cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viirit
Historia
Saaret olivat osa joulukuussa 2017 perustettua Itäisen Suomenlahden luonnonpuistoa.
Majakka
Länsi-Viirin pohjoispäässä sijaitsevan majakan valo näkyy 4 sekunnin välein.
Pekka Soini (täsmennyssivu)
Pekka Soini voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Urdu
Urdun kielen nimi on peräisin turkkilaiskielten sanasta ordu, joka tarkoittaa "leiriä" tai "armeijaa". Se on lainautunut turkin kielen kautta eurooppalaisiin kieliin, esim. saksaan ja englantiin, muodossa horde ja merkityksessä "ihmisjoukkio", "barbaarilauma" tai "sotajoukko". Intiassa sanalla tarkoitettiin sotilasleiriä. Urdu on siis "sotilasleirin kieli", joka on syntynyt Intian sankritista kehittyneiden prakritien, kansanmurteiden, lainatessa uusia aineksia mogulivalloittajien ja näiden sotajoukkojen maahan tuomista kielistä (turkkilaiskielet, persia ja arabia).
Kielitieteellinen asema
Urdu ja hindi ovat hindustanin kielen kaksi eri standardia. Useimmat urdua äidinkielenään puhuvat ymmärtävät hindin arkikieltä vaivatta ja päinvastoin. Kirjakielen ymmärtämisessä kummallakin ryhmällä on vaikeuksia, sillä hindiä kirjoitetaan devanāgarī-aakkosin, kun taas urdun aakkosto on kehitetty arabialaisesta kirjaimistosta. Lisäksi sivistyssanat hindiin lainataan sanskritista, kun taas urduun lähinnä persiasta ja arabiasta. Kieliopiltaan hindi ja urdu ovat käytännössä täysin yhtenevät.
Kirjallisuus
Urdunkielinen runous on yleensä mitallista ja pyrkii kielellisten kauneusarvojen korostamiseen. Urdunkielisen runouden esikuvana on toiminut mogulihovien persialaisperäinen hienostuneisuus, ja arvostetut persialaiset runomitat, kuten ghazal, on omaksuttu urdunkielisen runouden malleiksi. Myös länsimaisia runomittoja, kuten sonettia, on kokeiltu.
Kielioppi
Vaikka kuuluu indoeurooppalaisiin kieliin, sen kielioppi saattaa olla erittäin vaikeaa ja erilaista monin tavoin. on subjekti-objekti-verbi kieli, mikä tarkoittaa, että verbit ovat yleensä lauseen lopussa eikä ennen objektia.
on tyypillistä postposition käyttö substantiivin jälkeen kuten suomessakin. on ainutlaatuinen välimerkkisysteemi. Pisteitä käytetään joskus lopettamaan lause, vaikka perinteinen lauseen lopetusmerkki, vaakasuora viiva "-", on käytössä useimmin. käytetään joskus länsimaisia versioita pilkuista, pisteistä, huutomerkeistä ja kysymysmerkeistä.
Aakkoset
Urdun aakkoset on johdettu persialaisista aakkosista, ja ne perustuvat arabialaisiin perusmerkkeihin. Merkkien nimet tunnetaan eri nimillä, kuten: 'bay' ja 'tay' ovat arabiassa samat kirjaimet, mutta nimeltään: 'baa' ja 'taa':
ا - alif
ب - bay
پ - pay
ت - tay (pehmeä t)
ٹ - tay (kova t)
ث - thay - puhekielessä lausutaan 'say'
ج - jeem
چ - chay
ح - hay -
خ - khay
د - daal (pehmeä d)
ذ - dhaal - puhekielessä lausutaan 'zaal'
ر - ray
ڑ - aRay
ز - zay
ژ - zhay - melkein kuten yay - harvoin käytetty merkki
س - seen
ش - sheen
ص - suaad (raskas s)
ض - duaad (erittäin pehmeä d) - puhekielessä lausutaan'zuaad'
ط - toay - (vahva pyöreä t) (A)
ظ - zoay - (vahva pyöreä z) (A)
ع - ain
غ - ghain
ف - fay
ق - qaaf
ک - kaaf
گ - gaaf
ل - laam
م - meem
ن - noon (nasaaliäänne noon ghunna: ں )
و - wow
ہ - hay - ھ
ء - hamza
ی - chhoty yay
؁ے - bary yay
Formula 2 Azerbaidžanin Grand Prix 2019
Formula 2 Azerbaidžanin Grand Prix 2019 oli Formula 2 -kauden 2019 toinen osakilpailu, joka ajettiin 27.–28. huhtikuuta Bakun katuradalla Azerbaidžanissa.
Kognitiivinen psykologia
Kognitiivinen psykologia on psykologian osa-alue, joka tutkii ihmisen tietoa käsitteleviä prosesseja, esimerkiksi muistin, oppimisen, ajattelun, havaitsemisen, tarkkaavaisuuden, luovuuden ja ongelmanratkaisun toimintaa. Se perustuu kognitivismille ja syntyi 1900-luvun jälkipuolella syrjäyttäen behavioristisen psykologian vallitsevana psykologian koulukuntana.
Kognitiivinen psykologia rakentuu kokeelliselle ja tieteelliselle tutkimukselle eikä se kognitivismin nimissä ota esimerkiksi introspektiota ainoana tai luotettavimpana tiedonlähteenä. Tarkkaa ajankohtaa kognitiivisen psykologian synnylle on vaikea määrittää, mutta se sai merkittäviä sysäyksiä tekoälyn ja kognitiotieteen synnyn myötä 1956. Termi yleistyi käyttöön Ulrich Neisserin vuonna 1967 kirjoittaman kirjan Cognitive psychology ansiosta.
Kognitiotiede on kognitiivista psykologiaa lähellä oleva tieteenala, joka tutkii kognitivismia sinänsä ja sen taustaoletuksia enemmän kuin psykologian käytännön tutkimusta.
Kognitiivisessa neuropsykologiassa puolestaan pyritään reduktionistisesti yhdistämään kognitiivisen psykologian löytämiä moduuleja ja mekanismeja neurotieteen kanssa. Kognitiivinen psykologia on jaettavissa karkeasti neljään osa-alueeseen:
Kognitiivisen psykologian käsitteitä
Skeemat
Havaitseminen
Oppiminen
Muisti
Kieli
Ricardo Rimini
Ricardo Rimini di Cave (28. tammikuuta 1908 Rooma – 1972 ) oli uruguaylainen miekkailija.
Rimini osallistui olympialaisiin kerran, Helsingissä 1952. Hän oli tuolloin mukana floretin henkilökohtaisessa kilpailussa, jossa hän hävisi kaikki alkulohkon ottelunsa eikä päässyt jatkoon. Rimini voitti vuonna 1955 Pan-Amerikan kisoissa hopeaa säilän joukkuekilpailusta.
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1959
Vuoden 1959 nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 24.–31. toukokuuta 1959 Luzernissa, Sveitsissä.
Oksana Tšelyševa
Oksana Tšelyševa on venäläinen toimittaja, ihmisoikeusaktivisti sekä yksi Nižni Novgorodiin perustetun Venäjä–Tšetšenia-ystävyysseuran johtajista.
Jääkiekon Suomen Cup 2017
Jääkiekon Suomen Cup 2017 oli ensimmäinen Suomen Cup vuoden 1971 jälkeen ja siinä pelasivat kaikki Mestiksen joukkueet sekä osa Suomi-sarjan ja II-divisioonan joukkueista.
Oksana Tšelyševa
Hän piti 2007 ETYJin Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston järjestämässä tilaisuudessa puheen, mikä johti Venäjän federaation ulkoasiainministeriön edustajien ulosmarssiin.
Jääkiekon Suomen Cup 2017
Joukkueet
Mestis
Suomi-sarja Suomi-sarjan joukkueista ainoastaan Hokki ei osallistu Suomen Cupiin.
II-divisioona
KJT ja NasKi ilmoittautuivat myös, mutta jäivät myöhemmin pois.
Martin Waldseemüller
Martin Waldseemüller (myös muodossa Waltzemüller, ) (n. 1480 –  1520 Saint-Dié-des-Vosges, Lorraine) oli saksalainen kartografi, joka julkaisi 1507 maailmankartan, jossa ensi kertaa esiintyy Amerikan nimi.
Waldseemüller varttui Freiburgissa. Hän toimi opettajana Saint-Dién koulussa, jonka perusti Lorrainen herttua René II. Waldseemüller saavutti maineensa olemalla Kolumbuksen löytämän Amerikan nimen todellinen keksijä. Hän valmisteli monien muiden aikansa maantieteilijöiden ja kartografien tavoin Ptolemaioksen kartan uuden painoksen. Työnsä aikana hän tuli tietoiseksi Amerigo Vespuccin matkoista Etelä-Amerikan rannikolle. Cosmographiæ introductio -teoksessa (1507) hän painoi Vespuccin matkakertomuksen uudelleen ja ehdotti, että uusi maa nimettäisiin "sen löytäjän Americuksen mukaan" ja että sitä kutsuttaisiin "Americuksen maaksi tai Amerikaksi".
Ptolemaioksen kartaston suunniteltu painos julkaistiin vuonna 1513 Strasbourgissa, ja siinä oli tavanomaisten Ptolemaioksen karttojen lisäksi 20 uutta karttalehteä, joista yksi käsitteli uutta maailmaa. Etelä-Amerikan mannerta ei kuitenkaan nimitetä tässä Amerikaksi, vaan todetaan yksinkertaisesti: "Tämän maan ja sitä ympäröivät saaret löysi genovalainen Kolumbus Kastilian kuninkaan puolesta". Amerikka-nimi oli kuitenkin jo yleistynyt käytössä.
Jukka Nurminen
Jukka Nurminen on Pikku Kakkosen tuottaja, joka on aikoinaan myös juontanut Pikku Kakkosta Ransu-koiran kanssa.
Vuonna 2006 Nurminen esiintyi Joulupukkina Joulupukin kuumalinja -ohjelmassa.
Marthe de Florian
pienoiskuva|Marthe de Florianin muotokuva, [[Giovanni Boldinin maalaus vuodelta 1888.]] Marthe de Florian, syntyjään Mathilde Héloïse Beaugiron (9. syyskuuta 1864 - 28. elokuuta 1939) oli ranskalainen ompelija, julkisuuden henkilö ja kurtisaani. Hänet oli jo lähes täysin unohdettu, kunnes vuonna 2010 Pariisissa löydettiin hänen 70 vuotta koskemattomana ollut asuntonsa.
Elämänvaiheita
Mathilde Beaugiron synnytti ensimmäisen lapsensa, pojan 18-vuotiaana. Poika, jonka isä oli tuntematon, sai nimen Henri. Poika kuoli vain kolme kuukautta myöhemmin. Virallisiin papereihin Marthen ammatiksi oli merkitty ompelija. Yleensä ompelijat olisivat eläneet elämänsä köyhyydessä, mutta Beaugironin poikkeuksellinen kauneus veti puoleensa varakkaita ihailijoita.
Vuonna 1884 Beaugiron synnytti toisen poikansa. Myös tämä poika sai nimen Henri. Myös hänen isäkseen on merkitty tuntematon henkilö. On spekuloitu, että isä olisi ollut pankkiiri Auguste Albert Gaston Florian Mollard, jolta Marthe otti käyttöönsä sukunimekseen de Florian.
Myöhemmin de Florian tunnettiin useiden kuuluisuuksien kuten Georges Clemenceaun, Pierre Waldeck-Rousseaun, Paul Deschanelin, ja Gaston Doumerguen ja Giovanni Boldinin rakastajattarena. Ollessaan uransa huipulla de Florian oli tyyli-ikoni ja kuuluisuus, jonka tekemisiä, sanomisia ja ulkonäköä seurattiin juorulehdistössä. Ihailijat piirittivät hänet hänen ollessaan kahvilassa tai ravintolassa.
Suljetun asunnon tapaus
Asunto sijaitsi lähellä 1800-luvun lopun huvielämän keskuksia. Se oli pölyn peittämä, tapetit kupruilivat ja siellä oli täytetty stritsi, vanhoja hajuvesiä, koruja sekä arvotaidetta.
70 vuotta suljettuna olleesta asunnosta löytyi nippu sillkinauhalla yhteen niputettuja kirjeitä. Kirjeet oli kirjoittanut Giovanni Boldini. Seinälle oli ripustettu Giovanni Boldinin muotokuva Marthe de Florianista, joka oli maalattu vuonna 1888. Maalaus huutokaupattiin yhdessä taiteilijan kirjeiden kanssa ja niiden hinnaksi tuli yhteensä 3,4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mikä tekee siitä kaikkein arvokkaimman Boldinin teoksen. Teoksen osti italialainen taidekeräilijä.
Carlos Calado
Carlos Calado (s. 5. lokakuuta 1975 Alcanena, Portugali) on portugalilainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy. Hän on kilpaillut lisäksi olympiatasolla kolmiloikassa ja MM-kisoissa 100 metrin juoksussa.
Calado sai alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1997 kultaa pituushypyssä ja hopeaa 100 metrin juoksussa. Sisäratojen EM-kisoissa 1998 Calado sijoittui pituushypyssä hopealle. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli samassa lajissa kymmenes. Kaudella 2001 hän saavutti pronssia sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 816 sekä ulkoratojen MM-kisoissa hypättyään 821.
Arnay-le-Duc
Arnay-le-Duc on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Arrouxjoen varrella, noin 34 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen.
Kunnan nähtävyyksiä on Saint-Laurentin kirkko, jonka alkuperä ulottuu vuoteen 1288. Nykyisen kirkon vanhimmat osat on rakennettu 1400-luvulla. Kirkko on kuulunut Ranskan historiallisiin muistomerkkeihin vuodesta 1889. Kunnan maisemaa hallitsee yli 20 metriä korkea keskiaikainen torni La tour de la Motte-Forte. Tornin muurit ovat lähes kaksi metriä paksut, ja tornin yläosassa on machicoulis.
1400-luvulta peräisin oleva linna Château d'Arnay-le-Duc on kokenut suuria muutoksia vuosisatojen kuluessa. Vuosina 1865-1958 linnassa toimi viilatehdas, jossa valmistettiin käsin tarkkuusviiloja mekaanikoille, kellosepille ja korusepille. Tehtaassa oli suurimmillaan 400 työntekijää. Linnasta tuli 1960-luvulla ammattikoulutuskeskus. Aivan kunnan keskustassa on 1400-luvun lopulla rakennettu kaksitorninen talo Maison Bourgogne. Bourgogne oli makeistehtailija, joka valmisti ja myi talossa makeisia ja keksejä. Vuonna 1920 yritys vaihtoi omistajaa, mutta uusi omistaja säilytti yrityksen vanhan nimen. Kauppa suljettiin vuonna 1971, ja vuonna 2012 taloon muutti matkailutoimisto.
Sivuvaikutus
Sivuvaikutuksella tarkoitetaan lääketieteessä lääkkeen tai muun hoidon muuta kuin tavoiteltua vaikutusta, ja se tarkoittaa usein käytännössä samaa kuin haittavaikutus.
Sivuvaikutukset voivat pahimmillaan johtaa kuolemaan, mitä on havaittu esimerkiksi kolesterolia alentavilla statiinilääkkeillä. Tällaisia lääkkeen sivuvaikutuksen aiheuttamia kuolemaan johtavia tiloja ovat rabdomyolyysi ja maksan vajaatoiminta. Esimerkiksi serivastatiini vedettiin vuonna 2002 pois markkinoilta suurentuneen rabdomyolyysivaaran takia.
Määrätessään potilaalle lääkettä lääkärin pitäisi kertoa lääkeaineiden aiheuttamista yleisistä sivuvaikutuksista. Jos lääkkeen käytön aikana ilmenee häiritseviä sivuvaikutuksia, voi lääkäri kirjoittaa potilaalle toista vastaavaa valmistetta.
Kansainvälisen käytännön mukaan "hyvin yleisiksi" sivuvaikutuksiksi luokitellaan sellaiset, joita ilmenee yli 10 %:lla lääkettä saaneista potilaista, ja "yleisiksi" sellaiset, joita ilmenee 1-10 %:lla lääkettä saaneista potilaista. Lääkkeiden käyttäjistä enemmistö selviää ilman merkittäviä haittavaikutuksia. Toisaalta lääkettä koskevien haittavaikutusraporttien määrä vaihtelee: vakavista haittavaikutuksista ilmoitetaan eri tutkimusten mukaan vain 1–10 %, mutta esimerkiksi klotsapiiniin hematologiset haitat ilmoitetaan Suomessa lähes aina.
Joskus lääkkeen sivuvaikutus voi osoittautua lääkkeen alkuperäistä tarkoitusta hyödyllisemmäksi. Tyyppiesimerkki on sildenafiili (tunnetaan kauppanimellä Viagra), joka kehitettiin sydänlääkkeeksi mutta joka sivuvaikutuksensa ansiosta osoittautui paremmaksi muihin tarkoituksiin.
Aiheesta muualla
Adverse effect Albo-ondorio Effetto collaterale (medicina) Efekt uboczny 不良反应 (医学)
Perihelin pituus
Perihelin pituus \varpi (luetaan: pii) on taivaanmekaniikassa kappaleen radan asentoa kuvaava suure, jota käytetään yleisesti perihelin argumentin sijasta. Perihelin pituus voidaan laskea perihelin argumentista \omega ja nousevan solmun pituudesta \Omega, sillä näiden välillä on yhteys
.
Määritelmänsä vuoksi perihelin pituus ei vastaa mitään todellista kappaleen rataan liittyvää kulmaa, sillä nouseva solmu mitataan pitkin koordinaatiston perustasoa kun taas perihelin argumentti mitataan ratatasoa pitkin. Sen käyttö kuitenkin yksinkertaistaa eräitä laskukaavoja. Tilanteessa, jossa radan kaltevuus on nolla tai rata on ympyränmuotoinen perihelin pituus ei ole yksikäsitteisesti määritelty suure. Tällöin se voidaan määrätä vaikkapa nollaksi.
Koska eri lähteissä voidaan käyttää rataelementtinä joko perihelin pituutta tai sen argumenttia ja koska merkinnät \omega ja \varpi vaihtelevat, on lähdekirjallisuutta tutkiessa aina syytä selvittää, kummasta kulmasta todellisuudessa on kysymys.
Yleisessä tapauksessa olisi oikeampaa puhua periapsidipituudesta, mutta suomessa periheli-nimitys on jokseenkin vakiintunut.
Kriminologia
Kriminologia tutkii rikollisuutta yhteiskunnallisena ilmiönä pääasiassa empiirisin menetelmin. Tutkimuskohteena voi olla rikollisuuden määrä, rakenne, kehitys, rikollisuuteen vaikuttavat tekijät ja sen syyt. Kriminologia on monitieteellistä ja sen voidaan sijoittuvan omana tieteenalanaan oikeussosiologian tai rikosoikeuden yhteyteen. Sillä on yhteyksiä myös taloustieteeseen, sosiaalipolitiikkaan ja tilastotieteeseen.
Positivismi
1900-luvun alun positivistinen kriminologia näki rikollisuuden useimmiten yksilön ominaisuuksiin sidottuna. Tätä suuntausta edustivat muun muassa Cesare Lombroso ja Hans Eysenck. Koska rikollisuuden syyt nähtiin yksilötasolla, myös ratkaisuja haettiin yksilötasolta. Lombroso painotti rikollisen biologisia ja geneettisiä ominaisuuksia, ja myöhemmät kriminologit ovat suhtautuneet arvostelevasti hänen tutkimusmetodeihinsa. Positivistinen kriminologia otti myös rikollisuuden käsitteen määritelmän itsestäänselvyytenä, ja keskittyi tutkimaan rikollisuutta ja rikostilastoja käyttäen yleisesti käytössä olleita rikosten määritelmiä.
Chicagon koulukunta
1920-luvulla merkittävä Chicagon koulukunta muutti kriminologian suuntautumista keskittymällä kaupunkirakenteisiin. Chicagon koulukunnan sosiologit kehittivätkin kuuluisan kehämallin, jossa köyhyys, rikollisuus ja muut ongelmat keskittyvät kaupungin keskustoihin, ja muu väestö asuu eri vyöhykkeillä näiden alueiden ympärillä. Chicagon koulukunta oli uudistusmielinen myös tutkimusmenetelmien suhteen, ja sosiologit kuten Robert E. Park painottivat etnografista tutkimusta ja ympäristössä havainnoimista pelkkien kirjojen ja tilastojen tutkimisen sijaan.
Radikaali ja kriittinen kriminologia
1960-luvulla alettiin puolestaan kehittää (usein marxilaista) radikaalia kriminologiaa, jossa rikollisuus kytkettiin yhteiskuntarakenteeseen ja yhteiskunnalliseen epätasa-arvoon. Samoihin aikoihin luotiin myös alakulttuuriteorioita kuten Richard Clowardin ja Lloyd Ohlinin ajatus nuorista, jotka pyrkivät mahdollisimman hyviin asemiin huonoista lähtökohdistaan. Rikos on Clowardin ja Ohlinin mukaan näiden nuorien kohdalla kannattavampaa kuin työskentely vähimmäispalkalla. Toiset kriminologit keskittyivät ennen kaikkea nuorisojengien suosion selittämiseen, mutta teoriat olivat usein samankaltaisia ja pohjasivat yhteiskunnan rakenteelliseen epätasa-arvoisuuteen. Toinen suuntaus oli kriittinen kriminologia, joka suhtautui refleksiivisesti rikoksen käsitteeseen. Kriittiset kriminologit olivat sitä mieltä, että yhteiskunnan valtaa pitävillä on valta määrittää myös rikoksen käsite ja rikoskategoriat. Rikosta ei nähty enää vain yhteiskunnassa olemassa olevana tosiasiana vaan myös sosiaalisena konstruktiona.
Kontrolliteoriat
Samana aikakautena kriminologiset ajattelijat kuten Travis Hirschi kehittivät kontrolliteorioita, joiden mukaan huomio tulee kiinnittää siihen, miksi suurin osa ihmisistä ei riko lakia. Hirschin mukaan pääsyitä lain noudattamiseen ovat muun muassa ihmisen kytkös muihin ihmisiin ja yhteiskunnallisiin instituutiohin ja usko sääntöjen moraaliseen pätevyyteen. Vahvasti yhteiskuntaan kiinnittyneen yksilön ei kannata rikkoa lakia, koska hänellä on silloin enemmän menetettävää. Parikymmentä vuotta myöhemmin Hirschi kehitti myös matalan itsekontrollin teorian yhdessä Michael Gottfredsonin kanssa, joka erottelee yksilöt matalan tai korkean itsekontrollin perusteella. Matalan itsekontrollin omaavat ihmiset rikkovat teorian mukaan todennäköisemmin lakia. Kriminologinen teoria yhdistettiin kontrolliteorioissa jälleen yksilön ominaisuuksiin.
Oppimisteoriat
Edwin H. Sutherlandin kehittelemää rikollisuuden sosiologista selitystä kutsutaan differentiaalisen assosiaation teoriaksi. Sen mukaan rikoskäyttäytyminen opitaan, ja oppimisprosessiin kuuluu rikosten tekemiseen vaadittavien tekniikoiden oppiminen ja erilaisten asenteiden ja perustelumallien omaksuminen. Jos kaupan kassalla ei ole ketään, rikollisen ajattelumallin omaksunut henkilö näkee sen sopivana tilaisuutena kulkea kassan ohitse maksamatta. Tämä rikoskäyttäytyminen omaksutaan pienissä viiteryhmissä, ja oppimiseen vaikuttaa, kuinka usein ja pitkään kuulee rikoskäyttäytymiseen suotuisasti vaikuttavia puhetapoja, kuka niitä esittää (kuinka suuri auktoriteetti puhujalla on kuulijaan nähden) ja missä järjestyksessä asioita opitaan. Lapsuudessa opitut määritelmät ovat vaikutusvaltaisempia kuin myöhemmin opitut ajatusmallit.
Yleinen oppimisteoria liittää Sutherlandin teoriaan behavioristisen näkemyksen, jossa palkinnot ja rangaistukset vaikuttavat rikollisen käyttäytymisen oppimiseen. Jos esimerkiksi vertaisryhmässä rikollista tekoa ihaillaan tai siihen suhtaudutaan muulla lailla positiivisesti, tämä toimii palkintona rikoksen tekijälle ja ajaa jatkamaan rikollisella uralla. Yleisen oppimisteorian neljä keskeistä käsitettä ovat:
1. differentiaalinen assosiaatio. Altistuminen läheispiirille, kuten perheelle tai ystäville, joilta opitaan normatiiviset käyttäytymis- ja ajattelumallit matkimisen, määritelmien ja palkintojen ja rangaistusten kautta.
2. määritelmät. Oman käyttäytymisen tulkinta ja sen erilaiset selitykset. Tämän osa-alue on neutralisaatioteoria, jossa rikollinen vähättelee ja puolustelee tekoaan esimerkiksi kieltämällä oman vastuunsa tai vähättelemällä aiheuttamaansa vahinkoa.
3. palkinnot ja rangaistukset. Teosta aiheutuneet seuraukset, jotka voivat fyysisiä kuten rahallisesti arvokkaan omaisuuden saaminen tai poliisien kanssa tekemisiin joutuminen, aineettomia kuten ihailua tai paheksuntaa. Tässä yhteydessä käytetään termejä positiivinen ja negatiivinen vahvistaminen. Positiivista vahvistamista on, että teon tavoitteena on saada itselleen hyötyä, kun taas negatiivinen vahvistaminen tarkoittaa tilannetta, jossa (rikollinen) teko tekemällä vältetään epämieluisan asian toteutuminen.
4. matkiminen eli toisten käyttäytymisen imitointi. Matkimisen yhteydessä tutkijat nostavat huolekseen median, kuten rikollisista tehdyt elokuvat ja rikosuutisoinnin saaman suuren huomion.
Uudet suuntaukset
Nykykriminologiassa keskeisenä kehityksenä on ollut lisääntynyt uhrien huomioon ottaminen sekä oikeusjärjestelmässä että teoreettisesti. Uhrien näkökulmaan keskittyvää kriminologiaa kutsutaan joskus viktimologiaksi.
Kazım Ayvaz
Kazım Ayvaz (10. maaliskuuta 1938 Rize – 18. tammikuuta 2020 Helsingborg, Ruotsi) oli turkkilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Ayvaz voitti 70 kg:n painoluokan olympiakultaa Tokiossa 1964. Roomassa 1960 hän oli neljäs, ja Méxicossa 1968 hän vetäytyi kesken turnauksen. MM-kilpailuista Ayvaz voitti kaksi maailmanmestaruutta.
Ayvaz nimettiin vuonna 2011 Istanbulin koti-MM-kilpailujen yhteydessä FILA:n kunniagalleriaan.
Vladimír Kolek
Vladimír Kolek (s. 2. maaliskuuta 1964) on tšekkiläinen jääkiekkovalmentaja ja entinen puolustaja, joka toimii Suomen Jääkiekkoliiton taitovalmentajana Kainuussa. Kolek on aiemmin valmentanut mm. Suomen ja Tšekin toiseksi korkeimmilla sarjatasoilla. Pelaajaurallaan hän pelasi Tšekkoslovakian pääsarjaa HC Dukla Jihlavassa. Oikealta laukonut puolustaja pelasi myös alempia sarjoja kotimaansa lisäksi Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa.
Pelaajaura
Kolek pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 1983–1984 Tšekkoslovakian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HC Slovan Ústečtí Lvi:n joukkueessa. Kaudella 1984–1985 hän debytoi maan pääsarjassa HC Dukla Jihlavan joukkueessa. Kolek pelasi siellä yhteensä 159 runkosarjaottelua tehoin 10+31=41, kunnes hän siirtyi keväällä 1991 Suomeen ja II-divisioonajoukkue Kajaanin Hokin riveihin. Kesken kauden 1992–1993 Kolek siirtyi Hokista sarjatasoa ylemmäs I-divisioonaan ja Pietarsaaren Centersin riveihin.
Vuodet 1993–1996 Kolek pelasi Ruotsin I-divisioonaa Borås HC:ssa ja Mörrum GoIS IK:ssa. Sen jälkeen vuodet 1996–2001 kuluivat Saksassa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesligan EC Wilhelmshaven-Stickhausenissa ja ES Weißwasserissa sekä kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligan ESV Bayreuthissa.
Kaudeksi 2001–2002 Kolek palasi Hokkiin. Hän oli tehoilla 16+32=48 joukkueen kolmanneksi paras pistemies Antti Tenhusen kanssa ja 104 minuutillaan koko Suomi-sarjan jäähypörssin kolmas. Kolek voitti sarjan mestaruuden ja oli nostamassa Hokkia Mestikseen keväällä 2002. Samalla hän lopetti pelaajauransa ja siirtyi joukkueen valmennukseen.
Valmentajaura
Kajaanin Hokin noustua Mestikseen Kolek siirtyi kaudeksi 2002–2003 joukkueen kakkosvalmentajaksi Timo Meriläiselle ja puolustajien peluuttajaksi. Kaudeksi 2003–2004 hänet nimettiin Hokin päävalmentajaksi. Kolek paransi joukkueen sijoitusta Mestiksen tulokaskaudesta ja luotsasi Hokin runkosarjassa kuudenneksi. Hänen paras kautensa joukkueen päävalmentajana oli kolmas kausi 2005–2006, jolloin Hokki sijoittui neljänneksi häviten pronssiottelussa vieraissa TuTolle lukemin 4–3. Kauden päätteeksi Kolek palkittiin Mestiksen Fair Play -valmentajana.
Kolekin Mestis-seura vaihtui kaudeksi 2006–2007, kun hän siirtyi kouvolalaisen KooKoon peräsimeen. Joukkueen päävalmentajana Kolekin toinen kausi 2007–2008 oli hänen paras KooKoon sijoittuessa neljänneksi, kun joukkue hävisi pronssiottelun Mikkelin Jukureille vieraissa lukemin 1–0. Kolekin neljäs KooKoo-kausi 2009–2010 päättyi kuitenkin jo lokakuussa 2009, kun joukkue vapautti hänet tehtävästään. Kolekin erottamisesta yllättävän teki sillä hetkellä KooKoon neljäs sija sarjataulukossa. Hänen tilalleen joukkue pestasi Ismo Lehkosen, joka valmensi KooKoon Mestis-pronssiin keväällä 2010.
Heinäkuussa 2010 Kolek palasi kotimaahansa ja solmi 1+1-vuotisen sopimuksen Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa pelaavan KLH Chomutovin kanssa. Marraskuussa hän palasi kuitenkin loppukaudeksi 2010–2011 Kajaanin Hokin päävalmentajaksi erotetun Sami Karppisen tilalle. Joukkue ajautui kauden päätteeksi aina karsintasarjaan asti, mutta onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. Kolekin Hokki-sopimuksessa oli myös vuoden mittainen optio, mutta hän jätti sen käyttämättä. Kolek jatkoi kuitenkin valmentajauraansa Hokissa kaudella 2011–2012, jolloin hän valmensi joukkueen B2-nuoria I-divisioonassa.
Huhtikuussa 2013 Kolek nimettiin myös Suomen Jääkiekkoliiton taitovalmentajaksi Kainuuseen.
Muuta
Kolek puhuu toisena äidinkielenään suomea. Hän asuu perheineen Kajaanissa.
Dušan Popov
pienoiskuva|Dušan Popov Dušan "Dusko" Popov (Душан "Душко" Попов; 10. heinäkuuta 1912 Titel – 10. elokuuta 1981) oli jugoslavialainen kaksoisagentti toisen maailmansodan aikana. Hän työskenteli brittien tiedustelupalvelu MI5:lle koodinimellä Tricycle ja saksalaisten Abwehrille koodinimellä Ivan. Popovia on sanottu tosielämän James Bondiksi.
Popopv oli lähtöisin varakkaasta serbi perheestä ja hän sai hyvän koulutuksen. Perhe asui Dubrovnikissa. Hän puhui sujuvaa saksaa opiskeltuaan useita vuosia Freiburgissa. Natsi-Saksan Abwehr palkkasi hänet 10. elokuuta 1941 ja lähetti hänet pian Yhdysvaltoihin tietämättä, että hän työskenteli myös brittien vakoojana. Yhdysvalloissa Popov yritti antaa FBI:lle varoituksen Pearl Harborin hyökkäyksestä, mutta häntä ei uskottu.
Vuonna 1943 Popov oli muutamien muiden kaksoisagenttien mukana keskeisesti mukana Operaatio Fortitude -nimisessä liittoutuneiden operaatiossa, jolla yritettiin saada saksalaiset uskomaan, että tuleva liittoutuneiden hyökkäys tehtäisiin Norjaan. Harhautusta pidettiin yllä vuoteen 1944 asti.
Lars Huldén
Lars Evert Huldén (5. helmikuuta 1926 Pietarsaari – 11. lokakuuta 2016 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija, kielentutkija ja kääntäjä.
Tausta
Lars Huldénin isä oli kirjailija ja maanviljelijä Evert Huldén. Muusikko ja kääntäjä Mats Huldén on Lars Huldénin poika. Huldénin juuret ovat pohjalaisessa talonpoikaissuvussa, ja kotiseutu Munsala esiintyy toistuvasti inspiraation lähteenä hänen runoudessaan. Syntyperässäänkin Lars Huldénissa yhdistyivät runoilijaperinne (toisen polven runoilijana setänsä Jakob Huldénin jälkeen) ja talonpoikaisperinne (isänsä kautta).
Kaunokirjallinen tuotanto
Vuosina 1958–2014 Huldén julkaisi yhteensä nelisenkymmentä runokokoelmaa. Hän kirjoitti myös lauluja, revyitä ja kabareetekstejä. Huldén käänsi ruotsiksi suomenkielisiä näytelmiä ja runoutta (muun muassa Kalevalan vuonna 1999) sekä englanninkielisiä tekstejä, muun muassa William Shakespearen tuotantoa. Hänen kaunokirjallinen esikoisteoksensa oli runokokoelma Dräpa näcken (1958). Huldénin runoille on tyypillistä, että pääteema käsitellään kahdelta eri kannalta, jolloin rinnakkain asettuu kaksi vastakkaista tai ristiriitaista näkemystä aiheeseen. Se merkitsee myös maailman moninaisuuden tunnustamista ja asioiden kompleksisuuden tajuamista. Huldén käyttää usein sananlaskumaisia toteamuksia ja talonpoikaisviisauksia, joihin hän voi lopettaa runon tai taittaa sen kärjen. Runojensa syntyä kuvatessaan hän kertoi, että hän tottui kotikylässään harrastamaan erilaisia kompia, nasevia sanontoja ja nokkelia vastauksia. Niinpä hän saattoi juhlavassakin tilanteessa sisällyttää teksteihinsä leikillisyyttä: Helsingin yliopiston juhlavuonna 1990 hän julkaisi kokoelman akateemisia runoja nimeltä På Pindi klint. Siihen sisältyvä runo Dekanernas psalm ylistää dekaaneja parodioivin raamatullisin säkein.
Tuulivoima Tanskassa
Tanska päätti elokuussa 2008 rakentaa 2012 mennessä maailman suurimman 400 MW tuulivoimapuiston. Tuulivoiman osuus Tanskan sähköstä oli 21,3 % vuonna 2007.
Vuonna 2007 tuulivoima laski Tanskassa sähkön hintaa 0,5 c/kWh. Tanskan tuulivoima halvensi jonkin verran sähköä myös sen naapurimaissa ja sähkön kulutuksesta on jopa maksettu hetkellisesti sähkömarkkinoilla.
Määrä
Tanska on johtava tuulivoiman tuottaja maailmassa. Tanskassa sähköstä 20 % tuotetaan tuulella. Tanskassa on eniten tuulivoimaa henkeä kohti 576 kW 1000 henkeä kohti, kun vastaava määrä Saksassa on 269 kW ja Suomessa 21 kW v. 2007 Tanskan tuulivoimasta oli 78 % yksityisessä omistuksessa ja 22 % sähköyhtiöiden omistuksessa vuonna 2004.
Tanska varautuu investoimaan tuulivoimaan yli 50 % sähkönkulutuksestaan vuoteen 2025 mennessä. Vuonna 2005 Tanskassa oli uusiutuvaa energiaa 17 %. Euroopan unionin ehdotus on velvoite lisätä määrä 30 %:n vuoteen 2020 mennessä.
Tanska ei itse käytä kaikkea tuulivoimalla tuotettua sähköä. Tanskan fossiiliset energianlähteet, biopoltto ja tuonti kattavat suuren osan Tanskan sähkön kulutuksesta (vuosivaihtelut suuria). Silloin kun tuulee, sähkön hinta romahtaa, mikäli kulutus on pientä. Tällöin Norja vähentää vesivoiman tuotantoa ja käyttää sen sijaan edullista tanskalaista tuulisähköä. Toisaalta silloin kun ei tuule, Norjassa lisätään vesivoiman tuotantoa ja sitä viedään Tanskaan, joten Norjan ja Tanskan tuuli- ja vesivoima tukevat hyvin toisiaan. Tuulivoima ei kuitenkaan vähennä CO2 päästöjä koko tuotantonsa vertaa johtuen siitä, että säätövoimana käytetään myös fossiilisia polttoaineita.
Tuotanto
Puolet maailman tuuliturbiineista tuotetaan Tanskassa. Tanskan tuuliturbiiniteollisuus on maailman laajin. 90 % sen tuotannosta menee vientiin. Tanskalaisilla on noin 38 % osuus tuulivoiman kansainvälisistä markkinoista. Vestas on tanskalainen maailman suurin tuuliturbiinien valmistaja. Yrityksellä on 20 829 työntekijää (2008). Liikevaihto oli 3 850 milj. € vuonna 2006, ja jo 6 035 milj. € vuonna 2008. Vestaksella on aiemmin ollut ongelmia kannattavuuden kanssa, mutta liikevoitto vuonna 2008 oli 511 milj. €.
Työllisyys
Vestas teki ensimmäisen tuuliturbiinin vuonna 1979. Tuulivoima työllisti 21 612 tanskalaista vuonna 2006 ja 21 008 vuonna 2005
Tuulivoimayhdistys
The Danish Wind Industry Association perustettiin vuonna 1981. Yhdistykseen kuuluu 140 tanskalaista yritystä ja 99,9 % tuuliturbiinin valmistajista.
Ympäristövaikutukset
Tanskalaisten tekemän tutkimusten mukaan off-shore tuulivoimaloiden ympäristövaikutukset meriympäristöön ovat kestävän kehityksen mukaisia. Vuoden 2006 lopussa valmistuneessa raportissa mainostetaan, että monilla Euroopan mailla on suunnitelmia off shore -tuulivoimaloista. Todennäköisesti osa projekteista on odottanut tämän YVA-selvityksen valmistumista. Raportin mukaan Isolla-Britannialla on suunnitteilla 3 800 MW uutta tuulivoimaa, Ruotsi on hyväksynyt 800 MW ja Saksa 5 000 MW. Kiinnostuneita ovat myös Espanja, Belgia, Ranska, Yhdysvallat ja Kanada.
Tuulipuistojen kehitys
Vindeby Lollandissa (1991) oli maailman ensimmäinen tuulipuisto. Siellä on 11 kpl 450 kW:n turbiineja. Muita pilottiprojekteja olivat Tunø Knob (1995) ja Middelgrunden (2000). Sen jälkeen rannikolla Rønland (2003), Frederikshavn (2003) ja Samsø (2003).
Horns Rev 1 offshore
Puiston kapasiteetti on 160 MW. Turbiinit ovat 560 metrin päässä toisistaan. Vattenfall osti 2006 tanskalaiset energiayhtiöt Elsam ja Energy E2. Vattenfallilla on nyt 25 % Tanskan energiamarkkinoista. Samalla Vattenfall sai Horns 1 Rev offshore tuulipuistosta 60 %. Dong Energy omistaa 40 %.
Nysted offshore tuulipuisto
Kapasiteetti 160 MW riittää 150 000 kodin sähkönkulutukseen. Tuulipuisto suunniteltiin 2002–03. Siinä on 72 tuuliturbiinia 8 rivissä 10 km:n päässä rannalta. Korkeus on noin 110 metriä. Elsam oli vastuussa Nynes offshore tuulipuiston asennuksista ja ylläpidosta. Heinäkuussa 2006 Vattenfall osti 60 % Nystedin tuulipuistosta. Puiston omistaa yhteisyritys, jossa Dong Energy:lla on 80 % ja E.ON Ruotsilla 20 %. Maaliskuussa 2006 EU:n komissio hyväksyi tanskalaisten voimayhtiöiden yhdistymisen: Dong, Elsam, Energy E2 ja Nesa ja Frederiksberg Forsyning ja Københavns Energi, siten että syksystä 2006 omistussuhde on yllä mainittu.
Kehitys
thumb|right|350px|Tuuliturbiineita lähellä Kööpenhaminaa.
Tuulivoima on hinnaltaan kilpailukykyistä, jos öljyn hinta pysyy korkeana ja hiilidioksidia verotetaan. Tanska varautuu investoimaan tuulivoimaan yli 50 % sähkönkulutuksestaan vuoteen 2025 mennessä. Suurin osa lisättävästä tuulivoimasta suunnitellaan sijoitettavaksi off shore.
Tanskan talous on kasvanut 25 vuodessa 70 % ja energiankulutus 0 %. Energiankulutus on 40 % alempi kuin teollisuusmaissa keskimäärin.
Ghostemane
Ghostemane (oik. Eric Whitney, s. 15. huhtikuuta 1991) on yhdysvaltalainen hip-hop -artisti Lake Worthista, Yhdysvalloista.
Whitney oli alun perin kitaristi hardcore- ja doom metal -bändeille uransa alkuaikoina. Whitney aloitti rap-uransa muutettuaan Los Angelesiin, Kaliforniaan.
Ajan myötä hän on saanut paljon myönteistä huomiota underground hip hop -piireissä.
Varhainen elämä
Eric Whitney syntyi 15. huhtikuuta Lake Worth, Floridassa vanhemmille, jotka olivat alun perin kotoisin New Yorkista. Whitney kasvoi West Palm Beachissä, Floridassa. Teininä hän oli mukana useissa eri bändeissä joissa hän soitti kitaraa. Hän myös harrasti amerikkalaista jalkapalloa opiskellessaan high-schoolissa, mihin hänen isänsä oli käytännössä hänet pakottanut osallistumaan. Whitneyn isä kuoli Whitneyn ollessa 17-vuotias.
Whitney alkoi osoittamaan kiinnostusta rap-musiikkia kohtaan, kun hän oli kitaristina "Nemesis"-nimisessä hardcore-bändissä, missä hänen bändikaverinsa esitteli hänelle Memphis rapin.
Ura
Whitney muutti vuonna 2015 Los Angelesiin, sillä hänen musiikkinsa ei menestynyt niin hyvin Etelä-Floridassa. Näihin aikoihin hän myös irtisanoutui työstään. Whitneyn tavattua JGRXXN, Whitney liittyi JGRXXN collectiiviin, Schemaposseen. Ryhmään kuului myös muita tunnettuja underground-artisteja kuten Lil Peep sekä Craig Xen.
Huhtikuussa 2016 Schemaposse hajosi, jättäen Whitneyn ilman ryhmää. Whitney alkoi jonkun ajan kuluttua ystävystyä suositun underground-ryhmän, $uicideboy$:in sekä toisen floridalaisen räppärin, Pouyan kanssa.
Pouya julkaisi musiikkivideon "1000 Rounds" Ghostemanen kanssa huhtikuussa 2017. Videosta tuli nopeasti viraali hitti, jolla on heinäkuun 2018 puoleen väliin mennessä yli 10 miljoonaa näyttökertaa YouTubessa.
Tyyli
Sanoituksissaan Whitney käsittelee usein masennusta, nihilismiä, okkultismiä sekä kuolemaa. Whitney on lisäksi maininnut vaikuttajiksiin muun muassa John Deen ja Aleister Crowleyn, ja hän on viitannut monissa kappaleissaan heidän filosofiaan, maailmankatsomukseen ja tekoihin.
Machicoulis
pienoiskuva|oikea|1400-luvun machicoulis [[Craigmillarin linnassa Skotlannissa]] Machicoulis on keskiajalla linnojen ja linnoitusten torneihin sekä muureihin lisätty konsolin tukema ulkonema, joita käytettiin linnan puolustamiseen. Ulkonema oli pohjastaan avoin, jota kautta hyökkääjiä voitiin ampua, kaataa heidän päälleen sulaa lyijyä tai kuumaa öljyä.
Ghostemane
Tyyli
Ghostemanen EP-levy Fear Network sisältää raskaampaa metallimusiikkia black metalin, hardcore punkin ja thrash metalin vaikutteilla.
Lauri Hannikainen
Lauri Juhani Hannikainen (4. kesäkuuta 1889 Jyväskylä – 21. lokakuuta 1921 Petsamo) oli suomalainen toimittaja, diplomaatti ja kirjailija.
Suomen itsenäistymisen jälkeen Hannikainen oli lähetystöneuvos ulkoministeriössä kuolinvuoteensa 1921 asti, ja hän oli myös Itä-Karjalan komitean jäsenenä ja Itä-Karjalan toimikunnan puheenjohtajana vuonna 1918 sekä Itä-Karjalan toimituskunnan poliittisena osastonjohtajana vuodesta 1918 alkaen. Hannikainen toimi Suomen rauhanvaltuuskunnan Karjalan ja Petsamon kysymysten asiantuntijana Pariisissa.
Syksyllä 1921 Hannikainen osallistui Petsamossa Suomen ja Venäjän välisen rajalinjan määrittämiseen toimien suomalaisen retkikunnan sihteerinä. Retkikunta lähti liikkeelle 16. lokakuuta Moskovan kolttakylästä kohti Korvatunturia. Rajankäynti kuitenkin keskeytyi matkan puolivälissä, kun Hannikainen hukkui 21. lokakuuta Iso-Huutojärvellä lähdettyään pelastamaan jäihin vajonnutta suomalaisten kolttaopasta. Hannikaisen kuolema vaikutti kuitenkin niin, että suomalaiset ja venäläiset saattoivat sopia erimielisyytensä ja Petsamon rajalinja hyväksyttiin 31. lokakuuta 1921.
Hannikaisen veljiä olivat musiikkimiehet Arvo, Ilmari, Tauno ja Väinö Hannikainen. Hänen poikansa oli suurlähettiläs Heikki Hannikainen. Pojantytär on Ann-Elise Hannikainen.
Aiheesta muualla
E. N. Mannisen kuvaus Petsamon rajankäynnistä vuonna 1921, valokuvat Lauri Hannikainen:
Büyükşehir Belediye Erzurumspor
Büyükşehir Belediye Erzurumspor on jalkapalloseura Erzurumin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa.
Itävallan Grand Prix 1982
Itävallan Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. elokuuta 1982 Österreichringillä Itävallassa. Kilpailun voitti Lotuksella ajanut Elio de Angelis, jolle voitto oli uran ensimmäinen.
Georg Christoph Wagenseil
upright|pienoiskuva|Georg Christoph Wagenseil, [[siluetti vuodelta 1776.]]
Georg Christoph Wagenseil (29. tammikuuta 1715 – 1. maaliskuuta 1777) oli itävaltalainen säveltäjä.
Wagenseil syntyi Wienissä vuonna 1715. Hänestä tuli Wienin hovin kapellimestarin, Johann Joseph Fuxin suosikkioppilas. Wagenseil teki omia sävellyksiään hoville vuodesta 1739 kuolemaansa asti. Hän toimi myös cembalistina ja urkurina. Hänen oppilaitaan oli mm. Johann Baptist Schenk (joka toimi myöhemmin Ludwig van Beethovenin opettajana). Wagenseil matkusteli hyvin vähän, ja kuoli Wienissä vietettyään siellä suurimman osan elämästään.
Vaikka onkin suurelta osin unohdettua tänään, Wagenseil oli kuuluisa musiikin merkkihenkilö aikakaudellaan – sekä Joseph Haydn että Wolfgang Amadeus Mozart ovat tunnettuja hänen musiikkinsa esittämisestä. Hän laati lukuisia oopperoita, kuoroteoksia, sinfonioita, konserttoja, kamarimusiikkia ja kappaleita kosketinsoittimelle.
Hänen ensimmäiset teokset olivat barokkia. Myöhemmin hänen musiikkinsa siirtyi galanttiin tyyliin.
Lähteet
יוהאן כריסטוף וגנזייל
Lymenmastiffi
Lymenmastiffi (Lyme Mastiff) on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu.
Alkuperä
Rotu sai nimensä Cheshiren Lyme Hall'sta, missä Leghin perhe kasvatti sitä kartanon vahtikoiraksi. He antoivat koiriaan vain ani harvoin kartanon ulkopuolisille, minkä vuoksi lymenmastiffeja ei juuri koskaan nähty. Tällä tavalla eristettynä se säilyi myös erittäin puhdasrotuisena. 1800-luvulla rotua kuvailtiin "valtakunnan puhtaimmaksi ja arvokkaimmaksi verilinjaksi".
Suzanne Reuter
Suzanne Alexandra Maria Reuter (s. 14. kesäkuuta 1952 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Reuter kasvoi Göteborgissa ja opiskeli kaupungin teatterikorkeakoulussa vuosina 1976–1979 ja näytteli sen jälkeen vuoden ajan Norrköpingin kaupunginteatterissa. Reuterin ensimmäinen suuri elokuvarooli oli Kjell Sundvallin esikoiselokuvassa Lyckans ost vuonna 1983. Reuter on tullut tunnetuksi etenkin komediennena.
Reuterin äiti oli näyttelijä Bojan Westin. Reuter avioitui vuonna 1987 ruotsalaisen näyttelijän ja ohjaajan Tomas Ponténin kanssa ja erosi tästä vuonna 2000.
Anatoli Dneprov
Anatoli Dneprov (oikea nimi Anatoli Mitskevits, 1919–1975) oli neuvostoliittolainen fyysikko ja tieteiskirjailija. Dneprovilta on suomennettu tieteiskertomusten kokoelma Purppuramuumio (1968) sekä novellit ”Iteko” ja ”Maxwellin yhtälöt”, teoksessa Maxwellin yhtälöt (1964).
Aavikkokenguru
Aavikkokenguru eli aavikkorottakenguru (Caloprymnus campestris) on sukupuuttoon kuollut pussieläin, joka eli Australian keskiosissa maan kuivimmissa, kuumimmissa ja syrjäisissä osissa. Kenguru oli pienikokoinen, noin jäniksen kokoinen ja se oli äärimmäisen kestävä liikkumaan pitkiä matkoja nopeasti. Päivisin aavikkokenguru lepäsi huterasti tehdyissä pesissä ja tuli sieltä öisin ulos syömään. Kenguru oli niin sopeutunut kuiviin olosuhteisiin, että se arasteli jopa vetisiä mehikasveja. Eurooppalaiset löysivät lajin vuoden 1841 tienoilla jonka jälkeen sitä ei tavattu 90 vuoteen. Viimeinen havainto lajista tehtiin vuonna 1935.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että nimitys ”aavikkorottakenguru” vahvistettaisiin tämän lajin ensisijaiseksi suomenkieliseksi nimeksi.
Elomessut
Elomessut on joka elokuu Hämeenlinnassa Hämeensaaressa, Vanajan tuntumassa järjestettävät messut. Tapahtuma on ilmainen kaikille.
SEAT León (1999)
SEAT León Typ 1M on SEAT Leónin ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1999–2006.
Elomessut
Paikalle kokoontuu kymmeniä yhdistyksiä antamaan tietoja toiminnoistaan. Messuilla tuetaan Kanta-Hämeen elinkeinoelämää ja Hämeen Messut Oy toimii järjestäjänä tällekin tapahtumalle.
SEAT León (1999)
SEAT León Typ 1M (1999–2006)
Ensimmäisen sukupolven León esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 1999, ja se perustuu Volkswagen Groupin A4-pohjalevylle. Samalle pohjalevylle perustuvat myös aiemmin esitellyt Audi A3, Škoda Octavia ja Volkswagen Golf IV. Leónin sedan-korinen sisarmalli oli SEAT Toledo. Molempien mallien kojelauta oli suoraan Audi A3:sta lainattu.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi 1,4 16V (75 hv), 1,6 8V (100 hv) ja 1,8 20V (125/180 hv). Dieselmoottorit olivat 1,9 SDI (68 hv) ja 1,9 TDI (90/110 hv). Syksyllä 2000 1,6-litrainen muuttui 16-venttiiliseksi ja sen teho nousi 105 hevosvoimaan. TDI:stä esiteltiin samaan aikaan 150-hevosvoimainen versio. Uutena moottorina oli 2,8-litrainen V6 (204 hv). vasen|pienoiskuva|SEAT León Cupra Keväällä 2002 esiteltiin urheilullinen León Cupra R, jossa 1,8-litraisen turbomoottorin teho oli nostettu 210 hevosvoimaan. Seuraavana keväänä teho nousi 225 hevosvoimaan. Samalla 1,9 TDI:stä tuli tarjolle 130-hevosvoimainen versio. Vuoden 2003 lopulla 1,9 SDI poistui valikoimasta, keväällä 2004 myös 2,8 V6.
Harald Herlin
Bror Harald Herlin (30. elokuuta 1874 Helsinki – 25. heinäkuuta 1941) oli suomalainen insinööri ja teollisuusmies.
Herlinin vanhemmat olivat kauppias Gustaf Albert Herlin ja Hanna Wecksell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 ja valmistui insinööriksi 1898. Herlin teki opintomatkoja Saksaan, Itävaltaan ja Englantiin vuosina 1900–1904.
Vesijohtoalan asiantuntijana ja yritysjohtajana
Herlin oli Helsingin kaupungin rakennuskonttorin ja vesijohtolaitoksen apulaisinsinöörinä 1898–1904 ja Vesijohtoliike Oy:n johtajana 1904–1920. Hän toimi Helsingin Laivatelakka Oy:n johtajana 1912–1928 ja Suomen Sähkö Oy Gottfrid Strömbergin johtajana 1924–1929. Strömbergin palveluksessa ollessaan Herlin laati tappiolliselle yritykselle tervehdyttämisohjelman jonka avulla yhtiö saatiin neljässä vuodessa kannattavaksi.
Herlin hankkii Kone Oy:n
Vuonna 1924 Herlin osti Strömbergin omistaman hissejä valmistaneen Kone Oy:n. Kone Oy:n edeltäjä Koneliike Tarmo oli perustettu 1905 ja se oli harjoittanut käytettyjen koneiden ostoa, myyntiä ja korjausta. Strömberg osti vuonna 1910 liikkeen ja muodosti siitä Kone Oy -nimisen tytäryhtiön. Ensimmäisen maailmansodan aikana yhtiö valmisti sotatarvikkeita Venäjän armeijalle mutta se kärsi pahoja taloudellisia tappioita Venäjän vallankumouksen jälkeen kun tarviketoimitukset jäivät maksamatta. Sodan jälkeen Kone Oy aloitti pienimuotoisen hissien lisenssivalmistuksen.
Harald Herlin toimi Kone Oy:n johtokunnan puheenjohtajana 1924–1941. Vuodesta 1932 yhtiön toimitusjohtajana oli hänen poikansa Heikki H. Herlin. Kone Oy osti 1926 Sörnäisten rantatien varrella sijainneen Kokos Oy:n entisen saippuatehtaan ja aloitti sen tiloissa hissien valmistuksen. Tehtaan valmistusohjelmaan tulivat 1930-luvulla hissien ohella myös nosturit ja kuljetuslaitteet. Kone Oy valmisti itse myös hisseissä käytetyt sähkömoottorit. 1930-luvun lopulla Kone Oy valmisti noin 250 hissiä vuodessa ja työntekijöitä oli 300–400 välillä. Yhtiö aloitti 1930-luvulla myös tuotteidensa viennin ulkomaille mikä siihen aikaan oli harvinaista suomalaisessa metalliteollisuudessa. Kone Oy:n hissitehdas toimi Sörnäisten rantatiellä aina vuoteen 1967 jolloin hissien valmistus siirtyi Hyvinkäälle.
Muuta
Harald Herlin hankki 1912 Thorsvikin kartanon Kirkkonummelta tilanomistaja Feodor Teriehoffin konkurssipesän huutokaupasta ja hän omisti kartanon kuolemaansa saakka.
Harald Herlin oli naimisissa vuodesta 1900 kansakoulunopettaja Minna Westerlundin kanssa. Heidän poikansa Heikki H. Herlin jatkoi Kone Oy:n johdossa isänsä jälkeen.
Sorvasto
Sorvasto on pieni järvi Salon kaupungin Kiskossa Kiskontien varrella Pataojan valuma-alueella Kiskonjoen–Perniönjoen vesistössä. Sen pinta-ala on 5,51 hehtaaria ja rantaviivan pituus 1,31 kilometriä.
Cameron Dokey
Cameron Dokey (s. 1956 Kalifornia) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on opiskellut muinaistutkimusta yliopistossa ja työskennellyt näyttelijänä.
64 (luku)
64 (kuusikymmentäneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 63 ja seuraa luku 65.
David Copperfield (vuoden 1935 elokuva)
David Copperfield (The Personal History, Adventures, Experience, & Observation of David Copperfield the Younger) on George Cukorin ohjaama Charles Dickensin samannimiseen romaaniin pohjautuva yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1935. David Copperfieldia nuorena näytteli Freddie Bartholomew ja aikuisena Frank Lawton.
Elokuva oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi kolmessa eri kategoriassa, mutta se jäi ilman palkintoa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Richard Diamond, Private Detective
Richard Diamond, Private Detective (televisiossa myös Call Mr. D) oli yhdysvaltalainen rikossarja, jota esitettiin radiossa 1949–1954 ja televisiossa 1957–1960. Newyorkilaista yksityisetsivä Richard Diamondia esitti radiossa Dick Powell ja televisiossa David Janssen.
Radio
Radioversion jaksot käsikirjoitti ja ohjasi sarjan luoja Blake Edwards, joka myöhemmin tuli tunnetuksi muun muassa Vaaleanpunainen pantteri -elokuvien ohjaajana. Tuottajana toimi nimiroolin esittäjä Dick Powell. Sarjan muita vakionäyttelijöitä olivat poliisiluutnantti Walt Levinsonia esittänyt Ed Begley, Virginia Gregg, joka näytteli Diamondin tyttöystävää Helen Asheria ja Wilms Herbert, joka esitti sekä poliisikersantti Otisia että Helenin hovimestaria Francisia.