cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikolai Aleksandrovitš
Nikolai Aleksandrovitš kärsi 18-vuotiaasta alkaen kivuliaasta ja riuduttavasta sairaudesta, jota lääkärit eivät tunnistaneet. Hänet lähetettiin marraskuussa 1863 tervehtymään Välimeren ilmastoon Ranskan Nizzaan, jossa sairaus lopulta tunnistettiin tuberkuloosiksi. Nikolai Aleksandrovitš kihlattiin lokakuussa 1864 Tanskan prinsessa Dagmarin kanssa, mutta he eivät ehtineet solmia avioliittoa. Koko keisariperhe saapui Nizzaan suuriruhtinaan kuolinvuoteelle 22. huhtikuuta 1865. Hän kuoli kaksi päivää myöhemmin vain 21-vuotiaana tuberkuloosin aiheuttamaan aivokalvontulehdukseen. Nikolain morsian prinsessa Dagmar nai hänen veljensä Aleksandr Aleksandrovitšin, josta tuli uusi perintöruhtinas.
Nikolai Aleksandrovitš haudattiin Pietari-Paavalin linnoitukseen Pietariin. Nizzaan rakennettiin hänelle omistettu ortodoksinen rukoushuone, ja sen viereen myöhemmin suurempi kirkko.
Werner Michael Blumenthal
thumb|Werner Michael Blumenthalin muotokuva Werner Michael Blumenthal (s. 3. tammikuuta 1926 Oranienburg, Brandenburg) on saksalais-yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän toimi Yhdysvaltain valtiovarainministerinä vuosina 1977–1979 presidentti Jimmy Carterin kaudella. Vuosina 1997–2014 hän toimi Berliinin juutalaismuseon johtajana.
Blumenthal syntyi juutalaisen kauppiaan Ewald Blumenthalin pojaksi Oranienburgissa lähellä Berliiniä vuonna 1926. Vuonna 1939 hän muutti perheineen Saksasta Kiinan Shanghaihin ja vuonna 1947 Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa hän opiskeli Kalifornian yliopiston Berkeleyn-kampuksella ja suoritti tohtorintutkinnon Princetonin yliopistossa. 1960-luvulla Blumenthal työskenteli presidenttien Kennedyn ja Johnsonin taloustieteellisenä neuvonantajana.
Disney Tsum Tsum
Disney Tsum Tsum on joukko japanilaisia keräiltäviä pehmoleluja, jotka perustuvat Disneyn ja Pixarin elokuvahahmoihin. Pitkulaiset lelut on suunniteltu pinottavaksi päällekkäin pyramidin muotoon.
Martat-lehti
Martat-lehti on Marttojen jäsenlehti. Se ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1902 nimellä Emäntälehti.
Marttojen jäsenlehdeksi Martat-lehti tuli vuoden 2007 alussa. Ennen lehden uudistamista jäsenlehdeksi säästäväiset martat tilasivat usein yhden lehden koko yhdistykselle, ja lehteä kierrätettiin jäsenten keskuudessa.
Vuonna 2017 tehdyn lukijatutkimuksen mukaan lehti on Marttojen jäsenille keskeinen jäsenetu. Lähes kaikki jäsenet (97 %) vähintään selailivat lehteä, ja vain kolme prosenttia jätti lehden lukematta. Martat-lehteä luetaankin tarkemmin kuin järjestölehtiä keskimäärin. Lukijat ovat lehdelle uskollisia, sillä kaikkien lukijoiden lukijanaoloaika on keskimäärin 9,2 vuotta. Lähes kaikki (96 %) lukivat lehden mieluiten painettuna. Lukijatutkimukseen vastanneet myös kokivat, että lehti antaa myönteisen kuvan marttajärjestöstä. Lehti koettiin luotettavana tietolähteenä, jonka artikkelit ovat asiantuntevia.
Disney Tsum Tsum
Materiaalit ja koot
Tsum Tsumit on tyypillisesti tehty huovasta, mikrohelmistä (silmät; joillakin nenä) ja täytteistä, mutta niitä löytyy myös muovista tehtyinä. Tsum Tsumit ovat muodoltaan pitkulaisia ja ne vaihtelevat kooltaan. Aluksi leluja julkaistiin kolmessa eri pituudessa: "mini" (8,9 cm), "medium" (28 cm) ja "suuri" (43 cm). Kesäkuussa 2014 Japanin markkinoille tuli "megakoko" (55 cm). Lokakuussa 2015 Disney julkaisi tilattavaksi pienen koon (19 cm). Myös pieniä venytettäviä/puristeltavia muovisia tsumeja on valmistettu taloineen ja keräilykoteloineen.
Martat-lehti
Historia
Aloitteen lehden perustamisesta teki Sippolan marttayhdistyksen puheenjohtaja Alma Forstén. Emäntälehden näytenumero sai painoluvan ainoastaan sillä perusteella, että sen sisältö oli täysin sama kuin samana vuonna ilmestyneen ruotsinkielisen Husmodern-lehden. Näytenumeroa painettiin 10 000 kappaletta. Järjestön jakaantuessa suomenkieliseen Marttaliittoon ja ruotsinkieliseen Marthaförbundetiin myös lehti eriytyi, ja Husmodern ja Emäntälehti alkoivat muotoutua omiksi lehdikseen. Husmodern-lehdestä tuli myöhemmin Martha-lehti.
Disney Tsum Tsum
Tsumit Suomessa
Tsumit saapuivat Suomeen 2015 Frozen-elokuvaan perustuneen erikoissarjan myötä. Hahmot olivat Disneyn erikoissarjaa valoilla ja äänellä. Tsumeja myydään muun muassa Disney Storessa internetissä. Suomessa on myyty myös erikoistsumeja eli ns. tyynykokoisia, jotka ovat isompia kuin perustsumit, kuitenkin muodostaen myös pyramidin. Suomessa on myyty Frozenin lisäksi Bambia ystävineen, Aku Ankkaa ystävineen, Mikki, Minni ja Star Wars -hahmoja ja alkuaikojen Disney-elokuvien hahmoja. Tsumeilla on pieni fanikuntansa Suomessakin.
Martat-lehti
Historia
Lehden ensimmäiseen toimituskuntaan kuuluivat Fanny Hult ja Alli Nissinen, ja Nissinen toimi lopulta lehden päätoimittajana aina vuoteen 1926 saakka. Päätoimittajan palkka oli alkuun 100 markkaa (374 euroa) lehteä kohden.
Maria Walliser
Maria Walliser (s. 27. toukokuuta 1963 Mosnang) on sveitsiläinen entinen alppihiihtäjä.
Martat-lehti
Päätoimittajat ja toimituskunta
Vuodesta 1936 lähtien Martat-lehden päätoimittajana on toiminut Marttaliiton kulloinenkin pääsihteeri. Lehteä julkaistiin pitkään ainoastaan järjestön oman henkilöstön ja satunnaisten asiantuntijoiden toimittamana. Vuodesta 1969 lähtien lehteen on palkattu tekijöiksi myös ammattitoimittajia.
Lehden pitkäaikaisin pakinoitsija on ollut Hilja Lahti, joka kirjoitti lehteen nimimerkillä Eliina Oravakorpi. Hän viihdytti kirjoituksilla Retuperän ja myöhemmin Etuperän Marttojen toiminnasta 50 vuoden ajan vuosina 1938–1988.
Maria Walliser
Maailmancupin kokonaiscupin Walliser voitti vuosina 1986 ja 1987. Syöksycupin hän voitti kaksi kertaa, pujottelu ja supersuurpujottelucupin kerran. Hän saavutti 25 osakilpailuvoittoa, joista peräti 14 tuli syöksylaskussa. Uransa hän lopetti kauden 1989/90 jälkeen.
Pietari-Leningrad
Pietari-Leningrad on Olavi Paavolaisen tekemä lyhyt kaupunkiesittely-kirja. Kirjan julkaisi vuonna 1946 Sanoma Oy.
Kirjan alkuosa kertoo Pietarin ja Leningradin yleistä roolia Euroopassa, mm. sen kantamia monia nimityksiä: Pohjolan Venetsia ja Uusi Palmyra ym. Kirja kuvaa kaupungin perustamisen ja rakentamisen historian. 1700-luvun Pietarin kuvauksesta kirjoittaja hyppää kevytkenkäisen 1910-luvun Pietarin kuvaukseen. Suomalaisten osuus Pietarin historiassa kuvataan lyhyesti.
Kirjassa on liitteenä Vera Inberin "Piiritetyssä Leningradissa talvella 1942" ja Ilja Ehrenburgin "Sinä ikuinen kaupunki", jotka molemmat kertovat neuvostoliittolaisten taistelusta Natsi-Saksaa vastaan.
Tobias Unger
Unger karsiutui Annecyn nuorten MM-kisoissa 1998 100 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 10,63. Vuonna 2001 hän karsiutui Edmontonin MM-kisoissa 200 metrin alkuerissä ajalla 21,30. Kaksi vuotta myöhemmin hän karsiutui Pariisin MM-kisoissa saman matkan alkuerissä. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän voitti MM-pronssia ajalla 21,02. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui 200 metrillä Ateenan olympialaisissa seitsemänneksi ajalla 20,64 ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksanneksi.
Vuonna 2005 hän voitti Madridin sisäratojen EM-kisoissa kultaa 200 metrillä ajalla 20,53. Myöhemmin samana vuonna hän oli Euroopan cupissa matkan toinen ajalla 20,36. Helsingin MM-kisoissa hän oli seitsemäs 200 metrillä ja juoksi myös seitsemänneksi sijoittuneessa Saksan 4×100 metrin viestijoukkueessa. Seuraavana vuonna hän juoksi 200 metrillä Euroopan cupin superliigassa yhdeksänneksi. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 4×100 metrin viestissä kuudenneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui 100 metrillä puolivälierissä ja sijoittui 4×100 metrin viestissä viidenneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui 100 metrillä alkuerissä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän selviytyi 100 metrillä välieriin ja sijoittui 4×100 metrin viestissä kolmanneksi Saksan joukkueessa. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Unger juoksi Saksan 4x100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui hopealle ajalla 38,44.
Unger on voittanut Saksan mestaruuden hallissa 60 metrillä vuosina 2004, 2005, 2008, 2010 ja 200 metrillä vuosina 2004–2006 sekä ulkoradoilla 100 metrillä vuosina 2005, 2008, 2009, 2011 ja 200 metrillä vuosina 2003–2005. Unger juoksi 200 metrillä ulkoratojen Saksan ennätyksen 20,20 vuonna 2005. Ennätyksen rikkoi Joshua Hartmann (20,02) vuonna 2023.
Nuori pari
Nuori pari on Truffaut’n neljäs elokuva, jonka päähahmona on Jean-Pierre Léaud’n esittämä nuori mies Antoine Doinel. Tässä elokuvassa hän menee naimisiin Christinen (Claude Jade) kanssa, joka alkaa odottaa lasta. Tasainen kotielämän vastapainoksi Antoine ryhtyy suhteeseen japanilaisen nuoren naisen (Hiroko Berghauer) kanssa.
Juoni
Antoine Doinel on nyt naimisissa Christinen kanssa, ja he asuvat yhdessä pienessä kerrostaloasunnossa. He tapaavat usein Christinen vanhempia ja keskustelevat naapuruston persoonallisten tyyppien kanssa. He ovat päällisin puolin onnellisia, kunnes Antoine tutustuu työssään japanilaiseen tyttöön ja alkaa tapailla tätä salaa.
Tuotanto
Elokuvan pääkuvaajana toimi Néstor Almendros ja musiikin teki Antoine Duhamel.
Mordvan kansalliskirjasto
thumb|270px|[[Ersän kieli|Ersänkielisen runokokoelman «Кие тон?» (Kije ton? Kuka olet?) julkistustilaisuuden esiintyjiä ja yleisöä Mordvan kansalliskirjastossa Saranskissa 25. lokakuuta 2017. Runoilija Ljudmila Rjabova peukuttaa (istumassa kukkakimppu sylissään).]] Mordvan kansalliskirjasto eli täydellisemmin Mordvan tasavallan A. S. Puškinin kansalliskirjasto on Venäjällä, Mordvan pääkaupungissa Saranskissa toimiva tasavaltansa kansalliskirjasto.
Akhalkalaki
Akhalkalaki (, "uusi kaupunki", ) on kaupunki Akhalkalakin piirikunnassa Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgiassa. Kaupungissa asui vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan 8 295 asukasta.
Georgia, Azerbaidžan ja Turkki ovat päättäneet uuden Bakusta Tbilisin ja Akhalkalakin kautta Karsiin kulkevan rautatielinjan rakentamisesta ja perusparantamisesta. Akhalkalakin ja Karsin välistä osuutta lukuun ottamatta rautatie on jo olemassa. Akhalkalakissa oli vuoteen 2007 saakka venäläinen sotilastukikohta, jonka Venäjän keisarillinen armeija perusti alun perin vuonna 1910. Kylmän sodan aikana tukikohdassa oli enimmillään noin 15 000 puna-armeijan sotilasta. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen tukikohta toimi merkittävänä työnantajana kaupungille.
Tuomiopäivän kello
thumb|120px|Tuomiopäivän kello vuoden 2023 asetuksessa "90 sekuntia keskiyöhön". Tuomiopäivän kello on Chicagon yliopistossa sijaitseva symbolinen kellotaulu, jota Bulletin of the Atomic Scientistin johtokunta on ylläpitänyt vuodesta 1947. Kellon aika kuvastaa ihmiskunnalle kohtalokkaan ydinsodan tai jonkin muun ihmisten aiheuttavan maailmanlaajuisen tuhon läheisyyttä: kellotaulun minuuttiviisari on vuosien saatossa ollut jossain kohtaa keskiyötä lähintä varttia. Kellon ajassa keskiyö kuvastaa ihmiskunnan tuhoutumista maailman laajuisen katastrofin seurauksena.
Päätöksen kellon siirtämisestä tekee ryhmä tutkijoita ja ajattelijoita. Ryhmään kuuluu vuonna 2017 muun muassa 15 Nobel-palkittua tieteilijää.
Tuomiopäivän kellon ylläpitäjät päivittävät kellon aikaa aina merkittävien ydinsodan mahdollisuuteen vaikuttavien maailmanpoliittisten muutosten jälkeen. Tammikuussa 2020 sitä siirrettiin kahdellakymmenellä sekunnilla lähemmäs keskiyötä, näyttämään aikaa 23.58.20 eli 100 sekuntia vaille keskiyön. Kellon siirtämisen syiksi ryhmä mainitsee, että kansainvälinen turvallisuustilanne on huolestuttava myös siksi, että maailman johtajat ovat antaneet uhkia hillitsevien poliittisten rakenteiden heikentyä. Esimerkkeinä huolta aiheuttavista asioista mainittiin Iranin ja Pohjois-Korean toistaiseksi ratkaisemattomat ydinasetilanteet sekä se, että konkreettiset toimet ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ovat olleet juhlavista puheista huolimatta riittämättömiä. Tiedotteessa mainittiin myös muun muassa hallitusten harjoittamat disinformaatiokampanjat.
Tammikuussa 2023 kelloa siirrettiin 10 sekuntia eteenpäin aikaan 23.58.30 eli 90 sekuntia vaille keskiyön. Syiksi mainitaan muun muassa Venäjän heikosti peittelemät uhkaukset ydinaseiden käytöstä sekä myös ilmastokriisin aiheuttamat uhkatekijät.
Ajan muutokset
Kello otettiin käyttöön kylmän sodan aikana 1. kesäkuuta 1947, ja aluksi se näytti aikaa 23.53. Tämän jälkeen kellon aikaa on siirretty yhteensä 25 kertaa (katso kuvaaja), muun muassa Neuvostoliiton ensimmäisen ydinkokeen jälkeen vuonna 1949 (aikaan 23.57), Osittaisen ydinkoekieltosopimuksen jälkeen vuonna 1963 (23.48), asevarustelun kiihtyessä Ronald Reaganin hallintokaudella vuonna 1984 (23.57) ja START-sopimuksen solmimisen jälkeen vuonna 1991 (23.43). Kelloa siirrettiin lähimmäksi kuin koskaan 24.tammikuuta 2023 jolloin sen viisarit siirrettiin aikaan 90 sekuntia ennen keskiyötä.
center|800px
Morsian pukeutui mustaan
Elokuvassa nuori morsian Julie (Jeanne Moreau) ryhtyy katkeraan kostoon viittä miestä vastaan, jotka surmasivat hänen sulhasensa hääkirkon portaille.
Elokuvaa pidetään Truffaut’n kunnianosoituksena ihailemalleen Alfred Hitchcockille, ja sen musiikin Truffaut tilasi Hitchcockin vakiosäveltäjältä Bernard Herrmannilta.
Elokuvaa tehdessä Truffaut ajautui riitoihin siihenastisen luottokuvaajansa Raoul Coutardin kanssa, ja tämä jäi heidän viimeiseksi yhteistyökseen. Truffaut kertoi katuneensa elokuvan kuvaamista värifilmille, mikä hänen mielestään vei tarinalta kaiken salaperäisyyden.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Centipede (albumi)
Centipede on yhdysvaltalaisen laulaja Rebbie Jacksonin debyyttialbumi, josta myös tuli hänen ainoa kultalevynsä.
Anna Ryrberg
Anna Ryrberg (s. 7. huhtikuuta 1991 Sollentuna) on ruotsalainen näyttelijä. Hän näytteli vuonna 2005 televisiosarjassa Rosan elämää (Livet enligt Rosa) ja vuonna 2007 sarjaan perustuvassa elokuvassa Rosa: The Movie.
Ryder Cup
Ryder Cup on joka toinen vuosi järjestettävä golfin joukkueturnaus, jossa kohtaavat Euroopan ja Yhdysvaltain parhaat golfammattilaiset. Kilpailun järjestävät PGA of America ja PGA European Tour. Naisten vastaava kilpailu on Solheim Cup.
Historiaa
Vuonna 1926 järjestettiin näytösottelu Wentworth Clubin East Course -kentällä Yhdysvaltain ja Ison-Britannian joukkueiden välillä. Tuon ottelun innoittamana ensimmäinen Ryder Cup järjestettiin seuraavana vuonna. Vuosina 1935–1973 britit saavuttivat vain yhden voiton, ja vuonna 1973 turnaus pelattiin ensi kertaa Yhdysvaltain sekä Ison-Britannian ja Irlannin pelaajista koostuneiden joukkueiden välillä. Nykyinen tapa, jossa kilpailevat Yhdysvaltain ja Euroopan joukkueet, otettiin käyttöön vuonna 1979.
Tulokset
^2001 ottelua lykättiin vuodella syyskuun 11. päivän iskujen vuoksi.
Vuosina 1969 ja 1989 tuloksena oli tasapeli, jolloin pokaali jäi edellisen turnauksen voittajalle.
45 Degree Woman
45 Degree Woman on suomalainen Helsingissä vuonna 1997 perustettu hardrock/metalbändi.
Iijoen alaosan alue
Iijoen alaosan alue (vesistöaluetunnus 61.1) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 618,53 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 3,96 %. Vesistön alueen alarajana on Raasakan voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 14 190,68 neliökilometriä ja sen järvisyys on 5,67 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
SMS Prinz Adalbert (1864)
SMS Prinz Adalbert oli Preussin laivaston ensimmäinen ironcladalus. Alus kuului vuodesta 1867 alkaen Pohjois-Saksan liiton laivastoon ja edelleen vuodesta 1871 se kuului Saksan keisarikunnan laivastoon.
Suunnittelu
Alus oli M. L. Armanin suunnittelema vuonna 1862. Sen pituus vesirajassa oli 50,48 metriä ja kokonaispituus oli 56,96 metriä. Aluksen leveys oli 9,92 metriä ja sen syväys etuosassa oli 4,96 ja perässä 5,02 metriä. Aluksen suunnitelman mukainen uppouma oli normaalikuormalla 1 440 metristä tonnia ja taisteluun kuormattuna jopa 1 560 tonnia. Aluksen runko oli rakennettu perinteisesti kylkikaarten varaan ja siinä oli käytetty sekä puuta että rautaa. Loisten varalta runko oli päällystetty kuparilla.
Preussin laivasto piti aluksen merikelpoisuutta huonona törmäyskeulan aiheuttaessa suuren vedenvastuksen. Aluksella oli kuitenkin hyvä ohjausvaste ja sen kääntösäde oli pieni. Aluksella oli 121 hengen miehistö, joista kymmenen oli upseereita.
Propulsiojärjestelmä
Aluksen propulsiojärjestelmä koostui kahdesta Le Havressa Mazelinen valmistamasta 2-sylinterisestä höyrykoneesta ja saman valmistajana kahdesta höyrykattilasta, jotka tuottivat 1,5 ilmakehän paineen. Aluksella oli vain yksi kattila- ja yksi konehuone. Koneisto pyöritti kahta nelilapaista potkuria, joiden halkaisija oli 3,6 metriä. Ohjattavuudesta huolehti kaksi peräsintä.
Alus oli lisäksi varustettu prikitakilalla, jonka purjepinta-ala oli 740 neliömetriä.
Aseistus
Aluksen alkuperäisenä aseistuksena oli kolme rihlattua 36 naulan tykkiä. Näistä yksi oli sijoitettu viisiporttiseen keulakasemattiin ja kaksi muuta kahdeksankulmaiseen kaksi porttiseen torniin keskilaivaan. Vuonna 1865 keulakasemattiin vaihdettiin yksi Kruppin 21 cm 19 pituuskaliiperin tykki, johon oli 76 kranaattia. Samalla porttien lukumäärä laskettiin kolmeen. Keskilaivaan vaihdettiin kaksi 17 cm 25 pituuskaliiperin tykkiä, joihin oli 142 kranaattia.
Suoja
Aluksen suojana oli puurunkoon kiinnitetty kankirautapanssari. Vesirajaan oli kiinnitetty 127 millimetrin panssarivyö ja tykkitornien seinän paksuus oli 114 millimetriä.
Valmistus
Konfederaatiohallitus tilasi aluksen Ranskasta Bordeaux'sta Arman Freres'ltä nimellä Cheops ja sen köli laskettiin vuonna 1863. Alus laskettiin vesille 1864. Preussin kuninkaallinen laivasto lunasti aluksen kesäkuussa 1865 ja se luovutettiin 10. heinäkuuta. Alus otettiin palvelukseen vasta seuraavana vuonna.
Palvelus
Alus siirrettiin reserviin lokakuussa 1871 lahonneiden puuosien vuoksi ja sen aseistus riisuttiin 1875-1876. Alus romutettiin vuonna 1878.
Mandovi (1879)
Mandovi oli Portugalin laivaston vuonna 1879 vesillelaskettu Bengo-luokan tykkivene.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1910.
René Antoine Ferchault de Réaumur
René Antoine Ferchault de Réaumur [reomy:r'] (28. helmikuuta 1683 La Rochelle – 17. lokakuuta 1757 Saint-Julien-du-Terroux) oli ranskalainen matemaatikko, fyysikko ja biologi, jota kiinnostivat monet tieteenalat, erityisesti entomologia (hyönteistiede).
De Réaumur ehdotti mukaansa nimitetyn Réaumurin lämpötila-asteikon käyttöönottamista ja suunnitteli spriilämpömittarin. Lämpötila-asteikko on sittemmin poistunut käytöstä. Hän teki myös keksintöjä posliiniteollisuuden alalla ja tutki teräksen valmistusta.
De Réaumur kuoli pudottuaan hevosen selästä. Hän testamenttasi käsikirjoituksensa ja luonnontieteelliset kokoelmansa Ranskan tiedeakatemialle.
Mattolaituri
thumb|Mattolaituri Helsingin Marihaassa heinäkuussa 2004. pienoiskuva|Matonpesulaituri Munkkisaaren salmessa vuonna 1907. Mattolaituri on yleensä kunnan ylläpitämä laituri, joka on varustettu maton pesuun tarkoitetuilla pöydillä. Usein mattolaiturin vierestä löytyy myös mankeli mattojen kuivaamista varten sekä kuivaustelineet.
Viime aikoina mattolaiturit ovat vähentyneet Suomessa, kun matonpesupaikat on siirretty kuivalle maalle vesistöön päätyvien päästöjen vähentämiseksi.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1969
Vuoden 1969 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Italiassa 27. syyskuuta – 5. lokakuuta. Kisoihin osallistui 12 maata. Mestaruuden voitti seitsemättä kertaa peräkkäin Neuvostoliitto, hopeaa saavutti Jugoslavia ja pronssia Tšekkoslovakia. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Neuvostoliiton Sergei Belov ja korikuningas Kreikan Giórgos Kolokithás.
Georg Albertsen
Georg Albert Christian Albertsen (12. heinäkuuta 1889 – 28. huhtikuuta 1961) oli tanskalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Tanskan kultaa voittaneessa joukkueessa Antwerpenin olympialaisissa 1920.
Nivel
thumb|320px|Ihmisen niveliä violeteilla ympyröillä merkittynä. Nivel on luiden välinen liitos, joka mahdollistaa luiden liikkumisen toisiinsa nähden. Luut ovat nivelessä toisiinsa nähden liukuvassa kosketuksessa ja liittyvät toisiinsa nivelpussin ja nivelsiteiden välityksellä.
Ihmisen noin 300 nivelestä suurimpia ja tärkeimpiä ovat polvinivel, olkanivel, kyynärnivel, lonkkanivel, rannenivel, nilkkanivel ja kaulanivel.
Rakenne
thumb|320px|Tyypillisen synoviaalinivelen rakenne. Synoviaalinivelet ovat ihmisen yleisimpiä, monipuolisimpia ja vapaimmin liikkuvia niveliä. Niitä on kaikista 300 nivelestä noin 230.
Synoviaalinivelen osia ovat nivelpinnat, nivelpussi ja nivelontelo. Lisärakenteita ovat nivelsiteet, nivelvälilevyt, synoviaalipussit ja nivelpussin lihakset. Niveltä koossa pitävät ympäröivät lihakset ovat kiinnittyneet luihin jänteiden kautta. Lihasten avulla niveliä voi myös liikuttaa.
Cannesin elokuvajuhlat 2012
65. Cannesin elokuvajuhlat järjestettiin Ranskan Cannesissa 16.–27. toukokuuta 2012. Pääpalkinnon eli Kultaisen palmun jakavan tuomariston puheenjohtajana toimi italialainen elokuvaohjaaja Nanni Moretti.
Daniel Andreas San Diego
Daniel Andreas San Diego (s. 9. helmikuuta 1978) on FBI:n Most Wanted Terrorist -listalla etsittynä kahdesta vuonna 2003 tehdystä pommi-iskusta. Hänellä uskotaan olevan yhteyksiä Stop Huntingdon Animal Cruelty -järjestöön.
Nivel
Nivelpussi
Synoviaaliniveltä ympäröi suojaava nivelpussi eli nivelkapseli. Se muodostuu sidekudoksesta ja kiinnittyy luiden päihin. Nivelpussi erkanee luun periosteumin jatkeena yleensä nivelpinnan reunan takaa ja yhdistää niveltyvät luut toisiinsa. Nivelpussi voi olla luusta riippuen tiukka tai löysä, mistä riippuu sen mahdollistaman liikkeen laajuus. Nivelpussin säiemäiset paksuuntumat eli nivelsiteet ovat kiinni kummankin luun päässä ja estävät nivelen luonnottomat liikkeet.
Daniel Andreas San Diego
San Diego syntyi Kalifornian Berkeleyssä ja kasvoi San Rafaelissa. Hän opiskeli Terra Linda High Schoolissa. Kouluaikanaan hän toimi koulun radioasemalla ja kuunteli heavy metallia sekä rockia. Nuorena hän päätti luopua huumeista, lihavalmisteista ja maidosta ryhtyen vegaaniksi.
Cannesin elokuvajuhlat 2012
Elokuvajuhla alkoi yhdysvaltalaisen Wes Andersonin ohjaamalla elokuvalla Moonrise Kingdom ja päättyi ranskalaisohjaaja Claude Millerin viimeiseksi jääneellä elokuvalla Thérèse Desqueyroux.
Nivel
Nivelpussi
Nivelpussin ulompi säiekerros koostuu säikeisestä sidekudoskalvosta. Sisempi säiekerros koostuu löyhemmästä sidekudoksesta ja sisältää runsaasti verisuonia.
Cannesin elokuvajuhlat 2012
Kultainen palmu (Palme d’Or)
Michael Haneken ohjaama ranskankielinen draamaelokuva Rakkaus palkittiin Kultaisella palmulla.
Daniel Andreas San Diego
Daniel on viimeisin FBI:n Most Wanted Terrorists -listalle lisätty henkilö. Pidätykseen johtavista vihjeistä on luvattu 250 000 dollarin palkkio.
Nivel
Nivelrusto
Kummankin luun pään nivelpintaa peittää tasainen ja kimmoisa rustokerros, joka on nivelen rasitusalttiudesta riippuen paksuudeltaan alle yhdestä millimetristä jopa kuuteen millimetriin. Nivelrusto on luistava, kokoon painuva ja elastinen, jolloin se mahdollistaa luiden esteettömän liikkeen, vaimentaa iskuja ja suojaa luuta. Se kestää hyvin kulutusta ja suuriakin painerasituksia. Nivelrusto ohenee, jos sitä ei käytetä. Iän mukana nivelrusto rappeutuu, sillä se ei pysty uusiutumaan. Rustosolujen välissä on tukikudosta, joka sisältää kuuluu suurista yhdistelmämolekyyleistä koostuvaa hyaluronihappoja (HA), joka vastaa ruston joustavuudesta sitomalla itseensä suuren määrän vettä nivelnesteestä.
Nivelneste
Nivelpussin sisäkerros eli nivelkalvo tuottaa liukasta, öljymäistä nivelnestettä, joka voitelee nivelen niin että pinnat liukuvat toistensa suhteen kitkatta ja kulumatta. Nivelneste on väritöntä tai kellertävää, viskoosia nestettä. Suuressa nivelessä kuten polvessa nivelnestettä on normaalisti noin yksi millilitra. Joskus liikaa kertynyttä nivelnestettä joudutaan poistamaan nivelpunktion avulla.
Niveltyypit
Yksinkertaisessa nivelessä on kaksi toisiinsa niveltyvää nivelpintaa, kupera urospinta ja kovera naaraspinta. Yhdistelmänivelessä on useampi kuin kaksi nivelpintaa. Lisäksi on niveliä, joissa on nivelvälilevy.
Synoviaalinivelten tyyppejä ovat:
Niveltyypit voidaan ryhmitellä nivelen vapausasteen mukaisesti.
Liike
Nivelessä tapahtuva liike riippuu niveltyypistä ja nivelen vapausasteista. Yksinkertaisimmin nivelpinnat voivat liukua toisiinsa nähden. Kulmaliikkeessä niveltyvien luiden keskinäinen kulma muuttuu. Ympäripyörityksessä liikettä tapahtuu kahden akselin suhteen. Rotaatiossa luu kiertyy pitkittäisakselinsa ympäri. Nivelen liikelaajuus ilmoitetaan astelukuna.
Kuormituksen aikana nivelrusto ohenee ja leviää, jolloin niveliin kohdistuva paine pienenee.
Rappeutuminen, riskit ja suojaavat tekijät
Niveltulehdus, kuten osteoartriitti eli nivelrikko rappeuttaa niveliä. Nivelrikko iskee usein polviin, lonkkiin, sorminiveliin ja selkärangan välilevyihin
Niveliä voidaan vahvistaa nuorella iällä kohtuullisentasoisella rytmisellä kuormituksella. Tämä lisää nivelruston proteoglykaanipitoisuutta, mikä kovettaa ja paksuntaa rustoa. Hyvin voimakas kuormitus ei kuitenkaan aiheuta positiivista vastetta nivelrustossa, vaan saattaa jopa heikentää sitä. Nivelruston pintaosiin voi syntyä hetkellisesti suuria pinnan suuntaisia venytysjännityksiä, jotka toistuessaan saattavat vaurioittaa ruston pintaa ja sen alaista väliainetta.
Nivelkuormituksen täydellinen puuttuminen pitkiä aikoja kokonaan esimerkiksi sairauden tai raajan kipsauksen vuoksi pienentää ruston proteoglykaanipitoisuutta pehmentäen ja surkastaen sitä sekä heikentäen sen kimmoisuutta. Ruston koko ja kimmo-ominaisuudet palautuvat kuitenkin yleensä ennalleen, kun niveltä aletaan taas kuormittaa normaalisti. Täydellisen liikkumattomuuden vaikutusta terveeseen niveleen on tutkittu eläinkokeilla, joista on saatu erilaisia tuloksia eläinlajista riippuen. Kaneilla tehdyissä kokeissa havaittiin, että kuuden viikon lastoituksen aiheuttamat vauriot eivät korjautuneet edes kahdeksassa kuukaudessa. Koirien kohdalla vauriot korjautuivat kävelyn avulla, mutta pahenivat, jos aktiivisuus aloitettiin juoksemisella.
Liikkumattomuuden jälkeen kannattaa edetä hyvin varovasti, koska kuormitus vaurioittaa nivelrustoa tavallista helpommin pitkäaikaisen liikkumattomuuden aiheuttaman ruston heikkenemisen vuoksi. Vaurioitumaan päässeen nivelruston uusiutumis- eli regeneraatiokyky on erittäin heikko. Nivelruston vauriokohta jää joko kokonaan korvautumatta uudella kudoksella taikka siihen kehittyy toiminnallisesti heikompiarvoista syyrustoa, mikä saattaa johtaa kroonisen nivelrikkotulehduksen kehittymiseen.
Yksittäisestä rustovauriosta ei voida arvoida varmuudella, kuinka nopeasti se johtaa nivelrikon kehittymiseen, koska kehitys riippuu vaurion suuruudesta, paikasta ja nivelen mahdollisista aiemmista vaurioista kuten mahdollisen nivelsiderepeämän aiheuttamasta nivelen väljyydestä. Myös potilaan ikä, paino ja rustoon kohdistuva liiallinen kuormitus vaikuttavat sairauden kulkuun. Ruston paranemista vaikeuttaa se, ettei rustossa ole veri- ja imusuonia eikä kipuhermoja. Jos vaurio ulottuu luuhun asti, vamma-alueelle kasvaa verisuonittunutta arpikudosta. Syvimpien vaurioiden kohdalle syntyy säierustoa, jonka biomekaaniset ominaisuudet ovat normaalia hyaliinirustoa huonommat.
Rustovaurion myötä osa hyaluronihapon molekyyleista häviää, jolloin ruston vesipitoisuus alenee ja kimmoisuus vähenee. Ruston vaurioitumisen alkuvaiheessa ei esiinny kipua, koska rustokudoksessa ei ole hermotusta. Jos vamma aiheuttaa luukalvoon asti yltävän särön tai jos rappeuma etenee riittävän pitkälle, kemiallinen tulehdusreaktio alkaa ärsyttää luukalvon kipuhermopäätteitä. Myös tulehdukseen liittyvän turvotuksen aiheuttama paine kipeyttää luukalvon ja niveltä ympäröivän kudoksen etenkin liikkeiden yhteydessä. Tulehdukseen liittyy usein myös lihasjännityksen aiheuttamaa hapenpuutetta eli iskemiaa. Lihasjännityksen tehtävänä on varmistaa nivelen tuki tasapainoaistimusten heikettyä tulehduksen vuoksi. Nivelrikon pahetessa nivelen tulehdusprosessi saattaa yliaktivoida elimistön puolustusjärjestelmän, jolloin useampi nivel ja muu lievän nivelrikon vaivaama kohta saattaa kipeytyä.
Johann Gottlieb Fichte
Johann Gottlieb Fichte (19. toukokuuta 1762 Rammenau – 29. tammikuuta 1814 Berliini) oli saksalainen filosofi. Hän kuuluu merkittävimpiin saksalaisen idealismin edustajiin. Häntä pidetään joskus saksalaisen nationalismin ja antisemitismin isänä, vaikkakin tahtomattaan.
Opinnot ja ura
Fichte opiskeli Jenan (1780) ja Leipzigin yliopistossa (1781–1784). Vuodesta 1810 hän toimi professorina ja yliopiston rehtorina Berliinissä, missä hän ranskalaisen sotaväen liikkuessa kaduilla vuosina 1807–1808 piti kuuluisat puheensa, Reden an die deutsche Nation. Fichten nationalismi olikin suunnattu Ranskaa vastaan.
Fichten pääkiinnostuksen kohteita olivat ontologia, metafysiikka ja epistemologia. Aluksi hän seurasi Baruch Spinozan jalanjäljissä, mutta myöhemmin hän kiinnostui Immanuel Kantin filosofiasta. Filosofiassaan, joka on jyrkkää idealismia, Fichte koettaa osoittaa, että kaikki olevainen ja koko maailman järjestys on hengen välttämätön tuote. Tietoisuuden perimmäinen olemus on Fichten mukaan Ego. Jumala on hänestä eettinen maailmanjärjestys, myöhemmin absoluuttinen olevainen, joka ilmenee vain eettisessä toiminnassa.
Fichten ensimmäisen elämäkerran kirjoitti hänen poikansa Immanuel Hermann Fichte (1796–1879), saksalaisen filosofian ”spekulatiivisen teismin” perustaja.
Beta Canis Majoris
thumb
Beta Canis Majoris (β CMa / β Canis Majoris) eli Mirzam, Murzim tai Murzam tai (arab. Al Murzim) on Ison koiran tähdistössä oleva sininen jättiläistähti. Tähden näennäinen kirkkaus vaihtelee välillä 1,95–2,00 noin kuuden tunnin jaksoissa erään arvion mukaan korkeudella 0,05 m. Tähti on Beta Cephei -tyyppinen muuttuva tähti.
Näitä kuumia sinisiä sykkiviä muuttujia kutsutaan myös Beta Canis Majoris -muuttujiksi. Etäisyys n. 500±50 valovuotta. Absoluuttinen kirkkaus -3,95. Spektrityyppi B1II-III. Väri-indeksi B-V -0,23. Tämän kuuman tähden pintalämpötila on 22 000 kelviniä. Kokonaissäteily eli todellinen luminositeetti 19 000 aurinkoa. Säde 8 aurinkoa.
Tämän tähden suunnassa on harvemman tähtienvälisen aineen "tunneli".
Isopunasarja
Isopunasarja eli kliivia (Clivia miniata) on narsissikasvien heimoon (Amaryllidaceae) kuuluva kasvi, joka tuotiin Eurooppaan Etelä-Afrikasta 1800-luvulla. Kasvi on saanut nimensä lady Charlotte Cliven mukaan, joka kasvatti sitä ensimmäisenä Englannissa.
Lajista on jalostettu useita huonekasveina kasvatettavia lajikkeita. Yleisimpiä ovat oranssikukkaiset lajikkeet, mutta kliivioita on myös puna-, kelta- ja valkokukkaisia sekä kaksivärisiä.
Tuntomerkit
Kliivialla on paksut juuret, joiden yläosa muistuttaa jonkin verran sipulia. Kapeat, noin puolen metrin mittaiset tummanvihreät lehdet lähtevät suoraan juurakosta. Eri kantaa olevien kasvien lehdet eroavat toisistaan: toisella lehdet ovat kapeat, pitkät ja teräväkärkiset, toisen lehdet ovat lyhyemmät, leveämmät ja pyöreäkärkiset. Lehdet kasvavat viuhkamaisesti kahteen vastakkaiseen suuntaan. Kukkavarsi nousee keväällä lehtien välistä. Noin viiden sentin läpimittaiset kukat muodostavat kukkavarren latvaan pallomaisen kukinnon, jossa voi olla useita kymmeniä kukkia. Vanhassa yksilössä kukkavarsia voi nousta useita, jolloin kukinta voi kestää jopa kaksi kuukautta.
Kliivian lehtien ja kukkavarsien maitiaisneste sekä juuret ovat myrkyllisiä. Juuret ovat kasvin myrkyllisin osa. Kliivian lisäksi huonekasveina kasvatetaan myös sen sukulaislajeja pikkupunasarjaa (Clivia nobilis), Clivia gardeniita ja Clivia caulescensia.
Juri Danilovitš
thumb|Juri Danilovitš Juri Danilovitš, ristimänimi Georgi, (1270-1280 -luvun vaihde/1281 Moskovan ruhtinaskunta – 21. marraskuuta 1325, Sarai, Kultaisen ordan valtakunta) oli Moskovan ruhtinas vuosina 1303-1325 ja Vladimirin suuriruhtinas vuodesta 1317. Hän johti Novgorodin joukkoja ruotsalaisia vastaan taisteluissa, joiden päätteeksi solmittiin Suomen itärajan määritellyt Pähkinäsaaren rauha vuonna 1323.
Isopunasarja
Hoito
Kliiviaa on kaunis viherkasvi varjoisassakin paikassa. Kukinta vaatii kuitenkin kohtalaisesti valoa ja talvisen lepokauden viileässä, noin 10–15 °C:n lämpötilassa. Talvilevon aikana kasvia kastellaan niukasti.
Juri Danilovitš
Suku ja perhe
Juri Danilovitš oli isänsä Moskovan ruhtinas Danielin vanhin poika ja peri Moskovan ruhtinaskunnan ja Pereslavlin isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1303. Juri Danilovitš puolusti Pereslavl-Zalesskia Vladimirin suuriruhtinas Andrei III:tta vastaan. Andrein kuoltua seuraavana vuonna Juri alkoi kilpailla Vladimirin suuriruhtinaan asemasta tittelin perineen Tverin ruhtinas Mikaelin kanssa.
Isopunasarja
Hoito
Multa vaihdetaan keväällä kukinnan jälkeen. Nuoret yksilöt tarvitsevat uuden mullan vuosittain, vanhat viihtyvät samassa mullassa useita vuosia. Kesällä kasvia kastellaan varsin runsaasti, mutta niin että mullan pinta saa kastelujen välillä kuivahtaa. Juuret kärsivät liiasta märkyydestä. Keskikesällä kasvin voi sijoittaa varjoisaan paikkaan ulos. Kasvukauden aikana kasvia lannoitetaan parin viikon välein.
Juri Danilovitš
Suku ja perhe
Koska Jurin isä ruhtinas Daniel ei ollut koskaan ollut Vladimirin suuriruhtinas, hänen jälkeläisillä, kuten hänen pojallaan Jurilla ei ollut laillista oikeutta Vladimirin suuriruhtinaskunnan valtaistuimeen vakiintuneen perimiskäytännön mukaisesti. Tästä syystä Kultaisen ordan kaani Toqta myönsi Tverin ruhtinas Mihailille Vladimirin suuriruhtinaan arvonimen, kun Gorodetsin ruhtinas Andrei kuoli 27. heinäkuuta 1304. Hänen veljenpoikansa Juri kapinoi tätä nimitystä vastaan, mutta Tverin joukkojen kaksi sotaretkeä Moskovaa vastaan ​​vuosina 1305 ja 1308 pakottivat Jurin noudattamaan kaanin päätöstä. Kun Tverin armeija piiritti Pereslavlia ja Moskovaa, Mikael meni Kultaisen ordan hoviin Saraihin, missä kaani korotti hänet vuonna 1305 muita ruhtinaita korkeammaksi eli suuriruhtinaaksi.
Isopunasarja
Lisääminen
Kliivia kasvattaa vanhetessaan sivuversoja, jotka vähitellen täyttävät ruukun. Kasvia voi lisätä jakamalla mullanvaihdon yhteydessä. Kullakin istutettavalla osalla pitää olla omat juuret ja vähintään neljä lehteä.
Juri Danilovitš
Suku ja perhe
Juri Danilovits oli naimissa kaksi kertaa:
Ensimmäinen vaimo vuodesta 1297, Rostovin ruhtinas Konstantin Borisovitšin tytär, jonka nimeä ei tiedetä.
Toinen vaimo vuodesta 1317 Kontšaka, ortodoksiksi kastettuna Agafia (k. 1318), Togrulin tytär, kaani Mengu-Timurin tyttärentytär; kaani Tohtan veljentytär.
Moskovan ruhtinas
Juri järjesti Rjazanin ruhtinas Konstantin Romanovitšin murhan vuonna 1307. Hallitsija oli jäänyt Jurin isän vangiksi vuonna 1302 ja virunut siitä lähin Moskovassa. Rjazanin järkyttyessä tästä barbaarisuudesta Juri sai lopullisesti haltuunsa Kolomnan. Hän valtasi myös Možaiskin, joka oli kuulunut ennen Smolenskin ruhtinaille. Vuoteen 1314 mennessä Juri sai metropoliitta Pietarin tuen ja solmi liiton Novgorodin kanssa Tveriä vastaan.
Vuonna 1315 Juri meni Saraihin kaanin hovin, jossa hän vietti kaksi vuotta ja solmi liiton Uzbeg-kaanin (1313–1341) kanssa ja nai kaanin sisaren Kontšakan, joka kääntyi ortodoksiseen uskontoon ja otti nimen Agafia. Juri nimitettiin Vladimirin suuriruhtinaaksi vuonna 1317. Hän yritti valloittaa myös Tverin suuren mongolisotajoukon kanssa, mutta armeija lyötiin ja hänen veljensä Boris ja hänen vaimonsa otettiin vangeiksi. Juri pakeni Novgorodiin ja anoi rauhaa. Hänen vaimonsa kuoli Tverissä, jolloin Juri kanteli kaanille tämän tulleen myrkytetyksi Mikaelin käskystä. Molemmat ruhtinaat kutsuttiin Saraihin, jossa Mihail mestattiin Uzbegin käskystä vuonna 1318.
Perjantai 13. päivä, osa 6
'''Perjantai 13. päivä, osa 6''' on vuonna 1986 tehty kauhuelokuva, joka on kuudes osa sarjasta Perjantai 13. Elokuva palauttaa tutun sarjamurhaajan Jason Voorhesin henkiin, sillä fanit olivat katkeria viime osan tappajan olleen joku muu kuin Jason. Elokuvan on ohjannut Tom McLoughlin. Elokuvan soundtrackille on säveltänyt kappaleita myös Alice Cooper, muun muassa kappaleen He's Back (the man behind the mask), joka on julkaistu myös vuoden 1986 albumilla Constrictor.
Juoni
On kulunut vuosi edellisen elokuvan tapahtumista, ja Crystal Lake on nimetty Forest Greeniksi. Tommy Jarvis kärsii edelleen hallusinaatioista Jason Voorheesista. Hän menee ystävänsä Allen Hawesin kanssa hautausmaalle, aikomuksenaan polttaa Jasonin ruumis, jotta hallusinaatiot loppuisivat. He kaivavat Jasonin ruumiin, mutta Tommy saa raivokohtauksen nähdessään Jasonin. Hän hakkaa Jasonin rintaa metallisella tangolla, mutta salama iskee tankoon ja herättää Jasonin henkiin. Jason on hyökkäämässä Tommyn kimppuun, mutta Allen puolustaa häntä iskemällä Jasonia lapiolla päähän jolloin Jason tappaa Allenin. Tommyn paetessa Jason ottaa maasta maskinsa ja tangon ja lähtee kohti Forest Greenia tai kuten Jason tuntee, Crystal Lakea.
Tommy soittaa Meganille ja vakuuttaa hänet Jasonin paluusta. Samaan aikaan, Jason saapuu leirille ja tappaa Sissyn ja Paulan. Tommy ja Megan kehittävät juonen ja pakenevat. Jason tappaa Garriksen ja kaksi muuta poliisia heidän saapuessaan leiriin.
Jason melkein tappaa Meganin kun Tommy kutsuu häntä järvelle. Jason lähestyy Tommyn venettä ja katoaa näkyvistä. Jason hyökkää Tommyn kimppuun, mutta Tommy onnistuu laittamaan kettingin hänen kaulan ympärille, joka on kiinnitetty suureen kiveen. Veneen runko kuitenkin murtuu ja molemmat vajoavat järven syvyyksiin. Jason jää järven pohjaan, mutta pitää Tommysta kiinni ja melkein hukuttaa tämän. Megan kuitenkin pelastaa tämän ja tappaa Jasonin veneen moottorilla. Megan ja Tommy uivat rantaan ja toteavat kaiken olevan ohi. Kuitenkin viimeisessa kohtauksessa järven pohjassa oleva Jason avaa silmänsä.
Lehtipuhallin
thumb|Sähkökäyttöinen lehtipuhallin.
Lehtipuhallin on erityisesti kaupunkimaisiin puutarhoihin suunniteltu haravan korvaava väline. Useimmat lehtipuhaltimet toimivat polttomoottorilla ja voivat nojata työntekijän hartioihin. Ammattilaiskäyttöön on olemassa selkään laitettavia puhaltimia. Ammattikäytössä puhallin säästää työaikaa paljon, koska yksi ihminen voi tehdä puhaltimella vastaavan määrän töitä kuin jopa seitsemän ihmistä haravalla.
Lehtipuhaltimille on ominaista erittäin korkea melutaso. Kovimmillaan puhaltimista lähtee yleensä noin 110 desibelin verran ääntä. Sähkökäyttöisistä lähtee usein enemmän ääntä ja polttomoottorilla käyvistä vähemmän, koska niissä on mahdollisuus säätää käytön voimakkuutta.
Suomessakin lehtipuhallinten käytön on koettu vähentävän asumisviihtyisyyttä. Lehtipuhallin valittiinkin Suomen Luonto -lehden kisassa vuoden 2000 turhakkeeksi.
Faijalla hommat hanskassa
Juoni
Chevy Chase esittää perusamerikkalaista Clark Griswoldia, joka päättää viedä perheensä automatkalle Chicagosta maan halki Kalifornian Walley World -huvipuistoon. Pitkällä ja vaiheikkaalla matkallaan he kohtaavat esimerkiksi uskomattomia kolareita, viheliäistäkin kurjempia motelleja ja takapenkille kuolevia sukulaisia.
Jatko-osat
Vuonna 2015 ensi-iltansa sai neljäs jatko-osa, Loma (Vacation). Siinä Griswoldin perheen aikuiseksi kasvanut poika Russ (Ed Helms) päättää isänsä jalanjälkiä seuraten viedä oman perheensä Walley Worldiin. Muita elokuvan näyttelijöitä ovat muun muassa Christina Applegate ja Chris Hemsworth. Chevy Chase ja Beverly D’Angelo palasivat rooleihinsa Clark ja Ellen Griswoldina. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet ja ohjanneet John Francis Daley ja Jonathan M. Goldstein.
Fontevraudin apottiluostari
thumb|300px|right|Fontevraudin apottiluostari
Perustaminen
Luostarin perusti Robert d'Arbrissel, reformatorinen kirkonmies jolla oli paavi Urbanus II:n tuki. Luostarin erikoisuus oli, että se vastaanotti, tosin toisistaan erillään pitäen, sekä miehiä että naisia. Luostarin ensimmäinen suojelija oli Montseraun herra, jonka linna sijaitsee aivan luostarin läheisyydessä.
Perustajan ajatukset, hän oli kuin feministi jo ennen sanan keksimistä, vetivät luostariin lukuisia naisia. Heistä eräs tunnetuimmista on Bretagnen herttuatar Ermengarde Anjoulainen, joka sai veljensä Anjoun kreivin ja Jerusalemin kuninkaan Foulque V:n tulemaan vierailulle ja siten saamaan moninaisia etuisuuksia luostarille.
Robert d'Arbrissel loi myös aiemmin kokemattoman säännöt luostarille. Niiden mukaan Robertin itsensä kuoltua, mikä tapahtui vuonna 1116, luostarin johtajana olisi oleva abbedissa, joka myös johtaisi miesluostarinkin osuutta. Luostarin ensimmäisenä abbedissana toimikin Petronille de Chemillé. Hänen seuraajansa oli Isabelle d’Anjoun, joka oli Henrik II Plantagenêt'n täti. Hän jälkeensä useat abbedissat olivat hyvin varakkaista ja vaikutusvaltaisista aristokraattiperheistä, heidän joukossaan oli jopa useita Bourbonin kuninkaallisen suvun jäseniä. Vallankumouksen myötä luostari lopetettiin ja sen viimeinen abbedissa kuoli köyhänä Pariisissa.
Hautapaikka
thumb|left|Rikhard I Leijonamielen ja Isabelle d'Angoulêmen hautakivet
Henrik II Plantagenêt, joka oli Foulque V:n seuraaja ja Englannin kuningas, teki luostarista kuninkaallisen luostarin ja samalla myös dynastiansa hautapaikan. Tämän tähden sekä hänet itsensä, että hänen puolisonsa Aliénor Akvitanialainen, heidän poikansa Rikhard I Leijonamieli, miniänsä Isabelle d'Angoulême (Juhana Maattoman puoliso), Johanna, Henrikin ja Aliénorin tytär sekä heidän lapsenlapsensa Toulousen kreivin ja Narbonnen herttua Raymond VII, ovat haudattuja luostariin. Aliénor Akvitanialainen vietti siellä myös elämänsä loppuvaiheet.
Vankila
Vuosien 1894 ja 1963 välisenä aikana luostari toimi keskusvankilana, joka toimi Clairveux'n kanssa kovimpina pakkotyölaitoksina Ranskassa. Keskimäärin kaksi vankia kuoli joka viikko, joko itsemurhan tai teloituksen tai jonkin muun syyn tähden. Luostarin työpajoissa valmistettiin etenkin nappeja simpukankuorista. Vankila-aika ei kuitenkaan suuremmin muuttanut luostarin keskeisiä rakenteita.
thumb|right|Romaaniseen tyyliin rakennettu luostarin keittiö (restauroitu 1902))
Ranskalainen, toisen maailmansodan jälkeen teoksensa kirjoittanut, kirjailija Jean Genet kirjoitti osittain omaelämäkerrallisen kirjansa Miracle de la rose (suom. 'Ruusun ihme') omista kokemuksistaan noin 30-vuotiaana Fontevrauldin vankilassa.
Nykypäivää
Luostari on toiminut jo yli 20 vuoden ajan merkittävänä kulttuurikeskuksena. Se on myös alueensa merkittävin matkailunähtävyys. Luostarissa on säilynyt erikoinen pyöreä keittiörakennelma, jonka muodostaa suuri keskussavupiippu liesineen sekä sen ympärille olevat pienemmät savipiiput liesineen.
Jennifer Suhr
Jennifer Suhr (o.s. Stuczynski, s. 6. helmikuuta 1982) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa päättänyt seiväshyppääjä ja olympiavoittaja.
Suhr sijoittui vuoden 2006 Stuttgartin yleisurheilufinaalissa kolmanneksi tuloksella 460 cm. Seuraavana vuonna hän hyppäsi Osakan MM-kisoissa kymmenenneksi tuloksella 450 cm. Maaliskuussa 2008 hän saavutti Valencian sisäratojen MM-kilpailuista hopeaa tuloksella 475 cm.
Pekingissä 2008 Suhr aiheutti pientä kohua, kun kertoi ennen seiväsfinaalia, että ”potkii venäläistä takamusta”. Suhr tarkoitti, että aikoo voittaa hallitsevan naishyppääjän venäläisen Jelena Isinbajevan. Kisassa Suhr pystyi ylittämään 480 cm, joka riitti hopeasijaan, kun Isinbajeva hyppäsi uuden maailmanennätyksen 505 cm. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 470 cm. Lontoon olympialaisissa 2012 hän voitti olympiakultaa tuloksella 475 cm. 2. maaliskuuta 2013 Suhr hyppäsi Yhdysvaltain hallimestaruuskilpailuissa maailmanennätyksen 502 cm. Hänestä tuli Jelena Isinbajevan jälkeen toinen viisi metriä ylittänyt naisseiväshyppääjä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa tuloksella 482. Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui viidenneksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Suhr sijoittui jaetulle neljännelle sijalle tuloksella 470. 31. tammikuuta 2016 Suhr hyppäsi Brockportissa tuloksen 503 cm. Tulos ylitti maailmanennätyksen yhdellä senttimetrillä, mutta sitä ei kuitenkaan ratifioitu maailmanennätykseksi. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Portlandissa 2016 tuloksella 490. Saman vuoden Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli seitsemäs. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Dohan MM-kilpailuissa 2019 Suhr saavutti jaetun seitsemännen sijan tuloksella 4,70 m. Suhr on voittanut Yhdysvaltain ulkoratojen mestaruuden vuosina 2006–2010 ja 2012–2016 sekä sisäratojen mestaruuden vuosina 2005, 2007–2009 ja 2011–2013. Suhr meni valmentajansa Nick Suhrin kanssa naimisiin tammikuussa 2010.
Suhr ilmoitti kesäkuussa 2022 uransa päättymisestä.
Otar Ioseliani
thumb|Otar Ioseliani Otar Ioseliani (, s. 1934 Tbilisi) on georgialainen elokuvaohjaaja. Hän muutti Ranskaan, kun hän ei voinut sensuurin vuoksi työskennellä vapaasti Neuvostoliitossa.
Ioseliani opiskeli musiikkia ja taidetta Tbilisin konservatoriossa, minkä jälkeen hän muutti Venäjälle ja opiskeli Moskovan yliopistossa ja VGIK-elokuvakoulussa Aleksander Dovženkon oppilaana. Hänen ensimmäinen elokuvaohjauksensa Sapovnela valmistui vuonna 1959. Vuonna 1975 valmistunut Pastorali vertaili Neuvostoliiton maaseudun ja kaupunkien elämäntyyliä toisiinsa, ja se palkittiin Cannesissa ja Berliinissä.
Ioseliani muutti Ranskaan 1979. Hänen elokuvansa Les favoris de la Lune (1985) ja Et la lumière fut (1989) palkittiin Venetsian elokuvajuhlilla.
The Legend of Korra (videopeli)
The Legend of Korra Platinum Gamesin kehittämä ja Activisionin julkaisema kolmannen persoonan beat ’em up -videopeli, joka perustuu samannimiseen animaatiosarjaan. Se julkaistiin 21. lokakuuta 2014 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja PlayStation 4:lle sekä 22. lokakuuta 2014 Xbox 360:lle ja Xbox Onelle.
Juoni
Pelin juoni sijoittuu animaatiosarjan toisen ja kolmannen kirjan väliin. Korran jätettyä henkiportaalit auki, erään hänen edeltäjänsä tuhat vuotta sitten kohtaama vihollinen, Hundun, pääsee fyysiseen maailmaan pyrkimyksenään tuoda sinne kaaosta. Avukseen Hundun värvää Ekvalisteja, pimeitä henkiä sekä Kolmoisuhka-triadin jäsenet.
William Goldman
thumb|William Goldman (vas.) ja näyttelijä [[James Caan Yksi silta liikaa -elokuvan kuvauksissa Hollannissa vuonna 1976.]] thumb|250px|William Goldman Screenwriting Expo -tapahtumassa vuonna 2008. William Goldman (12. elokuuta 1931 – 16. marraskuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen romaanikirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänet palkittiin kahdella Oscarilla, yhdellä Bafta-palkinnolla ja kahdella Edgarilla.
Kuningaskobra (albumi)
20 suosikkia – Kuningaskobra on Arja Korisevan vuonna 1998 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää 20 kappaletta hänen neljältä albumiltaan vuosilta 1990–1994 sekä "Anna kaikkien kukkien kukkia" -kappaleen Toivo Kärki muistoissamme -albumilta. Albumin on julkaissut CD:nä ja C-kasettina Fazer Records.
Alkuperäiset albumit
Kappaleet on koottu seuraavilta albumeilta:
William Goldman
Goldman oli naimisissa Ilene Jonesin kanssa, kunnes he erosivat vuonna 1991; parille syntyi kaksi tytärtä. Myös Williamin veli James Goldman (1927–1998) oli käsikirjoittaja.
Goldman kuoli 87-vuotiaana keuhkokuumeen ja paksusuolen syövän aiheuttamiin komplikaatioihin.