cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kai Kantola
Blues, KooKoo ja HIFK
Kaudeksi 2014–2015 Kantola siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Espoo Bluesiin. Hän aloitti kautensa väkevästi ja teki syyskuun kahdeksassa ottelussa tehot 8+4=12. Kantola palkittiin SM-liigan syyskuun 2014 kuukauden pelaajana. Pian tämän jälkeen johtaessaan koko liigan maalipörssiä hän kuitenkin sai kiekon jalkaansa ja loukkaantui. Kantolan ennustettiin olevan sivussa kuudesta kahdeksaan viikkoa. Hänen kauteensa mahtui myös yhteensä viisi ottelua poissaoloja pelikieltojen vuoksi. Kantola teki kauden aikana lopulta 39 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 12+10=22. Kesken kauden 2015–2016, lokakuussa 2015 hän palasi loppukauden kattavalla sopimuksella Bluesista Ilvekseen. Kantola nousi Ilveksessä myös kapteenistoon.
Kantola siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella KooKoohon. Hän jakoi 14 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin kärkisijaa Juha-Pekka Haatajan kanssa, kunnes siirtorajan kynnyksellä helmikuussa 2017 KooKoo kauppasi Kantolan, Jarkko Malisen ja Ryan O’Connorin loppukaudeksi Helsingin IFK:hon. Vastaavasti HIFK:sta KooKoohon siirtyi loppukauden lainasopimuksilla Panu Mieho ja Miro-Pekka Saarelainen. KooKoo-kolmikon siirron taustalla oli joukkueen alhainen sijoitus sarjataulukossa ja tilan tekeminen seuraavan kauden pelaajabudjettiin.
Siirtyminen KalPaan
Kaudeksi 2017–2018 Kantola siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Kalevan Palloon. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. KalPan Mestarien liigan avausottelussa 24. elokuuta 2017 ruotsalaista Malmö Redhawksia vastaan Kantola onnistui tekemään ammattilaisuransa ensimmäisen kypärätempun. Hänen ensimmäinen ja kolmas osumansa syntyivät ylivoimalla. Kantola kolmas 5–4-maali jäi myös KalPan voittomaaliksi. Lisäksi hän sai ottelussa syöttöpisteen Eetu Luostarisen 6–4-loppulukemiin viimeistelemään maaliin. Kantola oli CHL:ssä joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+4=8. SM-liigan pudotuspeleissä hän oli KalPan paras maalintekijä neljällä osumallaan.
Kantolan kausi 2018–2019 päättyi jo joulukuussa 2018, kun hän törmäsi Spengler Cupin ottelussa HC Davosin Sven Jungin kanssa. KalPan turnaus päättyi voittoon. Tammikuussa 2019 Kantola teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas helmikuussa 2020. Hän teki kaudella 2019–2020 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 20+19=39, joilla Kantola oli KalPan paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 2020–2021 hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 19+17=36.
ICEHL 2021–2022
Kaudeksi 2021–2022 Kantola siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen ICE Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue EHC Linziin.
Lyhyt sopimus Turun Palloseuraan ja paluu KalPaan
Syyskuussa 2022 Kantola palasi SM-liigaan ja hän siirtyi 15. lokakuuta asti kestävällä sopimuksella Turun Palloseuraan. Ensimmäisessä TPS-ottelussaan Mestarien liigassa 8. syyskuuta 2022 vierassa slovenialaista HK Olimpija Ljubljanaa vastaan Kantola teki tehot 1+2=3, kun joukkue voitti ottelun lukemin 2–4. Seuraavassa kymmenessä SM-liiga- ja kolmessa CHL-ottelussa hän jäi kuitenkin ilman tehopisteitä. Lyhyen sopimuksensa päätyttyä TPS tiedotti, että Kantolan sopimusta ei jatketa. Seuraavana päivänä hänen vahvistettiin palaavan loppukauden 2022–2023 kattavalla sopimuksella Kalevan Palloon.
Pelaajauran lopettaminen
Kesäkuussa 2023 Kantola ilmoitti omalla Instagram-tilillään lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkueura
Kantola valittiin Suomen alle 20-vuotiaiden MM-joukkueeseen vuoden 2007 turnaukseen. Joukkueen valmennusjohto katsoi hänen olevan edustuskelponen Suomen kansalaisena sekä ilman kokemusta aiemmista ikäkausimaajoukkueiden arvoturnauksista. IIHF:n direktoraatti totesi kuitenkin Kantolan olleen edustuskelvoton, sillä hän ei ollut pelannut kahta peräkkäistä kautta edustamassaan maassa. Kantolan Suomen joukkueessa korvasi Nico Aaltonen. Kantola edusti aiemmin Yhdysvaltoja jouluturnauksessa Viking Cupissa vuonna 2005, mutta hän oli pelannut myös Suomen joukkueessa alle 16-vuotiaiden maaotteluita.
BK Opava
Basketbalový klub Opava on tšekkiläinen koripalloseura Opavasta. Se pelaa kotiottelunsa Hala Opavassa.
Seura perustettiin vuonna 1945. Se on voittanut Tšekin mestaruuden vuosina 1997, 1998, 2002 ja 2003 sekä Tšekin cup-mestaruuden vuosina 1997, 1998, 1999, 2001 ja 2003. Kaudella 2018–2019 Opava osallistuu Mestarien liigaan.
Mandelstamin muuttujat
Mandelstamin muuttujat ovat kinemaattisia muuttujia, jotka ovat Lorentz-invariantteja (inertiaalikoordinaatistosta riippumattomia). Ne kuvaavat kahden elastisesti törmäävän hiukkasen energioita ja liikemääriä. Elastisuus tarkoittaa sitä, että kokonaisenergia ja -liikemäärä pysyvät samoina ennen ja jälkeen törmäyksen.
Matemaattinen muotoilu
Mandelstamin muuttujia kuvataan kirjaimilla s, t ja u:
missä p_1 ja p_2 ovat törmäävien hiukkasten neliliikemäärät ja p_3 ja p_4 ovat hiukkasten neliliikemäärät törmäysten jälkeen. Mandelstamin muuttujien summa on sama kuin törmäävien ja sironneiden hiukkasten massojen neliöiden summa
Kun törmäystä tarkastellaan massakeskipistekoordinaatistosta, niin s:n neliöjuuri tulkitaan hiukkasten kokonaisenergiaksi
missä E_1^* ja E_2^* ovat törmäävien hiukkasten energiat ja yläindeksissä oleva *-merkki tarkoittaa sitä, että energia on massakeskipiste-energia. Vaihtoehtoinen tapa tarkastella tilannetta on käyttää laboratoriokoordinaatistoa, jossa siis toinen hiukkanen on koordinaatiston origossa ja sen tulkitaan olevan paikallaan.
Madang
Madang on Papua-Uuden-Guinean neljänneksi suurin kaupunki ja Madangin maakunnan pääkaupunki, joka sijaitsee maan pohjoisrannikolla Astrolabinlahden pohjukassa. Kaupungin asukasluku on noin 36 000.
Kaupunki oli saksalaisen siirtomaan pääkaupunki nimellä Friedrich-Wilhelmshafen. Saksalaiset hylkäsivät sen vuonna 1899 malarian takia.
Merkittävässä satamakaupungissa on kone-, saha- ja tupakkateollisuutta sekä kullan, kahvin, kaakaon, kopran ja kookospähkinöiden vientiä. Lisäksi kaupungissa on lentoasema. Madang on moderni pikkukaupunki, jota vehreine puistoineen ja golfkenttineen pidetään yhtenä eteläisen Tyynenmeren kauneimmista.
thumb|left|Madangin ilmastodiagrammi
Jarva
Jarva on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Jean Lucas
Jean Lucas (25. huhtikuuta 1917 – 27. syyskuuta 2003) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1955, Italian GP:hen, kun Gordinin varsinainen kuljettaja Robert Manzon ei pystynyt ajamaan. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä.
Lucas voitti Ferrarilla vuoden 1949 Spa Francorchampsin kilpailun Montilheryllä. Hän kilpaili myös Le Mansin 24 tunnin ajossa vuosina 1949–1950, 1952 ja 1956 heikolla menestyksellä. Hän lopetti uransa vuoden 1957 Marokon GP:n kolarin jälkeen.
Formula 1 -sarjan MM-kilpailujen tulokset
(avain)
Baran piirikunta
Baran piirikunta on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Narayanin vyöhykkeellä.
Baran piirikuntaa rajaa etelässä Intian Biharin osavaltio. Lännessä naapurina on Parsan, pohjoisessa Makwanpurin ja idässä Rautahatin piirikunta.
Parsan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 687 707 ihmistä (559 135 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 190 neliökilometriä ja väestötiheys 578 as./km2. Hallinnollinen keskus on Kalaiya (42 826 as., 2011), joka sijaitsee linnuntietä noin 80 kilometriä Kathmandusta etelälounaaseen. Vuonna 2014 piirikuntaan perustettuja kaupunkeja ovat Gadimai (Gadhimai), Nijgadh Kohalbi, Mahagadhimai ja Simaraungadh.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä Nepalin keskiseen alankoon (Terai) kuuluvaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 86,6 % sisällytetään alavampaan trooppiseen ja 13,4 % ylempään trooppiseen ilmastovyöhykkeeseen.
Tuomionvoipa
Tuomionvoipa tarkoittaa tuomioistuimen kokoonpanon lainmukaisuutta eli istunnossa läsnä olevien jäsenten tiettyä, laissa säädettyä lukumäärää, joka tarvitaan pätevän päätöksen antamiseen. Tuomioistuinten jäsenten lukumäärä on vaihdellut eri aikoina. Nykyisin suomalaiset tuomioistuimet ovat tuomionvoipia seuraavasti:
A Curious Thing
A Curious Thing on skotlantilaisen laulaja-lauluntekijä Amy Macdonaldin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 8. maaliskuuta 2010. Albumin ensimmäinen single "Don't Tell Me That It's Over" julkaistiin 1. maaliskuuta 2010.
Erikoispainoksen toinen levy
Albumin erikoispainos sisältää bonuslevyn, jolla on livenä Glasgow'n Barrowland-tanssisalissa joulukuussa 2007 äänitetty konsertti. Suurin osa kappaleista on aiemmin julkaistu albumiversioina Macdonaldin esikoisalbumin This Is the Lifen eri painoksilla.
João Figueiredo
João Baptista de Oliveira Figueiredo (15. tammikuuta 1918 – 24. joulukuuta 1999) oli brasilialainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Brasilian presidenttinä vuosina 1979–1985.
Figueiredo toimi myös salaisen palvelun johtajana.
Mercury (Savoie)
Mercury on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikainen linna Château de Chevron. Paavi Nikolaus II on syntynyt linnassa luultavasti ensimmäisen vuosituhannen lopussa. Linna kuuluu Ranskan historiallisten monumenttien listalle. thumb|left|Château de Chevron
Erikoisosasto Z
Erikoisosasto Z on Jorma Kurvisen kirjoittama sotaromaani.
Romaani kertoo erikoisosastosta, joka perustettiin vuonna 1942 suojaamaan huoltokuljetuksia. Kirjan päähenkilöinä on suomalainen luutnantti Jalmari Repo ja saksalainen ylivääpeli Hermann Mahler, jotka yhdessä johtavat tätä suomalais-saksalaista osastoa taisteluissa korpiteiden herruudesta Lapissa.
BK Pardubice
Basketbalový klub Pardubice on tšekkiläinen koripalloseura Pardubicesta. Se pelaa kotiottelunsa Sportovní hala Dašickássa.
Seura perustettiin vuonna 1956. Se on voittanut Tšekin cup-mestaruuden vuosina 1994 ja 2016. Vuonna 1984 Pardubice voitti Tšekkoslovakian mestaruuden. Kaudella 2018–2019 seura osallistuu Mestarien liigaan.
Matti Hannula (poliitikko)
Matti Aukusti Hannula (27. joulukuuta 1887 Kuolajärvi – 6. elokuuta 1954 Rovaniemi) oli suomalainen opettaja ja poliitikko.
Johann Weber
Johann Weber (26. huhtikuuta 1927 Graz – 23. toukokuuta 2020 ) oli itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1950 ja nimitettiin Graz-Seckaun hiippakunnan piispaksi 10. kesäkuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andreas Rohracher, jota avustivat Josef Schoiswohl ja Josef Köstner.
Weber jäi eläkkeelle 14. maaliskuuta 2001.
Matti Hannula (poliitikko)
Hannula valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista vuonna 1917 ja aloitti opettajanuransa Kittilässä, jossa työskenteli vuoteen 1930 asti. Asuessaan Kittilässä hän toimi myös kunnan kunnanvaltuuston jäsenenä. Vuosina 1930–1954 Hannula työskenteli kansakoulunopettajana Rovaniemen kauppalassa.
Hannulan puoliso oli Eedit Elina Räikkönen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1917.
Vieras mies tuli taloon (vuoden 1938 elokuva)
Vieras mies tuli taloon on Wilho Ilmarin ohjaama elokuva vuodelta 1938. Käsikirjoituksen on tehnyt Mika Waltari omien romaaniensa Vieras mies tuli taloon (1937) ja sen jatko-osan Jälkinäytös (1938) pohjalta.
Kun Waltarin romaania Vieras mies tuli taloon paheksuttiin, hän kirjoitti sille jatko-osan, jossa tilanne korjaantui. Elokuvassa tarina kerrotaan jatko-osan perusteella, ja alkuperäisen teoksen osuus kuvataan takaumina.
Ilmarin ohjaustyötä on luonnehdittu jäyhäksi moraliteetiksi, jossa kumaraisilla hartioilla ja lasketuilla katseilla luodaan ”puhuttelevaa, korostetun teatraalista paatosta ja dramaattista latausta”, kuten kriitikko elokuvaa luonnehtii.
Garrett TPE331
thumb|TPE331 lentokoneeseen asennettuna. Garrett TPE331 on lentokoneissa käytettävä potkuriturbiinimoottori, jonka kehitti Garrett AiResearch 1960-luvulla ja jota nykyisin valmistaa Honeywell. Moottorin eri versioista saatava teho on 575 akselihevosvoimasta aina 1650 akselihevosvoimaan. TPE331-moottoria käytetään runsaasti liike- ja kevyissä liikennekoneissa, joista esimerkkeinä BAe Jetstream 31, Dornier Do 228 ja Mitsubishi MU-2.
Onnen hohteessa
Onnen hohteessa on huhtikuussa 2011 ilmestynyt Yön single, jonka nimikappale on yksi myöhemmin syksyllä julkaistun Kiitos ja kunnia – 30v. juhlakokoelma -albumin uusista lauluista. Yön version lisäksi mukana on kappaleen tekijöiden Mikko Karjalaisen ja Antti Kleemolan esittämä demoversio.
Masahiro Hamazaki
Masahiro Hamazaki (14. maaliskuuta 1940 Osaka, Japani - 10. lokakuuta 2011) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Hamazaki edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1966. Hän osallistui muun muassa vuoden 1968 kesäolympialaisiin, joissa Japani saavutti pronssia.
Koskuen koulu
thumb|230px|Koskuen koulun vanha osa. Etualalla jääkiekkokaukalo.
Koskuen koulu on peruskoulu Kurikan kunnassa, entisen Jalasjärven kunnan alueella Koskuen kylässä, Koskutjärven rannalla. Vuonna 2010 koulussa on 51 oppilasta ja kolme opettajaa sekä luokat 1.–6. Koulunjohtajana toimii Jaana Korkiamäki.
Historia
Vuonna 1886 Jalasjärven kuntakokouksessa päätettiin perustaa Koskuen koulu, vaikka Jalasjärven pohjoisosassa sijaitsevan Luopajärven kylän asukkaat vastustivatkin sitä, sillä he totesivat koskuelaiset liian sivistymättömiksi, ettei koulu saisi kylästä oppilaita kuitenkaan. Koulunkäynti alkoi syksyllä 1887 Ala-Seilon päärakennuksessa. Rakennuksessa oli myös opettajan asunto. Kouluun kirjoittautui yhteensä 38 oppilasta ensimmäisenä syksynä. Jo ennen kevättä osa ilmoittautuneista lopetti opintonsa. Koskuen koulun ensimmäinen opettaja oli nimeltään Henrik Iivar Westerlund.
Ensimmäisen talven aikana Koskutjärven rantaan, Iisakki Majan maista erotetulle alueelle alettiin tuoda rakennustarpeita omaa koulurakennusta varten. Rakennus valmistui vuonna 1888 ja lokakuussa se vihittiin käyttöön. Uusi koulurakennus oli kuitenkin talvella kylmä eikä täyttänyt opettaja Westerlundin toiveita. Koulun tontille valmistuivat lisäksi sauna ja ulkorakennus. Seuraavan kesän tultua koulun seiniä tilkittiin, huoneita paperoitiin sekä lattiat otettiin ylös.
Koskuen koulussa oli aluksi oppilaita lapsista jo aikuisiksi katsottaviin nuoriin. Tästä seurasi opettajalle harmia, koska nämä nuoret eivät enää käyneetkään koulussa eikä heitä voinut liiemmin kovistellakaan. Vuonna 1890 Koskuen koulusta sai päästötodistuksen vain kaksi oppilasta. Opettaja Westerlund perusti kylään helmikuussa 1891 laulu- ja keskustelukerhon. Samoihin aikoihin keskusteltiin lisäksi olisiko mahdollista saada kylään oma lainakirjasto. Kirjasto kylään myös saatiin. Koskuen koulu ei toiminut syyslukukaudella 1892 lainkaan. Vuonna 1917 oppilaita koulussa oli 57 ja koulutarkastaja kehottikin koulua hankkimaan toisenkin opettajan koululle. Vuonna 1936 koulu sai kolmannenkin opettajan, kun alakoulu siirtyi toimimaan Alatalon tupaan. Tammikuussa 1959 Koskuen koululle vihittiin uusi koulurakennus. Tosin koulua oli pidetty rakennuksessa jo koko syyslukukauden.
Koskuen kansakoulusta tuli Koskuen ala-aste, kun siirryttiin peruskouluun. Vuonna 1976 kouluun siirtyivät lakkautetun Seilon koulun oppilaat ja vuonna 2000 puolestaan lakkautetun Ylivallin koulun oppilaat siirtyivät Koskuen kouluun.
Riemannin kuvauslause
Riemannin kuvauslause on Bernhard Riemannin keksimä laajennetun kompleksi­tason konformi­kuvauksia koskeva lause, joka kuuluu seuraavasti:
Että alue on yhdesti yhtenäinen, merkitsee geometrisesti sitä, että siinä ei ole "reikiä". Kahden alueen konforminen ekvivalenttisuus taas merkitsee, että ne voidaan kuvata toisilleen sillä tavoin, että lokaali suurennussuhde on suunnasta riippumaton (joskin suurennussuhde saattaa vaihdella kuvattavan alueen eri osissa).
Riemannin kuvauslauseesta seuraa, että jokainen laajennetun tason yhdesti yhtenäinen alue on konformisti ekvivalentti joko yksikkökiekon, tason tai laajennetun tason kanssa. Jokainen tällainen alue, jolla on ainakin kaksi reunapistettä, on konformisti ekvivalentti yksikkökiekon kanssa. Toisaalta jokainen tällainen alue, joka käsittää koko laajennetun tason yhtä pistettä lukuun ottamatta, on konformisti ekvivalentti tason kanssa. Laajennettu taso itsessään taas on kompakti eikä näin ollen ole edes topo­logisesti ekvi­valentti eli homeomorfinen minkään aidon osajoukkonsa kanssa.
Skandinavian kiertolaiset
Skandinavian kiertolaiset ( tai tattare, ) on Ruotsissa ja Norjassa asuva etninen ryhmä, joita yleensä pidetään romaneihin kuuluvana. Heidän alkuperästään ei kuitenkaan ole tarkkaa tietoa, eikä kiertolaisten suhteesta romanikansoihin olla varmoja.
Skandinavian kiertolaiset elivät perinteisesti järjestäytyneen yhteiskunnan ulkopuolella ja pieni osa heistä tekee niin vielä nykyäänkin. Kiertolaiset elättivät itsensä muun muassa kulkukauppiaina ja erilaisilla käsityöammateilla. 1700-luvulla heitä palveli runsaasti myös sotaväessä. Ruotsin kiertolaiset joutuivat 1900-luvulla pakkosterilisaation kohteeksi muiden romanien sekä saamelaisten tavoin. Joidenkin lähteiden mukaan joka neljännen kiertolaisperheen vanhemmat olisi pakkosterilisoitu. Ruotsissa kiertolaistaustaisia lasketaan nykyään olevan noin 20 000–30 000 ja Norjassa arviolta 5 000–10 000. Skandinavian kiertolaisten oma kieli on skandoromani, jolla on muutamia tuhansia puhujia. Siitä on myös tullut joitakin lainasanoja sekä ruotsin että norjan kieliin.
Tunnetuin Skandinavian kiertolainen on 1900-luvun alkupuolella vaikuttanut pelimanni Calle Jularbo, jota aikoinaan kutsuttiin Ruotsin harmonikkakuninkaaksi. Myös vuonna 2014 Euroopan parlamenttiin valittu Soraya Post on äitinsä puolelta kiertolaissukua.
Alkuperä
Skandinavian kiertolaisten alkuperästä on olemassa kolme yleistä teoriaa, joista ensimmäisen mukaan he ovat romaneja. Toinen teoria taas väittää, että kiertolaiset olisivat alun perin olleet jokin historiallinen yhteiskuntaluokka, joka toimeentulonsa vuoksi on omaksunut kiertävän elämäntyylin. Kolmas teoria esittää, että he periytyisivät Itä- ja Keski-Euroopasta tulleista sotilaista.
Romaniteorian mukaan kiertolaiset polveutuvat romaneista, joita saapui Tukholmaan 1500-luvun alussa. Aina 1900-luvun alkupuolelle saakka kiertolaisista käytettiin tataareihin viittaavaa nimitystä "tatare", joka esiintyi jo Olaus Petrin teksteissä 1500-luvulla. Myöhemmin 1700-luvun lopulla yleistyi myös nimitys "zigenare" eli mustalainen. 1800-luvun lopussa Ruotsiin muutti kalderash-romaneita, joita alettiin kutsumaan "zigenare"-nimellä ja "tatare" säilyi kiertolaisten nimityksenä. Geneettisten tutkimusten perusteella kiertolaisilla on todettu olevan yhteneväisyyksiä Suomessa asuviin romaneihin, jotka alun perin ovat saapuneet Ruotsista.
Ruotsalaistutkija Adam Heymowskin vuonna 1969 tekemän väitöskirjan mukaan kiertolaiset olisivat taustaltaan ruotsalaista maalaisväestöä, joka oli talonpojista poiketen joutunut omaksumaan kiertävän elämäntavan. Myöhemmin he olisivat osaksi sekoittuneet niin ikään maata kiertäneiden romanien kanssa. Sotilasteorian mukaan kiertolaisten sukujuuret menisivät keskiajalla Lähi-idän kautta Eurooppaan saapuneisiin sotilaisiin, joita palveli eri valtakuntien armeijoissa. Tämä sotilasperinne olisi syynä sille, miksi suuri osa Skandinavian kiertolaisista ja myös Suomen romaneista aikoinaan hakeutui sotaväkeen, toisin kuin esimerkiksi Itä-Euroopassa asustaneet kalderash-romanit. Kiertolaisten ja Suomen romanien sukulaissuhteen todisteena pidetään myös Ruotsin armeijan kirjanpidosta löytyviä osin yhteneväisiä sukunimiä. Toisaalta niiden samankaltaisuuden saattaa selittää juuri molempien ryhmien armeijatausta.
Lila Downs
thumb|Lila Downs esiintymässä vuonna 2007. Ana Lila Downs Sánchez (s. 19. syyskuuta 1968 Tlaxiaco, Oaxaca, Meksiko) on meksikolainen laulaja ja lauluntekijä, joka laulaa useilla kielillä, lähinnä espanjaksi ja englanniksi.
Olympus E-450
Olympus E-450 on pieni mallin päivitys Olympuksen E-420-kameraan. E-450 julkaistiin maaliskuussa 2009. Kuten edeltäjänsä, myös E-450 on Four Thirds -kiinnitystä tukeva järjestelmäkamera. Tätäkin mallia markkinoidaan lauseella: "Yksi markkinoiden pienimmistä järjestelmäkameroista." Ulkoiset mitat ovat 129,5 x 91 x 53 mm. Teknisesti E-450 ei juurikaan eroa edeltäjästään E-420:stä.
Ominaisuudet
Suurin ero edeltäjäänsä E-420:een on taidesuotimet, muutoin kameran ominaisuudet eivät ole muuttuneet merkittävästi.
Merkittävimmät muutokset E-420 ja E-450 -mallien välillä :
Pelkän kamerarungon lisäksi E-450 on tarjolla kahden eri objektiivipakkauksen kanssa:
Koko Olympuksen E-4xx sarja kulkee helposti kuvaajan mukana, varsinkin jos siihen on yhdistetty Olympuksen 25 mm pannukakkuobjektiivi. Pieni koko ja keveys on saavutettu poistamalla otekahva, rungon kuvanvakain ja vaihtamalla akku pienempään kuin muissa Olympuksen järjestelmäkameroissa.
Patriarkaatti
Patriarkaatti tarkoittaa seuraavia asioita:
Brasilia
Brasilian liittotasavalta eli Brasilia on Etelä-Amerikan suurin valtio sekä pinta-alaltaan että asukasluvultaan ja se on myös sekä pinta-alaltaan että asukasluvultaan maailman viidenneksi suurin valtio. Brasilian rajanaapurit ovat Uruguay, Argentiina, Paraguay, Bolivia, Peru, Kolumbia, Venezuela, Guyana, Suriname ja Ranskan Guayana (Ranska) eli kaikki muut Etelä-Amerikan maat paitsi Chile ja Ecuador.
Brasilian suurimmat kaupungit ovat São Paulo ja Rio de Janeiro, mutta maan pääkaupunki on kuitenkin Brasília.
Madang (maakunta)
Madang on maakunta Papua-Uudessa-Guineassa. Maakunnan pinta-ala on 28 886 neliökilometriä ja asukasluku yli 493 000 vuonna 2011. Sen tärkeimpiin vientituotteisiin kuuluu muun muassa kopra. Alueen edustalla sijaitsee useita saaria. Madangissa puhutaan jopa 175 eri kieltä, joista monilla on alle 1 000 puhujaa. Maakunnan pääkaupunki on Madang.
Brasilia
Argentiinasta, Brasiliasta ja Chilestä on toisinaan käytetty yhteisnimitystä ABC-valtiot.
Maantiede
thumb|Brasilia satelliittikuvassa. Brasilian alue kattaa lähes puolet Etelä-Amerikan pinta-alasta. Euroopan unionin alue vastaa vain puolta Brasilian pinta-alasta. Maa rajoittuu koillisessa ja kaakossa Atlanttiin, jonka rannikon pituus on 7 400 km, lännessä maalla on yhteistä rajaa jokaisen Etelä-Amerikan valtion kanssa lukuun ottamatta Chileä ja Ecuadoria.
Kallioperä ja vesistöt
Brasilia jakautuu pinnanmuotojen perusteella kolmeen alueeseen: Amazonasin alankoon, maan osuuteen Guyanan ylängöstä ja etelän ylänköön. Amazonasin alanko on 3 500 kilometriä pitkä alanko Andien ja Atlantin välissä. Se on leveimmillään pohjois-eteläsuunnassa 2 000 kilometriä leveä. Alue peittää Etelä-Amerikasta viidenneksen eli 3 600 000 neliökilometriä, josta 2 300 000 neliökilometriä kuuluu Brasilialle. Amazonasin alangon osuus Brasilian valtion pinta-alasta on 27 %.
Kolmesta Brasilian päävyöhykkeestä pienin on Guayanan ylänkö, jonka Brasilian osuudella on pinta-alaa noin 400 000 neliökilometriä eli vain 5 % maan kokonaispinta-alasta. Guayanan ylängön, joka on hyvin vanha massiivi, peruskallio muodostuu gneissistä, kiilleliuskeesta, graniitista ja kvartsiitista. Alueella on myös nuorempia, vulkaanisia kivilajeja, jotka ovat kerrostuneet vanhojen kivilajien päälle. Ylängön massiivin ja Amazonasin rajalla on paljon koskia ja putouksia, koska alueella on jyrkkä murros. Kosket vaikeuttavat pääsyä sisämaahan niin paljon, että alueella elää vain karaib-intiaaneja. Alueen länsiosassa on maan korkein huippu Pico da Neblina (2 994 m).
Brasilian ylänkö eli Planalto on pinta-alaltaan noin 6 miljoonaa neliökilometriä. Se sijaitsee Etelä-Amerikan keskiosan itäpuolella, rajoittuen idässä jyrkästi laskien Atlantin valtamereen ja lännessä Pampan ja Gran Chacon alankoihin. Ylängön korkeus on sen keskivaiheilla 500–1000 metriä, etelässä ja idässä se nousee 2000–3000 metrin korkeuteen. Alueen korkein huippu ja koko Brasilian kolmanneksi korkein vuori on Pico da Bandeira (2 890 m).
Amazonjoen ja sen sivujokien lisäksi Brasiliassa on muitakin pitkiä jokia. Maan koillisosassa sijaitsevan São Francisco -joen pituus on 3 160 kilometriä, Tocantins-joen pituus on noin 2 400 kilometriä, Parnaíba-joen pituus on noin 1 700 kilometriä, Paraná-joen pituus on noin 2 570 kilometriä ja Paraguay-joen pituus on 2 549 kilometriä.
Brasiliaan kuuluvat myös Atlantin saaret ja saariryhmät:
Ilmasto
Keskimääräinen ylin lämpötila on Manauksessa koko vuoden +31..+33 astetta, Porto Alegressa heinäkuussa +19 astetta ja helmikuussa +31 astetta.
Amazonin altaassa sataa tyypillisesti 1500–2000 mm vuodessa, sateita saadaan ympäri vuoden. Brasilian ylängöllä on selvä sadekausi lokakuusta huhtikuuhun, jolloin sadetta saadaan 1250–1500 mm.
Kasvillisuus
thumb|250px|left|Joki Amazonin sademetsässä, joka on maailman suurin yhtenäinen metsäalue. [[Tiedosto:Brazil veg 1977.jpg|thumb|250px|Brasilian kasvillisuusvyöhykkeet (kartta vuodelta 1977):
Sademetsät Amazonin altaalla muodostavat maailman suurimman yhtenäisen metsäalueen, joka työntyy Amazon-joen suistoalueelta Andien rinteille saakka ja myös Brasilian ylängölle. Amazonasin alangolla on erittäin rehevä kasvillisuus kuuman ja kostean ilmaston takia, vaikka maaperä on pääosin vähäravinteista ja hapanta. Koko maailman trooppisista metsistä 34 % sijaitsee Brasiliassa. Metsää kuitenkin katoaa plantaasiviljelyyn, erityisesti itäisten rannikkovuorten alueella. Maassa sijaitsee Amazonian sademetsän lisäksi myös rannikkosademetsä, joka ulottuu kapeana rannikon suuntaisena vyöhykkeenä Koillis-Brasiliasta etelään saakka. Rannikkosademetsä sijaitsee Brasilian tiheimmin asutulla alueella, jonka vuoksi suuri osa siitä on tuhoutunut. Amazonian sademetsistä on hävinnyt 15 % ja rannikkosademetsästä yli 90 %. Alun perin rannikkosademetsää oli 1,3 miljoonaa neliökilometriä, nykyään jäljellä on enää 92 000 neliökilometriä. Amazonin sademetsää raivataan vuosittain noin 10 000 – 25 000 neliökilometriä laidunmaaksi tai soijapelloksi, mutta metsän hävitys on hieman vähentynyt viime vuosina. Metsä hylätään muutaman vuoden päästä raivauksen jälkeen, koska sen tuotantokyky on laskenut. Alueen trooppiset sateet kuluttavat pintamaan, joka valuu pois liettämään jokia. Pintamaan alla oleva latosoli kuivuu kovaksi lateriitiksi.
Brasilian pinta-alasta on alle 50 % sademetsää, muita luontotyyppejä ovat cerrado, caatinga, restinga, campos ja pantanal.
Brasiliassa tavattavien kasvilajien määrää on vaikea arvioida, mutta tiede tuntee niitä tällä hetkellä yli 60 000. Pelkästään rannikkosademetsäalueella kasvaa noin parikymmentätuhatta lajia, joista puolet on kotoperäisiä: rannikkosademetsien suojelu onkin tärkeää eläimien lisäksi myös kasvien takia. Amazonian sademetsässä voi olla yhden hehtaarin alueella 300 puuvartista kasvia.
Brasilialle tyypillisiä kasveja ovat bromeliat, jotka kasvavat päällyskasveina puiden rungoilla ja oksilla. Nämä kasvit luovat sademetsille niille tyypillisen rehevän ilmeen, eniten näitä kasveja kasvaakin erilaisissa metsissä.
Brasiliassa tavataan 56 000 kukkakasvi- ja saniaislajia, joista monet ovat hyötykasveja, kuten kumipuu, kaakao, ananas ja guarana. Maailman 20 000 orkidealajista 2 500 lajia tavataan Brasiliassa.
Eläimistö
thumb|left|[[Kuningastukaani.|alt=]] Brasiliassa on maailman monimuotoisin luonto: nisäkäslajeja on 524, lintulajeja 1 800, matelijalajeja 500 ja sammakkoeläinlajeja 500. Kaikkien ryhmien, kuten hyönteisten, lajimäärää ei tunneta. Uhanalaisia lajeja on 202, joista 171:n asuinalue sijaitsee rannikkosademetsässä.
Brasiliassa elää noin 1 800 lintulajia eli noin 18 % koko maailman lajeista ja yli 1 100 niistä Amazonin sademetsissä. Lajeista 250 on sellaisia, ettei niitä esiinny missään muualla. Maassa tavataan 80 kolibrilajia, 70 papukaijalajia ja 21 tukaanilajia.
Käärmeitä on noin 250 lajia, 70 niistä myrkyllisiä. Maassa tavataan miljoonia hyönteislajeja, ja siellä on myös eniten sammakkoeläinlajeja maailmassa.
Brasilian savannin eli cerradon asukkeja ovat esimerkiksi seebut, harjasudet, isomuurahaiskarhut ja nandut. Seebut ja muut nautaeläimet ovat ihmisen mukanaan tuomia, sillä alun perin cerradoilta puuttuivat suuret nauta-, antilooppi- ja kengurulaumat ja niiden vastineet.
Pääosin Brasiliassa sijaitseva Pantanal on maailman suurin tulvatasanko, jonka eläimistö on erittäin runsas: alueella elää 30 miljoonaa alligaattoria, paljon lintuja, kuten haikaroja ja satoja kalalajeja. Pantanal on myös maailman suurimman haikaralajin jabirun esiintymisalue.
Kansallispuistot ja luonnonsuojelu
Brasiliassa on 16 Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta, joista seitsemän on luontokohteita: Brasilian Atlantin saaret: Fernando de Noronhan ja Rocasin atollin suojelualueet, Cerradon suojelualueet: Chapada dos Veadeirosin ja Emasin kansallispuisto, Iguaçun kansallispuisto, Jaún kansallispuisto (osana Keski-Amazonin suojelualuetta), Mata Atlântican suojelualueet (erikseen Bahian ja Espírito Santon sekä etelämpänä Paranán São Paulon osavaltioissa) sekä Pantanalin suojelualue.
Kaikkiaan Brasiliassa on 57 kansallispuistoa, joiden ensisijainen tarkoitus on suojella uhanalaisia elinympäristöjä. Puistosta vain puolet on avattu yleisölle ja monet niistä ovat puitteiltaan vaatimattomia matkailutulojen pienuudesta johtuen.
Esihistoria ja siirtomaavalta
thumb|left|Jean Baptiste Debret, Orjakauppias noin 1820–1830. Ennen eurooppalaisten tuloa Brasilian alueella on ollut asutusta jopa 30 000 vuoden ajan. Asukkaat muodostivat kymmeniä tai jopa satoja heimoja, jotka puhuivat eri kieliryhmiin kuuluvia kieliä.
Portugalilaiset saapuivat Brasiliaan 1500-luvun alussa. Pedro Álvares Cabral valtasi maan Portugalin kuninkaan nimissä vuonna 1500. Ensimmäinen siirtokunta perustettiin kuitenkin vasta vuonna 1532. Vuonna 1549 siitä tuli kenraalikuvernöörikunta, jolloin maahan tuli jesuiittalähetyssaarnaajia. Intiaanien orjuus kiellettiin vuonna 1758, mutta heidän sijaansa käytettiin mustia orjia, joita oli vuonna 1818 puolet asukasluvusta. Kolmen vuosisadan aikana eurooppalaiset hakivat maasta brasilianpuuta. Maassa viljeltiin myös runsaasti sokeriruokoa.
Itsenäisyys
pienoiskuva|Laki, joka kumosi orjuuden Brasiliassa, 1888. Kun Ranska valloitti Portugalin vuonna 1807, pakeni sen kuningas Juhana VI Brasiliaan, joka korotettiin Portugalin kanssa personaaliunionissa olevaksi kuningaskunnaksi. Hänen poikansa Pedro I, jolle kuningas oli uskonut hallinnan lähtiessään takaisin emämaahan vuonna 1820, julisti yleisen mielipiteen pakottamana Brasilian itsenäiseksi ja hänet tunnustettiin perustuslailliseksi keisariksi 12. lokakuuta 1822. Pedro I:tä (1822–1831) seurasi hänen poikansa Pedro II (1831–1889), jonka aikana maakunnat saivat omat lakiasäätävät kokoukset ja laajennetun itsehallinnon. Orjuuden poistaminen aiheutti 1889 vallankumouksen, jolloin Brasilia julistettiin tasavallaksi. Tosin vielä 1990-luvulla Brasiliassa ilmeni kuningasvallan kannatusta, ja siksi 21. huhtikuuta 1993 järjestettiin kansanäänestys. Vaihtoehtoina olivat presidenttivaltainen tasavalta, parlamentarismia noudattava tasavalta ja monarkia. 68 prosenttia kannatti tasavaltaa, ja 60 prosenttia presidenttivaltaista tasavaltaa. Monarkian kannattajia oli 12 prosenttia äänestäjistä, ja arvioidaan, että he olivat pääasiassa nuoria. Pedro II:n jälkeläinen on valokuvaaja João Henrique de Orléans e Brangança.
Brasilia julisti sodan Saksalle 1917 takavarikoiden satamissaan olevia saksalaisia laivoja, sillä saksalaiset sukellusveneet olivat tuhonneet Brasilian kauppalaivastoa. Toisessa maailmansodassa Brasilia oli aluksi sitoutumaton, mutta liittyi liittoutuneiden puolelle vuonna 1943.
Brasiliaan muutti yli kaksi miljoonaa siirtolaista Euroopasta ja Aasiasta 1800-luvun lopulla sekä 1900-luvun alussa. Tällöin maa alkoi teollistua, ja asutus laajeni maan sisäosiin. Demokratia vaihtui diktatuuriin kolme kertaa; maa oli 1930–1934 ja 1937–1945 Getúlio Vargasin alla sekä 1964–1985 asevoimien nimittämien kenraalien hallitsemana.
Intiaanien oikeudet ovat olleet varsin heikot pitkälle 1990-luvulle saakka. Vielä 1950-luvulla intiaaneilla ei ollut juuri mitään oikeuksia edes asuinpaikkansa maa-alueeseen. Vuoden 1988 perustuslaki tunnusti intiaanien oikeuden perinteisiin maihinsa, mutta määrätty viiden vuoden siirtymäaika venyi monin paikoin kohtuuttomasti. Vasta 2000-luvulla intiaanien elinoloja on alettu parantaa. Oloissa tapahtuu silti myös huononemista: muun muassa padonrakennus- ja kaivostyöhankkeet ovat turmelleet useita jokia, joista ei voida enää harjoittaa kalataloutta, joten useiden heimojen on ollut pakko muuttaa muualle.
Brasilian pääkaupunkina oli alun perin Rio de Janeiro. Vuonna 1956 päätettiin sisä­maahan perustaa uusi pää­kaupunki, Brasília, jonne maan hallitus siirtyi vuonna 1960.
██ keskusta/vasemmisto ██ riippumaton/liberaali/keskustalainen ██ keskusta/oikeisto ██ (sotilas-)diktatuuri
2000-luku
Vuonna 2007 hallitus myönsi ihmisoikeusrikkomuksia tapahtuneen vuosien 1964–1985 aikana. Vuonna 2009 asetettiin komissio tutkimaan niitä.
Vuonna 2009 Rio de Janeiro ja São Paulo kärsivät sähkökatkoista suuren vesivoimalan ongelmien takia. Vuonna 2010 Brasilia ilmoitti rakentavansa lisää vesivoimaa Amazonin sademetsäalueelle vastustuksesta huolimatta.
Lula joutui vankilaan korruptiosyytteistä, mutta hän vapautui marraskuussa 2019.
Vuoden 2018 vaalit lokakuussa voitti äärioikeistolaisena pidetty Jair Bolsonaro, joka voitti Lulan Työväenpuolueen (PT) ehdokkaan Fernando Haddadin vaalien toisella kierroksella. Bolsonaro lupasi kitkeä korruptiota ja ottaa käyttöön kovat otteet Brasiliaa riivannutta väkivaltarikollisuutta vastaan.
Jair Bolsonaro, joka astui presidentin virkaan vuoden 2019 alussa, muutti radikaalisti Brasilian ulkopolitiikkaa. Suhteet Yhdysvaltoihin ovat lähentyneet ja suhteet Latinalaisen Amerikan vasemmistolaisiin hallituksiin ovat huonontuneet. Brasilia on tunnustanut Venezuelan Juan Guaidon hallituksen ja pitää nykyistä Nicholas Maduron vasemmistohallitusta Venezuelan laittomana hallintona. Bolsonaro on erityisesti lähentänyt Brasilian suhdetta Israeliin ja Bolsonaro on itse vieraillut heti virkakautensa alussa Yhdysvalloissa ja Israelissa.
Kesällä 2019 Bolsonaro joutui kansainvälisen median huomion keskipisteeksi, kun Brasilian metsäpalot tuhosivat ennätyksellisen nopeasti maailman keuhkoina pidettäviä Amazonian sademetsiä. Bolsonaron katsottiin kannustaneen suurtilallisia ja muita maakeinottelijoita sytyttämään tulipaloja. Paloja sytytetään ennen kaikkea siksi, että länsimaihin myytävät naudanliha ja soijarehu saisivat lisää viljelypinta-alaa.
Politiikka
thumb|[[Brasilian kansalliskongressi.]] Brasilian nykyinen perustuslaki on vuodelta 1988. Brasilia on presidentiaalinen tasavalta, jossa ei ole pääministerin virkaa.
Parlamentti eli kansalliskongressi (Congresso Nacional) on kaksikamarinen: ylähuoneessa eli senaatissa (Senado Federal) on 81 paikkaa, eli kolme edustajaa kustakin 26 osavaltiosta ja liittovaltiopiiristä kahdeksan vuoden toimikaudelle kerrallaan. Senaatin paikoista 2/3 ja 1/3 vaihtuu neljän vuoden välein.
Alahuoneeseen eli edustajien kamariin (Câmara dos Deputados) valitaan 513 jäsentä suhteellisella vaalitavalla nelivuotiskaudeksi. Äänioikeuden ikäraja on 16 vuotta. Äänestäminen on pakollista kaikille lukutaitoisille 18–69-vuotiaille ja vapaaehtoista 16–18- ja yli 70-vuotiaille sekä lukutaidottomille brasilialaisille.
Viimeksi vaalit pidettiin lokakuussa 2018, tuolloin valittiin presidentti, varapresidentti ja kansalliskongressin jäsenet.
Brasiliassa on paljon poliittisia puolueita, joista suurin osa on varsin pieniä. Puolueet ovat yleensä löyhiä yhteenliittymiä ja puolueen sisällä voi olla hyvin erilaisiakin suuntauksia. Mikään puolue ei ole saanut ikinä enemmistöä ja tyypillisiä ovat olleet erilaiset puolueiden löyhät koalitiot, jotka ovat syntyneet lähinnä valtapoliittisista syistä. Tyypillisesti kannatetaan jotakin henkilöä ja puolueen merkitys on toissijainen, puolueiden ideologiat ovat epämääräisiä ja liittolaissuhteet vaihtelevia. Parlamentin jäsenistä valkoihoisilla miehillä on ollut suuri yliedustus heidän väestöosuuteensa nähden.
Presidentti Jair Bolsonaro perusti marraskuussa 2019 uuden oikeistopuolueen (APB) erottuaan aiemmin edustamastaan oikeistopuolueesta (PSL). Taustalla oli riita PSL-puolueen perustajan kanssa kampanjarahoituksen hallinnasta. Bolsonaron mukaan hänen uusi puolueensa edistää kristillisiä arvoja ja taistelee korruptiota vastaan. Parlamentin alahuoneen suurin yksittäinen puolue ja suurin vasemmistopuolue on entisen presidentin Lulan perustama maan entinen valtapuolue Työväenpuolue (PT). Alahuoneen toiseksi suurin puolue vuoden 2018 vaalien jälkeen on PSL, joka kuitenkin on hajaantumassa Bolsonaron perustettua uuden puolueensa.
Brasilian puolustusvoimat ovat Latinalaisen Amerikan suurimmat. Vuonna 2012 maa käytti puolustusvoimien rahoitukseen 1,75 % BKT:sta.
Hallinnollinen jako
thumb|right|Brasilian kartta. Brasilia koostuu 26 osavaltiosta (estado) ja osavaltioiden ulkopuolella olevasta liittopiiristä (distrito federal) :
Osavaltiot on jaettu suuralueisiin (mesorregião), jotka on jaettu edelleen ala-alueisiin (microrregião). Suuralueilla ei ole hallinnollista merkitystä vaan ne on muodostettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten. Ala-alueita pienempi paikallishallinnon yksikkö on kunta (município). Kuntien lukumäärä eri osavaltioissa vaihtelee Roraiman viidestätoista Minais Geraisin yli kahdeksaansataan. Kaikkiaan kuntia on yli 5 500.
Talous
thumb|Moottoritiet yhdistävät Brasiliaa. Brasilian bruttokansantuote on Etelä-Amerikan suurin. Maatalous, kaivostoiminta, teollisuus ja palvelusektori ovat hyvin kehittyneet. Tulo- ja varallisuuserot ovat suuria. Maan valuutta real oli sidoksissa Yhdysvaltain dollariin vuoteen 1999 asti.
Maataloustuotteet vastaavat noin 36 % Brasilian viennistä. Brasilia on maailman suurin sokeriruo'on, kahvin, trooppisten hedelmien ja pakastetiivistetyn appelsiinimehun tuottaja. Sillä on maailman suurin myyntiin kasvatettu nautakarja, ja se on maailman toiseksi suurin soijapapujen tuottaja. Myös maissin, puuvillan, kaakaon, tupakan ja metsätuotteiden tuotanto on merkittävää.
Merkittävimmät luonnonvarat ovat rautamalmi, kulta, bauksiitti, mangaani, uraani, öljy, tina, nikkeli, vesivoima ja puutavara. Merkittävimmät vientituotteet ovat kahvi (noin neljännes koko maailman tuotannosta), rauta, kulkuneuvot, soijapavut ja jalkineet.
Talouden painopistesektoreita ovat muun muassa:
Maan sähköenergiasta 84 % tuotetaan vesivoimalla. Brasilia on maailman ensimmäisiä johtavia biopolttoaineiden tuottajia, mutta kilpailu on noussut uhkaamaan sen asemaa 2000-luvulla. Etanolia tuotetaan biopolttoaineeksi sokeriruo'osta. Sen sekoittaminen bensiiniin on pakollista, ja sekoitussuhde on kasvanut vuosien mittaan. Fossiilisten polttoaineiden hinnan laskiessa etanolin pitäminen kilpailukykyisenä on ollut vaikeaa, ja etanoliteollisuus on ollut vaikeuksissa vuodesta 2009.
Liikenne
thumb|Chapecón lentokenttä. Brasiliassa on yli neljätuhatta lentokenttää. Useimmat kansainväliset lennot lähtevät Rio de Janeirosta tai São Paulosta.
Kaikki Brasilian suuret asutuskeskukset on liitetty toisiinsa päällystettyjen teiden avulla, mutta pienemmät tiet ovat usein päällystämättömiä. Rautateitä on lähinnä São Paulossa ja Rio de Janeirossa, muualla ne ovat lähinnä malmeja kuljettavia tavaraliikennerautateitä. Monille pohjoisille alueille pääseekin vain lentäen tai vesitse.
Konttisatamia ovat Santos ja Itajaí, muita rahtisatamia Belem, Paranagua, Rio Grande, São Sebastião ja Tubarão.
Väestö
Brasilian väestössä näkyvät laajan siirtolaisuuden ja sulautumisen seuraukset. Hieman yli puolet väestöstä on eurooppalaisten jälkeläisiä, lisäksi on etnisesti sekoittuneita eurooppalaisia, afrikkalaisia ja intiaaneja.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa 64,6 % asukkaista ilmoitti olevansa katolisia, 22,2 % protestantteja, 5,2 % muita uskontoja ja 8,0 % uskonnottomia.
Vuonna 2007 arvioitiin, että HIVin kantajia oli noin 0,6 % aikuisväestöstä, kaikkiaan noin 730 000 henkeä. ARVT-lääkitystä olisi tarvinnut noin 230 000 henkeä, ja sitä sai noin 80 % heistä, noin 181 000 henkeä.
Kulttuuri
thumb|left|Capoeiraa kadulla. Brasilian kulttuuri on hyvin monimuotoista johtuen kirjavataustaisesta väestöstä. Maa jakaantuu karkeasti vauraaseen etelään ja köyhään pohjoiseen. Etelässä asuu eurooppalais- ja japanilaistaustaista väestöä. Afrikkalaisperäisistä asukkaista suuri osa elää maan koillisosassa, kun taas intiaanit asuvat suurelta osin maan pohjois- keski- ja länsiosissa. Portugalin kieli yhdistää koko väestöä, ja 1900-luvun puoliväliin asti lähes kaikki kuuluivat ainakin nimellisesti katoliseen kirkkoon. Samba ja capoeira ovat maailmalle levinneitä brasilialaisia lajeja. Rock in Rio -festivaalit ovat kotoisin Brasiliasta. Rio de Janeiron karnevaalit tunnetaan koko maailmassa.
Brasiliassa on 16 Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta, joista kulttuurikohteita ovat Bom Jesus do Congonhasin pyhäkkö, Brasilian kaupunki, Diamantinan historiallinen keskusta, Goiásin historiallinen keskusta, Olindan historiallinen keskusta, Ouro Preton historiallinen kaupunki, Salvadorin historiallinen keskusta, São Luísin historiallinen keskusta ja Serra da Capivaran kansallispuisto.
Kirjallisuus
180px|thumb|[[Machado de Assis oli merkittävä brasilialainen kirjailija.]] Brasilialaisen kirjallisuuden juuret ulottuvat 1500-luvulle, jolloin ensimmäiset portugalilaiset tutkimusmatkailijat, kuten Pêro Vaz de Caminha, kirjoittivat kuvauksia Brasilian eläimistä, kasvillisuudesta ja alkuperäisasukkaista, jotka ihmetyttivät Brasiliaan saapuneita eurooppalaisia. Brasilia tuotti merkittäviä romantiikan ajan teoksia. Esimerkiksi kirjailijat Joaquim Manuel de Macedo ja José de Alencar kirjoittivat romaaneja rakkaudesta ja tuskasta. Alencar myös kohteli alkuperäiskansoja sankareina romaaneissaan O Guarany, Iracema, Ubirajara. Jorge Amado on nykykirjallisuuden suuri nimi, jonka teoksia on käännetty viidellekymmenelle kielelle.
Musiikki
Brasilialainen musiikki käsittää useita alueellisia tyylejä sisältäen afrikkalaisia, eurooppalaisia ja amerintialaisia muotoja. Siitä on kehittynyt muun muassa samba, Música Popular Brasileira (MPB), choro, sertanejo, brega, forró, frevo, maracatu, bossa nova, brasilialainen rock, axé ja funk, joka tunnetaan myös nimellä baile funk tai funk carioca. Brasilian kuuluisin klassisen musiikin säveltäjä on Heitor Villa-Lobos. Kevyen musiikin puolelta tunnettuja brasilialaisia ovat muun muassa Elis Regina ja Antônio Carlos Jobim, jota pidetään yhtenä tärkeimmistä bossa novan kehittäjistä.
Ruokakulttuuri
Brasilialainen keittiö vaihtelee suuresti alueittain heijastellen maan monimuotoista ja monitaustaista väestöä. Sen myötä kansallista ruokakulttuuria määrittelee alueellisten erojen säilyttäminen. Riisi, pavut ja maniokki ovat kuitenkin kaikille yhteisiä perusruoka-aineita. Muutamia esimerkkejä ruokalajeista ovat mustista pavuista ja erilaisista lihanpalasista hitaasti kypsytetty pataruoka Feijoada, jota pidetään maan kansallisruokana, ja alueelliset ruokalajit kuten vatapá, kookos-äyriäispata moqueca, polenta ja friteerattu katkarapusämpylä acarajé.
Brasilialla on oma valikoimansa erilaisia makeisia kuten brigadeiroja ja beijinhoja. Kansallisjuoma on kahvi. Cachaça on brasilialainen tislattu alkoholijuoma, jota tehdään sokeriruo’osta ja käytetään trooppisiin drinkkeihin kuten caipirinhaan.
Urheilu
thumb|left| [[Rubens Barrichello 2006 Brasilian GP:ssä.]] Urheilussa Brasilia on tunnettu etenkin jalkapallosta. Brasilian jalkapallomaajoukkue on voittanut maailmanmestaruuden viisi kertaa vuosina 1958, 1962, 1970, 1994 ja 2002. Brasilia on kaksi kertaa isännöinyt jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuita vuosina 1950 ja 2014. Vuonna 1950 isäntäkaupunkina toimi São Paulo ja mestaruuden voitti Uruguay, Brasilian jäätyä hopealle. Vuonna 2014 kisojen loppuottelu pelattiin Rio de Janeirossa.
Merkittävimpiä brasilialaispelaajia ovat olleet muun muassa Arthur Friedenreich, Pelé, Carlos Alberto, Leonardo, Garrincha, Vavá, Zico, Romário, Rivaldo, Ronaldo, Ronaldinho, Neymar, Kaká ja Marta.
Toinen merkittävä laji Brasiliassa on lentopallo. 2000-luvulla Brasilian maajoukkue on hallinnut miesten puolella kenttiä suvereenisti. Joukkue on voittanut peräti viisi kertaa 2000-luvulla lentopallon maailmanliigan, maailmanmestaruuden kaksi kertaa (2002, 2006) ja vielä olympiakultaa Ateenassa 2004. Merkittävimpiä brasilialaislentopalloilijoita ovat olleet muun muassa Giba, Ricardo Garcia, Sérgio, Gustavo Endres, Murilo, Nalbert, André Nascimento.
Brasilialla on myös monia menestyneitä formula 1 -kuljettajia, kuten Felipe Massa, Nelson Piquet, Emerson Fittipaldi, Ayrton Senna ja Rubens Barrichello. Maassa ajetaan myös vuosittain F1-osakilpailu São Paulossa Autódromo José Carlos Pacella.
Brasiliassa on kehitetty oma jujutsusuuntauksensa, brasilialainen jujutsu.
Capoeira on Brasilian kansallislaji.
Brasiliassa järjestettiin vuoden 2016 kesäolympialaiset Rio de Janeirossa.
Brasilia on menestynyt myös hyvin judossa saavuttaen siinä maailmanmestaruuksia ja useita olympiamitaleita. Tunnettuja judokoita ovat Leandro Guilheiro, Tiago Camilo ja Flavio Canto.
Brevet
Brevet on sotilastermi, jolla viitataan joissakin maissa käytössä olleeseen järjestelmään, jossa sotilaalle myönnettiin lähinnä kunnianosoituksena brevet-sotilasarvo. Brevet-sotilasarvot eivät yleensä automaattisesti oikeuttaneet arvon normaalisti tuomiin oikeuksiin tai palkkioihin, ellei sotilas todella toiminut brevet-arvonsa mukaisissa tehtävissä. Brevet-arvo on englannin kielessä merkitty yleensä sanalla brevetted (brevetted major general Rutherford B. Hayes) tai lyhennettynä muodossa bvt. (esimerkiksi bvt. brigadier general Benjamin Harrison). Brevet-arvoja on käytetty ainakin Yhdysvalloissa, Iso-Britanniassa, Ranskassa, Espanjassa ja Saksassa.
Kun Yhdysvaltain sisällissodan lopussa Unioni oli jo käytännössä katsoen varmistanut voittonsa, myönnettiin lähes kaikille Unionin armeijan upseereille jokin korkea brevet-arvo. Brevet-arvo ei oikeuttanut todelliseen valtaan armeijassa, vaan arvoja käytettiin vain kuvastamaan sotilaan kunniakasta palvelusta armeijassa.
Shame (kappale)
Shame on Robbie Williamsin toiselta Greatest Hits -kokoelma-albumilta, In and Out of Consciousness: The Greatest Hits 1990–2010:ltä julkaistu single, jolla duetoi Gary Barlow. Sen julkaisi Virgin Records albumin ainoana singlenä 4. lokakuuta 2010. Hyväntekeväisyyssingle Everybody Hurtsiä lukuun ottamatta Shame oli ensimmäinen kappale, jossa Barlow ja Williams molemmat esiintyvät yhdessä vuonna 1995 tapahtuneen Take Thatin hajoamisen jälkeen.
Brad Harris
pienoiskuva|Brad Harris vuonna 2004.Brad (Bradford) Harris (16. heinäkuuta 1933 St. Anthony, Idaho – 7. marraskuuta 2017 ) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.