cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arvi Hänninen
Historia
Hännisen kotikaupunki Oulu oli 1930-luvun alkupuolella vielä pieni kaupunki, joten levyttämään päässyt henkilö muodostui pian paikalliseksi kuuluisuudeksi. Oululainen sanomalehti Kaleva nimeääkin Arvi Hännisen artikkelissaan 14. toukokuuta 1933 "tunnetuksi kotoiseksi laulajaksi." Ulkoiselta olemukseltaan Hännisen mainitaan olleen sopusuhtainen ja komea. Luonteeltaan hän oli ulospäin suuntautuva, avoin ja positiivinen ja niinpä hän sulautuikin luontevasti paikallisiin kulttuuripiireihin.
Vuonna 1935 Arvi Hänninen levytti yhdessä Eugen Malmstenin ja Rytmi-poikien kanssa Helsingissä. Levykappaleita oli puolisenkymmentä. Tämän session tunnetuimpia lienee Usko Kempin Abessinia-foksi. Samana vuonna hän levytti vielä Saarikon Levytukku Oy:lle Swingers-orkesterin säestämänä muutaman kappaleen Polydor -levymerkillä. Nämä jäivätkin viimeisiksi Hännisen Levytukulle levyttämistä kappaleista.
Viimeiset levytyksensä, kymmenkunta iskelmää Arvi Hänninen teki turkulaiselle Sointu-levymerkille vuonna 1938. Näistä tunnetuin on nimimerkki F. Voiton (Usko Kemppi) säveltämä ja sanoittama foksi Katulyhdyt.
Arvi Hänninen ei koskaan laulanut ammatikseen. Musiikki oli hänelle perheeseen rahaa tuova harrastus. Mutta vaikka Hännisen uralevylaulajana loppuikin lyhyeen, niin hänen lauluharrastuksensa jatkui lähes elämän loppuun saakka. Hän lauloi kuoroissa ja myös näytteli musiikkirooleja Oulun Näyttämöllä. Parhaimmillaan hän oli sankarirooleissa. Juhani Hänninen on myöhemmin kertonut hänen isänsä bravuurinumeron olleen Viktorian husaarin roolissa.
1950-luvun loppupuolella Arvi Hänninen perusti Ouluun oman nahka-alan yrityksen. Vaikka hänen terveytensä oli aina ollut hyvä, niin kuolema tuli yllättäen. Hän kuoli sydänkohtaukseen 27. lokakuuta 1959 vain 54-vuotiaana.
Nykyiselle sukupolvelle laulaja Arvi Hänninen on jäänyt tuntemattomaksi. Hänen kohdalleen kun ei aikoinaan sattunut osumaan yhtään ns. suurta 'hittiä.' Myös hänen levytyksistään ainoastaan vain pieni osa on myöhemmin tallennettu LP- tai CD-formaattiin. Muutamia hänen aikoinaan levyttämiään kappaleita on kuitenkin levytetty aikojen saatossa uudelleen. Tunnetuin näistä lienee Tamara tanssii Annikki Tähden levytyksenä.
Palataan vielä oululaissyntyisiin levylaulajiin, jotka levyttivät jo ennen Hannes Veivoa ja Arvi Hännistä. Hyvin tunnettu kuoromies ja tenori Hannes Saari teki jo 1920-luvulla New Yorkissa kymmeniä levytyksiä. Niin ikään Oulussa syntyneet tunnetut veljekset Martti ja Aapo Similä aloittivat levyttämisen 1920-luvun loppupuolella. Martti Similä lauloi ensimmäisen kerran Columbia-levyille 1926 Amerikan kiertueellaan ja hänen veljensä Aapo Similä levytti Kööpenhaminassa His Master's Voice-levyille ja Helsingissä Odeon-levyille. Erikoisin tapaus on Kuuno Sevander, joka oli aluksi siirtolaisena Yhdysvalloissa ja lauloi siellä New Yorkissa 1929-30 Columbia-levyille. 1930-luvun alussa hän muutti Neuvostoliittoon ja levytti sielläkin myöhemmin Melodija-merkille. Hän toimi pitkään Petroskoin suomalaisen teatterin johtajana ja eli 91-vuotiaaksi. Todennäköisesti oululaisia levylaulajia on vielä muitakin. Lähes oululaisena itseään pitänyt Jean Theslöf eli Muhoksen Janne oli myös laulaja ja tunnettu muotokuvamaalari New Yorkissa. Hänkin teki kymmeniä levytyksiä 1910-luvun lopulta vuoteen 1928 tuohon aikaan kahdelle maailman suurimmille levy-yhtiöille Victorille ja Columbialle.
Valikoitu diskografia
Virmajoki [=Arvo Kalliola], sov. Arno Oja [=Alvar Kosunen]) Levytukku / Edison Bell. Virmajoki [=Arvo Kalliola], sov. Kaarlo Valkama) Levytukku / Edison Bell. Kaarlo Valkama) Levytukku / Edison Bell. Kaarlo Valkama) Levytukku / Polydor. Kaarlo Valkama) Levytukku / Polydor. Konno]) Levytukku /Polydor. Valkama) Levytukku / Polydor. Kemppi]) Sointu.
Ruotsin kuljetushallituksen it-skandaali
Ruotsin kuljetushallituksen it-ulkoistus nousi julkisuuteen heinäkuussa 2017, jolloin Dagens Nyheter kertoi, että Kuljetushallituksen silloin jo tehtävänsä jättänyt pääjohtaja oli selvityksen mukaan vaarantanut salassa pidettäviä tietoja.
Tausta
Ruotsin valtiontalouden tarkastusvirasto oli tammikuussa 2011 jättänyt viranomaisten ulkoistamistoimista selvityksen, jonka mukaan Ruotsin viranomaisten olisi ostettava enemmän it-palveluja ulkopuoliselta taholta. Viranomaiset arvioivat, että valtion it-kulut olivat vuodessa 20–25 miljardia kruunua, mikä oli lainojen ja tilakustannusten jälkeen suurin vuosikustannus. Valtiontalouden tarkastusvirasto katsoi, että hallituksen tulisi laatia viranomaisille ohjeistus it-palvelujen ulkoistamisen tarpeellisuudesta ja edellytyksistä.
Kuljetushallituksen it-palveluista vastasi tuolloin Liikennevirasto.
Kuljetushallituksen IT-ulkoistus
Kuljetushallitus teki keväällä 2015 IBM:n kanssa sopimuksen, jonka suuruus oli 700−800 miljoonaa kruunua, ja sopimuksen mukaan viranomaisten salassa pidettävät tiedot käsiteltäisiin muun muassa Romaniassa, Tšekissä ja Serbiassa, joissa niitä käsittelisi ulkomaalainen henkilöstö, jolle ei ollut tehty turvallisuuskartoitusta.
Tietoihin oli mahdollista päästä käsiksi, koska Kuljetushallitus jätti huomiotta sekä sisäisen ohjeistuksensa että asiaa koskevat lait, kuten henkilötietolain ja julkisuuslain. Niin toimittiin, vaikka Kuljetushallitus on Ruotsissa se viranomainen, jota pidetään pätevimpänä turvallisuusasioissa. Turvallisuuspoliisi on antanut sille käsiteltäväksi salaiset tiedot, ja sen tehtävänä on antaa opetusta ja neuvoja muille ja harjoittaa valvontaa. Ulkoistus tehtiin, vaikka turvallisuuspoliisi oli varoittanut Kuljetushallitusta ja suositellut ulkoistuksen keskeyttämistä.
It-ylläpitoa käsittelevän ulkomaisen henkilöstön, jolla ei ollut turvallisuuskartoitusta, havaittiin olevan mahdollinen turvallisuusuhka. Työntekijät saivat vapaan pääsyn tietokantoihin ja heillä oli siten mahdollisuus kopioida tiedostoja ja poistaa sen jälkeen jäljet lokeista.
Laajuus
Tapauksen laajuutta on verrattu aikoinaan Ruotsissa skandaalin aiheuttaneeseen Stig Berglingin tapaukseen. Vuosien työ oli vaarassa mennä hukkaan. Kuljetushallituksen lähes koko it-ympäristöön avattiin vapaa pääsy, ja suuren osan järjestelmästä on arvioitu olevan arkaluontoista. Tiedot eivät olleet salattuja.
Viraston uusi pääjohtaja Jonas Bjelfvenstam sanoi 21. heinäkuuta 2017, että vasta syksyllä 2017 voitaisiin taata, että turvaluokittelemattomat henkilöt muissa maissa eivät enää pääsisi käsiksi salaisiin ja viraston tietojärjestelmän arkaluontoisiin tietoihin.
Seuraukset
Turvallisuuspoliisi aloitti kesäkuussa 2015 selvityksen IBM-sopimuksesta, ja 25. marraskuuta 2015 se suositteli ulkoistammisen keskeyttämistä heti. Prosessi kuitenkin jatkui, ja 26. tammikuuta 2016 aloitettiin turvallisuuskysymyksiä käsittelevässä yksikössä esitutkinta.
Tammikuussa 2017 pääjohtaja Maria Ågren joutui eroamaan tehtävästään. Hän siirtyi hallituksen kanslian pääjohtajaksi, säilytti 115 200 kruunun kuukausipalkan ja sai tehtäväksi elinkeino-osaston sisäisen selvitystyön. Hän joutui eroamaan tehtävästä 20. heinäkuuta 2017.
Ågren sai kesäkuussa 2017 huolimattomuudesta tiedon pitämisestä salassa rangaistusmääräyksen, jonka hän hyväksyi, eikä asiaa siten käsitellä tuomioistuimessa. Hän oli 30. syyskuuta 2015 ja 31. maaliskuuta 2016 välisenä aikana ”poikennut vallalla olevasta lainsäädännöstä ja Kuljetushallituksen suuntaviivoista, jotka koskevat pääsyä järjestelmiin ja palvelimille” ja siten ”vaarantanut salassa pidettäviä tietoja, joiden paljastuminen vieraalle vallalle voi aiheuttaa vahinkoa Ruotsin turvallisuudelle”, mutta hän oli toiminut ”aikomatta auttaa vierasta valtaa”.
Kun tieto vuodosta tuli julkisuuteen heinäkuussa 2017, vapautettiin Kuljetushallituksen puheenjohtaja Rolf Annerberg puheenjohtajan tehtävästä, ja hänen tilalleen tuli Anita Johansson.
Löfvenin hallitus syytti Kuljetushallitusta, mutta syyttäjä arvioi, että monilta muiltakin virastoilta kuin kuljetushallitukselta puuttuu kunnioitus turvallisuusasioita kohtaan. Ågren oli myös jo helmikuussa 2016 informoinut infrastruktuuriministeri Anna Johanssonin virkamiehiä ministeriössä, että hän oli päättänyt poiketa vallitsevasta lainsäädännöstä, ja virkamiehet kuuntelivat mutta eivät antaneet toimintaohjeita. Johansson sanoi, ettei hänen silloinen valtiosihteerinsä informoinut häntä, eikä hän siksi tiennyt puutteista ennen kuin vasta tammikuussa 2017, kun taas sekä puolustusministeri Peter Hultqvist että sisäministeri Anders Ygeman olivat olleet niistä tietoisia jo vuotta aikaisemmin kuin Johansson, tammikuussa 2016. Puutteellista kommunikaatiota hallituksen sisällä on verrattu muun muassa Wennerströmin tapaukseen, Stig Berglingin pakoon ja Ebbe Carlssonin tapaukseen.
Tietosuojakomitea oli vastikään viitannut siihen, mitä riskejä syntyy, kun virastot ulkoistavat palveluja, ja tehnyt ehdotuksen valtiollisesta pilvipalvelusta tai muista viranomaisten yhteisistä it-palveluista. Myös Valtion palvelukeskus oli aiemmin ehdottanut pilvipalvelua, joka parantaisi henkilötietosuojaa.
Keväällä 2016 oli Valtion palvelukeskukselle annettu tehtäväksi selvittää, mitkä viranomaistoiminnot voitaisiin siirtää Tukholmasta muualle maahan. Tehtävän kuluessa viranomaiset havaitsivat, että osa valtion viranomaisten tietojärjestelmistä oli ulkoistettu. Virasto jätti tammikuussa 2017 raportin hallitukselle julkishallintoministeri Ardalan Shekarabin kautta ja varoitti it-palvelujen ulkoistamisen turvallisuusriskeistä. Myös Puolustusvoimien radiolaitos, turvallisuuspoliisi ja Ruotsin puolustusvoimat olivat sitä mieltä, että virastojen datan on oltava valtion palvelimilla valtion datasaleissa.
Tapaus aiheutti Ruotsissa heinäkuussa 2017 hallituskriisin, sillä heikkona pidetty porvarioppositio tarttui tilaisuuteen nostaa profiiliaan ja vaati asian johdosta kolmen ministerin eroa. Vaihtoehtona olisi ollut myös, että Löfven olisi hajottanut hallituksen. Eroon ei kuitenkaan päädytty, vaan kriisi ratkaistiin ministerien kierrätyksellä.
Bentsaldehydi
Bentsaldehydi on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä - keltaista jähmeää nestettä, jolla on manteliöljyn haju. Sen kemiallinen kaava on C7H6O ja rakennekaava C6H5CHO. Bentsaldehydista käytetään myös nimityksiä bentsoealdehydi ja bentseenikarbonaali.
Bentsaldehydin moolimassa on 106,1 g/mol, sulamispiste –26 °C, kiehumispiste 179 °C, suhteellinen tiheys 1,046 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen on huono, leimahduspiste 62 °C, itsesyttymislämpötila 190 °C ja CAS-numero 100-52-7. Aine sekoittuu alkoholin, eetterin ja öljyjen kanssa.
Esiintyminen luonnossa ja synteesi
Bentsaldehydi on karvasmanteliöljyn pääaines, ja sitä syntyy karvasmantelin siemenissä olevan amygdaliinin hajotessa entsyymien vaikutuksesta siemenen rikkoutuessa. Samalla syntyy myös sinihappoa. .
Bentsaldehydiä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Bentsaldehydiä voidaan valmistaa myös hapettamalla tolueenia (C6H5CH3 + O2 → C6H5CHO + H2O). Teollisuudessa sitä saadaan myös sivutuotteena bentsoehapon synteesissä tai bentsaalikloridin hydrolyysillä.
Käyttö
Bentsaldehydin käyttökohteita ovat muun muassa hajusteena kosmetiikkatuotteissa ja orgaaninen synteesi. Siitä valmistetaan muun muassa kanelialdehydiä, bentsoiinia sekä kloorattuja ja nitrattuja johdannaisia.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Elimistöön joutunut bentsaldehydi erittyy pääasiassa aineenvaihduntatuotteinaan (83 %) virtsan kautta. Bentsaldehydin aineenvaihduntatuotteita ovat muun muassa seuraavat aineet: hippurihappo (66,7–69,9 %), bentsyyliglukuronihappo (8,8–11,2 %), bentsyyliglukuronidi (2,9–3,0 %) ja bentsoehappo 1,4–1,6 %.
Robben
Robben tarkoittaa seuraavia asioita:
Reduktio
Reduktio on termi jota käytetään mm. filosofiassa, historiassa, kemiassa, tietojenkäsittelytieteessä, matematiikassa, fysiikassa, lääketieteessä ja kielitieteessä.
Filosofiassa
Esimerkiksi tieteenfilosofiassa on mietitty, että jos mitään henkistä ei ole, eikö periaatteessa hiukkasfysiikka joku päivä voisi korvata kaikki karkeammat tieteenlajit, psykologiasta sosiologiaan ja taloustieteisiin. Jos ihmisen päässä ei tosiaankaan ole kuin atomeja, miksi tarvittaisiin jotain erillistä isoja atomikimppuja tutkivaa tiedettä, kun samaa asiaa voitaisiin tutkia atomitasollakin tarkemmin?
Nykytilanteessa ongelmana on, että aivojen fysiologisia ominaisuuksia tai edes suurpiirteistä toimintaa ei ole selvitetty läheskään tarpeeksi hyvin, jotta tämä olisi mahdollista. Lisäksi karkeistavilla tieteilläkin oletetaan usein tulevaisuudessakin olevan tilaa, koska ainainen hiukkasfysiikalla laskeminen saattaisi olla liian hidasta ja työlästä, mikroteoriasta vahvistusta saaneen psykologian kyetessä yhä tarkempiin tuloksiin.
Vastustusta reduktiolle esiintyy myös indeterminismin kannattajien puolelta, joiden mukaan ihminen ei yksinkertaisesti jonkin korkeampien voimien vaikutuksen takia ole redusoitavissa matemaattiseen malliin. Oli kyseessä sitten sielu tai jumalan väliintulo, ihmisten toimintaa on täysin mahdoton tutkia edes ihmisen aivoja tutkimalla.
Lievemmänkin indeterminismin kannattajat usein kuitenkin vetoavat entropiaan, selittäen satunnaisuudella ja sekasorrolla aina olevan jonkin verran valtaa, joten edes hiukkasfysiikka ei noudata matemaattisia mallejaan kuten väittää. Niiden vieminen aggregaattitasolle vaikkapa yhteiskuntatieteisiin siis yksinkertaisesti moninkertaistaisi virheiden määrän.
Sammon keskuslukio
thumb|250px|Sammon keskuslukion aula. Rakennus on arkkitehti Olli Pekka Jokelan käsialaa.
Sammon keskuslukio (Samke) on Tampereella Kalevan kaupunginosassa sijaitseva, syksyllä 2005 valmistunut lukio. Vuonna 2018 lukiossa opiskeli 861 lukiolaista; Sammon keskuslukio oli opiskelijamäärältään Tampereen suurin lukio. Sammon lukion toiminta siirrettiin kokonaisuudessaan uuteen rakennukseen, ja samalla nimi vaihtui Sammon keskuslukioksi. Lukiossa on lukuvuonna 2011–2012 noin 900 opiskelijaa ja 65 opettajaa.
Sammon keskuslukiossa toimivat yleislukion ohessa urheilu- ja viestintälinja. Viestintälinja aloitti rakennuksessa syksyllä 2010, kun viestinnän erityistehtävää vuodesta 1996 hoitanut Messukylän lukio sulautettiin osaksi Sammon keskuslukiota. Syksyllä 2021 Sammon keskuslukiossa aloittaa Suomen ensimmäinen skeittilinja.
Philip Murphy
Philip Murphy (s. 12. toukokuuta 1958 Kilkenny) on irlantilainen haulikkoampuja.
Philip Murphy on saavuttanut MM-kilpailuissa trapissa joukkuemaailmanmestaruuden Lahdessa 2002, sekä henkilökohtaista hopeaa ja joukkuepronssia Nikosiassa 2007.
Sammon keskuslukio
Sammon keskuslukion on suunnitellut arkkitehti Olli Pekka Jokela. Tiloissa toimii iltaisin myös Tampereen aikuislukio.
Urheilulinja
Sammon keskuslukio sai urheilun valtakunnallisen erityistehtävän vuonna 1994. Tällä hetkellä Sammon keskuslukio on yksi Suomen viidestätoista opetusministeriön erityistehtävän saaneesta urheilulukiosta. Olympiakomitea valitsi lukion vuoden urheiluoppilaitokseksi 2010. Urheilulinjalla on vuosittain 60 aloituspaikkaa.
Viestintälinja
Viestintälinja siirtyi Sammon keskuslukioon syksyllä 2010, kun Messukylän viestintälukio sulautettiin kokonaisuudessaan osaksi keskuslukiota. Messukylän lukio oli hoitanut opetusministeriön myöntämää viestinnän erityistehtävää vuodesta 1996 ainoana Suomessa. Viestintälinjalle otetaan vuosittain 36 opiskelijaa todistuksen, harrastuneisuuden ja ennakkotehtävän perusteella.
Viestintälinjalla opetellaan taitoja tekstin, kuvan ja äänen tuottamisessa sekä julkaisemisessa. Viestintä käsitetään joukko- ja keskinäisviestinnän eri muodoiksi (esim. journalismi, mainonta ja markkinointiviestintä, kansalaisviestintä, puheviestintä) erotuksena esimerkiksi taideviestinnästä ja ilmaisutaidosta. Lukion kurssitarjottimella on valittavana noin 30 erilaista viestinnän kurssia, joiden opettajina toimivat media-alan ammattilaiset. Kurssien aiheina ovat muun muassa journalismi ja joukkoviestintä, radio-, ääni- ja videotyö, mediakritiikki sekä puheviestintä ja esiintymistaito.
Yleislinjan opiskelijat voivat suorittaa myös viestintälinjan tarjoamia viestinnän kursseja mikäli kursseilla on tilaa.
Christoph Haizmann
Johann Christoph Haizmann (1651/1652 Traunstein, Baijeri – 14. maaliskuuta 1700 Neustadt an der Mettau, Böömi [nyk. Nové Město nad Metují, Tšekki]) oli baijerilaissyntyinen itävaltalainen maalari, joka tunnetaan omaelämäkerrallisesti kuvatusta riivauksesta. Psykologit ja psykiatrit ovat tutkineet hänen tapaustaan 1920-luvulta alkaen, ensimmäisenä Sigmund Freud.
Elämäkerta
Haizmannin varhaisvaiheista ei tiedetä paljonkaan. Hän kertoi, että kun hän oli menettänyt vanhempansa, oletettavasti isänsä, paholainen ilmestyi hänelle vuonna 1668 ”rehdin porvarin” hahmossa ja lupasi auttaa, jos hän suostuisi sopimukseen. Haizmann allekirjoitti kaksi sopimuskirjaa, joissa hän sitoutui paholaisen ”orjalliseksi pojaksi”. Ensimmäisen sopimuksen hän kirjoitti musteella; vuoden kuluttua paholainen ilmestyi pelottavassa hahmossa ja pakotti Haizmannin allekirjoittamaan toisen sopimuksen omalla verellään. Sopimukset tehtiin yhdeksäksi vuodeksi, ja tämän ajan kuluttua paholainen saisi Haizmannin ruumiin ja sielun omakseen.
Kun määräaika oli umpeutumassa elokuussa 1677, Haizmann ahdistui, ja hänet lähetettiin Mariazellin pyhiinvaelluspaikkaan. Papit suorittivat siellä manauksen, ja neitsyt Maria pakotti paholaisen antamaan verellä kirjoitetun sopimuskirjan takaisin.
Parin kuukauden kuluttua pahat henget alkoivat uudestaan vaivata Haizmannia, ja hän päätteli, että tarvittaisiin uusi manaus, jotta hän saisi takaisin myös musteella kirjoitetun sopimuskirjan. Toinen manaus suoritettiin onnistuneesti toukokuussa 1678.
Paholainen ilmestyi Haizmannin mukaan kahdeksan kertaa eri hahmossa, ja hän maalasi ilmestyksistä kuvia sekä piti päiväkirjaa.
Jotta menestyksekkäästä manauksesta säilyisi tieto jälkipolville, Mariazellissä laadittiin joskus vuosien 1714 ja 1729 välisenä aikana latinan- ja saksankielinen käsikirjoitus Trophæum Mariano-Cellense. Käsikirjoitus löydettiin wieniläisestä arkistosta 1920-luvun alussa, ja Sigmund Freud kirjoitti siitä ensimmäisenä. Freudin jälkeen useat tutkijat ovat tarkastelleet Haizmannin tapausta, laajimmin belgialainen Gaston Vandendriessche (1924–2002), joka löysi arkistoista lisää aineistoa ja analysoi maalauksia.
Haizmann populaarikulttuurissa
Vuonna 2003 Yhdysvalloissa julkaistiin pienen budjetin näennäisdokumentaarinen kauhuelokuva Searching for Haizmann. Elokuvan juoni perustuu siihen, että koska Haizmann oli sitoutunut paholaisen pojaksi, hän on Antikristus eikä hän kuollut vuonna 1700 vaan hänet salakuljetettiin Amerikkaan, jossa hän elää yhä.
Luettelo Nguyễn-dynastian hallinnollisten yksiköiden lipuista
Nguyễn-dynastian hallinnollisten yksiköiden lippuja käytettiin noin vuosina 1868–1885. Niiden mittasuhde on 2:2.
Wilde (futsalpelaaja)
Wilde Gomes da Silva (eli Wilde; s. 14. huhtikuuta 1981 Orós, Ceará) on brasilialainen futsalpelaaja, joka edustaa espanjalaista FC Barcelona Futsalia ja Brasilian futsalmaajoukkuetta. Pelipaikaltaan Wilde on pivot.
Wilde on kaksinkertainen maailmanmestari vuosilta 2008 ja 2012. Seuratasolla hän on pelannut Espanjassa vuodesta 2002. FC Barcelona Futsalia Wilde on edustanut vuodesta 2010 asti. Sitä ennen hän pelasi vuodet 2005-2010 ElPozo Murcia FS:ssä.
Wilde on voittanut seitsemän kertaa Espanjan liigan sekä on ollut kahdesti myös liigan maalikuningas.
FK Riteriai
Futbolo Klubas Riteriai on liettualainen jalkapalloseura Vilnan kaupungista. Seura on pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla A Lygassa.
Carl Ragnar af Björkesten
Carl (Karl) Ragnar af Björkesten (28. maaliskuuta 1876 Viipuri – 11. joulukuuta 1965 Helsingin pitäjä) oli suomalainen pankki-, liike- ja valtiopäivämies.
Af Björkestenin vanhemmat olivat senaattori Sune Birger Johan af Björkesten ja Olivia Mathila Aspelin ja puoliso vuodesta 1909 Gertrud Lagerborg (k. 1951). Af Björkesten tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja toimi pankkimiehenä ja pörssimeklarina Helsingissä. Hän omisti Söderhjelm & Thesleff -yhtiön vuodesta 1914.
Af Björkesten oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.
Adelina Patti
Adelina Patti  oli italialainen laulajatar (sopraano). Patti konsertoi jo lapsena Yhdysvalloissa. Lauluopintojen jälkeen hän debytoi New Yorkissa vuonna 1859. Tämän jälkeen hän teki usean vuosikymmenen ajan kiertueita ympäri maailmaa.
Hän oli aikansa suurimpia laulajattaria. Hän soveltui parhaiten buffaoopperoihin: Don Giovannin Zerlina ja Sevillan parturin Rosina sekä Verdi-rooleihin: Aida, Rigoletton Gilda ja La traviatan Violetta.
Pikarimadot
Pikarimadot (Entoprocta joskus myös Kamptozoa) on eläinkunnan pääjakso. Pikarimadot muodostavat runkokuntia, yksinään ne ovat vain muutaman millimetrin pituisia. Lajeja tunnetaan yli 130, jotka elävät meressä. Yksittäinen eläin muodostuu varresta ja maljasta, jonka reunoilla on värekarvallisia lonkeroita. Lonkerokiehkuran keskelle avautuvat suu, peräaukko ja sukupuoliaukko. Pikarimadot ovat yleensä yksineuvoisia.
Johanna Vilkki
Johanna Helmi Vilkki (s. 1956) on suomalainen filosofian tohtori ja Luonnonvarakeskuksen tutkimusprofessori. Hän työskentee Jokioisilla aihepiirinään on kotieläintuotannon nutriogenomiikka  eli tuotantoeläinten geeniperimän, ravinnon ja terveyden välinen yhteys. Hän tutkii esimerkiksi keinoja maidontuotannon kasvihuonekaasupäästöjen pienentämiseksi (erityisesti metaanipäästöjen osalta), eläinten terveyden edistämistä sekä maidon rasvakoostumuksen muuttamista terveellisemmäksi ("omegamaito"). Keinoina ovat esimerkiksi geeniperimältään sopivien tuotantoeläinten valitseminen, eläinten pötsin mikrobikannan roolin parempi selvittäminen ja tuotantoeläinten ravinnon muuttaminen.
Vilkki on valmistunut filosofian tohtoriksi Turun yliopistosta genetiikan aihepiiristä. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1990) oli otsikoitu Mitochondrial inheritance in man : genetics of Leber hereditary optic neuroretinopathy.
Vilkki on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2006.
Kaupunkien yleinen keskinäinen palovakuutusyhtiö
Kaupunkien yleinen keskinäinen palovakuutusyhtiö, nimi 1861–1909 Suomen kaupunkien yleinen paloapuyhtiö oli suomalainen vuosina 1832–1949 toiminut vakuutusyhtiö. Yhtiö perustettiin nimellä Suomen yleinen paloapuyhtiö jatkamaan vuosina 1816–1833 toimineen Suomen palovakuutuskonttorin toimintaa. Suomen palovakuutuskonttori joutui lopettamaan toimintansa Turun palon seurauksena.
Suomen yleinen paloapuyhtiö vakuutti kiinteää omaisuutta kaupungeissa ja maaseudulla ja se hallitsi 1800-luvun puoliväliin saakka Suomen palovakuutusmarkkinoita lähes yksin. Vuonna 1860 yhtiön nimeksi muuttui Suomen kaupunkien yleinen paloapuyhtiö ja sen toiminta rajoittui kaupunkeihin ja kauppaloihin. Vuodesta 1903 alkaen yhtiö ei enää myöntänyt vakuutuksia maaseudulle. Yhtiö ei vakuuttanut irtainta omaisuutta, tätä varten perustettiin 1872 Kaupunkien Paloapuyhdistys Irtaimistoa varten. Suomen kaupunkien yleisen paloapuyhtiön markkinaosuus laski 1800-luvun lopulla, kun palovakuutuksia alkoivat myöntää muut toimijat. Yhtiö oli kuitenkin johtava palovakuutusten myöntäjä aina maailmansotien väliseen aikaan saakka.
Vuonna 1949 Kaupunkien yleinen keskinäinen palovakuutusyhtiö yhdistettiin Keskinäinen Vakuutusyhtiö Tarmoon. Tarmo toimi aina vuoteen 1976 saakka.
Keleti pályaudvar
Keleti pályaudvar on Unkarin pääkaupungin Budapestin suurin rautatieasema. Se sijaitsee Józsefvárosissa Budapestin VIII osa-alueella. Rautatieasema on rakennettu vuosina 1881–1884 uusrenessanssityyliin arkkitehti Gyula Rochlitzin suunnitelmien pohjalta. Se restauroitiin vuonna 1998.
IBS
IBS voi tarkoittaa seuraavia:
Connew
pienoiskuva|Connew PC1 Connew oli brittiläinen Formula 1 -talli, joka osallistui kahteen osakilpailuun kaudella. Tallin perustaja Peter Connew, entinen Surtees-tallin suunnittelija, kehitti PC1-ajokin, jossa oli Ford Cosworth DFV -moottori.
François Migault ei voinut startata Britannian GP:ssä 1972 aika-ajoissa tapahtuneen jousitusongelman vuoksi, mutta Itävallan GP:ssä hän lähti joukon hänniltä ja keskeytti kilpailun myöhemmin. Tallin autolla ajettiin myöhemmin MM-sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa ja Formula 5000 -sarjassa.
Kaarle I (Anjou ja Sisilia)
Varhaiset vaiheet
Kaarle I oli Ranskan kuninkaan Ludvig VIII Leijonan postuumi lapsi. Hänen äitinsä oli Kastilian Blanka. Kaarle syntyi melko pian isänsä kuoleman jälkeen. Testamentissaan isä oli määrännyt, että jos syntyvä lapsi olisi poika, tälle kuuluisivat perintöapanaaseina Anjoun ja Mainen kreivikunnat. Nämä kreivikunnat Kaarle sai haltuunsa vuonna 1247 ensimmäisen avioliittonsa kunniaksi. Näin kuningas Ludvig Pyhä halusi kunnioittaa isänsä muistoa ja tahtoa. Samalla Kaarle tuli perustaneeksi toisen Anjoun kreivien dynastian, jota kutsutaan Anjoun Kapetinkien dynastiaksi.
Lapsuudessaan ja nuoruudessaan Kaarle saattoi tuntea itsensä sivulliseksi, sillä sijaishallitsijana toimivan äidin lähes kaikki huomio tuntui liittyvän tulevan kuninkaan Ludvig IX Pyhän kasvattamiseen. Myös Ludvigin huomio tuntui kiinnittyvän enemmän hänen kahteen seuraavaan veljeensä Robertiin ja Alphonseen. Ehkä tämä kehitti Kaarlen voimakasta itsetuntoa ja selittää hänen kunnianhimoaan kansainvälisessä politiikassa.
Avioliitot ja lapset
Vuonna 1234 Kaarle avioitui Provencen ja Forcalquierin kreivin Raymond V Bérangerin tyttären Béatricen (1234–1267) kanssa. Avioliiton myötä hänestä tuli Provencen ja Forcalquierin kreivi ja tätä titteliä hänestä käytettiin vielä vaimon kuolemankin jälkeen. Avioliitosta syntyivät lapset:
Vuonna 1268 Kaarle avioitui leskenä toiseen avioliittoonsa Burgundin herttuan Eudesin ja hänen puoliosonsa Bourbonin Mathilden tyttären, Tonnerren kreivittären Margueriten (1248–1308) kanssa. Avioliitosta ei syntynyt jälkeläisiä.
Provence
Tultuaan avioliiton kautta vuonna 1247 Provencen ja Forcalquierin kreiviksi, kohtasi Kaarle piankin vaikeuksia. Hänen vaimonsa sisaret tunsivat tulleensa syrjäytetyiksi isänsä tahdon toteuttamisen suhteen ja samalla leskikreivitär Savoyn Beatrice vaati itselleen Forcalquiren kreivikuntaan Provencen tuloja elatuksekseen. On syytä muistaa, että vaikka Provence oli teknisesti osa Burgundin kuningaskuntaa ja sen jälkeen Pyhää Roomalaista keisarikuntaa, niin käytännössä se toimi hyvin itsenäisesti suhteessa keskusvaltaan.
Provencen kreivit olivat hallinneet hyvin lempeällä kädellä, joten aatelisto ja kaupungit, joista kolme: Marseille, Arles ja Avignon oli kreivikunnasta erillään olevia keisarillisia kaupunkeja, olivat nauttineet laajoista vapauksista. Kaarle sitä vastoin otti käyttöön kreivikunnassaan tiukan hallinnon ja lisäsi samalla melkoisesti vihamielisyyttä itseään kohtaan käyttämällä täysimääräisesti hyväkseen itselleen kuuluvia lääninherran oikeuksia.
Vuonna 1247 kun Kaarle matkusti veljensä luokse vastaanottamaan hänelle luovutettuja aganageja, Anojoun ja Mainen kreivikuntia, ryhtyi Provencen paikallinen aatelisto, eritoten Beauxin Barralin ja Castellanen Bonifacen johdolla, muodostamaan puolustusliittoa, jossa olivat mukana myös Kaarlen anoppi Beatrice sekä kolme keisarillista kaupunkia. Kaarlen epäonneksi hän oli lupautunut lähtemään seitsemännelle ristiretkelle veljensä Ludvig IX Pyhän kanssa. Kaarlen ainoa mahdollisuus selviytyä kaikista ongelmistaan oli tehdä kompromissi anoppinsa kanssa. Hän luovutti tälle Forcalquierin kreivikunnan ja kolmanneksen Provencen kreivikunnan tuloista.
Seitsemäs ristiretki
Vuonna 1248 Kaarle osallistui seitsemänteen ristiretkeen veljensä Ludvig IX Pyhän rinnalla. Hän lähti matkaan Etelä-Ranskasta Aigues-Mortes'in satamakaupungista. Perille päästyään hän taisteli urhoollisesti Damiettassa, Niilin suistossa ja Mansourahissa. Hän ei kuitenkaan ollut ristiretkellä samankaltaisista uskonnollisista syistä kuin veljensä Ludvig ja siksi hän palasikin takaisin kotiin jo vuonna 1251 veljensä Alphonsen kanssa.
Laajoja tavoitteita
Pettynyt Kaarle palasi takaisin Provenceen, jossa olivat uudelleen alkaneet elää kapinan siemenet. Kuningas Ludvigin välityksellä tilanne kuitenkin laukesi. Leskikreivitär palautti saamansa alueet ja tyytyi rahassa maksettavaan korvaukseen ja eläkkeeseen. Seuraavat vuodet Kaarle viettikin rauhallista elämää läänityksellään ja vahvisti asemiaan Provencen naapurialueilla.
Seuraavan ja viimeisen kapinansa Provencessa Kaarle koki vuonna 1262, kun hän oli poissa Ranskasta. Kapinoitsijana olivat jälleen Boniface de Castellaine, Marseillen kaupunki ja Hugues Beaux. Vanha kapinoitsija Barrel Beaux puuttui joukosta tällä kertaa. Aragonian kuninkaan Juan I välittämänä saatiin aikaan rauha. Marseille joutui repimään muurinsa ja luovuttamaan aseensa, mutta muutoin rangaistuksilta vältyttiin.
Sisilian valloitus
Sisilian kuningas Konrad oli menettänyt kruununsa vallananastaja Hohenstaufen sukuun kuuluneelle Manfredille vuonna 1258. Tapahtuma oli entisestään huonontanut Hohenstaufen suvun ja paavinvallan välisiä suhteita. Kun paavi Urbanus IV:n neuvottelut Sisilian tilanteesta Mafredin kanssa katkesivat vuonna 1262, tarjosi pääsi uudelleen Sisilian kuninkuutta Kaarlelle. Myös kuningas Ludvig IX Pyhä oli tällä kertaa suosiollinen tarjoukselle koska piti Manfredia itseäänkin vallananastajana.
thumb|Kaarle kolikossa Paavi Urbanuksen kuolema lokakuussa 1264 Perugiassa ja uuden paavin, Klemens IV:n valinta olivat onnekas tapahtuma Kaarlelle. Olihan uusi paavi pitkään ollut Kaarlen veljen Alphonsen neuvonantaja ja toiminut voimakkaasti myös Kaarlen valitsemiseksi Sisilian kuninkaaksi. Kaarle matkustikin Roomaan, missä hänet 24. toukokuuta 1265 julistettiin Sisilian kuninkaaksi.
Kaarle ja Beatrice kruunattiin Sisilian hallitsijoiksi 6. tammikuuta 1266. Samaan aikaan Manfred kävi sotaa paavia ja siten myös Kaarlea vastaan kuitenkin 26. helmikuuta 1266 Beneventon taistelussa Manfredin armeija lyötiin hajalle ja hän itsekin kuoli sekasorron aikana. Näin Kaarle saattoi ottaa haltuunsa Sisilian kuningaskunnan molemmat osat, Apenniinien nimimaalla olevat alueet ja Sisilian saaren, myös käytännössä Hohenstaufen suvun Manfredilta, joka oli keisari Fredrik II:n avioton poika.
Kaarlen hallinto uudessa valtakunnassaan oli yleensä rehellistä ja oikeudenmukaista, joskin myös tiukkaa. Kuten Provencen kreivikunnassa, niin myös Sisiliassa hän pyrki maksimoimaan tulonsa ja oikeutensa. Tyytymättömyys Sisiliassa oli korkealla, mutta nyt Kaarle saattoi asettaa kuitenkin tähtäimen valtansa laajentamiseen Pohjois-Italiaan. Tämä huolestutti paavia, joka pelkäsi yhtä paljon vahvaa Sisilian kuningasta kuin vahvaa keisariakin. Paavi oli kuitenkin valmis hyväksymään tämän vallan laajenemisen, sillä Saksan Konrad marssi joukkoineen kohden etelää vaatien Hohenstaufen suvun oikeuksien palauttamista. Eräs hänen agenteistaan oli voimakkaasti agitoinut sisilialaisia nousemaan kapinaan. Konrad saapui Roomaan 24. kesäkuuta 1268 ja kaupunki otti hänet innostuneesti vastaan. Tagliacozzon taistelussa 23. elokuuta 1268 hän oli voittamaisillaan päivän taistelun, mutta äkisti Kaarlen reservit saattoivat Konradin joukot sekasortoon ja niin hänen piti paeta paikalta. Tajuttuaan olevansa vaarassa Konrad yritti paeta Genovan kautta, mutta hänet vangittiin ja vietiin vankeuteen Napoliin. Konrad tuomittiin petoksesta ja hän menetti päänsä 29. lokakuuta 1268.
Vuoden 1270 lopulla Kaarle valloitti Luceran kapinoivan kaupungin Pugliassa Italiassa, useat vangitut kapinalliset teloitettiin. Näin koko kuningaskunta oli tiukasti alistettu Kaarlen hallintoon ja hänelle tuli mahdolliseksi ajatella suurempia ympyröitä itselleen.
Tavoitteet itäisellä Välimerellä
Heti Manfredistä Beneventossa saavutetun voiton jälkeen Kaarle aloitti suunnitelmat laajenemisesta Välimerellä kohden itää. Olihan Sisilian kuningaskunta hallinnut Adrianmeren itäisiä rantoja ja Manfredin hallinnassa olivat olleet mm. Korfun saari ja Butrinton, Avlonan ja Suboton kaupungit, jotka olivat hänen vaimonsa leskentukea. Viterbon sopimuksessa 1267 hän saikin tunnustukselle herruudestaan Korfuun ja oikeutensa Akhaiaan sekä suureen osaan Aigeianmeren saaria. Samalla Kaarle naitti tyttärensä sopimuksen toisena osapuolina toimineille alueen entisille hallitsijoille.
Kaarlen puoliso Beatrice kuoli 23. syyskuuta 1267. Välittömästi Kaarle halusi avioitua Unkarin kuninkaan Béla IV:n tyttären Margaretin kanssa. Margaret kuitenkin halusi vetäytyä luostariin, ja myöhemmin hänet kanonisoitiin pyhimykseksi. Avioliitto Unkarin kanssa toteutui, Kun Kaarlen poikan Salernon ruhtinas Kaarle avioitui Unkarin kruununprinssi Tapanin tyttären kanssa ja Kaarlen tytär Elisabeth avioitui Tapanin pojan Ladislauksen kanssa. Kaarle itse solmi toisen avioliittonsa Burgundin Margareten kanssa.
Kahdeksas ristiretki
Osallistuminen kahdeksanteen ristiretkeen oli Kaarlelle toinen sota Välimeren itäisissä osissa. Tämän ristiretken syyt ja tavoitteet olivat Kaarlelle vielä henkilökohtaisempia kuin edellisen. Itä-Rooman keisari Mikael VIII Palaeologus oli huolestunut läntisistä suunnitelmista, jotka koskivat hänen kesarikuntaansa ja siksi hän oli ehdottanut Ranskan Ludvig IX Pyhälle kirkkojen yhdistymistä. Epäilevästä perusluonteestaan huolimatta Ludvig innostui asiasta ja kertoi näkemyksistään veljelleen Kaarlelle. Tämä jatkoi jo aloittamiaan valmisteluja Konstantinopoliin hyökkäämiseksi toivoen, että ristiretkeä voitaisiin siirtää myöhemmäksi. Samalla hän valmisteli veljeään, että tämän ristiretkisuunnitelmat kääntyisivät Kaarlen itsensä tekemien suunnitelmien mukaisiksi.
Tunisin kalifi Muhammed I al-Mustansir oli ollut Sisilian kuninkaan vasalli, mutta oli luopunut uskollisuudestaan Manfredin hallinnon aikana. Kuitenkin liikkui huhuja hänen myötämielisyydestään kristinuskolle. Kaarlen käsityksen mukaan ristiretken saapuminen Mustansirin tueksi saattaisi johtaa tämän kääntymiseen kristinuskoon. Tämän seurauksena Ludvig IX Pyhä kohdisti kahdeksannen ristiretkensä Tunisiaan. Kaarle saapui sinne myöhemmin vain todetakseen 25. elokuuta 1270 veljensä kuolleen samana aamuna punatautiin. Kaarle otti välittömästi joukkojen komennon itselleen ja muutaman kahakan jälkeen Mustasir suostui rauhaan ja lupautui maksamaan veroja Kaarlelle. Sairaus jatkoi tuhojen tekemistä armeijan parissa ja myrskyt koettelivat jäljelle jääneitä kotimatkalla Sisiliaan.
Albanian valloitus ja Genovan sota
Marraskuussa 1272 Kaarlen ja Genovaa hallitsevan Ghibellin-puolueen suhteet kiristyivät ja johtivat lopulta sotaan. Genovan kapinoinnin takana oli Bysantin Keisari Michael Palaeologus, joka oli lähettänyt rahaa Genovaan kapinaan nousun tukemiseksi. Samaan aikaan Lyonin kirkolliskokouksessa saatiin aikaan päätös idän ja lännen kirkkojen yhdentymisestä. Paavin poliittisten vehkeilyjen takia (hän halusi eritoten turvata omat asemansa koko Välimeren piirissä) hän tarjosi Kaarlelle ostettavaksi Jerusalemin kuninkuutta. Tämä toteutuikin 18. maaliskuuta 1277 ja Jerusalemin kuninkaan tittelin saanut Kaarle lähetti Sanseverinon Rogerin käskynhaltijakseen Akkoon. Myös genovalaisten kanssa Kaarle sai rauhan aikaiseksi uuden paavin Innocentius V:n avulla.
Sisilialainen vesper
Keväällä 1282 Sisiliassa tapahtunutta ranskalaisten sotilaiden joukkomurhaa nimitetään sisilialaiseksi vesperiksi. Kaarle I oli Sisilian väestön keskuudessa epäsuosittu. Erään iltamessun (vesper) päättyessä Palermossa kirkkoväki näki yhden ranskalaissotilaan ahdistelevan sisilialaista naista. Väkijoukko raivostui. Kuuden viikon mellakoiden aikana tuhansia ranskalaisia murhattiin ja Kaarlen oli erottava valtaistuimeltaan. Kapinan jälkeen Aragonian kuningas Pedro III, Manfred Hohenstaufen vävy, julistautui Sisilian kuninkaaksi. Hänellä oli kuitenkin hallinnassaan vain Sisilian saari, kun taas mantereen alueet jäivät Napoliin vetäytyneen Kaarlen hallintaan. Asioiden helpottamiseksi Kaarlea on tämän jälkeen kutsuttu Napolin kuninkaaksi, vaikka hän virallisesti oli edelleenkin Sisilian kuningas.
Afrikanmeriharakka
Afrikanmeriharakka (Haematopus moquini) on musta kahlaajalintu. Lajin nimesi ja kuvaili Charles Lucien Bonaparte 1856, ranskalaisen luonnontieteilijän Alfred Moquin-Tandonin kunniaksi.
Esiintyminen
Laji elää eteläisen Afrikan rannikolla Natalista Angolaan. Se pesii kuitenkin vain Namibian Lüderitzin ja Etelä-Afrikan Mazeppa Bayn välisellä alueella. meadewaldoi-alalaji on aiemmin esiintynyt Kanariansaarilla, mutta pesintää ei ole koskaan varmistettu.
Lajin kanta on vuonna 2015 tehtyjen arvioiden mukaan kasvussa, mihin on vaikuttanut erityisesti rannan läheisyydessä olevien saarien parempi hoito. Yksilömääräksi arvioitiin vuonna 2014 noin 6 670 yksilöä. Lajin parantuneen tilanteen ansiosta Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto nosti vuonna 2017 sen luokituksen elinvoimaiseksi. Afrikanmeriharakka kuitenkin pesii ihmisten suosimilla rannoilla, ja pesimäaikana tapahtuva rantalomailu ja maastoajoneuvoilla kruisailu tuhoavat sekä pesiä että kasvillisuuteen piiloutuneita poikasia. Myös mangustit ja etelänselkälokit (Larus dominicanus) ryöstävät pesiä, varsinkin silloin, kun emot eivät uskalla tulla pesälle lähellä oleskelevien ihmisten takia.
Elinympäristö
Kivikkoiset ja kallioiset rannat sekä rannikolla että saarilla.
Lisääntyminen
Pesä on kuoppa hiekassa. Munia on 2-4, molemmat emot hautovat.
Ravinto
Nilviäiset, äyriäiset, lierot.
Morfil
Morfil (kirjaimellisesti "Norsunluusaari") on saari Pohjois-Senegalissa aivan Mauritanian rajan tuntumassa Senegaljoen ja siitä eroavan Douéjoen välissä.
Senegaljoesta haarautuu useita sivujokia, joista osa yhdistyy alajuoksulla takaisin Senegaljokeen. Näiden sivujokien ja Senegaljoen välillä on useita saaria, joista Morfil on suurin. Se on noin 100 kilometriä pitkä ja 1 250 neliökilometrin kokoinen, mikä tekee siitä Länsi-Afrikan sisävesien suurimman saaren. Doué haarautuu Senegaljoesta Sori Malén lähellä ja virtaa Senegalin suuntaisesti sen eteläpuolella yhdistyen jälleen jokeen noin 70 kilometrin päässä. Morfilin tärkeimmät kaupungit ovat Podor ja Salde.
Morfil oli 1000-luvulla Tekrurin valtion keskus. Tekrur oli yksi ensimmäisistä Saharan eteläpuolisista islamilaisista valtioista. Saaresta tuli myöhemmin osa Ghanan kuningaskuntaa, sitten Malin kuningaskuntaa, ja viimein se joutui ranskalaisten haltuun. Saari on nimetty siellä ennen eläneiden norsujen mukaan.
Morfililla on paljon kyliä ja kaupunkeja, joiden länsisudanilainen arkkitehtuuri ja kulttuuri poikkeaa Senegalin valtakulttuurista.
Lopé-Okanda
Lopé-Okanda on metsäalue Gabonissa. Alueesta suurin osa on sankkaa sademetsää, mutta siellä on myös viimeiset jäänteet Keski-Afrikan savanneista sekä jälkiä menneistä kulttuureista, mm. kaiverruksia ja kalliopiirroksia. Siellä on ollut ihmisasutusta 400 000 vuoden ajan.
Anders Engström
Anders Engström (s. 2. lokakuuta 1962 Uusikaarlepyy ) on suomenruotsalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja.
Lopé-Okanda
Puistossa on gorilloja, simpansseja ja afrikannorsuja sekä muita suuria nisäkkäitä. Yhteensä puistossa tavataan 63 nisäkäslajia sekä 399 lintulajia. Sen läpi virtaava Ogooué-joki on ollut aina tärkeä kauppareitti alueella. Puiston poikki kulkee myös maantie sekä rautatie. Metsästystä ja salametsästystä, varsinkin norsunluun kauppaa, pidetään puiston suurimpina uhkina.
Anders Engström
Engström on opiskellut Lontoon kansainvälisestä elokuvakoulussa (International Film School) ja luonut kansainvälistä uraa Ruotsissa ja Saksassa.
Yksityiselämä
Engström on naimisissa lavastaja Betsy Ångerman-Engströmin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Lopé-Okanda
Lopé-Okanda on ollut suojelualue vuodesta 1946. Se otettiin vuonna 2007 UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Karsten Bindrich
Karsten Bindrich (s. 14. huhtikuuta 1973 Wittenberg) on saksalainen haulikkoampuja ja maailmanmestari.
Karsten Bindrich on saavuttanut trapissa henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Nikosiassa 2003, sekä henkilökohtaista pronssia Nikosiassa 2007 ja joukkupronsia Fagnanossa 1994. Lisäksi hän on saavuttanut poikien sarjassa henkilökohtaisen pronssin Perthissä 1991. Lisäksi hän saavutti EM-kultaa Trapista Nikosiassa 2008.
Crusader Kings II
Peli on keskiaikaan sijoittuva dynastia- ja vaihtoehtoishistoriasimulaattori, jossa pelaajan ainoa tehtävä on pitää valitsemansa ruhtinaan dynastia hengissä ja vallassa. Peli alkaa vuodesta 1066 ja kestää vuoteen 1453. The Old Gods -lisäosalla voi aloittaa pelin vuodesta 867 ja Charlemagne-lisäosalla jo vuodesta 769. Päivityksen 3.3 myötä peruspelin voi aloittaa myös vuodesta 936.
Pelaaminen
Pelissä ei ole suoraa juonta, jota pelaajan olisi seurattava, vaan pelaaja saa itse päättää tavoitteet, joiden mukaan haluaa pelata. Ilman mitään lisäosia pelaaja saa valita minkä tahansa kristityn kreivistä keisariin, miltä tahansa päivältä aloitus- ja lopetuspäivämäärän sisällä; vaihtoehtoihin sisältyy useita historiallisia hahmoja kuten Vilhelm Valloittaja, Harald Ankara ja Konstantinos X Dukas.
Billy Barty
Billy Barty, oik. William John Bertanzetti, (25. lokakuuta 1924 Millsboro, Pennsylvania – 23. joulukuuta 2000 Glendale, Kalifornia) oli lyhytkasvuinen yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli 114 senttimetriä pitkä.
LEGO Ninjagon 7. tuotantokausi - Ajan vartijat
Ajan vartijat (eng. The Hands of Time) on animaatiosarjan Lego Ninjagon seitsämäs tuotantokausi, jossa ninjat saavat vastaansa uuden vihollisen: Ajan vartijat Acronixin ja Kruxin, joiden tavoitteena on löytää neljä aikamiekkaa ja saavuttaa ajan herruus.
Billy Barty
Bartyn ura alkoi jo 1920-luvulla Mickey Rooneyn lyhytelokuvissa, joissa hän näytteli Rooneyn pikkuveljeä. Hän esiintyi useissa elokuvissa vauvan roolissa aikuisiälläkin. Barty esitti Gwildoria He-Manin elokuvasovituksessa Masters of the Universe. Hän esiintyi myös muun muassa Charlien enkelit -sarjassa ja uusissa Batman-seikkailuissa sekä monissa muissa sarjoissa ja elokuvissa.
LEGO Ninjagon 7. tuotantokausi - Ajan vartijat
Tämä kausi tapahtuu päivän televisiospesiaali Pyhäinpäivän jälkeen.
Billy Barty
Barty kuoli sydänvikaan 76-vuotiaana vuonna 2000. Hän oli tunnetuimpia lyhytkasvuisia näyttelijöitä, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
LEGO Ninjagon 7. tuotantokausi - Ajan vartijat
Lähteet
1. https://www.ruutu.fi/ohjelmat/lego-ninjago-masters-of-spinjitzu
Pavel Trihitšev
Pavel Sergejevitš Trihitšev (s. 7. marraskuuta 1992 Montšegorsk) on venäläinen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla FSO of Russiaa.
Trihitšev debytoi alppihiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2013 Kranjska Goran suurpujottelussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2013 Val d'Iseren suurpujottelussa sijoituttuaan 28:nneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Wengenin alppiyhdistetyssä tammikuussa 2018. Tätä ennen hän oli sijoittunut maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 16:nneksi.
Trihitšev osallistui vuoden 2014 talviolympialaisiin Sotšissa, jossa hän oli parhaimmillaan superyhdistetyssä 24:s. Hän on myös kilpaillut kolmissa MM-kisoissa vuosina 2013–2017 ollen parhaimmillaan 18:s alppiyhdistetyssä Sankt Moritzissa 2017.
Winnipeg Beach
Winnipeg Beach on pikkukaupunki Manitoban provinssissa Kanadassa. Kaupunki sijaitsee Winnipegjärven eteläaltaan lounaisrannalla noin 70 kilometriä pohjoiseen provinssin pääkaupungista Winnipegistä. Winnipeg Beachin perusti Canadian Pacific Railwayn presidentti Sir William Whyte vuonna 1901 ja se sai kaupunkioikeudet 20. helmikuuta 1914.
Kaupungissa kuvataan kesäaikaan kanadalaista televisiosarjaa Falcon Beach.
Historia
Asutus alueella sai alkunsa vuonna 1875, kun islantilaiset maahanmuuttajat perustivat New Iceland siirtokunnan Winnipegjärven länsirannalle. Alue käsitti noin 57,9 kilometriä pitkän kaistaleen Rivertonin lähellä sijaitsevalta Icelandic River -joelta aina Winnipeg Beachiin. Siirtokunta kuului tuolloin Luoteisterritorioihin, mutta jäi 12. maaliskuuta seuraavana vuonna perustetun Keewatinin piirin alueelle. Vuonna 1881 Manitoban provinssin aluetta laajennettiin, sisältäen siirtokunnan. Yhdyskunta oli täysin omavarainen aina vuoteen 1887 saakka ja alueelle muuttamista rajoitettiin. Ainoastaan islantilaista alkuperää olevien siirtolaisten oli mahdollista asettua siirtokunnan alueelle. Tämä rajoitus poistettiin vasta vuonna 1897.
Vuonna 1901 Canadian Pacific Railwayn johtaja Sir William Whyte hankki yhtiön omistukseen nykyisen Winnipeg Beachin alueen käsittäen noin 1,34 neliökilometrin ranta-alueen. Yhtiö suunnitteli alueesta lomanviettopaikkaa Winnipegin asukkaille. Rautatie valmistui jo seuraavana vuonna ja 1904 turistikeskus oli valmis, mukaan lukien ranta-alueet, hotellit, ravintolat, läntisen Kanadan suurimman tanssilavan (noin 1 300 m²) ja läpsiperheiden tärkeimmän kohteen, huvipuiston vuoristoratoineen. Vuosina 1910–1912 kaupunkiin saapui 12–15 junaa ja yli 40 000 vierailijaa jokaisena viikonloppuna. Nykyisin kaupunkiin ei ole enää henkilöjunaliikennettä.
1950-luvulle tultaessa Winnipeg Beachin suosio lomakohteena oli pitkälti hiipunut. Tanssihalli purettiin 1967 ja pian tämän jälkeen vuoristorata suljettiin huonokuntoisena ja lopulta purettiin. Kaupunki vietti hiljaiseloa aina 1990-luvulle saakka jolloin siitä muodostui jälleen suosittu lomailualue manitoba asukkaille. Nykyisin alueella on runsaasti kesämökkejä ja ranta on suosittu kohde auringonpalvojien keskuudessa.
La Flotte
La Flotte tai La Flotte-en-Ré on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Charente-Maritimen departementissa. Se on yksi Atlantin rannikon La Rochellen kaupungin edustalla sijaitsevan Île de Ré -saaren kymmenestä kunnasta. La Flotten asukasluku vuonna 2014 oli 2 849.
La Flotte kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France, johon kuuluu myös Ars-en-Ré samalta saarelta.
Jyoti Basu
thumb|right|Jyoti Basu
Jyoti Basu (bengaliksi জ্যোতি বসু, 8. heinäkuuta 1914 – 17. tammikuuta 2010) oli intialainen poliitikko, joka toimi Länsi-Bengalin pääministerinä vuosina 1977–2000. Hän kuului Intian marxilaisen kommunistisen puolueen politbyroon jäseniin. Basu syntyi Kalkutassa varakkaan tohtorin pojaksi. Hän kuoli intialaisessa sairaalassa 17. tammikuuta 2010.