cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rautalammin kirkko
Kunnostustyöt
thumb|left|Kirkko sankarihautojen suunnalta nähtynä. Kirkossa riitti uudesta asti kunnostamista. Vuotava paanukatto muutettiin peltikatoksi jo vuonna 1854.
Kirkon saarnastuoli siirrettiin nykyiselle paikalleen kirkon etuosaan vuonna 1927 toteutetussa ensimmäisessä laajassa korjauksessa. Samassa yhteydessä myös kirkon alttarin ylle ripustettu jyhkeä kullattu risti vaihdettiin pienempään. Tuolloin kirkko myös maalattiin.
Kirkon alttaritaulu vihittiin käyttöön pyhäinpäivänä 1940. Sen on maalannut taiteilija Väinö Hämäläinen, joskin viimeistely on hänen poikansa Lauri Hämäläisen, sillä Väinö Hämäläinen kuoli ennen kuin sai työn valmiiksi. Alttaritaulun aihe on "Jeesus puhuu veneestä Gennesaretin rannalla." Sähkövalot kirkkoon saatiin jouluksi 1947.
Kirkko maalattiin ulkoa 1954, ja vuonna 1966 kirkkoon asennettiin lämminilmapuhallukseen perustuva lämmitysjärjestelmä ja vanhat kamiinat purettiin.
Vuonna 1974 tehtiin ulkomaalauksen lisäksi myös sisämaalaus. Tuolloin kirkko sai vielä nykyäänkin siellä olevan sinisen asun, jonka on suunnitellut arkkitehti Hannele Arantola. Kirkossa tehtiin vuosina 2008–2009 laaja peruskorjaus, jonka suunnitteli arkkitehti Hannu Puurunen. Korjauksen yhteydessä poistettiin kaikki vanhat maalikerrokset ja kirkko maalattiin sisältä ja ulkoa uudestaan. Samalla uusittiin lämpökeskus ja kirkko liitettiin kaukolämpöverkkoon. Kirkkoon asennettiin myös sprinklerijärjestelmä ja hälytys- ja äänentoistojärjestelmät uusittiin.
Urut
Kirkkoon hankittiin ensimmäiset urut vuonna 1877. Niissä oli 20 äänikertaa, ja ne oli valmistanut Urkurakentamo Thule (myöhempi Kangasalan urkutehdas). Niitä laajennettiin kaksi kertaa. Vuonna 1981 saatiin nykyiset, sotkamolaisen Urkurakentamo Tuomen valmistamat 35-äänikertaiset urut. Nykyiset urut on sijoitettu ensimmäisten urkujen koristeellisen urkufasadin taakse.
Messukasukat
Seurakunnassa on säilynyt joitain erittäin vanhoja pappien messukasukoita. Vanhin, vuodelta 1728 oleva kasukka on säilytettävänä Rautalammin museossa. Muut säilyneet kasukat ovat violetinpunainen kasukka vuodelta 1789 ja musta kasukka vuodelta 1856. Kasukoita käytetään nykyisin joissakin teemajumalanpalveluksissa.
Kellotapuli
Tapuli on alun perin ollut pohjalaistyylinen kolminivelinen tapuli, mutta siihen on vuonna 1875 vaihdettu ylimmän nivelen paikalle samanlainen tornin huippu kuin kirkossakin. Tapulissa on paikat viidelle kellolle, mutta kelloja on vain kolme. Tarinan mukaan kaksi suurinta kelloa on varkaiden pelossa upotettu kylän länsipäässä sijaitsevaan Noukkalampeen, joskaan tästä ei ole mitään todisteita.
Aiheesta muualla
62.6225°N, 26.83611°W
Ukrainan Cup
Ukrainan Cup on ukrainalainen vuosittain järjestettävä jalkapalloturnaus. Cup pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 1992–1993. Menestyneimmät seurat ovat 11 mestaruudellaan FK Dynamo Kiova ja FK Šah’tar Donetsk.
Luiz Demétrio Valentini
thumb|right|Luiz Demétrio Valentini Luiz Demétrio Valentini (s. 31. tammikuuta 1940 São Valentim) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. helmikuuta 1965 ja nimitettiin Jalesin hiippakunnan piispaksi 8. kesäkuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Cláudio Colling, jota avustivat João Aloysio Hoffmann ja José Ivo Lorscheiter.
Amenorrea
Amenorrea on kuukautiskiertoon liittyvä häiriö, jossa kuukautiset puuttuvat. Jos naiselle ei ole ilmaantunut kuukautisia (menarke) 16. ikävuoteen mennessä, puhutaan primaarista amenorreasta. Jos jo alkaneet kuukautiset ovat poissa yli kolme kuukautta, puhutaan sekundaarista amenorreasta. Kumpikin amenorreamuoto voi olla hypotalamus-, aivolisäke- tai munasarjaperäinen. Syynä voi olla myös rakenteellinen poikkeavuus. Tavallisin syy kuukautisten poisjääntiin on kuitenkin raskaus.
Primaari amenorrea
Primaarisen amenorrean syiden selvittely on aiheellista aloittaa, jos normaali puberteettikehitys ei käynnisty 13. ikävuoteen mennessä tai puberteettikehitys on muilta osin edennyt normaalisti, mutta kuukautiset eivät ole 15. ikävuoteen mennessä alkaneet. Kuukautisten puuttumisen syynä voi olla anatominen poikkeama, esimerkiksi puhkeamaton immenkalvo, jolloin vuoto ei pääse poistumaan normaalisti, emättimen puuttuminen tai sen ahtauma. Jotkin kromosomipoikkeavuudet, kuten Turnerin syndrooma ja testikulaarinen feminisaatio (maskuliininen genotyyppi ei reagoi testosteroniin), aiheuttavat amenorreaa. Lisäksi syyt voivat olla hormonaaliset, kuten aivolisäkkeen prolaktiinin tai munasarjojen estrogeenin erityksen häiriö.
Sekundaari amenorrea
Jo alkaneiden kuukautisten poisjäännin tavallisin syy on toiminnallinen häiriö, mikäli raskauden mahdollisuus on jo poissuljettu. Joskus syynä voi olla munasarjojen toiminnan ennenaikainen loppuminen tai jokin elimellinen vika. Elimellisiä syitä voivat olla esimerkiksi kohtuontelon umpeenkasvaminen vaikean tulehduksen jälkeen, munasarjojen kasvain tai muu sairaus, munasarjoihin kohdistunut sädehoito, sytostaattihoito, aivolisäkkeen tai lisämunuaisen kasvain. Toiminnallisia syitä ovat esimerkiksi liiallinen laihduttaminen tai urheilu, syömishäiriöt, stressi ja suuria estrogeenimääriä sisältävien ns. vanhempien ehkäisytablettien käytön lopettaminen.
Tutkimus ja hoito
Kuukautisten puuttumisen syytä selvitettäessä määritetään verestä usein eri hormonien pitoisuuksia, jotta saadaan tietoa missä elimessä häiriö on. Lisäksi voidaan käyttää erilaisia kuvantamismenetelmiä sekä aivojen että sukurauhasten rakenteen selvittämiseksi. Hoidolla pyritään mahdollisuuksien mukaan vaikuttamaan alkuperäiseen syyhyn, esimerkiksi poistamalla kasvain, korjaamalla anatominen poikkeavuus tai ohjaamalla ravitsemuksellisissa asioissa. Monia häiriöitä voidaan hoitaa antamalla hormonihoitoa.
Kraitti
Kraitti (Bungarus fasciatus) on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva Intiassa ja Kaakkois-Aasiassa elävä kraitikäärmelaji. Se on keltamustaraidallinen ja kasvaa noin 1,8–2,1 metrin pituiseksi. Se on kaikista kraiteista myrkyllisin.
Myrkky
Kraitin myrkky on neurotoksinen ja sen arvioidaan olevan 7–14 kertaa vahvempaa kuin kobran myrkky. Härän on raportoitu kuolleen myrkkyyn 20 minuutin sisällä.
Ravinto
Kraitti syö pääasiassa muita käärmeitä, mutta sen ruokavalioon kuuluu myös kalaa, sammakoita, skinkkejä ja käärmeen munia. Laji käyttää ravintonaan muun muassa Xenochrophis piscator, Amphiesma stolatum ja intiansuurrottakäärme (Ptyas mucosa) -yksilöitä.
Kraitti tappaa saaliinsa myrkyllä ja nielaisee sitten sen pää edellä.
Roland af Hällström
Gustaf Gabriel Roland af Hällström oli suomalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja journalisti. Hän ohjasi vuosina 1938–1956 kaikkiaan 21 elokuvaa, joista useisiin laati myös käsikirjoituksen nimimerkillä Viljo Hela.
Perhetausta
Roland af Hällströmin vanhemmat olivat arkkitehti Arthur af Hällström (1867–1933) ja Natalia Lovisa Karsten (1875–1951). Hänen vanhempi veljensä Raoul af Hällström oli kulttuuritoimittaja, kriitikko ja teatterinjohtaja. He kuuluivat suomalaiseen af Hällströmin aatelissukuun.
Af Hällström oli naimisissa Kyllikki Velruusin kanssa vuosina 1927–1949, ja heillä oli yksi tytär. Vuodesta 1950 kuolemaansa asti hänen aviopuolisonsa oli näyttelijä Elvi Saarnio. Ohjaaja Arto af Hällström on heidän poikansa.
Ura
Af Hällström toimi 1920-luvun lopussa Aamulehden ja 1930-luvulla Elokuva-Aitan kriitikkona. Vuonna 1936 hän julkaisi ensimmäisen Suomessa ilmestyneen elokuvan olemusta käsittelevän kirjan Filmi, aikamme kuva. Väinö Mäkelä tarjosi af Hällströmille tilaisuuden kokeilla taitojaan elokuvaohjaajana. Af Hällström ohjasi ensimmäisen elokuvansa Paimen, piika ja emäntä vuonna 1938. Seuraavaksi hän ohjasi Jäger-Filmille historiallisaiheisen elokuvan Simo Hurtta (1940). Jatkosodan aikana af Hällström toimi STT:ssä Yleisradion uutistenlukijana.
Vuonna 1950 Fenno-Filmin tuotanto-osasto yhdistyi vastaavan Adams-Filmin osaston kanssa Fennada-Filmi Oy:ksi. Af Hällström jatkoi uuden yhtiön pääohjaajana vuoteen 1956 asti, jolloin hän kuoli kirjaimellisesti työnsä ääreen. Fennadalle hän ehti ohjata yhteensä 11 elokuvaa, muun muassa Tukkijoella (1951), Noita palaa elämään (1952), Putkinotko (1954) ja Ryysyrannan Jooseppi (1955). Jälkimmäisestä af Hällström sai yhdessä Urpo Laurin kanssa Jussi-patsaan parhaasta käsikirjoituksesta. Mika Waltarin näytelmään perustuva Noita palaa elämään sai myös kansainvälistä huomiota; alastonkohtaustensa ansiosta se myytiin Saksan liittotasavaltaan sekä Yhdysvaltoihin.
Af Hällströmin omimmiksi aiheiksi valikoituivat klassikkokirjailijoiden, kuten Teuvo Pakkalan, Mika Waltarin, Ilmari Kiannon ja Minna Canthin tekstien pohjalta tehdyt filmatisoinnit. Hän osallistui useimpien elokuviensa käsikirjoitustyöhön käyttäen nimimerkkiä Viljo Hela. Kuvauspaikalla af Hällström tunnettiin voimakastahtoisena ja persoonallisena ohjaajana. Aarre Elon mukaan hänen ”massiivinen, lihavahko olemuksensa ja viuhtova kävelytyyli saivat kummasti vipinää aikaan kuvausporukassa”.
Kuolema
Af Hällström kuoli sydänkohtaukseen 21. helmikuuta 1956 Fennadan studiossa Lain mukaan -elokuvan kuvauspaikalla, kun viimeisiä otoksia kuvattiin. Hänen kuluttava elämäntapansa vaikutti varhaiseen kuolemaan. Kun Ryysyrannan Jooseppi sai muistopalkinnon Karlovy Varyssa kesällä 1956, huonon tiedonkulun vuoksi af Hällström oli ymmärretty nuoreksi ohjaajalupaukseksi – hän oli kuollessaan 50-vuotias.
Arabiemiirikuntien lippu
Arabiemiirikuntien lipussa on panarabialaiset värit; punaista, vihreää, valkoista ja mustaa, jotka symboloivat arabikuntia.
Lipun värit kuvaavat seuraavanlaisia asioita:
Barclay
Barclay voi tarkoittaa:
Kyrillos Aleksandrialainen
pienoiskuva|upright|Kyrillos Aleksandrialainen. Kreikkalainen ikoni. Kyrillos Aleksandrialainen (n. 376–444) oli Aleksandrian arkkipiispa ja patriarkka sekä merkittävä varhaiskristillinen teologi. Hän vastusti nestoriolaisuutta. Hänet on luettu pyhien joukkoon ortodoksisessa ja katolisessa kirkossa. Katolinen kirkko on julistanut hänet kirkonopettajaksi.
Elämä
Kyrillos valittiin arkkipiispaksi edeltäjänsä Teofiloksen kuoltua vuonna 412.
Kyrillos johti Aleksandrian kirkkoa 32 vuotta. Hän kuoli vuonna 444 sairasteltuaan ja heikennyttyään terveydellisesti.
Pyhän Kyrillos Aleksandrialaisen muistopäivä on katolisen kirkon pyhimyskalenterissa 27. kesäkuuta, ortodoksisessa kirkossa 9. kesäkuuta ja 18. tammikuuta.
Teologia
Kyrillos opetti, että Jeesuksen Kristuksen inkarnaation kautta koko ihmiskunta voi olla osallinen alkuperäisestä ihmisyydestä, joka menetettiin syntiinlankeemuksessa. Jeesuksen kirkastuminen vaikutti myös uskovaisiin.
Kyrilloksen kaksiluonto-opin mukaan Kristuksella oli kaksinainen luonto (ihminen ja Jumala) mutta vai yksi persoona (prosopon). Luontoja ei kuitenkaan saa erottaa tai jakaa, vaan ne kuuluvat "yhdelle Kristukselle". Sekä Nestorioksen että Kyrilloksen ongelmaksi jäi kysymys, miten kaksi täydellistä persoonaa (ihminen ja Jumala) voivat kuitenkin olla "yksi ja sama"? Nestorios näyttää hajottavan Kristuksen kun taas Kyrillos tuntuu häivyttävän Kristuksen ihmisyyden.
Teokset
Kyrillos oli merkittävä kirjailija, jonka useat teokset ovat säilyneet.
Patrologia Graecassa on niteissä 68-77 säilyneitä Kyrilloksen kirjoituksia.
Kirkkorunoudessa
Tropari:
Ylistäkäämme nyt hartaasti maailman valistajaa ja puheentaitajien johtajaa, / ainaisen Neitseen Mariaan puolustajaa ja puolesta taistelijaa, / joka tulisin opein totisesti poltti inhottavan Nestorioksen hirveän harhaopin jumalattomat ja Kristuksen vastaiset sanat, // ja lausukaamme: Oi jumalallinen Kyrillos, rukoile, että Kristus lujittaisi oikean uskon.
Kontakki:
Vapahtajan lähteistä Sinä, autuas, / selvästi vuodatit meille Jumalan tuntemisen oppien syvyyden, / joka hukuttaa harhaopit, mutta varjelee lauman aaltojen vahingolta. // Sinä, pyhittäjä, olet maan äärien opettaja, joka jumalallisia salaisuuksia ilmoitat.
Kritiikki
Kyrilloksen perintöä on myös kyseenalaistettu, koska hänet on liitetty novatiolaisten (novatiolaisia olivat vastapaavi Novatianuksen kannattajat, jotka vastustivat luopioiden ottamista takaisin kirkkoon ja kuolemansyntien anteeksiantamista kirkon pyhyyden tähden) ja juutalaisten karkottamiseen Aleksandriasta, naisfilosofi Hypatian erittäin raakaan murhaan sekä Aleksandrian kirjaston tuhoamiseen.
Hyperion (mytologia)
Hyperion oli yksi Hesiodoksen teoksessaan Jumalten synty (Theogonia) esittelemistä kreikkalaisen mytologian titaaneista, itään yhdistetty valon jumaluus, joka sisarensa Theian kanssa synnytti Auringon (Helios), Kuun (Selene) ja Aamunkoiton (Eos). Myös Auringosta käytetään usein nimeä Hyperion. Hyperion oli Gaian (Maa) ja Uranoksen (Taivas) poika. Hyperionin merkitys mytologiassa on hyvin vähäinen, sillä hänet vain mainitaan titaanien luettelossa.
Hyperion taiteessa
John Keats on kirjoittanut Hyperionista kaksi runoa: "Hyperion" ja "Hyperionin kukistuminen". Tieteiskirjailija Dan Simmons nimesi kaksi kirjaansa Keatsin runojen mukaan: Hyperion Cantos -sarjaan kuuluvat Hyperion ja sen seuraaja Hyperionin tuho. Friedrich Hölderlin on kirjoittanut runon "Hyperionin kohtalonlaulu",  jonka on suomentanut Alle Tynni.
Parajääkiekko
thumb|[[Norjan ja Italian välinen ottelu kelkkajääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa toukokuussa 2009.]] thumb|Parajääkiekkoilija tavoittelee kiekkoa. thumb|Parajääkiekkoiluun suunniteltu kelkkamalli. Parajääkiekko (ent. kelkkajääkiekko) on jääkiekosta kehitetty vammaisurheilulaji, jota pelataan muun muassa paralympialaisissa. Tavallisesta jääkiekosta poiketen pelaajat käyttävät jäällä liikkumiseen kelkkoja, jotka on varustettu terillä. Kahta lyhyttä mailaa käytetään niin kiekon lyömiseen kuin vauhdin ottamiseen ja kelkan ohjailuun. Pelaajia kentällä on sama määrä kuin tavallisessa jääkiekossa. Peliaika on 3 × 15 minuuttia. Parajääkiekossa taklaaminen on sallittua, mutta siihen tulee käyttää vartaloa eikä kelkkaa. Pelaajien suojat ovat samantapaisia kuin tavallisessa jääkiekossa, mutta kasvojen suojelemiseksi ristikkokypärä on pakollinen kaikille pelaajille.
Parajääkiekossa pelaajat luokitellaan toimintakyvyn mukaan. Huomiota kiinnitetään esimerkiksi siihen, onko pelaajalla toinen tai kumpikin jalka amputoitu vai onko pelaaja halvaantunut. Pelaajilta vaaditaan hyvää ylävartalon hallintaa ja istumatasapainoa sekä hyvää käsien toimintakykyä. Laji sopii hyvin myös niille, jotka eivät esimerkiksi polvi- tai muun urheiluvamman takia voi pelata tavallista jääkiekkoa. Suomessa myös vammaton henkilö voi pelata parajääkiekkoa.
Historia
Parajääkiekko kehitettiin 1960-luvulla tukholmalaisessa kuntoutuskeskuksessa. Siitä tuli virallinen paralympialaji vuonna 1994. Nykyään parajääkiekko on suosittua muun muassa Kanadassa, Yhdysvalloissa, Ruotsissa ja Norjassa.
Suomessa parajääkiekkoa on pelattu vasta loppuvuodesta 2007 lähtien. Kesäkuussa 2010 Suomen Vammaisurheilu ja –liikunta VAU ry isännöi Suomen ensimmäistä kansainvälistä kelkkajääkiekon turnaustapahtumaa Kisakallion Urheiluopistolla Lohjalla. Turnauksen voitti varsin ylivoimaisesti Viro.
Kelkkajääkiekkojoukkueet Suomessa 2023
Lähde
Todorov
Todorov tai Todorova on seuraavien tunnettujen henkilöiden sukunimi:
Allard
220px|right|thumb|Allard P1 Sports vuodelta 1948. Allard Motor Company oli brittiläinen autonvalmistaja, joka toimi vuosina 1936–1966. Tehtaan perusti Lontooseen Sydney Allard, ja sen autoissa oli aikoinaan yksi parhaimmista paino-teho-suhteista.
Autojen valmistus lopetettiin 1966 Sydney Allardin kuoltua, kun Allardin tehdas paloi samana vuonna ja suurin osa autojen suunnitelmista ja tiedoista tuhoutui.
Oy Ford Ab toi 1950-luvulla Suomeen muutamia Allard-autoja. Suomalaiset osallistuivat niillä muun muassa Monte Carlo -ralliin ja Jyväskylän Suurajoihin. Suomessa autoa mainostettiin toisinaan ”Ford Allardina”, vaikka kyseessä oli täysin itsenäinen automerkki. Uusina ja käytettyinä tuodut autot yhteen laskien Suomeen on arvioitu tulleen 12 Allardia.
Muurat
Muurat (Formicariidae) on heimo pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina trooppisilta ja subtrooppisilta alueilta Keski- ja Etelä-Amerikasta. Muurien koko vaihtelee 10 senttimetristä 20 senttimetriin. Heimoon kuuluu 2 sukua ja 12 lajia. Aikaisemmin heimoon kuului enemmän lajeja, mutta molekyylifylogeneettisten tutkimusten perusteella ne on siirretty töpökkien tai luurien heimoihin. Muurat ovat hyönteissyöjiä, jotka syövät yleensä maassa tai ainakin lähellä maata sillä monet ovat erikoistuneet syömään muurahaisia. Useimpien muurien pääväritys on mitäänsanomaton, ne ovat joko ruskeita, mustia tai valkoisia. Muurat munivat yleensä 2–3 munaa puussa olevaan pesäänsä. Sekä koiras että naaras hautoo munia.
Tunturiorho
Laji on läheistä sukua morfologisesti siitä suuresti poikkeavalle Traunsteinera-suvulle, ja se sijoitetaan joskus kyseiseen sukuun. Chamorchis-suvussa on vain yksi laji.
Ulkonäkö ja koko
Tunturiorho nousee keväällä kasvin kokoon nähden suurista munanmuotoisista versojuurimukuloista. Kukkavarren korkeus on vain n. 3–10 cm. Sen juurella on useiden hyvin kapeiden lehtien muodostama ruusuke. Lehdet ovat varren pituisia tai hiukan lyhyempiä. Kukinto on harsu latvatähkä. Pienet kukat ovat väriltään vihertävän ruskeita, ja niitä on tyypillisesti kolmesta kahteentoista kappaletta. Kukat ovat miltei kellomaisia, kukan huuli on kannukseton. Tunturiorho kukkii heinä-elokuussa.
Siementen lisäksi laji kykenee kasvulliseen lisääntymiseen muodostamalla vuosittain useita uusia versojuurimukuloita. Tämän takia tunturiorho kasvaa usein monivartisina tuppaina. Laji voi kuitenkin piileskellä vuosia maan alla sienirihmojen turvin ja mukulan varassa.
Levinneisyys
Tunturiorhoa tavataan Euroopassa vuoristoalueilta Alpeilta, Karpaateilta, Balkanilta sekä Skandinavian tunturialueilta Etelä-Norjasta Petsamoon saakka. Laji on esiintymisalueellaan hyvin paikoittainen, mutta kuitenkin runsaslukuinen. Suomessa sitä tavataan vain muutamalta Enontekiön Kilpisjärven suurtunturilta käsivarren Lapista. Ensimmäisen kerran laji löydettiin Suomessa vuonna 1911 Saanalta.
Elinympäristö
Tunturiorho on kalkinvaatija, ja se kasvaa erityisesti vuoristoruohikoilla ja -niityillä. Suomessa sitä esiintyy ainoastaan tunturien alapaljakoilla korkeintaan 850 metrin korkeudella, yleensä alueilla missä on muitakin tyypillisiä paljakoiden kalkinvaatijoita. Alpeilla lajia saatetaan tavataan aina 2000 metrin korkeuteen saakka.
Askamin rautatieasema
Askamin rautatieasema on rautatieasema lähellä Askam-in-Furnessin ja Irelethin kyliä Cumbriassa. Se sijaitsee Cumbrian Coast Linen varrella.
Asema avattiin nimellä Ireleth Gate huhtikuussa 1851 ja suljettiin lokakuussa 1857. Se avattiin uudelleen nimellä Ireleth 1. huhtikuuta 1868. Nimi vaihtui Askamiksi 1. tammikuuta 1875.
Asemaa käytti 62 882 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Torben Grut
thumb|Torben Grut thumb|210px|Grutin suunnittelema [[Sollidenin linna]] Torben Andreas Grut (2. kesäkuuta 1871 Tun, Itä-Götanmaa – 24. joulukuuta 1945 Frederiksberg, Tanska) oli ruotsalainen arkkitehti. Hänet tunnetaan erityisesti urheilu- ja edustusrakennusten suunnittelijana. Grut opiskeli Kungliga tekniska högskolanissa. Högskolanissa nuoreen aloittelevaan arkkitehtiin teki suuren vaikutuksen arkkitehti ja professori Isak Gustaf Clason, jonka kanssa hän myös myöhemmin työskenteli. Hän työskenteli myös muun muassa Ferdinand Bobergin kanssa.
Grut oli Ruotsin tennismestari vuosina 1896–1897 ja Tanskan edustaja Kansainvälisessä olympiakomiteassa 1906–1912.
Campoformido
Campoformido on pieni kaupunki ja kunta Koillis-Italiassa Friuli-Venezia Giulian autonomisella alueella Udinen maakunnassa. Kunnassa oli vuoden 2021 alussa 7 863 asukasta.
Kaupungin nimi oli aiemmin Campo Formio. Kylä on kuuluisa siitä, että siellä solmittiin Campo Formion rauha vuonna 1797 Ranskan ja Itävallan välillä.
Let Me Rock You
Let Me Rock You on Peter Crissin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 1982. Albumia ei julkaistu Yhdysvalloissa ennen vuotta 1997, kun se julkaistiin CD:nä. Tuottajana toimi Vini Poncia, joka oli tuottanut hänen aiemman sooloalbumin vuodelta 1978.
Phases
Phases on kitaristi Petteri Sariolan toinen albumi. Se julkaistiin 7. lokakuuta 2009. Kaikki kappaleet ovat Sariolan kirjoittamia lukuun ottamatta kappaleita "Odysseus" ja "Rubik's Cube", jotka Sariola on tehnyt yhdessä veljensä Jyri Sariolan kanssa. Jyri Sariola on myös tuottanut, nauhoittanut ja miksannut albumin. Lisäksi hän soittaa muutamissa kappaleissa rumpuja ja kosketinsoittimia. Albumilla vierailevat myös basisti Doug Wimbish (kappaleissa "Distorted" ja "Sailing") ja Heini Ikonen, joka laulaa taustoja useissa kappaleissa.
Sami Hynninen
Sami Hynninen (s. 18. maaliskuuta 1976 Lohja) on suomalainen muusikko ja taiteilija, joka tunnetaan parhaiten doom metal -yhtyeistä Reverend Bizarre, The Puritan ja Spiritus Mortis. Hänet palkittiin musiikillisista ansioistaan Somnium-stipendillä vuonna 2009. Vuonna 1998 kustannusyhtiö Sarjamafia julkaisi Hynnisen ensimmäisen sarjakuva-albumin Maaginen matka. Sittemmin Hynninen on tullut tunnetuksi erityisesti doom metal -taustaisten yhtyeiden, kuten Jex Thoth, levynkansitaiteilijana.
Hynninen on kasvissyöjä, joka on viime vuosina puhunut julkisesti eläinten oikeuksien ja luonnonsuojelun ohella muun muassa rasismin ja seksismin vastaisuudestaan.
Koivulammit (Jämsä)
Koivulammit on Keski-Suomessa Jämsän Rasin lähellä sijaitsevat kaksi lampea. Tässä esitetään tarkemmin suuremman ja pohjoisempana sijaitsevan lammen tietoja.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 158,6 metriä mpy. Ympäröivä suo on ojitettu jasuon kuivatusoja on johdettu kumpaankin lampeen. Vedet ojataan pohjoiseen, missä suuremman lammen laskuoja alkaa. Laskuoja virtaa idässä sijaitsevaan Kovasjärveen. Laskuojan pudotus on 22,5 metriä.
Ärrä-Cup
Ärrä-Cup on jokavuotinen Helsingissä pelattava jääkiekon harjoitusturnaus. Ärrä-cup pelataan aina pari viikkoa ennen SM-liigakauden alkua Hartwall Areenalla. Turnauksen nimi on ollut nykyisensä vuodesta 2000 lähtien. Vuonna 1999 turnaus pelattiin nimellä Ravi-Hockey Tournament.
Ensimmäinen turnaus Hartwall Areenalla pidettiin jo vuonna 1997 eli valmistumisvuonna. Tuolloin turnauksesta käytettiin nimiä SAS Jackpot Cup ja Hartwall Areena Cup. Seuraavana vuonna kilpailun nimi oli SAS Cup. Ärrä-cupiin on aina osallistunut neljä joukkuetta. Joukkueet pelaavat aluksi välieräottelut, joiden voittajat pelaavat finaalissa ja häviäjät pronssiottelussa. Näin otteluja kertyy kaikille kaksi. Vuonna 2007 turnauksen voitto meni Ilvekselle, joka kukisti loppuottelussa Jokerit lukemin 2–0. Pronssia otti Pelicans.
Devil May Cry 5
Devil May Cry 5 on Capcomin kehittämä ja julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna  PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle. Peli kuuluu Devil May Cry -pelisarjaan. Pelistä julkaistiin laajennettu versio Devil May Cry 5: Special Edition PlayStation 5:lle ja Xbox Series X/S:lle, jossa Vergil lisättiin pelattavaksi hahmoksi.
Pelaaminen
Pelissä on kolme pelattavaa päähenkilöä: Nero, Dante ja uusi hahmo V.
Kehitys
Pelin ohjaaja Hideaki Itsuno keskusteli Capcomin johtajan Kenzo Tsujimoton kanssa tekisikö Devil May Cry 5:n vai Dragon’s Dogma 2:n. Tsujimoton vastaus oli että luovien henkilöiden olisi saatava tehdä mitä he haluavat tehdä, joten antaa mennä, tee mitä haluat. Tuolloin neljä vuotta aiemmin pelit olivat Itsunon mukaan kehittyneet paljon, mutta puhtaasti toimintapelejä ei ollut paljoa. Tuottajan roolissa Michiteru Okabe oli vastuussa liiketoimintapuolesta kuten budjetista ja arvioista paljonko peli myisi sekä hyväksyttää projekti.
Peli käyttää RE Engine -pelimoottoria, joka oli ensin käytössä Resident Evil 7:ssä.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Myynti
Capcom on kertonut pelin myyneen kaksi miljoonaa kappaletta toukokuuhun 2019 mennessä. Aiempi Devil May Cry 4 myi kolme miljoonaa kappaletta koko elinaikanaan.
500 päivän talousohjelma
thumb|120px|Grigori Javlinski 500 päivän talousohjelma pyrki Neuvostoliitossa siirtämään maan markkinatalouteen talouden ollessa kriisissä. Ohjelmaa ehdotti Grigori Javlinski, ja sitä toteutettiin puoluejohtaja Mihail Gorbatšovin talousneuvonantajan Stanislav Šatalinin ohjauksessa. Elokuussa 1990 ilmestyi 400-sivuinen raportti, jonka tuli tunnetuksi 500 päivän ohjelmana. Ohjelman mukaan maahan olisi syntynyt markkinatalouden perusta 500 päivässä. Siihen liittyi laaja yksityistäminen, kysynnän ja tarjonnan lain mukaan muuttuvat hinnat ja kytkentä maailmantalouteen sekä vallan hajauttaminen keskukselta Neuvostoliiton alueille. Boris Jeltsin tuki ohjelmaa. Gorbatšov epäröi, mutta tuki myös ohjelmaa. Pääministeri Nikolai Ryžkov sen sijaan ilmoitti vastustavansa sitä.
Korkein neuvosto viivytti ohjelmaa ja hyväksyi miedomman version, jolle ei ollut aikamääriä.
Rudolph Valentino
Rudolph Valentino (oik. Rodolfo Alfonso Raffaello Piero Filiberto Guglielmi di Valentina d’Antonguolla; 6. toukokuuta 1895 Castellaneta, Italia – 23. elokuuta 1926 Manhattan, New York) oli italialaissyntyinen Hollywood-näyttelijä. Hänen lempinimensä oli ”The Great Latin Lover” (Suuri latinalainen rakastaja). Hän oli mykän elokuvan suurimpia miestähtiä. Häntä pidetään ensimmäisenä miestähtenä, josta tuli seksisymboli.
Lapsuus ja nuoruus
Hänellä oli ongelmia koulussa, mihin yhtenä syynä saattoi olla isän kuolema pojan ollessa vasta 11-vuotias. 15-vuotiaana hän haki sotilaskouluun, mutta häntä ei huolittu fyysisten ominaisuuksien takia.
Ura
Asuttuaan Pariisissa vuoteen 1912 Valentino lähti 18-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja saapui New Yorkiin Ellis Islandille joulupäivänä 1913. Hän löysi itselleen tanssijantöitä ja toimi muun muassa Taxi Dancerina eli miehenä, joka tanssii naisten kanssa maksusta. Rudolph liittyi operettiryhmään, jonka mukana hän matkusti Utahiin ja sieltä San Franciscoon, jossa hän tapasi näyttelijä Norman Kerryn. Kerry houkutteli Valentinoa kokeilemaan uraa elokuvissa. Vuonna 1919 hän esiintyi pienissä rooleissa lukuisissa elokuvissa. Samana vuonna hän solmi avioliiton näyttelijätär Jean Ackerin kanssa. Avioliitto päättyi kuitenkin eroon vuonna 1923, ja Acker paljastui myöhemmin lesboksi.
Kuolema ja hautajaiset
Valentino sairastui äkillisesti 15. elokuuta 1926 New Yorkissa, ja hänet vietiin sairaalaan. Häneltä leikattiin puhjennut mahahaava. Hän näytti jo toipuvan, kun hän sai verenmyrkytyksen ja kuoli kahdeksan päivän kuluttua vain 31-vuotiaana. Tieto kuolemasta otettiin maailmalla vastaan järkyttyneenä, ja naisten kerrottiin pyörtyilleen uutisen kuultuaan. Joidenkin naisten kerrottiin jopa tehneen itsemurhan Rudolphin kuoleman takia. Hänen hautajaisiinsa New Yorkissa kaduille kerääntyi arviolta 100 000 ihmistä. Pola Negri aiheutti kohua kaatumalla hysteerisenä arkun päälle. New Yorkista Valentinon arkku vietiin Kaliforniaan, jossa järjestettiin toiset hautajaiset ja jonne hänet myös haudattiin.
Rio Grande do Norte
Aluejako
Rio Grande do Norte on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten neljään suuralueeseen: Oeste Potiguar, Central Potiguar, Agreste Potiguar ja Leste Potiguar. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 19 ala-alueeseen, jotka on jaettu edelleen 167 kuntaan. Ala-alueet ovat:
Francisco Fernández
Francisco Fernández tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Salmijärvi (Jämsä, Rasi)
Salmijärvi on Keski-Suomessa Jämsän Rasissa sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria eikä sillä ole myöskään salmea. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi suota ja metsämaata. Se ympäristössä on kolme entistä maatilaa ja vapaa-ajan asunto. Järvelle tulee tiet Pitkäjärven takaa yhdystieltä 3284.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,1 metriä mpy. Järveen laskee Vähäjärven laskuoja, jonka valuma-alueella ovat myös Kangastakunen ja Kalaton. Sen oma laskuoja lähtee kaakkoisrannasta ja se laskee Pitkäjärven lounaispään kapeikkoon.
Angus Wilson
Angus Wilson (11. elokuuta 1913 Bexhill-on-Sea, Sussex, Britannia – 31. toukokuuta 1991 ), Sir, oli brittiläinen kirjailija. Hän asui lapsuutensa Etelä-Afrikassa. Hän oli British Museumin kirjastonhoitaja 1937–1955 ja East Anglian yliopiston historian professori 1966–1978.
Wilsonin esikoisteos, novellikokoelma The Wrong Set ilmestyi 1949. Novellimainen ote näkyy myös joissakin romaaneissa. Hän on satiirikko, tekee tarkkoja havaintoja ja käyttää farssin aineksia. Hän noudattaa George Eliotin ja E. M. Forsterin realistista romaaniperinnettä. 1956 ilmestynyt ja suomennettu Epäjumala haudassa kertoo historioitsijasta, joka tekee tiliä menneisyytensä kanssa. Romaanien lisäksi hän on kirjoittanut tutkimuksia kirjailijoista, esseitä ja omaelämäkerran Wild Garden (1963).
Helena Allahwerdi
Helena Allahwerdi (o.s. Liikanen, s. 15. tammikuuta 1938 Helsinki) on suomalainen filosofian tohtori, joka tunnetaan kansainvälisyyskasvatuksen uranuurtajana Suomessa.
Allahwerdin kaksossisar on kasvatustieteilijä, professori emerita Pirkko Liikanen. Tytöt varttuivat Helsingin Kaisaniemenkadulla virkamiesisän ja ompelijaäidin tyttärinä, karjalaisevakoiden ympäröiminä. Tytöt pääsivät ylioppilaiksi 1956 Helsingin suomalaisesta yksityislyseosta, minkä jälkeen Helena Liikanen lähti au pairiksi Yhdysvaltoihin ja suoritti opintoja New Yorkin Columbian yliopistossa. Helsinkiin palattuaan hän valmistui vuonna 1962 humanististen tieteiden kandidaatiksi pääaineenaan englantilainen filologia ja vuonna 1969 valtiotieteiden kandidaatiksi pääaineenaan sosiologia. Vuonna 2001 hän väitteli tohtoriksi 63-vuotiaana aiheesta Kansainvälisyyskasvatuksen suositukset maailmankansalaisen kypsyyskokeeseen.
Helena Liikanen avioitui vuonna 1962 alun perin Irakin, sittemmin Itävallan kansalaisen, insinööri Munir Allahwerdin kanssa, joka oli työssä YK-tehtävissä. Heille syntyi 2 poikaa, joita äiti hoiti kouluikään saakka. Miehen työ vei perhettä moniin sotaakäyviin maihin, kunnes he asettuivat Suomeen 1970. Helena Allahwerdi sai työtä ensi kouluhallituksesta ja sitten Suomen YK-liitosta kansainvälisyyskasvatuksen sihteerinä 1972. Vuonna 2002 hänestä tuli Haaga Instituutin ja Helsingin kauppaoppilaitoksen kansainvälisten asioiden johtaja. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 72-vuotiaana vuonna 2010.
Helena Allahwerdille myönnettiin vuonna 1976 Noppa-työryhmän jäsenenä valtion tiedonjulkistamispalkinto. Vuonna 1971 aloitettu Noppa-hanke tähtäsi alle kouluikäisille lapsille suunnattujen tv-ohjelmien tuotantoon, tärkeimpänä tuloksenaan vuosina 1973–1981 lähetetty lastenohjelma Noppa. Työryhmässä oli mukana myös Allahwerdin kaksossisar, varhaiskasvatuksen professori Pirkko Liikanen sekä toimittajat Antero Ikonen, Sirppa Sivori-Asp ja Ulpu Tolonen. Helena Allahwerdi on toiminut monien lastenohjelmien käsikirjoittajana sekä lasten ja aikuisten koulutusmateriaalien laatijana ja julkaisujen toimittajana. Vuonna 1990 Allahwerdi sai Rauhankasvatusliiton rauhankasvatuspalkinnon.
Gillet
Gillet Vertigon historia
Tony Gillet on entinen kilpa-ajaja, joka pyrkii jatkuvasti täydelliseen suoritukseen. Voitettuaan useana perättäisenä vuonna Belgian mestaruuden mäkikilpailuissa ja osallistuttuaan itserakentamallaan kilpa-autolla kahdesti Pariisi-Dakar -erämaaralliin, Gillet päätti siirtyä autoteollisuuden pariin vuonna 1982 ryhtymällä Donkervoortin maahantuojaksi. Varta vasten viritetyllä Donkervoortilla Gillet siirsi nollasta sadan kilometrin tuntivauhtiin suoritettavan kiihdytyksen ennätyksen uusille luvuille tammikuussa 1990 tuloksellaan 3,85 sekuntia. Sittemmin hän teki myös sarjatuotantoautojen maailmanennätyksen 0-60 km/h -kiihdytyksessä nimeään kantavalla Gillet Vertigolla. Ennätysaika on 3,1 sekuntia.
Vertigon ensimmäinen prototyyppi valmistui 1991. Se julkistettiin Brysselin 71. kansainvälisessä autonäyttelyssä tammikuussa 1992. Seuraavan kahden vuoden aikana prototyyppiä viimeisteltiin sarjatuotantoa varten ja sille myös hankittiin vaikeasti saatava EU-tyyppihyväksyntä. Samaan aikaan prototyyppi kiersi tärkeimmissä autonäyttelyissä, kuten Pariisin ja Geneven kansainvälisissä autonäyttelyissä vuonna 1993.
Tätä kaikkea varten oli rakennettava vielä kaksi autoa lisää. Toinen niistä oli prototyyppi, joka oli jo lopullisen myyntiin tulevan auton kaltainen. Toinen oli varsinaisen valmistussarjan auto numero 1, jolla suoritettiin tyyppihyväksyntään tarvittavat testit, kuten keulatörmäystesti sekä istuinten kiinnitysten ja turvavöiden kiinnitysten lujuustestit. Vertigo selviyi kaikista mainituista testeistä ilman huomautuksia.
Gillet Vertigon sarjatuotantoversio poikkesi ensimmäisestä prototyypistä monin tavoin. Auton kori valmistettiin hiilikuituvahvisteisesta alumiinihunajakennoista aivan kuten Formula 1 -kilpuritkin. Tällä saavutettiin sekä huomattava painonsäästö että suurempi rakenteellinen lujuus. Vertigon paljas kori painaa vain 58 kg. Korista tehtiin prototyyppiä sulavalinjaisempi hieman korkeammin sivuikkunoin ja irrotettavin etuvaloin.
Auto numero 2 varustettiin automaattivaihteistolla ja erityisellä joystick-hallintalaitteistolla. Se myytiin entiselle F1-kuljettajalle, Philippe Streiffille, joka oli vammautunut F1-onnettomuudessa.
Autourheilu
Gillet on myös aktiivinen moottoriurheilurintamalla. Auton kisaversiolle on annettu nimeksi Gillet Vertigo Streiff edellä mainitun Philippe Streiffin mukaan. Belgialaiset Bas Leinders ja Renaud Kuppens voittivat autolla Belgian GT-mestaruuden ja sijoittuivat Span 24h -kilpailussa toiselle sijalle.
Porfyrios Kalliopas
pienoiskuva|Veistos, jolla kunnioitetaanPorfyriosia. Porfyrios Kalliopas oli 500-luvun tunnetuimpia valjakkoajajia Bysantin valtakunnassa. Hän oli kotoisin Libyasta ja aloitti ajouransa noin kaksikymmenvuotiaana. Porfyrios dominoi kilpa-ajoja Bysantissa yhteensä noin neljänkymmenen vuoden ajan. Hänet palkittiin menestyksestään arvonimellä faktionarios (tai latinalaisittain factionarius). Hänelle pystytettiin patsas noin vuonna 500 Konstantinopolin hippodromille ja toinen noin vuonna 545. Patsaat ilmeisesti tuhottiin vuonna 1204, kun neljännellä ristiretkellä Konstantinopoliin harhautuneet ristiretkeläiset hävittivät kaupunkia. Patsaista on säilynyt nykypäivään vain jalustat.
Historioitsija Johannes Malalas viittaa kerran Porfyriokseen. Hänet tunnetaan myös Maksimos Planudeksen Antologian epigrammeista. Niistä 32 on omistettu hänelle, mutta vain 22 muille ajajille. Porfyrios kilpaili sekä sinisessä että vihreässä sirkuspuolueessa. Kilpa-ajot olivat erittäin suosittuja Bysantissa ja voittajia kohdeltiin sankareina.
Ronald Ross
Ross on myös julkaissut runoja, romaaneja ja matemaattisia tutkimuksia.
Abd al-Jabbar
Hänen elämäkerturinsa al-Hakim al-Jushami (k. 1101) kirjoittaa, että Qadin maine teologiassa (ilm al-kalam) oli levinnyt idästä länteen, ja että hänen elämänsä oli omistettu opettamiselle ja kirjoittamiselle, kunnes maa oli peitetty hänen kirjoillaan ja oppilaillaan. Modernin arvioitsijan mukaan al-Jabbar ei niinkään ollut originelli ajattelija kuin oikea ja hyvä mu'taziliitti.
Elämäkerta
Abd al-Jabbar syntyi vuoden 935 tienoilla Iranissa Hamadanin kaupungin lähellä olevassa Asadabadissa. Hän kävi aluksi koraanikoulua (kuttab) ja opiskeli sen jälkeen haditheja useiden oppineiden johdolla. Al-Jabbar siirtyi Basraan, joka buijidien dynastian alaisena oli edelleen mu'taziliittien keskuspaikka. Al-Jabbar opiskeli erään näkemyksen mukaan ensin aš'arilaisuutta, mutta näki valon ja siirtyi kannattamaan mu'taziliittien oppeja. Hän siirtyi lopulta šiialaisten buijidihallitsijoiden pääkaupunkiin Bagdadiin. Lainopissa mu'taziliitit olivat yleensä hanafilaisia, mutta al-Jabbarin kerrotaan perehtyneen etenkin shafi'ilaisuuteen.
Vähäjärvi (Jämsä)
Vähäjärvi on Keski-Suomessa Jämsän Rasissa sijaitseva järvi.
Abd al-Jabbar
Elämäkerta
Bagdadista al-Jabbar siirtyi Ramhormozin kaupunkiin Persianlahden rannalle, missä hän 970 alkoi sanella pääteostaan Kitab al-mughni. Vuonna 977 hänen asuinpaikakseen tuli Ray, mistä hän sai päätuomarin viran. Kun häntä suosinut visiiri al-Sahib ibn 'Abbad kuoli 995, al-Jabbar menetti virkansa ja hänen omaisuutensa takavarikoitiin. Syytä tapahtumiin ei tunneta.
Vähäjärvi (Jämsä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Pitkäjärven länsipuolella Pukarajärveltä Rasinjärvelle kulkevan kalliomurroksen painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven itäpuolella on kaksi vapaa-ajan asuntoa, joiden ohi kulkee Pitkäjärven toiselta puolelta yhdystiestä 3284 haarautuva tie.
Abd al-Jabbar
Teokset
Al-Jabbarin kerrotaan kirjoittaneen tai sanelleen 400 000 foliosivua tekstiä. Melkein kaikki on kadonnut, vaikka paljon siitä tunnetaan myöhemmistä kommentaareista. Luku 'neljä' kerrannaisineen tarkoittaa seemiläisissä kielissä paljoutta yleensä, joten tietoa ei ehkä ole tarkoitettu kirjaimelliseksi. Teoksista valtaisa Kitab al-mughni rinnastuu mittasuhteiltaan Tuomas Akvinolaisen teokseen Summa Theologica.
Kitab al-usul al-khamza
Uskotaan, että mu'taziliitit tiivistivät jo varhain oppinsa viiteen periaatteeseen (al-usul al-khamza). Al-Jabbarin teksti Kitab al-usul al-khamz esittää ne tiivistelmänä. Periaatteet ovat
Manekdim kertoo, että kommentaarissaan al-Jabbar katsoi, että periaatteita oli oikeastaan vain kaksi, Jumalan ykseys ja oikeudenmukaisuus, ja loput kolme tarkensivat Jumalan oikeudenmukaisuuden periaatetta. Jumalan ykseyden kieltäjät ovat uskottomia (kafir), samoin ne, jotka kieltävät Jumalan oikeudenmukaisuuden.
Bi-Peto
Bi-Peto on Marvel-kustantamon luoma superroisto, jonka pääasiallinen vastustaja on Hulk. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisessa Incredible Hulk-lehden numerossa 169 vuonna 1973. Bi-Pedon loi Steve Englehart.
Bi-Peto on androidi, jonka pään paikalla on kaksi yhteensulautunutta tornimaista kalloa. Bi-Pedon iho on kellertävä ja hänellä on lihaksikas ruumiinrakenne.
Työkirja
Työkirja oli Suomessa 1900-luvun alussa käytössä ollut virallinen todistus, eräänlainen passi. Sen oli oikeutettu saamaan jokainen, joka lähti kotipaikkakuntansa ulkopuolelle. Työkirjaan merkittiin matkallelähtijän nimi ja kotipaikka sekä onko tämä esteetön työnhakuun. Työkirjan antoi matkallelähtijälle kaupungeissa poliisikamari, maistraatti tai järjestysoikeus ja maalla kruununnimismies. Se voitiin asettaa korkeintaan vuoden ajaksi.
Bi-Peto
Bi-Pedon ensiesiintyminen Suomessa tapahtui MARVEL-lehden numerossa 11 (1995).
Työkirja
Kun työkirja voitiin siinä mainitun määräajan kuluttua uudistaa, kykeni kuntalainen sen nojalla vuosikausia olemaan poissa kotikunnastaan, henkikirjoituspaikan silti muuttumatta, kunnes hän oli vakinaisesti asettunut toiseen kuntaan ja sen vuoksi sinne kirkonkirjoihin ja henkikirjoihin otettu.
Bi-Peto
Bi-Peto I
Aviaanit eli Lintukansa (epäinhimillisten alarotu) loivat mahtavan androidin säilyttämään rotunsa tiedot ja taidot, koko kulttuurisen tietämyksensä. Ensimmäinen versio olennosta oli miltei puolisen tonnia painava ja miltei kahdeksan metriä pitkä. Bi-Peto asui herrojensa kodissa, mahtavalla Taivassaarella.
Työkirja
Lähteet
Onni Karhunen: Kirjoissa oleminen. Teoksessa Yhteiskunnallinen käsikirja. Helsinki: Kansanvalistusseura, 1910.
Bi-Peto
Bi-Peto I
Ylempi "kalloveli" (kuten kallot toisiaan nimittävät) sai itselleen aviaanien tietämyksen sotataidoista, kun taas alempi kalloveli vastaanotti tiedot kulttuurista. Tässä ensimmäisessä versiossa Bi-Pedosta ei kuitenkaan ollut minkäänlaista tieteellistä ymmärtämystä. Lopulta Lintukansa kuolivat sukupuuttoon ja heidän koneensa lakkasivat toimimasta. Bi-Peto jäi yksinään Taivassaarelle, yksin ja odottaen.
Lopulta Bi-Peto kidnappasi Betty Rossin ja Bruce Bannerin, jotta jälkimmäinen voisi korjata tuhoutuneet koneet. AIM oli kuitenkin MODOKin johdolla ottanut saaren valtaansa, joka aikaansai Bi-Pedon aktivoimaan itsetuhonsa. Saaren ja sen salaisuuksien jääminen vieraiden käsiin ei ollut suotavaa ja niin Bi-Peto tuhoutui räjähdyksessä.
Bi-Peto II
thumb|left|Kalloveljet perintökalleuksien kanssa. Tuhoutunut versio ei kuitenkaan ollut ainoa aviaanien rakentama Bi-Peto. Toinen Bi-Peto joka sisälsi varmuuskopiot ensimmäisen tiedoista aktivoitui Bi-Peto I:n tuhoutuessa.
Bi-Peto palasi rakentamaan Taivassaaren uudelleen ja yritti uudelleen tuhota ihmiskunnan. Tällä kertaa hänen suunnitelmansa romutti Thor. Yhä uudelleen Bi-Peto yritti jatkaa yhden miehen sotaansa, mutta uudelleen Thor ja Rautamies voittivat hänet.
Bi-Peto onnistui lopulta rakentamaan Uuden Taivassaaren ja kansoitti ne aviaaneilla, jotka olivatkin vain olleet horroksessa. Seurasi lyhyt konflikti Puolustajien kanssa, mutta Bi-Peto katsoi parhaimmaksi vetäytyä.
Nykyään Bi-Peto on seikkaillut avaruudessa voimakkaan puolijumalan Muukalaisen kanssa. Voimakkaiden kosmisten aseiden, Perintökalleuksien kanssa Bi-Peto yritti tuhota Hulkin, mutta saatiin Hulktaren neuvokkuuden (tai oikeammin seksikkyyden) ansiosta lyödyksi.
Voimat ja varusteet
Bi-Petolla on valtavat fyysiset voimat. Bi-Peto nostaa kevyesti yli 100 tonnia (joka on ylin voimaluokitus Marvel-universumissa) ja on useasti osoittanut kykenevänsä taistelemaan Hulkin vertaisena. Bi-Peto on normaalia ihmistä huomattavasti nopeampi ja hänellä on yli-inhimillinen kestävyys. Bi-Peto I:llä oli vain tiedot aviaanien sotataidoista (ylempi kallo) ja kulttuurista (alempi kallo), mutta Bi-Peto II:n molemmilla kalloilla on näiden lisäksi myös tiedot Lintukansa korkeasti kehittyneestä tieteestä ja teknologiasta. Bi-Petolla on myös erittäin korkea älykkyystaso.
Rajoitukset
Yksi Bi-Pedon vähemmän ilmiselvä heikkous on hänen kaksi nenäänsä, joiden ansiosta hänellä on kaksinkertaisen tehokas hajuaisti. Erään kerran kohdatessaan Ihmenelosten Möykyn Central Parkissa Bi-Peto nujertui Oravatytön oravien tuomien roskien hajusta. Näin Möykky pääsi antamaan viimeisen iskun roistolle.
Skoklosterin linna
thumb|right|250px|Skoklosterin linna.
Skoklosterin linna on Ruotsissa Mälaren-järven läheisyydessä Uppsalan ja Tukholman kaupunkien välissä Håbon kunnassa sijaitseva linna. Se on Ruotsin kaikkien aikojen suurin yksityinen linna ja yksi maailman tärkeimmistä barokkimuseoista.
Historia
Linnan rakennutti vuosina 1654–1668 ruotsalainen Carl Gustaf Wrangel. Nelikerroksinen rakennus on tehty tiilestä ja siinä on 77 huonetta. Linnan suunnittelusta vastasi saksalainen arkkitehti Caspar Vogel. Carl Gustaf Wrangel kuoli vuonna 1676, jolloin linna ei ollut vielä kokonaan valmis. Jean de la Valléen linnaan rannan puolelle suunniteltu rakennus ja barokkipuutarhat jäivät toteuttamatta. Wrangelin kuoleman jälkeen linnan peri hänen tyttärensä Margareta Juliana, joka oli avioitunut Nils Brahen kanssa. Nils Brahen kuoleman jälkeen 1699 hänen leskensä perusti sääntöperinnön pojalleen kenraalimajuri Abraham Brahelle (1699–1728). Skoklosterin linna oli sen jälkeen Brahe-suvun omistuksessa, kunnes suvun viimeinen edustaja kuoli 1930, jolloin linna siirtyi perintönä von Essenin perheelle. Von Essenit olivat viimeiset yksityiset linnan omistajat ja heitä varten rakennettiin 1940-luvulla asuinhuoneistot linnan pohjakerrokseen.
Omistajasuvut ovat vuosisatojen kuluessa keränneet taidetta, tekstiilejä, taide-käsitöitä, kirjoja sekä keramiikkaa ajalta 1550–1850. Linnan juhlasali, josta piti tulla yksi Pohjois-Euroopan suurimmista, ei valmistunut koskaan, vaan se on säilynyt siinä asussa, mihin työntekijät sen jättivät kesällä 1676. Työkalut ja rakennustelineet ovat yhä paikoillaan. Kun Ruotsin valtio otti linnan haltuunsa 1967, aloitettiin laaja restaurointityö arkkitehti Ove Hidemarkin johdolla. Työ suoritettiin vanhoja työmenetelmiä ja materiaaleja käyttäen. Apuna olivat Wrangelin kirjastoon jättämät käsikirjat. Linna on nykyään rakennusmuistomerkki.
Museo
Linna irtaimistoineen siirtyi 1967 Ruotsin valtiolle ja on siitä lähtien toiminut museona. Skokloster kuuluu samaan organisaatioon kuin Kuninkaallinen varuskamari (Livrustkammaren) ja Hallwylin museo. Skoklosterissa on kolme asekokoelmaa: Wrangelin, Brahen sekä Bielken kokoelmat.
Linnan kokoelmista varastettiin 1990-luvulla esineistöä, ja ainakin osan varkauksista tunnusti linnan kirjastonhoitaja. Varastettu astrolabi palautettiin museoon, kun italialainen keräilijä totesi kokoelmissaan olevan esineen varastetuksi.
Locatelli
Locatelli on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Natal (kaupunki)
Natal on Rio Grande do Norten osavaltion pääkaupunki Brasiliassa. Sen pinta-ala on 170 neliökilometriä ja asukasluku noin 810 000 (2011). Kaupunki sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla ja Potengijoen suulla.
Maantiede
Natal sijaitsee Rio Grande do Norten osavaltiossa Atlantin valtameren rannikolla ja Potenjijoen suulla. Potenji jakaa kaupungin pohjoiseen ja eteläiseen osaan. Natalin rannikkoalueella on useita hiekkarantoja.
Natalin lempinimi on ”Cidade do Sol” (”auringon kaupunki”). Sen trooppinen ilmasto takaa noin 300 aurinkoista päivää vuodessa ja vuoden keskilämpötilaksi noin 28 astetta.
Historia
Portugalilaiset yrittivät asuttaa Natalin seutua 1530-luvulla, mutta asuttaminen epäonnistui ranskalaisten merirosvojen takia. Brasilian yhdeksäs kenraalikuvernööri Francisco de Sousa määräsi vuonna 1597 ranskalaismerirosvot häädettäväksi. Retkikunta saapui Potengijoen suulle 25. joulukuuta 1597, ja kaksitoista päivää myöhemmin, loppiaisena, sinne alettiin rakentaa linnoitusta, joka tunnetaan Itämaan tietäjien mukaan Forte dos Reis Magosina.
Jerônimo de Albuquerque määritteli 25. joulukuuta 1599 kylän rajat, ja kylä nimettiin Nataliksi, joka tarkoittaa portugaliksi joulua. Ei ole kuitenkaan varmuutta, saiko kylä nimensä vuoden 1597 joulupäivästä, jolloin portugalilaisretkikunta nousi maihin, vai päivästä, jolloin kylän rajat määriteltiin.
Natal ja sen ympäristö olivat Hollannin hallussa 1633–1654. Kaupunki kasvoi hitaasti, eikä siitä tullut siirtomaa-aikana merkittävää sokeriruo’on tuottajaa sen hiekkaisen maaperän takia. Natalin ympäristön talous perusti pitkään sisämaan karjankasvattamiselle. Natalin asukasluku oli 1800-luvun lopulla kasvanut noin 16 000:een.
Natalin merkitys kasvoi toisen maailmansodan aikana. Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Roosevelt tapasi kaupungissa Brasilian presidentin Getúlio Vargasin. Natalia käytettiin sodan aikana väliasemana, jonka kautta huollettiin erityisesti liittoutuneiden Afrikan-joukkoja, koska Natal on Brasilian kaupungeista lähimpänä Afrikkaa. Nataliin rakennettiin uutta infrastruktuuria, ja sinne muutti tuhansia uusia asukkaita, mikä kaksinkertaisti kaupungin asukasluvun, joka oli ennen sotaa vielä alle 40 000.
Sodan jälkeen Natal jatkoi kasvuaan, ja kaupungin rannoilla alkoi kehittyneen infrastruktuurin ansiosta virrata myös turisteja. Kaupungin ranta-alueelle rakennettiin 1980-luvulla merkittävä Via Costeiran rantabulevardi.