cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Galileo Galilei
Elämä
Galileo Galilei syntyi Pisassa, Toscanan maakunnassa, Italiassa 15. helmikuuta 1564. Hän oli matemaatikko ja muusikko Vincenzo Galilein ja Giulia Ammannatin seitsemästä lapsesta vanhin. Silloiseen toscanalaiseen tapaan esikoisen nimi oli muunnelma sukunimestä. Monien mielestä juuri Galileo oli perheen lapsista lahjakkain. Hän opiskeli jo nuorena latinaa, kreikkaa ja filosofiaa. Vuonna 1581 hän aloitti lääketieteen opiskelut Pisan yliopistossa. Pian hän kuitenkin huomasi, että on kiinnostunut enemmän matematiikasta kuin lääketieteestä, ja vaihtoi alaa. Galilei joutui jättämään yliopisto-opiskelunsa kesken, koska vanhemmilla ei ollut varaa maksaa hänen opintojaan, mutta hänelle tarjottiin silti opettajan paikka Pisan yliopiston matematiikan laitoksesta vuonna 1589. Vuonna 1592 hän siirtyi Padovan yliopistoon ja toimi siellä matematiikan laitoksessa geometrian, tähtitieteen ja mekaniikan opettajana aina vuoteen 1610 saakka. Sinä aikana Galilei keskittyi tieteelliseen työhön ja teki monia merkittäviä havaintoja.
Vaikka Galileo Galilei oli harras katolinen, hänellä oli kolme aviotonta lasta Marina Gamban kanssa: tyttäret Virginia (s. 1600) ja Livia (s. 1601) sekä poika Vincenzio (s. 1606). Aviottoman syntyperänsä vuoksi molemmat tyttäret lähetettiin jo nuorina San Matteon luostariin Arcetriin, ja he viettivät luostarissa loppuelämänsä. Isänsä älykkyyden perinyt Virginia ryhtyi nunnaksi ja otti nimekseen Maria Celeste. Hän kuoli 2. huhtikuuta 1634, ja hänet on haudattu isänsä kanssa Firenzen Basilica di Santa Croce en. Koko ikänsä sairaalloinen Livia otti luostarissa nimekseen Suor Arcangela. Vincenzio, jonka isyyden Galilei myöhemmin tunnusti, meni naimisiin Sestilia Bocchinerin kanssa.
Galileo Galilei kuoli Arcetrissa, lähellä Firenzeä 8. tammikuuta 1642.
Matematiikka ja tiede
upright|pienoiskuva|Giusto Sustermansin maalaus. Galileo Galilein suurimpana saavutuksena voidaan pitää sitä, että hän kehitti merkittävästi tieteellistä metodia. Hän yhdisti kvantitatiiviset kokeet matemaattiseen analysointiin, mikä muodostaa yhä luonnontieteen perustan. Tämä metodi ei ollut yleisessä käytössä Galilein aikaan. Hänen isänsä, joka oli luutunsoittaja ja musiikkiteoreetikko, oli suorittanut epälineaarista riippuvuutta tutkivan kokeen. Kohteena oli viritetyn kielen jännityksen ja sävelkorkeuden riippuvuus. Nämä havainnot, jotka olivat tuttuja jo pythagoralaisten ajan soitintentekijöille, osoittivat että kokonaislukujen suhteet määrittävät harmonisia skaaloja. Matematiikkaa oli näin käytetty musiikin fysiikan kuvailemiseen. Nuori Galileo näki, kuinka hänen isänsä syvensi ja yleisti tätä yhteyttä. Galileo Galileita pidetään ensimmäisenä, joka avoimesti sanoi, että luonnonlait ovat matemaattisia. Tämä oli merkittävä muutos tieteessä, sillä antiikin Aristoteleesta saakka logiikkaa oli pidetty tieteen keskeisimpänä työkaluna.
Galilein merkitys oli suuri myös siinä, että hän kiisti auktoriteettien, kuten kirkon ja antiikin filosofien aseman tieteessä. Auktoriteettien sokean tottelemisen ja hyväksymisen hylkääminen on nykyaikaisen tieteen metodin olennainen osa. Tämä kehitys johti tieteen eroamiseen uskonnosta ja filosofiasta. Nämä kaksi keskeistä tieteen kehitykseen liittyvää asiaa antavat syyn nimittää Galileo Galileita ”tieteen isäksi”.
1900-luvulla Galilein kokeiden oikeellisuus on kyseenalaistettu. Erityisesti ranskalainen tieteenhistorioitsija Alexandre Koyré on epäillyt kokeiden todenperäisyyttä. Teoksessa Kaksi uutta tiedettä kuvattu putoavan kappaleen kiihtyvyyden määritys esimerkiksi vaati tarkkaa ajanmittausta, minkä arvellaan olleen mahdotonta 1600-luvulla. Koyrén mukaan laki oli kehitetty deduktiivisella päättelyllä ja lähinnä havainnollistettu ajatuskokeilla.
Myöhempi tutkimus on kuitenkin vahvistanut kokeet. Galilein kuvailemat kiihtyvyydenmäärittämiskokeet toistettiin 1961, ja tulosten tarkkuus oli sopusoinnussa Galilein raportin kanssa. Kokeessa ei käytetä suoraan putoavia vaan kaltevaa tasoa pitkin vieriviä palloja, jolloin mitattava aika pitenee ja sen riittävän tarkka mittaus helpottuu oleellisesti. Galilein julkaisemattomien töiden tutkiminen niinkin varhaiselta ajalta kuin 1604 osoittaa selvästi kokeiden todenperäisyyden. Niistä selviävät jopa ne tulokset, joita hän käytti kiihtyvyyden määritykseen. Tässä täyttyy eräs metodin vaatima asia eli kokeiden toistettavuus.
Galilei ymmärsi huomattavan modernilla tavalla matematiikan, teoreettisen fysiikan ja kokeellisen fysiikan väliset relaatiot. Esimerkiksi voidaan mainita seuraavat:
Tähtitiede
upright|pienoiskuva|Galilein ensimmäiset havainnot Jupiterin kuista. Galilei ei keksinyt linssikaukoputkea, mutta kehitti sitä merkittävästi. Lisäksi hän oli ensimmäisiä, joka käytti sitä tähtitaivaan havaitsemiseen. Hollannissa 1608 tehtyjen luonnosten avulla hän rakensi kaukoputken, jonka suurennos oli kolminkertainen. Myöhemmin hän pääsi 32-kertaiseen suurennokseen. Galilei esitteli ensimmäistä kaukoputkeaan venetsialaisille lainlaatijoille 25. elokuuta 1609. Hänen kehitystyönsä muodostui myös taloudellisesti kannattavaksi sivutoimeksi, sillä kauppiaat hyötyivät siitä merenkulussa. Galilei julkaisi kaukoputkellaan tekemänsä havainnot maaliskuussa 1610 lyhyessä tutkielmassa nimeltään Sidereus Nuncius.
Galilei löysi 7. tammikuuta 1610 kolme Jupiterin neljästä suurimmasta kuusta eli Ion, Europan ja Kalliston. Ganymedeksen hän löysi vajaa viikko myöhemmin. Hän havaitsi, että kuut ilmestyvät ja katoavat näkyvistä jaksollisesti. Tämän hän arveli johtuvan niiden liikkeestä Jupiterin ympäri, mistä hän päätteli niiden olevan Jupiterin kuita. Hän havaitsi niitä kevään 1610. Sitten Jupiter katosi Auringon taakse. Jupiterin tultua uudestaan näkyviin monet muutkin havaitsivat Jupiterin kuita syksyllä 1610.
Galilei antoi kuille nimen mesenaattiensa Medicien mukaan, mutta nykyisin niitä kutsutaan Galilein kuiksi. Se, että planeetoilla havaittiin kiertolaisia, oli ongelmallista maakeskisen maailmankuvan kannalta.
Syyskuusta 1610 alkaen Galilei teki havaintoja Venuksesta. Hän havaitsi Venuksella olevan kaikki kuun vaiheet, kuten Kopernikuksen kehittelemä aurinkokeskinen teoria ennustikin. Maakeskisen kuvan mukaan kaikkia vaiheita ei olisi pitänyt näkyä. Tämä havainto tuki aurinkokeskistä mallia mutta ei todistanut sitä.
Galilei oli myös yksi ensimmäisistä auringonpilkkuja havainneista eurooppalaisista. Hän myös tulkitsi uudelleen Kaarle Suuren ajan pilkkuhavainnot, joiden aiemmin arveltiin johtuneen Merkuriuksesta. Auringonpilkkujen olemassaolo oli ristiriidassa vanhan käsityksen kanssa, jonka mukaan taivas oli muuttumaton. Francesco Sizin ensimmäisenä havaitsemat vuosittaiset muutokset pilkuissa aiheuttivat ongelmia sekä maakeskiselle että Tyko Brahen kuvalle. Galilein ja Christoph Scheinerin välille syntyi pitkä ja katkera kiista siitä, kumpi havaitsi auringonpilkut varhemmin.
pienoiskuva|Vasemmalla Galilein piirros kuusta (julkaistu teoksessa Sidereus Nuncius vuonna 1610), oikealla valokuva samasta alueesta.
Galilei raportoi ensimmäisenä kuun vuorista ja kraattereista 30. marraskuuta 1609. Niiden olemassaolon hän päätteli kuun pinnan valon ja varjon muodoista, ja hän jopa arvioi vuorten korkeuksia havaintojensa perusteella. Hän päätteli Kuun pinnan olevan epätasainen yhtä lailla kuin Maan, päinvastoin kuin perinteinen aristoteelinen näkemys täydellisestä pallosta. Sidereus Nunciuksessa hän kirjoittaa:
Galilei tarkoitti tällä mahdollisesti Kuun Albategnius-kraatteria.
Galilei, Kepler ja vuorovesi
Galilei ei koskaan hyväksynyt Keplerin esittämiä elliptisiä planeettojen ratoja, vaikka niitä tuki Tyko Brahen suuri havaintoaineisto. Kopernikaaninen teoria käytti monimutkaisia episyklejä toisin kuin Keplerin teoria. Galilei piti vuoroveden aiheuttajana liikemäärää, Kepler kuuta. Kummallakaan ei ollut kuitenkaan toimivaa fysikaalista mallia vuorovedelle. Galilei väitti, että jos Maa pyörii akselinsa ympäri ja kiertää Aurinkoa tietyllä nopeudella, täytyy osan Maasta liikkua ”nopeammin” yöllä ja ”hitaammin” päivällä.
Mikäli tämä teoria olisi totta, ei olisi kuin yksi vuoksi eli vuoroveden korkein kohta vuorokaudessa keskipäivän kohdalla. Galilei aikalaisineen tiesi hyvin, että vuoksia oli kaksi vuorokaudessa. Hän kuitenkin hylkäsi tämän poikkeuksen ja piti sitä seurauksena useista toissijaisista syistä, muun muassa meren muodosta ja sen syvyydestä. On väitetty, että Galilei oli epärehellinen tehdessään nämä argumentit, mutta Albert Einstein kehitti vastakkaisen näkemyksen, että Galilei kehitti ”hurmaavat argumenttinsa” ja hyväksyi ne kritiikittä Maan liikkeen fysikaalisen syyn toivossa.
Tunnettu kirjailija Arthur Koestler väitti Kepleristä kertovassa kirjassaan The Sleepwalkers (suom. Vedenjakajalla), että Galilei oli räikeästi epätieteellinen ja epärehellinen menettelytavoissaan ja antoi harvoin kunnian sille, jolle se kuului. Toisten mielestä on epäoikeudenmukaista arvioida häntä modernin tieteen kriteereillä, jotka hänen aikanaan vasta alkoivat kehittyä. Oman aikansa mittapuulla hän oli hyvinkin halukas muuttamaan näkemyksiään havaintojen mukaan. Voidaan myös väittää, että myös modernit tieteilijät (ja ihmiset yleisestikin) tulkitsevat havaintojaan ja uskomuksiaan aiemmin muodostamiensa näkemystensä avulla. Vaikka tämä voi vaikuttaa epärehelliseltä toiminnalta, sitä vaaditaan hiukan tieteellisen prosessin toimimiseksi (ks. Bayesin teoreema). Galileon epärehellisyydessä ei siten ollut mitään epätavallista.
Fysiikka
upright|pienoiskuva|Galileo Galilei. Galilein teoreettinen ja kokeellinen työ kappaleiden liikkeen kuvaamiseksi muodosti pohjan klassiselle mekaniikalle, jonka Sir Isaac Newton kehitti myöhemmin. Hän oli pioneeri ainakin Euroopassa täsmällisessä kokeellisuudessa ja luonnonlakien matemaattisessa kuvaamisessa.
Eräs kuuluisimmista Galileita koskevista tarinoista kertoo, että hän pudotti erimassaisia palloja Pisan kaltevasta tornista osoittaakseen, että putoamisaika ei riipu kappaleen massasta. Tämä oli vastoin Aristoteleen oppia, jonka mukaan kappale putoaa sitä nopeammin, mitä enemmän se painaa. Giambattista Benedetti oli saavuttanut saman tuloksen vuosia aiemmin, 1553. Vaikka tarina tornista kerrotaan ensimmäisen kerran jo Galilein oppilaan Vincenzo Vivianin kirjoittamassa elämäkerrassa, sitä ei nykyisin pidetä totena. Galilei suoritti myös kokeita, joissa hän vieritti palloja kaltevaa tasoa pitkin. Näistä yksi on edelleen Firenzessä. Kaltevaa tasoa pitkin vieriminen vastaa hidasta putoamista, kun kappaleen massajakauma on tasainen. Vaikka Galilei oli ensimmäinen asiaa kokeillut, hän ei ollut ensimmäinen, joka väitti putoamisajan olevan riippumaton massasta: Johannes Filoponos oli väittänyt näin jo vuosisatoja aiemmin.
Galilei määritti oikean matemaattisen lain kiihtyvyydelle: kuljettu matka levosta lähtien on verrannollinen kuluneen ajan neliöön. Hän ilmaisi tämän geometrista konstruktiota ja matemaattisesti eksakteja sanoja käyttäen, oman aikansa mukaisesti. Matematiikan kehityttyä asia voitiin ilmasta myös algebrallisesti. Hän päätteli myös, että kappaleet säilyttävät nopeutensa, mikäli niihin ei vaikuta mikään voima. Hän siis hylkäsi aristoteelisen näkemyksen, että kappaleiden vauhti hidastuu itsestään, ellei mikään voima vaikuta niihin. Tämäkään ei ollut uusi ajatus, vaan Ibn al-Haitham oli ehdottanut sitä jo satoja vuosia aiemmin; Jean Buridan ja Joseph Needhamin mukaan Mo Tzu oli esittänyt saman ajatuksen vielä aikaisemmin. Galilei kuitenkin ilmaisi asian ensimmäisenä matemaattisesti. Galilein inertiaperiaate kuuluu, että ”tasaisella tasolla liikkuva kappale jatkaa samaan suuntaan tasaisella nopeudella, ellei sitä häiritä”. Tämä periaate sisältyy Newtonin ensimmäiseen lakiin.
Barbourin piirikunta
Barbourin piirikunta on kahden Yhdysvaltain piirikunnan nimi
Galileo Galilei
Fysiikka
Galileo havaitsi, että heilurin heilahdusaika ei riipu heilahduksen laajuudesta. Tarinan mukaan hän päätyi johtopäätökseen katsellessaan, miten Pisan katedraalin kynttelikkö heilui, ja käytti pulssiaan ajastuksessa. Vaikka Galileo uskoi verrannollisuuden olevan eksakti, se on vain pienille amplitudeille pätevä approksimaatio. Se on kuitenkin tarpeeksi tarkka kellossa käytettäväksi.
1600-luvun alussa Galilei ja hänen apulaisensa yrittivät mitata valonnopeuden. He seisoivat eri kukkuloilla ja pitivät kumpikin ikkunaluukullista lyhtyä. Ensin Galileo avasi oman lyhtynsä luukun, ja apulainen avasi omansa nähtyään valon. Runsaan kilometrin matkalla Galilei ei voinut havaita viivettä yhtään enempää kuin silloin, kun he olivat vain muutaman metrin päässä toisistaan. Hän ei voinut tehdä päätöstä siitä, etenikö valo välittömästi, mutta hän arveli, että välimatka oli liian lyhyt hyvän mittauksen saavuttamiseksi. Galilei oli yksi ensimmäisistä, joka ymmärsi äänen taajuuden. Kun hän raapi taltalla eri nopeuksilla, hän havaitsi yhteyden äänenkorkeuden ja raapimisen nopeuden (taajuuden) välillä.
Galilei esitti vuonna 1632 Dialogissaan fysikaalisen teorian, joka käsitteli vuorovesi-ilmiötä. Mikäli se olisi ollut oikea, se olisi puoltanut vahvasti Maan liikettä. Hänen teoriansa oli ensimmäinen käsitys siitä, että meren muoto vaikutti vuoroveden amplitudiin ja taajuuteen. Hän selosti oikein sen, että vuorovesi oli Adrianmeren keskellä vähäinen rannikoihin verrattuna. Vuoroveden syyn hänen teoriansa kuitenkin esitti väärin, ja vasta Kepler ja muut yhdistivät vuoroveden oikein Kuuhun. Kunnollisen fysikaalisen teorian teki myöhemmin Newton.
Galilei kehitti myös suhteellisuuden perusperiaatteen eli Galilei-invarianssin, jonka mukaan fysiikan lait ovat samat missä tahansa suoraan tasaisella vauhdilla liikkuvassa systeemissä. Täten ei ole olemassa absoluuttista liikettä eikä lepoa. Tämän periaatteen avulla Newton kehitti mekaniikan peruslait, ja siitä Einstein loi edelleen Erityisen suhteellisuusteorian ensimmäisen postulaatin.
Matematiikka
upright|pienoiskuva|vasen|Galilein sektori Galilein matematiikan soveltaminen kokeelliseen fysiikkaan oli innovatiivista, mutta hänen matemaattiset metodinsa olivat aikansa mukaiset. Analyysi ja todistukset perustuivat enimmäkseen Eudoksoksen suhteiden teoriaan. Eukleideen teoksen Alkeet viides kirja käsittelee tätä teoriaa. Se oli tullut käyttöön vasta sata vuotta aiemmin Tartaglian tarkan käännöksen ansiosta. René Descartesin kehittämät algebralliset metodit olivat kuitenkin jo syrjäyttämässä sitä.
Galileo teki yhden pienen, mutta profeetallisen matemaattisen tuotoksen, Galilein paradoksin. Se sanoo, että on olemassa yhtä monta täydellistä neliötä kuin on kokonaislukuja, vaikka kaikki kokonaisluvut eivät ole neliöitä. Paradoksin ratkaisi 250 vuotta myöhemmin Georg Cantor.
Tekniikka
pienoiskuva|Kopio Galilein ensimmäisestä kaukoputkesta esillä Griffith Observatoriossa.
Galilei kehitti muutamia välineitä, joita nykyisin kutsuttaisiin tekniikkaan liittyviksi keksinnöiksi, erotukseksi puhtaasta fysiikasta. Aristoteelisen määrittelyn mukaan kaikki Galilein fysiikkaa koskevat keksinnöt olivat techneä tai käytännöllistä tietoa erotuksena episteemisestä filosofisesta tutkimuksesta.
1593 Galilei kehitti laitteen, joka tunnetaan nimellä Galilein lämpömittari. Se muodostuu suljetusta lasisylinteristä ja sen sisällä olevasta kirkkaasta nesteestä. Nesteessä kelluu eri lämpötiloja edustavia painoja, jotka ovat tavallisesti suljettuja, erivärisiä nesteitä sisältäviä lasiastioita. Nesteen lämpötilan muuttuessa muuttuu myös sen tiheys. Nesteessä kelluvat lasiastiat asettuvat sylinterissä kohtaan, jossa niiden tiheys on sama kuin ympäröivän nesteen.
1594 Galilei sai patentin Venetsian senaatilta pumppukeksintöönsä, joka oli yhdellä hevosella toimiva vedennosto- ja kastelupumppu. 22-vuotiaana Galilei teki kirjoitelman, jolle hän antoi nimeksi La Bilancetta. Siinä hän kuvaili keksinnön, joka parantaa vastapainovaa'an tarkkuutta. Vaakaa käytettiin kappaleiden punnitsemiseen ilmassa ja vedessä niiden seossuhteiden määrittämiseksi. Tämä kirjoitelma kuvastaa hyvin sitä, miten Galilei yhdisti tieteellisen teorian ja käytännön, toisin kuin useimmat aikalaisensa.
Galilei kehitti harpin kaltaisen laitteen, niin kutsutun Galilein sektorin, jota voitiin käyttää muun muassa tykistössä. Hän kirjoitti sektorille ohjeistuksen ja 1598 palkkasi Marcantonio Mazzolenin valmistamaan niitä. Hänen oppilaansa ostivat sitten sektoreita ohjeineen.
1609 Galileo sai tietää kaukoputken olemassaolosta erään ystävänsä kirjeestä. Pian Galilei valmisti oman kaukoputken tehden jopa linssit itse. Kaukoputki, jolle hän antoi nimen aperspillum, vahvisti 30-kertaisesti. Vaikka Galilei kertoi, ettei se ollut hänen keksintönsä, hän sai palkankorotuksen Venetsian valtiolta korvaukseksi oikeudesta valmistaa niitä. Samana vuonna Galilei jo käytti ensimmäisten joukossa kaukoputkea tähtien, planeettojen ja kuiden tarkkailuun.
Määritettyään Jupiterin kuiden kiertoajat vuonna 1612 Galilei ehdotti, että jos niiden kiertoradat tiedettäisiin tarpeeksi tarkkaan, niitä voisi käyttää universaalina kellona. Se tekisi edelleen mahdolliseksi määrittää pituuspiirin. Galilei työskenteli tämän ongelman parissa ajoittain lopun elämäänsä, mutta käytännön ongelmat olivat suuret. Metodia käytti onnistuneesti ensimmäisen kerran Giovanni Domenico Cassini 1681 ja myöhemmin monet laajojen maa-alueiden kartoittajat, esimerkiksi Lewis ja Clark. Merinavigaatiossa, missä herkkiä teleskooppihavaintoja oli vaikea tehdä, pituuspiirin määritys onnistui vasta kannettavan kronometrin, kuten John Harrisonin laite, keksimisen jälkeen.
Viimeisinä vuosinaan jo täysin sokea Galilei suunnitteli pidäkemekanismia heilurikelloon, mutta ensimmäisen toimivan heilurikellon teki kuitenkin Christiaan Huygens vasta 1650-luvulla.
Se liikkuu sittenkin
pienoiskuva|300px|Cristiano Bantin maalaus vuodelta 1857 Galileon inkvisition kohtaamisesta.
Raamatun Psalmeissa 93:1; 96:10; 104:5, Ensimmäisessä aikakirjassa 16:30 ja Saarnaajan kirjassa 1:4,5 on kohtia, joiden voidaan tulkita kertovan lujasta ja pysyvästä Maan paikasta. Galilei oli kuitenkin aurinkokeskisen maailmankuvan kannattaja ja väitti, että se ei ole Raamatun sanaa vastaan. Hän otti Augustinuksen kannan, jonka mukaan kaikkea ei pidä ottaa liian kirjaimellisesti, erityisesti kun kyseessä on runo- ja laulukirja kuten Psalmit. Kirja on kirjoitettu Maan näkökulmasta, joten Aurinko nousee ja laskee eli näyttää liikkuvan taivaalla. Todellisuudessa tämä johtuu Maan pyörimisestä.
Galilei siis oli selvä heliosentrisyyden puolustaja, mutta vallassa ollut katolinen kirkko taas piti kiinni maakeskisyydestä. Vuoteen 1616 mennessä arvostelu oli voimistunut niin, että Galilei meni Roomaan puolustamaan ajatuksiaan kirkon vallanpitäjille. Kardinaali Bellarmine toimitti hänelle inkvisition käskyn, että hän ei saa puolustaa ajatusta Maan liikkumisesta Auringon ympäri. Määräys ei estänyt Galileita, joka pysyi monta vuotta kiistan ulkopuolella. Hän palasi aiheen pariin, kun kardinaali Barberinista tuli vuonna 1623 paavi Urbanus VIII. Barberini oli Galilein ystävä ja ihailija, ja hän oli myös vastustanut Galilein vuoden 1616 tuomiota. Galileon kirja Dialogo dei due massimi sistemi del mondo (’Dialogi kahdesta pääasiallisesta maailmanjärjestelmästä’) ilmestyi 1632. Sillä oli nimellinen inkvisition ja paavin hyväksyntä.
Paavi Urbanus VIII pyysi henkilökohtaisesti, että Galilei esittäisi argumentteja sekä heliosentrismin puolesta että sitä vastaan mutta varoisi sen puolustamista. Lisäksi hän pyysi, että hänen mielipiteensä lisättäisiin kirjaan. Galilei täytti jälkimmäisen toiveen osittain. Joko tahattomasti tai tarkoituksella hän kirjoitti tekstin niin, että dialogissa geosentrisyyttä puolustanut Simplicius sortui usein virheisiin ja päätyi välistä näyttämään tyhmyriltä. Tämä sai kirjan vaikuttamaan hyökkäykseltä aristoteelista näkemystä vastaan. Lisäksi Galilei pani paavin sanat Simpliciuksen suuhun. Monet historioitsijat pitävät Galilein tekoa tahattomana. Joka tapauksessa paavi ei suhtautunut julkiseen ivaan tai selvään puolueellisuuteen kevyesti. Galilei oli loukannut yhtä suurimmista suojelijoistaan, ja hänet kutsuttiin Roomaan selvittämään toimiaan.
Dialogin vuoksi Galilei oli menettänyt monia puolustajiaan Roomassa, ja hänet määrättiin 1633 oikeudenkäyntiin jumalanpilkasta epäiltynä. Inkvisition tuomio koostui kolmesta pääkohdasta.
Lisäksi kiellettiin kaikkien Galilein töiden, myös tulevien, julkaiseminen. Tätä ei kuitenkaan julistettu oikeudenkäynnissä eikä valvottu.
Tarinan mukaan Galilei mutisi noustessaan polviltaan ”Eppur si muove” eli ”se liikkuu sittenkin”. Todennäköisesti tämä tarina ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Galilei oli lyhyen aikaa arestissa Sienan arkkipiispa Ascanio Piccolominin luona, mutta joulukuussa 1633 hän sai luvan vetäytyä huvilalleen Arcetriin lähelle Firenzeä, missä hän vietti lopun elämäänsä. Hän omisti aikansa yhdelle suurimmista töistään Discorsi e Dimostrazioni Matematiche, intorno a due nuoue scienze (suomeksi' Kaksi uutta tiedettä'). Sir Isaac Newton ja Albert Einstein arvostivat tätä teosta, jonka perusteella Galileoa on kutsuttu modernin fysiikan isäksi.
Galilei haudattiin uudelleen Santa Crocen basilikan pyhään maahan 1737. Hänen arvonsa palautettiin muodollisesti 1741, kun paavi Benedictus XIV salli Galileon kaikkien tieteellisten töiden julkaisun. Osia niistä oli julkaistu jo 1718 sensuroituna. Vuonna 1758 heliosentrismin yleinen kielto poistettiin kirkon sensuurilistalta ja 1822 Dialogi Dialogo dei due massimi sistemi del mondo poistettiin kiellettyjen kirjojen luettelosta. 31. lokakuuta 1992 paavi Johannes Paavali II ilmaisi pahoittelunsa siitä, kuinka Galileita oli kohdeltu ja myönsi Galilein olleen oikeassa. Galilei rehabilitoitiin 13 vuotta istuneen tutkintakomission suosituksesta.
Nykyaikaisen tieteen käsityksen mukaan Galilein näkemykset aurinkokeskisyydestä eivät olleet olennaisen edistyksellisiä. Galilein esittämä malli ei ollut Tykon samanaikaista, kilpailevaa teoriaa tarkempi. Tähtien parallaksi, ensimmäinen Aurinkokunnan ulkopuolinen todiste Maan liikkumisesta, keksittiin vasta 1838.
Galilei kuitenkin esitti Maan kaksoisliikkeen eli sen, että Maa kiertää itsensä ympäri ja liikkuu Auringon ympäri eikä päinvastoin. Hän romutti siten perinteisen näkemyksen ihmisen erikoisasemasta maailmankaikkeudessa. Nykyisin tiedetään, ettei Maa sen enempää kuin Aurinko tai Linnunradan keskuskaan ole maailmankaikkeuden keskus.
Legendat ja tarinat
Galilein elämästä kerrotaan monia tarinoita, joiden todenperäisyys lienee kyseenalainen. Galilei tuskin pudotteli esineitä Pisan kaltevasta tornista, eikä hän varmaankaan mumissut ”Se pyörii sittenkin” (Eppur si muove, oikeammin ”Se liikkuu sittenkin”) inkvisitiotuomioistuimessa. Vaikka Galilein yhteenotto inkvisitiotuomioistuimen kanssa onkin tieteenhistoriallisesti erittäin merkittävä, sen dramaattisuutta on tavattu suuresti liioitella. Esimerkiksi maalauksissa usein esitetään Galilein oikeudenkäynnissä olleen läsnä suuri joukko ihmisiä, vaikka tosiasiassa paikalla oli vain muutamia.
Galilein kirjoitukset
upright|pienoiskuva|Galileon patsas [[Uffizi|Uffizi palatsin ulkopuolella Firenzessä.]] Puutteellinen luettelo Galilein kirjoituksista.
Barryn piirikunta
Barryn piirikunta on kahden Yhdysvaltojen piirikunnan nimi
Contra (pelisarja)
Contra on Konamin kehittämä shoot ’em up-pelien sarja. Sarjan pelejä on julkaistu Euroopassa myös nimillä Gryzor ja Probotector.
Bartonin piirikunta
Bartonin piirikunta on kahden Yhdysvaltojen piirikunnan nimi
Romance and Arabella
Romance and Arabella on Walter Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä komediaelokuva vuodelta 1919. Romantiikkaa sisältävän komediaelokuvan pääosissa ovat Constance Talmadge ja Harrison Ford. Romance and Arabella kertoo nuoresta leskestä (Talmadge), joka aikoo ottaa ilon irti elämästä, ja hän päätyykin neljään eri romanssiin neljän eri miehen kanssa.
Romance and Arabella perustuu William Hurlbutin samannimiseen näytelmään (1917), jonka pohjalta Edith M. Kennedy laati elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä oli Select Pictures Corporation. Romance and Arabella sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 15. helmikuuta vuonna 1919.
GD Chaves
Grupo Desportivo de Chaves on jalkapalloseura Chavesin kaupungista. Seura on perustettu syyskuussa 1949. Chaves pelaa kaudella 2018–2019 Portugalin korkeimmalla sarjatasolla Primeira Ligassa.
Pikku Naarajärvi
Pikku Naarajärvi on Pirkanmaalla Oriveden Myllykylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on pieni läpivirtausjärvi, sijaitsee luode-kaakko- suuntaisena kalliomurroslaaksossa Ison Naarajärven alapuolella. Järvellä on viettävät rannat eikä sillä ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Teiskon ja Oriveden keskustaajaman välinen yhdystie 3381 seuraa järven pohjoisrantoja niiden rantaviivan lähellä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen alaosan alueeseen (35.743) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,4 metriä mpy. Isosta Naarajärvestä siihen tulee Sahankoski, joka on 150 metriä pitkä ja sillä on pudotusta kuusi metriä. Järven laskujoki laskee Myllyjärveen 1,3 kilometrin päässä ja tällä väliosuudella on pudotusta 40 metriä. Suurin osa siitä tapahtuu väliosuuden alkuosuudella, missä sijaitsee Myllykoski. Vesireitti jatkuu Myllyjärven jälkeen Taipaleenjoen alajuoksuna laskien seuraavaksi Nihuanjärveen.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa näkyy kartassa merkintä uittorännistä, joka alkaa järvesta alkavan Myllykosken kohdalta. Ennen Myllykoskea oli joessa pato.
Taiwanin kielet
pienoiskuva|Taiwanilaisten puhutuin kotikieli kunnittain vuonna 2015 pienoiskuva|Taiwanilaisen näppäimistön malline Taiwanissa (virallisesti Kiinan tasavalta) on maan kokoon nähden melko suuri kielellinen diversiteetti. Ethnologuen mukaan maassa, jonka asukasluku on 23,6 miljoonaa tavataan 23 elävää kieltä.
Mandariinikiinan asema on vahva, mutta varsinkin 1990-luvulta lähtien myös muiden kielten käyttöä on alettu suvaita yhä enemmän.
Mandariinikiina ja taiwanilainen viittomakieli
Mandariinikiina on maan ainoa virallinen kieli ja enemmistö taiwanilaisista osaa sitä.
Taiwanissa käytetään Manner-Kiinasta poiketen perinteisiä kirjoitusmerkkejä. Syynä tähän on se, että Kiinan kommunistinen puolue, joka ajoi läpi merkkien yksinkertaistamisen, ei ole koskaan hallinnut Taiwanin saarta. Virallinen peruste merkkien yksinkertaistamiselle oli halu nostaa lukutaitoisten määrää, mutta Taiwanissa lukutaitoisten määrä on ollut korkeampi kuin Manner-Kiinassa merkkien yksinkertaistamisesta huolimatta. Vuonna 2011 Taiwan poisti viranomaistensa nettisivuilta yksinkertaistetuilla merkeillä kirjoitetun sisällön.
Taiwanilaista viittomakieltä käyttää arviolta noin 30 000 kuurojen yhteisöön kuuluvaa. Kieli jakautuu kahteen murteeseen: Tainanin ja Taipein murteisiin. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat japanilainen ja korealainen viittomakieli. Kieli on suojeltu vuoden 2018 kansalliskielilain nojalla ja sen käyttö on pakollista erityisen tärkeissä tilaisuuksissa kuten presidentin virkaanastujaisissa ja nyttemmin koronaviruspandemiaa koskevissa tiedotustilaisuuksissa.
Hakka- ja hokkien-kiina
Mandariinikiinan jälkeen Taiwanin kaksi puhutuinta kieltä ovat hakka- ja hokkien-kiina. Puhujat sijoittuvat maantieteellisesti saaren molempiin päihin siten, että hakka-kiinaa puhutaan etupäässä etelässä Kaohsiungin ympäristössä ja hokkien-kiinaa pohjoisessa Taipein ympäristössä.
Hakka on ollut suojeltu kieli Taiwanissa vuodesta 2018 lähtien ns. Hakka-perusasetuksen nojalla, joka takaa kielelle kansalliskielen aseman: kyliä, joiden asukkaista vähintään ⅓ puhuu hakkaa, kannustetaan tekemään kieli entistä näkyvämmäksi. Lisäksi valtio tunnustaa virallisen hakka-kielen päivän ja perustaa hakka-kielisen TV- ja radiokanavan.
Merkittävä osa nuorista puhuu sekä hokkien- että mandariinikiinaa ja on käytännössä kaksikielisiä. Myös hokkien-kiinan katsotaan olevan suojeltu kansalliskieli vuoden 2018 lain nojalla.
Taiwanin alkuperäiskielet
Austronesialaisten kielten alkukodin katsotaan nykytiedon valossa olleen Taiwanin saari. Nykyään Taiwanissa katsotaan olevan 16 eri alkuperäiskansaa ja -kieltä, jotka jakautuvat vielä edelleen eri murteiksi.
Vuonna 2017 maan hallitus päätti nostaa alkuperäiskielet kansalliskielen asemaan. Tämä tarkoittaa käytännössä valtion tukea alkuperäiskielten säilymiseen ja edistämiseen. Alkuperäiskieliä kirjoitetaan yhä enenevissä määrin latinalaisin aakkosin, vaikka Taiwanissa on perinteisesti suhtauduttu niiden käyttöön nuivasti.
Vieraat kielet
Englantia puhutaan laajalti ja sitä opetetaan maan kouluissa. Ollessaan pääministeri William Lai teki vuonna 2018 ehdotuksen, jolla nostettaisiin englanti toiseksi viralliseksi kieleksi vuoteen 2019 mennessä.
Japanin kielen osaajien määrä on vähentynyt Taiwanissa huomattavasti, kun englanti on korvannut sen ensisijaisena vieraana kielenä. Japanilaiset toivat kielensä saarelle, kun siitä tuli osa Japanin imperiumia 1890-luvulla. Aluksi japanilaiset tavoittelivat kaksikielistä yhteiskuntaa, jossa japani olisi kaikkien eri etnisten ryhmien lingua franca, mutta vuonna 1937 siirtomaahallinto muutti mieltään ja pyrki aktiivisesti hävittämään kaikki muut kielet saarelta. Vuonna 1943 viranomaiset arvioivat, että japania osasi 80 % koko väestöstä. Japanin antauduttua toisen maailmansodan päätteeksi merkittävä osa taiwanilaisista korkeakoulutetuista oli käytännössä lukutaidottomia, kun kiina korvasi japanin yhteiskunnan valtakielenä. Nykyään japania osaavat lähinnä 80-vuotiaat ja sitä vanhemmat.
Albert (Viktorian puoliso)
Albertin isä oli Saksi-Coburg-Gothan herttua Ernst I.
Avioliitto Viktorian kanssa
Lokakuussa 1839 Albert tuli vierailulle Windsorin linnaan serkkunsa kuningatar Viktorian luo, jolla oli ennen Albertia käynyt useita kosijoita Euroopan kuninkaallisista perheistä. Viktoria ihastui Albertiin ja kosi tätä. Albert suostui ja hääpäiväksi valittiin 10. helmikuuta 1840.
Häiden jälkeen pari vietti kolmen päivän kuherruskuukauden Windsorin linnassa. Vastanaineet olivat hyvin onnellisia, vaikka heidän persoonallisuutensa olivatkin vastakohtaiset: Viktoria oli ulospäinsuuntantunut sekä valvoi myöhään, ja Albert oli puolestaan introvertti sekä aamuvirkku. Aluksi Albertilla oli vain aviomiehen osa eikä minkäänlaista sijaa valtakunnan hallinnossa, mutta hän ryhtyi seuraavien vuosien aikana parantamaan asemaansa. Albert kertoi ottaneensa tavoitteekseen avustaa ja täydentää vaimonsa työtä kaikin tavoin sekä toimia perheen ja talouden päänä. Albertin rooli maan politiikassa kasvoi 1840-luvun aikana Viktorian ollessa toistuvasti raskaana. Vuonna 1843 Albertista oli tullut jo niin tärkeä, että kuningatar korvasi julistuksissaan sanan minä sanalla me. Maassa olikin käytännössä kaksoismonarkia, ja monen näkemyksen mukaan Albert toimi kuninkaana. Viktorian omien päiväkirjamerkintöjen mukaan tällainen järjestely sopikin hyvin kuningattarelle, joka oli hyvin tyytyväinen perhe-elämäänsä.
Konservatiivien Robert Peelistä tuli Britannian pääministeri 1841. Albert tuli hänen kanssaan heti hyvin toimeen niin henkilönä kuin poliittisestikin, minkä ansiosta Albertin rooli politiikassa kasvoi. Ajan myötä niin Viktoria kuin Albertkin ottivat omakseen Peelin uudistuspolitiikan, joka koski Irlantia, valuuttaa ja ulkomaankaupan säätelyä.
Prince of Wales Trophy
Prince of Wales Trophy tai yksinkertaisemmin Wales Trophy on hopeasta valmistettu palkinto, jonka NHL myöntää kauden päätteeksi itäisen konferenssin mestarille. Prince of Wales Trophyn lahjoitti Walesin prinssi Edward vuonna 1924 (myöhemmin hänestä tuli kuningas Edvard VIII). Montreal Canadiens on voittanut palkinnon 25 kertaa, Boston Bruins 18 kertaa.
Albert (Viktorian puoliso)
Avioliitto Viktorian kanssa
Albert valittiin 1847 Cambridgen yliopiston kansleriksi, ja hän uudisti sekä laajensi yliopiston opetusohjelmaa merkittävästi. Albert vastasi myös Lontoon maailmannäyttelyn 1851 järjestämisestä.
Albert kuoli lavantautiin vuonna 1861.
Colette – Intohimon salaisuudet
Colette – Intohimon salaisuudet (Secrets of the flesh. A life of Colette) on yhdysvaltalaisen kirjallisuudentutkijan Judith Thurmanin elämäkertateos, joka kertoo ranskalaisesta kirjailijasta Colettesta. Kirjan on julkaissut Alfred A. Knopf vuonna 1999. Sen on suomentanut Anna-Maija Viitanen, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 2001 WSOY.
Albert (Viktorian puoliso)
Lapset
Viktoria ja Albert saivat yhdeksän lasta vuosina 1840–1857.
Lastensa kautta prinssipuoliso Albert on useimpien Euroopan kuningasperheiden esi-isä. Hänen jälkeläisiinsä kuuluvat muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitsija kuningas Charles III, Espanjan Felipe VI, Tanskan kuningatar Margareeta, Norjan Harald V ja Ruotsin Kaarle XVI Kustaa.
Bayn piirikunta
Bayn piirikunta (engl. Bay County) on kahden yhdysvaltalaisen piirikunnan nimi:
Colette – Intohimon salaisuudet
Colette-elämäkerran lisäksi Thurman on kirjoittanut elämäkerran Karen Blixenistä (WSOY 1984). Hän on kirjoittanut The New Yorkeriin vuodesta 1987 ja kuulunut sen vakituiseen toimittajakuntaan vuodesta 2000.
Teos kattaa Coletten koko elämänkaaren lapsuudesta kuolemaan saakka. Elämäkerran ohella Thurman käsittelee Coletten merkittävimpiä teoksia. Kirjassa on viitteet, lähdeluettelo ja henkilöhakemisto.
Arviot
Thurmanin Colette-elämäkerta on saanut runsaasti kiitosta. Muun muassa Edmund White arvioi Guardianissa Thurmanin teoksen myönteisesti niin kirjailijakuvan kuin psykologisenkin kuvan kannalta. Hän huomauttaa, että ranskalaisia hämmästyttää, kuinka vakavasti englanninkieliset lukijat yleensä suhtautuvat Coletteen. Mutta Ranskassa Colette yhdistetään aikansa nuhjuisiin dekadentteihin, ja White sanoo, että Thurman kuvaa Coletten kaikkine virheineen niitä vähättelemään.
Prince of Wales Trophy
Prince of Wales Trophy jaettiin alun perin Montreal Canadiensin ja New York Americansin välisen ottelun voittajalle 15. joulukuuta 1925. Seuraavalla kaudella palkinto jaettiin NHL:n pudotuspelien voittajalle, joka kohtaisi Western Canada Hockey Leaguen voittajan Stanley Cup -otteluissa. Vuosina 1928–1938 palkinto myönnettiin NHL:n Amerikan divisioonan voittajalle. Kun Amerikan divisioona kuitenkin poistettiin käytöstä, alettiin palkintoa myöntää koko runkosarjan voittajalle. Näillä kriteereillä palkintoa jaettiin vuoteen 1967, jolloin NHL jaettiin jälleen kahteen divisioonaan. Vuosina 1968–1974 palkinto jaettiin itäisen divisioonan runkosarjan voittajalle. Vuosina 1975–1981 palkinto jaettiin Walesin konferenssin, nykyisen itäisen konferenssin, runkosarjan voittajalle. Vuodesta 1982 eteenpäin palkintoa on myönnetty konferenssin (joka vuonna 1993 vaihtoi nimensä nykyiseen muotoonsa) pudotuspelien voittajalle. Lännessä vastaava palkinto on Clarence S. Campbell Bowl.
Ennen palkinnon myöntämistä kaiverretut
Palkintoon kaiverrettiin kaudella 1925–1926 myös kauden 1923–1924 liigan mestarin nimi. Kauden 1924–1925 voittajaa ei palkintoon ole kaiverrettu, mutta tuolloin voittaja oli edelliskauden tapaan Montreal Canadiens.
Aurinkolahden peruskoulu
Aurinkolahden peruskoulu on peruskoulu Helsingin Aurinkolahdessa. Sen opetuksessa painotetaan teknologiakasvatusta.
Kouluun kuuluu Iiluodonpihan (Aurinkokoulu), Villiruusunkujan (Auringonpilkku) ja Aurinkotuulenkadun (Kanava) toimipisteet. Iiluodonpihan toimipisteessä on luokat 4–9, Villiruusunkujan toimipisteessä luokat 1–5 ja Aurinkotuulenkadun toimipisteessä luokat 1–3.
Koulun rehtorina toimii Erja Ursin.
Stan Mikita
Stanislav ”Stan” Mikita (s. Stanislav Guoth, 20. toukokuuta 1940 Sokolče, Slovakia – 7. elokuuta 2018 ) oli slovakialainen Kanadaa edustanut jääkiekkoilija, joka luetaan NHL:n historian parhaiden keskushyökkääjien joukkoon.
Elämä
Stanislav Guoth muutti vuonna 1948 Tšekkoslovakiasta sukulaistensa mukana Ontarioon, Kanadaan. Sukulaiset adoptoivat hänet, ja antoivat hänelle sukunimensä Mikita.
Hän aloitti NHL-uransa 1959 ja pelasi aina vuoteen 1980 asti eli yhteensä 21 kautta. Ainoa joukkue, jossa hän pelasi, oli Chicago Blackhawks. Alkuvuosinaan hänet tunnettiin paljon jäähyjä ottaneena pelaajana, mutta 1960-luvun puoliväliä lähestyessä hän paransi käytöstään pelissä ja voittikin lopulta NHL:n herrasmiespelaajalle kuuluvan Lady Byng Memorial Trophyn. Tämän lisäksi Mikita voitti kahdesti Hart Trophyn (NHL:n vuoden arvokkain pelaaja), neljästi Art Ross Trophyn (runkosarjassa eniten pisteitä tehnyt pelaaja) sekä kerran Stanley Cupin. Lopettaessaan NHL-uransa, Mikitalla oli kaikkien aikojen toiseksi eniten pisteitä Gordie Howen jälkeen.
Mikitalla diagnosoitiin Lewyn kappale -tauti tammikuussa 2015.
2988 Korhonen
2988 Korhonen on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1943 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty tähtitieteilijä Tapio Korhosen mukaan.
Korhosen likimääräinen läpimitta on 20 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,61 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 3 kuukautta.
Hannu Penttilä (yritysjohtaja)
Hannu Erkki Olavi Penttilä (s. 29. huhtikuuta 1953 Pori) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli Stockmannin toimitusjohtaja elokuun 2014 lopulle. Hän on syntyjään Porista ja koulutukseltaan juristi. Penttilä tuli Stockmannin palvelukseen työvoimaministeriöstä vuonna 1978, siirtyi Tapiolan tavaratalon päälliköksi 1985, Helsingin tavaratalon johtajaksi 1986 ja tavarataloryhmän johtajaksi 2001. Hänestä tuli yhtiön varatoimitusjohtaja vuonna 1994, kunnes aloitti toimitusjohtajana 1.3.2001.
Penttilällä on lukuisia luottamustoimia:
Penttilän suosikkiharrastus on jääkiekko, ja hän on myös HC Ässät Pori Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 2009. SM-liigan yhtiökokous valitsi Penttilän SM-liigan uudeksi puheenjohtajaksi 22.2.2012.
Hannu Penttilä valittiin Suomen suurten pörssiyhtiöiden toimitusjohtajista parhaaksi sijoittajaviestijäksi vuonna 2009. Penttilä palkittiin ruotsalaisen analyysiyhtiön Regin tekemässä IR Nordic Markets -vertailututkimuksessa. Hopean vei Konecranesin toimitusjohtaja Pekka Lundmark ja pronssin Wärtsilän Ole Johansson. Regin mukaan ratkaisevia kriteereitä parhaita toimitusjohtajia valittaessa olivat heidän julkinen esiintymisensä ja luotettavuutensa.
Penttilän ansiotulot kunnallisverotuksessa 2006 olivat 3,7 miljoonaa euroa ja kunnallisvero noin 650 000 euroa. Hän oli vuonna 2006 kolmanneksi suurin Espoon kunnallisverojen maksaja Fortumin Tapio Kuulan sekä Nokian ja Shellin Jorma Ollilan jälkeen.
Hannu Penttilä on jäätyään eläkkeelle Stockmannin toimitusjohtajan tehtävästä vähitellen luopunut edellä mainituista luottamustehtävistä ja toisaalta saanut uusia luottamustehtäviä. Jääkiekon SM-liigan puheenjohtajuuden hän jätti vuoden 2013 lopulla, Porin Ässien hallituksen syksyllä 2015 ja Nokian Renkaat Oyj:n hallituksen keväällä 2016. Hänet valittiin L-Fashion Group Oy:n (Luhta) hallitukseen keväällä 2015, Lasten Päivän Säätiön hallituksen puheenjohtajaksi vuoden 2017 alusta ja Emil Cedercreutzin säätiön hallituksen puheenjohtajaksi maaliskuussa 2017. Hän on hallitusammattilaisten (DIF)jäsen.
Manigotaganjoki
Manigotaganjoki on joki Manitoban ja Ontarion provinssien alueella Kanadassa. Sen alkulähteet sijaitsevat Woodland Caribou Parkissa Ontariossa, ja se laskee Winnipegjärveen Manigotaganin kylän lähellä Manitobassa. Joki on suosittu melontakohde, sillä siinä on lukuisia haastavia ja vaarallisia koskia.
2,4-dinitroaniliini
2,4-dinitroaniliini (C6H5N3O4) on orgaaninen yhdiste ja aniliinin nitrattu johdannainen. Yhdistettä käytetään väriaineiden ja lääkkeiden valmistuksessa.
Ominaisuudet
2,4-dinitroaniliini on huoneenlämpötilassa keltaisia tai vihertävänkeltaisia kiteitä. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee hieman etanoliin ja asetoniin. 2,4-dinitroaniliini on myrkyllistä ja se ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineella altistuminen voi johtaa methemoglobiinin muodostumiseen elimistössä.
Valmistus
2,4-dinitroaniliinia käytetään muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen. Siitä valmistetaan lääkkeitä kuten brimonidiinia. Pelkistys raudan avulla johtaa 1,2,4-triaminobentseeniin ja pelkistys natriumsulfidin avulla 3,4-diaminonitrobentseeniin, joita käytetään typpiheterosyklien valmistamiseen. 2,4-dinitroaniliinin diatsoniumsuolaa käytetään violettien ja sinisten atsovärien valmistuksessa. Lisäksi yhdisteestä voidaan valmistaa korroosionestoaineita.
Maria Kitola-Penttinen
Maria Kitola-Penttinen (o.s. Kitola, s. 24. kesäkuuta 1986 Turku) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on pelannut naisten Superpesiksessä Turku-Pesiksen joukkueessa kaudella 2008 ja Jyväskylän Valossa kaudella 2010. Kaudella 2019 hän pelasi Superpesiksessä kasvattajaseuransa Mynämäen Vesan riveissä lyöjäjokerina.
Jyrki
Jyrki on suomalainen miehen etunimi. Se on suomalainen muoto kreikkalaisesta nimestä Georgios, "maanviljelijä". Jyrki on syntynyt Itä-Suomessa Georgios-nimen venäläisten muunnelmien (Georgi, Jegor, Juri) kautta. Suomessa vanhastaan luterilaiset ovat suosineet Georgioksen muunnelmista Yrjöä mutta ortodoksit Jyrkiä. Nimi Jyrki oli suosittu varsinkin 1960-luvulla. Saman nimen muunnelmia eri kielissä ovat englannin George, ruotsin ja saksan Georg, ruotsin Göran, saksan Jürgen ja viron Jüri. Nimipäiväänsä Jyrki viettää yhdessä samaa alkuperää olevien nimien Yrjö, Jyri, Yrjänä ja Jori kanssa 23. huhtikuuta. Lempinimiä ovat ainakin Jyräys ja Jykä.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Jyrki on Suomessa annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 11 514 miehelle ja muutamalle naiselle. Miehistä yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä.
Jyrki-nimeä taivutetaan ilman astevaihtelua. Tämän johdosta nimet Jyrki ja Jyri eivät mene taivutuksessa sekaisin.
Eilen syntynyt
Juoni
Moraaliton liikemies Harry Brock (Crawford), tämän tyttöystävä Billie (Holliday) ja lakimies Devery (Howard St. John) matkustavat Washingtoniin pyrkiäkseen vaikuttamaan liittovaltion poliitikkoihin. Liikemies kyllästyy Billien sivistymättömyyteen ja palkkaa tätä kouluttamaan toimittaja Paul Verralin (Holden). Opettaja ja oppilas rakastuvat, ja sillä välin lakimies Devery siirtää Brockin omaisuutta Billien nimiin verottajan ulottumattomiin. Billie ja Paul menevät naimisiin, ja Billie lupaa palauttaa Brockin omaisuuden vähin erin sillä ehdolla, että Brock jättää nuorenparin rauhaan.
Tuotanto
Kaninin näytelmän pohjalta käsikirjoituksen laati ensin Albert Mannheimer. Cukor oli kuitenkin tyytymätön Mannheimerin työhön, ja lopullisen käsikirjoituksen sovitti kirjailija itse, jota ei kuitenkaan sopimusteknisistä syistä voitu nimetä tekijätiedoissa.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Eilen syntynyt valittiin vuonna 2012 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. Yhdysvaltain elokuvainstituutin (AFI) kesäkuussa 2000 julkaisemassa AFI:n 100-vuotissarjan 100 hauskinta komediaa -luettelossa Eilen syntynyt on sijalla 24. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa kriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
CD Feirense
Clube Desportivo Feirense on jalkapalloseura Santa Maria da Feiran kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Portugalin korkeimmalla sarjatasolla Primeira Ligassa.
Iso Naarajärvi
Iso Naarajärvi, tai joskun vain Naarajärvi , on Pirkanmaalla Oriveden Myllykylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 12,8 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se on pitkänomainen järvi, joka sijaitsee luode-kaakko- suuntaisena kalliomurroslaaksossa. Järven leveys on yleensä alle 200 metriä, mutta järven ainoa lahti Hankalahti kasvattaa leveyttä sadalla metrillä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria tai ilmavalokuvissa näkyviä matalikkoja. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvellä ei ole kiinteää asutusta, mutta sille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa. Teiskon ja Oriveden keskustaajaman välinen yhdystie 3381 seuraa järven koillisrantoja tiiviisti.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen alaosan alueeseen (35.743) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,4 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi metsäojaa, joiden valuma-alueella ei ole muita järviä. Järvi on luonteeltaan Taipaleenjoen läpivirtausjärvi. Joen Sääksjärvestä lähtevällä tulouomalla on pudotusta lähes kahdeksan metriä ja sen pituus on 500 metriä. Lasku-uoma Sahankoski on 150 metriä pitkä ja sen pudotus on kuusi metriä. Sahankoski laskee Pikkuiseen Naarajärveen. Vesireitti jatkuu Myllyjärven kautta Taipaleenjokena laskien lopuksi Nihuanjärveen.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa järvi oli autio ja siihen oli johdettu yksi metsäoja. Nykyinen yhdystie kulki järven ohi samaa reittiä kuin nykyisin. Vuoden 1977 kartassa näkyy jo kaikki nykyiset ojat sekä kaksi mökkiä järven pohjoisrannassa.
Vigilant
Vigilant voi tarkoittaa seuraavia:
Toinen Tšetšenian sota
Toinen Tšetšenian sota käytiin Venäjän ja Tšetšenian välillä vuosina 1999–2009. Ensimmäinen Tšetšenian sota oli päättynyt Venäjän tappioon, mutta Tšetšenian itsenäisyyttä ei ollut tunnustettu. Terrori-iskut saivat Vladimir Putinin lähettämään Venäjän joukot takaisin Tšetšeniaan.
Suurimmat taistelut käytiin sodan alussa vuosina 1999–2000. Groznyitä puolustaneet tšetšeenit pakenivat vuorille, ja kevättalvella 2000 alkoi pitkä sissisotavaihe. Vuonna 2009 Venäjä julisti lopettavansa terrorisminvastaisen operaationsa rauhoittuneen tilanteen vuoksi.
Sodan alku
Ensimmäinen Tšetšenian sota oli päättynyt Venäjän tappioon vuonna 1996. Vuonna 1997 kapinallisjohtaja Aslan Mashadov oli valittu Tšetšenian presidentiksi, ja Venäjä oli tunnustanut hänen hallituksensa mutta ei ottanut kantaa Tšetšenian itsenäisyyteen.
Mikko Haukkala
Mikko Leo Johannes Haukkala (s. 22. kesäkuuta 1985 Vaasa) on suomalainen pesäpalloilija, joka teki heinäkuussa 2021 loppukauden kattavan sopimuksen Hyvinkään Tahkon kanssa. Haukkala on valittu neljästi Itä-Länsi-otteluun. Kaudeksi 2020 Haukkala siirtyi JymyJusseista Manse PP:hen Hänen aikaisempia seurojaan ovat olleet Koskenkorvan Urheilijat, Nurmon Jymy, Vimpelin Veto Seinäjoen JymyJussit ja Manse PP. Haukkalan kasvattajaseura on Ylihärmän Junkkarit. Superpesiksessä hän on pelannut vuodesta 2007.