cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taidemaailma
Taidemaailma koostuu ihmisistä, jotka toimivat taiteen tuottamisen, esittämisen, toimeksiantojen, taiteen säilytyksen, sen edistämisen, taidekritiikin ja taiteen myynnin piirissä. Howard S. Becker kuvailee sitä seuraavasti: se on "niiden ihmisten verkosto, joiden yhteistoiminta, joka on organisoitu heidän yhteisen käsityksensä perusteella perinteisistä toimintatavoista, tuottaa sellaisia taideteoksia, joiden vuoksi taidemaailma on merkittävä." Sarah Thorntonin mukaan se on "päällekkäisten alakulttuurien löyhä verkosto, jota pitää koossa usko taiteeseen. Se maailma ulottuu kaikkialle maapallolla, mutta keskittyy taiteen pääkaupunkeihin, kuten New York, Lontoo, Los Angeles ja Berliini."
Danto, Dickie ja Bourdieu
Taidemaailmaa määritteli ensimmäisenä vuonna 1964 amerikkalainen filosofi ja taidekriitikko Arthur Danto artikkelissaan "The Artworld". Danton mukaan "Taiteen teorioiden rooli, niin tänään kuin aina ennenkin, on aikaansaada taidemaailma ja taide mahdolliseksi." Danton määrittelemä taidemaailma tarjosi operationaalisen taideteorian, jota sen osallistujat käyttävät erottaakseen taiteen ei-taiteesta.
George Dickien institutionaalisen taideteorian varhaisemmassa (1974) määritelmässä taidemaailma on niiden näkökohtien asetelma, jotka suovat teokselle ehdokkuuden taiteen arvostukseen. Uudemmassa (1997) teoriassaan Dickie määrittelee taideteoksen artefaktina, joka luodaan esitettäväksi taidemaailman yleisölle. Yleisö on henkilöiden tai jäsenten sarja, joka on jossain määrin valmistautunut ymmärtämään heille esitettäviä objekteja. Martin Irvine toteaa, että taidemaailma on kaikkien taidemaailmajärjestelmien kokonaisuus. Taidemaailmajärjestelmä on ne puitteet, joissa taiteilija esittää teokset taidemaailman yleisölle.
Pierre Bourdieun taidemaailman käsite on yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti elettyjen asemien ehdollistama ja määrittelemä, joka vaatii tietoa ja kulttuurisen pääoman omistamista osana yhteiskuntaluokan identiteettiä, taiteen teorian käsitteitä, joita seuraavat opitut ammatilliset sekä yhteiskuntaluokkien distinktiot.
Musiikin taidemaailmat
Simon Frith kuvailee kolmea taidemaailmaa, jotka esiintyvät musiikin alalla: taidemusiikin maailma, kansanmusiikin maailma ja kaupallisen musiikin maailma. Timothy Taylor liittää nämä maailmat kolmeen populaarimusiikin lajiin: rockiin, rappiin ja poppiin.
Beckerin määritelmän arviointia
Howard Beckerin taidemaailman määritelmä syntyi Dickien jälkeen. Martin Irvinen mukaan hän yrittää määritellä sitä, mikä saa taidemaailman aikaan sosiologisella metodeilla. Irvinen mukaan sen tärkeitä kohtia ovat:
Berckerin teorian perusolettamuksia ovat Irvinen mukaan:
Mon kihlakunta
thumb|Mon kihlakunnan sijainti [[Smålandin maakunnan kartalla.]]
Mon kihlakunta oli kihlakunta Jönköpingin läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 931,10 neliökilometriä ja asukasluku 5 849 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Bottnaryd, Mulseryd, Angerdshestra, Bondstorp, Stengårdshult, Norra Unnaryd, Öreryd, Norra Hestra, Valdshult, Åsenhöga ja Källeryd.
Kihlakunnan tuolloisista kunnista Bondstorp kuuluu nykyään Vaggerydin kuntaan, Källeryd ja Åsenhöga kuuluvat Gnosjön kuntaan, Stengårdshult, Öreryd, Norra Hestra ja Valdshult kuuluvat Gislavedin kuntaan ja muut ovat osa Jönköpingin kuntaa.
Suzi Quatro (albumi)
Suzi Quatro (tunnus SRAK 505) on yhdysvaltalaisen Suzi Quatron ensimmäinen albumi. Levy julkaistiin lokakuussa 1973 suurimmassa osassa maailmaa RAK-levymerkillä. Yhdysvalloissa ja Kanadassa se julkaistiin Bell Records levymerkillä, Japanissa EMI-levymerkillä ja joissain Euroopan maissa Columbia-levymerkillä. Australiassa albumi julkaistiin nimellä Can the Can.
Suurin osa albumin kappaleista on tuottaja kaksikko Chapman & Chinnin tai Suzi Quatron itsensä käsialaa, mutta joukkoon mahtuu myös kolme cover-versiota. A-puolen toiseksi viimeinen kappale I Wanna Be Your Man on lainattu Beatlesilta, B-puolen ensimmäinen kappale All Shook Up on puolestaan Elvikseltä ja B-puolen viimeinen Shakin' All Over on Johnny Kiddin tuotantoa.
Huomioita
Suurin osa Britannian ulkopuolella julkaistuista versioista sisälsi myös kappaleen Can the Can, joka sisällytettiin myös myöhempiin brittipainoksiin. USA:n ja Kanadan versioilla Can the Can korvasi kappaleet Rockin' Moonbeam ja Get Back Mama
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1999
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1999 24. kertaa. Kilpailut pidettiin Turkin Istanbulissa 22. heinäkuuta – 1. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Uintiin tulivat uusina 50 metrin matkat selkä-, rinta- ja perhosuinnissa. 50 metrin, 100 metrin ja 200 metrin matkoilla otettiin käyttöön välierät. Myös yhden lähdön sääntö otettiin käyttöön, eli jo ensimmäisestä aavistuslähdöstä seurasi kilpailusta sulkeminen.
Vuoden 1999 kilpailuihin osallistui ennätykselliset 986 urheilijaa 42:sta maasta. Kisoissa tehtiin kaksi maailman- ja kahdeksan Euroopan ennätystä. Kilpailujen suurin menestyjä oli Alankomaiden Pieter van den Hoogenband, joka voitti kuusi kultamitalia. Kisoihin osallistuneista maista eniten mitaleita keräsi 36 mitalia (12 kultaa, 13 hopeaa, 11 pronssia) saavuttanut Saksa ennen Venäjää (24 mitalia) ja Alankomaita (13 mitalia).
Tourunjärvi
Tourunjärvi on Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Tammelan Patamon kylässä. Järvi kuuluu Paimionjoen sivujoen Pajulanjoen valuma-alueeseen. Sen pinta-ala on 14,54 hehtaaria, rantaviivan pituus 1,71 kilometriä ja korkeus merenpinnasta 103,5 metriä.
Järvi laskee pitkin Korsunojaa lännessä Pajulanjoen latvahaaraan Myllyjokeen.
Järveen laskee pohjoisesta Mustalammi, johon edelleen laskee luoteesta Haiponjärvi.
Mikko Laine
Mikko Laine voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Metoděj Dominik Trčka
pienoiskuva|Metoděj Dominik Trčka Autuas Metoděj Dominik Trčka (myös Dominik Trcka, Metod Dominik Trcka tai Metodij Dominik Trcka; 6. heinäkuuta 1886 Frýdlant nad Ostravicí, Ostravský – 23. maaliskuuta 1959 Leopoldov, Trnavský kraj, Slovakia) oli redemptoristi, pappi ja marttyyri, joka kuoli keuhkokuumeeseen kommunistien vankileirillä. Hän teki sääntökuntalupauksensa 25. elokuuta 1904, vihittiin papiksi Prahassa 17. heinäkuuta 1910 ja teki sen jälkeen työtä seurakunnissa. Trčka eli seuraavien 6 paavien hallintokausien aikana: Leo XIII (1878-1903), pyhä Pius X (1903-1914), Benedictus XV (1914-1922), Pius XI (1922-1939), Pius XII (1939-1958) ja pyhä John XXIII (1958-1963). Hänen muistopäiväänsä vietetään 23. maaliskuuta.
WWE Legends of Wrestlemania
WWE Legends of Wrestlemania on painipeli, joka julkaistiin Xbox 360:lle, sekä PlayStation 3:lle 27. maaliskuuta 2009. Peliin on koottu WWE:n suurimpia ja legendaarisimpia supertähtiä sekä areenoita.(WrestleMania)
Pelin idea
Pelin ideana on käydä läpi legendaarisia WrestleMania hetkiä, muistuvimmilla areenoilla. Pelin keskeisin asia on WrestleMania Tour Mode. Pelin ehkä hienoin ominaisuus on, Relive muoto, jossa ennen ottelua näkyy videopätkä, mitä oikeassa ottelussa tapahtui, ja sen jälkeen saat haasteita, joita sinun täytyy tehdä ottelun aikana. Esimerkiksi legendaarisessa Stone Cold vs. The Rock matsissa täytyy mennä katsomoon tappelemaan, sekä rikkoa selostuspöytä, kuten oikeassakin ottelussa. Pelissä on myös Rewrite muoto. Siinä sinun täytyy muuttaa klassisien otteluiden lopputulosta. Pelissä on vielä Redefine muoto. Redefine muodossa ottelijat, areena ja kaikki muu on aitoa, mutta ottelu tyyppiä on muutettu.
Pedro Calderón de la Barca
pienoiskuva|200px|Pedro Calderón de la Barca. Pedro Calderón de la Barca y Barreda (17. tammikuuta 1600 – 25. toukokuuta 1681) oli espanjalainen barokin ajan näytelmäkirjailija ja runoilija. Häntä pidetään yhtenä Espanjan merkittävimmistä näytelmäkirjailijoista. Hän kirjoitti yli sata näytelmää, muun muassa uskonnollisia näytelmiä, laulunäytelmiä, vakavia draamoja ja komedioita. Calderón syntyi vaatimattomaan perheeseen Madridssa, opiskeli jesuiittojen koulussa ja myöhemmin teologiaa Salamancan yliopistossa. Hän otti osaa kuninkaan sotaretkille, kirjoitti hovin lipeillä ja lopulta ryhtyi katoliseksi papiksi. Kirjallisen uransa Calderón aloitti 20-vuotiaana runoilijana, ensimmäiset näytelmät ilmestyivät muutamia vuosia myöhemmin.
Calderónin tuotanto heijastelee katolista teologiaa ja mystiikkaa. Hän nousi uudelleen eurooppalaisen sivistyneistön lukemistoon 1800-luvulla, jolloin saksalainen romantiikka kohotti hänen nimensä Danten ja William Shakespearen rinnalle. Calderón julkaisi vain näytelmiä. Hänen tuotantonsa koostuu parista sadasta näytelmästä lyhyet autos sacramentales, uskonnolliset ehtoollisnäytelmät, mukaan luettuna. Espanjan kulta-ajan kirjailijalle lukumäärä on oikeastaan vähäinen. Calderónin tuotantoa on usein verrattu häntä tuotteliaampiin espanjalaisnäytelmäkirjailijoihin, Lope de Vegaan, Tirso de Molinaan ja Juan Ruiz de Alarcóniin.
Teokset
pienoiskuva|200px|Comedias verdaderas, 1726.
Rotterdamin avoin tennisturnaus
Rotterdamin avoin tennisturnaus, viralliselta nimeltään ABN AMRO World Tennis Tournament on helmikuussa Rotterdamissa, Alankomaissa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1972. Turnaus pelataan Ahoy Rotterdam -areenalla ja se kuuluu ATP World Tour 500 -sarjaan.
A Collapse of Faith
A Collapse of Faith on suomalaisen metalliyhtye October Fallsin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Debemur Morti Productions.
Kokoonpano
+
Tatsuta (1918)
Tatsuta oli keisarillisen Japanin laivaston Tenryū-luokan kevyt risteilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Sasebon laivastoarsenaalilta, missä köli laskettiin 24. heinäkuuta 1917. Alus laskettiin vesille 29. toukokuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 13. maaliskuuta 1919.
Palvelus
Alus osallistui 10. toukokuuta 1938 Amoyn maihinnousuun osana vara-amiraali Koichi Shiozawan komentamaa 5. laivastoa, johon kuuluivat muun muassa 9. ja 10. risteilijäviirikkö, 5. hävittäjälaivue ja 1. lentotukialusviirikkö.
Alus upposi 13. maaliskuuta 1944 Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen USS Sand Lancen torpedoimana.
Päälliköt
Aluksen päällikköinä olivat :
Die schöne Müllerin
Müller julkaisi runonsa vuonna 1820, ja Schubert sävelsi useimmat niistä vuoden 1823 toukokuun ja syyskuun välillä, jolloin hän työskenteli myös Fierabras-oopperan parissa. Schubert jätti teoksestaan pois muutaman runon sekä runosarjaan kuuluneen esipuheen ja jälkipuheen.
Sarjassa on kaksikymmentä laulua, joista noin puolet perustuu yksinkertaiseen säkeistön toistoon ja puolessa taas on hieman monimutkaisempi rakenne. Laulujen tunnelmat vaihtelevat paljon. Mukana on sekä optimistisia että traagisia lauluja, ja samoin kappaleiden tempossa on suuria vaihteluita. Sarjan alussa mies, itsekin mylläri, vaeltelee pitkin virtaa lumoutuneena siitä. Mies saapuu myllyn luokse ja rakastuu siellä asuvaan myllärintyttäreen. Aluksi asiat näyttävät menevän suotuisasti, mutta pian selviää, että tyttö rakastaa metsästäjää. Tarinan päähenkilö vaipuu epätoivoon ja heittäytyy virtaan. Viimeinen laulu on joen kehtolaulu sen pohjassa makaavalle sankarille. Kyseessä on siis tyypillinen romanttisen aikakauden kertomus.
Die schöne Müllerin on Schubertin pidetyimpiä teoksia, ja sitä esitetään ja levytetään usein. Esitykset kestävät tempojen vaihteluiden mukaan keskimäärin noin 60–70 minuuttia. Tunnettuja levytyksiä menneiltä vuosikymmeniltä ovat esimerkiksi Fritz Wunderlichin levytys ja Dietrich Fischer-Dieskaun useat levytykset. Viime vuosina ainakin Werner Güran, Ian Bostridgen sekä Peter Schreierin levytykset ovat saaneet suotuisan vastaanoton.
Gordon Mitchell
Gordon Mitchell (oikealta nimeltään Charles Allen Pendleton; 29. heinäkuuta 1923 Denver, Colorado – 20. syyskuuta 2003 Marina Del Rey, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.
Gordon Mitchell osallistui toiseen maailmansotaan ja Korean sotaan. Hän valmistui yliopistosta ja työskenteli jonkin aikaa opettajana. Kehonrakennusta harrastanut voimakaspiirteinen mies aloitti näyttelijänuransa Mae Westin showkiertueilla ja esitti sivurooleja muutamissa Hollywood-elokuvissa.
1960-luvun alussa Mitchell siirtyi Italiaan, jossa hänestä tuli yksi peplum-elokuvien tähdistä. Hänen ensimmäisessä italialaiselokuvassaan Maciste kauhujen maassa (1961) taiteilijanimi esiintyy vielä muodossa Mitchell Gordon. Mitchell oli näyttelijänä kenties taitavin tyylilajin voimamiehistä. Hänen parhaana peplum-roolinaan pidetään petturi Arminiusta Michele Lupon elokuvassa La vendetta di Spartacus (1964).
1960-luvun puolivälistä lähtien Mitchell esitti roiston rooleja lukuisissa spagettiwesterneissä. Vuonna 1969 hänet nähtiin myös Federico Felliniin Satyriconissa. Mitchellin ura kääntyi laskuun 1970-luvun alussa, minkä jälkeen hän näytteli sivurooleja eri tyylilajeja edustavissa viihde-elokuvissa Italiassa, Turkissa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Hän työskenteli myös televisiossa ja rakensi Rooman lähelle elokuvakylän, jossa kuvattiin kymmeniä spagettiwesternejä. Viimeiset elinvuotensa Mitchell vietti Kaliforniassa.
Suojavyöhyke
pienoiskuva|Pusikkoinen suojavyöhyke pienen virran varrella [[Iowan osavaltiossa, Yhdysvalloissa]] Suojavyöhyke tai suojakaista on viljellyn alueen vieressä oleva maakaistale, jolla kasvatetaan monivuotisia kasveja maanviljelyn aiheuttamien ympäristöhaittojen vähentämiseksi. Erityisesti suojavyöhykkeitä sijaitsee vesistöjen suuntaisesti jokien ja järvien varsilla. Suojavyöhyke voi olla kesannolla oleva tai pusikoitumaan päästetty kaistale.
Suojavyöhyke vähentää ravinteiden ja pintamaan valumista viljelyalueelta pois. Kun pintamaata valuu jokeen vähemmän, vesi on kirkkaampaa ja pintamaata ei sedimentoidu vesistön pohjaan yhtä paljon. Myöskään mereen tai järveen laskiessa joki ei samenna suurempaa vesistöä samalla lailla.
Suojavyöhyke myös pienentää vesistöjen ravinnekuormitusta ja sitä kautta vähentää vesistöjen rehevöitymistä. Rehevöitymisen vähentämisessä suojakaistaleet ovat tärkeässä osassa lannoitteiden käytön vähentämisen ja jätevesien puhdistamisen ohella.
Luettelo suomalaisten voittamista GP3-osakilpailuista
Tämä on luettelo suomalaisten voittamista GP3-osakilpailuista. Ensimmäinen suomalainen osakilpailuvoittaja oli Valtteri Bottas voittaessaan Saksan sprinttikilpailun 24. heinäkuuta 2011 Nürburgringin radalla Saksassa. Viimeisin suomalainen osakilpailuvoitto on Niko Karin voitto Abu Dhabin pitkästäkilpailusta 25. marraskuuta 2017.
Hullun Hevosen muistomerkki
thumb|Valmiin patsaan pienoismalli. Vertaa taustalla näkyvään vuorenrinteeseen, johon patsasta kaiverretaan thumb|Muistomerkki vuonna 2010. Vuorenrinteessä näkyy valmiin patsaan ääriviivat, jotka kuvanveistäjä maalasi työn aluksi.
Hullun Hevosen muistomerkki on Lakota-päällikkö Hullun Hevosen kunniaksi Custerin ja Hill Cityn väliselle alueelle Thunderhead Mountain-vuoren seinämään Etelä-Dakotaan louhittava monumentti. Valmistuessaan tämä jättiläismäinen muotokuva tulee olemaan maailmanhistorian suurin veistos, kaiken kaikkiaan 195 metriä pitkä ja 172 metriä korkea. Se tulee siis olemaan korkeampi kuin Tampereen Näsinneula. Vertailun vuoksi mainittakoon että 20 kilometrin päähän Crazy Horsen muistomerkistä veistetyillä, Mount Rushmoren seinämästä pilkistävillä Yhdysvaltain presidenttien muotokuvilla on korkeutta 18 metriä, kun taas yksistään tämän jättiläisveistoksen kasvoilla on 30 metriä korkeutta.
Synty
Vuonna 1939 intiaanipäälliköt päättivät luoda muistomerkin oglala siouxien päällikölle Hullulle Hevoselle, joka oli vuoden 1876 Little Bighornin taistelun suurin intiaanisankari. Vuonna 1948 kuvanveistäjä Korczak Ziolkowski esitti useille Lakota-johtajille pyynnön, saada veistää Hullun Hevosen kuvan, joka päätettiin louhia vuoren seinään.
Työn edistyminen
Valtavaa muistomerkkiä on louhittu jo yli 70 vuotta (2020), mutta silti työtä on vielä valtavasti jäljellä. Taideteoksen massiivisesta mittakaavasta kertoo jotain se, että suuresta veistoksesta ovat valmistuneet tähän mennessä vasta kasvot, jotka vihittiin vuonna 1998. Valmiin veistoksen on tarkoitus esittää Hullua Hevosta ratsastamassa. Päällikön hiukset hulmuavat taakse ja vasen käsi osoittaa suoraan eteen. Veistostyömaan lähistöllä on nähtävillä valmista muotokuvaa esittävä pienoismalli.
Työtä on nykyaikana helpottanut laserskanneri, jolla siirretään pienoismalleista mittoja patsastyömaalle. Pienoismallien mittakaavat ovat välillä 1:34 ja 1:300. Korczak käytti aloittaessaan taiteellista silmäänsä, mittanauhaa sekä vanhaa teodoliittia, joiden avulla hän siirsi mitat, jotta irrotettava ylimääräinen kivi lähtisi oikeasta paikasta kasvoista pois. Vuoden 1998 jälkeen ryhdyttiin käyttämään laserskannausta. Reiät porataan panostusta varten tiheään, jotta saadaan kallio irtoamaan haluttuun suuntaan, niin ettei patsaaseen jäävä kivi vahingoitu. Työssä pitää ottaa huomioon, että irtoavat palat ovat sopivan kokoisia ja että ne irtoavat oikeaan suuntaan pois kuljettamista varten.
Emerik Olsoni
Emerik Olsoni (11. helmikuuta 1887 Kurkijoki – 20. elokuuta 1971 Falun, Ruotsi) oli suomalainen filosofian maisteri, kirjastonhoitaja, toimittaja ja kääntäjä.
Olsoni valmistui ylioppilaaksi vuonna 1904 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1910. Hän työskenteli Itä-Karjalan kansanopiston sekä Kuopion kansalaisopiston ja kaupunginkirjaston hoitajana vuoteen 1919.
Olsoni toimi Helsingin yliopiston kirjaston nuorempana alikirjastonhoitajana 1919–1938 ja vanhempana alikirjastonhoitajana 1938–1950. Olsoni toimi myös puolustusvoimain keskuskirjaston hoitajana. Hän oli 1920-luvulla jonkin aikaa Iltalehden päätoimittajana. Olsoni oli keväällä 1949 Sveitsissä avustamassa marsalkka Mannerheimia muistelmien kirjoittamisessa. Vuodesta 1950 hän asui Ruotsissa.
Zhu Rongji
Zhu Rongji (s. 23. lokakuuta 1928 Changsha, Kiina) on kiinalainen poliitikko ja maan pääministeri vuosina 1998–2003.
Zhu liittyi kommunistiseen puolueeseen lokakuussa 1949, kun kommunistit olivat voittaneet sisällissodan. Hän opiskeli sähköinsinööriksi Tsinghuan yliopistossa, kuten lukuisat muut Kiinan tulevat johtajat. Vuosina 1952–1958 Zhu toimi valtion suunnittelukomiteassa, mutta joutui erotetuksi kritisoituaan Maon Suuren harppauksen aikaansaannoksia. Zhu tuomittiin liian oikeistolaiseksi ja siirrettiin kaaderikoulun opettajan tehtäviin. Neljä vuotta myöhemmin hän palasi takaisin suunnittelukomitean kansantalousvirastoon, mutta hänen mainettaan ei virallisesti palautettu.
Kulttuurivallankumouksen aikana (1970) Zhu menetti uudelleen virkansa ja joutui takaisin kaaderikoulun opettajaksi, tällä kertaa niiden rooli oli enemmänkin uudelleenkoulutusleiriä muistuttava. 1975 Zhu siirtyi teollisen taloustieteen instituutin johtajaksi. Lisäksi kulttuurivallankumouksen päätyttyä Kiinan johtoon noussut Deng Xiaoping palautti hänen maineensa lukuisten muiden kiinalaispoliitikkojen tapaan 1978.
1980-luvun alussa Zhu siirtyi töihin Shanghaihin. Hänestä tuli kaupungin puoluesihteeri ja pormestari 1987. Zhun valtakauden aikana Pudongin kaupunginosaan perustettiin erityisalue, jossa voitiin harjoittaa markkinataloutta. Alueesta kehittyi aikanaan Kiinan johtavia liike-elämän keskuksia.
1991 Zhu siirrettiin töihin pääkaupunki Pekingiin. Seuraavana vuonna hänet valittiin viimein puolueen keskuskomiteaan ja politbyrooseen, ja vuotta myöhemmin hän nousi sekä 1. varapääministeriksi että keskuspankin pääjohtajaksi (vuosiksi 1993–1995).
1998 Zhu valittiin pääministeriksi. Hän nousi kansan suosioon vahvalla johtajan olemuksellaan ja avoimilla mielipiteillään. Toisaalta kansa alkoi myöhemmin olla tyytymätön hänen politiikkaansa, osin uudistusten hitaudesta ja kasvavasta työttömyydestä sekä korruptiosta johtuen. Korruptioon Zhu suhtautui kielteisesti, ja julisti sitä vastaan sodan, mutta kannatti kuitenkin kuolemantuomiota. Zhun pääministeriaikana Kiina sai Macaon takaisin Portugalilta (1999) ja maa liittyi Maailman kauppajärjestöön (2001). Talouskasvu oli myös huimaa, yltäen parhaimpina vuosina kaksinumeroisiin prosenttilukuihin. Zhuta kuitenkin kritisoitiin hänen annettuaan liian paljon "suuria lupauksia", joita ei voitaisi kriitikkojen mukaan toteuttaa hänen virkakautensa aikana.
Zhu ei saanut jatkokautta virassaan vuonna 2003, kun kansankongressi valitsi Wen Jiabaon uudeksi pääministeriksi. Tuon jälkeen Zhu vetäytyi politiikasta ja julkisuudesta.
Lake Bell
Lake Siegel Bell (s. 24. maaliskuuta 1979 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Boston Legal ja Surface. Hänen varsinainen läpimurtonsa tapahtui vuoden 2008 elokuvassa Haamumorsian. Bell on näytellyt myös useissa muissa komediaelokuvissa, kuten Tapahtui Vegasissa (2008), Pientä säätöä (2009) ja Näin ystävien kesken (2011).
Bell käsikirjoitti, ohjasi ja näytteli pääosan elokuvassa In a World... vuonna 2013.
Nuoruusvaiheet
Lake Bell syntyi New Yorkissa. Hänen äitinsä Robin Bell omistaa design-yhtiön ja isä Harvey Siegel toimii kiinteistökehittäjänä. Isä osti jo aiemmin suljetun Virginia International Racewayn ja muunsi sen kantriklubiksi. Hän omisti myös moottoriurheilupuiston New Jerseyssä.
Bellin äiti on protestantti ja isä juutalainen. Omien sanojensa mukaan hänet kasvatettiin ”koomisen huonossa perheessä” eikä hän pidä itseään juutalaisena. Bellillä on kaksi siskoa, Courtney ja Mackenzie, sekä veli Luke.
Bell kävi The Chapin Schoolia New Yorkissa ja Westminster Schoolia Connecticutissa. Hän vietti osan teinivuosistaan Vero Beachilla Floridassa, jossa hän opiskeli Saint Edwards Schoolissa. Bell kävi myös collegessa ensin New Yorkin Skidmoressa ja myöhemmin Lontoossa Rose Bruford Collegessa, jossa hän näytteli muutamissa teatterituotannoissa.
Kiianlinna
Kiianlinna on Kanta-Hämeessä Janakkalan Vanajan Rastilan kylässä sijaitseva mäkilinna.
Mäkilinna
Mäkilinnan paikka sijaitsee Janakkalan kirkosta 4,4 kilometriä pohjoiseen. Mäki on pieni osa Kalpalinnan laskettelukeskusta, joka jää Hiidenjoen lounaispuolelle. Mäki sisältyy harjuselänteiden keskellä olevaan moreeniharjanteeseen ja sen huipun laajuus on 60×15 metriä. Mäen rinteet ovat vaikeat kiivetä, mutta mäen päät ovat loivempia. Mitään puolustavarustuksen jäänteitä, kuten esimerkiksi kivivalleja tai vallihautoja, ei ole löydetty. Mäen pohjoispuoliselta tasanteelta on löydetty saviastian sirpaleita ja hyvin paksu nokimaakerrostuma.
Tutkimuksia
Kohdetta on tutkittu koekaivauksin vain vuonna 1989, mutta sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1935 (Jouko Voionmaa), 1939 (Esko Sarasmo) ja 1984 (Jyri Saukkonen).
Historiaa
Kiianlinna kuului muinaisen Hämeen linnavuorten ketjuun. Vuonna 1939 paikalle alettiin rakentaa laskettelurinnettä. Karl A. Ebb ja Aleksanteri Patama näkivät metsästysmatkalla vuonna 1939 paljaaksi hakatun mäen ja kävivät myöhemmin vilkaisemassa aluetta tarkemmin. Aikansa alpinistina tunnettu "Kalle" Ebb ihastui alueeseen ja osti sen. Ebb rakennutti jo samana vuonna Kiianlinnaan ensimmäisen rinteen. Lisäksi Ebb rakennutti viikonloppumajansa ylös rinteeseen ja alemmaksi kasvihuoneen. Hän hautasi Kiianlinnan tilalleen myös varhain kuolleen poikansa Heimo Ebbin, joka kaatui sodan viimeisinä päivinä.
Ahveniston maauimala
thumb|Ahveniston maauimala avajaispäivän aamuna 26.7.2014 thumb|Ahveniston maauimala avajaispäivän aamuna 26.7.2014 thumb|Ahveniston maauimala sijaitsee Ahvenistojärven hiekkarannan vieressä. Ahveniston maauimala on Hämeenlinnassa Ahveniston kaupunginosasa sijaitseva maauimala, joka rakennettiin vuoden 1952 Helsingin olympialaisia varten. Maauimalassa kilpailtiin nykyaikaisen viisiottelun uintikilpailut. Uimala sijaitsee Ahvenistonharjun rinteessä Ahvenistonjärven vieressä.
Maauimala poistettiin käytöstä vuonna 1985, koska se ei enää pitänyt vettä eikä täyttänyt viranomaisvaatimuksia. Uimalan kohtalosta käytiin keskustelua moneen otteeseen. Sen kunnostamisen lisäksi ehdotettiin muun muassa maauimalan purkamista sekä sen täyttämistä hiekalla tai betonikannen rakentamista uima-altaan päälle. Museovirasto kuitenkin vaati, että maauimala rakennetaan uudelleen alkuperäiseen käyttötarkoitukseensa. Vuonna 1995 maauimala julistettiin suojelukohteeksi Hämeenlinnan vihreiden vaatimuksesta.
Uimala oli kuitenkin täytetty ympäristölautakunnan luvalla vedellä 5–10 kertaa vuodessa eri tapahtumia varten, mutta siinä ei sallittu yleisöuinteja, vaan allas täytettiin viereisestä Ahvenistonjärvestä juuri ennen tapahtumaa ja tyhjennettiin järveen välittömästi tapahtuman jälkeen.
Opetusministeriön alainen valtion liikuntaneuvosto esitti maauimalan kunnostamiseen 700 000 euron rahoitusta. Liikuntaneuvosto arvioi hankkeen kokonaiskustannuksiksi 2,2 miljoonaa euroa. Hämeenlinnan kaupunki itse varasi vuoden 2008 budjettiinsa 700 000 euroa maauimalan kunnostamiseen sillä ehdolla, että hankkeeseen saataisiin ulkopuolista rahoitusta kaksi kolmannesta. Urheiluministeri Paavo Arhinmäki lupasi vuonna 2012 valtion osallistuvan uimalan remonttiin. Maauimalan remontti alkoi vuonna 2013 ja se avattiin uudelleen yleisölle 26.7.2014.
Antonio Pietrangeli
Antonio Pietrangeli (19. tammikuuta 1919 Rooma – 12. heinäkuuta 1968 Gaeta) oli italialainen elokuvakriitikko, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Häntä pidetään yhtenä Italian 1950- ja 1960-lukujen elokuvan innovatiivisimmista tekijöistä.
Lääkäriksi valmistunut Pietrangeli aloitti elokuvauransa Bianco e Nero ja Cinema -lehtien kriitikkona. Hän toimi myös apulaisohjaajana ja käsikirjoittajana Luchino Viscontin elokuvassa Riivaajat (1943). Toisen maailmansodan jälkeen Pietrangeli työskenteli kriitikkona ja laati käsikirjoitukset muun muassa Pietro Germin Tappavaan suudelmaan (Gioventù perduta, 1947) ja Alessandro Blasettin Fabiolaan (1949) sekä useisiin Alberto Lattuadan, Gianni Franciolinin ja Roberto Rossellinin elokuviin.
Pietrangelin ohjausdebyytti oli neorealistissävyinen Il sole negli occhi (”Aurinko silmissä”, 1953). Sitä seurasi joukko komedioita, joista parhaiten menestyi Alberto Sordin tähdittämä Lo scapolo (”Poikamies”, 1955). Myöhemmin hän ohjasi muun muassa yhteiskuntakriittiset naiskuvaukset Nata di marzo (”Maaliskuussa syntynyt”, 1958), Ilotytöt (Adua e le compagne, 1960), La parmagiana (”Parmatar”, 1963) ja Lyhyt vierailu (La visita, 1963) sekä satiirisen faabelin Rooman kummitukset (Fantasmi a Roma, 1961). Pietrangelin parhaana pidetty elokuva on Tunsin hänet hyvin (Io la conoscevo bene, 1965), josta hän sai Nastro d’argento -palkinnon sekä käsikirjoituksesta että ohjauksesta. Ohjaaja sai surmansa uransa huipulla veneilyonnettomuudessa Gaetan saaren lähellä. Hänen viimeisen elokuvansa Come, quando, perché (”Miten, milloin ja miksi”, 1969) viimeisteli Valerio Zurlini.
Yago Lamela
Santiago "Yago" Lamela Tobía (24. heinäkuuta 1977 Avilés – 8. toukokuuta 2014 Avilés) oli espanjalainen pituushyppääjä.
Urheilu-ura
Vuonna 1998 Lamela sijoittui viidenneksi sisäratojen EM-kilpailuissa ja kahdeksanneksi ulkoratojen EM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa Maebashin MM-hallikilpailuissa Euroopan ennätystuloksella 856 cm. Kilpailussa hän paransi Espanjan ennätystä kolmeen kertaan häviten lopulta Iván Pedrosolle 6 cm. Samana kesänä hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja hopeaa Sevillan MM-kilpailuissa tuloksella 840 cm, häviten jälleen Iván Pedrosolle, joka voitti kilpailun tuloksella 856 cm. Sydneyn olympialaisissa 2000 Lamela karsiutui loppukilpailusta tuloksella 789 cm. Vuonna 2002 hän voitti hopeaa Wienin EM-hallikilpailuissa tuloksella 817 cm ja pronssia Münchenin ulkoratojen EM-kilpailuissa tuloksella 799 cm. Vuonna 2003 Lamela voitti hopeaa Birminghamin MM-hallikilpailuissa tuloksella 828 cm häviten viimeisellä kierroksella hänet ohittaneelle Dwight Phillipsille yhden senttimetrin. Pariisin ulkoratojen MM-kilpailuissa Lamela sijoittui kolmanneksi tuloksella 822 cm. Vuonna 2004 Lamela karsiutui Budapestin MM-hallikilpailuissa. Ateenan olympialaisissa hän sijoittui yhdenneksitoista tuloksella 798 cm.
Pituushypyn Espanjan mestaruuden Lamela voitti ulkoradoilla vuosina 1998, 1999, 2000 ja 2003 sekä sisäradoilla vuosina 1999, 2003 ja 2004. Lamelan ennätys pituushypyssä, sekä sisä- että ulkoradoilta oli 856 cm vuodelta 1999. Molemmat tulokset ovat myös Espanjan ennätyksiä. Kaikkiaan Lamela paransi pituushypyssä Espanjan ennätystä viidesti sekä ulko- että sisäradoilla. 7. maaliskuuta 1999 hypätty halliennätys 856 cm on kautta aikain viidenneksi paras hallitulos ja Euroopan ennätyksenä se säilyi kymmenen vuotta. 8. maaliskuuta 2009 saksalainen Sebastian Bayer rikkoi sen hypättyään Torinon EM-hallikilpailuissa 871 cm.
Kolmiloikassa Lamelan ennätys oli 16,72 m vuodelta 1998.
Lamela kärsi akillesjännevaivoista vuodesta 2004 lähtien. Hän lopetti kilpauransa vuonna 2009, ja vuonna 2011 hän joutui sairaalahoitoon vaikean masennuksen vuoksi. Lapsuudenystävä löysi Lamelan kuolleena tämän lapsuudenkodista torstai-iltana 8. toukokuuta 2014 Avilés'sta.
Sandro Veronesi
Sandro Veronesi (1959 Firenze, Italia ) on italialainen kirjailija, esseisti ja toimittaja. Häntä pidetään sukupolvensa tunnetuimpana italialaisena kirjailijana.
Veronesi valmistui arkkitehdiksi Firenzen yliopistosta. Hän käsitteli lopputyössään Victor Hugon käsityksiä entistämisestä. ja siirtyi myöhemmin kirjoittamaan. Ensimmäisen teoksensa hän julkaisi 25-vuotiaana. Se oli runokokoelma Il resto del cielo, (1984) joka on jäänyt ainoaksi yritykseksi runon alalla. Sen jälkeen hän on julkaissut useita romaaneja, esseekokoelmaa, näytelmän, kirjoittanut johdantoja romaaneihin ja esseekokoelmiin, tehnyt haastatteluja, käsikirjoituksia ja televisio-ohjelmia. Hän on perustanut Fandango Libri -kustantamon Domenico Procaccin kanssa ja myös verkkoradion.
Veronesin teos Midifca di La forza del passato on palkittu Campiello-palkinnolla 2000. Caos calmo sai Strega-palkinnon 2006 ja Prix Femina éstranger -palkinnon 2008, ja se on käännetty parillekymmenelle kielelle. Ruotsinnos ilmestyi 2013, suomennoskin on tiettävästi tehty, suomentajana Taru Nyström, mutta sitä ei ole julkaistu.
Veronesia on kirjailijana verrattu postmodernismin salaperäiseksi erakoksi luonnehdittuun Thomas Pynchoniin, mistä Veronesi itse ei kuitenkaan pidä. Hän haluaa kuvata teoksissaan omaa aikaamme ja sanoo, että hänen tuotantoaa leimaa filosofinen käsite entropia, hajoamispiste. Kiinnostus siihen myös vei hänet pois arkkitehtuurin parista, sillä hän katsoo, että kirjallisuus tarjosi käsitteen tarkasteluun paremman alustan.
Maria Kallio (televisiosarja)
Maria Kallio on suomalainen poliisisarja, jonka ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin C More -suoratoistopalvelussa syksyllä 2021.
Sarja perustuu Leena Lehtolaisen samannimisiin romaaneihin. Kymmenosaisen sarjan jokainen jakso on oma kokonaisuutensa, ja ne perustuvat kirjasarjan eri kirjoihin. Tapahtumat alkavat ensimmäisestä Ensimmäinen murhani -romaanista. Televisiosarjan tapahtumissa on joitakin poikkeavuuksia kirjoihin nähden. Maria Kallio on sarjan alusta alkaen töissä Espoon poliisissa (kirjasarjassa vasta neljännestä osasta) sekä muun muassa Pekka Koivu ja Jyrki Taskinen -hahmot ovat mukana läpi sarjan.
Ensimmäinen tuotantokausi
Ensimmäisen kauden kuvaukset alkoivat lokakuussa 2020 ja päättyivät helmikuussa 2021. Kuvauksia tehtiin Espoossa, Helsingissä ja Hangossa. C Moressa kausi julkaistiin elo-lokakuussa 2021.
Toinen tuotantokausi
MTV julkisti helmikuussa 2022 sarjan saavan toisen tuotantokauden. Kauden kuvaukset alkoivat alkuvuodesta 2022 ja ne jatkuvat saman vuoden kesään saakka. Toinen kausi julkaistaan C Moressa vuonna 2023.
Palingenesis
Palingenesis tai palingenesia (, palin, ’uudestaan’ + genesia, ’syntyminen’) on antiikin filosofiasta peräisin oleva termi, jota on käytetty myös teologiassa, politiikassa ja biologiassa. Sen alkuperäinen merkitys viittaa uudelleensyntymiseen.
Filosofia ja teologia
Termi palingenesia on peräisin stoalaisuudesta, jossa sillä viitatiin demiurgin eli luojajumalan suorittamaan kaikkeuden toistuvaan uudelleenluomiseen sen jälkeen, kun kaikkeus on ensin sulautunut takaisin siihen itseen. Näin termi liittyy toiseen stoalaiseen termiin, ekpyrōsikseen eli kaikkeuden sykleissä toistuvaan tuhoon.
Termiä voidaan käyttää myös viitatessa yksittäisten ihmissielujen vaiheisiin. Pythagoralaisilla se viittasi siihen, ettei ihmisen sielu kuole ruumiin mukana, vaan syntyy uudelleen. Näin termi tarkoittaa samaa kuin metempsykhosis eli jälleensyntyminen; metempsykhosis on kuitenkin terminä paljon nuorempi.
Uudessa testamentissa sana palingenesia esiintyy kahdesti. Matteuksen evankeliumin kreikankielisessä alkutekstissä Jeesus käyttää sanaa puhuessaan viimeisestä tuomiosta, viitatessaan tuolloin tapahtuvaan uuden maailman luomiseen. Alkuperäinen lausuma olisi kuitenkin todennäköisesti ollut arameaksi. Kirkkoisät ovat käyttäneet termiä puhuessaan kasteesta ja katumuksesta.
Arthur Schopenhauer käytti termiä omassa merkityksessään. Hänellä se liittyi ajatukseen siitä, ettei tahto kuole, vaan ilmenee aina uudelleen uusissa yksilöissä.
Politiikka
Termiä on käytetty myös poliittisissa yhteyksissä. Cicero käytti termiä viitatessaan omaan paluuseensa maanpaosta. Josephus käytti sitä puhuessaan juutalaisten valtaanpaluusta.
Roger Griffin on käyttänyt fasismista termiä ”palingeneettinen ultranationalismi”. Tällä hän viittaa siihen, että sekä fasistinen Italia että natsi-Saksa puhuivat kansallisesta uudestisyntymisestä ja pyrkivät liittämään itsensä historiaan jopa myyttisin ulottuvuuksin: Benito Mussolinin Italia pyrki muodostamaan palingeneettisen perimyslinjan Rooman valtakunnasta sen ajan Italiaan, ja Adolf Hitlerin Saksa puolestaan halusi esittää itsensä palingeneettisenä uudestisyntymänä, ”Kolmantena valtakuntana”, jota edelsivät Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta (”Ensimmäinen valtakunta”) ja Otto von Bismarckin Saksan keisarikunta (”Toinen valtakunta”).
Uskonto
Muslimit pitävät profeetta Muhammedin ja neljän ’oikeaan johdetun kalifin’ aikaa ”kulta-aikana”, jolloin valtakuntaa vielä hallittiin islamin periaatteiden mukaisesti ennen umaijadien edustaman rappion alkamista. Kaikissa myöhemmissä islamilaisissa valtioissa Jumalan lakia eli šariaa on täydennetty myös maallisella lainkäytöllä, mikä ei ole vastannut islamin ihanteita. Paluu šarian hallitsemaan kulta-aikaan on ollut radikaalien islamilaisten uudistusliikkeiden ohjelmana. Esimerkiksi muslimiveljeskunnan perustajan Hassan al-Bannan kirjoitukset sisältävät palingeneettistä retoriikkaa paluusta islamin juurille.
Biologia
Biologiassa palingenesis on toinen ilmaisu rekapitulaatioteorian mukaiselle organismin kehitysvaiheelle, jossa organismin muoto ja rakenne käyvät läpi lajien evoluution aikana tapahtuneet muutokset. Tässä merkityksessä sitä käytti ensimmäisenä Ernst Haeckel. Sen vastakohtana on kenogenesis.
Zvonimir Boban
Zvonimir Boban (s. 8. lokakuuta 1968 Imotski, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Häntä pidetään yleisesti yhtenä Kroatian kaikkien aikojen parhaista pelaajista.
Boban aloitti ammattilaisuransa Dinamo Zagrebin riveissä vuonna 1985. Vuonna 1991 Italian suurseura Milan hankki hänet riveihinsä. Ensimmäisen kautensa Italiassa Boban vietti lainassa Barissa. Seuraavat yhdeksän kautta hän pelasi Milanissa saavuttaen seuran riveissä muun muassa neljä Italian-mestaruutta ja Mestarien liigan voiton vuonna 1994. Kaudella 2001–2002 Boban edusti vielä espanjalaista Celta Vigoa.
Boban pelasi Jugoslavian maajoukkueessa vuosina 1988–1991 seitsemän ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän oli mukana myös Jugoslavian nuorten maailmanmestaruuden voittaneessa joukkueessa vuonna 1987. Kroatian maajoukkuessa Boban pelasi vuosina 1991–1999 51 ottelua ja teki niissä 12 maalia. Hän edusti Kroatiaa vuoden 1996 EM-kisoissa ja vuoden 1998 MM-kisoissa. Boban toimi Kroatian vuoden 1998 MM-pronssijoukkueen kapteenina.
Boban muistetaan erityisen hyvin myös mellakkaan päättyneestä ottelusta Belgradin Punaista Tähteä vastaan vuonna 1990. Tuolloin hän hyökkäsi kentälle rynnännyttä Dinamon kannattajaa tavoitelleen poliisin kimppuun ja potkaisi tätä. Tämän seurauksena tulleen pelikiellon vuoksi hän ei voinut osallistua vuoden 1990 MM-kilpailuihin.
Australian avoin tennisturnaus 2012
Vuoden 2012 Australian avoin tennisturnaus pelattiin 16.–29. tammikuuta 2012 Melbournessa. Se oli kaikkiaan 100:s Australian avoin tennisturnaus ja vuoden ensimmäinen Grand Slam -turnaus.
Zvonimir Boban
Peliuransa jälkeen Boban on opiskellut historiaa Zagrebin yliopistossa. Hän on myös työskennellyt jalkapallojournalistina.
Australian avoin tennisturnaus 2012
Kaksinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Serbian Novak Đoković ja naisissa Belgian Kim Clijsters. Nelinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Yhdysvaltojen Bob ja Mike Bryan ja naisissa Argentiinan Gisela Dulko ja Italian Flavia Pennetta. Sekanelinpelin puolustava mestaripari oli Slovenian Katarina Srebotnik ja Kanadan Daniel Nestor.
Miesten kaksinpeliturnauksen voitti kolmannen kerran urallaan Novak Đoković. Naisten kaksinpelimestari oli Valko-Venäjän Viktoria Azarenka, jolle Grand Slam -mestaruus oli ensimmäinen.
Titaani (täsmennyssivu)
Titaani tai titaanit voivat tarkoittaa seuraavia asioita:
Unionilaki (1800)
Unionilain mukaan Irlannin parlamentti lakkautettiin, minkä jälkeen Ison-Britannian parlamentti edusti myös Irlantia. Irlantilaiset saivat oikeuden valita alahuoneeseen 100 edustajaa, ja ylähuoneeseen tuli 32 irlantilaista, joista neljä oli piispoja ja loput tavallisia päärejä.
Lain tausta
Irlanti oli kuulunut 1100-luvun lopulta alkaen Englannin kuninkaan alaisuuteen, ja tälle oli kuulunut Irlannin yliherran (Lord of Ireland) arvonimi. Personaaliunioni maiden välille oli syntynyt muodollisesti vuonna 1541, jolloin Irlannin parlamentti oli tunnustanut Englannin kuninkaan myös Irlannin kuninkaaksi. Täydellinen unioni ehti olla jo kertaalleen voimassa Oliver Cromwellin aikana vuosina 1653–1660, mutta se kumottiin Stuartien palattua valtaan. Vuonna 1691 Englannin parlamentti oli säätänyt lain, jolla Irlannin parlamentin jäsenyys rajoitettiin vain protestantteihin, vaikka pääosa Irlannin väestöstä oli katolisia. Vuonna 1704 Irlantiin ulotettiin myös Test Act -laki, joka salli virkoihin pääsyn vain anglikaaneille. 1700-luvun lopulla irlantilaisille kuitenkin tehtiin myönnytyksiä: Irlannin parlamentin asemaa vahvistettiin vuonna 1782 ja katoliset saivat vuonna 1793 Irlannissa rajoitetun äänioikeuden, joskin ylivalta hallinnossa säilyi protestanttisella vähemmistöllä.
Unionilain säätämisen taustalla oli vuoden 1798 Irlannin kapina, jonka aikana irlantilaiset olivat pyrkineet liittoutumaan Englannin vihollisen Ranskan kanssa. Kapinan kukistamisen jälkeen William Pitt nuoremman johtama Englannin hallitus päätti tiukentaa otettaan Irlannista. Pittin mielestä paras keino siihen oli valtioiden yhdistäminen unioniksi. Hän väitti sen edistävän myös Irlannin mahdollisuuksia taloudelliseen kehitykseen. Lisäksi Pitt arveli, että irlantilaisten lepyttelemiseksi tarpeellinen katolisten syrjinnän poistaminen kävisi unionin myötä helpommaksi. Jos katoliset olisivat saaneet tasaveroisen edustuksen Irlannin parlamenttiin ja omaan hallintoon, he olisivat muodostuneet siellä enemmistöksi, jolloin Irlannin separatismi olisi saattanut vahvistua. Yhdistyneessä kuningaskunnassa katoliset olisivat joka tapauksessa vähemmistönä, jolloin heille olisi helpompi tehdä myönnytyksiä.
Charles Austin (täsmennyssivu)
Charles Austin on seuraavien tunnettujen henkilöiden nimi:
Unionilaki (1800)
Lain säätäminen
Irlannin lordiluutnantti Charles Cornwallis ja Irlannin asioiden pääsihteeri lordi Castlereagh saivat tehtäväkseen taivutella Irlannin poliittisen eliitin enemmistön hyväksymään unionilaki. Asiaa helpotti se, että vuoden 1798 kapinan jälkeen osa Irlannin protestanteista pelkäsi katolisen enemmistön väkivaltaisuuksia siinä määrin, että he olivat valmiit hyväksymään unionin saadakseen suojaa briteiltä. Monet katoliset taas olivat valmiita tarttumaan Pittin lupaukseen odotettavissa olevasta emansipaatiosta. Lakiehdotus kohtasi vastarintaa Irlannin parlamentissa, ja ensimmäisessä äänestyksessä tammikuussa 1799 se hävisi äänin 111–106. Lakia vastustivat tuolloin myös useat siihen asti briteille lojaalit Irlannin hallituksen jäsenet, jotka pian erotettiin viroistaan.
Englannin hallitus päätti hankkia unionilain tueksi riittävän enemmistön lahjomalla edustajia rahalla ja kunnianosoituksilla. Varsinkin Castlereagh teki kaikkensa kääntääkseen mahdollisimman monen edustajan pään keinolla tai toisella. Parlamentin kokoonpanon muuttamiseksi alahuoneen vaalipiirejä lakkautettiin ja ylähuoneeseen tehtailtiin uusia lordeja. Uusi esitys tuotiin Irlannin parlamentin käsittelyyn 15. tammikuuta 1800. Vaikka itse Henry Grattan ilmaantui johtamaan vastarintaa esitystä vastaan, se hyväksyttiin lopulta alahuoneessa äänin 138–96. Laki hyväksyttiin molempien maiden parlamenteissa 28. maaliskuuta 1800 ja kuningas vahvisti sen 1. elokuuta. Laki astui voimaan 1. tammikuuta 1801. Lain myötä valtion nimi muuttui Ison-Britannian ja Irlannin yhdistyneeksi kuningaskunnaksi.
Seuraukset
Irlannin ja Ison-Britannian valtiounioni päättyi joulukuussa 1921 allekirjoitettuun ja vuotta myöhemmin voimaanastuneeseen sopimukseen, jolla perustettiin Irlannin vapaavaltio. Pohjois-Irlannin osalta unioni on edelleen voimassa.
Springtoys
Wap-hypen tuomalla sijoitusrahalla Springtoys lähti nopeaan kasvuun ja työllisti parhaimmillaan yli 80 henkeä. Hieman yli vuodessa yritys oli ehtinyt kehittää melkein 30 mobiilipeliä – ongelmaksi muodostui kuitenkin jakelukanavien kehittymättömyys. Puhelinmalleja oli satoja ja pelit piti kääntää jokaiselle erikseen. Wap-yhteydet olivat myös hitaita ja kalliita. Lisäksi kauppapaikkoja hallinnoineet teleoperaattorit ottivat suuren osan tuotoista – sopimuksia tehtiin myös sillä periaatteella, että Springtoys saisi osuutensa kun peli alkaisi levitä. Niin ei kuitenkaan käynyt. Housemarquen toimitusjohtajan Ilari Kuittisen mukaan Springtoys oli liian aikaisin liikkeellä mobiilipelien saralla.
Yrityksen edustajat matkustivat paljon maailmalla etsimässä yhteistyökumppaneita. Springtoys perusti nopeassa ajassa konttorit Tampereelle, Rovaniemeen ja Singaporeen. Pääkonttori sijaitsi Helsingin Erottajalla. Yrityksen alkuvaiheen toimitusjohtaja Jarmo Kuusivuori perusteli kulurakennetta sijoittajien odotuksilla, sillä yritys piti saada nopeasti kasvuun. Eqviteq alkoi kiinnittää huomiota rahankäyttöön siinä vaiheessa, kun internet-yhtiöiden markkinat romahtivat Yhdysvalloissa. Wap-hypen puhjetessa Springtoys myytiin suomalaiselle Codeonlinelle vuonna 2002 sijoittajien vaatimuksesta. Pelitalot yhdistyivät Codetoys-nimiseksi yritykseksi, joka sai samalla kaksi miljoonaa euroa lisärahoitusta. Yhdistymishetkellä yrityksessä oli noin sata työntekijää.
Elina Lappalaisen mukaan suomalaismedian uutisointi Springtoysista ja Codetoysista kertoo, ”miten vaikea aikalaisten oli kritisoida uutta liiketoimintaa wap-kuplan sisältä”. Esimerkiksi vuonna 2002 Talouselämä uutisoi kuinka Codetoysin uusi peli ”valtaa Japania”" ja kuinka sijoittajat ”luottavat Codetoysiin”. Pari kuukautta myöhemmin yritys aloitti yt-neuvottelut, joiden seurauksena henkilöstö väheni 23:een.
Hedone
Hēdonē on kreikankielinen sana, joka tarkoittaa nautintoa. Filosofisena terminä sitä on käytetty muun muassa epikurolaisuudessa. Termi on sanan 'hedonismi' alkuperä.
Kreikkalaisessa mytologiassa Hedone oli Eroksen ja Psykhen tytär, nautinnon henkilöitymä. Roomalaisessa mytologiassa häntä vastasi Volupia eli Voluptas. Sen vastakohtana olivat Algea, kipujen ja surujen henkilöitymät.
Platon
Platonin Gorgiaassa Sokrates väittelee muutoin tuntemattoman sofistin Kallikleen kanssa nautinnosta. Kallikles puolusti hedonismia. Sokrates vastusti tätä tukien kantaansa eräällä tuon ajan aistinautintojen teorialla, jossa nautinto selitetään ruumiin osien tasapainolla. Tällä oli kytköksiä myös muihin filosofisiin käsitteisiin, kuten harmonia, agathon (hyvä) ja meson (keskiväli). Sokrateen mukaan hedonisti ei olisi koskaan tyydytetty.
Fileboksessa Platon torjuu sekä radikaalin hedonismin että radikaalin antihedonismin. Platonin oma näkemys oli maltillinen: hän pyrki yhdistämään nautinnon hyvään elämään. Myöhemmillä akatemialaisilla esiintyi kuitenkin sekä nautinnon merkityksen kieltämistä (Speusippos) että empiiristä hedonismia (Eudoksos).
Aristoteles
Aristoteles ei hyväksynyt sen enempää hedonistista kuin antihedonististakaan näkemystä. Hän katsoi, että kaikki ihmiset vaikuttavat tavoittelevan nautintoa, mutta vain siksi, että kaikki pyrkivät elämään ja nautintoa täydellistää elämän perustoiminnot. Aristoteleen mukaan suoritetut toiminnot voivat kyllä olla hyviä tai pahoja, mutta ei niihin liittyvä nautinto.
Kyreneläisyys
Kyreneläisille oma, henkilökohtainen nautinto oli kullekin ihmiselle tämän korkein hyvä, ja kaikki muut asiat olivat hyviä vain mikäli ne palvelivat tätä tarkoitusta. Perusteluna tälle heillä oli se ajatus, että korkeinta hyvää on jokin sellainen, mitä kaikki ihmiset tavoittelevat sen itsensä vuoksi; ja kaikki ihmiset tuntuvat tavoittelevan nautintoja.
Kyreneläiset erottivat ruumiilliset ja henkiset nautinnot toisistaan, mutta asettivat ruumiilliset nautinnot etusijalle. Vastaavasti he pitivät ruumiillista kipua pahempana; tämä oli nähtävissä siinäkin, että rikollisia rangaistiin ruumiillisesti, ei henkisesti.
Epikurolaisuus
Epikurolaisuudessa hedone oli korkein hyvä. Päinvastoin kuin kyreneläiset, epikurolaiset arvostivat kuitenkin myös henkisiä nautintoja. Henkiset nautinnot olivat suhteessa aikaan, niin että ne kasvoivat ajan myötä. Näin epikurolaisuudessa nautinnon painopiste siirtyi nautinnollisista hetkistä nautinnolliseen, onnelliseen elämään.
Lisäksi nautinto käsitettiin epikurolaisuudessa lähinnä kärsimyksen puuttumiseksi (aponia): tämän yli menevät nautinnot eivät enää lisänneet nautintoa.
Rade Šerbedžija
Rade Šerbedžija (, s. 27. heinäkuuta 1947 Bunić, Kroatia, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on kroatialainen näyttelijä.
Šerbedžija kuuluu kroatianserbeihin, jotka ovat historiallisesti asuttaneet Krajinaa. Hän oli 1970- ja 1980-lukujen suosituimpia näyttelijöitä Jugoslaviassa. Laajempaa kansainvälistä tunnettavuutta Šerbedžija sai vasta 1990-luvulla monista Hollywood-tuotannoista. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Pyhimys, Eyes Wide Shut ja M:I-2 Vaarallinen tehtävä 2. Televisiossa Šerbedžija on nähty muun muassa tieteissarjassa Surface ja suositun 24:sen kuudennella tuotantokaudella.
Albanian cup
Albanian cup on Albanian jalkapallon kansallinen cup-turnaus. Sitä on pelattu vuodesta 1939 lähtien. Menestynein joukkue on SK Tirana, jolla on kuusitoista mestaruutta.
Eddie’s Archive
Eddie’s Archive on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Iron Maidenin boksi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2002. Boksin metallisessa kannessa on yhtyeen maskotti Eddie. Boksi sisältää kolme CD:tä, Iron Maidenin sukupuun ja shottilasin. Sukupuu on päivitetty A Real Dead Onen versiosta.
Eddie’s Archive julkaistiin alun perin rajoitettuna painoksena ja sukupuu oli numeroitu. Laajan kysynnän vuoksi Eddie’s Archive julkaistiin uudelleen vuonna 2003. Uudelleenjulkaisussa boksin kuvioiden väri vaihdettiin sinisestä punaiseen ja sukupuuta ei numeroitu.
KV23
KV23 on Ayn, Egyptin Uuden valtakunnan 18. dynastian toiseksi viimeisen faaraon, hauta Kuninkaiden laaksossa. Se on yksi laakson vähemmän käytetyn länsiosan haudoista.