cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franz Viehböck
Hänet valittiin Clemens Lothallerien kanssa neuvostoliittolais-itävaltalaiselle Austromir 91-lennolle. He saivat Tähtikaupungissa kaksivuotisen koulutuksen kosmonauteiksi. Viehböck lensi avaruuteen 2. lokakuuta 1991 yhdessä venäläisen Aleksandr Volkovin ja kazakstanilaisen Toktar Aubakirovin kanssa Sojuz TM-13-avaruusaluksella Baikonurin kosmodromilta. Hän teki 15 koetta Mir-avaruusasemalla yhdessä Anatoli Arzebarskin ja Sergei Krikaljovin kanssa. Lento kesti noin kahdeksan vuorokautta ja Viehböck laskeutui 10. lokakuuta 1991.
Lennon jälkeen Viehböck kulutti kaksi vuotta lennosta kertomiseen. Sen jälkeen hän toimi Rockwell International -yhtiön palveluksessa Yhdysvalloissa. Hän nousi kansainvälisen liiketoiminnan johtajaksi Wieniin Rockwellillä, kun Boeing oli ostanut yhtiön ja Itävalta oli tilaamassa F/A-18-hävittäjiä. Sen jälkeen hänestä tuli teknologiajohtaja Niederösterreichin maakuntaan. Vuodesta 2004 hän on toiminut Berndorfer AG-yhtiön johdossa. Hän on naimisissa, perheessä on yksi tytär ja kaksi poikaa.
FS Decrès (1866)
Decrès oli Ranskan laivaston vuonna 1866 vesillelaskettu potkurikorvetti, joka myöhemmin luokiteltiin 2. luokan risteilijäksi.
Valmistus
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakka ja sen köli laskettiin 23. lokakuuta 1861. Alus laskettiin vesille 10. syyskuuta 1866 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1868.
Palvelus
Alus siirrettiin vuonna 1870 Brestiin pohjoiseen laivueeseen ja edelleen vuonna 1877 Kiinaan ja Japaniin sijoitettuun osastoon. Se oli Tyynellämerellä tammikuusta 1887 alkaen vieraillen muun muassa 6. helmikuuta Valparaisossa. Decrès poistettiin alusluettelosta 25. kesäkuuta 1890 ja se muutettiin hiiliproomuksi vuonna 1896. Alus romutettiin vuonna 1910.
Ominaisuus
Ominaisuus viittaa filosofiassa, logiikassa ja matematiikassa entiteetin, olion tai substanssin jonkin piirteen abstraktioon. Esimerkiksi punaisella oliolla on ”punaisuuden” ominaisuus.
Ominaisuuksilla voi olla edelleen omia ominaisuuksia. Näin niihin pätevät sekä Russellin paradoksi että Grelling–Nelsonin paradoksi. Ominaisuus eroaa joukko-opillisesta luokan käsitteestä sikäli, ettei ominaisuuksilla ole ekstensionaalisuutta, ja filosofisesta luokan käsitteestä sikäli, että ominaisuuksien katsotaan olevan erillisiä niistä olioista, joilla ne ovat.
Ominaisuudet ovat keskeisellä sijalla universaalien ongelmassa. Ominaisuuksien itsenäisen olemassaolon myöntävää kantaa kutsutaan (käsite)realismiksi, ja ne kieltävää kantaa nominalismiksi.
Matematiikassa jokaiselle joukon alkiolle X tietty ominaisuus p on joko tosi tai epätosi. Formaalisti esitettynä: ominaisuus p: X → {tosi, epätosi}.
Asser Salo
Edvard Asser Salo (22. helmikuuta 1902 Lammi – 11. helmikuuta 1938 Neuvosto-Karjala) oli suomalainen asianajaja, hovioikeuden auskultantti ja sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Salon vanhemmat olivat työmies Edvard Salo ja Hilma Heinonen. Salo pääsi ylioppilaaksi 1921 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1925. Hän toimi asianajajana Helsingissä vuosina 1925–1930, ensin Sulo Wuolijoen asianajotoimiston palveluksessa 1926 ja osakkaana Pekkala & Salon asianajotoimistossa 1926–1930.
Salo oli sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1929–1930 Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä.
Vuonna 1930 Salo oli Vaasan raastuvanoikeudessa mukana asianomistajana Työn Äänen kirjanpainon särkemisjutussa, kun Lapuan liikkeen edustajat muiluttivat hänet 4. kesäkuuta oikeustalon portailta niin sanotun Vaasan mellakan yhteydessä. Salo oli joutua ammutuksi muilutusmatkan aikana, mutta lopulta hänet vietiin Lapualle nuorisoseuran talolle, jossa hänet pakotettiin antamaan seuraava valaehtoinen vakuutus:
Tämän jälkeen Asser Salo vietiin Viitasaarelle, jossa hänet päästettiin vapaaksi. Pian muilutuksen jälkeen Salo siirtyi Ruotsiin, mutta joutui sieltä karkotetuksi ja muutti Neuvostoliittoon. Neuvostoliitossa Salo toimi ensin Lenin-koulun luennoitsijana Moskovassa 1930 ja oli Profinternin skandinaavisen sihteeristön jäsen 1931. Vuonna 1935 Asser Salo muutti Leningradiin, jossa hän oli jäsenenä NKP:n keskusviraston Karjalan aluekomitean Suomi-osastolla ja Kustannusliike Kirjan poliittisen osaston johtajana. Vuonna 1936 hänet nimitettiin Karjalan neuvostotasavallan oikeusasiain komissariaatin puheenjohtajaksi; tästä tehtävästä hänet kuitenkin erotettiin 18. elokuuta 1937. Salo oli sen jälkeen kuorma-auton apumiehenä Petroskoissa, kunnes hänet vangittiin 1938. Hänet ammuttiin 11. helmikuuta 1938.
Salo oli naimisissa vuodesta 1926 Aino Lahja Salomaan kanssa.
7402
7402 on TTL-logiikkaperheen integroitu piiri, johon on pakattu 4 kappaletta 2-sisääntuloista NOR-porttia. Piiriä valmistetaan nykyään CMOS-tekniikalla TTL-piireille ominaiseen pinnikonfiguraatioon. Esimerkiksi 74HC02 on CMOS-tasoinen versio piiristä ja sen käyttöjännitesuositus on 2,0-6,0 V. TTL-tasoinen versio vastaavasta piiristä on 74HCT02 ja sen käyttöjännitealue on 4,5-5,5 V.
CMOS-logiikkaperheessä 4001 on myös samanlainen NOR-piiri. Sen pinnit ovat kuitenkin puoliksi käänteisessä järjestyksessä niin, että ulostulot ovat liitosnastojen 3, 4, 10 ja 11 kohdalla. 4001-piirin käyttöjännitealue on myös paljon laajempi, 3-15 V DC.
Sydänmyrsky
20 suosikkia – Sydänmyrsky on Meiju Suvaksen vuonna 1999 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää 20 kappaletta hänen vuosina 1989–1998 levyttämistään kappaleista. Albumin on julkaissut CD-levynä ja C-kasettina Fazer Records. Albumi on toinen Suvaksen kokoelma-albumi "20 suosikkia" -sarjassa. Hänen muut sarjassa julkaistut albumit ovat "20 suosikkia – Pure mua" ja "20 suosikkia – Viet itsekontrollin".
Aurora Pro Patria 1919
thumb|right|270px|Seuran logo Aurora Pro Patria 1919 (usein vain Pro Patria) on italialainen vuonna 1919 perustettu jalkapalloseura. Sen kotipaikka on Busto Arsizio Lombardian alueella lähellä Milanoa.
Historia
Nykyistä seuraa edelsi 1881 perustettu yleisseura Ginnastica Pro Patria et Libertate. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen, vuonna 1919, perustettiin varsinainen jalkapalloseura Pro Patria et Libertate, johon kerättiin sodasta selvinneet kaupungin eri joukkueiden pelaajat. Pro Patria nousi 1927 ensimmäisen kerran päärjatasolle, josta se putosi kauden 1932–1933 päätteeksi. Vain muutamaa vuotta myöhemmin seura putosi Serie B:stä Serie C:hen. Toisen maailmansodan jälkeen Pro Patria nousi takaisin Serie A:han, jossa se pelasi yhtä kautta lukuun ottamatta vuosina 1947–1956.
Pääsarjasta putoamisen jälkeen alkoi Pro Patria vajosi nopeasti Serie C:hen. Se kävi 1960-luvulla vielä Serie B:ssä, mutta tämän jälkeen seura taantui. Pahimmillaan se oli 1990-luvun alussa Eccellenzassa, Italian kuudenneksi korkeimmalla sarjatasolla. Pro Patria palasi takaisin ammattilaisseuraksi 1995, kun läheisessä Gallaratessa pelannut seura nousi Serie C2:een. Gallaratesella ei ollut ehdot täyttävää kenttää, minkä vuoksi se yhdistyi Pro Patriaan, jolla taas oli oma stadion. Uuden seuran nimeksi tuli Pro Patria Gallaratese G.B.. Kaudella 2001–2002 Pro Patria nousi Serie C1:een.
Nykyisen nimensä, Aurora Pro Patria 1919, seura otti käyttöön vuonna 2009.
Juuvanjoki
Juuvanjoki on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva joki Oulun kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla, entisten Kiimingin ja Ylikiimingin kuntien alueella.
Joen alkupiste on Kiimingin keskustaajamasta reilun kymmenen kilometrin päässä sijaitseva Iso Juuvanjärvi, joki laskee Kiiminkijokeen pohjoispuolelta Pasonmäellä, kolmisen kilometriä Koitelinkoskesta alavirtaan. Jokivarsi on asumaton alavirran Purolantien ympäristöä lukuun ottamatta. Ainoa tieyhteys joelle on metsäautotie Purontien Purosta Lellikosken lähelle joen keskivaiheille. Jokeen laskee suo-ojia sekä ylävirralla Kourioja- ja Joutsenoja -nimiset purot. Joen yläosa ja Iso Juuvanjärvi rajoittuvat luonnonsuojelualueeseen.
Susanne Riesch
Susanne Riesch (s. 8. joulukuuta 1987) on saksalainen alppihiihtäjä. Riesch on syntynyt Garmisch-Partenkirchenissä. Hänen siskonsa Maria Riesch on myös alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Susanne Riesch teki ensiesiintymisensä Ofterschwangin pujottelussa 5. helmikuuta 2006. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Levin pujottelussa kaudella 2006–2007. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan kolmas Åren pujottelussa joulukuussa 2009. Hän oli samalla kaudella kolmas myös Zagrebin pujottelussa.
Riesch on edustanut Saksaa kaksissa MM-kisoissa: Åressa 2007 ja Val-d’Isèressä 2009.
Hülegü-kaani
pienoiskuva|Hülegü-kaani. Rashid-al-Din Hamadani n. 1300-luku Hülegü-kaani ; (1217 – 8. helmikuuta 1265) oli mongolihallitsija, joka hävitti Bagdadin vuonna 1275 ja valloitti suuren osan Lähi-itää. Hän oli Tšingis-kaanin pojanpoika, Möngke-kaanin ja Kublai-kaanin veli sekä Persian Il-kaanien valtakunnan ensimmäinen hallitsija.
Tausta
Hülegün oli Tolui-kaanin ja Sorghaghtani Bekin poika. Hänet lähetti hänen veljensä, suurkaani Möngken vuonna 1255 viimeistelemään Lähi-idän muslimivaltioiden tuhoa. Tarkoitus oli ensiksi alistaa Iranissa asunut lurien kansa, toiseksi hävittää assassiinien sektio, kolmanneksi alistaa tai tuhota abbasidien kalifaatti, neljänneksi alistaa tai tuhota aijubidien valtiot Syyriassa ja lopuksi alistaa tai tuhota mamelukkien sulttaanikunta Egyptissä.
Hänen nai vuonna 1233 Doquz Khatunin, jolla oli huomattava vaikutus mieheensä. Tämä esimerkiksi säästi vaimonsa nestoriolaiset kristityt uskonveljet Bagdadissa kaupungin valtauksen yhteydessä vuonna 1285.
Valloitukset
thumb|300px|Hülegün armeija hyökkää Bagdadia vastaan vuonna 1257. Kuva on peräisin 1400-luvun käsikirjoituksesta. Hülegü johti ehkä suurinta koskaan koottua mongoliarmeijaa, Möngken määräyksestä siihen oli otettu joka kymmenes taistelukykyinen mies. Hän voitti helposti lurit ja hänen maineensa säikytti assassiinit niin, että he luopuivat valloittamattomasta Alamutin linnakkeestaan ilman taistelua.
Mongoliarmeija asettui Bagdadin ulkopuolelle marraskuussa 1257. Hülegü vaati antautumista, mutta kalifi Al-Musta'sim kieltäytyi varoittaen, että mongolit tulisivat kohtaamaan jumalan (Allah) vihan, jos hyökkäisivät kalifaattiin. Monet lähteet kertovat, että kalifi laiminlöi puolustuksen: hän ei ollut koonnut armeijoita eikä ollut vahvistanut kaupungin muureja.
Bagdad hävitettiin näin pahoin sen tekemän vastarinnan takia. Tämä oli mongolien omaksuma strategia: heti antautuneet kaupungit säästyivät yleensä pahalta hävitykseltä. Bagdadia kohdannut hävitys oli tiettävästi mongolien aiheuttamista pahin, vaikkakin joidenkin kiinalaisten kaupunkien on kerrottu kärsineen jokseenkin vastaavasti. Bagdad oli autio rauniokaupunki vuosisatoja ja kesti pitkään, ennen kuin se sai takaisin edes jotain aiemmasta loistostaan.
Pääartikkeli: Baghdadin taistelu
Loppuvaiheet
Kalifaatin tuhon jälkeen mongolit kääntyivät Syyriaan voittaen aijubidit ja lähettäen tiedustelijoita Gazaan saakka. Egypti olisi ollut seuraava kohde, mutta Möngken kuolema vuonna 1259 ja siitä johtunut vaikea hallitsijakriisi sai suurimman osan Hülegün joukoista vetäytymään. Vaikkakin suurkaaniksi lopulta saatiin valittua Kublai-kaani, ei yhtenäistä Mongolivaltakuntaa vuoden 1258 jälkeen ollut käytännössä enää olemassa, vaan sen tilalla oli neljä itsenäistä valtiota, joista yksi oli Hülegün Il-kaanien valtakunta.
Samaan aikaan mamelukit löivät Palestiinaan jätetyt mongolit Ain Jalutin taistelussa vuonna 1260. Mongolit menettivät lopullisesti Palestiinan ja Syyrian, ja Hülegün valtakunnan länsirajaksi tuli Tigris-joki. Hülegü palasi vuonna 1262, mutta sen sijaan, että olisi pystynyt kostamaan tappion, hän ajautui sisällissotaan Kultaisen ordan Berke-kaanin kanssa, joka oli muslimina raivoissaan Bagdadin hävityksestä. Berke liittoutui mamelukkien kanssa ja teki hyökkäyksiä, joilla houkutteli Hülegün pohjoiseen, jossa tämä kärsi vakavan tappion Kaukasuksen pohjoispuolella vuonna 1263. Tämä oli ensimmäinen mongolien keskinäinen avoin sota Tšingis-kaanin jälkeen ja enteili valtakunnan lopullista hajoamista. Hülegü kuoli vuonna 1265 ja hänet haudattiin Šahiin, joka on yksi Urmia-järven saarista.
Konstan parempi valssi
Konstan parempi valssi on kaustilaisen kansanmuusikon Konsta Jylhän sävelmä vuodelta 1964. Jylhä keksi kertomansa mukaan sävelmän ollessaan risusavotassa.
Konstan paremmasta valssista tuli yksi Konsta Jylhän ja Kaustisen purppuripelimannien suosituimmista kappaleista. Purppuripelimannit levytti sävelmän ensi kerran vuonna 1965. Siitä tehtiin myös laulettu versio, kun Jukka Virtanen kirjoitti sävelmään Konsta Jylhästä kertovan tekstin (alkusanat ”Konstan konsti oli oiva / kokosi soitollansa väen lauantaina...” ) ja kappaleen levytti Vesa-Matti Loiri vuonna 1969 Jaakko Salon sovituksena.
Riitta Degerholmin lyhytdokumentti vuodelta 1967 ja Paavo Helistön vuonna 1972 julkaistu Konsta Jylhän elämäkerta ovat myös nimeltään Konstan parempi valssi.
Viineri
thumb|Viineri Viineri tai wiener on tanskalaislähtöinen, yleensä makea leivonnainen, joka on valmistettu voitaikinasta tai vastaavanlaisesta vehnäjauhotaikinasta. Yleensä viinerissä on sisällä tai päällä esimerkiksi hilloa tai marmeladia. Viinerin tarina alkoi noin 150 vuotta sitten, jolloin tanskalaiset leipurit saapuivat Itävallasta leivonnaisen idea mukanaan. Vuosien varrella resepti on muuttunut, esimerkiksi siirtyminen voista margariiniin teki viineristä keveän ja lehtevän.
Viinerin kuohkeus saadaan kaulimalla ja taittelemalla taikina kerroksittaiseksi useaan kertaan. Parhaimman lopputuloksen takaamiseksi jauhot tulisi pakastaa ennen käyttöä, käyttää jääkylmää vettä sekä lepuuttaa taikinaa kylmässä jääkaapissa kaulitsemisten välissä. Viineri tulee leipoa nopeasti ja määrätietoisesti, sillä sen lämpötilaa ei saisi päästää nousemaan yli +15 °C:n.
Austin
Austin on Yhdysvaltojen Texasin osavaltion pääkaupunki ja Travisin piirikunnan keskus. Entisestä Waterloo-nimisestä kylästä tuli itsenäisen Texasin tasavallan pääkaupunki vuonna 1839, ja se nimettiin Stephen F. Austinin mukaan. Kun Texas liitettiin Yhdysvaltoihin vuonna 1845, Austinista tuli osavaltion pääkaupunki. Huomattava vaikutus kaupungin myöhempään kasvuun on ollut vuonna 1883 toimintansa aloittaneella Texasin yliopistolla. 1990-luvulla Austinista tuli monien teknologiayritysten keskus, ja kaupunki tunnetaan myös musiikkielämästään. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Austinin asukasluku oli 961 855 ja suuremman metropolialueen 2 283 371.
Maantiede
Austin sijaitsee Texasin osavaltion eteläisissä keskiosissa. Kaupungin keskustan läpi virtaa Coloradojoki, jonka varrella on useita järviä. Matkaa San Antonion kaupunkiin lounaassa on noin 180 kilometriä. Austin on Travisin piirikunnan keskus. Sen laajempi metropolialue käsittää myös Haysin, Williamsonin, Bastropin ja Caldwelin piirikunnat.
Historia
thumb|vasen|[[Texas State Capitol.]] Nykyisen Austinin alueella vaikuttaneita alkuperäisasukkaita olivat comanchet ja tonkawat, jotka metsästivät seuduilla biisoneja. Ensimmäiset kultaa etsineet espanjalaiset tutkijat saapuivat alueelle 1530-luvulla. Paikalliset intiaanit saivat maineen julmuudestaan, ja heitä syytettiin jopa kannibalismista. Heidän maineensa takia alueelle ei tehty sen enempää tutkimusmatkoja, eikä alueelle saapunut siirtolaisia. Alue kuului kuitenkin muodollisesti Espanjaan aina vuoteen 1821 saakka, jolloin sen entinen siirtomaa Meksiko itsenäistyi. Meksikon alaiseen Texasiin alkoi saapua suuria määriä siirtolaisia. Yksi heidän perustamistaan asutuksista oli vuonna 1835 alkunsa saanut Waterloo-niminen kylä Coloradojoen pohjoisrannalla. Texasin tasavallan itsenäistyttyä tasavallan varapresidentti Mirabeau B. Lamar ehdotti Waterloota uuden tasavallan pääkaupungiksi. Sillä oli keskeinen sijainti, lauhkea sää, ja esimerkiksi rannikosta poiketen se ei kärsinyt jatkuvista taudeista. Toinen vaihtoehto pääkaupungiksi oli Houston, mutta lopulta Lamarin ehdotus vei voiton. Waterloosta tehtiin Austin vuonna 1839, ja kaupunki nimettiin Texasin isänä tunnetun Stephen F. Austinin mukaan. Vuonna 1840 kaupungin asukasluku oli 856. Kun Texas liitettiin Yhdysvaltoihin vuonna 1845, Austinista tuli osavaltion pääkaupunki.
Orjuus ja muut poliittiset kysymykset jakoivat Yhdysvaltoja voimakkaasti etenkin 1850-luvulta lähtien. Yhdysvaltain sisällissodan syttyessä alueella oli sekä Etelävaltioiden että Pohjoisvaltioiden kannattajia. Osa kannatti myös uutta itsenäistä tasavaltaa. Travisin piirikunnan asukkaat äänestivät pysyvänsä osana unionia, mutta Texas muuten asettui Etelävaltioiden puolelle. Sodan aikana Austinissa muodostettiin sotilasyksiköitä, kuten Austin City Light Infantry ja Terry’s Texas Rangers. Kaupungissa tuotettiin myös aseita ja ammuksia. Kaupunki hyötyi sisällissodan jälkeisestä niin sanotusta rekonstruktiosta, ja vuonna 1871 kaupunkiin vedettiin Houston & Texas Central Railroad -rautatie. Samassa yhteydessä rakennettiin Coloradojoen ylittänyt silta, joka kuitenkin tuhoutui laajaa muutakin tuhoa aiheuttaneiden tulvien aikana vuonna 1900. Tulvimisen jälkeen joen vesivoimaa alettiin hyödyntää, mikä vaikutti osaltaan kaupungin teollistumiseen. Nykyinen Texas State Capitol rakennettiin vuonna 1888 aiemman tulipalossa tuhoutuneen rakennuksen tilalle. Texasin yliopisto aloitti toimintansa vuonna 1883. Yliopisto omisti suuret maa-alueet, joilta löydettiin maaöljyä vuonna 1924. Austin kasvoi erityisen nopeasti 1990-luvulla korkean teknologian yritysten vauhdittamana.
Talous
thumb|Näkymä kaupungin keskustaan. Austin on edelleen monien teknologiayritysten keskittymä, josta on käytetty myös nimeä Silicon Hills 1990-luvulta lähtien. Teknologiayritysten käytössä on suhteellisen suuri joukko korkeasti koulutettua työvoimaa. Paikalliset yritykset tuottavat ja kehittävät esimerkiksi tietokoneenosia, puolijohteita, bioteknologiaa ja tietoliikennettä. Teknologian alan yritysten ohella huomattavia työnantajia ovat hallinto ja terveydenhuolto. Kaupunkia on hiljattain alettu mainostaa myös musiikin keskuksena sloganilla The Live Music Capital of the World.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Austinissa aikavälillä 2012–2016 olivat 60 939 Yhdysvaltain dollaria ja henkilöä kohden 35 672 dollaria. 16,7 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
thumb|vasen|Kartta Austinin rodullisesta jakautumisesta. valkoiset, mustat , aasialaiset ja latinot. Austinin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 790 390 ja vuoden 2017 arvion mukaan 950 715. Sen suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 1 716 289. Kaupungin asukkaista 75,9 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 48,9 %), 7,6 % afroamerikkalaisia, 0,4 % intiaaneja, 34,5 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 6,8 % aasialaisia. 32,4 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia, ja 18,2 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kulttuuri
Austin on tunnettu vilkkaasta musiikkielämästään. Historiallisesti kaupunki on ollut country- ja blues-musiikin keskuksia. Nykyisin yleisiä muita genrejä ovat esimerkiksi rock, folk, jazz ja latinalainen musiikki. Kaupungissa on yli sata esiintymispaikkaa. Austinin South by Southwest -musiikkitapahtuma onkin Yhdysvaltojen suurimpia. Keväisin järjestetään Star of Texas Fair and Rodeo. Muita kaupungin tapahtumia ovat esimerkiksi eri etnisten ryhmien, kuten meksikolaisten, afroamerikkalaisten, saksalaisten ja ranskalaisten, etniset juhlat ja tapahtumat. Austinin kaupungilla on myös sinfoniaorkesteri, ooppera ja balettiseurue.
Koulutus
thumb|[[Texasin yliopisto, Austin.]] Texasin yliopiston pääkampusalue, Texasin yliopisto, Austin, sijaitsee Austinissa. Austinin kampuksella on lähes 50 000 opiskelijaa ja tarjolla yliopistossa on noin 100 alempaa ja 180 ylempää korkeakoulututkintoa. Muita kaupungin huomattavia oppilaitoksia ovat esimerkiksi Huston-Tillotson College, St. Edward’s University, Concordia University at Austin ja Austin Community College.
Keulakuva
pienoiskuva|[[Grand Turk (purjelaiva)|Grand Turk -aluksen keulakuva]] pienoiskuva|[[Recouvrance-aluksen keulakuva]] Keulakuva on tyypillisesti puusta veistetty, yleensä naista tai eläintä esittävä koriste-esine, joka sijoitetaan purjealuksen keulaan, keulapuomin alle. Keulakuvat olivat yleisiä 1500–1800-luvuilla. Ensimmäiset keulakuvat ilmestyivät 1500-luvun kaljuunoihin.
Peräpeilin koristelun tavoin keulakuvan pääasiallinen tarkoitus oli usein kertoa aluksen nimi lukutaidottomalle väestölle sekä laivaston alusten ollessa kyseessä myös kuvata omistajansa mahtia ja varallisuutta. Barokin aikakaudella joissakin aluksissa oli suunnattoman suuria keulakuvia, jotka painoivat useita tonneja ja levittäytyivät aluksen keulan molemmille puolille.
Suuret keulakuvat heikensivät alusten purjehdusominaisuuksia, minkä vuoksi keulakuvien kokoa pienennettiin huomattavasti 1700-luvulla. Napoleonin aikakauden sotien jälkeen keulakuvat jälleen yleistyvät, mutta yleensä ne olivat enää pieniä rintakuvia. 1800-luvulla keulakuvien käyttö väheni huomattavasti, mutta 1850–1860-luvuilla nopeissa klippereissä oli täysikokoiset, joskin erittäin kevyet keulakuvat, sillä aluksissa ei haluttu kuljettaa ylimääräistä painoa.
Keulakuvat katosivat meriltä purjelaivojen mukana. Vielä varhaisissa höyrylaivoissa oli toisinaan joko keulakuva tai omistajansa vaakuna keulassa. Tämä tapa katosi viimeistään ensimmäisen maailmansodan myötä.
Tosin suomalaisissa jäänmurtajissa oli hyvin kauan keulassa Suomen vaakuna, poikkeuksena Hansessa Saksan liittotasavallan.
Saksassa, Belgiassa ja Alankomaissa uskottiin, että klaboutermannikin-nimiset henget tai keijut asustivat keulakuvissa ja suojelivat alusta karikoilta, myrskyiltä ja taudeilta. Jos alus upposi, klaboutermannikinit opastivat merimiesten henget tuonpuoleiseen. Hollannissa uskottiin, että ilman keulakuvaa ja henkien suojelusta uponneiden alusten miehistöt kummittelevat merillä ikuisesti.
Sanoja keulakuva ja keulahahmo käytetään myös metaforana henkilöstä, joka on julkisuudessa jonkin ryhmän tai organisaation näkyvin jäsen olematta kuitenkaan sen varsinainen johtaja.
Julius Carry
Carryn muiden esiintymisten joukossa ovat esiintymiset sarjoissa Murphy Brown, Family Matters, Kreisi College, Kaksi kaveria, tyttö ja pizzapaikka ja Isojen poikien leikit. Viimeisen esiintymisensä hän teki Kasvottomat sotilaat -sarjan jaksossa "Eating the Young", joka näytettiin vuonna 2006.
Carry kuoli haimasyöpään.
Antonio Inutile
Antonio Inutile (s. 12. toukokuuta 1985 Järvenpää) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa FC Honkaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Inutile on suomalaissyntyinen, mutta hänellä on italialaisia sukujuuria isänsä puolelta.
Inutile aloitti pelaamaan jalkapalloa 10-vuotiaana Järvenpään Palloseurassa. Hän siirtyi 14-vuotiaana Helsingin Jalkapalloklubiin junioreihin, joita edusti puolitoista kautta. Kesken kauden 2001 hän vaihtoi FC Jokerien organisaatioon ja edusti kolmen kuukauden ajan seuran Ykkösessä pelannutta reservijoukkuetta FC Jokruja. Vuodeksi 2002 Inutile palasi JäPS:iin, tehden debyyttinsä miesten tasolla Kolmosessa. Hän pelasi Järvenpäässä vain puoli kautta, siirryttyään kesällä Turun Palloseuran A-junioreihin. Kaudeksi 2003 Inutile palasi Jokereihin, jossa pelasi puoli vuotta ennen siirtymistään Italian kuudennella sarjatasolla pelanneeseen AS Pescina Valle del Giovincoon.
Sarjakauden päätyttyä Italiassa Inutile palasi takaisin Suomeen viimeistelemään opintonsa. Vuoden 2005 alussa hän liittyi HJK:n Kakkosessa pelanneen reservijoukkueen Klubi 04:n riveihin. Joukkue nousi kauden päätteeksi Ykköseen Inutilen onnistuen maalinteossa kahdeksan kertaa 18 ottelussa. Seuraavana kautena hän teki sarjatasoa ylempänä 19 ottelussa peräti 17 maalia, nousten hyvien otteidensa myötä tekemään liigadebyyttinsä HJK:n edustusjoukkueessa. Kaudeksi 2007 Inutile solmi sopimuksen Veikkausliiga-seura FC KooTeePeen kanssa. Yhden Kotkassa vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi Vaasan Palloseuraan, jota Inutile edusti neljän kauden ajan tehden 19 maalia 92 liigaottelussa.
Talvella 2012 Inutile siirtyi Unkarin pääsarjajoukkue Lombard-Pápa TFC:iin. Hän pääsi kentälle yhdeksän kertaa sarjaotteluissa jääden maaleitta. Inutile palasi Suomeen ja teki syyskuussa loppukauden mittaisen sopimuksen Ykkösessä pelanneen PK-35 Vantaan kanssa. Maaliskuussa 2013 hän solmi yhden vuoden jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudeksi 2014 Inutile siirtyi Ykköseen nousseeseen HIFK:iin, tehden kahdeksan maalia 21 ottelussa joukkueen noustessa Veikkausliigaan. Alkuvuodesta 2015 Inutile teki sopimuksen Kakkosen sarjapaikalta uudestaan aloittavan FC Hongan kanssa.
Inutile on edustanut Suomen alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta kolmesti vuonna 2001.
Denis Tumasjan
Tumasjan siirtyi 18-vuotiaana pietarsaarelaiseen JBK:iin, josta Hannu Touru nosti hänet FF Jaron joukkueeseen elokuussa 2004. Hän pelasi Veikkausliigassa vuonna 2004 viisi ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2005 hän pelasi Jarossa 21 ottelua. Kaudeksi 2006 hän siirtyi Venäjän pääsarjassa pelanneeseen FK Torpedo Moskovaan arviolta 300 000 euron siirtosummalla. Tumasjan siirtyi kaudeksi 2009 FK Ural Jekaterinburgiin.
Otava-konserni
Otava-konserni (viralliselta nimeltään Otava Oy, vuosina 2000–2010 Otava-Kuvalehdet Oy) on suomalainen mediakonserni, joka keskittyy kirjojen ja aikakauslehtien kustantamiseen. Graafisen viestinnän kustantajana se on neljänneksi suurin Suomessa. Konserni on jaettu kirjaryhmään, jonka tärkein tytäryhtiö on Kustannusosakeyhtiö Otava sekä lehtiryhmään, jonka tärkein tytäryhtiö on Otavamedia Oy. Otava-konserni omistaa myös Suomalainen Kirjakauppa Oy:n, Like Kustannus Oy:n ja Otavan Kirjapaino Oy:n. Otava Oy:n omistavat Reenpään suku ja Otavan kirjasäätiö.
Historia
Kustannusosakeyhtiö Otava Oy perustettiin vuonna 1890. Kirjapainotoiminnan Otava aloitti 1908 ja aikakauslehtien kustantamisen Suomen Kuvalehden myötä 1916. Otava oli perustamassa Yhtyneitä Kuvalehtiä (nyk. Otavamedia) 1934 sekä Suurta Suomalaista Kirjakerhoa 1969. Vuodesta 1998 yhtiöt ovat olleet kokonaan konsernin omistuksessa. Asiakaslehtiä julkaiseva Kynämies tuli osaksi konsernia vuonna 2000. Vuonna 2006 Otava-Kuvalehdet osti Sonera Plazan (nykyinen Plaza.fi) ja Mach1 Oy:n (nykyinen NettiX Oy). Suomalainen Kirjakauppa siirtyi Sanomalta Otavan omistukseen 2011.
Otava oli pörssiyhtiö vuodesta 1945 vuoteen 1991, jolloin se vetäytyi pörssistä valtausuhan torjumiseksi. Nykyisin sen suurimmat omistajat ovat Reenpään suvun edustajat, jotka omistavat konsernista 97 prosenttia. Olli Reenpää, joka oli toiminut hallituksen puheenjohtana vuodesta 1968, luopui puheenjohtajuudesta täytettyään 80 vuotta vuonna 2014, ja uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Henrik Ehrnrooth, joka on ollut hallituksessa vuodesta 1988.
Otava-konsernin omistuksessa oli NettiX, kunnes Alma Media osti sen vuonna 2021. Kauppahinta oli 170 miljoonaa euroa.
Konsernin rakenne
Konsernin emoyhtiö on Otava Oy ja liiketoiminta-alueet ovat kirjojen kustantaminen (Kirjat), kirjakauppa (Kauppa), aikakauslehtien kustantaminen (Media) ja markkinapaikat (Otava Markkinapaikat). Otava-konserni on suurin kirjankustantaja Suomessa.
Otava Markkinapaikat
Yritykset joiden liiketoiminta-aluetta ei kerrota vuosikertomuksessa:
Lambda Scorpii
Shaula A on spektroskooppinen kaksoistähti, jonka kirkkaampi komponentti säteilee 18 000 aurinkoa. Shaula säteilee runsaasti röntgensäteitä, mikä viittaa kompaktiin tähteen päätähden lähellä, todennäköisesti valkeaan kääpiöön. Tähden massa on 11 Auringon massaa, ja se on Beta Cephei -tyyppinen muuttuva tähti, jonka kirkkaus vaihtelee välillä 1,59 – 1,65V. On havaittavissa kaksi jaksoa, jotka ovat 0,2137015 päivää ja 0,10685 päivää, ja näiden yhdistyminen jaksolla 10,1605 päivää. Mahdollisesti A-tähti on myös pimennysmuuttuja. Shaula kuuluu Skorpionin OB1-assosiaatioon.
Stabiilisuuden saari
400px|thumb|3D-mallinne Stabiilisuuden saaresta ja epästabiilisuuden merestä. Stabiilisuuden saari, vakaussaareke on termi ydinfysiikassa, joka kuvaa mahdollisia alkuaineita, joilla on tietty määrä protoneja ja neutroneja. Protonien ja neutronien lukumääriä kutsutaan "maagisiksi luvuiksi" (eng. "magic numbers"). Tämä mahdollistaa tiettyjen transuraanien isotooppien olevan vakaampia, eivätkä ne hajoa niin nopeasti.
Idean "saaresta" keksi yhdysvaltalainen ydinkemisti Glenn Theodore Seaborg. Hypoteesin mukaan atomin ydin, nuklidi, koostuu kuorista samalla tavalla kuin elektroniverho koostuu elektronikuorista. Molemmissa tapauksissa kuoret ovat energiatasoja, jotka ovat verrattain lähellä toisiaan. Kahden erillisen energiatason välillä on Seaborgin hypoteesin mukaan suhteellisen suuri aukko. Kun neutronit ja protonit täyttävät tietyn kuoren atomin ytimessä, nukleonien sidosenergia saavuttaa miniminsä, ja ydin on stabiilimpi eikä hajoa niin nopeasti kuin isotoopit, joilla näitä kuoria ei ole täytetty.
Tietylle kuorelle mahtuu vain tietty määrä protoneja ja neutroneja. Lukumäärää tietylle kuorelle mahtuvista nukleoneista sanotaan "maagisiksi luvuiksi". Yksi mahdollinen maaginen luku neutroneille on 184, ja sitä vastaavia protonin maagisia lukuja ovat 114, 120 ja 126, mikä tarkoittaisi sitä, että kaikkein kestävimmät isotoopit olisivat flerovium-298, unbinilium-304 ja unbiheksium-310.
Luettelo alkuaineiden isotooppien puoliintumisajoista
Saarella esiintyvien alkuaineiden puoliintumisajasta ei ole päästy tiedeyhteisössä yksimielisyyteen. Osa fyysikoista ajattelee, että alkuaineet puoliintuvat muutamassa minuutissa. Toiset taas ajattelevat, että ne voisivat kestää jopa päiviä. Laskelmien mukaan alkuaineiden puoliintumisaika voisi olla hyvin pitkä, jopa miljardi vuotta. Mikäli alkuaineilla on hyvin pitkä puoliintumisaika, niillä voisi olla hyvin erikoisia käyttötarkoituksia muun muassa ydinfysiikassa. Kuitenkin muutamilla isotoopeilla on vain muutama neutroni liian vähän, jotta ne voisivat pysyä vakaina.
Epästabiilisuuden meri
Epästabiilisuuden meri on nimitys ydinfysiikassa, joka kuvaa alkuaineiden joukkoa, jossa alkuaineet ovat hyvin epävakaita ja niiden puoliintumisaika on alle mikrosekunti tai jopa alle nanosekunnin.
Aiheesta muualla
Insel der Stabilität
Mark Plaatjes
Mark Plaatjes (s. 1. kesäkuuta 1961 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on yhdysvaltalainen entinen kestävyysjuoksija.
Urheilu-uransa jälkeen Plaatjes on toiminut valmentajana.
Yksityiselämä
Hän asuu Boulderissa, Coloradossa, ja pitää kuntoutusklinikkaa. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme tytärtä.
Dalmatius Caesar
Flavius Dalmatius (kuoli syyskuussa 337) oli Konstantinus Suuren veljenpoika. Hänen isänsä oli Konstantinuksen velipuoli Dalmatius censori. Hannibalianus oli Dalmatiuksen veli.
Konstantinus Suuri teki Dalmatiuksesta apukeisarin eli caesarin 19. syyskuuta 335. Hän sai Makedonian, Kreikan ja Traakian hallittavakseen. Dalmatius murhattiin sen jälkeen kun Konstantinus kuoli toukokuussa 337.
Truls Ove Karlsen
250px|thumb|Truls Ove Karlsen Truls Ove Karlsen (s. 25. huhtikuuta 1975 Oslo) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Steinkjer Skiklubb -nimistä seuraa.
St. Moritzin MM-kilpailuissa 2003 Karlsen oli 24:s suurpujottelussa. Åren MM-kilpailuissa 2007 Karlsen oli kuudes suurpujottelussa ja seitsemäs pujottelussa. Val-d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli 13:s suurpujottelussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä 22:nneksi ja suurpujottelussa 21:nneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Karlsen oli supersuurpujottelussa 28:s ja suurpujottelussa 25:s.
Irene Guest
Irene May Guest (22. heinäkuuta 1900 – kesäkuu 1970) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.
Guest voitti sekä kultaa että hopeaa Antwerpenin olympialaisissa 1920. Guest sai kultaa 4×100 metrin vapaauinnissa, jossa Yhdysvaltain joukkue ui uuden maailmanennätyksen 5.11,6. Lisäksi hän ui hopeaa 100 metrin vapaauinnissa. Guestin aika oli 1.17,0, jolla hän hävisi kultaa voittaneelle Ethelda Bleibtreylle 3,4 sekuntia.
Viinitila Falcon Crest
Viinitila Falcon Crest oli amerikkalainen primetime-saippuaooppera, joka kertoi kahdesta rikkaasta viinitilaperheestä: Channingeistä ja Gioberteista. Sarjan tapahtumapaikkana oli pieni Tuscany Valleyn kaupunki läheltä San Franciscoa.
Ruukin runni
thumb|Ruukin runni Ruukin runni eli Rasulan louhos sijaitsee Kuortaneen kunnan Länsirannan kylässä. 1700-luvulla runnista louhittiin noin 500 tonnia kuparimalmia.
Kivisen metsäautotieltä johtaa viitoitettu noin 1,2 kilometrin polku runnille. Louhos on puhdistettu ja aidattu. Paikalla on esitetaulu.
Scooby-Doo, Where Are You!
Scooby-Doo, Where Are You! on yhdysvaltalainen Hanna-Barberan tuottama piirrossarja, jota esitettiin CBS:llä vuosien 1969–1970 aikana yhteensä 25 jakson verran. Sarjan jälkeen siitä on tullut erityisesti Yhdysvalloissa suosittu piirrossarja, josta on tuotettu useita piirrossarjoja, animaatio- ja näytelmäelokuvia, sekä oheistuotteita pehmoleluista kahvikuppeihin ja t-paitoihin asti.
Sarjan alku
Scooby-Doo-konseptin luoneet Joe Ruby ja Ken Spears toimivat myös sarjan lopullisten tarinoiden tarkastajina, sekä käsikirjoittivat Bill Lutzin kanssa ensimmäisen kauden jaksot. Toisen tuotantokauden kahdeksan jaksoa käsikirjoittivat Rubyn, Spearsin ja Lutzin lisäksi Larz Bourne ja Tom Dagenais.
Vastaanotto ja arvostelu
Wizard Magazine listasi vuonna 2008 Scooby-Doo, Where Are You! -sarjan sijalle 38 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 24.
Ruhnun lentokenttä
Ruhnun lentokenttä sijaitsee Ruhnun saarella, Virossa. Kenttä sijaitsee saaren eteläosassa. Sen ICAO-koodi on EERU; IATA-koodia sillä ei ole. Lentokenttää ylläpitää valtiollinen AS Tallinna Lennujaam.
Kentällä on yksi nurmipintainen kiitotie (13/31), jonka mitat ovat 600 × 20 m. Kiitotielle ei ole lähestymisvaloja.
Ruhnulle on säännöllistä reittiliikennettä talvisin. Kaudella 2018–2019, lokakuun alusta huhtikuun loppuun, saksalainen FLN Frisia-Luftverkehr GmbH lentää torstaisin reitin Pärnu–Ruhnu–Kuressaare–Ruhnu–Pärnu.
Orimattilan Jymy
Orimattilan Jymy (Jymy tai OrJy) on vuonna 1903 perustettu orimattilalainen urheilun yleisseura. Seuran lajeina ovat ammunta, hiihto, koripallo, lentopallo, uinti ja yleisurheilu. Seuralla on lisäksi naisjaosto ja kuntoliikuntajaosto. Jymyn toiminta on muuttunut vuosien saatossa. Alkuperäisten suunnitelmien mukaan seuran tarkoitus oli toimia ainoastaan voimisteluseurana, mutta toiminta laajeni nopeasti muuhun urheiluun jo 1910-luvulla, ja voimistelu jäi lopulta kokonaan syrjään. 1960-luvulla Jymy muuttui eri lajien jaostolliseksi urheiluseuraksi.
Harrastajamäärältään Jymyn suurin laji on koripallo. Seuran miesten edustusjoukkue on pelannut parhaimmillaan I-divisioonassa kausina 1978–1982, 1995–1996 ja 1998–2002. Orimattilan Jymyn naiset nousivat koripallon SM-sarjaan kaudeksi 2008–2009 ja ylsivät tulokaskaudellaan sarjan neljännelle sijalle, häviten pronssiottelussa Kotkan Peli-Karhuille. Kaudella 2009-2010 seura sijoittui runkosarjassa seitsemänneksi, mutta luopui kauden jälkeen sarjapaikastaan.
Jymy on nostanut kattoon koripalloilijoidensa Reijo Penttilän, Kari Tuomin ja Marko Sunin pelipaidat.
Nokkavero
Nokkavero eli nokkaverovoi (ruots. näbbeskattsmör) oli Ruotsissa ja Suomen niin sanotulla ruotsalaisen oikeuden alueella ennen uskonpuhdistusta kannettu kirkollinen vero. Ruotsalaista oikeutta noudatettiin Varsinais-Suomen ja Satakunnan ruotsinkielisissä osissa sekä Etelä-Pohjanmaalla, Uudellamaalla ja Ahvenanmaalla. Piispan saamat kymmenykset maksettiin nokkaverovoina siten, että esimerkiksi vuonna 1331 veron suuruus oli yksi naula eli 425 grammaa voita kutakin seitsemän vuotta täyttänyttä henkilöä kohden. Uskonpuhdistuksen jälkeen nokkaveron tuotto meni valtiolle.
Chloe Arthur
pienoiskuva|Chloe Arthur vuonna 2019. Chloe Arthur (s. 21. tammikuuta 1995) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa helmikuun 2021 loppuun mennessä 21 maaottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle yhdessä ottelussa.
Arthur edustaa kaudella 2020–2021 englantilaisseura Aston Villaa. Kausina 2018–2020 hän edusti Birmingham Cityä ja sitä ennen Bristol Cityä. Skotlannissa hän on pelannut Celticin ja Hibernianin joukkueissa.
Chloe Arthurin isä oli yksi kymmenestä kuolonuhrista Glasgow'ssa vuonna 2013 tapahtuneessa onnettomuudessa, jossa poliisihelikopteri putosi päin Clutha-nimistä pubia.
Atomica
Atomica (alkuperäinen nimi Deep Burial) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Dagen Merrill. Sen ensi-ilta yhdysvalloissa oli 17. maaliskuuta 2017 ja se julkaistiin ladattavaksi 21. maaliskuuta 2017.
Tuotanto
Atomica on Syfyn omistaman tuotantoyhtiö Syfy Filmsin toinen tuotos.
Adam Beach
thumb|Adam Beach vuonna 2015. Adam Beach (s. 11. marraskuuta 1972 Ashern, Manitoba, Kanada) on kanadalainen näyttelijä.
Hän on näytellyt muun muassa sarjoissa Kova laki (2007–2008) sekä minisarjassa Comanche Moon (2008) roolihahmonaan Blue Duck -niminen intiaani. Hän on ollut naimisissa Meredith Porterin kanssa 1999–2002 (2 lasta) ja Tara Masonin kanssa 2003–2007. Hän on näytellyt myös elokuvassa Suicide Squad (2016).
Boxcar Willie
Lecil Travis Martin, taiteilijanimeltään Boxcar Willie (1. syyskuuta 1931 – 12. huhtikuuta 1999) oli yhdysvaltalainen countrymusiikin laulaja.
Willie syntyi Teksasissa ja liittyi Yhdysvaltain ilmavoimiin 1949. Hän tapasi tulevan vaimonsa Lloenen Idahossa 1962. Pari sai sittemmin neljä lasta. Willie osallistui Kalifornian San Joséssa kykyjenetsintäshow'hon, jossa hän käytti ensimmäistä kertaa taiteilijanimeään.
Willie ryhtyi päätoimiseksi muusikoksi 1976 jätettyään ilmavoimat. Hänen toinen albuminsa King of the Road oli Englannissa menestys ja nousi listojen viidennelle sijalle. Boxcar Willien uran kohokohtia olivat vuonna 1981 Grand Ole Opryn jäsenyys sekä vuonna 1984 "lupaavimman uuden artistin" palkinto Country Music Awards (CMA) toimesta.
Williellä todettiin vuonna 1996 leukemia, johon hän menehtyi Bransonissa, Missourissa 1999.
Rantalainen (yritys)
Rantalainen Yhtiöt on vuonna 1972 perustettu, auktorisoitu tilitoimistopalveluita tuottava konserni. Sillä on yli 800 työntekijää (2020) 40 paikkakunnalla Etelä-Suomessa (2018). Yrityksen liikevaihto oli noin 4,2 miljoonaa euroa vuonna 2017
Yritys aloitti vuonna 1972 nimellä Tilipalvelu Rantalainen. Yrityskonsernin johtajana toimii Antti Rantalainen. Perheyrityksen kolmas sukupolvi astui yrityksen johtoon 2012.
Toukokuussa 2018 Intera Partners ja Rantalainen Group Oy ilmoittivat perustavansa kumppanuusyrityksen. Rantalainen on kasvattanut lähiaikoina toimintaansa voimakkaasti ja yrityksellä on tavoite nousta pörssiin.
Tickled Pink
Tickled Pink on vuosina 1978 ja 1981 esitetty australialainen draamasarja. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta 12 jakson verran. Sarjan päähenkilöitä esittivät Max Gillies, Bunny Brooke, Martin Harris, Peter Sumner, Barry Lovett ja Jacki Weaver. Mel Gibson esiintyi yhdessä sarjan jaksossa toisella tuotantokaudella.
Saab GlobalEye
pienoiskuva|Kreikan ilmavoimien lentokone Saabin Erieye-tutkalla Saab GlobalEye on ruotsalaisen puolustus- ja turvallisuusyhtiö Saabin kehittämä ennakkovaroitus- ja valvontaratkaisu (AWACS). Se koostuu sarjasta antureita, jotka käyttävät Saabin Erieye-tutka- ja lähetysjärjestelmää, jotka on asennettu Bombardierin Global 6000 -pitkän kantaman lentokoneeseen.
Saab on tarjonnut kahta GlobalEye-lentokonetta Suomen puolustusvoimille, mikäli se valitsee Saabin JAS 39 Gripenit uusiksi hävittäjikseen HX-hävittäjähankkeessa.
Ominaisuudet
GlobalEye pystyy havaitsemaan ja seuraamaan kohteita sekä maalla että merellä. Global 6000 -lentokoneella on mahdollista suorittaa korkeimmillaan yksitoista tuntia kestäviä operaatioita. Saabin mukaan sen AWACS-tutkalaitteilla on toimintakorkeudessa parhaimmillaan 450 kilometrin (216 nm) kantama.
Kissakoski
Kissakoski on kylä Hirvensalmen kunnassa Etelä-Savon maakunnassa. Kylä sijaitsee linnuntietä runsaan kahden kilometrin päässä Hirvensalmen kirkolta lounaaseen. Kissakosken teollisuusmiljö ja asutus muodostui paljolti vuosina 1831–1854 rakennetun, 1,1 kilometriä pitkän Kissakosken kanava ympärille. Paikalla sijaitsi ennen avokanavaa koski, jonka putouskorkeus oli yli 4 metriä. Kanavalla laskettiin Puulan vedenpintaa ja käännettiin sen lasku Kymijoen vesistöön kulkemaan Päijänteen sijaan Mäntyharjun reitin kautta. Kissakosken kanava yhdistää toisiinsa idänpuoleisen, Puulan kanssa samalla tasolla olevan Liekuneen ja lännenpuoleiseen, alempana sijaitsevaan Vahvajärveen.
Kissakosken kanava on vanhimpia Suomessa 1800-luvun alussa virinneen koskenperkaus- ja kanavoimishankkeen ilmentymiä. Kanava ja tehdasympäristö on luokiteltu valtakunnallisesti merkittäväksi rakennusperinnön ympäristöksi. Kanava lähistöineen liittyy myös 1900-luvun alun puunjalostusteollisuuden vaiheisiin. Kosken rannalle perustettiin vuonna 1907 Kissakoski Oy. Kissakosken laajasta, metsäiseen ympäristöön 1900-luvun alussa syntyneestä teollisuusyhdyskunnasta muistuttaa kansakoulu (1916), Kissakosken paperitehtaan punatiilinen tuotantorakennus 1920-luvulta, Kissakosken voimalaitos (1932) sekä arkkitehti Waldemar Aspelinin suunnittelemat, tehtaaseen liittyvät johtajiston ja työväen asuinrakennukset.
Rakkauspommitus
Rakkauspommitus on yksilöön kohdistuva järjestäytynyt rakastavien tunteiden osoitus, jolla ihmisryhmä pyrkii käännyttämään yksilön joukon jäseneksi. Termiä on käytetty Yhdysvaltain Yhdistymiskirkon sisällä. Liikkeen ulkopuolella rakkauspommitusta pidetään yhtenä kultin tunnusmerkeistä.
"Flirttikalastus" (, FFing) oli rakkauspommituksen muoto, jota Kansainvälinen perhe -liikkeen naispuoliset jäsenet käyttivät vuosina 1974–1987: he värväsivät liikkeeseen uusia jäseniä tarjoamalla näille seksipalveluita. Jotkut myös keräsivät liikkeelle rahaa samalla keinolla. Liikkeen oman ilmoituksen mukaan käytännössä ei ollut uskonopillisesti mitään väärää, vaan sen käyttö lopetettiin AIDSin takia.
Novak Đoković
Novak Đoković (kyrill. Новак Ђоковић, yleinen kansainvälinen kirjoitusasu Novak Djokovic) (s. 22. toukokuuta 1987 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen ammattilaistennispelaaja, joka on voittanut urallaan 23 grand slam -turnausta, enemmän kuin kukaan toinen miespelaaja. Yhteensä hän on voittanut urallaan 93 ATP-turnausta kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 hän saavutti kaksinpelistä pronssia. ATP-finaaliturnauksen Đoković on voittanut kuusi kertaa.
Joulukuussa 2021 Đoković oli ollut miesten kaksinpelin maailmanlistan ykkösenä 350 viikkoa. Ensimmäisen kerran hän nousi ykkössijalle heinäkuussa 2011. Kukaan muu pelaaja ei ole ollut ykkössijalla yhtä monen viikon ajan. Hänet on valittu sekä Serbian vuoden urheilijaksi  että maailman parhaan miesurheilijan Laureus-palkinnon voittajaksi neljä kertaa. Tämän lisäksi Đoković on myönnetty kansainvälisen tennisliiton maailmanmestariksi vuosina 2011–2015, 2018 ja 2021. Đoković valittiin ATP:n pelaajaneuvoston puheenjohtajaksi elokuussa 2016 ja uudelleen lokakuussa 2018. Hän joutui eroamaan pelaajaneuvostosta vuoden 2020 päätteeksi perustettuaan uuden PTPA-järjestön.
Uran alku
Tenniksen ohjatun harjoittelun Đoković aloitti jo nelivuotiaana. Kaksi vuotta myöhemmin hän osallistui jugoslavialaisen Jelena Genčićin tennisleirille, missä Genčić huomasi Đokovićin poikkeuksellisen lahjakkuuden. Genčić valmensi Đokovićia 11-vuotiaaksi asti. Syyskuussa 1999, pian sotilasliitto Naton pommitusten jälkeen, 12-vuotias Đoković muutti neljän vuoden ajaksi Müncheniin Nikola Pilićin johtamaan tennisakatemiaan. Junioreiden Grand Slam -kilpailuissa hän ylsi parhaimmillaan välieriin, mikä tapahtui vuonna 2004 Australian avointen poikien kaksinpelissä ja nelinpelissä. Hän oli junioreiden kaksinpelin maailmanlistalla parhaimmillaan sijalla 34 (9. kesäkuuta 2003).
Đoković aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003. Hän kiersi vuosina 2003 ja 2004 pääasiassa ITF Futures ja ATP Challenger -turnauksia. Hän voitti vuonna 2003 Belgradissa pelatun Futures-turnauksen kaksinpelin ja vuonna 2004 neljä kaksinpeliturnausta: Aachenin ja Budapestin haastajaturnaukset sekä Čačakin ja Szolnokin Futures-turnaukset. Čačakin Futures-turnauksessa hän voitti myös nelinpelin. Vuonna 2004 hän pelasi ensimmäiset ATP-kiertueen turnauksensa.
Heinäkuussa 2005 Đoković nousi ATP:n kaksinpelin maailmanlistalla sadan parhaan joukkoon ja päätti vuoden sijoittumalla listalla 78:nneksi. Hän voitti Sanremon haastajaturnauksen ja pelasi ensimmäisen kerran kaksinpelin pääsarjassa kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa. Parhaiten hän menestyi Yhdysvaltain avoimissa ja Wimbledonissa, joissa hän eteni kolmannelle kierrokselle.
Kohti kärkisijoja (2006)
thumb|200px|Đoković Yhdysvaltain avoimissa 2007. Đokovićin läpimurto tapahtui kaudella 2006, jolloin hän voitti kaksi ATP-kiertueen kaksinpeliturnausta: massa-alustalla Amersfoortissa heinäkuussa ja kovalla alustalla Metzissä lokakuussa. Amersfoortin turnauksen loppuottelussa hän voitti Nicolás Massún suoraan kahdessa erässä ja Metzin turnauksen loppuottelussa Jürgen Melzerin kolmen erän jälkeen. Hän pelasi myös Umagin massaturnauksen loppuottelussa, mutta turnauksen voitto meni Stanislas Wawrinkalle Đokovićin jouduttua luovuttamaan ensimmäisen erän loppupuolella. Grand Slam -turnauksista hän menestyi parhaiten Ranskan avoimissa, joissa hän pääsi puolivälieriin. Hän voitti turnauksen toisella kierroksella maailmanlistan yhdeksäntenä olleen Fernando Gonzálezin, kolmannella kierroksella Tommy Haasin ja neljännellä kierroksella Gaël Monfilsin. Puolivälierässä hän joutui selkävamman vuoksi jättämään Rafael Nadalia vastaan pelaamansa ottelun kesken kahden hävityn erän jälkeen. Wimbledonissa Đoković selviytyi neljännelle kierrokselle, jolla hävisi Mario Ančićille viisieräisen ottelun. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi kolmannella kierroksella Lleyton Hewittille. Loppukaudesta hän pääsi puolivälieriin Madridin Masters-turnauksessa.
Đoković nousi kaksinpelin maailmanlistalla kahdenkymmenen parhaan pelaajan joukkoon lokakuussa 2006, ja hän oli kauden päättyessä 16:ntena. Kesäkuussa 2006 hän sai uudeksi valmentajakseen Marián Vajdan. Vajdan edeltäjä Đokovićin valmentajana oli Riccardo Piatti.
Grand Slam -finaaliin ja maailmanlistan kolmanneksi (2007)
Đoković aloitti kauden voittamalla kovalla alustalla pelatun Adelaiden turnauksen. Finaalissa hän voitti australialaisen Chris Guccionen. Seuraavassa turnauksessaan, Australian avoimissa Đoković hävisi neljännellä kierroksella maailmanlistan ykköselle Roger Federerille suoraan kolmessa erässä. Maaliskuussa hän pääsi sekä Indian Wells Mastersin että Miami Mastersin finaaliin. Indian Wellsissä hän hävisi finaalissa maailmanlistan kakkoselle Rafael Nadalille, mutta Miamissa hän voitti turnauksen loppuottelussa Guillermo Cañasin. Miamin puolivälierässä hän pudotti jatkosta Nadalin. Turnausten jälkeen hän nousi maailmanlistalla ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon. Monte Carlo Mastersissa Đoković hävisi kolmannella kierroksella David Ferrerille. Estorilin turnauksen finaalissa Đoković voitti Richard Gasquet'n. Hän pääsi puolivälieriin sekä Italian avoimissa että Saksan avoimissa. Ranskan avoimissa Đoković pääsi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen välierään, mutta hävisi siinä Rafael Nadalille. Wimbledonissa hän voitti puolivälierässä tasan viisi tuntia kestäneen ottelun Marcos Baghdatisia vastaan luvuin 7–6(7–4), 7–6(11–9), 6–7(3–7), 4–6, 7–5. Välierässä hän kohtasi jälleen Nadalin, jota vastaan joutui luovuttamaan kolmannessa erässä voitettuaan ottelun ensimmäisen erän.