cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saint-usugenspanieli
Ulkomuoto
Ainoa hyväksytty väri on ruskea, jossa tosin voi olla valkoiset merkit otsan valkoinen "tähti" mukaan lukien – kuvio, joka saattaa kadota täysi-ikäisen karvapeitteen kasvaessa pentukarvan tilalle.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on perusluonteeltaan lempeä ja lapsirakas. Ranskalainen rotujärjestö kuvaa sitä helpoksi kouluttaa: se on tottelevainen, omistautuva ja lempeä rotu. Kentällä se soveltuu erilaisiin maastoihin kentiltä metsiin aina suot, vesistöt ja tiheiköt mukaan lukien ; se on erikoistunut vesilintujen ja lehtokurpan metsästykseen ja pitää uimisesta hyvin paljon.
Alkuperä
Rotu on kotoisin Ranskan puoleisen Jura-vuoriston alueelta. Sen juuret johtavat vähintään 1500-luvulle asti, mutta se oli Toisen maailmansodan lopulla lähes sukupuuttoon kuollut. Sodan jälkeen pappi isä Robert Billardin vastuulle annettiin seurakunta Saône-et-Loiren departementista Bressen alueelta. Hän oli aktiivinen metsästäjä ja alkoi pian etsiä sopivaa metsästyskoiraa. Hän sai samalla kuulla paikallisesta rodusta nimeltä saint-usugenspanieli, jolloin hän otti yhteyttä Ranskan Kennelliittoon selvittääkseen mitä rodulle oli tapahtunut.
Antti Häkkänen
Kuntavaalit
Lähde:
Saint-usugenspanieli
Alkuperä
Isä Billard sai selville, että viimeinen kirjoitettu todistus saint-usugenspanielin olemassaolosta oli Louhansin kaupungin lähellä vuonna 1936 pidetystä koiranäyttelystä, ja hän sai käsiinsä rotumääritelmän kyseisestä näyttelystä. Hän vieraili seurakuntansa metsästäjien luona, kunnes löysi koiran joka vastasi rotukuvausta, nartun nimeltä Poupette.
Vuonna 1950 Billard löysi urosspanielin nimeltä Dick, jonka isä oli vuoden 1936 näyttelyn BIS-voittaja Braco. Hän jatkoi etsintäänsä löytäen alueelta muita uroskoiria joilla aloittaa rodun uudelleenjalostaminen. Vuonna 1962 pienimünsterinseisoja-narttua nimeltä Bianca von der Rumerburg käytettiin jalostusohjelmaan, ja se valittiin sillä perusteella että kyseisen rodun rotumääritelmä muistutti eniten saint-usugenspanielin määritelmää. Vuonna 1980 vastuu rodun uudelleenjalostamisesta annettiin Serge Beylle, paikalliselle luonnonsuojelijalle. Isä Billardin jalostusohjelma loi 33 vuoden aikana lähes 250 koiraa.
Kansallinen rotujärjestö Club de l'Épagneul de Saint-Usuge perustettiin vuonna 1990. Société Centrale Canine (SCC) eli Ranskan Kennelliitto hyväksyi saint-usugenspanielin virallisesti 8.1.2003, ja sijoitti sen ryhmään 7 muiden mannermaisten spanieleiden joukkoon. Vuonna 2017 Pohjoismainen Kennelunioni ja sen myötä myös Suomen Kennelliitto tunnustivat sen omaksi roduksi, joten sitä voidaan nykyisin rekisteröidä myös Suomessa. Rotu ei ole American Kennel Club:n tunnustama.
Sprengtportenin perustuslakiehdotus
Tekstistä on löydetty ranskan- ja venäjänkieliset versiot. Ruotsinkielistä kappaletta tekstistä ei ole löytynyt, vaikka sellainen on kuitenkin ollut olemassa. Ranskankielinen käännös on suppeampi ja enemmänkin yhteenveto perustuslakiehdotuksen sisällöstä, kun taas venäjänkielinen käännös on laajempi. Venäjänkielinen käännös löytyi postihallituksen arkistosta, jonne se joutui Suomen ensimmäisen postitirehtörin Gustaf Wilhelm Ladaun mukana. Venäjänkielisen käännöksen ei kuitenkaan epäillä olevan Ladaun itsensä laatima. Vuonna 1909 suomenkielisen käännöksen julkaisi Karl William Rauhala, joka tutkimuksessaan vertaili keskenään käännösten sisältöä. Käännöksestä vastasivat ylioppilas A. M. Kilpeläinen ja maisteri J. Koivistoinen.
Ompelijatar (elokuva)
Ompelijatar on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut historiallinen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Ville Suhonen. Elokuva perustuu vuonna 1943 maanpetoksesta kuolemaan tuomitun helsinkiläisen ompelijan Martta Koskisen elämään. Elokuva kertoo, miten köyhän, puolikuuron Koskisen elämä johtaa vääjäämättömään lopputulokseen nuoressa itsenäisessä Suomessa.
Matīss Kivlenieks
Maajoukkueura
Aikuisten MM-tasolla Kivlenieks edusti Latviaa MM-kilpailuissa 2021. Siellä hän pelasi neljä ottelua ja piti kerran nollapelin.
Ompelijatar (elokuva)
Ompelijatar sai ensiesityksensä Sodankylän elokuvajuhlilla 11. kesäkuuta 2015. Elokuva palkittiin vuoden 2015 parhaan dokumenttielokuvan Jussi-palkinnolla sekä Tampereen elokuvajuhlien 2016 kotimaisen kilpailun erikoispalkinnolla.
Matīss Kivlenieks
Kuolema
Kivlenieks kuoli onnettomuudessa Yhdysvaltojen itsenäisyyspäivänä 4. heinäkuuta 2021. Hän oli juhlimassa Blue Jacketsin maalivahtivalmentajan Manny Legacen tyttären häitä Legacen asunnolla, missä viallinen ilotulite laukaistiin. Oaklandin piirikunnan oikeuslääkärin viraston mukaan Kivlenieksin kuolinsyy on rintaan kohdistunut vamma, jonka aiheutti rintaan osunut ilotulite. Hän kuoli melkein heti tapahtumapaikalla. Aiemmin kerrottiin Kivlenieksin kuolleen kaaduttuaan ja lyötyään päänsä betoniin. Päävamma ei kuitenkaan ollut kuolinsyy.
Ompelijatar (elokuva)
Juoni
Martta Koskinen pidätetään punakaartin naiskomppanian jäsenenä vuonna 1918 ja tuomitaan vankileirille. Siitä lähtien hän on merkitty, ”yhteiskunnalle vaaralliseksi” luokiteltu. Koskinen toimii 1920-luvulla aktiivisesti helsinkiläisissä vasemmistolaisissa nuorisoseuroissa, vetää kirjallisuustoimikuntaa ja kirjoittaa järjestölehtiin.
Martta Koskinen ei tee itsestään numeroa, mutta hänet ilmiannetaan silti moneen kertaan. Hän tutustuu vankilassa Hertta Kuusiseen, pääsee sitä kautta sivistyneistön piireihin ja työskentelee ahkerasti ompelijattarena muun muassa kirjailija Hella Wuolijoelle. Hän auttaa aina kykyjensä mukaan nuorempiaan ja jatkosodan aikana sodasta kieltäytyneitä tinkien omasta vaatimattomasta elintasostaan.
Koskinen ryhtyy viestinviejäksi maanalaiselle vastarintaliikkeelle, jonka toiminta on kuitenkin lähes olematonta. Hän piilottelee kommunistien johtohenkilöä ja Hertta Kuusisen sulhasta Yrjö Leinoa. Jäätyään kiinni hän kieltäytyy paljastamasta mitään. Martta Koskista pidetään maanpetturina, vakoilijana ja vihollisen kätyrinä. Joillekin hän on kuitenkin mielipidevanki, toisinajattelija ja pasifisti.
Vastaanotto
Dokumenttielokuva sai ensi-illan jälkeen myönteisen vastaanoton. Nyt-liitteen arvion mukaan ”Ompelijatar on dokumentti, joka hengittää kuin isomman luokan fiktio”. Helsingin uutisten arviossa elokuvaa kuvaillaan esseistiseksi, ”muistojen maailmasta nousevaksi” kokonaisuudeksi. Aamulehden arvio puolestaan ylistää sen tunteisiin vetoavaa elokuvallisuutta.
Elokuvan ajankuva sai kriitikoilta erityistä kiitosta. Velipekka Makkosen mukaan elokuva onnistuu punomaan Martta Koskisen henkilökuvan ja kokonaisen aikakauden historiikin toisiinsa huomattavalla taidolla. Episodi-lehden arvion mukaan ”historiallinen dokumentti ei voisi olla tätä tarkempi ja kiehtovampi”.
Useat arviot mainitsivat lisäksi erikseen Ville Suhosen ohjaustyön. Esimerkiksi Kansan Uutisten Pentti Stranius uskoo Suhosen olevan elokuvan myötä ”ilman muuta nousemassa [suomalaisen dokumenttielokuvan] kovimpaan kärkeen”. Straniuksen mukaan ”Suhonen limittää erilaista materiaalia niin hienosti, että jälkikäteen ei muista, mitkä jaksot on dramatisoitu ja missä kohdin hän käyttää esimerkiksi aikakaudelta säilynyttä dokumenttielokuvaa”.
Palkinnot
Tampereen elokuvajuhlilla 2016 elokuva sai kotimaisen kilpailun erikoispalkinnon.
Ville Suhonen palkittiin elokuvasta myös Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla 2016.
Sprengtportenin perustuslakiehdotus
Poliittinen tilanne Pohjolassa
Jo 1700-luvulla Suomen poliittisesta asemasta käytiin keskustelua. Suomessa oli jo kehittynyt provinssi-identiteetti osana Ruotsin valtakuntaa.
Pikkuvihan aikana vuonna 1742 Venäjän keisarinna Elisabet julkaisi manifestin, jossa lupasi suomalaisille itsenäisyyden, jos luopuisivat taistelusta. Pikkuvihan rauhanneuvotteluissa vuonna 1743 venäläisten keskuudessa ehdotettiin keisarinna Elisabetille, että Suomesta pitäisi tehdä itsenäinen valtio, jotta eripuraisuudet Ruotsin ja Venäjän välillä saataisiin loppumaan. Nämä suunnitelmat eivät kuitenkaan toteutuneet.
Kustaa III nousi vallankaappauksen myötä Ruotsin kuninkaaksi vuonna 1772. 1700-luvun loppupuolella Suomessa oli kuningasvastaisia "perustuslaillisia patriootteja" ja kruunulle uskollisia "rojalisteja". Kustaa III:n itsevaltaiset toimet olivat nostattaneet Suomessa aatelisrepublikaanista henkeä, joka oli saanut inspiraatiota muun muassa Voltairen, Helvétiuksen, de la Mettrien, Raynalin ja Rousseaun ajatuksista.
Sprengtporten riitautuu Kustaa III:n kanssa
Suomeen Sprengtporten palasi 1782, ja näihin aikoihin Sprengtporten alkoi todennäköisesti työstää ajatusta Suomen itsenäistymisestä. Sprengtporten alkoi väittää Ruotsin sortaneen Suomea samaan tapaan kuin Englanti sorti Amerikan siirtokuntia. Sprengtporten lähti vuonna 1785 Hollantiin osallistuakseen maassa alkaviin sotatoimiin, jotka kuitenkin jäivät syttymättä. Hollannissa ollessaan hän tutustui Venäjän Hollannin-lähettilääseen, jonka kanssa kävi keskusteluja Suomen itsenäistymisestä. Sprengtporten jätti Haagissa Venäjän lähettiläs Kalitsheville tarkan suunnitelman, jolla Suomi tulisi irtautumaan Ruotsin vallasta. Tieto välitettiin myös Venäjän keisarinna Katariinan tietoon. pienoiskuva|185x185px|Yhdysvaltain Pariisin-lähettiläs [[Benjamin Franklin, johon Sprengtporten tutustui Ranskassa ollessaan.]]Sprengtportenin suunnitelmana oli, että Suomen vapautumiskapina alkaisi eri puolilla Suomea, ensin Savossa, koska sen maakunnan sotaväkeen Sprengtportenilla oli suurin vaikutusvalta, ja tämä joukko suojaisi koollekutsuttuja valtiopäiviä, jotka hyväksyisivät Sprengtportenin kirjoittaman perustuslain. Tämän jälkeen kapinan olisi tullut syttyä Hämeenlinnassa ja Viaporissa. Sprengtporten arveli, ettei Ruotsin puolustuskyky ollut kovin hyvä, mutta tarvittaessa Venäjä olisi voinut antaa tukea sodankäyntiin. Sprengtportenin suunnitelmana oli, että Venäjä olisi tunnustanut välittömästi Suomen itsenäisyyden ja sitoutunut sen puolustamiseen. Vuoden 1786 valtiopäivillä Sprengtporten liittyi kuninkaanvastaiseen oppositioon. Samana vuonna Sprengtporten siirtyi Venäjän palvelukseen. Pietariin Sprengtporten saapui syyskuussa 1786.
Perustuslakiehdotuksen sisältö
Sprengtportenin laatiman Suomen tasavallan valtiosääntö olisi koostunut seuraavista keskeisistä instituutioista:
Johdanto
Perustuslakiehdotus alkaa johdannolla, jossa kerrotaan syyt ja taustat, miksi Suomen tulee itsenäistyä. Syiksi mainitaan muun muassa Kustaa III:n toimet, joilla oltiin rikottu ”kansalaisten lakeihin perustuvia vapauksia ja etuuksia”. Samalla kritisoidaan maan velkaantumista ja kuninkaan tuhlailevaa elämäntapaa. Johdannon päätteeksi todetaan, että ainoana ratkaisuna on irtautua Ruotsista ja perustaa uusi itsenäinen ja riippumaton tasavalta. "”-- me kaikesta tästä päätimme, että ainoa keino rakkaan isänmaamme pelastukseksi on siinä, että me hyväksemme käytämme onnellista tilaisuutta, jonka muutamien jalosukuisten ja rehellisten Suomen kansalaisten miehuus, varovaisuus ja rakkaus meidän yhteiseen isänmaahamme meille valmistavat melkein yleisellä kapinalla Ruotsin Hallitusta vastaan, jotta taivaan ja luonnon meille vapaana kansana lahjoittamalla oikeudelle emme ainoastaan kieltäytyisi kaikesta kuuliaisuudesta ja uskollisuudesta Ruotsin Kuningasta kohtaan sekä kokonaan ja ikuisiksi ajoiksi loisi päätämme ruotsalaista iestä, vaan myös Kaikkivaltiaan Jumalan armolla ja Hänen Majesteettinsa Venäjän Keisarinnan Katariina Aleksejewnan suojeluksella perustaisimme Suomesta vapaan ja riippumattoman tasavallan, jota vast’edes hallittaisiin ja joka olisi olemassa omien lakiensa ja asetustensa voimasta.”"
Tiivistelmä sisällöstä
Lähde:
1 §
Tasavallan pääuskonto on luterilainen kristinusko. Muunuskoiset eivät saa rakentaa temppeleitä tai pitää jumalanpalveluksia ilman valtioneuvoston suostumusta. Muunuskoisia kansalaisia tai ulkomaalaisia ei saa vainota tai loukata mielipiteidensä tai uskonsa takia.
2 §
Yleisenä lakina maassa noudatetaan vuonna 1734 Tukholman valtiopäivillä vahvistettua lakia. Kaikkien tuomioistuinten tulee noudattaa lakia.
3 §
Kansalla on oikeus edusmiestensä (kongressin jäsenten) kautta joka säädystä hallita itseään. Tasavalta perustuu kaikkien neljän maakunnan keskinäiseen sopimukseen ja liittoon yhteisen valtakunnan muodostamisesta. Kaikkien maakuntien tulee olla osallisina hallinnossa. Joka maakunnasta valitaan 2 edusmiestä Ritaristosta ja Aatelista, jolla on kiinteätä omaisuutta ja kaksi aatelittomista. Joka hiippakunnasta valitaan 1 hengellinen edusmies ja jokaisesta tapulikaupungista 1 edusmies porvaristosta.
4 §
Talonpoikia ei voi valita kongressiin, koska heillä ei ole tietoja eikä kokemusta, jota valtakunnan tärkeimpien asioiden hoidossa tarvitaan. Talonpojat saavat valita kongressiin 2 aatelitonta maakuntajäsentä, jotka toimivat talonpoikien nimissä.
5 §
Valtiosäädyt kokoontuvat joka kolmas vuosi siten kuin kongressi päättää. Ritaristo ja Aateli kokoontuvat Ritarihuoneessa ja muut säädyt erikseen toisistaan. Valtiopäivien päätteeksi maakunnissa valitaan uudet kongressin jäsenet valtiopäiväjärjestyksen määräämällä tavalla. Maakunnat, hiippakunnat ja tapulikaupungit voivat milloin tahansa erottaa ja vaihtaa kongressiedustajansa. Kongressin tulee tehdä valtiosäädyille selonteko hallinnostaan valtiopäivien väliseltä ajalta. Valtiosäädyillä on oikeus olla hyväksymättä kongressin päätöksiä ja muuttaa niitä.
6 §
Suomen Kongressi käyttää korkeinta valtaa tasavallassa. Valtiosäädyt päättävät uusista veroista, ylimääräisistä veroista, sodan alkamisesta, rauhan teosta ja uudesta laista. Kongressi voi kuitenkin päättää myös näistä asioista, jos sitä ei voida lykätä seuraaviin valtiopäiviin, mutta päätös on vietävä viipymättä jokaisen maakunnan maakuntakokouksen ratkaistavaksi siten kuin valtiopäiväjärjestyksessä säädetään. Kongressin jäsenen tulee noudattaa maakuntansa mielipidettä, vaikka olisi itse eri mieltä.
7 §
Jokainen maakunta saa lähettää kongressiin 2 ylimääräistä jäsentä yli neljän varsinaisen. Jokainen tapulikaupunki saa lähettää 2 ylimääräistä porvaria ja jokainen hiippakunta 2 hengellistä. Ylimääräisillä jäsenillä on kongressissa puheoikeus, muttei äänioikeutta.
8 §
Kongressissa puhetta johtaa yksi sen jäsenistä, joka valitaan kolmen kuukauden välein vaalin kautta.
9 §
Kongressin päätösten täytäntöönpanosta vastaa valtakunnanneuvosto, johon kuuluvat valtiopresidentti, 6 neuvosta ja 2 valtiosihteeriä. Neuvostossa puhetta johtaa valtiopresidentti ja hänen poissa ollessaan vanhin neuvos. Neuvostolle on uskottu kaikkien ulkonaisten ja sisäisten asiain lähin ja välitön hoito, mm. kirjeenvaihto vieraissa maissa olevien ministerien kanssa, sotalaitos, valtiovarat, oikeuslaitos, kauppa yms., mutta ei ole oikeutettu tekemään päätöksiä ilman kongressin määräystä. Jokainen neuvos on vastuunalainen omasta hallinnon haarasta. Yhden neuvoksen tulee hoitaa valtionvaroja, toisen kameraalisia asioita, kolmannen taloutta jne. Valtiosihteerit hoitavat kirjeenvaihtoa ja säilyttävät tasavallan asiakirjoja. Toinen valtiosihteereistä vastaa ulkoasioista ja toinen sisäasioista. Jos kongressin jäsen tulee valituksi neuvostoon, samasta maakunnasta on valittava kongressiin uusi jäsen tilalle.
10 §
Tasavallan sotavoimia johtaa tasavallan sotamarski, jonka valitsee kongressi. Sotamarski tekee esitykset armeijan virkojen täyttämiseksi vänrikistä everstiin asti. Esitykset everstiä ylemmistä viroista tekee neuvosto. Kaikissa esityksissä tulee olla ansioluettelo. Sotamarski ei saa lähettää sotajoukkoa sotaretkelle, perustaa linnoituksia tai varustuksia, rakentaa uusia laivoja tai muuttaa linnoitusväen lukua ilman kongressin lupaa. Sotamarskilla on läsnäolo- ja puheoikeus neuvostossa, muttei äänioikeutta.
12 §
Arkkipiispa johtaa Suomen kirkkoa. Hänen asuinpaikkanaan on Helsinki. Arkkipiispalla on puhe- ja läsnäolo-oikeus neuvostossa, muttei äänioikeutta.
Tasavallan amiraalilla on myös läsnäolo- ja puheoikeus neuvostossa.
14 §
Valtiovarain presidentti tarkastaa tililaitosten tilit ja pitää huolta tuloista sekä kongressin ohjeiden mukaan määrää maksuista. Valtiovarain presidentti on neuvoston alainen.
15 §
Tasavallan kansleri valvoo, että lakeja ja asetuksia noudatetaan. Kansalaisilla on oikeus valittaa kanslerille päätöksistä. Kanslerilla on läsnäolo- ja puheoikeus neuvostossa.
16 §
Kenraali-intendentti vastaa sotajoukkojen tarpeista, varustamisesta ja rahoituksesta. Hänellä on läsnäolo- ja puheoikeus neuvostossa.
17 §
18 §
Kansalaisilla on oikeus tehdä valtiopäiville tai kongressille ehdotuksia vapauksien ja kansalaisturvallisuuden vahvistamiseksi.
19 §
Kansan lisääntymistä tulee edistää. Kongressin tulee vastustaa ja ehkäistä maastamuuttoa. Kongressin tulee edistää ulkomaalaisten siirtymistä tasavaltaan, varsinkin sellaisten, jotka ovat ammatti- ja käsityötaitoisia ja jotka elinkeinollaan voivat tuottaa hyötyä. Kongressin tulee myöntää heille etuja, jotta muut seuraisivat perässä.
20 §
Ulkomaalainen prinssi kuninkaallisesta tai ruhtinaallisesta suvusta ei voi olla tasavallan palveluksessa eikä johtaa sotajoukkoa. Yksikään tasavallan upseeri ei voi palvella ulkomaalaisia valtoja.
21 §
Kumotaan ritariston ja aateliston väliset luokkajärjestykset ja valtiosääty palautetaan alkuperäiseen muotoonsa. Kreivien ja vapaaherrojen arvonimet lakkautetaan.
22 §
Kenraali, joka johtaa armeijan ylipäällikkönä sotajoukkoja, saa toimia vapaan harkintansa mukaisesti. Ylipäällikön velvollisuutena on ainoastaan ilmoittaa kongressille toimistaan. Rooman tasavallan esimerkin mukaisesti ylipäälliköksi nimitetty saa myös diktaattorin arvonimen.
23 §
Kongressin jäsenille myönnetään lomaa joka vuosi kolmeksi kuukaudeksi, josta toinen puoli käytetään vuoden alussa ja toinen kuumimpana aikana kesällä. Neuvosto on lomalla yhteensä 6 viikkoa, josta 2 viikkoa ennen ja jälkeen uudenvuoden, 2 viikkoa ennen ja jälkeen joulun ja 2 viikkoa kuumimpaan aikaan kesällä.
24 §
Kongressin jäsenet saavat palkan niiltä maakunnilta, jotka ovat heidät valinneet. Kongressin puheenjohtaja saa palkanlisäyksen suurempien tehtäviensä vuoksi. Neuvosto saa palkan tasavallan kassoista.
Huomioita perustuslakiehdotuksesta
Alkuperäinen perustuslakiehdotus sisälsi kirjaukset pankista, rahasta ja valtion raha-asioista koskevista säännöksistä. Lähteiden mukaan Sprengtportenin suunnitelmissa oli myös perustaa valtionpankki. Vaikka Sprengtportenin perustuslakiehdotus sisälsi huomattavasti vaikutteita Alankomaista ja Yhdysvalloista, Suomen maakuntien itsehallinto on näihin verrattuna huomattavasti kapeampi. Valtiosäätyrakenne on kuitenkin ruotsalaista alkuperää. Sprengtportenin omaa rakennetta on asettaa kaksi lainsäädäntöelintä rinnan: kongressi ja säätyvaltiopäivät, joista ensimmäinen on vastuunalainen jälkimmäiselle. Samalla kongressi toimii sekä hallituksena että eduskuntana, joskin valtaa on edelleen delegoitu kongressin valitsemalle neuvostolle. Ranskasta ja valistusihanteista on selkeästi lainattu kirjaus vallan kuulumisesta kansalle. Sprengtportenin ajatus Suomen valtionpankista kuitenkin toteutui vuonna 1811, kun Suomen Pankki perustettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan.
Jan Hecker-Stampehlin mukaan Sprengtportenin perustuslakiehdotus edustaa ruotsalaista aristokraattista perustuslaillisuutta ja kyse oli liittovaltiosta. Tekstistä puuttuvat Hecker-Stampelin mukaan muun enemmistöperiaate ja yksilöiden luonnolliset vapaudet.
Maakuntien asemasta olisi säädetty tasavallan valtiopäiväjärjestyksessä, mikä viittaa maakuntien kapeampaan itsehallintoon. Myös viittaukset tasavallan valtionpankista ja raha-asioista viittaavat siihen, että neljän maakunnan liitto olisi muistuttanut enemmän liittovaltiota kuin ohuempaa valtioliitto a (konfederaatiota).
Myöhemmät tapahtumat - "Suomalainen konfederaatio"
Myös Anjalan liiton johtohenkilöihin kuulunut itsenäisyysmies Johan Anders Jägerhorn yritti vaikuttaa venäläisiin, jotta konfederaatiosuunnitelma onnistuisi. Ruotsin armeijan upseeri Johan Anders Jägerhorn kävi kirjeenvaihtoa muun muassa Sprengtportenin kanssa. Toukokuun 20. päivätyssä kirjeessään vuonna 1788 Jägerhorn kirjoitti Sprengportenille niistä ehdoista, joilla Suomen itsenäisyys saavutetaan. Jägerhorn muistutti, etteivät suomalaiset olleet Krimin tataareja, jotka olivat uskoneet Venäjän itsenäisyyslupaukset, mutta joutuneet kuitenkin Venäjän vallan alle. Jägerhornin mukaan Venäjän keisarinnan tulee julistaa Suomi itsenäiseksi sekä täyttää seuraavat ehdot: Jägerhorn pyysi lisäksi kirjeessään Sprengtportenia saapumaan kesällä 1788 Suomeen, jotta hän voisi levittää itsenäisyysasiaa Viaporissa.
Kesäkuussa 1788 Ruotsin kuningas Kustaa III aloitti sodan Venäjää vastaan. Sodan tarkoituksena oli palauttaa Ruotsin mahtia ja ottaa takaisin Venäjälle menetetyt alueet.
Suomessa olevat ruotsalaiset upseerit pitivät Ruotsin aloittamaa Kustaa III:n sotaa laittomana, koska kuninkaalla ei ollut vuoden 1772 hallitusmuodon mukaan oikeutta aloittaa hyökkäyssotaa. 9. elokuuta ruotsalaiset upseerit lähettivät Venäjän keisarinnalle Liikkalan nootin. 12. elokuuta 1788 yhteensä 113 ruotsalaista upseeria allekirjoitti Anjalan liittokirjan, joka oli avoin kapina Ruotsin kuningasta vastaan.
Joulukuussa 1788 Sprengtporten suunnitteli julkaisevansa keisarinna Katariina II:n nimissä manifestin, jota olisi jaettu Suomessa. Samalla Sprengtporten aikoi julistaa itsensä vasta perustetun Suomen konfederaation johtajaksi. Julistuksessa viitataan keisarinnan haluun suojella suomalaisten oikeuksia ja vapauksia. Samalla julistetaan, että yhteiselo Ruotsin kanssa päättyy lukuisista syistä, ja tästedes Suomen suuriruhtinaskunta olisi itsenäinen maa. Sprengtporten myös viittaa julistuksessa konfederaation säätävään lakiin ("confederationsact"), mutta Tigerstedtin mukaan tällaista tuskin oli kirjoitettuna valmiina, koska itse julistus ei koskaan täyttänyt tavoitettaan. Julistuksen allekirjoittaa Sprengtporten seuraavin sanoin: Suomalaisen konfederaation puolesta, G. S. ("På Finska confederationens vägnar - G. S.") Sprengtporten kirjoitti ajatuksiaan myös Jägerhornille joulukuussa 1788.
Osa itsenäisyysmiehistä jatkoi työtään Venäjän vallan alaisuudessa pyrkimyksenään Suomen intressien edistäminen.
Lähteet
.
Vuokrantuottovero
Vuokrantuottovero on aiemmin eri maissa käytössä ollut vero, jota maksoi talonomistaja saamistaan vuokratuloista tai niistä vuokratuloista, joita hän saattoi saada paikkakunnan tilanteen perusteella, jos vuokra oli sovittu kovin pieneksi. Vero soveltui käytettäväksi ainoastaan kaupunkioloissa. Sen perusteena olivat yleensä bruttotulot, joista toisinaan sai vähentää kulumis- ja korjausmenot sekä vakuutusmaksut. Velkojen korkoja ei kuitenkaan hyväksytty vähennyksiksi. Vero on ollut käytössä muun muassa Baijerissa, osissa Itävaltaa, osissa Englantia ja osissa Preussia.
Tapahtuipa kerran metsässä
Tapahtuipa kerran metsässä on yhdysvaltalainen Hanna-Barberan tuottama kokoillan animaatioelokuva, joka valmistui vuonna 1993.
Cornwall (täsmennyssivu)
Cornwall voi viitata seuraaviin asioihin:
Sulkanirkko
Sulkanirkko (Ptilophora plumigera) on loppusyksyn harvinainen yöperhonen. Se kuuluu syksyn viimeisenä lentäviin perhoslajeihin. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa vuodelta 2010 se on arvioitu silmälläpidettäväksi (NT).
Koko ja ulkonäkö
Laji on saanut nimensä koiraan huomattavan suurista, sulkamaisista tuntosarvista. Siipien pohjaväri on oranssinruskea ja ulompi poikkiviiru erottuu vaalean kellertävänä ja levenee siiven etureunassa kiilamaiseksi. Ulomman ja hyvin heikosti erottuvan sisemmän poikkiviirun välinen siiven osa on harmahtava. Osalla yksilöistä siipien pohjaväri on tavallista vaaleampi ja siivet ovat jonkin verran läpikuultavat. Etusiiven takareunassa on leveä suomutupsu. Takasiivet ovat läpikuultavat, etusiipiä vaaleammat ja niissä erottuu vaalea poikkivyö. Ruumis on ruskea, tuuheakarvainen, ja koiraalla takaruumiin kärjessä on pitkä tupsu. Naaraan ruumis on rotevampi, tuntosarvet ohuet, siivet sävyltään tummemmat ja niiden kuviointi erottuu huonommin. Siipiväli koiraalla 33–38 mm ja naaraalla 36–40 mm.
Levinneisyys ja lentoaika
Sulkanirkko on eurooppalainen laji, jonka levinneisyysalueen länsipää on Espanjassa ja Englannissa. Levinneisyys kattaa suurimman osan Keski-Eurooppaa ja ulottuu idässä Kaukasukselle. Se kuitenkin puuttuu Välimeren alueelta ja suurimmasta osasta Skandinaviaa. Suomessa laji on hyvin harvinainen ja se tavattiin vaeltajana ensimmäistä kertaa Sipoosta vuonna 1986 ja seuraavan kerran vasta vuonna 1999. 2000-luvun aikana lajille on saattanut syntyä pysyvä kanta, mutta levinneisyys rajoittuu edelleen aivan Uudenmaan rannikolle. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena lokakuun alkupuolelta marraskuuhun, joinakin vuosina joulukuulle saakka. Lennon huippu on lokakuun loppupuolella.
Elinympäristö ja elintavat
Lehtimetsien ja kulttuuriympäristöjen laji, jota tapaa harvoin muualta sillä lajilla ei ole erityistä vaellustaipumusta. Perhoset nousevat lentoon auringon laskettua ja lentävät muutaman tunnin ajan, lämpiminä öinä jopa puoleenyöhön saakka. Perhoset ovat sopeutuneet lentoaikansa kylmään ilmaan ja pysyvät aktiivisina vaikka lämpötila laskisi nollan tuntumaan. Koiraat lentävät kirkkaiden valojen luokse, joskus jopa runsain joukoin, mutta naaraita valolla ei juuri tapaa. Päivisin perhoset lepäävät puiden rungoilla.
Naaras munii 75–125 munaa yksitellen tai muutaman munan ryhmiin. Munat talvehtivat ja toukat kuoriutuvat keväällä samoihin aikoihin kuin puiden silmut avautuvat. Toukat oleskelevat koko ajan lehtien alapinnoilla ja vanhemmilla toukilla on tyypillinen lepoasento, jossa toukan molemmat päät ovat irti alustasta. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun puolivälissä ja ne koteloituvat maahan, yhteensidottujen lehtien väliin.
Ravintokasvi
Toukka syö vaahteroita (Acer).
Walthamstow Queen’s Roadin rautatieasema
Asema avattiin 9. heinäkuuta 1894 nimellä Walthamstow. Nykyinen nimi otettiin käyttöön 6. toukokuuta 1968. Asemaa käytti noin 500 000 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Linnajoen koulu
Linnajoen koulu on peruskoulun 7.–9. luokkiin keskittyvä koulu Porvoon keskusta-alueella.
Linnajoen yläaste perustettiin 1.8.1975 yhdistämällä Linnajoen yhteiskoulun ja Porvoon yhteislyseon keskikoululuokat sekä Keskuskoulun kansalaiskoululuokat. Peruskoulun opetussuunnitelma oli käytössä kaikilla ikäluokilla elokuusta 1977 alkaen.
Koulun kantaäiti on 1968 perustettu Porvoon Keskikoulu, jolle myönnettiin toukokuussa 1973 lupa antaa lukio-opetusta. Tuolloin koulun nimeksi otettiin Linnajoen yhteiskoulu. Nykyinen koulurakennus valmistui 1971, ja sitä laajennettiin 1980-luvun lopussa.
Kallion kirkko
Yleistä
thumb|right|Kallion kirkko kaupunginosan huipulla näkyy selkeästi ympäristöön. Kirkko rakennettiin vuosina 1908–1912 Uudenkaupungin harmaasta graniitista, jota louhittiin muun muassa Lepäisten saaresta. Kirkon peruskivi laskettiin 13. heinäkuuta 1908 ja piispa Herman Råbergh vihki kirkon käyttöön 1. syyskuuta 1912. Pääkaupungin maamerkkeihin lukeutuva kirkko on 65 metriä korkea ja ristin huippuun on 94 metriä merenpinnasta. Kirkossa on 1 100 istumapaikkaa. Kirkko sijaitsee mäen päällä ja muodostaa pohjoisen päätepisteen 2,5 kilometriä pitkälle suoralle katulinjalle, jonka muodostavat Kopernikuksentie, Unioninkatu ja Siltasaarenkatu.
Linnajoen koulu
Rakennusta laajennettiin jälkeen vuosina 2001–2003, jolloin rakennettiin uusi I-siipi.
Kallion kirkko
Yleistä
Kirkko on malliltaan pitkäkirkko, johon liittyy kaksi matalampaa sivusiipeä. Kirkon kantavat seinät on muurattu punatiilestä ja verhoiltu suomalaisella graniitilla. Sisätiloja koristavat jugend-tyyliset seinämaalaukset. Kirkon alttaritauluna on puureliefi, Hannes Autereen "Tulkaa minun tyköni" vuodelta 1956. Paavo Tynellin suunnittelemat kookkaat messinkivalaisimet ovat vuodelta 1932. Kirkon sisätiloissa koristeaiheina käytetyt ruusut, liljat, palmunoksat, laakeriseppeleet ja helmet ovat kristillisiä symboleja, jotka välittävät evankeliumin sanomaa.
Linnajoen koulu
Viimeisin peruskorjaus valmistui vuonna 2012. Remontin aikaista, kahden ja puolen vuoden mittaista urakan aiheuttamaa tilanahtautta tuli helpottamaan pihalle tuodut 7 parakkiluokkaa. Korjaushankkeen suunnittelu käynnistettiin vuonna 2008 ja itse peruskorjaus aloitettiin loppusyksystä 2009. Koulun oppilasmäärä oli vähentynyt lukuvuoden 2008-2009 huippulukemasta 724 oppilaasta siten, että lukuvuonna 2009-1010 Linnajoen koulussa opiskeli yhteensä 613 oppilasta. Lukuvuonna 2012-2013 oppilaita oli 533.
Kallion kirkko
Yleistä
Kirkon graniittitornissa on seitsemän saksalaista pronssista kelloa. Päivittäin kello 12 ja 18 niillä soitetaan Jean Sibeliuksen varta vasten säveltämää koraalisävelmää (op. 65b). Kolmea suurinta kelloa käytetään jumalanpalvelussoittojen yhteydessä.
Linnajoen koulu
Lukuvuosi 2012-2013 päästiin aloittamaan täysin remontoiduissa tiloissa. Syksyn alkupuolella täydennettiin vielä luokkien varusteita. Parakeista päästiin eroon kesän aikana, ennen lukuvuoden alkua, ja koulupiha kunnostettiin oppilaita varten syksyksi.
Kallion kirkko
Yleistä
Kallion kirkko muistuttaa mittasuhteiltaan Jerusalemin temppeliä. Esimerkiksi alttari on vastaavassa kohdassa kuin temppelin pyhän ja kaikkeinpyhimmän välinen esirippu.
Suomen itsenäistymisvaiheessa tolstoilainen liike otti kirkon tukikohdakseen ja julisti siellä rauhanaatettaan. Toisen maailmansodan aikana kirkon tornissa oli yksi Helsingin ilmavalvontapisteistä. Kaupungin maanmittauksen peruspisteenä kirkon torni palveli aina 1970-luvulle saakka. Hyvällä säällä tornista näkee Viroon.
Linnajoen koulu
Lukuvuoden 2013-2014 syksyllä saatiin datatykit myös I-siipeen ja luokat alkavat olla opetusvälineiden varustelun osalta lähes kunnossa. Koulussa aloitti syksyllä 2013 26 opetusryhmää ja yksi yhdeksännen luokan ryhmä opiskelee Amiston tiloissa.
Siru Innovations
Siru Innovations on suomalainen elektroniikkateollisuuden yritys, joka on perustettu vuonna 2011. Yrityksen ovat perustaneet Kaj ja Mika Tuomi, sekä Mikko Alho, jotka olivat aiemmin Bitboys -yrityksessä. Vuonna 2022 Intel osti Siru Innovationsin. Vuonna 2020 päättyneellä tilikaudella yrityksen liikevaihto oli 4,35 miljoonaa euroa, ja sen tulos oli 1.145 miljonaa euroa, ja nettotulosprosentti oli 26,3.
Linnajoen koulu
Lukuvuonna 2017-2018 koulussa on opetusryhmiä 27, joista yksi työskentelee Amiston tiloissa. Koulurakennusta remontoitiin jälleen.
Lukuvuonna 2018-2019 koulussa edelleen opetusryhmiä 27. Remontti jatkuu samaan aikaan koulutiloissa koulunkäynnin keskellä. Parakkiluokkia käytettiin jälleen väistötiloina. Uusi opetussuunnitelma käytössä luokkatasoilla 7-8.
Lukuvuonna 2019-2020 uusi opetussuunnitelma kaikilla luokkatasoilla käytössä. Remonttia tehty koko edeltävä kesä koulun tiloissa. Parakkiluokat edelleen koulun pihassa.
Linnajoella on oppilaita noin 530. Koulussa toimii aktiivisesti eri luokka-asteiden oppilaita edustava oppilaskunnan hallitus. Opettajia on yhteensä 54 ja muuta henkilökuntaa 14.
Kallion kirkko
Yleistä
Kirkon kuorissa triumfikaaresta riippuva krusifiksi ja alttaritaulu ovat Hannes Autereen käsialaa. Puusta veistetyn alttarireliefin aiheena on Jeesuksen kutsu: "Tulkaa minun tyköni." Taiteilija käytti 1956 valmistuneen teoksensa malleina Kallion asukkaista. Urkulehtereillä ja kirkon eteisessä on neljä kipsireliefiä Sigrid af Forsellesin viisiososaisesta sarjasta Ihmissielun kehitys. Sakariston seinällä on Verner Thomén maalaus "Jeesus parantaa sokean". Uusimmat käytössä olevat kirkkotekstiilit ovat vuodelta 2009. Ne on suunnitellut Raija Rastas.
Kirkon kuorista katsottuna vasemmalla sijaitsee Ilkka Sariolan tekemä Hiljaisen lauantain krusifiksi, joka on sijoitettu kirkkoon pysyvästi.
Urut
Suomen kirkoista vain Kallion kirkossa on sekä barokkityyliset että ranskalais-romanttiset urut. Kirkon akustiikka on hyvä ja se on ahkerassa konserttikäytössä.
Nykyiset 48-äänikertaiset pääurut takalehterillä ovat ruotsalaisen Åkerman & Lund -urkurakentamon 1995 valmistamat. Ne pohjautuvat ranskalais-romanttiseen traditioon, ensimmäisinä Suomessa. 19-äänikertaiset kuoriurut taas ovat suomalaisen Kangasalan urkurakentamon vuonna 1987 valmistamat, ja hollantilaiseen ja pohjoissaksalaiseen barokkitradition mukaiset.
Aiemmat, alkuperäiset 70-äänikertaiset urut vuodelta 1912 olivat saksalaisen Schlag & Söhnen valmistamat. Ne oli aluksi sijoitettu alttarin yläpuoliselle lehterille. Vuonna 1955 ne siirrettiin takalehterille, jossa jo entuudestaan oli Lars Sonckin uruille suunnittelema kansallisromanttinen fasadi. Nykyisten urkujen fasadi perustuu myös tähän alkuperäiseen suunnitelmaan.
Uurnaholvi
Kallion kirkon alle valmistui vuonna 1991 Suomessa ainutlaatuinen hautausmaana toimiva uurnaholvi. Lisäksi kirkon lehterin alla on vainajien nimilaatoilla varustettu muistoalttari. Uurnasäilytys on määräaikainen. Sen jälkeen tuhka voidaan kätkeä kirkon alla sijaitsevaan kalliohautaan. Holvissa vallitsee hautarauha, siellä vieraillaan vain tuhkauurnaa saatettaessa. Uurnaholviin mahtuu kerrallaan noin 2 500 uurnaa. Kirkkosalin takaseinälle, molemmin puolin pääsisäänkäyntiä, on kiinnitetty kalliohautaan laskettujen vainajien messinkiset muistolaatat. Muistopaikoilla voi vierailla, tuoda kukkasen tai sytyttää kynttilän.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – miesten 10 kilometrin kävely
Helsingin olympiakisojen miesten 10 kilometrin kävelyyn osallistui 23 urheilijaa edustaen 12 kansallisuutta. Kilpailupäivät olivat 24. ja 27. heinäkuuta. Matka oli miehillä viimeistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa.
Alkuerät
Kummastakin erästä kuusi nopeinta loppukilpailuun.
2. erä
Kyle Edmund
Kyle Edmund (s. 8. tammikuuta 1995 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on Etelä-Afrikassa syntynyt brittiläinen tennispelaaja, joka on ollut ammattilaisena vuodesta 2012 alkaen. Oikeakätinen Edmund on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa. Edmundin uran paras kaksinpelin ATP-rankingsijoitus on neljästoista.
Edmund aloitti tenniksen pelaamisen 10-vuotiaana. Hän saavutti ensimmäisen kaksinpelin ATP-turnausvoittonsa Antwerpenissa vuonna 2018. Grand Slam -turnauksissa hän on yltänyt parhaimmillaan välieriin Australian avoimissa 2018.
Nelinpelissä Edmund on saavuttanut kaksi nuorten Grand Slam -voittoa portugalilaisen parinsa Frederico Ferreira Silvan kanssa. ATP-rankingissa hän on ollut parhaimmillaan sijalla 151. Vuonna 2018 hän voitti nelinpeliturnauksen Estorilissa.
Vuonna 2015 Edmund voitti yhdessä Andy Murrayn, Jamie Murrayn ja James Wardin kanssa Davis Cupin heidän kaadettuaan loppuottelussa Belgian.
Nun va Goldoon
Nun va Goldoon on Mohsen Makhmalbafin ohjaama iranilais-ranskalainen elokuva vuodelta 1996. Elokuva perustuu osittain tositapahtumiin ja se kertoo ohjaajan tapaamisesta nuoruudessaan puukottamansa poliisin kanssa. Elokuvassa näyttelijät esittävät tapahtumat kunkin osapuolen näkökulmasta. Nun va Goldoon sai tuomariston erikoismaininnan Locarnon elokuvajuhlilla 1996.
Cornwall (Ontario)
Cornwall on 45 965 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin itäosassa Kanadassa. Kaupungin muodostamalla metropolialueella asuu kaikkiaan 58 485 asukasta (2006). Kaupunki sijaitsee Saint Lawrence -joen rannalla, joka toimii myös valtakunnan rajana Kanadan ja Yhdysvaltojen välillä. Cornwallista johtaa joen ylitse Three Nations Crossing -silta, jonka ensimmäinen osa yhdistää kaupungin Cornwallinsaareen ja toinen sieltä Yhdysvaltoihin.
Kaupungin alkuperäinen nimi oli "New Johnstown", mutta se nimettiin uudelleen Cornwallin herttua Yrjön kunniaksi.
Ropecon
thumb|250px|Pelaajia Ropeconissa 2003. Ropecon (lausutaan suomalaisittain eli ropekon) on suomalainen vuosittainen roolipelitapahtuma, jota on järjestetty vuodesta 1994 lähtien. Ohjelmaan kuuluvat pöytäroolipelien ja larppien lisäksi luennot, paneelikeskustelut ja työpajat sekä kortti- lauta- ja miniatyyripelit.
Cornwall (Ontario)
Historia
Painostuksen takia Yhdysvalloista paenneet lojalistit perustivat kaupungin.
Ropecon
Ropecon järjestetään vapaaehtoisvoimin. Sen taustaorganisaationa toimii Ropecon ry, jonka jäseniä ovat yhdistykset Alter Ego ry, Suomen live-roolipelaajat, Otaniemen RoolipeliClubi, Etelä-Suomen Rooli- & Strategiapeli Yhdistys, Harmaasudet ry , Suomen lautapeliseura ry ja Nopat ja Taktiikka Ry.
Cornwall (Ontario)
Historia
Kaupungin perustivat New Yorkista ja Uudesta-Englannista kotoisin olleet brittiläiset lojalistit, jotka joutuivat pakenemaan Yhdysvalloista heihin kohdistuvan painostuksen takia. He olivat taistelleet Yhdysvaltain vapaussodassa brittiläisten puolella. Britannian hallitus lahjoitti palstat kiitoksena heidän tuestaan taisteluissa. Kaupunki perustettiin tiettömään erämaahan. Ensimmäiset asukkaat saapuivat alueelle vuonna 1783, ja he raivasivat suuria metsäalueita. Puutavara käytettiin myöhemmin rakennustarpeiksi ja osasta puutavaraa jalostettiin potaskaa ja lipeää, joilla käytiin kauppaa muualle maahan ja jopa Eurooppaan saakka. Elämä kaupungissa oli erittäin hankalaa, sillä kaupunki sijaitsi eristyksissä, ja ensimmäisinä vuosina asukkaat näkivät nälkää.
Ropecon
Tapahtuman painopiste on hyvin esillä olevan pelaamisen ohella myös laajassa puheohjelmassa. Tähän sisältyy niin luentoja, työpajoja kuin paneelikeskusteluitakin. Ropeconissa järjestetään lukuisia suomenmestaruusturnauksia muun muassa keräilykorttipeleissä, lautapeleissä ja bofferi- eli pehmomiekkailussa.
Cornwall (Ontario)
Historia
Brittiläisille uskolliset kaupungin asukkaat nousivat jälleen aseisiin puolustamaan rajaa Yhdysvaltain hyökkäyksiltä, kun vuoden 1812 sota syttyi. Suurin osa taisteluista käytiin läntisessä Kanadassa, mutta kaupunkilaiset osallistuivat Montréaliin kohdistuneen hyökkäyksen torjumiseen ja estivät yhdysvaltalaisia joukkoja käyttämästä Saint Lawrence -jokea joukkojen ja tarvikkeiden kuljetukseen.
Ropecon
Historia
Ropeconin ajankohta on ollut heinä–elokuussa. Kahtena ensimmäisen vuonna tapahtuma oli kaksipäiväinen, mutta on sen jälkeen laajentunut kolmipäiväiseksi.
Cornwall (Ontario)
Historia
Vuonna 1834 Cornwall sai kaupunkioikeudet (town).
Ropecon
Historia
Ropecon on järjestetty vuosittain vuodesta 1994 lähtien. Vuosina 1994, 1996 ja 1997 pitopaikkana oli Helsingin Paasitorni ja vuonna 1995 Helsingin Messukeskus. Vuodesta 1998 vuoteen 2015 Ropecon järjestettiin Espoon Dipolissa aiempien tilojen käytyä liian ahtaiksi: tapahtuma palasi vuonna 2016 Helsingin Messukeskukseen, sillä Dipoli muuttui remontin myötä toimistotiloiksi eikä ole enää konferenssikäytössä. Kasvu on ollut nopeaa: ensimmäisessä tapahtumassa kävijöitä oli muutama sata, vuonna 2002 ylitettiin 3 000 kävijän raja. 4 000 kävijän raja rikkoutui vuonna 2016 ja on jatkanut tasaista nousua sen jälkeen. Kävijäennätys tehtiin vuonna 2019, jolloin kävijöitä oli yli 4 900.
Cornwall (Ontario)
Historia
Kaupungin väkiluku kasvoi voimakkaasti 1840-luvulta aina 1880-luvun alkuun saakka pääasiassa Saint Lawrence -joen tuottaman vesivoiman ansiosta. Seuraava väestonkasvu koettiin 1920-1930-lukujen aikana, jolloin teollisuusyritykset laajensivat toimintojaan alueella.
Pierre Legrain
Pierre Eugène Legrain (18. helmikuuta 1920 La Neuville, Nord, Ranska – 20. kesäkuuta 2005 Thumieres, Nord, Ranska) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli moukarinheitto.
Cornwall (Ontario)
Historia
7. elokuuta 1933 suuri osa kaupungin keskustaa tuhoutui suuressa tulipalossa. Palon uskotaan saaneen alkunsa lasten tulitikkuleikeistä, ja se levisi nopeasti lähistön rakennuksiin. Paloa sammuttamassa oli kaikkiaan 17 yksikköä Cornwallista, kaksi Montréalista ja yksi Ottawasta. Kaupungin uudelleenrakentaminen osoittautui erittäin vaikeaksi 1930-luvun laman aiheuttamien taloudellisten ongelmien takia.
Ropecon
Historia
Heinäkuussa 2009 järjestettiin ilmainen Arpacon-tapahtuma roolipelaamisen aloittamisesta kiinnostuneille Dipolissa. Tapahtuman järjestäjänä toimi Ropecon ry yhdessä Opetusministeriön kanssa. Päivän kestävässä tapahtumassa käsiteltiin roolipeliharrastuksen eri mahdollisuuksia, esim. larpia, lautapelejä ja roolipelejä.
Pierre Legrain
Legrain osallistui moukarinheittäjänä neljiin arvokisoihin. Lontoon 1948 olympialaisissa hän karsiutui tuloksella 47,40 m, kuten myös Brysselin EM-kilpailuissa 1950 tuloksella 46,21 m. Helsingin 1952 olympialaisissa hän heitti karsinnassa tuloksen 49,75 m ja sijoittui loppukilpailussa 23:nneksi tuloksella 46,38 m. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän heitti karsinnassa tuloksen 51,33 m ja sijoittui loppukilpailussa 21:nneksi tuloksella 48,97 m.
Ropecon
Historia
Vuonna 2020 Messukeskukseen suunniteltu Ropecon jouduttiin perumaan koronapandemian vuoksi ja tapahtuma päätettiin järjestää verkossa EtäRopecon-tapahtumana. Tapahtuma-alustoina toimivat pääasiallisesti Ropeconin Discord ja YouTube.
Pierre Legrain
Legrain voitti moukarinheitossa Ranskan mestaruuden vuosina 1948, 1949, 1951 ja 1953. Hän paransi Ranskan ennätystä vuonna 1949 tulokseen 51,28 m, vuonna 1951 tulokseen 51,71 m sekä vuonna 1954 tulokseen 53,30 m. Oman ennätyksensä 55,31 m hän heitti vuonna 1958. Hän on pituudeltaan 170-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 75 kiloa.
Ropecon
Kunniavieraat
thumb|Kenneth Hite Ropeconissa 2006 Joka vuosi Ropeconiin kutsutaan muutamia ulkomaisia kunniavieraita, jotka luennoivat omista erikoisaloistaan.
Kultainen lohikäärme
Kultainen lohikäärme jaetaan elämäntyöpalkintona suomalaiselle roolipelialan ansioituneelle pioneerille tai veteraanille. Palkinnon ovat saaneet:
Vuoden peliteko
Vuoden peliteko -palkinto myönnetään ansiokkaasta projektista, toiminnasta, julkaisusta tai muusta tempauksesta ei-digitaalisten pelien saralla.
Hayabusa-luokka (torpedovene)
Hayabusa-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kuudentoista torpedoveneen muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin osana laivaston vahvistamiseen tähdännyttä kymmenvuotissuunnitelmaa vuosina 1900–1904.
Alukset
Neljä ensimmäistä 1. luokan torpedoveneiksi luokiteltua alusta tilattiin osana vuosien 1897–1898 hankintaohjelmaa Chantiers et Ateliers Augustin Normandilta Le Havresta Ranskasta. Alukset muistuttivat Ranskan merivoimille valmistettuja Cyclone-luokan aluksia. Ranskassa valmistettua alusluokkaa käytettiin Japanista osana vuosien 1896–1897 hankintaohjelmaa tilattujen alusten suunnitteluun.
Makorepuut
Makorepuut (Tieghemella) on sapotillakasveihin kuuluva kasvisuku. Siinä on kaksi Keski-Afrikassa kasvavaa lajia. Erittäin uhanalaiseksi luokiteltu länsiafrikanmakorepuu (Tieghemella heckelii) on kaupallisesti puutavaraksi hakattu laji.
Mangareva
Mangareva on saari Ranskan Polynesiassa. Se on Gambiersaarten tärkein saari ja muodostaa 56 prosenttia niiden maapinta-alasta. Saaren suurin kylä on Rikitea. Saarella puhutaan muun muassa mangarevan kieltä.
Lehtikala
Lehtikala (Pterophyllum scalare) on kirjoahveniin kuuluva kalalaji. Lehtikala tuotiin Euroopan akvaariomarkkinoille vuonna 1909.
Koko ja ulkonäkö
Lehtikala on litteä ja korkea, muistuttaa muodoltaan syrjällään uivaa lehteä. Pitkät evät korostavat lehtimäisyyttä. Aikuisen kalan korkeus evineen on yleensä korkeintaan 20 cm mutta suurimmillaan jopa 40 cm. Lehtikaloista on useita värimuunnoksia.
Alkuperä
Lehtikalat ovat kotoisin Amazonin alueelta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Lehtikala on kutuajan ulkopuolella pääsääntöisesti rauhallinen mutta saattaa syödä pienempiä kaloja ja jopa omia poikasiaan. Sitä pidetään yleensä tasakokoisten yksilöiden parvessa. Lehtikalan kanssa tulevat toimeen mm. kääpiörihmakalat.
Lehtikala voi kutea kotiakvaariossa. Mätimunat ovat halkaisijaltaan noin 1 mm ja ne kuoriutuvat 3–5 päivän kuluttua kutuhetkestä.
Vesiolot ja ravinto
Lehtikalat suosivat vettä, jonka pH on 6–7, kovuus 5–13 dGH eli melko pehmeä ja lämpötila 24–28 °C. Lehtikalojen akvaarion tulisi olla korkeudeltaan vähintään 50 cm ja tilavuudeltaan 250 litraa. Joissain lähteissä mainitaan akvaarion korkeuden nyrkkisäännöksi että korkeuden tulisi olla kaksi kertaa korkeimman kalan korkeus. Lehtikala pitää turvepitoisesta vedestä, joten veden olisi hyvä olla turpeen läpi suodatettua tai turveuutteella valmistettua. Nämä kalat ovat hyvin nirsoja asuinpaikastaan.
Lehtikalalle kelpaavat kaikenlaiset hiutale- ja pellettiruuat. Myös elävää ravintoa on hyvä tarjota joskus. Ne myös syövät pakasteruokaa, kuten pakastekuivattuja surviaisen toukkia. Lehtikala on melko ahne, joten asuinkumppanien on oltava tarpeeksi isoja.
Aiheesta muualla
Pterophyllum
Joe Pavelski
Sukutaustaltaan hän on amerikanpuolalainen.
Junioriura
High schoolissa Pavelski pelasi koulunsa joukkueessa ja voitti Wisconsinin osavaltion mestaruuden vuonna 2002.
Pavelski aloitti junioriuransa USHL-liigan Waterloo Blackhawksissa. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 69 pistettä 60 ottelussa, ja kauden jälkeen San Jose Sharks varasi hänet vuoden 2003 NHL:n varaustilaisuudessa. Toisen kauden jälkeen hän siirtyi Wisconsinin yliopistoon pelaamaan kahdeksi vuodeksi yliopistosarjaan ja oli molempina vuosina joukkueensa paras pistemies.