cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wilkie Collins
1858 Collins kirjoitti esseen, jossa hän havaitsi teollisen vallankumouksen mukanaan tuoman uuden lukijakunnan. Hän käytti siitä nimitystä "tuntematon yleisö" ja joka on oppimassa kirjallisuuteen lukutaidon leviämisen ansiosta. Collins pyrki tavoittamaan tämän yleisön. Hän kirjoitti 1854 romaanin Hide and Seek sekä novellikokoelmat After Dark ja The Queen of Hearts jotka ilmestyivät vuosina 1856 ja 1859. Romaanissa sekä osassa novellien tarinoita oli salapoliisiaineksia. Valkopukuista naista pidetään salapoliisikirjallisuuden välittömänä edeltäjänä. Kuun kivi on niiden teosten joukossa, joita pidetään ensimmäisenä varsinaisena salapoliisitarinana.
Collins menestyi erinomaisesti. Valkopukuinen nainen -romaania jonotettiin sen ilmestymispäivänä 29.11.1859, sen mukaan nimettiin hajuvesiä, aiheesta sävellettiin lauluja ja nimettiin tienviittoja. Ensimmäinen, kallis 1 500 kappaleen painos myytiin nopeasti loppuun. Kirjan arvostelut olivat kylmiä, ja etenkin Pall Mall Gazette -lehden arvio oli erittäin kriittinen. Charles Dickens oli Collinsin läheinen ystävä, mutta hänkin arvosteli teoksen rakennetta.
Collins tiedosti hyvin Kuun kiven menestyksen, mutta totesi 1871 uuteen, itse tarkistamaansa painokseen tekemässään esipuheessa luovuutensa ehtyneen tämän työn jälkeen. Hän poti kivuliasta reumaattista kihtiä, mikä pakotti hänet sanelemaan osan käsikirjoituksesta avustavalle kirjoittajalle. Toinen syy oli äitinsä sairauden ja kuoleman aiheuttama masennus.
Kuortaneenjärvi
Kuortaneenjärvi sijaitsee Kuortaneen kunnassa ja on Etelä-Pohjanmaan suurimpia järviä. Kuortaneenjärven läpi virtaa Lapuanjoki ja järveen laskee vetensä myös Kaarankajoki. Järven pisin selkä on noin 18 kilometriä pitkä ja noin 5 kilometriä leveä. Kuortaneenjärven itärannalla sijaitsee maakunnassa "Etelä-Pohjanmaan Rivierana" tunnettu laaja uimapaikka kauniine hiekkarantoineen. Kuortaneenjärven rannoille on rakennettu runsaasti kesämökkejä ja järven itärannalla sijaitsee mm. Kuortaneen urheiluopisto. Kuortaneenjärvessä on yksi saari, Honkisaari.
Kuortaneenjärvi on vuosikymmenten saatossa rehevöitynyt tuntuvasti. Rehevöityminen on havaittavissa mm. kalakantojen ja kasvillisuuden muutoksina sekä sinileväkukintoina. Järven rehevöitymiskehityksen vuoksi vuosituhannen vaihteessa käynnistettiin Kuortaneenjärven kunnostushankkeet, jotka ovat vaikuttaneet järven tilaan myönteisesti monella tapaa. Toimintaa arvokkaan järven hyväksi tarvitaan edelleen. Keväällä 2006 julkaistiin Kuortaneenjärveä ja sen ympäristöä käsittelevä kirja. 2018 järveen pääsi 1400 kuutiota jätevettä, minkä arvellaan aiheuttaneen noro- ja adonovirusongelman, jonka johdosta uimarantoja on suljettu.
Joniveli
Joniveli (oikealta nimeltään Joni Vanhanen, s. 1. joulukuuta 1982 Jyväskylä) on jyväskyläläinen hip hop -artisti, tuottaja ja DJ, joka tunnetaan myös nimillä Jonny Bro ja Wanha.
Ura
Syksyllä 1999 julkaistu Giant Robotin single Urban International sisälsi Jonny Bron remixin kappaleesta "Helsinki Rock City". Joniveljen oma, ensimmäinen virallinen julkaisu oli kuitenkin kesällä 2000 julkaistu Superstar EP, jonka julkaisi Hawaii Sounds ja jonka tuotannossa auttoi Jori Hulkkonen. Tuolloin Joniveli oli vasta 17-vuotias. Superstar EP:n tunnetuimmaksi kappaleeksi nousi radiosoiton myötä nimikappale ”Superstar (I Don’t Wanna Be)”. Vuonna 2000 Joniveli julkaisi MC OR:n kanssa kaksi kappaletta Make the World Believe ja Scandalouz.
Joniveljen suomenkielinen rap-ura alkoi 1999 kahden kaverin kanssa muodostetun Urbaanilegenda -yhtyeen riveissä. Urbaanilegendaan kuului alun perin neljä jäsentä, mutta nyttemmin kolmihenkiseksi kutistuneen kokoonpanon riveihin kuuluvat Joniveljen lisäksi räppärit Aikapommi ja Kasanova. Urbaanilegenda on julkaissut useampia omakustanteita vuodesta 2000 alkaen ja debyyttialbumi Rivien välistä ilmestyi syksyllä 2004. Kaikki Urbaanilegendan julkaisut ovat Joniveljen tuottamia.
Vuonna 2005 Joniveli julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Ajatuksen voimalla, jolta julkaistiin single ”Minä päivänä tahansa”. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Lauri Aalto. Albumin julkaisi Rähinä Recordsin alainen levy-yhtiö Alarm Entertainment.
Keväällä 2008 julkaistiin toinen studioalbumi Hallittu kaaos. Kolmas studioalbumi Maa jaloissa valmistui toukokuussa 2010, mutta on toistaiseksi julkaisematta. Joniveli julkaisi Jonny Wanha -nimellä instrumentaalilevyn 21 12 Revisited 3. huhtikuuta 2012.
Joniveli on toiminut tuottajana monille kotimaisille ja ulkomaalaisille artisteille. Hänellä on myös oma Tape Over Jyväskylä -studio. Ulkomaalaisista artisteista hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa RZA:n (Wu-Tang Clan), Tha Alkaholiksin, Freestylen (Arsonists) ja Shabazz the Disciplen kanssa.
Kuortaneenjärvi
Kuortaneenjärven valuma-alue on Kuortaneen, Alavuden, Lehtimäen ja Töysän alueilta yhteensä noin 1 266 neliökilometriä ja sen syvin kohta on 16 metriä. Kuortaneenjärvi on ollut 5000-4000 vuotta sitten kapea Litorinameren lahti.
Edgar Barreto
Edgar Osvaldo Barreto (s. 15. heinäkuuta 1984 Asunción) on paraguaylainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti.
Keskikentällä pelaava Barreto siirtyi kotimaansa Cerro Porteñosta Alankomaitten NEC Nijmegeniin ja vuonna 2007 Serie A:ssa pelaavaan Regginaan. Sittemmin hän on Italiassa edustanut Atalantaa, Palermoa ja vuodesta 2015 Sampdoriaa.
Ranskan Grand Prix 1984
Ranskan Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. toukokuuta 1984 Dijonin radalla Ranskassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Niki Lauda, jolle voitto oli kauden toinen.
Aika-ajo
Lauantaina ajetun aika-ajon aikana satoi välillä tihkuen välillä rankemmin. Märällä radalla ja sadekelin renkailla kukaan ei parantanut perjantaina ajamaansa aikaa. Lauantain ajon aikana voitiin vain testata sadekelin renkaita ja autojen säätöjä. Perjantain tulosten mukaan paalupaikan sai Patrick Tambay ajalla 1.02,200. Seuraavat lähtöruudut valtasivat Elio de Angelis, Nelson Piquet, Keijo Rosberg ja Alain Prost.
Kilpailu
Tämä MM-osakilpailu ajettiin pilvipoutaisessa säässä. Patrick Tambay starttasi paalulta johtoon ja pysyi kärkipaikalla kierrokselle 40 saakka, jolloin hän kävi vaihdattamassa renkaat. Johtopaikan sai Niki Lauda kierrokselle 53 asti, jolloin oli hänen vuoronsa käydä varikolla. Tambay otti johdon ja pysyi kärjessä kierrokset 54–62. Niki Laudan taitavuuden ja McLaren-auton hyvyyden ansiosta Lauda meni kärkeen kierroksella 63 ja pysyi johdossa ruutulipulle saakka. Laudan keskinopeus kilpailussa oli 125,535 km/h ja voitto oli hänen uransa 21. GP-voitto.
Silaani
Silaani (SiH4) on kaasumainen piin yhdiste. Se on yksinkertaisin silaaniyhdiste samalla tavalla kuin metaani (CH4) on alkaaneista yksinkertaisin.
Ominaisuudet
Silaani on erittäin helposti syttyvä kaasu. Se syttyy, jos sen pitoisuus ilmassa on yli 1,4 tilavuusprosenttia. Silaani on ilmaa raskaampaa, ja sillä on tunnusomainen haju. Silaani on voimakas pelkistin.
Silaani ei hajoa vedessä eikä laimeissa happoliuoksissa. Sen sijaan pienikin määrä emästä riittää hydrolysoimaan sen. Reaktiossa syntyy vetyä. Silaani reagoi halogeenien kanssa räjähdysmäisesti huoneenlämmössä, mutta esimerkiksi alumiinikloridin (AlCl3) avulla voidaan silaanista valmistaa kloorisilaania (SiH3Cl).
Silaanin reaktioita voidaan selittää sillä, että piillä on pii-vetysidoksessa elektronegatiivisuuseron vuoksi positiivinen osittaisvaraus. Silaani reagoi esimerkiksi alkeenien kanssa additiomekanismilla, kun reaktioastiaan ohjataan UV-säteilyä:
Valmistus
Silaania voidaan valmistaa laboratoriossa hydrolysoimalla magnesiumsilisidiä (Mg2Si) hapolla. Reaktiossa syntyy eri silaanien seos, josta silaani voidaan erottaa jakotislauksella tai kromatografisilla menetelmillä. Mg2Si voidaan valmistaa kuumentamalla piitä ja magnesiumia ilmattomassa tilassa. Suurempi silaanin saanto saavutetaan kuumentamalla litiumalumiinihydridiä (LiAlH4) piidioksidin (SiO2) tai piitetrakloridin (SiCl4) kanssa 150–170 °C:ssa.
Hyvin puhdasta silaania voidaan tehdä pelkistämällä vedyllä piidioksidia tai alkalisilikaatteja alumiinin ja alumiinikloridin läsnä ollessa 400 ilmakehän paineessa ja 175 °C:ssa. Parhaat tulokset saadaan käyttämällä alumiinikloridin ja natriumkloridin eutektista seosta, jonka sulamispiste on 120 °C.
Käyttö
Silaania käytetään muun muassa puolijohteiden valmistuksessa. Esimerkiksi aurinkokennoihin voidaan tuottaa monikiteisen piin kerroksia hajottamalla silaania 600–650 °C:ssa seuraavan kokonaisreaktion mukaisesti :
Esiintyminen maailmankaikkeudessa
Silaani havaittiin tähtienvälisessä aineessa infrapunaspektrin perusteella vuonna 1983. Silaania ei esiinny ilmakehässä luonnollisesti, vaan sitä valmistetaan synteettisesti.
Lähteet
硅烷
Garrison Keillor
upright|thumb|Garrison Keillor Gary Edward "Garrison" Keillor (s. 7. elokuuta 1942) on yhdysvaltalainen radioesiintyjä, satiirikko ja kirjailija. Hänellä oli radioshow A Prairie Home Companion, jonka esitykset alkoivat 6. heinäkuuta 1974.
Keillor on kuulunut Radio Hall of Fameen vuodesta 1994 ja Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemiaan vuodesta 2001.
Keillorin tuotannosta on suomennettu humoristinen romaani Lake Wobegonin päiviä.
Putlaus
Putlaus (engl. puddling) on Henry Cortin 1784 kehittämä mellotusmenetelmä, jolla takkiraudasta valmistetaan keittoterästä. Putlausta pidetään Siemens-Martin -prosessin edeltäjänä, ja se oli ensimmäinen tapa tuottaa teollisesti terästä.
Ongelmat
Putlaus oli ennen Bessemer-prosessia ainoa teollinen tapa tuottaa terästä. Sen pullonkaulana oli skaalattavuus: putlausuunin kokoa ei voitu kasvattaa, vaan ainoa tapa kapasiteetin lisäämiseen oli rakentaa uusia putlausuuneja. Putlausuuni ei myöskään kyennyt tuottamaan riittävän korkeaa lämpötilaa teräksen pitämiseksi sulassa faasissa. Vasta Siemens-Martin -prosessin keksiminen ratkaisi skaalaus- ja sulatusongelman.
Robert Zoellick
Robert Bruce Zoellick (s. 25. heinäkuuta 1953 Naperville, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko ja juristin koulutuksen saanut investointipankkiiri sekä Maailmanpankin entinen johtaja (2007-2012). Hän on aikaisemmin toiminut mm. Yhdysvaltain entisenä kaupan edustajana ja apulaisulkoministerinä Condoleezza Ricen alaisuudessa.
Yhdysvaltain presidentti George W. Bush esitti häntä Maailmanpankin uudeksi pääjohtajaksi Paul Wolfowitzin tilalle, joka joutui eroamaan tehtävistään 30. kesäkuuta 2007. Zoellick valittiin pääjohtajaksi viisivuotiselle kaudelle, eikä hän enää jatka kauden päätyttyä 30. kesäkuuta 2012. Tällä hetkellä Zoellick työskentelee investointipankki Goldman Sachsin kansainvälisen kaupan varapuheenjohtajana. Hän on vannoutunut vapaakaupan kannattaja.
Châtenay (Ain)
Châtenay on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 308 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Châtenayn pinta-ala on 15 neliökilometriä.
Itävallan Grand Prix 1972
Itävallan Grand Prix 1972 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. elokuuta 1972 Österreichringin radalla. Kilpailun voitti Emerson Fittipaldi, jolle voitto oli kauden neljäs.
Väriaisti
Väriaisti eli värinäkö tarkoittaa monilla eliöillä olevaa kykyä nähdä eri värejä. Värinäkö on osa näköaistia.
Ihmisen värinäkö toimii siten, että silmän verkkokalvon kolmentyyppiset tappisolut reagoivat valon eri aallonpituuksiin ja välittävät näkötiedon näköhermon kautta aivoihin, jotka tuottavat siitä värihavainnon.
Ihmisen väriaisti
Ihmisen nykymuotoinen värinäkö kehittyi 30–40 miljoonaa vuotta sitten. Tuolloin ihmisen edeltäjät elivät metsissä, joissa oli eduksi kyetä erottamaan kasvien värikkäät ravintorikkaat osat vihreistä osista. Väreillä pystyttiin myös viestimään suvunjatkamisaikeista aiempaa tehokkaammin.
Ihminen havaitsee sateenkaaren värit violetista punaiseen. Ihminen ei pysty havaitsemaan violettia lyhytaaltoisempaa ultraviolettia väriä, kuten jotkin muut eläinlajit. Ultravioletti valo ei ensinkään pääse ihmissilmän linssistä sisään, eikä ihmisellä ole myöskään sen havaitsemiseen kykeneviä tappisoluja.
Ihmisen näköjärjestelmän osia ovat silmä, näköhermo ja aivot. Värien prosessointia näköjärjestelmässä kuvataan vyöhykemallilla, jonka kolme tasoa ovat verkkokalvotaso, koodaustaso ja havaintotaso.
thumb|Tappisolutyyppien (S, M, L) normalisoidut herkkyyskäyrät valon eri aallonpituuksille. Silmässä olevan verkkokalvon tappisolut sisältävät fotopigmenttejä eli väriaineita, jotka toimivat suodattimina imemällä itseensä vain tietyillä aallonpituusjaksoilla olevat valon säteet. Tappireseptoreita on kolmentyyppisiä sen mukaan, mihin aallonpituuksiin ne kaikkein herkimmin reagoivat. Eniten on punaherkkiä tappisoluja, toiseksi eniten viherherkkiä soluja, ja vähiten siniherkkiä soluja. Valokvantin absorboituminen aiheuttaa tappisolun pigmentissä kemiallisen muutoksen, joka laukaisee sähköisen ketjureaktion verkkokalvon ylemmissä soluissa. Reseptoreista saapuvat kolmenlaiset signaalit muuntuvat bipolaari- ja gangliosoluissa vastaväriparien keltainen/sininen ja punainen/vihreä mukaisiksi opponenttisignaaleiksi. Tämän vuoksi ihminen ei kykene aistimaan samassa värissä sekä punaisuutta että vihreyttä, tai sekä sinisyyttä että keltaisuutta.
thumb|Väreillä merkittynä aivojen takaosan näkökeskus sekä väylät, joita pitkin tieto siirtyy aivojen muihin osiin. Näköaistitieto siirtyy silmästä näköhermon ja näköjuosteen kautta aivoihin, jotka käsittelevät sen. Värihavainnon syntyminen aivoissa on hyvin monimutkainen tapahtumasarja, ja aistitietoa prosessoidaan sekä vaiheittain että rinnakkain. Tieto menee aluksi primaarisen näköaivokuoren alueisiin, jotka sijaitsevat takaraivolohkossa. Sieltä tieto siirtyy kahta eriytynyttä väylää pitkin päälakilohkoon ja ohimolohkoon.
Tavallisin ihmisen värinäön poikkeama on puna-vihersokeus. Harmaakaihi voi aiheuttaa värinäön vääristymän. Ihmisen värihavainto ei yleensä muutu ikääntymisen seurauksena, mutta kyky havaita värieroja heikkenee.
Muiden eläinten väriaisti
Lintujen tappisolut havaitsevat värejä hiukan ihmisestä poikkeavalla tavalla, sillä jotkin sävyt näkyvät niille voimakkaampina kuin ihmisille. Lisäksi useimmat linnut näkevät myös ultravioletin värinä muiden joukossa, sillä niillä on tappisoluja myös ultravioletin havaitsemista varten. Linnut pystyvät lisäksi erottamaan värejä ihmistä tarkemmin, sillä niillä on ihmistä enemmän tappisoluja. Monen lintulajin koirailla on kirkkaan ultravioletteja kuvioita, jotka herättävät naaraiden huomion parinvalintatilanteessa. Linnut näkevät ultravioletin myös muualla luonnossa: esimerkiksi petolinnut näkevät myyrien ultravioletin värisen virtsan ja pystyvät sen perusteella suunnistamaan alueille, joilla myyriä on.
Monilla kalalajeilla on neljäntyyppisiä tappisoluja, eli ne ilmeisesti näkevät lintujen tapaan myös ultravioletin ja käyttävät ultraviolettia viestinnässään.
Hyönteiset kykenevät yleensä näkemään sinisen, vihreän ja ultravioletin. Vain osa hyönteislajeista näkee myös punaisen.
Nisäkkäillä laajan väriskaalan näkeminen on yleistä aamuhämärissä eläneillä lajeilla, ja alkunisäkkäällä oli siksi myös ultraviolettinäkö. Monet pussieläinlajit havaitsevat värit punaisesta ultraviolettiin. Nykyisin nisäkkäistä ultravioletin näkevät erillisenä värinään myös eräät lepakot ja monet jyrsijät, kuten rotta ja gerbiili. Lisäksi monet muut nisäkkäät näkevät ultravioletin violettina, mistä on hyötyä erityisesti hämäräeläimille, sillä valon lyhimmät aallonpituudet viipyvät näkyvillä pidempään kuin muut. Moni nisäkäs, kuten kissa, koira ja hevonen, ei näe punaista väriä.
Nisäkkäistä värit aistivat ihmisen kaltaisesti vain vanhan maailman apinat. Uuden maailman apinoissa esiintyy punavihervärisokeutta.
Useimmat eläinlajit eivät näe punaisen tuolla puolen olevaa infrapunaista, joka on valon aallonpituuksista kaikkein pitkäaaltoisinta. Infrapunan aistimiskyky on tiettävästi vain joillain käärmeillä, kuten joillain boilla ja pytoneilla. Kaikkein tarkin infrapunanäkö on kalkkarokäärmeellä. Käärmeet aistivat infrapunaiset aallonpituudet kuononsa sivuilla olevilla kuopilla, mutta käärmeen aivot käsittelevät nämä havainnot osana näköaistimustaan.
Lagrangen interpolaatiopolynomi
Numeerisessa analyysissä Lagrangen interpolaatiopolynomi on polynomimuotoinen funktio, joka kulkee annettujen pisteiden kautta. Polynomi on nimetty Joseph-Louis Lagrangen mukaan, vaikka sen keksi ensimmäisenä Edward Waring vuonna 1779 ja myöhemmin Leonhard Euler vuonna 1783.
Maatilamatkailu
Maatilamatkailu tarkoittaa lomanviettoa tai lyhyempää aamiaismajoitusta maatilalla tai maatilan liepeillä sijaitsevassa vuokramökissä, aitassa tai muussa rakennuksessa. Maatila voi tarjota majoitustilojen ja mahdollisen ruokailun lisäksi vierailleen erilaisia aktiviteetteja, kuten ratsastusta, kalastusta ja veneilyä. Monet maaseutumatkailukohteet tarjoavat myös koulutus-, kokous- ja juhlatiloja sekä pitopalvelua paikallisine perinneruokineen.
Lagrangen interpolaatiopolynomi
thumb|Kuva osoittaa neljälle pisteelle ( (−9, 5), (−4, 2) , (−1, −2) , (7, 9) ) kolmannen asteen interpolaatiopolynomin L(x) , joka on summa skaalattuja kantapolynomeja y0l0(x) , y1l1(x) , y2l2(x) ja y3l3(x) . Interpolaatiopolynomi kulkee kaikkien neljän pisteen kautta ja jokainen kantapolynomi kulkee kiinnitetyn pisteen kautta ja saa arvon nolla kun x saa jonkin muun kiinnitetyn pisteen arvon.
Maatilamatkailu
Maatilamatkailu on osa laajempaa käsitettä maaseutumatkailu, joka erään määritelmän mukaan rajoittuu kaupunkiympäristöjen ja erämaa-alueiden välisille alueille, vetovoimatekijöinään rauhallisuus, väljyys, maaseutumainen elämäntapa, luonto, maisema, perinteiset ihmiset, rentoutuminen ja seikkailu. Toisen määritelmän mukaan maaseutumatkailu kattaa paikallisten ihmisten tarjoamat matkailuaktiviteetit, jotka perustuvat sekä luonnonvaraisen että ihmisten muokkaaman maaseutuympäristön vahvuuksiin. Eräs suomalainen määritelmä vuodelta 1997 menee lähemmäs maatilamatkailua korostamalla, että maaseutumatkailu on usein pienimuotoista, maatilatalouteen ja ulkoiluun liittyvää, yksilöllistä palvelua, jonka päätuote on majoitus tai maatilaloma.
Lagrangen interpolaatiopolynomi
Määritelmä
Olkoon annettu joukko k + 1 havaintoja
Maatilamatkailu
Maatalouselinkeinon ja matkailun yhdistäminen on vuosikymmenten kuluessa tullut yhä vaikeammaksi tehomaatalouden ja tarttuvien eläintautien torjunnan vuoksi. Sivullisia ei enää helposti voi päästää koneistetuille ja hygieniaansa varjeleville maatiloille, eivätkä niiden olosuhteet useinkaan enää vastaa romanttisia mielikuvia maalaisidyllistä. Esimerkiksi Britanniassa vuoden 2001 hullun lehmän tautiepidemia pakotti sulkemaan lähes kaikki maatilat ja myös monet niiden lähellä olevat kohteet ulkopuolisten vierailuilta, jolloin maaseutumatkailun asiakasmäärät romahtivat, mutta toipuivat ennalleen odottamattoman pian. Epidemian arveltiin jopa piristäneen maaseutumatkailua, koska sen aiheuttamista matkailuelinkeinon menetyksistä uutisointi kiinnitti huomiota maaseudun tarjontaan.
Lagrangen interpolaatiopolynomi
Määritelmä
missä kaikki xj:t ovat keskenään erisuuria. Tällöin Lagrangen interpolaatiopolynomi on lineaarikombinaatio
Maatilamatkailu
Itsepalvelumökit
Tyypillisesti mökinvuokraaja on tehnyt omalle tontilleen muutamia mökkejä, joita yrittäjä joko itse tai matkailuorganisaatioiden kautta vuokraa. Nykyajan mökit pohjautuvat 1960–1970 –luvun ratkaisuihin ja tilan omistajien omiin tarpeisiin, ja käsityksiin millaista majoitusta lomanviettäjät kaipaavat. Lomamökeistä saatava tuotto on yleensä vähäinen, joten toimeentulo hankitaan yleisesti maataloudesta tai muista ammateista. Osa mökeistä rakennetaan vain kesäkäyttöön, sillä varsinkin Etelä-Suomessa käytettävät lomaviikot ovat lyhyet. Kalustus ja sisustus, sekä tilat ja tarvikkeet ruoan valmistamiseen ja astioiden pesemiseen kuuluvat pakettiin samoin kuin vuodevaatteet, peseytymistilat, käymälätilat/jätehuolto ja energia lämmittämiseen, keittämiseen ja valaistukseen. Mökkiyrittäjän on huollettava mökki kauden alkaessa ja aina vieraiden vaihtuessa. Yrittäjän on pidettävä huolta myös yleisistä tiloista ja asioista kuten soutuveneestä. Kylmänä vuodenaikana mökki luovutetaan lämmitettynä.
Lagrangen interpolaatiopolynomi
Määritelmä
Lagrangen kantapolynomeja
Maatilamatkailu
Täyshoitolomat
Maatilan täysihoitoon kuuluu majoituksen ja aterioiden lisäksi peseytymismahdollisuus (sauna), liinavaatteet ja mahdollisesti joitain aktiviteetteja, esimerkiksi soutuveneitä. Tasoluokittain on käytössä tähtiluokitus vaatimattomasta ja sähköistetystä asumuksesta, korkeatasoiseen aktiviteetteja ja yksityissaniteettitilat tarjoavaan lomamökkiin.
Lagrangen interpolaatiopolynomi
Todistus
Hakemamme funktio on astetta k oleva polynomifunktio L(x), jolle
Maatilamatkailu
Historiaa Suomessa
Maatilamatkailu sai Suomessa alkunsa 1960-luvun taitteessa, kun tuettua sosiaalista lomatoimintaa järjestävä Lomaliitto sai ruotsalaiselta sisarjärjestöltään Resolta ajatuksen maatiloilla tapahtuvasta lomatoiminnasta sen omien lomakeskusten suosituimpina kesä- ja talvilomakausina. Matkailuelinkeino oli tuolloin kasvussa Suomessa myös alhaisen hintatason ansiosta, jonka avulla Suomeen saatiin houkuteltua ulkomaisia auto- ja bussimatkailijoita.
Lagrangen interpolaatiopolynomi
Todistus
Stonen–Weierstrassin lauseen mukaan tällainen funktio on olemassa ja yksikäsitteinen. Lagrangen polynomi on ratkaisu kyseiseen interpolaatio-ongelmaan.
Maatilamatkailu
Historiaa Suomessa
Vuonna 1964 Lomaliitolla oli tarjolla 1 200 vuodepaikkaa 200 maatalossa. Pian maatilalomia alkoi järjestää myös maatalousväen lomajärjestö Lomayhtymä tuotenimellä Sininen rengas. Lisäksi Suomen Matkailuliitto järjesti maatilamajoitusta Lapissa talvilomien aikana. Vuonna 1967 nämä kolme organisaatiota yhdistivät toimintansa Lomarengas ry:ksi. Vuonna 1974 Lomarenkaan varausjärjestelmässä oli 24 täysihoitoa tarjoavaa maatilaa ja 1 600 lomamökkiä, jotka tarjosivat yhteensä 7 850 vuodepaikkaa.
Lagrangen interpolaatiopolynomi
Todistus
Kuten helposti nähdään,
Siten funktio L(x) on astetta k oleva polynomi ja
Maatilamatkailu
Historiaa Suomessa
2010-luvun lopulla maatilamatkailua järjestäviä ja edistäviä organisaatioita ovat Lomarengas, siitä vuonna 1997 eriytetty yleishyödyllinen Lomalaidun ry, Metsähallitus, Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto, Suomen luontoyrittäjyysverkosto ry, Suomen Maaseutumatkailuyrittäjät ry, viinitilojen yhdistys Suomen Viiniyrittäjät ry sekä valtioneuvoston asettama Maaseutupolitiikan neuvosto (MANE). ProAgria myöntää maaseutumatkailuyrityksille hakemuksesta Maakuntien Parhaat -laatumerkkiä. Ekologisuutta korostavaa maaseutu- ja luontomatkailua edistää Suomen luomumatkailuyhdistys – ECEAT Suomi ry. Se kuuluu eurooppalaiseen ECEAT-organisaatioon (European Centre for Ecological and Agricultural Tourism).
Lagrangen interpolaatiopolynomi
Todistus
Siten L(x) on hakemamme yksikäsitteinen interpolaatiopolynomi.
Esimerkki
thumb|300px|Tangenttifunktio ja sen interpolaatio. Haluamme interpoloida funktiota pisteissä
Nyt kantapolynomeiksi saadaan:
Siten interpolaatiopolynomi on
Huomaa
Lagrangen polynomi osoittaa sen, että polynomi saadaan aina kulkemaan annettujen pisteiden kautta, ja että tämä polynomi on yksikäsitteinen pienintä mahdollista astetta oleva kiinnitettyjen pisteiden kautta kulkeva polynomi. Kuitenkin jos solmut xk vaihtuvat, joudutaan kaikki Lagrangen kantapolynomit laskemaan uudelleen. Käytännön laskuissa on parempi käyttää Newtonin polynomeja.
Lagrangen- ja muut interpolaatiopolynomit oskilloivat kiinnitettyjen arvojen välillä. Oskillointia voidaan pienentää kun interpolointipisteiksi valitaan Tšebyševin solmut.
Lagrangen kantapolynomeja käytetään numeerisessa integroinnissa johtamaan Newtonin–Cotesin kaavat.
Lagrangen interpolaatiota käytetään paljon äänen digitaalisessa signaalinkäsittelyssä määrittämään FIR-filtterit.
אינטרפולציה
Maunulan ala-asteen koulu
pienoiskuva|Maunulan ala-asteen koulu Maunulan ala-asteen koulu on Helsingin Maunulassa sijaitseva koulu, jossa on luokat 1–6. Koulussa on tavallisten luokkien lisäksi englanninkielisiä luokkia, joille pääsee soveltuvuuskokeella. Koulussa on noin 570 oppilasta. Koulurakennuksessa toimii myös ruotsinkielinen koulu. Koulun rehtori on Taija Kiesi-Talpiainen.
Hypermobiliteettisyndrooma
Hypermobiliteettisyndrooma (HMS) on multisysteeminen periytyvä sidekudoksen sairaus, joka vaikuttaa koko kehoon eikä pelkästään luustoon ja lihaksistoon. Sitä ei vieläkään aina ymmärretä, vaan se usein diagnosoidaan sekä hoidetaan väärin. Ihmisen keho on kestävä sidekudoksen ansiosta. Kun sidekudos on epänormaalia, jänteet ja nivelsiteet voivat olla tavallista heikommat, jolloin niihin tulee normaalia helpommin vaurioita.
Hypermobiliteetti määritellään nivelten epänormaalin laajana liikeratana muutoin terveillä yksilöillä. Hypermobiliteetti ei välttämättä tuo mukanaan minkäänlaisia muita oireita, ja siitä voi jopa olla hyötyä tietyissä ammateissa. Nivelten yliliikkuvuusoireyhtymä eli hypermobiliteettisyndrooma on lääketieteellinen diagnoosi, ja siitä voidaan puhua silloin, kun nivelten epänormaalin laaja liikerata aiheuttaa tuki- ja liikuntaelinten ongelmia kipuineen ja muut diagnostiset kriteerit täyttyvät. Sairaus johtuu sidekudoksen poikkeavasta rakenteesta.
HMS on toisinaan perinnöllinen ilmiö, joka muistuttaa eräitä harvinaisia sidekudoksen perinnöllisä häiriöitä, esimerkiksi Marfanin syndroomaa ja Ehlers-Danlosin oireyhtymää sekä osteogenesis imperfectaa. HMS-potilaiden ihosta otetuissa koepaloissa on kollageeni III:n suhde kollageeni III + I:een suurentunut.
Epäillään myös, että nivelten yliliikkuvuusoireyhtymä voi olla alidiagnostisoitu ja että sitä sairastavia hoidetaan fibromyalgian diagnoosilla.
ICD-10-diagnoosikoodi: M35.7
Nivelten yliliikkuvuudesta yleensä
Nivelten yliliikkuvuus on asia, joka näkyy myös ammatinvalinnassa. Akrobaateilla ja tanssijoilla yliliikkuvuutta tavataan paljon. Yliliikkuvuudesta johtuvia ongelmia voidaan toisaalta myös ehkäistä lapsuus- ja nuoruusiän aikana lihaksia vahvistamalla ja varomalla ääriliikkeitä.
Oireet
Hypermobiliteettisyndrooman oirekuva on laaja, ja oireet vaihtelevat eri potilaiden välillä. Oireet voivat vaihdella potilaalla myös päivästä toiseen.
Hypermobiliteettisyndroomaan liittyy muun muassa seuraavanlaisia oireita:
Diagnosointi
Lääkäri tekee hypermobiliteettisyndrooman diagnoosin. Keskeinen väline diagnosoinnissa on Beightonin kriteerit ja uudemmat Grahamen kriteerit. Yliliikkuvuutta tutkittaessa lääkäri tarkastelee niveliä Beightonin kriteerien mukaan sekä potilaan muita oireita.
Ennen hypermobiliteettisyndrooman diagnosointia tulee sulkea pois muut hypermobiliteettia aiheuttavat vakavammat sairaudet, kuten esimerkiksi Ehlers-Danlosin syndrooma. Mikäli muita sairauksia ei todeta ja Beightonin kriteerit täyttyvät kivuliaalla potilaalla vähintään 4/9, voidaan hypermobiliteettisyndrooman diagnoosia pitää varmana.
==== Hypermobiliteettioireyhtymän diagnostiset Grahamen kriteerit ====
Hoito ja kuntoutus
Käypä hoito -suosituksia ei ole toistaiseksi olemassa. Hypermobiliteettisyndrooman hoito perustuu fysioterapiaan, ammatinvalintaterapiaan, stabiloiviin harjoitteisiin, kuten pilatekseen tai chihin, sekä kivunhoitoon. Potilaat ovat kokeneet saaneensa eniten hyötyä kipulääkityksestä, kivunhoidosta, fysioterapiasta, itsehoidosta sekä omatoimisesta harjoittelusta ja pilateksesta Kuntoutus, tavallisimmin yksilöllinen fysioterapia, toteutetaan nousujohteisesti. Vääränlaisia harjoituksia, kuten yliojentumista, suuria painoja ja toistoja, kuten sit up -tyylisiä harjoitteita, tulee välttää. Kipua voidaan yleensä hoitaa tavallisilla kipulääkkeillä.
Potilaat hyötyvät usein fysioterapeuttisista harjoitteista, jossa keskitytään asentotunnon sekä väärien asentojen korjaamiseen. On tärkeää, että potilas löytää tasapainon rasituksen ja palautumisen välillä.
Ennuste
Osalla hypermobiliteettisyndroomaa sairastavista on vaikeita elämänlaatuun vaikuttavia oireita. Oireisto ilmaantuu usein varhaisessa keski-iässä. Oikeasta hoidosta ja kivunhallinnasta sekä apuvälineistä on apua elämänhallintaan. Työergonomia on keskeinen hoitokeino. Potilaan pitäisi lisäksi vahvistaa lihaksiaan. Venyttely lievittää kipuja parhaiten osalla potilaista. Vaikeimmat tapaukset on ohjattava muunkinlaiseen kuntoutukseen ja fysioterapeuttiseen hoitoon. Fysioterapiassa on kuitenkin vältettävä liian rajuja passiivisia mobilisaatio- ja manipulaatiohoitoja. Jos nuorella iällä kehittyy nivelrikkoa, sen etenemistä on kuitenkin vaikeaa kokonaan estää.
Historiaa
Yliliikkuvuutta pidettiin normaalivariaation ääripäänä, kunnes havaittiin, että potilailla esiintyi yliliikkuvien nivelien lisäksi ihon haurauden, verisuonimuutosten ja luun heikkouden kaltaisia kollageenirakenteisten kudosten poikkeavuuksia. Edellä mainittuja kliinisiä löydöksiä tavataan kaikissa periytyvissä sidekudossairauksissa.
Clint Smith
Clinton James "Clint" Smith (12. joulukuuta 1913 Assiniboia, Saskatchewan, Kanada – 19. toukokuuta 2009 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hyökkääjänä pelannut Smith edusti New York Rangersia ja Chicago Black Hawksia National Hockey Leaguessa. Hän voitti urallaan kerran Stanley Cupin ja kahdesti Lady Byng Memorial Trophyn.
Smith teki Rangersin kanssa ammattilaissopimuksen lokakuussa 1932. Hän murtautui Rangersin kokoonpanoon kauden 1936–1937 lopulla. Ensimmäisellä täydellä NHL-kaudellaan Smith teki 14 maalia, eikä ottanut ainuttakaan jäähyä. Kaudella 1938–1939 hän teki uransa parhaat Rangers-pisteet. Hän otti kauden aikana myös NHL-uransa ensimmäisen jäähynsä, mutta palkittiin kauden jälkeen herrasmiespelaajalle myönnettävän Lady Byng Trophyn. Rangersissa Smith voitti Stanley Cupin kaudella 1939–1940. Rangersissa hän pelasi lopulta 281 NHL-ottelua, kunnes siirtyi kaudeksi 1943–1944 Chicago Black Hawksiin.
Ensimmäisellä kaudellaan Chicagossa Smith pelasi samassa ketjussa Bill Mosienkon ja Doug Bentleyn kanssa. Kolmikko teki kauden aikana yhteensä 219 pistettä, joka oli NHL:n ennätys. Smith antoi kauden aikana myös ennätykselliset 49 maalisyöttöä. Elmer Lach rikkoi Smithin syöttöennätyksen seuraavalla kaudella. Smith palkittiin vielä kauden 1943–1944 toistamiseen urallaan Lady Byng Trophyllä. Seuraavalla kaudella hän rikkoi NHL-ennätyksen, kun hän teki yhden erän aikana neljä maalia.
Smith palasi vuonna 1953 Kanadaan, jossa pelasi Vancouverissa ikämiesjääkiekkoa. Hänet valittiin vuonna 1991 Hockey Hall of Fameen.
Rainer Schüttler
Rainer Schüttler (s. 25. huhtikuuta 1976 Korbach) on saksalainen tennispelaaja. Hän oli parhaimmillaan maailmanlistalla viidentenä huhtikuussa 2004.
Schüttler´ylsi urallaan kerran Grand Slam -turnauksen loppuotteluun. Australian avoimissa 2003 hän sai kolmannella kierroksella luovutusvoiton Marat Safinista ja voitti sitten James Blaken, David Nalbandianin ja Andy Roddickin. Loppuottelussa Andre Agassi oli parempi eräluvuin 2–6, 2–6, 1–6. Samana vuonna Schüttler ylsi neljännelle kierrokselle kolmessa muussakin Grand Slam -turnauksessa, mutta hävisi joka kerta alankomaalaiselle pelaajalle, Ranskassa Martin Verkerkille ja muutoin Sjeng Schalkenille.
Neljännelle kierrokselle Schüttler pääsi myös Australian avoimissa 2001. Viimeisin menestys oli vuoden 2008 Wimbledonista, jossa hän pääsi välieriin voitettuaan yhdeksänneksi sijoitetun James Blaken toisella kierroksella ja sen jälkeen sijoittamattomat Guillermo García-Lópezin, Janko Tipsarevićin ja Arnaud Clémentin. Välierissä Rafael Nadal voitti hänet eräluvuin 1–6, 6–7(3), 4–6.
Schüttler voitti ammattilaisurallaan neljä ATP-kiertueen kaksinpeliturnausta vuosina 1999–2003 sekä neljä nelinpeliturnausta vuosina 2001–2008. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti hopeaa nelinpelissä.
Schüttler kertoi uransa lopettamisesta lokakuussa 2012. Hän pelasi viimeiset ottelunsa tammikuussa samana vuonna.
Châtenay
Châtenay tai Chatenay on useiden ranskalaisten kuntien nimi tai nimenosa:
Raymond Floyd
Raymond Loran Floyd (s. 4. syyskuuta 1942) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän syntyi Pohjois-Carolinassa, opiskeli Pohjois-Carolinan yliopistossa ja siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1961.
Floyd on kuulunut World Golf Hall of Fameen vuodesta 1989.
A. F. Airo
Aksel Fredrik (A. F.) Airo (vuoteen 1906 Johansson, 14. helmikuuta 1898 Turku – 9. toukokuuta 1985 Heinolan mlk) oli suomalainen kenraali, joka vastasi operaatioiden suunnittelusta talvi- ja jatkosodan aikana.
Lapsuus ja nuoruus
Aksel Airo syntyi Turussa ja hänen vanhempansa olivat talonomistaja Otto Fredrik Airo ja Amanda Vilhelmiina (o.s. Grönlund). Sukujuuriltaan Aksel oli vahvasti varsinaissuomalainen, sillä hänen isänsä oli syntynyt Paimiossa ja hänen äitinsä Liedossa.
Perheeseen kuului myös Akselin pikkuveli Artturi (1900–1968). Poikien kouluvuodet osuivat keskelle niin kutsuttua toista sortokautta, yhtä Suomen historian synkimmistä vaiheista. Aksel pääsi ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta vuonna 1917. Koulussa Airo osoitti taipumusta matematiikkaan ja suunnitteli insinöörin uraa. Hän kunnostautui myös seiväshypyssä. Ylioppilaskirjoitusten jälkeen Airo meni teknillisten opintojen vaatimaan työharjoitteluun puoleksi vuodeksi.
Sisällissota ja opinnot
Valkoisten ja punaisten suhteet kiristyivät sisällissodaksi ja Airo liittyi valkoisten joukkoihin 27. tammikuuta 1918 Lauttakylässä. Kun punaiset löivät joukot hajalle, Airo jatkoi matkaansa rintaman läpi Kankaanpäähän. Hänet siirrettiin 5. Pohjanmaan patteristoon Pietarsaareen, jossa hän toimi aluksi suuntaajana ja tykinjohtajana, myöhemmin jaoksen johtajana. Karjalan rintamalla Airo osallistui Ahvolan taisteluihin ja Viipurin valtaukseen. Näissä taisteluissa Airo sai 2. luokan vapaudenmitalin.
Sodan jälkeen Airo siirrettiin Lappeenrantaan Suomen tykistökouluun ja nimitettiin reservin vänrikiksi. Jääkärieverstiluutnantti ja diplomi-insinööri Lauri Malmberg ehdotti Airolle sotilasuraa, jolle hän ryhtyi tultuaan ylennetyksi joulukuussa 1918 aktiivivänrikiksi.
Toukokuun 19. päivänä vuonna 1919, sisällissodan päättymisen vuosipäivänä, Airo ylennettiin luutnantiksi ja määrättiin kenttätykistörykmentti 2:n I patteriston väliaikaiseksi komentajaksi. Airo kuului siihen harvalukuiseen joukkoon, joka osasi käyttää kenraalimajuri Vilho Nenosen suunnittelemaa tulenjohtokorttia. Niinpä Airo johti tulta kenraalin järjestämissä näytösammunnoissa.
Syyskuussa vuonna 1920 Airo siirrettiin yleisesikuntaan ja komennettiin upseerien täydennyskoulutukseen École spéciale militaireen de Saint-Cyrin kadettikouluun Ranskaan. Vuoden kuluttua hän jatkoi opintojaan Ranskan sotakorkeakoulussa, École Supérieure de Guerressä. Vuoden 1912 kurssin oppilaita oli tuleva panssaridivisioonan komentaja, kenraali ja presidentti Charles de Gaulle.
Vuonna 1921 Airo ylennettiin kapteeniksi. Vuoden 1923 syksyllä hän palasi yleisesikuntaan ja ylennettiin 6. joulukuuta majuriksi. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin Aino Vilhelmiina Vuoren kanssa. Sittemmin perheeseen syntyi kaksi tytärtä, Aila vuonna 1926 ja Anja 1928.
Vuoden 1925 kesällä Airo nimitettiin Yleisesikunnan operatiivisen toimiston päälliköksi, ja vuonna 1927 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi. Vuosina 1928–1929 Airo rakensi Suomelle alueellisen puolustusjärjestelmän, jonka perusteella sodanaikaiset puolustusvoimat suunniteltiin.
Airo nimitettiin Polkupyöräpataljoona 2:n komentajaksi Karjalankannakselle. Airo viihtyi hyvin Valkjärvellä, mutta komennus ei jäänyt pitkäaikaiseksi. Hänet komennettiin vuonna 1931 Helsinkiin Yleisesikunnan operatiivisen toimiston ja kaksi vuotta myöhemmin operatiivisen osaston päälliköksi. Airo ylennettiin everstiksi vuonna 1933 ja määrättiin puolustusneuvoston sihteeriksi eli käytännössä Gustaf Mannerheimin oikeaksi kädeksi. Airon vastuulla olivat operatiiviset asiat.
Talvisota
Suomi toteutti 7.–11. lokakuuta 1939 liikekannallepanon, jota sanottiin ylimääräiseksi harjoitukseksi (YH). Airo oli keskeisessä roolissa suunnitelmien toteuttamisessa. Puna-armeija hyökkäsi Suomeen 30. marraskuuta 1939 Suomeen johtavia tieuria käyttäen. Yleisesikunta hajautettiin ympäri Helsinkiä. Eversti Airo aloitti Hotelli Helsingissä viisivuotisen työnsä operatiivisten sotatoimien johtajana. Airon tehtävänä oli tehdä yhteenvedot rintamatapahtumista ja tilanteen vaatimat ehdotukset ylipäällikölle.
Maaliskuun alussa tilanne Kannaksella paheni, venäläiset pyrkivät Viipurin valtaukseen koukkaamalla sekä idästä että lännestä. Sota päättyi Moskovan rauhansopimukseen, ja tuli rintamilla lakkasi 13. päivänä maaliskuuta kello 11.
Talvisodan loppupuolen rintamatilanteesta on ristiriitaista tietoa. Eräät historioitsijat, kuten Lasse Laaksonen ovat väittäneet rintamatilanteen olleen suorastaan katastrofaalisen heikko. Airo ei ollut aikoinaan asiasta samaa mieltä. Talvisodan jälkeen Airo kritisoi päätöstä kieltäytyä länsiavusta ja vastusti näkemystä, että rauha solmittiin rintamatilanteen mukaan:
”On epäoikeudenmukaista sanoa, että ne [suomalaiset joukot] olisivat olleet romahduksen partaalla” ja jatkoi:
''”Joukot olivat tiukasti johtajiensa käsissä ja suorittivat käsketyt tehtävänsä. Missään tapauksessa ei itärajaltamme voida sodan loppuvaiheessa löytää kohtaa, joka antaisi tukea käsitykselle puolustuksen romahtamisesta.”''
Luonnollisesti Airo perusti näkemyksensä etenkin tiedustelutietoihin. Viime vuosina historiantutkijat ovat kiistelleet talvisodan rauhan tekemisen motiiveista. Heikki Ylikankaan mielestä rauha solmittiin Saksan toivomuksesta. Hermann Göring oli antanut Berliinin-suurlähettiläälle T. M. Kivimäelle 22.2.1940 lupauksen Saksan lähitulevaisuudessa tapahtuvasta hyökkäyksestä itään ja että siinä yhteydessä Suomelle tarjoutuisi mahdollisuus saada menetyksensä korkojen kanssa takaisin. Suomen oli siksi tehtävä talvisodassa rauha raskainkin ehdoin ja säilytettävä armeijansa taistelukykyisenä tulevaa idän sotaretkeä varten.
thumb|right|200px|Päämajoitusmestari Airo, yleisesikunnan päällikkö [[Erik Heinrichs ja marsalkka Mannerheim]]
Jatkosota
Kesäkuun 22. päivänä vuonna 1941 Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon. Muutamia päiviä myöhemmin Neuvostoliitto pommitti Suomea ilman edelläkäypää sodanjulistusta. Suomen hallitus katsoi Suomen olevan sotatilassa Neuvostoliiton kanssa ja aloitti hyökkäyksen itään tarkoituksenaan saada takaisin Moskovan rauhassa menettämänsä alueet. Airo toimi päämajoitusmestarina, so. operatiivisena johtajana Suomen armeijan päämajassa Mikkelissä. Päämaja toimi silloisessa keskuskansakoulussa, edelleen toimivassa koulussa, jonka nykyinen nimi on Päämajakoulu. Marsalkka Mannerheimin ympärille muodostuneeseen päämajan ns. sisärenkaaseen kuuluivat Airon lisäksi yleisesikunnan päällikkö, jalkaväenkenraali Erik Heinrichs, tykistönkenraali Vilho Nenonen, komento-osaston päällikkö, kenraaliluutnantti Viljo Tuompo ja tiedustelupäällikkö, eversti Aladár Paasonen.
Aluksi suomalaiset valloittivat Karjalankannaksen ja Itä-Karjalan. Syyskuun alussa Karjalankannaksella saavutettiin vanha raja ja Laatokan pohjoispuolella Syväri. Petroskoi vallattiin syys-lokakuun vaihteessa ja kaupungin uudeksi nimeksi annettiin Äänislinna. Sallan suunnalla vihollinen heitettiin rajan taakse. Vuoden 1942 keväällä Suomi valtasi Suursaaren ja Tytärsaaren. Rintamat hiljenivät, alkoi asemasota. Airo ylennettiin kenraaliluutnantiksi 3. kesäkuuta 1942.
Duo (kauppakeskus)
150px|thumb|Duon vanha logo Duo (alun perin Hervantakeskus) on Tampereen Hervannassa sijaitseva liikekeskus. Sen alkuperäisen osan on suunnitellut arkkitehtipariskunta Raili ja Reima Pietilä, ja se valmistui syksyllä 1979. Liikekeskus on osa Pietilöiden suunnittelemaa Hervannan keskusakselia, joka on valtakunnallisesti merkittävä julkisten rakennusten kokonaisuus. Sillä haluttiin aikoinaan parantaa Hervannan betonilähiömäistä ilmettä.
A. F. Airo
Jatkosota
4.–5. syyskuuta 1944 sotatoimet Suomen ja Neuvostoliiton välillä päättyivät. Airo nimitettiin yleisesikunnan päälliköksi ja Mannerheim-ristin ritariksi 18. marraskuuta. ”Hänen taitavalla ja kriittisellä johdollaan on tehty kaikki sotatoimia koskevat suunnitelmat”, perusteluissa todetaan. Mannerheimilta kysyttiin sodan jälkeen, kuka johti sotatoimia. Hän vastasi: ”Airo ja minä.” Airo vastasi samaan kysymykseen: ”Marski ja minä.”
Duo (kauppakeskus)
Kauppakeskukseen valmistui vuonna 2007 laajennusosa, joka on arkkitehtitoimisto Eero Lahti Oy:n suunnittelema. Se kaksinkertaisti liikekeskuksen tilat. Uudisosan avajaisia vietettiin huhtikuussa, ja vanhan osan remontti valmistui loppuvuodesta. Liikekeskus sai uuden nimen Duo, joka kertoo siitä, että rakennus koostuu kahdesta osasta eli uudesta ja vanhasta puolesta.
A. F. Airo
Asekätkentä
Kesäkuussa 1945 Airo pidätettiin ”kuulusteluja varten” asekätkentäjutussa; kuulustelut tosin alkoivat vasta yli puoli vuotta myöhemmin. Airo määrättiin otettavaksi turvasäilöön syyskuussa ja julistettiin vangituksi vuoden 1947 maaliskuussa oltuaan lähes kaksi vuotta Valpon pidättämänä. Airo sai syytteet asekätkennästä ja laittomasta liikekannallepanon valmisteluista. Hän kiisti syytteet ja piti liikekannallepanoväitteitä keinotekoisina ja jopa absurdeina. Asekätkentää tutkineen eversti Matti Lukkarin mukaan Airolla ei olisi ollut mahdollisuuksiakaan johtaa eikä edes valvoa asekätkentää, koska Lapin sodan johtaminen ja seuraaminen sekä valvontakomission lähes päivittäin antamat lukuisat tehtävät veivät hänen kaiken aikansa. Asekätkennän toteutus ja johto olivat kokonaan Airon alaisten, eversti Valo Nihtilän ja everstiluutnantti Usko Haahden – joka oli koko ajatuksen isä – vastuulla. Tästä huolimatta poliittinen äärivasemmisto pyrki osoittamaan pääsyylliseksi asekätkentään nimenomaan Airon. Aksel Airo kertoo omissa muistelmissaan ”selvinneensä Valpon kuulusteluista hengissä ainoastaan ihmeenkautta”.
Duo (kauppakeskus)
Vuonna 2019 kiinteistösijoitusyhtiö Citycon myi omistuksensa kauppakeskuksesta kiinteistösijoitusyhtiö NREP:ille.
Liikkeet ja palvelut
Duossa toimii kolme isoa päivittäistavaramyymälää: Lidl, S-market ja K-Supermarket. Lisäksi siellä on Alko ja Tokmanni sekä ravintoloita, erikoisliikkeitä ja muita kaupallisia palveluita. Pohjakerroksessa on maanalainen pysäköintihalli.
A. F. Airo
Asekätkentä
Tammikuussa 1946 Airoa, jalkaväenkenraali Erik Heinrichsiä, kenraalimajuri Hjalmar Siilasvuota ja jalkaväenkenraali Kustaa Tapolaa kuultiin syyttäjän − oikeuskansleri Toivo Tarjanteen − haastamina todistajina sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä, kun pyrittiin selvittämään, mitä Suomen poliittinen ja sotilaallinen johto tiesivät etukäteen Adolf Hitlerin ns. operaatio Barbarossasta eli Saksan hyökkäystä Neuvostoliittoon koskevista suunnitelmista. Airo saapui istuntoon vartijoiden saattamana ja ruudulliseen metsätyöläisen sarkapuseroon, pussihousuihin ja lapikkaisiin pukeutuneena, mikä aiheutti oikeussalissa ahdistavan tunnelman. Läsnä olleet venäläiset sotilashenkilöt yrittivät katsella kiusaantuneina muualle. Airo ja muut kuulustellut todistajat kiistivät Suomessa tiedetyn operaatio Barbarossasta etukäteen mitään.
Duo (kauppakeskus)
Liikkeet ja palvelut
Vuokrattavaa liiketilaa on kauppakeskuksessa yhteensä 11 700 neliömetriä.
Arkkitehtuuri
Raili ja Reima Pietilän suunnittelemassa liikekeskuksen vanhassa osassa on piirteitä, jotka ovat ominaisia 1800- ja 1900-lukujen vaihteen arkkitehtuurille ja jugendtyylille. Rakennus on eräänlainen eurooppalaisen kauppahallin, rautatieaseman ja talvipuutarhan sekoitus. Suihkukaivorakennelma ja isot ikkunat ovat puolestaan elementtejä, jotka viittaavat suurten eurooppalaisten tavaratalojen aikakauteen.
Julkisivuissa on samankaltaisuutta Tampereen kauppahallin ja Helsingin rautatieaseman kanssa. Insinöörinkadulla sijaitseva pääjulkisivu on symmetrinen, ja sitä on elävöitetty erilaisilla kaarilla ja vaihtelevilla muuraustekniikoilla.
A. F. Airo
Asekätkentä
Sotaylioikeus hylkäsi Airoa vastaan asekätkennän vuoksi nostetut syytteet vuonna 1948. Airo vapautettiin vankilasta, edelleen yleisesikunnan päällikkönä. Keväällä 1949 hän joutui jättämään paikkansa ”yleisen edun nimissä”.
Kirja asekätkennästä
Kenraali Airo kirjoitti vankila-ajastaan asekätkentäprosessia eritelleen kirjan Liikekannallepanosalaliitto. Se muodostui hänen puolustuspuheestaan oikeudessa ja siihen liitetyistä kirjeistä. Kansanedustaja ja Mannerheim-ristin ritari, kapteeni Eero Kivelä, joka toimi Airon oikeusavustajana, salakuljetti tekstin ulos oikeudesta, toimitti aineiston käsikirjoitukseksi ja järjesti niin, että se julkaistiin kirjana 5 000 kappaleen painoksena: virsikirjan tekijä Aarne Björkbom latoi ja taittoi tekstin painovalmiiksi omalla ajallaan ja Uuden kirjapainon faktori Torsti Artkoski painoi, sitoi ja viimeisteli kirjan niin ikään omalla ajallaan ja vastuullaan. Paperitehdas Haarla lahjoitti tarvittavat materiaalit, ja valmista kirjaa myytiin ”tiskin alta”. Sisäministeri Yrjö Leino kauhistui kirjan ilmestymistä ja määräsi sen takavarikkoon, mutta Valpon haaviin jäi vain 200 kirjaa – loput menivät jakeluun.
Duo (kauppakeskus)
Arkkitehtuuri
Liikekeskuksen toisessa kerroksessa toimii pieniä myymälöitä, joiden muotoilu tuo mieleen junanvaunut. Hervantaan kaavailtiin alusta alkaen raitiotietä, ja asema oli aikomus sijoittaa liikekeskuksen yhteyteen.
Arkkitehti Eero Lahden suunnittelema laajennusosa (2007) on yhtä leveä ja korkea kuin vanha puoli.
A. F. Airo
Kirja asekätkennästä
Airoa painostettiin asian johdosta kovin, ja vaikka SKP:n puheenjohtaja Aimo Aaltonen ja kumppanit vaativat Airolle ”maanpetoksen ja esivallan herjaamisen” johdosta elinkautista ja koko omaisuuden takavarikkoa, oikeuskansleri Toivo Tarjanne ei hyväksynyt vaatimuksia. Vielä pahemmin hän kimmastui kommunistien vaatiessa, että Airon kirjan hallussapidostakin olisi rangaistava vähintään elinkautisella pakkotyöllä. Kenraali Airo sai lopulta hyvin pienet eli nykyrahassa noin 10–15 euron sakot ”lievästä julkisen vallan solvaamisesta”.
Koska oikeuskansleri asettui kommunisteihin nähden vastahankaan, alkuperäisen kirjan tuottoa ei edes yritetty takavarikoida: juonikkaasti ritari Kivelä järjesti Airoa syvästi kunnioittavien avuliaitten aseveljiensä avulla myynnin kädestä käteen, keräsi rahat, ja kun kulut oli vähennetty, vei loput eli hiukan yli puoli miljoonaa silloista markkaa (vuoden 2019 rahassa yli 30 000 euroa) kirjekuoressa Airolle. Näillä rahoilla peruskorjattiin lopulta kenraalin kotitilan, Heinolan maalaiskunnan Ristintaipaleen, navetta. Alkuperäistä kirjaa on vielä kirjastoissa varastohyllyillä.
Kaikkien oikeusasteiden jälkeen tuli määräys poistaa tekstistä kuusi valtiota solvaavaa lausetta. Hyvin paljon myöhemmin, vuonna 1979, yksityistaho eli Helsingin Jääkiekkoilun Kannatusyhdistys ry julkaisi kirjasta lopulta noilla muutamilla lauseilla ”siistityn” omakustanneversion nimellä Puolustustaisteluni v. 1947, jossa poistetut lauseet oli merkitty mustilla viivoilla. Teos julkaistiin vielä kolmantenakin painoksena vuonna 1984 nimellä Liikekannallepano, salaliitto.