cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olkiluodontie
Olkiluodontien varrella Olkiluodon saaren itäosassa on rakennusalan yrityksiä. Raikan räjähdeyksikkö ja Rauvola & Simulan rakennusliikkeet toimivat kummatkin tien varressa. Raumantien risteyksessä on Ydinportti-niminen ravintola.
Panzerbüchse 39
Panzerbüchse 39 (lyhenne:PzB 39) on saksalainen toisen maailmansodan aikainen panssarintorjuntakivääri.
Panzerbüchse 39 on kehittyneempi versio edeltäjästään Panzerbüchse 38:sta. Aseessa on sama lähtönopeus ja läpäisykyky kuin edeltäjässään. Käytännön tulinopeutta lisäsi kymmenen patruunan astiat, jotka voitiin kiinnittää aseen molemmille puolille.
Allan Asplund
Allan Asplund (19. maaliskuuta 1906 Hanko – 5. lokakuuta 1961 Helsinki ) oli Vaasassa ilmestyneen Nya Folkbladetin päätoimittaja 1927–1930 ja Ny Tidin toimittaja vuoteen 1961.
Asplund solmi "toveriavioliiton" kansantalolla tapamaansa Gerda Björsesin kanssa. Heidän poikansa Stig syntyi 1929, ja hän seurasi isänsä jalanjäljissä kansandemokraattisena toimittajana.
Asplund oli kotoisin Hangosta, mutta työskenteli Vaasassa päätoimittajana, kun hänet vangittiin 1930 ensimmäisen kerran. Vuonna 1941 Asplund otettiin kommunistina kolmeksi ja puoleksi vuodeksi turvasäilöön. Hän joutui ensin tavalliseen vankilaan, sitten rintamalle, mutta sieltä eri leirien, Kangasjärven ja Säämäjärven etappileirien, kautta kahdeksi vuodeksi Itä-Karjalan keskitysleireihin kuuluneelle Koveron keskitysleirille.
Asplund kirjoitti kokemuksistaan kirjan Upplevelser i finska koncentrationsläger. Teos ilmestyi Ruotsissa 1949, koska keskustelut suomalaisten kustantajien kanssa eivät johtaneet julkaisuun. Uusi ruotsinkielinen painos ilmestyy vuoden 2012 alkupuolella Suomessa. Teoksen suomennos Kokemuksia suomalaisilta keskitysleireiltä ilmestyi 2011 Liken kustantamana Suomen Rauhanpuolustajien Pystykorvakirjat-sarjassa. Suomentaja on Asplundin pojanpoika, toimittaja Bubi Asplund.
Vapauduttuaan Asplund palasi kotiin Hankoon. Hän oli saanut vankilatuomion karattuaan leiriltä, mikä muistettiin hänen vapauduttuaan, mutta rangaistusta hän ei kuitenkaan joutunut enää sodan jälkeen kärsimään. Hän työskenteli sen jälkeen toimittajana. Asplund oli sotien jälkeen perustamassa Ny Tid -lehteä, jossa hän työskenteli toimittajana ja jossa hän 1961 kuoli työpöydän ääreen.
Adrian Smith
Adrian Frederick Smith (s. 27. helmikuuta 1957 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten metallimusiikkia esittävän Iron Maiden -yhtyeen pitkäaikaisena kitaristina ja lauluntekijänä. Smith syntyi Lontoon Hackneyssa ja varttui Camdenissa.
Ollessaan 15-vuotias Smith kiinnostui rockmusiikista ja ystävystyi Dave Murrayn kanssa, jonka innoittamana hän aloitti kitaransoiton. Smith lopetti koulunkäynnin kuusitoistavuotiaana ja soitti 1970-luvun ajan Dave Murrayn kanssa perustamassaan yhtyeessä Urchin. Vuonna 1980 hän liittyi Murrayn rinnalle Iron Maidenin toiseksi kitaristiksi korvaten yhtyeestä eronneen Dennis Strattonin. Vuonna 1989 Smith julkaisi perustamansa ASAP-yhtyeen kanssa yhden albumin, ja vuonna 1990 hän erosi Iron Maidenista musiikillisten erimielisyyksien vuoksi. 1990-luvulla Smith levytti ja julkaisi kaksi albumia perustamansa Psycho Motel -kokoonpanon kanssa ja soitti myös Iron Maidenin laulajan Bruce Dickinsonin sooloalbumeilla, kunnes teki vuonna 1999 paluun Iron Maidenin kitaristiksi.
Vuodesta 2011 lähtien Smith on soittanut myös perustamassaan kokoonpanossa Primal Rock Rebellion, joka julkaisi esikoisalbuminsa vuonna 2012.
Smithillä on vaimonsa Natalien kanssa lapset Natasha, Brittany ja Dylan.
Nuoruus ja varhaiset yhtyeet
Adrian Smith syntyi Lontoon Hackneyssa 27. helmikuuta 1957. Hän syntyi perheensä kolmesta lapsesta nuorimmaksi; Smithillä on veli Patrick ja sisko Kathleen. Lapsena Smith oli intohimoinen jalkapallofani ja Manchester Unitedin kannattaja, mutta kiinnostus jalkapalloa kohtaan himmeni hänen tutustuttuaan rockmusiikkiin viisitoistavuotiaana. Ensimmäinen hänen omistamansa rock-albumi oli Deep Purplen Machine Head. Viisitoistavuotiaana Smith myös ystävystyi samalla seudulla asuneen Dave Murrayn kanssa ja kiinnostui kitaransoitosta pantuaan merkille, kuinka paljon kitaristina tunnettu Murray sai huomiota tyttöjen keskuudessa.
Smith aloitti kitaransoiton harjoittelun veljensä Patrickin vanhalla akustisella kitaralla, kunnes osti myöhemmin Dave Murrayn vanhan sähkökitaran viiden punnan hintaan. Hänen esikuviaan olivat Johnny Winter ja Pat Travers, ja Smith on kertonut ottaneensa soittotyyliinsä enemmän vaikutteita blues rockista kuin metallimusiikista. Smith ja Murray perustivat vuonna 1972 ensimmäisen yhtyeensä Stone Free, jossa Murray oli kitaristina ja Smith laulajana. Heidän yhteinen tuttavansa Dave McCloughlin soitti yhtyeessä bongorumpuja.
Stone Free muotoutui eri vaiheiden kautta uudeksi Evil Ways -nimiseksi kokoonpanoksi. Dave Murray erosi yhtyeestä vuonna 1974 liittyäkseen vakavampaan kokoonpanoon, ja yhtyeen nimeksi vaihtui Urchin. Urchin levytti ja julkaisi vuonna 1977 kaksi singleä, ”Black Leather Fantasy” ja ”She’s a Roller”.
Vuonna 1979 Smithille tarjottiin kitaristin paikkaa Iron Maidenista, jossa Murray oli kitaristina. Yhtye oli juuri tekemässä levytyssopimusta EMI -yhtiön kanssa. Smith kieltäytyi tarjouksesta, koska hän halusi panostaa yhä Urchiniin. Hän on myöhemmin kuitenkin kertonut katuneensa päätöstä hylätä tarjous, sillä Urchin hajosi jo vuonna 1980.
Ensimmäinen ajanjakso Iron Maidenissa (1980–1990)
Vuonna 1980 Smith sai uuden tilaisuuden liittyä Iron Maidenin kitaristiksi, sillä yhtyeen esikoisalbumilla Iron Maiden soittanut Dennis Stratton oli eronnut yhtyeestä. Smith sai paikan koe-esiintymisen jälkeen, ja hän esiintyi ensimmäisen kerran Iron Maidenin kitaristina Saksan televisiossa esitetyssä ohjelmassa. Tätä seurasi kiertue Britanniassa, jonka jälkeen vuorossa oli seuraavan albumin Killers äänittäminen. Albumi julkaistiin vuoden 1981 helmikuussa, ja se nousi Britannian albumilistan 12. sijalle. Killers jäi laulaja Paul Di’Annon viimeiseksi Iron Maidenissa, sillä päihdeongelmien kanssa paininut laulaja erotettiin yhtyeestä myöhemmin syksyllä. Uudeksi laulajaksi pestattiin Bruce Dickinson, jonka liittymisen myötä Smith rohkaistui kokeilemaan myös säveltämistä.
1980-luvun kahdella viimeisellä Iron Maiden -albumilla Somewhere in Time (1986) ja Seventh Son of a Seventh Son Smithin sävellykset muuttuivat aiempaa kokeellisemmiksi yhtyeen musiikillisen kunnianhimon kasvaessa, ja hänen roolinsa lauluntekijänä kasvoi. Syntetisaattoreilla höystetylle Somewhere in Timelle Smith kirjoitti itsenäisesti kappaleet ”Wasted Years”, ”Sea of Madness” ja ”Stranger in a Strange Land”. Hän myös lauloi ”Wasted Years” -singlen b-puolella julkaistun kappaleen ”Reach Out” ja, ”Stranger in a Strange Land” -singlen b-puolilla kuullut kappaleet ”That Girl” ja ”Juanita”.
Smith erosi Iron Maidenista kesken No Prayer for the Dying -albumin valmistelun koska ei pitänyt suunnasta, johon yhtye oli matkalla muuttaessaan tyyliään aiempaa suoraviivaisempaan ilmaisuun. Smithin tilalle yhtyeen toiseksi kitaristiksi pestattiin Janick Gers. No Prayer for the Dyingille päätyi kuitenkin vielä Smithin ja laulaja Bruce Dickinsonin kirjoittama kappale "Hooks in You".
Adrian Smith and Project ja Psycho Motel (1989–1998)
thumb|right|220px|Smith esiintymässä [[The Beast on the Road -kiertueella vuonna 1982.]] Kun Iron Maiden vietti vuonna 1989 taukoa Seventh Tour of a Seventh Tour -kiertueen jälkeen, Smith päätti kokeilla levyttämistä sooloartistina uudessa kokoonpanossa. Hän perusti taakseen uuden yhtyeen ASAP eli Adrian Smith and Project, jossa vaikuttivat kitaristit Andy Barnett ja Dave Colwell, basisti Robin Clayton, kosketinsoittaja Richard Young ja rumpali Zak Starkey. Smith oli soittanut Barnettin, Colwellin ja Youngin kanssa jo aiemmin 1980-luvulla The Entire Population of Hackney -kokoonpanossa, ja olisi alun perin halunnut myös Nicko McBrainin uuden projektinsa rumpaliksi. Adrian Smith and Project -kokoonpanon ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt albumi Silver and Gold julkaistiin vuonna 1989. Albumin menestyminen oli varsin heikkoa julkaisua seuranneesta klubikiertueesta huolimatta.
Erottuaan Iron Maidenista vuonna 1990 Smith jättäytyi hetkellisesti kokonaan pois musiikin parista. Hän perusti vaimonsa Natalien kanssa perheen, ja jätti väliaikaisesti myös kitaransoiton. Vuoden 1990 jälkeen Smith soitti ensimmäisen kerran kitaraa vasta vuonna 1992, kun hän nousi Iron Maidenin kanssa lavalle Monsters of Rock -festivaalilla esittämään kappaleen ”Running Free”. Kyseinen konsertti taltioitiin livealbumiksi ja konserttivideoksi Live at Donington.
Vuonna 1992 Smith vaikuttui yhdysvaltalaisen King’s X -yhtyeen musiikista ja sen innoittamana perusti uuden kokoonpanon The Untouchables, johon kuuluivat basisti Jamie Stewart, kitaristi Huwey Lucas, rumpali Bob Richards ja kosketinsoittaja-kitaristi Carl Dufresne. The Untouchables muuttui miehistönvaihdosten seurauksena uudeksi yhtyeeksi Psycho Motel, jossa vaikuttivat Smithin rinnalla laulaja Hans-Olav Solli, basisti Gary Leideman ja rumpali Mike Sturgis. Psycho Motel julkaisi ensimmäisen albuminsa State of Mind Japanissa vuonna 1995 ja Euroopassa vuonna 1996, minkä jälkeen yhtye esiintyi Britanniassa Iron Maidenin lämmittelijänä The X Factour -kiertueella. Toisella albumilla Welcome to the World (1997) Psycho Motelin laulajaksi oli vaihtunut Andy Makin. Yhtye lopetti aktiivisen toimintansa pian albumin julkaisemisen jälkeen.
Vuonna 1996 Smith vieraili kitaristina Helloween -yhtyeessä tunnetuksi tulleen laulaja Michael Kisken albumilla Instant Clarity soittaen kappaleissa ”The Calling”, ”New Horizons” ja ”Hunted”. Lisäksi hän toimi kitaristina myös Iron Maidenista vuonna 1993 eronneen Bruce Dickinsonin albumeilla Accident of Birth (1997) ja The Chemical Wedding (1998). Vuonna 1998 Smith osallistui myös Alice Cooper -tribuuttialbumin Humanary Stew: A Tribute to Alice Cooper levyttämiseen vierailemalla kappaleessa ”The Black Widow”.
Paluu Iron Maideniin (1999–)
Brave New Worldia seuranneen Brave New World Tour -kiertueen aikana Iron Maiden konsertoi muun muassa Brasiliassa Rock in Rio -festivaalin pääesiintyjänä. Yhtyeen konserttia seurasi 250 000 hengen yleisö, ja esiintyminen taltioitiin livealbumiksi ja konserttivideoksi Rock in Rio. Kiertueen päättymisen jälkeen yhtye julkaisi vuonna 2002 kokoelma-albumin Edward the Great sekä keräilyboksin Eddie’s Archive. Vuoden 2003 albumille Dance of Death Smith sävelsi Steve Harrisin kanssa avauskappaleen ja singlelohkaisun ”Wildest Dreams”. Lisäksi hän osallistui albumilla neljän muun kappaleen säveltämiseen. Dance of Deathille Smithin ja Harrisin säveltämä, kahdeksan ja puoli minuuttia kestävä ”Paschendale” oli kestonsa osalta poikkeus hänen aiempiin Iron Maiden -sävellyksiinsä nähden. Myös Dance of Deathia seuranneille Iron Maiden -albumeille A Matter of Life and Death (2006) ja The Final Frontier (2010) Smith on säveltänyt tavanomaisesta tyylistään poiketen varsin pitkäkestoisia kappaleita
Vuonna 2011 Smith ja SikTh-yhtyeessä tunnetuksi tullut laulaja Mikee Goodman perustivat yhteisen yhtyeprojektin Primal Rock Rebellion. Vuonna 2011 he äänittivät rumpali Dan Foordin kanssa ensimmäisen yhteisen albuminsa Awoken Broken, joka julkaistiin vuoden 2012 helmikuussa Spinefarm Records -levymerkillä.
Iron Maiden julkaisee uransa kuudennentoista studioalbumin The Book of Souls vuoden 2015 syyskuussa. Smith on osallistunut albumilla viiden kappaleen säveltämiseen, mukaan lukien albumin ensimmäinen singlelohkaisu ”Speed of Light”.
Smith on sanonut, että hänen kykynsä kitaristina ovat kehittyneet merkittävästi hänen myöhemmällä urallaan Iron Maidenissa. Hän on kertonut oppineensa 1990-luvulla Roy Z:lta paljon uusia asioita plektran tekniikkaan liittyen, ja on todennut tulleensa tuolloin aiempaa kurinalaisemmaksi kitaristiksi. Palattuaan Iron Maideniin Smith on myös jatkanut erilaisia kokeilujaan kitaran virittämisen kanssa, ja soittanut konserteissa kappaleet ”Run to the Hills”, ”Wrathchild”, ”The Trooper” ja ”Hallowed Be Thy Name” drop D -virityksellä tavallisen virityksen sijaan.
Kitarat
Vakituisena kitaranaan Iron Maidenin konserteissa esiintyessään Smith käyttää Jackson Guitarsin valmistamaa Jackson Adrian Smith San Dimas -nimikkomalliaan. Jackson Guitars valmistaa San Dimas -mallin ohella myös toista Smithin nimikkokitaraa, Jackson Adrian Smith SDX:ää. Smith on ollut Jackson Guitarsin kanssa virallisessa sopimuksessa vuoden 2007 elokuusta lähtien. Useiden Jacksonin valmistamien kitaroiden ohella Smith on uransa aikana soittanut myös Dean Guitarsin malleilla, Fender Stratocastereilla sekä Gibsonin Les Paul-, Explorer- ja SG -malleilla. Smithin vuosien saatossa suosimia kitaroita ovat olleet myös muun muassa Ibanez Destroyer,, Hamer Scarab, sekä Lado Guitarsin valmistamat kitarat. Parhaaksi kitarakseen Smith on nimennyt 17-vuotiaana 235 punnalla ostamansa Gibson Les Paul Goldtopin, jota hän käyttää yhä.
Fairey Delta 1
Fairey Delta 1 tai F.D.1 oli brittiläinen Fairey Aviation Companyn valmistama suihkumoottorinen, deltasiipinen ja T-peräsimellinen koelentokone. Rolls-Royce Derwent 8 -suihkumoottorilla varustettu VX350 lensi ensilentonsa 12. maaliskuuta 1951.
Fairey Delta 1 suunniteltiin alkujaan laivasta pystysuoraan laukaistavaksi hävittäjäksi, mutta muutettiin Britannian ilmailuministeriön E.10/47 -spesifikaation mukaiseksi deltasiiven tutkimuskoneeksi.
Teresa De Rita-Cavlek
Teresa De Rita-Cavlek (s. 12. heinäkuuta 1971 Espoo) on suomalainen fysioterapeutti, kuntosaliohjaaja ja televisiojuontaja, joka tunnetaan parhaiten Yllytyshullut ja Me Kastelijat -ohjelmista. Hän on myös kilpaillut menestyksekkäästi Fitness-kisoissa Suomessa ja ulkomailla sekä näytellyt muutamien elokuvien sivurooleissa. De Rita-Cavlek johtaa Kauniaisissa yksityistä Move!-kuntokeskusta.
M/S Cozumel II
pienoiskuva|M/S Ursula M/S Cozumel II (IMO 7236127) on nimellä M/S Ursula Saksassa vuonna 1973 valmistunut autolautta. Sen rakensi Jos. L. Meyerin telakka Papenburgissa. Se kuuluu kolmen laivan sarjaan, sen sisaralukset ovat M/S Regula ja M/S Betula.
Käyttöhistoria
Alus luovutettiin 12. maaliskuuta 1973 Linjebuss Internationalille (Rederi Ab Svea). Liikenteen se aloitti Juutinraumassa välillä Helsingborg – Helsingør. Reitin ajoaika oli alle puoli tuntia, joten aluksessa ei ollut hyttejä, ainoastaan kahvila ja verovapaa myymälä. Vuonna 1980 alus siirtyi Scandinavia Ferry Linesin hallintaan. Toukokuussa 1985 alusta uudistettiin Helsingørin telakalla. Vuonna 1991 aluksen ollessa laiturissa M/S Kärnan törmäsi siihen. Saman vuoden lokakuussa alus siirtyi SweFerry AB:lle ja edelleen joulukuussa Scandlinesille. Alusta uudistettiin 1992 Kristiansandissa Norjassa. Alus otettiin liikenteestä 1996 ja jäi odottamaan käyttöä kunnes se myytiin 1997 meksikolaiselle Maritima Chan Kenab S.A. de C.V. Cozumelille, matkalle kohti Meksikoa se lähti 9. toukokuuta. Se aloitti liikenteen Yucatánin ja Cozumelin (Meksikon saari) välillä. Alus sai pohjakosketuksen 2005 sen ollessa matkalla Belizeen. Aluksen omistajat hylkäsivät tiukasti pohjaan juuttuneen aluksen Chinchorron matalikolle. Alus poistettiin rekisteristä. Vuonna 2010 hylky vedettiin irti.
Preiļin piiri
right|Preiļin sijainti.
Preiļin piiri oli yksi Latvian 26 piiristä ja sijaitsi Latgalen alueella. Sen naapuripiirejä olivat Jēkabpilsin piiri, Madonan piiri, Rēzeknen piiri, Krāslavan piiri ja Väinänlinnan piiri. Piirin asukasluku oli 41 479. Latvian piirit lakkautettiin vuonna 2009 Latvian aluehallintouudistuksen yhteydessä.
Catalanin kappale
thumb|[[Rombidodekaedri ja sen tahko­konfiguraatio. Merkintä V3.4.3.4 tarkoittaa, että kappaleen jokainen tahko rajoittuu neljään kärkeen, joista joka toisessa kohtaa kolme, joka toisessa taas neljä tahkoa.]]
Catalanin kappaleet eli Arkhimedeen duaalit ovat avaruusgeometriassa Arkhimedeen kappaleiden duaalikappaleita. Samoin kuin Arkhimedeen kappaleita, on myös Catalanin kappaleita olemassa 13 erilaista. Ne ovat saaneet nimensä belgialaisen matemaatikko Eugène Catalanin mukaan, joka ensimmäisenä kuvaili ne vuonna 1862.
Yhteisiä ominaisuuksia
Kaikki Catalanin kappaleet ovat kuperia. Ne ovat tahko­transitiivisia, mutta eivät kärki­transitiivisia, toisin sanoen ne voidaan kuvata yhtenevyys­kuvauksella itselleen siten, että mikä tahansa kappaleen tahkoista voidaan kuvata mille tahansa toiselle, mutta mitä tahansa niiden kärjistä ei voida kuvata mille tahansa toiselle. Tämä aiheutuu siitä, että niiden duaali­kappaleet, Arkhimedeen kappaleet, ovat kärki­transitiivisia mutta eivät tahko­transitiivisia. Toisin kuin sekä Platonin että Arkhimedeen kappaleilla, Catalanin kappaleiden tahkot eivät ole sännöllisiä moni­kulmioita. Niiden kärkikuviot, jotka saadaan leikkaamalla jostakin kärjestä pala pois, ovat kuitenkin säännöllisiä moni­kulmioita, ja niistä jokaisen kaikki diedrikulmat ovat yhtä suuria. Tahko­transi­tiivi­suu­tensa vuoksi Catalanin kappaleet ovat isoedrejä.
Kaksi Catalanin kappaleista, rombidodekaedri ja rombinen triakontaedri, on lisäksi särmä­transitiivisia eli ne voidaan kuvata yhtenevyys­kuvauksella itselleen siten, että mikä tahansa niiden särmistä kuvautuu mille tahansa toiselle. Nämä ovat kvasi­säännöllisten Arkhimedeen kappaleiden duaali­kappaleet.
Samoin kuin prismoja ja antiprismoja ei yleensä pidetä Arkhimedeen kappaleina, ei myöskään niiden duaali­kappaleita, bipyramideja ja trapetso­edreja yleensä pidetä Catalanin kappaleina, vaikka nekin ovat tahko­transitiivisia.
Kaksi Catalanin kappaleita on kiraalisia eli ne eivät ole identtisiä peilikuvansa kanssa: pentagonaalinen ikositetraedri ja pentagonaalinen heksekontaedri. Ne ovat kiraalisten Arkhimedeen kappaleiden, pullistetun kuution ja pullistetun dodekaedrin duaali­kappaleet. Niillä on kaksi muotoa, enantiomorfia, jotka ovat toistensa peilikuvia samaan tapaan kuin ihmisen oikea ja vasen käsi. Jos enantomorfeja, bipyramideja ja trapetsoedreja ei oteta huomioon, erilaisia Catalanin kappaleita on kaikkiaan 13.
Symmetria
Duaalikappaleidensa eli Arkhimedeen kappaleiden tavoin Catalanin kappaleet voidaan jakaa symmetriaominaisuuksiensa perusteella kolmeen ryhmään: tetraedrisiin, oktaedrisiin ja ikosaedrisiin. Kutakin symmetrialuokkaa vastaa kuusi muotoa, paitsi tetraedrisessa ryhmässä, joka on itsessään symmetrinen siten, että erilaisia muotoja on vain kolme ja niistäkin kaksi on samoja, joilla on myös oktaedrinen symmetria.
Eri kappaleiden ominaisuuksia
Alla olevassa taulukossa tahkon kuvan alla oleva merkintä osoittaa, minkälaisia monikulmioita kappaleen kunkin kärjen ympärillä olevat tahkot ovat. Esimerkiksi merkintä V3.6.6 tarkoittaa, että jokaisessa kärjessä kohtaa toisensa kolme tahkoa, joista yksi on kolmio, molemmat muut kuusikulmioita.
Perieres
Perieres oli kreikkalaisessa mytologiassa Aioloksen ja Enareten poika; tosin useiden kerrotaan pitäneen häntä ennemminkin Kynortaan poikana Aioloksen sijasta. Hänen sisaruksiaan olivat Sisyfos, Kretheus, Salmoneus, Athamas, Deion, Magnes, Makarlos, Kanake, Alkyone, Preisidike, Kalyke ja Perimede.
Kun Polykaon, Messenian kuningas, kuoli ilman perillisiä, Perieres seurasi häntä valtaistuimelle. Hän meni naimisiin Perseuksen tyttären Gorgofonen kanssa, ja he saivat pojat Afareus ja Leukippos.
Brotherus
Brotherus on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Leonard Scott
Leonard Scott (s. 19. tammikuuta 1980 Zachary, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Scott harrasti jo opiskeluvuosinaan Tennesseen yliopistossa yleisurheilua, mutta pelasi välissä amerikkalaista jalkapalloa Pittsburgh Steelersissä, joka myöhemmin voitti Super Bowlin. Vuonna 2004 hän palasi yleisurheilun pariin ja jo vuonna 2005 hän selviytyi elokuussa käytyihin Helsingin MM-kisoihin, missä hän sijoittui sadalla metrillä kuudenneksi. 2006 Moskovan MM-hallikisoissa hän voitti 60 metrillä maailmanmestaruuden ajalla 6,50.
Kemihaaran tulvasuojeluallas
Kemihaaran tulvasuojeluallas on Lapin maakuntaan Pelkosenniemelle osittain Natura 2000 -verkostoon kuuluvalle Kemihaaran suot -nimiselle Natura 2000 -alueelle suunniteltu tekojärvi. Hankkeen suunnittelu alkoi vuonna 2010. Valtioneuvosto hylkäsi 1. helmikuuta 2018 Lapin liiton anomuksen altaan rakentamisen mahdollistavasta poikkeuksesta Natura 2000 -alueelle. Korkein hallinto-oikeus hylkäsi huhtikuussa 2019 valtioneuvoston päätöksestä tehdyt valitukset. Kemihaaran tulvasuojeluallas olisi sijoittunut kutakuinkin aikaisemmin suunnitellun Vuotoksen tekojärven paikalle, joskin pienempänä.
Mansfield (Ohio)
Mansfield on kaupunki Richlandin piirikunnassa Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Mohican-joen haarautumiskohdassa noin 100 kilometriä Columbuksesta koilliseen. Mandfield on piirikuntansa hallintokeskus. Vuoden 2019 arvion mukaan kaupungissa asui 46 599 asukasta. Vuosina 2010–2019 Mansfieldin väkiluku laski 2,6 prosenttia.
Kemihaaran tulvasuojeluallas
Tulvasuojelualtaasta on suunnitteluprosessin kestäessä käytetty myös nimiä Kemijoen monitoimiallas ja mini-Vuotos.
Leonard Scott
Huhtikuussa 1999 19-vuotias Scott juoksi 100 metriä 7,1 m/s myötätuulessa aikaan 9,83 s. Maailmanennätys oli tuolloin Donovan Baileyn 9,84 s.
Kemihaaran tulvasuojeluallas
Vuotoksen alueen tekoallashankkeet
Kemijoki Oy haki vuonna 1992 Pohjois-Suomen vesioikeudelta lupaa Vuotoksen tekojärven rakentamiseen. Vesioikeus myönsi luvan, Vaasan hallinto-oikeus kumosi vesioikeuden päätöksen ja vuonna 2002 Korkein hallinto-oikeus pysytti hallinto-oikeuden päätöksen voimassa.
Kemihaaran tulvasuojelualtaan oli tarkoitus sijoittua aiemman suunnitellun Vuotoksen tekojärven paikalle. Vuotoksen altaan ja patoalueiden laajuus olisi ollut noin 242 km2, Kemihaaran tulvasuojeluallas olisi ollut pinta-alaltaan vähintään neljänneksen sitä pienempi. Tulvasuojelualtaan tarkoitus olisi ollut Rovaniemen kaupungin tulvasuojelu harvinaisen, arviolta kerran 250 vuodessa sattuvan suurtulvan varalta. Pelkosenniemen kunta vastusti tekojärven rakentamista. Suunnitelmaan olisi liittynyt myös varaus voimalaitoksen rakentamiseksi Pelkosenniemelle.
Valtioneuvosto päätti helmikuussa 2018, että Lapin liiton anomaa poikkeusta Kemihaaran alueelle ei voida hyväksyä, koska muutos aiheuttaisi vaikutusten arviointien mukaan merkittävästi haittaa Kemihaaran Natura-alueelle. Kemihaaran tulvasuojeluallas olisi toteutuessaan jättänyt yli 5 000 hehtaaria luonnonsuojelualuetta veden alle pysyvästi. Valtioneuvoston mukaan ei ole osoitettu, että muita tulvasuojelukeinoja ei ole. Valtioneuvosto perustaa päätöksensä luonnonsuojelulakiin.
Robert Kajanus
Robert Kajanus (2. joulukuuta 1856 Helsinki – 6. heinäkuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkiorganisaattori. Hän kuului Suomen musiikkielämän keskeisimpiin henkilöihin lähes puolen vuosisadan ajan.
Kemihaaran tulvasuojeluallas
Vuotoksen alueen tekoallashankkeet
Lapin liitto tyytyi valtioneuvoston ratkaisuun, mutta Rovaniemen kaupunki valitti päätöksestä. Huhtikuussa 2019 korkein hallinto-oikeus (KHO) antoi hylkäävän päätöksen. KHO:n perusteluna oli, että suurtulvien torjuntaan on muitakin ratkaisuja kuin luonnonsuojelualueiden suojelun purkaminen; päätöksessä mainitaan muun muassa Kemijoen säännöstelyrajan ylittäminen tilapäisesti, Olkkajärven säännöstely ja tulvapenkereiden rakentaminen Rovaniemelle.
Robert Kajanus
Elämäkerta
Kajanus opiskeli musiikin teoriaa ja sävellystä aluksi Helsingissä Richard Faltinin johdolla ja sen jälkeen Leipzigissa, Dresdenissä ja Pariisissa vuosina 1877–1882. Vuonna 1882 hän perusti Helsingin Orkesteriyhdistyksen, jonka orkesterin johtajana hän toimi kuolemaansa saakka. Orkesteri muuttui vuonna 1914 Helsingin kaupunginorkesteriksi. Vuonna 1885 Kajanus perusti orkesterikoulun, joka oli toiminnassa vuoteen 1914 saakka, sekä vuonna 1888 sinfoniakuoron. Vuonna 1897 Kajanus nimitettiin Richard Faltinin seuraajaksi Helsingin yliopiston musiikinopettajaksi, ja hän toimi tässä virassa vuoteen 1926.
pienoiskuva|160px|Hahmotelma Kajanuksesta johtamassa, [[Akseli Gallen-Kallela, 1893.]] pienoiskuva|160px|[[Albert Edelfeltin muotokuva Kajanuksesta vuodelta 1905.]]
Vuonna 1900 Kajanus teki orkestereineen konserttimatkan Länsi-Eurooppaan ja esiintyi Pariisin maailmannäyttelyssä. Hän johti suomalaista musiikkia ulkomailla useaan otteeseen myöhemminkin. Kajanus tuli orkestereineen tunnetuksi erityisesti Jean Sibeliuksen sävellysten tulkitsijana. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1908.
Perhe
Robert Kajanuksen ensimmäinen puoliso vuodesta 1881 oli Johanne Müller (k. 1883) ja toinen vuodesta 1884 Inez Johanna Paulina Bärlund (k. 1888). Hänen toisesta avioliitostaan syntyneitä lapsia olivat harpputaiteilija Lilly Kajanus-Blenner (1885–1963) ja harpputaiteilija Aino Kajanus-Mangström (1888–1951). Robert Kajanuksen kolmas puoliso vuodesta 1889 oli laulajatar Lilli Kurikka; tämä avioliitto päättyi eroon vuonna 1900. Kajanuksen neljäs puoliso vuodesta 1907 oli kuvanveistäjä Helena Sofia (Ella) Sahlberg (k. 1952). Kajanuksen viimeisestä avioliitosta syntyi poika, viulisti Kai Kajanus (1908–1994). Robert Kajanuksen sisar oli pianisti Selma Kajanus (1860–1935).
Robert Kajanuksen 3. polven jälkeläinen Georg Kajanus toimi Sailor-popyhtyeen johtajana 1970-luvulla.
Tuotantoa
Robert Kajanuksen sävellystuotanto käsittää pari sataa teosta, joista tosin enää esitetään lähinnä vain kahta Suomalaista rapsodiaa sekä sinfonista runoa Aino mieskuorolle ja orkesterille.
Kajanuksen säveltämä Sotamarssi on usean Ilmavoimien joukko-osaston kunniamarssi.
Kajanuksen sauna ja huvila
Vuonna 1897 Kajanus ihastui purjehtimassa ollessaan Kirkkonummen Porkkalassa sijaitsevan Upinniemen kärjen maisemiin. Hän osti Obbnäsin kartanolta 25 hehtaaria rantakallioita ja rakennutti alueelle lomanviettopaikan. Eliel Saarinen laati piirustukset graniittikivisestä saunasta. Mittava rakennushanke jäi osin kesken ja sauna valmistui lopulliseen mittaansa vasta Kajanuksen kuoltua. Päärakennukseksi Kajanus suunnitteli, tiettävästi Akseli Gallen-Kallelan avustamana, hirsihuvilan joka valmistui vuonna 1898. Rakennus vaurioitui Porkkalan vuokra-aikana korjauskelvottomaksi ja se hävitettiin.
Symposion
Yhdessä ystäviensä Akseli Gallen-Kallelan ja Jean Sibeliuksen kanssa Kajanus oli mallina Gallen-Kallelan maalauksessa Symposion vuodelta 1894.
Lillian Asplund
Lillian Gertrud Asplund (21. lokakuuta 1906 – 6. toukokuuta 2006) oli kuollessaan viimeinen RMS Titanicilta hengissä selvinnyt yhdysvaltalainen. Hän oli myös viimeinen eloonjäänyt, jolla oli omia muistikuvia uppoamisesta. Titanicilta hengissä selviytyneistä oli Asplundin kuoleman jälkeen elossa enää vuonna 2007 kuollut Barbara West ja 31. toukokuuta 2009 kuollut Millvina Dean.
Asplund oli sukutaustaltaan ruotsalainen, mutta hän syntyi ja kuoli Massachusettsissa Yhdysvalloissa.
Asplund oli viisivuotias, kun hän oli palaamassa Titanicilla vierailulta Ruotsista. Hän ja hänen äitinsä Selma selviytyivät onnettomuuslaivalta, mutta isä ja kolme veljeä kuolivat. Worcesterin kaupunki järjesti pelastuneille perheenjäsenille tukikonsertin ja rahankeräyksen, joka tuotti 2 000 dollaria.
Äiti ei koskaan päässyt tapahtuneesta yli ja kuoli katastrofin vuosipäivänä 1964. Asplundin veljistä Felix selvisi laivalta ja kuoli keuhkokuumeeseen 1983.
Asplund työskenteli sihteerinä Massachusettsissa ja jäi varhain eläkkeelle huolehtimaan äidistään. Hän kuoli kotonaan Shrewsburyssa, Massachusettsissa 99-vuotiaana vuonna 2006.
Umikaze (1936)
Valmistus
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 4. toukokuuta 1935. Alus laskettiin vesille 27. marraskuuta 1936 ja valmistui 31. toukokuuta 1937.
Palvelus
Alus upotettiin 1. helmikuuta 1944.
Veskelys
thumb|200px|Veskelyksen kunta Suojärven piirin kartalla. Veskelys on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Venäjällä. Se sijaitsee seitsemän pienen järven rannalla 38 kilometriä Suojärveltä kaakkoon. Kunnassa on 564 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus
Veskelyksen kunnan pinta-ala on 640,8 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Suojärven piirin Naistenjärven ja lännessä Suojärven, koillisessa Kontupohjan piirin Petrovskin sekä idässä ja etelässä Prääsän piirin Essoilan ja Vieljärven kuntiin. Pinta-alasta 91,6 % on metsää ja 5,8 % vesistöjä.
Seudun maisemaa leimaavat harjut ja kukkulat, joiden välissä on järviä ja soita. Tärkein joki on Suojoki. Kunnan itärajalla sijaitsee Säämäjärvi.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Arkoilan, Hautavaaran ja Hyrsylän kylät sekä Ignoilan asutus. Hautavaarassa oli 27 asukasta vuonna 2007 ja muissa vain muutama asukas. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 52 % on kansallisuudeltaan karjalaisia, 37 % venäläisiä, 4 % valkovenäläisiä, 2 % suomalaisia ja 1 % ukrainalaisia.
Historia
Karjalaisten asuttama kyläryhmä koostui aikaisemmin paristakymmenestä pienestä asutuksesta, jotka ovat sittemmin sulautuneet yhteen. Veskelyksen ortodoksinen seurakunta tunnetaan 1840-luvulta lähtien. 1900-luvun alussa seudun kylät muodostivat Aunuksen läänin Petroskoin kihlakunnan Säämäjärven volostiin kuuluneen Veskelyksen kyläkunnan. 1920-luvulla perustettiin aluksi Säämäjärven ja myöhemmin Prääsän piiriin kuulunut Veskelyksen kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen 38 asutuksessa oli yli 2 000 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia.
Nykyinen kunta sijaitsee osittain Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Suojärven kunnan itäosassa olleella Hyrsylän mutkan alueella. Sotien jälkeen Veskelyksen kyläneuvosto liitettiin Suojärven piiriin. Vielä vuonna 1960 se käsitti 23 kymmenen kilometrin säteellä sijainnutta asutuskeskusta. Kyliä olivat Arkoila, Harittana eli Harittanankylä (ven. Haritgora), Hoškoila, Indžuniemi eli Insuniemi (Inžunavolok), Kaššanlampi eli Kamoilampi (Kašalilamba), Kyyröinselkä eli Kyyrenselkä (Kjurenselga), Lagilampi eli Lakilampi (Lagilamba), Laazaristo eli Lasaristo (Lazaristo), Loginselkä eli Lokinselkä (Loginselga), Makkoila, Meloila eli Luhtanselkä (Luhtanselga), Niikkoila (Nikkoila), Padagja, Padaniekkoi eli Pataniekka (Padanikka), Paušoila eli Pausoinkylä (Pavšoila), Pedrinmiidri eli Petri (Pedri), Vaatši eli Niiniselkä (Niniselga), Vaatšoila eli Vatsoila (Vattšoila), Vehkuselkä (Vehkuselga) ja Veskelyksen pääkylä. Lisäksi kyläneuvostoon kuuluivat Pappilan asutus ja asema sekä Zastavan asema. Hyrsylän kylät kuuluivat Hautavaaran kyläneuvostoon.
Veskelyksen kunta muodostettiin Venäjän kuntauudistuksessa vuonna 2006 entisistä Veskelyksen ja Suojoen kylähallinnoista. Tätä ennen Veskelyksen kylähallintoon kuuluivat Arkoila, Harittana, Hyrsylä, Ignoila, Kaššanlampi, Lagilampi, Veskelys ja Zastava eli Veskelyksen asema.
Liikenne ja talous
Veskelyksen kautta kulkee Petroskoin ja Suojärven välinen maantie A133, josta haarautuu tie Ignoilaan. Kylistä on Hyrsylää lukuun ottamatta linja-autoyhteydet Suojärvelle. Lähin rautatieasema on Suojärvellä.
Paikallisia elinkeinoja ovat julkiset palvelut, kauppa ja metsäteollisuus. Tärkeimmät veronmaksajat ovat Ignoilan vesivoimalaitos ja Suojärven metsätalous. Maataloutta edustaa kolme yksityistilaa. Osa väestöstä saa elantonsa palstaviljelmistään ja osa käy töissä kunnan ulkopuolella.
Nähtävyydet ja matkailu
Indžuniemeltä on löydetty kolme kivikautista asuinpaikkaa. Harittanalla, Kaššanlammella ja Paušoilalla on historiallisen asutuksen status. Kunnan huomattavin nähtävyys on Kangasjärven (ven. Kangozero) kylästä Veskelykseen vuonna 1989 siirretty Pyhän Georgioksen tsasouna, joka on valtakunnallinen suojelukohde. Muita rakennusmuistomerkkejä ovat Indžuniemen, Kaššanlammen, Niiniselän ja Paušoilan tsasounat sekä Hautavaaran, Harittanan ja Veskelyksen vanhat asuintalot ja talousrakennukset. Kulttuuriperintökohteisiin kuuluu myös Indžuniemen karsikkometsä. Kunnassa on kaksi jatkosodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikkaa.
Kunnan matkailupotentiaali perustuu sen luontoon ja kulttuurinähtävyyksiin. Keskuskylässä juhlitaan helluntaisin perinteisiä Veskelyksen markkinoita. Majoitusta tarjoavat Indžuniemen vierasmaja ja Lagilammen lomakylä. Suunnitteilla on lomakylän perustaminen Särätsjoen suuhun, vierasmajan rakentaminen Kaššanlammelle sekä leirintäalueiden järjestäminen Ignoilaan ja Niiniselkään.
Radio Salminen
Radio Salminen oli Iisalmessa toimiva paikallisradio. Sen kuuluvuusalueella Pohjois-Savossa asui noin 85 000 kuuntelijaa. Iisalmessa Radio Salminen toimi antenniverkossa taajuudella 89,5 MHz ja kaapeliverkossa 97,3 MHz. Radio Salmisella oli lisäksi kaksi alilähetintä Siilinjärvellä (102 MHz) ja Sonkajärvellä (107,1 MHz). Päätoimittajina toimivat Risto Ryhänen ja Hannu Ala-Pappila.
Radio Salminen aloitti toimintansa paikallisradiotoiminnan niin sanotussa toisessa aallossa 23. syyskuuta 1988. Radio Salminen lopetti oman toimintansa 24. syyskuuta 2007 ja yhdistyi Oikeaan Asemaan.
Koukkuniemen kirjasto
Koukkuniemen kirjasto on Koukkuniemen vanhainkodin alueella sijaitseva Tampereen kaupunginkirjaston toimipiste. Kirjastolla on tilat vuonna 2017 valmistuneessa Toukola-rakennuksessa, jossa toimii myös tehostetun palveluasumisen yksikkö.
Historia
Koukkuniemen kunnalliskodin laitoskirjasto siirtyi Tampereen kaupunginkirjaston osaksi keväällä 1959. Kirjasto sijaitsi ensin Jukola-rakennuksessa, kunnes se vuonna 1989 sai uudet tilat Koivula-talon pohjakerroksesta. Toukolassa kirjasto on toiminut tammikuusta 2018 lähtien.
Kirjasto suljettiin koronatilanteen vuoksi maaliskuussa 2020, ja se pysyi pitkään kiinni. Se avattiin uudelleen kesäkuussa 2021.
Furunkuloosi
thumb|Auringonvalon aiheuttamaa ihotulehdusta ja furunkuloosia. Furunkuloosi eli tassutulehdus on etenkin lyhytkarvaisilla koiraroduilla esiintyvä talirauhasten ja karvan juurituppien märkivä tulehdus. Sitä esiintyy etenkin koirien tassuissa varpaiden välissä. Furunkuloosi ei tartu koirasta toiseen, ja se uusiutuu herkästi.
Djené Dakonam
Djené Dakonam Ortega, yleensä vain Djené (s. 31. joulukuuta 1991 Dapaong, Togo) on togolainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea. Djené on luontaiselta pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta pystyy pelaamaan myös oikeana laitapuolustajana.
Seurajoukkueura
24. heinäkuuta 2017 Djené palasi Espanjaan ja teki nelivuotisen sopimuksen Getafen kanssa. 20. elokuuta 2017 hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa vierasottelussa Athletic Bilbaota vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki joukkueessa 17. maaliskuuta 2018 ottelussa Real Sociedadia vastaan.
Liberator
Liberator on ruotsalainen ska-yhtye, joka aloitti vuonna 1994 soittamalla covereita Madnessin ja The Beatin kappaleista. Pian yhtye solmi levytyssopimuksen Burning Heart Recordsin kanssa ja siitä tuli yksi 1990-luvun tärkeimmistä eurooppalaisista ska-yhtyeistä. Yhtye julkaisi vuonna 1996 debyyttisinglensä ”Freedom Fighters” ja sitä ovat seuranneet muun muassa pitkäsoitot This is.., Worldwide delivery ja Too much of everything. Yhtye määritteli yhdessä sellaisten orkesterien kuin Chickenpox ja The Blaster Master kanssa koko skandinaavisen ska-musiikin tyylin. Yhtye on viettänyt viime vuosina hiljaiseloa, kuten muutkin edellä mainitut orkesterit.
Tunti vain
Tunti vain on suomalaisen Johnny & The Sounds -yhtyeen single vuodelta 1965. Levy-yhtiö on Scandia. Singlejä on valmistettu Suomessa.
Singlen kappaleet
Kappale "Tunti vain" on käännös Unit Four Plus Two -yhtyeen kappaleesta "Concrete and Clay", joka oli Ison-Britannian listaykkösenä vuonna 1964. Suomenkielisessä sanoituksessa laulun kertoja on jäänyt jälki-istuntoon, kun hän on ollut tarkkaamaton ja vain haaveillut rakkaimmastaan. Kappale on myös Johnnyn kokoelma-albumilla Ihana aamu ja Marion Rungin albumilla Marion -88.
Kappaleessa "Mä elän yhtä päivää varten" kertoja on päättänyt elää huolettomasti vain päivä kerrallaan, koskapa hän on epäonnisena kerran rakastunut kauniiseen, mutta petolliseen tyttöön ja toisaalta saanut pikaiset potkut varastotyöstä. Kappaleen väliosassa on boogie woogie -tyylinen pianosoolo.
FC Hilversum
FC Hilversum on vuonna 1906 perustettu alankomaalainen amatöörijalkapalloseura Hilversumin kaupungista. Joukkue pelaa Hoofdklasse A Zondag -amatöörisarjassa, joka on Hollannin kolmanneksi korkein sarjataso. Joukkueen valmentajana toimii Karel Bonsink. FC Hilversum pelaa pääsääntöisesti valkovihreissä paidoissa, valkoisissa housuissa ja valkoisissa sukissa.
Joukkueen viralliset kotisivut
http://www.fchilversum.nl/
Viktor Ferdinand Brotherus
Viktor Ferdinand Brotherus (28. lokakuuta 1849 Sund, Ahvenanmaa – 9. helmikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä ja sammaltutkija.
Brotherus oli aikansa sammaltutkijoista kuuluisin, varsinkin lehtisammalten tuntija. Brotherus julkaisi lähes 200 tutkimusta; hänen kuvaamiaan tieteelle uusia lajien tyyppinäytteitä on 1800. Brotherus teki työuransa tyttökoulun opettajana, mutta sai ansioistaan professorin arvon.
Elämäkerta
Brotheruksen vanhemmat olivat kollegineuvos Alexander Brotherus ja Helena Amalia Taulerus. Opettaja, tutkija Arvid Hjalmar Brotherus ja kenraaliluutnantti Alexander Valerian Brotherus olivat hänen veljiään. Viktor Ferdinand Brotherus tuli ylioppilaaksi 16-vuotiaana 1866, valmistui filosofian kandidaatiksi 1870 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1884. Hän toimi vuodesta 1876 Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun luonnonhistorian ja matematiikan opettajana. Väitöskirjansa Brotherus julkaisi Kaukasuksen alueen sammalten levinneisyydestä.
Brotherus oli luonteeltaan vaatimaton ja sulkeutunut. Hänen saavutuksensa tutkijana mahdollistivat täsmällisyys, ahkeruus ja työteliäisyys, joista hänet tunnettiin. Kuollessaan vuonna 1929 keuhkokuumeeseen hän oli tutkijapiireissä kunnioitettu sammaltutkimuksen huippunimi maailmassa. Kuvaavaa hänen vaatimattomuudelleen oli, että kun hänen hautajaisiinsa tuli ulkomailta vieraita, jotka ylistivät hänen saavutuksiaan, ei hänen koulunsa opettajakunta ollut aavistanutkaan, mikä mies tuo heidän rakastamansa lehtori oikein olikaan.
Uudet lajit
Brotherus kuvasi tieteelle uusia sammallajeja n. 1800 ja lisäksi useita uusia sammalsukuja. Omien tyyppinäytteidensä lisäksi hän sai muilta tutkijoilta useita tuhansia tyyppinäytteiden kaksoiskappaleita.
Kirjeenvaihto ja näytteiden määritys
Brotherus oli ahkera kirjeenvaihtaja eri tutkijoiden kanssa. Kirjeenvaihtoa ja näytteiden lähettämistä lisäsi myös Brotheruksen nopeus näytteiden määrittämisessä ja vastaamisessa. Hän sai määritettäväkseen paljon näytteitä sammalista eri puolilta maailmaa. Niitä toimitettiin hänelle mm. Etelä-Amerikasta, Afrikasta, Kiinasta, Japanista, Australiasta ja Uudesta Seelannista saakka. Mm. preussilainen Itä-Aasian retkikunta ja monet muut retkikunnat lähettivät sammalnäytteensä Brotherukselle. Brotheruksen kirjekokoelmassa on yli 4 000 hänen saamaansa kirjettä. Sitä säilytetään Helsingin yliopiston kirjastossa. Joitakin kirjeitä on myös julkaistu (Koponen 1989).
Sammalkokoelma
Brotheruksen sammalkokoelma eli sammalherbaario oli maailman suurin yksityisen ihmisen keräämä ja käsitti kaikkiaan 120 000 näytettä ja 15 500 lajia. Brotheruksen kuvaamia tieteelle uusia lajeja on 1800. Lisäksi kokoelmassa on tuhansia muiden lähettämiä tyyppinäytteiden kaksoiskappaleita. Helsingin yliopisto] osti kokoelman Brotherukselta hänen elinaikanaan 220 000 markalla 1924.
Kokoelmaa säilytetään nykyisin Helsingin yliopiston Kasvimuseossa. Kokoelma on niin laaja, ettei sitä vieläkään ole pystytty täysin kartoittamaan ja siirtämään tietokantaan. Brotheruksen näytteiden nimeämis- ja merkitsemistapa oli myös omalaatuinen, joten sekin on aiheuttanut lisätyötä museon tutkijoille.
Tutkimusmatkat
Brotheruksen tutkimusmatkojen kohteita kotimaassa olivat mm. Pohjois-Häme, Helsingin seutu, Vihti, Ahvenanmaa, Kajaanin seutu ja Kuusamo.
Brotherus osallistui kolmeen retkeen Kuolan niemimaalle (1872, 1885, 1887) mm. Suureen Kuolan-retkeen. Hän teki kaksi matkaa Kaukasukselle (1877, 1881) ja matkan Keski-Aasiaan Turkestaniin ja Tienšaniin (1896).
Japanin sammallajisto
1800-luvun loppupuolelta alkaen V. F. Brotherus alkoi saada Japanista lehtisammalnäytteitä M. E. Wichuralta. Brotherus oli myös kirjeenvaihdossa lukuisten japanilaisten kanssa ja hänellä oli herbaariossaan tuhansia näytteitä, jotka olivat yli sadan japanilaisen kerääjän lähettämiä. Hänen kokoelmansa ja työnsä muodosti hyvän perustan Japanin sammalkasviston tutkimukselle. Kun 1900-luvun alussa japanilaiset tutkijat halusivat itse kartoittaa maansa itiökasvilajistoa he saivat siihen merkittävää apua V. F. Brotherukselta. Brotherus julkaisi 1899 ensimmäisen laajaan aineistoon perustuvan tutkimuksen Japanin sammalkasvistosta Neue Beiträge zur Moosflora Japans. Hän kuvasi Japanista yli 200 tieteelle uutta lajia.
Die natürlichen Pflanzenfamilien
Brotheruksen päätyö oli hänen lehtisammalten systematiikkaa käsittelevä yleiskatsauksensa, joka ilmestyi osana 22-osaista maailman kasvilajiston kokoomateosta Die natürlichen Pflanzenfamilien. Teoksen toimitti saksalainen A. Engler 1889-1915. Brotheruksen Musci -lehtisammalosa valmistui 1909 ja siinä oli 522 sivua. Brotherus kirjoitti osaa kahdeksan vuotta. Se on ollut pitkään käyttökelpoinen ja ainoa olemassa oleva yleiskatsaus maailman lehtisammallajistoon.
Johan Fabricius
Johan Fabricius (1899 Bandung, Jaava, Indonesia – 1981 Glimmen, Alankomaat) oli alankomaalainen kirjailija.
Fabricius muutti Alankomaihin opiskelemaan taidetta ja toimi ensimmäisen maailmansodan aikana sotakirjeenvaihtajana Italiassa. Hänen tuotannolleen on luonteenomaista huumori ja myötäeläminen. Merkittävin teos on Marietta-trilogia. Proosan lisäksi hän on kirjoittanut näytelmiä ja matkakertomuksia.
Top of the World Trade Center Observatories
thumb|oikea|250px|Näköalatasanne tammikuussa 2001. thumb|oikea|250px|Ulkotasanne vuonna 1984. Top of the World Trade Center Observatories (tunnettiin myös lyhyesti nimellä Top of the World) oli suosittu turistikohde ja näköalatasanne New Yorkin, Lower Manhattanilla sijainneen World Trade Centerin kaksoistornien Etelätornin (Two World Trade Center) 107. kerroksessa. Lisäksi näköalatasanteeseen kuului myös rakennuksen 110. kerroksessa sijainnut ulkotasanne. Top of the World tuhoutui, kun World Trade Centerin kaksoistornit sortuivat syyskuun 11. päivän iskuissa vuonna 2001.
New Yorkin uuden World Trade Centerin One World Trade Centeriin on suunnitteilla Top of The World-näköalatasanne rakennuksen huipulle.
Aiheesta muualla
World Trade Center (1973–2001)
Jaska Filppula
Jaska Filppula (s. 1965) on suomalainen kirjailija. Hän on kotoisin Ilmajoen Koskenkorvalta. Hän on asunut muun muassa Turussa, Helsingissä ja Espanjassa. Nykyään hän on asettunut Valkeakoskelle perheensä kanssa. Filppulan menneisyyteen kuuluvat myös 1980-luvulla vaikuttanut post-punk-yhtye Hiljaa sekä 1990-luvun lopulla pari levyäkin julkaissut The Sternosnake.
Filppula on opiskellut Turun yliopistossa ja valmistunut filosofian maisteriksi vuonna 1999.
Rationaaliluku
Tässä lukua m kutsutaan osoittajaksi ja lukua n nimittäjäksi. Murtoluku on siis kaikille rationaaliluvuille yhteinen esitysmuoto. Samaa rationaalilukua voi esittää useilla erilaisilla murtoluvuilla; yhtäsuuruuden k/l = m/n välttämättömänä ja riittävänä ehtona on yhtälö kn = lm edellyttäen ettei ln ole 0 (ristiin kertominen). Kaikki kokonaisluvut kuuluvat rationaalilukujen joukkoon, sillä kun n=1, niin m/n=m.
Rationaalilukujen joukkoa merkitään merkillä ℚ. Se on lukukunta eli reaalilukujen ja samalla myös kompleksilukujen kunnan ℂ sellainen osajoukko, joka sisältää kaikkien alkioidensa käänteisalkiot ja on suljettu yhteen- ja kertolaskun suhteen. ℚ on kaikkein suppein lukukunta.
Reaalilukuja, jotka eivät ole rationaalilukuja, sanotaan irrationaaliluvuiksi.
Jos murtoluvun nimittäjällä on vähintään kaksi erisuurta positiivista alkutekijää, niin murtoluku voidaan hajottaa osamurtoluvuiksi, joiden nimittäjät ovat yksinkertaisempia (alkuluvun potensseja). Esimerkiksi: .
Nollan ja yhden välillä oleva rationaaliluku voidaan hajottaa myös niin sanotuiksi egyptiläisiksi murtoluvuiksi. Rationaalilukuja on numeroituvasti ääretön määrä.
Alma (laulaja)
Alma (oikealta nimeltään Alma-Sofia Miettinen s. 17. tammikuuta 1996 Kuopio ) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Alma nousi alun perin julkisuuteen Idols-laulukilpailun seitsemännellä kaudella, jonka myötä hän siirtyi tuomarina toimineen Sini Sabotagen tuplaajaksi. Vuonna 2014 Alma solmi levytyssopimuksen PME Recordsin kanssa, ja kaksi vuotta myöhemmin maailmanlaajuisen sopimuksen Universal Musicin kanssa. Alma vaihtoi Universalilta Sonylle vuonna 2019.
Uran alkuvaiheet (2013–2016)
Alma kilpaili Idolsin seitsemännellä kaudella vuonna 2013, mutta putosi kilpailusta juuri ennen semifinaalia. Hän tutustui kuitenkin kilpailussa tuomarina toimineeseen Sini Sabotageen ja pääsi hänen keikkakokoonpanoonsa avainsanoja toistavaksi ja yleisöä huudattavaksi taustalaulajaksi eli tuplaajaksi. Hän oli mukana myös Sabotagen Lue mun huulilta -EP:n kappaleella ”Muuta ku mä”.
Alma solmi ensimmäisen levytyssopimuksensa vuonna 2014 PME Recordsin kanssa, joka toimii hänen levy-yhtiönään Pohjoismaissa ja Baltiassa yhdessä Warner Musicin kanssa. Marraskuussa 2015 Alma solmi lauluntekijäsopimuksen saksalaisen musiikkikustantamo Sony/ATV Music Publishingin kanssa. Toukokuussa 2016 Alman uutisoitiin allekirjoittaneen maailmanlaajuisen levytyssopimuksen Saksan Universal Musicin kanssa.
Ensimmäiset musiikkijulkaisut (2016–2018)
Alma julkaisi esikoissinglensä ”Karma” 3. kesäkuuta 2016. Kappale sisältyy myös hänen lokakuussa julkaistulle Dye My Hair -EP:lle. Hän vieraili myös vokalistina saksalaisen Felix Jaehnin heinäkuussa 2016 julkaistulla ”Bonfire”-kappaleella, joka nousi Saksassa singlelistan kolmoseksi. Tammikuussa 2017 Soundin lukijat valitsivat Alman ”Kotimainen tulokas 2016” -äänestyksen voittajaksi. Vuoden 2017 Emma-gaalassa hän oli ehdolla viidessä eri kategoriassa (Vuoden tulokas, Vuoden biisi, Vuoden Pop, Vuoden artisti, Vuoden musiikkivideo). Lopulta hänet palkittiin vuoden tulokkaana, jonka lisäksi hän sai Vuoden vienti -Emman.