cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Etelä-Karjalan keskussairaala
Tämä keskussairaala on merkittävin Etelä-Karjalassa toimiva sairaala. Siihen kuuluvia yksiköitä ja toimintoja on myös muualla Lappeenrannan alueella. Sairaalassa toimii Etelä-Karjalan keskussairaalan päivystys, joka vastaa Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiirin (Eksote) ilta-, yö- ja viikonloppupäivyksestä sekä useita erikoissairaanhoidon poliklinikoita.
Lappeenrannassa alan opetusta tarjoaa esimerkiksi Saimaan ammattikorkeakoulun sairaanhoitajakoulutus, jolla on yhteistyötä sairaalan ja muiden Eksoten toimipisteiden kanssa.
Historia
Valto Käkelän katu 1:n sairaalarakennuksen rakennustyöt alkoivat vuonna 1952, kun alueelle sodan jälkeen tarvittiin uusi sairaala. Sairaalasta tuli sen ajan Suomen kolmas keskussairaala eli Etelä-Saimaan keskussairaala. Sairaala edusti valmistuessaan 1955 oman aikansa huippua.
Hallintouudistuksen myötä vuonna 1989 sairaala nimettiin Etelä-Karjalan keskussairaalaksi. Pian sen jälkeen, vuonna 1991 alkoivat laajennustyöt, jonka seurauksena 1992 leikkausosasto ja teho-osasto saivat uudet tilat. Päiväkirurgia sai oman uuden siipensä vuonna 1998, jota vielä laajennettiin 2005.
Erittäin merkittävä sairaalan toimintaan vaikuttanut hallinnollinen uudistus tapahtui 2000-luvun ensikymmenen aikana, jolloin erikoissairaanhoito, perusterveydenhuolto ja sosiaalipuoli päätettiin yhdistää. Tämän seurauksena 2010 muodostettiin Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri eli Eksote.
Sairaalakompleksin viimeisin laajennus on vuonna 2018 valmistunut K-siipi, johon on keskitetty esimerkiksi päivystys ja eri erikoissairaanhoidon osastoja.
Hekseeni
thumb|200px|1-hekseenin rakenne Hekseeni (C6H12) on kuuden hiiliatomin ja kahdentoista vetyatomin muodostama kemiallinen yhdiste, jossa on joidenkin hiiliatomien välillä oltava yksi kovalenttinen kaksoissidos. Hekseeni kuuluu hiilivetyihin ja tarkemmin luokiteltuna alkeeneihin, joita ovat myös eteeni, propeeni, buteeni, penteeni, hepteeni, okteeni, noneeni ja dekeeni.
Hiiliatomien välinen kaksoissidos voi olla monessa kohtaa, eli hekseenillä on monia isomeerisia muotoja, kuten esimerkiksi 1-hekseeni (CAS-numero 592-41-6) ja 2-hekseeni (CAS-numero 592-43-8). Tällöin saadaan erilaisia hekseenejä. Lisäksi hiilivetyketju voi olla haaroittunut tai muodostaa ympyrän. Ympyrän muodostaessaan hekseenistä tulee syklohekseeni. Syklohekseenin rakennekaava on vain hieman erilainen kuin aromaattisten hiilivetyjen perusyhdisteen eli bentseenin rakennekaava.
Tuulihattu
250px|thumb|Kermalla täytetty halkaistu tuulihattu. Tuulihattu on vesihöyryn voimasta uunissa kohoava kuohkea leivonnainen, jonka sisälle jää onnistuessaan tyhjä kolo. Sen valmistus on verraten helppoa, mutta vaatii huolellisuutta joissain perusasioissa. Uunia ei saa avata paiston aikana, vaan leivonnaisten kypsyys on arvioitava ulkopuolelta käsin.
Jäähtyneet tuulihatut täytetään suolaisella tai makealla täytteellä. Täyttämiseen voidaan tehdä ruiskun tai pursottimen avulla työntämällä sopivaa tahnamaista täytettä reiän läpi tai esimerkiksi kermavaahtoa ja hilloa, tai tuulihatut voidaan leikata halki, jolloin muunkinlaisia täytteitä voidaan käyttää.
Kuuluisa muunnos on lehtitaikinasta ja tuulihattutaikinasta tehty leivonnainen, ranskalaisella nimellä Vol-au-vent (tuulessa lentävä), suomeksi vannike.
Kaupoissa myydään valmiita tuulihattuja, joita voi tarjota heti sulattamisen jälkeen.
Aiheesta muualla
Chouquette
Bugio
Bugio on yksi Desertassaarista, jotka sijaitsevat alle 40 kilometriä Madeiran pääkaupunki Funchalista kaakkoon. Saari on noin 7,5 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Sen korkein kohta kohoaa noin 350 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Suzanne Collins
Suzanne Collins (s. 10. elokuuta 1962 ) on yhdysvaltalainen nuortenkirjailija. Collins tunnetaan Suomessa parhaiten Nälkäpeli-trilogiastaan ja Alismaan tarinoista.
Collinsin ura alkoi vuonna 1991 lastentelevisiosarjojen käsikirjoittajana esimerkiksi Nickelodeonilla. Hän käsikirjoitti muun muassa sarjoja Clarissa Explains it All, The Mystery Files of Shelby Woo, Little Bear ja Oswald. Collinsin työskennellessä Kids WB:n Generation O! -parissa hän kohtasi lastenkirjailija James Proimosin, joka suostutteli hänet kokeilemaan lastenkirjojen kirjoittamista. Nykyään Collins asuu Connecticutissa.
Taivaallinen pyhäkkö
Taivaallinen pyhäkkö on Adventtikirkon piirissä tutuksi tullut käsitys taivaassa sijaitsevasta temppelistä, jossa Jeesus Kristus toimii ylimmäisenä pappina. Ylipapin virassaan Jeesus toimittaa sovitusta katuville ja parannuksen tehneille syntisille. Taivaallisen pyhäkön voi katsoa olevan suoraa jatketta muinaiselle Jerusalemin temppelille, jonka roomalaiset hävittivät vuonna 70. Olihan se rakennettu taivaallisen esikuvansa mukaan. Taivaallinen pyhäkkö liittyy kiinteästi tutkivaan tuomioon, joka sekin on seitsemännen päivän adventistien omintakeinen oppi, joka perustuu Raamattuun.
Pimeyden talo
Pimeyden talo (Black House, 2001) on Stephen Kingin ja Peter Straubin kirjoittama romaani, joka on jatko-osa aiemmalle myös yhteistyönä kirjoitetulle romaanille Talismaani.
Marko Babić
Marko Babić (s. 28. tammikuuta 1981 Osijek, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Pimeyden talo
Juoni
Tarinassa tuttu päähenkilö Jack Sawyer on varttunut jo aikamieheksi (kolmekymppiseksi) ja jälleen hänet vedetään mukaan ihmeelliselle matkalle (jo hänen unohtamaansa) Territorioihin ja muihinkin mystisiin paikkoihin. Rappio on tullut jäädäkseen tähän maailmaan ja etenkin sen pieneen kauniiseen ja idylliseen asuinympäristöön, ja jälleen on Jackin otettava ohjat käsiinsä. Siitä alkaa suuri seikkailu, josta ei ihmeellisyyksiä puutu.
Marko Babić
Babić pelasi kolme kautta kotimaassaan NK Osijekissa ennen siirtymistään Saksan Bundesliigan Bayer Leverkuseniin vuonna 2000. Kroatian maajoukkueessa Babić debytoi toukokuussa 2002 Unkaria vastaan. Hän kuului joukkueeseen myös 2004 EM-kilpailuissa, joissa ei pelannut otteluakaan, ja 2006 MM-kilpailuissa. Kaudeksi 2007–2008 Babić siirtyi Real Betisiin. Vuoden 2009 tammikuussa, hän siirtyi Herthaan.
Pimeyden talo
Juoni
Kirjassa viljellään yhtymäkohtia ja tarinallisia viitteitä Kingin Mustaan torniin (sekä Pedon sydämeen) mainitsemalla muun muassa Murtajista, revolverimies Rolandista ja tämän Ka-Tetistaan sekä Punaisesta Kuninkaasta.
Marko Babić
Babić on 186 senttimetriä pitkä ja painaa 74 kiloa.
Hän edusti Kroatian maajoukkuetta 49 ottelussa tehden niissä 3 maalia.
Gary Hamel
Gary Hamel (s. 1954 ) on yhdysvaltalainen kansainvälisen johtamiskonsultointiyritys Strategosin toimitusjohtaja. Hän toimii myös strategisen liikkeenjohdon vierailevana professorina Lontoon yliopiston London Business Schoolissa. Hamel on valmistunut Andrewsin yliopistosta vuonna 1975 ja filosofian tohtoriksi Michiganin yliopiston Ross School of Businessista vuonna 1990.
Hamel istuu Strategic Management Societyn hallituksessa ja on Davosin maailman talousfoorumin (World Economic Forum) jäsen. Puhujantehtävissä, erikoisalanaan liiketoimintastrategiat ja innovaatiot, hän on ollut muun muassa Fortune 500- ja Bill Gatesin toimitusjohtajatapaamisissa. Hamel on toiminut myös kansainvälisen liiketoiminnan vierailevana professorina Michiganin yliopistossa ja Harvard Business Schoolissa.
Hänen akateeminen uransa sai kovan kolauksen Leading the Revolution -kirjan julkaisun jälkeen, sillä hän antoi siinä erittäin positiivisen kuvan energiajätti Enronista, josta tuli eräs Yhdysvaltojen historian suurimmista kriisiyhtiöistä.
Hamel ja C. K. Prahalad ovat esitelleet yleiseen käyttöön vakiintuneet termit kuten ydinosaaminen ja strateginen aikomus.
Kirjallinen tuotanto
Lisäksi myös artikkeleita Fortuneen.
Hamelin väitetään olevan Harvard Business Reviewin historian suosituin kirjoittaja suuren otettujen uusintapainosten määrän takia.
Trans-Atlantic Exoplanet Survey
Trans-Atlantic Exoplanet Survey, lyhyemmin TrES, on kolmen observatorion muodostama verkosto, joka pyrkii löytämään eksoplaneettoja havaitsemalla ylikulkuja, jotka syntyvät planeetan kulkiessa keskustähtensä editse. Ylikulku näkyy pienenä, tyypillisesti noin prosentin luokkaa olevana himmenemisenä tähden valokäyrässä. Projektin teleskoopit ovat melko pieniä, jolloin niissä on laaja kuvakenttä ja ylikulkujen havaitseminen on helpompaa. Tuotetun datan käsittely on automatisoitu, mikä mahdollistaa ylikulun havaitsemisen kuvakentässä olevien tuhansien tähtien joukosta.
TrES-projektiin kuuluvat teleskoopit ovat kaikki noin 10 cm:n peilillä varustettuja Schmidt-teleskooppeja. Niiden sijainnit ovat
Projekti on satojen mahdollisten (siis epävarmojen) havaintojen lisäksi löytänyt viisi kokonaan uutta planeettaa: TrES-1 (vuonna 2004), TrES-2 (2006), TrES-3 (2007), TrES-4 (2007) ja TrES-5 (2011).
Polyuretaanisolumuovi
thumb|right|300px|Erään di-isosyanaatin (DMI) ja veden välinen reaktio. Polyuretaanisolumuovin valmistus perustuu isosyanaatin ja polyhydrisen yhdisteen reaktioon kuten muidenkin polyuretaanien tapauksissa. Solumuovin aikaansaamiseksi polymerointiprosessiin yhdistetään jokin kaasua kehittävä prosessi. Yleinen tapa on lisätä reaktioseokseen vettä, joka reagoi isosyanaatin kanssa vapauttaen hiilidioksidia. Vapautuva hiilidioksidi paisuttaa polymeerin ja tekee siitä huokoisen.
Jaottelu
Polyuretaanisolumuovit jaetaan pehmeisiin, puolikoviin ja koviin solumuoveihin. Pehmeissä solumuoveissa solut ovat avoimia, ja niiden lämmönkestävyys on melko huono. Niitä käytetään huonekaluissa, vuodevaatteissa sekä kulkuvälineiden sisustuksessa. Puolikovia solumuoveja käytetään tukevina pehmitteinä mm. autoissa. Kovissa solumuoveissa solut ovat suljettuja, ja niiden käyttölämpötila on varsin laaja: -200 °C:sta +110 °C:een. Kovien solumuovien valmistuksessa käytetään di-isosyanaattia, polyeetteriä, vettä ja katalyyttiä. Kovuus johtuu siitä, että rakenne on runsaasti silloittunut. Silloittuminen puolestaan on sitä suurempaa mitä enemmän hydroksyyliryhmiä polyeetteri sisältää. Polyuretaanimuovien lämmönjohtavuus on välillä 0,02–0,03 W/(m*K).
Polyuretaanisolumuovit voidaan jakaa myös teknisen suoritustavan mukaan yksi- ja kaksiasteiseen menetelmiin. Yksiasteisessa menetelmässä kaikki valmistusaineet sekoitetaan samalla kerralla. Kaksiasteisessa menetelmässä valmistetaan ensin esipolymeeri, jonka annetaan sitten reagoida veden, katalyyttien ja muiden lisäaineiden kanssa.
Georgi Jeržemski
Georgi Jeržemski on venäläinen kapellimestari ja pedagogi, Pjotr Gribanovin opettaja. Hän on kirjoittanut orkesterinjohtamisen psykologiasta kirjan Psychological Paradoxes of Conducting.
Waltonin perhe
Waltonin perhe (The Waltons) oli yhdysvaltalainen koko perheen draamasarja, jota CBS esitti 1972–1981. Sarja pohjautui Earl Hamner Jr.:n puolielämäkerralliseen romaaniin Spencer's Mountain. CBS oli tehnyt kirjan pohjalta vuonna 1971 jouluohjelman The Homecoming, josta saadun positiivisen yleisöpalautteen perusteella päädyttiin sarjan tekoon. Sarja sijoittuu kuvitteelliseen Walton's Mountainin maaseutuyhteisöön Virginiassa, ja se seuraa siellä asuvien Waltoneiden elämää 1930-luvulla. Kirjailija Earl Hamner Jr. toimi sarjan kertojana.
Elsa Pataky
Elsa Pataky (oik. Elsa Lafuente Medianu, s. 18. heinäkuuta 1976 Madrid, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen näyttelijä.
Lapsuus
Patakyn isä Jose Francisco Lafuente on espanjalainen ja työskentelee biokemistinä, hänen äitinsä Cristina Medianu Pataky on Romaniasta kotoisin ja työskentelee tiedottajana. Hänen äitinsä vanhemmat ovat Unkarista ja Romaniasta. Hän puhuu sujuvasti espanjaa, ranskaa, englantia ja romaniaa. Taiteilijanimi Pataky tulee hänen äidinpuoleisen isoäitinsä nimestä.
Henkilökohtainen elämä
Hän seurusteli amerikkalaisen näyttelijän Adrien Brodyn kanssa, mutta suhde päättyi vuonna 2008. Elsa meni naimisiin australialaisen näyttelijän Chris Hemsworthin kanssa vuonna 2010. Heillä on kolme lasta, tyttö ja myöhemmin syntyneet kaksoispojat.
Ura
Pataky opiskeli journalismia Universidad San Pablossa ja harrasti vapaa-ajallaan näyttelemistä Ángel Gutiérrezin johtamassa teatteriryhmässä. Opinnot jäivät, kun hän sai roolin lopulta suursuosioon nousseesta televisiosarjasta Al salir de clase. Sarjan myötä hän sai ensimmäisen suuremman elokuvaroolinsa elokuvasta El arte de morir, joka oli myös menestys.
Sittemmin hän on näytellyt yli kymmenessä espanjalaisessa elokuvassa sekä muun muassa Ahmed Ahne -piirroshahmoon perustuvassa ranskalaiselokuvassa Iznogoud. Hänellä oli myös sivuosa Samuel L. Jacksonin tähdittämässä elokuvassa Snakes on a Plane. Pataky näytteli myös jonkin aikaa espanjalaisessa Serranon perhe -televisiosarjassa sijaisopettaja Raquelin osassa.
Matinkylän metroasema
Matinkylän metroasema on yksi vuonna 2017 valmistuneen Länsimetron metroasemista. Se on rakennettu maan alle kauppakeskus Ison Omenan eteläiseen päätyyn, ja asemalta on suora yhteys kauppakeskukseen ja bussiterminaaliin. Matinkylän metroasema oli Länsimetron ensimmäisen rakennusvaiheen pääteasema. Toisen vaiheen valmistuttua joulukuussa 2022 linja M1 on jatkunut Matinkylästä edelleen Kivenlahteen. Matinkylä on noin 20 700:lla päivittäisellä matkustajalla Länsimetron asemista vilkkain ja Helsingin metron asemista kuudenneksi vilkkain.
pienoiskuva|vasen|Aseman sisäänkäynti Ison Omenan bussiterminaalitasolla.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon itäosat kattavalle B-maksuvyöhykkeelle.
Sylkiäiset
Sarjan alkuperäiset luojat olivat aikaisemmin pilapiirtäjinä toimineet Peter Fluck ja Roger Law, jotka 1970-luvun puolestavälistä alkaen tekivät nukkekarikatyyrejä muun muassa Sternille, Timelle ja The Sunday Timesille. Sarjan ääninäyttelijöinä esiintyivät muun muassa Steve Coogan ja Harry Enfield.
Palazzo Farnese
thumb|225px|Palazzo Farnese thumb|225px|Palazzo Farnese, [[Paul Letarouillyn kivipiirros 1800-luvulta.]]
Palazzo Farnese eli Farnesen palatsi on palatsi Roomassa Italiassa. Se sijaitsee Tiberin vasemmalla rannalla Piazza Farnesen ja Via Giulian välissä. Kun Ruotsin kuningatar Kristiina tuli Roomaan 1655, hän asui palatsissa vuoteen 1659.
Kun Farnesen suku sammui, palatsi päätyi Napolin kuningashuoneen omistukseen, jolta sen ensin vuonna 1874 vuokrasi ja lopulta 1908 osti Ranskan valtio Ranskan Rooman-suurlähetystöksi. Aiemmin rakennuksessa on ollut myös Ranskan arkeologinen instituutti.
Ruotsissa palatsi tunnetaan Tukholman kuninkaanlinnan pohjoisen siiven esikuvana.
Historia
Palazzo Farnese on rakennettu paikalle, jolla on aiemmin ollut palatsi. Sen hankki vuonna 1495 kardinaali Alessandro Farnese, josta myöhemmin tuli paavi Paavali III. Uuden palatsin rakentamisen aloitti Antonio da Sangallo nuorempi vuonna 1514. Se oli jo alun alkaen hyvin suuri, ja sitä laajennettiin sen jälkeen kun Farnese oli 1534 valittu paaviksi. Pihaa suurennettiin, ja julkisivua siirrettiin eteenpäin muutama metri. Palatsissä on neljä siipeä, jotka ympäröivät neliömäistä pihaa. Siinä on holvattu sisäänkäynti ja takana puutarhaan avoin pylväskäytävä.
Sangallon kuoltua 1546 oli julkisivua korotettu kolmikerroksiseksi. Michelangelo, joka samaan aikaan työskenteli Paavali III:n toisen suuren hankkeen, Piazza del Campidoglion, kimpussa, sai rakentamisen vastattavakseen. Hänen johdollaan julkisivua korotettiin, ja se sai sen voimakkaan, kruunumaisen korniisin. Pian paavin kuoleman jälkeen 1549 sai Giacomo Barozzi da Vignola työn vastuulleen. Hän oli työskennellyt aiemmin muissa Farnesen rakennushankkeissa. Hänen johdollaan valmistui muun muassa palatsin takafasadi ja loggiat puutarhan suuntaan (1569–1573). Ylimmän loggian, joka rakennettiin 1589, teki kuitenkin hänen seuraajansa Giacomo della Porta.
Palatsin sisätiloissa on muun muassa kuuluisa Galleria Farnese, johon Annibale Carracci maalasi noin vuonna 1600 freskoja.
Pjotr Gribanov
Pjotr Gribanov on venäläinen kapellimestari ja pedagogi, Georgi Jeržemskin oppilas. Vuonna 1988 hän voitti Grand Prix -palkinnon Venäjän kansallisessa kapellimestarikilpailussa. Hän on ollut vuosina 1999–2006 Pietarin konservatoriossa orkesterinjohtamisen lehtorina ja on toiminut siellä Mihailovski-teatterin kapellimestarina. Vuodesta 2006 hän on toiminut Karagandan sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina Kazakstanissa.
Vel’s Parnelli Jones Racing
Ensin Parnelli kilpaili vain Amerikassa, kunnes se nousi F1:een Firestonen sponsoroimana vuonna 1974. Kuninkuusluokassa kausi jäi tallin parhaaksi, kun Mario Andretti saavutti viisi MM-pistettä ja yhden kilpailun nopeimman kierroksen.
Al Unser voitti Indianapolis 500 -kilpailun vuonna 1970 ajaessaan Parnelli tallissa.
Formula 1 -tulokset
Paksunnos tarkoittaa paalupaikkaa ja kursivoitu kilpailun nopeinta kierrosta.
Maryborough
Maryborough on kaupunki Australiassa, Queenslandin osavaltiossa. Kaupungissa oli 22 205 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee Brisbanesta pohjoiseen. Maryborough perustettiin vuonna 1843, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1905. Nykyään kaupungin ympäristössä tuotetaan monenlaisia maataloustuotteita. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi laivoja ja huonekaluja. Kaupungin asukkaista noin 18 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 25 prosenttia on yli 65-vuotiaita.
Ilmasto
Maryboroughissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 21 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 183 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 26 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 16 °C. Sateisin kuukausi on helmikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 181 millimetriä. Syyskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on noin 33 millimetriä.
Ib
Ib tarkoittaa seuraavia:
Pukkitaistelu
Pukkitaistelu on peli, jossa osanottajat taistelevat toisiaan vastaan matalalla sijaitsevan kapean, yleensä neliskulmaiseksi muotoillun pukin päällä.
Osanottajat saavat yleensä käyttää vain käsiään taistelussa. Ja useissa säännöissä käytetäänkin vain yhtä kättä toisen ollessa selän takana. Iskuja on tarkoitus käyttää vain avokämmenellä sivaltaen tai työntäen, nyrkillä hakkaamisen sijaan. Samoin päähän tai vyötärön alle kohdistuvat iskut ovat useimmiten kiellettyjä. Tosin myös kickboxing-versiona lajia voi harrastaa. Peli päättyy kun toinen osapuoli putoaa pukilta maahan ja samalla häviää ottelun. Keskeisessä asemassa pelissä on tasapainon ylläpito hankalissakin tilanteissa.
Pukkitaistelua pelataan usein koulun välitunneilla siten, että edellisen ottelun voittaja jää pukin voittajalle tarkoitettuun päätyyn, ja saa sitten vastaansa jonossa seuraavan taistelijan. Tässä ottelussa taas voittaja jää voittajan paikalle ja häviäjä joutuu jonon hännille. Kaikki peliin osallistuvat jonottavat vuoroaan.
Macintosh IIx
Macintosh IIx on Apple Computerin 19. syyskuuta 1988 julkaisema tietokone. Laitteessa oli tehokas 68030-suoritin, DOS-yhteensopiva 1,44 Mt:n SuperDrive-levykeasema ja virtuaalimuisti. Macintosh IIx:n tuotanto lakkautettiin 15. lokakuuta 1990 ja tuki 31. elokuuta 1998.
Tekniset tiedot
Macintosh IIx sisälsi 32-bittisen keskusmuistiosoituksen, mutta ROM-muistille tallennettu käyttöjärjestelmän osa (katso Macintosh Toolbox) sisälsi 24-bittistä koodia. Ohjelmistopäivityksen avulla saavutettava 32-bittinen muistiavaruus mahdollistaa keskusmuistin laajentamisen 128 Mt:een saakka. Macintosh IIx tukee 4 Mt:n tai suurempien SIMM-kampojen osalta vain erityisiä PAL SIMM -tyyppisiä komponentteja.
SIMM-kamman tyyppinen, Macintosh Toolboxin tai vastaavan ohjelmistopaketin sisältävä ROM-muisti vaaditaan laitteen käynnistämiseen.
Luettelo Indren kunnista
border|right|200px|Indren sijainti Tämä on luettelo Indren departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 245 kuntaa.
Volkseigener Betrieb
thumb|250px|VEB Pentacon -kameratehdas vuonna 1978. Volkseigener Betrieb eli VEB ("kansan omistama laitos") on lyhenne, jota käytettiin Saksan demokraattisessa tasavallassa teollisuusyrityksistä. Se oli niiden juridinen muoto. Esimerkki VEB-yrityksistä oli VEB Automobilwerk Eisenach. Lyhenne liitettiin yrityksen varsinaiseen nimeen, ja sen puolesta piti kamppailla sosialistisen suunnitelmatalouden puitteissa suunnitelmien toteuttamiseksi vähintäänkin suunnitelmien mukaisesti. Vaikka niitä luonnehdittiin kansan omistamiksi, ne olivat valtion ja puoluejohdon alaisia, eikä niitä saanut myydä yksityisille. 1960-luvun lopulta alkaen niitä alettiin yhdistää kombinaateiksi.
Kun markkinatalous taas otettiin käyttöön Saksojen yhdistyessä, 8 000 VEB-yritystä ja kombinaattia yksityistettiin, ja samalla hävisi miljoonia työpaikkoja.
Sakari Simelius
Jaakko Sakari Simelius (13. marraskuuta 1900 Kuopio – 18. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen jalkaväenkenraali ja Suomen puolustusvoimain komentaja.
Simelius liittyi koululaisena suojeluskuntaan ja osallistui sisällissotaan 1918. Simelius kävi Viipurin upseerikokelaskurssin 1919, Kadettikoulun 1924 sekä Sotakorkeakoulun 1939 (ye-upseeri 1940). Uransa aluksi hän palveli Uudenmaan rykmentissä nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä 1919–1928. Taistelukoulussa hän opetti 1928–1933. Viipurin suojeluskuntapiirissä hän toimi 1. sotilasohjaajana 1933–1938 sekä opetti Suojeluskuntain päällystökoulussa 1938. Hän toimi myös autokomppanian päällikkönä 1937–1938.
Sotien päätyttyä vuoden 1944 lopusta vuoteen 1946 Simelius komensi Jalkaväkirykmentti 7:ää. Sotakorkeakoulun johtajan apulaisena hän toimi 1946–1952 ja johti Taistelukoulua 1952–1953. 3. divisioonaa Simelius komensi kenraalimajuriksi ylennettynä 1953–1955. Jalkaväen tarkastajana hän toimi 1955–1959. Simelius nimitettiin 15.9.1959 Puolustusvoimain komentajan viransijaiseksi, missä tehtävässä hän toimi edeltäjänsä, jalkaväenkenraali Kaarlo Heiskasen 29.10.1959 tapahtuneeseen eroamiseen saakka. Puolustusvoimain komentajan virassa Simelius toimi 29. lokakuuta 1959 – 13. marraskuuta 1965, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle puolustusvoimista. Jalkaväenkenraalin arvo seurasi puolustusvoimain komentajan viran alkamisesta 1959.
Ylennykset: vänrikki 1919, luutnantti 1921, kapteeni 1926, majuri 1933, everstiluutnantti 1940, eversti 1942, kenraalimajuri 1953, kenraaliluutnantti 1955, jalkaväenkenraali 1959.
Sakari Simelius kutsuttiin Kadettikunnan kunniajäseneksi 22.11.1968
Mihailovski-teatteri
thumb|250px|Mihailovski-teatteri Pietarin taideaukiolla. Mihailovski-teatteri, entinen Musorgskin ooppera- ja balettiteatteri tai Pieni ooppera- ja balettiteatteri, on Pietarin toiseksi tunnetuin oopperatalo Mariinski-teatterin jälkeen. Teatterissa on kantaesitetty mm. Dmitri Šostakovitšin oopperat Nenä ja Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth sekä Sergei Prokofjevin Sota ja rauha. Teatterin kapellimestareina ovat toimineet mm. Kirill Kondrašin, Kurt Sanderling, Juri Temirkanov ja Pjotr Gribanov.
Marraskuussa 2011 Mihailovski-teatteri aiheutti pienen skandaalin Venäjän balettipiireissä nappaamalla henkilökuntaansa Moskovan Bolšoi-teatterin ykköstanssijat, Natalia Osipovan ja Ivan Vasiljevin.
Suomen eOppimiskeskus
Yhdistyksen tavoitteena on luoda monimuotoisia toimintaedellytyksiä ja aktivoida jäseniä korkealaatuisten verkko-opetusratkaisujen kehittämiseen ja käyttöön. Yhdistys toimii verkko-opetusta toteuttavien, käyttävien ja kehittävien yhteisöjen ja henkilöiden yhteistyöfoorumina.
Tiedon tuottaminen ja välittäminen
Suomen eOppimiskeskus ry tarjoaa jäsenilleen ajankohtaista tietoa e-oppimisen kehityksestä ja uusimmista suuntauksista sekä käyttökokemuksista alan parhaiden asiantuntijoiden voimin.
Suomessa yhdistys on verkostoitunut valtakunnalliseksi toimijaksi, jolla on alueellisia yhteistyökumppaneita ja kansainvälisiä kontakteja.
Suomalaisissa organisaatioissa eOppimiskeskus edistää tieto- ja viestintätekniikan monipuolista käyttöä asiakaspalvelussa, opetuksessa ja koulutuksessa, viestinnässä sekä työssä oppimisessa. Yksittäisille ihmisille eOppimiskeskus tarjoaa mahdollisuuden tutustua erilaisiin e-oppimisen muotoihin.
Suomen eOppimiskeskus julkaisee e-oppimisen alan jäsenlehteä, SeOppi-lehteä.
eEemeli – paras suomalainen oppimisratkaisu
eEemeli-kilpailu on Suomen eOppimiskeskus ry:n vuosittain yhdessä yhteistyökumppaniensa kanssa järjestämä valtakunnallinen laatukilpailu, jossa etsitään parhaita digitaalisia oppimisratkaisuja. Kilpailuun voivat osallistua Suomessa toimivat yritykset sekä organisaatiot ml. yhdistykset ja oppilaitokset, jotka ovat tuottaneet oppimisen palvelun, toimintatavan tai tuotteen. Itse tuote voi olla globaali sovellus.
Kilpailun tavoitteena on kannustaa toimijoita luomaan ja kehittämään uusia e-oppimisratkaisuja sekä löytää uusia hyviä käytänteitä ja menestystarinoita. eEemeli-kilpailulla nostetaan esille digitaalisia oppimisratkaisuja sekä edistetään tuotteiden innovatiivisuutta ja laatua.
Kilpailu on järjestetty vuodesta 2002 lähtien. Kilpailulla on vuosittain vaihtuva teema.
SeOppi-lehti
SeOppi on ainoa e-oppimisen alalla ilmestyvä kotimainen jäsenlehti. Lehteä julkaisee Suomen eOppimiskeskus ry. Lehti tarjoaa ajankohtaista ja syventävää tietoa e-oppimisen uusista ilmiöistä, tuotteista ja ratkaisuista sekä niiden hyödyntämisestä. SeOppi-lehti kokoaa alan ammattilaiset, yritykset, yhteisöt sekä toimijat ja johdattaa e-oppimisen tiedon äärelle.
SeOppi ilmestyi ensimmäisen kerran lokakuussa 2003. Lehti ilmestyy 2-3 kertaa vuodessa.
HNK Hajduk Split
Hajduk on jalkapalloseura Splitin kaupungista Kroatiasta. Se pelaa kaudella 2021-2022 maan korkeimmalla sarjatasolla.
Historia
Seuran perustivat opiskelijat Fabijan Kaliterna, Lucijan Stella, Ivan Šakić ja Vjekoslav Ivanišević Prahassa sijaitsevassa U Fleků -pubissa Spartan ja Slavian välisen paikalliskamppailun jälkeen. He pitivät jalkapallosta niin kovasti, että halusivat viedä pelin myös kotimaahansa Dalmatiaan, joka myös tuolloin oli osa Itävalta-Unkaria. Virallisesti seura perustettiin 13. helmikuuta vuonna 1911. Seuran nimi hajduk tarkoittaa Balkanilla turkkilaismiehittäjää vastaan taistellutta sankarihahmoa.
Saavutuksia
Kroatian Super cupin voitto (5): 1992, 1993, 1994, 2004, 2005 Kansainvälisissä seurajoukkuekilpailussa seuran paras saavutus on Euroopan cupin puolivälieräpaikka, mihin se on yltänyt kolmesti.
thumb|centre|800px|Hajdukin peli kotikentällä Poljud-areenalla Splitissä
Tuija Ernamo
Ura
Ernamo valmistui Teatteri­koulusta näyttelijäksi 1973 ja työskenteli sen jälkeen Penniteatterissa ja Ahaa Teatterissa. Tampereen Teatterin vakituisena näyttelijänä hän toimi 1978–2014. Eläkkeelle jäätyään Ernamo on näytellyt vierailijana Tampereen Teatterissa, Turun kaupunginteatterissa ja Tampereen Komediateatterissa.
Ernamon läpi­murto suuren yleisön tietoisuuteen oli humoristinen televisio­sarja Sisko ja sen veli, jossa hän esitti pää­osa­parin sisarta. Veljen osaa tulkitsi Ilmari Saarelainen. Ernamo tunnetaan myös rooleistaan komedia­sarjoissa Mummo, Kyllä isä osaa ja Paavo ja Raili. Hän on näytellyt myös Pekko Aikamiespoika -elo­kuvissa.
Vuonna 1987 Ernamolla oli Siipirikon osa Kalle Pursiaisen televisioelokuvassa Niska­vuoren Heta.
Yksityiselämä
Raumalta lähtöisin oleva Ernamo on säilyttänyt pitkä­aikaisesta Tampereen seudulla asumisestaan huolimatta Rauman murteen, mihin on edes­auttanut Raumalla Kaurasen saaressa sijaitseva kesä­asunto.
Ernamon tytär on näyttelijä Maiju Jokinen, joka on näytellyt televisio­sarjassa Kyllä isä osaa perheen tytärtä.
Kotitehtävä
Kotitehtävä eli läksy tai tavallisemmin läksyt ovat kouluissa oppilaille annettavia vapaa-aikana suoritettavia oppimistehtäviä. Läksyssä on usein luettava opettelemalla tekstiä ja mahdollisesti tehdä siihen liittyviä tehtäviä. Läksyjen tekoa voidaan kontrolloida joko ennalta ilmoittaen tai ilmoittamatta pistokokeilla eli pistokkailla, jotka ovat pienimuotoisia kokeita. Niiden vaikutus arvosanoihin on yleensä vähäinen.
Toisen asteen kouluissa kotitehtäviä sanotaan etätehtäviksi. Etätehtävien palautusta kontrolloidaan tavallisesti kotitehtäviä tarkemmin ja ne pisteytetään. Etätehtävillä on yleensä vaikutusta arvosanoihin ja niiden osittainen tekeminen voi olla edellytys kurssin kokeisiin osallistumiseen. Etätehtävillä voidaan korvata myös lähiopetustunteja.
Muita merkityksiä
Läksyksi voidaan sanoa myös tapahtumaa, jossa jokin huono tai epämiellyttävä asia tapahtuu tekijälle siksi, että hänellä ei ole tietoa tai kokemusta asiasta eikä hän osaa varoa sitä. Tämän kokemuksen jälkeen hän ei enää tee samaa asiaa. Toinen ihminen sanoo tässä mielessä opettamista läksytykseksi.
Munasarjasyöpä
thumb|200px|Kystinen teratooma Munasarjasyöpä on syöpä, joka saa alkunsa munasarjoista. Munasarjat ovat naisen sukupuolirauhasia, joiden tehtävä on tuottaa munasoluja ja naishormoneja.
Munasarjasyöpä on Suomessa naisten kuudenneksi yleisin syöpä, ja sen ilmaantuvuus on suurin 65–69-vuotiailla naisilla. Munasarjasyöpään sairastumisen riskiä pienentävät muun muassa yhdistelmäehkäisypillerien käyttö, raskaus, imetys, kohdunpoisto ja sterilisaatio. Sairastumisriskiä puolestaan jonkin verran lisäävät lapsettomuus, pitkäkestoinen klomifeenin käyttö ja pitkäkestoinen vaihdevuosien hormonikorvaushoito. BRCA1-geenimutaation kantajilla on suomalaisten lähteiden mukaan lähes 40 prosentin riski sairastua munasarjasyöpään 70. ikävuoteen mennessä.
Yhdysvalloissa tehtyjen selvitysten mukaan BRCA1-geenimutaatio aiheuttaa naiselle 55 % riskin ja BRCA2-geenimutaatio 25 % riskin sairastua munasarjasyöpään 70. ikävuoteen mennessä. Ilman BRCA-mutaatioita naisen riski munasarjasyöpään on 1,8 %. BRCA1- ja BRCA2-geenimutaatioihin on kehitelty muun muassa Olaparib-niminen lääkehoito, joka kykenee poistamaan aiemmin hoitamattomiksikin katsottuja vaikeita kasvaimia. Hoito ei vahingoita terveitä soluja, toisin kuin kemoterapia ja sytostaattihoidot. Hoidosta kertoi ensi kertaa arvostettu New England Journal of Medicine kesäkuussa 2009.
Munasarjasyövistä suurin osa, 92–96 prosenttia, on epiteliaalista alkuperää olevia kasvaimia eli karsinoomia. Näistä yleisimpiä alatyyppejä ovat seroosi karsinooma (40 %), endometrioidikarsinooma (10–24 %), musinoottinen karsinooma (3–10 %) ja kirkassolukarsinooma (5–11 %). Epiteliaalisten kasvainten ohella muita harvinaisempia munasarjatyyppejä ovat itusolukasvaimet ja sukupienakasvaimet.
Rēzekne
thumb|250px|Linnakukkula ja ritarikunnan linnan jäännökset Rēzekne (latg. Rēzekne eli Rēzne, ) on kaupunki Latviassa itäisellä Latgallian alueella. Kaupunki sijaitsee 242 kilometriä Latvian pääkaupungista Riiasta itään ja siellä oli 34 912 asukasta vuonna 2010.
Rēzekne on rakennettu seitsemälle kukkulalle ja se sijaitsee vanhan Liettuasta Pihkovaan johtavan reitin varrella. Paikalla lienee ollut ensimmäisen vuosituhannen lopulta alkaen latgallien linnoitus, jonka rauniot ovat edelleen nähtävillä. Nykyäänkin Rēzekne on liikenteellisesti merkittävä, sillä se sijaitsee Pietari–Varsova- ja Moskova–Riika-rautateiden risteyskohdassa.
Varhaishistoria
Nykyisen Latgalen alueen keskiosassa sijaitseva Rēzekne oli ensimmäisellä vuosituhannella itämerensuomalaisten asuma-alueen etelärajalla. Balttilaiset latgallit saapuivat seudulle etelästä ja lounaasta viimeistään 700-luvulla. Historioitsijoiden mukaan latgallit perustivat Rēzekne-joen rantaan linnan ehkä 800-luvun loppupuolella, ja se säilyi heidän linnoituksenaan aina 1200-luvun puolivälin saksalaisten hyökkäykseen asti. Tuolloin Saksalaisen ritarikunnan kanssa yhteistyössä toiminut Kalparitaristo valtasi Latgalen tuhoten Rēzeknen linnan ja käännyttäen latvialaiset kristinuskoon. Ristiretkeläiset pystyttivät tilalle oman linnansa sekä kyläkunnan.
Paikan nimi mainitaan ensi kerran kirjallisissa lähteissä vuonna 1285. Saksaksi Rēzekne on Rositten. Tästä tulee ensimmäinen venäjänkielinen nimi Rozitten (Розиттен), joka vaihtui vuonna 1893 muotoon Režitsa ja 1917 nykyiseen muotoonsa Rezekne (Резекне), joka sama kuin latinalainen muoto Rezekne. Puolaksi nimi on Rzeżyca ja viroksi Räisaku. Latgallin murteella sen nimi on Rēzne. Paikalla ollut ritarikunnan asutus tuhoutui liiviläissodissa ja seutu siirtyi Puola-Liettuan hallintaan vuonna 1582, minkä jälkeen paikalle rakennettiin uusi kaupunki. Se sai Puolalta 1600-luvulla niin sanotut Magdeburgin oikeudet, jotka perustuivat vanhaan saksalaiseen lakiin ja antoivat kaupungille tietyt itsehallinnolliset oikeudet vastaten siis kaupunkioikeuksien saamista.
Venäjän vallan aika
Rēzekne joutui osaksi Venäjän keisarikuntaa ensimmäisessä Puolan jaossa vuonna 1773. Venäjän vallan aikana latgallit joutuivat venäläistämistoimenpiteiden kohteeksi vuodesta 1831 alkaen, ja muun muassa latgallin kielen käyttö oli kokonaan kielletty. Venäläistäminen päättyi vasta 1904, mikä merkitsi kulttuurin elpymistä. Kaupankäynnin kannalta aika oli kuitenkin hyvää, sillä Pietarin ja Varsovan välille 1836 rakennettu maantie ja 1861 avattu rautatie toivat suuren määrän liikennettä, erityisesti Rēzeknen muututtua risteysasemaksi. Väkiluku kasvoi ja 1800-luvun lopussa Rēzeknessä oli jo yli 10 000 asukasta.
Venäjän vallan aikana Latgalli oli erossa muusta Latviasta, sillä puolan jakojen seurauksena se oli osa Vitebskin maakuntaa. Vallankumouksen aikaan 1917 Rēzeknessä kokoontunut Latgalian latvialaisten kongressi kannatti liittymistä yhteen muiden Latvian osien kanssa. Tämä toteutuikin pian, kun Latvia itsenäistyi ja Latgalli tuli kokonaisuudessaan uuden valtion osaksi.
Itsenäisyys ja 1900-luku
Toinen maailmansota tuhosi Rēzekneä pahasti. Suurin osa kaupungin rakennuksista tuhoutui ja se kärsi enemmän vaurioita kuin useimmat muut Baltian maiden kaupungit. Keväällä 1944 Neuvostoliiton ilmapommitukset tuhosivat suuren osan kaupunkia ja kesällä vetäytyvät saksalaiset tekivät oman osansa räjäyttämällä loputkin merkittävät rakennukset. Ennen sotaa Rēzeknessä oli elänyt 13 000 asukasta, sodan jälkeen jäljellä oli enää 5 000.
Muun Latvian tavoin Rēzekne joutui osaksi Neuvostoliittoa, joka ei juurikaan välittänyt kaupungin kärsimien tuhojen kunnostamisesta ennen kuin 1950-luvun ollessa jo pitkällä. Tällöin jälleenrakennus alkoi voimakkaalla painotuksella teollisuuslaitoksiin, ja Rēzeknestä tuli teollisuuskaupunki. Voimakas teollinen kehitys toi neuvostovuosikymmeninä talouskasvua, ja kaupunkiin muutti suuri määrä työntekijöitä erityisesti Venäjältä. Tämä väestönkasvu muutti väestörakenteen niin, että eräässä vaiheessa selvästi yli puolet kaupunkilaisista oli venäläisiä. Vasta 1980-luvulla alettiin teollisuuden lisäksi rakentaa enemmälti myös muita rakennuksia.
Latvia itsenäistyi jälleen vuonna 1991, jolloin kaupungin väkiluku oli jatkuneen kasvun seurauksena huipussaan, noin 43 000 asukkaassa. Tämän jälkeen se on hitaasti laskenut lähinnä venäläisten maastamuuton seurauksena. Kuitenkin vielä vuonna 1998 asukkaita oli noin 41 000, heistä 54 prosenttia venäläisiä ja 40 prosenttia latvialaisia. Uuden itsenäisyyden aikana kulttuurillinen toiminta on jälleen elpynyt, vaikka latgallin murre onkin vaihtunut kaupungissa latviaan. Rēzekne oli Rēzeknen läänin keskus vuoteen 2009, jolloin läänijaosta luovuttiin.
Talouselämä ja liikenne
Taloudellisesti Rēzekne on keskittynyt rautateiden ympärille. Rēzeknen kaupungissa on kaksi rautatieasemaa: Rēzekne I on vanhan Pietari–Varsova-pääradan varrella ja Rēzekne II Riika–Moskova-radan varrella. Kansainvälisiä matkustajajunia on neljä paria: kaksi Riiasta Moskovaan (via Rēzekne-2), yksi Riiasta Pietariin (via Rēzekne-1) ja yksi Vilnasta Pietariin (via Rēzekne-1). Tavaraliikenne on vilkasta erityisesti Riika–Moskova-radalla. Venäjän kauttakulkuliikenne Latvian satamiin kulkee enimmäkseen tätä kautta.
Koko Latgallin alue Itä-Latviassa on maan ja itse asiassa koko Euroopan unionin köyhintä aluetta. Tämä on perua neuvostoajoilta, jolloin Rēzekneä ja muita kaupunkeja kehitettiin pelkästään teollisuuden tarpeisiin, ja kun alueen teollisuus on Neuvostoliiton hajottua suurelta osin vanhentunut, se ei enää vaurastuta seutua senkään vertaa kuin ennen. Kuitenkin esimerkiksi työllisyys on varsin korkea, ja alue on näyttänyt pystyvän hyödyntämään sille suunnatut kehitysvarat ainakin jossain määrin.
Uskonto ja kulttuuri
Kaupungissa on paitsi Latvian valtauskonnon luterilaisuuden tunnustajia, myös suuri määrä venäläisiä ortodokseja. Erityispiirteenä siellä, kuten koko Latgalliassa, on vahva katolisuus. Latgalleista monet tunnustavat katolista uskoa, toisin kuin muut latvialaiset. Myös paavi Johannes Paavali II vieraili vuonna 1993 Rēzeknessä.
Kaupungissa on tunnettu patsas nimeltä Latgales Māra, jonka suunnitteli Leons Tomašickis kunnioittamaan Latvian itsenäisyyttä. Neuvostoliitto tuhosi patsaan, mutta se pystytettiin jälleen vuonna 1992.
American Recordings
American Recordings on levy-yhtiö jonka Rick Rubin perusti vuonna 1988, sen jälkeen kun hän oli lähtenyt Def Jam Recordingsin erimielisyyksien takia. Aluksi yhtiö toimi nimellä Def American, mutta muutti sen myöhemmin nykyiseen muotoonsa. Nykyään emoyhtiönä on Sony Music.
Artistit
Hänen ohjauksellaan Red Hot Chili Peppers teki vuonna 1991 monikertaisen platinalevyn saavuttaneen Blood Sugar Sex Magik -levyn. Hän sai myös Johnny Cashin suosio oli hiipunut mutta hänen levytettyään American Recordingsille vuonna 1994 ja hän sai viisi Grammy-palkintoa ja hänen uransa lähti uuteen nousuun. Hän kuuluikin yhtiön suositumpiin artisteihin, joihin kuuluvat myös Danzig, Slayer, System of a Down ja The Black Crowes. Levy-yhtiön ensimmäinen albumijulkaisu oli Danzigin debyyttialbumi Danzig elokuussa 1988.
Deserta Grande
Deserta Grande on yksi Desertassaarista, jotka sijaitsevat alle 40 kilometriä Madeiran pääkaupunki Funchalista kaakkoon. Deserta Grande on saarista suurin. Se on noin 12 kilometriä pitkä ja 2 kilometriä leveä. Sen korkein kohta kohoaa noin 490 metriä merenpinnan yläpuolelle. Saarilla elää harvinainen munkkihylje, joka on nykyään rauhoitettu. Saarella on tutkijoiden talo sekä vartijat.
Nambour
Nambour on kaupunki Australiassa, Queenslandin osavaltiossa. Kaupungissa oli 18 183 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee Brisbanesta pohjoiseen. Kaupungin asukkaista noin 20 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 20 prosenttia on yli 65-vuotiaita.
Ilmasto
Nambourissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 20 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 765 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 25 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 15 °C. Sateisin kuukausi on helmikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 260 millimetriä. Syyskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 45 millimetriä.
Ukkoskuuro
thumb|right|250px|Ukkoskuuro melkein päällä. Ukkoskuuro on voimakas sadekuuro, johon liittyy ukkosta. Ukkoskuuron synnyttää ukkospilvi Cumulonimbus. Ukkoskuurot ovat yleisiä tilanteissa, jolloin ilmakehä on hyvin epävakaa. Ukkoskuuroihin voi liittyä vaarallisia salamaiskuja, suuria rakeita ja hyvin voimakkaita, puita kaatavia syöksyvirtauksia ja pieniä pyörremyrskyjä, trombeja. Ukkoskuuron rankan sateen alue on läpimitaltaan 1–20 km ja elinikä on tavallisimmin noin puoli tuntia, mutta monesta ukkoskuurosta koostuvat monisoluiset ukkoset ovat huomattavasti pitkäikäisempiä ja suurempia. Monesti ukkoskuurojen esiintymisalueet ovat laajoja, 100–300 km:n läpimittaisia epävakaita alueita ilmakehässä. Ukkoskuuropilvi on valtava kumpupilvi, jonka yläosissa näkyy monesti kuituisuutta, usein alasimen muotoisena. Lähellä olevan ukkospilven alaosa näyttää tummansinertävältä tai mustalta. Ukkoskuurot ovat yleisimpiä iltapäivällä, alkuillasta ja iltayöstä kesäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin, mutta niitä voi esiintyä muinakin vuodenaikoina. Rannikoilla ukkoskuuroja saattaa esiintyä hyvinkin myöhään syksyllä.
Syntyyn liittyvästä säätyypistä
thumb|right|250px|[[Cumulonimbus, täysin kehittynyt ukkospilvi kaukaa nähtynä. Ukkospilvessä on alasimen muotoinen yläosa, joka on monesti kuituinen.]]
thumb|250px|right|Lähellä oleva ukkospilvi, joka ulottuu noin 30 asteen korkeuteen.
Ukkospilvi on hyvin paksu pilvi, jonka kosteus on lähtöisin yleensä alempaa ilmakehässä. Näin ukkosen synty edellyttää korkealle nousevaa kosteaa ilmavirtausta, jota edistää korkea lämpötila maan pinnalla ja kylmyys ylemmässä ilmakehässä. Tällöin ilmakehä on epävakaa. Yleensä ilmakehän yleistä epävakautta edistävät auringon lämmitys ja erilaiset säähäiriöt. Suomessa ukkoskausi on toukokuusta syyskuuhun, ja kovimmat ukkoset ovat yleensä kesäkuun puolivälistä heinäkuun loppuun. Ukkospilvi syntyy kasvamalla kumpupilvestä. Nuori ukkospilvi on kuin valtava kumpupilvi, vanhassa näkyy kuituinen alasin.
Ukkosen sanotaan monesti syntyvän kylmän ja lämpimän ilmamassan törmätessä. Usein sanonta pitääkin paikkansa, kylmässä rintamassa kylmä, kuivahko ilma tunkeutuu lämpimään, kosteaan ilmamassaan kiilan tavoin. Tämä ajaa edellään olevan lämpimän kostean ilman nousuliikkeeseen. Niin sanotut iltapäiväkuurot, joihin joskus liittyy ukkosia, syntyvät lämpimän ja kostean ilman kohotessa nopeasti ylöspäin, vaikkei kylmää rintamaa esiinnykään. Suomessa kaakkoinen lämmin ilmavirtaus voimistaa näitä lämpöukkosia eli ilmamassaukkosia.
Yksisoluista ukkosta sanotaan säätieteilijöiden kielessä "poppareiksi" eli "popcorn-ukkosiksi", koska ne ovat popcorn-jyvien tapaisesti erillään.
Ukkosta ei synny, jos ilmakehän yläosissa on lämmintä ilmaa inversiokerroksena, joka estää nousuvirtauksen. Tällöin syntyy tasaisia kumpukerrospilvilauttoja ja pannukakkumaisia kuuropilviä. Voimistuva nousuvirtaus voi silti rikkoa inversion ajan kuluessa ja aloittaa ukkosen.
Eastbourne
Eastbourne kasvoi liki tyhjästä merkittäväksi rantalomakohteeksi 1800-luvun kuluessa, mutta ulkomaanmatkailun yleistyessä kaupunki on pikkuhiljaa näivettynyt. Rantakadun varsi on täynnä pieniä hotelleja ja matkustajakoteja. Nykyisin kaupunki mielletään helposti eläkeläisten asuttamaksi uneliaaksi paikaksi, ja yli 60-vuotiaiden osuus väestöstä onkin epätavallisen suuri. Kielimatkalaisia näkee kesäisin varsin paljon Eastbournen kaduilla. Junamatka Lontoosta Eastbourneen kestää noin puolitoista tuntia.
Ukkoskuuro
Ukkoskuuron synty
Jotta ukkonen alkaisi, pilvessä tapahtuvan nousuvirtauksen on noustava niin korkealle, että syntyy lunta, rakeita, lumirakeita ja jääneulasia, joiden hankaus synnyttää suuren hankaussähkövarauksen. Lumirakeet ja jääneulaset vaihtavat varauksia törmätessään, koska niissä on eri tavoin sähköistyvä kiderakenne. Ukkospilven voimakas nousuvirtaus nostaa kevyemmät, positiivisesti varautuneet jäähiutaleet ylöspäin, ja painavammat negatiivisesti varautuneet jäähiukkaset putoavat painovoiman vaikutuksesta pilven alaosaan, sillä niiden ilmanvastuksen ja painon suhde on pienempi.
Eastbourne
Eastbournen lähellä on liitukivestä muodostunut niemi, Beachy Head, joka on suosittu matkailunähtävyys.
Ukkoskuuro
Ukkoskuuron synty
thumb|right|250px|[[Cumulonimbus calvus|Kuvan pilvi ennakoi kesäaikaan todennäköisesti ukkosta.]]
Pilvipisarat jäätyvät pilvessä 0 °C:tä huomattavasti alempana. Pilven yläosien lämpötilan on oltava alle −25 °C, jotta tulisi ukkosta. Se edellyttää 7 kilometrin korkuista pilveä. Pilven nousu ylös vaatii epävakaata ilmakehää.
Ukkoskuuron kehitys
Sade ja muut tekijät synnyttävät ukkoskuuroon voimakkaan laskuvirtauksen rankan sateen kohdalle. Tämä syöksyvirtaus aiheuttaa suuren lämpötilan laskun ukkoskuuron mennessä pään yli. Ukkoskuuro elää noin 30 minuuttia – 2 tuntia. Siinä oleva laskuvirtaus voimistuu ajan mukana, ja muuttaa lopulta koko pilven kuituiseksi. Kuituisuusvaikutelmaa pitää lisäksi yllä pilvestä vielä putoava heikkenevä sade, joka ei aina yllä maahan asti. Kun laskuvirtaus pääsee vallalle, pilven salamointi heikkenee ja lakkaa kokonaan. Pilven kumpupilvimäinen alaosa katoaa, ja pilvi alkaa muistuttaa verho- ja untuvapilven yhdistelmää. Viimeinen merkki vanhasta ukkospilvestä on pelkkä untuvapilviläiskä.
Ukkosen etäisyys
thumb|right|220px|Ukkospilvestä tulevaa sadetta. Lähellä oleva ukkospilvi pimentää tehokkaasti auringon valon, ja siksi pilven alaosa on musta.
Ukkosen jyrinä kuuluu 10–20 km:n päähän, ja varsinkin yöllä salamat voivat näkyä huomattavasti kauemmaksi elosalamoina, jotka tunnetaan myös kalevantulina.
Ukkosen etäisyyttä kilometreinä voi arvioida seuraavasti: lasketaan salaman lyönnin ja jyrinän välinen aika sekunteina ja jaetaan se kolmella. Jos siis salaman ja jyrinän väliä on kolmekymmentä sekuntia, ukkonen on noin 10 kilometrin päässä. Internetissä on monia ns. salamatutkia (salamapaikantimia tai -suuntimoita), joista voi arvioida ukkosen etäisyyttä.
Jos ukkostaa muutaman kymmenen kilometrin etäisyydellä suunnasta, mistä pilvet näyttävät tulevan, on syytä varautua lähestyvään ukonilmaan. Ukkonen voi myös kehittyä ja nousta äkkiarvaamatta.
Star Trek: Deep Space Nine
Star Trek: Deep Space Nine (ST: DS9, DS9) on yhdysvaltalainen tieteistelevisiosarja, jota esitettiin kotimaassaan 1992–1999. Deep Space Nine on järjestyksessä kolmas Star Trek -universumiin sijoittuva televisiosarja, ja sen tapahtumat ajoittuvat vuosien 2369 ja 2375 välille.
Deep Space Nine -avaruusaseman johdossa on pestiinsä aluksi vastentahtoisesti suhtautuva komentaja Benjamin Sisko (Avery Brooks). Hän ei pidä avaruusasemaa hyvänä paikkana poikansa Jaken (Cirroc Lofton) kasvattamiseen. Aseman muuta henkilökuntaa ovat varapäällikkö, bajorilainen majuri Kira Nerys (Nana Visitor), Federaation henkilökuntaa edustavat tiedeupseeri, luutnantti Dax (Terry Farrell), lääkäri Bashir (Alexander Siddig) ja käyttöpäällikkö O'Brien (Colm Meaney). Aseman turvallisuudesta vastaa muodonmuuttaja Odo (René Auberjonois). Tärkeä rooli on myös asemalla ravintolaa pitävällä ferengi Quarkilla (Armin Shimerman). Sarjan neljännen kauden alkaessa asemalle saapuu myös aiemmasta Star Trek – uusi sukupolvi (Star Trek: The Next Generation, ST: TNG, TNG, 1987–94) -sarjasta tuttu klingoni, luutnantti Worf (Michael Dorn).
Televisiosarjan luonne muuttui aikaisemmista sarjoista, kun mukaan tuli sotaisten cardassien ja madonreiän toisessa päässä vaanivan vihamielisen Dominionin muodostama ulkoinen uhka, jota vastaan Liiton on puolustauduttava.
Suomessa Nelonen esitti DS9:stä neljä ensimmäistä kautta vuosina 1997–2000 ja MTV3 Scifi -kanava koko sarjan maaliskuusta 2008 tammikuuhun 2009.
Ukkoskuuro
Ukkosen etäisyys
Sisällä valojen vilkkuminen viittaa ukkosen olevan hyvin lähellä, karkeasti ottaen ehkä alle 20 km:n päässä. Radion AM-alueella kuuluvasta rätinästä voi päätellä ukkosen olevan ehkä alle 150 kilometrin päässä. Ukkossade on sadetutkakuvassa se rankimman sateen alue. Jos se näyttää tulevan peräkkäisistä kuvista päätellen kohti, on syytä varautua ukkoseen. Pieni sadeläikkä etelärannikolla kahdentoista aikaan voi ukkostaa rajusti kello 18 aikaan sisämaassa. Verkossa on myös muutaman tunnin jäljessä olevia sääsatelliittien kuvia. Yksittäiset ukkospilvet näkyvät kuvissa suurehkoina valkeina pyöreinä läikkinä, jotka leviävät vähitellen. Usein ukkospilvet ovat rykelmissä. Rykelmä on usein pitkulainen niin että pilvien kulkusuunnassa näkyy monta ukkosta peräkkäin tai melkein peräkkäin.