cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kierteitys
Kierteitä voi tehdä kaikkiin kiinteisiin aineisiin. Useimmiten kierteitä tehdään kuitenkin metalleihin, mutta kierteitä tehdään myös muoveihin, keraameihin ja puuhun.
Kierteitä tehdään paitsi ruuveihin, pultteihin ja muttereihin, myös putkiin ja erilaisiin koneenosiin.
Eugenius III
Elämäkerta
Noustessaan paaviksi helmikuussa 1145 Bernardo de Pisa oli vain Rooman ulkopuolella sijainneen Santi Vincenzo e Anastasio alle Tre Fontane -luostarin apotti. thumb|250px|left|Santi Vincenzo e Anastasio alle Tre Fontane-luostari, jossa Eugenius III toimi apottina ennen paaviksi nimitystään. Hänen paaviksi nimittämisensä ajoittuu vaikeaan aikaan, jolloin Rooma oli julistautunut tasavallaksi ja senaatti johti sitä Capitolium-kukkulalta. Hänen nousuunsa vaikutti osittain se, että juuri kukaan ei ollut innokas pyrkimään virkaan, joka oli siihen aikaa vaarallinen ja vaikea. Olihan hänen edeltäjänsäkin saanut surmansa Rooman senaattia vastaan tehdyssä hyökkäyksessä.
Eniten hänen nousuunsa vaikutti se, että hän oli vaikutusvaltaisen Bernhard Clairvauxlaisen oppilas ja ystävä. Bernhard ei kuitenkaan hyväksynyt valintaa vaan piti Eugeniusta liian yksinkertaisena ja kokemattomana. Eugeniuksen tultua paaviksi Bernhard käytti kuitenkin Eugeniuksen ominaisuuksia hyväkseen ja pyrki hallitsemaan Eugeniuksen nimissä.
Lähes koko valtakautensa Eugenius joutui pysyttelemään poissa Roomasta. Kun hän lähti saamaan paaviusvihkimyksen Farfan luostariin, Rooman kansalaiset palauttivat voimaan Rooman vanhan perustuslain paavin maallista valtaa vastustaneen Arnold Brescian vaikutuksesta. Eugenius kääntyi Tivolin ja muiden Rooman kanssa riidoissa olevien kaupunkien puoleen ja pystyi näiden avulla tekemään roomalaisten kanssa kompromissisopimuksen, jonka turvin hän toimi hetken aikaa näennäisesti Rooman hallitsijana, mutta senaatti jatkoi edelleen toimintaansa. Tämän sopimuksen turvin hän pääsi palaamaan Roomaan jouluna 1145.
Kun Eugenius kuuli, että turkkilaiset olivat vallanneet Edessan, hän kirjoitti joulukuussa 1145 kirjeen Ranskan kuningas Ludvig VII:lle ja pyysi tätä osallistumaan ristiretkeen. Speyerissa valtiopäivillä Saksan keisari Konrad III ja monet hänen aatelisistaan sitoutuivat ristiretkeen Eugeniuksen puhetaitojen ansiosta.
Eugeniuksen ja senaatin kompromissi kuitenkin murentui, eikä Eugenius suostunut petolliseen sopimukseen Tivolia vastaan, joten hän joutui maaliskuussa 1146 pakenemaan kaupungista Viterboon, josta hän matkusti Sienaan ja edelleen Ranskaan.
Ranskassa Eugenius piti kirkollisen elämän uudistukseen tähtääviä kirkolliskokouksia pohjoisessa Pariisissa, Reimsissä ja Trierissä. Tänä aikana hän hyväksyi Hildegard Bingeniläisen teokset. Ranskassa ollessaan hän keskittyi rahan keräämiseen ja värväsi itselleen palkka-armeijan. Näin värväämällään armeijalla yhdistettynä hänelle uskollisilla vasalleilla hän yritti vuonna 1148 vallata Roomaa takaisin. Valtausyritys päättyi kumminkin tasavaltalaisten voittoon.
Myöhemmin vuonna 1149 Eugenius palasi Italiaan ja asettui Viterbohon. Sisilian kuninkaan avulla hän onnistui palaamaan Roomaan vuonna 1150, mutta valtansa puolesta pelkäävät tasavaltalaiset pakottivat hänet jälleen vetäytymään.
Vuonna 1153 keisari Fredrik I Barbarossa lupasi auttaa Eugeniusta kapinoivia alamaisia vastaan. Ehdoksi Fredrik I asetti sen, että paavi kruunaisi hänet keisariksi. Roomassa tasavaltalaiset olivat saaneet vihiä kyseisistä neuvotteluista ja tulivat siihen johtopäätökseen, että he eivät kykenisi vastustamaan näin syntyvää liittoa ja pyrkivät neuvotteluyhteyteen paavin kanssa. Näin käytyjen neuvotteluiden seurauksena paavi pääsi vihdoin loppuvuonna 1148 palaamaan Roomaan.
Vaikka Rooman asukkaat vastustivat Eugeniuksen pyrkimyksiä saada maallista valtaa, he hyväksyivät hänet aina hengelliseksi johtajakseen ja kunnioittivat häntä. Niinpä Eugenius haudattiin Vatikaaniin, ja hänen hautakammionsa sai pian mainetta kyvystä ihmeparannuksiin.
Everybody’s Golf 5
Everybody’s Golf 5 on Japanissa heinäkuussa 2007 julkaistu peli PlayStation 3 -konsolille. Pelin alkukielinen nimi on みんなのGOLF 5 (Minna no Golf 5).
Peli on jatkoa aikaisemmin eri PlayStation-laitteille julkaistulle sarjalle. Aikaisempiin osiin verrattuna pelissä on uutta HD-tarkkuus ja vaihtoehtoinen tapa lyödä palloa.
Everybody’s Golf -sarja erottuu muista golfpeleistä yhdistämällä manga-henkisen grafiikan ja mutkattoman pelattavuuden.
Wally Karveno
Wally Karveno (14. lokakuuta 1914 Berliini, Saksa – 15. heinäkuuta 2015 Pariisi, Ranska) oli saksalaissyntyinen, Ranskassa asunut säveltäjä ja pianisti. Suurin osa hänen sävellyksistään on pianolle. Niihin kuuluu muun muassa 18-osainen Passacaille Graduée (1964).
Vaaitus
thumb|250px|Vaaituskoje.
Vaaitus on maaston korkeussuhteiden mittaukseen kehitetty menetelmä, johon käytetään vaaituskojetta ja -lattaa. Vaaituksen suorittaja mittaa vaakasuorin tähtäyksin kahden pisteen välinen korkeuseron pystysuoriin lattoihin, joiden asteikko kasvaa alhaalta ylöspäin. Korkeuseron laskemiseksi mittaaja tekee lattaan yleensä kaksi havaintoa, joista ensimmäinen on taaksehavainto ja toinen eteenhavainto. Taaksehavainto tehdään pisteeseen, jonka todellinen korkeus merenpinnan yläpuolelta on jo tunnettu. Tunnettu piste kertoo kojeen vaakatason korkeuden, ja se voi olla esimerkiksi valtakunnallinen, kunnallinen tai paikalle siirretty korkeuspiste. Eteenhavainto mitataan vastaavasti tuntemattomasta tai ennen mittaamattomasta pisteestä. Perinteisessä vaaituksessa vaaituksen suorittaja laskee lopuksi taaksehavainnon ja eteenhavainnon erotuksen, josta selviää pisteiden korkeuksien erotus.
Pintavaaitus
Pintavaaituksessa vaaituksen suorittaja ei joudu laskemaan yhtä paljon korkoja käsin. Pintavaaituksessa käytetään erityistä pintavaaituslattaa, jonka asteikko kasvaa ylhäältä alaspäin, siis päinvastaisessa suunnassa kuin perinteisessä vaaituksessa.
Jonovaaitus
Jonovaaitusta käytetään, kun työskentelyalueen läheisyydessä ei ole valmista pistettä, jonka korkeus on jo tunnettu. Jonovaaituksessa pidemmän matkan päässä työskentelyalueesta etsitään piste, jonka korkeus jo tunnetaan, ja korkeus siirretään lähempänä olevaan pisteeseen. Latta viedään tunnetun korkeuspisteen pälle, ja vaaituskoje asetetaan siten, että vaaituksen suorittaja näkee siitä latan ja mahdollisimman pitkälle kohti aluetta, jonne piste on tarkoitus siirtää. Vaaituskoje mittaa latasta pisteen korkeuden, latta siirretään uuteen paikkaan lähemmäs kohdealuetta, vaaituskoje käännetään ja se mittaa jälleen latasta pisteen korkeuden. Sen jälkeen vaaituskoje siirretään lähemmäs kohdealuetta, mutta latta pysyy paikallaan. Lattaa ja kojetta siis siirretään aluetta kohti vuorotellen ja vähitellen siten, että vaaituskoje mittaa korkeuspisteiden arvot pareittain. Vaaitusjonon viimeisen pisteen on oltava myös tunnettu korkeuspiste. Jono voi sulkeutua esimerkiksi lähtöpisteeseen.
Tarkkavaaitus
Kun vaaituksen keskivirhe on 0,2...0,5 mm/km, puhutaan tarkkavaaituksesta. Suomessa on tehty vuosikymmenten kuluessa kolme valtakunnallista tarkkavaaitusta. Niiden tarkoituksena oli antaa pohja Suomen korkeusjärjestelmille. Suomen ensimmäinen tarkkavaaitus suoritettiin vuosina 1892 - 1910, toinen vuosina 1935 - 1955 ja kolmas vuosina 1978 - 2004.
Julian Grimau (albumi)
Julian Grimau on vuonna 1971 julkaistu uusintapainos Tapio Heinosen debyyttialbumista. Albumin ensipainos ilmestyi vuonna 1970 nimellä Tapio Heinonen.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Risto Karmavuo
Risto Karmavuo (s. 1977) on helsinkiläinen toimittaja ja kirjailija. Hänen erikoisalaansa ovat ruoka ja viini sekä näiden onnistunut yhdistäminen. Hän on kirjoittanut aiheesta useissa eri kirjoissa ja artikkeleissa sekä esiintynyt radio- ja televisio-ohjelmissa. Lisäksi Karmavuo on Hotelli-, ravintola- ja matkailualan liikkeenjohdon perinteikkäimmän oppilaitoksen Haaga-Helia ammattikorkeakoulun koulutusohjelmajohtaja
Kummerin testi
Kummerin testillä voidaan matematiikassa tutkia annetun positiivitermisen sarjan hajaantumista. Olkoon u_i positiiviterminen sarja ja (a_i) jono positiivisia reaalilukuja. Olkoon
Tällöin jos
Kummerin testi on yleisempi kuin Bertrandin testi, juuritesti, Gaussin testi ja Raaben testi.
White Plainsin taistelu
White Plainsin taistelu käytiin Yhdysvaltain vapaussodassa 28. lokakuuta 1776 Yhdysvaltain armeijan ja Ison-Britannian armeijan välillä White Plainsissä 30 km New Yorkista koilliseen.
Taustaa
Brittien ylipäällikkö, kenraali Howe oli Harlemin taistelun jälkeen vakiinnuttanut brittien asemat Manhattanilla ja sen välittömässä ympäristössä Washingtonin vetäytyessä kauemmaksi New Yorkista lähelle White Plainsin kylää. Amerikkalaisilla oli kuitenkin hallussaan Fort Washingtonin linnoitus Manhattanin rannalla ja Leen linnoitus Hudsonjoen vastarannalla, joissa oli yhteensä yli 6 000 sotilasta.
Taistelu
Taistelussa britit hyökkäsivät jakautuneena kahteen hyökkäyskärkeen ja päivän kestäneiden taistelujen jälkeen amerikkalaisten oli peräydyttävä. Kenraali Howe ei kuitenkaan huonon sään vallitessa käyttänyt tilaisuutta hyväkseen ja amerikkalaiset vetäytyivät tykkitulen katveessa 1. marraskuuta 1776 pohjoiseen. Amerikkalaisten valmistautuessa uuteen, pahaenteiseltä vaikuttavaan taisteluun he hämmästyksekseen huomasivatkin brittien vetäytyvän takaisin Manhattania kohti.
Hiroshi Masuoka
thumb|Masuokan Dakar-rallin voittoauto vuodelta 2003. Hiroshi Masuoka (s. 13. maaliskuuta 1960) on japanilainen ralliautoilija, joka voitti Mitsubishi Motorsin autolla Dakar-rallin perättäisinä vuosina 2002 ja 2003.
Masuokan osallistuminen Dakar-ralliin vuonna 2007 oli hänen uransa kahdeskymmenes.
Junkkajärvi
Junkkajärvi on Pirkanmaalla Orivedellä  sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisellä ylängöllä mäkien välisessä painanteessa. Luoteispuolelta siihen laskee Ritavuoren rinteet. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen kaikki rannat ovat metsämaata. Järvelle tulee metsäautotie etelästä päin valtatieltä 9.
Vesistösuhteet
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 156,3 metriä mpy. Siihen on johdettu suo-oja, joka saa alkunsa yli kolme metriä korkeammalta sijaitsevasta Muurainjärvestä. Junkkajärvellä ei ole itsellään karttaan merkittyä laskuojaa, mutta se kuuluu Pärnäjärven valuma-alueeseen.
Fallen Angels (vuoden 1995 elokuva)
Fallen Angels (tunnetaan Suomessa myös nimellä Neonpyhimys) on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut hongkongilainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Wong Kar-wai. Sen pääosia esittävät Leon Lai, Michelle Reis, Takeshi Kaneshiro, Charlie Yeung ja Karen Mok.
Rakennuskustannusindeksi
Rakennuskustannusindeksi kuvaa rakennustöiden, rakennusmateriaalien ja muiden rakennuskustannusten hintakehityksen suhteellista muutosta. Indeksi julkaistaan kuukausittain, ja se on rakennusalalla yleisimmin käytetty rakennuskustannusten muutosta kuvaava lähde.
Indeksityypit
Indeksejä lasketaan useita, viidelle eri talotyypille. Lisäksi lasketaan peruskorjausindeksit, ja erilaisia osaindeksejä. Asuinkerrostalon indeksi eli kokonaisindeksi on vakiintunut yleisimmin käytetyksi ja yleensä puhuttaessa rakennuskustannusindeksistä tarkoitetaan juuri sitä. Kaikki indeksisarjat jaotellaan joko ammattimaiseen tai omatoimiseen rakentamisen.
Indeksilaskennan pohjana ovat tietyt mallitalot. Asuinkerrostalon mallitaloina on kaksi rakennusta, kolmikerroksinen lamellitalo ja seitsemänkerroksinen tornitalo. Pientalon indeksi perustuu paikallarakennettuun pientaloon.
Painoarvotettu indeksi
Rakennuskustannusindeksi on ns. kiinteäpainoinen Laspreyres-indeksi. Työ-, aine, palvelu- ja kalustokustannuksille määritetään painoarvo, missä suhteessa niiden kustannusmuutokset huomioidaan. Lisäksi on määritetty painoarvot eri tuotantovaiheittain. Painoarvot tarkistetaan aika-ajoin vastaamaan muuttuneita olosuhteita.
Indeksin aikasarja
Indeksi on määritelty lähes 1900-luvun alusta asti. Vuonna 1955 indeksinpito siirtyi Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriöltä ja Suomen Pankilta Tilastolliselle päätoimistolle, nykyisen julkaisijan Tilastokeskuksen edeltäjälle.
Indeksisarjoja on useita, sillä indeksi on tasattu useita kertoja. Indeksiluvun kanssa on aina ilmoitettava indeksisarja, muuten on mahdotonta tietää, mihin sarjaan luku perustuu. Uusimmat sarjat ovat: Vanhoja sarjoja ketjutetaan uudempien sarjojen muutoksilla.
Tietojen keruu ja julkaiseminen
Indeksit julkaistaan joka kuukauden 12. päivä, tai sitä edeltävänä arkipäivänä.
Rakennustarvikkeiden hintojen pohjatiedot kerätään kyselyillä suoraan rakennusmateriaaleja myyviltä tukku- ja vähittäiskaupoilta, valmistajilta ja palvelujen tarjoajilta. Rakennustarvikkeisiin on pyritty ottamaan mukaan tärkeimmät tuotteet. Niiden hinnoissa huomioidaan keskitettyjen ostojen yhteydessä yleisesti annettavat alennukset.
Iris Uurto
Iris Uurto, oik. Lyyli Ester Ripatti, o.s. Mielonen (28. tammikuuta 1905 Kerimäki – 1. huhtikuuta 1994 Kivijärvi) oli suomalainen prosaisti ja runoilija, jonka tuotannolle oli ominaista miehen ja naisen suhteen pohdiskelu.
Rakennuskustannusindeksi
Tietojen keruu ja julkaiseminen
Palkkatiedot saadaan palkkatilastoista. Indeksissä seurataan työehtosopimusten mukaisia aika- ja urakkapalkkoja. Myös palkkojen sosiaalikustannukset huomioidaan.
Bob Daisley
pienoiskuva|Bob Daisleyn basso Hard Rock Cafessa Prahassa.Robert John "Bob" Daisley (s. 13. helmikuuta 1950 Sydney, Australia) on toiminut basistina useiden eri artistien levyillä jo 1970-luvulta lähtien. Tunnetuimmat yhteistyökumppanit ovat olleet Ozzy Osbourne, Black Sabbath, Gary Moore, Uriah Heep ja Rainbow. Nykyään Daisley soittaa Living Loud -yhtyeessä.
Daisley toimi myös Ozzy Osbournen sanoittajana Osbournen soolouran alkuvaiheessa, No Rest for the Wicked -levylle asti, ja soitti bassoa No More Tears -levyllä.
Daisley ja rumpali Lee Kerslake soittivat alun perin Blizzard of Ozz- ja Diary of a Madman -levyillä, mutta heidän osuutensa on vuoden 2002 uudelleenjulkaisuissa korvattu uusilla rumpu- ja bassoäänityksillä.
Rakennuskustannusindeksi
Esimerkki: Rakennuskustannusindeksi maaliskuulta 2012
Rakennuskustannusindeksi (2010 = 100)
Kokonaisindeksi 105,7
Iris Uurto
Henkilöhistoria
Uurron vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Mielonen ja Maria Pennanen. Hänen puolisonsa oli kirjailija Aku Rautala (1896–1931, oik. August Ripatti). Pariskunnan poika oli kirjailija Aku-Kimmo Ripatti (1931–1994). Uurto tuli ylioppilaaksi 1929 ja opiskeli yliopistossa, mutta keskeytti opintonsa ja ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi.
Kirjallinen tuotanto
Tulenkantajien ja myös kirjailijaryhmä Kiilan jäsen Uurto kuului siihen 1930-luvun lopun kirjailijoiden ryhmään, joka käsitteli teoksissaan vaistojen psykologiaa ja ruumiin viisautta. Hänen teostensa seksuaalisuutta pidettiin aikoinaan varsin rohkeana. Esikoisteos Ruumiin ikävä (julk. myöh. nimellä Villit henget) herätti huomiota aihepiirillään. Proosan lisäksi Uurto kirjoitti näytelmiä, joille oli leimallista pasifismi, ja siksi hän ei saanut niitä esitetyksi sodan aikana. Lisäksi hän kirjoitti runoja, jotka ilmestyivät kokoelmana Sudet. Uurto asui myöhemmin ulkomailla, romaani Den brinnande ön ilmestyi ruotsiksi.
Koloboa
Koloboa eli roundsaarenboa (Bolyeria multocarinata) on mahdollisesti sukupuuttoon kuollut käärmelaji, joka eli Mauritiuksella ja siitä koilliseen sijaitsevalla Round Islandilla.
Kooltaan koloboa oli 1–1,5-metrinen. Laji eli nimensä mukaan maakoloissa ja etsi saaliinsa maasta, karikkeen ja aluskasvillisuuden joukosta. Sen elinympäristöjä olivat harva metsä ja palmusavanni. Koloboa söi pieniä eläimiä, etenkin liskoja, lintuja ja saarille tuotuja jyrsijöitä. Koloboa hävisi Mauritiukselta 1800-luvun puolivälissä elinalueiden katoamisen, pyynnin ja tulokaslajien takia. Pisimpään laji säilyi Round Islandilla, josta on toistaiseksi tehty vain kymmenkunta löytöä. Löytöjen vähäisyyden takia koloboan elintavat ovat muuten hämärän peitossa. Koloboan kohtaloksi koituivat saarelle tuodut rotat, siat ja vuohet, jotka ovat ylilaiduntaneet saarta ja syöneet myös koloboayksilöitä. Toistaiseksi viimeinen havainto lajista on vuodelta 1975.
Kerkoopit
Kerkoopit (, "apinamiehet") olivat kreikkalaisessa mytologiassa kaksi pienikokoista veljestä, jotka varastelivat ja harrastivat kaikenlaista lurjustelua. Vaikka useimmiten heidän lukumääräkseen mainitaan kaksi, heidän nimensä vaihtelevat eri lähteissä. Diodoros Sisilialainen kertoo heitä lisäksi olleen useampia, vaikkei heidän lukumääräänsä ilmoitakaan. Heidän vanhemmikseen on ilmoitettu Theia ja Okeanos.
Kerkoopit varastivat kerran Omfalen palveluksessa olleen Herakleen aseet tämän nukkuessa. Herodotos sijoitti tapahtumat Thermopylaihin, mutta Homeros mainitsee tapahtumapaikaksi Euboian. Herakles vangitsi ja sitoi heidät viedäkseen heidät mukanaan. Tällöin veljekset huomasivat Herakleen vastaavan kuvausta heidän äitinsä varoituksesta vältellä mustapakaraista miestä. Yhden version mukaan Herakles oli niin hyvittunut veljesten jutuista, että päästi heidät vapaaksi. Joissakin versioissa heidät puolestaan tapetaan, viedään Omfalen luokse tai vaihtoehtoisesti vapautetaan heidän äitinsä pyynnöstä.
Kerkooppien myöhemmistä vaiheista kerrotaan, että Zeus muutti heidät joko kiveksi tai apinoiksi saatuaan tarpeeksi veljesten vääryyksistä ja petoksista.
Azara-hermi
Azara-hermi on roomalainen marmorista tehty Aleksanteri Suurta esittävä veistos ensimmäiseltä tai toiselta vuosisadalta jaa. Se löydettiin vuonna 1779 Tivolin kaupungista ja sai nimensä löytäjänsä José Nicolás de Azaran mukaan. Nykyisin teosta säilytetään Louvressa Ranskassa.
Azara-hermi oli pitkään ainut tunnettu varmuudella Aleksanteria esittävä antiikin veistos. Sen perusteella on sittemmin tunnistettu myös muita veistoksia. Roomalainen veistos perustuu todennäköisesti Aleksanterin kreikkalaisen hovitaiteilija Lysippoksen pronssiseen alkuperäisteokseen, joka ei kuitenkaan ole nykypäiviin saakka säilynyt. Aleksanterin veistoksista ylipäätään tunnetaan yksinomaan roomalaisia kopioita. Tyyliltään Azara-hermiä pidetään parhaana eli vähiten idealisoituna.
Tyyli ja piirteet
Azara-hermi on tehty antiikin Roomassa. Roomassa valmistettiin kopioita alkuperäisistä kreikkalaisista muotokuvista, joita ei ole nykypäiviin säilynyt. Roomalainen veistos on tehty ehkä ensimmäisellä tai toisella vuosisadalla jälkeen ajanlaskun alun ja sen korkeus on 68 cm.
Teos muistuttaa tyyliltään lähinnä kuuluisan 300-luvulla eaa. eläneen kreikkalaisen Lysippoksen tyyliä. Lysippos tunnettiin pronssiveistoksistansa, ja hän oli Aleksanterin virallinen henkilökohtainen hovitaiteilija. Aleksanterilla tiedetään antiikin lähteiden mukaan olleen kolme virallista hovitaiteilijaa, kuvanveistäjä Lysippos, jalokiviveistäjä Pyrgoteles ja maalari Apelles. Tiettävästi Aleksanteri oli määrännyt, että vain Lysippos sai tehdä häntä esittäviä veistoksia. Mahdollisesti Lysippoksen alkuperäinen veistos ja Azara-hermin esikuva oli Plutarkhoksen mainitsema Aleksanteria keihään kanssa esittävä vuoden 330 eaa. paikkeilta peräisin oleva pronssiveistos, joka tunnetaan myös pienenä roomalaisena pronssikopiona (Br 370) Louvren kokoelmissa. Plutarkhos kertoo patsaasta Aleksanteri Suuren elämäkerrassa.
Teoksen löytyminen
pienoiskuva|upright=0.8|Kasvot lähikuvassa.
Azara-hermi löydettiin 1779 kaivauksissa italialaisesta Tivolin kaupungista. Kaivauksia johti espanjalainen diplomaatti ja taiteen keräilijä José Nicolás de Azara, jonka mukaan teos sai nimensä. Hermi viittaa puolestaan Hermeen kulttikuvaan, jollaisia oli kaduilla ja teiden risteyksillä. Azara-hermi oli alun perin osa hermien galleriaa, johon kuului useiden eri aikansa tunnettuja henkilöitä esittäviä veistoksia. Sittemmin teos päätyi lahjana Pyhältä istuimelta Ranskan hallitsija Napoleon I:lle. Lahjan antovuosi ei ole kuitenkaan täysin selvä. Joidenkin tekstien mukaan se annettiin Bolognan rauhanneuvottelujen yhteydessä vuonna 1796. Teoksessa on kaiverrus, jossa kerrotaan Napoleonin saaneen sen kaudellaan ensimmäisenä konsulina eli aikaisintaan vuonna 1803. Samana vuonna Napoleon antoi sen Louvren kokoelmiin. Kaiverrus ja muita keisarillisia merkkejä tosin lienee tehty vasta Napoleonin kukistumisen jälkeen vuonna 1815.
Hangasjärvi (Jämsä, Korvenkylä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 27 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisessä maastossa neljän mäen välisessä painaumassa. Itärannat jäävät Pajamäen ja Pykälävuoren väliin, ja länsirantaan laskee kauempaa tulevan loivempien mäkien rinteet. Yksi mäistä on kuitenkin Kalkunkorkee, joka on seudun korkeimpia mäkiä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä ja yli puolet rannoista ovat peltomaata. Metsäiset rannat sijaitsevat mäkien alla. Rantojen läheisyydessä sijaitsee neljä maatilaa ja rannoille on rakennettu lähes kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Järvelle tulee yhdystie 14303 etelästä valtatieltä 9 ja lännestä kylätie Äväntäjärveltä.
Inuliini
thumb|Inuliinin rakenne|alt= Inuliini on hedelmäsokerista muodostunut varastopolysakkaridi, jossa on 30–50 monosakkaridia. Inuliinia esiintyy maa-artisokan lisäksi monissa muissakin kasveissa muun muassa sipulissa, parsassa, banaanissa, rukiissa, vehnässä ja ohrassa sekä asterikasvien, kuten daalian, voikukan ja sikurin juurissa ja juurimukuloissa.
Hangasjärvi (Jämsä, Korvenkylä)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,9 metriä mpy. Siihen laskee ainoastaan pienen Mustajärven laskuoja. Järvi itse laskee sen pohjoispäästä alkavan laskuojan kautta Väärä-Kalkun Pompunlahteen. Vesireitti laskee Myllyveden ja Haapaojan kautta Koljonselän Säkkiin.
Inuliini
Inuliinia käytetään elintarviketeollisuudessa makeutusaineena. Se sisältää noin kolmanneksen vastaavan sokerimäärän energiasta.
Inuliini on prebiootti. Se suosii ruoansulatuksessa maitohappobakteerien kasvua. Paksusuolen bakteerien hajottaessa inuliinia syntyy hiilidioksidia ja metaania. Tämän vuoksi inuliini voi aiheuttaa siihen tottumattomille ihmisille ilmavaivoja.
Inuliinia voidaan käyttää solunulkoisen nestetilan mittaukseen.
Vuonna 2007 julkaistun, elintarviketieteiden maisteri Marjo Misikankaan tekemän väitöskirjatutkimuksen mukaan koe-eläinhiirten paksusuolen syövän kasvaimet kehittyivät suuremmiksi kun ruoka sisälsi 10 prosenttia elintarvikkeissa kuidun lähteenä käytettävää inuliinia. Tutkimuksen mukaan kasvaimet pienenivät ja niiden lukumäärä väheni, kun ruokavalio sisälsi 10 prosenttia lakkaa, puolukkaa tai valkoherukkaa.
Suomalainen elintarviketeollisuus käyttää runsaasti inuliinia elintarvikkeiden rakenteen ja makeuden muokkaamisessa. Monet ns. kevyttuotteet sisältävät inuliinia. Inuliinia käyttämällä tiettyihin elintarvikkeisiin saadaan "paksu, kermamainen" rakenne ilman kerman sisältämää ravintomäärää.
Leni Riefenstahl
Berta Helene Amalie ”Leni” Riefenstahl (22. elokuuta 1902 Berliini, Saksa – 8. syyskuuta 2003 Pöcking, Saksa) oli saksalainen elokuvaohjaaja. Riefenstahlin maine perustuu ensi sijassa teknisesti innovatiivisiin 1930-luvun dokumenttielokuviin Tahdon riemuvoitto (1935) ja Olympia (1938). Näistä edellinen kertoo Saksan kansallissosialistisen puolueen vuoden 1934 Nürnbergin puoluekokouksesta ja jälkimmäinen Berliinin vuoden 1936 olympialaisista. Hän tuli tunnetuksi myös näyttelijänä ja valokuvaajana.
Elämä ja ura
Leni Riefenstahl syntyi vuonna 1902 Berliinissä. Hänen isänsä oli insinööri, joka omisti putkityöfirman. Riefenstahl harrasti nuorena maalaamista, tanssia ja luonnossa liikkumista. Lukion jälkeen hän meni taidekouluun ja suunnitteli kaupallisen taiteilijan uraa. Hän opiskeli myös balettia ja modernia tanssia, mutta polvivamma katkaisi tien tanssijan uralle.
Riefenstahl kiinnostui vuoristoaiheisista elokuvista ohjaaja Arnold Fanckin innoittamana. Fanckin elokuvat kuvasivat sankarillisia yksilöitä mittelemässä voimiaan luonnonelementtejä vastaan. Riefenstahl liittyi Fanckin näyttelijäryhmään ja näytteli elokuvissa kuten Der Heilige Berg (1926). Riefenstahlin ensimmäinen oma ohjaustyö oli mystinen Sininen valo (1932), jossa hän myös näytteli.
Nähtyään Riefenstahlin Sinisen valon Saksan johtaja Adolf Hitler valitsi Riefenstahlin ohjaamaan dokumentti- ja propagandaelokuvan kansallissosialistien Nürnbergin puoluepäivistä 1934. Riefenstahl sai käyttöönsä rajoittamattomat resurssit, ja tuloksena oli Tahdon riemuvoitto (1935), jota pidetään dokumenttielokuvan innovatiivisena klassikkona. Elokuvalle myönnettiin useita kansainvälisiä palkintoja aikana, jolloin Hitlerillä oli vielä ihailijoita myös lännessä.
thumb|left|Leni Riefenstahl (keskellä) ohjaamassa Berliinin olympialaisten kuvauksia 1936. Riefenstahlin toinen merkkiteos on Olympia (1938), joka dokumentoi Berliinin kesäolympialaiset 1936. Riefenstahl korostaa urheiludokumentissaan ihmiskehon kauneutta ja voimaa, jonka hän rinnastaa korkeakulttuurin rakentamiseen.
Saksan hävittyä maailmansodan Riefenstahl väitti ettei ollut tiennyt mitään holokaustista. Hän kertoi tavoitelleensa elokuvissaan vain estetiikkaa ja kiisti tarkoitustensa olleen poliittisia. Riefenstahl vangittiin, mutta hänet vapautettiin, kun todisteita natsihallintoon tai edes natsipuolueeseen kuulumisesta ei löydetty. Hänen uransa elokuvaohjaajana oli kuitenkin käytännössä ohi. Myöhemmin Riefenstahl muun muassa julkaisi valokuvateoksen afrikkalaisesta nubakansasta. Hänen viimeinen ohjauksensa on dokumentti Impressionen unter Wasser (2002), joka kuvaa vedenalaista maailmaa.
Riefenstahl kuoli nukkuessaan kotonaan Pöckingissä 8. syyskuuta 2003, pari viikkoa 101-vuotissyntymäpäivänsä jälkeen. Hän oli kärsinyt syövästä.
Pierre Rosanvallon
oikea|pienoiskuva|Rosanvallon vuonna 2009 Pierre Rosanvallon (s. 1. tammikuuta 1948 Blois, Ranska) on ranskalainen historioitsija, kirjailija ja Collège de Francen nykyaikaisen politiikan tutkimuksen professori. Hänen kirjoituksensa keskittyvät demokratian tilaan, Ranskan poliittiseen historiaan, hallinnon rooliin sekä yhteiskunnalliseen oikeuteen. Hänen teoksiaan on käännetty 22 kielelle, myös suomeksi.
Rosanvallon on myös ranskalaisen yhteiskuntatieteisiin keskittyvän EHESS-korkeakoulun opetusvastaava (engl. director of studies). Hän toimi vuosina 1992–2005 koulun Raymond Aronin mukaan nimetyn politiikan tutkimuslaitoksen johtajana.
Rosanvallon on tieteellisen jaoston jäsen sekä Ranskan kansalliskirjastossa että Ranskan arvostetuimmassa kauppakorkeakoulussa École normale supérieuressa. Hän on valmistunut filosofian tohtoriksi pariisilaisesta École des Hautes Études Commerciales (HEC) -johtamiskoulusta.
Rosanvallon perusti yhdessä ranskalaisen historioitsijan François Furet'n kanssa vuonna 1982 Fondation Saint-Simon -ajatushautomon, joka lopetettiin vuonna 1999.
Takymetri
thumb|Takymetrillä mittausta. thumb|Nykyisten digitaalisten takymetrien edeltäjä on optinen [[teodoliitti.]]
Takymetri on maanmittauksessa käytettävä mittalaite, jolla mitataan säteittäisesti eli polaarisesti pisteiden sijainteja kojeeseen nähden. Laite toimii napakoordinaatistossa, mutta erilaisten ohjelmien avulla mittaustiedosta saadaan laskettua pisteille sijainnit suorakulmaisissa koordinaatistoissa.
Termi takymetri juontaa kreikan kielen sanoista taky ja meter, jotka yhdessä tarkoittavat nopeaa mittausta.
Rakenne ja mittausperiaate
Takymetri on kehittynyt teodoliitista, jota sen perusrakenne kaukoputkineen ja lukemakehineen edelleen vastaa. Perinteiseen, pelkkiä kulmia mittaavaan teodoliittiin on lisätty etäisyysmittari, joka kääntyy kaukoputken mukana. Takymetrin avulla kohteen sijainti takymetriin nähden on mitattavissa yhdellä tähtäyksellä. Teodoliittia käytettäessä matka täytyy mitata erikseen esim. mittanauhalla tai on mitattava suunta kohteeseen kahdesta eri pisteestä.
Alun alkaen etäisyysmittari oli optinen. Se kyettiin rakentamaan osaksi kaukoputkea. Tähdättävä kohde oli erityinen etäisyydenmittauslatta. Likimain samanlaista käytetään edelleenkin vaaitustöissä korkeudenmittauslattana. Etäisyyden osoitti se, kuinka suurikokoiselta latan kuviointi näytti kaukoputken läpi nähtynä. Pelkästä kaukoputkesta etäisyysmittari erosi siinä, että mukana oli jokin keino (=apuviivoja tai mikrometrikoneisto) mitata etäisyyslatan kuvion näennäinen koko ja näyttää tulos etäisyytenä. Kehittyneimmät kojeet huomioivat myös tähtäyksen korkeuskulman. Kohteen ja takymetrin välinen korkeusero ja vaakasuora etäisyys voitiin niillä lukea suoraan ilman, että käyttäjän piti suorittaa trigonometrisiä laskuja.
Optisen etäisyysmittarin korvasi elektro-optinen etäisyysmittari, kun sellainen puolijohde- ja lasertekniikan kehittymisen myötä tuli riittävän pienikokoiseksi ja helppokäyttöiseksi. Aluksi takymetrin elektro-optinen etäisyysmittari oli selvästi erillinen koje kaukoputken päällä tai sivulla. Nykyään etäisyysmittari on kokonaan sulautettu osaksi koneistoa ja se mittaa lasersäteellä kaukoputken objektiivin läpi matkan siihen, mihin kaukoputkella tähdätään. Takymetrin mallista riippuen tähdättävänä on joko säteen palauttava heijastinprisma tai mikä tahansa valoa heijastava siinä määrin sileä pinta, että matka on heijastuneen säteen kulkuajasta pääteltävissä.
Kojeen muistiin tallennetaan mittauksissa tarvittavat lähtötiedot ja sinne kerätään mitattujen pisteiden sijaintitiedot. Lähtötietoja voivat olla mm.
Takymetri on kartoituksen ja rakennusmittauksen yleistyökalu. Sen kanssa kilpailee lähinnä satelliittipaikannustekniikka. Satelliittipaikannus ei kuitenkaan kelpaa takymetrimittausten tilalle seuraavissa tapauksissa: Takymetri voi olla myös ns. robottitakymetri, jolloin kojetta ohjataan kauko-ohjauksella. Robottitakymetri pystyy automaattisesti seuraamaan heijastinprisman liikkeitä. Näin koje ei tarvitse ketään sitä suuntaamaan. Käyttäjä voi suorittaa mittaustyön yksinään siirtelemällä heijastinta mitattaviin kohteisiin ja antamalla kauko-ohjaimella mittauskäskyt. Vastaavasti hän voi yksinään merkitä maastoon kojeen muistiin ennalta tallennetut pisteet siirtämällä heijastinta kojeen antamien merkkien ohjaamana. Kun heijastin on saatu merkittävän pisteen kohdalle, käyttäjä tekee maahan näkyvän merkin.
Kehittyneimmillä takymetreillä voidaan myös skannata ja valokuvata mittauskohteita.
Takymetrin orientointi
Takymetrin orientoinnilla tarkoitetaan kojeen sijainnin määrittämistä halutuissa koordinaatistoissa. Tämä on olennaista silloin, kun kojeella halutaan määrittää pisteiden sijainteja eri koordinaatistoissa. Sijainnin määritys tehdään ns. liitoshavainnoilla. Nämä ovat kulma- ja etäisyyshavaintoja liitospisteille. Liitospisteiden sijainnit käytettävässä koordinaatistossa tunnetaan. Orientointi tapahtuu joko vapaalle tai tunnetulle asemapisteelle. Tunnetulle asemapisteelle orientoidessa koje pystytetään ja tasataan sijainniltaan tunnetun pisteen yläpuolelle. Sen jälkeen mitataan vähintään yksi suunta toiselle tunnetulle pisteelle. Vapaan asemapisteen tapauksessa koje asetetaan sellaiseen vapaasti valittuun paikkaan, josta voidaan tehdä liitoshavainnot vähintään kahdelle sijainniltaan tunnetulle pisteelle. Tällöin tarvitaan vähintään kaksi etäisyyttä tai kolme suuntaa. Ylimääräisillä havainnoilla saadaan sekä parannettua tarkkuutta että selville orientoinnin sijaintivirheet. Tunnetulla asemapisteellä koje kohdistetaan pisteen päälle luodin avulla. Käytössä voi olla riippuluoti, optinen luoti tai laserluoti. Suomessa on varsin kattava kiintopisteverkosto, joten paikalliset mittaukset voidaan sijoittaa kartalle hyvin tarkasti.
Thekla Knös
Thekla Levinia Andrietta Knös (17. kesäkuuta 1815 Uppsala, Ruotsi – 10. maaliskuuta 1880 Växjö, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, virsirunoilija ja kääntäjä.
Thekla Knösin isä oli Gustaf Knös, pappi ja itämaisten kielten professori, ja äiti oli Alida Knös, o.s. Olbers.
Knösin ilmaisumuodoksi tuli runous, ja hän sai 1851 runosikermästään "Ragnar Lodbrok" Ruotsin akatemian suuren palkinnon, toistaiseksi ainoana naisena. Kohua herätti, että samalla kertaa hän sai pienen palkinnon runoista ”Smärre skaldestycken”. Hänen ensimmäinen proosateoksensa oli Elfvornas qvällar (1851). Tässä avainromaanissa hän käsitteli Uppsalan salonkikulttuuria.
Knösin ensimmäinen käännöstyö oli Charles Dickensin Syrsan vid spiseln (1847), ja sen julkaisi C. A. Bagge. Yhteistyö Baggen kustannustalon kanssa jatkui sitten usean teoksen verran. Hän käänsi myös jatkokertomuksia Svenska Dagbladetille. Sen jälkeen hän työskenteli muille kustantamoille. Hänen päälajinsa oli runous, mutta hän käänsi myös proosaa ja näytelmiä ja yhden oopperalibreton. Käännökset julkaistiin alkuun nimettöminä, kuten silloin oli tapana, joten tiedot niistä perustuvat hänen kirjeenvaihtoonsa ja päiväkirjoihinsa. Akatemian palkinto teki hänen nimestään niin tunnetun, että se alettiin liittää käännöksiin.
Knösin omia runoja on käännetty saksaksi. Näytelmät ja oopperalibretto ovat tilaustöitä. Tuotteliaisuus väheni, kun kirjoituskäsi kipeytyi niin että hän sai kirjoituskiellon. Lisäksi vuonna 1855 tapahtunut äidin kuolema ja sen aiheuttama masennus vaikuttivat niin, että vasta kymmenen vuoden kuluttua hän pääsi taas työn makuun.
Toisin kuin siihen aikaan oli yleisenä tapana, hän säilytti kunnioituksesta kirjoittajaa kohtaan nimet ja tapahtumaympäristöt alkuperäisinä. Hän keskusteli asiasta eri tavoin ajattelevien kollegoidensa kanssa kirjeenvaihdossa.
Knös sai aikanaan arvostusta, mutta Henrik Schüttistä alkaen hän on painunut unohduksiin.
Haukijärvi (Orivesi, Korvenkylä)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,2 metriä mpy. Siihen laskee kolme suo-ojaa. Laskuoja lähtee sen etelärannasta ja se laskee Kaakkojärven kautta Väärä-Kalkkuun. Vesireitti jatkaa Myllyveteen, joka laskee Haapaojaa myöten Koljonselän Säkkiin.
Korfu (kunta)
Korfun kunta käsitti koko Korfun saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluivat Diapontiset saaret, mukaan lukien Ereikoússa, Mathráki, Othonoí, Diákopo, Diáplo, Plateiá ja Tracheiá, sekä saaret Lazaréto, Peristerés, Pontikonísi, Psýllos éna, Psýllos dýo ja Vído (Ptychía).
Korfun kunta muodostui, kun vanha Korfun kunta ja kunnat Achílleio, Ágios Geórgios, Esperíes, Faíakes, Kassopaía, Korissía, Lefkímmi, Meliteieís, Palaiokastrítsa, Parélioi ja Thináli sekä kyläkunnat Ereikoússa, Mathráki ja Othonoí yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta lakkautettiin ja jaettiin vuonna 2019 Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kolmeksi kunnaksi, jotka ovat Pohjois-Korfu, Keski-Korfu ja Diapontiset saaret sekä Etelä-Korfu.
Kunnan osat
Korfun kunta muodostui 15 kunnallisyksiköstä, jotka vastasivat Kallikrates-uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset olivat:
Krups
Krups on saksalainen Josua Kortzin ja Robert Krupsin vuonna 1846 perustama keittiökonevalmistaja. Yritys valmistaa muun muassa kahvinkeittimiä, espressokoneita, yleiskoneita ja kahvijauhimia. Krupsin merkittäviä kilpailijoita ovat mm DeLonghi, Sunbeam-Oster ja Braun.
Historia
pienoiskuva|oikea|Krups-kahvinkeitin
Yrityksen omistaa nykyisin Groupe SEB.
Krokotiilin kyyneleet
Krokotiilin kyyneleet on sanonta, jolla tarkoitetaan teeskenneltyä itkua. Krokotiilien esiintymisalueilla kerrotaan tarinoita, joissa krokotiili ensin itkee nähdessään ihmisen ja sitten syö tämän.
Krokotiilit eivät tiettävästi itke, mutta niillä on kyynelrauhaset, joista erittyvä neste kostuttaa silmiä. Toisinaan kyynelnestettä valuu myös silmien ympäristöön, mikä voi näyttää siltä, että krokotiili itkisi.
TV5
TV5 voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Oliver Pollock
Oliver Pollock (1737 Coleraine, Irlanti – 17. joulukuuta 1823 Pinckneyville, Mississippi) oli kauppias ja Yhdysvaltain itsenäisyyssodan aikainen talousmies.
Pollock tunnetaan erityisesti dollarin symbolin ($) keksijänä. Ilmeisesti Pollock alkoi käyttämään symbolia jouduttuaan vuonna 1778 velkavankeuteen.
Pollockin kaupunki Louisianassa on nimetty hänen mukaansa.
Wilhelmi Malmivaara
Wilhelmi Malmivaara (vuoteen 1900  Wilhelm Malmberg, 13. helmikuuta 1854 Lapua – 12. tammikuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen kirkkoherra, kansanedustaja, kirjailija ja virsirunoilija.
Perhetausta
Lapuan pitäjänapulainen Niilo Kustaa Malmberg oli naimisissa Sofia Amanda Karolina Bergrothin kanssa. Heille syntyi kuusi lasta: Eliel, Ida Sofia, Gustaf, Frans, Lydia ja Julia. Lasten äiti kuoli 1851. Vuonna 1853 Niilo Kustaa avioitui uudelleen Helena Jaakontytär Huhtalan kanssa. Tästä avioliitosta syntyi Niilo Kustaan seitsemäs lapsi Wilhelm. Elämänsä viimeisenä iltana isä kutsui vuoteensa ääreen nelivuotiaan Wilhelmin, nuorimman lapsensa, ja sanoi tälle: "Tule, poikani, siunaamaan isää." Nämä isän sanat jäivät velvoittavaksi kehotukseksi pojan sydämeen koko hänen elämänsä ajaksi.
Wilhelmi Malmivaara avioitui vuonna 1875 Karin Rajanderin kanssa. Avioliitosta syntyi yksitoista lasta: Ellen (Ella) Irene, Vilhelm Alarik, Karin Helena, Väinö Rafael, Aimo Gustaf, Yrjö Veikko, Saima Rakel, Arvi Einar, Vennu Bertel, Onni Jonathan ja Aili Edith. Surua Malmivaaran perhe koki paljon, sillä neljä lapsista kuoli yhden tai kahden vuoden iässä Kiuruvedellä ja lavantaudin raivotessa Lapualla kaksi tytärtä menehtyi kymmenen vuoden iässä sekä myös lasten äiti Karin. Kyynelten koulussa syntyi elävä virsi:
Oi Herra jos mä matkamies maan lopulla matkaa nähdä sun saan! Oi, jos mä kerran näkisin Herran kunniassaan. (Vk 631, Sv 251.)
Vuonna 1902 Malmivaara avioitui uudelleen Hilma Hautalan kanssa. Tästä avioliitosta syntyivät Saimi Hilma Helena ja Maiju Sulamit.
Koulutus
Wilhelmi Malmivaaran isän kuoltua pojan ollessa nelivuotias perhe eli köyhyydessä. Pojan kasvatuksesta vastasivat äiti Helena ja holhoojaksi määrätty herännyt Sven Toppari. Ystäviensä kieltojen uhallakin äiti lähetti poikansa Orismalan tehtaan ruotsinkieliseen kansakouluun, jotta tämä voisi päästä Vaasan ruotsinkieliseen oppikouluun. Syksyllä 1864 Wilhelmi suoritti sisäänpääsytutkintonsa Vaasan yläalkeiskouluun. Voidakseen ylläpitää poikaansa koulukaupungissa päätti äitikin muuttaa sinne. Suurten nälkävuosien aika oli alkanut. Ilman ystäviltä saamaansa apua ei Helena Malmberg olisi voinut kouluttaa poikaansa Vaasassa. Ahtaalla olivat näinä aikoina heränneet talonpojatkin, mutta heiltä kuitenkin riitti ruoka- ja silloin tällöin raha-apuakin Niilo Kustaa Malmbergin leskelle ja pienelle pojalle. Ylioppilaaksi Wilhelmi pääsi Vaasasta 1874.
Malmivaara huomasi hurskaan äitinsä hartaan toiveen, että pojasta tulisi pappi. Niinpä hän heti ylioppilaaksi päästyään aloitti Helsingin yliopistossa teologian opinnot ja suoritti jumaluusopillisen päästötutkinnon jo kahden vuoden perästä 1876 ja sai samana vuonna pappisvihkimyksen.
Ura pappina
Ensimmäinen työpaikka Wilhelmi Malmivaaralle avautui Pohjois-Savossa Nilsiän kirkkoherran Karl Kiljanderin apulaisena 1876. Nilsiän vt. kirkkoherraksi hän siirtyi 1877 ja Kiuruveden pitäjänapulaiseksi 1879. Pohjanmaalle Paavolan kirkkoherraksi hän tuli 1892 ja Lapuan kirkkoherraksi 1900, jossa virassa palveli vuoteen 1921. Kirkolliskokouksen jäsenenä Malmivaara oli vuosina 1898, 1908, 1913 ja 1918.
Kustannusosakeyhtiö Herättäjä
Vuonna 1892 perustettiin kirjakustannusosakeyhtiö Herättäjä Malmivaaran ja muutaman hänen ystävänsä aloitteesta. Herättäjän vuosikokoukset vuodesta 1893 lähtien ovat olleet suuria juhlatilaisuuksia. Nämä muodostuivat hartaustilaisuuksiksi, jotka ovat olleet hengellistä elämää herättäviä, virkistäviä sekä rakentavia. Juhlien nimeksi muotoutui Herättäjäjuhlat, jotka kokoavat kymmeniä tuhansia kaksi viikkoa juhannuksen jälkeen pidettäviin seuroihin ja tapahtumiin. Wilhelmi Malmivaara perusti vuonna 1912 Sisälähetysseura Herättäjän, joka rekisteröitiin 1924. Kustannusosakeyhtiö Herättäjä ja Sisälähetysseura Herättäjä yhdistyivät vuonna 1950 nykyiseksi Herättäjä-Yhdistys ry:ksi.
Maallikkojohtoisesta herännäisyydestä muodostui Wilhelmi Malmivaaran aikana pappisjohtoinen, vahvasti kirkollinen herätysliike, johon Malmivaara kotiutti omaksumansa ehdottoman raittiusnäkökannan. Malmivaara toimi heränneiden johtohahmona. Yhteistyössä hänellä oli vahvasti mukana Mauno Rosendal ja Juho Malkamäki. Vuonna 1914 aloitti Lapuan Karhunmäellä toimintansa ensimmäinen heränneiden kansanopisto, jota on pidetty mainitun kolmikon työyhteyden muistomerkkinä. Malmivaaran ja Malkamäen työn tuloksena syntyi herätyksiä monille Etelä-Pohjanmaan paikkakunnille ja herätysliike lähti uuteen nousukauteen.
Ura kansanedustajana
Wilhelmi Malmivaara toimi pappissäädyn jäsenenä säätyvaltiopäivillä 1897, 1899, 1900 ja 1904 sekä Suomalaisen puolueen kansanedustajana vuosina 1907–1918 sekä Kansallisen Kokoomuksen 1918–1920. Vapautuksen edustajantoimesta hän sai sairauden takia 1920.
Malmivaara jätti keväällä 1919 esityksen uuteen hallitusmuotoon, jossa pohdittavana oli tasavallan presidentin suhde kirkkoon. Yhdessä Paavo Virkkusen kanssa Malmivaara esitti, että presidentin tulisi ”tunnustaa evankelista uskoa”. Malmivaara ja Virkkunen perustelivat esitystä, että ”suurissa pääasioissa presidentin aseman tulee olla sama kuin kansan enemmistön”. Esitystä ei kuitenkaan hyväksytty.
Virsirunoilija ja puhuja
Malmivaara oli myös virsirunoilija. Vuonna 1893 hän uudisti herännyttä kansaa yhdistävän veisuukirjan Siionin Virret. Hän myös korjasi kielellisesti Achreniuksen ja Ignatiuksen Halullisten sieluin Hengelliset laulut.
Sanna Kiiski
Sanna Kiiski (s. 6. syyskuuta 1974 Kotka) on suomalainen yrittäjä, juontaja, toimittaja ja tuottaja Banijay-tuotantoyhtiössä. Hän on työskennellyt muun muassa Radio Nova-, Kiss FM- ja Radio City -radio­kanavilla. Lisäksi hän on juontanut 4–0-televisio-ohjelmaa Nelonen-televisio­kanavalle. Kiiski toimi juontajana MTV3-kanavan Huomenta Suomi -aamu­ohjelmassa 2007–2014. Aiemmin Kiiski on juontanut myös MTV3:n Viihdeuutiset-ohjelmaa.
Wilhelmi Malmivaara
Virsirunoilija ja puhuja
Malmivaara oli isänsä veroinen saarnaaja, isällinen ja koskettava seurapuhuja. Hänen saarnojaan julkaistiin postuumisti kokoelmassa Viestejä vaivatuille I–II (1927–1933), jota on pidetty yhtenä parhaista suomalaisessa saarnakirjallisuudessa.
Sanna Kiiski
Ura ja yrittäjyys
Vuosina 2002-2007 Kiiski toimi 'Vastarannan Sanna Kiiski' toiminimiyrittäjänä ja vuosina 2007-2019 'Vastarannan Sanna Kiiski Oy' yrittäjänä. Vuonna 2013 Kiiski etsi 35.000€ sijoitusta Mormor Cupcakes- konseptilleen Leijonan luola- ohjelmassa. Hän sai kaikki leijonat sijoittamaan yritykseensä. Idean taustayhtiö Grandmother Oy on ajettu alas hiljaisesti vuonna 2020.
Wilhelmi Malmivaara
Virsiä
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virret
Sanna Kiiski
Ura ja yrittäjyys
Vuonna 2015 Kiiski tuotti Liv-kanavalle sarjan Suomen täydelliset venäläisnaiset.
Wilhelmi Malmivaara
Virsiä
Siionin virret -kokoelmassa on kuusi virttä hänen kirjoittamaansa virttä, Hengellisiä lauluja ja virsiä -kokoelmassa kaksi sekä Ruotsin kirkon virsikirjassa .kaksii, numerolla 648 Oi Herra, jos mä matkamies maan ja 728 Sun sanas, Herra, kutsuu.
Sanna Kiiski
Ura ja yrittäjyys
Vuonna 2015 Kiiski perusti yhdessä ravintoloitsija Mehdi Younesin kanssa Cafee of cartoons Oy -nimisen yrityksen. Yritys hankki oikeudet pyörittää Mumin Kaffe -nimisiä lastenkahviloita Moomin Charactersilta. Yhtiö avasi loka­kuussa 2016 kahvilan Helsinkiin ja loppu­vuodesta 2016 Tukholmaan. Heinä­kuussa 2018 yhtiön pien­sijoittajat jättivät tutkinta­pyynnön yhtiön johdon toimista Ruotsin ja Suomen poliiseille, epäillen johdon taloudellisia väärin­käytöksiä. Yhtiö asetettiin oma­ehtoiseen konkurssiin 31. loka­kuuta 2018. Yritys teki tappiota kolmen toimintavuotensa aikana liki puolitoista miljoonaa euroa.
Vuonna 2016 Kiiski aloitti tuottajan töidensä ohessa opiskelemisen psykoterapeutiksi Psykoterapiainstituutissa.
Kirjat
Vuonna 2020 Kiiskeltä ilmestyi Docendon kustantama Tinder-päivä­kirja, jossa hän kertoo avoimesti treffeistään Tinderissä, seksuaalisuudestaan ja miehistä, joihin tutustuu sen avulla.
Vuonna 2021 häneltä ilmestyi Tinder-päiväkirja 2 — Miesten puolella. Kirja tutkii asiaa nyt maskuliinisesta näkökulmasta.
Malin asevoimat
thumb|Malilaisia sotilaita neuvostoliittolaisine kivääreineen vuonna 2008. thumb|upright|Malin asevoimien tunnus. Malin asevoimat ( eli FAMa) käsittävät maa- ja ilmavoimat sekä puolisotilaalliset santarmilaitoksen, kansalliskaartin ja poliisin. Asevoimien päätehtävänä on taistella maan pohjoisosien kapinallisryhmiä vastaan.
Sanna Kiiski
Tosi TV
Huhtikuussa 2022 Kiiski esiintyi tv-sarjassa Revenge Body with Martina Aitolehti.
Malin asevoimat
Malin asevoimat muodostettiin maan itsenäistyessä vuonna 1960 Ranskan armeijassa ja santarmilaitoksessa palvelleista paikallisista sotilaista. Ranskalaiset joukot vetäytyivät maasta vuonna 1961. Santarmilaitos on perustettu vuonna 1972 ja ilmavoimat vuonna 1976.
Sanna Kiiski
Poliisitutkinnat
Marras­kuussa 2021 Kiiski joutui poliisi­tutkintaan törkeästä petoksesta ja identiteetti­varkaudesta. Hän oli pantannut kymmeniä ihmisten hänelle luovuttamia arvo­esineitä hankkiakseen taloudellista hyötyä. Tavaroiden piti tulla hänen suunnittelemaansa Arvoa vai ei -televisio-ohjelmaan, jota ei kuitenkaan tehty. Marraskuussa uutisoitiin Kiisken saavan 22 rikossyytettä ja joutuvan Helsingin käräjäoikeuteen vastaamaan tekemistään rikoksista, työeläkevakuutusmaksupetos ja luvattomia käyttöjä. Keväällä 2023 Kiiski sai syytteet Cafee of Cartoons Oy:n konkurssiin johtaineista toimista. Häntä syytetään velallisen epärehellisyydestä.
Malin asevoimat
Malin asevoimat on taistellut tuaregikapinallisia vastaan useaan otteeseen 1960-luvulta lähtien. Vuoden 2012 sisällissodassa tuaregit ja islamistit valtasivat maan koko pohjoisosan, mutta Ranskan joukot ajoivat heidät pois seuraavan vuoden alussa. Vuonna 1985 käytiin lyhyt rajasota Burkina Fason kanssa. Sotilaat ovat kaataneet siviilihallinnon vuosien 1968, 1991, 2012 ja 2020 vallankaappauksissa.
Asevoimat on järjestetty Ranskan mallin mukaisesti. Niiden ylipäällikkönä toimii Malin presidentti. Käytännön johdosta vastaa puolustus- ja veteraaniministeriön alainen esikuntapäällikkö. Maavoimilla, ilmavoimilla ja santarmilaitoksella on omat päällikkönsä. Malissa on valikoiva kahden vuoden asevelvollisuus. Koulutuskeskukset sijaitsevat Bamakossa, Katissa ja Koulikorossa. Maan puolustus- ja turvallisuusmenot olivat 727 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuonna 2019.