cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pavlovskin palatsi
Valmistumisen jälkeen
Paavali I:n murhan jälkeen vuonna 1801 leskikeisarinna Maria Fjodorovna jäi asumaan palatsiin. 1800-luvun alkupuolella palatsissa vieraili monia Venäjän kulttuurin johtohahmoja, etenkin runoilijoita ja kuvataiteilijoita. Palatsin ja sen puiston maisemia on kuvattu monissa maalauksissa. pienoiskuva|Pavlovskin palatsin julkisivu ja Paavali I:n patsas Palatsissa asuivat hänen jälkeensä vuorollaan hänen poikansa Aleksanteri I ja suuriruhtinas Mihail Pavlovitš sekä pojanpoika suuriruhtinas Konstantin Nikolajevitš. Hänen leskensä suuriruhtinatar Aleksandra Iosifovna, hänen poikansa suuriruhtinas Konstantin Konstantinovitš perheineen ja hänen poikansa Ioann Konstantinovitš Romanov perheineen olivat Pavlovskin viimeiset asukkaat. Maria Fjodorovna oli määrännyt että paikka pitää säilyttää alkuperäisessä, hänen suunnittelemassa asussa eikä yhtään huonekalua saanut viedä pois. Jälkeläiset kunnioittivat tätä tahtoa ja paikka oli kotimuseo vuoden 1850 jälkeen. Palatsin edustalle lisättiin ainoastaan Paavali I:n patsas vuonna 1875.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen 1917 palatsista tuli museo vuonna 1918, jolloin se vaati jo restaurointia. pienoiskuva|Pavlovskin palatsi joen suunnasta nähtynä Romanovit jättivät palatsin vuonna 1917 Aleksandr Polovotsovin, Pietarin taideinstituutin ja Taideteollisuusmuseon johtajan hoitoon. Kun Lenin ja bolševikit ottivat vallan marraskuussa 1917, Polovtsov meni Talvipalatsiin, löysi uuden hallituksen valistuskomissaari Anatoli Lunatšarskin, ja vaati Pavlovskin pelastamista museoksi. Lunatšarski suostui ja nimitti hänet Pavlovskin komissaari-kuraattoriksi. Hän palasi palatsiin ja huomasi, että joukko vallankumouksellisia merimiehiä oli etsinyt palatsista aseita ja ottanut muutaman sapelin, mutta muuten kaikki oli paikoillaan. Hän palkkasi entisiä sotilaita vartioimaan taloa, laittoi kaikki huonekalut päärakennukseen, teki luettelon kaikista palatsin aarteista ja vastusti menestyksekkäästi eri vallankumouksellisten komiteoiden vaatimuksia astioista, tuoleista, pöydistä ja kaikista kirjaston kirjoista. Hän onnistui suostuttelemaan Lunatšarskin itsensä tulemaan Pavlovskiin. Lunatšarskin vierailun jälkeen Pavlovsk takavarikoitiin valtiolle virallisesti, mutta siitä tehtiin museo, joka oli avoinna yleisölle kaksi tai kolme päivää viikossa. Pelastettuaan palatsin Polovtsov otti perheensä ja omaisuutensa, livahti rajan yli Suomeen ja muutti Pariisiin.
Palatsi vaurioitui pahoin toisessa maailmansodassa, kun vetäytyvät saksalaisjoukot sytyttivät sen tuleen vuonna 1944, mutta paljon irtaimistoa kuten Italialaisen salin kattokruunu, isot siniset jasper-maljakot, kaikki pienesineistö ja palatsin arkisto oli ehditty viedä turvaan kesä-elokuussa 1941. Huonekalusarjoista otettiin talteen vain yksi kappale kutakin tyyppiä. Isot ja painavat antiikinaikaiset taideteokset piilotettiin kellariin muuratun tiiliseinän taakse, jossa ne säilyivät koskemattomina. Suurimmat patsaat haudattiin lähes metrin syvyyteen kukkatarhaan ja "Kolme sulotarta" pronssipatsas säilyi näin turvassa yli sodan.
Kaikki kirjaston kirjat, jäljelle jääneet patsaat ja huonekalut oli viety sotasaalina Saksaan. Kaikki puiston sillat oli räjäytetty ja Ruusupaviljonki oli käytetty puolustusrakennelmien materiaaliksi. Itse palatsi oli lähes raunioina kolmen päivän tulipalon jälkeen, kaikki välipohjat ja pohjoisseinä olivat romahtaneet ja kaikki puulattiat oli käytetty polttopuuksi. Puiston puista 70 % oli tuhoutunut.
Restaurointi toisen maailmansodan jälkeen
pienoiskuva|Ruusupaviljonki uudelleenrakennettuna, Pavlovskin palatsin puisto Palatsia entisöitiin vuodesta 1954 lähtien ja se avattiin yleisölle vuonna 1957. Lopullisesti työ valmistui vuosina 1970-1977. Gonzago gallerian ulkofreskojen entistämistyö valmistui vuonna 2011.
Heti sodan päätyttyä palatsista varastettuja aarteita alettiin etsiä. Museokuraattorit keräsivät palatsin ympäriltä olevista saksalaisten tekemistä bunkkereista huonekaluja, kankaita, pöydänjalkoja, ovenkappaleita, kullattuja reunuksia, freskonkappaleita ja rakennusfragmentteja. Saksalaisten päämajana toimineista rakennuksista he löysivät palatsin tuoleja, marmoripatsaita ja rullattuja maalauksia. He löysivät huonekaluja ja esineitä Riiasta, Tallinnasta ja Königsbergistä asti. Jotkut Pavlovskin arvokkaat esineet lolivat lähteneet Venäjältä jo ennen sotaa. Neuvostohallitus myi neljä Pavlovskista peräisin olevaa gobeliinia J. Paul Gettylle, jotka ovat esillä Getty-museossa Malibussa, Kaliforniassa.
Restauraattorit käyttivät lähtökohtinaan vain alkuperäisiä osia kiinteästä sisustuksesta. Ainoa sallittu muutos oli nykyaikaisten materiaalien käyttö kantavissa rakenteissa. Puiset pylväät korvattiin betonilla tai tiilellä ja Italialaisen ja Kreikkalaisen salin katot tehtiin teräksestä ja betonista palonkestäviksi. Leningradiin perustettiin Vera Muhinalle omistettu Taideteollinen korkeakoulu, jossa opetettiin arkkitehtonisten yksityiskohtien, huonekalujen ja taide-esineiden entisöintitaitoja. Koulu tuotti entisöintiasiantuntijoita, jotka työskentelivät Leningradin ympäristön palatseissa. Työ oli huolellisuutta vaativaa, vaikeaa sekä eteni hyvin hitaasti. pienoiskuva|Lintutarha, Pavlovskin palatsin puisto Vuonna 1950, kuusi vuotta uusien puiden istutuksen jälkeen, osa puistosta avattiin yleisölle. Vuonna 1955 palatsin julkisivun entistäminen valmistui ja sisätilojen entistäminen aloitettiin. Entistäjien onneksi Cameronin, Brennan, Voronihinin ja Rossin alkuperäiset suunnitelmat olivat edelleen olemassa. Myös alkuperäisen sisustusluettelon fragmentit, reunalistat, friisit ja kaiverrusten kehykset, reliefit, medaljongit ja maalaukset olivat jäljellä, ja ne voitiin kopioida. Lisäksi oli olemassa 2 500 Benois'n 1900-luvun alussa ottamia valokuvanegatiivia ja 11 000 valokuvaa, jotka on otettu juuri ennen toista maailmansotaa.
Restauroinnin päällikkö Fjodor Oleinik vaati, että restaurointi on uskollinen alkuperäisteokselle: "Pidä mielessä ettet käytä myöhempiä yksityiskohtia", hän vaati. "Vain alkuperäinen työ, vain Cameronin, Brennan, Voronihinin tai Rossin suunnittelema käy." Vanhat 1700-luvun käsityötekniikat, kuten marmorointimaalaus ja huonekalujen kultaus, jouduttiin opettelemaan ja soveltamaan uudelleen. Moskovaan perustettiin silkkikutomo, jonka tehtävänä oli valmistaa alkuperäisen mukaisia kankaita seinien ja huonekalujen verhoiluun, kopioimalla alkuperäisten kankaiden rakenne, väri ja langantiheys. Palatsin neljässäkymmenessä huoneessa seinien ja kattojen maalauskoristeet piti tehdä tarkasti alkuperäisen värisinä ja kuvioisina. Taidemaalari ja kuusi avustajaa tekivät uudelleen alkuperäiset trompe l'oeil -katot ja seinämaalaukset. pienoiskuva|Pil-torni, Pavlovskin palatsin puisto Kun sisäseinät ja niiden koristelu oli tehty tarkasti uudelleen, seuraava askel oli kalustus. Alkuperäisiltä paikoiltaan poistetut 12 000 huonekalua ja taide-esinettä maalauksista ja seinävaatteista aina vesikannuihin ja juomalaseihin oli palauttettava paikoilleen varastoista, jonne ne oli viety turvaan vuonna 1941. Huonekalut, ovet ja useista erivärisistä puulajeista tehdyt parkettilattiat, jotka oli käytetty polttopuuksi tai varastettu, tehtiin uudelleen täsmälleen alkuperäisten mukaisiksi. Kristallikruunut ovat tarkkoja 1700-luvun kopioita. Kolmetoista vuotta palatsin tulipalon jälkeen, ensimmäiset seitsemän huonetta avattiin yleisölle vuonna 1957.
Vuonna 1958 avattiin neljä huonetta lisää ja 11 huonetta vuonna 1960. Egyptiläinen vestibyyli valmistui vuonna 1963 ja Italialainen sali avattiin vuonna 1965. Vuoteen 1967 mennessä valmistui 11 huonetta lisää. Vuoteen 1977 mennessä palatsin 200-vuotispäivänä, valmistui viisikymmentä huonetta, ja palatsi näytti jälleen samalta kuin se oli Maria Fjodorovnan aikana.
Zhang Changhong
Zhang Changhong (, s. 14. helmikuuta 2000 Shandong, Kiina) on kiinalainen ampuja ja olympiavoittaja. Zhang voitti ​kultaa kesäolympialaisissa 2020 miesten 50 metrin kiväärin asentokilpailussa.
Ruotsin valtiopäivävaalit 1976
Ruotsin valtiopäivävaalit 1976 pidettiin Ruotsissa 19. syyskuuta 1976.
Tilisiirto
Tilisiirto (myös pankkisiirto) on pankkialan terminologian mukaan tapahtuma, jossa laitos siirtää maksajan toimeksiannosta rahaa saajan pankkitilille. Laitos on pankki tai muu maksuliikenteeseen pystyvä taho. Rahat joko siirretään maksajan tililtä tai maksaja maksaa rahat käteisellä.
Tilisiirto Suomessa
Suomessa oli pitkään kaksi tilisiirtojärjestelmää: postisiirto ja pankkisiirto.
Postisiirron ensimmäinen suuri käyttäjä Suomessa oli puolustuslaitos, jolle talvisodan syttyminen loi tarpeen suorittaa korvauksia hevosten ja ajoneuvojen pakko-otoista. Postisiirtojen avulla maksettiin myös sotakuukausipalkkoja.
Kilpaileva pankkisiirto tuli mahdolliseksi 1942 liikepankeissa. Säästöpankit liittyivät pankkisiirtojärjestelmään 1943 ja osuuskassat 1950. Aluksi pankkisiirto oli mahdollinen vain shekkitililtä. Muihin tilityyppeihin se tuli myöhemmin.
Vuodesta 1948 alkaen toimivat postisiirto ja pankkisiirto yhteistyössä siten, että maksu oli mahdollinen myös järjestelmästä toiseen. Postisiirto yhtenäistettiin pankkisiirron kanssa 1990-luvun alussa. Postisiirto lakkautettiin.
Tilisiirron ehtoja
Tilisiirron ehtoja Suomessa säätelee maksupalvelulaki (30.4.2010/290).
Tilisiirrossa rahat siirretään yksinomaan saajan tilinumeron perusteella. Saajan nimi tai viitenumero ei vaikuta siihen, minne rahat siirretään. Tilinumerona käytetään nykyisin ns. IBAN-tilinumeroa. Tätä käytetään sekä kotimaisissa että kansainvälisissä maksuissa.
Tilisiirtolomake
Finanssialan Keskusliitto määrittelee kotimaan (Suomen) maksuliikenteessä käytettävän tilisiirtolomakkeen. Lomakkeelle on määritelty värit, mitat, tietokentät, viivavahvuudet (paksuudet) ja kirjainkoot. Lisäksi on määritelty lomakkeen osat, lomakkeeseen käytettävä paperi ja painovärisuositukset.
Tilisiirtolomakkeella on kentät seuraaville tiedoille:
Lisäksi lomakkeella voi olla pankkiviivakoodi. Viivakoodi sisältää tilisiirron tiedot koneella luettavassa muodossa.
Viesti ja viitenumero ovat toistensa kanssa vaihtoehtoiset. Viesti voi olla enintään 70 merkkiä pitkä.
Viitenumero
Viitenumerolla yksilöidään tietty tilisiirto, käytännössä yrityksen tai vastaavan tahon asiakkaalle lähettämä lasku.
Kyproslais-minolainen kirjoitus
Historia
Kyproslais-minolaista kirjoitusta käytettiin Kyproksella koko myöhäisen pronssikauden ajan eli noin vuosina 1550–1160 eaa. Sama aika oli Kreetalla myöhäisminolaista kautta ja Manner-Kreikassa mykeneläistä kautta. Kyproslais-minolaisen kirjoituksen oletetaan perustuvan minolaisen kulttuurin Kreetalla käyttämään lineaari-A-kirjoitukseen, jota ei myöskään ole tulkittu. Ei ole tietoa, kirjoitettiinko näillä kahdella kirjoitusjärjestelmällä samaa, niin kutsuttua minolaista kieltä, vai eri kieliä.
Tilisiirto
Viitenumero
Kotimainen viitenumero on 4–20-numeroinen kokonaisluku. Viitenumero esitetään viiden numeron ryhmissä, jotka on erotettu toisistaan välilyönnillä. Viitenumeron viimeinen numero on tarkiste, joka lasketaan muusta viitenumerosta siten, että numerot kerrotaan oikealta vasemmalle painoilla 7, 3, 1, 7, 3, 1..., saadut tulot lasketaan yhteen ja summa vähennetään seuraavasta täydestä kymmenestä. Jos erotus on 10, merkitään se nollaksi. Viitenumero voi vapaasti perustua esimerkiksi laskun numeroon tai asiakasnumeroon. Esimerkiksi tarkisteen laskeminen viitenumerosta 1234: 7 · 4 + 3 · 3 + 1 · 2 + 7 · 1 = 28 + 9 + 2 + 7 = 46, seuraava täysi kymmen on 50, eli tarkiste on 50 - 46 = 4, eli koko viitenumero tarkisteen kanssa on 12344.
Kansainvälinen viitenumero ("Creditor Reference") taas on 5-25-merkkinen merkkijono jota voidaan käyttää SEPA-alueen sisällä potentiaalisesti rajat ylittävissä maksuissa. Viitenumeron rakenne on RFXX YYYY YYYY YYYY YYYY YYYY Y jossa RF on viitteen yksilöivä tunniste, XX on 2-numeroinen tarkiste ja YYYY... on 1-21 merkkinen viite/perusosa joka koostuu numeroista ja/tai kirjaimista (A-Z). Tarkiste XX lasketaan samalla kaavalla kuin IBAN-tilinumero.
Kyproslais-minolainen kirjoitus
Historia
Niin kutsutulla kypro-geometrisella kaudella noin 1000-luvulla eaa. tai vähän sen jälkeen Kyproksella kehittyi kyproslais-minolaisen kirjoituksen pohjalta niin kutsuttu kyproslainen kirjoitus. Sitä käytettiin saarella kreikan kielen ja myös eteokyproksen kielen kirjoittamiseen aina 200-luvulle eaa. saakka. Erään teorian mukaan myös Palestiinan rannikon filistealaiset olisivat jatkokehittäneet kyproslais-minolaista kirjoitusta paikalliseen käyttöön. Löydösten vähäisyyden perusteella tätä ei voida kuitenkaan todistaa.
Tilisiirto
Viitenumero
Kotimaista viitenumeroa voi muuntaa kansainväliseksi viitenumeroksi (ja takaisin) jolloin siitä tulee 6-24-merkkinen merkkijono. Kansainvälistä muotoa viitenumerosta voi käyttää sekä kotimaan maksuissa että Suomen rajat ylittävissä SEPA-alueen maksuissa. Tässä tapauksessa kansainvälisen viitenumeron YYYY... osa on suomalainen viitenumero josta on etunollat poistettu (täten sisältäen myös kotimaan viitenumeron yksinumeroisen tarkisteen).
Pentti Hytönen
Pentti Hytönen (18. huhtikuuta 1930 Kirvu – 3. elokuuta 2021 Kangasala) oli Kangasalan seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1973–1992. Hytönen toimi aiemmin Viialassa opettajana, yhteislyseon ensimmäisenä rehtorina vuosina 1962–1969 ja kirkkoherrana.
Tilisiirto
Viitenumero
Finanssialan Keskusliitto suosittelee, että näppäilyvirheiden välttämiseksi sekä kotimainen että kansainvälinen viitenumero olisivat lyhyet.
Kyproslais-minolainen kirjoitus
Kirjoitusmerkit
Kyproslais-minolainen kirjoitus on selvästi tavukirjoitusta, koska sen merkkien määrä on liian suuri aakkoskirjoitukselle ja liian pieni logografiselle kirjoitukselle (kuva-/hieroglyfi- tms. kirjoitukselle).
Tilisiirto
Esimerkki kansainvälisen viitenumeron laskemisesta suomalaisesta viitenumerosta
Suomalainen viitenumero: 1000371
Kyproslais-minolainen kirjoitus
Kirjoitusmerkit
Kyproslais-minolaisten kirjoitusmerkkien tarkasta lukumäärästä on ollut eri tulkintoja. Masson erotti 114 merkkiä, mutta myöhemmässä tutkimuksessa osan hänen tunnistamistaan merkeistä on tulkittu edustavan samaa merkkiä, ja niin merkkien lukumäärää on pudotettu 74:ään. Kirjoitusmerkeistä 14 on samoja kuin myöhemmässä kyproslaisessa kirjoituksessa. Kirjoitusmerkeissä on jonkun verran yhtäläisyyttä nuolenpääkirjoituksen kanssa. Jotkut kirjoitusmerkeistä muistuttavat puolestaan lineaari-A- ja lineaari-B-kirjoituksen merkkejä. Numeromerkit ovat samat kuin lineaari-A:ssa ja lineaari-B:ssä. Kyproslais-minolaista kirjoitusta kirjoitettiin vasemmalta oikealle.
Tilisiirto
Esimerkki kansainvälisen viitenumeron laskemisesta suomalaisesta viitenumerosta
Lisätään numerosarja 271500, jolloin saadaan 1000371271500.
1000371271500 modulo 97 = 73
Kyproslais-minolainen kirjoitus
Kirjoitusmerkit
Jako tehtiin tutkimuksessa alun perin kronologisesti, ja ryhmien katsottiin edustavan kirjoituksen eri kehitysvaiheita. Myöhemmin arkeologiset löydökset ovat kuitenkin osoittaneet, että eri ryhmien merkit ovat olleet käytössä ainakin osittain samanaikaisesti. Arkaainen muoto oli selvästi kehittynyt minolaisesta lineaari-A:sta, ei pelkästään saanut siitä vaikutteita. Merkittävin muutos kirjoituksessa tapahtui siirryttäessä arkaaisesta muodosta CM1-muotoon. Kirjoituksen arvellaan tuolloin, tai viimeistään muodossa CM2, saaneen vaikutteita nuolenpääkirjoituksesta kirjoitusmerkkien muotoihin.
Tilisiirto
Esimerkki kansainvälisen viitenumeron laskemisesta suomalaisesta viitenumerosta
98 - 73 = 25
Kyproslais-minolainen kirjoitus
Tulkinta
Kirjoitusta ei ole kyetty tulkitsemaan. Tulkinta on vaikeaa, koska löydettyjä tekstejä on melko vähän ja ne ovat suhteellisen lyhyitä. On mahdollista, että kirjoitus ja siinä käytetty kieli jäävät kokonaan tulkitsematta, ellei tekstejä löydy merkittävästi lisää, tai ellei löydy jotakin kaksikielistä tekstiä, joka voisi toimia tulkinnan avaimena.
Tilisiirto
Esimerkki kansainvälisen viitenumeron laskemisesta suomalaisesta viitenumerosta
Kansainväliseksi viitenumeroksi saadaan: RF251000371
Aiheesta muualla
Giraal geld
Bob Kenney
Robert Earl ”Bob” Kenney (23. kesäkuuta 1931 Arkansas City, Kansas – 27. lokakuuta 2014 Scottsdale, Arizona ) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Kenney kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen sen voittaessa kultaa Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Kenney pelasi seitsemässä ottelussa tehden yhteensä 74 pistettä. Kenney voitti kultaa myös vuoden 1955 Pan-Amerikan kisoista.
Raimo Suuronen
Raimo Suuronen (s. 26. heinäkuuta 1954) on suomalainen näytelmäkirjailija ja muusikko. Suuronen tunnetaan käsikirjoittajana parhaiten pienviljelijä Mooses Viinasen ympärille rakentuvista kesäteatterinäytelmistä.
Ura muusikkona
Raimo Suuronen aloitti kitaransoiton kuusivuotiaana Heikki Saaren kitarakoulussa 1961. Ensimmäinen bändi perustettiin basisti Juha "Juuso" Nordlundin ja rumpali Jukka "Juke" Arosen kanssa 1967. Bändi sai nimekseen The Great Faces.
Juuson ja Juken siirryttyä Juice Leskisen ja Mikko Alatalon bändeihin Raimo Suuronen aloitti kitaristina Matti Hyvösen tanssiorkesterissa. Ravintolamuusikon ura käynnistyi Mauri Tapio -nimisessä ravintolayhtyeessä 1973. Armeijan jälkeen Raimo Suuronen liittyi tamperelaiseen Sebastian Trio -kokoonpanoon, jossa soitti bassoa Rainer Laamanen ja koskettimia Reijo Pohjola. Reijo Pohjolan siirryttyä muihin tehtäviin 1986, koskettimiin tuli ensiksi Pertti "Pete" Haverinen. 1986 vuoden syksyllä kosketinsoittajaksi vaihtui Markku Tuominen, Haverisen siirryttyä musiikintuottajaksi. Sebastian Triossa Raimo Suuronen soitti rumpuja.
Vuonna 1989 Suuronen muutti Tampereelta Pylkönmäelle, jossa yksityisyrittäjän toimen ohella muusikon ura jatkui rumpalina Tahtitaivas orkesterissa. Siinä soittivat bassoa Joel Linna, pianoa sekä kosketinsoittimia Ilkka Hakala, toisia kosketinsoittimia Reijo Kantonen. Tahtitaivas orkesteri esitti neliäänisiä laulusovituksia myös a cappella.
Vuonna 1999 Suuronen siirtyi muusikon urallaan itsenäiseksi, vapaaksi viihdetaiteilijaksi, jota jatkaa edelleen teatterin ja käsikirjoitusten tekemisen ohessa.
Anadyrinlahti
Anadyrinlahti on merenlahti ja luoteinen osa Beringinmerta. Anadyrjoki laskee tähän lahteen lännessä, pohjoisessa vesialue jatkuu Krestinlahtena. Tärkein satamakaupunki on Anadyr. Lahti on normaalisti 10 kuukautta vuodesta jäätyneenä.
Superior
Superior voi tarkoittaa seuraavia:
Box Delivery
278px|thumb|right|Yrityksen logo Box Delivery on norjalainen Norjan valtion omistuksessa oleva lähettipalveluja tarjoava yritys. Se on Norjan postin tytäryhtiö, ja pohjoismaiden suurin. Box Delivery toimii Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa. Suomessa Box Delivery on ostanut Jw-Lähetit ja Fillarilähetit. Box Delivery toimittaa kaikkea kirjekuorista massiivisiin lavoihin. Suomessa Box Delivery on toiminut vuodesta 2005 lähtien.
Gloucesterin herttua
Gloucesterin herttua on Gloucesterin kaupungin mukaan nimetty periytyvä päärinarvo, jonka on annettu Englannin kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaallisen perheen jäsenille, yleensä hallitsevan monarkin pojalle. Arvonimi on perustettu kaikkiaan viidesti ja sillä on ennen nykyistä herttuaa ollut viisi kantajaa. 1700-luvulla oli käytössä myös arvonimi Gloucesterin ja Edinburghin herttua. thumb|250px| [[Hänen kuninkaallinen korkeutensa|HKK Prinssi Richard, nykyinen Gloucesterin herttua.]] Yhdistyneen kuningaskunnan toinen ja nykyinen Gloucesterin herttua on Yrjö V:n pojanpoika ja kuningatar Elisabet II:n serkku prinssi Richard (s. 1944).
Hän valmistui arkkitehdiksi vuonna 1969 ja oli ajatellut tehdä uran arkkitehtuurin parissa. Hänen vanhempi veljensä kuoli lento-onnettomuudessa vain 30-vuotiaana vuonna 1972, jolloin Richardista tuli arvonimen perijä isänsä jälkeen. Hänen kuninkalliset tehtävänsä lisääntyivät siinä määrin, että hän jätti työnsä lontoolaisessa suunnittelutoimistossa. Prinssi Richardilla on myös Ulsterin jaarlin ja Cullodenin paronin arvonimet.
Hänellä on avioliitosta tanskalaisen Birgitte van Deurs Henrikssenin (s. 1946) kanssa lapset Alexander Windsor, Ulsterin jaarli (s. 1974), lady Davina Windsor (s. 1977) ja lady Rose Gilman (s. 1980). Alexanderilla on poika, Xan Windsor, lordi Culloden (s. 2007), joka perinee aikanaan omalta isältään Gloucesterin herttuan arvonimen.
Viides luonti (1928)
Prinssi Henrikin jälkeen arvonimen perimysvuorossa on hänen ainoa poikansa Alexander Windsor, Ulsterin jaarli (s. 1974). Hänellä puolestaan on yksi poika, Xan Windsor, lordi Culloden (s. 2007).
Paolo Matthiae
Paolo Matthiae on Lähi-idän arkeologian ja taidehistorian professori Rooman Sapienza-yliopistossa. Hän löysi muinaisen Eblan valtion pääkaupungin ja johti sen kaivauksia vuodesta 1963.
Mihai Marinescu
Mihai Marinescu (s. 25. tammikuuta 1989 Brașov) on romanialainen moottoriurheilija.
Ura
Saavutettuaan useita Romanian kansainvälisiä karting-luokan mestaruuksia hän aloitti kilpauransa vuonna 2005 ajaen Italian Formula Junior- ja Belgian Formula Renault 1.6 -sarjoissa. Formula Junior -luokassa hän voitti kaksi kilpailua ja sijoittui sarjan toiseksi. Belgian Formula Renault -luokassa hän voitti kolme kilpailua ja ajoi kerran paalupaikalle. Hän sijoittui loppupisteissä kolmanneksi.
Vuonna 2006 Marinescu kilpaili Formula Renault 2.0 NEC -sarjassa. Siinä hän ajoi kerran paalupaikalle ja keräsi 175 pistettä, joilla hän sijoittui loppupisteissä kuudenneksi. Vuonna 2007 Marinescu ajoi Eurocup Formula Renault- ja Italian Formula Renault 2.0 -sarjoissa. Eurocup-sarjassa hän saavutti yhden palkintokorokesijan ja sijoittui sarjan 11:nneksi. Italian rellu-sarjassa hän ajoi yhden paalupaikan ja sijoittui kolmesti palkintokorokkeelle. Hän oli loppupisteissä sarjan 5:s.
Vuonna 2008 Marinescu ajoi Formula BMW -sarjassa ja saavutti 111 pistettä ja sarjan 11:nnen sijan. Hän ajoi samana vuonna Formula BMW Pacific -sarjassa yhden kilpailun, jonka voitti. Vuonna 2009 Marinescu ajoi Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuodesta 2010 lähtien Marinescu on kilpaillut FIA Formula 2 -sarjassa. Ensimmäisenä vuonna hän saavutti 68 pistettä ja sijoittui loppupisteissä 11:nneksi. Seuraavana vuonna Marinescu otti ensimmäisen voittonsa sarjassa ja sijoittui sarjan viidenneksi. Marraskuussa hän pääsi ajamaan GP2-sarjan ulkopuolisen GP2-finaalin ajaen Rapaxilla.
Vuonna 2012 Marinescu jatkoi F2-sarjassa, jossa hän voitti kaksi kilpailua ja sijoittui loppupisteissä jälleen viidenneksi. Vuonna 2013 Marinescu teki paluun Formula Renault 3.5 -sarjaan. Hän ajoi kahdeksan kilpailua ja saavutti viisi pistettä. Samana vuonna hän kilpaili Eurocup Mégane Trophy -sarjassa vierailevana kuljettajana.
Daddy Nostalgie
Daddy Nostalgie on Bertrand Tavernierin ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1990. Tavernier laati myös käsikirjoituksen yhdessä entisen vaimonsa Colo Tavernier O’Haganin kanssa. Elokuvan pääosia näyttelevät Dirk Bogarde ensimmäisessä elokuvaroolissaan yli kymmeneen vuoteen, ranskalainen teatterinäyttelijä Odette Laure ja heidän tyttärenään Jane Birkin.
Juoni
Pienimuotoisessa kolmen henkilöhahmon kamarielokuvassa noin 40-vuotias eronnut elokuvakäsikirjoittaja (Birkin) matkustaa Pariisista Etelä-Ranskaan muutamaksi viikoksi tapaamaan vanhempiaan kuultuaan isänsä olevan toipumassa vaikeasta sydänleikkauksesta. Elokuva on käsikirjoittaja Colo Tavernierille omakohtainen, jopa omaelämäkerrallinen: tarinassa isä on irlantilainen, äiti baski, kuten hänelläkin. Isä on brittiläisen pidättyväinen gentleman, äiti on vanhemmiten omien murheidensa ja pelkojensa ahdistama. Aikuinen tytär saa pitkien keskustelujen myötä lopultakin yhteyden isäänsä ennen kuin on liian myöhäistä.
John Locke -luennot
John Locke -luennot on vuosittainen filosofia-aiheinen luentosarja, joka järjestetään Oxfordin yliopistossa. Luentosarja on yksi alan arvostetuimpia, ja sitä voidaan verrata skotlantilaisissa yliopistoissa luennoituihin Gifford-luentoihin.
Daddy Nostalgie
Tuotanto
Elokuvassa toistuu ikivihreä jazzstandardi ”These Foolish Things”, ja sillä nimellä elokuvaa esitettiin Britanniassa.
Vastaanotto
Odette Laure oli naissivuosastaan César-palkintoehdokkaana, ja elokuva oli mukana Cannesin elokuvajuhlien kilpailusarjassa. Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti Cannesista toukokuussa 1990 Daddy Nostalgien olevan todellinen onnenkantamoinen, Tavernierin vapautunein työ: ”Tuntuu, että kaikki elokuvaa tehneet ovat todella tarvinneet sitä, se ei ole vain kunnianhimoinen työ, se on sydänääniä.” Elokuva on Yläsen mukaan tehty kurinalaisesti improvisoiden ja tuntuu juuri kuvaushetkessä eletyltä. Yhdysvaltalaisen Roger Ebertin mielestä Daddy Nostalgie on yhdellä tasolla sydäntä lämmittävä, toisella tasolla viisas ja kitkerä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti elokuvaa hyvin aikuiseksi, herkäksi ja melankoliseksi perhedraamaksi ja antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä.
John Locke -luennot
Luentosarja on nimetty filosofi John Locken mukaan. Se perustettiin Henry Wilden testamentilla vuonna 1950. Ensimmäistä luentokertaa tarjottiin Ludwig Wittgensteinille, joka kuitenkin kieltäytyi. Luentoja on pidetty kaksivuotisina sarjoina, kaikkina vuosina ei kuitenkaan ole ollut luentoja. Vuodesta 2001 luentomuistiinpanot ovat olleet saatavilla sähköisesti.
Suomen euroviisukarsinta 2004
Suomen euroviisukarsinta 2004 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 2004 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin kutsukilpailun ja avoimen sävellyskilpailun yhdistelmänä, kilpailuun saatiin 351 kappaletta, joista 20 valittiin televisioitaviin alkukarsintoihin. Alkukarsinnat pidettiin perjantaina ja lauantaina 16. ja 17. tammikuuta ja molemmaista valittiin puhelinäänestyksellä kuusi finaaliin.
Finaali pidettiin Tampere-talossa lauantaina 24. tammikuuta ja televisioitiin suorana YLE TV2:ssa kello 19.30–21.50 ja 22.05–22.35. Ensimmäisellä kierroksella alueraadit äänestivät kappaleista kuusi parasta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella voittajan valitsivat puhelinäänestäjät.
Juudaksen kirje
Juudaksen kirje on yksi Uuden testamentin kirjeistä, jonka kirjoittajana mainitaan Juudas-niminen apostoli. Nykytutkimuksen mukaan kirjettä ei pidetä Jeesuksen aikalaisen kirjoittamana, vaan se ajoitetaan ensimmäisen vuosisadan loppuun.
Historia
Juudaksen nimellä kulkevan apostolin henkilöllisyydestä ei ole täyttä varmuutta. Kirjeen kirjoittaja sanoo olevansa "Juudas, Jeesuksen Kristuksen palvelija, Jaakobin veli", ja perinteinen näkemys hyväksyy tämän. Monet tutkijat kuitenkin epäilevät tätä. Mahdollisesti kyseessä on Juudas Taddeus. Yksimielisiä on kuitenkin oltu siitä, että kyseessä ei ole Juudas Iskariot.
Norman Perrinin mukaan "kirje on pseudonyyminen, aivan niin kuin kaikki muukin Uudessa testamentissa oleva kirjallisuus, joissa on merkkejä alkuvaiheen katolisuudesta". Origenes oli ensimmäinen, joka puhuu kirjeeseen muiden tahoilta kohdistuneista epäilyistä, vaikka hän ei itse epäillytkään sen aitoutta. Eusebius luokitteli sen "epäilyksenalaisiin kirjoituksiin". Vaikka kirje hyväksyttiinkin Uuden testamentin kaanoniin jo Muratorin kaanonista alkaen, myöhemmät kirjoittajat vastustivat siinä esiintyviä lainauksia apokryfeistä, joka on harvinaista Uuden testamentin kirjoissa.
Juudaksen kirje siteeraa Eenokin kirjaa:
Epäilykset kirjettä kohtaan heräsivät uudelleen henkiin uskonpuhdistuksen aikana. Väittely kirjeen kirjoittajasta on jatkunut siitä saakka.
1900-luvun alusta saakka Juudaksen kirje on tulkittu anonyymiksi teokseksi, joka on kirjoitettu toisen vuosisadan ensimmäisen neljänneksen aikana. Tämä perustuu siihen, että kirjeen viittaukset Vanhaan testamenttiin tulevat Septuagintasta, se lainaa Eenokin kirjaa viittaa Mooseksen taivaaseenastumiseen, ja se näkee apostolien seuraajat myöhäisemmästä aikaperspektiivistä.
Sisältö
Juudaksen kirje on lyhyt, se sisältää ainoastaan yhden luvun, jossa on 25 jaetta. Se on kirjoitettu kiertokirjeeksi, eli sitä ei ole kirjoitettu yhdelle tietylle seurakunnalle, vaan se on tarkoitettu kierrätettäväksi ja luettavaksi useissa seurakunnissa. Kirjeen muoto antaa ymmärtää, että kirjoittaja tunsi ainakin Paavalin Kirjeen efesolaisille, tai että mahdollisesti kaikki Paavalin kirjeet oli tuohon aikaan kerätty ja yleisesti luettuja seurakunnissa.
Kirjeen kreikan kieli on idiomaattista ja kultturellia. Kirje on tarkoitettu kaikille kristityille yleisesti (1:1), ja sen tarkoituksena on saattaa heidät varjeluksen alaiseksi joidenkin opettajien väärää opetusta vastaan. Toisella vuosisadalla esiintyi muun muassa doketismia sekä gnostilaisia liikkeitä kuten markiolaisuus, manikealaisuus ja valentinolaisuus.
Kirjeen tyyli on taistelutahtoista, kiihkeää ja eteenpäin ryntäävää. Se esittää nopeaan tahtiin monia esimerkkejä pahantekijöistä ja heidän kohtaloistaan. Epäortodoksisista opettajista käytetyt nimitykset ovat Uuden testamentin vahvimpia ja myrkyllisimpiä.
Kirje muistuttaa monilta osin huomattavasti Toista Pietarin kirjettä. Se antaisi olettaa, että jommankumman kirjoittaja oli tietoinen toisesta kirjeestä. Kirjeen tyylillisistä yksityiskohdista ja siitä, että kirje on paljon lyhyempi kuin Pietarin kirje, on yleiseksi mielipiteeksi muodostunut, että Juudaksen kirje on ollut Pietarin kirjeen samanlaisten kohtien lähteenä.
Valentin Ivanov (jalkapallotuomari)
Valentin Valentinovitš Ivanov (, s. 4. heinäkuuta 1961 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloerotuomari.
Ivanov oli mukana muun muassa vuoden 2004 Euroopan-mestaruuskilpailuissa ja vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hänet muistetaan etenkin jälkimmäisen turnauksen neljännesvälieräottelusta Portugali–Alankomaat, jossa hän antoi ennätykselliset 16 varoitusta ja 4 ulosajoa. Ottelu jäi Ivanovin viimeiseksi kansainväliseksi otteluksi, sillä hän täytti turnauksen aikana 45 vuotta, joka on Fifan yläikäraja kansainvälisille erotuomareille.
Ivanovin isä Valentin Ivanov ja äiti Lidija Ivanova ovat molemmat olympiavoittajia, ensimmäinen jalkapallossa ja jälkimmäinen telinevoimistelussa.
Jotunit
pienoiskuva|[[Aasat|Aasajumala Thor ja Skrymir-jättiläinen. Louis Huardin piirros.]] Jotunit eli jättiläiset, myös tursaat tai vuorenpeikot, ovat skandinaavisessa mytologiassa yliluonnollisen suuria ja vahvoja olentoja. Jotunit ovat kaikkein vanhimpia elollisia olentoja, jotka muodostuivat alkukaaoksen materiasta ja edustavat skandinaavisessa mytologiassa luonnonvoimia. Jotunit muistuttavat kreikkalaisen mytologian titaaneja, sillä he ovat samaan tapaan vanhempien jumalolentojen heimo, jotka nuorempien jumalten sukupolvi syrjäyttää.
Ensimmäiset jättiläiset olivat jääjättiläisiä, jotka polveutuivat alkujättiläinen Ymiristä. Jotunit hukkuivat Odinin, Vilin ja Ven surmaaman Ymirin vereen, jonka jälkeen kahdesta hengissä selvinneestä jotunista, Bergelmiristä ja hänen vaimostaan, syntyi uusi jääjättiläisten sukupolvi.
Jättiläiset ovat yleensä vihamielisiä jumalia ja ihmisiä kohtaan, mutta ovat myös usein ystävällisissä väleissä heidän kanssaan. Ystävällismieliset jättiläiset ovat hyvissä väleissä aasa- ja vaanijumalten kanssa. Itse asiassa jumalat ja jättiläiset ovat sukua toisilleen, sillä jumalten johtaja Odin polveutuu äitinsä kautta alkujättiläinen Bolthornista. Jumalat ja jättiläiset myös solmivat useita avioliittoja. Njord menee naimisiin Skaden kanssa, Gerdistä tulee Freyrin vaimo, Odin voittaa jättiläisnainen Gunnlodin rakkauden ja itse Thor, jättiläisten suurin vihamies, rakastaa jotuni Järnsaxaa, poikansa Magnin äitiä. Petkuttajajumala Loki taas on jättiläissukua sekä isän että äidin puolelta. Samoin merenjumala Ægir on jotuni, ja kutsuu jumalia vierailulle pitoihinsa.
Vanhimpana kansana jotunit ovat myös säilyttäneet suunnattoman alkuvoiman, muinaisen viattomuuden ja hulluuden (Edda määrittää jättiläisten tunnusmerkiksi lapsenmielisyyden). Heidän hallussaan on muinainen viisaus ja tieto, joka menee syvemmälle asioiden alkuperään kuin myöhemmät jumalat saattavat muistaa. Siksi myös Odin etsii Mimirin ja Vavtrudnerin sekä muiden jättiläisten luota esikosmista viisautta.
Osassa jotunien heimosta on sen sijaan pahansuopa luonne saanut rajatta kehittyä. He suhtautuvat vihamielisesti kaikkea ylempää henkisyyttä kohtaan, ja he ovat kooltaan suunnattoman suuria sekä ulkomuodoltaan rujoja ja kauhistuttavia. He asuvat synkissä luolissa tai maailman ääressä. He rakastavat pimeyttä ja pimeyden töitä. Joitakin heistä kutsutaan pimeyden ratsastajiksi, ja he liikkuvat vain öisin ja tekevät ilkitöitä. Jos auringon valo yllättää pimeyden ratsastajat, he muuttuvat kiveksi. Juuri näitä jättiläissuvun ilkeitä vesoja vastaan Thor käy loputonta taistelua.
Ragnarökissa, jumalten ja jättiläisten välillä käydyssä viimeisessä taistelussa, jättiläiset kohtaavat lopulta ikuisen tuomionsa; sen jälkeen syntyy uusi maailma, jossa ei enää ole tilaa jättiläisten suvulle.
Adámos Adámou
Adámos Adámou (, s. 30. lokakuuta 1950) on kyproslainen poliitikko, joka oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2009. Adámou syntyi Limassolissa ja on koulutukseltaan patologiaan ja onkologiaan erikoistunut lääkäri. Hän edustaa kommunistista AKEL-puoluetta ja kuului europarlamentissa Euroopan yhtyneen vasemmiston ja Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmään.
Kira Kener
Kira Kener (s. 11. elokuuta 1974 San José, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen pornonäyttelijä. Hän on toiminut myös Penthousen mallina ja oli kuukauden Penthouse Pet joulukuussa 2002.
Ura
Kener työskenteli aluksi stripparina ja vuonna 1998 kysyi agentiltaan, kuinka hän pääsisi esiintymään pornoelokuvien kansikuvissa. Hänen agenttinsa kuitenkin kertoi Kenerin täytyvän esiintyä elokuvissa, jotta pääsisi elokuvien kanteen. Tämä herätti Kenerin kiinnostuksen ja päätyi etsimään töitä Vivid Videolta. Hän sai myös ensimmäisen roolinsa elokuvassa Nurses kyseiseltä tuotantoyhtiöltä vuonna 1999. Kener esiintyi elokuvissa aktiivisesti aina vuoteen 2005 saakka, kunnes teki enää satunnaisia rooleja vuoteen 2007 asti.
Elokuvauransa jälkeen Kener palasi takaisin tanssimisen pariin.
Gerald Finzi
pienoiskuva|Gerald Finzin muistomerkki [[Lontoo|Lontoossa]] Gerald Raphael Finzi (14. heinäkuuta 1901 Lontoo – 27. syyskuuta 1956 Oxford) oli brittiläinen säveltäjä.
Finzi syntyi Lontoossa italialaiselle isälle ja saksalaiselle äidille. Gerald Finzin isä kuoli pojan ollessa 7-vuotias. Ensimmäisen maailmansodan aikana Finzi alkoi opiskella musiikkia Ernest Farrarin johdolla. Farrarin kuoltua vuonna 1918 Finziä opetti Edward Bairstow. 1930-luvulla Finzi meni naimisiin taiteilija Joyce Blackin kanssa.
Toisen maailmansodan aikana sai ensiesityksensä Finzin säveltämä kantaatti Dies natalis. Finzin tuotteliain sävellyskausi oli toisen maailmansodan jälkeen. Silloin hän sävelsi muun muassa klarinettikonserton (1949). Säveltäjän viimeiseksi suurimuotoisemmaksi teokseksi jäi vuonna 1955 sävelletty sellokonsertto.
Finzi oli sairastanut vuodesta 1951 lähtien Hodgkinin lymfoomaa. Vuonna 1956 säveltäjä sai vakavan aivotulehduksen, johon hän kuoli Oxfordissa.
Arlanda Express
Arlanda Express on nopea lentokentän raideyhteys Tukholman keskusrautatieaseman ja Arlandan lentoaseman välillä Ruotsissa. Juna on nopeampi, mutta myös kalliimpi kun Flygbussarna-linja-autot.
Junia lähtee neljästä kuuteen kappaletta tunnissa, junan nopeus on 200 km/h ja 40 kilometrin matka kestää kaksikymmentä minuuttia. Junat kulkevat osan matkasta Ruotsin itäistä päärataa (Ostkustbanan) ja 20 kilometriä lentokenttäyhteyttä varten rakennettua Arlandabanan-radalla. Tämä rataosuus valmistui vuonna 1999, jolloin Arlanda Express aloitti toimintansa. Vuonna 2015 aikuisten normaali matkalippu junaan maksaa 280 kruunua (noin 29 euroa). alt=Video Arlanda Express -junasta kiihdyttämässä Tukholman keskusrautatieasemalta kohti Arlandan lentoasemaa.|pienoiskuva|Juna Tukholman lähistöllä entisen [[Karlbergin rautatieasema|Karlbergin aseman kohdalla]] Radalla on kolme asemaa: yksi terminaalin 5 ja toinen terminaalien 2, 3 ja 4 yhteydessä sekä Tukholman keskusrautatieasemalla, josta junat lähtevät raiteilta 1 ja 2. Terminaalien välillä junalla saa matkustaa maksutta.
Arlanda Express -junia liikennöi A-Train AB -niminen yhtiö, joka oli vuosina 2004−2014 australialaisen investointipankin Macquarie Groupin omistuksessa. Vuonna 2014 se myi yhtiön kiinalaisille ja australialaisille sijoittajille.
LittleBigPlanet 3
LittleBigPlanet 3 on vuonna 2014 PlayStation 3- ja PlayStation 4 -pelikonsoleille julkaistu tasohyppelypeli. LittleBigPlanet 3 on jatko-osa peleille LittleBigPlanet ja LittleBigPlanet 2. LittleBigPlanet 3:ssa on paljon pelattavia hahmoja.
Nina, Pretty Ballerina
Nina, Pretty Ballerina on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1973. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin Ring Ring -studioalbumilla 26. maaliskuuta 1973. Seitsentuumaisena singlenä se julkaistiin Itävallassa 15. maaliskuuta 1974 b-puolenaan ”I Am Just a Girl”. Single saavutti sikäläisellä musiikkilistalla kahdeksannen sijan. ”Nina, Pretty Ballerina” julkaistiin singlenä myös Ranskassa, missä b-puoleksi valittiin ”He Is Your Brother”. Kappale julkaistiin singlenä Filippiineillä ja Keniassa 1977. Filippiineillä b-puoleksi valittiin ”So Long” ja Keniassa ”Dance (While the Music Still Goes on)”.
”Nina, Pretty Ballerina” edustaa Abban varhaistuotantoa. Yhtye mainitaan singlen Euroopan-julkaisujen kannessa nimellä Bjorn & Benny, Anna & Frieda. Filippiinien ja Kenian julkaisuissa yhtyeen nimenä on lyhenne ABBA.
In My Defens God Me Defend
thumb|[[Jaakko IV|Jaakko IV:n vaakuna, jossa tunnuslause esiintyy muodossa In my defens.]] In My Defens God Me Defend on Skotlannin kuningaskunnan kuninkaallisen vaakunan sekä Skotlannissa käytettävän Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunan tunnuslause. Vaihtoehtoiset versiot vaakunasta näyttävät muutetun tunnuslauseen, muodossa In defens tai englanniksi In defense. Tunnuslause esiintyy perinteisesti vaakunan kypäränkoristessa.
Vittorio Agnoletto
thumb|Vittorio Agnoletto Vittorio Emanuele Agnoletto (s. 6. maaliskuuta 1958) on italialainen PRC- eli Partito della Rifondazione Comunista -poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2009.
Milanossa syntynyt Agnoletto luki lääkäriksi Milanon yliopistossa ja on tehnyt työtä varsinkin AIDSin vastaisessa taistelussa. Euroopan parlamentissa hän kuului Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmään/Pohjoismaiden vihreään vasemmistoon ja istui ulkoasiainvaliokunnassa.
Italialainen lehdistö nimesi Agnoletton vuonna 1994 "Vuoden lääkäriksi".
Santarém (Brasilia)
Santarém [-re´m] on kaupunki Parán osavaltiossa Pohjois-Brasiliassa. Se sijaitsee Tapajósin ja Amazonin jokien yhtymäkohdassa. Kaupungissa on arviolta 294 447 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 18 500 neliökilometriä.
Ēl
Ēl tai Il (hepreaksi אל) on länsiseemiläinen jumalan nimitys, joka tunnettiin Arabian eteläosissa nimellä Il. Nimi tarkoitti yleensä ylijumalaa. Tutkijat eivät ole yhtä mieltä siitä, mikä sanan tarkka merkitys on. Se saattaa tarkoittaa "voimakas", "mahtava" tai "ensimmäinen". Ras Shamrasta (muinainen Ugarit) löytyneissä teksteissä Ēl mainitaan muiden jumalten (paitsi Baalin) isänä, Ašeran puolisona ja luontokappaleiden luojana. Häntä kutsutaan myös maan luojaksi (Qone’ars) ja "häräksi", mikä voi viitata merkitykseen hedelmällisyyden symbolina. Jumalalla on valtaistuimensa paikassa, jota kutsutaan "jokien lähteeksi". Palmyrassa Ēl tunnettiin nimellä Elqonera ja jumalan nimitys oli myös "hän, joka saa lähteet pulppuamaan". Ēl rinnastettiin lisäksi Poseidoniin. Roomalaiset samaistivat Ēlin myös Saturnukseen.
Ēl on jumalana etäinen, ja hän edustaa kaikkivoipaisuutta. Hän on tavattoman iäkäs, kaikkitietävä ja hyvänsuopa. Vaikka Ēl oli kunnioitettu jumala, hän ei ollut merkittävä tai aktiivinen hahmo myyteissä, niissä esiintyivät pikemminkin hänen tyttärensä ja poikansa. Hänet kuvattiin yleensä vanhaksi pitkäpartaiseksi mieheksi. Usein hänellä oli myös siivet. Ēl oli hurrilaisten Kumarbin ja kreikkalaisten Kronoksen vastine. Vanhassa testamentissa Ēl on yleensä Jahven synonyymi, joissakin harvemmissa tapauksissa sana tarkoittaa jumalaa yleiskäsitteenä.
Akkadissa sanaa Ēl vastaa sana ilu.
Creed
Creed on yhdysvaltalainen Grammyn voittanut rock-yhtye, joka on ottanut vaikutteita niin metallista kun grungestakin. Yhtye on myynyt maailmanlaajuisesti n. 35 miljoonaa albumia. Grungevaikutteidensa takia yhtyettä on verrattu moniin takavuosien grunge-yhtyeisiin, mutta yleisesti yhtyeen genre mielletään enemmän hard rockiksi tai vaihtoehtorockiksi. Yhtye hajosi vuonna 2004 jäsenten välisiin erimielisyyksiin, mutta palasi yhteen vuonna 2009 alkuperäisellä kokoonpanolla uuden albumin Full Circle muodossa.
Yhtyeen tunnetuimmat kappaleet ovat "Higher", "With Arms Wide Open", "My Sacrifice" ja "Overcome".
Historia
Scott Stapp (laulu) ja Mark Tremonti (kitara, taustalaulu) perustivat yhtyeen 1995, vaikutteinaan mm. yhtyeet Alice in Chains ja Pearl Jam. Myöhemmin tulivat Brian Marshall (basso) ja Scott Phillips (rummut). Yhtye päätyi nimeen Creed, koska yhtyeen basistin Brian Marshallin edellinen yhtye oli Maddox Creed. Kokoonpano oli pian tämän jälkeen valmis ja yhtye sai sopimuksen ja ensimmäinen albumi My Own Prison julkaistiin 1997. Yhtyeen ensimmäisen albumin myynti oli positiivinen yllätys kotimaassaan, sillä sen koommin levy-yhtiö kuin yhtye itsekään ei odottanut sen nousevan edes Top 40 -listalle. Yhtye keräsi singlejen avulla mainetta vuosina 1997-1998, joista "My Own Prison" ja "Torn" nousivat hiteiksi kotimaassaan.
Varsinainen maine kuitenkin alkoi Human Clay (1999) albumin julkaisun jälkeen, jonka singlet "Higher" ja "With Arms Wide Open" nousivat suuriksi hiteiksi ja kummatkin nousivat singlelistojen ykkösiksi USA:ssa, myös kappaleesta "What If" julkaistiin single, joka nousi hitiksi myös nousten ykköseksi ja se julkaistiin Scream 3 elokuvan soundtrackille, myös viimeinen single "Are You Ready?" nousi ykköseksi. Albumi on saavuttanut kotimaassaan huiman yksitoistakertaisen platinalevyn aseman.
"With Arms Wide Open" voitti 2001 Grammyn parhaana rock-kappaleena.
Toinen albumi Weathered kuitenkaan ei ollut suuri menestys edeltäjälleen sillä ainoastaan albumin debyyttisingle "My Sacrifice" nousi maailmanlaajuiseksi hitiksi. Yhdysvalloissa kappale "One Last Breath" oli myös suuri hitti. Kuitenkin albumi on myynyt erittäin hyvin Yhdysvalloissa kuusinkertaista platinaa.
Yhtye hajosi vuonna 2004, jolloin laulaja Scott Stapp aloitti soolouransa ja yhtyeen muut jäsenet perustivat yhtyeen Alter Bridgen. Yhtyeen hajoamisen kunniaksi yhtye julkaisi kokoelman Greatest Hits, joka sisälsi kaikki yhtyeen Yhdysvalloissa julkaistut singlet. Albumista julkaistiin myös erikoisversio, joka sisälsi albumin lisäksi DVD:n, joka sisälsi jokaisen yhtyeen musiikkivideon.
Vuonna 2009 yhtye palasi takaisin yhteen ja julkaisivat uuden albumin, joka kantoi nimeä "Full Circle". Rumpali Scott Philips sanoi haastattelussa, että albumi "Full Circle" ei ole yhtyeen viimeinen albumi. Vuonna 2010 Mark Tremonti sanoi haastattelussa, että yhtyeen uusin levy saattaa tulla vuonna 2012. Yhtye ei ole vielä ilmoittanut mitään viidennestä albumista, syynä voi olla muiden bändin jäsenten sivuprojektit.
Somaliankutoja
Levinneisyys
Somaliankutojaa tavataan Etiopiassa, Keniassa ja Somaliassa. Sen on raportoitu olevan yleisesti ottaen harvinainen vaikkakin paikallisesti yleinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Outlandos d’Amour
Outlandos d’Amour on The Police -yhtyeen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Vinyylilevyllä on kaksi puolta, joista molemmilla on viisi kappaletta. Albumin kokonaiskesto on 38 minuuttia ja 14 sekuntia.
Stewart Copeland lainasi 1 500 puntaa studioaikaan veljeltään Miles Copelandilta. Albumi äänitettiin jaksoittain tammikuusta 1978 Nigel Grayn 16-raitaisessa Surrey Sound -studiossa, jota ei ollut aiemmin kokeiltu. Gray oli opetellut studiotekniikkaa tuottamalla tuntemattomien yhtyeiden demoja 4-raitaisella laitteistolla sekä vuokrannut studiota harjoitustilaksi. Hän muutti sen 16-raitaiseksi siirtyen ammattimaisemmaksi.
Ajatuksena oli julkaista albumi omakustanteena Illegal Records -merkillä, kuten ensimmäinen single "Fall Out". Miles Copelandin onnistuttua myymään "Roxannen" A&M-yhtiölle se sai samalla etuoikeuden julkaista albumi ja maksoi valmiista nauhasta 10 000 punnan ennakon tulevia tekijänoikeusmaksuja vastaan.
Sting kommentoi albumille tekemiään sanoituksia myöhemmin seuraavien albumien myötä minäkeskeisiksi viitaten erityisesti "So Lonely" ja "Can't Stand Losing You" -kappaleisiin: "Monien biisieni sisältöhän oli 'olen niin yksinäinen, miten kauheaa'."
"Be My Girl - Sally" sisältää brittihuumorilla sävytetyn Andy Summersin lausuman tarinan erään miehen avioseksielämästä. "Masoko Tangalla" ei ole varsinaista sanoitusta, vaan Sting käyttää onomatopoeettisia äänteitä.
Albumin hittejä olivat "Roxanne" ja "Can't Stand Losing You". Viimeksi mainitussa on instrumentaaliväliosa, josta yhtye muokkasi lavaimprovisaatioiden kautta seuraavan albumin nimikappaleen "Reggatta de Blanc."
Kappaleet
Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Sting, ellei toisin merkitty.
Tanja Matikainen
Tanja Matikainen (s. 1974 ) on Janakkalan entinen kunnanjohtaja. Janakkalan kunnanvaltuuston valitessa johtajan vuonna 2013 hän sai suljetussa lippuäänestyksessä 26 ääntä. Vuosina 2010–2014 hän oli Sulkavan kunnanjohtajana. Ennen sitä hän työskenteli tutkijana Vaasan yliopistossa. Tammikuun lopussa 2014 hän väitteli oikeustieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Väitöskirjassaan hän esittää perustuslakiin rahoitusperiaatetta koskevaa täydennystä. Matikainen tunnettiin kuntauudistuksen kriitikkona ja kuntien itsehallinnollisen aseman puolustajana
Klami
Klamin suku on yksi Virolahden talonpoikaisista merenkulkijasuvuista. Tunnettu sukulinja ulottuu 1600-luvulle asti ja ennen vuotta 1744 suvun nimenä on ollut Kouki. Klami-nimi tunnetaan Virolahdella jo 1500-luvulla (Glam).
Helsingin Mellunkylässä sijaitseva Klamintie on tullut Helsingin nimistöön 1954. Se on valtiopäivämiesten Erik Klamin ja Juho Klamin sekä kansatieteellisten kuvausten julkaisija Abel Klamin muistoksi.
Klameja on elossa lokakuun 2012 alussa 150.
Akee
pienoiskuva|oikea|250px|Akeen hedelmiä
Akee on Jamaikan kansallishedelmä ja osa suosittua ruokalajia "akeeta ja turskaa".
Joseph Thomson
Joseph Thomson -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Ruotsin valtiopäivävaalit 1973
Ruotsin valtiopäivävaalit 1973 pidettiin Ruotsissa 16. syyskuuta 1973.
Edie Parker
Edie Parker, oik. Frankie Edith Kerouac-Parker, (1922–1993) oli Jack Kerouacin ensimmäinen puoliso. Hän kirjoitti muistelmat You'll Be Okay avioliitosta Kerouacin kanssa ja beat-sukupolvesta. 1944 solmittu avioliitto jäi lyhyeksi, se kesti vain muutaman kuukauden ja mitätöitiin 1945. Se oli solmittu Kerouacin saamiseksi pois vankilasta. Kerouac käytti häntä henkilöhahmona useassa kirjassaan. . Kerouac käytti yleensäkin tuttavapiirinsä henkilöitä romaanihenkilöiden mallina, mutta kustantajan vaatimuksesta nimet oli muutettava. Nimet ovat kuitenkin läpinäkyviä eli beat-sukupolveen perehtyneelle tunnistettavia.