cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jackson Wang
Varhaiset vaiheet
Joulukuussa 2010 Wang koe-esiintyi eteläkorealaiselle levy-yhtiölle JYP Entertainmentille Kowloonissa. Hänet hyväksyttiin harjoittelijaksi levy-yhtiöön, ja heinäkuussa 2011 hän muutti Souliin. Kaksivuotisena harjoitteluaikanaan hän muun muassa opiskeli koreaa ja osallistui tosi-tv-ohjelmaan W.I.N.: Who Is Next, jossa kahden eri levy-yhtiön harjoittelijat kisasivat toisiaan vastaan.
Wang on kertonut päätöksen musiikkiurasta olleen aluksi vaikea, sillä hän oli kasvanut urheilullisessa perheessä ja harjoitteli koe-esiintymisensä aikoihin Lontoon olympialaisiin. Lisäksi hänen oli hylättävä Stanfordin yliopistoon saamansa stipendi voidakseen muuttaa Souliin ja ryhtyäkseen harjoittelijaksi levy-yhtiölle. Wang on myös todennut k-pop-artistin elämän olevan paljon raskaampaa kuin urheilijan.
GOT7
Wang debytoi poikabändi GOT7:n jäsenenä tammikuussa 2014. Hänen roolinsa yhtyeessä on räppäri, minkä lisäksi hän säveltää ja sanoittaa yhtyeelle kappaleita. Esiintyessään harjoittelijana ohjelmassa W.I.N.: Who Is Next Wang tunnettiin nimellä J-Flawless, mutta sittemmin hän on käyttänyt yhtyeen jäsenenä etunimeään Jackson.
Sooloura
Elokuussa 2017 Wang julkaisi englanninkielisen soolokappaleen ”Papillon”, minkä jälkeen hän on julkaissut muitakin englanninkielisiä singlejä: muun muassa kappaleet ”Okay”, ”Dawn Of Us” ja ”Fendiman”. Marraskuussa 2018 hän julkaisi kappaleen ”Different Game” yhdysvaltalaisräppäri Gucci Manen kanssa. Sooloartistina Wang on pyrkinyt tekemään eroa k-popiin sekä musiikillisesti että imagollisesti, ja hänen musiikkivideonsa muun muassa kuvataan Etelä-Korean sijaan Kiinassa. Hänellä on myös oma yritys nimeltä Team Wang.
Lokakuussa 2019 Wang julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa nimeltä Mirrors. Lisäksi hän julkaisi musiikkivideot kappaleille "Bullet To The Heart" ja "Titanic". Albumi saavutti 32. sijan listalla Billboard 200.
Wang on tehnyt tunnusmusiikin iOS-peliin Novoland: The Castle in the Sky 3D. Peli perustuu samannimiseen kiinalaiseen draamasarjaan.
Tšivruain solan onnettomuus
Tšivruain solan onnettomuus oli kymmenen retkeilijän paleltuminen kuoliaaksi Lovozeron massiivilla Kuolan niemimaalla 27.–28. tammikuuta 1973. Menehtyneet olivat Kuibyševin ilmailuinstituutin opiskelijoita. Onnettomuutta on pidetty mysteerinä retkeilijöiden tekemien valintojen takia.
Jackson Wang
Sooloura
Vuonna 2020 maaliskuussa Wang julkaisi uuden englanninkielisen singlen "100 Ways". Samana vuonna hän julkaisi myös toisen englanninkielisen singlen "Pretty Please" yhdessä Galantiksen kanssa. Wang julkaisi myös kiinankielisen singlen "過(Should’ve Let Go)" yhdessä JJ Linin kanssa vuoden 2020 joulukuussa.
Tšivruain solan onnettomuus
Tapahtumat
<mapframe latitude="67.75134" longitude="34.685" zoom="4" width="264" height="253" align="right" text="Tšivruain solan onnettomuus"> { "type": "FeatureCollection", "features": [
Jackson Wang
Sooloura
Vuonna 2021 tammikuussa Wang julkaisi kiinankielisen singlen "一個人 (Alone)". Hän julkaisi myös englanninkielisen singlen "LMLY" saman vuoden maaliskuussa. Englanninkielisen singlen "Drive You Home" hän julkaisi 2021 heinäkuussa Internet money recordsin kanssa.
Tšivruain solan onnettomuus
Tapahtumat
{     "type": "Feature", "properties": { "title": "Tšivruain solan onnettomuus", "description": "Teltan paikka. Teltan päällä 5 ruumista, lähellä 2 ruumista.", "marker-symbol": "", "marker-size": "small", "marker-color": "000" },     "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 34.685,          67.751389        ]      }    },
] }
Jackson Wang
Televisio
Wang tunnetaan televisiopersoonana sekä Etelä-Koreassa että Kiinassa. Vuonna 2014 Wang osallistui eteläkorealaisen SBS-kanavan tosi-tv-sarjan Roommate toiselle tuotantokaudelle. Esiintyminen kasvatti suuresti Wangin suosiota, ja hän voitti Vuoden tulokkaan palkinnon SBS Entertainment -gaalassa samana vuonna. Tämän jälkeen hän on esiintynyt lukuisissa eteläkorealaisissa tosi-tv-ohjelmissa, joita ovat muun muassa Star King, Law of the Jungle, Happy Together, Radio Star ja Problematic Men. Hän on myös ollut juontajana musiikkiohjelmassa Inkigayo.
Tšivruain solan onnettomuus
Tapahtumat
Retkeilijät päättivät kiivetä Lovozeron massiivin huipulle, vaikka kaamoksen ilta jo pimeni. Myrskysi ja pakasti äkisti. Kylmä rintama kulki ohi. Tie alas laaksoon olisi ollut lähellä, mutta retkeilijät eivät valinneet sitä reittiä. He päättivät kulkea massiivin huipulla Kitkuain jokilaakson sivuitse. Tämän reitin kautta oli helpompi laskeutua alas laaksoon.
Jackson Wang
Televisio
Joulukuussa 2015 Wang debytoi Kiinan televisiossa juontajana tosi-tv-ohjelmassa Please Take Care of My Refrigerator. Hän myös sävelsi ja kirjoitti tunnusmusiikin ohjelman toiselle ja kolmannelle tuotantokaudelle. Ohjelman jälkeen hän on toiminut juontajana muissakin kiinalaisissa televisio-ohjelmissa.
Tšivruain solan onnettomuus
Tapahtumat
Seitsemän jäi odottamaan massiivin huipulle teltan päälle ja lähelle. Retkeilijät eivät saaneet telttaa pystyyn kovan tuulen takia. Mutta myöskään he eivät vaihtaneet lisää lämpimiä vaatteita päälleen tai siirtäneet reppujaan tuulensuojaksi. Kaksi onnistui laskeutumaan pitkälle alas laaksoon, mutta syvä lumi esti heitä pääsemästä turvaan kylään. Lisäksi he eivät voineet palata teltalle ylämäkeen myrskyä vastaan. Yksi retkeilijä yritti ilmeisesti palata teltalle, ja löytyi myöhemmin kuolleena Kitkuain laakson ylärinteestä melko läheltä solaa. Kaikki paleltuivat kuoliaaksi pakkasen ja tuulen takia.
Jackson Wang
Muuta
Vuonna 2019 hongkongilaistaustainen Wang ilmaisi tukensa Kiinalle Hongkongin protestien yhteydessä, minkä lisäksi hän on pyrkinyt soolourallaan profiloitumaan nimenomaan kiinalaisena artistina. Ulostulojen johdosta Wangia on syytetty Hongkongissa petturuudesta ja kiinalaisen yleisön mielistelystä. Elokuussa 2019 GOT7:n fanit vaativat yhtyeen Hongkongin esiintymisiä peruutettaviksi Wangin paikallisilta saamien uhkausten vuoksi.
Tšivruain solan onnettomuus
Tapahtumat
Viisi kuoli teltan päälle. He olivat Kuznetsov, Pirogov, Gusev, Uškov ja Krivov. Läheltä löytyivät Martinan ja Novosjolovin ruumiit. Novosiolovin vaatteita oli Martinan päällä.
Lekant ja Zemljanov löytyivät laaksosta. Altšuller oli kuollut suunnilleen teltan kohdalle, mutta laaksoon noin 400 metriä alemmas melko lähelle solaa. Pysähtyneistä kelloista päätellen laaksoon lähteneet elivät tunteja kauemmin kuin massiivin päälle jääneet.
Alexanderin piirikunta
Alexanderin piirikunta on kahden Yhdysvaltojen piirikunnan nimi
Venäjän valtionkirjasto
Venäjän valtionkirjasto on eräs maailman suurimmista kirjastoista. Se sijaitsee Moskovan ydinkeskustassa, runsas 300 metriä Moskovan Kremlin länsipuolella. Kirjasto hoitaa monia kansalliskirjaston tehtäviä, vaikka historiallinen Venäjän kansalliskirjasto -niminen kirjastolaitos sijaitsee Pietarissa.
thumb|right|250px|Venäjän valtionkirjasto sijaitsee Moskovan ydinkeskustassa thumb|right|250px|Laaja näkymä
Valtionkirjasto perustettiin 1862 kahden kaupungin museon yhteyteen Moskovan ensimmäiseksi viralliseksi kirjastoksi. Neuvostoaikoina sen nimi oli Lenin-kirjasto.
Kirjastossa on 42 miljoonaa teosta, jotka täyttävät 275 tuhatta hyllymetriä. Niiden joukossa on materiaalia 247 kielellä: 17 miljoonaa kirjaa, 13 miljoonaa lehteä, 350 tuhatta nuottia ja äänitettä ja 150 tuhatta karttaa. 29 % materiaalista on ulkomaalaista.
Suomen euroviisukarsinta 1981
Suomen euroviisukarsinta 1981 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1981 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin kutsukilpailuna, jossa 15 suomalaissäveltäjää kutsuttiin säveltämään kappale kilpailuun. Säveltäjät saivat itse valita kappaleiden sanoittajat ja esittäjät. Kaikki kutsutut suostuivat kilpailuun. Kappaleet kilpailivat semifinaalissa 29. tammikuuta, ja postikorttiäänestäjät äänestivät niistä kahdeksan finaaliin. Mahdollisesti semifinaalissa oli siirrytty postikorttiäänestykseen siksi, että edellisenä vuotena karsinnan semifinaalissa asiantuntijaraadin oli kritisoitu pudottavan kaikki iskelmällisimmät teokset. Postikorttiääniä vastaanotettiin 265 573.
Parkinsonin laki
Parkinsonin lain mukaan "työ täyttää sille varatun ajan" ("Work expands so as to fill the time available for its completion"). Sääntö on saanut nimensä keksijänsä C. Northcote Parkinsonin mukaan, joka esitti sen ensin The Economist -lehdessä 19. marraskuuta 1955: ja sittemmin kirjassaan Parkinson's Law: The Pursuit of Progress (1958). Parkinson muotoili lain seuratessaan Brittiläisen imperiumin kehitystä.
Suomen euroviisukarsinta 1981
Finaali pidettiin lauantaina 21. helmikuuta ja televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.30. Finaalia pidettiin korkeatasoisena, mutta toisaalta asiantuntijaraadin näkemyksiä pidettiin kansan näkemyksestä eroavana, ja erityisesti pettymystä herätti postikorttiäänestyksen voittaneen Frederikin seitsemäs sija. Myös juontaja Erkki Pohjanheimon euroviisuinstituutiota vähättelevä juontotyyli herätti huomiota.
Parkinsonin laki
Parkinsonin lakia sovelletaan usein tietotekniikkaan: "Tieto täyttää sille varatun tallennuskapasiteetin".
Suomen euroviisukarsinta 1981
Finaalin tuomariston muodostivat puheenjohtaja Heikki Seppälä, Åke Granholm, Marion Rung, John Wikström, Arto Pajukallio, Upi Sorvali, Liisa Lääveri, Jarmo Porola, Kati Bergman ja Lasse Mårtenson.
Parkinsonin laki
Laki voidaan yleistää muotoon minkä tahansa resurssin kulutus pyrkii nousemaan sen tarjonnan maksimiin. Erikoistapaus Parkinsonin laista on Downs-Thomsonin paradoksi, jonka mukaan liikenneruuhkat pahenevat aina kun uusia teitä rakennetaan.
Suomen euroviisukarsinta 1981
Palanneet artistit
Sijoitukset euroviisukarsinnoissa on merkitty mustalla tekstillä ja interviisukarsinnoissa punaisella tekstillä.
Curt Nyström Stoopendaal
Curt Nyström Stoopendaal (25. kesäkuuta 1893 – 27. heinäkuuta 1965) oli ruotsalainen kuvittaja. Äitinsä Jenny Nyströmin tavoin hän oli tunnettu erityisesti joulukuvistaan.
Curt Nyström Stoopendaal aloitti ylioppilastutkinnon jälkeen lääketieteen opinnot mutta jätti ne kesken opiskellakseen taidekoulussa. Hän työskenteli mainospiirtäjänä mutta vuonna 1934 alkoi maalata kortteja Axel Eliassons Konstförlag -kustantamolle.
Alleganyn piirikunta
Alleganyn piirikunta on kahden Yhdysvaltojen piirikunnan nimi
Khmerit
Khmerit ovat johtava etninen ryhmä Kambodžassa, yli 90 % 13,9 miljoonasta asukkaasta on khmerejä. Khmerien puhuma khmerin kieli on Kambodžan virallinen kieli. Khmerien uskonto on theravada-buddhalaisuus.
Ksylanaasi
thumb|250px|Malli Penicillium simplicissimum-homeen ksylanaasin rakenteesta Ksylanaasi on hydrolaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymiä tuottavat monet bakteerit ja sienet. Ksylanaasi katalysoi ksylaanipolysakkaridin hydrolyysiä ksyloosimonomeereiksi. Sillä on käyttöä teollisuusentsyyminä muun muassa paperiteollisuudessa ja elintarviketeollisuudessa. Ksylanaasin EC-numero on EC 3.2.1.8.
Ominaisuudet ja toiminta
Ksylanaaseja tuottavat monet sienet ja bakteerit, joista bakteerit tuottavat niitä enemmän kuin sienet. Niissä ksylanaasien tehtävä on hajottaa kasvien soluseinämiä, jolloin patogeenit pääsevät helpommin tunkeutumaan solujen sisään. Ksylanaasit voidaan jakaa useisiin ryhmiin riippuen siitä onko niitä tuottava eliö sieni vai bakteeri, niiden molekyylimassa mukaan ja optimaalisen toiminta-pH:n mukaan. Rakenteeltaan ksylanaasit ovat tyypillisesti monomeereja tai dimeerejä. Ksylanaasit hajottavat ksylaanissa ksyloosisokereiden välisiä 1,4-β-glykosidisia sidoksia. Ksylanaasin katalysoimassa reaktiossa tärkeitä aminohappoja ovat kaksi tyrosiiniaminohappoa, jotka pitävät ksylanaasiketjun oikeassa asemassa ja katalyyttisesti tärkeitä ovat kaksi glutamiinihappoa, joita toinen toimii happo-emäskatalyyttinä ja toinen nukleofiilisena katalyyttinä. Nukleofiilinen negatiivisesti varautunut glutamiinihappo reagoi ksylaanin 1-asemassa sijaitsevan hiiliatomin kanssa nukleofiilisella substituutiolla muodostaen esterin ksylaaniketjun ja entsyymin välille. Samalla ksylaanin glykosidinen sidos ksyloosimolekyylien välillä katkeaa. Seuraavassa vaiheessa negatiivisesti varautunut toinen glutamiinihappo ottaa vastaa protonin vesimolekyyliltä ja vesimolekyylistä muodostuu nukleofiilinen hydroksidi-ioni. Hydroksidi-ioni hydrolysoi entsyymin ja ksylaaniketjun välisen esterisidoksen.
John Bennet Lawes
Lawes opiskeli Etonissa ja Oxfordissa. Hän julkaisi yli 120 tieteellistä artikkelia.
Allenin piirikunta
Allenin piirikunta on neljän Yhdysvaltojen piirikunnan nimi
Alleghanyn piirikunta
Alleghanyn piirikunta on kahden Yhdysvaltojen piirikunnan nimi
Move On Up
Move On Up on Curtis Mayfieldin kappale, joka julkaistiin vuonna 1970 hänen debyyttialbumillaan Curtis.
Kappaleen muokattu versio vietti 10 viikkoa Britannian singlelistan johdossa, ja se on saavuttanut soulklassikon aseman.
Populaarikulttuurissa
Kappaletta on soitettu useissa englantilaisen jalkapallojoukkueen Arsenal FC:n peleissä.
Yhdysvaltain entisen presidenttiehdokkaan ja nykyisen presidentti Joe Bidenin vuoden 2020 vaalikampanjan puheiden lopussa on soitettu kappaletta.
Sergio Bonelli
thumb|Sergio Bonelli vuonna 2009 Sergio Bonelli (2. joulukuuta 1932 Milano, Italia - 26. syyskuuta 2011 Monza, Italia) oli italialainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja -kustantaja, joka tunnetaan sarjakuvista Tex Willer, Zagor, Dylan Dog sekä Mister No. Bonellia on kuvattu käsikirjoitustyönsä ohella merkityksellisenä hahmona italialaisessa sarjakuvamaailmassa, koska hänen johdollaan Sergio Bonelli Editore -kustantamo työllisti lukuisia italaisia sarjakuvantekijöitä kymmenien vuosien ajan.
Ura
Julkaisuyhtiössään Bonelli tunnettiin tiukasta johtamistyylistään. Hän valvoi tarkasti ja yksityiskohtaisestikin alaistensa työtä. Bonellin kaudella, etenkin 1980- ja -90-luvuilla, yhtiö esitteli monia sarjakuvauutuuksia, jotka saavuttivat myös menestystä. Yhtiössä työskennelleen kuvittaja Miguel Angel Repetton mukaan Bonelli tunnettiin tarkkuutensa ohella myös ystävällisyydestään ja kannustavuudestaan alaisiaan kohtaan, pitäen sarjakuvien laatua rahaa tärkeämpänä.
Bonellille myönnettiin kansalaispalkinto vuonna 2008, koska hän oli "auttanut tekemään Milanosta italialaisen sarjakuvan julkaisupääkaupungin ja koska hänen ansiostaan lapset monessa sukupolvessa ovat oppineet rakastamaan lukemista".
Winnebagon piirikunta
Winnebagon piirikunta on kolmen Yhdysvaltojen piirikunnan nimi
Kanal 10
Kanal 10 on ruotsalainen kristillinen televisiokanava. Kanal 10 aloitti lähetykset vuonna 2005. Kanavan toiminta perustuu suurelta osin vapaaehtoisiin lahjoituksiin. Kanava näkyy satelliittiverkon ja verkko-TV:n lisäksi valinnaisena kanavana Comhemin ja Telian kanavapaketeissa. Kanal 10:n studio sijaitsee Älmhultissa.
Johnny Mnemonic – kuoleman kuriiri
Johnny Mnemonic – kuoleman kuriiri on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut kanadalais-yhdysvaltalainen kyberpunk-elokuva, jonka on ohjannut Robert Longo. Elokuvan käsikirjoitus perustuu William Gibsonin vuonna 1980 julkaistuun novelliin Johnny Mnemonic, joka kuvaa kirjailijalle tyypillistä dystooppista tulevaisuutta ja megakorporaatioiden ylivaltaa.
Juoni
Vuonna 2021 Johnny (Keanu Reeves) on datakuriiri, jonka tehtävä on kuljettaa aivoissaan olevan datasirun avulla salassa pidettävää tietoa, jota megakorporaatiot eivät voi lähettää virtuaalitodellisuutta käyttävän Verkon välityksellä. Johnny on luopunut osasta muistojaan tehdäkseen tilaa datasirulle, ja hän haluaa viimeisen keikan avulla saada kokoon tarvittavat rahat muistojensa palauttamiseen.
Johnnyn aivoihin on ladattu tietoa, jota hän ei itse tiedä. Se on parannuskeino maailmanlaajuiseen epidemiaan, tautiin nimeltä Nerve Attenuation Syndrome (NAS), johon puolet virtuaalitodellisuudessa viihtyvistä kansalaisista on sairastunut. NAS:in aiheuttaa laitteiden sähkömagneettinen säteily, ja se johtaa poikkeuksetta kuolemaan. Johnnyn tehtävänä on salakuljettaa tämä elintärkeä tieto Aasiasta Yhdysvaltoihin. Hänen tiellään ovat kuitenkin tietoa havitteleva japanilainen yakuza ja kansainvälinen lääkeyhtiö Pharmakom. Lisäksi Johnnyn muisti on ylikuormitettu hengenvaarallisesti, ja hänen päänsä räjähtää jos hän ei saa tietoa ladattua sieltä pois ajoissa.
Tuotanto
Johnny Mnemonic on taidemaalarina ja kuvanveistäjänä paremmin tunnetun Robert Longon esikoisohjaus. Se oli myös William Gibsonin ensimmäinen Hollywood-käsikirjoitus. Alun perin tekijöiden oli tarkoitus tehdä taide-elokuva pienellä noin puolentoista miljoonan dollarin budjetilla, mutta budjetin koko kasvoi lopulta 30 miljoonaan dollariin. Longo ja Gibson käyttivät viisi vuotta elokuvan rahoittamiseen ja kuvaamiseen.
Elokuva kuvattiin Torontossa, jossa lavasteet rakennettiin tyhjään tehdasrakennukseen.
Sony käytti elokuvan markkinoinnissa useita eri kanavia: samaan aikaan elokuvan ensi-illan kanssa julkaistiin soundtrack Columbia Recordsin kautta ja videopeli Sony ImageWorksin kautta. Sony myös järjesti verkkotiedotustilaisuuden William Gibsonin kanssa ja internetissä toimivan aarrejahdin, jossa jaettiin palkintoja 20 000 dollarin edestä.
Vastaanotto
Elokuvan sanotaan olleen osaltaan tuomassa kyberpunkkia suuren yleisön tietoisuuteen.
Muut mediat
Elokuvateemainen flipperi ilmestyi loppukesästä 1995. Flipperin tehtävien kautta kerätään gigatavuja ja pelaajan tehtävänä saada kasaan 320 Gb dataa.
Vinnie Jones
Vincent Peter ”Vinnie” Jones (s. 5. tammikuuta 1965 Watford) on walesilainen entinen jalkapalloilija, nykyään näyttelijä.
Jalkapalloura
Jones pelasi vuodet 1984–1986 konferenssijoukkue Wealdstonessa, minkä jälkeen hän pelasi kauden Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen IFK Holmsundin riveissä. Syksyllä 1986 hän siirtyi englantilaiseen pääsarjatason, silloisen 1. divisioonan, seuraan Wimbledon FC:hen. Hän oli voittamassa Wimbledonissa FA Cupia vuonna 1988, mikä jäi seuran historian parhaaksi saavutukseksi. Vuonna 1989 Jones siirtyi Leeds Unitediin, jossa pelasi yhden täyden kauden ja oli nostamassa seuraa pääsarjatasolle. Leeds-visiitin jälkeen hän siirtyi ensin kaudeksi Sheffield Unitediin, josta matka jatkui Chelseaan vuonna 1991. Jones palasi Wimbledoniin vuonna 1992, Valioliigan aloitusvuonna, ja pelasi seurassa suurimman osan loppu-urastaan. Vuonna 1998 hän toimi vielä lyhyen aikaa Queens Park Rangersin pelaajavalmentajana.
Jones tunnettiin pelaajaurallaan kovanaaman maineestaan. Hän joutui uransa aikana ulosajetuksi 12 kertaa ja vuonna 1992 hän sai Chelsean ottelussa Sheffield Unitedia vastaan keltaisen kortin vain kolme sekuntia ottelun alkamisen jälkeen taklattuaan Dane Whitehousea. Eräs hänen tunnettuimmista tempauksistaan oli puristaa Paul Gascoignea nivusista kesken pelin. Vuonna 1992 hän toimi juontajana videolla Soccer’s Hard Men. Video herätti kohua ja Jones sai Englannin jalkapalloliitolta 20 000 punnan sakot sekä kuuden kuukauden pelikiellon, koska toi liiton mielestä lajille huonoa mainetta.
Vinnie Jones oli eräs Wimbledonin ”Crazy Gang” -aikakauden tärkeimmistä pelaajista Dennis Wisen, John Fashanun ja Lawrie Sanchezin ohella.
Englantilaissyntyinen Jones edusti maajoukkuetasolla Walesia, kun selvisi, että hänen taustansa salli sen; hänen äidinpuoleinen isoisänsä oli kotoisin Walesista. Jones oli Walesin joukkueen kapteeni ja pelasi kahdeksassa A-maaottelussa.
Näyttelijänura
Lopetettuaan jalkapallouransa Jones on toiminut näyttelijänä. Hän on esiintynyt yli 30 elokuvassa, muun muassa elokuvissa Puuta, heinää ja muutama vesiperä, Snatch – hävyttömät, Puhallettu 60 sekunnissa ja Salasana: Swordfish. Vuonna 2006 hän esitti Juggernautia elokuvassa X-Men: Viimeinen kohtaaminen.
James P. Johnson
James Price Johnson (1. helmikuuta 1894 New Brunswick – 17. marraskuuta 1955 New York) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti ja säveltäjä. Hän loi ragtime-musiikkiin perustuvan stride-pianotyylin ja oli yksi keskeisistä vaikuttajista varhaisen jazzpianomusiikin kehityksessä. Hän sävelsi menestyneitä populaarimusiikin kappaleita kuten ”The Charleston” ja ”If I Could Be with You One Hour Tonight” sekä sävelsi musiikkia teatterinäytelmiin. Hän julkaisi myös klassista musiikkia. Johnson nauhoitti aktiivisesti 1910-luvun loppupuolelta 1930-luvulle ja oli 1940-luvulla mukana perinteisen jazzmusiikin uudelleenherättämisessä.
Alkuvuodet
thumb|James P. Johnson (etuvasemmalla) esiintymässä New Yorkin Webster Hallissa vuonna 1947. James P. Johnson syntyi New Brunswickissa 1. helmikuuta 1894. Hänen äitinsä Josephine Johnson (o.s. Harrison) työskenteli taloudenhoitajana ja hänen isänsä oli ilmeisesti mekaanikko William H. Johnson; isän henkilöllisyydestä ei tosin ristiriitaisten väestönlaskentatietojen takia ole täyttä varmuutta. Perheeseen kuului myös viisi vanhempaa sisarusta äidin edellisestä avioliitosta: sisaret Diana (s. 1873) ja Isabella (s. 1886) sekä veljet William H. (s. 1879), Richard Frank (s. 1882) ja Clifford (s. 1883). Diana oli tiettävästi kuollut nuorena. Kaikkien Jamesin sisarusten sukunimi oli Nevins äidin ensimmäisen aviomiehen mukaan. Myös Jamesin sukunimeksi ilmoitettiin myöhemmässä väestönlaskennassa Nevins.
Johnsonin äiti lauloi kirkkokuorossa. Vuonna 1898 hän hankki asuntoon pianon ja opetti nelivuotiaalle Jamesille melodioita ja sointuja ajan ragtime- ja blueskappaleista. Perhe muutti Jersey Cityyn vuonna 1902. Yhdeksänvuotiaana Jamesille hankittiin ensimmäisen kerran musiikinopettaja, koska äidin musiikkitietämys ei enää riittänyt pojan opettamiseen. Jersey Cityssä Johnson kuuli ensimmäisen kerran ragtime-pianistien soittoa. Vuonna 1908 perhe muutti New Yorkiin.
Nuorena Johnson kuunteli muun muassa bluesia, klassista musiikkia ja Scott Joplinin ragtime-sävellyksiä. Erityisesti Joplinin sävellystyyli oli tärkeä lähtökohta, josta Johnson myöhemmin lähti kehittämään omaa tyyliään. Lisäksi Johnson kuunteli usein Harlemissa vakituisesti esiintyvän neworleansilaisen pianistin Jelly Roll Mortonin soittoa.
Ammattilaisuran alku
1910-luvulla New Yorkissa alkoivat yleistyä ”vuokrajuhliksi” (engl. rent party) kutsutut yksityisasunnoissa järjestetyt illanvietot, joissa esitettiin musiikkia ja kerättiin pääsymaksuja yleensä juhlien järjestäjän vuokran maksamiseen. Tapahtumissa oli lähes aina piano, jota esittäjät saivat tulla soittamaan ilman erityistä järjestystä tai ohjelmistoa. Usein pianistit järjestivät soittokilpailuja (engl. cutting contest), joissa kilpailtiin alueen parhaan soittajan tittelistä. Johnson esiintyi tapahtumissa pientä korvausta vastaan ja alkoi vähitellen tulla tunnetuksi alueen pianistipiireissä. Hän tutustui tänä aikana muihin tärkeisiin newyorkilaisiin pianisteihin, kuten Eubie Blakeen, Luckey Robertsiin ja Willie ”The Lion” Smithiin. Roberts auttoi Johnsonia tämän säveltäjäuran alkuvaiheessa ja järjesti hänelle klassisen musiikin opetusta. Bruto Gianninin antamien klassisen musiikin oppituntien lisäksi Johnson oppi paljon myös ajan ragtime-pianisteilta kuten Blakelta ja Richard McLeanilta.
Vuonna 1917 Johnson meni naimisiin laulaja ja tanssija Lillie Mae Wrightin kanssa. He esiintyivät molemmat vuoden 1918 musikaalirevyyssä Smart Set, jonka kiertue oli Johnsonin uran ensimmäinen. He esiintyivät myös myöhemmin yhdessä vaudeville-esityksissä. Parilla oli kaksi omaa lasta, poika James Jr. (s. 1926) ja tytär Arceola (s. 1928). 1930-luvulla he adoptoivat kolmannen lapsen, jonka nimeksi tuli Lillie Mae Jr.
Jazzpianisti Thomas ”Fats” Waller sai 17-vuotiaana pianotunteja Johnsonilta. Uruilla aloittanut Waller vietti pitkiä aikoja Johnsonin kodissa ja kehittyi nopeasti taitavaksi soittajaksi. Waller ja Johnson pysyivät ystävinä ja ajoittaisina yhteistyökumppaneina vuoteen 1943, Wallerin kuolemaan asti. Johnson nauhoitti Wallerin kuoleman jälkeen tälle tribuuttikappaleen ”Fats and Me” (suom. Fats ja minä).
Menestys ja loppuvuodet
Johnson oli yksi harvoja 1920-luvun menestyneistä jazzmuusikoista, jotka eivät olleet kotoisin New Orleansista. Vuonna 1920 hän perusti oman jazzyhtyeen nimeltä The Clef Club. Hän esiintyi 1920-luvulla paljon pianistina ja toimi teatterissa musiikillisena ohjaajana ja säveltäjänä. Vuonna 1923 Johnson esiintyi Charles Elgarin yhtyeen kanssa Englannissa teatterirevyyssä Plantation Days. 1930-luvulla hän esiintyi yhä harvemmin ja keskittyi enemmän teatterisäveltämiseen ja oman jazzyhtyeensä johtamiseen. Johnson aktivoitui uudelleen John Hammondin kutsuttua hänet esiintymään Spirituals to Swing -nimellä markkinoituihin konsertteihin Carnegie Hallissa vuosina 1938–1939. Hän esiintyi 1940-luvulla aktiivisesti ja soitti muun muassa radio-ohjelmassa This Is Jazz.
Johnson sai sydänkohtauksen vuonna 1946 ja jatkoi toivuttuaan esiintymistä, kunnes uusi kohtaus vuonna 1951 pakotti hänet lopettamaan soittamisen. Hän kuoli New Yorkissa 17. marraskuuta 1955. Lähes varattomana kuolleen Johnsonin hautajaisiin osallistui 75 ihmistä. Hänen hautansa Mount Olivetin hautausmaalla Queensissä pysyi merkitsemättömänä lähes 60 vuoden ajan.
Pianosävellykset ja teatterimusikaalit
Johnson sävelsi uransa aikana yli 200 kappaletta. Hänen ensimmäisiin julkaistuihin sävellyksiinsä kuuluvat Smart Set -revyyhyn sävelletyt kappaleet ”Stop It”, ”Boys of Uncle Sam” ja ”Mama’s Blues”, joihin musiikkijulkaisija F. B. Haviland osti 1910-luvun lopulla oikeudet. Johnsonille maksettiin 25 dollarin kertakorvaus kappaleelta ilman rojalteja, ja hän käytti rahat uuden pianon ostoon. Muita Johnsonin elinaikana julkaistuja sävellyksiä olivat muun muassa ”If I Could Be with You”, ”The Charleston”, ”Jingles”, ”Snow Morning Blues”, ”Keep Off the Grass”, ”Scoutin’ Around” ja ”Carolina Shout”. Johnson ansaitsi paremmin esiintymisillään kuin sävellyksillään. Tämä johtui osittain stride-soittotyylin teknisestä vaikeudesta ja osittain myös siitä, että Johnsonin käyttämä kolmimuunteinen rytmi oli hankalaa merkitä nuottikirjoitukseen helposti ymmärrettävällä tavalla.
Vuonna 1923 sai ensi-iltansa teatterinäytelmä Running Wild, jolla Johnson saavutti ensimmäistä kertaa kaupallista menestystä. Näytelmään kuulunut ”The Charleston” -kappale sai Yhdysvalloissa aikaan charleston-seuratanssivillityksen. Toinen Running Wildistä tunnetuksi tullut kappale oli ”Old Fashioned Love”. Johnson sävelsi vuonna 1926 Henry Creamerin sanoittaman kappaleen ”If I Could Be with You One Hour Tonight” Ruth Ettingille. Kappaleesta tuli yksi Johnsonin menestyneimmistä ja siitä saadut rojaltit auttoivat säveltäjää selviämään laman yli. Johnson ja Fats Waller tekivät vuonna 1927 musiikkia teatterinäytelmään Keep Shufflin’ ja esiintyivät siinä yhdessä kahdella pianolla. Muita näytelmiä, joihin Johnson sävelsi musiikkia, olivat vuoden 1930 The Kitchen Mechanics Revue ja vuoden 1931 Sugar Hill. Yhteensä hän osallistui 12 näytelmän säveltämiseen.
Taidemusiikki
Jazzmusiikin lisäksi Johnson sävelsi urallaan myös taidemusiikkia, johon hän sisällytti afroamerikkalaisen populaarimusiikin piirteitä. Hänen ensimmäinen klassisen musiikin tuotoksensa oli vuonna 1928 Carnegie Hallissa esitetty pianorapsodia Yamekraw: A Negro Rhapsody, jonka Johnson sävelsi alun perin soolopianolle ja jonka sovitti orkesterille William Grant Still. Teos oli sekoitus spirituaaleja ja kansanmusiikkia ja sen esityksessä toimi solistina Fats Waller. Vuonna 1932 syntyi Johnsonin toinen taidemusiikkisävellys Harlem Symphony.
Vuonna 1934 Johnson sävelsi pianokonserton nimeltä Jassamine, vuonna 1935 sävellyksen Symphony in Brown ja vuonna 1936 Symphony Harlem -nimisen baletin. Hän teki W. C. Handyn ”St. Louis Blues” -kappaleesta sinfonisen sovituksen vuonna 1937. Johnsonin säveltämä ja Langston Hughesin sanoittama vuoden 1940 ooppera De Organizer esitettiin yhden kerran Carnegie Hallissa ja kuultiin seuraavan kerran lavalla vasta vuonna 2003, kun muusikko ja orkesterinjohtaja James Dapogny järjesti siitä uuden produktion. Vuonna 1942 ilmestyi Johnsonin toinen ooppera, Eugene O’Neillin näytelmään perustuva Dreamy Kid.
Nauhoitukset
Uransa aikana Johnson säesti muita artisteja yli 400 nauhoituksessa ja nauhoitti suuren määrän soolopianoesityksiä reikänauhalle. Hän teki ensimmäisen reikänauhatallenteensa vuonna 1916. Vuosina 1917–1921 hän nauhoitti Aeolian-yhtiölle muun muassa kappaleet ”Harlem Strut”, ”Caprice Rag”, ”Steeplechase Rag” ja ”Carolina Shout”. Ensimmäiset savikiekkoäänitteensä hän teki vuonna 1921.
Johnsonin vuoden 1921 soolonauhoituksesta ”Carolina Shout” tuli tärkeä osa varhaista jazzpianorepertuaaria ja se toimi usein nuorten muusikkojen teknisenä koekappaleena. Jotkut pitävät kappaletta ensimmäisenä nauhoitettuna jazzpianosoolona. Toisten lähteiden mukaan ensimmäinen jazzpianosoolo on Johnsonin vuoden 1922 ”Bleeding Heart Blues”. Jotkut Johnsonin 1920-luvun alun nauhoituksista julkaistiin nimellä Jimmy Johnson, vaikka pianisti ei yleisesti käyttänytkään lempinimeä ja hänen ystävänsä kutsuivat häntä yleisesti Jamesiksi.
Fats Waller nauhoitti Johnsonin kanssa 1920-luvun loppupuolella. Louisiana Sugar Babes -nimellä esiintyneeseen yhtyeeseen kuului Keep Shufflin’ -musikaalin orkesterin jäseniä. Waller soitti nauhoituksessa urkuja ja Johnson pianoa.
Vuosina 1927–1929 Johnson teki nauhoituksia blueslaulaja Bessie Smithin kanssa säestäen tätä muun muassa kappaleissa ”Backwater Blues” ja ”Wasted Life Blues”. Hän myös soitti vuoden 1929 lyhytelokuvassa St. Louis Blues, jossa Smith esiintyi. Johnson säesti 1920-luvulla myös muun muassa Ida Coxia, Trixie Smithiä, Ethel Watersia, Mamie Smithiä ja Laura Smithiä. Hän nauhoitti myös muun muassa Perry Bradfordin, Louis Armstrongin, Jabbo Smithin, King Oliverin ja Clarence Williamsin johtamien yhtyeiden kanssa, usein ilman mainintaa esiintyjien luettelossa. Vuonna 1930 hän nauhoitti omat sävellyksensä ”Jingles” ja ”You’ve Got to Be Modernistic”.
Kun perinteinen jazzmusiikki alkoi nousta uudelleen pinnalle 1940-luvulla, Johnson nauhoitti runsaasti materiaalia muun muassa Eddie Condonin, Mezz Mezzrow’n ja Edmond Hallin kanssa.
Soittotyyli
Johnsonin soitossa yhdistyivät ragtimen, bluesin ja klassisen musiikin vaikutteet. Hän ei soittaessaan koskaan toistanut sävellyksen osaa sellaisenaan, vaan varioi soittoa jokaisella toistokerralla. Harlemissa vaikuttaneiden aikalaistensa Luckey Robertsin, Willie ”The Lion” Smithin ja Fats Wallerin kanssa Johnson edusti niin sanottua stride-pianotyyliä, jossa pianistin vasen käsi soitti jatkuvasti vuorotellen bassonuotteja ja sointuja ”harppovassa” liikkeessä. Bassonuottia korostettiin toisinaan lisäämällä siihen desimi vasemman käden peukalolla. Stride-pianistit käyttivät aiempaan ragtime-musiikkiin verrattuna monimutkaisempia harmonisia ja rytmisiä rakenteita ja soittivat tyypillisesti kolmimuunteisessa rytmissä suoran ragtime-rytmin sijaan. Johnson tunnetaan lisänimellä ”stride-pianon isä”.
Vaikutus
Johnson ei ollut omana aikanaan missään vaiheessa suuren yleisön tuntema nimi. Hänen sävellyksiään ja nauhoituksiaan myytiin James P. Johnson -nimen lisäksi useilla nimivariaatioilla, kuten James Johnson, Jimmy Johnson ja James J. Johnson. Lisäksi hänet oli helppo sekoittaa lähes samannimisiin musiikintekijöihin kuten James Weldon Johnsoniin ja J. C. Johnsoniin. Vaikka hänen vaikutuksensa myöhempiin jazzpianisteihin oli kiistaton, kului vuosia, ennen kuin hänen elämästään ja tuotannostaan alettiin kiinnostua laajemmin.
Johnsonia pidetään yhtenä varhaisen jazzpianonsoiton tärkeimmistä edustajista ja hänellä oli tärkeä rooli ragtime-pianonsoittotyylin kehittymisessä jazziksi. Hänen tyylillään oli suuri vaikutus muun muassa Fats Walleriin, Art Tatumiin, Duke Ellingtoniin, Count Basieen ja Thelonious Monkiin. Hänen klassisen musiikin teoksensa sen sijaan menestyivät huonosti eivätkä ne ole saaneet paljoa huomiota osakseen. Monet hänen julkaisemattomista taidemusiikkisävellyksistään ovat kadonneet, mikä tekee niiden merkityksen arvioimisesta vaikeaa.
Johnson valittiin vuonna 1970 Songwriters Hall of Fameen. Vuonna 1995 Yhdysvalloissa julkaistiin hänen kuvallaan varustettu postimerkki.
Nauhoituksia muiden yhtyeissä
Lähde: The New Grove Dictionary of Jazz.
S/2003 J 3
S/2003 J 3 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2003.
Robert Thomas
Robert Thomas voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Still Smokin’
Still Smokin’ on Cypress Hillin vuonna 2001 julkaisema DVD, jossa on seitsemän livekappaletta ja kaikki yhtyeen musiikkivideot vuoteen 2001 asti. DVD:llä on myös So You Wanna Be a Superstar, 30 minuutin TV-ohjelma.
Still Smokin’ – The Ultimate Video Collection
Still Smokin’ – The Ultimate Video Collection on päivitetty versio Still Smokin’ -DVD:stä, jossa on kolme uusinta videota ja kaikki vanhalta DVD:ltä. Versio julkaistiin vuonna 2004.
Aarni Virtanen
Toivo Aarni Johannes Virtanen (s. 1985) on suomalainen historioitsija. Hän on Suomen itsenäisyyden alkukymmeniä tutkiessaan selvittänyt esimerkiksi Lapuanliikkeen taustoja. Hän sai sekä Veikko Vennamo -elämäkerrastaan että Timo Soinin politiikkaa analysoivasta kirjastaan hyvät arvostelut. Virtasen mukaan Lapuanliike olisi johtanut diktatuuriin, ellei sille olisi tullut äkkipysäystä.
Clydesdale Bank
thumb|right|150px|Clydesdale Bankin päämaja Glasgow'ssa. Clydesdale Bank on brittiläinen vuonna 1838 perustettu pankki, jonka päämaja on Glasgow'ssa. Se on yksi kolmesta skotlantilaisesta pankista, joilla on oikeus painaa punnan seteleitä.
IsiNgqumo
IsiNgqumo on slangi tai kryptolekti, eli salakieli, jota käyttävät etupäässä Etelä-Afrikan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöön kuuluva musta väestö. Kieli perustuu zuluun, mutta siinä on lainoja myös muista kielistä. Sana isiNgqumo tarkoittaa "päätöksiä".
Apartheidin vuoksi Etelä-Afrikkaan kehittyi kaksi eri seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen käyttämää slangia, koska valkoiset ja mustat pidettiin erossa toisistaan kaikilla elämän osa-alueilla. Valkoiset, joiden äidinkieli oli joko englanti tai afrikaans, käyttivät gaylea eivätkä isiNgqumoa. Syy slangin käyttöön on ollut oman identiteetin häpeäminen, mutta aikaisemmin myös se, että homoseksuaalisuudesta rangaistiin vankeustuomiolla.
Keskustelu
Lähde:
Sanalista
Lähde:
Skotlannin rugby union -maajoukkue
Skotlannin rugby union -maajoukkue on Skotlannin kansallinen rugby union -joukkue. Se pelasi ensimmäisen maaottelunsa jo vuonna 1871, jolloin vastustajana lajin historian ensimmäisessä kansainvälisessä ottelussa toimi Englanti.
Skotlanti on pelannut kaikissa rugbyn MM-kisoissa, jotka järjestettiin ensimmäisen kerran 1987. Parhaimmillaan se on sijoittunut neljänneksi 1991.
Skotlanti on voittanut nykyisen Six Nations Championshipin mestaruuden 27 kertaa, näistä 14 vuoteen 1907 mennessä, jolloin mukana oli vain neljä maata. Viimeksi se on voittanut mestaruuden 1999. Lisäksi se on sijoittunut 20 kertaa toiseksi ja 26 kertaa kolmanneksi. 2000-luvulla se on sijoittunut parhaimmillaan neljä kertaa kolmanneksi.
Toukokuussa 2020 Skotlanti oli kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa sijalla kahdeksan.
Kotiottelunsa Skotlanti pelaa Edinburghissa sijaitsevalla yli 67 000 -paikkaisella Murrayfield Stadiumilla.
MM-kisat
Lähde: The-sports.org
Hybridisodankäynti
Hybridisodankäynti on valtiollista tai ei-valtiollista toimintaa, jossa käytetään useita sodankäynnin muotoja, kuten tavanomaista asevoimaa, epätavanomaista taktiikkaa ja rikollista toimintaa. Sotataidollisesti kyse on epäsuoran (indirect) ja suoran (direct) sotataidollisen lähtökohdan sulauttamisesta toisiinsa. Englanninkielisessä keskustelussa näitä lähtökohtia kutsutaan eräänlaisina lähestymistapoina sodankäyntiin: "approach to warfare”. Niillä viitataan sotataidollisiin perusteisiin, paradigmoihin, jotka ovat keskenään perustavanlaatuisesti erilaisia.
Hybridisodan osapuolet voivat olla tavanomaisia (asevoimat) tai epätavanomaisia (sissejä, kapinallisia, terroristeja) joukkoja, jotka voivat olla valtiollisia tai ei-valtiollisia toimijoita ja jotka pyrkivät yhteiseen poliittiseen tavoitteeseen. Hybridisodankäynnissä yhdistellään sotilaallisia, taloudellisia, poliittisia ja muita ei-fyysisiä toimia poliittisten päämäärien saavuttamiseksi. Keinovalikoiman laajuus on toisaalta vain osoitus hybridisodan suoruuden ja epäsuoruuden liittymisenä kaikkialle inhimilliseen.
Hybridisodankäynnissä käytetään esimerkiksi informaatiosodankäynnin ja epätavanomaisen sodankäynnin menetelmien yhdistelmiä strategisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Hybridisodankäynti on aina ollut osa sodankäyntiä. Hybridisodankäyntiä sisältäviä kriisejä ei pidä tulkita ainutlaatuisiksi. Hybridisodankäynnin käsite ei rajaa ulkopuolelleen mitään aikaisempaa sotilaallisten, poliittisten tai taloudellisten tavoitteiden saavuttamiseen käytettyä vaikutustapaa. Keinovalikoiman laajentuminen ei tee sotilaallista voimankäyttöä vanhentuneeksi uhkamalliksi.
Hybridisodankäynnin käsite kuvaa sodankäynnin muutosta. Sodankäynnissä käytetään jatkuvasti uusia keinoja. Epätavanomaisista sodankäynnin keinoista tulee tavanomaisia ja epätavanomaisiksi keinoiksi kehitetään jatkuvasti jotakin aivan uutta. Hybridisodankäynti käsitteenä laajentaa käsitystä siitä, mikä voidaan luokitellaan sodankäynniksi. Hybridisodankäynnissä ei ole teoreettisessa mielessä mitään radikaalisti uutta. Kiinnostavampaa on tosin pohtia miksi sentyyppiseen varautuminen ja siihen liittyvien sotataidollisten ajatusten omaksuminen on ollut länsimaisille osapuolille perinteisesti niinkin työlästä.
Hybridisodankäynti-keskustelu sisältää potentiaalia, jos se osataan hyödyntää oikein. Lähes samanlaisesta potentiaalista oli kyse toisen maailmansodan aikaisessa Blitzkrieg-ilmiössä, joka amerikkalaisessa pohdinnassa jalostui liikesodankäynnin konseptiksi (Maneuver Warfare) kylmän sodan aikana. Kyse oli siitä miten asevoiman sotataidollisilla ajatuksilla sekä johtamisen (Command and Control) lähtökohdilla ajateltiin pystyttävän kukistamaan vastustaja jo ennen kuin se hakeutui taisteluun. Tältä osin Blitzkrieg ja Hybridisodankäynti ovat sotataidollisina konsepteina lähellä toisiaan.
Hybridisodankäynti
Hybridisodankäynnissä hyödynnetään vastustajan kulttuurisia tasoja ja itsestäänselvyyksiä. Kohteena eivät siis ole pelkästään rakenteet (sotataidollinen suoruus), vaan ajattelutapa (sotataidollinen epäsuoruus).
Aseettomat sodankäyntikeinot täydentävät tai korvaavat avointa väkivaltaa. Hybridisodassa käytetään monenlaisia psykologisia, teknisiä, taloudellisia ja sotilaallisia keinoja. Psykologisia keinoja ovat mm. väärien tietojen levitys, painostus, pelottelu, palkitseminen. Tiedotusvälineissä saatetaan levittää yksipuolisia tietoja ja tehdä tietoverkoissa erilaisia hyökkäyksiä ja murtoja. Taloudellisia keinoja ovat tavaroiden jne. toimitusten katkaisut, hinnankorotukset jne. Lievempiä sotilaallisia keinoja ovat levottomuuksien synnyttäminen ja tukeminen, sissisota ja erikoisjoukkojen käyttö. Hybridisota voi tarvittaessa muuttua tavanomaiseksi sodaksi, jopa ydinsodaksi. Ennen kokeilemattomia sotatekniikoita voi olla mukana. Yllätyksellinen ja peitetty sodankäynti lamauttaa ja harhauttaa vihollista. Hybridisodankäynti on vaikeasti ennustettavaa. Hybridisodankäynnin tarkoituksena on pyrkiä poliittisiin tavoitteisiin mahdollisimman pienellä väkivallalla tilanteesta riippuen.
Hybridisodankäynti ei ole teknologiariippuvaista. Se kuvaa niitä sotataidollisia lähtökohtia ja sitä käytettyä sotataidollista ajattelu- sekä ajatustapaa minkä uskotaan ohjaavan asevoimia tai muu vastaava ryhmittymä käyttämään erilaisia suorituskykyjä tavalla, jonka uskotaan mahdollistavan poliittis-strategisten tavoitteiden saavuttamisen.
Tavanomaisen ja epätavanomaisen sodankäynnin kokemus on aika, paikka ja etenkin kulttuurisidonnaista. Kiinalainen Sunzi kirjoitti jo yli 2000 vuotta sitten, että tavanomaista on se mitä odotetaan ja mihin on varauduttu. Epätavanomainen on yllätyksellinen elementti. Jotkut tietyt sotilaalliset suorituskyvyt ja niiden yhdistetty käyttö voivat olla juuri nyt epätavanomaisia, koska potentiaalinen vastustaja ei osaa niihin varautua. Tilanne voi muuttua radikaalisti lyhyessä ajassa, jos vastustaja kehittää vastatoimia juuri näitä menetelmiä ja keinoja vastaan.
Hybridisodankäynti on ensisijaisesti sotataitoon liittyvä termi, jota on syytä käyttää tässä kontekstissa, tai ainakin huomioida sen varsinainen käyttötarkoitus. Puhuessamme hybridiautosta tiedämme että puhumme voimanlähteen yhdistämisestä. Hybridisodankäynnin kontekstissa kyse on abstraktimmasta lähtökohdasta ja siksi käsitteesseen voidaan liittää siihen kuulumatonta. Suomalaisessa sotataitoterminologiassa sekoitamme muutenkin toisiinsa poliittis-ideologisen sodan ja sodan päämääriin pyrkivän ja tähtäävän sodankäynnin taidon ja siihen liittyvän sotataidollisen ajattelu- ja ajatustavan. Sotataito on voittamisen taitoa ja taidetta.
Hybridisodankäynti voi olla asevoimien käyttämä konsepti tai jopa asevoiman käyttämä virallinen sotilaallinen doktriini.
Hybridisodankäynti sulauttaa kaksi erilaista tapaa käydä sotaa
Esimerkiksi Vietnamin sodassa Yhdysvaltojen asevoima kävi tavanomaista sotaa, mutta sen vastustaja kävi epätavanomaista sotaa, jota kutsutaan (edelleen) sissisodaksi. Vietamin sodasta on jäänyt sanonta, jossa amerikkalaiset eivät hävinneet yhtään taistelua, mutta silti he hävisivät itse sodan. Kiinnostavaa on havaita, että tämäntapainen asetelma toistui niin Irakin sodassa 2000-luvun alussa kuin Nato n Afganistanin operaatiossa. Myös Neuvostoliiton vastoinkäymiset Afganistanissa 1980-luvulla johtuivat tästä sodankäyntitapojen erilaisuudesta. Sodankäynnin historia tuntee muitakin vastaavanlaisia esimerkkejä. Toisen puunilaissodan voittajaksi selviytyi Rooma vaikka se hävisi alkuvaiheessa taistelut Hannibalin Karthagon asevoimille. Roomalainen Scipio Africanus käytti Zaman taistelussa Hannibalin omaa taktiikkaa Hannibalin omalla maalla ja yllätti täysin Karthagon asevoiman.
Hybridisodankäynnissä yhdisteään tavanomainen ja epätavanomainen. Edellisten esimerkkien valossa näyttäytyy hyvin miten vaikeaa tätä on käsitteellistää. Yksi selitys sotatoimien menestykseen ja epäonnistumiseen voisi olla seuraavanlainen: Vietnamin ja Afganistanin sissiarmeijat sekä Scipio Africanuksen joukot kykenivät poikkeuksellisella tavalla sulauttamaan menestyksekkäästi tavanomaisen ja epätavanomaisen sodankäyntitavan piirteitä.
Hybridisodankäynnin englanninkielisessä tulkinnassa liitetään mainittuihin sodankäyntitapoihin myös kyberkybersodankäynnin virtaukset. Uudenlaisen elementin yhdistäminen aikaisempaan tavanomainen-epätavanomainen -asetelmaa on vain osin perusteltavissa. Kyber on kiistamatta suorituskyky jolla on valtavaa potentiaalia sodankäynnissä mutta toisaalta kyse on oman aikamme teknologisiasta ja sen käytöstä jonka merkityksen näemme juuri nyt yllättävänä ja myös potentiaalisena. Kyberin käytöllä voidaan saavuttaa merkittäviä tuloksia sodankäynnissä. Sitä voidaan käyttää osana tavanomaisesti suunniteltuja ja toteutettuja sotatoimia tai sitten epätavanomaisesti, vastustajaa yllättäen. Uusien teknologioiden tehokkuus riippuen siitä miten sitä käytetään juuri tietyssä ajassa ja paikassa (ja informaatiotilassa). Panssarivaunuja käytettiin ensimmäisen kerran ensimmäisen maailmansodan länsirintamalla Cambrain taistelussa. Vaunujen käyttö yllätti perusteellisesti saksalaisten puolustuksen mutta alkushokin jälkeen tähänkin uuteen tekniseen väliseeseen totuttiin. Saksan Armeijan toisen maailmansodan "salamasodankäynti" antoi panssarivaunujen käytölle uudenlaista operaatiotaidollista (epätavanomaista) merkitystä. Kyberin on myös muututtava jatkuvasti säilyttääkseen epätavanomaiset ja yllättävät piirteensä.
Asevoimien sotilaalliset doktriinit painottavat yleensä joko suoraa tai epäsuoraa sotataidollista lähtökohtaa. Sodankäynnin käytäntö on ehkä näiden yhdistämistä, mutta asevoimien kenttäohjesäännöt eivät nojaa molempiin lähtökohtiin. Näin on doktriinipolitiikkassa ollut ainakin länsimaissa asevoimissa ja erityisesti Yhdysvaltain asevoimien doktriineissa, joissa on painotettu lähes pelkästään tavanomaista tapaa käydä sotaa. Venäjän toimet Ukrainassa 2014 ovat herättäneet kysymyksen venäläisestä sotataidollisesta ajattelutavasta, joka näyttää perustuvat hybridilähtökohtaan. Sodankäynnin havaittiin olevan vaikeasti ennustettavaa ja Natossa jouduttiin lähinnä vain arvailemaan sotatoimien seuraavaa vaihetta ja eri osapuolten sodan päämääriä. Myös Suomen puolustusvoimain komentaja Jarmo Lindberg korosti että venäläinen sodankäyntitapa on muuttunut puheessaan valtakunnallisella maanpuolustuskurssilla 2014. Tällä hän tarkoitti venäläisen sotataidon omaavan piirteitä, jotka eivät tule enää massiivista suurhyökkäys-mallia tai staattista rintamalinjasodankäynnin lähtökohtaa.
Afganistan ja Irak
Yhdysvaltojen Afganistanin (2001-) ja Irakin (2003-) operaatioiden aikana vihollistoiminnasta tehtyjen havaintojen katsottiin edellyttävän erilaista asevoimien käyttötapaa. Perinteisillä sodankäynnin keinoilla ei saavutettu rauhaa, jolloin hybridi-periaatteella sodankäyntiin yhdistettiin pehmeitä ja kovia sotilaallisia operaatioita. Hybridisodankäynnin ilmentymistä ovat edistäneet mm. kybersuorituskykyjen kehittyminen ja miehittämättömyyden lisääntyminen. Sotataidollisesti Afganistanissa ja Irakissa törmäsi "länsimainen" suoruus ja "itämainen" epäsuoruus, joka johti vastaavanlaiseen asetelmaan missä Yhdysvallat olivat Vietnamin sodassa. Taktinen ylivoima ei taannut sotatoimien ja sodan voittamiseen tähtäävien päämäärien saavuttamista.
Hizbollah ja Israel
Frank Hoffman on kuvannut hybridisodankäynnin prototyyppinä Hezbollahin toimintaa toisessa Libanonin sodassa. Hänen mukaansa aikaisemmin sodankäynnissä oli käytetty konventionaalista ja epätavallista taktiikkaa, terrorismia ja rikollista toimintaa, mutta Israelin ja Hezbollahin välisessä sodassa oli ensi kertaa havaittavissa moniulotteisuutta, operationaalista integraatiota sekä informaatioulottuvuuden hyödyntämistä. Hezbollah ei-valtiollisena toimijana käytti aseellisia kykyjä valtion tavoin sekä toteutti vaikuttavia informaatio-operaatioita.
Ukraina
Venäjän toimia Ukrainassa voidaan kuvata hybridisodankäynniksi. Venäjän erikoisjoukkojen rajoitetun voimankäytön, poliittisen, sotilaallisen ja taloudellisen painostuksen, strategisen kommunikaation sekä erilaisten ei-kineettisten operaatioiden avulla on luotu Ukrainaan epävakaa tilanne. Länsimaiden kannalta kyse on siis toiminnasta, jota on vaikea ennustaa. Hybridisodankäynti hyödyntää vastustajan kulttuurisia oletuksia ja itsestäänselvyyksiksi pitämiä lähtökohtia.
Eversti (evp.) Viktor Murahovskin mukaan Krimin operaatioon suunnattujen joukkojen ja välineiden taistelujärjestystä ei muodostettu samalla tavoin kuin tavanomaisessa sodankäynnissä. Ryhmittymät perustettiin tilaan ja aikaan verrattuna hajautetusti, eikä niiden johtamiseen käytetty kentälle ryhmitettyjä johtoportaita. Operaation etuosastona toimivat erikoisjoukkoprikaatin erillisetosastot, maahanlasku- ja merijalkaväkijoukkojen tiedusteluosat, ilmakuljetusjoukot ja merivoimat. Ne ottivat haltuunsa avainkohteet, tiedustelivat ja turvasivat päävoimien tulon alueelle. Operaatiota tuettiin elektronisella sodankäynnillä sekä operatiivisella että taktisella harhauttamisella.