cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Van Morrison
Tunnustuksia
Morrison sai Grammy-palkinnon vuonna 1996 yhdessä The Chieftainsin kanssa ja 1998 yhdessä John Lee Hookerin kanssa. Hänet nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen 1993, mutta hän ei saapunut tilaisuuteen paikalle. Vuonna 2003 hänet nimettiin Songwriters Hall of Fameen. Vuonna 2015 Britannian kuningatar Elisabet II myönsi Morrisonille ritarin arvonimen.
Yksityiselämä
thumb|Van Morrison esiintymässä vuonna 2006 tyttärensä Shanan kanssa. Vuonna 1968 Morrison meni naimisiin Janet Rigsbeen kanssa. He saivat yhden tyttären ja erosivat 1973. Morrison asuu nykyisin Irlannissa pitkäaikaisen naisystävänsä Michelle Roccan ja kahden lapsensa kanssa.
Matrjona Rasputina
Matrjona Grigorjevna Rasputina (27. maaliskuuta 1898 Pokrovskoje, Venäjän keisarikunta – 27. syyskuuta 1977 Los Angeles) oli keisarillisen Venäjän viimeisen tsaarin Nikolai II:n hovissa suuren vaikutusvallan saaneen mystikon, profeetan ja kansanparantajan Grigori Jefimovitš Rasputinin vanhempi tytär. Hän syntyi osapuilleen vuonna 1898 pienessä, Tura-joen rantamilla sijaitsevassa Pokrovskojen kylässä Länsi-Siperiassa. Matrjona, jota yleisesti myöhemminkin kutsuttiin Mariaksi tai Maškaksi, oli sisaruksista kuuluisaksi tulleelle isälleen läheisin ja osallisena Romanovien tsaariperheen tarinassa. Saatuaan vaikutusvaltaa tsaari Nikolai II:n hovissa Rasputin otti vuonna 1910 molemmat tyttärensä, Marian ja tämän nuoremman sisaren Varvaran asumaan luokseen Pietariin, jossa tytöt kävivät koulunsa Steblin-Kamenskajan yksityiskymnaasissa. Isänsä roolista johtuen molemmat tyttäret tutustuivat aikanaan myös keisariperheeseen ja olivat erinomaisissa väleissä keisarillisten lasten kanssa.
Tarinan mukaan Maria oli erityisen läheisissä väleissä tsaarin nuorimman tyttären suuriruhtinatar Anastasia Romanovan kanssa, joka sattuneesta syystä myöhemmin saavutti lähes yhtä myyttisen maineen kuin ystävättärensä pahamaineinen isä. Maria Rasputina oli niiden keisariperheen läheisesti tunteneitten ihmisten joukossa, jotka aikoinaan tapasivat kiistellyn Anna Andersonin, joka väitti olevansa käännynnäisen bolševikkisotilaan avulla tsaariperheen murhasta pelastunut suuriruhtinatar Anastasia Romanova. On säilynyt jopa valokuva, jossa jo ikääntynyt Anna poseeraa Marian ja tämän amerikkalaisen toimittajaystävättären Patte Barhamin kanssa. Anna Andersson osoittautui myöhemmin, vuonna 1994, vain yhdeksi lukemattomista huijareista. Hänen jäännöksilleen tuolloin tehdyt DNA-testaukset osoittivat selvästi, että kyseessä ei ollut Romanovien viimeinen suuriruhtinatar.
Maria Rasputinan elämä vallankumouksen jälkeen oli vaiheikasta. Työskenneltyään ensin kabareetanssijattarena Bukarestissa hän päätyi Pariisiin, missä hänen miehensä Solovjev kuoli lähes pennittömänä (menetettyään kaikki anastamansa kalleudet kansalaissodassa) tuberkuloosiin vuonna 1926. Maria jäi yksin kahden pienen tyttären kanssa.
Felix Jusupovin julkaistuaan muistelmansa jossa hän kiistää murhanneensa Rasputinin Maria haastoi hänet ja toisen murhan osallisen Dmitri Pavlovitš Romanovin Pariisissa oikeuteen ja vaati korvauksia 800 000 dollaria. Oikeus kuitenkin hylkäsi Marian valituksen sillä tuomarin mukaan ranskalainen oikeuslaitos ei voi tehdä mitään päätöksiä mitä tapahtui Venäjällä sodan aikana ja vielä että oikeudenkäynti pitäisi pitää Venäjällä murhapaikalla.
Aikanaan hän ansaitsi elantonsa työskentelemällä kotiopettajattarena ja sittemmin hän toimi villieläintenkesyttäjänä kuuluisassa Ringling Brothers -sirkuksessa, jolloin häntä mainostettiin "legendaarisen hullun munkin, Grigori Rasputinin tyttärenä". Vuonna 1937 Maria Rasputina muutti Yhdysvaltoihin. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1945. Maria asettui Los Angelesiin Kaliforniaan vuonna 1965. Elämänsä aikana hän kirjoitti paljon isästään ja elämästään Venäjällä sekä vallankumouksen ajoista apunaan ystävättärensä toimittaja Patte Barham. Mahdollisesti tunnetuin hänen teoksistaan on "Rasputin – the man behind the myth". Maria Rasputina kuoli vuonna 1977, mihin asti hän ehti pitkään toimia eräänlaisena vaihtoehtoisena tietopankkina niille, joita kiinnostivat keisarien Venäjän luhistumiseen johtaneet dramaattiset tapahtumat ja varsinkin Rasputinin rooli niissä. Hänet on haudattu Angelus Rosedalen hautausmaalle Los Angelesiin.
Marialla oli yhdessä vaiheessa kaksi koiraa joiden nimet olivat Jusu ja Pov Felix Jusupovin mukaan.
Palojoki
Palojoki on noin tuhannen asukkaan kylä Nurmijärvellä. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Helsingistä, ja sen kautta kulkee Nurmijärven kirkonkylästä Tuusulan Hyrylään johtava seututie 139 (Palojoentie, Tuusulan puolella Nahkelantie). Kylässä on ala-aste, jonka nimi on Palojoen koulu. Nimensä kylä on saanut viereisen Palojoen mukaan, joka kylän läheisyydessä laskee Vantaanjokeen.
Kuuluisin palojokelainen on Suomen kansalliskirjailija Aleksis Kivi, jonka syntymäkoti toimii nykyisin museona. Kylässä sijaitsevalla Taaborinvuorella pidetään kesäisin Kivi-juhlat, joissa esitetään Aleksis Kiven näytelmiä.
Palojoella sijaitsee yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Iron Man (videopeli)
Iron Man on Secret Levelin ja Artificial Mind and Movementin kehittämä ja Segan julkaisema toimintapeli, joka perustuu Iron Man -elokuvaan. Peli on julkaistu Microsoft Windowsille, PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, PlayStation Portablelle, Xbox 360:lle Wiille, Nintendo DS:lle ja mobiilipelinä.
Pelin tapahtumat seuraavat elokuvan juonta, eli tarkoituksena on alussa taistella terroristiryhmää vastaan. Pelin edetessä Rautamies kohtaa sarjakuvista tuttuja vihollisia, kuten Sulattajan, Titaanimiehen ja Iron Mongerin.
Buenos Aires Herald
Buenos Aires Herald oli Buenos Airesissa, Argentiinassa päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Sen uutiset olivat englannin kielellä. Skotlantilaissyntyinen William Cathcart perusti lehden vuonna 1876. Lehti ilmestyi alun perin kerran viikossa, ja välitti tietoja laivaliikenteestä ja kansainvälisiä uutisia maassa asuville ulkomaalaisille. Vuodesta 1968 päätoimittajana toiminut britti Robert Cox alkoi kirjoittaa paikallisista asioista, etnekin sellaisista joista muut mediat eivät halunneet puhua.
Sanomalehti tuli kuuluisaksi kun se kirjoitti vuosien 1976-1983 sotilasvallan aikana kadonneista ihmisistä. Se harvensi ensin ilmestymistään ja lakkautettiin kokonaan vuonna 2017.
Aspyr Media
Aspyr Media, Inc. on yhdysvaltalainen yhtiö, joka on erikoistunut Windows-pelien siirtämiseen OS X:lle ja Linuxille. Se on ollut toiminnassa vuodesta 1996, ja vuodesta 2003 asti se on omistanut 60 prosenttia Macin viihdemarkkinoista. Aspyr on toiminut muiden yhtiöiden kanssa kuten Universal, Paramount Pictures, Warner Bros., LucasArts, Electronic Arts, Activision ja Eidos.
Viime vuosina se on alkanut siirtää konsolipelejä Windowsille ja Game Boy Advancelle sekä julkistanut pelejä, kuten Wideloadin Stubbs the Zombie in Rebel Without a Pulse, Macille, Windowsille sekä Xboxille.
Historia
Aspyr Media on tullut tunnetuksi auttaessaan muita pelitaloja siirtämään pelinsä muille alustoille kuten Gearbox Softwaren Borderlands-sarjan kanssa.
Embracer Group ilmoitti yrityksen ostamisesta Saber Interactiven kautta helmikuussa 2021. Huhtikuussa 2022 Beamdog siirtyi Aspyrin omistukseen.
Kopiointisuojavapaat pelit
Vuodesta 2009 Aspyr on julkaissut pelejä ilman käyttöoikeuksien hallintaa (DRM) kuten:
Esko Suhonen
Esko Sakari Suhonen (29. helmikuuta 1908 Nilsiä – 7. toukokuuta 1984 Helsinki ) oli suomalainen arkkitehti.
Suhonen valmistui arkkitehdiksi 1935 ja työskenteli jo opiskeluaikana puolustusministeriön rakennusosastolla. Maatalousseurojen keskusliiton rakennuskonsulttina hän toimi vuosina 1936–1941. Hän oli Aravan teknisen osaston johtaja 1949–1953. 1965–1968 hän toimi Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosaston johtajana. Hän työskenteli myös rakennusalan standardoinnin parissa ja selvitti asuntojen käyttöön vaikuttavia ominaisuuksia teoksessaan Kerrostalon asuttavuus (1963).
Vuonna 1960 Suhonen nimitettiin nykyaikaisen rakennustaiteen professoriksi erikoisalanaan asuntoarkkitehtuuri. Hänen piirustuskokoelmansa siirtyi vuonna 1995 lahjoituksena Arkkitehtuurimuseon haltuun.
Sawara-ku
Sawara-ku on yksi Japanin Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa sijaitsevan Fukuokan kaupungin seitsemästä suuralueesta. Fukuokan ydinkeskustan länsipuolella sijaitseva suuralue ulottuu Hakatanlahdelta pohjoisessa kaupungin eteläosan vuoristoalueille. Sawara-kun pinta-ala on 95,87 neliökilometriä ja siellä on 217 770 asukasta (vuonna 2017).
Ruskojuoksiainen
Ruskojuoksiainen eli kivijuoksiainen (Lithobius forficatus) on juoksujalkaisiin kuuluva tuhatjalkainen. pienoiskuva|pysty=1.1|Ruskojuoksiainen alapuolelta kuvattuna. Kuvassa näkyvät sen vahvat etujalat.
Se on väriltään punainen, oranssi, tai ruskea ja sillä on ruumiin jokaisessa jaokkeessa yksi jalkapari, yhteensä 15 jalkaparia ja lyhyistä jaokkeista muodostuneet tuntosarvet. Keskimäärin noin 20 -30 mm pitkäksi kasvava ruskojuoksiainen on yksi Suomen yleisimmistä tuhatjalkaislajeista, joka on levinnyt Lappiin saakka.
Ruskojuoksiainen liikkuu nopeasti, käärmemäisin liikkein. Se saattaa puolustautua puremalla, mutta sen purema ei ole myrkyllinen. Se talvehtii aikuisena ja voi elää kuusi vuotta vanhaksi.
Ruskojuoksiaisen kuvasi ensimmäisenä Carl Linnaeus vuonna 1758.
Elinympäristö
Ruskojuoksiainen viihtyy puiden kaarnojen ja kivien alla, kosteassa karikkeessa lehtien ja lahoavien puukappaleiden seassa, vanhojen rakennelmien sisällä sekä kosteissa tiloissa kuten kellarissa. Ruskojuoksiainen ei ole tuholaiseläin.
Ravinto
Ruskojuoksiaiset ovat petoja, ja käyttävät ravintonaan hyönteisiä.
Sil
Sil on Miñojoen sivujoki Galiciassa, Espanjassa. Sen pituus on 225 km, ja se saa alkunsa Kantabrian vuorilta. Joki virtaa Leónin ja Ourensen maakuntien läpi. Suurin kaupunki joen varrella on Ponferrada.
Kreetalainen koulukunta
thumb|Neitsyt Marian taivaaseenastuminen, [[El Greco (ennen vuotta 1567, tempera ja kulta paneelille, koko 61,4 x 45 cm, Neitsyt Marian taivaaseenastumisen katedraali, Hermopolis, Syros) syntyi luultavasti El Grecon Kreikan kauden lähetessä loppuaan. Maalauksessa yhdistyy jälkibysanttilaisen ja italialaisen manierismin tyylillisiä ja ikonografisia aineksia, ja siinä on myös kreetalaisen koulukunnan aineksia.]] Kreetalainen koulukunta on käsite, jolla kuvataan sitä merkittävää maalaustaiteen koulukuntaa, joka kukoisti 1500- ja 1600-luvuilla Kreetan ollessa Venetsian tasavallan vallassa ja jonka edustajat kehittivät erityisen ikonografisen tyylin sekä idän että lännen taiteellisten traditioiden ja suuntausten vaikutusten alla.
Historia
Candiassa (jota nimeä venetsialaiset käyttivät Khandakaksesta, nykynimeltään Iraklion) toimi 1500-luvulla pari sataa taidemaalaria, ja he olivat järjestäytyneet killoiksi italialaisen esikuvan mukaan. Itäisten ja läntisten traditioiden sekoitus ja rauhallinen ortodoksisen ja katolisen kirkon välinen vuorovaikutus synnytti saarella taiteen kultakauden ”kreetalaisen renessanssin”. Kirjallisuus ja maalaustaide kukoistivat, ja saarella oli runsaasti työhuoneita, joissa merkittävät kreetalaiset taidemaalarit loivat teoksiaan. Osa maalareista halusi noudattaa Konstantinopolin jälkibysanttilaista traditiota, kun taas toiset saivat vaikutteita Venetsian renessanssin mestareilta, kuten Giovanni Belliniltä ja Tizianilta. Näiden mestareiden teoksia ja niiden jäljennöksiä oli saaren luostareissa ja kirkoissa, kun taas flaamilaisten taiteilijoiden teoksia oli Candian katolisissa kirkoissa tai varakkaiden venetsialaisten ja kreikkalaisten yksityiskokoelmissa.
Taidehistoriassa erotetaan kaksi päätyyliä: maniera greca (alla greca, vastaa bysanttilaista muotokieltä) ja maniera latina (alla latina, noudattaa läntisiä tekniikoita), jotka taiteilijat tunsivat ja joita he sovelsivat aina tilanteen mukaan, ja tuloksena oli jonkinlaista ”eklektisyyttä”. Toisinaan molempia tyylejä oli nähtävissä samassa kuvassa rinnakkain. Merkittävimpien kreetalaisten maalareiden maine levisi kaikkialle Kreikkaan, Välimerelle ja muualle Eurooppaan. 1500-luvun alussa kreetalaisilla taiteilijoilla oli enemmän tilauksia ja heidän teoksensa olivat kysyttyjä, sillä he olivat alkaneet käyttää uusia aiheita ja mukauttaa maalaustapaansa ajan uusien suuntausten mukaan. Maineikkaita kreetalaisia taiteilijoita olivat Theofánis Strelítzas, Michaíl Damaskinós ja Geórgios Klóntzas. Myös nuoren El Grecon älyllinen ja taiteellinen persoonallisuus muotoutui tässä taiteellisessa ympäristössä. El Greco oli 22-vuotias vuonna 1563, jolloin häntä luonnehdittiin eräässä asiakirjassa ”mestariksi” (maestro Domenigo), mikä tarkoitti, että hän toimi jo virallisesti maalarin ammatissa.
1500-luvun jälkimmäisellä puoliskolla monet kreetalaiset taiteilijat lähtivät Venetsiaan hankkimaan toimeksiantoja ja arvostusta. Toisin kuin El Greco, muut sinne siirtyneet kreetalaiset maalarit eivät täysin muuttaneet tyyliään eivätkä työtapojaan. He vain käyttivät enemmän italialaisia aiheita, joita he muokkasivat bysanttilaiseen tyyliin. Jonathan Brown esittää analyysin siitä, miten El Greco erottautui muista Venesiassa toimivista kreetalaisista taiteilijoista, ja Richard G. Mann puolestaan väittää, että ”yksikään näistä taiteilijoista ei omaksunut renessanssin ajatuksia että muutos olisi välttämätön taideteosten luomisessa”.
Kreetalaisen koulukunnan huomattavia edustajia 1500- ja 1600-luvuilla olivat Isä Emmanouíl Tzánes ja Theódoros Poulákis. Kreetalaisten maalareiden menestys jatkui siihen asti kunnes osmanit valtasivat saaren vuonna 1669.
Allan Edwall
Johan Allan Edwall (25. elokuuta 1924 Jämtland – 7. helmikuuta 1997 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja, kirjailija ja muusikko.
Edwall oli persoonallinen näyttelijä.
Opinnot
Edwall kävi vuosina 1949–1952 Dramatenin näyttelijäkoulun, missä hänen oppilastovereitaan olivat muun muassa Max von Sydow, Ingrid Thulin ja Margaretha Krook.
Näyttelijäura
Hän esiintyi muun muassa viidessä Ingmar Bergmanin elokuvassa, joista ensimmäinen oli Neidonlähde (1960). Elokuvassa Talven valoa (1962) hänellä oli merkittävä sivurooli suntiona.
Kansalliseen tietoisuuteen Edwallin toi varsinaisesti August Strindbergin romaanin Hemsöläiset televisiosovitus (1966), jossa hän esitti tragikoomista renki Carlssonia. Jarl Kullen ohjaamassa elokuvassa Miksi kirjakauppias lopetti uimisen? (1969) Edwallilla oli päärooli vanhapoikaelämään tottuneena kirjakauppiaana, joka ajautuu eroottiseen myrskyyn Margaretha Krookin tulkitseman sensuellin Amélie Arbelin muutettua pikkupaikkakunnalle.
Vuosina 1971–1984 Edwall näytteli useassa Olle Hellbomin ohjaamassa Astrid Lindgren -filmatisoinnissa. Lindgren-rooleista ehdottomasti tunnetuin on Vaahteramäen Eemelin isä Anton Svensson kolmessa Eemeli-elokuvassa 1971–1973 sekä elokuvien materiaalista leikatussa 13-osaisessa televisiosarjassa. Lisäksi hän esiintyi muun muassa elokuvassa Veljeni Leijonamieli (1977) ja Tage Danielssonin ohjaustyössä Ronja, ryövärintytär (1984).
Ingmar Bergmanin suurtuotannossa Fanny ja Alexander (1982) Allan Edwall esittää teatteriohjaaja Oscar Ekdahlia, jonka varhainen kuolema jättää lesken ja lapset sosiaalisesti tyhjän päälle ja lopulta tyrannimaisen piispan perheen yhteyteen. Edwallin isähahmo ilmestyy kuolemansa jälkeenkin haamuna muutamissa kohtauksissa.
Ohjauksia
Edwall ohjasi muun muassa Dramateniin useita omiin käsikirjoituksiin perustuvia näytelmiä. Hänen elokuvaohjauksistaan tunnetuin lienee Åken maailma (Åke och hans värld, 1984), jossa hän itse esittää rehtori Godemania. Elokuva on Bertil Malmbergin romaaniin perustuva, 1930-luvun Ruotsiin sijoittuva lapsikuvaus.
Oma teatteri
Vuonna 1986 Edwall perusti Tukholmaan oman teatterin Brunnsgatan 4, jolle hän omistautui kokonaisvaltaisesti ja jota pyöritti kuolemaansa asti. Nykyään teatterin taiteellisena johtajana toimii Kristina Lugn.
Musiikkiura
Muusikkona Edwall esitti omaa tuotantoaan, jonka sekä sävelsi että sanoitti itse. Musiikki muistuttaa kansanmusiikkia, ja siinä on voimakas yhteiskunnallinen sanoma.
Edwall teki useita levytyksiä vuodesta 1979 lähtien. Vuonna 2009 hänen esikoisalbuminsa Grovdoppa pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Yksityiselämä
Allan Edwall kuoli 72-vuotiaana eturauhassyöpään. Hänellä on neljä lasta kahdesta avioliitosta.
Poveste de viață
Poveste de viață on romanialaisen eurodanceyhtye Akcentin neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 2004. Romaniankielinen albumi sisälsi vain kuusi kappaletta ja lisäksi musiikkivideon ”Poveste de viață” -kappaleesta. Myös ”Spune-mi (Hey baby!)” -kappaleesta tehtiin video.
Lindesnes
Lindesnes on Norjan kunta Länsi-Agderin läänissä, jossa sijaitsee Norjan mannermaan eteläisin piste (57.98299°N, 7.04801°W) Lindesnesin majakalla. Kunnan hallinnon keskustaajama on Vigeland. Kunnan rajanaapureita ovat lännessä ja pohjoisessa Lyngdal, koillisessa Evje og Hornnes ja idässä Vennesla sekä Kristiansand. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Lindesnesin kunnassa oli 4 796 asukasta.
Historia
Lindesnesin kunta muodostettiin vuonna 1964 Spangereidin, Vigmostadin ja Sør-Audnedalin kuntien yhteenliittymänä.
Arvo Riihimäki
Arvo Vihtori Riihimäki (29. toukokuuta 1891 Lavia – 13. joulukuuta 1972 Lavia) oli suomalainen poliitikko, joka toimi STPV:n ja SKDL:n kansanedustajana vuosina 1927–1930 ja 1945–1954. Hän oli vangittuna poliittisen toimintansa vuoksi 1930-luvun alussa.
Varhaiset vuodet
Arvo Riihimäki syntyi Lavian Niemenkylässä torppari Kaarlo Matinpoika Stenmanin (1870–1924) ja Aleksandra Vilhelmiina Penttilän (1869–1952) nelilapsiseen perheeseen. Hän teki maataloustöitä synnyintorpassaan ja toimi Niemenkylän työväenyhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1914 lähtien. Riihimäki oli myös Porissa ilmestyneen Sosialidemokraattin Lavian kirjeenvaihtaja.
Maaliskuun vallankumouksen jälkeen Riihimäki toimi heinäkuusta 1917 lähtien raittiusvalvojana Porin miliisilaitoksella. Sisällissodan aikana maaliskuussa 1918 järjestyksenpito siirtyi Porin punakaartille, johon myös Riihimäki liittyi palvellen kansliatehtävissä punakaartin tiedonantotoimistossa. Punaisten jätettäessä Porin 13. huhtikuuta Riihimäki pakeni muiden punakaartilaisten joukossa kohti Itä-Suomea. Toukokuun alussa hän jäi saksalaisten vangiksi Hollolassa ja joutui Hennalan vankileirille. Elokuussa 1918 Riihimäki sai 9 vuoden tuomion valtiopetoksesta. Arvid Strukelin johtama Porin suojeluskunnan esikunta vaati hänelle kuolemanrangaistusta ja myös Lavian suojeluskunnan esikunta esitti saman toiveen.
Kansanedustajaksi
Riihimäen kansanedustajakausi katkesi heinäkuussa 1930, kun sisäministeri E. V. Kuokkanen määräsi äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen painostuksesta kaikki STPV:n 23 kansanedustajaa pidätettäväksi epäiltynä ”maanpetoksellisesta toiminnasta”. Riihimäki onnistui piileskelemään viranomaisilta joulukuun puoliväliin saakka, jolloin hän yritti rajan yli Neuvostoliittoon yhdessä Pohjan Voiman toimittajan Väinö Aaltosen kanssa. Rajavartiosto sai heidät kiinni Kivennavan Karvalassa, ja keväällä 1931 Turun hovioikeus antoi Riihimäelle kahden vuoden vankeustuomion valtiopetoksen valmistelusta.
Sotavuosien jälkeen
Jatkosodan päätyttyä kommunistien toiminta laillistettiin ja Riihimäki palasi politiikkaan SKDL:n riveissä. Hänet valittiin eduskuntaan jälleen vuonna 1945. Riihimäki oli Lavian kunnallislautakunnan jäsen jo 1920-luvulla, ja myöhemmin 1940–1950 luvuilla hän toimi kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Vuonna 1966 Riihimäelle myönnettiin 1966 kunnallisneuvoksen arvonimi.
Perhe
Riihimäen puoliso oli Hilja Maria Peltomaa (1903–1963), jonka kanssa hän avioitui 1923. Pariskunnalla oli kolme lasta.
Kulttuurien museo
Kulttuurien museo on Suomen kansallismuseoon kuuluva etnografinen museo, joka tutkii ja esittelee maailman kansoja ja kulttuureita ja tallentaa niiden kulttuuriperintöä. Kulttuurien museo ilmoittaa näyttely- ja oheistoimintansa keskeiseksi tehtäväksi kansainvälisyyskasvatuksen sekä tiedon ja kulttuurienvälisen ymmärryksen lisäämisen.
Kokoelmat
Kulttuurien museon kokoelmat muodostuvat Kansallismuseon yleisetnografisista ja suomalais-ugrilaisista kokoelmista, ja ne ovat osa kansalliskokoelmaa. Esineitä on kaikilta mantereilta. Kokoelmat ovat karttuneet pääosin 1800-luvun alusta muun muassa tutkimusmatkailijoiden ja tieteenharjoittajien sekä lähetyssaarnaajien, merenkulkijoiden ja muiden maailmanmatkaajien toiminnan tuloksena.
Nykyisen keruu- ja tutkimustoiminnan pääpaino on nykyajan kulttuuri-ilmiöiden dokumentoinnissa. Kokoelmat karttuivat vuoden 2015 alussa merkittävästi, kun Suomen Lähetysseuran Kumbukumbu-museon esineistö luovutettiin Kulttuurien museolle.
Vuonna 2020 valtioneuvosto myönsi luvan luovuttaa Mesa Verde -kokoelmaan kuuluneita Pohjois-Amerikasta tuotuja ihmisjäänteitä ja hautaesineitä takaisin Yhdysvaltain alkuperäisväestölle. Esineet ja jäänteet ovat peräisin noin 1200-luvulta. Ne haudattiin uudelleen Mesa Verden alueelle Coloradoon.
Muutto Tennispalatsista Kansallismuseon yhteyteen
Kulttuurien museo avattiin Tennispalatsissa Helsingissä 18. toukokuuta 1999. Vuokrasopimus Tennispalatsissa päättyi vuoden 2013 lopussa, ja näyttelyt Tennispalatsissa suljettiin 19. toukokuuta 2013. Vuonna 2014 Kulttuurien museo muutti Kansallismuseo-rakennukseen.
Museovirasto esitti jo vuonna 2012 Kulttuurien museon uuden perusnäyttelyn sijoituspaikaksi Kansallismuseon tontilla sijaitsevaa erillistaloa, jossa on toiminut muun muassa Kansallismuseon konservointilaitos. Talo tuli kuitenkin Museoviraston muiden toimintojen käyttöön, ja Kulttuurien museon näyttelytoiminta on jatkunut vaihtuvilla näyttelyillä Kansallismuseon tiloissa.
Uinti kesäolympialaisissa 1936
right|100px|Uinti
Vuoden 1936 kesäolympialaisten uinti järjestettiin 8. – 15. elokuuta 1936. Tapahtumia oli 11, joista kuusi oli miehille ja viisi naisille. Tämä oli kymmenes kerta, kun uinti järjestettiin olympialaisissa. Uintiin osallistui yhteensä 248 urheilijaa (154 miestä ja 94 naista). Nuorin osanottaja oli tanskalainen Inge Sørensen (12 vuotta ja 22 päivää) ja vanhin filippiiniläinen Teofilo Yldefonso (33 vuotta ja 276 päivää). Suomalaisista uintiin osallistui Heikki Hietanen ja Anja Lappalainen Eniten mitaleita sai Japani neljällä kullallaan, kahdella hopeallaan ja viidellä pronssillaan.
Samuli Nordberg
Samuli Nordberg (s. 15. tammikuuta 1976 Porvoon mlk) on suomalainen koreografi, tanssija, ohjaaja ja näyttelijä. Nordberg on valmistunut Tanssitaiteen kandidaatiksi, sekä Koreografian maisteriksi Teatterikorkeakoulusta. Hän on Taideosuuskunta Tsuumin perustajajäsen ja toimi Tanssiteatteri Tsuumin taiteellisena johtajana 2007–2010.
Nordberg valittiin 2014 teatterityön yliopistonlehtoriksi Tampereen yliopistoon opetusalana liike ja tanssi. Lehtorintyön ohella hän tekee Tampereen yliopiston informaatioteknologian ja viestintätieteiden tiedekuntaan väitöstutkimusta aiheesta Jaettu Tekijyys - Ruumiillinen näkökulma.
Nordberg on tullut tunnetuksi muun muassa saippuasarjan Salatut elämät kautta, jossa hän näytteli Daniel Ojalaa. Nordberg liittyi sarjan kuvauksiin vuonna 2001 ja oli mukana vakituisesti vuoteen 2003 asti, jonka jälkeen hän palasi vielä muutaman jakson ajaksi vuonna 2004. Ruudussa hän näkyi vuosina 2002–2004 sekä 2005.
Fernet-Branca
thumb|240x240px|Pullo Fernet-Brancaa.
Fernet-Branca on italialainen, katkeroiden ryhmään kuuluva alkoholijuoma. Fernet-Brancan väri on voimakkaan tummanruskea ja sen tuoksu aromaattinen. Fernet-Brancan valmistamiseen käytetään 27 eri yrttiä ja maustetta, muun muassa mirhaa, raparperia, kamomillaa, kardemummaa, aloeta ja sahramia. Fernet-Brancaa valmistaa milanolainen Fratelli Branca -yhtiö.
Juoman kehitti Bernardino Branca vuonna 1845. Siitä tuli aluksi suosittu juomasekoitusten osa. Myöhemmin sitä on nautittu sellaisenaan digestiivinä.
La Peste
La Peste on brittiläisen acid house-, blues-, country- ja gospelyhtye Alabama 3:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2000. Albumin kappaleista "Mansion on the Hill" ja "Wade Into The Water" julkaistiin singlet vuonna 2001.
Robosaurus
Robosaurus on yhdysvaltalaisen keksijän Doug Malewickin vuonna 1988 keksimä ja vuonna 1989 rakentama 12 metriä korkea ja 30 tonnia painava viihderobotti, jonka nykyään omistaa Monster Robots, Inc. Se esiintyy Yhdysvalloissa erilaisissa moottoriurheilutapahtumissa, varsinkin monster truck -kisoissa ja ilmailutapahtumissa "syöden" ja polttaen autoja ja pienlentokoneita - usein vieläpä kutsumattomana vieraana.
Robosauruksella on ollut pikkuroolit elokuvissa The Recycler, Space Jam ja Waking Up in Reno. Päätähtenä se esiintyi NBC:n televisio-elokuvassa Steel Justice.
Robosauruksen rakentaminen maksoi 2,2 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Vuonna 2008 se vaihtoi omistajaa huutokaupassa 575 000 dollarilla.
2. heinäkuuta
2. heinäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 183. päivä (184. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 182 päivää.
2. heinäkuuta on muun kuin karkausvuoden keskimmäinen päivä, koska tätä päivää ennen ja tämän päivän jälkeen on 182 päivää. Sitä vietetään samana viikonpäivänä kuin uudenvuodenpäivää (paitsi karkausvuosina).
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 1. heinäkuuta, 3. heinäkuuta
Järjestelmäarkkitehtuuri
Järjestelmäarkkitehtuuri on järjestelmän suunnittelutapa, joka tukee rakenteellisten ominaisuuksien ymmärtämistä.
Erityisesti sillä voidaan tarkoittaa:
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1921
Vuoden 1921 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Lyonissa. Kilpailut olivat yhdeksännettoista maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa ja ensimmäiset maailmansodan jälkeen. Ohjelmassa olivat edelleenkin vapaakivääri, vapaapistooliammunta sekä sotilaskiväärikilpailut. Argentiina-pokaali matkusti Yhdysvaltoihin Walter Stokesin johdolla. Tappio vapaakiväärin joukkuekilpailussa oli Sveitsille ensimmäinen sitten Torinon kisojen vuonna 1898.
USS Iwo Jima (LHD-7)
USS Iwo Jima (runkonumero LHD-7) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.
Valmistus
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 12. joulukuuta 1997. Se laskettiin vesille 25. maaliskuuta 2000 ja otettiin palvelukseen 30. kesäkuuta 2001.
Palvelus
Alus oli 2012 Norfolkin laivastotukikohdassa Virginiassa.
Koukkuniemen vanhainkoti
thumb|Vanhainkodin rakennuksia. Keskellä taustalla punatiilinen hallintorakennus. Koukkuniemen vanhainkoti on Tampereella Lapinniemen kaupunginosassa sijaitseva Pohjoismaiden suurin vanhainkoti. Siellä toimii yhteensä 35 osastoa, joista neljä on dementiaosastoja. Kullakin osastolla on 15–43 asukasta. Vanhainkoti tarjoaa tamperelaisille vanhuksille lyhyt- ja pitkäaikaishoitoa sekä päiväkeskustoimintaa. Asukaspaikkoja hoito- ja hoivaosastoilla on 997. Henkilökuntaa Koukkuniemen vanhainkodissa on 436.
Toukokuussa 2010 julkistettiin Tampereen kaupungin laaja suunnitelma vanhainkodin kehittämiseksi peruskorjauksin ja uudisrakennuksin. Aikomuksena on tehdä Koukkuniemen vanhainkodista vuoteen 2020 mennessä kokonainen ”vanhusten kaupunki”, jonne sijoitettaisiin 1 200 vanhusta. Rakentamisen suunnitellaan etenevän sitä mukaa, kun kaupungilla on siihen varaa; kokonaiskustannuksiksi arvioitiin noin sata miljoonaa euroa.
Historia
Koukkuniemen vanhainkoti rakennettiin Näsijärven rantaan tukkukauppias Gustaf Fredrik Ahlgrenin testamentin (150 000 mk) turvin. Rakennustyöt kestivät vuoden ja vihkiäisiä vietettiin 1. marraskuuta 1886. Valmistuessaan Koukkuniemi käsitti päärakennuksen, sairashuoneen ja talousrakennuksen (konttori, keittiö ja ruokasali) sekä ulkorakennuksen (makasiini, talli, navetta sekä saunarakennus). Alkuaan Koukkuniemi toimi vaivaistalona, jossa asukkaina olivat holhousta tarvitsevat lapset, aikuiset sekä vanhukset. Vuonna 1893 rakennettiin lastenkoti, vuonna 1902 mielisairaala sekä työlaitos vuonna 1906.
thumb|Vuonna 1888 Koukkuniemen pihaan pystytettiin [[Emil Wikströmin veistämä rintakuva Gustaf Fredrik Ahlgrenista, jonka testamenttaamilla varoilla toiminta aloitettiin.]] Vuonna 2006 hoitaja Laila Koskela teki hoitajien riittämättömästä määrästä valituksen, jonka seurauksena Koukkuniemen vanhainkoti sai Länsi-Suomen lääninhallitukselta huomautuksen 30. maaliskuuta 2006. Vanhainkoti velvoitettiin perustamaan 1. helmikuuta 2007 mennessä 103 uutta hoitajan tointa ja näin nostamaan hoidontasoa Sosiaali- ja terveysministeriön sekä Kuntaliiton antamien laatusuositusten mukaisesti tyydyttäväksi. Stakes julkaisi raportin vanhainkodin tilanteesta 2008. Hoitajien lisäyksen myötä psyykenlääkkeiden ja unilääkkeiden käyttö vanhainkodissa puolittui.
Rakennukset
Sairaala, Koivula, Toukola, Havula, Lehtelä, Iltala, Urpula, Jukola, Impivaara, Varpula, Männistö, Hallintorakennus, Ravintokeskus
Siipipuukasvit
Siipipuukasvit eli dipterokarpuskasvit (Dipterocarpaceae) on Malvales-lahkoon kuuluva heimo, jossa on 580–680 tropiikissa kasvavaa sademetsien puulajia. Monet lajeista on korkeita puita, joiden latvat ovat 40–70 metrissä. Suurimmat yksilöt ovat jopa 85 metriä korkeita.
Heimon lajit ovat merkittäviä puutavarakaupassa. Lajeja tavataan kaikkialla trooppisilla alueilla: Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Seychelleillä, Intiassa, Indokiinassa ja Malesiassa. Yleisimmillään siipipuukasveja löytyy Malesian länsiosista. Jotkut lajit ovat nykyään uhanalaisia liika- ja laittomien hakkuiden takia. Puista saadaan puutavaran lisäksi aromaattisia öljyjä, palsamia, pihkaa ja ne ovat vanerin raaka-ainetta.
Kuvaus
Heimon lajit ovat puita. Ne ovat yleensä ainavihantia, harvoin kausivihantia. Lehdet ovat yksinkertaisia ja asettuneet vuorottaisesti. Lehtien laita on ehyt tai nyhälaitainen. Kukat ovat vaihtelevankokoisissa kukinnoissa. Ne ovat kaksineuvoisia ja säteittäin symmetrisiä. Terälehtiä on viisi. Kukat ovat usein voimakkaasti tuoksuvia. Hedelmä on pähkylä tai kota.
Suvut ja luokitus
Siipipuukasvien heimo on jaettu kolmeen alaheimoon ja 17 sukuun:
Sean Schemmel
Sean Schemmel (s. 21. marraskuuta 1968 Waterloo, Iowa) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja ohjaaja.
Ura
Schemmel aloitti uransa nukketeatterin parissa ja siirtyi ääninäyttelemisen pariin vuonna 1999 ja on useimmiten tehnyt äänirooleja animeen, joista hänen tunnetuin ja pitkäaikaisin ääniroolinsa on Dragon Ball -sarjoista ja -elokuvista tuttu Goku. Schemmelin on dubbausroolien lisäksi tehnyt alkuperäisrooleja muun muassa Kappa Mikeyyn, Teini-ikäisiin mutanttininjakilpikonniin, Eläköön Pinataan ja Chaoticiin.
Hän on myös tehnyt ohjaustöitä animesarjojen parissa NYAV Postille ja entisenä muusikkona Schemmel pitää myös eletronisen musiikin säveltämisestä.
Terttualpi
Terttualpi (Lysimachia thyrsiflora) on keltakukkainen rannoilla viihtyvä kasvi.
Kauppatori (Helsinki)
Historia
pienoiskuva|Ihmisiä Kauppatorilla vuonna 1918 1800-luvun alkuun asti Kauppatorin paikalla oli mutaisen Kaupunginlahden pohjukka kalalaitureineen. Lahtea käyttivät markkinapaikkanaan lähiseudun kalastajat, jotka kiinnittivät veneensä laitureihin ja myivät kalojaan helsinkiläisille. Noin nykyisen Pohjoisesplanadin paikalla kulki Eteläinen Rantakatu, jonka takaa alkoi kaupunkiasutus. Varsinaisena kauppatorina käytettiin tuolloin Suurtoria, joka sijaitsi nykyisen Senaatintorin paikalla.
Terttualpi
Ulkonäkö ja koko
Terttualpi kasvaa puoli metriä korkeaksi. Sen lehdet ja varsi muistuttavat maitohorsmaa. Keltaiset terttumaiset kukinnot sijaitsevat lähellä vartta. Terttualpi kukkii heinä-elokuussa.
Kauppatori (Helsinki)
Historia
Kauppatori syntyi 1800-luvun alussa, jolloin Helsingin keskusta rakennettiin uudelleen Suomen suuriruhtinaskunnan pääkaupungiksi. Johan Albrecht Ehrenströmin asemakaavassa vuodelta 1812 vanhasta Suurtorista tehtiin uusi monumentaaliaukio Senaatintori ja entisten kalalaiturien paikalle sijoitettiin uusi kauppatori. Mutaiseen ja matalaan lahdenpohjukkaan piti ajaa runsaasti täyttömaata, jotta siihen saatiin rakennettua leveä ja laivaliikenteelle sopiva tori. Torille rakennettiin kolme satama-allasta: itäpäähän allas Viaporin liikenteelle (nyk. Linnanallas), länsipäähän allas kalastajaveneille (nyk. Kolera-allas) ja sen eteläpuolelle allas höyrylaivoille (nyk. Vironallas). Torin rakennustöiden yhteydessä kaivettiin myös Katajanokan kanava.
Terttualpi
Levinneisyys
Terttualpia tavataan Pohjois- ja Keski-Euroopassa suunnilleen Oulun korkeudelta etelään.
Kauppatori (Helsinki)
Historia
1890-luvulla Kauppatorin rantaa pitkin vedettiin Katajanokalle kulkenut satamarata; tämän vuoksi toria laajennettiin merelle päin ja sen päihin rakennettiin kaksi kääntösiltaa, jotta junat pääsisivät Kolera-altaan suun ja Katajanokan kanavan yli. Rautatieliikenne Katajanokalle lakkautettiin ja kiskot purettiin 1980-luvulla.
Nähtävyyksiä ja huomattavia rakennuksia
pienoiskuva|Kauppatori. Etualalla [[Kolera-allas, takana on tuomiokirkko. Torin varrella näkyvät muun muassa vaalensininen Helsingin kaupungintalo ja ruskea Ruotsin suurlähetystötalo.]] Keskellä Kauppatoria on Keisarinnankivi, Helsingin vanhin julkinen muistomerkki, joka pystytettiin Nikolai I:n puolison keisarinna Aleksandran ensimmäisen Helsingin-vierailun muistoksi 1835. Se paljastettiin vuonna 1835 paikalla, jossa keisari ja keisarinna olivat astuneet maihin laivastaan. Carl Ludvig Engelin suunnittelema Keisarinnan kivi on punagraniittinen obeliski, jonka huipulla on pronssinen maapallo ja sen päällä keisarillisen Venäjän kaksoiskotka. Venäläiset matruusit kivittivät pallon ja kotkan alas vallankumousvuonna 1917, mutta ne säilyivät tallessa ja palautettiin kunnostettuina paikalleen vuonna 1971.
Terttualpi
Elinympäristö
Terttualpi viihtyy märässä ympäristössä kuten rannalla tai suolla.
Kauppatori (Helsinki)
Nähtävyyksiä ja huomattavia rakennuksia
Torin länsipäässä lähellä Unioninkatua ja Esplanadin puistoa on suihkulähde Havis Amanda (Ville Vallgren 1908), yksi Helsingin tunnetuimpia veistoksia.
Ympäristön rakennuksia
Kauppatorin ympäristössä on joukko huomattavia historiallisia rakennuksia. Torin reunaa pitkin kulkevan Pohjoisesplanadin itäosan varrella sijaitsevat:
Torin läheisyydessä sijaitsevat lisäksi:
Turistikohde ja kansanjuhlien areena
pienoiskuva|[[Lordi (yhtye)|Lordi Kauppatorilla 26. toukokuuta 2006]] Kauppatori on turistien suosima kohde. Torilta lähtee lauttoja Suomenlinnaan ja Korkeasaareen sekä Helsingin saariston sightseeing-risteilyille. Siellä on myös Porvooseen liikennöivän M/S J. L. Runeberg -aluksen laituri. Ennen kaikkea turistien iloksi myös aloitettiin 1980-luvulla iltatorikokeilu. Lokakuun ensimmäisellä viikolla Kauppatorilla järjestetään perinteiset silakkamarkkinat, joiden historia juontaa juurensa 1700-luvulle ja Kaupunginlahden kalalaitureiden aikaan asti.
Kauppatorilla on järjestetty myös suuria yleisötilaisuuksia, muun muassa Suomen jääkiekkomaajoukkueen maailmanmestaruuden kunniaksi 8. toukokuuta 1995. Vuoden 2006 helmikuussa Kauppatorille pystytettiin kaksi suurta televisioruutua Torinon olympialaisten jääkiekkofinaalin Suomi-Ruotsi kunniaksi, joka televisioitiin suorana ympäri maan. Vaikka Suomi hävisikin ottelun, Kauppatorilla järjestettiin heti seuraavana yönä juhlatilaisuus hopeaa voittaneiden Leijonien kunniaksi. Tilaisuuteen osallistuivat myös Suomen maajoukkueen jäsenet, joilla ei ollut seuraavana yönä NHL-ottelua. 26. toukokuuta 2006 torilla järjestettiin myös suuret juhlallisuudet Lordin Eurovision laulukilpailuvoiton kunniaksi. Jälkimmäiseen tilaisuuteen osallistui noin 90 000 henkeä eli enemmän kuin mihinkään Suomessa aiemmin järjestettyyn tilaisuuteen. Tilaisuus toi suomalaisille myös ryhmäkaraoken maailmanennätyksen.
Hirmumyrsky Suomessa vuonna 1890
Hirmumyrsky Suomessa 28. elokuuta 1890 (”Elokuun myrsky” ) on ainoa hirmumyrskynä Suomessa pidetty myrsky. Tarkkoja tuulen nopeuksia ei ole tiedossa silloisten mittauslaitteiden puutteellisuuden vuoksi, mutta meteorogi Pauli Jokinen on esittänyt pro gradussaan arvioita keskituulen nopeudesta Itämerellä 30–35 m/s, maa-alueilla 17–23 m/s, puuskahuipuissa todennäköisesti 27–40 m/s, konvektion aiheuttamien laskuvirtausten yhteydessä jopa yli 40 m/s.
Tikkurilan Honkanummelta on valokuva, jossa näkyy katkeilleita mäntyjä, Helsingissä Johanneksenkirkon ylimmät rakennustelineet romahtivat ja satoi rakeita. Myrsky oli laaja-alainen ja kesti yhdellä paikkakunnalla huomattavan pitkään. Etelä-Suomessa kaatui kymmeniä tuhansia puita, joista paksuimpien rungot olivat läpimitaltaan 40 cm.
Akin ja Ritan rakkausdieetit
Akin ja Ritan rakkausdieetit on lifestyleohjelma, jossa Aki Manninen ja Rita Niemi auttavat pariskuntia saamaan elämänsä kuntoon treeni-, ravinto sekä parisuhderintamalla. Mitä enemmän pariskunta onnistuu yhdessä laihduttamaan sitä pidemmälle lomamatkalle he pääsevät.
J. C. Penney
Toimipisteissä on usein Sephora-kosmetiikkamyymälä ja Salon-kauneussalonki. Niissä voi toimia myös Portrait-valokuvastudio ja Optical-silmälasiliike. J. C. Penneyn omia merkkejä eli private labeleita ovat naisten vaatteissa A.N.A, Worthington, St John's Bay, Arizona Jean Co., Ambrielle ja Xersion, miesten vaatteissa Stafford, St John's Bay, J.Ferrar, Arizona Jean Co., The Foundry ja Xersion. . Yritys on luonut Xersion-brändin. Yrityksen valikoimiin ovat kuuluneet myös naistenvaatebrändit Warner's, Alfred Dunner, Maidenform, Lee, Bali ja Vanity Fair. Miesten vaatemerkkejä J. C. Penneyllä ovat Izod, Nike, Haggar Clothing Co, Levi's, Hanes, Dockers ja Van Heusen, lastenvaatemerkkejä Izod, Nike, Levi's, Hanes ja Carter's. Käyttötavaroissa merkkejä ovat Cuisinart, Keurig, Samsonite, Bali ja Calphalon.
Vuonna 2014 J. C. Penney sulki 33 tavarataloa ja irtisanoi 2000 työntekijää. Vuonna 2015 J. C. Penneyn toimitusjohtajaksi valittiin Myron E. Ullmanin tilalle Marvin Ellison, aiemmin Home Depotin varatoimitusjohtaja. Vuonna 2013 J. C. Penney oli Yhdysvaltain 29. suurin vähittäiskauppa liikevaihdolla mitattuna.
Guitar Gangsters & Cadillac Blood
Guitar Gangsters & Cadillac Blood on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin kolmas albumi. Albumi meni niin Tanskassa, Saksassa kuin Suomessakin listojen kärkeen välittömästi ilmestymisensä jälkeen. Singleinä julkaistiin kappaleet: ”Guitar Gangsters & Cadillac Blood”, ”We”, ”Mary Ann’s Place”, ”Maybellene I Hofteholder” ja ”Still Counting”.
Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 1.
Kriit
Kriit (tunnetaan myös nimellä Ruul, esiintyneet Suomessa myös alkuperäisellä nimellään Kreet) ovat Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen, korkeasti kehittynyt avaruusimperiumi. Heidän kotiplaneettansa oli Hala Suuressa Magellanin pilvessä. Krii-rodun ensiesiintyminen tapahtui Fantastic Four -lehden numerossa 65 (1967).
Kriiden ja skrullien sota
Kauan ennen kuin ensimmäiset nisäkkäät syntyivät maapallolla, oli Suuressa Magellanin pilvessä, Paman tähtijärjestelmässä, planeetta Hala. Sitä asutti barbaarinen krii-rotu ja rauhalliset cotatit. Skrullit (jotka tuolloin olivat vielä rauhallinen kauppiasrotu) saapuivat Halalle ja aprikoivat kumpi roduista olisi soveliaampi skrullien tarjoamalle tekniikalle. Järjestettiin kilpailu, jota seurasi itse skrullien keisari Dorrek.
Kriit ja cotatit vietiin planeetta Maata kiertävälle kuulle, jonne skrullit loivat nk. Sinisen Vyöhykkeen (tätä nykyä siellä asuu mahtava Seuraaja). Skrullit käskivät rotujen luoda jotakin merkittävää ja lähtivät sitten matkoihinsa. Tultuaan takaisin skrullit totesivat kriiden luoneen valtavan kaupungin ja cotatien luoneen kauniin puutarhan. Cotatit voittivat ja raivostuneet kriit hyökkäsivät skrullien ja cotatien kimppuun. Seuranneissa taisteluissa itse keisari sai surmansa ja kriit tutkivat ahnaasti hylättyjen skrullialusten sisältämää tekniikkaa.
Kesti vuosikymmeniä ennen kuin tieto keisarin kuolemasta ehti skrulli-imperiumiin ja samalla kriit aloittivat aggressiot skrulleja vastaan vieden sodan jopa skrullien valtaistuinplaneetta Skrullokselle asti. Samanaikaisesti kriit metsästivät rauhalliset cotatit miltei sukupuuttoon. Rauhalliset skrullit muuttuivat nopeasti aggressiiviseksi ja sotaisaksi kansaksi joka iski rajusti kriiden invaasiota vastaan. Niin alkoi kriiden ja skrullien välinen sota joka oli kestävä miljoonia vuosia.
250 vuotta sodan alkamisesta kriiden tiedeneuvosto päätti vastatoimena skrullien luomalle Kosmiselle Kuutiolle luoda oman Kuutionsa. Neuvosto rakensi osittain orgaanisen tietokoneen Ylimmän Tajunnan, joka kuitenkin päätti että Kuution rakentaminen olisi aivan liian vaarallista. Asiasta luovuttiin. Myöhemmin Ylin Tajunta kasvatti radikaalisti poliittista valtaansa ja nousi lopulta koko imperiumin johtajaksi. Samaten sen ympärille perustettiin uskonto.
Kriiden imperiumi
Vaikka Hala olikin planeetta jolla kriit kehittyivät, planeetta Kree-Lar Turunal-järjestelmässä nousi imperiumin hallintoplaneetaksi. Imperiumia hallitsee sotaisa diktatuuri ja pääasiallinen hallitsija on elävä tietokone Ylin Tajunta. Ylin Tajunta sisältää krii-rodun suurimmat mielet, jotka toimivat yhdessä kansansa parhaaksi. Ylintä Tajuntaa auttavat useat hallintoelimet, kuvernöörit krii-planeetoilla ja suunnaton armeija. Imperiumilla on myös käytössään voimakkaita superrobotteja, Vartijoita.
Ylimmän Tajunnan konservatiivisen hallinnon vuoksi kriiden yhteiskunta on hyvin vanhoillinen ja mielikuvitukseton. Nähtäväksi jää kuinka kauan imperiumin sortumiseen on aikaa.
Kriit ja maapallo
Koska maapallo oli sekä kriiden että skrullien kannalta tärkeässä strategisessa asemassa, sodan liekit löivät säännöllisesti tännekin (skrullit tosin ovat vasta viime aikoina kiinnostuneet toden teolla maapallosta vaikka ovatkin tunteneet paikan jo kauan).
Sodan alussa kriit perustivat planeetta Uranukselle vartioaseman. Kriit myös huomasivat planeetta maalla elämää jolla genetiikalla leikkivät jumalolennot Celestiaalit olivat tehneet kokeita. Kiinnostuneet kriit saapuivat paikalle tutkimaan alkeellisia apinoita joista joskus kehittyisi homo sapiens – ihminen. Kriit aloittivat omat kokeilunsa ihmisillä ja loivat uuden rodun, epäinhimilliset. Kriit kuitenkin jättivät luomuksensa oman onnensa nojaan (syytä tähän ei tiedetä) eivätkä jatkaneet toimiaan maapallolla, mutta jättivät maapallolle Vartija numero 459:n, voimakkaan robotin johon Ihmeneloset törmäsivät.
Ajoittaisesta valvonnasta huolimatta suurin osa kriistä pitää Maata takapajuisena ja merkityksettömänä planeettana. Kriiden johtajat kuitenkin tietävät totuuden maapallon tärkeästä strategisesta sijainnista ja siitä tosiasiasta että maapallon asukkaiden supergeeniperimä tulisi joskus uhkaamaan koko universumia (tämä ilmeni Ihmenelosten tuhottua Vartijan). Tämän jälkeen kriit ovat lähettäneet Maahan useita supervoimaisia olioita, kuten Ronanin ja kapteeni Mar-Vellin (joka myöhemmin liittyi Kostajiin ja otti nimekseen Kapteeni Ihme).
Kriit eivät kuitenkaan koskaan ole aloittaneet suurinvaasiota maapalloa vastaan vaikka kahinoivatkin skrullien kanssa usein tähtijärjestelmässämme. Kriit ovat myös useasti yrittäneet värvätä epäinhimmillisiä omiin riveihinsä näiden kuitenkaan suostumatta. Varsinkin Kostajat ovat ottaneet useasti yhteen rodun kanssa. Kostajilla oli myös tärkeä rooli kriin ja skrullien välisessä sodassa. Keisarinna R'Kill ja Kriiden johtaja Ylin Tajunta uskoivat sodan saavuttaneen lakipisteensä. Ylin Tajunta ehdotti että järjestettäisiin kahden rodun parhaimman edustajan välillä kaksintaistelu, jonka tulos sitten ratkaisisi sodan.
Taisteluun valittiin skrullien soturi Raksor ja kriisoturi BelDann. Ihmeneloset ja epäinhimmilliset kuitenkin petkuttivat soturit taistelemisen sijaan toimimaan yhdessä. Seuraaja ehdottikin että molempien rotujen tulisi ottaa oppia soturien yhteistyöstä sen sijaan että he hukkasivat aikansa sotimiseen. Ei ole selvää vaikuttiko Seuraajan kommentti sotaan.
Fysiologia
Kriit muistuttavat ihmisiä lähes täydellisesti. Ainoa poikkeus tästä on pienen kriivähemmistön sininen iho (ominaisuutta pidetään puhtaan kriiperimän merkkinä ja siksi sini-ihoiset kriit ovat vaikutusvaltaisia). Kriit eroavat kuitenkin ihmisistä voimatasoja verrattaessa. Kriiden tiheämpi kudos tekee heistä noin kaksi kertaa tavallista ihmistä voimakkaampia. Koska heidän kehonsa ovat sopeutuneet Halan kaltaiseen planeettaan, tarvitsevat kriit enemmän happea kuin ihmiset. Siksi kriit joutuvat käyttämään happilaitteita maapallolla.
Mielenkiintoista kyllä, yksi prosentti kriinaisista tappaa partnerinsa yhdynnän jälkeen. Syytä tähän ei täysin tiedetä. Imperiumi toimeenpaneekin naisten ympärileikkauksia valtakunnassa, mutta tämä vaikuttaa taas kriinaisten sukupuolielinten tuntoherkkyyteen.
Huolimatta kriiden ylivertaisesta teknologiasta ja voimista kriiden evoluutio on saavuttanut lakipisteensä – he eivät enää kehity.
Teknologinen taso
Vaikka kriit saivatkin lähtösysäyksen tekniselle kehitykselleen skrulleilta, ovat nerokkaat kriitiedemiehet kuitenkin kehittäneet useita korkean teknologian saavutuksia, kuten Ylimmän Tajunnan, elävän tietokoneen. Kriit ovat myös ainoa rotu joka tuntee voimakkaiden Omniaaltojen salaisuuden. Omniaaltoja voi käyttää joko kommunikaatioon tai vaihtoehtoisesti voimakkaana aseena.
Ultimate kriit
Myös Ultimate-universumissa on tavattu kriitä. Nämä vain ovat kalamaisia, ruskeahkoja olentoja. Näilläkin versioilla on kuitenkin Ylin Tajunta.
Rivihampaiset
Rivihampaiset (Arcida) on rihmakiduksisiin kuuluva simpukkalahko. Suurimalla osalla lahkon lajeista kuoren hampaat ovat suunnilleen samankokoiset ja sijaitsevat kutakuinkin suorissa riveissä. Samanlainen hampaisto on kehittynyt itsenäisesti myös joillekin kampakiduksisille. Rivihampaiset elävät lähinnä trooppisissa vesissä.
Australian Grand Prix
thumb|300px|Paikkakunnat, joissa Australian Grand Prix on järjestetty. Australian Grand Prix on Australiassa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu, jota on ajettu Adelaiden (–) ja Melbournen (–, –) katuradoilla.
Australian Grand Prix on kuulunut ennen Formula 1 -sarjaa muun muassa Tasman Series -sarjaan. Mielenkiintoinen fakta on se, että Adelaidessa ajettaessa osakilpailu on ollut kauden viimeisenä, ja Melbournessa ajettaessa yleensä ensimmäisenä. Melbournen katuradalla pituutta on 5,278 kilometriä ja kilpailussa ajetaan 58 kierrosta.
Suomalaisista Australian Grand Prix’n ovat voittaneet Keke Rosberg Adelaidessa vuonna 1985 ja Melbournessa Mika Häkkinen vuonna 1998, Kimi Räikkönen vuosina 2007 ja 2013, sekä Valtteri Bottas vuonna 2019. Saksan lipun alla ajanut Nico Rosberg voitti kilpailun vuosina 2014 ja 2016.
Häkkinen joutui myös erittäin pahaan onnettomuuteen viimeisessä Adelaidessa ajetussa osakilpailussa vuonna 1995.
1996
Ensimmäinen Melbournessa ajettu Formula 1 -kilpailu jäi historiaan muun muassa siitä, että ensimmäistä kilpailuaan ajanut kanadalainen Jacques Villeneuve onnistui ajamaan Williamsillaan paalupaikalle.
Villeneuve onnistui pitämään kärkipaikan lähdön jälkeen ja johti Formula 1 -uransa ensimmäistä kilpailua, kunnes hänen autoonsa tuli tekninen vika, minkä seurauksena hänen tallikaverinsa Damon Hill onnistui ohittamaan hänet. Hill ajoi kilpailun voittoon ja hänestä tuli näin ensimmäinen kyseisellä radalla voittanut kuljettaja.
1997
Kauden 1997 kilpailussa hallitseva maailmanmestari Damon Hill joutui keskeyttämään jo lämmittelykierroksella auton hyydyttyä radan varteen. Hän olisi lähtenyt kilpailuun lähtöruudusta 20.