cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kritias (dialogi)
Sisältö
Kritias seuraa ajallisesti Platonin Timaiosta, joka oli samojen henkilöiden dialogi: kummassakin esiintyvät Sokrates, Timaios Lokroilainen, Hermokrates ja Kritias. Näistä kaikki ovat historiallisia henkilöitä, paitsi Timaioksen olemassaolosta ei ole dialogien ulkopuolisia todisteita.
Kritias kertoo dialogissa, että 9000 vuotta aiemmin Ateena oli ollut ihannevaltio, joka oli hyvinjärjestäytyneen yhteiskuntansa ansiosta kyennyt voittamaan mahtavan Atlantiksen valtion. Atlantis oli saari tai niemimaa, joka oli ”vahvempi kuin Aasia ja Afrikka” ja sijaitsi lähellä Gibraltarin salmea.
Genovan siirtokunnat
pienois|Kartta Genovan laajentumisesta. Genovan siirtokunnat olivat sarja Genovan tasavallan kauppapaikkoja Välimerellä ja Mustallamerellä. Osan niistä perustivat tasavallan viranomaiset tukemaan paikallisten kauppiaiden taloutta, kun taas toiset olivat genovalaisten aatelisten läänejä.
Historia
pienois|vasen|[[Luca Cambiaso, Genovalaisten tavaravaraston rakentamista Trebizondissa, noin 1571.]] Genovasta, joka oli 4 000 asukkaan pieni köyhä kalastuskylä, alkoi tulla itsenäinen Pyhästä saksalais-roomalaisesta keisarikunnasta noin vuonna 1096. Genovan laivaston osallistuminen ristiretkiin (erityisesti Antiokian ja Akkon valloituksiin) rikastutti maata suuresti. Ensimmäisen ristiretken aikana Genova sai kolmanneksen Bybloksesta ja Akkosta, joka tuotti kolmasosan satamakaupungin tuloista. Muita pieniä siirtomaita perustettiin Tartusiin (Syyria), Tripoliin (Libanon) ja Beirutiin. Seuraavan vuosisadan muslimien takaisinvalloitukset tosin kadottivat Genovan vaikutuksen pyhässä maassa. Genova perusti siirtomaita myös Espanjan lähettyville Välimerelle Valenciasta Gibraltariin, mutta kyseiset siirtokunnat olivat myös lyhytkestoisia.
Genovan suora laajentuminen alkoi 1200-luvulla Korsikan (Genova liitti Korsikan itseensä vuonna 1284 ja piti saarta 1700-luvulle asti) ja Sardinian valtauksista. Genova pysyi vallitsevana Tyrrhenanmerellä sen jälkeen, kun Genovan laivasto oli voittanut sodan Pisaa vastaan Melorian taistelussa vuonna 1284. Genova alkoi myös perustamaan siirtomaita Ligurian alueelle ja Mustallemerelle 1200-luvun loppua kohden.
Genovan tärkeimpiä kauppakeskuksia itäisellä Välimerellä olivat Chíos ja Mytilíni Egeanmerellä ja Caffa, joka oli suurin kaupankäynnin keskus mongolien hallitseman Itä-Euroopan, Keski-Aasian ja Länsi-Euroopan välillä. Muita siirtomaita olivat Cembalo (nykyinen Balaklava), Soldaio (Sudak), Vosporo (Kertš) ja Asovanmerellä sijaitsevat Tana (Azov), Matrega (Taman), Mapa (Anapa), Bata (Novorossijsk) kuin myös Savastopoli (Suhumi) sekä Ukrainan rannikolla sijaitsevat Salmastro ja Moncastro (Bilhorod-Dnistrovskyi).
Moniulotteinen köyhyysindeksi
Moniulotteinen köyhyysindeksi on Oxfordin yliopiston yhteydessä toimivan Oxfordin köyhyyden ja inhimillisen kehityksen aloite -ryhmän (OPHI) vuonna 2010 julkaisema, ja Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman (UNDP) käyttöönsä ottama, köyhyyttä kuvaava mittari.
Moniulotteiseen köyhyysindeksiin vaikuttaa sekä köyhien ihmisten määrä että heidän kokemansa köyhyyden vakavuus. Ulottuvuuksina arvioidaan koulutusta, terveydentilaa ja elinoloja. Mittari pohjautuu Sabina Alkiren ja James Fosterin kehittämään lähestymiseen. Moniulotteisen mittaustapa voidaan nähdä täydentävän kuvaa köyhyydestä ja mittaavan sitä laajemmin kuin Maailmanpankin äärimmäisen köyhyyden köyhyysraja joksi on sovittu ostovoimakorjattu (PPP) käytettävissä oleva rahamäärä 1,25 dollarin/päivä (2005 tasolla). Moniulotteisen köyhyysindeksi korreloi voimakkaasti matalan tulotason ja köyhyyden kanssa. Tämä antaa viitteitä siitä, että julkisten peruspalvelujen saatavuuden parantaminen toisi yhteiskunnalle merkittävää edistystä.
Maatasolla korkein moniulotteisen köyhyysindeksin arvo on Nigerissä. Suhteellisesti (prosentuaalisesti) eniten MPI-köyhiä on Etelä-Sudanissa (91 % väestöstä). Maatason ohella MPI-köyhyyttä on arvioitu maiden sisällä kaikkiaan 884 ylemmän tason hallinnollisella alueella (maakuntataso) ja MPI-köyhin alue on 2015 vertailun mukaan Tšadissa. Aineiston vertailtavuutta vähentää jonkin verran se, että vanhimmilla tutkimusalueella on tapahtunut jo kehitystä ja olosuhteiden muuttumista aineistonkeruun (2004–2014) jälkeen.
Jamelia
thumb|Jamelia vuonna 2007. thumb|Jamelia esiintymässä vuonna 2007. Jamelia Davis, taiteilijanimeltään vain Jamelia, (s. 1. lokakuuta 1981 Birmingham) on brittiläinen R&B-laulaja ja lauluntekijä. Tunnetuksi hän tuli kappaleella "Superstar" vuonna 2003.
Elämä ja ura
Jamaikalaisperheeseen syntynyt Jamelia sai levytyssopimuksen Parlophonelle jo 15-vuotiaana, kun hänen tekemänsä a cappella -laulut saivat levy-yhtiön johtajat vakuuttuneiksi hänen kyvyistään. Huhtikuussa 1999 ilmestyi Jamelian ensimmäinen single "So High". Toisella singlellään "I Do" hän nousi ensimmäistä kertaa Britannian Top 40 -singlelistalle.
Hän oli 18-vuotias, kun vuonna 2000 ilmestyi hänen ensimmäinen albuminsa Drama, joka nousi parhaimmillaan Britannian Top 40 -albumilistalla sijalle 39. Albumin menestynein single oli "Money", joka nousi parhaimmillaan singlelistan viidenneksi. Albumilta julkaistiin singleinä myös kappaleet "Call Me" ja "Boy Next Door".
Esikoisalbumin jälkeen Jamelia vetäytyi vähäksi aikaa syrjään musiikkialalta ja synnytti esikoistyttärensä vuonna 2001. Hän palasi musiikin pariin vuonna 2003, jolloin ilmestyi single "Bout". Saman vuoden syyskuussa ilmestyi hänen toinen albuminsa Thank You. Jo ennen sen ilmestymistä hän julkaisi singlenä versionsa tanskalaisen laulajan Christine Miltonin kappaleesta "Superstar". Tämä kappale menestyi myös Britannian ulkopuolella. Hänen toistaiseksi menestynein singlensä Britanniassa on seuraavaksi ilmestynyt "Thank You". Se nousi parhaimmillaan listan kakkoseksi. Albumi Thank You ilmestyi uudelleen laajennettuna kahdella uudella kappaleella. Molemmat, "See It in A Boy's Eyes" ja "DJ", ilmestyivät myös singleinä, ja ne nousivat Top 10 -singlelistalle.
Jamelia osallistui syksyllä 2004 Band Aid 20 -hyväntekeväisyyssinglen tekemiseen. Samoihin aikoihin ilmestyi tunnuskappale "Stop" elokuvaan Bridget Jones: Elämä jatkuu. "Stop" oli versio Sam Brownin vanhasta kappaleesta.
Jamelian toinen tytär syntyi lokakuussa 2005. Tyttären isä on jalkapalloilija Darren Byfield.
Jamelian uusin albumi Walk with Me julkaistiin syyskuussa 2006. Albumin singleä Beware of the Dog on kritisoitu siitä, että se muistuttaa hämmästyttävän paljon Rihannan kappaletta S.O.S. Beware of the Dog on soundiltaan täsmälleen sama kuin Depeche Moden "Personal Jesus".
Vu
VU, Vu tai Vũ voi tarkoittaa seuraavia:
Jiuquanin avaruuskeskus
thumb|170px|Jiuquanin laukaisutorni.
Jiuquanin avaruuskeskus on yksi Kiinan kansantasavallan avaruusalusten laukaisukeskuksista. Keskus sijaitsee Gobin autiomaassa Sisä-Mongoliassa. Kiina laukaisi ensimmäisen satelliittinsa Dong Fang Hong I sieltä vuonna 1970 ja siltä alkoi Kiinan ensimmäinen miehitetty lento Shenzhou 5. Kiina tekee sieltä kaikki miehitettyjen avaruuslentojensa laukaisut. Keskus on osa Dongfengin avaruuskaupunkia.
Aiheesta muualla
40.95778°N, 100.29167°W
Barbet
Barbet on Ranskasta kotoisin oleva vesikoira, joka tunnetaan kotimaassaan toisinaan myös nimellä griffon d'arret à poil laineux eli "villagriffoni". Barbet-nimi tulee ranskankielisestä sanasta barbe (parta). Se kuuluu FCI:n roturyhmään 8: Noutajat, ylösajavat koirat ja vesikoirat. Ensimmäinen barbet tuotiin Suomeen 2002.
Luonne ja käyttäytyminen
Barbet on luonteeltaan hyvin sosiaalinen, iloinen, tasapainoinen ja oppivainen. Se kiintyy omistajaansa, eikä se ole aggressiivinen eikä arka. Se rakastaa vettä ja viihtyy säässä kuin säässä.
Käyttö ja harrastukset
thumb|left|Barbet vuodelta 1915. Barbetin alkuperäinen käyttötarkoitus on toimia linnustajan apuna. Barbettia voidaan käyttää ylösajavana ja noutavana lintukoirina. Se on erinomainen vesikoira, jonka jalkojen räpylät auttavat uimisessa. Barbet on uuttera eikä väsy tuntikausien työskentelyyn.
Barbet sopii hyvin myös aktiiviseksi harrastus- ja seurakoiraksi. Sopivia harrastusmuotoja ovat mm. agility, flyball, koirajuoksu (canicross), koiratanssi, metsästys, näyttelyt, pelastuskoiratoiminta (PEKO), tottelevaisuuskoulutus (TOKO) ja vesipelastus. Barbetilla ei ole palveluskoira- eli PK-oikeuksia, joten se ei saa osallistua PK-kokeisiin paitsi BH-kokeeseen. Lähes samoja lajeja pystyy kuitenkin harrastamaan pelastuskoirapuolella.
Alkuperä
Barbet on erittäin vanhaa alkuperää, ja sen esi-isiin uskotaan lukeutuneen aasialaisia lammaskoiria – erityisesti etelävenäjänpaimenkoira, jonka suora jälkeläinen barbetin kantarotu yläatlaksenpaimenkoira (tällä viitataan joko marokkolaiseen aidiin tai sen paikalliseen kookkaampaan sukulaisrotuun) on – sekä mahdollisesti myös varhaisia griffoneita. Euroopassa tiedetään olleen vesikoiria jo 1300-luvulla, ja barbetin on usein arveltu olevan kaikkien muiden vesikoirien kantarotu, koska se on lähimpänä niiden alkuperäistä tyyppiä. 1500-luvulta peräisin olevissa kirjallisissa maininnoissa barbetista esiintyy kaksi toisistaan poikkeavaa rotutyyppiä: keskikokoiset olivat lintukoiria, kun taas suuret vahtivat karjaa ja taloja. Barbet on yksi karkeakarvaisen saksanseisojan, spinonen, newfoundlandinkoiran, brienpaimenkoiran, griffon belgen ja griffon bruxellois'n esi-isistä.
Barbet-rodun tilanne on ollut maailmanlaajuisesti erittäin kriittinen. Koko maailmassa syntyi 446 yksilöä vuosina 1999–2007, jolloin se vielä luokiteltiin uhanalaiseksi. Koko maailman barbet-kanta on nykyisin arviolta 500–1500 yksilöä. Rotu ei ole enää uhanalainen.
Linjojen eriytyminen
1980-luvulla rotu jakaantui kahteen linjaan: monsieur Vincentin (kennel Mas de la Chapelle) ja tämän tyttären Hélène Pêtren (kennel di Barbochos Reiau de Prouvenco) mustavalkoisiin koiriin pohjautuvaan, pienikokoisempaan ja laineikasturkkiseen metsästyslinjaan sekä Christine Bisconten (kennel Marécages du Prince) ja Jean-Claude Hermansin (kennel des Saute Ruisseaux) koiriin pohjautuvaan, korkearaajaisempaan ja kiharaturkkiseen yksiväriseen näyttelylinjaan. Käyttölinjaisia risteytettiin usein irlanninvesispanielin, espanjanvesikoiran ja portugalinvesikoiran kanssa, kun taas näyttelylinjaisten geenipoolia laajennettiin lähinnä isovillakoiran avulla, joka periytti linjalle aiempaa kiharamman karvapeitteen. Vaikka 2000-luvulla hyväksyttiin laajemmassa mittakaavassa ajatus sekalinjan (käyttö- ja näyttelylinjojen väliset risteytykset) jalostamisesta, vielä nykyisinkin osa koirista edustaa pääasiallisesti jompaakumpaa linjaa.
RSHA
thumb|250px|Juutalaisia kootaan Ukrainassa. Kypärästä päätellen vieressä seisovat sotilaat eivät ole saksalaisia vaan romanialaisia. RSHA eli Reichssicherheitshauptamt (”Valtakunnan pääturvallisuusvirasto”) oli natsi-Saksassa SS:n alainen organisaatio, jonka Heinrich Himmler perusti 22. syyskuuta 1939 yhdistämällä Sicherheitsdienstin (SD), Gestapon ja Kriminalpolizein. RSHA:n tehtäväksi määriteltiin taistelu ”kaikkia valtakunnan vihollisia vastaan” Saksan rajojen sisä- ja ulkopuolella. Näitä olivat muun muassa kommunistit, vapaamuurarit, juutalaiset, romanit ja muut ”rodullisesti ei-suosittavat”.
RSHA:n ensimmäiseksi päälliköksi nimettiin Reinhard Heydrich, joka hoiti tehtävää aina vuonna 1942 tapahtuneeseen salamurhaansa asti. Sen jälkeen RSHA:ta johti Ernst Kaltenbrunner aina sodan päättymiseen asti.
Organisaatio
Einsatzgruppen oli suoraan RSHA:n alaisuudessa, muuten RSHA jaettiin seitsemään osastoon (Amten):
Teo Snellman
pienoiskuva|Teo Snellman vuonna 1938 Teo Kaarlo Snellman (28. huhtikuuta 1894 Tampere – 14. lokakuuta 1977 Helsinki ) oli suomalainen lähetystöneuvos, kääntäjä, kasvissyönnin edistäjä ja poliitikko. Vuosina 1940–1944 Snellman johti Suomen Kansallissosialistista Työjärjestöä.
Sukutausta
Teo Snellman oli J. V. Snellmanin pojanpoika. Teo pitikin isoisäänsä Johan Vilhelmiä sekä Eino Leinoa, Väinämöistä ja Mikael Agricolaa Suomen ensimmäisinä kansallissosialisteina.
Teo Snellmanin isä oli tie- ja vesirakennusten ylihallituksen ylijohtaja Karl Snellman. Teo Snellman kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1912 ja suoritti filosofian maisterin tutkinnon vuonna 1919.
Snellman oli naimisissa taidemaalari Elsa Snellmanin kanssa. Myös hänen poikansa Klaus Snellman oli diplomaatti, Liman-, Manilan- ja Sofian-suurlähettiläs. Teo Snellman oli mallitoimiston johtaja Laila Snellmanin isoisä.
Ura
Teo Snellman oli terveellisten ruokatapojen ja vegetarismin eli kasvissyönnin uranuurtajia Suomessa, Panu Rajalan arvelun mukaan ”ehkä esikuvansa Hitlerin vaikutuksesta”. Hän kannatti erityisesti Are Waerlandin luomaa Waerland-ravitsemusoppia. Snellman kirjoitti useita kirjoja politiikasta, juutalaisvastaisuudesta ja terveellisistä elämäntavoista sekä holokaustia koskevista epäilyksistä.
Sergelin tori
pienoiskuva|Sergelin tori ja [[Kulturhuset]] Sergelin tori on aukio Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskustassa. Aukio syntyi 1960-luvulla, kun laaja alue sen ympäristössä, Tukholman Norrmalmin keskeisin osa, rakennettiin kokonaan uudelleen. Se nimettiin 1700-luvulla vaikuttaneen ruotsalaisen kuvanveistäjä Johan Tobias Sergelin mukaan, jonka työpaja oli sijainnut alueella ja jonka mukaan jo aikaisemmin oli nimitetty alueella sijainnut pieni Sergelsgatan -niminen katu (nykyisin kävelykatu).
Simpsonit (1. tuotantokausi)
'''Simpsoneiden 1. tuotantokausi' käynnistyi Yhdysvalloissa 17. joulukuuta 1989 jouluaiheisella jaksolla Simpsons Roasting on an Open Fire, jonka suomennos on Joulurauha''. 1. kausi käsittää kolmetoista jaksoa. Yhdysvalloissa ensimmäisen kauden esitys päättyi 13. toukokuuta 1990.
Sergelin tori
Aukion keskellä kohoaa sinne vuonna 1974 pystytetty 37 metriä korkea lasinen pylväs, Kristall-vertikal accent, jonka on suunnitellut Edvin Öhrström. Aukion maamerkkinä toimivaa pylvästä ympäröi suihkulähdeallas sekä ellipsin muotoinen liikenneympyrä.
Sergelin torin varrella sijaitsee muun muassa Tukholman Kulttuuritalo. Sergelin torilla sijaitsee myös T-Centralenin metroasema sekä Åhléns City -tavaratalo.
Simpsonit (1. tuotantokausi)
Ensimmäinen kausi julkaistiin DVD:llä Euroopassa ja Australiassa 24. syyskuuta 2001 ja Yhdysvalloissa päivää myöhemmin.
Sergelin tori
pienoiskuva|vasen|Suihkulähdeallas Sergelin torin ylätasolla
Simpsonit (1. tuotantokausi)
Kauden jaksoissa vierailivat Marcia Wallace, Ron Taylor, Albert Brooks, Sam McMurray, Kelsey Grammer ja Penny Marshall.
Sergelin tori
59.3325°N, 18.06444°W
Commando (videopeli)
Commando on Capcomin kehittämä ja julkaisema ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna kolikkopelinä ja sen jälkeen käännetty useille muille alustoille.
Peli on julkaistu nimellä Space Invasion Saksassa. Pelille on julkaistu seuraaja nimellä Mercs.
Pelaaminen
Peli on pystysuuntaan näyttöä vierittävä ammuntapeli, jossa pelaaja ohjaaja jalkaisin liikkuvaa sotilasta. Pelaaja voi liikkua kahdeksaan suuntaan mutta näyttö liikkuu vain ylöspäin.
Vastaanotto
Pelin Amiga-versio on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 71%.
Vv
Vv tarkoittaa seuraavia asioita:
Commando (videopeli)
Kiistat
Commodore 64 -version julkaissut Elite Systems esti Alligata Softwaren Who Dares Wins -pelin julkaisun oikeuden päätöksellä, koska se muistutti liikaa Commandoa.
Myynti
Pelisarja on myynyt 1,2 miljoonaa kappaletta.
Muuta
Commodore 64 -version musiikin on tehnyt Rob Hubbard.
Gloria al bravo pueblo
Gloria al Bravo Pueblo ("Kunnia urhoolliselle kansalle") on Venezuelan kansallislaulu. Se julisti virallisesti kansallislauluksi presidentti Antonio Guzmán Blanco 25. toukokuuta 1881. Laulun sanat on kirjoittanut lääkäri ja lehtimies Vicente Salias vuonna 1810 ja sen on säveltänyt Juan José Landaeta. Landaetan sävellys on tunnettu jo 1840-luvulla nimellä "La Marsellesa Venezolana" ("Venezuelan Marseljeesi"), koska se muistuttaa etäisesti Ranskan kansallislaulua. Viime aikoina on tosin esitetty, että laulun olisikin sanoittanut Andrés Bello eikä suinkaan Salias, ja että sen säveltäjä olisikin Lino Gallardo. Tätä teoriaa ei kuitenkaan ole voitu näyttää toteen.
Tuomiokapituli
Tuomiokapituli on piispan alaisuudessa toimiva kirkon toimielin  katolisessa ja anglikaanisessa kirkossa sekä pohjoismaiden luterilaisissa kirkoissa. Tuomiokapitulin nimi juontaa juurensa latinan sanoihin domus capituli. Domus tarkoittaa taloa ja capituli lukukappaletta. Tuomiokapituliin piispa kokoontui työtovereidensa kanssa lukemaan raamatunkappaleita ja rukoilemaan. Jokainen tuomiokapitulin eli "lukukappaleen talon" istunto aloitetaan edelleenkin raamatunluvulla.
Tuomiokapituli on syntynyt piispan tuekseen keräämästä papistosta, joka muodostui alun perin piispanistuimen eli tuomiokirkkoseurakunnan papeista. Ensimmäinen viite tällaisesta piispan ympärilleen kokoamasta pappisjoukosta on Augustinukselta. Papiston tehtävänä oli avustaa piispaa rukoushetkissä. Keskiajalla tuomiokapituli sai vakiintuneita kirkko-oikeudellisia muotoja.
Tuomiokapitulit Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa
pienoiskuva|Oulun hiippakunnan tuomiokapitulin talo Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa tuomiokapituli on toinen hiippakunnan toimielimistä, jonka tehtävänä on hoitaa hiippakunnan hallintoa ja toimintaa (ks. myös hiippakuntavaltuusto). Toiminta-ajatuksensa mukaan piispan johtama tuomiokapituli tukee hiippakunnan seurakuntia ja niiden henkilöstöä seurakunnan perustehtävän toteuttamisessa hoitamalla sille kuuluvat viranomaistehtävät ja tuottamalla ja tarjoamalla hallinto- ja työelämäpalveluita sekä edustaa Suomen evankelis-luterilaista kirkkoa alueellaan.
Historiaa
Suomeen tuomiokapitulilaitos saapui augustinolais­munkkien mukana. Turun tuomiokapituli oli keskiajalla kaniikkituomiokapituli. Uskon­­puhdistuksen jälkeen tuomiokapitulilaitos menetti merkitystään, kunnes se vahvistettiin uudelleen vuoden 1686 kirkkolaissa. Tuomiokapitulin muoto ja tehtävät ovat vaihdelleen senkin jälkeen paljon.
Tuomiokapitulin yhteys koululaitokseen tiivistyi 1600-luvulla, kun hiippakuntakaupunkeihin perustettiin lukioita ja niiden lehtoreista tuli tuomiokapitulin jäseniä. Tuloksena oli lehtorikapituli, jossa opetus oli keskeisessä asemassa. Yliopistokaupungeissa (Turku v:sta 1640) lehtoreiden sijasta tuomiokapitulin jäseninä toimivat teologisen tiedekunnan professorit. 1869 kirkkolain perusteella syntyi uusimuotoinen tuomiokapituli, joka ei enää koostunut lehtoreista vaan lain määrittelemistä, papiston keskuudesta valittavista jäsenistä. Kirkko etääntyi valtiosta ja tuomiokapitulien tehtävät liittyivät nyt yhä enemmän seurakuntien hallintoon. Nykyisin tuomiokapitulien toiminnasta säätää vuoden 1993 kirkkolaki. Vuoden 1997 alusta lähtien tuomiokapitulit siirtyivät valtiolta kirkon ylläpidettäväksi.
Turun arkkihiippakunnan tuomiokapituli on vanhin Suomessa edelleen toimiva virasto. Se on perustettu vuonna 1276.
Kustaa Vaasan peruuttaessa 1550-luvulla kruunulle kirkon omaisuuden valtio otti samalla huolehtiakseen pappien palkat. Toimen viimeisenä muistona Suomen evankelis-luterilaisen kirkon tuomiokapitulit olivat vuoteen 1997 saakka valtion virastoja. Valtio maksoi siten mm. piispojen palkat.
Tuomiokapitulin jäsenet
pienoiskuva|Porvoon hiippakunnan tuomiokapitulin talo. Rakennus on ollut tuomiokapitulin käytössä 1770-luvulta saakka.
Tuomiokapitulin puheenjohtajana toimii hiippakunnan piispa. Muita jäseniä ovat tuomiorovasti (varapuheenjohtaja), hiippakuntavaltuuston valitsema maallikkojäsen, kaksi vaaleilla valittua pappisasessoria sekä hiippakunnan viranhaltijoina lakimiesasessori ja hiippakuntadekaani. Pappisasessorit ovat hiippakuntaan osa-aikaisessa virkasuhteessa. Tuomiokapitulin sihteerinä toimii yleensä notaari. Esittelijöinä toimivat tuomiokapitulin virkamiehet. Jäsenistä esittelijöinä voivat toimia tuomiokapituliin virkasuhteiset henkilöt, eli kaikki muut paitsi tuomiorovasti ja maallikkojäsen.
Tuomiokapitulissa on puhe- ja läsnäolo-oikeus hiippakuntavaltuuston puheenjohtajalla.
Vuoden 2004 hiippakuntahallintouudistukseen saakka tuomiokapituli oli viisijäseninen: piispa, tuomiorovasti, kaksi pappisasessoria ja lakimiesasessori.
Tuomiokapituli nimittää varajäsenikseen viisi pappia ja kaksi lakimiestä kutsumisjärjestyksessä. Maallikkojäsenellä on kaksi hiippakuntavaltuuston valitsemaa varajäsentä.
Tehtävät
Tuomiokapituli on hiippakunnan yleistoimielin. Sen tehtäviä ovat muun muassa (2006):
Tuomiokapitulin virasto
Tuomiokapituliksi kutsutaan myös hiippakunnan virastoa. Tuomiokapitulin virasto on piispan johtama hallinto- ja asiantuntijaorganisaatio, jossa työskentelevät piispan avustajat sekä hiippakunnan hallintoa ja toimintaa hoitavat viranhaltijat ja toimistotyöntekijät.
Hiippakunnallisen hallinnon työtä johtaa lakimiesasessori. Tuomiokapitulin notaari on hallinnollisten asioiden esittelijä ja tuomiokapitulin sihteeri.
Hiippakunnallista seurakuntia tukevaa toiminnallista työtä johtaa hiippakuntadekaani (ent. hiippakunnan pääsihteeri). Hänen vastuualueeseensa kuuluvat mm. pastoraalikurssit ja johtamistaidon koulutukset.
Hiippakuntasihteerit osallistuvat hiippakuntadekaanin johdolla yhteisten työelämäpalvelujen kehittämiseen, tuottamiseen ja toteuttamiseen. Hiippakuntasihteereillä on omat vastuualueet, joiden puitteissa he vastaavat hiippakunnallisesta koulutuksesta ja muista vastaavista hiippakunnan seurakuntien henkilöstön tukemistavoista. Hiippakuntasihteereitä on tuomiokapitulista riippuen yleensä kolme tai useampi. Keskeiset vastuutyöalueet ovat kasvatus, diakoniatyö, yhteiskuntatyö, kansainvälinen työ sekä kumalanpalveluselämä ja kirkkomusiikki. Hiippakuntasihteerien kesken on yleensä jaettu vastuut myös sairaalasielunhoidon ja perheneuvonnan tuen, maahanmuuttajatyön, ympäristövastuun ymv. osalta.
Osassa tuomiokapituleja on myös kuurojenpappi.
Tuomiokapitulit Ruotsin kirkossa
Ruotsin kirkon tuomiokapitulit olivat valtiollisia viranomaisia vuoteen 2000 saakka. Jokaisessa Ruotsin kirkon hiippakunnassa on tuomiokapituli ja se toimii itsenäisenä kirkollisena elimenä. Sen tehtävänä on tukea piispaa ja valvoa seurakunnissa ja pastoraateissa tapahtuvaa toimintaa. Tähän tehtävään kuuluu
Tuomiokapitulin muodostavat
Upsalan hiippakunnassa on arkkipiispa tuomiokapitulin puheenjohtaja. Upsalan hiippakunnan piispa on 1. varapuheenjohtaja ja tuomiorovasti 2. varapuheenjohtaja.
Kasvattitytön tarina
Kasvattitytön tarina (Mansfield Park) on Jane Austenin romaani vuodelta 1814 (suomentanut A. R. Koskimies 1954). Siitä on tehty kuusiosainen televisiosarja BBC:lle 1983, ohjaus David Giles, elokuva Mansfield Park 1999, jonka on ohjannut Patricia Rozema ja televisioelokuva Mansfield Park – kasvattitytön tarina 2007, jonka ohjaajana toimi Iain B. MacDonald.
Tarina
Kasvattitytön tarina kertoo Jane Austenille tyypillisen 1800-luvun englantilaisen yläluokan elämään sijoittuvan rakkaustarinan.
Intian presidentinvaali 2012
Intian presidentinvaali 2012 oli valitsijamiesvaali, jossa Intian parlamentin molempien kamarien edustajat sekä osavaltioiden lainsäätäjät valitsivat maahan uuden presidentin. Vaalit voitti entinen talousministeri Pranab Mukherjee, josta tuli Intian kolmastoista presidentti.
Kasvattitytön tarina
Tarina
Kolmesta sisaresta yksi nai kartanonherran, toinen papin ja kolmannen aviomiestä ei kannata edes mainita. Pappilan emäntänä hääräävä rouva Norris pitää kristillisenä velvollisuutenaan auttaa huonoon avioliittoon ajautunutta sisartaan, jolla on runsaasti lapsia. Hän esittää kartanon väelle, että nämä ottaisivat yhden lapsiraukoista suojatikseen.
Kalevalaseura
Kalevalaseura on vuonna 1911 perustettu Kalevalaan ja suomalaiseen kansalliseen kulttuuriperinteeseen liittyvää tieteellistä ja taiteellista toimintaa harjoittava säätiö. Kalevalaseura-säätiön tehtävänä on Kalevalaan ja suomalaiseen kulttuuriperintöön liittyvän tiedon välittäminen, tutkiminen ja julkaiseminen, tieteen ja taiteen yhdistäminen sekä Kalevala-aiheisen taiteen edistäminen. Kalevalaseura järjestää tapahtumia, myöntää tunnustuspalkintoja, antaa lausuntoja ja tekee yhteistyötä kulttuurialan toimijoiden kanssa niin kotimaassa kuin ulkomailla. Kalevalaseura kutsuu jäsenikseen Kalevalan, kulttuuriperinnön ja suomalaisen kulttuurin asiantuntijoita. Kalevalaseura on tiettävästi ainoa oman maansa kansalliseepokselle omistautunut säätiö maailmassa.
Kasvattitytön tarina
Tarina
Köyhä kymmenvuotias Fanny Price muuttaa asumaan tätinsä aviomiehen Sir Thomaksen kartanoon Mansfield Parkiin ja ystävystyy Thomaksen nuoremman pojan Edmundin kanssa. Aika kuluu ja lapset kasvavat rauhassa, kunnes pappilaan saapuu vieraita. Viehko ja sanavalmis nuori nainen varsinaisen naistenmiesveljensä kanssa viipyvät pidemmän aikaa sekoittaen kartanonväen elämän täydellisesti. Lopputuloksena on solmuja rakkaudessa, kun yksi rakastaa toista, joka on iskenyt silmänsä johonkuhun toiseen ja kolmas haaveilee ensimmäisestä.
Intian presidentinvaali 2012
Intian vaalitavasta johtuen eri osavaltioiden edustajien äänillä on eri painoarvo, joka riippuu osavaltion väkiluvusta. Äänioikeutettuja oli yhteensä 4896, joista 776 oli parlamentin jäseniä ja 4120 osavaltion lainsäätäjiä.
Vw
Vw tarkoittaa seuraavia asioita:
Intian presidentinvaali 2012
Ehdokkaina olivat entinen talousministeri Pranab Mukherjee ja parlamentin alahuoneen edustaja, P. A. Sangma, joka oli mukana perustamassa Nationalist Congress Party -puoluetta. Sangma jätti perustamansa puolueen voidakseen osallistua presidentinvaaleihin. Sangmaa kannattivat vaaleissa pääasiassa Kansallisen demokraattisen allianssin (NDA) -puolueet, joista merkittävin oli Intian kansanpuolue. Mukherjee edusti Yhdistynyttä edistyksellistä allianssia (UPA), jonka merkittävin puolue oli Intian kongressipuolue, mutta sai sen lisäksi tukea NDA:n perinteisiltä liittolaisilta Shiv Sena ja Janata Dal (United) -puolueilta.
Kalevalaseura
Historia
Kalevalaseuran perustamisvuotena pidetään vuotta 1911, vaikka säätiön säännöt hyväksyttiin patentti- ja rekisterivirastossa vasta vuonna 1919. Perustajajäsenten kesällä 1911 käymissä keskusteluissa seuran toiminnan päämääräksi muotoutui suurpiirteisesti taiteiden ja tieteiden yhteistyön kehittäminen kansalliselta pohjalta. Perustamista seuraavina vuosina säätiöön saatiin lisää jäseniä, jotka usein kokoontuivat keskustelemaan säätiön päämääristä. Kalevalaseuran tehtävänä olisi edistää suomalaisen kansanrunouden keräämistä, julkaisemista, tutkimista ja taiteellisiin tarkoituksiin käyttämistä sekä rakennuttaa Kalevalatalo. Kalevalatalo ei koskaan toteutunut, mutta ajatus siitä jäi elämään lähinnä Alpo Sailon unelmana.
Kalevalaseuran logo
Kalevalaseuran logo on alun perin Akseli Gallen-Kallelan suunnittelema. Hän suunnitteli vuonna 1919 Kalevalaseuralle kahdeksan tunnussolkea jäsenmerkeiksi. Näistä yksi malli vakiintui säätiön logoksi. Tunnuksessa on viisi pääelementtiä: koivunlehtiseppele, runonlaulajan kädet, viisikulmainen keskusmuoto, liekki ja kolmio. Gallen-Kallelan mukaan seppele on muodostettu taivutetusta koivunvitsasta, josta versoaa tyyliteltyjä lehtiä. Viisikulmio viittaa säätiön viiteen perustajaan sekä muinaisen pentagrammikuvion taikavoimaan. Liekki symboloi koristeellisuuden lisäksi palavaa intoa ja henkistä työtä. Kolmio on Gallen-Kallelan mukaan järjestetyn toiminnan tunnuskuva. Nykyinen logo ja graafinen ilme on vuodelta 2013. Logon mallina on edelleen Gallen-Kallelan alkuperäissuunnitelma. Uuden graafisen ilmeen on suunnitellut graafikko Ossi Gustafsson.
Vuosikirja
Kalevalaseuran vuosikirjan ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1921. Sen kustansi Otava, vuosina 1922–1978 vuosikirjan kustansi WSOY, ja vuodesta 1979 alkaen kustantajana on ollut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Kalevalan ja kansanrunouden tutkimus ovat olleet keskeisiä teemoja, mutta myös kansatiede, kielitiede, kirjallisuudentutkimus, muinaistutkimus ja uskontotiede ovat saaneet sijansa vuosikirjassa. 1970-luvun alusta lähtien vuosittaisia teemoja ovat olleet muun muassa Lappi, nimiperinne, juhlaperinne, Karjala, talonpoikaisrunoilijat, pelit ja leikit, ulkosuomalaiset, kansanparannus, metsä, suomalaisuus, pyhän käsite perinteessä sekä Elias Lönnrot ja Kalevala.
Palkinnot
Seura jakaa nimeään kantavaa, 10 000 euron arvoista Kalevalaseuran palkintoa joka kolmas vuosi henkilölle, joka tieteellisellä tai taiteellisella toiminnallaan on tehnyt merkittävällä tavalla tunnetuksi kansanrunoutta, Kalevalaa tai suomalaista kulttuuria.
Vuodesta 1965 alkaen Kalevalaseura on myöntänyt Kekrinpäivän tunnustuspalkintoja lokakuun lopulla järjestettävässä kekrinpäivän juhlassa. Kekrinpäivän tunnustuspalkinnot jaetaan suomalaisen kulttuurin ja kulttuuriperinnön parissa ansioituneille henkilöille. Palkintokategorioita on kolme: varttuneet tutkijat ja taiteilijat, nuoret tutkijat ja taiteilijat sekä perinteentaitajat ja -tallentajat.
Joka kolmas vuosi seura myöntää Akseli Gallen-Kallelan elämäntyötä kunnioittavan Akseli Gallen-Kallelan tunnustuspalkinnon taiteilijalle, joka on laajentanut, uudistanut tai kyseenalaistanut visuaalisten taiteitten ilmaisukieltä. Palkinnon arvo on 10 000 euroa.
Eepospalkinto on Kalevalaseuran vuodesta 2009 myöntämä tunnustuspalkinto. Sen suuruus on 5 000 euroa.
Hrvoje Horvat
Hrvoje Horvat (s. 22. toukokuuta 1946 Bjelovar) on kroatialainen entinen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Jugoslavian kultaa voittaneessa joukkueessa Münchenin kesäolympialaisissa 1972. Turnauksessa hän pelasi joukkueensa kaikki kuusi ottelua tehden yhteensä viisitoista maalia.
Horvat oli mukana myös seuraavissa, Montreálin kesäolympialaisissa vuonna 1976. Jugoslavian joukkue sijoittui tuolloin viidenneksi, ja Horvat pelasi täsmälleen kuten edellisessä olympiaturnauksessa: kuusi ottelua ja 15 maalia.
Markku Hietaharju
Markku Hietaharju (s. 1961) on suomalainen urkuri. Hän suoritti urkujensoiton A-tutkinnon Sibelius-Akatemiassa 1986 ja antoi ensikonserttinsa seuraavana vuonna Helsingin Tuomiokirkossa Organum-seuran järjestämällä urkutaiteen viikolla.
Opintojaan hän on täydentänyt lukuisilla mestarikursseilla Suomessa ja ulkomailla. Vuosina 1988–1990 Hietaharju opiskeli Deutscher Akademischer Austauschdienstin stipendiaattina Lyypekin musiikkikorkeakoulussa professori Martin Haselböckin johdolla ja suoritti opintojensa päätteeksi Konzertexamen-tutkinnon erinomaisin arvosanoin.
Markku Hietaharju on esiintynyt kotimaan lisäksi useasti Skandinaviassa, Keski-Euroopassa, Baltian maissa sekä Venäjällä. Kansainvälisillä festivaaleilla hän on vieraillut Lahdessa, Tallinnassa, Riiassa, Wienin kesämusiikkijuhlilla sekä Göteborgissa. Lisäksi hän on saavuttanut palkintosijoja kansainvälisissä urkukilpailuissa. Valtion taiteilija-apuraha on myönnetty hänelle vuosina 1997 ja 2001–2002.
Hietaharju on esiintynyt useilla äänilevyillä solistina ja säestäjänä. Lisäksi hän on tehnyt runsaasti radionauhoituksia Suomessa ja Keski-Euroopassa.
Reggie Leach
Reginald Joseph Leach (s. 23. huhtikuuta 1950 Riverton, Manitoba, Kanada) on entinen jääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä vuodesta 1970 vuoteen 1983. Taustaltaan hän on ojibway-intiaani.
Laitahyökkääjä Leach varattiin kolmantena pelaajana Boston Bruinsiin vuoden 1970 NHL-varaustilaisuudessa. Hän pelasi 934 NHL-ottelua ja teki niissä 381 maalia ja antoi 285 maaliin johtanutta syöttöä, yhteensä 666 tehopistettä. Philadelphiassa Leach pelasi Bobby Clarken ketjussa ja voitti Stanley Cupin vuosina 1974 ja 1975. Parhaalla kaudellaan 1975–1976 hän teki henkilökohtaiset ennätyksensä kokonaismaalimäärässä (61), pisteissä (91), voittomaaleissa (11) ja voitti plus–miinus-tilaston lukemalla +73.
Markku Hietaharju
Vuosina 1986–2005 hän on toiminut Helsingin Meilahden seurakunnassa kirkkomuusikkona. Tällä hetkellä hän toimii Sibelius-Akatemiassa urkujensoiton opettajana ja on vuodesta 2006 alkaen toiminut Turun tuomiokirkkoseurakunnan urkurina.
Reggie Leach
Leach on niitä harvoja pelaajia, ja ainoa kenttäpelaaja, jotka ovat voittaneet Conn Smythe Trophyn pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana, vaikka ovatkin pelanneet Stanley Cupin loppuottelut hävinneessä joukkueessa. Tämä tapahtui, kun Philadelphia Flyers hävisi Montreal Canadiensille vuonna 1976. Leach voitti palkinnon tehtyään NHL-ennätyksen peräti 19 pudotuspelimaalilla 16 pelissä. Vasta Jari Kurri onnistui sivuamaan Leachin ennätystä.
Leach on yksi viidestä pelaajasta, jotka ovat tehneet viisi maalia yhdessä NHL:n pudotuspeliottelussa. Muut neljä ovat Maurice Richard, Darryl Sittler, Newsy Lalonde ja Mario Lemieux.
Oskar Friman
Oskar David ”Oskari” Friman (27. tammikuuta 1893 Valkeala – 19. lokakuuta 1933 Viipuri) oli suomalainen peltiseppä ja painija. Hän voitti kaksi kertaa olympiakisojen kultamitalin.
Friman voitti kolme Pohjoismaiden mestaruutta. Hän oli mestari vuonna 1920 67,5 kg:n sarjassa ja vuosina 1921 ja 1923 75 kg:n sarjassa.
”Oski” oli luonteeltaan nopea painija, jolla oli kovat sormivoimat. Hänen lempinimensä oli ”Paini-insinööri”. Matossa käsivarsiotteesta tehty kiepaus sillan kautta sai nimen ”Frimanin patentti”.
Friman edusti urallaan Imatran Jyskettä, Voikkaan Viestiä, Viipurin Reipasta ja parhaina vuosinaan Viipurin Voimailijoita. Hän oli 1930-luvun alussa ennen kuolemaansa ensin Ruotsin ja viimeksi Suomen painimaajoukkueen päävalmentaja. Ennen valmennustyötä hän työskenteli teurastajana ja peltiseppänä.
Saksan ja Suomen suhteet
Saksan ja Suomen suhteet alkoivat Saksan keisarikunnan tunnustettua Suomen valtion 4. tammikuuta 1918. Maiden väliset diplomaattisuhteet Saksan liittotasavallan kanssa solmittiin 1973 sekä Saksan demokraattisen tasavallan kanssa 1972. Suomen suurlähetystö sijaitsee Berliinissä ja Saksan suurlähetystö Helsingissä. Suomen Berliinin-suurlähettiläänä toimii Ritva Koukku-Ronde. Molemmat maat ovat Euroopan unionin ja Naton jäseniä.
Venomous Concept
Venomous Concept on yhdysvaltalainen grindcore/hardcore punk -yhtye. Se on perustettu vuonna 2003, ja se on julkaissut kaksi studioalbumia.
Darkman
Darkman on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Sam Raimi, yhdessä käsikirjoittaen veljensä Ivan Raimin ja Chuck Pfarrerin kanssa, ja pääosassa näyttelivät Liam Neeson ja Frances McDormand.
Darkmanille on ilmestynyt videolevitykseen kaksi jatko-osaa: Darkman II: Paluu vuonna 1995 ja Darkman III: Kuole, Darkman, kuole vuonna 1996.
Juoni
Elokuva kertoo tiedemiehestä nimeltä Peyton Westlake (Liam Neeson), joka yrittää kollegansa kanssa luoda keinotekoista ihoa. Kaksikko on saanut aikaan jonkinlaisen keinoihon prototyypin, mutta ongelmana on se, että valo hajottaa keinoihon solut 99 minuutissa. Peytonin lakimiesnaisystävän Julie Hastingsin (Franced McDormand) törmättyä arkaluontoiseen dokumenttiin laboratorioon hyökätään ja tämän seurauksena Peyton saa pahoja palovammoja. Peyton menettää kasvonsa ja tuntoaistinsa ja enää hänellä on mielessä vain kosto.
Today You Die
Today You Die on vuonna 2005 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Don E. FauntLeRoy ja käsikirjoittanut Kevin Moore. Pääosassa esiintyivät Steven Seagal ja Treach.
Juoni
Harlan Banks on huippuvaras, joka päättää lopettaa uransa ja asettua elämään vaimonsa kanssa rauhallista elämää. Hän päättää kokeilla uutta uraa kuljettajana, ja saa ajettavaksi rahoilla lastattua autoa määrättyyn paikkaan. Matkalla joku on kuitenkin antanut vihjeen poliiseille, jotka yllättävät heidät matkan aikana. Jouduttuaan pidätetyksi ja sitä myöten vankilaan Banks päättää kostaa häntä huijanneille tahoille.
Neuvostoliiton marsalkka
Neuvostoliiton marsalkka oli Neuvostoliiton korkein sotilasarvo vuosina 1935–1991. Poikkeuksena oli Josif Stalinille vuonna 1945 myönnetty generalissimuksen arvo. Laivastossa Neuvostoliiton marsalkkaa vastaava sotilasarvo oli Neuvostoliiton laivastoamiraali. Neuvostoliiton marsalkan alempi arvo on 1. luokan armeijankomentaja.
Venäjän federaation marsalkka
Venäjän korkein sotilasarvo on Venäjän federaation marsalkka (vuodesta 1991).
Elina Pekkarinen
pienoiskuva|upright|Elina Pekkarinen Elina Pekkarinen (s. 1975 Espoo) on suomalainen valtiotieteiden tohtori ja dosentti. Hän on toiminut Suomen lapsiasiavaltuutettuna toukokuun 2019 alusta alkaen.
Pekkarinen on aiemmin työskennellyt sosiaalityöntekijänä muun muassa Helsingin Naulakallion hoitokodeissa, Itäkeskuksen sosiaalipalvelutoimistoissa ja Kettutien sosiaalipalvelutoimistossa. Lisäksi Pekkarinen on tehnyt pitkän uran Nuorisotutkimusseura ry:ssä. Hänellä on kolme aikuista poikaa. Lapsiasiavaltuutettu valittiin Eeva-lehden lukijaäänestyksessä Vuoden Eevaksi vuonna 2021.
Elina Pekkarisen isä on taloustieteilijä Jukka Pekkarinen ja veli tutkimusprofessori Tuomas Pekkarinen.
PunaMusta
PunaMusta Oy on PunaMusta Media -konserniin kuuluva painotalo. Se on yksi Suomen suurimmista painotaloista.
PunaMusta painaa muun muassa Aku Ankka -lehteä, Suomen Autolehteä sekä Jääkiekkolehteä. PunaMusta Oy:llä on painotalot Tampereella, Joensuussa ja Forssassa. PunaMusta palvelee muun muassa aikakaus- ja sanomalehtien, mainospainotuotteiden ja viestinnän materiaalien suunnittelussa, sisällöntuotannossa ja painamisessa, suurkuva-, näkyvyys- ja valaistusratkaisuissa sekä digitaalisen näkyvyyden ja brändinhallinnan ratkaisujen tarjoajana. Lisäksi PunaMustassa hoidetaan Tampereen Ratikan teippausten ja diginäyttöjen sekä digitaalisten ulkoratkaisuiden mediamyynti. Yhtiön toimitusjohtaja on Jari Avellan.
Vastuullisuus
PunaMusta tarjosi vuonna 2023 mahdollista ostaa painotuotteet 100-prosenttisesti hiilineutraaleina. Tuotannon jäljelle jääneet päästöt kompensointiin Verified Carbon Standard (VCS) -sertifioidun ilmastoprojektin kautta. Kuten emokonsernin, yhtiön tavoite oli olla liiketoiminnassaan hiilinegatiivinen 2029 loppuun mennessä.
José Luis Martínez
José Luis Martínez Gómez (19. helmikuuta 1935 Zaragoza – 11. syyskuuta 2017 La Palma, Kanariansaaret) oli espanjalainen koripalloilija. Martínez pelasi Espanjan pääsarjassa voittaen Espanjan mestaruuksia ja cup-mestaruuksia. Hän edusti myös Espanjan miesten maajoukkuetta vuoden 1959 EM-kilpailuissa.
Martínezin veli Alfonso Martínez oli myös maajoukkuekoripalloilija.
Elämä ja ura
Martínez pelasi urallaan Espanjan pääsarjassa ja edusti muun muassa FC Barcelonaa, Real Madridia ja Joventut Badalonaa. Hän voitti Espanjan mestaruuden vuosina 1957, 1958 ja 1959 sekä Espanjan cup-mestaruuden vuosina 1957 ja 1959.
RN Gabbiano (1907)
RN Gabbiano oli Italian kuninkaallisen laivaston  rannikkotorpedovene.
José Luis Martínez
Elämä ja ura
Martínez edusti myös Espanjan miesten maajoukkuetta 22 ottelussa 2,7 pisteen keskiarvolla. Hän kuului maan turnauskokoonpanoon vuoden 1959 EM-kilpailuissa.
RN Gabbiano (1907)
Valmistus
La Spezian laivastontelakalla suunniteltu kokeellinen alus, jossa pyrittiin käyttämään Schichaun höyrykoneita, jotka oli asennettu käytöstä poistettuihin 1888 vesillelaskettuihin torpedoveneisiin 110S ja 111S. Kokeilun tulokset eivät kuitenkaan olleet lupaavia ja valmistuneen aluksen aseistus oli heikompi kuin Pegaso-luokan aluksilla.
José Luis Martínez
Elämä ja ura
Martínez kuoli La Palmassa 82-vuotiaana 11. syyskuuta 2017.
RN Gabbiano (1907)
Valmistus
Köli laskettiin 2. huhtikuuta 1906. Alus laskettiin vesille 9. huhtikuuta 1907 ja valmistui vielä samana vuonna 1. syyskuuta.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 15. toukokuuta 1921.
Tasasivuinen kolmio
right|250px Tasasivuinen kolmio on geometriassa kolmio, jonka kaikki sivut ovat yhtä pitkiä. Tasasivuinen kolmio on yksinkertaisin säännöllinen monikulmio, mikä vuoksi sillä on lukuisia erikoisominaisuuksia ja käyttötapoja. Se on myös tasakylkinen kolmio.
Yleiset ominaisuudet
pienoiskuva|Tasasivuisessa kolmiossa sivut a, b ja c ovat yhtäpitkät. Kolmion korkeusjanoilla h_a, h_b ja h_c on yhtä aikaa myös sivunpuolittajan, kulmanpuolittajan ja keskinormalin ominaisuudet.
Kulmanpuolittaja, keskijana, korkeusjana, keskinormaali ja 60° kulmat
Tasasivuisen kolmion kaikkien kulmien voidaan osoittaa olevan 60°. Koska tasasivuinen kolmio on määritelmän mukaan myös tasakylkinen kolmio, jossa huipuksi valitun kulman molemmat kyljet ovat yhtäpitkät. Jos tasasivuinen kolmio taitetaan kahtia viemällä yhtäpitkät kyljet päällekkäin, saadaan kaksi yhtenevää kolmiota. Tasasivuisessa kolmiossa taitos muodostaa janan, joka on samalla kertaa kulmanpuolittaja, sivunpuolittaja eli mediaani, korkeusjana ja keskinormaali. Taitoksen geometriasta johtuu myös, että tasakylkisen kolmion kantakulmat ovat yhtä suuret. Edellinen tarkastelu voidaan suorittaa myös tasasivuisen kolmion kahdelle muulle kulmalle ja todeta, että kussakin tilanteessa kantakulmat ovat pareittein samankokoiset. Koska kaikkien kulmien summa tulee olla 180° ja ne ovat keskenään yhtä suuret, on niiden oltava 60°.
Janan pituus voidaan laskea edellä kuvatusta kolmion puolikkaasta Pythagoraan lauseen avulla, koska jana on yhtä aikaa sekä sivun puolittaja että korkeusjana. Silloin kolmion hypotenuusa on tasasivuisen kolmion sivun pituus a, toinen kateetti kannan puolikkaan pituus, josta korkeusjanan pituus h voidaan laskea
Muistikolmio
pienoiskuva|Korkeusjana on tasasivuisessa kolmiossa samalla kulmanpuolittaja, joka jakaa huippukulman puoliksi. Tasasivuisen kolmion korkeusjana on samalla kulmanpuolittaja, joka jakaa huippukulman puoliksi. Korkeusjanan avulla saadaan kulmat 30° ja 60° esille, ja Pythagoraan lauseen avulla voidaan päätellä mitat 1, 2 ja \sqrt{3}.
Kolmion sisälle ja ulos piirretyt ympyrät
Kolmion kulmanpuolittajat leikkaavat toisensa pisteessä, joka on samalla kolmion sisälle piirretyn ympyrän keskipiste. Koska tasasivuisessa kolmiossa kulmanpuolittajalla on myös sivunpuolittajan ominaisuudet, on ympyrän keskipiste myös sen painopiste. Ympyrän säde on edellä mainittu r.
Kolmion keskinormaalit leikkaavat toisensa pisteessä, joka on samalla kolmion ulkopuolelle piirretyn ympyrän keskipiste. Tasasivuisessa kolmiossa tämä on samalla sekä kolmion sisälle että sen ulkopuolelle piirretyn ympyrän keskipiste. Ulkopuolisen ympyrän säde on edellä mainittu R.
Merkilliset pisteet
Kolmion merkilliset pisteet ovat neljä pistettä, jotka muodostuvat kukin kolmen suoran leikkauksessa. Sivujen keskinormaalit leikkaavat yhdessä pisteessä, samoin tekevät kulmien puolittajat toisessa pisteessä, kolmion korkeussuorat ja kolmion sivujen keskijanat omissa pisteissään. Merkillisiksi nämä pisteet tekevät sen siekan, että oli kolmio millainen hyvänsä, leikkauspiste syntyy itsestään.
pienoiskuva|Kolmion sisään piirretyn ympyrän säde on r ja kolmion ulkopuolelle piiretyn R. Kolmion sivunpuolittajat leikkaavat toisensa kolmion sisäpisteessä, jota kutsutaan tämän vuoksi painopisteeksi. Jos kolmiota tuetaan kynänkärjellä altapäin sen painopisteestä, jää se tasapainoon kallistumatta mihinkään suuntaan. Sivunpuolittajat leikkaavat toisensa aina suhteessa 1:2, jolloin lyhyempi osa r on sivua vasten ja pitempi osa R kärjen puolella. Tasasivuisen kolmion sivunpuolittajan osien pituudet ovat ja jolloin
Yhdenmuotoisuus
Tasasivuisilla kolmioilla on aina 60° kulmat, vaikka ne olisivat eri kokoisia. Tämän vuoksi ne ovat keskenään yhdenmuotoisia.
Laskukaavoja ja tunnettuja teoreemoja
Pinta-ala Sivun pituus voidaan sanoa pinta-alan avulla
Tasasivuisen kolmion korkeus saadaan kertomalla sen sivun pituus luvulla, joka on noin 0,866. Sen pinta-ala on yhtä suuri kuin sen sivun neliö kerrottuna luvulla, joka on noin 0,433.
Vivianin lause
Vivianin lauseen mukaan tasasivuisen kolmion sivujen etäisyydet kolmion sisällä olevasta pisteestä ovat yhteenlaskettuna sama kuin kolmion korkeus.
Geometrinen konstruointi
pienoiskuva|Tasasivuisen kolmion piirtäminen vain viivainta ja harppia käyttäen.Jos paperilta osoitetaan piste, voidaan sen ympäri piirtää ympyrä millä säteellä hyvänsä. Viivaimella vedetään ympyrälle keskipisteen kautta halkaisija. Nyt voidaan piirtää halkaisijalle keskinormaali halkaisijan päätepisteistä piirettyjen kaarien avulla. Tälle keskinormaalille, joka on jana keskipisteestä ympyrän kaarelle, voidaan myös piirtää keskinormaali vastaavalla tavalla. Tästä keskinormaalista ympyrä erottaa janan, joka on tasasivuisen kolmion yksi sivu. Sivun vastainen kärki löytyy halkaisijan keskinormaalilta ympyrän kehältä keskipisteen toiselta puolelta.
Aiheesta muualla
Triângulo
Glory Thy Name
Glory Thy Name on Divinefiren esikoisalbumi. Se julkaistiin ensin vain Japanissa 26. marraskuuta 2004, ja myöhemmin Ruotsissa tammikuussa 2005.
Irinark Solovetskilainen
Pyhittäjä Irinark Solovetskilainen oli Vienanmerellä sijaitsevan Solovetskin luostarin munkki ja myöhemmin sen igumeeni 1600-luvulla. Hänet lasketaan Suomessa kuuluvaksi niin sanottuihin Karjalan valistajiin.
Pyhittäjä Irinarkin aikana Solovetskin luostaria vahvistettiin linnoituksena ja luostari kehittyi tuohon aikaan koko Pohjois-Venäjän kirkolliseksi ja puolustukselliseksi keskukseksi.
Generalissimus
pienoiskuva|Generalissimus [[Albrecht von Wallenstein. Antoon van Dyckin maalaus, 1629.]] Generalissimus on eräissä maissa sotamarsalkkaa korkeampi sotilasarvo, jonka haltija on sotavoimien ylipäällikkö tai poikkeuksellisin valtuuksin varustettu kenraali. Arvo myönnettiin ensimmäisenä Albrecht von Wallensteinille vuonna 1630. Arvoa vastaava merivoimien arvo on admiralissimus.
Sotilasarvon nimi on johdettu italian sanasta generale romaanisten kielten superlatiivin päätteellä.
Pierrette Alarie
pienoiskuva|Pierrette Alarie (oikealla) vuonna 1946.Pierrette Alarie CC, CQ (9. marraskuuta 1921 Montréal, Québec – 10. heinäkuuta 2011 Victoria, Brittiläinen Kolumbia ) oli kanadalainen sopraanolaulaja. Hän teki Metropolitan-debyyttinsä joulukuussa 1945 ja lähti vuonna 1949 jatkamaan uraansa Eurooppaan.
Vetäydyttyään lavalta vuonna 1970 Alarie muutti perheineen San Franciscoon. Hän oli naimisissa tenori Léopold Simoneaun (k. 2006) kanssa.
Alariesta tehtiin vuonna 1967 Order of Canadan Officer ja vuonna 1995 Companion. Vuodesta 1997 hän oli lisäksi Ordre national du Québecin ritari.
Käpylä
Nimi
Käpylä on saanut nimensä Kottbyn tilasta. Kottbyn tila, joka mainitaan ensi kerran 1556 muodossa Kåtteby, on sijainnut viereisessä Oulunkylässä. Tilan maat jaettiin vuonna 1823 osiin A Kottby ja B Kottby sekä jälkimmäinen edelleen vuonna 1906 osiin B² Kottby ja Lands-Kottby. Nyky-Käpylän puoleinen osa, B² Kottby, liitettiin Helsinkiin 1906 Kumpulan kartanon liitoksen yhteydessä. Tilat A Kottby ja Lands-Kottby tulivat kuulumaan vuonna 1921 muodostettuun Oulunkylän kuntaan, joka liitettiin Helsinkiin vuoden 1946 suuressa alueliitoksessa. Kottbyn päärakennus on edelleen nykyisen Oulunkylän keskustassa.
Käpylän suomenkielinen nimi on johdettu ruotsinkielisestä olettaen, että nimen taustalla olisi ruotsin kielen sana kotte, käpy. Todellisuudessa sana lienee viitannut Kottbyn tilan isännän pienikokoiseen, paksuun tai kömpelöön olemukseen. Ennen vuotta 1920 suomenkielinen nimi esiintyi myös muodossa Käpykylä.
Rautatieasema ja asuinrakentaminen
Ensimmäiseksi rakennettiin 1920-luvulla Pohjolankadun molemmin puolin sijaitseva, puutarhakaupunkiaatteen pohjalta suunniteltu puutaloalue, Puu-Käpylä. Ajatuksena oli rakentaa edullisia, helpporakenteisia puutaloja kaupungin asuntopulan helpottamiseksi.