cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kansallinen Kokoomus
Ympäristöpolitiikka
Vuoden 2020 periaateohjelmassa Kokoomus "ajaa tiukkaa ympäristöpolitiikkaa ja tähtää hiilinegatiiviseen tulevaisuuteen". Puolue tahtoo lopettaa turpeen energiapolton vuoteen 2032 mennessä ja lisätä pienydinvoimaa, ydinvoimaloita ja tuulivoimaloita, sekä kotien lämmityksen irrottamista öljylämmityksestä. Vuoden 2023 budjetissa puolue kuitenkin leikkaisi kivihiilen korvaamisen investointituesta. Kokoomus on valmis tukemaan raskasta teollisuutta sähköveron kevennyksillä.
Syksyllä 2022 Keskusta liittoutui Kokoomuksen kanssa ja poisti ympäristönsuojelulaista uhanalaisten luontotyyppien huomioimisen kaavoituksessa. Samalla vesilaista poistui vesistöihin liittyviä uhanalaisia luontotyyppejä. Tämä harmitti erityisesti Suomen Luonnonsuojeluliittoa.
Madeleine Milhaud
Madeleine Milhaud (22. maaliskuuta 1902 Pariisi, Ranska – 17. tammikuuta 2008 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä ja libretisti. Hän oli säveltäjä Darius Milhaudin leski ja serkku.
Kansallinen Kokoomus
Yhteiskunnalliset kysymykset
Vuonna 2010 kokoomus hyväksyi puoluekokousaloitteen koskien tunnustuksellisesta uskonnonopetuksesta luopumista kouluissa. Kokoomus on asettanut myös tavoitteekseen samaa sukupuolta olevien avioliiton. Vuonna 2010 kokoomus hyväksyi aloitteen koskien valinnaisuuden lisäämistä ruotsin opetuksessa. Jyrki Kataisen mukaan tämä ei kuitenkaan tarkoittanut pakollisen ruotsin opetuksen poistumista.
Aluepolitiikka
Kokoomus tähtää aluepoliitikassaan elinvoimaisten ja kasvavien kaupunkien Suomeen. Kaupunkia ympäröivien alueiden tehtävä on kokoomuksen mukaan tuottaa puhdasta ja ympäristöystävällistä ruokaa, luoda kannattavaa yritystoimintaa sekä tarjota virkistystä ja elämyksiä matkailijoille ja mökkeilijöille. Kokoomus on halunnut lisätä uusia raideyhteyksiä. Bioenergialla ei kokoomuksen mielestä voida riittävässä määrin korvata nykyistä energiatarvetta.
Madeleine Milhaud
Madeleine Milhaud syntyi Pariisissa. Hänen isänsä oli Aix-en-Provencesta ja äiti Belgiasta. Milhaud aloitti näyttelemisen jo nuorena, ja hänellä oli alalla pitkä työura.
Kansallinen Kokoomus
Aluepolitiikka
Sipilän hallituksessa valtiovarainministeri Petteri Orpo jäädytti kuntien avustusten indeksin – eli inflaation mukaiset korotukset jätettiin tekemättä.
Ulko- ja turvallisuuspolitiikka
Kesän 2010 puoluekokouksessa kokoomus laati ulko- ja turvallisuuspoliittisen kannanoton, jonka mukaan puolue kannattaa "aktiivista, avointa ja rohkeasti eteenpäin katsovaa" ulkopolitiikkaa. Kannanoton mukaan puolueen arvoihin kuuluu ihmisoikeuksien, oikeusvaltion ja sosiaalisesti vastuullisen markkinatalouden edistäminen. Kokoomus katsoo, että pieni maa lisää kansainvälistä vaikutusvaltaansa olemalla aktiivinen, luotettava ja kekseliäs yhteistyökumppani.
Madeleine Milhaud
Milhaud meni naimisiin säveltäjämiehensä kanssa vuonna 1925. Parille syntyi vuonna 1930 poika, Daniel. Darius Milhaud on omistanut Madeleinelle pianosarjansa La Muse Menagère. Madeleine Milhaud kirjoitti libretot miehensä oopperoihin Médée, Bolivar ja La mère coupable. Hän täytti maaliskuussa 2002 sata vuotta.
Kansallinen Kokoomus
Ulko- ja turvallisuuspolitiikka
Vuonna 2007 ainoastaan kokoomuksen kannattajista enemmistö (55 %) kannatti Suomen liittymistä Natoon. Puheenjohtaja Petteri Orpo sanoi elokuussa 2019, että kokoomus ajaa Suomen Nato-jäsenyyttä ja tulee tekemään töitä sen eteen. Kokoomus katsoo, että puolustusyhteistyö vahvistaisi Suomen turvallisuutta ja kansainvälistä asemaa. Kokoomus kannattaa myös tiiviimpää puolustusyhteistyötä muiden Pohjoismaiden kanssa. Euroopan unionin työssään kokoomus painottaa rohkeutta ja aloitteellisuutta rakentaa EU:ta.
Kokoomus vaatii Suomen eroa jalkaväkimiinat kieltävästä Ottawan sopimuksesta. Asiasta äänestettiin kesäkuun 2014 puoluekokouksessa Lahdessa.
Kokoomus lisäisi poliisin ja oikeusjärjestelmän menoja.
Eurooppapolitiikka
Kokoomus pitää Euroopan unionia Suomen ensisijaisena viiteryhmänä ja vaikutuskanavana kansainvälisessä toiminnassa. Suomen EU-kansanäänestyksessä kokoomuksen kannattajat tukivat jäsenyyttä selkeämmin kuin minkään muun puolueen kannattajat. Puolue suhtautuu myönteisesti Euroopan puolustusyhteistyöhön. Kokoomus katsoo, että Euroopan unionia on kehitettävä parlamentaariseen suuntaan, komission vastuunalaisuutta lisättävä, ja EU:n on käytettävä varoja vastuullisemmin. Kokoomuksen mielestä suurempi osuus Euroopan unionin varoista on käytettävä tutkimukseen, teknologiaan, ilmastonmuutoksen torjuntaan ja ulkopolitiikkaan. Tärkeällä sijalla ovat Itämeren suojelu ja ehtyvien luonnonvarojen varjeleminen.
Rakenne ja organisaatio
Puolueen johto koostuu puheenjohtajasta, puoluesihteeristä ja kolmesta varapuheenjohtajasta.
Kokoomuksen toimintaan voi sen paikallisyhdistysten lisäksi osallistua muun muassa puolueen nuorisojärjestön (Kokoomusnuoret), opiskelijajärjestön (Kokoomusopiskelijat) tai naisjärjestön Kokoomuksen naisten liiton kautta. Kokoomus julkaisee Nykypäivä-lehteä ja Verkkouutiset-julkaisua.
Kokoomusta johtaa puoluekokousten välillä puoluehallitus, jossa on edustettuina vaalipiireihin perustuvien kokoomuksen piirijärjestöjen lisäksi valtakunnalliset jäsenliitot. Puoluehallituksen valitsee puoluevaltuusto.
Eduskuntaryhmä
Kansallista Kokoomusta eduskunnassa edustaa Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä. Eduskuntaryhmä toimii kokoomuslaisten kansanedustajien yhteistyöelimenä. Eduskuntaryhmän merkitys eduskuntatyössä on keskeinen: kokouksissa keskustellaan ajankohtaisista poliittisista kysymyksistä ja muodostetaan kantoja eduskunnan käsittelyssä olevaan asiaan. Valtiopäiväkaudella 2019–2023 Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmän muodostaa 37 kansanedustajaa. Ryhmän puheenjohtajana toimii kansanedustaja Kai Mykkänen.
Piirijärjestöt
Piirijärjestön tarkoituksena on työskennellä alueellisesti puolueen pyrkimysten mukaisesti. Toimintatapoja ovat mm. valtiollisiin vaaleihin osallistuminen, paikallisyhdistysten ja jäsenliittojen vaalitoiminnan tukeminen, yhteistoiminnan foorumina toimiminen esim. juhlia ja neuvottelutilaisuuksia järjestämällä. Piirijärjestön tehtävänä on myös välittää jäsentensä näkemyksiä puolueen poliittiseen ja järjestölliseen valmisteluun ja päätöksentekoon.
Paikallisjärjestöt ja jäsenet
Kokoomuksella on vähintään yksi paikallisyhdistys lähes jokaisessa Suomen kunnassa. Kunnissa, joissa toimii vähintään kolme Kokoomuksen paikallisyhdistystä, toimii lisäksi kunnallisjärjestö, joka yhdistää kunnan kokoomusjärjestöt. Paikallisjärjestöjen tehtävänä on tukea jäsenistön toimintaa sen kaikilla tasoilla. Suurin osa Kokoomuksen jäsenistä on jäsenenä jossakin puolueen sadoista paikallisyhdistyksistä.
Kannatusalueet
Puolueen pääkannatusaluetta ovat Etelä-Suomen asutuskeskukset. TNS Gallupin viittä suurinta puoluetta koskevassa mielipidekyselyssä syksyllä 2008 kokoomukseen suhtauduttiin myönteisimmin. Vastaajista 42 prosenttia suhtautui kokoomukseen myönteisesti tai melko myönteisesti, kun esimerkiksi keskustan luku oli 40 prosenttia ja SDP:n 36 prosenttia. Vuoden 2008 lopussa tehdyn mielipidekyselyn mukaan suomalaiset luottavat kokoomuksen osaamiseen eniten mikäli Suomi kohtaisi talouskriisin.
Poliittinen nelikenttä
Turun yliopiston vuonna 2008 tekemän tutkimuksen mukaan valtaosa kokoomuksen kannattajista sijoittaa itsensä ideologisesti oikeistoon. Saman tutkimuksen mukaan kokoomuksella on eduskuntapuolueista oikeistolaisimmat kannattajat. Kunnallisalan kehittämissäätiön vuonna 2015 julkaisemassa tutkimuksessa kokoomuksen kannattajista 89 prosenttia sijoitti itsensä oikeistoon, 7 prosenttia keskelle ja 0 prosenttia vasemmistoon. Arvoliberaalisuus−arvokonservatiivisuus-ulottuvuudella arvokonservatiiveja oli 36 prosenttia, arvoliberaaleja 32 prosenttia ja keskelle asettuvia 29 prosenttia. Tutkimuksen mukaan kiteytyksenä puolueen kannattajien kannoista voidaan sanoa, että kokoomus on oikeistopuolue.
Kokoomuksen kannattajat suhtautuvat kaikkein myönteisimmin Suomen Nato-jäsenyyteen. Vuonna 2016 luku oli 53 prosenttia.
Sunnuntaisuomalaisen kyselyssä vuonna 2012 kokoomuksen todettiin olevan 18 prosentin kannatuksellaan vihreiden jälkeen toiseksi suosituin puolue toimittajien keskuudessa.
Evan vuoden 2022 arvo- ja asennetutkimuksessa kokoomuksen kannattajille keskimääräistä tärkeämpiä identiteetin muodostajia olivat koulutus, ammatti, tulotaso, yhteiskuntaluokka ja kansainvälisyys. Kyselyn mukaan puolueen äänestäjiä yhdistää status. Tutkimuksen tekijät totesivat, että kokoomus on äänestäjäkuntansa identiteettiprofiilin perusteella Suomen ainoa luokkapuolue.
Äänenkannattajat
Kokoomuksen äänenkannattajiksi julistautuivat Aamulehti, Karjalainen, Vaasa/Pohjalainen, Satakunnan kansa, Länsi-Suomi ja Hämeen Sanomat. Ne kaikki alkoivat kutsua itseään sitoutumattomiksi viimeistään 1990-luvun alkupuolella.
Vaalihistoria
thumb|280px|Kuntakohtaiset tulokset vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Eduskuntavaalit
Huomiot
Sofia Zweygberg
Viipurissa liike toimi vuonna 1938 Kauppatorin kulmassa. Tukkukauppa ja konttori sijaitsivat Karjaportinkatu 13:ssa ja 15:ssä. Yhtiö siirtyi Viipurin luovutuksen jälkeen kokonaan Lappeenrantaan, jossa avattiin 1954 uusi liiketalo.
AgustaWestland AW119
AgustaWestland AW119 Koala on AgustaWestlandin valmistama yksimoottorinen kuljetushelikopteri. Malli on suunniteltu Agusta A109:n pohjalta, mutta se on varustettu siitä poiketen vain yhdellä moottorilla.
Käyttö Suomessa
Rajavartiolaitoksen Vartiolentolaivueella on vuodesta 2011 ollut käytössään neljä Koalaa.
Aleksandr Beketov
Aleksandr Beketov (s. 14. maaliskuuta 1970) on venäläinen kalpamiekkailija ja olympiavoittaja. Beketov voitti vuoden 1996 olympialaisissa henkilökohtaisen kalvan mestaruuden kukistamalla kuubalaisen Ivan Trevejo Perezin finaalissa 15—14 ja osallistui Venäjän hopealle sijoittuneeseen kalpajoukkueeseen. Ammatiltaan Beketov on Venäjän armeijan upseeri.
Mr. Brownstone
Mr. Brownstone on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Guns N' Rosesin menestyskappale heidän debyyttialbumiltaan Appetite for Destructionilta. Kappale on myös julkaistu ”It's So Easy” -singlen B-puolena. Kappale on pysynyt yhtyeen live-ohjelmistossa tähän päivään saakka.
Karyés
Karyés (,, ”Pähkinäpuut”) voi viitata muun muassa seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Beketov
Beketov-nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:
Erkki Kuokkanen
Erkki Veikko Kuokkanen (5. joulukuuta 1887 Kuopio – 6. maaliskuuta 1956 Mikkeli) oli suomalainen kihlakunnantuomari, Mikkelin pormestari ja sisäasiainministeri 1930-luvun alussa. Hän oli myös kokoomuksen kansanedustajana 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa.
Kuokkasen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja, kamreeri ja päätoimittaja August Kuokkanen ja Olga Maria Hacklin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906, suoritti oikeustutkinnon 1910 ja sai varatuomarin arvon 1913. Uransa alkuvuosina Kuokkanen oli Mikkelissä asianajotoimiston asianajajana 1910–1916, Mikkelin kaupunginviskaalina 1912 ja Mikkelin läänin kutsuntatoimiston sihteerinä 1918. Hän oli välillä Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1918–1919 sekä notaarina 1919. Kuokkanen palasi Mikkeliin ja toimi siellä Mikkelin läänin läänintoimiston sihteerinä 1919–1923, Mikkelin asianajotoimiston omistajana 1919–1926 ja Mikkelin raastuvanoikeuden pormestarina 1926–1933. Viimeksi Kuokkanen oli tuomarina Mäntyharjun tuomiokunnassa 1933–1935 ja Mikkelin tuomiokunnassa 1935–1956.
Kuokkanen oli kokoomuksen kansanedustajana 1927–1933 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Kuokkanen oli tällöin myös eduskunnan laki- ja talousvaliokunnan puheenjohtajana 1931 ja perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana 1929–1930. Hän toimi sisäasiainministerinä Svinhufvudin II hallituksessa 1930–1931 ja oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. Kuokkanen oli mukana kunnallispolitiikassa Mikkelin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana, kaupunginhallituksen jäsenenä ja kaupunginjohtajan varamiehenä.
Kuokkanen oli naimisissa vuodesta 1913 Tyyne Elisabeth Pulkkisen kanssa.
Fortnum & Mason
Fortnum & Mason on tavaratalo Lontoon Piccadillyllä, City of Westminsterin kaupunkipiirissä. Se tunnetaan etenkin laadukkaasta ja monipuolisesta elintarvikevalikoimastaan. Piccadillyn lisäksi yhtiöllä on nykyään toimipisteet myös Hong Kongissa sekä Lontoossa St Pancrasin rautatieasemalla, Royal Exchangessä ja Heathrow’n lentoaseman Terminaali 5:ssä.
pienoiskuva|vasen|Fortnum & Masonin lippulaivaliike Piccadillyllä. Fortnum & Mason aloitti toimintansa ruokatavarakauppana vuonna 1707 ja tuli tunnetuksi 1700-luvun lopulla eksoottisista elintarvikkeista, joita Itä-Intian kauppakomppania oli alkanut tuoda maahan. Se alkoi myydä 1800-luvun puolivälissä herkkukoreja, jotka ovat yhä sen suosituimpia myyntiartikkeleita varsinkin juna- ja lentomatkustajien keskuudessa. Tavaratalo laajensi valikoimaansa muotivaatteisiin ja muihin tuoteryhmiin 1920-luvulla, mutta elintarvikkeet ja etenkin eksoottiset herkut ovat yhä sen nimikkotuotteita.
Yhtiön lippulaivaliike Piccadillyllä toimii yhä samassa osoitteessa kuin 1700-luvun alussa. Elintarvike- ja muiden osastojen lisäksi tavaratalossa on viinibaari, jäätelöbaari, teesalonki ja ravintola. Sen kuuluisa julkisivukello otettiin käyttöön vuonna 1964; kellon soidessa tasatunteja tavaratalon perustajien William Fortnumin ja Hugh Masonin patsaat liukuvat esiin ja kumartavat toisilleen.
Kaisu Eskelinen
Kaisu Eskelinen (s. 11. maaliskuuta 2000 Maaninka) on suomalainen kuulantyöntäjä, joka edustaa Maaningan Mahtia. Hänen valmentajansa on Juhani Nykänen.
Eskelinen voitti vuoden 2019 Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia kuulantyönnössä. Eskelisen ennätys on vuonna 2023 työnnetty 15,74. Hallissa hän on työntänyt parhaimmillaan 15,64 vuonna 2023.
Psycho Mind
Psycho Mind on suomalaisen Thee Apple Thieves -yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2009 suomalaisen Jupiter Stroll Recordsin kautta. Albumin äänitti ja miksasi entinen Charon-yhtyeen kitaristi Jasse Hast. Albumin masteroinnista vastaa Mika Jussila Finnvox-studiolta.
Fludrokortisoni
Fludrokortisoni (C21H29O5F) on synteettinen kortikosteroideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä lisämunuaisten puutteellisesta toiminnasta johtuvien hormonituotannon häiriöiden kuten Addisonin taudin hoitoon. Fludrokortisoni kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö
Fludrokortisoni on huoneenlämpötilassa kiinteää ainetta, joka liukenee vähäisessä määrin veteen. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky etanoliliuoksessa on +139. Fludrokortisoni on vaikutukseltaan mineralokortikoidi eli se sitoutuu mineralokortikoidireseptoreihin. Sillä on myös heikko glukokortikoidivaikutus. Fludrokortisoni on hydrokortisonia voimakkaampi kortikoidi. Se lisää natriumin takaisinimeytymistä munuaisissa. Fludrokortisonia käytetään hoitamaan lisämunuaisen riittämätöntä aldosteronin tuotantoa esimerkiksi Addisonin taudissa niin ihmis- kuin eläinlääketieteessäkin. Muita käyttökohteita ovat adrenogenitaalista oireyhtymän, Shy-Drager-oireyhtymään ja diabetekseen liittyvän autonomisen hermoston neuropatian hoito.
Haittavaikutukset
Fludrokortisoni voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan verenpaineen nousua, turvotusta ja kaliumin tason laskemista liian alhaiseksi eli hypokalemiaa.
Metyylivinyylieetteri
Metyylivinyylietteri (C3H6O) on tyydyttymättömiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään monomeerina valmistettaessa polymeerejä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa metyylivinyylieetteri on väritöntä kaasua. Paineistettuna se voidaan nesteyttää. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Yhdiste on reaktiivista ja polymeroituu helposti.
Metyylivinyylieetteriä valmistetaan etyynin ja metanolin välisellä reaktiolla 120 °C:n lämpötilassa. Katalyytteinä käytetään voimakkaita emäksiä kuten natriummetoksidia. On myös kehitetty prosessi, jossa eteeni reagoi metanolin kanssa palladiumyhdisteiden katalysoimana. Metyylivinyylieetteristä valmistetaan polymeerejä. Tällaisia ovat esimerkiksi poly(metyylivinyylieetteri) ja metyylivinyylieetterin ja maleiinianhydridin muodostama polymeeri.
Luettelo Puumalan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Puumalan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Puumalan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Malcolm Sinclair
pienoiskuva|[[Johan Henrik Scheffelin maalaus Malcolm Sinclairista.]] Malcolm Sinclair (1690 – 17. kesäkuuta 1739) oli ruotsalainen aatelismies, majuri ja diplomaatti jonka kaksi venäläistä upseeria murhasi hänen ollessaan paluumatkalle Osmanien valtakunnasta Ruotsiin. Sinclairin murha oli yhtenä syynä Ruotsin ja Venäjän välisen Hattujen sodan syttymiseen vuonna 1741 ja murhasta julkaistiin myös Anders Odelin tekemä arkkiviisu.
Sinclairin suku oli muuttanut Skotlannista Ruotsiin 1600-luvulla. Hänestä tuli henkikaartin aliluutnantti ja hän osallistui Kaarle XII:n Venäjälle 1707 tekemään sotaretkeen ja oli mukana Pultavan taistelussa. Ruotsalaisten antauduttua Perevolotjnassa heinäkuussa 1709 Sinclair joutui sotavankeuteen. Hän oli vankina Kazanissa vuoteen 1722 saakka jolloin hän pääsi palaamaan Ruotsiin. Paluun jälkeen Sinclair ylennettiin luutnantiksi.
Vuonna 1737 Sinclair lähetettiin Osmanien valtakuntaan hankkimaan tietoja Turkin ja Venäjän välillä parhaillaan käydysrä sodasta. Vuonna 1738 Upplannin rykmentissä majurina palvellut Sinclair lähti toiselle matkalle Osmanien valtakuntaan. Hänen mukanaan oli Ruotsin Konstantinopolissa olleille lähettiläille osoitettu kirje joka käsitteli neuvottelujen aloittamista Ruotsin ja Osmanien valtakunnan liitosta Venäjää vastaan. Vaikka Sinclairin matka pidettiin salassa Venäjän Ruotsin-lähettiläs kreivi Mihail Bestužev-Rjumin sai tietää siitä ja lähetti asiasta tiedon Venäjän hallitukselle. Hän lähetti myös kuvan Sinclairista ja ehdotti tämän surmaamista matkan aikana jotta Venäjää vastaan suunnatun liiton syntyminen estettäisiin.
Sinclairin menomatka onnistui ilman välikohtauksia ja huhtikuun alussa 1739 hän lähti Konstantinopolista takaisin Ruotsiin mukanaan kirjeet sulttaanilta, suurvisiiriltä ja Ruotsin lähettiläältä. Sinclarin paluumatkaa suojasi ensin turkkilainen ja sitten puolalainen vartio aina Itävallan rajalle saakka koska epäiltiin venäläisten aikovan pysäyttää hänet. 17. kesäkuuta Sinclair oli matkalla Itävallan puolella Sleesiassa muutamia kilometrejä pohjoiseen Breslausta Grünebergin (Zielona Góra) ja Neustadtin (Prudnik) välillä kun kaksi venäläisen kenraali Burkhard Christoph von Münnichin lähettämää venäläistä upseeria kapteeni Kütler ja luutnantti Lewitzki pysäyttivät hänet. Upseerit ottivat Sinclairilta hänen hallussaan olleet diplomaattiset paperit, kiskoivat hänet ulos vaunusta ja veivät läheiseen metsään jossa hänet tapettiin ja ryöstettiin.
Sinclairin seurassa oli matkustanut ranskalainen kauppias Couturier joka vietiin Dresdeniin jossa Venäjän lähettiläs piti häntä jonkin aikaa vankina. Vapauduttuaan Couturier matkusti Tukholmaan jossa hän todisti Sinclairin viime vaiheista. Venäjän hallitus kielsi asian paljastuttua osuutensa Sinclairin murhaan ja karkotti murhan tehneet upseerit Siperiaan. He pääsivät palaamaan sieltä keisarinna Elisabetin hallituskaudella jolloin heidät ylennettiin ja he asettuivat Kazaniin.
Sinclairin murha herätti Ruotsissa suurta kiihtymystä ja venäläisvihaa ja oli osaltaan vaikuttamassa sodan alkamiseen Ruotsin ja Venäjän välillä 1741. Anders Odel teki murhasta arkkiveisun jonka säkeistöissä kuvattiin kuinka Sinclair tapaa tuonpuoleisessa kuningas Kaarle XII:ta, kuvailee kohtaloaan ja kehottaa ruotsalaisia kostamaan murhan Venäjälle,
Vuonna 1909 Ruotsin hallitus pystytti Sleesiaan murhan tapahtumapaikalle muistopatsaan jonka jalustassa oli saksankielinen teksti ''Hier fiel durch Mörderhand d. Schwed. Gesandte Baron v. Sinclair 17. VI. 1739'' (’Tällä paikalla kaatui murhaajan käden kautta ruotsalainen lähettiläs, paroni von Sinclair 17. kesäkuuta 1739’). Johan Henrik Scheffelin Sinclairista maalaama muotokuva on nykyisin esillä Gripsholmin linnassa.
Náousa
Náousa (myös Náoussa) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Manuel Pinho
thumb|Manuel Pinho Manuel António Gomes de Almeida de Pinho (s. 28. lokakuuta 1954 Lissabon) on portugalilainen poliitikko.
Pinho kuuluu Portugalin sosialistiseen puolueeseen. Hänestä tuli vuonna 2005 maansa talousministeri. Hän joutui eroamaan vuonna 2009 käyttämänsä elekielen takia.
Tony Arima
Tony Matti Juhani Arima (9. huhtikuuta 1961 Helsinki – 8. joulukuuta 2005 Orimattila) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi laitahyökkääjänä SM-liigassa vuosina 1979–1995 Jokereissa, HIFK:ssa, Lahden Hockey-Reippaassa ja Reipas Lahdessa. SM-kultaa hän voitti HIFK:ssa vuonna 1983. Colorado Rockies varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa kahdeksannella kierroksella vuonna 1981 numerolla 150, mutta pelaamassa häntä ei kuitenkaan koskaan Pohjois-Amerikan kaukaloissa nähty.
Tsuneyasu Miyamoto
Tsuneyasu Miyamoto (s. 7. helmikuuta 1977 Osaka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka on kotimaansa Gamba Osakan ja Vissel Koben lisäksi edustanut Itävallan Bundesliigan FC Red Bull Salzburgia. Aiemmin hän pelasi Kongou FC -joukkueessa. Hän on myös ollut maajoukkueen kapteeni. Miyamoto pelasi Doshishan yliopiston sekä Ikunon lukion joukkueissa ennen ammattilaisuraa.
Tony Arima
Laitahyökkääjä Arima edusti Suomea vuoden 1983 MM-kisoissa, jossa hän kuului muilta osin alle odotusten pelanneen Suomen pirteimpiin hyökkääjiin. Suomi oli kisoissa seitsemäs. Loukkaantuminen esti osallistumisen vuoden 1984 olympialaisiin. Kaikkiaan Arima pelasi 31 A-maaottelua.
Suoraviivaisesta ja ärhäkästä pelitavastaan tunnettu Arima siirtyi Jokereista HIFK:hon kauden 1981 keväällä. Samassa yhteydessä Jokereista HIFK:hon siirtyivät myös hänen pelikaverinsa Anssi Melametsä ja SaiPan kasvatti Aarre-Kari Kourula. Tämä oli sen kevään kohusiirto. Vaikka Arima oli Jokereiden kasvatti ja edusti urallaan myös lahtelaista Reipasta tämän kahdella eri nimellä, häntä pidettiin kannattajien keskuudessa erityisesti legendaarisena HIFK-pelaajana.
Tsuneyasu Miyamoto
Miyamoto pelasi nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1997 ja vuoden 2000 jalkapallon olympiaturnauksessa. Saksan MM-kisoissa 2006 hän pelasi täyden ajan Japanin kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa mutta sai molemmissa varoituksen ja joutui pelikiellon vuoksi jäämään pois joukkueen viimeisestä ottelusta.
Tony Arima
Lisäksi hän pelasi yhden kauden 1-divisioonassa Kalajoen Junkkareissa sekä hajanaisia ”vuokrapelejä” Vantaa HT:ssa, Pietarsaaren Centersissä, Junkkareissa ja Helsingin Karhu-Kissoissa.
Varsinaisen uransa jälkeen Tony Arima pelasi vielä 2-divisioonassa Helsinki Lightningissa, joka nimestään huolimatta toimi Keravalla, ja joitakin pelejä Kotkan Titaaneissa.
Peliuransa päättymisen jälkeen Tony Arima muutti Orimattilaan. Hän teki itsemurhan 44-vuotiaana joulukuussa 2005. Hänet on haudattu Maunulan uurnalehtoon.
Kyrillinen kirjaimisto
[[Tiedosto:Cyrillic alphabet world distribution.svg|pienoiskuva|Maat joissa kyrillinen aakkosto on käytössä. Tumman vihreä: käytössä, vaaleanvihreä: osittain käytössä.
{{legend|#0b280b|Kyrillinen on ainoa virallinen kirjaimisto}} {{legend|#217821|Kyrillinen on toiseksi virallinen kirjaimisto. Moldovassa ja Georgiassa tämä on keskeisillä alueilla, joita valtio ei tunnusta.}} {{legend|#87de87|Kyrillinen ei ole virallinen, mutta se on käytössä epävirallisesti}}]]
Kyrillinen kirjaimisto on kirjoitusjärjestelmä, joka perustuu glagoliittiseen ja kreikkalaiseen kirjaimistoon.
Historia
Vuonna 863 Pyhät Kyrillos ja Methodios saivat Bysantin hallitsijalta tehtävän luoda slaavilaisille kielille tai murteille yhtenäinen kirjoitusjärjestelmä. Työn tuloksena syntyi glagoliittinen kirjaimisto, josta myöhemmin kehittyi sitä ja kreikkalaista kirjaimistoa sekoitettuna edustava – yhä Kyrilloksen nimeä kantava – kyrillinen kirjaimisto. Venäjäksi sitä kutsutaan nimellä kirillitsa (кириллица), ukrainaksi kyrylytsja (кирилиця) ja serbokroaatiksi ćirilica (Ћирилица).
Kirkkoslaavi
pienoiskuva|Kyrilliset aakkoset noin vuonna 900 Muinaiskirkkoslaavin kirjaimisto on vanhin kyrillisistä kirjaimistoista, ja se on peräisin 900-luvulta. Siihen kuuluu 43 kirjainta.
Kyrillinen kirjaimisto vuodelta 1708
pienoiskuva|Kyrilliset aakkoset vuonna 1708 Vuoteen 1708 mennessä kirjaimisto oli kehittynyt paljon, ja kirjainten määrä oli vähentynyt 34:ään.
Venäjän kirjaimisto
pienoiskuva|Venäjän aakkoset vuonna 1918 Nykyvenäjän kirjaimisto perustuu suurelta osin vuoden 1708 kyrilliseen kirjaimistoon, ja siinä on 33 kirjainta. Niin sanotuilla jer-merkeillä Ъ ja Ь on ollut aikoinaan itsenäinen lyhyen vokaalin äännearvo. Lisäksi edellinen on ollut sanan lopussa äännearvoton maskuliinin tunnus. Aina "je:"-ääntynyt jat Ѣ on poistettu. Painollisena "jo:"-ääntynyt e on korvattu merkillä ë, jota venäjänkieliset tosin eivät läheskään aina muista käyttää, eikä se ole edes välttämätöntä. Ennen tätä uudistusta oli lähes mahdotonta päätellä, kummalla merkillä painotonta "je:"-äännettä kirjoitetaan.
Nykytilanne
Turkkilaisista kielistä kyrillistä kirjaimistoa käyttävät kazakki, baškiiri, kumykki, nogai, kirgiisi, dolgaani, hakassi, jakuutti, karatšai, balkaari, šoori, tuva ja tataari. Aikaisemmin myös azeri, uzbekki, karapakalpakki, gagauzi, turkmeeni ja krimintataari käyttivät kyrillistä kirjaimistoa, mutta Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen ne palasivat latinalaiseen kirjaimistoon. Tatarstan päätti myös, että tataarissa siirrytään latinalaiseen kirjaimistoon, mutta asian toteutumista on hankaloittanut Venäjällä tämän jälkeen säädetty laki, jonka mukaan virallista kieltä voidaan kirjoittaa vain kyrillisellä kirjaimistolla.
Mongolisista kielistä kyrillistä kirjaimistoa käyttävät burjaatti, kalmukki ja mongoli. Luoteiskaukasialaisista kielistä kyrillistä kirjaimistoa käyttävät abhaasi, abaza, adyge ja kabardi. Pohjoiskaukasialaisista kielistä kyrillistä kirjaimistoa käyttävät inguuši ja tšetšeeni. Dagestanilaisista kielistä kyrillistä kirjaimistoa käyttävät avaari, dargva, laki, aguli, lezgi, rutuli ja tabasarani.
Aakkostot
,
Kyrillistä kirjaimistoa käyttävien kielten aakkostot poikkeavat toisistaan hiukan.
Kyrillisten aakkosten ominaisuus on, että kursiivi eroaa joidenkin kirjainten kohdalla normaalista kirjainlajista. Tämä voi olla hankalaa lukijalle, joka on oppinut vain pystyt aakkoset: Käsin kirjoitettu teksti muistuttaa kursiivia: Tiedosto:Cyrillic upright-cursive.png
Venäläinen aakkosto
Venäjän kirjoitukseen käytetään nykyään seuraavia kirjaimia:
Serbialainen aakkosto
Moderni serbia 1800-luvulta lähtien:
Makedonialainen aakkosto
Kuten serbian aakkosto, mutta:
Hakor
pienoiskuva|Hakoria esittävä veistos Hakor tai Akhoris oli Egyptin 29. dynastian hallitsija eli faarao vuosina 392–380 eaa. Hänen valtaistuinnimensä oli Khemmaatra (Oikeudenmukaisuus on Ren sydän). Hakor oli luultavasti Neferites I:n poika ja Neferites II:n isä, mutta joidenkin lähteiden mukaan hän olisi ollut vallananastaja, joka ei ollut heille sukua.
Neferites I:n kuoltua Egyptissä puhkesi vallanperimyssota. Vallasta kamppailivat Neferitesin sukulaiset Hakor ja Psammuthis. Ei tiedetä varmasti, olivatko he hänen poikiaan, veljiään tai muuta sukua. Hakor kruunattiin, mutta Ylä-Egyptiä hallinnut Psammuthis onnistui syrjäyttämään Hakoriksen. Hakor puolestaan syrjäytti Psammuthisin noin vuoden kuluttua ja yhdisti sen jälkeen koko Egyptin valtansa alle.
Hakorin tavoitteena oli lujittaa Egyptin valtakuntaa poliittisesti. Hän solmi muun muassa sopimuksen Kyproksen ja Ateenan kuninkaan Euagorsasin kanssa vuonna 389 eaa sekä pyrki vastustamaan Persian vallan kasvua. Hakor rakennutti myös Karnakin kappelin ja useita pienempiä rakennuksia.
Machida
Machida on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden lounaispuolella ja rajautuu Tokion metropolin Hachiōjin ja Taman kaupunkeihin sekä Kanagawan prefektuurin Jokohaman, Kawasakin, Sagamiharan ja Yamaton kaupunkeihin. Machidassa on 429 193 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 71,80 neliökilometriä.
Nykyisen muotoinen Machidan kaupunki perustettiin vuonna 1958. Kaupunki sijaitsee noin 30–40 kilometrin päästä Tokion erillisalueista ja toimii siten Tokion asuinlähiönä. Machidan rautatieaseman ympäristö on tärkeä paikallinen liikealue. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Jokohama-linja, Odakyū-rautateiden Odawara-linja, Tōkyū-rautateiden Den’entoshi-linja ja Keiō-rautateiden Sagamihara-linja.
Tuulijärvi (Raasepori)
Tuulijärvi on järvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 69,6 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on 20 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede
Tuulijärven pituus lounaasta koilliseen on 1,8 kilometriä, leveys kaakosta luoteeseen on 300–600 metriä. Saaria on kolme, joista Storholmenin pinta-ala on noin kolme hehtaaria. Kaksi muuta saarta sijaitsevat Storholmenin kupeessa. Tuulijärven syvin kohta sijaitsee altaan keskivaiheilla. Puolentoista metrin syvyyskäyrä kulkee suurimmaksi osaksi varsin lähellä rantaa, paikoin myös kuuden metrin syvyyskäyrä hipoo rantaviivaa. Itärannan maasto kohoaa 65 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 45 metriä järven pinnan yläpuolelle.
Tuulijärven rannat ovat metsämaata, paitsi pohjoisessa, missä avautuu maatalousmaisemia. Tuulijärveen virtaa laskuoja lännestä Sågträskistä, idästä järveen laskee Pellarinoja, myös muita laskuojia on. Tuulijärven pohjoisrannalta lähtee laskuoja Saarenjärveen, joka on Tuulijärven luoteispuolella sijaitseva Kiskonjoen suvanto.
Tuulijärven ekologinen tila on hyvä, vesitilavuus on 4 465 000 kuutiometriä.
Tuulijärvi (24.013.1.001) kuuluu Tuulijärvenojan valuma-alueeseen (24.013), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kiskonjoen–Perniönjoen vesistössä (24). Toinen jakovaihe on Kiskonjoen alue (24.01). Tuulijärvenojan valuma-alueeseen kuuluu kymmenen vakavettä, joista Tuulijärvi on laajin. Seuraavaksi laajimmat ovat Munajärvi, Teinipussi ja Munttusjärvi. Tuulijärven itäpuolella sijaitseva Pitkäjärvi kuuluu Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöön.
Ann Linde
Ann Christin Linde (s. 4. joulukuuta 1961 Helsingborg, Ruotsi) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Ruotsin entinen ulkoministeri. Linde on toiminut myös ulkomaankaupasta ja pohjoismaisesta yhteistyöstä vastaavana ministerinä. Löfvenin I hallituksessa hän oli EU- ja kauppaministeri. Linde on aiemmin työskennellyt sisäministerin valtiosihteerinä.
Linde on suorittanut filosofian kandidaatin tutkinnon Tukholman yliopistossa vuonna 1994.
Plátanos
Plátanos (, ”Plataanipuu”) voi viitata muun muassa seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Gillis Grafström
Gillis Emanuel Grafström (7. kesäkuuta 1893 Tukholma – 14. huhtikuuta 1938 Potsdam, Saksa) oli ruotsalainen taitoluistelija ja kolminkertainen olympiavoittaja. Hän on kaikkien aikojen menestynein taitoluistelija olympialaisissa.
Maria Raunio
Maria Erlandintytär Raunio (o.s. Saarinen, ent. Flinta, 26. toukokuuta 1872 Keuruu – 3. syyskuuta 1911 Astoria, Oregon) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1910. Kansanedustajavuosiensa jälkeen Raunio muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän ehti lyhyen aikaa vaikuttamaan amerikansuomalaisessa työväenliikkeessä ennen kuolemaansa. Raunio tunnetaan myös Akseli Gallen-Kallelan maalauksesta Tyttö Keuruun vanhassa kirkossa, jonka mallina hän oli 17-vuotiaana.
Gillis Grafström
Grafström voitti miesten yksinluistelun olympiakultaa Antwerpenissä 1920, Chamonix'ssa 1924 ja Sankt Moritzissa 1928. Lisäksi hän sai hopeamitalin Lake Placidissa 1932.
Maria Raunio
Varhaiset vuodet
Maria Raunio syntyi räätäli Erland Saarisen (s. 1846) ja Kristiina Hellénin (s. 1851) esikoisena. Perheeseen syntyi kaikkiaan 13 lasta, joista kuusi kuoli jo pienenä. Perhe asui kirkkoherra F. H. Bergrothin virkatilan mailla, josta he muuttivat 1880-luvun vaihteessa joksikin aikaa Tampereelle. Keuruulle palattuaan Erland Saarinen perusti räätälinverstaan kirkonkylään rakentamaansa taloon. Vaurastuneen perheen tyttärenä Marialla oli mahdollisuus käydä kansakoulu, jonka jälkeen hän työskenteli ompelijana isänsä verstaalla. Raunion lapsuudenkoti oli kirkkoherra Bergrothin vaikutuksesta pietistinen ja aluksi suomenmielisen, mutta vuosisadan vaihteessa perhe ryhtyi kannattamaan työväenliikettä.
Gillis Grafström
Grafström on kaikkien aikojen parhaita lyhytohjelman esittäjiä. Hän oli ensimmäinen luistelija, joka laskeutui turvallisesti axel-hypyn, ja hän kehitti myös Grafström-piruetin. Hän luisteli harvinaisen tyylikkäästi ja oli kuuluisa musiikin tulkitsijana. Lisäksi Grafström valmensi Sonja Henietä.
Maria Raunio
Varhaiset vuodet
1890-luvun alussa Raunio tutustui tulevaan puolisoonsa maalari Kalle Flintaan, joka työskenteli Keuruun kirkon rakennustyömaalla. Samaan aikaan paikkakunnalle oli saapunut myös suutari Eetu Salin, jonka puheiden innoittamana Maria kiinnostui nuorisoseuratoiminnasta. Salinin muutettua Keuruulta toimi Kalle Flinta vuonna 1892 nuorisoseuran puheenjohtajana ja Maria sihteerinä, mutta yhdistyksen aktiivinen toiminta lopahti pian. Pariskunta solmi avioliiton 1895 ja vuosisadan vaihteessa he asuivat lyhyen aikaa myös Ruovedellä.
Gillis Grafström
thumb|Gillis Grafström luistelemassa vuoden 1928 olympiakisoissa. Vuodesta 1925 kuolemansa asti Grafström asui Potsdamissa Saksassa. Hän opiskeli Berliinin yliopistossa arkkitehdiksi ja työskentelikin kyseisessä ammatissa. Grafström keräili luisteluun liittyviä piirustuksia, maalauksia ja veistoksia. Hänen kokoelmansa on nykyisin nähtävissä Colorado Springsissä Maailman taitoluistelumuseossa.
Gillis Grafström kuoli 44-vuotiaana Potsdamissa verenmyrkytykseen. Kaupungissa on nykyään hänen nimeään kantava katu.
Maria Raunio
Varhaiset vuodet
Palattuaan Keuruulle vuonna 1902 Maria ja Kalle Flinta liittyivät paikallisen työväenyhdistyksen jäseniksi. Kaksi vuotta myöhemmin Kalle valittiin yhdistyksen puheenjohtajaksi, mutta hän lähti pian siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin, jolloin Maria lapsineen jäi osittain köyhäinavun varaan. Marian mukaan muuton syynä oli porvariston Kalleen kohdistama boikotointi, koska työväenyhdistys oli liittynyt sosialidemokraattiseen puolueeseen, mutta todellisuudessa liittyminen tapahtui vasta hänen lähtönsä jälkeen. Syksyllä 1904 Rauniosta tuli Keuruun työväenyhdistyksen sihteeri ja vuoden kuluttua hän toimi myös väliaikaisena puheenjohtajana. Kalle Flinta puolestaan kuoli maaliskuussa 1905 Vermontin Rutlandissa tapahtuneessa kaivosonnettomuudessa.
Politiikkaan
Raunio lähti aktiivisesti mukaan politiikkaan marraskuun 1905 suurlakon jälkeen, jolloin hän jätti lapsensa vanhempiensa hoidettavaksi ja muutti Tamperelle. Raunio työskenteli aluksi Kansan Lehden konttoristina ja hieman myöhemmin Sosialidemokraattisen Naisliiton perustaman naisten äänioikeuskomitean puhujana. Vuonna 1906 hänet palkattiin sosialidemokraattien Mikkelin vaalipiirin agitaattoriksi. Lisäksi Raunio kiersi luennoimassa Pohjois-Hämeessä ja Vaasan seudulla.
Vuonna 1907 Raunio valittiin eduskuntaan Vaasan itäisestä vaalipiiristä. Kansanedustajana hän toimi erityisesti köyhien äitien ja lasten aseman parantamiseksi sekä yleisen kansansivistyksen puolesta. Raunio esitti muun muassa äitiyslomia, kunnallisia kätilönvirkoja sekä ensikotien perustamista. Hän ehdotti myös kaikille pakollista kansakoulua sekä kouluruokailua ja köyhien oppilaiden vaateapua. Eduskuntatyönsä ohella Raunio kirjoitti Palvelijatar- ja Työläisnainen -lehtiin.
Raunion eduskuntaura päättyi vuoden 1910 vaalien alla, jolloin hänet pudotettiin ehdokaslistalta puolueen sisäisistä erimielisyyksistä johtuen. Taustalla oli pankkivaltuusmiehistä käyty äänestys, jossa osa sosiaalidemokraateista tuki ryhmäpäätöksen vastaisesti porvareita saadakseen puolueelle oman valtuusmiespaikan. Raunion tavoin äänestivät muun muassa Ida Aalle-Teljo ja Anni Huotari, mutta muille ei koitunut seuraamuksia.
Pohjois-Amerikkaan
Raunio kuoli syyskuussa 1911 otettuaan yliannostuksen unilääkkeitä nukkumaan mennessään. Vuokraemäntä löysi Raunion seuraavana aamuna, eikä paikalle hälytetty lääkärikään saanut häntä enää hereille. Kyseessä saattoi olla itsemurha, mutta yliannostuksen tahallisuutta ei saatu selville. Raunio haudattiin Astoriaan Greenwoodin hautausmaalle. Hautajaisista muodostui merkittävä tapahtuma, joka keräsi satoja osanottajia. Heidän joukossaan oli useina amerikansuomalaisen työväenliikkeen vaikuttajia, kuten August Rissanen.
Yksityiselämä
Maria Raunion ensimmäinen puoliso oli Nastolasta kotoisin ollut Kalle Kustaa Flinta (vuodesta 1899 Raunio, 1861–1905), joka oli jo aikaisemmin ollut avioliitossa. Pariskunnan ensimmäinen lapsi syntyi jo 1893, mutta he avioituivat vasta kaksi vuotta myöhemmin. Pariskunnalle syntyi kaikkiaan seitsemän lasta, joista kaksi kuoli nuorena.
Raunion toinen puoliso oli Lahdesta kotoisin ollut nahkuri Aaltonen, jonka kanssa hän solmi siviiliavioliiton Yhdysvalloissa vuonna 1910. Liitto päättyi pian eroon.
Muuta
Vuonna 1889 Maria Raunio oli Akseli Gallen-Kallelan mallina maalauksessa Tyttö Keuruun vanhassa kirkossa. Taiteilija bongasi hänet ilmeisesti kesällä 1889 järjestetyiltä Keuruun kesäjuhlilta. Tapahtuman ohjelmistoon kuului Robert Kiljanderin näytelmä Amalia ystävämme, jossa Rauniolla oli pieni rooli. Gallen-Kallela puolestaan teki näytelmän lavasteet yhdessä Louis Sparren ja Eero Järnefeltin kanssa. Sisällissodan jälkeen Gallen-Kallela luonnehti Mariaa ”kansallisesti menetetyksi sieluksi, joka oli kadottanut viattomuutensa”. Hänen suomalaisuuskäsitykseensä ei sopinut Raunion toiminta työväenliikkeen agitaattorina. Teos on Serlachius-museo Göstan kokoelmissa Mänttä-Vilppulassa.
Vuonna 2017 osa Keuruun keskustassa kulkevasta Tarhian rantaraitista nimettiin Maria Raunion poluksi.
Kypärämäki-Kortepohja
Kypärämäki-Kortepohja on Jyväskylän toinen suuralue. Kypärämäki-Kortepohjan suuralueeseen kuuluvat Kypärämäen, Savelan (jättäen Syrjälän pois), Kortepohjan ja Ruoken kaupunginosat.
Kypärämäki-Kortepohjan suuralueella on 11 941 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 13,0 neliökilometriä.
Suuralueella on kerrostalolähiöitä sekä omakoti- ja rivitaloalueita. Alueen asuntokannasta 54,1 % oli vuokra-asuntoja vuonna 2016.
Oliena
Oliena on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 7 101 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 165,74 neliökilometriä. Se sijaitsee 379 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Wings Greatest
Wings Greatest on Wings-yhtyeen vuonna 1978 julkaistu kokoelma-albumi.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Paul McCartney ja Linda McCartney, ellei toisin mainita.
Paramount Streaming
Paramount Streaming on yhdysvaltalainen yhtiö, joka on osa suurempaa Paramount Global -yhtiötä.
Paradise City
Paradise City on Guns N’ Rosesin kappale, levyltä Appetite for Destruction (1987). Kappale julkaistiin singlenä 1989. Se on yksi yhtyeen tunnetuimmista kappaleista. "Paradise City" kertoo Paratiisikaupungista. "Paratiisikaupungin" sijaintia yhtye ei aluksi määritellyt, mutta myöhemmin ovat kertoneet pieleen menneen Seattlen kiertueen jälkeen että Sunset Strip on heidän "paratiisikaupunkinsa". Kappale ylsi Yhdysvaltojen singlelistalla parhaimmillaan viidenneksi. "Paradise Cityn" riffin sävellys on kirjattu Slashin nimiin, vaikka Duff riffin alun alkaen laittoi alulle. Kappaleen sanoittaja on myös Duff McKagan. Suomalaisen Andy McCoyn mukaan "Paradise City" on kooste muutamista Hanoi Rocks -riffeistä. Esimerkiksi kertosäe on otettu Hanoi Rocksin kappaleesta "Lost in the City". Kyseisen kappaleen voi kuulla Burnout Paradise -pelin soundtrackilla.
Paramount Streaming
Yhtiö tunnettiin aiemmin nimellä CBS Interactive, jolloin se oli verkkomediapalvelu, jonka palveluihin kuuluvat sekä tieto että viihde. Yhtiön vastuualueeseen kuuluvat muun muassa brändit CNET, TV.com, ZDNet, Metacritic, GameSpot, Giant Bomb ja Last.fm.
Nunnia ja konnia
Nunnia ja konnia (Sister Act) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1992. Se on komedia kapakkalaulaja Deloris Van Cartiesta (Whoopi Goldberg), joka vahingossa joutuu todistamaan mafiosomiesystävänsä Vincen (Harvey Keitel) hankkiutumista eroon todistajasta. Sen seurauksena Deloris otetaan mukaan todistajansuojeluohjelmaan ja hänet sijoitetaan luostariin. Vauhtiin ja vapauteen tottunut laulaja joutuu sopeutumaan nunnaluostarin täsmälliseen aikatauluun ja kuriin.
Arvioita
Helsingin Sanomien ensi-ilta-arvostelussa Helena Ylänen sanoi Ardolinon tehneen urallaan enimmäkseen roskaa, mutta kehui Nunnia ja konnia hauskaksi. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvan pelaavan taidokkaasti gospelmusiikilla mutta halvasti uskonasioilla. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Ben Godfrey
pienoiskuva|Ben Godfrey toukokuussa 2019. Benjamin Matthew "Ben" Godfrey (s. 15. tammikuuta 1998 York) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia.
Godfrey pelasi ensimmäisen liigaottelunsa York Cityn edustusjoukkueessa Englannin kakkosliigassa elokuussa 2015. Tammikuussa 2016 hän siirtyi Norwich Cityyn. Syksyllä 2016 hän pelasi kolme liigacupin ottelua ja teki maalin Coventry Cityä vastaan. Tammikuussa 2017 hän pääsi ensimmäisen kerran kentälle Englannin mestaruussarjassa. Kauden 2017–2018 hän pelasi lainalla Englannin ykkösliigan Shrewsbury Townissa. Kaudella 2018–2019 Godfrey pelasi Norwichin joukkueessa mestaruussarjassa 31 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Ensimmäisen valioliigaottelunsa hän pelasi Norwichin joukkueessa elokuussa 2019. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Norwichin 17 ensimmäisestä valioliigaottelusta 16:ssa täydet minuutit mutta joutui joulukuussa polvivamman vuoksi sivuun kunnes hän taas kaksi kuukautta myöhemmin palasi pysyvästi vakiokokoonpanoon. Hän pelasi kauden aikana 30 liigaottelua ja kaikki niistä avauskokoonpanossa.
Kauden 2020–2021 alussa Godfrey pelasi kolme sarjaottelua mestaruussarjaan pudonneessa Norwichissa mutta siirtyi lokakuussa 2020 Evertoniin viisivuotisella sopimuksella ja 30 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Valioliigassa 31 ottelua, joissa hän oli 29 kertaa avauskokoonpanossa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 23 valioliigaottelua, jotka kaikki avauksessa. Kauden 2022–2023 ensimmäisessä valioliigaottelussa Godfreyn pohjeluu murtui, ja vamma piti hänet poissa kentiltä joulukuuhun saakka. Hän pelasi kauden aikana 13 valioliigaottelua.
Godfrey on pelannut Englannin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa yhdeksän ottelua, joista kaksi oli vuoden 2021 EM-kilpailujen alkulohko-otteluita. Hän pelasi Englannin A-maajoukkueessa kaksi ystävyysottelua kesäkuussa 2021 ja niistä toisessa täydet minuutit.
Álvaro Obregón
Álvaro Obregón Salido (19. helmikuuta 1880 – 17. heinäkuuta 1928) oli meksikolainen kenraali ja poliitikko. Hän oli huomattava sotilaallinen johtaja, joka myös toimi maansa presidenttinä vuosina 1920–1924. Hänet valittiin uudelleen presidentiksi vuonna 1928, mutta äärikatolilainen José de León Toral murhasi hänet ennen uuden kauden alkua.
Obregón syntyi Francisco Obregónin ja Cenobia Salidon pojaksi Huatabampon kunnassa Sonoran osavaltiossa. Isä kuoli vuonna 1880, joten äiti kasvatti Álvaron ja muut lapsensa köyhyydessä. Obregón kuitenkin kävi koulua ja oli erilaisissa töissä, muun muassa viljelijänä. Hän oli 1910-luvulla keskeinen hahmo Meksikon vallankumouksessa. Hän puolusti Francisco I. Maderon valtaa ja taisteli sitten hänet syrjäyttäneen Victoriano Huertan joukkoja vastaan.
Victoriano Huerta pysyi vallassa vuoteen 1914. Valtaan nousi vuonna 1915 Venustiano Carranza, jonka aikana Obregónista tuli sotaministeri. Huhtikuussa 1915 Obregón menetti oikean käsivartensa Celayan taistelussa. Hän ilmoitti vuonna 1919 aikeistaan pyrkiä Meksikon presidentiksi. Tämä ei miellyttänyt Carranzaa. Hän ei halunnut Meksikolle sotilastaustaista presidenttiä, vaan toivoi suurlähettiläs Ignacio Bonillasista seuraajaansa. Obregónin kannatus oli kuitenkin laajaa. Carranzan ja Obregónin välille kehittynyt konflikti johtikin väkivaltaisuuksiin, jotka johtivat Carranzan murhaan toukokuussa 1920.
Kausi presidenttinä ja myöhemmät vaiheet
Työväenpuoluetta edustaneen Obregónin valinta Meksikon presidentiksi vuonna 1920 merkitsi monien mielestä Meksikon vallankumouksen päätöstä, vaikka väkivaltaisuudet eivät siihen päättyneetkään.
Obregón koki kenraali Pancho Villan yhä potentiaaliseksi uhkaksi. Villa murhattiin heinäkuussa 1923.
Obregónin kausi päättyi vuonna 1924. Hänen seuraajakseen noussut Plutarco Elías Calles oli juuri Obregónin itsensä suosima ehdokas. Adolfo de la Huertan pyrkimys seuraavaksi presidentiksi johti kuitenkin väkivaltaisuuksiin. Obregón kukisti Huertan joukot, ja Huerta lähti maanpakoon. Koska vastarinta oli murskattu, Calles nousi helposti seuraavaksi presidentiksi.
Vuoden 1928 vaaleissa Obregón oli jälleen ehdolla presidentiksi ja tuli valituksi. Hän ei kuitenkaan ehtinyt aloittaa uutta kautta, koska katolilainen José de León Toral ampui hänet ravintolassa 17. heinäkuuta. Monet katolilaiset vihasivat Obregónia, koska hänet nähtiin Callesin liittolaisena. Callesin kirkonvastaiset toimet olivat johtaneet vuonna 1926 käynnistyneeseen kristittyjen Cristero-kapinaan. Callesin kausi päättyi marraskuussa 1928, ja hänen nimelliseksi seuraajakseen nousi Emilio Portes Gil. Calles kuitenkin pysyi maan johtajana de facto.
Obregónista oli japanilaisen Krysanteemin ritarikunnan jäsen vuodesta 1924.
Yksityiselämä
Obregónilla oli puoliso María Tapia. Sonoran kuvernöörinä vuosina 1955–1961 toiminut Álvaro Obregón Tapia oli heidän poikansa.
Pitkäjärvi (Raasepori)
Pitkäjärvi on luonnonsuojelualueen ympäröimä metsäjärvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 40,2 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on kahdeksantoista kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede
Pitkäjärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,7 kilometriä. Järvi on kapea ja sokkeloinen, sen länsiosassa on kolme pientä saarta. Pitkäjärven pohjois- ja koillispuolella on pienten järvien ja lampien mosaiikki, johon kuuluu muun muassa Ahvenjärvi, Sipulijärvi, Teinipussi, Valkojärvi ja Masmestar. Pitkäjärven ekologinen tila on hyvä.
Pitkäjärvi (82.006.1.012) kuuluu Kullaanjärven valuma-alueeseen (82.006), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Pitkäjärvi on Kullaanjärven alueen neljänneksi laajin vakavesi, seuraavaksi laajimmat ovat Sahajärvi ja Hemträsket. Pohjanpitäjänlahden luoteispuolelle levittäytyvään Kullaanjärven alueeseen kuuluu 21 vähintään hehtaarin laajuista järveä.
Tomáš Galásek
Tomáš Galásek (s. 15. tammikuuta 1973 Frýdek-Místek, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija.