cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Britannian väestö
Britannian väkiluku vuonna 2010 oli 62 348 447 ja väestötiheys 251 ihmistä neliökilometrillä. Väestömäärä on Euroopan unionin kolmanneksi suurin Saksan (kts. Saksan väestö) ja Ranskan (kts. Ranskan väestö) jälkeen ja maailman 21. suurin. Väestötiheys on maailman korkeimpia pääasiassa Englannin alueen väestötiheyden takia. Lähes kolmasosa maan väestöstä asuukin Kaakkois-Englannissa, joista yli 7,5 miljoonaa ihmistä maan pääkaupungissa Lontoossa. Maan elintaso yleisesti on hyvä (inhimillisen kehityksen indeksi 8,49 )
Väestörakenne
Suurin osa (83,8 %) maan väestöstä asui Englannin alueella vuoden 2006 keskivaiheilla. . Arvion mukaan 85,67 % koko väestömäärästä on brittejä ja 6,47 % muita eurooppalaisia. thumb|270px|Britannian väestö iän ja sukupuolen mukaan.
Britannian suurimmat ikäluokat ovat toisen maailmansodan jälkeen vuosina 1946–1951 ja 1966–1971 syntyneet. Maan kokonaishedelmällisyysluku on 1,96. Luku oli pienimmillään 1,63 vuonna 2001 mutta on kasvanut siitä lähtien vuosittain.
Suurimmat kaupunkialueet
Britanniassa on 12 metropolialuetta, joiden väkiluku ylittää miljoonan:
Coors Brewing Company
thumb|Logo. Coors Brewing Company kuuluu alueellisena panimona maailman viidenneksi suurimpaan panimoyritykseen Molson Coors Brewing Company. Yhdysvalloissa Coors on maan kolmanneksi suurin panimo Se on Adolph Coors Companyn suurin tytäryhtiö.
Kaksi Saksasta tullutta siirtolaista, Adolph Coors ja Jacob Schueler, perusti 1873 panimon Goldeniin Coloradoon. Coors osti 1880 yhtiökumppaninsa osuuden. Aikojen kuluessa Coorsin oluesta muodostui paikallisuutensa ja toisaalta lainsäädännön vuoksi itävaltioiden popkulttuurissa jonkinlainen ikoni, niin että aiheesta tehtiin 1977 jopa elokuva, Smokey and the Bandit. Elokuva ei sikäli perustu todellisuuteen, että oluen kuljettaminen osavaltion rajan yli ei ollut lainvastaista.
Yritys sulautui 2004 kanadalaiseen olutpanimoon Molsoniin, jolloin uudeksi nimeksi tuli Molson Coors Brewing Company.
Harmaaporonjäkälä
Harmaaporonjäkälä (Cladonia rangiferina, syn. Cladina rangiferina) on torvijäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Se kasvaa 3–15 senttimetriä korkeaksi. Väriltään se on tuhkan- tai siniharmaa. Latvahaarat ovat ruskettuvia ja ovat käyristyneitä usein samaan suuntaan. Jäkälä on erittäin yleinen koko Suomessa. Se on vallitseva maajäkälä kangasmetsissä, soilla, kalliolla ja tunturikankailla. Harmaaporonjäkälä on yksi porojen tärkeimmistä ravintojäkälistä.
Agata Pietrzyk
Agata Pietrzyk (s. 21. heinäkuuta 1988 Zgorzelec) on puolalainen naispainija.
Pietrzyk on voittanut aikuisten tasolla MM-hopean, MM-pronssin ja EM-pronssin. Junioritasolla hän voitti vuonna 2008 Euroopan mestaruuden ja vuonna 2007 EM-hopeaa ja MM-pronssia.
Mobilenlahden taistelu
thumb|250 px|Mobilenlahden kartta vuodelta 1861 Mobilenlahden taistelu käytiin Yhdysvaltain sisällissodan aikana 3. – 5. elokuuta 1864 pohjoisvaltioiden laivaston ja etelävaltioiden joukkojen välillä. Taistelussa pohjoisvaltiot valtasivat Mobilenlahden sisäänkäyntiä vartioineet linnoitukset, löivät lahdessa operoineen etelävaltioiden laivasto-osaston ja katkaisivat Mobilen satamakaupungin yhteydet avomerelle.
Taustaa
Sisällissodan alusta lähtien pohjoisvaltiot olivat asettaneet etelävaltiot merisaartoon. Etelävaltiot murtivat saartoa onnistuneesti vuoteen 1863 asti. Vaikka pohjoisvaltiot olivat saartaneet suurimman osan etelän satamista, etelävaltioiden kauppa kulki Wilmingtonin, Charlestonin ja Mobilen kautta. Pohjoisvaltiot yrittivät hyökätä tammi – huhtikuussa 1863 Charlestonia vastaan, mutta epäonnistuivat. Tämän jälkeen pohjoisvaltiot alkoivat harkita hyökkäystä Mobilea vastaan.
Mobile sijaitsee Mobilenlahden pohjukassa. Lahden sisäänkäyntiä rajaavat idässä Mobile Point -niemi ja lännessä Dauphin Island, joiden väli on noin puolitoista kilometriä. Sodan aikana suurin osa sisäänkäynnistä oli tukittu erilaisin estein tai se oli luonnostaan purjehduskelvoton. Sisäänkäyntiä vartioivat vahvat linnoitukset: itäpuolella Fort Morgan ja länsipuolella Fort Gaines. Ainoa purjehduskelpoinen osa oli sisäänkäynnin itäosassa, mutta sekin oli suurimmaksi osaksi miinoitettu. Ainoa miinoittamaton väylä kulki läheltä Fort Morgania. Lahdessa oli etelävaltioiden pieni laivasto-osasto, jota johti ironclad-alus Tennessee. Tennessee oli luultavasti etelävaltioiden voimakkain alus sisällissodassa. Sitä komensi amiraali Franklin Buchanan. Osaston kolme muuta alusta olivat pienempiä panssaroimattomia tykkiveneitä.
Pohjoisvaltioiden hyökkäyksen komentajaksi nimettiin kontra-amiraali David Farragut. Hän ei aliarvioinut Mobilenlahden puolustusta, vaan odotti kunnes hänellä oli koottuna tarpeeksi suuri laivasto-osasto. Osastoon kuului neljä monitorialusta ja 14 puista sotalaivaa. Farragutin lippulaiva oli Hartford. Pohjoisvaltioiden hyökkäys suunnattiin Mobilenlahden edustan linnoituksia ja lahdessa olevaa etelävaltioiden laivasto-osastoa vastaan. Hyökkäykseen osallistuneita maajoukkoja komensi kenraalimajuri Gordon Granger.
Taistelu
Pohjoisvaltioiden joukot nousivat maihin Dauphin Islandille 3. elokuuta ja alkoivat pommittaa Fort Gainesia 5. elokuuta aamunkoitteessa. Farragutin laivasto-osasto lähti etenemään Mobilenlahteen läheltä Fort Morgania aamulla 5. elokuuta. Hän järjesti osaston siten, että neljä monitorialusta olivat Fort Morganin puolella ja niiden suojassa etenivät puiset sotalaivat pareittain. Ensimmäisenä edennyt monitori Tecumsehin kapteeni oli innokas kohtaamaan Tennesseen, joka oli jo avannut tulen hyökkääjiä kohti. Tecumseh ajoi suoraan miinoituksen läpi ja siihen osui miina, joka räjähti. Tecumseh upposi aiheuttaen raskaat miehistötappiot. Tässä vaiheessa pohjoisvaltioiden laivasto-osasto vaikutti epäröivän ja oli vaara, että osasto hajoaisi. Farragut teki päätöksen hyökkäyksen jatkamisesta ja komensi "Damn the torpedoes, full ahead!". Miinoja kutsuttiin tuolloin vielä torpedoiksi. Hartford raapaisi useita miinoja, mutta ne eivät räjähtäneet, koska Hertzin sarvia ei ollut vielä keksitty. Muu osasto seurasi Hartfordin perässä Mobilenlahteen.
Pohjoisvaltiot eivät menettäneet yhtäkään sota-alusta Tecumsehin uppoamisen jälkeen, mutta osaston kaikki 14 puista alusta kärsivät vaurioita.
Seuraukset
Valtaamalla linnoitukset pohjoisvaltiot katkaisivat Mobilen yhteydet avomerelle, vaikka kaupungin valtaus onnistui vasta 12. huhtikuuta 1865. Mobilenlahden taistelu oli sisällissodan viimeinen isompi meritaistelu. Farragut ylennettiin voiton ansiosta vara-amiraaliksi.
Mobilenlahden voitolla oli merkittävä vaikutus Yhdysvaltain vuoden 1864 presidentinvaaleihin: yhdessä Atlantan valtauksen kanssa se käänsi vaalit lopullisesti Abraham Lincolnin hyväksi.
Riley Reid
Riley Reid (s. 9. heinäkuuta 1991 Miami Beach, Florida) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2011 ollessaan 19-vuotias. Vuoden 2014 AVN-gaalassa hän voitti ensimmäiset AVN-palkintonsa. Hän on toiminut myös Penthousen mallina.
Jerusalemin pikaraitiotie
Jerusalemin pikaraitiotie (, HaRakevet HaKala Birushalayim) on pikaraitiotiejärjestelmä Jerusalemissa, Israelissa. Rakennustyöt alkoivat vuonna 2002. Arkeologisista löydöksistä ja teknisistä ongelmista johtuvien toistuvien viivästysten jälkeen ensimmäinen linja avattiin 19. elokuuta 2011. Pikaraitiotien rakennutti CityPass-yhtymä, jolla on 30 vuoden toimilupa järjestelmän liikennöintiin.
Ensimmäinen linja on 13,9 kilometriä pitkä ja siinä on 23 pysäkkiä. Laajennusprojektit ovat rakenteilla pohjoisen suuntaan Neve Yaakovin asuinalueelle ja lounaaseen Hadassah Medical Centeriin. Valmistuessaan linja on 22,5 kilometrin pituinen.
Planisfääri
­­thumb|Planisfääri Planisfääri on kahden kiekon muodostama tähtikartta, josta kiekkoja kääntämällä näkee tähtitaivaan asennon sekä vuoden että vuorokauden eri aikoina. Planisfäärin avulla on helppo oppia tunnistamaan tähdet ja tähdistöt.
Yleiskuvaus
Planisfäärin muodostavat tähtikartta ja sen päälle kiinnitetty kiekko, jota voi pyörittää tähtikarttaan taivaannavan kohdalle kiinnitetyn tapin ympäri. Tähtikarttaan on merkittyä kirkkaimmat tähdet, tähdistöt ja mahdollisesti kirkkaimpia syvän taivaan kohteita. Sen päällä olevassa kiekossa on läpinäkyvä soikea ikkuna tai aukko, jonka läpi näkyy vain osa tähtikartasta, nimittäin se osa, joka kuvaa valitulla hetkellä havainto­paikka­kunnalta katsottuna näkyvissä olevaa osaa tähtitaivaasta. Tätä kiekkoa voidaan kiertää kiinnitys­kohtansa ympäri.
Planisfäärin ylemmän kiekon ulkoreunalla on 24 tunnin mitta-asteikko, ja uloimmalla tähtikarttakiekon kehällä sijaitsee kalenterikuukaudet sekä -päivät. Kiertämällä kiekkoja siten, että kulloisenkin hetken päivämäärä ja kelloaika ovat samalla kohdalla, saadaan tähtikartta näkyviin siinä asennossa, jossa tähtitaivas on kyseisellä hetkellä. Ikkunaan on merkitty läntinen ja itäinen horisontti. Kun plani­sfääriä pidetään pään päällä nämä merkityt kohdat vastaaviin ilmansuuntiin käännettyinä ja mitta-asteikot täsmätty kyseisen hetken mukaisiksi, tähdet näkyvät sen tähtikartassa samoissa ilman­suunnissa kuin todellisuudessakin.
Koska näkyvä taivas on erilainen eri leveysasteilla, plani­sfäärejä valmistetaan eri leveys­asteille tarkoitettuna. Planisfäärin tähtikarttaan merkitäänkin vain ne tähdet, jotka tarkoitetulla leveyspiirillä ovat ainakin osan ajasta näkyvissä.
Historia
Nykyaikaisen planisfäärin edeltäjä oli jo hellenistisenä aikana tunnettu, Hipparkhoksen keksimä astrolabi. Sanalla planisfääri oli alkujaan toinen merkitys: sitä käytti alun perin toisella vuosisadalla Ptolemaios tasolle piirretystä maapallon kartasta. Tässä merkityksessä sanaa käytettiin vielä renessanssin aikana: esimerkiksi Gerhardus Mercator nimitti vuonna 1569 laatimaansa maailman­karttaa planisfääriksi. Nimityksellä on usein tarkoitettu nimenomaan stereo­grafista kartta­projektiota.
Nykyisessä, tasolle piirrettyä taivaanpallon karttaa tarkoittavassa merkityksessä sanaa planisfääri käytti ensimmäisenä vuonna 1624 Jacob Bartsch, joka oli Johannes Keplerin vävy.
Tähtikartta
thumb|right|Philipsin planisfääri noin vuodelta 1900 Koska planisfäärissä suuri osa taivaanpallo kuvataan tasolle, siinä esiintyy aina huomattavia vääristymiä. Kuten kaikki kartat, planisfääritkin tehdään jonkin karttaprojektion mukaan. Plani­sfääreissä käytetään pääasiassa kahta projektiota, napa­keskeistä oikea­keski­pituista taso­projektiota ja stereo­grafista projektiota.
Oikeakeskipituisessa taso­projektiossa tähtitaivas kuvataan siten, että jompikumpi taivaannavoista (sen mukaan, kummalla pallonpuoliskolla planisfääri on tarkoitettu käytettäväksi) tulee kartan keskipisteeseen ja tähtitaivaan eri leveyspiirejä (deklinaatioita) vastaavat sitä ympäröivät samankeskiset ympyränkehät, joiden etäisyydet kasvavat navalta etäännyttäessä tasavälein. Jokaisella keskipisteen kautta kulkevalla suoralla tähtien väliset etäisyydet ovat suoraan verrannolliset niiden todellisiin kulmaetäisyyksiin tähtitaivaalla, mutta tätä vastaan kohtisuorassa suunnassa kartan mittakaava vaihtelee eri etäisyyksillä. Mittakaavat eri suuntiin poikkeavat toisistaan ja sen mukaisesti tähdistöjen muodot vääristyvät sitä enemmän, mitä kauempana navalta ne ovat. Esimerkiksi Orionista, joka sijaitsee taivaanpallon ekvaattorin paikkeilla, tämä vääristymä on selvästi huomattavissa. Eräässä huomattavassa oikea­keski­pituisen tasoprojektion mukaisessa planisfäärissä tämä on otettu huomioon painamalla sen toiselle puolelle pohjoinen, toiselle puolelle eteläinen näkymä, jolloin kartta ei ulotu yhtä kauas keskuksesta.
Sterografisessa projektiossa kartan mittakaava on samassa kohdassa kaikkiin suuntiin sama, mutta siinäkin on omat ongelmansa. Siinä eri leveyspiirien eli deklinaatioympyröiden väliset etäisyydet kasvavat navalta etäännyttäessä, jolloin tähdistöjen muodot pysyvät oikeina. Seurauksena kuitenkin on, että kartan reunoilla olevat tähdistöt näyttävät liian suurilta verrattuina lähellä taivaannapaa sijaitseviin tähdistöihin: esimerkiksi Orion on kaksi kertaa niin korkea kuin sen pitäisi olla (aivan vastaavasta syystä, jonka vuoksi Mercatorin projektion mukaisissa maailman­kartoissa esimerkiksi Grönlanti näyttää aivan liian suurelta). Toinen vika on, että lähellä taivaannapaa olevat tähdistöt näyttävät epämukavan pieniltä. Kohtalaisen kaukana päiväntasaajalta olevat havaitsijat, jotka näkevät lähellä taivaannapaa olevan osan tähtitaivaasta paremmin kuin lähellä horisonttia olevat osat, saattavat juuri tästä syystä pitää napakeskisen oikea­keski­pituisen projektion mukaista plani­sfääriä parempana.
Ylempi kiekko
Ylempään kiekkoon on merkitty horisontti, joka on sen läpinäkyvän osan rajana ja osoittaa tähtitaivaasta kulloinkin näkyvissä olevan osan rajan. Horisontin yläpuolella on kullakin hetkellä puolet taivaanpuoleesta. Myös horisonttiviiva on suurimman osan ajastaan vääristynyt samasta syystä kuin tähdistöt.
Jos planisfääri on tehty stereografisen projektion mukaan, horisonttia vastaava viiva ylemmässä kiekossa on ympyrän muotoinen. Muussa tapauksessa se on soikea ja toiselta puolelta ikään kuin litistynyt.
Planisfäärin horisontti on tehty sen mukaan, että se vastaa tähtitaivaan näkyvää osaa sillä leveyspiirillä, jolle planisfääri on tarkoitettu. Joissakin kehittyneempiin ja samalla kalliimpiin planisfääreihin on tehty useita ylempiä kiekkoja, jotka voidaan vaihtaa, tai ylempään kiekkoon on merkitty useita horisonttiviivoja eri leveyspiirejä varten.
Jos planisfääriä käytetään muulla leveyspiirillä kuin mille se on tarkoitettu, joko taivaalla näkyy joitakin tähtiä, joita planisfäärissä ei ole, tai planisfäärissä näkyy tähtiä, jotka eivät havainto­paikkakunnalta katsottuna ole taivaalla näkyvissä. Todellisuudessa horisontin yläpuolella olevatkaan, mutta sen läheisyydessä olevat tähdet eivät kuitenkaan usein näy, koska kukkulat, puut tai rakennukset peittävät ne näkyvistä ja silloinkin, kun tällaisia näköesteitä ei ole, niistä tullut valo joutuu kulkemaan ilmakehässä pidemmän matkan ennen saapumistaan katsojan silmään. Alle 5° horisontin yläpuolella olevat tähdet näkyvätkin yleensä vain kaikkein edullisimmissa olosuhteissa. Tämän vuoksi planisfääriä voi varsin hyvin käyttää vielä noin 5 leveyspiiriä pohjoisempana tai etelämpänäkin kuin mille se on tarkoitettu. Esimerkiksi 60. pohjoiselle leveyspiirille laadittua planisfääriä voi käyttää 55. ja 65. pohjoisen leveyspiirin välisellä alueella.
Koordinaatit
Tarkkoihin planisfääreihin on merkitty tähtitieteelliset koordinaatit: rektaskensio ja deklinaatio. Planeettojen, asteroidien ja komeettojen kulloinenkin sijainti käy ilmi vuotuisista tähtitieteellisistä julkaisuista, joiden avulla planisfäärin käyttäjä voi nekin helposti löytää taivaalta, vaikkei niitä olekaan planisfäärin tähtikartaan merkitty.
Joissakin planisfääreissä on erityinen deklinaatio-osoitin, joka on kiinnitetty samaan kohtaan kuin ylempi kiekko. Toisinaan ylempään kiekkoon on painettu deklinaatio­asteikko suoralle, joka yhdistää horisontin pohjois- ja eteläpisteen. Rektaskensiot on merkitty samalle reunalle kuin päivä­määrätkin, joiden mukaan plani­sfääri asetetaan.
The Cellar Tapes
The Cellar Tapes on kaksiosainen kokoelma Robert Calvertin demonauhoituksia vuosilta 1984-1986. Alun perin Calvert julkaisi nauhat kasetteina postimyynnin kautta. BGO julkaisi nauhat CD:nä vuonna 1992 nimellä Blueprints From The Cellar.
Tyttö ja kosija
Tyttö ja kosija (Meet Me in St. Louis) on Vincente Minnellin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalielokuva vuodelta 1944. Pääosaa näytteli Judy Garland. Se oli Minnellin ja Garlandin ensimmäinen yhteinen elokuva ja he avioituivat seuraavana vuonna.
Palkinnot
Voitetut Oscar-palkinnot:
Myöhempi arvostus
The New York Timesin kriitikot valitsivat Tytön ja kosijan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
NFL:n harjoitusleiri
250px|thumb|[[Seattle Seahawksin pelinrakentaja, keskus- ja laitahyökkääjät harjoittelemassa puolustuksen takakenttää vastaan kesän harjoitusleirillä. Pelinrakentajan paidan punainen väri on merkki puolustajille, että häntä ei saa taklata.]] NFL:n harjoitusleiri tarkoittaa NFL-joukkueiden noin neliviikkoista harjoitusleiriä ennen runkosarjan alkua.
Harjoitusleirit järjestetään tavallisesti yliopistojen kampuksilla ja niillä on tarkoitus käydä läpi tulevan kauden hyökkäys- ja puolustustaktiikkaa, uusia pelikuvioita sekä ajaa sisään joukkueeseen uusia pelaajia ja tulokkaita. Harjoitusleirit kestävät muutaman viikon ajan ja ne alkavat vuosittain yleensä heinäkuun viimeisellä viikolla.
Joukkueen tulokkaille ja pelipaikkaa havitteleville veteraaneille harjoitusleiri on yleensä viimeinen mahdollisuus näyttää, että he ansaitsevat paikan NFL-joukkueessa. Harjoitusleireillä joukkueiden miesvahvuus voi olla jopa 80, mutta ennen runkosarjan alkua pelaajia kussakin NFL-joukkueessa saa olla vain 53.
Harjoitusleireillä on runsaasti pelipaikkakohtaista valmennusta, fyysisiä harjoitteita, voimaharjoituksia sekä luokkaopetusta, joissa käydään läpi esimerkiksi videotallenteita aikaisemmista otteluista ja päivän harjoitteista. Harjoitusleirien aikana pelataan myös NFL:n ohjelmaan kuuluvat neljä näytösottelukierrosta.
Watkins Glen International
Watkins Glen International on kilparata Watkins Glenissä, Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa. Rata valmistui vuonna 1956.
Radalla ajettiin Formula 1 -sarjan Yhdysvaltain Grand Prix kausilla 1961–1975 ja Itä-Yhdysvaltain Grand Prix kausilla 1976–1980. Formula 1 -sarjan lisäksi rataa käyttävät – tai ovat joskus käyttäneet – muun muassa NASCAR, Indy Racing League, Formula 5000 ja Champ Car.
Formula 1 -sarjan osakilpailuissa Watkins Glenillä on kuollut kaksi kuljettajaa. 1973 kuoli aika-ajoissa ranskalainen François Cevert ja seuraavana vuonna 1974 itävaltalainen Helmuth Koinigg.
Helge Wasenius
Helge Wasenius (alk. Vasenius, 23. helmikuuta 1927 Helsinki – 27. tammikuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen uimahyppääjä, moninkertainen Suomen-mestari ja olympiakisaedustaja. Hän edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 ja Melbournen olympialaisissa 1956. Wasenius edusti Helsingin Työväen Uimareita ja Härveliä.
Wasenius aloitti hyppäämisen Humallahden uimalassa vuonna 1934, seitsenvuotiaana. Hän liittyi urheiluseura Härveliin sen perustamisvuonna 1946. Wasenius voitti 36 Suomen-mestaruutta, 6 Pohjoismaiden-mestaruutta, viimeiset 1974 ja 1980. Vuonna 1955 hän voitti nimellä Joonas Ventti pellehyppyjen Euroopan-mestaruuden. Suomen-mestaruuksia hän voitti lajissa 50 kappaletta.
P.V. Lehtinen ohjasi vuonna 2000 Helge Waseniuksesta lyhytelokuvan Hyppääjä. Dokumentti on voittanut useita kansainvälisiä palkintoja.
Starship Troopers 3
Starship Troopers 3 (Starship Troopers 3: Marauder) on vuonna 2008 tehty elokuva. Elokuva on jatkoa elokuville Starship Troopers – Universumin sotilaat ja Starship Troopers 2 -elokuville. Elokuva kestää 105 minuuttia. Elokuvan pääosissa nähdään Casper Van Dien, Jolene Blalock, Stephan Hogan ja Boris Kodjoe.
Juoni
Samanaikaisesti Kapteeni Lola Beckin (Jolene Blalock) johtamalle pelastettavien ryhmälle alkaa kuitenkin valjeta, että jokin planeetta OM-1:llä on pahasti vialla. Ötököillä on nimittäin salainen ase, joka mahdollistaa koko ihmiskunnan tuhoamisen.
Ernst Křenek
Ernst Křenek (23. elokuuta 1900 Wien – 22. joulukuuta 1991 Palm Springs, Kalifornia) oli itävaltalaissyntyinen säveltäjä ja musiikkikirjailija, jolla oli tšekkiläisiä sukujuuria. Hän oli vuodesta 1945 lähtien Yhdysvaltain kansalainen. Křenek kokeili muun muassa atonaalisuutta ja muita nykytaidemusiikin tyylejä.
Křenek syntyi Wienissä ja opiskeli Franz Schrekerin johdolla. Hän aloitti uransa kapellimestarina Saksan oopperataloissa. Vuonna 1922 Křenekiä pyydettiin viimeistelemään Gustav Mahlerin kymmenes sinfonia, joka oli jäänyt kesken säveltäjän kuoltua 1911. Křenek muokkasi teoksen ensimmäistä ja kolmatta osaa. Säveltäjänä Křenek sai vaikutteita Mahlerin ohella Paul Hindemithiltä ja Arthur Honeggerilta sekä jazzista. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1938 Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen kiellettyä hänen musiikkinsa esittämisen Saksassa. Křenekistä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1945. Hän kuoli Kaliforniassa vuonna 1991. Křenekin tuotantoon kuuluu sinfonioita, konserttoja, jousikvartettoja, sonaatteja ja muuta musiikkia. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluu vuonna 1927 ensiesitetty ooppera Jonny spielt auf (Jonny alkaa soittaa), jolla hän pyrki luomaan kokonaan uuden, jazziin pohjautuvan oopperatyylin. Hän toimi myös musiikinopettajana, ja hänen oppilaitaan olivat muiden muassa George Perle ja Robert Erickson. Hän kirjoitti myös musiikkiartikkeleja ja -arvosteluja Frankfurter Zeitungiin, kunnes hän joutui poistumaan Saksasta.
1940-luvulla hän opetti Hamline Universityssä Minnesotassa, missä paikallisen sinfoniaorkestelin kapellimestari Dimitri Mitropoulos loi hänelle suhteita paikallisiin musiikkipiireihin. Křenek muutti kuitenkin loppuelämäkseen Kaliforniaan.
Luettelo kristillisistä yhteisöistä Suomessa
Tämä on luettelo rekisteröityneistä ja ei rekisteröityneistä kristillistä yhteisöistä Suomessa.
Suomessa on vuoden 1922 uskonnonvapauslain jälkeen on ollut mahdollista rekisteröityä julkisesti uskonnolliseksi yhdyskunnaksi. Rekisteröityneiden yhdyskuntien rinnalla on vaikuttanut myös laajoja, mutta epävirallisia ryhmiä kuten Pohjanmaan mystikot ja vasulaiset.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ja Suomen ekumeenisen neuvoston kanta kristillisinä pidetyistä yhteisöistä:
Luettelossa Suomen rekisteröidyistä uskonnollisista yhdyskunnista on useampia yhteisöjä, jotka itse katsovat kuuluvansa kristikunnan piiriin. Myös ulkopuolella rekisteröityneiden yhdyskuntien vaikuttaa Suomessa joukko uskonnollisia liikkeitä, joiden intresseihin ei ole toistaiseksi kuulunut koon tai muiden seikkojen takia rekisteröityä Suomen lain tarkoittamaksi uskonnolliseksi yhdyskunnaksi, mutta samoin katsovat kuuluvansa kristikunnan piiriin.
Patos
Patos tarkoittaa seuraavia paikkoja:
William Katz
William Katz (s. 1940) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Ana Maria Pavăl
Pavăl on voittanut viidesti EM-pronssimitalin. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 hän sijoittui viidenneksi sarjassa 55 kg. Pronssiottelussa hän hävisi selätyksellä kolumbialaiselle Jackeline Renteríalle. Hän oli samana vuonna viides myös MM-kilpailuissa.
Kabus
pienoiskuva| [[Kuopion Liikenne|Kuopion Liikenteen pikavuoroauto Kabus TC-6Z3/7300 Helsingin linja-autoasemalla.]] pienoiskuva| [[Jyväskylän Liikenne|Jyväskylän Liikenteen kaupunkibussi Kabus TC-6A4/6450 Jyväsjärven sillalla]] Kabus Oy oli Koiviston Auto Oy:n tytäryhtiö, joka oli erikoistunut linja-autojen ja linja-autokorien valmistamiseen omistajayhtymäänsä kuuluvien liikenneyhtiöiden tarpeisiin. Nimi Kabus on johdettu sanoista Koiviston Auto Bus.
Kabus Oy:n linja-autojen valmistus päättyi vuonna 2015
Historia
Omien linja-autojen rakentamishanke sai alkunsa 1970-luvun alussa ja liikkeellepanevana voimana oli Koiviston Auton toimitusjohtajan Martti Tommolan kiinnostus autotekniikkaan. Kabus valmisti ensimmäisen, pikavuorokäyttöön tarkoitetun linja-autonsa vuonna 1977 ja se esiteltiin Linja-autoliiton vuosikokouksen yhteydessä Seinäjoella saman vuoden kesällä pidetyssä linja-autonäyttelyssä. Auto poikkesi huomattavasti muista saman ajan pikavuoroautoista korkeudellaan ja suurilla tavaratiloillaan. Auton korin alaosa oli tehty alumiiniprofiililevystä, mikä teki siitä ulkonäöltään vahvasti amerikkalaisvaikutteisen.
Kabus-linja-autoja ei ole myyty ulkopuolisille, vaan kaikki tehdyt autot ovat päätyneet Koiviston Auto -konsernin omaan käyttöön. Kun Sisu lopetti linja-auton alustojen valmistuksen 1980-luvun puolivälissä, heräsivät keskustelut siitä, voisiko Kabus myydä linja-autojaan myös muille liikennöitsijöille. Tämä olisi kuitenkin vaatinut tehokkaan jälkimarkkinointiorganisaation järjestämistä, mikä olisi ollut pienelle valmistajalle suuri ponnistus, eikä siihen ryhdytty.
Pikavuoroautot ovat alusta lähtien olleet merkittäviä ja tunnettuja Kabus-tuotteita, mutta paikallisliikennekalustoakin ruvettiin tekemään vuonna 1983 Kuopioon sijoitettujen TD-4/7250-autojen myötä. Myöhemmin Kabus on valmistanut linja-autoja myös Helsingin, Jyväskylän, Lahden, Oulun ja Porvoon kaupunkiliikenteeseen. TC-6Z3/7300-mallinen pikavuoroauto sai osakseen kritiikkiä, kun Ajankohtainen kakkonen toi esiin joitakin sen ongelmia.
Linja-autoja valmistui vaihtelevia määriä, tavallisesti noin 20 kappaletta vuodessa. Välillä tuotannossa on ollut useitakin uusien mallien kehittämisestä aiheutuvia taukoja. Kabuseissa on kokeiltu ennakkoluulottomasti uusia teknisiä ratkaisuja ja Suomessa melko tuntemattomia komponenttien toimittajia. Tuotannon alkuvaiheissa autoissa käytettiin yhdysvaltalaisia Detroit Diesel-, brittiläisiä Gardner- ja ruotsalaisia Scania-moottoreita. Kun uusia Scania-moottoreita ei saatu ostetuksi valmistajalta kohtuulliseen hintaan, hankittiin varaosalähteiksi käytöstä poistettuja linja-autoja toisilta liikennöitsijöiltä. Vanhojen autojen hankinta ja niiden purkaminen sekä niistä hyödynnettävien komponenttien kunnostus olivat kuitenkin aikaa vieviä ja varsinaiseen tuotantoprosessiin kuulumattomia työvaiheita. 1990-luvulla Kabus-autojen moottoriksi vakiintui kaupunkiautoihin saksalainen MAN ja pikavuoroautoihin yhdysvaltalainen Cummins.
Kabus valmisti tavallisesti sekä alustakehikon että korin itse, mutta 1980–1990-luvuilla rakennettiin myös koreja kunnostetuille Volvo B58 -alustoille. Uusimmat Kabus TC- ja KC-mallit olivat kokonaan alumiinirakenteisia ja niissä pyrittiin mahdollisimman pieneen polttoaineenkulutukseen ja alhaisiin huoltokuluihin. Kabusin toimitilat ovat Lahdessa, 1980-luvulla osa tuotannosta tapahtui Varkaudessa entisellä Kuopion Liikenne Oy:n koritehtaalla. Henkilöstöä yrityksessä on 40.
Kabus ilmoitti lopettavansa linja-autojen valmistuksen syksyllä 2014. Syyksi ilmoitettiin suunnittelun ja tuotekehityksen vaikeutuminen, minkä seurauksena pienet tuotantomäärät eivät enää kannata. Yhtiöön jää joitakin toimintoja, jotka työllistävät 10–15 henkilöä, mutta lopuille lakkautuspäätös merkitsee irtisanomista.
Viimeiseksi uudeksi Kabus-malliksi jäi pikavuoroauto KC-6Z5, joita valmistui viisi kappaletta. Vuoden 2015 loppuun mennessä oli tehty kaikkiaan 316 Kabus-linja-autoa, mihin sisältyvät vuosina 1986–1992 valmistuneet 30 kappaletta peruskorjatuille Volvo B58 -alustoille tehtyjä autoja.
Dennis Crosby
thumb|Dennis Crosby, 1961 Dennis Michael Crosby (13. heinäkuuta 1934 – 4. toukokuuta 1991 ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen isänsä oli laulaja Bing Crosby ja tyttärensä näyttelijätär Denise Crosby.
Dennis opiskeli veljiensä Garyn, Phillipin ja Lindsayn kanssa Bellarmine Academyssä San Joséssa. Yliopistosta hän valmistui 1952.
1950-luvun loppupuolella Dennis esiintyi veljiensä kanssa nimellä The Crosby Boys yökerhoissa ja Ed Sullivan Show'ssa, vaikka Dennis mieluummin vältteli sellaisia esiintymisiä.
Hän meni naimisiin vuonna 1958 tanssija ja malli Pat Sheehanin kanssa. Vain muutaman päivän päästä häistä toinen nainen, Marilyn Miller Scott, haastoi hänet oikeuteen tyttärensä Denise Crosbyn isyydestä. Oikeudenkäynti kesti kolme vuotta ja Crosbyn piti maksaa Scottille elatusmaksuja. Asia aiheutti nolostusta niin Dennisille kuin hänen kuuluisalle isälleenkin.
Crosby ja Sheehan saivat kolme lasta: Gregoryn, Dennis Michael Jr.:n ja Patrick Anthonyn. Crosby ja Sheehan erosivat 1964. Crosby meni uusiin naimisiin Arlene Newmanin kanssa, jonka kanssa hän sai kolme tytärtä. Dennis ja Arlene erosivat 1991.
11. joulukuuta 1989 Dennisin nuorempi veli Lindsay teki itsemurhan. Tämä, hänen tuore avioeronsa ja taistelu alkoholismin kanssa saivat Dennisin tekemään myös itsemurhan Novatossa, Kaliforniassa.
Sinut löysin uudestaan
Sinut löysin uudestaan on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1999.
Seikkailu
Seikkailu voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Angus Young
Angus McKinnon Young (s. 31. maaliskuuta 1955 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilaissyntyinen australialainen muusikko ja maailmankuulun rock-yhtyeen AC/DC:n perustaja, soolokitaristi ja lauluntekijä.
Energisestä lavaesiintymisestä ja australialaisesta koulupuvusta tunnettu Young on sijoittunut sijalle 24 Rolling Stonen kaikkien aikojen rock-kitaristien listalla.
Varhainen elämä
Angus Young syntyi 31. maaliskuuta 1955 Glasgowissa Skotlannissa. Perheessä oli kahdeksan lasta. Youngit muuttivat Australiaan kesäkuussa 1963 kun Angus oli kahdeksanvuotias, sillä William-isä oli jäänyt työttömäksi. He asuivat aluksi muutaman viikon ajan alkeellisessa siirtolaisleirissä Villawoodissa ja muuttivat sen jälkeen Burwoodiin kymmenen kilometrin päähän Sydneystä.
Youngin perheen elämässä musiikilla oli tärkeä osa. Kotona kuunneltiin jatkuvasti 1950-luvun rock and rollia kuten Little Richardia ja Buddy Hollya. Kitaristeista nuoreen Angusiin teki vaikutuksen etenkin Chuck Berry ja tämän kuuluisa ankkakävely. Isoveli Malcolm opetti Angusin soittamaan akustista kitaraa, ja isosisko Margaretin kuuntelema musiikki vaikutti Angusin musiikkimakuun. Vanhin isoveli George Young perusti jo siirtolaisleirissä muiden nuorten kanssa yhtyeen nimeltä The Easybeats, josta tuli Australiassa seuraavina vuosina hyvin suosittu. Myös Skotlantiin jäänyt isoveli Alex oli ammattimainen rockmuusikko.
Varhaisteini-iässä Young kuunteli kitaristeista Jeff Beckiä, Mountain-yhtyeen Leslie Westiä ja Led Zeppelinin Jimmy Pagea sekä jazzmuusikko Louis Armstrongia. Hänen ehkä ensimmäinen sähkökitaransa oli Gibson SG. Mallista tuli hänen suosikkinsa, sillä se oli hänen lyhyille käsilleen riittävän pienikokoinen. Young on soittanut Gibson SG:tä koko uransa ajan.
Tapparakalat
Tapparakalat (Gasteropelecidae) on tetrakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Keski- ja Etelä-Amerikasta. Monia tapparakalalajeja pidetään akvaarioissa.
Angus Young
Muusikonura
thumb|upright|Angus Young AC/DC:n konsertissa Manchesterissa vuonna 1982 Young esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1968 kahvilassa ja sen jälkeen kavereidensa kanssa paikallisessa seurakuntatalossa. Konsertti keskeytettiin nopeasti, sillä pojat soittivat hyvin kovaäänisesti. Seuraavana vuonna Young tapasi viisitoistavuotiaan Larry Van Kriedtin, josta tuli hänen soittokaverinsa vuoden ajaksi.
Tapparakalat
Lajit ja anatomia
Tapparakalojen heimoon kuuluu 3 sukua ja 9 lajia. Kooltaan ne ovat pienehköjä ja kasvavat noin 3–7 cm:n mittaisiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat litteähköjä kaloja ja vatsaprofiili on voimakkaasti kaareva ja selkä suora. Selkäevä on lyhyt ja rintaevät ovat pitkät. Tapparakalat voivat käyttää rintaeviään vedestä ylös hyppäämiseen. Gasteropelecus- ja Thoracocharax-suvun lajeilla on rasvaevä, joka puuttuu Carnegiella-lajeilta.
Angus Young
Muusikonura
Young lopetti koulunkäynnin 15-vuotiaana. Hän perusti ensimmäisen yhtyeensä vuonna 1970 ja antoi sille nimeksi Kantuckee. Yhtye esiintyi Sydneyssä ja soitti omia kappaleitaan sekä Leslie Westin ja Mountainin kappaleita. Jäsenmuutosten jälkeen yhtye vaihtoi nimekseen Tantrum. Vuonna 1973 Young levytti The Marcus Hook Roll Band -nimisessä yhtyeessä albumin kolmen isoveljensä kanssa. Kun Angusin Tantrum ja Malcolminkin yhtye olivat hajonneet, veljekset perustivat vuoden 1973 lopulla yhtyeen, jossa Angus oli soolokitaristi ja Malcolm komppikitaristi. Isosisko Margaretin ehdotuksesta Angus alkoi käyttää esiintyessään entistä koulupukuaan ja yhtye otti nimekseen AC/DC. Young on kertonut, että koulupuvun käyttäminen lavalla auttoi häntä muuttumaan esiintyessään persoonaltaan kokonaan toiseksi ihmiseksi.
Tapparakalat
Levinneisyys ja elintavat
Tapparakalalajeja tavataan Panamasta Argentiinan Río de la Platalle aluttuvalta alueelta. Suurimmat heimon lajit elävät suurissa joissa ja eräät myös järvissä, kun pienemmät lajit ovat nopeasti virtaavien vesien lajeja. Tapparakalojen ravintoa ovat vesihyönteiset, joita ne pyydystävät veden pinnalta.
Angus Young
Muusikonura
AC/DC nousi 1980-luvun alussa kansainväliseen suursuosioon, ja Young soittaa yhtyeessä edelleen.
Esiintymistyyli
Young pukeutuu konserteissa yleensä koulupukuun. Hän liikkuu lavalla jatkuvasti, sillä hän huomasi sen avulla välttävänsä lavalle heitetyt esineet. Young tekee soittaessaan myös erilaisia Chuck Berry -liikkeitä kuten ankkakävelyä. Yksi Youngin omaperäisistä liikkeistä on ”kuoleva ötökkä”, jossa hän soittaa maaten selällään jalat sätkien. Young on kertonut tehneensä liikkeen ensimmäisen kerran kompastuttuaan ja nöyryytyksen pelossa jatkettuaan soittamista lattialla lojuessaan. Young alkoi 1970-luvun puolivälissä myös vetää housunsa alas ja pyllistää konserteissa ja muissa julkisissa esiintymisissä. Asiasta virisi Australiassa mediakohu ja joitain soittokieltoja.
Yksityiselämä ja persoona
Youngia on luonnehdittu lavan ulkopuolella sisäänpäinkääntyneeksi persoonaksi. Hänellä ei ole tapana antaa syvääluotaavia haastatteluja. Hän ei käytä alkoholia tai huumeita ja vetäytyy konserttien jälkeen hotellihuoneeseensa.
Young uusi harottavat hampaansa alkuvuonna 1978.
Thomas Reid
Thomas Reid (26. huhtikuuta 1710 Strachan, Kincardineshire – 7. lokakuuta 1796 Glasgow) oli skotlantilainen valistusfilosofi. Häntä pidettiin pitkälle 1800-luvulle aikalaistaan David Humea tärkeämpänä ajattelijana.
Angus Young
Yksityiselämä ja persoona
Young meni helmikuussa 1980 naimisiin hollantilaisen Ellen van Lochemin kanssa. He ovat edelleen naimisissa.
Thomas Reid
Thomas Reid oli sitä mieltä, että arkijärki (common sense) on, tai ainakin sen tulisi olla kaiken tieteen perusta. Hänen ontologinen kantansa oli suora realismi. Reid arvosteli David Humea ja ajatteli, että jos filosofian johtopäätökset ovat liian omituisia, on niiden taustalla olevassa järkeilyssä oltava silloin jotain vialla.
Angela White
Angela White (s. 4. maaliskuuta 1985 Sydney, Australia) on australialainen pornonäyttelijä, -ohjaaja ja -tuottaja, joka aloitti uransa vuonna 2003. Hänen kiinnostukseensa erotiikkaa kohtaan vaikuttivat yhteiskunnan negatiiviset näkemykset seksuaalisuudesta ja pornografiasta, mistä hän sai innoitteen tutkia australialaisen erotiikan naisnäyttelijöitä ja julkaisi tuloksensa sukupuolitutkimusopintojen Bachelor of Arts -opinnäytetyössään Melbournen yliopistossa. White esiintyi myös australialaisessa televisiosarjassa Pizza, jossa hän näytteli pornonäyttelijää. White yritti myös poliittista uraa osallistumalla Sex Party-puolueen ehdokkaana Victorian osavaltion vaaleihin, mutta ei tullut valituksi.
Jalkapallon Suomen Cup 1962
Jalkapallon Suomen Cup 1962 oli cupin kahdeksas järjestämisvuosi. Osanotto-oikeus siihen oli kaikilla seuroilla. Kilpailuun osallistui 166 joukkuetta joista Mestaruus- ja Suomensarjan joukkueet, kaikkiaan 39 (9+30), pääsivät ilman karsintaa 64 joukkuetta käsittävään varsinaiseen kilpailuun. Muiden joukkueiden selville saamiseksi pelattiin 105 karsintaottelua. Maakuntasarjoista mukaan lähti 55 joukkuetta, aluesarjoista 56 ja SPL:n sarjojen ulkopuolelta 16 joukkuetta. Loppuotteluun selvisivät Helsingin Palloseura ja maakuntasarjalainen Rovaniemen Palloseura, ja se pelattiin Olympiastadionilla. Ottelun voitti HPS 5-0. Yleisöä oli paikalla ennätysmäiset 5 022.
Suomen Cupin ottelut
'''Varsinaisen kilpailun 1. ja 2.kierros''' 2. kierroksen uusinta: Joensuun Pelitoverit - Saimaan Pallo 3-1
Lahden Pallomiehet voitti Jämsänkosken Ilveksen uusinnassa 2-1.
Loppuottelu
Loppuottelu pelattiin 21. lokakuuta 1962 Helsingissä.
Mitsubishi Logisnext Europe
Mitsubishi Logisnext Europe Oy (ennen Rocla Oy) on suomalainen yhtiö, joka kehittää ja valmistaa sähköisiä varastotrukkeja, vastapainotrukkeja ja automaattitrukkijärjestelmiä. Yritys on perustettu vuonna 1942 nimellä Rautatyö Oy. MLE Oy:n omistaa Mitsubishi Logisnext Co., Ltd. Järvenpäässä yritys työllistää noin 500 ammattilaista tuotekehityksessä, tuotannossa ja automaatioliiketoiminnassa.
Kesäkuussa 2013 Rocla-konsernirakenne järjestettiin uudelleen. Suomen asiakaspalveluliiketoiminta siirrettiin uuteen erillisyhtiöön Rocla Solutions Oy:hyn, nykyisin Logisnext Finland Oy, joka myy ja markkinoi Rocla-merkkisiä varastotrukkeja ja Cat- ja Mitsubishi Forklift Trucks -merkkisiä varasto- ja vastapainotrukkeja, jotka valmistetaan Mitsubishi Logisnext Co., Ltd:n tehtaissa Suomessa, Ruotsissa, Espanjassa tai Kiinassa.
Logisnext Finlandin pääkonttori sijaitsee Vantaalla osoitteessa Vanha Porvoontie 229, mutta sillä on myös alueellisia myynti- ja huoltotoimipisteita Tampeereella, Vaasassa, Oulussa, Seinäjoella ja Lappeenrannassa. Lisäksi yrityksellä on jälleenmyyjiä useissa kaupungeissa Suomessa. Logisnext Finland vastaa MLE konsernin tuotteiden myynnistä, ylläpidoista, huollosta ja varaosatoimituksissa Suomessa. Vantaalla sijaitsevat trukinkuljettajakoulutustilat ja trukkien myyntinäyttely.
Historia
Evert Stigzeliuksen perustama Rautatyö Oy keskittyi 1950-luvulla kamiinoiden ja putkisänkyjen valmistamisen sijasta nosto- ja siirtolaitevalmistukseen. Yhtiön valikoimiin tulivat varastoissa käytettäviksi tarkoitetut haarukka- ja pinoamiskärryt. Yritys aloitti viennin ulkomaille vuonna 1961. Vuonna 1963 sen toimitusjohtajaksi tuli perustajan poika Klas Stigzelius. Teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Klas Stigzelius johti yhtiötä aina vuoteen 1994 asti ja oli vielä sen jälkeen mukana yhtiön hallituksessa.
Sähkökäyttöisiä trukkeja yritys on valmistanut vuodesta 1967 lähtien ja on toiminut vuodesta 1975 kansainvälisillä markkinoilla. Rautatyö Oy:n nimi muuttui vuonna 1979 Rocla Oy:ksi. Nimenvaihdon takana on haarukkakärryjen liikuttamista tarkoittava ammattislangin sana roklaaminen. Automaattitrukkitoiminta käynnistyi vuonna 1983, jolloin Rocla Oy kehitti ensimmäiset vihivaunujärjestelmät.
Japanilainen MHI Mitsubishi Heavy Industries -yhtiö teki lokakuussa 2008 julkisen ostotarjouksen Roclan osakkeista. Yhtiö omisti entuudestaan 28 prosenttia Roclasta, mutta se halusi Roclan kokonaan hallintaansa. Roclan hallitus suositteli ostotarjouksen hyväksymistä ja useat suurimmista osakkeenomistajista ilmoittivat hyväksyvänsä tarjouksen. Keväällä 2009 Mitsubishi sai omistukseensa koko osakekannan ja Rocla poistui pörssistä.
Vuoden 2012 huhtikuussa Mitsubishi ilmoitti siirtävänsä vastapainosähkötrukkituotantonsa Hollannista Roclan tehtaalle Järvenpäähän. Ensimmäiset vastapainotrukit uudelta linjalta valmistuivat toukokuussa 2013.
Matthew Settle
Jeffrey Matthew Settle (s. 17. syyskuuta 1969) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan kapteeni Ronald Speirsin roolista televisiosarjassa Taistelutoverit ja Rufus Humphreyn roolista sarjassa Gossip Girl.
Samuel Cröell
Samuel Cröell (Croell) (1600–1667) oli kamariviskaali joka paljasti virkamiesten väärinkäytöksiä.
Cröell oli kotoisin Viipurista, jossa hänen isänsä toimi kauppiaana. Cröell oli aiheena Arvid Järnefeltin näytelmässä Samuel Croëll 1899.
Ura
Cröell oli vuoden 1637 jälkeen Viipurin läänin lääninsihteerinä, mutta menetti virkansa syytettynä lahjusten ottamisesta. Hän pääsi 1646 uudelleen armoihin ja nimitettiin samana vuonna Viipurin läänin ja seuraavana, 1647, Inkerinmaan ja Käkisalmen läänin kamariviskaaliksi. Hänen tehtävänään oli paljastaa virkamiesten väärinkäytöksiä. Erittäin vaikuttava oli hänen 1649 laatimansa Käkisalmen läänin olojen kuvaus, ja sen seurauksena Savonlinnan maaherra Mikael von Jordan ja Käkisalmen maaherra Reinhold Mettstake joutuivat luopumaan viroistaan ja kenraalikuvernööri Carl Mörner siirtyi toiseen tehtävään. Vuonna 1653 maaherra Jacob Törnsköld telkesi Cröellin vähäpätöisistä syistä Käkisalmen linnan tyrmään, jossa hän joutui olemaan kolme vuotta ilman tutkintaa ja pääsi vapaaksi Ruptuurisodan aikoihin 1656.
Live At The Queen Elizabeth Hall
Live At The Queen Elizabeth Hall on Robert Calvertin livealbumi, joka on nauhoitettu Lontoon Queen Elizabeth Hallissa 1. lokakuuta 1986.
Kappaleet
Kaikki kappaleet Robert Calvert.
Thatcherismi
Thatcherismi eli thatcherilaisuus on Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin Margaret Thatcherin mukaan nimensä saanut talouspoliittinen ja yhteiskuntapoliittinen ajattelutapa. Se tarkoittaa hänen omaa ajatteluaan, mutta myös sitä politiikkaa, jota on noudatettu hänen pääministerikautensa jälkeen John Majorin, Tony Blairin, Gordon Brownin ja David Cameronin kaudella.
L’amourha
L’amourha on Sielun Veljien vuonna 1985 julkaistu kolmas albumi. Se luokitellaan usein yhtyeen läpimurtoalbumiksi. Levyn avausraita Peltirumpu on yksi Sielun Veljien tunnetuimmista kappaleista. Kappale ”On mulla unelma” (1985) joutui Yleisradiossa soittokieltoon sen jälkeen kun se oli esitetty televisiossa itsenäisyyspäivänä Härmärock -lähetyksessä. Kappaleessa rienataan Suomen kansallissymboleja. Albumin tuottajana toimi T. T. Oksala.
Albumin CD-versio sisältää myös LP-versiolle sisältymättömät cover-kappaleet ”Kanoottilaulu” ja ”Toiset on luotuja kulkemaan”.
Kappaleet
Kaikki sovitukset Sielun Veljet.
A-puoli
B-puoli
Peltirumpu
Kappale 'Discophrenia' on Sielun veljien kansainvälisen nimekkeen L'amourderin levyttämä englanninkielinen kappale. Se on kirjoitettu singlessä muotoon 'Diskofrenia'.
Jaws of Death
Jaws of Death on Primal Fearin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. kesäkuuta 1999.
Blind Willie McTell
thumb|300px|Blind Willie McTell marraskuussa 1940 12-kielisen kitaran kanssa [[atlantalaisessa hotellihuoneessa]] Blind Willie McTell (oik. William Samuel McTear; s. 5. toukokuuta 1901 Thomson, Georgia – 15. elokuuta 1959 Milledgeville, Georgia) oli yhdysvaltalainen blues-laulaja, lauluntekijä ja kitaristi.
McTell oli jo syntyessään menettänyt näön toisesta silmästään, ja hän tuli kokonaan sokeaksi lapsuutensa loppupuolella. Hän kuitenkin oppi lukemaan sokeiden kirjoitusta. Musiikillisia lahjoja McTell osoitti jo varhaisesta iästä ja oppi kitaransoittotaidon nuorella iällä. Hänen instrumentikseen vakiintui myöhemmin 12-kielinen kitara. Isä jätti perheen, kun McTell oli vielä nuori. Kun äiti kuoli 1920-luvulla, McTellistä tuli kiertelevä muusikko. Levytysura alkoi Atlantassa Victor Records -yhtiölle vuonna 1927.
Ennen toista maailmansotaa McTell matkusteli laajalti ja esiintyi monissa paikoissa. Musiikissaan hän yhdisti Mississippin alueen delta bluesia ja itärannikon tyyliä. McTell jatkoi levytysuraansa useilla eri levymerkeillä. Hän levytti esimerkiksi valtion arkistoihin kansanmusiikkia tallentaneelle Alan Lomaxille vuonna 1940 ja myöhemmin Atlantic Recordsille ja Regal Recordsille. Viimeiset levytykset nauhoitti erään levykaupan omistaja vuonna 1956. McTell pysytteli Atlantassa, mutta hänen terveytensä huononi ennen kaikkea diabeteksen takia, ja hän kuoli sairauskohtaukseen vuonna 1959.
Nykyään McTell on laajalti arvostettu artisti. Hänen kuuluisimpiin kuuluvan kappaleen, ”Statesboro Blues”, on versioinut myöhemmin esimerkiksi Taj Mahal ja Allman Brothers Band. Bob Dylan on levyttänyt McTellin kappaleen ”Broke Down Engine Blues”, ja hän on myös tehnyt McTellista kertovan kappaleen nimeltä ”Blind Willie McTell” käyttäen ”St. James Infirmary Blues” -nimisen yhdysvaltalaisen kansanlaulun melodiaa. McTellin syntymäpaikassa, Georgian Thomsonissa, järjestetään nykyään vuotuinen blues-festivaali hänen kunniakseen.
Lana Rhoades
Lana Rhoades (s. 6. syyskuuta 1996 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on toiminut myös Penthousen mallina ja oli kuukauden Penthouse Pet elokuussa 2016.
Jaakko Rissanen
Jaakko Rissanen (s. 12. marraskuuta 1989 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Kalevan Palloa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Rissanen osaa pelata myös laidassa.
Ura
Rissanen on Kalevan Pallon kasvatti. Hän oli kaudella 2006–2007 joukkueen B-nuorten paras pistemies ja B-nuorten I-divisioonan pistepörssin neljäs tehoilla 23+25=48. Kaudeksi 2007–2008 KalPan B-nuoret nousi SM-sarjaan ja Rissanen voitti koko runkosarjan piste- ja syöttöpörssin tehoilla 17+31=48. Kaudella 2008–2009 hän oli KalPan A-nuorten paras pistemies tehoilla 13+33=46, joilla Rissanen sijoittui pistepörssissä kahdeksanneksi Ässien Jesse Laaksosen ja Lukon Eero Elon kanssa.
Kaudella 2009–2010 Rissanen oli jälleen KalPan A-nuorten paras pistemies ja pistepörssin viides Ässien Samuli Virkkusen kanssa. Hänet valittiin A-nuorten SM-liigan runkosarjan parhaaksi pelaajaksi ja palkittiin marraskuun 2009 kuukauden pelaajana. Rissanen debytoi samalla kaudella myös SM-liigassa, jossa hän pelasi tililleen 15 runkosarjaottelua tehopistein 3+1=4 ja kuusi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Rissanen pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 31. lokakuuta 2009 Pelicansia vastaan. Hänet merkittiin KalPan kakkosketjuun Tommi Miettisen ja Kalle Kermanin viereen. Rissanen sai ottelussa jääaikaa 13.32 minuuttia. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 29. joulukuuta 2009 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Helmikuussa 2010 Rissanen kävi kahden ottelun mittaisella lainalla Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa.
Kaudella 2010–2011 Rissanen pelasi SM-liigassa 33 runkosarjaottelua tehopistein 7+3=10 ja kuusi playoff-ottelua tehopistein 2+1=3. Hän pelasi kuitenkin vielä ison osan kaudestaan myös A-nuorissa sekä lainalla SaPKossa, mutta vakiinnutti loppukaudesta paikkansa KalPan kokoonpanossa. Rissanen oli joukkueen ainoa hyökkääjä, joka pääsi tehotilastossa sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä plussan puolelle. Huhtikuussa 2011 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen KalPan kanssa. Kaudella 2011–2012 Rissanen pelasi myös kaksi ottelua lainalla SaPKossa marraskuussa 2011.
Rissanen edusti KalPaa European Trophy -turnauksessa syksyllä 2012, mutta hän siirtyi syyskuussa joukkueen kanssa voimassa olleesta sopimuksestaan huolimatta Saimaan Palloon ennen runkosarjan 2012–2013 alkua ja purki yhteisymmärryksessä sopimuksensa KalPan kanssa. Rissanen jakoi tehoilla 11+16=27 SaiPan sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Roberts Jekimovsin ja Brian Salcidon kanssa. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi taas kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa KalPaan, jonka sisäisen syöttöpörssin voiton Rissanen jakoi Michal Birnerin kanssa ja sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Mikael Ruohomaan kanssa.
Kaudeksi 2015–2016 Rissanen nimettiin KalPan varakapteeniksi. Hän pelasi terveenä ollessa pääasiassa joukkueen kärkisentterinä. Rissanen pelasi runkosarjassa loukkaantumisen vain 19 ottelua piste per peli -tahdilla tehden yhtä monta tehopistettä. Mestarien liigassa hän oli KalPan paras pistemies tehtyään kolmessa ottelussa tehot 1+2=3. Tammikuussa 2016 Rissasen kausi todettiin päättyneeksi leikkaushoitoa vaatineen keskivartalovammansa vuoksi. Marraskuussa 2015 hän teki KalPan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Rissanen oli kaudella 2016–2017 tehoilla 9+34=43 KalPan paras pistemies ja syöttäjä. Hän jakoi koko SM-liigan pistepörssin yhdeksännen sijan Pelicansin Juhani Tyrväisen kanssa. Pudotuspeleissä Rissanen jakoi joukkueensa sisäisen pistepörssin voiton Janne Keräsen ja Juuso Riikolan kanssa lukemalla +7. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Rissanen valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen Hän ei kuitenkaan jatkanut KalPassa enää toista jatkosopimuskauttaan, vaan Rissanen siirtyi kaudeksi 2017–2018 yhdessä joukkuetoverinsa Jesse Mankisen kanssa KHL-seura Vitjaz Podolskiin. Marraskuussa 2017 seura kauppasi Rissasen KHL:n kiinalaisseura Kunlun Red Stariin vaihdossa hänelle KalPasta tuttuun joukkuetoveriinsa Matias Myttyseen.