cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Velanan kansainvälinen lentoasema
Velanan kansainvälinen lentoasema  on lentoasema Hulhulén saarella Malediiveilla. Lentoasema sijaitsee pääkaupunki Malén välittömässä läheisyydessä. Lentoasema avattiin liikenteelle 1966.
Jason Woolley
Ennen ammattilaisuraa
Ennen ammattilaisuraansa Woolley edusti vuosina 1986–1988 St. Michael's Buzzersia juniorisarja OHA-B:ssä ja vuosina 1988–1991 Michiganin osavaltionyliopiston joukkuetta Spartansia Central Collegiate Hockey Associationissa (CCHA). Vuonna 1991 hänet nimettiin CCHA:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä NCAA:n läntiseen tähdistökentälliseen.
Velanan kansainvälinen lentoasema
Lentoasemalla on yksi 3 200 metriä pitkä ja 45 metriä leveä kiitotie, minkä lisäksi sen yhteydessä on neljä laskeutumisaluetta vesilentokoneita varten.
Lentoyhtiöt
Velanan kansainväliselle lentoasemalle lensivät vuoden 2019 aikana aikataulun mukaisia lentoja seuraavat lentoyhtiöt:
Jason Woolley
Ammattilaisura
Washington Capitals varasi Woolleyn NHL:ään numerolla 61 varaustilaisuuden 1989 kolmannella kierroksella. Hän teki ensiesiintymisensä NHL:ssä kaudella, jolla hän pelasi liigan yhdessä ottelussa, 12. huhtikuuta 1992, jolloin Capitals kohtasi runkosarjassa New Jersey Devilsin. Lisäksi hän pelasi tuolla kaudella ammattilaiskiekkoa 15:n runkosarjaottelun verran farmijoukkue Baltimore Skipjacksissä AHL:ssä. Woolley edusti Capitalsia NHL:ssä myös kausina ja, joina molempina hän pelasi kuitenkin enemmän AHL:ssä, ensin Skipjacksissä ja myöhemmin Portland Piratesissa. Vuonna 1994 hän oli voittamassa Piratesissa AHL:n mestaruutta, Calder Cupia.
Woolley siirtyi helmikuussa 1995, kesken työsulun lyhentämän NHL-kauden, Florida Panthersiin vapaana pelaajana. Hän pelasi tuona vuonna myös Detroit Vipersissa IHL:ssä. Vuonna 1996 hän edusti Panthersia Stanley Cupin loppuotteluissa, joissa mestaruuden vei kuitenkin Colorado Avalanche. Woolley jatkoi Floridassa marraskuuhun 1996 asti, jolloin hän siirtyi kesken kauden Pittsburgh Penguinsiin pelaajakaupassa, jossa Penguins sai hänen lisäkseen hyökkääjä Stu Barnesin, ja jossa Panthers sai vaihdossa hyökkääjä Chris Wellsin.
Syyskuussa 1997, ennen kauden alkua, Woolley siirtyi Buffalo Sabresiin vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon NHL:n varaustilaisuudessa 1998. Penguins käytti vuoron puolustaja Rob Scuderiin. Buffalossa Woolley pelasi hieman yli viiden vuoden ajan. Kaudella hän pelasi toisen kerran urallaan Stanley Cupin loppuotteluissa, tuolloinkin häviävänä osapuolena olleessa joukkueessa, kun Dallas Stars voitti Sabresin otteluvoitoin 4–2. Woolley oli tuolla kaudella tärkeässä roolissa joukkueensa menestyksessä, sillä hän oli pudotuspeleissä joukkueensa paras pistemies yhdessä Aleksei Žitnikin kanssa ja NHL:n eniten pisteitä tehnyt puolustaja niin ikään yhdessä Žitnikin kanssa tehtyään 15 tehopistettä, neljä maalia ja 11 syöttöpistettä, 21:ssä ottelussa. Samana kautena hän teki NHL-uransa parhaat pisteet myös runkosarjassa, 43 tehopistettä, kymmenen maalia ja 33 syöttöpistettä, 80:ssä ottelussa. Woolleyn viimeiseksi NHL-seuraksi jäi Detroit Red Wings, jonne hänet kaupattiin marraskuussa 2002. Hän pelasi Red Wingsissä kolmena kautena,, ja. Työsulun peruuttamalla kaudella 2004–2005 hän pelasi United Hockey Leaguen Flint Generalsissa ja kaudella 2006–2007 Malmö Redhawksissa Ruotsin jääkiekon pääsarjassa Elitserienissä.
Maajoukkue
Woolley edusti Kanadan jääkiekkomaajoukkuetta kaksissa aikuisten arvokilpailuissa, Albertvillen olympialaisissa 1992, joissa hän oli voittamassa hopeaa, ja jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 1992. Hän teki Albertvillessä viisi tehopistettä kahdeksassa ottelussa, kaikki syöttöpisteitä.
Muuta
Jason Woolley on naimisissa Danica Woolleyn kanssa, jonka kanssa hänellä on kolme lasta, kaikki poikia. Woolley on työskennellyt pelaajauransa jälkeen muun muassa pelaaja-agenttina.
Sitsi
Sitsi on asuinalue Põhja-Tallinnan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 45 hehtaaria ja väkiluku 3 813 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 25 prosenttia oli virolaisia.
Judo kesäolympialaisissa 2000
Sydneyn olympialaisissa 2000 kilpailtiin judossa seitsemässä miesten ja naisten painoluokassa. Kilpailut käytiin 16.–22. syyskuuta 2000. 100px|border|Judo
Pobedan metroasema
Pobeda on yksi Samaran metron asemista. Se avattiin 26. joulukuuta 1987.
Sonja Alasalmi
Sonja Emilia Alasalmi (s. 2. elokuuta 1988 Oulainen) on suomalainen yleisurheilija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Janne Alasalmi. Aikuisten SM-tasolla Alasalmi on saavuttanut pronssia 200 metrin juoksussa sisäratojen SM-kilpailuissa 2010 ja keihäänheitossa heittojen talvimestaruuskilpailuissa 2013.
Juha Jaaksi
Juha Jaaksi on suomalainen potkunyrkkeilijä, joka on otellut ammattilaisena Meksikossa. Ammattilaisuransa jälkeen Jaaksi on toiminut aktiivisesti erilaisissa järjestöissä. Nykyään Jaaksi vaikuttaa tekoälyasiantuntijana.
Juha Jaaksi toimii myös DJ:nä, jonka tyylilajeihin kuuluvat kotimainen iskelmä ja eteläaasialainen trap-musiikki. Hän on myös kilpaillut Beer pong -lajissa.
Pörhö
Pörhö eli Pörhön autoliike Oy on yksi Suomen suurimmista autoliikkeistä. Yrityksen perustivat vuonna 1956 Esko ja Aino Pörhö. Heidän poikansa Matti Pörhö on liikkeen nykyinen toimitusjohtaja. Pörhöllä on 13 autoliikettä ympäri Suomea.
Tunnustus
Pörhön autoliike on Auto Bild -lehden tekemän Palvelu 1 -ostotutkimus 2010 mukaan parhaiten palveleva autoliikeketju. Perustelun mukaan "automyyjät osasivat palvella uuden auton ostajaa autoliikeketjuista parhaiten."
Hemse
thumb|right|250px|Hemsen taajama vuoden 1990 rajauksen mukaan.
Hemse on taajama Gotlannin kunnassa samannimisen saaren eteläosassa, Ruotsissa. Pinta-alaa Hemsellä on 2,11 neliökilometriä. Asukkaita alueella on 1 715 (31.12.2010). Hemse on Gotlannin toiseksi suurin asutuskeskittymä Visbyn jälkeen.
Hemsestä on matkaa Visbyn lentoasemalle 47,8 kilometriä. Linnuntietä kylästä on matkaa Alvaan 2,1 km ja Ekeen 7,5 km.
Hemsestä pääsi vuosina 1878–1960 Visbyhyn junalla. Vuodesta 1900 lähtien junalla pääsi myös Havdhemiin ja muutamaa vuotta myöhemmin Havdhemin kautta Burgsvikiin. Näilläkin osuuksilla liikenne loppui vuonna 1960. Hemse oli vuosina 1863–1970 oma kuntansa, jonka jälkeen muodostettiin Gotlannin kunta. Hemsen taajama puolestaan oli taajaväkinen yhdyskunta vuosina 1896–1958.
Hemsessä on muun muassa uimahalli, kuntosali, jäähalli, teatteri ja elokuvateatteri. Taajamassa toimii lisäksi yli 50 yhdistystä. Vuonna 1876 Atlingbohon perustettiin Gotlands folkhögskola -koulu, joka vuonna 1881 muutti Hemsehen. Nykyisin koululla on Hemsen lisäksi toimipaikka Fårösundissa.
Nino Niederreiter
Seuraura
Niederreiter on HC Davosin kasvatti. Hän pääsi pelaamaan Davosin National League A:n joukkueessa kolme playoff-ottelua keväällä 2009 ja hän voitti Sveitsin mestaruuden. Niederreiter keräsi otteluissaan yhden syöttöpisteen. Kesällä 2009 WHL-joukkue Portland Winterhawks varasi Niederreiterin CHL:n varaustilaisuuden toisena pelaajana. Hän teki kaudella 2009–2010 WHL:n runkosarjassa tehot 36+24=60 ja oli toiseksi tehokkain eurooppalaispelaaja Brandon Wheat Kingsin Toni Rajalan jälkeen. Winterhawksissa Niederreiter oli joukkueensa paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Niederreiter edusti Team Orria CHL Top Prospects Gamessa. Hänet valittiin kauden päätteeksi WHL:n läntisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen.
KHL-joukkue Avangard Omsk varasi Niederraiterin kesällä 2010 numerolla 90. NHL:ään hänet varattiin vuoden 2010 varaustilanteen viidentenä pelaajana ja ensimmäisenä eurooppalaisena. Hänet varasi New York Islanders. NHL:n kykyjenetsijäpalvelu rankkasi Niederreiterin Pohjois-Amerikassa pelaavien pelaajien listan sijalle 14. Niederreiteristä tuli historian korkein sveitsiläisvaraus ja ennen häntä ennätyksen haltija oli Michel Riesen, joka varattiin 14:ntenä Edmonton Oilersiin vuonna 1997. NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi Niederreiterin pohjoisamerikkalaisten kenttäpelaajien viimeisessä rankingissa sijalle 12.
Iru
Iru on asuinalue Piritan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 43 hehtaaria ja väkiluku 33 henkeä (1.1.2018).
Nino Niederreiter
Seuraura
Niederreiter aloitti kauden 2010–2011 New York Islandersin NHL-miehistössä, jossa hän teki yhdeksässä ottelussa tehot 1+1=2. Lokakuun 2010 lopulla Niederreiter palasi kehittymään WHL:ään. Hän oli 41 osumallaan Winterhawksin paras maalintekijä ja liigan eniten maaleja tehnyt eurooppalaispelaaja. Kevään 2011 pudotuspeleissä Niederreiter sijoittui tehoilla 9+17=26 pistepörssissä kolmanneksi Kootenay Icen Max Reinhartin ja joukkuetoverinsa Sven Bärtschin kanssa.
Heinäkuussa 2022 Niederreiter teki vapaana agenttina Nashville Predatorsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kahdeksan miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Helmikuussa 2023 Predators kauppasi Niederreiterin Winnipeg Jetsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa.
Maajoukkueura
Niederreiter pelasi miesten MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2012 ja 2013, joista ensimmäisenä mainitussa turnauksessa hän pelasi jo 17-vuotiaana neljä ottelua. Vuoden 2012 turnaus päättyi Niederreiterillä kuitenkin kuuteen ottelun nilkkavamman takia. Vuonna 2013 Niederreiter voitti MM-kisoista hopeaa, joka on hänen ensimmäinen arvokisamitali. Vuoden 2018 MM-kisoissa hän oli jälleen voittamassa hopeaa. Finaalipeli ratkesi voittolaukauksilla Niederreitterin epäonnistuneeseen yritykseen.
Niederreiter pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011. Hän teki vuoden 2010 turnauksessa tehot 6+4=10 ja oli ylivoimaisesti Sveitsin paras pistemies ja maalintekijä. Niederreiter teki kaksi kertaa enemmän pisteitä, kuin joukkueen sisäisessä pistepörssissä toiseksi sijoittunut Patrick Geering (0+5=5). Koko kisojen pistepörssissä seitsemänneksi sijoittunut Niederreiter valittiin kisojen tähdistökentälliseen. Sveitsi sijoittui neljänneksi. Vuoden 2011 turnauksessa hän toimi joukkueen kapteenina. Niederreiter teki vain tehot 2+2=4, mutta ne riittivät Sveitsin sisäisen pistepörssin toiseen sijaan.– 6. sija
Vuosina 2008 ja 2009 Niederreiter pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Hän oli vuoden 2009 kilpailuissa Sveitsin paras pistemies Reto Schäppin kanssa. Molemmat tekivät tehot 3+3=6. Niederreiter valittiin joukkueen top-3-pelaajaksi.
Magnus Scharmanoff
Magnus Scharmanoff (s. 1964 Porvoo) on suomalainen valokuvaaja. Hänet tunnetaan huolellisesti lavastetuista, karnevalistisen värikkäistä fantasiakuvistaan, joissa hän on usein itse mukana erilaisissa miehen asemaa peilaavissa sankari rooleissa.
Scharmanoff valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1994. Hänen vuonna 1997 pitämästään näyttelystä Tappion tunne ja sen valmisteluista teki Timo Humaloja puolen tunnin dokumenttielokuvan Tappion tunne - Magnus Scharmanoff valokuvaaja. Kokoelman kuvia julkaistiin myös samannimisessä valokuvateoksessa.
Scharmanoff on toiminut valokuvaajana mukana myös Alvar Gullichsenin Bonk Business -hankkeissa ja tehnyt mainosvalokuvausta.
Michael Matthews
Matthwes voitti maantieajon alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden Melbournessa 2010, ja aloitti ammattilaisuransa Rabobank-tallissa seuraavana vuonna. Ensimmäisen World Tour -tason voittonsa hän saavutti Tour Down Under -ajon kolmannella etapilla 2011.
Matthews siirtyi Orica-GreenEDGE-joukkueeseen 2013. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän voitti kaksi etappia. Italian ympäriajossa 2014 hän voitti kuudennen etapin ja johti kokonaiskilpailua etappien 2–7 jälkeen. Italian ympäriajossa 2015 hän voitti kolmannen etapin ja johti kokonaiskilpailua etappien 2–3 jälkeen. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän sai maantieajossa hopeaa kolme sekuntia Peter Saganille hävinneenä. Ranskan ympäriajossa 2016 hän voitti kymmenennen etapin.
Matthews on edustanut Team BikeExchange / Team Jayco-AlUlaa kaudesta 2021 lähtien. Hän saavutti maantieajon MM-pronssia 2022. Hän voitti kolmannen etapin Italian ympäriajossa 2023.
Saavutuksia
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Sovetskajan metroasema
Sovetskaja on yksi Samaran metron asemista. Se avattiin 31. joulukuuta 1992.
J. E. Mikkola
Juho Eevert Mikkola (7. elokuuta 1899 Hauho – 8. syyskuuta 1953 Hauho) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Aasiassa
Tämä on luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Aasiassa. Luettelossa ovat mukana kaikki historialliset edustajat kohdemaittain. Luettelossa sisältää Lähi-idän, Oseanian sekä Keski-Aasian maat.
Bagdad (Irak)
Suurlähetystö suljettiin Persianlahden sodan yhteydessä vuoden 1991 jälkeen. Suomen suhteita Irakiin hoiti pitkään Damaskoksen suurlähettiläs. Suurlähetystö aloitti toimintansa uudelleen joulukuussa 2019.
Beirut (Libanon)
Vuodesta 1985 Suomen suhteita Libanoniin hoiti Damaskoksen suurlähettiläs. Syyrian levottomuuksien vuoksi Damaskoksen lähetystöstä poistunut henkilökunta sijoitettiin syyskuusta 2012 alkaen kuitenkin yhteystoimistoon Beirutiin. Beirutin suurlähetystö avattiin uudelleen 1.3.2015.
Damaskos (Syyria)
Damaskoksen lähetystön henkilökunta on maaliskuusta 2012 alkaen poistunut maasta Syyrian levottomuuksien vuoksi. Syyskuusta 2012 toimipaikkana on ollut tilapäinen yhteystoimisto Beirutissa. Suomen Beirutin suurlähetystö avattiin uudelleen 1.3.2015. Suurlähetystö suljettiin pysyvästi 19.3.2013.
Islamabad (Pakistan)
Suomen suhteita Pakistaniin hoiti vuosina 1951–1974 Ankaran ja vuosina 1974–2001 Teheranin suurlähettiläs, vuoteen 1962 lähettilään ja sen jälkeen suurlähettilään tittelillä. Islamabin suurlähetystö suljettiin 1.8.2012, minkä jälkeen suurlähettiläs on akkreditoitu Helsingistä.
Manila (Filippiinit)
Lähetystö lakkautettiin vuonna 2012, minkä jälkeen Suomen suhteita Filippiineihin on hoitanut Kuala Lumpurin suurlähettiläs.
Annu Kangasaho
Annu Tyyne Maria Kangasaho (s. 2. tammikuuta 1985 Ylistaro) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja hänen valmentajanaan on vuodesta 2001 lähtien toiminut Toivo Ukskoski. Kalevan kisoista Kangasaho on saavuttanut kullan ja kolme hopeaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa.
Sportivnajan metroasema (Samaran metro)
Sportivnaja on yksi Samaran metron asemista. Se avattiin 25. maaliskuuta 1993.
Kiinan suuri nälänhätä
Kiinan suuri nälänhätä oli yksi kaikkien aikojen pahimmista nälänhädistä, joka jatkui Kiinassa vuodesta 1959 vuoteen 1961. Siinä arvellaan kuolleen kymmeniä miljoonia ihmisiä; arviot vaihtelevat noin 10 miljoonasta jopa 30–40 miljoonaan. Kiinassa se tunnetaan ”kolmena vaikeana vuotena”. Nälänhädän aiheuttajia olivat köyhyys, huono sää sekä Kiinan johtaja Mao Zedongin ”suuri harppaus”. Kiinan hallitus pyrki pitkään peittelemään tai vähättelemään tapahtumia ja jopa syytti kuolemista luonnonmullistuksia, mutta on sittemmin alkanut olla aiheesta avoimempi ja on myöntänyt tuolloin tehdyt virheet. Kirjailija-toimittaja Yang Jishengin mukaan nälänhädässä kuoli 36 miljoonaa ihmistä, Frank Dikötterin mukaan kuolleita oli peräti 45 miljoonaa. Virallisten tietojen mukaan nälänhädässä kuoli ”vain” 15 miljoonaa ihmistä.
Torsten Costiander
Torsten Costiander (11. toukokuuta 1831 Turku – 30. toukokuuta 1904 Wirballen, Venäjän keisarikunta ) oli suomalainen sotilas, valtiopäivämies ja Hämeen läänin kuvernööri vuosina 1888–1895. Hän omisti myös Nuutajärven lasitehtaan.
Costianderin vanhemmat olivat tuomari Gustaf Julius Costiander ja Amanda Gustava Sagulin. Costiander kävi vuosina 1843–1849 Haminan kadettikoulun ja valmistui vänrikiksi, minkä jälkeen hän palveli aluksi Venäjällä Henkikaartin Paavalin rykmentissä ja sitten Suomen kaartissa. Vuosina 1854–1862 hän oli Suomen kenraalikuvernöörin adjutanttina palvellen Platon Rokassovskia ja Friedrich Wilhelm von Bergiä. Hän sai ylennyksen luutnantiksi 1854, esikuntakapteeniksi 1858, kapteeniksi 1859 ja everstiluutnantiksi 1862. Vuosina 1863–1868 Costiander oli Porvooseen sijoitetun 8. Uudenmaan ruotupataljoonan komentajana. Kun ruotupataljoonat lakkautettiin vuonna 1868, hän erosi sotapalveluksesta everstinä. Työskenneltyään vuoden valtionrautateiden pääkonttorin kamreerina hän osti vuonna 1869 Urjalassa sijaitsevan Nuutajärven kartanon ja lasitehtaan Adolf Törngrenin konkurssipesältä. Costiander oli kiinnostunut kartanon rakennusten ja viljelysten kehittämisestä, mutta lasitehtaan toiminta oli hänelle vierasta, joten hän muodosti tehtaasta kommandiittiyhtiön sen edellisen vuokraajan, hyttimestari Carl Heitmanin kanssa, ja antoi vastuun tehtaan johtamisesta Heitmanille. Costiander vaikutti myös Urjalan kunnallisiin asioihin muun muassa perustamalla Nuutajärven koulun 1878.
Costiander osallistui talonpoikaissäädyssä Sääksmäen tuomiokunnan edustajana valtiopäiville 1882. Hänen valintansa herätti kiistoja, sillä hän oli ruotsinkielinen vaikka hänen edustamansa Sääksmäen tuomiokunta oli suomenkielistä aluetta. Costiander nimitettiin syksyllä 1887 Hämeen läänin kuvernööriksi ja hän aloitti virassa tammikuussa 1888. Hän noudatti fennomaaneja suosinutta kielipolitiikkaa ottamalla vuonna 1889 suomen kielen läänin sisäisen kirjeenvaihdon virkakieleksi, mutta pyrki muuten pysyttelemään puolueettomana kielikysymyksessä ja keskittämään huomionsa muihin asioihin. Hän pyysi ja sai eron virastaan terveydellisistä syistä syksyllä 1895.
Senaattori Leo Mechelin oli Costianderin velipuoli tämän äidin toisesta avioliitosta. Costianderin puoliso oli vuodesta 1867 Henriette Lindroos, Mechelinin vaimon Alexandran sisko. Arkkitehti Harald Neovius oli Costianderin vävy. Costianderin tyttärenpoika oli lastenpsykiatri ja luonnonsuojelija Torild Brander. Costiander kuoli vuonna 1904 sydänkohtaukseen junassa Saksan ja Venäjän rajalla Wirballenin ja Eydtkuhnenin välillä ollessaan lomamatkalla. Hänen hautansa on Helsingin Hietaniemen hautausmaalla Leo Mechelinin haudan vieressä.
Rok Pajič
Rok Pajič (s. 26. syyskuuta 1985 Jesenice, Slovenia, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on slovenialainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa HC Slovan Ústečtí Lvi -joukkuetta.
Ura
Suurimman osan urastaan Pajič on viettänyt Tšekin alempien sarjatasojen seuroissa. Hän on edustanut Sloveniaa neljästi aikuisten arvokisoissa, joista kolme kertaa MM-kisojen korkeimmalla tasolla A-sarjassa.
Pajičin kasvattajaseura on HK Kranjska Gora, jonka tunnetuin pelaaja on toinen slovenialaiskiekkoilija, NHL-tähti Anže Kopitar.
Muuta
Pajičin isä, Murajica Pajič oli myös ammattilaiskiekkoilija, edustaen Jugoslaviaa muun muassa Sarajevon olympiakisoissa vuonna 1984. Lisäksi hänen setänsä Boris Pajič oli kansallisen tason jääkiekkoilija, ja edusti itsenäisen Slovenian joukkuetta kahdesti MM-kilpailuissa.
Sanna Kullberg
Sanna Kullberg (o. s. Lampi, s. 15. helmikuuta 1975) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Kenttäurheilijat-58:aa ja hänen valmentajinaan toimivat Aimo Sutinen ja Anneli Nummela. Kalevan kisoissa Kullberg on voittanut hopeaa ja pronssia 3 000 metrin estejuoksussa. Maratonilta Kullberg on voittanut SM-tasolla kultaa, kaksi hopeaa ja pronssia sekä puolimaratonilta pronssia. Lisäksi hän on voittanut kultaa 4 x 800 metrin viestijuoksussa.
São Vicente (Madeira)
São Vicente on kunta Portugalille kuuluvalla Madeiran itsehallintoalueella. Se sijaitsee saaren pohjoisrannalla Porto Monizin ja Santanan kuntien välissä. São Vicenten pinta-ala on 78,8 km2 ja sen asukasluku oli vuonna 2015 arviolta 5 216.
Kovakalvo
Kovakalvo tarkoittaa seuraavia asioita:
Kloostrimetsa
Kloostrimetsa on asuinalue Piritan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 405 hehtaaria ja väkiluku 80 henkeä (1.1.2018).
Alueella sijaitsee Tallinnan kasvitieteellinen puutarha.
Näppäimistöveistos
thumb|300px|Keyboard monumentti vuonna 2011 Näppäimistöveistos  on Venäjän Jekaterinburgin kaupungissa sijaitseva tilataideteos, joka esittää tietokoneen näppäimistöä. Se on maastoon sijoitettu 30-kertainen suurennos QWERTY-näppäimistöstä, jossa on myös kyrillinen kirjaimisto. Vuonna 2005 paljastetun, betonista valetun monumentin suunnitteli Anatoli Vjatkin ja siitä on tullut suosittu turistinähtävyys.
Fredrik Sjöström
Fredrik Sjöström (s. 6. toukokuuta 1983 Färgelanda, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi kesken kauden 2011–2012 Elitserienin Frölundaan. Pelipaikaltaan hän on oikea laitahyökkääjä.
Sjöström aloitti uransa Ruotsin Elitserienissä Västra Frölundan riveissä kaudella 2000–2001. Phoenix Coyotes varasi Sjöströmin vuoden 2002 varaustilaisuudessa varausnumerolla 11. Hän aloitti pelaamisen seuran riveissä kaudella. Vuonna 2008 Sjöström aloitti pelaamaan New York Rangers -seuran riveissä. Hän pelasi myös playoff-kierrokset. Kaudeksi Sjöström siirtyi Calgary Flamesiin, joista hän siirtyi seuraavaksi Toronto Maple Leafsiin.
Pelattuaan 10 kautta Pohjois-Amerikassa Sjöström palasi Ruotsiin. Hän ehti pelaamaan yhteensä 489 NHL-ottelua, pääasiassa puolustavassa roolissa. Kesällä 2011 hän teki sopimuksen Elitserienissä pelaavan Färjestadin kanssa. Färjestad vapautti 20 pelin jälkeen Sjöströmin sopimuksestaan, kun hän oli tehnyt vain yhden maalin ja saanut viisi pistettä. Tämän jälkeen Sjöström teki kolmivuotisen sopimuksen Frölunda HC:n kanssa.
Tero Koskinen
Koskinen on työskennellyt vuosina 1996–2012 ja uudelleen vuodesta 2014 vuoteen 2017 Yleisradion palveluksessa, muun muassa ohjelmissa A-studio, MOT ja Valopilkku sekä Yle Uutisten politiikan toimituksessa. Vuosina 2012–2013 hän työskenteli MTV3:n 45 minuuttia -ohjelman tuottajana.
Helmikuusta 2017 Koskinen on työskennellyt valmiuspäällikkönä Mediapoolissa.
Koskinen palkittiin lokakuussa 2011 Euroopan parlamentin journalismipalkinnolla televisioraportistaan Romanien paluu, joka esitettiin A-studiossa huhtikuussa 2010. Jutussa käsiteltiin romanien oloja Helsingin Kalasatamassa sijainneella leirillä.
Koskinen on Tutkivan journalismin yhdistyksen jäsen. Vuosina 2007–2008 hän toimi yhdistyksen sihteerinä ja vuosina 2008–2010 sen varapuheenjohtajana.
Koskinen on koulutukseltaan medianomi, joksi valmistui Helsingin taide- ja viestintäoppilaitoksesta vuonna 1997, ja filosofian maisteri, joksi valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 2002.
Eodromaeus
Eodromaeus (nimen merkitys ’Aamunkoiton juoksija’) on sukupuuttoon kuollut teropodi-dinosaurus. Se eli noin 230 miljoonaa vuotta sitten nykyisen Argentinan alueella, myöhäistriaskaudella.
Fossiilit
vasen|pienoiskuva|263x263px|Eodromaeus pienoiskuva|Eodromaeus verrattuna aikuiseen [[Ihminen|ihmiseen]] Argentiinalainen paleontologi Ricardo N. Martinez ja Jim Murphy löysivät Eodromaeuksen fossiilit ensimmäisenä vuonna 1996 Ischigualasto-muodostelmasta ja ensimmäiseksi uskottiin, että sen fossiilit olivat uusi Eoraptor-laji. Kun sitä alettiin tutkia paremmin huomattiin, että sen fossiilissa oli joitakin ominaisuuksia mitä Eoraptorilla ei ollut. Tämä tarkoitti uutta lajia. Lajin nimesi Ricardo Martinez, Paul Sereno ja heidän kollegansa. Tähän mennessä lajista on löydetty osittainen luuranko, josta puuttuu vielä muutama osa kalloa, häntä, kylkiluita ja muita osia. Tästä kumminkin huolimatta on kuitenkin selvää, millainen dinosaurus Eodromaeus oli.
Kuvaus
Eodromaeuksella on pitkä ja matala kallo, joka oli täynnä teräviä hampaita, ja anatomisesti se muistuttaa jonkin verran Herrerasaurusta. Eudromaeus oli noin 1,2-1,8 metriä pitkä dinosaurus ja painoi noin 5 kilogrammaa. Eodromaeuksella eturaajat olivat paljon lyhyemmät kuin takaraajat ja se juoksi kahdella jalalla. On ehdotettu, että se pystyi juoksemaan noin 30 kilometriä tunnissa.
Elinalue
Eodromaues eli hyvin märissä metsiköissä, tiheiden jättihavupuiden luomassa.
Kladogrammi
Alapuolella on Martinezin kehittämä kladogrammi vuodelta 2011.
Linda Lindqvist (keihäänheittäjä)
Linda Marie Lindqvist (s. 3. huhtikuuta 1979 Maarianhamina) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti IF Ålandia ja hänen valmentajinaan toimivat Danny Lindqvist ja Mikaela Ingberg. Kalevan kisoista Lindqvist saavutti pronssia. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2005 jälkeen. Ennätyksensä 53,04 m Lindqvist heitti vuonna 2000.
Transports Montreux-Vevey-Riviera
MVR kuuluu vaud’laiseen GoldenPass-markkinointiyhteenliittymään, jonka muut yhtiöt ovat Compagnie du Chemin de fer Montreux Oberland bernois SA (MOB), Garage Parc Montreux Gare SA (GPMG) ja Voyages et Services Automobiles MOB SA (VSA).
Historiaa
Nykyinen MVR muodostettiin vuonna 2001, kun neljä liikenneyhtiötä fuusioitui. Alun perin yhtiöitä on ollut seitsemän. Kaikki MVR:n radat ovat yli sata vuotta vanhoja:
Toiminta
Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2015 24 milj. Sfr, josta lipputulojen osuus oli noin kolmannes.
Sirja
Sirja on alkujaan virolainen, nykyään myös Suomessa esiintyvä naisen etunimi, muunnos virolaisesta nimestä Sirje.
Suomenkielisessä kalenterissa Sirjan nimipäivä on 30. syyskuuta. Suomessa nimi Sirja on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 604 naiselle. Nimi Sirje on annettu hieman yli 470 naiselle.
Nimeä Sirja on pidetty muunnoksena virolaisesta nimestä Sirje, joka on peräisin virolaisesta kansanrunosta "Sinisirje linnukene". Etunimeksi Sirjeä ehdotti Julius Mägiste vuonna 1929. , mutta Suomessa nimi Sirja oli jonkin verran käytössä jo ennen sitä.
Guinean jalkapallomaajoukkue
Guinean jalkapallomaajoukkue edustaa Guineaa jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Guinean jalkapalloliitto.
Guinean maajoukkue ei ole selviytynyt kertaakaan MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Olympiakisojen jalkapalloturnauksessa Guinea on esiintynyt Méxicossa 1968. Se voitti alkulohkon ottelussa Kolumbian 3–2, mutta hävisi Meksikolle ja Ranskalle, jääden lohkonsa viimeiseksi.
Amílcar Cabral Cup
(Läntisen Afrikan maiden turnaus)
Aiheesta muualla
🇨🇫
Kristian Blomberg
Kristian Blomberg (s. 1975) on suomalainen runoilija, suomentaja ja kirjallisuudentutkija. Hän on Poesia-kustantamon perustajäsen ja entinen kustannuspäällikkö. Blomberg on toiminut myös Tuli&Savu-runouslehden päätoimittajana ja hänen esseitään on julkaistu muun muassa Parnassossa ja Nuoressa Voimassa.
Blombergin kokeellinen ja ranskalaisesta runoudesta vaikutteita saanut esikoisrunokokoelma Puhekuplia ilmestyi Poesian kustantamana vuonna 2009. Blomberg on suomentanut Vuoden aforismikirjana palkitun René Charin Hypnoksen muistikirjan (2009), Aram Saroyanin runoja (Happi ja muita minimalistisia runoja, 2009) yhdessä Harry Salmenniemen kanssa sekä Anne Carsonin teoksen Albertine-harjoitus (2020).
Palkinnot ja ehdokkuudet
Lähde
Sanaan kansainvälinen lentoasema
Sanaan kansainvälinen lentoasema  on Jemenin pääkaupunkia palveleva kansainvälinen lentoasema. Lentoasema sijaitsee seitsemän kilometrin päässä Sanaasta ja se toimii solmukohtana maan kansalliselle lentoyhtiölle Yemenialle. Lentoasemalla on yksi 3,3 kilometriä pitkä ja 45 metriä leveä kiitotie, joka on varustettu ILS-lähestymisjärjestelmällä.
Lentoasema tunnetaan myös nimellä El Rahaban kansainvälinen lentoasema.
Billy Hunter
Hän joutui lähtemään Hakoahista vuonna 1925 Hakoahin taloudellisten ongelmien takia. Täältä hän siirtyi Turkkiin valmentamaan samaan aikaan Turkin maajoukkuetta ja Galatasarayta. Hunter saavutti Galatasarayssa kolme Istanbulin jalkapalloliigan mestaruutta vuosina 1924–27.
Pico Ruivo
Pico Ruivo on Portugalille kuuluvan Madeiran itsehallintoalueen korkein huippu. Se sijaitsee Madeiran saaren keskiosassa ja kohoaa 1 862 metrin korkeuteen.
Prodeinodon
Prodeinodon (nimen merkitys "ennen Deinodonia") on kyseenalainen teropodi lihansyöjä dinosaurussuku joka eli varhaisliitukaudella, Apt-vaiheessa noin 145–100 miljonaa vuotta sitten.
Fossiilit
Prodeinodon tunnetaan huonosti. Se tunnetaan vain hajonneista hampaista ja sääriluusta. Se löydettiin Mongolian Oosh-muodostelmasta. Sen kuvailli ensimmäisenä Henry Fairfield Osborn vuonna 1924 se sai nimekseen P. mongoliensis. Tämän jälkeen ollaan kuvailtu toinen tyyppilaji, vuonna 1975, ja se sai nimekseen P. kwangshiensis.
Gagarinskajan metroasema (Samaran metro)
Gagarinskaja on yksi Samaran metron asemista. Se avattiin 26. joulukuuta 1993.
Oguchi Onyewu
Oguchialu Chijioke Onyewu (s. 13. toukokuuta 1982 Washington) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Onyewu pelasi ammattilaisena Euroopassa yli kymmenen vuoden ajan. Hän pelasi myös Yhdysvaltain maajoukkueessa. Onyewu päätti uransa syyskuussa 2018.
Ura
Joulukuussa 2006 Onyewu valittiin Yhdysvaltojen vuoden jalkapalloilijaksi. Hän kirjoitti lainasopimuksen tammikuussa 2007 Newcastle Unitedin kanssa. Onyewu debytoi Valioliigassa Fulhamia vastaan. Uuden valmentajan saavuttua Onyewun peliaika väheni ja Newcastle päätti olla tekemättä sopimusta hänen kanssaan. Tämän jälkeen Onyewu palasi Standardiin, jossa hän pelasi vakuuttavasti. Hän oli tärkeä osa joukkuetta sen voittaessa mestaruuden kaudella 2007–2008. Hänet valittiin toisen kerran tähdistökentälliseen. Hyvä vire jatkui myös seuraavalla kaudella, kun hän voitti toisen peräkkäisen mestaruutensa.
Onyewu teki kolmevuotisen sopimuksen Milanin kanssa heinäkuussa 2009. Onyewu pelasi virallisen debyyttinsä Milanin paidassa Mestarien liigassa Zürichiä vastaan, kun hän korvasi Alessandro Nestan. Onyewun kausi meni pilalle loukkaantumisten vuoksi – hän pelasi vain yhdessä liigaottelussa kaudella polvivamman vuoksi. Kauden lopussa Onyewun sopimusta laajennettiin yhdellä vuodella.
Maajoukkueura
Onyewu on ollut Yhdysvaltain maajoukkueen vakiopelaajia ja pelannut kaikkiaan 69 A-maaottelua sekä tehnyt niissä kuusi maalia vuosina 2004–2014. A-maajoukkueen lisäksi hän on edustanut Yhdysvaltojen nuorisomaajoukkueita ja pelannut nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2001. Onyewu debytoi A-maajoukkueessa lokakuussa 2004 Panamaa vastaan. Onyewu pelasi MM-kilpailuissa 2006 ja oli avauskokoonpanossa kaikissa Yhdysvaltojen peleissä. Yhdysvallat ei kuitenkaan päässyt jatkoon alkulohkosta, kun se hävisi Ghanalle 2–1. Vuoden 2009 Maanosaliittojen cupissa Onyewyn Yhdysvallat eteni finaaliin Brasiliaa vastaan, jolle se kuitenkin hävisi 3–2. Maajoukkueurallaan hän on voittanut kahdesti CONCACAF Gold Cupin; vuosina 2005 ja 2007. Onyewu valittiin Yhdysvaltojen joukkueeseen vuoden 2010 MM-kisoihin, jotka olivat hänelle toiset MM-kisat.
Saavutukset
Standard Liège Maajoukkue Henkilökohtaiset
Porin Ässien SM-liigakausi 2015–2016
Porin Ässien SM-liigakausi 2015–2016 oli jääkiekkoseura Porin Ässien 40. kausi jääkiekon SM-liigassa ja 48. kausi Suomen jääkiekon korkeimmalla sarjatasolla. Ässien kausi päättyi runkosarjassa sijalle 12.
Kenttäpelaajat
Lähde: QuantHockey
Wasa-Posten
thumb|200px|Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu. Wasa-Posten oli Vaasassa vuosina 1898–1932 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Wasa-Posten perustettiin Pohjanmaan ruotsinkielisen maaseudun lehdeksi. Poliittisesti se oli lähellä RKP:n talonpoikaisfraktiota Lantmannagruppenia, kunnes siirtyi vuonna 1920 vapaamielisemmän Allmogeförbundetin linjalle. Vuonna 1932 talousvaikeuksista kärsinyt lehti yhdistettiin Vasabladetiin.
Aarne Pynnönen
Aarne Henri Olavi Pynnönen (s. 11. maaliskuuta 1946 Kangasniemi) on suomalainen kirjailija. Hänen tuotantoaan ovat kustantaneet Planfix ja Nordbooks.
Pico das Torres
Pico das Torres on Portugalille kuuluvan Madeiran itsehallintoalueen toiseksi korkein huippu. Se sijaitsee saaren keskiosassa ja kohoaa 1 851 metrin korkeuteen.
Käsipallo
Käsipallo on pallopeli, jossa kaksi seitsenhenkistä joukkuetta yrittää heittää pallon vastustajan maaliin. Palloa siirrellään pomputtamalla ja syöttelemällä.
Pelin kulku
Käsipallo-ottelussa on kaksi 30 minuutin puoliaikaa. Puoliaikojen välissä on kymmenen minuutin tauko. Tasatilanteessa pelataan 10 minuutin jatkoaika ja sen jälkeen tarvittaessa 7 metrin heittokilpailu.
Peli aloitetaan toisen joukkueen alkuheitolla keskipisteestä. Tavoitteena on heittää pallo vastustajan maaliin. Pelaajat siirtelevät palloa kantamalla ja pomputtelemalla sekä syöttelemällä toisilleen. Pelaaja saa pitää palloa kädessään enintään kolme sekuntia ja kantaa sitä kolmen askeleen verran, minkä jälkeen palloa on pomputettava lattiaan. Jos pallo ylittää kentän rajan, toinen joukkue saa sisäänheiton.
Käsipallo on kontaktilaji, mutta vastustajaa saa koskettaa vain ylävartalolla. Vastapelaajalta ei saa riistää tai lyödä palloa pois, jos se on hänen hallussaan. Rikkeistä voidaan tuomita vapaaheitto, tai rangaistusheitto eli 7 metrin heitto. Pelaajat voivat myös saada varoituksia tai 2 minuutin ulosajoja.
Kenttä
thumb|right|230px|Kentän kaavakuva Käsipallossa käytettävä kenttä on 20 metriä leveä ja 40 metriä pitkä suorakulmio. Kenttä jaetaan kahteen yhtä suureen puoliskoon keskiviivan avulla. Kenttä rajataan viivoin. Kentän reunalla varataan vaihtoalueet. Maalin koko mitataan tolppien sisäpuolelta. Maalin leveys on kolme ja korkeus kaksi metriä. Tolpan läpileikkauksen pinta-alan tulee olla kahdeksan neliösenttimetriä. Tolpat maalataan kaksivärisiksi siten, että värit erottuvat toisistaan sekä takana olevasta seinästä hyvin. Maalissa tulee olla verkko.
Maalia ympäröi maalialue. Maalialue koostuu yhdestä suorasta viivasta sekä kahdesta neljännesympyrästä. Suora viiva on kolme metriä pitkä ja se on samansuuntainen maaliviivan kanssa. Viiva on kuuden metrin päässä maaliviivasta. Neljännesympyrän säde on kuusi metriä ja se mitataan lähimmästä maalitolpasta alkaen suorasta viivasta päättyen kentän rajalle. Maalialueen takana on katkoviivalla merkitty vapaaheittoviiva. Vapaaheittoviiva on kolme metriä maalialueen takana. Seitsemän metrin päässä maaliviivasta on samansuuntainen 7 metrin heiton viiva. 7 metrin heiton viivan pituus on yksi metri. Neljän metrin päähän maaliviivasta piirretään neljän metrin viiva. Tämän viivan pituus on 15 senttimetriä.
Onuray Köse
Onuray Köse (s. 11. helmikuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Lahtea. Ensimmäisen kerran hän pääsi pelaamaan aikuisten tasolla liigaottelun kaudella 2013 ja saman kauden aikana hän oli pelaavassa kokoonpanossa kahdessa ottelussa. Pelipaikaltaan Köse on keskikenttäpelaaja ja hänen pelinumeronsa on 8. Myös hänen isoveljensä Ibrahim Köse on jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Ilvestä.
Käsipallo
Pallo
thumb|right|230px|Käsipallossa käytetty pallo.
Miesten pelipallo on ympärysmitaltaan 58–60 senttimetriä ja painoltaan 425–475 grammaa, ja naisten pallo 54–56 senttimetriä ja 325–375 grammaa. Nuoret saavat käyttää tätä pienempiä palloja. Pallo on nahkaa tai synteettistä materiaalia. Sen pinta ei saa olla liukas.
Joukkue
thumb|300px|right|Tšekki–Ranska Euroopan-mestaruuskilpailussa 2010. Joukkueessa on maalivahti sekä yleensä kaksi laitapelaajaa, vasen ja oikea takarakentaja, pelinrakentaja ja viivapelaaja. Kenttäpelaajien roolit muuttuvat kuitenkin pelitilanteen mukaan. Maalivahti saa koskettaa palloa kaikilla ruumiinosillaan vain maalialueen sisällä. Maalivahti saa poistua maalialueelta, mutta tämän jälkeen häneen sovelletaan samoja sääntöjä kuin kenttäpelaajiin. Maalivahti ei kuitenkaan saa poistua maalialueelta siten, että pallo on hänen hallinnassaan. Klassinen ryhmitys on 4–2 eli neljä hyökkääjää ja kaksi puolustajaa. Joukkueeseen saa nimetä yhteensä 14 pelaajaa. Pelaajien vaihtomäärää ei ole rajoitettu. Pelaajia saa vaihtaa aina pois lukien silloin, kun vastustajalla on vapaaheitto.
Rikkeet
Palloa saa pelata käsillä, käsivarsilla, päällä, torsolla, reisillä ja polvilla. Palloa ei saa pitää kiinni kolmea sekuntia pidempään eikä sen kanssa saa ottaa enempää kuin kolmea askelta pomputtamatta sitä maahan välissä. Palloa ei myöskään saa pelata kentän ulkopuolelta. Hyökkäävä joukkue voi myös syyllistyä passiiviseen peliin: puolustavalle joukkueelle tuomitaan vapaaheitto, jos hyökkäävä joukkue ei yritä hyökätä tai heittää palloa kohti maalia. Tuomarin tulee varoittaa passiivisesta pelistä ennen kuin vapaaheitto tuomitaan paitsi joissakin erikoistapauksissa, kuten silloin kun pelaaja ei yritä hyödyntää selkeää maalintekotilaisuutta.
Käsipallossa on sallittua estää vastustajaa vartalon avulla, kunhan kasvot ovat vastustajaa kohden ja kädet eivät ole suorassa. Vastustajaa ei kuitenkaan saa estää käsien, jalkojen ja käsivarsien avulla. Vastustajasta ei saa myöskään pitää kiinni tai työntää. Jos vaarantaa vastustajan terveyttä, muun muassa kohdistamalla iskun niskaan tai päähän, kampittamalla tai heittotilanteessa estää käden liikettä, saa rangaistuksen. Myöskään epäurheilijamainen käytös ei ole sallittua. Pelaajia voidaan varoittaa. Varoitus ilmaistaan keltaisen kortin avulla. Kahden minuutin rangaistus tuomitaan, jos pelaajia on liikaa kentällä, pelaaja osallistuu peliin vaihtoalueelta, toistuvista törkeistä rikkeistä tai epäurheilijamaisesta käytöksestä. Kolmesta rangaistuksesta pelaaja ajetaan ulos kentältä.
Rikkeen jälkeen peliä jatketaan joko vapaaheitolla tai rangaistusheitolla. Rangaistusheitto eli 7-metrin heitto tuomitaan silloin, kun pelaaja rikkoo vastustajan pelaajaa selkeässä maalipaikassa tai kun tuomari on virheellisesti keskeyttänyt pelin selkeässä maalipaikassa. Muissa tapauksissa rikkeen jälkeen rikottu joukkue jatkaa peliä vapaaheitolla.
Historiaa
Nykyaikaisen käsipallon historia alkaa 1800- ja 1900-luvun vaihteesta. Vuonna 1898 Holger Nielsen antoi luvan pelata haandboldia Ortrupin lukiossa. Samalla hän loi lajin säännöt. Säännöt muistuttivat jonkin verran nykyisiä sääntöjä, joskin pelaajia oli enemmän ja he olivat sijoittuneet jalkapallossa käytetyn tavan mukaisesti. Laji levittäytyi ympäri maata. Samoihin aikoihin eri puolilla Saksaa kehitettiin muutamia samankaltaisia lajeja. Saksalaista Karl Schelenziä pidetään käsipallon keksijänä. Ruotsissa luotiin vuonna 1912 ensimmäiset säännöt ulkona pelattavalle käsipallolle. Erilaisia käsipallon muotoja tunnetaan myös Yhdysvalloista, Tšekistä ja Ukrainasta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Max Heiser kehitti säännöt ulkona pelattavalle käsipallolle. Peli oli tarkoitettu Berliinin Siemensin tehtaassa työskenteleville naisille, kenttä oli hieman pienempi kuin nykyään, vartalokosketusta ei sallittu, palloa ei saanut pitää viittä sekuntia pidempään käsissä eikä pallo kädessä saanut liikkua. Heiser esitteli lokakuussa 1917 säännöt Schelenzille ja Erich Königille. Jotkut pitävät tätä hetkeä käsipallon perustamishetkenä. Schelenz kehitti sääntöjä edemmäksi kasvattaen kentän kokoa jalkapallokentän kokoiseksi, lisäämällä paitsiosäännön ja säännön, että palloa ei saanut kuljettaa kolmea askelta enempää ilman että palloa pitäisi pomputtaa maan kautta. Schelenz säännöt saivat kannatusta muuallakin.
Käsipallo levisi 1920-luvulla, jolloin myös alkoi kansainvälisten otteluiden pelaaminen. Vuonna 1925 pelattiin ensimmäinen maaottelu, jossa kohtasivat Saksa ja Itävalta. Vuonna 1925 perustettiin ensimmäinen kansallinen käsipalloliitto Itävaltaan, joskin neljä vuotta aikaisemmin Argentiinassa oli perustettu usean pallopelin lajiliitto. Vuonna 1926 käsipallo tuli osaksi International Amateur Athletics Federationia. Kaksi vuotta myöhemmin perustettiin International Amateur Handball Federation eli IAHF, joka sisälsi käsipallon lisäksi muitakin pallopelejä. IAHF:n perusti yhteensä 11 maata. Vuonna 1930 Kansainvälinen olympiakomitea lupasi ottaa ulkona pelattavan käsipallon mukaan olympialajiksi. Samaan aikaan erityisesti Pohjoismaissa sisällä pelattava käsipallo oli suositumpaa kuin ulkona pelattava. Vuonna 1930 pelattiin myös ensimmäinen naisten maaottelu, jossa kohtasivat Tanska ja Ruotsi. Vuonna 1934 koripallo erkani omaksi lajikseen ja perusti oman lajiliittonsa. Saman vuoden toukokuussa päätettiin, että käsipallo on Berliinin olympialaisten laji. Olympiakultaa voitti Saksa ennen Itävaltaa ja Sveitsiä. Kaksi vuotta myöhemmin pelattiin ensimmäiset MM–kilpailut. Sisäpelissä isäntämaa Saksa voitti kultaa, Itävalta hopeaa ja Ruotsi pronssia. Ulkolajissa Saksa voitti kultaa, Sveitsi hopeaa ja Unkari pronssia.
Toisen maailmansodan alettua, IAHF:n toiminta laantui. Sodan päätyttyä ei sen toiminta enää jatkunut, vaan perustettiin uusi lajiliitto. IHF perustettiin heinäkuussa 1946 Kööpenhaminassa. Kaksi vuotta myöhemmin pidettiin toiset MM–kilpailut Ranskassa, jossa Ruotsi voitti maailmanmestaruuden. Vuonna 1949 pelattiin ensimmäiset naisten MM–kilpailut. Unkarissa pelatun turnauksen voitti isäntämaa ennen Itävaltaa ja Tšekkoslovakiaa. Vuonna 1950 poistettiin paitsiosääntö. Käsipallo oli näytöslajina Helsingin olympialaisissa. 1950- ja 60-luvulla keskusteltiin siitä pitäisikö lajin kehittyä sisä- vai ulkolajiksi. Lopulta sisällä pelattavan käsipallon suosio kasvoi ulkona pelattavan käsipallon suosion laskiessa. Viimeisiksi MM–kilpailuiksi, jossa käsipallo oli ulkolaji, jäi Itävallan MM–kilpailut vuonna 1966. Käsipallo palasi olympialajiksi Münchenissä 1972.
Maantieteellinen sijoittuminen ja organisaatiot
Kansainvälistä toimintaa hallinnoi kansainvälinen käsipalloliitto IHF. IHF:llä on viisi maanosaliittoa: Amerikan, Aasian, Afrikan, Euroopan ja Oseanian maanosaliitot. Vuonna 2016 IHF:ään kuului 197 virallista jäsenliittoa. IHF:n mukaan käsipalloa harrastaa noin 27 miljoonaa ihmistä hieman alle kahdessa miljoonassa joukkueessa.
Käsipallo on suosittua lähinnä Euroopassa. Merkittäviä alueita ja maita ovat Pohjoismaat, Balkanin maat, Venäjä, Saksa, Ranska ja Espanja. Olympialaisissa tai MM–kilpailuissa miesten mestaruuden on aina voittanut eurooppalainen valtio. Naisissa Etelä-Korea on voittanut kaksi olympiakultaa yhden maailmanmestaruuden, ja Brasilia yhden maailmanmestaruuden. Muuten naisten merkittävimmät mestaruudet ovat tulleet Eurooppaan.
Kilpailut
Käsipallo on ollut mukana olympialaisissa 12 kertaa. Ensimmäisen kerran se oli mukana Berliinin olympialaisissa 1936. Tällöin turnaus pelattiin ulkona. Helsingin olympialaisissa 1952 se oli mukana näytöslajina. Montrealin olympialaisista 1972 lähtien se on ollut mukana olympiaohjelmassa, joskin naisten turnaus vasta Münchenin olympialaisista 1976. Miesten menestynein maajoukkue olympialaisissa on Neuvostoliitto kahdella kullalla ja yhdellä hopealla. Naisten menestynein maajoukkue on Tanska kolmella olympiavoitolla.
Maailmanmestaruuskilpailut on järjestetty vuodesta 1993 lähtien kahden vuoden välein parittomina vuosina. Miesten MM–kilpailut on järjestetty vuodesta 1938 lähtien. Vuosina 1938–1966 järjestettiin myös erilliset ulkona pelattavat MM–kilpailut seitsemän kertaa. Menestynein maa on Ranska, jolla on viisi hallimaailmanmestaruutta. Naisten MM–kilpailut on järjestetty vuodesta 1957 lähtien. Menestynein maa on Venäjä neljällä maailmanmestaruudellaan.
Olympialaisten ja MM–kilpailujen lisäksi maanosaliitot pelaavat omia mestaruusturnauksiaan. Käsipallo on lajina Pan-Amerikan kisoissa, Afrikan kisoissa ja Aasian kisoissa.
Käsipallo Suomessa
Suomessa useimmat seurat keskittyvät nykyään ruotsinkieliselle rannikkoseudulle. Ensimmäisen kerran miesten Suomen mestaruus ratkaistiin vuonna 1944, ja naisten mestaruus kahta vuotta myöhemmin. Menestynein käsipalloseura miehissä on 20 Suomen-mestaruutta voittanut BK-46. Naisissa menestynein seura on HIFK (23 mestaruutta). Vuodesta 2007 Cocks on voittanut kahta lukuun ottamatta kaikki miesten mestaruudet. Samana aikana HIFK on voittanut kuusi naisten mestaruutta, mutta vuosina 2015 ja 2016 helsinkiläinen Dicken voitti Suomen-mestaruuden.
Miesten maajoukkue on pelannut kertaalleen MM–kilpailuissa. Tämä tapahtui vuoden 1958 MM–kilpailuissa. Olympialaisiin tai EM–kilpailuihin miesten maajoukkue ei ole koskaan selviytynyt. Naisten maajoukkue ei ole selviytynyt mihinkään arvokilpailuihin. Suomessa käsipallotoimintaa hallinnoi Suomen käsipalloliitto. Käsipalloliitolla on noin 4 200 aktiivista jäsentä. Se on perustettu vuonna 1941.
Alain Baxter
Alain Baxter (s. 26. joulukuuta 1973 Edinburgh) on entinen skottilainen alppihiihtäjä. Hän kilpaili pääasiassa pujottelussa.
Baxter yllätti Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 laskemalla pujottelussa kolmanneksi ranskalaisten Jean-Pierre Vidalin ja Sebastien Amiezin jälkeen. Baxterin suoritus kuitenkin hylättiin ja hän menetti mitalinsa kun hänen dopingnäytteestään löytyi metamfetamiini-piristettä. Mitali olisi ollut Britannian ensimmäinen alppihiihdon olympiamitali. Baxterin hylkäyksen jälkeen pronssille nousi itävaltalainen Benjamin Raich.
Baxterin mukaan aine joutui hänen elimistöönsä vahingossa hänen Yhdysvalloista ostamastaan nenäsuihkeesta. Hän oli käyttänyt samaa nenäsuihketta aikaisemmin Britanniassa. Kansainvälinen Hiihtoliitto langetti Baxterille kilpailukieltoa 15. joulukuuta 2002 asti. Hän kuitenkin valitti kilpailukiellostaan urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen (CAS), jonka päätöksestä hänen kilpailukieltonsa päättyi 18. elokuuta 2002. Hän valitti myös mitalinsa menettämisestä, mutta hänen hylkäyksensä pysyi voimassa.
Naganon olympialaisissa 1998 Baxter sijoittui 31:nneksi suurpujottelussa ja hylättiin pujottelun ensimmäisessä laskussa. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli kuudestoista pujottelussa. Alppihiihdon MM-kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kahdesti kuudenneksitoista. Alppihiihdon maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut pujottelussa neljästi kymmenen parhaan joukkoon. Paras osakilpailusijoitus on neljäs Åressa kaudella 2000–2001 ja samalta kaudelta on paras pujottelun maailmancupin sijoitus hänen oltuaan yhdestoista. Alppihiihdon Euroopan cupissa hän on voittanut kaksi osakilpailua.
Baxter lopetti uransa kauden 2008–2009 jälkeen.
G. K. Podila
Gopi K. Podila (, 14. syyskuuta 1957 – 12. helmikuuta 2010) oli amerikanintialainen biologian professori ja palkittu tieteilijä. Hän ja kaksi muuta professoria kuolivat Alabaman yliopiston ampumavälikohtauksessa vuonna 2010, kun samassa yliopistossa opettanut Amy Bishop aloitti ammuskelun. Gopi oli naimisissa Vani Podilan kanssa.
Wasa Framåt
thumb|200px|Lehden ensimmäisen numeron etusivu. Wasa Framåt oli Vaasassa vuonna 1881 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Viinatehtailija Wilhelm (Vilho) Pasin perustama Wasa Framåt oli kielikysymyksessä fennomaaninen ja yhteiskunnallisesti radikaali. Sen journalistinen taso oli kuitenkin heikko eikä se pärjännyt kilpailussa paikkakunnan muiden ruotsinkielisten lehtien kanssa. Kuusi kertaa viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 600 kappaletta. Päätoimittajana työskenteli K.H. Kaslin.
Wasa Nyheter
thumb|200px|Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu. Wasa Nyheter oli Vaasassa vuosina 1895–1900 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Ruotsinmielinen Wasa Nyheter perustettiin kielikysymyksessä suomenmielisyyteen taipuvaisten Vasabladetin ja Wasa Tidningin kilpailijaksi. Sortokaudella sen linja oli perustuslaillinen. Kolmen määräaikaisen lakkautuksen jälkeen viranomaiset lakkauttivat lehden lopullisesti.
Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1000 kappaletta vuonna 1900.
Demokraattinen ja sosiaalinen keskusta
thumb|Puolueen logo. Demokraattinen ja sosiaalinen keskusta (, CDS) oli keskustalainen ja sosiaaliliberaali poliittinen puolue Espanjassa. Sen perustettiin vuonna 1982 entisen pääministerin Adolfo Suárezin johtaman Demokraattisen keskustan unionin tilalle. Vuonna 2006 suurin osa puolueen silloisista jäsenistä liittyi Kansanpuolueeseen.
Moskovskajan metroasema (Samaran metro)
Moskovskaja on yksi Samaran metron asemista. Se avattiin 27. joulukuuta 2002.
Julia Sucksdorff
Julia Olga Maria Sucksdorff (o.s. Nikkanen, 8. syyskuuta 1864 Helsinki – 26. kesäkuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen kasvatusopillinen tietokirjailija ja taidemaalari.