cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Niamey
Elinolosuhteet
Suurin osa Niameyn asukkaista on erittäin köyhiä. Vain 20 prosenttia sen asukkaista kuuluu keskiluokkaan tai varakkaisiin. Yhdistyneiden kansakuntien mukaan loput kaupungista on slummia, jota leimaavat tilapäiset rakennelmat. Nigerissä on 2010-luvulla tapahtunut talouskasvua, joka on lisännyt Niameyn keskiluokkaan kuuluvien määrää. Kaupunkiasuminen on vähitellen muuttumassa myös Niameyssä. Vanhan keskustan alueen asunnot ovat kallistuneet ja pakottaneet köyhiä muuttamaan keskustasta entistä kauemmaksi.
Niamey on pysynyt matalana, 1–3 kerrosta korkeana kaupunkina. Kulttuurisista syistä ihmiset eivät halua muuttaa korkeisiin rakennuksiin. Perinteisten rakennusmateriaalien käyttö on vähentynyt ja tilalle on tullut betoni.
Kaupungin infrastruktuuri ei ole pysynyt kasvun perässä. Puutteita on liikenneolosuhteissa, puhtaudessa ja terveyspalveluissa. Päällystettyjä katuja on vähän. Kunnallista liikennelaitosta ei ole, vaan ihmiset liikkuvat jalkaisin, kimppakyydeillä ja takseilla. Kaikesta huolimatta asukkaiden pääsy puhtaaseen veteen on noussut, se on nykyään 94,7 % asukkaista, kun vuonna 1992 se oli 52,8 %. Myös koulua käyvien lasten määrä on noussut, joskin se on edelleen melko pieni.
Nähtävyyksiä ja kansallisia instituutioita
thumb|Boubou-Hama kansallismuseo on Nigerin kansallismuseo. Koska Niamey on Nigerin pääkaupunki, sinne on sijoitettu useita kansallisia instituutioita. Siellä sijaitsevat Abdou Moumounin yliopisto ja Lamordén yliopistosairaala. Nigerin kansallismuseon eli Boubou Haman kansallismuseon yhteydessä toimii myös eläintarha ja museon kokoelmiin kuuluu dinosaurusten luurankoja ja perinteistä arkkitehtuuria edustavia rakennuksia. Nigerin suurin moskeija Grande Mosquée sijaitsee myös Niameyssä. Muina nähtävyyksinä voi pitää perinteisiä markkinatoreja.
Liikenne
thumb|[[Diori Hamanin kansainvälinen lentoasema.]] Niameyn sisäistä liikennettä palvelevat bussit ja taksit. Niameyssa on suuria bussiyhtiöitä, kuten Rimbo Transport, SNTV ja Maissagé jotka liikennöivät Nigerin muihin kaupunkeihin ja naapurimaihin.
Niger-joen yli kulkee nykyään kaksi siltaa; Pont Kennedy (valmistunut 1970) ja Pont de l`amitié Chine-Niger (valmistunut 2011). Joen voi ylittää myös soudattamalla itsensä sen yli perinteisellä veneellä.
Redoutable-luokka
Redoutable-luokka oli Ranskan merivoimien kuuden ballistisin ydinasein varustetun ydinsukellusveneen muodostama alusluokka. Palvelukseenotettaessa alukset muodostivat Ranskan kolmikantaan perustuvan strategisen iskukyvyn merellisen osan. Alkuun vuonna 1971, olivat ydinohjukset yksikärkisiä (M1 & M2), mutta myöhempänä monikärkisiä (MIRV; M20 & M4).
Niamey
Liikenne
Kaupungissa sijaitsee Diori Hamanin kansainvälinen lentoasema. Osana Nigerin rautatieprojektia, Niameyn rautatieaseman rakentaminen alkoi vuonna 2014. pienoiskuva|[[Hip hop -ryhmä Black Daps esiintymässä Niameyssä.]]
Redoutable-luokka
Alukset
Luokan ensimmäinen alus tilattiin vuonna 1963.
Niamey
Media ja kulttuuri
Niamey on myös Nigerin median ja kulttuurielämän keskus. Painettua mediaa edustavat valtiolliset sanomalehdet Sahel Dimanche ja Le Sahel. Kaupungissa ilmestyy myös yksityisten kustantamoiden sanomalehtiä kuten Alternative, Libération ja Le Hache. Kaupungissa sijaitsevat myös Nigerin valtiollisen radion ja television päämajat. Valtiollisen radion nimi on Voix du Sahel ja kaupungissa toimii myös kymmenen yksityistä radioasemaa. Niistä suurimmat ovat Saraounia ja Anfani. Televisiotoimintaa harjoittavat valtiollinen Télé Sahel ja ranskalainen TV5 Monde.
Nigerissä on vuodesta 1998 järjestetty Festival International du Mode Africain- muotifestivaalit. Niiden pitopaikaksi vakiintui vuonna 2007 Niamey aikaisemman Tiguiditin sijasta.
Konsertteja Niameyssa järjestetään Centre Culturel Oumarou Gandassa, kongressipalatsissa ja Centre Culturel Franco-Nigérienissä. Perinteisen musiikin ohella myös rap on nykyään suosittua.
Erik Bruun
Elämä ja ura
Bruun vietti lapsuutensa Viipurin maalaiskunnan Säiniöllä. Sodan aikana perhe muutti Helsinkiin. Helsingissä Bruun opiskeli grafiikkaa. Hän valmistui graafikoksi vuonna 1950. Valmistumisensa jälkeen Bruun työskenteli kolme vuotta näyttelyiden mainosjulisteiden suunnittelijana. Vuonna 1953 hän perusti grafiikkayrityksen.
Bruun suunnitteli postikortteja, julisteita, postimerkkejä ja vuoden 1986 markka-arvoisten setelien taustapuolet. Hän myös osallistui yhtenä kutsuttuna taiteilijana vuonna 1996 euroseteleiden suunnittelukilpailuun, jonka kuitenkin voitti itävaltalainen Robert Kalina.
Bruunin suunnittelemat postikortit ja postimerkit kuvaavat suomalaista luontoa. Hän on suunnitellut Suomen luonnonsuojeluliiton Saimaannorppa-logon. Myös Korkeasaaren eläintarhan 1990-luvulta vuoteen 2017 käyttämä lumileopardilogo oli Bruunin suunnittelema, ja zoo-elementti siitä on säilytetty myös uudistettuun logoon.
Bruun palkittiin vuonna 2007 Pro Finlandia -mitalilla. pienoiskuva|Bruunin luonnosten mukaan toteutettu 500 markan seteli. Kaskuna Bruunista kerrotaan, että kun vuoden 1986 setelit olivat olleet liikkeellä vain vähän aikaa, Bruun ja tämän vaimo olivat käymässä Tukholmassa. He olivat vaihtamassa Suomen markkoja Ruotsin kruunuiksi, ja setelit olivat uutta mallia. Kassanhoitaja ei ollut ikinä nähnyt uusia markkaseteleitä ja kysyi Bruunin vaimolta, ovatko ne aitoja. Tähän Bruunin vaimo: ”Totta kai, mieheni on ne itse piirtänyt”.
Piispanhatut
Piispanhatut (Astrophytum) on kaktuskasvisuku (heimo Cactaceae), jonka lajeja käytetään huonekasveina.
Piispanhattujen tieteellinen nimi tulee kreikan sanoista aster 'tähti' ja fyton 'kasvi'. Suvussa on neljä lajia. Kukinta kestää useita viikkoja.
Piispanhattujen luontaista levinneisyysaluetta ovat Etelä-Teksas sekä Pohjois- ja Keski-Meksiko.
Tuntomerkit
Piispanhatut ovat tavallisesti yksittäin kasvavia, pallomaisia tai pylväsmäisiä, vihreitä ja usein pienten karvojen muodostamien täplien peittämiä. Suurimmat voivat saavuttaa 1,5 m:n korkeuden. Varren harjanteet ovat harvassa ja niitä on 4–10. Areolit eli kääpiöversot ovat kookkaita, lähekkäisiä, mutta selvästi erillisiä. Niissä on piikkejä tai ne puuttuvat; piikit ovat muodoltaan vaihtelevia.
Kukat sijaitsevat varren päässä ja ovat avoinna päivisin. Ne ovat suppilomaisia, kookkaita, keltaisia tai keltaisia ja punanieluisia. Kukkaperässä on teräväkärkisiä suomuja. Hedelmä on pallomainen, ei aivan mehevä, ja siinä on kuivia suomuja ja tiheä karvoitus. Hedelmä avautuu epäsäännöllisesti, ja kehälehdet jäävät siihen pysyvästi kuihtuneina. Siemenet ovat hatun muotoisia, kiiltäviä, ruskeanmustia. Siemenkuori on melkein sileä ja hilumin (siemenaiheen varren entinen kiinnittymiskohta) kohdalta sisäänpäin kääntynyt. Siemenet ovat 2,5 mm:n kokoisia.
Lajeja
Lähde:
Edellisten lisäksi suvussa on Andersonin mukaan neljäskin laji: Korupiispanhattu (Astrophytum asterias).
Umestan
Umestan on yrityspuisto, joka sijaitsee entisen rykmentin alueella Uumajassa, Ruotsissa. Yrityspuisto otti tilat käyttöönsä, kun Västerbottenin rykmentti (I 20) lopetti sotilastoimintansa vuonna 1998. Uumajan kunta osti koko alueen liike- ja tietokeskuksen luomiseksi. Rakennukset peruskorjattiin vastaamaan nykyajan vaatimuksia. Yrityspuistossa on noin 40 rakennusta, joissa on noin 120 eri vuokralaista. Noin 3 000 ihmistä käy alueella päivittäin.
thumb|right|280px|Västerbottenin rykmentin parakit rakenteilla vuonna 1907. Alueella on muun muassa vapaateatteriryhmä Profilteatern, Midgårdsskolanin lukio, peruskoulu (Prolympia) ja osa Uumajan yliopiston poliisikorkeakoulusta, joka suoritetaan Ruotsin poliisihallituksen (Rikspolisstyrelsen) toimeksiantonnasta.
Ravintola Vildmannen toimii ruokasalina edellämainituille kouluille.
Vuonna 2012 Uumajan kunta myi puiston Lerstenenille 470 miljoonalla Ruotsin kruunulla. Alueella on rakennustilaa 20 000 neliömetriä.
Osamu Tezuka
right|thumb|Tezuka-museo Takarazukassa. Osamu Tezuka (, 3. marraskuuta 1928 Toyonaka – 9. helmikuuta 1989 ) oli japanilainen mangaka ja animaatioelokuvien tekijä. Tezukan tuotanto käsittää suuren määrän sarjakuvia ja useita anime-elokuvia. Tuotanto koostuu noin 700 eri nimikkeestä, jotka käsittävät yhteensä noin 170 000 sivua. 1950-luvulla hänellä oli keskeinen vaikutus shōjo-tyyliin Ribbon no kishi - tarinallaan. Tezuka oli pioneeri pidemmissä sekä teknisesti että narratiivilta kehittyneissä tarinoissa, jotka yhdistivät draamaa, seikkailua, fantasiaa, tragediaa, huumoria ja romantiikkaa.
Tezuka tunnetaan parhaiten Astro Boyn (Tetsuwan Atom) ja Viidakon valtiaan (Jungle taitei) luojana. Edellä mainittua on joissakin yhteyksissä väitetty Disney-klassikon Leijonakuningas edeltäjäksi. Osamu Tezukaa on usein verrattu Walt Disneyyn, ja häntä pidetäänkin ”Japanin Walt Disneynä” sekä anime- ja manga-kulttuurin luojana. Tezukan tunnetuimpiin sarjakuviin kuuluvat Tetsuwan Atom, Black Jack, Ribbon no kishi, Hi no tori, Viidakon valtias sekä Adolf. Tezuka itse piti elämäntyönään Hi no tori -sarjakuvaa. Tezuka perusti Mushi Productions -animaatiostudion, joka toimi televisioanimen uranuurtajana Japanissa.
Elämä ja ura
Tezuka oli perheen kolmesta lapsesta vanhin poika. Koulutukseltaan Tezuka oli lääkäri, mutta aloitti jo yliopistoaikanaan sarjakuvien piirtämisen. Tezukan ensimmäinen manga, sanomalehtistrippi Mā-chan no nikkichō (Mān päiväkirja) ilmestyi vuonna 1946 Shōkokumin shinbun -lehdessä. Tezuka oli tuolloin vain 17-vuotias. Seuraavana vuonna hän julkaisi Shin takarajima -mangan (Uusi aarresaari), joka teki Tezukasta kuuluisan ja sai aikaan Japanissa suurta kiinnostusta. Sarjakuva perustui Robert Louis Stevensonin Aarresaari-kirjaan, ja sen nopea tempo ja länsimaalainen tyyli tekivät siitä pian bestsellerin, jota myytiin yhteensä yli 400 000 kappaletta. Viidakon valtiaan Tezuka aloitti vuonna 1950.
Tezuka kuoli mahasyöpään vuonna 1989 60-vuotiaana; hänen viimeiset sanansa olivat ”Kertakaikkiaan, antakaa minun tehdä töitä.” Vuonna 1994 Tezukan kotikaupunki Takarazuka avasi häntä käsittelevän museon, ja vuonna 1997 julkaistiin postimerkkejä hänen muistolleen.
Arkadia Gazette
Arkadia Gazette on suomalainen aikakauslehti, jota julkaisee Arkadia-kirjakauppa. Lehti aloitti ilmestymisensä keväällä 2012.
Luettelo pituushypyn Suomen mestareista
Tämä on luettelo pituushypyn Suomen mestareista. Pituushypyn Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Vuoteen 1910 asti voittaja ratkesi yhteistuloksen perusteella. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1945 lähtien.
Mestaruudet
Naiset (yht. 79)
Vuosittain
thumb|Petteri Lax voitti miesten Suomen mestaruuden 2007 ja 2008. thumb|Tommi Evilä voitti miesten Suomen mestaruuden 2001, 2003–2006, 2009–2011 ja 2013. thumb|Johanna Halkoaho voitti naisten Suomen mestaruuden 1997, 1999, 2001 ja 2003.
Alberto Spencer
Alberto Pedro Spencer Herrera (6. joulukuuta 1937 Ancón – 3. marraskuuta 2006 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) oli ecuadorilainen jalkapalloilija, jota pidetään maansa historian parhaana pelaajana. Pelipaikaltaan Spencer oli hyökkääjä.
Kosmidionin taistelu
thumb|295px|Kartta Bysantin ajan Konstantinopolista. Kosmidion, Kaligarian portti ja Blakhernai ovat aivan kartan ylimmässä reunassa. Kosmidionin taistelu käytiin kahden vallasta Osmanien valtakunnassa taistelleen veljeksen ja prinssin Süleyman ja Musa Çelebin joukkojen välillä aivan Konstantinopolin muurien edustalla 15. kesäkuuta 1410.
Alberto Spencer
Ura
Spencer aloitti uransa ecuadorilaisessa Club Deportivo Everestissä, jota hän edusti vuosina 1953–1959 90 pelissä onnistuen maalinteossa 101 kertaa. Vuodet 1960–1970 Spencer pelasi Uruguayn Primera Divisiónin Club Atlético Peñarolissa, tehden 166 pelaamassaan ottelussa 113 maalia. Peñarolin paidassa Spencer voitti myös Copa Libertadoresin kolmesti, Primera Divisiónin seitsemän kertaa, Intercontinental Cupin kahdesti ja Intercontinental Champions’ Supercupin kerran. Hän voitti Primera Divisiónin maalikuninkuuden neljästi ja Copa Libertadoresin maalikuninkuuden kahdesti. Vuodet 1971–1972 Spencer pelasi vielä kotimaansa Barcelona SC:ssä voittaen kerran Ecuadorin mestaruuden. Hän päätti uransa vuonna 1972.
Kosmidionin taistelu
Tausta
Sulttaani Bayezid I hävisi Ankaran taistelun Timur Lenkille 1402 ja joutui Timuridien dynastian vangiksi. Bayezidin neljä poikaa aloittivat kamppailun vallasta ja kymmenen vuotta kestänyt Osmanien interregnumina tunnettu sisällissota puhkesi veljesten välille 1403. Alun yhteenottojen jälkeen Anatoliassa vallitsi pattitilanne, joka kesti 1405–1410. Valittu sulttaani Mehmed lähetti Musan pienen armeijan kanssa Mustanmeren kautta Traakiaan, josta tämä saattoi hyökätä Süleymanin alueille kaakkois-Euroopassa. Süleyman marssi joukkoineen Traakiaan kohtaamaan Musan. Seurasi lyhyt mutta verinen yhteenotto, jossa Süleymanilla oli alkuun etulyöntiasema.
Taistelu mainitaan kolmessa Bysantin lyhytkronikassa. Bulgarialainen kronikoitsija Konstantin Kostenetsilainen ja Bysantin kreikkalainen Khalkokondyles kertovat taistelusta yksityiskohtaisemmin, kun taas Mehmed Çelebin teoista veljesten sisällissodassa yleensä värikkäästi kuvaileva turkkilainen aikalaiskronikka Ahval kertoo Kosmidionin tapahtumista niukemmin. 1900-luvun italialainen historioitsija Elpidio Mioni esittää, että taistelu olisi tapahtunut tarkalleen Kaligarian portin edessä.
Alberto Spencer
Ura
Spencer pelasi vuosina 1959–1972 Ecuadorin jalkapallomaajoukkueessa 11 ottelua onnistuen maalinteossa neljästi. Pelattuaan kymmenen vuotta Uruguayssa hänellä oli mahdollisuus edustaa myös Uruguayn jalkapallomaajoukkuetta, jossa Spencer pelasikin vuosina 1964–1967 kuusi ottelua tehden niissä kaksi maalia.
Kosmidionin taistelu
Taistelu
Ennen taistelua käytiin juonitteluja. Bysantin keisari Manuel II Palaiologos tuki Süleymania ja yritti houkutella veljesten setäpuolia Stefan ja Vuk Lazarevićia loikkaamaan Süleymanin puolelle. Vuk Lazarević vaihtoikin leiriä taistelun aattona, mutta Serbian despootti Stefan Lazarević jäi ilmeisesti Musan puolelle.
Alberto Spencer
Muuta
Spencer on hyvin tunnettu kotimaassaan, mutta Euroopassa häntä ei tunneta. Tähän on kaksi syytä: Spencer ei ikinä pelannut maansa paidassa MM-kilpailuissa, sillä Ecuador selviytyi kilpailuihin ensimmäisen kerran vasta vuonna 2002. Spencer ei myöskään pelannut ikinä eurooppalaisen seurajoukkueen paidassa.
Kosmidionin taistelu
Taistelu
Bysantilla oli suuri vaikutus taistelun ratkeamiseen, sillä taistelu käytiin Kosmidionin esikaupunkialueella Kultaisen sarven lähellä aivan Konstantinopolin muurien edustalla. Paikasta oli näköetäisyys Blakhernain keisarilliseen palatsiin. Konstantin Kostenetsilaisen mukaan Süleymanin joukot vyöryivät muurien porteista Musan kimppuun. Alkuun Musan joukot aiheuttivat raskaita tappioita Süleymanille, mutta taistelu kääntyi, kun Süleyman lähetti muutaman sadan miehen vahvuisen osaston iskemään Musan leiriin. Taistelu oli hyvin verinen ja jätti ruumiita kasoittain lojumaan Konstantinopolin edustan kentille ja rannoille. Raskas taistelu päättyi viimein Süleymanin voittoon. Konstantin Kostenetsilaisen mukaan ratkaisevin tekijä oli se, että taistelun aikana moni Musan vasalleista loikkasi vastustajan puolelle. Pettynyt Musa vannoi vielä tappavansa Vuk Lazarevićin ja antavansa tämän maat Stefanille.
Alberto Spencer
Muuta
Spencer kuoli marraskuussa 2006 Yhdysvalloissa saatuaan sydänkohtauksen paria kuukautta aiemmin.
Kosmidionin taistelu
Taistelu
Taistelun jälkeen Musa pakeni Bulgariaan, jossa hän sai tukea yhä uskollisilta valakialaisilta liittolaisiltaan. Hän keräsi uuden armeijan ympärilleen samaan aikaan kun Süleyman otti Edirnen uudelleen haltuunsa. Seuranneiden kuukausien aikana Süleymanin ja Musan armeijat ottivat yhteen useita kertoja taisteluissa Serbian ja Bulgarian hallinnasta. thumb|left|300px|Kuvitus Konstantinopolin muureista 1400-luvun lopulta.
Alberto Spencer
Saavutukset
Seurajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Chan Hao-ching
Chan Hao-ching (s. 19. syyskuuta 1993 Taichung) on taiwanilainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan WTA-listalla nelinpelissä viidentenä kesäkuussa 2016. Hän on voittanut urallaan 14 WTA-turnausta nelinpelissä. Myös hänen siskonsa Latisha Chan (entiseltä nimeltään Chan Yung-jan) on tennispelaaja.
Hans Åkerblom
Hans Kristian Åkerblom (25. marraskuuta 1934 Tammisaari – 19. elokuuta 2019 Helsinki ) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Åkerblom oli myös lastentautien ja pediatrisen endokrinologian erikoislääkäri. Hän aloitti tutkijanuransa 1960-luvulla fruktoositutkimuksella. Åkerblom työskenteli 1973–1979 lastentautien apulaisprofessorina Oulun yliopistossa, 1980–1985 hän toimi apulaisylilääkärinä HYKSin I lastenklinikalla, 1982–1983 lastentautien professorina Uumajan yliopistossa ja 1985–1999 Helsingin yliopiston lastentautien ruotsinkielisenä professorina sekä HYKSin lastenklinikan ylilääkärinä. Hän työskenteli myös Helsingin yliopiston lasten- ja nuortenklinikan ylilääkärinä. Åkerblom on tutkinut lapsuusiän diabeteksen ilmaantuvuutta, taudin syitä, syntytapaa ja ehkäisyä. TRIGR-tutkimuskeskuksen päätutkijana ja tutkimusjohtajana vuoteen 2008 saakka hän oli keskeisessä asemassa diabetes-tutkimuksessa.
Doggerland
thumb|upright=1.2|Doggerland sijaitsi jääkaudella nykyisen Pohjanmeren paikalla. thumb|upright=1.2|Doggerlandin eri vaiheet. Vasemmalla nykyisen Doggermatalikon kohta. Keskellä Doggerlandin ja Pohjanmeren rantaviivojen kehitys aikavälillä 16000 eaa. – 5500 eaa. Oikealla mannerjäätikön suurin laajuus noin vuonna 20000 eaa.
Doggerland oli jääkaudella ja jonkin aikaa sen jälkeenkin Pohjanmerellä sijainnut maa-alue, joka peittyi mannerjäätiköiden sulamisvesien alle noin 5200 eaa. Tämä kadonnut maa-alue on saanut nimensä Doggermatalikosta. Ainakin osa Doggerlandista oli jäätöntä viime jääkauden kylmimpänä aikanakin.
Doggerlandin kehitys
Noin 20 000–18 000 vuotta sitten Doggerland oli laaja alue, jossa oli vuolaita virtoja. Käytännössä koko Pohjanmeri oli Doggerlandia, lukuun ottamatta esimerkiksi Norjan hautaa. Doggerland kattoi Englannin kanaalin ja ulottui Orkneysaarille ja Shetlandsaarille asti. Pohjoinen Britannia ja Norja olivat jäässä. Koko Doggerland ei todennäköisesti ollut jään peitossa, vaan se oli tundraa. Vedenpinta oli noin 120 metriä nykyistä alempana.
Kun jääkausi päättyi, jää suli nopeasti ja vedenpinta nousi Doggerlandissa. Toisaalta jääkauden huippukaudella mahdollisesti autio Doggerland asutettiin luultavasti viimeistään noin 15 000–14 000 vuotta sitten. Asuttajat olivat kivikautisia metsästäjä-kalastajia, jotka lienevät eläneet vuodenkierron mukaan. Noin 10 000 vuotta sitten Englannin kanaali oli yhä kuivaa maata, samoin kuin nykyinen Doggermatalikko, joka oli yhteydessä Eurooppaan. Jääkauden loppuaikoina lämpötilojen vaihdellessa Doggerland on ollut ajoittain ihmisasutukselle Euroopan suotuisimpia paikkoja. Ennen veden alle jäämistään alue oli lehtimetsän peitossa ja siellä kasvoi muun muassa pähkinäpensaita sekä tammia.
Vedenpinnan nousu 9 000 vuotta sitten erotti nykyisen Doggermatalikon omaksi saarekseen. Noin 8 200 vuotta sitten Agassiz-jääjärven nopea tyhjeneminen nosti merenpintaa noin 60 senttimetriä, mikä luultavasti hävitti kutistuneen Doggerlandin rippeen. Samoihin aikoihin Norjan rannikolla tapahtui valtava Storeggan maanvyöry, joka nosti nykyisen Doggermatalikon alueelle ulottuneen hyökyaallon. Kaivausten perusteella ei tiedetä esimerkiksi, miten Doggerlandin viimeisille asukkaille kävi. He saattoivat hukkua Doggerlandin kanssa tai muuttaa kanooteilla tai lautoilla pois. Esimerkiksi Englannin, Saksan ja Tanskan mesoliittisissa kulttuureissa uskotaan olleen samaa kuin Doggerlandin kulttuurissa.
Richard Corts
Richard Corts (16. heinäkuuta 1905 Remscheid – 7. elokuuta 1974 Remscheid) oli saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hänen seuransa oli Deutscher Sportklub Berlin.
Corts osallistui Amsterdamin olympialaisiin 1928, joissa hän pääsi välieriin saakka 100 metrillä ja juoksi maansa hopeaa voittaneessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Hän teki samana vuonna Düsseldorfissa 100 metrin matkalla ennätysaikansa 10,4 sekuntia, joka oli kyseisenä vuonna maailmantilason jaettu paras aika. Corts kuoli vuonna 1974 suoritettuaan itsemurhan.
Harpalyke (mytologia)
Harpalyke oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri naishahmon nimi.
Shot Me Down
Shot Me Down on ranskalaisen housetuottajan ja DJ David Guettan kappale, joka sisältää yhdysvaltalaislaulaja Skylar Greyn esittämiä sanoja. Kappale julkaistiin digitaalisesti ladattavana 3. helmikuuta 2014. Kappaleen tuottivat David Guetta ja Giorgio Tuinfort, lisätuottajana Ralph Wegner. Kappale pääsi Ranskan singlelistan kuudennelle sijalle, samalla kun se pääsi kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Tanskassa, Unkarissa ja Australiassa, sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon Saksassa, Espanjassa ja Italiassa. Kappaleen alkuperäisen version "Bang Bang (My Baby Shot Me Down)" esitti Cher vuonna 1966, ja samana vuonna Nancy Sinatra levytti oman versionsa.
Harpalyke (mytologia)
Klymenoksen tytär
Harpalyke oli Argoksen tai Arkadian kuninkaan Klymenoksen tytär, jota pidettiin aikansa kauneimpana naisena. Hänen isänsä ihastui tyttäreensä ja pakotti tämän suhteeseen kanssaan. Harpalyken vartuttua Klymenos antoi tyttärensä Alastorille puolisoksi, mutta tuli pian katumapäälle ja haki tyttärensä takaisin itselleen. Klymenos eli häpeilemättä pitäen tytärtään kuin vaimoa. Kostaakseen isänsä rikoksen Harpalyke tappoi joko nuoremman veljensä tai isänsä kanssa saamansa pojan ja valmisti tästä ruoan isälleen. Hänen isänsä nautittua aterian Klymene pyysi jumalia päästämään hänet pois ihmiskunnasta ja hänet muutettiin linnuksi. Klymenos puolestaan surmasi itsensä ymmärrettyään perhekuntansa kohtalon.
Harpalykoksen tytär
Harpalyke, traakialaisen kuningas Harpalykoksen tytär, menetti äitinsä heti syntymässään, jolloin hänen isänsä ruokki häntä tammojen ja hiehojen maidolla. Hänen isänsä opetti hänelle taistelutaitoja toivoen tyttärensä seuraavan häntä valtaistuimelle. Harpalyke vastasikin toiveisiin ja pelasti isänsä Neoptolemoksen hyökkäykseltä.
Sen jälkeen kun hänen isänsä oli saanut surmansa kansanjoukkojen käsissä, hän muutti metsiin, jossa hän elätti itsensä ryöstämällä karjaa. Paimenet saivat hänet kuitenkin kiinni ja tappoivat hänet.
Karen Pritzker
Karen Pritzker (s. 1958) on yhdysvaltalainen sijoittaja, elokuvatuottaja, hyväntekijä ja miljardööriperijätär. Hän on Pritzkerin miljardöörisukua, johon kuului alkuvuonna 2018 yhteensä 11 dollarimiljardööriä. Hänen isoisänsä oli kiinteistö- ja sijoitustoiminnalla rikastunut lakimies A. N. Pritzker, joka loi pohjan kolmen poikansa sittemmin perustamalle Marmot-teollisuuskonsernille (nyttemmin myyty osaksi miljardööri Warren Buffettin Berkshire Hathawaytä) ja Hyatt-hotellikonsernille. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Karen Pritzkerin omistusten arvoksi 5,0 miljardia dollaria.
Pritzker toimii yritysten alkuvaiheen rahoitukseen osallistuvassa LaunchCapital LLC -sijoitusyhtiössä ja mikroluototukseen keskittyvässä Grameen America LLC -yhtiössä. Hän on perustanut ja johtaa Grameen America LLC:n Seedlings -säätiötä, joka pyrkii tukemaan fyysisistä tai psyykkisistä sairauksista kärsiviä perheitä. Elokuvatuottaja Pritzker toimii KPJR Films -elokuvayhtiönsä kautta; yhtiö on tuottanut muutamia muutosta edistämään pyrkiviä dokumenttielokuvia aiheenaan lukutaidottomuus, tokenemiskyky ja lapsuuden traumaattisista kokemuksista toipuminen. Hän on myös ollut perustamassa ja tukenut My Hero Project -verkkosivustoa.
Pritzker on suorittanut alemman korkeakoulututkinnon (B.A.) Northwestern-yliopistossa. Hän on naimisissa sijoittaja Michael Vlockin kanssa, heillä on neljä lasta. Pariskunta on tehnyt rahalahjoituksia muun muassa Yalen yliopistolle, Teach for America -hankkeelle ja Michael J. Foxin säätiön Parkinsonin tautia koskevaan tutkimukseen.
Hänen sisaruksiaan ovat Jennifer Pritzker (syntyjään James, 1950) ja Linda Pritzker (s. 1953), jotka ovat myös miljardööriperijöitä.
Purpendicular
Purpendicular on brittiläisen Deep Purple -rockyhtyeen viidestoista studioalbumi. Se äänitettiin vuosina 1995–1996 ja julkaistiin helmikuussa 1996. Purpendicular oli Deep Purplen ensimmäinen albumi, jossa oli mukana yhdysvaltalainen kitaristi Steve Morse. Se oli samalla yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, joka ei noussut Yhdysvaltain Billboard 200 -albumilistalle. Myöskään Isossa-Britanniassa albumi ei yltänyt Top 40 -listalle.
Tuotanto
Alkuperäiskitaristi Ritchie Blackmoren jätettyä Deep Purplen lopullisesti vuoden 1993 lopulla hänen tilalleen tuli ensin lyhyeksi aikaa Joe Satriani ja sitten pysyvästi vuodesta 1994 Steve Morse. Muuten kokoonpano oli sama kuin yhtyeen tunnetuin, niin sanottu Mark II, eli Ian Gillan (laulu), Roger Glover (basso), Jon Lord (koskettimet) ja Ian Paice (rummut). Uusi kokoonpano paransi ilmapiiriä yhtyeessä huomattavasti, sillä määräilevä Blackmore oli edellisinä vuosina päättänyt yhtyeen musiikillisesta linjasta pitkälti omin päin. Omien ideoiden esiintuomista ei enää pelätty ja jäsenet päättivät merkitä kaikki kappaleet koko yhtyeen yhdessä tekemiksi. Uuden albumin äänitykset aloitettiin 1995.
Äänityksiä tehtiin konserttien lomassa noin vuoden ajan. Yhtye kehitti monet kappaleideat ”jammailemalla”. Monesti ne saivat alkunsa Morsen ja rumpali Ian Paicen jammailuista, johon muut saattoivat varsin vapaasti liittyä mukaan. Gillan lauloi usein ilman mikrofonia, tullen fyysisesti toisten lähelle, koska Morsen mukaan ”sellaisessa tilanteessa on taikaa”. Morse piti muutenkin uuden yhtyeensä työskentelytavoista. Albumin tuottajana toimi basisti Roger Glover.
Tyyli
Yhtyeen tyyli muuttui uudella albumilla huomattavasti. Merkittävin muutos oli Morsen hyvin nopeatempoinen kitaransoitto. Myös sanoitukset muuttuivat aikuismaisempaan suuntaan, sillä Gillanin mukaan viisikymmenvuotiaan pitäisi kirjoittaa sanoituksia muustakin kuin naisista ja rock-elämästä. Albumin nimi ”Purpendicular” on sanaleikki, joka kuvastaa tätä tyylillistä muutosta – nimen kanssa samalla tavoin lausuttu englannin sana ”perpendicular” tarkoittaa pysty- tai kohtisuoraa.
Albumin kappalemateriaalia on kuvattu monipuoliseksi. ”Soon Forgotten” -kappaleen melodiat kulkevat riitasoinnuissa ja ”The Purpendicular Waltz” -kappaleen rumpukompit perinteisestä rock-musiikista poikkeavissa tahtilajeissa. ”The Aviator”, ”Loosen My Strings” ja ”Sometimes I Feel Like Screaming” ovat rauhallisempia. ”Hey Cisco” esittelee Morsen nopeita kitarajuoksutuksia, kun taas ”A Touch Away” oli Purpendicularin ilmestyessä yhtyeen ensimmäinen varsinainen balladi. Äänityksistä jäi yli kappale ”The Stallion”, jota ei ainakaan toistaiseksi ole julkaistu virallisesti.
Julkaisu
Ennen Purpendicularin ilmestymistä yhtye julkaisi 1996 humoristisen bluessinglen ”The Turtle Island Shuffle”. Singleä jaettiin vain yhtyeen fan clubin jäsenille, ja sopimussyistä sekä yhtye (”Dick Pimple”) että jäsenet käyttivät siinä peitenimiä. Itse albumi julkaistiin myöhemmin samana vuonna. Yhdysvalloissa sen julkaisi CMC/Prominent Records ja Britanniassa BMG:n RCA Records.
Kaupallinen menestys
Purpendicularin kaupallinen menestys jäi yhtyeen aiempia julkaisuja vähäisemmäksi. Deep Purplen kotimaassa Britanniassa paras sijoitus oli 58. Yhdysvalloissa albumi ei noussut lainkaan listoille. Parhaiten levy sijoittui Ruotsissa, jossa se nousi kolmannelle sijalle. Suomessa albumin sijoitus oli parhaimmillaan yhdeksäs. Suhteellisen heikosta menestyksestä huolimatta albumi osoitti yhtyeen voivan jatkaa ilman Blackmorea, monien esittämistä vastakkaisista arveluista huolimatta.
Kriitikoiden suhtautuminen
Purpendicularin radikaali tyyli ja varsinkin Morsen Blackmoresta poikkeava soittotyyli hämmensi aluksi joitakin faneja, mutta se sai kuitenkin kriitikoilta hyvän vastaanoton. Kerrangin albumilistalla Purpendicular nousi maaliskuussa 1996 suoraan ensimmäiselle sijalle ja Martin Popoffin julkaisemalla 500 parhaan heavy metal -albumin listalla albumi on sijalla 294.
Heikki Heinon mielestä albumi on yhtyeen paras sitten 1975 julkaistun Come Taste the Bandin. Deep Purple – vuodet 1967–2006 -kirjassaan hän sanoo, että ”levy oli hieno näyttö siitä, että yhtye pystyi uudistumaan ja tekemään monipuolista ja mielenkiintoista musiikkia.” Albumista kirjoittamassaan arvostelussa hän kutsuu sitä ”rohkeaksi ja onnistuneeksi yritykseksi tehdä jotain uutta ja selvästi vanhasta poikkeavaa” antaen arvosanan 8/10.
Allmusicin arvostelija Glen Miller kehuu Purpendicularin monipuolisuutta ja kuvailee sitä yhtyeen pitkän uran ”seikkailullisimmaksi” albumiksi. Hänestä ”Sometimes I Feel Like Screaming” on Deep Purplen parhaita kappaleita vuosiin. Albumi saa häneltä kolme tähteä viidestä. Myös kriitikko George Starostin kehuu yhtyettä laadukkaan heavy-albumin julkaisusta niinkin myöhäisessä vaiheessa uraansa, vaikkei levy hänestä nousekaan huippuaikojen tasolle.
New Musical Express valitsi Purpendicularin vuonna 2015 kaikkien aikojen 29:nneksi huonoimmaksi albumin nimeksi.
Kiertue
Yhtyeen aiemmat kitaristit olivat usein esittäneet konserteissa myös soolotuotantoaan. Morse ei kuitenkaan halunnut tehdä samoin, kun yhtye hänen liityttyään tiedusteli asiaa. Alkuvaiheessa Morse soitti vanhat kappaleet vielä varsin samalla tavoin kuin Blackmore, mutta yhtyeen keikkailtua noin vuoden Purpendicularin äänitysten ohessa hän oli kehittänyt jo oman tyylinsä soittaa Blackmoren aikaiset kappaleet. Soittolistassa oli klassikkojen lisäksi paljon uuden albumin raitoja sekä harvinaisempia kappaleita. Tiheiden miehistönvaihdosten vuoksi kärsinyttä imagoa päätettiin parantaa runsaalla keikkailulla – vuonna 1996 yhtye soittikin yli sata konserttia.
Kappaleet
Bonuskappale Yhdysvaltain ja Japanin painoksissa:
Love?
Love? on poplaulaja Jennifer Lopezin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. huhtikuuta 2011. Albumin suureksi hitiksi muodostui sen ensimmäinen single "On the Floor", jolla vierailee rap-artisti Pitbull.
Albumi ylsi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 5.
Kyle Connor
Kyle Connor (s. 9. joulukuuta 1996 Clinton Township, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Winnipeg Jetsin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. NHL-joukkue Winnipeg Jets varasi Connorin ensimmäisellä kierroksella 17. pelaajana vuonna 2015. Eliteprospects.com -sivuston Curtis Joen mukaan hän on dynaaminen kahden suunnan sentteri varustettuna suurella nopeudella ja luovuudella. Joen mukaan Connor on suoraviivainen, hänellä on hyvä pelinäkemys sekä kiekonkäsittelytaidot. Connorilla on myös hyvä rannelaukaus, jota hän osaa käyttää vaikeimmissakin paikoissa. Joen mukaan Connor on myös hyvä puolustamaan ja riistämään kiekkoja.
Seuraura
Connor pelasi kaudella 2011–2012 C-nuorten T1EHL-liigaa Belle Tiressa. OHL-joukkue Saginaw Spirit varasi hänet 274. pelaajana kesällä 2012, mutta Connor ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään. Hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 USHL-junioriliigan Youngstown Phantomsiin, jonka kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies Connor oli tehoilla 17+24=41. Kaudella 2013–2014 hän voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 31+43=74, joilla Connor sijoittui USHL:n pistepörssissä toiseksi edellään vain Omaha Lancersin Jake Randolph. Hän pelasi kauden aikana myös USHL:n tähdistöottelussa ja Connor valittiin kauden päätteeksi liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän käväisi kauden aikana myös Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana.
Kaudella 2014–2015 Connor voitti tehoilla 34+46=80 koko USHL:n pistepörssin ja sijoittui maalipörssissä toiseksi edellään vain Waterloo Black Hawksin Brock Boeser. Hän pelasi kauden aikana myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa. Connor valittiin kauden päätteeksi USHL:n vuoden pelaajaksi, vuoden hyökkääjäksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hänet palkittiin myös liigan parhaana yhdysvaltalaispelaajana Dave Tyler Junior Player of the Year Awardilla.
Huhtikuussa 2016 Connor teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa. Hän otti paikan seuran NHL-vahvuudesta saman syksyn harjoitusleirin päätteeksi ja Connor teki NHL-debyyttinsä kauden 2016–2017 avauskierroksella 13. lokakuuta 2016 Carolina Hurricanesia vastaan. Hänet merkittiin Jetsin kolmosketjuun Mathieu Perreaultin ja Patrik Laineen viereen. Connor sai ottelussa jääaikaa 18.15 minuuttia. Hän sai myös yhden syöttöpisteen toimittuaan kakkossyöttäjänä Patrik Laineen tekemään ylivoimamaaliin. NHL-uransa avausmaalin Connor teki 27. lokakuuta 2016 Dallas Starsia vastaan. Hänen osumansa jäi Jetsin 4–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi.
Ennen kauden 2019–2020 alkua Connor teki seitsemän vuoden jatkosopimuksen Jetsin kanssa.
Maajoukkueura
Connor edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin Connor voitti maailmanmestaruuden ja jakoi koko turnauksen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +8.
Connor pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013, jolloin hän voitti hopeaa. Connor pelasi myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuosina 2013 ja 2014, joista molemmat turnaukset päättyivät kultaan.
Ivan Novoseltsev
Ivan Petrovitš Novoseltsev (s. 23. tammikuuta 1979 Golitsyno, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan NHL:ssä viiden kauden aikana yhteensä 234 runkosarjaottelua tehopistein 31+44=75. NHL:ssä hän edusti Florida Panthersia ja Phoenix Coyotesia. Pohjois-Amerikkaan Novoseltsev siirtyi pelaamaan jo juniorisarja OHL:ään. Kotimaassaan Venäjällä hän aloitti Krylja Sovetovissa ja pelasi pääsarjatasolla viidessä muussakin joukkueessa. Novoseltsev edusti Venäjää MM-kilpailuissa 2003
Seuraura
Novoseltsev on Krylja Sovetovin kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäisen pääsarjaottelunsa 16-vuotiaana Kansainvälisessä liigassa kaudella 1995–1996. Kaudella 1996–1997 Novoseltsev pelasi vanhan liigan tilalle perustetussa Superliigassa 30 runkosarja- ja kaksi pudotuspeliottelua ja sai niissä kolme syöttöpistettä. Florida Panthers varasi hänet neljännellä kierroksella 95. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa kesällä 1997. Novoseltsevin varasi samana kesänä myös OHL-joukkue Sarnia Sting kuudentena pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi Sarniaan kaudeksi 1997–1998, jonka aikana Novoseltsev teki runkosarjassa 48 tehopistettä ja 26 maalia ja oli Sarnian kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudella 1998–1999 hän oli pisteillä 57+39=96 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Peter Sarnon jälkeen. Koko OHL:n maalipörssissä Novoseltsevin edellä oli vain Plymouth Whalersin Harold Druken. Pistepörssissä hän sijoittui kymmenenneksi. Novoseltsev valittiin kauden päätteeksi OHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja CHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen.
Novoseltsev siirtyi kaudeksi 1999–2000 Florida Panthersin organisaatioon. Hän pelasi suurimman osan kaudesta Floridan farmijoukkueessa Louisville Panthersissa, AHL:ssä ja pelasi NHL:ssä 14 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3. Kaudella 2000–2001 Novoseltsev edusti Panthersia 38 NHL:n runkosarjaottelussa tehopistein 3+6=9. Kausi 2001–2002 oli Novoseltseville ensimmäinen kokonainen NHL:ssä. Hän teki 70 runkosarjaottelussa liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehopisteillä 13+16=29. Elokuussa 2002 Novoseltsev teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Panthersin kanssa. Syyskuussa 2003 hänen sopimustaan jatkettiin vuodella. Joulukuussa Florida myi Novoseltsevin Phoenix Coyotesiin. Hänen loppukautensa meni kuitenkin pilalle tammikuussa 2004 tulleen aivotärähdyksen vuoksi.
Novoseltsev palasi kaudeksi 2004–2005 Venäjälle Lada Toljattiin NHL:n työsulun vuoksi. Hän siirtyi kesken kauden Spartak Moskovaan. Kaudella 2005–2006 Novoseltsev pelasi Venäjällä sarjatasoa alempana Vysšaja Ligassa kasvattajaseurassaan Krylja Sovetovissa. Kaudeksi 2006–2007 hän palasi Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi neljä ottelua AHL-joukkue Norfolk Admiralsissa, kunnes siirtyi Venäjän Superliiga-joukkue Amur Habarovskiin. Kesken kauden 2007–2008 hän vaihtoi sieltä Traktor Tšeljabinskiin. Novoseltsev teki Venäjän pääsarjan yhden kauden piste-ennätyksensä kaudella 2007–2008, yhteensä 44 runkosarjaottelussa pisteet 3+6=9.
Novoseltsev aloitti kauden 2008–2009 kasvattajaseurassaan Krylja Sovetovissa, Vysšaja Ligassa, mutta siirtyi kesken kauden pelaamaan KHL:n Himik Voskrensenskiin. Kaudella 2009–2010 hän jatkoi joukkueessa sarjatasoa alempana Vysšaja Ligassa Himikin talousvaikeuksien vuoksi. Novoseltsev lopetti pelaajauransa kevääseen 2010.
Maajoukkueura
Novoseltsev pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1997 ja edusti Venäjää aikuisten MM-kilpailuissa vuonna 2003.
Muuta
Novoseltsevin sisarenpoika on jääkiekkoilija Vladislav Namestnikov.
José Ramón Sandoval
José Ramón Sandoval Huertas (s. 2. toukokuuta 1968 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. Heinäkuusta 2016 lähtien hän on toiminut Rayo Vallecanon päävalmentajana.
Makaridja Sanganoko
Makaridja Sanganoko (s. 8. toukokuuta 1980) on norsunluurannikkolainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa.
José Ramón Sandoval
Valmentajaura
Uransa alkuvuosina Sandoval valmensi muutamia paikallisia amatöörijoukkueita, jonka lisäksi hän työskenteli päivisin kokkina perheyrityksessä. Vuonna 2008 hän otti vastuulleen Rayo Vallecanon reservijoukkueen päävalmentajan tehtävät. Vuonna 2010 reservijoukkue nousi ensimmäistä kertaa maan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda División B:hen. Kaudella 2010–2011 Sandovalista tuli seuran edustusjoukkueen päävalmentaja, jonka hän onnistui luotsaamaan heti ensimmäisellä kaudellaan maan pääsarjaan Primera Divisióniin kahdeksan vuoden tauon jälkeen. Kauden päätteeksi hänet palkittiin Segunda Divisiónin kauden parhaan valmentajan palkinnolla.
Uno Saxén
Saxénin vanhemmat olivat metsänhoitaja Frans Ludvig Saxén ja Ida Lovisa Hällfors. Hänen veljensä oli kouluneuvos Ralf Saxén (1868–1932). Saxén valmistui voimistelunopettajaksi 1883, filosofian kandidaatiksi 1885, filosofian lisensiaatiksi 1892 ja väitteli tohtoriksi sähköopin alalta vuonna 1894. Vuosina 1894–1901 Saxén toimi matematiikan lehtorina Viipurin klassillisessa lyseossa, 1901–1910 suomalaisessa reaalilyseossa ja 1910–1922 Helsingin suomalaisen tyttökoulun jatkoluokilla. Kouluhallituksen oppikouluosaston kouluneuvoksena hän toimi 1922–1930 ja virkaa tekevänä vielä 1930–1933. Väitöskirjan ohella Saxén julkaisi muun muassa Mekaniikan oppikirjan (1912) ja kuului Tietosanakirjan toimituskuntaan 1910–1922 ja laati melkein kaikki sen matematiikan ja fysiikan alan artikkelit. Saxén oli pappissädyssä edustaja valtiopäivillä 1905. Ylioppilastutkintolautakunnan jäsen hän oli 1921–1940 ja Oppikoulunopettajain liiton puheenjohtaja 1917–1919.
José Ramón Sandoval
Valmentajaura
18. lokakuuta 2012 hän siirtyi maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin valmentamaan Sporting Gijónia. Hänet erotettiin tehtävästä 4. toukokuuta 2014 joukkueen ollessa seitsemäntenä sarjassa.
Makaridja Sanganoko
Sanganoko osallistui 4 × 100 metrin viestiin Sydneyn olympialaisissa 2000, joissa Norsunluurannikko putosi alkuerissä. Hän oli vuoden 2002 Afrikan-mestaruuskilpailuissa 100 metrillä neljäs ja 200 metrillä viides. Samana vuonna Sanganoko myös juoksi ennätysaikansa: 100 metrillä 11,17 sekuntia ja 200 metrillä 23,15. Hän pääsi 60 metrillä välieriin saakka sisäratojen MM-kisoissa 2003 juostuaan samoissa kisoissa ennätyksensä 7,39 s. Sanganoko kuitenkin putosi alkuerissä ulkokenttien MM-kilpailuissa samana vuonna 100 metrin matkalla.
Uno Saxén
Uno Saxén, Einar Rancken, Gösta Wasenius ja Hans Wasenius sekä joukkueen johtajana toiminut Reinhold Felix von Willebrand tekivät kilpailumatkan Pohjoismaiden kautta Saksaan, Belgiaan ja Sveitsiin kesällä 1885 ja osallistuivat heinäkuussa Dresdenin suurille voimistelujuhlille esittäen siellä muun muassa sauvaliikeohjelman. Osaan matkasta osallistuivat myös Mauritz Waenerberg ja Ivar Wilskman. Rancken ja von Willebrand julkaisivat matkasta myös kirjan Fem sportsmäns resa till kontinenten, berättad af två af dem: sommarminnen och dagboksblad.
José Ramón Sandoval
Valmentajaura
Kesäkuun lopussa Sandoval teki sopimuksen Segundaan pudonneen Rayo Vallecanon kanssa.
Uno Saxén
Saxénin ensimmäinen puoliso vuodesta 1894 oli Anna Maria Pesonius (k. 1929) ja toinen vuodesta 1932 Seidi Laitakari, kruununvouti Aarne Inhan leski. Lääkäri, professori Niilo Saksela oli Saxénin poika ensimmäisestä avioliitosta.
Olavi Syrjänen
Olavi Kaarlo Johannes Syrjänen (2. helmikuuta 1936 Tampere – 13. helmikuuta 2023 Helsinki ) oli suomalainen virkamies, oikeustieteen tohtori, arvoltaan varatuomari ja professori. Hän oli Asuntohallituksen viimeinen pääjohtaja vuosina 1984–1993.
Syrjänen oli Suomen Sosialidemokraatti -lehden toimittajana 1959–1961, Valkeakosken kaupunginsihteerinä 1965–1969, Tampereen kaupunginsihteerinä 1969–1976 ja sisäasiainministeriön ja sittemmin ympäristöministeriön kaavoitus- ja rakennusosaston päällikkönä 1976–1984. Hän oli Suomen Matkailuliiton puheenjohtaja vuosina 1975–1991, Matkailun edistämiskeskuksen johtokunnan varapuheenjohtaja 1978–1984, Matkaravinto Oy:n johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1977 ja myöhemmin Osuuskunta Suomen Asuntomessujen hallituksen puheenjohtaja.
Asuntohallituksen lakkauttamisen jälkeen Syrjänen ryhtyi tutkijaksi ja väitteli vuonna 1999 Helsingin yliopistossa oikeustieteen tohtoriksi kaupunkisuunnittelua koskevalla väitöskirjalla, jonka aiheena on harkintavallan käyttö kaavoituksessa ja rakentamisessa. Hän oli Helsingin yliopiston hallinto-oikeuden dosentti vuodesta 2000. Häntä on kutsuttu yhdeksi Suomen johtavista maankäyttö- ja rakennuslain asiantuntijoista. Hän osallistui myös säädösten kehittämiseen.
Syrjänen oli puoluekannaltaan sosiaalidemokraatti.
DM2-tauti
DM2-tauti eli tyypin 2 myotoninen dystrofia on sairaus, jonka pääoireisiin kuuluvat lihasten heikkous ja lihasjäykkyys, lihaskipu sekä harmaakaihi. Sairaus on dominantisti periytyvä.
The Silent Force
The Silent Force on hollantilaisen metalliyhtye Within Temptationin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 15. marraskuuta 2004. Kaksi kuukautta julkaisemisensa jälkeen albumi oli myynyt kultaa Saksassa, Alankomaissa sekä Belgiassa. Albumilta julkaistiin hyvin menestyneet singlet "Stand My Ground", "Memories" ja "Angels".
The Silent Force-albumi ja sen kappaleet pohjautuvat alankomaalaisen kirjailijan ja runoilijan Louis Couperusin kirjaan De stille Kracht, joka on julkaistu suomeksi nimellä Hiljainen voima.
Gabonpuu
Gabonpuu eli gaboninmahonki eli okoume (Aucoumea klaineana) on trooppinen puu tohtorinpuukasvien (Burseraceae) heimossa. Sitä käytetään puutavaran tuottajana. Gabonpuu on ainavihanta puu ja se on täysikasvuisena yleensä noin 35–40 metriä korkea. Puuta esiintyy läntisessä Keski-Afrikassa, muun muassa Gabonissa, Kamerunissa ja Kongon tasavallassa.
Ammatinharjoittaja
Ammatinharjoittaja on itsenäisen, ansiotarkoituksessa tapahtuvan toiminnan harjoittaja. Toisin kuin liiketoiminnassa, ammattitoiminnassa organisaatio on suppea ja tuotantovälineiden osuus vähäinen. Henkilökohtaisen työpanoksen merkitys on suuri. Ammatinharjoittajia voivat olla esimerkiksi parturi, lääkäri, tilintarkastaja ja puuseppä.
Suomen verotuksessa ammatinharjoittajaa kutsutaan nimellä yksityinen elinkeinonharjoittaja. Yleiskielessä käytetään epätarkkaa nimitystä toiminimi tai toiminimiyrittäjä.
Termeillä ammatin- ja liikkeenharjoittaja on aiemmin ollut ero kirjanpidossa. Ero on kuitenkin poistunut.
Chamseddine Dhaouadi
Chamseddine Dhaouadi (, s. 16. tammikuuta 1987 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa Espérancea.
Seurajoukkueura
Dhaouadi aloitti seurauransa pääsarjassa kaudella 2009–2010 CS Hammam-Lifin riveissä, jossa hän pelasi kaksi ja puoli kautta siirtyessään kesken kauden 2011–2012 ES Saheliin.
Kaudeksi 2013–2014 Dhaouadi siirtyi Espéranceen.
Maajoukkueura
Dhaouadi on edustanut Tunisian maajoukkuetta vuodesta 2012 lähtien. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa harjoitusottelussa Irania vastaan 15. elokuuta 2012.
Perrhaibia
pienoiskuva|Perrhaibia ja muut [[antiikin Thessalian ja keskisen Kreikan alueet kartalla.]] Perrhaibia ( tai, ) oli antiikin aikainen Thessalian maakunnan osa Kreikassa. Se oli osa Histiaiotiin tetrarkiaa.
Maantiede
Perrhaibia käsitti Histiaiotiin ja koko Thessalian pohjoisimman osan Makedonian rajalla. Thessalialaiset hallitsivat yleensä Perrhaibiaa, mutta perrhaibialaisia pidettiin kuitenkin erillisenä kansana thessalialaisista. Perrhaibiasta ei koskaan tullut yhtä Thessalian hallintoalueista Histiaiotiin ja muiden tetrarkioiden tavoin. Perrhaibian lounaispuolella sijaitsi varsinainen Histiaiotis ja kaakkoispuolella Pelasgiotis.
Polikset
Perrhaibian polikset eli kaupunkivaltiot olivat:
Kaupungeista Azoros, Dolikhe ja Pythion muodostivat Perrhaibian Tripoliin eli kolmen kaupungin liiton.
Historia
Perrhaibiaa asutti sille nimen antanut perrhaibien tai perrhaibialaisten ( tai ) heimo. Perrhaibeja pidettiin erillisinä varsinaisista thessalialaisista, ja nämä olivat todennäköisesti seudun varhaisempia asukkaita ennen thessalialaisten siirtymistä alueelle Thesprotiasta Epeiroksesta. Perrhaibit kuuluivat amfiktyoniliittoon, jossa heillä oli yksi ääni.
Persialaissotien aikana 400-luvun eaa. alkupuolella perrhaibialaiset liittyivät persialaisiin. 300-luvulla eaa. Ferain tyranni Iason liitti Perrhaibian omaan alueeseensa. Myöhemmin perrhaibialaiset olivat myös yksi Filippos II:n luoman Korintin liiton jäsenistä.
Mississippi (osavaltio)
Mississippi on Yhdysvaltain eteläosissa sijaitseva osavaltio, joka on saanut nimensä Mississippijoen mukaan. Mississippi liitettiin Yhdysvaltoihin 20. osavaltiona 1817, mutta se erosi vuonna 1861 Yhdysvaltain sisällissodan aikaan. Osavaltio liitettiin uudelleen Yhdysvaltoihin 1870.
Maantiede
vasen|pienoiskuva|Suoaluetta Mississippissä. Mississippin naapuriosavaltioita ovat Louisiana etelässä ja lännessä, Arkansas lännessä, Tennessee pohjoisessa ja Alabama idässä. Rajana lännessä toimii Mississippijoki. Suuria jokia Mississippin lisäksi ovat Big Black River, Pearl River, Yazoo River, Pascagoula River, ja Tombigbee River. Suuria järviä ovat Ross Barnet Reservoir, Arkabutla Lake, Sardis Lake ja Grenada lake.
Mississippin ilmasto on suotuisa maanviljelykselle. Kasvukausi on pitkä, rannikolla se jatkuu käytännössä ympäri vuoden. Sadetta saadaan runsaasti ja äärilämpötilat ovat harvinaisia. Lumisateet ovat harvinaisia, mutta niitä esiintyy silloin tällöin.
Varhaishistoria
1000-luvun alkupuolella Mississippiä asuttivat alkuperäiskansojen heimot, joiden kulttuuria kutsutaan nykyään mississippiläiseksi kulttuuriksi. Ensimmäiset alueella käyneet eurooppalaiset olivat espanjalaisia tutkimusmatkailijoita 1540-luvulla, mutta vasta vuonna 1699 ranskalaiset uudisraivaajat jäivät asuttamaan seutua pysyvästi. Alue oli 1700-luvun alussa sekä espanjalaisten, ranskalaisten että brittien hallussa kunnes liittyi Yhdysvaltoihin vuonna 1798 Mississippin territoriona.
1800-luku
Mississippistä tuli 20. Yhdysvaltojen osavaltio 10. joulukuuta 1817.