cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
KaDee Strickland
Ura
Vuonna 2003 Strickland esiintyi romanttisissa komedioissa Sinua parempaa ja Jotain annettavaa. Seuraavana vuonna hän sai ensimmäisen pääosaroolinsa elokuvasta Anacondas: The Hunt for the Blood Orchid. Hän sai lisää mainetta esiinnyttyään kauhuelokuvassa Kauna. Elokuva perustuu japanilaiseen elokuvaan Ju-on: Grudge. Strickland sanoi kiinnostuneensa roolista, koska hän pitää itse japanilaisesta kulttuurista.
Mäkiluoto
Ensivaiheen raivaus- ja kunnostustyöt
Saarella työskenteli myös samoihin aikoihin 20–30 henkilön vahvuinen siivous- ja raivausosasto, johon kuului Miessaaresta tulleita varusmiehiä ja puolustusministeriön henkilökuntaa Suomenlinnasta. Osaston tehtäviin kuuluivat välttämättömien kunnostustöiden tekeminen: se laudoitti rikkinäiset ikkunat, tasoitti tiet ja kunnosti asuinrakennukset asuttavaan kuntoon. Järjestelyihin kuuluivat muun muassa tiiliskivien pinoaminen hellojen päälle, jotta lämpö saataisiin säilymään kauemmin. Elintarvikkeiden säilytys ei tuottanut saarella alkuun ongelmia, sillä ne säilytettiin kellarikerrosten lattioiden jääkerrosten päällä.
Vilho Summa
Vilho Summa (30. marraskuuta 1870 Uusikirkko, Viipurin lääni – 29. toukokuuta 1914 Uusikirkko, Viipurin lääni) oli suomalainen kirjailija. Hänen vanhempansa olivat Kaarlo Summa (1844–1909) ja Aurora Adamintytär o.s. Korhonen (syntynyt noin 1851). Vilho Summa oli naimisissa Helena Maria o.s. Huopasen (noin 1879–1904) kanssa. Heidän molemmat pikkupoikansa kuolivat tulirokkoon maaliskuussa 1902.
Mäkiluoto
Ensivaiheen raivaus- ja kunnostustyöt
Saarelle perustettiin ensimmäinen merivalvonta-asema, jolle rakennettiin puinen torni kasematin keskivaiheille. 12-tuumaisen tykkitornin peruskehä oli neuvostoliittolaisten tuhotöiden jäljiltä edelleen pystyssä, ja jouduttiin poistamaan uuden merivalvontatornin tieltä.
KaDee Strickland
Ura
Strickland esitti yhtä keskeistä hahmoa, tohtori Charlotte Kingiä, Greyn anatomia -lääkärisarjan spinoff-sarjassa Rakkauden anatomia vuosina 2007–2013. Hän oli sarjassa mukana alusta loppuun asti. Strickland on esiintynyt myös muun muassa elokuvissa American Gangster ja Stepfordin naiset. Hän tuki käsikirjoittajien lakkoa vuosina 2007–2008.
Vilho Summa
Osan kirjoituksistaan Summa julkaisi nimimerkillä "Renk' Wille".
Mäkiluoto
Asejärjestelmät
Ensimmäiseksi suuremmaksi rakennusprojektiksi muodostui uuden tulenjohtotornin rakentaminen neuvostoliittolaisten räjäyttämän raskaan tornin korvaajaksi. Uusi torni sijoitettiin kasematin yhteyteen, ja sen rakentaminen käynnistyi varsin nopealla aikataululla syyskuussa 1959. Etenevä syksy ja alkava talvi teki rakennusolosuhteista varsin haastavat, mutta rakentaja sai tornin luovutettua tilaajalle helmikuussa 1960. Korsula kunnostettiin heti 1950-luvun loppupuolella Mäkiluodon tutkakaluston sijoituspaikaksi.
KaDee Strickland
Yksityiselämä
Strickland on naimisissa näyttelijä Jason Behrin kanssa. Pariskunta tapasi Kauna-elokuvan kuvauksissa ja meni naimisiin Ojaissa Kaliforniassa vuonna 2006. Strickland ja Behr ovat molemmat kiinnostuneita japanilaisesta kulttuurista.
Mäkiluoto
Asejärjestelmät
Tykkiasemien rakentaminen käynnistyi vuonna 1960, mutta niihin asennettavat 152/50 T -merikanuunat oli toimitettu saarelle jo vuonna 1957, ja asennettu avokilpisinä suoraan kalliolle. Neljän uuden aseman aihioina voitiin paikoitellen käyttää vanhoja linnoitteita, mutta monin paikoin jouduttiin tekemään uusia louhintatöitä. Nämä käynnistyivät urakkasopimuksen laatimisen jälkeen toukokuussa 1960, ja valmistuivat saman vuoden syyskuussa. Tykkiasemien rakentamisnen käynnistyi lokakuussa. Valutyöt valmistuivat tammikuuhun 1961 mennessä, ja pääaseistuksen tykit päästiin asentamaan asemiinsa. Pääkaluston lisäksi saarelle sijoitettiin erilaisia harjoitustykkejä, kuten vuosina 1965–1969 käytössä olleet 90 K 77 -tykit, ja ne korvanneet 76 ItK Vickers -tykit, joita käytettiin 1970-luvun alkupuolelle.
Kasematti, kasarmi ja asuinrakennus
Kasarmin, kasematin ja hieman myöhemmin asuintalon laajamittaisemmat kunnostustyöt käynnistyivät vuonna 1961. Kasarmin ja asuinrakennuksen kunnostaminen olivat edellytys Mäkiluodon muuttamiseksi koulutuslinnakkeeksi. Kantahenkilökunta ja varusmiehet olivat kasarmin ja tarvittavien varastotilojen valmistumista ennen asuneet yhdessä Kihola-nimellä tunnetussa asuinrakennuksessa, missä olivat sijainneet myös saaren varastotilat ja vapaa-ajanviettopaikat.
Kasarmin kunnostaminen käynnistyi lokakuun 1961 lopulla, ja siihen tehtiin korjaustöiden ohessa joitakin muutoksia: huonejakoa säädettiin ja pääoven yläpuolinen parveke purettiin. Kunnostustyöt käsittivät muun muassa rakenteiden halkeamien paikkaamista ja ikkunoiden uusimisen. Kasarmi saatiin valmiiksi heinäkuussa 1962, minkä jälkeen jatkettiin asuintalon korjauksen pariin. Rakennus kunnostettiin asunto kerrallaan, mikä pakotti asukkaat siirtymään asuntojen välillä korjauksen edetessä. Pieniruutuiset ikkunat vaihdettiin suurempiruutuisiin ja jokaisen portaan yläpuolelta poistettiin parveke. Rakennuksen ulkoseinät pinnoitettiin mineriittilevyillä ja kellarin suuri sauna jaettiin saunaksi ja pukeutumistilaksi. Asuintalon kunnostusurakka saatiin päätökseen vuonna 1963. Kasematissa kunnostettiin ruokalatilat ja sen yhteyteen rakennettiin kokonaan uusi ruokasali. Ruokalatilat saatiin valmiiksi huhtikuussa 1965.
Infrastruktuuri
Linnakkeen sähkö tuotettiin alkuvuosina paikan päällä vanhoista romuista rakennetulla voimakoneella. Mäkiluotoon johtavan merikaapelin rakentaminen oli projektien tärkeysjärjestyksessä korkealla, ja sitä vedettiin mereen liki yötä päivää. Saareen johtava merikaapeli saatiin käyttövalmiiksi heinäkuussa 1959.
Makean veden saanti tuotti vaikeuksia linnakkeen palautusta seuranneina ensimmäisinä vuosina. Sitä kuljetettiin mantereelta saareen muun muassa proomuilla ja alusten tankeissa. Saarella vesivarat säilytettiin esimerkiksi Helmijärvessä ja erilaisissa tonkissa, joita tarpeen mukaan täytettiin suuremmista proomuista.
Ratkaisua vesipulmaan lähdettiin hakemaan diplomityönä toteuteusta merivettä juomavedeksi puhdistaneesta vesikoneesta. Laitteisto suodatti veden hiekka- ja aktiivihiilisuodattimien, sekä ioniselektiivisten kalvojen läpi, kyeten tuottamaan noin 40 kuutiometriä juomakelpoista vettä päivässä. Laitteistoa rakennettiin vuosi, ja se valmistui kesäkuussa 1964. Kone oli kuitenkin vaikea operoida ja vaati jatkuvaa valvontaa. Sen käyttö vaikeutui entisestään varaosasaannin monimutkaistuttua alkuperäisen toimittajan mentyä konkurssiin. Vesikoneen varaosia haalittiin konkurssin jälkeen monista eri maista, eikä niitä saatu enää pidettyä varastossa saarella. Varaosatilanne aiheutti pitkiä seisokkeja koneen käytössä.
Toiminta koulutuslinnakkeena
Linnake saatiin toiminnalliseen kuntoon 1960-luvun alkuvuosina, jolloin sen ensimmäiseksi päälliköksi nimitettiin luutnantti T. Sario. Mäkiluodosta tuli koulutuslinnake, kun osa Suomenlinnan rannikkotykistörykmentin II patteriston alokkaista aloitti varusmiespalveluksensa linnakkeen koulutuspatterissa kesäkuussa 1963.
Alokaskoulutus jatkui linnakkeella liki 13 vuotta aina vuoteen 1976, jolloin se lopetettiin talven 1975–1976 huollollisten vaikeuksien seurauksena. Saareen johtava vesijohto oli jäätynyt ja ruokala kärsi henkilöstöpulasta.
Mäkiluotoon asennettiin 1980-luvulla uudet, suomessa valmistetut, 130 TK -tornikanuunat. Saaressa on ollut myös vuodesta 1989 ilmatieteen laitoksen sääasema.
Alokaskoulutuksen lopettamisen jälkeen Mäkiluotoa käytettiin erikoiskoulutuksessa ja erilaisten kurssien pitoon. Saaressa jatkoi toiminaansa myös yksi Suomenlahden tärkeimmistä valvonta-asemista. Alokaskoulutusta alettiin antaa vuonna 2000 uudelleen kesäisin.
Alasajo vartiolinnakkeeksi
pienoiskuva|Mäkiluodon kasarmi kesäkuussa 2013. Mäkiluoto määrättiin Örön ja Russarön linnakkeiden ohella leikkauskohteeksi vuoden 2004 puolustuspoliittisessa selonteossa. Linnakkeen varusmieskoulutus lopetettiin vuoden 2005 kuluessa, ja saari tyhjennettiin kaikesta siirreltävästä materiaalista lokakuuhun 2005 mennessä, jolloin sieltä poistui myös loput henkilökunnasta. Linnakkeesta tuli vartiolinnake, aistivarainen merivalvonta lopetettiin ja tilalle asennettiin kamerat. Saaren tiloista tykit, kasematti, kasarmi ja eteläkärjen ammusvarasto jäivät lämmitetyiksi, mutta ammusvarasto tyhjennettiin kaikista ampumatarvikkeista.
Senaatti-kiinteistöt purki lokakuussa 2015 saaren kasarmin, asuinrakennuksen ja upseerikerhon jatkuvien ylläpitokulujen katkaisemiseksi. Puolustusvoimilla ei ollut enää tiloille käyttöä, eivätkä ne olleet suojeltuja.
Linnake ei ole täysin hiljentynyt 2000-luvun alulla tehdystä alasajosta huolimatta. Sitä käytettiin edelleen 2010-luvun lopulla aktiivisesti, sillä rannikkoprikaatiin kuuluva Suomenlinnan rannikkorykmentin tulipatteri ampui saaressa olevalla rannikkotykistöpatterilla puolustusvoimien vuosien 2016–2019 melutiedotteiden perusteella vaihtelevasti vuosittain.
Linnakkeen päälliköt
Alla olevassa aikajanassa on esitetty Mäkiluodon linnakkeen vartiopäällikkönä ja päällikkönä palvelleet sotilaat. Vartiopäälliköt olivat alkuun vain komennuksella linnakkeella, minkä takia heidän palvelushistoriaansa liittyy jonkin verran epävarmuutta.
Mac Elliotin hauta ja muistomerkki
Mäkiluodon varhaisempaan historiaan liittyy tarina merikapteeni Mac Elliotista, jotka olivat haaksirikkoutuneet vuonna 1794 saaren edustalla. Mac Elliot ja tämän perhe olivat menehtyneet haaksirikossa, ja aluksen miehistö hautasi heidät tarinan mukaan Mäkiluotoon paljaalle kalliolle rakennettuun hautaholviin. Paikalliskirjallisuudessa dokumentoitu rakennelma oli noin kahden metrin korkuinen, ja sitä ympäröi matala kiviaitaus. Holvin seinässä olevista aukoista oli nähtävissä kolme kalliolla makaavaa ruumista, joskin toisen lähteen mukaan ruumiita oli neljä, kaksi aikuista ja kaksi lasta.
Saarta käyttäneet kalastajat olivat jättäneet holvin rauhaan, mutta sen kävivät kaatamassa muutaman kirvesmiehen porukka Rönnskärin majakan kunnostuksen yhteydessä vuonna 1838. Hautakummun jäänteet olivat edelleen kallion päällä kesällä 1913, mutta venäläiset hävittivät ne ensimmäisen maailmansodan aikaisissa linnoitustöissään.
Porkkalan seutu oli yksi merkittävistä viinan salakuljetusreiteistä kieltolain aikana, minkä seurauksena irti päässeitä pirtukanistereja ajautui silloin tällöin myös Mäkiluotoon. Saaren rannoille ajautuneet kanisterit kiinnostivat ymmärrettävistä syistä linnakkeella 1920-luvun lopulla koulutettuja merivoimien reserviläisosastoja, joita johti silloinen luutnantti Eero A. Huima. Pirtunetsinnän vastapainoksi Huima keksi rakennuttaa muistomerkin Mac Elliotille vuonna 2015 puretun kasarmin koillisnurkalle. Tätä laivaston reserviläisten pystyttämää muistomerkkiä on myöhemmin kutsuttu virheellisesti myös Mac Elliotin haudaksi.
Krimin sodan hauta
Vanhin Mäkiluodossa säilynyt hauta on peräisin vuodelta 1854, jolloin saareen haudattiin lähteestä riippuen 20, 22 tai 40 koleraan kuollutta matruusia, jotka olivat palvelleet Oolannin sodan aikana Englannin ja Ranskan laivastojen aluksilla. Hautaus tapahtui ennen englantilais-ranskalaisen liittouman suorittamaa Viaporin pommitusta elokuussa 1855. Krimin sodan- tai ruttoon kuolleiden hautana tunnetun haudan vainajien paikat oli alun perin merkitty kivillä, ja niillä oli yhteinen puuristi.
Risti oli päässyt lahoamaan 1900-luvun alulle mennessä, mutta kivet olivat edelleen heikosti havaittavissa maaston seasta. Porkkalan saariston Söderskärin saarella tuolloin kesää viettäneet kuvanveistäjä Robert Stigell ja kivenhakkaaja Viktor Bergman tekivät vierailun Mäkiluotoon, missä paikallinen kalastaja esitteli heille Mac Elliotin ja Krimin sodan haudat. Nämä tekivät vaikutuksen vierailijoihin, ja Stigell esitti muistomerkin pystyttämistä jälkimmäiselle. Mustasta graniitista valmistettu muistokivi veistettiin Bergmanin kiviveistämöllä ja paljastettiin heinäkuussa 1903. Joidenkin lähteiden mukaan kiven olisi kustantanut englantilaissyntyinen kauppaneuvos Alice Borgström (o.s. Travers), joka oli teettänyt muistokiven myös Isosaaren linnakkeella sijaitsevalle Oolannin sodassa menehtyneen George Quinnellin haudalle. Englannin Helsingin konsuli Charles J. Cooke vieraili haudalla elokuussa 1906, ja teki vierailusta lyhyen kirjoituksen The Timesiin.
Muistokivi ja hauta reunustettiin alkuun matalalla kiviaidalla ilmeisesti saaren linnoittamisen aikana. Kiviaita korvattiin myöhemmin 17 kymmenentuumaisen kranaatin varaan ripustetulla ankkuriketjulla.
Kunnallissakko
Kunnallissakko on 1898–1976 Suomessa käytössä ollut sakko, joka voitiin määrätä kunnanvaltuuston ja kunnanhallituksen jäsenen maksettavaksi, jos tämä oli ilman pätevää syytä poissa kokouksesta tai lähti kesken kokouksen pois. Lait käyttivät pelkkää sakko-nimitystä. Sakosta säädettiin ensimmäisen kerran vuoden 1898 asetuksessa maalaiskuntain kunnallishallinnosta. Jos kunnanvaltuusmies oli ilman pätevää syytä poissa kokouksesta, hänen oli maksettava sakkoa kunnan kassaan. Esimiehen (nykykielellä puheenjohtajan) ja varaesimiehen sakon suuruus oli kuusi markkaa ja jäsenen kolme markkaa. Jos kokous paikalla olleiden vähälukuisuuden vuoksi jäi pitämättä, oli sakko kaksinkertainen.
Vuoden 1917 maalaiskuntain kunnallislaki sääti sakosta kuntain edustajille ( vastaa myöhempää kunnanhallituksen jäsentä). Jos edustaja tai varaedustaja ilman laillista estettä ei saapunut edustajain kokoukseen, sai hän 40 markan sakon maksettavakseen. Jos kokous läsnä olevien vähälukuisuuden vuoksi jäi pitämättä tai oli lopetettava kesken, oli sakko kaksinkertainen. Lisäksi poisjääneiden oli yhteisvastuullisesti korvattava paikalle tulleiden edustajien palkkiot ja matkakulut. Sakon ja muut seuraamukset tuomitsi paikkakunnan alioikeus, jossa syytettä ajoi virallinen syyttäjä.
Vuoden 1917 kaupunkien kunnallislaki sääti kaupunginkassaan maksettavasta sakosta, jos valtuuston puheenjohtaja, varapuheenjohtaja tai jäsen ilman pätevää syytä jäi pois valtuuston kokouksesta. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan sakko oli 10 markkaa ja jäsenen 5 markkaa. Sakko oli kaksinkertainen, jos kokous jäi pitämättä tai keskeytyi.
Vuoden 1948 kunnallislaki koski maalaiskuntia, kaupunkeja ja kauppaloita. Lain mukaan valtuuston tai kunnanhallituksen puheenjohtajaa, varapuheenjohtajaa tai jäsentä sakotettiin perusteettomasta poissaolosta. Sakon suuruus oli kokouspalkkion määrä kuitenkin siten, että puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan sakko oli vähintään 50 ja jäsenen 30 markkaa. Jos kokousta ei voitu pitää tai se keskeytyi, oli sakko kaksinkertainen. Kunnallislaki kumottiin vuoden 1976 kunnallislailla, joka tuli voimaan vuoden 1977 alussa. Sen mukaan valtuutetun oli ilmoitettava esteestään saapua kokoukseen kunnanvaltuuston puheenjohtajalle, joka kutsuu varajäsenen paikalle.
Clemens Aigner
Clemens Aigner (s. 2. helmikuuta 1993 Steinach am Brenner) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa SV Innsbruck-Bergisel-Tirol -seuraa.
Aigner debytoi maailmancupissa tammikuussa 2015 Keski-Euroopan mäkiviikon Innsbruckin osakilpailussa sijoittuen sijalle 50. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti tammikuussa 2016 niin ikään mäkiviikon Innsbruckin osakilpailusta ollen 29:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut seitsemänneksi Bad Mitterndorfissa tammikuussa 2018.
Jim Sasser
James Ralph "Jim" Sasser (s. 30. syyskuuta 1936 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, lakimies ja diplomaatti.
Clemens Aigner
Aigner on voittanut Continental Cupin kokonaiskilpailun kausilla 2015−2016 ja 2016−2017. Continental Cupin osakilpailuvoittoja hän on saavuttanut yhdeksän.
Jim Sasser
Sasser syntyi Tennesseen Memphisissä ja opiskeli lakia useissa eri yliopistoissa. Hän sai oikeuden toimia lakimiehenä Tennesseen osavaltiossa vuonna 1961, jonka jälkeen hän harjoitti ammattiaan Nashvillessa. Sasser kuului myös Yhdysvaltain merijalkaväen reserviin vuosina 1957–1963.
Clemens Aigner
Vuoden 2013 talviuniversiadeista Trentinosta Aigner saavutti pronssia normaalimäen joukkuekilpailusta.
Jim Sasser
Sasser valittiin Yhdysvaltain senaattiin Tennesseestä ensimmäisen kerran tammikuussa 1977 alkaneelle kaudelle. Hänet valittiin uudelleen 1982 ja 1988. Sasser toimi senaatissa muun muassa senaatin budjettikomitean puheenjohtajana ja hän oli ennen vuoden 1994 vaaleja vahva ehdokas demokraattisen puolueen seuraavaksi johtajaksi senaatissa. 1994 vaaleissa Sasser kuitenkin hävisi yllättäen republikaanien vastaehdokkaalle ja poliittisesti kokemattomalle Bill Fristille.
Afanasi Fet
thumb|200px|[[Ilja Repinin vuonna 1882 maalaama Afanasi Fetin muotokuva.]] Afanasi Afanasjevitš Fet toiselta sukunimeltään Šenšin (ven. Шенши́н); (23. marraskuuta (J: 5. joulukuuta 1820 Novosjolkin kylä Mtsenskin piiri, Orjolin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 21. marraskuuta (J: 3. joulukuuta) 1892 Moskova, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen runoilija.
Suku ja koulutus
Afanasi Fetin isä oli ilmeisesti saksalainen Johann Peter Karl Wilhelm Föth (1789-1826), Darmstadtin kaupungin tuomioistuimen arvioija, joka oli Johann Föthin ja Sibyl Milensin poika. Afanasin äiti Charlotte Elisabet Becker (1798-1844) oli Darmstadtin ylikomissaari, majatalonpitäjä Karl-Wilhelm Beckerin (1766-1826) ja hänen vaimonsa Henriette Gagernin tytär. Hän lähti muutamaa kuukautta ennen pojan syntymää kivennäisvesiparantolassa lomailleen tilanomistajan Afanasi Neofitovitš Šenšinin (1775-1854) mukaan. Venäläisten lähteitten mukaan he menivät naimisiin, hyvissä ajoin ennen lapsen syntymää 11 kuukautta myöhemmin, luterilaisen menoin vuonna 1819 Darmstadtissa, mutta vasta pojan syntymän jälkeen liitto virallistettiin ortodoksisessa vihkimyksessä.
Šenšinin vanha aatelissuku omisti puolet Mtsenskin alueen maista. Kastajaisissa lapsi merkittiin Šenšinin pojaksi, mutta vuonna 1834 hengellinen konsistori (ven. духовная консистория) peruutti kastekirjan ja hän menetti sukunimensä ja aatelisoikeutensa. Šenšin ilmoitti asiasta kirjeessä Afanasille, kun tämä oli koulussa Võrussa.
Afanasilla oli sisar Caroline Charlotte Georgina Ernestina Feth (1819-1877) äidin edellisestä liitosta, jonka Charlotte Becker oli joutunut jättämään vuoden ikäisenä Saksaan. Heidän isänsä meni vuonna 1824 naimisiin Carolinan kotiopettajattaren kanssa. Äitinsä seuraavasta avioliitosta hänellä oli neljä aikuisikään elänyttä sisarusta: Ljubov Afanasievna Šenšina, naim. Šenšina (1824-?), naimisissa kaukaisen sukulaisensa Aleksandr Nikititš Šenšinin (1819-1872) kanssa; Vasili Afanasjevitš Šenšin (182 -1859), Orjolin maanomistaja; Nadežda Afanasievna Borisova (1832-1869) ja Pjotr ​​Afanasjevitš Šenšin (1834-1875), meni syksyllä 1875 Serbiaan vapaaehtoiseksi Serbian ja Turkin sotaan, mutta palasi pian Vorobjovkaan ja lähti lyhyen ajan kuluttua Amerikkaan. pienoiskuva|Afanasi Fet sotilasurallaan Vuosina 1834–1837 Fet opiskeli saksalaisessa sisäoppilaitoksessa Võrussa, vuoden 1837 jälkeen Mihail Pogodinin sisäoppilaitoksessa Moskovassa ja vuonna 1838 Moskovan yliopiston filosofisen tiedekunnan kirjallisuuden osastossa, josta hän valmistui vuonna 1844. Hän sai vaikutteita Goethelta, Heinelta ja Nikolai Jazukovilta ja tutustui runoilija Apollon Grigorieviin, jonka luona hän myös asui.
Syksyllä 1848 Fet rakastui 20-vuotiaaseen Maria Lazitšiin, hyvinkoulutettuun ja älykkääseen tyttöön, joka myös rakasti häntä. Koska Fet ei nähnyt mitään mahdollisuutta mennä naimisiin köyhän Hersonin maanomistajan rahattoman tyttären kanssa, hän hylkäsi hänet. Vuonna 1851 Maria kuoli sytytettyään pukunsa tuleen. Maria kuoli palovammoihinsa neljä päivää myöhemmin, hänen viimeisten sanojensa väitettiin olevan: "Älä syytä häntä tästä". Valtava katumuksen tunne kiusasi Fetiä koko hänen loppuelämänsä. Tämä tapaus ja Marian kuva tuotiin usein esiin hänen myöhemmissä säkeissään.
Saadakseen aatelisoikeutensa takaisin Fet meni vuonna 1845 armeijan palvelukseen. Hän oli aliupseerina Hersonin kuvernementissa, vuonna 1853 Olhavan lähellä ja Krimin sodan aikana Viron rannikolla. Fet jätti armeijan vuonna 1856 ja meni vuonna 1857 naimisiin kirjallisuuskriitikko Vasili Botkinin sisaren, rikkaan teekauppiaan tyttären Maria Petrovna Botkinan (1828-1894) kanssa. Avioliitto oli lapseton.
Vuonna 1860 hän hankki Stepanovkan maatilan Mtsenskin kihlakunnasta, jossa hän sittemmin toimi maanviljelijänä ja rauhantuomarina. Hän myös vaurastui maatilan avulla. Vuonna 1873 runoilija sai takaisin Šenšin-sukunimen ja perinnölliset aatelisoikeutensa, mutta koki asian elämäänsä suuresti vaikuttaneena nöyryytyksenä. Lehtikirjoittelunsa vuoksi hän tuli tunnetuksi maanomistajien etujen puolustajana ja poliittisena taantumuksellisena.
Kirjallinen ura
Fet julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa Liritšeski Panteon (ven. Лирический пантеон) vuonna 1840. Kokoelma menestyi hyvin. Ryhdyttyään upseerinuralle hän siirtyi Pietariin ja tutustui siellä muun muassa länsimielisiin Ivan Turgeneviin sekä esteettistä suuntausta kannattaneeseen kriitikko Vasili Botkiniin. Fet julkaisi laajasti sekä liberaali- että konservatiivilehdissä. Vuonna 1856 ilmestyi hänen kolmas runokokoelmansa, johon esipuheen kirjoitti Turgenev. Aleksandr Varlamovin säveltämästä Fetin runosta Na zare ty jejo ne budi ... (ven. На заре ты её не буди, Älä herätä häntä aamunkoitteessa ..., 1842) tuli suosittu romanssi ja Fet oli maineensa huipulla.
Runoilijana hän kypsyi yliopistoaikansa loppuun mennessä. Vuosina 1842–1843 Otetšestvennyje zapiski -lehdessä julkaistiin 85 Fetin runoa. Vissarion Belinski mainitsi hänet Moskovan lahjakkaimmaksi runoilijaksi, jonka tuotanto on täysin verrattavissa Lermontoviin. Armeija-aikanaan Fet julkaisi vain yhden kokoelman vuonna 1850. Vuonna 1856 ilmestyi Ivan Turgenevin toimittama kokoelma, jonka uudelleenjulkaisun seuraksi ilmestyi vuonna 1863 kokoelma käännöksiä.
1850-luvun lopulla Fetin asema kävi tukalaksi kirjallisuuselämän yhä politisoituessa ja vastakkainasettelun kärjistyessä. Fjodor Tjuttševia käsittelevässä esseessään vuonna 1859 Fet puolusti puhdasta kauneutta taiteen didaktisuutta vastaan, mikä sijoitti hänet radikaalikriitikkojen silmissä konservatiivien leiriin. Myös hänen lyriikkansa alkoi saada osakseen kovaa kritiikkiä, ja hänestä tuli suosittu runoparodioiden kohde. Fet vetäytyi kirjallisesta elämästä maatilalleen. Fet joutui taistelemaan paitsi runoutensa arvostuksen myös aatelisarvonsa puolesta.
Stepanovkan maatilalla vietettyinä vuosinaan hän käänsi antiikin runoutta sekä persialaisia Saadia ja Háfezia. Saksasta hän venäjänsi Goethea ja Heinrich Heinea ja ranskasta mm. Alfred de Musset'ta. Fet käänsi myös Schopenhauerin filosofisia tekstejä venäjäksi ja esitteli niitä Leo Tolstoille.
Fet palasi kirjallisuuteen 1880-luvulla rikastuttuaan ja ostettuaan talon Moskovasta. Hän palasi runoilijana julkaisemalla kolmiosaisen Vetšernije ogni (ven. Вечерние огни, "lltatulia", 1883, 1885 ja 1888), josta otettiin uusintapainoksia jo 1891. Vuonna 1890 ilmestyi kaksi osaa muistelmia nimellä Moi vospominanija (ven. Мои воспоминания). Kolmas osa Rannije gody mojei žizni (ven. Ранние годы моей жизни) ilmestyi runoilijan kuoleman jälkeen vuonna 1893. Ensimmäiset kootut runot Liritšeskije stihotvorenija (ven. Лирические стихотворения) julkaistiin kahdessa osassa vuonna 1894.
Perintö
Fet tunnetaan johdonmukaisena ”puhtaan taiteen” edustajana, jonka tuotannolla ei ole lainkaan yhteiskunnallista ulottuvuutta. Hänen tunnelmarunoutensa teemoja ovat rakkaus ja luonto, joita runoilija kuvaa tarkkojen näkö- ja kuulohavaintojen sekä sisäisten kokemusten kautta. Fetin lyriikka on musikaalista ja melodista, ja monet hänen runoistaan on sävelletty lauluiksi. Venäläiset symbolistit pitivät Fetiä esikuvanaan ja näkivät hänen tuotannossaan yhteyden 1800-luvun alun venäläisen runouden ”kultakauteen”.
Lyijymonarkki
Lyijymonarkki (Myiagra rubecula) on Australian pohjois- ja itäosissa sekä Papua-Uudessa-Guineassa elävä monarkkeihin kuuluva varpuslintu.
Lisa Backwell
Lisa Backwell (s. 28. lokakuuta 1990 Bristol, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Backwell tunnetaan sarjasta Skins – liekeissä, jossa hän esitti Pandora Moonia tuotantokausilla 2–4.
Lyijymonarkki
Levinneisyys ja elinympäristö
Lyijymonarkkia tavataan Papua-Uudesta-Guineasta ja Australiasta. Australiassa lajin levinneisyys ulottuu pohjoisrannikolta Kimberleyn alueelta itärannikolle Victorian osavaltioon. Muuttoaikoina lajia tavataan myös Tasmaniassa Linnun elinympäristöä ovat korkeat ja puoliavoimet metsät rannikkoalueilla. Laji elää kuivemmissa metsissä kuin lähisukulainen samettimonarkki.
Luettelo Suomessa rauhoitetuista kasvilajeista
Suomessa voimassa olevan luonnonsuojeluasetuksen (160/1997) 26. pykälän mukaan seuraavat luettelon kasvilajit ovat rauhoitettuja koko maassa tai alueellisesti. Luettelon viimeisin päivitys on tullut voimaan 1.10.2009.
Lyijymonarkki
Pesiminen ja ravinto
Lyijymonarkin pesimä kausi on Australian pohjoisosissa elokuusta helmikuulle ja etelämpänä syyskuusta marraskuulle. Pesä on kuppimainen ja se rakennetaan ruohoista, puunkuoresta ja sammalista. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa, joita myös koiras hautoo. Koiras osallistuu myös pesän rakentamiseen ja poikasten ruokintaan.
Luettelo Suomessa rauhoitetuista kasvilajeista
Putkilokasvit
Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakuntien eteläpuolella on rauhoitettu myös seuraavat putkilokasvilajit:
Lyijymonarkki
Pesiminen ja ravinto
Lyijymonarkin ravinto koostuu hyönteisistä. Niitä se pyydystää lentämällä ja puiden lehdiltä. Laji ruokailee lehvästön keskiosissa ja lentää sieltä puusta toiseen. Laji ruokailee pareittain tai yksin.
Luettelo Suomessa rauhoitetuista kasvilajeista
Putkilokasvit
Vain Pohjois-Pohjanmaan, Kainuun ja Lapin maakunnissa on rauhoitettu myös seuraavat putkilokasvilajit:
Sammalet
Rauhoitettuja ovat myös seuraavat sammallajit:
Ahvenanmaa
Ahvenanmaalla on omat rauhoitussäännöksensä, joista päättää maakuntahallitus. Ahvenanmaan maakuntahallituksen rauhoitettujen lajien luettelo sisältää 61 putkilokasvilajia, neljä sammalta ja yhden jäkälän, raidankeuhkojäkälän (Lobaria pulmonaria). Osittain rauhoitettuja kasveja ovat tyrni (Hippophaë rhamnoides) ja seljakämmekkä (Dactylorhiza sambucina), jonka kaivaminen ilman erillislupaa on kielletty.
Aufklärungsgeschwader 51 (1959–1993)
Aufklärungsgeschwader 51 "Immelmann" (AG 51), oli Saksan ilmavoimien vuonna 1959 perustettu ja 1993 lakkautettu taktinen tiedustelulennosto, joka oli nimetty ensimmäisen maailmansodan lentäjä-ässän Max Immelmannin mukaan.
Historia
Lennosto perustettiin 1. huhtikuuta 1959 Erdingin lentotukikohdassa kalustonaan Republic RF-84F Thunderflash ja Saksan ilmavoimien komentaja asetti sen valmiuteen 7. heinäkuuta ensimmäisenä komentajanaan everstiluutnantti Walter Grasemann. Lennosto siirtyi 5. toukokuuta 1960 Manchingin lentotukikohtaan lähelle Ingolstadtia.
Lennoston nimeen liitettiin 21. huhtikuuta 1961 kunnianimi Immelmann ensimmäisen maailmansodan lentäjän Max Immelmannin kunniaksi. Lennosto kelpuutettiin 1. elokuuta Naton alaisuuteen, jolloin se liitettiin 4. taktisiin ilma-armeijaan. Lennosto vastaanotti ensimmäiset Lockheed RF-104G Starfighterit marraskuussa 1963 ja se oli täysin kalustettu kesäkuussa 1965.
Lennosto siirrettiin 15. huhtikuuta 1969 Baumgartenin lentotukikohtaan lähelle Freiburgia, jossa se vastaanotti ensimmäiset RF-4E Phantom II -koneet 20. tammikuuta 1971. Kaluston vaihto saatiin päätökseen vuoden 1972 puolivälissä. Lennosto lakkautettiin 31. maaliskuuta 1993 ilmavoimien uudelleen organisoinnin seurauksena.
Komentajat
Lennoston komentajina olivat :
Shane Dobbin
Shane Dobbin (s. 22. tammikuuta 1980 Palmerston North) on uusiseelantilainen pikaluistelija.
Dobbin sijoittui matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Richmondissa 2009 14:nneksi 10 000 metrillä, Inzellissä 2011 viidenneksi 10 000 metrillä ja kahdeksanneksi 5 000 metrillä, Heerenveenissä 2012 kahdeksanneksi 10 000 metrillä ja 11:nneksi 5 000 metrillä sekä Sotšissa 2013 kuudenneksi 10 000 metrillä ja kymmenenneksi 5 000 metrillä. Gangwonissa 2017 hän kuului joukkuetakaa-ajossa hopeaa saaneeseen Uuden-Seelannin joukkueeseen. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän on ollut kahdestoista Heerenveenissä 2010 ja yhdeksäs Calgaryssa 2011. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui 5 000 metrillä 17:nneksi. Sotšissa 2014 hän oli 10 000 metrillä seitsemäs ja 5 000 metrillä neljästoista.
Dobbin on sijoittunut maailmancupin kokonaispisteissä yhteislähtöcupissa 12:nneksi kaudella 2011–2012 sekä 5 000 ja 10 000 metrin yhdistetyssä cupissa 13:nneksi 2010–2011 ja 15:nneksi 2009–2010 ja 2011–2012. Maailmancupin osakilpailussa hän on ollut parhaimmillaan seitsemäs 5 000 metrillä 2011, yhteislähtökilpailussa 2012 ja 10 000 metrillä 2013. Yleisluistelun Pohjois-Amerikan ja Oseanian karsintakilpailussa hän on sijoittunut toiseksi 2012 ja neljänneksi 2011.
Satumaa (Petri Nygårdin kappale)
Satumaa on rap-artisti Petri Nygårdin toinen single hänen tulevalta studioalbumiltaan. Single julkaistiin 12. kesäkuuta 2015. Kappaleella vierailee Sanna.
Käännösalan asiantuntijat
Käännösalan asiantuntijat KAJ ry (ruots. Översättningsbranschens experter KAJ rf) on kääntäjien, tulkkien ja muiden monikielisen viestinnän asiantuntijoiden ammattijärjestö. Se valvoo jäsentensä etuja, kuten työehtoja ja palkkausta sekä edistää ja kehittää alan koulutusta. Lisäksi järjestö pyrkii kohottamaan ammattikunnan arvostusta. KAJ on yksi Akavan Erityisalat ry:n 25 jäsenyhdistyksestä.
== Historia ==
KAJ aloitti toimintansa Kääntäjien ammattijärjestö -nimellä marraskuussa 1979, kun vuonna 1974 perustettu Diplomikielenkääntäjät ry (DKK ry) ja vuonna 1975 perustettu Virka- ja työsopimussuhteiset kielenkääntäjät ry (VTSK ry) päättivät yhdistyä yhdeksi järjestöksi. Syntyi ammattijärjestö ajamaan kääntäjien ja tulkkien ammatillisia etuja. Kääntäjien ammattijärjestö liittyi Akavan Erityisalojen Keskusliittoon (nykyinen Akavan Erityisalat) vuosien 1979 ja 1980 vaihteessa. Vuonna 2009 järjestö muutti nimensä Käännösalan asiantuntijat KAJ:ksi.
Edunvalvonta
KAJ toimii käännösalan edunvalvojana huolehtien alalla työskentelevien asemasta työelämässä. Sen keskeisiä tavoitteita on etenkin pyrkimys nostaa alan arvostusta ja sitä kautta kääntäjien palkkatasoa.
Edunvalvontaa KAJ hoitaa vaikuttamalla lainsäädännön ja säännösten valmisteluun sekä tukemalla Akavan Erityisaloja työelämän kehittämiseen liittyvissä kysymyksissä. KAJ ja Akavan Erityisalat toimivat yhteistyössä myös muun muassa laatimalla oppaita ja suosituksia jäsenilleen.
KAJ antaa jäsenilleen palkkaneuvontaa ja on yhdessä Akavan Erityisalojen kanssa laatinut vähimmäispalkkasuosituksen yksityisellä sektorilla toimiville kääntäjille. Jäsenille tarkoitettu suositus määrittää vähimmäispalkan vaihteluvälin kolmelle eri vaativuusluokalle.
Koulutuspolitiikka ja täydennyskoulutus
KAJ:n koulutuspolitiikan tärkeitä kysymyksiä ovat käännöstieteen säilyminen itsenäisenä pääaineena, osaamisen varmistaminen sekä koulutuksen rahoituksen kehittäminen.
KAJ ry ja Akavan Erityisalat myös tarjoavat jäsenilleen koulutusta, joka tukee toimintaa työelämässä. KAJ järjestää myös erilaisia käännösalan tapahtumia yhdessä Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton (SKTL) sekä Suomen käännöstoimistojen liiton (SKTOL) kanssa, esimerkiksi jokasyksyisen kansainvälisen kääntäjien päivän yhteydessä toteutettavan tapahtuman seminaareineen.
Tietoa jäsenistöstä
KAJ:n jäsenistä 68 % on suorittanut ylemmän korkeakoulututkinnon. Alemman korkeakouluasteen tutkinnon on suorittanut 28 % jäsenistöstä (mukaan lukien mm. diplomikielenkääntäjät). Muun tasoisia (mm. ulkomailla suoritetut tutkinnot) tutkintoja on 4 %:lla jäsenistä (helmikuu 2008).
Yleisimmät työtehtävät
KAJ:n jäsenistä 33 % työskentelee kääntäjänä tai tulkkina tai molemmissa tehtävissä. Tyypillisimpiä tehtävänimikkeitä ovat mm. kääntäjä, tulkki, tekninen kirjoittaja ja projektipäällikkö. Lisäksi monet jäsenistä työskentelevät sekä dokumentoinnin ja lokalisoinnin, että viestinnän ja viennin eri tehtävissä.
Jäsenistä 72 % työskentelee yksityisellä sektorilla. Pääasiallisia työllistäjiä yksityisellä sektorilla ovat käännöspalveluja ja kielikoulutusta tarjoavat yritykset mutta myös lokalisointipalveluja ja teknistä dokumentointia ja kirjoittamista tarvitsevat ja tarjoavat yritykset.
Julkishallinto eli valtio ja kunnat työllistää noin 25 % jäsenistä.
Kajawa
KAJ ry:llä on oma jäsenlehtensä Kajawa. Lehti käsittelee KAJ:n jäsenkunnalle keskeisiä yhteiskunnallisia ja työelämän kysymyksiä sekä oman ammattikunnan keskeisiä asioita. Neljä kertaa vuodessa ilmestyvä Kajawa jaetaan kaikille KAJ:n varsinaisille jäsenille sekä tiedotusjäsenille. Jäsenlehteä voi myös lukea KAJ:n nettisivuilla.
Britannian Grand Prix 2011
thumb|300px|Buttonin kilpailu päättyi keskeytykseen. Britannian Grand Prix 2011 (virallisesti 2011 Formula 1 Santander British Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2011 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 10. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla, Englannissa. Kilpailu oli Daniel Ricciardon debyytti F1-sarjassa. Hän ajoi Hispania -tallissa.
Paalupaikalta kilpailuun lähti Red Bull -tallin Mark Webber. Kilpailun voitti Fernando Alonso, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Kyseessä oli Ferrarin kauden ainoa voitto.
Takakuristus
thumb Takakuristus on kuristusote itsepuolustuksessa. Ote kohdistuu vastustajan niskaan. Termi ”rear naked choke” on todennäköisesti peräisin jujutsun ja judon kuristusotteesta, joka tunnetaan nimellä Hadaka Jime tai ”Naked Strangle”. Sana ”naked” tässä asiayhteydessä tarkoittaa, että toisin kuin muissa jujutsun tai judon kuristusotteissa, tässä otteessa ei hyödynnetä keikogia tai harjoitusasua.
Kuristuksella on kaksi muunnelmaa: Ensimmäisessä muunnelmassa hyökkääjän käsi kierretään vastustajan niskan ympäri ja tartutaan omaan toisen käden hauikseen. Toisessa muunnelmassa hyökkääjä puristaa käsiään yhteen sen jälkeen, kun käsi on kierretty vastustajan kaulan ympäri.
Numero neljä -muunnelma
Tämän muunnelman ajatellaan olevan verisuonikuristus koska se rajoittaa verenkietoa kaulavaltimossa. Kun ote tehdään oikein, se voi aiheuttaa välittömän tajuttomuuden muutamassa sekunnissa. Seuraavassa kappaleessa neuvotaan, kuinka tämä ote tehdään käyttäen vasenta kättä.
Kun tämä tehdään oikein, vastustaja menee tajuttomaksi alle 10 sekunnissa ja toipuminen tapahtuu yhtä nopeasti.
Juha Rannikko
Juha Sakari Rannikko (s. 23. joulukuuta 1955 Hämeenlinna) on suomalainen vara-amiraali. Hän työskenteli aiemmin Suomen merivoimien komentajana 1.7.2009 – 31.8.2011 välisen ajan. Sen jälkeen hänestä tuli Pääesikunnan päällikkö.
Ura
Aiemmalla uralla hän on toiminut muun muassa puolustusvoimien sotatalouspäällikkönä (aik. huoltopäällikkö), vanhempana osastoupseerina Puolustusministeriössä sekä mm. toimialajohtajana ja osastopäällikkönä Merivoimien Esikunnassa. Hän on suorittanut Merisotakoulun merikadettikurssin vuosina 1975–1978.
Rannikko toimi Pääesikunnan päällikkönä 1. lokakuuta 2011 - 31. joulukuuta 2015.
Komentajan arvoon hänet ylennettiin 1995.
Rannikko on naimisissa. Hänen isänsä oli maavoimien upseeri evp kenraaliluutnantti Erkki Rannikko (1933 - 2010).
Onkiainen
Onkiainen on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Harjunsalmen kylän lähellä sijaitseva lampi.
John Melcher
thumb|John Melcher John Melcher (6. syyskuuta 1924 – 12. huhtikuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti Montanaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1969–1977 ja senaatissa 1977–1989.
Onkiainen
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja rannat ovat pääosin metsämaata, mutta lammen eteläranta on soinen. Lampi kuuluu vanhojen metsien suojelualueeseen.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 139,7 metriä mpy. Siihen johtaa neljä ojaa. Laskuoja lähtee lammen luoteispäästä ja laskee 300 metrin päässä Jolojärveen. Laskuojan pudotus on 0,4 metriä.
John Melcher
Melcher syntyi Sioux Cityssä, Iowassa. Hän opiskeli Minnesotan yliopistossa, palveli Yhdysvaltain maavoimissa toisessa maailmansodassa ja valmistui Iowa State Universitystä vuonna 1950.
Muutettuaan Forsythiin Montanaan hän perusti eläinlääkäriklinikan ja tuli myöhemmin valituksi kaupungin pormestariksi vuonna 1955.
Melcher putosi senaatista vuoden 1988 vaaleissa.
JavaBean
JavaBean on Java-ohjelmointikielellä toteutettu uudelleenkäytettävä ohjelmakomponentti, joita käytetään tiedon käsittelyyn. JavaBeanit ovat tavallisia luokkia, jotka noudattavat tiettyä nimeämiskäytäntöä. Nimeämiskäytännön noudattaminen mahdollistaa JavaBeanien sisältämän tiedon yhtenäisen käsittelyn erilaisissa työkaluissa.
JavaBeaneilla on kolme pääasiallista kriteeriä:
JavaBean ei ole ohjelmistokirjasto tai koodissa määritelty rajapinta, vaan pohjautuu kokonaan sovittuun käytäntöön.
JavaBeans API
JavaBeans-toiminnallisuuden tarjoavat joukko luokkia ja käyttöliittymiä  paketissa.
Juhlalevy – Pure mua
Juhlalevy – Pure mua on suomalaisen Meiju Suvaksen kokoelma-albumi vuodelta 2010.
Linnonmaa
Linnonmaa on suomalainen sukunimi, joka on seuraavilla henkilöillä:
Berndt Feodor Georg Procopé
Berndt Feodor Georg Procopé (8. marraskuuta 1840 Mynämäki – 9. elokuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen Suomen sotaväessä palvellut kenraaliluutnantti.
Procopén vanhemmat olivat Porvoon kaupungin postimestari, majuri Abdon Fredrik Procopé ja vapaaherratar Agnes Jacquette Lybecker. Hän kävi Haminan kadettikoulun 1854–1860 ja palveli sitten Henkivartioväen 3. Suomen Tarkk’ampujapataljoonassa aina vuoteen 1883 saakka. Procopé ylennettiin aliluutnantiksi 1861, luutnantiksi 1864 ja alikapteeniksi 1874. Kapteeniksi 1877 ylennetty Procopé osallistui pataljoonan 1. komppanian päällikkönä 1877–1878 Turkin sotaan.
Sodan päätyttyä Procopé ylennettiin everstiksi 1881. Hän toimi 3. Vaasan tarkk’ampujapataljoonan komentajana 1883–1892 ja 1. Uudenmaan tarkk’ampujapataljoonan komentajana 1892–1894. Vuonna 1894 Procopé ylennettiin kenraalimajuriksi ja hän toimi 1894–1902 Suomen sotaväen päällikön apulaisena. Suomen sotaväen lakkauttamisen jälkeen 1902 Procopé oli Suomen kenraalikuvernöörinviraston erikoiskäytössä ja viimeksi hän toimi 1903–1905 Vladikavkazin paikallisprikaatin komentajana Pohjois-Kaukasiassa. Hän erosi armeijan palveluksesta 1905 kenraaliluutnanttina.
Procopé oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1885–1892 ja vuosina 1897–1899 hän oli mukana Suomen sotaväen lääkintä- ja taloushuollon kehittämistä suunnitelleissa komiteoissa. Procopé kirjoitti myös runoja ruotsin kielellä sekä teki käännöstöitä.
Procopé oli naimisissa kaksi kertaa:
Runoilija Hjalmar Procopé oli Berndt Feodor Georg Procopén poika tämän ensimmäisestä avioliitosta.
Häkkilä
Häkkilä on yksi Saarijärven kaupungin 25 kylästä. Vuonna 2015 siellä oli 88 asukasta.
Asutus tuli Häkkilään melko varhain, nykyiseen Häkkilän kylään perustettiin 1554 yksi Saarijärven vanhimmista taloista. Ensimmäiset uudisasukkaat olivat Mikko Matilainen ja Mauno Häkkinen.
Kansakoulu saatiin Häkkilään aivan ensimmäisten kylien joukossa, vuonna 1897. Häkkilän Osuuskauppa oli ensimmäinen osuuskauppa Saarijärvellä. Varsinainen uranuurtaja kuitenkin oli Häkkilän Osuuskassa. Se oli ensimmäinen koko pitäjässä. Vuonna 2010 vakituisia asukkaita oli 191.N äistä alle 14-vuotiaita oli 29, työikäisiä 115 ja yli 65-vuotiaita 47. Ikäjakauma on sama kuin kaupungin muillakin kylillä kirkonkylää mukaan lukematta. Häkkilän keskustasta Saarijärven keskustaan on 18 kilometriä. Linja-autolla kaupungin keskustaan pääsee vain koulupäivinä aamuisin. Lisäksi toimii palveluliikenne kaksi kertaa viikossa Saarijärven keskustaan ja takaisin. Kauppaa ei enää kylässä ole. Koulukin lopetettiin 1973. Koulurakennus toimii nykyään kylätalona. Koulun piharakennuksessa toimii mielenkiintoinen kylämuseo ja sen vierellä on Elmer Selinin suunnittelema "Raivaaja-patsas". Ikääntyvien asukkaiden ei tarvitse muuttaa keskustaan sillä Häkkilässä on oma vanhustentalo. Kylästä löytyy myös tenniskenttä ja useampikin yleinen uimaranta.
Häkkilässä sijaitsee Forelian taimitarha ja karistamo, joka on suurin Suomessa ja tuottaa puolet Suomen havupuisden siementarpeesta. Kylä kietoutuu jylhän ja puhtaan Pyhäjärven ympärille. Kauniit mäntykankaat,korkeat mäet ja järvenlahdet luovatkin tyypillisen häkkiläläisen maiseman.
Megan Fox
thumb|Fox joulukuussa 2007. thumb|Fox vuonna 2009. Megan Denise Fox (s. 16. toukokuuta 1986 Oak Ridge, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän tuli alkujaan tunnetuksi elokuvasta Teinidraamakuningattaren tunnustukset (2004) ja myöhemmin Transformers-elokuvista. Foxia pidetään myös yhtenä nykyajan seksisymboleista.
Varhainen elämä
Megan Fox syntyi Oak Ridgen kaupungissa Tennesseessä. Hänen vanhempansa Gloria Darlene Cisson ja Franklin Thomas Fox erosivat hänen ollessa kolmevuotias. Äiti avioitui uudelleen, ja Megan ja hänen siskonsa Kristi kasvoivat äitinsä ja isäpuolensa Tony Tonachion luona. Foxilla oli omien sanojensa mukaan tiukka kasvatus; hänellä ei esimerkiksi saanut olla poikaystävää eikä hän saanut kutsua ystäviä kotiinsa. Vaikka Foxia kasvatettiin alun perin helluntailaiseksi, hän kävi 12 vuotta katolista koulua. Fox on kertonut olleensa koulukiusattu.
Fox aloitti tanssi- ja näytelmätunnit viisivuotiaana. Lisäksi hän oli mukana koulun kuorossa ja paikallisessa uimajoukkueessa. Hän jatkoi tanssiharrastustaan vielä muutettuaan kymmenvuotiaana St. Petersburgiin, Floridaan, missä hän kävi koulunsa loppuun. Fox aloitti mallintyöt 13-vuotiaana voitettuaan useita palkintoja Etelä-Carolinassa pidetyssä malli- ja kykykilpailussa.
Ura
Foxin debyytti näyttelijänä oli vuonna 2001 elokuvassa Loma Bahamalla, jonka pääosissa olivat Mary-Kate ja Ashley Olsen. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle. Lisäksi Fox vieraili parissa tv-sarjassa. Hänellä oli kreditoimaton rooli elokuvassa Bad Boys 2 (2003).
Varsinaisen elokuvadebyyttinsä Fox teki vuonna 2004 elokuvassa Teinidraamakuningattaren tunnustukset, jossa hän näytteli sivuroolissa ilkeää Carlaa. Foxin läpimurtorooli oli vuonna 2007 elokuvassa Transformers, jossa hän näytteli Shia LaBeoufin esittämän päähenkilön ihastuksen kohdetta. Fox sai roolistaan MTV Movie Award -ehdokkuuden ja kolme Teen Choice -palkintoehdokkuutta. Hän uusi roolinsa elokuvan jatko-osassa Transformers: Kaatuneiden kosto (2009). Hänellä oli erimielisyyksiä elokuvan ohjaajan Michael Bayn kanssa ja hänen väitettiin verranneen työskentelyä Bayn kanssa työskentelyksi Adolf Hitlerille. Foxin väitetystä kommentista nousseen kohun seurauksena hän ei enää esiintynyt Transformers-elokuvasarjan kolmannessa osassa.
Vuonna 2009 Fox näytteli pääroolin elokuvassa Jennifer’s Body, joka oli hänen ensimmäinen pääosansa sitten Transformers –elokuvien. Vuonna 2013 Fox sopi välinsä Bayn kanssa ja näytteli naispääosaa, April O’Neiliä Bayn elokuvassa Teenage Mutant Ninja Turtles (2014). Hän näytteli saman roolin elokuvan jatko-osassa Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows (2016).
Lokakuussa 2015 ilmoitettiin, että Fox korvaa väliaikaisesti Zooey Deschanelin tv-sarjassa Kolme miestä ja tyttö tämän jäädessä äitiyslomalle.
Fox esiintyi Eminemin ja Rihannan musiikkivideolla ”Love the Way You Lie” yhdessä näyttelijä Dominic Monaghanin kanssa vuonna 2010. Hän on tehnyt myös mallintöitä muun muassa alusvaatemainoksissa.
Fox äänestettiin miestenlehti FHM-lehdessä ”Maailman seksikkäimmäksi naiseksi” vuonna 2008.
Fox julkaisee syksyllä 2023 runokirjan Pretty Boy Are Poisonous.
Yksityiselämä
Fox meni naimisiin näyttelijä Brian Austin Greenin kanssa kesäkuussa 2010. Heillä on kolme lasta, vuosina 2012, 2014 ja 2016 syntyneet pojat. Fox jätti avioerohakemuksen elokuussa 2015. Pari palasi yhteen alkuvuodesta 2016, jolloin Fox odotti heidän kolmatta lastaan. Toukokuussa 2020 parin kerrottiin eronneen.
Fox on kertonut kärsivänsä pakko-oireisesta häiriöstä, ja olevansa biseksuaali. Fox on kertonut olevansa luonteeltaan hieman epäsosiaalinen ja viihtyvänsä paljon yksin.
Vähä Sääksjärvi
Vähä Sääksjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Harjunsalmen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 18,3 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Järven rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä ja rannat ovat metsämaata. Järvellä on yksi talo ja kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet kaakosta valtatieltä 24.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,9 metriä mpy. Sihen johtaa neljä ojaa, joista yksi tuo vettä Löytöjärvestä. Laskuoja lähtee järven kaakkoispäästä ja laskee 500 metrin päässä toiseen ojaan, joka laskee lopulta Isoon Pihlajajärveen. Vähän Sääksjärven ja Ison Pihlajajärven välinen pudotus on 34,4 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nimellä Säks järvi.
Vuoden 1966 peruskartassa järvi oli autio ja siihen johti yksi oja. Vuoteen mennessä järvelle oli rakennettu kolme taloa ja järveen oli johdettu kaksi ojaa lisää.
Diédougou (Ségoun piiri)
Diédougou on maalaiskunta Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Yolo sijaitsee Nigerjoen itäpuolisella tasangolla 80 kilometriä Ségousta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 16 500 asukasta (vuonna 2009).
Diédougoun kunta rajoittuu koillisessa Ségoun piirin Kamiandougoun, kaakossa Fatinén, etelässä Katiénan ja Diounan sekä luoteessa Dioron kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vesistöjä tai metsiä ei ole.
Kuntaan kuuluu 20 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, soninkeja, fulbeja ja miniankoja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja lehmänpapu. Lisäksi viljellään maissia, maapähkinää, fonioa ja riisiä. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet ja naudat.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.
Katrin Krabbe
Katrin Krabbe (s. 22. marraskuuta 1969 Neubrandenburg, Itä-Saksa) on entinen pikajuoksija, joka edusti Itä-Saksaa ja Saksaa 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Hän edusti Itä-Saksaa Soulin kesäolympiakisoissa 1988, Etelä-Koreassa.
Magyar
Magyar on suomalainen yhtye, joka julkaisi yhden albumin Love Records -levymerkille. Yhtyeen sanoituksista vastasi Jukka Itkonen. Yhtyeeltä on tullut levy Very Super Old Men (V.S.O.M.), joka on julkaistu Turun Tähtituotannon Turun Tähtituotanto Oy  fifty-fifty records -levymerkillä.
Luettelo Etelä-Savon kansakouluista
Tämä artikkeli on luettelo Etelä-Savon kansakouluista.
TerraSAR-X2
TerraSAR-X2 on Saksan avaruusjärjestön DLR:n 2010-luvulla kaavailema uuden sukupolven tutkasatelliitti.