cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Geezer Butler
Ozzy Osbournen yhtyeessä
Butler on myös pariin otteeseen ollut mukana Sabbath-vokalisti Ozzy Osbournen sooloyhtyeessä. Ensimmäisen kerran hän oli mukana vuosina 1988–1990 livekokoonpanossa promotoimassa Osbournen No Rest for the Wicked-albumia. Vaikka Butler esiintyy albumin promovideoilla, ei hän soita itse albumilla. Butler soittaa kiertueen jälkeen julkaistulla Just Say Ozzy -live-ep:llä. Seuraavan kerran hän oli mukana vuoden 1995 Ozzmosis-albumilla sekä sen jälkeisellä kiertueella, ennen kuin lähti tekemään ensimmäistä sooloalbumiaan.
Heaven & Hell -yhtye
Vuonna 2007 julkaistiin Black Sabbathin kokoelma-albumi The Dio Years, joka keskittyi yhtyeen Dion aikaisiin vuosiin 1980–1982 ja 1991–1992. Levy-yhtiö oli pyytänyt Diolta ja Tony Iommilta mahdollista lisämateriaalia kokoelmalle ja miehet sävelsivät kolme uutta kappaletta albumille. Tarkoitus myös oli, että yhtyeen Heaven and Hell -albumin tehnyt kokoonpano (Dio, Iommi, Butler, Ward) lähtisi kiertueelle promotoimaan kokoelmaa. Tämä ei aivan toteutunut kun Ward jäi pois projektista ja hänen tilalleen tuli jälleen Vinnie Appice. Kokoonpano Dio, Iommi, Butler ja Appice soittaa myös kokoelmalla olevilla uusilla kappaleilla.
Yhtye lähti kiertueelle Heaven & Hell -nimikkeen alla ja esitti vain Dion aikaista Sabbath-materiaalia. Kiertue oli menestys ja yhtye julkaisi live-albumin ja DVD:n Live from Radio City Music Hall vuonna 2007. Lisäksi rajoitettuna painoksena julkaistiin Live at Hammersmith Odeon -albumi, joka sisältää livemateriaalia Black Sabbathin vuodenvaihteen 1981–1982 Lontoon konserteista.
Sooloura
Vuonna 1984 erottuaan Sabbathista Butler perusti oman yhtyeen, Geezer Butler Bandin, joka ei kuitenkaan päässyt muutamaa keikkaa ja demonauhoja pidemmälle. Musiikkisuuntaus edusti hieman yllättäen 1980-luvun valtavirran AOR-henkisempää suuntausta verrattuna Black Sabbathiin. Yhtyeessä oli mukana kitaristina Butlerin veljenpoika Pedro Howse, joka on ollut kitaristina kaikilla Butlerin sooloalbumeilla, laulaja Carl Sentance, rumpali Gary Ferguson ja kosketinsoittaja Jezz Woodruffe. Butleria manageroi tuolloin ja myös myöhemminkin hänen vaimonsa Gloria Butler.
Lähdettyään Osbournen yhtyeestä vuonna 1995 Butler päätti panostaa tosissaan sooloalbumin tekemiseen. Vuonna 1995 julkaistiin Plastic Planet-niminen albumi nimikkeellä G//Z/R. Albumi yllätti monet raskaudellaan. Mukana olivat Butlerin ja Howsen lisäksi Fear Factory-yhtyeen laulaja Burton C. Bell ja Osbournen yhtyeen rumpali Deen Castronovo.
Pari vuotta myöhemmin hän julkaisi toisen albumin, Black Science. Albumin, kuten edeltäjänsäkin sanoitukset liittyvät paljolti tieteismaailmaan, josta Butler oli kiinnostunut. Butler teki myös joitain kiertueita yhtyeensä kanssa. Seuraavan sooloalbumin, toistaiseksi viimeisimmän, nimeltään Ohmwork, Butler julkaisi vuonna 2005. Laulajana kahdella viimeisellä albumilla on ollut Clark Brown.
Bassot
Butleria sponsoroi tällä hetkellä Lakland, jonka Joe Osborn- ja Bob Glaub-singature-bassoja hän soittaa. Hän käyttää Ampeg-yhtiön vahvistimia ja kaiuttimia. Butler tunnetaan myös oheislaitteiden, kuten wah wah-, flanger- ja chorus-pedaalien käytöstä. Aiempina vuosina Butler soitti Fenderin Precisionia sekä Dan Armstrong- ja Vigier-bassoja.
Carpathian Forest
Carpathian Forestin ensimmäinen studioalbumi oli vuonna 1998 julkaistu Black Shining Leather.
Yhtyeen johtohahmo Nattefrost on myös soolouralla.
Eurooppa-liigan kauden 2015–2016 lohkovaihe
Jalkapallon Eurooppa-liigan kauden 2015–2016 lohkovaiheen ottelut alkoivat 17. syyskuuta ja loppuivat 10. joulukuuta 2015.
Arvonta
Arvonta suoritettiin Grimaldi Forumissa, Monacossa 28. elokuuta 2015.
Arvontakorit
Schalke 04
Borussia Dortmund
Basel
Napoli
Tottenham Hotspur
Ajax
Rubin Kazan
Athletic Bilbao
Sporting CP
Marseille
Dnipro Dnipropetrovsk
Arvontakori 2
Braga
Fiorentina
Lazio
Anderlecht
Liverpool
AZ
Club Brugge
PAOK
Celtic
Beşiktaş
APOEL
Arvontakori 3
Monaco
Sparta Praha
Fenerbahçe
Legia Varsova
Lech Poznań
Slovan Liberec
Lokomotiv Moskova
Augsburg
Rapid Wien
Krasnodar
Arvontakori 4
Partizan
Asteras Tripoli
Belenenses
Rosenborg
Karabah
Molde
Dinamo Minsk
Sion
Midtjylland
Skënderbeu Korçë
Qəbələ
Lohkot
Otteluajat ovat ennen päivää 5. marraskuuta UTC+2, tämän jälkeen UTC+1.
Lohko A
<section begin=LohkoA/> <section end=LohkoA />
-
Lohko B
<section begin=LohkoB/> <section end=LohkoB/>
-
Lohko C
<section begin=LohkoC/> <section end=LohkoC/>
-
Lohko D
<section begin=LohkoD/> <section end=LohkoD/>
-
Ottelu Bruggen ja Napolin välillä pelattiin suljettujen ovien takana johtuen Pariisin terrori-iskuista.
UTC+13.45
thumb|right|400px|UTC+13.45:aa käyttävä Chathamsaaret kartassa sinisellä. UTC+13.45 on aikavyöhyke, joka on 13 tuntia ja 45 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Sitä käytetään vain Uudelle-Seelannille kuuluvilla Chathamsaarilla kesäaikana.
Eurooppa-liigan kauden 2015–2016 lohkovaihe
Lohko E
<section begin=LohkoE/> <section end=LohkoE/>
-
Lohko F
<section begin=LohkoF/> <section end=LohkoF/>
-
Lohko G
<section begin=LohkoG/> <section end=LohkoG/>
-
Dnipron ja Napolin välinen ottelu pelattiin suljettujen ovien takana UEFA:n rangaistua Dniproa.
Lohko H
-
Lohko I
<section begin=LohkoI/> <section end=LohkoI/>
-
UTC+12.45
thumb|right|400px|UTC+13.45:aa käyttävä Chathamsaaret kartassa oranssilla. UTC+12.45 on aikavyöhyke, joka on 12 tuntia ja 45 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Sitä käytetään vain Uudelle-Seelannille kuuluvilla Chathamsaarilla normaaliaikana.
Eurooppa-liigan kauden 2015–2016 lohkovaihe
Lohko J
-
Lohko K
<section begin=LohkoK/> <section end=LohkoK/>
-
Lohko L
<section begin=LohkoL/> <section end=LohkoL/>
-
Giulio Natta
Giulio Natta (26. helmikuuta 1903 – 2. toukokuuta 1979) oli italialainen kemisti. Hän teki polymeraatiota koskevia tutkimuksia, joilla on keskeinen merkitys muovien ja tekokuitujen valmistuksessa. Hän sai vuonna 1963 Nobelin kemianpalkinnon yhdessä Karl Zieglerin kanssa. Natta keksi polypropeenin.
Ibbur
Ibbur on kabbalassa käytetty sielunvaellukseen liittyvä käsite, joka juontuu heprean alkionkehitystä, raskautta tai hedelmöitystä tarkoittavasta sanasta. Ibbur eroaa tyypillisestä jälleensyntymästä siinä, ettei sielu asetu uuteen ruumiiseen syntymän hetkellä vaan vasta myöhemmin. Tyypillisestä riivauksesta poiketen ibbur nähdään yleensä myönteisenä ilmiönä.
Ibburissa hyveellinen sielu asettuu toiseen ruumiiseen saattaakseen loppuun jonkin aiemmassa elämässään aloittamansa tärkeän työn tai velvoitteen. Vaihtoehtosesti vaeltava sielu voi antaa uudelle isännälleen rohkaisua ja opastusta hyvien töiden tekemisessä. Ibburin pituus vaihtelee lyhyestä hetkestä jopa useisiin vuosiin. Tyypillisesti ibbur päättyy, kun jokin tietty tavoite on saavutettu, mutta isäntää hyödyttävä ibbur voi periaatteessa jatkua jopa isäntäruumiin kuolemaan saakka.
Varhaisessa kabbalassa ibbur on aina myönteinen ja hyväntahtoinen tapahtuma. Myöhemmin syntyi kuitenkin ajatus pahantahtoisesta ibburista, jonka mahdollistaa jokin isäntäsielun aiemmin tekemä paha teko. Riivauksen jälkeen paha ibbur pyrkii turmelemaan isäntäänsä entisestään ja yllyttää uusiin pahoihin tekoihin. Juutalaisessa kansanperinteessä pahasta ibburista käytetään nimeä dibbuk, mutta kabbalassa käsite on harvinainen.
Lahden Uutiset
Lahden Viikkouutiset oli Suomen Lehtiyhtymän omistama ilmaisjakelulehti, joka alkoi ilmestyä Lahdessa vuonna 2005. Lehti saapui kilpailijaksi alueelle, missä Esa-konsernilla on valta-asema. Vuonna 2006 nimi muuttui Päijät-Hämeen Viikkouutisiksi, ja levikki oli yli 100 000 kattaen maakunnan lähes kokonaan. Parhaimpina aikoina lehti ilmestyi kahdesti viikossa.
Lehden toimittajakunnassa ja strategiassa tapahtui paljon muutoksia, ja lehden suosio kääntyi jyrkkään laskuun. Ilmestymistä jouduttiin harventamaan ja levikkialuetta pienentämään. Kohtalokkaana voitiin pitää myös nimen vaihtumista vaiheessa, kun lehden jalansija oli juuri alkanut vakiintua. Päijät-Hämeen Viikkouutisista tuli Lahden Uutiset. Vuonna 2009 Suomen Lehtiyhtymä lopetti lehden julkaisun kannattamattomana.
Lahden Uutiset kilpaili Päijät-Hämeen ydinalueella Lahdessa ja Hollolassa lähinnä Uusi Lahti -ilmaisjakelulehden kanssa.
Verkkojulkaisuna
Lahden uutiset heräsi "henkiin" uudestaan toukokuussa 2023. Sanomalehden sijaan uusi Lahden uutiset on ainoastaan verkkojulkaisu. Uusi sivusto kokoaa Lahden uutistarjonnan yhteen paikkaan. Julkaisu on poliittisesti sitoutumaton ja yleensä ottaen puolueeton julkaisu. Uudelle sivulle tulee yrityksille ja muille Y-tunnuksella toimiville Lahden ja lähikuntien yritys ja palveluhakemisto, jonka tarkoituksena on parantaa Lahden seudun yritysten näkyvyyttä ja lisätä tietoa yrityksen tuotteista ja toiminnasta yleisölle. Verkkojulkaisun toimitusjohtaja ja päätoimittaja on Michael Sakara.
Kansleri Rolinin madonna
thumb|right|300px|Jan van Eyck, Kansleri Rolinin madonna, noin 1433–1434.Kansleri Rolinin madonna on Jan van Eyckin maalaus noin vuosilta 1433–1434.
Taiteilija leikittelee maalauksessa perspektiivillä. Etualalla ovat Filip Hyvän kansleri, Neitsyt Maria ja Jeesus-lapsi tämän sylissä. Heidän takanaan avautuu maisema, jonka voi tulkita maallisen valtion Augustinuksen Jumalan valtion rinnakkain esittämiseksi mutta yhtä hyvin tarkaksi kuvaukseksi 1400-luvun kaupungista.
Kalimenkylä
Kalimenkylä eli Kalimeenkylä on Oulun kaupunginosa ja kylä Kellon suuralueella entisen Haukiputaan kunnan alueella Oulu–Tornio-rautatien ja Nelostien itäpuolella, Kalimeenojan varrella. Kylän asukasluku on noin.
Kaupunginosan keskus on omakotitalokylä lähellä Oulun ja Haukiputaan palveluita. Lähimmät taajama-alueet ovat Ritaharju, Pateniemi ja Kello.
Niina Jokinen
Niina Jokinen (s. 17. joulukuuta 1978 Rauma) on suomalainen pesäpalloilija. Jokinen edusti urallaan Superpesiksessä Rauman Feraa, Porin Pesäkarhuja, Kankaanpään Mailaa ja Rauman Lukkoa. Jokinen saavutti yhden SM-pronssin kaudella 2001 ja pelasi kaksi Itä-Länsi-ottelua vuosina 2005 ja 2006. Hän pelasi ulkokentällä kolmoskopparina. Jokinen pelasi 214 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi neljä kunnaria ja 77 tavallista juoksua, toi 176 juoksua ja keräsi 839 kärkilyöntipistettä. Jokinen pelasi 48 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 13 tavallista juoksua, toi 25 juoksua ja keräsi 166 kärkilyöntipistettä.
Rosalynn Carter
Eleanor Rosalynn Smith Carter (s. 18. elokuuta 1927) on Jimmy Carterin aviopuoliso. Hän oli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen miehensä toimiessa 39. Yhdysvaltain presidenttinä vuosina 1977–1981.
Eleanor Rosalynn Smith syntyi Georgian osavaltiossa Frances Allethea Murrayn ja Edgar Smithin neljästä lapsesta vanhimmaksi. Isä kuoli leukemiaan tyttären ollessa 13-vuotias. Smith ja Carter avioituivat Plainsissa 7. heinäkuuta 1946. Pari sai neljä lasta:
Jimmy Carterin ura laivastossa saneli perheen asuinpaikan, ensimmäisen seitsemän avioliittovuoden aikana heidän osoitteinaan olivat Norfolk, Virginia, Philadelphia, Pennsylvania, New London, Connecticut, Pearl Harbor, Hawaii, San Diego, Kalifornia sekä Provincetown, Massachusetts.
Kuvernöörin rouvana Rosalynn Carter keskittyi parantamaan mielenterveyspotilaiden, kehitysvammaisten ja muiden huono-osaisten asemaa Georgian osavaltiossa.
Jimmy Carterin pyrkiessä presidentiksi Rosalynn Carter osallistui vaalityöhön ennennäkemättömällä tarmolla. Hän matkusti kahden vuoden ajan ympäri Yhdysvaltoja esittelemässä miehensä näkemyksiä. Samoin vuoden 1980 vaaleissa Rosalyyn Carter teki kaikkensa edistääkseen miehensä uudelleenvalintaa.
Rosalynillä todettiin dementia toukokuussa 2023.
Kauppilanjärvi (Virrat)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,3 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Keihäsjärven valuma-alueeseen (35.415) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,3 metriä mpy.
Heather Armitage
Heather Joy Armitage (17. maaliskuuta 1933 Colombo, Sri Lanka, myöh. Young) on entinen brittiläinen pikajuoksija. Armitage osallistui kaksiin olympialaisiin vuosina 1952 ja 1956. Helsingissä hän jäi 100 metrillä toiselle kierrokselle, mutta voitti olympiahopeaa 4x100 metrin viestissä. Melbournessa 100 metrillä Armitage oli finaalissa kuudessa, mutta jäi 200 metrillä välieriin. Hän saavutti olympiahopeaa jälleen 4x100 metrin viestissä.
MIPS-arkkitehtuuri
MIPS (Microprocessor without Interlocked Pipeline Stages) on RISC-suoritinarkkitehtuuri, jonka kehitti MIPS Computer Systems Inc. (myöhemmin MIPS Technologies). Ensimmäinen MIPS-suoritin, R2000, julkistettiin vuonna 1985, mikä tekee MIPSistä yhden pitkäikäisimmistä RISC-arkkitehtuureista.
SGI osti MIPS Computer Systemsin vuonna 1992. SGI irrotti MIPS-valmistuksen omaksi yksiköksi päätettyään siirtyä Intel Itanium suorittimiin. Yrityksen nimi vaihtui myöhemmin muotoon MIPS Technologies.
Historia
Samaan aikaan oli kolme projektia, jotka pyrkivät kehittämään pienennetyn käskykannan suorittimen: IBM 801, Berkeley RISC ja Stanford MIPS. Näistä Stanfordin projekti johti MIPS-arkkitehtuurin kehittämiseen. Suunnittelun tavoitteena oli yksinkertaistaa suoritinta minimoimalla riippuvuudet liukuhihnan vaiheiden välillä. Stanfordin projektin johdossa oli John L. Hennessy.
Imagination Technologies osti MIPS Technologiesin vuonna 2012. Arkkitehtuuri on myyty vuonna 2017 Tallwood Venture Capital-yhtiölle ja vuonna 2018 edelleen Wave Computing -yhtiölle. Wave Computing on ilmoittanut joulukuussa 2018 julkaisevansa käskykannan avoimella lisenssillä MIPS Open -hankkeessa.
Käyttökohteet
MIPS-suorittimia on käytetty muun muassa SGI:n UNIX-työasemakoneissa, Sonyn ja Nintendon pelikonsoleissa, Windows CE -pohjaisissa PDA-laitteissa, Ciscon reitittimissä sekä sulautetuissa järjestelmissä. NEC:in valmistamissa EWS4800/220 ja EWS4800/260 -työasemissa sekä UP4800-palvelimissa käytettiin R3000-suoritinta. 1990-luvun loppupuolella arvioitiin, että kolmannes valmistetuista RISC-suorittimista oli MIPSejä.
2000-luvun alussa tehokkaiden työasemiin ja palvelimiin tarkoitettujen MIPS-mallien kehitys lopetettiin SGIn siirtyessä käyttämään intelin suorittimia. Pienemmät MIPS-mallit ovat kuitenkin edelleen laajalti käytössä muun muassa WLAN-tukiasemissa.
MIPS-käskykannan erikoisuus on erityiset kerto- ja jakolaskuun liittyvät rekisterit; kaikkien muiden operaatioiden suhteen kaikki rekisterit ovat samanarvoisia, mutta kerto- ja jakolasku voidaan suorittaa vain HI- ja LO-rekistereiden avulla. Toisaalta joissain muissa RISC-käskykannoissa ei ole ollenkaan kokonaislukujen jakolaskua.
Shakin maailmanmestaruusottelu 2013
Shakin maailmanmestaruusottelussa 2013 hallitseva mestari Viswanathan Anand pelasi maailmanmestaruudesta haastajaa Magnus Carlsenia vastaan. Ottelu pelattiin Chennaissa, Intiassa 9.–22.11.2013. Ottelu ratkesi 10 pelin jälkeen Magnus Carlsenin voitoksi pistein 6½–3½. Carlsenista tuli siten 22-vuotiaana kuudestoista kiistaton shakin maailmanmestari.
MIPS-arkkitehtuuri
Käskykantalaajennukset
Käskykantaan on useita laajennusmoduuleita kuten SIMD käskyjen suorittamiseen MIPS SIMD Architecture (MSA).
Shakin maailmanmestaruusottelu 2013
Ehdokasturnaus
Haastaja maailmanmestarille ratkaistiin ehdokasturnauksessa Lontoossa 14. maaliskuuta – 2.huhtikuuta 2013.
!rowspan="2"|sija!!rowspan="2"|pelaaja !!rowspan="2"|Vahvuusluku Maaliskuu 2013 !colspan="2" rowspan="2"|1 !colspan="2" rowspan="2"|2 !colspan="2" rowspan="2"|3 !colspan="2" rowspan="2"|4 !colspan="2" rowspan="2"|5 !colspan="2" rowspan="2"|6 !colspan="2" rowspan="2"|7 !colspan="2" rowspan="2"|8 !rowspan="2"|pisteet !! colspan=2|tiebreak ! keskinäiset pelit !! voitot
Ottelun kulku
! !! Vahvuusluku !! 1. peli 9. marrask. !! 2. peli 10. marrask. !! 3. peli 12. marrask. !! 4. peli 13. marrask. !! 5. peli 15. marrask. !! 6. peli 16. marrask. !! 7. peli 18. marrask. !! 8. peli 19. marrask. !! 9. peli 21. marrask. !! 10. peli 22. marrask. !! 11. peli 24. marrask. (ei tarvittu) !! 12. peli 26. marrask. (ei tarvittu) !! Pisteet
MIPS-arkkitehtuuri
Arkkitehtuuriversiot
Uusin versio arkkitehtuurista MIPS32/MIPS64 Release 6 on julkaistu vuonna 2014.
Lisäksi on eri versioita teknologian lisensoijilla, mm. Sonyn ja Toshiban "Emotion Engine" PlayStation 2 konsolissa.
Lisensoijia
Arkkitehtuurin ovat lisensoineet itselleen mm. seuraavat:
Lagercrantz
Lagercrantz myös: Lagerkrants, Lagerkrantz, Lagerkrans ja Lagerkranz on eri muodoissa Suomessa ja Ruotsissa käytössä oleva sukunimi
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Å Ä Ö
UTC+12
thumb|right|400px|Koko vuoden ajan UTC+12:a käyttävät maat kirkkaankeltaisella, kesällä käyttävät maat oranssilla, kesäaikana käyttävät maat tummansinisellä, merialueet sinisellä. UTC+12 on aikavyöhyke, joka on 12 tuntia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Sitä käytetään noin 160–190 astetta itäistä pituutta sisältäen muun muassa osan Itä-Venäjästä, Uuden-Seelannin pääsaaret ja osan Oseanian saarivaltioista.
UTC+11.30
UTC+11.30 on aikavyöhyke, joka on 11 tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Kyseistä aikavyöhykettä ei enää käytetä, mutta Uusi-Seelanti otti kyseisen aikavyöhykkeen käyttöön vuonna 1868, mutta siirtyi käyttämään UTC+12-aikavyöhykettä vuonna 1946. Norfolkinsaari siirtyi käyttämään aikavyöhykettä UTC+11 lokakuussa 2015 käytettyään ennen aikavyöhykettä UTC+11.30.
Atanas Komtšev
Komtšev saavutti olympiakultaa Soulissa 1988 90 kilon sarjassa voitettuaan finaalissa suomalaisen Harri Koskelan. MM-kilpailuissa hän menestyi myös hyvin; hän voitti kolmasti hopeaa ja kaksi kertaa pronssia 90 kilon sarjasta, mutta ei saavuttanut yhtään kultaa. EM-kilpailuissa hän sai kaksi kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin.
Jouttijärvi (Ylöjärvi, Anttilanperä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 17,1 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Keihäsjärven valuma-alueeseen (35.415) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 175,2 metriä mpy.
Ernie Els
thumb|right|Ernie Els Theodore Ernest ”Ernie” Els (s. 17. lokakuuta 1969, Johannesburg ) on eteläafrikkalainen golfaaja. Hän pelasi lapsuudessaan myös erinomaisesti tennistä, mutta myöhemmin hän päätti keskittyä yksinomaan golfiin, jonka hän aloitti kahdeksanvuotiaana.
Els on 191 cm pitkä, ja hän on saanut suuresta koostaan ja rauhallisesta lyöntityylistään johtuen lempinimen ”The Big Easy”.
Pablo Bruna
Bruna oli kotoisin Darocasta, Aragoniasta. Hän toimi vuosikymmenten ajan kirkkomuusikkona kotikaupungissaan. Häneltä on säilynyt lukuisia urkukappaleita, pääasiassa tientoja.
Ernie Els
Saavutukset
Els voitti vuonna 1984 juniorimaailmanmestaruuden 13–14-vuotiaiden poikien ryhmässä. Toiseksi ylsi Phil Mickelson. Elsista tuli golfammattilainen vuonna 1989.
Els on saavuttanut urallaan neljä major-voittoa. Hän on voittanut U.S. Openin vuosina 1994 ja 1997 sekä British Openin vuosina 2002 ja 2012.
Hänen peliuransa oli katkolla vuonna 2005 joitakin kuukausia lomalla vasempaan polveen tulleen vamman vuoksi.
Montsoreau
Montsoreau on Ranskan kunta Pays de la Loiren alueella Maine-et-Loiren departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 447. Se kuuluu Saumurin kantoniin Saumurin arrondissementissa.
Montsoreau sijaitsee Loire-joen varrella noin 15 kilometriä yläjuoksulle eli kaakkoon päin Saumurin kaupungista. Läheisiä isompia Loiren varren kaupunkeja ovat Angers noin 70 kilometriä luoteeseen ja Tours saman verran itäkoilliseen.
1300-luvulla rakennetun linnan ympärille kasvanut Montsoreau kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France.
Väestötiedot
Kaavio väestökehityksestä (Montsoreau)
Muhosjoki
Muhosjoki on Oulujoen vesistöalueeseen kuuluva Oulujoen sivujoki Muhoksen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla niin sanotun Muhoksen muodostuman alueella.
Valkovenäjänkielinen Wikipedia
thumb|Valkovenäjänkielisen Wikipedian logo
Valkovenäjänkielinen Wikipedia on Wikipedian valkovenäjänkielinen versio. Valkovenäjänkielinen Wikipedia perustettiin elokuussa 2004, ja siellä oli 5 000 artikkelia 29. syyskuuta 2006. Valkovenäjänkielisessä Wikipediassa on yli artikkelia.
Muhosjoki
Jokimaisema
Muhosjoen alajuoksu on voimakkaasti meanderoiva. Jokimaisema laajoine eroosiolaaksoineen on maisemallisesti erittäin arvokasta aluetta sekä geologisesti ja geomorfologisesti ainutlaatuisia. Joki on paikoin erittäin jyrkkätörmäinen, ts. syöpynyt eroosion takia syvälle. Tämä näkyy yhtäältä mm. rantatörmiltä jokeen kaatuneina puina, toisaalta esimerkiksi siltojen vähyytenä joen varrella.
Edouard Mununu Kasiala
Edouard Mununu Kasiala (s. 15. elokuuta 1936) on trappisteihin kuuluva kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. elokuuta 1967 ja nimitettiin Kikwitin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aquae Flaviaen titulaaripiispaksi 8. marraskuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. maaliskuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi Alexander Mbuka-Nzundu, jota avustivat Eugène Biletsi Onim ja André Mayamba Mabuti Kathongo.
10. maaliskuuta 1986 Mununu Kasiala sai nimityksen Kikwitin piispaksi.
Oulujoen vesistö
Oulujoen vesistö (vesistöaluetunnus 59) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Oulujoki laskee Perämereen. Se käsittää Oulujoen ja Oulujärven lisäksi Hyrynsalmen reitin sekä Sotkamon reitin järvet ja joet. Vesistöalueen valuma-alueen pinta-ala on 22 841,4 neliökilometriä, josta 22 509 neliökilometriä kuuluu Suomelle ja 332 neliökilometriä Venäjälle. Valuma-alueen järvisyys on 11,47 %. Vesistöalueella on 18 vesivoimalaa.
Vesistöalueen ensimmäisessä jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Katso myös
Alue ulottuu itä-länsisuunnassa Suomen itärajalta Perämerelle. Kokonaispinta-alasta Oulujärven luusuan ja Perämeren välisen osuuden pinta-ala on 3 066 km².
Plague-House Puppet Show
Plague-House Puppet Show on Twilightningin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 29. syyskuuta 2004. Albumin uusintapainos julkaistiin 4. huhtikuuta 2006.
Aikavaatimus
Tietojenkäsittelytieteessä aikavaatimuksella tarkoitetaan aikaa, jossa ohjelmiston tai tietojärjestelmän osan tulee tehtävästä suoriutua. Aikavaatimus voi olla luonteeltaan joko absoluuttinen tai suhteellinen.
Absoluuttinen aikavaatimus
Absoluuttinen aikavaatimus tarkoittaa sitä, että ohjelman tulee suoriutua esimerkiksi korttipakan järjestämisestä vähintään 20 millisekunnissa.
Suhteellinen aikavaatimus
Suhteellinen aikavaatimus puolestaan suhteutetaan käsiteltävän tietomäärän, esimerkiksi korttien lukumäärän mukaan. Teoreettisessa tietojenkäsittelyssä aikavaatimuksella tarkoitetaan yleensä juuri suhteellista aikavaatimusta. Suhteellisen aikavaatimuksen merkinnässä käytetään suoritusajalle asymptoottista merkintää, missä muuttujalla "n" merkitään tietojoukon kokoa.
Algoritmien valinta
Erilaiset algoritmit tarjoavat erilaisia suoritustehoja suhteessa niiden käsittelemään tietomäärään. Mitä paremmin algoritmien teoreettinen suoritusaika tunnetaan, sitä paremmin pystytään tehtävään valitsemaan suorituskyvyltään riittävä algoritmi. Esimerkiksi lajittelualgoritmien aikavaatimuksia on tutkittu verrattain paljon niiden suuren merkityksen takia.
Esimerkiksi jos korttipakan lajittelualgoritmin aikavaatimus oli Θ(n log(n)), voimme valita lajittelumenetelmäksi lomituslajittelun.
Muuta
Aikavaatimus voi olla myös käänteinen, eli järjestelmän tietyn toiminnon tulee kestää vähintään tietyn aikaa. Tämänkaltainen vaatimus on harvinaisempi, mutta näitä vaatimuksia esiintyy mm. tietoliikenneprotokollissa, joissa voidaan vaatia että virhetilanteen jälkeen seuraava lähetys saa tapahtua aikaisintaan N aikayksikön kuluttua.
Gjerdrumin maanvyöry 2020
Norjan vesivaranto- ja energiavirasto NVE on kutsunut maanvyöryä juoksusavivyöryksi. Vyöryn syynä uskotaan olleen juoksusavi, joka on kerrostunut alueen maastoon. Ajan myötä savea koossa pitänyt suola on huuhtoutunut pois ja savesta on tullut juoksevaa, mikä on johtanut maanvyöryyn.
Uhrit ja tuhot
Maanvyörymässä kuoli kymmenen ihmistä, joista yksi oli lisäksi raskaana. Suurin osa uhreista löydettiin muutaman päivän kuluessa onnettomuudesta talojen raunioista, mutta kolme uhria oli edelleen kateissa kaksi viikkoa tapahtuneen jälkeen. Kaksi heistä löydettiin savesta, kahden metrin syvyydestä 9. helmikuuta 2021. Viimeinen kadoksissa ollut uhri löydettiin 22. maaliskuuta alimmista vyörymäkerroksista läheltä maantie 120:tä.
Onnettomuudessa loukkaantui kymmenen ihmistä, joista yksi vakavasti. Alueelta evakuoitiin yli tuhat ihmistä. Osa ihmisistä pelastettiin helikoptereilla taloista, jotka olivat vyöryneet jopa 400 metrin matkan tonteiltaan. Lisäksi vaara-alueelta evakuoitiin lehmiä, sikoja, koiria, kissoja ja muita eläimiä.
Romahtaneiden talojen raunioista onnistuttiin pelastamaan koiria, ja aluksi viranomaiset uskoivat myös ihmisten löytämisen elossa olevan mahdollista, jos raunioihin on jäänyt ilmataskuja, joissa kadonneet ovat voineet pysytellä elossa. Tiistaina 5. tammikuuta alueella tapahtui uusi pienehkö maanvyöry. Myöhemmin samana päivänä poliisi tiedotti, että toivo edelleen kateissa olevien kolmen ihmisen löytymisestä elossa on hiipunut. Tuohon mennessä kymmenestä kadonneesta seitsemän oli löydetty kuolleena. Yksi pieni koira löytyi 4. tammikuuta 2021 vahingoittumattomana romahtaneen talon rakenteisiin jääneestä ilmataskusta, kuusi päivää onnettomuuden jälkeen.
Maanvyörymä tuhosi kymmenkunta rakennusta, joissa oli yhteensä 31 asuntoa. Lisäksi tuhoutui rakennuksia, joissa oli yhteensä 30 autotallia.
Taustaa
Gjerdrumin kunta sijaitsee Vikenin läänissä noin 30 kilometriä Oslosta pohjoiseen, ja Gjerdrumin keskustaajama Ask sijaitsee vyörymäalueen reunalla. Gjerdrum on aluetta, joka merkittiin epävakaan savimaan vuoksi korkean maanvyörymäriskin alueeksi vuonna 2005.
Alueen maaperä on juoksusavea (tai nopeaa savea), joka on kerrostunut maahan jääkauden jälkeen merenpohjassa suolaisissa olosuhteissa. Suola on pitänyt savea koossa, mutta kun maa on kohonnut, savea on noussut merenpinnan yläpuolelle ja suolan huuhtoutumisen myötä savesta on tullut häiriintymisherkkää. Tällaisessa tilanteessa vettyneen maaperän savet saattavat lähteä vyörymäisesti liikkeelle.
Norjan vesivaranto- ja energiavirasto NVE:n mukaan yli 110 000 ihmistä asuu Norjassa alueilla, jotka on rakennettu juoksusavelle.
Reaktioita ja seurauksia
Norjan pääministeri Erna Solberg ja oikeusministeri Monica Mæland vierailivat alueella onnettomuuspäivänä. Uudenvuodenpuheessaan kuningas Harald kuvaili tapahtunutta tragediaksi, joka jättää syvän jäljen. Kuningas Harald, kuningatar Sonja ja kruununprinssi Haakon vierailivat alueella sunnuntaina 3. tammikuuta ja tapasivat sekä kotinsa menettäneitä uhreja että pelastajia työssään.
Suomen tasavallan presidentti Sauli Niinistö esitti surunvalittelunsa Norjan kuninkaalle Haraldille, Norjan kansalle ja kaikille niille, joita traaginen maanvyörymä on koskettanut. Myös pääministeri Sanna Marin esitti surunvalittelunsa. Sisäministeri Maria Ohisalo sanoi Suomen olevan valmis auttamaan Norjaa pelastustyössä, jos Norja sitä pyytää. Ruotsin kuningaspari Kaarle Kustaa ja kuningatar Silvia välittivät myös osanottonsa. Ruotsi lähetti paikalle pelastustyöntekijöitä, ja Suomen lisäksi Tanska tarjosi apuaan.
10. tammikuuta Gjerdrumin kirkossa pidettiin muistojumalanpalvelus. Koronaviruspandemian vuoksi tilaisuutta saattoi seurata vain televisiosta ja radiosta. Paikalla olivat kuitenkin Norjan pääministeri sekä suurkäräjien puhemies.
Vyörymäalueen lähellä kesken ollut rakennushanke on pysäytetty toistaiseksi turvallisuussyihin vedoten. Indre Fosenin kunnassa on keskeytetty suuri tietyö.
Olli Pekka Rissanen
Olli Petter (Olli Pekka) Rissanen (5. heinäkuuta 1885 Kaavi – 8. elokuuta 1953 Kaavi) oli suomalainen poliitikko. Rissanen toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1930–1933 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Rissanen toimi myös Kaavin kunnanvaltuuston jäsenenä. Siviiliammatiltaan Rissanen oli maanviljelijä ja hän toimi viljelijänä Kaavilla vuodesta 1913. Hän oli myös kaivostöissä Yhdysvalloissa vuosina 1906–1913. Rissasen vanhemmat olivat talollinen Petter Rissanen ja Anna Katri Vartiainen. Rissasen puoliso vuodesta 1913 oli Maria Sofia Rissanen.
Panamantauti
Panamantauti on kasvitauti, joka leviää banaanikasvin juuriin, juuri on oireeton ja siitä kasvavat varret pilaantuvat ja mätänevät. Tämä on taudin uusin, neljäs muunnos (TR4 eli Tropical Race 4). Sen aiheuttaa Fusarium oxysporum f. sp. cubense -sieni, joka on immuuni sienimyrkyille eli sitä ei voi kontrolloida kemiallisesti.
Historia
1950-luvulla panamantauti tuhosi siihen aikaan markkinoita hallinneen Gros Michel -banaanilajikkeen tuotannon, minkä seurauksena banaanintuottajat siirtyivät täysin tuottamaan Cavendish-banaania. Cavendishin sanotaan olevan maultaan vaatimaton verrattuna Gros Micheliin.
Leviäminen
Panamantaudin itiöt säilyvät hengissä lepotilassa maaperässä jopa 30 vuotta, ja leviävät helposti vesipisaroiden, mullan ja koneiden välityksellä.
Taudin leviämistä edesauttaa banaaniviljelmien monokulttuuri: plantaaseilla kasvatetaan lähes yksinomaan Cavendish-lajiketta, mikä tekee viljelystä ja markkinoinnista halpaa ja tehokasta, mutta tarkoittaa samalla, että nämä kasvit ovat geneettisesti identtisiä ja siten haavoittuvia taudeille.
Panamantauti TR4
Panamantauti TR4 tunnistettiin ensimmäisen kerran Taiwanin maaperästä 1990-luvun alussa. Se pysyi pitkään pelkästään Kaakkois-Aasian ja Australian vaivana, mutta vuonna 2013 se havaittiin myös Lähi-idässä ja Afrikassa. Estotoimenpiteista huolimatta elokuussa 2019 panamantauti oli levinnyt uudelle mantereelle, Latinalaiseen Amerikkaan, maailman banaaniviennin keskukseen. Kolumbiassa julistettiin sen vuoksi kansallinen hätätila.
Vaikka maailmassa on kymmeniä banaanilajeja ja tuhat lajiketta, Cavendishille ei ole korvaajaa tällä hetkellä. Lajikkeista vain harva täyttää kaupallisen kasvatuksen, kuljetuksen ja markkinoinnin vaatimukset. Esimerkiksi Goldfinger- ja Mona Lisa -nimisistä lajikkeista ei tullut kaupallisesti menestyksekkäitä.
Tautia vastaan geenimuuntelulla
Australialaiset tutkijat ovat onnistuneet kehittämään Cavendish-lajikkeen, joka näyttäisi saadun geenimuuntelun avulla immuuniksi panamantaudille. Villistä banaanilajista peräisin oleva rga2-geeni suojaa banaania sieneltä, toisessa menestyneessä linjassa on sukkulamadosta otettu cad9-geeni suojannut banaania sieneltä. Näitä ei kuitenkaan ole vielä vuosiin tulossa markkinoille, sillä tutkijat jatkavat työtään viisivuotisella kokeella, jossa on tarkoitus kasvattaa 9 000 kasvia.
Lylyjärvi (Virrat)
Lylyjärvi on Pirkanmaalla Virroilla Koskenperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Keihäsjärven valuma-alueeseen (35.415) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162,6 metriä mpy.
Australsaaret
Australsaaret ovat saariryhmä Ranskan Polynesiassa, Tyynellämerellä. Saariryhmää kutsutaan joskus myös nimellä "Tubuaisaaret" ryhmään kuuluvan Tubuain saaren mukaan. Ryhmän muut saaret ovat Îles Maria, Rimatara, Rurutu, Raevavae, Rapa ja Marotiri. Niistä Îles Maria ja Marotiri ovat asumattomia. Yhteensä saarien asukasluku oli 7 233 vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Rapa ja Marotiri sijaitsevat syrjässä muista Australsaarista ja niitä pidetään joskus omana saariryhmänään, Bass-saarina.
Historia
pienoiskuva|vasen|Kartta Australsaarista Australsaaret oli kaikista Ranskan Polynesian saariryhmistä viimeinen, joka asutettiin. Sen ensimmäiset asukkaat saapuivat Tahitilta 1000–1300-luvuilla. Eurooppalaiset löysivät saaret 1700-luvulla. Saarista ensimmäisenä löydettiin Rurutu, jonka James Cook näki vuonna 1769. Raevavae löydettiin vuonna 1775, Tubuai vuonna 1777, Rapa vuonna 1791 ja Rimatara vuonna 1811. Saaret ovat kuuluneet Ranskalle 1800-luvulta lähtien.
Kielet
Saarilla puhutaan tubuain eli australin kieltä, josta jokaisella asutetulla saarella on oma murteensa. Rapan saarella puhutaan rapaa, jota myös pidetään joskus tubuain murteena. pienoiskuva|vasen|Australsaarten lippu
Ellen Stewart
Ellen Stewart (7. marraskuuta 1918 – 12. tammikuuta 2011 ) oli yhdysvaltalainen teatteriohjaaja ja -tuottaja. Hänet tunnettiin La MaMa Experimental Theatre Clubista, jonka hän perusti vuonna 1961.
Stewart sai vuonna 2007 Japanin Praemium Imperialen. Hän oli myös Ranskan Ordre des Arts et des Lettres'n upseeri.
Carl Edward Hellmayr
Hellmayr opiskeli Wienin yliopistossa. 1903 hän liittyi Münchenin museon lintuosaston henkilökuntaan ja 1908 hänet nimitettiin osaston intendentiksi. Hän erikoistui neotrooppisen alueen lintuihin ja tutki Johann Baptist von Spixin kokoelman Brasilian linnuista. 1904–1905 hän vietti pitkiä aikoja Pariisin luonnonhistoriallisessa museossa tutustuen erityisesti Alcide d'Orbignyn Etelä-Amerikasta kerättyyn kokoelmaan. 1905 hän siirtyi kolmeksi vuodeksi Walter Rothschildin museoon Tringissä Englannissa, missä hän työskenteli Ernst Hartertin opastuksen alaisena. Münchenissä hän sai professorin arvonimen. Hän oli Baijerin lintutieteellisen seuran pääsihteeri ja seuran lehden Verhandlungenin toimittaja vuoteen 1921.
1922 Hellmayr nimitettiin Chicagon museon (Field Museum in Chicago) eläintieteen avustavaksi intendentiksi. Hänen päätehtävänsä oli toimittaa vastikään kuolleen Charles Barney Coryn aloittama Catalogue of Birds of the Americas loppuun. Tähän tehtävään hän paneutui vuosiksi. 1931 hän muutti takaisin Wieniin ja asui siellä, kunnes natsit pidättivät ja vangitsivat hänet vuonna 1938. Hellmayr sairastui ja vietti seitsemän viikkoa sairaalassa. Suhteidensa ansiosta hän kahden kuukauden päästä onnistui pääsemään pois Itävallasta ja muutti Sveitsiin, jossa asui kuolemaansa saakka. Sveitsissä hän viimeisteli teossarjaa, joka kuitenkin jäi hieman kesken.
Hellmayr oli American Ornithologists’ Unionin kunniajäsen vuodesta 1911 alkaen, ja myös British Ornithologists’ Unionin kunniajäsen. Hän julkaisi noin 160 tieteellistä artikkelia.
Hellmayrin kunniaksi on nimetty ruskojuovanapsija (Mecocerculus hellmayri), punaolkaorneero (Gyalophylax hellmayri), viitaorneero (Hellmayrea gularis), viirulakkiorneero (	Cranioleuca hellmayri) ja arokirvinen (Anthus hellmayri). Hellmayr itse nimesi suuren joukon lintulajeja ja alalajeja, muun muassa kalliovarpusen alalajin exigua 1902.
Jan Håkan Åberg
Jan Håkan Åberg (10. maaliskuuta 1916 – 8. tammikuuta 2012) oli ruotsalainen urkuri ja säveltäjä.
Gambiersaaret
Gambiersaaret ovat saariryhmä Ranskan Polynesiassa, Tyynellämerellä. Saarilla on yhteensä noin 1 400 asukasta (2012). Ryhmän suurin saari on Mangareva, jolla sijaitsee myös ryhmän suurin kaupunki, Rikitea.
Pienempiä saaria ryhmässä ovat muun muassa Akamaru, Angakauitai, Aukena, Kamaka, Kouaku, Makapu, Makaroa, Manui, Mekiro, Taravai, Kauku, Papuri, Puaumu, Totegengie sekä Tokoruasaaret.
Saaret sijaitsevat 1 600 kilometriä Tahitilta itäkaakkoon, juuri Kauriin kääntöpiirin pohjoispuolella.
Ensimmäisenä eurooppalaisena saaret löysi vuonna 1797 kapteeni Wilson, joka antoi niille nimen amiraali Gambierin mukaan.
Saarten asukkaat puhuvat mangarevan kieltä.
Aiheesta muualla
200px|thumb|left|Kartta Gambiersaarista
Lapintiira
Lapintiira (Sterna paradisaea) on tiiralintu, joka pesii arktisella ja kylmällä vyöhykkeellä Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa, talvehtien kuitenkin kaukana Etelämannerta ympäröivillä merialueilla. Lapintiiran vuosittaiset muuttomatkat ovat eläinkunnan pisimmät.
Koko ja ulkonäkö
Lapintiiran vartalo on vaalean harmaa, siivet hieman tummemman harmaat ja päässä on silmien yläpuolella musta lakki eli kalotti. Jalat ja nokka ovat tummanpunaiset, nokan kärjessä ei yleensä ole mustaa kuten kalatiiralla. Istuvan linnun pyrstö ulottuu selvästi pidemmälle kuin siivenkärjet, mikä on varmin tunnusmerkki lajin erottamiseksi kalatiirasta. Nokka on hieman lyhyempi ja pää pyöreämpi kuin kalatiiran (kalatiiran olemus on hiukan luihu), myös jalat ovat lyhyemmät. Lennossa käsisiiven kärjessä on vain kapea tumma reunus. Siipisulat ovat läpikuultavat. Pesällään lapintiira on kiukkuisempi kuin kalatiira, ja saattaa tulla nokkaisemaan kulkijan päälakeen reiän. Poikaset ovat hyvin samanlaisia kuin kalatiiran, joskin lapintiiran poikaset ovat yleensä harmaita ja vatsapuolelta valkeita, kun taas kalatiiran poikanen on usein päältä ruskehtava ja sen maha on harmaa. Nuori lapintiira on lennossa erotettavissa kalatiirasta kyynärsiiven takareunan kuvioinnista: lapintiiran kyynärsulat ovat valkoiset. Lapintiiran pituus on 34–40 cm ja paino noin 100 grammaa. Siipien kärkiväli on 66–77 cm ja pyrstöjouhien pituus lähes 20 cm. Äänet ovat samantyyppisiä kuin kalatiiran, mutta vielä korkeampia ja heleämpiä. Varoitusääni on yksitavuinen, kireä ”rräää” tai ”rräyh”, mikä on hyvä tuntomerkki erona kalatiiraan.
Levinneisyys
pienoiskuva|left|upright|Lapintiirat [[Färsaaret|färsaarelaisessa postimerkissä.]] Lapintiira pesii pohjoisen pallonpuoliskon kaikkien mantereiden pohjoisissa osissa Bretagnea ja Massachusettsia myöten. Sen muuttomatka kuuluu maailman pisimpiin: lapintiirat talvehtivat Etelämantereen rannikoilla ja Etelä-Afrikassa. Suomessa se on yleinen meren saaristossa ja Pohjois-Suomen vesistöissä. Suomen pesimäkanta on keskimäärin 90 000 paria (68 000–160 000). Lapintiira on pesimäkannaltaan Suomen runsaslukuisin lokkilintu.
pienoiskuva|Lapintiira hiekalla
Elinympäristö
Lapintiirat pesivät yleensä yhdyskunnissa, mutta usein myös yksittäispareina. Suurimmat yhdyskunnat sijaitsevat ulkomeren puuttomilla kallio- ja soraluodoilla, ja niissä voi olla jopa sata paria. Usein kala- ja lapintiirat pesivät sekayhdyskuntina. Myös lapintiira hakeutuu mielellään pesimään naurulokkiyhdyskuntiin. Lapintiirat ovat pitkäikäisiä lintuja ja saattavat hyvin elää kaksikymmenvuotiaaksi. Vanhin suomalainen rengastettu lapintiira on ollut 28 vuotta, 10 kuukautta ja 23 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut tanskalainen 30 vuotta ja 11 kuukautta vanha lintu.
Lisääntyminen
pienoiskuva|Lapintiira hautoo pienoiskuva|Sterna paradisaea Lapintiiran pesä on pelkkä kuoppa maassa tai kalliolla, yleensä ilman mitään pesäaineksia. Muninta alkaa muutamia päiviä myöhemmin kuin kalatiiran, toukokuun puolivälistä alkaen. Yhdyskunnissa on aina hyvinkin eri aikaan aloitettuja pesintöjä, kuten myös kalatiiralla. Munia on 2, joskus 1, mutta harvoin 3. Haudonta alkaa ensimmäisestä munasta ja kestää noin 3 viikkoa. Molemmat puolisot hautovat. Poikaset ovat lentokykyisiä 3–4 viikon ikäisinä. Jotkin emot puolustavat poikasiaan raivokkaasti, ja saattavat nokkaista kulkijan päälakeen vertavuotavan reiän. Lapintiirat poistuvat Suomesta ennen kalatiiraa jo heinäkuussa ja elokuun alkupuolella.
Lapintiira ja kalatiiraemo pesivät vuonna 2022 Lempäälässä ja saivat poikasia. Kahdesta risteymäpoikasesta toinen katosi saaliiksi. Paikalliset lintuharrastajat rakensivat verkon pesän suojaksi, jotta toinen selviytyisi hengissä. Risteymä on harvinainen. Poikanen on rengastettu, ja sen vaiheita seurataan. Samassa paikassa sekapesintä onnistui jo kerran aiemminkin, mutta poikaset päätyivät petolintujen saaliiksi. Pohjois-Amerikassa todennettu sekapari on saanut poikasia useita kertoja, ja yksi poikasista palasi syntymäjärvelleen ja sai poikasia kalatiiran kanssa.
Ravinto
Merialueella lapintiira syö pääasiassa pieniä kaloja, äyriäisiä ja hyönteisiä (surviaissääskiä). Sisämaassa ravinto on etupäässä hyönteisiä.
Jón úr Vör
Jón úr Vörin keskeinen teos on Þorpið (1946, uudistettu laitos 1956). Vapaata mittaa käyttäen hän kuvaa siinä lapsuuttaan. Muutamissa seuraavissa kokoelmissa sävy on pessimistinen, mutta myöhemmin hän palaa valoisaan sävyyn.
Suomennetut teokset
Jón úr Vörin runoja on antologiassa Ja tunturin takaa kuulet –, suom. ja toim. Maj-Lis Holmberg, Espoo: Weilin + Göös 1977 ISBN 951-35-1521-4
Timo Tolvanen
Timo Tolvanen (s. 8. marraskuuta 1977) on uransa kauteen 2015–16 lopettanut suomalainen lentopalloilija. Tolvanen pelasi urallaan ennätykselliset 706 ottelua kotimaisessa lentopalloliigassa voittaen viidesti Suomen mestaruuden. Hän edusti lentopalloliigassa Kuopion KuPS-Volleyta, Salon Piivolleyta, Pielaveden Sampoa ja Kuopion LEKA Volleyta. Ura päättyi Sammossa, jossa Tolvanen pelasi eniten kausia urallaan. Liberona pelannut Tolvanen valittiin neljästi lentopalloliigan tähdistökentälliseen.
Tolvanen valmensi kaudella 2016–17 lentopallon naisten 1-sarjassa Puijo Wolleyta. Kaudella 2017-18 hän on Sampo Volleyn päävalmentaja miesten Mestaruusliigassa.
Ura
Tolvanen aloitti pääsarjauransa Keski-Savon Paterin riveissä kaudella 1996–97. Paterista hänen tiensä vei Kuopion KuPS-Volleyhin, jonka riveissä Tolvanen juhli kahdesti mestaruutta vuosina 1998 ja 2000. KuPS-Volleyn ajauduttua konkurssiin Tolvanen siirtyi salolaisen Piivolleyn riveihin ja saavutti Suomen Cupin hopean.
Salon Piivolleysta Tolvasen tie vei Pielaveden Sampoon, josta muodostui hänelle pitkäaikainen luottoseura. Ensimmäisellä Sampo-kaudellaan Tolvanen juhli SM-pronssia. Sittemmin pronssi kirkastui kahdeksi Suomen mestaruudeksi vuosina 2004 ja 2005. Kolmivuotisen taipaleen jälkeen Tolvanen haki uralleen uusia haasteita siirtyen silloin 1-sarjassa pelanneeseen Kempeleen Lentopalloon yhdessä Sampon passarin Aki Riihimäen kanssa. Kempeleläisseura nousi kauden päätteeksi lentopalloliigaan, minkä jälkeen Tolvanen palasi takaisin Sampoon, jossa hän voitti vielä useita SM-mitaleja. Kaudella 2008-09 Tolvanen voitti uransa viidennen Suomen mestaruuden.
Lokakuussa 2013 Tolvasesta tuli kolmas pelaaja, joka saavutti lentopallon Mestaruusliigassa 600 ottelua Aki Riihimäen ja Sami Juvosen jälkeen. Runsaat kolme vuotta myöhemmin Tolvasesta tuli eniten (694) mestaruusliiga otteluja pelannut pelaaja. Huhtikuussa 2016 Tolvanen ilmoitti lopettavansa 706 ottelua lentopalloliigassa käsittäneen uransa. Tästä päivää myöhemmin naisten 1-sarjassa pelaava kuopiolainen Puijo Wolley uutisoi tehneensä Tolvasen kanssa 1+1-vuotisen sopimuksen.
A-maajoukkue
Vuosien 2000–2005 aikana Tolvanen pelasi Suomen A-maajoukkueessa yhteensä 68 A-maaottelua. Tolvanen palasi maajoukkueryhmään kesäksi 2014 ja oli mukana Suomen vuoden 2014 MM-kisajoukkueessa.
Kikka!
Kikka! on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, joka kertoo vuonna 2005 kuolleesta suomalaislaulaja Kikasta. Elokuvan on käsikirjoittanut Maarit Nissilä ja ohjannut Anna Paavilainen. Elokuvassa Kikkaa esittää Sara Melleri. Kikan DJ:tä ja toimittajaystävä Paulaa esittää Elena Leeve, Kikan miestä Henkkaa Jakob Öhrman, Ile Vainiota Aku Hirviniemi, Junnu Vainiota Martti Suosalo ja levy-yhtiön pomoa Askoa Kai Vaine.