cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Huayna Capac
thumb|Huayna Capac. Poma de Ayalan piirros. Huayna Capac (ketšuaksi Wayna Qhapaq ’loistava nuorukainen’) oli inkojen yhdestoista hallitsija eli Sapa Inca. Hän hallitsi vuosina 1493–1527. Huayna Capacin valloitussotien seurauksena inkavaltio laajeni merkittävästi etelään, nykyisen Chilen ja Argentiinan alueille. Huayna Capac oli viimeinen kiistaton inkavaltias. Hänen kuolemansa jälkeen syttyi vallanperimyssota, eivätkä seuraavat Sapa Incat enää pitäneet hallussaan koko valtakuntaa.
Huayna Capacin aikana inkavaltio oli laajimmillaan. Hänen pitkä valtakautensa oli enimmäkseen rauhan aikaa. Huayna Capac kuoli vuonna 1527 espanjalaisten tuomaan isorokkoon, joka oli levinnyt Väli-Amerikasta Etelä-Amerikkaan. Myös hänen vanhin poikansa ja vallanperijänsä Ninan Cuyochi kuoli tautiin. Huayna Capacin äkillinen kuolema laukaisi vallanperimyssodan, joka heikensi inkavaltiota ratkaisevalla tavalla juuri kun espanjalaiset valloittajat olivat tulossa.
Populaarikulttuuri
Huayna Capac on inkojen sivilisaation johtaja Civilization IV -tietokonepelissä.
Jabalia
Jabalia on kaupunki Palestiinan Gazan kaistalla. Sen asukasluku oli vuonna 2021 arviolta 195 137.
Maantiede
thumb|vasen|Jabalia kartalla vuodelta 1931. Jabalia sijaitsee Gazan kaistalla. Hallinnollisesti se on osa Pohjois-Gazan kuvernoraattia. Sen vieressä sijaitsee Jabalian pakolaisleiri.
Historia
thumb|vasen|Sodan vaurioita. Arkeologisissa kaivauksissa Jabalian paikalta on löydetty Bysantin valtakunnan aikainen kirkko 300-luvulta. Kirkosta on löydetty mosaiikkeja. Ikonoklastinen liike ilmeisesti tuhosi tai vaurioitti joitakin mosaiikeista 700-luvulla.
Amerikkalainen Edward Robinson kuvaili vuonna 1838 Jabaliaa muslimikyläksi Gazan piirissä. Ranskalainen Victor Guérin mainitsi puolestaan paikalla olleen vanhoja raunioita ja rikkoutuneita pylväitä. Palestine Exploration Fund kertoi selvityksessä vuodelta 1883 paikan oleva suurehko kylä, jonka rakennukset oli tehty mudasta. Paikalla mainitaan olleen Jamia Abu Berjas -niminen moskeija.
Israelin itsenäisyyssodan yhteydessä vuonna 1948 kylän viereen avattiin Jabalian pakolaisleiri pääosin pakolaisille Israelin sodassa miehittämien alueiden eteläosista. Myöhemmissä Hamasin ja israelilaisten välisissä konflikteissa Israel on tehnyt kaupunkiin ilmaiskuja.
Piverone
Piverone on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 1 297 asukasta. pienoiskuva|left
Palau (Italia)
Palau on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 209 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 44,44 neliökilometriä. Se sijaitsee 5 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Nippon Budōkan
35.69333°N, 139.75°W thumb|Nippon Budōkan thumb|[[Karate]] thumb|[[Kendō]] Nippon Budōkan (, tunnetaan myös nimellä Budōkan) on suuri monitoimihalli Tokion keskustassa. Budōkan on tunnettu esimerkiksi urheilutapahtumien ja musiikkikonserttien pitopaikkana. Alun perin Budōkan rakennettiin kesäolympialaisia 1964 varten. Katsomoon mahtuu 11 000 katsojaa judo- ja karatetapahtumissa.
Meg Cabot
Meg Cabot (oik. Meggin Patricia Cabot, s. 1. helmikuuta 1967) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Cabot syntyi Indianan osavaltiossa. Hän valmistui taidealalle Indianan yliopistosta. Sitten hän muutti New Yorkiin. Hän ei saanut taidealalta töitä, vaan työskenteli paikallisen yliopiston apulais-asuntolavahtina ja kirjoitti siinä samalla.
Cabot kirjoittaa lähinnä tytöille suunnattuja kirjoja, mutta myös aikuisille. Yhteensä hän on kirjoittanut noin 40 kirjaa. Hän on kirjoittanut myös salanimillä Patricia Cabot ja Jenny Carroll.
Tunnetuin hänen teoksistaan on useampiosainen Prinsessapäiväkirjat-sarja. Lisäksi Prinsessapäiväkirjoista on tehty kaksi elokuvaa, joiden pääosissa ovat Anne Hathaway ja Julie Andrews.
Etiopian ortodoksinen kirkko
thumb|250px|Etiopian ortodoksisen tewahedo-kirkon pappi. thumb|250px|[[Siionin neitsyt Marian kirkko|Siionin neitsyt Marian kirkon kappeli Etiopian Aksumissa on Etiopan ortodoksien tärkein kirkko. Liitonarkkia uskotaan säilytettävän täällä.]] thumb|250px|Etiopialainen [[Pyhä Yrjö|Pyhän Yrjön ikoni.]] Etiopian ortodoksinen kirkko eli Etiopian ortodoksinen tewahedo-kirkko (, Yäityop'ya ortodoks täwahedo bétäkrestyan) on Etiopian valtakirkko. Se oli valtionkirkon asemassa Etiopian keisarikunnassa. Se kuuluu orientaaliortodoksisiin kirkkoihin, jotka erosivat tai erotettiin vuoden 451 Khalkedonin kirkolliskokouksen yhteydessä muista kirkoista (jotka sittemmin jakaantuivat katoliseen ja ortodoksisiin kirkkoihin). Kirkkoa on johtanut vuodesta 2013 Etiopian patriarkka Abune Mathias, ja kirkkoon kuuluu yli 50 miljoonaa orientaaliortodoksia. Se on siten nykyisistä orientaaliortodoksisista kirkoista suurin.
Historia
Etiopian ortodoksinen kirkko oli Aleksandrian koptilais-ortodoksisen kirkon alainen 1900-luvulle asti, ja sen piispat olivat säännönmukaisesti egyptiläisiä. Vuonna 1951 kirkon metropoliitaksi tuli ensimmäisen kerran etiopialainen. Vuonna 1959 hänen asemansa vahvistettiin patriarkkana, ja kirkosta tuli autokefaalinen. Etiopian amhara- ja tigray-kansat ovat historiallisesti olleet Etiopian ortodoksisen kirkon pääasiallisia kannattajia, ja kirkolla on ollut tärkeä asema amharalaisessa kulttuurissa. Kirkon liturgia ja pyhät kirjoitukset ovat tyypillisesti ge’ez-kielisiä, vaikka molemmat on käännetty kansankielelle amharaksikin. Kirkon nimessä oleva ge’ezin kielen sanan tewahedo tarkoittaa "ykseyttä" ja ilmaisee kirkon miafysiittista oppia. Amharoiden hallitseman Etiopian keisarikunnan aikana kirkko oli Haile Selassien voimakas tukija. Etiopian lisäksi kirkkoon kuuluvia Etiopian ortodokseja elää diasporassa eli hajaantuneena eri puolella maailmaa, muun muassa Australiassa, Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Oppi
Etiopian ortodoksinen kirkko lukee Eritrean ortodoksisen kirkon kanssa Raamatun kaanoniinsa myös Riemuvuosien kirjan ja Henokin kirjan, jotka eivät kuulu muiden kirkkokuntien hyväksymään kaanoniin. Vanhalla testamentilla ja liitonarkilla on kirkolle poikkeuksellinen painoarvo. Ympärileikkaus, paasto ja sapatin noudattaminen lauantaina sunnuntain lisäksi kuuluvat myös kirkon tapoihin. Kirkon papisto ei yleensä ole opiskellut, mutta luostarilaitos on huomattava.
Martti Luther tapasi elämänsä aikana etiopialaisen diakonin, jonka kanssa he olivat monista asioista samaa mieltä. Lutherilla oli hyvä mielipide Etiopian kirkosta.
Virtuaalikone
Virtuaalikone (harv. näennäiskone, ) on ohjelmallisesti toteutettu tietokone, jossa voidaan ajaa ohjelmia kuin aidossa koneessa virtualisointitekniikan avulla.
Ristikäytävä
thumb|upright=1.0|[[Certosa di Pavian luostarin ristikäytävä.]] thumb|upright=1.0|[[Bambergin tuomiokirkko|Bambergin tuomiokirkon ristikäytävä.]] Ristikäytävä on neliömäistä luostaripihaa kiertävä, kirkon eteläsivuun liittyvä rakennelma. Se on luostarin eri osien yhteyttä välittävä, aikaisemmin puukattoinen, myöhemmin holvattu, munkkien jokapäiväinen oleskelu- ja tapahtumahalli. Istutuksin varustetun ja usein hautausmaana käytetyn, atriumia muistuttavan ristipihan keskellä kohosi risti, ja lounaiskulmassa oli usein kaivo. Avoimien arkadien, pylväiden ja myöhemmin holvienkin tyylikästä ja runsasta koristelua pidettiin keskiajalla tärkeänä, joten niistä tuli keskiaikaisen rakennustaidon viehättävimpiä ja tunnelmallisimpia luomuksia, ja kodikkuutta edisti suhteellisen pieni mittakaava.
Virtuaalikone
Määritelmiä
Alun perin yhdysvaltalaiset Gerald J. Popek ja Robert P. Goldberg määrittelivät virtuaalikoneen olevan "aidon koneen tehokas ja eristetty vastine". Nykyään on käytössä virtuaalikoneita, joille ei ole olemassa lainkaan todellisia laitteistototeutuksia.
Ristikäytävä
Ristikäytäviä tapaa varsinkin romaanisen ajan suuremmissa luostarirakennuksissa Saksassa, Englannissa ja Italiassa. Erityisen hienoiksi ja runsaiksi ne kehittyivät goottilaisella ja renessanssiajalla. Tunnetuimpia rakennuksia, joissa on ristikäytävä, ovat San Giovanni in Laterano ja San Paolo fuori le mura 1200-luvulta Roomassa, Monrealen katedraali Sisiliassa, Zürichin Grossmünster, Magdeburgin, Halberstadtin, Mainzin, Hildesheimin, Trierin tuomiokirkot sekä Ranskassa Arlesin Pyhän Trofimuksen kirkko ja monet muut.
Virtuaalikone
Määritelmiä
Virtuaalikonemonitori tai hypervisor on ohjelma, laiteohjelma (firmware) tai laitteisto, joka suorittaa virtuaalikoneita.
Ristikäytävä
Ristikäytäviä on myös linnoissa.
Virtuaalikone
Muut määritelmät
Java-virtuaalikone (JVM) on abstrakti kone (virtuaalikone), joka suorittaa sille käännettyjä Java-ohjelmia. JVM on toteutettu ohjelmallisesti oikean laitteiston ja käyttöjärjestelmän päällä ajettavaksi. Java-kielellä tehdyt ohjelmat käännetään tavukoodiksi ja suoritetaan JVM:llä oikeassa ympäristössä.
Palvelut
Useat pilvipalvelut tarjoavat asiakkaille virtuaalikoneita, joita suoritetaan palveluntarjoajan laitteistolla. Näitä palveluja ovat esimerkiksi Amazon Elastic Compute Cloud ja Google Compute Engine.
Alan Heard
Alan Heard (s. 7. helmikuuta 1942 Halifax) on kanadalainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä István Anhaltin johdolla Montrealin McGill-yliopistossa sekä Roger Sessionsin ja Earl Kimin johdolla Princetonin yliopistossa. Lisäksi hän suoritti sävellysopintoja Berliinin Hochschule für Musikissa opettajanaan Boris Blacher. Heard toimi itse opetustehtävissä McGillin yliopistossa vuosina 1967–71. Lisäksi hän opetti Kirkland Collegessa New Yorkissa ennen liittymistään Länsi-Ontarion yliopiston henkilökuntaan vuonna 1976.
Varhaistuotannossaan Heard käytti hyödykseen sarjallisuutta ja aleatoriikkaa. 1970-luvun loppupuolella hän alkoi luoda pääasiassa tonaalista musiikkia.
Kamarimusiikkia
Heardin tuotantoon kuuluu lisäksi muun muassa pianosonaatti (1966) ja kuoroteos Old Seawoman (1959, uudistettu 1978).
Andronikos
Andronikos (kreikaksi Ανδρόνικος, latinaksi Andronicus) on ollut seuraavien henkilöiden nimi:
Bysantin keisarisukua:
Muita merkittäviä Andronikoksia:
Friisi (arkkitehtuuri)
pienoiskuva|upright=0.64|Doorilainen friisi (merkitty vihreällä) osana entablementtia. Friisi on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa entablementin eli palkiston keskimmäinen osa, joka on usein koristeltu reliefein. Friisin alapuolella sijaitsee arkkitraavi ja yläpuolella korniisi.
pienoiskuva|vasen|Doorilaista friisiä [[Antiikin Ateena|Ateenan Hefaistoksen temppelissä.]] Jokaisessa pylväsjärjestelmässä oli omanlaisensa friisi. Doorilaisessa pylväsjärjestelmässä friisissä vuorottelivat metoopit ja triglyfit, kun taas joonialaisessa ja korinttilaisessa pylväsjärjestelmässä friisi muodosti reliefein koristellun jatkuvan nauhan. Rakennuksen sisällä friisit ovat seinämaalauksia tai ornamentteja, usein pitkänomaisia. Nimitykset zōoforos ja zophorus, ’eläimiä kantava’, viittaavat erityisesti joonialaiseen ja korinttilaiseen friisiin.
Palmas Arborea
Palmas Arborea on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 514 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 39,33 neliökilometriä. Se sijaitsee 4 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Boško Balaban
pienoiskuva|Boško Balaban Boško Balaban (s. 15. lokakuuta 1978, Rijeka, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan kärkihyökkääjä ja pelaa tällä hetkellä belgialaisessa Club Bruggessa.
1990-luvun lopulla Balaban pelasi Kroatian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja vuodesta 2000 hän on esiintynyt säännöllisesti maan A-maajoukkueessa. Balabanin ensimmäinen maaottelu oli 16. elokuuta 2000 Slovakiaa vastaan. Hän on pelannut 27 maaottelua, joissa on tehnyt yhdeksän maalia (tilanne 22. kesäkuuta 2006). Hän sekä vuoden 2002 että vuoden 2006 MM-kisajoukkueissa, mutta ei päässyt kummassakaan pelaamaan.
WeeGee-talo
WeeGee-talo on entinen Weilin+Göösin painotalo Ahertajantiellä Espoon Tapiolassa. Vuonna 1964 valmistuneen rakennuksen ja sen 1967 valmistuneen toisen vaiheen suunnitteli arkkitehti Aarno Ruusuvuori. Vuonna 1974 valmistuneen laajennusosan suunnitteli Bertel Ekengren. Nykyään suojeltu rakennus toimii Suomen suurimpana näyttelykeskuksena. Näyttelykeskus avattiin kokonaisuudessaan yleisölle lokakuussa 2006.
WeeGee-talossa toimii Näyttelykeskus WeeGee, johon kuuluvat museot Espoon modernin taiteen museo EMMA ja KAMU Espoon kaupunginmuseo sekä Mauri Kunnas -näyttelykokonaisuus, joka on pysyvästi esillä Weegeellä. WeeGeen naapurissa sijaitsevat Museo Leikki ja Suomen kello- ja korumuseo Kruunu
WeeGeen pihalla on arkkitehti Matti Suurosen suunnittelema Futuro-talo, joka on avoinna yleisölle aina toukokuusta syyskuuhun WeeGeen aukioloaikoina. Kyseinen talo on historian ensimmäinen sarjavalmisteinen Futuro (nro 001), ja se kuului aikoinaan Matti Kuuslalle.
Näyttelykeskuksessa toimii kahvila Zoceria WeeGee sekä museokauppa EMMA Shop. Vuonna 2019 näyttelykeskuksessa vieraili noin 400 000 kävijää. Vuonna 2022 WeeGee oli kolmanneksi suosituin museokorttikohde Rakennuksen toisessa päässä on Etelä-Tapiolan lukio.
Hengittävä rakenne
thumb|300px|Hygroskooppisella puukuitueristeellä lämpöeristetty rakennuksen puurunko. Mikäli ulkopinnassa käytetään tuulensuojana esimerkiksi huokoista kuitulevyä, ja sisäpinnassa ilmansulkuna sekä pintana materiaaleja joiden vesihöyrynvastus on riittävän pieni, saadaan rakenteesta hengittävä.
Hengittävä rakenne eli diffuusioavoin rakenne on rakennustekniikan termi, jolla tarkoitetaan rakennetta, johon voi helposti ympäristöstä siirtyä diffuusiolla vesihöyryä ja jossa vesi voi sitoutua hygroskooppiseen aineeseen. Vastaavasti rakenteesta voi helposti vapautua vettä ja siirtyä takaisin ympäristöön. Hengittävään rakenteeseen ja sen läpi voi diffusoitua vesihöyryn lisäksi myös muita kaasuja, esimerkiksi hiilidioksidia.
Hengittävän rakenteen rakennusfysikaaliset ominaisuudet
Hengittävällä rakenteella on suuri tehollinen kosteuskapasiteetti, jolloin se vastaa hyvin sisäilmaan tuotetun kosteuskuorman vaihteluihin. Tavanomaista suuremman kosteuskuormituksen aikana huoneilmasta siirtyy vesihöyryä rakenteeseen ja sitoutuu siihen hygroskooppisena kosteutena. Kosteuskuormituksen päätyttyä ja ilmanvaihdon kuivatettua huoneilman vesihöyry vapautuu rakenteesta takaisin huoneilmaan. Vastaavasti mikäli huoneilman kosteuspitoisuus tilapäisesti laskee, vapautuu hygroskooppisesta materiaalista vesihöyryä ilmaan, mikä nostaa kosteuspitoisuutta. Hengittävä rakenne siis tasaa huoneilman kosteusvaihteluita.
Hengittäviä rakenteita on kolmea perustyyppiä: hygroskooppinen materiaali on joko rakenteen pinnassa, vesihöyryä läpäisevien ainekerrosten takana esimerkiksi lämmöneristeenä, tai se voi muodostaa homogeenisena ainekerroksena koko rakenteen.
Hengittävä rakenne voi olla osa rakennuksen ulkovaippaa, tai sijaita vaipan sisäpuolella (esimerkiksi välipohja tai väliseinä, tai vaipan paksuhko pintarakenne).
Hygroskooppiset materiaalit
Hygroskooppisuus tarkoittaa aineen kykyä sitoa itseensä ilman vesihöyryä ja luovuttaa tätä sitoutunutta kosteutta takaisin ilmaan kun ilman suhteellinen kosteus muuttuu. Aineiden hygroskooppisuutta kuvataan tasapainokosteus- eli sorptiokäyrillä. Käyrä ilmoittaa kuinka paljon kosteutta aine voi hygroskooppisesti sitoutuneena tasapainotilassa sisältää eri suhteellisissa kosteuksissa.
Puu ja puupohjaiset rakennusaineet, kuten esimerkiksi lastulevy, puukuitulevy ja puukuitueriste jne. ovat hygroskooppisia. Suomalaiselle havupuulle on ominaista, että adsorptio- ja desorptiokäyrä on nouseva suhteellisen kosteuden koko alueella 0–100 %, ja jyrkästi nouseva suuren suhteellisen kosteuden alueella. Tällainen käyrän muoto on hygroskooppisuuteen liittyvän puskurivaikutuksen kannalta edullinen, koska materiaali voi sitoa ja luovuttaa runsaasti vesihöyryä suhteellisen kosteuden laajalla vaihtelualueella.
Myös muut luonnonkuidut kuten pellava ovat hygroskooppisia materiaaleja, samoin polttamaton savi.
Kaasujen käyttäytyminen hengittävässä rakenteessa
Hengittävään rakenteeseen ja sen läpi voi diffusoitua vesihöyryn lisäksi myös muita kaasuja, esimerkiksi hiilidioksidia. Hiilidioksidia käytetään yleisesti ihmisperäisten epäpuhtauksien indikaattorina. Kaasut eivät kuitenkaan voi sitoutua rakenteeseen vesihöyryn tavoin, koska vesihöyryn hygroskooppista sitoutumista vastaavaa ilmiötä ei ole olemassa kaasuille. Tilanteessa jossa kaasujen pitoisuus huoneilmassa nousee – esimerkiksi hiilidioksidin pitoisuus yöllä makuuhuoneissa – osa kaasuista kuitenkin läpäisee hengittävän rakenteen diffuusion avulla ja siirtyy ympäristöön. Tämä vähentää huoneilmaan kertyviä epäpuhtauksiksi katsottavia kaasuja.
Vaatimuksia hengittävälle rakenteelle
Kaikkien rakenteiden on täytettävä Suomen rakentamismääräyskokoelman vaatimukset. Hengittävän rakenteen osalta tämä merkitsee erityisesti ilmanpitävyyden ja ulko- ja sisäkerroksen vesihöyryn osapaineiden suhteen huomioimista, silloin kun rakenne on osa rakennuksen ulkovaippaa.
Ilmanpitävyys
Ilmanpitävyydellä tarkoitetaan rakennuksen vaipan tiiviyttä eli kykyä estää ilmavirtausten pääsy rakenteen läpi. Ilmanpitävyys voidaan varmistaa yhtenäisellä ilmansulkukerroksella. Ehdottomia määräyksiä tiiviyttä kuvaavasta ilmanvuotoluvun suuruudesta ei ole, mutta arvon tulisi myös hengittävillä rakenteilla olla n50= 1 1/h, jolloin rakennuksen vaipan läpi virtaa korkeintaan yksi rakennuksen ilmatilavuus tunnissa paine-eron sisä- ja ulkoilman välillä ollessa 50 Pa.
Vesihöyryn vaikutus rakenteeseen
Rakenteen eri kerrosten vesihöyrynvastuksen ja ilmatiiviyden on oltava sellainen, ettei seinän kosteuspitoisuus sisäilman vesihöyryn diffuusion vuoksi muodostu haitalliseksi. Tämän johdosta hengittävässä rakenteessa on käytettävä hygroskooppisia materiaaleja.
Sisäpinnan ja ulkokerroksen yhteensopiminen
Lämmöneristyksen lämpimällä puolella olevan rakennekerroksen vesihöyrynvastuksen tulee olla vähintään viisinkertainen verrattuna kylmällä puolella olevan rakennekerroksen vesihöyrynvastukseen. Tämä rajoittaa sisä- ja ulkokerroksena käytettäviä materiaaliyhdistelmiä. Sisäkerroksen vesihöyrynvastusta määritettäessä huomioidaan myös pintakäsittely.
Elviira Suulasvuo
Elviira Suulasvuo, entinen Pratström, oli nuorehko neiti-ihminen, muotiliikkeen omistaja. Hänellä oli tapana ylpeillä "hienoilla tuttavuuksillaan", mutta samalla hän oli kuitenkin "kaikkien kaveri". Miehistä hän piti hyvin paljon, muttei luottanut heihin. Hän oli ajan tasalla ja teki huomioita ympärillä olevasta yhteiskunnasta ilmiöineen ja ihmisineen, mutta karttoi poliittisia aiheita. Elviiralla oli pessimismiin taipuivainen ystävä, Saimi, jolla ei ollut tulkitsijaa. Saimin luonne oli kuitenkin tarkkaan hahmoteltu, hänet oli sijoitettu Elviiran ajatuksiin ja kuvitelmiin.
Elviira Suulasvuon suosion kasvaessa Eine Laine ryhtyi esittämään häntä myös lavoilla yleisön edessä. Toisen maailmansodan aikana Laine esitti Elviiraa rintamakiertueilla, hahmo oli erittäin suosittu sotilaiden keskuudessa. Laineella oli aluksi yksinoikeus Elviiran esittämiseen. Kun monologeja alkoi ilmestyä kirjana, muutkin henkilöt alkoivat tulkita tyypiteltyä naishahmoa.
Elviira Suulasvuon mielilause oli: "Yksin on olla niin ylevää, vaikk' se on joskus vähän viileää."
Virtasalmen kirjasto
Virtasalmen kirjasto on Pieksämäen kaupungin Virtasalmen pitäjän kirkonkylällä toimiva yleinen kirjasto, jonka yhteydessä toimii myös yhteispalvelupiste. Kirjasto on osa Pieksämäen kaupunginkirjastoa ja osa Lumme-kirjastoja. Lumme-kirjastokimpan aineistot ovat kirjastokimppaan osallistuvien kuntien asukkaiden lainattavissa. Virtasalmen kirjasto toimii pääsääntöisesti itsepalvelukirjastona. Kaupunginkirjaston kirjastoauto kiertää kaupunkia arkipäivisin ja käy viikoittain myös Virtasalmella. Verkkokirjasto on toteutettu osana Lumme-kirjastojen palveluja.
Lukáš Haraslín
Lukáš Haraslín (s. 26. toukokuuta 1996 Bratislava) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Sassuoloa. Hän on pelannut Slovakian maajoukkueessa vuodesta 2019.
Haraslín siirtyi vuonna 2013 italialaisseura Parman junioreihin. Serie A:ssa hän pelasi kaksi ottelua kevätkaudella 2015. Kesällä 2015 hän siirtyi puolalaisseura Lechia Gdańskiin. Hän pelasi 4,5 kauden aikana Ekstraklasassa 108 ottelua ja teki niissä 12 maalia. Hän voitti Puolan cupin vuonna 2019 ja pelasi muun muassa täydet minuutit välierässä ja loppuottelussa. Tammikuussa 2020 Haraslín siirtyi italialaisseura Sassuoloon, ja saman vuoden syyskuussa hän siirtyi Sassuolon omistukseen. Kauden 2019–2020 aikana Haraslín pelasi Serie A:ssa 11 ottelua ja teki heinäkuussa 2020 maalin Bolognaa vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 14 Serie A -ottelua.
Haraslín pelasi useissa Slovakian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Jordaniaa vastaan ja teki ottelussa maajoukkueuransa toistaiseksi ainoan maalin. Kesäkuun 17. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 16 A-maaottelua, joissa seitsemän kertaa avauskokoonpanossa.
Kaivaus
thumb|Kaivaus [[Gran Dolinassa Atapuercassa, Espanjassa.]] thumb|Tasokaivausta [[Harzhornissa, Saksassa.]] Kaivaus on arkeologian tärkein lähdeaineiston hankintamenetelmä. Arkeologisessa kaivauksessa maaperä poistetaan vähä vähältä ja löydöt sekä havaitut rakenteet dokumentoidaan ja otetaan talteen mikäli mahdollista.
Kaivauksessa tutkttavia ja niistä saatavia lähdeaineistoja ovat etenkin irtaimet muinaisesineet tai artefaktit kuten esineistö tai niiden valmistuksessa syntynyt jäte, ravinnontähteet sekä kiinteät muinaisjäännökset, kuten haudat, kalmistot, asuinpaikat tai linnat.
Kaivausta edeltävät inventointi ja prospektointi, joissa maasto tarkastetaan arkistoista ja paikalla sekä kaivauskohteet etsitään ja paikallistetaan. Prospektointiin voi kuulua myös koekaivaus.
Arkeologisia kaivauksia ovat koekaivaus, pelastuskaivaus ja tutkimuksellinen kaivaus. Pelastuskaivauksia suoritetaan sellaisissa kohteissa, jotka tuhoutuvat rakennushankkeen alle. Siinä muinaisjäännös dokumentoidaan ennen tuhoutumista ja irtaimet löydöt otetaan talteen. Tutkimuksellisella kaivauksella voi olla monenlaisia tutkimuksellisia tavoitteita. Kaivausten päätarkoitus ei ole esineiden kerääminen näyttelytarkoituksiin, vaan löytöjen kontekstin, käyttötarkoituksen ja merkityksen selvittäminen.
Kaivauksen aluksi pintamaa poistetaan varovasti. Sen jälkeen maata raaputetaan vähä vähältä pois. Löytöjen ympäriltä maa poistetaan hellävaroen sudeilla, pensseleillä, lusikoilla tai palettiveitsillä. Löytöjen löytökohdat ja asennot merkitään muistiin ja löydöt otetaan talteen. Hauraimmat löydöt toimitetaan konservointiin. Kaivausta jatketaan, kunnes saavutetaan koskematon pohjamaa. Sen jälkeen irtomaa palautetaan kaivaukseen ja se peitetään, jotta se palautuisi mahdollisimman entiselleen.
Julija Gomelskaja
Gomelskajan tuotanto koostui pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikista. Hänen teoksiaan on esitetty Ukrainan lisäksi Armeniassa, Belgiassa, Kiinassa, Saksassa, Unkarissa, Italiassa, Liettuassa, Luxemburgissa, Moldovassa, Puolassa, Venäjällä, Espanjassa, Sveitsissä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa. Gomelskaja sai useita palkintoja, kuten ensipalkinnon Donetskin Prokofjev-kilpailussa (1993) ja Borys Ljatošynskyi -palkinnon Ukrainan kulttuuriministeriöltä (2011). Hän luennoi Neždanov-musiikkiakatemiassa vuodesta 1991.
Gomelskaja kuoli liikenneonnettomuudessa 4. joulukuuta 2016.
Owen Hargreaves
Owen Lee Hargreaves (s. 20. tammikuuta 1981 Calgary, Alberta, Kanada) on englantilainen jalkapalloilija. Hänellä on myös Kanadan ja Saksan kansalaisuudet. Hargreavesin pelipaikka on puolustava keskikenttäpelaaja.
Pika-asutuslaki
Pika-asutuslailla tarkoitetaan 28. kesäkuuta 1940 hyväksyttyä lakia, jonka perusteella valtio hankki haltuunsa kantaväestön maa-alueita ja jakoi niitä uudelleen talvisodan evakoille. Suunnitelmana oli asuttaa väestö Helsingistä ja Jyväskylästä katsoen vastaavalla tavalla kuin asutus oli ollut Karjalassa Viipurista ja Sortavalasta katsoen.
Owen Hargreaves
180 senttimetriä pitkä Hargreaves siirtyi Bayern Müncheniin jo vuonna 1997 Calgary Foothillsin joukkueesta. Ykkösjoukkueessa hän debytoi kuitenkin vasta kaudella 2000–2001. Yhteensä hän pelasi 145 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia. Hänen suurimpia saavutuksiaan Bayernissä olivat neljä Saksan mestaruutta (2001, 2003, 2005 ja 2006), kolme Saksan Cupin voittoa (2003, 2005 ja 2006), Saksan Liigacupin voitto 2004, Mestarien liigan voitto 2001 ja Maailmanpokaalin voitto vuodelta 2001. Vuonna 2001 hänet valittiin lisäksi Bundesliigan parhaaksi nuoreksi pelaajaksi.
Pika-asutuslaki
Moskovan rauhansopimuksen vuoksi Neuvostoliitolle luovutetulta alueelta – Suomenlahden saarilta, Karjalankannakselta, Laatokan Karjalasta, Sallan ja Kuusamon itäosista, Kalastajasaarennolta sekä Hangon vuokra-alueelta – muuhun Suomeen siirtyneitä evakkoja oli noin puoli miljoonaa henkeä eli noin 15 prosenttia Suomen silloisesta asukasluvusta.
Owen Hargreaves
Toukokuun lopulla 2007 Hargreavesin kauan spekuloitu ja odotettu siirto Manchester Unitediin tapahtui. Brittiläismedioiden mukaan siirtosumma oli 17 miljoonaa puntaa. Münchenistä lähdön syyksi seuran puheenjohtaja Karl-Heinz Rummenigge sanoi olevan seuran surkea kausi 2006–2007, jolloin Saksan suurseura jäi Bundesliigassa vasta sijalle 4. Mestarien liigastakin ulos jäänyt Bayern München uudisti joukkuettaan kaudeksi 2007–2008 radikaalisti. Siirtoikkunan avautuessa 1. heinäkuuta Hargreavesin sopimus julkistettiin virallisesti. Siirtosummaksi ilmoitettiin 17 miljoonaa puntaa.
Pika-asutuslaki
Pääministeri Risto Ryti asetti heti talvisodan päätyttyä komitean valmistelemaan lakia Moskovan rauhan nojalla Neuvostoliitolle luovutetulta alueelta siirtyneen väestön asuttamiseksi. Komitea, jota johti professori ja entinen pääministeri Toivo Kivimäki, sai jo kesällä 1940 valmiiksi lakiesityksen, jonka perusteella siirtoväelle voitiin ottaa maata valtiolta, seurakunnilta, suuryhtiöiltä ja tavallisilta maanomistajilta. Tarkoituksena oli muodostaa lähinnä Etelä-Suomeen noin 35 000 tilaa, joita varten arvioitiin tarvittavan noin 330 000 hehtaaria valmista peltoa. Lakia alettiin panna toimeen syksyllä 1940 ja kesäkuuhun 1941 mennessä valmistui tai oli saatu lähes valmiiksi noin 13 000 pika-asutustilaa. Asutustoimintaa johti kansanedustaja, maanmittausinsinööri Sulo J. Teittinen ja hänen apunaan oli neuvottelukunta, johon kuuluivat siirtoväen edustajina kansanedustaja Juhani Leppälä, maanviljelijä Eeno Pusa ja agronomi, luutnantti Johannes Virolainen. Neuvottelukunnan sihteerinä oli aluksi varatuomari Teini Ahava ja hänen siirryttyään Korkeimman hallinto-oikeuden jäseneksi varatuomari, vänrikki Veikko Vennamo. Tässä yhteydessä Vennamo ja Virolainen, kaksi sotien jälkeisten vuosikymmenien näkyvimpiin kuulunutta poliitikkoa, tapasivat ensimmäisen kerran.
Owen Hargreaves
Englannin maajoukkueessa Hargreaves debytoi elokuussa 2001 pelatussa ottelussa Alankomaita vastaan. Yhteensä 42 maaottelua pelannut Hargreaves oli mukana 2002 MM-kisoissa ja hänet nimettiin mukaan myös 2006 MM-kisoihin.
Tilastot
<SUP>a</SUP>Sisältää Toyota Cup ottelut.
Hilma Gripenberg
pienoiskuva|upright|Hilma Gripenberg Hilma Johanna Gripenberg, o.s. Lindfors, (7. heinäkuuta 1854 Östersundom – 12. joulukuuta 1936 Helsinki) oli vapaaherratar ja mesenaatti, joka toimi aktiivisesti erilaisissa yhdistyksissä ja johtokunnissa Helsingissä 1900-luvun taitteessa. Hän toimi useita vuosikymmeniä eri tehtävissä Suomen Naisyhdistyksessä ja oli mukana myös esimerkiksi Suomen Käsityön Ystävissä ja perustajajäsenenä Marttaliitossa.
Gripenbergin vanhemmat olivat Östersundomin kartanon omistaja August Benjamin Lindfors (1813–1884) ja Johanna Carolina "Lina" Lohman (1826–1908). Hänen sisarensa Elin Holmberg (1861–1925) oli naisasianainen ja Helsingin ensimmäisiä naispuolisia kaupunginvaltuutettuja. Gripenberg muutti jo nuorena Östersundomista Helsinkiin ja kävi koulua Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa. Hän oli innokas teatterin ja musiikin ystävä, ja päätettyään opinnot hän oli mukana ensimmäisessa suomalaisen oopperan kuorossa. Tätä kautta hän ystävystyi läheisesti myös Kaarlo ja Emilia Bergbomin kanssa ja heidän kautta hän tutustui tulevaan puolisoonsa senaattori Sebastian Gripenbergiin (1850–1925). He avioituivat vuonna 1880.
Gripenbergeille syntyi kolme lasta: tanssitaiteilija Margarita Maria (Maggie) (1881–1976), laivainsinööri Hans Henrik Sebastian (1882–1966) ja Aili Johanna Elisabet von Freymann (1885–1945).
Jääpallon SM-kilpailu 1910
Suomen jääpallomestaruus ratkaistiin talvella 1910 cup-kilpailussa. Kilpailuun osallistui vain kolme joukkuetta, jolloin mestaruuden ratkaisemiseen tarvittiin vain kaksi ottelua. Polyteknikkojen Urheiluseura aloitti hallitsevana mestarina suoraan finaalissa. Vastaansa se sai Helsingin IFK:n, joka välieräottelussaan voitti Viipurin Reippaan. Loppuottelussa HIFK ylsi ensimmäiseen mestaruuteensa.
Mestarijoukkue
HIFK:n mestarijoukkue: Birger Ehrnrooth, Anders Skogström, Hans Nyman, Walter Sjöholm, Bror Wiberg, Raoul Winter, Viking Hulldén, Gabriel von Bonsdorff, Ivar Sundman, Walter Horn, Gunnar Mangström.
Pika-asutuslaki
Pika-asutustoiminta huolestutti etenkin ruotsinkielisten alueiden maanomistajia, joiden lähetystö jätti marraskuussa 1940 asiasta kirjelmän pääministeri Risto Rytille. Kirjelmän allekirjoittajat katsoivat karjalaisväestön asuttamisen vaarantavan heidän toimeentulonsa ja kulttuuriperinteensä.
Lain toimeenpano jouduttiin keskeyttämään kesäkuussa 1941 jatkosodan alkamisen takia. Pika-asutustoiminnan henkilökunta siirrettiin tällöin suurelta osin toisiin tehtäviin. Kesäkuuhun 1942 mennessä, jolloin suuri osa siirtoväestä oli palannut kotiseuduilleen takaisinvallatuille alueille, ilmoitettiin noin 3 000 pika-asutustilan viljelysopimusten tulleen irtisanotuksi. Noin sadan tilan osalta sopimukset olivat jääneet irtisanomatta huolimatta siitä, että niiden asukkaat olivat palanneet Karjalaan, ja nämä tilat siirtyivät valtion haltuun. Osa tiloista oli palautunut niiden entisille omistajille. Maaliskuuhun 1943 mennessä jo yli puolet pika-asutustilojen viljelysopimuksista oli irtisanottu; toisaalta liki 300 ruokakuntaa oli ilmoittanut pitävänsä pika-asutustilan ja luopunut tilastaan palautetulla alueella.
Kodomo
Kodomo (, ”lapsi”) voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Edvard Bull
Edvard Bull on seuraavien henkilöiden nimi:
Pour le Mérite
pienois|Pour le Mérite pienois|Pour le Mériten ”rauhanluokka”, eli tieteellisistä ja taiteellisista ansioista jaettava kunniamerkki. Pour le Mérite, joka tunnetaan myös nimellä Blauer Max, oli Preussin korkea-arvoisin kunniamerkki ensimmäisen maailmansodan loppuun asti. Kunniamerkin perusti vuonna 1740 kuningas Fredrik II Suuri. Se myönnettiin yleensä vain poikkeuksellisen ansioituneille korkea-arvoisille upseereille. Sotilaskunniamerkinä Pour le Mérite lakkautettiin vuonna 1918. Vuonna 1842 Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV perusti kunniamerkkiin niin sanotun ”rauhanluokan”, jota jaettiin ansioituneille tiedemiehille ja taiteilijoille. ”Rauhanluokan” jakaminen lopetettiin vuonna 1933 natsien valtaannousun jälkeen. Vuonna 1952 se perustettiin uudelleen Saksan liittotasavaltaan.
Vuonna 1866 perustettiin erikoisluokka, suurristi, jonka saivat ainoastaan viisi henkilöä; Preussin kuningas Vilhelm I, kruununprinssi Fredrik Wilhelm (myöhemmin keisari Fredrik III), Preussin prinssi Fredrik Karl, sotamarsalkka Helmut Carl Bernhard von Moltke ja Venäjän keisari Aleksanteri II.
Vuodesta 1952 lähtien Pour le Mérite on ollut tieteen ja taiteen saralla ansioituneiden saksalaisten kunniamerkki, mutta sitä voidaan jakaa myös ulkomaalaisille. Esimerkiksi Elias Lönnrot ja Umberto Eco ovat saaneet kunniamerkin.
Nirim
Nirim (hepr. נִירִים‎, ) on kibbutsi Israelin Negevin alueella. Sen asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 360. Nirim tunnetaan esimerkiksi vuonna 1948 käydystä taistelusta egyptiläisiä vastaan.
Edvard Bull (1914–1986)
Edvard Bull (22. helmikuuta 1914 Kristiania – 15. joulukuuta 1986 Trondheim) oli norjalainen historioitsija. Hän toimi professorina Trondheimin yliopistossa vuosina 1963–1981. Bull erikoistui Norjan työväenluokan poliittiseen ja sosiaaliseen historiaan.
Nirim
Maantiede
Nirim sijaitsee Etelä-Israelissa Negevin länsiosassa, lähellä Gazan kaistaa.
Edvard Bull (1914–1986)
Bullin isä oli historioitsija Edvard Bull.
Nirim
Historia
thumb|vasen|Nirim vuonna 1948. Nirim perustettiin Negeville yöllä 6. lokakuuta 1946 yhdessä kymmenen muun juutalaisen kylän kanssa. Vuoteen 1948 saakka Nirim oli juutalaissiirtokunnista läntisin ja lähinnä Egyptin hallitsemaa Siinain niemimaata. Sen ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Unkarista ja Romaniasta.
Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä Egyptin joukot iskivät Nirimiin 15. toukokuuta. Seuranneessa taistelussa egyptiläisten epäonnistui vallata hyökkääjiä pienemmän joukon puolustama kibbutsi. Lopulta he päätyivät kiertämään sen ohi. Samalla säästyivät monet alueen muut juutalaissiirtokunnat. Nirimin rakennukset tosin tuhoutuivat lähes täysin.
Sota päättyi huhtikuussa 1949 ja Nirim siirrettiin jonkin matkaa alkuperäiseltä paikaltaan luoteeseen. Alkuperäiselle paikalle perustettiin Nir Yitzhakin kibbutsi. Sittemmin Nirim on ollut ajoittain Gazan kaistalta ammuttujen Kassam-rakettien kohde.
Väestö
Nirimin asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 360. Vuonna 2002 vastaava luku oli 365.
Marianne Curley
Marianne Curley (s. 20. toukokuuta 1959 Windsor, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa oli vuonna 2000 ilmestynyt Muinainen taika, ja hänen tuotoksiinsa kuuluu myös neliosainen fantasiakirjasarja Aikavartio. Curleyn kirjoja on julkaistu Australian lisäksi Yhdysvalloissa, Britanniassa, Espanjassa, Saksassa, Tanskassa ja Suomessa.
Curley on naimisissa John Curleyn kanssa ja hänellä on kolme lasta.
Tom Grönblom
Tom Grönblom (s. 29. helmikuuta 2000 Espoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa. Hän osaa pelata myös hyökkääjänä.
Seuraura
Grönblom on Espoon Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi D-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin, mutta Grönblom pelasi kaudella 2014–2015 myös yhden ottelun Espoon Kiekkoseuran B2-junioreissa. Kaudella 2015–2016 hän voitti Bluesissa tehoilla 9+17=26 koko C-nuorten SM-karsintojen puolustajien pistepörssin ja jakoi puolustajien syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Miika Heiskarin kanssa. C-nuorten SM-sarjassa Grönblom sijoittui puolustajien pistepörssissä viidenneksi tehoilla 6+22=28. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Grönblom palkittiin sarjan parhaana puolustajana Ilpo Koskela -palkinnolla ja hänet valittiin tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2016–2017 Grönblom siirtyi Helsingin IFK:n B-nuoriin, joiden varakapteenina hän toimi. Kaudeksi 2017–2018 Grönblom palasi Bluesiin ja siirtyi seuran B-nuoriin. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja tehokkain puolustaja tehoilla 15+13=28, joilla Grönblom voitti koko B-nuorten SM-sarjan puolustajien maalipörssin ja jakoi puolustajien pistepörssin kuudennen sijan Kärppien Uula Ruikan kanssa. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi Mikkelin Jukureiden A-nuoriin. Grönblom oli yhdeksällä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Kaudella 2019–2020 hän nousi Jukureiden varakapteeniksi. Grönblom jakoi tehoilla 10+27=37 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Heikki Huttusen kanssa edellään Kalle Matikainen. Hän jakoi myös koko A-nuorten SM-liigan alku- ja runkosarjan yhteenlasketun puolustajien pistepörssin kolmannen sijan Kärppien Olli Vanttajan kanssa.
Alkukaudella 2021–2022 Grönblom pelasi Jukureissa kuusi SM-liigaottelua sekä 11 ottelua seuran U20-joukkueessa, kunnes marraskuussa 2021 Jukurit lainasi hänet joulutaukoon asti ulottuvalla sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. Grönblom jatkoi joukkueessa tauon jälkeen ja tammikuussa 2022 hänen lainasopimustaan jatkettiin kuun loppuun. Grönblom pelasi SaPKossa kaikkiaan 21 ottelua tehopistein 5+10=15, kunnes helmikuussa hänen sopimuksensa Jukureiden kanssa purettiin yhteisymmärryksessä, eikä Grönblom jatkanut enää myöskään SaPKon vahvuudessa. Seuraavana päivänä hänen vahvistettiin siirtyvän loppukauden kattavalla sopimuksella Kalevan Palloon. Grönblom teki liigauransa avausmaalin heti KalPa-debyyttiottelussaan 11. helmikuuta 2022 entistä seuraansa Jukureita vastaan. Hän pelasi joukkueessa neljä SM-liigan runkosarjaottelua. Grönblom vahvisti loppukaudella myös yli-ikäisenä KalPan U20-joukkueetta. Hän voitti lukemalla +13 koko U20 SM-sarjan pudotuspelien tehotilaston. Grönblom voitti siellä kauden päätteeksi hopeaa.
Kaudeksi 2022–2023 Grönblom siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekkoon.
Maajoukkueura
Grönblom on pelannut yhden poikien maaottelun.
Pattada
Pattada on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 3 084 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 164,88 neliökilometriä. Se sijaitsee 794 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Hurghadan kansainvälinen lentoasema
Hurghadan kansainvälinen lentoasema on lentoasema Hurghadassa, Egyptissä. Vuonna 2011 lentoaseman kautta kulki 5 975 423 matkustajaa.
M-62 (1939)
M-62 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sarjan XIIbis sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Nikolajevista Martin telakalta, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1938. Se laskettiin vesille 5. lokakuuta 1939 nimellä M-59 ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1940.
Palvelus
Varustamisen aikana M-59:ksi nimetyn aluksen piti liittyä Neuvostoliiton Itämeren laivastoon, mutta se siirrettiin syyskuussa 1940 Neuvostoliiton Mustanmeren laivastoon nimettynä M-62:ksi.
Erityiset (TV-sarja)
pienoiskuva|300x300px Erityiset on suomalainen TV-sarja, jonka tapahtumat sijoittuvat alakouluun. Sarjaa on näytetty Ylen palveluissa. Sarjan on käsikirjoittanut Hannu Kontturi ja ohjannut Lenka Hellstedt. Sarjaa on tehty kaksi kautta.
Elizabeth Sackler
Elizabeth Ann Sackler (s. 19. helmikuuta 1948 New York City, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen historioitsija ja feministinen aktivisti. Hän on Brooklyn Museumin Elizabeth A. Sackler Center for Feminist Artin perustaja.
Sackler on psykiatri Arthur Sacklerin tytär.
Västinginmäki
Västinginmäki on alue Tampereen kaupungin eteläosassa Vuoreksen ja Särkijärven pohjoispuolella Lahdesjärven kaupunginosassa. Västinginmäki on saanut nimensä samannimisestä mäestä. Nimen etymologinen alkuperä tulee ruotsinkielen sanasta fästning (suom. linnoitus). Alueella on yksi ympärivuotiseksi kaavoitettu kiinteistö sekä toistakymmentä kesäasuntoa. Ennen Särkijärven sillan valmistumista 2011 Västinginmäelle ei ollut ulkoilureittejä tai julkisia tieyhteyksiä, josta syystä alue on pysynyt Tampereen keskustan läheisyydestä huolimatta tuntemattomana ja erämaisen koskemattomana.
Västinginmäen halki kulkee Västinginmäentie.
Luonto
Alueella ei ole erityisiä luonnonsuojelukohteita ja harvakseltaan niin sanottuja metsälakikohteita. Lajisto on tästä huolimatta poikkeuksellisen runsas ja monimuotoinen. Västinginmäen lajistoon kuuluu muun muassa loisiva lehtivihreätön mäntykukka (Monotropa hypopitus), vanhan asutuksen ilmentäjälaji suurikukintoinen tummatulikukka (Verbascum nigrum), tappavan myrkyllinen näsiä (Daphne mezereum) sekä myrkyllinen mustakonnanmarja (Actaea spitae), Särkijärvessä tavattu suomen eteläisin lapinvesitähti (Callitriche hamulata), orkideoistamme maariankämmekkä (Dactylorhiza maculata), harajuuri (Corallorhiza trifida), herttakaksikko (Listera cordata), soikkokaksikko (Listera ovata) sekä yövilkka (Goodyera repens).
Linnustoltaan Särkijärvi on kuikkajärvenä (Gavia stellata) yksi Suomen parhaimmista. Järvellä pesii säännöllisesti kolme paria kuikkia ja keväällä ja syksyllä järvelle kokoontuu yli kymmenen yksilön ryhmiä. Kuikka on EU-direktiivin puitteissa Suomen erityisvastuulaji. Lisäksi järvellä pesii EU-direktiivilaji selkälokki (Larus fuscus). Västinginmäestä löytyy lisäksi vanhojen metsien tyypillisiä lajeja ja muita mielenkiintoisia lajeja, kuten harmaapää- (Picus canus) ja pohjantikka (Picoides tridactylus), palokärki (Dryocopus martius), varpus- (Glaucidium passerinum) ja viirupöllö (Strix uralensis), puukiipijä (Certhia familiares), pyy (Tetrastes bonasia), teeri (Lyrurus tetrix), pyrstötiainen (Aegithalos caudatus), pähkinähakki (Nucifraga caryocatactes), pikkusieppo (Ficedula parva) ja idänuunilintu (Phylloscopus trochiloides).
Sorsapuisto
thumb|Syksyistä Sorsapuistoa. thumb|Sorsalampi. thumb|Sorsapuistoa [[Hotelli Torni Tampere|hotelli Tornista nähtynä.]]
Sorsapuisto on 1930-luvulla valmistunut, nykyisellään 4,2 hehtaarin kokoinen vapaa-ajanviettopaikka ja virkistysalue Tampereella Tullin kaupunginosassa. Vuonna 1990 puiston eteläkulmaukseen rakennettiin Tampere-talo ja samalla koko puistoa uudistettiin. Vuosina 1964–1972 Tampere-talon paikalla oli toiminut Tampereen eläintarha, jonka vetonauloja olivat leijonat Tam ja Pere.
Sorsapuisto menneinä aikoina
Vielä 1900-luvun alkuvuosina sorsapuiston alueella oli perunapeltoja ja pieni vaatimaton lähde, joka puhkesi pieneksi lammeksi, aikalaisen John Tammelan muistitietojen perusteella vuonna 1902 tai 1903. Lampea kutsuttiin Tammelanlammiksi.
Vasta 1930-luvun alussa Tammelanlammin ympärille rakennettiin työttömyystöinä virkistysalue. Tammelanlampeen istutettiin 1930-luvulla kesyjä sorsia, minkä johdosta lampea alettiin kutsua Sorsalammeksi.
Sorsapuisto nykyisin
Keskellä Sorsapuistoa on lampi, jolla viihtyy paljon lintuja. Sorsien lisäksi niitä ovat muun muassa hanhet ja joutsenet, joita kaupungin puisto-osasto on hankkinut lammelle vuodesta 1939 alkaen. Rannalla olevista lintuhäkeistä löytyy lisäksi muun muassa riikinkukkoja, kalkkunoita ja erilaisia kanarotuja. Lammen keskellä on pieni saari. Kaupunki myi linnut vuonna 2012 Peikkorinteen lintutilalle Askolaan ja vuokraa ne kesäkausiksi Sorsapuistoon. Aiemmin linnut talvehtivat Hatanpään lintulassa.
Puisto on vuosikymmenten mittaan ollut lapsiperheiden suosiossa myös tavallista monipuolisemman leikkivälineistönsä ansiosta. Leikkialueet sijoittuvat eri puolille puistoa. Alueella on aiemmin ollut vuonna 1956 perustettu lasten liikennepuisto ja kahluuallas liukumäkineen. Liikennepuisto siirtyi 1980-luvun lopulla Kalevan kaupunginosaan.
Puiston reunoilla on edustavaa arkkitehtuuria eri aikakausilta. Tampere-talon ohella merkittäviä rakennuksia ovat esimerkiksi Lähteenlinna (E. A. Liuha 1928), Sorsapuistontalo (Jaakko Tähtinen 1937) ja Kalevan lukio (ent. Kalevan yhteiskoulu, Jaakko Ilveskoski 1955).
Norah Lofts
Norah Lofts, s. Robinson, kirjailijanimiä Juliet Astley ja Peter Curtis, (1904 Shipdham, Norfolk, Britannia – 1983 Bury St Edmunds, Britannia) oli brittiläinen kirjailija. Hän valmistui englannin kielen ja historian opettajaksi 1925.
Lofts kirjoitti romanttisia historiallisia tarinoita, päähenkilöinä tavalliset ihmiset. Tyylistä huolimatta tarinat keskittyivät rakkaussuhteita enemmän arjen todellisuuteen. Osa teoksista pohjautuu historiallisiin tosiasioihin, kuten Kuninkaan jalkavaimo. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös novelleja ja nuortenkirjoja, esimerkiksi Viinitarhan villivarsa.
Rauta(III)kloridi
Rauta(III)kloridi eli ferrikloridi (FeCl3) on rauta- ja kloridi-ionien muodostama ioniyhdiste. Aine on kuivana kellertävää kidemäistä jauhetta tai kokkareita ja imee helposti ilmasta vettä muodostaen kidevedellistä heksahydraattia FeCl3·6H2O. Yhdiste liukenee veteen, alkoholiin, eetteriin ja asetoniin. Ferrikloridi on melko tahraavaa. Yhdisteestä käytetään myös nimiä rautakloridi ja rautatrikloridi. Ferrikloridissa rauta on hapetusluvulla +III.
Rauta(III)kloridia valmistetaan romuraudan ja kloorikaasun välisellä reaktiolla tai liuottamalla raudan oksideja tai karbonaatteja suolahappoon. Valmistuksessa voidaan myös hyödyntää esim. terästeollisuuden sivuvirtoja. Hapetuksessa kolmiarvoiseksi on kloorin sijaan mahdollista käyttää esimerkiksi happea tai vetyperoksidia.
Ferrikloridia käytetään yleisesti vedenpuhdistuksessa ja jätevedenpuhdistuksessa saostuskemikaalina sekä viemäriverkostojen hajunpoistoon, kuten myös useissa reaktioissa, esim. klooraus-, Friedel–Crafts-alkylointi- ja Friedel–Crafts-asylointireaktioissa sekä piirilevyjen syövytykseen.
Suomessa ferrikloridia valmistaa Voda Nordic Oy Raahessa. Ruotsissa sekä muualla Euroopassa ferrikloridia valmistaa mm. Kemira.
Jakub Hromada
Jakub Hromada (s. 25. toukokuuta 1996 Košice) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tšekin jalkapalloliigassa pelaavaa Slavia Prahaa. Hän nousi Slovakian maajoukkueeseen vuonna 2021.
Hromada siirtyi joulukuussa 2012 Italiaan Juventuksen junioreihin. Hän pelasi Italiassa myös Genoan, Sampdorian ja Pro Vercellin juniori- ja reservijoukkueissa. Pääsarjauransa hän aloitti lainalla Slovakian Senicassa kaudella 2015–2016 ja Tšekin Viktoria Plzeňissä kaudella 2016–2017. Kesällä 2017 hän siirtyi Sampdorian omistuksesta Slavia Prahaan. Vuonna 2020 hän pelasi lainasopimuksella Slovan Liberecissa. Hromada on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Tšekin liigassa pudotuspelit mukaan lukien 69 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Slovakian liigassa hän on pelannut 25 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Hromada pelasi useissa Slovakian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Venäjää vastaan. Kesäkuun 17. päivään 2021 mennessä hän on pelannut kolme A-maaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa.
Rummel vastaan Estelle
Rummel v. Estelle, virallisesti William James Rummel v. Estelle, Corrections Director, oli vuonna 1980 käyty oikeudenkäynti, jossa Yhdysvaltain korkein oikeus piti voimassa Texasin osavaltiossa sijaitsevan alioikeuden ja myös vetoomustuomioistuimen antamat tuomiot, joissa William James Rummel tuomittiin elinkautiseen vankeuteen hänen syyllistyttyään petokseen, jonka rikoshyöty oli 120,75 dollaria. Rummel pääsi kuitenkin vankilasta istuttuaan rangaistusta noin seitsemän vuotta.
Ennen elinkautisen vankeuden tuonutta petosta Rummel oli syyllistynyt kahteen rikokseen. Hän oli tehnyt ostoksia 80 dollarin arvosta toisen henkilön luottokorttia käyttäen, mistä hänet oli tuomittu kolmen vuoden vankeuteen vuonna 1964. Vuonna 1969 Rummel tuomittiin neljän vuoden vankeuteen hänen huijattuaan väärennetyllä sekillä 28,36 dollaria. Molemmissa tapauksissa vähimmäisrangaistus oli kaksi vuotta, ja vähäisestä rahasummista huolimatta rikokset luokiteltiin törkeiksi (felony) lievemmän rikoksen (misdemeanor) sijaasta.
Indianapolis 500
thumb|250px|Indianapolis Motor Speedway Indianapolis 500 (lyhyemmin Indy 500) on Le Mansin 24 tunnin ajon ja Monacon GP:n ohella yksi legendaarisimmista moottoriurheilutapahtumista.
Kilpailu
Indy 500 -kisassa ajetaan 500 mailia eli hieman yli 800 kilometriä. Ratana on Indianapolis Motor Speedway. Kilpailun aikana 2,5 mailia (noin 4 km) pitkä superovaali kierretään siis 200 kertaa.
Indianapolisin radalla ajetaan myös NASCAR-sarjan Brickyard 400 -kilpailu. Indianapolisin ovaalirata tunnetaan Indyn lisäksi nimellä Brickyard, sillä alkujaan kivimurskeella päällystetty rata sai pian ensiesittelynsä jälkeen tasaisemman tiilipäällysteen, joka suurimmaksi osaksi on edelleen tallessa nykyisen asfalttipinnoitteen alla. Ensimmäisen kerran pintaa tasoitettiin asvaltilla vuonna 1936, ja vuonna 1961 rata päällystettiin lopullisesti asvaltilla. Maaliviivan kohdalla on edelleen näkyvissä lyhyt osa vanhaa tiilipintaa ("yard of bricks").
Vuosina 1950–1960 Indianapolis 500 -kilpailuista jaossa olleet kuljettajien pisteet laskettiin mukaan Formula 1:n MM-sarjaan.