cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metapontion
Maantiede
Metapontion sijaitsi Tarantonlahden rannalla kahden joen, jotka tunnettiin roomalaisella kaudella nimillä Bradan(e)us- ja Casuentus (nyk. Bradano ja Basiento/Cavone), suiden välisellä rannikkotasangolla. Bradanus tunnettiin ilmeisesti myös Metapontionin jokena kaupungin mukaan. Kaupungin etäisyys Herakleiasta (Heraclea) oli noin 23 kilometriä ja Taraksesta (Tarentum) noin 39 kilometriä.
Metapontion tunnettiin alueen hedelmällisestä maaperästä. Kaupunkivaltion alue tunnettiin nimellä Metapontinē. Sen pinta-alaksi on arvioitu noin 200 neliökilometriä. Väkiluvuksi on arvioitu suurimmillaan noin henkeä, joista noin  itse kaupungissa.
Arkaainen ja klassinen kausi
Metapontion perustettiin Akhaiasta tulleiden asuttajien siirtokuntana. Tämä tapahtui arkeologisten löytöjen perusteella noin 630 eaa., mutta perinteisen käsityksen mukaan jo aikaisemmin noin 700–690 eaa. Eusebios ajoitti jostakin syystä Metapontionin perustamisen jo noin vuoteen 733–732 eaa., mutta tämä tekisi siitä yhden koko Italian varhaisimmista kreikkalaiskaupungeista, mikä ei selvästikään voi pitää paikkansa.
pienoiskuva|vasen|Heeros ja siivekäs hevonen. Reliefi Metapontionista, 600-luku eaa. Kreikkalalaisessa mytologiassa kaupungin perustaminen ajoitettiin vieläkin varhaisemmaksi, mykeneläisen kauden lopulle. Strabonin mukaan sen perustajana pidettiin Pyloksesta tulleita asuttajia, jotka olivat palanneet Nestorin mukana Troijan sodasta. Junianus Justinuksen mukaan sen perustaja olisi ollut Epeios, joka oli rakennuttanut Troijan puuhevosen. Eforokselta tunnetun kolmannen perinteen mukaan perustajat olisivatkin olleet fokislaisia, ja näiden johtaja olisi ollut Krisan tyranni Daulios. Neljännen version mukaan kaupunki olisi saanut nimensä heeros Metaboksesta. Tämä yhdistettiin Metapontokseen, joka oli myyteissä Aioloksen ja Boiotoksen isä. Samnilaisten kerrotaan myöhemmin tuhonneen tämän varhaisen kaupungin, jonka jälkeen akhaialaiset olisivat perustaneet sen uudelleen.
Antiikin lähteiden mukaan kaupungin paikka oli asumaton silloin, kun akhaialaiset siirtokuntalaiset saapuivat, mutta ei ole tietoa siitä, oliko paikalla todella ollut varhaisempaa asutusta. Läheiset Krotonin ja Sybariin jo aiemmin perustaneet akhaialaiset halusivat asuttaa seudun, jotta doorilainen Taras ei saisi aluetta itselleen. Siksi paikalle lähetettiin siirtokunta emämaasta, ja sen johtajaksi mainitaan Leukippos. Siirtokuntalaisten kerrotaan joutuneen kamppailemaan alueesta sekä taraslaisten että paikallisen ei-kreikkalaisen heimon oinotrialaisten kanssa.
pienoiskuva|Metapontionin lyömä raha, n. 470–440 eaa. Kuvituksessa ohrantähkiä ja heinäsirkka. pienoiskuva|Metapontionin lyömä trioboli, n. 430–400 eaa. Kuvituksessa [[Apollon|Apollon Karneios ja ohrantähkä.]] Metapontionin varhaisvaiheista tiedetään muiden Suur-Kreikan kaupunkien tavoin vain vähän. Se vaikuttaa kuitenkin nousseen nopeasti suhteellisen kukoistavaksi kaupungiksi muun muassa seudun hedelmällisen maaperän ansiosta. Se löi omaa rahaa noin vuodesta 550 eaa. lähtien. Kaupunki oli perustamis- ja heimoyhteyden vuoksi läheisissä väleissä Krotonin ja Sybariin kanssa. Kaupungit liittoutuivat jossakin vaiheessa 500-luvulla eaa. yhdessä Siristä vastaan tarkoituksena ajaa joonialaiset pois tästä kaupungista. Sota vaikuttaa päättyneen Siriin valtaamiseen ja tuhoon. Tapahtuman tarkempaa ajoitusta ei kuitenkaan tiedetä. Metapontion ei vaikuta ottaneen osaa Krotonin ja Sybariin sotaan, joka kohti viimeksi mainitun tuhoon.
Metapontion oli filosofi Pythagoraan viimeinen elinpaikka. Pythagoralaisuus sai kaupungissa hyvän jalansijan, mitä kautta koulukunta vaikutti myös kaupungin politiikkaan. Tätä kautta kaupunki oli osana niitä levottomuuksia, joita koulukunta sai aikaan monissa Suur-Kreikan kaupungeissa. Metapontion otti Pythagoraan ja tämän oppilaat vastaan senkin jälkeen, kun nämä oli karkotettu Krotonista. Pythagoras myös haudattiin kaupunkiin hänen kuoltuaan vuonna 496 eaa. Kaupunkilaiset omistivat Pythagoraan talon Demeterin temppeliksi ja antoivat kadulle, jonka varrella se sijaitsi, nimen Museion. Pythagoraan hautaa näytettiin kaupungissa vielä Ciceron aikana ensimmäisellä vuosisadalla eaa.
Ateenan Sisilian sotaretken aikaan peloponnesolaissodassa vuosina 415–413 eaa. Metapontion pyrki muiden Suur-Kreikan kaupunkien tavoin pysymään aluksi puolueettomana. Sen toisena vuonna kaupunki kuitenkin liittoutui Ateenan kanssa, ja myös osallistui vähäisillä omilla joukoilla sotaretkeen. Kaupunki oli sijaintinsa ansiosta sivummalla Syrakusan tyrannin Dionysioksen myöhemmin aiheuttamalta uhalta alueen kaupungeille, eikä myöskään lukaanien kasvanut voima alueella vaikuta aiheuttaneen kaupungille suurempia ongelmia.
Metapontionin kukoistusta ja vaurautta osoittavat sen lyömät lukuisat rahat, joissa oli kaupungin symbolina ohrantähkiä; kaupungin Delfoihin lahjoittamat kultaiset viljantähkät; sekä sen Olympiaan pystämä aarrekammio, joka oli olemassa vielä Pausaniaan aikaan. Metapontionlaiset kunnioittivat Aristeasta, jonka kerrottiin ihmeellisellä tavalla ilmestyneen kaupunkiin 240 vuotta sen jälkeen kun tämä oli kadonnut Kyzikoksesta. Kaupungissa uhrattiin myös Leukippokselle tämän perustajan ominaisuudessa, sekä Neleideille liittyen kaupungin pyloslaiseen taustaan. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä Metapontinos ja Metapontios, myöhemmin latinaksi Metapontinus.
Hellenistinen ja roomalainen kausi
pienoiskuva|Metapontionin lyömä kultainen tetraoboli, n. 297–280 eaa. Kuvituksessa kaupungin perustaja Leukippos ja ohrantähkiä.
Organokromiyhdisteet
thumb|250px|Kromoseeni on esimerkki organokromiyhdisteestä Organokromiyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät kromin ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Organokromiyhdisteitä käytetään reagensseina orgaanisen kemian synteeseissä. Monia niistä käytetään muun muassa polymerointikatalyytteinä.
Metapontion
Hellenistinen ja roomalainen kausi
Kleonymoksen sotaretkellä alueen barbaareja vastaan vuonna 303 eaa. metapontionlaiset eivät jostakin syystä asettuneet tämän puolelle. Tämän vuoksi Kleonymos suuntasi lopulta aseensa kaupunkia vastaan yhdessä lukaanien kanssa. Lopulta hän sai kaupungin haltuunsa rauhanomaisesti, mutta hänen kerrotaan syyllistyneen siellä kaikenlaisiin väärinkäytöksiin valtaa pitäessään.
Organokromiyhdisteet
Ominaisuudet ja valmistus
Organokromiyhdisteissä kromin hapetusluku voi vaihdella -II:sta +VI:n. Tyypillisimpiä ovat 0 ja +III. Yksinkertaiset alkyylikromiyhdisteet ovat stabiileja lähinnä silloin kuin substituentit ovat steerisesti estyneitä, jolloin β-eliminaatio ei ole mahdollinen, tai kompleksina esimerkiksi litiumheksametyylikromaattina Li3[Cr(CH3)6(dioksaani)3. Tällaisia alkyyli- tai aryylikromiyhdisteitä valmistetaan joko transmetallaatiolla Grignard-reagenssien, organolitium- tai organosinkkiyhdisteiden ja kromi(III)suolan välisellä reaktiolla tai kromi(II)suolan ja alkyylihalidin välisellä reaktiolla. Organokromiyhdisteet eivät ole yhtä emäksisiä ja nukleofiilisiä kuin vastaavat organolitium-, -magnesium- tai -sinkkiyhdisteet. Yhdisteet sietävät pieniä määriä vettä, mutta hydrolysoituvat hitaasti veden vaikutuksesta. Hydrolysoitumisreaktio ei ole yhtä nopea kuin monilla muilla orgametalliyhdisteillä johtuen kromille tyypillisesti koordinaatiokehässä tapahtuvien ligandienvaihtoreaktioiden hitaudesta.
Metapontion
Hellenistinen ja roomalainen kausi
Epeiroksen kuninkaan Pyrrhoksen Italian sotaretken aikaan Metapontion tuki tätä Taraksen tavoin. Ilmeisesti sodan myötä kaupunki päätyi Rooman vallan alle. Toisen puunilaissodan aikaan Metapontion siirtyi ensimmäisten joukossa Hannibalin puolella heti Cannaen taistelun vuonna 216 eaa. jälkeen. Myöhemmin sodan aikana kaupungissa oli kuitenkin roomalainen varuskunta, ja kaupunki vaikuttaa kyenneen karkottamaan varuskunnan ja ajamaan Karthagon asiaa kunnolla vasta Taraksen valtauksen vuonna 212 eaa. jälkeen. Tämän jälkeen Metapontionissa oli karthagolainen varuskunta aina siihen saakka, kun nämä kärsivät tappion Metauroksen taistelussa vuonna 207 eaa. Tappion jälkeen karthagolaiset vetäytyivät ja samalla evakuoivat kaupungin asukkaat pelastaakseen nämä joutumasta roomalaisten koston kohteeksi.
Organokromiyhdisteet
Ominaisuudet ja valmistus
Tavanomaisia alkyylikromiyhdisteitä stabiilimpia ovat kromin karbonyylit esimerkiksi kromikarbonyyli ja π-sidoksia muodostavat ligandit kuten dieenit ja aromaattiset yhdisteet. Stabiileja ovat muun muassa metalloseeneihin kuuluva kromoseeni, jossa ligandina on kaksi syklopentadieeniä ja tämän kanssa isoelektrinen bis(bentseeni)kromi ja muut samankaltaiset aromaattiset organokromiyhdisteet.
Metapontion
Hellenistinen ja roomalainen kausi
Tämän seurauksena kaupunki taantui, eikä se enää esiinny historiassa. Sitä ei kuitenkaan ilmeisesti hylätty täysin, sillä muun muassa Ciceron kuvaus käynnistään paikalla osoittaa sen olleen edelleen olemassa kaupunkina ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Pausanias sanoo kaupungin olleen raunioina hänen aikanaan 100-luvulla jaa. Alue muuttui ajan kuluessa malarian vaivaamaksi, ja säilyi asumattomana nykyaikaan saakka.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|Metapontionin arkeologista aluetta.
Metapontionin kaupunkikaava oli suorakulmion muotoinen, ja se oli rakennettu ruutuasemakaavassa. Kaupunki oli ympäröity muurein, jotka oli rakennettu 500-luvulla eaa. Muurien kokonaispituus oli noin kuusi kilometriä ja niiden sisään jääneen alueen koko noin 140–145 hehtaaria.
Kaupungin keskiössä oli agora eli kokoontumis- ja kauppapaikka, jonka sivuilla oli useita temppeleitä sekä teatteri. Temppeleitä ja pyhäköitä sijaitsi myös muurien ulkopuolella kaukanakin kaupungista. Kaupungin satama sijaitsi oletettavasti nykyisen rannikon kosteikkoalueella, joka vielä 1800-luvulla oli nimellä Lago di Santa Pelagina (Palagina) tunnettua laguunia. Satama oli keinotekoinen ja yhdistetty kaupunkiin kanavalla.
Apollonin temppeli pienoiskuva|[[Apollonin temppeli (Metapontion)|Apollonin temppelin raunioita.]]
Apollonille omistettu temppeli (tutkimuksessa myös Temppeli A) sijaitsi kaupungin agoran länsipuolella, ja se oli varsinaisen kaupunkialueen merkittävin. Se oli rakennettu kahdessa vaiheessa. Ensimmäisen, keskeneräiseksi jääneen temppelin rakentaminen alkoi arkaaisella kaudella noin vuonna 570 eaa. Sen paikalle rakennettiin uusi temppeli 400-luvun eaa. puolessa välissä. Jälkimmäisessä temppelissä oli oletettavasti 8 x 17 pylvästä, ja sen stylobaatin koko oli noin 20,5 x 50 metriä. Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen arkkitehtuuri on arkaaista ja siinä on joitakin poikkeuksellisia ratkaisuja, kuten poikkeuksellisen pitkä naos eli cella sekä itäpään propteron-tuplapylväikkö. Temppelistä on löydetty muun muassa marmorinen kuros-patsas.
Temppeli B
Kaupungin agoralla sijaitsi Apollonin temppelin lisäksi myös kolme pienempää temppeliä, jotka tunnetaan tutkimuksissa nimillä Temppeli B, Temppeli C ja Temppeli D. Temppeli B sijaitsi Apollonin temppelin pohjoispuolella. Se on ajoitettu noin vuosiin 570–530 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä ja oli mahdollisesti omistettu Heralle. Temppelissä oli kaksi rakennusvaihetta. Ensimmäisessä vaiheessa temppelin koko oli noin 19,9 × 38,4 metriä, ja siinä arvioidaan olleen 9 × 17 pylvästä. Toisessa vaiheessa temppelin koko oli noin 19,9 × 41,6 metriä, ja siinä saattoi olla 7 × 15 pylvästä.
Temppeli C
Temppeli C sijaitsi Apollonin temppelin eteläpuolella. Silläkin on ollut kaksi rakennusvaihetta, vanhempi 600-luvulla eaa., ja uudempi ja oletettavasti suurempi temppeli 400-luvulla eaa. Temppeli edusti doorilaista tyyliä, mutta tunnetaan muutoin vain huonosti. Siitä on säilynyt joitakin friisin osia.
Temppeli D
Temppeli D sijaitsi Temppelin B pohjoispuolella. Se on ajoitettu noin vuoteen 475 eaa. Se edusti ainoana Metapontionin temppeleistä joonialaista tyyliä. Sen koko oli noin 17,9 × 41,6 metriä, ja siinä on ehdotettu olleen 8 × 20 pylvästä.
Heran temppeli (”Tavole Palatine”) pienoiskuva|[[Tavole Palatine|Heran temppelin eli ”Tavole Palatinen” rauniot.]]
Todennäköisesti Heralle omistettu temppeli sijaitsi kaupungin pohjoispuolella noin kolmen kilometrin päässä. Temppelin rauniot tunnetaan nykyisin nimellä ”Tavole Palatine”. Temppeli rakennettiin noin vuonna 530–510 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä ja siinä oli 6 x 12 pylvästä, ja sen stylobaatin koko oli noin 16,1 x 33,3 metriä. Pylväistä 15 on edelleen pystyssä, 10 toisella ja 5 toisella pitkällä sivulla. Myös osa arkkitraavista on säilynyt. Tämä tekee temppelistä yhden varsinaisen (eli Tarantonlahden alueelle rajatun) Suur-Kreikan parhaiten säilyneistä muinaismuistoista. Temppelin länsipuolelta on löydetty laaja hautausmaa.
Muut pyhäköt
Antiikin lähteiden mukaan agoralla oli myös Aristeaalle omistettu patsas. Siihen liittyi Apollonille omistettu alttari, jonka ympärillä oli laakeripuulehto. Löytöjen perusteella agoralla on ollut edellämainittujen lisäksi ainakin Zeus Agoraioksen kultti. Kaupungissa oli ilmeisesti myös Artemision eli Artemiille omistettu pyhäkkö. Eri puolelta kaupunkivaltion aluetta on löydetty pieniä lähdepyhäkköjä.
Teatteri pienoiskuva|[[Metapontionin teatterin rauniot.]]
Kaupungin teatterissa oli useita rakennusvaiheita. Paikalla sijaitsi alun perin ekklesiasterion eli kansankokouksen kokouspaikka, joka toimi mahdollisesti myös teatterina. Siihen mahtui noin – henkeä, ja se oli käytössä 600-luvulta noin 300-luvulle eaa. Tämän jälkeen paikalle rakennettiin varsinainen kreikkalainen teatteri, johon mahtui noin henkeä.
Kirjallisuusvuosi 1849
Kirjallisuusvuosi 1849 käsittelee vuoden 1849 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Sampo Sarkola
pienoiskuva|Sampo Sarkola [[Jussi-palkinnot 2011|2010 Jussi-gaalassa.]] Sampo Sarkola (s. 31. tammikuuta 1978) on suomalainen näyttelijä. Sarkola valmistui Teatterikorkeakoulun ruotsinkieliseltä linjalta. Elokuvien lisäksi hän on näytellyt vuosina 2004–2016 vakituisesti Helsingin kaupunginteatterin ruotsinkielisessä Lilla Teaternissa.
Sarkola voitti Parhaan miessivuosan Jussin elokuvasta Kohtaamisia. Sampo Sarkola on Asko Sarkolan poika ja Milja Sarkolan veli.
Myöhemmästä avioliitosta Sarkolan isä, Asko Sarkola sai Jonna Järnefeltin kanssa kolme tytärtä, Saga, Alva ja Indra Sarkolan. Saga Sarkola on näyttelijä, Alva opiskelee leikkausta ja kuvausta, kun Indra taas kilpailee muodostelmaluistelun huipulla.
Kalatonlampi (Mäntyharju)
Kalatonlampi on Etelä-Savossa Mäntyharjulla Kousan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 113 metriä mpy.
Waldemar Löfman
Johan Svante Waldemar Löfman (16. elokuuta 1879 Kokkola – 22. syyskuuta 1965 Turku) oli suomalainen juristi ja Turun kunnallispormestari.
Löfmanin vanhemmat olivat mekaanikko Johan Abraham Löfman ja Maria Elise Wenman. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1900 ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1905 ja oikeustutkinnon 1910. Löfman sai varatuomarin arvon 1913.
Löfman oli Turun lääninhallituksessa ylimääräisenä lääninkonttoristina vuodesta 1901, tullihallituksessa ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1905 ja Turun maistraatissa notaarina vuodesta 1917. Turun kunnallispormestarina Löfman oli 1921–1949.
Waldemar Löfman oli naimisissa vuodesta 1914 Margaretha Mathilda Sjöblomin kanssa.
Laiwu
Laiwu (, pinyin: Láiwú Shì) oli prefektuuritason kaupunki Kiinan Shandongin maakunnan keskiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsi linnuntietä noin 70 kilometriä maakunnan pääkaupunki Jinanista kaakkoon. Kaupungin väkiluku oli 1,3 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 2 246 neliökilometriä.
Prefektuuri rajoittui pohjoisessa Jinanin, idässä Zibon, sekä etelässä ja lännessä Tai’anin prefektuuritason kaupunkeihin. Tammikuun alussa 2019 Laiwu on yhdistetty Jinaniin.
Hallinnollinen jako
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui kahteen osaan seuraavasti (asukasluvut vuonna 2010):
Yhdistyksen jälkeen molemmat kaupunkipiirit tulivat Jinanin kaupunkipiireiksi, ja Laichengin kaupunkipiiri muuttui Laiwun kaupunkipiiriksi.
Kalifornian talous
Kalifornian talous on Yhdysvaltain osavaltioiden talouksista suurin. Vuonna 2006 toiseksi suurin, Texasin talous, oli 60 % Kalifornian osavaltion taloudesta.
Merkittävä osa Kalifornian tuotteista viedään ulkomaille. Vuonna 2006 tuotteita vietiin Aasiaan 52 miljardin dollarin arvosta, Eurooppaan 25 miljardin, Meksikoon 18 miljardin ja Kanadaan 13 miljardin dollarin arvosta.
thumb|Kalifornialaisia rusinoita Tärkein talouden sektori on palveluelinkeinot, jotka tuottavat suurimman osan osavaltion budjetista (samoin kuin useimmissa muissakin Yhdysvaltojen osavaltioissa). Maatalouden tuotanto on suurempi kuin missään muussa osavaltiossa. Siitä 27 % tulee karjanhoidosta, 73 % maanviljelystä. Liikevaihdossa mitaten viisi tärkeintä maatalouden tuoteryhmää ovat maitotuotteet, kasvihuonetuotteet, rypäleet, mantelit ja karja. Tärkeimpiä vihanneslajeja ovat lehtisalaatti ja tomaatti, niiden jälkeen tulevat parsakaali ja porkkanat. Monista hedelmälajeista lähes koko Yhdysvaltain tuotanto saadaan Kaliforniasta. Näihin kuuluvat mantelit, aprikoosit, taatelit, viikunat, nektariinit, oliivit, luumut ja saksanpähkinät.
Kalifornian rannikon pituus on 1 350 km, joten kalastus on luonnollisesti tärkeää. Arvokkaimpia kaloja ovat tonnikalat ja miekkakalat.
Kaivosteollisuuden tärkein tuote on raakaöljy. Kaikki Yhdysvaltojen tuottama boori tulee Kaliforniasta.
Osavaltion talous on alijäämäinen, toukokuussa 2012 kuvernööri Jerry Brown ilmoitti että tulevan budjettivuoden alijäämä nousee jopa 16 miljardiin dollariin, vaikka ennusteissa veikattiin määräksi noin yhdeksää miljardia. Samalla Brown ehdotti veronkorotuksia.
Intiantari
Intiantari (Nilgiritragus hylocrius) on omaan monotyyppiseen sukuunsa kuuluva vuohieläin. Lajia tavataan Etelä-Intian Keralan ja Tamil Nadun vuorilla. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen erittäin uhanalaiseksi lajiksi ja sitä uhkaa esimerkiksi elinympäristöjen häviäminen, sekä salametsästys.
Taksonomia
thumb|vasen|Naaraan pää lähikuvassa. thumb|vasen|Nuori yksilö. Intiatarin tieteellisen nimen hylocrius antoi William Ogilby vuonna 1838. Lajin katsotaan nykyisin kuuluvan omaan monotyyppiseen sukuunsa Nilgiritragus. Aikaisemmin se on määritelty osaksi puolivuohien (Hemitragus) sukua. Sen on myös joissain yhteyksissä esitetty olevan himalajanpuolivuohen (Hemitragus jemlahicus) alalaji.
Levinneisyys ja elinympäristö
Intiantaria tavataan Intian Keralan ja Tamil Nadun osavaltioissa maan eteläosassa alueella, joka kattaa pienen osan Länsi-Ghatien vuorista. Huomattava osa niiden elinalueesta käsittää seutuja 1 200–2600 metrin korkeudella merenpinnasta. Se suosii korkeiden seutujen kallioita, ruohikkojen peittämiä kukkuloita ja avointa maastoa. Seutu on hyvin sateinen ja vuotuinen sadanta alueella saattaa olla jopa neljä metriä.
Elintavat
Intiantarit esiintyvät tavallisesti 11–71 yksilöä käsittävinä laumoina. Eri laumoihin saattaa kuulua pelkästään uroksia, pelkästään naaraita tai näiden jälkikasvua, tai uroksia ja naaraita sekaisin. Aktiivisia intiantarit ovat aamusta myöhäiseen iltaan saakka. Ne laiduntavat yleensä aamulla tai myöhään iltapäivällä. Keskipäivän kuumuudessa ne liikkuvat korkeammille seuduille kallioiden varjoon.
Intiantarien petoeläimiä ovat leopardi, vuorisusi ja tiikeri. Lauman levätessä vähintään yksi intiantareista on aina vartiossa ja hälyttää esimerkiksi petoeläimiä havaitessaan. Hälytysääni on vihellys tai korskahdus. Intiantarien näkö on erittäin hyvä ja ne havaitsevat erityisen helposti alhaalta päin saapuvan vaaran. Sen sijaan ne ovat jonkin verran haavoittuvaisempia ylhäältä päin lähestyttäessä.
Intiantarit lisääntyvät pääasiassa kesäkuun ja elokuun välisenä aikana. Urokset kamppailevat keskenään ensin rituaalinomaisesti päänsä laskemalla ja selkää köyristäen. Etenkin samankokoiset urokset saattavat ottaa lopuksi yhteen keskenään. Naaraat synnyttävät tavallisesti tammikuun ja helmikuun välillä tiineyden kestettyä 178-190 päivää. Kilejä on yleensä vain yksi, mutta joskus harvoin myös kaksi. Muutamat ensimmäiset viikkonsa se viettää piilotellen aluskasvillisuudessa sen emon laiduntaessa. Noin kahden kuukauden kuluttua kili alkaa seurata emoaan, joka imettää sitä 4–6 kuukauden ajan. Sukukypsäksi ne kasvavat kolmen vuoden ikäisinä. Intiantarit voivat elää yhdeksänvuotiaiksi saakka.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt intiantarin erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Koko kannan kooksi on arvioitu alle 2 500 täysikasvuista yksilöä ja kannan uskotaan olevan laskussa. Suurimmat uhat lajille ovat elinympäristön häviäminen ja salametsästys. Eri kannat ovat myös pieniä ja sijaitsevat toisistaan erillään. Intiantari on suojeltu Intiassa, mutta lakia esimerkiksi salametsästyksen suhteen ei seurata useinkaan.
Toa Payoh
thumb|right|290px|Toa Payoh yöllä. Toa Payoh on yksi Singaporen alueista. Se sijaitsee Keskisellä suuralueella Keski-Singaporessa. Toa Payoh rajautuu kaakossa Geylangiin, etelässä Kallangiin, luoteessa Novenaan, idässä Central Water Catchmentiin, pohjoisessa Bishaniin ja Serangooniin ja koillisessa Hougangiin. Sana payon tulee malaijin kielen sanasta paya, joka tarkoittaa suota. Toa Payoh tarkoittaa suurta suota. Alue on merkittävä asuinalue. Toa Payohiin on keskittynyt myös merkittävä määrä teollisuutta. Singaporen suurin uutislehti Singapore Press Holdings sijaitsee Toa Payohissa.
Toa Payohin asukasluku oli vuoden 2010 väestölaskennassa 124 653 ja vuoden 2015 ennusteessa 124 940. Alueen pinta-ala on 8,17 km2.
Aluejako
Toa Payoh on jaettu kahteentoista osa-alueeseen.
Kirjallisuusvuosi 1843
Kirjallisuusvuosi 1843 käsittelee vuoden 1843 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Merenpinnan lasku jääkaudella
right|thumb|400px|Merenpinnan nousu jääkauden päättyessä käyränä. Merenpinnan lasku jääkaudella on seurausta siitä, kun jäätiköihin sitoutui viimeisimmällä jääkaudella (Veiksel-jääkaudella) niin paljon vettä, että merenpinta laski lopulta noin 120 metriä noin 22 000 vuotta sitten. Tällöin monet mannerjalusta-alueet, esimerkiksi Pohjanmeri ja Beringinsalmi olivat kuivaa maata. Tästä ovat todisteena vuonomaiset jokien laskusuut - moni jokilaakso näyttää kaikuluotausten mukaan jatkuvan meren pohjalla. Jää alkoi sulaa ensin hitaasti, sitten hyvin nopeasti, ja lopulta taas hitaammin.
Merenpinnan lasku viime jääkaudella
Jäätiköt sitovat itseensä huomattavia määriä vettä. Jos kaikki maailman jäätiköt sulaisivat, merenpinta nousisi 63–75 metriä, kun 32 328 300 km³ eli noin 14 300 000 km² jäätä sulaisi. Nykyisenä lämpenevänä kautena merenpinta nousee 1–3 millimetriä vuodessa. Eniten merenpinnan muutoksiin jääkaudella vaikutti Amerikan yllä olleen Laurentiden jääkentän vaihtelu, Skandinavian jääkilpi vain hieman.Niin kutsutulla Keski-Veiksel-kaudella (MIS 3:n jälkipuolisko noin 50 000–30 000 vuotta sitten) merenpinnan korkeus vaihteli välillä 60–80 m nykyisen tason alapuolella.Noin 30 000 vuotta sitten hieman ennen pahimman jäätiköitymisen alkua merenpinta oli noin 90 metriä nykyisen alapuolella, jonka jälkeen merenpinta alkoi laskea nopeasti, saavuttaen lähes minimin noin 26 000 vuotta sitten. Merenpinta oli alimmillaan viime jääkauden huippuvaiheessa joskus 22 000–21 000 kalenterivuotta eli 18 000 radiohiilivuotta sitten. 21 000 vuotta sitten merenpinta oli 116 metriä nykyistä alempana, ja alkoi nousta noin 19 500 vuotta sitten, ja hyppäyksellisesti noin 17 500 vuotta sitten. Mutta merenpinta oli 16 800 vuotta sitten vielä noin 105 m nykyisen tason alapuolella, ja 15 000 vuotta sitten 95 metriä. Merkittävämpi, nopea sulaminen käynnistyi noin 14 700 vuotta sitten. 10 000 kalenterivuotta sitten merenpinta oli 40 metriä nykyistä alempana. Tämän jälkeen merenpinta nousi hitaasti, ja noin 5500 vuotta sitten merenpinta oli 5m nykyistä alempana. Tämän suuren vaihtelun päällä merenpintatasossa tapahtui pienempiä muutoksia noin 1000–2000 vuoden jaksoissa. <!--
Chrysler Imperial
Chrysler Imperial on ylellinen henkilöauto, jonka yhdysvaltalainen Chrysler esitteli ensimmäisen kerran 1926. Imperialia myytiin Chrysler -nimellä vuoteen 1954 asti. Tämän jälkeen se oli oma merkki vuosina 1955–1975 ja 1981–1983. Imperial palasi Chryslerin mallistoon 1990. Sitä myytiin vuoteen 1993 asti. Imperial oli Chryslerin lippulaivamalli.
Merenpinnan lasku jääkaudella
Merenpinnan lasku viime jääkaudella
Sunda Shelf: LGM, 21 ka BP -116 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1562K)	PDF (309K) Sunda Shelf: 18.02 ka BP -110 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1301K)	PDF (300K) Sunda Shelf: 16.8 ka BP -105 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1301K)	PDF (300K) Sunda Shelf: 15.58 ka BP -100 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1304K)	PDF (300K) Sunda Shelf: 14.58 ka BP -95 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1308K)	PDF (300K) Sunda Shelf: 14.48 ka BP -90 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1313K)	PDF (300K) Sunda Shelf: 14.39 ka BP -85 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1317K)	PDF (301K) Sunda Shelf: 14.30 ka BP -80 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1324K)	PDF (301K) Sunda Shelf: 13.92 ka BP -75 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1335K)	PDF (303K) Sunda Shelf: 13.54 ka BP -70 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1345K)	PDF (305K) Sunda Shelf: 13.17 ka BP -65 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1354K)	PDF (307K) Sunda Shelf: 12.75 ka BP -60 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1360K)	PDF (309K) Sunda Shelf: 12.31 ka BP -55 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1361K)	PDF (310K) Sunda Shelf: 11.56 ka BP -50 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1362K)	PDF (311K) Sunda Shelf: 11.23 ka BP -45 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1364K)	PDF (311K) Sunda Shelf: 10.88 ka BP -40 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1360K)	PDF (311K) Sunda Shelf: 10.55 ka BP -35 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1353K)	PDF (310K) Sunda Shelf: 10.21 ka BP -30 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1338K)	PDF (308K) Sunda Shelf: 9.87 ka BP -25 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1324K)	PDF (306K) Sunda Shelf: 9.53 ka BP -20 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1313K)	PDF (303K) Sunda Shelf: 9.19 ka BP -15 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1299K)	PDF (299K) Sunda Shelf: 8.38 ka BP -10 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1280K)	PDF (294K) Sunda Shelf: 7.24 ka BP -5 m below present-day sea level (preview)		JPEG (1252K)	PDF (286K) Sunda Shelf: 6.07 ka BP equal to present-day sea level (preview)		JPEG (1055K)	PDF (236K) Sunda Shelf:Mid Holocene Highstand, 4.20 ka BP +5 m above present-day sea level (preview)		JPEG (1172K)	PDF (247K) Sunda Shelf: Present-day topography (preview)		JPEG
Chrysler Imperial
Crown Imperial Limousine
thumb|right|1958 Crown Imperial LimousineErääksi Mercedes-Benz 600:n pitkän akselivälin mallin uhriksi voi nähdä Chrysler-yhtymän Imperial-divisioonan (1955–1975) italialaisella Ghia-koritehtaalla tilauksesta vuosina 1957–1965 valmistuttaman ”Crown Imperial Limousine” -mallin. Tämä akseliväliltään Italiassa 20,5 tuumaa aluksi divisioonan jäykimmän ”full size” -avoauton rungosta suuritöisesti jatkettu, ja sarja-Imperialeihin verrattuna moninkertaisesti kalliimpi edustusauto oli sekin yhtymälle alusta alkaen tappiollinen, ja siksi Chrysler oli Imperial-merkin imagoa rakentaakseen valikoinut tarkasti asiakkaat, jotka voisivat tilata sellaisen. Ghia-limusiineja valmistui kahdeksan vuoden aikana vain 132 kappaletta. Yhtymä pestasi vuonna 1961 Fordilta korisuunnittelija Elwood Engelin, jonka kynästä tuolloin lanseerattu ja suurmenestyksen saavuttanut, hillityn elegantti Lincoln Continental oli syntynyt. Engel suunnitteli Imperialille samalla tavoin yksinkertaisemmin muotoillun, selkeästi edeltävistä Virgil Exnerin siipiauto-aikakauden ylettömän koristeellisia malleista poikkeavan ja erittäin tyylikkään uutuuden vuodelle 1964, joka esiteltiin syyskuussa 1963 samaan aikaan kuin Mercedes-Benz 600 Frankfurtissa. Kun vuoden 1964 sarjamallit Crown ja Le Baron (4-ovinen) maksoivat 5 581–6 455 dollaria, oli Ghia-limusiinin lähtöhinnaksi ilmoitettu 18 500 dollaria. Uudenmallisella korilla varustettua pitkää limusiinia valmistui Ghialla enää 20 kappaletta, joista viimeiset kymmenen vuoden 1965 korimuutoksilla. Viimeisen valmistuneen yksilön luovutushinta vuonna 1965 oli noussut 19 800 dollariin, samaan kuin Mercedes-Benz 600:n perushinta, ja saksalainen kilpailija valtasi osansa kapeasta segmentistä automaailman huipulla: 600 LWB:n saavutti vuonna 1965 peräti 63 kappaleen tuotantomäärän. Kalliin ja huippulaatuisen Ghia-mallin jälkeen Imperial siirsi limusiinien valmistuksen kustannussyistä espanjalaiselle ajoneuvovalmistaja Barreirosille, jonka tuotteet olivat asiakkaille kuitenkin pettymyksiä. Barreiros-limusiinien johtosarjat kuuluvat koostuneen samanvärisistä sähköjohdoista: kymmenen kappaleen jälkeen Chrysler-yhtymä katsoi parhaimmaksi etsiä yhdysvaltalaisia kumppaneita valmistamaan viimeiset harvalukuiset limusiininsa. Suomessa on vielä tehtaan omatuotantona vuonna 1956 valmistunut, ja alun perin puolustusministeri Emil Skogin virka-autona toiminut Crown Imperial Limousine C-70, yksi kunnostettava vuoden 1955 tehdaslimusiini (Suomi-auto), ja tiettävästi yksi Ghia-limusiini.
Merenpinnan lasku jääkaudella
Merenpinnan lasku viime jääkaudella
-->
Merenpinnan vaihtelu viime jääkauden aikana
vuotta sitten - taso metreissä verrattuna nykyiseen
Viking Award
The Viking Award on vuosittain parhaalle Pohjois-Amerikassa pelaavalle ruotsalaiselle jääkiekkoilijalle myönnettävä palkinto. Pelaajat valitsevat itse voittajan keskuudestaan.
Useimmin palkinnon on voittanut Mats Sundin, neljästi.
Hattulampi (Mäntyharju)
Hattulampi Päijänne on Etelä-Savossa Mäntyharjulla Kousan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,3 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Zgorzelecin piirikunta
Zgorzelecin piirikunta on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 89 188. Piirikunnan kaksi kaupunkikuntaa ovat Zawidów ja hallintokeskus Zgorzelec. Viisi maalaiskuntaa ovat Bogatynia, Pieńsk, Sulików, Węgliniec sekä Zgorzelec ja niissä on kylien lisäksi kolme kaupunkia; Bogatynia, Pieńsk sekä Węgliniec.
Zgorzelecin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 4,8 prosenttia.
Zgorzelecin piirikunnalla on Saksan kanssa yhteistä rajaa noin 79 kilometrin pituudelta. Tšekin kanssa yhteisen rajan pituus on noin 68 kilometriä. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Zgorzelecin piirikunnassa arvioitiin olevan 89 188 asukasta, joista 51,3 prosenttia naispuolisia ja 48,7 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 68 993 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 65 005 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 15,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61 prosenttia ja eläkeikäisten 23,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,3 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 626 lasta.
Tornan silta
Tornan silta (aik. Tainionkosken silta) ylittää Tainionkosken Imatralla. Tainionkosken voimalaitoken yläpuolelle vuonna 1944 valmistunut langerpalkkisilta sortui osittain sillan kannen purkutöiden yhteydessä elokuussa 1998 ja yksi työntekijä kuoli. Sortuneen sillan paikalle korjattiin teräsrakenteinen silta, joka otettiin käyttöön heinäkuussa 1999.
Alkuperäinen silta
Sillan rakennutti Imatran Voima vuosina 1943–1944 ja sen kokonaispituus oli 215 metriä ja kokonaisleveys 5,6. Sillan keskellä oli kaksi langerpalkkia ja niiden molemmin puolin laattapalkkisiltaosuudet. Länsipään laattapalkkisilta oli rakennettu vasta vuonna 1987. Langerpalkkiosuuksien jänneväli oli noin 50,6 metriä. Pääpalkit olivat niittaamalla koottuja teräspalkkeja ja kaaret teräsbetonia. Betonikaaret oli yhdistetty toisiinsa kahdeksalla poikkipalkilla ja teräksiset pääpalkit poikittaispalkein. Pääpalkkien ja kymmenen metrin korkeuteen kohoavien betonikaarten välillä oli teräksiset riipputangot. Siltaa pidennettiin 35 metrillä vuonna 1987, kun uomaa oli levennetty Tainionkosken voimalaitoksen laajennuksen yhteydessä.
Siwa (keidas)
Siwa on keidas Matruhin kuvernoraatissa Egyptissä lähellä Libyan rajaa. Asukkaita keitaalla on noin 25 000 ja pinta-alaa sillä on 1 088 neliökilometriä. Keitaan leveys vaihtelee viiden ja 27 kilometrin välillä.
Siwa sijaitsee Saharan autiomaassa, laaksossa 18 metriä merenpinnan alapuolella. Lähin kaupunki Välimeren rannalla oleva Marsa Matrouh, jonne on matkaa 305 kilometriä. Toinen lähellä sijaitseva kaupunki on Baharia, jonne on matkaa 420 kilometriä. Siwassa tuotetaan taateleita ja oliiveja.
Tornan silta
Alkuperäinen silta
Imatran kaupunki osti vuonna 1998 sillan kansirakenteet Imatran Voimalta, jonka omistukseen jäivät edelleen sillan tukirakenteet. Ainoan ajokaistan leveys oli noin 3,1 metriä ja lisäksi oli kevyelle liikenteelle 1,8 metriä leveä osuus. Sillalla oli liikennevalo-ohjaus ja 12,5 tonnin painorajoitus. Sillan katsottiin olevan liian kapea ja kantokyvyltään heikko senaikaiseen liikenteeseen ja kaupungin oli tarkoitus purattaa sillan kansirakenteet ja rakennuttaa uusi leveämpi silta vanhojen tukirakenteiden varaan.
Sortumisonnettomuus
Silta sortui korjaustöiden yhteydessä 6. elokuuta 1998 noin kello 07.40, kun vanhaa siltarakennetta purettiin. Onnettomuuden sattuessa sillalla oli kolme työntekijää, jotka kaikki joutuivat veden varaan. Yksi heistä hukkui kovan virran, uimataidottomuuden, suojapuomin ja pelastusliivien puutteen vuoksi. Onnettomuudessa sillan idänpuoleisin langerpalkkiosuus sortui virtaan.
Siwa (keidas)
Historia
Siwan keidasta on asutettu jo paleoliittiselta ja neoliittiselta kivikaudelta lähtien. Berberit asettuivat Siwan lähistölle noin 10 000 vuotta sitten liikkuen ensin rannikolla ja siirtyen lopulta sisämaahan Siwaan valloittajien tieltä. Ensimmäiset historialliset maininnat Siwasta ovat muinaisen Egyptin uuden- ja keskivaltakunnan ajoilta. Muinaisessa Egyptissä Siwa oli tärkeä kulttuurikeskus. Paikalle rakennettiin Amon-Ralle omistettu temppeli, jossa toimi Ammonin oraakkeli. Se oli 700-luvun eaa. paikkeilla hyvin tunnettu Välimeren itäosissa. Kreikkalaiset pitivät sitä Zeus Ammonin oraakkelina. Vuonna 524 eaa. Persian kuningas Kambyses II yritti tuhota oraakkelin epäsuotuisan ennustuksen jälkeen ja lähetti Siwaan 50 000:n miehen armeijan, joka kuitenkin katosi lopulta aavikolle jälkiä jättämättä.
Eristäytyneen sijaintinsa takia Siwa oli pitkään islamin vaikutuksen ulkopuolella Egyptin muslimivalloituksen jälkeenkin. Paikalliset vastustivat keskushallinnon yrityksiä vakiinnuttaa valtansa alueella myös sotilaallisin keinoin. 1800-luvun puolivälissä Abu Musallim -niminen Kairossa opiskellut tuomari kokosi keitaan ja sitä asuttaneiden sukujen historian teokseksi, joka on nykyisin pääasiallinen lähde Siwan historiasta. Teos kulki suvussa ja sitä päivitettiin aina 1960-luvulle saakka. Vuonna 1986 Marsa Matrouhin ja Siwan välillä aloitettiin päivittäinen bussiliikenne ja öljynetsintä sekä armeijan tukikohdat ovat tuoneet asumaan paikalle monia ulkopuolisia. Siwa on nykyisin myös merkittävä turistikohde.
Tornan silta
Sortumisonnettomuus
Sillan sortumisen välittömänä syynä oli purkutyön ajaksi rakennettujen kahden tukitornin pettäminen.
Uusi silta
Puretun betonikaarisillan tilalle rakennettiin teräsrakenteinen silta. Nykyinen silta on kaksikaistainen, pituudeltaan 215 metriä.
Siwa (keidas)
Väestö
Siwan väestö ei ole egyptiläistä, vaan berbereitä. Asukkailla on oma kulttuuri ja oma kieli, siwi, jolla ei ole kirjoitettua muotoa. Siwan väestö on islaminuskoista.
Siwan miehet olivat tunnettuja avoimesta homoseksuaalisuudestaan, ja aikoinaan miehet ovat solmineet keskenään avioliittojakin. Tämä juontaa juurensa ajalle, jolloin Siwan asukkaat asuivat Shali-nimisessä linnoituksessa ja keitaan 20–40-vuotiaille miehillä, joita kutsuttiin nimellä zaggalah, oli tapana viettää yönsä linnoituksen ulkopuolella. Zaggalahit suojelivat Siwaa hyökkäyksiltä ja hoitivat peltoja. Zaggalahit tunnettiin homosuhteistaan ja siitä, että he rakastivat musiikkia ja viiniä. Egyptin kuningas Fu’ad I kielsi miesten väliset avioliitot vuonna 1928, mutta ne jatkuivat salaa 1940-luvulle saakka. Muualla Egyptissä miesten väliset suhteet olivat olleet kiellettyjä jo vuosikymmeniä aikaisemmin. Nykyisin homoseksuaalisuudesta ei puhuta tai se kielletään. Homoseksuaalisuudesta syytetyt miehet ovat jopa joutuneet väkivaltaisten hyökkäysten kohteiksi. Siwan naiset peittävät tavallisesti ulkona kulkiessaan kätensä, jalkateränsä ja kasvonsa.
Ilmasto
pienoiskuva|Amon-jumalan oraakkelin temppelin rauniot Siwassa
Nähtävyydet
Siwan vanhakaupunki, Shali, on rakennettu 1200-luvulla savitiilistä. Se kuitenkin raunioitui vuonna 1926, kun Siwassa satoi kolmena päivänä. Noin kaksi kilometriä Siwan keskustasta sijaitsee yksi keitaan 300 lähteestä, Kleopatran lähde. Varmaa tietoa Kleopatran kylpemisestä lähteessä ei ole. Siwassa sijaitsee lisäksi 500 vuotta ennen ajanlaskua rakennetun Amon-jumalan oraakkelin temppelin rauniot. Aleksanteri Suuri kävi Siwassa joko vuonna 331 eaa. tai 332 eaa. hakemassa oraakkelilta siunausta asemalleen.
Siwan pohjoispuolella sijaitsee Jebel al-Mawta eli ”Kuolleiden vuori”. Sinne on haudattu Egyptin 26. dynastian ja Ptolemaiosten hallitsijasuvun jäseniä. 26. dynastian haudoista vanhimmat ovat vuosilta 664–525 eaa. Joissain haudoissa on hyvin säilyneitä seinämaalauksia.
Piispakolibri
Piispakolibri (Eulampis jugularis) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Länsi-Intiassa sijaitsevan Pienten Antillien saariston Sabasta Saint Lucialle ja Saint Vincentiin. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Pieniltä Antilleilta vuonna 1766.
Chuck Threeths
Threeths pelasi Tennesseen yliopistossa vuodet 1976–1980 ja vuosina 1980–1983 kolme kautta suomalaisessa Äänekosken Huimassa, keskimmäisen kauden 1981–1982 Suomen pääsarjassa. SM-sarjakaudella Huima jäi runkosarjassa viimeiseksi ja putosi alemmalle sarjatasolle. Keskimäärin Threeths teki kauden aikana 26,6 pistettä ja otti 18,3 levypalloa per ottelu ollen koko kauden levypallotilaston toinen.
Threeths palasi Suomeen pysyvästi syksyllä 2014. Kaudella 2015–2016 hän toimi I-divisioona A:ssa pelanneen HoNsUn päävalmentajana.
Kirjallisuusvuosi 1842
Kirjallisuusvuosi 1842 käsittelee vuoden 1842 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Torsö
Torsö voi viitata seuraaviin asioihin:
Luettelo Yhdysvaltain maavoimien yksiköistä
Yhdysvaltojen maavoimien yksiköitä:
Pekka-Paavali Sintonen
Pekka-Paavali Sintonen (s. 13. joulukuuta 1976) on suomalainen maalivahtivalmentaja ja entinen salibandymaalivahti, joka pelasi urallaan yhteensä 180 liigaottelua edustaen Oilersia ja Happeeta. Hän voitti Salibandyliigan Suomen mestaruuden kaudella 1998–1999. Lisäksi Sintonen saavutti MM-pronssia vuoden 2004 Salibandyn MM-kisoissa.
Ura
Sintonen pelasi ensimmäiset liigaottelunsa kaudella 1994–1995 Oilersissa. Hän oli voittamassa kolmannella kaudellaan SM-pronssia ja heti seuraavalla kaudella SM-hopeaa. Samaisella kaudella Sintonen sai enemmän peliaikaa ja oli voittamassa Oilersille SM-kultaa kaudella 1998-1999. Mestaruusvuoden jälkeen Sintonen pelasi vielä kaksi kautta Oilersissa saavuttaen tuona aikana kaksi SM-hopeamitalia.
Kaudeksi 2001-2002 hän siirtyi Jyväskylän Happeeseen, josta matka jatkui Ruotsiin. Sintonen pelasi vuodet 2002-2004 Balrog Oilersissa, josta hän palasi takaisin Suomeen, Oilersiin kaudeksi 2004-2005. Kauden päätteeksi Sintonen matkasi uudelleen Ruotsiin. Tällä kertaa IBF Faluniin, jossa yhden kauden päätteeksi Sintonen saavutti Svenska Superligan pronssia. Hän palasi kauden jälkeen Suomeen ja Happeeseen, jossa Sintonen myös päätti liigauransa kauteen 2006-2007.
Pelaajauran jälkeinen toiminta
Pelaajauransa jälkeen Sintonen on toiminut asiantuntijakommentaattorina Urheilukanavan salibandylähetyksissä ja MTV3-kanavalla urheilutoimittajana sekä urheiluohjelmien tuottajana.
Chris Brown (albumi)
Chris Brown on R&B-laulaja Chris Brownin ensimmäinen studioalbumi. Albumin julkaisi Jive Records ja se julkaistiin vuonna 2005.
Taustatietoa
Albumin ensimmäinen single "Run It!" sijoittui Billboard Hot 100 -listan kärkeen ja pysyi siellä viisi viikkoa. Singlellä vierailee rap-artisti Juelz Santana. Toisestakin "Yo (Excuse Me Miss)" -singlestä syntyi suuri hitti Yhdysvalloissa. Albumin kolmannesta singlestä nimeltä "Gimme That" julkaistiin remixversio, jolla vierailee rap-artisti Lil Wayne. Tämäkin single menestyi hyvin. Neljäs single "Say Goodbye" sijoittui Yhdysvaltain listalla sijalle 10. Viides ja viimeinen single "Poppin'" ei menestynyt listalla niin hyvin, kuin edeltäjänsä. Itse albumi menesty hyvin. Ensimmäisellä viikolla albumia oli myyty 154,000 kappalaetta ja se sijoittui Billboard 200 -listan toiselle sijalle. Nyt albumia on myyty Yhdysvalloissa 2,2 miljoonaa kappaletta eli se on myynyt tuplaplatinaa. Maailman laajuisesti albumia on myyty yhteensä kolme miljoonaa kappaletta.
Mika Niskanen
Mika Niskanen (s. 24. heinäkuuta 1973 Helsinki) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkopuolustaja.
Alun perin Niskanen on Jokereiden kasvatteja, mutta ei pelannut siellä yhtään SM-liigaottelua. Hän aloitti aikuisten pelit kaudella 1994–1995 Järvenpään Haukoissa 1-divisioonassa, josta siirtyi kolmen kauden jälkeen KalPaan. Kuopiossa Niskanen pelasi yhden kauden, josta siirtyi syksyllä 1998 Pelicansiin. Niskasen lopullinen läpilyönti jääkiekkoilijana tapahtui Pelicansin noustua SM-liigaan keväällä 1999. Lahdessa Niskanen pelasi neljä kautta siirtyen tämän jälkeen kahdeksi kaudeksi Ruotsin pääsarjajoukkue HV-71:een.
Kauden 2004–2005 Niskanen aloitti Bluesissa siirtyen loppukaudesta takaisin HV-71:een. Kauden 2005–2006 Niskanen pelasi kokonaan HV-71:ssä. Seuraavan kauden 2006–2007 Niskanen aloitti HIFK:ssa siirtyen loppukaudesta taas Ruotsiin, tällä kertaa Timrån riveihin. Kaudella 2007–2008 Niskanen edusti HV-71:tä, Tampereen Ilvestä ja Ruotsin 1-divisioonan (kolmanneksi korkein taso) Örebrota.
Viherhuppukolibri
Viherhuppukolibri (Eulampis holosericeus) on neotrooppisella alueella elävä kiitäjälintulaji. Sen esiintymisalue käsittää Länsi-Intian saaristossa sijaitsevan Pienten Antillien saariston sekä Puerto Ricon itäosan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista chlorolaemus elää vain Grenadalla. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Pieniltä Antilleilta vuonna 1758.
Thurioi
Thurioi ( tai Thourioi, myös tai Thourion; ), myöhemmin Kopiai, oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi aikaisemman Sybariin kaupungin paikalla, nykyisen Cassano all'Ionion kunnan alueella noin kolme kilometriä koilliseen nykyisestä Thurion kylästä ja noin 4,5 kilometriä kaakkoon nykyisestä Sibarin kylästä.
Thurioi oli alun perin kreikkalainen siirtokunta. Se tuli Rooman vallan alle 200-luvulla eaa.
Maantiede
Thurioi sijaitsi Tarantonlahden länsirannalla eli Italian ”saappaankärjen” itärannikolla lyhyen matkan päässä merenrannasta, suunnilleen Metapontionin ja Krotonin puolessa välissä. Kaupunki oli rakennettu pienen matkan päähän aikaisemmasta Sybariin kaupungin paikasta. Diodoros Sisilialaisen mukaan se sijaitsi Thurioi-nimisen lähteen luona, josta se oli saanut nimensä. Kaupungin ympäristö oli hedelmällistä tasankoa, ja se oli merkittävä satamapaikka.
Klassinen ja hellenistinen kausi
Sybarislaiset vetosivat aluksi Spartaan siinä, että saisivat apua uuden kaupungin perustamiseksi Sybariin vanhalle paikalle. Spartalaiset kuitenkin kieltäytyivät, jonka jälkeen sybarislaiset kääntyivät ateenalaisten puoleen. Ateenalaiset päättivät Perikleen johdolla perustaa paikalle kokonaan uuden kaupungin. Siirtokuntalaisten johtoon määrättiin Lampon ja Ksenokritos. Ateenalaisia siirtokuntalaisista oli kuitenkin vain pieni osa, ja väki koottiin eri puolilta Kreikkaa. Joukossa oli kaksi tunnettua nimeä, historioitsija Herodotos ja puhuja Lysias. Thurioi oli Suur-Kreikan viimeisiä siirtokuntia.
Kaupunki perustettiin alun perin suoraan Sybariin paikalle, mutta siirrettiin myöhemmin hieman eri paikkaan ilmeisesti oraakkelin kehotuksesta. Ateena kykeni suojelemaan uutta kaupunkia Sybariin entistä vihollista Krotonia vastaan, ja kaupunki nousi nopeasti. Sitä pidettiin merkittävänä satamapaikkana jo vuonna 426 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Thūrinos, myöhemmin latinaksi Thurinus.
Ajan myötä Thurioissa muodostui erimielisyyksiä sybarislaisten ja muiden asuttajien välillä, sillä sybarislaiset vaativat etusijaa muun muassa politiikassa. Tämä johti lopulta vallankumoukseen, ja sybarislaiset karkotettiin kaupungista. Karkotetut asettuivat asumaan jonkin matkan päähän, mistä kuitenkin joutuivat lähtemään paikallisten ei-kreikkalaisten heimojen vuoksi. Thurioilaiset puolestaan tekivät rauhan Krotonin kanssa, ja kaupunki kukoisti. Sinne muutti uusia siirtokuntalaisia eri puolilta Kreikkaa, ennen kaikkea Peloponnesokselta. Väestö jaettiin kymmeneen heimoon, jotka kertovat asukkaiden alkuperästä: arkadialaiset, akhaialaiset, elisläiset, boiotialaiset, amfiktyonit, doorilaiset, joonialaiset, ateenalaiset, euboialaiset ja saarelaiset. Kaupungin valtiomuoto oli demokraattinen, ja sillä sanotaan olleen hyvät lait. Lait on joskus laitettu tunnetun lainsäätäjä Kharondaan nimiin, mutta tämä ei ilmeisesti pidä paikkaansa.
pienoiskuva|Thurioin lyömä hopeinen distateeri, n. 400–350 eaa. Kuvituksessa [[korinttilaista kypärää käyttävä Athene ja härkä.]] Pian perustamisensa jälkeen Thurioi joutui sotaan Taraksen kanssa. Kiistan kohteena oli hedelmällinen maa-alue Siritiksessä vajaa 50 kilometriä Thurioista pohjoiseen. Sodassa thurioilaisia johti Kreikasta karkotettu ja Thurioihin asettunut spartalainen kenraali Kleandridas. Sota päättyi sopimukseen, jonka mukaan Thurioi ja Taras perustivat yhdessä Herakleian kaupungin kiistellylle alueelle.
Kaupungin sisäiset erimielisyydet jatkuivat, kun ateenalaista alkuperää olleet kiistelivät kaupungin perustajuudesta muiden asuttajien kanssa. Delfoin oraakkeli yritti sovitella kiistaa ja ilmoitti, ettei kaupungilla ole muuta perustajaa kuin Apollon. Ateenan Sisilian sotaretki vuonna 415 eaa. sai aikaan uusia erimielisyyksiä, osan kaupunkilaisista tukiessa ja osan vastustaessa Ateenan toimia. Aluksi jälkimmäiset olivat voitolla, ja kaupunki pysyi puolueettomana muiden Suur-Kreikan kaupunkien tavoin, mutta 413 eaa. ateenalaispuolue pääsi voitolle, ja thurioilaiset avustivat Demosthenestä ja Eurymedonia ja osallistuivat sotaan miehellä.