cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anaksimandros
Elämä ja toiminta
Anaksimandros oli myös tähtitieteen menestyksekäs harjoittaja ja eksaktin tieteen varhaisia puolestapuhujia. Opetustoimintansa lisäksi hän kirjoitti ehkä useitakin teoksia. Tunnetuin on hänen luonnonfilosofinen teoksensa Luonnosta, jonka hän ilmeisesti kirjoitti vuoden 547 eaa. tienoilla. Tämä teos lienee ollut saatavilla vielä Aleksandrian kirjastossa, mutta myöhemmät kirjoittajat lienevät olleet pelkkien sitaattikokoelmien varassa. Tässä teoksessa Anaksimandros kritikoi sitä Thaleen näkemystä, että kaikkeuden alkulähteenä olisi vesi. On mahdollista, että juuri tässä teoksessa Anaksimandros myös esitti ajatuksen, että ihmiset ja eläimet olisivat syntyneet mutaatioilla. Ihmisten hän oletti olevan mutaatioita joistain eläimistä, todennäköisesti vesieläimistä.
Sudassa mainitaan nimeltä kaikkiaan neljä Anaksimandroksen kirjoittamaa teosta, ja lisäksi annetaan ymmärtää, ettei tässä vielä kaikki. Ottaen huomioon Anaksimandroksen varsin monipuoliset kiinnostuksen kohteet Sudan luettelo ei vaikuta aivan tuulesta temmatulta:
On hyvin todennäköistä, että Anaksimandros kuoli kotikaupungissaan vuonna 546 eaa.
Kosmologia
Vaikka Anaksimandroksella oli moniaita kiinnostuksen kohteita, hänen kuuluisuutensa johtuu ennen kaikkea hänen kaikkeuden syntyyn ja muutokseen kohdistuvista kosmologisista pohdinnoistaan. Alkusyntykysymyksessä hän noudatti joonialaisen luonnonfilosofian ajattelutapaa, jossa luonnonilmiöiden selitettiin ilman myyttisiä kertomuksia ja uskonnollisia oletuksia. Thales oli esittänyt, että kaikki oli syntynyt vedestä. Anaksimandroksen arvostelu Thaleen käsitykselle oli, että vesi ei voi synnyttää kaikkia mahdollisia vastakohtaisuuksia, joita maailmassa esiintyy — esimerkiksi vesi voi olla vain märkää, mutta ei koskaan kuivaa — ja siksi se ei voi olla ainoana kaiken lähde. Tuntui siis siltä, ettei maailman aineellista moninaisuutta ole mahdollista johtaa mistään muustakaan havaittavasta elementistä, kuten maa, tuli tai ilma. Kaiken perustana täytyy olla ainesta, jota ei voida havaita suoraan, mutta joka pystyy selittämään kaikki erilaiset vastakohtaisuudet.
Kosmologisen alkulähteen Anaksimandros käsitteellisti sanalla apeiron, 'rajaton', 'ääretön'. Tälle käsitteelle hän ei antanut täsmällistä tulkintaa, tai ainakaan se ei ole meille säilynyt. Anaksimandroksen 'apeiron'-käsitteen tulkinnassa jälkipolvi on erityisen heikossa asemassa siksi, että siinä joudutaan paljolti tukeutumaan Aristoteleeseen, joka tunnetusti valjasti perinnäisen sanaston omaan käyttöönsä. Lähtökohtaisesti siis saatavilla on Aristoteleen ja hänestä riippuvan perinteen (esimerkiksi Theofrastos) näkemys. Nykyaikana Anaksimandroksen apeiron onkin synnyttänyt suuren määrän selityskirjallisuutta.
Muiden muassa Aristoteles ja Augustinus ovat ymmärtäneet Anaksimandroksen todellisuuskäsityksen eräänlaiseksi alkukaaokseksi, joka sisälsi erilaisia vastakohtaisuuksia, kuten kuuma ja kylmä, märkä ja kuiva, ja niin edelleen. Se myös ohjasi kappaleiden liikkeitä, niin että niistä kehittyi erilaisia muotoja ja monimuotoisuuksia, joita maailmassa tavataan. Aristoteles sanoo muun muassa seuraavasti:
Tästä otteesta on yleensä hyväksytty Anaksimandroksen omaksi luonnehdinnaksi vain "kuolematon ja tuhoutumaton", kun taas apeironin luonnehdinta jumalalliseksi (, theion) on Aristoteleen omaa päättelyä, jossa hän ikään kuin koukkaa uskonnollisen ajattelun puolelle. Samoin Aristoteles menee oikeastaan joonialaisen naturalismin ulkopuolelle väittäessään, että apeiron ohjaa kaikkea.
Useimmiten apeiron kuvitellaan loputtomaksi ja rajoittamattomaksi massaksi, joka ei kulu ajan eikä rapistumisen voimasta. Se antaa ikuisesti materiaa, synnyttäen näin kaiken, mitä voidaan havaita. Tästä epämääräisestä ja loputtomasta massasta syntyi lopulta keskeinen kappale, sylinterinmuotoinen maa, jota ympäröivät pallonmuotoiset tulikehät, jotka olivat alun perin sen ympärillä kuin kuori puun ympärillä. Lopulta ne irtaantuivat ja muodostivat maan ympärille renkaanmuotoisia, tulentäyttämiä ilmakuplia.
"Filosofian ensimmäinen lause"
Thales ei tiettävästi kirjoittanut mitään. Anaksimandros kirjoitti, mutta hänen ajatuksiinsa ovat enimmäkseen säilyneet myöhempien filosofien — varsinkin peripateetikkojen ja näiden kommentaattorien — selostusten perusteella. Vaikka nämä selostukset ovat osin epäluotettavia, ovat ne silti arvokkaita todistuksia sekä Anaksimandroksen olemassaolosta että hänen ajattelustaan. Anaksimandrokselta on säilynyt vain yksi aito tekstiote, jota on tapana kutsua filosofian ensimmäiseksi lauseeksi. Kyseessä on alkuaan Theofrastoksen teksti, jota Simplikios Aristoteles-kommentaarissaan siteeraa. Aluksi sitaatti on epäsuora: "Anaksimandros ... sanoi olioiden alkulähdettä ja elementtiä äärettömäksi." Diels & Kranz (DK) ja moni muu pitää sanoja "alkulähde" (, arkhē) ja "ääretön" (, apeiron) Anaksimandroksen omina ilmaisuina, jos kohta edellinen on myös usein kyseenalaistettu ja katsottu Aristoteleen käyttämäksi termiksi. Sitten seuraa suoraksi lainaukseksi katsottu jakso:
Tämän käsityksen, että kaikki palaa alkuperäiseen olotilaansa, esittivät monet myöhemminkin, erityisesti Aristoteles, sekä myös kreikkalainen näytelmäkirjailija Euripides, jonka mukaan "sen, mikä tulee maasta, on myös palattava maahan."
Tästä herää kysymys, miten apeiron liittyy tähän kokonaisuuteen.
Tähtitiede
pienoiskuva|vasen|280px|Anaksi­mandroksen maailmankaikkeuden malli
Anaksi­mandros käytti rohkeasti ei-mytologisia selitys­hypoteeseja, ja tässä suhteessa hän erosi oleellisesti aikaisemmista kirjoittajista kuten Hesiodoksesta. Tämä osoittaa, että esisokraattiset filosofit olivat ensimmäisiä, jotka pyrkivät poistamaan mystiikan luonnonilmiöistä. Anaksi­mandroksen suurin historiallinen saavutus oli kirjoittaa ensimmäinen proosamuotoinen esitys maailman­kaikkeudesta ja elämän alkuperästä; sen vuoksi häntä sanotaankin usein "kosmologian isäksi" ja tähti­tieteen perustajaksi. Kuitenkin Pseudo-Plutarkhos väitti, että hän yhä piti taivaankappaleita jumaluuksina.
Anaksimandos esitti ensimmäisenä mekaanisen käsityksen maailmasta. Hänen mallinsa mukaan Maa ui vapaana, ilman kannattavaa alustaa. Se pysyy paikallaan, koska mikään syy ei pakota sitä liikkumaan mihinkään tiettyyn suuntaan enempää kuin toiseenkaan. Aristoteles piti teoksessaan Taivaasta tätä käsitystä nerokkaana, mutta virheellisenä. Erikoista kylläkin, Anaksi­mandros otaksui Maan olevan lieriön muotoinen, "kivinen pilari" tai "pilarin muotoisen kiven kaltainen", ja että sen korkeus oli kolmas­osa sen halkaisijasta. Sen tasainen huippu muodosti asutun maailman, jota valtameri ympäröi.
Anaksi­mandroksen oppia, että Maa kelluu vapaana putoamatta ja ilman että sen tarvitsee levätä jonkin päällä, ovat monet pitäneet ensimmäisenä kosmo­logisena vallan­kumouksena ja tieteellisen ajattelun alkuna. Karl Popper piti tätä ajatusta "yhtenä rohkeimmista, vallan­kumouksellisista ja eniten aikaansa edellä olevista ideoista koko inhimillisen ajattelu historiassa". Tällainen malli mahdollisti käsityksen, että taivaankappaleet saattoivat kulkea Maan alitse, mikä avasi tien kreikkalaiselle tähti­tieteelle.
Alun perin, sen jälkeen kun kuuma ja kylmä olivat eronneet toisistaan, ilmestyi tulipallo, joka ympäröi Maata kuin kuori puuta. Tämä pallo irtosi, ja siitä syntyivät maailman­kaikkeuden muut osat. Se muodosti onttojen sisäkkäisten pyörien järjestelmää, joka oli täytetty tulella ja jonka reunassa oli aukkoja samaan tapaan kuin huilussa. Tämän vuoksi Aurinko oli se tuli, joka voitiin nähdä uloimmassa pyörässä olevan Maan kokoisen aukon läpi, ja auringonpimennys tapahtui, kun jokin peitti reiän. Auringon pyörän halkaisija oli 27 tai toisten lähteiden mukaan 28 kertaa niin suuri kuin Maan. Kuun tuli ei ollut yhtä voimakas ja sen pyörän halkaisija oli 18 tai 19 kertaa niin suuri kuin Maan. Siinä oleva aukko saattoi vaihtaa muotoaan, mikä selitti Kuun vaiheet. Tähdet ja planeetat olivat Anaksi­mandroksen mukaan lähempänä ja noudattivat samaa mallia. Anaksi­mandroksen malli tunnetaan ennen kaikkea Pseudo-Plutarkhoksen ansiosta.
Anaksi­mandros oli ensimmäinen tähti­tieteilijä, joka piti Aurinkoa suurena massana ja joka sen vuoksi käsitti, kuinka kaukana se saattoi olla. Eri lähteiden mukaan hän olisi joko arvioinut Auringon suunnilleen Maan kokoiseksi taikka 27 tai 28 kertaa Maata suuremmaksi. Lisäksi hän esitti ensimmäisenä mallin, jossa taivaan­kappaleet olivat eri etäisyyksillä. Lisäksi hän Diogenes Laertioksen mukaan rakensi tähtitaivasta esittävän karttapallon. Tämä keksintö epäilemättä teki hänelle mahdolliseksi ensimmäisenä ymmärtää Eläin­radan kaltevuus, kuten roomalainen filosofi Plinius vanhempi väitti hänen ymmärtäneen. Anaksi­mandros ei vielä käyttänyt termiä ekliptika, mutta hänen tietonsa ja tähti­tieteelliset teoksensa vahvistavat, että hänen on täytynyt havaita taivaanpallon kaltevuus Maan tasoon nähden ja ymmärtää se vuoden­aikojen selityksenä. Aetioksen mukaan Pythagoras olisi jo tarkoin mitannut kaltevuus­kulman.
Monet maailmat
Antiikin kreikkalaisten atomistien kuten Leukippoksen ja Demokritoksen samoin kuin myöhemmin filosofi Epikuroksen tiedetään väittäneen, että tuntemamme maailman lisäksi on olemassa monia muitakin maailmoja. Simplikioksen mukaan jo Anaksimandros olisi pohtinut monen maailman mahdollisuutta. Näiden ajattelijoiden mukaan maailmat syntyivät ja jonkin ajan kuluttua hävisivät, ja että toinen saattoi syntyä samaan aikaan kuin toinen tuhoutui. Heidän mukaansa tämä liike oli ikuista, sillä "ilman liikettä ei voi olla syntymistä eikä häviämistä".
Simplikioksen lisäksi myös Hippolytos mainitsi, että Anaksi­mandros oli väittänyt olioiden perus­aineksen tulevan apeironista, kun taas oliot itse tulivat taivaista ja maailmoista Ciceron mukaan hän oli väittänyt, että näillä lukemattomilla eri maailmoilla oli kullakin omat jumalansa, ja että jumalat ovat syntyneet ja myös kuolevat, vaikka ovatkin hyvin pitkä­ikäisiä.
Mikäli Anaksi­mandros todella esitti maailmoja olevan useita, hän ennakoi tässä suhteessa atomisteja ja epikuro­laisia, jotka hekin yli sata vuotta myöhemmin väittivät, että maailmoja on äärettömän monta ja että ne syntyvät ja häviävät. Kreikkalaisista filosofeista muutamien kuten Platonin, Aristoteleen, Anaksagoraan ja Arkhelaoksen mukaan maailmoja oli vain yksi, kun taas esimerkiksi Anaksi­meneen, Herakleitoksen, Empedokleen ja Diogeneen mukaan niitä oli useita, jotka muodostivat joko jatkuvan tai epäjatkuvan sarjan.
Sääilmiöt
Anaksi­mandroksen mukaan meri oli jäänne kosteasta massasta, joka aikoinaan ympäröi Maata. Osa siitä massasta oli höyrystynyt auringon vaikutuksesta saaden aikaan tuulen ja myös taivaan­kappaleiden kierto­liikkeen, sillä hän uskoi, että niitä vetivät puoleensa paikat, joissa vettä oli eniten. Toden­näköisesti hän oli havainnut yhteyden Kuun ja vuoro­veden välillä, mutta pitänyt jälkimmäistä Kuun liikkeen syynä eikä seurauksena. Sateen hän selitti syntyvän kosteudesta, jonka Aurinko pumppasi ylös maan pinnasta. Hänen mukaansa Maa oli vähitellen kuivumassa ja vettä oli jäljellä enää vain syvimmissä kohdissa, jotka nekin aikanaan kuivuisivat. Aristoteleen mukaan Demokritos oli samaa mieltä.
Tulkintoja
Bertrand Russell tulkitsi teoksessaan Länsimaisen filosofian historia Anaksi­mandroksen olettaneen, että maa, tuli ja vesi yrittävät kaikki laajentaa valtapiiriään, mutta on olemassa eräänlainen välttämättömyys eli luonnonlaki, joka pyrkii palauttamaan tasapainon. Osoituksena tästä hän piti esimerkiksi sitä, että siellä, missä on ollut tulta, on myöhemmin tuhkaa, joka on maata. Anaksi­mandroksen mukaan vesi tai mikään muukaan klassisista alku­aineista ei voinut olla muita alku­peräisempi, sillä siinä tapauksessa se olisi voittanut muut.
Friedrich Nietzsche väitti kirjoituksessaan Filosofia Kreikan traagisella aikakaudella, että Anaksi­mandros oli pessimisti, jonka mukaan maailman alkuperäinen olotila oli epämääräisyys. Sen mukaisesti kaiken selväpiirteisen oli lopulta palattava tuohon epämääräiseen tilaan. Toisin sanoen Anaksi­mandroksen käsitys olisi ollut, että kaikki tuleminen on kuin "laitonta vapautumista ikuisesta olemista, vääryys, joka täytyy sovittaa tuhoutumisella." Niinpä yksilöllisillä oliolla ei tämän käsityksen mukaan olisi ollut mitään arvoa, ja niiden pitkin kadota.
Martin Heidegger luennoi laajasti Anaksi­mandroksesta. Yksi hänen luento­sarjoistaan oli nimeltään "Anaksi­mandroksen sanoja", joka sisältyi myöhemmin teokseen Holzwege. Luento käsittelee ontologista eroa ja olemisen (Dasein) unohtamista Anaksi­mandroksen katkelmien yhteydessä. Heideggerin luennot vaikuttivat huomattavasti ranskalaiseen filosofi Jacques Derridaan.
Nykyaikana Werner Heisenberg on esittänyt, että kaikki fysiikan tuntemat  alkeishiukkaset ovat saman "perusaineen" erilaisia ilmenemismuotoja tai eri kvanttitiloja. Tätä ajatusta kommentoidessaan Max Born ehdotti tälle perusaineelle nimeä apeiron.
Vähä Vuorijärvi (Orivesi)
Vähä Vuorijärvi on Pirkanmaalla Orivedellä Siikanevan eteläpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,7 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee Siikanevan eteläpuolisen järviylängön keskellä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin kallioista. Rannoille on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet kantatieltä 66 lähtevältä metsätieltä.
Itsesimilaarinen
thumb|250px|[[Kochin käyrä on itsesimilaarinen, sillä sen muoto toistuu loputtomasti kuvaa suurennettaessa.]]
Itsesimilaarinen on matematiikan termi ja tarkoittaa, että kohde sisältää mielivaltaisen pieniä osia, jotka ovat keskenään yhdenmuotoisia. Monet kohteet luonnossa, kuten rantaviiva, ovat satunnaisesti itsesimilaarisia: niillä on satunnaisesti samanlaisia osia useammassa mittakaavassa. Itsesimilaarisuus on tyypillinen fraktaalien ominaisuus. Esimerkiksi Kochin käyrä on itsesimilaarinen, sillä sen jokainen sakara on kopio kaikista toisista sakaroista.
Esimerkkejä
left|thumb|201px| [[Mandelbrotin joukko|Mandelbrotin joukon itsesimilaarisuus esitettynä suurentamalla Feigenbaumin pisteessä (−1.401155189..., 0)]] thumb|200px|Kuva täydellisen itsesimilaarisesta saniaisesta.
Logaritminen spiraali on itsesimilaarinen. Mandelbrotin joukko on itsesimilaarinen myös Misiurewiczin pisteessä. Musiikissa Shepardin asteikko on itsesimilaarinen aallonpituuksien taajuuksien osalta.
Itsesimilaarisia kohteita löytyy myös luonnosta. Oikealla on esitetty matemaattisesti muodostettu täydellisen itsesimilaarinen saniainen, joka muistuttaa hyvin paljon luonnosta löytyviä saniaisia. Myös muilla kasveilla, kuten parsakaalilla, on itsesimilaarisia ominaisuuksia.
Demetylaatio
Demetylaatio on kemiallinen prosessi, jossa molekyylistä poistuu metyyliryhmä (-CH3). Useimmiten metyyliryhmä korvautuu vetyatomilla, jolloin yhdisteen rakenteesta häviää yhteensä yksi hiili- ja kaksi vetyatomia.
Biokemiallisissa prosesseissa demetylaation katalysoi yleensä jokin sytokromi P450 (CYP) -ryhmän entsyymi tai sieniperäisesti esimerkiksi aromaattiset peroksigenaasientsyymitoiminnot, kuten Agrocybe aegerita -sienen peroksigenaasi.
Paula Koivuniemi
Paula Kristiina Koivuniemi (ent. Lehti, s. 19. kesäkuuta 1947 Seinäjoki) on uransa jo lopettanut suomalainen iskelmälaulaja. Hän on ollut suomalaisten kestosuosikki 1960-luvulta alkaen. Koivuniemen pitkän suosion syitä ovat olleet lukuisten, ajattomiksi osoittautuneiden kestohittien ohella hänen omaleimainen, käheän matala alttoäänensä ja vahva lavakarisma. Nimikkohitin asemaan hänen urallaan nousi käännösiskelmä ”Aikuinen nainen” vuodelta 1982. Koivuniemi on vuodesta 1982 ollut ohjelmatoimisto PKK-viihde ky:n toimitusjohtaja.
Koivuniemen läpimurto iskelmän tähtitaivaalle tapahtui Toivo Kärjen tuella. Jo ensilevytys, vuonna 1966 julkaistu ”Perhonen” oli menestys. Seuraavien vuosikymmenien hittejä olivat muun muassa ”Aikaan sinikellojen”, ”Astun aurinkolaivaan”, ”Kapteeni Aika”, ”Romantiikkaa”, ”Sua vasten aina painautuisin” ja ”Tummat silmät, ruskea tukka”. 1990-luvulta on jäänyt soimaan muun muassa ”Kun kuuntelen Tomppaa”. 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen kaupallisesti vahvinta tuotantoa edustivat hittikappaleet ”Kuka pelkää Paulaa” ja ”Sata miestä”. 2010-luvulla Koivuniemen menestyssävelmiä olivat muun muassa ”Kaiken antanut” ja ”Queen”.
Koivuniemi on saanut urallaan 13 kultalevyä, yhden platinalevyn ja yhden tuplaplatinan, ja lisäksi Leidit levyllä -albumi myi kultaa vuonna 2000.
Syksyllä 2022 Koivuniemi ilmoitti lopettavansa esiintymisensä ja vetäytyvänsä julkisuudesta. Koivuniemi palkittiin samana vuonna Pro Finlandia -kunniamerkillä. Koivuniemelle myönnettiin vuoden 2023 alusta taiteilijaeläke, 1 515,94 euroa kuukaudessa.
Uran alku
Paula Koivuniemi kiinnostui musiikista jo nuorena. Hänen isänsä Mauri Koivuniemi oli Etelä-Pohjanmaalla suosittu tanssimuusikko, ja Paula seurasi isäänsä tämän tanssiorkesterin keikoille. Vuonna 1965 kahdeksantoistavuotias Paula Koivuniemi matkusti Kanadan Sudburyyn tätiensä luo, jossa teki vuoden verran siivoojan töitä, hoiti nuorempia serkkujaan ja esiintyi muusikkosetiensä yhtyeiden laulusolistina.
1970-luku
1970-luvulla Koivuniemen ura oli laskujohteinen, sillä hänen taiteellinen tyylinsä ei ollut täysin vakiintunut. Toisinaan hän levytti tuolloin suosiossa ollutta purkkapopmusiikkia, toisinaan vaikeatajuisia soul-levytyksiä. Hittejä ei kuitenkaan tullut, ja hän oli jo aikeissa lopettaa laulajan uransa kokonaan.
Toivo Kärkeä Koivuniemi levytti taas muutaman kappaleen verran, esim. "Aigeianmeren laulu" (1970, san.Tuula Valkama) ja "Chinchilla"  (1974, san.Juha Vainio).
Vuosikymmenen lopulla Koivuniemi löysi oman tyylinsä levytuottaja Jori Sivosen avulla, kun ”Kapteeni Aika” alkoi soida radioissa. Tätä seurasi kolmas sija vuoden 1978 Syksyn sävelessä laululla ”Sua vasten aina painautuisin”.
1980-luku
Koivuniemen ura oli lähtenyt komeaan nousukiitoon, joka huipentui 1980-luvun alussa, kun hän sai tuottajakseen Esa Niemisen, jonka kanssa yhteistyö jatkui kahden vuosikymmenen ajan. Vuonna 1980 julkaistu Vie minut pois ylitti timanttilevyn rajan, joka oli 50 000 myytyä albumia. ”Tummat silmät ruskea tukka” (alkup. ”Le cœur somnambule”) ja ”Romantiikkaa” olivat levyltä singlenä julkaistuja suuria hittejä ja niistä alkoi vuosikymmenen mittainen menestyssävellysten jatkumo. Albumilla oli myös Koivuniemen viimeinen Toivo Kärki -levytys, Markku Johanssonin sovittama "Kun vaivut sylissäni uneen"  (san.Juha Vainio). Konserteissa ja televisio-ohjelmissa Koivuniemi kyllä esitti paljonkin Kärkeä vuosien varrella, myös sellaisia kappaleita, joita ei ollut levyttänyt. Kaikkiaan Koivuniemi tuli levyttäneeksi 9  Kärki-originaalia vuosina 1966-1980.
Vuosikymmenen mittaan levylautasilla ja kasettipesissä soivat tiuhaan myös cover-versiot ”Sata kesää, tuhat yötä”, ”Ilman minua”, ”Kuuleeko yö” ja ”Hei Buona Notte”. Suomalaisista iskelmistä menestyivät esimerkiksi ”Kotikadun tunnelmaa”, ”Rakkaustarina” ja ”Siivet”. 1980-luvulla Koivuniemi vastaanotti yhdeksän kultalevyä ja yhden timanttilevyn. Vuonna 1987 hän voitti Emman Vuoden naissolisti -kategoriassa.
1990-luku
1990-luvulla Koivuniemen levytys- ja keikkatahti jatkuivat säännöllisinä, vaikka hittejä ei syntynytkään edellisen vuosikymmenen malliin. Tyylillisesti 1990-luvun alun albumit jatkoivat 1980-luvun linjaa: suuri osa sävelmistä oli cover-versioita ulkomaisista menestyskappaleista, loput olivat perinteisiä, usein melankolisia Suomi-iskelmiä. Italialaisten käännösiskelmien jatkumoa edustivat muun muassa ”Uskon huomiseen” ja ”Kulku ihmisen” albumilta Täyttä elämää (1991) sekä Toto Cutugnon säveltämä ”Rakkaus vain” (”L'amore è”) albumilta Rakkaudella, sinun (1993).
Sävellykset olivat aiempaa useammin suomalaisia käännösiskelmien sijaan, kuten ”Se kesäni mun”, ”Ruusuja ja shampanjaa” ja ”Kun kuuntelen Tomppaa”. Vuonna 1991 julkaistun Täyttä elämää -albumin kahdestatoista kappaleesta puolet on käännösiskelmiä, kolme vuotta myöhemmin julkaistun albumin Se kesäni mun niin ikään kahdestatoista kappaleesta vain yksi on käännösiskelmä. Se kesäni mun -levystä lähtien Koivuniemen studioalbumit ovat koostuneet lähes tyystin suomalaisesta tuotannosta. Levymyynnin hiivuttua Koivuniemi ei suinkaan jäänyt laakereille lepäämään, vaan kehitti tyyliään onnistuneesti nuorekkaampaan suuntaan.
Vuonna 1996 Koivuniemi palkittiin erikois-Emmalla.
Vesterålen
Vesterålen (pohjoissaameksi Viestterálas, luulajansaameksi Vester-allase) on Nordlandin läänissä, Pohjois-Norjassa sijaitseva saariryhmä. Juuri Lofoottien pohjoispuolella sijaitseva Vesterålen koostuu Andøyn, Bøn, Hadselin, Sortlandin ja Øksnesin kunnista, ja on pinta-alaltaan 2 511 km².
Paula Koivuniemi
2000-luku
thumb|Paula Koivuniemi [[Vihreät Niityt -musiikkitapahtumassa 2006.]] 2000-luku alkoi Leidit lavalla -projektin merkeissä. Siinä Koivuniemi työskenteli yhdessä Katri Helenan, Marion Rungin ja Lea Lavenin kanssa ja hän vastaanotti kultalevyn albumista Leidit levyllä. Vuonna 2003 ilmestyi Rakastunut-albumi Esa Niemisen kanssa. Vuonna 2004 Koivuniemi teki Kari Tapion kanssa konserttikiertueen nimellä Reissumies ja kissa, jolla he lauloivat Toivo Kärjen-Reino Helismaan kappaleita. Kapellimestarina oli Markku Johansson. Vuonna 2006 julkaistiin albumi Yöperhonen, joka myi kultaa. Levyltä nousi kestohitiksi ”Kuka pelkää Paulaa”. Vuonna 2007 julkaistiin levy Timantti, josta tuli myös kultaa. Koivuniemen 13. toukokuuta 2009 julkaistu albumi Nainen nousi heti ilmestymisensä jälkeen Suomen viralliselle top 40 albumi -listalle sijalle kuusi.
Seinäjoen Provinssirock täytti vuonna 2008 kolmekymmentä vuotta, ja Paula Koivuniemi oli yksi juhla-Provinssin esiintyjistä. Hän lauloi rock-yleisölle sunnuntaina 15. kesäkuuta. Samana vuonna Koivuniemi lähti Jorma Kääriäisen ja Kari Tapion kanssa kiertueelle yhdessä Riku Niemen johtaman orkesterin kanssa. Vuonna 2009 Koivuniemi esiintyi Suomen suurimmilla festivaaleilla, kuten RMJ:ssä.
Vesterålen
Saariryhmällä sijaitsee Norjan rannikkovartioston tukikohta.
Paula Koivuniemi
2000-luku
Vuonna 2006 Koivuniemen ura palkittiin Iskelmä-Finlandia-palkinnolla ja vuonna 2002 ensimmäisellä naislaulajille tarkoitetulla, Maarit Niiniluodon ideoimalla Anna-Liisa-palkinnolla Asikkalan Vääksyn Toivo Kärki -tapahtumassa. thumb|Paula Koivuniemi vuonna 2009
Vesterålen
Maantiede
Vesterålen koostuu Langøyan, Andøyan ja Hadseløyan saarista, sekä Hinnøyan länsi- ja Austvågøyan pohjoisosista. Saariryhmään kuuluu myös joitakin pienempiä saaria. Vesterålenin suurin saari on Langøya, jonka pinta-ala on 850,2 km².
Paula Koivuniemi
2010-luku
7. huhtikuuta 2010 julkaistiin albumi Rakkaudesta ja se nousi Suomen virallisen Top 50 -albumilistan sijalle kolme. Levy myi huhtikuun loppuun mennessä kultalevyyn oikeuttavan määrän. Maaliskuussa 2011 Koivuniemi vaihtoi levy-yhtiötä AXR Musicista Warner Music Finlandiin. Seuraavaa albumiaan hän alkoi työstää syksyllä ja se julkaistiin 9. toukokuuta 2012. Tyyliltään Matka-albumi on poppia ja balladeja. Ensimmäisenä singlenä levyltä julkaistiin 19. maaliskuuta 2012 diskopoljentoinen kappale ”Queen”.
Vesterålen
Maantiede
Vesterålen on maisemaltaan vuoristoista ja saariryhmällä sijaitsevat vuoret ovat melko rosoisia. Alueella on myös muutamia järviä ja vuonoja.
Paula Koivuniemi
2010-luku
Marraskuussa 2013 Koivuniemi julkaisi ensimmäisen joululevynsä, joka sisältää klassikoita kuten ”Varpunen jouluaamuna” ja ”Konsta Jylhän joululaulu”.
Vuonna 2014 Koivuniemi nähtiin Vain elämää -televisiosarjan kolmannella kaudella.
Yksityiselämä
Koivuniemi on ollut kahdesti naimisissa, vuosina 1969–1975 Harri Lehden ja vuosina 1996–1998 Hannu Hiltusen kanssa. Hänen poikansa Toni Lehti on myös soittanut äitinsä yhtyeessä. Miesystävistä tunnetuin, kokoomuspoliitikko Ilkka Kanerva toteaa Moniottelija-kirjassaan Paula Koivuniemen olleen ”hänen elämänsä nainen”. Koivuniemen sisarenpoika on ammattilaiskeilaaja Mika Koivuniemi.
Paula Koivuniemi on Viking XPRS -autolautan kummi.
Diskografia
DVD:t
Suodatin (joukko-oppi)
Joukon S suodatin (tai suodin) on epätyhjän perheen D osajoukko P(S) (potenssijoukko), jolle on voimassa seuraavat neljä ehtoa:
Kirjallisuutta
Filter (mathematics)
Vesterålen
Maantiede
Saariryhmän talvet ovat leutoja ja siellä vallitseekin meri-ilmasto. Stokmarknesin tammikuun keskilämpötila on –1,8 °C ja siellä vuosittainen sademäärä on noin 1 220 mm.
Dynkinin luokka
Reaalianalyysissä mitta-avaruuden X Dynkinin luokka, eli d-systeemi, on kokoelma, jolle on voimassa
Aiheesta muualla
Ilkka Holopainen: Moderni reaalianalyysi, syksy 2005
Sandrine Bonnaire
thumb|Sandrine Bonnaire vuonna 2012. Sandrine Bonnaire (s. 31. toukokuuta 1967 Gannat, Allier) on ranskalainen näyttelijä. Hän aloitti kreditoimattomana elokuvanäyttelijänä jo teini-iässä filmeissä Les sous-doués en vacances (1981) ja La Boum 2 (1982). Ensimmäisen pääosansa hän teki elokuvassa Suzanne ja miehet (À nos amours, 1983). Hän voitti seuraavana vuonna lupaavimman naisnäyttelijän César-palkinnon tästä elokuvasta. Uudemman kerran hän voitti Césarin vuonna 1986; useita César-ehdokkuuksia on seurannut.
Bonnaire tunnetaan kansainvälisesti muiden muassa elokuvista Kuin taivaan lintu (1985), Monsieur Hire (1989), Rutto (1991), Mademoiselle (2001) ja Intiimit tunnustukset (2004). Hän on myös toiminut elokuvien käsikirjoittajana.
Bonnairella on Jeanne-niminen tytär William Hurtin kanssa. Vuonna 2003 hän nai Guillaume Laurant'n, jonka kanssa hän myös sai tyttären. Tämä toinen tytär, Adèle, syntyi vuonna 2004.
Matakana (saari)
Matakana on noin 20 kilometrin pituinen saari Uuden-Seelannin Pohjoissaaren lähellä, Taurangan kaupungin edustalla. Saarella on 255 (2013) asukasta, suurin osa heistä maoreja. Matakanan ja Taurangan välillä on päivittäinen lauttayhteys.
Jääkiekon SM-liigakausi 1998–1999
Kausi 1998–1999 oli jääkiekon SM-liigan 24. kausi. Runkosarjan ja koko liigan ykkönen oli TPS. Toiseksi tuli HIFK ja kolmanneksi Hämeenlinnan Pallokerho. Runkosarjan ja pudotuspelien pistepörssin voitti HIFK:n Jan Čaloun. Sarjasta putosi KalPa ja sarjaan nousi Pelicans.
Puolivälierät
Jokerit sai kotiedun sarjaan, mutta Hartwall Areenalla järjestettyjen taitoluistelun MM-kisojen takia SaiPa isännöi kaksi ensimmäistä ottelua.
Liigakarsinta
Ennen varsinaista liigakarsintaa KalPa voitti I-divisioonan runkosarjassa kuudenneksi sijoittuneen TuTon voitoin 3-0 ja divarin kakkonen Pelicans puolestaan Sportin samoin lukemin. Liigakarsinnassa olivat SM-liigan jumbojoukkue KalPan lisäksi mukana I-divisioonan runkosarjan kakkonen Pelicans, kolmonen Vaasan Sport ja kuudenneksi tullut TuTo. Ensimmäisellä kierroksella putosivat divarin voittaja Oulun Kärpät, neljäs Diskos ja kuudes Jokipojat.
Imatu järv
Imatu järv (myös Immatu järv) on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnassa Imatun kylässä sijaitseva suojärvi.
Maantietoa
Suojärven pinta-ala on 28 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvi sijaitsee Ristikivi soon pohjoislaidalla, jota kutsutaan myös nimellä Järve soo. Järven lounaispuolisko on suomaata ja muu osa metsämaata. Järvi on luodattu. Se on 2,0 metriä syvä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 1,7 metriä. Se on tämän tiedon valossa tasapohjainen järvi. Järven tilavuus on laskettu kertomalla sen keskisyvyys pinta-alalla, jolloin tilavuudeksi on saatu 0,00048 kuutiokilometriä eli 0,48 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä. Suuri osa rantaviivasta on metsää, mutta siitä osa on avosuota tai rämettä. Järvi on autio eikä sinne johda tietä. Lähin tie ohittaa sen lähes 700 metrin päästä idässä.
Järven luokittelu ja luontoarvoja
Järven vedenväri on punertavan ruskea ja sen näkösyvyys on 1,1 metriä. Järven pohja on mutaa eikä vesikasvillisuutta ole paljon. Järven veden vaihtuvuudeksi on määritetty kolme kertaa vuodessa eli veden keskimääräinen viipymä on 4 kuukautta. Vesi sekoittuu hyvin pohjaa myöten ja sen vesi lämpenee kesäisin jopa yli 21 astetta. Silloin voi esiintyä leväkukintoja. Järvessä elää ainakin hauki ja ahven.
Vesistösuhteita
Imatu järv kuuluu Alajõen valuma-alueeseen. Siihen laskee kolme kuivatusojaa suolta tai ympäröivästä metsästä. Järven valuma-alueen laajuus on vain 4,9 neliökilometriä. Sen laskuoja alkaa itärannasta ja se yhtyy 600 metrin päässä Imatu ojaan. Oja on varsin pitkä Alajõen sivuoja ja se yhtyy pääuomaan Pootsikun kylän lähellä kahdeksan kilometriä joensuusta ylöspäin. Järven vedenpinnan keskikorkeus on 44,5 metriä mpy.
Karlstadin hiippakunta
pienoiskuva|Karlstadin tuomiokirkko Karlstadin hiippakunta on yksi Ruotsin kirkon 13 hiippakunnasta. Se käsittää maantieteellisesti Värmlannin ja Dalslandin maakunnat, sekä Nysundin seurakunnan Närkessä (muu Närke kuuluu Strängnäsin hiippakuntaan). Piispanistuin sijaitsee Karlstadin kaupungissa. Hiippakunnan tuomiokirkko, Karlstadin tuomiokirkko valmistui 1730.
Värmlanti ja Dalsland kuuluivat keskiajalla Skaran hiippakuntaan. Vuonna 1581 Värmlanti sekä Vadsbon ja Vallen kihlakunnat erotettiin omaksi superitenduuriksi, jonka keskus oli Mariestad. 1647 tuli Karlstadista superintenduurin keskuspaikka ja 1600-luvun aikana hiippakunta sai nykyisen laajuutensa. Ensimmäinen Karlstadissa toiminut superintendett i oli Sveno Benedicti Elfdalius (Camoenius), vuosina 1647 - 1666. Vuonna 1772 superintendentti sai piispan nimen ja arvon ja ensimmäinen piispa oli Georg (Jöran) Clars Schröder (1772 - 1773).
Karlstadin hiippakunnan nykyisenä piispana toimii Sören Dalevi vuodesta 2016.
Nykyisin siihen kuuluu vuonna 2020 85 seurakuntaa. Vuoden 2017 lopussa hiippakunnan alueella asui 370 517 henkilöä, joista 258 161 eli 69,7 prosenttia oli Ruotsin kirkon jäseniä.
X (Ed Sheeranin albumi)
x (laus. Multiply) on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Ed Sheeranin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 2014 Australiassa ja Uudessa-Seelannissa 20. kesäkuuta, ja maailmanlaajuisesti 23. kesäkuuta Asylum- ja Atlantic Records -levy-yhtiöiden toimesta. Se sai hyvän vastaanoton kriitikoiden ja yleisön keskuudessa, ja oli kansainvälinen kaupallinen menestys. x nousi albumilistojen ykköseksi viidessätoista maassa, muun muassa Britannian albumilistalla, Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla ja Suomen virallisella listalla. Se oli vuoden 2015 toiseksi myydyin albumi ja ehdokas muun muassa vuoden albumin Grammy-palkinnon voittajaksi.
Albumin tuottajina toimivat muun muassa Rick Rubin, Pharrell Williams ja Sheeranin esikoisalbumin + tuottanut Jake Gosling. Albumin perusversio sisältää 12 kappaletta, deluxe-erikoispainos 16 kappaletta ja Wembley Edition -erikoispainos 18 kappaletta. Kaiken kaikkiaan Sheeran oli kirjoittanut albumia varten yli 120 kappaletta vuosien 2012 ja 2014 välillä. Singleinä albumilta julkaistiin viisi kappaletta: ”Sing”, ”Don’t”, ”Thinking Out Loud”, ”Bloodstream” ja ”Photograph”, joista neljä ensimmäistä nousivat kukin Britannian singlelistalla kymmenen parhaan joukkoon. ”Sing” oli Sheeranin uran ensimmäinen ykköstilan saavuttanut single, ja niin ikään listaykköseksi yltänyt ”Thinking Out Loud” palkittiin vuoden 2015 Grammy-gaalassa vuoden lauluna ja parhaana pop-sooloesityksenä.
x oli suoratoistopalvelu Spotifyn vuoden 2014 soitetuin albumi yli 430 miljoonalla toistollaan. Albumin suosio suoratoistopalveluiden käyttäjien keskuudessa teki Sheeranista myös iTunes-palvelun myydyimmän artistin Britanniassa, Irlannissa ja Uudessa-Seelannissa. Vuoden 2014 Grammy-gaalassa se oli ehdokas vuoden albumin ja parhaan pop-albumin saajaksi, ja helmikuussa 2015 se voitti vuoden parhaan brittiläisen albumin Brit Awardin. Britanniassa x on ylittänyt yksitoistakertaisen ja Yhdysvalloissa nelinkertaisen platinalevyn rajan. Se on Britannian kaikkien aikojen 20. eniten ja 2010-luvun kolmanneksi eniten myynyt albumi. Suomessa albumi on myynyt hieman alle tuplaplatinalevyn rajan, 19 618 kappaletta.
Albumia seurasi maailmanlaajuinen x-kiertue vuosina 2014–2015. Ed Sheeran esitti kiertueen aikana Lontoossa Wembleyn stadionilla kolme loppuunmyytyä konserttia, joista on taltioitu vuoden 2015 marraskuussa julkaistu konserttivideo ja dokumenttielokuva Jumpers for Goalposts: Live at Wembley Stadium.
Kaupallinen menestys
thumb|left|240px|Sheeran x-kiertueen konsertissa [[Wembley Stadium|Wembleyn stadionilla vuonna 2015.]] x debytoi Sheeranin esikoisalbumin + tavoin Britannian albumilistan ykkösenä. Albumi oli Britannian listaykkönen yhteensä 13 viikon ajan, ja se rikkoi aiemmin Adelen 21-albumin nimissä olleen ennätyksen pisimpään listaykkösenä pysyneenä albumina. Kaiken kaikkiaan albumi on ollut Britannian albumilistalla 222 listaviikon ajan, joista 99 viikkoa kymmenen parhaan joukossa. x myi ensimmäisellä viikollaan 180 000 kappaletta, mikä rikkoi Coldplayn Ghost Stories -albumin asettaman vuoden 2014 nopeimmin myydyn albumin ennätyksen. x oli Britanniassa vuoden 2014 myydyin albumi: se ylitti viisinkertaisen platinalevyn rajan ja myi yli 1 689 000 kappaletta. British Phonographic Industryn tilaston mukaan x on ylittänyt Britannian platinalevyn rajan (300 000 kappaletta) yksitoista kertaa.
x oli Sheeranin uran ensimmäinen listaykkönen Yhdysvalloissa, jossa se debytoi Billboard 200 -listan ykkösenä myytyään julkaisuviikollaan 210 000 kappaletta. Albumi on viettänyt Billboard 200 -listalla yhteensä 222 listaviikkoa. Albumi ylitti kaksinkertaisen platinalevyn rajan Yhdysvalloissa vuoden 2015 joulukuussa ylitettyään kahden miljoonan myydyn kappaleen rajan. Vuoden 2017 heinäkuussa albumin kappaleet olivat keränneet Yhdysvalloissa yli 1,51 miljardia toistoa eri suoratoistopalveluiden kautta. Kanadassa albumi debytoi niin ikään albumilistan ykkösenä, ja se oli Kanadassa vuoden neljänneksi eniten myynyt albumi 133 000 kappaleen myyntilukemallaan.
Australiassa x vietti kahdeksan peräkkäistä listaviikkoa ykkösenä ja myi 490 000 kappaletta. Albumi putosi Australian albumilistan kymmenen parhaan joukosta vasta vuoden 2015 lokakuussa, ja siitä tuli marraskuussa 2015 kaikkien aikojen ensimmäinen albumi, jonka Australian Recording Industry Association on sertifioinut timanttilevyksi (500 000 myytyä kappaletta). Irlannin albumilistan kärkikymmenikössä x vietti yhteensä 156 listaviikkoa eli yli kolme vuotta. Se oli Irlannin listaykkönen 24 viikon ajan. Albumi vietti listan kymmenen parhaan joukossa yli kaksi vuotta (yhteensä 104 viikkoa) myös Tanskassa, Uudessa-Seelannissa ja Australiassa. x oli Australian, Tanskan, Irlannin ja Britannian kärkikymmenikössä yhteensä viitenä peräkkäisenä vuonna (2014–2018), ja Alankomaiden, Uuden-Seelannin, Norjan ja Ruotsin kärkikymmenikössä neljänä peräkkäisenä vuonna (2014–2017).
International Federation of the Phonographic Industryn julkaiseman tilaston mukaan x oli vuoden 2014 maailman kolmanneksi myydyin albumi myytyään julkaisuvuonnaan 4,4 miljoonaa kappaletta. Vuonna 2015 se oli toiseksi myydyin albumi kolmen ja puolen miljoonan kappaleen myynnillään. Albumi on näin ollen myynyt maailmanlaajuisesti yli kymmenen miljoonaa kappaletta.
Arvostelumenestys
Kriitikoiden keskuudessa x sai positiivisen vastaanoton. Metacritic-sivustolla albumi on saanut 67 pistettä sadasta perustuen eri julkaisujen kirjoittamiin arvosteluihin. The Daily Telegraphin Neil McCormick antoi albumille täydet viisi tähteä, ja AllMusic-sivuston Stephen Thomas Erlewine kolme ja puoli tähteä viidestä. Erlewine nosti arvostelussaan esille Sheeranin hip hop -elementtien käytön, joiden hän kirjoitti esimerkiksi ”antavan musiikille miellyttäviä piirteitä”. AllMusicin Jon O'Brien kuvaili albumin ”sisältävän Sheeranin akustisen musiikin ja hip hop -soundin yhdistelmän, mutta tuovan esiin myös R&B-tunnetta ja suoraviivaista popia.” The A.V. Club -sivuston Annie Zaleski antoi albumin arvosanaksi B ja kommentoi Sheeranin osoittavan musiikillaan ”kasvamisen olevan sotkuista ja rankkaa” mutta myös viestivän, että kypsyys ja itseluottamus vievät elämässä pitkälle. Entertainment Weeklyn Melissa Maerz antoi albumin arvosanaksi niin ikään B. Los Angeles Timesin Randall Roberts, joka antoi albumille kaksi ja puoli tähteä viidestä, kutsui albumin musiikin olevan ”taitavasti tehtyä, anteliasta ja hauskaa”. The Guardianin Alex Petridis antoi arviossaan albumille neljä tähteä viidestä ja kehui Sheeranin ”koettelevan albumilla tekemisensä rajoja itsevarmasti.”
Billboardin Jason Lipshutz antoi albumille 81/100 pistettä, ja kuvaili Sheeranin olevan albumilla ”nälkäinen ja vaistoihinsa luottava artisti, joka tekee kaiken mahdollisen noustakseen uudelle tasolle.” Q-lehden John Aizlewood antoi albumille neljä tähteä viidestä ja kuvaili, että Sheeranin tapa tuoda albumille monia yhteistyökumppaneita olisi voinut olla ”mahdollisesti hölmö ratkaisu”, jossa Sheeran kuitenkin onnistuu. USA Todayn Brian Mansfield sanoi albumin olevan ”harvinainen, koska se sekä tyydyttää että samanaikaisesti nostattaa odotuksia” tulevan varalle. The Boston Globen Sarah Rodman kehui albumia hyväksi ja kuvasi Sheeranin olevan albumilla elementissään.
Jere Penttilä
Jere Petteri Penttilä (s. 13. huhtikuuta 1972 Helsinki) toimi Riihimäen kaupunginjohtajana 15. maaliskuuta 2021 – 31. toukokuuta 2022. Riihimäen kaupunginvaltuusto valitsi Penttilän tehtävään äänin 36–7. Kesäkuun 2022 alussa Penttilä aloitti Keskon Itä-Suomen aluejohtajana. 29. toukokuuta 2023 Joensuun kaupunginvaltuusto valitsi Penttilän Joensuun kaupunginjohtajaksi äänin 36–7. Hän aloittaa kaupunginjohtajana 1. syyskuuta.
Vuosina 2013–2021 hän työskenteli Kontiolahden kunnanjohtajana. Hän on toiminut myös muun muassa Joensuun liiketoimintajohtajana, Pyhäselän kunnanjohtajana ja Varkauden henkilöstöpäällikkönä. Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden maisteri.
Demokratiamuuri
Demokratiamuuri oli Pekingin Xidanin kaupunginosassa sijainnut muuri, johon ihmisten sallittiin vuosina 1978–1979 Kiinassa vallinneen lyhyen poliittisen suojasään aikana kiinnittää erilaisia poliittisia kannanottoja sisältäneitä viestejä. Muurin ympärille syntyi niin sanottu demokratiamuuriliike, joka kukoisti jonkin aikaa.
”Pekingin kevät”
Kyseessä oli erään bussivarikon muuri, josta tuli suosittu kiinnityspaikka julisteille marraskuussa 1978, kun vuoden 1976 Tiananmenin välikohtauksen uudelleenarviointi innosti kiinalaisia vapaampaan mieleipiteiden ilmaisuun. Kiinan johtajaksi kohoamassa ollut Deng Xiaoping ilmaisi julkisen tukensa demokratiamuuriliikkeelle, joka suuntautuikin alkuvaiheessa pääasiassa hänen maolaisia vastustajiaan vastaan. Keväällä 1979 liike levisi Pekingistä eri puolille Kiinaa ja alkoi vähitellen arvostella yhä avoimemmin kommunistista puoluetta mielenosoituksissaan ja lehtisissään. Lopulta Deng kääntyi liikettä vastaan ja sen vaientaminen aloitettiin maalis–huhtikuussa 1979 pidättämällä joukko liikkeen oikeistosiiven johtavia edustajia. Mao Zedongin ajoista poiketen pidätetyt demokratiamuuriliikkeen johtajat tuomittiin pelkästään vankeuteen, ei kuolemaan.
Demokratiamuuriliike oli aatteellisesti hajanainen, mutta sitä yhdisti näkemys demokraattisten instituutioiden luomisen välttämättömyydestä. Pääosa liikkeen kannattajista halusi Kiinan sosialismin uudistamista ja demokratisoimista, mutta osa kannatti kokonaan sen hylkäämistä. Jälkimmäiseen ryhmään eli niin sanottuun oikeistoon kuului muun muassa Wei Jingsheng.
Cellular and Molecular Life Sciences
Cellular and Molecular Life Sciences on solu- ja molekyylibiologiaa käsittelevä vertaisarvioitava tiedelehti. Vuosina 1945–1996 julkaisun nimi oli Experientia. Thomson Reutersin (nyk. Clarivate Analyticsin) Journal Citation Reportsin laskelmien mukaan lehden vaikuttavuuskerroin oli 5,808 vuonna 2014.
Lehti ilmestyy kuukausittain useilla kielillä; englanniksi, ranskaksi, saksaksi ja italiaksi. Julkaisija on sveitsiläinen Birkhäuser Verlag.
Puhdelammi
Puhdelammi on Pirkanmaalla Orivedellä Siikanevan eteläpuolella sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Siikanevan eteläpuolisen järviylängön keskellä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet kantatieltä 66 haarautuvalta metsätieltä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Huikonjoen valuma-alueeseen (35.754) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 177,9 metriä mpy.Siihen laskee kolme lyhyttä metsäojaa ja sen laskuoja on 60 metriä pitkä ja se laskee Vähä Vuorijärveen.
Lucia di Lammermoor
Lucia di Lammermoor on Gaetano Donizettin ooppera, joka ensiesitettiin Napolissa 1835. Se on tunnettu korkeista sävelistään, ja sitä pidetään yhtenä vaikeimmista koloratuurisopraanojen repertuaariin kuuluvista teoksista.
Das wohltemperierte Klavier
200px|thumb|Das wohltemperierte Klavier I:n käsikirjoituksen kansilehti. Das wohltemperierte Klavier I BWV 846–869 ja Das wohltemperierte Klavier II BWV 870–893 ovat Johann Sebastian Bachin kaksi laajaa kosketinsoitinmusiikkikokoelmaa, joissa molemmissa on yksi preludi ja fuuga kaikissa 24:ssä sävellajissa. Ensimmäinen osa valmistui vuonna 1722 Bachin toimiessa Kapellmeisterina Anhalt-Köthenin herttuan hovissa Köthenissä. Das wohltemperierte Klavier II julkaistiin vuonna 1742, ja sen alkuperäinen nimi oli yksinkertaisesti ”24 uutta preludia ja fuugaa”. Bach tarkoitti teokset osittain opiskelumateriaaliksi, mikä ilmenee ensimmäisen kokoelman esipuheesta: ”– – käytettäväksi ja harjoiteltavaksi opinhaluisille nuorille muusikoille kuin myös erityiseksi nautinnoksi jo kokeneemmille.”
Teoksen historia
Bachin aikaan koottiin mieluusti yhteen mahdollisimman monissa eri sävellajeissa olevia teoksia. Johann Pachelbelin cembalosarjat vuodelta 1683 sisälsivät seitsemässätoista eri sävellajissa olevia kappaleita. Tärkeimmän Bachin esikuvan uskotaan kuitenkin olleen vuonna 1702 julkaistu Johann Kaspar Ferdinand Fischerin Ariadne musica. Teos sisältää preludeja ja fuugia kahdessakymmenessä eri sävellajissa, joista yksi on fryyginen kirkkosävellaji.
Lucia di Lammermoor
Henkilöt
Kuuluisia Lucioita ovat olleet muun muassa Maria Callas, Joan Sutherland, Beverly Sills ja Edita Gruberova. Edgardon roolin kuuluisia esittäjiä ovat Giuseppe Di Stefano, Carlo Bergonzi, Alfredo Kraus, Luciano Pavarotti ja Jose Carreras.
Das wohltemperierte Klavier
Teoksen historia
Vaikka teoksen systemaattinen rakenne puolisävelaskelittain nousevissa duuri- ja mollisävellajeissa antaa teokselle suunnittelun ja järjestelmällisyyden vaikutelman, on teos ennen kaikkea kokoelma. Monet teoksen osista olivat olemassa jo paljon ennen kokoelman julkaisua. Ensimmäisen osan preludeista yksitoista on peräisin 11-vuotiaalle pojalle Wilhelm Friedemannille tehdystä Klavierbüchlein-kokoelmasta (1720). Osa näistä preludeista lienee transponoitu, jotta ne voitaisiin sijoittaa paikalleen. Esimerkiksi preludi numero 3 oli alun perin C-duurissa, mutta Bach transponoi sen Cis-duuriin asettamalla eteen 7 ylennystä ja korjaamalla väliaikaiset etumerkit. Myös toisen osan C-duuri-preludista on löytynyt versio jo vuodelta 1718 tai 1719.
Molemmat kokoelmat saavuttivat laajan suosion Bachin aikana, ja niitä levitettiin käsikirjoituskopiona. Teoksia ei kuitenkaan painettu ennen vuotta 1801, jolloin ne ilmestyivät peräti kolmena eri painoksena.
1800-luvulla teos ymmärrettiin ajan romanttisessa hengessä. Charles Gounod sävelsi ensimmäisen osan C-duuri-preludiin sentimentaalisen melodian ja sovitti siihen Ave Marian sanat. Tämä kappale, jonka säveltäjämerkintänä lukee usein Bach–Gounod, kuuluu tunnetuimpiin lauluteoksiin.
Hyvästä virityksestä
Teoksen otsikossa mainitun hyvän virityksen luultiin 1800-luvulla ja vielä 1900-luvun alussa tarkoittavan nykyisin musiikissa käytössä olevaa tasaviritystä, jossa jokainen sävelasteikon puolisävelaskel on samansuuruinen. On kuitenkin todennäköisempää, että Bach tarkoitti sellaista viritystä, jossa eri sävelaskeleet olivat eri suuruisia ja tämän vuoksi eri sävellajeilla oli ominainen sointinsa, koska niissä oli erilaiset määrät puhtaita ja vähemmän puhtaita intervalleja.
Teoksen rakenne
Kokoelmien preludit eivät noudata mitään tiettyä tyylisuuntaa tai muotoa. Varhaisemman kokoelman preludit sisältävät vapaita homofonisia kappaleita (nrot 1, 2, 5, 6, 10, 21), kaksiäänisiä inventioita (3, 11, 13, 14, 15, 20), kolmiäänisiä sinfonioita (9, 18, 19, 23) sekä lisäksi laulavia aarioita, konserton ja toccatan tyyppisen alkusoiton. Fuugat ovat sangen monimuotoisia, ja ne esittelevät laajalti erilaisia fuugatekniikoita. Äänten määrä vaihtelee kahden ja viiden välillä. Toisen osan fuugat ovat joko kolmi- tai neliäänisiä, ja ne sisältävät vähemmän kromaattisia sävelkulkuja kuin ensimmäisen osan fuugat.
Levytykset
Ensimmäisen kokonaislevytyksen kaikista 48 preludista ja fuugasta teki saksalainen pianisti Edwin Fischer vuosina 1933–1936.
Mörkö
Mörkö on pelottava satuolento, joka esiintyy lapsille kerrottavissa tarinoissa. Usein sen ajatellaan asustavan esimerkiksi sängyn alla tai kaapissa. Monissa tarinoissa mörkö on outo karvainen olento/olio.
Jovan Deroko
Jovan Deroko ( kyr. Јован Дероко; 7. huhtikuuta 1912 – 6. marraskuuta 1941) oli serbialainen sotilaskomentaja, jolla oli kapteenin arvo toisessa maailmansodassa.
Inni järv
Inni järv (myös Kopsujärv) on Virossa Valgamaalla Otepään kunnassasijaitseva luonnollinen järvi.
Jovan Deroko
Deroko tunnetaan yhteisten Chetnik- Partisaanien- operaatioiden johtajana. Partisanisotilaat tappoivat hänet ja hänen kuolemansa merkitsi Cetnikkien ja Partisaanien välistä sisällissodan alkua Jugoslaviassa.
Inni järv
Maantietoa
Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järven ympäristössä on kumuilevaa maastoa. Saaria on vain yksi, joka on Kivisar ja sen pinta-ala on 4 aaria. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 140,0 m mpy. Järven valuma-alueen laajuus on 1,0 neliökilometriä, koska siihen ei laske montakaan ojaa. Sen laskuoja lähtee pohjoisrannasta ja se yhtyy muutaman kilometrin jälkeen Väike Emajõgeen Sakssoon kohdalla. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys 9,2 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000906 kuutiokilometriä eli 0,906 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä ja sen rannoille on rakennettu kymmenen asuintaloa. Järven itäpuolelta sen ohittaa Otepäästä alkava ja Tatraan ja Sangasteen kulkeva maantie 46.
Jovan Deroko
Aikainen elämä
Deroko syntyi Ranskan kaupungissa Le Creusotissa 7. huhtikuuta 1912 eversti Vladislav Derokon ja Natalija Derokon (os. Đorđević) poikana. Hänen äitinsä Natalija oli lääkärikunnan eversti ja lääkäri Vladan Đorđevićin tytär, joka oli Serbian ministerineuvoston puheenjohtaja, ministeri ja hallituksen suurlähettiläs. Jovan Derokon isoisänisä oli venetsialainen nimeltä Marco de Rocco, joka muutti Dubrovnikiin ja meni naimisiin paikallisen naisen kanssa. Sukunimi de Rocco myöhemmin muutettiin Derokoksi. Derokon serkku oli tunnettu serbialainen arkkitehti Aleksandar Deroko.