cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bob McAdoo
Ura
Lakers halusi nuorentaa joukkuettaan kaudeksi 1985–1986, eikä tämän myötä jatkanut McAdoon sopimusta. Hän neuvotteli sopimusta Philadelphia 76ersin kanssa koko syksyn 1985, mutta allekirjoitti sopimuksen vasta vuodenvaihteen jälkeen. McAdoo teki loppukautena 10,1 pistettä ottelua kohden. Kauden päätteeksi Philadelphia yritti tehdä uuden sopimuksen hänen kanssaan, mutta tarjous ei miellyttänyt häntä. Tämän myötä McAdoo siirtyi italialaiseen Olimpia Milanoon, koska ei halunnut lopettaa uraansakaan.
Kissouén taistelu
Kissouén taistelu käytiin toisessa maailmansodassa 15.–17. kesäkuuta 1941 osana operaatio Exporteria liittoutuneiden ja Vichyn Ranskan Syyriassa olleiden joukkojen välillä edettäessä Damaskokseen. Vapaan Ranskan joukot kohtasivat Kissouéssa kovaa vastarintaa ennen kaupungin valtausta.
Taustaa
Prikaatikenraali Wilfrid Lewis Lloydin johtamat Intian 5. jalkaväkiprikaatista muodostetun taisteluosaston joukot ylittivät 8. kesäkuuta 1941 Syyrian rajan vallatakseen Quneitran ja Deraan. Joukkojen tehtävänä oli avata tie Vapaan Ranskan 1. divisioonalle Damaskoksen valtaamiseksi. Deraa, Sheikh Meskine ja Ezraa miehitettiin 12. kesäkuuta ja kenraalimajuri Paul Legentilhommen mukaan Gentforceksi nimetty taisteluosasto jatkoi etenemistään.
Yöllä 14.–15. kesäkuuta 1941 liittoutuneiden joukot saavuttivat Nahr el Ouaj -joen ja lisäksi Kissouén kaakkoispuoliset kukkulat olivat kaksipäiväisten raskaiden taisteluiden jälkeen Vapaan Ranskan joukkojen miehittämät. Prikaatikenraali Lloydin poissa ollessa everstiluutnantti L. Jonesin johtamat 1st Punjab Regiment ja 6th Rajputana Rifles olivat Kissouén edustalla. Lloyd johti koko Gentforcea kenraali Gentilhommen haavoituttua.
Taistelu
Hyökkäys joen yli aloitettiin 15. kesäkuuta ennen aamunkoittoa. Oikealla edenneet Vapaan Ranskan joukot ei saavuttanut menestystä, mutta vasen sivusta valtasi osan Jebel el Kelbistä. Kahdella intialaispataljoonalla oli tehtävänä vallata Kissoué ja sen takana oleva Tel Kissoué. Kylään oli levitetty piikkilankaa ja sitä kiersi neljä metriä syvä ja leveä panssarikaivanto. Kylän valtaus oli pataljoonalle, jolle ei annettu salaussyistä tykistötukea. Yöllä alkaneessa hyökkäyksessä joukot kantoivat mukanaan tikkaita kaivantojen ylittämiseen. Hiljaisuus päättyi konepistooli tuleen ja räjähdyksiin kello 3.20. Vapaan Ranskan joukot eivät uskoneet menestykseen, kun yllättäen saatiin tieto menestyksestä ja taistelu lakkasi aamun sarastaessa. 1st Punjab Regiment oli täydellisesti yllättänyt kylän puolustajat ja kiivaan lähitaistelun päätteeksi koko kylä saatiin vallattua. Kylän puolustuksesta vastanneet olivat odottaneet vaihtoa ja osa kalustosta oli ollut pakattuna kuorma-autoihin. Kylän puhdistus jatkui seuraavan päivän.
Tykistö aloitti kello 5.15 tulen kylän takana olevalle Tel Kissouén huipulle ja Rajputana Rifles aloitti etenemisen hyökätäkseen kello yhdeksän. Taistelu oli yhtä haastava kuin kylän valtaus ellei haastavampikin ilman yllätystä. Tykistön tuli oli tarkkaa ja jalkaväki kiipesi ylös vuorta. Viisikymmentä minuuttia myöhemmin se oli intialaisten hallussa. Hieman puolenpäivän jälkeen Vichyn Ranskan joukot aloittivat pataljoonan voimin ja panssarivaunujen tukemana vastahyökkäyksen Kissouéen. Panssariesteiden suojaamana ja tarkasti ampuen intialaiset kuitenkin torjuivat hyökkäyksen. Hieman myöhemmin spahit yrittivät vastahyökkäystä Tel Afairin takaa menettäen runsaasti miehiä hyökätessään Tel Kissouèlle.
Pimeän laskeuduttua aloitettiin hyökkäys Jebel Madanille, kun 1st Punjab Regiment hyökkäsi etelärinteitä ja Rajputana Rifles pohjoisrinteitä. Taistelutahdoton vihollinen ei odottanut yöllistä hyökkäystä ja aamuun mennessä kukkula oli intialaisten hallussa. Samalla Kissouén taistelu saatiin päätökseen.
Anonymous (ryhmä)
Anonymous on löyhästi järjestäytynyt kollektiivinen hakkeri- ja aktivistiryhmä. Nimi viittaa internet-meemiin, joka sai alkunsa 4chan-verkkosivustolta. Liikkeeseen ei liity uskonnollista tai poliittista ideologiaa.
Anonymousin nimissä on järjestetty poliittiseen aktivismiin, sananvapauteen ja lastensuojeluun liittyviä tapahtumia, operaatioita ja piloja sekä tietotekniikkarikoksia, kuten verkkohyökkäyksiä.
Anonymous-liikkeeseen voi muiden anonyymien mukaan kuulua vain pelkästään kannattamalla Anonymousin toimintaa. Kuka tahansa saa aloittaa oman projektinsa, sillä liikkeellä ei ole johtajia. Tapahtuman tai operaation järjestyminen riippuukin siitä, saako se tarpeeksi kannatusta ja näkyvyyttä. Useat anonyymit välittävät internetin yksityisyydestä ja monet anonyymit pyrkivät olemaan internetissä kirjaimellisesti nimettömästi antamatta itsestään juurikaan tietoja ulkopuolisille.
Tapahtumia, joiden katsotaan liittyvän Anonymousiin
pienoiskuva|Anonyymejä Los Angelesissa helmikuussa 2008. Aktivistien käyttämä symboli on [[Guy Fawkesin naamari, jonka nosti suosioon kirja ja elokuva V niin kuin Verikosto. ]]
Wikileaks
The Guardian -sanomalehden mukaan Anonymous-liikkeellä on ydinryhmä, joka järjesti vuonna 2010 Wikileaks-tapahtumiin liittyviä verkkokampanjoita, joissa muun muassa Mastercard-yhtiön sivusto kaadettiin, koska yhdysvaltalaiset pankit estivät lahjoitusten antamisen WikiLeaksille. Elokuussa 2010 Anonymous otti kohteekseen useita yhdysvaltalaisia ja brittiläisiä sivustoja Julian Assangeen liittyvien toimien vuoksi.
Operaatio Sony
Huhun mukaan Anonymous-kulttuurin alla kulkeva ryhmä on vastuussa Sonyn PlayStation Network -peliverkon 28. huhtikuuta 2011 alkaneesta ja yli kolme viikkoa kestäneestä toimintakatkosta, koska Sony haastoi yksityishenkilöitä oikeuteen PlayStation 3:n suojauksen purkamisesta.
Hyökkäys HBGary:n palvelimille
Vuonna 2011 Anonymous-hakkeriryhmä hyökkäsi Yhdysvaltain hallituksen käyttämän turvallisuusyritys HBGary Federalin palvelimiin ja julkaisi yrityksen sisäisiä sähköposteja. Tämä hyökkäys oli vastaus HBGary Federalin yritykseen tunnistaa ja paljastaa Anonymousin jäseniä sekä yrityksen suunnitelmiin myydä tietoja Yhdysvaltain hallitukselle.
Anonymousin aktivistit murtautuivat HBGary Federalin palvelimiin, saivat haltuunsa tuhansia sähköpostiviestejä ja julkaisivat ne verkossa. Julkistetut sähköpostit paljastivat, että HBGary Federal oli suunnitellut väärien tietojen levittämistä ja muita kyseenalaisia toimia Anonymousin jäsenten tunnistamiseksi ja heidän toimintansa estämiseksi.
Hyökkäys HBGary Federalin palvelimille oli merkittävä tapaus, joka osoitti Anonymousin kyvyn vastata voimalla yrityksiin, jotka yrittivät tunnistaa ja torjua ryhmän toimintaa. Se myös paljasti turvallisuusyrityksen kyseenalaiset toimet ja sai aikaan laajaa keskustelua yksityisyyden ja vakoilun rajoista sekä hakkeriryhmien roolista yhteiskunnallisessa aktivismissa.
Operaatio Anti-Sec
Anonymous ja Lulz Security toimivat yhteistyössä ja julkaisivat Yhdysvaltain ilmailu- ja avaruushallinnon NASA:n sisäisiä sähköposteja. Anonymous ilmoitti kesäkuussa 2011 tunkeutuneensa NASA:n palvelimille ja päässeensä käsiksi Nato-luokituksen alaiseen materiaaliin. Twitter tilillään ryhmän edustajat ilmoittivat, että suurinta osaa Nato-luokitellusta materiaalista olisi "vastuutonta" julkistaa. Ryhmä kuitenkin julkaisi sähköposteja muun muassa bittorrent-verkostoissa.
Operaatio BART
Operaatio BART oli Anonymousin San Franciscon poliisiin ja kaupungin metroliikennettä hoitavaan yritykseen kohdistunut operaatio elokuussa 2011. Nimi BART tulee joukkoliikenneyhtiö Bay Area Rapid Transitin nimestä. San Franciscon poliisi ampui miehen ja tapausta pidettiin murhana, mikä herätti vastustusmieltä ja vihaa asukkaiden keskuudessa. Ihmiset uhkasivat järjestää metroasemilla mielenosoituksia, joiden uhattiin häiritsevän liikennettä. Säikähtänyt metroyhtiö katkaisi puhelinverkkojen toimivuuden kaikilta metroasemiltaan, jolloin myös hätäpuheluiden soittaminen muuttui mahdottomaksi, mikä suututti ihmisiä entistä enemmän. Sananvapautta puolustava ryhmittymä Anonymous ryhtyi tässä vaiheessa suunnittelemaan ”omaa” mielenosoitusta sekä ryhmän toiminnalle ominaista verkkohyökkäystä. Anonymous levitti poliisin ja metroyhtiön työntekijöiden valokuvia sekä yhteystietoja internetiin ja kaatoi Bay Area Rapid Transitin verkkosivuston mybart.org. Anonymousin oma mielenosoitus sovittiin järjestettäväksi 15. elokuuta 2011.
Operaatio Darknet
Lokakuussa 2011 Anonymous-liikkeen aktivistit sulkivat yli 40 lapsipornoon linkittänyttä tai sellaista tarjonnutta sivustoa ja julkisti yli 1 500 käyttäjän tunnukset yhdeltä kielletyltä sivustolta. Anonyymit paikallistivat lapsipornoon linkittäneet Freedom Hostingin palvelimet TOR-salatussa Darknetissä, ja koska Freedom Hosting ei vastannut pyyntöön poistaa lapsipornolinkit, aktivistihakkerit kaatoivat Freedom Hostingin palvelimet kahteen kertaan. Operaatio Darknetiin osallistuneet julkaisivat myös varoituksen, jonka mukaan kaikki lapsipornoa palvelimillaan linkkaavat tai säilyttävät palveluntarjoajat joutuvat operaation kohteeksi.
Operaatio OpCartel
Operaatio OpCartel oli Anonymous-hakkeriryhmän lanseeraama operaatio, joka alkoi 6. lokakuuta 2011. Ryhmän tavoitteena oli taistella Meksikon huumekartelleja vastaan, erityisesti Los Zetasia, joka oli maan väkivaltaisin ja vaarallisin huumekartelli tuohon aikaan. Operaation laukaisi erään Anonymous-aktivistin sieppaus Veracruzin osavaltiossa.
Anonymous uhkasi julkistaa arkaluontoista tietoa Los Zetasin jäsenistä ja heidän yhteistyökumppaneistaan, mikäli aktivisti ei vapautettaisi ennen marraskuun 5. päivää 2011. Tämän toimenpiteen tarkoituksena oli painostaa kartellia vapauttamaan siepattu aktivisti ja samalla tuoda julki huumekartellin epäeettiset ja laittomat toimet.
OpCartel herätti kuitenkin mielenkiintoisia kysymyksiä hakkeriryhmien roolista yhteiskunnallisessa aktivismissa ja siitä, miten teknologiaa voidaan käyttää taistelussa järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption vastaisesti.
TTVK:n pommiuhkaus
Anonymous on usein ottanut kantaa tekijänoikeuskysymyksiin ja he ovat vastustaneet tiukkoja tekijänoikeuslakeja ja -säädöksiä, mikä saattaa selittää heidän kohdistumisensa TTVK:han. Kuitenkin on tärkeää huomata, että Anonymousin toimintaan liittyy usein monia itsenäisiä yksilöitä ja soluja, joten on vaikea varmistaa, kuka tarkalleen ottaen oli vastuussa pommiuhkauksesta tai verkkosivujen kaatamisesta.
Operaatio Blackout
Operaatio Blackout oli Anonymous-hakkeriryhmän lanseeraama kampanja tammikuussa 2012, jonka tavoitteena oli vastustaa Yhdysvaltain kongressin käsittelyssä ollutta SOPA-lakiesitystä (Stop Online Piracy Act). SOPA oli laajasti kritisoitu laki, jonka vastustajat uskoivat rajoittavan sananvapautta ja internetin käyttöä sekä mahdollistavan laajamittaisen verkkosensuurin.
Anonymousin tavoitteena Operaatio Blackoutissa oli estää SOPA-lakiesityksen hyväksyminen ja samalla luoda painetta poliitikoille ja yrityksille, jotka tukivat lakia. Heidän toimintaansa sisältyi verkkosivujen kaatamisia, DDoS-hyökkäyksiä ja erilaisia verkkoprotesteja, joiden avulla he pyrkivät herättämään yleistä huomiota SOPA-lakiesityksen ongelmiin.
Operaatio Blackoutin lisäksi moni muu taho, kuten suuret teknologiayritykset ja kansalaisoikeusjärjestöt, vastustivat SOPA-lakiesitystä. Tämän ansiosta laaja yleinen vastustus ja voimakas painostus saivat lopulta Yhdysvaltain kongressin hylkäämään lakiesityksen. Anonymousin Operaatio Blackout oli osa laajempaa kansainvälistä vastarintaa, joka pyrki estämään SOPA:n kaltaisia lakiesityksiä muualla maailmassa ja suojelemaan internetin avoimuutta ja sananvapautta.
Operaatio Anti-ACTA
Tammikuussa 2012 Anonymous-hakkeriryhmä käynnisti Operaatio Anti-ACTA:n, joka oli suunnattu kansainvälistä ACTA-sopimusta (Anti-Counterfeiting Trade Agreement) vastaan. Vaikka ACTA ei ollut yhdysvaltalainen lakiesitys, se oli kansainvälinen sopimus, jonka tarkoituksena oli torjua tekijänoikeuksien loukkauksia ja väärennöksiä maailmanlaajuisesti. Sopimus oli kuitenkin herättänyt laajaa kritiikkiä sen vaikutuksista sananvapauteen, yksityisyyteen ja internetin avoimuuteen.
Anonymousin Operaatio Anti-ACTA:ssa ryhmä pyrki vastustamaan sopimusta ja estämään sen hyväksymisen eri maissa. Operaatioon kuului verkkosivujen kaatamisia, DDoS-hyökkäyksiä, verkkoprotesteja ja tietojen vuotamista, joiden avulla he pyrkivät herättämään yleistä huomiota ACTA-sopimuksen ongelmiin.
Operaatio Anti-ACTA yhdisti voimansa muiden kansalaisoikeusjärjestöjen ja teknologiayritysten kanssa, jotka myös vastustivat sopimusta. Tämän laajan vastustuksen seurauksena useat maat, kuten Saksa, Puola ja Slovakia, päättivät lykätä ACTA-sopimuksen ratifiointia. Lopulta heinäkuussa 2012 Euroopan parlamentti äänesti ACTA-sopimusta vastaan, mikä merkitsi sopimuksen kuolemaa Euroopassa.
Anonymousin Operaatio Anti-ACTA osoitti jälleen kerran hakkeriryhmän kyvyn mobilisoida kansainvälistä vastarintaa ja vaikuttaa politiikkaan, suojellen samalla internetin avoimuutta ja sananvapautta.
Tapaus Syyria
Helmikuussa 2012 Anonymous-hakkeriryhmä kohdisti hyökkäyksen Syyrian hallintoon osana laajempaa poliittista protestia ja tukitoimia Syyrian kansannousulle, joka oli osa arabikevään tapahtumia. Anonymous onnistui hakkeroimaan Syyrian hallinnon sähköposteja ja paljasti laajan määrän arkaluontoista tietoa.
Julkistetut sähköpostit sisälsivät viestintää Syyrian hallinnon sisällä sekä kansainvälisen diplomatian kulisseista. Sähköpostit paljastivat myös hallinnon toimia ja suunnitelmia, joiden tarkoituksena oli hillitä mielenosoituksia ja torjua kapinallisten toimia.
Anonymousin hyökkäys Syyrian hallinnon sähköposteihin oli merkittävä osa kansainvälisiä ponnistuksia tukea Syyrian kansannousua ja paljastaa hallinnon väkivaltaiset ja laittomat toimet. Se osoitti jälleen kerran hakkeriryhmän kyvyn vaikuttaa poliittisiin tapahtumiin ja tukea yhteiskunnallisia liikkeitä eri puolilla maailmaa.
Tapahtuma korosti myös Anonymousin roolia globaalina aktivistijärjestönä, joka kykenee puuttumaan erilaisiin poliittisiin ja yhteiskunnallisiin kysymyksiin, kuten ihmisoikeuksiin, sananvapauteen ja korruption vastaiseen taisteluun.
CIA tango down
10.helmikuuta 2012 Anonymous-hakkeriryhmä suoritti massiivisen palvelunestohyökkäyksen (DDoS), joka kaatoi Yhdysvaltain keskustiedustelujärjestö CIA:n verkkosivut. Sivusto oli alhaalla useita tunteja hyökkäyksen seurauksena. Tämä isku oli osa Anonymousin laajempaa kampanjaa, jossa se pyrki osoittamaan vastustuksensa hallituksen toimille ja sensuurille internetissä.
Anonymousia koskevan FBI:n ja Scotland Yardin välisen viestinnän vuotaminen
Anonymousin hyökkäyksen CIA:n verkkosivuihin jälkeen, hakkeriryhmä onnistui hakkeroimaan ja vuotamaan sisäistä viestintää Yhdysvaltain liittovaltion poliisin (FBI) ja Iso-Britannian Scotland Yardin välillä, joka koski nimenomaan Anonymousia itseään. Tämä vuotaminen osoitti jälleen kerran Anonymousin kyvykkyyden ja rohkeuden kohdistaa iskujaan myös niihin organisaatioihin, jotka yrittivät tutkia ja estää ryhmän toimintaa.
Viestinnän vuotaminen paljasti, kuinka FBI ja Scotland Yard suunnittelivat yhteistyössä Anonymousin jäsenten tunnistamista, kiinniottamista ja syyttämistä. Se paljasti myös viranomaisten huolen ryhmän toiminnasta ja kasvavasta vaikutusvallasta. Vuotaneet tiedot herättivät keskustelua viranomaisten toimista ja menetelmistä hakkeriryhmiä vastaan sekä laajemmista yksityisyyden ja sananvapauden kysymyksistä.
Terrorin valtakausi
10. helmikuuta 2012 Anonymousin edustaja ilmoitti YouTube-videossa Israelin hallituksen polkevan ihmisoikeuksia ja käyttävän propagandaa muutamien harvojen etujen suurten ihmismäärien kustannuksella. Ilmoitus mainitsee Anonymousin aloittavan "terrorin valtakautta" vastaan suunnatun kampanjan, jonka ensiaskeleena Israel poistetaan internetistä.
Kreikan oikeusministeriön sivujen kaappaus Illuminatin vastustamiseksi
22. helmikuuta 2012 Anonymousin nimissä tunkeuduttiin Kreikan oikeusministeriön kotisivuille ja niiden sisällöksi muutettiin viesti, jonka mukaan Kreikan tasavalta on kuollut, ja Anonymous tulee vastustamaan pankkiirien salaliiton valtaa. Isku oli ilmeisesti vastine aiemmin tapahtuneille hakkereiden pidätyksille.
Facebookin ja Twitterin nimipalvelintietojen kaappaus Intiassa
Väitetyt Anonymousin edustajat hakkeroivat intialaisen internet-yhteydentarjoajan verkon kääntämään liikenteen Facebookin ja Twitterin sijasta omaan tiedotteeseensa. Anonymousin mukaan tämä oli vastatoimi "sananvapauden ja vähäisemmin Anonymousin kanssa leikkimiselle".
Ruotsin viranomaisten nettisivustojen kaataminen
5. lokakuuta 2012 Anonymous kaatoi Ruotsin viranomaisten nettisivustoja, joihin kuului hallituksen sivustoja sekä poliisin ja valtionpankin sivustot, mihin oli syynä Ruotsin poliisin tekemä esto useille torrent-sivustoille, johon kuuluivat muiden muassa piraattisivusto The Pirate Bay.
Operaatio Israel
6. huhtikuuta 2013 Anonymous julkaisi videon, jossa he sanoivat aloittavansa operaation palestiinalaisten kanssa Israelia vastaan tarkoituksenaan pyyhkiä Israel pois kyberavaruudesta lopullisesti. Syynä on se, että Israel jatkuvasti rikkoo kansainvälisiä lakeja ja aiheuttaa jatkuvaa tuhoa palestiinalaisten keskuudessa. Israelin hallituksen kansallisen kybernetiikan jäsenen Yitzhak Ben Yisraelin mukaan Anonymousilla ei ole taitoja tehdä vahinkoa valtion elintärkeälle infrastruktuurille.
Pariisin terrori-iskut
16. marraskuuta 2015 julkaistussa videossa ryhmän jäseneksi ilmoittautunut julisti sodan Isisiä vastaan.
Operaatio Ice Isis
Operaatio Ice Isisin tarkoituksena on pysäyttää jihadistijärjestö Isisin terrorismia tukeva toiminta sosiaalisessa mediassa, kuten Twitterissä ja Facebookissa. Anonymous sulkee Isisin omistamia sosiaalisen median tilejä, joissa Isis levittää propagandaansa ja värvää jihadisteja.
Tapaus Donald Trump
Maaliskuussa 2016 ryhmä julisti sodan Yhdysvaltain republikaanien presidenttiehdokasta Donald Trumpia kohtaan. Tämä manifestoitui cyber-hyökkäyksenä.
Sota Venäjää vastaan
Helmikuussa 2022 Venäjän hyökättyä Ukrainaan Anonymous julisti sodan Venäjää vastaan. Ryhmä ilmoitti kaataneensa muun muassa maan hallituksen, Kremlin, duuman, Venäjän puolustusministeriön sekä valtion omistaman uutiskanava RT:n kotisivut. Hyökkäykset on toteutettu palvelunestohyökkäyksinä. Ryhmän tavoitteena on myös vuotaa kaadetuilta sivustoilta peräisin olevia tietoja.
Pidätykset
29. helmikuuta 2012 kaksikymmentäviisi Anonymousin jäsentä pidätettiin Espanjassa, Kolumbiassa, Argentiinassa ja Chilessä. Interpolin mukaan Anonymous hyökkäsi Kolumbian puolustusministeriön, Chilen kansallisen kirjaston ja sähköyhtiö Endesan sivustoille. Espanjassa nostettu syyte koski kuningasperheen ja pääministeriä suojelevien poliisien ja henkivartijoiden henkilötietojen hakkeroinnista julkisuuteen.
6. maaliskuuta 2012 Hector Xavier Monsegur eli nimimerkki Sabu tunnusti FBI:lle syyllistyneensä useisiin iskuihin yrityksiä ja virastoja vastaan. Hänen epäillään suunnitelleen iskut Sonya, FBI:ta ja CIA:ta, vastaan. Kesäkuusta 2011 alkaen Monsegur oli myös tehnyt yhteistyötä FBI:n kanssa ja ilmiantanut muita krakkereita.
Paavo Kallio
Paavo Kallio (13. huhtikuuta 1914 Turku – 11. kesäkuuta 1992 Turku) oli suomalainen kasvi- ja sienitieteilijä.
Kallio työskenteli Turun yliopiston kasvitieteen laitoksella vuodesta 1945 lähtien, aluksi assistenttina, sitten apulaisprofessorina 1957–1963, ja kasvitieteen professorina 1963–1977 eläkkeelle jäämiseensä saakka. Hän oli sekä kasvifysiologi että ekologi, ja tutki aktiivisesti myös kasvien levinneisyyttä ja sieniä sekä toimi luonnonsuojelutyössä. Intohimo Lapin luontoon syttyi hänen kerätessään aineistoa maantieteen maisterin tutkintoa varten. 1950-luvun puolimaissa hän järjesti oppilailleen kenttätutkimusretkiä Lappiin. Näiden retkien ansiosta hän ryhtyi perustamaan Turun yliopiston Kevon tutkimusasemaa Utsjoelle. Hän toimi aseman johtajana 1956–1976 ja jäätyään eläkkeelle toimi aseman hallituksen puheenjohtajana 1977–1984.
Paavo Kallio julkaisi suuren määrän tieteellisiä kirjoituksia ja myös kansantajuista kirjallisuutta. Hänet palkittiin monilla kunniatohtoruuksilla ja hän sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 1979. Hän toimi Turun Eläin- ja Kasvitieteellisen Seuran puheenjohtajana 1962–1965 ja sitä ennen sihteerinä 1946–1962. Paavo Kallion tuhka on haudattu Kevon tutkimusaseman maastoon.
Musiikkiteknologia
thumb|320px|Musiikin teossa apuna käytettävää tekniikkaa äänitysstudiossa.
Musiikkiteknologia tai musiikkitekniikka käsittää musiikin teossa käytettävän tekniikan, kuten soittimet, niiden lisälaitteet sekä äänentallennusvälineet. Musiikkiteknologiaa voidaan käyttää hyväksi äänittämisessä, äänentoistossa, tallennuksessa, musiikin säveltämisessä, sovittamisessa, analysoimisessa sekä esittämisessä. Musiikkiteknologia on myös oppiaine sekä tutkimuksen kohde. Musiikkiteknologian tutkimukseen läheisesti liittyviä tieteenaloja ovat esimerkiksi akustiikka, musiikkipsykologia sekä musiikkiliiketoiminta.
Musiikkiteknologian koulutusohjelmien opinnoissa keskitytään mm. seuraaviin teemoihin:
Ammunta kesäolympialaisissa 2004 – miesten trap
Miesten trap-kilpailu käytiin Ateenan kesäolympialaisissa 14-15. elokuuta. Kultamitalin vei Venäjän Aleksei Alipov olympiaennätystä sivuavalla tuloksella 149 (124+25).
Kansallinen tutkimusneuvosto (Yhdysvallat)
Kansallinen tutkimusneuvosto (National Research Council, NRC) on yhdysvaltalainen tiedejärjestö, joka on Yhdysvaltain kolmen kansallisakatemian yhteinen elin. Sen nimissä tehdään suurin osa akatemioiden tutkimuksista. Se perustettiin 1916, kun ensimmäisen maailmansodan aikana tarvittiin lisää tieteellisiä ja teknisiä palveluita.
Pauli Ahopelto
thumb|right|Pauli Ahopelto ja [[Valtteri Kivelä: Saattajat, 2003]]
Pauli Ahopelto (s. 1969 Tampere) on suomalainen kuvataiteilija. Hän on toiminut monitaiteilijana vuodesta 2000 ja toteuttanut tässä ominaisuudessaan muun muassa installaatioita. Hänen materiaaleihinsa lukeutuvat metallit, purku- ja kierrätysmateriaalit, päreet ja puu. Hän yhdistelee tekniikoinaan muiden muassa kuvanveistoa, maalausta, projisointia, mosaiikkia, valokuvausta, ääntä ja digitaalisuutta. Ahopelto asuu Helsingissä, joka on myös hänen työskentelypaikkansa Valkeakosken Tarttilan ohella.
Ahopelto järjestää Tarttila Jazz - ja KinoTarttila-tapahtumia. Jälkimmäisessä hänen yhteistyökumppaninaan on FutureShortsFinland.
200 West Street
200 West Street tai Goldman Sachs Tower on Battery Park Cityssä, Lower Manhattanilla, New Yorkin kaupungissa sijaitseva pilvenpiirtäjä. Lokakuussa 2009 avattu rakennus toimii liikepankki Goldman Sachsin pääkonttorina. Torni on 230 metriä korkea, ja siinä on 43 kerrosta. Enimmillään rakennuksessa työskentelee samanaikaisesti 7500 työntekijää.
Rakennus sijaitsee West Side Highwayn varrella Vesey Street- ja Murray Street -katujen välissä. 200 West Streetin lähellä sijaitsevia muita rakennuksia ovat muun muassa World Financial Centerin rakennuskompleksi, Verizon Building, Seven World Trade Center ja One World Trade Center.
LEED Gold -statuksen saaneen 200 West Streetin suunnittelijana toimi arkkitehtitoimisto Pei Cobb Freed & Partners pääsuunnittelijanaan arkkitehti Henry Cobb.
Rahoitus ja rakentaminen
200 West Streetin rakennushanke sai paljon taloudellista tukea paikallisviranomaisilta, sillä rakennuksen tontti sijaitsee syyskuun 11. päivän iskujen tuhoalueella. Rakennuksen rakentamiskustannukset olivat noin 2,1 miljardia dollaria.
Rakennuksen perustustyöt aloitettiin marraskuussa 2005. Rakennustöissä kohdattiin useita ongelmia vuosien varrella. Joulukuussa 2007 torninosturin nostoköysi katkesi kesken rakennustöiden, minkä johdosta seitsemän tonnia painanut kuorma tippui maahan. Kuorman tippuminen tuhosi kaksi perävaunua ja halvaannutti työmaalla työskennelleen arkkitehdin Robert Woon. Tapahtuman takia rakennustyöt olivat pysähdyksissä useita päiviä.
Ensimmäiset työntekijät muuttivat taloon lokakuussa 2009. Goldman Sachsin pääkonttori sijaitsi aiemmin New Yorkissa osoitteessa 85 Broad street ja pankin osakkeidenvaihto tapahtui 1 New York Plaza -pilvenpiirtäjässä.
Rakennus
230 metriä korkena ja 43 kerrosta käsittävän 200 West Streetin yhteenlaskettu lattiapinta-ala on 200 000 neliömetriä. Julkisivu koostuu teräksestä ja lasista. Toimistotilojen lisäksi rakennuksessa on myös kuusi suurikokoista kerrosta, joissa käydään osakkeiden vaihtoa ja -kauppaa. Rakennuksen 11. kerroksessa toimii Sky Lobby -niminen keskus, jossa on konferenssitiloja, kahvila ja rakennuksen työntekijöille tarkoitettu kuntosali. Rakennuksessa toimii myös työntekijöille avoin lukusali.
Rakennuksen sisäänkäyntiaulassa on etiopialaisen taiteilijan Julie Mehretun suunnittelema seinämaalaus.
Päivi Allonen
Päivi Allonen (ent. Saari; s. 1972 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän valmistui Imatran taideoppilaitoksesta vuonna 1998 ja täydensi opintojaan vielä vuosina 2012–14 Lahden taideinstituutissa. Allonen on taiteellisen työnsä ohella opettanut ja kirjoittanut taiteesta. Hän on Taidemaalariliiton jäsen.
Allosen töihin kuuluu maalauksia ja installaatioita.
Victoria Climbién surma
Adjo Victoria Climbié (2. marraskuuta 1991 – 25. helmikuuta 2000) oli 8-vuotias tyttö, jonka hänen huoltajansa pahoinpitelivät ja surmasivat Lontoossa Iso-Britanniassa helmikuussa 2000. Hänen kuolemansa johti laajaan parlamentaariseen tutkimukseen sekä merkittäviin muutoksiin lastensuojelupolitiikkaan Englannissa. Victorian pahoinpidelleet huoltajat olivat Norsunluurannikolla syntynyt Ranskan kansalainen Marie-Thérèse Kouao (s. 17. heinäkuuta 1956) ja tämän englantilainen miesystävä Carl Manning (s. 31. lokakuuta 1972). Victorian kuolemaan olivat merkittävästi osallisena myös sosiaalityöntekijöiden epäpätevyys ja virhearviot.
Abobossa Norsunluurannikolla syntynyt Victoria lähti marraskuussa 1998 isotätinsä Marie-Thérèse Kouaon mukana Ranskaan, josta he muuttivat Englantiin huhtikuussa 1999. Pahoinpitelyn alkamisen ajankohdasta ei ole varmuutta, mutta on epäilty, että se paheni kun Kouao tapasi Carl Manningin ja muutti yhteen tämän kanssa. Kuolemaan johtaneen pahoinpitelyn aikana Victoriaa oli poltettu palavilla savukkeilla, hänet oli sidottu yli 24 tunniksi kerrallaan, oli lyöty polkupyörän ketjuilla, vasaroilla ja johdoilla. Patologi löysi Victorian ruumiista kaikkiaan 128 pahoinpitelyn jälkeä.
Ennen Victorian kuolemaa olivat poliisin lastensuojeluyksiköt, neljä eri sosiaalitoimistoa, Kansallinen Terveysasema, NSPCC (National Society for the Prevention of Cruelty to Children) sekä paikalliset kirkot olleet yhteydessä häneen ja huomanneet pahoinpitelyn jäljet. Tuomari kuvaili kuitenkin tapausta Victorian kuolemaan liittyvässä oikeudenkäynnissä "sokaisevaksi epäpätevyydeksi", koska katsoi tapauksen kunnollisen tutkinnan epäonnistuneen ja tehtyjen toimien olleen vain mitättömiä. Kouao ja Manning todettiin syyllisiksi murhaan ja heidät tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen.
Victoria Climbién tapausta on luonnehdittu hyvin samankaltaiseksi kuin Suomessa toukokuussa 2012 tapahtunutta 8-vuotiaan Eerikan surmaa.
Elämä
Victoria lähti Norsunluurannikolta Kouaon kanssa marraskuussa 1998. Siitä eteenpäin Kouao esitti Victorian olevan hänen tyttärensä. Victoria matkusti väärennetyllä passilla nimellä Anna Kouao. Todellisuudessa Anna oli tyttö, joka Kouaon oli alun perin aikonut viedä mukanaan Eurooppaan, mutta tämän vanhemmat olivat tulleet toisiin ajatuksiin. Victoria tunnettiin nimellä Anna koko sinä aikana, jonka hän eli Englannissa.
Kouao palasi Victoria mukanaan Pariisiin, jossa Victoria aloitti koulun. Joulukuuhun 1998 mennessä Kouao alkoi kuitenkin saada varoituksia Victorian toistuvista poissaoloista ja helmikuussa 1999 koulu teki "lapsi-riskissä" ilmoituksen, jonka seurauksena sosiaalityöntekijä tuli kuvaan. Koulussa oli tarkkailtu sitä, miten Victoria saattoi nukahtaa tunneilla. Koulun rehtori muisteli myöhemmin Kouaon maininneen, että Victoria kärsi jonkinlaisesta dermatologisesta tilasta, ja että hänen viimeisellä käynnillään koulussa 25. maaliskuuta 1999 tytön pää oli ajeltu kaljuksi ja hänellä oli päässään peruukki. Kun Kouao lähti Ranskasta, hän jäi velkaa viranomaisille, sillä hänelle oli maksettu väärin lapsilisästä ja siksi on väitetty, että Kouao näki Victorian hyödyllisenä välineenä maksujen saantiin. Kouao oli myös häädetty kotoaan Ranskassa vuokravelkojen takia.
Muutto Englantiin
26. huhtikuuta 1999 ja heinäkuun alkupuolen välisenä aikana Kouao vieraili 18 kertaa Ealingin sosiaalipalvelussa asumiseen ja talouteen liittyvien asioiden vuoksi. Victoria oli naisen mukana ainakin kymmenessä tapaamisessa. Henkilökunta kiinnitti huomiota hoitamattoman näköiseen Victoriaan. Erään työntekijän mielestä Victoria näytti aivan ActionAid-julisteen lapselta, mutta siitä huolimatta asialle ei tehty mitään ja oletettiin jopa, että Victorian ulkomuoto oli tarkoituksellinen yritys saada sympatiaa.
Emiliano Spataro
Emiliano Leonel Spataro (s. 23. toukokuuta 1976 Buenos Aires) on argentiinalainen autourheilija. Hän on kilpaillut pääosin kotimaassaan ja voittanut kahdesti Top Race V6 mestaruuden (2007–2008), Formula 3 Sudamericana mestaruuden kevyemmässä luokassa 1995 ja Etelä-Amerikan STCC rata-automestaruuden 1999. Spataro on kilpaillut myös Dakar-rallissa.
Maria Suominen
Maria Suominen (s. 21. kesäkuuta 1995) on suomalainen pesäpalloilija. Suominen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Porin Pesäkarhuja Suominen on saavuttanut urallaan yhden SM-kullan vuonna 2021, kaksi SM-hopeata vuosina 2017 ja 2019 sekä neljä SM-pronssia vuosina 2014, 2016, 2018 ja 2020. Suominen on 3. syyskuuta 2020 mennessä pelannut urallaan 153 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kuusi kunnaria ja 34 tavallista juoksua, tuonut 80 juoksua ja kerännyt 414 kärkilyöntiä. Suominen on pelannut urallaan 63 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt 11 tavallista juoksua, tuonut 20 juoksua ja kerännyt 123 kärkilyöntiä.
Victoria Climbién surma
Muutto Englantiin
Toukokuussa 1999 Kouao ja Victoria saivat asuinpaikan Harlesdenista, Brentin alueelta. Kouao sai töitä sairaalan siivoojana ja jätti Victorian lastenhoitaja Priscilla Cameronin hoiviin. Cameron ei ollut rekisteröity lastenhoitaja, mutta ei ole todisteita että Victoriaa olisi kohdeltu kaltoin hänen oleillessaan tämän luona. Cameronin tytär kuvaili myöhemmin julkisessa tutkinnassa, miten säikähtyneesti Victoria reagoi Kouaon tullessa häntä hakemaan. Naisen mukaan Kouao oli usein huutanut Victorialle eikä osoittanut minkäänlaista kiintymystä.
Jaan Anvelt
Nuoruus
Anvelt syntyi porvarilliseen tilanomistaja perheeseen Viljandimaan Oorgussa silloisessa Liivinmaan kuvernementissa. Hän toimi opettajana ensin Itä-Vironmaalla vuosina 1905–1907 ja sen jälkeen Pietarissa. Hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolueen bolševikkeihin (lyh. VSDTP(b)). Vallankumouksellisen toimintansa rinnalla hän opiskeli vuosina 1907–1912 Pietarin yliopistossa lakia. Vuonna 1912 hän siirtyi Narvaan ja toimi siellä asianajajana.
Vallankumouksellinen ja Viron bolševikkihallituksen johtajana
Tsaarinvallan kaataneen helmikuun vallankumouksen seurauksena Venäjällä korkeinta valtaa käytti Venäjän väliaikainen hallitus. Maaliskuussa 1917 Venäjän valiaikainen hallitus oli muodostanut virolaisista alueista Viron autonomisen kuvernementin johtajanaan Jaan Poska. Itsehallinnon korkeimmaksi elimeksi määrättiin yleisillä vaaleilla valittava maaneuvosto eli maapäivät, jonka vaalit käynnistyivät toukokuun lopulla 1917. Niissä Jaan Anveltista tuli Viron maapäivien jäsen VSDTP(b):n edustajana.
Rinnan virolaisen itsehallinnon organisioitumisen bolševikit muodostivat omia organisaatioitaan vahvistuneen valtansa edustajaksi. Jaan Anvelt valittiin tällöin Narvan työläisten ja sotilaiden neuvoston puheenjohtajaksi. Kesällä 1917 hänet valittiin Pietarin Yleisvenäläisen neuvostokongressin toimeenpanevan komitean jäseneksi. Samoihin aikoihin Virossa perustettiin VSDTP(b):n Vironmaan järjestö ja sen byroo, jonka puhemieheksi hänet valittiin.
Virossa oleskelleet bolševikit, niin virolaiset kuin venäläiset, ottivat vallan kolmeksi kuukaudeksi Vironmaan sotilaallisen vallankumouskomitean ja Viron neuvostojen toimeenpanevan komitean nimissä jo 27.10.1917 eli samaan aikaan Venäjällä käynnistyneen lokakuun vallankumouksen kanssa. Virossa piti siinä vaiheessa valtaa kuvernementtikomissaari Jaan Poska, jonka bolševikit syöksivät vallasta. Kaappausta johtaneet virolaiset johtajinaan Anvelt ja Viktor Kingissepp toimivat yhdessä venäläisten bolševikkisotilaiden kanssa. Bolševikkivaltaa kesti kolme kuukautta aina helmikuun 1918 lopulle.
Keisarillisen Saksan sotavoimat miehittivät Viron helmikuun lopulla 1918. Saksalaisten miehitysaikaa kesti ensimmäisen maailmansodan päättymiseen eli aselepoon 11. marraskuuta 1918 asti. Sen jälkeen Viron valta oli siirtymässä tasavallan julistaneille porvarillisille voimille. Taistelu vallasta eli Viron vapaussota puhkesi marraskuussa 1918 Virossa. Vallasta taistelevina osapuolina olivat Viron tasavallan kannattajat ja toisena vallasta taistelevana osapuolena olivat Venäjän bolševikkien tukemat virolaiset kommunistit, jotka hyökkäsivät Viroon puna-armeijan kanssa perustaen valloittamassaan Narvassa 28.11.1918 Viron työkansan kommuunin. Jaan Anveltista tuli Työkansan kommuunin Neuvoston eli hallituksen puheenjohtaja. Punaiset kärsivät tappioita 19.5.1919 saakka, ja heinäkuussa 1919 virolainen bolševikkijohtaja Kingissepp ilmoitti helmikuusta lähtien vain muodollisesti olemassa olleen Viron työkansan kommuunin lakkauttamisesta.
Toiminta Neuvostoliitossa ja osallistuminen Viron tasavallan vastaiseen toimintaan
Viron vapaussodan jälkeen päättäneen Tarton rauhan jälkeen Viron kommunistit järjestäytyivät bolševikkipuolueesta muodollisesti erillään olevaksi ja Kominterniin sektiona kuuluvaksi Viron kommunistiseksi puolueeksi. Jaan Anvelt toimi puolueen keskuskomitean jäsenenä aina kuolemaansa asti eli lähes 20 vuotta.
Victoria Climbién surma
Muutto Englantiin
Kouao ja Victoria törmäsivät Esther Ackahiin kadulla kesäkuussa 1999, jolloin tämä huomasi pitkän arven Victorian poskessa. Kouao selitti sen tulleen tytön kaaduttua liukuportaissa. Kolme päivää myöhemmin Ackah vieraili Kouaon ja Victorian kotona Harlesdenissa ja sai vahvistuksen epäilyilleen, että asuinpaikka oli lapselle sopimaton: talon pihaa oli roskattu, käytävät olivat pimeitä ja ahtaita ja asukkaat tupakoivat sisätiloissa.
Jaan Anvelt
Toiminta Neuvostoliitossa ja osallistuminen Viron tasavallan vastaiseen toimintaan
Anvelt toimi maanalaisena vallankumouksellisena tasavaltaisessa Virossa ja johti kommunisteja heidän yrittäessä vallankaappausta Virossa joulukuun alussa 1924. Kaappaus kuitenkin epäonnistui, ja Anveltin onnistui paeta Virosta. Hän siirtyi Neuvostoliittoon vuonna 1925, ja sen jälkeen hän toimi sotilasakatemian poliittisena komissaarina. Vuosina 1929–1935 hän toimi siviili-ilmailun hallinnollisissa tehtävissä, kunnes vuodesta 1935 hän siirtyi jälleen poliittisiin tehtäviin eli Kominternin toimeenpanevan sihteeristön jäseneksi. Tässä tehtävässä hän oli aina kuolemaansa asti eli joulukuuhun 1937. Anveltista tuli Stalinin suuren vainon uhri.
Vuonna 1956 Anvelt rehabilitoitiin osana Neuvostoliiton kommunistipuoleen silloisen pääsihteerin Nikita Hruštšovin toimeenpanemaa Stalinin tekojen uudelleenarviointia.
Victoria Climbién surma
Muutto Englantiin
14. kesäkuuta 1999 Kouao ja Victoria tapasivat bussia ajavan Carl Manningin. Kouaon ja Manningin välille kehittyi nopeasti parisuhde, ja 6. heinäkuuta 1999 Kouao ja Victoria muuttivat Manningin yhden makuuhuoneen ja keittiön asuntoon Tottenhamiin Haringeyn kaupunginosaan. Kouao oli Manningin ensimmäinen naisystävä. On todistettu, että Victorian pahoinpitelyn määrä kasvoi pian sen jälkeen, kun hän ja Kouao muuttivat yhteen Manningin kanssa.
7. heinäkuuta 1999 Brentin sosiaalitoimistosta lähetettiin kirje Kouaon ja Victorian vanhaan osoitteeseen, jossa ilmoitettiin kotikäynnistä. Kesäkuun lopussa kaksi sosiaalityöntekijää kävi Victorian kodiksi ilmoitetussa osoitteessa Nicoll Roadilla, mutta eivät saaneet vastausta. Kun selvisi ettei asunnossa asunut ketään, sosiaalityöntekijät eivät alkaneet lisätoimiin, vaikka siten olisi voinut löytyä johtolanka Victorian olinpaikasta. Ennen vierailua ei oltu tehty mitään taustatarkistuksia. Lamingin tutkimusraportin mukaan mitään raportteja tai seurantamuistiinpanoja ei tehty, vaan Victorian tietoihin kirjoitettiin vain lisäys: "Muuttanut pois."
Ensimmäinen sairaalakäynti
13. heinäkuuta 1999 Kouao vei Victorian lastenhoitaja Cameronin luokse kertoen, että Manning ei halunnut Victoriaa ja kysyi voisiko tämä pitää hänet pysyvästi. Cameron kieltäytyi mutta suostui ottamaan tytön yhdeksi yöksi. Cameron sekä hänen poikansa Patrick ja tyttärensä Avril pelästyivät huomatessaan Victoriassa lukuisia vammoja - kuten palovamman kasvoissa ja löysän palan ihoa roikkuvan oikeasta silmäluomesta - jonka Kouao sanoi olevan itseaiheutettua. Myöhemmin kuulusteluissa Manningin lausunto kuitenkin erosi Kouaon kertomasta, ja hän kertoi lyöneensä tyttöä, koska tämä yökasteli toistuvasti. Oli erittäin todennäköistä, että ainakin osa vammoista oli tarkoituksellisen fyysisen vahingon seurausta.
Cameronin tytär Avril vei Victorian tapaamaan ranskan opettajaa poikansa koulussa, ja tämä kehotti viemään tytön heti sairaalaan. Samana päivänä kello 11 aikaan Avril vei Victorian Central Middlesex Hospitalin ensiapuosastolle. Huolestunut nainen sai hoitajilta sen käsityksen, että Victorian tapausta alettaisiin selvittää. Sairaalassa päivystävä lastenlääkäri Ekundayo Ajayi-Obe teki Victorialle vain nopean pintapuolisen tarkastuksen, uskoen että lastenlääkäritiimi tutkisi hänet tarkemmin. Hän kuitenkin havaitsi Victoriassa useita eri vammoja ja teki niistä perusteelliset muistiinpanot, päinvastoin kuin muut Victoriaa tutkineet lääkärit. Victoria väitti tehneensä vammat itselleen, mutta tohtori oli epäilevällä kannalla ja uskoi, että tyttöön oli kohdistunut väkivaltaa. Lääkärit hälyttivät paikalle Brentin poliisin ja sosiaalitoimen, ja Victoria laitettiin 72 tunnin poliisivartioon, jolla estettäisiin tytön lähtö sairaalasta. Kouao kertoi lääkäreille, että Victorialla oli syyhy ja että vammat olivat itseaiheutettuja. Monet lääkärit ja hoitajat olivat eri mieltä, mutta lastenlääkärikonsultti ja nimitetty lastensuojelulääkäri Ruby Schwartz diagnosoi Victorialla syyhyn ja päätteli, että vammat aiheutuivat raapimisesta. Hän teki diagnoosin puhumatta kahden Victorian kanssa. Schwartz myönsi myöhemmin tehneensä virheen. Toinen lääkäri kirjoitti raporttiin sosiaaliviranomaisille harhaanjohtavasti, ettei kyseessä ollut lastensuojeluasia.
Emiliano Spataro
Dakar-ralli
Spataro päätyi ajamaan Dakar-rallia, kun Renaultin argentiinalainen autourheiluosasto päätti osallistua suurimpaan erämaaralliin Renault Dusterilla. Spataron ensimmäinen ralli päättyi keskeytykseen. Seuraavan vuoden Dakar-rallissa Spataro sijoittui 14:nneksi. 2015 Spataro jäi sijalle 21, kun talli sai rallia varten käyttöön uudistetun moottorin. Spataro ajoi kahdesti kolmanneksi kahdella viimeisellä erikoiskokeella. 2016 Spataro onnistui parantamaan hieman sijoitustaan ollessaan 18:nneksi. 2018 Spataro keskeytti neljännellä erikoiskokeella etujousituksen vuoksi. Hän ajoi ennen keskeytystään sijalla 13. Rallin jälkeen toukokuussa 2018 Renault-talli ilmoitti vetäytyvänsä kansainvälisistä kilpailuista, jonka myötä Spataro ei enää osallistunut Dakar-ralliin.
Parakoimomenos
Parakoimomenos ( eli ”se, joka nukkuu [keisarin makuuhuoneen] vieressä”) oli Bysantin valtakunnassa hovin korkea asema, joka oli yleensä varattu eunukeille. Monet aseman haltijat olivat etenkin 800–900-luvuilla myös Bysantin keisarin ylimpänä virkamiehenä.
Historia ja tehtävät
Monet bysanttilaiset kirjailijat käyttivät arvonimeä virheellisesti jo sellaisista hovin huomattavista eunukkivirkamiehistä kuin Eufratasista keisari Konstantinus Suuren (hallitsi 324–337) ajalta, pahamaineisesta Krysafiuksesta keisari Theodosius II:n (hallitsi 408–450) ajalta sekä eräästä nimeltä tuntemattomasta eunukista keisari Maurikioksen (hallitsi 582–602) ajalta. Todennäköisesti arvonimi otettiin kuitenkin käyttöön vasta 600-luvulla keisari Leo IV:n (hallitsi 775–780) aikana, jolloin kronikoitsija Theofanes kirjasi muistiin kolme koubikoulariosta ja yhden parakoimomenoksen. Alun perin se oli vaatimaton arvonimi, joka annettiin koubikoulariokselle (latinan sanasta cubicularius), joka tarkoitti keisarin ”pyhän makuuhuoneen” (sacrum cubiculum) ulkopuolella nukkunutta eunukkipalvelijaa; tämän tehtävänä oli turvata keisarin rauhalliset yöunet. 600–700-lukujen sinetit osoittavat, että tehtävät oli usein yhdistetty muihin palatsin tehtäviin, kuten epi tes trapezesiin, ja sen haltijoilla voi olla myös jokin alhaisempi virka-arvo, vaikkapa ostiarios. Joskus Bysantin valtakunnassa oli samanaikaisesti useampi keisari, ja silloin oli myös useampi parakoimomenos, joka keisarille oma.
thumb|170px|Keisari [[Basileios I|Basileios I:n kultakolikko.]] 800-luvun puolivälistä lähtien parakoimomenoksen merkitys kasvoi ja ohitti nimellisesti merkittävämmän praipositoksen arvon, kunnes siitä tuli korkein tehtävä, se varattiin vain eunukeille ja viran haltija kohotettiin patrikioksen arvoon.
Parakoimonenokset olivat keisarin läheisiä neuvonantajia ja erityisesti heikkojen keisarien aikana he saivat paljon vaikutusvaltaa, esimerkkeinä Samonas, Josef Bringas ja Basileios Lekapenos. Basileios I (hallitsi 867–886) käytti parakoimomenin virkaansa syöstessään vallasta keisari Mikael III:n (hallitsi 842–867).
1000-luvulle mennessä parakoimomenos oli jo ottanut haltuunsa praipositoksen vanhat hallinnolliset tehtävät. Virka oli hyvin tärkeä vielä 1000-luvulla, mutta 1100-luvulla se menetti merkityksensä, koska siitä tuli enemmänkin titteli kuin tehtävä, ja arvonimi voitiin antaa muillekin kuin eunukeille.
Arvonimi säilyi Nikaian keisarikunnassa (1204–1261) ja myös Bysantissa Palaiologosten dynastian aikana, missä se jaettiin: parakoimōmenos tou koitōnos, koitōn (keisarin kamariherra) ja parakoimōmenos tēs sfendonēs , joka oli luottomies, ja hänen hallussaan oli sfendonēs eli keisarin henkilökohtainen sinettisormus, jolla sinetöitiin hänen kirjeenvaihtonsa. Molemmat arvonimet muutettiin 1300-luvun puolivälissä hoviarvonimiksi (sijat 17. ja 16.). Samalla palatsin eunukit menettivät oikeuden siihen, ja siitä tuli tärkeiden aatelismiesten ja virkamiesten kuten Aleksios Apokaukoksen arvonimi.
Tunnettuja arvonimen haltijoita
thumb|250px|Miniatyyri Madrid Skylitzesin käsikirjoituksesta, joka esittää parakoimomenos [[Samonasia keisari Leo VI:n edessä.]]
Keisari Theofiloksen (hallitsi 829–842) aikana tunnettiin vain yksi arvonimen haltija, joka oli ostiarios Skholastikios. Patrikios Damianos palveli Mikael III:tta noin vuonna 856. Hänet korvasi myöhemmin Mikaelin suosikki Basileios. Myöhemmin hänestä tuli keisari Basileios I. Basileios otti Rentakiosin palvelukseensa Mikaelin murhan jälkeen.
Oman kokemuksensa perusteella Basileios I (hallitsi 867–886) ei nimittänyt ollenkaan parakoimomenosta. Hänen poikansa ja seuraajansa Leo VI (hallitsi 886–912) elvytti arvonimen vuonna 907 ja nimitti tehtävään suosikkinsa Samonasin, joka oli siihen asti ollut prōtovestiarios. Samonas oli tehtävässä, kunnes hänet häväistiin kesällä 908. Hänet korvasi Konstantinos Paflagonialainen, joka oli tehtävässään vuoteen 919 asti (lukuun ottamatta keisari Aleksanterin (912–913) hallitusaikaa). Aleksanteri nimitti tehtävään patrikios Barbatosin hänen tilalleen. Romanos I (hallitsi 920–944) nimitti parakoimomenokseksi uskottunsa Theofanesin.
Theofanesin syrjäytti Konstantinos VII (hallitsi 945–959) vuonna 947, jolloin hänen paikkansa otti Basileios Lekapenos. Lekapenos oli keisari Romanos I:n avioton lapsi, joka pääsi Bysantin merkittävimpään virkaan seuraavaksi neljäksi vuosikymmeneksi. Hän manipuloi keisareita ja piti yllä samaan aikaan omaa varjohoviaan (paradynasteuōn) yli kolme vuosikymmentä ja palveli keisareita: Nikeforos II Fokasta (963–969), Johannes I Tzimiskesiä (969–976) ja Basileios II:sta (976–1025) hallitusajan alkuvuosina. Hänet syrjäytettiin vuonna 985. Basileios Lekapenosin syrjäytti Romanos II:n (959–963) aikana eunukki Josef Bringas, joka oli myös de facto valtion johdossa. Lekapenos syrjäytti hänet heti Romanos II:n kuoleman jälkeen.
Francisco Fábregas
Francisco Fábregas Bosch (s. 1. heinäkuuta 1949 Barcelona) on espanjalainen entinen maahockeypelaaja. Hän kuului hopeaa saaneeseen joukkueeseen vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa. Hän jäi joukkueineen kuudennelle sijalle sekä kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa että 1976 Montrealissa, ja lisäksi hän kuului seitsemänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä.
Parakoimomenos
Tunnettuja arvonimen haltijoita
1000-luvulla viran tärkein haltija oli Nikolas, joka oli parakoimomenos ja proedros, kuten myös domestikos ton skholon Konstantinos VIII:n (1025–1028) aikana ja palveli uudelleen samassa virassa keisari Konstantinos IX:n (1042–1055) aikana.
Francisco Fábregas
Monet Fábregasin sukulaiset ovat kilpailleet olympialaisissa. Hän on Kiko Fábregasin isä, ja hänen veljiään ovat Eduardo ja Jorge Fábregas. Lisäksi hän on Alex Fábregasin setä tai eno sekä Juan Quintanan ja Ramón Quintanan serkku.
Parakoimomenos
Tunnettuja arvonimen haltijoita
1100-luvun loppupuolella ainoat tunnetut viranhaltijat olivat eunukki Nikeforos keisari Andronikos I Komnenosin (hallitsi 1183–1185) aikana ja eunukki Johannes Oinopolites keisari Aleksios III Angelosin (hallitsi 1195–1203) aikana.
Nikain keisarikunnassa viran haltijoita olivat Aleksios Krateros (virassa 1227–1231) keisari Johannes III:n aikana ja Georgios Zagarommates Theodoros II Laskarisin aikana (hallitsi 1254–1258). Mikael VIII Palaiologos (hallitsi 1259–1282) nimitti tehtävään luotettunsa turkkilaisen Basileioksen palvelemaan häntä parakoimomenosina hallituskautensa alussa (1259–1261). Keisariksi nimityksensä jälkeen vuonna 1261 Mikael nimitti tehtävään Johannes Makrenoksen. Makrenos osallistui sotaan latinalaisia vastaan saadakseen takaisin heiltä Morean ja taisteli myös Prinitzassa ja Makryplagissa, jossa hän jäi vangiksi. Hän pääsi myöhemmin takaisin Konstantinopoliin, jossa häntä syytettiin petoksesta ja hänet sokaistiin. Mikael VIII:n ajalta tunnetaan kolme parakoimomenosta: Mikaelin setä Isaak Dukas, Johannes I Dukaksen veljenpoika Gabriel Sfrantzes ja Konstantinos Dukas Nestongos, joka hänkin oli keisarin sukulainen. .
Andronikos II Palaiologosin (hallitsi 1282–1328) ajalta tunnetaan neljä parakoimomenosta: Andronikos Kantakuzenos, Andronikos Komnenos Dukas Palaiologos Tornikes, Johannes Fakrases ja kenraali Johannes Khumnos, joka oli ministeri Nikeforos Khumnoksen vanhin poika.