cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Live-roolipelaaminen
Larppaaminen Suomessa ja maailmalla
pienoiskuva|Lapsia larppaamassa [[Reposaari|Reposaaressa 1900-luvun alussa. ]] Suomessa ja Pohjoismaissa on hyvin voimakas kokeellisten larppien (ja jossain määrin pöytäpelien) kulttuuri, jossa raja roolipelien ja performanssien välillä on hämärtynyt. Suomalaisille live-roolipeleille on tyypillistä pelisääntöjen sekä ennalta käsikirjoitettujen tapahtumien vähäisyys. Sääntöjä käytetään yleensä lähinnä taistelujen ja tappelujen ohjeistamiseen sekä pelaajien ja pelipaikan turvallisuuden varmistamiseksi. Yhdysvalloissa ja Britanniassa pelit painottuvat pohjoismaista kulttuuria enemmän taisteluun, aarteiden keräämiseen ja seikkailuun.
Suomessa live-roolipelaaminen on alkanut 1980-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Nykyisin suurin osa Suomessa järjestettävistä live-roolipeleistä sijoittuu fantasiamaailmoihin. Suomessa järjestetään lisäksi runsaasti nykyaikaan, tulevaisuuteen sekä vaihtoehtoisiin maailmoihin sijoitettuja pelejä. Pohjoismaisten live-roolipeliharrastajien tapaaminen Solmukohta järjestetään vuosittain joko Suomessa, Ruotsissa, Norjassa tai Tanskassa.
Aiheeseen liittyviä tapahtumia
Helsingissä Messukeskuksessa järjestetään vuosittain Ropecon. Se kokoaa paikalle larppaajia sekä muita roolipelien, lautapelien, keräilykorttipelien ja miniatyyripelien harrastajia.
Elävän historian toiminta muistuttaa jossakin määrin live-roolipelaamista.
Helsingin Osakepankki
Helsingin Osakepankki (myös Helsinginpankki, lyhenne HOP) oli vuonna 1913 perustettu liikepankki, jonka pääkonttori oli Helsingissä. Vuonna 1984 pankilla oli 113 sivukonttoria ja sen taseen loppusumma oli yli 9,3 miljardia markkaa. Yhdyspankki osti Helsingin Osakepankin vuonna 1985 ja sulautti sen itseensä. Eri vaiheiden myötä se lopulta sulautui osaksi nykyistä Nordeaa.
Historia
Helsingin Osakepankki perustettiin vuonna 1913, kun pankkiiriliike E. Winckelmann & Co muutettiin varoineen ja velkoineen liikepankiksi. Liikemies Emil Winckelmann sai tällöin mukaan pankin osakkaiksi ruotsalaiset Wallenbergit, jotka olivat yksi pohjoismaiden varakkaimmista ja vaikutusvaltaisimmista teollisuussuvuista. Wallenbergit kuitenkin luopuivat osuudestaan jo muutamaa vuotta myöhemmin.
HOP laajeni myöhemmin valtakunnalliseksi liikepankiksi. Se toimi kuitenkin selvästi suppeammalla alueella kuin sitä isommat liikepankit Kansallispankki ja Yhdyspankki. Suomenkieliselle maaseudulle HOP ei lähtenyt. Kattavan konttoriverkoston rakentaminen oli pankille iso haaste, ja se joutui kannattavuusongelmiin 1970-luvun puolivälissä. Pankki myös sai kannattavuudeltaan huonoja asiakkaita, koska se joutui asiakashankinnassaan kilpailemaan tarjoamalla lainoja muita alemmalla korolla. 1980-luvulla HOP tuotti käytännössä pysyvästi operatiivista tappiota.
Pankin toimintaa yritettiin vuonna 1984 organisoida uudelleen. Perustettiin myös uusia osakkuus- ja konsortioyhtiöitä sekä tytärpankki Bahamalle. Talousvaikeudet eivät kuitenkaan siitä hellittäneet. Pankille tuli iso 40 miljoonan markan valuuttatappio. Ilman sitäkin tulos oli epätyydyttävä. Huono tulos jatkui vuonna 1985; tappiota tuli varsinkin kansainvälisestä liiketoiminnasta. Tulosta parannellakseen pankki joutui tekemään järjestelyjä kuten myymään kiinteistöjään ja pörssiosakkeita.
HOP:n valtaus 1985
HOP:n vuonna 1985 tapahtunut valtaus oli Suomen ensimmäinen aito yrityskaappaus.
Suomen Yhdyspankki (SYP) oli kärkkynyt HOP:n liittämistä itseensä aina 1940-luvulta alkaen siinä onnistumatta. 1980-luvulla Yhdyspankki yritti neuvotella HOP:n ja SYP:n ristiinomistuksesta tarkoituksenaan tukea HOP:n itsenäisyyttä suomalaisena liikepankkina. Hankkeesta ei tullut mitään. Muukin yhteistoiminta oli mahdotonta. Yhtenä syynä lienee ollut pelko Yhdyspankin noususta hallitsevaan asemaan HOP:ssa.
Syksyllä 1985 Yhdyspankki päätti hankkia salaa HOP:n osakkeita. Yhdyspankissa tunnettiin HOP:n tilanne hyvin, ja pankki halusi osallistua HOP:n omistuspohjan uudelleen muokkaukseen.
HOP:n edellinen pääjohtaja Filip Petterson tarjosi SKOP:lle 7 % osake-erää HOP:stä. Hän perusteli kauppaa puolustusoperaatioksi, jossa haluttiin säilyttää HOP:n itsenäisyys. Sen vuoksi ostajiksi eivät kelvanneet SYP eikä KOP. SKOP haali osakkeita markkinoilta lisää. Lopulta se ilmoitti 24.10.1985 ostaneensa HOP:n osakkeista yli 11 %. Se oli hankkinut kerralla erän, joka edusti 5 % HOP:n osakekannasta. Lisäksi SKOP ilmoitti ostavansa HOP:n osakkeita yleisöltä viikon ajan samaan korkeaan hintaan.
Yhdyspankin johtaja Mika Tiivola raivostui kuultuaan SKOP:n kaupoista. Yhdyspankki alkoi hankkia HOP:n osakkeita entistä korkeampaan hintaan. Yhdyspankki sai itselleen mm. kilpailevan KOP:n omistamat osakkeet. Värikkäiden vaiheiden jälkeen SKOP myi ratkaisevan erän, 22 %, SYP:lle Mika Tiivolan syntymäpäivänä 31.10.1985. Tuolloin Yhdyspankin omistusosuus ylitti 50 %. Lopuista osakkeista se teki lunastustarjouksen.
HOP:n osakekurssi oli kesällä 1985 vaihdellut 41 markasta 44 markkaan. Syksyllä hinta kohosi 55 markkaan omistustaistelun käynnistyttyä. Lopulta Yhdyspankki maksoi SKOP:lta hankkimistaan osakkeista 112 markkaa kappaleelta. SKOP kääri kaupoista yli 60 miljoonan markan voiton. Tapahtuma aloitti Suomessa verenhimoisen pankkikilpailun.
Valtaus eteni niin nopeasti, etteivät HOP:n pääomistajat tai johto pystyneet sitä estämään. HOP:n hallintoneuvostossa arvosteltiin jyrkästi johtoa ja entisiä pääomistajia siitä, etteivät nämä ajoissa puolustaneet HOP:n itsenäisyyttä. Omistajarakenne selittää valtauksen helppouden. Perinteiset omistajat olivat alkaneet irrottautua yhtiöstä jo vuoden 1985 alussa, kun tiedot pankin talousvaikeuksista tulivat julki.
Fuusio
Yhdyspankin alkuperäinen tarkoitus oli ollut puolustaa HOP:n itsenäisyyttä ja estää sitä ajautumasta SKOP:n haltuun ja osaksi säästöpankkiryhmää. Yhdyspankki sulautti kuitenkin pian HOP:n itseensä vuonna 1986. Fuusiosopimus hyväksyttiin maaliskuussa ja merkittiin kaupparekisterin lokakuussa 1986.
Fuusiossa HOP:n 117 konttoria muutettiin Yhdyspankin konttoreiksi. Konttorien lakkauttamisesti pidättäydyttiin mahdollisimman pitkään, jotta ei olisi menetetty asiakkaita kilpailijoille. Fuusion myötä Yhdyspankista tuli selvästi sen pahinta kilpailijaa Kansallispankkia suurempi.
Yhdyspankille kauppa oli loistava sijoitus. SYP maksoi osakkeista noin 600 miljoonaa markkaa. Summalla SYP sai pankin, jonka omaisuus arvioitiin 1,5–2 miljardin markan arvoiseksi. Markkinaosuutta Yhdyspankki sai 3 % lisää. Myöhemmin 1990-luvun lamassa syntyneet tappiotkin huomioon ottaen fuusio oli Yhdyspankille hyvin edullinen.
Osakkeenomistajat 1985
Vuoden 1985 alussa HOP:llä oli noin 38 000 osakkeenomistajaa. Suurimpia omistajia olivat säätiöt ja vakuutusyhtiöt:
Dexter Fowler
William Dexter Fowler (s. 22. maaliskuuta 1986 Atlanta, Georgia ) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelaa MLB-liigan Houston Astrosissa. Hänen pelipaikkansa on keskikoppari.
Vuosina 2008–2013 Fowler pelasi Colorado Rockiesin joukkueessa. Ennen MLB-debyyttiään hän oli jo ehtinyt voittaa olympiapronssia vuoden 2008 olympiakisoissa Pekingissä.
Kaysone Phomvihane
Kaysone Phomvihane (13. joulukuuta 1920 Na Seng, Laos – 21. marraskuuta 1992 Vientiane, Laos) oli laosilainen poliitikko. Hän oli Laosin kommunistisen puolueen johtaja ja toimi Laosin presidenttinä vuosina 1991–1992.
Kaysone syntyi vuonna 1920 Laosissa. Hänen isänsä oli vietnamilainen Ranskan siirtomaahallituksen virkamies ja hänen äitinsä oli laosilainen. Kaysone oli mukana protesteissa joita järjestettiin japanilaisten miehitystä vastaan. Hän opiskeli lakia Vietnamin kansallisessa yliopistossa Hanoissa jolloin hän oli mukana vähän aiemmin perustetussa Indokiinan kommunistisessa puolueessa.
Ho Tši Minh lähetti hänet takaisin Laosiin jotta hän liittyisi ranskalaisten vastaiseen vastarintaliikkeeseen joka tunnettiin myöhemmin nimellä Pathet Lao. Kaysone oli vuonna 1955 mukana perustamassa sen poliittista siipeä, Laosin isänmaallista rintamaa eli LPF:tä ja oli sen pääsihteeri. LPF sulautui myöhemmin Laosin kommunistiseksi puolueeseeksi. Kun Yhdysvallat kävi salaista sotaa Laosissa ja aloitti vuonna 1964 mattopommitukset hän siirsi Pathet Laon joukot pohjoiseen vuorille jossa ne pystyivät suojautumaan luoliin.
Phomvihane, Nouhak Phoumsavanh ja Khamtai Siphandon kuuluivat kommunistisen Pathet Laon ydinryhmään, joka nousi valtaan vuonna 1975. Heitä kutsuttiin ”rautakolmioksi”.
The Incredibles: Rise of the Underminer
The Incredibles: Rise of the Underminer on Heavy Iron Studiosin kehittämä ja THQ:n julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo GameCubelle, PlayStation 2:lle, Xbox:lle, Nintendo DS:lle, Game Boy Advancelle, Microsoft Windowsille ja Mac OS X:lle. Peli on jatkoa Walt Disney Picturesin Ihmeperhe-animaatiolle.
Hahmot
Pelaaja voi valita hahmokseen Herra Ihmeen tai Hyytäjän.
Simon Pegg
Simon John Pegg (s. 14. helmikuuta 1970 Gloucester ) on englantilainen koomikko, elokuva- ja televisionäyttelijä sekä käsikirjoittaja.
Pegg on näytellyt muun muassa elokuvissa Shaun of the Dead ja Hot Fuzz sekä brittiläisessä komediasarjassa Avaruuden tuntua (Spaced). Suurin osa hänen merkittävistä töistään on ollut yhteistyötä Nick Frostin, Jessica Hynesin ja Edgar Wrightin kanssa.
Ura
Pegg syntyi Gloucesterissa Englannissa. Hänen isänsä oli jazzmuusikko ja kosketinsoittimien myyjä. Peggin ollessa seitsemänvuotias hänen vanhempansa erosivat. Myöhemmin Pegg opiskeli näyttelemistä Bristolin yliopistossa ja kirjoitti lopputyönsä otsikolla A Marxist overview of popular Seventies cinema and hegemonic discourses (”Marxilainen katsaus 1970-luvun populaarielokuviin ja hegemonisiin diskursseihin”).
Vuonna 1993 hän muutti Lontooseen ja toimi stand up -koomikkona ennen roolejaan komediasarjoissa Asylum, Six Pairs of Pants, Faith in the Future, Big Train ja Hippies. Vuodesta 1998 vuoteen 2004 Pegg esiintyi säännöllisesti BBC Radio 4:n The 99p Challengessa. Vuonna 1999 hän loi Channel 4:lle komediasarjan Avaruuden tuntua (Spaced) Jessica Hynesin kanssa. Tähän hankkeeseen Pegg otti mukaan parhaan ystävänsä Nick Frostin. Pegg palkittiin sarjan ansiosta brittiläisen komedian parhaana miestulokkaana. Pegg käsikirjoitti ohjelman ohjaaja Edgar Wrightin kanssa ja oli pääosassa ”romanttisessa zombikomediassa” Shaun of the Dead huhtikuussa 2004. George A. Romero piti elokuvasta ja kutsui kaksikon tekemään cameoroolin omassa zombie-elokuvassaan Kuolleiden valtakunta.
Peggin muuhun tuotantoon kuuluvat roolit muun muassa toiseen maailmansotaan sijoittuvassa minisarjassa Taistelutoverit, televisiosarjoissa Kirjava joukko, Brass Eye ja I'm Alan Partridge sekä elokuvissa Valvoja sekä 24 Hour Party People.
Pegg tuli tunnetuksi Big Finish Productionsin tuottaman Doctor Who -sarjan Don Chaneyn ääninäyttelijänä ja näytteli The Editoria vuonna 2005 samaisen sarjan jaksossa "The Long Game". Hän toimi myös selostajana ensimmäisessä sarjasta tehdyssä dokumentissa.
Pegg kävi koe-esiintymässä romanttiseen komediaan nimeltä Rakkautta vain. Roolin sai lopulta Rowan Atkinson. Shaun of the Deadin valmistumisen jälkeen Peggiltä kysyttiin, aikooko hän jättää Britannian elokuvateollisuuden suurempien ympyröiden vuoksi. Pegg vastasi: "En ole aikeissa lähteä tekemään ainakaan mitään Mission: Impossible III:a (Vaarallinen tehtävä III)!" Hän kuitenkin päätyi kyseiseen elokuvaan näyttelemään Benji Dunnia eli hän näytteli elokuvassa I.M.F-teknikkoa (Impossible Mission Force), joka avusti Tom Cruisen roolihahmoa. Vuonna 2006 hän myös näytteli Gusia elokuvassa Big Nothing, jonka rooleissa nähtiin muun muassa David Schwimmer.
Yksityiselämä
Pegg meni naimisiin Maureen McCannanin kanssa 2005 Glasgow’ssa, ja bestmanina oli Nick Frost. Heillä on vuonna 2009 syntynyt tytär. Pegg on Chris Martinin ja Gwyneth Paltrow’n Apple-tyttären kummisetä. Peggin perheestä äiti, isä ja sisko näyttäytyvät Avaruuden tuntua -sarjassa.
Ilek
Ilek ( eli Ilek ja eli Jelek tai Jelik) on Uraljokeen vasemmalta puolelta yhtyvä sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee Uralvuoriston eteläpuolisella arolla. Joen alajuoksu toimii samalla Venäjän ja Kazakstanin valtionrajana, jossa Venäjän puolella on Orenburgin alue ja Kazakstanissa Aqtöben alue.
Joki on hyvin saastunut.
Pääuoma
Joen lähteet sijaitsee Mulodžaryn kukkuloiden luoteisrinteillä. Se virtaa alavalla tasankoalueella ja sen uomalla on virtaamatilanteesta riippuen joko kapea uoma tai laaja tulvauoma. Kapea uoma on jyrkkärinteinen ja yläjuoksulla se on 20–30 metriä leveä ja alajuoksulla 150–170 metriä leveä. Tulvauoma on yläjuoksulla 500 metriä ja alajuoksulla 3–4 kilometriä leveä. Tulvan suuren virtaaman vuoksi tulvauomaan on kehittynyt lukuisia sivu-uomaia sekä järviä ja lampia. Aqtöben kaupungin yläpuolella joki on padottu lähes 20 kilometriä pitkäksi patoaltaaksi. Keskijoksulla sijaitsee vielä Sol-Iletskin kaupunki. Ilek yhtyy Uraljokeen sen eteläpuolelta noin 1 085 kilometriä Uralin Kaspianmeren suistosta ja joen yhtymäkohdassa olevaa taajamaa kutsutaan myös nimellä Ilek.
Sivujoet
Joella on 75 sivujokea, joista Iso Tšobda kulkee pääuomansa rinnalla koko pituudensa verran. Taulukossa on lueteltu suurimmat suurimmat sivujoet (osa tiedoista puuttuvat): Lähteet: 1 =
Vuodenajat ja virtaamat
Joen alajuoksu sijaitsee aron reunalla ja sen latva-alueet puoliaavikon reunalla. Ilmasto on mannermainen, joten kesäisin sataa hyvin vähän. Joen vesi on pääasiassa peräisin lumesta, jotka kertyy talvella ja joka sulaa keväällä tuottaen suuren vesimäärän. Tulvat leviävät laajalle alueelle, koska joen tulvatasanko on alavaa aluetta. Kesällä joen virtaama on pieni ja vesi on silloin hyvin matalalla. Vuoden keskimääräinen virtaama on 39,8 m³/s Chilikin kohdalla, joka sijaitsee 112 kilometriä joensuusta.
Jokilaaksossa kasvaa paikoin pensaista ja lehtipuista muodostuvia metsköitä, vaikka äyräiden ulkopuolella pääosan muodostaa arokasvillisuus. Joki jäätyy marraskuun lopulla ja jäät lähtevät huhtikuun loppupuolella.
Bipyramidi
thumb|Juomapilleistä ja kuminauhasta tehty bipyramidi. Siihen on lisätty ylimääräinen akselin suuntainen pilli, jota ei ole yksinkertaisissa monitahokkaissa. n-kulmainen bipyramidi, dipyramidi eli kaksoispyramidi on monitahokas, joka saadaan yhdistämällä n-kulmainen pyramidi ja sen peilikuva pohjat vastakkain. n-kulmaisella bipyramidilla on 2n kolmion muotoista tahkoa, 3n särmää ja 2 + n kärkeä.
Särmiöiden duaalikappaleet ovat bipyramideja.
Bipyramidin muodostavien pyramidien huippuja sanotaan bipyramidin apekseiksi.
Suorat, vinot ja koverat bipyramidit
Suoralla bipyramidilla on kaksi kärkipistettä suoraan pohjan keskipisteen ylä- ja alapuolella. Bipyramideja, jotka eivät ole suoria, sanotaan vinoiksi bipyramideiksi. Säännöllisen bipyramidin pohja on säännöllinen monikulmio, ja usein edellytetään lisäksi, että se on myös suora bipyramidi. Suora bipyramidi voidaan esittää muodossa { } + P sisäiselle monikulmiolle P ja säännöllinen n-bipyramidi muodossa { } + {n}.
Kovera bipyramidi on bipyramidi, jonka pohjana oleva monikulmio on kovera.
Säännöllinen bipyramidi on tahkotransitiivinen, jos se on jonkin uniformisen särmiön duaalikappale. Sellaisen sivutahkot ovat yleensä tasakylkisiä kolmiota.
Bipyramidin projektio pallopinnalla on kuvio, jonka muodostavat, jos pallo ajatellaan karttapalloksi, tasavälein n navalta navalle johtavaa pituuspiiriä sekä päiväntasaaja.
Bipyramidin tahkot projisoituina pallokolmioiksi esittävät perusalueita diedrisessä symmetriassa Dnh. Itse asiassa n-kulmaista bipyramidia voidaan pitää vastaavan n-kulmaisen diedrin kleetooppina.
Tilavuus
Bipyramidin tilavuus on, missä B on pohjan pinta-ala ja h korkeus mitattuna pohjasta apeksiin. Tämä pitää paikkansa, sijaitsipa apeksi missä tahansa, kunhan h on mitattu kohtisuorasti siihen tasoon nähden, jolla pohja on. Jos bipyramidin pohja on säännöllinen n-sivuinen monikulmio, jonka sivu on s, ja bipyramidin korkeus on h, sen tilavuus on
Tasasivuisten kolmioiden muodostamat bipyramidit
On vain kolmenlaisia bipyramideja, joiden kaikki särmät ovat yhtä pitkät ja tahkot näin ollen tasasivuisia kolmiota. Tällaiset bipyramidit ovat deltaedrejä. Sellaisia ovat: Tetragonaalinen bipyramidi, jonka kaikki särmät ovat yhtä pitkät, on sama kuin säännöllinen oktaedri, joka on samalla yksi Platonin kappaleista. Triangulaarinen ja pentagonaalinen bipyramidi taas kuuluvat Johnsonin kappaleisiin (J12 ja J13).
Kalideskooppinen symmetria
Jos bipyramidin pohja on monikulmio ja apeksit yhdistävä jana leikkaa pohjan sen keskipisteessä, n-kulmaisen bipyramidin symmetria on diedrinen symmetria Dnh kertalukua 4n, paitsi säännöllisen oktaedrin tapauksessa, jolla on laajempi oktaedrinen symmetriaryhmä Oh kertalukua 48, jolla on aliryhminään kolme versiota ryhmästä D4h. Tällaisen bipyramidin rotaatioryhmä on Dn kertalukua 2n, paitsi säännöllisellä oktaedrilla, jolla on laajempi symmetriaryhmä O, kertalukua 24, jolla on aliryhminään kolme versiota ryhmästä D4.
Pallopinnan 2n-bipyramidin kaksikulmaiset sivut esittävät kolmiulotteisen avaruuden diedrisen symmetrian perusalueita:Dnh, [n,2], (*n22), kertalukua 4n. Seuraavissa kuvissa nämä on jaettu kahtia niin, että toistensa peilikuvina olevat alueet ovat eri värisiä.
Asymmetriset suorat bipyramidit
Asymmetrinen suora bipyramidi kostuu kahdesta pyramidista, joilla on yhteinen pohja mutta eri korkeus. Nämä pyramidit saattavat olla pohjan samalla puolellakin, jolloin bipyramidia sanotaan invertoiduksi. Säännöllisen n-kulmaisen asymmetrisen suoran pyramidin symmetriaryhmä on Cnv, kertalukua 2n. Asymmetrisen pyramidin duaalikappale on katkaistu kartio.
Skalenoedri
Skalenoedri on topologisesti 2n-sivuisen bipyramidin kaltainen, mutta sen sivutahkoina olevat kolmiot eivät ole tasakylkisiä.
Skalenoedreja on kahta tyyppiä. Ensimmäisesä tyypissä 2n kärjestä puolet on keskipisteen kautta kulkevan tason toisella puolella (yläpuolella), puolet toisella (alapuolella). Toisessa tyypissä kaikki nämä kärjet ovat samalla tasolla, mutta vuorotellen eri etäisyyksillä keskipisteestä.
Ensinmainitulla on rotaatioakselit särmien puolivälissä sivuillaan, kärkien kautta kulkevat symmetriatasot ja n-kertainen pyörähdyssymmetria akselinsa suhteen, jolloin sen symmetriaryhmä on Dnd, [2+,2n], (2*n), kertalukua 2n. Kristallografiassa esiintyy 8- ja 12-sivuisia skalenoedreja. Kaikki nämä muodot ovat isoedrejä.
Toisen tyypin skalenoedrilla on symmetriaryhmä Dn, [2,n], (*nn2), kertalukua 2n. Se on rombinen bipyramidi.
Pienimmällä skalenoedrilla on 8 tahkoa, ja se on topologisesti säännöllisen oktaedrin kaltainen. Sen kärkipisteet voidaan esittää muodossa (0,0,±1), (±1,0,z), (0,±1,−z), missä z on jokin 0:n ja 1:n välillä oleva vakio. Jos tämä vakio on z = 0, kyseessä on säännöllinen oktaedri. Jos taas vakio on 1, tuloksena saadaan disfenoidi, jonka samassa tasossa olevat tahkot yhtyvät. Jos z > 1, kappale ei ole kupera.
Tähtibipyramidit
On olemassa myös itsensä leikkaavia bipyramideja, joiden keskuskuviona on tähtimonikulmio. Sellaisten tahkot ovat kolmioita, jotka yhdistävät yhdistävät kunkin monikulmion sivut näihin kahteen pisteeseen. Bipyramidin {p/q} Coxeterin diagrammi on 9px6px9px6px9px6px9px.
Isoedrisiä tähtimäisiä bipyramideja, joilla on parillinen määrä sivuja, voidaan tehdä myös käyttämällä pohjana "sik-sak-monikulmioita", joiden kaikki sivut eivät ole samassa tasossa, samoin kuin isotoksista tähtimonikulmiota, joiden sakarat ovat eri pituiset mutta joiden kaikki sivut sakaran kärjestä toisen sakaran kärkeen mitattuina ovat yhtä pitkät, tai myös monikulmioita, joilla on nämä molemmat ominaisuudet, esimerkiksi seuraavissa esimerkeissä, joissa pohjamonikulmion Schläflin symboli on {8/3}:
Bipyramidit 4-polytooppien soluina
Monitahokkaiden vastineita neljässä tai useammassa ulottuvuudessa ovat polytoopit. Kun mikä tahansa kupera 4-polytooppi suoritetaan, näin saadun polytoopin duaali on solutransitiivinen 4-polytooppi, jonka solut ovat kolmiulotteisia bipyramideja. Seuraavassa käytetään bipyramidin apeksikärjelle merkintää A ja ekvaattorilla olevalle kärjelle merkintää E. esimerkissä bipyramidin apeksikärki on A ja ekvaattorikärki E. Oletetaan lisäksi, että ekvaattorilla kahden vierekkäisen kärjen välinen etäisyys on EE = 1, apeksin ja ekvaattorin välisen särmän pituus AE ja apeksien välinen etäisyys AA. Käytetään 4-polytoopin sellaisten kärkien lukumäärälle, jossa NA bipyramidia kohtaavat toisensa, merkintää VA, ja sellaisten kärkien lukumäärälle, joissa NE bipyramidin tyyppiä E olevat kärjet kohtaavat, merkintää VE. Jokaisella tyypin AE särmällä kohtaa toisensa yhtä monta bipyramidia; käytetään tälle lukumäärälle merkintää NAE. Vastaavasti jokaisella tyypin EE särmällä kohtaa toisensa yhtä monta bipyramidia; käytetään tälle lukumäärälle merkintää NEE. Olkoon CEE särmää EE vastaavan diedrikulman kosini. Koska solujen on mahduttava särmän ympärille, on:
Useampiulotteiset bipyramidit
Yleisesti bipyramidia voidaan pitää n-polytooppina, joka konstruoidaan lähtemällä hypertasolla olevasta n − 1)-polytoopista sekä kahdesta hypertason ulkopuolella sen eri puolilla olevasta pisteestä, jotka ovat kohtisuorasti mitattuina samalla etäisyydellä hypertasosta. Jos (n − 1)-polytooppi on säännöllinen polytooppi, kaikki muodostuvan bipyramidin rajoina olevat (n − 1)-solut ovat yhteneviä. Esimerkkinä voidaan mainita 16-solu, joka on oktaedrinen bipyramidi, ja yleisemmin n-ortopleksi, joka on (n − 1)-ortopleksinen bypyramidi.
Kaksiulotteinen bipyramidi on neljäkäs tai erikoistapauksessa neliö.
Lucas Pouille
Lucas Pouille (s. 23. helmikuuta 1994) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan kymmenentenä maaliskuussa 2018. Hän on voittanut kaikkiaan viisi kaksinpelin ATP-turnausta. Australian avoimissa 2019 hän ylsi välieriin.
Pouillen äiti Lena Stenlund-Pouille on kotoisin Närpiöstä, Suomesta. Hänen isänsä on Pascal. Hänellä on myös kaksi veljeä; Nicolas ja Jonathan.
Marek Kaljumäe
Marek Kaljumäe (s. 18. helmikuuta 1991 Tallinna, Viro) on virolainen maajoukkuejalkapalloilija, joka edustaa suomalaista Veikkausliiga-seura PS Kemiä 1+1 sopimuksella. Hänen pelipaikkansa on keskuspuolustaja.
Kaljumäe aloitti uransa Viron III-liigassa SC Realin riveissä. Elokuussa 2009 hän solmi sopimuksen hollantilaisen FZ Alkmaarin knassa. Kaljumäe ei pelannut Alkmaarin miesten joukkueessa, vaan kauden 2010-2011 seuran alle 19-vuotiaiden joukkueessa. Syyskuussa 2010 hän pelasi lainalla toiseksi korkeimman sarjatason SC Telstarin riveissä. Marek Kaljumäe palasi kotimaahansa tallinnalaisen FC Levadian riveihin, jossa hän pelasi seuraavat kolme kautta. Hän oli voittamassa kaksi Viron mestaruutta kausilla 2013 ja 2014 sekä supercupin voiton kaudella 2013. Kaudella 2015 hän pelasi JK Narva Transin riveissä, mutta palasi seuraavaksi kaudeksi Levadian riveihin.
Kaljumäe siirtyi Suomeen keväällä 2017 PS Kemin Veikkausliiga-joukkueeseen 1+1 vuoden sopimuksella. Hän on pelannut kaksi kautta PS Kemin riveissä kaikkiaan 58 ottelua. Hän on ollut PS Kemin keskuspuolustuksen avainhamona kahtena Veikkausliigavuotenaan.
Kiekko (jääkiekko)
thumb|150px|Kiekko, jossa on [[Tšekki|Tšekin jääkiekon MM-kilpailuiden 2004 logo.]] Kiekko on jääkiekossa käytettävä pyöreä kumista valmistettu peliväline. Standardin mukaan määritelty pelivälineenä käytettävä kiekko on mitoiltaan yhden tuuman (25,4 mm) paksu, halkaisijaltaan kolme tuumaa (76,2 mm) ja painoltaan väliltä 156–170 grammaa. On kehitetty myös painavampia oranssin värisiä kiekkoja (283,5 g) tai tätäkin vielä huomattavasti painavampia (907 g) harjoitteluvälineitä käytettäväksi harjoituttamaan pelaajan laukaisuvoimaa sekä kiekonkäsittelytaitoa.
Ottelussa kiekon nopeus voi kovimmissa lyöntilaukauksissa ylittää 170 km/h:n nopeuden rajan. Eräs julkisuutta kerännyt onnettomuus NHL-liigan urheiluhistoriikissä tapahtui 12. maaliskuuta 2002, kun katsomossa ottelua seurannut 13-vuotias Brittanie Cecil kuoli kiekosta saamiinsa vammoihin saatuaan tästä osuman päähänsä ottelussa, jossa kohtasivat NHL-liigan joukkueet Calgary Flames ja Columbus Blue Jackets.
Jääkiekon SM-liigassa, kuten myös NHL:ssä saa nykyisin kahden minuutin rangaistuksen, jos pelaaja lyö kiekon katsomoon omalta puolustusalueeltaan sen osumatta vastustajaan tai kaukalon reunuksiin.
Puolikarhut
Puolikarhujen (Procyonidae) heimoon kuuluu 18 lajia, jotka kaikki asuvat Amerikan lauhkeissa ja trooppisissa osissa. Niillä on pitkä ruumis ja ne ovat aktiivisia eläimiä, joiden otaksutaan sivuavan koirien ja karhujen evoluutiolinjaa. Puolikarhut ovat hyviä kiipeilijöitä ja viettävät suuren osan ajastaan puissa. Koiraat ovat naaraita suurempia, mutta muutoin molemmat sukupuolet ovat samannäköisiä.
Puolikarhuja ovat muun muassa:
Misty (Pokémon)
Misty animessa
Anime seuraa yleensä linjaa, jossa päähenkilö on Ash, ja hänen matkantekoaan ympäri maailmaa kuvataan. Misty on Cerulean Cityn salijohtaja ja hän käyttää vesityypin Pokémoneja. Misty lähtee Ashin kanssa matkustamaan ympäri Pokémonmaailmaa ja jättää salinjohtajan tittelin kolmelle vanhemmalle sisarelleen, Lilylle ja Violetille. (Daisy tarkoittaa päivänkakkaraa, Lily liljaa ja Violet orvokkia). Hän käyttää keltaista hihatonta t-paitaa, sinisiä Denim-mikroshortseja ja shortsien kanssa punaisia nahkahenkseleitä. Hän pitää monista tyttöjen jutuista, mutta on poikamainen. Hänen sukunimensä mainittiin jakson nimessä (Cerulean Cityn lumpeenkukat). Hänellä on ongelma, että muut sisaret eivät välitä hänestä lainkaan, sillä on vain kolme sensaatiomaista sisarta. Kun Misty oli pieni, hän riiteli paljon Lilyn ja Violetin kanssa. Daisy oli näistä kolmesta Mistyn mielestä kivoin ja Daisy onkin yleensä se joka huolehtii Cerulean Cityn salista.
Misty ihailee jääpokémonkouluttaja Loreleita. Hän on myös Sakuran hyvä ystävä, Sakura on nuori tyttö jonka isosisaret kiusasivat myös häntä nuorena.
Kun Ash päivittää Pokédexiä Johto-versioon, muna, joka on ollut Mistyn mukana pitkään, kuoriutuu ja munasta tulee Togepi. Togepi ottaa Mistyn äidikseen ja Misty suostuu pitämään sen. Togepista ja Mistystä tulee erottamattomat. Saatuaan Ashilta uuden pyörän Johto-liigan lopussa hän palaa Cerulean Cityn salijohtajaksi jatkamaan töitään ja sisaret lähtevät matkalle. Misty keskittyy nyt päätoimisesti salijohtajan hommaan, mutta käy parin jakson ajan Hoennissa katsomassa Ashia. Pian Togepi kehittyy Togeticiksi ja Misty päättää vapauttaa sen. Ashin selvitettyä Hoenn-liigan, hän palaa Pallet Towniin, kotikaupunkiinsa. Siellä häntä odottavat Mistyn lisäksi May, Max ja Brock ja he kaikki haluavat liittyä Ashin joukkoon. Hän kulkee mukana kuitenkin vain kolme jaksoa, kunnes palaa takaisin salinjohtajaksi. Mistyn nykyisen ääninäyttelijättären mukaan Mistyn piti palata Pokémon: Diamond and Pearl -kautena, mutta näin ei kuitenkaan käynyt.
Pokémon Adventures
Misty on mangassakin Cerulean Cityn vesityyppejä käyttävä salijohtaja. Hän ensiesiintyi kappaleessa Gyarados Splashes In!, jossa Red pelasti Mistyn tämän villiintyneeltä Gyaradosilta nappaamalla sen (minkä ei oikeastaan olisi pitänyt onnistua, koska jo omistettua Pokémonia ei voi napata). Myöhemmin Red ja Misty yhdistivät voimansa Rakettiryhmää vastaan ja löytääkseen Kuukiven (Moon Stone). Tavoite saavutettiin kappaleessa Raging Rhydon!.
Myöhemmin Red halusi Mistyn opettavan hänen Pokémoniaan käyttämään Surf -liikettä, mutta Redin havittelema HM (Hidden Machine) oli tuhottu, joten Misty vaihtaa Gyaraodsinsa Redin Krabbyyn. Redillä on Mistyn Gyarados yhä mukanaan näinäkin päivinä. Misty näyttää olevan ihastunut Rediin, mikä on selvästi nähtävissä myös animessa ja muissa mangoissa. Myöhemmin Johtossa, toisen Rakettiryhmäkriisin aikana, Suicune valistee Mistyn kumppanikseen.
Electric Tale of Pikachussa
Misty esiintyy ensi kerran, kun hän on pyöräilemässä ja löytää Pikachun. Hän tapaa sen omistajan, ja kertoo tälle, miten vaikeaa on tulla Pokémon-kouluttajaksi. Pian he eroavat. He tapaavat myöhemmin samalla tavoin kuin animessakin; Ash tapaa Mistyn ja ottaa hänen polkupyöränsä paetessaan Spearow-parvea ja Fearowia. Myöhemmin pyörä aiheuttaa samanlaisia tunteita kuin animessakin. Läpi sarjan Ash ja Misty vaeltavat yhdessä. Yhdessä vaiheessa Ash haastaa Mistyn Ceruleanin saliotteluun voitaakseen merkin ja saadakseen takaisin hatun, jonka Misty otti hänen päästään.
Novosibirskin metro
undefined
Novosibirskin metro on Novosibirskin kaupungin suurimmalta osaltaan maanalainen metrojärjestelmä. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1979.
Linjasto
Metrolinjoja on kaksi, joilla on pituutta yhteensä noin 16 km ja asemia 13. Linjalta toiselle vaihto on mahdollista tehdä risteämiskohdassa sijaitsevien Sibirskajan ja Krasnyi prospektin asemien välistä yhdyskäytävää käyttäen. Metro on toiminnassa päivittäin kello 6.00–24.00.
Metrosilta
Ob-joen ylittävä maailman pisin katettu metrosilta otettiin käyttöön tammikuussa 1986. Se yhdistää Leninskajan linjalla sijaitsevat Studentšeskajan ja Retšnoi vokzalin asemat toisiinsa.
Kourwéogo
Kourwéogo on provinssi Burkina Fason keskiosassa Plateau-Centralin hallintoalueella. Provinssissa oli vuonna 2006 yhteensä 136 017 asukasta. Provinssin pääkaupunki on Boussé, jossa oli vuonna 2006 yhteensä 41 455 asukasta.
Keijukalat
Keijukalat (Grammatidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan trooppisista vesistä Atlantin länsiosista. Useita keijukalalajeja pidetään myös riutta-akvaarioissa.
Lajit ja anatomia
Keijukalojen heimoon kuuluu 2 sukua ja lähteestä riippuen 9–12 lajia. Lajeja ovat muun muassa keijukala (Gramma loreto), surukeijukala (Gramma melacara), kultakeijukala (Lipogramma klayi) ja aurinkokeijukala (Lipogramma trilineatum). Kooltaan ne ovat pienehköjä ja saavuttavat korkeintaan noin 10 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkulaisia kaloja. Keijukalojen selkäevä ja pyrstöevä ovat pitkät. Myös rintaevät ovat pitkähköt ja niissä on yksi piikki. Lajien silmät ja suu ovat kookkaat. Keijukalalajien tyypillinen piirre on, että kylkiviivaa ei ole tai se on katkonainen. Keijukalat ovat hyvin värikkäitä kaloja ja usein väriyhdistelmien kontrasti on voimakas.
Levinneisyys ja elintavat
Keijukalalajeja tavataan trooppisista vesistä Atlantin länsiosista. Ne elävät koralliriutoilla aina 350 metrin syvyyteen merenpinnasta. Kalat liikkuvat usein pienissä parvissa tai piilottelevat kivien ja korallien koloissa. Keijukalojen ravinto koostuu pienistä planktoneliöistä, mutta ne voivat syödä myös muiden kalojen ulkoloisia. Matalissa vesissä elävät Gramma-suvun lajit, kuten keijukala ja Gramma brasiliensis ovat suosittuja riutta-akvaarioiden kaloja, mutta syvemmällä eläviä lajeja pidetään harvemmin akvaarioissa.
Giuseppe Abbati
thumb|right|Giuseppe Abbati: "Stradina al sole", [[1863]] Giuseppe Abbati (13. tammikuuta 1836 – 21. helmikuuta 1868) oli italialainen kuvataiteilija, joka kuului 1800-luvun jälkimmäisen puoliskon Macchiaioli-ryhmän keskeisiin nimiin.
Abbati syntyi Napolissa ja sai varhaisimman taiteellisen opetuksensa veljeltään Vincenzolta. Hän osallistui Garibaldin "vuoden 1860 kampanjaan" ja menetti oikean silmänsä taistellessaan Capuassa. Hän siirtyi Firenzeen, jossa hän tutustui Giovanni Fattorin ja Silvestro Legan kaltaisiin suuriin aikalaisiinsa.
Abbati jatkoi uraansa taidemaalarina loppuikänsä. Vuoden 1866 kuluessa hän kuitenkin liittyi jälleen armeijaan Preussin-Itävallan sotaa varten. Itävaltalaiset pitivät häntä vangittuna Kroatiassa. Vapauduttuaan Abbati palasi Italiaan ja jatkoi työtään, mutta kuoli vain 32-vuotiaana sairaalta koiralta saamaansa vesikauhuun.
Pyhä (täsmennyssivu)
Pyhä voi tarkoittaa:
Vihreät laitumet
Vihreät laitumet (The Green Pastures) on yhdysvaltalainen William Keighleyn ja Marc Connellyn ohjaama elokuva vuodelta 1936. Se perustuu Connellyn näytelmään Jumalan vihreät laitumet vuodelta 1930. Näytelmä sai Suomessa aikaan valtavan jumalanpilkkakohun 1932, koska Jumala esitetään siinä mustaihoisena. Myös elokuva kiellettiin tuoreeltaan Suomessa, Australiassa ja Unkarissa. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa vasta kymmentä vuotta myöhemmin 1946.
Aijubidit
pienoiskuva|vasen|Aijubidien valtakunta Saladinin kuollessa vuonna 1193. Aijubidit oli dynastia Egyptin ja Syyrian sulttaaneja vuosina 1174–1250. Dynastian perusti Saladin vuonna 1171.
Saladinin kuolema johti valtakamppailuun, mutta hänen veljensä Al-Adil onnistui lopulta vuonna 1200 yhdistämään valloitetut alueet valtakunnaksi. Aijubidivaltio oli suhteellisen vahva, kunnes mamelukit murhasivat viimeisen sulttaanin ja kaappasivat vallan Egyptissä vuonna 1250. Syyriassa aijubidit hallitsivat vielä 10 vuotta, kunnes mongolikaani Hülegü voitti heidät.
Alppihiihto talviolympialaisissa 1998
XVII talviolympialaiset järjestettiin vuonna 1998 Naganossa, Japanissa. Alppihiihdossa järjestettiin kymmenen kilpailutapahtumaa.
Syöksy
<br style="clear:both" />
Supersuurpujottelu
<br style="clear:both" />
Suurpujottelu
<br style="clear:both" />
Pujottelu
<br style="clear:both" />
Yhdistetty
<br style="clear:both" />
Koveron perinnetila
Metsätorppa on perustettu 1859, ja siellä on asuttu 1960-luvulle. Sitä on entisöity lähinnä talkootyönä 1920–1930-luvun asuun. Maisemanhoito tehdään pääasiassa vanhan ajan menetelmin.
Bias (mytologia)
Bias oli kreikkalaisessa mytologiassa Amythaonin, Pyloksen kuninkaan, poika ja Melampuksen veli.
Neleus oli luvannut kauniin tyttärensä Peron vaimoksi sille, joka toisi hänelle Fylakoksen karjan. Hän pyysi apua veljeltään, joka ennustustaitojensa avulla saikin hankittua karjan itselleen. Kun Melampus oli palauttanut karjan Neleukselle ja saanut Peron mukaansa, hän palasi tämä kanssa takaisin kotiinsa ja antoi tämän veljelleen vaimoksi. Tämän liiton tuloksena Biakselle ja Perolle syntyi poika, Talaos.
Ragvald
Ragvald -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Vilnan johdinautoliikenne
pienoiskuva|Škoda 15Tr Pašilaičiaissa
Vilnan johdinautoliikenne on toinen Liettuan kahdesta johdinautojärjestelmästä. Se toimii maan pääkaupungissa Vilnassa, ja sitä liikennöi kunnallinen liikennöitsijä Vilniaus viešasis transportas. Arkisin liikennöidään 185 johdinautolla ja viikonloppuisin 106:lla.
Historia
Vilnan johdinautolautakunta perustettiin lokakuussa 1956. Tämän jälkeen rakennettiin 7,8 kilometrin pituinen johdinautoverkko, jolla oli yksi varikko ja 25 johdinautoa. Ensimmäiset "MTB-82D"-johdinautot alkoivat liikennöidä marraskuussa 1956. Ne ajoivat linjaa Antakalnis-Rautatieasema.
Johdinautojen lukumäärä kaksinkertaistui vuonna 1981 ja ylitti vanhan varikon suorituskyvyn, mikä kannusti uuden varikon rakentamiseen. Toinen varikko avautui 28. joulukuuta 1985 Viršuliškėsin alueelle, ja sen huoltokyky riitti 150:lle johdinautolle.
Vuosina 2004-20026 ostettiin 45 uutta puolalaista Solaris Trollino 15AC -johdinautoa.
Yhtiössä oli uusi uudelleenjärjestely 4. marraskuuta 2011, ja siitä tuli UAB "Vilniaus Viešasis Transportas"
Vuonna 2012 valmistettiin ja ostettiin uusia liettualaisia MAZ-ETON Amber 203T Vilnis 12AC -johdinautoja.
Nykyinen kalusto
Alla olevassa taulukossa on Vilnan johdinautoliikenteessä (linjaliikenteessä) tällä hetkellä käytettävät johdinautot.
Linjat
alt=|pienoiskuva|250x250px|Škoda 14Tr -johdinauto alt=|pienoiskuva|250x250px|Solaris Trollino 15AC Vilnan keskustassa
Scottie Pippen
thumb|270px|Scottie Pippen
Uran alku
Pippen pelasi Arkansas’n yliopistojoukkueessa.
Ura NBA:ssa
NBA:n vuoden 1987 varaustilaisuudessa Pippenin varasi viidennellä vuorolla Seattle SuperSonics. Bulls hankki samana päivänä Pippenin pelaajaoikeudet vaihdossa Olden Polyniceen ja muutamaan tulevien vuosien varausvuoroon: Bullsin manageri Jerry Krause kun oli huomannut yliopistollisen yleispelaajan kyvyt.
Pippen oli 1990-luvun parhaita pelaajia Michael Jordanin ja Dennis Rodmanin tähdittämässä Chicagossa saavuttaen huomattavaa menestystä. Kun Chicagon unelmajoukkue hajosi 90-luvun lopussa, Pippen myytiin Rocketsiin ja jo puoli vuotta myöhemmin Trail Blazersiin, missä hän oli mukana taistelemassa vielä kerran NBA-mestaruudesta sitä kuitenkaan saavuttamatta. Vuonna 2003 hän yritti vielä uudestaan Bullsissa, mutta ikääntynyt Pippen ei ollut enää nuoruutensa vedossa ja vetäytyi kauden loputtua pelikentiltä.
Ennätykset
Pippen on 40:nä kaikkien aikojen pisteissä sekä neljäntenä riistoissa. Hänet rankattiin ensimmäiseksi 664:n kolmen pisteen heiton hallitsijaksi Chicago Bullsissa. Hänen yhden ottelun piste-ennätyksensä on 47 pistettä.
Ura NBA:n jälkeen
Lopetettuaan uransa NBA:ssa Pippen toimi vähän aikaa Chicago Bullsin analysoijana. Hän on toiminut myös Los Angeles Lakersin apulaisvalmentajana.
Pippen pelasi 4.–5. tammikuuta 2008 Torpan Poikien paidassa Korisliigassa näytösluontoisesti kaksi ottelua: Porvoon Tarmoa vastaan kotona ja Honkaa vastaan vieraissa.
Perhesuhteet
Pippen oli naimisissa Larsa Pippenin (o.s. Younan) kanssa 19 vuotta, mutta he erosivat lokakuussa 2016. Heillä on neljä yhteistä lasta, Sophia-niminen tyttö ja pojat Justin, Scottie Jr. ja Preston. Hänellä on lisäksi kolme muuta lasta, Antron, Sierra ja Taylor aiemmista avioliitoista ja suhteista.
Muuta
Pippen on tehnyt myös lastenkirjan Reach Higher (Kurkota korkeammalle), joka julkaistiin vuonna 1997. Hän harrastaa golfia ja veneilyä.
Boyd Gordon
Boyd Gordon (s. 19. lokakuuta 1983 Unity, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka teki kesällä 2016 sopimuksen NHL-seura Philadelphia Flyersin kanssa. Aiemmin hän on pelannut Washington Capitalsissa, Phoenix Coyotesissa ja Edmonton Oilersissa.
Ura
Gordon pelasi Kanadan nuorten pääsarjassa WHL-liigan Red Deer Rebelsissä neljä kautta vuosina 1999–2003. Kauden 2001–2002 päätteeksi Washington Capitals varasi Gordonin NHL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. WHL-uran päätteeksi Gordon osallistui jääkiekon nuorten MM-kisoihin keväällä 2003, ja voitti Kanadan maajoukkueessa hopeaa.
Gordon siirtyi Washingtonin organisaatioon kaudella, jonka hän vietti osittain seuran farmijoukkueessa Portland Piratesissa. NHL-otteluita tulokkaalle kertyi 41. Seuraavan vuoden työsulkukauden ajan Gordon edusti Piratesia. Kaudella Gordon jakoi taas peliajan NHL:n ja AHL:n välillä, tällä kertaa uuden farmijoukkueen Hershey Bearsin paidassa. Washingtonissa Gordon pelasi 25 ottelua.
Kaudella Gordon vakiinnutti paikkansa Washingtonin kokoonpanossa, ja pelasi uransa tähänastisesti parhaan kauden. Gordon pelasi Washingtonissa vielä viisi seuraavaa kautta. Hän oli sivussa suurimman osan kaudesta selkävamman vuoksi. Kauden jälkeen Gordonin sopimus päättyi ja hänestä tuli vapaa pelaaja.
Gordon siirtyi kahden vuoden sopimuksella Phoenix Coyotesiin kaudeksi. Gordon pelasi ensimmäisellä sopimuskaudellaan 75 ottelua ja toisellaan 48 ottelua Coyotesissa. Hän teki kesällä 2013 kolmivuotisen sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Gordon pelasi kaksi kautta sopimuksestaan Oilersissa, kunnes kesällä 2015 Coyotes hankki hänet takaisin Oilersista vaihdossa Lauri Korpikoskeen. Hänen aloitusprosenttinsa 55,9 oli kaudella 2014–2015 koko liigan 11:ksi paras.
Arizona Coyotesissa Gordon pelasi 65 ottelua kaudella 2015–2016. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Philadelphia Flyersiin, jonka kanssa hän teki sopimuksen lesällä 2016.
Kansojen varallisuus
Kansojen varallisuus (An Inquiry into the Nature and Causes of the Wealth of Nations) on skotlantilaisen moraalifilosofin Adam Smithin pääteos. Teos ilmestyi 9. maaliskuuta 1776. Sillä on ollut suuri vaikutus talousteoriaan, ja sitä pidetään klassisen poliittisen taloustieteen perusteoksena.
Uusi, koko teoksen käsittävä Jaakko Kankaanpään suomennos ilmestyi 2015. Toivo T. Kailan suomennos vuodelta 1933 käsittää vain osan alkuteoksesta. Teos perustuu työarvoteoriaan. Siinä on esimerkkinä työnjaosta nuppineulatehdas, jossa työnjaolla saadaan aikaan enemmän nuppineuloja.
Kirjan rakenne
Tutkielma koostuu viidestä kirjasta:
Kirjan uusi lähestymistapa talouteen
Adam Smith esittelee teoksessa valtion roolista taloudessa näkemyksen, joka myöhemmin nimettiin klassiseksi poliittisen taloustieteen teoriaksi. Teorian mukaan valtion on varmistettava ihmisten ja heidän omaisuuden turvallisuus, ratkaistava kiistat ja varmistettava sääntöjen noudattaminen. Toisin sanoen valtion pitäisi tehdä se, mitä yksilö ei voi tehdä itse tai tekee tehottomasti. Kuvauksessaan markkinataloudesta Smith väittää, että yrittäjän tahdosta edistää omia yksityisiä etujaan seuraa tahdosta riippumatta taloudellisia etuja ja hyötyä koko yhteiskunnalle. ”Näkymätön käsi” ohjaa yrittäjää kohti tavoitetta, joka alun perin ei ollut hänen mielessään. Tällaisten tulosten saavuttamisen tärkein edellytys on vaatimus, että kaikilla talouden toimijoilla olisi taloudelliset perusvapaudet: vapaus valita ala, vapaus tehdä päätöksiä riippumatta muista, vapaa kilpailu ja kaupan vapaus.
Aiheesta muualla
Saastamoinen, Kari: Kansojen varallisuus ja kaksi sitaattia. Niin & näin 4/2015.
Rakkauden jälkeen (albumi)
20 suosikkia – Rakkauden jälkeen on vuonna 1997 julkaistu Carolan kokoelmalevy.
Miikka Hast
Miikka Hast (s. 18. toukokuuta 1981 Nokia) on suomalainen lumilautailija.
Watch My Dance
Watch My Dance on kreikkalaisen Loukas Giorkasin kappale, jolla hän edusti Kreikkaa vuoden 2011 euroviisuissa. Kappale valittiin Kreikan edustuskappaleeksi 2. maaliskuuta 2011 pidetyssä Kreikan karsintafinaalissa. Kappale voitti ensimmäisen semifinaalin 133 pisteellä ja saavutti finaalissa seitsemännen sijan keräten 120 pistettä. Kappale esitettiin semifinaalissa viimeisenä esiintymisnumerolla 19 ja finaalissa numerolla 9.
Kappaleen nimi viittaa kreikkalaiseen zeibekiko-tanssiin, jossa yksi ihminen tanssii piirin keskellä.
Vilho Väisälä
Vilho Väisälä (vuoteen 1906 Veisell; 28. syyskuuta 1889 Utra, Kontiolahti – 12. elokuuta 1969 Helsinki) oli suomalaisen tieteen uranuurtajia ja Vaisala Oyj:n perustaja.
Vilho Väisälä tunnetaan erityisesti ilmakehään liittyvien ilmiöiden tutkimuksesta sekä siihen liittyvistä keksinnöistään, joita patentoitiin kymmenen. Merkittävin niistä oli ilmakehän tutkimuksessa käytettävä radioluotain. Vety- tai heliumpallon avulla nostettavalla sondilla voitiin mitata ilmanpainetta, lämpötilaa, kosteutta, tuulen nopeutta ja suuntaa sekä lisäanturein muitakin suureita kuten otsonipitoisuutta ja radioaktiivisuutta ilmakehän eri kerroksissa.
Elämäkerta
Valmistuttuaan filosofian kandidaatiksi Väisälä työskenteli Meteorologisen Päälaitoksen Ilmalan leija-asemalla vuodesta 1912, jossa eteni esimieheksi 1916. Leija-asemalla tehtiin ylemmän ilmakehän mittauksia laittamalla piirtäviä mittareita leijan kyytiin – samaan tarkoitukseen Väisälä myöhemmin kehitti radioluotaimensa. Vuonna 1919 hänestä tuli Valtion Meteorologisen Keskuslaitoksen aerologisen osaston johtaja. Ylempien ilmakerrosten tutkiminen muodostui Väisälän omaksi alaksi.
Väisälän vuonna 1917 valmistunut Ensimmäisen lajin elliptisen integralin käänteisfunktion yksikäsitteisyys on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa suomenkielinen matematiikan väitöskirja Helsingin yliopistossa. Hänestä tuli filosofian maisteri 1916 pääaineenaan matematiikka, lisensiaatti 1918 ja tohtori 1919.
Vuonna 1936 Väisälä perusti Toiminimi V.Väisälän (myöh. Mittari Oy → Vaisala Oy → Vaisala Oyj), josta kasvoi alansa kansainvälisesti ehkä merkittävin yritys maailmassa. Vuonna 1948 Väisälä siirtyi meteorologian professoriksi Helsingin yliopistoon.
Myös Vilho Väisälän veljet olivat luonnontieteilijöitä: Yrjö Väisälä oli tähtitieteilijä ja Kalle Väisälä matemaatikko.
Vilho Väisälä lahjoitti peruspääoman Väisälän palkintoa varten, joka on Väisälä rahaston jakama 15 000 euron suuruinen rahapalkinto. Palkinto jaetaan Vilho, Yrjö ja Kalle Väisälän edustamille tieteen aloille. Lisäksi Vilho Väisälän nimeä kantaa Maailman ilmatieteen järjestö WMO:n Prof. Dr. Vilho Vaisala Award.
Vilho Väisälä on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Lähteet
pienoiskuva|Puutalo Joensuussa Sepän- ja Papinkadun kulmauksessa. Rakennuksessa oli Väisälän veljesten koti vuosina 1904–1919.
Vasylkivin piiri
Vasylkivin piiri on yksi Ukrainan Kiovan alueen hallinnollisista piireistä. Se sijaitsee Kiovan lounaispuolella. Vasylkivin piirin hallintokeskuksena on piirin sisälle jäävä Vasylkivin kaupunki, joka on Kiovan alueen alainen kaupunki (2. tason aluehallinnolinen yksikkö) eikä ole osa Vasylkivin piiriä.
Vasylkivin piirin väkiluvuksi arvioitiin 57 560 ihmistä (1.1.2017) tai 35 510 (1.7.2017). Kaupunkilaisia oli 21 721 henkeä (1.1.2017), ja he asuivat jossain piirin neljästä kaupunkityyppisestä taajamasta Hlevah’a (смт Глеваха, 8 881 as.), Hrebinky (смт Гребінки, 5 656 as.), Doslidnytske (смт Дослідницьке, 1 893 as.) ja Kalynika (смт Калинівка, 5 291 as.).
Isabelle Brasseur
Isabelle Brasseur (s. 28. heinäkuuta 1970) on kanadalainen taitoluistelija.
Hän aloitti luistelemisen Lloyd Eislerin kanssa vuonna 1987 ja he luistelivat yhdessä 17 vuotta. Olympialaisissa he saavuttivat pronssia Albertvillessä 1992 ja Lillehammerissa 1994. MM-kilpailuissa he voittivat kultaa vuonna 1993, hopeaa vuosina 1990, 1991 ja 1994 sekä pronssia vuonna 1992. He lopettivat uransa vuonna 1994.
Brasseur on kirjoittanut kirjan Brasseur & Eisler : To Catch a Dream vuonna 1996 ja sille jatkoa Brasseur & Eisler: The Professional Years.
Laavaleguaani
Laavaleguaani (myös laavalisko, Conolophus subcristatus) on Galápagossaarilla elävä leguaani. Laji oli ennen yleinen, mutta nykyään uhanalainen. Leguaanien elinalueet ovat kuivia minkä vuoksi ne elävät maalla pesissä, jotka suojaavat kuumalta auringonpaisteelta.
Koko ja ulkonäkö
Laavaleguaanit ovat melko suurikokoisia ja raskasrakenteisia; aikuinen leguaani voi olla jopa yli metrin pituinen. Häntä on hieman vartaloa pidempi. Takajalat ovat paksut ja voimakkaat etujalkojen ollessa hieman pienemmät. Jaloissa on pitkät ja voimakkaat kynnet. Väritykseltään leguaanit ovat keltaisia tai ruskeita. Selän puolella juoksee piikikäs harja niskalta alaselkään asti.
Ravinto
Laavaleguaani on kasvinsyöjä. Tärkein ravinnonlähde ovat opuntiakaktukset.
Lisääntyminen
Naaras munii noin 25 pehmeäkuorista munaa pesään kostean hiekan tai lehtikasan alle. Munat kuoriutuvat kolmen tai neljän kuukauden kuluttua.
Elmer Niklander
Elmer Konstantin Niklander (19. tammikuuta 1890 Hausjärvi – 12. marraskuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen kiekonheittäjä, kuulantyöntäjä, moninkertainen Suomen mestari, olympialaisten mitalisti ja kiekonheiton olympiavoittaja Antwerpenin olympialaisista 1920. Niklander tunnettiin lempinimellä ”Oitin kanuuna”.
Saavutuksia
Niklanderin huomattavimpia urheilusaavutuksia olivat: