cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Niflheim
Hrafnagaldr Óðins
Hrafnagaldrin Óðinssa on opastavia mainintoja Niflheimistä joka sijaitsi kaukana pohjoisessa, missä aurinko (Alfrisin valaisija) jahtaa yötä kun se nousee:
Bret Iwan
Bret Iwan (s. 10. syyskuuta 1982 Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kuvittaja ja ääninäyttelijä, joka valittiin vuonna 2009 Wayne Allwinen seuraajaksi Mikki Hiiren viralliseksi ääneksi.
Tuula Tuhkanen
Tuula Anneli Tuhkanen (s. 1960) on suomalainen ympäristötieteilijä ja professori. Hän on ollut Jyväskylän yliopistossa ympäristötieteen ja -teknologian professorina vuodesta 2013. Aiemmin hän oli professori Tampereen teknillisessä yliopistossa 1998–2013. Ympäristötieteilijänä Tuhkanen on tutkinut esimerkiksi jätevesien puhdistamista.
Akateeminen ura
Tuula Tuhkanen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1979 Sotkamon lukiosta. Sen jälkeen hän aloitti biologian ja ympäristötieteen opinnot Kuopion yliopistossa. Tohtoriksi Tuhkanen väitteli Kuopion yliopistossa vuonna 1994 ympäristötieteen alalta. Hänen väitöskirjansa (Oxidation of organic compounds in water and waste water with the combination of hydrogen peroxide and UV radiation; ) käsittelee orgaanisten aineiden erottamista vedestä tai jätevedestä kemiallisen menetelmän avulla.
Akateemisen uransa Tuhkanen aloitti 1992–1997 opettajana Kuopion yliopistossa. Valmistumisen jälkeen Tuhkanen työskenteli lukuvuoden 1997–1998 opettajana Mikkelin ammattikorkeakoulussa. Vuodesta 1998 vuoteen 2013 Tuhkanen oli professorina Tampereen teknillisen korkeakoulun, sittemmin Tampereen teknillisen yliopiston, kemian ja bioteknologian laitoksella. Hän luennoi ympäristöteknologian aiheista (esim. veden puhdistus ja puhdistamoiden toiminta, ympäristöriskien arviointi, saastumisen vaikutukset sekä ympäristöanalytiikka).
Tuhkanen nimitettiin vuonna 2013 ympäristötieteiden ja -teknologian professoriksi Jyväskylän yliopistoon. Hänen johdollaan Jyväskylässä toimii ympäristötieteeseen erikoistunut tutkimusryhmä.
Apuraha
Tuhkanen sai vuonna 2018 Tapani Järvisen ympäristöteknologiarahaston tutkimusapurahan. Rahaston apuraha jaetaan vuosittain ansioituneelle asiantuntijalle tutkimukseen ja kehittämistyöhön.
Beneath... Between... Beyond...
Beneath... Between... Beyond... on Static-X:n neljäs albumi sekä ensimmäinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin 20. heinäkuuta 2004. Albumin kappaleet ovat suurimmaksi osaksi aikaisemmilla albumeilla esiintyneiden kappaleiden live- tai demoversioita.
Tuula Tuhkanen
Apuraha
Aalto-yliopiston teknillisen korkeakoulun hallitus perusti vuonna 2009 Tapani Järvisen nimeä kantavan rahaston, jonka alkupääoman lahjoitti Outotec Oyj. Järvinen on eläkkeelle jäänyt Outotec Oyj:n toimitusjohtaja. Rahaston myöntämien apurahojen tavoitteena on edistää ympäristöteknologian tutkimusta ja tutkimustulosten hyödyntämistä teollisuudessa, joka tuottaa erilaisia teknologiatuotteita ja -palveluita.
Beneath... Between... Beyond...
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 139.
Tuula Tuhkanen
Tutkimustyö
Ympäristötieteilijänä Tuhkanen on tehnyt ympäristöanalytiikan menetelmien ja ympäristöteknologian kehittämiseen liittyvää tutkimusta ja käyttänyt tutkimustuloksia käytännön ongelmien ratkaisemiseksi. Hän on tutkinut, miten mikrokokoisia saastuttavia hiukkasia voisi poistaa jätevesistä, juomavedestä tai yleisemmin saastuneesta ympäristöstä. Tutkimuskohteena ovat sekä teollisuuden että muun yhteiskunnan jätevesipäästöt, joihin hän on kehittänyt puhdistusmenetelmiä. Tuhkanen on selvittänyt, miten niin sanottuja orgaanisia aineita voidaan poistaa kotitalouksien käyttövedestä ja jätevedestä. Mekanismien tasolla hän on tarkastellut, miten orgaaniset aineet ja ravinteet liikkuvat urbaanissa hydrologisessa kierrossa. Suurin osa orgaanisesta aineksesta on harmitonta, mutta esimerkiksi lääkeaineet voivat aiheuttaa riskejä ympäristölle. Veden kiertokulku liittyy tutkimusaiheena kiertotalouteen. Veden kiertokulusta on Tuhkasen mukaan mahdollista hyödyntää vettä, orgaanista ainetta, ravinteita ja jopa metalleja, mutta pienetkin määrät haitallisia aineita voivat pilata näitä hyödynnettäviä jakeita.
Osa tutkimuksesta liittyy menetelmiin, kuinka ympäristöriskejä voidaan vähentää esimerkiksi suunnittelun avulla, keskittämällä vedenpuhdistusta, eristämällä päästölähteitä tai käsittelemällä ulosteita. Ympäristötieteen ja -teknologian keskeisiä tutkimuskysymyksiä tulevaisuudessa ovat muun muassa antiobioottien käyttö, antiretroviraaliset lääkkeet, puhtaan veden riittävyys sekä ruoan ja energian riittävyys. Niihin kysymyksiin tutkijat etsivät ratkaisuja.
Tuhkasen tuoreimpia tutkimusaiheita 2010-luvun jälkipuoliskolta lähtien on ollut antibioottien päätyminen jäteveteen ja siitä edelleen lietteeseen ja ympäristöön. Haitallisen aineen poistaminen on Tuula Tuhkasen mukaan vaikeaa ja tulee kalliiksi, jos haitallinen komponentti pääsee laimenemaan kokonaisjäteveteen. Hänen tutkimusryhmänsä on tehnyt jätevesien antibioottipitoisuuksiin liittyvää kenttätutkimusta muun muassa Keniassa.
Ympäristötieteen tutkimuksessa tyypillisesti pyritään erottamaan erilaisia aineita maa- tai vesinäytteistä. Yleisesti puhutaan niin sanotusta luonnollisten orgaanisten ainesten ja jätevesien orgaanisen ainesten karakterisoimisesta. Tuhkanen soveltaa menetelminä näissä tutkimuksissa esimerkiksi korkean erotuskyvyn nestekromatografiaa, kokoerotuskromatografiaa eli molekyyliseulakromatografiaa (SEC, ) sekä UV- ja fluoresenssispektroskopiaa.
Kirjailija
Tieteellisen uran ohella Tuhkanen on kirjoittanut useita teoksia ympäristötieteen ja -teknologian aloilta.
Sant’Antioco
Sant’Antioco on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 11 272 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 87,90 neliökilometriä. Se sijaitsee 7 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Bv
Bv tarkoittaa seuraavia:
Robert Langer
Robert S. Langer (s. 29. elokuuta 1948 Albany, New York, Yhdysvallat) on biotekniikkaan erikoistunut MIT:n professori. Hän on kehittänyt lääkkeiden annostelumenetelmiä ja keinokudostekniikkaa.
Enonkosken kirjasto
Enonkosken kirjasto on itäsavolaisen Enonkosken kunnan kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto on osa Lumme-kirjastokimppaa. Kirjastokimpan aineistot ovat kirjastokimppaan osallistuvien kuntien asukkaiden lainattavissa. Verkkokirjasto on toteutettu osana Lumme-kirjastojen palveluja.
Kirjastotoiminta alkoi Enonkoskella jo 1860-luvulla Kangassaaren lasitehtaan omistajan kirkon yhteyteen perustaman pienen kirjalainaamon muodossa. Nykyinen Enonkosken koulun ja kirkon läheisyydessä sijaitseva kirjastorakennus on arkkitehti Irma Valjuksen suunnittelema ja valmistui vuonna 1992.
Robert Langer
Langerin työ lääketieteessä ja biotekniikan uusilla aloilla on hyvin arvostettua kaikkialla maailmassa. Häntä pidetään monien uusien teknologioiden uranuurtajana. Hän on kehittänyt esimerkiksi ihonalaista lääkkeen annostelumenetelmää, jolla lääke voidaan antaa ihon kautta.
Langer on hakenut tai hänelle on myönnetty yli 600 patenttia ja hän on kirjoittanut yli 1 000 tieteellistä artikkelia. Hän on saanut useita palkintoja, kuten Charles Stark Draper Prize, Lemelson-MIT Prize ja Albany Medical Center Prize in Medicine and Biomedical Research sekä suomalainen Millennium-teknologiapalkinto (2008). Hän on historian nuorin henkilö, joka on valittu kaikkiin kolmeen yhdysvaltalaiseen tiedeakatemiaan, jotka ovat National Academy of Sciences, National Academy of Engineering ja Institute of Medicine.
Langer valmistui kandidaatiksi Cornellin yliopistosta, ja tohtorin arvon hän sai kemiantekniikassa MIT:stä 1974. Hänen väitöskirjansa on nimeltään ”Enzymatic regeneration of ATP”, ja se valmistui Clark K. Coltonin ohjauksessa. Vuosina 1974–1977 Langer työskenteli maineikkaan syöpätutkijan Judah Folkmanin kanssa Bostonin lastensairaalassa ja Harvardin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa. Hän on toiminut vaikutusvaltaisten tutkijoiden neuvonantajana esimerkiksi tutkittaessa biomateriaaleja, lääkeannostelua ja verenkiertoelimiä.
Langerille ovat myöntäneet kunniatohtorin arvon useat yliopistot eri puolilta maailmaa, kuten Jerusalemin heprealainen yliopisto ja ETH Zürich. Langer on saanut Millennium-teknologiapalkinnon vuonna 2008. Langer on saanut Wolfin palkinnon kemiasta vuonna 2013.
Musta nuoli (kirja)
Musta nuoli, koko nimeltään Musta nuoli: kertomus Ruusujen ajalta, on Robert Louis Stevensonin kirjoittama historiallinen seikkailuromaani vuodelta 1888, joka sijoittuu juonellisesti Englannin Lancasterin ja Yorkin sukujen välillä vuosina 1455–1485 käydyille Ruusujen sotaan. Teos julkaistiin alkujaan nuorille suunnattuun Young Folks -lehteen jatko-sarjana vuonna 1883, Stevensonin käyttäessä alkujaan salanimeä kapteeni George North. Kirjan suomennoksen on julkaissut Otava vuonna 1913.
Juoni
Tarinan päähenkilö on Richard "Dick" Shelton -niminen isänsä menettänyt nuorukainen, joka on Ruusujen sodan aikana Lancastereihin kuuluvan ritarin, Sir Daniel Brackleyn, suojeluksessa samalla kun hän suorittaa holhoojansa antamia luottotehtäviä. Pian Sir Danielia vastaan hyökkäävät "Mustana nuolena" tunnetut, Tunstallin metsässä piileskelevät lainsuojattomat, joiden antamien vihjauksien ansiosta Dick Shelton alkaa epäillä holhoojansa Sir Danielin kuuliaisuutta ja jopa osuutta hänen isänsä murhaan.
Kohta hän tapaa Sir Danielin vankeudesta pakoon yrittäneen Joanna Sedleyihin, joka alkujaan esiintyy Dickille pojan valepuvussa John Matchamina. Dick kiintyy Joannaan, ja kun hän alkaa saada lisävarmistusta Sir Danielin kavaluudesta, hän yrittää paeta Moat House -linnoituksesta Joannan kanssa, mutta pakoyrityksessä Joanna jää vangiksi ja Dick haavoittuu. Lopulta Dick päätyy "Mustan nuolen" haltuun, jota johtaa Ellis Duckworth -niminen mies, jolla on kaunoja Sir Danielia kohtaan. Dick päätyy taistelemaan "Mustan nuolen" rinnalla Yorkin ja Gloucesterin herttuana tunnetun Richardin puolesta petollista Sir Danielia vastaan samalla kun hän yrittää pelastaa rakastamansa Joannan tämän kynsistä.
The Paris Review
The Paris Review on vuonna 1953 perustettu kirjallinen aikakauslehti. Se kuuluu alallaan tunnetuimpiin. Lehden perustajat ovat Peter Matthiessen, Harold L. Humes ja George Plimpton. Lehti perustettiin Pariisissa, mutta se siirtyi 1970-luvulla New Yorkiin. Ensimmäinen päätoimittaja oli 1953–2003 Plimpton.
Lehti julkaisee sekä vakiintuneiden tunnettujen kirjoittajien että vähemmän tunnettujen kirjailijoiden tuotantoa. Se on vauhdittanut muun muassa Philip Rothin ja Jack Kerouacin uraa. Se on julkaissut merkittävien kirjailijoiden haastatteluja, joita on julkaistu Writers at Work -nimisenä sarjana. Lehti jakaa vuosittain kirjallisuuspalkintoja Hadada Award, Plimpton Prize for Fiction ja Terry Southern Prize for Humor. Aiempia palkintoja ovat Aga Khan Prize for Fiction ja Bernard F. Conners Prize For Poetry, jotka molemmat jaettiin viimeisen kerran 2004.
Sant’Antonio di Gallura
Sant’Antonio di Gallura on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 520 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 81,69 neliökilometriä. Se sijaitsee 354 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Viskoosi
thumb|Lähikuva viskoosikankaasta. Viskoosi (joskus raion, tekosilkki tai chardonnet-silkki, aikaisemmin tunnettiin vastaavia kuituja nimellä silla ja säteri ; lyhenne CV tai VI ) on muuntokuitu, joka valmistetaan valkaistusta sulfiittiselluloosasta. Selluloosan raaka-aineena käytetään tavallisesti koivua tai kuusta, mutta myös pyökkiä, eukalyptuspuuta, kaislaa tai bambua. Siitä tehdään hygieniatuotteita ja kankaita.
Viskoosin valmistusperiaatteen keksi ranskalainen kemisti, kreivi Hilaire de Chardonnet 1880-luvulla.
Suomessa viskoosikuitu tehtiin ulkomaisesta liukoselluloosasta. Valmistusprosessissa selluloosa ajetaan pulpperiin, jossa se sekoitetaan natriumhydroksidiin (NaOH). Sen jälkeen massaan lisätään rikkihiili (CS2). Rikityksen jälkeen massa liuotetaan oranssin väriseksi siirappimaiseksi liuokseksi. Sitten liuos ruiskutetaan kymmeniä tuhansia reikiä sisältävän kehruusuulakkeen eli suuttimen läpi nesteeseen, joka sisältää muun muassa rikkihappoa (H2SO4). Suuttimen läpi kulkiessa muodostuneet ohuet langat jähmettyvät laimeassa rikkihappoliuoksessa. Sen jälkeen happo huuhdellaan langoista ja ne valkaistaan sekä lopuksi kuivataan.
Viskoosin aiempia kauppanimiä on Raion. Silla on vanhempi selluloosasta valmistettu katkokuitu, säteri on katkomaton muuntokuitu.
Viskoosin märkälujia muunnoksia ovat modaalikuidut: polynoosikuidut ja HWM eli high wet modulus -kuidut.
Helsingfors Segelsällskap
thumb|240px| HSS:n 150 jäsenen purjehduskeskus purjehtii muun muassa 6 Elliott 6m Match Race -veneillä thumb|240px| Junioriohjelma alkaa optimisteillä ja jatkuu 29er Skiffeillä thumb|240px|[[Merisatama. HSS:n satamassa on yli 80 klassista purjevenettä]] thumb|240px|Optikilpailut thumb|240px|HSS:llä on maailman suurin kasilaivue – Sphinx FIN 4 ja Sagitta FIN 2 kesällä 2012 240px|thumb|[[Runar Finnilän 1947 suunnittelema HSS pursiseuran paviljonki Liuskasaarella. Paviljongissa toimii nykyään ravintola Boat House sekä HSS:n jäsenkerho]]
Helsingfors Segelsällskap r.f. (HSS) on Helsingin toiseksi vanhin ja Suomen neljänneksi suurin pursiseura. Seura perustettiin vuonna 1893. Sen kotisatama on Merisataman Liuskasaari. HSS:llä on 20 venepaikan täyden palvelun vierassatama.
Muut Merisatamassa toimivat pursiseurat ovat Suomalainen Pursiseura, Merisataman venekerho ja sataman itäpuolella Merenkävijät. HSS:n virallinen kieli on ruotsi. Vuonna 2014 seuralla oli 1 350 jäsentä ja rekisterissään 350 venettä, joista noin 90 prosenttia oli purjeveneitä. HSS on sekä kilpa- että matkapurjehduksen seura, jolla on pitkät ja syvät purjehdusperinteet. Seura on kasvanut voimakkaasti vuosina 2005–2013. Jäsenistö on lisääntynyt yli kolmanneksella. Pääasialliset syyt kasvuun ovat olleet junioritoiminnan nopea kasvu, valmennetun aikuispurjehduksen sekä klassikkotoiminnan kasvu. Seuran kommodorina toimii vuodesta 2018 alkaen Mikael Stelander.
Seuran HSS III -lautta kulkee noin viiden minuutin matkan Liuskasaarelle Helsingin Merisatamasta semaforia nostamalla. HSS:n ravintolassa HSS Paviljongissa on yksi Helsingin hienoimmista merinäköaloista.
Pohjoismaiden suurin klassikkolaivue
Seura tunnetaan nykyään erityisesti suuresta klassisten veneiden, erityisesti ns. metri-veneiden eli (8mR, 6mR, 5.5m ja 5m -veneiden) sekä saaristoristeilijöiden laivueesta. Kaikista Suomessa purjehtivista metriveneistä ja saaristoristeilijöistä HSS:n rekisterissä on noin kolmannes. Muita hyvin edustettuja klassisia köliveneluokkia ovat Kansanvene ja Louhi. Yhteensä HSS:n venerekisterissä on noin 50 klassista purjevenettä, mikä tekee seurasta Pohjoismaiden suurimman klassikkoseuran. Veneet ovat hyvin näkyvillä seuran klassikko- eli B-laiturilla.
Olympiavalmennusta Audi HSS Match Race Centerissä
Vuonna 2009 HSS perusti Audi HSS Match Race Centerin yhdessä Georg Tallbergin kanssa. Harjoituskeskuksen tavoitteena oli valmentaa huippupurjehdukseen tähtääviä naistiimejä ja varta vasten valmentaa nuoria naispurjehtijoita Lontoon kesäolympialaisiin 2012. Olympiavalmennus tapahtui Elliott 6m -veneillä, joita keskuksessa on kuusi kappaletta. Elliott 6 -veneet valittiin vuonna 2008 olympialuokaksi naisten match racingiin Lontoon olympialaisiin. Olympialaisissa veneluokat ovat vaihtuneet tasaisesti purjehduspoliittisten syiden ja purjehdusteknologian kehittymisen myötä. Riossa vuonna 2016 Elliott 6 -veneet eivät enää ole olympialuokkana. Audi HSS Match Race Centerissä harjoitelleista Suomen huippu-urheilijoista tunnetuimmat ovat Silja Lehtinen, Silja Kanerva ja Mikaela Wulff, jotka voittivat pronssimitalin Lontoossa 2012.
Suomen suurin purjehduksen aikuiskoulutuskeskus kaiken tasoisille HSS Sailing & Windsurfing Centerissä
Vuodesta 2009 seurassa on tominut aikuisten koulutuskeskus jossa eri purjehduskokemuksella varustetut aikuiset saavat valmennusta, HSS Sailing & Windsurfing Centerissä. Keskuksella on käytössä Elliott-veneiden lisäksi Laser 16-kolmen purjehdittavia jollia, 6 kappaletta 606 -köliveneitä. Seuralla on myös kaksi entistä America's Cup SM 40-match race harjoitusvenettä. Veneet ostettiin ruotsalaiselta vuosien 2003 ja 2007 Americas Cup haastajatiimiltä Victory Challenge vuonna 2011. Veneitä purjehditaan viiden hengen miehistöillä. Keskuksessa harjoittelee jäsenmaksua vastaan noin 130 purjehtijaa. Keskus keskittyi ennen Match Racen -kilpailuihin mutta painotus on nykyään fleet race -tyyppisessä kisaamisessa.
Merisatama kotisatamana, saaristotukikohtina Andö ja Getören
Merisatamassa sijaitseva Liuskasaari on ollut HSS:n kotisatama vuodesta 1896 jolloin seura sai vuokrata saaren Helsingin kaupungilta. Sitä ennen seuran kerhohuoneena oli toiminut mantereen puoleinen pienehkö kalastajamaja. Ensimmäinen paviljonki rakennettiin kolmen vuoden kuluttua 1899. Paviljonkia laajennettiin vuonna 1909. Vuonna 1929 saareen nousi uusi paviljonki komeine torneineen. Heinäkuussa 1946 klubirakennus paloi, ja Runar Finnilä suunnitteli uuden kerhorakennuksen joka valmistui kesäkuussa 1949. Rakentamisen aikana Finnilä valittiin seuran kommodoriksi. Kerhorakennuksessa sijaitsee paviljonkimainen Ravintola HSS. Ravintosalin koristeena on Michael Schilkinin ja Björn Landströmin lasi-, keramiikka- ja seinämaalauksia. Vuonna 1967 seura hankki omistukseensa Inkoon saaristosta Andön saaren jäsentensä matkapurjehdus-tukikohdaksi ja 1977 Porvoon Onaksen saaristosta Getörenin.
Klassisten laivue edelleen kasvussa
1990-luvulla vauhtiin päässyt klassisten puuveneiden uusi nousu on näkynyt HSS:ssä erityisesti 5m-veneiden 6mR, 8mR veneiden sekä Saaristoristeilijöiden määrän kasvuna seurassa. Vuoden 2022 alussa seurassa oli 50 klassikkovenettä satamassaan. HSS:llä on kansainvälisesti suuret klassikkolaivueet ja sekä seuran 5m, 6mR ja 8mR-laivue ovat kansainvälisestikin merkittävän kokoisia. Seurassa on myös 5.5m, Kansanvene, Louhi, Hai ja Saaristoristeilijä -luokkien veneitä. Seurassa on myös Utö-kryssareita, Itämeren kaseja ja Itämeren kutosia. Moderneista klassikoista esim. H-vene- ja Albin Express-laivueet ovat jälleen kasvussa. Modernien klassikkojen aatelin kuuluvien 1960- ja 1970-luvuilla Sparkman&Stephensin suunnittelemien ja Nautorin Swan veneiden sekä muiden telakoiden rakentamien pienempien S&S-veneiden määrä ovat myös pursiseurassa kasvussa. Seuran klassikkotoiminta tapahtuu HSS: klassikkokomitean puitteissa. Klassikkotoimikunta järjestää mm. "Sampanjaregatan" elokuussa. Kilpailuun on vuosien varrella osallistunut veneitä mm. Ruotsista, Saksasta, Englannista, Venäjältä ja Yhdysvalloista.
Historia
Helsingfors Segelsällskap perustettiin vuonna 1893 toiseksi, Helsingin ruotsinkielisen nopeasti kasvavan keskiluokan pursiseuraksi. Vuonna 1861 perustettu NJK oli perinteinen herrasväenseura joka valitsi jäsenensä tarkasti Helsingin silloisten varakkaimpien ja vallakkaimpien keskuudesta.
Hufvudstadsbladetissa etsi syyskuun alussa 1892, otsikolla "Seglare Ohoj!" jäseniä uuteen seuraan. Syntymäpäiväksi kuitenkin lasketaan vasta 7. tammikuuta 1893, koska tuona päivänä kuvernööri vahvisti seuralle säännöt. Ensimmäiset kommodorit Alvar Verving ja Anton Moberg olivat molemmat aktiivisia myös NJK:ssa, joten myös NJK:n suhtautuminen tavallisen kansan tulokasseuraan oli suopea.
Suojeluskuntia perustamassa
Kesällä 1917 joukko keski-ikäisiä urheilua harrastavia miehiä Helsingfors Segelsällskapista perusti Oldboys Clubben:n ”herättämään ja ylläpitämään kehon fyysistä kuntoa ja järjestämään jäsenilleen mahdollisuus osallistua voimistelu- ja muihin urheiluharjoituksiin yhteisessä ja järkevässä johdossa”. Aoitteen teki ehdotti seuran puheenjohtaja, kauppaneuvos Arthur Ivar Lindfors, kun Suomessa kehitys oli johtamassa sisällissotaan ja kun suojeluskuntien perustaminen oli Helsingissä alkanut. Perustavassa kokouksessa 4. joulukuuta 1917 oli 360 miestä, minkä vuoksi päätettiin perustaa pataljoona, minkä laajennettiin rykmentiksi, Oldboys-Regementet:ksi jäsenmäärän kasvattua tuhanteen. Helsingin suojeluskunnan perustava kokous oli 10. marraskuuta 1917, mutta jo tätä ennen 23. lokakuuta opiskelijat olivat perustaneet suojeluskunnakseen Koululaispataljoonan.
Helsingin suojeluskuntaan perustettiin ensin ensimmäinen rykmentti, mitä myöhemmin alettiin kutsua Siniseksi rykmentiksi, Marraskuussa perustettiin seitsemän erillisyksikköä, minkä jälkeen joulukuussa alettiin koota toista rykmenttiä, mitä alettiin kutsua Valkoiseksi rykmentiksi sekä kolmatta rykmenttiä, mitä kutsuttiin Keltaiseksi rykmentiksi. Oldboys-rykmentistä tuli aikaan Helsingin suojeluskunnan joukko-osasto, Helsingin Suojeluskunnan Ikämiespataljoona.
Pienten kilpaveneiden seura
240px|thumb|HSS:n vuonna 1946 tulipalossa tuhoutunut vanha kerhorakennus vuonna 1936 Helsingin regatan aikana HSS oli perinteisesti ollut pienten köliveneiden johtava kilpapurjehdusseura Suomessa. Suurin veneluokka HSS:llä oli monen vuosikymmenen ajan, aina 1960-luvun loppuun saakka, seuran aloitteesta kehitetty Hai-vene. Seuran piirissä syntynyt seuran silloisen urheilukommodorin Hans Groopin suunnittelema H-veneen joka teki läpimurtonsa 1960- ja 1970-luvun taitettaessa ja syrjäytti vanhat puuveneluokat. Seurassa on viime vuosina panostettu juniori- ja nuorisotoimintaan sekä aikuisten purjehduskoulutukseen.
Helsingfors Segelsällskap on ennen kaikkea ollut pienten, edullisten kilpapurjehdusta aktiivisesti harrastavien köliveneiden seura. Seura tuki pienten saaristoristeilijöiden erityisesti 22,2-luokan kehitystä 1910- ja 20-luvuilla lahjoittamalla luokkaa varten pokaaleja ja kilpailemalla niistä innokkaasti.
Pienten, edullisten veneiden saralla HSS:n jäsenistä suurin vaikutus on ollut Hans Groopilla. Hän suunnitteli ja rakensi 1968 seuran tukemana H-veneen, josta tuli Suomen suurin yksityyppiköliveneluokka ja kansainvälisestikin hyvin suosittu kilpaveneluokka. H-veneitä on Suomessa rakennettu kaikkeaan 950 kappaletta ja kansainvälisesti noin 5000 kappaletta.
Groopin lisäksi seuran venesuunnittelijoista mainittakoon vuosisadan vaihteessa vaikuttanut Emil Wegelius, 1900-luvun alkupuolella vaikuttanut Einar Olofsson sekä myöhemmin Birger Slotte, C.-O. Granfelt ja Max Petrelius.
HSS:n merkitys kilpapurjehdusseurana väheni 1990- ja 2000-luvulla merkittävästi Suomessa muuten paitsi klassikkoveneiden osalta. Sekä jollapurjehduksessa että avomerikilpapurjehduksessa HSS:n merkitys on ollut vähäinen. Viime vuosien satsaus varsinkin aktiiviseen junioritoimintaan ja nuorten aikuisten match race -purjehdukseen on tuonut HSS:n takaisin kilparadoille. Seuran ensimmäinen parinkymmenen juniorin joukko siirtyi kesällä 2012 29er-veneisiin. HSS:n juniorit ovat pärjänneet sekä kansallisissa että kansainvälisissä kilpailuissa erittäin hyvin kausina 2011–2012.
HSS:n kommodorit
240px|thumb|Nikanderin rakennuttama [[8mR kommodorivene Vågspel neitsytpurjehduksella 1943]]
Ruotsin Viro
Viron herttuakunta (ruots. Hertigdömet Estland) tai Ruotsin Viro, oli vuodesta 1561 vuoteen 1721 olemassa ollut Ruotsin valtakunnan hallitsema herttuakunta. Alue luovutettiin Venäjälle Suuren Pohjan sodan jälkeen.
Kyzylkum
thumb|240px|Kyzylkumin aavikkoa. Kyzylkum (myös Kyzyl-Kum, Kyzyl Kum tai Qyzyl Qum) on Aasian sisäosissa Uzbekistanissa ja Kazakstanissa Araljärven itäpuolella sijaitseva aavikko. Se on osa Turanin alankoa. Kyzyl Kum tarkoittaa punaista hiekkaa.
Kyzylkumin aavikon pinta-ala on 300 000 neliökilometriä. Aavikolla on jokien varsilla ja keitaissa viljelyä sekä öljyesiintymiä.
Kyzylkum eli Keski-Aasian pohjoinen aavikko sisältää aavikoita ja pensasaroja. Alueella on paljon suolatasankoja ja suolasoita, mutta myös kiviaavikkoa, saviaavikkoa ja pieni alue hiekka-aavikkoakin. Tämä alue on tyypillistä lauhkeaa eli "kylmää" aavikkoa. Tammikuun keskilämpötila on noin -10 °C – -15 °C, ja heinäkuussa 24 °C – 26 °C. Sademäärä on välillä 100–150 mm.
Gulu
Gulu on Gulun piirikunnan pääkaupunki Ugandassa. Se sijaitsee rautatiellä Tororosta Pakwachiin ja on maansa toiseksi suurin kaupunki Kampalan jälkeen. Sen väkiluku vuoden 2002 väestönlaskennassa oli 113 144. Arvio vuodelle 2010 on 216 248 asukasta.
Skills Challenge
pienoiskuva|Kuvaa radasta vuoden 2016 tähdistöviikonlopusta. Skills Challenge on NBA:n tähdistöviikonlopun aikana käytävä pallonkäsittelykilpailu, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2003. Nykyisin kilpailu tunnetaan myös sponsorinimellä Taco Bell Skills Challenge. Tätä ennen kilpailua sponsoroi PlayStation.
Kilpailun säännöt
Kilpailuun osallistuu neljä pelaajaa, jotka kiertävät radan. Ensin pelaajan pitää tehdä layup. Seuraavaksi hänen pitää pujotella kuljettaen kolme estettä (kaksoiskuljetus otetaan huomioon), jonka jälkeen hänen pitää heittää syöttö ilmassa renkaan läpi verkkoon. Heti tämän perään pelaajan pitää heittää syöttö lattian kautta renkaan läpi. Sitten hänen pitää heittää hieman 3-pisteen kaaren sisältä (20 jalkaa eli 6,096 metriä) kori. Tämän jälkeen pelaajan pitää heittää pitkä syöttö renkaan läpi verkkoon. Lopuksi pitää pujotella kolme estettä ja tehdä layup.
Gulu
Gulussa sijaitsee muun muassa Gulun lentoasema.
Skills Challenge
Kilpailun säännöt
Aikaisemmin, kun koko rata oli suoritettu, aikakello pysäytettiin ja neljästä pelaajasta kaksi nopeinta pääsi toiselle kierrokselle, jossa ratkaistiin kilpailun voitto. Vuodesta 2015 lähtien kilpailu on käyty 1 vs. 1 -kilpailuna pudotuspelimallilla.
Voittajat
Kilpailun ennätys**
Raimo Vahtera
thumb|250px|Vahtera (keltainen viltti kädessä) on juuri heittänyt veteen vuoden 2012 Unikeon [[Naantalin Unikeonpäivillä.]] Raimo Vahtera (s. 1942) on Turun Sanomien pitkäaikainen päätoimittaja. Vahtera toimi Turun Sanomien päätoimittajana vuodesta 1982 lähtien ja vuodesta 2006 lähtien vastaavana päätoimittajana, eläkkeelle jäädessään vuoteen 2007 saakka. Turun Sanomien päätoimittajan paikalta eläkkeelle jäätyään Vahtera on kirjoittanut useita kirjoja sekä kolumneja muun muassa Rannikkoseutuun.
Koulutukseltaan Vahtera on valtiotieteen maisteri.
Vahtera on kirjoittanut Turun murteella juttuja Turun Sanomiin sekä kirjoihin.
CGI
CGI voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Jani Virtanen
Jani Tapani Virtanen (s. 6. toukokuuta 1988 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi Veikkausliigassa sekä yksittäisiä otteluita Italian ja Venäjän pääsarjoissa. Hän edusti Suomea useissa nuorisomaajoukkueissa. Pelipaikaltaan hän oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Bw
Bw tarkoittaa seuraavia:
Cherokeelainen kirjaimisto
thumb|Kaksikielinen liikennemerkki [[Oklahoman Tahlequah'ssa.]]
Cherokeelainen kirjaimisto on tavukirjoitusjärjestelmä, jolla kirjoitetaan cherokeen kieltä. Sen kehitti lukutaidoton cherokee-intiaani Sequoyah, englanninkieliseltä nimeltään George Guess tai George Gist. Hän alkoi kehittää järjestelmäänsä vuonna 1809, ja cherokeet ottivat sen virallisesti käyttöön vuonna 1825. Kirjoitusjärjestelmä on yhä käytössä cherokee-intiaanien keskuudessa.
Johnny Cashin kappale ”Talking Leaves” kertoo cherokeelaisesta kirjaimistosta ja sen synnystä.
Graupner
thumb|250px|Graupner MC-12 radiolaite Graupner on saksalainen RC-tuotteiden valmistaja. Erityisen tunnettu Graupner on radiolaitteistaan. Valikoimaan kuuluvat radiolaitteiden lisäksi radio-ohjattavat autot, veneet, lentokoneet, helikopterit, työkoneet ja tankit sekä sähkö- että polttomoottorikäyttöisinä. Myös akut, laturit, virtalähteet ja sähkömoottorit kuuluvat Graupnerin valikoimaan.
Cherokeelainen kirjaimisto
Kirjaimet
thumb|Piirros cherokeelaisen kirjaimiston keksijästä Sequoyah'sta.
Translitteroinnissa käytettävä v-kirjain vastaa äännettä eli nasalisoitua švaata.
Graupner
Yhtiön perusti Johannes Graupner Stuttgartissa vuonna 1930.
Aya Hirano
Aya Hirano (平野 綾) (s. 8. lokakuuta 1987 Aichi) on japanilainen ääninäyttelijä ja J-pop laulaja, joka tunnetaan parhaiten animerooleistaan Lucky Starista, Kiddy Gradesta, Death Notesta, Lucy Heartfiliana Fairy Tailistä ja Suzumiya Haruhi no yūutsusta.
Hän syntyi Japanissa, mutta muutti Yhdysvaltoihin hyvin nuorena ennen paluutaan takaisin Japaniin vuonna 1998. Paluunsa myötä Hirano liittyi Tokion lastenteatteriin ja esiintyi useimmiten televisiomainoksissa ennen ääninäyttelijän ja laulajan uraansa.
Animeroolit
2002
Santu Lussurgiu
Santu Lussurgiu on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 369 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 99,80 neliökilometriä. Se sijaitsee 503 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Julianne Mooren filmografia
upright|pienoiskuva|Julianna Moore [[Cannesin elokuvajuhlat|Cannesin elokuvajuhlilla 2018]] Tämä on Julianne Mooren filmografia.
XpanD 3D
XpanD 3D on yksi digitaalisten 3D-elokuvien esitysstandardi. Suomessa sitä käyttää muun muassa Finnkino ja Bio Rex. Järjestelmän lasit perustuvat LCD-sulkijoihin, jotka tahdistetaan infrapunasignaalilla.
Mäntsälän ilmailukerho
Mäntsälän ilmailukerho (MILK Ry) on kevytilmailun harrastusseura, ts. moottorilentoseura.
Kerho perustettiin 1990-luvulla Mäntsälässä, mutta nykyään sen kotipaikka on Helsinki ja toiminta tapahtuu pääosin Malmin lentoasemalta Helsingissä ja Hyvinkään lentopaikalta.
El-Hadji Diouf
El Hadji Ousseynou Diouf (s. 15. tammikuuta 1981 Dakar, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Leeds Unitedia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura
Diouf aloitti uransa Ranskassa FC Sochauxissa, jossa hän teki debyyttinsä 12. marraskuuta 1998 2–1-voitto-ottelussa Bastiaa vastaan. Rennesissa (1999–2000) ja Lensissakin (2000–2002) pelannut Diouf siirtyi Liverpooliin 10 miljoonalla punnalla vuonna 2002. Liverpoolissa vaisusti pelannut Diouf siirtyi Boltoniin vuonna 2004. Diouf siirtyi kesällä 2008 2,5 miljoonalla punnalla kovan luokan hankintana yhdessä Djibril Cissén kanssa Roy Keanen valmentamaan Sunderlandiin. Hän kuitenkin riitautui syksyllä Keanen kanssa ja siirtyi jo puolen vuoden jälkeen takaisin Sam Allardycen valmennukseen Blackburn Roversiin 2 miljoonalla punnalla. Allardyce oli aikaisemmin valmentanut Dioufia menestyksekkäästi Boltonissa. Sunderlandissa Diouf ehti pelata vain 14 Valioliiga-ottelua ennen siirtymistään. Keväällä 2011 hänet lainattiin Rangersiin. Seuraavalla kaudella Diouf pelasi Doncaster Roversissa ja kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Leeds Unitediin.
Maajoukkueura
Senegalin maajoukkuetta Diouf on edustanut 69 kertaa, tehden 21 maalia. Debyyttinsä maajoukkueessa hän teki huhtikuussa 2000 ottelussa Beninia vastaan. Hän on edustanut maataan vuoden 2002 MM-kisoissa, jossa Senegal selvisi puolivälieriin asti. Diouf valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Vuonna 2004 Pelé valitsi hänet 125 parhaimman elossa olevan jalkapalloilijan joukkoon. Listausta on tosin kritisoitu.
Juan Jesús Gutiérrez
Juan Jesús Gutiérrez (s. 26. kesäkuuta 1969 Reinosa, Espanja) on entinen espanjalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä huipputasolla vuosina 1991–2006.
Gutiérrez oli parhaimmillaan pitkillä matkoilla ja vapaan hiihtotavan kilpailuissa. Hän teki läpimurtonsa sijoittuessaan yhdeksänneksi 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 1991. Neljä vuotta myöhemmin hän sijoittui Thunder Bayn MM-kisoissa samalla matkalla kuudenneksi.
Serhi Sydortšuk
Serhi Oleksandrovytš Sydortšuk (, s. 2. toukokuuta 1991 Zaporožje, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Zaporižžja, Ukraina) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ukrainan jalkapalloliigassa pelaavaa Kiovan Dynamoa ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ukrainan maajoukkueessa kesäkuun 2022 puoliväliin mennessä 52 maaottelua.
Sydortšuk edusti aiemmin Metalurh Zaporižžjaa kunnes hän vuoden 2013 alussa siirtyi Kiovaan. Hän on pelannut Ukrainan pääsarjassa yli 200 ottelua.
Sydortšuk pelasi Ukrainan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2014 ja teki maalin kahdessa ensimmäisessä maaottelussaan, ensin vierasottelussa Valko-Venäjää ja kolme päivää myöhemmin kotiottelussa Makedoniaa vastaan. Molemmat ottelut kuuluivat EM-kilpailujen karsintoihin. Kolmannen maaottelumaalinsa hän teki 33. ottelussaan, maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Ranskaa vastaan Ukrainan yltäessä vieraskentällä tasapeliin hallitsevaa maailmanmestaria vastaan. EM-kilpailuissa 2016 Sydortšuk pelasi avauskokoonpanossa kahdessa Ukrainan kolmesta ottelusta. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän pelasi joukkueen kaikki viisi ottelua ja niistä neljä avauskokoonpanossa.
Rjazan
Rjazan on kaupunki Venäjällä Rjazanin alueella, jonka pääkaupunki se on. Kaupunki sijaitsee Okajoen varrella noin 200 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Kaupungin väkiluku on 524 927 asukasta (vuonna 2010).
Väitetään, että Rjazanin ovat perustaneet vuonna 1095 venäläiset asuttajat. Nykyiseen paikkaansa se siirrettiin vuonna 1237 mongolihyökkäyksen jälkeen, ja vanha Rjazan (Staraja Rjazan) sijaitsee 50 kilometrin päässä nykyisestä kaupungista, joka ennen tunnettiin nimellä Pereslavl-Rjazanski. Rjazan liitettiin vuonna 1521 Moskovan suuriruhtinaskuntaan.
Rjazanin kulkuyhteyksiä tarjoavat muun muassa rautatieasemat Rjazan-1 (päärautatieasema) ja Rjazan-2. Kaupungin luoteisosassa toimii strategisten pommituslentokoneiden ja ilmatankkauskoneiden käyttämä Rjazanin Djagilevon lentotukikohta.
Rjazanin ystävyyskaupunkeja ovat muun muassa Münster Saksassa ja Lovetš Bulgariassa.
Väestö
Venäjän keisarikunnassa järjestettiin väestönlaskenta 1897 ja Neuvostoliitossa 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 ja Venäjän federaatiossa 2002 ja 2010.
Via Popillia (Pohjois-Italia)
Via Popillia (joskus Via Popilia) oli roomalainen tie, joka kulki Callia cisalpinassa Italian pohjoisosassa ja johti Ariminumista ainakin Ravennaan ja Adriaan. Pohjois-Italian Via Popil(l)iaa ei tule sekoittaa Etelä-Italiassa kulkeneeseen Via Popiliaan, joka oli Via Appian jatke.
Historia
Via Popillia rakennettiin noin 132–131 eaa. samoihin aikoihin kuin sitä jatkanut Via Annia. Joskus tiet on luettu yhdeksi ja niistä on käytetty nimitystä Via Popillia Annia.
Reitti
Via Popillia sai alkunsa Ariminumista, josta se jatkoi Roomasta tullutta Via Flaminiaa. Ariminum oli myös luoteeseen päin kulkeneen Via Aemilian alkupiste. Via Popillia puolestaan kulki Ariminumista pohjoiseen Adrianmeren rannikkoa pitkin. Suunnilleen Padus (nyk. Po) -joen kohdalla tiessä oli kaksi haaraa, joista läntisempi kulki Adrian kautta ja itäisempi tieasemien Septem Maria ja Fossis kautta. Barrington Atlas of the Greek and Roman World -kartastossa tie päättyy suunnilleen Ad portumiin itään Pataviumista. Via Annia jatkoi Via Popilliaa sekä Adriasta että Ad portumista ja päättyi Aquileiaan.
Neronia–Corniculani-välin pituus puuttuu Tabula Peutingerianasta, mutta kartaston perusteella se olisi ollut noin 4–6 roomalaista mailia. Joskus on tulkittu, että ”Corniculani” tulisikin lukea ”Cornicula III”, eli paikan nimi olisikin ollut Cornicula ja etäisyys Neroniasta kolme mailia. Näin tien kokonaispituus olisi ollut noin 118–121 mailia eli noin 175–179 kilometriä.
Alankomaiden ympäriajo
Alankomaiden ympäriajo oli maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka järjestettiin Alankomaissa muutamia välivuosia lukuun ottamatta vuosina 1948–1965 sekä vuosittain 1975–2004. Kilpailun perinteiden jatkajana voidaan pitää Eneco Touria.
Perikato (elokuva)
Perikato on Oliver Hirschbiegelin ohjaama saksalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 2004. Se kertoo natsi-Saksan johtajan Adolf Hitlerin viimeisistä vaiheista päämajassaan Berliinin Führerbunkerissa toisen maailmansodan lopulla. Elokuva perustuu Hitlerin silloisen sihteerin Traudl Jungen muistelmiin Viimeiseen saakka (Bis zur letzten Stunde) sekä historioitsija Joachim Festin tutkimuksiin. Näyttelijä Bruno Ganzin roolisuoritus Hitlerinä sai paljon kiitosta vakuuttavuudestaan.
Pääosa Perikadon juonesta sijoittuu päiviin 20. huhtikuuta – 2. toukokuuta 1945. Elokuva kulminoituu natsi-Saksan viimeisiin päiviin puna-armeijan edetessä Berliiniin ja kuvaa, kuinka Saksan ylin päällystö ja päämajan muu henkilökunta suhtautuvat edessä häämöttävään tappioon.
Juoni
Vuonna 1942 ryhmä nuoria saksalaisnaisia saatetaan natsi-Saksan diktaattori Adolf Hitlerin Itä-Preussin päämajaan Sudenpesään. Hitler palkkaa naisista henkilökohtaiseksi sihteerikseen Gertraud ”Traudl” Humpsin (myöh Junge). 20. huhtikuuta 1945 Saksan lopullinen tappio maailmansodassa häämöttää puna-armeijan lähestyessä piiritettyä pääkaupunkia Berliiniä, jossa kansallissosialistisen työväenpuolueen johtohenkilöt ja Wehrmachtin korkeimmat upseerit viettävät Hitlerin 56-vuotissyntymäpäiviä. Kenraalit Wilhelm Burgdorf ja Karl Koller kertovat neuvostojoukkojen olevan vain kahdentoista kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Hitler päättää jäädä Berliiniin ja torjuu kaikki ehdotukset sodan lopettamisesta diplomatian keinoin. Eräiden upseerien mielestä Hitler on menettänyt todellisuudentajunsa. Hitler palaa maanalaiseen Führerbunkeriinsa uskollisten adjutanttiensa, palvelijoidensa ja assistenttiensa luokse, joihin kuuluu myös Traudl Junge.
Sodanjohto antaa SS:n lääkintäupseerille, tohtori Ernst-Günther Schenckille käskyn poistua Berliinistä, mutta Schenck pyytää lupaa jäädä kaupunkiin huolehtimaan nälkäisistä ja sairaista siviileistä. SS-kenraalimajuri Wilhelm Mohnke antaa Schenckille käskyn toimittaa kaikki saatavat lääkintätarvikkeet valtakunnankansliaan, joten Schenck ja hänen adjuntanttinsa etsivät tarvikkeita sairaalasta. Schenck noutaa lääkintätarvikkeet, mutta hän järkyttyy huomatessaan huoneellisen hylättyjä vanhuksia. Matkalla valtakunnankanslialle Schenck ja adjutantti epäonnistuvat yrityksessä estää kahden siviilimiehen pikateloitukset, koska miehiä syytetään Berliinin viimeisen puolustuslinjan hylkäämisestä. Schenck ja adjutantti toimittavat lääkintätarvikkeet valtakunnankansliaan. Toisaalla kaupungissa Volkssturmiin pakkovärvätty Hitler-Jugendin lapsisotilas Peter palkitaan urhoollisuudesta rautaristillä, jonka luovuttaa hänelle itse Hitler. Peterin isä yrittää turhaan taivutella poikansa unohtamaan kaupungin puolustamisen, koska taistelu on jo hävitty.
Führerbunkerissa Hitler keskustelee varusteluministeri Albert Speerin kanssa poltetun maan taktiikasta. Speerin mielestä Hitlerin suunnitelma taannuttaa Saksan keskiaikaiselle elintasolle, mutta Hitler julistaa hyväksyneensä ”heikoksi” kokemansa saksalaisten hävittämisen sukupuuttoon. Eva Braun järjestää bunkkerin asukkaille tanssiaiset valtakunnankansliassa, mutta juhlat joudutaan lopettamaan ennenaikaisesti neuvostoliittolaisten tykistöpommituksen takia. Bunkkerissa Hitler keskustelee upseeriensa kanssa puna-armeijan etenemisestä kaupungissa ja olettaa Waffen-SS-kenraali Felix Steinerin vahvistusten ajavan neuvostoliittolaiset pois Berliinistä. Hitlerille ilmoitetaan Steinerin hyökkäyksen jääneen suorittamatta, koska Steiner ei saanut tarpeeksi joukkoja. Hitler määrää huoneesta ulos kaikki upseerit, paitsi kenraali Burgdorfin, sotamarsalkka Wilhelm Keitelin, kenraalimajuri Alfred Jodlin ja kenraali Hans Krebsin. Hitler saa raivokohtauksen ja syyttää Wehrmachtin sabotoineen Saksan sotamenestystä. Lopulta hän tunnustaa hävinneensä sodan, mutta vakuuttaa mieluummin tekevänsä itsemurhan kuin antavan periksi.
Mohnke näkee Berliinin kadulla siviilejä, jotka ovat vapaaehtoisesti suostuneet kaupungin puolustamiseen. Mohnkelle paljastuu toiselta upseerilta, että siviilit ovat Volkssturmin jäseniä propagandaministeri Joseph Goebbelsin komennossa. Mohnke käskee Volkssturmin jäsenet pois eturintamasta ja ilmoittaa ottavansa vastuun määräyksestä. Goebbels on Führerbunkerissa vaimonsa Magdan kanssa ja pyytää tätä tuomaan lapsensa turvaan bunkkeriin. Mohnke tapaa Goebbelsin ja valittaa tälle Volkssturmin jäsenten kokemattomuudesta ja puutteellisesta varustuksesta. Goebbels ei sääli Volkssturmin kärsimyksiä, koska hänestä Saksan kansa on yksin syyllinen kohtaloonsa. Myöhemmin Hitler, Braun ja Junge sekä toinen yksityissihteeri Gerda Christian keskustelevat itsemurhasta. Hitler ehdottaa ampumista pistoolilla suuhun, mutta Braun mainitsee syanidin nauttimisen. Hitler antaa Jungelle ja Christianille tappavan myrkylliset syanidikapselit itsemurhan varalta. Eva Braun ja Magda Goebbels kirjoittavat jäähyväiskirjeet: Braun siskolleen ja Goebbels poikapuolelleen Harald Quandtille vaimonsa aiemmasta avioliitosta. Berliinin kaduilla lapsisotilaat taistelevat neuvostoliittolaisia vastaan, mutta kaikki Peterin taistelutoverit saavat surmansa. Peter pakenee kotiinsa huomatakseen, että kiihkomieliset natsifanaatikot ovat teloittaneet hänen vanhempansa ”maanpetturuudesta”.
Kenraali Wilhelm Keitel saa käskyn etsiä suuramiraali Karl Dönitzin, jonka Hitler uskoo keräävän joukkoja pohjoisessa ja suunnittelevan offensiivia Romanian öljykentille. Hitlerin radio-operaattori Rochus Misch saa sähkösanoman Luftwaffen komentaja Hermann Göringiltä. Martin Bormann lukee Hitlerille viestin, jossa Göring vaatii itselleen Saksan johtajuutta. Diplomaatti Walther Hewel yrittää puolustella Göringin toimintaa, koska bunkkeri on suljettu ulkomaailmasta. Bormannin ja Goebbelsin mielestä Göring on tehnyt maanpetoksen, joten Hitler määrää Göringin pidätyksen ja viraltapanon. Hitler kutsuu kenraali Robert Ritter von Greimin ja tämän rakastajattaren Hanna Reitschin bunkkeriin nimittääkseen Greimin Luftwaffen uudeksi komentajaksi. Kesken päivällisen vieraidensa kanssa Hitler saa uuden sähkeen, jonka mukaan SS-valtakunnanjohtaja Heinrich Himmler on yrittänyt neuvotella aselevosta länsiliittoutuneiden kanssa. Hitler määrää von Greimin ja Reitschin poistumaan Berliinistä ja liittymään Dönitziin, koska Hitler kuvittelee Dönitzin suunnittelevan sotamarsalkka Albert Kesselringin kanssa yllätyshyökkäystä puna-armeijan kimppuun. Himmlerin petoksesta raivostunut Hitler määrää tämän adjutantin Hermann Fegeleinin pidätettäväksi. Braun anelee Hitleriltä armoa Fegeleinin hengen pelastamiseksi, koska tämä on Braunin siskon aviomies, mutta Hitler antaa sotilaiden teloittaa Fegeleinin.
Kõpun majakka
Kõpun majakka on majakka Länsi-Virossa Hiidenmaalla Kõpun niemimaalla. 1500-luvulla rakennettu majakka on Viron vanhin. Kõpun majakka on Itämeren ja Baltian maiden vanhin, ja sen väitetään olevan maailman vanhin majakka, jossa merkkivalo on palanut alusta asti.
Perikato (elokuva)
Juoni
Kenraali Helmuth Weidling ilmoittaa puna-armeijan tehneen lopullisen läpimurron. Kaupungin puolustaminen on käynyt epätoivoiseksi, koska saksalaisilta puuttuvat ammukset ja ilmatuki. Mohnke kertoo neuvostoliittolaisten olevan alle 400 metrin päässä valtakunnankansliasta, jota saksalaiset voivat puolustaa enintään kahden vuorokauden ajan. Hitler vakuuttaa Walther Wenckin joukkojen pelastavan kaupungin. Kenraalit kuitenkin tietävät, että Wenckin onnistuminen olisi erittäin epätodennäköistä. Junge puhtaaksikirjoittaa Hitlerin poliittisen testamentin. Hitler on määrännyt Joseph Goebbelsin poistumaan kaupungista, mutta tämä päättää olla piittaamatta käskystä. Hitler menee naimisiin Eva Braunin kanssa. SS-upseeri Otto Günsche tuo ilmoituksen Keitelilta, jonka mukaan kaikki pääarmeijat ovat piiritettyjä eivätkä pysty enää jatkamaan taistelua. Hitler kieltää upseereitaan antautumasta ja julistaa, ettei hän ikinä luovuta vihollisen edessä. Hitler antaa Günschelle käskyn polttohaudata hänen ja Braunin ruumiit. Braun käy viimeisen keskustelun Jungen kanssa, antaa tälle jäähyväislahjaksi parhaan turkkinsa ja kehottaa pakenemaan kaupungista. Hitler nauttii viimeisen ateriansa yksityiskokkinsa Constanze Manziarlyn ja sihteeriensä kanssa. Hitler hyvästelee bunkkerin henkilökunnan ja antaa Magda Goebbelsille kultaisen puoluemerkkinsä. Hitler ja Braun vetäytyvät yksityishuoneeseen tekemään itsemurhan. Hitlerin ja Braunin ruumiit kannetaan pois huoneesta ja poltetaan tuhkaksi ammuskuopassa. Goebbelsit eivät pysty sietämään ajatusta maailmasta, jossa ei ole kansallissosialismia, joten he myrkyttävät lapsensa ja tekevät itsemurhan. Goebbelsien ruumiit hävitetään samalla tavalla kuin Hitlerin ja Braunin.
Myös Burgdorf ja Krebs tekevät itsemurhan, mutta useimmat bunkkerin väestä yrittävät paeta taistelun runtelemasta kaupungista. Schenckin adjutantti ja monet muut kuitenkin joutuvat puna-armeijan sotilaiden ampumiksi. Weidling pitää sotilaille ja Berliinin asukkaille radiolähetyksessä puheen, jonka mukaan hän on neuvotellut tulitauosta neuvostoliittolaisten kanssa ja taistelu kaupungista on hävitty. Schenck yrittää taivutella Hewelin rikkomaan Hitlerille tehdyn lupauksen itsemurhan tekemisestä. Eräs upseeri ilmoittaa Berliinin taistelun päättyneen, jolloin Hewel tappaa itsensä, mutta muut SS-upseerit antautuvat. Junge pääsee neuvostoliittolaisten joukkojen ohitse ja poistuu kaupungista polkupyörällä Peterin kanssa.
Kõpun majakka
Korkeus ja ulkonäkö
Kõpun majakka rakennettiin Hiidenmaan korkeimpaan paikkaan, 67 metrin korkeudella merenpinnasta olevalle mäelle. Majakan korkeus maasta on 36 metriä. Majakan valo on 102,6 metrin korkeudella merenpinnasta, eikä Itämeren rannikoilla ole sitä korkeammalla olevia majakanvaloja.
Perikato (elokuva)
Valmistelu ja tuotanto
Etukäteen huomiota herätti arvio, jonka mukaan elokuva esittäisi Hitlerin erityisen inhimillisessä valossa. Ohjaustyön ja näyttelijä Bruno Ganzin roolisuorituksen saatua laajalti kiittävän vastaanoton tällainen kritiikki on kuitenkin vaiennut. Ganz harjoitteli rooliaan varten kuuntelemalla Suomen Yleisradion arkistosta löytyvää nauhaa, joka äänitettiin Hitleriltä salaa marsalkka Mannerheimin 75-vuotissyntymäpäivänä Suomessa kesäkuussa 1942. Nauha on tiettävästi ainoa säilynyt äänite, jossa kuullaan Hitlerin puhuvan normaalilla puheäänellä.
Kõpun majakka
Korkeus ja ulkonäkö
Valkoinen torni on tuettu tukipilareilla eli kontreforeilla, siinä on kattoparveke ja punainen linssikoppi.
Perikato (elokuva)
Valmistelu ja tuotanto
Osia elokuvasta on kuvattu Venäjällä Pietarissa, jossa on runsaasti tsaarinvallan aikaisia saksalaisten arkkitehtien suunnittelemia taloja ja joka siksi muistuttaa toisen maailmansodan aikaista Berliiniä. Huomattava osa Berliinin keskustan vanhasta rakennuskannasta tuhoutui sodassa tai purettiin Itä-Saksan aikana eikä varsinkaan silloisen valtakunnankanslian ympäristö näyttänyt enää 2000-luvulla lainkaan samalta.
Internet-ilmiö
Elokuvan pohjalta on muodostunut internet-ilmiö, joka on lähinnä levinnyt YouTubessa. Siinä elokuvan kohtaus, jossa Hitler raivostuu kenraaleillensa ja ymmärtää Saksan hävinneen sodan, on humoristisesti tekstitetty uudelleen jollakin muulla kielellä. Elokuvan alkuperäinen saksankielinen ääniraita on säilynyt ennallaan, mutta tekstityksessä Hitler ja kenraalit keskustelevat anakronistisesti politiikasta, elokuvista, puhelimista, videopeleistä tai ajankohtaisista tapahtumista. Huhtikuussa 2010 elokuvan oikeuksien haltija Constantin Films pyysi poistamaan videot, mutta osa videoista on edelleen YouTubessa. Suomalaisen Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaalin mainokseksi tehtiin tätä mukaileva lyhytelokuva, jossa Suomen marsalkka Mannerheim saa kuulla, ettei Mannerheim-elokuvaa olekaan tehty. Raivostumiskohtausta on parodioitu myös elokuvissa, kuten tieteiskomediassa Iron Sky.
Kõpun majakka
Historia
Hiidenmaan ohitse kulki Pohjois-Euroopan tärkein itä-länsi-suuntainen kauppatie. Kõpun majakka rakennettiin varoittamaan laivoja Hiidenmaan matalasta. Noin vuonna 1500 sai Tallinnan raati Saarenmaan-Läänemaan piispalta luvan rakentaa majakan Hiidenmaalle Kõpun niemimaan korkeimpaan paikkaan. Oikeastaan Hansaliitto vaati jo 1490-luvulla tulipookin pystyttämistä. Majakan rakentaminen alkoi vuonna 1504, ja se valmistui 1531. Ajoittain keskeytyneet rakennustyöt jatkuivat vuoteen 1538 saakka.