cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hrómundr Griprinpojan saaga
Hrómundr Griprinpojan saaga suurvalta-ajan Ruotsissa
Muinaisesta menneisyydestä kertovat islantilaiset saagat alkoivat 1600-1700-luvulla herättää kiinnostusta erityisesti suurvalta-ajan Ruotsissa. Niiden katsottiin olevan lähteitä, jotka voisivat kertoa jotain Ruotsin muinaisesta ja loistokkaasta menneisyydestä, josta muuten oli saatavilla hyvin vähän lähteitä. Tämän näkemyksen seurauksena muinaissaagoja käytettiin ilman tarvittavaa lähdekritiikkiä myös suurvaltaideologian rakennusaineena ja propagandatarkoituksessa, vaikkakin osa aikalaistutkijoista suhtautui muinaissaagojen lähdearvoon epäillen jo tuolloin.
Hrómundr Griprinpojan saagan tapahtumista osa sijoittuu Norjan alueelle, mutta ajoittain tapahtumapaikkana on myös Sveanmaa (isl. Svíþjóð). Saagaa pidettiin siksi potentiaalisena lähteenä suurvallan historiasta, ja saaga ilmestyi ruotsinkielisenä käännöksenä Eric Julius Björnerin teoksessa Nordiska kämpa dater vuonna 1737 (Stockholm). Suurvalta-ajan Ruotsissa saagan alussa mainittu paikannimi Garðar taas tulkittiin Kiovan Rusiksi (isl. Garðaríki ), vaikkakin eräässä tanskalaisessa käsikirjoituksessa on tässä kohden säilynyt maininta, jonka mukaan paikka sijaitsisi Tanskassa (isl. í Danmörk). Björnerin teoksen perustana olleessa käsikirjoituksessa mainintaa ei kuitenkaan ollut, minkä vuoksi käännöksen yhteydessä lähdettiin siitä oletuksesta, että paikka kuuluisi suurvallan vaikutuspiiriin. Björnerin teoksen loppuun lisäämistä jälkisanoista käy ilmi, ettei Björner itse epäillyt Hrómundrin saagan lähdearvoa, vaan katsoi varsin kritiikittömästi sen kuvaavan todellisia historiallisia tapahtumia.
Ágios Isídoros
Ágios Isídoros (, ”Pyhä Isidoros”) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Martha Quinn
Martha Conrad Quinn (s. 11. toukokuuta 1959 Albany, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja televisiopersoona. Hänet tunnetaan parhaiten MTV-televisiokanavan visualistina. Quinn työskentelee MTV:lle yhdessä Nina Blackwoodin, Mark Goodmanin, Alan Hunterin ja J.J. Jacksonin kanssa.
Näyttelijä
Quinn on esiintynyt Joe Hillin The Firemanissa. Parhaiten hänet tunnetaan kuitenkin Comedy Centralin The Showbiz Show with David Spade -televisiosarjasta.
Richard Hell
Hell oli keskeinen hahmo New Yorkin CBGB's-klubin ympärille syntyneessä punkilmiössä 1970-luvulla. Legendan mukaan hänen lyhyt pystytukkansa ja risaiset vaatteet toimivat punktyylin innoittajina: manageri Malcolm McLaren lainasi Hellin tyylin Sex Pistolsille, minkä jälkeen siitä tuli kansainvälinen ilmiö.
Richard Hell oli perustamassa Television- ja Heartbreakers-yhtyeitä, mutta hän erosi molemmista ennen ensimmäisiä albumeja. Tämän jälkeen hän jatkoi oman yhtyeensä kanssa. Richard Hell & the Voidoidsin kuuluisin kappale on Blank Generation (v. 1977), joka levytettiin yhtyeen ensimmäiselle albumille. Richard Hell & the Voidoidsin toinen ja viimeinen albumi Destiny Street julkaistiin viiden vuoden tauon jälkeen vuonna 1982. Tämän jälkeen Hell jätti musiikin teon ja keskittyi kirjoittamiseen. Merkittävin poikkeus tästä on Dim Stars -yhtye, jossa Hell yhdisti voimansa Sonic Youthin muusikoiden kanssa: yhtye äänitti yhden albumin vuonna 1992.
Richard Hellin ensimmäinen romaani Go Now julkaistiin vuonna 1996 ja toinen, Godlike, vuonna 2005. Hänen runojaan, esseitään ja piirroksiaan on koottu kirjaan Hot and Cold (v. 2001). Hell on myös näytellyt Susan Seidelmanin elokuvissa Smithereens ja Missä olet, Susan?.
Albumit
Richard Hell & the Voidoids: Dim Stars:
Luettelo Virginian kaupungeista ja piirikunnista
pienoiskuva|Kartta Virginian itsenäisistä kaupungeista ja piirikunnista. pienoiskuva|Carolinen piirikunnan oikeustalo. Tämä on luettelo Virginian yhteisön kaupungeista ja piirikunnista. Virginiassa on 38 kaupunkia ja 95 piirikuntaa. Muista osavaltioista poiketen kaupungit eivät kuulu piirikuntiin, vaan ovat itsenäisiä. Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto luokittelee Virginian kaupungit piirikunta-tyyppisiksi alueiksi.
Daniele Bracciali
Daniele Bracciali (s. 10. tammikuuta 1978 Arezzo) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 49 toukokuussa 2006 ja nelinpelissä sijalla 21 kesäkuussa 2012. Urallaan hän on voittanut yhden ATP-turnauksen kaksinpelissä ja viisi turnausta nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Bracciali on päässyt kaksinpelissä parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Wimbledonissa vuosina 1998 ja 2006.
Ensimmäisen turnausvoittonsa kaksinpelissä Bracciali saavutti Casablancassa huhtikuussa 2006 voitettuaan loppuottelussa Nicolás Massún luvuin 6–1, 6–4. Nelinpelissä hän otti ensimmäisen turnausvoittonsa vuonna 2005 Milanon turnauksessa Giorgio Galimbertin kanssa. Vuonna 2010 hän voitti Pietarin turnauksen Potito Staracen kanssa. Vuonna 2011 Bracciali voitti 's-Hertogenboschin turnauksen František Čermákin kanssa ja Kitzbühelin turnauksen Santiago Gonzálezin kanssa.
92 Undina
92 Undina on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi C. H. F. Peters vuonna 1867. Undina on melko suuri päävyöhykkeen kappale, sillä sen läpimitta on noin 126 kilometriä. Se kuuluu X-tyypin asteroideihin, ja vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 15,94 tuntia.
Tuomittu keidas
Tuomittu keidas: romaani Arabiasta (The Doomed Oasis, 1960) on Hammond Innesin kirjoittama jännitysromaani.
Juoni
Tarinan kokijahahmo, asianajaja George Grant, yrittää auttaa poikaa. Tämä karkaa asianajajan hiljaisella avulla maasta ja päätyy Arabiaan, Saraifan pikkuvaltioon jossa hänen ja kaksoissiskon oikea isä, eversti Whittaker oleskelee. Saraifan ja Haddin pikkuvaltioiden välillä nousee pienimittainen sota johon poika sekaantuu. Asianajaja Grant seuraa häntä ja pitkän kehityksen kautta selviää että eversti Whittaker onkin oman etunsa tavoittelija joka vaihtaa puolta heti kun kuumenee. Tästä nousee isän ja pojan välille todella raivoisa riita joka päättyy vihaa pitäen eroon. Pienin syy ei ole se että eversti on oman etunsa vuoksi kääntynyt islamin uskoon ja poika - ilmeisesti häntä uhmatakseen - on jopa korostetusti kristitty.
Ja heti perään Haddin väki katkaisee Saraifan elintärkeät vuorilta tulevat vesijohdot. David, Grant ja neljä Saraifan arabia - vanha Salim, Ali, Hamid ja Ben Suleiman ratsastavat räjäyttämään Haddin kaivot kostona vesijohtojen katkaisulle. Seuranneissa kahakoissa Saraifan sheikki Mahmud, hänen veljensä Sultan ja poikansa Khalid saavat surmansa.
Grant ja pojan Dubaissa sairaanhoitajana työskennellyt kaksoissisar menevät naimisiin. He saavat häälahjana öljy-yhtiön kautta hopeisen arabialaisen kahvikannun, jonka saatekirjeen on allekirjoittanut Saraifan uusi hallitsija, šeikki Khalidin veli eli selvästi kadonnut David.
Ágios Isídoros (saari)
Ágios Isídoros on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Singitikóslahdessa Chalkidikín niemimaahan kuuluvan Sithonían niemen itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,086 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Isídoros kuuluu Sithonían ​kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen.
Ágios Isídoroksen saari sijaitsee suuremman Diáporoksen saaren itäpuolella. Saari on saanut nimensä siellä olleesta bysanttilaisaikaisesta Pyhälle Isidorokselle omistetusta kirkosta, josta on jäljellä vain rauniot.
Barre
Barre on liikuntamuoto, jota harrastetaan yleensä ryhmäliikuntatunneilla. Se erottuu muista ryhmäliikuntalajeista siten, että liikkeiden tukena käytetään balettitankoa eli "barrea" pohjautuen klassiseen balettiin. Barre on myös saanut vaikutteita muun muassa joogasta ja pilateksesta.
Barren tekniikka keskittyy pieniin joustaviin liikkeisiin painottaen ryhtiä ja syviä lihaksia. Harjoituksessa pidetään muu vartalo paikallaan, kun aktivoidaan tiettyjä kohdennettuja lihaksia. Toistojen määrä on yleensä suuri ja liikealue pieni. Barren tavoitteena on kehittää alavartalon ja syvien vatsalihasten voimaa ja joustavuutta, ja liikkeet kohdistuvatkin etenkin pohkeisiin, polviin, reisiin, pakaralihaksiin ja vatsaan.
Lajin kehitti ballerina Lotte Berk Lontoossa vuonna 1959 loukattuaan selkänsä. Berk sai idean yhdistää balettituntien barreharjoittelun kuntouttavaan terapiaan. Vuonna 1959 hän avasi The Lotte Berk -studion West Endissä omassa kellarissaan. Vuonna 1971 Lydia Bach toi barren Yhdysvaltoihin. Hän avasi Lotte Berk Method -studion New Yorkissa, jossa se toimi vuoteen 2005 asti. Barren suosio kasvoi nopeasti 2010-luvulla. Vuoteen 2015 mennessä pelkästään Pure Barre -ketjulla oli Yhdysvalloissa lähes 300 studiota ja The Bar Methodilla yli 80.
Bambis Kinder
Bambis Kinder: Eine Familie im Walde (suom. ”Bambin lapset: Perhe metsän siimeksessä”) on Felix Saltenin kirjoittama eläinaiheinen romaani vuodelta 1939. Romaani julkaistiin ensin muokattuna englanninkielisenä käännöksenä Yhdysvalloissa, ja saksankielinen alkuteos ilmestyi Sveitsissä vasta seuraavana vuonna 1940, koska Salten oli menettänyt itävaltalaisen kustantajansa ja joutunut pakenemaan kotimaastaan.
Bambis Kinder on jatkoa menestysteokselle Bambi: Tarina metsästä, joka oli ilmestynyt 16 vuotta aikaisemmin. Romaanin päähenkilöitä ovat metsäkauris Bambin jälkeläiset, vasat Geno ja Gurri, jotka kasvavat äitinsä Falinen hoivissa ja isänsä Bambin valvonnassa ja oppivat tuntemaan metsän ihanuudet ja vaarat. Tarina kattaa runsaan vuoden ajan, ja siinä seurataan paitsi Genon ja Gurrin seikkailuja myös sopua ja riitaa Rolla-tädin ja tämän lasten Boson ja Lanan kanssa, muiden metsän eläinten kohtaloita ja vuodenaikojen vaihtelua. Tarinoiden kertominen on keskeinen oppimiskeino, sillä romaanin metsäkauriit ja muut eläimet haluavat lakkaamatta kuulla kertomuksia eri tapahtumista – siitä kuinka metsästäjä otti Gurrin kiinni ja paransi tämän haavat ja kuinka koirasusi ajoi Genoa takaa ja Bambi pelasti hänet. Erilajiset eläimet ymmärtävät toisiaan ja jopa kasvien puhetta, mutta ihmistä ne eivät ymmärrä eikä ihminen niitä. Eläimiä kuvataan antropomorfisesti, ja eläinten puheella Salten kuvaa välillä ironisesti ihmisten luonteenpiirteitä.
Genon ja Gurrin esikuvia olivat Saltenin omat lapset Paul ja Anna-Katharina: Paulin tavoin Geno on arka ja varovainen, ja Anna-Katharinan lailla Gurri on toiveikas ja hilpeä. Romaanin metsästäjä puolestaan on Salten itse – vastuullinen ja humaani metsämies, joka hoitaa ja ruokkii eläimiä, tappaa vahinkoeläimiä ja kaataa riistaa metsästysaikana.
Bambis Kinder liittyy henkilöidensä kautta kahteen muuhun Saltenin eläinromaaniin: sivuhenkilö Perri on peräisin romaanista Die Jugend des Eichhörnchens Perri (1938), ja Gobo ja Faline esiintyvät Saltenin romaanissa Fünfzehn Hasen: Schicksale in Wald und Feld (1929).
Salten itse ei halunnut romaania Bambis Kinder luokiteltavan lastenkirjallisuudeksi. Romaani on väkivaltaisempi kuin edeltäjänsä; eläinten kuolemaa ja ampumista ja raatelemista selostetaan paikoin verisesti. Myös eläinten – varsinkin hirvien – lisääntymiskäyttäytymistä kuvataan, ja Gurri joutuu ”kuninkaiden” lumoihin. Saltenin vastustuksesta huolimatta yhdysvaltalainen kustantaja halusi ”pehmentää” romaania lapsilukijoille soveliaaksi, eikä englanninkielinen käännös Bambi’s Children täysin vastaa saksankielistä alkuteosta. Ruotsinkielinen käännös Bambis barn vuodelta 1977 on voimakkaasti lyhennetty. Saksankielistä tekstiä ei ole jaettu lukuihin, mutta teksti jakaantuu 22 jaksoon; englanninkielisessä käännöksessä on 30 numeroitua lukua mutta ruotsinkielisessä vain 14. Ranskankielinen käännös Les enfants de Bambi julkaistiin Sveitsissä vuonna 1944. Unkarin kielelle romaani on käännetty peräti kolme kertaa, vuosina 1940, 1968 ja 1992, slovakiksi kaksi kertaa, 1947 ja 1968 , sekä espanjaksi 1943 , portugaliksi 1945 , hollanniksi 1950 ja suomeksi 2016.
Vaikka The Walt Disney Company ei tehnyt Bambin jatko-osasta elokuvaa, siitä julkaistiin sarjakuvasovitus vuonna 1943.
Useita Saltenin eläinromaaneja on pidetty allegorioina: niissä kuvataan epäsuorasti aikansa maailmantapahtumia, muun muassa Itä-Euroopan juutalaisvainoja ja ensimmäisen maailmansodan laajamittaisia verilöylyjä.
Rafael Tolói
Tolói pelasi Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Italian A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Liettuaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän voitti kultaa ja pelasi turnauksessa viimeisen alkulohko-ottelun Walesia vastaan kokonaan sekä tuli kolmessa ottelussa, muun muassa välierässä Espanjaa vastaan, vaihdosta kentälle. Hän on elokuun 2021 loppuun mennessä pelannut seitsemän A-maaottelua, joista kolme avauskokoonpanossa.
Unterer Grindelwaldgletscher
thumb|right|350px|Unterer Grindelwaldgletscher vuonna 2009.
Unterer Grindelwaldgletscher -jäätikkö oli vuonna 1973 pinta-alaltaan 20,8 neliökilometriä ja pituudeltaan 8,3 kilometriä. Muiden Alppijäätiköiden tapaan jäätikkö pienenee jatkuvasti; vuosisadan kuluessa se on lyhentynyt noin kolme kilometriä.
Andrew Ameral
Andrew Ameral on yhdysvaltalainen taidemaalari ja opettaa anatomiaa Florence Academy of Artissa.
Hän valmistua California College of Artsista ja Crafts (CCAC) Oaklandista vuonna 2000. Viimeisenä vuonna CCAC:ssa hän oli turhautunut traditionaalisten koulutuksen puutteesta ja aloittikin pian opinnot Florence Academy of Artissa. Hän kuitenkin palasi vielä hetkeksi Kaliforniaan, ja sitten hän jatkoi 2002 akateemisia opintojaan Firenzessä. Siitä lähtien hän on opettanut anatomia- ja Ecroché-ohjelmissa Florence Academy of Artissa. Hän on voittanut palkintoja figuuripiirustuksistaan, mukaan lukien apurahan Art Renewal Centeriltä ja Stacey rahastolta.
Rundetårn
Rundetårn on noin 34,8 metriä (kadun tasolta näköalatasanteelle) korkea torni Kööpenhaminassa, ja yksi kaupungin nähtävyyksistä. Vuonna 1642 valmistunut torni on osa laajempaa kompleksia, jonka tarkoituksena oli antaa ajan oppineille observatorio, koulukirkko ja yliopiston kirjasto. Tornin sisällä onkin yksi Euroopan vanhimmista observatorioista ja vanhin edelleen toimiva.
Observatorio
Tornin huipulle, jossa observatorio ja pieni planetaario sijaitsevat, ei johda portaita, vaan omaperäinen kierrekäytävä, jonka pituus ulkoseinustalla on 281 metriä ja sisäseinustalla 93,5 metriä. Käytävältä on myös pääsy kirjaston tiloihin. Kierrerampin pyöreä ydin on ontto ja se ulottuu pohjasta ylös asti. Sen sisäpuolelle on tehty nykyaikana aukko ja sinne on asennettu paksu lasilevy, jonka päällä voi käydä seisomassa, jos haluaa katsoa alas.
Tornissa tekivät tähtitieteen tutkimuksia muun muassa Ole Rømer ja Peder Horrebow. Kööpenhaminan yliopisto käytti observatoriota ja kirjastoa aina vuoteen 1861.
Lähde:
Turun Sanomat
pienoiskuva|[[Alvar Aalto|Alvar Aallon suunnittelema Turun Sanomien toimitalo Kauppiaskadulla, jossa lehden toimitus oli vuodet 1930–2011.‎]] Turun Sanomat on vuonna 1904 perustettu suomalainen poliittisesti sitoutumaton sanomalehti. Lehden levikkialuetta on Varsinais-Suomi. Lehteä julkaisee Turun Sanomat Oy, joka kuuluu TS-Yhtymään. Turun Sanomat on Suomen kolmanneksi suurin seitsenpäiväinen päivälehti. Lehden kokonaislevikki vuonna 2019 oli 72 979 ja painetun lehden levikki 64 048. Lehden vastaava päätoimittaja on Jussi Orell. Lehden logossa on teksti Turun Sanomat kirjoitettuna tekstuuralla.
Historia
Turun Sanomat perusti asianajaja Antti Mikkola, joka toimi myös lehden ensimmäisenä päätoimittajana. Turun Sanomien ensimmäinen lehti julkaistiin sunnuntaina 1. tammikuuta 1905. Lehden alkutaipaleella kilpailu oli kovaa, koska Turussa julkaistiin tuolloin kolmea muutakin suomenkielistä sanomalehteä. Sadantuhannen kappaleen levikin lehti saavutti vuonna 1968. Turun Sanomat irtautui poliittisista kytkennöistä ja julistautui riippumattomaksi vuonna 1961. Siihen asti lehti oli ollut Suomen Kansanpuolueen (ja sen edeltäjän, Kansallisen Edistyspuolueen) äänenkannattaja korostaen erityisesti liberaaleja arvoja.
Turun Sanomat otti ensimmäisenä lehtenä Suomessa käyttöön tietokoneladonnan IBM System/360 -koneella vuonna 1964.
Toimitus
Turun Sanomien toimitus sijaitsee Artukaisissa. Lehti on painettu Salossa keväästä 2019 lähtien. Turun Sanomissa on joka viikko eri kategorioihin ja asioihin liittyviä teemasivuja sekä liitteitä. Lehden nettisivut on yksi Varsinais-Suomen tavoittavimmista verkkomedioista.
Buthroton
pienoiskuva|Buthrotonin roomalaisen teatterin rauniot. pienoiskuva|500-luvun puolivälissä rakennetun kastekappelin rauniot. Buthroton (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Khaoniassa Epeiroksessa nykyisen Albanian alueella. Sen arkeologinen kohde tunnetaan paikan nykyisellä albaniankielisellä nimellä Butrint.
Buthrotonin eli Butrintin arkeologinen kohde sijaitse Kaakkois-Albaniassa Vlorën maakunnassa syrjäisellä maaseudulla lähellä Kreikan rajaa. Sinne pääsee parhaiten vierailemaan Sarandan kaupungista. Butrint on yksi Albanian merkittävimmistä arkeologisista kohteista.
Arkeologisissa kaivauksissa on havaittu asutuksen merkkejä Butrintin alueella jo neoliittisella kaudella ja ensimmäinen kaupunkimainen asutus ja linnoitus paikalle rakennettiin illyrialaiskaudella 700-luvulla eaa. Myöhemmin Buthroton oli kreikkalainen kaupunkivaltio. Rooman valloitettua kaupungin 167 eaa. Buthrotonista tuli merkittävä roomalainen keskus, jossa sijaitsi mm. Julius Caesarin ja Augustuksen aikana laivastotukikohta ja viljavarasto Rooman armeijalle. Kaupungin merkittävimmät rauniot ovat peräisin juuri roomalaisajalta.
Funky Four Plus One
Funky Four Plus One tai Funky 4 + 1 oli yhdysvaltalainen hip hop-yhtye. Ryhmä perustettiin vuonna 1979 ja siihen kuului ensimmäinen tunnettu naispuolinen hip hop-artisti, Sha Rock. Muut yhtyeen jäsenet olivat Rahiem, Keith Keith, Jazzy Jeff ja KK Rockwell. Vähän ajan päästä perustamisesta Rahiem jätti ryhmän ja siirtyi Furious Fiveen. Hänet korvattiin Lil' Rodney Ceellä. Vuonna 1980 Funky 4 + 1 teki levytyssopimuksen Sugar Hill Recordsin kanssa. Samana vuonna yhtye julkaisi tunnetuimman kappaleensa, That's the Jointin. Funky 4 + 1 hajosi vuonna 1983. KK Rockwell ja Lil' Rodney Cee perustivat oman yhtyeen, Double Troublen, Jazzy Jeff lähti soolouralle ja Sha Rock liittyi Us Girls -nimiseen hip hop-ryhmään. Elinaikanaan Funky 4 + 1 sai That's the Jointin ohella tehtyä vain yhden pinnalle nousseen kappaleen, Rapping and Rocking the Housen, joka on yksi pisimmistä hip hop-kappaleista ikinä.
Tekniikan tohtori
Tekniikan tohtori (TkT, toisella kotimaisella kielellä ; ) on teknis-tieteellisen alan tieteellinen jatkotutkinto. Tekniikan tohtorin tutkinto on teknis-tieteellisen alan korkein tutkinto ja sijoittuu Bolognan prosessin kolmanteen sykliin.
Historia
Muiden tieteenalojen tohtorintutkintoihin verrattuna tekniikan tohtorin tutkinto on verrattain nuori. Esimerkiksi Saksassa teknillisille korkeakouluille annettiin lupa kouluttaa tohtoreita vasta vuonna 1899 ja Itävalta-Unkarissa vuonna 1901. Suomessa tekniikan tohtoriksi opiskelu mahdollistui vasta kun Polyteknillinen opisto muuttui Suomen Teknilliseksi Korkeakouluksi (sittemmin osa nykyistä Aalto-yliopistoa) asetuksella vuonna 1908. Suomen ensimmäinen tekniikan tohtori oli Sulo Hintikka. Hänen väitöskirjansa Kamfenilonitutkimuksia tarkastettiin Teknillisessä korkeakoulussa 24. toukokuuta 1911 ja tohtorin tutkinto hänelle myönnettiin seuraavana vuonna.
Tutkintorakenne
Esitiedoiksi vaaditaan diplomi-insinöörin, arkkitehdin tai maisema-arkkitehdin tutkinto tai muu soveltuva ylempi korkeakoulututkinto. Tekniikan tohtorin tutkinto koostuu 180 opintopisteen laajuisesta väitöskirjasta ja yliopistosta riippuen 40–60 opintopisteen laajuisista jatko-opinnoista. Väitöskirjan ja tutkintoon tähtäävien opintojen tavoitteena on, että tohtorikoulutettava perehtyy syvällisesti oman alansa kehitykseen ja tutkimusmenetelmiin sekä tuottaa uutta tieteellistä tutkimustietoa.
Opintojen toteutus
Toteutukseltaan jatkokoulutus on tutkijankoulutusta, jossa oppiminen yhdistyy itsenäiseen tutkimustyöhön. Tavoitesuoritusaika on 4 vuotta, mutta todelliset suoritusajat ovat tätä pidempiä; keskimäärin noin 7 vuotta. Tutkinto suoritetaan tavanomaisesti palkallisessa työsuhteessa yliopistoon tai tutkimuslaitokseen. Yliopistolla työskenneltäessä nimike on tyypillisesti tohtorikoulutettava tai tutkijakoulutettava.Tohtorikoulutettavan työtehtävät koostuvat pääosin itsenäisestä tai osana tutkimusryhmää suoritettavasta tutkimustyöstä sekä osaston tai laitoksen opetustoimintaa tukevasta työstä. Tohtorikoulutettavan palkkaus määräytyy yleensä yliopistojen palkkausjärjestelmän vaativuustasojen 2–4 ja henkilökohtaisen työn suoritustasojen 1–9 mukaisesti.
Tekniikan tohtoriksi voi opiskella seuraavissa yliopistoissa:
Työtehtävät
Tekniikan tohtorin tutkinnon suorittaneet toimivat tyypillisesti vaativissa tai erittäin vaativissa asiantuntija- tai esimiestehtävissä. Tekniikan tohtorit ovat tilastollisesti yksi korkeimmin palkatuista tutkintoryhmistä. Työnantajina toimivat sekä tutkimus- ja opetuslaitokset että teollisuusyritykset.
Yliopistossa vastavalmistuneen tekniikan tohtorin ensimmäinen työnimike on tyypillisesti tutkijatohtori. Tieteellisesti meritoituneelle tohtorille voidaan myöntää dosentin arvonimi, johon vaaditaan perinteisesti kahta hyvää väitöskirjaa vastaava määrä julkaisuja. Tutkijanuransa myöhemmissä vaiheissa ansioitunut tohtori voikin työskennellä esimerkiksi yliopistotutkijana, yliopistonlehtorina, apulaisprofessorina tai professorina.
Teollisuudessa tekniikan tohtorit työskentelevät tyypillisesti tutkimuksen ja tuotekehityksen parissa. Tyypillisiä nimikkeitä ovat kehitysinsinööri, tutkimusinsinööri, tutkimuspäällikkö, tutkimusjohtaja ja teknologiajohtaja.
Tunnusmerkit
thumb|250px|Tekniikan tohtorin hattu säilytysrasioineen ([[Oulun yliopisto).]]
Tekniikan tohtorin akateeminen tunnusmerkki on yliopiston kokardilla varustettu musta tohtorinhattu sekä joissakin yliopistoissa myös tohtorinmiekka.
Kansainväliset vastineet
Tekniikan tohtorin, Teknologie doktor, tutkinnon virallinen englanninkielinen käännös on Doctor of Science (Technology), lyhennettynä D.Sc.(Tech.). Tutkinnolla ei ole virallisia käännöksiä muihin kieliin.
Tutkinnon ulkomaisia vastineita ovat esimerkiksi
Tory
Tory-puolue on Ison-Britannian konservatiivisen puolueen lempinimi.
Nimitys ”tory” tulee iirinkielisestä sanasta toraidhe, ja se on tarkoittanut 1640- ja 1650-luvuilla irlantilaisia sotilaita, jotka taistelivat Oliver Cromwellia ja englantilaisia miehittäjiä vastaan. Englannin uskonpuhdistuksen aikana 1600-luvun lopulla oli vallalla toryjen ja whigien välinen kiista siitä, voiko kuningas Jaakko II nousta valtaistuimelle, vaikka oli katolinen, anglikaanikirkkoa tukeneen veljensä Kaarle II:n jälkeen. Toryt kannattivat tällöin Jaakkoa. Toryt ja whigit olivat Ison-Britannian parlamentin kaksi puoluetta 1700-luvulla, vaikka niiden väliset erot osittain laimenivatkin.
Missä oot
Missä oot on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin vuonna 1998.
Alfa Romeo Brennero
Alfa Romeo Brennero on Alfa Romeon tuleva crossover-tyyppinen automalli. Se sijoittuu kooltaan suuremman Tonalen alapuolelle. Auto tulee perustumaan PSA-konsernin kehittämälle EMP1-pohjalevylle, ja sen odotetaan tulevan markkinoille täyssähkö-, hybridi- sekä polttomoottoriversioina.
Enalapriili
Enalapriili (C20H28N2O5) on orgaaninen yhdiste. Yhdiste kuuluu niin kutsuttuihin ACE-estäjiin, ja sitä käytetään lääkkeenä alentamaan korkeaa verenpainetta ja sydämen vajaatoiminnan hoitamiseen. Enalapriili kuuluu Maailman terveysjärjestön julkaisemalle tärkeimpien lääkeaineiden listalle.
Fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet
Enalapriili on huoneenlämpötilassa valkoista tai hieman kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee pienessä määrin veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja metanoliin. Se on optisesti aktiivinen yhdiste ja metanoliliuoksessa sen ominaiskiertokyky on −42,2 °.
Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet
Enalapriili itsessään on aihiolääke, jolla ei ole fysiologista merkitystä. Ihmisen elimistössä se metaboloituu hyvin nopeasti maksan esteraasientsyymien vaikutuksesta aktiiviseksi dikarboksyylihappojohdannaiseksi enalaprilaatiksi. Lääke annetaan aihiolääkkeenä, koska enalaprilaatin imeytyminen ruuansulatuskanavasta on heikkoa, kun taas enalapriili imeytyy hyvin. Enalaprilaatti on angiotensiinikonvertaasientsyymin inhibiittori. Angiotensiinikonvertaasin toiminnan estyessä verisuonia supistavien angiotensiinin hajoamistuotteiden määrä elimistössä vähenee ja myös verisuonia laajentavan ja siten verenpainetta laskevan bradykiniinin hajoaminen vähenee.
Enalapriilia käytetään laskemaan korkeaa verenpainetta sekä hoitamaan sydämen vajaatoimintaa. Tehokkaimmillaan lääke on vaikean vajaatoiminnan hoidossa. Enalapriilin on todettu vähentävän sydämen vajaatoiminnasta johtuvaa kuolleisuutta noin 40 prosentilla. Enalapriilia voidaan käyttää yhdessä muiden verenpainetta alentavien lääkkeiden kuten diureettien kanssa. Lääkeainetta voidaan käyttää myös kotieläinten kuten koirien sydämen vajaatoiminnan hoitoon.
Sivuvaikutukset
Tyypillisimpiä enalapriilin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat muiden angiotensiinikonvertaasin estäjien tavoin kuiva yskä, suun kuivumisen tunne, makuaistin ja ruokahalun menettäminen, huonovointisuus, unettomuus ja ihon kutiseminen tai lievä allerginen ihottuma.
Lazzaro Bastiani
thumb|right|Lazzaro Bastiani: doge [[Francesco Foscarin muotokuva]]
Lazzaro Bastiani (myös Lazzaro Sebastiani ; n. 1425–1512) oli italialainen taidemaalari.
Bastianin teoksissa on vaikutteita Antonio Vivarinin ja Giovanni Bellinin tyyleistä. Samankaltaisuutta on myös Vittore Carpaccion tyylin kanssa, mutta Bastiani saattoi olla Carpaccion opettaja, mikä selittäisi yhteyden. Varhaisin dokumentoitu tieto Bastianista on vuodelta 1449 Venetsiasta. Hän saattoi saada varhaisen koulutuksensa Padovassa, ja hänen varhaiset maalauksensa osoittavat Andrea Mantegnan vaikutuksen. Eräitä hänen varhaistuotantoonsa kuuluvina pidetyistä teoksista on kuitenkin sittemmin pidetty Giovanni Bellinin luomina. 1480-luvulla Bastiani ja Bellini työskentelivät Scuola Grande di San Marco -veljestön palveluksessa.
United Media
United Media oli yhdysvaltalainen E. W. Scripps Companyn omistama syndikaatti, joka levitti sisältöä sanomalehtiin. Sen tunnetuin osa oli United Feature Syndicate eli United Features, joka oli yksi johtavia sarjakuvasyndikaatteja.
Yhtiön toiminta käynnistyi 1900-luvun alussa ja se myi sisältöä alkujaan vain Scripps-yhtymän lehdille, mutta alkoi pian myydä sitä myös ulkopuolisille. United Features levitti monia tunnettuja sarjakuvia, kuten Tenavat, Karvinen, Ulla, Dilbert, Ferd’nand, Helmiä sioille, Marmaduke, Aidan takaa ja Vastakarvaan. United Features myi vuonna 2010 eräiden menestyneimpien sarjojensa, mukaan lukien Tenavien oikeudet Iconix Brand Groupille. Vuonna 2011 kaikkien United Median sisältöjen ja 150 sarjakuvan levitys myytiin kilpailevalle Universal Uclick -syndikaatille. Kauppa astui voimaan 1. kesäkuuta 2011, jolloin yhtiön toiminta päättyi.
Ricardo plc
Ricardo plc on brittiläinen, julkisesti listattu insinööri- ja konsulttiyhtiö. Yhtiö on nimetty Harry Ricardon mukaan. Hän perusti vuonna 1915 Engine Patents Ltd -nimisen yhtiön, joka vuonna 1919 sijoittui Englannin kaakkoisrannikolle, West Sussexin Shorehamiin. Vuonna 1927 yhtiön nimeksi muutettiin Ricardo Consulting Engineers Ltd. Nykyisin tämä yhtiö on Ricardo plc:n 100% omistama tytär. Yhtiö tuottaa teollisia insinööripalveluita teknologian, tuotekehityksen ja strategisen konsultoinnin alueilla. Ricardo kehittää moottoreita, voimansiirtolaitteita, ajoneuvojärjestelmiä, liikennetelematiikkaa (ITS, Intelligent Transportation System) sekä hybridi- ja sähkökäyttöjärjestelmiä. Yhtiö palvelee liikkumisen ja kuljettamisen, aseteollisuuden sekä kestävän kehityksen parissa työskenteleviä teollisuudenaloja.
Zmuttgletscher
thumb|right|350px|Zmuttgletscher lähellä [[Zermattia. Matterhorn on kuvassa vasemmalla ja Dent d'Hérens oikealla.]]
Raivopäät
Raivopäät oli kouvolalainen punk- ja Suomirock-yhtye, joka perustettiin joulukuussa 1993. Yhtye esitti mm. vanhoja suomalaisia punk-kappaleita ja omia lauluja. Yhtye lopetti toimintansa lokakuussa 2013, jolloin äänitettiin yhtyeen viimeisin äänite.
Historia
Raivopäät jäi tauolle kesäkiertueen jälkeen heinäkuun lopulla 1997, ja jatkoi lähes täysin uudistuneessa kokoonpanossa saman vuoden syyskuussa.
Raivopäät meni alkuvuodesta 2009 studioon vierailijoinaan Maukka Perusjätkä, Veltto Virtanen, Pepe Lempinen (Sensuuri), Vesa Häkli (Vandaalit), Hate Konttinen (Karanteeni), Kalle Kääriäinen (Karanteeni), Lättä (Kohu-63), Pauli Johansson ja Tami Ranta (Loose Prick), Jani Viitanen (Ex - Yö), Vesa Jokinen (Klamydia) ja Twist Twist Erkinharju (Los Bastardos Finlandeses + ex-Peer Günt & ex- Leningrad Cowboys). Kyseessä oli tähän mennessä laajin kokoonpano paneutuen osin harvinaisten punk-klassikkojen tulkintoihin ja tuloksena syntyi albumi Punkrock Jukebox 3, joka ilmestyi 25.11.2009. Albumilta julkaistiin nettisinkku Säpinää / Elämää valheiden keskellä. Nämä ja uusimmat levyt on julkaissut Propaganda Records ja jakelijana toimi Playground Music.
Raivopäät yhtyeen kokoelma-albumi Via Dolorosa vuosilta 1994-1997 ilmestyi 19. toukokuuta 2010. Vuonna 2010 äänitetty ja miksattu Punkrock Jukebox 4 albumi ilmestyi keväällä 2011. Punkrock Jukebox -kokoonpano esiintyi festivaalikeikalla Korian Pioneeri Rockissa, jossa kuvattiin seuraavan levyn kansikuvat.
Osa yhtyeestä soittaa myös joulukuussa 2012 ilmestyneellä Kouvola Unitedin Lapsi kyyneliin hukkuvan maan levyllä vierainaan muun muassa Olli Lindholm ja Veltto Virtanen. Raivopäiden Mirellan ohella levyllä on Yö -yhtyeen ensimmäisiä aiemmin levyttämättömiä Jussi Hakulisen tekemiä kappaleita.
Lokakuussa 2013 Raivopäät meni kotikaupungissaan Kouvolassa Madmix -studioon Jani Huusarin äänitettäväksi. Vuoden lopulla kappaleista syntyi puoli levyllistä Karanteenin kanssa tehdylle albumille Karanteeni / Raivopäät Aitoa Punkkia. Levyn tuotti Propaganda Records. Jani Huusarin miksauksen masteroi keväällä Heikki Vilenius. Karanteenin miksauksesta ja soundeista vastasivat Hate Konttinen ja Vilenius. Aitoa Punkkia ilmestyi toukokuussa 2014.
Les Granges Brûlées
Les Granges Brûlées on Jean Michel Jarren albumi, joka julkaistiin vuonna 1973 Eden Roc-levymerkillä Ranskassa ja Kanadassa. Se on soundtrack saman nimiseen elokuvaan, jonka pääosassa on Alain Delon. Vuonna 2003 albumi julkaistiin uudelleen CD-muodossa, julkaisijana Disques Dreyfus.
Miro Määttänen
Suomen korkeimmalla sarjatasolla lentopallossa, Mestaruusliigassa, hän debytoi syksyllä 2014 vantaalaisen Korson Vedon riveissä. Määttänen voitti vuonna 2013 17-vuotiaiden SM-kultaa keihäänheitossa ja lisäksi hän heitti 17-vuotiaiden maailman kärkituloksen 79,94 metriä. Vuonna 2014 hän voitti 19-vuotiaiden SM-kultaa. Määttäsen lyöntikättä on tituleerattu hänen ikäluokkansa Euroopan kovimmaksi lentopallossa.
Alkuvuodet
Keihäs oli kuitenkin Määttäsen ykköslaji yleisurheilussa, joten isä kävi kahden poikansa kanssa heittelemässä lähialueen nurmikentillä. Isän tehtävä oli palauttaa keihäs heittämällä. Ensin loppuivat isän voimat, sitten nurmikentän mitta. Heittäminen alkoi myös vähentyä, kun lentopallo alkoi viedä yhä enemmän aikaa.
Lentopallo
Määttänen aloitti lentopallon 8-vuotiaana perheensä esimerkin myötä vuonna 2004. Vuonna 2008 hänet valittiin oman alueensa aluejoukkueeseen ja vuonna 2010 ikäluokkansa maajoukkueleirityksiin. Vantaalaisessa Keimolan Kaiussa pelannut Määttänen on voittanut toistaiseksi junioritasolla A-poikien SM-hopeaa kahdesti, B-poikien SM-hopea ja -pronssia, C-poikien SM-pronssia ja aluejoukkueiden SM-pronssia.
Määttänen pelasi kaudella 2012–2013 2-sarjassa ja 1-sarjassa Kuortaneen Urheilulukion joukkueessa. Vuonna 2014 hän siirtyi Mäkelänrinteen Urheilulukioon opiskelemaan ja pelaamaan takaisin pääkaupunkiseudulle. Ennen lentopalloliigan kautta keväällä 2013 Määttänen sijoittui poikien lentopallomaajoukkueen kanssa lentopallon EM-lopputurnauksessa neljänneksi ja kesän MM-kisoissa 11:nneksi. Pääkaupunkiseudun lentopallokasvatti debytoi lentopalloliigassa Korson Vedon riveissä kaudella 2014-15 ja keräsi 31:ssä pelaamassaan ottelussa yhteensä 209 pistettä. Määttänen jatkoi Vedon paidassa myös kaudella 2015-16 ja iski toisella liigakaudellaan 350 pistettä sijoittuen pistepörssin 13:nneksi.
Beach volley
Kesällä 2013 Määttänen voitti beach volleyssa alle 18-vuotiaiden Suomen mestaruuden ja sijoittui EM-kisoissa Kroatiassa yhdeksänneksi yhdessä parinsa Vili Mannisen kanssa. Vuotta myöhemmin Määttänen pelasi nuorten olympialaisissa Kiinassa Santeri Sirenin kanssa ja ylsi upeasti neljännelle tilalle. Kesän 2015 U20 EM-kisoista he saavuttivan niin ikään neljännen tilan. Määttä ja Siren ylsivät kesällä 2016 Sveitsissä pidetyissä alle 21-vuotiaiden MM-kisoissa 9:nneksi. Kesällä 2016 he voittivat SM-hopeaa miesten beach volleyssa.
Keihäänheitto
Kesällä 2014 Määttänen heitti aikuisten keihäällä tuloksen 68,24 ja voitti 19-vuotiaiden SM-kultaa vuoden muita nuorempana. Hän nappasi ikäluokkansa Suomen mestaruuden heitolla, joka oli kahdeksan metriä pidempi kuin hopeamitalistin pisin heitto. Suomen Urheiluliiton keihäsvalmentaja Kimmo Kinnunen kysyi Määttästä syksyllä 2014 liiton valmennusryhmiin, mutta Markku Määttänen kertoi poikansa keskittyvän nyt lentopalloon. Ihmeellisintä Määttäsen huikeissa tuloksissa on, että hän ei ole juuri lainkaan harjoitellut keihäänheittoa. Määttänen itse kommentoi Länsiväylä-lehdessä (8/2014), että ”hän on katsonut vain telkkarista, kuinka keihästä heitetään”.
”Minulla ei ole keihäsvalmentajaa enkä treenaa keihäänheittoa ollenkaan. Olen itse opiskellut tekniikkaa ja lentopallon kautta on tullut voimaharjoittelua. En ole mitenkään ajatellut, että keihäänheitosta uraa tulisi. On vaan sattunut että olen heitellyt hyvin”, Määttänen sanoi Lentopalloliiton haastattelussa kesällä 2013.
Urheilusanomien haastattelussa (11/2014) Määttänen taas totesi, että hän on ”videolta vähän katsonut, että ensin otetaan ristiaskeleita ja siitä sitten heitetään”.
Hatlamminsuo
pienoiskuva|Luontoa Hatlamminsuolla. Hatlamminsuo on Riihimäellä sijaitseva suo. Maakunnallisesti Hatlamminsuo on Riihimäen arvokkain yksittäinen luontokohde. Suo on laaja, suurelta osin luonnontilainen keidassuo, joka sijaitsee osittain Hausjärven puolella. Hatlamminsuon luonnonsuojelullinen arvo perustuu moniin eri suokasvillisuustyyppeihin, joita on kaikkiaan 40. Valtaosin suo on mäntyvaltaista isovarpurämettä. Seuraavaksi yleisin rämetyyppi suolla on tupasvillaräme. Reunoilla on kuusivaltaisia korpia. Pääosa Hatlamminsuosta on säilynyt lähes luonnontilaisena. Kuitenkin ihmistoiminta, kuten turpeen nosto, ojitukset, hakkuut ja virkistyskäyttö ovat antaneet alueen luonteeseen omat vivahteensa. Hatlamminsuon länsiosista on nostettu pehkuturvetta 1930–1950-luvuilla ja alueella on myös sijainnut pehkuturpeen varastointiin käytettyjä latoja, joista yhdestä on vielä pohjahirret jäljellä suolla. Ojitetuista alueista Hatlamminsuolla suurin osa on ollut kasvillisuudeltaan vähäarvoisempaa isovarpurämettä. Suon länsiosan rämeillä ojituksen vaikutus on ollut tehokkaampaa ja muutos on selvästi nähtävissä puustossa. Suon eteläosassa ojitetun yhtenäisen korpialueen luonne ei ole olleellisesti muuttunut, eikä Hatlamminsuon ydinalueisiin ojitukset ole erityisesti vaikuttaneet. Hatlamminsuon keskellä sijaitsevaa Hatlammia käytettiin vielä 1950-luvulla uimapaikkana.
Suon arvokkaimpia kasvillisuustyyppejä ovat lyhytkorsinevalaikut, allikot ja reunoilla mustikka- sekä ruoho- ja heinäkorvet. Allikoiden reunoilla ja nevalaikuilla löytyy runsaasti Etelä-Suomessa harvinaista valkopiirtoheinää ja leväkköä.
Hatlamminsuon eläimistö on runsas ja monipuolinen. Siihen kuuluvat muun muassa hirvet, peurat, metsäjänikset ja ketut. Perhosista Hatlamminsuolla tavataan muun muassa kangasperhosia, hopeatäpläperhosia ja suonkeltaperhosia. Hatlamminsuon matelijoista tunnetuin on kyy. Ne talvehtivat läheisellä Hatlamminmäellä. Suolla tavataan myös runsaasti sammakoita ja sisiliskoja. Hatlamminsuo on myös alueellisesti merkittävä lintusuo ja siellä on havaittu 41 pesimäaikaista lintulajia. Yleisimpiä pesiviä lintulajeja ovat niitykirvinen, pajulintu, punakylkirastas ja räkättirastas. Muita vähälukuisempana suolla pesiviä lajeja ovat muun muassa taivaanvuohi, metsäviklo ja liro. Myös pähkinähakista on tehty havaintoja suolla. Suolla pesii myös tavi. Hatlamminsuo on myös tärkeä teerien soidinpaikkana. Lisäksi Hatlamminsuo on keväisin vesilintujen ja kurkien tärkeä levähdyspaikka. Reunarämeiden männiköt ovat puolestaan käpytikkojen tärkeitä ruokailualueita.
Hatlamminsuo on voimakkaassa ja monipuolisessa virkistyskäytössä ympäri vuoden. Suolla liikuskelee runsaasti marjastajia ja luonnonharrastajia ja suo on lisäksi ahkerasti koulujen luonto-opetuksen kohteena. Talvisin suolla liikkuvat hiihtäjät.
Kuuba yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2008
Kuuban joukkue Valencian sisäratojen MM-kisoihin 2008 julkistettiin 28. helmikuuta 2008.
Iran Barkley
Iran "The Blade" Barkley (s. 6. toukokuuta 1960 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen entinen raskaansarjan ja keskisarjan nyrkkeilijä. Hänen uralleen mahtui niin pitkiä voittosarjoja kuin nöyryyttäviä tappioitakin. The Ring -lehti nimesi hänet vuoden palaajaksi (Comeback of the Year) vuonna 1992. Tällä hetkellä Barkley asuu New Yorkissa.
Amatööriura
1982: Copenhagen boxing cub: pronssimitali. (165 lbs)
1982: World amateur championship: pronssia.
Ammattiura
Vuonna 1982 Barkley aloitti myös vakavan nyrkkeilyn ja riisui paidan päältään. Ensimmäisessä ottelussaan hän kukisti vaivattomasti Larry Jordanin ottelun vanhettua toiseen eräänsä. Seuraavassa ottelussa hän tyrmäsi avauserässä debyyttiotteluaan tehneen Bruce Starlingin. Ensimmäisen tappionsa Barkley koki vuonna 1983, kun siihen asti kohtalaisen heikosti menestynyt yhdysvaltalainen Osley Silas kukisti hänet pistein neljän erän kamppailun jälkeen.
Tämän jälkeen ura jatkui hetken aikaa menestyksekkäästi, mutta ei pitkään: Kokenut, mutta ei kovinkaan vakuuttava Robbie Sims yllätti nuoren Barkleyn, ja kaikkien yllätykseksi tyrmäsi hänet ottelun vanhettua kuusi (6) erää. Seuraavaan otteluunsa Barkley tuli sisuuntuneena, ja voitti lähes puhdaslistaisen Esteban Pizzarron pistein kymmenen erän kovan kamppailun jälkeen. Menestystä ei kestänyt kuitenkaan pitkään. Vuonna 1984 hän kohtasi puhdaslistaisen Eddie Hallin, joka iski nopeita iskusarjojaan Barkleyhin vetäytyen tämän jälkeen pois. Barkley jahtasi Hallia minkä kerkesi, mutta poistui kehästä tappion kärsineenä kahdeksan erän jälkeen.
Seuraava huomionarvoinen ottelu Barkleyllä oli vuonna 1986, kun hän kohtasi härkämäisen James Kinchenin, joka oli siihenastisella urallaan kärsinyt vain yhden tappion tyrmäten kovia taistelijoita armottomalla päällekäymisellään. Häntä ei ollut ikinä tyrmätty, eikä siihen kyennyt Barkleykään. Barkleyn onnistui paiskata ottelun 8. erässä Kinchen kumoon, mutta tyrmäystä ei sen ottelun aikana päästy näkemään, vaan Barkley juhli pistevoittoa railakkaasti täysien erien jälkeen.
Ura kääntyi välillä laskuun Barkleyn siirtyessä sarjaa alemmas. Seuraavana vastustajana toimi teräsnyrkkinen WBC liiton keskisarjan silloinen mestari Roberto Duran. Duran vei Barkleytä mielensä mukaan. Barkleyn onnistui silti selvitä täydet erät, vaikka hän käväisikin huilaamassa kanveesissa 11.erän aikana. Ring Magazine valitsi ottelun vuoden otteluksi.
Barkley ei tästä lannistunut, vaan jatkoi uraansa. Seuraava ottelu kävi lähinnä lämmittelystä pitkässä tappioputkessa ollutta Juan Hernandezia vastaan. Barkley voitti tämän koitoksen tuomariäänin.
Seuraava kovempi ottelu Barkleyn uralla käytiin vuonna 1992. Vastakkaiseen kulmaukseen asteli päättäväisyydestään, ja iskunkestostaan tunnettu Thomas Hearns. Ottelussa oli panoksena IBF - liiton kevytraskassarjan tunnustama mestaruusvyö. Barkley kävi hurjaan hyökkäykseen ensimmäisestä konginkilahduksesta lähtien, ja voitti ottelun kaikin tuomariäänin 12. erän jälkeen.
Seuraavan kovemman ottelunsa Barkley kävi vuonna 1993. Vastakkaiseen kulmaukseen asettui monien sotien kovettama James Toney. Barkley teki parhaansa, mutta se ei riittänyt: Hän hävisi omien avustajiensa keskeyttäessä ottelun 10. erän jälkeen Toneyn hyväksi. Seuraavan tappionsa Barkley kärsi vielä samana vuonna: Andolpho Washington nujersi hänet keskeytyskuntoon ottelun ehdittyä 6. eräänsä.
Seuraavat ottelut olivat Barkleylle vaikeita: Hänen onnistui voittaa Rick Enis, ja Gary Butler, mutta voittamaton Henry Maske voitti hänet ottelun vanhettua 9. eräänsä. Tosca Petridis päätyi kovaan paikkaan kohdatessaan Barkleyn: Kyseessä oli hänen uransa toinen ottelu. Kaikkien yllätykseksi Petridis voitti kokeneen Barkleyn kuitenkin tuomariäänin. Seuraavassa ottelussaan Barkley lähinnä haki hukattua ottelutuntumaansa takaisin, ja voitti pelkkiä tappioita listalleen saaneen James Bakerin ottelun kestäessä alle erän.
Seuraavat 8 ottelua olivat pelkkää hukkaantuneen ottelutuntuman hankkimista, ja käsittivät lähinnä rankasti tappiollisen listan omaavia miehiä.
Barkley kohtasi vuonna 1998 kovaiskuisen Tony LaRosan, ja pahan selkäsaunan kärsittyään poistui kehästä 10 erän jälkeen. Barkleyn uran viimeinen voitto tuli vuonna 1998. Vastassa oli hyvin heikkotasoinen Caseny Truesdale. Ottelu päättyi 4. erässä.
Tämän jälkeen Barkley lähti alamäkeen, jota ei kyennyt oikaisemaan. Hän kärsi tappion voittamattomalle Tue Bjorn Thomsenille, kokeneelle Joey Guylle, ja Thomas Williamsille. Kolmanneksi viimeisessä ottelussaan Barkley otteli suomalaisen Tony Halmeen kanssa väliaikaisesta Amerikan raskaansarjan mestarin tittelistä, mutta kärsi tappion vankilasta vastapäässeelle miehelle Suomen Helsingissä. Toiseksi viimeisessä ottelussaan hänet voitti kehälegenda Trevor Berbick. Barkley yritti vielä kerran päästä voittoihin kiinni, mutta sotilaan voimat olivat uupuneet pahoin. Viimeisessä koitoksessaan hänet voitti Keith McKnight teknisellä tyrmäyksellä ottelun vanhettua 6. eräänsä asti.
Urallaan Barkley otteli yhteensä 63 ottelua, joista hän voitti 43. (KO27) Tappioita tuli 19 kpl (KO 7) lisäksi tuli 1 ratkaisematon. Kätisyydeltään Barkley on oikeakätinen, eli nyrkkeilytermein Orthodox.
Jääpallon SM-kilpailu 1928
Jääpallon SM-kilpailu 1928 pelattiin cup-kilpailuna 18 joukkueen kesken. Loppuotteluun selviytyivät tuon ajan Suomen jääpallon mahtiseurat Viipurin Sudet ja Helsingin Jalkapalloklubi. Tasaisen loppuottelun jälkeen mestariksi selviytyi HJK, katkaisten näin Susien kolmen vuoden mestaruusputken.
Mestarijoukkue
HJK:n mestarijoukkue: Armas Saarinen, Reino Knuutinen, Leo Laaksonen, Yrjö Tuhkunen, Asko Allén, Niilo Tammisalo, Kaarlo Ahlgren, Ilmari Hällström, Esko Pekonen, Väinö Laine, Visa Lappalainen.
Vesan mestarijoukkue: Arvo Ståhlberg, Arvo Karhunen, Aarne Vepsäläinen, Ernst Grönlund, Arthur Nyström, Valde Virtanen, Heikki Vilenius, Väinö Forsten, Frans Karjagin, Reini Hurme, Tauno Speeti.
Taistelu tukikohdasta
Taistelu tukikohdasta: seikkailuromaani (Wreckers Must Breathe, 1960) on Hammond Innesin kirjoittama jännitysromaani.
Cornwallissa lomaileva lontoolainen teatterikriitikko Walter Graig (tarinan kertoja) ja hänen paikallinen kalastajaystävänsä Iso-Logan joutuvat vuonna 1939 saksalaisten sukellusvenemiesten vangeiksi.
Heidät viedään salaiseen tukikohtaan jossa aluksi on hiukan tiukat paikat mutta tukikohdan päällikkö hermostuu liikaa yrittäneisiin Gestapon miehiin ja nämä palautetaan riviin; nyt vankien olo helpottuu. Yllättäen paikalle tulee lisää vankeja: toinen lehti-ihminen ja kolme walesilaista kaivosmiestä; nyt selviää että tukikohta on Cornwallissa oleva hylätty tinakaivos, Wheal Garth.
Vangit punovat epätoivoisen juonen ja onnistuvat sytyttämään tulipalon jonka kehittämät kaasut tyrmäävät saksalaiset; sukellusveneiden pääsy sisään tai ulos estetään luhistamalla tulotunneli yhden sukellusveneen viisituumaisen kansitykin kranaatilla; yksi kaivosmiehistä kaatuu kahakassa. Vangit pakenevat tukikohdasta itse kaivokseen; yritys on epätoivoinen, mutta juuri parhaaseen aikaan paikalle tulevat brittisotilaat kaivosmiesten avulla; jälkimmäisen porukan katoamisesta nousikin sen verran hälyä.
Vielä pääosin palokaasujen tyrmäämät saksalaiset voitetaan helposti; saaliiksi jää viisi ehjää ja yksi vaurioitunut sukellusvene ja näiden sukeltava huoltoalus; neljä muuta onnistutaan tuhoamaan miinoittamalla tulotunnelin suu.
Zlatko Čajkovski
Zlatko Čajkovski (24. marraskuuta 1923 Zagreb, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 27. heinäkuuta 1998 München, Saksa) oli Jugoslaviaa edustanut jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti.
Čajkovski saavutti Jugoslavian jalkapallomaajoukkueessa olympiahopeaa Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952. Hänen veljensä Željko Čajkovski oli myös jalkapalloilija ja olympiamitalisti Lontoosta. Čajkovski teki kahden vuosikymmenen mittaisen valmentajanuran, jonka aikana hän valmensi muun muassa FC Bayern Müncheniä.
Impressionismi
pienois|350px|[[Claude Monet, Impressio, auringonnousu, 1872. Teos antoi nimen koko taidesuuntaukselle.]] Impressionismi oli taidesuuntaus, joka vaikutti 1860-luvulta 1900-luvun alkuun. Sen ideana oli vangita vaikutelma eli impressio tietystä hetkestä ja jättää sommittelu ja yksityiskohdat toisarvoisiksi.
Vaikka impressionismin kausi oli lyhyt, impressionistit aiheuttivat taiteessa vallankumouksen. Impressionismi synnytti postimpressionismin ja vapautti koko länsimaisen maalaustaiteen perinteisistä tekniikoista ja suhtautumistavasta kuva-aiheisiin.
Vaikutelmien ja tunnelmien kuvailu on ominaista myös impressionismille musiikin lajina.
Tausta ja esikuvat
Taiteilijat alkoivat 1800-luvulla analysoida puhdasta luontoa ja maisemaa sekä keksiä ja kehittää keinoja toteuttaa maalauksessaan sen elävyyden vaikutelmaa. Maisemamaalari ei yrittänyt rakentaa mitään uutta edessään näkyvän luontomaiseman aineksista: hän ei yrittänyt luoda symboleja tai mielikuvituksensa kuvaa kankaalle, vaan hän pyrki kuvaamaan sen todellisuutta sekä oppimaan ja hyväksymään sen yhä syvemmin.
thumb|Claude Monet, Fontainebleaun metsä, 1863–1865. Impressionisteihin vaikutti myös ranskalainen Gustave Courbet, joka piti luontoa oppiäitinään ja kehotti nuoria taiteilijoita maalaamaan näkemäänsä. Courbet herätti huomiota myös uhmaamalla taiteen virallista tahoa esittelemällä omia töitään maailmannäyttelyn 1855 virallisen taidenäyttelyn ulkopuolella. Impressionismi ei kuitenkaan ollut käsitteenä vielä tuolloin syntynyt, vaan maalaustaiteen uranuurtajia kutsuttiin ”realisteiksi”.
Impressionistien ryhmän muodostuminen
Nuori Camille Pissarro tapasi taideopiskelijat Paul Cézannen ja Armand Guillauminin Académie Suissessa ja tutustui sattumalta myös Claude Monet’hen. Toverukset keskustelivat intohimoisesti maalaustaiteen uusista suuntaviivoista sekä luonnon ja luonnollisen valon tutkimisen merkityksestä taiteelle. Joukkoon liittyi myös Édouard Manet. Taiteilijaryhmä lähti kesäksi Chaillyyn Fontainebleaun metsän lähelle, jossa he samosivat joka päivä maalaustelineineen luonnon valon ja värien vaihteluja tutkimassa. Vuonna 1864 ateljeensa sulkeuduttua ryhmä alkoi etsiä maalauksellisia paikkoja Pariisin ympäristöstä. Monet ja Frédéric Bazille asettuivat meren rannalle Seinen suulle tutkimaan seudun hopeanhohtoista valoa.