cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ion Gigurtu
Ion Gigurtu (24. kesäkuuta 1886, Drobeta-Turnu Severin – 24. marraskuuta 1959 Râmnicu Sărat) oli romanialainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Romanian pääministerinä kahden kuukauden ajan heinä–syyskuussa 1940. Hän oli kuningas Kaarle II:n diktatuurisen valtakauden viimeinen pääministeri.
Insinöörikoulutus Saksassa ja upseerina sodissa
Gigurtu opiskeli insinööriksi Saksassa Freiburgin kaivosteknillisessä yliopistossa ja edelleen Berliinin teknillisessä yliopistossa, josta hän valmistui kaivosinsinööriksi. Opintojensa jälkeen hän toimi vuosina 1912–1916 Romanian kauppa- ja teollisuusministeriön tarkastajana. Hän osallistui upseerina vuonna 1913 käytyyn toiseen Balkanin sotaan ja vuosina 1916–1918 ensimmäiseen maailmansotaan. Gigurtu toimi vuodesta 1921 aina lokakuuhun 1944 asti kaivosyhtiö Mican toimitusjohtajana.
Oikeistolaisena sotienvälisen ajan poliitikkona
Gigurtu liittyi maailmansodan jälkeen marsalkka Alexandru Averescun perustamaan oikeistolaiseen Kansanpuolueeseen. Vuodesta 1926 hän edusti puoluetta Romanian parlamentissa. Vuonna 1932 liittyi Kansanpuolueen hajotessa siitä muodostuneeseen Octavian Gogan johtamaan Romanian kansalliseen agraaripuolueeseen. Joulukuussa 1937 Goga muodosti hallituksen ja otti Gigurtun hallituksensa kauppa- ja teollisuusministeriksi. Hallitus hajosi jo helmikuussa 1938 kuningas Kaarlen ottaessa vallan käsiinsä kumoamalla perustuslain. Gigurtu liittyi keväällä 1938 kuninkaan perustamaan ainoaan sallittun puolueeseen Romanian kansalliseen uudelleensyntymisen rintamaan.
Romanian politiikan huipulla
left|thumb|Gigurtu (vasemmalla) vieraili pääministerinä heinäkuussa 1940 [[Salzburgissa Saksan ulkoministerin Joachim von Ribbentropin vieraana. Aiheena Romanian ja Unkarin kiista Transsilvaniasta.]] Gigurtulla oli Saksassa koulutuksensa saaneena 1930-luvulla läheiset suhteet valtaannousseeseen natsi-Saksan johtoon, erityisesti Hermann Göringiin. Romanian kuningaskunta joutui syyskuussa 1939 käynnistyneessä toisessa maailmansodassa hankalaan tilanteeseen. Elokuussa 1939 Saksan ja Neuvostoliiton tekemän Molotov–Ribbentrop-sopimuksen perusteella Romania joutui luovuttamaan kesäkuussa 1940 ensin Bessarabian ja Pohjois-Bukovinan Neuvostoliitolle. Aluemenetysten seurauksensa pääministeri Gheorghe Tătărescu joutui eroamaan ja uudeksi pääministeriksi nousi Gigurtu, joka oli ollut Tătărescun hallituksen loppuvaiheessa kesäkuun 1940 ulkoministerinä ja hyväksymässä kuninkaan johtamassa kruununneuvostossa Neuvostoliitolle tehdyt alueluovutukset. Gigurtun nimittäminen ulkoministeriksi kesäkuun alussa 1940 nähtiin ulkopoliittisen suuntauksen kääntymisenä lähemmäksi natsi-Saksaa, mistä oli osoituksena kauppasopimus, joka suuntasi Romanian öljynviennin enenevässä määrin Saksaan. Gigurtun hallitus oli leimallisesti äärioikeistolainen, sillä ministereiksi nostettiin äärioikeistolaisen Rautakaarti-liikkeen johtaja Horia Sima ja kaksi muuta liikkeen jäsentä. Romanian saksalaisvähemmistö sai myös edustajansa hallitukseen. Valtaannousseen Gigurtun hallituksen ulkopoliittiset vaikeudet kuitenkin jatkuivat edelleen, sillä Romania joutui luovuttamaan vielä 30. elokuuta 1940 Saksan ja Italian johtaman Wienin toisen välitystuomion päätösten perusteella Pohjois-Transilvanian Unkarille. Romaniassa oli näiden aluemenetysten johdosta mellakoita, jotka pakottivat syyskuun alussa 1940 kuningas Kaarlen ja pääministeri Gigurtun luopumaan vallasta. Pääministeriksi nousi marsalkka Ion Antonescu kuningas Kaarlen nuoren pojan Mikaelin noustessa maan symboliseksi johtajaksi todellisen vallan ollessa marsalkka Antonesculla.
Syrjässä politiikasta ja lopuksi vankeudessa
Syyskuussa 1940 Gigurtu siirtyi eläkkeelle julkisesta elämästä johtaamaan kaivosyhtiö Micaa. Kenraali Antonescu johti maata yhdessä rautakaartilaisten kanssa. Rautakaartilaiset vangitsivat marraskuussa 1940 kuninkaan vallan aikaisia poliitikkoja, joukossa Gigurtun. Kenraali Antonescu ja Romanian armeija pääsivät väliin rautakaartilaisten riehuntaan niin, että Gigurtu säilytti henkensä.
Elokuussa 1944 kuningas Mikael teki vallankaappauksen syrjäyttäen Romanian sodankäyntiä natsi-Saksan rinnalla Neuvostoliittoa vastaan johtaneen marsalkka Antonescun. Gigurtu joutui marraskuussa 1944 kotiarestiin ja oli myöhemmin vankeudessa kesäkuuhun 1946 asti. Syytteet liittyivät Gigurtun 1930-luvun natsi-Saksaa kohtaan tuntemiin sympatioihin sekä hallitusaikaan, jolloin Romania joutui luovuttamaan osan Transilvaniaa Unkarille. Romaniassa Neuvostoliiton tukemat kommunistit saivat keväästä 1945 alkaen entistä määräävämmän aseman. Kuninkaan jouduttua vuoden 1947 lopulla eroamaan Romaniasta tuli kansantasavalta. Kommunistijohtoinen valtio vangitsi Gigurtun useita kertoja, lopullisesti toukokuussa 1950 ilman oikeudenkäyntia. Näytösoikeudenkäynti järjestettiin vasta kesällä 1956, jolloin hänet tuomittiin 15 vuodeksi vankeuteen. Gigurtu kuoli vankeudessa marraskuussa 1959. Romanian korkein oikeus rehabilitoi Gigurtun kommunistivallan päättymisen jälkeen vuonna 1999.
Kuokkalampi
Kuokkalampi voi tarkoittaa seuraavia:
KDM Fylla (F351)
KDM Fylla (runkonumero F351) oli Tanskan laivaston Hvidbjørnen-luokan fregatti.
Valmistus
Alus tilattiin Aalborgin telakalta, missä köli laskettiin 27. kesäkuuta 1962. Se laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 18. joulukuuta ja valmistui 10. heinäkuuta 1663.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 11. heinäkuuta 1991.
Rob Cohen
Rob Cohen (12. maaliskuuta 1949 Cornwall, New York) on yhdysvaltalainen ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja joka on ohjannut muun muassa ensimmäisen Hurjapäät (The Fast and The Furious, 2001) elokuvan.
Töitä
Lähde:
Gädda
Gädda voi tarkoittaa seuraavia:
Berylliumoksidi
Berylliumoksidin (berylliummonoksidi) kemiallinen kaava on BeO. Se on valkoista, kiteistä tai jauhemaista berylliumin ja hapen yhdistettä, joka ei liukene veteen 20 °C:n lämpötilassa. Yhdiste liukenee väkeviin happoliuoksiin esimerkiksi väkevään rikkihappoon ja vetyfluoridiin.
Berylliumoksidia käytetään muun muassa ydintekniikassa ja keraamisissa sovelluksissa kuten tulenkestävissä tiilissä sen korkean sulamispisteen vuoksi sekä erikoiskäyttöön tehdyissä elektroniputkissa ja puolijohdekomponenteissa sähköisenä eristeenä ja lämmönjohtimena. Yhdistettä voidaan käyttää myös katalyyttinä. Berylliumoksidi johtaa erittäin hyvin lämpöä, yhtä hyvin kuin jotkin metallit ja paremmin kuin yleisemmin käytetty alumiinioksidi, mutta on hyvä sähköneriste.
Direct Hits
Direct Hits on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin kokoelma-albumi, joka julkaistiin marraskuussa 2013. Se sisältää yhtyeen suurimpia hittikappaleita vuosilta 2004–2012 ja kaksi uutta kappaletta, ”Shot at the Night” ja ”Just Another Girl”.
Destin Sandlin
thumb|right|Destin Sandlin Destin Sandlin (s. 1981) on yhdysvaltalainen insinööri, joka tunnetaan hänen vuonna 2007 luomasta, opettamiseen suunnatusta YouTube-kanavasta, Smarter Every Day (SED).
Sandlinin Youtube-kanavalla on yli 5 miljoonaa tilaajaa ja yli 390 miljoonaa katselukertaa. Vuoden 2016 alussa, Sandlin oli yksi kolmesta Youtube-persoonasta, joka valittiin juontamaan silloisen Yhdysvaltojen presidentin, Barack Obaman kanssa käytävää Kansakunnan tila -puheen jälkeistä haastattelua.
28. huhtikuuta 2016, Sandlin perusti toisen YouTube-kanavan, The Sound Travelerin, jossa hän yhdistää 3D-äänen ja GoPro-kameran kuvan välittämään kokemusta maailman mielenkiintoisimpien paikkojen vierailusta.
10. helmikuuta 2017, Sandlin aloitti No Dumb Questions podcastin ystävänsä, Matt Whitmanin kanssa, jossa he keskustelevat valikoimasta aiheita ja käsittelevät niitä eri näkökulmista.
Tausta
Sandlin suoritti konetekniikan kandidaatin opinnot Alabaman yliopistossa. Myöhemmin hän valmistui diplomi-insinööriksi lentotekniikasta Alabaman yliopiston Huntsvillen yksiköstä.
Destin asuu Huntsvillessä vaimonsa ja neljän lapsensa kanssa. Hän on aktiivinen kristitty ja kiittää isoisäänsä maailmannäkemyksensä muovaamisesta ja hänen rohkaisemisestaan rakastamaan tiedettä.
Vuodesta 2012 Sandlin on tukenut 'Not Forgotten' hyväntekeväisyysjärjestöä, joka auttaa orpolapsia Perussa.
Hän mainitsee kiinnostuksensa tieteellisistä menetelmistä ja työstään raketti-insinöörinä inspiraatioksi tekemilleen videoille.
Smarter Every Day
Sandlin aloitti opetuksellisten videoiden julkaisemisen vuonna 2007. Hänen ensimmäinen videonsa saavutti miljoona katselukertaa 10. heinäkuuta 2009.
Smarter Every Day aloitti muodollisesti 24. huhtikuuta 2011 videolla, otsikolla ”Detonation vs Deflagration – Smarter Every Day 1”, joka johti säännöllisiin videoiden julkaisuihin.
Videoiden aiheet pyörivät tieteellisen tutkimuksen ympärillä. Sandlinia kiehtoo lentäminen ja avaruus, jota hänen kanavansa heijastaa. Toisaalta videoissa käsitellään laajalti myös muita aiheita, kuten hapenpuutteen vaikutuksia ihmisen aivoihin, Prinssi Rupertin lasikyyneliä ja perunatykin fysiikkaa.
Elokuussa 2017 kanavalla oli yli 5 miljoonaa tilaajaa ja yli 390 miljoonaa katselukertaa.
Destin päättää jokaisen videonsa lainaukseen Raamatun luvusta tai jakeesta. Nämä jakeet liittyvät usein videon aiheeseen.
Selegas
Selegas on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 364 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 20,39 neliökilometriä. Se sijaitsee 234 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Lahti-seura
Lahti-seura ry on 1946 perustettu lahtelaista kotiseututyötä tekevä kansalaisyhdistys, joka on vuodesta 1981 alkaen valinnut vuosittain vuoden lahtelaisen. Yhdistys julkaisee Hollolan-Lahti-nimistä lehteä, joka on saatavissa Lahden museokaupoista ja luettavissa Lahden kaupunginkirjasto-maakuntakirjaston lehtienlukusalissa.
Sibeliuspuiston minigolf
thumb|Sibeliuspuiston minigolf. Sibeliuspuiston minigolf sijaitsi Helsingissä Sibeliuksen puistossa. Rata lopetti toimintansa toukokuussa 2018 ja ennen lopettamistaan se oli Suomen vanhin toiminnassa ollut minigolfrata. Sen rakensi 1952 kristillinen teekkarijärjestö Ristin Kilta.
Historia
Alun perin Ristin killan minigolfradat rakennettiin varainkeruuta varten. Kiltalaiset halusivat Otaniemeen avattuun teekkarikylään oman kappelin ja eräs kiltalainen, Eric Schalin, tuli ehdottaneeksi minigolfradan perustamista varainhankinnan avuksi. Hän oli tutustunut peliin Englannissa ja huomannut niiden olleen suosittuja ulkomailla.
Ristin kilta rakennutti XV Olympia 1952 -toimikunnan tukemana kaksi rataa: ensimmäisen Eläintarhantien varteen ja toisen Sibeliuksen puistoon. Radat saavuttivat nopeasti suosiota, mutta Eläintarhantien rata purettiin jo samana vuonna.
Minigolfin toiminta nykyään
Ristin kilta ylläpitää Sibeliuspuiston minigolfrataa yhä pääosin talkoovoimin. Radan tuotto ohjataan nykyisin hyväntekeväisyyteen.
Klassekampen
Klassekampen on norjalainen sanomalehti, joka ilmestyy koko maassa. Se on perustettu 1969. Se oli kuukausilehti 1969–1972 ja viikkolehti 1973–1975, minkä jälkeen se ilmestyi vuonna  1976 kaksi kertaa viikossa. Päivälehdeksi se muuttui 1. huhtikuuta 1977.
Klassekampen omistajia ovat ammattiliitot, kuten  Fagforbundet, OktoPax ja Industri Energi, sekä puolue Rødt ja Klassekampens Venner.
Vastaavat päätoimittajat
thumb|right|Jon Michelet, Klassekampenin päätoimittaja 1997–2002.
Guinea (alue)
thumb|[[Herman Moll, Negroland and Guinea with the European Settlements, 1727.]] Guinea on perinteinen nimi Länsi-Afrikan alueelle, joka sijaitsee Guineanlahden rannikolla. Alue on kosteaa trooppista metsää tai savannia, joka jatkuu rannikolta aina Sahelin rajalle asti. Sana ”Guinea” tulee berberinkielisestä sanasta aguinaw, joka tarkoittaa ”mustien miesten maata”. Ensimmäistä kertaa termiä käyttivät portugalilaiset, ja alueesta on käytetty myös nimiä Guinuia, Ginya, Gheneoa ja Ghinea.
Guinea on vanhastaan jaettu kahteen pääosaan, jotka ovat:
Guineassa sijaitsevat valtiot
Valtiot on lueteltu sijaintinsa mukaisessa järjestyksessä Senegalista pohjoisessa Angolaan etelään. Valtiot Senegalista Nigeriaan sijaitsevat Ylä-Guineassa, loput Kamerunista Angolaan Ala-Guineassa.
Toronto Toros
Toros pelasi WHA:ssa kolme kautta ja sen paras saavutus oli sen ensimmäisellä kaudella 1973–1974, jolloin se selvisi pudotuspeleissä välieriin ja hävisi Chicago Cougarsille. Joukkueen paras pistemies sen historiassa oli brittiläinen Gavin Kirk, joka teki 218 ottelussa 208 tehopistettä. Sen merkittäviä pelaajia olivat Hockey Hall of Fameen valitut Frank Mahovlich ja Václav Nedomanský.
Kauden 1975–1976 päätteeksi Toros muutti Alabaman Birminghamiin ja siitä tuli Birmingham Bulls.
Kausittaiset tilastot
O = Ottelut V = Voitot H = Häviöt T = Tasapelit
P = Pisteet TM = Tehdyt maalit PM = Päästetyt maalit
Seventh Angel
Seventh Angel on brittiläinen thrash metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1987. Yhtye tuli tunnetuksi tavastaan yhdistää doom metalia ja melankolisia tunnelmaosia musiikkiinsa. Brittiläinen sanomalehti The Daily Telegraph nimitti Seventh Angelia aikanaan "yhdeksi Yhdistyneen kuningaskunnan johtavista kristillisistä thrash metal -yhtyeistä." Cross Rhythms -lehden mukaan "Seventh Angelia pidettiin pitkän aikaa Englannin parhaana metalliyhtyeenä."
Seventh Angel julkaisi 2 albumia, The Torment ja Lament for the Weary ennen hajoamistaan 1992. Seventh Angelilla oli levytyssopimus Music for Nations -levy-yhtiön kanssa, jolla oli tallissaan sellaisia nimekkäitä yhtyeitä kuin Metallica, Slayer ja Megadeth. Yhtye näyttäytyi konserttikoosteissa televisiokanavilla Channel 4 ja BBCTV. Seventh Angel palasi yhteen 23. toukokuuta 2008, allekirjoitti levytyssopimuksen Bombworks Recordsin kanssa ja julkaisi uuden albumin nimeltä The Dust of Years 24. kesäkuuta 2009.
Channel 4 ja The Daily Telegraph (1990)
Seventh Angelin äänittäessään livenä toista demoaan The Rehearsal Demo Scott ehti jälleen lähteä yhtyeestä kahdeksi kuukaudeksi palatakseen takaisin 27. joulukuuta 1989. 25. tammikuuta 1990 Seventh Angel esiintyi brittiläisen televisiokanavan Channel 4:n ohjelmassa Not on Sunday. He esittivät kappaleen Divine Takeover. Myös Brian Redhead haastatteli yhtyettä. The Daily Telegraph -lehti kuvaili Seventh Angelia "yhdeksi Ison-Britannian johtavista kristillisistä thrash metal -yhtyeistä". Yhtyeen demot saivat hyvän vastaanoton lukuisissa lehdissä.
14. helmikuuta Ian Arkley ja Simon Bibby joutuivat auto-onnettomuuteen, jossa Simon mursi kätensä ja Ian vahingoitti useita hampaitaan. Se ei kuitenkaan estänyt Seventh Angelia soittamasta sovittuja konserttejaan vaikka Simon pystyi vain laulamaan.
The Torment
12.–14. maaliskuuta Seventh Angel äänitti kolmannen demonsa Heed the Warning, se äänitettiin ja miksattiin White Rabbit Studiossa Bridgenorthissa, tuottajanaan Paul Hodson. Pian sen jälkeen Seventh Angel sai levytyssopimuksen Under One Flag (Music for Nations) -levy-yhtiön kanssa ja äänitti Mad Hat Sudiossa Wolwerhamptonissa esikoisalbuminsa The Torment, tuottajanaan jälleen Paul Hodson. Kansikuvan maalasi tunnettu brittiläinen kuvittaja Rodney Matthews.
BBCTV ja Lament for the Weary (1991)
Helmikuussa 1991 Seventh Angel esiintyi BBC TV:ssä neljään otteeseen videomateriaalilla Metal Meltdown -festivaaleilta. Forbidden Desires oli valikoituna kappaleena. Simonin lähdettyä yhtye myös lopetti yhteistyön managerinsa Dave Williamsin kanssa.
Simon Jones auttoi yhtyettä liittymällä basistiksi keikkakokoonpanoon ja Seventh Angel konsertoi Hourshamin ja Stourbridgen alueella kevään 1991 aikana. Yhtye soitti myös festivaaleilla kuten Harry ja Crossfire. Seventh Angel myös teki kiertueen Yhdistyneen kuningaskunnan poikki Toranaga-yhtyeen kanssa 12. maaliskuuta – 7. huhtikuuta, soittaen 11 konserttia.
Seventh Angel äänitti toisen albuminsa Lament for the Wearyn 4.–16. heinäkuuta 1991 ICC Studiossa, tuottajanaan Roy Rowland. Albumi miksattiin elokuun ensimmäisen kymmenen päivän aikana. Lament for the Weary sai runsaasti hyviä arvosteluja ja siitä tuli Seventh Angelin kohokohta ollen yhtyeen arvostetuin ja suosituin albumi. Tyyli albumilla vaihtui ankarasta, suoraviivaisesta thrash metalista enemmän progressiivisempaan thrash-doom metaliin ja sisältää melankolista, puhdasta kitarointia. Ian Arkley sai useissa medioissa tunnustusta vaikuttavana kitaristina.
Seventh Angel soitti konsertin Greenbelt-festivaalien päälavalla 23. elokuuta, jakaen pääesiintyjän aseman Galactic Cowboys -yhtyeen kanssa. Lokakuussa Scott Rawson jätti yhtyeen kolmannen kerran ja lopullisesti. Seventh Angel jatkoi vain Ian ja Tank vakituisina jäseninään.
Seventh Angel ehti hajota kertaalleen mutta palasi kokoon esiintyäkseen Saksassa Christmas Rock Night -tapahtumassa 7. joulukuuta John Willis basistinaan. Myös Simon Bibby soitti konsertissa. Seuraavien kuukausien aikana Earl Morris ja Nic White soittivat yhtyeessä bassoa.
Ulkomaan konsertit ja hajoaminen (1992)
Vuonna 1992 Seventh Angel soitti konsertteja ja festivaaleilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Hollannissa ja Saksassa. 30. maaliskuuta yhtye soitti Utrechtissa, Hollannissa. Tässä vaiheessa Detritus-yhtyeessä vaikuttanut Mark Broomhead liittyi Seventh Angeliin ja yhtye soitti jälleen Greenbelt-festivaaleille 28. elokuuta, tällä kertaa Veni Domine -yhtyeen kanssa. Soitettuaan eri festivaaleilla ja konserteissa, Seventh Angel soitti viimeisen konserttinsa 12. joulukuuta 1992 Utrechissa, Hollannissa. Yhtye hajosi.
Kitaristisolisti Ian Arkley perusti Seventh Angelin jälkeen death-doom metal -yhtye Ashen Mortalityn, josta tuli myös suosittu brittiläinen bändi.
Vuonna 2004 Retroactive Records julkaisu uudelleen loppuunmyydyt albumit The Torment ja Lament for the Weary. Vuonna 2005 Bombworks Records -levy-yhtiö julkaisi uudelleen Heed the Warning demon liveäänitteiden kera.
Paluu ja The Dust of Years (2008–)
Seventh Angel ilmoitti paluustaan 23. toukokuuta 2008. Nykyiseen kokoonpanoon kuuluu Ian Arkley, Andrew "Tank" Thompson (rummut), Simon Bibby (kitara), ja Mark Broomhead (basso). Yhtye perusti myös virallisen MySpace-sivun. 1. lokakuuta puolalainen levy-yhtiö Metal Mind Productions ilmoitti julkaisevansa uudelleen yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia. Lamentin uusintajulkaisu sisältää lisäkappaleen "The Turning Tide". Se on tyyliltään yhtyeen tunnistettavaa thrash ja doom metalia sillä erotuksella, että laulu on death metal -murinaa. Myöhään vuonna 2008 yhtye esiintyi Brainstorm festivalissa, Flevo festivalissa, Alankomaissa, ja Nordic Festissa, Norjassa. 3. maaliskuuta 2009 Blabbermouth.net uutisoi, että yhtye menee studio The Prioryyn, Birminghamissa, tuottajanaan Greg Chandler yhtyeestä Esoteric äänittämään uuden albumin. Kansitaiteen tekee Darkwave Art -yrityksen Matt Vickerstaff (tehnyt kansia mm. My Dying Bridelle). 6. maaliskuuta ilmoitettiin, että yhtye on kiinnitetty Bombworks Recordsille. Kolmannen albumin nimeksi on varmistunut The Dust of Years. Bombworks ilmoitti albumin julkaisuajankohdaksi 24. kesäkuuta.
Erikhthonios (Ateena)
thumb|right|Kekropsin tyttäret löytävät Erikhthonioksen, [[Jacob Jordaens, 1635–1640]] Erikhthonios oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan muinainen kuningas, joka syntyi autoktoonisesti – maasta – ja jonka Athene kasvatti. Varhaisimmat kirjoitukset eivät erottele häntä Erekhtheuksesta, hänen pojanpojastaan, mutta neljännestä vuosisadasta eaa. alkaen heidät kuvataan eri hahmoiksi.
Pseudo-Apollodoroksen mukaan Athene vieraili Hefaistoksen luona pyytämässä tältä aseita, mutta Hefaistoksen valtasi halu Athenea kohtaan. Päättäneenä säilyttää neitsyytensä Athene pakeni, mutta vaikka Hefaistos olikin rampa, hänen onnistui tavoittaa Athene ja yrittää maata tämän. Kamppailun aikana hänen siementänsä tippui jumalattaren reidelle, joka vastenmielisyyttä tuntien pyyhki sen pois villan palalla. Athene heitti villan maahan hedelmöittäen siten Gaian. Gaia palautti syntyneen pienokaisen Athenelle, joka tämän Erikhthoniokseksi (kr. eris, ”riita” ja khthon, "maa"), ja laittoi pieneen laatikkoon.
Kun Erikhthonios kasvoi, hän karkotti Amfiktyonin, joka puolestaan oli anastanut vallan Kranaokselta kaksitoista vuotta aiemmin, ja tuli Ateenan kuninkaaksi. Hän nai Praksithean, najadin, ja he saivat pojan, Pandion I:n. Tänä aikana Pallas Athene suojeli häntä jatkuvasti. Hän perusti panathenaian Athenen kunniaksi ja nostatti tämän kunniaksi puisen patsaan Akropoliille. Paroksen marmorin mukaan hän opetti alamaisensa iestämään hevosia ja käyttämään niitä vaunojen vetämiseen, sulattamaan hopeaa ja kyntämään maata auralla. Lisäksi Erikthonioksen kerrottiin keksineen quadrigan, nelivaljakon.
Erikthoniosta seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Pandion I.
Kalvin Phillips
Kalvin Phillips (s. 2. joulukuuta 1995 Leeds) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Cityä ja on pelannut Englannin maajoukkueessa vuodesta 2020.
Seurajoukkueura
Phillips nousi Leeds Unitedin junioreista edustusjoukkueeseen ensi kerran huhtikuussa 2015 ja pelasi Englannin mestaruussarjassa 165 ottelua, joissa hän teki 12 maalia. Kaudeksi 2020–2021 Leeds nousi Valioliigaan, ja Phillips pelasi ensimmäisellä valioliigakaudellaan 29 ottelua ja teki yhden maalin, kauden viimeisessä ottelussa West Bromwich Albionia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän oli joulu-maaliskuussa poissa kentiltä takareisivamman vuoksi ja pelasi 20 valioliigaottelua. Kauden ainoan maalinsa hän teki liigacupin toisella kierroksella Crewe Alexandraa vastaan. pienoiskuva|vasen|Kalvin Phillips vuonna 2015. Phillips siirtyi kesällä 2022 Manchester Cityyn. Hän meni syyskuussa olkapääleikkaukseen, jonka vuoksi oli sivussa marraskuun alkuun. Hän pelasi triplamestaruuden voitaneessa Cityssä kauden aikana 12 valioliigaottelussa, joista vain kahdessa hän oli avauskokoonpanossa. Mestarien liigassa hän tuli kolmessa ottelussa vaihdosta kentälle. FA Cupissa hän pelasi neljässä ottelussa.
Maajoukkueura
Phillips pelasi Englannin maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020. Hänet valittiin kesän 2021 EM-kilpailuihin, ja lopputurnauksen avauskierroksen ottelu Kroatiaa vastaan oli hänen yhdeksäs maaottelunsa. Hän muodosti EM-turnauksessa Declan Ricen kanssa vakiokaksikon Englannin keskikentän pohjalla. Hän pelasi kolmessa alkulohko-ottelussa ja neljännesvälierässä täydet minuutit. Puolivälierässä Ukrainaa vastaan hän tuli kentältä vaihtoon 65. minuutilla Englannin johtaessa neljällä maalilla. Välierän Tanskaa vastaan hän pelasi kokonaan jatkoaikaa myöten, kuten myös Englannin tappioon rangaistuspotkukilpailun tuloksena päättyneen loppuottelun Italiaa vastaan.
Phillips on 15. kesäkuuta 2023 mennessä pelannut 26 maaottelua, joissa 21 kertaa avauskokoonpanossa.
Magnus Alopaeus
Magnus Alopaeus -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Cray-2
Tietokoneen piirit olivat aiempaa tiuhempaan pakattuja, josta johtuen ilmajäähdytys ja freoni eivät sopineet jäähdytykseen. Ratkaisuna tietokoneen komponentit suljettiin Fluorinert-nimiseen nesteeseen, jonka jäähdytys tapahtui erillisessä "vesiputous"-yksikössä.
Tietokoneessa pystyi ajamaan UniCOS-nimistä Unix System V -pohjaista käyttöjärjestelmää.
Mikrí Akradiá
Mikrí Akradiá on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Míloksen saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,087 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Mikrí Akradiá kuuluu Míloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Mikrí Akradián (”Pieni Akradiá”) saarella on majakka, joka on rakennettu vuonna 1892. Sen korkeus on seitsemän metriä ja kokonaiskorkeus 77 metriä merenpinnasta laskettuna. Mikrí Akradián itäpuolella sijaitsee suurempi Akráthi eli Megáli Akradiá (”Suuri Akradiá”).
Riku Huittinen
thumb|Dick Whittington and His Cat -veistos [[Lontoon Guildhallissa.]] Riku Huittinen on satu, jossa köyhä poika voittaa epäonnensa ahkeruudella, luotettavuudella ja onnekkaalla sattumalla. Onnea Rikulle tuo hänen arvokkain omaisuutensa, kissa. Samalla tämä rääsyistä rikkauksiin -satu kertoo siitä, että ihminen tarvitsee unelmia, ystävällisyyttä ja toivoa jaksaakseen vaikeuksien keskellä. Satu on peräisin Britanniasta, ja sen alkuperäinen nimi on Dick Whittington and His Cat.
Töitä kaupungista
Riku Huittinen on nuorukainen, joka elää perheensä kanssa kylässä 100 kilometrin päässä pääkaupungista [Lontoosta]. Rikun elämä on onnellista, kunnes eräänä talvena ankara kulkutauti surmaa hänen vanhempansa, ja poika jää tyhjän päälle ilman rahaa tai ruokaa. Hän lähtee etsimään onneaan pääkaupungista, jossa kadut ovat kuulemma päällystetty kullalla. Kaupunki on tietenkin yhtä likainen kuin muutkin paikat, kaikilla on kiire ja kaikkialla hälinää. Kukaan ei piittaa nuorukaisesta, hän ei saa työtä, eikä hän alennu kerjäämään. Nälissään hän miltei tuupertuu komean talon portaille. Äkäinen keittäjä astuu ulos, alkaa sättiä Rikua ja on aikeissa lyödä häntä kauhalla. Juuri silloin talon omistaja, varakas kauppias herra Vitsivarsinen, tulee kotiin. Hän puhuu pojalle ystävällisesti ja kysyy eikö tällä ole työtä. Riku vastaa: "Ei ole, armollinen herra. Mutta muuta en haluaisikaan kuin tehdä työtä ja näyttää mihin pystyn." Reipas vastaus miellytti talon isäntää. Hän käskee keittäjän antaa pojalle ensin hyvän aterian ja sitten työtä astianpesijänä.
Keittäjä ei ole resuiselle Rikulle järin ystävällinen. Hän teettää nuorukaisella työtä varhaisesta aamusta myöhäiseen iltaan ja läimäyttelee tätä kiitokseksi. Asuinsijakseen Riku saa ullakkokamarin. Hän ei kuitenkaan juuri saa unta öisin, sillä hiiret ja rotat mellastavat ullakolla. Eräänä päivänä Riku pitelee herrasmiehen hevosta, ja saa lantin vaivansa palkaksi. Kolikolla Riku ostaa kissan. Kissa saa majailla ullakolla, ja Riku antaa sille osan omasta ruuastaan. Misse-kissa ajaa jyrsijät pois, ja niin Riku saa nukkua rauhassa. Rikun elämä paranee: hän kestää keittäjätteren kiukuttelua helpommin, kun hän saa hyvin unta ja voi purkaa huolensa kissalle. Riku saa myös vaativampia tehtäviä: Herra Vitsivarsinen pitää Rikua aloitekykyisenä ja luotettavana, ja antaa Rikun toimia tyttärensä Liisan saattajana, sillä kaupungin kaduilla voi olla vaarallista kulkea yksin. Riku saa Liisasta myös ystävän.
Herra Vitsivarsisen liiketoimi
Kerran sitten herra Vitsivarsinen kutsuu palveluskuntansa koolle. Jokainen saa antaa jotakin arvokasta myytäväksi kaukaiseen maahan, jonne hän on lähettämässä kauppalaivansa. Rikulla ei ole muuta arvokasta Afrikkaan lähetettäväksi kuin rakas kissansa. Muut nauravat Rikulle, mutta talon isäntä käskee heidän vaieta; Riku saa osallistua liiketoimeen kissallaan. Sen jälkeen Riku on jälleen yksinäinen ja onneton: Enää ei ole Misse-kissaa pitämässä rottia kurissa, keittäjä on entistä ilkeämpi, ja herra Vitsivarsinen on lähtenyt Liisan kanssa vierailulle. Riku ei jaksa enää, vaan karkaa talosta nyytti olallaan kohti pohjoiseen johtavaa tietä. Aamun sarastaessa Riku ei ole ehtinyt vielä pitkällekään ja istahtaa tienlaidan kivelle levähtämään. Silloin hän kuulee kirkonkellojen lyönnit, jotka tuntuvat sanovan:
Riku miettii tilannettaan, ja saa kellon kaiuista, sen kertomasta salaisuudesta toivoa, uskoa ja voimaa. Hän päättää palata takaisin, eikä kukaan edes huomaa hänen olleen poissa. Hän jatkaa töitään ahkerana ja hyvillä mielin.
Samaan aikaan herra Vitsivarsisen kauppalaiva on saavuttanut Afrikan. Kapteeni pääsee loisteliaaseen linnaan nauttimaan juhla-ateriaa maan kuninkaan ja kuningattaren seurassa. Pöytä notkuu monenlaista lihaa, hedelmiä ja herkkuja. Kukaan ei tosin saa syötyä suupalaakaan, sillä valtava hiiri- ja rottalauma ryntää saliin ja ahmii kaiken ruuan. Kauhistunut kapteeni kysyy eikö linnassa ole kissoja. "Kissoja, mitä ne ovat?" kysyy kuningas. Kapteeni haettaa Rikun Misse-kissan laivasta. Kuningas nauraa ensin, kun näkee pienen eläimen, mutta hämmästyy sitten, kun kissa alkaa jahdata jyrsijöitä, ja ne joko pakenevat linnasta tai pääsevät hengestään. Kuningas lupaa ostaa laivan koko lastin, jos saa myös kissan. Misse-kissasta maksetaan enemmän kuin koko muusta lastista yhteensä. Kapteeni palaa takaisin kotimaahansa laiva täynnä kultaa, hopeaa ja jalokiviä.
Laivan paluu
Kapteeni kertoo matkalla koetuista seikkailuista, ja kun hän mainitsee Missestä maksetun hinnan, ei Riku tahdo uskoa sitä todeksi. Hän kehottaa herra Vitsivarsista ottamaan aarteista itselleen niin paljon kuin haluaa. Rikas kauppias kuitenkin vastaa, että Riku on ansainnut joka pennin antamalla kaupattavaksi sen ainoan mitä omisti ja rakasti. Riku on antelias, ja jokainen talouden ja aluksen jäsen saa jonkin lahjan, myös ikävä keittäjä.
Herra Vitsivarsinen ottaa Rikun oppipojakseen ja ahkera nuorukainen alkaa opetella kauppamiehen taitoja. Vuodet kuluvat ja Riku ja Liisa rakastuvat, ja herra Vitsivarsinen sallii heidän avioitua. Riku ja Liisa elävät kauan ja onnellisina, ja saavat lapsia. Rikusta tulee niin kunnioitettu mies kaupungissa, että kuningas aateloi hänet. Rikusta tulee kuin tuleekin lopulta pormestari, ei vain kolmasti vaan peräti neljä kertaa peräkkäin, "sillä tämä on tosikertomus, ja kaikki todella tapahtui juuri niin kuin tässä on kerrottu". Suomalaisen version "ei vain kolmasti" -kohta viittaa englanninkielisen tarinan kellojen ennustukseen "Turn again, Whittington, thrice lord mayor of London".
Sadun tausta
Sadussa mainittu Liisa Vitsivarsinen on englantilaisessa alkuperäisversiossa Alice Fitzwarren, joka myös todellisuudessa oli Richard Whittingtonin vaimo. Suomenkielisessä sadussa Misse-kissana esiintyvä kissaherra on alkuperäisessä tarinassa Tommy. Ei kuitenkaan ole mitään historiallisia todisteita siitä, että Richardilla olisi ollut kissa.
Jeremy Jordan
Jeremy Jordan -nimisiä henkilöitä ovat:
Stubai
thumb|Stubai Stubai on jäätikkö Itävallan Tirolissa.
Talviurheilukeskus
Stubain jäätiköllä pääsee laskettelemaan ympäri vuoden. Hissillä pääsee 3 212 metrin korkeuteen. Alimmat hissiasemat ovat 1 750 metrin korkeudella. Koko Stubaitalin laakson alueella on hoidettuja rinteitä 147 kilometriä.
The Hottie and the Nottie
The Hottie and the Nottie on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut romanttinen komediaelokuva. Sen pääosia esittävät Paris Hilton, Joel David Moore, Christine Lakin, Greg Wilson, Marianne Muellerleile, Johann Urb, Scott Prendergast, Karley Scott Collins, Caleb Guss, Kurt Doss ja Alessandra Daniele. Elokuvan on ohjannut Tom Putnam. Elokuva oli taloudellinen pettymys ja voitti kaksi Razzie-palkintoa huonoimmasta naispääosasta ja huonoimmasta parista.
Semestene
Semestene on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 157 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 39,58 neliökilometriä. Se sijaitsee 405 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
1850-luvun muoti länsimaissa
pienoiskuva|Muotilehden kuvitusta vuodelta 1859. 1850-luvun länsimainen muoti oli varsin konservatiivista ja hillittyä. Vuonna 1856 keksitty metallinen, aiempaa kevyempi vannehame tuli nopeasti suosituksi kaikkien yhteiskuntaluokkien naisten keskuudessa, ja muodikkaista hameista tuli kupolin muotoisia. Naisten korsettimuoti muuttui vuosikymmenen aikana rintoja litistävästä hieman pyöreämmäksi.
Inga Dambe
Inga Dambe ' (s. 15. elokuuta 1977 Riika) on latvialainen suunnistaja. Tarton MM-kilpailuissa 2017 hän oli mukana viidenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras MM-kisasaavutuksensa on yhdeksäs sija keskimatkalla Lausannen MM-kilpailuissa 2012. EM-kilpailuissa hänen paras sijoituksensa on pitkän matkan kymmenes sija Falunin EM-kilpailuissa 2012. Dambe edustaa Paimion Rastia, jonka joukkueessa hän oli Venlojen viestin toinen vuonna 2012.
1850-luvun muoti länsimaissa
Naisten muoti
Vuosikymmenen alussa mekkoihin oli suosittua ommella leveä, valkoinen kaulus, joka saattoi yltää jopa olkapäille asti. Vyötärölle pyrittiin tekemään pyöreähkö muoto niin, että vyötärö pyöristyi hiljalleen lantiota kohti. Toisaalta 1850-luvun aikana suosiotaan nosti myös niin kutsuttu baskilainen vyötärön muoto, jossa ylhäätlä tiukasti istuva ja alhaalta levenevä takki muodosti vyötärön ja lantion välille terävämmän kulman.
Vuosikymmenen puoliväliin mennessä mekkojen hihat muuttuivat etenkin alaosasta pyöreän mallisiksi kuitenkin niin, että ranneosa oli tyköistuva. Myös mekon vyötäröosa piteni ja suosioon tuli korkea ja jäykkä kaulus.
Vuonna 1856 keksitty metallinen, aiempaa kevyempi vannehame tuli nopeasti suosituksi kaikkien yhteiskuntaluokkien naisten keskuudessa, ja muodikkaista hameista tuli kupolin muotoisia.
Hiukset
1850-luvun alussa naisten hiusmuodissa olivat korvien yläpuolelle asetellut, suoraan sivuille osoittavat hiusrullat. Vuosikymmenen puolivälin aikoihin rullat ikään kuin pehmenivät, kun naiset alkoivat kiinnittää hiukset enemmän pään takaosaan. Topatut hiusrullat kehystivät kuitenkin edelleen korvien yläosaa. Muodikkaisiin kampauksiin kuului koko vuosikymmenen ajan keskijakaus.
Miesten muoti
Tuohon aikaan tavanomaisia miesten vaatteita olivat paita, liivi, solmio, takki ja housut. Työläismiehet saattoivat pukeutua pukeutua housujen lisäksi vain yksinkertaiseen paitaan. 1850-luvun loppupuolella miesten keskuudessa oli muodikasta pitää eri värisiä housuja ja liiviä.
Silinterihatut olivat 1850-luvulla tyylikkäitä. Arkisemmassa pukeutumisessa suosittuja olivat puolestaan leveälieriset merimiesten käyttämät lakit ja lipalliset, hieman pulleat rautatietyöntekijöiden käyttämät lakit. Vuosikymmenen alussa suosittuja olivat lisäksi kermanvaaleat huopahatut.
Hiukset
Läpi 1850-luvun miesten hiusmuodissa suosittu kampaus oli sivuille jaettu ja pään keskeltä taaksepäin kammattu tyyli. Keskelle tehtiin korkea ja pyöreä aalto. Niskahiukset ulottuivat kaulukseen asti ja sivuhiukset peittivät korvat. Vuosikymmenen alkupuolella myös hieman lyhyempi hiustyyli oli muodissa.
Vuosikymmenen alkupuolella muotia oli ajella parta kokonaan pois. 1850-luvun puolivälistä alkaen miehet alkoivat pitää leukaa ja poskia kehystävää partaa.
Abubaker Kaki Khamis
Abubaker Kaki Khamis (s. 21. kesäkuuta 1989 Elmuglad) on sudanilainen keskimatkojen juoksija.
Khamis voitti Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 pronssia 1 500 metrin juoksussa ajalla 3.45,06. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui nuorten Afrikan-mestaruuskisoissa 800 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 1.50,30. Seuraavana vuonna hän juoksi Pekingin nuorten MM-kisoissa 800 metrillä kuudenneksi ajalla 1.46,46. Vuoden 2007 Afrikan kisoissa Alger'ssa hän voitti kultaa ajalla 1.45,22. Hän karsiutui Osakan MM-kisoissa 2007 800 metrin alkuerissä ajalla 1.46,38.
Khamis juoksi 21. helmikuuta 2008 Tukholman GE-gaalassa uuden 1 000 metrin juoksun sisäratojen nuorten maailmanennätyksen ajalla 2.15,77. Maaliskuussa hän voitti 800 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Valencian MM-kisoissa hallikauden kärkiajalla 1.44,81. Hänestä tuli samalla sisäratojen MM-kisojen kaikkien aikojen nuorin voittaja.
Khamis kuului Addis Abeban Afrikan-mestaruuskilpailuissa Sudanin hopeajoukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä. Kesäkuussa 2008 hän juoksi Oslossa Kultaisen liigan osakilpailussa 800 metrillä uuden nuorten maailmanennätyksen 1.42,69. Heinäkuussa hän voitti 19-vuotiaitten maailmanmestaruuden ajalla 1.45,60. Hän juoksi 22. heinäkuuta Tukholman DN Galassa 1 000 metrin nuorten maailmanennätyksen 2.13,93.
Khamis karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008 800 metrin välierissä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän keskeytti saman matkan välieräjuoksun. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa 800 metrillä ajalla 1.46,23. Hän sai samalla matkalla hopeaa Daegun MM-kilpailuissa 2011 ajalla 1.44,41. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli seitsemäs.
Khamis pitää hallussaan Sudanin ennätystä 800, 1 000 ja 1 500 metrin juoksuissa.
I Still...
"I Still..." oli yhdysvaltalaisen poikabändi Backstreet Boysin neljäs ja viimeinen single bändin viidenneltä studioalbumilta Never Gone, eikä sitä julkaistu Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa julkaistiin sen sijaan "Crawling Back To You". Single debytoi Japanin kansainvälisen singlelistan sijalla yksi.
Musiikkivideo
Musiikkivideossa Backstreet Boys on pimeällä urbaanilla asuinalueella, jossa jokaista vainoaa muisto samasta naisesta. Jokaista Backstreet Boysin jäsentä kuvataan erilaisessa ympäristössä; Kevin on baarissa, Howie taksissa, Nick linja-autoasemalla, Brian tiellä ja A.J. kujalla. Musiikkivideon ohjasi Matt McDermitt, jonka Boston Globe raportoi olleen vain 19-vuotias musiikkivideon kuvaamisen aikaan. Videon on kuvattu olevan erinomainen näyte 'slow-motion' -tekniikan käytöstä; video olikin TRL:än ehdokkaana parhaasta videosta.
Kappaleet
Vakiopainos
Eurooppa osa 2
Japani
Vetyauto
pienoiskuva|BMW:n täyttöaukko, [[Museum Autovision -museossa.]] pienoiskuva|Vetykäyttöinen BMW vuonna 2007 [[Tokyo Motor Showssa.]] pienoiskuva|Toyota Corolla Cross H2 Concept. Vetyauto tarkoittaa autoa, jossa polttomoottori käyttää vetyä. Vaihtoehtoisesti vetyä voi käyttää polttokennon avulla (polttokennoauto), jossa kenno tuottaa sähkövirtaa sähkömoottorissa käyttöä varten.
Vedyn käytöllä polttomoottoriautossa voidaan käyttää ennestään olemassa olevaa teknologiaa, jolloin teknologian kustannukset ovat alhaiset ja auton käytöstä ei tule hiilidioksidipäästöjä. Polttomoottoriauton muuttaminen vedylle vaatii erilaiset tankit polttoaineelle. Moottoriin tulee vahvistetut venttiilit ja venttiilien istukat, sekä kaasulle suunniteltu polttoaineen ruiskutus nesteen sijaan. Haittapuolena palaminen tuottaa typpioksidia, jota voidaan vähentää lisäämällä ilmaa seokseen, mutta tämä heikentää hyötysuhdetta ja siten tarvitsee suuremman iskutilavuuden kuin bensiiniä käyttävässä polttomoottorissa. Käyttämällä eri seoksia tarvitun vääntömomentin mukaan sekä kierrättämällä pakokaasua moottorissa voidaan tuotetun typpioksidin määrää vähentää.
Sähköautoon verrattuna vedyn käytöllä saadaan pidempi kantama sekä nopeampi tankkaus ja vetyautossa ei tarvita harvinaisia materiaaleja kuten litiumia. Sähköauton akut koetaan ongelmaksi etäisissä ja haastavissa olosuhteissa, akut ovat kalliita ja ne lisäävät painoa merkittävästi. Etenkin raskas kalusto kaivostoiminnassa vaatii paljon energiaa, kalusto on käytössä ympäri vuorokauden ja käyttöolosuhteissa on paljon tärinää, korkeat lämpötilat sekä likaa ilmassa.
Eri ratkaisujen hyötysuhde vaihtelee riippuen siitä, kerrotaanko polttoaineesta renkaaseen mitattua hyötysuhdetta (tank to wheel) vai energian tuotantotavasta renkaaseen mitattuna (well to wheel). Nämä hyötysuhteet ovat vain arvioita ja riippuvat käyttötavasta, jolloin polttomoottoreiden hyötysuhde on parempi korkeamman kuormituksen käyttötavassa ja polttokennot matalan kuormituksen käyttötavassa. Akkukäyttöisissä sähköautoissa ratkaisevaa on sähkön tuotanto- ja siirtotapa.
Eräs ongelma liittyy vedyn kuljettamiseen, koska metalliset säiliöt ovat painavia ja suurin paine rajoittaa paljonko vetyä voi yhdessä säiliössä kuljettaa. Toyota kehittää CFRP-säiliötä (hiilikuituvahvisteista muovia), joka olisi kevyempi ja mahdollistaisi korkeamman paineen.
Historia
Varhaisen polttomoottorin, joka käytti vedyn ja hapen seosta, kehitti sveitsiläinen François Isaac de Rivaz. Vedyn korkean kustannuksen vuoksi käyttö ei edennyt. Saksalainen BMW esitteli 750HL-mallin vuonna 2002, jota seurasi Hydrogen 7 -mallin vuonna 2005. Hydrogen 7 perustui kuuden litran V12-polttomoottorille, joka oli muutettu polttamaan bensiinin lisäksi vetyä. Autoa valmistettiin 100 kappaletta.
Aston Martin ajoi vetykäyttöisellä Rapide S -mallilla Nürburgringin 24 tunnin ajossa vuonna 2013. Alset Global halusi esitellä bensiinimoottorin muuttamista vetykäyttöiseksi ja pelkän tiekäyttöisen demonstraation sijaan valmistaja päätti osallistua sillä kilpailuun "tekniikan rajojen löytämiseksi". Auton moottori kykeni toimimaan pelkällä bensiinillä, pelkällä vedyllä tai näiden yhdistelmällä. Autossa oli neljä hiilikuitutankkia, ja säiliöjärjestelmä oli kehitetty Magna Steyrin kanssa.
Toyotan vetykäyttöinen Corolla Sport oli mukana Super Taikyu -sarjan kilpailussa Fujin 24 tunnin ajossa vuonna 2021, jossa se ajoi koko kilpailun. Toyota esitteli vetykäyttöisen GR Yaris H2 -auton Ypresin rallissa elokuussa 2022. Toyota jatkaa osallistumista Super Taikyu -sarjaan vetykäyttöisellä Corollalla myös vuonna 2023, jolloin auto on muutettu käyttämään nestemäistä vetyä kaasun sijaan. Nestemäisellä vedyllä ajettava matka kasvaa merkittävästi tankillista kohden.
Kawasaki esitteli vuonna 2022 vetyä käyttävän Ninja H2 -moottoripyörän, joka käyttää samaa Denson ruiskutusjärjestelmää kuin Toyotan vetykäyttöinen Corolla. Kehityksessä ovat mukana yhteistyössä Kawasaki Heavy Industries, Honda Motor, Suzuki ja Yamaha Motor, sekä Denso ja Toyota.
Le Mansin 24 tunnin ajojen yhteydessä vuonna 2023 Toyota esitteli GR H2 Racing Concept -konseptiauton. ACO suunnittelee vetyautojen luokan tulevan vuonna 2026 24 tunnin kilpailuun sekä FIA World Endurance Championship -sarjaan. Luokan on tarkoitus olla avoin erilaisille teknisille ratkaisuille, joka sisältää vetyä käyttävät polttomoottorit ja polttokennot.
Suomessa
Suomessa on vuonna 2023 kaksi vetyautoa. Energia-alan yrityksen omistuksessa on Hyundai Nexo. Toinen Hyundai sijaitsee Woikosken automuseossa Mäntyharjulla. Kumpaakaan ei voi tankata, koska tankkausasemia ei ole. Kaasualan yritys Woikoski rakensi vuonna 2014 kolme vetytankkausasemaa, mutta ne kaikki suljettiin tarpeettomina. Vuoteen 2030 mennessä suunnitellaan rakennettavan kymmenkunta tankkausasemaa.
Dzjaržynsk
Dzjaržynsk eli Dzeržinsk  on noin 25 164 asukkaan pienehkö kaupunki Valko-Venäjällä Minskin alueella, 38 kilometriä Minskistä lounaaseen. Kaupunki on samannimisen hallinnollisen piirin (rajon) keskus. Koko piirin väkiluku on 61 252, mikä luku sisältää myös Fanipalin pikkukaupungin (12 718 as.) ja pikkuruisen Neharelajen kaupunkimaisen taajaman (982 as.) asukkaat.
left|thumb|230px| Ortodoksikirkko Dzjaržynskissa.
Liikenneyhteyksistä tärkeimpiin kuuluvat Minskistä saapuva ja eteläpuolitse Dzjaržynskin keskustan ohittava Varsova-Brest-Baranavitšy-Dzjaržynsk-Minsk-Orša-Moskova moottoritie M1 (eurooppatie E30) sekä samansuuntainen rautatie. Kaupungin rautatieaseman nimenä on Koidanovo.
Piiri sijaitsee Itämeren ja Mustanmeren vesistöjen vedenjakaja-alueella. Valko-Venäjän korkein kohta Dzjaržynskin mäki nousee 345 metrin korkeudelle merenpinnasta Dzjaržynskin piirin alueella, linnuntietä vajaa 20 kilometriä kaupungista pohjoisluoteeseen.
Historiaa
Alueella sijaitsi jo 1100-luvulla Polatskin ruhtinaskuntaan ja myöhemmin Minskin ruhtinaskuntaan kuulunutta asutusta. Kylän nimenä oli aluksi Krutogorja.
1300-luvulla alue siirtyi Liettuan suuriruhtinaskunnan alaisuuteen, josta ajasta lähtien alue tunnetaan nimellä Koidanovo (,, , tai Koidanau). Erään nimitarinan mukaan osa mongoliarmeijaa lyötiin juuri Krutogorjan alueella. Armeijaa johtanut Batu-kaanin lapsenlapsi Koidanom olisi saanut surmansa taistelussa ja tullut haudatuksi Krutogorjaan, ja alue saanut tästä nimen Koidanovo. Toisenkin version mukaan nimi viittaa mongolisoturiin, mutta tämä olisi toiminut sotapäällikkönä Liettuan suuriruhtinaskunnan palveluksessa.
Neuvostoliiton aikana vuonna 1932 kaupungin nimeksi vaihdettiin Dzeržinsk puolalaissyntyisen bolševikkivallankumouksellisen ja Neuvosto-Venäjän salaisen poliisin johtajan Feliks Dzeržinskin mukaan. Tuolloin Neuvostoliiton länsirajan pinnassa sijainnut kaupunki oli lyhytikäisen Puolalaisten autonomisen piirin (1932–1935) keskus. Stalinin vainojen alkuvaiheessa suuri osa piirin johdosta teloitettiin ja enemmistö puolalaistaustaisesta väestöstä karkotettiin Kazahstaniin.
Toisen maailmansodan aikana saksalaiset miehittivät alueen. Kuten monin paikoin Valko-Venäjällä, myös Dzjaržynskin alueella toimeenpantiin juutalaisvainoja. Neuvostojoukot vapauttivat kaupungin heinäkuussa 1944.
Karhulan vaakuna
thumb|150px|right|Karhulan vaakuna (1955–1976) Karhulan vaakuna oli Karhulan kauppalan tunnus, joka oli saanut aiheensa kauppalan nimestä viitaten samalla sen teollisuuteen.
Vaakunan selitys on ”hopeakentässä selätysten kaksi mustaa, punavaruksista karhua, kummallakin etukäpälässä musta vasara”. Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 10. marraskuuta 1955. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1977 Karhulan liityttyä yhdessä Kymin kanssa Kotkan kaupunkiin.
The Freddie Mercury Album
The Freddie Mercury Album on vuonna 1992 julkaistu Freddie Mercuryn kokoelmalevy. Suurin osa kokoelmalevyn kappaleista on uudelleenmiksauksia aiemmin julkaistuista kappaleista.
Albumia on myyty Suomessa kultalevyyn oikeuttava määrä, yhteensä 26 638 kappaleen verran.
Trimorfinen luku
Trimorfinen luku on positiivinen kokonaisluku n, jonka kuutio n^3 päättyy lukuun n. Esimerkiksi 43 = 64, 243 = 13824 ja 2493 = 15438249.
Ensimmäisiä trimorfisia lukuja ovat 1, 4, 5, 6, 9, 24, 25, 49, 51, 75, 76, 99, 125 ja 249.
Maurice René Fréchet
Maurice René Fréchet (2. syyskuuta 1878 Maligny, Ranska – 4. kesäkuuta 1973 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen matemaatikko. Hän kehitti merkittävästi pistejoukkojen topologiaa ja otti käyttöön metrisen avaruuden käsitteen. Lisäksi hän tutki tilastotiedettä, todennäköisyyslaskentaa ja differentiaali- ja integraalilaskentaa. Hänen tutkimuksistaan sai alkunsa metristen avaruuksien funktionaalien teoria, ja hän otti myös käyttöön kompaktiuden käsitteen. Riezistä riippumatta hän keksi Lebesguen mielessä neliöllisesti integroituvien funktioiden avaruutta koskevan Riezin esityslauseen. Häntä pidetään usein abstraktien avaruuksien teorian isänä.
Varhaisvaiheet
Maurice René Frechet syntyi Malignyssä, Yonnen departementissa protestanttiseen perheeseen. Hänen vanhempansa olivat Jacques ja Zoé Fréchet. Hänen syntyessään hänen isänsä oli Malignyssä toimineen protestanttisen orpokodin johtaja, ja myöhemmin hänestä tuli protestanttisen koulun johtaja. Vähän aikaisemmin perustettu Ranskan kolmas tasavalta ei kuitenkaan suhtautunut uskonnollisiin kouluihin suopeasti, ja lopulta ne kiellettiin lailla. Niinpä Jacques Fréchet menetti työpaikkansa. Saadakseen edes jonkin verran tuloja Zoé Fréchet perusti Pariisiin majatalon ulkomaalaisille. Myöhemmin myös Jacques sai maallisissa kouluissa uuden opettajanviran, ei kuitenkaan kovin korkeapalkkaista, ja niinpä perheen oli tyydyttävä varsin vaatimattomiin tuloihin.
Pariisissa Maurice pääsi Lycée Buffon -nimiseen oppikouluun, jossa hänen matematiikan opettajanaan toimi Jacques Hadamard. Hadamard tunnisti nuoren Mauricen lahjakkuuen ja mahdollisuudet ja ryhtyi antamaan hänelle yksityisopetusta. Vuonna 1894 Hadamard siirtyi Bordeaux'n yliopistoon, mutta lähetti Fréchet'lle yhä säännöllisesti kirjeitä, joissa hän asetti matemaattisia ongelmia ja arvosteli ankarasti hänen virheitä. Myöhemmin Fréchet myönsi, että probleemat saivat hänet elämään jatkuvassa pelossa, ettei pystyisi ratkaisemaan joitakin niistä, mutta hän oli silti hyvin kiitollinen erityisasemastaan Hadamardin yksityisoppilaana.