cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laumanvartija
Laumanvartijarotujen käyttö on tyypillistä seuduilla, joissa lampaita tai muita kotieläimiä paimennetaan laumoissa. Koirien tulee olla itsenäisiä ja rohkeita. Laumanvartijat ovat minimireaktion koiria ja vaikuttavat usein laiskoilta ja flegmaattisilta löntystellessään laumansa liepeillä tai makoillessaan sen keskellä tai läheisyydessä. Ne kuitenkin tarkkailevat herkeämättä ympäristönsä tapahtumia ja uhkan havaitessaan nämä suuret koirat valpastuvat välittömästi ja ovat kokoisekseen hämmästyttävän nopeita ja ketterä. Esimerkiksi Kangalinkoiralle, joka todennäköisesti onkin eräs nopeimmista laumanvartijaroduista, on mitattu jopa 56 km/h juoksuvauhti. Kömpelöstä olemuksestaan huolimatta nämä koirat liikkuvat varsin taitavasti myös epätasaisessa ja jyrkässä maastossa.
Laumanvartijoilla on tyypillisesti paksu ja säätäkestävä turkki ja takajaloissa usein ns kaksoiskannukset. Monet rodut ovat valkoisia väritykseltään, jolloin ne eivät erotu suojeltavasta laumasta.
Koiria ei tarvitse varsinaisesti kouluttaa laumanvartioimiseen, vaan ne käyttävät luonnollisia vaistojaan. Pennun on kuitenkin päästävä elämään vartioitavan lauman eläinten kanssa jo varhaisella sosiaalistumiskaudella (7–12 viikon iässä) leimaantuakseen ensisijaisesti niihin.
Laumanvartijarodut
FCI tunnustaa seuraavat laumanvartijarodut:
Lisäksi keskiaasiankoirasta on Lähi-idässä ja sitä ympäröivillä alueilla lukuisia eri paikallismuunnoksia, joita paikalliset pitävät omana kansallisena rotunaan, kuten afganistaninpaimenkoira, armenialainen gampr, turkmenistanilainen alabai, kazakstanilainen tobet ja uzbekistanilainen torkuz. Kaukasiankoiran sukulaisina pidetään vastaavasti georgianvuoristokoiraa, eteläkaukasianvuoristokoiraa ja pohjoiskaukasianpaimenkoiraa. Samaten tiibetinmastiffista on Kiinassa, Intiassa, Bhutanissa, Mongoliassa ja Nepalissa erillisiä muunnoksia jotka ovat eläneet jo pitkään toisistaan eristyksissä, mutta joiden yhdennäköisyys kantarotuunsa on silti huomattava. Kenties tunnetuin muunnos on tiibetiläinen kyi apso, joka on käytännössä karkeakarvainen tiibetinmastiffi.
Laumanvartijarotujen käyttö Suomessa
Suomessa ei ole vuosisatojen mittaisia pitkiä perinteitä laumanvartijarotuisten koirien käytöstä muun Euroopan tai Keski-Aasian tavoin. Tähän ovat osaltaan vaikuttaneet Suomen laajat jokamiehenoikeudet sekä etenkin suurten asumattomien vuoristoseutujen puute ja suurpetojen vähäinen lukumäärä etenkin sotien aikaan ja jälkeen.
Koska Suomeen ei ole päässyt syntymään vuosisatojen mittaista perinnetietoa koskien näitä rotuja, eivät ihmiset osaa vältellä koirien vahtimia alueita esimerkiksi laidunalueiden liepeillä marja- tai sienimetsällä liikuttaessa. Suomen suurpetokannan kasvaessa ja maaseudun autioituessa näitä rotuja on kuitenkin alettu hiljalleen hyödyntämään etenkin syrjäseuduilla karjan- sekä muiden kotieläinten suojelemisessa ja pihapiirien pitämisessä petovapaina vyöhykkeinä.
Monilla laumanvartijoilla on taipumusta laajentaa reviiriään omatoimisesti jopa kilometrien säteelle, etenkin ilman vartioitavaa kotieläinlaumaa. Lukuun ottamatta varsinaisia syrjäseutuja, jolloin naapurit, yleiset tiet ja muut kulkureitit ovat riittävän etäällä (kilometrien päässä), tulisi koirien vartioiman alueen olla aina huolellisesti ja riittävän jämerästi aidattu. Suositus on noin 2 metriset aidat, vaikka joidenkin yksilöiden tiedetään menneen sellaisistakin ylitse, alitse tai lävitse.
Kotimaisten kokemusten perusteella suurpedot välttelevät alueita joilla vartioi laumanvartijakoiria. Pääsääntöisesti suositus on, että työkäytössä tiheillä suurpetoalueilla koiria tulisi olla 2–4 kappaletta suurempaa kotieläinlaumaa kohden.
Susien suojelun kasvattessa suosiotaan on myös havaittu, että näiden koirien käyttö vähentää painetta salakaadoille ja yleisesti ottaen lieventää esimerkiksi tilallisten kokemaa susivihaa, koska elinkeino ei enää kärsi vahinkoja petojen takia. Näiden koirien käyttöä voidaankin perustella myös luonnonsuojelullisin näkökulmin.
Vartioidessaan kotieläinlaumaa tai aluetta laumanvartija luottaa ennen kaikkea ääneensä ja kokoonsa. Koirien ei siis tule hakea aktiivisesti yhteenottoja suurpetojen kanssa, eikä käydä matalalla kynnyksellä kiinni ihmisiin, paitsi jos uhka kaikista varoittavista eleistä huolimatta yhä vain jatkaa etenemistään vartioitavan lauman tai alueen suuntaan. Roduissa on tässä suhteessa jonkin verran eroavaisuuksia ja yleisesti ottaen voidaan todeta Etelä-ja Länsi-Eurooppalaisten rotujen olevan jossain määrin pitkämielisempiä, vaikkakin yksilökohtaisia eroja löytyy myös rotujen sisältä.
Laumanvartijarotuiset koirat sopeutuvat yleensä huonosti elämään tiheästi asutetuilla taajama- ja kaupunkialueilla niiden voimakkaan vahti- ja etenkin haukkuherkkyyden takia. Koirien haukku on syvä ja erittäin kantava. Koirat partioivat alueellaan ja ilmoittavat läsnäolostaan etenkin ilta-ja yöaikaan. Koirien havaitessa uhan haukun intensiteetti kasvaa huomattavasti. Koirat saattavat aistia laumaa tai aluettaan lähestyvän petoeläimen varsin kaukaa, jopa useamman kilometrin säteeltä.
Perimässä olevan vartiointivietin huomioiden koirat sopivatkin elämään parhaiten maaseudulla, missä ne pääsevät toteuttamaan alkuperäistä työtehtäväänsä ja saavat viettää runsaasti aikaa ulkoilmassa siellä jopa kokoaikaisestikin eläen. Tässä tapauksessa koiralla täytyy luonnollisesti olla käytössään huolellisesti lämpöeristetty ja tilava koppi mihin se pääsee aina halutessaan säänsuojaan sekä lämmittelemään.
Ongelmatapauksia- ja pitovaikeuksia on esiintynyt jonkin verran, kun näitä koiria on otettu joko kaupunkioloihin tai ottamatta selvää niiden luonteen erityispiirteisiin ja käyttötarkoitukseen liittyvistä seikoista.
Ulkonäöllisesti asiaan perehtymätön erehtyy helposti sekoittamaan laumanvartijarotuiset koirat esimerkiksi hyvin saman näköisiin, mutta käyttötarkoitukseltaan ja luonteeltaan erilaisiin leonberginkoiraan tai newfoundlandinkoiraan. Monien rotujen ulkonäkö on kieltämättä hämäävä, koska esimerkiksi kuvasz tai pyreneittenkoira vaaleine turkkeineen näyttävät lähinnä hellyttäviltä perhekoirilta.
Etymologia
Moni laumanvartijarotu kulki ennen nimen ”paimenkoira” alla, jollaisina ne vielä nykyisinkin monilla muilla kielillä, kuten englanniksi, tunnetaan. Rotujen harrastajat olivat kuitenkin toivoneet jo pitkään nimimuutosta väärinkäsitysten välttämiseksi, ja halusivat nimien kuvastavan paremmin rotujen käyttötarkoitusta. Vuonna 2012 Suomen Kennelliitto alkoi työstää asiaa, ja niin luovuttiin nimistä ”anatolianpaimenkoira”, ”etelävenäjänpaimenkoira”, ”kaukasianpaimenkoira” ja ”keskiaasianpaimenkoira”, minkä lisäksi alkuperäiseltä nimeltään ”karpaattienpaimenkoirana” ja ”bukovinanpaimenkoirana” tunnetut rodut käännettiin suomeksi jättäen ”paimen”-osan suoraan pois. Enää ainoastaan karstinpaimenkoira ja romanianpaimenkoira tunnetaan virallisesti virheellisillä nimityksillä, ja niistäkin jälkimmäinen osittain sen takia, että se luokitellaan virallisesti FCI-ryhmään 1 eli ”Lammas- ja karjakoirat”.
Janne Seurujärvi
thumb|Janne Seurujärvi Janne Antero Seurujärvi (s. 15. toukokuuta 1975 Inari) on suomalainen toimitusjohtaja ja kansanedustajana toiminut poliitikko. Hän toimi keskustan kansanedustajana Lapin vaalipiiristä vaalikauden 2007–2011, muttei säilyttänyt paikkaansa vuoden 2011 vaaleissa. Hän oli Suomen ensimmäinen saamelainen kansanedustaja.
Koulutukseltaan Seurujärvi on tradenomi. Hän toimi vuosina 2000–2007 elinkeinoyhtiö InLiken toimitusjohtajana ennen valintaansa eduskuntaan. Seurujärvi jatkoi tehtävässä keväällä 2011 pudottuaan eduskunnasta vuoden 2011 vaaleissa.
Seurujärvi valittiin Inarin kunnanvaltuustoon vuoden 2008 kuntavaaleissa. Rovaniemen hallinto-oikeus ja myöhemmin korkein hallinto-oikeus kuitenkin totesivat hänet vaalikelvottomaksi, koska hänen katsottiin edelleen olevan palvelussuhteessa kunnan omistamaan InLike-yhtiöön.
Kesäkuussa 2014 Seurujärvi asettui ehdolle keskustan puoluesihteeriksi. Hän oli ehdokkaana vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. ja sai vajaat 3 000 ääntä, mikä ei riittänyt läpipääsyyn.
Vuonna 2015 Seurujärvi aloitti Inarissa toimivan Test World -yrityksen toimitusjohtajana. Test World tekee lumi- ja jääratoja sekä testaa renkaita.
Steven Darancette
Steven H. Darancette (s. 16. tammikuuta 1971 San Gabriel, Kalifornia) on yhdysvaltalainen televisioanimaatiosarjojen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on käsikirjoittanut jaksoja muun muassa Brandy ja Herra Whiskers, Krypto the Superdog ja Prätkähiiret -animaatioihin.
Yvonne van Gennip
Yvonne van Gennip (s. 1. toukokuuta 1964 Haarlem, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija ja kolminkertainen olympiavoittaja Calgaryn kisoista 1988.
Yleisluistelun MM-kilpailuissa van Gennip voitti kolme mitalia: hopeaa Skienissä 1988 sekä pronssia West Allisissä 1987 ja Lake Placidissä 1989. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi vuosina 1985 ja 1986 sekä viidenneksi vuonna 1991. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuosina 1985, 1986 ja 1987 sekä pronssia vuosina 1988 ja 1991. Vuonna 1992 hän sijoittui neljänneksi ja vuonna 1989 viidenneksi. Nuorten sarjassa hän saavutti MM-hopeaa vuonna 1982 ja MM-pronssia vuonna 1981.
Calgaryn olympialaisten kahden maailmanennätyksensä lisäksi van Gennip luisteli maaliskuussa 1987 Heerenveenissä 3 000 metrin maailmanennätyksen 4.16,85 sekä 5 000 metrin ME-ajan 7.20,36. Maaliskuussa 1988 hän luisteli Heerenveenissä arvokisaohjelmaan kuulumattomalla 10 000 metrillä maailmanennätyksen 15.25,25.
Luettelo Yhdysvaltain diplomaattisista edustustoista
thumb|upright=1.5|Kartta Yhdysvaltain diplomaattisista edustustoista ei diplomaattisia suhteita thumb|upright|Yhdysvaltain suurlähetystö [[Dublinissa]]
Tämä on luettelo Yhdysvaltain diplomaattisista edustustoista.
Kakkosen kausi 2019
Kakkosen kausi 2019 on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi. Se pelattiin kolmessa kahdentoista joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana.
PS Kemi ei pudottuaan Veikkausliigasta kyennyt ottamaan sarjapaikkaa Ykkösestä eikä myöskään Kakkosesta tehtyään konkurssin, Ykkösen sarjapaikan sai MYPA Kouvolasta. JJK Jyväskylä luopui Kakkosen sarjapaikastaan, jolloin kiinnostuksen Kakkosen sarjapaikkaan ilmaisivat Kajaanin Haka ja Vasa IFK. Kajaanin Haka oli sijoittunut kaudella 2018 Kolmosen Pohjois-Suomen lohkossa toiseksi, ja Vasa IFK oli sijoittunut vuoden 2018 Kakkosen Lohkossa C kolmanneksi viimeiseksi eli periaatteessa pudonnut Kakkosesta. Paikka myönnettiin lopulta Vasa IFK:lle.
Kakkoseen nousi täksi kaudeksi Lahden Reipas, joka oli viimeksi pelannut ylempiä sarjatasoja kaudella 1996 Ykkösessä.
Runkosarjan päätyttyä kunkin lohkon neljä parasta pelasivat vielä keskenään yksinkertaisen jatkosarjan omissa lohkoissa, joiden voittajat nousivat Ykköseen kaudeksi 2020. Jokaisen lohkon kaksi viimeistä joukkuetta tippui Kolmoseen.
Lohko A
Lähde: Palloliitto
Lohko B
Lähde: Palloliitto
Lohko C
Lähde: Palloliitto
Parhaat pelaajat
Jalkapallon Pelaajayhdistys valitsi vuoden 2019 Kakkosen lohkojen parhaat pelaajat pelaajien oman äänestyksen perusteella :
Pelipaikkojensa parhaiksi Kakkosessa valittiin:
{|
Lohko A:
Vuoden maalivahti Sammy Ndjock (MP)
Vuoden puolustaja Vincent Bikana (MP)
Vuoden keskikenttäpelaaja Filipe Mello (MP)
Vuoden hyökkääjä Kron Rexhepi (JäPS)
Lohko B:
Vuoden maalivahti Aatu Hakala (Gnistan)
Vuoden puolustaja Pauli Kuusijärvi (Gnistan)
Vuoden keskikenttäpelaaja Hidetoshi Wakui (Gnistan)
Vuoden hyökkääjä Elmo Heinonen (SalPa)
Lohko C:
Vuoden puolustaja Samuel Olabisi (RoPS/2)
Vuoden keskikenttäpelaaja Joona Hiltunen (KuFu98)
Vuoden hyökkääjä Joonas Lepistö (SJK/2) Lähde:
Lohko A:
16 maalia: 12 maalia: 9 maalia: '''8 maalia:
Lohko B:
12 maalia: 11 maalia: 10 maalia: 9 maalia:
Lohko C:
23 maalia: 20 maalia: 16 maalia: 14 maalia: 13 maalia: 9 maalia: Lähde:
Alena Poptšanka
Alena Poptšanka (s. 28. heinäkuuta 1979, Homel, Valko-Venäjä) on ranskalainen uimari.
Poptšanka voitti kultaa 200 m vapaauinnissa vuoden 2003 maailmanmestaruuskilpailuissa Barcelonassa ja Euroopan-mestaruuden lyhyellä radalla vuonna 2006 Helsingissä.
Marraskuusta 2005 lähtien hän on edustanut Ranskaa, aviomiehensä kotimaata, mutta hän asuu ja harjoittelee Edinburghissa Skotlannissa.
Carlos Saavedra Lamas
thumb|250px|right|Carlos Saavedra Lamas Carlos Saavedra Lamas (1. marraskuuta 1878 Buenos Aires – 5. toukokuuta 1959 Buenos Aires), oli argentiinalainen poliitikko ja professori, joka sai ensimmäisenä latinalaisamerikkalaisena Nobelin rauhanpalkinnon, joka oli myös ensimmäinen alueelle myönnetyistä kaikista Nobel-palkinnoista.
Elämäkerta
Saavedra syntyi argentiinalaiseen aristokraattiperheeseen, opiskeli juridiikkaa ja väitteli Buenos Airesin yliopistosta. Valmistuttuaan hän toimi sosiologian ja juridiikan opettajana Universidad Nacional de La Platassa ja kohosi myöhemmin professoriksi Buenos Airesin yliopistoon.
Hänen keskeisin akateeminen julkaisutuotantonsa kohdistui työlainsäädäntöön ja eritoten kansainväliseen työtekijöiden kohtelua koskevaan normistoon. Eräät hänen merkittävimmistä töistään täällä alueella ovat Centro de legislación social y del trabajo (1927), Traités internationaux de type social (1924) ja Código nacional del trabajo (1933). Hän osallistui heti alussa Kansainvälisen työjärjestön ILO:n toimintaan. Kansainvälisen vaikutuksen lisäksi hänen työnsä ovatkin olleet monessa kohdassa Argentiinan kansallisen työlainsäädännön perusteina.
Saavedran poliittinen ura alkoi tärkeissä yhteiskunnallisissa tehtävissä, ja kahteen otteeseen hän toimi Argentiinan parlamentin jäsenenä. Jäsenyyden aikana hän osoitti erityistä kiinnostusta kansainvälisiin kysymyksiin. Vuonna 1915 hänestä tuli Argentiinan oikeus- ja opetusministeri.
Nobelin rauhanpalkintoon hänen tiensä johti hänen toimiessaan Argentiinan ulkoministerinä vuosina 1932–1938 presidentti, kenraali Agustín Pedro Juston virkakaudella. Hän kunnostautui toimiessaan välittäjänä Paraguayn ja Bolivian välisessä sodassa. Lisäksi hän toimi useissa yhteyksissä monenvälisten sopimusten aikaansaamiseksi sekä Euroopan että Amerikan valtioiden välille. Hänen merkittävin saavutuksena lienee Etelä-Amerikan maat kattava hyökkäämättömyys­sopimus, jossa maat sitoutuivat perustamaan yhteistyöelimen, jos sopimuksen kahden osapuolen kesken syntyisi aseellinen konflikti. Tämän lisäksi sopimuksen maat sitoutuivat sekä taloudellisiin että diplomaattisiin pakotteisiin molempia sotijaosapuolia vastaan, elleivät ne lopeta aggressiota. Sopimus otettiin Kansainliiton piirissä tyytyväisenä vastaan.
Saavedra valittiin 1936 Kansainliiton yleiskokouksen puheenjohtajaksi. Vuodet 1941–1944 hän toimi Buenos Airesin yliopiston kanslerina ja saman yliopiston professorina aina vuoteen 1946 saakka.
Emily Perry
Emily Perry (28. kesäkuuta 1907 Torquay, Devon Britannia – 20. helmikuuta 2008) oli englantilainen näyttelijä. Hänen tunnetuin televisioroolinsa oli kuvitteellisen australialaisen Dame Edna Everagen morsiusneito Madge Allsop. Hänet nähtiin vuonna 1995 vierailevana tähtenä brittisarjassa Vielä virtaa.
Emily Perry johti 25 vuotta lasten tanssikoulua The Patricia Perry Academy of Dancing. Perry kuoli 100 vuoden ikäisenä helmikuussa 2008.
Tenho Autere
Tenho Aatos Autere (17. joulukuuta 1911 Terijoki – 21. maaliskuuta 1972 Helsinki ) oli esittelijäneuvos ja oikeuskanslerinviraston kansliapäällikkö.
Henkilöhistoria
Tenho Autereen vanhemmat olivat rautatieläinen Frans Oskari Autere ja Anna Liisa Montonen ja puoliso vuodesta 1941 varanotaari Kirsti Kyllikki Suurla. Autere tuli ylioppilaaksi 1930, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1944 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1965. Kansainvälisen oikeuden dosentti Autere oli Helsingin yliopistossa vuodesta 1967. Autere työskenteli oikeusministeriössä vuodesta 1941 ja sisäministeriössä 1945–1946, valtiokonttorin lainopillinen asiamies hän oli vuonna 1947 ja oikeuskanslerinviraston lainsäädäntöneuvos hänestä tuli samana vuonna. Lainsäädäntöneuvoksena ja lainvalmistelukunnan jäsenenä Autere toimi vuoteen 1964 ja sitten vuoteen 1970 oikeuskanslerinviraston esittelijäneuvoksena. Viraston kansliapäällikkö hän oli 1966–1970 ja syksyn 1969 myös korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräisenä hallintoneuvoksena.
Kesällä 1969 Autere oli yksi Apollo 11 -kuulentoa ja ensimmäistä kuukävelyä seuranneen suoran Kuustudio-televisiolähetyksen kymmenestä asiantuntijapanelistista.
Granholmen (Ekerö)
Granholmen on Mälarenin saari Ruotsissa Ekerön kunnassa, joka sijaitsee Tukholman läänissä. Saari sijaitsee Mälarenin itäosassa Kärsönin ja Fågelönin välisessä salmessa yhdessä Krankholmenin ja Tallholmenin kanssa. Saari on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Saari on autio, mutta se liitettiin vuonna 2014 Lovön luonnonsuojelualueeseen (Lovö naturreservat, 3 228 hehtaaria, josta maa-alaa 2 090 hehtaaria, Natura 2000 -hankkeessa Lovö Kärsö (SE0110186)).
Postdalstinden
Postdalstinden on Skandeihin kuuluva vuori Paatsivuonon kunnassa Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Postdalenin luoteispuolella. Vuoren korkeus merenpinnan tasosta on 1 363 metriä.
Ranskan avoin tennisturnaus 1998
Ranskan avoin tennisturnaus 1998 järjestettiin 25. toukokuuta – 7. kesäkuuta 1998.
Miesten kaksinpeli
Carlos Moyà – Àlex Corretja 6–3, 7–5, 6–3
Naisten kaksinpeli
Arantxa Sánchez Vicario – Monica Seles 7–6, 0–6, 6–2
Miesten nelinpeli
Jacco Eltingh / Paul Haarhuis –  Mark Knowles /  Daniel Nestor 6–3, 3–6, 6–3
Naisten nelinpeli
Martina Hingis / Jana Novotná –  Lindsay Davenport /  Nataša Zvereva 6–1, 7–6
Sekanelinpeli
Venus Williams / Justin Gimelstob –  Serena Williams /  Luis Lobo 6–4, 6–4
Molokai
Molokai on Havaijin viidenneksi suurin saari. Se sijaitsee Oahusta itään ja Lanailta pohjoiseen. Saaren pinta-ala on 673,44 km². Tuliperäisen Molokain korkein kohta on Kamakou (1 512 m) saaren itäosassa. Rantaviivaa on noin 143 km. Molokain väkiluku oli vuoden 2000 väestönlaskennassa 7 404.
Khadar Ayderus Ahmed
Khadar Ayderus Ahmed  (10. tammikuuta 1981 Mogadishu, Somalia ) on suomalais-somalialainen elokuvakäsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Hän syntyi Mogadishussa, Somaliassa ja muutti 16-vuotiaana perheensä kanssa Suomeen pakolaisena.
Ura
Itseoppinut elokuvantekijä voitti lyhytelokuvan käsikirjoituskilpailun vuonna 2007 Kaupunkilaisia-käsikirjoituksellaan. Käsikirjoituksen ohjasi Juho Kuosmanen. Kilpailun järjesti Suomen elokuvasäätiö ja Yle. Kaupunkilaisia näytettiin ja palkittiin monilla elokuvafestivaaleilla, kuten Locarnon kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla, jossa se voitti Leopard of Tomorrow -palkinnon. Tampereen elokuvajuhlilla elokuva sai nuorisotuomariston palkinnon.
Ahmed on käsikirjoittanut Kaupunkilaisia-elokuvan lisäksi lyhytelokuvat Me ei vietetä joulua (2014) Yövaras (2017) ja The Killing of Cahceravga (2019), jonka ohjaana hän myös toimi. Hän käsikirjoitti yhdessä Samuli Valkaman kanssa vuoden 2017 pitkän elokuvan Saattokeikka, jonka Valkama ohjasi.
Ahmedin käsikirjoittama ja ohjaama Guled & Nasra valmistui vuonna 2021. Se on ensimmäinen suomalainen elokuvateatterilevitykseen päätynyt elokuva, joka on kuvattu Afrikan mantereella ja puhuttu kokonaan somaliksi. Guled & Nasra tunnetaan kansainvälisessä levityksessä nimellä The Gravedigger’s Wife, ja se saa ensi-iltansa heinäkuussa Cannesin elokuvajuhlien Kriitikoiden viikolla. Se on ensimmäinen pitkä suomalainen elokuva kyseisessä kilpasarjassa. Lokakuussa 2021 Khadar Ahmed voitti tällä ohjauksellaan Kultaisen oriin, joka on Afrikan merkittävimpiin elokuvajuhliin lukeutuvan FESPACO:n pääpalkinto.
Ahmedin kaikissa teksteissä esiintyy maahanmuuttajia, mutta siirtolaiskysymysten sijaan ne käsittelevät yleisinhimillisempiä teemoja.
Ruovesi
Ruovesi on Suomen kunta, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km2, josta 0 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km2.
Ruoveden naapurikunnat ovat Juupajoki, Mänttä-Vilppula, Orivesi, Tampere, Virrat ja Ylöjärvi. Entisiä naapurikuntia ovat Tampereeseen vuonna 1972 liitetty Teisko, Vilppulaan ja Virtoihin vuonna 1973 liitetty Pohjaslahti, Ylöjärveen vuonna 2009 liitetty Kuru sekä Mänttä-Vilppulaan vuonna 2009 yhdistetty Vilppula. Tampereen keskustaan on matkaa 73 km.
Ruovesi tunnettiin aiemmin seitsemän vientisahan pitäjänä. Kunnassa toimivat Pohjan Saha Oy (Jäminkipohja), Kovetun Saha Oy (Murole), Kotvio Oy (Kirkonkylä), Visuvesi Oy (Visuvesi), Väärinmajan Saha (Ylä-Vääri), Aimon Saha (Visuvesi) ja Toivo Lahtisen Saha (Mustajärvi). Sahateollisuudesta on jäljellä enää vain kaksi sahayritystä. Ruoveden teollisuusrakenne on perustunut vahvasti mekaaniseen metsäteollisuuteen koko 1900-luvun ajan. Nykyisin kunnan suurimmat työnantajat ovat Ruoveden kunta, Pihlavan Ikkuna Oy ja Sonoco Alcore. Ruovedellä sijaitsi turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskus, joka aloitti toimintansa 4.5.2009 ja siirtyi Mänttä-Vilppulaan 2012. pienoiskuva|oikea|255px|Ruoveden kunnantalo toukokuussa 2015 pienoiskuva|oikea|255px|[[Ruoveden kirkko syyskuussa 2006.]]
Historiaa
Ruoveden alueella oli asukkaita kampakeramiikan ajalla noin 4000–5000 vuotta sitten ainakin Visuvedellä sekä eräissä Tarjanneveden ja Jäminginselän saarissa. Otaksuttavasti näillä seuduilla liikkui lappalaisia niinä aikoina, joilta ei ole esinelöytöjä, joten lapinraunioiksi kutsuttujen kivikasojen alkuperää ei ole pystytty varmistamaan. Keskiajalla Ruoveden seutu oli yläsatakuntalaisten erämaana ja omistuksia oli Pirkkalan, Kangasalan, Lempäälän ja Vesilahden talollisilla. Eränkäynti loppui kuningas Kustaa Vaasan lakkauttaessa eräomistukset 1500-luvun puolivälissä, minkä jälkeen uusia asukkaita alkoi saapua Savosta. Ensimmäisenä pappina Ruovedellä mainittiin nimeltä Olavi Matinpoika Sarkki vuonna 1560.
Suomen sodan aikana Ruoveden komppanian lippumies ja vääpeli Jakob Johan Rothin ja kersantti Carl Johan Spoofin johtama sissiosasto suoritti useita onnistuneita kaappauksia venäläisten selustassa (Rothin ja Spoofin sissiretki). Runoilija Johan Ludvig Runeberg toimi 1820-luvulla kotiopettajana af Enehjelmin suvun omistamassa Ritoniemen kartanossa ja tutustui tänä aikana metsästysretkillään Kurusta kotoisin oleva vänrikki Carl Gustaf Polvianderiin, joka oli toiminut Suomen sodan aikana porilaisten lipunkantajana ja josta tuli yksi vänrikki Stoolin esikuvista. Mahdollisia esikuvia olivat sen lisäksi Ritoniemen kartanon pihan tuvassa asuneen af Enehjelmin sukulainen vänrikki Fredrik Adolf Pelander ja sen aikainen Ruoveden nimismies, kapteeni Kaarle Palmroth. Runebergin otaksutaan saaneen Ruovedellä viettämänään aikana kimmokkeen myös Hirvenhiihtäjät-runoelmaansa. Taiteiilija Akseli Gallen-Kallela vietti aikaa Pekkalan kartanolla.
Vuonna 1918 sisällissodan aikana Ruoveden taisteluja käytiin Pihlajalahden ja Jäminkipohjan suunnalla sekä Väärinmajan kylässä. Taistelut liittyivät punakaartin tavoitteisiin vallata Haapamäen risteysasema Keski-Suomessa. Taistelujen muistomerkki on Väärinmajassa Ruovesi–Vilppula-tien varressa.
Jatkosodan jälkeen Ruovedelle asutettiin Kaukolan siirtoväkeä.
Luonto
Ruoveden halkaisee kahtia Kokemäenjoen vesistöön kuuluva Näsijärven, Ruoveden ja Tarjanneveden muodostama vesistö, joka kokoaa kunnan alueella Ähtärin, Pihlajaveden ja Keuruun reittien vedet. Ähtärin reitin vedet laskevat Visuveteen, joka laskee Kaivoskannan kanavan kautta Tarjanneveteen. Pihlajaveden reitti purkautuu Tarjanneveteen pohjoisesta Virtain puolelta. Tarjannevesi laskee Salonsaaren ympäri Syvinginsalmen ja Salmiansalmen kautta Ruoveteen, johon yhtyy idästä Keuruun reitti. Ruovesi puolestaan laskee Kautun kanavan kautta Jäminginselkään ja tämä lopulta Muroleen kanavaa myöten Näsijärveen. Järvenselkiin yhtyy lisäksi monia pienempiä jokia ja puroja. Ruoveden poikki kulkee myös vesistön katkoma harjujakso kaakosta Siikakankaalta kirkonkylän ja Visuveden kylän kautta luoteeseen. Etelässä Oriveden rajalla sijaitseva laaja Siikaneva kuuluu koko Etelä-Suomen huomattavimpiin suoalueisiin. Suolle on rakennettu retkeilyreitti pitkospuineen. Kirkonkylän luoteispuolella sijaitsee Helvetinjärven kansallispuisto.
Liikenne
Ruoveden tärkeimmät liikenneväylät ovat kunnan halki kulkeva kantatie 66 Orivedeltä Virtain kautta Lapualle sekä seututiet Keuruun Haapamäelle, Mänttään, Kuruun ja Teiskon kautta Tampereelle. Aikanaan tärkeimpiä liikennevälineitä olivat sisävesilaivat, jotka liikennöivät nykyisin kesäisin Runoilijan tienä tunnettua matkailureittiä Tampereelta Ruoveden kautta Virroille. Reitin varrella ovat Muroleen, Kautun ja Kaivoskannan kanavat, joista kaksi viimeksi mainittua kantatie 66 ylittää avattavia siltoja pitkin. Lähimmät rautatieasemat ovat Vilppulan, Haapamäen ja Oriveden rautatieasemat sekä lähin lentokenttä Tampere-Pirkkalan lentoasema.
Kyliä
Haapala, Hanho, Haukkamaa, Hyyrylä, Kekkonen, Jäminki, Jäminkipohja (Pohja), Kauttu, Kukonpohja, Kurkikanta l. Vessari, Matalasalmi, Murole, Mustajärvi, Pajuskylä, Pekkala, Pihlajalahti, Pitkälä, Pohjaslahti, Rajalahti, Ritoniemi, Ruhala, Ruolahti (nyk. Pappilankylä), Räminki, Siikalahti, Syvinki (Korpula), Tapio (Tapiolahti), Tuuhonen l. Tuuhoskylä, Visuvesi (vanh. Leijunniemi), Väärinmaja (Ylä- ja Ala-Vääri)
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Ruovedellä oli 4 459 asukasta, joista 2 271 asui taajamissa, 2 154 haja-asutusalueilla ja 34:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Ruoveden taajama-aste on 51,3 %. Ruoveden taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Ruovedellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Ruoveden alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.
Ruokakulttuuri
Ruoveden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla imeläkisko eli imelletty perunalaatikko ja hörkkä, maidosta keitetty juusto.
Markku Pakkanen
Markku Veli Pakkanen (s. 31. tammikuuta 1960 Sippola) on suomalainen kuljetusyrittäjä ja poliitikko. Pakkanen on koulutukseltaan maatilateknikko ja on toiminut Suomen Keskustan kansanedustaja vuosina 2007–2011 ja 2015-2019. Vaalipiiri olivat Kymen vaalipiiri ja Kaakkois-Suomen vaalipiiri. Pakkanen ei tullut valituksi vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Hän sai 4 755 ääntä, mikä oli 308 vähemmän kuin vuoden 2007 vaaleissa. Hän palasi eduskuntaan vuoden 2015 vaaleissa. Vuodesta 2015 hän on ollut myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsen. Pakkanen putosi uudestaan eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Pakkanen tavoitteli Suomen Keskustan varapuheenjohtajan paikkaa Rovaniemellä järjestetyssä puoluekokouksessa 8.–10. kesäkuuta 2012.
Jäsenyydet
Lisäksi Pakkanen toimi Anjalankosken kaupunginvaltuustossa 1993–2008, kaupunginhallituksessa, kaupunginhallituksen varapuheenjohtajana sekä valtuuston puheenjohtajana. Vuodesta 2009 hän on toiminut kuntaliitoksen myötä myös Kouvolan kaupunginvaltuustossa, jonka varapuheenjohtajana hän toimi 2013–2017, Pakkanen on ollut Kouvolan kaupunginhallituksen jäsen vuodesta 2021 lähtien ja Kymenlaakson aluevaltuutettuna vuodesta 2022 lähtien.
Kiihottuminen
Aiheutuminen
Kiihottuminen voi aiheutua kehon hyväilystä, tai se voi aiheutua mielen stimuloinnista katsomalla tai ajattelemalla jotain kiihottavaa. Kiihottavana pidetyt asiat vaihtelevat yksilöittäin, kulttuureittain ja aikakausittain. Nykyaikana yleistyneen eroottisen viihteen ja pornografian tarkoitus on kiihottaa käyttäjäänsä, ja kiihottuneiden ihmisten kuvaukset ovat yleisiä myös tavallisessa elokuvassa ja kirjallisuudessa. Seksioppaissa opetetaan kiihottumista ja partnerin kiihottamista.
Ilmeneminen
Keskeinen rooli kiihottumisessa on autonomisella hermostolla. Parasympaattisen hermoston aktivoituminen aikaansaa siittimen ja häpykielen erektion, kun taas siemensyöksy ja orgasmi johtuvat sympaattisen hermoston aktivoitumisesta. Kiihottumiseen liittyvän autonomisen hermoston toiminnan vuoksi muissakin elintoiminnoissa tapahtuu muutoksia, kuten verenpaineen nousu ja hengityksen tiheneminen. Kiihottumiseen liittyvien mielihyvän tuntemusten syntyyn vaikuttavat hermoston välittäjäaineet.
Miehellä kiihottuminen näkyy siittimen jäykistymisenä eli erektiona. Jos kiihottuminen jatkuu siittimen täydellisen jäykistymisen jälkeen, siitin voi välillä pehmentyä jäykistyäkseen sitten uudelleen. Kiihottuneen miehen kivespussin pinta kiristyy, ja kivespussi ja kivekset nousevat ylemmäs. Mies kokee myös lihasjännitystä vatsan ja keskivartalon alueella. Noin puolet miehistä kokee kiihottuessaan myös nännien jäykistymistä.
Naisella kiihottuminen näkyy aluksi nännien kovettumisena, rintojen turpoamisena, lihasjännityksenä, emättimen laajenemisena sekä vatsan ja rintojen punastumisena. Sitä seuraa emättimen kostuminen ja sen sisäseinämien tummuminen, laajeneminen ja sileneminen kun seinämän poimut suoristuvat. Lopuksi kohtu nousee ylemmäs lantion sisällä.
Tutkimuksissa on havaittu etenkin oikean aivopuoliskon aktivoituvan ihmisen kiihottuessa, mutta kiihottuminen näkyy aivojen muissakin osissa.
Žiga Jelar
thumb|Žiga Jelar Klingenthalissa 2017.
Žiga Jelar (s. 22. lokakuuta 1997) on slovenialainen mäkihyppääjä.
Nuorten MM-kilpailuissa 2017 Jelar kuului Slovenian maailmanmestaruusjoukkueeseen sekä miesjunioreiden että sekajoukkueiden joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kuudes. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli suurmäessä 23:s ja sekajoukkuemäessä neljäs. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti joukkuemäen kultaa ja sijoittui suurmäessä 16:nneksi ja normaalimäessä 26:nneksi.
Jelar kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuopiossa helmikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 19. Oberstdorfin kilpailussa 30. joulukuuta 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Lillehammerissa 10. maaliskuuta 2020 oltuaan toinen. Lisäksi hän sijoittui toiseksi Oberstdorfin lentomäessä maaliskuussa 2022. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Planicassa 25. maaliskuuta 2022. Hän voitti lentomäkicupin kaudella 2021–2022. Hän sijoittui seuraavalla kaudella toiseksi Râșnovissa.
Jelar on voittanut yhden kilpailun Continental Cupissa.
Kimmo Miettinen
Kimmo Miettinen (s. 21. toukokuuta 1958 Helsinki ), jota tavallisesti kutsutaan pelkällä sukunimellä Miettinen, on suomalainen vaihtoehtorockin tuottaja, musiikkimedian monitoimimies ja kirjailija. Nuorempana Miettinen käytti itsestään myös nimeä ”Tarkastaja Miettinen”.
Pirmin Zurbriggen
Pirmin Zurbriggen (s. 4. helmikuuta 1963 Saas-Almagell, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut alppihiihdon olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän oli aikansa menestyneimpiä alppihiihtäjiä neljällä maailmancupin voitollaan.
Kimmo Miettinen
Hilse
Miettinen tuli musiikkipiireissä tunnetuksi alun perin opintolainalla rahoittamallaan Hilse-lehdellä. Tätä "alakulttuurijulkaisua" julkaistiin vuosina 1977–1980, painos oli parhaimmillaan 5 000 kappaletta ja tilaajiakin oli tuhat. Hilse-lehteen kirjoittivat muiden muassa Rami Kuusinen, Leena Lehtinen ja Jyrki Lehtola. Lehden teksti oli käsin kirjoitettua, käsiala Miettisen. Hilse järjesti myös konsertteja ja julkaisi kaksi LP-levyä. Hilseen ajauduttua taloudellisiin vaikeuksiin, Miettinen myi Hilse-levyjen oikeudet vuonna 1980 Poko Rekordsille, joka sai näin myös nousevan yhtyeen Hassisen koneen talliinsa.
Pirmin Zurbriggen
Zurbriggen osallistui Calgaryn olympialaisissa 1988 kaikkiin viiteen alppilajiin. Mitalikorokkeella hän nousi voittajana syöksylaskussa ja pronssimitalistina suurpujottelussa. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi supersuurpujottelussa ja seitsemänneksi pujottelussa. Alppiyhdistetyssä hän laski ulos radalta toisessa pujottelussa.
Kimmo Miettinen
Bambi
Vuonna 1982 Miettinen perusti yhdessä Rami Kuusisen kanssa Bambi-lehden. Kuusinen oli tullut Miettiselle tutuksi pienlehtipiirien kautta. Entinen Aivopesu-lehden päätoimittaja Kuusinen oli toiminut myös Hilseen avustajana ja tehnyt Miettisen kanssa huumorilehteä nimeltä Ohari. Kahden Bambi-numeron jälkeen Miettinen ja Kuusinen perustivat yhteisen yrityksen, Kumi Kustannus Ky:n. Samaan aikaan Miettinen myi ystävälleen Epe Heleniukselle ja tämän Poko Rekordsille idean kauniiden naisten muodostamasta Belaboris-yhtyeestä. Tyhjästä luotu yhtye levytti kolme singleä.
Pirmin Zurbriggen
Zurbriggen on yksi niistä viidestä miehestä, jotka ovat voittaneet maailmancupissa vähintään kerran osakilpailun jokaisessa viidessä lajissa. Hän voitti kokonaiskilpailun maailmancupin kausina 1983–1984, 1986–1987, 1987–1988 ja 1989–1990. Lisäksi hän voitti kolmesti suurpujottelun, neljästi supersuurpujottelun, kahdesti syöksylaskun ja kolmesti alppiyhdistetyn maailmancupin. Maailmanmestaruuskisoista Zurbriggenillä on yhdeksän mitalia, joista neljä on kultaista.
Kimmo Miettinen
Rumba
Bambin jälkeen Miettinen kumppaneineen perusti vuonna 1983 Rumba-lehden, joka ilmestyi paperilehtenä vuoteen 2019 asti. Yksi sen ensimmäisistä päätoimittajista oli Miettinen. Vuonna 1985 julkaisijaksi tuli Perusta ry ja päätoimittajaksi Rami Kuusinen. Miettinen siirtyi lehden avustajaksi. Miettinen toi Rumbassa esille paljon ruotsalaista ja australialaista kitararockia. Suomalaisista yhtyeistä ainakin Melrose ja Hearthill hyötyivät uransa alussa Miettisen suosiosta, sillä hän ylisti molempia jo siinä vaiheessa, kun ne vasta lähettelivät demonauhoja Miettisen toimittamalle demopalstalle.
Muut lehdet
Samaten hän julkaisi vuosina 1985–1986 kahta englanninkielistä fanzinea: Sisubeatia ja Ratbeatia. Hän on kirjoittanut rokista myös Soundi- ja Jungle-lehtiin. Lisäksi hänen kirjoituksiaan on joidenkin levyjen kansivihkosissa. Miettinen on myös kirjoittanut alakulttuurilehti Öskidööliin.
Vuonna 2021 Miettinen oli perustamassa Manifetsi-lehteä, jonka päätoimittajana hän toimii.
Levy-yhtiöt
Ensimmäinen Miettisen levymerkki oli Hilse-lehden rinnalle perustettu Hilse-levyt. Vuonna 1984 Miettinen perusti Kumibeat-levy-yhtiön, joka julkaisi samana vuonna neljä albumia ja neljä singleä. Kumibeatia seurasi vuonna 1986 Gaga Goodies. Gaga Goodies vakiinnutti asemansa yhtenä Suomen merkittävimmistä pienlevy-yhtiöistä.
Gaga Goodiesin ohella Miettisellä oli useita muitakin levymerkkejä kuten: Popatak, Rubber Rabbit Rock’n’Roll Records, 60 000 Järveä sekä Jukkim.
Vuonna 1986 Miettinen aloitti myös postimyyntiyrityksen nimellä Room Service.
Poko Rekords toimi aluksi Miettisen julkaisemien levyjen jakelijana, sitten Gaga Goodies yhdistyi Pokoon ja vuonna 2000 Miettinen myi yhtiönsä kokonaan Pokolle. Elokuussa 2011 Poko Rekords julkaisi neljän cd:n boksin Miettinen – pieni rockhistoriikki 1979–2000, johon on koottuna Miettisen julkaisemat yhtyeet.
Tunnetuimpia Miettisen esille nostamista suomalaisista yhtyeistä ovat olleet Hassisen kone, Juliet Jonesin sydän, The 69 Eyes ja Hybrid Children.
Radioura
Miettinen tunnetaan myös radiotoimittajana. Hän aloitti vuonna 1983 Ylen Rockradion Kovan päivän illassa ja siirtyi 1980-luvun lopulla Radio Cityyn. Siellä hänen ohjelmiaan olivat Kuulapään rottavartti ja Rumble. Radiomafian aloittaessa 1990 Miettinen alkoi toimittaa kanavalla maineikkaaksi indierock-ohjelmaksi noussutta Räkärodeota, jota tehtiin kaksitoista vuotta. Kanavauudistuksen myötä hän jatkoi YleX:llä vuoroviikoin Pekka Laineen kanssa ohjelmassa Kitarama, joka lopetettiin vuoden 2007 lopussa. Miettinen teki myös Kirjava Satama -ohjelmaa edesmenneellä YleQ-kanavalla.
Kirjallinen tuotanto
Vuonna 2010 Miettinen julkaisi ensimmäisen romaaninsa, Pitkäjanon. Toinen romaani LoveLies ilmestyi vuonna 2011 ja sen on väitetty perustuvan Dogs D'Amour -yhtyeen seikkailuihin Suomen-kiertueellaan 1984.
Muuta
Miettinen on sikarikerho The Psychedelic Stogiesin jäsen ja Suomen Roger Whittaker Fan Clubin puheenjohtaja. Hänen aviopuolisonsa on toimittaja Ursula Ryynänen.
Lanai
Lanai on Havaijin kuudenneksi suurin saari. Lanain tärkein asutuskeskus on Lanai City, jossa asuu 3 164 saaren 3 193 asukkaasta. Saaren pinta-ala on 363,97 km².
Eurooppalaiset löysivät Lanain ensimmäistä kertaa 25. helmikuuta 1779. Myöhemmin saaresta tuli tunnettu ananasviljelmiensä ansiosta. Lanain korkein kohta on Mount Lanaihale (1 207 m).
Amerikkalainen miljardööri Larry Ellison omistaa saaresta 98 prosenttia.
Esiliiga
Esiliiga on Viron miesten jalkapallon toiseksi korkein sarjataso.
Tuire ja Sateenkaarimaa
Tuire ja Sateenkaarimaa on yhdysvaltalainen animaatiosarja.
Oxenstierna
Oxenstierna-suku on eräs Ruotsin pitkäikäisimmistä ja vaikutusvaltaisimmista aatelissuvuista. Ensimmäiset maininnat suvun edustajista ovat 1300-luvulta ja suvun jäseniä on esiintynyt Ruotsin kulttuurin ja politiikan vaikuttajissa näihin päiviin asti.
Richard Feynman
Richard Phillips Feynman (11. toukokuuta 1918 – 15. helmikuuta 1988) oli 1900-luvun vaikutusvaltaisimpia fyysikkoja. Hän laajensi merkittävästi kvanttielektrodynamiikan teoriaa, mistä hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä Julian Schwingerin ja Shin’ichirō Tomonagan kanssa 1965. Feynmanin ansiona oli esittää kvanttielektrodynamiikka polkuintegraalien avulla ja johtaa tästä säännöt nykyään Feynmanin graafeina tunnetulle tavalle esittää sähkömagneettiset prosessit kuvina.
Muita tieteellisiä saavutuksia olivat nestemäisen heliumin teoria, betahajoamisen teoria sekä partonimalli. Feynman tunnetaan erinomaisena opettajana, ja hänen luennoistaan tehty Feynman Lectures on Physics on alan klassikko. Feynman esitelmöi vuonna 1959 aiheesta There's plenty of room at the bottom (”Pohjalla on tilaa yllin kyllin”), joka oli vaikuttamassa nanoteknologian kehitykseen.
Feynman kykeni poikkeuksellisen taitavasti visualisoimaan mielessään fysiikkaa kuvina ja intuitioimaan sitä sekä edelleen kääntämään näkemyksensä matematiikan kielelle.
Elämänvaiheet
Richard Feynman syntyi 11. toukokuuta 1918 Queensissa, New York Cityssä. Hänen vanhempansa olivat taloudenhoitaja Lucille Feynman (o.s. Phillips), ja myyntijohtaja Melville Arthur Feynman. Richard Feynmanin perhe oli kotoisin Minskistä, Valko-Venäjältä (silloisesta Venäjän keisarikunnasta). Feynmanin molemmat vanhemmat olivat liettuanjuutalaisia.
Feynman oli jo lapsena kiinnostunut ratkomaan ongelmia ja harrasteli tekniikkaa. Hänen isänsä kannusti itsenäiseen ajatteluun ja asettelemaan kysymyksiä ympäröivästä maailmasta.
Feynman opiskeli perustutkintonsa MIT:ssä ja valmistui kandidaatiksi (B.Sc.) vuonna 1939. Hän julkaisi opinnäytetyönsä pohjalta artikkelin, jossa esitetään nykyään Hellmannin-Feynmanin teoreemana tunnettu tulos. Ohjaajansa John Slaterin suosituksesta Feynman vaihtoi perustutkinnon jälkeen yliopistoa ja meni tekemään väitöskirjaa John Wheelerin ohjauksessa Princetonin yliopistoon, missä Feynman väittelikin tohtoriksi vuonna 1942. Toisen maailmansodan aikaan Feynman toimi ryhmänjohtajana Manhattan-projektissa, jossa kehitettiin ensimmäinen ydinpommi.
Sitten Feynman työskenteli Cornellin yliopistossa. Hänestä tuli Kalifornian teknillisen korkeakoulun (Caltech) professori vuonna 1950. Feynman tunnetaan erinomaisena opettajana. Hänen ensimmäisen vuoden opiskelijoille pitämänsä luennot on koottu kirjaksi Feynman Lectures on Physics, joista valikoima on julkaistu suomeksi nimellä ”Suhteellisen helppoa”. Tieteellisen uransa hän teki suurimmaksi osaksi Kalifornian teknillisessä korkeakoulussa.
Challenger-sukkulan tuhouduttua tammikuussa 1986 Feynman oli yksi onnettomuustutkijoista. Hän oli tuohon aikaan jo melko vakavasti syöpäsairas mutta oli ratkaisevassa osassa onnettomuuden teknisen syyn selvittämisessä.
Seikkailut ja sanailut
Feynman on kuuluisa myös erikoisesta luonteestaan ja seikkailuistaan, joista hän on kertonut kirjoissaan Laskette varmaan leikkiä, Mr Feynman! ja Mitä siitä mitä muut ajattelevat?. Esimerkiksi jouduttuaan Yhdysvaltain armeijan kutsuntoihin hän pilaili kutsuntapsykologin kustannuksella niin paljon, että hänet luokiteltiin kyvyttömäksi ja vapautettiin palveluksesta. Maapallon poikkeuksellisen hyvät olosuhteet muihin planeettoihin verrattuna saivat hänet lausahtamaan: ”Kun tulin tänne, näin auton, jonka rekisterinumero oli ARW 357. Eikö ole uskomatonta? Mikä on todennäköisyys sille, että näkisin juuri tuon auton?”.
Unkarin käsipallomaajoukkue
Unkarin käsipallomaajoukkue edustaa Unkaria miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Unkarin käsipalloliitto.
Unkarin maajoukkue on saavuttanut yhden arvokisamitalin, MM-hopeaa 1986.
Tallholmen (Ekerö)
Tallholmen on Mälarenin saari Ruotsissa Ekerön kunnassa, joka sijaitsee Tukholman läänissä. Saari sijaitsee Mälarenin itäosassa lähellä Brommaa seuraavaa salmea. Saaren pituus on 170 metriä ja leveys 120 metriä ja saaren pinta-ala on lähes hehtaarin suuruinen. Saari sijaitsee Björnholmenin pohjoisrannan tuntumassa. Saari on autio, mutta se liitettiin vuonna 2014 Lovön luonnonsuojelualueeseen (Lovö naturreservat, 3 228 hehtaaria, josta maa-alaa 2 090 hehtaaria, Natura 2000 -hankkeessa Lovö Kärsö (SE0110186)).
Panzer Division Marduk
Panzer Division Marduk on ruotsalaisen black metal -yhtyeen Mardukin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999.
Cäwdät Fäyzi
Cäwdät Xaris ulı Fäyzullin (Җәүдәт Харис улы Фәйзуллин/Фәйзи, ven. Джаудат Харисович Файзуллин/Файзи; Džaudat Harisovitš Faizi/Faizullin, 1910 - 1973) oli palkittu tataarilainen säveltäjä ja folkloristi. Fäyzi kirjoitti noin 200 teosta. Kazanissa on hänen mukaansa nimetty katu.
Fäyzi syntyi Orenburgissa opettajan perheeseen. Musiikillisen peruskoulutuksen lisäksi, häneen vaikutti nuorena näytelmäkirjailija-setänsä Mirxäydär Fäyzi. Hän auttoi herättämään kiinnostusta musiikkia ja teatteria kohtaan.
Vuonna 1925, Fäyzin perhe muutti Kazaniin. Lukiosta valmistuttuaan, Fäyzi toimi opettajana Isheevon kylässä, Nižni Novgorodin alueella. Vuosina 1929-1933, hän opiskeli federaatioyliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Kazanin musiikkikoulussa hän opiskeli sävellystä V. I. Vinogradovin alaisena.
Fäyzi nimettiin vuonna 1934 Moskovan konservatorion tataarioopperastudion opetusosaston johtajaksi. Samaan aikaan, Fäyzi jatkoi opiskeluja.
Vuonna 1938 Fäyzi matkasi oopperastudiosta valmistuneiden kanssa takaisin Kazaniin. Siellä, hän alkoi työskennellä radiokomitean musiikkitoimittajana, Galiaskar Kamalin akateemisen tataariteatterin musiikkiosaston päällikkönä ja johtajana tataarifilharmonikossa.
Neustadt an der Weinstraße
Neustadt an der Weinstraße on kaupunki Saksan Rheinland-Pfalzin osavaltiossa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki, eli kaupunki, joka ei kuulu mihinkään piirikuntaan. Se sijaitsee 85 kilometriä pitkän Saksan viinitien varrella.
Vuoden 2020 lopussa kaupungin asukasluku oli 53 306. Asukkaista 17,9 % oli alle 20-vuotiaita, 57,2 % 20–65-vuotiaita ja 24,9 % yli 65-vuotiaita. Kaupunki on pinta-alaltaan 117,09 neliökilometriä, ja sen asukastiheys on 455 as./km². Kaupunki on jaettu ydinkaupunkiin ja yhdeksään kaupunginosaan.
pienoiskuva|vasen|Kirkontorneja Neustadtissa. Kaupungille myönnettiin kaupunginoikeudet vuonna 1275.
Neustadt an der Weinstraßella on seitsemän ystävyyskaupunkia:
Lähde:
Dalsfjellet
Dalsfjellet on Skandeilla sijaitseva vuori Tromssan lääniin kuuluvassa Paatsivuonon kunnassa, Norjassa. Se sijaitsee Kjusakdalenin länsipuolella. Vuoren korkein kohta on 1 482 metriä korkea Istinden. Vuorta kutsutaan myös Istindeniksi ja pohjoissaamelaiseksi Jiekŋagáisiksi.
Mirxäydär Fäyzi
Mirxäydär Mostafa ulı Fäyzullin (Мирхәйдәр Мостафа улы Фәйзуллин/Фәйзи, ven. Мирхайдар Мустафович Файзуллин/Файзи; Mirhaidar Mustafovitš Faizullin/Faizi, 1891 - 1928) eli Mirxäydär Fäyzi oli tataarilainen näytelmäkirjailija, runoilija, toimittaja ja esseisti. Lyhyen elämänsä aikana Fäyzi kirjoitti 16 näytelmää, seitsemän käännöstä, lukuisia runoja ja tarinoita.
Fäyzi syntyi Orskin alueella, Orenburgissa. Hän kasvoi hyvin toimeen tulevassa ja koulutetussa perheessä.
Fäyzi kuoli tuberkuloosiin Baškortostanissa 36-vuotiaana.
Lake Forest (Kalifornia)
Lake Forest on kaupunki Orangen piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 77 264. Kaupunki perustettiin 20. joulukuuta 1991.
Lake Forestin pormestarina toimii Scott Voigts.
Väestö
Kaupungin asukkaista 65,94 prosenttia on valkoisia, 18,83 prosenttia aasialaisia, 2,19 prosenttia afroamerikkalaisia ja 1,02 prosenttia intiaaneja. 10,59 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 39,6 vuotta.
NW Rennzweier
Useissa yhteyksissä autoja väitetään valmistuneen kaksi kappaletta. Käsitys perustuu aikakaudelta säilyneisiin valokuviin, joissa esiintyy kahdenlaisia Rennzweiereita. Todellisuudessa kyseessä on kuitenkin sama auto, johon tehtiin jälkeenpäin useita muutoksia.
Moottori
Moottorina oli alle 9-kilowattinen Benzin valmistama kaksisylinterinen, nestejäähdytteinen bokserimoottori, joka oli asetettu poikittain taka-akselille. Jokaisessa sylinterissä oli kaksi automaattista imuventtiiliä sekä yksi pakoventtiili. Sytytystulppien sijaan moottorissa oli mekaanisesti toiminut järjestelmä, joka käytti sylintereissä olleita katkojia. Magneetto oli Boschin valmistama. Polttoaineensyötöstä vastasi evaporaatiokaasutin, joka oli sijoitettu polttoainetankin yhteyteen kuljettajan näkyville; näin ollen imuputki oli yli kolme metriä pitkä. Kaasuuntuminen saatiin aikaan polttoainetankkia lämmittämällä.
Voimansiirto
Moottorin vauhtipyörällä oli kitkakytkin, josta voima välittyi rullaketjun välityksellä neliportaiseen vaihteistoon, joka oli sijoitettu istuinten alle parhaan painonjakauman saavuttamiseksi. Vaihteiston yhteyteen oli rakennetusta tasauspyörästöstä kulki erilliset ketjut kummallekin takapyörälle.
Runkorakenne ja alusta
Auton rakenne oli aikanaan poikkeuksellinen. Siinä ei ollut lainkaan varsinaista koria, vaan kaikki rakenteet olivat näkyvissä. Oikeanpuoleisella polkimella käytettiin kytkintä ja vasemmanpuoleisella takapyörännavoissa olleita pantajarruja. Hevosvaunumaisista edeltäjämalleistaan poiketen auton ohjaustankoa oli kallistettu taaksepäin. Kuljettajan istuin oli auton keskilinjalla ja toinen istuin tämän vasemmalla puolella alhaalla. Edessä oli tilavuudeltaan 42-litrainen polttoainetankki ja kuljettajan takana oli jäähdytysnestesäiliö, jonka tilavuus oli 15 litraa. Jäähdytin oli polttoainetankin etupuolella. Sekä etu- että taka-akselit olivat jäykkiä. Edessä oli elliptiset ja takana puolielliptiset lehtijouset.
Ominaisuuksia
Auton huippunopeus, 82 km/h, saavutettiin suurimmalla vaihteella moottorin kierrosluvun ollessa 1800 1/min. Joissain yhteyksissä huippunopeudeksi ilmoitettiin "noin 90 km/h" ja vanhemmissa lähteissä sen väitetään olleen 112 km/h, mutta tätä pidetään epätodennäköisenä.