cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sallustius
Elämä
Sallustius vetäytyi ilmeisesti syytteiden vuoksi ja Caesarin neuvosta julkisuudesta keskittyen hoitamaan palatsiaan, puutarhaansa ja maatilojaan, sekä kirjoittamaan historiasta. Niin hän sai olla rauhassa läpi Caesarin kuoleman jälkeisen levottoman ajan. Sallustius kirjoitti muun muassa ennen omaa aikaansa käydystä Jugurthan sodasta sekä hänen aikanaan tapahtuneesta Catilinan salaliitosta. Kerrotaan, että Sallustius olisi nainut Ciceron ensimmäisen vaimon Terentian, mutta tätä on epäilty. Sallustius kuoli vuonna 34 eaa.
Ella Marie Hætta Isaksen
Ella Marie Hætta Isaksen (s. 25. huhtikuuta 1998 Teno) on norjalais-saamelainen laulaja, näyttelijä ja ympäristöaktivisti. Hän voitti Sámi Grand Prix -laulukilpailun vuonna 2016 ja on sen jälkeen toiminut ISÁK-yhtyeen vokalistina. Isaksen on myös näytellyt Anna joen virrata -elokuvassa sekä kirjoittanut kirjan Derfor må du vite at jeg er same (2021), jossa hän kertoo kokemuksistaan saamelaisena Norjassa.
Sallustius
Elämä
Poliitikkona Sallustiusta on luonnehdittu yhden puolueen mieheksi, jolla ei ollut laajempia näkemyksiä kansakunnan parhaasta, eikä hän näin noussut kansanjohtajana aikalaistensa yläpuolelle. Mitä tulee Sallustiuksen saamaan huonoon maineeseen, tutkijat ovat olleet erimielisiä siitä, millainen luonne Sallustiuksella todella oli, ja jotkut ovat yrittäneet jopa puhdistaa hänen mainettaan. On tietysti todennäköistä, että Sallustiuksen kaltaisella rikkaalla ja ajan poliittisiin käänteisiin osallistuneella miehellä oli paljon vihollisia, ja näin löytyi myös paljon sellaisia, jotka puhuivat hänestä pahaa. Ainakin Dion Kassioksen voidaan katsoa esittäneen ihmiset yleensä niin pahoina kuin vain pystyi. Muutoin asiasta ei kuitenkaan voida sanoa mitään varmuudella. Ehkä Sallustiuksen luonteesta kertoo jotain ainakin se, että hän omisti itsensä niin täysin kirjallisuudelle vetäydyttyään julkisuudesta.
Teokset
pienoiskuva|upright|Sallustiuksen [[Catilinan salaliitto (kirja)|Catilinan salaliiton alku käsikirjoituksessa noin vuodelta 1490. MS Richardson 17 f1, Houghton Library, Harvardin yliopisto.]]
Historiateokset
Sallustius kirjoitti kolme historiateosta, jotka olivat:
Näistä kaksi ensin mainittua on säilynyt nykyaikaan. Historioitsijana Sallustiuksen esikuvia oli Thukydides ja tyylissä Cato vanhempi. Sallustius toi roomalaiseen kirjallisuuteen uuden lajityypin, yhteen aiheeseen keskittyvät lyhyet historiateokset, aiempien laajojen annaalien sijaan. Näin hän on roomalaisen historiankirjoituksen uranuurtajia. Teoksissa Sallustius esiintyy moralistina, joka on huolissaan Rooman tasavallan loppuajan poliittisesta rappiotilasta.
Sallustiuksen kieli on yleensä selkeää ja ytimekästä. Toisaalta pyrkimys ilmaisun lyhyyteen tekee hänestä joskus moniselitteisen. Joskus epäselvyyttä tuo myös arkaaisten sanojen käyttö. Historioitsijana Sallustius ei ole erityisen luotettava. Häntä ei tunneta huolellisesta historiallisesta tutkimuksesta, eikä hän ole erityisen tarkka tosiseikkojen kanssa. Lopputulosta on luonnehdittu sanomalla, että hänelle tyyli oli asiaa tärkeämpi. Grammaatikko Ateius Philologuksen arvellaan auttaneen Sallustiusta aineiston keruussa.
Muut teokset
Sallustiuksen nimiin on laitettu myös seuraavat kirjoitukset, joiden aitoutta on kuitenkin epäilty:
Tekstilaitokset
Sallustiuksen teosten editio princeps oli Roomassa vuonna 1470 (fol.). Tämän jälkeen tehtyihin keskeisiin laitoksiin lukeutuvat muun muassa Gottlieb Corten laitos (Leipzig, 1724, 4to.), Siwart Haverkampin laitos (Haag, 1742, 4to.), F. D. Gerlachin laitos (Basel, 1823–1831, 3 osaa, 4to.), Friedrich Kritzin (Fridericus Kritzius) laitos (Leipzig, 1828–1834, 2 osaa, 8vo.) ja J. C. Orellin laitos (Zürich, 1840).
Alkemia
thumb|Il laboratorio dell'alchimista, Giovanni Stradano, studiolo di Francesco I.jpg|Stradanus: Alkemistin laboratorio. Alkemia on kemian varhaisvaihe jonka päätarkoituksena oli valmistaa kultaa muista materiaaleista kuten perusmetalleista, tai saada aikaan elämän eliksiiri, jolla voitaisiin saavuttaa pitkä tai jopa ikuinen elämä. Alkemistit tavoittelivat myös ihmisen terveyden parantamista, sisäistä kasvua ja kehittymistä, sekä värien, musteiden ja pigmenttien valmistusta. Vaikka alkemia perustuikin virheolettamuksiin aineen olemuksesta, alkemistit kehittivät monia kemian kehitykselle välttämättömiä välineitä ja valmistivat uusia yhdisteitä.
Ulottuvuudet
thumb| Alkemisti uurastaa tutkijankammiossaan. Saksalaisten tutkijoiden Wolf-Dieter Müller-Jahnecken ja Julius Pauluksen mukaan länsimainen alkemia voidaan jakaa neljään ulottuvuuteen: transmutatiiviseen, lääketieteelliseen, mystiseen ja tekniseen.
Transmutatiivisessa alkemiassa etsitään viisasten kiveä ja yritetään muuttaa (transmutaatio) lyijyä kullaksi. Lääketieteellisessä alkemiassa eli iatrokemiassa kehitetään lääkkeitä ja elämän eliksiiriä parantamaan terveyttä ja pidentämään elinikää. Mystisessä alkemiassa alkemian muutospotentiaalilla tavoitellaan ihmisen sisäistä kasvua ja kehittymistä kohti synnittömyyttä tai valaistumista. Teknisessä alkemiassa pyritään valmistamaan esimerkiksi värejä, musteita ja pigmenttejä, ja tämä alkemian alahaara johti suorimmin kemian syntyyn.
Historia
Länsimaisen alkemian alkuhetket sijoittuvat hellenistiseen Aleksandriaan noin vuoteen 100 jaa., jolloin egyptiläinen metallurgia ja kreikkalainen filosofia kohtasivat. Aleksandrian uusplatonistit keräsivät vanhoja egyptiläisiä käsikirjoituksia ja uskoivat niiden olevan peräisin egyptiläiseltä Thot-jumalalta, joka samaistettiin erityisesti Egyptissä kreikkalaiseen Hermeeseen. Tämän tuloksena syntyi myöhemmin käsitys, jonka mukaan uusplatonistien keräämät kirjoitukset olisi kirjoittanut Mooseksen aikainen tarunomainen egyptiläinen oppinut Hermes Trismegistos, josta onkin muodostunut eräänlainen alkemistien oppi-isä.
Kiinalaisen alkemian perustajana pidetään mystikko Laozia (s. 604 eaa.). Kiinan taolaiset alkemistit keskittivät huomionsa meditointiin ja hengitystekniikoihin, ja myöhemmin myös eliksiireihin, joita puhdistettiin eri ainesosia yhdistelemällä ja kuumentamalla. Meditoinnin tarkoituksena oli saada aikaan alkemistinen hengellinen puhdistautuminen, joka saavutetaan sydämen puhtaudella ja halujen torjumisella. Tässä tärkeässä osassa on hengityksen hallinta.
Aleksandrialainen alkemia kukoisti 300-luvulle asti. Tämän jälkeen alkemia kukoisti islamilaisessa maailmassa ja Euroopassa 1100–1600-luvuilla tieteelliseen vallankumoukseen asti. Vuonna 1403 Englannin kuningas Henrik IV tosin kielsi alkemian harjoittamisen maassa.
thumb|Alkemistit käyttivät kirjoituksissaan runsaasti symboleita. Kuvan symbolitaulukko [[Basilius Valentinus|Basilius Valentinuksen teoksesta vuodelta 1670. ]]
Klassisen fysiikan perustajana tunnettu Isaac Newton harjoitti alkemiaa kattavasti vielä 1700-luvun taitteessa. Alkemia oli kuitenkin alkanut menettää suosiotaan tieteenalana 1600-luvun lopulta alkaen, kun valistuksen aika oli alkamassa ja tieteessä oli alettu tehdä läpimurtoja. Uusi tieteenala kemia erkaantui alkemiasta 1700-luvun puoliväliin mennessä, ja kemian määritelmästä kullanteko ja muut transmutaatiot suljettiin pois. Alkemiaa alettiin pitää epätieteellisenä puuhana, ja se rinnastettiin magiaan, astrologiaan, noituuteen ja ennustamiseen. Kullan tekemistä alettiin pitää mahdottomana, ja alkemistit luopuivatkin kullan tekemisestä 1740-lukuun mennessä, vaikka Pohjoismaissa sitä harrastettiinkin vielä joitain vuosikymmeniä sen jälkeenkin.
Eräänlainen transmutaation loppunäytös koettiin vuonna 1783. Lontoon kuninkaallinen tiedeakatemia kutsui jäsenensä James Pricen esittelemään, miten hän oli onnistunut muuttamaan elohopean kullaksi. Hän kuitenkin epäonnistui yrittäessään toistaa kokeensa, jonka hän väitti aiemmin onnistuneen. Kokeen jälkeen hän joi kolmen virkaveljen nähden sinihappoa ja kuoli.
1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla romantiikan aikana alkemia liittyi vahvasti henkisyyteen ja esoteriaan. 1880-luvulla alkemia nousi suosioon okkultisissa piireissä.
Kullan valmistushaaveet hiipuivat lopullisesti 1900-luvulla, kun fyysikoille selvisi, että kultaa ei voi valmistaa kemiallisin menetelmin. Alkemiaa harjoitetaan kuitenkin edelleen 2000-luvullakin. Jotkut esoteriasta kiinnostuneet seuraavat henkisen alkemian tavoitteita. Alkemiaa harjoitetaan myös nykynoituuden piirissä. Lisäksi jotkut nykyalkemistit pyrkivät edelleen transmutaatioon eli kullan valmistukseen, usein historiallisen alkemian menetelmillä.
Peter Marzinkowski
Peter Marzinkowski (s. 19. maaliskuuta 1939 Leipzig) on saksalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu spiritaaneihin. Hänet vihittiin papiksi 21. heinäkuuta 1966 ja nimitettiin Alindaon hiippakunnan piispaksi Keski-Afrikkaan 18. joulukuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. huhtikuuta 2005. Pääkonsekraattorina toimi Paulin Pomodimo, jota avustivat Juan-José Aguirre Muñoz ja Guerrino Perin.
Alkemia
Alkemia tieteenä
Alkemistien pyrkimykset olivat välttämättömiä nykyaikaisen kemian synnylle. Alkemia muistutti nykyistä kemiaa siinä, että se pyrki tavoitteeseensa myös kokeellisin keinoin. Alkemistit kehittivät esimerkiksi ensimmäisiä laboratorioita etenkin 1600- ja 1700-luvuilla. Alkemistit eivät kuitenkaan kokeiden epäonnistuessa juurikaan arvostelleet omia teorioitaan (esimerkiksi neljästä alkuaineesta) vaan syyttivät koelaitteistoaan. Alkemistit kehittivät monia kemialle välttämättömiä välineitä ja astioita sekä tislausta ja lasinvalmistusta, ja he valmistivat uusia yhdisteitä kuten rikkihapon, typpihapon ja tislatun alkoholin. 1500-luvulta lähtien monet alkemistit, erityisesti Paracelsus, keskittyivät iatrokemiaan eli lääkeaineiden tutkimukseen.
Aatepohja
Psykologian uranuurtaja C. G. Jung on 1900-luvun alussa painottanut alkemian ideologista merkitystä: alkemistit halusivat laajentaa henkisen valon vaikutuspiiriä kaventamalla pimeäksi koettua aineen valtapiiriä. Siten se liittyy sydänkeskiajan gnostilaisuuteen. Opin mukaan ihmisen tulee nousta alkumateriasta asteittain ylös, kunnes hän tavoittaa viisauden kiven (lapis philosophorum). Sen jälkeen olisi mahdollista tehdä jaloja metalleja epäjaloista ja päästä universaaleihin pelastusvälineisiin. Näin alkemia liittyy aatteellisesti ruusuristiläisyyteen ja vapaamuurareihin.
Sear
Sear oli vuonna 2001 perustettu suomalainen black metal/death metal -yhtye.
Kääpiöpallokala
Kääpiöpallokala (Carinotetraodon travancoricus) on pienikokoinen makean veden pallokalalaji. Sitä on aiemmin kutsuttu suomeksi myös sinipallokalaksi.
Koko ja ulkonäkö
Kääpiöpallokala jää alle kaksi ja puoli senttiä pitkäksi; se on pallokalalajeista pienikokoisin. Lajin pohjaväri on kellertävä, ja kylkiä ja selkää kuvioivat tummanvihreät läikät. Aikuisella koiraalla on silmien ympärillä juovia, ikään kuin huoliryppyjä. Koiraan vatsassa kulkee tumma viiva leuasta pyrstöön. Stressaantuneilla tai nuorilla yksilöillä näiden värituntomerkkien erottaminen on tavallistakin vaikeampaa.
Alkuperä
Kääpiöpallokala on endeeminen laji Intiassa Pamba-joessa Keralan osavaltiossa. Toisin kuin useimmat pallokalalajit, se ei elä meri- eikä murtovedessä.
Käyttäytyminen
Kääpiöpallokalakoiraat voivat olla aggressiivisia toisilleen, varsinkin kutuaikana. Niinpä niitä pidetään tyypillisesti haaremeina, joissa on yhden koiraan lisäksi kaksi tai kolme naarasta. Kääpiöpallokaloja ei suositella huntueväisten kalojen seuraan, sillä varsinkin nälissään ne nyppivät muiden kalojen eviä. Kääpiöpallokala on akvaarioharrastajien suosiossa, koska se syö kiusallisia pieniä kotiloita. Kääpiöpallokala ei tarvitse erikoisruokavaliota, sillä sen hampaat eivät kasva samalla tavalla kuin muilla pallokaloilla.
Vesiolot ja ravinto
Kääpiöpallokala elää luonnossa jokivedessä. Akvaariossa se tarvitsee suolatonta, melko pehmeää vettä, jonka pH on 6,5–7,5 ja lämpötila 24–28 °C. Pienen kokonsa vuoksi kääpiöpallokalahaaremi sopii jo 40-litraiseen akvaarioon. Isompaan akvaarioon voi jo laittaa useampia uroksia.
Kääpiöpallokala syö pienikokoisia eläviä tai pakastettuja eläimiä. Moni yksilö ei huoli akvaariokalojen hiutaleruokaa lainkaan, eikä hiutaleruoka muutoinkaan riitä pallokalojen ainoaksi ravinnoksi.
Jalometalli
thumb|250px|Jalometalleja Jalot metallit eli jalometallit ovat joukko metallisia alkuaineita, joilla on pieni normaalipotentiaali ja jotka eivät reagoi vetykaasua vapauttavasti suolahapolla tai sitä heikommilla hapoilla. Puhtaina metalleina ollessaan jalometallit vaativat liuetakseen voimakkaita happoja, kuningasvettä tai oman tietynlaisen menetelmänsä. Esimerkiksi kulta liukenee syanidiliuokseen.
Jalometallit jännitesarjassa
Jaettaessa metallit normaalipotentiaalin mukaan nousevaan järjestykseen, saadaan metallien sähkökemiallinen jännitesarja. Jännitesarjassa ennen vetyä olevat metallit ovat epäjaloja ja vedyn jälkeen olevat jaloja metalleja. Jännitesarjan mukaan kulta ja platina ovat jaloimpia metalleja.
Laura Stark
Laura Michelle Stark (aiemmin myös Stark-Arola –2002; s. 6. huhtikuuta 1966; Chico, Kalifornia, Yhdysvallat) on suomalais-yhdysvaltalainen filosofian tohtori, joka toimii Jyväskylän yliopiston kansatieteen professorina.
Stark opiskeli perustutkintonsa Kalifornian yliopiston Davisin kampuksella (UC Davis; B.A. yleisen kielitieteen alalta 1989, M.A. antropologiasta 1991). Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi Helsingin yliopistosta kansantieteen alalta (FL 1995, FT 1999). Stark-Arolan englanninkielinen väitöskirjansa (1998) oli otsikoitu Magic, body and social order : the construction of gender through women's private rituals in traditional Finland. Hän on ollut Helsingin yliopiston folkloristiikan ja sukupuolitutkimuksen dosentti vuodesta 2001.
Stark työskenteli Suomen Akatemian rahoittamana post doc -tutkijana (1999–2003), ja Helsingin yliopiston Tutkijakollegiumin tutkijana (2003–2005). Hänet on toiminut Jyväskylän yliopiston etnologian professorina vuodesta 2005. Hän oli Suomen Akatemian varttuneena tutkijana vuosina 2010–2011.
Stark on tutkimustyössään käsitellyt 1800-luvun suomalaista maatalouskultturia, taikuutta ja noituutta, kansanperintöä, sukupuoliteoriaa, kehon ja kulttuurin tematiikkaa, pyhiinvaelluksia, sekä Suomen modernisaatiota. Suomalainen Tiedeakatemia myönsi Stark-Arolalle Kalevala-palkinnon (2001). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Stark on ollut vuodesta 2013.
Teoksia
(kesken, useita teoksia uupuu)
García I Sánchez (Pamplona)
García I Sánchez (joskus myös Garcia II Sanchez) (k. 970) oli Pamplonan eli Navarran kuningas vuosina 926–970.
García oli vain kuuden, kun hänen isänsä Sancho kuoli. Hän säilytti valtansa serkkunsa Abd ar-Rahman III:n tuella ja taisteli tämän rinnalla muita kristittyjä ruhtinaita vastaan. Avioliitto Aragonian perijättären Endregoton kanssa yhdisti Navarran ja Aragonian sadaksi vuodeksi. Hän myös osallistui sotaan Leónin kuningasta Ordoño III:ta sekä tämän seuraajaa vastaan, jolloin apuun rientänyt kalifi löi kristittyjen joukot ja pakotti ruhtinaat sopuun.
Perhe
García II Sánchezin vanhemmat olivat Sancho I ja Toda, Córdoban kalifi Abd ar-Rahman III:n täti. Ensimmäisestä avioliitosta Aragonian kreivin Galindo II Aznarin tyttären kanssa syntyi kruununperijä Sancho II Garces ja toisesta avioliitosta Leónin Ramiro II:n tyttären Teresan kanssa tytär Urraca, joka nai Kastilian kreivi Fernan Gonzalezin tämän toisessa avioliitossa.
Reichsparteitagsgelände
thumb|upright=1.1|Kartta Nürnbergin puoluepäiväalueesta, toteutumattomat rakennukset himmeällä. Reichsparteitagsgelände eli ”valtakunnanpuoluepäiväalue” oli Nürnbergissä Saksassa sijainnut tapahtuma- ja urheilupuisto, jossa järjestettiin 1930-luvulla kansallissosialistisen puolueen (NSDAP) vuosittaiset Nürnbergin puoluepäivät. Alueella oli spektaakkelimaista tapahtumaa varten useita rakennelmia, joista osa on säilynyt nykypäivään. Mahtavimmat alueelle suunnitellut rakennukset jäivät keskeneräisiksi toisen maailmansodan puhkeamisen vuoksi.
Puoluepäiväalueen laajuus oli kaikkiaan 16,5 neliökilometriä. Alueella on Dutzenteich-niminen järvi.
Rakennukset
thumb|upright=1.1|Puoluepäivät Luitpoldarenalla 1934. thumb|upright=1.1|Zeppelinfeldin katsomo 1930-luvulla. thumb|upright=1.1|Zeppelinfeldin katsomo 2015 (takasivu).
Valmistuneet rakennukset
Alueella sijaitsi entuudestaan useita rakennelmia. Vuonna 1906 valmistunut ulkoilmatapahtumapaikka Luitpoldhain muutettiin vuosina 1933–1936 Luitpoldarena-nimiseksi suureksi aukioksi korokkeineen. Se toimi puoluepäivien päänäyttämönä aina Zeppelinfeldin valmistumiseen asti. Natsipuolue oli kokoontunut siellä jo vuosina 1927 ja 1929. Lähellä oli vuonna 1906 valmistunut 16 000 katsojan messuhalli Luitpoldhalle, jossa puoluekokoukset kokoontuivat. Vuonna 1928 valmistunut vanha urheilustadion palveli Hitlerjugend-järjestön tapahtumia. Lisäksi alueella oli vuonna 1929 valmistunut Ehrenhalle (”muistohalli”), muistomerkki ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneille. Luitpoldarena maisemoitiin takaisin puistoksi sodan jälkeen, Luitpoldhalle tuhoutui liittoutuneiden ilmapommituksissa vuonna 1942. Stadion ja Ehrenhalle ovat säilyneet nykypäivään.
Uudisrakennuksista ensimmäinen oli arkkitehti Albert Speerin suunnittelema, vuosina 1935–1937 rakennettu Zeppelinfeld-stadion. Juran kalkkikivestä rakennettu, muinaisen Pergamonin alttarin innoittama ja kansallissosialistista uusklassismia edustava katsomorakennus (Zeppelintribüne) oli 390 metriä pitkä ja 24 metriä korkea, ja siinä oli 70 000 paikkaa. Speer pyrki siinä ensi kerran soveltamaan niin sanottua raunioarvo-oppia, jonka mukaan rakennus oli suunniteltu sellaiseksi, että se raunioituisi kauniisti vuosituhansien kuluessa. Amerikkalaiset miehitysjoukot järjestivät voitonparaatinsa Zeppelinfeldillä 22. huhtikuuta 1945 ja räjäyttivät katsomon huipulla olleen hakaristiveistoksen. Katsomon päällä ollut pilarihalli purettiin sortumisvaaran vuoksi vuonna 1967, mutta muilta osin rakennelma on säilynyt. Se toimii nykyään Norisring-autokilparadan katsomona.
Alueen halki kulkee vuonna 1938 valmistunut kahden kilometrin mittainen Grosse Strasse -niminen leveä paraatikatu, joka osoittaa kohti kaupungin keskustassa sijaitsevaa Nürnbergin linnaa.
Keskeneräisiksi jääneet rakennukset
thumb|upright=1.1|Kongressihalli. Puoluepäiväalueen muiden rakennusten oli tarkoitus valmistua vuoteen 1945 mennessä. Osin valmiiksi ehti arkkitehti Ludwig Ruffin vuonna 1934 suunnittelema kongressihalli (Kongresshalle), hevosenkengän muotoinen, noin 50 000 – 60 000 katsojan kokoinen katetuksi tarkoitettu stadion. Sen ulkonäkö jäljittelee Rooman Colosseumia, tosin se on esikuvaansa suurempi. Kongressihallin rakennustyöt keskeytyivät vuonna 1943, jolloin seinät olivat valmiina mutta katto ja sisustus puuttuivat. Rakennus on säilynyt ja nykyään Nürnbergin kaupunki vuokraa sitä erilaiseen käyttöön.
Speerin suunnittelema Märzfeld eli Marskenttä olisi ollut armeijan taistelunäytöksille tarkoitettu 995 x 611 metrin laajuinen paraatikenttä, johon olisi kuulunut 160 000 hengen katsomo. Sitä olisi ympäröinyt kolme kilometriä pitkä aita, jossa olisi ollut 28 kivitornia ja niiden välissä riippumassa 960 valtavaa hakaristilippua. Lisäksi Marskentän kunnia-aition luo olisi pystytetty 60 metriä korkea naishahmoa esittävä patsas. Marskenttää alettiin rakentaa vuonna 1938, mutta työt keskeytettiin kaksi vuotta myöhemmin, kun valmiina oli osa katsomoa ja 11 ympärystornia. Puolivalmiit rakennelmat tuhottiin räjäyttämällä 1967 ja niiden kivimurska käytettiin läheisten meluvallien rakennusaineena. Kentän paikalla on nykyään asuinkerrostaloja.
Mahtavin Speerin alueelle suunnittelemista rakennuksista oli Deutsches Stadion, joka valmistuessaan olisi ollut maailman suurin urheiluareena. Sen esikuvana oli Ateenassa sijaitseva antiikin aikainen Panathinaïkó-stadion. Stadion olisi ollut 550 metriä pitkä, 460 metriä leveä ja 93 metriä korkea. Katsojapaikkoja olisi ollut 405 000, neljä kertaa niin paljon kuin Speerin suunnittelemalla Berliinin olympiastadionilla. Katsomossa olisi ollut 150 penkkiriviä ja yläriveille olisi vienyt 264 pikahissiä, joihin olisi mahtunut yhtä aikaa 32 000 ihmistä. Deutsches Stadionin peruskivi laskettiin syyskuussa 1937, mutta rakennustyöt eivät edenneet kovinkaan pitkälle. Stadioniin tarkoitettua graniittia louhittiin muun muassa Flossenbürgin keskitysleirillä. Graniittia tilattiin myös kahdeksalta suomalaiselta kiviveistämöltä 59 miljoonan markan arvosta. Pääosaa tilatusta graniitista ei ehditty toimittaa Saksaan ja se siirtyi sodan jälkeen niin sanottujen saksalaissaatavien osana Neuvostoliiton omaisuudeksi.
Alueen suojelu ja museo
Vuodesta 1945 alueen on omistanut Nürnbergin kaupunki. Jäljellä olleet rakennukset suojeltiin historiallisena muistomerkkinä vuonna 1973. Kongressihallin yhteydessä on vuodesta 2001 toiminut Dokumentationszentrum Reichsparteitagsgelände (”valtakunnanpuoluepäiväalueen dokumentaatiokeskus”) -niminen museo.
Caleb Landry Jones
Caleb Landry Jones (s. 7. joulukuuta 1989 Garland, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hänen tunnetuimpia rooleja ovat Ulvoja supersankarielokuvassa X-Men: First Class (2011), Jeremy Armitage kauhuelokuvassa Get Out (2017), Red Welby draamaelokuvassa Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017) sekä Martin Bryant psykologisessa draamaelokuvassa Nitram (2021), josta hän sai parhaan miespääosan palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla.
Uransa alussa Jones näytteli pieniä sivurooleja isoissa elokuvissa, joihin lukeutuu muun muassa Menetetty maa (2007) ja Superbad (2007). Hän on myös näytellyt Jimmy Adleriä urheiludraamasarjassa Unelmien kentät (2008–2010), Louisia rikosdraamasarjassa Breaking Bad (2009–2010) ja Steven Burnettia draamasarjassa Twin Peaks: The Return (2017).
Sylva Koscina
pienoiskuva|Sylva Koscina vuonna 1956. Sylva Koscina, alun perin Silva Košćina (22. elokuuta 1933 – 26. joulukuuta 1994), oli kroatialainen näyttelijä. Hän loi kansainvälisen uran, jonka aikana hän esiintyi muiden muassa elokuvissa Voittamaton Herkules (1958), Herkules ja Lyydian kuningatar (1960) ja Vaarallisempia kuin miehet (1966).
Koscina kuoli Roomassa 61-vuotiaana.
Ihmiskunnan ainoa toivo
Ihmiskunnan ainoa toivo (IAT) on vuonna 1999 perustettu lyhytelokuvaryhmä, joka toimii pääkaupunkiseudulla. Sen tunnetuimpia elokuvia ovat eri festivaaleilla palkitut Punainen muovipussi, Normaaliperusviiva, Emma, Hyppy ja lastenelokuva Poika ja vesi sekä Apulannan musiikkivideo Jumala.
Harrastajapiireissä Ihmiskunnan ainoa toivo on tunnettu findie-valtavirrasta poikkeavasta tuotannosta, jota on luonnehdittu yleensä kokeelliseksi elokuvaksi tai draamaksi. Elokuvien toistuvia teemoja ovat perhe- ja parisuhteet, matkat ja ajan kuluminen.
Rakastunut Shakespeare
Rakastunut Shakespeare on yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1998. Se on tarina nuoresta William Shakespearesta, joka kärsii rahanpuutteesta, naisongelmista ja kirjoittamisen lamasta. Jotkut elokuvan hahmoista ja vuoropuhelusta ovat viittauksia Shakespearen teoksiin.
Ihmiskunnan ainoa toivo
Ryhmän perustaja Ismo Kiesiläinen on ohjannut ryhmän kaikki elokuvat.
Rakastunut Shakespeare
Elokuvan on ohjannut John Madden. Pääosassa Shakespearena on Joseph Fiennes ja hänen rakastettunaan Gwyneth Paltrow.
Rakastunut Shakespeare valittiin British Film Instituten vuonna 1999 kokoamalle listalle 1900-luvun sadasta parhaasta brittielokuvasta. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni
Näytelmän Romeo ja Ethel, merirosvon tytär esiintymiskokeessa nuori William Shakespeare (Joseph Fiennes) ihailee uuden näyttelijän, Thomas Kentin, taitoja. Tämä kuitenkin karkaa nopeasti. Shakespeare tapaa Viola de Lessepsin (Gwyneth Paltrow), joka asuu Kentin kanssa samassa talossa, ja rakastuu tähän. Viola antaa Williamille innoituksen kirjoittaa jälleen.
Jonkin ajan päästä Will tajuaa, että Viola ja Thomas ovat sama henkilö. Viola on luvattu vaimoksi Lord Wessexille (Colin Firth). Avioliiton on siunannut itse kuningatar Elisabet I (Judi Dench). Viola ja Will eivät pysty lopettamaan salasuhdettaan. He ottavat riskin ottamalla Violan näyttelemään Romeon roolia, sillä laki kieltää naiset teatterinlavalla. Lopulta hän kuitenkin ottaa Julian roolin nyt nimellä Romeo ja Julia kulkevassa näytelmässä. Näytelmän loputtua kuningatar taputtaa sekä kirjoittajalle että näyttelijälle, mutta määrää Violan palaamaan Amerikkaan muuttamassa olevan miehensä luokse.
Rakastunutta Shakespearea verrattiin vuoden 1941 romaaniin No Bed for Bacon, jossa myös oli osia Shakespearen näytelmistä.
Oscarit
Ehdokkaana:
BAFTAt
Ehdokkaana:
Valkeajärvi (Muurame, Isolahti)
Valkeajärvi on Keski-Suomessa Muuramessa Isolahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
11 foot 8 Bridge
pienoiskuva|11 foot 8 Bridge 11 foot 8 Bridge on ylikulkusilta, joka sijaitsee Yhdysvalloissa Pohjois-Carolinan Durhamissa. Silta on herättänyt huomiota tiedotusvälineissä, koska siltaan törmääminen on yleistä. Kun korkea ajoneuvo, kuten kuorma-auto ja asuntoauto, törmää poikkeuksellisen matalaan ylikulkusiltaan, ilmastointilaite tai ajoneuvon katto vahingoittuu. Törmäyksistä on levinnyt internetiin paljon videoleikkeitä.
Valkeajärvi (Muurame, Isolahti)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 142 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 6,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
11 foot 8 Bridge
Silta valmistui vuonna 1940, ja oli vain 3,56 metriä korkea. Vuonna 2019 sitä korotettiin 8 tuumalla, joka on noin 20 senttimetriä 3,76 metriin. Samalla myös siltaa turvaava I-palkki vaihdettiin. Siltaa ei voi korottaa enempää, koska myös läheistä tasoristeystä olisi nostettava. Myöskään katua ei voi laskea, koska suuri viemäriverkosto kulkee vain 1,2 metriä sen alapuolella.
Valkeajärvi (Muurame, Isolahti)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,9 metriä mpy.
The Last Day Before the First
Albumilta ei ole julkaistu singlejä, mutta Skeleton Crew -elokuvassa kuultavaan kappaleeseen "For You to Be Safe" on tehty musiikkivideo.
Tuotantotiedot
Albumi on äänitetty Deerhouse studioilla ja Pekan studiolla joulukuusta 2008 maaliskuuhun 2009. Levyn on tuottanut ja äänittänyt Lauri Koski. Koski on myös miksannut albumin, lukuun ottamatta kappaletta "For You to Be Safe", jonka on miksannut Mikko Raita. Levyn on miksannut Svante Forsbäck.
Albumilla esiintyvät Bloodpitin jäsenet: Antti Ravín (laulu), Paavo Pekkonen (kitara), Petri "Pietu" Hiltunen (kitara), Aleksi Keränen (basso) ja Alarik Valamo (rummut). Levyllä esiintyvät vierailijoina myös Lauri Koski, Eero Pekkonen, Jarkko Hassinen ja Toni Suominen.
Albumin kappaleet ovat Bloodpitin jäsenten säveltämiä. Ravín on sanoittanut kappaleet, paitsi kappaleen "Ode for the Killswitch", jonka hän on sanoittanut yhdessä Pekkosen kanssa. Kappaleet on sovittanut Bloodpit yhdessä tuottaja Kosken kanssa.
Levy on julkaistu Backstage Alliance -levymerkille.
Antti Hanhisuanto
Antti Hanhisuanto (s. 10. joulukuuta 1984 Kemi) on suomalainen näytelmäkirjailija, ohjaaja, tuottaja sekä Suomen Valtakunnanteatterin taiteellinen johtaja. Hän on perustanut Suomen Kulttuuri- ja Urheilutuotannot Oy:n, jossa toimii myös toimitusjohtajana. Hanhisuanto on ohjannut ja käsikirjoittanut teatterilavalle näytelmän Onnettoman onnellinen mies (Oulun ylioppilasteatterin 45-vuotisjuhlanäytelmä, 2008) sekä lyhytnäytelmän Tähdenlento. Haltialan Kesäteatterissa vuonna 2018 ensi-iltansa saavat Hanhisuannon kirjoittama komedia Uhanalainen mies sekä Anna Härmälän Sinä päätät itse, Jori sarjakuvakirjasta dramatisoitu lastennäytelmä. Vuonna 2011 hän oli perustamassa ammattilaisista koostuvaa Kemin kesäteatteria, jossa esitettiin Marie Jonesin kirjoittama Kiviä taskussa -näytelmä. Näytelmässä esiintyivät näyttelijä Niko Karjalainen sekä näyttelijä Mikko Penttilä.
Brian Setzer
thumb|Brian Setzer esiintymässä vuonna 2004. Brian Setzer (s. 10. huhtikuuta 1959 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko.
Setzerin tunnetuin yhtye on vuonna 1979 perustettu ja 1980-luvulla pinnalle noussut rockabilly-yhtye Stray Cats. Viime vuosina jälleen vahvasti esillä ollut yhtye on esiintynyt ja levyttänyt aina näihin päiviin asti tasaisin väliajoin.
1990-luvun jälkipuolella ja 2000-luvulla Setzerin tunnetuin ja suurin yhtye on ollut Brian Setzer Orchestra, kahdeksastatoista soittajasta koostuva big band, jossa Setzer laulaa ja soittaa kitaraa. Hän käyttää Gretsch-merkkisiä kitaroita. Gretschillä on oma Setzer-mallisto.
Setzer on esiintynyt lukuisia kertoja Suomessa useilla eri kokoonpanoilla, muun muassa vuosina 1997, 2009 ja 2016 Pori Jazzissa isolla orkesterillaan. Setzer muistaa mainita Suomen-keikoillaan, että Stray Cats sai ensimmäisen kultalevynsä Suomessa.
Chester (täsmennyssivu)
Chester voi tarkoittaa seuraavia:
Räntä
thumb|120px|Räntäsateen symboli Räntä on sadetta, joka koostuu vesipisaroista ja osittain sulaneista lumihiutaleista. Sitä esiintyy, kun lämpötila on lähellä nollaa. Sade syntyy lumihiutaleina, mutta putoaa lämpimämpään ilmakerrokseen, missä pienet hiutaleet ehtivät sulaa kokonaan ja isotkin osittain.
thumb|left|Räntä näyttää lumisateelta, mutta tuntuu vesisateelta. Etelä- ja Keski-Suomessa sataa räntää keskimäärin 15-20 päivänä talvessa. Lapissa räntäpäiviä on vähemmän.
David Trezeguet
David Sergio Trezeguet (s. 15. lokakuuta 1977 Rouen, Ranska) on ranskalais-argentiinalainen jalkapalloilija, joka edusti pitkään italialaisseura Juventusta. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Tausta
Trezeguet’n argentiinalainen isä Jorge Trezeguet oli myös jalkapalloilija. Trezeguet’n syntymän aikaan isä pelasi Ranskassa, joten poikakin syntyi siellä. Perhe kuitenkin muutti takaisin Argentiinaan, jossa Trezeguet vietti nuoruutensa.
Seurajoukkueura
Trezeguet’n ensimmäinen seura oli argentiinalainen Platense. Hän siirtyi synnyinmaansa Ranskan liigaan vuonna 1995, Monacon riveihin, jossa hänen tiensä kohtasi muun muassa Thierry Henryn kanssa. Trezeguet voitti Monacossa Division 1:n mestaruuden kausina 1996–1997 ja 1999–2000.
Vuonna 2000 Trezeguet siirtyi italialaiseen Juventukseen, jota hän edusti kymmenen kauden ajan. Hän saavutti seurassa Serie A:n mestaruuden kausina 2001–2002 ja 2002–2003. Jälkimmäisellä kaudella Juventus ylsi myös Mestarien liigan loppuotteluun, jossa se hävisi Milanille rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Trezeguet oli rangaistuspotkukilpailussa yksi kolmesta Juventuksen epäonnistujasta. Kaudella 2001–2002 hän jakoi 24 maalillaan Serie A:n maalikuninkuuden Dario Hübnerin kanssa. Juventus voitti Serie A:n mestaruuden myös kausina 2004–2006 ja 2005–2006, mutta mestaruudet mitätöitiin ja seura pudotettiin Serie B:hen niin sanotun Calciopoli-skandaalin tultua ilmi vuonna 2006. Monista muista tähtipelaajista poiketen hän jäi seuraan ja oli nostamassa sitä takaisin Serie A:han kaudella 2006–2007. Kaikki viralliset kilpailut mukaan lukien hän teki Juventukselle 171 maalia.
Juventus ja Trezeguet purkivat sopimuksena elokuussa 2010. Trezeguet siirtyi espanjalaiseen Hérculesiin, jonka kotikaupungista Alicantesta hänen vaimonsa on lähtöisin.
Trezeguet'n peliuran viimeinen seura oli Intian korkeimmalla sarjatasolla pelaava Pune City.
Maajoukkueura
Trezeguet’llä oli mahdollisuus edustaa maaotteluissa myös Argentiinaa, mutta hän valitsi synnyinmaansa Ranskan. Vuonna 1996 hän voitti Ranskan riveissä alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden.
Trezeguet teki A-maajoukkuedebyyttinsä vuonna 1998 ja kuului joukkueeseen samana vuonna pelatuissa MM-kilpailuissa, jossa Ranska voitti mestaruuden. Vuoden 2000 EM-kilpailuissa hän ratkaisi mestaruuden Ranskalle jatkoaikamaalillaan. Trezeguet oli mukana maajoukkueessa myös MM-kilpailuissa 2002 ja EM-kilpailuissa 2004, mutta niissä menestys oli heikompaa. Vuoden 2006 MM-kilpailuissa hän pelasi loppuottelussa tultuaan vaihdosta kentälle Thierry Henryn paikalle. Hän oli ainoa ranskalainen, joka epäonnistui rangaistuspotkukilpailussa ja niin Ranska hävisi.
Yhteensä Trezeguet pelasi 71 maaottelua, joissa hän teki 34 maalia. Heinäkuussa 2008 hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa.
Saavutukset
Ranska
Henkilökohtaiset
Lion Ferry
Lion Ferry oli Ruotsalainen varustamo joka harjoitti meriliikennettä Itämerellä ja Pohjois-Amerikassa.
Reitit
Lion Ferry liikennöi kaikkiaan kuutta reittiä toimintansa ajan.
Ferraria
thumb|Jokioisten voimalaitos ja sen edessä oikealla Ferrarian entinen naulatehdas. Oy Ferraria Ab (perustettu 1898, nimi vuoteen 1941 Aktiebolaget Ferraria) oli pääasiassa Loimaalla ja Jokioisissa toiminut metalliteollisuusyritys, joka fuusioitiin 1951 Oy Fiskars Ab:hen. Ferraria oli aikanaan Suomen suurin naulojen valmistaja ja se valmisti myös metallilankaa, metalliverkkoja, kettinkejä, saranoita, hevosenkenkiä yms. Vuonna 1948 Ferrarian palveluksessa oli 600 henkilöä ja yhtiön liikevaihto oli 575 miljoonaa markkaa.
Ferraria toimi aluksi Tampereella jossa sillä oli vuoteen 1910 saakka tuotantolaitos Tammelan kaupunginosassa. Vuonna 1903 Ferraria osti Jokioisten ja Loimaan rautatehtaat ja yhtiön toiminnan painopiste siirtyi tälle seudulle niin että ensimmäisen maailmansodan aikoihin yhtiöllä oli Jokioisissa noin 200 työntekijää ja Loimaalla 80.
Ferrarian pääosakkaana ensimmäisen maailmansodan aikana oli Alfred Kordelinin omistama Jokioisten kartano Oy. Kordelinin kuoleman jälkeen Jokioisten kartano Oy ja sen mukana Ferrarian osake-enemmistö siirtyi 1918 Suomen valtion haltuun. Valtio tarjosi 1927 kahta kolmasosaa Ferrarian osakekannasta Wärtsilälle mutta Wärtsilä ei hyväksynyt tarjousta. Vuonna 1931 valtio myi kolmasosan Ferrarian osakkeista Fiskarsille ja sen omistajille ja ajan myötä Fiskarsin omistusosuus Ferrariassa kasvoi niin että se omisti vuonna 1943 jo 63 prosenttia Ferrarian osakkeista.
Entiset Ferrarian tuotantolaitokset Jokioisissa ja Loimaalla siirtyivät Fiskarsilta Ovako Oy:lle 1979. Vuonna 1993 Ofa Oy osti tehtaat. Ofa puolestaan siirtyi vuonna 1997 Gunnebo Industrier Ab:n haltuun.
2000-luvulla Jokioisten tehtaat siirtyivät takaisin suomalaisomistukseen. Kaarjoki Oy osti lankatehtaan 2006. Seuraavana vuonna euralainen Pintos oy osti naulatehtaan. Pintos lakkautti Jokioisten naulatehtaan vuoden 2016 lopulla.
Lion Ferry
Laivasto
Varustamo liikennöi monilla eri aluksilla toimintansa aikana.
Luettelo Intiaanin tähdistön tähdistä
Luettelo Intiaanin tähdistön tähdistä
GP2 Unkarin Grand Prix 2008
GP2 Unkarin Grand Prix 2008 oli GP2-kauden 2008 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 2.–3. elokuuta Hungaroringin moottoriradalla Unkarissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Unkarin GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Barwa ITL Campos Team -tallin kuljettaja Lucas di Grassi. Sunnuntain kilpailun voitti Arden International -tallin Sébastien Buemi.
Gérard de Villiers
Gérard de Villiers (8. joulukuuta 1929 – 31. lokakuuta 2013) oli ranskalainen jännityskirjailija. Agenttiseikkailuja kirjoittaessaan hän sai innoituksensa eri maiden tiedustelupalveluista.
Villiersiä on agenttiseikkailujen kirjoittajana verrattu Ian Flemingiin.
Suvi Tiilikainen
Suvi Marjut Tiilikainen (o.s. Miinala, s. 21. elokuuta 1980 Kemi) on suomalainen malli ja Miss Suomi 2000. Tiilikainen osallistui myös Miss Universum -kilpailuun, muttei menestynyt. Tiilikaisen kolmas ja viimeinen missikisa oli Miss Skandinavia vuonna 2001, hän tuli toiseksi.
Tiilikainen on työskennellyt mallitoimisto Paparazzissa. Hän on myös juontanut Jenni Dahlmanin ja Henry Aflechtin kanssa Nelosella pyörinyttä Fit4you -ohjelmaa. Ensimmäisen kauden jälkeen Tiilikainen ja Dahlman saivat jättää työnsä ja paikalle tuli aerobikkaaja Tiia Piili. Viimeisin ohjelma, jossa Suvi Tiilikainen on ollut mukana, oli MTV3-kanavalla keväällä 2006 pyörinyt viihdeohjelma Tanssii tähtien kanssa. Hänen tanssiparinaan oli Juha Pykäläinen. Pari putosi toisena ohjelmasta. Tiilikainen on osallistunut myös muihin televisio-ohjelmiin, kuten Krisse Show ja Tuttu Juttu Show.
Tiilikaisen aviomies on entinen jääkiekkoilija Jukka Tiilikainen. Pariskunta avioitui kesällä 2006. Tiilikaisilla on kolme poikaa.
Suvi Tiilikainen on kouluttautunut meikkaajaksi ja tekee tämän alan töitä mallintöidensä ohella.
Vähäjärvi (Jyväskylä, Isolahti)
Vähäjärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä ja Muuramessa Isolahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 57 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,9 metriä ja suurin syvyys on 3,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,7 metriä mpy.
Sealed Air
Sealed Air Corporation on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, jonka toimialana on pakkausteollisuus. Sen päätuotteita ovat Cryovac-elintarvike­pakkaukset ja Bubble Wrap -kuplamuovi­tuotteet. Aiemmin yritykseen kuuluivat myös Diversey-puhdistus­tuotteet (ent. Johnson Diversey), kunnes syyskuussa 2017 Bain Capital -pääomasijoitusyhtiö osti Diverseyn ja teki siitä itsenäisen yrityksen.
Historiaa
Sealed Air -yhtiön perustajia olivat yhdysvaltalainen insinööri Alfred W. Fielding ja sveitsiläinen keksijä Marc A. Chavannes, jotka keksivät kuplamuovin 1957. Keksintö syntyi puolivahingossa, kun tarkoitus oli kehittää uudenlainen, paperitapettia helpommin irtoava muovitapetti. Kuplamuovia myytiin aluksi kasvihuoneiden valoa läpäiseväksi lämmöneristemateriaaliksi, kunnes sille löydettiin käyttöä pakkausten pehmusteena. Saadakseen pääomaa tuotekehitykseen he listasivat vuonna 1960 perustamansa Sealed Air -yhtiön pörssiin. Aluksi AirCap-nimellä myyty kuplamuovi kärsi tyhjenevistä kuplista, kunnes valmistustekniikka saatiin kuntoon. Kuplamuovi lisäsi suosiotaan pakkausalalla 1960-luvun lopulta alkaen. Kuplamuoville löydettiin sovelluskohde myös ulkouima-altaiden peitteenä, joka päästää lämmittävät auringonsäteet altaan veteen mutta estää veden ja sen hoitokemikaalien haihtumista.
1970-luvun alussa yhtiö keksi laminoida kuplamuovia voimapaperisten postituskuorien sisäpintaan ja alkoi markkinoida pehmustettuja postituskuoria nimellä Mail Lite ja Bubble-Lite. Vuonna 1973 lanseerattu Poly-Mask, paineelle herkkä polyetyleenikalvo herkkien pintojen suojaukseen, oli yhtiön ensimmäinen kuplamuovitekniikan ulkopuolinen tuote.
1980-luvulta alkaen Sealed Air eteni yritysostoin myös elintarvikepakkausalalle, ja suuri askel tähän suuntaan oli Cryovac-pakkaustoimialan osto W.R. Grace & Companyltä vuonna 1998.
Beni Mellal
Beni Mellal on kaupunki Marokon keskiosassa Keski-Atlas -vuorten vieressä. Sen asukasluku oli vuonna 2014 192 676.
Maantiede
Kaupungista on maantieyhteydet Fèsiin, Casablancaan ja Marrakechiin.
Historia
thumb|vasen|Beni Mellalin linnoitus. Beni Mellal on saanut nimensä aluetta asuttavan heimon mukaan. Kaupunki saattaa olla historiallisissa lähteissä mainittu Hisn Dai, jonka arabiaksi kirjoittaneet maantieteilijät mainitsevat linnoituksena ja kauppapaikkana. Nykyinen kaupunki on kuitenkin rakentunut pitkälti vasta vuonna 1688 Ismail Ibn Sharifin rakennuttaman linnoituksen (kasaba) ympärille. Mawlay Sulayman jälleenrakennutti linnoituksen 1800-luvulla. Kaupungin asukasluku on kasvanut huomattavasti 1900-luvun puoliväliltä alkaen. Kehitykseen on vaikuttanut Tadlan maatalouden kehittyminen, asema hallinnollisena keskuksena ja vesivoimalahankkeet.
Jolt Cola
right|thumb|Kuva suomeen tuodun Jolt Colan tölkistä. Jolt Cola oli kasvisuutejuoma, jossa oli virvoitusjuomaksi korkea kofeiinipitoisuus (20 mg/100 ml), minkä takia sitä ei suositeltu lapsille, raskaana oleville tai kofeiiniherkille henkilöille. Useissa energiajuomissa on kuitenkin puolet enemmän kofeiinia. Virvoitusjuoman käyttösuositus on enintään neljä tölkkiä päivässä (330ml).
Jolt Colaa tuotiin Suomeen Hollannista ja tyhjästä tölkistä saa pantin keräyspisteissä. Jolt Colan pohjalta keksittiin Simpsoneiden kolajuoma, Buzz Cola.
Richard Johnson
thumb|Richard Johnson Richard Johnson (30. heinäkuuta 1927 – 5. kesäkuuta 2015 ) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa Yö kauhujen talossa (1963), Khartum (1966) ja Vaarallisempia kuin miehet (1966).
Johnson opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa ja palveli laivastossa toisessa maailmansodassa. Hänellä oli 1960-luvulla lyhyt avioliitto näyttelijä Kim Novakin kanssa. Hän sai muista avioliitoistaan kolme lasta.
Johnson kieltäytyi aikoinaan ensimmäisen James Bondin roolista elokuvassa Salainen agentti 007 ja tohtori No (1962).
Natalia Avelon
thumb|Natalia Avelon Natalia Avelon (s. 29. maaliskuuta 1980 Wrocław, Puola) on saksalais-puolalainen näyttelijä ja laulaja. Hän muutti perheensä kanssa Puolasta Saksaan Ettlingeniin ollessaan vielä lapsi. Vuonna 2007 Natalia näytteli Uschi Obermaieria Achim Bornhakin elokuvassa Das Wilde Leben. Hän duetoi kyseisen elokuvan soundtrackilla Nancy Sinatran sekä Lee Hazlewoodin kappaleen Summer Wine laulaja Ville Valon kanssa. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.
The Popular Wobbly
The Popular Wobbly on amerikansuomalaisen lauluntekijän, kolumnistin ja ammattiyhdistysaktiivin T-Bone Slimin eli Matti Huhdan tunnetuin kappale. Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1920 Industrial Workers of the World -ammattiliiton kustantamassa Little Red Songbook -laulukirjassa. "The Popular Wobbly" on parodia kolme vuotta aikaisemmin ilmestyneestä iskelmästä They Go Wild Simply Wild Over Me, jonka tekivät Joseph McCarthy ja Fred Fisher.
Kappaleen nimessä esiintyvä "Wobbly" on IWW-ammattiliiton jäsenistä käytetty lempinimi. Sanoitus kertoo rauhanomaisesta ammattiyhdistysaktiivista, joka joutuu virkavallan ja oikeuslaitoksen ahdistelmaksi ja pääsee näin ollen kappaleen nimen mukaisesti heidän "suosioonsa".
Out Run
pienoiskuva|Istuttava kolikkopelikabinetti. pienoiskuva|Kuvankaappaus pelistä. Out Run (, Auto Ran, myös OutRun ja Outrun) on Segan vuonna julkaisema ajopeli.
Eräiden muiden Segan aikalaispelien, kuten After Burnerin ja Space Harrierin tavoin Out Run käytti spritejen skaalaustekniikkaa, jota kutsuttiin nimellä "Super-Scaler", aikaansaadakseen vaikutelman kolmiulotteisuudesta. Out Run olikin tunnettu realistisesta kolmiulotteisuuden vaikutelmastaan kauan ennen kuin "aidosti kolmiulotteinen" polygonigrafiikka yleistyi peleissä.
Kolikkopeliversion laitteisto oli seuraaja Hang-On-pelissä käytetylle, jotka molemmat olivat samankaltaisia Segan System 16 -laitteiston kanssa. Laitteistossa oli lisättynä toinen Motorola 68000 -sarjan suoritin sekä erillinen videokortti.
Kehitys
Pelin suunnitteli Yū Suzuki ja pelin musiikkikappaleet sävelsi Hiroshi Kawaguchi.
Alkuperäinen inspiraatio pelille oli elokuva Kanuunankuularalli. Suzuki aikoi tehdä matkan Yhdysvaltojen halki elokuvan mukaista reittiä, mutta kuuli ettei maisemat juurikaan muutu. Joten hän lähti Eurooppaan, jossa hän ajoi BMW 520:llä.
Pelaaminen
Pelissä pelaaja ohjastaa avomallista Ferrari Testarossaa. Julkaisuhetkellään pelissä oli ainutlaatuisia ominaisuuksia, kuten vaihtoehtoiset reitit.
Nils August Paldani
Nils Petter Elias August "Kola" Paldani (21. huhtikuuta 1842 Kivennapa – 8. kesäkuuta 1924 Joensuu) oli suomalainen kanavakasööri, tenorilaulaja ja kuoronjohtaja. Nuoruudessaan hän oli tunnettu tenorilaulaja, ja hän oli säveltäjä Fredrik Paciuksen luottolaulaja.
Out Run
Pelaaminen
Yksi pelin muista aikalaisistaan erottava piirre oli mahdollisuus valita jaksojen väliltä. Ennen kunkin jakson loppumista tie jakautui, ja pelaaja pystyi valitsemaan kahdesta eri reitistä, jotka johtavat eri jaksoihin. Näin pelin voi läpäistä monien eri jaksojen kautta.
Nils August Paldani
Paldanin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Nils Johan Paldani (1801–1867) ja Emilia Lovisa Kruskopf (k. 1850). Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1862.
Out Run
Vastaanotto
Kolikkopeliversio sai Commodore User -lehden arvostelussa arvosanaksi 9/10. Commodore 64 -versio sai samassa lehdessä arvioksi 67%.
Harmaahilse
pienoiskuva|Kuvassa olevan perunan pinnalla on harmaahilseen aiheuttamia laikkuja. Harmaahilse on perunan tauti, jonka aiheuttaa Helminthosporium solani -sieni. Taudin oireena ovat perunan mukulan pinnalla olevat hopeanharmaat laikut. Kosteassa laikkuihin muodustuu taudinaiheuttajan mustia itiöitä, jolloin mukulat näyttävät nokisilta. Ruokaperunassa harmaahilse on lähinnä ulkonäköhaitta. Ruokaperunateollisuudessa harmaahilseisten perunoiden nopeampi nahistuminen aiheuttaa tappioita.
Nils August Paldani
Paldani toimi jo Porvoon lukiossa ollessaan laulunjohtajana. Huhtikuussa 1861 hän esiintyi laulajatoveriensa kanssa Uudenmaan pataljoonan Porvoossa Suomen sodan veteraaneille pitämässä juhlassa. Koska hän oli mennyt juhlaan ilman koulunsa lupaa, hänet ja neljä muuta lukiolaista erotettiin koulusta kuuden kuukauden ajaksi.
Out Run
Vastaanotto
Monet kotitietokonekäännökset (kuten 16-bittiset) tuomittiin lehdistössä hutaisten tehdyiksi.
Harmaahilse
Harmaahilse leviää sairaan siemenperunan mukana, mutta taudinaiheuttajan itiöt voivat myös säilyä maassa ainakin seuraavaan kasvukauteen asti. Harmaahilseinen peruna ei idä normaalisti, mikä voi aiheuttaa aukkoisuutta perunakasvustoon. Tauti ei kuitenkaan yleensä alenna merkittävästi sadon määrää.
Harmaahilseen torjunta perustuu terveen siemenperunan käyttöön. Taudin leviämismahdollisuuksia voidaan vähentää sadon nopealla kuivauksella noston jälkeen ja ehkäisemällä veden tiivistyminen perunoiden pintaan varastossa. Harmaahilsettä voidaan torjua myös kemiallisesti siemenperunan peittauksella. Peittauksen tehoaineita voivat olla iprodioni ja imatsaliili.
Nils August Paldani
Paldani esiintyi 1860-luvulla tenorina Fredrik Paciuksen järjestämissä oratoriokonserteissa. Hän teki näissä konserteissa esiintyessään tunnetuiksi ja suosituiksi useita suomalaisia kansansävelmiä. Paldani perusti vuonna 1869 kolmannen 12-jäsenisen Tolvan-kuoron, joka keräsi sitten konserteillaan rahaa ylioppilastaloa varten. Hän toimi tämän kuoron johtajana ja johti myös muutamia vuosia Akateemista laulukuntaa.
Paldani meni 1870-luvulla tie- ja vesirakennushallituksen palvelukseen, ja hänestä tuli kanavankaitsija 1877. Hän oli kasöörinä kanavanrakennuksilla Savossa ja Karjalassa, ja vuonna 1879 hänestä tuli Pielisen kanavan kanavakasööri asuinpaikkanaan Joensuu. Tätä tointa Paldani hoiti kuolemaansa saakka. Paldani seurasi edelleen Helsingin musiikkielämää, ja hän osallistui vielä 1882 Muntra Musikanter -kuoron Moskovan matkaan.
Nuorempana Paldani harrasti metsästystä, ja hän osallistui useisiin karhunkaatomatkoihin tunnetun metsästäjän kanavainsinööri Berndt Höökin kanssa. Vanhempana hän harrasti kananhoitoa ja teki sitä tunnetuksi Pohjois-Karjalassa.