cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
William Shakespeare
Todisteita siitä, että Shakespeare kirjoitti näytelmänsä
Robert Greenen mitä ilmeisimmin Shakespearea kohtaan kohdistamaa kritiikkiä vuodelta 1592 voidaan pitää yhtenä todisteena, että Shakespeare todella kirjoitti näytelmänsä. Kuolinvuoteellaan kirjoittamassaan pamfletissa Groats-worth of Wit Greene haukkui nousukasmaista näyttelijää, joka oli alkanut kirjoittaa itse näytelmiä ja kuvitteli olevansa yliopistokoulutettujen näytelmäkirjailijoiden veroinen. Greene käyttää näyttelijästä ironista nimitystä Shake-scene, joka voitaneen kääntää ”näyttämönravistajaksi”.
Se, että Shakespeare toimi myös näyttelijänä, voidaan todistaa muun muassa sillä, että hänen on kirjattu esiintyneen kuningatar Elisabetille vuonna 1594. Näyttö siitä, että hän oli kiinnostunut teatterista voidaan osoittaa sillä, että Shakespeare oli Lord Chamberlain's Company -nimisen teatteriyhtiön osaomistaja vuosina 1594 ja 1595. Shakespearen läsnäolon teatteripiireissä todistavat myös merkinnät siitä, että hän oli yksi Globe-teatterin omistajista vuonna 1599. Vuonna 1603 Shakespeare sai myös uuden asiakkaan, Englannin tuolloisen kuninkaan Jaakko I:n, jonka ansiosta hänestä tuli suosittu hoviesityksissä. Shakespearen runoilijan urasta puolestaan todistaa Francis Mereksen hyökkäys häntä vastaan vuonna 1598. Meres sanoo teoksessaan Palladis Tamia Shakespearen töiden olevan ”sokeroituja sonetteja yksityisten ystäviensä keskuudessa”. Samassa teoksessa Meres kehuu Shakespearea hänen ”erinomaisista” komedioistaan ja tragedioistaan.
Montrealin tiedekeskus
thumb|Montrealin tiedekeskuksen sisäänkäynti. thumb|Montrealin tiedekeskus toimii Montrealin entisellä satama-alueella sijaitsevassa rakennuksessa. thumb|Montrealin tiedekeskuksen julkisivua ja sisäänkäynti. Montrealin tiedekeskus on Kanadan Montrealissa, vanhalla satama-alueella toimiva tiedekeskus. Tiedekeskuksen yhteydessä toimii Imax-tekniikkaa hyödyntävä elokuvateatteri, jossa näytettävät tiede-elokuvat ovat näytöksestä riippuen yleensä joko ranskan- tai englanninkielisiä.
Hellberg
Hellberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Seuraavat henkilöt tunnetaan paremmin muulla nimellä, mutta heidänkin nimensä on ollut Hellberg:
Marko Pulkkinen
Marko Mika Aleksi Pulkkinen (s. 1966 Sulkava) on helsinkiläinen toimittaja ja kirjailija. Pulkkinen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri, ja hän työskentelee toimittajana Ylessä Tieteen ja historian audiotoimituksessa. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Jyväskylän Ylioppilaslehden päätoimittajana sekä tiedetoimittajana Yleisradion Prisma Studiossa. Pulkkinen on ollut myös käsikirjoittamassa ja ohjaamassa useita puolen tunnin dokumentteja sekä Lomamatka 70-luvulle- ja Lomamatka 80-luvulle -sarjoja ja toiminut Noin viikon studion taustatoimittajana. Ennen siirtymistään Yleisradioon hän toimi Iltalypsyn käsikirjoittajana.
Pulkkinen soitti 1990-luvulla mandoliinia jyväskyläläisessä Sirokko-yhtyeessä, ja sävelsi ja sanoitti suurimman osan yhtyeen kappaleista.
Romaanit
Pulkkisen esikoiskirja Syntax Error julkaistiin helmikuussa 2019. Kirja kertoo Harry S. Turusesta, yritysvalmentajasta ja mediapersoonasta, joka kiertää ympäri Suomea levittämässä menestyksen ilosanomaa. Yksi automarketin lauantairuuhkassa hätäisesti otettu selfie riittää kuitenkin romuttamaan Harryn huolella rakentaman brändin ja nostamattamaan valtaisen someraivon. Kirja on kuvaus kahtia jakautuneesta maasta, sosiaalisen median vallasta ja tarinoiden voimasta.
Syntax error sai kriitikoilta hyvät arviot. Antti Majanderin mielestä  “Marko Pulkkisen satiiri sosiaalisen median tyrannisoimasta Suomesta osuu ja riemastuttaa". Majanderin mukaan Syntax error on uskottavan ja uskomattoman rajalla liihottava teos, posketon näköiskuva maasta, jossa koko kansa näyttää kadottaneen lauseoppinsa. Turun Sanomien Juhani Brander arvioi, että “Syntax error on nokkela ja sopivan ilkeä ajankuva erilaisista suuren yleisön silmänkääntäjistä ja somemaailman köyhyydestä. Pelkäksi huumoria tavoittelevaksi pläjäykseksi teos ei silti jää: Pulkkinen löytää herkkiä sävyjä Harryn ja tämän isän Veikon suhteeseen.”
Keskipohjanmaassa Joona Huistinoja luonnehti, että  “kokonaisuudessaan Marko Pulkkisen esikoiskirja on erilainen, virkistävä ja silmiä avaava lukukokemus. Suosittelen tätä kirjaa kaikille, jotka pitävät rennosta huumorista, joka kuitenkin sekoittuu asiatekstiin. Syntax Error on kuin sukellus hyiseen järviveteen saunan jälkeen.”
Amman kirjablogissa kerrottiin kuinka  “Marko Pulkkinen ampuu pallon suoraan maaliin teoksellaan Syntax error. Enpä muista, milloin joku teos olisi yhtä aikaa naurattanut ja ahdistanut niin paljon kuin tämä.”
Pulkkisen toinen romaani Tieni huipulle ilmestyi elokuussa 2020. Se jatkaa Harry S. Turusen tarinaa. Harry S. Turusen perustaman Uusi alku -puolueen gallup-kannatus ennustaa tulevista eduskuntavaaleista voitokkaita. Mutta koska gallupeihin ei ole luottamista, entinen yritysvalmentaja ja mediapersoona Harry osallistuu uuteen tosi-tv-ohjelmaan saadakseen äänestäjät takuuvarmasti uurnille. Harry ei kuitenkaan olisi Harry jos hän jättäisi puolueensa läpimenon pelkän primetime-julkisuuden varaan. Onneksi itärajan takaa löytyy osaamista, jonka avulla Harry uskoo saavansa puolelleen paitsi kansan syvät rivit myös algoritmit.
Täällä Pohjantähden alla (albumi)
Täällä Pohjantähden alla on vuonna 1983 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi.
Cabin Fever
Cabin Fever on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Eli Roth.
Elokuva kertoo viidestä teini-ikäisestä nuoresta, jotka vuokraavat mökin keskeltä syrjäistä metsää tarkoituksenaan viettää viikko juhlien. Kaikki näyttää lupaavalta, kunnes mökille ilmestyy sairaan oloinen mies, joka pyytää nuorilta apua. Nuoret panikoivat ja tappavat avunpyytäjän. Pian heissä alkaa ilmetä samankaltaisia oireita kuin surmansa saanella miehellä. Lisäksi läheisen kylän asukkaat alkavat ahdistella nuoria. Mökkiläisten selviytymismahdollisuuksia heikentää vielä metsässä vaaniva tappajakoira.
Arvioita
Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Cabin Feverin perustarina, kliseiset henkilötyypit ja koko toteutus ovat pelkkää vanhan kierrätystä: joukko ylimielisiä kaupunkinuoria, syrjäseudulta vuokrattu lomamökki ja vähintäänkin oudon oloisia peräkylän asukkaita. Valotiestä omien ideoiden puutteesta kärsivä pelottelu olisi joutanut monien kaltaistensa tavoin suoraan videolevitykseen.
Eino Leino 3
Sarjan toinen levy julkaistiin viisi vuotta aiemmin vuonna 1980 ja sarjaan tehtiin vielä neljäs levy vuonna 2001.
Albumi julkaistiin vuonna 1985 Gold Disc -levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina. Vuonna 1980 albumi julkaistiin ensimmäisen kerran CD-levynä Flamingo-levymerkillä ja uudestaan vuonna 1994, tällä kertaa julkaisijana Fazer Musiikki.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Perttu Hietanen ja Taisto Wesslin, sanoittanut Eino Leino ja sovittanut Taisto Wesslin.
Amateur World Series 1938
Amateur World Series oli maajoukkueiden välinen baseball-turnaus, myöhemmältä nimeltään World Cup, josta käytettiin myös nimitystä Baseballin maailmanmestaruuskilpailut. Vuonna 1938 Yhdysvaltain ja Iso-Britannian maajoukkueet kohtasivat viiden ottelun sarjassa, jonka voittajalle myöhemmin myönnettiin ensimmäisen amatöörien maailmanmestarin arvo. Yhdysvaltain joukkue oli koottu opiskelijoista, ja se valmistautui vuoden 1940 olympiakisoihin. Iso-Britannian joukkue koottiin Lontoon ja Yorkshiren liigapelaajista, ja siinä oli myös kanadalaissyntyisiä pelaajia.
Haldir
Haldir on J. R. R. Tolkienin luoma kuvitteellinen hahmo Keski-Maassa.
Saksan liittopresidentti
Saksan liittopresidentti on Saksan valtionpäämies. Liittopresidentin valitsee liittokokous, johon kuuluvat kaikki Saksan liittopäivien edustajat ja sama määrä osavaltioiden eli maiden edustajia. Liittokokouksen ainoa tehtävä onkin valita liittopresidentti viiden vuoden välein. Vuoden 2022 presidentinvaaleissa näitä liittokokouksen edustajia oli 1045. Presidenttiehdokkaan tulee olla vähintään 40-vuotias ja saatava vähintään yksi liittokokouksen edustaja nimeämään tämä ehdokkaaksi. Ehdokkaan tulee tämän jälkeen saada absoluuttinen enemmistö liittokokouksen antamista äänistä.
Haldir
Haldir oli Lothlórienin haltia. Haldir oli vartioimassa Lorienin rajoja Sormuksen saattueen saapuessa Lorienin pohjoisille rajoille. Haldir myös opasti saattueen Caras Galadhoniin. Haldirin mukana olivat hänen veljensä Rúmil ja Orophin, jotka eivät olleet saattueen kanssa paljonkaan tekemisissä, sillä he eivät juurikaan puhuneet Keski-Maan yleiskieltä westronia. Haldir olikin yksi harvoista westronia puhuvista haltioista Lórienissa. Saattueen lähdettyä Lórienista Haldir ei esiinny kirjoissa.
Toinen Silmarillionissa esiintyvä Haldir Halmirin poika Halethin huoneesta kuoli Nírnaeth Arnoediadissa, eli lukemattomien kyynelten taistelussa.
Saksan liittopresidentti
Presidenteistä Köhler ja Wulff ovat eronneet kesken kauden. Wulffin ero johtui korruptioepäilyistä.
Haldir
Elokuvissa
Peter Jacksonin Taru sormusten herrasta -trilogiassa Haldiria näytteli Craig Parker merkittävästi kirjaa suuremmassa roolissa. Alkuperäisessä kirjatrilogiassa Ämyrilinnan taistelussa ei ollut Legolasia lukuun ottamatta muita haltioita. Elokuvassa Kaksi Tornia Haldir kuoli Helmin Syvänteen taistelussa vuonna 3019 Kolmatta Aikaa.
Saksan liittopresidentti
Saksan liittopresidentin edustusasuntoina toimivat Bellevuen linna Berliinissä ja Villa Hammerschmidt Bonnissa.
Asema ja tehtävät
Saksan perustuslaki määrittelee presidentin valta-aseman epäselvästi. Käytännössä presidentin asema on kuitenkin pääosin seremoniallinen, ja hän toimii lähinnä liittohallituksen neuvosta. Toisin kuin useissa perustuslaeissa, Saksan perustuslain mukaan valtionpäämies ei ole edes muodollisesti asevoimien ylipäällikkö, vaan tehtävä kuuluu rauhan aikana puolustusministerille ja siirtyy perustuslain artikla 65a:n mukaan sodan aikana liittokanslerille. Sotatilaa ei kuitenkaan voida julistaa ilman presidentin hyväksyntää.
Liittopresidentin tehtäviin kuuluu antaa liittopäiville ehdokas liittokanslerista (liittopäivät voi tosin valita liittokanslerin ohi presidentin ehdotuksen) ja nimittää liittokansleri ja tämän johtama liittohallitus muodollisesti virkaansa. Hän voi vapauttaa hallituksen tai sen jäsenen tehtävistään liittokanslerin pyynnöstä. Presidentti nimittää myös tuomarit, liittovaltion virkamiehet ja upseerit. Tällaisiin nimityksiin tarvitaan kuitenkin joko liittokanslerin tai asianomaisen ministerin hyväksyntä. Lait astuvat voimaan vasta hänen allekirjoitettuaan ne. Presidentti edustaa Saksaa maailmalla, hoitaa ulkomaanmatkoja ja ottaa vastaan ulkomaisia arvovieraita. Liittokanslerin aloitteesta liittopresidentti voi, harkintansa mukaan, 21 päivän kuluessa hajottaa liittopäivät ja määrätä uudet vaalit järjestettäväksi. Lisäksi liittopresidentti käyttää armahdusvaltaa. Liittopresidentin ollessa estyneenä hänen tehtäviään hoitaa liittoneuvoston puhemies.
Pietari-Paavalin linnoitus
Pietari Suuri perusti linnoituksen 16. toukokuuta 1703 suurta Pohjan sotaa varten. Se rakennettiin alun perin puusta. Kivirakennelmat tehtiin vaiheittain vuosina 1706–1740. Linnoitusta ei koskaan tarvittu sotatoimissa, koska sen valmistuttua todettiin, että Retusaari suiston ulkopuolella olisi strategisesti paremmassa paikassa, ja sinne mahtuisi sotasatamakin. Kronstadtin merilinnoituksen valmistuttua Pietari-Paavalin linnoitus jäi vaille sotilaallista käyttöä.
thumb|Tykkejä joilla aikamerkit ammutaan Linnoitus oli tärkeässä asemassa vuoden 1917 vallankumouksissa. 1970-luvulla aloitettiin uudelleen tsaarien aikainen perinne: eräältä bastionilta ammutaan päivittäin tykillä puolipäivän hetken ilmoittava merkkilaukaus.
Pietari-Paavalin katedraali
thumb|Pietari-Paavalin kirkon ikonostaasi Linnakkeen keskellä sijaitsee Domenico Trezzinin suunnittelema, 122 metriä korkealla tornilla varustettu Pietari-Paavalin katedraali, joka valmistui vuonna 1733, ja on toiminut keisarien hautapaikkana Pietari Suuren ajoista alkaen. Sotavuosien 1941–1945 ajaksi kirkon torni ja kupolit verhottiin pressuilla, jotteivät ne toimisi maamerkkeinä viholliselle.
Kirkon ikonostaasi on kahden käsityömestarin, Trifon Ivanovin ja Ivan Telegan neljässä vuodessa veistämä. Se on kullattua puuta. Se poikkeaa ortodoksisesta yleistyylistä ennen muuta enemmän veistoskuviin kuin varsinaisiin ikoneihin painottuneen rakenteensa johdosta. Kirkossa on myös ortodoksiselle pyhäkölle harvinainen saarnastuoli. Nämä poikkeukset perinteestä on tehty Pietari Suuren käskystä: hän halusi uudistaa ja länsimaistaa vanhaa ja takapajuisena kokemaansa valtakuntaansa, jolloin pyrkimys tähän päämäärään sai tällaisiakin muotoja.
thumb|Pietari Suuren hauta Läntisestä tyylistä poiketen haudat eivät sijaitse kirkon kryptassa, vaan kuten Moskovan Kremlin Arkkienkelin katedraalissakin kirkkosaliin sijoitettiin marmorisia aitauksella ympäröityjä sarkofageja. Jokaisen kannessa on risti ja haudatun nimi. Pietari I:n sarkofagi on merkitty kannella olevilla mitaleilla sekä sen viereen seinäkomeroon sijoitetulla rintakuvalla ja laivaston lipulla.
thumb|Keisari Aleksanteri II:n ja hänen puolisonsa haudat Marmori on pääsääntöisesti valkoista, vain Aleksanteri II:n sarkofagi on tehty vihreästä marmorista ja hänen puolisonsa ruusunvärisestä.
Kirkossa säilytetään myös kaikkia Pietari Suuren valloittamia vihollisosastojen lippuja. Ne on ripustettu tankoihin kirkon sivuseinillä. Napoleonilta valloitetut ja sen jälkeen voitonmerkkeinä saadut liput ja tunnukset sijoitettiin Kazanin katedraaliin.
Viimeinen tsaariperhe kruununperijä Alekseita ja yhtä tytärtä lukuun ottamatta haudattiin kirkkoon vuonna 1998. Heidät haudattiin yhteishautaan, koska perheenjäsenten hautapaikaksi tarkoitettu kappeli kirkon itäpuolella oli paitsi keskeneräinen myös restauroinnin alaisena. Sovinnollisen joskin venäläiskansallisen muistopuheen piti presidentti Boris Jeltsin.
Venäjän leskikeisarinna Maria Fjodorovna pääsi vallankumousta pakoon. Hän asui ensin Englannissa sisarensa kuningatar Aleksandran luona ja sittemmin Tanskassa kuolemaansa asti vuonna 1928. Vuonna 2005 Tanskan ja Venäjän hallitukset sopivat, että Marian ruumis kuljetetaan Tanskan Roskilden tuomiokirkosta Pietariin, jossa hänet haudataan Pietari-Paavalin katedraaliin miehensä Aleksanteri III:n viereen.
26. syyskuuta 2006 Marian ruumis saapui sarkofagissa Kronstadtin laivastoasemalle Tanskan laivaston aluksella. Tuolloin oli kulunut päivälleen 140 vuotta siitä, kun Maria itse saapui Kronstadtiin. Sarkofagi vietiin ensin Pietarhovin Aleksanteri Nevskin kappeliin, jossa yleisöllä oli mahdollisuus jättää viimeiset jäähyväiset Marialle ennen 28. syyskuuta tapahtunutta hautausta.
Aiheesta muualla
59.95028°N, 30.31583°W
STS-129
thumb|left|200px|STS-129:n laukaisu 16. marraskuuta 2009. thumb|left|200px|STS 129:n laskeutuminen. STS-129/ULF3 (ISS Utilization and Logistics Flight - 3) oli avaruussukkulalento Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS). Se oli avaruussukkula Atlantiksen 31. lento.
Lento laukaistiin matkaan 16. marraskuuta 2009 kello 21.28 Suomen aikaa. Atlantis telakoitui Kansainväliseen avaruusasemaan 18. marraskuuta. Atlantis laskeutui Kennedyn avaruuskeskukseen Floridaan 27. marraskuuta 2009 kello 16.44 Suomen aikaa.
Atlantiksen pääasiallisena tehtävänä oli kuljettaa varaosia avaruusaseman ulkopuolelle runko-osan ympärille kiinnitettäväksi. Sukkulan mukana oli yli 13 tonnia varaosia. Yksitoistapäiväisellä lennolla suoritettiin kolme avaruuskävelyä.
Sukkulan rahtitilassa oli ensilennollaan kaksi suurikokoista paineistamatonta ExPRESS Logistics Carrier kuljetusalustaa (ELC1 ja ELC2), joihin on sijoitettu kaksi varagyroskooppia, kaksi typpitankkia, kaksi pumppumoduulia, ammoniakkitankki, avaruusaseman robottikäsivarren liikuntamekanismi, Canadarm2:n umbilikaali ja korkeapaineinen kaasutankki. ELC2:ssa on myös avaruuden olosuhteiden vaikutuksia selvittävä MISSE-7 -materiaalikoe. Atlantis kuljetti asemalle myös tietoliikennelaitteita.
Atlantiksen lennon päätyttyä sukkulaohjelmassa on jäljellä enää viisi lentoa.
Nasa järjesti ensimmäistä kertaa reaaliaikaisen sukkulan laukaisun twitter-kokoontumisen Kennedyn avaruuskeskuksessa.
Tilastoja
thumb|STS-129 Atlantis laukaisualustalla 39A 14.10.2009
Gamma Crucis
Gacrux (Gamma Crucis/ γ Crucis / γ Cru ) on Etelän ristin kolmanneksi kirkkain tähti. Etelän ristin tähdistö ei näy Suomessa. Gamma Crucis on 88 valovuoden päässä. Jo kiikarilla havaittavan kaksoistähden kirkkaamman komponentin kirkkaus on 1,6 magnitudia ja spektriluokka M3 III. Himmeämmän kirkkaus on 6,4 magnitudia ja spektriluokka A3. Tähden ilmakehässä on bariumia, joka tulee näkymättömästä valkeasta kääpiötähdestä.
Telekleides
Telekleides (, ; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen komediakirjailija, joka edusti niin kutsuttua vanhaa komediaa. Hän oli kotoisin Ateenasta.
Elämä
Telekleides toimi suunnilleen samaan aikaan kuin Krates ja Kratinos, ja hieman aiemmin kuin Aristofanes, jonka aikalainen hän kuitenkin oli ainakin jonkun aikaa. Telekleidestä ja Aristofanesta yhdisti se, että he vastustivat peloponnesolaissotaa ja kaipailivat Ateenan aikaisempiin, persialaissodan päättymistä seuranneisiin vuosiin. Hän saavutti kolme voittoa kaupunki-Dionysiassa, ensimmäisen vuonna 445 eaa.; ja viisi Lenaiassa, ensimmäisen vuonna 440 eaa.
Näytelmät
Telekleideen näytelmät eivät ole säilyneet nykyaikaan, mutta niistä tunnetaan joitakin katkelmia. Nimeltä tunnetaan seuraavat näytelmät:
Säilyneissä katkelmissa Telekleides muun muassa hyökkää Periklestä vastaan ja kiittää Nikiasta. Periklestä vastaan suunnatut hyökkäykset ajoittuvat oletettavasti aikaan, jolloin Thukydides oli ostrakisoitu ja Perikleen valta oli noussut huippuunsa vuonna 444/443 eaa.
Komediassa Amfiktyonit Telekleides kuvailee kulta-aikaa, jolloin ihmisillä on ollut kaikkea yllin kyllin ilman vaivannäköä. Hän saa yleisön ymmärtämään, ettei tällaista ihanteellista aikaa ole koskaan ollut eikä tule koskaan olemaan. Esittämällä toisen ääripään satiirisessa valossa hän edistää päinvastaista ajatusta – sitä, että vauraus saavutetaan kovan työn avulla.
Dauphine
Dauphine tarkoittaa seuraavia asioita:
Mieczysław Horszowski
thumb|Mieczysław Horszowski Mieczysław Horszowski (23. kesäkuuta 1892 – 22. toukokuuta 1993) oli puolalainen pianisti.
Horszowski syntyi Lvivissä ja sai varhaisimman opetuksensa äidiltään. 7-vuotiaana hän pääsi Teodor Leszetyckin oppilaaksi Wienissä. Jo vuonna 1901 Horszowski esitti Ludwig van Beethovenin pianokonserton Varsovassa. Hän kuitenkin keskeytti uransa tilapäisesti opiskellakseen kirjallisuutta, filosofiaa ja taidehistoriaa Pariisissa.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Horszowski asettui Milanoon ja jatkoi pianistinuraansa Pablo Casalsin rohkaisusta. Hän muutti vuonna 1940 New Yorkiin.
Horszowskin tulkintoja on levytetty laajalti mm. Deutsche Grammophonille ja Columbia Recordsille. Hän kuoli Philadelphiassa kuukautta aiemmin, kuin olisi täyttänyt 101 vuotta.
Jami Pasanen
Jami Pasanen (s. 27. tammikuuta 2003 Vantaa) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigajoukkue Kalevan Palloa. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Seuraura
Pasanen on Kalevan Pallon kasvatti. Kaudella 2020–2021 hän jäi niukasti seuran U20-joukkueen kakkosmaalivahdiksi Juha Jatkolalle ja Pasanen pelasi 17 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin.
Kaudella 2021–2022 Pasanen nousi KalPan U20-joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi ja hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-sarjan hopeaa. Pasanen debytoi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 20. joulukuuta 2021 vieraissa Tapparaa vastaan. Pasanen nousi KalPan kokoonpanoon, kun sekä Connor LaCouvee että Eero Kilpeläinen joutuivat sivuun sekä myös kolmas maalivahti Juha Jatkola oli liittynyt Suomen alle 20-vuotiaiden MM-joukkueen mukaan. KalPa oli nostanut U20-joukkueestaan myös otteluun kakkosmaalivahtina lähteneen Milo Marttisen. Pasanen päästi taakseen ensimmäisen häntä kohti tulleen laukauksen ajassa 2.29. Pasanen torjui ottelussa kaikkiaan 16 kertaa ja päästi taakseen kolme maalia, kun KalPa hävisi lopulta lukemin 4–2. Jukka Piirinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.
Pasanen pelasi kauden 2022–2023 lähes kokonaan KalPan U20-joukkueessa. Hän puki kauden aikana SM-liigassa kahteen runkosarja- ja neljään playoff-otteluun, mutta Pasanen ei kuitenkaan saanut peliaikaa. Helmikuussa 2023 KalPa lainasi hänet Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin, jossa Pasanen pelasi kaksi ottelua.
Maajoukkueura
Pasanen on pelannut yhden nuorten ja yhden poikien maaottelun.
Deksamfetamiini
Käyttö
Deksamfetamiinia käytetään tarkkaavaisuushäiriöiden ja vaikean narkolepsian hoidossa. ADHD:n ja ADD:n hoitolääkkeenä deksamfetamiini on vaihtoehtona etenkin, mikäli metyylifenidaatti (Concerta, Ritalin, Medikinet, Equasym) ei anna vaikutusta tai ei muusta syystä sovi potilaalle.
Lääkeyhtiö Smith, Kline, and French toi deksamfetamiinin markkinoille ensimmäisenä vuonna 1937 nimellä Dexedrine. Lääkettä myydään nykyisin nimellä Dexamfetamine Sulphate. Vain Yhdysvalloissa ja Kanadassa käytössä oleva Adderall sisältää 3/4 deksamfetamiinia. Deksamfetamiinin aihiolääke lisdeksamfetamiini sai Suomessa myyntiluvan vuonna 2013. Yleisimpien ADHD-lääkkeiden tapaan lisdeksamfetamiini luokitellaan Suomessa huumausaineeksi.
Monet terveysalan laitokset kieltäytyvät määräämästä deksamfetamiinia vedoten väärinkäyttöpotentiaaliin ja lisäksi myös mahdollisina pitämiinsä pitkän aikavälin neurotoksisiin (hermosoluja vahingoittaviin) vaikutuksiin. Kaikki tähänastiset tutkimukset on kuitenkin tehty 10-30 kertaa isommilla annoksilla kuin lääkinnälliset annokset. Lisäksi tutkimuksissa on käytetty levo- tai metamfetamiinia, ei dekstroamfetamiinia. Yhtäkään tutkimusta ei ole tehty ihmisillä vaan kaikissa on käytetty koe-eläimiä. Amfetamiineja on myöskin käytetty 1930-luvulta lähtien ADHD:n ja narkolepsian hoidossa ilman todisteita pitkäaikaishaittavaikutuksista.
Deksamfetamiinia käyttivät esimerkiksi Yhdysvaltain ilmavoimien lentäjät pitkillä pommitus- ja tiedustelulennoilla. Samaan valmisteeseen turvautuivat myös Apollo-astronautit kuulennoilla. Ilmavoimissa tämä valppautta lisäävä ja lisävoimia tuova "go-pill" on nykyisin korvattu modafiniililla.
Deksamfetamiinin käytöstä aiheutuvia sivuvaikutuksia ovat unettomuus, ruokahaluttomuus ja hermostuneisuus. Myös suun kuivuutta, särkyjä, myös päänsärkyä ja hikoilua.
thumb|250px|5 milligramman dekstroamfetamiinisulfaattitabletteja.|alt=
Sofia Vassilieva
Sofia Vladimirovna Vassilieva (s. 22. lokakuuta 1992 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli.
Vassilieva syntyi Minneapolisissa, Minnesotassa, venäläisille maahanmuuttajavanhemmille. International Modeling and Talent Association löysi Vassilievan tämän ollessa 7-vuotias. Vassilieva nousi ensimmäiseksi perintöprinsessaksi Child Model of the Year -kilpailussa 2000. Pian tämän jälkeen hän sai sivuroolin televisiosarjasta The Agency.
Ehkä tunnetuin rooli Vassilievalla on Ariel DuBois'n rooli televisiosarjassa Näkijä. Hän voitti sillä Young Artist Award -palkinnon 2006. Vassilieva esiintyi sarjassa vuodesta 2005. Hän on esiintynyt myös muun muassa elokuvassa Day Zero (2007) yhdessä muun muassa Elijah Woodin kanssa ja elokuvassa My Sister's Keeper Cameron Diazin kanssa.
Vesa-Matti Loiri tulkitsee Oskar Merikannon lauluja
Vesa-Matti Loiri tulkitsee Oskar Merikannon lauluja on vuonna 1981 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi.
Raskaushepatoosi
Raskaushepatoosi on raskauden aikana kehittyvä maksan toimintahäiriö, jonka syytä ei tunneta. Se ilmenee kohonneina maksa-arvoina ja kutinana. Jopa joka toinen raskaushepatoosiin sairastunut nainen sairastuu siihen toisenkin raskautensa aikana. Sairastettu raskaushepatoosi kohottaa jonkin verran ainakin sappikivitaudin riskiä.
Prosentti raskaana olevista kärsii raskaushepatoosista. Tavallisesti maksan häiriö puhkeaa 30. raskausviikon jälkeen.
Didymos
Didymos (, ”kaksonen”) tai Didymus voi tarkoittaa seuraavia:
Rusotuomipihlaja
Rusotuomipihlaja (Amelanchier lamarckii) on ruusukasvien heimoon ja tuomipihlajien sukuun kuuluva pensas, joka on luultavasti lähtöisin Kanadasta. Lajia viljellään usein koristekasvina puutarhoissa. Se myös risteytyy helposti läheisen sukulaisensa ruotsintuomipihlajan (Amelanchier confusa) kanssa.
Rusotuomipihlaja on 2–3 metrin korkuinen kesävihanta pensas, jonka lehdet ovat 4,5–8,5 senttimetrin pituiset, sahalaitaiset, täysikokoisina pitkulaiset ja tasaleveät. Puhjetessaan lehdet ovat punertavia ja alta valkokarvaisia. Rusotuomipihlajalla on voimakas punainen syysväritys. Kasvin kukinto on nuokkuva harsukukkainen terttu, joka koostuu tavallisesti 8–10 kukasta. Kukassa on viisi valkoista, pitkänmallista, useita kertoja leveyttään pidempää terälehteä. Hedelmä on kypsänä violetinmusta marja.
Erez Tal
Erez Tal (oik. nimeltään Erez Ben-Tulila, s. 27. heinäkuuta 1961 Tel Aviv, Israel) on israellainen televisiojuontaja. Hän työskentelee KAN:n televisioverkolle. Tal juonsi vuoden 2019 Eurovision laulukilpailun yhdessä Bar Refaelin, Azzi Azarin ja Lucy Ayoubin kanssa. Erez ja Bar juonsivat kilpailun päälavalla, kun taas Azzi ja Lucy juonsivat kilpailua green roomissa.
Saksan liittokansleri
Saksan liittokansleri johtaa Saksan hallitusta. Liittokansleri vastaa pääministerin virkaa.
Saksan liittopäivät valitsee liittokanslerin liittopresidentin ehdotuksesta. Käytännössä tämä tarkoittaa suurimman puolueen puheenjohtajaa. Liittokansleri nimittää ministerit eikä hän tarvitse tähän liittopäivien hyväksyntää. Ministerien määrä vaihtelee hallituksesta toiseen. Päinvastoin kun useimmissa parlamentaarisissa järjestelmissä, liittokokous ei voi suoraan erottaa kansleria valitsematta hänen seuraajaansa.
Beta Centauri
Beta Centauri (β Centauri / β Cen), joka tunnetaan myös nimellä Hadar tai Agena, on Kentaurin tähtikuvion toiseksi kirkkain tähti ja koko yötaivaan 11. kirkkain. Tähti ei näy Suomessa, sillä se on niin etelässä. Hadar on arabiaa ja tarkoittaa maata, kun taas Agena on latinaksi sääri. Tähteä on kutsuttu arabiaksi myös nimellä Wazn.
Hadar on noin 525 ± 43 valovuoden päässä oleva sinivalkoinen kirkas jättiläistähti, jonka väri-indeksi B-V on -0,23, spektriluokaltaan B1 III ja näennäinen kirkkaus 0,61 sekä absoluuttinen kirkkaus −5,42, joka vastaa 13 000 aurinkoa.
Hadar A:n pintalämpötila on 25 800 kelviniä ja säde 14 auringon sädettä. Absoluuttinen kirkkaus -5,1 eli 9 500 aurinkoa. Tähti on Beta Cephei -tyyppinen muuttuva tähti, ja sen valonvaihtelun suuruus on 0,045 suuruusluokkaa 0,157 päivän jaksoissa.
Hadarilla on B-komponentti noin 140 AU:n päässä. Tähtien kirkkaudet ovat 0,9 ja 4,1. Hadar A on kolminkertainen spektroskooppinen kaksoistähti, jonka kiertoajat ovat 3,7 tuntia ja 352 vuorokautta.
Aurora (elokuva)
Aurora on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Miia Tervo. Elokuvan pääosissa näyttelevät Mimosa Willamo, Amir Escandari, Oona Airola, Miitta Sorvali, Ria Kataja, Chike Ohanwe, Hannu-Pekka Björkman, Pamela Tola ja Elà Yildirim. Elokuva kertoo rovaniemeläisestä kauneushoitolassa työskentelevästä Aurorasta (Willamo), jonka elämän sisältö koostuu lähinnä juhlimisesta. Aurora tutustuu nakkikioskilla Iranista Suomeen tyttärensä kanssa tulleeseen Darianiin (Escandari), jonka tavoitteena on päästä naimisiin saadakseen oleskeluluvan. Rahapulassaan Aurora lupaa järjestää Darianille vaimon.
Aurora sai ensi-iltansa 25. tammikuuta 2019.
Elokuva sai seitsemän Jussi-palkintoa: parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, käsikirjoituksesta, naispääosasta (Willamo), naissivuosasta (Sorvali), miessivuosasta (Ohanwe) ja pukusuunnittelusta.
Arvostelut
Joulukuussa 2019 suomalaiset elokuvakriitikot äänestivät Auroran 2010-luvun toiseksi parhaaksi suomalaiselokuvaksi Juho Kuosmasen Hymyilevän miehen (2016) jälkeen. .
4D Sports Boxing
4D Sports Boxing on Distinctive Softwaren (DSI) kehittämä ja Mindscapen kesäkuussa 1991 julkaisema kolmiulotteista grafiikkaa käyttävä nyrkkeilyaiheinen urheilupeli. Peli julkaistiin Amigalle, Atarille, DOSsille ja Macintoshille.
Pelin tekoäly oli aikaisekseen hyvin kehittynyttä: osa vastustajista oli nopeita vastaiskijöitä. Osa puolestaan hyökkäsi raivokkaasti, ja jotkut perääntyivät iskujen tieltä. Pelaaja pystyi luomaan pelihahmon ulkoasun vaikuttamalla esimerkiksi hahmon pituuteen ja massaan.
Halkeenkiven kesäteatteri
Halkeenkiven kesäteatteri toimii Korkeaojalla, noin 15 kilometrin päässä Kokemäen keskustasta. Kesällä 2008 siellä esitettiin näytelmä Emma elvyttää kahdeksan kertaa kahden viikon sisällä. Näytelmä sai paljon katsojia: kaikki näytökset ensi-illan jälkeen olivat loppuunmyytyjä. Vuonna 2009 Halkeenkiven kesäteatteri esitti maalaiskomedian Jo valkenee kaukainen ranta.
Patsy Kensit
Patricia Jude Frances "Patsy" Kensit (s. 4. maaliskuuta 1968, Lontoo, Englanti) on brittiläinen näyttelijätär, laulaja ja valokuvamalli.
Ura
Kensit esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa jo 4-vuotiaana. Vuonna 1974 hän sai roolin elokuvassa The Great Gatsby. Vuonna 1985 Kensit oli Eighth Wonder -nimisen yhtyeen laulaja. Yhtyeellä oli kaksi Top 40 -hittiä Stay With Me, Cross My Heart ja Top 10-hitti I'm Not Scared, jonka tuotti Pet Shop Boys. Esiintymiset yhtyeen kanssa Top of the Popsin kaltaisissa tv-ohjelmissa antoivat Kensitille hyvää näkyvyyttä.
Ferd’nand
thumb|right|Ferd’nand-strippi vuodelta 2005. Ferd’nand on tanskalainen sarjakuva, jota kirjoitti ja aluksi piirsi nimimerkki Mik eli tanskalainen Henning Dahl Mikkelsen vuodesta 1937 aina kuolemaansa eli vuoteen 1982 asti. Vuosina 1968–1989 piirtäjä oli amerikkalainen Al Plastino (aikaisemmin Teräsmies-piirtäjä); Mikkelsenin kuoleman jälkeen sarjat signeerattiin ”Al + Mik”. Sittemmin sarjan piirtäjänä on ollut tanskalainen taiteilija Henrik Rehr vuoteen 2012 saakka, jolloin sarjan teko päättyi. Vanhoja sarjakuvajaksoja on sittemmin julkaistu ajanmukaistettuna, niin että esimerkiksi vanhanaikainen putkiradio on korvattu stereolaitteistolla ja vanha automalli nykyaikaisella.
Patsy Kensit
Ura
Kensitin läpimurto tapahtui vuonna 1986, kun hän näytteli naispääosan elokuvassa Absolute Beginners David Bowien vastanäyttelijänä. Toinen merkittävä rooli oli elokuvassa Tappava ase 2 (Lethal Weapon 2) jossa Patsy Kensit näytteli Rika van den Haasia johon Mel Gibsonin esittämä Martin Riggs rakastui. Vuonna 1995 Kensit näytteli elokuvassa Angels & Insects, joka oli Oscar-ehdokkaana parhaasta puvustuksesta. Elokuva tuli kuitenkin tunnetuksi lähinnä sen paljastavista seksikohtauksista.
Ferd’nand
Sarja on siitä erikoinen, että siinä ei ole puhekuplia, vaan se on pantomiimi. Siksi se onkin levinnyt moniin maihin.
Patsy Kensit
Ura
Vuonna 2004 Kensit alkoi näytellä Sadie King -nimistä roolihahmoa saippuaooppera Emmerdalessa, ja hän vierailee säännöllisesti myös Bo Selecta -sarjassa ja sen spin-offissa A Bear's Tail. Elokuussa 2006 Kensit lopetti Emmerdalessa ja siirtyi näyttelemään Holby Cityn sairaala -sarjaan.
Ferd’nand
Aamulehti on julkaissut sarjaa nimellä Aapeli. Hufvudstadsbladetissa sarjaa on julkaistu keskeytyksettä lokakuusta 1937 alkaen. 1950-luvulla sarjaa julkaistiin Suomessa vuosialbumeina.
Patsy Kensit
Yksityiselämä
Kensit on ollut naimisissa neljästi. Vuonna 1988 hän avioitui muusikko Don Donovanin ja vuonna 1992 Simple Minds -yhtyeen vokalistin Jim Kerrin kanssa. Tämän kanssa hän sai ensimmäisen lapsensa, James-pojan. Erottuaan Kerristä Kensit alkoi tapailla Oasis-vokalisti Liam Gallagheriä ja he avioituvat keväällä 1997. Myrskyisä suhde oli Britannian tabloid-lehdistön seuratuimpia, ellei jopa seuratuin. Avioliitto päättyi eroon syyskuussa vuonna 2000. Liitosta heillä on yhteinen poika Lennon (s.1999), joka on nimetty John Lennonin mukaan. Huhtikuussa 2009 Kensit avioitui Jeremy Healyn kanssa mutta liitto päätyi eroon jo seuraavana vuonna.
Germaaniset kielet
[[Tiedosto:Germanic languages in Europe (cropped).png|right|300 px|thumb|Germaaniset kielet Euroopassa: Länsigermaaniset kielet Pohjanmerengermaaniset
Mannergermaaninen
Pohjoisgermaaniset eli skandinaaviset kielet Itäskandinaaviset
Länsiskandinaaviset
]] Germaaniset kielet ovat indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä.
Matti Paavilainen
Matti Paavilainen oli Suomen ensimmäinen kirjallisuuden läänintaiteilija; hän hoiti virkaa kahdentoista vuoden ajan entisessä Kymen läänissä 1972–1984, toimipaikkanaan Kotka. Uuden Suomen kirjallisuuskriitikkona hän toimi 1979–1991.
Germaaniset kielet
Germaanisten kielten yhteinen kantamuoto on germaaninen kantakieli. Sitä puhuivat germaanit luultavasti noin 700-luvulta eaa. alkaen rautakauden Pohjois-Euroopassa, nykyisen pohjoisen Saksan sekä nykyisen Tanskan alueilla. Germaaniset kielet jakautuvat kolmeen eri alaryhmään: itägermaanisiin, länsigermaanisiin ja pohjoisgermaanisiin eli skandinaavisiin kieliin.
Matti Paavilainen
Kirjallisuuden professori Juhani Niemi on teoksessaan Kirjailijoita ja epäkirjailijoita (1983) arvioinut, ettei Paavilainen vastaa vallitsevaa kuvaa suomalaisesta runoilijasta, vaan kulki vastavirtaan jo debytoidessaan 1960-luvulla. Etenkin palkitussa kokoelmassa Unohduksen huvilat hän yhdistelee muistikuvia, myyttejä ja todellisuutta. 1970-luvulla runoutta kirjoitettiin paljolti konkreettisten visioiden kautta visuaalisesti hahmotettavaksi, mutta Paavilainen harrasti silloinkin sanoilla ja käsitteillä leikkimistä ja teki koukeroista kulttuurirunoutta:
Paavilainen sai J. H. Erkon palkinnon 1964 ja valtion kirjallisuuspalkinnon 1982.
Germaaniset kielet
Itägermaaniset kielet
Itägermaanisia kieliä ovat muun muassa burgundi, gootti, krimin gootti ja vandaali. Nämä kielet ovat kuolleet niitä puhuvien kansojen joko hävittyä tai omaksuttua vuosisatojen saatossa uuden kielen. Ainoastaan gootin kielestä on säilynyt laajasti kieliaineistoa. Itägermaaniset kielet olivat melko kaukana nykyisistä länsigermaanisista kielistä, mutta lähempänä skandinaavisia kieliä.
Pohjoisgermaaniset kielet
Pohjoisgermaanisiin kieliin kuuluvat itäskandinaaviset ruotsi, norja ja tanska sekä länsiskandinaaviset islanti ja fääri sekä jo sammunut norni. Omaksi kielekseen voidaan erottaa myös Pohjois-Ruotsissa puhuttava älvdalska ja jo sammunut muinaisgutniska.
Länsigermaaniset kielet
Länsigermaanisten kielten ryhmään kuuluvat pohjanmerengermaaniset alasaksa, englanti (josta toisinaan erotetaan myös yola), skotti, friisi (jakautuu edelleen länsi-, itä- ja pohjoisfriisiin), hollanti, limburgin kieli ja afrikaans sekä mannergermaaniset saksa ja jiddiš. Lisäksi omiksi kielikseen voidaan erottaa baijerin kieli, kölschin kieli ja luxemburgin kieli. Wymysorys on uhanalainen yläsaksilainen kieli.
Piirteet ja kielihistoria
Germaanisilla kielillä on joukko yhteisiä piirteitä, joiden avulla ne voidaan erottaa muista indoeurooppalaisista kielistä. Kuuluisin niistä lienee niin sanottu Grimmin laki, joka koskee konsonanttimuutosta.
Orelie-Antoine de Tounens
Orelie-Antoine de Tounens (1825 – 1878) oli ranskalainen lakimies ja tutkimusmatkailija.
Germaaniset kielet
Piirteet ja kielihistoria
Germaanit elivät alun perin eteläisessä Skandinaviassa. Indo­eurooppalaisesta kantakielestä erottui vähitellen vuoteen 700 eaa. mennessä kanta­germaaninen kieli. Niistä erkanivat skandinaviset ja muut germaaniset kielet vuosina 0–1000. Kieli syntyi yhtenäisen pohjoisen pronssikauden kulttuurin (arviolta 1700 eaa. – 600 eaa.) keskuudessa. 1000-luvulla eaa. ilmasto viileni ja osa kansasta siirtyi nykyisen Saksan ja Alankomaiden alueille. Näin germaaniheimot saivat alkunsa, ja tästä syystä saksa ja hollanti ovat ruotsia osaavan osittain ymmärrettävissä. Skandinaviaan jääneistä germaaneista polveutuvat Skandinavian nykyiset asukkaat.
Orelie-Antoine de Tounens
De Tounens syntyi Ranskassa 1825 mutta muutti Chileen 1858. Siellä hän opiskeli espanjaa ja loi sosiaalista verkostoa. Vuonna 1860 de Tounens muutti Araucaniaan mapuche-intiaanien pariin asumaan. Araucania oli siihen aikaan de facto -itsenäinen. De Tounens allekirjoitti Araucanian itsenäisyysjulistuksen 17. maaliskuuta 1860. Hän loi Araucanialle lipun, kansallislaulun, perustuslain ja nimitti hallituksen ministerit.
Myöhemmin patagonialainen heimojohtaja kertoi de Tounensille halustaan liittyä uuteen valtioon ja näin hänen kuningaskuntansa alue ulottui Patagoniaan saakka. Chileläiset viranomaiset pidättivät hänet 1862. Chileläiset aikoivat lähettää de Tounensin mielisairaalaan mutta Ranskan lähettiläs sai muutettua rangaistuksen karkotukseksi Ranskaan. Hän yritti kuitenkin paluuta useaan otteeseen mutta siinä onnistumatta. Vuonna 1876 hän sairastui vakavasti ja kuoli 17. heinäkuuta 1878.
Biotooppi
Biotooppi eli luontotyyppi  on eliöiden elinympäristö, jossa keskeiset ympäristötekijät ovat samankaltaiset  ja eliöstö siksi tietynlainen. Jokaisesta biotoopista löytyvät juuri sille biotoopille tyypilliset eliöt. Ympäristön jakaminen erilaisiin biotooppeihin kertoo oletuksesta, että tietynlainen ympäristö on edellytys tietyn lajin menestymiselle.
Luonnonsuojelussa keskitytään nykyisin yksittäisen lajin suojelun ohella uhanalaisten luontotyyppien suojeluun. Suojelun tavoitteena on säilyttää luontotyyppien ominaispiirteet. Suomessa esiintyy 69 luontodirektiivin luontotyyppiä, joista 14 on ensisijaisesti suojeltavia. Natura 2000 -alueiden valinta perustuu osaltaan luontotyyppeihin. Euroopan yhteisön Luontodirektiivi suojelee lähes 200 luontotyyppiä, joiden luontainen esiintymisalue on hyvin pieni tai jotka ovat vaarassa hävitä yhteisön alueella.
Tundra
Tundra on kasvillisuusvyöhyke, joka on puuton. Sitä esiintyy napapiirien seuduilla ja joskus kauempanakin navoista sekä vuoristoissa. Tundraa on kolme tyyppiä: arktinen, antarktinen ja vuoristotundra. Arktista tundraa on pohjoisen Jäämeren ja Grönlannin rannikoilla sekä osissa Kanadaa ja Alaskaa. Antarktista tundraa on Antarktiksen niemimaalla ja joillakin Antarktiksen ja Etelä-Amerikan välisillä saarilla. Vuoristotundra on korkealla vuoristossa oleva puuton paljakka. Korkealla vuoristossa ilmanpaine on alhaisempi kuin vuorten alla. Vuoret yleensä sijaitsevat leveysasteilla, missä päivän pituus on suurimman osan vuodesta erilainen kuin leveysasteilla, missä tundraa yleensä esiintyy. Lisäksi tuuli ja vuorten rinteiden kaltevuus tekevät vuoristo-olosuhteista haastavan kasvillisuudelle ja eläimistölle. Tämä kaikki vaikuttaa vuoristotundran oloihin. Tundralla kasvaa esimerkiksi jäkälää ja varpuja. Tundralla esiintyviä eläimiä ovat karibu ja napajänis.
Kuiva kangasmetsä
right|thumb|180px|[[Kuiva kangas|Kuivaa kangasmetsää]] Kuivan kangasmetsän pohja on hiekkaisaa ja ravinteista niukkaa. Metsä on syntynyt yleensä jääkauden muovaamille harjuille ja hiekkakankaille. Sadevesi valuu hiekan läpi nopeasti kasvien ulottumattomiin ja vie ravinteita mennessään. Siksi puusto on harvaa, ja aurinko pääsee paistamaan suoraan maahan asti. Kangasmetsissä menestyvät sellaiset lajit, jotka eivät haihduta liikaa vettä lehtiensä kautta.
Mänty on yleisin tällaisen biotoopin puu. Sen ohuet, vahapintaiset neulaset estävät tehokkaasti liiallista haihtumista. Maata peittävät muun muassa erilaiset jäkälät, kanerva, puolukka ja variksenmarja.
Koska kasvusto on kankaalla niukkaa, on myös kasveja syöviä eläimiä harvassa. Pohjoisessa poro on sopeutunut laiduntamaan karuilla, jäkälän peittämillä alueilla. Etelämpänä kankaalla voi törmätä hirveen, kettuun, mäyrään tai oravaan. Tyypillisiä lintuja kankaalla ovat metso, kehrääjä, leppälintu, käki ja kulorastas.
Lehto
thumb|right|170px|[[Lehtometsää]] Lehdossa kasvillisuus on rehevää ravinteikkaan ja multaisan maaperän ansiosta. Lehdoistamme lähes kaikki sijaitsevat Etelä-Suomessa, etenkin lounaassa. Maaperää hoitavat kuolleita eliöitä hajottavat bakteerit, sienet ja lierot. Kosteassa kasvillisuudessa viihtyvät monet hyönteiset ja kotilot. Puusto koostuu monipuolisesti lehtipuista: koivu, haapa, pihlaja, leppä ja tuomi ovat yleisiä lehtipuita suomalaisessa lehdossa. Kuivemmat lehdot ovat usein koivuvaltaisia, tuoreita täyttävät myös lepät. Jaloja lehtipuita edustavat muun muassa metsävaahtera, metsälehmus, tammi, saarni ja jalavat.
Monet lintulajit pesivät lehdossa. Siellä voi kuulla muun muassa satakielen, lehtokertun, kirjosiepon, sinitiaisen, mustarastaan, kuhankeittäjän tai lehtopöllön ääniä. Lehto on uhanalaisena pidetyn liito-oravan asuinympäristö. Muita pieniä nisäkkäitä siellä edustavat lepakko ja metsähiiri. Perhosista lehdoissa viihtyvät jotkut yökköset, kuten ritariyökkönen, lehmuskiitäjä ja useat mittarit. Muista hyönteisistä ukonhattukimalaisia esiintyy siellä, missä on runsaasti ukonhattukasvustoja.
Tuore kangasmetsä
thumb|right|180px|[[Tuore kangasmetsä|Tuoretta kangasmetsää]] Tuoreessa kangasmetsässä biodiversiteetti on suurempi kuin kuivassa kangasmetsässä, mutta pienempi kuin lehdossa. Maaperä on moreenia, jossa on mukana kaikkia kivennäismaalajeja. Moreeni pidättää vettä hyvin ja on ravinteikkaampaa kuin hiekkamaat. Suomessa tuore kangasmetsä on vallitseva metsätyyppi Pohjois-Pohjanmaalta etelään. Lounais-Suomessa niissä on usein lehdonkin piirteitä.
Sammalet peittävät tuoreen kangasmetsän maata yhtenäisenä mattona. Siitä nousee yleisimpänä varpukasvina mustikkaa, riidenliekoa, oravanmarjaa, metsälauhaa ja vanamoa. Valtapuu on kuusi, seassa voi olla myös koivua ja haapaa. Eläimiä tuoreessakaan kangasmetsässä ei ole kovin paljoa, sillä havumetsät ovat karua ympäristöä. Hirvi, orava, kettu ja metsämyyrä ovat tyypillisiä tuoreiden kangasmetsien nisäkkäitä. Linnuista mainittakoon punarinta ja peippo sekä talvella havaittavista linnuista käpytikka, hömötiainen, hippiäinen ja käpylintu.
Savanni
Savanni on eräänlainen välimuoto aavikoiden ja trooppisten sademetsien välillä. Savannia on eniten Afrikassa, mutta savanneja on myös Keski- ja Etelä-Amerikassa, Kaakkois-Aasiassa ja osassa pohjoista Australiaa. Savannilla on suurimman osan vuodesta kuivaa ja lähes sateetonta. Sadekauden tultua kasvillisuus alkaa levitä heti.
Merten ulapat
Esimerkiksi Suomen rannikon ulappa-alueiden pintaveden suolaisuus vaihtelee välillä 3–6,5 ‰. Suolaisinta vesi on Saaristomeren ja läntisen Suomenlahden alueilla ja vähenee Perämerta ja itäistä Suomenlahtea kohti. Kasviplanktonin kevätkukinta sijoittuu Saaristomerellä ja Suomenlahdella yleensä huhti-toukokuun vaihteeseen, Selkämerellä toukokuun puoliväliin ja Perämerellä kesäkuun puolelle. Valtalajeja ovat piilevät ja panssarilevät. Itämeren rehevöitymisen myötä typpeä sitovien sinilevien massaesiintymät ovat jokakesäinen ilmiö.
Myös eläinplankton Itämerellä runsastuu vesien lämmetessä loppukesällä. Yleisimpiä ovat erilaiset rataseläimet, vesikirput ja hankajalkaiset. Ulapan ekosysteemin muita jäseniä ovat mm. kalat sekä saarilla ja luodoilla pesivät linnut ja hylkeet. Ulapan tuottama kuollut orgaaninen aines vajoaa pohjaan jossa se pakkautuu paikalleen tai hajottavat vapauttavat sen takaisin vesipatsaaseen.
Välimerellä merikasvillisuus on hieman erilaista kuin pohjoisempana. Siellä esiintyy erilaisia meriheiniä ja koralleja.
Merten syvät pohjat
Esimerkiksi Itämeren valoisa vyöhyke ei ulotu yli 20 metriä syvemmälle. Tätä syvemmällä viimeisetkin yhteyttävät kasvit ja levät vaihtuvat erilaisiin selkärangattomiin. Avointen merialueiden syvänteissä elävät sedimenttiin kaivautuvat eläimet kuten valkokatkat ja merivalkokatkat, erilaiset madot ja toukat sekä liejusimpukat. Kovilla pinnoilla vallitsevat sinisimpukat, merirokot, levärupi ja polyypit sekä etenkin Perämerellä sienieläimet ja idässä tulokaslaji vaeltajasimpukka. Toinen vieraslaji liejutaskurapu on viime aikoina vallannut elintilaa sisäsaaristossa.
Pohjan elämää hankaloittaa rehevöitymisen aiheuttama syvänteiden hapettomuus sekä pinnoille kertyvä sedimentti. Hapen loppuessa pohjasedimenttiin sitoutunut fosfori alkaa vapautua takaisin veteen ja ruokkii kuormituskierrettä. Tätä ilmiötä kutsutaan sisäiseksi kuormitukseksi.
Merten kovat pohjat
Kovilla pohjilla vallitsevia biotooppeja ovat tyypillisesti erilaiset levä- ja selkärangatonyhteisöt. Lajisto vaihtelee veden suolaisuuden, valon määrän ja alueen avoimuuden myötä. Esimerkiksi Itämerellä pinnan lähellä viihtyvät kulutusta kestävät yksivuotiset rihmalevät. Niiden alapuolella yleistyvät rakkohaurut ja vielä syvemmällä erilaiset punalevät. Perämerellä levät korvautuvat erilaisilla vesisammalilla. Levät ja vesisammalet tarjoavat suojaa ja ravintoa monille selkärangattomille, kaloille ja linnuille. Valoisen vyöhykkeen alapuolella kovat pinnat peittyvät mm. sinisimpukoilla, merirokolla ja polyypeillä.
Merten pehmeät pohjat
Liikkuvaa pohja-ainesta sitovat valoisan vyöhykkeen putkilokasvit, kuten vidat, ärviät ja haurat. Avoimet alueet ovat pohja-aineksen liikkuvuuden vuoksi hankalia kasvillisuudelle ja vaativat vahvaa juurakkoa. Suojaiset alueet ovat puolestaan alttiimpia liettymiselle ja rehevöitymisen aiheuttamalle samentumiselle.
Esimerkiksi Itämerellä tyypillisiä pehmeiden pohjien kasvilajeja ovat meriajokas, hapsikat, haurat, vidat ja leviin lukeutuvat näkinparrat. Selkärangattomista yleisimpiä ovat monisukasmadot, simpukat ja äyriäiset.
Matalat merenlahdet, laguunit ja jokisuistot
Matalat merialueet ovat tyypillisesti arvokkaita elinympäristöjä sekä kovan käyttöpaineen alla. Ranta- ja vesikasvillisuus sitovat valumavesien kuljettamaa kiintoainesta ja ravinteita. Matalat ja lämpimät rantavedet ovat hyönteisten ja kalojen kuten haukien, ahventen ja särkikalojen muninta- ja kutupaikkoja. Vesi- ja rantalinnut kokoontuvat matalikkoihin syömään selkärangattomia ja kaloja. Valtamerten saaristojen rannikoilla esiintyy erilaisia merikilpikonnia, kuten liemikilpikonna, bastardikilpikonna, etelänbastardikilpikonna, karettikilpikonna, litteäselkäkilpikonna ja merinahkakilpikonna. Ne saattavat vaeltaa tuhansia kilometrejä.
Suurin osa Suomen uhanalaisista vesikasveista ovat matalien rantavesien lajeja. Yleisiä meren rannikon kasveja ovat merirannikki ja meriasteri. Merenrantaniityillä esiintyy keltamaitetta ja rantahirvenjuurta. Eräs kallioisilla ulkoluodoilla tavattu kasvi on merisaunio.
Aga Khan
Ensimmäisenä arvonimen antoi Aga Hasan Ali Shahille Persian šaahi Fath Ali vuonna 1818.
Tällä hetkellä arvonimi on sen neljännellä kantajalla:
Ruotsintuomipihlaja
Ruotsintuomipihlaja (Amelanchier confusa) on tuomipihlajien sukuun kuuluva pensas. Lajin alkuperä on useimpin muiden tuomipihlajien tapaan Pohjois-Amerikassa. Se esiintyy melko yleisesti villiintyneenä karkulaisena Ruotsin etelä- ja keskiosassa, ei kuitenkaan Suomessa. Sitä viljellään marja- ja koristekasvina.
Ruotsintuomipihlaja kasvaa yhdestä neljään metriä korkeaksi. Lehdet ovat kaljut, lehtilapa on ehyt, pitkulainen, lyhytsuippuinen ja sahalaitainen. Kukintona on nuokkuva terttu. Kukassa on viisi valkoista terälehteä, ne ovat pitkänmallisia, 12–18 millimetriä, 3 kertaa leveytyensä pituisia. Marja on kypsänä violetinmusta, syötävä. Marjatertussa alimmat hedelmäperät ovat pidemmät kuin ylemmät. Marjan kärki on tiheäkarvainen, sen kärkiosassa olevat verholehtien jäänteet ovat taakäänteiset. Se risteytyy rusotuomipihlajan kanssa.
Rattikelkkailu talviolympialaisissa 1998
XVIII talviolympialaisissa Naganossa vuonna 1998 järjestettiin rattikelkkailussa kilpailut kaksi- ja nelimiehisille joukkueille.