cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jyrki Katainen
Poliittinen ura
Katainen valittiin kansanedustajaksi 27-vuotiaana vuoden 1999 vaaleissa Kuopion vaalipiiristä. Hän pyrki samana vuonna Kokoomuksen varapuheenjohtajaksi, mutta hävisi äänestyksessä Ville Itälälle, Pirkko-Liisa Ollilalle ja Sari Sarkomaalle. Katainen toimi Kokoomuksen varapuheenjohtajana vuosina 2001–2004 ja nousi puolueen puheenjohtajaksi kesäkuussa 2004.
Vuosien 2003 ja 2007 eduskuntavaaleissa Katainen valittiin uudelleen eduskuntaan Pohjois-Savon vaalipiiristä. Hän oli vuosina 2003–2007 tulevaisuusvaliokunnan puheenjohtaja.
Vuonna 2010 Katainen ilmoitti siirtyvänsä Uudenmaan vaalipiiriin. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa hänet valittiin ensimmäistä kertaa kansanedustajaksi Uudeltamaalta.
Valtiovarainministerinä 2007–2011
Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Kokoomus nousi Kataisen johdolla Suomen toiseksi suurimmaksi puolueeksi ja Katainen nimitettiin valtiovarainministeriksi Vanhasen toiseen hallitukseen. Vuoden 2008 lopussa Financial Times valitsi hänet Euroopan parhaaksi valtiovarainministeriksi. Vuonna 2009 Katainen oli lehden listalla 12. sijalla kansainvälisen taantuman vaikuttaessa Suomen vientivetoiseen talouteen. Vuonna 2010 Katainen oli Euroopan viidenneksi paras valtiovarainministeri.
Kataisen valtiovarainministerikaudella opintorahaa korotettiin ensimmäisen kerran sitten 1990-luvun. Minimiäitiyspäivärahaa, isyyspäivärahaa ja sairauspäivärahaa korotettiin aiempia hallituksia enemmän. Kahdessa vuodessa eläkeläisten toimeentuloa korotettiin 693 miljoonalla eurolla pääasiassa niin sanotulla takuueläkkeellä. Alle 25-vuotiaiden sosiaaliturvaa muutettiin siten, että koulutuksesta kieltäytyviltä nuorilta voidaan leikata toimeentulotuen perusosaa enintään 40 % niin sanotulla Lex Soininvaaralla. Tukileikkaukset ja takuueläke perustuivat Sata-komitean esityksiin.
Kokoomus kannatti niin sanottua ”tasa-arvotupoa” eli koulutettujen naisvaltaisten alojen palkkojen yleistä nostamista seuraavalla tupokierroksella. Vuonna 2007 tupokierros kuitenkin kaatui ilman sopimusta. Hoitajat viittasivat ennen vuoden 2007 vaaleja julkaistuun Iltalehden artikkeliin, jonka mukaan kaikkien eduskuntapuolueiden puoluesihteerit Keskustaa lukuun ottamatta pitivät 500 euroa sopivana korotuksena. Tämän seurauksena päädyttiin syksyllä sairaanhoitajalakkoon. Hallitus sääti akuutin hoidon turvaamiseksi mahdollisen lakon aikana niin sanotun potilasturvalain, jota nimitettiin myös pakkolaiksi. Laki mahdollisti terveydenhuollon ammattilaisten määräämisen töihin työtaistelusta riippumatta. Lakkoilevien hoitajien pilkan kärki kohdistui Kataiseen. Myöhemmin hallituskauden aikana myös Timo Rädyn johtaman AKT:n ahtaajat lakkoilivat. Katainen toivoi lakkoihin liittyvien keskustelujen käymistä työmarkkinajärjestöjen sisällä.
Elokuun 2008 budjettiriihessä hallitus päätti alentaa veroja yhteensä 870 miljoonaa euroa. Veronkevennykset kohdistettiin pieni- ja keskituloisille uuden työtulovähennyksen avulla. Vuonna 2009 Suomen Pankki arvioi Suomen joutuvan korottamaan talouskriisin jälkeen veroja jopa viisi prosenttiyksikköä julkisen talouden heikentymisen vuoksi, mutta Katainen epäili arviota ja piti mahdollisena vaihtoehtona työurien pidentämistä tai budjetin sopeuttamista.
Toimiessaan valtiovarainministerinä Katainen osallistui useaan otteeseen Bilderberg-ryhmän kokoukseen. Vuonna 2010 Vasemmistoliiton puheenjohtaja Paavo Arhinmäki esitti eduskunnalle kirjallisen kysymyksen Kataisen Bilderberg-kytköksistä ja vaati selontekoa kokouksessa käydyistä keskusteluista sekä Kataisen roolista niissä. Kataisen vastauksen mukaan hän osallistui kokoukseen kansainvälisten poliitikkojen sekä muun muassa talouselämän, työmarkkinoiden, kansainvälisten järjestöjen ja median edustajien kanssa. Kokouksessa käsiteltiin kansainvälistä talouskriisiä, ilmastonmuutoksen torjuntaa ja ruokakriisiä, mutta puheenvuoroja ei julkisteta.
Talouden taantuma
pienoiskuva|Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja [[Herman Van Rompuy (vas.) ja Jyrki Katainen (oik.) keskustelemassa.]] Vielä keväällä 2008 Katainen piti valtionvelan lyhentämistä tärkeänä, mutta vuoden 2008 lopulla alkaneen kansainvälisen taantuman myötä hän näki valtiolle tarpeellisena ottaa lisävelkaa. Marraskuussa 2008 kyse oli Kataisen mukaan muutamista miljardeista, mutta joulukuussa vuosina 2008–2012 tarvittavaksi velkasummaksi muodostui 20 miljardia euroa. Katainen korosti talouskriisin käsittelyssä tasapainoa elvyttämisen ja velkaantumisen välillä.
Tammikuun lopulla 2009 hallitus ehdotti työnantajan Kela-maksun poistamista. Katainen piti eläkemaksujen rahastoinnin nopeuttamista tärkeänä. Elvytystoimenpiteellä pyrittiin edistämään kuntien asemaa ja yritysten työllistämiskykyä. Kelan tuolloinen noin miljardin euron rahoitusvaje oli tarkoitus korvata ottamalla velkaa, ja myöhemmin ympäristö- ja energiaveroja korottamalla. Eduskunta hyväksyi Kela-maksun poiston maaliskuussa 2009. Myöhemmin työmarkkinaosapuolet sopivat korvaavansa tuloja vuodesta 2011 alkaen TEL-maksuja korottamalla.
Keväällä 2009 Suomen ajama ehdotus pankkien stressitesteistä sai kannatusta muiden EU-maiden keskuudessa. Vuonna 2010 hallitus käsitteli myös muita keinoja Euroopan talouden tasapainottamiseksi. Toukokuussa 2010 hallitus esitti eduskunnalle 1,6 miljardin euron lainaa, jotta Eurooppa pystyisi estämään Kreikan talouskriisin leviämisen. Neuvotteluissa Suomi yhdessä muutaman muun maan kanssa esittävät oman ratkaisunsa kriisin leviämisen estämiseksi. Katainen kritisoi joidenkin EU-maiden kannattamia eurobond-joukkovelkakirjoja, sillä ne vähentäisivät hänen mukaansa jäsenmaiden kannustimia tiukkaan talouskuriin.
pienoiskuva|Jyrki Katainen kesäkuussa 2010. Syyskuussa 2009 Katainen ilmaisi Financial Timesin haastattelussa huolensa siitä, etteivät Euroopan talousalueen jäsenmaat ole pohtineet tarpeeksi elvytyksen jälkeistä "exit-strategiaansa" eli elvytyksen koordinoitua purkamista. Hän arvioi jäsenmaiden tarvitsemien menojäädytysten ja -leikkausten olevan poliittisesti epämieluisia ja kaipasi myös talousalueen veropoliittista koordinaatiota.
Pääministerinä 2011–2014
Huhtikuun 2011 eduskuntavaaleissa Kokoomuksesta tuli eduskunnan suurin puolue, ja Kataisesta näin ollen hallitustunnustelija. Hallitusneuvottelujen jälkeen hänet valittiin nimitettäväksi tulevan hallituksen pääministeriksi. Hallitus astui virkaan 22. kesäkuuta 2011.
Helmikuussa 2013 Katainen tilasi filosofi Pekka Himaselta tulevaisuusselvityksen 700 000 eurolla. Oikeuskansleri Jaakko Jonkka totesi, että hyvä hallinto ei toteutunut hankkeen tilauksessa, vaan se olisi pitänyt kilpailuttaa. Kansanedustaja Pentti Oinonen äänestytti eduskuntaa Kataisen luottamuksesta. Äänestyksessä Katainen sai eduskunnan luottamuksen.
Kataiselle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristi vuonna 2013 kolmantena pääministerivuonnaan.
Huhtikuussa 2014 Katainen ilmoitti luopuvansa pääministerin ja Kokoomuksen puheenjohtajan tehtävistä kesäkuun puoluekokouksen jälkeen ja harkitsevansa Euroopan komission jäsenyyttä tai sen ulkopuolisia tehtäviä: "Eteenpäin meno poliitikolle tai ainakaan minulle ei tarkoita sitä, että valtiollisia portaita noustaan askel kerrallaan ylöspäin. Haluan maistaa ihan toisenlaista elämää". Iltalehden kolumnisti Olli Ainola kutsui kirjoituksessaan Kataisen tekoa "vuoden häikäilemättömimmäksi juoneksi". Hänen mielestään Katainen oli päätöksellään asettanut oman uransa Suomen edun edelle. Myös Esko Seppänen arvosteli Mistä Suomi vaikenee -kirjassaan Kataista ja epäili hänen myötäilleen EU:n etuja noustakseen EU-komissaariksi.
Komissaarina
Kesäkuussa 2014 Euroopan komission puheenjohtaja José Manuel Barroso ilmoitti siirtävänsä talouskomissaarin tehtävät europarlamentaarikoksi valitulta Olli Rehniltä Kataiselle. Euroopan parlamentti vahvisti nimityksen heinäkuussa. Tehtävä jatkui lokakuun 2014 loppuun, jolloin uusi komissio nimitettiin.
Vaalirahoitus
Katainen käytti vuoden 2007 eduskuntavaalien vaalirahoitukseen 41 000 euroa eli vähemmän kuin muut suurten puolueiden puheenjohtajat (Eero Heinäluoma tai Matti Vanhanen ). Omia rahoja hän ei käyttänyt lainkaan. Rahoittajina olivat neljä yksityishenkilöä (1 800 euroa), 23 yritystä (7 000 euroa) ja puoluejärjestöt (29 700 euroa). Katainen täydensi muiden puolueiden puheenjohtajien tavoin ilmoitustaan 16. toukokuuta 2008, lisäten että hän sai 29 700 euroa tukea Kansalliselta Kokoomukselta, ja että "Kansallinen Kokoomus on saanut tukea Kehittyvien maakuntien Suomi ry:ltä 10 000 euroa ja Helsingin Mekaanikontalo Oy:ltä 10 000 euroa. Osa näistä varoista on käytetty kampanjaani." MTV3 kertoi 15. kesäkuuta 2009 saaneensa haltuun Kehittyvien maakuntien Suomen tilikirjat, jotka paljastavat ettei Katainen saanut yhdistykseltä ollenkaan vaaliavustusta. Kokoomuksen hallintopäällikkö Jarmo Pekkala vahvisti myös, ettei tukea ollut koskaan tullut puolueen tilille.
Eduskuntavaaleissa 2011 Katainen käytti kampanjointiin 50 000 euroa, joka oli eniten eduskuntapuolueiden puheenjohtajista. Hän ilmoitti koko summan tulleen puolueelta.
Poliittisia näkemyksiä
Katainen on kertonut verkkosivuillaan pitävänsä kansanedustajan työn sekä Kokoomuksen linjavalintojen keskeisinä tavoitteina vastuullista vapautta, mahdollisuuksien tasa-arvoa, sivistystä, kannustavuutta, suvaitsevaisuutta sekä välittämistä. Kataisen johdolla Kokoomus määritteli itsensä Joensuun puoluekokouksessa 2006 keskustaoikeistolaiseksi kansanpuolueeksi.
Yhteiskunta
Katainen on kannattanut kuntarakenteen muutoksia. Hänen mielestään kuntaliitokset eivät ole "patenttiratkaisuja" mutta ne "voivat mahdollistaa paremman eli tehokkaamman, taloudellisemman ja laadukkaamman palvelurakenteen kuntalaisille". Katainen on suorasanaisesti kannattanut selvitystä Siilinjärven ja Kuopion yhdistämisestä.
Kokoomuksen puoluekokous asettui kesäkuussa 2010 tukemaan ruotsin opetuksen muuttamista niin, että kaksi pakollista kieltä voisivat olla mitä tahansa kieliä. Katainen kirjoitti blogissaan, että puoluekokous teki ristiriitaisia päätöksiä, ja "Kokoomuksen puoluejohto on siten sitoutunut ruotsin kielen aseman säilyttämiseen ennallaan", mutta valinnanvapautta kuitenkin lisäten. Katainen pitää samaa sukupuolta olevien avioliitto-oikeutta omatunnonasiana.
Työvoimapolitiikka
pienoiskuva|Jyrki Katainen Espoonlahdessa. Kataisen mukaan väestön ikääntyminen tulee jyrkästi vähentämään työtä tekevää väestöä ja tulee olemaan vakava ongelma: "Vuosi 2010 on iso vuosi taloudessa. Suomen työikäisen väestön määrä alkaa silloin supistua ensimmäisenä maana Euroopassa. Maailmassakin vain Japani on samassa tilanteessa". Katainen kannattaa ratkaisuna työperäistä maahanmuuttoa.
Vuonna 2008 Katainen arveli Suomen tarvitsevan vuoteen 2025 mennessä 1,8 miljoonaa maahanmuuttajaa, mikäli työvoimapula pyrittäisiin ratkaisemaan ainoastaan korvaavalla työvoimalla. Hän kertoi hallituksen ryhtyneen toimiin tulijoiden houkuttelemiseksi ja kertoi osaajia haluttavan muun muassa Intiasta ja Kiinasta. Tuoreen lakimuutoksen myötä EU:n ulkopuolisten kansalaisten Suomeen jääminen suoraan valmistumisen jälkeen on helpottunut.
Raymond Snowden
Raymond Allen Snowden (mediassa viitattu nimityksellä ”Idaho’s Jack the Ripper” (”Idahon Viiltäjä-Jack”), k. 18. lokakuuta 1957 Boise, Idaho) oli yhdysvaltalainen murhaaja, joka oli viimeinen Idahon vanhassa vankilassa teloitettu ja osavaltion viimeinen hirttämällä teloitettu. Hän sai kuolemantuomion 23. syyskuuta 1956 tapahtuneesta Cora Deanin murhasta. Deanin ruumiista löytyi 29 puukoniskua, ja puukko löytyi läheisestä sikariliikkeestä sikareiden seasta. Snowden tunnusti murhan. Häntä epäiltiin myös kahdesta muusta murhasta, mutta hän ei saanut niistä tuomiota.
Snowdenin uskotaan kummittelevan edelleen vankilassa, jossa hänet teloitettiin, sekä sikariliikkeessä, jonne hän piilotti puukon. Televisiosarjassa Aavejahti yritettiin löytää todisteita Snowdenin kummittelusta vankilassa.
Aguinaldo
Aguinaldo on latinalaisamerikkalaista vanhaa jouluisin esitettävää musiikkia. Se on kehittynyt espanjalaisesta kansanmusiikista.
Jyrki Katainen
Ilmasto- ja energiapolitiikka
Ylen vaalikoneessa 2011 olleen vastauksen mukaan Katainen voisi hyväksyä vaalikaudella 2011–2015 Loviisan vanhojen ydinvoimaloiden korvaamisen kahdella uudella ydinvoimalalla, mikäli selvitykset sitä puoltavat.
Katainen on pitänyt autojen päästöjen mukaan määräytyvää verotusta sekä houkuttelevaa joukkoliikennettä tärkeänä taistelussa ilmastonmuutosta vastaan. Hän on kritisoinut energian tuotantokeinojen ideologisointia ja vaatinut "järkivihreää" ilmasto- ja energiapolitiikkaa, jossa kaikki tuotantovaihtoehdot pidetään osana kokonaisuutta.
Ulkopolitiikka
Kataisen mielestä ainoastaan "istumalla päätöksenteon pöydissä" Suomi voi vaikuttaa tehtäviin päätöksiin. Hän kannattaa EU-jäsenyyttä ja katsoo sen tuoneen Suomelle lisää vaikutusvaltaa. Noustuaan Kokoomuksen johtoon vuonna 2004 Katainen totesi, että Suomen liittyminen Natoon olisi looginen jatke Suomen nykyiselle linjalle ja katsoi jäsenyyskeskustelun tulevan ajankohtaiseksi vuoden 2007 eduskuntavaalien jälkeen. Vuonna 2005 Kataisen näkemykset Natosta terrorismin torjujana herättivät arvostelua, kun hän katsoi Nato-jäsenyyden tulleen entistä tärkeämmäksi viimeaikaisten terrori-iskujen vuoksi. Kataisen lausunnot kiisti Suojelupoliisin terrorisminvastaisen yksikön johtaja Paavo Selin, joka myöhemmin siirrettiin pakolla pois tehtävästään. Vuonna 2007 Katainen arvioi, ettei Suomi tule hakemaan jäsenyyttä 4–8 vuoden aikana, koska asiasta ei ole riittävää kansallista yhteisymmärrystä ja se vaatisi kansanäänestyksen järjestämistä. Keväällä 2013 Katainen peräänkuulutti avoimen ja kiihkottoman Nato-keskustelun käymistä Suomessa lähivuosina.
Kiisteltyjä lausuntoja
Helmikuussa 2009 Katainen vaati Turun Sanomien kolumnissaan "yhteistyötä ja välittämistä" kansainvälisen taloustaantuman taittamiseksi, mutta kritisoi samalla oppositiota vertaamalla sen näkemyksiä Otto Wille Kuusisen johtaman Terijoen hallituksen toimiin. Oppositio ilmoitti kokevansa vertauksen loukkaavana, ja Katainen pahoitteli vertaustaan eduskunnan kyselytunnilla 5. helmikuuta.
Elokuussa 2010 kokoomuksen eduskuntaryhmän kesäkokouksessa Katainen mainitsi Yhdysvaltain ja Euroopan taloudellisen etumatkan kaventuneen suhteessa vaurastuviin Kiinaan, Intiaan ja Brasiliaan, mikä näkyy kyseisten maiden ulkopoliittisen painoarvon vahvistumisena. Katainen mainitsi Venäjän EU:n tärkeäksi kumppanimaaksi, mutta huomioi sen EU:hun verratessa pienen talouden keskittyvän pääasiassa raaka-aineiden vientiin ja maan haluavan nähdä itsensä todellisuutta merkittävämpänä maailmanpoliittisena pelaajana. Helsingin Sanomat julkaisi tilaisuudesta artikkelin "Kokoomus: Venäjä ei ole suurvalta". Toisessa artikkelissa HS kirjoitti Kataisen väitteestä, jonka mukaan Venäjän talous on yhtä suuri kuin Hollannissa, vaikka oikea vertailukohde olisi ollut Espanja.
Vasemmistoliiton Jaakko Laakson eduskunta-avustaja ja Ylen toimittaja-avustaja Antero Eerola kertoi Kataisen puheesta Venäjän duuman ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja Konstantin Kosatšoville ja pyysi häneltä mielipiteen. Kosatšov moitti lausuntoa, mutta kertoi jälkikäteen Eerolan antaneen vääriä tietoja Kataisen lausuntojen sisällöstä. Myös Katainen syytti Eerolaa valehtelusta. Myöhemmin Yle ei jatkanut Eerolan määräaikaista työsopimusta. Helsingin yliopiston Venäjä-asiantuntija Arto Luukkanen analysoi, miten Helsingin Sanomien artikkelin kirjoittanut toimittaja ja Ylen Eerola irrottivat Kataisen arkipäiväisen kommentin asiayhteydestä. Hänen mukaansa toiminta vaikutti tarkoitushakuiselta yritykseltä vaikuttaa Suomen äänestäjiin.
Pääministeri Jyrki Katainen antoi hyväksyntänsä Fortumin sähköverkkojen myynnille vuonna 2013. Jättikaupassa Fortumin Suomen sähköverkko siirtyi kansainvälisten sijoitusyhtiöiden ja suomalaisten eläkevakuutusyhtiöiden omistamalle Caruna Oy:lle, joka alkuvuodesta 2016 ilmoitti korottavansa reilusti siirtohintojaan. Katainen oli Iltalehden mukaan vakuuttanut joulukuussa 2013, ettei sähkönsiirron hinta kaupan takia nouse, koska "sähkönsiirtoa ja sen hinnoittelua säädellään tarkasti". Katainen on myöhemmin haastattelussa kiistänyt vakuuttelunsa.
Yksityiselämä
Katainen on ollut vuodesta 2003 naimisissa entisen SM-tason jalkapalloilijan Mervi Kataisen (o.s. Kuittinen) kanssa. Mervi Katainen oli Suomen nuorisovaltuustojen liiton ensimmäinen puheenjohtaja. Kataisilla on vuosina 2005 ja 2008 syntyneet tyttäret.
Katainen asuu Espoossa, ja hänen harrastuksiaan ovat ruoanlaitto, metsästys ja liikunta. Katainen on sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti. Vuonna 2011 Tapaseura valitsi Jyrki Kataisen Vuoden käyttäytyjäksi.
Tomi Parkkonen
thumb|240px|Tomi Parkkonen soittamassa Arabia-Toukolan kyläjuhlilla vuonna 2003. Tomi Parkkonen (s. 12. tammikuuta 1953 Helsinki) on suomalainen rumpali.
Hän opiskeli rumpujen soittoa Helsingin Kansankonservatoriossa vuosina 1972–1975, Sibelius-Akatemiassa yksityisoppilaana 1975–1976 ja osallistui kaikkien aikojen ensimmäiselle Oulunkylän Pop/jazz -leirille vuonna 1971. Hän soitti uransa alkuaikoina 1960-luvulla tanssiorkestereissa, säestäen muun muassa Tapani Kansaa, Jouko ja Kostia, Katri Helenaa ja Arto Sotavaltaa. Hän soitti sen lisäksi myös jazz- ja pop/rock-yhtyeissä, joista tunnetuimpia ovat mm. DDT-Jazzband, Jukka Gustavsonin yhtye, Pekka Pohjolan yhtye ja Hurriganes. Hurriganesissa Parkkonen toimi rumpalina vuosina 1978–1979 Remu Aaltosen ollessa keskittynyt silloin pelkästään laulamiseen.
Vuonna 1980–1983 Parkkonen asui Australiassa Sydneyn kaupungissa soittaen monissa useissa eri kokoonpanoissa.
Parkkonen on toiminut säestäjänä muassa Sibelius Akatemian Oopperastudiossa 1970–1972, Helsingin kaupunginteatterissa 1974–2008 ja Teatterikorkeakoulun Tanssitaiteen laitoksella 1992–2008.
Hän on myös opettanut rumpujen soittoa muassa Martti "Mape" Lappalaisen jazz-kesäleireillä 1975–1978, Espoon ja Kirkkonummen musiikkiopistoissa 1975–1977 ja Oulunkylän Pop/Jazz-konservatoriossa 1983–2005.
Edellä mainittujen jälkeen hän on nykyään keskittynyt enemmän jazzmusiikkiin.
Parkkoselle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Parkkosen kaksi nuorempaa veljeä Pete Parkkonen ja Jussi Parkkonen ovat myös rumpaleita.
Tanskansalmen taistelu
Tanskansalmen taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan Tanskansalmessa käymä meritaistelu, jossa kohtasivat Saksan taistelulaiva Bismarck ja Prinz Eugen sekä Britannian HMS Hood ja HMS Prince of Wales. Taistelussa Bismarck upotti HMS Hoodin ja vaurioitti Prince of Walesia. HMS Hoodin miehistöstä selvisi taistelussa vain kolme ja 1 428 muu miehistön jäsentä menehtyi. Prinz Eugen selvisi taistelusta vaurioitta. Bismarck joutui taistelun seurauksena keskeyttämään alkuperäisen tehtävänsä, kun sen polttoainetankit olivat vaurioituneet, ja lopulta se upposi kolme päivää myöhemmin, kun brittilaivasto oli saanut sen kiinni.
Taistelu
County-luokan raskas risteilijä HMS Suffolkin (komentaja Robert Ellis) tutka sai havainnon Bismarckista 23. toukokuuta. Sen jälkeen risteilijät Suffolk ja Norfolk seurasivat Bismarckia tutkan avulla.
Britit lähettivät laivastonsa ylpeyden, taisteluristeilijä HMS Hoodin (vara-amiraali Lance Holland/kommodori Ralph Kerr) ja keskeneräisen taistelulaivan HMS Prince of Wales (kommodori John C Leach) pysäyttämään Bismarckin etenemisen. Alukset kohtasivat toisensa 24. toukokuuta Tanskansalmessa Grönlannin ja Islannin välisellä merialueella.
Hoodin 1 418 hengen miehistöstä vain kolme jäi henkiin ja pelastettiin myöhemmin vedestä. Upotettuaan Hoodin molemmat saksalaisalukset suuntasivat tulen kohti Prince of Walesia, joka onnistui pahoin vaurioituneena irtautumaan taistelusta ja liittymään Suffolkin ja Norfolkin seuraan. Tappion jälkeen Bismarckin tuhoamisesta tuli briteille pakkomielle.
Bismarckiin osui muutama tykin ammus, joista yksi muodostui tärkeäksi. Se osui keulan öljytankkeihin, päästi merivettä öljyn sekaan ja öljyä mereen sekä tuhosi venttiilit, joiden kautta öljyä olisi voitu käyttää. Bismarck alkoi jättää öljyvanaa ja ennen kaikkea öljy oli nyt niin vähissä, että laivan oli pakko suunnata Ranskaan korjattavaksi.
Teemu Manninen
thumb|Teemu Manninen Teemu Manninen (s. 1977) on suomalainen runoilija, kirjallisuudentutkija, kääntäjä ja kriitikko.
Manninen valmistui filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2005.
Mannisen esikoiskokoelma Turistina täällä ilmestyi vuonna 2004. Hänen toinen runokokoelmansa Lohikäärmeen poika ilmestyi vuonna 2007. Se sisältää runoja, joiden varhaisia versioita julkaistiin hänen Kesken kaiken -blogissaan vuosina 2005–2006. Mannisen vuonna 2010 ilmestynyt kolmas runokokoelma Futurama voitti Tiiliskivi-palkinnon. Vuonna 2012 Manniselta ilmestyivät runoteos Paha äiti ja käännöskokoelma Edward Goreyn sarjakuvia Sekopäiset serkukset ja muita tarinoita. Mannisen teoksissa on usein vaikutteita flarf-runoudesta.
Manninen toimi runouslehti Tuli&Savun toimituksessa vuodesta 2005 ja lehden päätoimittajana 2006–2007. Manninen on toiminut vuodesta 2012 Helsingin Sanomien kirjallisuuskriitikkona.
José de Villamil
José Maria de Villamil (10. kesäkuuta 1788 – 12. toukokuuta 1866) oli sukujuuriltaan ranskalais-espanjalainen, Pohjois-Amerikassa syntynyt kenraali, joka vaikutti Ecuadorissa. Hän havaitsi Galápagossaarten taloudellisen potentiaalin ja suostutteli vasta perustetun Ecuadorin valtion valtaamaan saaret vuonna 1832. Villamil on Ecuadorissa kansallissankari Galápagossaarten ensimmäisenä kuvernöörinä, Ecuadorin laivaston perustajana ja maan varhaisten vuosien tärkeänä ministerinä.
José de Villamil syntyi New Orleansissa, Ranskan Louisianassa. Hän liittyi maansa armeijaan ja matkusti vuonna 1809 Eurooppaan, missä tapasi eteläamerikkalaisia itsenäisyyden puolustajia. Hän vietti jonkun aikaa itsenäistyvässä Venezuelassa ennen kuin asettui Guayaquiliin, missä valmisteltiin Ecuadorin itsenäistymistä.
MilFight
MilFight on suomalaisen Hannu Maunulan kehittämä kamppailulaji. Nimi on lyhennelmä sanoista military fight ja juontaa juurensa Maunulan sotilastaustaan. Maunula toimii itse Vaasassa.
Yleistä
MilFight (sotilaskamppailu) on Krav Magaan tai Combat Samboon verrattavissa oleva kamppailulaji, jota voi harrastaa esimerkiksi Reserviläisen voimakäyttö -kursseilla.
Huolimatta sotilaallisesta nimestään laji kuuluu kamppailulajeihin, joissa harjoittelu tapahtuu urheilun, itsepuolustuksen ja kamppailun näkökulmista. Rajoituksena ei ole minkään lajin sääntöjä, vaan liikkeet on valittu tehokkuuden ja tarkoituksenmukaisuuden mukaan.
Harjoitus koostuu pitkästä lämmittelyjaksosta, joka on välttämätön loukkaantumisten välttämiseksi. Lämmittelyä seuraa tekniikka- ja hermottamisharjoitus, jossa käydään läpi uusia liikesarjoja. Harjoituksen tempo kasvaa anaerobiselle tasolle. Tämän jälkeen tehdään tekniikan käyttö rasittuneessa tilassa. Harjoituksen lopuksi tehdään kuntopiiri. Pitkä venyttelyosuus nopeuttaa toipumista harjoituksen rasituksesta, joka on yleensä kova.
Disney’s Aladdin (Virgin Games)
Disney’s Aladdin on Virgin Gamesin kehittämä samannimiseen elokuvaan perustuva vuonna 1993 julkaistu tasohyppely. Peli julkaistiin Sega Mega Drivelle marraskuussa 1993 ja käännettiin myöhemmin Amigalle, DOS:ille, Nintendo Entertainment Systemille, Game Boylle ja Game Boy Colorille. Samassa kuussa julkaistiin myös Capcomin kehittämä samanniminen peli Super Nintendo Entertainment Systemille.
Punta rock
Punta rock on keskiamerikkalaista populaarimusiikkia. Se kehittyi perinteisestä punta-musiikista 1970-luvulla, kun punta-artisti Penn Cayetano lisäsi musiikkiinsa sähkökitaroita. 1980-luvulla punta rockiin tuli myös muita uusia soittimia, kuten sähköbasso ja syntetisaattori.
Katariina Aleksandrialainen
280px|thumb|Michelangelo Merisi da [[Caravaggio, Pyhä Katariina Aleksandrialainen, (1595–1596).]] Pyhä Katariina Aleksandrialainen on legendan mukaan 200- tai 300-luvun lopulla elänyt kristitty, joka kärsi marttyyrikuoleman noin vuonna 305. Hänen olemassaolostaan ei ole saatu varmoja todisteita, ja häntä onkin epäilty täysin keksityksi henkilöksi. Tämän vuoksi katolinen kirkko poisti hänet pyhimyskalenteristaan vuonna 1969, mutta palautti hänet kalenteriin vuonna 2002. Hänen muistopäivänsä on 25. marraskuuta, joka on Suomessakin Katariinan nimipäivä. Osa historioitsijoista arvelee hänen historialliseksi esikuvakseen 415 sattuneen mellakan aikana kuollutta Hypatia Aleksandrialaista.
Pyhän Katariina Aleksandrialaisen legenda
Legendoja hänestä on useita kymmeniä. Eräs niistä kertoo Katariinan saaneen koulutusta sekä tieteissä että retoriikassa. Filosofian opintojen ohessa Katariina oli kääntynyt kristityksi. Keisari Maximianus vangitsi Katariinan, koska tämä oli yrittänyt estää keisaria vainoamasta kristittyjä. Keisari oli tuonut kymmeniä pakanafilosofeja käännyttämään Katariinaa pois kristinuskosta, mutta filosofit kääntyivätkin itse kristityiksi. He kärsivät marttyyrikuoleman heti uskoon tulonsa jälkeen. Tämän jälkeen Katariina yritettiin polttaa roviolla, mutta tuli ei tarttunut häneen.
Campobasson maakunta
Campobasson maakunta on maakunta Molisen alueella Italiassa.
Katariina Aleksandrialainen
Pyhän Katariina Aleksandrialaisen legenda
Keisari siirsi Katariinan vankiselliin, johon utelias keisarinna Faustina ja eräs keisarin upseeri menivät tapaamaan häntä. Hekin kääntyivät kristityiksi ja kyseinen upseeri käännytti tämän jälkeen myös 200 sotilastaan. He kaikki kärsivät marttyyrikuoleman heti keisarin saatua tietää kääntymyksestä.
Campobasson maakunta
Campobasson maakunta sijaitsee Adrianmeren rannalla.
Katariina Aleksandrialainen
Muuta
200px|thumb|Pyhä Suurmarttyyri Katariina Aleksandrialainen on erityisesti naisopiskelijoiden, opettajien ja filosofien suojeluspyhä. Siinailainen [[ikoni 1300-luvulta, Pyhän Katariinan luostari. ]] Pyhän Katariinan tunnus on hengen miekka ja teilipyörä. Pyhä Jeanne d'Arc ja lukuisat muut pyhät ovat kertoneet Pyhän Katariinan ilmestyneen heille. Jeanne d'Arc kertoi Pyhän Katariinan miekan laskeutuneen taivaasta hänen avukseen. Hän on yksi neljästätoista hädässäauttajasta.
Pyhän Katariinan luostari
Siinain vuorella sijaitseva kreikkalais-ortodoksinen Pyhän Katariinan luostari yhdistetään Pyhään Katariinaan, jonka maallisten jäännösten kerrotaan perimätiedon mukaan löytyneen läheisen vuoren huipulta sen jälkeen, kun eräs munkki oli unessa saanut tiedon, että enkelit olivat kuljettaneet luut vuorelle Aleksandriasta. Tämä tapahtui 800-luvulla, viisisataa vuotta Katariinan kuoleman jälkeen. Pyhimyksen marttyyrikertomus tuli niin laajalti tunnetuksi, että Siinain munkit päättivät tuoda pyhäinjäännökset vuoren huipulta luostariin. Luostarin nimi muutettiin Pyhän Neitsyen luostarista Pyhän Katariinan luostariksi. Luostarin Jeesuksen kirkastumisen kirkossa ovat Pyhän Katariinan reliikit, pääkallo ja vasen käsi, joilla uskotaan olevan parantava voima. Maineen vuoksi luostarista tuli pyhiinvaeltajien suosikkipaikka.
Pustoška
Pustoška tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja Venäjällä:
Gregoriaaninen kirkkolaulu
thumb|150px|[[Pyhä Henki ilmoittaa paavi Gregorius Suurelle gregoriaanisen kirkkomusiikin sävelmät, jotka kirjuri kirjaa muistiin. Keskiaikainen piirros 1000-luvulta.]]
Gregoriaaninen kirkkolaulu eli frankoroomalainen kirkkolaulu on yksiäänistä, säestyksetöntä laulua. Sen arvioidaan syntyneen 500–700-luvulla. Gregoriaaninen kirkkolaulu on hyvin monimuotoista, ja siinä käytetään erilaisia esitystyylejä ja tekstiä käsitellään eri tavoin.
Perinteisesti kirkkomusiikkia esittivät vain miehet ja alun alkaen nimenomaan papisto messun ja muiden päivittäisten jumalanpalvelusten aikana. Kirkon kasvun myötä papiston ja maallikkojen suhde yksittäisissä kirkoissa kehittyi ja lauluja alkoivat esittää maallikkomiehet. Naisluostareissa nunnat saivat tosin toimia kuorona.
Historia
Gregoriaaninen kirkkolaulu syntyi 600-luvun lopulla tai 700-luvun alussa, kun Roomaan perustettiin Schola Cantorum ('Laulajien koulu') laulamaan kaikissa paavin toimittamissa jumalanpalveluksissa. Schola Cantorumin piirissä alkoivat pikkuhiljaa muodostua eri jumalanpalveluksen teksteille säännönmukaiset melodiat. Tämä standardiohjelmisto, joka määräsi tietyt jumalanpalvelustekstit esitettäväksi tiettyinä kirkkovuoden päivinä määrätyillä melodioilla sai muotonsa 800-luvun puoleenväliin mennessä ja pysyi käytännössä muuttumattomana aina 1500-luvulle asti.
Vuosina 752–753 paavi Stefanus matkusti frankkien valtakunnassa Schola Cantorumin kanssa. Gregoriaaninen kirkkomusiikki teki frankkien kuninkaaseen Pipin Pieneen niin suuren vaikutuksen, että hän määräsi sen ainoaksi sallituksi riitiksi koko valtakuntansa alueella ja näin syrjäytti aikaisemman gallialaisen perinteen.
Gregoriaanisen kirkkomusiikin leviämiseen vaikuttivat myös poliittiset syyt. Paavin ja frankkien kuninkaan liitto hyödytti molempia, ja yhtenäinen jumalanpalveluskäytäntö auttoi Pipiniä sulauttamaan hajanaisen valtakuntansa yhdeksi kuningaskunnaksi. Rooman ja frankkien välinen yhteys vahvistui entisestään, kun paavi Leo III kruunasi Kaarle Suuren Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi.
Tuolta ajalta säilyneet jumalanpalvelustekstejä (ilman nuotteja) sisältävät käsikirjoitukset panevat gregoriaanisen kirkkomusiikin paavi Gregorius Suuren nimiin. Ilmeisesti kyseessä on sekaantunut henkilöllisyys ja kyseessä oli Schola Cantorumin perustamisen aikaan hallinnut Gregorius II. Myöhemmin Isossa-Britanniassa syntyi myytti, jonka mukaan Pyhä Henki saneli gregoriaaniset kirkkolaulut Gregorius I:lle kyyhkyn hahmossa.
Alun perin gregoriaaninen kirkkomusiikki pohjautui yksinomaan suulliseen perinteeseen: jumalanpalveluskirjoihin kirjattiin vain palveluksen teksti ja melodiat opeteltiin ulkoa korvakuulolta. Jotkut tutkijat ovat myös esittäneet, että aluksi melodioita olisi improvisoitu ennalta määrättyjen sääntöjen pohjalta samaan tapaan kuin bysanttilaisessa musiikissa.
Ahvenanmaan maakuntavaalit 2015
Ahvenanmaan maakuntavaalit 2015 järjestettiin Ahvenanmaalla 18. lokakuuta 2015.
Gregoriaaninen kirkkolaulu
Tyyli
Kaikki gregoriaaniset laulut pyrkivät ennen kaikkea tuomaan esiin laulun tekstiä. Suurissa, kaikuvissa keskiaikaisissa kirkoissa oli helpompi saada selvää lauletuista kuin luetuista teksteistä. Toisin kun renessanssimusiikissa, säveltäjät eivät pyrkineet kuvittamaan eivätkä ilmaisemaan tekstin välittämiä tunnetiloja, vaan sävelmät luotiin toistamaan vain sen muotoa ja rytmiä. Fraasit ovat yleensä muodoltaan kaarimaisia: ne alkoivat matalasta nuotista ja päättyivät siihen mutta kävivät fraasin keskivaiheilla ylempänä, mikä vastasi puhutun latinan käytäntöä.
Ahvenanmaan maakuntavaalit 2015
Suurimmaksi puolueeksi nuosi Liberaalit, joka voitti Keskustan 1,6 prosentilla ja kasvatti paikka määräänsä kuudesta seitsemään. Keskustan kannatus laski 1,9 prosenttia mutta paikka määrä pysyi samana kuin edellisvaaleissa. Vaalien suurin voittaja oli Maltilliset, joka nosti kannatustaan 3,9 prosenttia ja paikkamääräänsä neljästä viiteen. Sosiaalidemokraatit kärsivät 2,7 prosentin tappion ja menettivät yhden paikan. Sitoutumaton kokoomus menetti kannatustaa 3 prosenttia ja hävisi yhden paikan. Ahvenanmaan itsenäisyyttä ajava Ahvenanmaan tulevaisuus kärsi 2,4 prosentin tappion ja menetti yhden kolmesta paikastaan. Uutena ryhmänä Maakuntapäiville nousi Ålandsk Demokrati, joka sai 3,6 prosenttia äänistä ja yhden paikan.
Gregoriaaninen kirkkolaulu
Tyyli
Gregoriaanista kirkkomusiikkia esitetään kolmella eri tyylillä: vuorolauluna (responsorisesti), antifonisesti ja suoraan. Vuorolaulussa solisti ja kuoro (tai seurakunta) vuorottelevat. Antifonisessa laulussa kaksi kuoroa vuorottelee ja suorassa tavassa kuoro esittää laulut ilman vuorotteluja. Esitystapa vaihtelee esimerkiksi muun muassa messun osien mukaan siten, että esimerkiksi introitus esitettiin tavallisesti antifonisesti ja halleluja vuorolauluna.
Lauluissa käsitellään esitettävää jumalanpalvelustekstiä myös kolmella eri tavalla. Syllabisissa lauluissa lähes jokaiselle tekstin tavulle on oma nuottinsa. Toisissa lauluissa jokaista tavua kohti on yhdestä kuuteen nuottia ja niitä kutsutaan neumaattisiksi tai oligotonisiksi. Pitkät, useita nuotteja sisältävät melodiset kuviot, jotka esitetään yhden tavun aikana, ovat melismoja, ja niitä sisältäviä lauluja kutsutaan melismaattisiksi.
Ahvenanmaan maakuntavaalit 2015
Maakuntavaalien jälkeen muodostettiin uusi Ahvenanmaan maakunnan hallitus, johon tulivat vaalivoittaja Liberaalit sekä Maltilliset ja Sosialidemokraatit. Uudeksi maaneuvokseksi nousi Liberaalien Katrin Sjögren.
Tasanko
thumb|[[Oglala National Grassland Nebraskan luoteiskulmassa Yhdysvalloissa.]]
Gregoriaaninen kirkkolaulu
Tyyli
Gregoriaaninen kirkkomusiikki ei ole länsimaisen musiikkiperinteen tapaan tonaalista, vaan se perustuu kirkkosävellajeihin eli moodeihin, jotka ovat läheistä sukua bysanttilaisen perinteen oktoekhos-järjestelmälle. Molempien perinteiden juuret ovat antiikin Kreikan musiikinteoriassa.
Gregoriaanisessa kirkkolaulussa ei ole samanlaisia iskuja ja säännöllisiä rytmin painoja toisin kuin suurimmassa osassa myöhempää läntistä taidemusiikkia. Melodian kuljetus on vapaata, mikä soveltuu sellaisen tekstin esittämisen, jossa osaset ovat usein erimittaisia. Myöskään laulujen absoluuttinen sävelkorkeus ei ole määrätty, vaan ne esitetään kulloisenkin esittäjän äänialaan sopivalta korkeudelta.
Tasanko
Tasanko on laaja, suhteellisen yhtenäinen tasainen alue. Tyypillisiä tasankoja ovat preeria ja savanni. Tasankoja peittää useimmiten ruohikko tai matala pensaikko. Jokien varsille kehittyy joskus jopa laajojakin tulvatasankoja.
Suomessa vuodesta 1925 käytössä olleen J. G. Granön määritelmän mukaan tasanko on alue, jonka korkeusvaihtelut ovat pienempiä kuin 5 metriä. Tasanko on siis eri asia kuin lakeus, jossa korkeuserot ovat yli 5, mutta alle 10 metriä.
Osa tasangoista on ympäristöään ylempänä, osa alempana. Ylätasangot syntyvät, kun kukkuloiden tai vuorten huiput kuluvat eroosion takia. Alaville mailla tasankoja syntyy, kun vesi, jää tai tuuli kerrostavat sedimenttejä. Laavakenttien jähmettyessä voi syntyä sekä ylä- että alatasankoja.
Kristuksen kirkko (Nasaret)
Kristuksen kirkko (hepreaksi: כנסיית ישו‎) on anglikaaninen kirkko Nasaretissa, Israelissa. Taloudellisten ongelmien vuoksi kirkko ei koskaan valmistunut alkuperäisten suunnitelmien mukaan: tornin kartionmuotoista huippua ei tehty. Lähellä sijaitsee kuuluisa Marian ilmestyksen kirkko.
Jeff Pain
thumb|Jeff Pain Jeff Pain (s. 14. joulukuuta 1970 Anchorage, Alaska) on kanadalainen skeleton- eli mahakelkkailija.
Hän on voittanut lajin maailmanmestaruuden kaksi kertaa: vuosina 2003 ja 2005. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän sijoittui kuudenneksi ja Torinossa 2006 saavutti olympiahopeaa maanmiehensä Duff Gibsonin jälkeen.
Pain kilpaili aluksi rattikelkkailussa mutta vaihtoi vuonna 1996 lajikseen skeletonin. Hän on 193 senttimetriä pitkä ja painaa 90 kilogrammaa.
Karfentaniili
Karfentaniili (R-33799) on täyssynteettinen fentanyylijohdos, joka on voimakkain tunnetuista käytössä olevista opioideista. Se syntetisoitiin ensi kerran 1974 Belgiassa. Se on voimakkuudeltaan noin 10 000 kertaa morfiinia ja sata kertaa fentanyylia voimakkaampaa; 1 mikrogramma riittäisi ihmisen kivunlievitykseen. Sitä markkinoidaan nimellä Wildnil suurten eläinten tainnuttamiseen. Aine on luokiteltu Suomessa aikaisemmin lääkeaineeksi, mutta marraskuusta 2017 lähtien se on Suomessa luokiteltu huumausaineeksi. Karfentaniilia ei ole luokiteltu huumausaineeksi Yhdistyneiden kansakuntien (YK) yleissopimuksessa.
Karfentaniili onkin tarkoitettu käytettäviksi vain eläimiin, koska sen äärimmäinen teho tekee siitä epäkäytännöllisen ihmiskäyttöön. Siksi voimakkain ihmisille annettava kipulääke on sufentaniili, joka on karfentaniilia 10–20 kertaa tehottomampi (silti 500–1 000 kertaa morfiinia voimakkaampaa). Sen vastalääkkeenä käytetään diprenorfiinia, joka on opioidi-antagonisti.
Aerosolina levitettynä karfentaniili vaikuttaa parissa sekunnissa ja nukuttaa kohteen 2–6 tunnin ajaksi. Ihmisillä se vaikuttaa hengitykseen ja aiheuttaa hypoventilaation tai hengityspysähdyksen, joka riippuu kohteen altistuksesta aerosolille ja opioidi-toleranssista. Hengityksen lamautuminen johtaa kuolemaan, jollei kohteelle anneta tekohengitystä.
Yhdysvaltain terveysviranomaisten mukaan karfentaniili voi imeytyä ihon läpi, mutta puhdasta ainetta tarvitaan suuri määrä ja altistusajan pitää olla pitkä. Täten ihon läpi imeytymistä ei pidetä kovin todennäköisenä altistusreittinä. Todennäköisimpänä altistusreittinä pidetään ilmaan pölähtäneen jauheen joutumista hengitysteihin.
Aikuisen ihmisen tappava annos karfentaniilia on noin 0,03 milligrammaa. Esimerkiksi aikuisen tappava annos heroiinia on 30 milligrammaa. Yliannostuksen vaara on ihmisille siis suuri.
Vuonna 2017 Suomen poliisi tiedotti, että ainetta on myyty Suomessa mahdollisesti heroiinina, ja sitä on löytynyt vainajista Sisä-Suomen poliisilaitoksen alueella.
Moskovan teatterikaappaus
Vuonna 2002 tapahtuneessa Moskovan teatterikaappauksessa kaappaajien tainnutukseen väitetään käytetyn Kolokol-1 -aerosolia, joka sisältää joko karfentaniilia tai vastaavaa 3-metyylifentanyyliä.
Kaakaopuu
Kaakaopuu eli kaakao (Theobroma cacao) on trooppinen kasvi, joka tarvitsee kasvamiseen 25–28 celsiusasteen lämpötilan ja 1 000–2 000 millimetrin vuotuisen sademäärän. Kaakaopuu kasvaa luonnonvaraisena trooppisessa Etelä-Amerikassa ja viljeltynä kuuman vyöhykkeen kaikissa maissa. Kaakaopuun siemeniä eli kaakaopapuja käytetään suklaan ja kaakaon valmistuksessa. Viisi suurinta kaakaopapujen tuottajamaata ovat Norsunluurannikko (38 %), Ghana (21 %), Indonesia (13 %) Nigeria (5 %) ja Kamerun (5 %).
Viljely ja kaakaopapujen käsittely
vasen|pienoiskuva|200px|Kaakaopuun hedelmiä pienoiskuva|200px|vasen|Kaakaopapuja kaakaopuun halkaistun hedelmän hedelmälihan sisällä pienoiskuva|oikea|Kaakaopuun kukkia puun rungolla Viljelyssä käytetään kolmea eri kaakaopuun tyyppiä. Arvostetuin näistä on Criollo, yleisin Forastero. Trinitario on edellisten hybridi/yhdistelmä.
Kaakaopuun hedelmät ovat keltaisia tai punaisia, kurkunmuotoisia marjoja, jotka riippuvat puun rungosta. Siemenet poimitaan niistä käsin, kasataan läjiin, kaivetaan maahan tai pannaan puu- tai sementtiastioihin käymään, jolloin ne saavat miellyttävän maun. Sen jälkeen ne kuivataan. Kuivatuissa ja kuorituissa kaakaopavuissa on 37–54 % rasvaa ja muun muassa jonkin verran valkuaisaineita, hiilihydraatteja ja teobromiinia (1–4 %).
Suklaata valmistettaessa kaakaopavut paahdetaan, kuoritaan, jauhetaan ja puserretaan kuumuudessa, käsitellään emäksillä ja jauhetaan sen jälkeen uudelleen. Suklaa on puristetun ja puristamattoman kaakaon, sokerin ja erinäisten mausteiden (vaniljan, kanelin) seos. Maitosuklaata valmistettaessa lisätään seokseen maitoa. Puserrustuotteena pavuista saadaan kaakaovoita eli kaakaorasvaa, joka sulaa 30–35 °C:een lämmössä ja jota käytetään lääkkeiden ja saippuan sekä hienojen suklaalajien valmistukseen.
Jonathan Woodgate
Jonathan Simon Woodgate (s. 22. tammikuuta 1980 Middlesbrough) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin mestaruussarjan Middlesbroughissa.
Leeds ja Newcastle
Woodgate aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 Leeds Unitedissa, jota hän oli edustanut jo 13-vuotiaasta lähtien. Yhteensä 123 Leeds-ottelun jälkeen Newcastle United osti nuoren puolustajan 9 miljoonalla punnalla tammikuussa 2003. Newcastlessa Woodgatesta tuli nopeasti kannattajien suosikki, mutta loukkaantumisen takia hän pääsi pelaamaan kaudella 2003–2004 vain 35 ottelua.
Real Madrid
Elokuussa 2004 monien yllätykseksi Real Madrid hankki Woodgaten 13,4 miljoonalla punnalla. Debyyttinsä joukkueessa Woodgate teki 22. syyskuuta 2005 liigaottelussa Athletic Bilbaoa vastaan. Ensimmäisen maalinsa numerolla 8 pelannut Woodgate teki Mestarien liigassa 4–1-voitto-ottelussa norjalaista Rosenborgia vastaan 19. lokakuuta 2005.
Middlesbrough
left|thumb|115px|Woodgate Middlesbroughissa.30. elokuuta 2006 Woodgate siirtyi vuoden lainasopimuksella kotikaupunkiinsa Middlesbroughiin. Middlesbrough osti Woodgaten pelaajaoikeudet pysyvästi 5. helmikuuta 2007.
Tottenham Hotspur
28. tammikuuta 2008 Tottenham osti Jonathan Woodgaten noin 8 miljoonan punnan siirtokorvauksella Middlesbroughsta. Newcastle United teki myös Woodgatesta tarjouksen Middlesbroughille, mutta Woodgate kuitenkin valitsi Tottenhamin tarjoaman sopimuksen. Oletettavasti Arsenal oli myös kolmantena joukkueena kiinnostunut Woodgatesta, mutta myöhemmin Arsenalin manageri Arsène Wenger tyrmäsi tehneensä tarjouksen Middlesbroughille Woodgatesta.
Woodgatesta tuli Tottenhamin managerin Juande Ramosin toinen hankinta tammikuun 2008 siirtoikkunassa. Aikaisemmin Tottenhamiin siirtyi walesilainen Chris Gunter Cardiffista. Woodgate teki debyyttinsä Tottenhamissa 30. tammikuuta 2008 Valioliigan ottelussa Evertonia vastaan. 24. helmikuuta 2008 Woodgate voitti Tottenhamissa Englannin liigacupin. Loppuottelussa Wembleyllä Chelseaa vastaan hän teki Tottenhamin 2–1-voittomaalin.
Stoke City ja paluu Middlesbroughiin
Woodgate siirtyi heinäkuussa 2011 Stoke Cityyn. Hän pelasi siellä kauden 2011–2012 aikana 17 ottelua. Kaudeksi 2012–2013 Woodgate palasi Middlesbroughiin.
Pentaceraster
Pentaceraster on meritähtien suku, johon kuuluu ainakin 14 lajia. Niitä elää indopasifisella merialueella ja Punaisellamerellä. Ne kasvavat varsin suuriksi, suurimmat ovat halkaisijaltaan yli 40 cm. Niillä on viisi suhteellisen lyhyttä sakaraa. Tähden yläpinnalla on pyöreitä nyppylöitä, jotka usein poikkeavat sen muusta värityksestä. Koristeellisen ulkonäkönsä ja suhteellisen kestävyytensä takia näitä meritähtiä myydään joskus meriakvaarioihin. Ne voivat aiheuttaa ongelmia harkitsemattoman harrastajan altaassa, koska ne syövät monenlaisia paikallaan pysyviä selkärangattomia, kuten jättiläissimpukoita, muita nilviäisiä sekä pehmyt- ja kivikoralleja.
Narragansettit
pienoiskuva|Narragansettit kuuluivat [[Rhode Islandin alkuperäisväestöön.]] Narragansettit on algonkinien-kieliryhmään kuulunut Pohjois-Amerikan alkuperäiskansa. He asuivat alkuaan nykyisen Rhode Islandin alueella. 1600-luvun alussa narragansettien määrä oli lähemmäs 10 000 henkeä, ja he olivat suurin ja hallitsevin Uuden-Englannin rannikkoseutujen heimoista ennen Englannista tulleiden siirtolaisten saapumista.
Narragansettit joutuivat käymään valtataisteluita pequoteja, mohegaaneja ja mohawkeja vastaan. Brittien kanssa solmitut hyvät suhteet päätyivät keskinäisiin sotiin. Vuosina 1675–1678 käyty kuningas Philipin sota löi narragansettit hajalle. Hengissä selvinneet myytiin joko orjiksi Karibian saarille tai adoptoitiin abenakien, mahicanien, mohegaanien ja nianticien väestöön. Vain viimeisenä mainitut jatkoivat elämäänsä narragansett-nimen alla.
Kulkutaudit
Vuonna 1614 isorokko kulkeutui Atlantin rannikolla asuvien intiaanien keskuuteen. Epidemian vyöryessä yli Uuden-Englannin rannikkoseutujen monet paikalliset intiaanikansat joutuivat jättämään asuinalueensa. Vuosina 1617–1619 riehuneet taudit surmasivat paljon pokanoketeja ja massachusetteja, koska intiaaneilla ei ollut immuniteettia eurooppalaisten tuomia tauteja vastaan. Narragansettit välttivät sairaudet pakenemalla Narragansett-lahdella oleville saarille, jonne rakennettuihin kyliinsä he eristäytyivät epidemian ajaksi. Kun kulkutaudit olivat ohi vuonna 1620, vahingoittumattomina selvinneet narragansettit tulivat esiin ja palasivat rannikolle. He poimivat mukaansa muiden kansakuntien rippeitä ja lisäsivät populaatiotaan.
Plymouthin siirtokunta
pienoiskuva|vasen|Ensimmäisen [[kiitospäivän vietto englantilaisten puritaanien ja intiaanien välillä toimi eräänlaisena tienraivaajana brittiasutusten nopealle lisääntymiselle Massachusettsissa. Jean Leon Gerome Ferrisin maalaus noin vuosilta 1912–1915.]] Vuonna 1620 narragansetit alkoivat hankkia kokemuksia kaupankäynnistä eurooppalaisten kanssa. Kauppaa käytiin varsinkin New Yorkin hollantilaisten kanssa. Kauppasuhteet toimivat myös englantilaisten siirtokuntaan Plymouthiin, joka oli perustettu Massachusettsiin. Narragensettien maan ja Plymouthin välimailla asuvat wampanoagit toivottivat englantilaiset tervetulleiksi ja tekivät liiton heidän kanssaan. Tämä loukkasi narragansetteja, koska heidän määräämisvaltansa alla olleet wampanoagit eivät olisi saaneet ilman heidän lupaansa tehdä tuttavuutta Plymouthin uudisasukkaiden kanssa. Tämän teon seurauksena narragansettien päällikkö Canonicus lähetti taisteluhaasteena englantilaisille käärmeennahkaan kiedottuja nuolia. Plymouthin siirtokunta lähetti Canonicukselle saman käärmeennahan takaisin ruudilla täytettynä.
Vastalahjasta yllättyneet narragansettit päättivät antaa englantilaisten olla rauhassa. Tämä oli Plymouthin siirtokunnan onni, sillä he olisivat olleet helppo vastus Canonicuksen sotajoukoille. Tämän tapauksen jälkeen englantilaiset alkoivat rakentaa suojakseen linnaketta, koska käsittivät olevansa suojattomia intiaanien mahdollisten sotatoimien kohdistuessa heihin.
Brittisiirtokunnan vahvistaessa linnakettaan kohdistui narragansettien huomio heidän mailleen hyökkääviin pequoteihin. Vuoden 1622 aikana hyökkääjien onnistui riistää osa narragansettien maa-alueista luoteisessa Rhode Islandissa. Vuotta myöhemmin myös mohawkit ryhtyivät sotimaan narragansetteja vastaan. Samaan aikaan Plymouthin siirtokunta kasvoi laivojen tuodessa yhä uusia siirtolaisia. Intiaanien sotiessa keskenään nousi eurooppalaisia asutuskeskuksia Plymouthin ympäristöön. Uudet tautiepidemiat levisivät intiaanien keskuuteen. Narragansettit eivät onnistuneet välttämään toista kertaa isorokkoa, vaan taudit surmasivat 1630-luvun alkupuolella paljon heidän väestöään. Tästä huolimatta narragansettit onnistuivat valtaamaan pequoteilta takaisin näiden anastamat maa-alueet.
Narragansettit pequoteja vastaan
Pequotien valta-asemaa horjuttivat sisäiset ristiriidat, joiden seurauksena kiinteässä yhteistyössä heidän kanssaan toimineet mohegaanit irtaantuivat omaksi ryhmäkseen päällikkönsä Uncasin johdolla. Hollantilaismielinen pequotien uusi ylipäällikkö Sassacus riitaantui englantilaisten kanssa ja aloitti sodan näiden siirtokuntia vastaan Connecticutissa 1636. Kun Connecticutin ja Massachusettsin siirtolaiset alkoivat suunnitella vastaiskuja pequotien kyliin yritti Sassacus turvautua mohegaaneihin ja narragansetteihin. Nämä olivat kuitenkin solmineet liiton englantilaisten kanssa. Narragansett-päällikkö Miontonomo antoi yli 500-soturia brittien käyttöön, jotka itse olivat saaneet kokoon vain 240 siirtolaista ja 70 mohegaania.