cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Didymon Teikhos
Historia
Didymon Teikhoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa arkaaisen tai klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkeimpiä syitä on se, että Didymon Teikhos kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 443/442–418/417 eaa.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Didymoteikhitēs, monikossa Didymoteikhitai. Kaupungin nimimuoto Didymon Teikhos ei esiinny sellaisenaan antiikin lähteissä, vaan on johdettu etnonyymistä.
The Daily
The Daily on The New York Times -lehden vuodesta 2017 lähtien tuottama podcast-ohjelma. Ohjelmassa The New York Times -lehden toimittaja Michael Barbaro keskustelee lehden toimittajien ja kirjeenvaihtajien kanssa näiden lehteen kirjoittamista ajankohtaisista artikkeleista. Podcastista julkaistaan uusi jakso kuutena päivänä viikossa. Jokainen jakso kestää noin 20 minuuttia.
Dragon Ball Super: Broly
Dragon Ball Super: Broly on japanilainen animaatioelokuva. Se on 20. Dragon Ball -elokuva. Elokuva sai ensi-iltansa Japanissa 14. joulukuuta 2018 ja sai Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 2019.
Egorovin lause
Matematiikassa Egorovin lause antaa ehdon mitallisten funktioiden jonon tasaiselle suppenemiselle.
Olkoon (fn) jono reaaliarvoisia mitallisia funktioita mitta-avaruudessa (X,Σ,μ) siten, että fn suppenee μ-melkein kaikkialla äärellismittaisessa joukossa A kohti rajafunktiota f. Tällöin kaikilla ε > 0 on olemassa A:n osajoukko B jolle μ(B) < ε ja (fn) suppenee tasaisesti kohti f:ää joukossa A−B. Tässä μ(B) tarkoittaa B:n (μ-)mittaa.
Toisin sanoin pisteittäinen suppeneminen A:n melkein jokaisessa pisteessä antaa funktiolle f A:ssa paljon vahvemman tasaisen suppenemisen jossain A:ta mielivaltaisen vähän pienemmässä A:n osajoukossa. Lause voidaan todistaa suoraan käyttämällä tasaisen suppenemisen määritelmää ja μ:n subadditiivisuutta. Lauseen antamaa suppenemista kutsutaan melkein tasaiseksi suppenemiseksi. Huomaa, että oletus μ(A) < ∞ on välttämätön Egorovin lauseessa. Tarkastellaan Lebesguen mitan suhteen indikaattorifunktiota
joka on määritelty kaikilla reaaliluvuilla R. Tämä jono suppenee pisteittäin kohti nollafunktiota kaikkialla, mutta ei suppene tasaisesti missään joukossa R−B, missä B on mikä tahansa äärellismittainen joukko.
Egorovin lausetta voidaan soveltaa kompaktikantajaiseen jatkuvaan funktioon, jolloin saadaan todistettua Lusinin lause.
Lause on nimetty Dmitri Egorovin, venäläisen fyysikon ja geometrikon, mukaan.
Herman Alaskalainen
thumb|right|Herman Alaskalainen Pyhittäjä Herman Alaskalainen (1756 Serpuhov - noin 13. joulukuuta 1837 Alaska) oli Valamon luostarista tuolloin Venäjän keisarikuntaan kuuluneeseen Alaskaan lähetetty ortodoksinen munkki ja lähetystyöntekijä, joka puolusti alkuasukkaiden oikeuksia venäläisen siirtomaahallinnon harjoittamia sortotoimia vastaan, toteuttaen samantyyppisiä ajatuksia jotka myöhemmin on liitetty ns. vapautuksen teologiaan.
Herman oli munkkina Valamon luostarissa, mutta hänen luostarikilvoituksensa siellä päättyi 1793, kun luostarista lähetettiin kuuden munkin ja neljän noviisin joukko tekemään lähetystyötä tuolloin Venäjälle kuuluneelle Kodiakin saarelle nykyisen Alaskan etelärannikolle.
Suomessa Pyhittäjä Hermanin muistopäivä on hänen kanonisointipäivänsä 9. elokuuta. Herman kanonisoitiin Amerikassa vuonna 1970, ja ortodoksit pitävät häntä Amerikan suojeluspyhimyksenä.
Le Grand-Bornand
Le Grand-Bornand on kunta Rhône-Alpesin hallintoalueella Haute-Savoien departementissa Ranskassa.
Le Grand-Bornandia rajaavat Bornesin vuoristo sekä Aravis-vuoriketju. Se on tyypillinen savoijilainen hiihtokeskus ja se on saanut nimensä alueen halki virtaavasta Bornejoesta, joka puolestaan laskee myöhemmin Arvejokeen.
Maantiede ja talous
Le Grand-Bornand sijaitsee Aravis-vuorijonon länsipuolella eikä ole kaukana Mont Blanc -vuoresta, lähellä ovat myös Annecyn kaupunki ja Sveitsi. Kunta on niin kesä- kuin talvimatkailunkin keskus. Matkailijoille kehitetyt toiminnot ovat kuitenkin keskittyneet vanhan kyläkeskuksen ulkopuolelle.
Kylä on sijainnut alkujaan runsasjärvisessä laaksossa, joka oli riittävän laaja kylän kehittymiselle. Päinvastoin Petit-Bornardin kylä, joka sijaitsee joen alajuoksulla, on sijoittunut laaksossa huomattavasti ahtaampaan paikkaan.
Le Grand-Bornandin kunta koostuu kolmesta suuresta kokonaisuudesta: Bouchet’n laaksosta, Chinaillon laaksosta ja Grand-Bornandin kylästä, joka sijaitsee laaksojen yhtymäkohdassa.
Nimistö
Sorbonnen yliopiston tutkija Jérémie Delorme on selvitellyt, valokuvannut ja selittänyt paikkakunnan lähes 3 000 nimeä. Näistä nimistä 90 prosenttia on peräisin latinasta, 8 prosenttia tulee vanhasta keltinkielestä, 1 prosenttia on germaanista alkuperää ja 1 prosentti latinan erilaisista esikielistä. Kolmasosa nimistöstä on peräisin alueen aikaisemmilta hallussapitäjiltä. Nimet, joiden loppu on lhon-muodossa on yleensä annettu alueelle jo ennen 300-lukua ja ière-loppuiset nimet ovat pääsääntöisesti ajalta ennen 1600-lukua.
Ranskan ympäriajo
Le Grand-Bornand on ollut pyöräilyn Ranskan ympäriajossa sekä etapin lähtö- että maalipaikkana. Etapin lähtöpaikkana kylä on ollut vuosina 1995, 1999 ja 2007. Etapin maalipaikka on ollut kylässä vuosina 2004 sekä 2007.
Rebellion Developments
Rebellion Developments (lyhyesti Rebellion) on Oxfordissa Englannissa sijaitseva videopelien kehittäjä.
Yhtiöllä on myös sarjakuvien julkaisua sen ostettua 2000 AD yhtiön.
Yhtiö osti Core Design studion vuonna Eidos Interactivelta, mutta tuoteoikeudet kuten Tomb Raider jäivät Eidosille.
Pelit
Yhtiö tunnetaan muun muassa Alien vs. Predator -peleistä ja Sniper Elite -pelisarjasta.
Hilma Josefina Andersson
Hilma Josefina Andersson (s. 3. syyskuuta 1893 Tampere ) oli suomalainen työläisnainen, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi Tampereen naiskaartin komppanianpäällikkönä. Ammatiltaan hän oli Klingendahlin lankatehtaalla työskennellyt kehrääjä.
Toiminta punakaartissa
Andersson liittyi punakaartiin maaliskuussa 1918 hieman ennen Tampereen taistelun alkua, jolloin kaupunkiin perustettiin myös naiskaarti. Hän osallistui muun muassa viimeisiin Tampereella käytyihin yhteenottoihin Pispalan kaupunginosassa, jonka jälkeen Andersson jäi valkoisten vangiksi huhtikuun alussa. Hän onnistui välttämään teloituksen ja sai kenttäoikeudessa 8–10 vuoden vankeustuomion valtiopetoksesta.
Immergo
Immergo on suomalainen, vuonna 2007 perustettu dark-, death- ja black metal -vaikutteista sinfonista metallia soittava yhtye. Immergo julkaisi esikoisalbuminsa Sunken World vuonna 2013.
Immergo on ilmoittanut esikuvikseen mm. yhtyeet Carach Angren, Dimmu Borgir ja Shade Empire.
Immergo toimi aluksi nimellä Drowlich, jonka alla julkaistiin demo nimeltä Benighted Illumination.
Sniper Elite (pelisarja)
Sniper Elite on Rebellion Developmentsin kehittämä ammuntapeli, jossa pelataan tarkka-ampujana toisessa maailmansodassa.
Myynti
Sarja oli myynyt yli 10 miljoonaa kappaletta syyskuussa 2015.
Liisa Lipsanen
Vuonna 2017 Keskuskauppakamari palkitsi Lipsasen elämäntyöstään muotialalla.
Yksityiselämä
Liisa ja Ilkka Lipsasella on kolme lasta: Turo (s. 1972), Heidi (s. 1976) ja Juha (s. 1977). Liisa Lipsanen on naimisissa entisen olympiatason miekkailijan, juristi Dicki Sörensenin kanssa.
Egil Offenberg
Egil Offenberg (8. maaliskuuta 1899 Oslo – 28. heinäkuuta 1975 Oslo) oli norjalainen liikemies ja Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan säännöstely- ja jälleenrakennusministerinä vuonna 1945. Vuosina 1932–1967 hän johti Schous bryggeri -panimoa.
Todd Young
Todd Young (s. 24. elokuuta 1972 Lancaster, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän on toiminut Indianan osavaltion toisena senaattorina Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2017 lähtien. Hänen nykyinen senaattorinkautensa päättyy tammikuussa 2023.
Ura
Ennen politiikkaan lähtemistä Young työskenteli pitkään Yhdysvaltain asevoimissa. Young sai alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1995 Yhdysvaltain laivastoakatemiasta ja liittyi sen jälkeen merijalkaväkeen. Merijalkaväessä Young työskenteli ensin miehittämättömien ilma-alusten parissa ja myöhemmin vastasi merijalkaväen rekrytointitoiminnassa Chicagossa ja luoteis-Indianassa. Young lähti armeijasta vuonna 2000 kapteenin arvoisena.
Politiikassa Young työskenteli vuosina 2001–03 Indianan senaattori Richard Lugarin palveluksessa. Vuosina 2011–17 Young toimi Indianan osavaltion 9. vaalipiirin kongressiedustajana, minkä jälkeen hän pyrki onnistuneesi Yhdysvaltain senaattiin.
Hakka
Hakka voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Bernard Sumner
Bernard Sumner (s. 4. tammikuuta 1956) on englantilainen muusikko, joka on tullut tunnetuksi Joy Divisionin kitaristina ja kosketinsoittajana, sekä New Orderin laulajana. pienoiskuva|Bernard Sumner
Diskografia
Electronic
Bad Lieutenant
Yhtyeet
Joy divisionin ja New Orderin lisäksi Bernard on toiminut yhtyeissä Bad Lieutenant ja Electronic. Jälkimmäisen hän perusti The Smiths kitaristin Johnny Marrin kanssa.
Elämä
Sumner meni ensimmäisen kerran naimisiin 1978 Sue Barlowin kanssa. Heillä on poika James Christopher Sumner. Bernard elää toisen vaimonsa Sarah Daltonin kanssa. Heillä on kolme lasta Tess Iona Sumner, Dylan Christian Sumner ja Finley Emil Sumner.
Svetozar Marović
thumb|Svetozar Marović Svetozar Marović (, s. 31. maaliskuuta 1955 Kotor, Jugoslavia) on montenegrolainen poliitikko, joka oli Serbia ja Montenegron presidentti 7. maaliskuuta 2003 – 3. kesäkuuta 2006. Hänen kautensa päättyi Montenegron julistautuessa itsenäiseksi.
Elämäkerta
Marović suoritti oikeustieteen tutkinnon silloisessa Titogradissa (nykyisin Podgorica) Veljko Vlahovićin yliopistossa. Hän on naimisissa Đina Prelevićin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Marović oli perustamassa Montenegron demokraattista sosialistipuoluetta (Demokratska partija socijalista Crne Gore), jonka edeltäjä oli Montenegron kommunistinen puolue. Marović valittiin 1990 Montenegron parlamenttiin, ja hän toimi sen puheenjohtajana kolme kautta.
Marović keksi 1990-luvun alussa moton: "Sota rauhan puolesta", jolla hän kuvasi ja oikeutti Montenegron reserviläisten hyökkäyksen Dubrovnikiin ja Konavleen 1991.
Vuonna 2001 entinen Montenegron presidentti Momir Bulatović syytti muistelmateoksessaan Pravila ćutanja Marovićia lahjusten ottamisesta öljyn ja tupakan salakuljetuksen jättämiseksi huomiotta.
Presidentiksi Marović valittiin heinäkuussa 2003 nelivuotiskaudelle Serbia ja Montenegron parlamentin valitsemana. Hän pyysi anteeksi Kroatian ja Bosnia-Hertsegovinan kansalaisilta. Kroatian Stjepan Mesić vastasi anteeksipyyntöön omallaan, mutta kukaan Bosnian presidenttineuvostosta ei esittänyt vasta-anteeksipyyntöä.
Syyskuun alussa 2005 Serbian valtiovarainministeri Mlađan Dinkić kertoi lehdistökonferenssissa Marovićin solmineen Mile Dragićin puolustusvälinetarviketarvikkeiden valmistajan kanssa 296 miljoonan euron sopimuksen muun muassa 69 000 kypärän ja 60 000 luotiliivien toimittamisesta Serbia ja Montenegron 28 000 miehen asevoimille.
Uusitupa
Uusitupa on suomalainen sukunimi seuraavilla henkilöillä:
Svetozar Marović
Elämäkerta
Marovićin DSP-puolue kannatti Montenegron itsenäisyyttä, ja Marović kampanjoi sen puolesta 2006. Kun 55,5 prosenttia äänesti 21. toukokuuta 2006 itsenäisyyden puolesta, Montenegro julistautui itsenäiseksi 3. kesäkuuta.
Noyal-sur-Vilaine
Noyal-sur-Vilaine on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Vilainejoen varrella, noin 13 kilometriä Rennesin kaupungista itään.
Svetozar Marović
Elämäkerta
Vuonna 2016 Marović tuomittiin talousrikoksista vankilaan ja suuriin vahingonkorvauksiin. Hän vältti rangaistuksen pakenemalla Serbiaan.
Noyal-sur-Vilaine
Kaupungissa valmistettiin 1600-luvulta 1800-luvulle hamppupohjaisia purjekankaita. Kankaita alettiin kutsua nimellä Noyales kaupungin nimen mukaan.
Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikainen linna Château du Bois Orcan. Sen rakennutti Anna Bretagnelaisen rahastonhoitaja Julien Thierry 1400-luvun lopulla. Linnan huoneissa on kokoelma 1400-luvun huonekaluja ja taide-esineitä. Lisäksi linnan puutarha on rakennettu keskiaikaisen tyylin mukaiseksi. Nykyään linnassa on kuvanveistäjä Étienne-Martinin (1913-1995) museonäyttely.
Väinö Siro
Väinö Emil Siro (k. 19. huhtikuuta 1918) oli tamperelainen konepajan työmies ja punakaartin tiedusteluosaston päällikkö. Hän kuului Tampereen työväenkaartin johtokuntaan syksyllä 1917. Hän sai tehtäväkseen tiedusteluosaston järjestämisen, ja hänet valittiin myöhemmin sen päälliköksi. Hän osallistui Tampereen taisteluun, jossa jäi vangiksi. Hänet ammuttiin pian taistelun jälkeen.
J. W. Keto
Jaakko William (J. W.) Keto (alk. Liukku, 19. joulukuuta 1884 Laihia – 21. lokakuuta 1947 Kööpenhamina, Tanska) oli suomalainen toimittaja ja vasemmistolainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana ja ministerinä sekä Helsingin apulaiskaupunginjohtajana.
Kedon vanhemmat olivat maanviljelijä Mikko Keto ja Anna Hartvik. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910. J. W. Keto toimi osuustoimintaliikkeessä. Hän oli Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) kirjallinen sihteeri ja osuuskauppakurssien johtaja 1913–1916 sekä Kulutusosuuskuntien Keskusliitossa (KK) Kuluttajain Lehden vastaava toimittaja 1917–1919, opinto-osaston hoitaja 1920–1923, osuuskauppakoulun johtaja 1920–1925, Konsumentbladetin toimittaja 1921–1922 ja päätoimittaja 1925–1927, Yhteiskunnallisen Korkeakoulun osuustoimintaopin opettaja 1925–1933 ja KK:n toinen johtaja 1926–1931.
Vielä ministerikaudellaan vuonna 1937 Ketoa pidettiin tannerilaisena sosialidemokraattina, mutta jatkosodan aikana hänen poliittinen asenteensa jyrkkeni ja hän alkoi toimia sodanvastaisen Rauhanopposition riveissä. Sodan päätyttyä hän erosi SDP:stä ja vuonna 1946 hänet valittiin SKDL:n puheenjohtajaksi. Puheenjohtajakausi katkesi kuitenkin lyhyeen, kun Keto kuoli lokakuussa 1947.
Keto oli naimisissa 1913–1932 Julia Natalia Järviluoman (k. 1932) kanssa, Elokuussa 1934 Kedon poika, ylioppilas Jaakko Viljam Keto loikkasi Suojärvellä rajan yli Neuvostoliittoon aikoen aloittaa siellä uuden elämän. Neuvostoliiton oloihin pettynyt Keto palautettiin jo kuitenkin syyskuussa 1934 takaisin Suomeen, missä hän sai 5 kuukauden vankeustuomion luvattomasta rajanylityksestä.
Algebrallinen kokonaisluku
Algebrallinen kokonaisluku on kompleksiluku, joka on sellaisen kokonaislukukertoimisen polynomin juuri, jonka korkeimman asteen termin kerroin on yksi. Algebrallisten kokonaislukujen joukko on suljettu yhteenlaskun ja kertolaskun suhteen, joten se muodostaa alirenkaan kompleksilukujen joukossa, merkitään A. Algebralliset kokonaisluvut muodostavat kokonaissulkeuman kokonaislukujen kunnan suhteen.
Uudenkaupungin Työvene
thumb|250px|Kuva [[Uudenkaupungin satamasta. Autonkuljetusalus M/S Isar Highwayn takana näkyy Uudenkaupungin Työveneen telakkanosturit.]] thumb|250px|Uudenkaupungin Työveneen rakentama [[VL Tavi|Vartiolaiva Tavi Sipoon edustalla.]] thumb|250px|Suomen tasavallan presidentin käytössä oleva [[Kultaranta VIII -edustusvene.]] thumb|250px|[[Suomen Meripelastusseuran pelastusristeilijä Jenny Wihuri valmistui vuonna 1999.]] Uudenkaupungin Työvene Oy on vuonna 1987 perustettu Uudessakaupungissa sijaitseva laivanrakennusyhtiö. Se on rakentanut muun muassa monitoimialuksia, vartiolaivoja ja losseja. Yritys rakentaa pienistä alumiinisista työveneistä enimmillään 100 metrin pituisiin laivoihin. Yrityksen tuotanto perustuu lähinnä viranomaiskäyttöön tuleviin aluksiin, joista osaa on rakennettu myös pieninä sarjatuotantoerinä.
Yrityksen nimi oli 30. joulukuuta 2003 saakka UTV Holding Oy.
Tuotantotilat
Uudenkaupungin Työvene sijaitsee Uudenkaupungin sataman eli Hepokarin sataman alueella.
Telakan rakennusalusta on enimmillään 100 metrin pituinen, ja sillä sijaitsee neljä 36 tonnin nosturia. Varustelulaitureita on 400 metriä, ja niillä on kaksi 20 tonnin ja yksi 10 tonnin nosturi. Telakka-alueella sijaitsevat seuraavat päätuotantotilat: terästuotanto 3 500 m², alumiinituotanto 1 300 m², varusteluhalli 530 m², maalaushalli 400 m², varastot 1 250 m² ja 600 m², sekä varustelu-, putki- ja puusepänverstaat 1 800 m² ja 500 m². 30×12 metrin kokoiset lohkot voidaan valmistaa sisätiloissa.
Historia
Ennen vuotta 2001 Uudenkaupungin Työvene oli rakentanut muun muassa jäissä kulkevia kuttereita Puolaan ja öljyntorjunta-aluksen Venäjälle. Vuonna 2001 valmistui vedentutkimusalus Latviaan. Tuolloin yrityksen tärkein markkina-alue oli Itämeren ympärysvaltiot ja tuotannosta suuntautui vientiin 40 prosenttia. Yrityksen toimitusjohtaja Harri Putro kertoi vuonna 2001, Uudenkaupungin Työveneen etsivän erityisesti EU-alueen julkisia hankintoja. Telakkatukia ei yritys vielä tuolloin ollut saanut. Vuonna 2001 yritys oli rakentanut toimintansa aikana 129 alusta. Pienenä telakkana Uudenkaupungin Työvene on saanut uskottavuutta asiakkaiden silmissä kun Wärtsilä on ollut mukana tarjousten tekemisessä ja rahoittajille on osoitettu toiminnan pitkäjännitteisyyttä vahvistamalla tasetta tuloksella.
Uudenkaupungin Työveneen rakentamia aluksia ovat muun muassa vuonna 1998 valmistunut 53,5-metrinen yhteysalus M/S Viggen, Suomen rajavartiolaitokselle rakennettu kolmen vartiolaivan sarja; vuonna 1999 valmistunut VL Telkkä, 2002 valmistunut VL Tavi ja 2004 valmistunut VL Tiira, vuonna 2003 valmistunut katamaraani-tyyppinen merenmittausalus Kaiku ja Suomen tasavallan presidentin vuonna 2008 valmistunut edustusvene Kultaranta VIII.
Rakenteilla
Uudenkaupungin Työvene solmi lokakuussa 2007 rakennussopimuksen Suomen ympäristökeskuksen kanssa uudesta öljy- ja kemikaalivahinkojen torjuntaan erikoistuneesta monitoimialuksesta. Aluksen hankintahinta on 47 miljoonaa euroa. Aluksen pituus on 71 metriä ja se käyttöönotetaan maaliskuussa 2011. Viron rajavartiolaitos tilasi huhtikuussa 2010 Uudenkaupungin Työveneeltä 28,6 miljoonan euron arvoisen monitoimialuksen. Aluksen työllistävä vaikutus on 130 henkilötyövuotta ja se luovutetaan tilaajalle syksyllä 2012.
Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus tilasi vuoden 2011 alussa kaksi lossia Uudenkaupungin Työveneeltä. Alusten työllistämisvaikutukset ovat 50 henkilötyövuotta. Tilatut lossit sijoitetaan Paraisille Iniön ja Jumon saarten väliseen liikenteeseen, sekä toinen lossi sisävesille Saimaalle Puumalan kuntaan Kietävälään. Lossien pituus on 47,4 metriä, leveys 17,2 metriä ja syväys 1,5 metriä.
Tammikuussa 2011 Uudenkaupungin Työveneen tilauskanta ulottuu vuoden 2012 puolelle.
Algebrallinen käyrä
Algebrallinen käyrä on varisto, jonka dimensio on yksi. Algebrallisten käyrien teoria kehitettiin pitkälti 1800-luvulla.
thumb|250px|right|[[Tschirnhausenin kuutiollinen käyrä on algebrallinen kolmannen asteen käyrä.]]
Algebrallinen käyrä kunnassa F voidaan käsittää niiden pisteiden uraksi tuloavaruudessa F'n, jotka saadaan vähintään n − 1 toisistaan riippumattoman polynomifunktion avulla, joiden kertoimet gi(x1, …, xn) kuuluvat kuntaan F, kun käyrän muodostavat ne pisteet, joissa gi = 0.
Algebralliset tasokäyrät
Tärkeän luokan algebrallisia käyriä muodostavat algebralliset tasokäyrät eli tasossa määritellyt algebralliset käyrät. Ne ovat jonkin kahden muuttujan polynomiyhtälön f(x, y) = 0 kuvaajia. Ne voidaan jaotella sen mukaan, kuinka monennen asteen polynomi on kyseessä.
Algebrallinen tasokäyrä voi leikata tasossa olevan suoran enintään niin monta kertaa kuin sen asteluku osoittaa. Ensimmäisen asteen tasokäyrät ovat suoria. Niiden yhtälö on muotoa ax + by + c = 0, ja suora voi leikata toisen suoran vain yhdessä pisteessä.
Toisen asteen tasokäyrän yhtälön yleinen muoto on ax2 + bx + cy2 + dy + exy + f = 0, jossa osa kertoimista tosin voi olla nollia. Tällaiset käyrät ovat yleensä kartioleikkauksia: ympyröitä, ellipsejä, paraabeleja tai hyperbelejä, ja ne voivat leikata suoran enintään kahdessa pisteessä. Esimerkiksi yhtälön x2 + y2 = r2 kuvaaja on ympyrä, yhtälön y = ax2 kuvaaja paraabeli ja yhtälön xy = a kuvaaja hyperbeli. Erikoistapauksissa kuvaajana voi olla myös kaksi toisensa leikkaavaa suoraa (esimerkiksi yhtälöllä xy = 0, jonka kuvaajan muodostavat x- ja y-akselit), yksi piste (esimerkiksi yhtälöllä x2 + y2 = 0 tai tyhjä joukko (esimerkiksi yhtälöllä ''x2 + y2 = -r2
Yksinkertaisin kolmannen asteen käyrä on kuutioparaabeli y = x3. Tällainen käyrä voi leikata suoran enintään kolmessa pisteessä. Korkeamman asteen käyriä ovat Cassinin käyrä ja sen erikoistapaus lemniskaatta.
Muiden kuin tason suhteen esimerkiksi toroidaalisilla pinnoilla leikkaussäännöt eivät ole sellaisenaan voimassa, vertaa epäeuklidinen geometria.
Kompleksinen algebralinen käyrä on ekvivalentti kompleksianalyysin Riemannin pinnan kanssa.
Göppingen
Göppingen on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, eteläisessä Saksassa. Se sijaitsee noin 40 kilometriä itään Stuttgartin suurkaupungista. Se on Göppingenin piirikunnan hallintokaupunki ja kuuluu Stuttgartin hallintopiiriin. Kaupungissa oli kesäkuun 2022 lopussa 58 428 asukasta, ja sen pinta-ala on 59,2 neliökilometriä.
Varhaisin maininta Göppingenistä historiallisissa lähteissä sijoittuu vuoden 1110 tienoille. Vuonna 1396 kaupungille myönnettiin rahanlyöntioikeus. Kaupunki tuhoutui tulipalossa pahoin vuosina 1425 ja 1782. Vuoden 1782 palon jälkeen kaupunki jälleenrakennettiin nopeasti herttua Karl Eugenin määräyksestä. Tuolta ajalta on peräisin Göppingenin keskusta-alueen klassistinen ulkonäkö.
Göppingenin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa 1500-luvun keskivaiheilla Württembergin herttualle rakennettu renessanssipalatsi sekä 1400-luvulla rakennettu Oberhofenin kirkko, joka on kaupungin vanhin rakennus.
Entinen Saksalainen jalkapalloilija Jürgen Klinsmann on kotoisin Göppingenistä.
Kummisetä
Kummisetä on yhdysvaltalaisen Mario Puzon vuonna 1969 julkaistu romaani. Teoksen on suomentanut Pekka Hakala 1971 WSOY:lle. Romaani on saavuttanut suuren suosion. Se kertoo kuvitteellisen amerikanitalialaisen rikollissuvun Corleonen perheen tarinan 1940-luvulta 1950-luvulle.
Romaanin taustaa
Kummisetä merkitsee mafiaperheen päällikköä.
Kummisetä on tunnetuin amerikanitalialaisesta mafiasta kertova romaani. Kirjaa on myyty yli 21 miljoonaa kappaletta, ja se on ollut Yhdysvaltain myydyimpien kirjojen listalla ykkönen 67 viikkoa. Kirja ja sen hahmot olivat myös pohjana Francis Ford Coppolan ohjaamalle elokuvatrilogialle. Ensimmäinen Kummisetä sai kolme Oscar-palkintoa (muun muassa paras elokuva), ja se on saanut lisäksi 19 muuta palkintoa. Elokuvan käsikirjoituksesta vastasi Mario Puzo.
Vuodet 1945–1955
Romaanin kummisetä on vaikutusvaltaisen, New Yorkissa toimivan Corleone-suvun päämies, Don Vito Corleone (ent. Andolini). Sukunimi Corleone tulee Corleonen kaupungista Sisiliasta, josta Vito Corleone pakeni verikostoa 1900-luvun alussa. Vito Corleonella on neljä lasta, joista nuorimmaisen, Constanzia ”Connie” Corleonen, häitä vietetään kirjan alussa. Toinen maailmansota on loppunut ja nuorin poika Michael on palannut sotasankarina takaisin kotiin. Hän on aikeissa mennä naimisiin ”puhtaasti” yhdysvaltalaisen tytön kanssa ja siirtyä pois perheen perinteisiltä aloilta, sillä hänellä on ennen sotapalvelusta suoritettu yliopistotutkinto. Kaikki olettavat, että vanhin poika Santino ”Sonny” Corleone tulee piakkoin ottamaan kummisedän roolin isältään.
Italialaisen perinteen mukaan häät ovat morsiamen perheelle niin tärkeät, että perhe ei missään tapauksessa halua pilata tunnelmaa tuottamalla mielipahaa vierailleen. Niinpä koko yhteisö käyttää tilaisuutta hyväkseen ja varsinkin vaikutusvaltaisen Donin luo muodostuu jono palveluksenpyytäjiä, joille pyritään kaikin tavoin tekemään mieliksi. Yksi tällainen vieras on kuuluisa laulaja Johnny Fontane, joka tulee pyytämään kummisedältään palvelusta. Hänen uransa on jo pitkään ollut laskusuunnassa, mutta Fontane uskoo merkittävän elokuvaroolin tuottavan uutta nostetta itselleen. Kirjan menekkiä paransi se, että yleisesti uskottiin Fontanella olevan yhtäläisyyksiä Frank Sinatraan. Perheen tilanne muuttuu kuitenkin kohta häiden jälkeen, sillä New Yorkin mafiaperheiden uudeksi rahantekomenetelmäksi tarjotaan huumeiden myymistä. Salaisissa neuvotteluissa Vito Corleone kieltäytyy periaatesyistä hyväksymästä huumekaupan hyödyntämistä. Muut perheet eivät ole niin valikoivia ja kadehtivat Corleonen vaikutusvaltaa etenkin poliisi- ja oikeusjärjestelmässä. Sonnyn paljastaessa kypsymättömyyttään kiinnostuksensa liikeideaan kilpaileva perhe ryhtyy toimeen Corleonen perheen heikentämiseksi. Don Vito yritetään salamurhata, jolloin kuumapäinen Sonny aloittaa vastoin odotuksia sodan vastustajiaan vastaan.
Koska tilanne on umpikujassa, nuori Michael joutuu tahtomattaan sovittelemaan tilannetta, ja perhe päättää hyödyntää hänen puhdasta mainettaan. Michael murhaa paikallisessa ravintolassa kylmäpäisesti pahimman vastustajansa ja lahjotun, korkean poliisipäällikön. Murhan vuoksi Michaelin täytyy piiloutua Sisiliaan sukulaistensa luo. Jatkuneessa mafiasodassa Sonny murhataan. Sairasvuoteelta palannut Don Vito solmii vihollistensa kanssa rauhan ja ryhtyy toimenpiteisiin saadakseen nuorimman poikansa turvallisesti takaisin kotiin.
Michaelin palattua takaisin Sisiliasta hän ehtii saada isältään valmennusta perheen johtamiseen. Don Vito tietää perheen olevan heikoimmillaan hänen kuoltuaan ja hän neuvoo poikaansa olemaan tällöin varuillaan. Niinpä Michael ei hautajaisten jälkeen epäröi, vaan kylmäverisesti murhauttaa pahimmat vihamiehet sekä perheen sisäiset petturit, minkä jälkeen perheen asema on vahvempi kuin milloinkaan.
Vuodet 1900–1945
Romaanissa seurataan välillä takautuvasti Vito Corleonen elämää hänen paettuaan Sisiliasta vuosisadan vaihteessa verikoston pelossa. Sattuman ja periaatteellisen luonteen johdattamana hän etenee italialaisyhteisön luottohenkilöksi ja saavuttaa kunnioitetun arvoaseman, jolloin häntä aletaan kutsua don Corleoneksi, Kummisedäksi. Tämä kertomus on myös osana jatkoelokuvaa Kummisetä osa II, joka jatko-osalle epätyypillisesti sai alkuperäistä elokuvaa enemmän Oscar-palkintoja, kuusi kappaletta.
Natalia (nimi)
Natalia on naisen etunimi. Se oli suomalaisessa nimipäiväkalenterissa vuosina 1908–1928. Nimipäivä oli 9. elokuuta. Natalian nimipäivä on Suomen ortodoksisessa almanakassa 26. elokuuta. Suomenruotsalaisessa almanakassa tunnetaan rinnakkaismuoto Natalie, jonka nimipäivä on 9. elokuuta. Nimet johtuvat joulua tarkoittavista latinan sanoista natale Domini.
Yhdistyneen kuningaskunnan EU-kansanäänestys
Yhdistyneen kuningaskunnan EU-kansanäänestys järjestettiin 23. kesäkuuta 2016. Kansanäänestyksessä äänestäjät valitsivat neuvoa-antavassa äänestyksessä, pysyykö Yhdistynyt kuningaskunta Euroopan unionin jäsenenä vai eroaako se siitä. Unionin jättämistä kannattaneet voittivat äänestyksen ja poliitikot olivat luvanneet kunnioittaa äänestyksen tulosta sen epävirallisesta luonteesta huolimatta. Maa liittyi EU:n edeltäjään, Euroopan yhteisöön, vuonna 1973, ja EU-jäsenyys on ollut maassa merkittävä kiistakysymys koko jäsenyyden ajan.
Mielipidetiedustelut
Ennen äänestystä julkaistujen mielipidetiedusteluiden mukaan EU-jäsenyyden kannattajat ja sitä vastustavat olivat suhteellisen tasaväkiset. Ennusteiden perusteella äänestyksestä oli tulossa hyvin tasainen: esimerkiksi The Independent -lehden huhtikuussa teettämässä kyselyssä EU:sta eroamista kannatti 51 prosenttia ja vastusti 49 prosenttia vastaajista.
Natalia (nimi)
Suomessa nimi Natalia on annettu 6 044 naiselle sekä muutamalle miehelle (tilanne 9.8.2021). Natalie-nimisiä on noin 1260.
Yhdistyneen kuningaskunnan EU-kansanäänestys
Tulos
Euroopan unionin jättämisen puolesta äänesti noin 52 prosenttia ja pysymistä kannatti noin 48 prosenttia äänioikeutetuista. Äänestysprosentti oli 72,2. Enemmistö skoteista ja pohjoisirlantilaisista äänesti EU:n puolesta, walesilaiset ja englantilaiset vastaan. Käytännössä kaikki Skotlannin alueet äänestivät EU:n puolesta, ja maassa aiotaankin kenties järjestää uusi kansanäänestys itsenäisyydestä ja EU:sta.
Kansanäänestyksen tuloksen seurauksena konservatiiveja edustava pääministeri David Cameron ilmoitti eroavansa virastaan lokakuuhun 2016 mennessä.
Tämä ihmisen maailma
thumb|250px| Tämä ihmisen maailma on Pekka Kuusen vuonna 1982 julkaistu, ihmislajin kehitystä käsittelevä kirja. Kirjan mukaan ihminen on kehittynyt kulttuurievoluution myötä tasolle, jolla hän uhkaa sodilla ja ympäristökatastrofeilla omaa olemassaoloaan. Kuusi esittää kirjassaan ratkaisuksi kehityksen mukanaan tuomille ongelmille siirtymistä itseohjautuvasta kulttuurievoluutiosta sen ohjailuun. Vuonna 1991 kirjasta ilmestyi tiivistetty versio nimeltä Ihmisen eloonjäämisoppi: pieni alkeiskirja.
Kirjan lähtökohta
Kuusi asettaa kirjalleen kaksi tehtävää:
Kuusi jakaa evoluution kolmeen eri vaiheeseen: kosmiseen, biologiseen ja kulttuurievoluutioon. Nämä vaiheet tulee kuitenkin nähdä myös yhtenäisen evoluutioprosessin osina. Kosminen evoluutio on kaikkein hitainta, epäorgaanisen aineksen järjestäytymistä. Biologinen evoluutio tapahtuu nopeammin, mutta vaatii kuitenkin runsaasti aikaa. Nopein evoluution laji on kulttuurievoluutio, jota Kuusi nimittää myös inhimilliseksi evoluutioksi.
Kulttuurievoluution mekanismit
Kuusen mukaan kulttuurievoluutiolle ja biologiselle evoluutiolle on yhteistä se, että kummassakin siirretään ja muunnellaan informaatiota. Biologisessa evoluutiossa kyseessä on DNA-koodin sisältämä informaatio, mutta kulttuurievoluutiossa informaatio on ihmisten tietoisuudessa. Kuusi sanoo sen kirjassaan näin:
Tämä on Kuusen mukaan kulttuurievoluution merkittävin ominaisuus. Se siirtää informaatiota seuraaville sukupolville, ilman että informaatio olisi sidottuna geeniperimäämme. Näin se on erotettavissa biologisen evoluution periaatteista ja sitä ohjaavat omanlaiset lainalaisuudet.
Kuusi erottaa näistä lainalaisuuksista seuraavat:
Kulttuurievoluutio ihmislajin menestyksen synnyttäjänä
Kuusen mukaan kulttuurievoluutio on nimenomaan ihmiselle leimallinen prosessi, joka erottaa meidät muista eläinlajeista. Muut eläimet saattavat oppia käyttäytymispiirteitä, jotka siirtyvät jälkeläisille, mutta vain ihminen on päätynyt kulttuurievoluution mahdollisuuksien hyödyntäjäksi. Kuusen mukaan kulttuurievoluutio on tehnyt biologisen evoluution virattomaksi ihmisen ulkoisten ominaisuuksien osalta. Kulttuurievoluution avulle olemme kehittäneet itsellemme (tekniikan avulla) sellaisia kykyjä, joita meillä ei ole ollut biologisen evoluution tuloksena: me muun muassa lennämme taivaalla ja avaruudessa, sukellamme merten syvyyksiin, näemme pimeässä, voimme kurkistaa miltei avaruuden syntyhetkiin ja atomien rakenteisiin, pystymme hankkimaan ravintoa lukemattomilla tavoilla ja suojautumaan sääoloilta tehokkaasti.
Näiden kykyjen kehittyminen on tapahtunut erittäin lyhyessä ajassa, etenkin biologisen evoluution kehitystahtiin verrattuna. Kuusi nostaakin esiin kysymyksen siitä, miten ihminen on pystynyt käyttämään kulttuurievoluutiota näin tehokkaasti hyödykseen. Selitys piilee Kuusen mukaan biologisen ja kulttuurisen evoluution vuorovaikutuksessa. Ihmislajin alkutaipaleella biologinen evoluutio tarjosi mahdollisuuden kulttuurievoluutiolle ja kulttuurievoluution tuoma menestysmahdollisuuksien parantuminen vauhditti puolestaan sitä tukevien geneettisten ominaisuuksien valikoitumista ihmislajin seuraaville sukupolville. Näin ihmisyksilöillä alkoi yhä enemmän ja enemmän olla niitä biologisia (lähinnä aivoihin ja hermostoon liittyviä) ominaisuuksia, jotka tukivat kulttuurievoluution kiihtyvää kehitystä.
Kuusi luettelee kulttuurievoluution myötä ihmisen lajityypillisiksi muodostuneiksi käyttäytymispiirteiksi seuraavat:
Kulttuurievoluution ohjaaminen
Kuusen kirjan toinen tehtävä oli osoittaa miten ihmiskunta voisi itse vaikuttaa kulttuurievoluutionsa etenemiseen ja siirtyä ohjaamaan sitä tietoisesti. Tämä on hänen näkemyksen mukaan välttämätöntä, sillä ilman tietoista kulttuurievoluution ohjausta ajautuu kulttuurievoluutio luonnon kanssa kestämättömään ristiriitaan.
Ihmisen evoluution ohjaamisessa on Kuusen mukaan keskeisenä tehtävänä ihmislajin eloonjääminen. Kaikki muut luonnon eliöt näyttävät jättävän eloonjäämisensä itseohjautuvan evoluution huomaan. Itseohjautuvuus on evoluutiolle luontainen ominaisuus – se ei tarvitse tietoista ohjaamista edetäkseen ja ylläpitääkseen elämää. Kuusi katsoo, ettei itseohjautuvuus enää riitä säilyttämään ihmislajin elinkelpoisuutta. Syynä tähän on kulttuurievoluutio, jonka luonteeseen ei itseohjautuvuus sovellu.
Lajievoluution ohjaaminen
Tietoinen kulttuurievoluution ohjaus on Kuusen näkemyksen mukaan ”kulttuurievoluution sopeuttamista luonnon suuren biologiseen evoluutioon”, ts. käyttäytymisemme muuttamista sellaiseksi, ettei se uhkaa elämämme edellytyksiä. Avainasemassa tässä on se miten miellämme maailman ja oman paikkamme siinä. Kuusi on hyvin vankkumaton käsityksessään tietoisen ohjauksen tarpeesta. Hän kirjoittaa:
Lajievoluution ohjaamisopin – ihmisen eloonjäämisopin – tulee Kuusen mukaan muodostua kaikille ihmisille kohdistettavaksi perusopiksi, jonka avulla yksilöt ymmärtävät millaisia käyttäytymismuutoksia ihmislajin eloonjääminen heiltä edellyttää. Ohjaamisopin tehtävänä on Kuusen mukaan:
Kuusi pyrkii opastamaan lajievoluution ohjaamiseen sekä osoittamalla ohjaamisen esteitä, jotka tulisi raivata pois, että esittelemällä tarvittavia käyttäytymismuutoksia. Näitä Kuusi hakee eritoten väestönmäärän säätelystä, ravinnon ja energian tuotannon rakentamisesta kestävälle pohjalle ja konfliktien rauhanomaisesta ratkaisusta.
Kuusen esittämä teoria ja meemit
Kulttuurievoluutioteorian nykyterminologiaan kuuluu Susan Blackmoren yleistämä käsite meemeistä. Kuusen kirjassa meemin vastine on informaatio. Memetiikan tutkimukseen ei juuri kuulu kulttuurievoluution tietoisen ohjaamisen pohdinta.
Käännökset
Kirja on käännetty englanniksi vuonna 1985 nimellä This World of Man.
Perp walk
Perp walk ("lainrikkojan kävely") on Yhdysvalloissa käytetty nimitys tilanteesta, jossa poliisi kävelyttää rikoksesta epäiltyjä tarkoituksella toimittajien ja valokuvaajien ohitse. Perp walk -kävelyjä on tehty Yhdysvalloissa ainakin 1920-luvulta lähtien, jolloin FBI:n silloinen johtaja J. Edgar Hoover käytti sitä mediahuomion saamiseksi.
Perp walk on Yhdysvalloissa nykyisin kiistanalainen aihe. Menettelytavan vastustajien mukaan rikoksesta epäiltyjen vieminen käsiraudoissa median eteen on syyttömyysolettaman vastaista ja rankaisee myös sellaisia ihmisiä, jotka myöhemmin todetaankin oikeudessa syyttömiksi. Menettelytavan kannattajien mukaan menettelyn tarkoituksena on lähettää mahdollisille tuleville rikoksentekijöille viesti siitä, että rikoksella on seurauksia. Lisäksi perp walk tekee sen kannattajien mukaan oikeusprosessista julkisemman, jolloin oikeuslaitos ei voi määrätä ihmisille rangaistuksia piilossa julkisuudelta.
Aleksandr Popov (uimari)
Aleksandr Vladimirovitš Popov (, s. 16. marraskuuta 1971 Sverdlovsk) on venäläinen uimari, nelinkertainen olympiavoittaja, kuusinkertainen maailmanmestari ja 21-kertainen Euroopan mestari.
”Tsaari” Popov voitti sekä 50 että 100 metrin vapaauintimatkat Barcelonan olympialaisissa 1992 ja puolusti menestyksekkäästi voittojaan neljä vuotta myöhemmin Atlantan olympialaisissa. Samaan oli kyennyt aiemmin vain Johnny ”Tarzan” Weissmuller.
Kuukausi Atlantan kisojen jälkeen Popovia puukotettiin Moskovassa ja hän sai vaurioita moniin sisäelimiinsä, muun muassa munuaisiin ja keuhkoihin. Hänet leikattiin ja hän toipui vammoistaan kolme kuukautta. Vuoden 1997 EM-kisoissa Popov palasi jälleen voittajaksi. Vuonna 1998 hänet valittiin Kansainväliseen olympiakomiteaan.
Vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä Popov sijoittui sadan metrin vapaauinnissa hopealle hävittyään alankomaalaiselle Pieter van den Hoogenbandille 0,39 sekunnilla.
Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Popov karsiutui niukasti 100 metrin vapaauinnin finaalista hävittyään kahden sadasosasekunnin verran Australian Ian Thorpelle.
Joseph Chesire
Joseph Chesire (s. 12. marraskuuta 1957) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti sisäratojen MM-kisoista 1 500 metrin juoksusta pronssia vuonna 1985. Ennätyksikseen Chesire juoksi 800 metrillä ajan 1.44,38 vuonna 1988, 1 500 metrillä ajan 3.33,12 vuonna 1992 ja 5 000 metrillä ajan 13.16,15 vuonna 1993.
Petos (artisti)
Petos (syntynyt 1975 tai 1976) on helsinkiläinen, Sörnäisissä ja Kalliossa vaikuttava rap-artisti. Petoksen nykyinen tuotanto on täysin suomenkielistä, mutta hän kirjoitti aiemmin sanoituksia myös englanniksi. Soolojulkaisujen lisäksi Petos on mukana Kallio Underground -kokoonpanossa Jontin kanssa. Petos on vieraillut useiden tunnettujen suomalaisartistien levyillä.
Ura
Petos innostui hiphopista 1980-luvun lopussa kuullessaan Public Enemyä radiosta. Hän aloitti räppäämisen vuonna 1990 nimellä Master-A, ja oli myös mukana 1990-luvun alun hip hop -kokoonpanossa TOA (The Obstinate Age) nimellä J Dustin A. TOA:n muut jäsenet ovat sittemmin vaikuttaneet Liisanpuistossa.
Petoksen sanoitukset käsittelevät usein päihteiden käyttöä ja rikoksia. Sanoituksiensa perusteella hänen arkkivihollisenaan voidaan pitää poliiseja ja FPS Security -vartiontiliikettä. Petoksen tyyli on tarkoituksellisen koruton, joka sopii myös sanoitusten henkeen. Petos tekee myös horrorcore-tyylistä musiikkia taiteilijanimellä Papa Rassi.
Sata ja yksi laulua
Sata ja yksi laulua on Eino Leinon runokokoelma, joka ilmestyi vuonna 1898. Kokoelman alkuosa, Hymni, koostuu kolmesta runoelmasta, joista Hymyilevä Apollo on julkaistu myös erillisenä kirjana. Loppuosassa on lyhyempiä runoja, joita Leino itse kuvaili kirjeessään Pekka Haloselle "pieniä runoja, tyttöjen runoja". Näitä on kaikkiaan, nimensä mukaisesti, sata ja yksi. Viimeinen niistä on Laulajan laulu:
Kokoelman kannen suunnitteli Pekka Halonen, ja sen värit ovat ruskea, punainen ja musta.
Silinterihattu
thumb|Silinterihattu yhdysvaltalaisen poliitikon ja lakimiehen [[Austin Lane Crothersin (1860–1912) päässä.]] thumb|Kokoonpainettava chapeau claque -silinteri. thumb|Piirros silinterihattuisista miehistä vuodelta 1847. Silinterihattu eli silinteri on korkea, sylinterin muotoinen, päältä tasainen, yleensä musta ja jäykkä huopahattu, jossa on lieri. Suomenkielinen sana silinteri tulee saksan sanasta Zylinderhut, ”sylinterihattu”. Kansanomaisempi nimitys hatulle on silkkipytty.
Silinterihatun valmistukseen voidaan käyttää muun muassa majavannahkaa ja silkkiä. Ranskassa Vernet’n vuonna 1796 valmistuneessa teoksessa Incroyable eräällä miehellä on silinterihattu.
Erittäin suosittu silinterihattu oli 1800-luvulla, jolloin se oli etenkin varakkaiden liikemiesten ja poliitikkojen päähine. On esitetty, että silinterihatun suosio teollistumisen aikakaudella olisi perustunut sen yhdennäköisyyteen tehtaanpiippujen kanssa. Hatut kasvoivat korkeutta etenkin Ranskassa ja veivät tilaa. Yhdysvaltalainen liikemies John Pierpont Morgan teetti itselleen jopa korkeampikattoisen limusiinin hattuaan varten. Ongelman ratkaisi Antoine Gibus kehittämällä hatusta kokoonpainettavan version (ns. chapeau claque tai opera hat) vuonna 1823. Yhdysvaltalainen versio silinterihatuista on stovepipe hat, joka on suoran lieriön muotoinen ja korkeampi kuin tavallinen silinteri.
Päähineen perinteisiä käyttäjiä ovat taikurit, jotka usein vetävät hatustaan valkoisen kaniinin. Ensimmäisenä tämän tempun suoritti ranskalainen Louis Comte vuonna 1814.
Tunnettuja silinteriä käyttäviä fiktiivisiä hahmoja ovat muun muassa Roope Ankka, Muumipappa, Setä Samuli, Pingviini, Frosty the Snowman ja Monopoly-lautapelin tunnushahmo. Vasemmistolaisessa pilakuvastossa kapitalistin tunnistaa yleensä silinteristä. Kari Suomalaisen pilapiirroksissa silinteri oli hallitusvaltaa edustaneen hahmon tunnus.
Tugan Sohijev
thumb|upright|Tugan Sokhiev Tugan Taimurazovitš Sohijev (s. 1977 Vladikavkaz, Ossetia) on venäläinen kapellimestari, joka on nopeasti luonut kansainvälistä uraa. Sohijev sai koulutuksensa Pietarin konservatoriossa Ilja Musinin ja Leonid Kortšmarin oppilaana ja tämän kuoleman jälkeen opiskeli jonkin aikaa Juri Temirkanovin johdolla. Vuonna 2000 Sohijev teki läpimurron voittamalla Prokofjev-kapellimestarikilpailun Pietarissa.
Sohijev nimitettiin kilpailun jälkeen Venäjän valtionorkesterin ylikapellimestariksi ja Pohjois-Ossetian filharmonikoiden taiteelliseksi johtajaksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2003 asti. Vuonna 2001 Sohijev johti ensi kerran Kirovin oopperassa teoksen Matka Reimsiin. Metropolitan-oopperassa hän debytoi 2003 Jevgeni Oneginilla. Britannian debyytti tapahtui 2002 Walesin kansallisoopperassa La Bohèmella. Vuonna 2003 Sohijev valittiin Walesin kansallisoopperan ylikapellimestariksi, mutta hän erosi tehtävästä jo vuotta myöhemmin stressiin vedoten. Nykyisin hän on Toulousen Theatre du Capitolen orkesterin päävierailija ja taiteellinen neuvonantaja.
Sohijev on johtanut BBC:n filharmonista orkesteria, Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesteria, Concertgebouw-orkesteria ja Frankfurtin radion sinfoniaorkesteria. Suomessa hän johti lokakuussa 2007 Radion sinfoniaorkesteria. Sohijevin ensimmäinen levytys Theatre du Capitolen orkesterin kanssa sisälsi Pjotr Tšaikovskin neljännen sinfonian ja Modest Musorgskin Näyttelykuvia.
Sohijev on ollut Bolšoi-teatterin ylikapellimestari lähes kymmenen vuotta ja myös Toulousen orkesterin ylikapellimestari, mutta hän on ilmoittanut 6. maaliskuuta 2022, että hän eroaa molemmista tehtävistä. Toulousen orkesteri vaati häntä tuomitsemaan Venäjän hyökkäyksen Ukrainaan, mitä hän ei voi tehdä, koska se tietäisi Venäjällä pahimmillaan 15 vuoden vankeusrangaistusta.
Samsung Galaxy S9+
Samsung Galaxy S9+ on Samsungin helmikuussa 2018 Mobile World Congressissa Barcelonassa esittelemä älypuhelin. Puhelin tuli myyntiin 16. maaliskuuta 2018. Se on Samsung Galaxy S9:n parempi versio. Käyttöjärjestelmä on Android 8.0 Oreo, joka on päivitettävissä 9.0 Pie -versioon.
Engels
Engels on noin 200 000 asukkaan kaupunki Volgan alajuoksulla Saratovin alueella Venäjällä. Kaupunki on osa noin 285 000 asukkaan Engelsin piiriä. Samalla kohdalla Volgan länsipuolella on Saratov. Kaupungit yhdistävä silta valmistui 1965.
Samsung Galaxy S9+
Puhelimessa on 6,2 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Keskusmuistia on 6 gigatavua ja tallennustilaa 64 gigatavua. Takakamera on 12 megapikselin kaksoiskamera, ja etukamera on 8 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 3 500 milliampeerituntia. Puhelimessa on sormenjälkitunnistin, iiristunnistin ja kasvojentunnistus.
Puhelimen IP-luokitus on 68 ja se on pölyn- ja vedenkestävä.
Engels
Historia
Engelsiin perustettiin Neuvostoliiton ensimmäinen ilmavoimien hävittäjälentäjien koulu vuonna 1930. Juri Gagarin laskeutui ensimmäiseltä avaruuslennolta kaupungin lähistölle. Nykyisin kaupungin lähellä on Saratov-Engelsin lentotukikohta, jonne on sijoitettu Venäjän ilmavoimien merkittävimmät strategiset voimat, 37. ilma-armeijan 22. raskas pommittajadivisioona Tu-95 ja Tu-160 -konein.
Zachris Topelius
Zachris Topelius oli viralliselta nimeltään Zacharias kuten isänsäkin. Hän käytti itse etunimenään lyhennettä Z. tai nimimuotoa Zachris, jopa virallisissa yhteyksissä. Topeliuksen etunimestä on usein käytetty suomalaistettua muotoa Sakari.
Elämäkerta
Zachris Topelius syntyi Kuddnäsin tilalla lähellä Uuttakaarlepyytä vuonna 1818. Hänen isänsä oli lääkäri ja kansanrunouden kerääjä Zacharias Topelius vanhempi ja äitinsä varakas kauppiaantytär Catharina Sofia Calamnius. Hänen isoisänsä oli kirkkomaalari Mikael Toppelius.
Topelius oli Oulun triviaalikoulun oppilas 1829–1832 ja kirjoitti ylioppilaaksi Helsingissä J. L. Runebergin yksityisoppilaana 1833. Tämän jälkeen hän aloitti opintonsa Helsingin yliopistossa, jossa hänet promovoitiin maisteriksi 1840 ja tohtoriksi vuonna 1847. Vuonna 1841 Topelius tuli Helsingfors Tidningar -lehden toimittajaksi ja lehden levikki alkoi pian nousemaan. Topelius oli toimittamassa lehteä vuoteen 1860 asti. Vuonna 1854 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston Suomen historian ylimääräiseksi henkilökohtaiseksi professoriksi, vuonna 1863 hänestä tuli Suomen, Venäjän ja Pohjoismaiden historian professori ja vuonna 1876 yleisen historian professori, jossa virassa hän toimi vuoteen 1878 asti. Vuosina 1875–1878 Topelius oli yliopiston rehtori. Vuonna 1870 hän oli perustamassa Suomen ensimmäistä eläinsuojeluyhdistystä Maj Föreningeniä, jonka tärkein suojelukohde olivat pikkulinnut.
Zachris Topelius oli naimisissa vuodesta 1846 lähtien vaimon kuolemaan saakka Maria Emilia Lindqvistin (1821–1885) kanssa, jonka isä oli uusikaarlepyyläinen kauppias ja raatimies Isak Lindqvist. Heillä oli kuusi lasta, Toini, Aina ja Eva, Rafael, Mikael ja Rosa, joista kolme viimeksi mainittua kuolivat jo nuorina. Lapsista tunnettuja olivat kirjailija Toini Topelius ja taidemaalari Eva Topelius, myöhemmin Acke. Kirjastonhoitaja, kirjailija Paul Nyberg oli Topeliuksen vanhimman tyttären Aina Sofia Topeliuksen (1846–1916) poika.
Vuonna 1897 Topeliuksesta tuli riemutohtori. Hän kuoli 12. maaliskuuta 1898 Koivuniemen tilalla Östersundomissa.
Tuotanto
pienoiskuva|[[Johan Ludvig Runeberg ja Zachris Topelius, 1863|alt=]] Topelius oli yksi varhaisimmista suomalaisista romaanikirjailijoista. Hänen vuonna 1850 ilmestynyt teos Hertiginnan af Finland (suom. Suomen herttuatar, 1874) oli ensimmäinen suomalainen historiallinen romaani. Tunnetumpi on kuitenkin Topeliuksen historiallinen romaanisarja Fältskärns berättelser (suom. Välskärin kertomuksia), joka ilmestyi aluksi jatkokertomuksena Helsingfors Tidningarissa. Välskärin kertomusten teemana oli aateliston ja talonpoikien pitkäaikainen valtataistelu, joka edisti yhteiskunnan vapautta.
Topelius kirjoitti runoja jo nuoresta pitäen. Suurinta osaa hänen nuoruudenrunoistaan ei kuitenkaan julkaistu kokoelmissa, vaan vasta vuodesta 1899 alkaen ilmestyneessä kokoelmasarjassa Samlade skriften. Topelius julkaisi joitakin runojaan Necken-albumissa, mutta hänen ensimmäinen runokokoelmansa oli Kanervankukkia (Ljungblommor, 1845). Sen toinen osa ilmestyi 1850 ja kolmas 1854. Topelius tunnetaan Suomen maisemia kuvaavista teoksistaan, kuten runosta ”Kesäpäivä Kangasalla”, joka kuuluu Sylvian laulut -sarjaan. Lisäksi Topeliuksen tuotantoa on ”Varpunen jouluaamuna” (Sparven på julmorgonen).