cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pieti Poikola
Valmennustapa
Eräs Poikolan tunnettu valmentajapiirre on "prosenttikoris" eli todennäköisyyksien laskeminen. Poikolan taktiikoissa esimerkiksi huonolle kolmen pisteen heittäjälle voidaan sallia kohtuullisen avoin kolmen pisteen heiton yritys, koska todennäköisyys onnistumiseen on pieni. Poikola on käsitellyt valmennusfilosofiassaan myös pelaajien henkistä toimintakykyä.
Yksityiselämä
Poikola on matkustellut eksoottisissa matkakohteissa ja ollut joogaamassa retriiteillä Intiassa ja Sri Lankassa.
List
List on kunta Saksassa, Schleswig-Holsteinin osavaltion Nordfrieslandin piirikunnassa. Asukkaita Listissä oli 31. joulukuuta 2014 1 548, joista naisia oli 767 ja miehiä 781. Kunnan pinta-ala on 18,47 km² ja väestötiheys 84 as./km² (31.12.2014). Listin pormestari on Wolfgang Strenger.
List sijaitsee Syltin saarella ja on Saksan pohjoisin kunta. Listin naapurikunta on Kampen etelässä. Muualla kunta rajautuu Pohjanmereen. Listin luonto on dyynejä, suomaata ja hiekkarantoja.
Listin yhteistyökaupunkeja ovat Selfkant Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Görlitz Saksin osavaltiossa ja Oberstdorf Baijerin osavaltiossa. Kuntia yhdistää niiden sijainti Saksan äärimmäisissä pisteissä. Yhteistyöjärjestön nimi on Zipfelbund.
Listissä toimivat sekä evankelis-luterilainen että katolinen seurakunta. Lististä pääsee lautalla tanskalaiselle Rømøn saarelle.
Historia
Ensimmäinen maininta Lististä on vuodelta 1292, jolloin paikkakunta tunnettiin nimellä Lystum. List kuului Tanskalle vuoteen 1864, jolloin se siirtyi Preussin haltuun.
Vuonna 1900 Listissä oli 13 taloa. Vuonna 1914 Lististä tehtiin sotilastukikohta. Vuonna 1923 Listin dyynit suojeltiin. Dyynit olivat yhden muun Syltin saarella sijaitsevan alueen kanssa ensimmäiset Schleswig-Holsteinin alueelle perustetut suojelualueet. Vuonna 1931 Wolfgang von Gronau lähti Lististä lentokoneella ja kiersi maapallon. Vuonna 1963 tanskalainen laivanomistaja Lindinger aloitti matkustaja/autolauttaliikenteen Listin ja Rømøn saaren välillä.
Claudio Gugerotti
pienoiskuva
La Luna Sangre
La Luna Sangre on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kathryn Bernardo ja Daniel Padilla.
Claudio Gugerotti
Claudio Gugerotti (s. 7. lokakuuta 1955 Verona) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihki papiksi Veronan hiippakuntaan Giuseppe Amari 29. toukokuuta 1982.
Gugerotti sai 7. joulukuuta 2001 nimitykset Rebellumin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Georgiaan ja Armeniaan; 13. joulukuuta 2001 hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi nuntiukseksi Azerbaidžaniin. Paavi Johannes Paavali II konsekroi hänet piispaksi Leonardo Sandrin ja Robert Sarahin avustamana 6. tammikuuta 2002.
Gugerotti sai 15. heinäkuuta 2011 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Valko-Venäjälle.
Clarkinkorallikäärme
Clarkinkorallikäärme (Micrurus clarki) on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva laji.
Koko ja ulkonäkö
Yksilön pituus on noin 38–60 cm. Pääväri on musta, ja ihossa on punaisia ja keltaisia tai valkoisia raitoja. Hännässä on vain valkoisia tai keltaisia raitoja.
Levinneisyys ja elinympäristö
Clarkinkorallikäärmettä tavataan Costa Ricassa, Panamassa ja Kolumbian länsiosissa. Sitä esiintyy alankojen kosteissa metsissä ja sademetsissä.
Sonkovo
thumb|250px|Sonkovon rautatieasema. Sonkovo on kaupunkimainen taajama Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kamenkajoen rannalla 161 kilometriä Tveristä koilliseen. Taajama on Sonkovon piirin keskus. Siellä on Moskovan ja Pietarin sekä Rybinskin ja Bologojen välisten rautateiden risteysasema. Asukkaita on 4 100 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1870 perustetun Savelinon asemaan yhteyteen. Vuonna 1903 asema nimettiin Sonkovoksi ja vuonna 1927 sen asutus sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Nykyään siellä on rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä, pellavanjalostuslaitos, leipomo ym.
Eugene Istomin
thumb|Eugene Istomin (1961) Eugene George Istomin (26. marraskuuta 1925 – 10. lokakuuta 2003) oli yhdysvaltalainen pianisti. Hän syntyi New Yorkissa venäjänjuutalaisille vanhemmille, teki ensimmäiset julkiset esiintymisensä kuusivuotiaana äitinsä kanssa ja pääsi 12-vuotiaana Curtisin musiikki-instituuttiin. Häntä opettivat Rudolf Serkin ja Mieczysław Horszowski. Hän voitti vuonna 1943 Leventritt-palkinnon. Lisäksi hän sai Philadelphian nuorisopalkinnon.
Istomin soitti muun muassa pianotriossa, johon hänen lisäkseen kuuluivat Isaac Stern ja Leonard Rose. Istomin esiintyi myös solistina ja orkesterien kanssa. Hän tilasi ja esitti ensimmäisenä Roger Sessionsin pianokonserton vuonna 1956. Myös muut säveltäjät, kuten Henri Dutilleux ja Ned Rorem, sävelsivät hänelle musiikkia.
Just Dance 4
Uutena ominaisuutena pelin Wii U -versioon tuli Puppet Master -pelitila, jossa yksi pelaaja voi GamePadia käyttäen muuttaa muiden pelaajien tanssimaa koreografiaa kesken tanssin.
Merja Raski
Merja Riitta Marianne Raski (s. 20. maaliskuuta 1965 Köyliö) on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja, jonka laulajan ura alkoi Seinäjoen Tangomarkkinoiden voitosta vuonna 1993. Ensimmäinen omaa nimeä kantava debyyttialbumi vuonna 1994 myi kultaa. Sen suurin hitti oli kappale "Aamuyö" ja se pysyi pitkään "Tätä suomi tanssii" listalla. Merja on toiminut Waldon taustalaulajana, sekä lauloi suurimman osan Waldon ensimmäisen albumin "It's About Time" lauluosuuksista, sekä singleillä "It's About Time" ja "Feel So Good".
Framinsalmi
thumb|300px|Pohjoinen jäämeri
Framinsalmi on Pohjoisen jäämeren ja Pohjois-Atlantin (Grönlanninmeren) yhdistävä salmi Huippuvuorten ja Grönlannin välissä. Salmen syvyys on enimmillään noin 2 600 m. Framinsalmi on Pohjoisen jäämeren muihin meriin yhdistävistä salmista syvin ja siksi tärkeä merien välisen vedenvaihdon kannalta. Salmi on nimetty Fram-tutkimusaluksen mukaan.
Framinsalmen kautta kulkeutuu paljon merijäätä ulos Pohjoiselta jäämereltä. Etelään kulkeutuvan merijään määräksi on arvioitu keskimäärin 2 300 km3 vuodessa, minkä lisäksi salmen läpi kulkee noin 1 900 km3 nestemäistä makeaa vettä vuodessa.
Jack Aitken
thumb|Jack Aitken vuonna 2018. Jack Aitken (s. 23. syyskuuta 1995 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläis-korealainen rata-autoilija.
Aitken kuului Renault’n nuorten kuljettajien ohjelmaan. Vuonna 2020 hän toimi Williamsin testikuljettajana ja ajoi Formula 2 -sarjassa.
Ura
Aitken aloitti uransa karting-luokista. Vuonna 2012 Aitken siirtyi Dunlop InterSteps Championship -sarjaan jossa hän saavutti kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa ja 13 palkintosijaa sijoittuen sarjassa kolmanneksi.
GP3 (2016–2017)
Vuonna 2016 Aitken kilpaili GP3-sarjassa Arden International -tallissa Renault’n tukemana. Aitken ajoi voittoon Belgian sprinttikilpailussa ja oli lisäksi kuudesti palkintopallilla kauden aikana ja sijoittui sarjan viidenneksi 148 pisteellä. Aitken jatkoi GP3:ssa myös kaudella 2017 ajaen ART Grand Prix -tallissa voittaen Unkarin kilpailun sijoittuen sarjan toiseksi.
Formula 2 (2018–2020)
Vuonna 2018 Aitken ajoi Formula 2 -sarjassa ART-tallissa voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan 11:nneksi. Vuonna 2019 Aitken jatkoi sarjassa Campos Racing -tallissa voittaen kolme kilpailua sijoittuen sarjan viidenneksi. Aitken jatkoi samassa tallissa kaudella 2020 ajaen kaksi kolmossijaa Britannian GP:stä sijoittuen sarjan 14:nneksi.
GT-sarjat (2021)
Aitken jatkoi Williamsin testikuljettajana vuonna 2021 ja ajoi samalla GT-sarjoissa, missä hän loukkaantui Span 24 tunnin ajossa.
Doble Kara
Doble Kara on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleja esittää Julia Montes.
Malcolm IV
frame|Malcolm IV
Opprobrium
Opprobrium on yhdysvaltalainen death metal -yhtye, joka on kotoisin Metairiesta, Louisianasta. Yhtyeen perustivat veljekset Francis ja Moyses Howard vuonna 1986 nimellä Incubus. Yhtye palasi kymmenen vuoden tauon jälkeen musiikkialalle vuonna 2000, jolloin se joutui vaihtamaan nimensä Opprobiumiksi tekijänoikeussyistä sen vuoksi, ettei yhtyettä sekoitettaisi suosittuun kalifornialaiseen alternative rock -yhtyeeseen nimeltä Incubus. Howardin veljekset olivat alun perin muuttaneet Yhdysvaltoihin Brasiliasta. Yhtye tunnetaan erikoislaatuisesta tyylistään, joka yhdistää death metalia ja thrash metalia, ja kristillisistä sanoituksistaan.
Dead Nation
Dead Nation on Housemarquen kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema isometrinen shoot ’em up -peli. Peli julkaistiin 30. marraskuuta 2010 PlayStation Storen kautta ladattavana pelinä.
Pelin tapahtumat sijoittuvat zombien riivaamaan maailmaan. Pelaaja voi valita hahmokseen joko Jack McReadyn tai Scarlett Blaken, jotka kuitenkin eroavat toisistaan vain ulkoisesti. Pelaajan täytyy taistella erityyppisiä zombeja vastaan, joiden ominaisuudet ja kyvyt vaihtelevat. Pelin etenemistä, kuten tapettujen zombien määrää, voi seurata maakohtaisista nettitilastoista. Yksinpelin lisäksi pelattavana on yhteistyöpelimuoto samalla koneella ja verkon yli. Pelissä voi myös tuhota autoja samalla lähellä olevat zombit tuhoutuvat.
Dead Nation on yksi peleistä, jotka kuuluvat PSN:n huoltokatkon takia PlayStation Storesta saatavaan Welcome Back -pakettiin.
Peli on julkaistu PlayStation 3:lle ja käännös PlayStation Vitalle.
Dead Nation: Apocalypse Edition
Dead Nation: Apocalypse Edition on PlayStation 4 -konsolille vuonna 2014 julkaistu versio pelistä.
Peli sai arvioksi 8/10 IGN:n arvostelussa.
Mercury (ohjelmointikieli)
Mercury on funktionaalinen logiikkapohjainen ohjelmointikieli. Toisin kuin aiemmat logiikkapohjaiset kielet Mercury ei tuota konekieltä vaan C-kieltä, joka voidaan kääntää kohdealustalle.
Kielen tavoitteiksi on mainittu kahden pääongelman ratkaiseminen logiikkapohjaisissa kielissä:
Kieleen on kehitetty käännösaikainen roskienkeruu staattisen analyysin avulla.
Kielen sanotaan olevan lähes kaksi kertaa nopeampi kuin nopein olemassa oleva logiikkapohjainen kieli (Aquarius Prolog) ja 20 – 36 kertaa nopeampi kuin tavukoodin tulkkia käyttävät Prolog-toteutukset.
In the Year 2525
In the Year 2525 (Exordium and Terminus) on yhdysvaltalaisen Zager & Evans -duon kappale ja menestyssingle vuodelta 1969. Se nousi listaykköseksi ainakin Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Alankomaissa, Norjassa ja Sveitsissä myyden maailmanlaajuisesti noin neljä miljoonaa kappaletta. Laulun science fiction -vaikutteinen sanoitus arvuuttelee ihmiskunnan tilaa seuraavien tuhansien vuosien aikana.
Mercury (ohjelmointikieli)
Kielessä on Prolog-kieltä muistuttava syntaksi ja polymorphinen staattinen tyyppijärjestelmä. Kieltä kehittää Melbournen yliopisto ja sen suunnittelija on Zoltán Somogyi.
In the Year 2525
Laulun nimeen liitetään usein suluissa sanat Exordium & Terminus
Taustaa ja julkaisu
Denny Zager ja Rick Evans olivat soittaneet yhdessä vuodesta 1962, jolloin he kuuluivat samaan The Eccentrics -nimiseen yhtyeeseen. Kaksi vuotta myöhemmin Evans sävelsi kappaleen ”In the Year 2525”, mutta se levytettiin vasta marraskuussa 1968, jolloin hetkellisesti erossa olleet Zager ja Evans olivat ryhtyneet esiintymään duona. He lainasivat äänitystä varten 500 dollaria ja lisäksi Evans oli sovittanut kappaleen uudelleen.
Kappale julkaistiin alun perin kaksikon itse perustamalla pienellä Truth Recordsilla ja ensipainos oli vain tuhannen kappaleen suuruinen. Kun paikallinen kiinnostus kasvoi, otettiin singlestä seuraavaksi 10 000:n kappaleen painos. Lopulta, kun Zager ja Evans olivat lähettäneet singleä usealle levy-yhtiölle, RCA Recordsin Ernie Altschuler tarjosi heille sopimusta. Suuren promootion siivittämänä ”In the Year 2525” ilmestyi kesäkuun lopussa 1969 ja jo 12. heinäkuuta se oli noussut Yhdysvaltain Billboard-listan kärkeen. Piikkipaikalla se pysyi seuraavat kuusi viikkoa. Britanniassa kappale nousi listalle 9. elokuuta ja listaykköseksi 30. elokuuta. Kärkipaikkaa se piti Britanniassa puolestaan hallussaan kolme viikkoa.
”In the Year 2525”:n jälkeen Zager & Evans ei onnistunut enää saavuttamaan minkäänasteista menestystä. Ainoastaan samana vuonna julkaistu studioalbumi 2525 (Exordium & Terminus) onnistui nousemaan Yhdysvaltain listalla sijalle 30.
Sanoitus ja kappaleen rakenne
Kappaleessa ei ole kertosäkeistöä, vaan laulu alkaa nimensä mukaisesti vuodesta 2525, ja jatkuu ihmiskunnan kohtaloita ennustellen noin tuhannen vuoden välein. Sanoituksissa mainitaan erilaisia tulevaisuuden laitteita sekä ravintopillereitä ja koeputkia. Sävellyksessä on kaksi puolen sävelaskelen modulaatiota. Lopulta kappale ”alkaa alusta” palaten vuoteen 2525, kunnes fade outin myötä häivyttäen päättyy, sanoitusten ollessa toistamiseen vuodessa 3535.
Muita versioita
Suomenkielisen version julkaisi samana vuonna Robin. Kappaleen ”Vuonna 2525” teksti oli hyvin alkuperäisen sanoituksen mukaisesti tehty ja siitä vastasi Jussi Kylätasku. ”Vuonna 2525” nousi elokuussa 1969 Suomen listan sijalle 7.
Ruotsiksi kappaleen lauloi nimellä ”Anno 2202” Lenne Broberg (1969) ja italiankielisen version ”Nel 2023” tulkitsi Caterina Caselli (1970).
Robert R. Livingston
thumb|Robert R. Livingston, [[Gilbert Stuartin maalaama muotokuva vuosilta 1793–1794.]] Robert R. Livingston (27. marraskuuta 1746 New York – 26. helmikuuta 1813 Clermont, New York) oli yksi Yhdysvaltain perustajaisistä ja ensimmäinen Yhdysvaltain ulkoministeri vuosina 1781–1783.
Livingston kuului tunnettuun suurmaanomistajasukuun, joka vaikutti New Yorkin osavaltiossa. Hänen samanniminen isoisoisänsä oli tullut Skotlannista Pohjois-Amerikkaan vuonna 1673. Livingston valmistui vuonna 1770 lakimieheksi. Hän oli edustajana toisessa mannermaakongressissa 1775–1776 ja 1779–1781, ja työskenteli useissa sen alaisissa komiteoissa, jotka käsittelivät ulko-, talous- ja oikeusasioita. Hän kuului myös viisihenkiseen komiteaan, joka valmisteli luonnoksen Yhdysvaltain itsenäisyysjulistukseksi kesäkuussa 1776. Livingston ei kuitenkaan itse allekirjoittanut julistusta. Vuosina 1777–1801 hän toimi New Yorkin osavaltion kanslerina (Chancellor of New York), joka oli korkea oikeudellinen virka.
Kun konfederaatioartiklojen alainen keskushallinto vuonna 1781 aloitti toimintansa, Livingstonista tuli maan ensimmäinen ulkoministeri, ja hän kehitti maan ulkoasiainhallintoa. Hän toimi tehtävässä kaksi vuotta, minä aikana Yhdysvallat solmi rauhan Ison-Britannian kanssa Pariisissa. Livingston vaati rauhanneuvottelujen amerikkalaisille neuvottelijoille enemmän liikkumavaraa, mutta arvosteli heitä huonosta yhteistyöstä Yhdysvaltain liittolaisen Ranskan kanssa. Livingston oli myös konfederaation kongressin jäsenenä 1784–1785. Hän toimi 1788 puheenjohtajana New Yorkin perustuslakikonventissa, joka ratifioi Yhdysvaltain perustuslain kyseisen osavaltion osalta. Hän myös vastaanotti ensimmäisen presidentin George Washingtonin virkavalan 30. huhtikuuta 1789 tuolloin pääkaupunkina toimineessa New Yorkissa. 1790-luvun aikana Livingston liittoutui antifederalistien kanssa ja Thomas Jeffersonin tultua presidentiksi hänet nimitettiin 1801 Yhdysvaltain lähettilääksi Ranskaan. Hän auttoi vuonna 1803 Louisianan oston sopimisessa Napoleonin kanssa, mitä on sanottu hänen suurimmaksi palvelukseksi maalleen. Livingston jätti lähettiläänpaikkansa vuonna 1805.
Eläkevuosinaan Livingston tuki innokkaasti insinööri Robert Fultonia, joka kehitteli höyrylaivaa. He olivat tutustuneet Pariisissa. Livingston ja Fulton saivat yksinoikeuden höyryalusliikenteeseen New Yorkin osavaltion alueella. Vuonna 1807 ensimmäinen Fultonin rakentama toimiva höyrylaiva, North River Steam boat liikennöi Hudsonjoella. Sitä alettiin myöhemmin virheellisesti kutsua nimellä Clermont Livingstonin sukutilan mukaan.
Poliitikko Edward Livingston oli Robert R. Livingstonin nuorempi veli.
J. Carroll Naish
thumb|Naish elokuvassa [[Annie mestariampuja (elokuva)|Annie mestariampuja.]] Joseph Patrick Carroll Naish (21. tammikuuta 1896 New York City, New York – 24. tammikuuta 1973 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Golden Globe -voittaja. Naish tiedetään parhaiten latinalaisten, arabien ja intialaisten roolihahmojen esittäjänä useissa elokuvissa. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Sahara (1943), Toisen miehen vaimo (1945), Rio Grande (1950). Hän näytteli myös muutamissa televisiosarjoissa muun muassa Bonanza, Crossroads, The New Adventures of Charlie Chan ja Shirley Templen satukirja.
Yksityiselämä
J. Carroll Naish oli naimisissa Gladys Heaneyn kanssa vuodesta 1929, kuolemaansa asti. Heillä on yksi lapsi. Naish syntyi New York Cityssä, myöhemmin hän opiskeli St. Cecillia's Academyssä New Yorkissa. Hän kierteli Pariisin ja New Yorkin näyttämöillä seitsemän vuotta, ennen kuin Naish alkoi näytellä vakituisesti elokuvissa.
J. Carroll Naishilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän näytteli elokuvissa vuosina 1926–1971. Naish kuoli keuhkoemfyseemaan 77-vuotiaana vuonna 1973.
Jarabulus
Jarabulus on Aleppon maakunnassa sijaitseva kaupunki Syyriassa. Sen asukasluku oli 11 570 vuoden 2004 väestönlaskennassa. Kaupunki sijaitsee Eufratjoen rannalla Assadjärven pohjoispuolella Syyrian ja Turkin raja-alueen eteläpuolella.
Kurkolanniemen rauhoitusalue
thumb|250px|Pärspäänjärveä Kurkolanniemen rauhoitusalueella. Kurkolanniemen rauhoitusalue on aluetason luonnonsuojelualue Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kurkolanniemellä Suomenlahden etelärannalla Narvanlahden ja Laukaanlahden välissä. Rauhoitusalueen keskellä on kanavalla Suomenlahteen yhdistetty Pärspäänjärvi ja sen eteläpuolella kirkasvetinen Valkeajärvi. Pohjoisessa on matala ja rikkonainen Kurkolanniemen riutta. Koko alueen pinta-ala on 60 000 hehtaaria, josta 38 000 hehtaaria on Suomenlahden vesialuetta ja 848 hehtaaria järviä. Läheisin suurempi asutuskeskus on Laukaansuun taajama.
Rauhoitusalue on perustettu vuonna 2000. Sitä hallinnoivat Leningradin aluehallitus ja LOGU ”Rakovyje ozjora”. Rauhoitusalueen tavoitteena on Suomenlahden etelärannan luonnonmaiseman, luonnontilaisten metsien ja luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen sekä harvinaisten kasvi- ja eläinlajien, vesilintujen pesimä- ja levähdyspaikkojen ja hylkeiden elinympäristön suojelu. Kurkolanniemi on pohjoisimpia alueita, joilla tammi ja monet muut lehtipuut kasvavat luonnontilaisina. Kasvi- ja eläinmaailma on poikkeuksellisen monipuolinen ja asutus vähäistä.
Kurkolanniemelle ja Suomenlahden ulkosaarille on jo pitkään suunniteltu Inkerinmaan luonnonpuistoa. Viime aikoina suunnitelmat eivät kuitenkaan ole edenneet. Ympäristöaktivistit pitävät tähän syynä Suomenlahden vesialueilla harjoitettavaa mangaaniesiintymien hyödyntämistä. Rauhoitusalueella suoritetut laittomat metsänhakkuut ovat herättäneet runsaasti huomiota.
Kurkolanniemi on rajavyöhykettä, jolle pääsyyn tarvitaan lupa.
2,4-dinitrofenoli
2,4-dinitrofenoli (DNP) on orgaaninen yhdiste. DNP on biologisesti aktiivinen aine. Se estää adenosiinitrifosfaatin (ATP:n) tuottoa mitokondrioissa ja toimii siksi laihdutusvalmisteena. Aineen laihdutuskäyttö voi kuitenkin aiheuttaa vakavia sivuvaikutuksia ja se on ollut syynä useisiin kuolemantapauksiin.
DNP:tä voidaan käyttää antiseptisenä aineena ja hyönteismyrkkynä. Se on esiaste joidenkin rikkivärien ja puun säilöntäaineiden valmistuksessa. DNP:tä on käytetty valokuvauksen kehitysaineiden ja räjähteiden valmistuksessa. DNP:tä on myös käytetty rikkakasvimyrkkynä. Muita dinitrofenoleihin kuuluvia rikkakasvimyrkkyjä ovat muun muassa 2,4-nitrofenoli-o-kresoli (DNOC), dinosebi ja dinoterbi.
Ominaisuudet ja kemia
pienoiskuva|Kiteistä DNP:tä [[Kellolasi|kellolasissa.|vasen|187x187px]] DNP on keltainen ja kiteinen aine, jolla on makea ja tunkkainen haju. DNP sublimoituu ja haihtuu helposti päästettäessä vesihöyryä sen lävitse. DNP on liukoinen useimpiin orgaanisiin liuottimiin ja emäksisiin vesiliuoksiin.
25 °C ja/tai 1 atm oloissa (ellei toisin mainita) aineen liukoisuus on 0,69 g per kg vettä, pKa on 4,07, 298 K muodostumisen entalpia ioneistaan kiteiseksi aineeksi on -232,7 kJ/mol ja nesteeksi -128,1 kJ/mol.
Vaikutusmekanismi
DNP kuljettaa soluissa protoneita solun kalvojen läpi ionoforina. Tämä vaikutus purkaa mitokondrioiden kalvojen eri sisä- ja ulkopuolella vallitsevaa protonipitoisuuseroa, jota nämä soluelimet käyttävät ATP:n tuottoon ATP-syntaasilla. Ravinnosta lähtöisin olevien protonien kemiallinen energia menee tällöin hukkaan mitokondriota ympäröiväksi lämmöksi sen sijaan että se menisi ATP:n tuottoon. DNP voi myös vähentää solun toiminnalle elintärkeän ATP:n tuottoa, muttei käytännössä estä sitä kokonaan, sillä ihmiskeho lisää ATP:n tuottoa.
Farmakokinetiikka
DNP poistuu tai hajoaa todennäköisesti nopeasti kehosta: vuoden 1934 tiedejulkaisun mukaan ehkä noin 3–4 päivässä, mikäli henkilön munuaisten ja maksan toiminta on normaalia. Poistumisnopeutta ei kuitenkaan tiedetä varmasti: uudempien julkaisujen mukaan DNP:n puoliintumisajan kehossa on esitetty olevan 3 tuntia tai jopa 5–14 päivää.
Yliannostus ja terveysvaikutukset
Yksittäisistä myrkytystapauksista on päätelty, että 20–50 milligramma DNP:tä per henkilön painokilo on ihmiselle tappava annos.
DNP, dinoterbi ja muut dinitroyhdisteet ovat teratogeenisiä, eli voivat aiheuttaa sikiövaurioita. Koe-eläinten jälkeläisillä ne ovat aiheuttaneet silmän, hermoston, luuston ja rasvakudoksen epämuodostumia.
2002 DNP:n aiheuttama myrkytys onnistuttiin hoitamaan dantroleenin avulla. DNP aiheuttaa kalsiumin vapautumista mitokondrion varastoista ja estää lisäksi Ca2+-ionien takaisinottoa. Ca2+ kertyy siten solujen väliseen tilaan. Siellä se aiheuttaa lihasten supistumista, joka pahentaa henkilön lämpöhalvausta. Dantroleeni estää Ca2+ vapautumista lihasten sarkoplasmisesta kalvostosta. Tästä johtuva lihasten rentoutuminen helpottaa lämmön poispääsyä kehosta. Dantroleenin käyttöön ei liity merkittäviä riskejä ja sen käytöllä varhaisessa vaiheessa voidaan ehkä lisätä potilaan todennäköisyyttä selvitä hengissä vakavissa myrkytystapauksissa.
Historia
DNP:tä käytettiin laajalti lääketieteessä laihdutuslääkkeenä vuosina 1933–1938 muun muassa USA:ssa. Lääkekäyttö alkoi kun Stanfordin yliopiston tutkijat Cutting ja Tainter ilmoittivat havaitsemastaan DNP:n kyvystä tehostaa perustason aineenvaihduntaa. Vain vuosi DNP:n lääkekäytön alkamisesta, Tainter arvioi vähintään 100 000 henkilön käyttäneen DNP:tä Yhdysvalloissa muiden valtioiden lisäksi. DNP on myrkyllinen ja ihmisten herkkyys sille on hyvin yksilöllistä. Siksi DNP:tä käytettiin ylipainon lääketieteellisessä hoidossa henkilökohtaisesti säädetyin annoksin. Hoidot aloitettiin pienistä annoskooista, jotka korotettiin hitaasti sopivalle tasolle. DNP:n kliininen käyttö lopetettiin 1938, sillä sen käyttö aiheutti harmaakaihia.
DNP:n käyttöön liittyvien kuolemien määrä on ollut kasvussa muun muassa vuosina 2001–2010, sillä sen myynti on lisääntynyt internetissä. Tyypilliset internetissä myytävät annokset ovat 100–200 mg luokkaa. Nykyään DNP:tä nopeaan laihtumiseen käyttävät muun muassa kehonrakentajat ja urheilijat. 1918 sattui tiettävästi ensimmäinen DNP:n aiheuttama kuolema, joka johtui altistuksesta aineelle työpaikalla. Laihdutukseen ja muuhun tarkoituksenmukaiseen käyttöön liittyviä vahinkokuolemia on 2000-luvulla ollut useita. DNP:llä on myös tehty itsemurhia.
20. marraskuuta
20. marraskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 324. päivä (325. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 41 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 19. marraskuuta, 21. marraskuuta
Punakurkkufrankoliini
Punakurkkufrankoliini (Pternistis afer) on afrikanfrankoliinien sukuun kuuluva afrikkalainen kanalintu.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 35–38 senttimetriä. Höyhenpeite on muualta ruskea, mutta kaulan alueelta punainen. Jalat ja silmien ympäristö ovat punaiset.
Ravinto
Punakurkkufrankoliini syö enimmäkseen siemeniä, mutta myös kasvinosia sekä hyönteisiä ja näiden toukkia.
Pimeää keskellä päivää
Pimeää keskellä päivää on Arthur Koestlerin romaani vuodelta 1940. Sen on suomentanut englanninkielisestä käännöksestä Tauno Tainio, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 1958 Tammi.
Teoksen saksankielinen käsikirjoitus oli kateissa vuoteen 2015. Teoksen ensimmäinen julkaistu versio oli englanninkielinen käännös. Käännökset muihin kieliin, myös saksankielinen versio, jonka Koestler teki itse, ovat perustuneet englanninkieliseen käännökseen, jonka taas teki vuonna 1940 Koestlerin kumppani, kuvanveistäjä Daphne Hardy. Alkuperäiskäsikirjoituksen luultiin kadonneen, kun Koestler ja Hardy pakenivat toukokuussa 1940 Pariisista, jossa he asuivat tuolloin. Alkuperäiskäsikirjoituksen löysi vuonna 2015 eräs väitöskirjantekijä Zürichin keskuskirjastosta. Se poikkeaa hyvin paljon siitä versiosta, jonka Koesler teki. Hän oli siirtynyt kirjoittamaan englanniksi ja vieraantunut saksan kielestä, ja kustantaja joutui tarkentamaan monia kohtia, mutta käsikirjoitusta muokkasi myös Koestlerin saksankielinen ystävä. Myös teoksen Die Gladiatoren alkuperäiskäsikirjoitus on löytynyt, nimittäin eräästä venäläisestä arkistosta, josta löytäjä, brittiläinen kirjailija ja kääntäjä Michael Scammell, ei kuitenkaan saanut kopioida sitä.
Alkuperäiskäsikirjoitukseen perustuva saksankielinen teos ilmestyy syksyllä 2017. Siihen on alkusanat kirjoittanut Michael Scammell ja jälkisanat käsikirjoituksen löytäjä Matthias Weßel.
Teos kertoo vanhasta bolsevikista Rubašovista, joka pidätetään, joutuu vankilaan ja tuomitaan maanpetoksesta. Sen tapahtuma-aika on 1938, jolloin Neuvostoliitossa olivat meneillään Stalinin puhdistukset. Kirjassa ei mainita todellisia nimiä, vaan ihmisistä ja kaikesta muustakin käytetään kiertoilmaisuja. Teos on trilogian toinen osa, jonka muut osat ovat Die Gladiatoren (ei suomennettu) ja Tuomion päivä.
Saska Saarikoski kirjoittaa kolumnissaan, että Koestler esittää kirjassa teorian ihmiskunnan kehityksestä. Kehitys menee eteenpäin kuin jokilaiva kanavassa sulku kerrallaan. Demokratia vahvistuu tasaisina aikoina, mutta kun sulut aukeavat tekniikan harppauksissa, tulee mullistus. Tätä hän käyttää kuvaamaan kolumninsa kirjoitushetken maailmantilaa.
Ayacuchon taistelu
Ayacuchon taistelu oli yhteenotto 9. joulukuuta 1824 Antonio José de Sucren johtamien vallankumouksellisten perulaisten ja suurkolumbialaisten, sekä Perun varakuningas José de la Sernan komentamien espanjalaisvaltaa kannattaneiden rojalistien välillä. Taistelu päättyi Sucren joukkojen voittoon, Perun ja Bolivian itsenäisyyteen ja lopulta koko espanjalaisvallan romahtamiseen Etelä-Amerikassa.
Tausta
Vallankumoukselliset olivat Perun itsenäisyyssodan aikana menettäneet Liman rojalisteille ja menetyksen johdosta Simón Bolívarille ja Antonio José de Sucrelle myönnettiin lisää valtaa tilanteen ratkaisemiseksi. Bolívar ja Sucre ottivatkin pienimuotoisen voiton rojalistien joukoista Juninin taistelussa kesäkuussa 1824, minkä jälkeen Bolívar jatkoi joukkoineen kohti Limaa ja Sucre jätettiin vastaamaan odotettua rojalistien vastahyökkäystä vastaan puolustautumisesta. Rojalistien hyökkäystä johti Perun varakuningas José de la Serna. La Serna ei uskonut varsinaisesti rojalistien mahdollisuuksiin voittaa koko sota, mutta hän halusi perustaa väliaikaishallituksen, sekä kutsua maan valtaistuimelle jonkun Bourbon-suvun prinssin. La Sernan johtamat 9 300 sotilasta ottivat asemat Sucren joukkojen pohjoispuolelta lähellä Ayacuchon kaupunkia noin 300 kilometriä Limasta kaakkoon. Sucren johtamiin joukkoihin kuului 5 780 sotilasta pääasiassa Perusta ja Suur-Kolumbiasta. Sucre vetäytyi miehineen eri puolilta syvien rotkojen suojaamalle Quinuan tasangolle, jotta La Sernan suurikokoisempi armeija ei voisi piirittää hänen joukkojaan. Joukot oli jaettu neljään divisioonaan.
Taistelu
thumb|vasen|Taistelukenttä nykyisin. Rojalistit hyökkäsivät Sucren joukkoja vastaan aamulla 9. joulukuuta. Hyökkäys kohdistui kenraali José María Córdoban komentamaa oikeaa sivustaa vastaan. Hyökkäys ja sitä seurannut toinen hyökkäys epäonnistuivat, samoin kuin rojalisti Antonio Monetin komentama hyökkäys Sucren keskustaa vastaan. Rojalistien epäonnistuneiden hyökkäysten jälkeen Córdoba komensi kolumbialaiset pistinhyökkäykseen pakottaen rojalistien vasemman siiven vetäytymään. Rojalistien rivien hajotessa Sucren ratsuväki ja reserviin jätetty jalkaväki aloitti hyökkäyksensä ja rojalistien reservi jäi oman hyökkäyksensä seurauksena mottiin. Taistelu oli lopulta ohi vain noin 80 minuuttia kestäneen yhteenoton jälkeen ja päättyi Sucren johtamien vallankumouksellisien voittoon.
Seuraukset
thumb|Antautuminen Ayacuchossa, maalaus vuodelta 1924. Vallankumouksellisten puolella tappiot olivat jääneet huomattavan vähäisiksi. He menettivät vain 300 miestä kaatuneina ja 600 haavoittuneina. Vastaavasti rojalistien tappiot olivat suuret. Rojalistit menettivät 1 400 miestä kaatuneina, 700 haavoittuneina ja 2 500 jäi vangeiksi. Erityisen vakava isku rojalisteille oli suuren joukon tärkeimmistä upseereista jäätyä vangeiksi. Heidän mukanaan oli varakuningas La Serna, 15 kenraalia, 16 everstiä ja 68 everstiluutnanttia. Taistelu saikin lempinimen kenraalien taistelu. Rojalisteille annettiin kunnialliset antautumisehdot ja La Serna suostui vetämään rojalistien joukot Perusta. Peru oli nyt itsenäinen ja Sucre siirtyi taistelun jälkeen Pohjois-Perun maakuntaan, jonka hän julisti itsenäiseksi Bolívarin mukaan Bolivian nimellä. Viimeinen suuri rojalistijoukko Etelä-Amerikassa antautui Callaossa vuonna 1826, mikä teki lopun espanjalaisvallasta alueella.
Benito Floro
Benito Floro Sanz (s. 12. kesäkuuta 1952 Gijón, Asturia, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. Heinäkuusta 2013 lähtien hän on toiminut Kanadan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura
Floro aloitti valmennusuransa lähinnä aluesarjoja pelanneissa valencialaisseuroissa, joita hän oli edustanut myös pelaajana. Kaudeksi 1989–1990 hänet nimitettiin tuolloin kolmanneksi korkeimalla kansallisella sarjatasolla Segunda División B:ssä pelanneen Albaceten valmentajaksi, ja hän nosti seuran vain kahden kauden aikana kaksi pykälää ylemmäs pääsarja Primera Divisióniin. Ensimmäinen pääsarjakausi 1991–1992 toi sijoituksen seitsemän. Hyvä menestys herätti suurseura Real Madridin kiinnostuksen, ja kesällä 1992 Floro palkattiin seuran päävalmentajaksi.
Kaudella 1992–1993 Real Madrid taisteli Floron johdolla pääsarjamestaruudesta, mutta viimeisen kierroksen 2–0-tappio Tenerifeä vastaan varmisti mestaruuden Barcelonalle yhden pisteen erolla. Uefa-cupissa Real Madrid putosi puolivälierissä PSG:lle yhteismaalein 4–5, mutta Espanjan cupissa seura ylsi loppuotteluun ja kaatoi Real Zaragozan 2–0. Seuraavalla kaudella Real Madrid voitti joulukuussa 1993 vielä Espanjan supercupissa Barcelonan yhteismaalein 4–2, mutta sarjassa ja Cup-voittajien cupissa meni heikommin, ja viimein maaliskuussa 1994 Floro sai lähteä tappiollisen Lleida-ottelun jälkeen.
Real Madridista Floro palasi Albaceteen, mutta kauden 1991–1992 kaltaista menestystä seura ei enää saavuttanut. Vuosituhannen vaihteen molemmin puolin hän vieraili Espanjan ulkopuolella japanilaisen Vissel Koben ja meksikolaisen Monterreyn valmentajana. Espanjan pääsarjassa Floro on valmentanut myös Sporting Gijónia, Villarrealia ja toistaiseksi viimeisen kerran Mallorcaa syyskaudella 2004. Kaudella 2005–2006 hän toimi Real Madridin jalkapallotoimenjohtajana.
Joulukuussa 2008 Floro allekirjoitti kaksi- ja puolivuotisen sopimuksen ecuadorilaisseura Barcelona Sporting Clubin kanssa. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin kesäkuussa 2009 kehnojen tulosten vuoksi.
Tammikuussa 2012 Floro allekirjoitti kesäkuuhun 2013 asti kestävän sopimuksen marokkolaisen Wydad Casablancan kanssa. Wydad-pestinsä jälkeen Florosta tuli Kanadan maajoukkueen päävalmentaja. Floron johdolla Kanadan menestys jäi heikoksi maan isännöimässä CONCACAF Gold Cup 2015:ssa, kun turnaus päättyi jo alkulohkoon.
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 1952
Lentopallon maailmanmestaruuskilpailut 1952 pelattiin Moskovassa Neuvostoliitossa 17.-29. elokuuta. Kyseessä olivat järjestyksessään toiset miesten lentopallon maailmanmestaruuskilpailut.
Asintado
Asintado on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Julia Montes, Shaina Magdayao, Paulo Avelino ja Aljur Abrenica.
Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat
Kokoelmalta löytyy vuonna 2000 julkaistu single ”Sä oot kaikkea kumista ja muovista” sekä parhaita kappaleita albumeilta Köyhän taivas (1994), Tyttö huutaa hii! (1995), Kansandances (1997) sekä Iso muna (1999).
Ykkös-CD:ltä löytyy myös musiikkivideo kappaleesta ”Sä oot kaikkea kumista ja muovista”, jonka voi katsoa tietokoneelta.
Sigfrid
Sigfrid on germaaninen miehen etunimi. Nimi on yhdistetty voittoa tarkoittavasta sanasta sig ja rauhaa tarkoittavasta sanasta frid. Saksassa nimi esiintyy muodossa Siegfried, joka tunnetaan parhaiten Niebelungen laulun sankarin nimenä. Ruotsissa nimen on kuitenkin tehnyt suosituksi erityisesti Pyhä Sigfrid, Ruotsin apostolina tunnettu keski­aikainen lähetyssaarnaaja, josta tuli myös Ruotsin ensimmäinen piispa. Hänen muisto­päivänsä on vanhastaan 15. helmikuuta, joka on samalla Sigfridin nimipäivä sekä Ruotsissa että myös suomen­ruotsalaissa kalenterissa.
Sipi ja Sippo saattavat olla suomenkielisiä muunnelmia ruotsin kautta tulleesta Sigfridistä. Sukunimenä Sippola on länsisuomalaista perua ja esiintynyt erityisesti Etelä-Pohjanmaalla ja Satakunnassa. Sen varhaisimpia mainintoja kirjallisissa lähteissä on Arvi Sippola Ulvilassa vuonna 1639. Länsi-Suomessa talon tai tilan nimi on siirtynyt viittaamaan sen asukkaisiin, mutta Sippola on vanhempaa perua. Se on viitannut Sipi-, Sipo- tai Sippo-nimiseen henkilöön, ja saattaa siten olla Sigfridiä huomattavasti vanhempaa perua.
Suomessa nimi Sigfrid on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 659 miehelle ja muutamalle naiselle.
Bonnevillen suolatasanko
thumb|250px|Bonnevillen suolatasanko Utahissa on haihtumisen aiheuttama suolapannu. thumb|250px|[[Suzuki GSX1300R Speedweek-tapahtumassa suolatasangolla.]] Bonnevillen suolatasanko on Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva muinaisen vesistön paikalle haihtumisen seurauksena syntynyt suolapannu. Suolatasanko on paksuudeltaan 1,8 m ja pinta-alaltaan 260 km². Lähin asutus on West Wendoverin kasinokaupunki. Bonnevillen tasangoille johtaa Interstate 80. Salt Lake Cityyn on matkaa 185 km.
Paikka on kuuluisa, koska siellä on järjestetty maailmanennätyskokeita moottoripyörillä ja kilpa-autoilla, kuten Johnny Allenin ajama epävirallinen maailmanennätys 649 cm³ Triumphilla 1956. Kilparadat, joita on yleensä kaksi, merkitään joka kesän alussa mustilla viivoilla ja mittamaileilla. Ratojen pituus on yleensä 10–12 mailia (16–19 km) ja leveys 80 jalkaa (24 m).
Diamonds and Pearls (albumi)
Diamonds and Pearls, vuodelta 1991, on yksi Princen suosituimpia albumeita. Se oli Princen ensimmäinen yhteistyö The New Power Generation -yhtyeen kanssa ja tuotti hitit Cream, Diamonds and Pearls ja Get Off.
Albumi sisältää myös vahvasti kantaanottavan kappaleen, Money Don't Matter 2night.
Kappalelista
Kaikki sävellykset ja sanat Prince ja the New Power Generation paitsi missä erikseen mainittu.
Onkamonjärvi
Onkamonjärvi on järvi Jokikylän  kaupunginosan Onkamon kylässä  Oulussa.
Järvi sijaitsee Haukiputaan entisestä kuntataajamasta linnuntietä reilun kymmenen kilometrin päässä itäkoilliseen. Järven pituus luode-kaakkosuunnassa on noin 1,6 kilometriä ja leveimmillään sen leveys on noin 700 metriä. Tummavetisen järven rannat ovat osin alavia ojitettuja maita, lounaassa on kuitenkin kangasta ja pieni uimaranta-alue. Järven ympärillä on sekä vakinaista että kesäaustusta itärantaa lukuun ottamatta. Järven laskujoki on Onkamonoja, joka laskee Kiiminkijokeen ja saa alkunsa Onkamosta noin kymmenen kilometrin päässä koilliseen olevasta Alajärvestä.
HMAS Perth (D 38)
HMAS Perth (viirinumerot D 38 ja 38) oli Australian kuninkaallisen laivaston vuonna 1965 palvelukseenotettu Perth-luokan ohjushävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Defoe Shipbuilding Companylta Bay Citystä Michiganista Yhdysvalloista ja sen köli laskettiin 21. syyskuuta 1962. Alus laskettiin vesille 26. syyskuuta 1963 kumminaan Australian Yhdysvaltain-lähettilään puoliso Lady Beale ja se otettiin palvelukseen 17. heinäkuuta 1965.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1999, ja se upotettiin 2001 sukelluskohteeksi lähelle Albanya.
Keskiamerikankorallikäärme
Keskiamerikankorallikäärme (Micrurus nigrocinctus) on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva laji.
Levinneisyys ja elinympäristö
Keskiamerikankorallikäärmettä tavataan Meksikon kaakkoisosissa, Hondurasin luoteisosissa ja Kolumbian pohjoisosassa. Sitä esiintyy alangoilla ja vuoristojen läheisyydessä.
Invertointi
thumb|200px|Yhteisemitterikytketty transistorivahvistin on vaiheenkääntävä. Invertointi eli vaiheenkääntö. Jotkin vahvistimet ovat invertoivia eli kääntävät analogisen lähtösignaalin vastakkaisvaiheiseksi tulosignaaliin nähden. Vaiheenkääntöä voidaan myös käyttää hyväksi esimerkiksi aktiivikuulosuojaimissa
Digitaalitekniikassa Not-piirillä voidaan invertoida tila 0 tai 1.
Ina, Kapatid, Anak
Ina, Kapatid, Anak on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kim Chiu, Maja Salvador, Xian Lim ja Enchong Dee.
Wallander: Valokuvaaja
Valokuvaaja on Wallander-elokuvasarjan kahdeksas elokuva. Tunnettu sotavalokuvaaja järjestää Ystadissa näyttelyn. Valokuvaajan ja yhdysvaltalaisen naisen välille syntyy riita, ja pian sen jälkeen nainen löydetään surmattuna. Naisen aviomies saapuu Ystadiin noutamaan vaimonsa ruumista ja ystävystyy Wallanderin kanssa. Murhan motiivina näyttäisi olevan mustasukkaisuus.
Elokuvassa Heikkous alkanut Wallanderin romanssi psykiatrina työskentelevän naisen kanssa jatkuu tässä elokuvassa. Edellisessä osassa Mastermind nainen ei ollut mukana.
Serra de Tramuntana
Serra de Tramuntana on vuoristo Mallorcan saarella, Espanjassa. Se on lounas-kaakkosuuntainen ja muodostaa saaren pohjoisosan. Puig Major (1 445 m) on vuoriston ja samalla Baleaarien korkein kohta.
Maantiede ja ilmasto
thumb|Vuoriston korkein kohta, [[Puig Major.]] Serra de Tramuntana on jyrkkärinteinen vuoristo, joka kohoaa Mallorcan luoteisrannan suuntaisesti. Siitä voidaan erottaa kolme aluetta, keskiosissa on korkeimmat vuoret, pohjoisosaa halkovat monet lyhyet ja kapeat laaksot ja eteläosassa laaksot ovat leveämpiä eikä rinteet ole niin jyrkkiä kuin muualla vuoriston alueella. Vuoriston korkeimmat huiput, 1 445 metrin korkuinen Puig Major ja 1 365 metrin korkuinen Puig de Massanella, sijaitsevatkin vuoriston keskiosissa. Serra de Tramuntanan erityispiirteenä ovat karstimuodostelmat.
Serra de Tramuntanan ilmasto on vuoristoinen; ilmankosteus ja sadanta ovat korkeita ja lumisateitakin esiintyy. Lämpötilat ovat matalampia kuin saaren muissa osissa. Vuoden keskilämpötila on korkeimmilla alueilla vain 10 astetta, ja sademäärä vuoristossa on yli tuhat millimetriä vuodessa.
Luonto
Alue voidaan jakaa viiteen ekosysteemiin. Rannikkovesissä on Posidonia-sukuisten kasvien hallitsemia niittyjä, joita halkovat vedenalaiset luolat ja niiden erikoistuneet eliöyhteistöt. Rannikkoympäristön kasvit kasvavat kallioilla. Rannikolla ja vuoristossa on myös macchia- ja garigue-kasvillisuutta, joissa kasvaa villiintyneitä oliiveja, katajoita ja tyräkkejä. Metsäympäristö on muodostunut rautatammimetsistä, jotka ovat säilyneet parhaiten luonnontilaisina ja joenvarsimetsistä ja mäntymetsiköistä. Lisäksi Serra de Tramuntanasta löytyy myös erikoistuneita ekosysteemejä luolissa, kosteikoilla ja vuorten huipuilla.
Historia
Ihmisasutus saapui Baleaareille noin 5000 eaa., mutta ensimmäiset löydetyt todisteet Serra de Tramuntanan asuttamisesta löytyy noin vuodelta 2500 eaa. Serra de Tramuntana oli pitkään hyvin harvaan asuttua, ja vasta arabien vallattua Baleaarit 903 alkoi alue kehittyä. Muslimivallan aikana Serra de Tramuntanaan rakennettiin viljelypenkereitä ja kastelukanavia. Alueen väkiluku alkoi kasvaa selvästi 1300-luvulla, kun kristityt olivat vallanneet saaret ja kannustivat ihmisiä asuttamaan saarta. Oliivin viljely kasvoi voimakkaasti 1500-luvulla, ja oliiviöljyn tuottaminen oli saaren merkittävimpiä elinkeinoja 1600–1800-luvuilla.
Mallorcan luonto alkoi 1800-luvun puolivälissä houkutella saarelle monia eurooppalaisia aristokraatteja ja älymystöä, jotka asuivat erityisesti Serra de Tramuntan alueella. Itävallan arkkiherttua Ludwig Salvator ihastui vuoristoalueeseen ja hankki sieltä 16 maatilaa. Vuosisadan jälkipuoliskolla Espanja alkoi kehittää saaria ja Serra de Tramuntaankin rakennettiin teitä ja satamia. 1900-luvun alkuneljänneksellä tekstiiliteollisuuskeskukset Sóller ja Esporles saivat sähköt ja puhelinlinjat. Samaan aikaan myös turismi alkoi vaikuttaa alueella, ja 1960-luvulla se alkoi korvaamaan monin paikoin maanvilejyä pääelinkeinona.
Aiheesta muualla
39.73083°N, 2.69472°W
Sparteiini
Sparteiini (C15H26N2) on kinolitsidiinirakenteinen alkaloidi, jota tavataan eräissä hernekasveissa. Yhdistettä käytetään pääasiassa orgaanisessa asymmetrisessä synteesissä, mutta sillä on myös rytmihäiriöitä helpottavia ominaisuuksia.
Ominaisuudet
Sparteiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sitä esiintyy luonnossa sekä (-)- että (+)-isomeereina. (+)-Sparteiinia voidaan kutsua myös pakykarpiiniksi. Sparteiinin isomeereista (-)-sparteiinia esiintyy muun muassa keltalupiinin (Lupinus luteus) siemenissä. Toista enantiomeeria (+)-sparteiinia tavataan jänönvihmasta (Cytisus scoparius), Lupinus pusillus-lupiinista ja eräistä väriherneiden (Genista) ja helmipalkojen (Sophora) sukujen hernekasveista. Kasvit syntetisoivat sparteiinia lysiinistä.
Sparteiini on huoneenlämpötilassa valkoisia kiteitä ja se sulaa hieman lämmitettäessä. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Sparteiinin vesiliuokset ovat emäksisiä.
Sparteiinia käytetään kiraalisena emäksenä orgaanisissa synteeseissä ja usein organosinkki-, organolitium ja organomagnesiumyhdisteiden kanssa. Sparteiinilla on rytmihäiriöitä hillitseviä vaikutuksia. Sen vaikutukset perustuvat kalsium- ja magnesium-ionien kelaatioon ja natriumkanavien salpaamiseen. Sparteiinia ei kuitenkaan ole hyväksytty ihmisten lääkintään, koska yhdiste aiheuttaa neuronaalisia vaurioita ja muutoksia elimistön muskariini- ja asetyylireseptoreissa.
Bockin perheen saaga
Bockin perheen saaga on Ior Bockin vuodesta 1984 lähtien eri yhteyksissä suullisesti esittämä ja vuonna 1996 kirjana julkaisema tarinakokoelma.
Tyias Browning
thumb|Tyias Browning Evertonissa 2014 Tyias Browning (s. 27. toukokuuta 1995 Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen kasvattajaseuransa on Everton, jonka junioreihin hän liittyi vuonna 2004 ja jonka ykkösjoukkueessa hän debytoi Valioliigassa syyskuussa 2014 ottelussa paikallisvastustaja Liverpoolia vastaan. Ennen valioliigauraansa Browning toimi Evertonin alle 21-vuotiaiden joukkueen kapteenina.
Bockin perheen saaga
Käsite "Bockin perhe" tarkoittaa Ior Bockin äidinisän sukua (Boxström), joka Ior Bockin mukaan oli alkuperäiseltä nimeltään Bock. Bockin perheen saagalla tarkoitetaan tämän suvun vaiheista kertovia tarinoita. "Väinämöisen mytologia" on Bockin perheen saagan esihistorialliseen aikaan sijoittuva osa, jota tarinan mukaan olisi välitetty perheessä suullisesti eteenpäin sukupolvelta toiselle jopa tuhansien vuosien ajan.
Tyias Browning
Browning pelasi myös lainalla vuonna 2014 Wiganissa sekä myöhemmin Prestonissa ja Sunderlandissa. Helmikuussa 2019 hän siirtyi kiinalaisseura Guangzhou Evergrandeen.
Browning on edustanut myös Englannin nuorisomaajoukkueita.
Punkaharjun lukio
Punkaharjun lukio oli Punkaharjulla, Itä-Suomessa sijainnut vuonna 1974 perustettu lukio. Se oli ennen lopettamistaan liitetty hallinnollisesti osaksi Savonlinnan lyseon lukiota. Vuonna 2012 muodollisesti Savonlinnan lyseon Punkaharjun toimipisteeksi nimetyssä lukiossa opiskeli 51 lukiolaista.
Bockin perheen saaga
Väinämöisen mytologian aiheita ovat muun muassa aasat, vaanit, Suomen muinaiset kuninkaat, sukujyrkkämät, siittämisjärjestelmä, uhrijärjestelmä, jääkausi ja ragnarök.
Punkaharjun lukio
Vuodesta 2013 lähtien Punkaharjun kunta lakkasi ja Punkaharjusta tuli Savonlinnaan kuuluva pitäjä. Punkaharjun lukiossa opetti vuonna 2013 neljätoista lehtoria.
Bockin perheen saaga
Julkaisuhistoria
Bock kertoo aloittaneensa saagan suullisen esittämisen 24. helmikuuta 1984 Intian Goalla. Tämän ensimmäisen luennon aiheena oli "alphabet" eli aakkosten äänteiden merkitys Väinämöisen mytologian mukaan.
Punkaharjun lukio
Lukio lakkautettiin 1. elokuuta 2016.
Bockin perheen saaga
Julkaisuhistoria
Syksyllä 1984 tallennettiin Suomalaisen kirjallisuuden seuran (SKS) kansanrunousarkiston äänitearkistoon kahden tunnin mittainen äänite, jonka aiheena oli "Ior Svedlinin äidin sukutarinoita (Bockin suku)".
Punkaharjun lukio
Punkaharjun keskustassa sijainneeseen lukioon ei ollut hakukynnystä eli keskiarvon minimivaatimusta. Lukio toimi samassa rakennuksessa Punkaharjun koulun sekä Punkaharjun päiväkodin kanssa. Sittemmin tiloissa (Palomäentie 2) on jatkanut Punkaharjun koulun yläkoulu. Lukio oli perustettu vuonna 1975 ja se toimi samassa rakennuksessa lakkauttamiseen asti. Juuri perustamisen aikoihin silloisessa Mikkelin läänissä siirryttiin peruskoulujärjestelmään. Opiskelussa panostettiin yksilökohtaiseen opetukseen.
Aghlabidit
Historiaa
Vuonna 800 kalifi Harun al-Rashid (786–809) nimitti Ibrahim ibn al-Aghlabin koko Ifriqiyan perinnölliseksi emiiriksi. Ibrahim seuraajineen onnistui kukistamaan kapinoivat muslimijoukot ja kapinalliset berberiheimot ja perusti näin abbasidikalifaatin ensimmäisen autonomisen emiirikunnan, mutta ei kyennyt etenemään Marokkoon asti. Vaikka aghlabidit tunnustivat muodollisesti Bagdadin abbasidikalifien vallan, he olivat todellisuudessa itsenäisiä. Emiirit löivät omaa rahaa, nimittivät virkakuntansa ja kävivät omia sotiaan. Abbasidien tapaan he rakensivat erilliset hallintokaupungit hovilleen. Sellainen oli vuodesta 800 al-Abbasiyya ja vuodesta 876 Raqqada. Niissä emiirit pitivät loisteliasta hovia, jonka kustannukset katettiin raskailla veroilla ja jihadistisilla ryöstöillä.
Bockin perheen saaga
Julkaisuhistoria
Yle TV2 esitti 22. joulukuuta 1986 yhden tunnin kestoisen dokumenttiohjelman Jag é jag, jossa Bock kertoo ruotsin kielellä Väinämöisen mytologian tarinarungon kokonaisuudessaan.
Aghlabidit
Historiaa
Emiirit kehittivät valtakuntansa vesihuoltoa ja pystyttivät julkisia rakennuksia. Rannikoita suojelemaan rakennettiin vartiotornien ketju. Kairouanista tuli tärkeä uskonnollisen elämän ja šariatietämyksen keskus. Sahnun ibn Sa'id laati siellä 800-luvulla malikiittisen koulukunnan käsikirjan al-Mudawwana imaami Malikin opetusten pohjalta. Aghlabidien taloudellinen toiminta oli vilkasta ja kauppaa käytiin sekä Eurooppaan, Saharan eteläpuolelle että Lähi-itään. Muuan tuote olivat orjat. Valkoisia orjia tuotiin al-Andalusista ja Galliasta ja mustia orjia Afrikasta. Kaupattuihin ylellisyystuotteisiin kuuluivat kulta, norsunluu ja käsityöt ja perustarvikkeisiin muun muassa vilja, oliiviöljy, suola ja kankaat.
Bockin perheen saaga
Julkaisuhistoria
Vuonna 1993 SKS:n äänitearkiston kokoelmaan lisättiin toinen pidempikestoinen äänite aiheenaan "Uudenmaan maantiede, aselajit, Boxströmin suku ..."