cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Naisten parrakkuus
Julia Pastrana (1834-1860) oli kuuluisa meksikolainen parrakas sirkusnainen. Hänellä oli hypertrikoosi, jonka vuoksi hänen kasvojaan ja kehoaan peitti suora musta karva. Hänen korvansa ja nenänsä olivat epätavallisen suuret ja hampaat epätasaiset. Kiinan akatemian tutkimusryhmän American Journal of Human Genetics -tiedejulkaisussa 12.5.2009 julkaiseman tutkimuksen mukaan sirkusnaisten ulkomuoto oli seurausta eräänlaisesta ihosairaudesta nimeltä Congenital Generalized Hypertrichosis (CGH), joka johtui geenivirheestä kromosomissa 17q24.2-q24.3. Sairautta esiintyy eri asteisena.
Pyhä Wilgefortis
thumb|Pyhä Wilgefortis [[Loretan kirkossa, Prahassa.]] Keskiaikaisen legendan mukaan Wilgefortis oli nuori nainen, joka ei halunnut suostua isänsä järjestämään avioliittoon. Hän rukoili Jumalaa muuttamaan hänen ulkomuotoaan niin, ettei tuleva aviopuoliso enää huolisi häntä vaimoksi. Tarinan mukaan Jumala vastasi rukoukseen kasvattamalla Wilgefortikselle parran. Isä tulistui asioiden saamasta käänteestä niin, että antoi ristiinnaulita tyttärensä. Monissa Keski-Euroopan kirkoissa on nähtävänä Pyhää Wilgefortista esittäviä krusifikseja, joissa ristillä on parrakas nainen.
Wilgefortiksen historiallisuudesta ei ole lainkaan todisteita. Legenda on mahdollisesti saanut alkunsa väärinkäsityksestä liittyen italialaisen Luccan katedraalin Volto Santo -krusifiksiin, jossa on kuvattuna pitkään kaapuun puettu Jeesus. Kyseinen krusifiksi oli suosittu pyhiinvaelluskohde keskiajalla, ja siitä valmistettiin kopioita, jotka levisivät matkamuistoina ympäri Eurooppaa. Pyhiinvaeltajat ovat tämän selityksen mukaan tulkinneet Volto Santo -krusifiksissa kuvatun hahmon parrakkaaksi naiseksi ja kehittäneet näkemänsä pohjalta tarinan, joka alkoi elää omaa elämäänsä. Wilgefortiksen muistopäivänä on pidetty 20. heinäkuuta.
Vuoksela
thumb|150px|right|Vuokselan epävirallinen perinnevaakuna.
Vuoksela on entinen Suomen kunta Vuoksen varrella Karjalankannaksella Etelä-Karjalassa Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Vuokselan naapurikuntia olivat pohjoisessa Räisälä, idässä Sakkola, etelässä Valkjärvi, lounaassa Muolaa, lännessä Äyräpää ja luoteessa Vuoksenranta. Vuokselan pinta-ala oli 135,9 km² ja asukasluku 2 940 (1939).
Kylät
Alhola1, Hirvisaari1, Kontula2, Kottila2, Kuninkaanristi, Noisniemi, Päiväkivi, Räihäranta, Uusikylä ja Virkkilä (kirkonkylä)3.
1 Alhola ja Hirvisaari kuuluivat virallisesti Uuteenkylään, mutta katsottiin yleensä omiksi kylikseen. 2 Kontula ja Kottila kuuluivat virallisesti Noisniemen kylään, mutta katsottiin yleensä omiksi kylikseen. 3 Virkkilä kuului virallisesti Päiväkiven kylään, mutta katsottiin yleensä omaksi kyläkseen
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 8 koulupiiriin.
Seurakunnan ja kunnan perustaminen
Vuokselan alueen muodostamista rukoushuonekunnaksi oli suunniteltu jo 1860-luvulla. Vuonna 1905 valmistui Uuteenkylään rukoushuone, joka tehtiin entisestä Antrean kirkosta, joka oli myyty huutokaupalla edellisenä vuonna. Valkjärven seurakunnan alainen Vuokselan rukoushuonekunta muodostettiin vuonna 1908.
Danie Malan
Danie Malan voitti 1967 400 metrillä alle 17-vuotiaiden ja 1969 800 metrillä alle 19-vuotiaiden Etelä-Afrikan mestaruuden. Hän suoritti BSc-tutkinnon Stellenboschin yliopistossa pääaineenaan maatalous. Opiskeluaikanaan Malanin kilpakumppaneita olivat Dicky Broberg ja Marcello Fiasconaro. Malan nousi Etelä-Afrikan maajoukkueurheilijaksi keväällä 1970. Maaliskuussa 1971 Broberg ja Malan juoksivat Coetzenburgissa maailman senvuotiset kärkiajat; Broberg 1.44,7 ja Malan 1.45,1. Seuraavana kautena 1971 Malanilla oli jalkavaivoja, jonka vuoksi kausi 1972 jäi väliin.
Vuoksela
Seurakunnan ja kunnan perustaminen
Vuokselan kunnan perustamispäätös annettiin vuonna 1914, mutta kunnallinen toiminta alkoi vasta vuoden 1917 alusta. Vuonna 1925 aikoinaan Muolaan kunnasta liitetty Vuosalmen kylä liitettiin uuteen Äyräpään kuntaan.
Danie Malan
Kaudesta 1973 tuli Malanin urheilu-uran huippuvuosi. Toukokuussa 1973 hän sijoittui toiseksi Los Angelesissa juostussa 800 metrin kisassa Yhdysvaltain Rick Wohlhuterin jälkeen uudella Etelä-Afrikan ennätysajalla 1.44,5. Kuukautta myöhemmin 24. kesäkuuta hän juoksi Münchenissä uuden 1 000 metrin ME:n 2.16,0 parantaen Itä-Saksan Jürgen Mayn ja Länsi-Saksan Franz-Josef Kemperin nimissä ollutta ennätystä kahdella kymmenyksellä. Kaksi viikkoa myöhemmin Malan voitti Zürichissä Euroopan sen hetkisen ykkösnimen Neuvostoliiton Jevgeni Arzhanovin. Palattuaan kotimaahansa hän voitti vielä 800 metrin silloisen ME:n haltijan Marcello Fiasconaron.
Vuoksela
Seurakunnan ja kunnan perustaminen
Vuokselan kirkon paikasta syntyi riitaa eri kylien välillä. Vuokselan kirkko valmistui vuonna 1929 Virkkilän Lammasniemeen, Vuoksen pohjoisen laskuhaaran varrelle. Kirkon suunnitteli Ilmari Launis.
Remparts de Tours
Remparts de Tours on toursilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, FFHG Division 1:ssä. Diables on voittanut maansa mestaruuden vuonna 1980.
Vuoksela
Sota-aika
Talvisodassa maataistelut eivät ulottuneet Vuokselan alueelle, mutta Moskovan rauhassa oli koko Vuoksela luovutettava Neuvostoliitolle. Sodan aikana oli Vuokselan väestö evakuoitu Vilppulaan. Pika-asutussuunnitelmien mukaiset sijoituskunnat olivat Perniö, Kisko, Muurla ja Suomusjärvi. Asuntotilanteen helpottamiseksi vuokselalaiset siirtyivät kuitenkin lähinnä Vilppulan ympäristökuntiin, Ruovedelle, Mänttään, Juupajoelle ja Kuorevedelle.
Jatkosodan alussa vuonna 1941 Vuoksela vallattiin takaisin ja vuokselalaiset pääsivät palaamaan takaisin kotiseudulleen. Kotiin palaamista seurasi suuri jälleenrakennuskausi. Vuoksela evakuoitiin kuitenkin uudelleen 15. kesäkuuta 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen tieltä ja tällä kertaa sijoituskuntina olivat Pihlajavesi, Juupajoki ja Kuorevesi. Kunnantoimisto sijoitettiin Haapamäelle.
Lakkauttaminen
Vuoden 1945 maanhankintalain mukaiset vuokselalaisten sijoituskunnat olivat etelähämäläiset Hattulan, Kalvolan, Rengon, Tammelan ja Tyrvännön kunnat. Luovutettujen alueiden kunnat määrättiin lakkautettavaksi vuoden 1948 ja seurakunnat vuoden 1949 loppuun mennessä. Vuokselan kunnan toiminta päättyi 30. syyskuuta 1948, jolloin pidetyn kokouksen viimeinen pykälä kuuluu "Tämän jälkeen todettiin kunnan toiminta kuntana loppuneeksi ja sen nimikin ainakin toistaiseksi siirtyneen muistojen joukkoon"
Maantiede ja luonto
Vuokselan maisemakuvan keskeisiä elementtejä on pitäjän länsi- ja eteläosissa Vuoksi, joka virtaa pitäjän alueella sekä jokimaisena että järvenseliksi laajenneena. Pitäjä on suurelta osaltaan hiekkamaata, pohjoisosissa on murtosora-alueita sekä suuria soita. Savimaita on kapeina ja haarautuneina alueina eri kylien alueilla. Erikoisuutena Vuokselan maisemassa ovat lukuisat siirtolohkareet, joista suurimmat ovat kooltaan merkittäviä, mm. Hirvisaaressa sijaitseva Karsikonkivi (100 m3) ja rukoushuoneen luona sijainnut Pyhäkivi (60m3).
Seurakunnat
Vuokselan luterilainen seurakunta perustettiin vuonna 1912 ja se aloitti toimintansa vuonna 1914. Vuokselan seurakunta kuului Viipurin hiippakunnan Käkisalmen rovastikuntaan. Riita seurakunnan kirkon paikasta johti siihen että riidassa häviölle jääneet uusikyläläiset perustivat vuonna 1926 Vuokselan vapaan evankelis-luterilaisen seurakunnan, joka kuului Suomen Vapaaseen Evankelis-Luterilaiseen Kirkkoon. Tämä seurakunta käytti kirkkonaan Uudenkylän rukoushuonetta, mutta ei kuitenkaan omistanut rakennusta. Lisäksi Vuokselaan perustettiin helluntailaisuuteen kuulunut Elim-seurakunta vuonna 1931. Vuokselan helluntaiseurakunnalle valmistui oma rukoushuone Kuninkaanristin kylään vuonna 1939. Vuokselan ortodoksiväestö kuului Palkealan seurakuntaan.
Suomen urheilu 2009
Suomen urheilu 2009 käsittelee vuoden 2009 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Danie Malan
Kaudella 1975 Malan paransi Etelä-Afrikan mailin ennätystä Stellenboschissa numeroihin 3.54,6 ja seuraavana vuonna maan 1 500 metrin ennätystä Zürichissä aikaan 3.35,98. Näin hänellä oli hallussa Etelä-Afrikan ennätykset 800 metriltä mailille. Ensimmäiset eli 1 500 metrin ja mailin ennätykset rikottiin näistä kaudella 1981. 1 000 metrin ME-aika säilyi Etelä-Afrikan ennätyksenä aina vuoteen 2007 eli 34 vuoden ajan. Ennätyksen rikkoi Mbulaeni Mulaudzi.
Malan päätti huippu-urheilijan uran vuonna 1976. Pääsyynä oli Etelä-Afrikan apartheid-politiikasta johtunut muun maailman Etelä-Afrikan urheiluun kohdistunut boikotti, joka esti maan urheilijoiden osallistumisen kansainvälisiin suurkilpailuihin, kuten olympialaisiin. Danie Malan siirtyi sen jälkeen hoitamaan kotitilaansa, joka oli maitotila ja tuotti myös hedelmiä. Malan avioitui huippu-urheilu-uransa loppuvaiheessa, ja hänellä on neljä lasta.
Suomen presidentinvaali 1950
Suomen presidentinvaalin 1950 voitti tasavallan presidenttinä vuodesta 1946 alkaen toiminut kokoomuspuolueen J. K. Paasikivi. Paasikiveä tukivat lisäksi muun muassa RKP, Edistyspuolue ja SDP. Valitsijamiesten vaalit käytiin 15.–16. tammikuuta ja presidentti valittiin 15. helmikuuta. Edelliset normaalissa järjestyksessä pidetyt presidentinvaalit olivat olleet vuonna 1937.
Ennen vaalia oli kaavailtu myös J. K. Paasikiven virkakauden jatkamista poikkeuslailla, mihin Paasikivi oli itsekin halukas. Hanketta ajoivat etenkin SDP ja Kokoomus. Puolueiden väliset neuvottelut poikkeuslaista etenivät lopulta niin pitkälle, että Paasikiven jatkovalintaan tarvittavasta 5/6 enemmistöstä puuttui vain viisi kansanedustajaa. Kun tähän ei kuitenkaan päästy, poikkeuslaki haudattiin. Paasikivelle lähettämässään kirjeessä presidentti K. J. Ståhlberg tuomitsi poikkeuslain jyrkin sanoin: "Jos Suomen kansa ei jaksa eikä viitsi kerran kuudessa vuodessa valita itselleen valtionpäämiestä, ei se toden totta ansaitse itsenäistä kansanvaltaista valtiota." Aivan vuoden 1949 lopulla Neuvostoliiton kirjailijaliiton lehti Literaturnaja gazeta hyökkäsi Paasikiven ehdokkuutta vastaan, millä ei kuitenkaan ollut vaikutusta vaaliin. Vuoden 1949 viimeisenä päivänä Neuvostoliiton apulaisulkoministeri Andrei Gromyko jätti Suomen Moskovan-suurlähettiläälle Cay Sundströmille nootin, jossa väitettiin Suomen piilottelevan yli kolmeasataa Neuvostoliiton saksalaista, sotarikollisiksi katsottua henkilöä.
SDP ei nimennyt vaaleihin omaa ehdokasta, mutta antoi ymmärtää tukevansa Paasikiven uudelleenvalintaa. SDP:n vahvimman miehen Väinö Tannerin ollessa syrjässä politiikasta puolueen vetovoimaisin ehdokas olisi ollut pääministeri K.-A. Fagerholm, jolla ei kuitenkaan ollut puoluetta johtaneen ns. asevelisiiven kannatusta, koska nämä katsoivat hänen myötäilleen sodan jälkeen liiaksi kansandemokraatteja. Maalaisliiton ehdokkaana oli eduskunnan puhemies Urho Kekkonen ja SKDL:n pääjohtaja Mauno Pekkala.
1920- ja 1930-luvuilla pidetyissä presidentinvaaleissa oli ollut käytäntönä, että presidenttiehdokas itse ei avoimesti osallistunut vaalikamppailuun. Maalaisliiton järjestösihteerin Arvo Korsimon organisoima, Suomessa ennen näkemätön amerikkalaistyylinen vaalikampanja valtavine puhekiertueineen markkinoi kainostelematta Urho Kekkosta tulevaisuuden miehenä ja Paasikiven työn jatkajana, mikä ärsytti ja suorastaan raivostutti Kekkosen vastustajia. Muun muassa kokoomuksen Uusi Suomi kirjoitti marraskuussa 1949: "Ei sitä tosin ole laissa kielletty, mutta ei lakeihin ole sisällytetty kaikkea muutakaan, minkä katsotaan kuuluvan ainakin näillä leveys- ja pituusasteilla hyviin tapoihin."
Valitsijamiesten vaalit
Äänestysaktiivisuus oli 63,8 prosenttia, 6 prosenttiyksikköä enemmän kuin edellisissä valitsijamiesten vaaleissa 1937.
Yrjö Liipolan taidemuseo
thumb|right|Yrjö Liipolan taidemuseo. Yrjö Liipolan taidemuseo on taidemuseo Tl. Koskella Varsinais-Suomessa. Museossa on esillä noin 210 teosta käsittävä Yrjö Liipolan taidekokoelma.
Museota ylläpitää Kosken Tl taidesäätiö. Arkkitehti Eero Ponkalan suunnittelema museorakennus Tl. Kosken keskustassa valmistui vuonna 1970.
Kuvanveistäjä Yrjö Liipola syntyi Tl. Koskella vuonna 1881. Hän teki pääosan elämäntyöstään Budapestissä Unkarissa ja Helsingissä Suomessa mutta palasi myöhäisvuosinaan Tl. Koskelle, jonne hän oli vuonna 1956 lahjoittanut myös taidekokoelmansa.
Tertiäärikausi
Tertiäärikausi on vanhentunut geologisen ajanjakson käsite, joka käsitti suurimman osan keno­tsooisesta maailman­kaudesta. Se alkoi noin 65 miljoonaa vuotta sitten, liitukauden jälkeen, ja päättyi noin 2,6 miljoonaa vuotta sitten, jolloin alkoi kvartäärikausi.
Tertiäärikauden käsitettä ei enää käytetä virallisessa geologian ajanlaskussa. Sen sijalla ovat kenotsooisen maailmankauden kaksi ensimmäistä kautta, paleogeeni (65,5–23,0 miljoonaa vuotta sitten) ja neogeeni (23,0–2,6) (kenotsooisen kolmas kausi on nykyisin jatkuva kvartääri). Käytännön kielenkäytössä tertiäärikausi esiintyy kuitenkin vielä yleisesti.
Termin historiallinen käyttö
Vuonna 1828 Charles Lyell korvasi termit primääri- ja sekundäärikausi nykyisinkin käytetyillä termeillä paleotsooinen ja mesotsooinen maailmankausi yhdisti lisäksi tertiääri- ja kvartäärikaudet kenotsooiseksi maailmankaudeksi. Lisäksi hän jakoi tertiäärikauden lyhempiin kausiin sen perusteella, kuinka suuri osa kunkin kauden fossiilisista kotiloista oli nykyisen kaltaisia, ja antoi niille kreikankieliset nimet eoseeni, mioseeni ja plioseeni.
Tertiäärikauden tapahtumia
Liitukauden vaihtuessa tertiääri­kaudeksi päättyi maapallon historian keskiaika, mesotsooinen maailmankausi ("sekundäärikausi"). Niihin aikoihin hirmuliskot, dinosaurukset, kuolivat sukupuuttoon ja nisäkkäät kehittyivät lukuisiksi eri kehityslinjoiksi, joista niistäkin monet ovat jo hävinneitä, kuten esimerkiksi lukuisat erityyppiset sapelihammaskissat.
Tertiäärin alussa esimerkiksi Eurooppaa peitti laaja meri ennen Alppien, Pyreneiden ja Karpaattien syntyä. .
Tertiäärikauden alussa Euroopassa oli laajalti subtrooppinen ja trooppinen, kostea ilmasto, joka viileni ja kuivui kauden edetessä.
Kauden loppupuolella mioseenikaudella eläimistö alkoi muistuttaa nykyistä. Tertiäärille oli ominaista ilmaston viileneminen, joka johti lämpöä ylläpitävien merivirtojen katkeilusta, vuori­jono­poimutuksista jne. Vuorijononpoimutukset mahdollistavat lumirajan yläpuolella olevien alueiden kasvun, jäätiköitymisen. Jäätiköt heijastavat auringon säteilyä pois maapallolta, mikä viilensi ilmastoa. Pohjoiselle pallonpuoliskolle ilmestyi aluksi vuorten rinteille jäätiköitä, jotka kasvoivat Grönlannissa ja Huippuvuorilla isommiksi. Tertiäärikaudella Välimeri oli eräissä vaiheissa kuivaa maata. Tertiäärikautta seurasi kvartäärikauden pleistoseeni.
Sukupuolentutkimus
thumb|250px|[[Helsingin yliopiston sukupuolentutkimusta tekevä Kristiina-instituutti on saanut nimensä Ruotsin kuningattaren Kristiinan mukaan. Abraham Wuchters, Drottning Kristina, 1661.]] Sukupuolentutkimus (aiemmin: naistutkimus) on monitieteinen oppiaine ja tutkimusala, jonka tavoitteena on tutkia, kuinka sukupuoli ja sukupuolten väliset suhteet vaikuttavat erilaisiin yhteiskunnallisiin, kulttuurisiin ja historiallisiin ilmiöihin. Sukupuolentutkimus on kattokäsite, johon sisältyvät tasa-arvotutkimus, feministinen tutkimus, kriittinen miestutkimus, lesbo-, homo- ja queer-tutkimus, sekä tyttötutkimus.
Sukupuolentutkimus on yksi sukupuolitutkimuksen neljästä pääsuuntauksesta. Se on luonteeltaan
Sukupuolentutkimus Suomessa
Yliopistolliseksi oppiaineeksi vakiintui 1980-luvulla naistutkimus. Alaa opetettiin ja tutkittiin ensimmäiseksi muun muassa kirjallisuudentutkimuksen ja taidehistorian, sekä teologian piirissä. Suomen ensimmäinen naistutkimuksen laitos perustettiin 1986 Åbo Akademihin. Ensimmäinen suomalainen alan oppikirja Akanvirtaan julkaistiin vuonna 1988. Helsingin yliopiston Kristiina-instituutti perustettiin vuonna 1991.
Sukupuolen- tai naistutkimuksen maisteriohjelmia on nykyään Helsingin, Tampereen, Turun, Jyväskylän ja Lapin yliopistoissa. Sivuaineena naistutkimusta voi opiskella lisäksi Itä-Suomen ja Oulun yliopistossa. Muissa paitsi Oulussa ja Jyväskylässä on myös sukupuolentutkimuksen professuuri. Ensimmäinen naistutkimuksen maisteri valmistui Helsingin yliopistosta huhtikuussa 2005 ja ensimmäinen tohtori marraskuussa 2005. Suomessa oli arvion mukaan vuonna 2003 noin 90 tavalla tai toisella sukupuolentutkimukseen liittyvää väitöskirjaa tekevää jatko-opiskelijaa.
Tieteenalan sisällä on Suomessa käyty keskustelua alan nimestä useita kertoja vuosien saatossa. Siirtymä naistutkimuksesta sukupuolentutkimukseen alkoi Helsingin yliopistosta vuonna 2009 kun Kristiina-instituutti otti käyttöönsä sukupuolentutkimuksen naistutkimuksen sijaan. Päätöksessä kuultiin laajasti alan opiskelijoita ja tutkijoita. 2010-luvun aikana sukupuolentutkimus on otettu käyttöön kaikissa Suomen yliopistoissa, joissa alaa voi opettaa ja tutkia.
Suomessa toimii Sukupuolentutkimuksen seura (SUNS), joka on perustettu vuonna 1988. Seura julkaisee kaksikielistä Sukupuolentutkimus - Genusforskning-lehteä ja järjestää vuosittain Sukupuolentutkimuksen päivät. Yhdistykseen kuului vuonna 2012 noin 600 jäsentä.
Ihmiskuva ja yhteiskuntakäsitys
1990-luvulla nousi postmoderni feminismi, jossa valta-asetelmia tarkastellaan alakulttuurien näkökulmista. Näistä merkittävin on homo- ja lesbotutkimuksesta syntynyt queer-teoria, mutta on olemassa myös feminististä valkoisuuden tutkimusta, ruumiin normatiivisuuden tutkimusta jne.
Sukupuolentutkimuksessa sukupuolta ja rotua tutkitaan yhteiskunnallisina hierarkioina, tutkitaan esimerkiksi seksismiä ja rasismia.
Tietoteoreettinen tausta
Naistutkimuksessa on pohdittu, miten tieteen miesvaltaisuus vaikuttaa tutkimuksen kohteen ja menetelmien valinnoillaan siihen, millaista tietoa se tuottaa. Tiedekriittisen sukupuolentutkimuksen mukaan kaikki tutkimus on väistämättä näkökulmasidonnaista eikä siten objektiivista.
Filosofi Sandra Harding tarjosi 1980-luvulla näkökulmasidonnaisuuden paradoksin ratkaisuksi feministisen standpoint-teorian, jonka mukaan tieteen objektiivisuus tulee ymmärtää uudella tavalla: se on tutkimusta alistettujen ryhmien lähtökohdista käsin. Hardingin mukaan tieteellinen tutkimus on välttämättä näkökulmasidonnaista, mutta jotkut näkökulmat ovat toisia parempia. Standpoint merkitsee tietoisesti omaksuttua näkökulmaa.
1990-luvulla monet tieteenfilosofit asettivat feministisen tutkimusohjelman kyseenalaiseksi, mikä osaltaan johti standpoint-teorian uudelleenarviointiin. 2000-luvulla on esitetty, että sosiaalinen tietoteoria voisi tarjota näkökulmasidonnaisuuden paradoksille kestävämmän ratkaisun. Suomalainen Kristina Rolin ehdottaa, että tutkimuksessa hyväksyttävä subjektiivisuus tulisi rajata konkreettisiin väitteisiin, kuten metodologisiin ratkaisuihin. Eri näkökulmia voitaisiin puolestaan arvioida sillä perusteella, miten hyvin ne noudattavat objektiivisen keskusteluyhteisön pelisääntöjä, ja sukupuolentutkimus voisi toimia yhtenä pelisääntöjen määrittäjänä.
Metodologia
Väkivaltatutkija Suvi Ronkaisen mukaan feministisen tutkimuksen kannalta on olennaista havaita, että tilastotietoja tarkastellessa erilaisilla näkökulmilla on merkitystä niiden tulkinnan kannalta. Tulkinta eroaa analyysistä siten, että siinä tutkimuksen tuottamat vihjeet ja oivallukset peilataan jonkin tietyn ajattelutavan kautta. Vallalle ja feministisille tietämisen tavoille herkkä luenta avaa Ronkaisen mukaan hedelmällisen näkökulman kvantitatiiviseen tutkimukseen. Esimerkiksi väkivallan vastainen ja uhreja tukeva työ on saanut laajemmin yhteiskunnallista tukea vasta kun feministiset tilastotulkinnat ja naisuhritutkimukset, joissa väkivallan käsite on määritelty uudella tavalla, ovat osoittaneet naisiin kohdistuvan väkivallan yleisyyden.
Sukupuolentutkimuksen kritiikki
Naistutkimus on kohdannut arvostelua julkisessa keskustelussa. Evoluutiopsykologian kannattajat ovat esittäneet, että naistutkimuksen sukupuolijako ei vastaa luonnontieteellistä näkökulmaa. Naisten ja miesten välisessä tasa-arvokeskustelussa feminististen väkivaltatutkimusten on väitetty edustavan sukupuolisyrjintää. Jyrkimmissä puheenvuoroissa naistutkimuksen on esitetty olevan akateemista näennäistiedettä.
Öljypuomi
thumb|250px|Öljypuomeja [[Naantalin satamassa]] Öljypuomi on synteettisestä, öljyä kestävästä materiaalista valmistettu öljyntorjuntaväline.
Sukupuolentutkimus
Sukupuolentutkimuksen kritiikki
Suomessa julkista keskustelua naistutkimuksen tieteellisyydestä herätti Jussi K. Niemelän ja Osmo Tammisalon vuonna 2006 julkaistu kirja Keisarinnan uudet (v)aatteet. Sen herättämän julkisen keskustelun seurauksena koko oppiaineen nimi muutettiin naistutkimuksesta sukupuolentutkimukseksi Helsingin yliopistossa. Pian muut yliopistot seurasivat perässä. Myös Miesten tasa-arvo -yhdistys julkaisi vuonna 2009 vetoomuksen naistutkimuksen nimen muuttamisesta sukupuolentutkimukseksi, jonka sisällä voisi tehdä tutkimusta myös miesnäkökulmasta.
Öljypuomi
Vakiotyyppinen öljypuomi, ns. vankkuripuomi, on noin 1,5 metriä leveä kellukkeella varustettu hihnamainen rakennelma, joka voidaan laskea mereen aluksesta tai laiturilta. Puomin yläreunassa on yökäyttöä varten merkkivaloja.
Sukupuolentutkimus
Sukupuolentutkimuksen kritiikki
Norjassa vuoden 2011 aikana käydyn julkisen keskustelun jälkeen Oslon yliopiston sukupuolentutkimuksen tutkimusprojekti menetti valtiontukensa. Pohjoismaiden ministerineuvosto lakkautti samaan aikaan yliopiston yhteydessä toimineen pohjoismaisen tasa-arvotiedon keskuksen, NIKK:n.
Öljypuomi
Pienet työalukset hinaavat puomin paikoilleen eli sillä pyritään ympäröimään meressä oleva vuotanut öljy tai tarvittaessa ehkäisemään mahdollisesti vuotavan öljyn leviäminen. Mm. haaksirikkoisten alusten ympärille pyritään vetämään öljypuomit, samoin lastiaan purkavien säiliölaivojen.
Puomin rajaaman alueen sisältä öljy pystytään keräämään talteen eri menetelmillä.
Lisäksi on olemassa erilaatuisia kertakäyttöpuomeja; niiden tavallisin tyyppi on öljyä imevällä aineella osittain täytetty muoviputki, jota hinataan mereen vuotaneen öljyläikän yli. Putki kerää öljyn sisäänsä ja läpikyllästynyt puomi voidaan hinata öljyntorjunta-alukseen.
Vasemmistonaiset
Vasemmistonaiset on Vasemmistoliiton naisjärjestö. Vasemmistonaiset on avoin myös naisille, jotka haluavat tehdä vasemmistofeminististä politiikkaa puolueeseen sitoutumatta.
Vasemmistonaiset perustettiin lokakuussa 1990 Jyväskylässä Naisfoorumi 90 -tapahtuman yhteydessä. Perustavaan kokoukseen osallistui 491 naista. Vasemmistonaiset päätti tehdä Vasemmistoliiton naistyötä, mutta korosti myös itsenäisyyttään. Vasemmistonaiset ei ole rekisteröity yhdistys vaan verkosto. Tällä valinnalla perustajat halusivat korostaa Vasemmistonaisten avointa luonnetta. Järjestäytymisen muodoista käytiin paljon keskustelua ennen kokousta. Osa vasemmistonaisista halusi muodostaa kiinteämmän organisaation.
Pippuri on Vasemmistonaisten neljästi vuodessa ilmestyvä verkostolehti. Pippuri aloitti ilmestymisensä vuonna 1966 Suomen naisten demokraattisen liiton lehtenä. Vasemmistoliittoon kuulumattomat naiset voivat liittyä Vasemmistonaisiin tilaamalla lehden.
Vasemmistonaiset osallistuu Naisjärjestöt Yhteistyössä – Nytkis -yhdistyksen toimintaan. Vasemmistonaisten Outi Ojala oli Nytkiksen puheenjohtaja vuonna 1991 ja Katja Syvärinen vuonna 2000.
Vasemmistonaiset jakaa vuosittain Pro feminismi -palkinnon tasa-arvotyössä ansioituneelle vasemmistoliittolaiselle miehelle. Tunnustuksen ovat saaneet Kaarlo Julkunen, Claes Andersson (2006), Jorma Hentilä, Teivo Teivainen (2008), Kari Uotila (2009), Jiri Nieminen (2010) ja Juuso Aromaa (2011).
Puhenaiset
Vasemmistonaisten hallituksella (Valtikka) on puheenjohtaja (puhenainen) ja kaksi varapuheenjohtajaa. Aiemmin kaikki kolme puhenaista olivat samanarvoisia. Valtikan sihteeri on Vasemmistoliiton naispoliittinen sihteeri.
Esitutkinta
Esitutkinta on menettely, jolla viranomainen pyrkii selvittämään rikokseksi epäillyn tapahtuman olosuhteet. Jos esitutkinnassa selviää henkilö, jota voidaan riittävän todennäköisesti epäillä rikoksesta, siirtyy asia syyteharkintaan, jossa syyttäjä päättää siitä, saatetaanko asia tuomioistuimen ratkaistavaksi siten, että hän valtion puolesta vaatii henkilölle rangaistusta. Esitutkinta käynnistetään, jos on syytä epäillä rikoksen tapahtuneen (ns. syytä epäillä -kynnys). Esitutkinta käynnistetään virallisen syytteen alaisissa rikoksissa uhrin tahdosta riippumatta ja asianomistajarikoksissa uhrin tahdosta riippuen uhrin vaatiessa rikoksesta epäillylle rangaistusta.
Yleistä
Eräissä maissa syyttämiskynnyksen ylittymisestä päättää syyttäjän hakemuksesta tuomioistuinorganisaatioon kuuluva taho kuten tutkintatuomari tai grand jury -nimellä tunnettu maallikoista koostuva lautakunta. Lähes kaikissa muissa maissa kuin Suomessa esitutkintaa johtaa syyttäjä, näin myös Ruotsissa.
Esitutkinnassa ei selvitetä, kuka on tehnyt rikoksen, sen sijaan tarkoituksena on saattaa epäillyksi nimetyn henkilön toiminta syyttäjälle syyteharkintaan. Länsimaisen oikeuskäsityksen mukaan vain tuomioistuimella on valta kumota niin sanottu syyttömyysolettama. Eli kaikki ovat syyttömiä kunnes tuomioistuin oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin päätteeksi mahdollisesti toisin päättää. Esitutkinta nimensä mukaisesti vain valmistelee tulevaa oikeudenkäyntiä, jotta syyttäjällä ja puolustuksella on aineisto, joihin voivat näkemyksenä perustaa.
Suomessa esitutkinta on esitutkintalaissa säädetty menettely, jossa esitutkintaviranomainen tutkii ja valmistelee aineiston syyteharkintaa varten. Esitutkintaviranomaisia ovat poliisi, tulli ja rajavartiolaitos. Lisäksi sotilasviranomaiset tutkivat sotilasrikoksia. Poliisin tai muun esitutkintaviranomaisen on toimitettava esitutkinta, kun sille tehdyn rikosilmoituksen perusteella tai muutoin (esimerkiksi tutkintapyynnön perusteella) on syytä epäillä, että rikos on tapahtunut.
Jos syyttäjä saa nostaa syytteen rikoksesta ainoastaan asianomistajan vaatimuksesta, eli kyse on asianomistajarikoksesta, esitutkinta toimitetaan vain, jos asianomistaja on ilmoittanut esitutkintaviranomaiselle tai syyttäjälle vaativansa rikokseen syyllistyneelle rangaistusta. Jos asianomistaja peruuttaa rangaistusvaatimuksensa, tutkinta on lopetettava.
Muuta
Esitutkinta saadaan jättää toimittamatta sellaisen rikoksen johdosta, josta ei ole odotettavissa ankarampaa rangaistusta kuin sakkoa ja jota on kokonaisuudessaan pidettävä ilmeisen vähäisenä, jos asianomistajalla ei ole asiassa vaatimuksia.
Esitutkintaa johtaa tutkinnanjohtaja. Tutkinnanjohtajana on pidättämiseen oikeutettu virkamies, yleensä komisario tai rikoskomisario. Erityisestä syystä saa tutkinnanjohtajana olla poliisin toimittamassa esitutkinnassa rikosylikonstaapeli tai ylikonstaapeli ja muun viranomaisen toimittamassa esitutkinnassa virkamies, jolle tämä oikeus on lailla erikseen annettu.
Poliisimiehen tekemäksi epäillyn rikoksen esitutkintaa johtaa kuitenkin aina virallinen syyttäjä lukuun ottamatta rikesakkoasiana ja rangaistusmääräysmenettelyssä käsiteltäviä asioita.
Esitutkinnassa voidaan käyttää pakkokeinoja, joista säädetään pakkokeinolaissa. Yleisin esitutkintamenetelmä lienee kuulustelu.
Luettelo suomalaisista shakkikerhoista
Tämä on luettelo Suomen Shakkiliittoon kuuluvista shakkikerhoista.
Boi
Boi voi tarkoittaa seuraavia:
Matterhorn
Matterhorn on Euroopan tunnetuimpia vuoria ja suosittu matkailukohde lähinnä jylhän kartiomaisen, pyramidia muistuttavan muotonsa takia. Toblerone-suklaan kolmionmuotoiset palaset viittaavat Matterhornin muotoon.
Matterhornia on pidetty jo kauan Alppien ja kiipeilyn tunnuskuvana. Kun Zermattiin valmistui rautatie 1800-luvun lopulla, Matterhorn alkoi viehättää yhä enemmän turisteja. Heinä-elokuussa, jolloin olosuhteet ovat edullisia kiipeämiselle, moni kiipeilijä pyrkii vuoren huipulle. Matterhorn on myös Alppien vaarallisimpia vuoria, sillä sen rinteillä on kuollut yli 500 kiipeilijää vuosina 1865–1995. Kiipeilymaailmassa Matterhorn luokitellaan arviolta maailman kuudenneksi vaarallisimmaksi vuoreksi; Annapurnalle kiipeämistä pidetään vaarallisimpana.
Nimeäminen
Vuoren saksankielinen nimi on lähtöisin sanoista Matte (suomeksi niitty) ja Horn (huippu). Italian- ja ranskankieliset nimet Cervin ja Cervino ovat lähtöisin latinankielisestä sanasta Silva (suomeksi metsä).
Maantiede
thumb|right|Italian ja Sveitsin huiput. Matterhornilla on pyramidinen muoto. Sen neljä seinämää ovat eri kompassisuuntiin. Itäseinämä erottuu Zermattin kaupungista, mutta pohjoisseinämä on helpompi nähdä Zmuttin kylästä, Zermattin länsipuolella. Myös länsiseinämä on Sveitsin puolella kohti Dent d’Herens -vuorta. Eteläseinämä on Italian puolella. Sen alapuolella on Breuil-Cervinian laskettelukeskus.
Matterhornilla on kaksi huippua, joista toinen on nimetty Sveitsin huipuksi ja toinen Italian huipuksi. Huippuja yhdistää 100 m pitkä harjanne. Huipuista korkeampi on Sveitsin huippu, joka on 4 477,5 m korkea. Italian huipulla on korkeutta 4 476,4 m. Huiput sijaitsevat rajalla. Huiput on nimetty niiden ensikiipeämisen perusteella, ei maantieteellisistä syistä. Italian huipulla on metallista rakennettu risti, mikä on hyvin yleistä roomalaiskatolisten maiden vuorten huipuilla. Sveitsin huipulle on pystytetty metallista tehty kiipeilijää esittävä patsas kohtaan, jossa kiipeilijät saavuttavat Hörnli-harjanteen.
Vuorikiipeily
thumb|left|Hörnli-harjanne. Ensimmäisen nousun Matterhornille teki Edward Whymper seurueineen 14. heinäkuuta 1865. Matterhornin pohjoisseinämä kiivettiin ensi kerran vasta vuonna 1931, ja se kuuluu myös Alppien kuuteen mainittavimpaan pohjoisseinämään. Matterhornille kiivetään useimmiten jonkun kolmen harjanteen kautta. Suosituin on Hörnli-harjanne Sveitsin puolella. Muut kaksi ovat Zmutt-harjanne vuoren länsipuolella sekä Lion-harjanne, joka alkaa Italian puolelta. Neljättä harjannetta Furggenia pitkin kiivetään hyvin harvoin. Matterhornille voi kiivetä myös sen neljää eri seinämää pitkin. Niillä on erittäin vaativia kiipeilyosuuksia, ja seinämiä pitkin kiivetään erittäin harvoin.
Kiipeilyretken suosituin aloituspaikka on Zermatt, kylä vuoren itäpuolella. Zermattista matka jatkuu kohti Zmuttin kylää, joka on Zermattin länsipuolella. Sieltä reitti jatkuu polkuja pitkin Hörnli-vuoristomajalle, jossa on myös ryhmämajoitusta sekä mahdollisuus ostaa ruokaa sekä vettä. Majan kunnossapidosta huolehtii sveitsiläinen kiipeilijäjärjestö Schweizer Alpen-Club/ Swiss Alpine Club SAC. Majan läheisyydessä voi myös telttailla.
Kiipeäminen Hörnli-harjanteelle aloitetaan yleensä jo aamukahdelta otsalamppujen kera, sillä varsinaiseen kiipeämiseen menee koko päivä. 4000 metrin korkeudessa Hörnli-harjanteella on Solvay-vuoristomaja, jota käytetään hätätapauksissa, esimerkiksi sään huonotessa. Matterhornin korkea pilarimainen muoto kerää myrskypilviä huipun läheisyyteen. Matterhorn on kuuluisa iltapäivämyrskyistä, joita ennen kiipeilijöiden on lähdettävä kiipeämään alaspäin.
Kiipeilyreitit ja niiden ensimmäiset kiipeilijät
thumb|right|Kiipeilijä Matterhornilla. Hörnli-harjanne Zmutt-harjanne Furggen-harjanne Lion-harjanne
Pyhä Deusdedit
Pyhä Deusdetit eli Adeodatus I (k. 8. marraskuuta 618) oli paavina 19. lokakuuta 615 – 8. marraskuuta 618. Hän oli syntyjään roomalainen. Hänen kruunajaispäivänsä oli 13. marraskuuta 615. Hänen paaviutensa päättyi hänen kuolemaansa 8. marraskuuta 618 Roomassa.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1980
Yhdysvaltain vuoden 1980 presidentinvaalit pidettiin 4. marraskuuta 1980. Republikaanipuolueen ehdokas Ronald Reagan voitti demokraattiehdokkaan ja istuvan presidentin Jimmy Carterin. Kolmanneksi tuli sitoutumaton ehdokas, republikaani John B. Anderson. Monien analyytikkojen mukaan presidentti Jimmy Carterin kykenemättömyys ratkaista Iranin panttivankikriisi johti lopulta hänen tappioonsa Reaganille.
Tuoksualvejuuri
Tuoksualvejuuri (Dryopteris fragrans) on pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla kasvava saniainen. Se on mainittu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteissä II ja IV, sillä se on Euroopassa hyvin harvinainen. Suomessa tuoksualvejuuri on rauhoitettu ja se kuuluu Suomen kansainvälisiin vastuulajeihin.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1980
Republikaaninen puolue
Ehdokkaat Reagan voitti esivaalit ja valitsi varapresidenttiehdokkaakseen George H. W. Bushin.
Tuoksualvejuuri
Ulkonäkö ja koko
Tuoksualvejuuri kasvaa tuppaina, ja voi levitä haarovan maavarren avulla. Maavarsi on tiheitten, usein liuskaisten suomujen peittämä. Kasvin ikivihreät lehdet kasvavat 15–25 cm pitkiksi. Lehden ruoti on tummasuomuinen ja enintään kolmasosa kapeanpuikean lavan pituudesta. Lehtilapa on kertaalleen parilehdykkäinen, päältä keltanystyinen ja alta tiheään ruskeasuomuinen. Lehdykät ovat kapeanpuikeita, parijakoisia ja niiden laita on usein taakäänteinen. Lehtien alapinnalla olevat itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja niitä peittää munuaismainen katesuomu. Tuoksualvejuuren itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa, jolloin itiöpesäkeryhmät täyttävät lähes kokonaan lehden alapinnan. Kasvi tuoksuu kosketeltaessa vadelmalle.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1980
Demokraattinen puolue
Ehdokkaat
Tuoksualvejuuri
Ulkonäkö ja koko
Laji muistuttaa suuresti kookasta karvakiviyrttiä (Woodsia ilvensis).
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1980
Demokraattinen puolue
Presidentti Carterin uudelleenvalinnan haastoi liberaali senaattori Edward "Ted" Kennedy. Kennedyn kampanja, vaikka oli hän paljon vetovoimaisempi ja kampanja persoonallisempi kuin Carterin, oli huonosti organisoitu ja se ei pystynyt pääsemään ylitse henkilökohtaisista ongelmista, eritoten vuoden 1969 auto-onnettomuudesta, jossa menehtyi Kennedyn naispuolinen sihteeri hämärissä olosuhteissa. Vaikkakin puolueen yhtenäisyys Iranin panttivankikriisissä antoi Carterille johtoaseman alkuvaiheessa ja pakotti Brownin pois kisasta, Kennedy teki myöhemmin paluun. Demokraattisen puolueen valtakunnallisessa kokouksessa Kennedy hyväksyi ehdokkuuden ja vaati liberaalimpaa asennetta puolueelle puheessa minkä monet näkivät hänen uransa parhaimpana.
Tuoksualvejuuri
Levinneisyys
Tuoksualvejuuren arktinen levinneisyysalue on laaja ulottuen lähes yhtenäisenä Uralilta Siperian poikki Japaniin, Pohjois-Amerikan pohjoisosiin ja Grönlantiin. Euroopassa lajia tavataan vain Suomessa ja Virossa.
Suomessa tuoksualvejuuresta tunnetaan 40 kasvustoa, melkein kaikki Kevon luonnonpuistosta Utsjoelta. Kasvi löytyi alueelta vuonna 1935. Metsähallituksen Ylä-Lapin luonnonhoitoalue vastaa niiden suojelusta. Aikaisemmin tuoksualvejuuren arveltiin olevan Suomessa jäänne myöhäisjääkaudelta, mutta uusimman tutkimuksen mukaan laji lienee levinnyt Uralilta tuulten mukana tulleista itiöistä.
Elinympäristö
Suomessa tuoksualvejuuren kasvupaikat sijaitsevat pääasiassa vaikeakulkuisissa, jyrkänteiden ja pahtojen juurelle keräytyneissä jäkäläpeitteisissä louhikoissa. Harvinaisen lajin uhkana saattaa olla laiton keräily.
Tukehtuminen
Tukehtuminen on ihmisen tai eläimen hapen puutteesta johtuva kuoleminen, joka johtuu hengityksen estymisestä tai lakkaamisesta. Sitä edeltää asfyksia. Tukehtuminen saattaa seurata monista asioista. Yleisimpiä tukehtumisen aiheuttajia ovat:
Aiheesta muualla
Verschlucken Uduszenie gwałtowne
Incheon
Incheon (, hanja 仁川) on maakuntajaon ulkopuolinen metropolikaupunki Etelä-Korean luoteisrannikolla Keltaisenmeren rannalla. Se sijaitsee lähellä Pohjois-Korean rajaa pääkaupunki Soulin länsipuolella ja on osa Soulin metropolialuetta. Kaupunki rajautuu Soulin lisäksi Gyeonggin maakuntaan. Incheon on yksi maan tärkeimmistä satamakaupungeista ja talouskeskuksista. Sen asukasluku on 2 622 928 (vuonna 2010) ja pinta-ala 955,00 neliökilometriä, joten se on asukasluvultaan maan kolmanneksi suurin kaupunki Soulin ja Busanin jälkeen.
Al Smith
Alfred Emanuel "Al" Smith, Jr. (30. joulukuuta 1873 – 4. lokakuuta 1944) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Smith toimi New Yorkin osavaltion pitkäaikaisena kuvernöörinä vuosina 1919–1920 ja 1923–1928. Hän oli demokraattien presidenttiehdokkaana vuonna 1928. Smith sai paljon huomiota vaatiessaan kampanjassaan kieltolain kumoamista. Hän oli ensimmäinen katolinen suuren puolueen presidenttiehdokkaana Yhdysvalloissa ja vastustajat käyttivät tätä asiaa vaaleissa tehokkaasti häntä vastaan.
Epäonnistuneen vaalikampanjan jälkeen Smith toimi menestyksellisesti lakimiehenä New Yorkissa ja oli muun muassa toteuttamassa Empire State Buildingin rakennushanketta. Smith kuoli New Yorkissa 70-vuotiaana vain muutamia kuukausia vaimoaan myöhemmin.
Incheon
Incheonissa järjestettiin vuoden 2014 Aasian kisat.
Ystävyyskaupungit
Incheonilla on neljätoista sisarkaupunkia ympäri maailmaa:
Bumba-meu-boi
pienoiskuva Bumba-meu-boi eli boi on brasilialaista kansanmusiikkia. Se syntyi 1700-luvulla ja on yleensä rytmikästä, perinnesoittimilla soitettua tanssimusiikkia. Bumba-meu-boi alkoi saada kansainvälistä suosiota 1990-luvulla. Se on erityisesti maan kaakkoisosan (Nordeste) kulttuuria ja väestö on erittäin ylpeä omasta kulttuuristaan. Bumba-meu-boi huipentuu kesäkuun aikana käytävissä Festa Junina - (Kesäkuun juhla) ja São João (Pyhä Johannes) -juhlissa, jolloin Bumba-meu-boi-juhlia on päivittäin joka puolella.
Reims-Gueux
thumb|250px|Reims-Gueux'in rata vuosina 1950-1951 Reims-Gueux oli kolmion muotoinen kilparata lähellä Reimsiä, Ranskassa. Siellä on ajettu Formula ykkösten sekä moottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjaa. Rata rakennettiin 1925 kulkemaan julkisia teitä ranskalaisten Thillois'n ja Gueux'n välille. Radalla oli kaksi pitkää suoraa kylien välillä, joten kilpatallit virittivät autonsa kulkemaan maksiminopeutta. Radan omistajat kaatoivat puita sekä purkivat taloja saadakseen radasta vielä nopeamman. Vuonna 1952 rataa muokattiin niin, että se ohitti Gueux'n kylän. Tämän jälkeen rataa kutsuttiin yleisesti Reimsiksi.
Ensimmäinen kilpailu, joka ajettiin radalla, oli Marnen Grand Prix. 1950 ajettiin ensimmäinen Formuloiden Ranskan Grand Prix sen ensimmäisellä kaudella. Ykköset jättivät radan 1966, mutta pysyvästi se suljettiin vasta 1972 taloudellisten ongelmien takia. Rataa on vielä jäljellä varikon läheisyydessä.
Kane
Kane voi viitata seuraaviin:
Do-Hum-Me
Do-Hum-Me oli sac-intiaaniheimon päällikön tytär 1800-luvulla.
Vuonna 1843 hän rakastui Cow-Hick-Kee -nimiseen mieheen. He päätyivät töihin P. T. Barnumin American Museumiin Manhattanille, missä he esittivät perinteisiä intiaanitansseja. Do-Hum-Me oli erittäin suosittu esiintyjä, mutta kuoli jo viisi viikkoa Barnumille pestautumisen jälkeen 9. maaliskuuta 1843, 18 vuoden iässä.
Louis-Michel Lepeletier de Saint-Fargeau
thumb|Michel Lepeletier de Saint-Fargeau, Jean-François Garnerayn maalaama muotokuva. Louis-Michel Lepeletier de Saint-Fargeau (29. toukokuuta 1760 Pariisi – 20. tammikuuta 1793 Pariisi) oli ranskalainen vallankumousmies ja kansalliskonventin jäsen Ranskan suuren vallankumouksen aikana. Lepeletier kohosi vallankumouksen marttyyriksi, kun eräs rojalisti murhasi hänet kostona kuningas Ludvig XVI:n kuolemantuomiosta.
Elämä ja kuolema
Lepeletier de Saint-Fargeau oli tunnettua aatelissukua. Hänen isoisoisänsä oli Ludvig XV:n valtiovarainministerinä toiminut Michel Le Peletier des Forts, jonka setä Claude Le Peletier oli hoitanut samaa tehtävää Ludvig XIV:n aikana. Lepeletier de Saint-Fargeau valittiin aatelissäädyn edustajana vuoden 1789 säätyjen yleiskokoukseen, jossa hän epäröinnin jälkeen ryhtyi vallankumouksen kannattajaksi ja liittyi heinäkuussa kolmannen säädyn muodostamaan perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen. Hän oli kesä–heinäkuussa 1790 pari viikkoa kansalliskokouksen puhemiehenä. Häntä ei valittu vuoden 1791 lakiasäätävään kansalliskokoukseen, mutta hän tuli syksyllä 1792 valituksi uuteen kansalliskonventtiin Yonnen edustajana.
thumb|upright=1.2|Piirros Lepeletierin murhasta. Lepeletier oli yksi sadoista kansalliskonventin edustajista, jotka äänestivät istunnon 19.–20. tammikuuta 1793 ratkaisevassa äänestyksessä Ludvig XVI:n kuolemantuomion puolesta. Kun hän oli 20. tammikuuta syömässä illallista ravintolassa Pariisin Palais-Royalissa, entinen kuninkaan henkivartija Philippe de Pâris hyökkäsi hänen kimppuunsa ja survaisi häntä miekallaan kuolettavasti. Hän kuoli kotonaan seuraavana yönä, muutamaa tuntia ennen Ludvig XVI:n teloitusta. Lepeletier valikoitui uhriksi, koska de Pâris ei päässyt käsiksi Orléansin herttuaan, jota piti inhottavimpana kuolemantuomion puolesta äänestäjistä. De Pâris teki myöhemmin itsemurhan pidätyksen yhteydessä.
Muistaminen
Kuoltuaan Lepeletier julistettiin vallankumouksen marttyyriksi. Taidemaalari Jacques-Louis David suunnitteli hänelle juhlavat hautajaiset ja hänet haudattiin Pariisin Panthéoniin. Lepeletieristä tuli ensimmäinen kolmesta Ranskan vallankumouksen marttyyrista, joihin kohdistettiin henkilönpalvontaa terrorin aikana; kaksi muuta olivat myöhemmin samana vuonna murhattu Jean-Paul Marat ja vastavallankumouksellisten teloittama Marie-Joseph Chalier. Lepeletierin kuvia pystytettiin kaikkialle ja hänen tyttärensä adoptoitiin ”Ranskan kansan nimissä”. Vallankumoustuomioistuinta koristivat Lepeletierin, Marat’n ja Brutuksen rintakuvat. David maalasi Lepeletierin kuolemaa esittäneen, sittemmin tuhoutuneen maalauksen, joka sijoitettiin kansalliskonventin istuntosaliin. Lepeletieriin kohdistettu henkilönpalvonta lopetettiin terrorin ajan päätyttyä vuonna 1794.
Lepeletier peri vuonna 1779 isoisoisoisänsä Michel Le Peletier de Souzyn sata vuotta aiemmin Pariisiin rakennuttaman kaupunkitalon, joka tunnetaan hänen mukaansa nimellä Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau. Talo on nykyään osa Pariisin kaupunginmuseon Musée Carnavalet’n näyttelytiloja.
Veikkausliigan kausi 1996
Veikkausliigan kausi 1996 oli äärimmäisen tasainen, sillä runkosarjan päätöskierroksen jälkeen kolme parasta joukkuetta olivat tasapisteissä. Jatkosarjassa saatiin kuitenkin eroja aikaan, ja runkosarjan voittaneen FF Jaron pudottua viidenneksi nousi mestaruuteen FC Jazz.
Runkosarja
Runkosarjassa pelattiin kahdentoista joukkueen kesken kaksiosainen sarja.
Ylempi loppusarja
Ylemmässä loppusarjassa pelasivat runkosarjan kuusi parasta joukkuetta. Kukin joukkue pelasi loppusarjassa viisi ottelua, joiden tulokset lisättiin runkosarjan tuloksiin. Loppusarjassa määritettiin sijoitukset 1–6.
Alempi loppusarja
Alemmassa loppusarjassa pelasivat runkosarjan kuusi viimeistä joukkuetta. Kukin joukkue pelasi loppusarjassa viisi ottelua, joiden tulokset lisättiin runkosarjan tuloksiin. Loppusarjassa määritettiin sijoitukset 7–12.
Menestys eurokentillä
UEFA Cup: Cup-voittajien cup: Intertoto Cup:
Olli Tiainen (keilaaja)
Tiainen on saavuttanut keilailussa yhden MM-mitalin, hopeaa Helsingin MM-kisojen joukkuekilpailussa vuonna 1987. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui 24:nneksi. Hän kuului maajoukkueiden Euroopan cupin voittaneeseen miehistöön vuosina 1984, 1986 ja 1992.
Ainoan henkilökohtaisen Suomen mestaruutensa Tiainen voitti vuonna 2004. Ballmasters-turnauksen hän voitti vuonna 1997. Vuonna 1992 Tiainen oli seuransa, lohjalaisen Rännimestarien joukkueessa voittamassa Tornados-turnausta, jonka finaalissa tuli voitto kotkalaisesta Eagle-Teamistä.
Tiainen työskentelee Riihimäellä keilahalliyrittäjänä. Hän on toiminut myös Suomen naisten keilailumaajoukkueen valmentajana.
Olli Tiaisen veli Kari Tiainen on moottoripyöräilyn enduroajon moninkertainen maailmanmestari.
Frunzen piiri
Kunnallishallintoalueet
Frunzen piiri jakautuu kuuteen kunnallishallintoalueeseen, jotka ovat asemaltaan Pietarin keskustan kaupunginosia. Kunnallishallintoalueet ovat
Henrik (Portugalin kreivi)
thumb|Henrik Burgundin Henrik (1066–1112) oli Portugalin kreivi vuodesta 1093 lähtien kuolemaansa saakka. Henrik yhdisti Portucalen ja Coimbran kreivikunnat ja julisti alueen itsenäiseksi ja hän loi näin perustana tulevalle Portugalin kuningaskunnalle.
Henrik oli isänsä kautta Burgundin Robert I:n pojanpoika. Koska hänellä ei ollut kovinkaan suuria mahdollisuuksia saada todellista valtaa perheen nuorempana poikana, hän liittyi Reconquistaan osallistuakseen taisteluun maureja vastaan Iberian niemimaalla. Hän auttoi Kastilian Alfonso VI:ta valtaamaan Galician ja sai palkkioksi naida Alfonson tyttären Teresan vuonna 1093. Hän sai myötäjäisinä Portugalin kreivikunnan ja läänityksen Leónin kuningaskunnasta. Teresan sisaren oli Urracan oli nainut Burgundin Raymond, joka kuitenkin kuoli 1107, ja kun seuraavana vuonna kuoli myös kun kuninkaan ainoa poika Sancha, avautui Henrikille mahdollisuus kamppailla koko Kastilian kruunusta. Henrik saavutti menestystä, sillä Urraca oli joutunut sotaan myös omaa toista aviomiestään vastaan. Henrikin kuoltua vuonna 1114 hänen leskensä Teresa jatkoi miehensä aggressiivista laajentumispolitiikkaa.
Hyrrävoima
Hyrrävoimaksi nimitetään mekaniikan ilmiötä, jonka mukaan nopeasti pyörivä hyrrä pyrkii vastustamaan akselin asentoon kohdistuvia muutoksia. Esimerkiksi gyroskoopin toiminta perustuu juuri hyrrävoimaan.
Ilmiö on ehkä helpoin ymmärtää tarkastelemalla vauhdissa olevan polkupyörän pyörää ja kiinnittämällä sen kehältä jonkin pisteen. Kun piste on ylimmässä asennossaan ja siihen kohdistuu vaikkapa vasemmalle puolelle kallistava voima, niin sama voima vaikuttaa oikaisevasti silloin, kun sama piste siirtyy pyörän alimpaan asentoon. Ilmiö liittyy siten myös massan hitauteen.
Suomen urheilu 2011
Suomen urheilu 2011 käsittelee vuoden 2011 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Vuoden valmentajaksi valittiin jääkiekkovalmentaja Jukka Jalonen.
Hyvän ja pahan tiedon puu
thumb|Aadam ja Eeva Hyvän ja pahan tiedon puun ääressä Eedenin puutarhassa. [[Lucas Cranach vanhempi|Lucas Cranach vanhemman (1472–1553) maalaus.]]
Hyvän ja pahan tiedon puu on Raamatun ensimmäisessä Mooseksen kirjassa mainittu puu Eedenin puutarhassa (1. Moos. 2:9). Jumala kieltää ihmistä syömästä puun hedelmiä, koska hän oli silloin kuoleman oma. Hän saisi tiedon hyvästä ja pahasta. Käärme, jonka kristinusko on sittemmin tulkinnut olevan Saatana, kuitenkin viettelee Aadamin ja Eevan syömään hedelmän.
Kun rike paljastui, Jumala karkotti ihmisen pois Eedenistä ja kirosi maan, jotta he eivät söisi Elämän puusta ja saisi elää ikuisesti. Kristinuskon opin mukaan tästä rikkeestä seurasi perisynti jokaisen ihmisen kannettavaksi. Usein hyvän ja pahan tiedon puun hedelmä kuvataan omenana, mutta Raamatussa ei mainita hedelmän tarkempaa laatua.
Cyrus H. Gordonin ja Gary A. Rendsburgin mielestä puun nimi on merismi eli synekdokee, jossa kaikkiin tai kokonaisuuteen viitataan vastakohtien avulla. Tässä tapauksessa Hyvän ja pahan tiedon puu tarkoittaisi kaiken tiedon puuta.
Bonifatius V
Bonifatius V (kastenimi tuntematon) (k. 25. lokakuuta 625) oli paavina 23. joulukuuta 619 – 25. lokakuuta 625. Hän syntyi Napolissa, Italiassa, mutta synnyinaikaa ei tunneta. Bonifatius V hallitsi Aeodatus I:n ja Honorius I:n välissä.
Tšikola
Tšikola ( ja ) on kylä Irafin piirin pohjoisosassa Pohjois-Ossetia-Alaniassa Venäjällä. Vuonna 2002 Tšikolassa oli 7 017 asukasta. Tšikola on Irafin piirin hallinnollinen keskus. Tšikolan naapurina idässä on Surh-Digoran kylä ja lännessä Haznidonin kylä.