cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kalsiumformiaatti
Valmistus
Teollisesti kalsiumformiaattia valmistetaan usein trimetylolipropaanin synteesin sivutuotteena. Kalsiumin lähteenä käytetään hydratoitua kalkkikiveä (kalsiumhydroksidia). Butyyrialdehydi ja formaldehydi reagoivat emäskatalyytin läsnä ollessa vesiliuoksessa muodostaen epävakaan välituotteen, dimetylolibutanaalin (DIMBA:n). DIMBA reagoi formaldehydin kanssa muodostaen trimetylolipropaanin ja kalsiumformiaatin. Jälkimmäiset erotellaan reaktioseoksesta, niistä poistetaan kuumentamalla formaldehydijäämät ja lopuksi aines kuivataan.
Kalsiumformiaattia voidaan myös valmistaa reagoimalla kalsiumhydroksidia ja häkää korkeassa lämpötilassa ja paineessa (esimerkiksi noin 180 °C ja 35 atm). Lisäksi ainetta voidaan valmistaa kalsiumkloridista ja muurahaishaposta.
Turvallisuus
Puhtaana jauheena kalsiumformiaatti ärsyttää vakavasti silmiä, muttei ihoa. Jauheen hengittäminen voi olla vaarallista. Aine on pistävän makuinen ja ärsyttää suurissa pitoisuuksissa kudoksia. Liuokset, joissa kalsiumformiaatin pitoisuudet ovat suuria, aiheuttavat nieltäessä ruuansulatuselimistöön vakavia kudosvaurioita.
LD50 rotilla on 2640 mg/kg suun kautta syötettynä ja 154 mg/kg verenkiertoon pistettynä.
Sage Karam
thumb|Karam vuonna 2014 Sage Karam (s. 5. maaliskuuta 1995 Bethlehem, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. Viime vuodet hän on kilpaillut IndyCar Series -sarjassa.
Karam on vuoden 2013 Indy Lights -mestari. Hän teki IndyCar-debyyttinsä vasta 19-vuotiaana vuoden 2014 Indy 500 -kilpailussa.
Elokuussa 2015 Karam ajoi Pocono Racewayllä ajetussa kilpailussa ulos kärkipaikalta, ja hänen autostaan irronnut osa osui takana tulleen Justin Wilsonin päähän. Koomaan vaipunut Wilson menehtyi saamiinsa vammoihin päivää myöhemmin.
Samyr Lainé
pienoiskuva|Samyr Laine Moskovan maailmanmestaruuskilpailuissa 2013Samyr Laine (s. 17. heinäkuuta 1984) on yhdysvaltalaissyntyinen ja Haitia vuoden 2007 alusta lähtien edustanut kolmiloikkaaja. Lainen vanhemmat ovat kotoisin Haitista, mutta muuttivat Yhdysvaltoihin jo ennen hänen syntymäänsä.
Laine karsiutui sekä Berliinin MM-kilpailuissa 2009 että Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. Myös Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän jäi karsintaan. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 16,65. Hän oli yhdestoista myös Moskovan MM-kilpailuissa 2013 tuloksella 16,09.
Laine voitti Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden Mayagüezissä 2011 tuloksella 17,09. Pan-Amerikan kisoissa hän on sijoittunut kymmenenneksi 2007 ja viidenneksi 2011.
Lainen ennätys on 17,39 metriä, jonka hän hyppäsi Bogotássa 24. heinäkuuta 2009. Sisäradoilla hän on hypännyt 16,91 metriä Fairfaxissa 27. helmikuuta 2011. Kummatkin tulokset ovat Haitin ennätyksiä.
Nature
Julkaisija ja sisarlehdet
Naturea julkaisee saksalais-brittiläinen kustannusyhtiö Springer Nature, joka julkaisee myös muita tiedelehtiä kuten Nature Neuroscience, Nature Biotechnology, Nature Methods, the Nature Clinical Practice -sarjaa, Nature Structural & Molecular Biology, Nature Chemistry, Communications Engineering ja Nature Reviews -sarjaa.
Osmo Pekonen
thumb|upright|Osmo Pekonen [[Turun Kansainväliset Kirjamessut|Turun kirjamessuilla 2012.]] Osmo Esko Tapio Pekonen (2. huhtikuuta 1960 Mikkeli – 12. lokakuuta 2022 Uzès, Ranska ) oli suomalainen matemaatikko, historioitsija ja tietokirjailija. Hän oli Helsingin yliopiston ja Jyväskylän yliopiston matematiikan dosentti, Oulun yliopiston tieteenhistorian dosentti sekä Lapin yliopiston sivistyshistorian dosentti. Pekonen väitteli tohtoriksi kaksi kertaa: hän oli filosofian tohtori (matematiikka) ja yhteiskuntatieteiden tohtori (historia). Hän asui ja työskenteli useaan otteeseen Ranskassa.
Kunnianosoituksia ja palkintoja
Ranskan valtio palkitsi Pekosen Chevalier des Palmes académiques -ritariarvolla, ja hän oli neljän ranskalaisen tiedeakatemian ulkojäsen. Nämä olivat Académie européenne des Sciences, des Arts et des Lettres (perustettu 1979), Académie d'Orléans (perustettu 1809), Académie des Sciences, Belles-lettres et Arts de Besançon et de Franche-Comté (perustettu 1752) ja Académie des Sciences, Arts et Belles-Lettres de Caen (perustettu 1652).
Ranskan instituutti (Institut de France) myönsi Pekoselle vuonna 2012 Chaix d’Est Ange -palkinnon historian alalta. Palkinnon myöntöperusteena oli Pekosen ranskankielinen väitöskirja.
Presidentti Niinistö myönsi Pekoselle professorin arvonimen vuonna 2021.
HDI-Arena
thumb|right|250px|HDI-Arena HDI-Arena, tunnettu myös nimellä Niedersachsenstadion, aiemmalta nimeltään AWD-Arena, on jalkapallostadion Saksassa, Hannoverin kaupungissa. Se on Bundesliiga-seura Hannover 96:n kotistadion, ja sinne mahtuu 49 951 katsojaa. Vuosina 1952–1954 stadionin rakennustöistä vastasivat arkkitehdit Heinz Goesmann ja Richard Konwiarz. Stadionin kunnostus vuoden 2006 jalkapallon MM-kisoja varten aloitettiin vuonna 2003, ja kunnostustyöt valmistuivat vuotta myöhemmin. Noin 65 miljoonaa euroa maksanutta kunnostamista rahoitettiin muun muassa myymällä stadionin nimioikeudet finanssipalveluita tarjoavalle AWD AG:lle. Vuonna 2013 nimioikeudet myytiin seitsemäksi vuodeksi vakuutusyhtiö HDI:lle.
Jalkapallon MM-kilpailuissa vuonna 2006 stadionia kutsuttiin FIFA WM-Stadion Hannoveriksi, koska AWD ei kuulunut FIFAn virallisiin yhteistyökumppaneihin. Stadionilla pelattiin viisi ottelua, joista neljä oli alkusarjan otteluita ja yksi ensimmäisen pudotuspelikierroksen ottelu Espanja–Ranska.
Aiheesta muualla
52.36007°N, 9.7312°W
Zeit
Zeit voi tarkoittaa seuraavia:
Ortacesus
Ortacesus on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 950 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 23,63 neliökilometriä. Se sijaitsee 161 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Lääketieteellinen termistö
Lääketieteellinen termistö tarkoittaa lääketieteen tutkimuksessa ja kliinisessä käytössä tarvittavaa kieltä. Usein käytetään nimitystä lääketieteellinen latina, mutta monetkaan kantasanoista eivät tule latinasta, vaan vähintään rinnakkaisina vanhasta kreikasta, jonka tiedemiehiä, erityisesti Galenosta ja Hippokratesta pidetään modernin lääketieteen perustan laskijoina. Kielioppi pyrkii noudattamaan latinan kielioppia, mutta siihen sovelletaan käyttäjämaan kieltä, koska on alati haettava tasapainoa kansallisen ymmärryksen ja tieteellisen tarkkuuden välillä. Esimerkkinä voi pitää vaikkapa slovakinkielistä František Šimonin oppikirjaa "Latinská lekárska terminológia". Lääkäri ja kansanrunouden kerääjä Elias Lönnrot loi suomen kieleen lääketieteellistä perussanastoa.
Yleistä
Lääketieteellisen termistön eksaktiuden turvaamiseksi on tehty luetteloita, esimerkiksi kansainvälinen diagnoosiluettelo eli lääketieteen tautiluokitus, josta tällä hetkellä (2017) on voimassa versio ICD-10. Lisäksi lääketieteelliseen termistöön kuuluu runsaasti lyhenteitä. Sinänsä lyhentäminen loppuosasta johtuu monesti käytännössä siitä, että lääkäri ei hallitse latinan taivutussääntöjä.
Lääkeaineiden termistöstä
Paitsi tautiluokitusta on myös lääkeaineista oma tiukka termistönsä. Lääkeaineoppi eli farmakologia sekä myrkkyoppi eli toksikologia sisältävät termistössään sekä aineiden kemialliset nimet, jotka ovat käytännössä aivan liian vaikeita muistaa, että geneeriset nimet. Näiden lisäksi kaupalliset nimet ovat yleisimmin käytössä. Aiemmin käytettiin vain luontaisia, vaihtelevasti vaikuttavia uutteita esimerkiksi kasvikunnasta, mutta nämäkin oli määritelty farmakopeassa. Nykyään käytetään koululääketieteen puolella enimmäkseen teollisesti valmistettuja ja dokumentoituja synteettisiä kemiallisia lääkeaineita. Lisäksi reseptien kirjoittamisessa on omat tarkatkin sääntönsä. Professori Ilmari Vartiaisen teos Lääkeaineoppi oli vuosikymmeniä oppikirjana myös termistössä, vastaavasti Armas Vartiaisen Reseptioppi.
Esimerkkejä lääketieteellisten termien muodostamisesta
Esimerkiksi sydämen keskeisen tutkimuksen kansanomainen nimitys "sydänfilmi" kuvaa kyllä reaaliajassa tai rekisteröitynä sydämen toimintaa, mutta vain sen sähköistä ilmenemismuotoa. Sen paljon käytetty lyhenne "ekg" tulee sanasta "elektrokardiogrammi", jossa "elektr" tulee sähköä tarkoittavasta sanasta, "o" on sidevokaali, "kardi" viittaa sydämeen, "o" on jälleen sidevokaali ja "gram" on rekisteröintiin viittaava, loppukirjaimet tekevät sanasta suomen kieleen sopivan. Vastaavasti lääketieteen valtavirtaa edustava englannin kielen termi on electrocardiogram on samantapaista kantaa.
Anatomialla on oma kansainvälinen ja kansallinen termistönsä. Esimerkiksi sisäelin perna on kreikaksi lien, latinaksi splenum ja englanniksi spleen, ja nämä kaikki on syytä alalla työskentelevän tietää.
right|thumb|220px|Röntgenkuva jalkaterästä, jossa näkyy "luupiikki" Toisinaan lääketieteellisillä diagnooseilla ja taudeilla on perinteisiä nimityksiä, jotka juontuvat henkilön nimestä. Näistä tunnetuimpia lienevät neurologinen Parkinsonin tauti, Alzheimerin tauti ja Aspergerin oireyhtymä. Nimitykset tulevat yleensä kunnioituksesta jotakin auktoriteettia kohtaan, esimerkiksi taudin kuvaajan mukaan, ei potilaan mukaan.
Esimerkki monimutkaisesta taudin nimen muodostumisesta on jalkapohjan kiputilalla nimeltä plantaarifaskiitti, latinaksi "fasciitis plantaris". Sitä nimitetään yhä yleisesti nimellä Calcaneus sporn. "Calcaneus" on kantaluun latinakielinen nimitys, "der Sporn" on saksaa ja tarkoittaa kannusta. Röntgenkuva viittaa "luupiikkiin", mistä ei kuitenkaan ole kysymys, vaan jalkapohjan tukisiteen eli "fascian" sairaudesta. Tilaa on pidetty tulehduksellisena, mistä johtuen nimitykseen on liitetty pääte "-itis". Nyttemmin on tultu päätelmään, että tila ei ole tulehduksellinen vaan rappeutuma eli "degeneraatio", ja nimeä mahdollisesti jälleen muutetaan.
Lääketieteen slangista
Niin lääketieteessä kuin muillakin ammattialoilla muodostuu väistämättä tiettyjä ammatillisia slangisanoja, jotka ovat enemmän tai vähemmän onnistuneita kuvaamaan totuutta. Tämä on omiaan aiheuttamaan joskus käsityksen, että potilaat eivät saisikaan ymmärtää, mistä heidän kohdallaan on kysymys. Esimerkiksi sana luupiikki on erityisen harhaanjohtava.
Matti Huutola
thumb|Matti Huutola tammikuussa 2012. Matti Ilmari Huutola (s. 21. helmikuuta 1959 Rovaniemen maalaiskunta) on suomalainen Vasemmistoliittoa edustanut entinen kansanedustaja.
Huutola on koulutukseltaan kirvesmies. Hän suoritti kirvesmiehen tutkinnon vuonna 1976 Rovaniemen teknisessä ammattioppilaitoksessa (RAOL). Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli kirvesmiehenä Rovaniemellä vuodet 1977–1984, mittakirvesmiehenä vuodet 1984–1989 ja ammattiyhdistystoimitsijana vuodet 1990–1997. Eduskuntaan hän nousi kesäkuussa 1998 Kansaneläkelaitoksen hallitukseen valitun Asko Apukan tilalle. Huutola sai eduskuntavaaleissa 1995 Lapin läänin vaalipiirissä 2 569 ääntä, runsaat kaksi tuhatta vähemmän kuin Apukka, ja oli vaalien jälkeen Vasemmistoliiton varaedustaja Lapista. Hänet valittiin jatkokaudelle eduskuntaan vaaleissa 1999, mutta vaaleissa 2003 hän putosi eduskunnasta oltuaan Lapin vaalipiirissä kolmanneksi eniten ääniä saanut vasemmistoliittolainen eduskuntaan valittujen Esko-Juhani Tennilän ja Markus Mustajärven jälkeen. Marraskuussa 2003, kahdeksan kuukautta vaalien jälkeen, Huutola valittiin Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestön syyskokouksessa SAK:n hallituksen varapuheenjohtajaksi. Hän aloitti tehtävässä 1. toukokuuta 2004.
Toimiessaan eduskunnassa Huutola oli varsinaisena jäsenenä kolmessa valiokunnassa, kesäkuusta 1998 maaliskuuhun 1999 puolustusvaliokunnassa ja työasiainvaliokunnassa ja helmikuusta 2001 maaliskuuhun 2003 valtiovarainvaliokunnassa. Hän oli myös Vasemmistoliiton eduskuntaryhmän toinen varapuheenjohtaja vuonna 1999 ja Vasemmistoliiton varapuheenjohtaja vuodet 2001–2004. Huutola on toiminut poliittisella urallaan myös Rovaniemen maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsenenä vuodesta 1993 vuoteen 2004.
Huutola on naimisissa ja hänellä on vaimonsa kanssa kolme lasta, kaksi poikaa ja yksi tytär.
New Music Community
New Music Community (viralliselta nimeltään New Music Community Association ry) on suomalainen yhdistys, jonka tarkoitus on edistää suomalaisten indiemuusikoiden ja -yhtyeiden toimintaa. Yhdistys on perustettu vuonna 2003, ja se tekee yhteistyötä kotimaisten indie-levymerkkien kanssa, joita ovat esimerkiksi Siamese Sounds, Fonal Records, Verdura Records ja Backstage Alliance. Yhdistys myös julkaisee ja levittää jäsenyhtyeidensä musiikkia mp3-singleinä sekä web-kaupan kautta. Lisäksi se järjestää konsertteja ja muita tapahtumia.
Tennis kesäolympialaisissa 2020 – naisten kaksinpeli
Naisten tenniksen kaksinpeli Tokion kesäolympialaisissa 2020 pelattiin 24.–31. heinäkuuta Ariake Tennis Parkilla. Turnaukseen osallistuu 64 pelaajaa.
Turnauksen viimeksi voittanut puertoricolainen Mónica Puig ei osallistunut tänä vuonna loukkaantumisen vuoksi. Turnauksessa ykköseksi sijoitettu Ashleigh Barty hävisi heti ensimmäisen kierroksen ottelussaan Sara Sorribes Tormolle.
Karsinnat
Olympiaturnaukseen osallistuu 64 urheilijaa. Näistä 56 valitaan kaksinpelirankingin perusteella. Rankingin tarkastuspäivä oli 14. kesäkuuta 2021. Jokaiselle maantieteelliselle alueelle on varattu myös vähintään yksi paikka. Jos isäntämaa Japanin urheilija ei ole päässyt rankingin tai alueellisen karsinnan kautta olympialaisiin, pääsee parhaan rankingin omaava urheilija olympialaisiin. Samoin jos edellisen olympiaturnauksen voittaja tai Grand slam -turnauksen voittaja ei ole varmistanut paikkaa olympialaisissa, on hänelle varattu paikka olympialaisiin. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan neljä urheilijaa olympialaisiin.
Sijoitetut pelaajat
Lähde:
Rauman kylpylä
Rauman kylpylä oli vuonna 1821 Rauman terveyslähteelle perustettu kylpylä. Kylpylän perusti arkkiatri Gabriel von Bonsdorff. Paikalla sijaitsi jo edellisellä vuosisadalla tunnettu terveyslähde. Kylpylässä annettiin perinteisiä vesihoitoja.
Tennis kesäolympialaisissa 2020 – naisten kaksinpeli
Sijoitetut pelaajat
(1. kierros) (3. kierros) (2. kierros) (välierät, pronssimitalisti) (3. kierros) (2. kierros) (puolivälierät) (3. kierros) (mestari, kultamitalisti) (2. kierros) (1. kierros) (1. kierros) (puolivälierät) (3. kierros) (välierät) (1. kierros)
Kaavio
Lähde:
Rauman kylpylä
Kylpylää varten perustettiin Raumo Badinrättnings Bolag -niminen osakeyhtiö. Se oli Suomen ensimmäisiä osakeyhtiöitä. Yhtiön osakkeenomistajiksi ei hyväksytty alhaista tai vähemmän valistunutta väkeä (”inga ringare och mindre upplyste Personer”).
Bad Bibra
pienoiskuva|250px|Bad Bibran sijainti Burgenlandin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Saksi-Anhaltin osavaltiossa.
Rauman kylpylä
Raumasta tuli suosittu terveyskylpylä aina Turun paloon 1827 asti. Sen jälkeen kylpyläyhtiön tilanne heikkeni. Jo vuoden 1842 yhtiökokouksessa ehdotettiin, että laitos myytäisiin. Myynnistä päätettiin kuitenkin vasta vuonna 1854, kun rakennukset olivat jo hyvin rapistuneet eivätkä enää tuottaneet lainkaan voittoa osakkaille, vaan yhtiö oli joutunut vaatimaan heiltä vuosittaisia lisämaksuja. Kylpylän rakennukset purettiin 1857.
Brêmes
Brêmes on kunta Pas-de-Calais’n departementissa Ranskassa. Vuonna 2014 siellä oli arviolta 1 305 asukasta. Kunnan pinta-ala on 7,25 neliökilometriä.
Rauman kylpylä
Kaivopuistoksi nimetty alue oli pitkään suosittu ulkoilualue, ja terveyslähde mainittiin 1890 paikallisessa lehdessä.
Bad Bibra
Maantiede
Bad Bibra sijaitsee Saksi-Anhaltin eteläosassa lähellä Thüringenin rajaa. Sen linnuntie-etäisyys Burgenlandin piirikunnan pääkaupungista Naumburgista on noin 15 kilometriä luoteeseen. Etäisyys Erfurtista on noin 50 kilometriä koilliseen ja Jenasta noin 30 kilometriä pohjoiseen.
Brêmes
Historiallisesti Brêmes on ollut osa Guînesin kreivikuntaa.
Bad Bibra
Historia
Bibraan on alkanut muotoutua asutusta 400-luvulla, ja ensimmäinen asiakirjamaininta paikkakunnasta on noin vuodelta 800 muodossa Bibraho. Nimensä paikkakunta sai Biberbachin mukaan. Bibra sai markkinaoikeudet 1124. Keskiaikana se kärsi feodaalisodista, myöhemmin kolmikymmenvuotisesta sodasta ja seitsenvuotisesta sodasta. 1650-luvulla Bibra ajautui Saksi-Weißenfelsin herttuakuntaan, ja siitä kehittyi alueensa kylpyläpaikkakunta. Bibra sai etuliitteen Bad virallisesti 1925. Heinäkuussa 1950 Bad Bibraan liitettiin kunnat Kallbitz, Steinbach ja Wallroda. Heinäkuussa 2009 siihen liitettiin Altenroda, Golzen ja Thalwinkel.
Säveltäjä Christoph Förster syntyi Bibrassa 1693.
Bad Bibran tärkein kirkko on uusgoottilainen St. Maria Magdalena, joka valmistui 1871. Kirkontorni on kuitenkin 1400-luvun taitteesta.
Liikenne
Moottoritie BAB 4:n Mellingenin liittymästä on noin 37 kilometriä Bad Bibraan. Itäpuolitse kulkee BAB 9. Alemman tieverkon Bundesstraße 176 ja 250 risteävät Bad Bibrassa. Kaupungin rautatieasema poistettiin käytöstä Finnebahn-rataosuuden lakkauttamisen jälkeen.
Daniel Milicevic
Daniel Milicevic on serbialais-yhdysvaltalainen karateka. Hän on kolminkertainen Kyokushinin superraskaan Yhdysvaltain mestari.
Kilpaura
Milicevic saavutti EM-pronssia 2010 Romaniassa. Samana vuonna hän muutti Yhdysvaltoihin Katsuhito Gorain oppiin New Yorkiin ja on sittemmin kilpaillut vain Yhdysvalloissa.
Ensimmäisen Yhdysvaltain-mestaruutensa hän saavutti 2012, jolloin Milicevic voitti loppuottelussa Mark Bergin.
2013 Milicevic voitti tammikuussa toisen Yhdysvaltain mestaruutensa. Hän kohtasi loppuottelussa Matth Paynen. Syyskuussa Milicevic sijoittui kahdeksanneksi All American Openissa.
2014 Milicevic onnistui voittamaan uransa kolmannen Yhdysvaltain mestaruutensa peräkkäin. Hän voitti loppuottelussa Patryk Sypienin. Voiton myötä Milicevicistä tuli Shohei Yamamoton ohella eniten Yhdysvaltain mestaruuksia voittaneet ottelijat ja samalla ensimmäinen, joka on kyennyt voittamaan kolme mestaruutta peräkkäin. Sittemmin 2017 Sota Nakano rikkoi ennätyksen neljällä mestaruudella.
2016 Milicevic sijoittui neljänneksi All American Openissa. Hän voitti turnauksessa myös tameshiwarin 25 laudalla.
Milicevic saavutti seuraavan kerran menestystä Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 2017, jolloin hän sijoittui toiseksi. Milicevic hävisi loppuottelussa Goderzi Kapanadzelle.
Hudiksvall
Hudiksvall on Ruotsin entinen kaupunki ja nykyinen Hudiksvallin kunnan keskustaajama. Hudiksvall sijaitsee Ruotsin Norlannissa, jossa se kuuluu Gävleborgin lääniin ja historialliseen Hälsinglandin maakuntaan. Luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna kaupunki sijaitsee Selkämeren länsirannalla. Hudiksvallin taajamassa oli 15 015 asukasta vuoden 2010 lopussa.
Daniel Milicevic
Kilpaura
Helmikuussa 2023 Milicevic saavutti hopeaa hävittyään Yhdysvaltain mestaruuskilpailujen loppuottelussa Sota Nakanolle.
Hudiksvall
Kaupungin jalkapallojoukkue Hudiksvall FF pelaa Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla, kakkosdivisioonassa.
Historiaa
Vuonna 1560 paikannimi kirjoitettiin muodossa Hoffvidvickzvaldh, johon sisältyi kylännimi Hudik, joka oli aiemmin muotoa Huvudvik, joka taas on nykyisen Lillfjärdenin vanha nimi. Loppuosa vall tarkoittaa ruohikkoa. Paikannimi Hudiksvall tarkoittaa siis "Hudikin osaa ruohikosta".
Hudiksvallin satamapaikan perusti Kustaa Vaasa, ja hänen poikansa Juhana III antoi sille kaupunkioikeudet vuonna 1582. Se sai tapulikaupungin oikeudet ja oli turkisten, raudan, kuparin ja puutavaran vientisatamana. Kaupunki on palanut maan tasalle kymmenisen kertaa, pahimmin vuonna 1721, kun venäläiset polttivat kirkkoa lukuun ottamatta kaikki rakennukset. Vuoden 1792 palon jälkeen Raatihuoneentorin itäpuolelle tehtiin ruutuasemakaava, jotta tuli ei leviäisi niin tuhoisasti.
Maantiedettä
Ennen kuntauudistuksia Hudiksvallin kaupunkiin kuuluivat nykyinen taajama sekä saaret Agön, Drakön, Kråkön ja Bålsön. Alueen keskiosat ovat varsin jyrkkämaastoisia Hudiksvallsfjärdenin sisäosassa. Suurin osa alueesta on nykyään asemakaavoitettua.
Hudiksvallin entisen kaupungin alue vastaava pääosin Hudiksvallin taajamaa lukuun ottamatta Djupedin, Sandvallan, Sannan, Håstahöjdenin ja Håsta samt Visvallin kaupunginosia, jotka kuuluivat aiemmin Hälsingtunan kuntaan ja kuuluvat yhä samannimiseen seurakuntaan. Esikaupunkialue Idenor puolestaan sijaitsee entisen Idenorin kunnan alueella.
Kaupungin keskustan halki kulkee Eurooppa-tie E4 ja Ostkustbananiksi kutsuttu rautatie. Lisäksi Hudiksvallista on Dellenbanania pitkin rautatieyhteys Ljusdaliin.
Media
Paikallislehti Hudiksvalls Tidning ilmestyy paperisena neljästi ja sähköisenä viidesti viikossa.
Ankkuri (sanomalehti)
thumb|Ankkuri-lehden toimituksen tilat osoitteessa Kymenlaaksonkatu 4. Kaupunkilehti Ankkuri on kotkalainen ilmaisjakelulehti, joka ilmestyy keskiviikkoisin ja lauantaisin. Lehti jaetaan kotitalouksiin Kotkassa, Haminassa, Virolahdella, Miehikkälässä, Pyhtäällä ja Loviisassa. Ankkurin jakelulevikki on 46 600 kappaletta ja se on Kaupunkilehtien liiton jäsen.
Historia
Lehti muodostettiin yhdistämällä kaksi Kotkassa ilmestynyttä ilmaisjakelulehteä, Kotkansilmä ja Poiju Ankkuriksi vuonna 2006. Lehden verkkopalvelu uudistui 26. kesäkuuta 2008.
Ludus
pienoiskuva|[[Ludus duodecim scriptorum -pelilauta]] Sanalla ludus (monikko ludi) voitiin antiikin Roomassa viitata joko peruskouluun, lautapeliin tai gladiaattorikouluun.
Peruskouluja tai "litteratorin kouluja", joihin sekä pojat että tytöt osallistuivat 11-vuotiaiksi asti kutsuttiin Roomassa ludeiksi. Ludeja oli joka puolella kaupunkia, ja niitä johti ludi magister (koulumestari), joka oli usein koulutettu orja tai vapautettu orja. Koulu alkoi joka aamu kuudelta, ja loppui vähän ennen keskipäivää. Oppilaille opetettiin matematiikkaa, lukemista, runoutta, geometriaa ja joskus retoriikkaa.
Sana ludus saattoi myös viitata gladiaattorikouluun. Tällaisia kouluja ovat esimerkiksi Ludus Magnus ja Ludus Dacicus. Myös lautapelejä kutsuttiin luduksiksi, esimerkiksi ludus latrunculorumia, ludus duodecim scriptorumia ja astragalia. Ludit (aina monikossa) olivat myös ryhmäpelejä joita pidettiin roomalaisten uskonnollisten juhlien yhteydessä.
Latinalainen runous käsittelee usein ludusta eräänlaisena leikillisyytenä sekä eroottisena runouden kirjoittamisena että tietynlaisina eroottisina roolipelinäytelminä.
Mikseri.net
Mikseri.net perustuu siihen, että artistit voivat lähettää sinne kappaleitaan MP3-muodossa ilmaiseksi kaikkien kuunneltavaksi. Rekisteröityneet käyttäjät voivat luoda omia projektejaan, arvostella ja kommentoida kappaleita, sekä kirjoittaa forumille tai pikaviestinä suoraan toisille käyttäjille. Mikseri.net on myös järjestänyt yhdessä Universal Musicin kanssa kaksi kilpailua, joissa parhaiksi valitut osallistujat ovat päässeet Greatest Bits -levylle. Mikseri.net:in sivuilla toimi koekäytössä MikseriWiki joka oli GFDL-lisensoitu käyttäjien muokattavissa oleva avoin musiikkitietopankki. Ominaisuus kuitenkin lakkautettiin.
Mikseri.netiin rekisteröityminen on ilmaista. Sivustolla on myös maksullinen Goldmember-jäsenyys, joka on tarkoitettu käyttäjille, jotka haluavat tukea Mikseri.netiä. Goldmemberin etuihin kuuluu esimerkiksi, ettei lähetettävien MP3-tiedostojen bittivirtaa rajoiteta.
Entisistä Mikseri.netin artisteista levytyssopimuksen ovat saaneet muun muassa Uniklubi, Happoradio ,@junkmail , Chorale , Steen1 , Pyhimys , Stella , Kivimetsän Druidi , Piru Kange ja Dirty Licks.
Historia
Idean Mikseri.netistä sai joulukuussa 2000 Arto Aaltonen. Mukana ideoinnissa oli myös Miikka Koivuniemi. Ensimmäinen versio julkaistiin puolivuotisen kehitystyön jälkeen 27. toukokuuta 2001.
Jouko Kokkonen
Jouko Juhani Kokkonen (s. 10. syyskuuta 1950 Lappeenranta) on suomalainen yleisurheilija ja liikuntatieteilijä. Urheilu-uransa aikana hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja Lappeenrannan Urheilumiehiä.
Kalevan kisoista Kokkonen saavutti 110 metrin aitajuoksusta hopeaa vuonna 1975 ja kolme pronssia vuosina 1976, 1977 ja 1979 ja 400 metrin aitajuoksusta hopeaa vuonna 1977 ja kaksi pronssia vuosina 1968 ja 1978. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa pikaviestistä kahta hopeaa vuosina 1975 ja 1978 sekä kahta pronssia vuosina 1976 ja 1977. Sisäratojen SM-kilpailuista Kokkonen saavutti pronssia 60 metrin aitajuoksusta vuonna 1969.
Ennätyksikseen Kokkonen juoksi 100 metrillä ajan 10,6 vuonna 1977, 200 metrillä ajan 21,9 vuonna 1977, 400 metrllä ajan 48,5 vuonna 1977, 60 metrin aidoissa ajan 8,4 vuonna 1969, 110 metrin aidoissa ajan 14,28 vuonna 1976 ja 400 metrin aidoissa ajan 51,17 vuonna 1977. Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1981 jälkeen.
Kokkonen opiskeli 1970-luvulla yliopistossa Provossa Yhdysvalloissa. Myöhemmin hän toimi liikuntatieteiden professorina Brigham Young Universityssä Hawaijilla.
Esa Suominen
Esa Suominen (s. 1978) on suomalainen yritysjohtaja ja poliittinen vaikuttaja. Suominen on toiminut vuodesta 2021 lähtien vaikuttajaviestinnän konsulttitoimisto Rud Pedersen Public Affairsin hallituksen puheenjohtajana sekä osakkaana. Suominen toimi vuosina 2015–2021 Rud Pedersenin toimitusjohtajana. Koulutukseltaan Suominen on yhteiskuntatieteiden maisteri ja hän on valmistunut Tampereen yliopistosta.
Ura
Ennen Rud Pederseniä Suominen teki uraa politiikan parissa. Suominen on toiminut Antti Rinteen valtiosihteerinä valtiovarainministeriössä 2014–2015 sekä Krista Kiurun erityisavustajana opetus- ja kulttuuriministeriössä ja liikenne- ja viestintäministeriössä 2013–2014.
Suomisella on ollut lukuisia luottamustehtäviä terveydenhuollon, opiskelijatoiminnan ja koulutusalan järjestöissä.​ Suominen on toiminut mm. Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön sekä Kalevi Sorsa -säätiön hallituksessa. Suominen on toiminut myös Sosialidemokraatisten opiskelijoiden puheenjohtajana 2005–2006, Euroopan nuorten sosialistien hallituksessa 2003–2005 Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksessa 2004, Tamperen yliopiston ylioppilaskunnan hallituksessa 2003 sekä Paasikivi-seuran valtuuskunnan jäsenenä.
Yksityiselämä
Suominen on naimisissa Jenny Suomisen kanssa, joka on aikaisemmin työskennellyt mm. SDP:n järjestöpäällikkönä.
Mika Arvaja
Mika Arvaja (s. 5. joulukuuta 1970 Jyväskylä, Suomi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Arvaja oli lopettaa jääkiekkouransa jo juniorivuosien jälkeen. JyP HT:n valmentaja Hannu Aravirta kysyi Arvajaa liigajoukkueen rinkiin vuonna 1991. Arvaja vastasi tähän kielteisesti, sillä uskoi, ettei hänellä ole potentiaalia liigakiekkoilijaksi. Hän aikoi keskittyä jatkossa opiskeluun. Kuitenkin seuraavan kuukauden aikana Arvaja pyörsi päätöksensä ja kysyi Aravirralta mahdollisuutta tulla mukaan harjoituksiin. Arvaja pääsikin mukaan jyväskyläläisten kokoonpanoon. Hän pelasi kaudet 1991–1992 ja 1993–1995 JyP HT:ssä. Ensimmäisellä kaudellaan Arvaja voitti SM-hopeaa. Välissä hän pelasi vuoden Ilveksessä.
Kaudet 1995–1996 ja 1996–1997 olivat Arvajan uran parhaat. Hän voitti kummallakin kaudella Ilveksen joukkueen sisäisen pistepörssin. Jälkimmäisellä kaudella Arvaja teki 50 ottelussa pisteet 22+30, mikä jäi hänen ennätyspisteikseen. Kaudeksi 1997–1998 Arvaja siirtyi Jokereihin, jossa ura lähti laskusuuntaan. Kesken kauden Arvaja siirtyi Elitserienin Malmöhön.
Kaudet 1998–2000 Arvaja pelasi jälleen Ilveksessä. Käytännössä vuosi kerrallaan koko uransa pelannut Arvaja halusi jättää keväällä 2000 Suomen kentät. Kaudeksi 2000–2001 hän siirtyi Saksan DEL-liigan Revier Löweniin, jossa pelasi kaksi kautta. Tämän jälkeen Arvaja päätti lopettaa lopullisesti ja palata takaisin opiskelun pariin. Yhteensä Arvaja pelasi SM-liigassa 408 runkosarjaottelua tehoin 103+116. Pudotuspeleissä Arvaja pelasi 38 ottelua ja sai pisteet 7+9.
Maajoukkue-edustuksia Arvaja sai vain B-maajoukkuetasolla, jossa hän pelasi 17 ottelua.
Arvaja on jäänyt peliuransa jälkeen Tampereelle asumaan. Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Arvaja soittaa kitaraa S.W. Heimon kädet -yhtyeessä, jossa ovat mukana myös Sinuhe Wallinheimo, Markus Hätinen, Risto Kurkinen ja Marko "Rocco" Lehtonen.
Royal Shakespeare Company
thumb|Royal Shakespeare Theatre [[Stratford-upon-Avonissa.]] Royal Shakespeare Company (RSC) on klassisiin renessanssinäytelmiin erikoistunut brittiteatteri. Vuodesta 1879 Stratford-upon-Avonissa toiminutta teatteria monet pitävät alan arvostetuimpana. Stratfordin ohella sillä on toimintaa myös Lontoossa ja Newcastlessa. Lisäksi se tekee kiertueita.
Teatterissa työskentelee yli 500 henkeä, jotka muodostavat ensemblen. Teatterin 15-jäsenisen ohjausryhmän presidentti on Walesin prinssi Charles. Nykyinen taiteellinen johtaja on Michael Boyd.
Historia
Teatteri on toiminut nykyisellä nimellään vuodesta 1961. Teatterin varsinaisena perustamisvuotena pidetään kuitenkin jo vuotta 1879, jolloin Shakespeare Memorial Theatre avasi ovensa goottilaistyylisessä rakennuksessa. Avausnäytelmä oli Paljon melua tyhjästä.
Vuonna 1925 teatteri sai Royal Charterin. 1960-luvulla ohjelmistoa laajennettiin kattamaan muidenkin kirjailijoiden töitä Shakespearen lisäksi. Vuonna 1986 valmistui The Swan Theatre, kopio Elisabeth I:n aikaisesta teatterirakennuksesta.
Digitaalinen kuva
pienoiskuva|Ensimmäisiä skannattuja (digitoituja) kuvia vuodelta 1957. Digitaalinen kuva on elementeistä koostuva kuva, joka on tallennettu tietotekniseen laitteeseen digitaalisesti. Digitaalinen kuva tallennetaan kuvatiedostona, joita on useita muotoja. Bittikarttagrafiikka koostuu pikseleistä ja vektorigrafiikka viivoista, kaarista ja muista muodoista.
Digitaalisella kuvalla usein viitataan pikseleistä koostuvaan rasterikuvaan. Digitaalisia kuvia käsitellään kuvankäsittelyohjelmilla.
Dion Fortune
Dion Fortune (oikea nimi Violet Mary Firth, 6. joulukuuta 1890 Llandudno, Wales – 6. tammikuuta 1946) oli brittiläinen okkultisti ja kirjailija. Hän kirjoitti useita salatieteitä käsitteleviä kaunokirjallisia teoksia.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Violet Firth liittyi vapaamuurari Theodore Moriartyn vetämään pieneen piiriin. Hän otti itselleen perheensä tunnuslauseen mukaan nimen Deus Non Fortuna, lyhennettynä Dion Fortune. Myöhemmin Firth kirjoitti näiden aikojen innoittamana novelleja. Ne julkaistiin aluksi aikakauslehdessä ja koottiin myöhemmin kirjaksi Tohtori Tavernerin salaisuudet vuonna 1926.
Digitaalinen kuva
Historia
Digitaalisissa kameroissa käytetty valoherkkä kenno perustuu puolijohdetekniikkaan.
Ampex
thumb|Ampexin kannettava 2″ nauhakelan videonauhuri Ampex Corporation on yhdysvaltalainen elektroniikkavalmistaja, joka on erikoistunut erityisesti magneettiseen nauhatallennustekniikkaan. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Kalifornian osavaltiossa Redwood Cityssä.
Historia
Ampexin perusti venäläissyntyinen keksijä Alexander M. Poniatoff (1892–1980) vuonna 1944. Yrityksen nimen alku on hänen nimikirjaimistaan. Yritys valmisti Bing Crosbyn rahoittamana ja John T. Mullinin (1913–1999) suunnittelemana vuonna 1948 ääninauhureita tuotenimellä Ampex 200/200A. Yrityksen menestys alkoi näistä nauhureista.
John T. Mullin oli Yhdysvaltain armeijan viestijoukkojen majuri, joka osallistui Normandian maihinnousuun. Hän kuunteli yövuoroissa saksalaisten radioasemien nauhoitettuja musiikkilähetyksiä ja huomasi niiden äänenlaadun olevan paljon parempi kuin yhdysvaltalaisten tai englantilaisten nauhoitusten. Saksan antautumisen jälkeen Mullin lähetettiin Saksaan tutkimaan Saksan armeijan salaista elektroniikkaa. Tällä matkalla hän kävi Frankfurtin lähellä radioasemalla ja näki saksalaisia magnetofoneja. Mullin hankki neljä tällaista magnetofonia, joista kaksi tuli Yhdysvaltain valtiolle ja kaksi hänelle itselleen. Kaliforniassa Mullin kokosi laitteet ja teki niihin parannuksia ja alkoi esitellä niitä vuonna 1946. Vuonna 1947 hän esitteli laitteita Bing Crosbylle. Crosby oli stressaantunut suorista radiolähetyksistä ja hän innostui uudesta laitteesta. Crosby palkkasi Mullinin kaudeksi 1947–1948 nauhoittamaan ja edistämään Crosbyn esityksiä. Myöhemmin Crosby sijoitti 50 000 dollaria ensimmäisen yhdysvaltalaisen kelanauhurin kehittämiseen. Vuosina 1946–1948 Mullin käytti nauhureissa saksalaista IG Farbenin rautaoksidinauhaa, mutta vuodesta 1948 alkaen Ampex-nauhureissa käytettiin yhdysvaltalaisen 3M-yhtiön valmistamaa gamma-rautaoksidipäällystettyä asetaattinauhaa Scotch 111.
Kuvanauhuritekniikka
Yhtiö valmisti toimintansa alkuaikoina ääninauhureita koti-, radio- ja levytysstudiokäyttöön ja jatkaa niiden valmistusta nykyäänkin. Eniten mainetta Ampex niitti maailmalla ottamalla kuvanauhoitustekniikkaan pyörivät magneettipäät (kuvarumpu). Kuvanauhoitustekniikka onkin ollut yhtiön suurin toimiala. Siihen on kuulunut myös muitakin tuotteita, kuten televisiovastaanottimia ja magneettinauhoihin perustuvia tietokoneiden massamuistitallentimia.
Ampexin merkitys televisiokuvan tallennustekniikan kehitystyössä on ollut maailmalla hyvin merkittävä. Yhtiö on kehittänyt kuvarummun lisäksi alalla useita muitakin erinomaisia ratkaisuja, esimerkiksi magneettilevylle tallentavan videotallentimen, jonka avulla urheilulähetyksissä käytettävät hidastukset tulivat mahdollisiksi jo ennen kuin se tuli mahdolliseksi videonauhuritekniikalla.
Parhaiten Ampex tunnetaan ensimmäisestä televisiokäyttöön suunnitellusta videonauhuriformaatistaan Quadruplexista, joka oli kiistattomana markkinajohtajana noin kolme vuosikymmentä, ja tähän tallennusmenetelmään perustuvista studionauhureista, joita ainoastaan Ampex itse valmisti.
Half-Life 2: Episode Two
Half-Life 2: Episode Two on Valve Corporationin kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on toinen Half-Life 2 -pelin kahdesta virallisesta lisäosasta. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle vuonna 2007. Vuonna 2010 peli julkaistiin Steam-jakeluohjelman kautta OS X:lle ja vuonna 2013 myös Linuxille. Half-Life 2: Episode Two on myös julkaistu ''The Orange Box-pelikokoelmassa. '' Steam-palvelun kautta peliin on myös mahdollista saada suomenkieliset tekstitykset, jos käyttäjällä on Steamin suomenkielinen versio.
Half-Life 2: Episode Twon tarinassa tiedemies Gordon Freemanin ja hänen aisaparinsa Alyx Vancen tavoitteena on matkustaa White Forestin metsässä sijaitsevaan vanhaan ohjussiiloon, jossa Eli Vance, Isaac Kleiner ja uusi hahmo Arne Magnusson ovat odottamassa heitä. Edellisessä osan loppuratkaisun jälkeen taivaalle on muodostunut valtava ulottuuvusrepeämä, jonka kautta Combine-imperiumi yrittää tuoda asevoimansa Maahan. Olennainen osa juonta on Alyxin varastama kopio tietopaketista, jonka sisältämien tietojen avulla kapinalliset pystyvät sulkemaan ulottuvuusrepeämän.
Pelaaminen
Half-Life 2: Episode Twon pelimekaniikan peruselementit ovat samanlaisina kuin Half-Life 2:ssa ja Half-Life 2: Episode Onessa, mutta peli hyödyntää Valven uudistamaa versiota Source-pelimoottorista. Uudistetussa pelimoottorissa on mukana ominaisuus luoda valtavan kokoisia peliympäristöjä, joissa on korkeampi piirtoetäisyys ja yksityiskohtaisemmat tekstuurit kuin pelimoottorin alkuperäisessä versiossa. Sourcen fysiikkamoottoria on paranneltu siten, että peli kykenee mallintamaan talojen ja siltojen kaltaisten suurikokoisten kohteiden fysiikanmallinnusta. Pelimoottorissa ovat myös yksityiskohtaisempi animaatiojärjestelmä, dynaamiset varjostukset ja Half-Life 2: Lost Coastissa esitellyt HDR-valotehoste ja Valven työntekijöiden kommenttiraidan. Half-Life 2: Episode Twon uusittu pelimoottori on suunnattu myös kehittyneille tietokoneiden prosessoreille ja näytönohjaimille.
Half-Life 2: Episode Twon teemana ovat valtavan kokoiset peliympäristöt, joissa pelaaja joutuu suorittamaan liittolaisilleen erilaisia tehtäviä. Half-Life 2:sta ja Half-Life 2: Episode Onesta poiketen peli ei enää sijoitu itäeurooppalaisen Kaupunki 17:n ympäristöihin, vaan kaupungin lähistöllä sijaitsevaan metsään ja vuoristoon. Uudenlaisen miljöön ansiosta pelissä eteneminen ei ole enää yhtä suoraviivaista kuin aikaisemmissa Half-Life-peleissä, joissa pelaajahahmo joutui liikkumaan lineaarisessa ja tarkkaan rajatussa peliympäristössä. Half-Life 2:n esittelemä ominaisuus ohjata kulkuneuvoja tekee paluun, joten pelaaja liikkuu useimpien peliympäristöjen läpi autossa, johon myös pelaajahahmon kumppani Alyx Vance pääsee matkustajaksi. Half-Life 2: Episode Onessa esitellyt Alyxin uudet ominaisuudet ja liikkeet tekevät myös paluun pelissä, vaikka Half-Life 2:n tavoin pelaaja liikkuu suurimman osan peliajasta yksin.
Source-pelimoottorin mahdollistaman realistisen fysiikanmallinnuksen takia pelissä on edeltäjiensä tavoin fysiikkamoottorin ympärille rakennettuja tilanteita, joissa pelaajan tarkoituksena on ratkaista liikkumista rajoittava ongelma. Uudistetun fysiikkamoottorin ansiosta tilanteet on kuitenkin suunniteltu monimutkaisemmiksi kuin aikaisemmissa peleissä, ja Half-Life 2: Episode Twossa on pelisarjan pisimpiin ongelmanratkaisuun pohjautuvia kohtauksia.
Tarina
Episode Two:n tarina keskittyy Gordon Freemanin ja Alyx Vancen matkaan kohti kapinallisten tukikohtaa, White Forestia.
Prologi
Gordon ja Alyx ovat pakenemassa Kaupunki 17:stä viimeisellä junalla. Kun juna poistuu asemalta, Gordon ja Alyx näkevät Linnoituksen lähettämässä hätäviestin muissa ulottuvuuksissa oleskeleville Combinen sotajoukoille. Kun hätäviesti on lähetetty, junan yläpuolella lentää kaupungista pakenevien muukalaisneuvonantajien pakokapseleita, minkä jälkeen Linnoitus ja Kaupunki 17 alkavat hehkua aavemaista, sinistä valoa. Hetkeä myöhemmin Linnoituksen reaktoriydin räjähtää, Kaupunki 17 tuhoutuu ja valtava paineaalto lähestyy suurella vauhdilla junaa kohti. Kuva täyttyy sokaisevaan valoon, minkä jälkeen Gordon kuulee kirskuvan metallin äänen ja Alyxin kuiskaamassa Gordonin nimen.
Juoni
Gordon palaa tajuihinsa romuttuneessa junassa. Alyxin pelastettua miehen junasta kaksikko saa selville, että Linnoituksen tuhoutuminen on muodostanut Kaupunki 17:n yläpuolelle valtavan ulottuvuusrepeämän, joka voi käynnistää uudelleen portaalimyrskyt, jotka alun perin alkoivat Nihilanthin kuolemasta. Gordon ja Alyx lähettävät hylätyltä radioasemalta viestin White Forestin metsässä sijaitsevaan ohjussiiloon, jossa Eli Vance ja Isaac Kleiner ovat odottamassa heitä. Molemmat tiedemiehet kertovat Gordonille ja Alyxille, että portaalimyrskyjen uusiutuminen mahdollistaa Combinen lähettämään asevoimansa Maahan. Alyx kuitenkin kertoo, että hänellä on Linnoituksesta varastettu kopio tietopaketista, joka sisältää Combinen kotimaailmaa koskevia tietoja ja mahdollistaa ulottuvuusrepeämän hallitsemisen ”toiselta puolelta”. Tiedemiesten mukaan he pystyisivät tietopaketin avulla sulkemaan ulottuuvusrepeämän, koska heillä on myös ohjustukikohdassa laukaisematon avaruusraketti, jonka laitteiston avulla ”superportaali” saadaan romahtamaan.
250px|left|thumb|[[luettelo Half-Life-pelisarjan henkilöistä#G-Man|G-Man paljastaa pelastaneensa nuoren Alyx Vancen hengen Black Mesan tapauksesta.]]
Kun Alyx on parannettu, hän poistuu Gordonin kanssa tukikohdasta. He näkevät sillan, jonka kautta Combine on siirtämässä sotajoukkoja White Forestiin. Gordon, Alyx ja vortigaunti taistelevat muurahaiskorentoja vastaan, minkä jälkeen vortigaunti löytää osittain romahtaneen sillan luona auton. Gordon ja Alyx jatkavat matkaansa, kunnes he löytävät hylätystä ladosta kapselin, jonka sisällä on salaperäinen Combinen neuvonantaja (Combine Advisor). Gordon ja Alyx sammuttavat generaattorin, jonka he luulevat toimivan olennon elossapitojärjestelmän voimanlähteenä, mutta generaattorin sammuminen avaa neuvoantajan kapselin. Olento nostaa telekineettisillä voimillaan kaksikon ilmaan ja yrittää tappaa Gordonin, mutta yhtäkkiä kapseli räjähtää ja haavoittunut neuvonantaja pakenee ladosta. Neuvonantaja hälyttää lähellä partioivat Combinen sotilaat, joten Gordon ja Alyx pakenevat autolla ja heitä jahtaa Combinen taisteluhelikopteri. Kaksikko pakenee vastarintaliikkeen tukikohtaan, jossa Gordon pudottaa alas helikopterin ja kapinalliset korjaavat vaurioituneen auton. Gordon ja Alyx jatkavat matkaansa ja selviytyvät Combinen väijytyksestä autiossa vuoristokylässä. Kun Gordon ja Alyx lopulta saapuvat White Forestin ohjussiiloon, tukikohta joutuu hyökkäyksen kohteeksi, mutta Gordon onnistuu päihittämään siiloon tunkeutuneet Combinen sotilaat.
240px|thumb|[[luettelo Half-Life-pelisarjan henkilöistä#Isaac Kleiner|Isaac Kleiner ja Eli Vance kertovat Gordon Freemanille ja Alyx Vancelle Borealis-laivasta. Borealis oli alun perin tarkoitettu Half-Life 2:n peliympäristöksi, mutta kartta poistettiin pelin lopullisesta versiosta.]]
Gordon ja Alyx tapaavat Eli Vancen, Isaac Kleinerin, kolmannen tiedemiehen Arne Magnussonin ja Alyxin robotin Dogin. Alyx luovuttaa isälleen tohtori Judith Mossmanin viestin, jossa Mossman kertoo löytäneensä salaperäisen ”projektin”. Tiedemiehet ymmärtävät, että projekti on itse asiassa tutkimuslaiva Borealis, joka eräänä päivänä katosi selittämättömästi kuivasatamasta. Gordon ei tiedä laivan merkitystä, mutta Kleinerin mukaan Borealis olisi arvokas etu vastarintaliikkeen Combinen vastaisessa taistelussa. Vance kuitenkin uskoo, että Borealis on liian vaarallinen ja voimakas ase vastarintaliikkeelle, minkä vuoksi se on tuhottava. Borealis kuului alun perin Black Mesan kilpailijalle Aperture Sciencelle, mikä on viittaus Portal-pelin tapahtumiin. Myöhemmin Eli paljastaa Gordonille, että hän on ollut alusta alkaen tietoinen G-Manin olemassaolosta ja vahvistaa väitteen, jonka mukaan G-Man pelasti Alyxin Black Mesasta. Kapinalliset siirtävät Alyxin tietopaketin tietoja avaruusrakettiin ja ohjelmoivat sen uudelleen, mutta ohjussiilo joutuu jälleen Combinen hyökkäyksen kohteeksi. Tohtori Magnussonin keksimillä kokeellisilla räjähdepanoksilla aseistautunut Gordon kuitenkin nujertaa valtavat Strider-sotakoneet ja estää ohjussiilossa valmistelevan raketin tuhoutumisen.
Kun Combine on kukistettu, Gordon laukaisee avaruusraketin, joka käynnistyy Maan ilmakehässä ja luo yhteyden alun perin Black Mesalle kuuluneiden satelliittien kanssa. Pulssiaalto romahduttaa ulottuvuusrepeämän, minkä jälkeen Vancet kertovat Gordonille, että he ovat päättäneet lähteä pohjoiseen paikantamaan Borealisin ja pelastamaan Judith Mossmanin. Kolmikko etenee Alyxin löytämälle helikopterille, mutta paikalle saapuu Combinen neuvonantajia jotka tappavat Elin. Dog kuitenkin ehtii pelastaa Gordonin ja Alyxin hengen, peli päättyessä Alyxin itkuun isänsä ruumiin vieressä.
Ääniraita
Muiden Half-Life-sarjan pelien tavoin Half-Life 2: Episode Twon sääniraidan on säveltänyt Kelly Bailey. Kappaleet ovat pääasiassa ambient-tyylisiä.
Ludus duodecim scriptorum
pienoiskuva|right|XII scripta -lauta museossa [[Efesos|Efesoksessa]] pienoiskuva|right|Roomalainen pelilauta 100-luvulta, Afrodisias
Ludus duodecim scriptorum, tai XII scripta, oli suosittu lautapeli Rooman valtakunnan aikoina. Pelin nimi tarkoittaa "kahdentoista merkinnän peliä", ja se todennäköisesti viittaa kolmeen kahdentoista merkinnän riviin, jotka löytyvät useimmista löytyneistä laudoista. Tabula-pelin uskotaan olevan XII scriptan jälkeläinen, ja molemmat ovat samankaltaisia nykyajan backgammonin kanssa.
Ortueri
Ortueri on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 152 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 38,83 neliökilometriä. Se sijaitsee 584 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Calgacus
pienoiskuva|Calgacus puhuu kaledonialaisille/pikteille ennen Mons Graupiuksen taistelua. Calgacus oli piktien päällikkö Mons Graupiuksen taistelussa vuonna 83. Roomalaisen historioitsija Tacituksen mukaan Calgacus piti ennen taistelua hengennostatuspuheen piktisotureille, jossa hän kutsui roomalaisia ”maailman ryöstäjiksi”. Hän sanoi myös, että roomalaiset ”kutsuvat varastelua, teurastusta ja ryöväystä imperiumiksi” sekä ”he luovat autiomaan ja kutsuvat sitä rauhaksi”. On kuitenkin esitetty, että nämä sanat ovat pikemminkin Tacituksen omia ajatuksia, eivät Calgacuksen.
Veturimuseo
Veturimuseo sijaitsee Akaan Toijalassa, Toijalan rautatieaseman läheisyydessä. Museota ylläpitää Museoveturiseura ry, ja se on auki kesäkuukausina (kesä–elokuu) joka päivä ja muulloin sopimuksen mukaan. Esillä on muun muassa 13 entistettyä veturia, valokuvia, piirroksia, pienoismallia ja erilaista pienesineistöä aihepiiristä.
Museoveturiseura perustettiin 1979 huoltamaan ja ylläpitämään Valtionrautateiltä vanhaksi jäänyttä kalustoa. Museon idea oli peräisin Lounais-Hämeeseen 1970-luvun alkupuolella perustetun Museorautatieyhdistys ry:n aktiiveilta. Museorautatieyhdistys ylläpitää kapearaiteista Jokioisten Museorautatietä ja Kapearaidemuseota. Veturimuseon käytössä oleva halli kävi pieneksi, joten osa entistetystä vetureista jouduttiin sijoittamaan väliaikaistiloihin odottamaan näyttelyyn pääsyä.
Museon sijoituspaikaksi valittiin Toijala, koska Toijalan varikko oli käynyt valtiolle tarpeettomaksi veturien huoltojen, junien vaihto- ja järjestelytyön siirryttyä sieltä Tampereelle. Toijalassa vapautui museokäyttöön sopivaa hallitilaa veturien säilytykseen ja huoltoon.
Tampereen eläintarha
Tampereen eläintarha oli Tampereella vuosina 1964–1972 toiminut eläintarha, jonka vetonauloihin kuuluivat muun muassa leijonat Tam ja Pere. Eläintarhasta vastasi Tampereen kaupungin puisto-osasto.
Eläintarhan rakentaminen maksoi lähes viisi miljoonaa markkaa. Muita eläimiä saatiin lahjoituksina Euroopan eläintarhoilta ja osa ostettiin. Leijonien nimet Tam ja Pere valittiin kansanäänestyksellä. Eläintarha avautui yleisölle 1. heinäkuuta 1964. Nähtävillä oli kaikkiaan 60 eläintä, leijonien lisäksi susia, karhuja, mäyriä, kettuja, puumia, aasi ja apinoita. Vuonna 1965 lajimäärä kasvoi 25:een. Ensimmäisenä vuonna tarhassa vieraili 90 000 ihmistä, seuraavana jo 150 000. Kävijämäärä pysyi yli 100 000:ssa eläintarhan loppuun saakka, lukuun ottamatta viimeistä vuotta.
Eläintarhalle ei kuitenkaan löydetty uutta paikkaa, joten se suljettiin 26. syyskuuta 1972. Osasyynä oli tiukentunut eläinsuojelulaki ja lehdistössä lisääntynyt arvostelu. Leijonat oli määrä siirtää Ruotsiin, Kolmårdenin eläinpuistoon. Tam kuoli nukutettuna kuljetuslaatikkoonsa jo Tampereella, mutta Pere selvisi hengissä Ruotsiin. Tarhan susia puolestaan lahjoitettiin Ähtärin eläinpuistoon.
Nykyään eläintarhan paikalla on vuonna 1990 rakennettu Tampere-talo.
Yao Aziawonou
Yao Aziawonou (s. 30. marraskuuta 1979 Lomé, Togo) on togolainen jalkapalloilija. 185 senttimetriä pitkän Aziawonoun pelipaikka on keskikentällä.
Ura
Uransa aikana Aziawonou on pelannut lähinnä Sveitsissä, jossa hän on edustanut useita eri pääsarjaseuroja, muun muassa Baselia, Thunia ja Young Boysia.
Maajoukkueura
Togon maajoukkueessa ensimmäisen kerran jo vuonna 1995 pelannut Aziawonou on pelannut 34 A-maaottelua. Hän oli mukana MM-kisoissa 2006 ja tuli Etelä-Korea-ottelun lopussa vaihdosta kentälle sekä pelasi Ranska-ottelun kokonaan.
Frida Uhl
Frida Strindberg-Uhl, oik. Maria Friederike Cornelia Uhl (4. huhtikuuta 1872 Mondsee, Itävalta – 28. kesäkuuta 1943 Salzburg, Itävalta) oli itävaltalainen kirjailija, kriitikko ja kääntäjä.