cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Giacomo Agostini
MV Agusta
500-kuutioisten mestaruusputki Agolla jatkui vuoteen 1972 ja 350-kuutioissa vuoteen 1974 saakka. Vuonna 1971 Agostini sai itselleen kenties hänen uransa huippuhetkien kovimman kilpakumppanin, Jarno Saarisen. Saarinen herätti Agostinin huomion viimeistään Suomen TT-ajoissa samana vuonna, missä Saarinen yritti koko ajan aggressiivisesti päästä hänestä ohi. Kilpailun jälkeen Ago kertoi "Saarisen olleen hulluin kuljettaja minkä hän oli ikinä nähnyt yrittäneen päästä hänestä ohi, sillä yritti sitä mahdottomistakin paikoista ja vielä aivan täysillä". Saarisen "hulluus" oli kuitenkin peräisin suomalaisen menestyksekkäistä jääratakilpailuista, joiden kautta hän oppi ajotyylinsä.
Kauden 1973 Agostini aloitti huonosti. Hän joutui keskeyttämään kauden alkupuolella lähes kaikki kilpailut, joihin hän osallistui, kun taas Saarinen voitti 500- ja 250-kuutioisissa viisi kuudesta kauden ensimmäisestä osakilpailusta ja johti molempia luokkia selvästi, ennen kohtalokasta 250-kuutioisten Italian GP:tään, jossa hän kuoli samassa onnettomuudessa Renzo Pasolinin kanssa. Agostinin kerrottiin itkeneen varikolla kuultuaan tapahtuneesta. Myöhemmin kaudella Ago ryhdistäytyi, voitti pronssia 500- ja mestaruuden 350-kuutioisissa. Kauden päätteeksi hän kuitenkin hylkäsi MV Agustan.
Yamaha
thumb|Agostini vuonna 2003. Siirryttyään Yamahalle kaudeksi 1974 Agosta tuli ennen kauden alkua historian toinen eurooppalainen (Jarno Saarinen oli ensimmäinen) Daytona 200 -ajojen voittaja. Agostini jäi kuitenkin 500-kuutioisissa neljänneksi. Hän korjasi tilanteen 350-kuutioissa, jossa hän voitti mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän onnistui viimein palaamaan vielä kerran 500-kuutioisten maailmanmestaruuden. Agostini lopetti uransa 1977. Hän toimi myöhemmin vielä Yamahan tallipäällikkönä.
Seminaarin koulu
Seminaarin koulu on Hämeenlinnan Kaurialan kaupunginosassa toimiva 1.-6. luokkien alakoulu. Vuonna 2017 koulussa oli noin 700 (721) oppilasta. Lapsista 74 opiskeli Ojoisten Lastentaloksi kutsutussa rakennuksessa Puistonmäen kaupunginosassa (4 luokka-asteiden 1-2 luokkaa). Koulussa toimi yhteensä 27 suomenkielistä yleisopetuksen luokkaa ja yksi ruotsinkielinen perusopetuksen luokka. Lisäksi kahdessa luokassa annettiin valmistavaa opetusta alkujaan vieraskielisille oppilaille.
Seminaarin koulu on elokuussa 2012 toimintansa aloittanut suurehko alakoulu, joka toimii aiemman Hämeenlinnan normaalikoulun ja opettajankoulutuslaitoksen tiloissa. Koulutoiminta on aiemman Ojoisten koulun jatkoa; vuonna 2012 Hämeenlinnasta Tampereelle siirretyn normaalikoulun oppilaat kirjattiin tuolloin Ojoisten koulun oppilaiksi. Muodostunut uusi, aiempaa laajempi alakoulu nimettiin tammikuussa Seminaarin kouluksi. Sen koulurakennukset ovat pääosin Suomen yliopistokiinteistöt Oy:n omistuksessa ja Hämeenlinnan kaupunki on vuokrannut ne koulukäyttöön. Rakennuksista vanhin on Seminaarin kivitalo (keltainen rakennus, vuodelta 1930). Tähän on yhdistetty vuoden 1979 lisärakennus liikuntasaleineen. Vaaleankeltainen rakennus on vuodelta 1953 ja harmaa lisärakennus vuodelta 1984. Ojoisten Lastentaloksi kutsuttu uudisrakennus (Mäyräntie 3) valmistui aiemman Ojoisten koulun tilalle vuonna 2013; rakennuksessa toimii myös päiväkoti ja neuvola.
Koulun rehtorina toimii Pasi Rangell ja apulaisrehtorina Panu-Ilari Mikkola.
Iriney
Seurajoukkueura
Iriney aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000 Associação Desportiva São Caetanosta. Vuonna 2002 Iriney siirtyi espanjalaiseen Rayo Vallecanoon, jota hän edusti seuraavat kolme kautta.
Kesällä 2005 hän teki sopimuksen Celta Vigon kanssa. Joukkue pelasi kaudet 2005–2007 maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Kaudeksi 2007–2008 galicialaisseura tippui Segunda Divisióniin, jonka jälkeen Iriney päätti jättää seuran ja siirtyi tammikuussa 2008 Almeríaan.
Kesäkuussa 2009 Iriney siirtyi sevillalaiseen Real Betisiin, jossa hän pelasi kolme kautta. Kauden 2012–2013 hän pelasi Granadassa.
Iriney pelasi heinäkuusta 2013 tammikuuhun 2014 Englannin mestaruussarjan Watfordissa 15 ottelua. Kauden 2013–2014 lopun hän pelasi Mallorcan joukkueessa, minkä jälkeen hän lopetti pelaajauransa.
Iriney pelasi La Ligassa yhteensä 151 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. La Liga 2:ssa hän pelasi 80 ottelua ja teki niissä kolme maalia.
Lorenzo Brindisiläinen
thumb|Lorenzo Brindisiläinen Pyhä Lorenzo Brindisiläinen (22. heinäkuuta 1559 – 22. heinäkuuta 1619) oli italialainen kapusiini.
Lorenzo, syntymänimeltään Giulio Cesare Russo, toimi muun muassa kapusiinien yleisvikaarina. Hän teki laajaa käännytystyötä ja perusti useita luostareita Keski-Euroopassa. Hän työskenteli myös armeijan palveluksessa. Myöhemmällä iällään hän pääsi Pyhän istuimen diplomaattisiin virkoihin nuntiuksena Baijeriin ja Espanjaan.
Lorenzo kuoli 60-vuotispäivänään Lissabonissa.
Raili Riuttala
Riuttala kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, joissa hän karsiutui 100 metrin vapaauinnin ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestin alkuerissä. Hän voitti TUL:n mestaruuden 100 ja 400 metrin vapaauinnissa vuosina 1951–1953. Seuratasolla hän edusti Porin Pyrintöä. Hänet tunnettiin lempinimellä "Pimu".
Hehkuseppä
Hehkuseppä (Pogonornis bidentatus) on tikkalintujen lahkoon kuuluva lintulaji. Sen kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran George Shaw vuonna 1798.
Levinneisyys ja elinympäristö
Hehkuseppää tavataan Afrikassa. Se viihtyy rantametsissä, ja saattaa joskus majoittua myös puutarhoihin.
Den döende dandyn
Den döende dandyn on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1986 julkaistu albumi. Albumi on Ugglan seitsemäs studioalbumi ja kymmenes albumi yhteensä. Se nauhoitettiin Polar Studios AB -studiossa.
Albumi sisältää muun muassa menestyskappaleet Joey killer, Passionsfrukt ja Fula gubbar. Albumilta julkaistua Joey killer -singleä on myyty yli 60 000 kappaletta. Fula gubbar -kappaleen kertosäkeeseen Uggla sai innoitusta Georg Philipp Telemannin kuoroteoksesta.
Albumin kansikuvassa on The Beatlesin Keltainen sukellusvene -elokuvan tyylinen piirros Ugglasta.
Kappaleet
Kappaleet ovat Magnus Ugglan kirjoittamia, ellei toisin mainita.
John Parks
John Leonard ”J.L.” Parks (3. huhtikuuta 1927 – 13. maaliskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen koripalloilija.
Parks ei pelannut koskaan ammattilaisena. Yliopistotasolla hän edusti Oklahoma Statea vuodet 1944–1949 voittaen NCAA:n mestaruuden vuosina 1945 ja 1946. Vuonna 1950 Parksin edustama amatöörijoukkue toimi Yhdysvaltain maajoukkueena vuoden 1950 MM-kilpailuissa, missä maa saavutti hopeaa. Parks kuoli keuhkokuumeen aiheuttamiin komplikaatioihin 90-vuotiaana 13. maaliskuuta 2018.
Partido Justicialista
Partido Justicialista (PJ) on argentiinalainen puolue, joka vuoden 2005 vaalien jälkeen on edustajainhuoneen suurin yksittäinen puolue (116 paikkaa 257:stä). Puolueen perusti Juan Perón vuonna 1945 ja se kannattaa peronismia, Perónin ajatuksille perustuvaa poliittista suuntausta. Puolueen nimi tulee sanoista justicia (oikeudenmukaisuus) ja socialista (sosialisti(nen)). Sen kannattajia nimitetään nimillä peronistas tai justicialistas. Se kuuluu kristillisdemokraattisten puolueiden Organización Demócrata Cristiana de Américaan.
Puolue oli kielletty Perónin karkotuksen jälkeen 1955, jolloin Revolución Libertadora (vapautusvallankumous) -niminen sotilasvallankaappaus poisti Perónin vallasta aina vuoteen 1973. Sekä El Proceson aikana, kunnes vaalit järjestettiin 1983.
PJ ei sijoitu sujuvasti mihinkään vakiintuneeseen poliittiseen ryhmittymään. Sen kannattajina on ollut sekä vasemmistosissejä (Montoneros) sekä äärioikeistolaisia kuolemanpartioita (José López Rega ja Alianza Anticomunista Argentina).
PJ hävisi ensimmäiset sotilasvallan jälkeiset vaalit 1983 sosialistiselle Unión Cívica Radicalille. Justialistipresidentti Carlos Menem (1989–1999) harjoitti uusliberaalia politiikkaa, jonka jälkeen PJ hävisi vaalit siitä itsestään irtautuneelle FrePaSolle ja UCR:lle, mutta keräsi lisää kannatusta 2001 vaaleissa ja puolueen Eduardo Duhalde joutui senaatin valitsemana presidentiksi talousromahduksen aikaan ja sen jälkeen.
Vuoden 2003 vaaleissa puolue hajosi kolmeen osaan, kun kolme sen eri faktiota tuki eri presidenttiehdokkaita: Carlos Menemia, Néstor Kirchneria (Duhalden tukema) ja Adolfo Rodríguez Saáta. Kirchnerin voiton jälkeen puolue ryhmittyi hänen taakseen entistä vasemmistolaisemmalla linjalla. Myös vuoden 2005 vaaleissa kaksi ryhmittymää oli toisiaan vastassa. Buenos Airesin provinssissa presidentin vaimo Cristina Fernández de Kirchner ja entisen presidentin vaimo Hilda de Duhalde olivat toisiaan vastassa. Fernández valittiin vasemmistolaisemman Frente para la Victoria -ryhmittymän tuella. Frente para la Victoriaa vastassa ovat Duhalden ja Menemin tukijat (Frente Justicialista).
Partido Justicialista valitut Argentiinan presidentit ovat olleet Juan ja Isabel Perónin lisäksi nykyinen istuva presidentti Alberto Fernández sekä Héctor Cámpora, Carlos Menem, Adolfo Rodríguez Saá, Eduardo Camaño, Eduardo Duhalde, Néstor Kirchner ja Cristina Fernández de Kirchner.
Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi)
thumb|200px|Perintöprinssi Kustaa Aadolfin ja hänen puolisonsa [[Sibyllan hauta.]] Kustaa Aadolf (Gustaf Adolf Oscar Fredrik Artur Edmund; 22. huhtikuuta 1906 Tukholma, Ruotsi – 26. tammikuuta 1947 Kööpenhamina, Tanska) oli Ruotsin perintöprinssi, Västerbottenin herttua ja Ruotsin nykyisen kuninkaan Kaarle XVI Kustaan isä.
Elokuvakasvatus
Elokuvakasvatus on oppimisen ja opettamisen ala, joka keskittyy elokuvaan. Elokuvakasvatus on osa taidekasvatusta ja mediakasvatusta.
Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi)
Elämäkerta
Kustaa Aadolfin vanhemmat olivat Ruotsin kruununprinssi Kustaa Aadolf (myöhemmin kuningas Kustaa VI Aadolf), kuningas Kustaa V:n poika, ja tämän vaimo Margareta. Hän meni naimisiin 19. lokakuuta 1932 prinsessa Sibyllan kanssa, joka oli Kustaa Aadolfin tavoin kuningatar Viktorian lapsenlapsenlapsi; Sibylla ja Kustaa Aadolf olivat siis pikkuserkuksia. Heille syntyi neljä tytärtä, Margaretha (s. 1934), Birgitta (s. 1937), Désirée (s. 1938) ja Christina (s. 1943) sekä poika Carl Gustaf (s. 1946).
Elokuvakasvatus
Ensimmäinen askel elokuvakasvatukseen otetaan yhdessä katsomalla ja keskustelemalla, mistä voidaan edetä elokuvanlukutaitoon. Elokuva on mahdollista nähdä eräänlaisena tekstinä, kielenä, jolla on oma kielioppinsa ja jota voidaan oppia ”lukemaan ja kirjoittamaan”. Elokuvakasvatus on elokuvan katsomista yhdessä lapsen kanssa ja tämän kokemuksen jakamista. Elokuvakasvatus kannustaa omaan ajatteluun, ja elokuvakasvattajan tehtävä on auttaa lasta elokuvan herättämien mielikuvien jäsentämisessä. Elokuvan avulla oppiminen on parhaimmillaan kokemuksellista ja mieleenpainuvaa.
Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi)
Elämäkerta
Perintöprinssi Kustaa Aadolfin suhtautumista natsi-Saksaan ja natseihin on joskus väitetty myönteiseksi. Perintöprinssi oli naimisissa saksalaisen Saksi-Koburg-Gothan prinsessan Sibyllan kanssa. Tämän isä, prinssi Charles Edward, oli Saksan kansallissosialistinen työväenpuolueen jäsen toimien lukuisissa natsi-Saksan tehtävissä, muun muassa Saksan Punaisen Ristin puheenjohtajana. Asia herätti muun muassa maaliskuussa 2006 paljon keskustelua ja sai jopa Ruotsin hovin kiistämään väitteet. Hovin edustajan mukaan Kustaa Aadolf hoiti natsi-Saksassa ainoastaan diplomaattisia asioita.
Elokuvakasvatus
Elokuvia voidaan katsoa ja pohtia tavalla, joka johdattaa meidät tekemään niitä itse. Elokuvakasvatusta ei ole mielekästä jakaa yhtäältä vain elokuvan katsomiseen, analysointiin ja kriittisen ajattelun kehittämmiseen ja toisaalta pelkästään käytännön luovaan työskentelyyn. Luomisprosessiin voidaan keskittyä sekä elokuvan katsomistapoja että elokuvan tekemistä opetettaessa. Elokuvien tekeminen opettaa tekijöilleen elokuvan kielioppia paremmin kuin mikään muu elokuvakasvatuksen osa-alue.
Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi)
Elämäkerta
thumb|Syyskuun 7.–8. päivänä 1940 Suomi, Ruotsi ja Saksa kävivät yleisurheilun kolmimaaottelun [[Helsingin olympiastadionilla, jonka piti olla olympianäyttämönä jo kesällä 1940. Tapahtuma nähtiin merkkinä ajan muuttumisena eli Saksan lähentymisenä Suomen suuntaan. Paikalla oli arvovaltainen kutsuvieraskatsomo. Kuvassa vasemmalta Suomen Urheiluliiton puheenjohtaja Urho Kekkonen, sotamarsalkka Mannerheim, Ruotsin perintöprinssi Kustaa Aadolf, pääministeri Risto Ryti ja Saksan urheilujohtaja Hans von Tschammer und Osten.]]
Elokuvakasvatus
Taidemuotona elokuva on kiistatta yksi viime vuosisadan tärkeimmistä, mutta kouluopetuksessa sen pedagoginen potentiaali on useimmiten jäänyt hyödyntämättä – ikävän usein elokuvan rooli onkin ollut toimia viihteenä, muun koulutyön rinnalla.
Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi)
Elämäkerta
Kustaa Aadolf ilmaisi tukensa Suomelle jatkosodassa ja olisi jopa halunnut osallistua vapaaehtoisena talvisotaan, mutta suunnitelma kaatui Ruotsin kuninkaan vastustukseen. Välirauhan aikana syyskuussa 1940 perintöprinssi Kustaa Aadolf oli kunniavieraana aikansa merkittävässä urheilutapahtumassa yleisurheilun kolmimaaottelussa Suomi-Ruotsi-Saksa, koska hän oli Ruotsin urheilun valtakunnanliiton puheenjohtaja. Jatkosodan hyökkäysvaiheen aikaan syksyllä 1941 Kustaa Aadolf vieraili Suomessa Mikkelin päämajassa ja teki edelleen kiertomatkan rintamalle Itä-Karjalaan, muun muassa Pitkärantaan ja Kontupohjaan. Toisen kerran jatkosodan aikana hän vieraili Suomessa keväällä 1942.
Elokuvakasvatus
Elokuvakasvatus Suomessa
Elokuvakasvatusta annetaan Suomessa kouluissa, harrastuskerhoissa, lastenkulttuurin parissa ja taiteen perusopetuksessa. Elokuvakasvatusta ja siihen oppimateriaaleja tuottavat yksittäiset opettajat ja kasvattajat, elokuvajärjestöt, elokuvayhdistykset, elokuvakeskukset ja elokuvafestivaalit. Suomessa toimii elokuvakasvatuksen verkosto, joka koordinoi elokuvakasvatusta valtakunnallisesti.
Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi)
Elämäkerta
Ruotsin urheilun valtakunnanliiton puheenjohtajuuden lisäksi perintöprinssi Kustaa Aadolf toimi myös Ruotsin olympiakomitean, Ruotsin metsästysliiton ja Kansainvälisen partiokomitean puheenjohtajana. Hän osallistui Berliinin olympialaisiin 1936 Ruotsin ratsastusjoukkueessa, mutta hänen suorituksensa hylättiin, koska hänen hevosensa kieltäytyi esteestä.
Elokuvakasvatus
Elokuvakasvatus Suomessa
Liikkuvaan kuvaan keskittynyt Mediametka ry tarjoaa valtakunnallisesti mediakasvatusta ja -opetusta.
Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi)
Elämäkerta
Kustaa Aadolf kuoli lento-onnettomuudessa Kööpenhaminassa 26. tammikuuta vuonna 1947. Prinssi ja kaksi seuralaista olivat palaamassa Tukholmaan metsästysretkeltä ja Hollannin vierailulta, missä hän oli ollut tapaamassa kruununprinsessa Julianaa ja prinssi Bernhardia. KLM:n Douglas DC-3 -lentokone PH-TCR Amsterdamista Tukholmaan teki välilaskun Kööpenhaminan lentokentälle. Välilaskun jälkeen se nousi ja oli yltänyt 50 metriin, kun kone putosi nokalleen maahan ja räjähti. Kaikki 16 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä saivat surmansa. Syynä onnettomuuteen oli paikalleen unohtunut korkeusvakaimen lukitussokka.
Kustaa Aadolfin kuoleman aikaan prinssi Carl Gustaf, tuleva kuningas Kaarle XVI Kustaa, oli vajaan vuoden ikäinen. Kustaa Aadolf oli kuollessaan toisena kruununperimysjärjestyksessä heti isänsä kruununprinssi Kustaa Aadolfin jälkeen.
Pepi II
pienoiskuva|pysty|[[Alabasterista tehty veistos Ankhnesmeryre II:ta ja hänen pojastaan Pepi II:ta, Brooklyn Museum.]] Pepi II eli Phiops II Neferkara oli muinaisen Egyptin faarao 6. dynastian loppupuolella. Hänen pitkä hallituskautensa oli vuosina 2215–2157 eaa. ja hän hallitsi lähes satavuotiaaksi asti. Hän oli vasta lapsi noustessaan valtaistuimelle velipuolensa Merenran jälkeen ja hallitsi aluksi äitinsä holhouksessa. Eygyptin suhteet naapurimaihin heikentyivät selvästi tämän hallituskauden aikana. Edeltäjiensä tavoin Pepi II rakensi pyramidinsa Sakkaraan, mutta virkamiehet eivät enää halunneet tulla haudatuksi hallitsijan pyramidin juurelle, vaan komeisiin kalliohautoihin perintömaittensa tuntumaan.
Pepi II on muinaisen Egyptin pisimpään hallinnut faarao. Hänellä oli pitkän elämänsä aikana monia vaimoja. Pepi II:ta pidetään viimeisenä suurena Egyptin faaraona ennen toista välikautta, sillä pian hänen kuolemansa jälkeen maa hajosi keskenään taisteleviin osiin, ja alkoi hajanainen Egyptin ensimmäinen välikausi.
Ken Sansom
Ken Sansom (2. huhtikuuta 1927 – 10. lokakuuta 2012 ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli 1990-luvulla uudeksi vakituiseksi Kanin ääneksi Nalle Puhin animaatioissa ja elokuvissa. Hän teki kuitenkin ensimmäisen ääniroolinsa Kanina jo vuonna 1988. Sansom aloitti uransa 1970-luvulla vierailevissa rooleissa televisiosarjoissa, kuten The Brady Bunch, That's My Mama, Charlien enkelit, Päivien viemää ja Waltonin perhe. 1980-luvulta lähtien hän on tehnyt enimmäkseen äänirooleja ja oli muun muassa The Transformersissa Houndin äänenä ja Pilipalipiloteissa Ralph Throgmortonin äänenä.
Hän kuoli 10. lokakuuta 2012 85-vuotiaana aivohalvaukseen.
Hermonthis
Hermonthis eli Iuni  oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Pathyriteen/Hermonthiteen nomokseen, jonka pääkaupunki se jossakin vaiheessa historiaa oli.
Kaupunki tunnettiin jo mainittujen lisäksi egyptiksi myös lukuisilla muilla nimillä, kuten Iunu-shema(u) (𓉺𓏌𓊖 𓏏𓊖, Jwnw-šmꜥ(w)) eli ”Etelän Heliopolis”, Iunu-Montu (𓉺𓏌𓊖𓏠𓈖𓍿𓏏𓊖, Jwnw-Mnṯw) eli ”Montun Heliopolis", sekä Per-Montu (𓉐𓏤𓏠𓈖𓍿𓏏𓊖, Pr-Mnṯw), ”Montun talo/temppeli”.
Maantiede
Hermonthis sijaitsi Niilin länsirannalla noin 25 kilometriä etelään Thebasta eli Diospolis Megalesta. Kaupungin ympäristössä oli maanviljelykselle sopivaa tasankoa, sillä Niiliä kaupungista yläjuoksulle reunustavat muurimaiset kallikivikalliot päättyvät hieman kaupungin eteläpuolella ja muuttuvat kalkkikivikukkuloiksi. Nykyisin paikalla sijaitsee muinaisesta asutuksesta nimensä perinyt Armantin kaupunki.
Historia
Hermonthis oli merkittävä kaupunki keskivaltakunnan ajalla. Kaupunkia on arveltu niiden Thebasta käsin hallinneiden faaraoiden alkuperäiseksi kotipaikaksi, jotka yhdistivät Egyptin ensimmäisen välikauden jälkeen. Hermonthista laajennettiin 18. dynastian aikana. Kaupungin pääkultti oli omistettu haukanpäiselle sodanjumalle Montulle ja erityisesti tämän ilmenemismuodolle Bukhis-härälle.
pienoiskuva|vasen|[[Thutmosis III|Thutmosis III:n aikainen reliefi Hermonthiin Montun temppelistä, 18. dynastia.]] Kreikkalais-roomalaisella kaudella Hermonthis toimi oman Hermonthiteen nomoksensa pääkaupunkina. Myöhemmällä roomalaisella kaudella kaupunki oli Legio II Valentinianan tukikohta. Varhaisella kristillisellä eli koptilaisella kaudella Hermonthis toimi edelleen hallintokeskuksena ja nyt myös piispanistuimena.
Suuri osa Hermonthiin rakennusten jäljellä olleista raunioista tuhottiin 1800-luvun alussa maanviljelyksen tarpeiden vuoksi. Niistä on säilynyt joitakin vanhoja kuvia. Kaupungin arkeologisia kaivauksia on suoritettu erityisesti vuosina 1929–1938.
Rakennukset ja löydökset
Kaupungissa oli Montu-jumalan temppeli, josta on säilynyt nykyaikaan vain vähän. Muihin löydöksiin lukeutuvat muun muassa Bukheion eli muumioitujen Bukhis-härkien nekropolis, joka osoittaa Bukhiksen kultin säilyneen ainakin Diocletianuksen aikaan saakka, sekä muita hautausmaita eri ajoilta.
Kleopatra rakennutti kaupunkiin mammisi-temppelin eli synnyintemppelin, joka juhlisti Kaisarionin syntymää. Pyhäkön symboliikka yhdisti tämän Harfreen, Mandun ja Rithon poikaan. Pyhäkön katto oli koristeltu tähtitaivasaiheella, joka todennäköisesti esitti taivaan sellaisena kuin se oli pojan syntymähetkellä.
Pohjois-Amerikan itäinen metsämaan kausi
thumb|Yksi itäisen metsämaan keskiseltä ajalta peräisin oleva Pinsonin kumpu.
Itäisen metsämaan kaudella tapahtui kehitystä luu- ja kivityökaluissa, nahkatöissä, tekstiilien teossa, työkalujen teossa, maanviljelyssä ja asumusten rakentamisessa. Samalla tämä ajanjakso oli hidas siirtymävaihe alkukantaisesta arkaaisesta kulttuurista kehittyneempään Mississippin kulttuuriin, jossa oli Mesoamerikan vaikutusta. Itäinen metsämaan kausi tunnetaan muun muassa sen aikana vallinneiden osakulttuurien, Adenan ja Hopewellin kulttuurien rakentamista hautakummuista.
Varhainen itäisten metsämaiden jakso 2500 eaa. – 500 jaa.
Itäisten metsämaiden perinteen alku on sijoitettu ajankohtaan 2200–2500 eaa. Tällöin on käynnistynyt niin kutsuttu "maanviljelyn vallankumous". Todellisuudessa kehittyminen keräilijöistä maanviljelijäksi tapahtui hitaasti ja asteittain. Ensimmäinen viljeltävä kasvi oli auringonkukka (Helianthus annus) ja sen siemenistä puristettiin öljyä moniin tarkoituksiin niinkin varhain kuin 2250 eaa. Samalta aikakaudelta on myös mantelikurpitsan viljely, joka toi maanviljelyn Suurten järvien pohjoispuolelle. Myös maa-artisokkaa (Helianthus tuberosus) ja teksasinsavikkaa (Chenopidium berlandieri) käytettiin ravinnonlähteinä, samoin monia harvinaisempia kasviksia, jotka luokitellaan lähinnä rikkaruohoiksi.
Arkeologien mukaan myös keramiikka alkoi levitä jo 2500 eaa. Floridasta ja Georgiasta itäisten metsämaiden asutuskeskuksiin, jotka olivat tyypillisiä arkaaisen kauden yhteisöjä. (Niin kutsuttu Deptfordin keramiikka säilyi joillakin alueilla, Etelä-Carolinassa ja Georgiassa vuoteen 700 jaa.) Varhaista metsämaan kautta luonnehtivat pysyvän asutuksen ilmestyminen, tehostettu luonnonkasvien keräily, puutarhanviljely ja arvoasteikkojen synty ihmisten välille. Sosiaalinen eriarvoistuminen johti ylimystön syntyyn. Useimmat asutukset olivat rannikon lähellä, monesti suolasoiden tuntumassa. Valkohäntäpeura oli yleinen metsästyksen kohde. Jokien ja merien rannoilla kansat hyödynsivät ravinnokseen simpukoita ja muita vesistöjen eläviä. Suuria simpukankuorista kasattuja röykkiöitä on löydetty muun muassa Tennessee-joen varsilta.
Ikivanha kuparikulttuuri vaikutti lähinnä Suurten järvien alueella vuosina 4000 eaa. – 1500 jaa. Kuparia esiintyi alueella melko puhtaana ja kupariesineiden valmistus onnistui ilman monimutkaisia kemiallisia prosesseja.
Adena-kulttuuri
thumb|Ilmakuva Ohion käärmekummusta. Adena-Hopewell-kulttuuri levittäytyi Illinoisin ja Ohion laaksoihin ajanjaksolla 500 eaa. – 400 jaa. Adena-kulttuurin ydin koostui erilaisista hautausrituaaleista ja hengellisistä asioista. Kulttuurin näkyvimpänä ulkoisena tunnusmerkkinä olivat ne lukuisat hautakummut, joita rakennettiin lähinnä Ohiolaakson alueelle. (Alue sisälsi myös nykyisen Indianan ja Kentuckyn.) Jälkeenpäin on todettu, että myös Adena-kulttuurin vaikutuspiirin ulkopuolelta kuten Kanadan rannikolta on löydetty joitakin samalla aikakaudella rakennettuja kumpuja.
Erikoisin Ohion kummuista on Serpent Mound (käärmekumpu), joka malliltaan poikkeaa kaikista muista kummuista. Yli 400-metriä pitkä ja ylimmillään metrin korkuinen maamuodostelma on herättänyt lukuisia eriäviä mielipiteitä sen iästä ja muinaisesta käyttötarkoituksesta. Monet tiedemiehet sijoittavat käärmekummun Adena-kulttuurin aikakauteen. Se on mahdollisesti rakennettu pyhäinjäännöksenä muinaisten intiaanien pelkäämille vedennalaisen maailman sarvipäiselle jättiläiskäärmeelle ja pantterille.
Adena-kulttuurin aikakaudella kulkeutuivat Meksikosta ensimmäiset tupakan siemenet. Laajan uskomuksen mukaan kysymyksessä ei ollut yleisemmin tunnetuksi tullut Nicotiana spp., vaan paljon voimakkaampi tuote, jonka vaikutus oli psykoaktiivinen.
Hopewellin perinne
thumb|Hopewellin kauppaverkoston vaikutuspiiri. Siinä missä Adena pysyi vaikutukseltaan lähinnä paikallisena levittäytyi sen seuraajana toiminut Hopewellin perinne laajoille alueille. Osa tutkijoista ei pidä Hopewelliä varsinaisena kulttuurialueena vaan puhuu siitä mieluummin eri kulttuureja yhdistäneenä uskonnollisena kulttina.
Hopewellin piiriin kuuluvat kansat asuivat pienissä eristetyissä kommuuneissaan samoin kuin edeltäjänsä Adena-kulttuurin ihmiset. Useimmiten nämä kylät sisälsivät vain yhden tai kaksi laajentumaperhettä, jotka pitivät yhteyttä jossakin muualla asuvaan kyläkuntaan. Kaukaisilta alueilta kulkeutuneet esineet olivat tunnusomaisia Hopewell perinteen aikakaudella. Sen vaikutuspiiriin lukeutuneet ihmiset olivat mukana kauppaverkostossa, joka ulottui koillisilta alueilta eteläiseen Kanadaan. Kobolttia saatiin Ontariosta, kissankultaa Appalakkien eteläpuolelta, Kvartsia Arkansasin luolista. Alligaattorin ja hain hampaat on jäljitetty kauas Meksikonlahdelle, merisimpukat Floridaan ja harmaakarhun hampaat Yellowstoneen.
Myös monet muut luonnonmateriaalit ja niistä tehdyt esineet levisivät Hopewellin kauppaverkoston mukana. Vaikka pääosa tavaroista liikkui vesistöjä pitkin kulki alueella myös tuhansia polkuja, joita hyödynnettiin pitkienkin etäisyyksien päähän. Hopewellin kulttuuri jatkoi hautakumpujen rakentamisen perinnettä. Aikakauden mukana shamaanien valta kasvoi taivaan ja maan välisessä yhteydenpidossa. Henkimiehet välittivät jumalilta saamansa viestit kansalle. Useimmat alan tutkijat ovat myös vakuuttuneet siitä, että kummut rakennettiin taivaallisten voimien ilmoittamina ajankohtina tarkoin määriteltyyn paikkaan.
Klaanit nousivat valtaan ja alkoivat hallita tiettyjä alueita ja ylellissystavaroina pidettyjä tuotteita kaupan avulla. Vertauskuvalliset ihmiskätten tekemät taide-esineet nousivat merkittävään asemaan hengellisissä rituaaleissa ja lisäsivät omistajansa yhteiskunnallista merkitystä. Nämä taide-esineet haudattiin aina omistajansa mukana. Klaanien tai heimojen päälliköt haudattiin suurimpiin kumpuihin. Hopewellin perinteen aikoihin syntyi pieniä erillisiä paikalliskulttuureja: Swift Creekin kulttuuri 1–400 jaa. ja Santa Rosan kulttuuri Länsi-Floridassa 150–500 jKa. ja myös Marksvillen ja Copenan kulttuurit Alabamassa.
Myöhäinen itäisten metsämaiden jakso 500 eaa. – 1000 jaa.
Tämän aikakauden kuluessa luolien ja kalliosuojien käyttö väliaikaisena asuntona yleistyi. Monien luolien on todettu toimineen sekä metsästys- että talviasuntona. Lähes kaikista tutkimuksen kohtena olleista luolista on löydetty kalliopiirustuksia varsinkin Ohiolaakson alueella.
Monien uudistukset muuttivat metsämaan myöhäiskauden elämää ensimmäisen vuosituhannen puolivälin jälkeisenä ajanjaksona. Suurin mullistus oli maissin saapuminen etelästä. Tämä tapahtuma on ajoitettu vuoden 600 jaa. tienoille. Naisten vastuu-alue kasvoi maissipeltojen lisääntymisen myötä. Maissin menestyminen edellytti 120 vuorokauden hallatonta ajanjaksoa. Pääosin sadot onnistuivat lukuun ottamatta pohjoisimpia alueita, joiden ilmasto ei ollut paras mahdollinen maissinviljelyyn. Tämän kylmemmän vyöhykkeen rajalla asuivat monet algonkinien kielikunnan metsästäjät. Heidän elämänsä suurimpia innovaatioita oli tuohon ajanjaksoon sisältynyt tuohikanootin tulo. Tämä kevytrakenteinen ja nopea kulkuneuvo mullisti jokiliikenteen ja mahdollisti uudenlaisen liikkumisen aiemmin jäätikön peittämässä maastossa. Kanoottien avulla pääsi keräämään villiriisiä, jota kasvoi tiheinä vettyneinä heinämuodostelmina vesistöjen vaikeakulkuisilla alueilla. Yhden soutaessa muut kanootissa olijat poimivat kypsät siemenet, jotka säilöttiin talveksi.
Tämä aikakausi päättyi monilla alueilla romahdukseen, jonka syytä ei ole täysin kyetty selvittämään. Hajallaan olevat kylät, joita yhteinen seremoniakeskus ja samat rituaalit olivat yhdistäneet toisiinsa, lopettivat keskinäisen kanssakäymisensä. Heidän välilleen on arveltu syntyneen kiistoja maanviljely- ja metsästysmaista. Kylien ympärille kaivetut ojat ja suojamuurit kertovat hyökkäyksien pelosta. Ihmisten väkivaltaiset kuolemat lisääntyivät merkittävästi.
Väkiluvun laskun myötä ylellisyystavaroiden kauppa katkesi, väestö hajaantui ja kumpujen rakentaminen väheni. Uudenlainen aseistus syrjäytti entisen, jousien ja nuolien korvatessa asteittain aiemmin käytetyt keihäät ja keihäslingot, atlatlit. Jos uudet aseet lisäsivät metsästysintoa, niin samoin uskotaan käyneen sodankäynnin suhteen. Monet uskovat varsinkin riistan ylimetsästyksen olleen eräs tuon ajanjakson pahoista ongelmista. eräiden näkemysten mukaan väkiluvun kasvusta aiheutunut elintarvikepula ajoi paikalliset heimot tai klaanit tuhoisiin sotiin keskenään. Myös ilmaston viilenemisellä on arveltu olleen vaikutuksensa kasvien ja eläinten elinoloihin. Lopputuloksena ihmisten saama ravinto väheni ja siten aiheutunut nälkä tuhosi suuret keskukset. On esitetty arveluita, että yhtenäisen, samoja kasveja viljelevän maanviljelykulttuurin synty alueelle hävitti ruokatarvikkeilla käytävän kaupan tarvetta. Samalla kauppaa ohjaavien päälliköiden valta pieneni ja tarve rakentaa heidän menestykselleen suuria hautakumpuja hävisi.
"Kolme sisarusta", maissi, pavut ja kurpitsa kasvattivat suosiotaan itäisen metsämaan loppukaudella. Maissi oli sisaruskolmikon kuningatar, papujen ja kurpitsojen toimiessa hovineitoina. Tätä ajanjaksoa seurannut Mississippin kulttuurikausi toi mukanaan väestökeskittymien uuden lisääntymisen. Keskusten koko ei yleisesti kasvanut niin suuriksi kuin keskisellä metsämaan kaudella. Poikkeuksena voidaan mainita Cahokia, joka elvytti kaupankäynnin, ja josta kasvoi 30 000–50 000 asukkaan metropoli.
Irokeesit jatkoivat pohjoisessa itäisten metsämaiden perinteitä eurooppalaisten tuloon asti. Delaware-intiaanien vanhan perimätiedon mukaan allegewien nimellä kulkenut heimo oli muinoin tuonut Meksikosta vaikutteita Ohion kummunrakentajien kulttuuriin. Irokeesien auttamina delawaret olivat karkottaneet allegewit pois alueelta. Tutkijat uskovat myös, että muinaisilla intiaaneilla on ollut omat tutkimusmatkailijansa, jotka ovat kulkeneet mantereen joka kolkassa ja tuoneet mukanaan uusia virikkeitä eri alueilta.
Galleria
("Kolme sisarusta")
FOXP2
thumb|Malli FOXP2:n rakenteesta thumb|FOXP2-geenin sijainti ihmisen [[kromosomi numero 7:n pitkän käsivarren kohdassa 31.]] FOXP2 (forkhead box P2 ) on proteiini, jota koodaa samanniminen FOXP2-geeni. FOXP2 on selkärankaisten ääntelyn ja ihmisen puhekyvyn kannalta tärkeä geeni. Sen tuottama transkriptiotekijä ohjaa toisten geenien muodostamaa verkostoa, joka säätelee kurkunpään lihasten kehitystä ja toimintaa. FOXP2 vaikuttaa myös aivojen kielialueiden kehittymiseen selkärankaisilla kuten kädellisillä, hiirillä ja linnuilla, ja ilmeisesti vaikuttaa kaikkien niiden ääntelyn taustalla.
Ihmisen FOXP2-geenin muoto on hiukan erilainen kuin muiden nisäkkäiden. Ihmisen geenimuodossa on kaksi eroa simpanssin geenimuotoon verrattuna ja kolme eroa hiiren geenimuotoon verrattuna.
Neandertalinihmisellä oli sama FOXP2-geenin muoto kuin nykyihmisellä. Se saattaa johtua siitä, että geenimuoto syntyi jo yhteisessä kantamuodossa ennen kuin nykyihmisen ja neandertalinihmisen kehityslinjat erkaantuivat 300 000 – 400 000 vuotta sitten. Toisaalta on myös mahdollista, että neandertalilainen sai geenimuodon risteytymällä nykyihmisen kanssa. Yhteisen geenimuodon esiintyminen voi tarkoittaa sitä, että neandertalilaisellakin oli puhekyky, mutta yksin se ei asiaa todista.
Adenan kulttuuri
thumb|[[Grave Creek Mound Länsi-Virginiassa.]] thumb|Criel Mound thumb|Adenan kulttuuri merkitty vihreällä rajauksella ja vihreillä kumpujen kuvilla [[Ohion muinaisten kulttuurien kartalle.]] Adenan kulttuuri oli itäisessä Yhdysvalloissa 1000–100 eaa. vallinnut muinainen intiaanikulttuuri, jonka ihmiset rakensivat suuria maakumpuja hautakummuiksi. Kumpujen lisäksi Adenan kulttuurin intiaanit tekivät ylhäältä katsoen neliön, ympyrän, viisikulmion ja joskus myös mäenharjojen reunojen muotoisia maavalleja.
Näihin aikoihin itäisessä Pohjois-Amerikassa vallitsi itäisen metsämaan perinteen alkuvaihe. Silloin osa vuodesta asuttiin suurissa kylissä, ja joinakin vuodenaikoina tehtiin ravinnonkeruuleirejä lähialueille.
Adenan kulttuurin alkuperä on tuntematon. Siihen liittyi maanviljelyä, saviastioita ja laajaa kauppaa. Saviastiat eivät olleet taitavasti tehtyjä. Adenan ajan piippuja on löydetty. Kuparia saatiin Suurten järvien läheltä ja kotiloita Meksikonlahdelta. Adenan kulttuurin taantuminen liittyy Hopewellin kulttuurin nousuun. Hautaesineistä kertoo, että yhteiskunnassa oli varallisuus- ja asemaeroja. Luultavasti mahtisuvut hallitsivat Adenan asutuskeskuksia.
Adenan kulttuuri vaikutti Ohiojoen laaksossa. Kulttuurin kumpuihin kuuluvat muun muassa Länsi-Virginian Moundsvillessä oleva noin 20 metriä korkea ja 50 metrin läpimittainen Grave Creek Mound ja South Charlestonin Criel Mound.
Adenan kummut
Adenan löytöpaikoja on ainakin 2 000 Ohiossa ja tähän rajoittuvissa osissa Länsi-Virginiaa, Pennsylvaniaa, Kentuckya ja Indianaa. Joitain pieniä Adenan ajan kumpuja on rakennettu maavallien ympärömiksi, ja ne lienee tehty yksittäishaudoiksi. Monia Adenan kumpuja näyttää käytetyn hautoina pitkän ajan kuluessa. Ensimmäiset kuvakummut lienevät Adenan ajalta. Käärmeen muotoinen Serpent Mound lienee tehty noin 300 eaa.
Historia
Adenan kulttuuri syntyi Ohiojoen laaskossa noin 1100–700 eaa. Pohjana oli ehkä aiempi arkaainen viljely, Glacial kame ja punaokrakompleksi.
Route nationale 16
Tie on rakennettu vuosina 1979–1986. Sen rahoitukseen osallistuivat Saksan KfW, Afrikan kehityspankki ja arabimaat. RN16 on tärkeä maan pohjois- ja eteläosien yhdistäjä ja sillä oli suuri merkitys ruoka-avun toimittamisessa 1980-luvun kuivuudesta kärsineeseen pohjoiseen.
P-luokka (sukellusvene, Neuvostoliitto)
Pravda- tai P-luokka oli Neuvostoliiton laivaston kolmen sukellusveneen muodostama alusluokka.
Khafre
pienoiskuva|160px|Khafren veistos, [[Egyptiläinen museo, Kairo.]] Khafre tai Khaefra, kreikaksi Khefren, oli muinaisessa Egyptissä Vanhan valtakunnan aikaan hallinnut faarao. Hän oli neljännen dynastian neljäs faarao ja faarao Khnum Khufun poika sekä edeltäjänsä faarao Djedefran nuorempi veli. Khaefra tunnetaan etenkin Gizan toiseksi suurimman pyramidin, Khefrenin pyramidin rakennuttajana. Ei ole päästy yksimielisyyteen siitä, onko Gizan sfinksi hänen vai faarao Khnum Khufun rakennuttama.
Lentiira
thumb|Lentiiran rajaseutukirkko thumb|Lentiiran kirkon alttarinäkymä Lentiira on Kuhmon kaupunkiin kuuluva kylä, joka sijaitsee samannimisen järven rannalla. Lentiirassa on noin 180 vakituista asukasta. Kesämökkejä on noin 250.
Lentiirassa poltettiin maailman suurin tervahauta vuonna 2000. Lentiiran kyläkoulu lakkautettiin 2009. Kylän kauppa lopetti toimintansa marraskuussa 2015.
Lentiiran kirkossa pidetään Kuhmon kamarimusiikkijuhlien konsertteja.
Bruno Canino
thumb|right|Bruno Canino
Bruno Canino (s. 30. joulukuuta 1935 Napoli) on italialainen pianisti ja säveltäjä.
Canino aloitti pianonsoiton opintonsa Napolissa Vincenzo Vitalen johdolla ja jatkoi niitä Milanon konservatoriossa opettajinaan Enzo Calace sekä Bruno Bettinelli. Hänet palkittiin Kansainvälisessä Ferruccio Busoni -pianokilpailussa Bolzanossa vuosina 1956 ja 1958. Canino on kiertänyt solistina ja kamarimuusikkona Euroopassa, Japanissa, Kiinassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa , Kanadassa , Yhdysvalloissa ja Etelä-Amerikassa. Caninon yhteistyökumppaneiden joukossa ovat olleet jousisoittajat Itzhak Perlman, Lynn Harrell, Salvatore Accardo, Viktoria Mullova ja Uto Ughi. Hän aloitti 1950-luvulla esiintymisen pianoduona Antonio Ballistan kanssa ja on toiminut Trio di Milanon pianistina.
Canino on työskennellyt monien modernin ohjelmiston säveltäjien kanssa. Hän on usein kantaesittänyt heidän teoksiaan ja saanut heiltä itselleen omistettuja teoksia. Säveltäjiin ovat kuuluneet Davide Anzaghi, Luciano Berio, Pierre Boulez, Sylvano Bussotti, Franco Donatoni, Mauricio Kagel, Rolf Liebermann, György Ligeti, Bruno Maderna, Luigi Nono, Karlheinz Stockhausen, Wolfgang Rihm ja Iannis Xenakis. Canino on itse säveltänyt pianolle soolo- ja kamariteoksia. Hän opetti pianonsoittoa entisessä opinahjossaan, Milanon konservatoriossa. Lisäksi hän on tehnyt opetustyötä Bernissä ja pitänyt kansainvälisesti piano- sekä kamarimusiikkikursseja. Canino on istunut monien kansainvälisten kilpailujen tuomaristoissa. Vuosina 1999–2001 hän toimi Venetsian biennaalin musiikkisektion johdossa.
Latinos
Latinos tai Latinus (lat.) voi viitata seuraaviin:
Bruno Canino
Canino on levyttänyt muun muassa Alfredo Casellan ja Claude Debussyn kokonaispianotuotannot sekä Johann Sebastian Bachin Goldberg-muunnelmat. Hän sai Viktoria Mullovan kanssa Edison-musiikkipalkinnon Sergei Prokofjevin, Maurice Ravelin ja Igor Stravinskyn teosten levytyksellä. Vuonna 1997 Caninolta julkaistiin kirja Vademecum for a Chamber Pianist.
Ritva Koivula
Ritva Anja Marika Koivula (myöh. Miinin, Ketonen, s. 18. tammikuuta 1933 Viipuri) on suomalainen uinnin olympiaedustaja.
Koivula kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, joissa hän karsiutui 100 metrin vapaauinnin ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestin alkuerissä. Hän kilpaili Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa vuosina 1949 ja 1951. Hän voitti nuorten Suomen-mestaruuden 100 metrin vapaauinnissa ja 100 metrin selkäuinnissa vuosina 1948 ja 1949.
Kalle Silfverberg
Kalle Silfverberg (s. 5. heinäkuuta 1979 Vantaa ) on suomalainen toimittaja. Hän on Helsingin Sanomien kehityspäällikkö heinäkuuhun 2023 ja siirtyy Hufvudstadsbladetin päätoimittajaksi 31. heinäkuuta Erja Yläjärven seuraajaksi. Yläjärvi siirtyy Helsingin Sanomien päätoimittajaksi.
Silfverberg on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän on ollut aiemmin Svenska Ylessä politiikantoimittaja ja vuodesta 2011 Helsingin Sanomissa eri tehtävissä.
Liinalampi
Liinalampi tai Liinalammi voi tarkoittaa seuraavia:
Collierin piirikunta
Collierin piirikunta on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 378 488 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 5 970 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on East Naples ja suurin kaupunki Naples.
Piirikunta on saanut nimensä yrittäjä Barron Collierilta ja se perustettiin toukokuussa 1923.
Väestö
Piirikunnan asukkaista 62,9 prosenttia on valkoisia, 27,8 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 6,89 prosenttia mustia. 84,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 50,8 vuotta.
Yang Yang (S)
Yang Yang (S) (kiinaksi 楊陽, s. 14. syyskuuta 1977) on kiinalainen entinen kaukalopikaluistelija.
Yang Yang on viisinkertainen henkilökohtainen maailmanmestari ja nelinkertainen joukkuemaailmanmestari. Lisäksi hänellä on henkilökohtaisista kisoista kaksi MM-hopeaa ja yksi -pronssi, ja joukkue-MM-kisoista yksi hopea. Olympialaisissa hän on saavuttanut neljä hopeaa ja yhden pronssin: Naganossa 1998 hopeaa 3 000 m viestissä, 500 metrillä ja 1 000 metrillä sekä Salt Lake Cityssä 2002 hopeaa 3 000 metrin viestissä ja pronssia 1 000 metrillä.
Yang Yang aloitti luistelemisen vuonna 1983. Hän on 165 senttimetriä pitkä ja painaa 60 kiloa. Hän käyttää nimessään S-kirjainta erotukseksi samannimisestä kollegastaan Yang Yang (A):sta.
Ilmari Voionmaa
Väinö Ilmari Voionmaa (21. huhtikuuta 1898 Helsinki – 4. heinäkuuta 1976) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Elannon toimitusjohtaja.
Ilmari Voionmaan vanhemmat olivat professori Väinö Voionmaa ja Ilma Maria Alin. Voionmaa pääsi ylioppilaaksi 1917 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1923. Hän teki opintomatkan Kanadaan ja Newfoundlandiin 1923–1925.
Voionmaa oli OTK:n teknillisen osaston hoitajana 1926–1931, Elannon johtajana 1931–1946 ja toimitusjohtajana 1946–1953. Sen jälkeen Voionmaa oli Suomen Ulkomaankauppaliiton palveluksessa vuodesta 1953 alkaen. Hän oli Hakan johtokunnan puheenjohtajana 1938–1953, Suomen teknikkojen seuran puheenjohtajana 1947–1951 ja Insinööriyhdistysten valtuuskunnan puheenjohtajana vuodesta 1950.
Ilmari Voionmaa oli naimisissa vuodesta 1923 filosofian maisteri Aura Nylanderin kanssa. Ilmari Voionmaan veljiä olivat suurlähettiläs Tapio Voionmaa ja kanslianeuvos Jouko Voionmaa.
Fleur Adcock
Fleur Adcock (s. 10. helmikuuta 1934 Auckland) on uusiseelantilaissyntyinen, suuren osan elämästään Englannissa viettänyt runoilija.
Adcockin ensimmäinen runokokoelma The Eye of the Hurricane ilmestyi vuonna 1964.
Ritva Järvinen
Ritva Kaarina Järvinen (myöh. Ritvas, Jaakkola, s. 2. elokuuta 1932 Helsinki) on suomalainen uinnin olympiaedustaja. Hän pelasi myös koripalloa SM-sarjassa.
Järvinen kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, joissa hän karsiutui 100 ja 400 metrin vapaauinnin sekä 4 × 100 metrin vapaauintiviestin alkuerissä. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti viestissä pronssia vuosina 1949 ja 1953 sekä sijoittui 100 metrin vapaauinnissa neljänneksi vuosina 1951 ja 1955. Hän voitti Suomen mestaruuden 100 ja 400 metrin vapaauinnissa vuosina 1949–1952 sekä lisäksi viestimestaruuksia. Hän paransi useasti Suomen ennätyksiä. Seuratasolla Järvinen edusti Helsingin Uimareita. Hänet tunnettiin lempinimellä ”Ritu”.
Koripallon SM-sarjassa Järvinen edusti Karhun Poikia.
Ritva Järvisen isä Jalmari Järvinen ja setä Aarne Järvinen olivat vesipallon SM-mitalisteja, ja he sekä kolmas veljes Sulo Järvinen toimivat Helsingin Uimarien johtotehtävissä, Aarne ja Sulo myös Suomen Uimaliiton johtotehtävissä. Ritva Järvisen serkku Silja Järvinen (myöh. Larkio) oli vapaauintiviestin SM-pronssimitalisti vuonna 1951.
Amen break
Amen break on nopeatempoinen, noin kuusi sekuntia pitkä neljän tahdin rumpusoolo, josta on tullut yksi populaarimusiikin käytetyimmistä sampleista. Se on peräisin soul- ja funk-yhtye The Winstonsin 1969 levyttämästä "Amen, Brother" -instrumentaalikappaleesta. Kappale oli versiointi vanhasta gospel-klassikosta, ja se julkaistiin alun perin seitsemäntuumaisen "Color Him Father" -vinyylisinglen B-puolena.
Soinniltaan se on vahvasti kompressoitu, mikä teki sen pätkimisestä ja muokkaamisesta samplereilla helppoa.
Amen break nousi suosioon hip hop -artistien piireissä 1980-luvun lopulla, minkä jälkeen sitä on käytetty hyvin laajasti elektronisessa musiikissa. Se tunnetaan erityisesti jungle-musiikin keskeisenä elementtinä ja on olennainen osa myös siitä kehittyneitä musiikkityylejä kuten drum'n'bassia ja breakcorea.
Kuten monilla muilla sampleilla, Amen breakin tekijänoikeuksien tila on ollut epäselvä. Tekijänoikeusmaksuja sen käytöstä ei ole saanut The Winstonsin rumpali Gregory Sylvester Coleman eikä myöskään kappaleen säveltäjä Richard Lewis Spencer.
Rumputabulatuuri
Alla on Amen breakin ensimmäinen tahti rumputabulatuurein esitettynä. R on ride- eli komppisymbaali, S on snare eli virvelirumpu ja B on bassorumpu.
ride       |R-R-R-R-R-R-R-R-| virveli    |S--S-S--S--S| bassorumpu |B-B---BB|
Saarikylät
thumb|240px|Vehoniemenharju ilmakuvassa. Saarikylät on Kangasalan osa-alue ja Kangasalan kaupunginosa 19 Roineen saarialueella. Vehoniemenharju ja Punamultalukko-suppa sijaitsevat Saarikylissä.
Giuseppe Bonno
thumb|Giuseppe Bonno Giuseppe Bonno (29. tammikuuta 1711 Wien – 15. huhtikuuta 1788 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä, jolla oli italialaisia sukujuuria. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa oratorioita ja messuja.
Bonno syntyi Wienissä ja opiskeli Napolissa Francesco Duranten ja Leonardo Leon johdolla. Palatessaan Wieniin hän alkoi toimia hovisäveltäjänä ja kapellimestarina.
Gustav Forsling
Gustav Forsling (s. 12. kesäkuuta 1996 Linköping, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka on pelannut kesästä 2019 alkaen NHL-joukkue Florida Panthersin organisaatiossa. Hänet varattiin Vancouver Canucksiin viidennellä kierroksella vuoden 2014 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2021 Forsling teki Florida Panthersin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen jonka cap hit on 2,66 miljoona dollaria.
Prem Singh Tamang
Prem Singh Tamang (s. 5. helmikuuta 1968 ), joka tunnetaan myös nimellä P. S. Golay, on intialainen poliitikko ja Sikkimin pääministeri vuodesta 2019.
Tamang äänestettiin vuonna 1994 lainsäätäjäksi Sikkimin osavaltioparlamenttiin Sikkim Democratic Front -puolueen jäsenenä. Vuosina 1994–1999 hän toimi Sikkimin osavaltiohallituksessa ministerinä, kolmessa eri tehtävässä. Vuonna 2013 hän ajautui välirikkoon puolueensa puheenjohtaja Pawan Kumar Chamlingin kanssa, minkä seurauksena hän erosi ja perusti Sikkim Krantikari Morchan.
Uuden puolueen puheenjohtajana Tamangin ensimmäiset vaalit olivat vuoden 2014 osavaltiovaalit, joissa Sikkim Krantikari Morcha sai 10 paikkaa 32:sta ja 42 prosenttia äänistä. Vuonna 2017 Tamangia syytettiin korruptiosta, hänen 1990-luvulla olleen ministerikautensa talousepäselvyyksistä, ja hänet pidätettiin vuodeksi. Vapautumisen jälkeen Tamangin tueksi järjestettiin valtava mielenilmaus. Vuonna 2019 Sikkim Krantikari Morcha voitti Sikkimin osavaltiovaalit saaden 17 paikkaa 32:sta, jonka seurauksena Tamangista tuli osavaltion pääministeri. Pääministerinä hän on väittänyt, että korruptiosyytteet olivat osa mustamaalauskampanjaa, joka alkoi vuonna 2013 uuden puolueen perustamisen myötä. Hän perusteli syyttömyyttään sillä, että Chamling ei olisi antanut hänen asettua ehdolle tapauksen jälkeen, jos korruptioväitteet olisivat pitäneet paikkansa.
India Today -lehden haastattelussa Tamang syytti edeltäjiään tuhlailusta, jonka vuoksi Sikkim oli velkaantunut. Hän ilmoitti samassa yhteydessä huutokauppaavansa 40 edellisen hallinnon aikana hankittua ajoneuvoa sekä muuttavansa osavaltion pääministerin kartanon museoksi. Hänen mukaansa hallinto puhdistuu automaattisesti korruptiosta, jos pääministeri ei ole korruptoitunut. Naisten suojelemiseksi seksuaalisen väkivallan uhkalta hän on tarjonnut Gangtokissa naisille ilmaiset kotiinkuljetukset öisin.
Racing Club Luxemburg
Racing Club Luxembourg oli jalkapalloseura Luxemburgin kaupungista. Seura perustettiin kesäkuussa 1907. Vuonna 1923 se muodosti Sporting Club Luxemburgin kanssa CA Spora Luxemburgin. Seura voitti historian ensimmäisen Luxemburgin mestaruuden vuonna 1910.
Amiraali (perhonen)
Amiraali (Vanessa atalanta) on värikäs täpläperhosten heimoon kuuluva päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö
Amiraalin siipien kärkiväli on noin 5–6 cm. Amiraali on yläpuolelta huomiota herättävä perhonen, taustaväri on musta, jossa on oransseja nauhoja ja valkoisia täpliä. Alapuolelta lajin siivet ovat harmaan, ruskean ja sinisen kirjomat. Takasiipien alapinnalla on kuviointi, joka näyttää numeroilta 980 tai 986. Lennossa laji näyttää mustalta.
Levinneisyys ja lentoaika
Amiraalilla on vakituinen kanta vain lämpimillä alueilla, Euroopassa Alppien eteläpuolella. Elintavoiltaan se on kuitenkin varsin kosmopoliitti vaeltaja, joka kykenee lentämään pitkiäkin matkoja ja siten laajentamaan elinpiiriään tilapäisesti. Suomessakin amiraalia tavataan vuosittain, mutta perhosten määrät riippuvat eteläisemmän Euroopan olosuhteista sekä sopivista vaellussäistä. Suomessa ja muualla Pohjois-Euroopassa amiraali on joko ilmavirtojen mukana saapuva vaeltaja tai kesäviipyjä, jolloin alkukesästä sapuneet perhoset lisääntyvät ja myöhemmin kesällä lentävät perhoset ovat täällä syntyneitä.