cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juha Taivainen
Juha Taivainen on suomalainen urheiluselostaja. Hän toimi jääkiekko- ja jalkapallolähetysten selostajana Canal+- ja MTV Sport -kanavilla. Hän selosti muun muassa Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuja, Englannin Valioliigaa ja Jääkiekon mestarien liigaa. Hän lopetti selostajanuransa keväällä 2016 ja toimii kivihoitajana.
Koristeellinen maisema
Koristeellinen maisema on taiteilija Ellen Thesleffin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1910. Kooltaan se on 101×101 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin heti sen valmistumisvuonna 1910.
Ellen Thesleff itse on sanonut taiteensa dekoratiivisuudesta: "Minähän hengitän vain romantiikkaa - ja katsohan se on mystisempää kuin yleensä, se tulee ilmi viivojen leikissä ja värien keskinäisessä luonteessa."
Nathalie Eklund
Nathalie Eklund (s. 8. tammikuuta 1992) on ruotsalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Leksands SLK:ta.
Eklund kuului Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Ruotsin hopeajoukkueeseen joukkuekilpailussa.
Eklund kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2010. Maailmancupin pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran tammikuussa 2011 oltuaan Flachaun pujottelussa 24:s. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kuudes sija Åren pujottelusta joulukuulta 2012. Ruotsin mestaruuskilpailuissa Eklund on voittanut hopeaa pujottelussa vuonna 2011.
Lahden suojeluskunta
Lahden suojeluskunta oli Lahden kaupunkiin perustettu suojeluskunta. Se alkoi muodostua Lahden suojelukaarti -nimisenä piirin urheilumestaruuskilpailujen jälkeen urheilukonsulentti Tahko Pihkalan kolmekymmenjäseniselle yleisölle pitämän isänmaallisen puheen jälkeen 20. heinäkuuta 1917.
Tätä aikaisemmin Lahdessa oli tieto Lahteen Venäjän helmikuun vallankumouksesta tullut 17. maaliskuuta 1917, mikä oli Lahden varuskunnan venäläisissä joukoissa otettu innostuneesti vastaan. Varuskuntaan sijoitetun venäläisen rykmentin sotilaat asettivat samana päivänä 46-jäsenisen toimeenpanevan komitean. Sen sotilaspartiot riisuivat aseista santarmit sekä ottivat haltuunsa lennätinaseman. Poliisi ei Lahdessa enää pukeutunut virkapukuihinsa. Viipurista tulleen kulkupuheen, jonka mukaan siellä oli laskettu vapaaksi kaikki vangit ja että tämänkaltaista suunniteltaisiin myös Hämeenlinnassa sai aikaan sen, että Lahden kaupunki suunnitteli järjestyskaartin perustamista, mutta sosialidemokraattien saatua asiasta tietoa järjestyskaartin perustaminen lykkääntyi. Saman päivän iltana poliisit palasivat vahtipaikoilleen. Venäläisen rykmentin partiot etsivät upseereita matkustajakodeista ja otti kiinni Hämeen läänin virkaa tekevän kuvernöörin, Kustaa Adolf Saarisen. 18. maaliskuuta Lahden sos.-dem. kunnallisjärjestö valitsi viisijäsenisen toimikunnan, jonka jäsenet menivät samana päivänä 450-miehistä venäläisten vapausmielenosoituskulkuetta vastaan Lahden rautatieasemalle, jossa kansanedustaja Matti Airola piti heille venäjänkielisen puheen. Lahden kauppatorilla sotilaat järjestyivät riveihin lahtelaiset ympärillään. Lahden kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Oskar Nordqvist piti puheen, jossa hän onnitteli Suomea ja Venäjää vapauden ajasta. Torilla oli kaikkiaan yhdeksäntuhatta ihmistä. Seuraavalla viikolla, maanantaina 19. maaliskuuta 1917 Lahden sos.-dem. kunnallisjärjestö päätti perustaa Lahden kansanmiliisin, joka koostui kahdestatoista miehestä, joilla oli punainen hihanauha, jossa oli valkoinen L-kirjain.
Etelä-Suomen Sanomissa ehdotettiin elokuussa 1917 aseellisten yövartijoiden palkkaamista, joka oli ollut esillä jo maaliskuussa 1917. Elokuun 1917 lopulla Lahden suojeluskunta perustettiin noin viisikymmenhenkisenä.
Lahden sos.-dem. kunnallisjärjestö omalta osaltaan oli vahvistanut Lahden Työväen Järjestyskaartin perustamisen 17. elokuuta 1917. Se muodostettiin ylhäältä päin jakamalla ammattiyhdistyksille ja työväenyhdistyksille määrä värvätä jäseniä. Lahden Työväen Järjestyskaartin jäseniksi tuli alussa kahdeksankymmentä henkeä, joka alkoi harjoitella syys-lokakuun vaihteessa 1917 ensimmäisen ja toisen komppanian vahvuisena.
Hämeen läänissä ensimmäinen merkittävä yhteenotto venäläisten sotilaiden, matruusien, ja suojeluskuntien kesken tapahtui Hausjärven Oitin Mommilassa Alfred Kordelinin kartanolla 6. marraskuuta 1917. Tapahtumaa kutsutaan Mommilan veriteoiksi, koska ne johtivat kuolinuhreihin. Mommilaan Mommilan suojeluskunnan tueksi meni myös jäseniä Lahden suojeluskunnasta.
Marraskuun 1917 suurlakko julistettiin 13. marraskuuta 1917, mistä tieto Lahteen tuli seuraavana päivänä. Lahden sos.-dem. kunnallisjärjestö piti kello 17 kokouksen ja päätti ryhtyä suurlakkoon. Valittiin kaksikymmentäviisijäseninen suurlakkokomitea, jonka nimeksi myöhemmin tuli Vallankumouksellinen Neuvosto. Lakkokomiteat ja järjestyskaartit saivat tehtäväkseen ottaa kiinni työväestölle vihamielisiä henkilöitä. Joitain henkilöitä otettiin kiinni Lahdessakin. Lakko päättyi 19. marraskuuta 1917.
9. joulukuuta 1917 järjestettiin porvarillinen kansalaiskokous, jonka tarkoituksena sovintoja suurlakon aikaisten rikkomusten unohtaminen. Lahden sos.-dem. kunnallisjärjestö ei neuvotellut järjestäytymättömän joukon kanssa, joka ei sen mielestä olisi kyennyt valvomaan päätösten pitävyyttä.
Tammikuun lopussa alkoi sisällissota, jonka aluksi työväenjärjestöt ottivat vallan itselleen. Lahden suojeluskunnan edustajat joutuivat siirtymään pohjoiseen Sysmään liittyäkseen sodankäyntiin.
Sisällissodan jälkeen Lahden suojeluskunta osallistui Hennalan vankileirin vartiointiin. Myöhemmin sekin muodosti suojeluskuntien tapaan kotijoukon.
Urheilu suojeluskunnassa
Lahden suojeluskunnan pesäpallojoukkue voitti vuonna 1925 pesäpallon Suomen mestaruuden. Suojeluskuntajoukkueen toimintaa jatkamaan Lahteen perustettiin pesäpallon erikoisseura Lahden Mailaveikot.
Kugler
Kugler:
Kügler
Kügler (Kuegler):
Madrid Open
Madrid Open voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Gloria Dei (Old Swedes’) Church
Gloria Dei (Old Swedes’) Church on kirkkorakennus Philadelphiassa. Se on ruotsalaisten uudisasukkaiden rakennettuma. Tiilirakennus valmistui vuonna 1700, ja nykyisen asunsa se sai vuoden 1846 peruskorjauksissa.
Rakennus
Gloria Dein on sanottu edustavan kansanomaista, paikallista arkkitehtuuria. Siinä kuitenkin sekoittuu vaikutteita goottilaisesta ja Yrjöjen ajan arkkitehtuurista, joka vallitsi Philadelphiassa 1700-luvulla. Se näkyy erityisesti flaamilaisessa muuraustyylissä, jossa seinätiilet on muurattu siten, että ulkosivussa näkyy vuorotellen tiilen pitkä ja kapea sivu. Ruotsalainen kirkkoarkkitehtuuri näkyy jyrkässä katossa ja apsiksen puoliympyrän muotoisessa seinässä.
Kirkon sisätiloissa on monia historiallisia yksityiskohtia. Siellä on suuri vuonnta 1731 valmistettu kastemalja. Katosta roikkuu ensimmäiset ruotsalaiset uudisasukkaat tuoneiden laivojen, Kalmar Nyckelin ja Fågel Gripin, mallit. Kattokruunu on taiteilija Carl Millesin lahjoittama. Saarnastuolin yläpuolella on kirkon ainoa lasimaalattu ikkuna.
Historia
Gloria Deitä edelsi ruotsalaisten luterilaisten 1677 rakennuttama kirkko. Nykyinen kirkkorakennus valmistui vuonna 1700. Alkuperäisessä suunnitelmassa oli mukana myös kirkkotorni, mutta se valmistui vasta 1703. Seinät alkoivat pian valmistumisen jälkeen taipua katon painon takia. Tämän takia kirkon pohjoispuolelle rakennettiin sakasti ja eteläpuolelle eteinen.
Seurakunta oli kasvanut 1840-lukuun mennessä niin paljon, että uuden kirkon rakentamista jopa harkittiin. Seurakunnassa päädyttiin kuitenkin vanhan kirkon kunnostamiseen. Korjauksissa kattoa korotettiin ja rakennukseen lisättiin parvekkeita. Kirkko sai tuolloin nykyisen ilmeensä, vaikka sitä peruskorjattiin uudelleen vuonna 1999.
Kryzit
Kryzit ovat lezgiläistä kryzin kieltä puhuva kansa Azerbaidžanin tasavallassa. He ovat kotoisin Quban piirin Şahdağin vuoristoseudulla sijaitsevista Qrızin, Cekin, Əlikin, Haputin ja Yergucin kylistä. Cekin ja Haputin murteiden puhujia (džekejä ja haputeja) pidetään toisinaan erillisinä etnisinä ryhminä. Kryzeistä ja heille sukua olevista buduheista ja hinalugeista käytetään nimitystä šahdagilaiset kansat.
Kryzit ovat alueensa kantaväestöä, jonka uskotaan kuuluneen muinaiseen Kaukasian Albaniaan. Uskonnoltaan he ovat sunnalaisia muslimeja. Perinteisiä elinkeinoja ovat laiduntamiseen perustuva karjanhoito, maanviljely ja puutarhanhoito. 1900-luvun alusta lähtien suurin osa kryzeista on muuttanut Azerbaidžanin tasankoseuduille.
Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan kryzin kielen puhujia oli 4300 henkeä. 2000-luvun alussa puhujamääräksi arvioitiin 10–15 tuhatta. Azerbaidžanin vuoden 2009 väestönlaskennassa rekisteröitiin 4400 kryziä, joista 3540 asui Xaçmazin ja 778 Quban piirissä. Haputin kylässä on nykyään enää 70 taloa, Əlikissä ja Cekissä molemmissa 50, Qrızissa 30 ja Yerguc on jäänyt autioksi. Tasangolle muuttaneet kryzit ovat sulautumassa azereihin.
The Killer’s Song
”The Killer’s Song” on italialais-kolumbialaisen Carolina Márquezin kappale. Sen julkaisi Do It Yourself Entertainment CD-singlenä 18. marraskuuta 2004. Se on artistin toistaiseksi parhaiten menestynyt kappale, sillä se pääsi jopa kuudelle eri singlelistalle. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin lukuisilla musiikkikanavilla pian singlejulkaisun jälkeen ja videopalvelu YouTubessa marraskuussa 2013.
Kappalelista
CD-single
Ott Tänak
Ott Tänak (s. 15. lokakuuta 1987 Kärla, Saarenmaa) on virolainen ralliautoilija ja vuoden 2019 maailmanmestari. Hänen kartanlukijanaan toimi Raigo Mõlder vuosina 2014–2016. Kaudesta 2017 eteenpäin kartanlukijaksi vaihtui Martin Järveoja. Tänak on virolaisen entisen ralliautoilijan Markko Märtinin suojatti.
Ura
Tänak voitti Viron rallin mestaruussarjan vuosina 2008 ja 2009. Samana vuonna Tänak ajoi kaksi kilpailua WRC-sarjassa. Syyskuussa 2009 Tänak voitti European Pirelli Star Driver -kilpailun Itävallassa. Vuonna 2010 Tänak ajoi kuusi kilpailua WRC-sarjassa saavuttamatta pisteitä. Hän kuitenkin voitti PWRC-luokan kilpailut Suomen ja Walesin ralleissa sijoittuen PWRC-sarjan neljänneksi. Vuonna 2011 Tänak saavutti ensimmäisen pisteensä WRC-luokassa sijoittuen kymmenenneksi Meksikon rallissa. Sardinian rallissa Tänak sijoittui seitsemänneksi ja Walesin rallissa kuudenneksi. Samana vuonna Tänak sijoittui toiseksi SWRC-sarjassa.
Kaudella 2012 M-Sportin Fordilla täyden sarjan ajanut Tänak saavutti ensimmäisen palkintosijansa Sardinian rallissa. Hän ajoi kaudella myös seitsemän erikoiskoevoittoa ja 52 pistettä, sijoittuen MM-sarjassa kahdeksanneksi. Seuraavalle kaudelle Tänak ei kuitenkaan onnistunut löytämään itselleen tallipaikkaa MM-sarjasta. Tänak ajoi kauden 2014 DMACK-tallissa WRC2-sarjassa, ja hän ajoi Puolassa luokkavoiton. Vuonna 2015 Tänak sai tallipaikan M-Sportilta. Meksikon rallissa Tänak herätti runsaasti mediahuomiota hurjan, järveen päättyneen kaadon seurauksena. Kauden paras tulos oli kolmas sija Puolassa, mutta epätasaiset tulokset johtivat kymmenenteen sijaan MM-sarjassa ja potkuihin M-Sportilta.
Kaudella 2016 Tänak ajoi uudessa DMACK WRT -tallissa Ford Fiesta RS WRC:llä ja kaudelle 2017 Tänak siirtyi M-Sportin ykkösteamiin brittiläisen Elfyn Evansin ottaessa hänen paikkansa DMACK teamissa.
Toyota (2018–2019)
MM-rallikausi 2019 päättyi yhtä kilpailua aikaisemmin Espanjassa kun Australiassa oli metsäpaloja. Tänak voitti kaudella kuusi kilpailua ja saavutti kuljettajien mestaruuden ensimmäisenä virolaisena.
Hyundai (2020–2022)
Lokakuussa 2019 Tänak allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Hyundain kanssa. Voitettuaan edellisvuonna maailmanmestaruuden hän olisi voinut pitää autossaan numeroa yksi, mutta päätyi pitämään samana vuonna käyttämäänsä numeroa kahdeksan. Tänak aloitti 2020 kautensa Monte Carlossa keskeytyksellä ajettuaan neljännellä erikoiskokeella ulos 180 kilometrin tuntinopeudella. Hän selvisi ulosajosta kartturinsa Järveojan kanssa vammoitta. Ruotsissa Tänak ajoi toiseksi hävittyään 12,7 sekuntia rallin voittaneelle Elfyn Evansille. Tänak voitti kaksi erikoiskoetta. Hän saavutti toisen sijan myös Meksikossa häviten tällä kertaa toiselle Toyota kuljettajalle Sébastien Ogierille 27,8 sekuntia. Tänak onnistui voittamaan rallin aikana kuusi erikoiskoetta, kun se jouduttiin lopettamaan lyhyeen koronaviruspandemian vuoksi. Rallin MM-sarja jatkui lopulta syyskuussa Virossa, jossa Tänak otti kauden avausvoitonsa. Hän johti rallia kolmannesta erikoiskokeesta lähtien. Voiton myötä Tänak nousi MM-pisteissä kolmanneksi. Turkissa hän koki ongelmia ja keskeytti perjantaina ohjauksen vuoksi. Tänak jatkoi kuitenkin rallia ajaen viimeisellä power stage erikoiskokeella toiseksi, keräten neljä pistettä. Italiassa hän koki toistamiseen ongelmia, tällä kertaa jousituksen kanssa. Tänak ajoi lopulta kuudenneksi ja voitti myös viimeisen power stage erikoiskokeen saaden viisi lisäpistettä. Hän putosi MM-pisteissä neljänneksi, kun tallikaveri Thierry Neuville nousi neljän pisteen erolla kolmanneksi. Kauden päätösrallissa Monzassa Tänak ajoi toiseksi häviten rallin voittaneelle Ogierille 13,9 sekuntia. Tänak sijoittui lopulta MM-pisteissä kolmanneksi, kun tallikaveri Neuville keskeytti. Daniel Sordon ajettua kolmanneksi he varmistivat Hyundaille valmistajien maailmanmestaruuden.
Tänak joutui keskeyttämään rengasrikkojen vuoksi kauden 2021 aloittaneessa Monte Carlo -rallissa. Kaksi viikkoa ennen Portugalin rallia Tänak ilmoitti tehneensä Hyundain kanssa monivuotisen jatkosopimuksen.
Tänak ilmoitti lokakuussa 2022, ettei hän jatka kaudella 2023 Hyundailla. Joulukuussa 2022 kerrottiin, että Tänak siirtyy M-Sportille kaudelle 2023.
Rallin MM-sarjan tulokset
(Tulosselitteet)
Päijät-Hämeen Reservipiiri
Päijät-Hämeen Reservipiiri ry
Päijät-Hämeen Reservipiiri ry koostuu reserviläisyhdistyksistä ja Artjärven Reservinaliupseerit ry:stä. Se on Reserviläisliitto ry:n jäsenyhdistys. Päijät-Hämeen Reservipiiri ry:n suurin jäsenyhdistys on Lahden Reserviläiset ry, johon 2014 yhdistettiin Tiirismaan Reserviläiset ry.
Lahden Reserviläiset ry
Lahden Reserviläiset ry on Päijät-Hämeen suurin reserviläisyhdistys. Jäseniä on lähes 600 (1/2023). Yhdistyksellä on erittäin aktiivista ampumatoimintaa Hälvälän ampumaradalla. Myös perinnetoiminta kunniavartioineen ja seppeleenlaskuineen on tärkeä osa yhdistyksen toimintaa.
Lahden Reserviupseerikerho ry
Lahden Reserviupseerikerho ry on Päijät-Hämeen suurin reserviupseeriyhdistys. Sillä on ampumatoimintaa sekä ikäryhmittäin myös nuorisotoimintaa sekä senioritoimintaa 60 vuotta täyttäneille. Yhdistys järjestää myös esitelmätilaisuuksia.
Reserviläis- ja reserviupseeriyhdistykset
Reserviläisliittoon kuuluvat reserviläisyhdistykset ovat usein entisiä reservin aliupseereiden yhdistyksiä.
Reserviupseeri- ja reserviläisyhdistysten majat
Sotaveteraani- ja sotainvalidiyhdistysten tapaan on myös reserviupseeri- ja reserviläisyhdistyksillä majoja kokoontumispaikkoinaan. Nykyään entiset reserviupseeri- ja reservin aliupseerimajat voivat olla kunnittain myös yhteiskäytössä.
Eduard Ahrens
thumb|upright|Eduard Ahrens Eduard Ahrens (3. huhtikuuta 1803 Tallinna, Viro – 19. helmikuuta 1863 Kuusalu) oli virolainen kielitieteilijä ja pappi. Hän julkaisi viron kieliopin (1843), jossa ajoi viron oikeinkirjoituksen kehittämistä suomen kielen esimerkin mukaan. Sen toisessa osassa (1853) on viron kielen ensimmäinen lauseoppi.
Ensimmäisenä uutta oikeinkirjoitustapaa käytti ilmeisesti Ahrensin vaikutuksesta Gustav Heinrich Schüdlöffel 1844 julkaisemassaan kirjasessa Tooms Westen, Lapo rahva uso ärataja norra maal.
The Ziggurat
thumb|300px|The Ziggurat The Ziggurat on pyramidinmuotoinen toimistorakennus West Sacramenton kaupungissa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennuksen omistaa California Department of General Services yhtiö eli DGS. Rakennus on kopio zikkuratista, joka on mesopotamialainen porraspyramidi. Rakennus valmistui vuonna 1997. Rakennus on päällystetty Minnesota Gray Buff -kalkkikivellä.
Mercè Rodoreda
Mercè Rodoreda (Barcelona, 1908 – Girona, 1983) oli katalaaniksi kirjoittanut espanjalainen kirjailija. Häntä pidetään merkittävimpänä toisen maailmansoden jälkeisistä katalonialaisista romaanikirjailijoista. Hänen romaanistaan Timanttiaukio on tullut katalonialaisen kirjallisuuden arvostetuin romaani. Rodoreda vietti yli kaksikymmentä vuotta maanpaossa (Geneve). Hän kuoli syöpään 74-vuotiaana.
Rämeikköaratti
Rämeikköaratti (Pyrrhura perlata) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Brasilian keskiosia Parásta Amazonasille ja Mato Grossoon, sekä Pohjois-Bolivian. Lajin holotyypin kuvaili Johann Baptist von Spix Amazonin rannoilta 1824.
Boridi
Boridi on boorin ja sitä elektropositiivisemman atomin, tyypillisesti metallin, muodostama yhdiste. Borideja yhdistäviä ominaisuuksia ovat muun muassa kovuus, inerttiys ja kuumuudenkestävyys, minkä vuoksi niitä käytetään näitä ominaisuuksia vaativissa sovellutuksissa.
Ominaisuudet ja rakenne
Binäärisiä metalliborideja tunnetaan yli 200. Ne vaihtelevat huomattavasti stoikiometrialtaan ja rakenteiltaan ja lisäksi useat niistä ovat koostumukseltaan epästoikiometrisia. Eri borideissa metallin ja boorin stoikiometrinen suhde voi vaihdella välillä 5:1–1:66. Borideille, erityisesti siirtymämetalliborideille, tyypillisiä ominaisuuksia ovat korkeat sulamispisteet, hyvin suuri kovuus, kemiallinen reagoimattomuus. Ne eivät esimerkiksi liukene hapettamattomiin happoihin lainkaan. Alkalimetalliboridit sen sijaan voivat hajota happojen vaikutuksesta boraaneiksi.
Boridit voidaan jakaa kahteen ryhmään yhdisteen sisältämien metalliatomien ja booriatomien suhteen mukaan. Vähäboorisissa borideissa boori-metalli-suhde on alle 4:1 ja runsasboorisissa yli 4:1. Tyypillisimmät koostumukset ovat monoboridit MB, diboridit MB2, tetraboridit MB4, heksaboridit MB6 ja dodekaboridit MB12. Vähäboorisissa borideissa booriatomit ovat yksinään sitoutuneet metalliatomeihin tai ovat katenoituneina pareiksi tai ketjuiksi, jotka voivat olla haarautuneita. Runsasbooriset boridit ovat rakenteeltaan monimutkaisia. Tyypillisesti ne koostuvat metalliatomeista ja kahdestatoista booriatomista koostuvasta B12-klustereista tai booriverkoista. Näissä klustereissa booriatomit voivat olla sitoutuneena oktaedrisesti, romboedrisesti tai kubo-oktaedrisesti.
Valmistus
Borideja voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Monet metallit reagoivat korkeassa lämpötilassa ja sulina boorin kanssa muodostaen borideja. Metallioksidien pelkistys on myös usein käytetty tapa ja pelkistimenä voidaan käyttää booria, boorikarbidia, pelkistämällä metallioksidin ja booritrioksidin seosta hiilellä tai pelkistävillä metalleilla, kuten magnesiumilla, alumiinilla tai alkalimetalleilla, mutta tämä menetelmä johtaa usein ternäärisiin borideihin, joissa on epäpuhtautena myös pelkistävää metallia. Muita tapoja ovat metallioksidin ja boorioksidin seoksen elektrolyysi ja boorihalogenidien, kuten booritrikloridin, pelkistys vedyn avulla metallin läsnä ollessa.
Meren rannalla
Meren rannalla on japanilaisen taiteilijan Suzuki Harunobun 1760-luvulla maalaama puupiirros, 29×22 cm. Tämä puupiirros kuuluu Ateneumin taidemuseon Antellin kokoelmiin, jonne se ostettiin vuonna 1908.
Historiaa
Keväällä 1908 Helsingin yliopiston lehtori Jean Poirot pyysi, että Leipzigissa oleva Adolf Weigelin antikvariaatti lähettäisi japanilaisia puupiirroksia Antellin valtuuskunnan nähtäväksi. Niitä tuli 700 kappaletta ja ne päätettiin ostaa kaikki. Ne talletettiin Ateneumin taidemuseoon. Ensimmäinen iso näyttely järjestettiin niistä kuitenkin vasta vuonna 1984.
Japanilaisilla puupiirroksilla on ollut vaikutuksensa länsimaiseen taiteeseen esimerkiksi pintavaikutelman korostumisena ja voimakkaiden värikontrastien yleistymisenä.
Lähteet
Timo Huusko: Harunobu Suzuki: Meren rannalla. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 70. ISBN 978-951-53-2994-3
Kristus, Ristiinnaulittu
Kristus, Ristiinnaulittu on taiteilija Aimo Kanervan öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1947. Tämän 120×81,5 cm kokoisen maalauksen osti Ateneumin taidemuseo kokoelmiinsa vuonna 1968.
Aimo Kanerva oli ekspressionisti, jolle oli taiteilijana tärkeää sisäisen näkemyksen spontaani välittäminen. Maalaustekniikasta hän oppi paljon Eero Myntiltä, eritoten kun häntä ei hyväksytty Suomen Taideyhdistyksen koulun maalausluokalle.
Kanerva haavoittui vakavasti talvisodan loppuvaiheessa ja eräs tulkinta on, että Kristus, Ristiinnaulittu, alkujaan nimellä Katkelma, on omakohtaiseen kokemukseen perustuva vertauskuvallinen kuvaus itsensä uhraamisesta sodalle ja isänmaan asialle.
Lähteet
Timo Huusko: Aimo Kanerva: Kristus, Ristiinnaulittu. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 101. ISBN 978-951-53-2994-3
Kalle Kämäräinen (harmonikkataiteilija)
Kalle Samuli Kämäräinen (s. 1991 Mikkeli) on suomalainen harmonikkataiteilija.
Kämäräinen on yltänyt useaan otteeseen palkintosijoille suomalaisissa harmonikkakilpailuissa.
Hän on vaikuttanut Helminauha-orkesterissa vuodesta 2007.
Historia
Kämäräinen aloitti soittamaan harmonikkaa seitsemänvuotiaana. Hänen opettajinaan ovat toimineet mm. Arto Kivekäs ja Alpo Pohja.
Levytykset
*  Saimaan aalloilla  (2010)
*  Haitari ja Kesäyö  (2010)
*  Toisesta todellisuudesta CD-single  (2013)
*  Mitä tahdot CD-single  (2013)
Vartsala (Kustavi)
Vartsala on yksi Kustavin kolmesta pääsaaresta. Vartsalan saaresta on 952 metrin mittainen lauttayhteys mantereelle. Matka kestää noin kymmenen minuuttia. Saapuessaan Kustavin Kivimaalta Ströömin salmen yli Vartsalan lautalla saareen saapuja huomaa, ettei lauttarannassa ole palveluja. Rannasta alkaa maantieyhteys saaren vastakkaiselle laidalle (länsireunalle), jossa on Vuosnaisten satama. Sieltä on lauttayhteys Ahvenanmaalle Brändön Åvaan. Kesäisin satamassa on tarjolla palveluja. Vartsalan saarella on neljä kylää: Etelä-Vartsala, Koelsuu, Pohjois-Vartsala ja Vuosnainen. Vartsala ja naapurisaari Anavainen ovat kasvaneet kiinni toisiinsa niin, että niitä erottaa vain oja.
Vartsalan kappeli eli Pyhän Johanneksen kappeli(seurakunta) yhdistettiin Pyhän Jaakopin kappelin eli Kunnaraisten kappelin kanssa vuonna 1782. Tällöin muodostui Kustavin kappeli(seurakunta). Vartsalan kappelin vanha kirkkotarha on yhä saarella. Pyhän Johanneksen kappelista on maininta Mikael Agricolan 1554 laatimassa luettelossa saaristokirkkojen omaisuudesta. Ei ole varmaa oliko silloinen kappeli sama rakennus, joka 1783 purettiin ja kellotapuli myytiin Brändön kirkolle. Se tiedetään, että 1748 kappeliin rakennettiin uusi parveke ja 1764 kappelin sakaristo uusittiin. Kustavin seurakunnan nykyisten tietojen mukaan kappeliseurakuntien yhdistyminen olisi tapahtunut 1783.
Carl Gustaf Nilsson
Carl Gustaf Nilsson (8. elokuuta 1944 Helsinki – 8. lokakuuta 2015 Helsinki ) oli suomalainen gynekologi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston naistentautien ja synnytysopin ruotsinkielinen professori 2001–2012. Hän oli erityisesti kiinnostunut naisten virtsankarkailun kirurgisista hoidoista ja kehitti Uppsalan yliopistossa keksittyä uutta hoitomuotoa.
Purjehduksen parissa hän toimi Suomen purjehdusjoukkueen valmentajana Montrealin (1976) ja Moskovan olympialaisissa (1980 Tallinna).
Melancholia
Melancholia on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut scifi-draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Lars von Trier. Sen pääosia esittävät Kirsten Dunst, Charlotte Gainsbourg, Kiefer Sutherland, Alexander Skarsgård, Brady Corbet, Cameron Spurr, Charlotte Rampling, Jesper Christensen, John Hurt, Stellan Skarsgård ja Udo Kier.
Elokuvan juoni keskittyy kahteen siskokseen, joista toinen on valmistautumassa häihinsä juuri ennen kuin tähtienvälinen planeetta uhkaa törmätä maahan. Elokuva on tanskalaisen Zentropa-yhtiön tuottama, jonka lisäksi kansainvälistä tuotantotukea tuli Ruotsista, Ranskasta, Saksasta ja Italiasta. Se sai ensi-iltansa Cannesin 64. elokuvafestivaaleilla toukokuussa 2011. Kirsten Dunst sai roolistaan parhaan naisnäyttelijän palkinnon.
Vuonna 2016 Melancholia äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 50 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. pienoiskuva|Melancholian ja Maan kuolemantanssi.
Juoni
Elokuvan johdanto on hidastettu kuvasarja sen päähenkilöistä ja maapallon tuhoutumisesta toisen planeetan törmätessä siihen.
Elokuvan toisen osan pääosassa on Justinen sisko Claire (Charlotte Gainsbourg). Claire hoitaa häiden jälkeen vakavasti masentunutta Justinea miehensä Johnin (Kiefer Sutherland) kanssa yhteisessä kodissa. Auringon takaa on paljastanut uusi planeetta, joka on nimetty Melancholiaksi. Melancholia lähestyy Maata, mutta tähtitiedettä harrastava John vakuuttelee törmäystä pelkäävälle Clairelle, että planeettojen radat kulkevat tutkijoiden laskelmien mukaan toistensa ohitse. Mitä uhkaavammaksi tilanne muuttuu, sitä paremmin Justine vaikuttaa toipuvan masennuksestaan.
Arvioita
Nyt-liitteen viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle pistekeskiarvon 3,8. Turun Sanomien Tapani Maskula kirjoitti katsojan pettyvän, jos odottaa tältä von Trierin uutuudelta tämän edellisten elokuvien tapaista rajua rienausta. Tällä kertaa von Trier tarjoaa Maskulan mielestä ”hillittyä hysteriaa”, joka ”silti sekoittaa tuoretta verta eurooppalaisen elokuvan klassisiin perinteisiin”. Hän ei pidä tätä Richard Wagnerin musiikin vyörytyksellä höystettyä elokuvaa ohjaajan parhaisiin kuuluvana, mutta silti visuaalisesti kauniina ”tiheänä alakulona”.
The Meanest of Times
The Meanest of Times on Dropkick Murphysin kuudes albumi. Se julkaistiin 17. syyskuuta 2007.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 20.
Gioacchino Otta
thumb|Gioacchino Otta, tuntemattoman tekijän maalaus. Gioacchino (Joachim) Otta (20. maaliskuuta 1775 Torino – 2. tammikuuta 1848 Helsinki) oli miekkailunopettaja ja suomalaisen voimistelun uranuurtajia.
Cadorna-luokka
Cadorna-luokka oli Italian laivaston kahden vuosina 1930–1933 valmistetun kevyen risteilijän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Suunnittelu
Alusten pääaseet vaihdettiin uudempaan OTOn malli 1929:n tykkeihin, jolloin tykkitornit suunniteltiin uudelleen. Apuaseina toimineet 100 millimetrin tykit ryhmiteltiin savuhormien väliin ja torpedoputket lähes etummaisen savuhormin tasalle. Samoin 40 millimetrien asennuksessa oli pieniä eroja.
Alusluokka oli valmisteltu miinanlaskuun ja sille voittiin sijoittaa 84:stä 138:aan miinaan tyypistä riippuen.
Alukset
Luigi Cadorna tilattiin 26. lokakuuta 1929 ja sen sisaralus Armando Diaz 29. lokakuuta.
Börje Salming
Anders Börje Salming (17. huhtikuuta 1951 Kiiruna – 24. marraskuuta 2022) oli ruotsalainen, saamelaistaustainen jääkiekkoilija. Hän oli 1970-luvulla ensimmäisiä eurooppalaisia jääkiekkoilijoita NHL:ssä. Stanley Cupia Salming ei koskaan voittanut. Lähimpänä hän oli kaudella 1977–1978 jolloin hänen edustamansa joukkue Toronto Maple Leafs hävisi Montreal Canadiensille konferenssin loppuottelusarjan.
Salming voitti Ruotsin-mestaruuden kahdesti Brynäsin joukkueessa. Lisäksi hän saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1973 ja pronssia 1972. Hänet valittiin maailmanmestaruuskisojen tähdistöjoukkueeseen vuonna 1973 ja Kanada-cupin tähdistöjoukkueeseen vuonna 1976.
Salming valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1996, ensimmäisenä Ruotsista lähtöisin olevana pelaajana. Hän oli HHOF:n ainoa ruotsalaispelaaja vuoteen 2012 ja Mats Sundinin valintaan asti. Hän on Ruotsissa kunnioitettu kiekkoilija sekä edelläkävijänä että pitkän uran pelanneena. Urheilu-uransa jälkeen hän harjoitti liiketoimintaa vaate- ja jääkiekkovarustealalla.
Seuraura
Salming pelasi NHL:ssä 17 kautta, ensin Toronto Maple Leafsissa ja jäähyväiskaudellaan Detroit Red Wingsissä. Hän pelasi yhteensä 1 148 ottelua, joissa hän teki 787 tehopistettä (150+637). NHL:n pudotuspeleissä hän saavutti 12 maalia ja 37 syöttöä 81 pudotuspeliottelussa. Salming on NHL:n kaikkien aikojen puolustajien pistepörssin 19. sijalla, eurooppalaisten joukossa 3. sijalla. Kaikkien aikojen syöttöpörssissä hän on 15. sijalla, eurooppalaisten joukossa 2. sijalla. Salming palasi 39-vuotiaana vuonna 1990 Ruotsiin, missä hän päätti uransa pelaamalla kolme kautta AIK:ssa.
Maajoukkueura
Hän pelasi vuoden 1981 Kanada Cupissa Ruotsin maajoukkueessa, samoin vuoden 1991 Kanada-cupissa, jossa Ruotsi saavutti neljännen. Salming osallistui vielä vuoden 1992 talviolympialaisiin.
Uran jälkeen
Salmingilla diagnosoitiin vuonna 2014 eturauhassyöpä, johon hän sai hoitoja ja toipui. Elokuussa 2022 Salming ilmoitti sairastuneensa parantumattomaan ALS-tautiin. Tauti eteni nopeasti, ja Salming menetti puhekykynsä ja kommunikoi viimeisinä viikkoinaan iPadin välityksellä. Salmingille oli asennettu myös letku, jonka kautta hän sai suurimman osan ravinnostaan. Hän kuoli sairauteen marraskuussa 2022.
Aatos Alanen
Aatos Volmar Alanen (24. heinäkuuta 1894 Kokemäki – 2. maaliskuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen juristi, Helsingin yliopiston yleisen oikeustieteen ja roomalaisen yksityisoikeuden professori 1940–1963 (virkanimike vuodesta 1959 yleisen oikeustieteen ja kansainvälisen yksityisoikeuden professori).
Jordania olympialaisissa
Jordania osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Moskovassa 1980, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut.
Jordania on saavuttanut olympiakisoissa yhden mitalin. Taekwondoin Ahmad Abughaush voitti vuoden 2016 olympialaisissa olympiakultaa miesten 68 kg sarjassa. Taekwondo on ollut maan menestyksekkäin olympialaji jo ennen vuoden 2016 olympialaisia. Taekwondon ollessa olympialaisissa vielä näytöslajina, Jordania sai kolme pronssimitalia: Soulissa 1988 Ihsan Abushekha miesten kärpässarjassa ja Samer Kamal miesten höyhensarjassa ja Barcelonassa 1992 Ammar Fahed miesten keskisarjassa.
Taekwondon tultua viralliseksi olympialajiksi ovat pistesijalle eli kahdeksan parhaan joukkoon yltäneet taekwondoinit Ibrahim Kamal, neljäs miesten raskaassa sarjassa Ateenassa 2004, Nadin Dawani, jaetulla viidennellä sijalla samojen kisojen naisten raskaassa sarjassa ja Mohamed Al-Fararjeh, joka oli jaetulla seitsemännellä sijalla miesten välisarjassa Sydneyssä 2000. Ensimmäisen pistesijansa jossain muussa lajissa Jordania sai Rio de Janeirossa 2016 Hussein Iashaishin oltua jaetulla viidennellä sijalla nyrkkeilyn miesten superraskaassa sarjassa.
Dalström
Dalström on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Moržovets
Moržovets on noin 110 neliökilometrin laajuinen saari Vienanmeren Mezeninlahdella Luoteis-Venäjällä. Saaressa asuu kaksitoista ihmistä, se on soikeahko, ja siinä on runsaasti järviä. Hallinnollisesti saari kuuluu Arkangelin alueen Mezenin piiriin.
Wolfgang Hörl
Hörl kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2008 sijoittuen 20:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2012 oltuaan kahdeksas. Se on toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa.
Gila River Arena
Gila River Arena (entinen Jobing.com Arena ja Glendale Arena) on urheilu- ja viihdeareena Glendalessa, Arizonassa. Se sijaitsee 20 kilometriä Phoenixin keskustasta luoteeseen.
Se oli jääkiekkoa NHL:ssä pelaavan Arizona Coyotesin kotiareena. Myös haavipalloa NLL-liigassa pelannut Arizona Sting käytti hallia kotiareenanaan, kunnes se lopetti vuonna 2007.
Hallia vastapäätä on University of Phoenix Stadion, joka on amerikkalaisen jalkapallon NFL-liigassa pelaavan Arizona Cardinalsin kotistadion.
Erwin Geschonneck
thumb|Erwin Geschonneck 1968. thumb|Erwin Geschonneck (keskellä) lokakuussa 1961. Erwin Geschonneck (27. joulukuuta 1906 Bartenstein, Itä-Preussi – 12. maaliskuuta 2008 Berliini, Saksa) oli saksalainen näyttelijä.
Geschonneck syntyi Itä-Preussin Bartensteinissa, joka nykyään on Puolan alueella ja nimeltään Bartoszyce. Sieltä hänen perheensä muutti vuonna 1909 Berliiniin. Geschonneckilla oli rooleja muiden muassa elokuvissa Valesankari (1956), Sotaurhot (1960) ja Levinin mylly (1980).
Geschonneck liittyi Saksan kommunistipuolueeseen vuonna 1929. Natsien noustua valtaan hän pakeni Puolaan, Latviaan ja Tšekkoslovakiaan. Hän joutui pidätetyksi Prahassa vuonna 1938 ja päätyi keskitysleirille. Tuleva näyttelijä evakuoitiin, mutta Neuengammen keskitysleiriläisiä hakemaan tullut Cap Arcona upposi huhtikuussa 1945, ja Geschonneck oli yksi harvoista onnettomuusalukselta selvinneistä.
Geschonneckille myönnettiin Itä-Saksan kansallispalkinto neljästi (1954, 1960, 1961 ja 1968). Hänet äänestettiin vuonna 1992 Film und Fernsehen -lehdessä kaikkien aikojen parhaaksi itäsaksalaiseksi näyttelijäksi. Hänestä tehtiin vuonna 1976 Vaterländischer Verdienstordenin ja vuonna 1981 Karl-Marx-Ordenin jäsen.
Geschonneck oli viidesti naimisissa. Hänellä oli kaksi poikaa ja tytär. Hän saavutti joulukuussa 2006 sadan vuoden iän.
Herkules voittaa helvetin
Herkules voittaa helvetin on vuonna 1961 valmistunut italialainen elokuva. Mario Bavan ohjaama seikkailu- ja kauhuelokuvan piirteitä yhdistelevä filmi kuuluu 1950- ja 1960-lukujen vaihteen peplum-lajityyppiin. Antiikin Kreikkaan sijoittuvan tarinan sankaria Herkulesta näyttelee brittiläissyntyinen kehonrakentaja Reg Park.
Juoni
Elokuva perustuu löyhästi kreikkalaisen mytologian kertomuksiin Herakleen (lat. Hercules) urotöistä. Herkules palaa kotikaupunkiinsa, jossa hän löytää rakastettunsa Deianeiran järkensä menettäneenä. Tämän setä Lico suunnittelee hänen urhaamistaan pimeyden voimille saavuttaakseen kuolemattomuuden. Medean oraakkeli kehottaa Herkulesta matkustamaan kuolleiden valtakuntaan Haadesiin ja tuomaan sieltä pelastavan elämän kiven. Matkalla tuonpuoleiseen Herkuleen on saatava käsiinsä myös hesperidien kultainen omena. Herkuleen ja hänen ystäviensä palattua matkaltaan Lico kaappaa Deianeiran uhratakseen tämän kuunpimennyksen aikana. Herkules pelastaa rakastettunsa, tappaa Licon ja tämän esiin kutsumat zombit. Elokuvan sivujuonena toimii Herkuleen ystävän Theseuksen ja Pluton tyttären Persefonen onneton rakkaustarina.
Tuotanto
Herkules voittaa helvetin on kauhuelokuvamestari Mario Bavan toinen ohjaustyö ja ensimmäinen värielokuva. SPA Cinematografican tuottaja Achille Piazzi palkkasi hänet Reg Parkin toisen Herkules-elokuvan ohjaajaksi Bavan esikoiselokuvan Paholaisen naamion Yhdysvalloissa saaman menestyksen ansiosta. Sandro Continenza ryhtyi laatimaan käsikirjoitusta edellisen Herkules-elokuvan, Vittorio Cottafavin ohjaaman Herkules – Atlantiksen valloittajan ollessa vielä tuotannossa. Elokuvan työnimenä oli aluksi Ercole nel regno dei morti (”Herkules kuolleiden valtakunnassa”) ja sittemmin Ercole contro i vampiri (”Herkules vastaan vampyyrit”), mutta jälkimmäisestä jouduttiin luopumaan Dino De Laurentiisin hieman aikaisemmin valmistuneen tuotannon saatua nimekseen Maciste contro il vampiro (”Maciste vastaan vampyyri”). Bavan elokuvan italiankieliseksi nimeksi tuli lopulta Ercole al centro della terra (”Hercules maan keskipisteessä”) vuoden 1959 kassamenestyksen, Henry Levinin ohjaaman Matka maan keskipisteeseen mukaan. Saksassa ja Ranskassa Herkules voittaa helvetin ehti kuitenkin De Laurentiisin edelle ja se voitiin julkaista alkuperäisellä nimellään.
Cottafavin Atlantiksen valloittajasta poiketen Bavan elokuva kuvattiin äärimmäisen pienellä budjetilla kolmen viikon aikana touko-kesäkuussa 1961. Sen lavasteet ja puvustus on lainattu Rooman Cinecittàn aikaisemmista tuotannoista. Harvat ulkokohtaukset on tehty Anzion lähellä Tor Caldaran rantamaisemissa sekä Monte Gelaton vesiputouksilla. Tiettyä loistokkuutta elokuvalle antaa vastikään luotu Totalscope Super/100 -laajakangasformaatti sekä Technicolor-filmin kolmivaiheinen kehitys.
Herkules voittaa helvetin on elokuvan ohjauksesta, kuvauksesta, valaistuksesta ja erikoisefekteistä vastanneen Bavan taidonnäyte. Erityisesti se muistetaan psykedeelisiä sävyjä luovasta voimakkaiden värien käytöstä. Taidokas valaistus ja trikkikuvaus auttavat naamioimaan halvan lavastuksen puutteita. Armando Trovajolin tunnelmallinen musiikki voimistaa entisestään elokuvan tummia sävyjä. Reg Park on sympaattinen voimamies ja vampyyrimainen Christopher Lee hänen läpeensä paha vastustajansa. Vaikka molemmat näyttelivät englanniksi, heidän äänensä on dubattu myös englanninkielisiin versioihin. Theseusta esittävä entinen sveitsiläiskaartilainen George Ardisson on ihanteellinen seikkailuelokuvan sankarityyppi, joka sai ensimmäisen pääosansa Bavan seuraavassa elokuvassa Viikinkien kosto.
Elokuvan suurimmat puutteet ovat sen käsikirjoituksessa, jota muunneltiin kuvausten aikana ja ilmeisesti vielä jälkiäänitysvaiheessakin. Tämän seurauksena juoneen on syntynyt katkoksia ja epäloogisuuksia, jotka eivät kuitenkaan suuresti häiritse katsomiskokemusta. Myös Licon henkilöhahmo on jäänyt selvästi keskeneräiseksi ja elokuvaan lisätyt komedialliset ainekset kuten Franco Giacobinin esittämä Telemachus vaikuttavat usein päälleliimatuilta.
Vastaanotto ja julkaisut
Herkules voittaa helvetin menestyi Italiassa kohtalaisesti keräten yhteensä 398 miljoonan liiran kassatulot. Kriitikoiden parissa elokuva ei aluksi herättänyt suurta innostusta. Nykyään sitä pidetään yhtenä parhaista peplumeista erityisesti Bavan mielikuvituksellisen ja taitavan kameratyön ansiosta.
Elokuvasta on olemassa kaksi englanninkielistä versiota. Italiassa jälkiäänitetty Hercules in the Center of the Earth ilmestyi valkokankaalle Britanniassa helmikuussa 1963. Yhdysvalloissa Woolner Brothers leikkasi ja jälkiäänitti elokuvan uudelleen ja julkaisi sen maaliskuussa 1964 nimellä Hercules in the Haunted World (”Herkules kummitusmaailmassa”). Molemmat poikkeavat sävyltään vakavammasta italiankielisestä elokuvasta, mutta Hugo Grimaldin tuottama amerikkalainen versio vääristää tuntuvasti Bavan alkuperäistä teosta.
Fantoma Filmsin vuonna 2002 julkaisema laadultaan erinomainen DVD Hercules in the Haunted World perustuu amerikkalaisesta nimestään huolimatta elokuvan alkuperäiseen eurooppalaiseen laajakangasversioon. Se sisältää englannin- ja italiankielisen ääniraidan sekä englanninkielisen tekstityksen. Hyvälaatuisella saksalaisella DVD:llä Vampire gegen Herakles on saksan- ja italiankielinen ääni ja saksankielinen tekstitys. Ranskalainen DVD-julkaisu Hercule contre les vampires on laadultaan tyydyttävä, mutta tarjoaa vain ranskankielisen äänen.
Santamartanaratti
Santamartanaratti (Pyrrhura viridicata) on Kolumbiassa Sierra Nevada de Santa Martan alueella elävä papukaija. Lajin holotyypin kuvaili Walter Edmond Clyde Todd San Lorenzosta Santa Martasta 1913.
Uimaharjun saha
thumb|Uimaharjun saha Uimaharjun saha on Stora Enson omistama saha Joensuun Uimaharjussa. Virallinen nimi on Stora Enso Timber Oy Ltd Uimaharjun saha. Saha on perustettu vuonna 1951, jolloin sen omisti Haukivuoren Puutavara Oy. Enso Gutzeitin omistukseen se siirtyi vuonna 1955 ja Stora Enson omistukseen 1993. Saha sijaitsee samalla alueella Enocellin Uimaharjun sellutehtaan kanssa.
Sahalla työskentelee yli sata henkilöä. Päätuotteina ovat mäntylaudat ja -lankut. Saha valmistaa myös puukomponetteja muun muassa ikkunateollisuuden käyttöön. Erikoistuote on myös lämpöpuu, eli lämpökäsittelyllä kestäväksi tehty puu.
Stora Enso Timberin sahoja on lisäksi: Joutsenossa, Kemissä, Kiteellä, Kotkassa, Porvoon Tolkkisessa ja Varkaudessa.
Polyeenit
Polyeenit ovat sienilääkkeitä tai sieniin vaikuttavia mm. aktinomykeettien tuottamia antibiootteja. Ne ovat suurehkoja hiilivetyketjujen muodostamia rengasrakenteita, jotka sitoutuvat ergosteroliin sienisolun seimämässä ja aiheuttavat läpäisevyyden lisääntymistä. Silloin ioneja virtaa solusta ulos, erityisesti kaliumia, eikä solu pysty jatkamaan elintoimintojaan. Polyyeeneja ovat mm. amfoterisiini B, nystatiini, natamysiini ja hasimysiini. Useimpia käytetään vain paikallishoidossa. Amfoterisiini B on käytössä myös infuusiona laskimoon, mutta sekin on varsin myrkyllistä ja hoito tapahtuu tarkassa kontrollissa sairaalassa.
Dahlström
Dahlström tai Dahlstrøm on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jason Jaffray
Jason Jaffray (s. 30. kesäkuuta 1981 Rimbey, Alberta, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija.
Ura
Jaffray pelasi ennen vuonna 2002 alkanutta ammattilaisuraansa viisi kautta juniorisarja WHL:ssä. Hän aloitti kaudella 1997–1998 Edmonton Icessa, josta tuli vuonna 1998 Kootenay Ice, ja oli voittamassa vuonna 2000 WHL:n mestaruutta President’s Cupia (nykyiseltä nimeltään Ed Chynoweth Cup). Hän pelasi WHL-vuosinaan myös Swift Current Broncosissa, jonne siirtyi joulukuussa 2001, kesken viimeisen juniorikautensa.
Jaffray ei saanut NHL-varausta. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 2002–2003 AHL:n Norfolk Admiralsissa ja sen farmijoukkueessa, ECHL:n Roanoke Expressissä. Hän pelasi suurimman osan kaudesta ECHL:ssä, jossa oli eniten syöttö- ja tehopisteitä sekä toiseksi eniten maaleja tehnyt tulokaspelaaja tehtyään 34 maalia ja 51 syöttöpistettä, yhteensä 85 tehopistettä, 64:ssä ottelussa. Hänet nimettiin vuonna 2003 sekä ECHL:n ensimmäiseen että tulokkaiden tähdistökentälliseen ja palkittiin liigan vuoden tulokkaana. Kaudella 2003–2004 Jaffray pelasi AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa sekä ECHL:n Wheeling Nailersissa, kaudella 2004–2005 puolestaan aluksi Wheeling Nailersissa sekä myöhemmin AHL:n Cleveland Baronsissa ja Manitoba Moosessa.
Jaffray pelasi Manitoba Moosessa usean kauden ajan ja teki AHL-vuosiensa parhaat runkosarjatehot viidennellä ammattilaiskaudellaan, kaudella 2006–2007. Hän teki tuolla kaudella 35 maalia ja 46 syöttöpistettä, yhteensä 81 tehopistettä, 77:ssä ottelussa. Hän oli joukkueensa paras pistemies ja tuli nimetyksi AHL:n toiseen tähdistökentälliseen, minkä lisäksi hän pelasi kauden aikana AHL:n tähdistöottelussa. Kesällä 2007 Jaffray teki sopimuksen NHL-seura Vancouver Canucksin kanssa, jossa pelasi kaudella 2007–2008 19 ottelua sekä kaudella 2008–2009 14 ottelua. Suurimman osan kausista hän pelasi edelleen AHL:n Moosessa, joka oli Canucksin farmijoukkue.
Heinäkuussa 2009 Jaffray siirtyi vapaana pelaajana NHL-seura Calgary Flamesiin. Hän pelasi kaudella 2009–2010 kolme runkosarjaottelua NHL:ssä sekä 72 runkosarja- ja yhdeksän pudotuspeliottelua Abbotsford Heatissä AHL:ssä. Hän oli Heatin paras pistemies ja valittiin toisen kerran urallaan AHL:n tähdistöotteluun. Kesäkuussa 2010 Flames kauppasi Jaffrayn Anaheim Ducksiin, josta se sai vaihdossa hyökkääjä Logan MacMillanin. Hän ei kuitenkaan pelannut kaudella 2010–2011 yhtään ottelua Ducksissa tai sen silloisessa farmijoukkueessa Syracuse Crunchissa, vaan kuusi runkosarja- ja 14 pudotuspeliottelua lainapelaajana Manitoba Moosessa. Hän pääsi aloittamaan kauden vasta maaliskuussa 2011 syyskuussa 2010 tulleen polvivamman vuoksi.
Otto Weininger
Otto Weininger (3. huhtikuuta 1880 Wien − 4. lokakuuta 1903 Wien) oli juutalaissyntyinen itävaltalainen filosofi, joka tunnetaan teoksestaan Sukupuoli ja luonne (1903) ja yltiöpäisistä teorioistaan. Hän teki itsemurhan vain 23-vuotiaana, mutta hänen maineensa levisi laajalti Euroopassa ja hänen teoksestaan tuli myyntimenestys.
Elämä ja toiminta
Otto Weininger polveutui unkarinjuutalaisesta suvusta; hänen isänsä oli kultaseppä Lepold Weininger (1854–1922). Otto Weininger osoitti jo koululaisena huomattavaa kielellistä lahjakkuutta ja tutki muun muassa Homeroksen sanankäyttöä. Hän suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1898 ja kirjoittautui Wienin yliopistoon opiskelemaan filosofiaa ja psykologiaa, mutta kävi muidenkin tiedekuntien luennoilla. Hän valmistui tohtoriksi vuonna 1902 väitöskirjallaan Eros und Psyche: Eine biologisch-psychologische Studie.
Valmistumisensa jälkeen Weininger kääntyi juutalaisuudesta protestantiksi. Hän etsi väitöskirjalleen kustantajaa ja kääntyi muiden muassa Sigmund Freudin puoleen, mutta Freud suhtautui kirjaan kielteisesti.
Weininger ryhtyi valmistelemaan kirjaansa Sukupuoli ja luonne: Periaatteellinen tutkimus, joka julkaistiin kesäkuussa 1903. Teos on väitöskirjan laajennettu versio. Weininger pyrkii saattamaan sukupuolten suhteet uuteen valoon ja esittää juutalaisvastaisia ja naisvihamielisiä käsityksiä. Hänen mukaansa juutalaiset ovat naisellisen olemuksensa takia ”alati himokkaita ja irstaita”, ”synnynnäisiä kommunisteja”, ”luonnostaan parittajia”. Lisäksi Weininger pitää ihmistä luonteeltaan biseksuaalina. Tämän ajatuksen hän oli kuullut ystävältään psykologi Hermann Swobodalta, joka oli Freudin potilas ja keskusteli aiheesta Freudin kanssa. Freud puolestaan tunsi ystävänsä Wilhelm Fliessin vastaavan teorian. Niinpä Fliess saattoi vuonna 1904 väittää, että Weininger oli Freudin ja Swobodan avustuksella varastanut hänen teoriansa (jonka hän julkaisi vasta 1906).
Greenpeace
Greenpeace on kansainvälinen riippumaton ympäristöjärjestö. Järjestöllä on toimistoja yli 40 maassa ja kansainvälistä työtä koordinoiva päätoimisto Amsterdamissa, Alankomaissa. Greenpeace keskittyy maailmanlaajuisiin ympäristökysymyksiin, kuten ilmastonmuutokseen, metsäkatoon ja ympäristömyrkkyihin ilmoittaen tavoitteekseen "varmistaa maapallon kyky ylläpitää elämää kaikessa monimuotoisuudessaan". Greenpeacen toimintatapoihin kuuluvat tutkimus, lobbaus , keskustelu yritysten kanssa , mielipidevaikuttaminen sekä aktivismi.
Greenpeace on tunnettu suorasta toiminnastaan ja järjestöä on kuvattu maailman näkyvimmäksi ympäristöjärjestöksi. Greenpeace on kampanjoillaan tuonut ympäristökysymyksiä julkiseen tietoisuuteen,  vaikuttanut niin yksityisen kuin julkisen sektorin toimintaan ympäristönsuojelun saralla  ja on ollut kahdesti ehdolla Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi.
NBA:n varaustilaisuus 1997
NBA:n vuoden 1997 varaustilaisuus pidettiin 25. kesäkuuta 1997 Charlottessa, Pohjois-Carolinassa.
Greenpeace
Amchitkan ydinkoe
1960-luvulla Yhdysvallat suunnitteli maanalaisia ydinkokeita geologisesti epävakaalle Amchitkan saarelle Alaskaan. Koska vuonna 1964 Alaskassa oli yksi voimakkaimpia koskaan mitattuja maanjäristyksiä, herättivät Yhdysvaltojen ydinkoesuunnitelmat huolta maanjäristyksen ja tsunamien laukaisemisesta. Yhdysvaltojen ja Kanadan rajalla mielenosoittajat protestoivat ydinkokeita vastaan kylteillä, joissa luki "Don't Make A Wave. It's Your Fault If Our Fault Goes" (engl. fault 'syy'; 'siirros(linja)'). 1969 Yhdysvallat kuitenkin suoritti ydinkokeen, eikä peloista huolimatta maanjäristyksiä tapahtunut. Pian Yhdysvallat ilmoitti aikeistaan toteuttaa viisi kertaa aikaisempaa suurempi maanalainen ydinkoe vuonna 1971.