cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sean Duffy
Duffy on toiminut vuodesta 2011 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Wisconsinin osavaltion seitsemännestä vaalipiiristä, mitä ennen hän toimi vuodesta 2002 Ashlandin piirikunnan piirisyyttäjänä. Hän voitti marraskuun 2010 vaaleissa demokraattien ehdokkaana olleen osavaltion senaatin jäsenen Julie Lassan prosentein 52–44.
Duffy tuli alun perin tunnetuksi oltuaan mukana MTV:n The Real World -tositelevisiosarjan kuudennella tuotantokaudella (The Real World: Boston) vuonna 1997. Myöhemmin hän oli kilpailijana saman kanavan Road Rules: All Starsissa vuonna 1998 ja Real World/Road Rules Challenge: Battle of the Seasonsissa vuonna 2002. Duffy on naimisissa niin ikään The Real Worldiin osallistuneen Rachel Camposin kanssa, jonka kanssa hänellä on kuusi lasta.
Vesikansan seurakuntakoti
Vesikansan seurakuntakoti on valmistunut vuonna 1980. Rakennuksen on suunnitellut lahtelainen arkkitehtitoimisto Salmenkivi ja vihkinyt Tampereen hiippakunnan piispa Erkki Kansanaho. Hollolan seurakunnan omistama rakennus sijaitsee Hollolan Vesikansan alueella, osoitteessa Paimelantie 51. Vesikansan seurakuntakoti palvelee Vesijärven itäpuolella sijaitsevaa seurakunnan osaa. Joka pyhä kirkkosalissa pidettävän jumalanpalveluksen lisäksi seurakuntakoti kokoaa lasten, varhaisnuorten ja eläkeikäisten kerhoja ja on muun seurakuntatoiminnan keskus Vesikansassa.
Vesikansan seurakuntakodin kirkkosaliin mahtuu noin 100 henkeä. Rakennuksen alttariseinä muodostuu ikkunoista, joista avautuu näkymä sekä luontoon että suureen piharistiin. Kaikki rakennuksen harjat osoittavat ristin keskelle. Kirkkosalin suuren Pieta-taulun (ristiltäotto) on maalannut Suomen taiteen kultakauden kuvataiteilija Väinö Hämäläinen (1876–1940). Hänellä oli taiteilija-ateljee Vesijärven rannalla Oinassaaressa.Kirkkosalissa on induktiosilmukka, joka välittää äänentoiston kuulolaitteisiin.
Päärakennuksen pinta-ala on 660 kerrosneliömetriä ja tilavuus 2 275 rakennuskuutiometriä.
Dahomeyn tasavalta
Dahomeyn tasavalta perustettiin 11. joulukuuta 1958 itsehallinnollisena siirtomaana osana Ranskan yhteisöä. Ennen itsehallinnon saamista valtio oli ollut Ranskan Dahomey, joka oli ollut osana Ranskan unionia. 1. elokuuta 1960 Ranskan Dahomeylle myönnettiin täydellinen itsenäisyys Ranskasta.
Näin itsenäistyivät uudelleen maan entinen osa Dahomeyn kuningaskunta, sekä sen ympäröivät seudut, aikaisemmat protektoraatit Porto-Novo ja Grand-Popo. Ne tulivat nyt yhtenäisvaltioksi ja tasavallaksi, jotka olivat olleet Ranskan miehittämiä 66 vuoden ajan.
Dahomeyn armeija kumosi maansa perustuslain 22. joulukuuta 1965 ja otti vallan itselleen.
Vuonna 1975 valtion nimi muutettiin Beninin tasavallaksi, sillä sanaa ”Benin” pidettiin poliittisesti neutraalina kaikille maan etnisille ryhmille, kun taas sana ”Dahomey” johtaa juurensa fonien hallitsemasta Dahomeyn kuningaskunnasta.
Amedeo Carboni
thumb|Amedeo Carboni vuonna 2005.
Amedeo Carboni (s. 6. huhtikuuta 1965, Arezzo, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija. Toukokuusta 2006 hän on toiminut Espanjan Primera Divisiónissa pelaavan Valencian urheilutoimenjohtajana.
Lepopäivä (liikunta)
Lepopäivällä tarkoitetaan muun muassa kuntosaliharrastajien parissa päivää, jolloin kuntosaliharjoitteita ei tehdä, vaan levätään. Lepopäivä on tärkeä niin kehonrakennuksessa, yleisurheilussa, kuin muissakin liikuntamuodoissa lihaksiston ja hermoston palautumisen vuoksi.
Lepo onkin tärkeässä asemassa urheilussa. Se on vähintään yhtä tärkeää kuin harjoittelu, sillä riittävän levon laiminlyönti johtaa jossain vaiheessa ylikuntoon. Myös ravintopuolen laiminlyönti johtaa samanlaisiin ongelmiin. Riittävällä levolla ja ravinnolla varmistetaan elimistön palautuminen urheilusuoritteesta/suoritteista.
Toni Suuronen
Toni Suuronen (s. 30. kesäkuuta 1995 Hamina) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue KooKoossa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Suuronen on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on profiloitunut pelityyliltään pääasiassa alempien ketjujen "duunariksi".
Seuraura
Suuronen syntyi ja kasvoi Haminassa sekä aloitti jääkiekkoilun Haminan Kiekkoympyröissä, siirtyen myöhemmin kuitenkin naapurikaupunki Kotkaan ja varsinaisen kasvattajaseuransa Titaanien väreihin. Suuronen toimi kaudella 2010–2011 seuran C-nuorten kapteenina, jolloin hän oli SM-karsinnoissa Titaanien paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 10+4=14. Samalla kaudella Suuronen onnistui tekemään joukkueen A-nuorten III-divisioonajoukkueessa 15-vuotiaana kahdessa ottelussa hurjat tehot 9+10=19.
Kaudeksi 2011–2012 Suuronen siirtyi ns. akatemiasopimuksella Rauman Lukkoon, jossa ensimmäisestä kaudesta reilut puolet hänellä eteni B-nuorissa ja loput A-nuorissa. Kauden 2012–2013 päätteeksi Suuronen voitti A-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 2014–2015 hänet nostettiin Lukon SM-liigarinkiin. Suuronen pelasi ensimmäisen miesten sarjaottelunsa Mestarien liigassa 5. syyskuuta 2014 brittiläistä Nottingham Panthersia vastaan. Hänet merkittiin Lukon 13. hyökkääjäksi. Lokakuussa 2014 Lukko lainasi Suurosen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue KeuPa HT:n paitaan. Hän pelasi siellä kauden aikana kuusi ottelua tehopistein 1+1=2. Suuronen teki Lukossa SM-liigadebyyttinsä 21. marraskuuta 2014 vieraissa Pelicansia vastaan. Hänet merkittiin joukkueen 13. hyökkääjäksi. Suuronen sai ottelussa jääaikaa 4.20 minuuttia. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana SM-liigassa 14 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä. CHL-otteluita Suuroselle kertyi kuusi.
Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 2015–2016 Suuronen teki 48 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. 12 pelaamassaan CHL-ottelussa hän jäi ilman tehopisteitä. Suuronen teki liigauransa avausmaalin 30. syyskuuta 2015 Saimaan Palloa vastaan. Marraskuussa 2015 hän teki Lukon kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Suuronen pelasi ison osan kaudestaan myös lainalla KeuPassa. Lukko oli nimennyt hänet ns. nuorten pelaajien listalle, joten Suuronen liittyi joukkueen SM-liigakauden päätyttyä vahvistamaan KeuPaa Mestiksen pudotuspeleihin. Kaikkiaan hän pelasi joukkueessa 13 runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua. Kauden 2016–2017 Suuronen pelasi kokonaan Lukossa tehden 59 runkosarjaottelussa tehot 5+7=12.
Kaudeksi 2018–2019 Suuronen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KooKoohon. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+7=14. Maaliskuussa 2019 Suuronen teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2020–2021 hänet nimettiin KooKoon varakapteeniksi. Huhtikuussa 2021 Suuronen teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Suuronen oli loukkaantumisen vuoksi sivussa peleistä koko alkukauden 2021–2022, kunnes hän pelasi kauden ensimmäisen ottelunsa helmikuussa 2022. Suuronen nimettiin kaudeksi 2022–2023 yhden vuoden jälkeen takaisin KooKoon varakapteeniksi. Hänen kautensa päättyi kuitenkin loukkaantumiseen joulukuussa 2022. Huhtikuussa 2023 Suuronen teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Muuta
Suurosen isoveli Niko pelasi omalla urallaan hyökkääjänä alemmissa sarjoissa ja pikkuveli Kimi pelaa hyökkääjänä Haminan Kiekkoympyröiden III-divisioonajoukkueessa.
Alhassane Bangoura
Alhassane "Lass" Bangoura (s. 30. maaliskuuta 1992 Conakry, Guinea) on guinealainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan La Ligassa pelaavaa Rayo Vallecanoa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.
Seurajoukkueura
Lass aloitti jalkapalloilun paikallisseura Etoile de Guinéestä, josta hän siirtyi vuonna 2010 espanjalaisseura Rayo Vallecanon junioriakatemiaan. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 27. maaliskuuta 2011 ottelussa Real Betisiä vastaan. Hän pelasi loppukauden aikana edustusjoukkueessa yhteensä neljä ottelua.
Crystal Extasy
Vuonna 2007 Crystal Exasy palasi keikkalavoille tehden harvakseltaan esiintymisiä. Yhtye julkaisi vuonna 2013 Walls Are Crashing In / So Innocent CD-singlen ja digisinglen, joita seurasivat vuonna 2015 videot Baby It's You ja Outsider. Crystal Extasyssa soittaa Death Like Silencen, Michael Monroen Bandin ja Hanoi Rocks Revisitedin riveissä soittaneita jäseniä. Yhtyeellä on jonkinasteinen kulttimaine glamrock harrastajien keskuudessa.
Alhassane Bangoura
Seurajoukkueura
25. elokuuta 2011 Lass teki madridilaisseuran kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen. Vahvan alkukautensa jälkeen maan pääsarjassa, hän on herättänyt kiinnostuksen muun muassa suurseura Real Madridissa.
Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 28. elokuuta 2011 Athletic Bilbaota vastaan. Ensimmäisen maalinsa Lass teki 23. lokakuuta 2011 ottelussa Real Betisiä vastaan. 19. helmikuuta 2012 hän teki kaksi maalia Levanten verkkoon.
Nègrepelisse
Nègrepelisse on kunta Etelä-Ranskassa Tarn-et-Garonnen departementissa Oksitanian alueella.
Nähtävyyksiä
Kaupungin linna Château de Nègrepelisse on peräisin 1200-luvulta. Linna joutui hävityksen kohteeksi Ranskan vallankumouksessa ja jäi sen jälkeen hylätyksi. Viime vuosikymmeninä linnaa on kunnostettu, ja vuonna 2014 se avattiin yleisölle. thumb|left|Château de Nègrepelisse
Zangbeto
thumb|Zangbeto esiintyy Beninin voodoo-juhlilla tammikuussa 2018. Zangbetot ovat perinteisen voodoo-uskonnon yön vartijoita Beninin ja Togon alueiden joruba-uskonnoissa. Heidät tunnetaan nimellä "yövartijat". He ovat Egungunien tapaan erittäin arvostettuja ja toimivat epävirallisina poliisipartioina kaduilla, tarkkailevat ihmisiä ja jäljittävät rikollisia sekä tuovat nämä yhteisön rangaistaviksi.
Rutenium
Rutenium (joskus myös ruteeni ) on harvinainen siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine. Sen kemiallinen merkki on Ru ja järjestysluku 44. Se on jalometalli ja kuuluu platinametallien ryhmään. Rutenium on normaaleissa olosuhteissa hyvin stabiili, eikä reagoi happojen kanssa. Rutenium kuitenkin hapettuu helposti. Sen löysi venäläinen Karl Klaus, ja se sai nimensä muinaisen Venäjän alueen latinankielisestä nimestä Ruthenia.
Fysikaaliset ominaisuudet
Rutenium on kiiltävä, hopeanharmaa metalli. Puhdas rutenium ei ole kovin hyvin työstettävää verrattuna esimerkiksi rautaan. Ruteniumin kiderakenne on heksagonaalinen (hcp). Ruteniumin sulamispiste on 2 334 °C ja kiehumispiste noin 4 150 °C. Sen sähkönjohtavuus on huonompi kuin kahdella muulla jakson metallilla.
Isotoopit
Ruteniumilla on useita pysyviä isotooppeja. Moolimassan määrityksen tarkkuutta on rajannut se, että tarkkoja mittauksia isotooppien suhteellisista osuuksista luonnossa ei ole pystytty tekemään.
Kemialliset ominaisuudet ja yhdisteet
thumb|left|250px|Ruteniumia Rutenium on hyvin kestävä metalli, eikä se reagoi ilman kanssa. Se ei reagoi ei-hapettavien happojen kanssa, eikä esimerkiksi kuningasveden kanssa. Ruteniumia voidaan kuitenkin liuottaa suliin emäksiin ilman läsnä ollessa. Rutenium reagoi epämetallien kanssa vasta korkeissa lämpötiloissa – poikkeuksena hapettavat aineet, kuten Cl2 ja F2. Ruteniumilla on useita hapetusasteita. Sen korkein hapetusaste on +VIII ja alhaisin -II. Yleisimmät hapetusasteet ovat +III ja +IV. Rutenium muodostaa kompleksiyhdisteitä koordinaatioluvuilla 4–10.
Ruteniumin yleisimmät oksidit ovat rutenium(VIII)oksidi eli ruteniumtetraoksidi (RuO4) ja rutenium(IV)oksidi eli ruteniumdioksidi (RuO2). RuO2 on kiinteää ja väriltään joko sinistä tai mustaa, ja se syntyy tuhannen asteen lämpötilassa. RuO4 on taas hyvin haihtuvaa ja keltaista. RuO4 ei ole stabiili ja kuumennettaessa se räjähdysmäisesti pelkistyy ruteniumdioksidiksi. RuO4:a voidaan valmistaa hapettamalla joko KIO4:n, KMnO4:n tai Cl2:n avulla. Rutenium muodostaa sulfidin, telluridin ja selenidin vain hapetusasteella +IV. Halideja rutenium muodostaa hapetusasteilla +II–+VI, korkeimmilla hapetusasteilla vain fluorin kanssa. Ruteniumilta tunnetaan muutamia organometalliyhdisteitä. Ruteniumin klooriyhdisteitä ovat esimerkiksi rutenium(III)kloridi eli ruteniumtrikloridi (RuCl3) ja rutenium(IV)kloridi eli ruteniumtetrakloridi (RuCl4).
Ruteniumille on tehty korkeimmilla hapetusasteilla vain muutamia komplekseja, joista monet ovat epästabiileja. Suurin osa ruteniumin tunnetuista komplekseista on hapetusluvulla +IV tai +III. Hapetusasteella +IV se muodostaa [RuX6]2- komplekseja (X = F, Cl tai Br), jotka ovat oktaedrisiä, mutta helposti pelkistyvät Ru(+III)-komplekseiksi. Ru(+IV)-komplekseilla on kaksi paritonta elektronia, joten niillä on magneettisia ominaisuuksia. Myös Ru3--kompleksit ovat oktaedrisiä. Tällä hapetusasteella rutenium muodostaa useita halidi- ja syanokomplekseja. Pienemmillä hapetusasteilla rutenium muodostaa joitakin komplekseja, mutta nämä ovat helposti hapetettavissa korkeamman hapetusasteen komplekseiksi. On kuitenkin huomioitavaa, että tällä hapetusasteella rutenium voi muodostaa pysyviä komplekseja, jotka pystyvät absorboimaan näkyvää valoa.
Ruteniumilla ei ole biologista merkitystä, mutta saattaa olla karsinogeeninen, tahraa ihoa ja kertyy luihin. RuO4 on hyvin myrkyllistä.
Historia
Puolalainen kemisti Jędrzej Śniadecki väitti löytäneensä 44. alkuaineen vuonna 1808 eteläamerikkalaisesta platinamalmista. Hän nimesi löytämänsä alkuaineen vestiumiksi asteroidi Vestan mukaan. Hän julkaisi tulokset, mutta muut kemistit eivät pystyneet toistamaan Śniadeckin tuloksia, jolloin hän ilmoitti vetävänsä pois alkuaineen löytämisensä. Hän ei tutkinut vestiumia enempää.
1820-luvulla Uralilta löytyi platinamalmiesiintymä, josta sitä tutkiva Jöns Jacob Berzelius löysi vain platinaa. Tarton yliopiston professori Gottfried Wilhelm Osann väitti löytäneensä esiintymästä kolme uutta alkuainetta, jotka hän nimesi poluraniumiksi, ruteniumiksi ja poliniumiksi. Kazanin yliopiston kemian ja farmasian professori Karl Klaus löysi sakasta, joka jää kun platinamineraalia liuottaa kuningasveteen, rodiumia, palladiumia, osmiumia ja iridiumia. Klaus löysi ruteniumin vasta rahapajan jäännöksistä. Näin hän oli osoittanut Osannin löytämät poluraniumin ja poliniumin virheellisiksi. Klaus osoitti, että Osannin löytämä rutenium sisälsi vain pienen määrän puhdasta ruteniumia. Hän julkaisi tutkimustuloksensa 1844. Klaus antoi valmistamalleen puhtaalle metallille nimen ruthenium. Alkuaineen nimi juontaa latinan kielen sanasta Ruthenia, joka tarkoittaa Venäjää. Ruthenium oli viimeinen platinaryhmän metalli, joka löydettiin.
Esiintyminen ja valmistus
Rutenium esiintyy tyypillisesti muiden platinametallien kanssa samassa malmissa. Merkittävimmät esiintymisalueet ovat Etelä-Afrikka, Ontarion provinssi Kanadassa ja Uraljoki Venäjällä. Ontariosta löydetty rutenium on pentlandiitissa ja Etelä-Afrikassa löydetty pyroxeniitissa. Ruteniumin pitoisuus maankuoressa on arvioiden mukaan 0,0001 ppm.
Rutenium eristetään kuparin ja nikkelin rikastuksessa syntyvästä sivutuotteesta tai sulfidimalmien sulatuksen sivutuotteista. Tavallisesti rutenium eristetään tislaamalla se liuotuksen jälkeen. Liuotus tehdään tyypillisesti suolahappoon, johon on lisätty klooria. Tällöin syntyy RuO4, joka tislataan. Tisle johdetaan joko natriumhydroksidin alkoholiliuokseen tai suolahapon vesiliuokseen, jolloin syntyy ammoniumruteniumkloridia (NH4)3RuCl6. Tästä rutenium voidaan pelkistää vetykaasulla. Rutenium voidaan myös eristää ydinjätteestä, jolloin saadaan myös ruteniumin radioaktiivisia isotooppeja.
Käyttö
Suurin osa tuotetusta ruteniumista käytetään lejeeringeissä. Ruteniumin lisäys tekee lejeeringeistä kovia ja korroosionkestäviä: jo 0,1 % lisäys titaaniin tekee siitä yli sata kertaa korroosionkestävämpää. Ruteniumia yleensä lisätään joko palladiumiin, platinaan tai titaaniin. Ruteniumin lejeerinkejä käytetään hyvin korkeita tai matalia lämpötiloja mittaavissa instrumenteissa, elektroniikassa ja lääketieteellisissä instrumenteissa.
Ruteniumia voidaan käyttää myös katalyyttinä. Merkittävä kohde on aurinkokennot, sillä osa ruteniumin komplekseista absorboi hyvin näkyvää valoa. Toinen merkittävä kohde on rikkivedyn hajottaminen kadmiumsulfidin ja ruteniumdioksidin seoksen katalysoidessa reaktiota. Ruteniumin organometalliyhdisteitä käytetään alkeenien metateesin katalyyttinä. Ruteenia voidaan käyttää vedytys- ja muissa pelkistysreaktioissa joko yksinään tai platinan kanssa. Sen oksidit sen sijaan toimivat alkoholien ja alkeenien hapetuskatalyytteinä.
Yksi ruteniumin merkittävistä käyttökohteista on elektroniikka, ja sitä käytetään vastuksissa. Erään rutenium-molybdeeni-seoksen on havaittu olevan suprajohtava 10,6 Kelvinin lämpötilassa. Lisäksi ruteniumia voidaan käyttää koruissa.
Rutenium-106 on käytetty lääketieteellisissä sovelluksissa. 106Ru hajotessaan vapauttaa beetasäteilyä, jota voidaan käyttää syöpähoidoissa. 106Ru on käytetty erityisesti silmäsyöpien hoidossa. Ruteniumin organometallikomplekseja on tutkittu syöpälääkkeenä.
Peter Shor
Peter W. Shor (s. 14. elokuuta 1959 New York City, New York) on yhdysvaltalainen matemaatikko ja tietojenkäsittelytieteilijä.
Shor on tutkinut erityisesti kvanttitietokoneiden teoriaa. Hänen tunnetuin tuotoksensa on Shorin algoritmi.
Shor suoritti matematiikassa kandidaatin tutkinnon Caltechissa ja tohtorin tutkinnon MIT:ssä. Hän työskenteli pitkään Bell Labsin palveluksessa. Nykyisin Shor toimii MIT:n sovelletun matematiikan professorina. Hänelle on myönnetty muun muassa MacArthur Fellowship, Rolf Nevanlinna -palkinto ja Gödel Prize.
Ratkaisun hetket
Ratkaisun hetket on yhdysvaltalainen, vuonna 1996 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Stuart Baird ja käsikirjoittanut Jim Thomas yhdessä John Thomasin kanssa. Pääosassa esiintyvät Kurt Russell ja Halle Berry.
Juoni
Terroristit kaappaavat 747-lentokoneen, jossa on 400 matkustajaa. Kansainvälisen terrorismin asiantuntija David Grant (Kurt Russell) uskoo, että kaapparit aikovat räjäyttää hermokaasupommin Washingtonin yläpuolella. Uhreja tulisi miljoonittain. Kommandot lähetetään kaappaamaan kone takaisin terroristeilta.
Alex Zanardi
Alkuvuodet ja Formula 1
Zanardi aloitti karting-autoilun 13-vuotiaana. Vuoden 1987 135–kuutioisten kartingluokassa hän ajoi kaikissa viidessä kilpailussa voittoon ja vuotta myöhemmin hän aloitti Italian Formula 3 -sarjassa, minkä hän voitti 1990. Vuonna 1991 hän aloitti Formula 3000 -sarjassa ja hävisi mestaruuden viidellä pistellä Christian Fittipaldille. Hän voitti kauden aikana kolme kilpailua ja ajoi lisäksi kolme Formula 1 -sarjan osakilpailua Jordan-tallissa. 1993 Zanardi toimi Benettonin testikuljettajana ja ajoi kolme F1-kilpailua Minardi-tallissa. Kaudeksi 1993 Zanardi pääsi Lotus-talliin ja hän saavutti uransa ensimmäisen MM-pisteen Brasilian osakilpailussa. Auto oli kuitenkin melko kilpailukyvytön eikä Zanardi yltänyt huippusaavutuksiin. Hän loukkaantui Belgian GP:n harjoituksissa ja joutui olemaan sivussa loppukauden. Kaudeksi 1994 Zanardi palasi Lotukselle kesken kauden loukkaantuneen Pedro Lamyn tilalle. Lotus oli viimeistä vuottaan sarjassa ja oli vielä kilpailukyvyttömämpi kuin edelliskaudella. Zanardi ei saavuttanut yhtään MM-pistettä.
CART ja hetkellinen paluu F1-sarjaan
F1:sten jälkeen Zanardi ajoi vakioautoja Britanniassa ja pääsi kaudeksi 1996 Yhdysvaltain CART-sarjaan Ganassille. Heti tulokaskaudellaan Zanardi esitti hyviä otteita, voitti kolme osakilpailua, saavutti kuusi paalupaikkaa ja sijoittui loppupisteissä kolmanneksi. Hänet myös valittiin vuoden tulokkaaksi. Kausina 1997 ja 1998 Zanardi voitti sarjan mestaruuden ylivoimaiseen tapaan. Kaudeksi 1999 Zanardi palasi takaisin F1-sarjaan, tällä kertaa Williams-talliin, mutta hän oli suuri pettymys eikä saavuttanut kauden aikana yhtään pistettä ja hän sai potkut kauden päätyttyä.
Onnettomuus
Vuonna 2000 Zanardi ajoi testejä Mo Nunnin CART-tallille ja teki tallin kuljettajana paluun sarjaan seuraavana vuonna. Lausitzringillä käydyssä kilpailussa hänen autonsa pyörähti poikittain radalle ja Alex Tagliani törmäsi Zanardin auton keulaosaan lähes 300 kilometrin tuntinopeudella. Onnettomuus oli äärimmäisen vakava ja sen seurauksena hän menetti molemmat jalkansa, toisen polven yläpuolelta.
Paraurheilijana
Zanardi on kilpaillut myös käsipyöräilyssä. Hän on muun muassa voittanut sarjansa New Yorkin maratonilla. Lontoon paralympialaisissa 2012 hän voitti käsipyöräilyn H4-luokassa kultaa sekä aika-ajossa että maantieajossa. ja saavutti viestissä hopeaa Italian joukkueessa. Rion paralympialaisissa 2016 hän voitti H5-luokassa kultaa aika-ajossa ja viestissä sekä sai hopeaa maantieajossa Vuoden 2018 Italian Ironman -kestävyyskisojen triathlonissa Zanardi teki paraurheilijoiden uuden maailmanennätyksen ajalla kahdeksan tuntia, kaksikymmentäkuusi minuuttia ja kuusi sekuntia. 19. kesäkuuta 2020 Zanardi ajautui käsipyöräkilpailussa rekan alle, minkä jälkeen hänet vietiin sairaalaan missä hänet vaivutettiin koomaan. Hän sai vakavia päävammoja. Zanardi vaivutettiin koomaan ja hänelle tehtiin lukuisia operaatioita, joilla pyrittiin pelastamaan muun muassa hänen näkönsä. Osa hänen kallostaan sekä kasvoistaan täytyi rakentaa kirurgisesti kokonaan uudelleen. Hän kotiutui sairaalasta vasta joulukuussa 2021.
Muuta
Zanardin omaelämäkertakirja ilmestyi vuonna 2004 ja hän julkisti sen samassa berliiniläisessä sairaalassa, johon hänet oli viety kolarin jälkeen.
Satu Kankare
Satu Kankare on Lapuan kaupunginjohtaja 1. helmikuuta 2018 alkaen. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri.
Koripallo kesäolympialaisissa 2020 – naisten 3x3 turnaus
Naisten 3x3 koripalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käydään Aomi Urban Sports Parkissa, Tokiossa 24. – 28. heinäkuuta. 3x3 on mukana ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa. Turnaukseen osallistuu 8 joukkuetta. Yhdessä joukkueessa on neljä urheilijaa.
Sijoitukset
pienoiskuva|Yhdysvaltain ensimmäinen nainen [[Jill Biden onnittelemassa turnauksen mestarijoukkuetta alkusarjan ottelun jälkeen.]]
NCAA
thumb|150px|NCAA:n logo NCAA eli National Collegiate Athletic Association on Yhdysvaltain yliopistourheilun kattojärjestö. Sen päämaja on Indianapolisissa, Indianan osavaltiossa.
Toiminta
thumb|National Collegiate Athletic Associationin päämaja Indianapolisissa. NCAA laatii miesten ja naisten yliopistojenvälisen urheilun kilpailusäännöt ja osanottokriteerit sekä valvoo niiden noudattamista. Se valvoo niin paikallisia kuin kansallisiakin yliopistokilpailuja.
NCAA kokoaa myös tilastoja useista lajeista sekä julkaisee sääntökirjoja ja opaskirjoja. NCAA:n säännöissä on muun muassa tiukkoja määräyksiä urheilutoiminnan ammattimaisuuden rajoittamiseksi.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 2004
Vuoden 2004 kesäolympialaisten jalkapalloturnaus alkoi 11. elokuuta (kaksi päivää ennen avajaisia) ja loppui 28. elokuuta. Miesten turnauksen voitti Argentiina häviämättä yhtäkään ottelua tai päästämättä yhtäkään maalia koko turnauksen aikana. Naisten turnauksen voitti Yhdysvallat.
NCAA
Toiminta
NCAA:lla on vuonna 2019 jäsenenään 1 117 collegea ja yliopistoa, 100 urheilusarjaa ja 40 urheilujärjestöä. NCAA järjestää vuosittain 90 mestaruuskilpailua 24 urheilulajissa. Kilpailuihin osallistuu vuosittain yli 50 000 urheilijaa lähes 20 000 joukkueesta.
Historiaa
Ensimmäinen Yhdysvaltojen ulkopuolinen yliopisto NCAA:ssa oli kanadalainen Simon Fraser University, joka otettiin mukaan kaudelle 2011–2012.
Kudoshormoni
Kudoshormonit eli paikalliset hormonit vaikuttavat kudosnesteen välityksellä kohdesoluunsa. Jos kudoshormoni vaikuttaa erittävän solun naapurisoluihin, puhutaan parakriinisesta erityksestä. Jos taas kudoshormonin kohdesolu on itse hormonia erittävä solu, puhutaan autokriinisesta erityksestä. Kudoshormonit eivät kulje verenkierron mukana kohde-elimiinsä kuten hormonit. Kudoshormoneja tuottavat lähes kaikki elimistön solulajit, mutta yleisimpiä ne ovat mahalaukussa ja suolistossa. Kudoshormoneita ovat kasvutekijät, prostaglandiinit, tromboksaanit, leukotrieenit, serotoniini ja histamiini.
Earl Holliman
thumb|Earl Holliman Earl Holliman (s. 11. syyskuuta 1928) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti parhaan miessivuosan esittäjän Golden Globen roolistaan elokuvassa Sateentekijä (1956). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Pat Boone
thumb|right|Pat Boone Charles Eugene Patrick "Pat" Boone (s. 1. kesäkuuta 1934) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän tuli 1950-luvun lopun rock and roll -vallankumouksen aikana tunnetuksi kristinuskoon ja amerikkalaisiin perhearvoihin tukeutuvana ”puhtoisena” laulajana, joka teinien vanhempienkin oli helppo hyväksyä.
Boonella on ollut rooleja muiden muassa elokuvissa Rakkautta huhtikuussa (1957), Kevättä ilmassa (1962), Punainen kitara (1962) ja Risti ja linkkuveitsi (1970).
Boone on vieraillut Suomessa konsertoimassa ainakin kerran 1970-luvun lopulla Helsingin Messukeskuksessa, jossa hänen vaimonsakin oli mukana esiintymässä. Hän on myös julkaissut lukemattoman määrän äänilevyjä. Hänellä on neljä tytärtä, jotka ovat myös tehneet ainakin yhden äänitteen yhdessä.Yksi Pat Boonen lapsista on muusikko Debby Boone.
Boonella on tähti Hollywood Walk of Famella.
Sademetsäkäpinkäinen
Sademetsäkäpinkäinen (Campephaga petiti) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Sademetsäkäpinkäistä tavataan Angolassa, Kamerunissa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa, Keniassa, Nigeriassa ja Ugandassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Fuzz
Fuzz on MUCCun kahdeksastoista single.
Heikki Brotherus
Karl Henrik "Heikki" Brotherus (1. huhtikuuta 1909 Helsinki – 30. lokakuuta 1985 Helsinki ) oli suomalainen toimittaja, diplomaatti, lähetystöneuvos ja kirjailija.
Heikki Brotheruksen vanhemmat olivat professori Karl Robert Brotherus ja Vera Augusta Carlson. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1927 ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1932. Brotherus oli ulkoministeriön palveluksessa vuosina 1935–1960. Hän oli freelancerina vuosina 1960–1961 ja Apu-lehden erikoistoimittajana vuosina 1961–1963. Brotherus toimi vuodesta 1963 alkaen Suomen Kuvalehden toimituspäällikkönä.
Kesken jääneen diplomaattiuransa pohjalta hän käytti saamaansa kansainvälistä kokemusta hyväksi myös kirjallisessa muodossa. Hänet tunnettiin maltillisena kirjoittajana, joka kuvasi aikansa ilmiöitä ja suomalaisen sivistyneistön kehitystä. Hän myös suomensi kauno- ja tietokirjallisuutta.
Brotherus oli Helsingin suomalaisen klubin johtokunnassa 1973–1978 ja sen kunniajäsen vuodesta 1982.
Heikki Brotherus oli naimisissa vuodesta 1935 Katri Liisa Ignatiuksen kanssa. Heidän poikiaan ovat suurlähettiläs Tapani Brotherus ja suomentaja Matti Brotherus.
Ensio Music
Ensio Music on vuonna 1980 perustettu turkulainen levy-yhtiö, joka on julkaissut musiikkia niin nimellä Ensio Music kuin Selecta. Yritys määrittelee itsensä perinteikkääksi kevyen musiikin kustantajaksi. Yhtiön julkaisutoiminta kuitenkin käynnistyi vuonna 1980 punk-kokoelmalla Vaahtopäät, jolla esiintyi uuden aallon piiriin enemmän tai vähemmän kiinteästi liittyviä yhtyeitä, kuten TV:n orjat, Korroosio, SIG ja Popeda. Kokoelma sai seuraavana vuonna myös jatko-osan Vaahtopäät II. Esimerkiksi Soundin mainoksissaan yhtiö mainosti itseään rock-levymerkkinä. 1980-luvun edetessä julkaisulinja painottui kuitenkin entistä vahvemmin iskelmän puolelle.
Kulta-aika
Yhtiön ensimmäinen kaupallinen menestys oli Tuula Amberlan albumi Lulu, jota myytiin platinalevyrajan ylittäen runsaat 52 000 kappaletta. Suurimmat menestykset syntyivät kuitenkin 1980- ja 1990-lukujen vaihteen tietämillä. Esimerkiksi Selectalle levyttänyt Rainer Friman sai kahdeksasta Ensio Musicin kustantamasta albumista ja kokoelmasta kultalevyn sekä viisi platinalevyä . Anna Hanskille kultalevyjä kertyi vuosina 1989–1993 viisi, joista kolme myi myös platinaa ja yksi tuplaplatinaa.
Ensio Musicin muista artisteista platinalevyrajan on ylittänyt lisäksi Vilperin Perikunta albumillaan Vilperin Perikunta (1992) ja Merja Raski nimeään kantaneella albumillaan (1993). Lisäksi ainakin kokoelmat Hittitusina ja Hittitusina 2+3 ovat ylittäneet kultalevyrajan.
1990-luvun omistajanvaihdos
1990-luvun alussa tapahtuneen omistajan Rauno Lepistön kuoleman ja siitä seuranneiden omistajamuutosten myötä Ensio Musicin julkaisuvauhti hiipui ja suuri osa sen valovoimaisista artisteista vaihtoi levy-yhtiötä. Yhtiö harjoittaa kuitenkin edelleen julkaisutoimintaa, vaikkei olekaan julkaisuissaan yltänyt samanlaiseen menestykseen kuin 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. 2000-luvulla yhtiön mainetta on varjostanut muun muassa oikeudenkäynti Tuomo Hämäläisen kanssa, josta Ensio Music määrättiin myös vahingonkorvauksiin.
Nykytila
2000-luvulla Ensio Music on julkaissut muun muassa uusintapainoksia menneiden vuosien levyistään. Esimerkiksi Janos Valmusen "Bussipysäkillä" julkaistiin uudelleen vuoden 2008 lopulla ja Arto Nuotiolta ilmestyi kokoelmalevy vuonna 2010.
Uutta musiikkia 2000-luvulla ovat levyttäneet muun muassa Tanssiorkesteri Sunset, Bohemio Latino, Pepe Le Moko, AP Karvonen ja Antti Kuosmanen.
Olavi Martikainen (taidemaalari)
Olavi Martikainen (7. lokakuuta 1920 Kiihtelysvaara – 26. maaliskuuta 1979 Espoo) oli suomalainen taidemaalari.
Martikaisen vanhemmat olivat maatyömies Erkki Martikainen ja Stiina Turunen. Martikaisen perhe muutti 1925 Lieksan maalaiskuntaan, ja käytyään kansakoulun hän oli työssä paimenena ja renkinä. Vuonna 1939 Martikainen pääsi aloittamaan opiskelun Oriveden opistossa, mutta hän joutui keskeyttämään opintonsa sodan alettua. Jatkosodan vuosina Martikainen palveli Rukajärven suunnalla ja aloitti siellä ensimmäiset maalausyrityksensä.
Martikainen kuului Brondan vintin taiteilijaryhmään 1952–1962, ja hän asuikin Brondan vintillä vuoteen 1960 saakka. Vuonna 1960 Martikainen siirtyi vuodeksi Lohjan Lemijärvelle, jossa hän työskenteli koirienhoitajana tuomari Rautsin metsästysmajalla. Hän palasi Brondalle vielä joksikin aikaa vuonna 1962, kunnes Bronda lopetti toimintansa saman vuoden heinäkuussa. Tämän jälkeen Martikainen palasi Lohjalle koirienhoitajaksi ja jatkoi maalaamista siellä. Vuosina 1964–1967 hän asui Asikkalan Kalkkisissa Urpo Salmisen maatilalla ja työskenteli siellä maa- ja ruoppaustöissä. Martikainen muutti 1967 Espooseen ja asui ensin kaksi vuotta "Söba" Sjöblomin piharakennuksessa lähellä Mankkaan kaatopaikkaa. Viimeiset elinvuotensa 1969–1979 hän kuului Mankkaan kaatopaikan alkoholistiyhteisöön, mutta vielä täälläkin Martikainen jatkoi maalaamista. Martikainen kuoli Mankkaansuolla kevättalvella 1979.
Vuonna 1994 valmistui Pirkko Vallinojan ohjaama tv-elokuva Olavi Martikainen – elokuva ehdottomuudesta jossa Martikaista esitti Paavo Pentikäinen.
Pohjois-Makedonian vaakuna
thumb|right|220px|Nykyinen, vuodesta 2009 käytössä ollut vaakuna. right|180px|thumb|Eräs ehdotus Pohjois-Makedonian uudeksi vaakunaksi. Pohjois-Makedonian vaakuna on Pohjois-Makedonian tunnus lipun ohella. Se koostuu seppeleestä, jossa on vehnäntähkä, tupakanlehtiä ja oopiumunikon siemeniä, jotka on sidottu makedonien kansallispuvun tapaan koristellulla nauhalla. Keskellä on vuoristo kuvaten Pirinvuoria, sittemmin Šarvuoria, vesistö kuvaten Vardarjokea, sittemmin myös Ohridjärveä, sekä auringonnousu. Sosialistisen Jugoslavian ajalta peräisin oleva vaakuna on edelleen Makedonian vaakunana, vaikka maa itsenäistyi vuonna 1991. Vaakunan huipulla ollut perinteinen kommunismin symboli, viisisakarainen punainen tähti, poistettiin kuitenkin vuonna 2009.
Vuonna 1992 ehdotettiin vanhan vaakunan korvaamista modernisoidulla versiolla vanhimmasta nykyisen Makedonian alueeseen liittyvästä tunnuksesta, 1300-luvun Fojnican vaakunasta, jossa on kultainen leijona punaisella kilvellä. Suosituimman ehdotuksen teki Makedonian nykyisen lipun suunnitellut arkkitehti ja graafinen suunnittelija Miroslav Grčev. Ehdotus kuitenkin hylättiin, sillä monet makedonienemmistöiset puolueet, kuten keskustaoikeistolainen VMRO-DPMNE, käyttävät jo samankaltaista symbolia lipuissaan. Myös Makedonian albaanit hylkäsivät ehdotuksen, koska heistä se edusti vain makedoneja eikä kaikkia makedonialaisia. Lisäksi lähes samanlainen tunnus on Bulgarian vaakunassa.
Etelä-Afrikan provinssit
[[Kuva:South Africa Districts April 2006.png|thumb|200px|left
Etelä-Afrikan provinssit ovat maan hallintojärjestelmän osa. Etelä-Afrikka on jaettu yhdeksään provinssiin, joista jokaisella on oma aluehallinto, jossa lakiasäätävää valtaa käyttää parlamentti ja toimeenpanovalta on toimeenpanevalla neuvostolla ja provinssin päämiehellä. Provinssien parlamenttien koko vaihtelee 30:stä 50:een henkeen ja jäsenet valitaan viisivuotiskausiksi. Provinssin päämiehen toimikaudet on rajattu kahteen. Päämies nimittää toimeenpanevan neuvoston jäsenet, jotka toimivat provinssin hallituksena.
Provinssit ovat edustettuna myös maan parlamentin toisessa kamarissa, jota kutsutaan Provinssien neuvostoksi. Se koostuu 54 pysyvästä jäsenestä ja 34 erityisdelegaatista. Jokainen maan provinssi lähettää neuvostoon kymmenen edustajaa, joista kuusi on pysyviä jäseniä ja neljä erityisdelegaatteja, joita johtaa provinssin päämies tai päämiehen nimittämä provinssin lakiasäätävän neuvoston jäsen. Neuvoston työskentelyyn saavat osallistua myös paikallishallinnon edustajat. He eivät kuitenkaan saa äänestää.
Ennen vuotta 1994 Etelä-Afrikassa oli Etelä-Afrikan unionin mukaiset neljä provinssia: entisten buuritasavaltojen alueista muodostetut Transvaalin provinssi ja Oranjen vapaavaltion provinssi sekä vanhoista brittien siirtokunnista muodostetut Natalin provinssi ja Kapmaan provinssi. Suurapartheid-politiikan perusteella maahan perustettiin lisäksi kymmenen mustien "kotimaata" eli bantustania.
Apartheidin jälkeen bantustanit liitettiin takaisin Etelä-Afrikkaan ja maa jaettiin yhdeksään uuteen provinssiin: Itä-Kap, Vapaavaltio, Gauteng, KwaZulu-Natal, Limpopo, Mpumalanga, Pohjois-Kap, Luoteismaakunta ja Länsi-Kap. Provinssit ovat kooltaan hyvin erilaisia. Pienin, mutta runsasväkinen Gauteng on pinta-alaltaan vain noin 17 000 km² ja suurin, kuiva sekä harvaan asuttu Pohjois-Kap on noin 362 000 km². Pinta-alaltaan kolmanneksi pienin provinssi KwaZulu-Natal on väestöltään suurin ja Gautengissa asuu toiseksi eniten väkeä. Provinssit eroavat myös kielellisesti. Itä-Kapin väestöstä 80 % puhuu xhosaa ja KwaZulussa sama osuus puhuu zulua. Afrikaans on puhutuin kieli Kapkaupungissa ja sen ympäristössä.
Langgam jawa
Langgam jawa on indonesialaisen musiikin tyylilaji, joka on syntynyt kroncong-musiikista Jaavan saarella, tarkemmin Surakartan kaupungissa ja sen ympäristössä.
Jukka Toivola (juoksija)
Jukka Olavi Toivola (7. syyskuuta 1949 Liperi – 27. toukokuuta 2011 Pori) oli suomalainen maratonjuoksija ja kemianopettaja. Toivola edusti urallaan Liperin Taimea, Joensuun Katajaa, Turun Urheiluliittoa, LSD Oulua ja Porin Tarmoa. Koulutukseltaan Toivola oli kemisti ja hän opetti kemiaa Porin ammattiopistossa. Jukka Toivolan poika Pekka Toivola on kansallisen tason kestävyysjuoksija.
Urheilu-ura
Toivola juoksi ensimmäisen maratoninsa vuonna 1973 aikaan 2.17.26. Toivola osallistui Montrealin olympialaisten maratonille ja sijoittui 27:nneksi. Loukkaantumiset estivät hänen osallistumisen vuoden 1978 Prahan Euroopan mestaruuskilpailuihin ja vuoden 1980 Moskovan olympialaisiin. Vuonna 1979 Toivola voitti ensimmäistä kertaa järjestetyn Tukholman maratonin ja sijoittui toiseksi New Yorkin maratonilla vuonna 1981. Toivola osallistui myös vuoden 1982 Ateenan Euroopan-mestaruuskilpailuihin ja sijoittui viidenneksi.
Toivola piti pitkään hallussaan maratonjuoksun Suomen ennätystä. Suomen Urheiluliiton vahvistama tulos oli 2.11.35, jonka hän juoksi vuonna 1983 New Yorkin maratonilla missä hän sijoittui kymmenenneksi. Janne Holmén alitti Toivolan ajan Rotterdamin maratonilla 2008 juostuaan 2.10.46.
Urallaan Toivola juoksi 61 maratonia. Näistä nopein aika 2.10.52 syntyi vuonna 1981 New Yorkin maratonilla. Tuloksellaan Toivola sijoittui toiseksi, mutta ennätykseksi aikaa ei hyväksytty, koska maratonreitti oli 150 metriä liian lyhyt.
Sairaus ja kuolema
Vuonna 2007 Toivolalla todettiin liikehermoja rappeuttava ALS-tauti. Toivola kuoli toukokuussa 2011.
Ižman piiri
thumb|200px|Ižman piiri Komin tasavallan kartalla. Ižman piiri on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 18 400 neliökilometriä. Asukkaita on 19 700 henkeä (vuonna 2009).
Ižman piiri sijaitsee Komin tasavallan pohjoisosassa. Koillisessa se rajoittuu Usinskiin, idässä Petšoran piiriin, etelässä Sosnogorskin piiriin ja Uhtaan sekä lännessä Ust-Tsilman piiriin. Piirin kautta virtaa Petšora ja sen sivujoki Ižma.
Piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa: Brykalansk, Ižma, Keltšijur, Kipijevo, Krasnobor, Mohtša, Njašabož, Sisjabsk, Štšeljajur ja Tom. Hallinnollinen keskus on Ižman kylä, josta on 544 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Syktyvkariin.
Seudun kantaväestöä ovat Ižman komit. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 90,4 % piirin asukkaista on komeja, 7,9 % venäläisiä, 0,8 % ukrainalaisia ja 0,2 % valkovenäläisiä.
Tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut perunan viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Vuonna 2004 aloitettiin öljyn poraus.
Monikansallinen öljy-yhtiö aloitti koeporaukset suojelualueella Ižman piirissä 1990-luvun lopulla. Paikallisen väestön keskuudessa noussut kansanliike ja kansalaisjärjestöt onnistuivat lopettamaan yhtiön toiminnan alueella. Kansalaisliike haastoi yhtiön oikeuteen ja voitti jutun. Lisäksi paikallisen väestön onnistui tehdä öljy-yhtiö Lukoilin kanssa sopimus, jossa yhtiö lupaa osan voitoistaan alueellisen kehityksen tueksi.
Paikallisen väestön keskuudessa kannatusta saaneen kansalaisliikkeen jäseniä valittiin vuoden 2003 vaaleissa paikalliseen hallintoon ja samalla syrjäytettiin aiemmin hallinnut bisneseliitti.
Guwahati
Guwahati on kaupunki Assamin osavaltiossa Intian itäosassa. Osavaltion pääkaupunki Dispur on nykyisin käytännöllisesti katsoen Guwahatin osa. Kaupungissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 963 429 asukasta.
pienoiskuva|vasen|Näkymä kaupunkiin pienoiskuva|[[Kamakhyan temppeli]] Kaupunki on rakentunut Brahmaputra-joen varteen: liikekeskusta on joen eteläpuolella, pohjoisrannalla on asuinalueita. Kaupungin nimi tulee sanoista Guwa (arekapähkinä) ja hati (markkinat). Guwahatin suurin nähtävyys on Kamakhyan temppeli.
Manasin kansallispuistoon matkaavat kulkevat usein Guwahatin kautta.
Mieli maailmoja juoksee
Mieli maailmoja juoksee on Arja Korisevan kahdeksas albumi, joka julkaistiin 1997. Albumin on julkaissut CD-levynä ja C-kasettina Sony Music Entertainment (Finland) Oy.
Jacey Harper
Jacey Harper (s. 20. toukokuuta 1980) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.
Harper osallistui Edmontonin MM-kisoihin 2001, joissa hän karsiutui 100 metrin juoksun alkuerissä. Hän oli mukana Trinidad ja Tobagon 4 x 100 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka sijoittui viestissä kolmanneksi. Myöhemmin joukkue nousi hopealle Yhdysvaltain Tim Montgomeryn doping-käryn ansiosta. Harper karsiutui Helsingin MM-kisoissa 2005 100 metrin toisissa alkuerissä, mutta voitti viestissä jälleen MM-hopeaa. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän karsiutui 100 metrillä välierissä.
Iván Zamorano
Iván Luis Zamorano Zamora (s. 18. tammikuuta 1967 Maipú, Chile) on chileläinen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Häntä pidetään yleisesti yhtenä Chilen kaikkien aikojen parhaista pelaajista. Zamorano tuli tunnetuksi huikeasta ponnistusvoimastaan ja vahvasta pääpelitaidostaan.
Zamorano edusti urallaan seuratasolla kotimaassaan Cobresalia ja Colo-Coloa, Sveitsissä FC St. Gallenia, Espanjassa Sevillaa ja Real Madridia, Italiassa Internazionalea sekä Meksikossa Américaa. Hän saavutti muun muassa Espanjan-mestaruuden ja Pichichin Espanjan liigan parhaana maalintekijänä Real Madridin riveissä vuonna 1995 sekä UEFA Cupin voiton Interin riveissä vuonna 1998.
Chilen maajoukkueessa Zamorano pelasi vuosina 1987–2001 yhteensä 69 ottelua ja teki niissä 34 maalia. Hän kuului Chilen joukkueeseen vuoden 1998 MM-kisoissa. Zamorano oli myös voittamassa olympiapronssia Chilen riveissä vuoden 2000 kesäolympialaisissa.
Maaliskuussa 2004 Pelé nimesi hänet FIFA 100:aan, eli luetteloon 125 parhaasta elävästä jalkapalloilijasta.
Skidmore, Owings and Merrill
Skidmore, Owings & Merrill (SOM) on yhdysvaltalainen, Chicagossa kotipaikkaansa pitävä arkkitehtitoimisto, joka on suunnitellut useita maailman korkeimmista pilvenpiirtäjistä. Toimiston perustivat vuonna 1936 Louis Skidmore ja Nathaniel Owings; 1939 mukaan liittyi John Merrill. Yritys avasi ensimmäisen toimistonsa New Yorkin kaupunkiin vuonna 1937. SOM on nykyisin yksi maailman suurimmista arkkitehtiyrityksistä, ja se on keskittynyt enimmäkseen korkeatasoisiin liike- ja toimistorakennuksiin. SOM alkoi ensimmäisenä laajamittaisesti käyttää kiiltäviä lasielementtejä pilvenpiirtäjissä.
SOM on suunnitellut muun muassa tällä hetkellä maailman korkeimman rakennuksen, Burj Khalifan Dubaissa, Yhdysvaltojen nykyään korkeimman rakennuksen Willis Towerin sekä New Yorkiin, syyskuun 11. päivän iskuissa tuhoutuneiden World Trade Center -kaksoistornien tilalle nousevan Freedom Towerin.
Merkittäviä rakennuksia
thumb|175px|[[Willis Tower, Chicago (1973)]] thumb|175px|[[7 World Trade Center|WTC 7, New York (2006)]]
Heisenberg
Heisenberg on saksankielinen sukunimi:
Kuvitteellisia hahmoja:
Modern Drunkard Magazine
Modern Drunkard Magazine on kuusi kertaa vuodessa ilmestyvä yhdysvaltalainen kiiltopintainen aikakauslehti, joka pyrkii edistämään ”toiminnallisen alkoholistin” elämäntapaa. Vuonna 1996 perustettu lehti on kerännyt vähitellen itselleen mainetta, ja nykyisin sen levikki on noin 50 000. Modern Drunkard Magazinen luoja Frank Kelly Rich toimii myös sen päätoimittajana ja julkaisijana. Päämajaansa Denverissä pitävä julkaisu mainostaa sivuillaan juoma-alan yritysten ohella baareja, jotka vaikuttavat Denverissä, Minneapolisissa, Las Vegasissa ja Philadelphiassa.
Lehden teemana toimiva alkoholin ja ”funktionaalisten alkoholistien” boheemien elämäntapojen ylistäminen on ristiriidassa yleensä kohtuukäyttöön kannustavan yhdysvaltalaisen valtavirran kanssa. Lehden säännöllisiä erikoisuuksia ovat muun muassa osiot nimeltään ”Alcocomics – sarjakuvia raittiusrajoitteisille” (”Alcocomics – Cartoons for the sober challenged”), ”Wino Wisdom” ja ”Tiedät olevasi juoppo, kun…” Lehdessä on myös alkoholin asemasta historiassa kertovia, pikkutarkasti tutkittuja artikkeleita, joiden aiheina ovat olleet esimerkiksi viskikapina sekä Franklin D. Rooseveltin rakkaus martineihin. Kirjoitusten sävy on usein tyyliltään humoristinen, mutta lehden totisuutta juopottelevan elämäntyylin puolustajana on vaikea kiistää.
Ajoittain lehti laajentaa säännöllisesti mukana olevaa ”Booze in the News” (”Viina uutisissa”) -osuuttaan siten, että se keskittyy yksityiskohtaisemmin johonkin alkoholiin liittyvään aiheeseen, kuten Jack Daniel’s -viskipullon hupenevaan väkevyysasteeseen.
Lehden taiteellinen tyyli kovapintaisia miehiä ja muodokkaita naisia esittävine kuvineen muistuttaa 1950-luvun suosittuja pulp-lehtiä
Modern Drunkardin tunnuksena toimivassa lipussa esiintyy oliivilla varustettu martinilasi kahden ristikkäin menevän miekan yläpuolella. Siinä näkyy myös kolme kirjainta, M, D ja M, jotka viittaavat ”Modern Drunkard Magazineen”.
Trio
Trio tarkoittaa mitä tahansa yhtyettä, johon kuuluu kolme muusikkoa. Kolmen laulajan ryhmää kutsutaan nimellä tertsetti. Klassisessa musiikissa yleisin trion kokoonpano on piano, viulu ja sello. Trioksi (tai tertsetoksi) kutsutaan myös teosta, joka on sävelletty kolmelle muusikolle.
Trio (triotaite) on myös tanssien, marssien ja scherzojen itsenäinen väliosa, joka on rauhallisempi ja intiimimpi kuin sävellyksen ääriosat. Triotaitteen ominaislaatua korostetaan yleensä sävellajinvaihdoksella ja erilaisella soitinnuksella.
Power Trio
Englannin kielessä nimityksellä power trio tarkoitetaan kolmihenkistä rock-yhtyettä (kitara, basso ja rummut) tai yhtyettä jossa on kolmihenkinen rytmiryhmä ja laulusolisti. Tästä esimerkkeinä mm.
Aiheesta muualla
三人組
Reino Kuusi
Kuusen vanhemmat olivat professori Eino Akseli Kuusi (Granfelt) ja Hanna Bergman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1932 ja filosofian maisteriksi 1942.
Kuusi toimi Oulun maakunta-arkiston arkistonhoitajana 1935–1936, valtionarkiston nuorempana amanuenssina 1936–1937, Hämeenlinnan maakunta-arkiston arkistonhoitajana 1937–1946 ja ulkoasiainministeriön arkistonhoitajana vuodesta 1946. Hän oli lisäksi Hämeenlinnan kauppakoulun tuntiopettajana 1943–1946 ja Valtion terveydenhuolto-oppilaitoksen sosiaalipolitiikan opettajana 1948–1950.
Kuusi oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä 1946 ja Hämeenlinnan historiallisen seuran puheenjohtajana vuodesta 1938.
Reino Kuusi oli naimisissa vuodesta 1935 voimistelunopettaja Kaisa Maria Enäjärven (Eklund) kanssa.
Tu vuò fà l’americano
”Tu vuò fà l’americano” (”Haluat olla amerikkalainen”) on napolinkielinen laulu, jonka esittää italialainen laulaja Renato Carosone.
Carosone kirjoitti laulun yhteistyössä Nicola ”Nisa” Salernon kanssa vuonna 1956. Laulu on yhdistelmä swingiä ja jazzia, ja siitä tuli pian yksi hänen tunnetuimmista kappaleistansa. Kappaleen tilasi radiokilpailua varten Casa Ricordin johtaja Rapetti ja Carosone sävelsi sen musiikin hyvin lyhyessä ajassa luettuaan Nisan sanoitukset; hän uskoi kappaleesta tulevan välitön hitti.
Carosone esitti alkuperäisversion ensimmäistä kertaa Mario Mattolin elokuvassa Totò, Peppino e le fanatiche (”Totò, Peppino ja fanaatikot”, 1958) (ohjannut Mario Mattoli, 1958). Laulu esiintyi myös elokuvassa Romanssi Caprilla (It Started in Naples, 1960), jossa sen esittää Sophia Loren. Myös vuoden 1999 elokuvassa Lahjakas herra Ripley laulun esittää Rosario Fiorello.
Laulun sanat kertovat italialaisesta, joka harjoittaa tuon ajan amerikkalaista elämäntyyliä, juoden whiskey and sodaa, pelaten baseballia ja polttaen Camel-savukkeita, mutta joka on silti riippuvainen vanhempiensa rahoista. Laulua pidetään satiirina toisen maailmansodan jälkeisestä amerikkalaistumisesta, aikana jolloin eteläinen Italia oli vielä hyvin maatalousvaltainen ja perinteinen yhteiskunta. Italialaisen lehden La Repubblican mukaan ”Tu vuò fa l’americano” on koko Carosonen uran tärkein hitti, sillä hän vetäytyi musiikinteosta jo vuonna 1960, vain neljä vuotta laulun julkaisemisen jälkeen.
Vuonna 2010 laulua käytettiin samplena australialaisen duon Yolanda Be Coolin ja tuottaja DCUPin kappaleessa We No Speak Americano, josta tuli kansainvälinen hitti, muun muassa Suomessa virallisella latauslistalla ja Suomen tanssilistalla se oli sijalla yksi.
Motoral
Motoral Oy on suomalainen tekninen tukkukauppa, jonka tuotteita ovat autojen varaosat, tarvikkeet ja lisävarusteet, automaalit ja maalaustarvikkeet sekä juoma-automaatit. Einar Strömin vuonna 1958 perustama perheyritysryhmä työllistää parisataa ihmistä, ja sen liikevaihto vuonna 2021 oli 83,8 miljoonaa euroa.
Historiaa
Motoralin perustaja Einar Ström oli innokas autourheilun harrastaja, joka osallistui muun muassa Monte Carlon ralliin. Hän oli vuodesta 1948 omistanut Voimaöljy-nimisen voiteluöljyjä maahantuovan yrityksen. Motoralin perustamisen myötä Voimaöljyn liiketila Lönnrotinkadulla muutettiin autourheiluhenkiseksi Motoral-tarvikemyymäläksi, ja Einar Ström alkoi pian keskittyä päätoimisesti tähän liiketoimintaan. Motoralilla oli markkinointisyistä myymälä myös vuonna 1966 avatun Keimolan moottoriradan varikolla.