cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saban kuningaskunta
Saban kuningaskunnan on 1900-luvun loppuun asti arveltu syntyneen 800–700-luvuilla ennen ajanlaskun alkua, mutta todennäköisesti se oli ainakin 500 vuotta vanhempi. Valtakunta on pitkään sijoitettu Etiopiaan. Se on kuitenkin todennäköisemmin sijainnut nykyisen Jemenin alueella.
Wilmar Roldán
Wilmar Alexander Roldán Pérez (s. 24. tammikuuta 1980) on kolumbialainen jalkapallotuomari, joka on ollut FIFA:n virallinen tuomari vuodesta 2008 asti. Kotimaansa liigassa Roldán on tuominnut jo vuodesta 2003 asti.
Hänet valittiin tuomariksi vuoden 2011 Copa Américaan, jossa Roldán tuomitsi kaksi alkulohko-ottelua sekä pronssiottelun Venezuelan ja Perun välillä. Vuoden 2015 Copa Américassa hän tuomitsi kaksi alkulohkon ottelua sekä Chilen ja Argentiinan välisen finaalin.
Hän tuomitsi myös kesäolympialaisissa 2012 sekä vuoden 2014 MM-karsinnoissa. Tammikuussa 2014 FIFA nimesi Roldánin yhdeksi tuomariksi MM-kisohin, joissa Roldánin ensimmäinen ottelu oli alkulohkossa Meksikon ja Kamerunin välillä.
Glory (satelliitti)
Glory oli NASAn ilmakehää tutkiva kaukokartoitussatelliitti. Sen laukaisu tapahtui 4. maaliskuuta 2011 kello 12.09,43 Suomen aikaa Vandenbergin lentotukikohdasta. Taurus XL kantoraketin kolme ensimmäistä rakettivaihetta toimivat normaalisti, mutta raketin kärjessä sijaitseva hyötykuormaa suojaava nokkakartio ei irronnut suunnitellusti 2 minuutin 58 sekunnin kuluttua lähdöstä. Nokkakartion painon takia raketti oli liian painava saavuttaakseen suunnitellun kiertoratansa. Satelliitti ja kantoraketti syöksyivät laukaisun johtajan mukaan ilmeisesti Tyyneenmereen. Epäonnistuneen lennon kustannuksiksi arvioidaan 424 miljoonaa dollaria. Tämä käsittää ainoastaan satelliitin kustannukset. Glory-ilmastosatelliitin lisäksi laukaisussa menetettiin myös CubeSat-satelliitit KySat-1, Hermes ja E1P.
Laukaisun piti alun perin tapahtua 25. helmikuuta 2011 Taurus XL -kantoraketilla, mutta laukaisua lykättiin kantoraketista johtuvista syistä. NASAn edellinen ilmastotutkimussatelliitti OCO tuhoutui samanlaisen raketin laukaisussa vuonna 2009.
Gloryn piti tutkia ilman koostumusta, hiilen kulkua, aerosoleja jne.
Instrumentit
Glory on osa kaukokartoitussatelliittien ns. "A-Train" satelliittikonstellaatiota yhdessä mm. EOS-Aquan ja EOS-Auran kanssa.
Réunioninviistäjä
Réunioninviistäjä (Pterodroma baraui) on ulappaliitäjien heimoon kuuluva valtamerilintu. Se pesii Réunionin Piton des Neigesin tulivuorisaarella, jolla on Intian valtameren korkein kohta. Populaation koko on 3 000–4 000 paria. Christian Jouanin kuvaili lajin holotyypin Réunionin Saint Denisiltä 1964.
Žadro (järvi Pustoškan piirissä)
Žadro on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä. Järven rinnakkaisnimenä on ollut Gēdras, joka on alkuperältään baltinkieliseen sanaan kirkas palautuva nimi.
Maantietoa
Järvi on 2,6 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,56 neliökilometriä eli 156 hehtaaria. Järven keskisyvyys on 3 metriä, mutta siinä on myös 6-metrinen syvänne. Järvesä on yksi luotomainen saari. Se on toinen vierekkäisistä järvistä, joka kuuluu ainoan kylän Kuznetsovon nautintapiiriin.
Luontoarvoja
Järven tyypillisimmät kalat ovat lahna ja kuha. Muista lajeista voidaan mainita ainakin hauki, ahven, säyne, suutari, made, pasuri, karppi, rantanuoliainen, mutakala, törö, salakka, pasuri, ruutana ja pasuri, sekä Rutilus-suvun kalat. Järvestä tavataan myös rapua. Se on hiekkapohjainen ja paikoin myös mutapohjainen järvi. Sen rannat ovat kiviset ja hiekkaiset, mutta paikoin esiintyy rannoilla savimaatakin.
Vesistösuhteita
Žadro sijaitsee Nevedrjankan valuma-alueella. Nevedrjanka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Žadroon tulee ojat kolmelta lammelta ja sen pohjoispuolella sijaitsevalta Ostrovitolta. Žadron laskuoja lähtee järven luoteispäästä ja se virtaa nimettömän lammen kautta länteen päin ja yhtyy Bereznosta laskevaan Froljankaan ennen sen yhtynistä Nevedrjankaan.Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 39,5 tai 43,06 neliökilometriä.
Corteolona e Genzone
Corteolona e Genzone on kunta Pohjois-Italiassa Pavian maakunnassa Lombardian alueella. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun kaksi kuntaa, Corteolona (2 210 asukasta) ja Genzone (355 asukasta), yhdistyivät muodostaen Corteolona e Genzonen kunnan. Kunta sijaitsee Pojoen laaksossa, sen sivujoen Olonan varrella.
Painoasiain ylihallitus
Painoasiain ylihallitus oli vuosina 1865–1919 toiminut suomalainen keskusvirasto, joka valvoi ennakkosensuuria Suomessa. Sen edeltäjä oli vuosina 1828–1865 toiminut Sensuuriylihallitus.
Viraston tehtävä oli ennaltaehkäistä kielletyn tai sopimattoman materiaalin julkaiseminen ennakkotarkistamalla kaikki Suomessa julkaistu tai maahan tuotu kirjallisuus sekä valvomalla kirjastoja ja kirjakauppoja. Sillä oli painoasiamiehiä eli sensoreita kaikissa kaupungeissa, joissa sijaitsi kirjapainoja tai joissa julkaistiin sanomalehtiä. Kaikkeen julkaisutoimintaan sekä kirjakauppojen ja -painojen perustamiseen tuli pyytää Painoasiain ylihallituksen lupa, ja se myös rankaisi mahdollisista rikkomuksista.
Ennakkosensuuri ei koskenut tieteellisiä tai virallisluontoisia julkaisuja eikä viittä painoarkkia laajempia teoksia, mutta niitä voitiin asettaa julkaisukieltoon jälkeenpäin, jos niiden sisältö osoittautui sopimattomaksi.
Painoylihallituksen valtuuksia supistettiin vuonna 1891 siirtämällä uusien julkaisulupien myöntäminen Suomen kenraalikuvernöörille. Jo vuodesta 1885 alkaen kenraalikuvernöörillä oli ollut oikeus lakkauttaa sanomalehtiä. Vuonna 1899 kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov perusti lisäksi painoylihallituksen rinnalle ”sensuurikomiteana” tunnetun neuvottelukunnan, jonka oli määrä tarkistaa sensuuriviranomaisten sallimia julkaisuja, sillä Bobrikovin mielestä suomalaiset sensorit olivat liian sallivia. Bobrikovin kautena sensuurikomitea tosiasiassa johti sensuuria Suomessa.
Historia
Ennakkosensuuri oli Suomessa lakkautettuna vuodet 1865–1867, mutta käynnistyttyään uudelleen se kuului Painoasiain ylihallituksen valvontaan. Vuoden 1919 painovapauslaki kielsi ennakkosensuurin lopullisesti, jolloin viraston toiminta päättyi ja painovapauden valvonta siirtyi oikeusministeriölle.
Galápagosinviistäjä
Galápagosinviistäjä (Pterodroma phaeopygia) on ulappaliitäjien heimoon kuuluva valtamerilintu. Se elää Galápagossaarilla. Populaation koko on 10 000–20 000 yksilöä. Osbert Salvin kuvaili lajin holotyypin Galápagossaarten Chatham Islandilta vuonna 1876.
Rajalampi (Kihniö)
Rajalampi on Pirkanmaalla Kihniössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Rajalampi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.
Maantietoa
Lammen pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee kaksi kilometriä Kihniöstä itään Rajalamminvuoren juurella. Siihen laskee kolme suo-ojaa. Pohjoisen ojan kautta laskee myös Kiimanevan turvetuotanoalueen vesiä. Idästä laskee Vuorenmaan pelloilta ja suolta sekä toisesta haarasta Kotonevan turvetuotantoalueen vesiä. Lammen laskuoja on kilometrin mittainen ja se laskee Syyslampeen. Rantaviivan pituus on 600 metriä. Rannat ovat suota eikä niille ole rakennettu mitään. Lammelle ei johda teitä, mutta Rajalamminvuoren louhoksen tie kulkee lammen ohitse. Louhoksen tielle pääsee valtatieltä 23.
Pohjois-Norrbottenin rovastikunta
Pohjois-Norrbottenin rovastikunta on Ruotsin kirkon Luulajan hiippakunnan rovastikunta. Se perustettiin 1. tammikuuta 2017 Kalix-Tornen rovastikunnan nimenvaihdon yhteydessä, samalla kun siihen yhdistettiin lakkautetun Pohjois-Lapinmaan rovastikunnan seurakunnat.
== Rovastikuntaan kuuluvat seurakunnat ==
Abba Seafood
Abba Seafood eli Abba, alun perin Aktiebolaget Bröderna Ameln, on ruotsalainen elintarvikealan yritys, jonka on vuoden 2014 alusta omistanut norjalainen elintarvikekonserni Orkla.
Yritys on rekisteröity Amelnin veljesten nimellä 1906, tosin alkuperäisen yrityksen perusti heidän isänsä vuonna 1838 nimellä Christian Gerhard Ameln A/S. Tuotanto tapahtuu lähes kokonaan Kungshamnin kylässä Göteborgin pohjoispuolella. Yrityksen tunnetuin tuote on ruotsalaisuuden symbolina pidetty Kallen mätitahna.
Kaakkois-Aasian kisat
thumb|150px|Kaakkois-Aasian kisojen logo ja lippu. Kaakkois-Aasian kisat, (myös Southeast Asian Games tai SEA Games) ovat Kaakkois-Aasiassa järjestettävä monilajinen urheilukilpailu. Kisat järjestetään joka toinen vuosi. Kisoja säätelee Aasian olympiakomitea Kansainvälisen olympiakomitean valvonnassa. Ensimmäiset Kaakkois-Aasian kisat pidettiin 1959 Bangkokissa. Kisojen menestynein maa on Thaimaa.
Osallistujamaat
Kaakkois-Aasian kisoihin saavat osallistua Southeast Asian Games Federationin jäsenmaat, jotka toimivat vuorotellen myös isäntämaina:
Jay Murphy
Jay Dennis Murphy (s. 26. kesäkuuta 1962 Meriden, Connecticut) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija, joka pelasi NBA:ssa neljä kautta. Hänen pelipaikkansa oli iso laitahyökkääjä.
Vuosina 1980–1984 Boston Collegessa pelanneen Murphyn varasi NBA:han vuoden 1984 varaustilaisuudessa 31. vuorolla Golden State Warriors. NBA:ssa Murphy pelasi Los Angeles Clippersissä ja Washington Bulletsissa. Lisäksi hän pelasi USBL:ssa, Ranskassa ja Italiassa.
Murphy avioitui Suomen Naantalista kotoisin olleen, Suomen ja Ruotsin pääsarjoissa pelanneen Päivin kanssa. Pariskunnalla on kolme koripalloa pelaavaa poikaa: Tomas, NBA:ssa pelannut Erik ja Alex, joka on pelannut Duken yliopistossa ja edustaa Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1936
right|200px Voimistelu kesäolympialaisissa 1936 käytiin telinevoimistelussa yhdeksässä eri lajissa 10.–12. elokuuta. Kilpailupaikkana toimi Dietrich Eckart Theater. Isäntämaa Saksa oli Berliinin olympialaisten ylivoimaisesti paras voimistelumaa voittaen kuusi yhdeksästä jaossa olleesta olympiakultamitalista.
Moniottelu
right|200px
Köö
thumb|Kepin nokan kärkinahkaan on tapana hieroa [[liitua pidon parantamiseksi. ]] Köö (, alk. ) eli biljardikeppi on biljardipelissä käytettävä keppi. Köö on lyöntipäätä kohden kapeneva keppi, joka tyypillisesti on noin puolentoista metrin pituinen ja 510–600 gramman painoinen. Se on tavallisesti tehty puusta, toisinaan jostain muusta materiaalista, kuten grafiitista, grafiitilla vuoratusta puusta tai alumiinista. Kööstä on kaksi perustyyppiä, yksiosainen ja kaksiosainen. Kaksiosainen on jaettu keskeltä kahteen irrotettavaan osaan, mikä helpottaa kuljettamista. Olemassa on myös kolmiosaisia breakereita ja jumpereita eli aloitus- ja hyppylyönneissä käytettäviä fenolikärkisiä keppejä.
Jääkärivero
Jääkärivero oli Ruotsin vallan aikana 1778–1786 Pohjois-Karjalaa puolustavan jääkärijoukon ylläpitämiseksi paikallisilta asukkailta valtiolle kannettu vero. Sitä kerättiin Ilomantsin, Kesälahden, Kiteen, Liperin, Pielisjärven ja Tohmajärven pitäjistä. Verolla oli tarkoitus ylläpitää värvätty jääkäriosasto, mutta sen tuotto ei riittänyt tähän. Kerätyt varat käytettiin 1788 perustettaessa Karjalan maanpuolustusväki -niminen joukko-osasto, jota alettiin pian kutsua Karjalan jääkärijoukoksi.
Taustaa
Käkisalmen läänin erikoisaseman vuoksi Karjalassa ei koko Ruotsin vallan aikana toimeenpantu ruotujakolaitosta. Ruotsin hallituksella oli omat vakiintuneet epäluulonsa karjalaisten uskollisuutta kohtaan, eivätkä nämä epäluulot täysin hävinneet vielä 1700-luvullakaan. Rahvas oli luvannut sodan uhatessa puolustaa valtakunnan rajoja, mutta tällaista vapaaehtoista maanpuolustusta ei pidetty riittävänä. Vuonna 1721 tehdyn Uudenkaupungin rauhan jälkeen alettiin pohtia alueen puolustusta, sillä sen puolustusväkenä oli vain pieni rajavartio ja muutama tullimies.
Vapaaehtoisjoukkojen ja pestatun varaväen sijaan Pohjois-Karjalan sotalaitos haluttiin vakinaistaa. Alueen asukkaat lupasivat ruotujakolaitoksen toimeenpanolta välttyäkseen maksaa määrätyn summan jääkärijoukon ylläpitämiseksi. Liperin rahvas suostui maksamaan 5 hopeatalaria rahaa ja 8 kappaa viljaa jokaiselta veroruplalta. Ilomantsin, Kesälahden, Kiteen ja Tohmajärven pitäjät kappeleineen olivat valmiit maksamaan 4 hopeatalaria ja 12 kappaa viljaa jokaiselta veroruplalta. Köyhä Pielisjärvi maksaisi 4 hopeatalaria ja 4 kappaa joka veroruplalta. Jääkäriveron vuosittainen kertymä oli siten 27 128 kuparitalaria 16 äyriä rahaa ja 531 tynnyriä 23 kappaa viljaa.
Sotajoukon perustamiseksi tehty esitys olisi vaatinut melkoisen summan valtion varoja. Siksi Tukholmassa ollut sota-asiain valmistelukunta ei puoltanut esitystä, vaan jätti sen lepäämään. Veronkanto aloitettiin 1778, mutta jääkärijoukon perustaminen viipyi. Karjalan rahvas pyysikin vapautusta koko jääkäriverosta. Hallituksen mukaan veron tuotto olisi riittänyt vain 200 jääkärin ylläpitoon, mikä ei mitenkään riittänyt maakunnan puolustamiseen. Koska valtiollakaan ei ollut osoittaa asiaan lisävaroja, hallitus keräsi jääkäriverolla varoja niin kauan, kunnes tarvittava summa saataisiin kokoon. Maaherra huolehti siitä, että kerätty vilja myytiin ja tulot koottiin rahastoon.
Karjalan jääkärijoukko
Jääkäriveron maksamisen asemesta rahvasta suostuteltiin 1788 harjoittelemaan sotataitoja alueensa puolustamiseksi. Kruunu ja asukkaat sopivat, että rahvas vapautettaisiin jo vuoden 1787 jääkäriverosta, jos he suostuisivat harjoituksiin. Jokaisen tilan, jolla oli rupla tai enemmän veroja, tuli lähettää yksi mies harjoituksiin. Kaksi pienempää tilaa lähettäisi yhden miehen, yhtenä vuonna toiselta tilalta, toisena vuonna toiselta tilalta. Kaikkien 16–40-vuotiaiden loisten tuli osallistua vuosittain kesä- ja heinäkuussa pidettyihin harjoituksiin. Kruunu antoi kaikki sotatarpeet, mutta rahvas kustansi jäänharmaasta sarasta valmistetut puvut.
Kruunu maksoi harjoituksiin osallistuneille kaksi äyriä päivässä. Rahvaan ei tarvinnut maksaa upseerien puustellien ylläpitoa ja upseerien palkatkin maksoi kruunu yksinään. Kruunu lupasi maksaa sota-aikana sotamiehille samaa palkkaa kuin maan muukin sotaväki sai. Myös rälssitilojen omistajat lähettivät miehiä harjoituksiin samalla tavoin kuin rahvaskin. He kuitenkin maksoivat itse harjoitusten aikaiset päivärahat miehilleen.
Kruunu ja rahvas pääsivät näin sopimukseen maanpuolustusjoukoista ja tarvittavista harjoituksista. Julistus Karjalan maanpuolustusväen asettamisesta on päivätty 7. huhtikuuta 1788.
Virtsanjohdintulehdus
Virtsanjohdintulehdus eli ureteriitti on virtsanjohtimissa esiintyvä, harvoin primaarinen tulehdus. Se saattaa kehittyä virtsarakon tulehduksen tai pyelonefriitin seurauksena, mutta se voi liittyä myös appendisiittiin tai salpingiittiin. Infektio saattaa olla levinnyt myös etu- tai rakkularauhasesta.
Esimerkiksi ahtaumat, megaureter ja ureteroseele altistavat virtsanjohdinten tulehduksille. Virtsanjohdintulehdus saattaa jäädä krooniseksi. Ureteritis cystica eli kystinen virtsanjohdintulehdus on yksi sairauden muoto, ja se on seurausta kroonisesta virtsateiden ärsytyksestä.
Deoksinojirimysiini
Deoksinojirimysiini eli 1-deoksinojirimysiini tai duvoglustaatti (C6H13NO4) on aminosokereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy monissa eliöissä ja sitä ja sen johdannaisia tutkitaan verensokeritasoa alentavina lääkkeinä.
Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet
Deoksinojirimysiini eristettiin ensimmäisen kerran mulpereihin kuuluvasta lajista Morus bombycis. Tämän jälkeen sitä on löydetty myös muista mulperien suvun lajeista ja eräistä muistakin kasveista sekä eräiden Bacillus- ja Streptomyces-sukujen bakteerien tuottamina. Deoksinojirimysiini ja sen johdannaiset estävät disakkaridaaseja esimerkiksi sakkaraasia. Täten esimerkiksi sakkaroosin pilkkoutuminen ja imeytyminen elimistössä heikkenee. Tätä voidaan mahdollisesti käyttää diabeteksen hoidossa ja eräät deoksinojirimysiinin johdannaiset kuten miglitoli ja emiglitaatti ovat markkinoilla. Mulperien lehdistä valmistettua teetä markkinoidaan terveysvaikutteisena, mutta deoksinojirimysiinin pitoisuus ei ole siinä riittävän korkealla tasolla, jotta se olisi tehokasta. Yhdisteellä on myös HIV:tä vastustavia ominaisuuksia. Deoksinojirimysiini on optisesti aktiivista ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +47.
Deoksinojirimysiinin tuotanto perustuu eristämiseen mulpereiden lehdistä, mutta bioteknillisiä tuotantomenetelmiä kehitetään.
Valaan kääpiögalaksi
Valaan kääpiögalaksi on kääpiösferoidigalaksi Valaskalan tähdistössä. Se sijaitsee noin 2,46 miljoonan valovuoden päässä maasta. Valaan kääpiögalaksi kuuluu Paikalliseen ryhmään. Kaikki galaksista havaittavissa olevat tähdet ovat punaisia jättiläisiä.
Sylvi (näytelmä)
Sylvi on Minna Canthin kirjoittama näytelmä vuodelta 1893. Se on Canthin seitsemäs näytelmä. Tositapahtumiin perustuvan näytelmän Canth kirjoitti ruotsiksi Ruotsalaiselle teatterille. Canthin siirtyminen kirjoittamaan Ruotsalaiselle teatterille herätti pahennusta, mutta itse näytelmää kiitettiin. Näytelmää on vuosikymmenien mittaan esitetty edelleen tuon tuosta, ja siitä on tehty kaksi elokuvaa.
Näytelmän synty
Näytelmä perustuu tositapahtumaan. Hämeenlinnalainen lehtorinrouva Aina Sainio rakastui toiseen ja myrkytti miehensä 1892. Canth luki lehtijutun ja kirjoitti siitä näytelmän, ensin ruotsiksi, sitten suomeksi. Kantaesitys oli Ruotsalaisessa teatterissa 23. tammikuuta 1893.
Kun Canth päätti kirjoittaa Sylvin ruotsiksi, taustalla oli erimielisyys, joka henkilöityi Emilie ja Kaarlo Bergbomiin. Kovan onnen lapsia oli pari vuotta aiemmin hyllytetty ensimmäisen esityksen jälkeen Suomalaisessa teatterissa. Teatterin johtokunta piti sitä karkeana. Molemmat Bergbomit vastustivat hyllytystä mutta turhaan. Bergbomien ja Canthin yhteistyö jatkui jonkin aikaa näennäisesti. Vielä valmistui Papin perhe, joskin vanhoilliselta suunnalta sekin sai kritiikkiä, ja Agathon Meurman paheksui, että sitä esitettiin vähävaraisille edullisempaan hintaan. Näistä syistä Canth päätti ryhtyä kirjoittamaan Sylviä ruotsiksi. Hänhän oli käynyt koulunsa ruotsiksi, joten kieli ei ollut ongelma.
Sylvin käänsi suomeksi ensin Canthin tytär Anni Levander, mutta Canth ei ollut tyytyväinen vaan ryhtyi työstämään tekstiä itse ja muokkasi sitä samalla. Hän kirjoitti Otavan Hannes Gebhardille:
Ida Aalberg oli perustanut oman kiertueteatterin, jolle hän halusi Sylvin esitettäväksi. Ennakkoluulojensa vuoksi Canth suhtautui pyyntöön aluksi nuivasti, mutta teatterin vieraillessa Kuopiossa Canth tutustui Aalbergiin, ja Aalberg sai näytelmän ohjelmistoonsa. Näytelmä käännettiin myös ranskaksi Aalbergin seurueen esitettäväksi Pietarissa. Ajatus käännöksestä saksaksi oli myös esillä, mutta se ei todennäköisesti silloin toteutunut, ainakaan sitä ei ole painettu.
Canthin työhalu väheni Sylvin jälkeen joksikin aikaa, ja hän mietti jopa näytelmien kirjoittamisesta luopumista, mutta päästyään alkuun Anna Liisan kanssa hän sattui mainitsemaan toimittajaystävilleen uskon kirjoittajankykyihinsä elpyneen. Lehtien julkaistua tiedon Canth harmitteli: "Sanomalehdet ovat niin kärkkäät ottamaan selkoa asioista jo vähää ennen kuin ne tapahtuvatkaan."
Juoni
Orvoksi jäänyt nuori Sylvi on avioitunut huomattavasti vanhemman holhoojansa Aksel Vahlin kanssa. Hän tapaa uudestaan lapsuudenystävänsä Viktor Hovingin ja rakastuu. Aviomies Aksel ei suostu Sylvin avioerovaatimukseen. Tunteet vievät Sylviä, ja hän myrkyttää miehensä. Rakastettu kauhistuu rikollista tekoa ja hylkää hänet. Sylvi joutuu vankilaan mieleltään seonneena.
Vastaanotto
Näytelmä sai ensi-illassa 23. tammikuuta 1893 runsaat aplodit ja esirippu nousi 33 kertaa, mutta sen muu vastaanotto oli ristiriitainen. Keskustelua herätti paitsi kieli, myös sen ahdistava aihe. Päivälehden arvostelija nyrpisti nenäänsä, yleisölle, joka hänen mukaansa sai uteliaisuutena tyydytetyksi. Hänen selityksensä mukaan näytelmä oli ”tekijänsä surkuteltavan oikullisuuden tautta - - joutunut ruotsalaiselle näyttämölle”. Yhteistyö Ruotsalaisen teatterin kanssa jäi kuitenkin yhden näytelmän mittaiseksi.
Näytelmän suomennos ilmestyi samana päivänä kuin oli Ruotsalaisen teatterin kantaesitys. Kasimir Leino arvioi Päivälehden numerossa 29. tammikuuta painetun teoksen ja ylistää sitä monisanaisesti: ”Rouva Canth on kieltämättä etevin meidän nykyisistä suomenkielisistä näytelmäkirjailijoistamme”, ja luettelee sen jälkeen niitä ominaisuuksia, joita Canthilla on näytelmäkirjailijana.
Mikko Roiha ohjasi näytelmän Berliinissä 2014 ja on todennut, että näytelmä on paitsi ajaton, myös kansainvälinen. Asetelmaltaan se on samanlainen kuin Henrik Ibsenin Nukkekoti, mutta kuitenkin lähempänä Leo Tolstoin Anna Kareninaa. Sylvin Göteborgin kaupunginteatterin suurelle näyttämölle huhtikuussa 2014 ohjannut Jenny Andreasson toteaa, että Canthin jälki on melodramaattisempaa kuin mieskirjailijoiden ja pureutuu naisen sosiaaliseen vankeuteen ja psyykeen syvemmälle.
Sylvi muussa kulttuurissa
Näytelmän pohjalta tehdyt elokuvat:
200 metrin juoksu olympialaisissa
Kahdensadan metrin juoksu on ollut kesäolympialaisten ohjelmassa toisista nykyaikaisista olympialaisista alkaen, vuodesta 1900. Naisten 200 metrin juoksu on ollut olympialajina vuoden 1948 olympialaisista. Eniten kultamitaleita ovat voittaneet yhdysvaltalaiset juoksijat.
Puhe
Puhe on ainoastaan ihmiselle ominainen keino tuottaa ja ilmaista kielellisiä viestejä käyttäen hyväksi ihmisäänen tuottamisen mahdollistavia anatomisia rakenteita.
Puheketju
Puheviestintäprosessissa eli puheketjussa voidaan erottaa viisi päävaihetta.
Puheketjun ensimmäinen vaihe tapahtuu aivoissa. Puhujalla on aluksi jokin intentio eli tarkoitus sanoa jotain. Hän käsitteistää, eli hahmottaa sanoman merkitysrepresentaation, ja sitten kielentää sen, eli koodaa sen kielelliseen muotoon. Käsitteistämisessä ja kielentämisessä puhuja käyttää sisäistämäänsä tietoa kielijärjestelmästä, ja valitsee oikeat sanat ja rakenteet.
Puheketjun toisessa vaiheessa puhuja lähettää lihaksiinsa hermostollisia toimintakäskyjä. Keuhkojen ilmavirta synnyttää painetta äänihuulten alle, jolloin äänihuulet avautuvat erilleen. Äänihuulista lähtee nieluun sekä suu- ja nenäonteloihin ilmavirran äkillinen purkaus eli pulssi, jonka jälkeen äänihuulet sulkeutuvat. Äänenkorkeuden määrää perusvärähtely: matalan miesäänen perusvärähtely on noin sata pulssia sekunnissa, korkea lapsen ääni 300 pulssia sekunnissa.
Puheketjun kolmannessa vaiheessa ääni etenee ilmassa ääniaaltoina eli akustisena puhesignaalina. Neljännessä vaiheessa ääniaalto saavuttaa kuulijan korvan, joka siirtää äänen hermoimpulsseina kuulohermoa pitkin aivojen kuulokeskukseen. Lopuksi sanoma tulkitaan eli dekoodataan aivoissa.
Simone Collio
Simone Collio (s. 27. joulukuuta 1979 Cernusco sul Naviglio, Milano) on italialainen pikajuoksija, jonka päämatka on 100 metrin juoksu.
Ateenan olympialaisissa 2004 Collio selviytyi puolivälieriin 100 metrin juoksussa. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 Collio oli 60 metrin finaalissa seitsemäs ajalla 6,60 sekuntia. Seuraavana vuonna hän oli samalla matkalla sisäratojen EM-kilpailujen finaalissa viides ajalla 6,66. Helsingin MM-kilpailuissa 2005 sekä Osakan MM-kilpailuissa 2007 Collio jäi puolivälieriin 100 metrillä. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 Collio selviytyi välieriin 60 metrillä. Pekingin olympialaisissa 2008 Collio jäi 100 metrin juoksussa puolivälieriin. Sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 hän jäi 60 metrillä alkueriin. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Collio jäi alkueriin 100 metrillä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Collio selviytyi 100 metrin finaaliin, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi. Samoissa kisoissa Collio otti hopeaa Italian 4×100 metrin viestijoukkueessa. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui välierissä 60 metrillä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Collio selviytyi 100 metrin finaaliin, jossa hänet hylättiin vilppilähdön vuoksi.
Collio avioitui syyskuussa 2013 bulgarialaisen pikajuoksijan Ivet Lalovan kanssa.
Illumos
Illumos (tyyliteltynä illumos) on OpenSolaris-projektista haarautunut käyttöjärjestelmä ja sen kehitysprojekti. Käyttöjärjestelmästä julkaistaan jakelupaketteja, jotka voivat olla joko x86- tai SPARC-suorittimille. Suuri osa projektista on julkaistu Common Development and Distribution License (CDDL) lisenssillä, mutta mukana on myös MIT-lisenssillä ja BSD-lisenssillä julkaistuja osia, sekä GNU GPL ja GNU LGPL lisensseillä julkaistuja ohjelmia. Käyttöjärjestelmässä on joitakin ohjelmistokomponentteja, joihin ei ole lähdekoodia saatavilla.
Projektia on kritisoitu sen tavasta seurata Solaris-käyttöjärjestelmän kehitystä ja hylätä siihen tehdyt muutokset mikäli Oracle tekee epäyhteensopivia muutoksia omaansa.
David Ambartsumjan
David Grigorievitš Ambartsumjan (, ; 24. kesäkuuta 1956 Kapan – 11. tammikuuta 1992 Jerevan) oli neuvostoliittolainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Dynamo Jerevania.
Ambartsumjan osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Münchenissä 1972, jossa hän sijoittui 16-vuotiaana kymmenen metrin kerroshypyissä viidenneksi. Hän sijoittui MM-kisoissa seitsemänneksi vuosina 1973 ja 1975, ja oli seitsemäs myös olympialaisissa 1976. Ambartsumjan sai hopeaa EM-kisoista 1977 ja sijoittui viidenneksi seuraavan vuoden MM-kilpailuista. Hän oli vuoden 1979 universiadeissa hopealla maanmiehensä Vladimir Aleinikin jälkeen. Ambartsumjan voitti olympiapronssia Moskovan kisoissa 1980 ja myöhemmin Euroopan-mestaruuden kahdesti 1981 ja 1983.
Hän kuoli sydänhalvaukseen.
Ögödei-kaani
pienoiskuva|upright|1300-luvulla tehty maalaus Ögödei-kaanista. Ögödei-kaani (myös Ögädäi, Ögedäi, Ogotai, Ugedai); (1186 – 11. joulukuuta 1241) oli Mongolivaltakunnan suurkaani vuosina 1229–1241.
Ögödei oli valtakunnan perustajan Tšingis-kaanin ja hänen päävaimonsa keisarinna Börten poika. Ögödei rakennutti Mongolivaltakunnan pääkaupungin Karakorumiin, perusti valtakuntaansa paikallishallinnon ja verotusjärjestelmän sekä kukisti kiinalaisen Jin-dynastian. Hänen armeijansa ryöstivät ja hävittivät kaupunkeja aina Puolassa ja Unkarissa asti. Suurkaani kuoli vuonna 1241 ennen kuin hänen joukkonsa ehtivät tunkeutua syvemmälle Eurooppaan.
Elämäkerta
Ögödei syntyi noin vuonna 1186 Temüdžinin, tulevan Tšingis-kaanin ja keisarinna Börten kolmanneksi pojaksi. Vartuttuaan hän oli mukana isänsä sotaretkillä muun muassa Kovaresmiassa vuosina 1219–1225. Kun Tšingis-kaani kuoli vuonna 1227, Ögödei valittiin isänsä määräyksestä uudeksi suurkaaniksi kurultaissa vuonna 1228.
Noustuaan suurkaaniksi Ögödei alkoi aluksi verottaa isänsä valloittamien alueiden kansoja, ja hän sijoitti keisarillisen henkivartiostonsa jäseniä sekä ministereitään kuvernööreiksi. Sen jälkeen hän perusti Karakorumin kaupungin Mongolivaltakunnan ensimmäiseksi pääkaupungiksi. Itse hän ei koskaan siellä asunut vaan eli perinteisissä jurtissa. Ögödei myös laajensi mongolien jam-lähettiverkostoa ja suojasi mongolijoukkojen käyttämät vesikaivot korkeilla muureilla. pienoiskuva|283x283px|Ögödein kruunaus vuonna 1229 Ögödei lähetti joukkojaan valvomaan isänsä valloittamia mutta hylkäämiä alueita Persiassa, Afganistanissa ja Siperiassa. Hän hyökkäsi kiinalaisen Jin-valtakunnan kimppuun vuosina 1230–1231. Jinin pääkaupunki Kaifeng antautui vuonna 1233 kun leijoilla levitetyissä lentolehtisissä kehotettiin kaupunkia antatumaan lunnaita vastaan, ja koko valtakunta romahti vuonna 1234. Ögödei hyökkäsi myös Koreaan ja ajoi maan hallituksen ulos mantereelta.
Etelä-Kiinan Song-dynastiaa Ögödei ei ehtinyt lyödä, koska hän kiinnitti huomionsa länteen Afganistaniin ja Iraniin. Pohjois-Irak valloitettiin vuonna 1235 ja Kaukasuksen maat vuonna 1238. Itä-Euroopassa mongolit ryöstivät ja hävittivät Kiovan vuonna 1240 sekä Krakovan ja Budan ja Pestin vuonna 1241. Näin mongolit uhkasivat jo Keski-Eurooppaa. Ögödein kuolema vuonna 1241 johti kuitenkin sotapäällikkö Subutain ja Batu-kaanin johtaman Euroopan-hyökkäyksen keskeytymiseen. On arvioitu, että jollei Ögedei olisi kuollut, olisivat mongolit valloittaneet myös Euroopan Kiovan Rusin, Moskovan suuriruhtinaskunnan ja Kiinan tavoin, sillä eurooppalaiset ritaritaktiikat osoittautuivat heikoiksi mongolien nopeita ratsujoukkoja vastaan Puolan Liegnitzissa ja Unkarin Muhissa vuonna 1241.
Ögödei kuoli arvelujen mukaan joko sydänkohtaukseen, elintensä pettämiseen tai myrkytykseen. Hän oli juopotellut rankasti koko ikänsä. Häntä seurasi hallitsijana hänen leskensä Töregene-kaanitar ja sen jälkeen suurkaanina poika Güyük, sillä Ögödein esikoispoika Köchü oli kuollut vuonna 1237, eivätkä mongolijohtajat hyväksyneet suurkaaniksi tämän ja Qadaqachin poikaa Širemünia.
Maallikkosaarnaaja
Maallikkosaarnaajaksi kutsutaan kristillisten yhteisöjen piirissä toimivaa saarnaajaa, jolla ei ole pappisvihkimystä.
Suomessa
Tunnettuja suomalaisia maallikkosaarnaajia ovat muun muassa Antti Kaarne, Kalle Lohi, Juhani Raattamaa, Paavo Ruotsalainen, Aku Räty, Leonard Typpö ja Niilo Yli-Vainio. 2000-luvulla tunnetuksi ovat tulleet muun muassa Pirkko Jalovaara ja Riku Rinne.
Filippiiniennakkeli
Filippiiniennakkeli (Sitta oenochlamys) on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Filippiiniennakkelia tavataan Filippiineillä. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen tai yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sarjakuvapiirtäjä
Sarjakuvapiirtäjä on henkilö, jolla on päävastuu sarjakuvan visuaalisesta eli kuvallisesta ilmaisusta. Joskus yksi henkilö vastaa itsenäisesti koko sarjakuvan kuvituksesta ja mahdollisesti myös käsikirjoituksesta. Toisinaan, varsinkin amerikkalaisissa supersankarisarjakuvissa, kuvituksesta vastaa usean hengen työryhmä.
Pelagocephalus marki
Pelagocephalus marki on meressä elävä pallokala. Se on sukunsa ainoa laji.
Ulkonäkö ja koko
P. marki jää noin 12 cm pitkäksi.
Levinneisyys ja elinympäristö
P. marki elää Tyynenmeren lounaisosassa Uuden-Seelannin lähivesillä, sekä Atlantin kaakkoisosassa lähellä Etelä-Afrikkaa.
Elpidio Quirino
thumb|Elpidio Quirino. Elpidio Quirino (16. marraskuuta 1890 Vigan – 29. helmikuuta 1956 Novaliches, Quezon City) oli filippiiniläinen poliitikko, joka toimi Filippiinien presidenttinä vuosina 1948–1953.
Ura
Quirinon isä oli vankilanjohtaja. Quirino suoritti nuorena virkatutkinnon ja vuonna 1915 oikeustieteellisen tutkinnon Filippiinien yliopistossa. Hän työskenteli avustajana eri virastoissa ja oli muun muassa senaatin puhemiehen Manuel L. Quezonin avustajana. Quezonin ja Sergio Osmeñan välisessä valtakamppailussa Quirino kuului Quezonin tukijoihin. Quirino oli edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1919–1925 ja senaattorina vuodesta 1925. Hän matkusti vuonna 1934 Quezonin kanssa Washingtoniin neuvottelemaan uudesta Filippiinien itsenäisyyttä koskevasta lakiesityksestä (Tydings-McDuffie Act), kun Quezonin ryhmäkunta oli estänyt edellisen esityksen hyväksymisen kansalliskokouksessa. Quirino valittiin samana vuonna perustuslakikonventtiin, joka laati Filippiinien kansainyhteisön perustuslain. Hän oli presidentiksi valitun Quezonin hallituksen valtiovarainministerinä 1935–1936 ja sisäministerinä 1936–1938.
Quirinon presidenttikaudella Filippiinejä jälleenrakennettiin pääasiassa yhdysvaltalaisella rahoituksella. Talouskasvusta huolimatta vastustajat syyttivät Quirinoa liian amerikkalaismielisestä politiikasta ja ulkomaisten taloudellisten etujen suosimisesta. Varsinkin maaseudun vanhanaikaiseen maanomistukseen liittyneet sosiaaliset epäkohdat jäivät ratkaisematta. Quirinon hallinto oli myös hyvin korruptoitunut, mikä teki hänestä epäsuositun. Kommunistisen Hukbalahap-talonpoikaisliikkeen johtama Huk-kapina riehui Filippiinien maaseudulla koko Quirinon presidenttikauden ajan. Vuonna 1948 hän yritti neuvotella kapinajohtaja Luis Tarucin kanssa, mutta neuvottelut katkesivat ja liike vain radikalisoitui. Kun kapinalliset vuonna 1950 hallitsivat jo suurta osaa Luzonin saaresta, Quirino nimitti Ramon Magsaysayn puolustusministeriksi tehtävänään kapinan kukistaminen. Magsaysay taltutti kapinan, mutta kääntyi sen jälkeen vastustamaan Quirinon hallinnon korruptiota ja asettui vuoden 1953 presidentinvaaleissa Quirinon vastaehdokkaaksi. Quirino hävisi vaalit ja vetäytyi politiikasta.
Leusiini
thumb|3D-malli leusiinimolekyylistä Leusiini eli 2-amino-4-metyylipentaanihappo (C6H13NO2) on yksi geneettisen koodin 20 aminohaposta. Se on ravinnossa välttämätön aminohappo. Leusiini on isoleusiinin isomeerinen muoto. L-leusiinin moolimassa on 131,173 g/mol ja CAS-numero 61-90-5. Sen isoelektrinen piste on 6,04.
Frederick Alderman
Frederick Pitt "Fred" Alderman (24. kesäkuuta 1905 East Lansing, Michigan – 15. syyskuuta 1998 Social Circle, Georgia) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla chicagolaista Illinois Athletic Clubia.
Alderman voitti 440 jaardin matkalla Yhdysvaltain keskiosien olympiakarsinnat 1927 omalla ennätysajallaan 48,0 sekuntia, mutta ei mennyt viimeisiin olympiakarsintoihin Amsterdamin kisoja 1928 varten. Hänet kuitenkin valittiin juoksemaan maansa 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen, joka voitti kultaa uudella maailmanennätyksellä 3.14,2. Alderman juoksi finaalissa kolmannen osuuden heikosti noin aikaan 49,4.
Ella Räsänen
Ella Sofia Räsänen (s. 27. tammikuuta 1994 Kangasala) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Esbo Idrottsföreningiä ja häntä valmentaa Petra Stenman. Aikaisemmin hän on edustanut Kangasalan Kisaa ja Tampereen Pyrintöä. Vuoteen 2014 saakka häntä valmensi Juha Sainio.
Räsänen saavutti Kalevan kisoissa 2009 15-vuotiaana hopeaa 200 metrillä ajalla 24,81. Alkuerissä hän juoksi ajan 24,64. Hänen aiempi ennätyksensä oli 25,26. Tammikuussa 2010 hän juoksi sisäratojen ylipitkän radan naisten Suomen ennätyksen 300 metrillä ajalla 38,15. Hän on juossut myös useita nuorten Suomen ennätyksiä.
Räsänen selviytyi Monctonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 välieriin 400 metrillä. Hän voitti saman matkan Suomen-mestaruuden Kajaanin Kalevan kisoissa 2010. Sisäratojen SM-kilpailuissa Helsingissä 2011 hän rikkoi 200 metrin alkuerissä Johanna Mannisen 17-vuotiaiden Suomen ennätyksen 24,33. Loppukilpailussa hän voitti Suomen-mestaruuden kaikkien aikojen viidenneksi parhaalla suomalaisajalla 24,13. Hän juoksi nuorten sisäratojen SM-kilpailuissa 2011 uudeksi naisten Suomen ennätykseksi 300 metrillä 37,81. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lillessä 2011 Räsänen sijoittui 400 metrin juoksussa kahdeksanneksi. Turun Kalevan kisoissa 2011 Räsänen voitti Suomen-mestaruuden 100 metrin juoksussa ja sijoittui 200 metrillä toiseksi.
Räsänen juoksi Göteborgin sisäratojen EM-kilpailujen 2013 alkuerissä Suomen ennätyksen sekä alle 20-vuotiaiden sisäratojen Euroopan-ennätyksen 52,37. Välierissä hän sijoittui viidenneksi ja karsiutui jatkosta ajalla 52,84. Toukokuussa 2013 Räsäsen selkänikamasta paljastui rasitusmurtuman esiaste, joka pilasi hänen ulkoratojen kilpailukautensa.
Räsänen soittaa viulua Menominor-kansanmusiikkiyhtyeessä.
Lena Frölander-Ulf
thumb|right|Lena Frölander-Ulf vuonna 2018. Lena Frölander-Ulf (s. 1976) on suomalainen lastenkirjailija ja kuvittaja, joka asuu ja työskentelee Helsingissä. Frölander-Ulf kirjoittaa ensisijaisesti ruotsiksi mutta myös suomeksi.
Monica Morell
Monica Morell (virallisesti Monica Wirz-Römer; 6. elokuuta 1953 Menziken, Sveitsi – 12. helmikuuta 2008 Zürich) oli sveitsiläinen iskelmätaiteilija.
Lena Frölander-Ulf
Frölander-Ulfin kuvakirja Minä, Muru ja metsä oli ehdolla Toisinkoinen-palkinnon (2016), lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandian (2016) ja Runeberg Junior -palkinnon (2017) saajaksi. Vuonna 2020 Frölander-Ulf sai Arvid Lydecken -palkinnon teoksesta Nelson Tiikeritassu. Teos oli myös lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-ehdokas.
Frölander-Ulfin puoliso on kirjailija Kjell Westö.
Monica Morell
Elämä ja ura
Morellin suurin menestyssävelmä Ich fange nie mehr was an einem Sonntag an oli useita kuukausia Sveitsin ja Saksan hittilistoilla vuosina 1972 ja 1973. Sävelmän taustalla oli Morellin miesystävän kuolema moottoripyöräonnettomuudessa. Singleä myytiin 1 500 000 kappaletta. Seuraava hitti, Bitte glaub' es nicht, ilmestyi 1973. Sen oli määrä edustaa Sveitsiä Eurovision laulukilpailussa 1973. Morell joutui kuitenkin väistymään Patrick Juvetin tieltä.
Später, wann ist das? vuonna 1974 oli Morellin kolmas menestyssävelmä. Hän menestyi Saksan Top 50 -listoilla vuoteen 1976 lauluilla Danny, mein Freund, Hallo, ist hier denn keiner, Ich ja Die besten Männer sind meistens schon vergeben. Lisäksi hän esiintyi lukuisissa television hittiparaateissa.
Monica Morell vetäytyi musiikkialalta 1970-luvun lopulla. Hän työskenteli pienessä huutokauppayrityksessä Sveitsin Erlenbachissa. Ensimmäisen avioliittonsa jälkeen hän eli Ebmatingenissa Maurissa Zürichin lähellä. Morellin toinen avioliitto päättyi eroon hänen ainoan lapsensa, vuonna 1982 syntyneen Thommyn kätkytkuoleman jälkeen. Morell sairastui laaja-alaiseen ääreishermoston toimintahäiriöön eli polyneuropatiaan ja myöhemmin syöpään, johon hän menehtyi 54-vuotiaana.
Saksalainen laulaja Diana Sorbello levytti iskelmästä Ich fange nie mehr was an einem Sonntag an uuden version vuonna 2006.
Studioalbumi
Monica Morellilta ilmestyi albumi Später, wann ist das vuonna 1973. Levyllä on seuraavat laulut:
Dugald Clerk
Dugald Clerk (kirjoitetaan joissain lähteissä muotoon Clark) oli skotlantilainen insinööri, joka suunnitteli maailman ensimmäisen onnistuneen kaksitahtimoottorin vuonna 1878 ja patentoi sen Englannissa vuonna 1881. Hän oli valmistunut Andersonin yliopistosta Glasgowssa (nyk. University of Strathclyde) ja Yorkshire Collegesta, Leedsissä (nyk. University of Leeds).
Tourist Trophy
Tourist Trophy: The Real Riding Simulator tai Tourist Trophy on 31. toukokuuta 2006 Euroopassa julkaistu moottoripyöräpeli PlayStation 2 - konsolille. Pelin kehitti Polyphony Digital, joka on tunnettu Gran Turismo -pelisarjastaan. Peli on myös Gran Turismo 4:n ohella ainoa PlayStation 2-peli, joka tukee 1080i-resoluutiota.
Dugald Clerk
Clerkin moottori
Ns. Clerkin syklillä toimiva kaksitahtimoottori on hyvin samankaltainen nelitahtisen dieselmoottorin kanssa, koska myös Clerkin moottorissa on imu- ja pakoventtiilit. Imuventtiili on tässä tapauksessa hivenen harhaanjohtava nimitys, koska polttoaineseoksen syöttö tapahtuu männän ollessa matkalla ylöspäin. Englanninkielinen nimitys inlet valve on paljon täsmällisempi.
Moottorin ja Clerkin syklin toiminta tapahtuu seuraavanlaisessa järjestyksessä: Työtahdin alakuolokohdassa sekä imu- että pakoventtiilit aukaistaan ja työsylinterin viereen sijoitettu pumppusylinteri työntää ilmaa sisään ja huuhtelee pakokaasut ulos. Koska polttoaineen syöttöä ei kyetty luonnollisestikaan Clerkin versiossa vielä täsmällisesti hallitsemaan, pumpun työntämä ilma oli osin polttoaineseosta, josta osa joutui pakoventtiilin kautta hukkaan. Männän jatkaessa liikettään ylöspäin, pakoventtiili suljetaan ja pumppusylinterin työntämä polttoaineseos puristetaan kasaan. Kun kaksitahtidieselit kehittyivät, tämä oli se vaihe, jolloin polttoaine ruiskutetaan sylinteriin. Ahtimen tai huuhtelupumpun tehtävänä on syöttää pelkkää puhdasta ilmaa. Kun mäntä saavuttaa yläkuolokohdan, polttoaineseos puristuu kasaan, kuumenee ja syttyy ja saattaa männän alaspäin suuntautuvaan työtahtinsa liikkeeseen ja kierto alkaa alusta.
Koska Clerkin syklillä toimivat moottorit tarvitsevat tuekseen pumpun tai ahtimen, ne ovat luonnollisempia konfiguraatoita raskaiden dieselmoottoreiden maailmassa. Laivat, junat, maansiirtokoneet, paikallismoottorit ja kuorma-autot ovat Clerkin syklillä toimivan kaksitahtimoottorin ominta kenttää. Amerikkalaisen General Motorsin tytäryhtiö Detroit Diesel oli yksi suurimmista kaksitahtisten dieselmoottoreiden valmistajista.
Clerkin moottori ei kokonsa puolesta sovellu pienkonekäyttöön. Nykyään yleisimmin tuntemamme kaksitahtimoottori, jossa ei ole venttiileitä, vaan imu- ja pakoaukot sylinteriseinämissä, kehitti englantilainen insinööri Joseph Day vuonna 1892. Dayn suunnittelema kaksitahtimoottorin kampikammio mahdollisti pienempikokoisten ja rakenteellisesti yksinkertaisten, venttiilittömien kaksitahtimoottorien valmistamisen oikeastaan mihin mittakaavaan tahansa. Nykyisin valmistettavissa kaksitahtisissa dieselmoottoreissa saattaa olla venttiileillä varustettu Clerkin rakenne, venttiilitön Dayn rakenne tai näiden kahden yhdistelmä.
Luettelo Billboard 200 -listan ykkösistä vuonna 2019
pienoiskuva|[[Juice Wrldin albumi Death Race for Love oli sekä hänen ensimmäinen listaykkösensä että viimeinen albumi, joka julkaistiin ennen hänen kuolemaansa joulukuussa 2019. ]] pienoiskuva|Syyskuussa listan kärkeä pitänyt [[Taylor Swiftin seitsemäs studioalbumi Lover oli maailman toiseksi myydyin albumi ja myydyin sooloartistin albumi vuonna 2019. ]] pienoiskuva|Eniten viikkoja listan ensimmäisellä sijalla vuoden aikana vietti [[Post Malonen Hollywood’s Bleeding -albumi, joka oli huipulla yhteensä viisi viikkoa.]]
Ismo Jokiaho
Ismo Jokiaho (s. 1965) on suomalainen taidemaalari, joka on pitänyt sekä yksityis- että yhteisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla.
Luettelo Billboard 200 -listan ykkösistä vuonna 2019
Tämä on luettelo Billboard 200 -listan kärkipaikkaa hallussaan vuonna 2019 pitäneistä artisteista ja albumeista.
Ismo Jokiaho
Jokiaho käyttää töissään pääsääntöisesti öljyväritekniikkaa sekä mustemaalausta, johon hän yhdistelee myös akvarellivärejä sekä guassiavärejä. Hänen töissään on usein mukana inhimilliset ”jokamieshahmot” ja ”kohteliaisuusmiehet”, jotka osoittavat taiteilijan teoksissa joukkoon kuulumattomuutensa ja vieraantuneisuutensa ulkopuolisesta maailmastaan.
Jokiaho on Pirkka-Hämeen kuvataiteilijat ry:n jäsen ja työskentelee taiteilijan työnsä ohella Tampereen taidemuseon museosihteerinä. Hän työskentelee 7Boheemia ry:n tiloissa Tampereella.
Tradenomilakki
right|thumb|Tradenomiliiton tradenomilakki
Tradenomilakki on päähine, joka on suunniteltu vain tradenomeille. Lakkia voivat käyttää sekä valmistuneet tradenomit että tradenomiopiskelijat.
Lakin kupu on valkoinen ja panta harmaa, johon on kiinnitetty kullattu tradenomilyyra. Lakissa on myös vihreä/hopeinen tupsu, joka on kiinnitetty kuvun lisäksi myös lipan viereen.
I Was a Soldier
I Was a Soldier on suomalaisen doom metal -yhtye Hanging Gardenin EP-levy, joka julkaistiin marraskuussa 2013. Sitä painettiin rajoitettu 200:n kopion 7" vinyylipainos. Albumilta julkaistiin myös digitaalisena latauksena bonuskappale ”Will You Share This Ending with Me?".
Operaatio Cycle
thumb|260px|Evakuointioperaation keskiössä olleen [[Le Havren sijainti Ranskan kartalla.]] Operaatio Cycle oli toisen maailmansodan aikana 9.–13. kesäkuuta 1940 toteutettu evakuointi, jossa 11 000 liittoutuneiden sotilasta siirrettiin Le Havren satamasta Ranskasta Kanaalin yli Englantiin.
Taustaa
Pääosa liittoutuneiden joukoista evakuoitiin Dunkerquen kautta, mutta Wehrmachtin hyökkäyskärjen saavutettua Abbevillen 1. panssaridivisioona ja 51. Ylämaan divisioona jäivät Sommen eteläpuolelle loukkuun. Yksiköt jatkoivat kuitenkin taisteluaan.
Sommen taisteluiden aikana saksalaiset mursivat ranskalaisten linjat. Ylämaan divisioona ja osa ranskalaisista yksiköistä vetäytyivät Le Havreen varmistaen satama-alueen.
Evakuointi
Amiraliteetti antoi 9. kesäkuuta määräyksen Le Havren evakuoinnista. Portsmouthin tukikohdan komentaja amiraali Sir William James lähetti HMS Codringtonin, kuusi brittiläistä ja kanadalaista hävittäjää, joukon pienempiä sotalaivoja sekä kuljetusaluksia Le Havreen, josta alukset palasivat seuraavana aamuna.
Evakuointia jatkettiin 11. kesäkuuta, jolloin kuljetusalus Bruges tuhoutui ilmapommituksessa. Amiraali James pyysi ilmavoimilta apua, minkä jälkeen aloitettiin partiointi alueella. Kesäkuun 12. päivän vastaisena yönä saatiin pääosa joukoista evakuoitua ja aamun sarastaessa 13. kesäkuuta evakuointi saatiin päätökseen.
Osa 51. Ylämaan divisioonasta ei päässyt Le Havreen ennen Wehrmachtin kärjen saapumista St. Valery-en-Cauxiin. Joukoista osa evakuoitiin 11. kesäkuun vastaisena yönä lähes asemista Veulesista. Loppuosa joukoista antautui 11. kesäkuuta.
Dāvis Bertāns
Dāvis Bertāns (s. 12. marraskuuta 1992 Valmiera) on latvialainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän on pelannut urallaan muun muassa NBA:ssa ja Espanjan sekä Serbian pääsarjoissa. Serbiassa hän voitti KK Partizanissa kolmesti maan mestaruuden. Bertāns on pelannut myös Latvian maajoukkueessa.
Liv Lindeland
Liv Lindeland (s. 7. joulukuuta 1945 Norja) on norjalainen entinen valokuvamalli, näyttelijä ja Playboy-tyttö.
Dāvis Bertāns
Elämä ja ura
Bertāns aloitti koripalloilijanuransa kotimaassaan. Vuonna 2010 hän siirtyi slovenialaiseen KK Olimpijaan ja vuonna 2012 serbialaiseen KK Partizaniin jossa voitti kolme Serbian mestaruutta ja kertaalleen Serbian cup-mestaruuden sekä Adrianmeren liigan mestaruuden. Vuonna 2014 Bertāns siirtyi Espanjan pääsarjaan Saski Baskoniaan.
Liv Lindeland
Lindeland oli Playboyn tammikuun 1971 Playmate of the Month ja vuoden 1972 Playmate of the Year. Hän oli näyttelijä-tanssija Cyd Charissen miniä.
Dāvis Bertāns
Elämä ja ura
Slovenian-aikanaan vuonna 2011 Indiana Pacers varasi Bertānsin NBA:han 42. vuorolla kesän varaustilaisuudessa. Hänen varausoikeutensa kaupattiin nopeasti yhdessä Kawhi Leonardin kanssa San Antonio Spursiin. Vuosina 2016–2019 Bertāns pelasi Spursissa, ja kesällä 2019 hän siirtyi Washington Wizardsiin.
Bertānsin isoveli Dairis Bertāns on myös Latvian maajoukkueessa ja NBA:ssa pelannut koripalloilija.
Prossa järv
Prossa järv (myös Luua järv) on Virossa Jõgevamaan Jõgevan kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 24 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 61,0 metriä mpy. Siihen laskee neljä pientä ojaa pelloilta ja metsästä ja sen laskuoja Kohinaoja eli Prossa kraavi yhtyy Navan ojaan kaakossa harjun kohdalla. Navan oja laskee lopulta Raigastveren järveen. Prossan järven valuma-alueen laajuus on 5,6 neliökilometriä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys 4,2 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000724 kuutiokilometriä eli 0,724 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä ja sen rantoja kiertää suoreunus, jonka takana on metsää ja jossakin paikoin peltoa. Pikkjärven kylä sijaitsee järvestä puoli kilometriä länteen.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu.
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Sulakarbonaattipolttokenno
pienoiskuva|Sulakarbonaattipolttokennon toimintaperiaate Sulakarbonaattipolttokenno (Molten carbonate fuel cell (MCFC)) on eräs tyyppi polttokennoista. Se lupaa korkeaa hyötysuhdetta toimiessaan hiilikaasuttimen kanssa. Se ei myöskään vaadi kovin puhdasta polttoainetta, vaan pysty käyttämään jopa hiiliyhdisteitä polttoaineena. Kenno toimii noin 650 °C:n lämpötilassa ja sopii hyvin sähkölaitoskäyttöön, sillä jäteveden lämpötila on riittävän korkea hyötykäyttöön.
Lähteet
연료전지