cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kari Liuhto
Koulutus
Kari Liuhto kirjoitti ylioppilaaksi Joutsenon lukiosta keväällä 1986. Asevelvollisuuden suorittamisen (RUK 183) jälkeen Liuhto aloitti opintonsa Turun kauppakorkeakoulussa syksyllä 1987. Samanaikaisesti Liuhto sai opinto-oikeuden Kiovan valtionyliopistoon, jossa hän opiskeli venäjän kieltä. Keväällä 1988 Liuhto palasi Turun kauppakorkeakouluun, josta hän valmistui ekonomiksi vuonna 1991. Liuhto aloitti tohtorinopinnot Glasgow’n yliopistossa Isossa-Britanniassa vuonna 1993, jossa hän väitteli kolmea vuotta myöhemmin filosofian tohtoriksi (PhD). Turun kauppakorkeakoulusta Liuhto valmistui kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 2000. Liuhton ensimmäinen väitöskirja käsitteli liiketoiminnan kehitystä itsenäisyytensä palauttaneessa Virossa ja toinen organisaatiomuutosta kuudessa entisessä neuvostotasavallassa.
Akateeminen ura
Kari Liuhto aloitti assistenttina Turun kauppakorkeakoulun Itäkaupan tutkimus- ja koulutusyksikössä 15. maaliskuuta 1991. Liuhto toimi useissa akateemisissa tehtävissä Turun kauppakorkeakoulussa ennen kuin aloitti apulaisprofessorina Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa marraskuussa 1997. Lappeenrannan teknillinen yliopisto nimitti Liuhton professorin virkaan tammikuussa 2000. Lappeenrannassa Liuhto työskenteli syksyyn 2003, jolloin Turun kauppakorkeakoulu kutsui hänet hoitamaan kansainvälisen liiketoiminnan professuuria ja Pan-Eurooppa Instituutin johtajuutta. Elokuusta 2011 Liuhto on toiminut edellä mainittujen tehtävien ohella myös Centrum Balticum – säätiön osa-aikaisena johtajana.
Tutkimus- ja opetustyö
Professori Liuhto vastaa tällä hetkellä Turun yliopiston kauppakorkeakoulussa kolmesta luentokurssista, jotka käsittelevät Itämeren talousaluetta, liiketoimintaa Euroopassa ja kauppapolitiikkaa. Hän on toiminut vierailevana luennoitsijana ja muissa akateemisissa tehtävissä lukuisissa yliopistoissa sekä Suomessa että ulkomailla.
Jumpru
Jumpru (ruots. jungfru ) on Suomessa ja Ruotsissa ennen metrijärjestelmän käyttöön ottoa ollut pienin astiamitta.
Suursuon sairaala
Suursuon sairaala on sairaala Helsingin Maunulassa. Sairaala toimi pitkäaikaissairaalana vuoden 2009 loppuun. Vuoden 2010 aikana toteutetun vanhuspalvelujen rakennemuutoksen yhteydessä Suursuon sairaala liitettiin osaksi kaupunginsairaalaa ja muunnettiin asteittain akuuttikuntoutussairaalaksi.
Vuonna 2009 sairaalassa oli 260 potilaspaikkaa, joita vähennettiin 225 paikkaan kahdeksalla osastolla helmikuuhun 2010 mennessä. Sittemmin potilaspaikkojen määrää on laskettu noin 180:een. Vuodeosastoja on yhä kahdeksan. Enemmistö osastoista on suuntautunut erityyppisiksi kuntoutusosastoiksi. Lisäksi sairaalassa on palliatiivinen osasto ja saattohoito-osasto.
Suursuon sairaalan vieressä toimii Maunulan terveysasema (Suursuonlaita 3 A).
Jätkä
Jätkä voi olla
Turpoonjoki
Turpoonjoki, vanhana rinnakkaisnimenä myös Pikku-Loimijoki, on 10 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Tammelassa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se laskee Kuivajärven eteläpäähän ja se kuuluu Pyhäjärven alueeseen. Joen lähdejärvi on Liesjärvi, joka sijaitsee Tammelan eteläosassa Liesjärven kansallispuiston yhteydessä.
Joen kulku
Joen luusua sijaitsee Tammelan Vistinkoskella, missä on ensimmäinen patoallas. Ensimmäisten 2,1 kilometrin matkalla vesi virtaa Arolankosken, Isonladonkosken ja Pikkukosken läpi. Oikealta jokeen yhtyy sitten Suojoen haara ja sitten toisen 2,0 kilometrin matkalla joessa seuraa Huuvankoski ja eräs nimetön koski. Turpoon luona on taas patoallas ja koski, jonka alla siihen yhtyy vasemmalta oja. Joki virtaa 4,4 kilometriä, jonka matkalla siihen yhtyy oikealta Kivioja, sitten taas oikaelta Porsunoja, alittaa Hämeen Härkätien eli yhdystien 2824 sillan ja lopuksi läpäisee Tammelan Portaan kylän luona Porrasharjun ja Portaansyrjänharjun harjujakson ennen Ilmetynjoen yhtymistä jokeen ja joen suuta. Joki laskee Kuivajärveen. Tammelan Portaan kylä, jonka nimeen sisältyy vanha siltaa tarkoittava sana "porras", on saanut nimensä Hämeen härkätiessä kylän kohdalla oleesta Turpoonjoen ylittäneestä sillasta.
Kaakkois-Aasian kisat 2013
Kaakkois-Aasian kisat 2013 järjestetään Myanmarissa joulukuussa 2013. Kaakkois-Aasian kisat järjestetään maassa ensimmäistä kertaa 44 vuoteen.
Amerikanmustapoppeli
Amerikanmustapoppeli (Populus deltoides) on pohjoisamerikkalainen poppelilaji. Se kasvaa 20–40 metriä korkeaksi. Kukinta-aika on varhaisesta keväästä myöhäiskevääseen. Kaarna on syväuurteista ja väriltään ruskeanharmaata. Pohjois-Amerikassa laji kasvaa luontaisesti, Euroopassa viljeltynä ja villiintyneenä.
Laji jaetaan kolmeen alalajiin:
Helsingin kaupunginkirjasto
Yksityinen Helsingin kansankirjasto 1860–1876
Helsingin kansankirjasto perustettiin 7. lokakuuta 1860. Aloitteen kirjaston perustamiseksi teki ja varat keräsi Helsingin Rouvasväenyhdistys (Fruntimmersföreningen i Helsingfors). Se oli 1800-luvulle tyypillinen yläluokkainen hyväntekeväisyysyhdistys, jonka toiminnan tavoitteena oli "kristillinen huolenpito kaupungin köyhimpien kansanluokkien naisista ja lapsista". Kirjaston avulla haluttiin sivistää työväkeä ja tarjota sille rakentavia vapaa-ajanviettotapoja. Kirjastohankkeen varsinaiset puuhamiehet olivat opettaja Helene Simelius sekä yhdistyksen sihteerit, kirjailija Zacharias Topelius ja professori Frans Ludvig Schauman.
Vuonna 1876 Kansankirjaston johtokunta päätti tarjota kirjastoa Helsingin kaupungille. Kaupunginvaltuusto päätti kokouksessaan 28. maaliskuuta 1876 ottaa kirjaston kaupungin hallintaan. Koska kirjasto jo valmiiksi toimi kaupungin rahoilla, suuria muutoksia toiminnassa ei tapahtunut. Kaupungin haltuun siirtyessään Kansankirjaston vuotuinen lainausmäärä oli noin 15 000 lainaa ja sen kokoelmiin kuului yli 2 000 nidettä.
Kansankirjastosta kaupunginkirjastoksi 1876–1945
thumb|250px|Rikhardinkadun kirjasto, entinen pääkirjasto.
Kun Kansankirjasto oli päätynyt kaupungin haltuun, sille ryhdyttiin suunnittelemaan omaa taloa. Rahallista apua kaupunki sai Helsingin Anniskeluyhtiöltä. Anniskeluyhtiö oli yksityinen osakeyhtiö, jolle oli myönnetty yksinoikeus alkoholin myyntiin Helsingissä, ja jonka tarkoituksena oli käyttää voittovarojaan työväestön sivistämiseen ja raitistamiseen. Se lahjoitti 1877 kaupungille suurimman osan vuotuisista tuloistaan, yli 60 000 silloista markkaa, kansankirjaston rakentamista varten. Uutta kirjastoa varten hankittiin tontti Kaartinkaupungin kaupunginosasta, Rikhardinkadun ja Korkeavuorenkadun kulmasta, ja rakennuspiirustukset tilattiin arkkitehti Theodor Höijeriltä. Kansankirjasto pääsi muuttamaan Rikhardinkadulle syksyllä 1882.
Kun Rikhardinkadun kirjasto oli saatu valmiiksi, nousi esiin kysymys sivukirjastojen perustamisesta. Kirjaston johtokunta huomautti 1898 että esikaupungit olivat vailla kirjastoja tai puutteellisesti toimivien yksityiskirjastojen varassa. Vuosina 1898–1899 perustettiinkin sivukirjastot Töölöön ja Punavuoreen sekä otettiin kaupungin hallintaan yksityinen Sörnäisten Kansankirjasto, josta tuli Kallion kirjasto. Vuonna 1908 avattiin Vallilan sivukirjasto ja vuonna 1926 Käpylän sivukirjasto. Sivukirjastot toimivat vuokratiloissa, lukuun ottamatta Kallion kirjastoa, joka sai 1912 kaupunginarkkitehti Karl Hård af Segerstadin suunnitteleman komean kirjastorakennuksen.
Kansankirjasto toimi vanhoilla säännöillään ja periaatteillaan vuoteen 1910 asti. Tuolloin sille hyväksyttiin uudet säännöt ja se sai virallisesti kaupunginkirjaston aseman. Vanhan kansankirjaston asiakaskunnaksi oli määritelty työväestö, kun taas kaupunginkirjaston edellytettiin palvelevan kaikkia kaupungin asukkaita yhteiskuntaluokasta riippumatta. Ajatus kirjaston tehtävästä kansan valistajana ja sivistäjänä leimasi silti voimakkaasti kaupunginkirjaston toimintaa toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan asti.
1800-1900-lukujen taitteessa kirjaston vuotuinen lainausmäärä ylitti 200 000 lainaa. Vuonna 1912 siirryttiin maksuttomaan lainaukseen ja lainausmäärä kohosi nopeasti 500 000:een. Miljoonan lainan raja ylitettiin vuonna 1930. Nopean kasvun seurauksena Rikhardinkadun kirjasto alkoi käydä ahtaaksi ja sitä korotettiin 1922 kolmannella kerroksella. Kirjaston johtokunta käynnisti vuonna 1912 hankkeen uuden pääkirjaston rakentamiseksi, mikä aloitti vuosikymmeniä kestäneen kiistelyn kirjaston sijoituspaikasta. Vuonna 1930 järjestettiin arkkitehtikilpailu uuden pääkirjaston rakentamiseksi Etu-Töölöön Museokadun ja Dagmarinkadun kulmatontille. Tehtävä annettiin Eliel Saariselle, joka kuitenkin totesi tontin tarkoitukseen sopimattomaksi. Tämän jälkeen sijoituspaikan etsiminen alkoi uudelleen. 1935 kaupunginvaltuusto osoitti kirjastolle tontin Kalliosta Eläintarhanlahden huvila-alueelta (nykyisen Helsingin kaupunginteatterin kohdalta), mitä kirjasto kuitenkin piti täysin sopimattomana paikkana. Toisen maailmansodan syttyminen 1939 hautasi pääkirjastohankkeen vuosikymmeniksi eteenpäin.
Kasvun vuosikymmenten pitkäaikainen kirjastonhoitaja, vuodesta 1908 aina vuoteen 1940 asti, oli Uno Therman.
Kaupunginkirjasto kasvavassa Helsingissä 1945–
Helsingin suuri alueliitos vuonna 1946 merkitsi kaupunginkirjastolle valtavaa alueellista laajenemista. Se sai hoidettavakseen entisten Haagan kauppalan sekä Huopalahden, Oulunkylän ja Kulosaaren kuntien kirjastot sekä suurimman osan Helsingin maalaiskunnan kirjastoista. Entisten Rikhardinkadun pääkirjaston ja viiden sivukirjaston joukkoon liittyi kaksitoista uutta sivukirjastoa. Toimipisteiden nykyinen lukumäärä on 36.
thumb|[[Helsingin keskustakirjasto Oodi vuonna 2019.]] Vuonna 2018 Kansalaistorilla lähellä Töölönlahtea avautui Helsingin keskustakirjasto Oodi. Oodi rakennettiin Helsingin kaupungin ja Suomen valtion yhteisrahoituksella Suomen satavuotisjuhlien kunniaksi. Hankkeen kokonaiskustannukset olivat 98 miljoonaa euroa, josta kaupungin osuus oli 68 miljoonaa ja ministeriön osuus 30 miljoonaa.
Erikoiskokoelmat
Merkittävin kokoelma Helsingin kaupunginkirjastossa on Helsinki-kokoelma. Kallion kirjastossa on Suomen dekkariseuran lahjoittama Dekkarikirjasto. Rikhardinkadun kirjastossa on englanninkielistä kirjallisuutta sisältävä British Collection ja taiteilijakirjakokoelma. Sivukirjastoissa voi olla omaa alueettaan koskevaa aineistoa.
Jorma Valtonen -palkinto
Jorma Valtonen -palkinto on jääkiekon U20-sarjassa vuosittain jaettava palkinto. Palkinto annetaan liigan vuoden parhaalle maalivahdille. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2011, jolloin sen sai Jokereiden Frans Tuohimaa. Jääkiekkoliitto julkisti 62 uutta pelaajapalkintoa marraskuussa 2010.
Sotosin oireyhtymä
Sotosin oireyhtymä eli serebraaligigantismi on synnynnäinen häiriö, joka johtuu kromosomissa 5 olevasta mutaatiosta. Se aiheuttaa muun muassa liikakasvua ja kehitysvammaisuutta, joskin useimmiten lievää.
Sotosin oireyhtymä on seurausta lähes aina satunnaisesta NSD1-geenin mutaatiosta tai harvemmin kromosomin 5 deleetiosta, joka kattaa NSD1 geenin ja jopa kymmeniä muita geenejä. Oireyhtymä on melko harvinainen, ja se luetaan Suomessa kuuluvaksi pieniin vammaisryhmiin.
Sotosin oireyhtymä todettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1964, jolloin Juan Sotos kuvasi viisi siitä kärsinyttä lasta. Sittemmin tapauksia on havaittu runsaasti, ja eräs arvio esiintyvyydestä on 1/14 000.
Oireet
Sotosin oireyhtymästä kärsivät lapset syntyvät huomattavan kookkaina. Varhaislapsuudessa on havaittavissa selvää liikakasvua, mutta aikuisiällä keskimääräinen pituus on enää hieman tavanomaista suurempi. Miesten keskimääräinen pituus on 184,3 ja naisten 172,9 cm. Vastasyntyneellä lapsella voidaan myös havaita makrokefaliaa (suuripäisyys) ja eteenpäin työntynyt leuka.
Sotosin oireyhtymään liittyy yleensä motorista kömpelyyttä, ja epilepsiaa esiintyy tavallista useammin. Myös kasvainten, kuten Wilmsin tuumorin riskin on väitetty olevan Sotos-henkilöillä suurempi, mutta asiasta ei ole yksimielisyyttä. Lapsuudessa monilla on syömisvaikeuksia, ja he ovat erityisen alttiita tulehduksille. Isokokoisuuden lisäksi muita yleisiä piirteitä ovat ulkoneva otsa, korkea kitalaki, luuston varhainen kypsyminen, oireyhtymälle tyypilliset kasvonpiirteet, silmien sijainti etäällä toisistaan, pitkät käsivarret ja pitkänomainen kallo. Suurin osa Sotos-ihmisistä on lievästi kehitysvammaisia tai heikkolahjaisia. Keskimääräinen älykkyysosamäärä on 72. Henkinen kehitys on kuitenkin hyvin yksilöllistä; joillakin kehitysvammaisuus voi olla vaikeampaa, kun taas jotkut oireyhtymästä kärsivät ovat normaaliälyisiä.
5–10 prosentilla Sotos-ihmisistä on synnynnäinen sydänvika. Joillakin on myös munuaisissa poikkeavuuksia.
Venäjän puutulli
Venäjän puutulli on puutavaran tulli Venäjältä toiseen maahan viennissä. Venäjä kerää tullia puutavaran viennissä Eurooppaan ja Aasiaan. Neljäsosa Venäjällä korjatusta puusta on mennyt vientiin 2000-luvun lopulla. Määrä on 50 milj. kuutiota. Arvo on 50 milj. $/vuosi. Määrä jakautuu Kiinaan yli 20 milj. m3, Suomeen 15 milj. m3 ja Japaniin 5 milj. m3.
Suomi
Suomi maksaa Venäjälle puutullia. Huhtikuussa 2008 tulli nousi 10 eurosta 15 euroon kuutiolta. Vuoden 2009 alussa tullin määräksi suunniteltiin 50 euroa kuutio. Marraskuussa 2008 Venäjä sanoi lykkäävänsä tullin nostoa 9-12 kuukautta. Venäjältä Suomeen tuodun puun reaalihinta on noussut vuoden 2007 alun noin 30 €/m3:sta 50-60 €/m3:n.
Tavoite
Helsingin Sanomien mukaan yhtenä puutullien tavoitteena on lisätä ulkomaisten yhtiöiden sellu- ja paperituotannon investointeja Venäjälle. Suomalaisista investointipäätöksistä ei ole vahvistuksia marraskuussa 2008. Esteinä ovat taloussuhdanteet ja sopimusriskit. Venäjä on aiemmin muuttanut liiketoimintaan liittyviä sopimuksia yksipuolisesti.
Haitat
Puutullikiistan ratkaisu on edellytys Venäjän Maailman kauppajärjestö WTO-jäsenyydelle.
Silves
Silvesillä on pitkä historia, ja se tunnetaan maurilaisesta Silvesin linnasta. Se on myös Algarven entinen pääkaupunki.
Kaupungin läpi kulkee Aradejoki (Rio Arade), joka on ollut merkittävä tekijä kaupungin vaurastumisessa. Kunnan eteläosa ulottuu Atlantin valtamerelle.
Apex Legends
Apex Legends on Respawn Entertainmentin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle. Peli on battle royale -tyyppinen ilmaispeli, joka sijoittuu Titanfall-pelien maailmaan Titanfall 2:n tapahtumien jälkeen.
Crunk
Crunk on hip hopin tyylisuunta, joka syntyi 1990-luvulla Memphisissä, Tennesseessä, mutta tuli tunnetuksi vasta 2000-luvun alussa, jolloin siitä tuli suosittu Atlantassa, Georgiassa. Se on Yhdysvaltain itärannikon hip hopista poiketen suuntautunut enemmän klubeilla soitettavaksi musiikiksi. Crunkiin kuuluu laulaminen käheällä äänellä ja sen kertosäkeet ovat usein yksinkertaisia lauseita, jotka toistetaan peräkkäin useaan kertaan. Sanat on sovitettu rytmikkääseen taustaan, joka on tuotettu rumpukoneella ja syntetisaattorilla.
Tyylilajin nimen etymologialla on useita alkuperiä. Vanhin alkuperä pohjautuu afroamerikkalaisen slangin lauseeseen "to crank up", joka puolestaan tarkoittaa lisätä jotakin, esimerkiksi radion tai television ääntä, tässä kontekstissa se kuitenkin tarkoitti hehkutettua ja energistä tapahtumaa, joka oli "crunk up", josta syntyi nimi crunk. Myöhemmin kenties tunnetuin crunk -artisti Lil Jon popularisoi termin albumillaan Crunk Juice, jonka julkaisuaikoihin hän kehitti samannimisen voimakkaan cocktailin. Albumilla Lil Jon käytti nimitystä "crazy drunk", joka lyhentyi crunkiksi.
Jacqueline du Bief
Jacqueline du Bief (s. 4. joulukuuta 1930 Pariisi, Ranska) on ranskalainen taitoluistelija. Hän on olympiamitalisti ja vuoden 1952 naisten yksinluistelun maailmanmestari. Ennen kultasijaansa hän oli voittanut vuoden 1951 maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa.
Bief saavutti pronssia vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa ja ylsi kahteen hopeaan taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuosina 1951 ja 1952. Vuoden 1950 Euroopan-mertaruuskilpailuissa hän voitti pronssia.
Apex Legends
Kaudet
Apex Legendsin tekijät ilmoittivat pelin ensimmäisen vuoden aikana peliin tulevan joka kolmas kuukausi uutta sisältöä. Jokaisen kauden on tarkoitus sisältää uusi hahmo, aseita ja kosmeettisia esineitä muun muassa hahmoille ja aseille.
Vastaanotto
Gamereactor on antanut pelille arvosanaksi 9/10 arvostelussaan.
Myynti
Markkinatutkimusyhtiö Superdatan mukaan peli on tuottanut avauskuukautenaan arviolta 92 miljoonaa dollaria, joka olisi menestyksekkäin ilmaispelin julkaisukuukausi.
Daşkəsən
Daşkəsən on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kaukasusvuoristossa 397 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on Daşkəsənin piirin keskus. Asukkaita on 11 300 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on perustettu vuonna 1948. Siellä toimii rautamalmikaivos ja rikastamo. Kaivokselle johtaa Gəncən läheltä haarautuva rautatie.
Lauri Tilus
Lauri Matias Tilus oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän sai sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa, missä hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä joukkueenjohtajana ratsujoukoissa. Hän osallistui vielä talvisotaan pataljoonan komentajana erillisessä pataljoonassa, mutta kaatui taistelussa Aittojoella itsenäisyyspäivänä vuonna 1939.
Perhetausta
Hänen vanhempansa olivat liikemies Matti Tilus ja Sofia Stark. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Maria Kurjasen kanssa.
Opinnot
Tilus kävi kuusi luokkaa Oulun reaalilyseota ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Kouvolan yhteiskoulussa vuonna 1925. Hän suoritti tiedonantoupseerikurssin vuonna 1919 ja pikakiväärikurssin vuonna 1921 sekä sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1925. Kapteenikurssi Sotakorkeakoulussa hän suoritti vuonna 1926 ja komppanianpäällikkökurssin Taistelukoulussa vuonna 1928 ja Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1930.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoonan ratsuosasto Libaussa syksyllä 1917. Etualalla Luutnantti Sievert ja Zugführer Ljungberg. Tilus liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.
Sisällissodan jälkeinen aika
Tilus palveli sisällissodan jälkeen edelleen Karjalan ratsujääkärirykmentissä, josta hänet siirrettiin 13. joulukuuta 1918 lähettiupseeriksi Lapin I rajavartiopataljoonaan ja edelleen 2. huhtikuuta 1919 nuoremmaksi upseeriksi Keski–Suomen rykmentin 4. komppaniaan ja 30. toukokuuta 1919 alkaen 5. komppaniaan. Viidennen komppanian päälliköksi hänet siirrettiin 10. joulukuuta 1921 ja 2. konekiväärikomppanian päälliköksi 15. tammikuuta 1925 sekä 4. komppanianpäälliköksi 1. elokuuta 1928. Armeijasta hän erosi 27. helmikuuta 1929. Hän astui suojeluskuntajärjestön palvelukseen 1. toukokuuta 1930 ja hänet sijoitettiin Viipurin suojeluskuntapiirin XIV alueen ja 1. maaliskuuta 1933 alkaen XXII alueen päälliköksi.
Talvisota
Tilus oli talvisodassa Erillisen pataljoona 12:n komentaja ja osallistui muun muassa Tolvajärven taisteluihin. Hän katosi viivytystaistelussa Ägläjärven Kotasuolla. Tilus siunattiin kentälle jääneenä, mutta Oulun hautausmaalla Intiössä on hänen muistolaattansa sankarihaudalla.
Lynkkysuoli
Lynkkysuoli (nykyinen termi koolon ) on paksusuolen osa, joka alkaa umpisuolesta ja päättyy peräsuoleen. Lynkkysuoli jaetaan neljään osaan. Kohoava lynkkysuoli alkaa oikeasta suolikuopasta (fossa iliaca), josta se kulkee vatsontelon takaseinään kiinnittyneenä ylös oikeanpuoleisen munuaisen kohdalle. Sen ja maksan välissä lynkkysuoli kääntyy vasemmalle jatkuen poikittaisena lynkkysuolena. Se kulkee jokseenkin vaakasuorassa tai pienessä alassuuntaisessa kaaressa mahalaukun ison kaarroksen alitse suunnilleen vasemman munuaisen paikkeille. Siitä se kääntyy alaspäin ja jatkuu laskevana lynkkysuolena. Se kulkee vatsaontelon seinään kiinnikasvaneena vasempaan suolikuoppaan, jossa se irtaantuu vatsaontelon seinästä. Siitä se jatkuu s-kirjaimen muotoisena mutkana pikkulantioon. Siellä sijaitsevaa suolen jatkoa kutsutaan peräsuoleksi.
Kalevi Aho
Kalevi Ensio Aho (s. 9. maaliskuuta 1949 Forssa) on suomalainen säveltäjä. Aho on kansainvälisesti tunnettu merkittävänä sinfonikkona ja konserttosäveltäjänä. Sävellystyönsä ohella hän on osallistunut Suomessa käytävään yhteiskunnalliseen keskusteluun.
Elämä
Aho opiskeli aluksi luonnontieteitä mutta päätti 1960-luvun loppupuolella keskittyä musiikkiin. Aho opiskeli Sibelius-Akatemiassa Einojuhani Rautavaaran johdolla vuosina 1969–1971 ja jatkoi opintojaan Länsi-Berliinissä Boris Blacherin johdolla vuosina 1971–1972.
Vuonna 1974 Aho toimi Sibelius-Akatemian määräaikaisena lehtorina ja vuosina 1974–1988 Helsingin yliopiston musiikkitieteen lehtorina. Hän oli Sibelius-Akatemian määräaikainen sävellyksen professori vuosina 1988–1993. Aho nousi julkisuuteen varhaisemmin kuin monet muut ikäpolvensa säveltäjät. Hänellä oli jo 24-vuotiaana peräti neljä sinfoniaa teosluettelossaan. Hän sai 1970-luvulla suosiota uusklassistisilla sävellyksillään, mutta hieman myöhemmin hän muutti tyyliään modernismiin ja postmodernismiin.
2000-luvulla Ahon musiikki alkoi saada jalansijaa myös kansainvälisesti, mistä kertovat muun muassa useat tilausteokset ulkomaisilta solisteilta ja orkestereilta. Tähän kehitykseen on vaikuttanut voimakkaasti Ahon asema Sinfonia Lahden nimikkosäveltäjänä 1990-luvulta asti (kunniasäveltäjä vuodesta 2011), ja tästä seuranneet lukuisat sinfonioiden ja konserttojen levytykset BIS-levy-yhtiölle.
Aho on saanut työstään useita koti- ja ulkomaisia tunnustuksia, muun muassa Léonie Sonningin sävellyspalkinnon vuonna 1974, Henrik Steffens -palkinnon vuonna 1990 ja berliiniläisen Stiftung Kulturfondsin työskentelyapurahan vuonna 1998. Pro Finlandia -mitalin Aho sai vuonna 1999. Aho on toiminut useissa luottamustehtävissä, kuten Suomen Säveltäjät ry:n johtokunnan jäsenenä (1975–1979, 1983–1989 ja 1997–2005), Suomen Kulttuurirahaston hallituksen jäsenenä (1996–2005) ja Suomen Sinfoniaorkesterit ry:n puheenjohtajana (2000–2018).
Teokset ja tyyli
Ahon tärkeimpiä teoksia lienevät hänen kahdeksantoista sinfoniaansa, joista ensimmäinen valmistui vuonna 1969. Aho on mielellään puhunut teostensa yhteydessä ”psykologisesta kehityskaaresta”, mikä sivuaa yhtä postmodernin musiikin keskeistä piirrettä, kerronnallisuutta. Postmodernismiin Ahon kytkevät myös erilaiset tyylisitaatit: esimerkiksi seitsemännessä sinfoniassa eli Hyönteissinfoniassa kuullaan muistumia muun muassa marssista, valssista ja jopa tangosta ja foxtrotista.
Toinen innoituksen lähde on ollut muinaispohjoismainen šamanismi, joka on innoittanut muun muassa lyömäsoitinkonserttoa Sieidi.
Muuta
Sävellystyön ohella Aho on tehnyt kolumneja useisiin lehtiin ja julkaissut muun muassa esseekokoelmat Taiteilijan tehtävät postmodernissa yhteiskunnassa (1992) sekä Taide ja todellisuus (1997). Yhteiskunnallisten tekstien lisäksi hän on julkaissut säveltäjä Uuno Klamin elämäkerran yhdessä Marjo Valkosen kanssa sekä useita musiikkitieteellisiä kirjoja ja artikkeleita.
Jumpru (merenkulku)
thumb|Jumpru. Jumpru eli aaveensilmä, jungfru, ilmapylpyrä tarkoittaa laivanrakennuksessa kovasta puusta tehtyä litteänpyöreää plokia, jossa on kolme tai neljä pyöreää reikää. Sitä käytetään aluksen kiinteän takilan pingotuksessa. Myöhemmin sen korvasi vanttiruuvi.
Valkealammi (Tammela)
Valkealammi eli Valkeejärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 4,5 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen ei laske muita ojia kuin Ilmetynjoen uoma. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 1,2 kilometriä pitkä Ilmetynjoen alajuoksu, joka yhtyy Turpoonjokeen.
Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven rannat ovat soistuneita luusuan ja laskupaikan ympäristössä. Rannoille on rakennettu viisi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Huuvalan ja Portaan kylistä.
Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Valkilampi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Valkialampi".
Tavira
Tavira on kaupunki Algarvessa, eteläisessä Portugalissa. Sillä on pitkä historia, joskin alue kärsi pahoin vuoden 1755 voimakkaasta maanjäristyksestä. Tavira on kuitenkin sittemmin kohonnut uuteen loistoonsa.
Koko kunnan väkiluku on 26 167 (2011).
Battle Royale
Battle Royale tarkoittaa seuraavia asioita:
Preslav
Preslav oli ensimmäisen Bulgarian keisarikunnan pääkaupunki vuosina 893-972. Moderni Veliki Preslav "iso Preslav" on kaupunki.
Kurkunpääntulehdus
Kurkunpääntulehdus eli akuutti laryngiitti on hengitystieinfektio, jonka tavallisimpia oireita ovat käheä ääni, kumeasti haukkuva yskä ja äänekäs sisäänhengitys. Äkillisessä kurkunpään tulehduksessa limakalvot turpoavat ja äänihuulten alapuolella esiintyy ahtautta.
Lasten akuutti kurkunpääntulehdus eli valekuristustauti on tavallinen lasten ylähengitystieinfektio, ja aiheuttajana voi olla useampikin virus. Se alkaa tavallisesti yhtäkkiä yöllä. Hankalin vaihe kestää pari kolme vuorokautta, mutta yskä voi kestää viikonkin. Lämpöilyä voi esiintyä alkupäivinä. Taudinkuva voi olla erilainen lapsesta riippuen, vaikka kyseessä olisi sama virus.
Jos lapsella on hankala hengenahdistus, hänet nostetaan ensiapuna syliin pystyasentoon ja hakeudutaan viileään ilmaan. Lasta rauhoitetaan, koska itkeminen lisää kurkunpään ärsytystä. Tavallista on, että lapsi on ollut terve nukkumaan mennessä mutta herää yöllä haukkuvaan yskään ja kuumeeseen. Lääkäriin täytyy hakeutua, jos tilanne ei helpota 5–10 minuutin sisällä tai sisäänhengitys on äänekäs lapsen ollessa rauhallinen. Lääkäriin lähtö on paikallaan myös, jos lapsella on astma tai jokin muu sairaus, jonka tilannetta äkillinen kurkunpääntulehdus voi pahentaa. Lapsi kuljetetaan lääkäriin istuvassa asennossa.
Useimmat äkilliset kurkunpääntulehdukset voidaan kuitenkin hoitaa kotona. Tällöin lasta pidetään kohoasennossa, koska makuuasento lisää limakalvoturvotusta ylähengitysteissä. Lapsen sänkyyn voidaan laittaa esimerkiksi tyynyjä patjan alle kohoasennon aikaansaamiseksi. Huone pidetään viileänä, koska viileä ilma vähentää limakalvoturvotusta. Myös höyryhengitystä voidaan kokeilla suihkuttamalla pesuhuoneessa kuumaa vettä altaaseen siten, että höyryä muodostuu ilmaan. Jos lapsella on hengenahdistusta vielä 15–30 minuutin kuluttua eikä kotikonsteista ole apua, täytyy lähteä lääkäriin. Lääkäriin täytyy myös hakeutua, jos lapsi on väsynyt, ahdistunut ja hengitystyö lisääntynyt. Kotona lapsen oloa voidaan helpottaa kuume- ja kipulääkkeellä: parasetamolilla, ibuprofeenilla tai naprokseenilla.
Sairaalassa ja terveyskeskuksessa äkillistä kurkunpääntulehdusta hoidetaan adrenaliinisumuttein. Adrenaliini vähentää kurkunpään turvotusta, ja sisäänhengitys helpottuu.
Liikunta
Urheilulääkärin mukaan kurkun karheus tai lievä nuha ei estä vartin kevyttä kävelylenkkiä, jos keuhko-oireita ei ole ja yleisvointi on hyvä. Jos kävelystä tuleekin huono olo, pitää levätä. Liikunta aina kuormittaa elimistön puolustusjärjestelmää, eikä sairaana siitä saa liikunnan hyötyjäkään.
Reijo Ruotsalainen -palkinto
Reijo Ruotsalainen -palkinto on jääkiekon U20 SM-sarjassa vuosittain jaettava palkinto. Palkinto annetaan liigan vuoden parhaalle puolustajalle. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2011, jolloin sen sai Tampereen Ilveksen Markus Västilä. Jääkiekkoliitto julkisti 62 uutta pelaajapalkintoa marraskuussa 2010.
Arvi Junkkarinen
Arvi (t. Arvid) Junkkarinen (1716 Leppävirta – 1777) oli suomalainen kirkonrakentaja. Hänen merkittävin työnsä on Kärkölän kirkko (1754, purettu). Lisäksi hän suunnitteli aiemmat Karttulan ja Korpilahden kirkot sekä rakensi vuosina 1748–1751 uudelleen vuonna 1742 palaneen Ulrika Eleonoran kirkon eli Haminan kaksoisristikirkon.
North American AJ Savage
North American AJ Savage (myöhempänä A-2 Savage) on Yhdysvaltain laivaston raskas pommituskone. Koneen suunnittelija ja valmistaja oli North American Aviation. Ensilento tapahtui vuonna 1948.
Konetyyppi oli käytössä Yhdysvaltain laivastossa vuosina 1950–1960. Historiallisessa mielessä mainittuna, AJ Savage lienee ensimmäinen laivastopommittaja, joka kykeni kuljettamaan yhden ydinpommin. Konetyypin seuraaja oli Douglas A-3 Skywarrior. Savagella ei ollut suoranaisia edeltäjiä B-25 Mitchelliä lukuun ottamatta. Tyypillä osoitettiin ensi kerran, että lentotukialuksia käyttävä raskas lentokone kykeni tehokkaaseen pommitukseen. Koneen miehistön määrä oli 3 henkeä.
Konetyyppi oli rakenneratkaisultaan trapetsisiipinen ylätaso, ja peräsin oli rakenteeltaan perinteinen. Jokseenkin harvinainen sekamoottorinen voimalaitejärjestely kuvaa hyvin kehitysaikakauden murroskautta. Kone oli kolmimoottorinen: siinä oli kaksi mäntämoottoria ja yksi suihkumoottori. Molemmat 2 400 hevosvoiman tehoista, turboahdettua Pratt & Whitney R-2800 -tähtimoottoria, jotka kaksirivisiä ja 18-sylinterisiä, sijaitsivat koneen siivissä. Allison J-33 -suihkumoottori sijaitsi koneen perärungossa. Näiden avulla kone kykeni saavuttamaan 760 km/h huippunopeuden. Se saavutettiin vasta pommituskohteen lähestyessä. Omalle aikakaudelleen sovellettuna, tuo saavutus oli varsin hyvää tasoa.
Savagen ainoa aseistus oli sen 5 400 kilogramman pommikuorma. Yksi ydinpommi oli mahdollista kuljettaa. Konetyyppiä käytettiin myös tiedustelukoneena sekä ilmatankkaukseen. Kone osallistui Korean sotaan.
Kouvolan Teatteri
Kouvolan Teatteri on Kouvolassa toimiva ammattiteatteri.
Historia
Kouvolassa 1910-luvulla toimintansa aloittanut Kouvolan Työväennäyttämö ja vuonna 1928 perustettu Rautatieläisten Näyttelijät toimivat molemmat kerhonäyttämöinä ja sotien aikana työväenopiston piiri ylläpiti näyttämöharrastusta. Kouvola-Seura perusti teatterijaoston, joka suunnitteli amatööriteatterin luomista syksyllä 1949. Sen tarkoituksena oli saada useat paikkakunnalla toimineet näytelmäkerhot yhteistoimintaan. Jaosto sai harjoittelukäyttöönsä Kymen Lukon huoneiston ja vuonna 1950 perustettiin Kouvola-Seuran Näyttelijät. Meni kuitenkin pari vuotta ennen kuin näytelmiä pystyttiin esittämään johtuen heikosta taloudesta. Tilanne parani hieman Sulo Ahtisen tullessa teatterinjohtajaksi vuonna 1952.
Kouvola-Seuran Näyttelijät vaihtoivat nimensä muotoon Kouvolan Teatteri vuonna 1956 ja seuraavana vuonna kauppala alkoi antaa tukea sille. Varsinainen teatteri aloitti toimintansa vuonna 1960, kun Sivistys- ja urheilutalon laajennusosa valmistui. Teatterin rakentamisen mahdollisti vuoden 1958 tilinpäätöksen yhteydessä syntynyt säästö, josta osa tarkoitettiin teatteritaloa varten. Kouvolan Teatteri oli laitteistoltaan ja teatteriteknillisesti aikansa tasoa. Talon on suunnitellut Kouvolassa aikanaan laajalti vaikuttanut arkkitehti Eero A. Kajava.
Ammattiteatterin avajaisesityksenä 22. lokakuuta 1960 oli Walentin Chorellin "Ruoho" ja se sai kohtuulliset arvostelut niin paikallisissa kuin valtakunnallisissa lehdissä. Henkilökuntapulan takia teatteri ei pystynyt esittämään esimerkiksi suuria kansannäytelmiä toiveista huolimatta. Toinen näytäntökausi aloitettiin lähes kokonaan uudistetulla henkilökunnalla, kun teatteria kohtaan oli esitetty voimakastakin kritiikkiä muun muassa näytelmävalinnoista.
Lauri Väärän tultua teatterinjohtajaksi 1980-luvun lopulla alettiin teatterissa suosia musiikkiteoksia. Tämä trendi jatkui aina 1990-luvulle asti.
Nykyaika
Nykyisin teatterin vakituiseen henkilökuntaan kuuluu hieman alle 40 henkilöä, joista 11 on näyttelijöitä. Lisäksi teatterilla on käytössään vierailevia näyttelijöitä ja iltahenkilökuntaa.
Teatterin suurella näyttämöllä on 353 paikkaa. Teatteritalossa toimii myös pienempi näyttämö eli klubi, jossa paikkoja on 100–120. Katsojia teatterissa on keskimäärin näytäntökaudella 40 000.
Teatterinjohtajana toimi vuodesta 2002 Henrik Timonen. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2017 alussa, jolloin tehtävässä aloitti Tiina Luhtaniemi.
Justin Long
Justin Jacob Long (s. 2. kesäkuuta 1978 Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan rooleista elokuvissa Jeepers Creepers, Dodgeball, Waiting – luuserit liemessä, Die Hard 4.0, Jätä se! ja Drag Me to Hell sekä NBC:n sarjasta Ed.
Perhetausta
Long syntyi Fairfieldissä, Connecticutissa, ja hänet kasvatettiin roomalaiskatolisessa perheessä. Hänen äitinsä on näyttelijä, joka näyttelee pääasiassa teatterissa. Hänen isänsä on filosofi ja latinan professori Fairfield Universityssä. Longilla on kaksi veljeä.
Toini Vuoristo
Toini Inkeri Vuoristo (o.s. Maunula; 8. elokuuta 1919 Oulu – 13. huhtikuuta 2013 Helsinki ) oli suomalainen käsikirjoittaja.
Vuoristo käsikirjoitti televisiolle 1970-luvun huippusuositun draamasarjan Naapurilähiö. Muita hänen käsikirjoittamiaan televisiosarjoja ovat Koivuharju ja Rauhanranta 12. Myös radion kuunnelmasarja Noita Nokinenä (1970–1985) on Vuoriston käsikirjoittama. Hän kirjoitti myös näytelmän Unelmakoulu (1983). Vuoriston ainoa alkujaan kirjaksi tehty satu oli Pyppelis-peikon tarina. Muun tuotantonsa Vuoristo käsikirjoitti joko televisioon tai radioon.
Vuoristo oli naimisissa kuoronjohtaja Aapeli Vuoriston kanssa.
Leonid Tsypkin
Leonid Tsypkin (1926–1982) oli venäjänjuutalainen lääketieteen tutkija, jonka merkitys on ensisijaisesti siinä, että hän on kirjoittanut Dostojevski-aiheisen romaanin Kesä Baden-Badenissa (suom. Marja-Leena Jaakkola, Tammi, 2003). Aino Rajalan mukaan "koskettava teos on sekä syntyhistoriansa, syvyytensä että kirjallisen loistonsa puolesta ainutlaatuinen ilmiö".
Tsypkin oli menestynyt lääketieteen tutkija Neuvostoliitossa. Hänen äitinsä kuoli Minskissä natsien vainoissa. Hänen isänsä joutui vankilaan Stalinin vainojen aikana ja yritti itsemurhaa.
Tsypkin ei saanut teostaan elinaikanaan Neuvostoliitossa julki. Hän joutui vaikeuksiin, kun hänen poikansa emigroitui Yhdysvaltoihin 1977. Tsypkin menetti työpaikkansa ja sai matkustuskiellon. Hänen tuttavansa salakuljettivat käsikirjoituksen Yhdysvaltoihin, jossa se julkaistiin emigranttilehdessä viikkoa ennen hänen kuolemaansa. Teos julkaistiin kahtena käännöksenä jo 1980-luvulla mutta jäi vaille huomiota. Kun Susan Sontag törmäsi teokseen, hän kirjoitti esipuheen sen uuteen painokseen 2001, jolloin teos sai enemmän julkisuutta. Vappu Orlovin suomentama esipuhe on mukana suomennoksessa.
Venere Pizzinato
pienoiskuva|Venere Pizzinato vuonna 2009.Venere Pizzinato Papo (23. marraskuuta 1896 – 2. elokuuta 2011) oli italialainen henkilö. Hän syntyi Alassa, Trentinossa, joka oli osa itävalta-unkarin keisarikuntaa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän asui pakolaisena Bazzanossa, Bolognassa, mutta muutti Milanoon sodan jälkeen. Toisen maailmansodan aikana hän asui Nizzassa, kunnes palasi jälleen Milanoon vaimonsa kanssa. Hän asettui lopulta asumaan Veronaan, missä hän asui koko ikänsä. Hänestä tuli vanhin elävä italialainen 2. marraskuuta 2009 Ida Frapponin kuoltua. Pizzinato kuoli 114 vuoden ja 252 päivän iässä vuonna 2011. Hän oli vanhimmaksi elänyt italialainen, kunnes Dina Manfredini ohitti hänet 13. joulukuuta 2011.
Kovero
Kovero on
Järviä katso myös
Henkilöitä
Peter Norman
Peter Norman (15. kesäkuuta 1942 – 3. lokakuuta 2006 Melbourne) oli australialainen yleisurheilija ja vuoden 1968 Méxicon kesäolympialaisten 200 metrin juoksun hopeamitalisti. Hänen aikansa (20,06) on edelleen Australian ennätys. Olympialaisten lisäksi hän voitti saman matkan Australian mestaruuden viidesti (1966–1970) sekä vuoden 1966 Kansainyhteisön kisoissa 4 × 100 metrin viestijuoksussa pronssia.
Méxicon olympialaisissa amerikkalaiset Tommie Smith ja John Carlos voittivat kulta- ja pronssimitalin. Palkintokorokkeella Smith ja Carlos, molemmat afroamerikkalaisia, nostivat mustaan nahkahansikkaaseen verhotun kätensä protestoidakseen kotimaansa rotusyrjintää Yhdysvaltain kansallislaulun soidessa. Norman tuki protestia pitämällä palkintojenjakoseremoniassa rinnassaan Olympic Project for Human Rightsin (OPHR) kangasmerkkiä. Kotimaassaan häntä rangaistiin teostaan epävirallisesti siten, että hän ei päässyt vuoden 1972 olympialaisiin, vaikka oli ennen kisoja maailmantilaston viides ja alittanut karsintarajan 13 kertaa.
MM-rallikausi 1978
MM-rallikausi 1978 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan kuudes kausi FIA:n MM-ohjelmassa (World Rally Championship, WRC). Aikataulu pysyi pitkälti samanlainen kuin edellisenä vuonna, lukuun ottamatta Uuden-Seelannin rallia.
Vuodet 1973-1978, ajettiin vain auton valmistajien MM tittelistä ja nyt toisena vuonna rinnalla ajettiin kuljettajien Fia Cup, joka vahvistui viralliseksi WRC MM-mestaruudeksi seuraavana vuonna 1979. Fia Cupin voitti ylivoimaisesti Suomen Markku Alén.
Kaudella ajettiin Norsunluurannikon ralli (Bandama-ralli), joka ajettiin avoimilla julkisilla teillä ilman määriteltyjä erikoiskokeita.
thumb|[[Markku Alén ajaa Fiat 131 Abarth:lla Suomen rallissa.]] thumb|[[Ari Vatanen ajaa Ford Escort RS1800:lla Suomen rallissa.]]
Kuljettajien maailmanmestaruus
Sarjaan kuului kaksi Ranskan lipun alla ajettua kilpailua: Korsikan ralli ja Tour de France Automobile. Italian lipun alla ajettiin kaksi kilpailua: Sanremon ralli ja Giro d'Italia automobilistico. Suomessa sarjaan kuuluivat Arctic Rally ja 1000 järven ralli. Mukaan tuli uutena Skotlannin ralli.
NHL:n varaustilaisuus 2018
NHL:n varaustilaisuus 2018 oli järjestyksessään 56. NHL:n varaustilaisuus. Se järjestettiin 22.–23. kesäkuuta 2018 American Airlines Centerissä, Dallasissa. Buffalo Sabres varasi odotetusti varaustilaisuuden ensimmäisellä vuorolla ruotsalaisen Rasmus Dahlinin. Dahlin oli maansa ensimmäinen ykkösvaraus sitten vuoden 1989 ja Mats Sundinin.
Varaustilaisuudessa varattiin myös ensimmäistä kertaa englantilaissyntyinen pelaaja, kun Arizona Coyotes varasi Liam Kirkin seitsemännellä kierroksella numerolla 189.
Varauskelpoisuus
Jääkiekkoilijat, jotka ovat syntyneet 1. tammikuuta 1998 ja 15. syyskuuta 2000 välisenä aikana, olivat varattavissa vuoden 2018 NHL:n varaustilaisuudessa. Lisäksi varattavissa olivat vuonna 1997 syntyneet varaamattomat ei-pohjois-amerikkalaiset pelaajat sekä NHL:n varaustilaisuudessa 2016 varatut pelaajat, jotka eivät olleet allekirjoittaneet sopimusta NHL-joukkueen kanssa ja ovat syntyneet 30. kesäkuuta 1998 jälkeen.
Varauslotto
Runkosarjan viimeiseksi sijoittunut joukkue: 18,5 % Runkosarjan toiseksi viimeiseksi sijoittunut joukkue: 13,5 % Runkosarjan kolmanneksi viimeiseksi sijoittunut joukkue: 11,5 %
Varauslotto suoritettiin 28. huhtikuuta 2018 Torontossa.
Parhaiten sijoitetut pelaajat
Lähde: NHL.com
Sydänlihastulehdus
Sydänlihaksen tulehdus eli myokardiitti on yleensä viruksen aiheuttama tulehdus sydänlihaksessa. Usein kyse on sydänlihaksen ja sydänpussin eli myokardiumin ja perikardiumin samanaikaisesta tulehduksesta, jolloin puhutaan myoperikardiitista tai perimyokardiitista.
Tulehduksessa kudokseen kertyy tulehdussoluja ja/tai tulehdusta aiheuttavia mikrobeja: bakteereja tai viruksia. Sydänlihastulehduksen syy eli etiologia on moninainen, ja usein taustalla oleva tekijä jää epäselväksi. Sydänlihastulehdus voi olla akuutti tai krooninen, ja sen oirekuva voi vaihdella oireettomasta äkkikuolemaan.
Epidemiologia
Oireettomista infektiopotilaista noin 1 %:lla tavataan sydänlihaksen ärsytystä. Tämä ärsytys väistyy itsestään infektion parantuessa, mutta se on syy välttää liiallista rasitusta tulehdusten yhteydessä. Oireisten sydänlihastulehdusten ilmaantuvuus on varusmiesten joukossa 1,7 / 100 000, normaaliväestössä todennäköisesti pienempi. Sydänlihastulehdus on harvinainen diagnoosi, mutta se selittää aineistosta riippuen 10–20 % nuorten aikuisten kuolemista. Tauti on yleisempi miehillä kuin naisilla.
Syyt ja taudin synty
Sydänlihastulehduksen aiheuttajia on lukuisia, ja aina yksittäisen potilaan sydänlihastulehduksen taustalla oleva syy ei selviä. Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa virukset ovat yleisimmät sydänlihastulehduksen aiheuttajat. Sydänlihastulehduksen taustalta voi löytyä myös bakteeri-infektio, tai syynä voi olla bakteerimyrkyn suora vaikutus, kuten streptokokin aiheuttamassa nielutulehduksessa eli angiinassa, jossa sydänlihastulehduksen oireet alkavat heti infektion alkuvaiheessa. Lääkkeiden aiheuttama sydänlihastulehdus voi olla joko yliherkkyysreaktio lääkeaineelle tai lääkeaineen suora myrkyllinen vaikutus sydänlihassoluihin. Myös sädehoidot ja hypotermia voivat aiheuttaa sydänlihastulehduksen. Reaktiivinen sydänlihastulehdus syntyy elimistön puolustusreaktiosta infektion aiheuttajaa vastaan, kun infektion aiheuttaja on jo väistynyt mutta reaktio jatkuu ja kohdistuu elimistön omiin kudoksiin. Sydänlihastulehdus voi syntyä myös täysin ilman ulkopuolista tekijää, jolloin puhutaan idiopaattisesta sydänlihastulehduksesta.
Sydänlihastulehduksen syitä: Sydänlihastulehduksen synty on vaihteleva ja etiologisesta tekijästä riippuva. Viruksen aiheuttamissa sydänlihastulehduksissa virusten lisääntyminen aiheuttaa sydänlihassolujen tuhoa. Immuunivaste, tulehdussolujen kertyminen paikalle ja niiden erittämät tulehdusvälittäjäaineet, sytokiinit, lisäävät kudostuhoa. Eosinofiilisessa sydänlihastulehduksessa sydänlihakseen kertyy eosinofiilisia puolustussoluja ja koepaloissa voi nähdä myös nekroosia. Sarkoidoosissa muodostuu granulomatoottisia tulehduspesäkkeitä sydänlihakseen. Idiopaattisessa jättisolumyokardiitissa voidaan sydänlihaskoepalassa nähdä jättisoluja, lymfosyyttejä ja fibroosia.
Usein sydänlihastulehdus vaurioittaa koko sydäntä, mutta tulehduspesäke voi myös olla pieni ja yksittäinen. Tulehduksen laajuus ei välttämättä korreloi taudin vaikeusasteen kanssa, sillä pienikin tulehduspesäke väärässä paikassa voi aiheuttaa rytmihäiriön ja äkkikuoleman. Sydänlihassolujen vauriosta ja muista tulehdusvasteista aiheutuu sydämen pumppaustoiminnan heikentyminen.
Oireet ja löydökset
Suuri osa sydänlihastulehduksista on oireettomia tai hyvin lieväoireisia. Oireinen sydänlihastulehdus muistuttaa sydäninfarktia oireiltaan. Tyypillisesti potilaat kuvaavat kaulalle tai yläraajaan säteilevää rintakipua mutta eivät kuitenkaan erityisesti rasituksessa ilmaantuvaa rintakipua. Jos mukana on myös sydänpussin tulehdus, voi kipu olla myös pistävää, erityisesti sisäänhengityksessä pahenevaa. Lisäksi oireina voi olla hengenahdistusta ja rasituksensiedon heikentymistä. Oireet alkavat yleensä infektion alkuvaiheessa. Myös rytmihäiriötuntemuksia voi esiintyä – näitä potilaat kuvaavat yleensä sydämen muljahduksina. Vaikeassa taudinkuvassa oireet ovat sydämen vajaatoiminnan oireita. Sydänlihastulehdus voi aiheuttaa myös kardiomyopatian taudinkuvan.
Kliinisiä löydöksiä sydänlihastulehduksessa ovat sydämen sivuäänet, sydänsähkökäyrän muutokset ja sydämen ultraäänikuvauksessa näkyvät sydämen toiminnan muutokset. Sivuääni sydänlihastulehduksessa on niin sanottu kammiogaloppi eli S3, joka on alkudiastolinen sivuääni. S3 voi nuorilla olla myös täysin hyvänlaatuinen, joten löydös on yhdistettävä potilaan kliiniseen tilaan. EKG-muutokset ovat sydänlihastulehduksessa moninaisia ja päivien kuluessa muuttuvia. Tavallisesti nähdään rintakytkennöissä esiintyviä ST-tason nousuja, jotka aiheutuvat sydämen sähköisen toiminnan muutoksesta. ST-nousut ovat tyypillisiä sydänlihastulehduksen lisäksi myös sydäninfarktille – tärkein erotusdiagnostinen tekijä on yleensä potilaiden ikä, joka sydänlihastulehduksessa on usein alle 40 vuotta. Sydämen ultraäänitutkimuksessa näkyy vasemman kammion toiminnan häiriöitä. Yleisiä löydöksiä ovat paikalliset heikosti supistuvat alueet ja toisaalta terveiden alueiden normaalia voimakkaampi supistuminen. Keuhkoröntgenkuvaus on harvoin diagnoosin kannalta olennainen. Sepelvaltimoiden varjoainekuvaus on aiheellinen yli 40-vuotiailla sydäninfarktin poissulkemiseksi. Sydänlihastulehdus ja sydäninfarkti muistuttavat toisiaan oireiltaan ja löydöksiltään niin suuresti, että sydänlihastulehduspotilaille on tehty virheellisesti sydäninfarktidiagnoosin perusteella liuotushoito. Tästä ei kuitenkaan ole perusterveillä suurta haittaa. Sydämen koepaloja voi tietyissä sydänlihastulehduksissa olla tarpeen ottaa, mutta rutiinitoimenpide se ei ole. Laboratoriotutkimuksissa voidaan nähdä sydänlihasvauriosta kertovien merkkiaineiden nousua. Troponiini T ja I sekä CK-MBm ovat sydänlihassoluissa olevia entsyymejä, joiden vapautuminen verenkiertoon on merkki sydänlihassolujen solukalvovauriosta tai tuhoutumisesta.
Diagnosointi
Potilaan haastattelussa on tärkeä selvittää edeltävät oireet ja mahdolliset lääkehoidot. Kliinisessä tutkimuksessa sydämen kuuntelu ja sydänsähkökäyrä EKG ovat olennaisia. Laboratoriotutkimukset voivat kertoa sydänlihasvauriosta. Sydämen ultraääni on tärkeä tutkimus diagnoosin varmistamiseksi ja sydämen toiminnanvajauksen arvioimiseksi. Koepalojen ottaminen sydämestä ei ole rutiinitutkimus, mutta tietyissä tapauksissa se on perusteltua. Koepalat eli biopsiat voidaan ottaa, jos kyseessä on:
Hoito
Oireettomankin sydänlihastulehduspotilaan tulee välttää rasittavaa liikuntaa niin pitkään, kunnes EKG-muutokset ovat pysyvästi korjaantuneet ja sydänlihasvaurion merkkiaineiden pitoisuudet veressä ovat normalisoituneet.
Oireinen sydänlihastulehduspotilas kuuluu yleensä sairaalahoitoon. Kaikki paitsi välttämätön lääkehoito tauotetaan, jos on syytä epäillä yliherkkyysreaktiota tai lääkkeen myrkyllisyyteen liittyvää reaktiota. Jos taustalla on virusinfektio, tulisi potilas pitää vuodelevossa, kunnes verestä ei löydy enää virusta. Sydämen vajaatoiminnan hoito tapahtuu nesteenpoistajien ja ACE-estäjien avulla. Tilanteen parantuessa voidaan aloittaa myös beetasalpaaja rytmihäiriöitä estämään. Tilanteen mukaan voidaan lisäksi joutua helpottamaan sydämen työtä nitro-lääkityksellä tai tehostamaan sydämen supistumistoimintaa esimerkiksi levosimendaanilla. Sydämen toimintaa seurataan telemetrialla alkuvaiheessa. Rytmihäiriöt menevät ohi usein itsestään ja voidaan hoitaa tarvittaessa väliaikaisella tahdistimella.
Sydänlihastulehdus on useimmissa tapauksissa itsestään ohimenevä tauti, jonka pahin vaihe on taudin alkuvaiheen ensimmäiset 2–3 päivää. Viruksen aiheuttamissa sydänlihastulehduksissa on beetainterferonihoidoilla saatu hyviä tuloksia. Hoitona on myös kokeiltu suuria immunoglobuliini-annoksia, joista on hyviä kokemuksia mutta ei kontrolloituja tutkimuksia. Rutiininomaisesti annettavista immunosupressiivisista hoidoista ei ole havaittu olevan merkittävää hyötyä – tätä voidaan kuitenkin käyttää, jos taustalla on reaktiivinen tai eosinofiilinen sydänlihastulehdus tai jättisolumyokardiitti. Antibioottilääkitys on paikallaan, mikäli aiheuttajana on bakteeri-infektio.
Sydänlihastulehdus voi aiheuttaa potilaalle voimakasta kipua, jota pystytään tehokkaasti yleensä hoitamaan tulehduskipulääkkeillä. Joskus kivut voivat olla kovia, jolloin niiden hoitoon voidaan käyttää opioideja, kuten morfiinia.
Valkopiirtoheinä
Valkopiirtoheinä (Rhynchospora alba) on monivuotinen mätästävä sarakasvi.