cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krishna-liike
Gaudiya-vaishnavismi
Yleinen käsitys hindulaisuudessa on, että Krishna on yksi kosmisen Vishnun avataroista. Gaudiya-vaishnavismissa hyväksytään, että kun Krishna tulee tähän maailmaan, hän ilmestyy Vishnun avatarana. Caitanyan filosofia jatkaa edelleen, että Krishna on lopullinen yliaistillinen herra, josta majesteettinen ja voimallinen kosminen Vishnu virtaa.
Gaudiya-vaishnavismin erityisenä piirteenä suhteessa muihin vaishnavismin koulukuntiin on, että Sri Caitanyan uskotaan olevan Krishnan inkarnaatio, joka laskeutui tällä aikakaudella opettamaan bhakti-joogan menetelmää, Jumalan rakastavaa palvelemista.
Suzhousaurus
Tyyppilaji, Suzhousaurus megatherioides, kuvattiin vuonna 2007 Kiinasta, Gansun maakunnasta. Suvun nimi on peräisin Jiuquanin prefektuurin, josta jäännökset löydettiin, muinaisesta nimestä ”Suzhou”. Lajiepiteetti puolestaan viittaa samankaltaisuuksiin Megatheriumin kanssa.
Krishna-liike
Krishna - läheinen jumala
thumb|right|300px|Radha ja Krishna Krishna-uskontoa voidaan luonnehtia intiimiksi teismiksi. Tällä tarkoitetaan käsitystä jumalasta, joka sallii hyvin läheiset ja rakastavat suhteet palvojiinsa. Intiimin teismin perinteissä sielun ja jumalan rakkaus ilmenee erilaisissa suhteissa, jotka muistuttavat tässä maailmassa ilmeneviä suhteita, kuten vanhempien rakkaus lapseensa tai ystävien välinen rakkaus.
Suzhousaurus
Holotyyppi on löytynyt kerrostumista, jotka ovat peräisin Apt- ja Alba-vaiheiden väliseltä ajalta, noin 115-110 miljoonaa vuotta sitten. Vuonna 2008 löydettiin toinen samalle suvulle kuuluva luuranko samasta paikasta.
Krishna-liike
Krishna - läheinen jumala
Caitanyaa seuraavassa perinteessä pidetään korkeimpana Krishnan ja tämän rakastetun Radhan välistä aviollisen rakkauden suhdetta. . Gaudiya-vaishnavismin teologian opettama läheisyys sielun ja jumalan välillä on intiimimpää, kuin missään muussa vallitsevassa uskonnollisessa perinteessä.
Suzhousaurus
Suzhousauruksen mahdollinen synonyymi on ”Nanshiungosaurus” bohlini. Suzhousaurus oli yksi varhaisliitukauden suurimmista tunnetuista terizinosaureista.
Lindsay Zanno (2010) luokittelee suvun Therizinosauridaen sisartaksonina:
14 Herculis
14 Herculis (Gliese 614) on oranssi kääpiötähti noin 59 valovuoden päässä Maasta. Tähteä kiertävältä radalta on havaittu kaksi eksoplaneettaa, joista toisen olemassaolo on varmistettu.
Eksoplaneetat
14 Herculista kiertävät kaksi eksoplaneettaa tunnetaan nimillä 14 Herculis b (löydetty 1998) ja varmistamaton 14 Herculis c. 14 Herculis b:n kiertoaika 1773 päivää, soikean radan isoakselin puolikas 2,77 AU ja massa noin 4,64 Jupiterin massaa, ja sen kiertorata on eksentrinen, toisin kuin 14 Herculis c:n.
Ulomman planeetan, 14 Herculis c:n radan isoakselin puolikkaaksi on arvioitu 2,77 AU ja massaksi on 2,1 Jupiterin massaa. Planeetan keskiliikeresonanssi suhteessa sisempään planeettaan vaikuttaisi olevan 4:1.
Krishna-liike
Elämän päämäärä
Krishna-tietoisuuden tavoitteena oleva itseoivallus ei ole pääasiallisesti vapautus jälleensyntymästä (samsara), vaikkakin vapautus on prosessin sivutuote. Päämääränä on rakastavan palvelemisen suhteen kehittäminen Krishnaan ja sen täydellistäminen.
Pyhät kirjoitukset
Krishna-liikkeen teologia perustuu pääasiassa Bhagavata Puranaan (Srimad-bhagavatam), yhteen Intian tunnetuimmista uskonnollisista kirjoituksista, sekä Caitanyan tunnettuun elämäkertaan Caitanya-caritamrtaan. (Ibid. s. 15) Bhaktivedanta Swami laati molempiin käännöksen ja kommentaarin. Näiden lisäksi Bhagavad-gita on tärkeässä asemassa.
Elämäntapa
Gaudiya-vaishnavismin elämäntapaa kutsutaan bhakti-joogaksi. Bhaktaksi kutsutaan bhakti-joogan harjoittajaa.
Hare Krishna -mantra
Prabhupada opetti, että Krishna ilmestyy tässä maailmassa lisäksi alttarihahmon ja pyhän nimensä muodossa. Krishnan nimen lausuminen ja kuuleminen johtaa henkiseen kokemukseen ja yliaistilliseen iloon. Prabhupada sanoi, että tällä aikakaudella kaikki joogan täydellistymät "voidaan saavuttaa Krishna-tietoisuuden menetelmän eli bhakti-joogan avulla. Eritoten suositellaan mantra-joogaa, Sri Krishnan ylistämistä Hare Krishnaa laulamalla". "Hare Krishna -mantra itsessään riittää täydellistymän ja vapautuksen saavuttamiseen." Siksi nama-sankirtana, jumalan pyhien nimien laulaminen yhdessä muiden kanssa, on tärkein palvonnan muoto.
Vihkimyksen saaneet bhaktat toistavat päivittäin Hare Krishna -mantraa vähintään 16 kierrosta helminauhalla, johon kuuluu 108 helmeä. Tämä tekee yhteensä 1728 mantraa.
Säännöstelevät periaatteet
Tämän lisäksi vihityt jäsenet noudattavat neljää säännöstelevää periaatetta: heidän tulee pidättäytyä syömästä lihaa, kalaa ja munia; heidän tulee pidättäytyä päihteistä, joihin luetaan myös kahvi, tee ja tupakka; lisäksi pidättäydytään uhkapelistä ja avioliiton ulkopuolisista sukupuolisuhteista sekä sukupuolielämästä, jonka tarkoituksena ei ole lasten saaminen. (Ketola. s. 270) Srila Prabhupada kutsui näitä "vapauden säännösteleviksi periaatteiksi”.
Krishna-liikkeessä seurataan laktovegetaarista ruokavaliota. Ennen syömistä ruoka siunataan Krishnalle, minkä jälkeen sitä kutsutaan prasadamiksi, Jumalan armoksi.
Temppelielämä
Temppeliyhteisössä (ashramassa) herätään jo varhain. Ensiksi bhaktat peseytyvät, ja pukeutuvat perinteisiin vaishnava-asuihin ja koristelevat vartalonsa pyhällä savella tilaka-merkein. He kokoontuvat temppeliin 4.30 aamun ensimmäistä temppeliseremoniaa, mangala-aratia, varten. Alttaripapin uhratessa alttarihahmoille suitsukkeita, lampun, vettä, kukkia ja viuhkoja, palvojat laulavat Krishnan nimiä ja tanssivat alttarihahmojen edessä.
Temppeliseremonian jälkeen on varttu aikaa japa-meditaatiolle, tuolloin bhaktat toistavat itsenäisesti Hare Krishna-mantraa.
Kello 7.15 alkaa temppeliseremonia, jossa bhaktat näkevät koristellut ja puetut alttarihahmot uudelleen. Sitten bhaktat suorittavat guru-pujan (seremonia gurun palvomiseksi) Srila Prabhupadalle. Guru-pujan jälkeen lauletaan Hare Krishna -mantraa ja tanssitaan riemukkaasti.
Illalla bhaktat osallistuvat iltaseremoniaan temppelissä kello 18. Iltaohjelman jälkeen on luento Bhagavad-gitasta ja lopuksi nautitaan iltapala. Levolle käydään aikaisin.
Temppeliohjelma on pääpiirteissään sama kaikissa ISKCON:in keskuksissa ympäri maailman
Eettiset kysymykset
Krishna-liike ei hyväksy aborttia eikä eutanasiaa. Krishna-liikkeen suhtautuminen homoseksuaalisuuteen on neutraali. Se suosittelee kaikille seuraajilleen selibaattia. Avioliitto on mahdollinen vain vastakkaista sukupuolta olevien jäsenten välillä. Sukupuolielämä on sallittua vain avioliitossa lasten hankkimista varten.
Kritiikki
Krishna-uskontoa pidettiin sen alkuaikoina uutena uskonnollisena liikkeenä, ja arvostelijat näkivät sen vaarallisena kulttina. Esimerkiksi Ranskan parlamentti luokitteli Krishna-liikkeen vaaralliseksi lahkoksi vuonna 1995.
Liikkeen 40-vuotisen historian aikana sillä on ollut jännitteitä suhteessa ympäröivään maailmaan, jotka johtuvat sen intialaisesta taustasta, hindulaisesta perinteestä ja sen uskollisuudesta Caitanyan opetuksille Krishna-bhaktista.
Yleiset intialaiset käsitykset ovat ristiriidassa vallitsevien uskonnollisten käsitysten kanssa. Näistä esimerkkeinä ovat läntinen lineaarinen aikakäsitys suhteessa intialaiseen sykliseen käsitykseen. Lännen uskonnoissa ihminen elää yhden elämän maan päällä ja sitten lopettaa olemassaolonsa tai viettää ikuisuuden taivaassa tai helvetissä.
Hindulainen käsitys gurusta jumalan elävänä edustajana on vieras lännessä. Tämän lisäksi hindulainen käsitys maailmasta luopumisesta ei kuulosta houkuttelevalta lännessä, jossa Jumala loi maailman "hyväksi".
Prabhupadan uskonnollisuus ja hänen syvä luottamuksensa Krishnaan lienee samalla ISKCON:in suurin voimavara ja jännitteen aiheuttaja suhteessa muuhun maailmaan. Hänen ehdoton luottamuksensa Veda-kirjoituksiin ja hänen tulkintansa niistä ovat aiheuttaneet erimielisyyttä ISKCON:in ja ympäröivän kulttuurin välillä ja jopa sen sisällä.
Tasa-arvo
Riippumatta sosiaalisesta asemastaan, naisen ruumiissa olevat sielut ovat samanarvoisia kuin miehen ruumiissa olevat. Kaikki sielut ovat erillisiä, laadultaan ja luonteeltaan samanlaisia kuin korkein sielu, Krishna. Silti yksilölliset sielut ovat Krishnasta erillisiä.
Srila Prabhupada toi naisten ulottuville filosofian ja henkisen harjoituksen, joka oli perinteisessä intialaisessa uskonnollisuudessa heiltä suljettu. Hän antoi bramiinivihkimyksen länsimaisille oppilailleen ja salli naisten toimia liikkeen opetus- ja johtotehtävissä miesten tavoin. Prabhupada ilmaisi kiitollisuuttaan niille nuorille naisille ja miehille, jotka Krishna oli antanut hänen palvelukseensa ja hän haastoi ne intialaiset vanhoilliset, jotka arvostelivat hänen toimintaansa.
Guthrum
thumb|Guthrumin lyöttämä kolikko. Guthrum (myös Godrum tai Guthorm, kuollut noin 890), tunnetaan myös nimellä Guthrum Vanhempi, tanskaksi Gorm den Gamle (Tanskaa hallitsi 900-luvulla samanniminen kuningas Gorm Vanha) tai Gorm den Barnløse ("Gorm Lapseton"), oli Danelagenin tanskalaisten viikinkien kuningas. Kristinuskoon kääntymisen yhteydessä hän otti käyttöön nimen Aethelstan (vaihtoehtoisia kirjoitustapoja Athelstan ja Ethelstan). Hänet tunnetaan lisänimellä "Vanhempi", koska myöhemmin hallitsi myös Guthrum Nuorempi.
Krishna-liike
Tasa-arvo
Vuonna 1974 naisten asema alkoi heiketä samalla kun sannyasien, kieltäymyksellisten munkkien, määrä kasvoi. Sannyasaa pidettiin ylempänä asemana. Tämän johdosta tuli vallalle ajatus, että naiset ovat este korkeamman päämäärän saavuttamiselle, sillä he saattoivat vietellä munkit pois henkisen kehityksen tieltä.
Guthrum
On epäselvää miten Guthrumista tuli Danelagenin (tanskalaisten hallitsema alue Englannissa) päälliköiden kuningas. Tiedetään vain, että vuoteen 874 mennessä hän oli käynnistänyt laajamittaisen sodan Wessexiä ja sen kuninkaita vastaan.
Krishna-liike
Tasa-arvo
Srila Prabhupada oli usein närkästynyt tästä kehityskulusta ja hänen kerrotaan sanoneen: "Jos miehillä on ongelma naisten läsnäolon kanssa, heidän, ei naisten, pitää ratkaista se. Mikäli muu ei auta, menkööt miehet metsään."
Guthrum
Guthrum tunnetaan erityisesti taisteluistaan Alfred Suurta vastaan. Osassa taisteluista Guthrum onnistui saavuttamaan voittoja Alfredin joukoista, mutta lopulta hän hävisi ratkaisevan Ethandunin taistelun keväällä 878. Anglosaksien kronikan mukaan saarretun Guthrumin armeijan onnistui neuvotella rauhansopimus, joka tunnetaan nimellä Wedmoren rauha (Canterbury Manuscript F:ssa).
Krishna-liike
Tasa-arvo
Prabhupadan poismenon jälkeen, vuonna 1977, ISKCON:in johto siirtyi uusien gurujen käsiin. He olivat kaikki sannyaseja, miehiä, eivätkä he olleet suopeita naisten oikeuksille. Vasta 1980-luvun lopulla väärinkäytökset tulivat julki, ja ongelmaa alettiin selvittää.
Guthrum
Wedmoren rauhassa (jota seurasi Alfredin ja Guthrumin rauhana tunnettu sopimus) Alfredin ja Guthrumin välillä sovittiin valtapiirien rajoista. Sopimuksella Guthrum kääntyi kristinuskoon ja Alfredista tuli hänen kummisetänsä. Samassa yhteydessä Guthrum otti nimen Aethelstan. Kristinuskoon kääntyminen toimi Guthrumin valana tai laillisena siteenä rauhansopimukseen ja sen merkitys oli enemmän poliittinen kuin uskonnollinen. Poliittisesti kristinuskoon kääntyminen ei vaikuttanut tanskalaisten valtaan alueilla, jotka Guthrum oli valloittanut. Sen sijaan se vain vahvisti Guthrumin asemaa valloittamillaan alueilla, jotka olivat kristinuskoisia. Rauhansopimuksen ansiosta Guthrum pystyi vetämään joukkonsa lännestä ja keskittymään itäisten alueiden valloitukseen. Vuodesta 879 hän hallitsikin Itä-Anglian kuninkaana kuolemaansa asti.
Krishna-liike
Tasa-arvo
Vuonna 1994 ISKCON:in Pohjois-Euroopan aluejohtaja teki julistuksen naisten syrjinnän lopettamiseksi hänen alueellaan. Vuonna 1996 ensimmäinen nainen hyväksyttiin GBC:n jäseneksi sitten 70-luvun alun. Vuonna 2000 GBC tunnusti naisiin kohdistuneet väärinkäytökset ja pyysi niitä anteeksi. Samalla se hyväksyi uuden toimintasuunnitelman.
Guthrum
Anglosaksien kronikan mukaan Guthrum kuoli vuonna 890.
Krishna-liike
Lasten asema
Bhaktivedanta Swami halusi perustaa kouluja, jossa oppilaat voisivat kehittää bramiinisia ominaisuuksia kuten itsehillintä, rauhallisuus, puhtaus ja rehellisyys. Vartuttuaan koulujen oppilaat voisivat johtaa koko ihmiskunnan uudelleenhenkistämistä. Prabhupada hahmotti nämä koulut sisäoppilaitoksiksi, gurukuliksi, jotka seuraavat muinaista vedalaista koulutusmallia ja tukevat dynaamisen saarnausliikkeen toimintaa nykyajassa.
1990-luvun lopulla ISKCON toi julkisuuteen liikkeen sisällä tapahtuneen lasten hyväksikäyttö-skandaalin. Suurin osa tapauksista tapahtui ISKCON:in sisäoppilaitoksissa Intiassa ja Pohjois-Amerikassa 1970- ja 80-luvulla. Pahoinpitely oli ollut fyysistä, psyykkistä ja seksuaalista.
Vuonna 1990 GBC alkoi kiinnittää huomiota lasten hyväksikäyttöön liikkeessä.(Ibid. s.331) Vuonna 1998 perustettiin liikkeen sisäinen lastensuojeluelin APVC (Association for the Protection of Vaishnava Children), josta myöhemmin tuli CPO (Child Protection Office)
Vuonna 2000 44 mies- ja naispuolista jo varttunutta gurukulan entistä oppilasta haastoi ISKCON:in oikeuteen 70- ja 80- luvulla kärsimistään ruumiillisista ja henkisistä vammoista. Alkuperäinen korvausvaatimus oli 400 miljoonaa dollaria. Vahingonkorvauksia hakevien määrä kasvoi 535 nuoreen vuoteen 2005 mennessä. Vuonna 2005 vastapuolet sopivat tapauksen ja päädyttiin 9.5 miljoonan korvauksiin, jotka jaettiin asianosaisten kesken.
Nykytilanne
Asiaa käsiteltäessä mediassa yleinen vaikutelma on, että lasten hyväksikäyttö on osa ISKCON:in lähihistoriaa tai nykypäivää. On kuitenkin huomionarvoista, että lapsiin kohdistuvat väärinkäytökset tapahtuivat menneisyydessä. Ei voida väittää, etteivätkö yksittäiset tapaukset olisi mahdollisia myös nykyään. Ei ole oletettavissa, että niitä olisi enempää ISKCON:issa kuin muissa valtavirran yhteisöissä.
ISKCON:issa tapahtunut lasten pahoinpitely tai hyväksikäyttö on tragedia, joka on tuonut lukuisia myönteisiä muutoksia. Sen johdosta voidaan paremmin suojella ISKCON:in nykyisiä lapsia ja tukea niitä, jotka menneisyydessä tulivat hyväksikäytetyksi.
Ongelma johtui osaltaan siitä, että lapsia ja perheitä ei arvostettu riittävästi. Tämä asenne on muuttunut suuresti viime vuosina. ISKCON-yhteisöissä puhutaan paljon "sosiaalisesta kehityksestä". ISKCON:in GBC on perustanut elimiä vastaamaan perheiden, naisten ja lasten tarpeisiin. Perheet ja lapset ovat tulleet ISKCON:in etualalle, sillä ne edustavat liikkeen tulevaisuutta.
Toiminta Suomessa
pienoiskuva|Krishna -ryhmä kokoontunut laulamaan [[Esplanadin puistoon Helsingissä.]] Suomeen liike tuli 1970-luvulla, jolloin ensimmäiset amerikkalaiset lähetyssaarnaajat kävivät täällä tekemässä liikkeen kirjallisuutta tunnetuksi. Bhaktivedanta Swami oli vuonna 1974 luennoimassa Upsalassa ja vuonna 1979 ruotsalaiset munkit kävivät Suomessa. Tehtaankadun lähelle perustettiin keskus vuonna 1982. Liike rekisteröitiin uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 1984 nimellä Krishna-liike ISKCON Suomessa.
Myös Turussa toimi yhteisö 1980-luvulla, mutta sen toiminta hiipui 1990-luvun vaihteessa. Nykyisin ainoa temppeli sijaitsee Malmilla Helsingissä. Suomalaisten lisäksi temppeli on ollut myös Intiasta, Nepalista, Bangladeshista ja Sri Lankasta olevien maahanmuuttajien suosiossa. Krishna-temppelillä vietetäänkin monia hindulaisuuden vuotuisjuhlia, jolloin se täyttyy ääriään myöten.
Vihkimyksen saaneita jäseniä on runsaat sata ja löyhemmin liikkeen yhteydessä on noin 250 suomalaista.
1980- ja 1990-luvulla Krishna-liikkeen toimintaa sävytti voimakas erottelu temppelin ja ulkopuolisen maailman välillä. 1980-luvulla monet liikkeeseen liittyneet nuoret katkaisivat tarpeettomasti suhteet perheisiinsä. Tuota aikaa kuvataan elävästi Pekka Virkamäen kirjassa Arka ja ahdas ismi. Liikkeen johto Suomessa ja maailmalla vaihtui vuonna 1998. 2000-luvulla temppelin asema koulutuksellisena yksikkönä on vakiintunut.
Nykynäkymiä
2009 toimintansa aloittaneen Bhaktivedanta-korkeakoulun myötä Krishna-liike on panostanut paljon jäsentensä koulutukseen. Esimerkkinä voidaan mainita vuosina 2008 ja 2009 järjestetyt Sadhvi Vilasa –seminaarit, jotka oli suunnattu erityisesti liikkeen naisten koulutukseen.
1990-luvun virheistä oppineena liike on painottanut seurakuntalaisten asemaa ja lisännyt seurakuntalaisten kotona pidettävien tilaisuuksien määrää. Myös kotikeskusten määrä on kasvanut.
Liikkeen luennoitsijoita kutsutaan suuressa määrin luennoitsemaan lukioissa ja korkeakouluissa. Asiantuntijavierailujen määrä Suomen yliopistoissa on kasvanut.
Bhaktivedanta-korkeakoulu
Vuonna 2009 aloitti Suomessa toimintansa Bhaktivedanta-korkeakoulu, joka oli ensimmäinen Suomessa toimiva ulkomainen yliopisto. Koulu tarjosi opiskelijoilleen vaishnava-teologian kandidaatin tutkintoa. Pääaineita olivat filosofia, kirjallisuus, historia ja sanskrit. Sivuaineita olivat astrologia, ayurveda ja ravitsemustiede.
EU:n Bologna-sopimuksen mukaisesti Bhaktivedanta korkeakoulun tutkinnot ovat hyväksyttyjä myös Suomessa ja koulun opiskelijat saivat osakseen kaikki korkeakouluopiskelijalle kuuluvat luontaisedut, kuten opiskelija-alennukset julkisiin kulkuvälineisiin. Opiskelijat voivat hakea myös opintotukea.
Mika Kojonkoski
thumb|Mika Kojonkoski heinäkuussa 2012. Mika Veli Juhani Kojonkoski (s. 19. huhtikuuta 1963 Rauma) on suomalainen entinen mäkihyppääjä ja valmentaja. Vuosina 2013–2018 hän  toimi Suomen olympiakomitean asettaman Huippu-urheiluyksikön johtajana. Kojonkoski on valmentanut Itävallan, Suomen ja Norjan mäkihyppymaajoukkueita ja valmensi vuodesta 2018 lähtien neljän vuoden sopimuksella Kiinan mäkihyppyjoukkueita, sekä miehissä että naisissa, mutta sai potkut kesken sopimuskauden lokakuussa 2021.
Vuosina 1997–1999 Kojonkoski toimi Itävallan mäkihyppyvalmentajana, minkä jälkeen hän valmensi Suomen joukkuetta 1999–2002 ja Norjan joukkuetta 2002–2011. Kojonkoski on saanut tunnustusta valmennustyöstään Norjassa ja hänet on valittu vuoden valmentajaksi. Hänelle tarjottiin vuoden 2005 lopulla sopimuksen jatkamisen vaihtoehtona merkittävää toimea Norjan olympiakomiteassa, jonka Kojonkoski kuitenkin hylkäsi perhesyihin vedoten. Kojonkoski toimi myös Kiinan mäkihyppyvalmentajana vuosina 2018–2021. Hän sai merkittäviä tuloksia aikaan, mutta hänet siirrettiin syrjään toistaiseksi tuntemattomasta syystä ennen sopimuskauden päättymistä ja ennen Pekingin talviolympialaisia 2022.
Koulutukseltaan Kojonkoski on liikuntatieteiden maisteri. Hän kuului kokoomuksen valtuustoryhmään Kuopion kaupunginvaltuustossa vuosina 1997–2004.
Saamen silta
Sillan on suunnitellut oululainen suunnittelutoimisto SuunnitteluKortes. Sillan rakennesuunnittelijalle, tekniikan lisensiaatti Esko Järvenpäälle myönnettiin Teräsrakenneyhdistyksen Vuoden teräsrakenne -palkinto vuonna 1993.
Fiat 131
Fiat 131 on Fiatin vuosina 1974–1984 valmistama keskiluokan henkilöautomalli, joka korvasi Fiat 124:n. Yhdysvalloissa autoa myytiin nimellä Fiat Brava. Espanjalainen SEAT ja puolalainen FSO valmistivat mallia lisenssillä. 131:n seuraajaksi tuli Fiat Regata.
Fiat 131 esiteltiin syksyllä 1974 kaksi- ja neliovisina sedaneina sekä Familiare-farmarimallina. Aluksi moottoreina olivat edeltäneestä 124-mallista periytyvät 1,3- (65 hv) ja 1,6-litraiset (75 hv) bensiinimoottorit. Vuonna 1976 esiteltiin kaksiovinen Abarth-malli, jossa oli 2,0-litrainen (140 hv) DOHC-tyyppinen moottori. Niitä valmistettiin noin 400 kappaletta luokitustarkoitukseen.
Vuonna 1978 malli koki uudistuksia. Muutoksia tehtiin puskureihin, etusäleikköön, valoihin ja sisustukseen. Uusia bensiinimoottoreita olivat DOHC-tyyppiset 1,3- (78 hv) ja 1,6-litraiset (96 hv), joilla varustetut mallit saivat lisänimen Super Mirafiori. Ne olivat aina neliovisia. Vanhoja moottoreita käytettiin Mirafiori-malleissa. Lisäksi esiteltiin 2,0- (60 hv) ja 2,5-litraiset (72 hv) dieselmoottorit. Dieselmallit tunnisti ulkoisesti konepellin kohoumasta. Farmarimallin nimi vaihtui kasvojenkohotuksen yhteydessä Panoramaksi.
Samana vuonna markkinoille tuli myös kaksiovinen 131 Racing -malli (Isossa-Britanniassa Mirafiori Sport), jossa oli Fiat 132:n 2,0-litrainen moottori, neljä pyöreää ajovaloa ja erilainen etusäleikkö.
Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 1981, jolloin autoa uudistettiin jälleen ulkoa ja sisältä. Mirafiori sai SOHC-tyyppiset 1,3- (70 hv) ja 1,6-litraiset (85 hv) moottorit, Super Mirafiorin säilyttäessä vanhat moottorinsa. Racing-mallin valmistus kuitenkin päättyi, ja sen 2,0-litrainen moottori siirtyi Super Mirafiorin valikoimiin. Samana vuonna esiteltiin Volumetrico Abarth -malli, jossa oli mekaanisesti ahdettu 2,0-litrainen (140 hv) moottori.
Severia
Severia tai Siveria, tai Сіверщина , käännös. Siveria tai Sivershchyna ) on historiallinen alue nykyisellä Lounais -Venäjällä, Pohjois- Ukrainassa ja Itä- Valko-Venäjällä. Suurin osa sijaitsee nyky-Venäjällä, kun taas alueen keskeinen osa on Tšernihivin kaupunki Ukrainassa.
Krieg-merirosvot
Krieg-merirosvot (海賊艦隊, Kaizoku Kantai) on fiktiivinen merirosvoarmada One Piece manga- ja animesarjassa. Heitä johtaa Don Krieg.
Merirosvoarmadaan kuului 50 laivaa ja 5000 jäsentä, mutta Grand Linella heidän kimppuunsa hyökkäsi tylsistynyt kaapparilordi Mihawk. Ainoastaan lippulaiva pääsi pakoon Mihawkin hirmuisia voimia, ja muut tuhoutuivat. Don Kriegin mukana kuulemma oli vain satakunta miestä, eli noin 4900 koki loppunsa Grand Linella.
Osa tarinassa
Ensimmäinen Krieg-merirosvo joka nähtiin oli Gin. Hän saapui kelluvalle ravintolalaiva Baratielle pyytäen ruokaa nälkäänsä, mutta hänet paiskattiin ulos ravintolasta. Siitä huolimatta, ettei Ginillä ollut rahaa ruokaan, Sanji tarjosi aterian hänelle. Gin lähtee mutta palaa myöhemmin muiden Krieg-merirosvojen kanssa. Kapteeni Don Kriegin saatuaan voimansa takaisin, hän aikoi ottaa Baratien haltuunsa ja palata miehistöineen Grand Linelle. Miehistö ei halunnut palata takaisin Grand Linelle, mutta peläten johtajaansa he suostuivat.
Heidän epäonnekseen Mihawk päätti tulla tuhoamaan viimeisen paenneen laivan. Roronoa Zoron hävittyä Mihawkille miekkataistelussa, Mihawk sanoi saaneensa pitää tarpeeksi hauskaa eikä viitsinyt tappaa Krieg-merirosvoja vaan tyytyi laivan tuhoamiseen. Tämän jälkeen Krieg jatkoi suunnitelmaansa ottaa Baratie haltuunsa. Lopulta Gin ja Sanji päätyvät taistelemaan keskenään. Gin ei kuitenkaan suostunut Don Kriegin käskystä huolimatta tappamaan Sanjia. Niinpä hän heitti kaasunaamarinsa pois ja Krieg myrkytti Baratien kaasulla.
Pitkän taistelun jälkeen Luffy lopulta voittaa Don Kriegin, mutta pudottuaan mereen tajuton Krieg jatkoi yhä taistelemista vastaan, kunnes Gin löi Kriegin täysin tajuttomaan tilaan. Krieg-merirosvot kasaantuivat pieneen veneeseen ja Gin sanoi haluavansa viedä Krieg Grand Linelle kuten hän halusi. Vielä ei ole tietoa mitä heille tapahtui, mutta Gin sanoi terveiset Luffylle: "Nähdään Grand Linella".
Don Krieg
Kapteeni (17,000,000 berryä)
Gin
Sotapäällikkö, ykkösmies
Demoniksi kutsuttu Gin (鬼人のギン, Kijin no Gin, ihmisdemoni Gin) on Don Kriegin läheisin alainen. Sanji antoi rahattomalle ja nälkäiselle Ginille ruokaa, jonka jälkeen hän toi myös muut Krieg-merirosvot paikalle. Kriegin saatua voimansa takaisin hän aloitti hyökkäyksensä Baratien valtaamiseksi. Lopulta hän käski Giniä tappaa Sanji. Gin, ihminen joka ei koskaan antanut sääliä uhreilleen, ei pystynyt tappamaan Sanjia, koska Sanji oli ollut ainoa kiltti ihminen hänelle. Tästä syystä hän käski Ginin heittää kaasunaamarinsa pois, jonka Gin myös teki. Myrkytettyään MH5 kaasulla Baratien ilmapiirin, Gin sai vaarallisen määrän myrkkyä sisäänsä. Lopulta paljastui, että Gin seurasi Don Kriegiä, koska hän piti tätä voimakkaimpana ja pysytteli Kriegin suojissa. Heille annettiin pieni vene, jolla he matkasivat pois. Gin sanoi vievänsä Kriegin takaisin Grand Linelle jonne tämä halusi mennä. Samalla hän myös toivoo, että tapaisi Luffyn uudestaan.
Japaninkielinen sana "gin" kovalla g:llä tarkoittaa hopeaa, mutta 4Kids käänsi sen h:ksi, sillä Gin on myös alkoholijuoma. Aseinaan hän käytti kahta tonfaa, joiden kärjissä oli kanuunankuulamaiset kuulat.
Pearl
2. osaston johtaja
Kriegin toiseksi voimakkain alainen, joka tunnetaan myös Terässeinä-Pearlina (鉄壁のパール, Teppeki no Pāru). Hänellä on rautalevyistä koostunut suojahaarniska. Kaksi isoa edessä ja takana, kyynärpäissä, polvissa ja käsissä pienemmät. Lisäksi hänellä on paljon helmiä koristeena. Pearlin sanotaan kasvaneen viidakossa, jossa hän oppi yhden hyökkäystavan ja samalla suojauksen, tulen tekemisen. Hänestä on luvattu 6,000,000 berryn palkkio. Taistelussa Baratiesta hän taisteli sekä Luffyä, että Sanjia vastaan. Ennen taistelua heitä vastaan Pearlista ei ollut 61 taistelun aikana vuotanut pisaraakaan verta. Hän sai etulyöntiaseman kun Gin uhkasi ampua Zeffin mikäli Sanji yrittäisi hyökätä vastaan. Useita iskuja saatuaan Sanji yhä seisoi. Lopulta Gin löi Pearlin suojan murskaksi yhdellä iskulla haluten itse viimeistellä Sanjin. 4Kids versiossa hänellä on "dude" aksentti. One Piece Grand Adventure -pelissä hän on avustavana hahmona.
Krieg-merirosvojen voima
Don Kriegin merirosvoarmada oli lähes voimakkain merirosvojoukko East Bluella. Heillä oli monta miestä, laivaa ja paljon aseita. Koska joukossa oli niin paljon jäseniä, oli joukossa myös paljon "surkimuksia". Grand Linella koko armada hävisi Mihawkille. Heidät viimeisteli Luffy ja Sanji.
Eteläntytönkorento
Eteläntytönkorento (Coenagrion puella) on tytönkorentoihin kuuluva sudenkorento.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|left|Vihreä naaras pienoiskuva|Nuori naaras pienoiskuva|Nuori koiras
Eteläntytönkorento on ulkonäöltään useiden muiden tytönkorentojen kaltainen. Koiraalla on takaruumiin toisessa jaokkeessa sen takareunasta erillinen tumma U-kirjainta muistuttava kulmikas kuvio. Takaruumis on kolmannesta viidenteen jaokkeeseen enimmäkseen vaalea. Jaokkeiden sivuilla on tummat pitkittäiset viivat, jotka alkavat jaokkeiden tummista takaosista. Naaras on hyvin samankaltainen kuin keihästytönkorento ja sirotytönkorento. Eteläntytönkorentonaaras eroaa näistä kaluksen takareunan hieman aaltoilevan muodon perusteella.
Eteläntytönkorennon takaruumiin pituus on 23–30 mm ja takasiiven pituus 16–24 mm.
Levinneisyys ja elinympäristö
Lajia esiintyy yleisenä Keski- ja Etelä-Euroopasta Pohjois-Afrikan rannikolle ja Keski-Aasiaan sekä Siperiassa Altaille asti. Eteläntytönkorento on monissa osissa Eurooppaa yleisin Coenagrion-suvun laji. Laji on havaittu Suomessa ensimmäistä kertaa vuonna 1958, mutta se on alkanut yleistyä nopeasti 2000-luvulla. Sitä tavataan varsinkin Kaakkois-Suomessa ja pääkaupunkiseudulla. Tällä hetkellä jokseenkin harvinaisen eteläntytönkorennon yleisyys on todennäköisesti vielä kasvamassa.
Eteläntytönkorento elää monenlaisilla vesillä, varsinkin seisovilla, mutta myös virtaavilla. Suomessa sitä esiintyy etenkin etelärannikolla runsaskasvustoisilla pienvesillä, kuten sorakuopissa, ojissa ja puutarhojen lampareissa.
Elintavat
Lajin lentoaika on Suomessa touko-kesäkuun vaihteesta elokuun lopulle. Päälentoaika ajoittuu suurin piirtein kesäkuun puolivälistä heinäkuun puoliväliin.
Sekamuotoinen sidekudostauti
Sekamuotoinen sidekudostauti eli MCTD (engl. Mixed Connective Tissue Disease) on harvinainen sidekudoksen autoimmuunisairaus eli sairaus, jossa kehon immuunijärjestelmä hyökkää kehon omaa sidekudosta vastaan. Sairaus tunnetaan myös Sharpin oireyhtymänä. Sen ICD-10-luokitus on M35.1.
Sekamuotoisessa sidekudostaudissa on piirteitä useista muista sidekudossairauksista, joista yleisimpiä ovat SLE, nivelreuma, skleroderma, polymyosiitti sekä Sjögrenin oireyhtymä. Tyypillisiä oireita ovat esimerkiksi Raynaudin oire, sormien turvotus, nivel- ja lihastulehdukset, limakalvojen kuivuus sekä väsymys.
Sairautta ilmenee pääasiassa naisilla, ja se puhkeaa keskimäärin noin 20-40 vuoden iässä, vaikka minkä ikäinen tahansa voi sairastua. Nuorena sairastuneilla sairaus oireilee yleensä voimakkaammin kuin myöhempään sairastuneilla. Sairauden syytä ei tunneta, mutta perintötekijät vaikuttavat sen puhkeamiseen. Sekamuotoinen sidekudostauti sekoitetaan monesti samankaltaiseen sairauteen, määrittämättömään sidekudostautiin. On myös tavallista, että sairastuneella ilmenee toisiakin autoimmuunisairauksia, kuten kilpirauhasen vajaatoimintaa ja keliakiaa.
Aiemmin sekamuotoista sidekudostautia pidettiin SLE:n alatyyppinä, kunnes vuonna 1972 amerikkalainen reumatologi Gordon Sharp kuvasi sen ensimmäisen kerran.
Oireet
Sekamuotoisen sidekudostaudin nimi viittaa sairauden luonteeseen, sillä siinä mikä tahansa elin voi sairastua. Oireet ovat hyvin monimuotoiset, jonka vuoksi sairastunut tarvitseekin monesti hoitoa eri sisätautien erikoislääkäreiltä.
Raynaudin oireessa verisuonet supistuvat kylmässä, jolloin sormet ja varpaat muuttuvat aluksi valkeiksi, sitten sinisiksi tai violeteiksi ja lopulta lämmettyään punaisiksi. Sekamuotoisessa sidekudostaudissa kehon limakalvoista kuivuvat useimmin suun, nenän sekä silmien limakalvot. Joillakin ilmenee perhosihottumaa. Nivelistä tyypillisimmin tulehtuvat ranteet sekä sormien keski- ja tyvinivelet, käsissä on myös jännetuppitulehduksia. Noin puolella potilaista todetaan monilihastulehduksia.
Ruoansulatuselimistön oireet ovat tavallisia sekamuotoisessa sidekudostaudissa. Refluksitauti, nielemisvaikeudet sekä vatsakivut ovat tavallisia. Keuhkofibroosia eli keuhkojen sidekudoksen lisääntymistä voi ilmetä. Sekamuotoiseen sidekudostautiin liittyvä vakavin komplikaatio on keuhkoverenpainetauti, jonka oireita ilmenee noin 10-20 %:lla potilaista. Migreenin tapaista päänsärkyä voi ilmetä ja yleisin pään kiputila on kasvojen kolmoishermosärky.
Toteaminen
Sekamuotoisen sidekudostaudin diagnosoimiseksi vaaditaan oireiden lisäksi potilaan verestä löydettävän ainakin selvästi koholla oleva tumavasta-aineisiin lukeutuva RNP-vasta-aine, mutta myös muita tumavasta-aineita voi löytyä. Noin puolelta potilaista löydetään reumatekijä, ja myös CRP sekä lasko voivat olla koholla, ja verenkuvassa voi olla muutoksia.
Hoito
Sekamuotoiseen sidekudostautiin, kuten muihinkaan yleistyneisiin sidekudossairauksiin, ei ole löydetty vielä parannusta. Sairauden hoito perustuu yksittäisten oireiden hoitamiseen. Lääkitys on hyvin yksilöllistä sairastuneen tarpeiden mukaisesti. Yleisimpiä sekamuotoisen sidekudostaudin hoitoon käytettyjä lääkkeitä ovat metotreksaatti, hydroksiklorokiini, tulehduskipulääkkeet sekä glukokortikoidit.
Limakalvojen kuivuutta hoidetaan erilaisin voitein ja suihkein. Raynaudin oiretta voidaan kokeilla hoitaa verisuonia laajentavilla lääkkeillä, kuten nifedipiinilla, mutta sen ensisijainen hoito on sormien pitäminen lämpimänä. Refluksitautia hoidetaan pääasiassa PPI-lääkkein ja ruokavaliolla.
Noin kolmasosalla sairastuneista sekamuotoinen sidekudostauti lakkaa oireilemasta jossain vaiheessa elämää. Osalla se pahenee. Sairaus voi jatkuvasti muuttaa oirekuvaansa, mutta tyypillisesti sairaus pysyy lähes yhtä aktiivisena läpi elämän.
Paul Newman
Paul Leonard Newman (26. tammikuuta 1925 Shaker Heights, Ohio, Yhdysvallat – 26. syyskuuta 2008 Westport, Connecticut, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä, elokuvaohjaaja, yrittäjä ja kilpa-autoilija. Newman teki yli 50 vuotta kestäneen elokuvauran ja esitti erityisesti hahmoja, joissa yhdistyi tietynlainen ylpeys ja haavoittuvaisuus. Hänen tunnetuimpia hahmojaan on biljardihai Fast Eddie, jota hän esitti elokuvissa Suurkaupungin hait ja Suuret setelit. Hän voitti urallaan muun muassa Oscarin, kaksi Golden Globea ja Emmyn.
Newman tutustui elokuviensa kautta autourheiluun ja ajoi sitä ammattilaissarjoissa. Hän muun muassa voitti Daytonan 24 tunnin ajon ja sijoittui Le Mansin 24 tunnin ajossa toiseksi. Newman omisti myös Newman/Haas Racing -tallin, jonka kuskit voittivat useita CART-sarjan mestaruuksia. Newman tunnettiin lisäksi poliittisesta aktiivisuudestaan ja filantropiastaan. Hän omisti elintarvikkeita valmistavan Newman’s Own -yrityksen, jonka koko tuotto menee hyväntekeväisyyteen.
Nuoruus
thumb|left|180px|Paul Newman laivaston valokuvassa. Paul Newman syntyi 1925 Shaker Heightsissa, Ohiossa. Hänen äitinsä oli kristilliseen tieteeseen kääntynyt katolinen Terese Fetzer, jonka sukujuuret olivat Slovakiassa, ja hänen isänsä oli juutalainen Arthur Newman. Arthur Newman omisti menestyvän urheiluvälinekaupan, minkä ansiosta perhe pystyi asettumaan varakkaalle Shaker Heightsin alueelle.
Paul Newman esiintyi high schoolissa monissa koulunäytelmissä ja harrasti myös amerikkalaista jalkapalloa. Hän valmistui high schoolista 1943 ja opiskeli hetken Ohion yliopistossa, kunnes listautui Yhdysvaltain laivastoon lentäjäksi. Hänet sijoitettiin värisokeuden takia kuitenkin radistiksi. Toisen maailmansodan jälkeen Newman pääsi urheilijastipendin ansiosta opiskelemaan Kenyon Collegeen, josta valmistui 1949. Seuraavan vuoden toukokuussa hänen isänsä kuoli ja hän muutti Clevelandiin pitämään huolta perheen urheilukaupasta. Newman piti kauppaa 18 kuukautta, pyysi tämän jälkeen veljeään Arthuria huolehtimaan siitä ja lähti opiskelemaan Yalen yliopiston draamakouluun.
Uran alku
Yalesta Newman muutti New Yorkiin, kun kykyjenetsijät löysivät hänet. New Yorkissa hän opiskeli The Actors Studiossa. Newman esiintyi 1950-luvulla useissa televisiosarjoissa, ja hänen ensimmäinen roolinsa oli 1952 tieteissarjassa Tales of Tomorrow. Newman pääsi 1953 Broadwaylle, kun hän esiintyi William Ingen näytelmässä Picnic, johon hänet oli alkujaan valittu varamieheksi.
Warner Bros. palkkasi 1954 Newmanin esiintymään elokuvassa Hopeamalja. Elokuva sai todella huonot arviot kriitikoilta, ja Newman myöhemmin julkaisi itse lehtimainoksen, jossa kehotti katsojia olemaan katsomatta elokuvaa televisiosta. Hollywoodista Newman palasi 1955 Broadwaylle ja esiintyi näytelmässä The Desperate Hours. Lisäksi hän teki muutamia televisiotöitä.
Läpimurto ja tähteys
thumb|Paul Newman ja [[Elizabeth Taylor elokuvassa Kissa kuumalla katolla.]] Newman korvasi vuonna 1955 kuolleen James Deanin nyrkkeilijä Rocky Grazianosta kertovassa elokuvassa Kadun kuningas. Hän sai elokuvasta hyvät arviot ja pystyi saamaan sijan Hollywoodista. Vuonna 1958 ilmestyi kolme elokuvaa, joiden ansiosta Newman nousi tähdeksi. Hehkuvasta kesästä hän sai parhaan näyttelijän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla, elokuvassa Billy the Kid – henkipatto hän esitti Billy the Kidiä ja Tennessee Williamsin näytelmään perustuneesta elokuvasta Kissa kuumalla katolla hän sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miespääosasta. Elokuva vankisti myös Newmanin aseman naiskatsojien suosikkina.
Newman palasi 1959 Broadwaylle Williamsin näytelmään Nuoruuden suloinen lintu ja jätti teatterilavat tuon jälkeen 33 vuodeksi. Newman esiintyi 1960 Israelin syntyä käsitelleessä Exoduksessa. Robert Rossenin ohjaamasta Suurkaupungin hait -elokuvasta (1961) tuli Newmanin uran käännekohta, sillä biljardihai Fast Eddien rooli määritti hänen elokuvapersoonansa. Newman esittikin usein hahmoja, jotka olivat haavoittuvaisia mutta kuitenkin ylpeitä. Newman voitti elokuvasta Bafta-palkinnon ja oli jälleen Oscar-ehdokkaana.
Suurkaupungin haiden jälkeen Newman näytteli elokuvassa Hud – Lännen kapinallinen, josta hän sai jo kolmannen Oscar-ehdokkuutensa. Alfred Hitchcockin ohjaama Revitty esirippu valmistui 1966. Vuosikymmenen loppupuolella Newmanin rooleihin kuului muutamia hänen tunnetuimmista hahmoistaan. Hän esitti etsivä Lew Harperia elokuvassa Lew Harper – yksityisetsivä, vankia Lannistumattomassa Lukessa, josta hän oli Oscar-ehdokkaana, ja Butch Cassidyä lännenelokuvassa Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat, jossa hän näytteli yhdessä ystävänsä Robert Redfordin kanssa. Newman näytteli 1960-luvulla 18 elokuvassa ja teki ohjausdebyyttinsä Rachel, Rachel – haluan rakastaa (1968). Hänet palkittiin siitä parhaan ohjauksen Golden Globella. Samana vuonna Newman valittiin Kilparatojen voittajan pääosaan. Hän joutui harjoittelemaan roolia varten kilpa-ajoa, josta lopulta kehittyi Newmanin henkilökohtainen intohimo.
Newman oli ollut vuosien 1969 ja 1970 tuottoisin elokuvanäyttelijä, minkä ansiosta hän pystyi kokeilemaan 1970-luvulla myös erilaisempia elokuvia. Näihin kuuluvat WUSA (1970), Ei tuumaakaan (1971), Lännen kovanaamat (1972) ja Roy Bean – piru mieheksi (1972), jotka tuotti Newmanin, Barbra Streisandin ja Sidney Poitier’n perustama First Artists. 1970-luvulla ilmestyivät myös kaksi Newmanin taloudellisesti menestyneimmistä elokuvista, Puhallus (1973) ja Liekehtivä torni (1974). Newmanin seuraavia elokuvia olivat kulttiklassikko Lämäri (1976) ja Robert Altmanin ohjaamat Buffalo Bill ja intiaanit (1976) ja postapokalyptinen Kvintetti (1979).
Newman piti lyhyen tauon elokuvista, kun hänen poikansa Scott oli kuollut 1978 huumeiden yliannostukseen. Hän palasi elokuviin 1980-luvun alussa muutamissa tarkkaan valituissa projekteissa. Vuonna 1981 valmistuivat Poliisipiiri Fort Apache, jossa Newman esitti kovaotteista poliisia, ja Ei rikosmielessä, josta hän sai jälleen Oscar-ehdokkuuden. Sidney Lumetin Ratkaisun hetkessä Newman esitti alkoholisoitunutta lakimiestä ja sai siitä myös Oscar-ehdokkuuden. Newman palkittiin 1986 kunnia-Oscarilla ”ihailtavista roolisuorituksistaan”. Samana vuonna hän palasi yhteen tunnetuimmista rooleistaan, kun hän esitti Suurkaupungin haista tunnettua Fast Eddietä Suurissa seteleissä. Newmanille rooli toi ensimmäisen Oscar-voiton ja jo kuudennen ehdokkuuden parhaasta miespääosasta. Hänen seuraavia elokuviaan olivat sotadraama Salaisuuksien varjossa, Blaze ja Herra ja rouva Bridge.
Newman piti taukoa näyttelemisestä 1990-luvun alussa, mutta palasi kahteen rooliin vuonna 1994. Hän esiintyi Coenin veljesten Hollywood-satiirissa Valtapeli ja elokuvassa Kukaan ei ole täydellinen. Jälkimmäisessä hän esitti pikkukaupungin remonttimiestä, joka saa uuden mahdollisuuden parantaa suhdettaan poikaansa. Newman sai roolista seitsemännen Oscar-ehdokkuutensa. Newman jätti taas elokuvaroolit hetkeksi, mutta toimi kuitenkin muutamien dokumenttien kertojana.
Viimeiset vuodet
Newman palasi 2002 teatteriin Westportin teatterissa esitetyssä Thornton Wilderin näytelmässä Meidän kaupunkimme, joka siirrettiin pian Broadwaylle. Newman sai suorituksestaan ensimmäisen Tony-ehdokkuutensa, ja lisäksi hänet valittiin Emmy-ehdokkaaksi näytelmän televisioesityksestä 2003. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti sekä Emmyn että Golden Globen minisarjasta Empire Falls. Se jäi hänen viimeiseksi näytelmäelokuvakseen, mutta hän teki vielä ääniroolin Pixarin animaatioelokuvaan Autot ja oli kertojana moottoriurheilija Dale Earnhartista kertovassa dokumentissa Dale.
Newman ilmoitti toukokuussa 2007 lopettavansa näyttelemisen, sillä hän ei mielestään pystynyt pitämään enää riittävää tasoa. Hänen piti kuitenkin jatkaa teatteriuraansa ja ohjata lokakuussa 2008 Westportin teatteriin John Steinbeckin Hiiriä ja ihmisiä. Hän jättäytyi kuitenkin tehtävästä toukokuussa terveydentilaansa vedoten.
Autourheilu
thumb|left|Paul Newmanin [[Lola Racing Cars|Lola-auto historiallisten autojen tapaamisessa.]] Newman kiinnostui autourheilusta harjoiteltuaan lajia elokuvaa Kilparatojen voittaja varten. Hän osallistui ensimmäiseen ammattilaiskilpailuunsa 47-vuotiaana vuonna 1972. Newman kilpaili aktiivisesti 30 vuoden ajan ja voitti monia kilpailuja. Le Mansin 24 tunnin ajossa 1979 Newman sijoittui toiseksi ja ajoi kilpailussa saksalaisen Rolf Stommelenin ja Dick Barbourin kanssa. He olivat oman luokkansa nopeimpia. Newman voitti 1995 Daytonan 24 tunnin ajon ja oli 70-vuotiaana kilpailun historian vanhin voittaja. Hän osallistui 2005 kilpailuun uudestaan.
Yksityiselämä ja perhe
Paul Newman oli kaksi kertaa naimisissa. Vuonna 1949 hän meni naimisiin Jacqueline Witten kanssa. He saivat kolme lasta, Scottin, Stephanien ja Susanin. Paul ja Jacqueline erosivat 1958, ja Paul Newman meni samana vuonna naimisiin näyttelijä Joanne Woodwardin kanssa. He olivat alkujaan tavanneet Picnic-näytelmän tuotannossa. He tapasivat uudelleen elokuvan Hehkuva kesä kuvauksissa ja rakastuivat. He saivat kolme tytärtä ja kasvattivat heidät 15 eekkerin maatilalla Westportissa, Connecticutissa. Paul Newmanin poika ensimmäisestä avioliitosta, Scott, kuoli huumeiden yliannostukseen 28-vuotiaana.
Newman kuoli syöpään kotonaan Westportissa perheensä keskuudessa syyskuussa 2008. Hänen jäänteensä krematoitiin, ja hänelle pidettiin perheen toiveesta vain pieni yksityinen muistoseremonia.
Poliittinen toiminta ja hyväntekeväisyys
Newman oli uransa aikana aktiivinen liberaalidemokraatti ja osallistui muun muassa Eugene McCarthyn vuoden 1968 presidentinvaalikampanjaan. Newman päätyi jopa tulevan presidentin Richard Nixonin kuuluisalle 20 pahimman vastustajan listalle sijalle 19. Lisäksi Newman vastusti Vietnamin sotaa ja tuki vasemmistolehteä The Nation.
Newman myi jouluna 1982 itse tekemäänsä salaattikastiketta ystävilleen. Siitä kehittyi kirjailija A. E. Hotchnerin avulla Newman’s Own -niminen yritys ja brändi, joka on sen jälkeen laajentunut käsittämään myös lukuisia muita elintarviketuotteita. Yrityksen tarkoitus ei kuitenkaan ole tuottaa voittoa, vaan se lahjoittaa koko tuottonsa hyväntekeväisyyteen. Yrityksen ilmoituksen mukaan se on tehnyt vuoteen 2012 mennessä lahjoituksia yli 340 miljoonalla dollarilla. Suuri osa varoista on mennyt Newmanin perustamalle Hole in the Wall Gang Camps -leirille, joka tarjoaa ilmaisen kesäleirin vaikeasti sairaille lapsille. Newman palkittiin ansioistaan 1994 Jean Hersholtin humanitaarisella palkinnolla.
Myllytullin voimalaitos
Myöhemmin ovat valmistuneet uusi kattilahuone vuonna 1921, uusi vesivoima-asema vuonna 1937 (pysty-Kaplan-turbiini). Kaukolämpökeskus valmistui vuonna 1969 ja aloitti kaukolämpötoiminnan Oulussa. Vesivoimalan toiminta päättyi Merikosken voimalaitoksen valmistuttua 1950-luvulla ja voimalan koneistot myytiin 1960-luvulla.
Samassa rakennuksessa sijaitsi myös vuonna 1969 valmistunut vara- ja huippukaukolämpökeskus, joka toimi aiemmin Oulun ensimmäisenä kaukolämpökeskuksena. Lämpökeskuksen käyttö päättyi vuoden 2009 syksyllä ja laitos purettiin vuoden 2010 aikana vuonna 1969 valmistuneilta osiltaan. Lämpökeskuksella oli kaksi kattilaa, jotka olivat polttoainetehoiltaan 13,3 MW ja 26,8 MW. Savukaasut johdettiin 24 m korkeaan savupiippuun. Aluksi lämpökeskuksella oli käytössä raskas polttoöljy ja myöhemmin kevyt polttoöljy. Alueella oli lisäksi kaksi 450 m³:n öljysäiliötä, joista toinen poistettiin käytöstä vuonna 2004 ja toiseen rakennettiin sisälle uusi öljysäiliö.
Voimalaitos voidaan jakaa kolmeen osaan:
Hastings (täsmennyssivu)
Hastings voi tarkoittaa:
Tuomiokirkonpuisto (Turku)
pienoiskuva|Tuomiokirkonpuistoa Turun tuomiokirkon ja Aurajoen välissä. Tuomiokirkonpuisto on yksi Turun puistoista. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Tuomiokirkon ja Aurajoen välissä. Puiston koko on 7 100 m2 ja se kuuluu hoitoluokaltaan kaupungin edustuspuistoihin.
Puistossa sijaitsevat Jussi Mäntysen veistos Ylös pyhään pyörryttävään korkeuteen ja Harry Kivijärven suunnittelema Adolf Ivar Arwidssonin muistomerkki.
Pius IX
Pius IX oli Vatikaanin Annuario Pontificio -vuosikirjassa julkaistun virallisen, mutta perimätietoon perustuvan paaviluettelon mukaan 255. paavi. Pius IX:n pitkän pontifikaatin eli paavinkauden aikana katolinen kirkko menetti Kirkkovaltion, mikä mahdollisti paaviuden kehittymisen yhä hengellisempään suuntaan. Samoin Pius IX:n kaudella pidettiin Vatikaanin ensimmäinen kirkolliskokous, jossa muun muassa julistettiin paavi erehtymättömäksi uskonnollisissa ja moraalisissa asioissa.
Paavi Johannes Paavali II julisti 3. syyskuuta 2000 Pius IX:n autuaaksi, mikä on yleensä askel kohti pyhimykseksi julistamista. Tämän vuoksi Pius IX:tä kutsutaan joissain lähteissä nimellä Autuas Pius IX.
Lapsuus ja nuoruus
Giovanni Mastai-Ferretti syntyi Senigalliassa Italiassa 13. toukokuuta 1792. Hänen vanhempansa kuuluivat paikalliseen ylhäisöön, ja hänen isänsä olikin aatelisarvoltaan kreivi.
Vuonna 1809 Mastai-Ferretti muutti Roomaan opiskelunsa vuoksi. Hän opiskeli teologiaa, mutta siihen aikaan huonosti tunnettu tauti, epilepsia, pakotti hänet keskeyttämään opiskelunsa 1812. Vuonna 1815 hänet valittiin osaksi erästä Vatikaanin vartiokaartia, mutta sairautensa vuoksi hänen katsottiin suorittaneen asepalveluksensa välittömästi. Samoihin aikoihin pyhimykseksi myöhemmin julistettu roomalainen pappi Vincent Pallotti ennusti, että nuoresta Mastai-Ferrettistä tulisi vielä paavi.
Vuonna 1819 Mastai-Ferrettistä tuli pappi, ja ensimmäisen messunsa hän piti 1823. 1823 Mastai-Ferretti lähetettiin lähetyssaarnaajaksi Chileen ja Peruun. Palattuaan Etelä-Amerikasta hän toimi San Michelen sairaalan johtajana. Hänet valittiin Spoleton arkkipiispaksi vuonna 1827, vain 35 vuoden ikäisenä.
Kardinaalista paaviksi
Noustessaan paaviksi Mastai-Ferretti oli 54-vuotias, mikä teki hänestä poikkeuksellisen nuoren paavin. Hän otti paavilliseksi nimekseen nimen Pius IX. Edellinen Pius-nimeä käyttänyt paavi oli alle vuoden hallinnut uudistusmielinen Pius VIII.
Uudistusmielinen paavi
Paaviksi noustessaan Pius IX oli hyvin liberaali ja uudistusmielinen. Hänen ensimmäisiä tekojaan paavina oli armahtaa poliittiset vangit, mikä järkytti konservatiivista Eurooppaa. Jo tällöin Itävallan kansleri Klemens von Metternich ennusti liberaalin paavin johtavan lopulta Kirkkovaltion tuhoon.
Paavina Pius IX antoi Kirkkovaltiolle parlamentin, perustuslain sekä hallituksen. Hän myös salli Kirkkovaltiossa Gregorius XVI:n kieltämät rautatiet ja lakkautti sensuurin. Paavi oli kansan keskuudessa suosittu ja häntä kunnioitettiin, mutta myöhemmin tilanne muuttui. Vallankumousvuoden 1848 keväällä Pius IX suostui kansanjoukkojen painostuksesta nimittämään Kirkkovaltiolle maallikoista muodostuneen hallituksen ja antamaan perustuslain, mutta huhtikuun lopussa hän myös ilmoitti, että kirkon johtajana paavi ei voinut ryhtyä sotaan katolista Itävaltaa vastaan. Paavia oli toivottu Italian yhdistymisen johtoon ja tämä päätös romahdutti Piuksen kansansuosion.