cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Häät
Siviilihäät Suomessa
Vihkimisen jälkeen hääpari voi järjestää hääjuhlan. Pariskunta voi esimerkiksi vaihtaa juhlassa vihkisormuksia. Henkikirjoittaja voidaan myös kutsua vihkimään juhlapaikalle. Vihkikaavan lisäksi vihkijä saattaa pitää puheen tai lausua tilanteeseen sopivan runon. Häissä voivat puhua myös esimerkiksi morsiusparin vanhemmat tai ammattimainen juhlapuhuja. Juhlaan voi kuulua myös musiikkiesitys. Vihkijuhla voi muodostua esimerkiksi seuraavasti: Morsiusparin tai morsiamen sisääntulo musiikin soidessa. Tervetulotoivotus ja johdanto. Lauluesitys tai lausuntaa. Vihkikaava puolisoiksi julistamiseen asti. Sormusten vaihto. Vihkitodistus allekirjoitetaan ja luovutetaan hääparille. Vihkikaavan loppusanat. Vihkipari siirtyy onniteltavaksi.
Amerikkalaiset häät
Amerikkalainen häätilaisuus on järjestetty siten, että ennen vihkimistä sulhanen odottaa isänsä kanssa vihkipaikassa, ja morsiamen isä luovuttaa tyttärensä sulhaselle. Morsiusneidot voivat kantaa huntua. Bestman voi pitää hääjuhlassa puheen.
John Ahlberg
John Ahlberg (s. 7. maaliskuuta 1983 Espoo) on suomalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ahlberg pelasi urallaan Suomen kolmella korkeimmalla sarjatasolla. Veikkausliigassa hän pelasi 22 ottelua vuosina 2003–2004 edustaen AC Allianssia. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla Ahlberg teki 22. toukokuuta 2003, kun Allianssi voitti kotonaan FC Inter Turun maalein 2–0. Ensimmäisen kaikkiaan kolmesta liigamaalistaan hän teki 17. elokuuta 2003 Allianssin voittaessa FC Jazzin kotonaan maalein 4–0. Ykkösessä Ahlberg pelasi kaksi ottelua FC Viikingeissä kaudella 2006. Kakkosessa hänen seurojaan olivat Leppävaaran Pallo (2001), FC Espoo (2002, 2005) ja IF Gnistan (2004).
Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto
Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto (Teme) on suomalainen kulttuurialojen ammattiliitto, joka kuuluu keskusjärjestö SAK:hon. Teme edustaa elokuvan, teatterin, tanssin, sirkuksen, median ja tapahtuma-alan työntekijöitä, suunnittelijoita ja taiteilijoita. Temessä on 4 500 jäsentä.
Temen jäsenpalveluihin kuuluu mm. TES- ja työsuhdeneuvonta, työttömyysturvaneuvonta, matka- ja vapaa-ajan vakuutus, työllistymispalvelut Työtäkaikille.fi -työtorilla, Kopioston jäsenyys ja tekijänoikeusneuvontaa, koulutusta ja työelämätaitoja.
Jäsenjärjestöt
Temeen kuuluu seitsemän kulttuurialan järjestöä:
Liiton asunto
Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitolla on jäsenille tarkoitettu vuokra-asunto Berliinissä.
Mudi
Mudi on unkarilainen paimenkoira. Rotu on maailmanlaajuisesti pieni: rekisteröityjä yksilöitä syntyy Unkarissa vuosittain muutama sata ja Suomessa noin 20–40. Rotua kasvatetaan pienimuotoisesti myös Ranskassa, Belgiassa, Saksassa, Itävallassa, Hollannissa, Tšekissä, Puolassa, Ruotsissa, Norjassa, Kanadassa ja Pohjois-Amerikassa.
Toyota Sienna
Toyota Sienna on Toyota Motor Corporationin valmistama 4-ovinen tila-auto. Siennaa valmistetaan pääosin Toyota Motor Manufacturing Indiana-tehtaalla, Gibsonin piirikunnassa, Indianassa. Ennen vuotta 2003 Siennaa koottiin Toyota Motor Manufacturing Kentuckyllä.
Mudi
Ulkonäkö
Mudi on ulkonäöltään pystykorvainen, hieman korkeuttaan pidempi paimenkoira. Sillä on eloisat, kolmionmuotoiset korvat, joilla se viestii omistajansa kanssa. Mudin silmät ovat aina mahdollisimman tummat, hieman vinot, ja niissä on avoin ja älykäs ilme. Pigmentti on sopusoinnussa koiran värityksen kanssa – ruskealla mudilla on ruskea pigmentti, tuhkanvärisellä grafiitinharmaa, ja muunvärisillä musta. Mudilla on ilmeikäs, hapsullinen häntä, jonka asennosta näkee koiran mielentilan. Häntä on levossa alhaalla, ja liikkeessä tai koiran ollessa tarkkaavainen se nousee kiepille selän päälle. Joskus syntyy harvinaisia synnynnäisiä töpöhäntiä, joiden pituus voi vaihdella aivan muutaman nikaman mittaisesta hännästä puolikas- tai ¾-mittaiseen häntään. Unkarissa mudien häntiä on perinteisesti myös typistetty, mutta Suomessa typistäminen on ollut kiellettyä jo useiden vuosien ajan.
Mudi on kokoonsa nähden hyvin suorituskykyinen ja voimakas. Säkäkorkeus on 38–47 cm (ihannekorkeus urokset 43–45 cm, nartut 40–42 cm) ja paino 8–25 kg, ylisuuret urokset voivat olla yli 50 cm korkeita. Koska kanta on hyvin heterogeeninen, myös kokovaihtelu on melko suurta niin Suomessa kuin Unkarissakin. Mudi on rakenteeltaan melko kevyt ja elastinen, jolloin se on tehokas työkoira. Mudin liikunta on kevyttä ja energiaa säästävää. Mudin ravi on tehokasta, ja laukassa koiran askel venyy pitkäksi. Mudi on normaalisti kulmautunut. Rakenne on liioittelematon ja terve.
Kiiltävä turkki on koiramaailmassa lähes ainutlaatuinen: päässä ja raajoissa lyhyt ja tiivis, muualla rungossa kihartuva tai laineikas. Kampaaminen silloin tällöin riittää pitämään koiran takuttomana. Karvaa ei leikata tai trimmata. Mudin turkki on likaa hylkivä, lasimainen ja kiiltävä. Turkki on säänkestävä, sillä siinä on pohjavillaa, mutta pohjavillan määrä on vähäisempi kuin peitinkarvan määrä. Karva hylkii luonnostaan siihen tarttuvia varpuja tai risuja, ja vaikka se onkin lyhyttä raajoissa ja päässä, se on tiheää ja tiivistä, ja suojaa koiran ihoa. Mudin turkki pestään tarpeen mukaan, yleensä kerta tai muutama vuodessa riittää.
Hyväksytyt värit ovat valkoinen, fawn (fako), ruskea (barna), tuhkanharmaa/siniharmaa (hamvas), blue merle (cifra) ja musta. Sallittujen värien lisäksi rodussa esiintyy värivirheitä, kuten maskillista keltaista, erilaisia riistan- ja sudenkirjavia, brindlejä, soopelinvärisiä, valkolaikullisia sekä merkkivärisiä koiria.
Luonne ja käyttäytyminen
Kotimaassaan mudi toimii paitsi kaikenkarjan paimenena, myös pihakoirana rottakoirana ja metsästyksessä apuna. Mudeja käytetään vieläkin esimerkiksi villisian metsästämisessä sekä noutavana koirana. Mudilla ei kuitenkaan ole varsinaista riistaviettiä, se ei siis tarkoitushakuisesti etsi riistaa metsistä tai pelloilta.
Paimenkoira-alkuperä on antanut leimansa mudille. Mudi on hyvin yhteistyökykyinen, onhan se toiminut vuosisadat paimenen tärkeänä apulaisena. Mudi on vilkas, mutta se osaa myös rauhoittua ja säästää itseään. Hermostuneet ja ylivilkkaat koirat eivät ole kestäneet työskentelyä päivästa toiseen paimenena. Mudin tulee olla rohkea, sen tulee olla sinnikäs ja määrätietoinen. Mudi on paimenkoiralle tyypillisesti miellyttämisenhaluinen ja kiintyy perheeseensä voimakkaasti. Huonosti hallinnassa olevan mudin paimennuskäyttäytyminen voi tulla esiin esimerkiksi polkupyörien tai autojen jahtaamisena, ja siihen tulee kiinnittää huomiota jo pentuna. Mudi sopii hyvin lenkkikaveriksi ja monipuoliseksi harrastukoiraksi. Metsäretkillä se pysyy mukavasti omistajansa mukana ja maaseudulla se viihtyy hyvin omalla reviirillään.
Mudi on iloinen ja älykäs seuralainen, joka sopii aktiiviselle ihmiselle. Suomessa mudeja ei juurikaan käytetä paimenkoirina, mutta vilkkaalle, eloisalle ja älykkäälle rodulle sopivat erinomaisesti erilaiset harrastuslajit. Mudit ovat kilpailleet menestyksellä mm. agilityssä, tokossa, mejässä ja palveluskoiralajeissa.
Alkuperä
Mudi on yksi kolmesta pienestä unkarilaisesta paimenkoirasta, ja sen lähimpiä sukulaisia ovat unkarilaiset pumi ja puli sekä kroatianpaimenkoira. Sen uskotaankin kehittyneen 1700-1800-luvulla pumin, pulin ja joko saksanpystykorvan tai pystykorvaisten saksalaisten paimenkoirien välisistä risteytyksistä. Rodun esi-isiä eli nykyisen Unkarin alueella kuitenkin jo ennen kuin unkarilaiset paimentolaisheimot asettuivat alueelle. Mudin sukulaisrotu kroatianpaimenkoira on kuvattu piirroksin ja kirjoituksin jo 1300-luvulla, ja koiratyyppi on ikivanha ja kehittynyt ilman suunnitelmallista jalostusta paimenten työkoirana vastaamaan käyttötarkoitustaan. Ennen 1800-luvun loppupuolta unkarilaiset paimenkoirat jaettiin kahteen luokkaan: pieniin ja suuriin. Näistä pienikokoisia (mudi, pumi ja puli) risteytettiin keskenään.
1930-luvulla tri Deszö Fényesi oli yksi ensimmäisiä nykyisen mudin kasvattajia, ja hän myös antoi sille nykyisen nimen. Toisen maailmansodan myötä unkarilaisten rotujen populaatiot vähenivät merkittävästi, ja niistä osa lähes kuoli sukupuuttoon. 1960-luvulla mudi elvytettiin jäljelle jääneistä yksilöistä, ja vuonna 1966 tri Zoltan Balassy kirjoitti uuden rotumääritelmän.
Rekisteröinti ja rotumääritelmä
Mudi tunnistettiin omaksi, erilliseksi roduksi 1800-luvun loppupuolella. Ensimmäinen rotumääritelmä mudille laadittiin Unkarissa vuonna 1936 ja tuolloin se myös tunnustettiin siellä viralliseksi roduksi. Unkarin kennelliitto (MEOE) avasi rodulle oman rekisterin 1963 ja siihen siirrettiin pumin ja pulin rekistereistä koiria, sekä otettiin mukaan myös rekisteröimättömiä koiria rotuun otto tarkastuksen kautta. Sitä ennen mudit olivat rekisteröity ensin pulin ja myöhemmin pumin pystykorvaisina muunnoksina. Unkarin kennelliitto (MEOE) esitti vuonna 1965 FCI:lle mudin hyväksymistä omaksi roduksi, ja vuonna 1966 FCI vahvisti mudin rotumääritelmän ja hyväksyi mudin omaksi rodukseen.
Vuonna 1966 voimaan tullut rotumääritelmä hyväksyi väreiksi vain mustan, valkoisen ja musta-valkokirjavan värin. Vuonna 2001 rotumääritelmää muutettiin ja hyväksyttyjen värien listalle lisättiin tuhkanvärinen, ruskea, kellanruskea (fawn) sekä blue merle. Rotumääritelmäuudistuksessa myös säkäkorkeutta tarkennettiin. Nykyinen rotumääritelmä astui voimaan vuonna 2004, ja suurimpia muutoksia olivat säkäkorkeuden tarkentaminen sekä uusien värien hyväksyminen, jotta mudi saataisiin erottumaan kroatianpaimenkoirasta.
Al-Mansur
Al-Mansur voi tarkoittaa seuraavia:
Mikojan-Gurevitš MiG-19
Mikojan-Gurevitš MiG-19 on toisen sukupolven neuvostoliittolainen yksipaikkainen suihkuhävittäjä. Se oli ensimmäinen neuvostoliittolainen sarjatuotantolentokone, joka kykeni yliääninopeuksiin vaakalennossa.
Historia
Lentokoneen suunnitteli Mikojan-Gurevitš-suunnittelutoimisto. Ensilento lennettiin syyskuussa 1953 ja tuotanto alkoi 1955. Noin 8 500 konetta valmistettiin pääasiassa Neuvostoliitolle ja Itä-Euroopan maille, mutta myös Kiinalle (tyyppimerkinnällä Shenyang J-6). Lentokone oli palveluskäytössä useiden eri maiden ilmavoimissa, kuten Kuuban, Pohjois-Vietnamin, Egyptin, Pakistanin ja Pohjois-Korean. Lentokoneella osallistuttiin taisteluihin Vietnamin sodassa ja Bangladeshin itsenäisyyssodassa. pienoiskuva|K-5M -[[ilmataisteluohjus (AA-1 Alkali)]]
Neuvostoliitossa koneen korvasi MiG-21. Shenyang J-6 pysyi Kiinan kansanarmeijan ilmavoimien pääkoneena ja siitä kehitettiin edelleen Nanchang Q-5 -rynnäkkökone. Huolimatta iästään MiG-19 ja sen seuraajilla oli hyvä hallittavuus matalalla ja yllättävän suuri nousunoupeus. Lisäksi niiden tehokkaat tykit tekivät niistä pelottavia vastustajia lähitaistelussa.
Kuvaus
MiG-19 oli suunniteltu torjuntahävittäjäksi. Alkuperäinen MiG-19F ja MiG-19PF-mallit kärsivät pitkittäissuuntaisia hallittavuusongelmia äänivallin läheisyydessä, mikä johtui MiG-17-koneesta tuodusta pyrstöstä ja johtivat pikaiseen uudelleensuunnitteluun. Kaikki MiG-19-versiot kärsivät ensimmäisten sukupolvien suihkumoottoreiden ongelmista ja usein moottorit eivät käynnistyneet ellei konetta ollut käännetty tuulen suuntaan. Päästyään ilmaan MiG-19 suoriutui paljon paremmin ja kaksimoottorinen, laajasiipinen hävittäjä oli turvallisempi lentää kuin ensimmäiset deltasiipiset lentokoneet. Koneessa oli nopeuden mukaisesti säätyvä hydraulitehosteinen ohjausjärjestelmä. pienoiskuva|NL-37 -konetykki ja kaksi NR-23 -konetykkiä
Ensimmäiset MiG-19F (NATO Farmer-A) ja MiG-19PF (NATO Farmer-B) käyttivät samaa aseistusta kuin MiG-17. Siihen kuului kaksi NR-23 ja yksi NL-37-konetykkiä. MiG-19S (NATO Farmer-C) -malli oli aseistettu kolmella 30 mm NR-30-tykillä ja joko pommeilla tai raketeilla. Tätä muunnosta valmistettiin pääasiassa Tšekkoslovakiassa. Torjuntahävittäjämallissa MiG-19PM (NATO Farmer-D) tykki oli poistettu ja sen tilalla oli RP-5 Izumrud -tutka (NATO 'Scan Odd') sekä neljä tutkaohjautuvaa K-5 (NATO AA-1 'Alkali') -ilmasta-ilmaanohjusta. Mikojan kehitti kaksipaikkaisen koulutusmallin MiG-19U, mutta sitä ei otettu tuotantoon, koska kaksipaikkaisia MiG-15-koulutuskoneita pidettiin riittävinä (tosin Kiinan kansantasavalta tuotti oman harjoituskoneversion, JJ-6).
Hankintasuunnitelma Suomeen
Folland Gnat Mk.1 -koneiden hankinta kiristi ilmapiiriä Neuvostoliiton ja Suomen välillä YYA-sopimuksen kautta. Toukokuussa 1960 Suomessa pääesikunta laati salaisen muistion kaluston hankinnasta Neuvostoliitosta. Hävittäjän osalta tehtävään nimettiin tuolloin everstiluutnantti Lauri Pekuri. Hän koelensi tyypin ja totesi sen aliääninopeuksilla ominaisuuksiltaan hyväksi onnistuneen ohjausjärjestelmän ansiosta. Lähestyttäessä äänennopeutta ja hieman sen yläpuolella ohjattavuus ei ollut yhtä hyvä, ja koneen siipi vajosi voimakkaasti. Koneen liikehtimiskyky suurissa korkeuksissa ei myöskään vakuuttanut häntä. Pekuri ei puoltanut koneen hankintaa erityisesti ohjusaseistuksen puutteen vuoksi, sillä hän ei saanut sellaisen olemassaolosta mitään viitteitä. Muutoin koneeseen perehdyttäminen ja esittely olivat perusteellista. Hän sai myös tietää, että koneen valmistus oli jo lopetettu, ja että uudet suorituskykyisemmät tyypit MiG-21 ja Suhoi Su-7 olivat jo suunnitellut ja tulossa palvelukseen muutaman vuoden kuluessa.
Ecuador talviolympialaisissa 2018
Ecuador osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maan ainoa edustaja oli maastohiihtäjä Klaus Jungbluth Rodriguez, joka niin ollen myös kantoi joukkueen lippua avajaisissa sekä päättäjäisissä.
Ecuador osallistui vuonna 2018 ensimmäistä kertaa talviolympialaisiin.
Maastohiihto
Ecuador sai maastohiihtoon maapaikan yhdelle miehelle.
Kivikaktukset
Kivikaktukset (Ariocarpus) on kaktuskasveihin (Cactaceae) kuuluva suku, jossa on kuusi lajia. Ne ovat viljelyssä suosituimpien kaktusten joukossa, vaikka ovatkin hyvin hidaskasvuisia. Kaikkia lajeja on kerätty luonnosta runsaasti ja laittomasti, ja joitakin lajeja tunnetaan vain yhdeltä tai muutamalta harvalta kasvupaikalta. Lajit sisältävät huomattavia määriä limaa, ja Amerikan alkuperäisasukkaat käyttävät limaa liimana korjatessaan rikkoutuneita ruukkuja.
Levinneisyys
Kasvit ovat peräisin Pohjois-Meksikosta ja Länsi-Teksasista. Eniten niitä tapaa Chihuahuan aavikolla.
Tuntomerkit
Kivikaktukset kasvavat yksittäin tai mättäinä. Kooltaan ne ovat pieniä geofyyttejä (so. selviävät epäsuotuisan ajan yli maansisäisissä osissaan olevilla silmuilla). Pääjuuri on kookas, mehevä ja siinä on paljon limaputkia. Varsi koostuu kyhmyistä, jotka joillakin lajeilla ovat varsin lehtimäisiä. Varsi on harjuton ja piikitön. Areolit eli kääpiöversot ovat varren kyhmyjen yläpinnoilla villamaisia karvoja täynnä olevina uurteina tai puuttuvat. Piikkejä on yleensä vain taimivaiheen kasveissa.
Kukat sijaitsevat kasvin kärjessä nuorten kyhmyjen villaisissa tyvissä. Ne ovat avoinna päivisin, suppilomaisia ja väriltään vaihtelevia: valkoisia, keltaisia tai purppuraisia. Kukkaperät ovat suomuttomat. Hedelmä on nuijamainen tai lähes pallomainen, aluksi mehevä, kypsyttyään kuiva, avautumaton, piikitön ja suomuton. Siemenet ovat mustia, päärynän muotoisia ja kyhmyisiä.
Lajit
Luettelon lähde:
Homokiraalisuus
thumb|right|300px|Eräs itseään edistävä, [[autokatalyysi|autokatalyyttinen reaktio, joka kasvattaa tietyn enantiomeerin osuuden hyvin suureksi.]]
Homokiraalisuus on kiraalisten molekyylien eli enantiomeerien yhtäläistä kiraalisuutta. Yleensä kiraalisuus todetaan ilmoittamalla, onko molekyyli tyyppiä L vai D. Nämä ovat toistensa peilikuvia, eli ne edustavat vastakkaisia kätisyyksiä. Jos kahden molekyylin kiraalisuus on L ja L, ne ovat homokiraalisia, samoin kuin jos ne ovat tyyppiä D ja D. Jos ne ovat tyyppiä L ja D, ne eivät ole keskenään homokiraalisia.
Homokiraalisuus ja elämä
Homokiraalisuus on elämälle välttämätöntä. Esimerkiksi elävissä soluissa olevat aminohapot ovat tyyppiä L. Monesti L-yhdisteiden paikalle tulevat D-muodot ovat myrkyllisiä. Muutenkaan erilaiset muodot eivät toimi yhdessä esimerkiksi proteiineissa, jotka koostuvat aminohapoista. Homokiraalisuuden syntyä elävien olioiden aminohapoissa, emäksissä, sokereissa ym. ei täysin ymmärretä evoluutioteorian näkökulmasta tarkasteltuna.
Joidenkin autokatalyyttisten reaktioiden on havaittu vahvistavan tiettyä kiraalisuutta. Kiraalisuus pystyy joskus helpostikin siirtymään katalyytista katalysoitavaan alun perin eri kiraalisuuksia sisältävään molekyylijoukkoon. Tämä ei selitä kiraalisuuden alkuperää, sillä reaktio vaatii ainakin jossain määrin enemmän jompaakumpaa kiraalisuutta. Sen on oletettu liittyvän muun muassa ulkoa tulevaan polarisoituun säteilyyn tai beta-hiukkasiin, jotka vuorovaikuttavat eri tavoin erikiraalisten yhdisteiden kanssa.
Baba Rahman
Abdul "Baba" Rahman (s. 2. heinäkuuta 1994 Tamale) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa PAOK:ia. Vasenjalkainen Rahman on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän kuuluu myös Ghanan jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Rahman aloitti ammattilaisuransa vuonna 2011 kotimaansa pääsarjan Asante Kotokossa, jossa hän oli lainalla Dreamz FC:stä. Rahman pelasi Asante Kotokossa 25 ottelua kaudella 2011–2012 ja voitti Ghanan mestaruuden. Heinäkuussa 2012 Rahman siirtyi Saksan Bundesliigan nousseeseen Greuther Fürthiin, jonka paidassa hän debytoi Bundesliigassa syyskuussa 2012 Fortuna Düsseldorfia vastaan. Rahman pelasi kaudella 2012–2013 Fürthin paidassa 20 ottelua seuran pudotessa 2. Bundesliigaan, jossa Rahman pelasi seuraavalla kaudella 22 ottelua.
Rahman aloitti kauden 2014–2015 tehokkaasti tehden kahdessa ensimmäisessä 2. Bundesliiga-ottelussa Fürthille yhtä monta maalia. Elokuussa 2014 hän siirtyi kuitenkin Bundesliigan FC Augsburgiin, jossa hän debytoi vielä samassa kuussa TSG 1899 Hoffenheimiä vastaan. Rahman pelasi kaudella 2014–2015 Augsburgin paidassa 31 bundesliigaottelua.
Elokuussa 2015 Rahman siirtyi Englannin valioliigan hallitsevaan mestarijoukkueeseen Chelsea FC:hen. Hän pelasi tulokaskaudellaan 15 ottelua valioliigassa ja neljä Mestarien liigassa. Seuraavien kuuden kauden aikana hän ei pelannut otteluakaan Chelsean edustusjoukkueessa. Hän pelasi lainalla Bundesliigan Schalkessa kauden 2016–2017 ja uudelleen vuoden jakson tammikuusta 2018 alkaen. Kaikkiaan hän pelasi 16 bundesliigaottelua. Kevätkaudella 2019 hän pelasi Stade de Reimsissä 11 Ligue 1:n ottelua. Seuraavan kauden hän oli lainalla RCD Mallorcassa, jossa pääsi pelaamaan vain kaksi Primera Divisiónin ottelua. Kevätkaudella 2021 hän pelasi lainasopimuksella Kreikan Superliigan PAOK:ssa 13 liigaottelua. Hän oli lisäksi voittamassa Kreikan Cupia. Kaudella 2021–2022 hän pelasi lainalla Englannin Mestaruussarjan Readingissä 29 ja seuraavalla kaudella 18 liigaottelua.
Rahman siirtyi PAOK:iin ilmaissiirrolla kesällä 2023.
Maajoukkueura
Rahman on kuulunut vuodesta 2010 lähtien Ghanan alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen, jonka kapteeni hän on. Vuoden 2013 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Rahman pelasi Ghanan jokaisessa seitsemässä ottelussa, kun Ghana saavutti pronssia.
Ghanan jalkapallomaajoukkueessa Rahman debytoi syyskuussa 2014 Afrikan-mestaruuskarsinnassa Togoa vastaan. Hän kuului Ghanan joukkueeseen myös itse vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, joissa hän pelasi Ghanan jokaisessa kuudessa ottelussa ja saavutti hopeaa. Hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa yhden ottelun 2017 sekä kolme ottelua 2019 ja 2021. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2022 täydet minuutit kahdessa ottelussa ja tuli yhdessä ottelussa vaihdosta muutamaksi minuutiksi kentälle.
Psykologien Sosiaalinen Vastuu
Psykologien Sosiaalinen Vastuu ry on yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää jokaisen ihmisen oikeutta psyykkiseen ja sosiaaliseen hyvinvointiin, sekä kannustaa psykologeja, psykologian opiskelijoita ja muiden ammattialojen edustajia toimimaan tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Yhdistys järjestää toimintaa sekä koti- että ulkomaissa. Käynnissä olevia kehitysyhteistyöhankkeita on vuoden 2017 alussa Turkissa ja Libanonissa. Aiempia hankkeita on toteutettu mm. Palestiinassa ja Namibiassa. Hankkeiden tavoitteina on ollut mielenterveystyön kehittäminen mm. sotatraumojen ennaltaehkäisyllä ja niistä kärsivien kuntouttamisella.
Psykologien Rauhantoimikunta perustettiin 7.5.1982, joka vuonna 1991 järjestäytyi yhdistykseksi nimellä Psykologien Sosiaalinen Vastuu. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 1998.
Hepojärvi (Laitila)
Hepojärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Haarolla oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Kettujoen valuma-alueella.
Maantiede
Järven pinta-ala on 27 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Siihen laskee seitsemän laskuojaa. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa Vihonojana alkava Kettujoki.
Järvellä on 3,4 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on kallio- tai moreenipohjaista metsämaastoa. Länsirannalle rajautuu kaksi peltoa ja rannoille on rakennettu parikymmentä loma-asuntoa sekä maatila, joille johtaa tiet Laitilasta.
Luonnontila
Järvessä elää ainakin ahven, särki ja lahna. Järven kalakanta on vuosien saatossa kääpiöitynyt ja sitä alettiin vuonna 2000 hoitokalastamaan. Tämä on kasvattanut kalojen keskikokoa. Rapukanta romahti 1980-luvulla eikä se ole vieläkään siitä toipunut.
Järven luusuaan on rakennettu pohjapato, joka pitää vedenpinnan korkeutta yllä. Tämän on katsottu parantaneen veden laatua.
Virkistys
Järvellä on yleinen uimaranta, jonka rantasaunaa hoitaa Kotiseutuyhdistys Suhina r.y..
Amiga Power
Amiga Power (lyhennettynä AP) oli brittiläinen tietokonepelilehti, joka keskittyi pelkästään Amiga-peleihin. Sitä julkaisi Future Publishing 65 numeroa, toukokuusta 1991 syyskuuhun 1996.
Lehti oli monin tavoin Your Sinclair -lehden henkinen seuraaja, ja näillä lehdillä oli pitkälti sama toimitus ja samanlainen huumorintaju. Lehti keräsi paljon uskollisia faneja, joista jotkut vieläkin muistelevat lehteä ja yrittävät pitää sen henkeä yllä.
Filosofia
Amiga Power -lehdellä oli joitain periaatteita jotka muodostivat sen tietokonepelejä koskevan filosofian. Kuten melkein kaikki ajan pelilehdet, lehti merkitsi pelien arvosanat prosenttiasteikolla. Toisin kuin muut lehdet, Amiga Power uskoi vakaasti että koko asteikkoa on käytettävä arvosteluissa. Täysin keskinkertainen peli, ei hyvä eikä huono, sai siis arvosanaksi 50%. Stuart Campbell esitti periaatteen idean Kick Off '96 -arvostelussaan lehden viimeisessä numerossa:
Ajan pelilehdet (kuten useimmat pelilehdet nykyäänkin) antoivat yleensä "keskinkertaisille" peleille arvosanaksi noin 70%, eikä arvosanoja alle 50% annettu kuin erittäin huonoille peleille. Koska useimmat ihmiset - mukaan lukien pelien julkaisijat - olivat tottuneet tähän arvostelutapaan, AP sai julkaisijoiden keskuudessa ankaran ja epäreilun arvostelijan maineen. Lehti vihjaili joskus että muiden lehtien peliarvostelijat saivat lahjuksia julkaisijoilta antaakseen peleille hyvät arvosanat.
Reiluudesta tuli itse asiassa lehden filosofian keskeinen osa. Lehti vihasi huijaamista, ja usein moitti omia lukijoitaan jotka käyttivät huijauskoodeja edetäkseen peleissä. (Lehti tosin uskoi että sama päti toisinkin päin, ei pelienkään pitänyt huijata pelaajiaan.)
Lehti uskoi myös että pelien tuli ennen kaikkea olla hauskoja pelata, ja jos tämä ei toteutunut, muilla tekijöillä kuten graafisella laadulla, iällä tai historialla ei ollut paljon merkitystä.
Tyyli
Amiga Power kehitti tutun tyylin kuusi vuotta kestäneelle uralleen. Toimittajat pitivät sisäpiirin vitseistä, omituisista viittauksista ja toistuvista vitseistä, ja monista suosituista sanonnoista tai kirjoitustavoista tuli osa lehden kulttuuria (kuten esimerkiksi isojen kirjainten käyttäminen asioiden korostamiseksi dramaattisesti).
Lehden arvostelut kirjoitettiin henkilökohtaisella, epämuodollisella tavalla, ikään kuin arvostelija juttelisi tuttavallisesti lukijan kanssa. Toimittajat kertoivat joskus arvosteluissaan anekdootteja AP:n toimituksen viimeaikaisista tapahtumista, tai keskusteluistaan muiden toimittajien kanssa. Tämä korosti lehden mainetta omanarvontuntoisena, mutta myös loi tuttavuuden tunnelmaa josta lukijat pitivät.
Toimittajat
65 numeronsa aikana, AP:lla oli useita päätoimittajia. He olivat aikajärjestyksessä:
Numeroilla 56-58 ei ollut varsinaista päätoimittajaa, ja ne tunnettiinkin "anarkistisena yhteisökautena".
Päätoimittajan huomautus
Yksi lehden helpoimmin tunnistettavista kirjoitustavoista oli päätoimittajan huomautus. Vaikka AP ei keksinyt sitä eikä ollut ainoa joka käytti sitä, lehti käytti sitä kuitenkin huomattavan paljon ja kekseliäästi. Siitä tuli ajan saatossa yleishyödyllinen arvostelukikka.
Päätoimittajan huomautuksen on tarkoitus olla välihuomautus päätoimittajalta, joka laitetaan tekstin sekaan ikään kuin se olisi sanottu reaaliajassa. Kommentti kirjoitetaan kursiivilla ja suluissa, ja liite " - Ed" (suomeksi "toim.huom.") lisätään loppuun jotta lukija huomaa että huomautus on päätoimittajalta. Esimerkiksi kommentti "This is a comment." ("Tämä on kommentti.") kirjoitettaisiin muodossa "(This is a comment. - Ed)".
Samaa keinoa voitiin käyttää muidenkin toimittajien huomautukseen, kunhan vain liite "Ed" korvattiin vastaavan henkilön nimellä; tätä kuitenkin tehtiin harvoin. Itse asiassa, useimmat päätoimittajan huomautukset eivät olleet alkuunkaan päätoimittajan kirjoittamia, vaan vain väittivät olevansa.
Apocalypse-pelin arvostelun jälkeen (katso lukua "Konseptiarvostelut" alempana), päätoimittajan huomautuksesta tuli tapa käyttää humoristista tai ironista sensuuria. Sanan tai lauseen sensuroimiseksi, se korvattiin päätoimittajan huomautuksella, jossa sanalle ilmaistiin sovelias vaihtoehto lainausmerkeissä. Esimerkiksi sana "bastards" ("kusipäät", "paskiaiset") korvattiin kommentilla "("Bus stops" - Ed)" ("bussipysäkit").
Isot kirjaimet
Noin lehden uran puolessavälissä, isoja kirjaimia alettiin käyttää yhä useammin. Yksi esimerkki tästä on lause kuten "You must ELIMINATE DISSONANT ELEMENTS" ("Sinun tulee ELIMINOIDA EPÄSOPUISET ELEMENTIT"). Isoja kirjaimia käytettiin myös lehden tunnuslauseessa "DISSEMINATE ESSENTIAL INFORMATION" ("HANKI TÄRKEÄT TIEDOT SELVILLE").
Koska isojen kirjaimien käyttöä pidetään usein huutamisena (ja lehti huusikin välillä), tämän tyylisen korostuksen oli tarkoitus olla pelottava ja kavala, riippuen asiayhteyksistä. Isoja kirjaimia käytettiin myös ilmaisemaan lainauksia Rich Pelleyltä, joka piti pitkään lehden vinkkipalstaa ja oli ilmeisesti varsin kovaääninen.
"Yesterday" ja "natch"
Yksi lehden toistuvista vitseistä oli kirjoittaa kuvaruutukaappauksen kuvatekstin loppuun ", yesterday" ("eilen"), esimerkiksi: "Quik dying of thirst, yesterday" ("Quik kuolemaisillaan janoon, eilen"), mikä oli perinteinen toimittajien tapa esittää kuivaa välinpitämättömyyttä pelin kulkua kohtaan.
Heti ensimmäisestä numerosta alkaen lehti käytti toisinaan kummallista sanaa natch, esimerkiksi: "It seems that Dynablaster doesn't run on the A500+ or A600, natch." ("Näyttää ettei Dynablaster toimi A500+:lla tai A600:lla"). Useat lukijat lähettivät kirjeitä arvaillen mitä sana natch tarkoittaa, kunnes yksi lukija viimeinkin tajusi että se on yksinkertaisesti puhekielinen ilmaisu sanalle naturally ("tietenkin", "luonnollisesti").
Hahmot
Kuten henkisellä edeltäjällään Your Sinclair:illa, Amiga Power:illa oli useita humoristisia hahmoja jotka silloin tällöin esiintyivät arvosteluissa ja palstoilla. Yksi näistä oli Joe Stalin -setä, joka kirjoitti silloin tällöin päätoimittajan huomautuksia yrittäen pyyhkiä Stuart Campbellin pois maailman historiasta; Maailmanlopun Neljä Pyöräilijää, tarkan kuluttajatestauksen alijumalat; Doris Stokes, joka palasi kuolleista vieläkin huonompana meediona kuin aiemmin, ja monia muita.
Yksi "hahmo" joka oli oikeasti olemassa oli Bob-hamsteri, jonka omistaja - nimeltään David Ripley - pyysi lehteä toivomaan Bobille pikaista paranemista, koska se oli sillä hetkellä sairaana. Tämä johti siihen että lehden numeron 44 selkätaipeessa lukee "BOB IS A HAMSTER" ("Bob on hamsteri"). Bob toipui, ja sen tutkinut eläinlääkäri huomasi että se onkin naaras eikä uros. Tämä muistettiin kuolemattomasti lehden kirjepalstalla "Do The Write Thing", ja Bobista tuli yhdessä yössä pienimuotoinen julkkis. Lehti sai monia kirjeitä Bobille, yksi jopa toiselta hamsterilta, Sparkyltä. Bob kuoli ennen numeron 55 julkaisemista, minkä vuoksi kyseisen numeron selkätaipeessa lukee "BYE-BYE BOB. YOU WERE A GIRL HAMSTER" ("Hyvästi Bob. Olit tyttöhamsteri").
David Ripley osti myöhemmin Uuden Bobin.
Konseptiarvostelut
Konseptiarvostelu on arvostelu, joka kirjoitetaan abstraktiin tyyliin - mikä tahansa arvostelu joka eroaa huomattavasti perinteisestä tavasta selittää pelin idea ja analysoida sen vahvuudet ja heikkoudet. Se esitetään usein fiktiona (kuten näytelmänä) joka arvostelee pelin epäsuorasti allegoriaa hyödyntäen. Amiga Power käytti konseptiarvosteluja usein. Itse termi (jota lehti ei koskaan suoraan maininnut) pohjautuu 1970-luvun progressivisen rockin bändien "konseptialbumeihin".
Lehden konseptiarvosteluja olivat muun muassa:
Lehden viimeinen numero koostui pelkästään konseptiarvosteluista ja -artikkeleista, joista jokaisessa kirjoittaja koki väkivaltaisen kuoleman. Numeron viimenen sivu oli käsikirjoitus josta kävi ilmi että he olivat kaikki nyt taivaassa, paitsi päätoimittaja Steve Faragher ja taidetoimittaja Sue Huntley, jotka näytettiin takakannessa taistelemassa Maailmanlopun Neljän Pyöräilijän kanssa Butch Cassidyn ja Sundance Kidin tyyliin.
Mainokset
Kuten useimpien lehtien, AP:nkin piti julkaista mainoksia sisarlehdissään. Toisin kuin useimmat lehdet, se luopui perinteisestä tavasta julkaista mainossivu jossa oli kuvia videopelihahmoista. Sen sijaan se keksi outoja, joskus interaktiivisia, mainoksia joilla ei ollut paljonkaan tekemistä Amigan pelien kanssa. Mieleenpainuvin näistä oli O.J. Simpsonin syytepeli, joka antoi lukijoiden valita Simpsonin tuomion sattumanvaraisesti.
Kilpailut
Suurin piirtein jokainen videopelilehti julkaisee silloin tällöin kilpailuja. AP julkaisi nekin omalla erityisellä tavallaan, usein haastaen lukijoiden hoksottimet tai luovuuden. Lehti teki myös usein outoja lisäyksiä kilpailujen sääntöihin, kuten esittäen erikoisia uhkauksia jos osallistumiskiellossa olevat henkilöt yrittäisivät osallistua, tai erityisesti kieltäen lukija Stuart N. Hardyä osallistumasta kilpailuun.
Oh Dear
"Oh Dear" ("voi hyvä tavaton") oli yksi lehden ensimmäisistä palstoista, jossa esiteltiin erityisen surkeita Amigan pelejä. Palsta loppui varsin pian.
Kangaroo Court
"Kangaroo Court" ("näytösoikeudenkäynti") oli palsta jossa esiteltiin toimittajien henkilökohtaisia ärsyyntymisiä videopeleihin. Yksi useimmiten mainituista ärsyttävistä seikoista oli "liukkaat jäämaailmat" - tasohyppelypelien jääteemaiset maailmat, joiden kaikki tasot olivat liukkaita, mikä teki etenemisestä vaikeaa. (Myös muut lehdet käyttivät termiä "liukkaat jäämaailmat" pitkään AP:n loppumisen jälkeen.) Toinen ärsyttävä seikka oli pelintekijöiden tapa laittaa peliin bonusesine, josta ei ollutkaan hyötyä vaan haittaa, koska se muutti pelin ohjauksen käänteiseksi.
Vastatakseen näihin ärsyyntymisiin, lehti aloitti säännöllisen näytösoikeudenkäyntipalstan, jossa se ensin esitti niin kutsutun "rikoksen", minkä jälkeen tuli "syyttäjän puheenvuoro", jossa esitettiin miksi kyseinen seikka oli niin ärsyttävä.
Lopuksi tuli "rangaistus", joka oli yleensä varsin pitkä, tuskallinen ja oudosti toteutettu teloitus.
Kuten oikeissa näytösoikeudenkäynneissäkin, palstalla ei ollut minkäänlaista "puolustuksen puheenvuoroa".
In The Style Of
"In The Style Of" ("jonkin tyyliin") oli palsta jossa esiteltiin kuvausta pelistä jonkin muun asian tyyliin, useimmiten toisen pelin. Se alkoi takasivun jälkikirjoituksena, mutta pian laajeni lukijoille avoimeksi kilpailuksi, ja siirtyi uutisosastoon.
Lukijat voivat lähettää levykkeitä joille olivat tallentaneet Deluxe Paint:illa piirtämänsä In The Style Of -kuvat, ja joka kuukausi lehti valitsi niistä omasta mielestään parhaan ja julkaisi sen lehdessä. Lehti antoi myös kuvalle pisteitä yhdestä kymmeneen, ja lähetti lukijalle palkinnoksi Amiga-pelejä 20 punnalla per piste. Toistuvana vitsinä lehti keksi aina kaukaa haetun syyn puolittaa ensiksi miettimänsä arvosana.
Ehkä omituisin esitys oli It's a skull, dance-musiikkikappale jonka vuorosanat koostuivat pelkästään Valhalla and the Lord of Infinity -pelin sämplätystä puheesta.
The Disseminator
The Disseminator ("selvittäjä") esiintyi lehden loppuvaiheilla. Se oli yksinkertaisesti taulukko viimeaikaisista peleistä ja niiden AP:lta ja kahdelta muulta lehdeltä, The One Amiga ja Amiga Action, saamista arvosanoista.
Lehti toivoi että taulukko antaisi heille tavan paljastaa muiden lehtien pisteissä esiintyvät "häiritsevät trendit" (jotka usein johtuivat siitä että kilpailevat lehdet joutuivat silloin tällöin arvostelemaan keskeneräisiä versioita peleistä - tai joskus jopa muiden koneiden versioita peleistä - saadakseen "yksinoikeuden" arvosteluihin).
Palsta mainitsi myös huomioita peleistä, kuten minkä lehtien kannessa ne olivat esiintyneet, tai oliko niitä ylipäätään julkaistu.
Just Who Do We Think We Are?
Siinä missä useimmat lehdet esittelivät toimittajansa suppeana listauksena, Amiga Power käytti koko sivun mittaista palstaa Just Who Do We Think We Are? ("keitä me oikein luulemme olevamme?"), jossa jokainen toimittaja esiintyi kasvokuvalla ja lyhyellä esittelyllä. Joskus palstalla kysyttiin toimittajien mielipiteitä ajankohtaiseen asiaan, kuten jalkapalloon.
Palstasta esiintyi useita muunnelmia, kuten Who Do We Think We're Going To Be? ("keiksi me oikein luulemme tulevamme?"), tai Who Drew We Think We Are? ("kuka piirsi mitä me luulemme olevamme?"), missä toimittajat piirsivät pilakuvia toisistaan. Joskus palsta oli tarina jossa hahmoina esiintyivät lehden toimittajat.
Points of View
Points of View ("näkökannat") oli taulukko jossa lehden kaikkien toimittajien mielipiteet peleistä vedettiin yhteen, jos he olivat ylipäätään pelanneet niitä. Toimittajien tuli kirjoittaa kustakin pelistä lyhyt kommentti ja antaa sille arvosana yhdestä viiteen.
Loppuaikoina palstalla esiintyi aina vähintään yksi "vierasarvostelija" - usein joku äskettäin kuollut julkkis tai poliitikko, jonka kommentit päättyvät aina vakiomuotoiseen kommenttin "En ole pelannut koko peliä".
Do the Write Thing
Do the Write Thing ("tee kirjoitushomma", sanaleikki elokuvan Do the Right Thing – kuuma päivä nimestä) oli lehden kirjepalsta. Yksi palstan erityispiirre oli että kukin kirje otsikoitiin ottamalla sen sisällöstä näyte kontekstista piittaamatta, usein myös lauserajoista välittämättä. Mieleenpainuvin tapaus oli kun eräs lukija lähetti kirjeen jossa hän humoristisesti valitti brittiläisen lehdistön AP:n päätoimittaja Linda Barkerin sairastumista kohtaan esittämän huomion puutetta (hän oli saanut aivoverenvuodon ja joutui jäämään sairaslomalle yli vuodeksi, mutta lopulta toipui), verraten sitä lehdistön tapaan raportoida jokainen pienikin muutos kuningataräiti Elisabetin terveydentilassa: "Are the newspapers concerned [about Barker]? No! But the Queen Mother swallows a fishbone and we get three days of media panic." ("Kantaako lehdistö huolta [Barkerista]? Ei! Mutta kun kuningataräiti nielaisee kalanruodon siitä seuraa täysi mediapaniikki kolmeksi päiväksi.") AP luonnollisesti antoi kirjeelle otsikoksi "THE QUEEN MOTHER SWALLOWS" ("kuningataräiti nielaisee"). Toinen esimerkki oli otsikko "Commander/Dangerous Knob, er, sorry" ("komentaja/vaarallinen nappi, eikun anteeksi"), joka otettiin kirjeestä jossa Commodoren CD32-pelikonsolin mukana tulevia pelejä Wing Commander ja Dangerous Streets kritisoitiin.
Viipurin taistelu (1944)
Ylipäällikkö Mannerheim piti Viipurin nopeaa menetystä ”sotahistoriallisena skandaalina”. Neuvostoliiton johdossa se taas otettiin vastaan juhlavasti, esimerkiksi Moskovassa ammuttiin tapauksen johdosta kunnialaukauksia. Yksitoista päivää aikaisemmin aloitettu Kannaksen suurhyökkäys oli Viipurin taisteluun asti ollut menestys, neuvostojoukot olivat edenneet vajaan 100 kilometrin matkan Valkeasaaresta Viipurin lähes keskeytyksettä noin 10–20 kilometrin päivävauhtia. Valtauksen jälkeen Neuvostoliitto jatkoi suurhyökkäystään, mutta se pysäytettiin Tienhaaran, Talin-Ihantalan, Vuosalmen ja Viipurinlahden taisteluissa.
Taustaa
Ruotsalaisten vuonna 1403 perustama Viipurin kaupunki on jo vuosisatojen ajan ollut lännen ja idän välisen kiistan kohteena. Kun venäläiset valtasivat kaupungin piirityksen jälkeen vuonna 1710, sillä oli silkan sotilaallisen merkityksen lisäksi vahva symbolinen merkitys, koska sen valtaaminen merkitsi slaavilaisuuden voittoa Ruotsista. Kiista Viipurista oli selvästi näkyvissä myös Neuvostoliiton johtajan Josif Stalinin politiikassa vuosina 1939–1944.
Amiga Power
Do the Write Thing
Amiga Power oli varsin itsetietoisesti vain peleihin keskittyvä lehti, eikä piitannut hyötyohjelmista, mitä se varsin usein mainosti kirjepalstallaan. Jos lukijalla oli jokin kysymys hyötyohjelmasta tai laitteistosta, lehti vastasi joko mainostaen tietämättömyyttään, pilkaten kysymystä sarkastisesti, tai valehdellen päin naamaa. Toisinaan näitä kirjeitä koottiin ja julkaistiin erityisessä kokoelmapalstassa nimeltä Ask Amiga Power ("kysy Amiga Powerilta").
Yksi kirjeistään tunnetuksi tullut lukija oli Isabelle Rees, brittiläinen nainen joka aloitti kirjeiden kirjoittamisen lehteen 15-vuotiaana. Hänen varsin pitkissä kirjeissään oli iloinen sävy, ja monet lukijat tykästyivät niihin.
Viipurin taistelu (1944)
Joukot
thumb|250px|20. prikaatin komentaja Armas Kemppi komentopaikassaan Pohjoismaiden Yhdyspankin pankkiholvissa. Neuvostoliiton aloitettua Kannaksen suurhyökkäyksen 9. kesäkuuta 1944, Viipuri evakuoitiin siviiliväestöstä ja sen puolustuksesta vastasi kaupunkiin 18.–19. kesäkuuta siirretty eversti Armas Kempin komentama 20. prikaati, jonka rungon muodosti entinen Jalkaväkirykmentti 22. Se oli kuitenkin huonosti varusteltu, eikä prikaatilla ollut valmiuksia asutuskeskustaisteluun. Ampumatarvikkeita ja panssarintorjunta-aseita oli vähän, myöskään viestiyhteyksiä ei ollut saatu kuntoon neuvostojoukkojen hyökätessä kaupunkiin. 20. prikaatin rivivahvuus oli taistelupäivän aamuna 5 133. Suomalaisjoukkoja vastassa oli arviolta 40 000 neuvostoliittolaista, jotka koostuivat kuuden eri divisioonan joukoista. Mukana oli 21. ja 23. armeijaan kuuluneet kaksi panssariprikaatia, kolme erillistä panssarirykmenttiä sekä kaksi rynnäkkötykkirykmenttiä,
Amiga Power
Do the Write Thing
Rees allekirjoitti kirjeensä "Isabelle, L'Elf" ja joskus kirjoitti loppuun "hugs" ("halauksia"). Hän myös käytti huutomerkkejä varsin runsaasti. Yksi lukija kertoi huomanneensa Reesin olleen 15-vuotias yli kahden vuoden ajan, ja epäili häntä siksi salanimeksi. Toinen lukija vertasi häntä humoristisesti Bobiin, kirjepalstalla usein mainittuun naaraspuoliseen hamsteriin.
Viipurin taistelu (1944)
Taistelujen kulku
Neuvostoliiton panssarit tekivät ensimmäiset tiedusteluhyökkäyksensä aamuyöllä 20. kesäkuuta, mutta varsinainen hyökkäys käynnistyi vasta iltapäivällä kello 13. Viipurin itäisiin kaupunginosiin ulottunutta VKT-linjaa miehittäneitä II pataljoonan sotilaita oli kuitenkin alkanut paeta jo puolenpäivän jälkeen erilaisten huhupuheiden seurauksena. Pataljoonaa komentanut majuri Kurt Bäckman antoi hieman myöhemmin irtautumiskäskyn viestiyhteyksien katkeamisen ja saarrostusuhan vuoksi. Prikaatia komentanut eversti Kemppi sai asiasta tiedon noin klo 13.40. Lopullisesti puolustuslinja murrettiin Ristimäen hautausmaan tuntumassa noin klo 14.30, jonka jälkeen silloista Kannaksenkatua pitkin edenneet neuvostopanssarit saavuttivat Kalevan ja Pyöräsuon kaupunginosien tuntumassa sijaitsevan ratapiha-alueen noin klo 16.00–16.30. Ne jatkoivat edelleen syvemmälle kaupungin keskustaan, suomalaisjoukkojen perääntyessä länttä kohden pakokauhun vallassa ilman sanottavaa vastarintaa.
Amiga Power
Takasivu
Lehden takasivu varattiin usein jollekin hauskalle aiheelle jolla ei ollut paljon tekemistä lehden muun sisällön kanssa. Lehden uran ensimmäisen kolmasosan aikana siinä esiteltiin pelihahmojen esittelyitä, peliteollisuuden työntekijöiden haastatteluita, "peli jonkin toisen asian tyyliin" -kuvia ja satunnaisia artikkeleja.
Cadillac ELR
Cadillac ELR on ylellinen coupé-korinen plug-in-hybridiauto, jota yhdysvaltalainen Cadillac valmisti vuodesta 2013 vuoteen 2016. Malli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2013. left|thumb|200px|Cadillac ELR takaa.
Amiga Power
Takasivu
Lehden uran puolivälissä, takasivu alkoi hämärtää rajaa Amigan pelien ja tosielämän välillä. Sivulla esiteltiin esimerkiksi lomamatkaoppaita peleissä esiintyviin kuvitteellisiin paikkoihin (kuten Rainbow Islands tai SimCity). Näissä artikkeleissa pelejä usein parodioitiin ja sotkettiin muuhun kulttuuriin, yhdessä numerossa esimerkiksi esiteltiin Monkey Island -pelin alkuanimaatio John Woon elokuvan tyyliin, sisältäen reilusti yliampuvaa väkivaltaa.
Viipurin taistelu (1944)
Taistelujen kulku
Kapteeni O. R. Karttusen johtama kevyt patteri pystyi kuitenkin pidättelemään vihollista – kunnes ammukset loppuivat. Kapteeni Karttunen lähetti vähän ennen sitä luutnantti N.N.:n hakemaan lisää keskusvarikolta. Varikon päällikkö kuitenkin kieltäytyi antamasta niitä: "Ei täältä minkään luutnantin hakemana kapteenin käskystä mitään anneta!" Karttusen patteri joutui siten vetäytymään. Ammusten luovuttamiskiellon ja vetäytymisen välisistä noin parista tunnista on mitä erilaisimpia versioita Perääntyvien joukkojen tiedetään myös ryöstelleen kaupunkia. Muun muassa Viipurin Alkon keskusvarastoon, jota ei ehditty ajoissa tuhota, murtautui ryyppäämään paossa olleita sotilaita. Kaupungin keskusta oli nopeasti tyhjentynyt niin, että kello 16.45 Viipurin linnan tornissa ollut Suomen lippu vedettiin alas ja muutamaa minuuttia myöhemmin Siikaniemen kaupunginosan johtava Linnansilta räjäytettiin vihollisen etenemisen vaikeuttamiseksi. Viipuri oli näin ollen joutunut Neuvostoliiton joukkojen haltuun vain vajaassa viidessä tunnissa. Tämän jälkeen 20. prikaatin uudet puolustusasemat järjestettiin Linnasaaren ja mantereen välisen Kivisillansalmen länsipuolelle.
Amiga Power
Takasivu
Lehden loppuaikoina takasivusta tuli yhä ja yhä oudompi, eikä sillä usein ollut varsinaista yhteyttä lehden muuhun sisältöön. Tämän väitetään johtuneen sivun siirtymisestä Jonathan Nashin vastuulle.
Joitain esimerkkejä oudoista takasivuista olivat numeron 58 "Hoi hup la!", kuvitteellisen kuntoutusohjelman mainos, ja numeron 60 kuvitteellisen Bexhill-teatterin sirkusesityksen mainos, sisältäen mainintoja "kuuluisista" esiintyjistä kuten Miss Kempley Toog, Disturbo, Hettie O'Jings ja Hämmästyttävä Sweffo. Kummatkin näistä mainoksista oli piirretty 1800-luvulla julkaistujen oikeiden mainosten tyyliin. Kummallakaan ei ollut tietenkään mitään tekemistä tietokonepelien kanssa.
Viipurin taistelu (1944)
Tappiot
20. Prikaatin komentajan eversti Kempin 23. kesäkuuta 1944 laatiman yhteenvedon mukaan suomalaisten tappiot olivat "vielä epätäsmällisten tietojen perusteella" 19 kaatunutta, 101 haavoittunutta ja 419 kadonnutta miestä. Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden tiedoston mukaan Viipurissa kuoli 20. kesäkuuta yhteensä 23 suomalaista sotilasta.
Amiga Power
Takasivu
Muita takasivun aiheita olivat T-paitojen sloganit, lehmät, ja päätoimittajan huomautuksen mysteeri.
Viipurin taistelu (1944)
Tappiot
Viipurin naistensairaalan kellarissa oli suomalaisten joukkosidontapaikka, jonne venäläisten saapuessa jäi kaksi lääkintäupseeria sekä useita vaikeasti haavoittuneita sotilaita. Heidän myöhemmästä kohtalostaan ei ole tietoa.
Amiga Power
Seuraavassa numerossa
Melkein kaikissa lehdissä, myös AP:ssä, oli "seuraavassa numerossa" -sivu, jossa esiteltiin lyhyesti seuraavassa numerossa käsiteltäviä aiheita. Lehden ensimmäisten noin 30 numeron ajan se oli pieni strippi lehden takakannessa, jossa oli pari riviä seuraavan numeron sisällöstä, ja usein hyvin pieni kuva jostain markkinoille pian tulevasta pelistä.
Viipurin taistelu (1944)
Seuraukset
Viipurin puolustuksen nopea luhistuminen aiheutti Suomen sodanjohdossa suurta järkytystä. Kaupungissa taistelleen 20. prikaatin komentajana toiminut eversti Kemppi erotettiin jo kahden päivän kuluttua prikaatinkomentajan tehtävistä ja siirrettiin Kotijoukkojen esikuntaan koulutustarkastajaksi. Ylipäällikkö Mannerheim puolestaan määräsi Kempin sekä II pataljoonaa komentaneen majuri Bäckmanin asetettavaksi syytteeseen Sotaylioikeuteen. Aloitetussa tutkimuksessa Kempin ei kuitenkaan todettu syyllistyneen mihinkään. Kempin virheeksi katsottiin ainoastaan, ettei hän ryhtynyt riittävän tehokkaasti järjestämään uutta puolustuslinjaa kaupungin menettämisen jälkeen. Tuomioksi hän sai 25 vuorokauden arestin. Bäckman sen sijaan vangittiin 10. heinäkuuta kahden kuukauden ajaksi ja lopulta hänet tuomittiin tammikuussa 1945 kahdeksan kuukauden kuritushuonerangaistukseen virkavelvollisuuden rikkomisesta. Alkoholiongelmasta kärsinyt Bäckman ampui itsensä vajaata viikkoa myöhemmin.
Amiga Power
Seuraavassa numerossa
Tämä antoi lehdelle mahdollisuuden käyttää useita kuukausia toistuvaa vitsiä pelistä Hired Guns. Peli myöhästyi julkaisusta kuukausi toisensa jälkeen, kun julkaisja siirsi julkaisuajankohtaa. Tämän vuoksi Amiga Power käytti samaa kuvaa pelistä joka numerossa noin kuuden kuukauden ajan, nöyrästi vakuutellen lukijoitaan että ehkä se ensi kuussa saattaisi ilmestyä.
Viipurin taistelu (1944)
Myöhempiä tulkintoja
Vuonna 2007 ilmestyneessä kirjassa Viipuri 1944 sotahistorian harrastaja Eeva Tammi esitti väitteen, ettei Viipuria ollut tarkoituskaan puolustaa. Yleisesti on oletettu, että kaupungin nopea menetys johtui lähinnä vastustajan ylivoimasta ja suomalaisten joukkojen puutteellisesta varustuksesta. Tammen tekemien tutkimusten mukaan oli kuitenkin kolmesta korkea-arvoisesta upseerista koostunut ryhmä, joka oli ylipäällikkö Mannerheimin tietämättä päättänyt luopua Viipurista ilman taistelua. Heihin kuuluivat kenraali Erik Heinrichs, kenraalimajuri Aksel Airo ja eversti Valo Nihtilä. Heidän mukaansa kaupunki oli väärällä puolella Viipurinlahtea, eikä sen puolustamisesta olisi mitään hyötyä. Mannerheimille suunnitelmasta ei kerrottu, koska hän ei olisi sitä kuitenkaan hyväksynyt. Tammi perustaa väitteensä muun muassa kenraali Airon läheisen ystävän sekä tuolloin 15-vuotiaan Erkki Laatikaisen lausunnoille. Laatikaisen isä on kenraali Taavetti Laatikainen, jolle Heinrichs, Airo ja Nihtilä olivat suunnitelmasta kertoneet. Tammen tulkinnoille ei ole pitäviä todisteita, mutta hänen asiaa käsittelevä kirjoituksensa on kuitenkin julkaistu professori Ohto Mannisen ja Suomen Sotahistoriallisen Seuran hyväksymänä.
Amiga Power
Seuraavassa numerossa
Seuraavassa numerossa kuva oli edelleen samassa paikassa, koska lehti väitti että se jäi lehteen jumiin eikä sitä saatu siitä irti.
APATTOH
APATTOH, eli Amiga Power All Time Top One Hundred ("Amiga Powerin parhaat 100 peliä koskaan") oli vuosittainen palsta, joka alkoi numerosta 0 (Amiga Format -lehden kylkiäisenä julkaistusta esikatselunumerosta), ja siitä eteenpäin julkaistiin vuoden välein.