cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jukka Poika
Sooloura
Jukka Poika keikkailee sekä yhdessä DJ Stormyn kanssa että yhtyeen kanssa. Yhtyeeseen kuuluvat vuonna 2018 Jukka Pojan ja DJ Stormyn lisäksi rumpali Toni Puskala ja kitaristi-lyömäsoittaja Jori Hulkkonen.
Yksityiselämä
Rousun nykyinen vaimo on valtiotieteilijä Teija Stormi-Rousu. Stormi myös kiertää Jukan mukana toimien keikoilla DJ:nä taiteilijanimellä DJ Stormy. He kihlautuivat vuonna 2016, avioituvat huhtikuussa 2018, asuvat Turun Kakskerrassa, ja heidän ensimmäinen yhteinen lapsensa syntyi heinäkuussa 2019. Rousulla on aiemmasta avioliitostaan matemaatikko Sandra Luhtaniemen kanssa kolme lasta. Rousu on asunut aiemmin Kirkkonummella, Torniossa, Raaseporin Bromarvissa ja Helsingissä.
Aikaisemmin Rousun maailmankatsomukseen kuuluivat rastafari-uskonto ja taolaisuus, mutta hän on sittemmin kertonut olevansa uskonnoton ja saavansa hengellisyytensä ilman uskontoja. Rousu kävi rippikoulun ja liittyi kirkkoon ennen häitään Teija Stormi-Rousun kanssa. Rousu on suorittanut siviilipalveluksen Espoossa.
Alppihiihto talviolympialaisissa 1956
Pujottelu
<br style="clear:both;"/>
Kauneuden kirous
Kauneuden kirous on Pentti Haanpään postuumisti julkaistu 11. romaani, joka ilmestyi vuonna 2015. Kirjan on kustantanut Into. Teoksen on toimittanut tietokirjailija Matti Salminen.
Teoksen ensimmäisen version Haanpää kirjoitti 1944 isältään Mikko Haanpäältä saamastaan aiheesta. Sen päähenkilö on Haanpään muuhun tuotantoon verrattuna poikkeuksellisesti nainen. Haanpää suunnitteli tarinasta elokuvakäsikirjoitusta ja lähetti synopsiksen Fenno-Filmille, joka ei kuitenkaan ollut kiinnostunut. Romaanikäsikirjoitusta hän tarjosi Lukumies-kustantamolle mutta kirja jäi julkaisematta. Hän kuitenkin hyödynsi tarinaa pilkkomalla siitä novelleja, jotka hän myi eri lehtiin.
Jukka Poika
Diskografia
Soul Captain Band
Alppihiihto talviolympialaisissa 1956
Syöksylasku
<br style="clear:both;"/>
Jukka Poika
Diskografia
Kapteeni Ä-ni
Kauneuden kirous
Pari vuotta myöhemmin Haanpää kirjoitti tarinalle jatkoksi kaksi novellia, ”Heta” ja ”Heta Rahko korkeassa iässä”, jotka ilmestyivät jälkimmäisen novellin nimen saaneessa kokoelmassa (Otava 1947). Teokseen liittyy vielä kaksi muutakin novellia: ”Heinäkuu” (Pohjan Liekki -lehti, 1947) ja vuonna 1945 kirjoitettu ”Pekka Kortteinen” joka ilmestyi kirjassa Vanhan voiman mies (Otava 1995).
Shu Han -kuningaskunta
Historia
Liu Shan hallitsi aina vuoteen 263 asti, kun Cao Wein armeija onnistui lopultakin kukistamaan Shu Hanin armeijan. Jiang Wei sai surmansa ja Liu Shan antautui. Hänet vangittiin ja vietiin Cao Wein pääkaupunkiin. Cao Wein keisari antoi hänelle muodollisen tittelin ja Liu Shan pystyi viettämään eläkepäiviään vauraudessa ja rauhassa.
Nokea ja kultaa
Nokea ja kultaa on Edvin Laineen ohjaama suomalainen näytelmäelokuva vuodelta 1945.
Kauneuden kirous
Matti Salminen kertoo esipuheessaan Kauneuden kirouksen synnyn ja löytymisen historian. Käsikirjoitus oli Haanpään tyttären Elsa Hyvärisen jäämistössä, josta sen 1990-luvulla löysi tutkija Esko Viirret.
Nokea ja kultaa
Pelastusarmeijan luutnantti saa hoidettavakseen väkivaltaisten sijaisvanhempien luota karanneen pojan tapauksen. Pojan hoiviinsa ottanutta satamajätkää yritetään lavastaa salakuljettajaksi. Yhdessä satamajätkän kanssa neuvokas poika pyrkii saamaan asiat mieleiselleen tolalle. Luutnantti joutuu kamppailemaan omantuntonsa kanssa.
Jukka Poika
Diskografia
Jukka Poika ja Jenkkarekka
Nokea ja kultaa
Elokuva on Laineen kolmas ohjaus. Televisiossa Nokea ja kultaa esitettiin ensi kerran 18. maaliskuuta 1966. Elokuva on mustavalkoinen.
Jukka Poika
Diskografia
Soolo
Nokea ja kultaa
Juoni
pienoiskuva|Veli-Matti Kaitala näyttelee Riston roolin. Kasvatuskodistaan karannut pikkupoika Risto Muuranen kohtaa satamajätkä Jalmari Aaltosen eli Laiska-Jammun ja haluaa jäädä tämän luo asumaan. Riston äiti asuu Kanadassa, isästä ei ole tietoakaan. Kasvatusvanhempiensa, Esa ja Miina Laakson kanssa poika ei tule toimeen. Pelastusarmeijan luutnantti Sirkka Lehmus etsii Ristoa Miinan toimeksiannosta. Merimieskapakassa Sirkka tapaa entisen miesystävänsä, Klausin. Jammu ja Risto tulevat kapakkaan ja ajavat Klaun tiehensä; mies nimittäin haluaisi Sirkan takaisin ja käyttäytyy tätä kohtaan väkivaltaisesti. Klaus on ryhtynyt salakuljetusliigan pomoksi. Risto kertoo Sirkalle, että hän pakeni Laaksoilta, sillä kasvatti-isä oli väkivaltainen. Poika poistuu kapakasta. Jammu ja Risto jatkavat sopuisaa yhteiseloaan. Saapa Jammu säännöllisen työpaikankin.
Tullimiehet ja poliisi kiinnittävät huomiota satamassa tapahtuvaan salakuljetukseen. Työnjohtaja Eemeli Virta on mukana salakuljetuksessa. Virkavallan suurennuslasin alla on Merilokki-laiva. Pelastusarmeijan majurin mukaan Riston on palattava kotiin, vaikka huonoonkin. Sirkka tähdentää Jammulle, että Laaksoilla on juridinen oikeus Ristoon. Jammu saa Riston lopulta palaamaan kasvatuskotiinsa. Käy ilmi, että Sirkalla on ollut samankaltainen lapsuus kuin Ristolla ja hän löysi turvapaikan Pelastusarmeijasta. Kantautuu uutinen Riston äidin kuolemasta. Laaksot tuhlaavat pojan kasvatukseen testamentatut varat. Risto karkaa pian uudelleen sijaisperheestään.
Risto pujahtaa lähtöä tekevään Merilokkiin, sillä hän aikoo merille. Poika kuulee, että salakuljettajat ovat lavastamassa Jammua syylliseksi rötöksiinsä. Kun Jammu yrittää noutaa Ristoa laivasta, hän joutuu tullimiesten pidättämäksi. Poliisikuulustelussa hän vannoo olevansa syytön salakuljetukseen ja lupaa avustaa poliiseja. Jammu pääsee karkaamaan poliiseilta ja löytää pian Riston, joka on paennut uimalla maihin. Sirkka ei usko Jammua ja Ristoa koskevia panetteluja. Kun hän jälleen tapaa heidät, kolmikko menee yhdessä poliisin luo oikaisemaan väärinkäsityksiä. Poliisi pääsee salakuljettajien jäljille. Pakotohinassa Klaus tuikkaa työkaluvajan tuleen yrittäessään hävittää häntä vastaan todistavan muistikirjansa. Jammu on sisällä kirjaa etsimässä ja onnistuu pääsemään ulos juuri ennen kuin vaja räjähtää. Salakuljettajat saadaan pidätettyä. Ristoa odottaa puolestaan tulevaisuus Jammun ja Sirkan kasvattilapsena.
Tuotanto
Nokea ja kultaa kuvattiin kesällä ja syksyllä 1945. Satamaa esitti Jätkäsaaren satama Helsingissä. Studiona toimi SF-studio.
Veli-Matti Kaitala (1935–1978) löydettiin Riston rooliin sanomalehti-ilmoituksella, johon vastasi kaikkiaan 250 hakijaa. Hän oli mukana kuudessa elokuvassa 1940-luvun loppupuoliskolla ja vielä vuonna 1955 Laineen Tuntematon sotilas -filmatisoinnissa. Toinen lapsitähti oli yhdeksänvuotias Ritva Åberg (s. 16. elokuuta 1936), joka näytteli rinnakkaisnimillä Pikku Ritva ja Ritva-Leena kaikkiaan viidessä elokuvassa vuosina 1945–1949. Eeva-Kaarina Volaselle Nokea ja kultaa oli ensimmäinen elokuva, jossa hän näytteli, mutta hänen osuutensa leikattiin pois. Niinpä Volasen valkokangasdebyytiksi tuli elokuussa 1946 ensi-iltansa saanut Synnin jäljet. Edvin Laineen veljelle Aarnelle sivuosa poliisina oli ensimmäinen elokuvarooli.
Janne Kokko
Janne Kokko (s. 1968 ) on suomalainen pöytäjääkiekkoilija, joka edustaa Sulkavan Laiturit-nimistä seuraa. Kokko on voittanut urallaan kolme suomenmestaruutta vuosina 1995, 1997 sekä 1999 sekä pronssia vuoden 1997 maailmanmestaruuskilpailuista. Kokko on myös veteraanien euroopanmestari vuodelta 2010.
Nokea ja kultaa
Vastaanotto
Helsingissä Nokea ja kultaa ei saavuttanut yleisön suosiota, mutta muissa kaupungeissa vastaanotto oli huomattavasti parempi. Elokuva myytiin Ruotsiin ja Tanskaan.
Janne Kokko
Ura
1990-luvulla Kokko voitti peräti kolme suomenmestaruutta nousten ITHF:n maailmanrankingin 10 parhaan joukkoon. Kokko on voittanut myös seitsemän kultaa veteraanien SM-kilpailuista. Vuoden 2018 euroopanmestaruuskilpailuissa Kokko voitti superveteraanien EM-kultaa.
Nokea ja kultaa
Vastaanotto
Kriitikot pitivät Nokea ja kultaa -teosta taiteellisesti melko ansiokkaana. Suomen Sosialidemokraatin kriitikko arvioi sen ”kiitettäväksi ja arvokkaaksi yritykseksi” vaikkei suinkaan ”täydelliseksi elokuvaluomukseksi”. Uuden Suomen kriitikon mukaan elokuva oli pintapuolinen ja tyylillisesti pyhäkoulukertomus, mutta hän jatkoi: ” --- juttu on kuvattu siksi hyvällä maulla ja siihen liittyy siksi paljon lämmintä, inhimillistä huumoria, että kolportaasimaisuus ei pahastikaan häiritse.” Laineen ohjaustyötä kehuttiin. Myös musiikki sai myönteistä huomiota. Näyttelijöistä Veli-Matti sai erityiskiitosta. Häntä pidettiin todellisena löytönä.
Myöhemmin on kritiikissä todettu elokuvan vahvimmaksi anniksi luontevat näyttelijät ja kuvaus.
Manuel Gräfe
Kotimaansa pääsarjassa Bundesliigassa Gräfe tuomitsi ensi kertaa vuonna 2004. Ensimmäisen ottelunsa Mestarien liigassa hän tuomitsi lokakuussa 2010, jossa kohtasivat kreikkalainen Panathinaikos ja venäläinen Rubin Kazan.
Hybodus
Hybodus oli varhainen haisuku, joka eli noin 260–75 miljoonaa vuotta sitten. Sen fossiileita on löydetty kaikilta mantereilta. Suurimmat lajit olivat noin parin metrin pituisia. Niillä oli kahden tyyppisiä hampaita: teräviä viiltäviä hampaita esimerkiksi kalojen syömiseen ja litteitä joilla se pystyi murskaamaan nilviäisten kuoren.
Yksi syy siihen miksi sen fossileja on löytynyt suhteellisen paljon kaikkialta maailmasta on ilmeisesti se että niiden rusto oli kalkkiintunut vaikkakaan se ei ollut niin kovaa kun luu.
Aiheesta muualla
pienoiskuva|vasen|Taiteilijan näkemys Hybodus fraasista.
Aavemaan aarre
Aavemaan aarre on Sanoma Magazines Finlandin kustantama Disneyn eläinmaailman ankkasarjoja käsittelevän Ankantekijät-sarjan viides teos. Teoksen kaikkien tarinoiden piirrokset ovat tunnetun ankkapiirtäjän William Van Hornin käsialaa. Kirja on julkaistu vuonna 2006.
Ilmastodiagrammi
pienoiskuva|[[Frankfurt am Main|Frankfurtin, Saksan kaupungin ilmastodiagrammi]] Ilmastodiagrammin avulla havainnollistetaan jonkin alueen ilmastotietoa. Ilmastodiagrammissa on yhdistetty pylväsdiagrammi ja viivadiagrammi. Pylväät merkitsevät yleensä sademääriä, ja viiva keskilämpötilaa.
Langenwaldschanze
Langenwaldschanze on hyppyrimäki Schonach im Schwarzwaldissa Saksassa. Siinä järjestetään enimmäkseen yhdistetyn maailmancupin osakilpailuja, jotka tunnetaan nimellä Schwarzwaldpokal.
Historia
Lokakuussa 1924 päätettiin rakentaa hyppyrimäki Schonach im Schwarzwaldiin. Seuraavana talvena uusi hyppyrimäki valmistui Langenwaldiin ja avajaisissa hypättiin mäkiennätykseksi 27 metriä. Ensimmäinen remontointi tehtiin vuosina 1931–1932. Seuraava remontointi tehtiin vuonna 1937.
Toisen maailmansodan jälkeen Langenwaldschanze rakennettiin kokonaan uudelleen vuonna 1955, ja sitä remontoitiin vuosina 1963, 1967 ja 1972. Ensimmäinen Schwarzwaldpokal-kilpailu järjestettiin vuonna 1967.
Langenwaldschanzessa on järjestetty hiihdon nuorten MM-kilpailut vuosina 1981 ja 2002, molemmilla kerroilla mäkeä remontoitiin ennen MM-kilpailuja. Vuoden 1981 MM-kilpailuissa mäen K-piste sijaitsi 80 metrissä ja vuoden 2002 MM-kilpailuissa K-piste sijaitsi 90 metrissä ja HS-piste 96 metrissä. Vuoden 1981 nuorten maailmanmestaruuden voitti Matti Nykänen ja vuoden 2002 nuorten maailmanmestaruuden voitti Janne Happonen ja joukkuekilpailun voitti Suomi joukkueella Janne Happonen, Harri Olli, Arttu Lappi ja Akseli Kokkonen.
Turvatakseen yhdistetyn maailmancuposakilpailut syksyllä 2009 tehtiin päätös Langenwaldschanzen suurentamiseksi K95 HS106 kokoiseksi. Keväällä 2010 aloitettiin uuden mäen rakennustyöt, jossa hyppyrin keulaa siirrettiin 7 metriä taaksepäin ja alastulorinteen profiilia suurennettiin. Vain yhdeksän kuukautta rakentamistöiden aloittamisesta uudistuneen Langenwaldschanzen avajaisia vietettiin 5. tammikuuta 2011.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 108,5 metriä on hypännyt Jarl Magnus Riiber.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 98,0 metriä on hypännyt Anette Sagen.
Vladimir Torlopov
thumb|Vladimir Torlopov Vladimir Aleksandrovitš Torlopov (komiksi Торлопов Öльöксан Володь,, s. 14. marraskuuta 1949 Syktyvkarissa) on Venäjän federaatioon kuuluvan Komin tasavallan entinen päämies. Kansallisuudeltaan hän on komi. Torlopov on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Torlopov valmistui Komin valtiollisesta kasvatustieteellisestä instituutista vuonna 1971. Vuonna 1990 hänet valittiin Komin parlamenttiin. Torlopov valittiin tasavallan päämieheksi suoralla kansanvaalilla joulukuussa 2001. Hän voitti virkaatekevän päämiehen Juri Spiridonovin saaden 40 prosenttia annetuista äänistä. Torlopovin virkakausi alkoi 15. tammikuuta 2002. Vuonna 2010 hänen tilalleen nimitettiin Vjatšeslav Gaizer.
Cassie
Cassie (oikealta nimeltään Casandra Elizabeth Ventura, s. 26. elokuuta 1986 New London, Connecticut) on yhdysvaltalainen R&B-laulaja, malli ja näyttelijä. Cassien isä on filippiiniläinen ja äiti meksikolainen .Hän on parhaiten tunnettu vuonna 2005 julkaistusta singlestään "Me & U", josta tuli suuri hitti vuonna 2006.
Sokoke
Sokoke on Kenian sademetsistä peräisin oleva kissarotu. FIFe hyväksyi rodun 1990-luvun alkupuoliskolla. Sokoke on harvinainen rotu, rekisteröityjä kissoja on maailmanlaajuisesti noin sata.
Elintavat
Sokoke-rodun kissoille kelpaavat hyönteiset, vihannekset ja hedelmät. Ne nauttivat hiekkakylvyistä. Sokoke on aktiivinen kissarotu.
Ulkonäkö
Sokoke on väritykseltään aina tabby.
Julius Sang
Julius Sang (19. syyskuuta 1948 Kapsabet – 9. huhtikuuta 2004 Eldoret) oli kenialainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Hänen päämatkansa oli 400 metriä.
Sang voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Kenian joukkueessa juoksivat hänen lisäkseen Robert Ouko, Charles Asati ja Hezakiah Nyamau. Lisäksi hän voitti samoissa kisoissa pronssia 400 metrillä. Nämä jäivät hänen vuonna 1981 päättyneen juoksu-uransa ainoiksi arvokisamitaleiksi.
Sang kuoli äkilliseen sairauteen 9. huhtikuuta 2004.
Aleksandr Blinov
Aleksandr Aleksandrovitš Blinov (, s. 20. elokuuta 1981 Habarovsk) on venäläinen riistamaaliampuja, nuorten ja aikuisten maailmanmestari, sekä olympiamitalisti.
Aleksandr Blinov on saavuttanut olympialaisissa hopeaa 10 m olympiakiväärissä Ateenassa 2004. Lisäksi hän on saavuttanut MM-kilpailuissa nuorten sarjassa kaksi kultaa ja pronssin Barcelonassa 1998, sekä miesten sarjassa kolme kultaa, viisi hopeaa ja pronssin Lahdessa 2002, Zagrebissa 2006 ja Plzeňissä 2008.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2020 – naisten joukkuekilpailu
Naisten joukkuekilpailu jousiammunnassa Tokion olympialaisissa 2020 käydään Dream Island Archery Fieldillä 25. heinäkuuta. Kilpailuun osallistuu 12 joukkuetta.
Karsinnat
Isäntämaa Japani pääsee suoraan olympiaturnaukseen. Vuoden 2019 MM–kilpailuista mukaan pääsee kahdeksan parasta joukkuetta. Jos Japani on kahdeksan parhaan joukossa, mukaan otetaan yhdeksänneksi paras joukkue. Loput kolme joukkuepaikkaa karsitaan erillisessä karsintaturnauksessa. Jos Japani ei ole saanut paikkaa MM–kilpailujen kautta ja osallistuu erilliseen karsintaturnaukseen ja on kolmen parhaan joukossa, paikan olympialaisiin saa karsintaturnauksen neljäs joukkue.
Corinne Hermès
Corinne Hermès (o.s. Miller, s. 16. marraskuuta 1961 Lagny-sur-Marne) on ranskalainen laulaja.
Hermès voitti vuoden 1983 Eurovision laulukilpailun, jossa hän edusti Luxemburgia kappaleella Si la vie est cadeau. Sen oli säveltänyt Jean-Pierre Millers ja sanoittanut Alain Garcia.
Hermèsiltä on ilmestynyt albumi Vraie (2006).
Boogie woogie
pienoiskuva|[[Bassolinja]]
Boogie woogie, toiselta nimeltään barrelhouse, on Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa kehittynyt pianolla soitettava afroamerikkalaisen musiikin tyylilaji. Se on periaatteessa nopeaa bluesia, mutta toisinaan se halutaan nähdä myös osana jazz-musiikin traditiota.
Boogie woogiessa pianistin vasen käsi soittaa yleensä loputtomiin toistuvaa, takovaa ostinatoa, tai kulkee lyhyttä yksiäänistä bassokuviota edestakaisin. Oikea käsi soittaa kulmikkaita melodioita ja toisinaan sekin jää toistamaan sointuja tai ostinatoa. Oikea käsi voi improvisoida varsinkin pentatonisen skaalan pohjalta kuten bluesissa. Sointukulku noudattelee usein blueskaavaa, mutta monimutkaisemmat sävellykset ovat mahdollisia.
Boogie woogie kehittyi vuoden 1910 tienoilla, ja se oli erityisen suosittua 1940-luvulla. Bluesista poiketen boogie woogie on ragtimen tapaan useimmiten iloluontoista musiikkia ja usein vielä ragtimeä selvästi vauhdikkaampaa. Rytmi voi olla joko nopeammille blues-kappaleille tyypillinen shuffle, mutta usein boogie woogie -rytmi on tasainen. Boogie woogie tuokin mieleen 1950-luvulla syntyneen rock and roll -musiikin. Rock and roll -pianistit ovat hyödyntäneet boogie woogie -tyyliä usein lähes sellaisenaan omassa musiikissaan.
Suukko (makeinen)
pienoiskuva|Krembo eli suomeksi suukko. pienoiskuva|Krembo sisältä. Suukko on tanskalainen ympäri maailmaa eri nimillä tunnettu makeinen. Tanskassa 1800-luvulla kehitettyä makeista on kutsuttu nimellä flødeboller eli ’kermapulla’. Makeista on kutsuttu myös nimellä negerkys, josta suomalainen nimi neekerinsuukko on tullut. Nimitys crembo/krembo makeiselle on tullut Israelista, jossa makeista kutsuttiin alun perin eurooppalaiseen tapaan nimellä roš kuši eli ’neekerin pää’. Myöhemmin nimityksestä luovuttiin ja siirryttiin käyttämään nimitystä krembo. Krembo on yhdistelmä heprean kielen sanoista krem (kerma) ja bo (sisällä). Krembossa on pyöreän keksin päällä munavaahtoa, joka on kuorrutettu ohuesti suklaalla. Makeinen on kääritty alumiinifolioon. Israelissa tätä herkkua syödään vain talvisaikaan mutta runsain määrin.
Suukot Suomessa
Suomessa makeista valmistaa nykyisin Brunberg. Alkujaan makeista valmistivat muutkin (esimerkiksi Hellas nimellä Neekerin suudelma 1920-luvulla), mutta Brunberg aloitti sen teollisen tuotannon Porvoossa vuonna 1951. Makuja on neljä: mansikka, vanilja, mokka ja toffee.
Suomessa makeista on kutsuttu neekerinsuukoksi tai -pusuksi vanhempaa perua olevan saksankielisen nimityksen, Negerkuß, mukaan. Nimi muutettiin vuonna 2001 Brunbergin suukoksi, vaikka suukon nimen vaihtamisesta saatu palaute oli ollut Brunbergin toimitusjohtajan Tom Brunbergin mukaan ”lähes sataprosenttisesti vastustavaa”. Samalla muutettiin pakkauksen kuvaa neutraalimmaksi: karikatyyrin tapaan kuvattujen mustaihoisten hahmojen huulia pienennettiin ja kaislahame muuttui kankaiseksi. Myös Saksassa makeisen nimitys on muutettu suklaasuukoksi. Maaliskuussa 2020 Brunberg ilmoitti, että suuteleva pariskunta poistuu pakkauksista kesään mennessä. Tilalle tulee piirretty kuva Porvoon kaupungista.
Panaman kanava
thumb|250px|Panaman kanava (kuva: [[NASA)]]
Panaman kanava on Panaman kannaksen poikki kulkeva kanava. Se on 82 kilometriä pitkä ja yhdistää Tyynenmeren ja Atlantin toisiinsa. Kanava kulkee Panamankannaksen alavimman kohdan poikki ja nousee korkeimmalle Gatúnin tekojärvellä, joka on 26 metriä merenpinnan yläpuolella. Kanava avattiin liikenteelle ensi kertaa 15. elokuuta 1914.
Vuosittainen liikenne kanavassa on kasvanut vuoden 1914 tuhannesta laivasta yli 14 000 laivaan (2008). Kanavasta oli kulkenut vuoteen 2008 mennessä yli 815 000 alusta.
Laivareitti
Sillalta jatketaan viisi kilometriä ruopattua jokiuomaa pitkin ja saavutaan Mirafloresin suluille. Näillä kaksivaiheisilla suluilla alukset nousevat 16,5 metriä ylemmäksi Mirafloresin tekojärveen. Pedro Miguelin sulussa alukset nousevat vielä 9,4 metriä ja saapuvat 12 kilometriä pitkään Gaillardin leikkaukseen (= Culebra, suom. ’käärme’), joka on kaivettu vedenjakajan poikki.
Gaillardin leikkauksen jälkeen reitti jatkuu Gatúnin tekojärvellä. Tällä 26 metrin korkeudella kanava kulkee 38 kilometriä.
Gatúnin kolmella sululla laskeudutaan Atlantin valtameren puolelle Karibianmereen. Täällä oleva Limóninlahti on luontainen satama ja toimii laivojen odotuspaikkana.
Laivan kulku kanavassa kestää keskimäärin noin yhdeksän tuntia.
Sulut
Panaman kanavan sulut ovat parillisia, joten laivaliikenne kulkee samanaikaisesti molempiin suuntiin. Gaillardin leikkauksessa suuret laivat joutuvat turvallisuuden takia tosin kulkemaan vain yhteen suuntaan kerrallaan.
Sulkukammiot ovat 33,53 metriä leveitä ja 320 metriä pitkiä. Niiden käyttökelpoinen pituus on 304,8 metriä. Kammioiden koon mukaan määräytyy kanavaa käyttävien laivojen suurin mahdollinen koko, josta käytetään nimitystä Panamax.
Sulkukammion täyttäminen kestää noin kahdeksan minuuttia, ja siihen tarvitaan 101 000 kuutiometriä vettä. Gatúnin sulkujen sulkuporttien korkeus on 21 metriä ja paino 745 tonnia. Massiivisesta koostaan huolimatta niiden avaamiseen ja sulkemiseen riittää 30 kilowatin moottori.
Suluissa laivoja vedetään pienillä sähkövetureilla, niin sanotuilla muuleilla, jotka kulkevat sulun molemmilla reunoilla. Veturien voimakkaiden vinssien avulla laiva pidetään myös sulun keskellä. Laivojen siirtely on tarkkaa työtä, sillä Panamax-kokoisen laivan sivuilla on vain 60 senttimetriä vapaata tilaa.
Käyttömaksut
Kanavan käytöstä peritään maksu laivan uppouman mukaan. Maksu vaihtelee 2,26 dollarista 2,96 dollariin tonnia kohden. Konttialuksilta peritään 49 dollaria jokaista kuuden metrin (20 jalan) konttia kohden. Keskimääräinen käyttömaksu laivaa kohden on 54 000 dollaria. Kanavan suurin käyttömaksu, 375 600 dollaria, perittiin 14. huhtikuuta 2010 Norwegian Cruise Linen siirtomatkalla olleesta Norwegian Pearlista. Ennen Norwegian Pearlia ennätystä oli pitänyt Disney Cruise Linen alus Disney Magic vuonna 2008 saamallaan 331 200 dollarin käyttömaksulla. Kanavan pienin peritty käyttömaksu oli 36 senttiä, jonka maksoi amerikkalainen seikkailija Richard Halliburton uidessaan kanavan läpi vuonna 1928.
Historia
Panaman kanavan historian ensimmäinen askel otettiin jo vuonna 1513, kun espanjalainen tutkimusmatkailija Vasco Núñez de Balboa ylitti Panamankannaksen ensimmäisenä eurooppalaisena. Sen aikainen tekniikka ja tietämys eivät kuitenkaan vielä riittäneet edes aloittamaan kanavan rakentamista.
Varsinainen kanavahanke alkoi virallisesti vuonna 1880, kun ranskalainen insinööri Ferdinand de Lesseps päätti aloittaa kanavan rakentamisen kannaksella. Ajatus kanavan rakentamisesta Nicaraguaan oli myös ollut esillä, sillä maan suurimmalta järveltä Nicaraguanjärveltä ei olisi ollut vaikeata päästä Karibianmereltä Tyynellemerelle. Kanava kuitenkin rakennettiin Panamaan, sillä kannas on siellä kapeampi kuin missään muualla Keski-Amerikassa.
Vuoteen 1889 mennessä ranskalaisten hanke oli törmännyt moniin ongelmiin. Lukuisat onnettomuudet, kanavan yhtiön rahoituskriisi ja korruptioskandaalit pakottivat Ranskan luopumaan keskeneräisestä kanavahankkeesta vuoden 1889 lopussa.
Viimeinen sotilaallinen operaatio, jonka Yhdysvallat suoritti Panamassa, oli vuodenvaihteessa 1989–1990 suoritettu operaatio Just Cause, jossa Yhdysvaltain armeija miehitti Panaman kaupungin ja pidätti Panaman sotilasjuntan johtajan, kenraali Manuel Noriegan, jota epäiltiin rahanpesusta ja huumekaupasta.
Vuonna 2006 Panaman presidentti Martín Torrijos käynnisti suunnitelmat kanavan laajennustyöstä. Laajennustyöt aloitettiin vuonna 2007.
Kanavan laajennuksen oli tarkoitus valmistua vuoden 2015 lopulla, ja alustava budjetti koko työlle oli 6,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Hinta-arvioon oli varattu inflaatiovaraa. Uusittu kanava kaksinkertaisti kanavan kapasiteetin ja mahdollisti suurempien alusten ajamisen sulkujen läpi. Kanavan laajennusprojekti oli myöhässä yhdeksän kuukautta arvioidusta aikataulusta. Uudistettu kanava avattiin 26. kesäkuuta 2016, mutta sen käyttöönotossa on ollut ongelmia. thumb|Panaman kanavan vyöhykkeen lippu.
Tuppinokat
Tuppinokat ovat kokonaan valkoisia, paljasnaamaisia, lyhytsiipisiä, noin 40 cm:n kokoisia merilintuja. Ne elävät Etelämantereella ja mannerta ympäröivillä saarilla. Ne asuvat lintu- tai hyljeyhdyskunnissa. Ne ovat kaikkiruokaisia haaskansyöjiä. Pesä on maassa kolossa.
Tuppinokkia on ainakin kaksi lajia, keltatuppinokka (Chionis alba) ja mustatuppinokka (C. minor). Toisinaan myös hopeakurmitsa (Pluvianellus socialis) luetaan kuuluvaksi tuppinokkien heimoon.
250px|pienoiskuva|vasen|[[Mustatuppinokka]]
Tuomo Lindroos
pienoiskuva|Tuomo Lindroos. Tuomo Antero Lindroos (12. toukokuuta 1923 Tampere – 17. toukokuuta 1968 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoerotuomari ja tärkeä tuomaritoiminnan kehittäjä. Tuomo Lindroos on jääkiekkoleijona ja kolminkertainen Lynces Academicin paras erotuomari. Hänen veljensä oli jääkiekkoilja-valmentaja Risto Lindroos.
"Tumppi" Lindroos lopetti jääkiekkouransa Ilveksen A-junioreissa. Tuomarina hän vihelsi 106 SM-sarjaottelua ja 27 maaottelua sekä kahdesti MM-kisoissa. Hän oli kehittämässä Suomen tuomaritoimintaa ja aloitti erotuomarikoulutuksen. Lindroos kuului Suomen Jääkiekkoliiton erotuomarivaliokuntaan aikana 1954-1958. Monet sittemmin kansainväliselläkin tasolla uraa luoneet erotuomarit saivat oppinsa alkujaan Lindroosilta, joka otti nuoria ilvesläisiä tuomarikaverikseen. Näihin kuuluu muun muassa Pentti Isotalo, Lennart Jaala, Örnulf Diehl ja Räshid Hakimsan.
Tuomo Lindroos oli Jatkosoda n aikana saksalaisissa SS-joukoissa, joissa hän taisteli Itärintamalla. Itärintamalta hän sai rautaristi n. Tuomo Lindroos oli sotilasarvoltaan vänrikki.
Magdeburg
Magdeburg on Saksan osavaltion Saksi-Anhaltin pääkaupunki. Se sijaitsee Elbejoen varrella Berliinistä lounaaseen. Kaupungissa on noin 230 000 asukasta. Se on merkittävä sisämaan satama, koska sillä on kanavayhteys Hannoverin kautta Dortmundiin, ja toisaalta Elben jokiliikenne kulkee Magdeburgin kautta. Kaupungissa on sekä protestanttinen että katolinen piispanistuin.
Magdeburgista on kotoisin Tokio Hotel -yhtye.
Historia
Magdeburg mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 805, jolloin se oli pieni kaupankäynnin keskus. Noin vuonna 937 Otto I Suuri perusti sinne benediktiiniluostarin. Vaikka Magdeburg paloi vuonna 1188, siitä kehittyi 1200-luvulla kaupankäynnin keskus. Se kuului Hansaliittoon, ja oli yksi sen tärkeimmistä jäsenistä. Keskiajalla Magdeburg oli Euroopan merkittävimpiä kaupunkeja. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana 20. toukokuuta 1631 tapahtui Magdeburgin ryöstö, kun Johann Tillyn johtamat katoliset tappoivat suuren osan kaupunkilaisista. Samalla lähes koko kaupunki paloi. 1656 kaupungissa suoritettiin kuuluisa Magdeburgin puolipallojen tyhjiödemonstraatio. Toisessa maailmansodassa liittoutuneiden pommitukset vaurioittivat kaupunkia pahoin tuhoten esimerkiksi Magdeburgin kaupungintalon.
Munkkihylkeet
Munkkihylkeet (Monachus) on varsinaisten hylkeiden heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu kolme lajia, joista yksi on hävinnyt. Munkkihylkeet ovat muita hylkeitä alkukantaisempia ja elävät muista heimon lajeista poiketen trooppisissa vesissä. Munkkihylkeiden historia ulottuu noin 15 miljoonan vuoden taakse.
Elastica
Elastica oli englantilainen brittipopyhtye. Musiikillisesti se sai suurimmat vaikutteensa punkista. Yhtye perustettiin vuonna 1992 ja se hajosi 2001. Perustajajäseniin kuuluivat Sueden ex-jäsen Justine Frischmann, joka lauloi ja soitti kitaraa, sekä rumpali Justin Welch, kitaristi Donna Matthews ja basisti Annie Holland.
Elastica julkaisi kehutun esikoisalbuminsa Elastican vuonna 1995. Se menestyi hienosti etenkin Britanniassa. Lukuisten kokoonpanovaihdosten jälkeen yhtye sai seuraavan The Menace -levyn valmiiksi vasta vuonna 2000. Se ei kuitenkaan menestynyt enää esikoislevyn tavoin. Elastica hajosi seuraavana vuonna.
Onnen hinta
Onnen hinta (One Potato, Two Potato) on Larry Peercen ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1964. Rotujen välisestä avioliitosta 1960-luvun alun Yhdysvalloissa kertovan tarinan ovat käsikirjoittaneet Raphael Hayes ja Orville H. Hampton, jotka olivat ehdolla parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscarin saajiksi. Pääparia esittävät Barbara Barrie ja Bernie Hamilton. Naisen entistä aviomiestä, joka yrittää saada heidän yhteisen tyttärensä huoltajuuden itselleen rotuseikkoihin vedoten, esittää Richard Mulligan ensimmäisessä merkittävässä elokuvaroolissaan.
Onnen hinta oli tv-töitä aiemmin tehneen Larry Peercen ensimmäinen pitkän teatterielokuvan ohjaus. Elokuva kuvattiin Ohion Painesvillessä, joka myös nimetään tarinan tapahtumapaikaksi.
Vastaanotto ja jälkimaine
The New York Timesin kriitikot valitsivat Onnen hinnan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Artjom Dzjuba
Seurajoukkueura
Dzjuba on FK Spartak Moskovan kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Venäjän valioliigassa vuonna 2006. Mestareiden liigassa hän pelasi lyhyesti yhdessä ottelussa joulukuussa 2006 ja neljä ottelua syksyllä 2012. Osan Spartak-ajastaan Dzjuba vietti lainalla muissa seuroissa, kahdesti Tom Tomskissa, vuosina 2009 ja 2010, sekä niin ikään kahdesti FK Rostovissa, vuosina 2013–2014 ja 2015. Yhteensä Dzjuba pelasi Spartak Moskovan paidassa 126 liigaottelua tehden 26 maalia ja voittaen kaudella 2013–2014 Venäjän cupin.
Heinäkuussa 2015 Dzjuba siirtyi Venäjän valioliigan FK Zenit Pietariin ja voitti heti samassa kuussa Venäjän supercupin, mihin hän pystyi myös vuosina 2016 ja 2020. Hän on voittanut Zenitissä Venäjän cupin vuosina 2016 ja 2020 sekä liigamestaruuden vuosina 2019, 2020 ja 2021. Kahdella viimeksi mainitulla kaudella hän oli Venäjän valioliigan paras maalintekijä, ensin mainitulla kerralla 17 maalilla 28 ottelussa ja jälkimmäisellä kaudella 20 maalilla 27 ottelussa. Kaikkiaan hän on pelannut Zenitissä 153 liigaottelua ja tehnyt niissä 74 maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut kolmena kautena yhteensä 19 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Kevätkaudella 2018 hän edusti lainasopimuksella Arsenal Tulaa.
Maajoukkueura
Dzjuba pelasi EM-kilpailuissa 2016 joukkueensa kaikki kolme ottelua alusta loppuun. MM-kilpailuissa 2018 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan ja teki joukkueensa kolmannen maalin sekä syötti neljännen. Loput neljä ottelua Dzjuba pelasi avauskokoonpanossa. Toisessa alkulohko-ottelussa Egyptiä vastaan hän teki maalin, kuten myös neljännesvälierässä Espanjaa vastaan. Tappiollisessa puolivälierässä Kroatiaa vastaan hän syötti joukkueensa ensimmäisen maalin. Molemmat jatko-ottelut ratkaistiin rangaistuspotkukilpailulla mutta Dzjuba otettiin vaihtoon jo varsinaisella peliajalla.
Dzjuba on pelannut 52 maaottelua ja tehnyt niissä 29 maalia. Hän on tehnyt Venäjän maajoukkueessa toiseksi eniten maaleja ja on vain yhden maalin päässä tilaston kärkipaikkaa pitävästä Aleksandr Keržakovista.
Saavutukset
FK Spartak Moskova
FK Zenit Pietari
Keira Walsh
Keira Walsh (s. 8. huhtikuuta 1997) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa vuoden 2022 EM-kilpailujen päättyessä 48 maaottelua tekemättä niissä maaleja. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa viidessä Englannin seitsemästä ottelusta. EM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen sekä palkittiin loppuottelun parhaana pelaajana.
Walsh edustaa seuratasolla Manchester Cityä.
Satomäki
Satomäki on Vantaan Jokiniemen kaupunginosan itälaidalla, lähellä Keravanjokea sijaitseva kerrostaloalue. Sen rakentaminen aloitettiin jo 1950-luvulla yhtä aikaa Tikkurilan kanssa, ja Satomäki onkin yksi Vantaan vanhimmista kerrostalolähiöistä.
Satomäen asemakaavan on laatinut Antero Markelin, ja alkuvaiheen talot suunnittelivat Tauno Salo ja Maija Johansson. Suunnittelu on tyypillistä 1950-luvun lopun funktionalismia: mäen päälle nousi korkeita pistetaloja ja rinteille lamellitaloja. Alueen suojelua on harkittu. Satomäen kylkeen rakennettiin opiskelija-asuntoja 1970-luvulla ja 2000-luvulla ryhmä erityyppisiä pientaloja.
Satomäen asuinalue rajautuu idässä Keravanjokeen ja sen rantapeltoihin, etelässä Tikkurilantiehen, pohjoisessa Valkoisenlähteentiehen.
Luigi Musso
Luigi Musso (28. heinäkuuta 1924 Rooma, Italia – 6. heinäkuuta 1958 Reims, Ranska) oli italialainen kilpa-autoilija.
Musso aloitti ajajauransa ajamalla urheiluautoja ennen kuin hän siirtyi Formula ykkösiin. Ensimmäisen F1-kilpailunsa Musso ajoi vuonna 1953 Maserati-autolla. Vuonna 1954 hän voitti Coppa Acerbo -kilpailun (ei F1 MM-sarjassa). Kauden 1955 lopulla hän siirtyi Ferrari-talliin. Ensimmäisen F1-voittonsa Musso ajoi Argentiinan Grand Prix'ssa 1956. Kausi kuitenkin päättyi hänen osaltansa Nürburgringillä sattuneen urheiluauto-onnettomuuden takia. Seuraavalla kaudella eli kaudella 1957 hän voitti Grand Prix de la Marnen. Vaikka kilpailu oli F1-kilpailu, ei sitä laskettu kuljettajien MM-pisteisiin mukaan. Tästä huolimatta Musso sijoittui kauden loppupisteissä kolmanneksi. Kaudella 1958 hän sijoittui kahdesti toiseksi kauden kolmessa ensimmäisessä kilpailussa, mutta kuoli Ranskan Grand Prix'ssa sattuneessa onnettomuudessa.
Formula 1 -uransa aikana Musso voitti yhden kilpailun, sijoittui palkintosijoille seitsemästi, ja keräsi 44 MM-pistettä.
Kuolema
Luigi Musson Ferrari syöksyi tiukassa mutkassa ulos radalta Ranskan GP:n aikana. Musso sai vaikeita vammoja muun muassa päähänsä ja hänen molemmat jalkansa murtuivat hänen syöksyttyään ulos ympäri pyörivästä autostaan. Musso vietiin heti sairaalaan ja hänestä otettiin röntgenkuvia. Lääkärit päättivät suorittaa hänelle aivoleikkauksen, joka ei kuitenkaan häntä pelastanut. Hän oli kilpailussa toisena englantilaisen Mike Hawthornin jälkeen.
Hawthorn voitti kilpailun. Hänen Ferrarinsa saavutti yli 200 kilometrin keskituntinopeuden kuten kaksi seuraavaksikin sijoittunutta. Englantilainen Stirling Moss oli Vanwall-autollaan kilpailussa toisena ja saksalainen Wolfgang von Trips Ferrarillaan kolmantena. Kilpailun jälkeenkin Musso olisi ollut yhteispisteissä maailmanmestaruudesta kolmannella sijalla. Kilpailun jälkeen yhteispisteissä johtivat Moss ja Hawthorn, joilla molemmilla oli 23 pistettä. Mussolla oli 12 pistettä ja amerikkalaisella Harry Schellillä 11 pistettä.
Formula 1 -tulokset
Kursivointi tarkoittaa nopeinta kierrosta.
Busuki
thumb|Kreikkalainen busuki
Ajanlasku
Ajanlasku tai kronologia tarkoittaa menneiden ja tulevien tapahtumien ajallisten suhteiden määrittämistä arjen ja historian näkökulmasta. Ajanlaskentaan käytettävää järjestelmää kutsutaan kalenteriksi. Ajanlaskennalla on ollut suuri merkitys kaikille järjestäytyneille yhteiskunnille. Sitä käytetään ennustamaan jaksoittain toistuvia luonnon tapahtumia ja kiertoja sekä ihmisten välisen yhteistyön suunnitteluun. Ajanlasku toimii myös kulttuurisen identiteetin rakentajana, sillä ajanlasku aloitetaan aina jostakin kulttuurin itseymmärrykselle merkittävästä tapahtumasta.
Busuki
Busuki kreikaksi μπουζούκι) on kreikkalainen kielisoitin. Sen nimen kirjoitusasu on monilla kielillä bouzouki, mutta suomen kielen kirjoitusasuksi on vakiintunut käyttöön busuki.
Ajanlasku
Määritelmä
Ajanlasku ja ajan mittaaminen erotetaan yleensä toisistaan siten, että ajanlaskussa on kysymys vuorokautta pidempien yksiköiden kuten kuukausien ja vuosien muodostamasta järjestelmästä, mutta vuorokautta lyhemmät yksiköt kuuluvat ajan mittaamisen ja aikajärjestelmän alaan.
Tarve
Ajan käytön yleisin tarve on luonnonkiertokulkujen ennustaminen, esimerkiksi sen, milloin Aurinko laskee. Toinen käyttökohde on ihmisten välisen yhteistoiminnan suunnittelu. Nämä tarpeet yhdessä ihmisen eliniän kanssa ovat johtaneet nykymuotoiseen ajanlaskentaan, jossa suurin yksikkö on vuosi eli Maan kiertoaika Auringon ympäri ja siten vuodenaikojen vaihtelu. Kaksi muuta keskeisintä kiertoa ovat Kuun kierto Maan ympäri ja Maan pyöriminen akselinsa ympäri. Yksiköiden määrittelyn ongelmat johtuvat siitä, että näiden keskinäiset suhteet eivät ole kokonaislukuja, mutta kuitenkin halutaan, että jaksolliset tapahtumat sijoittuvat aina samaan kohtaan aikajaksoa.
Busuki
Nelikuoroisen busukin kehitti orkesterikitaristi Manolis Hiotis 1950-luvun alussa. Ensimmäinen sillä levytetty kappale on "Thessaloniki mou", Thessalonikin kaupunkia ylistävä hassapiko-rytminen aikansa hittisävelmä.
Ajanlasku
Kuukalenteri ja aurinkokalenteri
Nykyisin käyttämässämme ajanlaskussa kuukaudet eivät enää olekaan yhtä pitkiä kuin Kuun todellinen kiertoaika; sitä vastoin karkausvuosien avulla kalenterikuukaudet saadaan pysymään tuhansien vuosien ajan samana vuodenaikana. Tällaista kalenteria sanotaan aurinkokalenteriksi. Sen sijaan kuukalentereissa kuukausi alkaa aina uudenkuun aikaan, mutta kalenterikuukaudet eivät satu aina samaan vuodenaikaan. Monissa kulttuureissa on käytetty myös yhdistettyä kuu-aurinkokalenteria eli lunisolaarista kalenteria, joissa kuukausi vaihtuu aina uudenkuun aikaan, mutta määrävälein vuoteen lisätään ylimääräinen kuukausi, jotta kalenterikuukaudet pysyvät aina suunnilleen samana vuodenaikana.
Busuki
On kolmenlaisia busukeja:
Ajanlasku
Historia
thumb|Kesäkuu. Suomalaista alkuperää oleva Turussa käytetty pyhimyskalenteri vuosilta 1340-1360.
Varhaisimmat säilyneet kalenterit
Varhaisin kuukalenteriksi tulkittu löytö on Ranskasta löydetty, 28 000 eaa. ajoitettu Cro-Magnonin ihmisen kaivertama luu. Varhaiseksi kalenteriksi on tulkittu myös 11 000 eaa. ajoitettu Ranskan La Placardista löydetty kotkanluusta tehty kalenteri. Varhaisin tiedetty vuosiluku on Egyptistä 4241 eaa. Varhaisimmat nilometrit ja kalenterit taas on ajoitettu 4000 eaa.
Busuki
Busukin historiaa
Irlantilaiset muusikot adoptoivat busukin käyttöönsä sopivaksi GDAE-virityksellä. Modernit soitintentekijät alkoivat tuottaa busukia kapealla kitaramaisella kopalla, joka teki siitä melkein identtisen oktaavimandoliinin kanssa. Suurin ja ratkaiseva ero on skaalan pituus joka on kreikkalaisessa suurempi. Tämä voi vaikuttaa sormitukseen, mutta vaikuttaa myös ääneen, koska kielet ovat ohuemmat. Viimeisimpinä vuosina busuki on irlantilaisessa musiikissa on otettu käyttöön myös malli, jossa kitarankaltainen koppa on korvannut kreikkalaisen pyöreän kopan. Irlantilaisessa busukissa on paljon avoimempi ja kirkkaampi ääni ja sitä on helpompi pidellä. Irlantilaisessa skaalan pituus on hieman pienempi kuin kreikkalaisessa; irlantilaisen busukin ja oktaavimandoliinin välinen ero onkin erittäin pieni, koska kaulan pituus on ainoa suuri eroavaisuus. Viritys on joko GDAE tai GDAD.
Ajanlasku
Eri kulttuureissa
Kaikissa kulttuureissa on olemassa jonkinlainen tapa mitata ja jaotella aikaa. Ajanlaskun nollahetki on eri kulttuureissa yleensä määritelty jonkin kyseisen yhteiskunnan historiallisen tapahtuman mukaan.
Busuki
Busukin historiaa
Irlantilaiselle ja kreikkalaiselle busukille sopivia kielisarjoja valmistetaan kummallekin erikseen. Kreikkalaisessa busukissa matalammat kielet on viritetty paljon korkeammalle kuin irlantilaisessa, Jos kreikkalaisessa busukissa käytetään irlamtilaista viritystä, kielet katkeavat helposti. Koska pyöreäkoppaisessa kreikkalaisessa busukissa on suurempi skaalan pituus se on tavallisesti käytetään viritystä CFAD. Kreikkalaista busukia ei ole mahdollista virittää irlantilaiseen vireeseen, joten jos haluaa soittaa irlantilaiseen tyyliin, tarvitsee irlantilaisen busukin.
Ajanlasku
Eri kulttuureissa
Muinaisessa Egyptissä oli jo varhain käytössä aurinkokalenteri. Egyptiläisen kalenterin mukaan vuodessa oli 365 päivää. Egyptin vanhin tunnettu päivämäärä on vuodelta 4236 eaa. Sen ajanlasku alkoi kyseisestä vuodesta. Egyptiläiseen kalenteriin pohjautuvat nykyisinkin käytössä olevat koptilainen ja etiopialainen kalenteri.
Vanha kiinalainen kalenteri on tyypillinen kuu-aurinkokalenteri. Siinä vuoden pituus oli 354 päivää eli 12 kuukautta, jotka alkavat aina uudenkuun aikaan. Määrävälein vuoteen lisätään 13. kuukausi, jotta kalenterikuukaudet pysyvät aina suunnilleen samana vuodenaikana.
Busuki
Busukin viritys
Kreikkalainen viritystapa: C F A D (DO-FA-LA-RE) (yhden kokonaisen askeleen alempana kuin kitaran neljä korkeinta kieltä D G H E)
Ajanlasku
Eri kulttuureissa
Juutalaiset käyttivät jonkin aikaa Egyptistä lähtöään ajanlaskun alkukohtana (2 Moos). Nykyisinkin uskonnollisissa yhteyksissä käytetty juutalainen ajanlasku alkaa maailman luomisesta, joka ajoitetaan Talmudin kronologian perusteella tapahtuneen 3760 eaa. Vuoden 2006 syyskuussa alkoi juutalainen vuosi 5767. Juutalaisten vuoden pituus oli 354 päivää. Samoin kuin Kiinassa, lisättiin vuoteen juutalaisessakin kalenterissa määräajoin 13. kuukausi. Tämä tehdään kahdeksan kertaa 19 vuotta kestävän jakson eli Metonin jakson kuluessa. Tämä seikka on vaikuttanut kristittyjenkin noudattamaan pääsiäisen määrittelyyn, sillä sen ajankohta riippuu sekä kevätpäiväntasauksesta että kuunvaiheista.
Antiikin Kreikan eri kaupunki­valtioissa oli käytössä useita toisistaan poikkeavia kalentereita. Kiinalaisen ja juutalaisen kalenterin tavoin useimmat niistäkin olivat kuu-aurinko­kalentereita, joissa vuoden pituus oli 354 päivää eli 12 kuukautta, mutta määrä­ajoin vuoteen lisättiin kolmas­toista kuukausi, jotta kuukauden pysyivät suunnilleen samana vuoden­aikana. Vuosilukujen sijasta kreikkalaiset käyttivät neli­vuotisia olympiadeja ja niiden järjestyslukuja. Olympiadit laskettiin vuodesta 776 eaa., ensimmäisen olympiadin ensimmäisestä vuodesta, jolloin pidettiin ensimmäiset Olympian kisat, joista on säilynyt kirjoitettuja tietoja.
Busuki
Busukin viritys
Mandoliinin tapainen viritys GDAE, yksi oktaavi alempaa, on myös käytössä, mutta vaatii pitkiä sormien venytyksiä joissain soinnuissa. Se on hyödyllisimmillään lyhyen skaalan instrumentissa tai jos soittaja on pitkäsorminen.
Ajanlasku
Eri kulttuureissa
Hellenistisen kauden Syyrian seleukidinen ajanlasku alkoi vuonna 312 eaa. Myös juutalaiset käyttivät sitä makkabialaisaikana.
Busuki
Busukin viritys
Kreikkalainen viritystapa ei ole ihanteellinen irlantilaisen musiikin soittoon, joten useimmat irlantilaiset muusikot käyttävät joko GDAD tai ADAD virityksiä (matala ja korkea viritys). Molemmat viritykset helpottavat soittamista D- duurissa. Ensimmäinen mahdollistaa myös joitakin helppoja sointuja G:stä. ADAD toimii paremmin A:ssa, mutta antaa vähemmän täyteläisen äänen soitettaessa G- duurissa.
Ajanlasku
Eri kulttuureissa
Roomalaiset aloittivat jossakin vaiheessa ajanlaskun arvioidusta Rooman synnystä (n. 753 eaa.) Roomalaisten vuoden pituus oli alkujaan 304 päivää ja se muutettiin kalenteriuudistuksessa vuonna 700 eaa. 355 päiväksi. Julius Caesar uudistutti roomalaisten ajanlaskun Egyptistä saatujen tietojen pohjalta Juliaaniseksi ajanlaskuksi 1. tammikuuta 45 eaa. Muutoksen jälkeen vuoden pituus oli keskimäärin 365 1/4 päivää. Caesarin muutoksen vuoksi vuotta 46 eaa. kutsuttiin "sekaannuksen vuodeksi", koska sen vuoden pituus oli ajoittamisen vuoksi 445 päivää (vuoteen lisättiin 80 päivää).
Busuki
Busukin viritys
Kaksi korkeinta kieliparia (treble-kielet) A ja D viritetään samaan nuottiin. Kaksi matalampaa kieltä (bassokielet) C ja F, jossa on yksi paksu- ja ohut kieli viritetään oktaavin päähän toisistaan. Oktaavikielet tuovat täyteläisyyttä busukin ääneen ja ovat käytössä soinnuissa sekä bassokuvioissa.
Ajanlasku
Eri kulttuureissa
Islamilainen kalenteri on puhdas kuukalenteri. Siinä vuosi on aina 354 tai 355 päivän eli 12 kuukauden pituinen. Täten kuukausi vaihtuu aina uudenkuun aikaan, mutta eri kuukaudet, esimerkiksi ramadan, eivät satu aina likimainkaan samaan vuodenaikaan vaan kiertävät noin 33 vuoden kuluessa kaikkien vuodenaikojen ympäri. Islamilainen ajanlasku alkaa siitä päivästä, jolloin profeetta Muhammedin katsotaan paenneen Mekasta Medinaan. Juliaanisessa kalenterissa päivä oli 16. heinäkuuta 622 jaa.
Busuki
Busukin viritys
Kreikkalainen busuki on yleisesti varustettu oktaavikielillä kahdella matalammalla kieliparilla. Jotkut muusikot käyttävät tätä tapaa eri syistä. Tällä virityksellä soittaessa soitin saattaa kuulostaa epävireiseltä, jos soittaa yli viidenneltä nauhalta. Kreikkalaisilla ei ole ollut tätä ongelmaa, koska he siirtyvät vain ylös kaulalle kahdelle korkeimmalle kielelle ja nämä ovat viritetty samaan nuottiin. He käyttävät kahta matalampaa kieltä vain yksinkertaisiin ensimmäisen asteen sointuihin ja hampurimaiseen värinään.
Ajanlasku
Eri kulttuureissa
Tehdessään pääsiäisen aikataulukkoa 500-luvun alussa apotti Dionysius Exiguus alkoi laskea vuosia olettamastaan Kristuksen syntymästä. Vuosi 754 a.u.c. (ab urbe condita eli kaupungin (Rooman) perustamisesta) tuli uuden ajanlaskun vuodeksi 1. Kuukausien ja päivien osalta sen sijaan noudatettiin yhä roomalaisilta periytynyttä juliaanista kalenteria, joten esimerkiksi kristillisen ajanlaskun päiviä ja kuukausien pituuksia ei muutettu, joten esimerkiksi tammikuun 1. päivä 600 jaa. vastasi roomalaisen ajanlaskun mukaan tammikuun 1. päivää 1353 a.u.c.
Länsimaissa nykyään käytössä oleva gregoriaanisen kalenterin on laatinut 1500-luvulla paavi Gregorius XIII, ja se perustuu Julius Caesarin käyttöön ottamaan juliaaniseen kalenteriin. 500-luvulta lähtien ajanlasku aloitettiin Jeesuksen arvioidusta syntymävuodesta. Sitä ennen vuodet saatettiin laskea Rooman kaupungin perustamisesta (Ab urbe condita) tai konsulien mukaan.
Paavi Gregorius uudisti kalenteria vuonna 1582. Koska vuoden pituus todellisuudessa on hieman lyhempi kuin juliaanisen ajanlaskun edellyttämä 365 1/4 vrk, kevätpäiväntasaus oli aikojen kuluessa ehtinyt siirtyä maaliskuun 21. päivästä saman kuun 11. päivään. Tämän korjaamiseksi ja saadakseen vuoden juhlapäivät kohdalleen hän määräsi, että tuon vuoden lokakuun 4. päivän jälkeen tuli suoraan 15. päivä. Lisäksi vastedes oli karkauspäivä jätettävä pois silloin, kun vuosiluku on täysiä satoja mutta ei jaollinen 400:lla. Tähän mennessä se onkin jätetty pois vuosina 1700, 1800 ja 1900, mutta ei vuosina 1600 ja 2000. Uudistus otettiinkin paavin määräämänä aikana käyttöön katolisissa maissa, mutta protestanttisissa ja ortodoksisissa maissa uuteen ajanlaskuun siirryttiin paljon myöhemmin, esimerkiksi Englannissa 1752, Ruotsissa ja Suomessa 1753 ja Venäjällä vasta 1918.
1792 Ranskassa tehtiin vallankumouksen jälkeen lyhytaikaiseksi jäänyt kalenteriuudistus, ns. "Järjen kalenteri", vallankumouskalenteri eli tasavaltalainen kalenteri, jossa oli 30-päiväisiin kuukausiin perustuva kalenteri, johon vuoden lopussa lisättiin viisi (karkausvuosina kuusi) ylimääräistä vapaapäivää. Siinä ajanlasku aloitettiin vuodesta 1792. Viikossa oli 10 päivää ja kuukaudessa oli täten 3 viikkoa. Napoleon palautti gregoriaanisen kalenterin 1806. pienoiskuva|Primstav Yksinkertaisessa viikkokalenterilaitteessa eli reikäkalenterissa on kaiverrettu sopivaan sauvaan reiät jokaiselle viikonpäivälle. Joka aamu on sitten siirretty puunaula uuteen reikään. Luoteis-Siperian alkuperäiskansa ostjakkien tiedetään käyttäneen sellaista reikäkalenteria, jossa oli seitsemän reikää: kuusi arkipäiville ja yksi pyhäpäivälle. Vain pyhäpäivällä oli nimi. Reikäkalenteria kehittyneempi on norjalainen pykäläkalenteri (primstav), jossa kalenterivuosi jakautuu neljään 13 viikon jaksoon. Pykäläkalenterissa on kaksi tai neljä merkkireunaa. Viikkoon perustunut ja kuun vaiheista erillinen ajanlasku on ollut Pohjoismaissa käytössä ennen nykyistä kirkolliselle pohjalle rakentuvaa kalenteria. Sauvan muotoisista kalentereista kehittynein on riimusauva. Sen avulla pystyttiin laskemaan myös pääsiäisen vuotuinen sijainti.
Äänikynnys
Äänikynnys on ääniosuus, joka vaalilistan (kuten puolueen) on saatava yhden ehdokkaan läpipääsemiseksi vaalissa. Äänikynnys voi riippua vaalitavasta tai olla siitä riippumaton. Äänikynnys voidaan nimenomaisesti määrätä vaalilainsäädännöllä. Äänikynnys voi myös olla piilevä, jolloin se muodostuu automaattisesti vaalipiireittäin niiden kokojen pohjalta.
Vaalitavasta riippumaton äänikynnys
Äänikynnys voidaan asettaa lailla kiinteäksi koko valtakunnan tasolla. Suomen ulkopuolella äänikynnykset vaihtelevat noin 3–7 prosentin välillä.
thumb|500px|center|Vaalitavasta riippumattomia äänikynnyksiä eri maiden parlamenttien [[alahuoneissa.
{{legend|Red|<1}} {{legend|Orange|1–1,9}} {{legend|Yellow|2–2,9}} {{legend|Green|3–3,9}} {{legend|Blue|4–4,9}} {{legend|Navy|5–5,9}} {{legend|Purple|6–6,9}} {{legend|Magenta|>7}}]]