cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boyzone
Alku 1993–1994
Koelaulutilaisuus sai hieman huomiota Irlannin mediassa, ja Louis päätti käyttää tätä hyväkseen. Suhteidensa avulla hän sai yhtyeen esiintymään maan pisimpään pyörineeseen talk show’hun, The Late Late Show, heti seuraavana päivänä 18. marraskuuta 1993. Yhtyeen jäsenet eivät kuitenkaan olleet ehtineet tutustua toisiinsa eikä heillä ollut yhtään kappaletta valmiina tai edes aluillaan. Lopulta he päätyivät vain tanssimaan sekavasti kappaleeseen "Burn Baby Burn", ja esityksen jälkeen ohjelman silloinen juontaja Gay Byrne tokaisi "We look forward to hearing from you when you're famous". Esitys sai kammottavat arvostelut lehdissä ja vainosi yhtyettä seuraavat seitsemän vuotta. Ronan Keating on myöntänyt yrittäneensä myöhemmin ostaa kyseisen materiaalin huonolla menestyksellä.
Boyzonen oltua kasassa pari kuukautta Louis päätti, etteivät Richard ja Mark sopineet joukkoon. Hän erotti heidät ja otti tilalle kymmenen joukkoon päässeen Mikey Grahamin. Näin lopullinen kokoonpano oli valmis. Louis päätti, että yhtyeen ensimmäinen single olisi cover-versio Detroit Spinnersin vuoden 1980 hitistä "Working My Way Back to You", mutta vaikka Boyzonella oli jo levytyssopimus Irlannin Polygrammin kanssa, he eivät saaneet ketään tuottamaan singleä. Lopulta Ian Levine -niminen tuottaja Lontoossa suostui tekemään sen mutta pyysi 10 000 puntaa. Louis sai lainattua rahat baarinomistaja John Reynoldsilta, josta tuli yhtyeen toinen manageri. Hänen oli tarkoitus hoitaa raha-asioita, kun taas Louis huolehtisi musiikista. "Working My Way Back To You" sijoittui kolmanneksi Irlannin listalla, ja Boyzone alkoi saada jonkin verran ihailijoita kotimaassaan.
Seuraavat kymmenen kuukautta yhtye kiersi Irlantia esiintyen satoja kertoja pienissä yökerhoissa ja syksyllä 1994 heidän versionsa kappaleesta "Love Me For A Reason" nousi ykköseksi Irlannin listalla. Siitä huolimatta Ison-Britannian levy-yhtiöt eivät olleet kiinnostuneita ja yhtyeen mahdollisuudet menestyä siellä näyttivät jo toivottomilta. Heidän onnensa kuitenkin kääntyi, kun Lontoossa Smash Hits -kiertuetta järjestävä Michelle Hockley sai ystävänsä kautta käsiinsä Boyzonen version "Love Me For A Reason" -kappaleesta. Hän otti yhteyttä Louisiin ja pyysi yhtyettä mukaan kiertueelle, jonka tarkoitus oli kerätä yhteen tunnettuja artisteja ja uusia tulokkaita, joiden joukosta yleisö äänestäisi parhaan uuden artistin. Boyzone voitti palkinnon kuuden päivän kiertueen jälkeen ja pääsi Smash Hits -lehden kanteen otsikolla "The Six Days That Made Them Famous". "Love Me For A Reason" julkaistiin vihdoin Britanniassa ja se sijoittui toiseksi heti East 17 -yhtyeen "Stay Another Day" -kappaleen jälkeen.
Läpimurto 1995
thumb|250px|[[Royal Albert Hall, jossa Boyzone esiintyi 5. lokakuuta 1995.]] Britannian läpimurron jälkeen seurasi kiireinen vuosi, kun yhtye sai levytyssopimuksen ja käytti albumin nauhoitusten välissä kaikki mahdolliset tilaisuudet Boyzonen esilletuomiseen. Alkuvuodesta julkaistiin "Key To My Life" ja loppukesästä "So Good", jotka molemmat sijoittuivat viiden kärkeen. Louis Walsh pyysi Boyzonen jäseniä osallistumaan kappaleiden kirjoitusprosessiin tuottaja Ray Hedgesin kanssa, sillä hän toivoi saavansa siten jonkinlaista kunnioitusta yhtyeelle. Albumi Said and Done julkaistiin syksyllä ja se meni suoraan Britannian albumilistan kärkeen. Boyzone kiersi tuolloin maata ja yksi vuoden kohokohtia heille oli esiintyminen Royal Albert Hallilla 5. lokakuuta, mitä pidettiin myös Irlannin mediassa suurena saavutuksena irlantilaiselle yhtyeelle. Marraskuussa heidän versionsa "Father And Son" -kappaleesta nousi kakkoseksi. Kyseinen laulu oli yksi Ronanin suosikkeja ja hän oli laulanut sitä usein perhejuhlissa ja myöhemmin Boyzonen koelauluissa. Ronan oli myös aiemmin levyttänyt siitä oman versionsa "Working My Way Back To You" -singlen b-puoleksi ja julkaisi sen vielä kerran alkuperäisen esittäjän, Yusuf Islamin kanssa vuonna 2004. Kappale oli hyvin suosittu myös yleisön keskuudessa heidän keikoillaan, joilla esitys muuttui yleensä yhteislaulutilaisuudeksi.
Ykköshittien aika alkaa 1996
Take Thatin hajottua Britanniassa oli tilaa uudelle poikabändille ja Boyzone sattui tulemaan oikeaan aikaan. Heidän suosionsa vain kasvoi, mutta singlelistan kärkeä he eivät olleet vielä saavuttaneet. Keväällä julkaistiin "Coming Home Now", johon kuvattiin video Dublinissa samalla kadulla, jolla Spice Girls kuvaisi "Stop"-videonsa paria vuotta myöhemmin. Kesällä seurasi suuri Britteinsaarten kiertue, jolle myytiin lippuja yli 250 000 kappaletta ja Boyzone pääsi esiintymään ensimmäistä kertaa Wembley-areenalla 13. heinäkuuta.
Syksyllä yhtye julkaisi ensimmäisen singlen toiselta albumiltaan, Bee Gees-coverin "Words". Se toi vihdoin yhtyeelle ykköspaikan singlelistalla ja Maurice Gibb sanoi tuolloin Richard & Judy -ohjelmassa sitä parhaaksi cover-versioksi, mitä heidän kappaleistaan on ikinä tehty. Bee Gees myös esitti kyseisen kappaleen duettona Ronan Keatingin kanssa konsertissaan Dublinissa vuonna 1999. Vuosi päättyi ykköshitillä "A Different Beat" ja myös albumilla A Different Beat, joka sijoittui listan kärkeen. Nimi tuli yhtyeen kokeiluista erilaisten musiikkityylien parissa.
Suuria TV-esiintymisiä 1997
Keväällä julkaistiin "Isn't It A Wonder" viimeisenä singlenä kakkosalbumilta ja kappaletta varten kuvattiin musiikkivideo Australian erämaassa. Yhtye sanoi By Request -videollaan nauttineensa kyseisen videon kuvaamisesta enemmän kuin muista. Matka sai myös mediahuomiota, kun vuokrattuun lentokoneeseen tuli vikaa ja se joutui tekemään hätälaskun erämaahan. Louis Walsh kertoi asiasta lehdille suurenneltuun sävyyn saadakseen singlelle mediahuomiota ja lopulta tapaus otsikoitiin Britanniassa lento-onnettomuutena. "Isn't It a Wonder" nousi kakkoseksi.
Samana vuonna Ronania pyydettiin kirjoittamaan kappale tulevaan Mr. Bean -elokuvaan ja tuloksena oli "Picture Of You", josta hän sai Ivor Novello-palkinnon samana vuonna. Kappaletta varten kuvattiin musiikkivideo, jossa vieraili myös Rowan Atkinson Mr. Bean -hahmonsa muodossa. "Picture of You" sijoittui kakkoseksi ja avasi ovia Boyzonelle Eurooppaan menestyen myös siellä. Sama suunta jatkui, kun Louis Walsh sai järjestettyä yhtyeen esiintymään vuoden 1997 Euroviisuissa, jotka pidettiin Dublinissa sinä vuonna. Ronan juonsi tapahtuman irlantilaisen radiojuontaja Carrie Crowleyn kanssa ja Boyzone esitti väliajalla tilaisuutta varten kirjoitetun kommunikointiin liittyvän kappaleen "Let The Message Run Free". Kirjassaan Ronan kuitenkin sanoi tilaisuutta hermoja raastavaksi, sillä vuoden 1994 Riverdance-esityksen jälkeen yleisön toiveet olivat korkealla ja uskoi hänen ja yhtyeen selvinneen tilaisuudesta kunnialla juuri ja juuri. Samana vuonna Ronan juonsi myös MTV Europe Music Awards -tapahtuman.
No Matter What 1998
Syksyllä yhtye lähti kiertueelle Britteinsaarilla ja Manchesterin konsertti 17. lokakuuta kuvattiin videolle, joka julkaistiin heti marraskuussa nimellä Live - Where We Belong. Silloin Boyzone mainosti uutta singleä "Everyday I Love You" ja sai tilaisuuden esittää sen Ronan Keatingin osittain juontamassa Miss Maailma -kilpailussa Seychelleillä.
Loppu 1999–2000
Keväällä 1999 Boyzone julkaisi Comic Relief -hyväntekeväisyyssinglen "When The Going Gets Tough", jonka oli aiemmin esittänyt Billy Ocean. Spice Girls oli valittu esittämään Comic Relief -kappale vuonna 1997, mikä oli ensimmäinen kerta, kun osaan valittiin yksi sen hetken suosituimmista yhtyeistä sen sijaan, että olisi keskitytty kappaleen huumoripitoisuuteen. Kun julkaisu "Who Do You Think You Are?"/"Mama" nousi ykköseksi, jatkettiin samaa linjaa myös vuonna 1999. Boyzonen kappale nousi ykköseksi kuten myös kaikki muut Comic Relief -julkaisut vuoteen 2005 asti. Pian sen jälkeen yhtye julkaisi Anne Murray -coverin "You Needed Me", joka nousi myös listan kärkeen.
Yhtyeen tulevaisuutta alettiin kuitenkin spekuloida Britannian mediassa, kun Ronan Keating julkaisi "When You Say Nothing At All" -kappaleen soolona kesällä 1999 pian ykköseksi nousseen By Request -kokoelmalevyn jälkeen. Yhtye kiisti hajoamishuhut, mutta ilmoitti keskittyvänsä seuraavana vuonna sooloprojekteihin. Loppuvuodesta julkaistiin uusi single "Everyday I Love You", mutta neljättä studioalbumia ei koskaan tullut, sillä Ronan Keating jäi soolouralleen ensimmäisen singlensä noustua listaykköseksi. Sen vuoksi myös tammikuun keikka Dublinin Point Depotilla jäi yhtyeen viimeiseksi, vaikka he olivat uransa huipulla voitettuaan kaksi MTV Europe Music Awards -palkintoa vuoden 1999 tapahtumassa ja myytyään kokoelmalevyään melkein kaksi miljoonaa kappaletta Britanniassa. Boyzone ei koskaan virallisesti ilmoittanut hajonneensa ja vuosien varrella onkin huhuttu useaan otteeseen yhtyeen jäähyväiskiertueesta.
Comeback 2007–
Boyzone esiintyi ensimmäistä kertaa tammikuun 2000 jälkeen yhdessä Children in Need -tapahtumassa Lontoossa 16. marraskuuta 2007. Yhtye esitti kappaleet "Love Me For a Reason" ja "No Matter What". Muutamia päiviä ennen tapahtumaa yhtye ilmoitti myös lähtevänsä kiertueelle keväällä 2008. Kiertueen ilmoitettiin alkavan Lontoon O2-areenalta 30. toukokuuta ja päättyvän kymmenenteen konserttiin Glasgow'ssa 23. kesäkuuta. Konsertteja ilmoitettiin pian yhdeksän lisää. 23. marraskuuta 2007 Boyzone esiintyi keskusteluohjelmassa Late Late Show ja ilmoitti myös kahdesta konsertista Irlannissa. Samoihin aikoihin Take That oli lähdössä toiselle comeback-kiertuelleen ja Spice Girls ensimmäiselle kiertueelle hajoamisensa jälkeen.
Kiertueen yhteydessä Boyzone levytti muutamia uusia kappaleita, joista oli tarkoitus valita yksi uudeksi singleksi, jonka julkaisupäivä olisi lokakuussa 2008. Silloin oli myös tarkoitus julkaista kokoelma-albumi, jolla olisi myös useampi uusi kappale. Kiertueella esitettiin ainoastaan nopeatempoista kappaletta "Can't Stop Thinking About You", mutta sen julkaisusta ei ollut varmuutta. Levy-yhtiö toivoi heidän julkaisevan balladin comeback-singlenä Take Thatin tapaan, sillä "Patience" oli menestys. Lopulta kokoelma-albumin ensimmäiseksi singlejulkaisuksi valittiin "Love You Anyway". Se julkaistiin 29. syyskuuta 2008 ja sijoittui viidenneksi Britannian singlelistalla. 13. lokakuuta 2008 julkaistu albumi Back Again... No Matter What sijoittui myös viidenneksi albumilistalla. Toisen singlen "Better" julkaisupäiväksi ilmoitettiin 15. joulukuuta 2008.
Boyzonen jälkeen
Ronan Keating julkaisi neljännen studioalbuminsa Bring You Home kesäkuussa 2006. Hän on myös kertonut olevansa kiinnostunut näyttelemisestä, mikäli sopivaa roolia tarjottaisiin.
Stephen Gately yritti soolouraa kohtalaisella menestyksellä vuonna 2000 ja siirtyi sen jälkeen West Endille, missä hän on esiintynyt kolmessa musikaalissa. Stephen kertoi keväällä 2006 vaipuneensa kahden vuoden masennukseen yhtyeen hajoamisen jälkeen eikä edes halunnut tehdä sooloalbumiaan. Kuoli lokakuussa 2009.
Keith Duffy valittiin suosittuun brittiläiseen saippuasarjaan Coronation Street vuonna 2002. Hän lähti sarjasta vuonna 2005 ja antoi syyksi avioliittonsa, jonka hän koki jääneen toiselle sijalle.
Shane Lynch ryhtyi kilpa-ajajaksi ja voitti muun muassa kilpailun Silverstonessa 25. toukokuuta, 2003. Hän on myös näyttäytynyt satunnaisesti TV:ssä. Kesällä 2006 Shane oli mukana ITV-kanavan tosi-tv-sarjassa Love Island.
Boyzonen musiikki
Boyzone aloitti uransa julkaisemalla muutamia nopeatempoisia kappaleita mutta siirtyi vuosien kuluessa yhä enemmän balladilinjalle. Vuonna 2002 tehdyssä TV-dokumentissa The Story of Boyzone Shane Lynch kertoi, että yhtye teki alkuaikoina mitä käskettiin ja he olivat olleet hyvin tyytyväisiä versioonsa "Working My Way Back To You" -kappaleesta. Myöhemmin hän kuitenkin piti kappaletta kamalana. Kyseinen kappale oli myös ainoa Boyzonen julkaisu, jolla Mikey lauloi soolona. Sen jälkeen Ronan lauloi pääosuudet kaikilla 16:lla kappaleella, joista Stephen lauloi puolella. Hänellä oli tapana laulaa korkeat osuudet. Shanen ja Keithin ääntä voi kuulla "Coming Home Now" -kappaleella ja konserteissa Keith lauloi yleensä soolona muihin Boyzonen lauluihin verrattuna hieman rock-tyylisemmän kappaleen "Where Have You Been", jossa Ronan tuli kuitenkin mukaan kertosäkeistössä. Mikey Graham kommentoi asiaa dokumentissa ja sanoi, ettei itsekään tiedä, miksi lauluosuudet jaettiin niin. Hän kuitenkin epäili syyksi Ronanin silloisia hyviä välejä manageriinsa.
Boyzonen vaikutus irlantilaiseen pop-musiikkiin
Ennen Boyzonea pop-musiikki ei ollut suosittua Irlannissa ja siksi Louis Walshin suunnitelmia perustaa popyhtye, etenkin poikabändi, pidettiin tuhoon tuomittuina. Boyzone löysi silti kannattajajoukkonsa ja sai listamenestystä Irlannissa. Ronan Keating sanoi kuitenkin kirjassaan, että kansainvälisestä menestyksestä huolimatta yhtye ei saanut kunnioitusta kotimaassaan alkuvuosina ja tilanne alkoi muuttua vasta, kun he alkoivat kertoa asiasta ulkomaiden medialle sen sijaan että olisivat tapansa mukaan ylistäneet Irlantia. Boyzonen jälkeen Ronan ei ole saanut Irlannissa yhtä suurta menestystä soolourallaan ja hänen listasijoituksensa jäävät yleensä Britannian sijoituksia alhaisemmiksi.
Yhtyeen menestyksen jälkeen Irlannista on tullut monia popyhtyeitä. Shane Lynchin perheen kaksoissiskot Edele ja Keavy Lynch perustivat vuonna 1997 B*Witched-nimisen tyttöbändin, jonka ensimmäiset neljä singleä nousivat listan kärkeen Isossa-Britanniassa vuosina 1998–1999. Vuonna 1999 Louis Walsh alkoi mainostaa uutta yhtyettä, Westlifea, joka seurasi Boyzonen jalanjäljissä irlantilaisena poikabändinä. Tämä yhtye on saanut jo 12 ykköshittiä Britanniassa.
Boyzone-tupakat
Vuoden 1997 Aasian kiertueella yhtyeelle ja kiertueryhmälle selvisi, että Indonesian osuutta kiertueesta sponsoroi tupakkayritys. BP Fallonin kirjan mukaan ketään ei ollut informoitu asiasta, vaikka sponsorisopimuksien tuli olla kaikkien tiedossa. Yrityksen edustajat jakoivat Boyzonen kuvalla, logolla ja laulunsanoilla koristeltuja tupakka-askeja median edustajille lehdistötilaisuuksissa sekä nuorelle yleisölle konserttien aikana. Kukaan ei tehnyt mitään asialle tässä vaiheessa. Balin konsertissa lavan kummallekin puolelle ilmestyivät puolitoista metriä korkeat valaistut tupakka-askit, jotka lopulta poistettiin kiertuetyöntekijän pyynnöstä. Konsertin aikana yleisölle jaettiin kuitenkin edelleen tupakka-askeja ja ennen encorea yhtye nousi yleisön eteen tuhoten käsissään olevat tupakat ja ilmoitti ettei tue kampanjaa.
Stephen Gately tulee kaapista
Stephen oli pitänyt asian salassa kaikilta muilta paitsi perheeltään ja muilta Boyzonen jäseniltä, joille hän oli kertonut asiasta viisi kuukautta yhtyeen perustamisen jälkeen. Lehdet alkoivat kuitenkin kiinnostua hänen yksityiselämästään yhä enemmän vuosina 1998–1999, jolloin kaikki muut yhtyeen jäsenet olivat joko kihloissa tai naimisissa. Lopulta eräs Boyzonen kiertuetyöntekijä yritti myydä tarinan The Sunille, jolloin lehti otti yhteyttä yhtyeen PR-henkilöön ja pyysi Stepheniltä henkilökohtaista haastattelua aiheesta. Useat lehdet sanoivat The Sunin kiristäneen Stepheniltä tunnustusta ja myös Louis Walsh sanoi Irish Times -lehdessä, että kyseessä ei ollut huolellisesti suunniteltu mainostemppu yhtyeen hyväksi vaan ilmiselvää painostusta The Sunin taholta. Stephenin äiti Margaret Gately ilmaisi samankaltaisia mielipiteitä The Mirror -lehdessä poikansa haastattelua seuranneena päivänä. Stephen Gately ei ole kuitenkaan missään vaiheessa kritisoinut lehden toimintaa ja on sanonut olleensa tyytyväinen siihen, miten hänen asiansa käsiteltiin.
Riitaantuminen ja sopiminen
Boyzonen mentyä tauolle alkuvuodesta 2000 yhtyeen jäsenet keskittyivät omiin projekteihinsa ja ilmoittivat palaavansa takaisin vuoden päästä. Vuonna 2001 yhtyeelle tarjottiin miljoonan punnan sopimusta jäsentä kohti Britannian kiertueesta, mutta Ronan Keating kieltäytyi ja ilmoitti keskittyvänsä soolouraansa. Yhtyeen jäsenet eivät pitäneet päätöksestä ja tilanteen kärjistyessä Shane Lynch yritti aktiivisesti ottaa yhteen Ronanin kanssa lehtien välityksellä. Myös Mikey Graham sanoi olevansa pettynyt Ronanin päätökseen ja sanoi, että Boyzonen luomiseen tarvittiin viisi ihmistä mutta lopulta nämä viisi ihmistä loivat Ronan Keatingin. Vuonna 2003 uutisoitiin Keith Duffyn ja Ronanin välien kiristymisestä musiikkitapahtumassa, jonka jatkoilla he joutuivat istumaan vierekkäisissä pöydissä. Lehtien mukaan Keithin ystävä Colin Farrell ehti väliin ennen kuin riita muuttui fyysiseksi. Keväällä 2004 Boyzone nähtiin ensimmäistä kertaa yhdessä viiteen vuoteen The Games -ajotapahtumassa Sheffieldin stadionilla, jossa Shane Lynch kilpaili. Yhtye antoi TV-haastattelun, jossa he sanoivat sopineensa riitansa. Keväällä 2006 Ronan Keating sanoi uuden singlensä promootion yhteydessä tehdyssä TV-haastattelussa tapaavansa Stephen Gatelyn ja Shane Lynchin ravintolassa, mutta ilmoitti ettei aio lähteä kiertueelle heidän kanssaan. Tapausta uutisoivat lehtiartikkelit viittasivat kuitenkin kiertueen mahdollisuuteen. Joulukuussa 2006 Keating ja Gately esittivät yhdessä "No Matter What" -kappaleen Lontoossa järjestetyssä hyväntekeväisyystapahtumassa Emerald and Ivy Ball.
Boyzone ja muut poikabändit
Brittiläisen Gay Times -lehden toimittaja Richard Smith analysoi Boyzonen menestyksen syitä vuoden 1999 elokuun numerossa, jossa käsiteltiin Stephen Gatelyn paljastusta. Hänen mukaansa poikabändit muodostuivat reaktiona niitä edeltäville yhtyeille, mutta useimmat Take Thatin jälkeen syntyneet poikabändit eivät kuitenkaan menestyneet, koska ne olivat liian samanlaisia edeltäjäänsä verrattuna, joskaan eivät yhtä hyviä. Vaikka Boyzone aloitti uransa Take Thatin suurimman menestyksen aikaan, se tuntui silti kuuluvan Take Thattia edeltävälle aikakaudelle. Yhtye ei hänen mukaansa lähtenyt tietoisesti tavoittelemaan homoseksuaalista kuulijaryhmää vaan piti tiukasti vaatteet päällään musiikkivideoissaan ja suosi siistejä pukuja, jotka olivat usein samanvärisiä. Musiikin puolella Boyzone pysyi enimmäkseen ballaadilinjalla ja jotkin heidän cover-versionsa, kuten "Words", "Father And Son" ja "Baby Can I Hold You", olisivat Richard Smithin mukaan sopineet huomattavasti vanhemmille esiintyjille. Take That taas teki varsin provosoivia musiikkivideoita, levytti vanhoja diskohittejä ja esiintyi homobaareissa, minkä he tosin lopettivat saatuaan tarpeeksi menestystä. East 17, joka oli toinen Take Thatin jälkeisen aikakauden menestyjä, taas ylläpiti musiikkivideoissaan kovempaa imagoa ja otti vaikutteita mustien suosimasta tyylistä. Boyzone ja East 17 siis menestyivät, koska ne olivat erilaisia.
Louis Walsh ei kuitenkaan pyrkinyt luomaan erilaista yhtyettä Boyzonen seuraajaksi. Hän otti Westlifen suojiinsa ja teki alun perin kuusijäsenisestä yhtyeestä viisihenkisen järjestämällä samanlaisen koelaulutilaisuuden kuin oli tehnyt Boyzonenkin kohdalla. Westlife esiintyi siisteissä puvuissa ja julkaisi uransa alussa Britannian menestyneimpien pop-tuottajien tekemiä balladeja. Smash Hits mainitsi usein Boyzonen ja Westlifen yhdenmukaisuudesta ja vertaili Ronan Keatingia ja Nicky Byrnea, jotka olivat lehden mukaan hyvin samannäköisiä. Yhtyeet kuitenkin erosivat siinä, että kukaan Westlifen jäsenistä ei noussut muiden yläpuolelle yhtä voimakkaasti kuin Ronan Keating Boyzonessa. Varsinkin yhtyeen uran loppupuolella Keating oli usein yksin pop-lehtien kansissa kun taas Westlife oli enimmäkseen yhdessä.
A1 nousi menestyksen tielle samoihin aikoihin ja julkaisi alussa nopeatempoisempia kappaleita. Myöhemmin he yrittivät luopua poikabändi-imagostaan jonkin verran ja ottivat soittimet käyttöön sekä alkoivat kirjoittaa omia kappaleitaan. Tämä piirre sai huomiota yhtyeestä kertovissa lehtiartikkeleissa ja A1 olikin tasaisen suosittu urallaan joka kesti vuodet 1999–2002.
Jacob Lindahl
Jacob Lindahl (s. 1974) on ruotsalainen vuosina 1987–2003 aktiivisesti pelannut pöytäjääkiekkoilija. Hän on voittanut lajin maailmanmestaruuden kahdesti vuosina 1992 ja 1995. Lindahl pelasi pöytäjääkiekkoa viimeksi vuonna 2017.
Ura
Hän on pelannut urallaan 505 lajin turnausta. Lisäksi Lindahl on voittanut maailmanmestaruuden Ruotsin maajoukkueessa yhteensä 4 kertaa vuosina 1992, 1993, 1995 ja 2003.
Kaarlo Oksanen
Kaarlo Wilhelm ”Kille” Oksanen (11. tammikuuta 1909 Helsinki – 14. lokakuuta 1941 Itä-Karjala) oli suomalainen näyttelijä ja jalkapalloilija. Hän kaatui sodassa Itä-Karjalassa 32-vuotiaana.
250 Vesey Street
250 Vesey Street (aiemmin 4 World Financial Center, lyhenne 4 WFC) on New Yorkin Lower Manhattanilla sijaitseva pilvenpiirtäjä, joka on osa Brookfield Place -toimistorakennuskompleksia. Rakennus sijaitsee osoitteessa 250 Vesey Street. Vuonna 1986 valmistuneen, postmodernismia edustavan rakennuksen on suunnitellut arkkitehti César Pelli. Sen korkeus on 152 metriä ja kerroslukumäärä 34.
Kaarlo Oksanen
Jalkapalloilija
”Kille” Oksanen oli alun perin Työväen Urheiluliiton (TUL) Helsingin Kullervoa edustanut jalkapalloilija, joka siirtyi myöhemmin SPL:n alaiseen Helsingin Palloseuraan. Hän pelasi 40 maaottelua Suomen maajoukkueessa vuosina 1929–1937 ja toimi joukkueen kapteeninakin – yksi peleistä oli B-maaottelu.
TUL:n Kullervossa ja liittojoukkueessa
Uransa Oksanen aloitti kotimaan sarjoissa hän edusti ensin TUL:n omassa jalkapallosarjassa pelannutta Helsingin Kullervoa vuosina 1927–1928. Pelipaikka oli siinä vaiheessa hyökkäyksessä. Oksanen oli myös monipuolinen yleisurheilija, sillä hän voitti kolmiottelun TUL:n poikaurheilupäivillä. Vuonna 1927 hän oli mukana TUL:n jalkapalloilun kakkosjoukkueessa, joka pelasi Neuvostoliitossa. Syksyllä 1928 Oksanen oli mukana TUL:n joukkueessa virallisessa liitto-ottelussa vastustajana Neuvostoliitto, joka voitti TUL:n jalkapallojoukkueen 9–1.
HPS:n pelaajana Suomen mestaruuksia
Kaudeksi 1929 Oksanen siirtyi Helsingin Palloseuraan eli ”Vihreihin jääkäreihin”. HPS:ssä Oksanen saavutti neljä Suomen mestaruuden vuosina 1929, 1932, 1934 ja 1935. Lisäksi hän oli mukana seuran hopeaa voittaneessa ryhmässä vuosina 1931 ja 1936. Kausi 1930 toi HPS:lle kolmannen sijan.
Elokuvaura
Oksasen elämään mahtui jo 1930-luvun alussa harrastusnäytteleminen, josta tuli vuonna 1937 ammatti. Vuonna 1937 komea urheilija sai Tonttilan Oskarin roolin Teuvo Tulion ohjaamassa draamassa Nuorena nukkunut, jossa Oksanen toimi myös lavastajana. Lavastustöitä hänelle kertyi kaikkiaan kolme. Vuonna 1938 Oksanen sai suuren miespääosaroolin Tulion elokuvassa Laulu tulipunaisesta kukasta. Elokuvan kuvauksissa hän rakastui naispääosan esittäjään, näyttelijä Rakel Linnanheimoon. Avioliitto jäi lyhyeksi, sillä Oksanen kuoli jatkosodassa.
Oksasesta tuli ohjaaja Tulion luottomies. Hän sai jälleen miespääosan vuonna 1940, Tulion elokuvassa Unelma karjamajalla. Seuraavana vuonna Oksanen näytteli viimeisen osansa, Reinaria elokuvassa Antreas ja syntinen Jolanda (1941). Oksasen kuoltua jatkosodassa Teuvo Tulion suunnittelema elokuvahanke nimeltä Naisen taistelu ei valmistunut. Rakel Linnanheimo jäi leskeksi ja meni naimisiin näyttelijä Rauli Tuomen kanssa.
Oksanen oli vuosina 1927–1940 naimisissa Hellin Aino Präktigin kanssa.
Chris Chelios
Chris Chelios (alk. Christos Kostas Tselios, s. 25. tammikuuta 1962 Chicago, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän on voittanut pitkän uransa aikana monia palkintoja ja on yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä yhdysvaltalaisista jääkiekkoilijoista. Chelios lopetti uransa 48-vuotiaana, ja hän on toiseksi vanhin NHL:ssä pelannut pelaaja.
Cheliosin serkku on Jääkiekon SM-liigassakin pelannut Nikos Tselios. Chrisin poika Dean Chelios pelasi viimeksi ECHL:aa Wichita Thunderin joukkueessa. Toinen poika Jake Chelios pelaa puolestaan KHL:ää Kunlun Red Starsin joukkueessa sekä Kiinan maajoukkueessa. Chrisin veli Steve Chelios pelasi yliopistouran jälkeen jääkiekkoa ECHL:ssa ja CHL:ssa.
Chelios pelasi urallaan NHL:ssä 266 pudotuspeliottelua, joka on NHL:n ennätys. Hän on myös kaikkien aikojen eniten runkosarjaotteluita pelannut puolustaja. Lisäksi hän on eniten alivoimapisteitä tehnyt NHL-puolustaja 52 alivoimatehopisteellään.
Ura
Chelios varttui Etelä-Kaliforniassa, jossa jääkiekko ei ollut kovin suosittu laji. Montreal Canadiens varasi Chelioksen NHL:ään vuoden 1981 varaustilaisuudessa. Ennen varatuksi tulemista, hän pelasi Moose Jaw Canucksissa, Saskatchewanin juniorisarjassa. Tämän jälkeen hän pelasi kaksi vuotta Wisconsin yliopistojoukkueessa, jonka jälkeen hänet varattiin. Hän pelasi ensimmäisen pelinsä Montrealissa heti ensimmäisenä kautena, hän pelasi 12 ottelua runkosarjassa ja 15 ottelua pudotuspeleissä.
Vuonna 1984 Chelios oli jo yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista ja hän pelasi NHL:n All-Stars ottelussa. Hänet valittiin myös NHL:n tulokkaiden tähdistöjoukkueeseen. Hän teki 64 pistettä 74 ottelussa, saman vuoden pudotuspeleissä hän teki 10 pistettä ja hänen tehotilastonsa oli +17. Kaudella 1985–1986 hän pelasi vain 41 peliä, mutta hän voitti Stanley Cupin, NHL:n mestaruuspalkinnon Montrealin kanssa.
Kaudella 1988–1989 Chelios pelasi ehkäpä uransa parhaan kauden. Hän teki 73 pistettä 80 ottelussa ja hänet valittiin NHL:n tähdistökentälliseen. Ja hän voitti parhaalle puolustajalle annettavan James Norris Memorial Trophyn. Seuraavalla kaudella hänet kaupattiin Chicago Blackhawksiin. Montreal sai vaihtokaupassa toisen kierroksen varausoikeuden ja legendaarisen Denis Savardin.
Ensimmäisellä kaudellaan Chicagossa Chelios pelasi normaalilla tasollaan tehden 64 pistettä ja hänet valittiin NHL:n kakkostähdistöön. Vaisumman kauden jälkeen hän teki 73 pistettä kaudella 1992–1993 ja hän voitti taas parhaan puolustajan palkinnon. Vuonna 1996 hän voitti sen kolmannen kerran. Hän oli Chicagon kapteeni vuosina 1995–1999.
Vuonna 1999 37-vuotias Chelios kaupattiin Detroit Red Wingsin joukkueeseen. Chicagoon tuli puolestaan ruotsalainen Anders Eriksson sekä kaksi ensimmäisen kierroksen varausoikeutta.
Detroitissa kaudella 2002 Chelios teholukemat yli peräti +40, ja hänet valittiin NHL:n tähdistöotteluun. Hän saavutti myös olympiahopeaa Yhdysvaltain joukkueessa Salt Lake Cityn olympialaisissa ja hänet valittiin turnauksen tähditökentälliseen. Hänen kautensa kruunasi Stanley Cup voitto.
Chelios toimi Yhdysvaltain kapteenina vuosien 1998, 2002 ja 2006 olympialaisissa.
Elokuussa 2005 43-vuotias Chelios teki jatkosopimuksen Detroitin kanssa. Hänestä tuli tuolloin NHL:n vanhin aktiivipelaaja Igor Larionovin ja Mark Messierin lopetettua uransa. Toukokuussa 2006 hän jatkoi tuota sopimusta vielä vuodella. Chelioksesta tuli NHL:n historian toiseksi vanhin pelaaja 8. tammikuuta 2008. Häntä vanhempi on vain Gordie Howe, joka lopetti uransa 52-vuotiaana. Chelios olisi ohittanut Howen 1. helmikuuta 2014.
Kaudella 2009–2010 Chelios pelasi AHL-seura Chicago Wolvesissa. Hän solmi maaliskuussa 2010 Atlanta Thrashersin kanssa sopimuksen, ja pelasi ensimmäisen pelinsä Atlantassa 11. maaliskuuta.
Elokuussa 2010 Chelios ilmoitti lopettavansa uransa ja siirtyvänsä Detroit Red Wingsin organisaatioon neuvonantajaksi. Heinäkuussa 2013 Chelios nimettiin Hockey Hall of Fame:n jäseneksi.
Smallville (7. tuotantokausi)
'''Smallvillen 7. tuotantokausi''' käynnistyi Yhdysvalloissa 27. syyskuuta 2007. Tämä on toinen tuotantokausi jota esitettiin CW-televisiokanavalla. 7. tuotantokaudella olivat mukana edelleen Tom Welling, Michael Rosenbaum, Kristin Kreuk, Allison Mack, Erica Durance, Aaron Ashmore, Laura Vandervoort ja John Glover.
Juoni
Tämä tuotantokausi keskittyy muun muassa siihen, kun Clark tapaa hänen biologisen serkkunsa Karan ja kun Clark opettaa hänelle kuinka hillitä kykyjään julkisesti, Lanan ja Clarkin uuteen suhteeseen ja Daily Planetin uuden päätoimittaja, Grant Gabrielin salaisuuksiin.
Rooliluettelo
== Jaksot ==
Afterglow (Wilkinsonin kappale)
Afterglow on brittiläisen musiikkituottaja Wilkinsonin kappale. Kappale sisältää myös Becky Hillin esittämiä kreditoimattomia vokaaleja. Sen julkaisi RAM Records 13. lokakuuta 2013 artistin debyyttialbumin, Lazers Not Includedin viidentenä singlenä. Kappale pääsi Britannian singlelistan 8. sijalle sekä saavutti UK Dance Chartin kärkisijan 20. lokakuuta 2013.
Kappalelista
Digitaalinen lataus - single
Digitaalinen lataus - EP
Digitaalinen lataus - Beatport edition
12" vinyl
Frank Robson
pienoiskuva|Frank Robson (oikealla) ja [[Kirka vuonna 1972.]] Frank Robson (s. 27. huhtikuuta 1946 Bradford on Avon, Iso-Britannia ) on brittiläissyntyinen laulaja, pianisti ja urkuri, joka tuli Suomeen ensimmäisen kerran vuonna 1967.
Robson oli tavannut lontoolaisessa pubissa suomalaisia. Yhtyeensä kiertueen loputtua odottamatta Tukholmaan vuonna 1967 hän soitti päähänpistosta Lontoossa saamaansa suomalaiseen puhelinnumeroon ja tuli sitä myötä Suomeen. Juuri tuolloin Suomessa oli kysyntää englantia äidinkielenään puhuvalle rockmuusikolle, jolla oli alan kokemusta Lontoosta. Lontoossa hän oli soittanut muun muassa Small Faces -yhtyeen kanssa.
Suomessa hän sai nopeasti töitä yhtyeessä Mosaic, jonka solisti Kirill Babitzin oli lähtenyt soolouralle taiteilijanimellä Kirka. Mosaicin levyttämän singlen molemmat kappaleet olivat Robsonin käsialaa. Seuraavaksi Robson pyydettiin paikkaamaan Jim Pembroken jättämää aukkoa Blues Sectioniin, jonka kanssa Robson samoin levytti kaksi kappaletta. Kesällä 1968 hän teki 50 keikkaa ja palasi niiden jälkeen Englantiin, kun yhtye hajosi.
Robson ajatteli palanneensa pysyvästi Englantiin, mutta pian hänet pyydettiin takaisin Suomeen perusteilla olleeseen Tasavallan Presidenttiin. Hän oli mukana yhtyeen kahdella ensimmäisellä levyllä, mutta ennen kolmatta levyä Lambertlandia hänet erotettiin. Robsonin kannalta oli valitettavaa, että juuri tässä vaiheessa yhtye lähti Englantiin ja teki siellä paljon huomiota saaneita keikkoja. Robson sai kuitenkin myöhemmin vielä uuden mahdollisuuden, kun yhtye koottiin uudelleen 1999 ja teki vuonna 2006 vielä yhden levyn, Six Completen. Sen kappaleet ovat Jukka Tolosen ja Robsonin käsialaa.
Robson on julkaissut viisi soololevyä. Hän toivoo vielä voivansa tehdä levyn, vaikka on vuodesta 2013 sairastanut nielusyöpää, ja monen leikkauksen jäljiltä hänen lauluäänensä ei enää ole entisensä. Toiveita kuitenkin herättää Robsonin luonnehdinta, jonka mukaan hänen äänensä on “jossakin Joe Cockerin ja Louis Armstrongin välimaastossa eli aika raspi”. Robsonin varhaisista levyistä Robson ja Stay Awhile ovat ilmestymässä uudelleen julkaisijana Svart Records. Sama levy-yhtiö on julkaisemassa myös kokoelman Robsonin varhaisia singlejä, kaikkiaan 14 kappaletta.
Robsonilla on kaksi tytärtä, joista Jenny Robson on laulaja.
Gary Becker
Gary Stanley Becker (2. joulukuuta 1930 Pottsville, Pennsylvania – 3. toukokuuta 2014 Chicago, Illinois ) oli yhdysvaltalainen ekonomisti. Hän sovelsi taloustieteen menetelmiä tutkiakseen ihmisen käyttäytymisen osa-alueita, joilla niitä ei ollut ennen käytetty.
Becker suoritti kandidaatin tutkintonsa Princetonin yliopistossa ja tohtorin tutkintonsa Chicagon yliopistossa. Tämän jälkeen hän työskenteli NBER:n ja Columbian yliopiston palveluksessa. Vuodesta 1970 lähtien Becker toimi Chicagon yliopiston professorina. Hän tutki erityisesti inhimillistä pääomaa, rikollisuutta, syrjintää ja perheitä.
Becker sai Nobelin taloustieteen palkinnon vuonna 1992. Hänelle myönnettiin myös John Bates Clark Medal ja National Medal of Science.
Kanaš
Kanaš (tšuvassiksi ja ) on kaupunki Tšuvassian keskiosassa Venäjän federaatiossa, 76 kilometriä pääkaupungista Tšeboksarystä (Supaškar) kaakkoon. Kaupunki muodostaa aluehallinnollisesti itsenäisen 45 607 asukkaan kaupunkipiirin, mutta on myös ympäröivän Kanašin piirin (39 708 as) hallintokeskus.
Asukasluvun kehitys:
thumb|left|Kanašin rautatieasema thumb|left|Kanašan voiton monumentti
Sakari
Sakari on suomalainen miehen etunimi. Nimi polveutuu hepreankielisestä nimestä Zechariah (hepr. ”Jahve lahjoittaa” tai ”Jahve muistaa”). , ja nimi eri muunnelmineen on tullut laajalti tunnetuksi Raamatusta. Uudessa testamentissa mainitaan Sakarias Johannes Kastajan isänä. . Nimi muistuttaa myös Vanhan testamentin profeetan nimeä Sakarja, joka kuitenkin on eri alkuperää ja merkitsee "maksaa palkka."
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa Sakari-nimen on vuoden 2019 loppuun mennessä saanut 82 726 miestä ja alle 20 naista. Sakarin nimipäivä on 14. tammikuuta Sakari Topeliuksen syntymäpäivän mukaan.
Tunnettuja Sakareita
thumb|Zacharias Topelius vuonna 1866.
Elof
Elof on pääasiassa ruotsalainen miehen etunimi.
Suomessa nimi Elof on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 572 henkilölle. Elofin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 22. tammikuuta. Ennen vuotta 2015 nimipäivä oli kuitenkin 23. joulukuuta.
Domenico Raccuglia
Domenico Raccuglia (s. 27. lokakuuta 1964 Altofonte, Italia) on italialainen mafiajohtaja ja Sisilian mafian kakkosmies. Hän pakoili poliisia 15 vuotta, kunnes jäi kiinni vuonna 2009.
Mafiaura
Raccuglia on nykyisin Altofonten mafiaperheen johtaja. Kun perheen "johtajien johtaja" Bernardo Provenzano vangittiin, Raccugliaa ehdotettiin tämän seuraajaksi yhdessä Matteo Messina Denaron ja Salvatore Lo Piccolon kanssa.
Vuonna 1993 Raccuglia kidnappasi murhatodistaja Santo Di Matteon 11-vuotiaan pojan painostaakseen Di Matteota jättämään todistuksensa mafiaa vastaan. Raccuglia tappoi pojan 1996 tämän oltua panttivankina 779 päivää.
Raccuglia tappoi toisen avaintodistajan sukulaisen vuonna 1994, kun hän surmasi Girolamo La Barberan, joka oli Gioacchino La Barberan isä.
Pidätys
Italian poliisin erikoisyksikkö pidätti Raccuglian Trapanin maakunnassa marraskuussa 2009. Hän oli ollut etsintäkuulutettuna 15 vuotta. Raccuglialle oli langetettu jo kolme elinkautista vankeusrangaistusta.
Seikko Eskola
pienoiskuva|Seikko Eskola vuonna 1978. Seikko Aarne Väinämö Eskola (s. 13. syyskuuta 1933 Riihimäki) on suomalainen professori, historiantutkija ja päätoimittaja.
Eskola väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingissä 1965. Hän toimi Tampereen yliopiston yleisen historian apulaisprofessorina 1974–1997. Hän oli Helsingin yliopiston yleisen historian dosenttina 1981–1998 ja aikakauslehti Kanavan päätoimittajana 1973–1996.
Eskola on ollut myös kirkolliskokouksen jäsenenä ja maallikkojäsenenä osallistunut kirkkohallituksen toimintaan varapuheenjohtajana ja ollut Kirkon tutkimuskeskuksen johtokunnan puheenjohtaja. Lisäksi hän vaikutti pitkään, vuosina 1966–1983, Yleisradion ohjelma- ja hallintoneuvostossa.
Vuonna 1999 Eskolalle myönnettiin valtion journalistipalkinto ja 2006 Vuoden kristillinen kirja -palkinto teoksesta Historian kuolema ja kulttuurien taistelu. Hänelle on myönnetty myös P. E. Svinhufvudin muistosäätiön kirjallisuuspalkinto.
ANZUS
Australia, New Zealand, United States Security Treaty eli ANZUS on Australian ja Yhdysvaltain, sekä erikseen Australian ja Uuden-Seelannin välinen sotilasliitto. Sopimus solmittiin alun perin näiden maiden välillä vuonna 1951.
Sopimus oli kylmän sodan tuote. Yhdysvallat pyrki 1950-luvulla normalisoimaan suhteensa miehitettyyn Japaniin Korean sodan ollessa käynnissä. Australia ja Uusi-Seelanti olivat kuitenkin haluttomia pysyvään rauhansopimukseen, joka sallisi niitä toisessa maailmansodassa uhanneen Japanin aseistautua uudelleen. Maat suostuivat vasta Yhdysvaltain luvattua niille turvatakuut.
Juhani Mäki-Maunus
Juhani Matti Mäki-Maunus (s. 5. kesäkuuta 1949 Kuortane) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on kolmiloikka. Hän edustaa Kuortaneen Kuntoa.
ANZUS
Sopimus solmittiin San Franciscossa 1. syyskuuta 1951 ja se tuli voimaan 29. huhtikuuta 1952.
Juhani Mäki-Maunus
Mäki-Maunus voitti kolmiloikan Suomen mestaruuden Hyvinkäällä 1973 tuloksella 16,09 m. Lisäksi hän saavutti SM-pronssia Joensuussa 1972 loikittuaan 15,77 ja Seinäjoella 1975 tuloksella 15,54. Sisäratojen SM-kisoissa hän sai pronssia Turussa 1973 loikittuaan 15,29. Pituushypyssä hän sijoittui Kalevan kisoissa parhaimmillaan kahdeksanneksi Turussa 1976.
Lohjan tasoristeysturma 1944
Lohjan tasoristeysturma tapahtui 9. toukokuuta 1944 Lohjan rautatieaseman luona, kun juna törmäsi tasoristeyksessä Lohjan aseman ja Virkkalan välillä liikennöineeseen valtion rautateiden linja-autoon. Onnettomuudessa kuoli viisi henkilöä ja viisi loukkaantui pahoin.
ANZUS
Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat ajautuivat välirikkoon 1984 Yhdysvaltain ydinaseita kantavien alusten vierailtua Uuden-Seelannin satamissa. Uusi-Seelanti halusi kieltää ydinaseita kantavien tai ydinkäyttöisten alusten vierailut Ranskan Tyynenmeren ydinkokeiden jälkitunnelmissa, mutta Yhdysvallat ei suostunut ilmoittamaan, millä sen aluksista oli ydinaseita. Helmikuussa 1985 Uusi-Seelanti kielsi ohjushävittäjä USS Buchananin vierailun, jonka jälkeen Yhdysvallat sanoutui irti velvoitteistaan Uutta-Seelantia kohtaan.
Lohjan tasoristeysturma 1944
Linja-auto oli ylittämässä rataa aamulla kello 8:40 tienoilla, kun aseman ohittanut ylimääräinen juna törmäsi auton kylkeen raahaten sitä mukanaan 180 metrin matkan. Linja-auto ruhjoutui törmäyksessä muodottomaksi ja sen matkustajista neljä kuoli välittömästi. Kuusi matkustajaa toimitettiin loukkaantuneina Lohjan sairaalaan, jossa yksi heistä kuoli vammoihinsa. Linja-auton kuljettaja loukkaantui lievästi.
Juhani Mäki-Maunus
Mäki-Maunus edusti Suomea kahdessa nuorten ja yhdeksässä aikuisten maaottelussa. Hän hyppäsi kolmiloikkaennätyksensä 16,12 m Kuopiossa kesäkuussa 1974 ja pituusennätyksensä 753 cm Teuvalla saman vuoden heinäkuussa.
ANZUS
ANZUSilla ei ole pysyvää komentorakennetta tai sille alistettuja joukkoja.
Brothers in Arms: D-Day
Brothers in Arms: D-Day on Gearbox Softwaren ja Ubisoft Shanghain kehittämä ja Ubisoftin marraskuussa 2006 julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli PlayStation Portablelle. Peli kuuluu Brothers in Arms -pelisarjaan.
Peli on julkaistu myöhemmin myös Playstation Vitalle ladattavana versiona.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 5.9/10 pistettä. Eurogamerin arvostelussa peli on saanut arvosanaksi 7/10.
Jäätteenmäen hallitus
Jäätteenmäen hallitus oli Suomen tasavallan 68. hallitus, jonka muodostivat SDP, Keskusta ja RKP. Vuoden 2003 vaalien perusteella muodostettu hallitus oli luonteeltaan enemmistöhallitus ja toimi 69 päivää 17. huhtikuuta – 24. kesäkuuta 2003. Se oli Suomen hallituksista neljänneksi lyhytikäisin Auran I hallituksen, Urho Castrénin hallituksen ja Hackzellin hallituksen jälkeen. Hallituksessa oli 9 naista ja 9 miestä. 19. kesäkuuta pääministeri Jäätteenmäki myönsi, ettei hän nauttinut eduskunnan luottamusta niin sanotun Irak-skandaalin takia. Hallitus toimi vielä viisi vuorokautta toimitusministeristönä. Jäätteenmäen hallitusta seurannut Matti Vanhasen I hallitus jatkoi lähes samalla kokoonpanolla. Hallituksen pääministeri Anneli Jäätteenmäki oli Suomen ensimmäinen naispääministeri. Tilanne oli historiallinen, sillä silloin sekä tasavallan presidentti (Tarja Halonen) että pääministeri olivat molemmat naisia.
Hallituksen muodostaminen
Suomessa tehtiin poliittista historiaa 15. huhtikuuta 2003, kun eduskunta valitsi pääministerin avoimella äänestyksellä ensimmäisen kerran maaliskuun alussa 2000 voimaan tulleen uuden perustuslain mukaisesti. Uudeksi pääministeriksi valittiin äänin 111–72 eduskuntavaalien voittajan Suomen Keskustan puheenjohtaja Anneli Jäätteenmäki, jota äänestivät hänen oman puolueensa lisäksi SDP:n ja RKP:n kansanedustajat. Kyseiset puolueet olivat ennen äänestystä sopineet yhteisen hallituksen muodostamisesta siten, että Keskusta ja SDP saivat kumpikin kahdeksan ja RKP kaksi ministerinsalkkua. Äänestyksestä oli poissa 16 kansanedustajaa.
Varsinaiset uuden perustuslain mukaiset hallitusneuvottelut käytiin eduskunnassa täysin ilman tasavallan presidentin ohjausta. Neuvottelut alkoivat kaikkien eduskuntaryhmien tapaamisella, jossa niiden vetäjäksi valittiin Keskustan puheenjohtaja Anneli Jäätteenmäki. Keskustan ja SDP:n kesken oli käyty kädenvääntöä pääministerin paikasta. Molemmat puolueet olivat asettaneet omat puheenjohtajansa pääministeriehdokkaikseen jo syksyllä 2002, ja asetelma korostui, kun Jäätteenmäki asettui eduskuntavaaliehdokkaaksi aikaisemman vaalipiirinsä Vaasan vaalipiirin sijasta Helsingissä. Jäätteenmäen ja SDP:n puheenjohtajan, edellisen pääministerin Paavo Lipposen välit kiristyivät vaalikamppailun aikana, kun Jäätteenmäki syytti Lipposta siitä, että tämä oli antanut väärän kuvan Suomen ulkopolitiikasta tavattuaan Yhdysvaltain presidentin George W. Bushin vierailullaan Valkoisessa talossa joulukuussa 2002. Jäätteenmäen mielestä Yhdysvalloissa uskottiin Suomen olevan mukana liittoumassa, joka valmisteli hyökkäystä Irakiin. Syytöksistä pahastunut Lipponen puolestaan vakuutti Suomen puolueettoman linjan olevan täysin Yhdysvaltain johdon tiedossa ja vaati Jäätteenmäeltä anteeksipyyntöä. Kiistan vuoksi puoluejohtajien välit tulehtuivat niin pahoin, että Lipponen jättäytyi pois uudesta hallituksesta ja siirtyi eduskunnan puhemieheksi.
Uuden hallituksen kokoonpanossa näkyivät sekä muutos että jatkuvuus; edellisestä kertoi kahdeksan vuotta oppositiossa olleen Keskustan paluu hallitusvastuuseen, jälkimmäisestä edellisen pääministeripuolueen SDP:n ja RKP:n jatkaminen. RKP oli ollut mukana kaikissa hallituksissa yhtäjaksoisesti jo vuodesta 1979 lähtien, kun taas SDP ja Keskusta eivät olleet istuneet samassa hallituksessa vuoden 1987 jälkeen. Hallituksen aloittaessa toimintansa politiikan tarkkailijat epäilivätkin päähallituspuolueiden keskinäisen luottamuksen rakentamiseen ja punamultayhteistyön elvyttämiseen kuluvan 16 vuoden tauon jälkeen oman aikansa.
Ciclone-luokka
Ciclone-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kuudentoista torpedoveneen muodostama alusluokka. Torpedoveneet olivat hieman suurennettuja Orsa-luokan aluksia, joissa oli parannettu vakavuutta ja sukellusveneentorjuntakykyä.
Jäätteenmäen hallitus
Hallitusohjelma
Jäätteenmäen hallituksen ohjelman otsikkona oli "Työllä, yrittämisellä ja yhteisvastuulla uuteen nousuun". Konkreettisin tavoite oli 100 000 uuden työpaikan luominen vaalikauden 2003–2007 aikana. Hallitus ilmoitti pyrkivänsä elvyttävään talouspolitiikkaan keventämällä etenkin palkansaajien verotusta ja korottamalla eräitä sosiaalietuuksia, kuten lapsilisiä. Myös yritysten verotukseen kaavailtiin uudistuksia, kun osinkotulot päätettiin saattaa osittain kaksinkertaisen verotuksen piiriin, kuitenkin siten, että pienet ja keskisuuret yritykset oli tarkoitus jättää muutoksen ulkopuolelle. Hallitus oli myös valmis tehostamaan energia- ja ympäristöverotusta siten, että vastaavasti työhön kohdistuvaa verotusta voitaisiin edelleen keventää. Vaalikaudella toteutettavien uudistusten arvioitiin kasvattavan valtion menoja noin 1,12 miljardilla eurolla. Tämän kattamiseksi hallitus ilmoitti olevansa valmis ottamaan lisää velkaa, mutta toisaalta hallitusohjelmassa edellytettiin valtion talouden olevan tasapainossa vaalikauden päättyessä.
Ciclone-luokka
Suunnittelu
Vuosina 1942-1943 valmistuneet alukset olivat osa liikekannallepano-ohjelmaa. Kaikkiin aluksiin asennettiin kaikuluotain ja torpedoputket. Niissä oli kuitenkin kolme erilaista tykkiaseistusta:
Jäätteenmäen hallitus
Hallitusohjelma
Ulkopolitiikassa Jäätteenmäen hallitus vakuutti Suomen jatkavan sotilaallisesti liitoutumattomana, ja Suomen ulko- ja turvallisuuspoliittinen kokonaisuus oli tarkoitus arvioida tarkemmin vuonna 2004 valmistuvassa turvallisuus- ja puolustuspoliittisessa selonteossa. Lisäksi hallitus ilmoitti tavoitteekseen kehittää Pohjoismaiden ja Baltian maiden välistä yhteistyötä Euroopan unionissa ja muissa kansainvälisissä yhteistyöjärjestöissä. Yhteistyön oli määrä alkaa Viron, Latvian ja Liettuan liittyessä EU:n jäseniksi vuoden 2004 toukokuussa.
Lipogeneesi
Lipogeneesi merkitsee hiilihydraattien muuttumista triglyserideiksi rasvoiksi elimistön metaboliassa. Lipogeneesi merkitsee käytännössä veressä olevan ylimääräisen glukoosin muuttamista varastorasvaksi (lihomista). Erityisen aktiivista rasvahapposynteesi on maksan, rasvakudoksen ja toimivan maitorauhasen soluissa.
Lipogeneesin käynnistää insuliini, joka säätelee veren glukoositasoa. Lipogeneesissä yhdestä glukoosimolekyylistä muodostuu ensin kaksi glyserolimolekyyliä, joihin liittyy edelleen glukoosin auenneesta renkaasta muodostunut, pelkistynyt rasvahappoketju. Tyypillisesti kahdesta tai kolmesta glukoosimolekyylistä muodostuu rasvahappo, jonka hiiliketjun pituus on C12–C18 Arvioidaan, että noin 45 % nautituista hiilihydraateista menee suoraan elimistön ravinnoksi, ja noin 55 % ottaa osaa lipogeneesiin.
Rasva-aineenvaihdunta on jatkuvassa dynaamisessa tasapainossa, jossa osa rasvoista menee glukoneogeneesin raaka-aineeksi, ja osa varastoituu. Rotilla yksittäisen lipidimolekyylin ”elinaika” on noin 2–10 vrk, ja tilanteen arvellaan olevan sama ihmisillä.
Jukka Nieminen
Jukka E. Nieminen (s. 1967) on tamperelainen tietokirjailija ja muinaishistorian harrastaja. Nieminen on kirjoittanut myös rajatieto- ja kauhukirjallisuutta sekä aihetta sivuavia lehtiartikkeleita. Nieminen oli myös Hermeetikko-lehden päätoimittaja. Niemisen teos Muinaissuomalaisten kuningaskunta valittiin Ultra-lehden yleisöäänestyksellä vuoden 2011 rajatietokirjaksi. Tieteen puolella teosta on luonnehdittu epäuskottavaksi näennäistieteeksi.
Lipogeneesi
Lipogeneesin rasvahappo-osan muodostuminen alkaa asetyyli-CoA:lla, joka rakentaa kahdesta auenneesta glukoosimolekyylistä hiiliketjun. Samalla glukoosiin sisältyvät hydroksyyli- ja karbonyyliryhmät pelkistyvät. Rasvahapot lopuksi esteröityvät glukoosista muodostuneen glyserolin kanssa triglyserideiksi. Reaktioon ottaa osaa useita eri entsyymejä, ja reaktio tapahtuu sytoplasmassa, toisin kuin hapettuminen, joka tapahtuu mitokondrioissa.
Jukka Nieminen
Teoksessaan Muinaissuomalaisten kadonnut kuningaskunta Nieminen esitti, että Satakunnan alueella kirkot on tietoisesti rakennettu 33,3 kilometrin etäisyydelle toisistaan. Kirjassaan Megaliittikivien arvoitus hän esitti, että toistensa päälle nostetut kivet ovat ihmisten nostamia eivätkä luonnonilmiöitä, kuten tähän asti on päätelty. Rannansiirtymän perusteella ne on tehty noin 800 vuotta ennen kuin asutusta Suomessa on tiedetty olleen. Nieminen väittää, että kyse on kokonaan tuntemattomasta alkusuomalaisten kulttuurista. Tiedemaailma ei ole kommentoinut Niemisen väittämää.
Vuonna 2013 Nieminen ohjasi ja näytteli pääosan kartanokummitus-aiheisessa lyhytelokuvassa Vaivaistalo. Hän on myös näytellyt ja ohjannut lyhytelokuvan Niina – palkkionmetsästäjä (2016). Lisäksi Nieminen on ohjannut ja käsikirjoittanut tieteiskauhuelokuvan Prioni (2017).
Seemiläiset kielet
pienoiskuva|[[syyrian kieli|Syyriankielistä kirjoitusta 800-luvulta.]] pienoiskuva|Seemiläisten kielten (oranssi) puhuma-alueen sijoittuminen muiden [[afroaasialaiset kielet|afroaasialaisten kielten puhuma-alueisiin nähden.]] Seemiläiset kielet on afroaasialaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Seemiläisiä kieliä puhuu yli 250 miljoonaa ihmistä Lähi-idässä ja Pohjois- sekä Itä-Afrikassa. Maantieteellisesti seemiläiset kielet ovat afroaasialaisen kielikunnan koillinen ryhmä ja ainoa, jonka kieliä puhutaan Aasiassa. Ryhmän laajimmin puhuttu kieli nykyisin on arabia. Seuraavaksi eniten puhujia on amharalla, heprealla ja tigrinjalla. Maailman kielistä seemiläiset kielet olivat ensimmäisten joukossa joita alettiin kirjoittaa – akkadia kolmannen vuosituhannen puolivälissä eaa. Kieliryhmän nimi juontuu Nooan pojasta Seemistä.
Kielioppi
Seemiläisiä kieliä yhdistää se, että eri sanat koostuvat kolmesta juurikonsonantista. Vokaalit ja erilaiset liitteet muodostavat juuren kanssa eri sanoja. Usein juuret ovat samoja eri kielten välillä.
Luokittelu
Seemiläisten kielten luokittelu ei ole täysin vakiintunut. Alla Huehnergardin ja Rubinin vuonna 2011 julkaistun luokittelun pääkohdat: