cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ulvilan reservikomppania
Vanha armeija
Suomen vanhan sotaväen syntyvaiheet sijoittuvat 1800-luvun alkupuoliskolle. Suomen sodan 1808–1809 seurauksena Suomi oli yhdistetty suuriruhtinaskuntana Venäjän valtakuntaan ja ainoastaan värvätyt joukot saivat marssia Suomen kamaralla. Aikojen kuluessa heräsi ajatus yleisen asevelvollisuuden pohjalta kootun armeijan muodostamisesta. Suomen osalta tämä tapahtui vuonna 1878, jolloin hallitsija vahvisti Suomen valtiopäivillä hyväksytyn asevelvollisuuslain. Sen mukaan oli 21 vuoden ikään tultuaan asevelvollinen. Palvelukseenastumista edelsi juhlallinen kutsunta. Tällöin tulevat sotamiehet joutuivat ensimmäisen kerran elämässään tekemisiin suomalaisten upseerien kanssa. Kutsunta huipentui mieskohtaiseen arvannostoon. Arvan perusteella määrättiin asevelvollisiksi hyväksytyt joko vakinaiseen väkeen tai reserviin. Vakinaiseen väkeen joutui pitäjistä vuosittain vain 1-3 miestä, mutta reservimiehiä saattoi olla jopa kymmenkertaisesti tämä määrä. Palvelusaika vakinaisessa väessä kesti kolme vuotta.
Aleksandr Koltšak
Valkoisten joukkojen johtaja
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Koltšak palasi Vladivostokin kautta Siperiaan taistelemaan bolševikkeja vastaan. Hänet valittiin 4. marraskuuta 1918 Omskissa toimineen vastavallankumouksellisen väliaikaisen yleisvenäläisen hallituksen sotaministeriksi. Hallituksella oli hallussaan lähes koko Siperia, mutta se oli hyvin epäsuosittu. Koltšak nousi sen johtoon sosialistivallankumoukselliset kaataneessa, paikallisen atamaani Ivan Krasilnikovin johtamassa ja kasakoiden tekemässä vallankaappauksessa. Sosialistivallankumoukselliset pidätettiin ja jäljelle jääneet kabinetin jäsenet valitsivat 18. marraskuuta Koltšakin Omskin valkoisen hallituksen valtionhoitajaksi, käytännössä diktaattoriksi.
Amiraaliksi itseään kutsuneen Koltšakin virallinen titteli oli ylin johtaja, Verhovnyi Pravitel. Sosialistivallankumoukselliset pakenivat kauas Siperiaan tai Eurooppaan, ja jäljelle jääneet uhkasivat tappaa Koltšakin. He saivatkin aikaan pienen kapinan Omskissa 22. joulukuuta, jonka kasakat ja tšekkiläislegioona kukistivat teloittaen noin 500 kapinallista.
Ulvilan reservikomppania
Ulvilan reservikomppania
Reservin koulutuskeskuksiksi perustettiin eri puolille maata erityiset reservikomppaniat, joissa annettiin kolmena kesänä suppeampi koulutus reserviin määrätyille asevelvollisille. Reservikomppanioiden luomiseksi maa jaettiin keisarillisella julistuksella kolmeenkymmeneenkahteen komppaniapiiriin. Tällöin määrättiin Ulvilan pitäjään sijoitettavaksi reservikomppania n:o 7. Sen komppaniapiiriin tulivat kuulumaan Eura, Kiukainen, Eurajoki, Luvia, Kokemäki, Harjavalta, Köyliö, Säkylä, Porin kaupunki ja maalaiskunta, Ulvila, Nakkila, Kullaa, Noormarkku, Ahlainen, Pomarkku, Merikarvia, Siikainen ja Vampula. Mäki-Sippolan tilan pelloilta pakkolunastettiin 4,85 hehtaarin suuruinen alue kasarmirakennuksia varten.
Aleksandr Koltšak
Valkoisten joukkojen johtaja
Vuoden 1919 maaliskuussa hän ylitti Uralin ja eteni Moskovan suuntaan. Valkoiset Koltšakin johtamat sotilaat valtasivat Ufan maaliskuussa 1919. Heikko punainen armeija oli haluton taistelemaan ja vetäytyi. Bolševikkeja vastaan syntyneet kapinat Simbirskissä, Kazanissa, Vjatkassa ja Samarassa olivat Koltšakin joukoille avuksi. Kevään tullen maa muuttui mutaiseksi, joukot eivät saaneet sen takia huoltoa ja uupuivat. Koltšak oli jo 1918 menettänyt puolalaisen armeijan ja Tšekkoslovakian legioonan tuen, koska ne epäilivät Koltšakin tukevan brittejä ja sosialistivallankumouksellisia. Maassa olevien Yhdysvaltain 7 000 miehen vahvuisten joukkojen komentaja William S. Graves ei pitänyt Koltšakista, jota piti kuningasmielisenä ja autokraattisena. Bolševikit hyökkäsivät huhtikuussa 1919 kohti Ufaa, ja molemmat osapuolet taistelivat ankarasti.
Tuhatševskin johtamat punakaartilaiset saavuttivat Ufan 9. päivä kesäkuuta, kuukautta myöhemmin ylittivät Uralin vuoret, ja saapuivat Tšeljabinskiin 25. heinäkuuta ajaen valkoiset kahteen suuntaan, sekä pohjoiseen että etelään yhdistymään lopuksi samoille alueille. Valkoiset pitivät nyt Tobol- ja Išim-jokien suuntaista puolustuslinjaa pyrkien pysäyttämään punaiset.
Linja piti lokakuun puoliväliin 1919 asti, mutta taistelut kuluttivat valkoisten joukkoja nopeammin kuin mitä he kykenivät täydentämään. Lokakuun puolivälissä punaisten hyökkäys mursi Tobol-joen linjan, ja marraskuussa valkoiset vetäytyivät järjestäytymättömänä joukkona kohti Omskia.
Joukko riitautuu ja kukistuu
Samoihin aikoihin Koltšakin alueella syntyi paikallista oppositiotoimintaa, ja kansainvälinen tuki heikkeni brittien alkaessa tukea enemmän valkoista kenraalia Denikiniä. Radola Gajdan johtama Tšekkoslovakian legioona kapinoi nyt avoimesti Koltšakia vastaan. Punaiset valtasivat Omskin marraskuun 14. päivänä ilman mainittavaa vastarintaa, ja vangitsivat 50 000 sotilasta ja 10 kenraalia, sekä saivat haltuunsa suuret määrät ampumatarvikkeita.
Koltšak pakeni marraskuun 13. päivänä junalla kohti itää, mutta kapinalliset junaa hallitsevat tšekkoslovakialaiset pysäyttivät junan Nižneudinskissa. Myöhään joulukuussa Irkutsk joutui kapinoivan sosialistivallankumousryhmän haltuun. Kapinalliset erottivat Koltšakin alueen johdosta.
Niinpä Koltšak irtisanoutui 4. tammikuuta 1920 valtionhoitajuudesta kapinoinnin vuoksi, luovuttaen johtajuutensa Denikinille ja siirtäen Irkutskin joukkojen johdon atamaani Grigori Semjonoville. Luultavimmin tšekkoslovakialaiset lupasivat Koltšakille Vladivostokin kautta turvallisen poistumisen maasta, mutta paikalliset punaiset pidättivät hänen 14. tammikuuta 1920. Koltšak joutui punaisten vangiksi ja teloitettiin ampumalla Irkutskissa 6. helmikuuta pääministerinsä Viktor Pepeljajevin kanssa.
Ulvilan reservikomppania
Ulvilan reservikomppania
Kaikkien reservikomppanioiden yhdenmukaiset rakennuspiirustukset laadittiin Yleisten rakennusten ylihallituksessa Helsingissä vuonna 1882. Seuraavana vuonna alkoivat kyseiset rakennukset kohota myös Ravaniin perustetulle kasarmialueelle. Alueelle johtavan tien päähän pystytettiin ajalle tyypillinen portti, jonka päälle kirjoitettiin komppanian nimi. Lähinnä tietä sijaitsivat varusvarasto sekä kapteenin- ja vääpelintalo. Vääpelintalon taakse sijoitettiin avara miehistökasarmi, ruokasali ja keittiö sekä kaksi varastorakennusta. Kapteenintalosta jokirantaan päin sijaitsivat arestihuone eli putka, sairastupa, missä oli oma keittiö sekä sauna ja ulkohuonerivi.
Vuotuisen kesäharjoitusten kestoajat määräsi Suomen kenraalikuvernööri. Tulevat reservimiehet saivat niistä tiedon sanomalehtien ja kirkonkuulutusten välityksellä. Yleensä harjoitukset pidettiin kolmena peräkkäisenä kesänä siten, että ensimmäisenä kesänä harjoiteltiin 45 päivää, toisena kesänä 30 päivää ja kolmantena kesänä 15 päivää. Ensimmäiset asevelvolliset reservimiehet saapuivat Ulvilan reservikomppaniaan 6. heinäkuuta 1883. Tavanomaista päiväpalvelusta suoritettiin aamutoimien jälkeen klo 8–11 ja iltapäivällä klo 15–18. Koulutus jakaantui ampumakoulutukseen sekä yleiseen sotilaskoulutukseen. Komppanian harjoituskenttä sijaitsi leirin Haistilan puoleisessa maastossa, voimistelukenttä vastakkaisessa laidassa ja ampumarata Ravanin metsän reunassa.
Ulvilan reservikomppanian ensimmäisenä päällikkönä toimi lyhyen ajan kapteeni A. Hjelman ja hänen jälkeensä luutnantit Brander, Söderhjelm ja Wilhelms. Vuonna 1888 tuli komppanian päälliköksi kapteeni Knut Lagerstedt, joka ehti toimia virassa kahdeksan vuotta. Vakinaiseen alipäällystöön kuuluivat vääpeli ja varustemestari, jotka asuivat Ravanissa koko vuoden, sekä ns. plutoonan aliupseeri, jotka olivat komppaniassa vain harjoitusten ajan. Komppanian vääpelin asema ja arvovalta alipäällystön ensimmäisenä oli tunnustettu ja kiistaton. Häntä kunnioittivat myös komppanian päällikkö ja siviiliväestö. Vääpelistä seuraava mies oli varusmestari. Hänen tehtävänään oli jakaa miehille muonaa, ammuksia ja vuodetarvikkeita sekä valvoa ruoan valmistumista. Ulvilan reservikomppanian vääpeleinä toimivat aluksi Mikael Heinonen ja Matti Heikki Talvitie. Hänen osuutensa komppanian vaiheisiin on tavallista merkittävämpi sen vuoksi, että hän oli samalla Ulvilan kunnan huomattavimpia merkkihenkilöitä. Omat tehtävänsä olivat myös komppanian torvensoittajalla ja välskärillä. Torvensoittaja eli signalisti soitti koulutukseen liittyvät merkkisoitot, järjestäytymissoitot palvelukseen ja ruokailuun sekä aamu- ja iltasoitot. Kesän harjoituksia seurasi hiljainen talvikausi, jonka aikana vakinainen henkilökunta keskittyi yksinomaan seuraavien harjoitusten sekä huoltotöiden suunnitteluun ja valmisteluun.
Venäjän keisarin nimitettyä Suomen kenraalikuvernööriksi Nikolai Bobrikovin alkoi Suomessa sortovuosien nimellä tunnettu aikakausi. Bobrikovin laatima yksityiskohtainen ohjelma, jonka keisari hyväksyi, edellytti Suomen kansallisen sotaväen lakkauttamista ja tähtäsi viime kädessä Suomen täydelliseen venäläistämiseen. Sotaväen lakkauttaminen aloitettiinkin välittömästi. Kun vuoden 1899 kesäharjoitukset oli pidetty, jäivät Ravanin kasarmille normaaliin tapaan komppanioiden päällikkö, vääpeli ja varusmestari. Mutta tulevana talvena he eivät enää saaneetkaan ryhtyä valmistelemaan seuraavan kesän harjoituksia, vaan heidän raskaaksi tehtäväkseen määrättiin komppanian toiminnan lopettaminen. Suomen vanha sotaväki oli ollut Suomen ensimmäinen yleiseen asevelvollisuuteen perustuva sotalaitos.
Kasarmitilojen myöhempi käyttö
Sotaväen lakkauttamisen jälkeen asui Ravanin kasarmilla tilapäisesti venäläisiä sotaväenosastoja, joiden tehtävänä oli laatia Suomesta ns. topografikarttoja. Suomen sisällissodan jälkeen toiminta kasarmilla vilkastui toden teolla, kun suojeluskuntalaiset ja lotat saapuivat sinne leiripäiviä viettämään. Leiripäivistä muodostui mittavia maanpuolustuskunnon katselmuksia, joiden jatkuessa osanottajamäärätkin kasvoivat tuhansiin. Vuonna 1925 luovutettiin koko Ravanin kasarmialue Satakunnan suojeluskuntapiiriin käyttöön määrätyin kunnostamisvelvollisuuksin. Alueelle valmistui myöhemmin myös uusi urheilukenttä sekä komea keskusampumarata.
Alkuperäisistä rakennuksista ovat vielä jäljellä myös putka ja ruutihuone. Ulvilan reservikomppanian pian satavuotias leirialue on kokenut vuosien saatossa monta värikästä vaihetta. Sen kasarmirakennuksilla on pysyvä historiallinen arvonsa ja siellä toimiva karjatalouskoulu.
Uuno Kailas (albumi)
Uuno Kailas on Vesa-Matti Loirin ja Perko-Pyysalo Poppoon jazz-albumi vuodelta 1995. Se sisältää Uuno Kailaan runoja Jukka Perkon ja Severi Pyysalon sävellyksinä ja Loirin tulkintoina.
Kiili (kunta)
Kiili (, vuoteen 1971 Veneküla) on kunta Harjumaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku on 5 302 (1.1.2018), pinta-ala 100 neliökilometriä ja asukastiheys 53 asukasta neliökilometrillä.
Sijainti
Kunta sijaitsee Tallinnasta viitisentoista kilometriä etelään. Kiilin naapurikunnat ovat Tallinna, Rae, Kose ja Saku.
Kunnan osat
Kunta muodostuu Kiilin kauppalasta (alev), Kangrun ja Luigen pienkauppaloista (alevik) sekä 13 kylästä (Arusta, Kurevere, Lähtse, Metsanurga, Mõisaküla, Nabala, Paekna, Piissoo, Sausti, Sookaera, Sõgula, Sõmeru ja Vaela). Kunnan keskuspaikka on Kiilin kauppala. Kunnan asema ei muuttunut vuoden 2017 kuntauudistuksessa.
Väestö
Vuonna 2011 Kiilin kunnassa (Kiilin kauppala mukaan lukien) oli 5 155 asukasta, joista 4 713 (91,4 %) oli virolaisia, 321 (6,2 %) venäläisiä ja 123 (2,4 %) muita kansallisuuksia.
Houéyogbé
Houéyogbé on piirikunta, kylä ja arrondissementti Monon departmentissa Lounais-Beninissä. Alue on 290 neliökilometriä laaja ja vuonna 2013 piirikunnassa asui 101 893 henkilöä. Arrondissementissa oli 6 647 asukasta.
Jared Diamond
Jared Mason Diamond (s. 10. syyskuuta 1937 Boston) on yhdysvaltalainen evoluutiobiologi, fysiologi, eliömaantieteilijä ja tietokirjailija. Diamond on maantieteen ja fysiologian professori Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa. Hänet tunnetaan parhaiten vuonna 1997 julkaistusta Pulitzer-palkitusta teoksestaan Tykit, taudit ja teräs. Hän sai akateemikon arvonimen Suomessa 2004.
Diamond on nimennyt useita lintujen alalajeja sekä uuden lintulajin salomoninluhtakanan (Gallirallus rovianae) vuonna 1991.
Jyväskylän seutukunta
Jyväskylän seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa. Siihen kuuluu seitsemän kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 131. Seutukunnassa asuu noin 188 000 asukasta.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Matkailu
Jyväskylän seutukunnan alueelta löytyy muun muassa kaksi Unescon maailmanperintökohdetta, Petäjäveden vanha kirkko ja Oravivuoren kolmiomittaustorni, sekä maailman ainoa kallion sisään rakennettu planetaario. pienoiskuva|Alvar Aallon suunnittelema Jyväskylän kaupunginteatteri Jyväskylässä on arkkitehti Alvar Aallon kohteita enemmän kuin missään muussa kaupungissa maailmassa. Aallon kohteita seudulla ovat:
Valtakunnallisesti merkittäviä museoita ovat muun muassa Keski-Suomen ilmailumuseo, Suomen käsityön museo ja kansallispukukeskus ja Alvar Aalto -museo.
Jyväskylän seudulla järjestetään jokavuotinen MM-rallin Suomen osakilpailu. Tapahtumien joukosta löytyy myös Pohjoismaiden vanhin, yli 50-vuotias kaupunkifestivaali Jyväskylän Kesä. Jyväskylä on saanut kansainvälisen tunnustuspalkinnon kaupunkivalaistuksestaan. Valon kaupunki -tapahtuma järjestetään joka toinen vuosi.
Christina Vukicevic
Ensimmäisen mitalinsa Vukicevic sai Pariisissa Euroopan nuorten kesäfestivaaleilla 2003, jossa hän otti kultaa. Hän sijoittui viidenneksi vuoden 2004 nuorten MM-kisoissa, ja voitti hopeaa vuoden 2005 nuorten EM-kisoissa.
Vuoden 2006 nuorten MM-kisoissa Vukicevic otti hopeaa ajalla 13,34 sekuntia, joka on maan nuorten ennätys. Vuonna 2007 hän voitti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Osakan MM-kilpailuissa 2007 ja Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui alkuerissä. Vuonna 2009 hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa neljänneksi sisäratojen EM-kilpailuissa Torinossa. Samana vuonna hän voitti kultaa alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Kaunasissa ajalla 12,99 sekuntia. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän selviytyi välieriin, kuten myös seuraavana vuonna Dohan sisäratojen MM-kisojen 60 metrin aidoissa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Vukicevic sijoittui finaalissa neljänneksi ajalla 12,78 sekuntia. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 Vukicevic voitti pronssia uudella Norjan ennätysajalla 7,83 sekuntia. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Vukicevic ei päässyt finaaliin.
100 metrin aitajuoksussa hänen ennätyksensä on Hengelossa vuonna 2009 juostu 12,74 sekuntia.
Riisitauti
Riisitauti on ihmisvauvoilla ja -lapsilla ilmenevä D-vitamiinien, kalsiumin tai fosforin puutostauti. Sen pääoireita ovat luiden pehmeneminen, taipuminen kehonpainon alla, murtumaherkkyys, kasvun hidastuminen ja luiden kasvulevyjen leveneminen. Taudissa voi myös ilmetä muun muassa alavatsan turpoamista ja hypokalsemiaa. Hoitamaton riisitauti voi johtaa kuolemaan. Riisitauti on Suomessa harvinainen sairaus.
Riisitauti johtuu useimmin D-vitamiinipuutoksesta. Sen ohella riisitautitapauksissa kalsiumin saanti voi olla vähäistä ja tämä pahentaa tautia. Pelkkä kalsiumin puutos voi aiheuttaa riisitaudin, mutta vain hyvin harvoin. Pelkkä fosforin puutos voi johtaa riisitautiin, mutta tällöin syynä on useimmin geneettinen sairaus, joka lisää fosfaattien poistumista kehosta virtsaan. Vain harvoin syy fosforipuutokseen on liian vähäinen fosforin saanti ruuasta.
Luu koostuu pääosin kalsiumin fosfaattisuoloista. D-vitamiinit ovat muiden hormonien ohella tärkeä osa kalsiumin ja fosfaattien aineenvaihduntaa. Näiden vaikutusten takia D-vitamiinin, kalsiumin tai fosforin puutos johtaa näkyvimmin luihin kohdistuvaan riisitautiin. Aikuisilla näiden aineiden puutoksesta johtuvaa tilaa kutsutaan riisitaudin sijaan osteomalasiaksi, joka on oireiltaan osin samankaltainen kuin riisitauti.
Riisitauti voi ihmisten lisäksi ilmetä monilla muilla eläinlajeilla ravinnepuutosten tai geneettisten syiden takia.
Luokittelu ja syyt
Riisitauti voidaan jakaa kalsiopeniseen ja fosfopeniseen riisitautiin. Kalsiopenisessa muodossa ilmenee kalsiumin puutos ja hypokalsemia. Fosfopenisessa muodossa ilmenee fosforin puutos ja hypofosfatemia. Vaihtoehtoisesti riisitauti jaetaan ravintoperäisiin ja ravintoon liittymättömiin muotoihin.
Kalsiopenista riisitautia aiheuttaa yleensä D-vitamiinipuutos ja usein yhdessä alhaisen kalsiumin saannin kanssa. D-vitamiinipuutokselle altistavat monet tekijät. Näitä ovat muun muassa ihon liian vähäinen Auringon säteilylle altistuminen, keskosuus (D-vitamiinia ei ole ehtinyt siirtyä tarpeeksi istukan kautta sikiön kehoon), raskaana olevan äidin D-vitamiinipuutos tai ravinnollinen puutos, kuten yksinomainen rintaruokinta jos imettäjä potee D-vitamiinipuutosta. Äidinmaidonkorvikkeisiin taas on yleensä lisätty tarpeeksi D-vitamiinia. Pelkkä kalsiumin puutos voi myös johtaa kalsiopeniseen riisitautiin. Tämä on kuitenkin harvinaista ja vaatii vakavan kalsiumin puutoksen, joka johtuu alhaisesta kalsiumin saannista ja/tai jostakin kalsiumin suolistollisesta imeytymishäiriöstä. Kalsiumin imeytymistä estävät muun muassa fytaatit (katso antiravintoaine).
Fosfopenista riisitautia aiheuttaa yleensä liiallinen fosfaattien poistuminen virtsaan ja usein syy on geneettinen. Fosforin puutos ravinnossa on harvinainen aiheuttaja. Poistumisen syy voi muun muassa olla Fanconin oireyhtymä, Dent-oireyhtymä, X-kromosomaalinen hypofosfatemia, autosomissa dominantisti periytyvä hypofosfateeminen riisitauti (ADHR) ja autosomissa resessiivisesti periytyvä hypofosfateeminen riisitauti (ARHR).
Luusto
pienoiskuva|Röntgenkuva riisitautia potevan rintakehästä. Kuvassa näkyvät kylkiluiden ja kylkiruston liitosten laajentumat. Riisitautia potevalla vauvalla aukileiden sulkeutuminen hidastuu. Terveillä etuaukile on sulkeutunut 18 kuukauden ikäisenä ja okkipitaaliaukile 3-kuukautisena. Vauvalla kallon luut voivat olla pehmentyneet ja niihin voi tulla murtumia. Taudissa myös maitohampaiden puhkeamien voi myöhästyä ja hammaskiille voi olla alikehittynyt. Kylkiluiden ja kylkiruston väliset liitokset voivat olla laajentuneet. Ranteiden ja polvien kasvulevyt voivat olla leventyneet. Kyynärluut, värttinäluut, sääriluut ja reisiluut voivat pehmentyä ja taipua. Voi myös ilmetä kyttyräselkäisyyttä tai skolioosia. pienoiskuva|Röntgenkuva riisitautia potevan kämmenistä ja leventyneistä ranteista. Luuston epämuodostumat riippuvat iästä. Vauvoilla käsivarret ovat taipuneet eniten. Seisomaan pystyvillä pikkulapsilla jalkojen luut ovat taipuneet kehonpainon takia eniten ja ne ovat kaarella. Vanhemmilla lapsilla jalkojen luut voivat olla likimain suorat, mutta ne ovat polvien kohdalta taipuneet aiheuttaen pihtipolvet (genu valgum) tai länkisääret (genu varum).
Muut
Riisitautia potevalla lapsella voi ilmetä muun muassa kipuja, ärtymystä, liikkumiseen vaikuttavia motorisia kehityshäiriöitä, pituuskasvun hidastumista, alavatsan turpoamista (sillä sisäelimet siirtyvät kohti keskiruumiin alaosaa), kipua välttelevä eli antalginen kävelytapa, parestesiaa ja alttius saada infektioita. Eritoten alle 1-vuotiailla ilmenee usein hypokalsemiasta johtuvia kouristuskohtauksia. Lisäksi voi ilmetä lihasheikkoutta. Lantion luut voivat epämuodostua ja tehdä myöhemmin synnytyskanavasta synnytykseen liian ahtaan. Raskaus voi siksi olla vaarallista sikiölle ja äidille.
Vakava riisitauti voi aiheuttaa kuoleman. Siinä ilmenevä hypokalsemia voi esimerkiksi johtaa rytmihäiriöihin ja sydänhalvaukseen.
Toteaminen
Riisitautia voidaan epäillä oireiden, ruokavalion ja lääkintähistorian perusteella. Sairashistoria tulee myös huomioida ja D-vitamiinien toimintaa mahdollisesti heikentäviä sairauksia ovat muun muassa suoliston imeytymishäiriöt, munuaisten vajaatoiminta ja maksan vajaatoiminta.
Kalevalan maa
Kalevalan maa eli Väinölä on Kalevalan sankarien, kuten Seppo Ilmarisen ja Väinämöisen kotimaa. Kalevalan maan vihollinen oli Pohjolan maa.
Agusta A129 Mangusta
Agusta A129 Mangusta on AgustaWestlandin valmistama taisteluhelikopteri. Se on ensimmäinen Euroopan unionissa suunniteltu ja valmistettu taisteluhelikopteri.
Riisitauti
Toteaminen
Diagnoosi voidaan varmentaa laboratoriotutkimuksin. Röntgenkuvissa havaitaan usein luuston kasvulevyjen leventymistä eritoten ranteiden ja polvien kohdalla muiden oireet-osiossa kuvattujen poikkeamien lisäksi.
Agusta A129 Mangusta
Yleistietoa
Agusta A129 Mangustan suunnittelu alkoi vuonna 1978, kun helikoptereita valmistava italialainen Agusta-yhtiö sai Italian armeijalta pyynnön rakentaa taisteluhelikopteri. Helikoptereita rakennettiin viisi prototyyppiä, joista ensimmäinen suoritti ensilentonsa 15. syyskuuta 1983. Vuonna 2000 Agusta ja brittiläinen Westland fuusioituivat AgustaWestlandiksi omistajakonsernien Finmeccanican ja GKN:n solmiman sopimuksen ansiosta.
Kalevalan maa
Alkuperäisessä runostossa Kalevala mainitaan vain satunnaisesti, mutta Lönnrot on silti ottanut sen sekä eepoksen että sankarien kotipaikan nimeksi. Valinta ei silti ollut satunnainen - Kaleva on mytologinen hahmo, ja varsinkin Kalevanpojat olivat tunnettuja tarinoiden jättiläisiä niin Suomessa kuin Virossakin. Kalevanpoikien mukaan on nimetty myös Viron kansalliseepos Kalevipoeg.
Riisitauti
Toteaminen
Parathormonin (PTH) tuotto on usein kohonnut kalsiopenisessa riisitaudissa, muttei yleensä fosfopenisessa.
Kalevalan maa
Runonlaulajien mielestä sankarien koti sijoittui usein suunnilleen niille main, missä runonlaulaja asui. Myös Länsi-Suomessa oli alun perin kalevalaisen runouden perinne, ja eräs yleinen oletus on, että kalevalainen runosto on peräisin juuri Länsi-Suomesta. Silloin myös alkuperäinen sankarien koti olisi sijainnut Länsi-Suomessa. Jotkut ovat arvelleet, että Pohjolan ja Väinölän vastakkainasettelu kuvastaisi kainulaisten ja jonkin länsisuomalaisen heimon vastakkainasettelua. On kuitenkin kyseenalaista, voidaanko Väinölää ja Pohjolaa samaistaa todellisiin maantieteellisin alueisiin ja niiden asukkaisiin. Nykykäsityksen mukaan kyse on pikemminkin myyttisestä maantieteestä, vaikka siihen on ehkä sekoittunut mielikuvia todellisistakin tapahtumista. Kalevalan keskeisistä hahmoista Väinämöinen ja Ilmarinen ovat nykykäsityksen mukaan olleet alun perin jumalahahmoja ja muuttuneet vasta myöhemmin inhimillisiksi sankareiksi.
Agusta A129 Mangusta
Käyttäjät
Toistaiseksi A129 Mangusta on ainoastaan Italian armeijan käytössä, mutta Turkin armeija on neuvotellut AgustaWestlandin kanssa taistelukopterien ostamisesta. Helikopteria on käytetty myös Yhdistyneiden kansakuntien rauhanturvaoperaatioissa Angolassa ja Somaliassa.
Riisitauti
Toteaminen
Verestä voidaan ehkä havaita hypokalsemia kalsiopenisessa riisitaudissa, muttei välttämättä varhaisvaiheessa tätä kompensoivan kasvaneen PTH:n tuoton takia. Hypofosfatemia havaitaan usein fosfopenisessa sekä kalsiopenisessa riisitaudissa.
Agusta A129 Mangusta
Aseistus ja varustus
A129 Mangustan pääasiallisena tehtävänä on panssarintorjunta, minkä vuoksi sen voi aseistaa AGM-114 Hellfire - ja BGM-71 TOW -panssarintorjuntaohjuksilla. Jotta kopteri kykenisi puolustamaan itseään suihkuhävittäjiltä, Agusta A129 Mangustan voi varustaa myös FIM-92 Stinger- ja Matra Mistral -ilmatorjuntaohjuksilla. Erilaisten ohjusten ohella vakiovarustukseen kuuluu konetykki.
Riisitauti
Toteaminen
Veriseerumin alkalisen fosfataasin aktiivisuus on kalsiopenista ja fosfopenista riisitautia potevilla usein kohonnut, muttei aina. Normaali aktiivisuus on 500 IU per litra seerumia (IU/l) vastasyntyneillä ja 1 000 IU/l alle 9-vuotiailla.
Agusta A129 Mangusta
Aseistus ja varustus
Kopterin avioniikkaan kuuluvat tutka, pimeänäkölaitteisto ja nykyaikaiset sensorijärjestelmät. Miehistöön lukeutuvat lentäjä ja ampuja.
Riisitauti
Toteaminen
Jos litrassa veriplasmaa tai veriseerumia on alle 50 nanomoolia (nmol/l) 25-hydoksyloitua D-vitamiinia eli 25(OH)D:tä (kalsidiolia ja erkalsidiolia), pidetään tätä Suomessa puutteellisena pitoisuutena. Selkeästi oireileva D-vitamiinipuutoksesta johtuva riisitauti kuitenkin ilmenee usein vasta alle 25 nmol/l pitoisuudessa. 1,25-hydroksyloituja D-vitamiineja eli 1,25(OH)2D:itä, kuten kalsitriolia, ei voida käyttää puutoksen toteamiseen. Niiden pitoisuus laskee vasta kun puutos on hyvin vakava. Lisäksi niiden matala pitoisuus liittyy pikemminkin munuaisten vajaatoimintaa, kuin riisitautiin.
Luusta voidaan ottaa koeapala (biopsia), josta tehtyjen havaintojen perusteella voidaan suurella varmuudella todeta riisitauti. Biopsia tehdään vain harvoin, sillä se on invasiivinen ja muut laboratoriokokeet sekä oireiden tarkastelu yleensä riittävät riisitaudin toteamiseen.
Hoito
Riisitaudissa joskus ilmeneviä hypokalsemiasta johtuvia kouristuksia hoidetaan antamalla kalsiumsuoloja laskimoon infuusiona – aluksi hitaasti, sitten nopeammin. Selkeään ja vakavaan hypokalsemiaan, joka ei parane kyllin nopeasti, voidaan lisäksi antaa alfakalsidiolia 0.06–0.1 milligrammaa per kehonpainokilo suun kautta tai laskimoon, kunnes veriseerumin kalsiumpitoisuus on 2 millimoolia per litra. Oireettomaan hypokalsemiaan kalsiumia annetaan suun kautta.
Suun kautta annetaan suositusten mukaisesti D-vitamiineja. Samalla annetaan kuukauden ajan ylimääräistä D-vitamiinia 2 000 IU per vuorokausi. Tämä annos vastaa esimerkiksi 50 µg kolekalsiferolia. Jos hoidon toteutumisesta on epävarmuutta, voidaan D-vitamiinia vaihtoehtoisesti antaa 200 000 IU kolme kertaa muutaman tunnin välein samana päivänä suun kautta. Tämän jälkeen D-vitamiinin annossa pidetään kolmen kuukauden tauko.
Yleisyys
Riisitauti on nykyään Suomessa harvinainen. Tauti on yleisin tietyissä Lähi-idän, Aasian ja Afrikan maissa. Esimerkkejä maista, joissa tauti on erityisen yleinen, ovat muun muassa Kiina, Mongolia, Intia, Qatar, Saudi-Arabia, Niger, Kenia, Kongo ja Malawi. Taudin yleisyyden on näissä maissa tutkimuksesta, ikäryhmästä ja maasta riippuen arvioitu olevan vauvoilla noin 5–40 %.
Sanan alkuperä
Sana riisitauti ei tule viljelykasvina käytetyn riisin nimestä. Kasvin nimi tulee latinan kielen sanasta Oryza. Riisitauti tulee venäjän kielen sanasta gryz, joka tarkoittaa venäjäksi muun muassa vatsakipua tai vatsan pöhötystä. Sana on myös samankaltainen kuin lyydin kielen sana griiza.
1745 kirjoitetussa Suomalaisen Sana-Lugun Coetus -kirjassa riisi on tarkoittanut riuduttavaa suolistosairautta (lat. morbus intestina consumens), muttei riisitautia. Taas ainakin jo 1840- tai 1860-luvulla Suomessa riisitauti tunnettiin nimillä riisi, iso riisi ja Englannin tauti, muttei suoraan nimellä riisitauti. Esimerkiksi 1838 kirjoittamassaan tekstissä Elias Lönnrot kuvaili riisitaudin oireita ja hoitoa käyttäen taudista nimeä riisi ja Englannin tauti. Teksti julkaistiin Suomalaisen talonpojan koti-lääkäri -kirjan 1. painoksen esipuheessa. Sanan riisi merkitys on kuitenkin vaihdellut. 1800-luvun Suomessa sanaa riisi on paikoin käytetty synonyyminä risataudista. Yleisemmin käytetyssä merkityksessään risatauti kuitenkin tiettävästi tarkoitti tuberkuloosia.
Joidenkin kasvien nimet juontuvat riisitaudista, sillä niitä on aiemmin Suomessa pyritty käyttämään taudin hoitoon. Tästä esimerkki on näsiä, jota sanotaan myös riidenmarjaksi ja Kymenlaakson, Varsinais- ja Pohjois-Suomen murteissa riisimarjaksi. Myös riidenliekoa on joskus käytetty riisitaudin lääkinnässä. Mitään riisitaudin parantavaa vaikutusta näillä kasveilla ei ole.
Väinölä
Väinölä tai Wäinölä voi tarkoittaa seuraavia:
British Airwaysin lento 38
British Airwaysin lennon 038 onnettomuus tapahtui Lontoon Heathrow’n lentoasemalla 17. tammikuuta 2008. Onnettomuus tapahtui kello 12.42 paikallista aikaa British Airwaysin Boeing 777-236ER -koneelle, kun lentäjät menettivät koneen hallinnan loppulähestymisen aikana moottorien tehonsäädön lakattua toimimasta. Onnettomuuden syyksi ilmeni jäästä johtuva polttoaineensyöttöhäiriö. Koneessa oli 152 henkilöä, heistä 136 matkustajia ja 16 miehistön jäseniä. Onnettomuudessa ei kuollut kukaan, eikä kukaan loukkaantunut vakavasti. Yhdeksän matkustajaa loukkaantui lievästi.
Reitti
thumb|Onnettomuus tapahtui kuvan kaltaisella Boeing 777-236ER -koneella.
Koneen oli määrä lentää Pekingin kansainväliseltä lentoasemalta Lontoon Heathrow’n lentoasemalle. Kone lähti aikataulun mukaisesti 12.10 paikallista aikaa Pekingistä. Aikataulun mukaisesti kone olisi ollut perillä Lontoossa 13.15 paikallista aikaa. Koneen oli tarkoitus laskeutua kiitotielle 27L.
British Airways liikennöi reitillä säännöllisesti kuusi kertaa viikossa.
Onnettomuus
Koneen kapteeni Peter Burkill valmisteli Pekingistä lähtenyttä konettaan laskeutumiseen, kunnes yhtäkkiä Lontoon yläpuolella kiitotien 27L loppuosalla koneen moottoreista katosivat tehot kokonaan. Koneen moottorit eivät vastanneet ensin autopilotin käskyihin eivätkä myöhemmin lentäjienkään käskyihin. Kone alkoi menettää välittömästi ja hallitsemattomasti korkeuttaan. Kone oli tässä vaiheessa jo varsin lähellä maata noin 220 metrin korkeudessa, ja silminnäkijöiden mukaan kone melkein kosketti lentokentän turva-aitaa, ja iskeytyi maahan ennen kiitotietä.
Tämän jälkeen kone iskeytyi maahan, ja laskutelineet repeytyivät irti. Kone liukui useita satoja metrejä ennen kuin se pysähtyi kiitotien päähän. Paikalle hälytettiin useita pelastusyksiköitä. Matkustajat ja miehistön jäsenet pelastautuivat hätäuloskäyntien kautta ulos koneesta. Koneen päälle ruiskutettiin välittömästi sammutusvaahtoa. Koneen toinen siipi ja moottori tuhoutuivat pahoin hätälaskussa.
Onnettomuuden syyt
thumb|220px|Laboratoriokoe polttoaineensyötöstä, jossa nähdään, että jääkiteet vaikeuttavat polttoaineensyöttöä.
Onnettomuuden jälkeen British Airways ilmoitti, ettei sillä ole mitään tietoa onnettomuuden syystä. Lontoon poliisi puolestaan ilmoitti, ettei se epäile terroritekoa. Onnettomuuden syyn aiheuttajaksi epäiltiin ensin lintuparvea, joka olisi törmännyt moottoreihin. Heatrow’n lähistöllä on paljon tekojärviä, joissa pesii muun muassa paljon kanadanhanhia.
Turman syyksi epäiltiin aluksi moottoreiden äkkinäistä sammumista polttoainesyötön teknisestä ongelmasta johtuen. Kaksi vuotta onnettomuuden jälkeen 9. helmikuuta 2010 valmistuneen onnettomuustutkinnan mukaan syy oli polttoaineputkien jäätyminen ja siitä seurannut polttoaineensyöttöhäiriö. Tutkijoiden mukaan jään kertymistä ei turvallisuustarkastuksissa olisi pystytty havaitsemaan.
Heikki Harju
Heikki Harju (s. 13. tammikuuta 1997 Kurikka) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Tyringe SoSSissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura
Harju on Kurikan Ryhdin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin S-Kiekkoon. Kaudella 2012–2013 Harju oli C-nuorten Mestiskarsinnoissa joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 17+12=29. C-nuorten Suomi-sarjassa hän oli S-Kiekon paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 12+19=31. Kaudeksi 2013–2014 Harju siirtyi Vaasan Sportin B2-nuoriin. Hän oli 11 osumallaan joukkueen paras maalintekijä Josef Danielčákin kanssa. Kaudella 2014–2015 Harju oli B-nuorten Mestiksessä Sportin paras maalintekijä 19 osumallaan. B-nuorten SM-sarjassa hän voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 10+12=22.
Kaudella 2016–2017 Harju oli tehoilla 9+22=31 Sportin A-nuorten paras syöttäjä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Rasmus Aaltosen kanssa. Kaudella 2017–2018 Harju jakoi tehoilla 11+18=29 joukkueen sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Eetu Mäen kanssa.
Kaudella 2018–2019 Harju debytoi Sportin SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 20. helmikuuta 2019 Helsingin IFK:ta vastaan. Harjulle avautui paikka Sportin kokoonpanosta, kun Brody Sutter, Tomi Körkkö ja Aleksi Ainali olivat loukkaantuneina sekä Roope Talaja pelikiellossa. Harju merkittiin heti joukkueen ykkösketjun vasempaan laitaan Tommi Tikan ja Olavi Vauhkosen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.26 minuuttia. Hän toimi ottelussa myös Sportin alivoiman sijaiskärsijänä yhteensä seitsemän minuutin ajan sekä Tommi Tikan (5+20 minuuttia) että Jesse Paukun (2+10 minuuttia) saaman rangaistuksen ajan. Harju pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan Sportin A-nuorissa. Harju oli tehoilla 21+37=58 joukkueen paras syöttäjä Eetu Mäen kanssa sekä kolmanneksi paras pistemies. Hän jakoi koko A-nuorten SM-liigan alku- ja runkosarjan yhteenlasketun pistepörssin kahdeksannen sijan Tapparan Lassi Vanhatalon kanssa. Pudotuspeleissä Harju oli joukkueen paras syöttäjä kuudella syöttöpisteellään. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia.
Huhtikuussa 2019 Harju teki Sportin kanssa 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Samalla hänen vahvistettiin siirtyvän koko kauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella lainalle Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen. Harju pelasi tulokaskautensa aikana 31 runkosarjaottelua tehopistein 10+7=17 sekä neljä Suomen Cupin ottelua tehden yhden syöttöpisteen, kunnes tammikuussa 2020 hänen kautensa päättyi taklaustilanteessa tulleen loukkaantumisen vuoksi ottelussa Jokipoikia vastaan.
Kaudeksi 2022–2023 Harju siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyEttan-joukkue Tyringe SoSSin joukkueeseen.
Muuta
Harjun isoveli Hannu pelasi omalla urallaan hyökkääjänä Suomen ja Norjan alemmissa sarjoissa sekä Uuden-Seelannin NZIHL-liigassa.
Ingmanin II hallitus
Ingmanin II hallitus oli Lauri Ingmanin johtama porvarillinen enemmistöhallitus, joka työskenteli 31. toukokuuta 1924 – 31. maaliskuuta 1925, yhteensä 305 päivää. Hallituksen muodostivat Maalaisliitto, Kokoomus, RKP ja Kansallinen Edistyspuolue. Ingmanin II hallitus oli järjestyksessä Suomen 11. hallitus.
Huhtikuun alussa 1924 pidetyissä ennenaikaisissa eduskuntavaaleissa vasemmisto menetti porvaripuolueille kaksi paikkaa. Vaalien jälkeen porvaripuolueet pääsivät nopeasti yhteisymmärrykseen uuden hallituksen pohjasta, ja kokoomuslainen Helsingin yliopiston teologian professori, myöhempi arkkipiispa Lauri Ingman muodosti uuden hallituksen. Yleinen poliittinen virtaus näytti vievän oikealle, ja Sosialistisen Työväenpuolueen kohtalon jälkeen sosialidemokraatit alkoivat pelätä joutuvansa äärioikeiston painostuksen kohteeksi. Kaiken julkisen sosialismin vastaiset äänet voimistuivatkin, ja niiden vahvimmaksi puhetorveksi nousi Suomen Suojelusliitto. Niinpä SDP omaksui aikaisempaa jyrkemmän oppositioasenteen.
Vladimir Tšelomei
thumb|250px|Vladimir Tšelomei ukrainalaisessa postimerkissä (2003). Vladimir Nikolajevitš Tšelomei (, 30. kesäkuuta 1914 – 8. joulukuuta 1984) oli neuvostoliittolainen raketti-insinööri.
Ingmanin II hallitus
Ingmanin hallitus jätti paikkansa vuoden 1925 presidentinvaalin jälkeen.
Vladimir Tšelomei
Tausta
Tšelomei syntyi Siedlcessä Venäjällä vuonna 1914. Kun hän oli kolmivuotias, perhe joutui pakenemaan Saksan joukkoja Pultavaan.
Tšelomein ollessa 12-vuotias perhe muutti Kiovaan.
Vuonna 1932 Tšelomei pääsi Kiovan polytekniseen instituuttiin, jossa kunnostautui opinnoissaan. Vuonna 1936 hänen ensimmäinen oppikirjansa, Vektorianalyysi, julkaistiin. Hän opiskeli Kiovan yliopistossa paljon matematiikkaa ja lujuusoppia sekä mekaniikkaa. Valmistuttuaan kiitettävin arvosanoin hän jäi instituuttiin tutkijaksi. Hän valmistui tohtoriksi (luonnontieteen kandidaatti) vuonna 1939.
Sota-aika
Suuren isänmaallisen sodan aikana hän toimi Baranovin lentokonemoottorien keskusinstituutissa (TsIAM) Moskovassa. Hän kehitti patopainemoottorin vuonna 1942. Kun havaittiin Saksan käyttävän sellaisia moottoreita V-1-ohjuksissaan, Tšelomeista tuli Tehdas N51:n johtaja ja pääsuunnittelija. Sen edellinen johtaja Nikolai Polikarpov oli kuollut lento-onnettomuudessa. Tšelomei sai tehtäväkseen kehittää V-1:n kaltaisen risteilyohjuksen. Joulukuussa 1944 10X-niminen ohjus koelaukaistiin Petljakov Pe-8 ja Tupolev Tu-2 lentokoneista.
OKB-52
Vuonna 1952 Tšelomei sai johdettavakseen uuden OKB-52-suunnittelutoimiston. Hän jatkoi tutkimusta myös Moskovan Bauman instituutissa ja väitteli vuonna 1951. Hänestä tuli professori vuonna 1952.
Vuonna 1958 OKB-52 esitti monivaiheista mannertenvälistä ohjusta. UR-200 ei mennyt läpi vaan Mihail Jangelin R-36 valittiin. Tšelomein UR-100 pääsi jatkokehittelyyn.
Avaruusalukset
Vuonna 1959 Tšelomei nimitettiin ilmailuvälineiden pääsuunnittelijaksi.
Tšelomeista tuli Sergei Koroljovin kilpailija miehitetyn kuualuksen suunnittelussa. Tšelomei ehdotti pienempää UR-500-rakettia, jolla voisi tehdä kahden hengen miehityksellä Kuun ohilennon. Raketista tuli Proton-kantoraketti.
Kun Hruštšov menetti valtansa, Tšelomein ja Koroljovin Kuu-lentosuunnitelmat yhdistettiin, mutta päälinja oli Koroljovin suunnitelma.
Tšelomein suunnittelutoimisto suunnitteli Poljot-satelliitit 1960-luvun alussa. 1970-luvulla Tšelomein toimisto suunnitteli Almaz-avaruusaseman, josta tuli perusta Saljut-avaruusasemille.
Muuta
Tšelomei kuoli Moskovassa vuonna 1984.
Hän sai muun muassa seuraavat palkinnot:
Woodstock (täsmennyssivu)
Woodstock tarkoittaa useimmiten vuoden 1969 suurta Woodstockin musiikki-festivaalia. Sanan muita merkityksiä:
Kuopion seutukunta
Kuopion seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Pohjois-Savon maakunnassa. Siihen kuuluu kaksi kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 112. Kuopion seutukunnan asukasluku on noin 142 000.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Luigi Carpaneda
Luigi Arturo Carpaneda (28. marraskuuta 1925 Milano, Italian kuningaskunta – 14. joulukuuta 2011 Milano) oli italialainen miekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Carpaneda voitti floretilla Italian joukkueessa kalvan joukkuekilpailun kultaa Melbournen kesäolympialaisissa 1956 ja hopeaa Rooman kesäolympialaisissa 1960. Maailmanmestaruuskilpailuista hän saavutti floretin joukkuekilpailussa yhden kulta- ja yhden pronssimitalin.
Carpaneda kilpaili myöhemmin myös purjehduksessa. Hän kuoli 86-vuotiaana Milanossa.
Miranda (televisiosarja)
Miranda on brittiläinen komediasarja, joka kertoo monin tavoin hieman kömpelöstä ja naiivista naisesta nimeltä Miranda ja hänen ystäväpiiristään. Miranda joutuu aina noloihin tilanteisiin ja yrittää korjata ne vielä nolommilla tempuilla. Hän asuu oman pienen pilailupuodin yläkerrassa. Mirandan hyvä ystävä on Stevie, joka työskentelee Mirandan apulaisena putiikissa. Mirandan lähipiiriin kuuluu myös irstas äiti Penny, Mirandan salainen ihastus ja lähikuppilan omistaja Gary ja entinen koulukaveri Tilly. Sarjassa on lisäksi useita vaihtuvia sivuhenkilöitä.
Sarjan on käsikirjoittanut pääosaa näyttelevä Miranda Hart. Ennen televisiosarjan alkamista Hart teki vuonna 2008 BBC Radio 2:een sarjasta pilottijakson nimellä Miranda Hart’s Joke Shop. Lisäksi kuunnelmasta tehtiin televisiosovitus. Virallisesti sarja alkoi marraskuussa 2009. Toistaiseksi viimeinen jakso nähtiin Isossa-Britanniassa uudenvuodenpäivänä 2015. Suomessa viimeinen jakso esitettiin syksyllä 2015.
Heinäkuussa 2014 Hart ilmoitti, ettei sarjalle tehdä varsinaista jatkoa. Kuitenkin kesäkuussa 2015 Daily Express-lehden haastattelussa Hart kertoi, että hänestä olisi mielenkiintoista nähdä kuinka Miranda ja Gary jatkavat elämää yhdessä. Hän ei sulje pois sitä mahdollisuutta, että sarjalle tehdään jatkoa.
Jalkaväkirykmentti 30 (talvisota)
Perustaminen ja varustaminen
Rykmentin perustaminen alkoi pääosin Keuruun alueelta 7. lokakuuta 1939, eli perustaminen tapahtui jo ennen varsinaisen YH:n julistamista. Rykmentti pyrittiin varustamaan määrävahvuiseksi, mutta puolustusvoimien kalustopulasta johtuen rykmentti ei niitä saavuttanut.
Komentaja
Everstiluutnantti Armas Kemppi
Keskittäminen
Rykmentti keskitettiin tulevalle toiminta-alueelleen (Pyhäjärvi–Sakkola) 13.–15. lokakuuta 1939 muun divisioonan mukana.
Rykmentin nimen muutos
Rykmentin nimi muuttui 1.1.1940 Jalkaväkirykmentti 21:ksi (JR 21)
Stephen Jay Gould
Stephen Jay Gould (10. syyskuuta 1941 New York – 20. toukokuuta 2002 New York) oli yhdysvaltalainen paleontologi ja evoluutiobiologi sekä tieteenhistorioitsija. Hän oli myös sukupolvensa vaikutusvaltaisimpia ja eniten luettuja tieteen kansantajuistajia. Gould toimi opettajana Harvardin yliopistossa sekä työskenteli Amerikan luonnonhistorian museossa.
Gould tuli tunnetuksi punktualismin kehittäjänä. Punktualistisen ajatuksen mukaan evoluutio ei aina etene tasaisesti, vaan etenee joko vähittäin mutta erisuuruisilla nopeuksilla tai välillä suurempien, yksittäisten muutosten kautta. Monet evoluutiobiologit, muun muassa John Maynard Smith, ovat arvostelleet Gouldin näkemyksiä.
Elämä
Gouldin isän oli Leonard Gould ja äiti Eleanor Gould. Gouldin perhe oli juutalainen muttei osallistunut seurakuntaelämään. Gould on kertonut päättäneensä ryhtyä paleontologiksi viisivuotiaana nähtyään Amerikan luonnonhistoriallisessa museossa tyrannosaurus rexin fossiilin.
1970-luvun alussa Gould liittyi Vietnamin sodan vastaisesta liikkeestä alkunsa saaneeseen vasemmistolaiseen ryhmään nimeltä "Science for the People", joka myöhemmin tuli tunnetuksi muun muassa sosiobiologian vastustamisesta. Gould avioitui kahdesti, ensimmäisen kerran Deborah Leen kanssa vuonna 1965 ja toisen kerran Rhonda Roland Shearerin kanssa vuonna 1995. Gouldilla oli ensimmäisestä avioliitostaan kaksi lasta. Toisen avioliittonsa kautta hän sai kaksi ottolasta.
Vuonna 1982 Gouldilla todettiin vatsassa mesoteliooma. Vaikka kyseessä on vakava syöpätyyppi ja potilaiden keski-ikä diagnoosin jälkeen kahdeksan kuukautta, Gould eli lähes 20 vuotta sairauden toteamisesta. Sairastuttuaan Gould ryhtyi kannattamaan kannabiksen lääkekäyttöä. Hän itse poltti sairautensa aikana marihuanaa, vaikka se olikin laitonta. Gouldin omien sanojen mukaan kannabis oli tärkein tekijä hänen paranemisessaan. Gould kuoli vuonna 2002 kotonaan keuhkosyöpään, joka oli levittänyt etäpesäkkeitä hänen aivoihinsa.
Vuonna 1999 Gould piti Suomen Kulttuurirahaston kutsumana kahdeksannen yleisölle avoimen Yrjö Reenpää -luennon Helsingin yliopistossa. Luennon otsikko oli "The Glorious Accident of Human Evolution in an Age of Bacteria - Ihmisen evoluutio, suurenmoinen sattuma bakteerien aikakaudella".
Non-overlapping magisteria (NOMA)
Kirjassaan Rocks of Ages: Science and Religion in the Fullness of Life (1999) Gould esitteli tieteen ja uskonnon välisen ristiriidan ratkaisuna käsitteen non-overlapping magisteria (”peittymättömät magisteriumit”). Hänen mukaansa luonnontieteen verkko eli magisterium kattaa empiirisen alueen kun taas uskonnon magisterium kattaa perimmäiseen merkitykseen ja moraaliseen arvoon liittyvät kysymykset. Tiede käsittelee havaittavaa kaikkeutta ja sen osia (tosiasiat) ja miksi se toimii tällä tavalla (teoriat) kun uskonto keskittyy arvokäsityksiin.
Gould katsoi, että kysymykset esimerkiksi sielun olemassaolosta eivät kuulu tieteen aihealueeseen eikä tiede siksi voi todistaa niiden olemassaoloa vääräksi tai oikeaksi. Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia omaksui kannanotossaan Science and Creationism samansuuntaisen kannan.
Diana Wynne Jones
Diana Wynne Jones (16. elokuuta 1934 Lontoo, Englanti – 26. maaliskuuta 2011) oli brittiläinen kirjailija, joka kirjoitti pääasiassa fantasiakirjoja.
Diana Wynne Jones opiskeli kirjallisuutta Oxfordin yliopistossa ja kävi muun muassa J. R. R. Tolkienin ja C. S. Lewisin luennoilla. Kirjailijanuransa hän aloitti varsin myöhään mutta kirjoitti sen jälkeen yli 40 teosta. Täysipäiväiseksi kirjailijaksi Jones ryhtyi vuonna 1965. Sen lisäksi hän toimi muun muassa World Fantasy Award -palkintoraadissa.
Diana Wynne Jonesin kirjat ovat voittaneet monia palkintoja, muun muassa Guardian Children's Fiction Awardin vuonna 1978, Mythopoeic Fantasy Awardin vuosina 1996 ja 1999 sekä British Fantasy Societyn Karl Edward Wagner -erikoispalkinnon vuonna 1999.
Suomennetut teokset
Chrestomancin maailmat
Liikkuva linna
Derkinhovi
Magidit
Suomentamattomat teokset
Dalemark
Chrestomanci
Magidit
Kansallispuisto
thumb|250px|Los Cardones kansallispuisto, [[Argentiina.]] thumb|250px|[[Kolin kansallispuisto.]] Kansallispuisto on luonnonsuojelualue, jonka ensisijainen tarkoitus on turvata luonnon monimuotoisuutta, mutta niihin sisältyy usein kansallismaisemia, luonnonnähtävyyksiä ja virkistyspalveluja. Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton ja monien maiden tekemät määritelmät eroavat hieman toisistaan.
Määritelmä
Kansallispuistot kuuluvat Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton luokan II luonnonsuojelualueisiin. Siihen kuuluvat alueet ovat luonnontilaisia tai lähes luonnontilaisia, ja niiden tarkoituksena on ekologisten prosessien, lajien ja ekosysteemien suojelu. Kansallispuistot mahdollistavat kuitenkin myös tutkimuksen, opetuksen, henkisen hyvinvoinnin, virkistyskäytön, retkeilyn ja matkailun.
Kansallispuistojen määritelmä kuitenkin vaihtelee hieman maittain. Suomen luonnonsuojelulaissa kansallispuisto määritellään hyvin samalla tavalla kuin IUCN:n kansallispuistokuvauksessa.
George Hay
William George ”The Western Wizard” Hay (10. tammikuuta 1898 – 13. heinäkuuta 1975) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä Regina Capitalsissa ja Portland Rosebudsissa Western Canada Hockey League -liigassa (WCHL) sekä Chicago Blackhawksissa ja Detroit Red Wingsissa National Hockey Leaguessa (NHL). Hän siirtyi NHL:ään vuonna 1926 kun Rosebuds myytiin kilpailijaliigaan. Myöhemmin hän teki Chicago Blackhawksin historian ensimmäisen maalin. Hän jäi eläkkeelle 1933 pelattuaan sitä ennen useita kausia Red Wingsissä.
Tiedonhankintatutkimus
Osa-alueet
Tiedonhankintatutkimuksen osa-alueet jaotellaan yleensä seuraavanlaisesti :
Ammatillisen tiedon hankinnan tutkimus on tiedonhankintatutkimuksen tutkituin ja laajin osa-alue. Siinä tiedontarpeita, tiedonhankintaa ja hankitun tiedon käyttöä tarkastellaan työtehtävien suorittamisen tai päätoimisen opiskelun kontekstissa. Tälloin pyritään selvittämään eri työtehtäviin liittyviä tiedontarpeita, tiedonhankinnan tapoja ja kanavia sekä tiedonhankinnan vaikutuksia. 1990-luvulta lähtien voimakkaasti laajentuneessa tehtävälähtöisessä tiedonhankinnan (task-based information seeking) tutkimuksessa kiinnitetään erityistä huomiota työtehtävien luonteeseen.
Arkielämän (ei-ammatillisen) tiedon hankinnantutkimus tarkastelee yksilöiden arkielämän tiedontarpeita ja sitä kuinka ihmiset hakevat ratkaisua työn ulkopuolisiin ongelmiin. Tämän tyyppinen tiedonhankinta voi liittyä muun muassa tavaroiden ja palvelujen hankintaan, sekä vapaa-ajan harrastuksiin. Viime vuosina kiinnostus työn ulkopuolisen tiedonhankinnan tutkimiseen on kasvanut huomattavasti.