cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
DDC Mlimani Park Orchestra
Musiikkityyli
DDC Mlimani Park Orchestran motto on ngoma ya ukae ("kodin tanssi"). Yhtye on säilyttänyt 1980-luvulle tyypillisen muziki wa dansi tyylin samana nykypäivään saakka. Jokaiselle muziki wa dansi yhtyeelle ominaista tyyliä tehdä musiikkia, esiintyä ja tanssia kutsutaan mtindoksi. Mtindo on ikään kuin toinen nimi, jota fanit käyttävät ilmaistessaan suosikkiyhtyettään. DDC Mlimani Park Orchestran mtindo on Sikinde, joka juontaa nimensä Dar es Salaamin seudulta kotoisin olevan Zaramo -heimon ngoma (musiikki, laulu ja tanssi) kulttuurista.
Sándor Krasznai
Sándor Krasznai (14. joulukuuta 1932 Újpest – maaliskuu 2009) oli unkarilainen keihäänheittäjä.
Krasznai sijoittui Bernin EM-kilpailuissa 1954 keihäänheitossa kahdeksanneksi tuloksella 68,45 m. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui 13:nneksi. Hän edusti Unkaria 38 maaottelussa ja voitti kuusi Unkarin mestaruutta. Hänen ennätyksensä oli vuonna 1955 heitetty 78,04 metriä.
Aallokemuunnos
Aallokemuunnos on uusimpia digitaalisen signaalinkäsittelyn menetelmiä. Se on korvaamassa monessa sovellutuksessa diskreetin Fourier-muunnoksen. Toisin kuin Fourier-muunnoksessa, joka määrittelee signaalin jatkuvien trigonometristen funktioiden lineaarikombinaationa, Aallokemuunnoksessa signaalin muodostavat osafunktiot ovat lokaaleja.
Aallokemuunnos tehdään suodattamalla syötesignaali käyttäen kantafunktiosta johdettujen aalloke- ja skaalausfunktioiden eri tavalla skaalattuja ja aika-avaruudessa siirrettyjä variaatioita.
Timo Pulkkinen
Timo Jukka Pulkkinen (s. 12. helmikuuta 1965 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen urheilutoimittaja, joka toimi 15 vuotta MTV Max -kanavan Formula 1 -lähetysten toimittajana ja nykyään Yleisradion moottoriurheilutoimittajana.
Timo Pulkkisen veli Tomi Pulkkinen on toiminut suomalaisten F1-lähetysten televisiokuvaajana vuodesta 1998 alkaen yli 250 GP-kisassa ja jatkaa edelleen.
Timo Pulkkisen isä on juontaja ja televisioesiintyjä Jorma Pulkkinen.
Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö
Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö oli Yhdysvalloissa vuosina 1927–1941 toiminut amerikansuomalaisten kommunistien kulttuuri- ja valistusjärjestö.
Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön hajottua sen enemmistö liittyi vuonna 1922 kommunistiseen Workers Party of America -puolueeseen. Vuonna 1924 se otti nimen Workers Partyn Suomalainen järjestö (Finnish Federation of the Workers Party of America). Vuonna 1925 Komintern päätti kommunistipuolueiden kansallisten järjestöjen lakkauttamisesta ja puoluetoiminnan organisoimisesta työväenjärjestöjen sisällä toimiviksi monikansallisiksi fraktioiksi. Workers Party vahvisti päätöksen elokuussa 1925 ja perusti päämajansa yhteyteen suomalaisten työväenyhdistysten toimintaa ohjanneen suomalaisen toimiston. Suomalainen järjestö lakkautettiin sen marras-joulukuussa 1925 pidetyssä edustajainkokouksessa.
Järjestön yli seitsemästä tuhannesta jäsenestä vain vajaat kaksi tuhatta liittyi uusien puoluesolujen jäseniksi. Workers Partyn suomalainen toimisto sai tehtäväkseen muodostaa uuden järjestön, jonka avulla laajemmat joukot säilytettäisiin kommunistisen liikkeen tukijoina. Kominternin, puoluejohdon ja suomalaisen toimiston kontrolloima Suomalainen Työväenjärjestö perustettiin Chicagossa tammikuussa 1927. Puolueen tiukka kontrolli ei kuitenkaan miellyttänyt kaikkia sen jäseniä. Erimielisyyksien takia suuri joukko suomalaisia erotettiin työväenjärjestöstä ja kommunistipuolueesta vuosina 1928–1930. Erotettujen joukossa olivat muun muassa Henry Askeli, Aaro Hyrske, Aarne Halonen, Elis Sulkanen ja Vilho Boman sekä myöhemmin Yrjö Halonen, Severi Alanne ja Henry Koski. Linjaristiriidat huipentuivat taisteluksi Wisconsinin Superiorissa toimineesta Keskusosuuskunnasta, joka lopulta irtautui kommunistisesta liikkeestä. Työväenjärjestö menetti jäseniään myös 1930-luvun alussa, kun tuhannet amerikansuomalaiset muuttivat Neuvosto-Karjalaan. Viimeisen kriisinsä järjestö koki talvisodan aikana, jolloin kommunistit asettuivat tukemaan Neuvostoliiton tarkoitusperiä Suomessa.
Vuonna 1932 Yhdysvaltain Suomalaisessa Työväenjärjestössä oli 251 yhdistystä ja yli 9 000 jäsentä. Järjestö panosti voimakkaasti nais- ja nuoriso-osastojen toimintaan. Sen johtavina toimitsijoina työskentelivät Henry Puro, Knut Einar Heikkinen, Taavi Heino, Matti Wick, Arne Mynttinen, Ida Rovio, Theodore Mäki, Evi Suvanto, Hans Johnson, Carl Päiviö, Siiri Anderson ja Karl Rautio. Järjestön päämaja siirrettiin Chicagosta New Yorkiin kesällä 1929. Sen äänenkannattajina ilmestyivät sanomalehdet Työmies, Eteenpäin, Toveri, pilalehti Punikki ja naistenlehti Toveritar (myöhemmin Työläisnainen ja Naisten Viiri). Järjestön lehtikustantamot julkaisivat vuosittain kymmeniä kirjoja. Sen Näyttämöliittoon kuului yli sata harrastajateatteria.
Suomalainen Työväenjärjestö liittyi toukokuussa 1941 kommunistiseen International Workers’ Order -kattojärjestöön nimellä Amerikan Suomalainen Keskinäisen Avun Järjestö (Finnish American Mutual Aid Society). IWO:n lakkauttamisen jälkeen 1950-luvun alussa järjestön toiminta jatkui piirikomiteoiden johdolla.
Metroplex
Metroplex on robotti Transformers-universumissa. Metroplex esiintyy sarjoissa Generation 1 ja Transformers: Cybertron.
Generation 1
Metroplex muuttuu valtavaksi taisteluasemaksi tai kaupungiksi. Hänellä on valtavan voimakkaat aseet, ja hän on tärkeä osa Autobotteja. Hänen ainoat heikkoutensa ovat hitaus, jonka vuoksi hän on helppo maali, mutta hänen tulituksensa ja valtavat voimansa korvaavat tuon puutteen hyvin. Toinen heikkous on hänen aseissaan, sillä ohjuksien ampuminen voi kuluttaa kaiken energian Metroplexistä. Muita heikkouksia hänellä ei ole. Hän kestää valtavasti tulitusta ja on kaikin puolin loistava soturi.
Transformers: Cybertron
Metroplex johtaa Gigantion-nimistä planeettaa,ja käyttää muiden gigantionlaisten tavoin Mini-Conia nimeltä Drill Bit. Metroplex ryhtyy auttamaan Optimus Primen johtamia Autobotteja. Voitettuaan Megatronin, Metroplex ja hänen oikeakädenmiehensä, Quickmix, ansaitsevat Autobottien merkin olkapäihinsä. Tästä lähin Metroplex on tärkeä osa Autobottien tiimiä.
Yleistä
Vaikka Generation 1:n Metroplex eroaa Cybertronin Metroplexistä, heidän ulkonäkönsä on hieman samanlainen ja he ovat molemmissa sarjoissa yhtä päättäväisiä, tärkeitä Autoboteille ja ennen kaikkea hyväsydämisiä.
Hohenlohe
Hohenlohe on saksalainen ruhtinassuku, joka sai nimensä Frankenissa sijainneen Hohenlohenin ruhtinaskunnan mukaan. Sukuun kuuluu monia eri haaroja.
Vanhimmat maininnat suvusta ovat 1100-luvulta, jolloin sen kerrotaan hallinneen Hohenlohenin linnaa Uffenheimin lähellä. Sieltä suku laajensi pian valtapiiriään muualle Frankenin alueelle. Hohenlohenin kreivin arvoa käytti ensimmäisenä Henrik I Hohenlohe (k. 1183). Hänen pojanpojistaan Gottfriedista ja Conradista periytyvät suvun haarat Hohenlohe-Hohenlohe ja Hohenlohe-Brauneck, joista jälkimmäinen kuitenkin sammui vuonna 1390. Gottfriedin suku on sittemmin haarautunut useasti. Vuonna 1551 se jakautui Hohenlohe-Neuensteinin ja Hohenlohe-Waldenburgin sukuhaaroihin. Neuensteinin haara kääntyi uskonpuhdistuksen aikana protestanttiseen uskoon ja sai 1764 valtakunnanruhtinaan arvon. Se jakautui myöhemmin edelleen Hohenlohe-Langenburgin ja Hohenlohe-Öhringenin haaroihin, joista Öhringen sammui 1805 ja Langenburg on edelleen jakautunut kolmeen haaran, jotka ovat Langenburg, Hohenlohe-Ingelfingen ja Hohenlohe-Kichberg (sammunut 1864). Katolisena pysynyt Waldenburgin haara sai 1744 ruhtinaan arvon, ja siihen kuuluvat haarat Hohenlohe-Bartenstein ja Hohenlohe-Shillingsfürst. Schillingsfürstin sukuhaaraan kuulunut Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst sai 1840 Ratiborin ja Korveyn ruhtinaan ja hänen veljensä Victor vastaavan herttuan arvon.
Hohenlohen ruhtinaskunta mennetti itsenäisyytensä vuonna 1806 ja se jaettiin Baijerin ja Württembergin kesken.
Godfather (drinkki)
thumb|Godfather Godfather on viskistä ja mantelilikööristä valmistettava makeahko drinkki. Se tarjoillaan tavallisesti old fashioned -lasissa jäiden kanssa.
Nokirastulit
Nokirastulit (Entomodestes) on rastaiden (Turdidae) heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Saionji Kinmochi
Prinssi Saionji Kinmochi (, 23. lokakuuta 1849 – 24. marraskuuta 1940) oli japanilainen poliitikko, valtiomies ja kaksinkertainen Japanin pääministeri. Viimeisenä genrōna hän oli Japanin kunnioitetuin valtiomies 1920- ja 1930-luvuilla.
Uran alku
Aateliperheen perijänä Saionji osallistui politiikkaan nuoresta asti ja hänet tunnettiin kyvykkyydestään. Hän osallistui Boshin-sotaan, jossa Saionji otti osaa useisiin taisteluihin keisarillisten joukoissa. Meiji-restauraation jälkeen Saionji lähti Ranskaan, jossa hän vietti yhdeksän vuotta saapumisensa 1871 jälkeen tutkien eurooppalaista kulttuuria, järjestelmiä ja lakia. Palattuaan Japaniin hän perusti Meijin lakikoulun, josta myöhemmin kehittyi Meijin yliopisto. Vierailtuaan uudestaan euroopassa yhdessä Itō Hirobumin kanssa 1882 Saionji nimitettiin suurlähettilääksi Itävalta-Unkariin ja myöhemmin Saksaan sekä Belgiaan.
Palatessaan jälleen Japaniin Saionji liittyi valtakunnanneuvostoon. Hän toimi myös opetusministerinä Itōn toisella ja kolmannella kaudella (1892-1893, 1898) sekä Matsukata Masayoshiin toisella kaudella. Virassa ollessaan hän pyrki kehittämään koulutusjärjestelmän laatua vastaamaan kansainvälisiä standardeja. 1900 Saionji liittyi yhtenä ensimmäisistä jäsenistä Itōn perustamaan Rikken Seiyūkai -puolueeseen. Euroopasta keräämänsä kokemuksen vuoksi Saionjilla oli liberaali poliittinen näkemys ja hän kannatti parlamentaristista hallitusta. Hän oli yksi harvoista aikaisista poliitikoista, jotka vakuuttivat, että monipuoluejärjestelmän täytyi olla hallituksen pohja. 1900 Saionjista tuli valtakunnanneuvoston puheenjohtaja ja 1903 hän otti saman roolin Rikken Seiyūkaissa.
Pääministerikaudet
Saionji toimi Japanin pääministerinä 1. tammikuuta 1906 – 14. heinäkuuta 1908 ja uudestaan 30. elokuuta 1911 – 21. joulukuuta 1912. Hänen molemmat ministeriönsä tunnettiin jännitteestä Saionjin ja konservatiivisen genrōn sotamarsalkka Yamagata Aritomon välillä. Saionji ja Itō näkivät poliittiset puolueet hyödyllisenä osana poliittista koneistoa; Yamagatan näkemyksen mukaan poliittiset puolueet ja kaikki demokraattiset toimielimet olivat riitaisia, korruptoituneita ja järjettömiä. Saionji joutui ponnistelemaan valtakunnan budjetin, useiden vaatimusten ja rajallisten resurssien kanssa samalla kun Yamagata haki jatkuvasti suurinta mahdollista laajennusta armeijalle. Yamagatan johtamat konservatiivit kaatoivat Saionjin ensimmäisen hallituksen 1908.
Saionjin toisen hallituksen kaatuminen oli huomattava takaisku perustuslailliselle hallinnolle. Taishōn poliittinen kriisi purkautui marraskuun lopussa 1912, kun kitkerää kiistaa armeijan budjetista ei saatu päätökseen. Kykenemättömänä taivuttelemaan hallitusta hyväksymään armeijan vaatimukset sotaministeri kenraali Uehara erosi. Japanin laki vaati, että sotaministerin täytyi olla aktiivisessa palveluksessa oleva kenraaliluutnantti tai kenraali. Koska kaikki kelpoiset kenraalit kieltäytyivät Yamagatan määräyksestä toimimasta Saionjin hallituksessa, oli hallitus pakotettu hajoamaan.
Eskrima
pienoiskuva|Filipiiniläisiä teräaseita Eskrima tai escrima  (myös arnis tai kali) on filippiiniläinen taistelulaji, jonka nimi tarkoittaa miekkailua. Lajin synnystä ei ole tarkkaa tietoa. Toisen lähteen mukaan laji syntyi Filippiinien alkuperäisasukkaiden puolustaessaan maataan espanjalaisvalloituksen aikana 1500-luvulla. Filippiiniläisten historiantutkijoiden viimeisissä selvityksissä on esitetty väite, että laji kehittyi vasta sen jälkeen, kun espanjalaiset olivat jo miehittäneet maan. Pitkän rannikon ja sokkeloisen saariston takia, miehittäjät eivät yksin pystyneet vartioimaan koko aluetta. Niinpä he kouluttivat paikallisia miekan käytössä, tosin sillä erolla, että paikalliset joutuivat käyttämään omia perinneviidakkoveitsiään. Toki Filippiineillä oli ennenkin taisteltu ja tapettu, mutta nyt ensi kertaa ymmärrettiin, että kyseisiä asioita voi myös harjoitella. Mainittakoon tässä yhteydessä, että Filippiinien taistelulajienhistoria ei tunne Kali sanaa ennen 1950-lukua. Lajiin kuuluu filippiiniläisen taisteluperinteen tapaisesti paljon aseita, enimmäkseen puisia tai oikeita veitsiä. Enimmäkseen lajissa harjoitellaan n. 50 cm pitkällä rottinkikepillä (keppien pituuksilla on kuitenkin eri escrimatyyleissä vaihtelua). Escrimassa opetellaan myös lukuisia aseettomia tekniikoita, niin aseistettuja kuin aseettomia vastustajia vastaan. Pääpaino on kuitenkin aseissa, kuten veitsissä, miekoissa ja eripituisissa kepeissä ja seipäissä. Lajissa on useita kymmeniä eri tyylisuuntia, joista yleisnimenä voidaan käyttää FMA:ta (Filipino Martial Arts).
pienoiskuva|Eskriman harjoitteluun käytettyjä aseita Escriman harjoittelu aloitetaan aseilla. Lajin kehittymisen aikaan oli normaalia, että kaikki kantoivat pitkiä veitsiä mukanaan. Nykyisin harjoittelu aloitetaan rottinkikepeillä. Rottinkikeppi on harjoitteluase turhien vammojen välttämiseksi. Taisteluun tarkoitetut kepit olivat kovapuuta ja joskus niihin saatettiin kiinnittää mm. hain hampaita tai kiviä. Ne eivät olleet läpileikkaukseltaan pyöreitä vaan litteitä tai kulmikkaita. Näin varmistettiin, että iskulla voitaisiin rikkoa luita. Filippiiniläiset historiantutkijat ovat kumonneet myös väitteet, että aseilla harjoittelu olisi jossain vaiheessa kielletty ja tämän seurauksena kätketty tansseihin.
Escrima-tyylit ovat jakautuneet alueittain ja perheittäin. Laji on myös ottanut avoimesti vaikutteita lähes mistä tahansa taistelu- tai kamppailulajista (tietenkin tyylisuuntakohtaisesti), mutta uudemmissa koulukunnissa saattaa selvästi nähdä judon, karaten ja jopa aikidon vaikutteita. Vanhimmissa tyyleissä pääaseina ovat yhä pitkät veitset, miekat, keihäät ja kirveet. Uudemmissa tyyleissä harjoittelu aloitetaan rottinkikepeillä, joista siirrytään teräaseisiin ja lopuksi aseettomaan harjoitteluun. Uusimmissa tyyleissä ei teräaseilla harjoitella lainkaan. Jotkut tyylit ovat siirtyneet täysin kamppailu-urheilu-henkiseen harjoitteluun. Tällaisissa tyyleissä otellaan suojavarusteet päällä täysikontaktilla. Tyylistä riippuen suojat sekä keppi (rottinkinen/pehmustettu) vaihtelevat. Jotkut ottavat otteluita jopa rottinkikepillä ilman mitään suojia. Kannattaa kuitenkin edelleen huomioida, että rottinkikeppi ei ole taisteluun vaan harjoitteluun tarkoitettu. Huomioida kannattaa myös se, että tämän kaltaisissa otteluissa sokeutumisen vaara on suuri ilman minkäänlaisia silmä- tai kasvosuojia.
Escrima Suomessa
BIFFIÄ (British International Fighters Federation) harjoitellaan suomessa kahdessa eri ryhmässä. Toista ryhmää vetää Kaj Westersund, hänen ryhmänsä harjoittelee Jayn vanhojen oppien, tekniikoiden ja arvojen mukaisesti. Toinen toimii Kai Koskisen alaisuudessa. Koskisen ryhmässä seurataan Jayn uudempia oppeja, tekniikoita ja arvoja. Jay Dobrin käy jyväskylässä lähes vuosittain.
Biff:in perustaja Jay Dobrin aloitti wing chun kunfulla Brian Jones:in alaisuudessa vuonna 1970. Vuonna 1974 hän tapasi escrima-mestari Rene Latosan ja aloitti harjoittelun hänen opissa. Kolmen erittäin aktiivisen harjoitteluvuoden jälkeen (Latosa asui Jayn kotona) Jay sai ohjaaja-arvon yhtenä kolmesta ensimmäisestä escrima-ohjaajasta Englannissa. Vuonna 1978 Latosa kehotti Jaytä tutustumaan myös muihin escrima-tyyleihin. Jay lähti harjoittelemaan Amerikkaan harjoitellen siellä mm Leo Gironin ja Dentoy Revillarin kanssa. Jayn palattua Amerikasta Latosa totesi, että Jay on nyt valmis perustamaan oman koulunsa. Näin sai alkunsa yksi Euroopan vanhimmista Escrima-tyyleistä. Jay ei kuitenkaan ole jäänyt laakereilleen lepäämään, vaan päivittää BIFFiä jatkuvasti. Tekniikoiden on toimittava raskaampia aseita ja voimakkaita iskuja vastaan. BIFF:i on myös tiettävästi viimeisiä Escrima-kouluja maailmassa, jossa edelleen sparrataan terävillä veitsillä ja macheteilla. Jay vastaa nykyisin Lontoossa mm Hendonin poliisikoulun koulutuksista teräasetta vastaan.
Kookosmaito
thumb|Kookosmaitoa kulhossa. Kookosmaito on kookospähkinän siemenvalkuaisesta tehtyä maitomaista nestettä. Sen väri ja täyteläinen maku johtuvat runsaasta öljypitoisuudesta ja sokereista. Malesiassa, Bruneissa ja Indonesiassa kookosmaito on nimeltään santan, Filippiineillä taas gata. Thaimaassa nimitys on ga-ti, ja sitä käytetään monissa thaimaalaisissa ruokalajeissa. Kookosmaitoa ei pidä sekoittaa kookospähkinässä olevaan nesteeseen eli kookosveteen, joka häviää hedelmän vanhetessa, vaikka tätäkin voidaan joissakin yhteyksissä nimittää kookosmaidoksi.
Aiheesta muualla
Kokospalme നാളികേരം
Kelsey Serwa
Kelsey Serwa (s. 1. syyskuuta 1989) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee skicrossissa. Hän sai lajissa hopeamitalin Sotšin olympialaisissa 2014 ja kultaa Pyeongchangin olympialaisissa 2018.
Serwa voitti maailmanmestaruuden vuonna 2011 Deer Valleyssä. Hän on voittanut urallaan viisi maailmancupkilpailua: Sotšissa helmikuussa 2013, Innichen/San Candidossa joulukuussa 2012 ja samassa paikassa kaksi kertaa 2011 sekä Alpe d Huezissa tammikuussa 2011.
Abadi
Abadi on austronesialainen kieli, jonka puhujista pääosa elää Papua-Uudessa-Guineassa. Kieltä puhuu hieman arviolta noin 6700 henkilöä. Abadin lähin sukulaiskieli on motu. Kieltä kirjoitetaan latinaisilla aakkosilla.
Abadin kieltä käytetään lasten alkeisopetuksessa. Monet, etenkin nuoremmat, abadin puhujat käyttävät myös tok pisiniä tai englantia.
Jussi Tossavainen
thumb|250px|Helsingin olympiakisojen järjestelytoimikunta kesällä 1938: [[Erik von Frenckell (vas.), Mauno Pekkala, Urho Kekkonen, Jussi Tossavainen, Ernst Krogius, Jukka Rangell, Johan Helo ja Hugo Österman.]] Jussi L. Tossavainen (26. elokuuta 1899 Kotka – 12. toukokuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, joka toimi muun muassa Helsingin olympiastadionin ensimmäisenä isännöitsijänä vuosina 1938–1964. Varsinaisen työuransa hän teki pankkialalla.
Elämä
Kotkassa syntynyt Tossavainen työskenteli aluksi Posti- ja telelaitoksen palveluksessa sekä liike-elämässä, kunnes vuonna 1926 sai työpaikan Suomen Voimistelu- ja Urheiluliitosta. Vuotta myöhemmin hän aloitti Helsingin olympialaisten keräystoimikunnan sihteerinä, ja vuodesta 1929 lähtien Tossavainen oli myös Stadion-säätiön sihteerinä sekä hoiti erilaisia Olympiastadionin rakennusprojektiin liittyviä tehtäviä. Olympiastadionin valmistuttua vuonna 1938 hänet valittiin sen isännöitsijäksi.
Kotkassa asuessaan Tossavainen kuului muun muassa Kotkan Innon sekä SVUL:n Kymenlaakson piirin johtokuntiin. Helsinkiin muutettuaan hän oli mukana Helsingin Kisa-Veikkojen toiminnassa. Tossavainen valittiin 1930-luvulla myös SVUL:n liittohallitukseen ja Suomen Urheiluliiton talousvaliokuntaan. Lisäksi hän oli jäsenenä opetusministeriön 1935 asettamassa urheilun keskusliittotoimikunnassa, joka pohti SVUL:n ja TUL:n yhteistoimintaa. Keväällä 1938 Tossavainen valittiin J. W. Rangellin ja Urho Kekkosen kanssa SVUL:n edustajaksi neuvottelemaan yhteistyöstä TUL:n Toivo Vilppulan, Urho Rinteen ja Arvi E. Heiskasen kanssa.
Nick Menza
Nick Menza (23. heinäkuuta 1964 München, Länsi-Saksa – 21. toukokuuta 2016 Los Angeles, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen, Saksasta kotoisin oleva rumpali. Menza tunnetaan parhaiten Megadethin klassisen kokoonpanon rumpalina.
Nuoruus
Nick Menza oli saksofonisti Don Menzan poika. Don Menza oli soittanut saksofonia tunnetussa Vaaleanpunainen pantteri -sarjan tunnusmusiikissa. Nick aloitti rumpujen soittamisen ollessaan kaksivuotias. Hänen ensimmäinen julkinen esiintymisensä tapahtui myös kaksivuotiaana, kun hän soitti Jack DeJohnetten rumpuja yleisön edessä.
Menza liittyi ensimmäiseen yhtyeeseen ollessaan 18-vuotias. Yhtyeen nimi oli Rhoads, ja yhtyeen laulaja oli Ozzy Osbournen yhtyeessä kitaraa soittaneen Randy Rhoadsin veli Kelly Rhoads. Rhoadsin ainoaksi jäänyt albumi Into The Future julkaistiin Menzan ollessa 19. Tämän jälkeen Rhoads kiersi Eurooppaa Foghat-yhtyeen kanssa.
Ura muusikkona
Menza pääsi työskentelemään Megadethin kanssa ensimmäistä kertaa vuonna 1988, jolloin hän oli yhtyeen rumpalin, Chuck Behlerin rumputeknikko ja roudari. Kun Behler sai yhtyeestä potkut, Megadethin keulahahmo Dave Mustaine päätti ottaa Menzan yhtyeen rumpaliksi. Menza oli soittanut Megadethin keikoilla tuuraajana, ja osasi kappaleet ulkoa. Menzan ensimmäinen albumi Megadethin kanssa oli vuonna 1990 julkaistu klassikkolevy Rust in Peace. Megadethin niittäessä menestystä Menza pääsi suunnittelemaan myös omaa signature-rumpusettiään. Vuonna 1992 julkaistu studioalbumi Countdown to Extinction oli jättimenestys, ja sitä pidetään yleensä Megadethin onnistuneimpana albumina. Albumin seuraaja, 1994 julkaistu Youthanasia oli myös menestyvä, ja myi nopeammin platinaa kuin yksikään aiempi yhtyeen albumi. Vuonna 1992 Menza oli liittynyt Megadethin silloisen soolokitaristin, Marty Friedmanin sooloyhtyeeseen.
Menestyksekkäitten kiertueiden jälkeen Megadeth julkaisi uuden studioalbuminsa. Albumi Cryptic Writings (1997) oli enemmän melodista rockia kuin tavallista Megadethia. Cryptic Writings -kiertueen aikana ilmeni, että Menzalla oli ongelmia polviensa kanssa. Menzan setti oli yleensä täydennetty kahdella bassorummulla, ja hänen polkiessaan pedaaleita jalat olivat vaurioituneet. Tästä syystä Menza siirtyi sairauslomalle, mutta Megadethin täytyi jatkaa – Menzan kanssa tai ilman. Menza jätti yhtyeen taakseen, ja Megadethin uudeksi rumpaliksi valittiin Jimmy DeGrasso, joka soitti kiertueen loput konsertit. Menza kertoi haastattelussa siitä, kuinka oli saanut tietää joutuvansa jättämään yhtyeen: ”Cryptic Writings -kiertueen puolessavälissä minulla ilmeni polvissa lääketieteellisiä ongelmia, joiden johdosta en pystynyt enää soittamaan tarpeeksi hyvin. Dave Mustaine kertoi lopulta, ettei palveluitani enää tarvita. Erosin Megadethista ystävinä, enkä ollut heille katkera.” Menza soitti samanaikaisesti myös Megadeth-kitaristi Marty Friedmanin yhtyeessä, ja päätti että myös tämän yhtyeen olisi parempi etsiä hänelle korvaaja.
Erottuaan Megadethista ja toivuttuaan jalkakivuistaan vuonna 2001 Menza alkoi työstää omaa sooloalbumiaan. Albumi julkaistiin 2002 nimellä Menza: Life After Death. Albumin sanoitukset käsittelevät Menzan elämää. Albumi ei ollut huippumenestys, vaikka moni Megadeth-fani sen kuitenkin osti.
Vuonna 2004 Menza teki paluun Megadethin rivistöön. Hän pääsi soittamaan yhtyeen The System Has Failed -albumin kiertueelle. Uusi mahdollisuus Megadethin kanssa jäi kuitenkin lyhyeksi, ja hän jätti yhtyeen saman vuoden loppupuolella. Tämän jälkeen hän liittyi Memorain-yhtyeeseen, jonka kanssa hän levytti kaksi studioalbumia. Menza soitti myös yhtyeissä Orphaned To Hatred ja Deltanaut.
21. toukokuuta 2016 Menza kuoli kesken OHM-yhtyeen konsertin The Baked Potato -klubilla Los Angelesissa. Kyseessä oli ilmeisesti sydänkohtaus.
Kollasjoki
Kollasjoki voi tarkoittaa seuraavia:
Kevin Ceccon
thumb|Kevin Ceccon vuonna 2017. Kevin Ceccon (s. 24. syyskuuta 1993 Clusone) on italialainen moottoriurheilija.
Uran alkuvaiheet
Ceccon aloitti uransa kartingsarjoissa, joissa hän kilpaili vuoteen 2008 saakka voittaen Italian Open Masters KF3 -luokan mestaruuden. Vuonna 2009 Ceccon kilpaili Italian F3-mestaruussarjassa sijoittuen 14:nneksi. Hän kilpaili myös European F3 Open -mestaruussarjassa sijoittuen 11:nneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan neljänneksi.
GP-sarjat
Vuonna 2011 Ceccon kilpaili Auto GP-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Hän kilpaili myös GP2-sarjassa Coloni-tallissa Barcelonan, Monacon, Valencian ja Britannian kilpailuissa korvaten loukkaantuneen Davide Rigonin. Hänestä tuli nuorin GP2-kilpailun ajanut kuljettaja rikkoessaan Javier Villan ennätyksen vuodella. Vuonna 2012 Ceccon kilpaili GP3-sarjassa. Hän keräsi 56 pistettä ja ajoi kerran palkintokorokkeelle sijoittuen loppupisteissä yhdeksänneksi. Vuonna 2013 Ceccon teki paluun GP2-sarjaan Trident Racing -tallissa ja saavutti Monacon pitkästä kilpailusta kakkossijan, mutta hän joutui jättämään loppukauden väliin budjettiongelmien vuoksi. Vuonna 2014 Ceccon palasi takaisin kesken kauden GP3-sarjaan ajaen Jenzer Motorsport -tallissa saavuttaen 20 pistettä. Vuonna 2015 Ceccon jatkaa täyden kauden GP3:ssa ajaen Arden International -tallissa.
Sangha
pienoiskuva|Munkit elävät sanghan maallikkojäsenten antamien almujen varassa. Sangha (sanskritiksi संघ), eli kanssaharjoittajat, on buddhalaisuudessa käsite, jolla tarkoitetaan käytännössä ystäviä ja auttajia polulla valaistumiseen. Sangha voi tarkoittaa myös buddhalaisten munkkien ja nunnien yhteisöjä tai oivaltaneita harjoittajia. Myös maallikot kuuluvat sanghaan. . Sangha on yksi kolmesta jalokivestä.
Sanghan toiminta
Sanghan tehtävä on sekä säilyttää buddhalaisia tekstejä että toimia inspiraationa ja apuna muille, jotka harjoittavat buddhalaisuutta.
Yksittäinen buddhalainen saa sanghalta apua ja johdatusta omaan harjoitteluunsa, ja pääsee vastineeksi tarjoamaan sitä muille tarvitseville. Sanghan tarkoitus on tarjota buddhalaisille paikka meditoida ja harjoittaa uskoaan. Täysin itsenäisen meditaation ei katsota olevan kehittävää. .
Sanghasta erottaminen
Buddhalaisessa Tripitaka -kirjan Vinaya piṭaka -osassa, jossa määritellään munkkien ja nunnien eettisistä säännöistä todetaan, että munkki menettää asemansa mikäli tämä osallistuu sukupuoliseen kanssakäymiseen, varastaa tai tappaa tahallisesti toisen ihmisen. Munkkeutensa menettänyttä ei enää pidetä yhteisön jäsenenä.
Tomoya Wakahara
Tomoya Wakahara (s. 28. joulukuuta 1999 Shiga) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Wakahara kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019.
Kuytun
Kuytun eli Kuitun on piirikuntatason kaupunki Kiinan Sinkiangin uiguurien autonomisella alueella. Hallinnollisesti se kuuluu Ilin kazakkien autonomiseen prefektuuriin. Kuytun sijaitsee kaupunkien Wusu ja Shihezi välillä rautatien varrella Ürümqista Kazakstaniin, lähellä Džungarian aavikkoa. Shiheziin on matkaa 127,5 kilometriä. Kaupungin pinta-ala on 1 171 neliökilometriä ja väkiluku 166 261 (2010).
Kaupunki on historiallisesti liitetty Seitsemänteen maatalousdivisioonaan, joka on Xinjiangin tuotanto- ja rakennuskomennuskunnan yksikkö. Se hallitsi Kuytunia vuoteen 1975 asti.
Historia
Kuytun sijaitsee pohjoisimman Silkkitien reitin varrella, joka kulkee Ürümqin kautta ja Tienšan-vuoriston pohjoispuolitse.
Väestö
Asukasluku 1. marraskuuta 2000 Kuytunissa oli yhteensä 285 299 henkilöä.
Väestölaskennassa 1. marraskuuta 2010 kaupungin asukasmäärä on 166 261. Vuoden 2014 tilastossa asukasmäärä on noin 157 900.
Kaj Korkea-aho
Kaj Korkea-aho (s. 15. helmikuuta 1983 Ähtävä, Pedersören kunta) on suomenruotsalainen kirjailija ja kolumnisti, joka asuu Helsingissä.
Stardust (luotain)
thumb|Taiteilijan näkemys Stardustista ohittamassa komeetta Wild 2:ta. thumb|Stardustin [[aerogeelillä päällystetty näytteenkerääjä.]] Stardust oli NASAn komeettaluotain, joka tutki Wild 2 -komeettaa. Se myös ohitti asteroidi Annefrankin 2. marraskuuta 2002.
Kaj Korkea-aho
Korkea-aho on opiskellut ruotsin kieltä ja kirjallisuustiedettä Åbo Akademissa, ja hän on työskennellyt Hufvudstadsbladetin kolumnistina. Hän on muodostanut Ted Forsströmin kanssa koomikkoparin ”Pleppo Toy”, joka on esiintynyt radiossa, televisiossa ja näyttämöllä, ja heidän sketsejään on julkaistu kirjana Pleppoboken. — Korkea-ahon ja Forsströmin yhteisen nuortenromaanisarjan ensimmäisestä osasta ''Zoo! Viraalit nerot'' on tehty ruotsinkielinen TV-sarja, jonka ohjasi Elin Grönblom ja joka sai ensiesityksensä keväällä 2020.
Stardust (luotain)
Missio
thumb|left|Komeetta Wild 2:n 5 kilometriä halkaisijaltaan oleva ydin Stardustin kuvaamana thumb|left|Asteroidi Annefrank Stardustin kuvaamana. Asteroidin mitat ovat 6,6 × 5,0 × 3,4 km. Aluksen kehitti NASAn Jet Propulsion Laboratory Kaliforniassa pääurakoitsijanaan Lockheed Martin -yhtiö. Avaruusaluksen laukaisu tapahtui 7. helmikuuta 1999 Boeingin Delta II -raketilla Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 17A:sta, Floridasta.
Kaj Korkea-aho
Korkea-aho on kirjoittanut neljä romaania, jotka on kaikki suomennettu: Katso minuun pienehen (2009), Tummempaa tuolla puolen (2012), Paha kirja (2015) ja Punainen huone (2021). Esikoisromaani sai Svenska Litteratursällskapetin palkinnon, ja toisesta romaanista muokattiin näytelmäversio, joka sai ensi-iltansa helmikuussa 2014 Viirus-teatterissa. Korkea-aho sai teoksestaan Paha kirja Kiitos kirjasta -mitalin vuonna 2016. Vuonna 2018 hänelle myönnettiin Längmanin säätiön palkinto. Punainen huone valittiin Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaaksi 2022.
Stardust (luotain)
Missio
Luotain lensi komeetan pyrstön läpi 2. tammikuuta 2004 ottaen näytteitä siitä aerogeelillä pinnoitetulla näytteenkeräimellä. Aluksen näytekapseli laskeutui Yhdysvaltain ilmavoimien Utah Test and Training Range -koeampuma-alueelle 15. tammikuuta 2006. Kyseessä on ensimmäinen kerta, jolloin komeettapölyä on tuotu tutkittavaksi maanpäällisiin laboratorioihin. Pölyn kemiallisen analyysin uskotaan lisäävät tietoa aurinkokunnan synnystä.
Kaj Korkea-aho
Kolumneissaan ja romaaneissaan Korkea-aho on käsitellyt omaelämäkerrallisia teemoja, joihin kuuluvat ahdasmielinen uskonnollisuus, homoseksuaalisuus ja änkytys.
Stardust (luotain)
Missio
1800-luvun lopulla esiintyi uskomuksia, että komeetat ovat levittäneet elämän Maahankin. Edelleen ollaan varautuneita siihen, että komeetoissa olisi esimerkiksi viruksia – alus on erittäin törmäyksenkestävä (tosin sen "sisaralus" Genesis hajosi osiin, kun se laskeutui Maahan laskuvarjonsa aukematta) ja sen näytteet tutkitaan tiloissa, jotka vastaavat suojaukseltaan kulkutautien tutkimuslaboratorioita.
14. helmikuuta 2011 Stardust ohitti Tempel 1 -komeetan ja tutki, mitä Deep Impact -luotaimen iskeytymisosa sai aikaan komeetan pinnalle. Iskeytyjä oli tehnyt komeettaan arviolta noin 150 metrisen kraatterin.
Suomalainen osuus
thumb|Stardustin paluukapseli [[Utah Test and Training Rangella tammikuussa 2006.]] Aluksen CIDA (Comet and Interstellar Dust Analyzer) massaspektrometrissä on suomalainen tietokoneohjelmisto, jonka toteutti Ilmatieteen laitos. Se kuuluu Saksan avaruusjärjestön (DLR) rahoittamaa ja saksalainen von Hoerner & Sulger GmbH-yhtiön toteuttamaa laitetta.
Gurli Sevón-Rosenbröijer
Gurli Sophia Ingeborg Sevón-Rosenbröijer (16. huhtikuuta 1892 Helsinki – 29. toukokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Gurli Sevón-Rosenbröijer pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian maisteriksi 1919. Hän toimi aluksi opettajana Helsingissä.
Gurli Sevón-Rosenbröijer omisti vuodesta 1926 alkaen Pariisissa toimineen Finlandia-tiedotustoimiston ja hän asui itsekin Pariisissa. Hän kirjoitti useisiin suomalaisiin sanoma- ja naistenlehtiin, pääasiassa kuitenkin Uusi Suomi -lehteen. Vuosina 1949–1969 Sevón-Rosenbröijer välitti Pariisin muotiuutisia uutiskirjeiden muodossa suomalaisille muotisalongeille.
Markkinoiden kyllästyminen
Markkinoiden kyllästyminen tarkoittaa elinkeinoelämässä sitä, että tuotteiden ja palveluiden tarjontaa on enemmän kuin kysyntää. Kaupankäynti ei silloin kokonaan tyrehdy, mutta tuotteilla ja palveluilla on liian monta myyjää tai yrittäjää yhdellä markkina-alueella, jolloin liiketoiminta ei ole kaikille myyjille tai yrittäjille kannattavaa. Ylikuumentuneen kilpailun ja liian suuren tarjonnan vuoksi osa yrittäjistä joutuu lopettamaan toiminnan huonon kannattavuuden vuoksi. Osa yrityksistä lopettaa toimintansa oma-aloitteisesti tai päätyy konkurssiin.
Kysynnän ja tarjonnan laki
Kysynnän ja tarjonnan laki tarkoittaa sitä, että vapaissa markkinatalouksissa kuluttajien tarpeet määräävät viime kädessä tarjonnan ja tuotteiden hinnan. Jos markkinoille tuodaan sellaisia tuotteita ja palveluita, mitä kuluttajat eivät halua ostaa itselleen tai jotka ovat liian kalliita, jää sellaisten tuotteiden ja palveluiden markkinaosuus kotitalouksien kokonaiskulutuksesta hyvin alhaiseksi tai ne katoavat kokonaan markkinoilta huonon kannattavuuden vuoksi. Kotitaloudet käyttävät vuosittain vain tietyn osan tuloistaan kulutushyödykkeisiin ja kaikki tuotteiden sekä palveluiden tarjoavat kilpailevat keskenään kuluttajien euroista.
Kilpailu ja hinnan määräytyminen
Kilpailussa jokainen osapuoli pyrkii saamaan itselleen mahdollisimman suuren hyödyn. Kuluttaja yrittää saada rahoilleen mahdollisimman paljon vastiketta ja alkutuottaja sekä myyjä hyvän katteen eli voittoa toiminnalleen. Kysynnän ja tarjonnan laki tarkoittaa siten myös sitä, että markkinat määräävät tuotteiden ja palveluiden hinnan. Jos myyjä pyytää liian korkeaa hintaa, niin kuluttajat eivät osta tuotteita kovin paljon määrällisesti, vaikka tuotteesta olisi heille hyötyä. Hyötysuhde jää silloin vähäiseksi. Jos myyjä pudottaa hintaa, saa hän tuotteita myytyä kappalemääräisesti enemmän ja kuluttajan saama hyöty kasvaa. Tämä ei tarkoita välttämättä myyjän hyödyn vähenemistä, sillä myyjä voi saada yhtä paljon tai jopa enemmän hyötyä, kun myy tuotteita halvemmalla, sillä myynnin volyymi lisää tuottoa.
Esimerkki hinnan vaikutuksesta hyötyyn
Jos myyjä maksaa tuotteesta alkutuottajalle 30 euroa ja tämän tuotantokustannukset ovat 15 euroa, niin alkutuottaja saa voittoa eli hyötyä 15 euroa tuotetta kohden. Jos myyjän kulut ovat 20 euroa ja hän myy tuotteet asiakkaille hintaan 150 euroa/ kpl, niin hänen saamansa voitto tuotetta kohti on 100 euroa. Tuotteita menee 150 euron hintaan kaupaksi esimerkiksi tuhat kappaletta/kk, joten myyjän saama kokonaisvoitto on 100 *1 000 = 100 000 euroa/kk.
Jos tuotteilla olisi todellista kysyntää markkinoilla eli asiakkaat haluaisivat ostaa tuotetta ja kokevat sen tarpeelliseksi, mutta liian kalliiksi, niin tuotteiden myyntikäyrä saadaan kasvamaan pudottamalla tuotteen hintaa. Jos myyjä tyytyy 50 euron katteeseen tuotetta kohden, kasvaisi myynti esimerkiksi 10 000 kappaleeseen tutkittavana ajanjaksona. (esim. kk) Myyjän ja alkutuottajan kulut yleensä vähenevät tuotetta kohti, mitä enemmän tuotteita myydään, joten heidän saamansa hyöty kasvaisi samalla asiakkaiden hyödyn kanssa. Myyjä saisi tässä tapauksessa hyötyä eli voittoa 50 *10 000 = 500 000 euroa/kk + kustannussäästöt, esimerkiksi kaksi euroa/ tuote eli 10 000 *2 = 20 000 euroa. Myyjän voitto olisi siten 520 000, jos hän myisi tuotteita hintaan 100 euroa/kpl eikä hintaan 150 euroa/ kpl. Alkutuottajan hyöty eli voitto kasvaisi myös, jos tuotannon lisäämisen investoinnit saadaan peitettyä suuremman myynnin volyymin ja isompien myyntitulojen ansiosta. Tämän esimerkin mukaisesti olisi jokaista osapuolta kannattavaa eli hyödyllistä heille pudottaa tuotteiden hintaa ja lisätä niiden tuotantoa. Tässä kohden tullaan tuotantovaikeuksien eteen kysynnän kasvaessa: pystyvätkö tavaroiden valmistajat ja toimittajat vastaamaan kasvaneeseen kysyntään vai eivät?
Tavaroiden siirtymisessä alkutuottajalta kuluttajalle vapaissa markkinatalouksissa pyritään aina maksimaalisen hyödyn saavuttamiseksi jokaisella portaalla: alkutuottaja, tukkuportaat ja vähittäiskauppa. Viime kädessä kuluttaja päättää kuitenkin sen, mihin hintaan ja kuinka paljon hän tuotteita ostaa. Näin ollen kysyntä on tuotteiden menekin kannalta ratkaisevampi tekijä kuin tuotteiden tarjonta. Jos tuotteita ei tarvita eikä niillä ole todellista kysyntää, saadaan niitä myytyä vain vähän tai ei ollenkaan ja menekkiä voidaan kasvattaa ainoastaan epärehellisin keinoin, esimerkiksi harhaanjohtavan markkinoinnin avulla. Pörssikaupassa voidaan esimerkiksi käyttää osakekurssin arvon ja menekin parantamiseksi epärehellisiä keinoja väärentämällä yhtiön tulos- ja tasetietoja sijoittajille annetuissa tiedotteissa niin kuin kävi Enron-nimisen energiayhtiön tapauksessa.
Vapaissa markkinatalouksissa kysyntä ja tarjonta pyrkivät tasapainotilaan, jolloin tuotantoa on suurin piirtein yhtä paljon kuin kulutustakin ja hinnat määräytyvät terveen kilpailun mukaan kaikkia osapuolia mahdollisimman paljon hyödyttäväksi. Täydellistä tasapainotilaa ei kuitenkaan saavuteta kuin teoreettisissa laskentamalleissa. Käytännössä liiketaloudessa vallitsee jatkuva kilpailu markkinaosuuksista ja tuotantoa on jonkin verran liikaa, jolloin heikoimmat kilpailijat putoavat pois ja uusia yrittäjiä tulee heidän tilalleen. Hinnat muuttuvat tarjonnan ja kysynnän lakien mukaan, mihin vaikuttaa luonnollisesti kuluttajien käytettävissä olevat varat. Kuluttajat eivät suinkaan käytä kaikkea varallisuuttaan hyödykkeiden ja palveluiden ostamiseen vaan he voivat myös säästää rahaa kasvattaakseen omaa pääomaansa.
Luoko tarjonta kysyntää?
Taloustieteiden keynesiläisen teorian mukaan tarjonta ei voi luoda kysyntää. Tästä on olemassa myös eriäviä mielipiteitä, mm. Sayn lain mukaan tarjonta luo aina oman kysyntänsä.
Joidenkin teorioiden mukaan esimerkiksi mainonta lisää kysyntää ja saa kuluttajissa aikaan tarpeen kuluttaa enemmän tai muuttaa kulutustottumuksiaan. Lisääntynyt mainonta saattaa saada aikaan tietyn tuoteryhmän tai yhtiön tuotteiden ja palveluiden myynnin nousua, mutta on kyseenalaista, synnyttääkö markkinointi tarpeen ostaa tuotteita ja palveluita vai onko se pelkästään informaatiota välittävä menetelmä tehdä kuluttajat tietoisiksi siitä tarpeesta, mikä heillä on jo valmiina olemassa.
Kuluttajien tarpeet ratkaisevat lopulta sen, mitkä tuotteet ja palvelut jäävät pysyvästi tai pitkäksi aikaa markkinoille. Jos tuotteilla ja palveluilla on jatkuvaa kysyntää, on niiden elinkaari pitkä. Tuotteille ja palveluille on ominaista jatkuva tuotekehitys, jolloin vanhat tuotteet ja palvelut jäävät pois tuotevalikoimasta ja ne korvataan uusilla. Silloinkin tuotteet ja palvelut vastaavat kuluttajien olemassa olevaan, mutta muuttuneeseen tarpeeseen eikä kyse ole tarpeen synnyttämisestä.
Elämän ylläpitämisen kannalta on tiettyjä tuoteryhmiä, joita kuluttajat tarvitsevat jatkuvasti. Ne vastaavat kuluttajien perustarpeisiin, joita ovat ravinto, vaatetus, koti ja uni. Näihin tarpeisiin vastaavat muun muassa elintarvikkeet, vaatteet, puhdistusaineet, huonekalut ja kodin koneet.
Uudet keksinnöt vastaavat kuluttajien tarpeisiin, kun tuotekehittelyn ja tutkimuksen tuloksena lanseerataan uusia tuotteita markkinoille. Tästä ovat esimerkkinä kirjapainot, ompelukoneet, polkupyörät, höyrymoottorit, junat, autot, lentokoneet, sähkö, puhelin, lennätin, radio, televisio, matkapuhelimet, tietokoneet, lääkkeet, uudet hoitomuodot ja internet-palvelut. Näiden menestystarinoiden kohdalla on kysymys siitä, että tarjonta vastaa kuluttajien jo olemassa olevaan tarpeeseen eikä siitä, että tarjonta synnyttää tuon tarpeen.
Kysyntä luo tarpeen tarjonnalle
Sen sijaan, että tarjonta automaattisesti loisi uutta kysyntää, luokin kysyntä eli kuluttajien tarpeet edellytyksen tarjonnalle eli tuotteiden ja palveluiden markkinoille tuomiseen. Jos kuluttajilla ei ole todellista tarvetta saada markkinoille tulevaa uutta tuotetta tai palvelua, ei kyseinen tuote tai palvelu saa vallattua itselleen merkittävää markkinaosuutta kuluttajien käyttämistä varoista eli osuutta kokonaismarkkinoista.
Kysyntää voidaan keinotekoisesti nostaa ja pitää yllä harhaanjohtavan markkinoinnin avulla. Näin saadaan markkinoitua esimerkiksi terveysvaikutteisia ihmerohtoja ja lääkkeenkaltaisia tuotteita kuten ravintolisiä, monivitamiinivalmisteita, laihdutusvalmisteita ja ateriankorvikkeita. Näille tuotteille on olemassa tietty kysyntä markkinoilla eli elämäntapakäyttäjien pieni joukko. Tuotteiden kysyntää on kuitenkin nostettu antamalla kuluttajille harhaanjohtavia lausuntoja ja todistuksia tuotteiden terveysvaikutuksista tai markkinoimalla hyvää mahdollisuutta lisäansioihin ja taloudellisen riippumattomuuden saamiseen, jos ehdokas alkaa itsekin myydä tuotteita ja verkostomarkkinoinnin liikeideaa ryhtyessään käyttämään tuotteita.
Vapaa markkinatalous
Vapaa markkinatalous tarkoittaa sitä, että tuotantolaitokset voivat olla joko valtion tai yksityisten henkilöiden tai yhteisöjen omistuksessa ja ne voivat päättää itsenäisesti siitä, mitä tuotteita valmistavat, kehittävät ja tuovat markkinoille. Jos tuote vastaa kuluttajien tarpeita, niin tarpeet tyydyttyvät ja tuote saa oman markkinaosuuden kokonaismarkkinoista. Jos tarjontaa tulee jollekin tuoteryhmälle tai tuotteelle liikaa, johtaa se kilpailun ylikuumenemiseen, hintakilpailuun ja heikoimpien yritysten tipahtamiseen pois markkinoilta. Tuotteita, yrittäjiä ja tuotteiden myyjiä on silloin liikaa tuotteiden kysyntään ja asiakasmäärään nähden.
Heikki Parkkonen
Heikki Parkkonen (24. maaliskuuta 1938 Vaajakoski, Jyväskylän maalaiskunta – 17. huhtikuuta 2018 Helsinki ) oli suomalainen päätoimittaja.
DNA:n sekvensointi
thumb|Esimerkki automaattisen DNA-sekvensoinin tuloksesta DNA:n sekvensointi on prosessi, jossa määritetään DNA:n sekvenssi eli nukleotidien tarkka järjestys DNA-molekyylissä. Se sisältää kaikki menetelmät tai tekniikat, joita käytetään neljän eri emäksen, adeniiniin, guaniini, sytosiini ja tymiini (A, G, C,T) järjestyksen muodostaman geneettisen koodin selvittämisessä. Nopeiden sekvensointimenetelmien kehittyminen on kiihdyttänyt biologian ja lääketieteen kehitystä.
Heikki Parkkonen
Parkkonen aloitti 1960-luvulla toimittajana Helsingin Sanomissa ja siirtyi sieltä saman kustantajan Viikkosanomiin. Kun levikkiongelmiin joutuneeseen Seura-lehteen haettiin päätoimittajaa, ehdotti Otavan kirjallinen johtaja Paavo Haavikko tehtävää Parkkoselle. Seuran päätoimittajana Parkkonen toimi vuosina 1974–1981 ja uudelleen 1985–1990. Parkkonen nosti Seuran Suomen suurimmaksi viikkolehdeksi, mutta lähti sen jälkeen etsimään uusia haasteita. Vuonna 1981 hän kävi perustamassa ja päätoimittamassa Lehtimiesten lyhytikäiseksi jäänyttä yleisaikakauslehti Pikajunaa.
Parkkonen oli taitava journalismin kehittäjä. Hän ideoi lehtiinsä monia uudistuksia, jotka olivat edellä aikaansa. Hän oli lisäksi riittävän voimakastahtoinen toteuttamaan ideoimansa uudistukset.
Vuonna 1992 Parkkonen aloitti 7 päivää -lehden (nyk. Seiska) ensimmäisenä vastaavana päätoimittajana. Tällöin hän joutui mukauttamaan lehden tanskalaisen esikuvan suomalaiseen tilaajapohjaiseen toimintatapaan. Myöhemmin hän oli vielä Matkaopas-lehden päätoimittajana. Parkkonen sai Valtion journalistipalkinnon vuonna 1998.
Parkkonen oli käsikirjoittamassa elokuvaa Bensaa suonissa sekä Kotikatu-televisiosarjaa.
Igglo
Igglo on suomalainen vuokranantajia ja vuokralaisia yhdistävä palvelu joka aloitti nykytoimintansa vuonna 2017. Palvelu toimii ns. käännetyllä mallilla jossa vuokranantajat löytävät itselleen sopivan vuokralaisen. Yrityksen historia ulottuu vuoteen 2006, jolloin se tuli tunnetuksi kiinteistövälitystoiminnasta.
Historia
Yritys aloitti toiminta vuonna 2006. Se sai julkisuutta valokuvaamalla pääkaupunkiseudun kaikki talot omaan verkkopalveluunsa ja kertomalla puolittavansa välityspalkkiot. Igglon perustivat markkinointiviestintäkonserni Taivaan hallituksen puheenjohtaja ja perustaja Jussi Nurmio sekä Mikko Ranin, näyttelijä Matti Raninin poika. Varatoimitusjohtajana toimi kiinteistönvälitysyritys Huoneistokeskuksen entinen toimitusjohtaja Matti Kasso, kunnes hän jätti yrityksen tammikuussa 2008. Igglo laajeni Norjan markkinoille huhtikuussa 2007. Yritys kohtasi kuitenkin vaikeuksia markkinoilla ja tammikuussa 2008 Igglon Norjan toiminnot haettiin konkurssiin.
Aikaisemmassa Igglon verkkopalvelussa oli mahdollista käyttää Korvamerkintä- ja Hiljainen myynti -palveluita. Korvamerkinnän avulla asukkaat pystyivät esivaraamaan taloja tai alueita, joihin haluaisivat muuttaa. Hiljaisen myynnin kautta puolestaan asunnon omistaja pystyi tunnustelemaan kotinsa kysyntää. Tämän lisäksi verkkopalvelussa oli käytössä muun muassa Google Maps -kartta sekä kolmiulotteinen sisustuskone.
Igglo Oy toimi vuoteen 2008 asti myös kiinteistönvälitysyrityksenä pääkaupunkiseudun ja Turun alueilla. Igglo oli pääkaupunkiseudun kolmanneksi suurin välitystoimisto, ja sen palveluksessa oli yli seitsemänkymmentä henkeä. Lokakuussa 2006 Benchmark Capital Europe ja Taivas Group sijoittivat yritykseen yhteensä 12,5 miljoonan euroa. Syyskuussa 2008 Helsingin Sanomat Oy kertoi ostavansa Igglon. Igglon kerrottiin lopettavan asunnonvälityksen, mutta sen verkkopalvelu, tietosisältö sekä Igglo-tavaramerkin käyttöoikeudet siirtyvät Helsingin Sanomille.
Vuokranvälityspalvelu 2017
Kesäkuussa 2017 Igglo-brändi palasi kuluttajamarkkinoille vuokrapalvelun muodossa. Uudessa palvelussa vuokranantajat ja asuntoa etsivät voivat löytää toisensa suoraan älypuhelinsovelluksen avulla. Uuden palvelun takana on alkuperäinen perustajajoukko, Jussi Nurmion johdolla. Palvelun on tarkoitus laajentua ulkomaille.
DNA:n sekvensointi
Ensimmäiset DNA-järjestykset pystyttiin selvittämään 1970-luvun alussa kromatografialla. Myöhemmät fluoresenssiin perustuvia automatiosoituja analysointimenetelmiä käyttävät DNA-sekvensserit ovat tehneet DNA:n selvittämisestä nopeampaa ja helpompaa.
Markkinoiden kyllästyminen
Markkina-alue
Markkina-alue on koko maailma, mutta yhtä tuoteryhmää ja yritystä ajatellen vain se alue, missä yhtiöllä on tällä hetkellä toimintaa ja tulevaisuudessa se alue, mille se voi laajentaa toimintaansa.
Kilpailu
Yritykset kilpailevat vapaissa markkinatalouksissa markkinaosuudesta keskenään. Yhdelläkään yrityksellä ei nykyisten lakien ja säädösten perusteella voi olla monopoli-asemaa eli yksinoikeutta tiettyihin tuotteisiin tai palveluihin. Joissakin valtioissa on kuitenkin ollut valtiolla yksinoikeus esimerkiksi alkoholin jakeluun ja veikkauspeleihin. Tästä asiasta on syntynyt kiistoja Euroopan unionin sisällä koskien muun muassa Suomen Alkon ja Oy Veikkaus Ab:n monopoliasemaa markkinoilla.
Shunki Higashi
Jalkapallomaajoukkue
Higashi kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019.
Biloxi
Biloxi on yksi Mississippin osavaltion suurimmista kaupungeista. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asukasluku on 44 054. Vuonna 2002 luku oli 50 672. Heistä ilmoitetaan 71,4 % valkoihoisiksi, 19,0 % mustaihoisiksi, 5,1 % aasialaisperäisiksi ja 3,7 % latinoiksi. Lapsia väestöstä on peräti 31 %. Virallisen köyhyysrajan alapuolella elää 14,6 % kaupungin väestöstä.
Kaupunki sijaitsee Meksikonlahden rannalla Mississippijoen suistoalueella. Paikalla tiedetään olleen asutusta jo noin vuonna 8000 eaa., miltä ajalta on löydetty metsästykseen liittyvää esineistöä. Vuonna 1699 ranskalaiset tutkimusmatkailija Sieur d'Ibervillen johdolla nousivat maihin ja ystävystyivät paikallisten biloxi-intiaanien kanssa. Biloxi nimettiin jopa Ranskan Louisianan pääkaupungiksi. Yhdysvaltojen sisällissodassa Biloxi oli Etelävaltioiden presidentin Jefferson Davisin viimeinen asuinpaikka, ja hänen asunnostaan on tehty museo.
Kaupungin edustalla on varsin merkittävät kalavedet ja alueella onkin huomattavan paljon urheilukalastusta. Biloxia sanotaan myös Yhdysvaltojen eteläosien suurimmaksi kasinoiden keskukseksi, ja matkailu on erittäin tärkeä elinkeino. Biloxilla ja Gulfportilla on yhteinen kansainvälinen lentoasema. Biloxin tuntumassa on myös Yhdysvaltojen ilmavoimien tukikohta.
Elokuussa 2005 hurrikaani Katrina yhdeksänmetrisine aaltoineen pyyhkäisi kaupungin lähes maan tasalle. Vuonna 2010 Meksikonlahden öljyonnettomuus uhkasi Biloxin rantoja.
Kaksikymmentä vuotta aikaisemmin hurrikaani Elena aiheutti vähäisempiä tuhoja.