ammattihenkilö eikä opastettu
Maallikko voi ilman erillistä opastusta tehdä pienoisjännite- ja pienjännitelaitteistoissa sellaiset käyttötoimenpiteet, jotka voidaan tehdä laitteiston ollessa kosketussuojattu niin, että jännitteisiä osia ei ole mahdollista koskea sormella. Tällaisia käyttötoimenpiteitä ovat mm. keskuksen erottaminen jännitteettömäksi pääkytkimellä, käyttökytkimen ohjaus, johdonsuojakatkaisijan ja vikavirtasuojakytkimen palauttaminen toimintakuntoon sekä vikavirtasuojan testaus käyttäen testipainiketta. Maallikko voi myös vaihtaa sulakkeen pienjännitelaitteistoissa tarkastamatta piirin jännitteettömyyttä, jos sulake on asennettu siten, että kosketussuojaus toteutuu ja oikosulusta ei aiheudu vaaraa. Pienjänniteasennuksissa maallikko voi myös vaihtaa jännitteisenä lamppuja ja ulosvedettäviä tarvikkeita kuten sytyttimiä, jos laitteet ovat kosketussuojattuja.
Kaikille sallitut sähkötyöt
Riittävää huolellisuutta noudattaen on sallittua tehdä seuraavia sähköalan töitä: Tukesin verkkosivuilla on ohjeita näiden ns. maallikkotöiden suorittamiseksi turvallisesti. Muut työt on sallittu vain sähköalan ammattilaisille.
Lähteet
<references group="KTMp 516"/>
Levanzo
Levanzo on saari Sisilian länsirannikolla Italiassa. Saari kuuluu Egadisaariin, jotka kuuluvat Trapanin maakuntaan. Saarelle pääsee laivalla muun muassa Trapanista.
Saarelta löydettiin vuonna 1949 esihistorialliselta ajalta olevia kalliomaalauksia ja kaiverruksia. Vanhimmat näistä neoliittiselta ja paleoliittiselta ajalta peräisin olevista teoksista ovat 12 000 vuotta vanhoja.