cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Supa Strikas
Tarina
Tarina alkaa Soweton kaupunginosasta, jossa Shakesin oma joukkue Soweto Stars taistelee piirisarjan mestaruudesta. Shakesin joukkue voittaa ottelun, ja hän saa kutsun Supa Strikasiin, jossa hänen isänsä Jomo oli luonut maineikkaan uran. Shakes pärjää ensimmäisissä harjoituksissaan hyvin ja pääsee vaihtopenkille ensimmäisessä ottelussaan. Pian Shakes pääsee kentälle näyttämään taitonsa, mutta jännittää niin paljon, ettei mikään onnistu. Eikä tilannetta helpota se, että joukkueen hyökkääjä Joe Thobela on lietsonut koko joukkueen Shakesia vastaan. Kukaan ei anna syöttöjä Shakesille, ja lopulta valmentaja joutuu ottamaan hänet vaihtoon. Shakes saa kuitenkin uuden mahdollisuuden ottelussa Mighty Villaa vastaan, ja kun Thobela otetaan vaihtoon, on Shakesin näytön paikka. Hän tekee kaksi upeaa maalia sekä allekirjoittaa joukkueen kanssa sopimuksen, ja hänestä tulee Strikas-fanien sankari. Myöhemmin Joe Thobela eroaa joukkueesta. Sarjakuvan piirrosjälki muuttuu huomattavasti viimeistellymmäksi noin 20 numeron jälkeen.
Lopulta Strikas voittaa liigamestaruuden, ja pääsee karsimaan kansainväliseen Super Leagueen - liigaan, jossa tähdet syntyvät. Strikas voittaa karsinnan ja pääsee Super Leagueen mukaan, jossa se pelaa vieläkin.
Paul Oppenheim
Paul Oppenheim (17. kesäkuuta 1885 Frankfurt am Main – 22. kesäkuuta 1977) oli saksalainen kemisti ja filosofi.
Supa Strikas
Historia
Ensimmäinen Supa Strikas -sarjakuva julkaistiin Etelä-Afrikassa vuonna 2000. Julkaisun jälkeen lehti sai paljon suosiota myös muualla Afrikassa, ja vuonna 2002 sarjakuvaa oli saatavilla Namibiassa, Botswanassa, Nigeriassa, Keniassa ja Ugandassa. Sarjakuvalla on sponsorisopimuksia joidenkin yritysten, kuten Niken, Caltexin ja joidenkin Etelä-Afrikkalaisten yritysten kanssa. Sponsoriyritysten mainokset ovat nähtävissä esim. Strikasin kotistadionin mainostauluilla. Sarja perustuu Vusi "Shakes" Mokenaan, nuoreen hyökkääjälupaukseen Soweton alueelta Johannesburgista. Nykyään sarjakuvaa on saataviissa halki Afrikan, Etelä-Amerikassa(Kolumbia, El Salvador, Panama, Brasilia, Honduras ja Guatemala) ja Aasiassa (Malesia ja Filippiinit). Euroopassa sarjakuvaa julkaisivat mm. Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa Boing-jalkapallokerho. Myöhemmin Supa Strikasista alettiin julkaista myös animaatiosarjaa. Yksi jakso kestää noin 22 minuuttia. Sarjaa alettiin näyttää ainakin Etelä-Afrikassa vuoden 2009 alusta.
Paul Oppenheim
Oppenheim opiskeli kemiaa ja muita luonnontieteitä Freiburgissa. Hän toimi kemianteollisuudessa vuoteen 1933 saakka. Sen jälkeen hän muutti ensin Brysseliin ja vuonna 1939 Yhdysvaltoihin, missä hän toimi yksityisopettajana.
Supa Strikas
Sarjan hahmot
Supa Strikas Sarjan päähahmo ja monien mielestä maailman paras hyökkääjä. Hänen isänsä, Jomo Mokena, oli Strikasin hyökkääjä, joka kuoli onnettomuudessa. Shakesin unelma oli aina päästä Strikasiin pelaamaan. Shakesin paras kaveri on Spenza, ja hänellä on tyttöystävä nimeltä Zinzi (ainakin sarjan ensimmäisissä osissa).
Paul Oppenheim
Oppenheim avusti myös muita tieteilijöitä, kuten Carl Gustav Hempeliä ja Kurt Grellingiä, pakenemaan Saksasta. Hän julkaisi yhdessä kummankin kanssa teoksia tieteenfilosofian alalta sekä muun muassa hahmopsykologiasta. Oppenheim tunnetaan muun muassa yhdessä Hempelin kanssa kehittämästään Hempelin–Oppenheimin mallista eli deduktiivis-nomologisesta mallista.
Supa Strikas
Sarjan hahmot
Strikasin kapteeni. Rasta pelaa keskikentällä ja pitää mm. reggaemusiikista. Hän auttaa pelikavereitaan niin kentällä kuin sen ulkopuolellakin.
Matador oli yksi joukkueen hankinnoista sen siirryttyä Super Leagueen. Matador oli aluksi hieman ylimielinen, mutta joukkueen hävittyä hänen takiaan hän alkoi pelata joukkueelle. Matador pelaa hyökkääjänä ja käyttää pelatessaan aurinkolaseja, sekä puhuu espanjalaisella aksentilla.
Joukkueen ykköslaituri. Cool Joeta kutsutaan joskus nimellä "The Crossing King" (Keskitysten kuningas) hänen upeitten keskitystensä ansiosta. Hän kuuntelee mielellään soul- ja funk-musiikkia sekä omistaa klubin nimeltä Cool Joe's.
Tiikeri siirtyi joukkueeseen FC Nakamasta. Hänen nimensä juontuu onnettomuudesta, johon hän joutui FC Colossuksen pelaajan taklattua hänet rumasti. Tiikeri loukkasi kätensä ja alkoi suojata sitä pelatessaan kieppuen ympäriinsä, ja lopulta alkoi harhautella vastustajia tällä tavalla. Todella taitava ja nopea keskikenttäpelaaja.
Järkäle on joukkueen isokokoinen ja voimakas keskuspuolustaja. Hän on kotoisin Baltian alueelta ja puhuu hyvin vähän (enintään äännähtelee Baltian maille tyypillisiä konsonanttirykelmiä).
Joukkueen isokokoinen maalivahti. Bo on ystävällinen niin kentällä kuin sen ulkopuolellakin. Hän oli yksi harvoista, joka puolusti Shakesia tämän liityttyä joukkueeseen.
Joukkueen puolustaja, jonka avainliike on liukutaklaus, joka osuu aina sinne mihin hän sen haluaa. Shaw pitää rock-musiikista.
Klaus on saksalainen hyökkääjä, joka yleensä aloittaa vaihdossa. Hän ei ole älyllisesti joukkueen parhaimmistoa, mutta tilaisuuden tulle hoitaa tonttinsa.
Muita hahmoja Shakesin paras ystävä, joka asuu Sowetossa. Spenza rakastaa ruokaa ja toimii usein Strikasin salapoliisina, kun jokin on vinossa.
Skarra on Shakesin verivihollinen ja sarjan "pääpahis" yhdessä Vince Mashonan kanssa. Hän pelaa Mashonan valmentamassa Invincible Unitesissa. Skarra pelaa hyökkääjänä ja omaa hyvän laukaisun sekä juoksunopeuden.
FC Technicalin nopea ja maaliahne hyökkääjä.
FC Technicalin valmentaja. Vern tietää elektroniikasta ja käyttää sitä usein hyödykseen voittaakseen pelejä.
FC Nakaman valmentaja, jonka aatteeseen kuuluu, ettei kukaan petä Nakamaa lähtemällä joukkueesta.
FC Nakaman nopea ja taitava hyökkääjä, sekä Kieppuvan tiikerin hyvä ystävä.
FC Iron Tankin kovaotteinen ja voimakas puolustaja.
FC Barkan nopea ja maaliahne hyökkääjä.
Entisiä Strikasin pelaajia Pelasi hyökkääjänä, kunnes Strikas pääsi Super Leaguen karsintoihin. Hän irtisanoutui, koska hän uskoi tehtävänsä olevan päätöksessään, viedä Strikas Super Leagueen.
Erosi joukkueesta Shakesin vietyä hänen paikkansa. Pelasi Mighty Villassa, kunnes Vince Mashona perusti Invincible Unitedin, jossa pelasi ainakin hetken.
Pelasi Strikasissa ennen siirtymistään FC Palmentieriin.
Joukkueet
Sarjassa esiintyy monia joukkueita. aivan ensimmäisissä sarjakuvissa mukana on vain Etelä-Afrikan mestaruussarjassa pelaavia joukkueita. Strikasin voitettua mestaruuden se pääsi pelaamaan Super Leagueen, jossa se pelaa uudemmissa sarjakuvissa sekä kaikissa animaatiojaksoissa. Seuraavassa on listattu Super Leaguen joukkueita:
Supa Strikas: Sarjakuvan pääjoukkue, joka on kotoisin Etelä-Afrikasta. Aluksi joukkueen pelaajisto koostui lähinnä afrikkalaisista pelaajista, mutta nykyään joukkueessa pelaa myös paljon ulkomaalaisia. Joukkuetta valmentaa David Ledige, jota usein kutsutaan nimellä Coach.
Iron Tank FC: Joukkue Saksasta, jonka pelityyli on aggressiivinen. Pelaajat ovat kookkaita ja voimakkaita. Joukkueen tähtipelaajia on mm. puolustaja Johann Über.
Club Palmantieri: Joukkue Brasiliasta, jonka pelitapa on nimeltään " The Palmantieri Way". Se koostuu nopeudesta, tasapainosta ja ketteryydestä. Joukkuetta valmentaa Edwin. Joukkueessa pelaa myös ex-Strikas pelaaja, Khanya Khuzywao.
FC Barka: Joukkue on Espanjasta, ja sillä on yhteyksiä FC Barcelonaan. Joukkueen tähtipelaaja on hyökkääjä Riano.
FC Nakama: Nakama on Japanista. Sitä valmentaa Ura Giri, jonka aatteeseen kuuluu, ettei kukaan saa pettää joukkuettaan vaihtamalla seuraa. Joukkueen tähtipelaajiin kuuluu Miko Chen. Kieppuva tiikeri on entinen Nakaman pelaaja, ja hänelle Ura Giri on vihainen.
FC Technicali: Technicali käyttää elektroniikkaa eniten koko sarjassa. Joukkuetta valmentaa Toni Vern. Technicali on kotoisin Yhdysvalloista.
The Azul: Azul on kotoisin Meksikosta. Se tunnetaan liigan kookkaimmasta ja parhaimmasta maalivahdista, De Los Santosista. Joukkuetta valmentaa Honcho Gomez.
Sultan: Joukkue Arabiemiraateista tunnetaan hyökkääjäkolmosistaan nimeltä Amal-3, mutta heidät erotettiin jaksossa Amal 3's a crowd. Joukkuetta valmentaa Sheikh Ali Zaman.
FC Colossus: Joukkue Irlannista, joka on kovaotteinen ja isokokoinen. Valmentajana toimii Nick Kickalopolous.
FC Orion: Joukkue Ranskasta, jonka tähtihyökkääjä on Andrec Meda. Joukkueen erikoisuus on ilmapeli. Joukkuetta valmentaa Professor Black.
FC Hydra: Joukkue Ranskasta, jonka stadion kelluu meressä. Tästä syystä stadionin ruoho kasvaa huonosti ja kenttä on melkein hiekkaa.
Alppihiihdon Suomen-mestaruuskilpailut
Historiaa
Etenkin SM-kilpailuiden alkuaikoina alppihiihdon taso Suomessa oli heikohko. Esimerkiksi vuoden 1938 pujottelun mestari oli estejuoksun olympiaedustaja ja kilpa-autoilija Karl A. Ebb, jonka todettiin olevan pujottelussa vielä "turistitasolla". Alkuaikoina alppihiihdon Suomen-mestaruuskilpailuissa pärjäsivät hyvin myös urheilijat, jotka pitivät päälajeinaan mäkihyppyä tai yhdistettyä.
Supa Strikas
Joukkueet
FC Cosmos: Toinen joukkue Yhdysvalloista. Joukkueen johtajia ovat Ninja ja Bolo.
Alppihiihdon Suomen-mestaruuskilpailut
Kilpailulajit
Alppihiihdon SM-kilpailuissa ei ole joka vuosi kilpailtu kaikissa alppihiihdon lajeissa. Esimerkiksi syöksylaskussa kilpailtiin vuosina 1937-1941, jonka jälkeen vuosien 1943-1955 SM-kilpailuissa laskettiin vain pujottelukilpailu. Suurpujottelu tuli ohjelmaan vuonna 1956 ja syöksylasku palasi ohjelmaan vuoden 1965 kisoissa. Paripujottelussa kilpailtiin ensimmäisen kerran vuonna 1985 ja supersuurpujottelussa vuonna 1990. Alppiyhdistetyssä on kilpailtu vain muutamina vuosina. Vauhtilajien SM-kilpailuja on 2000-luvulla pidetty Ruotsin ja Norjan mestaruuskilpailuiden yhteydessä.
Eniten mestaruuksia
Pääartikkeli: Luettelo alppihiihdon Suomen mestareista
Eniten alppihiihdon Suomen mestaruuksia on voittanut Tanja Poutiainen, joka saavutti yhteensä 28 mestaruutta vuosina 1996-2014. Miehistä eniten voittoja on Janne Leskisellä, joka voitti 20 mestaruutta vuosina 1989-1998. Yli kymmeneen mestaruuteen ovat lisäksi yltäneet Raimo Manninen (14 voittoa), Riitta Ollikka (14), Kalle Palander (13), Ulf Ekstam (12) ja Nina Ehrnrooth (12).
Charles Richter
Charles Francis Richter (, 26. huhtikuuta 1900 – 30. syyskuuta 1985) oli yhdysvaltalainen seismologi, joka on kuuluisa maanjäristyksen voimakkuuden määrittelevän Richterin asteikon luomisesta.
Richter syntyi ohiolaisella maatilalla, mutta muutti äitinsä kanssa Los Angelesiin vuonna 1916. Hän opiskeli Etelä-Kalifornian ja Stanfordin yliopistoissa sekä Kalifornian teknillisessä instituutissa, josta hän valmistui tohtoriksi 1928. Richter käytti maanjäristysasteikkoaan ensimmäisen kerran vuonna 1935. Hän loi asteikon yhteistyössä Beno Gutenbergin kanssa, joka myös työskenteli Kalifornian teknillisessä instituutissa.
Peter Östman
Peter Johan Östman (s. 16. joulukuuta 1961 Luoto) on suomalainen kristillisdemokrattinen poliitikko, yrittäjävaikuttaja ja yrittäjä. Östman on toiminut kansanedustajana vuodesta 2011 lähtien. Tällä hetkellä hän toimii Kristillisdemokraattien ensimmäisenä varapuheenjohtajana sekä Kristillisdemokraattisen eduskuntaryhmän puheenjohtajana.
Peter Östman on kristillisdemokraattien entinen puoluesihteeri. Östman on tullut tunnetuksi erityisesti yrittäjyyteen ja elinkeinoasioihin liittyvistä kannanotoistaan. Peter Östman on tunnettu myös osakesäästötilin aloitteentekijänä.
Östman toimii eduskunnassa maa- ja metsätalousvaliokunnan varsinaisena jäsenenä sekä varajäsenenä suuressa valiokunnassa. Östman toimi kristillisdemokraattisen eduskuntaryhmän puheenjohtajana myös vuosina 2011–2019.
Vaalikauden 2019–2023 Östman toimi eduskunnan Ukraina- ja Israel-ystävyysryhmien puheenjohtajana.
Varhainen elämä ja koulutus
Peter Östman aloitti kauppiaan uran 13-vuotiaana Falleniuksen urheilukaupan myyjänä. Östman kävi armeijan vapaaehtoisesti 17-vuotiaana ja avioitui pian varusmiespalveluksen jälkeen. Östman aloitti työt lukkosepän opissa. 22-vuotiaana Östman aloitti myyntipäällikkönä Oravais-talon tehtaalla. Östman työskenteli tehtävässä vuosina 1983–1986.
Ura yrittäjänä
Vuonna 1986 Peter Östman perusti oman lukitus- ja turvallisuusalan yrityksen. Östmanin yritys toimi Pietarsaaressa ja Kokkolassa ja toimitti hälytysjärjestelmiä, kuluvalvontaa ja videovalvontaa. Östman osti yhdessä kahden vähemmistöosakkaan kanssa Keski-Pohjanmaan Lukkopalvelun. Yritys pääsi laman jälkeen nousuun vuodesta 2000. Östman toimi yrityksen toimitusjohtajana vuoteen 2007 asti.
Yrittäjyyden edunvalvojana
Östman toimi vuosina 2000–2005 Euroopan Lukkoseppäliiton puheenjohtajana. Vuonna 2005 Östman myi kymmenen henkilöä työllistäneen yrityksensä. Vuosina 2007–2008 Östman työskenteli Helsingissä Suomen Turvaurakoitsijaliiton toimitusjohtajana. Östman palasi Pohjanmaalle ja työskenteli vuodet 2008–2009 Rannikko-Pohjanmaan Yrittäjien toimitusjohtajana.
Kunnallispoliitikko
Peter Östman aloitti poliittisen uran 1990-luvulla ehdokkaiden tukijoukoissa. Ensimmäisen kerran Östmania pyydettiin SKL:n ehdokkaaksi vuoden 1996 kunnallisvaaleihin, joihin hän osallistui sitoutumattomana ehdokkaana. Östman on kertonut puoluevalintansa perusteeksi arvovalinnan sekä yrittäjyyden esille tuomisen.
Pikku naisia (vuoden 1994 elokuva)
Pikku naisia on Gillian Armstrongin ohjaama elokuva, joka perustuu Louisa May Alcottin samannimiseen romaaniin. Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Peter Östman
Kristillisdemokraattien varapuheenjohtajaksi ja puoluesihteeriksi
Vuonna 2009 Östman kutsuttiin kristillisdemokraattien puoluesihteeriksi. Östman seurasi tehtävässä Euroopan parlamenttiin valittua Sari Essayah'aa.
Vuonna 2019 Östman valittiin Suomen Kristillisdemokraattien ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi. Hänet valittiin tehtävään uudelleen puoluekokouksessa 2021.
Kansanedustajaksi
Peter Östman valittii kansanedustajaksi Vaasan vaalipiiristä eduskuntavaaleissa vuonna 2011. Istuntokauden alussa Östman valittiin kristillisdemokraattisen eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi. Östman toimi vuosina vuonna 2012 Euroopan kristillisen poliittisen liikkeen (ECPM) hallituksessa ja vuosina 2013–2016 puheenjohtajana.
Östman nimettiin kristillisdemokraattien ehdokkaaksi EU-vaaleihin 2014, mutta 4 528 ääntä ei riittänyt valituksi tulemiseen. Vuoden 2019 EU-vaaleissa Östman keräsi 7633 ääntä.
Yrittäjyys ja elinkeinopolitiikka
Östmanin mukaan suomalainen ja eurooppalainen päätöksenteko on tähän merkinnyt yksinomaa lisävelvoitteiden asettamista työnantajayrityksille. Östmanin mukaan työllistämisen esteitä on raivattava ja rakennettava edellytyksiä työpaikkojen luomiselle. Östmanin mukaan on tärkeää huolehtia yritysluottojen saatavuudesta, luotava parempia edellytyksiä pk-yrittäjille sekä lisätä yrityskohtaisia sopimismahdollisuuksia.
Muut teemat
Östman kannattaa holokaustin kiistämisen kieltämistä lailla.
Östmanin mielestä Suomen on harkittava irtautumista vuonna 2011 allekirjoitetusta Ottawan maamiinat kieltävästä sopimuksesta. Hänen mukaansa on epäselvää, tuleeko jalkaväkimiinoja korvaamaan tarkoitettu aseistus aidosti vastaamaan pelote- ja torjuntakyvyltään korvattuja jalkaväkimiinoja. Östman jätti hallitukselle tästä kirjallisen kysymyksen 5. syyskuuta 2019.
Yksityiselämä
Östman on ollut naimisissa vuodesta 1982. Hänellä on vaimonsa Katarinan kanssa kaksi lasta, molemmat poikia.
Rubikin kuutio
thumb|278x278px|Ratkaistu ja sekoitettu Rubikin kuutio. Rubikin kuutio on unkarilaisen Ernő Rubikin vuonna 1974 kehittämä älypeli. Rubikin kuutio koostuu 26 palasta, jotka muodostavat kuution. Jokainen kuution sivu on lähtöasemassa yksivärinen. Aluksi kuutio sekoitetaan vääntelemällä rivejä satunnaisesti, ja tavoitteena on palauttaa sivut yksivärisiksi.
YMCA Tampere
YMCA Tampere (alk. Tampereen NMKY ry) on tamperelainen kansalaisjärjestö, jolla on huomattavaa urheilutoimintaa. Erityisesti YMCA Tampere tunnetaan koripallotoiminnastaan. Sen miesten ja naisten edustusjoukkue on pelannut Koripalloliiton Läntisen alueen I-III divisioonissa. Seuralla oli 90-luvulla useita junioreiden SM-sarjajoukkueita, mutta YMCA Tampere on muokkaantunut 2000-luvulla ensisijaisesti kasvattajaseuraksi, joka on myös hyötynyt juniorimäärissään viime vuosina koripallon yleisen nousun myötä.
Rubikin kuutio
Rubikin kuutio on Seven Towns Limitedin tavaramerkki. Ernő Rubik patentoi kuution toimintaperiaatteen, mutta patentti on rauennut jo vuonna 2000. Mikään ei kuitenkaan ole estänyt missään vaiheessa muita valmistamasta saman kaltaisia pulmapelejä, sillä patentti ei sisällä ideaa kolmiulotteisista sekoitettavista esineistä. Rubikin kuutiosta onkin tehty useita muunnelmia.
Rubikin kuutio muodostui 1980-luvulla suureksi villitykseksi, tuolloin kuutiota myytiin miljoonia kappaleita muutamassa vuodessa. Vuoteen 2009 mennessä kuutioita arveltiin myydyn noin 350 miljoonaa kappaletta.
Historia
Rubikin kuution keksi unkarilainen arkkitehti Ernő Rubik vuonna 1974. Hän ei keksinyt kuutiota leluksi vaan malliksi, jonka avulla havainnollistaa kolmiulotteista geometriaa. Hän käytti kuutiota opettaessaan Budapestissa muotoa oppilailleen.
Rubik valmisti nyrkinkokoisen kuutionsa kuminauhoista, paperiliittimistä ja puupalikoista. Hän kutsui kuutiotaan "Taikakuutioksi". Sekoitettuaan kuution häneltä kului kuukausi ennen kuin hänen onnistui väännellä kuutio takaisin alkuasemaansa. Rubik patentoi kuutionsa älypelinä vuonna 1975. Taikakuutiota alettiin valmistaa pienissä erissä Unkarissa, ja siitä tuli maassa suosittu 1970-luvun lopulla.
Rubik alkoi markkinoida kuutiotaan ulkomaisilla lelufestivaaleilla esimerkiksi Lontoossa, Pariisissa ja New Yorkissa. Vuonna 1979 Saksan Nürnbergin lelufestivaaleilla se herätti leluasiantuntija Tom Kremerin kiinnostuksen. Seuraavana vuonna kuutio lisensoitiin Ideal Toy Corpille ja sen nimeksi vaihdettiin Rubikin kuutio. Samalla kuutiosta tehtiin alkuperäistä kevyempi.
Rubikin kuutiosta tuli nopeasti suosittu, ja se voitti esimerkiksi Britanniassa vuoden lelun palkinnon vuosina 1980 ja 1981. Yhdysvalloissa kuutio sai oman televisio-ohjelmansa ABC-kanavalla, Rubik, the Amazing Cube. Matemaatikot keksivät kilpaa uusia ratkaisukaavoja kuutiolle.
Vuonna 1982 pidettiin kuution pikaratkaisun ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut Budapestissä. Kilpailun voitti yhdysvaltalainen Minh Thai ajalla 22,95, joka oli myös tuolloinen maailmanennätys. Suomalainen Jari Sandqvist sijoittui 19 kilpailijan joukossa 15. sijalle.
Rubikin kuutiosta käytiin patenttikiistaa Yhdysvalloissa vuonna 1984. Larry Nichols oli saanut USA:n patentin (US3655201 A) ennen Rubikia jo vuonna 1972 metalliselle 2×2×2-kuutiolle, jonka osat on kiinnitetty magneeteilla ja pyörivät kuten Rubikin kuutio.
Muutaman vuoden kuluttua kuution suosio tasaantui huippuvuosista. Kuution myyntiä on pitänyt yllä sen ympärille kehittynyt kilpakulttuuri, jossa kuutio yritetään ratkaista mahdollisimman nopeasti. Internetin myötä 2000-luvulla kuutioharrastajat alkoivat verkostoitua yhä enemmän. Internet on mahdollistanut Rubikin kuution ratkaisuohjeiden saatavuuden, mikä on omiaan lisäämään innostusta harrastukseen.
Vuonna 1999 kaksi kuutioharrastajaa Ron van Bruchem (Hollanti) ja Tyson Mao (USA) perustivat yhdessä World Cube Associationin (WCA) ja speedcubing.com-verkkosivuston. WCA:n päämääränä on saada järjestettyä kilpailuja ympäri maailman, nimittää virallisia valvojia kilpailuihin ja laatia ja ylläpitää sääntöjä.
Ensimmäiset WCA:n alaiset viralliset maailmanmestaruuskilpailut pidettiin vuonna 2003 Torontossa. MM-kisoja on pidetty sen jälkeen joka toinen vuosi. Vuoden 2013 kisoissa peruskuution (3×3×3) ratkaisuun osallistui 568 kilpailijaa.
Tammikuussa 2007 järjestettiin Suomen ensimmäiset viralliset kisat (Helsinki Open 2007) Helsingissä Tieteiden talolla.
Rubikin kuutiota on vuoteen 2009 mennessä myyty yli 350 miljoonaa kappaletta, ja se on kaikkien aikojen myydyin lelu.
Palat
thumb|Rubikin kuutio purettuna Rubikin kuutio koostuu 26 palasesta, jotka on kiinnitetty toisiinsa kuution muotoon. Palojen ulkopinnat muodostavat kuusi yksiväristä pintaa, joissa on kussakin yhdeksän palaa. Jokaista pintaa voi pyörittää.
Perinteinen 3×3×3 kuutio koostuu kuudesta toisiinsa kiinnitetystä keskipalasta, joilla on yksi väripinta, 12 irrallisesta särmäpalasta eli reunapalasta, joilla on kaksi väripintaa, ja kahdeksasta irrallisesta kulmapalasta, joilla on kolme väripintaa. Keskipalojen keskinäistä suhdetta ei voi muuttaa, joten ne määräävät mihin muut palat kuuluvat.
Värit
Yleisen värimallin mukaan kuution värit ovat sininen, punainen, keltainen, vihreä, oranssi ja valkoinen. Sininen, punainen ja keltainen ovat kuutiossa kyseisessä järjestyksessä vastapäivään katsottuna. Myötäpäivään menevä järjestys on kuitenkin melko yleinen. Sinistä sivua vastapäätä on vihreä, keltaista valkoinen ja punaista oranssi. Näin ollen sellaista palaa, jossa on esimerkiksi sekä sinistä ja vihreää ei ole kuutiossa. Tämä järjestys helpottaa kuution ratkaisemista ja hahmottamista. Harrastajilla väärässä värijärjestyksessä olevan kuution ratkaiseminen voi tuottaa hankaluuksia mitä nopeammin kuutio pyritään ratkaisemaan.
Ratkaiseminen
Normaalissa 3×3×3-kuutiossa harrastajat käyttävät pääsääntöisesti kahta ratkaisutapaa, jotka ovat nimeltään CFOP-metodi ja Petrus-metodi.
CFOP-metodi
CFOP-metodin nimi tulee sanoista Cross-F2L-OLL-PLL, jotka kuvastavat ratkaisun neljää eri vaihetta. Metodi tunnetaan myös nimellä Fridrich-metodi popularisoijansa Jessica Fridrichin mukaan.
CFOP-metodi vaatii Petrus-metodia enemmän siirtosarjojen ulkoaopettelua. OLL-vaiheessa opeteltavia tilanteita on 57 ja PLL-vaiheessa 21 tilannetta.
CFOP-metodi koostuu neljästä päävaiheesta:
Cross (C)
thumb|150px|Risti ratkaistuna valkoisen sivun mukaan. Valitaan jokin kuution sivu, jonka särmäpalat asetetaan oikeille paikoille. Tämä vaihe voidaan aina suorittaa kahdeksalla tai pienemmällä määrällä siirtoja. Monissa ohjeissa aloittelijoita opastetaan ratkaisemaan risti valkoisen värin mukaan. Todellisuudessa värillä ei ole mitään väliä (jonka aloittelija taatusti jossain vaiheessa ymmärtää itsekin), eikä moni siksi halua opettaa tällä tavoin. Tämän vaiheen viemä aika on noin 1,5-6 sekuntia nopeilla ratkaisijoilla. Risti ratkaistaan usein täysin intuitiivisesti.
First Two Layers (F2L)
thumb|150px|Yksi F2L-tilanteesta. Särmä- ja kulmapala yritetään laittaa niiden oikeille paikoille. Toisessa vaiheessa kuutio käännetään ylösalaisin, niin, että jo ratkaistu risti jää alle. Moni ratkaisee ristin jo alun perin alatasolle, jotta F2L-vaiheeseen siirtyminen olisi mahdollisimman sulava. Tässä vaiheessa ratkaistaan neljä "paria" jotka koostuvat kulmapalasta ja särmäpalasta. Pari ratkaistaan sille kuuluvaan "koloon". F2L-vaihe ratkaistaan usein intuitiivisesti, eli tarvittavat liikkeet keksitään ratkaisun aikana käyttäen hyödyksi logiikkaa ja kokemusta. F2L-vaihe on CFOP-metodin pisin yksittäinen vaihe (n. 26 - 40 siirtoa), joten vaihe on yleensä tärkein harjoituskohde nopeita aikoja tavoiteltaessa.
Orientation of Last Layer (OLL)
Orientaatiovaiheessa kuution kaksi kerrosta on ratkaistuna, ja jäljellä on enää ylin kerros. OLL-vaiheessa ylimmän tason särmä- ja kulmapalat (yht. 8 kpl.) käännetään niin, että ylin tahko on väriltään yhtenäinen (esimerkkikuvissa keltainen). OLL-vaiheen jälkeen ylimmän tason palat ovat hyvin todennäköisesti väärillä paikoillaan. OLL-tilanteita on yhteensä 57 kappaletta ja vastaavasti ratkaisuun tarvittavia algoritmeja on 57
Petrus-metodi
Petrus-metodin nimi tulee sen kehittäjänsä nimestä Lars Petrus. Petrus-metodissa ratkaisija joutuu käyttämään ratkaisun alussa hieman enemmän päätänsä itsenäisesti miettiessään alkuvaiheita. Tämä tarkoittaa sitä, että Petrus-metodissa on vähemmän siirtosarjojen (algoritmien) ulkoaopettelua, kuin CFOP-metodissa. Ratkaisu alkaa luomalla ratkaistu 2×2×3-osio, jonka jälkeen kahta vapaata sivua voidaan käännellä vapaasti sekoittamatta jo ratkaistua osaa. Ratkaisu etenee siirtämällä särmäpalat oikeille paikoille.
Muut ratkaisutavat
Näiden kahden suositun ratkaisutavan lisäksi on käytössä niin sanottu aloittelijoiden tapa, jossa on useampia vaiheita. Aloittelijan metodi koostuu seitsemästä eri vaiheesta. Se oli myös ensimmäinen dokumentoitu ratkaisutapa Rubikin kuutioon kuutiovillityksen alettua 80-luvun alkupuolella. Sen julkaisi vasta vain kouluikäinen Patrick Bossert. Hänen ratkaisunsa julkaistiin teoksessa You Can Do The Cube (1981). Teosta myytiin 1,5 miljoonaa kappaletta, ja se nousi bestselleriksi.
Suurempien kuutioiden ratkaisut
Peruskuutiota suuremmat kuutiot ratkeavat kaikki samalla tavalla, joskin ratkaisu vaatii sitä enemmän työtä, mitä suuremmaksi kuution koko kasvaa. Päätavoitteena on yleensä saada kaikki samanväriset keskustapalat samoille sivuille ja kaikki samanväriset reunapalat yhdistettyä, jolloin kuution voi ratkaista kuten 3×3-kuutionkin.
Muunnoksia
Joitakin erilaisia Rubikin kuution kaltaisia pulmapelejä
Ratkaisut
Kuutio voi olla eli noin 43 triljoonassa eri asennossa.
Rubikin kuution ratkaiseminen mistä asennosta tahansa on laskettu olevan mahdollista korkeintaan 20 siirrolla, jos siirroksi lasketaan myös sivun 180° käännös. Jos vain neljäsosakäännös (±90°) lasketaan siirroksi, niin puolikäännös tulkitaan kahdeksi siirroksi ja vastaava pienin siirtomäärä on 26. Monet kuution asennot on mahdollista saavuttaa usealla eri siirtoyhdistelmällä, ja 20 siirrolla saadaan paljon enemmän mahdollisia siirtoyhdistelmiä kuin on mahdollisia asentoja. Jos puolikäännös sallitaan, niin yhdelle sivulle ei voi mielekkäästi tehdä kahta peräkkäistä siirtoa ja 20 siirtoa voidaan silloin tehdä eri tavalla, joka on noin 9.226 kertaa mahdollisten asentojen määrä.
Matemaattinen lähestymistapa
Matemaattisesti tarkasteltuna Rubikin kuutio on oivallinen esimerkki ryhmäteorian, erityisesti permutaatioryhmien teorian, sovellutuksista.
Kuution ominaisuuksia voidaan lähteä tarkastelemaan esimerkkinä alkion permutaatioryhmistä. Jokainen sivujen kierto vastaa yhtä permutaatiota.
Permutaatioryhmien käsittelyä varten on olemassa lukuisia erityisohjelmia. Esimerkki tällaisesta ohjelmistosta on ryhmäteoreetikoiden kehittämä Magma-ohjelmisto.
Toinen esimerkki matemaattisesti ja ryhmäteoreettisesti mielenkiintoisesta, mutta yksinkertaisemmasta pelistä on 15-peli.
Asetelmien lukumäärä ja rajoitukset
Jos jokainen kuution kärkipala voisi toisistaan riippumatta olla missä tahansa 8 kärkikohdasta ja missä tahansa kolmesta mahdollisesta asennostaan ja jokainen särmän keskuspala voisi toisistaan riippumatta olla missä tahansa 12 särmäkohdasta ja missä tahansa kahdesta mahdollisesta asennostaan, koko Rubikin kuution mahdollisten asetelmien lukumäärä olisi vieläkin suurempi:
Sanallisesti ilmaistuna kaava tarkoittaa, että kahdeksan kulmapalaa voitaisiin sijoittaa vapaasti ja kukin niistä voitaisiin kääntää kolmeen eri asentoon ja että 12 särmän keskipalaa voitaisiin sijoittaa vapaasti ja kukin niistä kääntää kahteen eri asentoon.
Morné Nagel
Morné Nagel (s. 23. maaliskuuta 1978) on eteläafrikkalainen pikajuoksija, 4 × 100 metrin viestijuoksun maailmanmestari.
Rubikin kuutio
Asetelmien lukumäärä ja rajoitukset
On kuitenkin todistettu, ettei kuutiota voida lähtöasetelmastaan millään sivujen pyöritysten sarjalla saattaa sellaiseen asentoon, joka eroaa lähtöasetelmasta vain siten, että yksi kulmapaloista on toisessa asennossa. Sitä vastoin se voidaan kyllä saattaa asentoon, jossa joko yksi kulmapala on kiertynyt 1/3 kierrosta myötäpäivään lähtöasetelmaan nähden ja toinen 1/3 kierrosta vastapäivään, tai myös sellaiseen, jossa kolme kulmapalaa ovat kiertyneet 1/3 kierrosta joko kaikki myötäpäivään tai kaikki vastapäivään.
Morné Nagel
Nagel juoksi avausosuuden Etelä-Afrikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 alun perin toiseksi maansa ennätysajalla 38,47. Kilpailun voittaneen Yhdysvaltojen Tim Montgomeryn kaikki kilpailusuoritukset hylättiin jälkikäteen dopingin takia maaliskuusta 2001 alkaen, ja Etelä-Afrikka julistettiin viestin voittajaksi tammikuussa 2006.
Rubikin kuutio
Asetelmien lukumäärä ja rajoitukset
Kaikki asetelmat, joihin kuutio voitaisiin tällaisista poissuljetuista asennoista sivuja pyörittämällä saattaa, ovat myös mahdottomia. Nämä rajoitukset pienentävät mahdollisten asentojen määrän 1/12 -osaan yllä lasketusta "teoreettisesta" maksimista. Loput asennot voidaan saavuttaa vain rikkomalla kuutio ja kokoamalla se eri tavalla, jolloin ei ole enää mahdollista saada kuutiota kääntelemällä sellaiseen asentoon, että jokaisella sivulla olisi vain yhtä väriä.
Morné Nagel
Nagel kuului Etelä-Afrikan pikaviestijoukkueeseen sen sijoituttua kuudenneksi Sevillan MM-kilpailuissa 1999. Hän karsiutui 100 metrillä puolivälierissä MM-kilpailuissa 2001, 60 metrillä välierissä Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2003 ja 200 metrillä alkuerissä Osakan MM-kilpailuissa 2007.
Rubikin kuutio
Ennätykset
Päivitetty viimeksi 2. huhtikuuta 2023
Morné Nagel
Nagel saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa Brazzavillessa 2004 hopeaa 4 × 100 metrin viestissä ja pronssia 200 metrillä ajalla 20,83. Hän sai Algerin Afrikan kisoissa 2007 hopeaa pikaviestissä. Hän voitti Etelä-Afrikan-mestaruuden 100 metrillä 2002.
Rubikin kuutio
Ennätykset
Rubikin kuution ratkaisemisen virallinen maailmanennätys on 3,13 sekuntia (2023). Ennätystä pitää hallussaan Max Park.
Morné Nagel
Nagel jakoi Marcus Brunsonin kanssa 60 metrin maailman kärkituloksen 6,48 sisäratakaudella 2002.
Rubikin kuutio
Ennätykset
Stanley Chapel pitää hallussaan 4×4×4-kuution sokkona ratkaisemisen (51,96; 2023) ja Stanley Chapel pitää hallussaan 5×5×5-kuution sokkona ratkaisemisen (2:21,62; 2019) maailmanennätystä.
Jaloilla ratkaisun maailmanennätyksen 16,96 sekuntia (2018) tekijä on Daniel Rose-Levine.
Ensimmäiset Rubikin kuution ratkaisemisen maailmanmestaruuskilpailut pidettiin kesäkuussa 1982. Ne voitti yhdysvaltalainen vietnamilaissyntyinen Minh Thai yksittäisen ratkaisun ajalla 22,95 sekuntia.
Jumalan luku
thumb|150px|Superflip-asento. Jokainen särmäpala on oikealla paikallaan, mutta kääntyneenä. Minimäärää, jolla mikä tahansa Rubikin kuution asentoa saataisiin ratkaistua on tutkimusten perusteella 20 siirtoa (siirroksi lasketaan mikä tahansa pyöräytys (1/4 käännös) ja myös "tuplakäännös"). Pienintä lukua, jolla kaikki Rubikin kuution tilanteet voidaan ratkaista, kutsutaan "Jumalan luvuksi", (engl. God's number).
Ratkaisuun tarvittavien siirtojen maksimimäärää selvitti kesällä 2010 projektiryhmä, johon kuuluivat Morley Davidson, John Dethridge, Herbert Kociemba ja Tomas Rokicki. Laskennassa käytettiin Googlen käyttämien tietokoneiden ns. idle-aikaa (joutoaikaa) ja sen tuloksena Rubikin kuution voi ratkaista mistä tahansa lähtötilanteesta enimmillään 20 siirrolla. Yksi erittäin yksinkertainen asento nousi esille tutkimuksessa: ns superflip-asento, jossa jokainen särmäpala (12 kpl) on oikealla paikalla, mutta kääntyneenä väärin päin. Tämä asento osoittautui vaikeimmaksi, ja että sitä ei voitaisi mitenkään ratkaista alle 20 siirron. Näin selvitettiin että 20 siirtoa on oltava pienin määrä siirtoja jolla jokaisen kuution asennon voi ratkaista.
Siirrot ja niiden merkintä
Rubikin kuution siirtoihin on vakiintunut käytäntö, jossa jokainen siirto kuvataan kuuden sivun avulla. Sivut ovat U, R, F, L, D ja B. Siirtojen nimet tulevat suoraan englanninkielisistä sanoista Up, Down, Left, Front, Right ja Back. Keskimmäisen rivin siirtoja kuvaamaan käytetään kirjaimia M, S ja E (Middle, Slice, Equator).
Kunkin sivun nimen perään voidaan laittaa heittopilkku ('), joskus myös kirjain "i" tai numero 2 kertomaan siirron suunta. Heittopilkku tarkoittaa yhtä neljäosakäännöstä vastapäivään ja numero 2 puolikasta käännöstä (tämä lasketaan yhdeksi siirroksi vaikka moni luulee sen olevan kaksi siirtoa). Ilman erillisiä lisäyksiä oleva merkintä tarkoittaa, että sivua käännetään myötäpäivään yhden neljäsosan verran.
Jos siirrossa siirretään samalla myös keskiriviä, merkitään sivun nimi pienellä kirjaimella. Esimerkiksi "f2". Siirrot eivät ole riippuvaisia väreistä, vaan kuution asennosta ratkaisijan kädessä.
Kuution kääntämiseen ratkaisijan kädessä käytetään koordinaattiakseleita X, Y ja Z.
Kuution kääntelemiseen kerrottuja ohjeita kutsutaan siirtosarjoiksi tai algoritmeiksi.
Siirtoja ja niiden merkitsemistä WCA:n virallisissa kilpailuissa käsitellään WCA:n sääntojen luvussa 12.
Kilpailut
Virallisia kilpailuja järjestetään ympäri maailmaa säännöllisesti, myös Suomessa muutamia kertoja vuodessa. Vuoden 2007 jälkeen Suomessa on pidetty 43 kilpailua.
Kilpailuiden lajimäärä vaihtelee suuresti, mutta yleisimmät vakiolajit ovat, Rubikin kuutio (3×3×3), 4×4×4-kuutio, yhdellä kädellä ratkaisu, Pyraminx ja Megaminx. Jokaisessa WCA:n virallisessa kilpailussa on oltava WCA:n nimittämä valvoja. Kilpailut ovat monesti kaikille ratkaisijoille avoimet. Moni kuutioharrastaja matkustelee eri maiden kilpailuihin yrittäen parantaa tulostaan, sillä vain virallisissa kilpailuissa tehdyt ennätykset lasketaan.
Ajanotto tapahtuu nostamalla/laskemalla molemmat kädet (jaloilla ratkaistaessa jalat) ajanottolaitteen sensoreille.
Säännöt
World Cube Associationin virallisen sääntökirja sisältää 20 eri lukua. Säännöissä ohjeistetaan mm. kilpailujen toimintaperiaate, kuutioiden virallinen sekoitustapa, tulosten kirjaaminen ja lajikohtaisia ohjeita. Kilpailuja järjestetään lähes kaikkialla maailmassa useita kertoja vuodessa. Suomessa noin 2-3 kertaa vuodessa. Kilpailut ovat lähes aina kaikille avoimia, ja ne pidetään usein julkisissa tiloissa kuten kouluilla, kahviloissa, ravintoloissa tai muissa vastaavissa tiloissa.
WCA:n säännöt ovat saatavilla myös epävirallisena käännöksenä suomeksi.
Yleiset säännöt
thumb|Virallisten sääntöjen mukaan tämä ratkaisu olisi hylättävä, koska ainakin kaksi siirtoa tarvitaan sen lopulliseen ratkaistuun muotoon. Ennen ratkaisua kuutio sekoitetaan tietokoneen arpomalla sekoituksella (peruskuutiossa 26 siirtoa). Alkutilanteessa sekoitettu kuutio tuodaan kilpailijalle pienessä laatikossa. Kuutioiden sekoitus on kaikille sama ja sekoitus tehdään niin että muut eivät näe sitä. Jotta arvotusta siirtosarjasta saadaan täysin samanlainen kaikille kierroksen kilpailijoille, sekoittaminen aloitetaan aina valkoinen puoli ylös ja vihreä puoli eteen päin (erilaisille kuutiolle on tarkemmat WCA-sääntönsä).
Kilpailijalla on 15 sekuntia aikaa katsella kuutiota. Siirtojen tekeminen on kielletty. Kun aika on kulunut umpeen, kuutio laitetaan laatikon sisään. Kun tuomari on nostanut laatikon, kello aloittaa ajan laskemisen. Jos kuutio on yhtä siirtoa vaille valmis, ratkaisu on "+2". Tällöin aikaan lisätään 2 sekuntia. Jos taas kuutio on yli kahta siirtoa vaille valmis, tulos hylätään kokonaan. Kuutio jota ei ratkaista loppuun asti tai tulos hylätään, merkitään tulokseksi "DNF" (did not finish).
Mikäli ratkaisua ei aloiteta ollenkaan merkitään tulokseksi "DNS" (did not start).
Keskiarvon laskeminen
Kuutio ratkaistaan viisi kertaa, joista paras ja huonoin aika karsitaan pois ja sen jälkeen lasketaan keskiarvo. Keskiarvoa ei lasketa lainkaan, jos ratkaisijalla ei ole vähintään neljää hyväksyttyä aikaa.
Sokkona ratkaisu
Sokkona ratkaisussa kuution värit on muistettava ilman muita apuja. Sokkoratkaisussa aika lähtee käyntiin heti kun kuutio näytetään. Näin ollen muistamiseen kuluva aika lasketaan mukaan kokonaistulokseen. Kuutiota saa katsella niin kauan kuin itse haluaa. Kuutio ratkaistaan sokkoratkaisussa 3 kertaa. Kuution tunnusteleminen on kielletty. Kuutio voidaan tarkastaa ennen ratkaisua (sääntöjen mukaan mikä tahansa kuutio voidaan tarkistuttaa ) tämän kaltaisen huijaamisen estämiseksi
Yhdellä kädellä
Yhdellä kädellä ratkaisussa on lähes samat säännöt kuin normaalissa kuution ratkonnassa, nimensä mukaisesti kuutio ratkaistaan yhdellä kädellä.
Jaloilla ratkaisu
thumb|Jaloilla ratkaisua. Kuvassa suomalainen Anssi Vanhala, entinen jaloilla ratkaisun maailmanmestari. Jaloilla ratkaisussa kuutio ratkaistaan jaloilla 3 kertaa joista lasketaan keskiarvo. Jarrusukkien käyttö on koettu liian helpottavaksi tekijäksi ja ne ovat usein kielletty.
Sojuz TM-11
Sojuz TM-11 oli neuvostoliittolainen miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 2. joulukuuta 1990 ja se laskeutui maahan 26. toukokuuta 1991.
Miehistö
Laukaistiin avaruuteen:
Laskeutui Maahan:
Suomen ilmatilan loukkaukset
Suomen ilmatilaa ovat loukanneet ajanjaksolla 2008–2014 naapurimaiden Venäjän ja Ruotsin, mutta myös Yhdysvaltain sotilaslentokoneet. Valtiollisten koneiden tekemiä ilmatilaloukkauksia tapahtuu tavallisesti muutama vuodessa. Puolustusministeri Carl Haglundin vuonna 2014 antaman lausunnon mukaan loukkauksia tapahtuu 5–6 vuosittain. Suomi, päinvastoin kuin esimerkiksi Viro, ei ole julkistanut ennen 2004 vuotta vähäisiksi katsottavia ilmatilan loukkauksia.
Suomen ilmatilan valvonnan historiaa
Suomi pystyi valvomaan koko ilmatilaansa vasta 1960-luvulta alkaen, kun valvontatutkat kattoivat koko raja-alueen. Sitä ennen suurvallat käyttivät Suomen ilmatilaa melko vapaasti. Esimerkiksi vuonna 1954 lensi yhdysvaltalainen tiedustelukone RB 47 ilman lupaa Suomen yli palatessaan kuvaamasta Neuvostoliiton Kantalahtea ja Murmanskia. Kone sai peräänsä neuvostohävittäjiä, jotka ampuivat sitä Suomen ilmatilassa.
Menettely
Ilmatilaloukkauksia tekevät koneet tunnistetaan lähtökohtaisesti vain tutkalla ja muilla teknisillä laitteilla. Tästä valvonnasta vastaa Rajavartiolaitos. Kun tarvitaan apua ilmatilan loukkauksessa tunnistamiseen tai muuten, lähetetään päivystävät Puolustusvoimien aseistetut F/A-18 Hornet-hävittäjät ilmaan. Menettely ilmatilaloukkauksessa on tarkoin määritelty.
Poistumiskehotus
Mikäli hävittäjä on lähetetty vastaan, vierasta konetta kehotetaan heti poistumaan ja se kuvataan aina. Kehotusta tehostetaan tarvittaessa kaartamalla sen vieressä seuraamiskehotuksena kansainvälisen ilmatilan suuntaan. Käskyt annetaan radiolla tietyllä jaksolla. Tunnistettavan koneen on siirryttävä samalle jaksolle, kun tunnistaja ilmestyy sen siivelle. Tulenavauksesta päättää puolustusministeri ellei kyse ole itsepuolustuksesta. Tarvittaessa vieras kone pakotetaan laskeutumaan. Tilanteen vaatiessa toinen suomalaishävittäjä asettuu vieraan koneen taakse tulenavausasemaan. Ellei mikään tehoa ja kone jatkaa suuntaa muuttamatta, se voidaan ampua alas. Tällaista ei Suomessa rauhan aikana ole sattunut.
Rikostutkinta
Loukkauksen jälkeen epäiltyjen ilmatilan loukkausten esitutkinnan hoitaa Rajavartiolaitos. Epäily ei kohdistu valtioon, jonka kone on ilmatilassa lentänyt, vaan lentäjään eli luonnolliseen henkilöön. Esitutkintaa varten pitää kuitenkin saada tietoon lentäjänä toiminut henkilö, muuten tutkintaa ei pystytä Suomen aluevalvontalain mukaisesti suorittamaan. Tämä johtuu siitä, että ilman tietoa rikoksesta epäillyn henkilöllisyydestä ei voi olla syyteharkintaa. Koska ilmatilaa loukkaavat usein Venäjän sotilaskoneet, ei lentäjää saada tietoon ja tutkinnat joudutaan lopettamaan.
Tapahtumien kulun selvittäminen
Liikkeiden seurannasta ja niistä raportoimisesta vastaa Rajavartiolaitos. Hornetien käytöstä ja tunnistuslennoista puolestaan raportoi poliitikoille Puolustusvoimat. Jos esimerkiksi ulkomaisen sotilaskoneen käytyä Suomen ilmatilassa tarvitaan lisätietoja tapahtumien kulun selvittämiseksi joltakin valtiolta, pyytää tietoja ja niistä poliitikoille raportoi Ulkoasiainministeriö.
Valtiollisten koneiden tekemien loukkausten lukumäärät
Taulukossa eivät ole mukana yksityiskoneet, vaan valtioiden pääasiassa sotilaskoneet.
Antti Tuomenoksa
Antti Tuomenoksa (s. 16. maaliskuuta 1967 Lappeenranta ) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja, joka toimii nykyään SM-liigajoukkue Tapparan urheilujohtajana. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 477 runkosarjaottelua tehopistein 35+138=173 ja keräten 430 jäähyminuuttia sekä 24 playoff-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja keräten 35 jäähyminuuttia. Tuomenoksa myös toimi Kalevan Pallon ja Saimaan Pallon kapteenina. Hän pelasi urallaan myös Ruotsissa ja Slovakiassa.
Suomen ilmatilan loukkaukset
Suomenlahden kapea kansainvälinen ilmakäytävä
Suomen ja Viron määriteltyä omat alueensa laajoiksi kapeni valtioiden ilmatilojen välissä Suomenlahdella sijaitseva kansainvälinen ilmatila. Se on leveimmillään vain 30 kilometrin ja kapeimmillaan Kotkan kohdalla kymmenen kilometrin levyinen. Tämän valvottavan alan lisääntymisen arveltiin tuottavan valvontaongelman.
Antti Tuomenoksa
Seuraura
Tuomenoksa oli SaiPan oma kasvatti. Hän teki joukkueessa SM-liigadebyyttinsä kaudella 1985–1986, jolloin Tuomenoksa pelasi 31 runkosarjaottelua tehopistein 1+5=6. SaiPa putosi kauden päätteeksi I-divisioonaan, mutta Tuomenoksa kuitenkin jatkoi kaudella 1986–1987 liigapelejään Rauman Lukossa. Hän voitti joukkueessa SM-hopeaa keväällä 1988.
Suomen ilmatilan loukkaukset
Suomenlahden kapea kansainvälinen ilmakäytävä
Kansainvälisessä ilmatilassa lentävän lentokoneen ei ole välttämätöntä ilmoittaa lentoreittiään ympäröivien valtioiden lennonjohdoille, vaikka näin monissa tapauksissa tehdään. Näin ollen on mahdollista lentää rajan tuntumassa sitä loukkaamatta. Suomenlahdella rajaa lähellä lentävä lentokone voi aiheuttaa samanlaisen tunnistustilanteen ja tunnistuslennon kuin jo rajaa loukannutkin lentokone.
Antti Tuomenoksa
Seuraura
Kaudeksi 1989–1990 Tuomenoksa siirtyi Tapparaan, jossa ensimmäinen kausi päättyi SM-pronssiin. Kaudella 1990–1991 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+20=24. Kaudella 1991–1992 Tuomenoksan ura jatkoi Kalevan Pallon riveissä. Kauden 1992–1993 hän toimi joukkueen kapteenina. Neljän KalPassa pelatun kauden jälkeen Tuomenoksa siirtyi kaudeksi 1995–1996 Ruotsin I-divisioonan IF Sundsvall Hockeyn joukkueeseen. Hän ei jatkanut kuitenkaan uraansa joukkueessa enää kauden jälkeen lähinnä Sundsvallin talousvaikeuksien takia.
Suomen ilmatilan loukkaukset
Suomenlahden kapea kansainvälinen ilmakäytävä
Kapean ilmakäytävän vuoksi on Suomi seurannut kansainvälistä liikennettä omalta puoleltaan. Naton ensimmäinen kahden F-16-hävittäjän voimin tehty tunnistuslento Viron ilmatilassa 2. huhtikuuta 2004 havaittu Iljušin Il-18 oli ehditty tunnistaa F-18 Horneteilla Suomen puolelta ennen belgialaisten suorittamaa tunnistamista. Tallinnan edustalle tulo Liettuasta kestää F-16-hävittäjiltä kaiken kaikkiaan 15 minuuttia.
Antti Tuomenoksa
Seuraura
Tuomenoksa palasi kaudeksi 1996–1997 kasvattajaseuraansa SaiPaan, joka oli noussut edellisenä keväänä SM-liigaan. Hänestä tuli joukkueen kapteeni. Kaudella 1997–1998 Tuomenoksa kävi hakemassa haasteita vielä Slovakian Extraligassa pelaavasta HKm Zvolenista. Myös Zvolen ajautui myös talousvaikeuksiin ja Tuomenoksa jätti joukkueen yhdeksän pelaamansa ottelun jälkeen ja palasi loppukaudeksi SaiPaan. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 1998.
Suomen ilmatilan loukkaukset
Suomenlahden kapea kansainvälinen ilmakäytävä
Venäjän suorittamiksi väitetyt julkistetut ilmatilanloukkaukset ovat Naton Baltian ilmavalvonnan 29. maaliskuuta 2004 aloittamisen jälkeen lyhyitä mahdollisesti jopa alle minuutin kestäviä eivätkä ole ulottuneet syvälle ilmatilaan. Myös ilmatilaa loukkaavat konetyypit ovat olleet vuoden aikana aseistamattomia kuljetus- tai sotilaskuljetuskoneita, millä kuitenkin voi olla tiedusteluvarustusta.
Ilmatilan loukkaukset joulukuusta 2004 toukokuuhun 2005
Suomen ilmatilaa loukattiin toistuvasti joulukuusta 2004 toukokuun kuudenteen päivään 2005 sekä 5. elokuuta 2005. Joulukuusta 2004 alkaneet ilmatilan loukkaukset tulivat julkisuuteen huhtikuun 2005 lopussa MTV3:n uutisoitua Venäjän loukanneen 20 kertaa Suomen ilmatilaa. Ulkoasiainministeriö ei aluksi kommentoinut asiaa. Toisen kerran loukkauksien katsottiin alkaneen uudelleen 5. elokuuta 2005.
Antti Tuomenoksa
Pelaajauran jälkeen
Tuomenoksa on toiminut pelaajauransa jälkeen mm. TeliaSoneran yritysmyynnissä ja SaiPan juniorivalmennuksessa. Kaudeksi 2012–2013 SaiPa pestasi hänet urheilujohtajaksi, jossa toimi aina vuoteen 2021 saakka. Hän siirtyi Tapparan urheilujohtajaksi syyskuussa 2022. Tuomenoksan toimenkuviin kuuluu pelaajien kartoittaminen sekä edustusjoukkueen ja A-nuorten valmennuksen tukeminen.
Suomen ilmatilan loukkaukset
Ilmatilan loukkaukset joulukuusta 2004 toukokuuhun 2005
Tiedotusvälineisiin pääsi tieto, että lokakuusta toukokuulle Venäjä olisi loukannut Suomen ilmatilaa kaiken kaikkiaan 20 kertaa. Tiedotusvälineet korostivat, että kyseessä saattavat olla ilmatilan loukkaukset, jotka liittyvät venäläisten lentotoimintaan Kaliningradiin kapeaa, Kotkan kohdalla erityisen kapeaa Viron ja Suomen ilmatilan välistä kansainvälistä ilmatilaa pitkin.
Mary Keitany
Mary Jepkosgei Keitany (s. 18. tammikuuta 1982) on kenialainen kestävyysjuoksija.
Suomen ilmatilan loukkaukset
Ilmatilan loukkaukset joulukuusta 2004 toukokuuhun 2005
Julkisuuteen ilmoitettiin, että ilmatilaa loukanneet lentokonetyypit olisivat Suomessa matkustajakoneena yleensä tunnettu Tupolev Tu-134 ja Antonov. Antonovista ei mainittu tyyppiä.
Antti Tuomenoksa
Muuta
Tuomenoksalla on vaimo sekä vuosina 1994 ja 1996 syntyneet lapset.
Mary Keitany
Keitany sai maantiejuoksun MM-kilpailuissa Udinessa 2007 hopeaa juostuaan puolimaratonin tuolloisessa Kenian ennätysajassa 1.06.48. Joukkuekilpailussa Kenia saavutti kultaa. Myöhemmin samana vuonna hän avioitui toisen urheilijan, Charles Koechin kanssa ja synnytti perheen esikoispojan kesäkuussa 2008. Hän palasi kilpailuihin toukokuussa 2009 ja voitti saman vuoden lokakuussa puolimaratonin maailmanmestaruuden Birminghamissa tuolloisella Afrikan ennätysajalla 1.06.36. Hän sai kultaa myös joukkuekilpailussa.
Suomen ilmatilan loukkaukset
Venäjä kiistää ilmatilan loukkaamisen Ahvenanmaan alueella
Venäjän ilmavoimien lehdistöpalvelun päällikkönä toimiva eversti Aleksandr Drobyševskij ilmoitti uutistoimisto Itar-Tassin kautta, ettei Venäjä ole loukannut Suomen ilmatilaa Ahvenanmaan alueella, mikä herätti uusia kysymyksiä konetyypeistä ja joissain lähteissä oli Antonovin tyypiksi mainittu Antonov An-50.