cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – miesten 110 metrin aitajuoksu
Välierät
Kummastakin erästä kolme nopeinta loppukilpailuun.
1. erä
2. erä
Lehtoritvasammal
Lehtoritvasammal (Amblystegium serpens) on sammallaji.
Ulkonäkö
Lehtoritvasammal on hyvin hento sammal. Sen lehdet ovat tyvestä leveät ja niissä on pitkä kapea kärki. Hento keskisuoni ulottuu lehden puoliväliin asti. Lehtoritvasammalella on usein itiöpesäkkeitä.
Levinneisyys
Lehtoritvasammal esiintyy molemmilla pallonpuoliskoilla lauhkeilla ja viileillä alueilla. Se esiintyy koko Suomessa.
Elinympäristö
Lehtoritvasammal viihtyy kosteilla, varjoisilla ja vähintään keskiravinteisilla paikoilla, esimerkiksi lehdoissa.
Gants Hillin metroasema
Gants Hillin metroasema on Lontoon metron asema Redbridgen alueella Gants Hillin kaupunginosassa. Asema on Central Line -linjan käytössä ja sijaitsee Oyster-vyöhykkeellä 4.
Asemaa alettiin rakentaa 1930-luvulla, mutta toisen maailmansodan vuoksi se saatiin käyttöön vasta 14. joulukuuta 1947. Aseman on suunnitellut arkkitehti Charles Holden.
Varttaminen
thumb|250px|Vartettu [[omenapuu]] Varttaminen (myös varrentaminen, ymppäys) on puutarhanhoidossa käytetty puu- ja pensaslaatujen lisäämistapa. Kevättalvella lepotilassa oleva edelliskesän versonpätkä siirretään toiseen samaa lajia olevaan kasviin, joka on myös lepotilassa. Varttamisen onnistuessa versonpätkä alkaa siis kasvaa. Varttaminen tehdään yleensä perusrunkoon, joka muodostaa juuriosan.
Perusrungon pitäisi olla Suomen oloissa talvenkestävä ja muutenkin hyväkuntoinen. Sen on oltava samaa lajia, kuin siihen siirrettävä verso, esimerkiksi omena vartetaan omenan perusrunkoon ja kirsikka kirsikan. Myös eri lajeja voidaan varttaa keskenään, jos ne ovat läheistä sukua. Täysin eri lajien keskinäistä varttamista kutsutaan ristiin varttamiseksi. Esimerkiksi hedelmäpuiden versojen varttamisessa pihlajan perusrunkoon on onnistuttu. Varttamista voidaan käyttää myös silloin, jos halutaan vanhaan omenapuuhun kasvamaan eri omenalajiketta. Tällöin käytetään kuorivarrennusta, jossa verson pää laitetaan rungon kuoren alle ja sidotaan tiukasti kiinni. Muita varttamismenetelmiä ovat liitos- ja kylkivarrennus.
Varttaminen on Suomessa käytetympi puiden jalontamisen eli parantamisen menetelmä. Toinen tapa on silmuttaminen, jossa pelkkä silmu siirretään kasvista toiseen. Suomen lyhyestä kasvukaudesta johtuen tämän menetelmän onnistumisprosentti ei ole kovin suuri, joten menetelmää ei yleensä käytetä Suomessa.
Varttamisella voidaan luoda puutarhoihin ja viheralueille tavallisesta poikkeavia kasviyksilöitä, kuten esimerkiksi sateenvarjon muotoisia pihlajia; tavallinen kotipihlaja katkaistaan halutulta korkeudelta ja riippuvakasvuinen lajike tai riippuvakasvuisen lajikkeen versoja vartetaan katkaisukohtaan.
Myös jaloruusut ovat vartettuja. Niitä istuttaessa on huomioitava, että jalonnuskohta (varttamiskohta) tulee reilusti maan alle, jottei herkkä liitoskohta paleltuisi.
Lähteet
Pentti Alanko, Taina Koivunen, Elina Regårdh & Meeri Saario: Suomalainen piha ja puutarha. Gummerus 2006.
WWE SmackDown vs. Raw 2009
WWE SmackDown vs. Raw 2009 on Yuke'sin kehittämä ja THQ:n julkaisema vapaapaini-aiheinen urheilupeli, joka julkaistiin vuonna Nintendo DS, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation Portable, Wii ja Xbox 360 alustoille. Peli kuuluu SmackDown vs. Raw -pelisarjaan.
Pelissä on monia uusia pelimahdollisuuksia ja uusia kenttiä, jossa voi otella muita WWE-showpainijoita vastaan. Pelissä esiintvät muun muassa The Undertaker, John Cena, Triple H, Batista ja Rey Mysterio.
Helsingin latojien lakko 1872
Helsingin latojien lakko 1872 oli Helsingin Kirjaltajien Lukuyhdistykseen kuuluneiden latojien huhtikuussa 1872 järjestämä lakko. Se oli Suomen ensimmäinen ammattiyhdistyksen toteuttama työtaistelu.
Tausta
Huhtikuussa 1869 perustettu Helsingin Kirjaltajien Lukuyhdistys oli Suomen ensimmäinen ammattiosasto. Se toimi aluksi sivistyneistön kannattaman wrightilaisen työväenliikkeen oppien mukaan yhteistyössä työnantajien kanssa. Vuonna 1871 yhdistykseen kuuluneet latojat jättivät kuitenkin kuuden helsinkiläisen kirjapainon omistajalle kirjallisen pyynnön urakkapalkkansa nostamisesta. Kaupungissa toimi tuolloin seitsemän kirjapainoa. Työntekijät pyysivät, että palkkaa korotettaisiin kymmenellä pennillä 80 penniin 1000 neliön osalta, johon tulisi lisäksi 10 prosentin vuokrahyvitys.
Lakko
Työnantajien kanssa käydyissä neuvotteluissa ei päästy uudistetunkaan kirjelmän jälkeen yksimielisyyteen. Lopulta latojat aloittivat lakon huhtikuussa 1872, vaikka ammattiyhdistyksen puheenjohtajana toiminut kirjankustantaja Theodor Sederholm vastusti sitä. Viisi päivää kestäneen lakon vuoksi muun muassa Helsingissä julkaistut sanomalehdet jäivät ilmestymättä. Lakko päättyi, kun Simeliuksen kirjapaino suostui antamaan taitavimmille latojilleen palkankorotuksen, jonka jälkeen muut kirjapainot seurasivat perässä. Yhteensä latojat saivat noin 15% korotuksen. Oikeus kuitenkin tuomitsi lakon myöhemmin laittomaksi.
Valentin Hristov (s. 1994)
pienoiskuva|Valentin Hristov vuonna 2012.
Sarcobataceae
Sarcobataceae on pieni, vain yhden suvun (rasvakit Sarcobatus) sisältävä kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa.
Tuntomerkit
Rasvakit ovat lyhytversoisia ja okaisia pensaita, joiden soluissa on paljon oksalaattikiteitä. Lehdet ovat meheviä ja ruodittomia. Kukat ovat yksineuvoisia, mutta tavallisesti hede- ja emikukkia on samassa kasvissa (yksikotisuus). Hedekukinnot ovat tiheän tähkämäisiä, ja niiden kukissa on uloimpana kilpimäisiä suomuja ja sisempänä yhdestä neljään hedettä, joiden ponnet ovat palhoja paljon pidemmät. Emikukat sijaitsevat yksittäin, ja niiden esilehdet ovat kasvaneet yhteen putkeksi, joka on kaksiliuskainen. Sikiäin on yhdislehtinen ja koostuu kahdesta emilehdestä; vartalo on kaksiliuskainen. Hedelmä on siivellinen pähkylä. Siemenessä on litteä, spiraalimainen ja vihreä alkio. Kromosomiluku n = 18, 36, 54.
Levinneisyys
Rasvakit kasvavat Pohjois-Amerikan lounaisosissa suolapitoisilla alueilla.
Dr. Matt Destruction
250px|thumb|Dr. Matt Destruction vuonna [[2007.]] Dr. Matt Destruction (oikealta nimeltään Mattias Bernwall s. 18. maaliskuuta 1978) on ruotsalaisen garage/punk rock-yhtye The Hivesin basisti. Bernwall soittaa Fender '51 Precision Bassesia (paitsi Hate to Say I Told You Son musiikkivideossa Bernwall soitti Rickenbackeria.
Sarcobataceae
Luokittelu
Sarcobataceae-heimon läheisin sukulainen on kermesmarjakasvien (Phytolaccaceae) heimo. Molemmissa kukinnon perusrakenne on terttumainen.
Heimon ainoassa suvussa on kaksi lajia. Ne on tavallisesti viety savikkakasveihin (Chenopodiaceae, nykyään osa revonhäntäkasveja), mutta on seikkoja, jotka puoltavat niiden asemaa kermesmarjakasvien yhteydessä. On epäselvää sen sijaan, ansaitsevatko ne oman heimon aseman.
Rasvakkien suvun lajit ovat:
Felipe Monteiro
Felipe Augusto de Almeida Monteiro eli Felipe (s. 16. toukokuuta 1989 Mogi das Cruzes) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia. Felipe on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura
Felipe teki läpimurtonsa pääsarjatasolla sãopaulolaisessa Corinthiansissa, jonka riveissä hän voitti Brasilian liigamestaruuden, Etelä-Amerikan seurajoukkuekilpailun Copa Libertadoresin sekä seurajoukkueiden maailmanmestaruuden. Vuonna 2016 hän siirtyi Portugalin pääsarjassa pelaavaan Portoon, jossa hän voitti maan liigamestaruuden sekä supercupin. Mestarien liigassa hän pelasi 25 ottelua ja teki kaksi maalia.
Felipe siirtyi espanjalaisseura Atlético Madridiin heinäkuussa 2019. Hän pelasi joukkueessa 85 liigaottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja voitti liigamestaruuden vuonna 2021. Mestarien liigassa hän pelasi 21 ottelua ja teki yhden maalin. Felipe siirtyi tammikuussa 2023 englantilaisseura Nottingham Forestiin ja pelasi kevätkaudella 2023 Valioliigassa 16 ottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa.
Maajoukkueura
Felipe pelasi Brasilian maajoukkueessa ensimmäisen kerran ystävyysottelussa El Salvadoria vastaan syyskuussa 2018. Toisen maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2020 MM-karsintaottelussa Boliviaa vastaan.
Loving (vuoden 2016 elokuva)
thumb|left|Ohjaaja [[Jeff Nichols sekä pääosien näyttelijät Ruth Negga ja Joel Edgerton Cannesissa keväällä 2016.]]
Vastaanotto
Elokuva sai erinomaisen vastaanoton Cannesin elokuvajuhlilla. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 91 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan keskiarvolla 7,3/10. Tulos perustuu 32 arvioon. Metacriticissä elokuvalla on 71 pistettä 100:sta, mikä merkitsee ”pääosin myönteisiä” arvioita.
Siroritvasammal
Siroritvasammal (Pseudoamblystegium subtile) on sammallaji.
Ulkonäkö
Siroritvasammalella on usein itiöpesäkkeitä.
Elinympäristö
Siroritvasammal viihtyy lehtipuiden tyvillä emäksisellä kaarnalla ja kalkkikallioilla.
Brittiläinen Intian valtameren alue
Brittiläinen Intian valtameren alue (, lyhenne BIOT tai B.I.O.T. ) on Intian valtamerellä sijaitseva Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva merentakainen alue. Se muodostuu Chagossaarten kuudesta atollista, joihin kuuluu noin 55 saarta. Alue sijaitsee suunnilleen puolessavälissä Afrikkaa ja Indonesiaa. Alueen koordinaatit ovat 6 astetta eteläistä leveyttä ja 71 astetta ja 30 minuuttia itäistä pituutta. Tilastokeskus laskee sen kuuluvan Afrikan maanosaan. Alueen pinta-ala on yhteensä noin 60 –78 neliökilometriä, mutta 54 400 neliökilometriä, jos vesialueet lasketaan mukaan. .
Historia
Alueen suurimmalle saarelle Diego Garcialle saapui portugalilaisia merenkulkijoita 1500-luvulla ja siirtokunnan perustaminen todettiin tarpeettomaksi. Chagossaarten tultua Mauritiuksen omistukseen, sekä Aldabran, Farquharin ja Desrochesin tultua Seychellien omistukseen saarille muutti siirtolaisia kookosplantaaseille. Britannia osti Mauritiuksen osuuden 3 miljoonalla dollarilla. Seychellien osuuden ostettuaan Brittiläinen Intian valtameren alue muodostettiin 1965 yhdistämällä saaret. 1976 Seychellit saivat omat alueensa takaisin, jonka jälkeen jäljellä on ollut Chagossaaret, joihin Diego Garcia kuuluu. Saarten alkuperäisasukkaat (noin 3 000) siirrettiin Mauritiukselle ja Seychelleille ennen sotilas- ja laivastotukikohdan rakentamista.
Talous
Alueen ainoa elinkeino on Britannian ja Yhdysvaltain yhteinen ilmavoimien- ja laivaston sotilastukikohta alueen suurimmalla saarella Diego Garcialla. Tukikohdassa on myös rakennettuna polttoainevarasto.
Alueen internet-verkkotunnus on vuodesta 1997 lähtien ollut .io. Alue on julkaissut omia postimerkkejään 17. tammikuuta 1968 lähtien. Alueen virallinen valuutta on Yhdistyneen kuningaskunnan punta, mutta myös Yhdysvaltain dollari hyväksytään maksuvälineenä. Saarilla ei ole maanviljelyä, joten kaikki elintarvikkeet joudutaan tuomaan muualta.
Maantiede
Brittiläinen Intian valtameren alue muodostuu Chagossaarten kuudesta atollista, joihin kuuluu noin 2300 pientä saarta. Alueen pinta-ala on yhteensä noin 60–78 neliökilometriä, mutta 54 400 neliökilometriä, jos sisäiset vesialueet lasketaan mukaan. Alueen saariston nimi on Chagossaaret. Saarista suurin ja eteläisin on Diego Garcia. Alueen muilla saarilla on luonnollista, lähes koskematonta kasvillisuutta (pääasiassa kookospalmuja).
Ken Burns
Kenneth Lauren ”Ken” Burns (s. 29. heinäkuuta 1953 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen dokumenttielokuvien ohjaaja ja tuottaja, joka on keskittynyt elokuvissaan Yhdysvaltojen sota- ja kulttuurihistoriaan. Hänen merkittäviä töitään ovat television minisarjat The Civil War (1990), Baseball (1994), Jazzin historia (2001), Amerikkalaiset sodassa (2007) ja The National Parks: America’s Best Idea (2009).
Ken Burnsin isä toimi antropologina, mutta Burnsillä ei ole mitään koulutusta historiantutkimuksessa. Hän sanoo halunneensa elokuvaohjaajaksi jo 12-vuotiaana, ja hän kiinnostui dokumenttielokuvasta opiskellessaan Hampshire Collegessa Amherstissä, Massachusettsin osavaltiossa. Ensimmäinen elokuva, jonka parissa hän työskenteli, sattui olemaan historia-aiheinen dokumentti, ja siinä lajityypissä Burns on pitäytynyt.
Burns aloitti uransa lyhytelokuvilla, mutta vuosikymmenten kuluessa hänen projektinsa ovat kasvaneet budjeteiltaan ja kestoiltaan jatkuvasti. Monet hänen vuosituhannen vaihteen jälkeen tekemät minisarjat ovat kestoltaan kukin noin 20 tuntia. Burnsin historiasarjat esitetään Yhdysvalloissa aina julkisella tv-kanavalla PBS:llä. Hän käyttää työkumppaneinaan usein sukulaisiaan: hänen veljensä Ric toimi muun muassa Civil War -sarjan toisena käsikirjoittajana, kunnes aloitti oman elokuvauransa. Myöhemmin Burnsin kanssa ovat työskennelleet hänen tyttärensä Sarah Burns ja tämän aviomies David McMahon. Burnsin vakiotuottaja on Lynn Novick, jonka kanssa hän on tehnyt myös ohjausyhteistyötä. Ken Burns on puolestaan tuottanut muiden dokumentaristien töitä, kuten Barak Goodmanin syöpäaiheisen tv-sarjan Sairauksien keisari (2015).
Ken Burnsin mukaan on nimetty valokuvien elokuvallinen käsittelytekniikka, jossa kamera tekee hitaita panorointeja ja zoomauksia valokuvan yli yksityiskohdasta laajempaan kuvaan tai päinvastoin. Ken Burns effect -nimellä tunnettu tekniikka ei ole Burnsin kehittämä, mutta hänen dokumenttielokuvissaan sitä on käytetty paljon.
Worms 3D
Worms 3D on Team 17:n kehittämä ja Segan julkaisema vuoropohjainen taktiikkapeli, joka on julkaistu vuonna Nintendo GameCube, Windows, PlayStation 2 ja Xbox -alustoille. Peli on jatkoa Worms-pelisarjaan. Pelissä ottavat yhteen maksimissaan yhdestä neljään pelaajan joukkueet vuoropohjaisesti. Peli on Worms-pelisarjan ensimmäinen 3D-grafiikkalla toteuttetu osa. Aikaisempiin osiin verrattuna pelissä on myös vähemmän aseita.
Worms 3D Special Edition
Worms 3D Special Editionin oli määrä olla erikoisjulkaisu pelistä ainoastaan Xboxille, koska Acclaim halusi sisällyttää Liven peliin. Acclaim meni kuitenkin PC- ja konsoliversioiden julkaisun jälkeen vararikkoon jättäen Worms 3D Special Editionin ilman julkaisijaa. Sega julkaisi seuraavan osan Worms-sarjaa eli Worms Forts: Under Siegen ja Worms 3D Special Edition kuopattiin lopullisesti.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Svenska damhockeyligan
pienoiskuva Svenska damhockeyligan eli SDHL on ruotsalaisen naisjääkiekon korkein sarja, joka perustettiin 2008 nimellä Riksserien. Nimi vaihdettiin vuonna 2016. Siihen kuuluu kymmenen joukkuetta ja sitä hallinnoi Ruotsin jääkiekkoliitto.
Joukkueet
kaudella 2018–2019
Ruins (Corpsetin albumi)
Ruins on suomalaisen death metal -yhtyeen Corpsetin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Violent Journey Records.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Corpset.
Siipipyörä
Siipipyörän suurimmat yksiköt olivat Hyvä Ystävä -ravintolaketju, Karkkipussi-makeiskauppaketju ja 1.Kioski-kioskiketju.
Historia
Rautatievirkamiesliiton perustaman Siipipyörän alkuperäisenä liikeideana oli tarjota kioskipalveluja varsinkin rautatiematkustajille. Ensimmäinen kioski avattiin vuoden 1952 olympiakisojen alla Helsingin rautatieasemalle, jonka lisäksi avattiin kaksi tilapäistä olympiakioskia. Kioskien valikoimiin kuului tupakkaa, makeisia, virvoitusjuomia ja kahvia.
Loppuvuodesta 1952 avattiin kioski myös Pasilan asemalle, missä alettiin myydä myös lehtiä ja veikkauskuponkeja. Säännöstelyn vapauduttua 1956 kioskien valikoimia laajennettiin: yksi Helsingin kioskeista erikoistui hedelmien ja toinen asusteiden myyntiin. Asustekioskin suosikkiartikkeli oli solmio, jota ilman eivät miehet päässeet tuolloin ravintolaan.
Vuonna 1962 Siipipyörän yhdeksästä kioskista kolme oli Helsingissä, kaksi Kouvolassa ja yksi Pasilassa. Vuonna 1987 kymmenestä kioskista kuusi oli Helsingissä, kaksi Riihimäellä ja yksi Kouvolassa ja Tampereella. Toiminnan laajennuttua kioskeille luotiin yhtenäinen yleisilme nimellä 1.Kioskit, puhekielessä ”Ykköskioskit”.
Yrityksellä oli 1950–1960-luvuilla myös jäätelömyyntiä isoimpien rautatieasemien laitureilla liikuteltavista kärryistä, mutta vähitellen jäätelönmyynti siirtyi sisätiloihin ja yhdistyi kioskitoimintaan.
Hyvä Ystävä -ravintolat
right|260px Siipipyörä laajeni kioskeista ravintolatoimintaan, kun se vuonna 1954 sai hallintaansa Iisalmen asemaravintolan ja 1957 Kouvolan asemaravintolan. Siipipyörä hoiti myös Victoria-nimistä hotellia sekä ravintolaa Tampereella 1964–1969 ja ravintolaa Helsingissä 1966–1976.
Antero Pajarin aloittaessa toimitusjohtajana vuonna 1973 oli yhtiöllä henkilöstöä noin 100 henkeä ja kannattavuus ravintoloiden heikon menestyksen vuoksi välttävällä tasolla.
Strategiana oli rakentaa yhtiöstä uudentyyppinen ketjukehitykseen ja franchisingiin keskittyvä yhtiö. Hän rakensi ensimmäisinä vuosinaan uuden johtoryhmän (mm. toimialajohtajat Jouni K. Päivölä ja Kari Suvanne) toteuttamaan em. strategiaa. Siipipyörä aloitti nopeasti uusien liiketoimintakonseptien kehitystyön ja niiden jalkauttamisen kaupunkien katukuvaan.
Kioskiliiketoiminnan rinnalle Siipipyörä kehitti aluksi Hyvä Ystävä -ravintolaketjun, josta tuli 1980-luvulla erittäin menestynyt ravintolakonsepti erityisesti pääkaupunkiseudulla.
Siipipyörä osti vuonna 1979 Rantasipi-ketjulta Helsingin Vilhonkadulla sijainneen ravintola Prince Hamletin liiketoiminnan ja remontoi sen Hyvä Ystävä Hamlet Music Pubiksi, nuorten aikuisten näyttäytymispaikaksi tunnuslauseella ”Place to be seen”. Kolmen ravintolan yrityskauppaan kuuluivat myös ravintolat Britannia (per. 1973, Kannelmäen ostoskeskus) ja Sherlock Holmes (per. 1980, Suvilahdenkatu 6).
Muita Hyvä Ystävä -ravintoloita olivat eri aikoina Grillari (1978 Kouvola ja 1981 Espoon Soukka), Barrie’s (1984, Malminrinne), Richard O’Donoghues Irish Bar (Rikhardinkatu), Parnell's (Kallion Kurvi), Ratamestari (1981) ja Van Gogh (1985, Ratamestarinkatu, Itä-Pasila), Cotton Factory (1990, Kolmas linja), Hunter’s Grill & Bar (Kaivokatu), Seaside (Ruoholahdenranta), Columbus ja La Pizza, Hyvä Ystävä Myyrmäki (1989), Monetario ja Il Treno (Makkaratalo) sekä Alice (1986–, Keskuskatu 7).
Siipipyörä hankki omistukseensa myös Mannerheimintie 6:ssa vuodesta 1932 asti sijainneen ravintola Mikadon, jossa Hyvä Ystävä -ketjutunnuksia ei otettu käyttöön. Hyvä Ystävä -ravintoloita oli myös ainakin Keravalla ja Tampereella. Vuonna 1987 ketjuun kuului yhdeksän ravintolaa. Vuonna 1995 ravintoloita oli 13.
Hyvä Ystävä -ketjun ideoija oli toimialajohtaja Jouni K. Päivölä, joka toi ketjun toimintaan Suomessa ennennäkemättömiä uutuuksia sitä mukaa kun alkoholin anniskelusäännökset 1980-luvulla vapautuivat. Eteisvahtimestaria ei aina ollut, ja ketju aloitti suomalaisravintoloissa nopeasti edenneen siirtymän nelosoluen valta-asemasta kohti keskioluen yhä suurempaa kulutusta. Päiväsaikaan ketju painotti ruokailua ja suuntasi markkinointiaan ja valikoimaansa myös lapsiperheille sekä pyrki eri tavoin madaltamaan ravintolaruokailun kynnystä.
Ketjun ravintoloiden sisustukseen kuului viihdykkeitä lapsille, kuten leikkijuna ja karuselli. Lastenannoksen sai tilata, jos mahtui leikkiveturiin. Työasuun kuuluvaksi päähineeksi valittu baseball-lippis herätti henkilöstössä närää varsinkin pääkaupunkiseudun ulkopuolella. Hyvä Ystävä Hamlet oli Suomen ensimmäisiä karaoke-iltoja järjestäneitä ravintoloita. Vuonna 1984 Siipipyörä ”osti” Helsingin NMKY:n koripallojoukkueen kolmivuotisella sponsorisopimuksella.
Helmikuussa 1992 ketju valjasti hintakampanjansa keulakuvaksi ilman lupaa silloisen ulkoministerin ja entisen Maataloustuottajain Keskusliiton puheenjohtajan Heikki Haaviston ja varusti sen otsikolla ”Onneksi tämä mies ei hinnoittele meillä”. Kohun synnyttyä ulkomainosjulisteet vaihdettiin nopeasti uusiin, joissa kuvan ja otsikon tilalla oli valkoista pintaa.
Kolme vuotta aiemmin Hyvä Ystävä -ravintola Monetarion mainonnassa oli kehotettu nuoria olemaan äänestämättä. Vuonna 1993 herätti pahennusta ketjuun kuuluneen keravalaisen Olga-pubin edessä ollut mainos: ”Missä ne tytöt silloin luuraa, kun p....a tekee mieli? Olgassa!”
Karkkipussi
right|100px Irtomakeismyymälöitä perustaakseen Siipipyörä hankki vuonna 1977 myyntipaikkoja Helsingin vilkkaimmilta liikepaikoilta. Konsepti osoittautui onnistuneeksi ja toiminta organisoitiin Karkkipussi-nimiseksi ketjuksi.
Vuonna 1987 sillä oli 14 myymälää Helsingissä, Turussa ja Tampereella.
Siipipyörä Oy oli mukana perustamassa Suomen Franchising Yhdistystä, ja Pajari toimi vuosina 1990–1992 yhdistyksen puheenjohtajana. Suomen Franchising-Yhdistys valitsi Karkkipussin vuoden 1993 franchising-ketjuksi.
Karkkipussi mullisti makeisten irtomyynnin Suomessa ja niistä tuli lopulta vähittäiskaupan sisäänvetotuotteita. Kehityksen seurauksena vuonna 2005 Matkainvest myi ketjun The Candy Store Internationalille. Vuonna 2003 kerrottiin Karkkipussin selkeyttävän toimintakonseptiaan yhä kovenevan kilpailun (Fazerin Candyking, Leafin Karkkikatu ym.) puristuksessa. Vuodesta 2005 Candy Store International on ollut Alfmix Oy:n aputoiminimi, ja Karkkipussi on nykyisin Alfmix Oy:n tuotemerkki.
Kaunis Nainen
Siipipyörä avasi vuonna 1979 Helsingin Keskuskadulle  Kaunis Nainen -nimisen uudenlaisen kosmetiikkamyymälän, jossa tuotteet olivat vapaasti tutkittavissa hyllyillä ja kokeiltavissa testereillä. Vuoteen 1987 mennessä tästä syntyi kuuden myymälän ketju Helsinkiin sekä yksi myymälä Espooseen ja Turkuun. Muualle Suomeen ketjun tuotteita välitettiin postitse. Rakennusalan yrittäjä Pertti Kivinen osti vuonna 1990 Kaunis Nainen -ketjun Siipipyörältä mutta teki seuraavana vuonna konkurssin, johon myös kosmetiikkaketjun toiminta loppui.
Kotikatsomo
Kotikatsomo oli Siipipyörän Helsinkiin perustama kolmen toimipisteen videovuokraamoketju, jonka Rautakirja osti joulukuussa 1984.
Frutti
Vuonna 1988 Siipipyörällä oli myös kolme Frutti-nimistä pizza- ja salaattiravintolaa, jotka sijaitsivat Espoon Tapiolan Heikintorilla, Helsingin City-käytävässä ja Itäkeskuksen uudessa ostoskeskuksessa.
Naisen Maailma
Vuonna 1983 Siipipyörä osti Henriksson-vaateliikkeen ja teki siitä uudenlaisen Naisen Maailma -nimisen ketjun, jolla oli vaatemyymälöitä loppuvuodesta 1985 Forumissa, Asematunnelissa ja Espoon Tapiolassa. Vuosien 1987–1988 paikkeilla Siipipyörä myi vaateketjun uudelle omistajalle, jonka yhtiö NM Wear Oy teki konkurssin 1993.
Osaksi Matkahuoltoa
Vuonna 1991 Oy Matkahuolto Ab:n tytäryhtiö Matkainvest Oy osti Siipipyörän Rautatievirkamiesliitolta. Siipipyörällä oli tuolloin toimintaa Helsingin lisäksi Espoossa, Riihimäellä ja Tampereella. Lisäksi osa Karkkipussi-ketjun myymälöistä toimi franchising-pohjalta.
1990-luvun alun lamavuodet heikensivät varsinkin Siipipyörän ravintolatoimintaa, josta yhtiö päätti erilaisista kehittämishankkeista huolimatta luopua.
Omistaja-arvon kannalta kannattavimmaksi vaihtoehdoksi nähtiin lopulta yhtiön purkaminen ja osien myynti. Ravintoloita alettiin myydä vuonna 1995, ja ostajina olivat muun muassa Helsingin Osuuskauppa ja Restel Oy. Siipipyörä Oy ajautui selvitystilaan ja lakkautettiin kaupparekisteristä 1997.
Nykyisin Siipipyörä on Oy Matkahuolto Ab:n aputoiminimi.
Ida McKinley
Ida Saxton McKinley (8. kesäkuuta 1847 Ohio, Yhdysvallat – 26. toukokuuta 1907) oli Yhdysvaltain presidentti William McKinleyin ensimmäinen puoliso ja siten Yhdysvaltojen ensimmäinen nainen vuosina 1897−1901.
McKinley syntyi Ohiossa menestyvän pankkiirin perheeseen, ja vapaamielisen isänsä kehotuksesta hän työskenteli itsekin pankissa. Hän tutustui William McKinleyiin, joka oli tullut kaupunkiin aloittamaan uraansa lakimiehenä, rakastui ja meni naimisiin. Kaksi tytärtä syntyivät 1871 ja 1873, mutta samaan aikaan Ida McKinley sairastui epilepsiaan. Hän hoiti kuitenkin edustustehtävänsä presidentin puolisona ja istui yleensä sinisessä samettituolissa. Hänen tilansa salattiin ovelasti: hänellä oli kukkakimppu kädessään, ettei kukaan yrittäisi kätellä, päivällisillä hän istui presidentin vieressä, joka tarvittaessa kätki hänen poissaolokohtauksensa lautasliinan avulla. Hänen sairauksistaan kerrottiin laajemmin vasta 2000-luvulla.
Maiorchino
thumb|Juustotahko ja pala. Maiorchino on Italian Sisiliasta peräisin oleva lampaanmaidosta valmistettava juusto.
Maiorchino valmistetaan lampaanmaidosta. Joskus lampaanmaidon sekaan saatetaan lisätä myös vuohenmaitoa, jonka suhteelinen määrä voi olla kuitenkin korkeintaan neljäsosa. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään paikallisesti nimellä quarara tunnetussa kattilassa 35 °C:n lämpötilaan. Maidon sekaan lisätään juoksute, ja syntyvää juustomassaa hajotetaan puisella työkalulla. Tämän työvaiheen jälkeen lopputulos lämmitetään 45 °C:n lämpötilaan, ja jonkin ajan kuluttua se asetellaan käsin puisiin muotteihin. Ylimääräistä heraa kuivatetaan puristamalla ja pistelemällä minacino-nimisellä rautaisella työkalulla. Juustot asetellaan puisille hyllyköille, ja ne suolataan seuraavana päivänä. Suolaukseen kuluu 20–30 päivää, minkä jälkeen juustot viedään luoliin tai kivirakennelmiin kypsymään. Juusto kypsyy vähintään 6–8 kuukautta, mutta tavallista on kypsyttää juustoa 12 kuukautta.
Valmiin juuston maku voimistuu kypsymisajan mukaan. Valmilla juustotahkolla on kokoa 35 cm ja korkeutta 12 cm. Juustotahko painaa 10–18 kiloa.
Charlotta
Charlotta on naisen etunimi. Nimi on alkujaan diminutiivimuoto Karl- tai Kaarle-nimien nais­puolisesta vastineesta Karla. Vastaavasti esiintyy Ranskassa ja Italiassa myös Charles-nimestä miespuolinen diminutiivi­muoto ''Charlot'. Charlotta-nimen lyhentymänä on syntynyt myös nimi Lotta.
Suomessa nimi Charlotta on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 5 483 henkilölle. Charlottan nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 12. toukokuuta, joka sekä suomen- että ruotsin­kielisen kalenterin mukaan on myös Lotan nimipäivä.
Mabel Daniels
Mabel Wheeler Daniels (27. marraskuuta 1878 Swampscott, Massachusetts – 10. maaliskuuta 1971) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen lähellä Bostonia. Hänen isovanhempansa olivat kirkkomuusikoita, ja hänen vanhempansa lauloivat Bostonin Händel- ja Haydn-seurassa, jonka johdossa isä toimi.
Manchester by the Sea
Manchester by the Sea on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Kenneth Lonergan. Sen pääosissa näyttelevät Casey Affleck, Michelle Williams, Kyle Chandler ja Lucas Hedges.
Mabel Daniels
Daniels opiskeli pianonsoittoa pienestä pitäen ja aloitti lyhyiden kappaleiden säveltämisen kymmenenvuotiaana. Hän pääsi toteuttamaan musiikki-innostustaan Radcliffe Collegeen, jossa hän lauloi sopraanona ja esiintyi muun muassa operettien päärooleissa. Hän myös sävelsi ja johti Radcliffe College -aikoinaan kaksi opiskelijaoperettia.
Manchester by the Sea
Elokuva sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 26. tammikuuta 2016.
Mabel Daniels
Valmistuttuaan magna cum laude -arvosanoin vuonna 1900 Daniels jatkoi sävellyksen opiskelua George Chadwickin johdolla New England Conservatory of Musicissa. Tämän kehotuksesta Daniels haki Müncheniin opiskelemaan yhden aiemman luokkatoverinsa, Ludwig Thuillen johdolla. Hän pääsi läpi kokeista ensimmäisenä naisopiskelijana.
Mali olympialaisissa
Mali osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Tokiossa 1964, ja on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa Montrealia 1976 lukuun ottamatta. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Mabel Daniels
Palattuaan Yhdysvaltoihin Daniels liittyi Bostonin Cecilia Societyyn, jossa hän pääsi kosketuksiin orkesterin säestämien nykykuoroteosten kanssa. Hän toimi vuosina 1913–18 Simmons Collegen musiikkijohtajana. Hän perusti myöhemmin Radcliffessa sävellyspalkintoja ja -säätiöitä, joiden tarkoituksena oli auttaa musiikin opiskelijoita. Tuftsin yliopisto myönsi hänelle kunniaoppiarvon vuonna 1933 ja Bostonin yliopisto 1939.
Mali olympialaisissa
Mali ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ovat sijoittuneet miesten jalkapallojoukkue, joka oli viides Ateenassa 2004 ja taekwondoin Daba Modibo Keita, joka oli miesten raskaassa sarjassa jaetulla kahdeksannella sijalla Pekingissä 2008 ja jaetulla viidennellä sijalla Lontoossa 2012.
Manchester by the Sea
Manchester by the Sea sai kaksi Oscar-palkintoa vuoden 2017 gaalassa parhaasta miespääosasta ja alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Golden Globe -gaalassa Casey Affleck palkittiin roolistaan parhaasta miespääosasta.
Juoni
Masentunut ja sulkeutunut Lee Chandler toimii avioeronsa jälkeen kiinteistöjen huoltomiehenä Bostonin liepeillä, minimipalkalla ja pienessä kellarihuoneessa asuen. Hän hoitaa työnsä hyvin ajoittaisista äkkipikaisuuskohtauksista huolimatta. Hänelle läheinen veli, teinipojan yksinhuoltaja Joe, kuolee yllättäen veljesten kotikaupungissa, Massachusettsin Manchesterissä. Kuolemansa varalta Joe on järjestellyt Leen 16-vuotiaan Patrickin holhoojaksi kertomatta asiasta Leelle, jolle asia tulee täytenä yllätyksenä. Poika ei halua lähteä tutusta elinpiiristään, ja Lee empii muuttoa takaisin Manchesteriin lähdettyään sieltä traumaattisten kokemusten jälkeen, jotka selviävät tarinan keskivaiheilla. Leen vierailu Manchesterissa pitenee hautajais- ja omaisuusjärjestelyjen takia, ja hän huomaa ettei enää saa murrosikäiseen Patrickiin yhtä hyvää kontaktia kuin ennen. Vähitellen setä ja poika kuitenkin lähentyvät, mutta elokuva päättyy ilman selvää loppuratkaisua.
Arvostelijat
Elokuva sai erinomaisen vastaanoton Sundancen elokuvajuhlilla. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 96 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 8.9/10. Tulos perustuu 256 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 96 pistettä 100:sta, mikä merkitsee ”yksimielisesti ylistävää”.
Helsingin Sanomien Veli-Pekka Lehtonen antoi elokuvalle täydet viisi tähteä ja kutsui elokuvaa vuoden 2016 parhaaksi amerikkalaiseksi elokuvaksi. Arvostelussaan hän kirjoitti: ”Elokuva on psykologisesti vahva ja sellaisella taidolla koostettu, että elokuvalle voi antaa pitkän takuun. Tästä tulee aikuisemmalle yleisölle menestyselokuva täksi kevääksi, olen siitä varma.” Hufvudstadsbladetin Hans Sundström antoi elokuvalle neljä tähteä ja kiitti sitä, kuinka elokuvassa ”yhdistellään saumattomasti erilaisia emotionaalisia tasoja, annetaan hiljaisuuden puhua”, ja luonnehti Casey Affleckia ”elokuvan ankkuriksi ja sieluksi”.
Ālborz
Ālborz on provinssi Iranissa Teheranin luoteispuolella. Se muodostettiin 23. kesäkuuta 2010 parlamentin päätöksellä osasta Teheranin provinssia. Provinssin pääkaupunki on Karaj.
Provinssin pinta-ala on 5 124 neliökilometriä. Väestö (2011) koostui 719 464 taloudesta, ja yhteensä 2 412 513 hengestä. Asukkaista kaupunkilaisiksi kirjattiin 2 184 371 ja maaseutuväestöksi 228 142 henkeä.
Provinssissa oli vuonna 2011–2012 neljä aliprovinssia (shahrestan), jotka jakautuivat yhteensä kymmeneen piirikuntaan (bakhsh). Näihin sijoittui 16 kaupunkia ja 22 alimman aluehallinnollisen tason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen). Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Hyperelliptinen käyrä
Matematiikassa hyperelliptinen käyrä on aritmeettisen geometrian termi. Olkoon X sileä, geometrisesti yhtenäinen projektiivinen käyrä, jonka genus on vähintään yksi, yli kunnan k. Tällöin X on hyperelliptinen jos X:ssä on olemassa Cartierin divisori D jolle. Tässä määritellään jokaiselle Cartierin divisorille ensiksi  ja. .
Alpo Holopainen
Pentti Alpo Olavi Holopainen (s. 11. syyskuuta 1947 Jyväskylä) on suomalainen liikkeenjohdon konsultti, markkinoinnin ja mainonnan kouluttaja ja mainonnan suunnittelija. Hänet palkittiin 1989 Mainonnan monitaho -palkinnolla.
Alpo Holopainen valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1970 ja toimi uransa alussa copywriterina mainostoimisto SEKissä, Anderson & Lembke Oy:ssä ja Markkinointi Viherjuurella. Vuosina 1979–1982 hän toimi SEKin suunnittelujohtajana, 1983–1988 Anderson & Lembken projektijohtajana ja 1988–1990 Taucher Young & Rubicamin luovana johtajana. Vuosina 1991–2011 hänellä oli oma mainos- ja konsulttitoimisto Holopainen & Co Oy.
Holopainen on opettanut sivutoimisesti markkinointia ja mainontaa Helsingin kauppakorkeakoulussa, Taideteollisessa korkeakoulussa, Markkinointi-instituutissa ja Rastor-instituutissa. Hän on myös kirjoittanut monia artikkeleita, kolumneja ja pakinoita alan ammattilehtiin. Hänet on palkittu suunnittelemistaan mainoksista ja kampanjoista kymmeniä kertoja suomalaisissa ja kansainvälisissä alan kilpailuissa.
Antti Marjanen
Antti Sakari Marjanen (s. 28. maaliskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen teologi ja Helsingin yliopiston gnostilaisuuden ja varhaiskristillisen kirjallisuuden emeritusprofessori.
Antti Marjanen suoritti Bachelor of Divinity -tutkinnon Baptist Theological Seminaryssä Rüschlikonissa Sveitsissä 1977. Teologian tohtoriksi hän väitteli 1995. Hänen väitöskirjansa käsitteli Maria Magdalenaa Nag Hammadin kirjoitusten valossa. Vuonna 1996 hänet nimitettiin Uuden testamentin eksegetiikan dosentiksi.
Marjanen on työskennellyt Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa opetus- ja tutkimustehtävissä vuodesta 1983 alkaen, muun muassa Raamatun alkukielten sekä Uuden testamentin eksegetiikan professuurien hoitajana eri otteeseen 1997–2003 sekä Suomen Akatemian akatemiatutkijana 2003–2008. Vuonna 2006 hänet valittiin Suomen Eksegeettisen Seuran puheenjohtajaksi.
Marjasen erikoisalat ovat koptinkielinen Nag Hammadin kirjasto, gnostilaisuus sekä naisten roolit ja asema varhaiskristillisissä teksteissä.
Tommi Päivinen
Tommi Päivinen (s. 21. toukokuuta 1992) on suomalainen pesäpalloilija. Päivinen edustaa Superpesiksessä pelaavaa Kiteen Palloa. Päivinen on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Joensuun Mailaa ja Imatran Pallo-Veikkoja. Joensuun Mailassa pelatessaan Päivinen saavutti viisi SM-pronssia kausina 2013-2017. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä polttajana. Päivinen on 5. syyskuuta 2020 mennessä pelannut urallaan 172 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt viisi kunnaria ja 65 tavallista juoksua, tuonut 81 juoksua ja kerännyt 409 kärkilyöntiä. Päivinen on pelannut urallaan 11 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi tavallista juoksua, tuonut yhden juoksun ja kerännyt 21 kärkilyöntiä.
Muurahaisperhonen
Muurahaisperhonen (Liphyra brassolis) on harvinainen Etelä-Aasiassa ja Australiassa tavattava sinisiipisiin kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö
Erikoisennäköinen, tukevaruumiinen ja lyhytsiipinen perhonen. Siivet ovat laajalti tummanruskeat ja etusiivissä on koiraalla vähemmän, naaraalla enemmän oranssia väriä. Takasiivet ovat molemmilla sukupuolilla laajalti oranssit. Alapinnaltaan siivet ovat yläpintaa haaleammat. Siipien reunus on epäsäännöllisen mutkitteleva. Ruumis on päiväperhoselle epätyypillisen paksu ja muistuttaa enemmän monien rotevien yöperhosten ruumista. Siipiväli on 70–76 mm, mikä tekee muurahaisperhosesta maailman suurimman sinisiipislajin.
Levinneisyys ja lentoaika
Muurahaisperhosta tavataan Intiasta Taka-Intian poikki, Filippiineille, Indonesiaan ja Australian pohjoisrannikkoa Queenslandiin saakka.
Elinympäristö ja elintavat
Muurahaisperhonen on alankosademetsien harvinainen perhoslaji, joka lentää sukulaistensa tapaan päivällä. Aikuisen perhosen imukärsä on surkastunut, eikä se nauti lainkaan ravintoa.
Naaras munii munia yksitellen tiettyjen, ompelijamuurahaisten pesiä sisältävien puulajien oksanhankoihin. Munat kuoriutuvat noin kolme viikkoa myöhemmin. Toukan elämän varhaisvaiheita ei tunneta, mutta kolmannesta toukkavaiheesta alkaen toukka on muurahaisia saalistava peto. Se hankkiutuu Oecophylla smaragdina -muurahaislajin pesään, jossa se elää syöden muurahaisten toukkia ja yksittäisessä pesässä saattaa olla useita perhostoukkia. Toukan selkäpuolen paksu kilpi suojelee sitä muurahaisten puolustukselta ja ruumiin peräosan imukuppimaiset raajat kiinnittävät toukan tiukasti lehden pintaan. Syödessään toukka ojentaa päänsä kilven alta, sieppaa muurahaistoukan ja imee sen sisällön. Toukka on ahnas peto ja voi tuhota jopa kaikki pesän toukat. Myös kotelo muodostuu suojaan selkäkilven alle.
Aikuinen perhonen kuoriutuu muurahaispesässä, mutta löysästi kiinnittyneiden ja tahmeapintaisten siipisuomujen vuoksi se selviytyy ulos pesästä muurahaisten hyökkäyksistä huolimatta. Siivet se oikaisee vasta pesän ulkopuolella.
Taka-Intiassa perhosen toukkia käytetään ravintona muurahaisten ohessa.
I Will Always Love You: The Best of Whitney Houston
I Will Always Love You: The Best of Whitney Houston on Whitney Houstonin muistoa kunnioittaen julkaistu ja koko uran kattava kokoelmalevy, joka julkaistiin maailmanlaajuisesti marraskuussa 2012, noin seitsemän kuukautta Houstonin kuoleman jälkeen. Albumi sisältää Houstonin yli 25-vuotisen uran suurimmat ja merkittävimmät kappaleet. Kokoelmalta löytyy kaikki Whitneyn rakastetuimmat klassikkohitit, kuten ”I Will Always Love You”, ”Saving All My Love for You”, ”I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me)”, ”My Love Is Your Love”, “How Will I Know” ja niin edelleen. Kokoelmalta on julkaistu singlenä uudelleen äänitetty duettoversio ”I Look To You” kappaleesta, jossa on Whitneyn ennenjulkaisemattomat lauluosuudet lisättynä R. Kellyn lauluosuuksiin. Lisäksi kokoelmalla on toinen aikaisemmin julkaisematon kappale ”Never Give Up”, jonka Houstonille sävelsi Jermaine Dupri ja Bryan-Michael Cox.
Kokoelma on saatavilla yhden CD:n versiona sekä kahden levyn sisältävänä deluxe- versiona. Yhden CD:n versio sisältää osittain samoja kappaleita kuin vuonna 2007 julkaistu kokoelmalevy The Ultimate Collection. Aikaisemmin julkaisemattomat kappaleet sisältyvät kuitenkin molemmille versioille.
Kalle Putkisto
Kalle Putkisto (26. huhtikuuta 1919 Tampere – 22. huhtikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston metsäteknologian professori vuosina 1960–1982. Hänen tutkimusalaansa olivat etenkin puutavaran kuljetukset, joiden koneellistamista hän pyrki edistämään.
Putkisto kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1937 ja valmistui metsänhoitajaksi 1943. Hän osallistui talvisotaan ja toimi jatkosodan aikana II armeijakunnan metsätalousaliupseerina. Hän työskenteli vuosina 1945–1960 Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton perustaman Metsätehon tutkimusmetsänhoitajana ja valmistui sinä aikana maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1948 sekä väitteli tohtoriksi 1958 aiheenaan puutavaran kuljetus traktorilla. Putkisto oli Helsingin yliopiston metsäteknologian dosenttina vuosina 1957–1960 ennen nimitystään professoriksi. Professorikautenaan hän oli myös laitoksensa esimiehenä. Jäätyään eläkkeelle professorin virasta hän oli uudelleen dosenttina 1982–1989.
Putkisto oli Teknillisten tieteiden akatemian jäsen vuodesta 1962 ja hänet vihittiin unkarilaisen Sopronin yliopiston tekniikan kunniatohtoriksi vuonna 1972. Hän oli Suomen Metsänhoitajaliiton puheenjohtaja 1968–1977, Suomen Metsätieteellisen Seuran hallituksen puheenjohtaja 1966–1967 ja Metsäylioppilaiden asuntolasäätiön hallituksen puheenjohtaja 1968–1980. Hän harrasti maalausta ja maalasi itse oman muotokuvansa Helsingin yliopistolle.
Hakastaron linna
Hakastaron linna (myös Hakostaron linna) on keskiaikainen linnavuori, jonka jäännökset sijaitsevat Salossa.
Kalle Putkisto
Putkiston puoliso oli oopperalaulaja Eila Auer, professori Väinö Auerin tytär.
Hakastaron linna
Alueella sijaitsee useita muinaislinnoja joista Hakastaron linna poikkeaa pienen kokonsa puolesta. Mäki on korkeimmillaan ainaostaan 20 metriä ympäröivää maastoa korkeammalla. Mäen pohjois- ja länsipuoli ovat jyrkkää kalliota, itä- ja eteläosan ollessa loivaa multamaata. Vallimaisen varustuksen jäänteitä on vielä näkyvissä mäen loivilla itä- ja eteläpuolilla. 1800-luvun lopulla valleja havaittiin itä-länsi-suunnassa 80 metrin matkalta. Vuonna 2001 tehdyssä inventoinnissa hieman alle metrin korkeata vallia oli idänpuolella havaittavissa 30 metrin matkalta. Mäen eteläpuolella vallin pituus todettiin olevan noin 17 metriä ja leveyden 4–5 metriä. Linnan vallit ovat muodostaneet kulman, jonka kohdalla portti ja porttikäytävä ovat sijainneet.
Keskiaikaiseksi linnaa on arvioitu sen valleissa käytetyn kalkkikivilaastin ja osin savesta ja hiekasta tehtyjen täytteiden perusteella. Laastin käytön perusteella varustus ajoittuu aikaisintaan 1200-luvun puoliväliin. Rautakautisten muinaislinnojen muurit ovat Suomessa kylmämuurattuja.
Mäellä on nähtävissä myös kuoppia joiden tarkoitus on epäselvä. Itäisen vallin keskellä oleva kuoppa on suomalaisille rautakautisille linnavuorille tyypillinen ja sen on arvioitu liittyvän jonkinlaisen vahtikopin paikkaan.
Mohamed Ali Ghariani
Mohamed Ali Ghariani (, s. 11. kesäkuuta 1983) on tunisialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Ghariani edustaa Ligue 2:ssa pelaavaa Toursia.
Hakastaron linna
Hakastaron linnan mäellä kasvaa myös nurmilaukka (Allium oleraceum) ja sikoangervo (Filipendula vulgaris), jotka osaltaan kertovat paikan muinaisesta käytöstä. Vajaan puolen kilometrin päässä linnasta luoteeseen on kulkenut keskiaikainen Kuninkaantie.
Mohamed Ali Ghariani
Ura
Ghariani aloitteli uraansa ES Zarzisin riveissä kaudella 2004–2005, jonka aikana hän voitti Tunisian cupin. Kauden päätteeksi Ghariani siirtyi Turkkiin, Ankaragücün riveihin, jossa hän vietti yhden kauden palaten takaisin kotimaahansa Tunisiaan. Uudeksi seuraksi Ghariani valitsi Club Africainin, jossa hän onnistui maalinteossa neljästi auttaen joukkuettaan sijoittumaan pääsarjassa toiseksi. Seuraava kausi 2007–2008 meni heikosti Gharianin jäätyä ilman maaleja, jonka myötä hänet lainattiin kesken kauden tammikuussa 2008 CS Hammam-Lifiin. Ghariani onnistui maalinteossa kahdesti ja jatkoi joukkueen riveissä myös kaudella 2008–2009. Hän nousi CS Hammam-Lifin avausmiehistöön ja oli kauden päätteeksi joukkueensa toiseksi paras maalintekijä viidellä maalilla.
Avauskausi uudessa seurassa meni kuitenkin loukkaantumisten merkeissä ja Ghariani pelasi kauden aikana vain kolme ottelua. Myös kausi 2010–2011 meni loukkaantumisten merkeissä ja Ghariani pelasi vain kaksi ottelua. Kolmannella kaudella (2011–2012) Ghariani pelasi yhteensä 24 sarjaottelua ja onnistui maalinteossa viidesti.
Limapäät
Limapäät (Berycidae) on limapääkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimoon kuuluvia lajeja tavataan valtameristä.
Levinneisyys ja elintavat
Limapäiden heimon lajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynenmeren keski- ja länsiosista trooppisissa ja lauhkeissa vesissä. Ne elävät tyypillisesti 200– 600 metrin syvyydessä, mutta niitä on tavattu aina 1 300 metrin syvyydessä merenpinnasta. Kalat voivat siirtyä öisin lähemmäs pintaa. Limapäiden ravinto koostuu kaloista, äyriäisistä ja nilviäisistä.
Beryx-suvun lajit ja erityisesti pohjanlimapää ovat arvostettuja ja taloudellisesti merkittäviä ruokakaloja. Limapäitä kalastetaan trooleilla ja pitkäsiimakalastuksena.
Kosteikkohiirensammal
Kosteikkohiirensammal (Ptychostomum cernuum) on lehtisammallaji hiirensammalten heimossa (Bryaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoisen ja eteläisen puoliskon lauhkeilla ja viileillä alueilla.
Suomen alueella kosteikkohiirensammal on harvinainen ja esiintyy nykyisin Varsinais-Suomessa. Enontekiön ja Inarin Lapista on vain vanhoja havaintoja. Se kasvaa kalkkipitoisella maalla erityyppisillä kosteilla paikoilla. Lajin uhanalaisuusluokka Suomessa on vaarantunut (VU).
Stéphane Tissot
Stéphane Tissot (s. 30. toukokuuta 1979 Bonneville) on ranskalainen alppihiihtäjä.
Ensimmäisen kerran hän kilpaili maailmancupissa Madonna di Campiglion pujottelussa vuonna 2001. Kisassa hän sijoittui yhdenneksitoista ja otti samalla ensimmäiset pisteensä. Maailmancupissa hän on sijoittunut kaksi kertaa toiseksi, molemmat kerrat pujottelussa. Santa Caterinan MM-kilpailuissa 2005 hän oli pujottelussa kymmenes.
Winslow House
William Herman Winslow Residence on arkkitehti Frank Lloyd Wrightin suunnittelema asuintalo River Forestissa, Yhdysvaltojen Illinoisissa. Talo rakennettiin vuonna 1893. Se oli Wrightin ensimmäinen merkittävä itsenäinen suunnittelutyö ja ensimmäinen yritys uudistaa perinteistä asuintaloa.
Passé composé
Passé composé (yhdistetty perfekti) on ranskan kielessä käytettävä aikamuoto, joka suomennetaan tilanteen mukaan imperfektillä tai perfektillä.
Passé composé on liittomuoto. Se muodostetaan apuverbin, yleensä avoir-verbin preesensmuodoista ja pääverbin partisiipista. Muutamien verbien yhteydessä, etenkin määräsuuntaista liikettä tai olotilan muutosta tarkoittavilla verbeillä sekä kaikilla refleksiiviverbeillä, kuitenkin käytetään avoir-verbin asemasta apuverbiä être.
Useimmilla verbeillä partisiipit ja sen mukaisesti passé composé muodostetaan seuraavien mallien mukaisesti. Näistä on kuitenkin poikkeuksia, sillä ranskassa on paljon myös epäsäännöllisesti taipuvia verbejä. Esimerkiksi être-verbin (olla) partisiippi on "été", ja avoir-verbin (omistaa, olla jollakulla) partisiippi "eu".
Tapaus Isaiah
Tapaus Isaiah (DVD-levityksessä käytetty nimeä Lapsi on minun, ) on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Stephen Gyllenhaalin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Jessica Lange ja Halle Berry. Sivurooleissa ovat muun muassa Samuel L. Jackson, Cuba Gooding Jr. ja David Strathairn. Tapaus Isaiah perustuu Seth Margolisin romaaniin Losing Isaiah, jonka pohjalta Naomi Foner laati käsikirjoituksen. Foner myös toimi elokuvan tuottajana Hawk Kochin kanssa.
Juoni
Huumeriippuvuudesta kärsivä Khaila Richards (Halle Berry) piilottaa lapsensa roskakoriin ja lupaa lapselleen palaavansa takaisin. Kun seuraavana aamuna roska-autonkuljettajat löytävät lapsen, hänet viedään sairaalaan. Sairaalassa sosiaalityöntekijä Margaret Lewin (Jessica Lange) saa selville, että lapsi oli syntyessään riippuvainen crackistä, ja että hänen nimensä on Isaiah (Marc John Jefferies). Margaretille kehittyy voimakas side Isaiahiin, ja hän päättää ottaa tämän kotiinsa asumaan miehensä ja tyttärensä kanssa. Samoihin aikoihin Khaila herää ilman lastaan. Hysteerinen Khaila kiirehtii takaisin roskakorille ja alkaa etsiä Isaiahia roskien seasta. Eräs paikalle tullut köyhä ihminen pyytää Khailaa lähtemään sanomalla, että on ollut jo tarpeeksi meteliä sinä aamuna, jolloin poliisi oli puhunut kuolleista vauvoista. Khaila poistuu paikalta tajutessaan, mitä oli tapahtunut. Myöhemmin samana iltana Khaila pidätetään näpistyksestä, ja hän menee kuntoutusohjelmaan.
Kolme vuotta myöhemmin Lewinit ovat adoptoineet Isaiahin virallisesti. Khaila on päässyt kuiville huumeista ja laittanut elämänsä järjestykseen. Khaila tapaa sosiaalityöntekijänsä, joka opettaa häntä lukemaan. Lukiessaan kirjaa raskaana olevasta naisesta Khaila murtuu ja tunnustaa sosiaalityöntekijälleen laittaneensa vauvansa roskakoriin. Sitten Khaila saa tietää sosiaalityöntekijältään, että hänen lapsensa löydettiin silloin roskakorista ja on edelleen elossa, joten he palkkaavat asianajaja Kadar Lewisin (Samuel L. Jackson) kyseenalaistamaan ja kieltämään adoption.