cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Éric Perrin
Paluu JYPiin kaudeksi 2018–2019
Marko Virtasen lähdettyä JYPistä Perrin palasi vielä kerran JYPiin. Perrin oli jo päättää uransa jääkiekkoilijana, mutta tuli kesällä 2018 siihen tulokseen, että haluaa pelata vielä yhden kauden. Kauden alussa arvioitiin, että hän tulee olemaan kuin valmentaja pelaajiston sisällä. 21. syyskuuta 2018 hän rikkoi SM-liigassa 500 tehopisteen rajan ensimmäisenä ulkomaalaisena pelaajana.
12. maaliskuuta 2019 Perrin ratkaisi JYPille voiton uransa viimeisessä runkosarjaottelussa tekemällä joukkueensa molemmat maalit rangaistuslaukauskilpailussa KooKoota vastaan. Hänen uransa päättyi kolme ottelua ja seitsemän vuorokautta myöhemmin pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella, kun Rauman Lukko voitti JYPin 4–1 ja eteni jatkoon voitoin 2–1. Ottelusarjan viimeisessä ottelussa Perrin syötti joukkueensa ainoan maalin 13 sekuntia ennen pelin päättymistä, voitti maalia seuranneen keskialoituksen ja piti kiekkoa hallussaan aina ammattilaisuransa päättymiseen saakka.
Perrinin liigauran loppusaldoksi jäi 189 maalia ja 532 pistettä 643 pelatussa ottelussa. Jäähyminuutteja hän keräsi 327 kappaletta. Hän on kaikkien aikojen ykkönen ulkomaalaisten pelaajien joukossa tehopisteissä, maaleissa ja pelatuissa otteluissa.
Yksityiselämä
Perrin on suunnitellut urheilu-uransa jälkeen toimivansa nuorten lahjakkaiden pelaajien kehittämistehtävissä eli auttaa heitä saavuttamaan parhaan pelaamisen tasonsa. Hän ajattelee, että työ ei liittyisi pelkästään jääharjoitteluun vaan myös kaukalon ulkopuoliseen toimintaan, kuten elämäntapoihin ja urheilijana olemiseen.
Hiekkaharjun rautatieasema
Hiekkaharjun rautatieasema on lähijunien käyttämä asema Vantaalla Jokiniemen kaupunginosassa lähellä Hiekkaharjua. Asema sijaitsee noin 17 kilometriä Helsingin rautatieasemasta pohjoiseen Keravan kaupunkiradan varrella. Kehärata haarautuu pääradasta Hiekkaharjun ja Koivukylän aseman puolivälissä.
Riihimäen suuntaan ja lentoasemalle liikennöidään raiteelta 3 ja Helsinkiin raiteelta 4. Aseman länsipuolella on kaksi raidetta, joita käyttävät aseman ohittavat kauko- ja lähijunat.
Historia
Hiekkaharjun asema on toiminut välietappina Keravan kaupunkirataa rakennettaessa. Pääradan kolmas raide otettiin vuonna 1972 käyttöön välillä Helsinki–Hiekkaharju ja sitä jatkettiin 1981 Keravalle asti. Vuoteen 1975 asti aseman kohdalla sijaitsi tasoristeys, joka korvattiin alikululla. Pääradan neljäs raide valmistui ensin vuonna 1996 välille Helsinki–Hiekkaharju ja ulotettiin Keravalle vuonna 2004. Kaupunkiradan valmistumisen yhteydessä vuonna 2004 Hiekkaharjun asema uudistettiin perusteellisesti. Samalla P-juna, joka ajoi Helsingistä Hiekkaharjuun, lopetettiin ja korvattiin I-junalla, joka ajoi Helsingistä vain Tikkurilaan asti, kunnes Kehärata avattiin 1. heinäkuuta 2015.
Ulkosuomalaisparlamentti
Ulkosuomalaisparlamentti on vuonna 1997 perustettu ulkosuomalaisten yhteistyöfoorumi.
Ulkosuomalaisparlamentin (USP) tehtävänä on vaikuttaa julkisen hallinnon sellaisiin päätöksiin, jotka vaikuttavat ulkosuomalaisten asemaan, ja välittää ulkosuomalaisten yhteiset päätökset Suomen viranomaistahoille ja valtionhallinnolle. 499 yhteisöä 37:stä maasta on vahvistanut USP:n säännöt.
Ulkosuomalaisparlamentti pitää täysistunnon Helsingissä parin-kolmen vuoden välein. Muina aikoina edunvalvonnasta huolehtii kahdesti vuodessa kokoontuva puhemiehistö. Edellinen istunto pidettiin Helsingissä 24.–25.5.2010.
Pehr Erik Sahlman
Pehr Erik Sahlman (24. kesäkuuta 1774 Uppsala – 25. marraskuuta 1831 Pori) oli ruotsalaissyntyinen virkamies, joka toimi Suomen suuriruhtinaskunnan vuorilaitoksen vuorimestarina 1809–1821.
Sahlman oli naimissa Anna Christina Hagnerin kanssa vuodesta 1821. Heillä ei ollut lapsia.
Jäljet (elokuva)
Jäljet (Pokot) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut puolalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Agnieszka Holland. Se perustuu Olga Tokarczukin romaaniin Prowadź swój pług przez kości umarłych vuodelta 2009.
Elokuva kertoo Puolan syrjäseudulla asuvasta eläkeläisestä, joka alkaa tutkia kuolleena löytämänsä miehen tapausta. Hän saa selville useiden metsästäjien saaneen surmansa, mahdollisesti kostoiskuissa.
Elokuva oli Puolan ehdokas vieraskielisen elokuvan Oscarin saajaksi. Se sai hopeisen karhun (Alfred Bauer-palkinnon) Berliinin elokuvajuhlilla.
Mackenzienhusky
Mackenzienhusky (Mackenzie River Husky) on kanadalainen koirarotu.
Alkuperä
Rotu on kotoisin Mackenziejoen alueelta Luoteis-Kanadasta. Sen levinneisyysalue on laaja, ulottuen aina Isolta Orjajärveltä ja Isolta Karhujärveltä Athabascajärvelle asti. 1900-luvun alussa mackenzienhusky luokiteltiin omaksi rodukseen, mutta nykyisin yleinen mielipide on että se olisi vain paikallismuunnos.
I (yhtye)
I on norjalainen metalliyhtye, jonka on perustanut Immortal-yhtyeen Abbath Doom Occulta. I:ltä on ilmestynyt yksi albumi, Between Two Worlds. I on ottanut vaikutteita Motörheadilta, Bathorylta ja Venomilta. Yhtyeen sanoitukset kirjoittaa Demonaz. Yhtyeen kokoonpanoon otettiin mukaan Enslavedin Ice Dale, Gorgorothin TC King sekä alkuperäinen Immortal-rumpali Armagedda.
Diyarbakır
Diyarbakır on Diyarbakırin maakunnan pääkaupunki Turkissa, Anatolian kaakkoisosassa. Vuoden 2014 arvion mukaan kaupungissa oli yhteensä 930 266 asukasta. Kaupunki tunnetaan kurdien keskuksena Turkissa ja sen historia tärkeänä rajakaupunkina, sekä Anatolian, Persian ja Irakin välisten vuoristosolien turvaajana ulottuu 3 500 vuoden päähän.
Varhaiset vaiheet
Noin 50 km nykyisestä kaupungista pohjoiseen sijaitsee Çayönü Tepesi, yksi Lähi-idän tärkeimmistä neoliittisen kivikauden arkeologisista kohteista. Alueella on ollut asutusta jo 7000-luvulla eaa.. Itse Diyarbakırin kaupungin perustamisen ajankohdasta ei ole varmaa tietoa. Ensimmäiset selvät viittaukset kaupungin olemassaoloon on tehty Assyrian valtakunnan alkuaikoina 1200-luvulla eaa, jolloin kaupunki toimi aramealaisen Bit-Zamanin kuningaskunnan pääkaupunkina. Myöhemmin se mainitaan esimerkiksi assyrialaisia kuninkaita vastaan syttyneiden kapinoiden yhteydessä. Akhaimenidien Persia valloitti kaupungin vuonna 546 eaa. ja Aleksanteri Suuri valloitti kreikkalaisten tuolloin nimellä Amida tunteman kaupungin vuonna 331 eaa. Tältä ajalta ovat peräisin myös ensimmäiset historialliset viittaukset kurdeihin (Cyrtii), jotka mainitaan kaupungin ympäristön vuoria asuttaneina paimentolaisina.
Rooman valtakunta
Bysantin valtakunnan aikana Diyarbakırista eli Amidasta tuli muiden valtakunnan rajakaupunkien, kuten Edessan ja Nisibisin ohella yksi nestoriolaisuuden keskuksista. Siitä tuli myös oppineisuuden keskus ja kaupungista lähtöisin oli esimerkiksi Aetios Amidalainen. 500-luvulla sota Persian kanssa syttyi jälleen pitkän rauhan jälkeen. Persian kuningas Kavadh I valloitti kaupungin vuonna 502 ja surmautti sen 80 000 asukasta. Bysantin valtakunnan joukot toteuttivat seuraavana vuonna epäonnistuneen piirityksen, joka oli ajanut asukkaat kannibalismiin. Vasta Herakleios onnistui valtaamaan kaupungin takaisin Bysantin valtakunnalle vuonna 625, mutta kaupunki menetettiin arabeille vuonna 638.
Muslimit
Kaupungin itselleen vallanneet arabit alkoivat kutsua sitä nimellä Kara Amid eli musta Amid. Osana abbasidien valtakuntaa kaupunki liittyi kauppareittien kautta Bagdadiin ja kukoisti 700- ja 800-luvuilla. Abbasidien valtakunta hajosi vuonna 940, jolloin alueella nousi valtaan kurditaustainen marwanidien dynastia, joka hallitsi vuosina 984-1083. Heidän jälkeensä kaupunkia hallitsivat seldžukit ja aijubidit. Hülegü-kaani valtasi kaupungin vuonna 1258 ja Timur Lenk vuonna 1386. Lopulta se päätyi safavidien Persialle. Nämä useat eri valloittajat muuttivat alueen väestörakennetta. Nyt kaupungin ympäristö oli pääosin islamlainen ja turkkilainen, vaikkakin kurdit säilyivät enemmistönä vuorilla. Osmanien valtakunta valtasi kaupungin Persialta paikallisten kurdipäällikköjen tuella vuonna 1514.
Osmanit tekivät Diyarbakırista maakunnan pääkaupungin vuonna 1515 ja myönsivät paikallisille kurdeille suuren autonomian. Osmanien valtakunnan aikana kaupunki kukoisti taas ja sen kautta kulki silkkiä ja mausteita Eurooppaan kuljettaneita kauppareittejä. Alueella tuotettiin myös lampaita, viljaa ja viinirypäleitä. 1800-luvun loppupuolella eurooppalaiset höyrylaivat alkoivat tuoda ja viedä tavaraa Mustallemerelle, ja kasvaneen kysynnän takia Diyarbakıriin perustettiin useita silkkikutomoita. Kaupungissa alkoivat vaikuttaa myös poliittiset liikkeet. Kurdit olivat menettäneet autonomiansa, mutta kaupungista tuli silti kurdilaisen kansallismielisyyden keskus 1800-luvun lopulla. Toisaalta kaupungissa syntyi myös Ziya Gökalp, joka oli yksi nuorturkkilaisten pääideologeista. Nuorturkkilaisuuteen liittyi ajatus valtakunnan turkkilaistamisesta ja tämä liike vaikutti osaltaan kurdien sotilaallistumiseen. Osmanien valtakunta hajosi ensimmäisen maailmansodan jälkeen, jolloin kurdikysymys nousi päivänpolitiikkaan.
Osana Turkkia
Kurdien kansallismieliset piirit tukeutuivat Britanniaan, joka tukikin osittain näiden liikettä. Kurdien Azadi-niminen liike aloitti kurdien ensimmäisen kapinan Kurdistanin alueella vuonna 1923. Paikallinen kuvernööri murhattiin ja turkkilaiset vastasivat pidättämällä liikkeen jäseniä. Vuonna 1925 kurdi šeikki Said johti kapinaa vuonna 1925, joka tähtäsi kurdilaisen valtion ja Kemal Atatürkin lakkauttaman kalifaatin uudelleenperustamiseen. Hänen joukkonsa piirittivät Diyarbakıria, mutta piirityksen epäonnistuttua Said pidätettiin ja hirtettiin kaupungissa. Seuraavien kuukausien aikana teloitettiin myös joukko muita kurdeja ja kapinointi tukahdutettiin. 1800-luvun ja 1900-luvun vaihteessa kaupunki menetti suuren osan väestöstään maastamuuton seurauksena. Esimerkiksi vuonna 1870 kaupungissa asuneista 14 000:ta assyrialaisesta oli vuonna 1960 jäljellä enää 1 000. Armenialaisten kansanmurhan aikana kaupunkiin tuotiin armenialaisia, joista 150 000 siirrettiin sittemmin muualle. Vuosien 1935 ja 1945 välillä kaupunkiin rakennettiin rautatie, jonka avulla aloitettiin alueen mineraalivarojen hyödyntäminen.
Kurdien turkkilaistamispolitiikan takia kurdien kansallismielisyys leimahti jälleen ja vuonna 1945 kaupungissa pidettiin suuria kokoontumisia, joita jatkettiin 1950- ja 1960-luvuilla. Väkivaltaisuudet kiihtyivät etenkin 1980- ja 1990-luvuilla. Kurdistanin työväenpuolue eli PKK aloitti hyökkäykset turkkilaisia vastaan ja Turkki vastasi joukkopidätyksin ja armeijan iskuin. Jännitteet kurdien ja Turkin välillä jatkuvat edelleen.
Talous
Diyarbakırin talous perustuu maataloudelle ja teollisuudelle. Kaupungissa tuotetaan esimerkiksi karjaeläimiä, lihaa, villaa, jauhoja, viiniä ja tekstiilejä. Kaupungin ulkopuolelle perustettu teollisuusalue on houkutellut sijoittajia. Diyarbakır on pyrkinyt myös edistämään turismia, jonka on tehnyt mahdolliseksi väkivaltaisuuksien väheneminen viimeisen 20 vuoden aikana.
Tulenkestävät metallit
Tulenkestävät eli lämmönkestävät metallit ovat ryhmä metalleja, joilla on erinomaiset lämmön- ja virumisenkesto-ominaisuudet. Yleisin määritelmä tulenkestäville metalleille on yli 2 204 °C sulamispiste. Tähän määritelmään kuuluvat niobium, molybdeeni, tantaali, volframi ja renium. Laajemmassa määritelmässä tulenkestäviin metalleihin voidaan myös luokitella kaikki yli 1 800 °C:ssa sulavat metallit, johon kuuluvat lisäksi titaani, vanadiini, kromi, zirkonium, hafnium, rutenium, rodium, osmium ja iridium.
Radioaktiivisia keinotekoisia alkuaineita ei kuitenkaan luokitella tulenkestäviksi metalleiksi, vaikka niillä olisikin määritelmän mukaiset sulamispisteet. Tulenkestäville metalleille on määritelmän laajuudesta riippumatta yhteistä korkeat sulamispisteet, mekaanisen kestävyyden säilyminen korkeissa lämpötiloissa, korkeat tiheydet ja kemiallinen inerttisyys. Lisäksi tulenkestävillä metalleilla on hyvät sähkönjohto-ominaisuudet ja korkeat höyrynpaineet.
Fysikaaliset ominaisuudet
Tulenkestävillä metalleilla on alkuaineiden suurimmat sulamispisteet heti hiilen, osmiumin ja iridiumin jälkeen. Lähes kaikki tähän joukkoon kuuluvat metallit ovat kiderakenteeltaan tilakeskisiä kuutioita, mutta renium järjestäytyy heksagonaaliseksi tiivispakkaukseksi. Tähän joukkoon kuuluu monien eri ryhmien metalleja ja niiden ominaisuudet vaihtelevat huomattavasti.
Tulenkestävillä metalleilla on tavallisesti alhaiset resistanssin ja höyrynpaineen arvot sekä matalat lämpökapasiteetin arvot. Näiden metallien tiheydet ovat yleensä suuria. Tiheydeltään alhaisin on niobium ja suurin on renium. Viidestä tavallisimmasta tulenkestävästä metallista volframilla on korkein sulamispiste, kun taas reniumin kiehumispiste on korkein. Lisäksi nämä metallit ovat kovia materiaaleja, jotka kestävät hyvin kulumista, ja ne kestävät hyvin lämpöshokkeja.
Yksi näiden metallien merkittävimmistä ominaisuuksista on niiden vähäinen viruminen. Viruminen on riippuvainen metallin sulamislämpötilasta, minkä seurauksena esimerkiksi alumiiniseoksen viruminen alkaa noin 200 °C:ssa kun taas tulenkestävien metallien virumiseen vaaditaan yli 1 500 °C lämpötiloja. Suurien lämpötilojen keston vuoksi nämä metallit soveltuvat käyttötarkoituksiin, joissa materiaalin täytyy kestää suuria voimia korkeissa lämpötiloissa. Tavallisimpia käyttökohteita ovat esimerkiksi suihkumoottorit ja taontatyökalut. Matalissa lämpötiloissa tulenkestävät metallit ovat usein hauraita, mutta tähän muutoslämpötilaan voidaan vaikuttaa useilla eri tekijöillä. Näihin kuuluvat mm. materiaalin puhtaus, metalliseoksen ainesuhteet ja valmistusmenetelmät.
Kemialliset ominaisuudet
Lämmönkestävät metallit koostuvat monen ryhmän metalleista, ja niillä on varsin erilaisia kemiallisia ominaisuuksia. Kaikki luokan metallit hapettuvat huomattavasti sulamispistettä alhaisemmissa lämpötiloissa, joten korkean lämpötilan käytännön sovellukset rajoittuvat inerttiin tai vakuumiolosuhteisiin. Muodostunut oksidikerros hidastaa hapettumista. Joidenkin metallien, kuten reniumin, molybdeenin tai volframin, oksidit sublimoituvat korkeammissa lämpötiloissa ja koko materiaali lopulta haihtuu. Tulenkestävät metallit kestävät kuitenkin hyvin erilaisia happoja, eritoten tantaali, joka syöpyy vain vetyfluoridin vaikutuksesta.
1Hapettuu,2Sublimoituu,3Hiiltyy,4Haurastuu,5Whisker muodostuminen; >5 g/m3 hapetus/pelkistysreaktio
Hyvästä kemiallisesta kestävyydestä huolimatta tulenkestävät metallit hapettuvat suhteellisen nopeasti yli 400 °C lämpötiloissa. Tämän takia niiden käyttö kuumuuden kestoa vaativissa sovellutuksissa rajoittuu hapettomiin atmosfääreihin ja tyhjiöihin. Tulenkestävistä metalleista valmistettujen tuotteiden hapettumiskorroosionkestoa voidaan parantaa komposiittipinnotteilla. Tulenkestävät metallit kestävät kuitenkin hyvin erilaisia happoja, eritoten tantaali, joka syöpyy vain vetyfluoridin vaikutuksesta.
Molekyyliorbitaaliteoria
Tulenkestävien metallien lämmönkestävyyttä voidaan selittää vahvan metallisidoksen avulla. Molekyyliorbitaaliteorian  mukaan kaikilla kyseisillä metalleilla on korkea sidoskertaluku parittomien d-orbitaalien johdosta. Siirtymämetallien s- ja d-orbitaalien energiaerot ovat pienet, joten niiden ajatellaan muodostavan yhdessä molekyyliorbitaalit. Tulenkestävien metallien parittomien d-orbitaalien elektronien ajatellaan muodostavan sitovia molekyyliorbitaaleja ja ne muodostavat vahvan valenssivyön.
Käyttökohteet
Tulenkestäviä metalleja käytetään tavallisimmin lämmityslaitteissa induktio- tai vastuslämmittimissä ja muissa laiteosissa, muiden metallien työstöön käytettävissä työkaluissa sekä säteilykilvissä. Tulenkestäviä metalleja käytetään myös paljon seosmetalleina metalliseoksissa. Esimerkiksi korkeaa virumisenkestoa vaativissa metalliseoksissa voidaan käyttää volframia ja molybdeeniä. Tulenkestävien metallien käyttöä rajoittavat niiden korkea hinta ja huono työstettävyys, pois lukien niobium ja tantaali, joita voidaan työstää perinteisin keinoin. Reniumia lukuun ottamatta tulenkestäviä metalleja käytetään maailmanlaajuisesti yli 900 tonnia vuosittain.
Tulenkestäviä metalleja käytetään myös valaistuksessa, työkaluissa, voiteluaineissa, ydinreaktoreiden säätösauvoissa, katalyytteinä sekä niiden muissa sovelluksissa niiden kemiallisten ja sähköisten ominaisuuksien takia. Korkean sulamispisteensä vuoksi tulenkestäviä metallikomponentteja ei koskaan valmisteta valamalla. Sen sijaan käytetään jauhemetallurgia n prosessia. Puhtaan metallin jauheet tiivistetään, kuumennetaan sähkövirralla, valmistetaan edelleen kylmäkäsittelyllä ja hehkutusvaiheilla. Tulenkestävät metallit voidaan käsitellä langaksi, harkoiksi, raudoitustangoiksi, levyiksi tai folioksi.
Molybdeeniseokset
Molybdeenipohjaisia ​​seoksia käytetään laajalti, koska ne ovat halvempia kuin ominaisuuksiltaan paremmat volframiseokset. Yleisimmin käytetty molybdeeniseos on Titaani-Zirkonium-Molybdeeniseos TZM, joka koostuu 0,5 % titaanista ja 0,08 % zirkoniumista sekä jäljelle jäävät 99,42 % molybdeenistä. Seoksella on korkea virumisenkestävyys ja lujuus korkeissa lämpötiloissa, mikä tekee materiaalin mahdollisista käyttölämpötiloista yli 1 060 °C. Mo-30W:n, 70 % molybdeeniä ja 30 % volframia sisältävän seoksen, korkea vastustuskyky sulan sinkin vaikutukselle tekee siitä ihanteellisen materiaalin sinkin valamiseen. Sitä käytetään myös sulan sinkin venttiilien rakentamiseen.
Molybdeeniä käytetään elohopealla kostutetuissa kielireleissä, koska molybdeeni ei muodosta amalgaameja ja on siksi kestävä nestemäisen elohopean korroosiolle. Molybdeeni on yleisimmin käytetty tulenkestävä metalli. Sen tärkein käyttökohde on terästä vahvistava seos. Rakenneputket sisältävät usein molybdeeniä, kuten myös monet ruostumattomat teräkset. Sen lujuus korkeissa lämpötiloissa, kulutuskestävyys ja pieni kitkakerroin ovat kaikki ominaisuuksia, jotka tekevät siitä arvokasta seostusaineena. Sen erinomaiset kitkaominaisuudet johtavat sen sisällyttämiseen rasvoihin ja öljyihin, joissa tarvitaan luotettavuutta ja suorituskykyä. Auton vakionopeusliitokset käyttävät molybdeeniä sisältävää rasvaa. Yhdiste tarttuu helposti metalliin ja muodostaa erittäin kovan kitkakestävän pinnoitteen. Suurin osa maailman molybdeenimalmista löytyy Kiinasta, Yhdysvalloista, Chilestä ja Kanadasta.
Volframi ja sen seokset
Enintään 22 % reniumia seostetaan volframiin sen korkean lämpötilan lujuuden ja korroosionkestävyyden parantamiseksi. pienoiskuva| [[Hehkulamppu|Hehkulanka 200 watin hehkulampussa ]] Toriumia käytetään seosaineena, kun halutaan tehdä sähkökaaria. Sytytys on helpompaa ja kaari palaa vakaammin kuin ilman toriumia. Jauhemetallurgian sovelluksissa sintrausprosessissa on käytettävä sideaineita. Volframin raskasseoksen valmistukseen käytetään laajasti nikkelin ja raudan tai nikkelin ja kuparin sideaineseoksia. Seoksen volframipitoisuus on tavallisesti yli 90 %. Sideaine-elementtien diffuusio volframirakeisiin on alhainen myös sintrauslämpötiloissa ja siksi rakeiden sisäpuoli on puhdasta volframia.
Volframia ja sen seoksia käytetään usein sovelluksissa, joissa käytetään korkeita lämpötiloja, suuri lujuus on välttämätöntä ja suuri tiheys ei tuota vaikeuksia. Volframilangat kattavat valtaosan kotitalouksien hehkulampuista, mutta ovat yleisiä myös elektrodeina teollisissa valokaarivalaisimissa.
Sähköenergian muuntaminen valoksi lampuissa tehostuu korkeammissa lämpötiloissa. Siksi korkea sulamispiste on välttämätön hehkulangan ominaisuus hehkulampussa. Kaasuvolframikaarihitsauksessa GTAW, joka tunnetaan myös volframi-inerttikaasuhitsauksena eli TIG-hitsauksena käytetään pysyvää, sulamatonta elektrodia. Korkea sulamispiste ja sähkökaaren kulumiskestävyys tekevät volframista sopivan materiaalin elektrodille.
Volframin suuri tiheys ja lujuus ovat keskeisiä ominaisuuksia sen käyttämisessä aseiden ammuksina. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi vaihtoehtona köyhdytetylle uraanille panssarivaunujen aseissa. Volframin korkea sulamispiste tekee siitä hyvän materiaalin rakettisuuttimissa, esimerkiksi UGM-27 Polarisissa. Jotkin volframisovellukset eivät liity sen tulenkestäviin ominaisuuksiin vaan yksinkertaisesti sen tiheyteen. Sitä käytetään esimerkiksi tasapainopainoissa lentokoneissa ja helikoptereissa tai golfmailojen päissä. Volframin näissä sovelluksissa voidaan käyttää samankaltaisia ​​tiheitä materiaaleja, kuten kalliimpaa osmiumia.
Volframin yleisin käyttökohde on volframikarbidiyhdisteenä pora-, työstö- ja leikkaustyökaluissa. Volframi toimii myös esimerkiksi voiteluaineena, suuttimina, holkkeina, suojapinnoitteena ja öljyn jalostuksessa. Volframia on myös painoväreissä, röntgenkuvissa, valokuvauskemikaaleissa. Suurimmat volframivarannot ovat Kiinassa, esiintymiä myös muiden muassa Koreassa, Boliviassa, Australiassa.
Niobium ja sen seokset
alt=Image of the Apollo Service Module with the moon in the background|pienoiskuva| Apollo CSM:n tumma rakettisuutin on valmistettu niobium-titaaniseoksesta Niobiumia seostetaan lähes aina tantaalin kanssa. Niobiumilla on monia käyttökohteita, joista osa on samoja kuin muilla tulenkestävillä metalleilla. Niobium on ainutlaatuinen siinä mielessä, että sitä voidaan työstää hehkuttamalla. Tällöin saadaan erilaisia lujuus- ja elastisuusominaisuuksia. Niobium on vähiten tiheä tulenkestävä metalli. Sitä käytetään elektrolyyttikondensaattoreissa ja käytännöllisimmissä suprajohtavissa seoksissa, lentokoneiden turbiineissa, tyhjiöputkissa ja ydinreaktoreissa.
Niobiumseosta käytetään raketin suuttimissa, kuten Apollo-kuumoduulien päämoottorissa. Käytettävä seos on C103, joka koostuu 89 % niobiumista, 10 % hafniumista ja 1 % titaanista. Apollon huoltomoduulin suuttimeen käytettiin toista niobiumseosta. Niobium hapettuu yli 400 °C:n lämpötiloissa, joten näihin sovelluksiin tarvitaan suojapinnoite, joka estää seoksen hajoamisen.
Tantaali ja sen seokset
Tantaali on yksi korroosiokestävimmistä materiaaleista. Tantaalille on löydetty monia tärkeitä käyttötarkoituksia tämän ominaisuuden vuoksi, erityisesti lääketieteellisissä ja kirurgisissa sovelluksissa ja myös happamissa ympäristöissä. Sitä käytetään myös erityisten elektrolyyttikondensaattorien valmistukseen. Tantaalikalvojen kapasitanssi tilavuuden suhteen on suuri. Nämä mahdollistavat elektronisten komponenttien ja piirien pienentämisen. Monet matkapuhelimet ja tietokoneet sisältävät tantaalikondensaattoreita.
Reniumseokset
Renium on viimeisimpänä löydetty tulenkestävä metalli. Sitä esiintyy alhaisina pitoisuuksina monien muiden metallien kuten muiden tulenkestävien metallien, platinan tai kuparin malmeissa. Se on käyttökelpoinen seoksena muiden tulenkestävien metallien kanssa, joissa se lisää sitkeyttä ja vetolujuutta. Reniumseoksia käytetään elektroniikan komponenteissa, gyroskoopeissa ja ydinreaktoreissa. Renium on myös tärkeä katalyytti. Sitä käytetään katalyyttinä esimerkiksi alkyloinnissa, dealkyloinnissa, hydrauksessa ja hapetuksessa. Renium on kallein tulenkestävä metalli, sillä se on niin harvinaista.
Onnenlehti
thumb|Onnenlehti Nro 12 N Onnenlehti on pieni pahvikortti tai paperilappu, johon on kirjoitettu ennustus. Painetut onnenlehdet olivat numeroituja ja joissakin versiossa oli kuvakin mukana. Onnenlehdet olivat suosittuja 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuoliskolla. Ennustuksiin suhtauduttiin kuten horoskooppeihin, kuka uskoi kuka ei. Onnenlehtien ennustuksia pidettiin kuitenkin povareiden ennustuksia selkeämpinä.
Onnenlehtiä myivät posetiivarit, jotka kiersivät yleisötapahtumissa, kuten markkinoilla ja soittivat veivattavalla posetiivilla musiikkia. Toimeentulonsa posetiivarit saivat onnenlehtiä, pikkuesineitä kuten harjoja ja esimerkiksi pumpernikkeleitä kaupittelemalla.
Onnenlehden muita merkityksiä
Onnenlehtiä jaettiin Suomen ensimmäisen Liikennenturvallisuusviikon 23.-30.4.1934 aikana. Liikennekulttuurikomitean tuottaman onnenlehden sisältö oli kuvitettua liikennevalistusta. Painotuotteen värikkyys huvitti etenkin nuoria naisia, vanhempi väki suhtautui lappusiin kylmäkiskoisemmin. Onnenlehdessä kehotettiin äitejä kasvattamaan lapsensa liikenteen tuntemukseen.
Onnenlehti-pöytäliina. Pieni onnenlehtikuviolla koristeltu pöytäliina.
Onnenlehdeksi kutsuttiin lentolehtistä, joita kapteeni Bremer pudotti lentokoneestaan 39 paikkakunnalle Philipsin mainoskiertueella 1938. Onnenlehdestä oikean onnenkuvion löytänyt sai ostaa Matador-radiovastaanottimen erikoishinnalla.
Laukaa
alt=Laukaan keskustaa.|pienoiskuva|251x251px|Laukaan keskustaa. Laukaa on Suomen kunta, joka sijaitsee Jyväskylän seutukunnassa Keski-Suomen maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km² josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km².
Onnenlehti
Onnenlehden muita merkityksiä
Onnenlehti, lasimaljakko, design Helena Tynell, Riihimäen Lasi 1971-76.
Laukaa
Laukaan kunnan suurimmat taajamat ovat Laukaan kirkonkylä, Lievestuore, Leppävesi ja Vihtavuori. Laukaan naapurikunnat ovat Hankasalmi, Jyväskylä, Konnevesi, Toivakka, Uurainen ja Äänekoski.
Laukaassa aloitti uutena kunnanjohtajana maaliskuun 2021 alussa Linda Leinonen.
Maantiede
Laukaa on vesistöinen kunta. Laukaassa yhtyvät Rautalammin, Viitasaaren ja Saarijärven vesireittien vedet yhdeksi merelle vaeltavaksi virraksi. Tätä kuvaa Laukaan vaakuna. Laukaan kunnassa suurimmat järvet ovat Leppävesi, Lievestuoreenjärvi, Kynsivesi ja Kuusvesi.
Kylät
pienoiskuva|Rivitaloasutusta Vihtavuoressa. Haapala, Harhala, Hoho, Kirkonkylä eli ent. Pellosniemi, Kuhaniemi, Kuusa (tai Kuusaa), Lankamaa, Laukkavirta eli Tarvaala, Leinola, Leppävesi, Lievestuore, Metsolahti, Saarilampi, Savio, Simuna, Tervatehdas, Tiituspohja, Valkola, Vehniä, Vihtasilta, Vihtavuori, Vihtiälä, Vuontee, Äijälä.
Laukaan historiaa
Laukaa on vanha emäpitäjä. Entiseen Laukaan pitäjään (Vanha Laukaa) kuuluivat myös nykyinen Jyväskylän kaupunki, Äänekoski, Suolahti, Sumiainen, osa Saarijärveä, Hankasalmea, Uuraista ja Toivakkaa. Laukaa-nimen taustalla on merkitykseltään hämärtynyt suomen sana laugas. Sanan on arveltu (Tunkelo, Oksanen, Laukaan historia I) olevan myös samaa alkuperää kuin Suomenlahden etelärannalla, Inkerinmaan vatjalaisalueella oleva Laukaanjoki, joka on venäjäksi Luga. Sana tarkoittaa kosteaa niittyä ja on muissa slaavilaisissa sekä balttilaissa kieleissä muodossa luka tai laukas. Laukaan alueella on myös muuta tuon alueen nimistöä.
Laukaaseen asutettiin jatkosodan jälkeen Sortavalan maalaiskunnan siirtoväkeä.
Laukaan rajakyliä liitettiin aikoinaan Jyväskylän maalaiskuntaan, muun muassa 1960-luvulla osia Savion ja Vehniän kylistä. Ne kuuluvat vuodesta 2009 alkaen Jyväskylään.
Hallinto
Laukaan kunnanjohtaja on Linda Leinonen. Laukaan kunnanvaltuustossa on 43 paikkaa, joista 13 on keskustan ja 10 SDP:n hallussa kaudella 2021–2025.
Talous
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat halpakauppaketju Ale-Makasiini, Prima-rakentajat Oy Leppänen ja kuulosuojainten valmistaja Silenta Ltd.
Laukaassa sijaitsee suuri Lidlin jakelukeskus.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Laukaassa oli 18 978 asukasta, joista 13 571 asui taajamissa, 5 293 haja-asutusalueilla ja 114:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Laukaan taajama-aste on 71,9 %. Laukaan taajamaväestö jakautuu neljän eri taajaman kesken:
Lapin vihreät
Lapin vihreät ry, Lappi Ruonát rs on Lapin vaalipiirissä toimiva Vihreän liiton piirijärjestö. Yhdistys on perustettu vuonna 1986. Sen puheenjohtaja vuosina 2018-2019 on Pekka Nyman. Yhdistyksen kotipaikka on Rovaniemi.
Laukaa
Taajamat
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Vihtavuori on tilastollisessa taajamaluokituksessa osa Laukaan kirkonkylää.
Lapin vihreät
Eduskuntavaaleissa 2019 Lapin Vihreät lähes nelinkertaisti (3,7) äänimääränstä verrattuna edellisiin eduskuntavaaleihin. Ääniä tuli 9 706 ja äänestysprosentti oli 9,7. Riikka Karppinen jäi vain 9 äänen päähän läpimenosta eduskuntaan. Hänen henkilökohtainen äänimääränsä oli 7 818, mikä oli vaalien toiseksi suurin henkilökohtainen äänimäärä Lapin vaalipiirissä ja kolmanneksi suurin vihreiden ehdokkaan saama äänimäärä koko maassa. Vihreiden kannatus oli vahvaa Rovaniemen lisäksi Karppisen kotikunnassa Sodankylässä, Pelkosenniemellä, Kittilässä, Kolarissa ja Inarissa.
Laukaa
Kyläseurat
Laukaan pohjoinen kyläseura ry toimii Laukaan pohjoisten kylien, Haapalan, Haapasuon, Tervatehtaan, Vatian ja Viitalan kylien alueilla. Kuusan kipinä kyläseura ry toimii Kuusan kylän vakituisten ja loma-asukkaiden yhteisenä edunvalvojana.
Lapin vihreät
Lapin Vihreiden kunnallisjärjestöt ja niiden toimialueet vuonna 2019
Laukaa
Julkisia palveluja
Laukaan palveluita ovat pääkirjasto, Laukaan terveysasema (Lievestuoreella sivuvastaanotto), ja Sydän-Laukaan koulun yhteydessä sijaitseva liikuntahalli.
Lapin vihreät
Vihreiden valtakunnallisten yhdistysten paikalliset yhdistykset Lapissa vuonna 2019
Laukaa
Julkisia palveluja
Laukaan kirkonkylällä sijaitsevan yläkoulun nimi on Sydän-Laukaan koulu ja sen yhteydessä toimii Laukaan lukio. Laukaassa on lisäksi kaksi yhtenäiskoulua (luokka-asteet 0-9) ja monta alakoulua sekä useita päiväkoteja. Yhtenäiskoulut ovat Lievestuoreen koulu ja Vihtavuoren yhtenäiskoulu, joista jälkimmäinen järjestää opetusta myös Leppäveden, Tarvaalan ja Vuonteen yläkouluikäisille.
Keski-Suomen pelastuslaitoksella on kaksi paloasemaa Laukaassa, Laukaan paloasema ja Lievestuoreen paloasema.
Vuonteen kylässä sijaitsi Laukaan avovankila. Vankilan toiminta siirrettiin Jyväskylän Tourulassa oleviin tiloihin vuonna 2018 ja kiinteistö pantiin myyntiin syksyllä 2020.
Liikenne
Laukaan kautta kulkevat vuonna 1918 valmistunut Jyväskylä–Pieksämäki-rata, jolla sijaitsee Lievestuoreen rautatieasema, sekä monessa osassa rakennettu ja lopullisesti vuonna 1960 valmistunut Jyväskylä–Haapajärvi-rata, jolla ovat sijainneet Leppäveden, Vihtavuoren, Laukaan ja Kuusan rautatieasemat. Henkilöliikenne Jyväskylän ja Haapajärven välisellä radalla lopetettiin vuonna 1987, ja sillä kulkee vain tavarajunia. Laukaan tärkeimmät maantieyhteydet ovat valtatie 4 Jyväskylästä Ouluun, valtatie 9 Jyväskylästä Kuopioon, valtatie 13 Jyväskylästä Mikkeliin, valtatie 23 Jyväskylästä Pieksämäen ja Varkauden kautta Joensuuhun sekä seututie 637 Jyväskylästä Vihtavuoren ja kirkonkylän kautta Suolahteen. Myös Äänekosken ja Suonenjoen välinen kantatie 69 kulkee osittain Laukaan alueella. Jyväskylän lentoasema sijaitsee Tikkakoskella aivan Laukaan rajan tuntumassa.
Seurakunnat
Laukaassa toimii Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Laukaan seurakunta. Sen pääpyhäkkö on Laukaan kirkko.
Helluntaiseurakuntia on kaksi: Kotikulma-seurakunta Laukaan kirkonkylällä ja Risteyspaikka Pesola Lievestuoreella.
Baptistiseurakunnista Laukaan alueella toimivat Vehniän baptistiseurakunta sekä Vihtavuoren baptistiseurakunta.
Urheilu
Lievestuoreen Kisa pelaa pesäpalloa miesten toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, Ykköspesiksessä. Gladiators Hockey Team pelaa jääkiekkoa miesten II-divisioonassa.
Tapahtumat ja nähtävyydet
pienoiskuva|Hirvieläintä muistuttava kalliomaalaus Laukaan Saraakalliolla pienoiskuva|Cyclon-vuoristorata [[Nokkakiven huvipuistossa.]] Joka kesä Laukaan satamassa järjestetään myös lasten tapahtuma Sararanta puskii. Kesällä 2016 Laukaassa järjestettiin monia tapahtumia, kuten F2-kisat Peurungassa, Perinnepäivät Tupasvillassa ja ensimmäistä kertaa myös John Smith Rock Festival. Laukaassa järjestettiin asuntomessut vuonna 2003. Herättäjäjuhlat järjestettiin Laukaassa vuonna 1980.
Hitonhauta on merkittävä geologinen kohde.
Kesästä 2016 lähtien Laukaan Peurunka-kylpylän lähistöllä on heinäkuussa järjestetty rock- ja metallifestivaali John Smith Rock Festivalia, joka on valittu myös kaksi kertaa Suomen parhaaksi festivaaliksi. Festivaalilla on esiintynyt useita kansainvälisesti tunnettuja metalliyhtyeitä, kuten mm. Helloween, Arch Enemy, Amorphis, Children of Bodom, Dark Tranquillity, Paradise Lost ja Kamelot.
Laukaan Lievestuoreella sijaitsee Nokkakiven huvipuisto.
Ruokakulttuuri
Laukaan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla savulahna, ohrarieska ja munavoi.
Toganee
Toganee on kanadalainen koirarotu.
Ulkonäkö
Rotu on kookas ja erittäin voimakas, mackenzienhuskyä korkeampi ja painavampi. Karvapeite on pitkä ja runsas; niskassa ja selässä laadultaan karhea. Väritys on aina kolmivärinen (tricolor) valkoisen, mustan ja ruskean yhdistelmä; silmien yläpuolella on usein ruskeat merkit. Säkäkorkeus on noin 66 cm ja paino noin 39-41 kg.
Luonne ja käyttäytyminen
Toganee on erittäin sitkeä.
Alkuperä
Toganee on kotoisin Luoteis-Kanadasta, erityisesti Klondiken alueelta ja Kanadan Kalliovuorten itäisiltä rinteiltä. Se vaikuttaisi olevan timbersusikoiran ja mackenzienhuskyn välimuoto. 1900-luvun alussa toganee luokiteltiin omaksi rodukseen, mutta nykyisin yleinen mielipide on että se olisi vain paikallismuunnos.
Vaasan läänin vaakuna
pienoiskuva|207x207px|Vaasan läänin vaakuna vuosina 1962–1997. Vaasa läänin vaakuna oli vuosina 1776–1997 toimineen läänin heraldinen tunnus. Läänin viimeisen vaakunan suunnitteli heraldikko Ahti Hammar vuonna 1962 ja se oli käytössä läänin lakkauttamiseen saakka vuonna 1997. Vaakuna koostui Pohjanmaan historiallisen maakunnan vaakunasta ja Vaasa-suvun tunnuskuvasta. Sen heraldinen selitys kuuluu "halkoisen kilven oikeanpuolisessa sinisessä kentässä kuusi juoksevaa hopeakärppää, joiden hännänpäät mustat, sijoitettuina 2:2:2. Vasemmanpuolisessa kultakentässä musta Vaasain tunnuskuva. Kilven päällä kreivikunnan kruunu."
Historiaa
Vuonna 1776 Pohjanmaan läänin eteläosista, Uudenmaan ja Hämeen läänin pohjoisosista sekä Turun ja Porin läänin koillisosista muodostettu Vaasan lääni käytti tunnuksenaan Vaasain kuningassuvun vaakunasta johdettua vaakunaa, jossa hopeapalkin lohkaisemalla sini-punaisella kentällä oli kuvattuna Vaasa-suvun tunnuskuviona käytetty kultainen rynnäkkörisukimppu. Läänin varhaisimmissa sinetissä kyseinen vaakuna on lisäksi esitetty aaltoisen reunuksen ympäröimänä, joskin reunuksellinen malli hävisi käytöstä 1800-luvulle mentäessä. Vaasa-suvun vaakuna säilyi läänin tunnuksena Suomen itsenäistymisen alkuvuosiin saakka, kunnes vuonna 1919 valtioneuvoston päätöksellä kaikki Suomen läänien vaakunat määrättiin koostumaan läänin alueen kattaneiden historiallisten maakuntien vaakunoista. Tällöin Vaasan läänin tunnukseksi vakiintui vaakuna, jonka heraldinen oikea kenttä koostui Hämeen vaakunasta, viitataten läänin itäosiin, ja vasen kenttä Pohjanmaan vaakunasta, viitaten läänin länsiosiin. Arvojärjestykseltään herttuakunnaksi luokitellun Hämeen vaakuna sijoitettiin vaakunassa ensimmäiseksi, jolloin myös vaakunan arvokruunu oli herttuallinen. Kyseistä lääninvaakunaa ei kuitenkaan koskaan vahvistettu virallisesti käyttöön.
Vuonna 1960 Vaasan läänin itäosista muodostettiin Keski-Suomen lääni, jolloin Hämeen maakuntavaakunan käyttäminen läänin tunnuksessa ei ollut enää perusteltua. Vuonna 1962 Suomen lääneille vahvistettiin uudet vaakunat, jotka suunnitteli heraldikko Ahti Hammar. Uudessa vaakunassa kuvattiin pienentyneen läänin alueeseen viitaten Pohjanmaan maakunnan vaakuna, sekä musta Vaasain tunnus kultaisella kentällä viittaamassa läänin nimeen ja sen keskuskaupunkiin Vaasaan. Kyseinen musta-kultainen vaakuna oli ollut Vaasa-suvun tunnuksena ennen suvun nousua Ruotsin kuningassuvuksi. Uusi vaakuna säilyi käytössä vuoteen 1997 saakka, jolloin Vaasan lääni kokonaisuudessaan liitettiin osaksi Länsi-Suomen lääniä, jonka vaakunan kolme kärppää viittasivat entisen Vaasan läänin pohjalaisalueisiin. Vaasan läänin vaakunan aiheet esiintyvät yhä Pohjanmaan nykymaakunnan vaakunassa.
Abusirin pyramidit
pienoiskuva|Abusirin pyramideja. pienoiskuva|Kartta Abusirin alueesta. Abusirin pyramidit (Abu Sirin pyramidit) ovat Egyptin viidennen dynastian aikana rakennettuja pyramideja, jotka sijaitsevat Abusirissa (muinainen Busiris eli Per-Usir) Gizan ja Sakkaran välillä. Faaraot Niuserre, Neferirkare ja Sahure rakennuttivat ne. Pyramidit ovat huonommin rakennettuja kuin muut Egyptissä eikä niitä ole korjattu. Alueella on muiden faaraoiden rakennuttamia auringon jumala Ralle omistettuja pyhäkköjä ja obeliskeja. Kolmen suurimman pyramidin muodostaman suoran linjan uskotaan osoittaneen Heliopoliin kaupunkiin, joka oli aurinkokultin keskus.
Kazimierz
Katu Kazimierzissa|thumb|250px Kazimierz on Krakovan vanha juutalaiskaupunginosa. Kuningas Kasimir III Suuri perusti sen erilliseksi kaupungiksi 1300-luvulla. Siitä kehittyi juutalaiskeskus, kun kuningas Juhana Albert määräsi juutalaiset muuttamaan alueelle vuonna 1495. Toisen maailmansodassa 21. maaliskuuta 1941 natsit siirsivät alueen juutalaisasukkaat Podgórzen gettoon. Useimmat surmattiin geton hävityksessä tai keskitysleireillä.
FS Commandant Bouan (F797)
Commandant Bouan (runkonumero F797) on Ranskan laivaston 1984 palvelukseen otettu D’Estienne d’Orves -luokan korvetti.
Valmistus
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. lokakuuta 1981. Se laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1983 ja otettiin palvelukseen 31. lokakuuta 1984.
Palvelus
Alus oli 2014 palveluksessa.
Dmitri Sokolov (jääkiekkoilija)
Dmitri Sokolov (s. 14. huhtikuuta 1998 Omsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Minnesota Wildia. Hän pelasi aiemmin OHL:n Sudbury Wolvesin joukkueessa ja toimi sen varakapteenina. Sokolov on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä. The Sports Forecaster -sivuston mukaan Sokolov on monipuolinen maalintekijätyyppinen pelaaja, joka luistelee vahvasti, omaa hyvät kädet ja laukoo terävästi ranteella. Hänellä on kuitenkin kehitettävää liikkeessä ja Sokolovin tulisi merkitä vastustajansa paremmin.
Seuraura
Sokolov on Avangard Omskin kasvatti. Kauden 2014–2015 hän vietti pääosin kotimaansa A-nuorten MHL-liigan Omskije Jastrebyssä. OHL-joukkue Sudbury Wolves varasi Sokolovin koko CHL:n varaustilaisuuden kolmantena pelaajana kesällä 2015. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Sokolov oli Wolvesin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 30+22=52. Hän voitti koko OHL:n tulokkaiden maalipörssin.
Minnesota Wild varasi Sokolovin seitsemännellä kierroksella 196. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Kaudella 2016–2017 hän oli Sudbury Wolvesin OHL-joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 48+24=72, kuten myös pudotuspeleissä tehoilla 6+3=9. Sokolov sijoittui koko liigan runkosarjan maalipörssissä toiseksi edellään vain Erie Ottersin Alex DeBrincat. OHL-kautensa päätteeksi, huhtikuussa 2017 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Iowa Wildin vahvuuteen. Sokolov teki siellä kahdessa runkosarjaottelussa yhden maalin.
Kaudeksi 2017–2018 Sokolov palasi Wolvesin vahvuuteen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi.
Maajoukkueura
Sokolov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa syksyllä 2014, jolloin Sokolov voitti kultaa. Hän voitti Venäjän sisäisen maalipörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Vitali Abramovin kanssa tehoilla 6+3=9. Sokolov valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Hän edusti Venäjän alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta myös Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin Sokolov voitti kultaa.
Välikylä (Oulu)
Välikylä on kaupunginosa Oulussa, Jäälin suuralueella entisen Kiimingin kunnan alueella. Kylä sijaitsee valtatien 20 varrella, ja se rajoittuu Korvenkylän kaupunginosaan sekä Jäälin taajamaan. Jäälinjärvestä Kalimeenojaan laskeva Jäälinoja virtaa kylän lävitse. Kiimingin Yrityspuisto sijaitsee Välikylässä.
Kylän rakennuskanta on pääasiassa omakoti- sekä maataloja. Lisäksi kylässä on pienimuotoista yritystoimintaa. Asutus on keskittynyt enimmäkseen Jäälinojan ja valtatien väliselle alueelle. Yrityspuiston alue sekä ajoharjoittelurata sijaitsevat valtatien länsipuolella.
Dmitri Torbinski
Dmitri Jevgenjevitš Torbinski (, s. 28. huhtikuuta 1984 Norilsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Torbinski aloitti ammattilaisuransa vuonna 2002 Spartak Moskovassa, jossa hän pelasi vuoteen 2007 asti pelaten 43 ottelua ja tehden niissä kolme maalia. Vuonna 2005 hän oli lainalla Spartak Tšeljabinskissa. Talvella 2008 hän liittyi Lokomotiv Moskovaan.
Mars-ilmiö
thumb|200px|Mars-ilmiö Mars-ilmiö tai Mars-efekti on ranskalais-sveitsiläisen tutkijapariskunnan Michel Gauquelinin ja Françoise Schneider-Gauquelinin havaitsema astrologiaan liittyvä ilmiö. Gauquelinit tutkivat 1950-luvulla astrologiaa tilastollisin menetelmin. Näissä tutkimuksissa ei löytynyt yleistä korrelaatiota planeettojen asennon ja syntyneiden ihmisten väliltä. . Ainoan poikkeuksen tekivät tiettyjen ammattien huippuedustajat, jotka olivat syntyneet joko useammin tai harvemmin kuin sattuma edellyttäisi silloin, kun Kuu, Venus, Mars, Jupiter ja Saturnus sijaitsivat jommassakummassa kahdesta taivaan sektorista eli ”huoneista”, jotka nimettiin G-alueeksi. Sektorit ovat horisontin yläpuolella, toinen idässä (planeetta on juuri noussut) ja toinen etelässä (lähellä kulminaatiopistettä).
Tunnetuin havaituista korrelaatioista oli Marsin aseman ja huippu-urheilijoiden syntymähetken välinen yhteys, jonka mukaan ilmiötä alettiin kutsua Mars-ilmiöksi. Gaugelinit havaitsivat, että selvittämiensä 570 ranskalaisen huippu-urheilijan syntymähetket sijoittuivat poikkeuksellisen usein kyseiseen ajankohtaan. He toistivat tutkimuksen vuosina 1955-1959 Saksassa, Italiassa, Belgiassa ja Alankomaissa saaden aina saman tuloksen.
Gauquelinien tutkimukset suututtivat sekä astrologiaa harrastavat että astrologiaan kriittisesti suhtautuvat, minkä vuoksi tutkimustulokset julkaissutta Michel Gauquelinia arvosteltiin ankarasti koko loppuelämän ajan. Kiistely Mars-ilmiöstä oli vilkasta etenkin 1970-luvulla ja The Humanist -lehti julkaisi vuonna 1975 186 kuuluisan tutkijan allekirjoittaman julkilausuman, jossa kannettiin huolta astrologian kasvaneesta kritiikittömästä hyväksymisestä. Gauquelin teki itsemurhan vuonna 1991. Hänen työtään on jatkanut sen jälkeen saksalainen psykologi Suitbert Ertel.
Mars-ilmiön teoreettiset lähtökohdat
Mars viettää noin 22 prosenttia ajasta G-alueella ja loput 78 prosenttia jossain muualla. Tilastollisesti siis kaikista ihmisistä 22 prosentin pitäisi syntyä Marsin ollessa G-alueella ja 78 prosentin sen ollessa muualla. Gauquelinien tutkimusten mukaan tämä ei kuitenkaan päde huippu-urheilijoihin, joiden syntyessä Mars on ollut G-alueella paljon useammin.
Arvostelua
On myös huomatettu, että kun otetaan erittäin suuri tilasto ja verrataan sen lukuisia eri tekijöitä keskenään ristiin, saadaan hyvin suurella todennäköisyydellä todetuksi korrelaatio joidenkin kahden eri tekijän välillä. Samaan tapaan myös täysin satunnaisesta suuresta määrästä dataa voidaan löytää korrelaatioita. 1950-luvun astrologiatutkijoilla ei kuitenkaan ollut käytössään tietokoneita, joilla he olisivat voineet tehdä tilastollisia ristiinajoja. Lisäksi on huomautettu, että Mars-ilmiön olemassaolo on ristiriidassa astrologisen opin kanssa, koska Marsin sijainti Gauquelinin huippu-urheilijoille määrittelemällä alueella pitäisi ilmentää piileviä eli vaimennettuja kykyjä. .
Yhdysvaltalaisen filosofin, Robert Todd Carrollin, mukaan eräässä ranskalaisessa tutkimuksessa on verrattu tuhannen ranskalaisen urheilijan syntymäaikaa tuhansien muiden syntymäaikoihin löytämättä korrelaatiota Marsin asemaan. Gauquelinien Mars-ilmiötä koskevat tulokset on kuitenkin kyetty toistamaan 97 prosentissa aiheesta tehdyistä uusintatutkimuksista, joita on ollut yhteensä 35 kappaletta. Näistä 8 oli puolueettomien tutkijoiden tekemiä, ja niistäkin saatiin positiivinen tulos.
Skepsiksen entinen puheenjohtaja, fyysikko Nils Mustelin, on todennut, ettei siihen asti julkaistujen tutkimusten perusteella voitu sulkea pois sitä mahdollisuutta, että Mars ilmiö olisi todellinen. Mustelin piti Marsin aseman ja urheilumenestyksen välistä korrelaatiota kuitenkin niin outona asiana, että se saattaisi hänen mukaansa selittyä sillä, että tutkimuksessa oli jokin virhe, jota kukaan ei ollut kyennyt havaitsemaan.
Fred Allen
Fred Allen (synt. John Florence Sullivan) (31. toukokuuta 1894 Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat – 17. maaliskuuta 1956 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen radio- ja televisiokoomikko, joka aloitti uransa vaudeville -taiteilijana.
Dmitri Torbinski
Vuonna 2007 Torbinski teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa, jossa hän on tähän mennessä pelannut 12 ottelua ja tehnyt kaksi maalia. Hänet valittiin Venäjän joukkueeseen Sveitsin ja Itävallan Euroopan-mestaruuskisoihin vuonna 2008.
Fred Allen
Uransa radiossa Allen aloitti vuonna 1932, esiintyen useissa CBS:n ohjelmissa, kunnes 1934 hän sai oman ohjelmansa Town Hall Tonight, johon vuonna 1939 aloittanut The Fred Allen Show pohjautui. Fred Allenin lisäksi ohjelmassa esiintyi myös hänen vaimonsa Portland Hoffa. Allen kirjoitti itse lähes kaikki ohjelman 273 jaksoa.
Fred Allen kuoli 61-vuotiaana. Hänellä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella. Lisäksi hän on päässyt Radio Hall of Fameen.
Torquay
Torquay on noin asukkaan kaupunki Devonin kreivikunnassa Lounais-Englannissa, Tor Bayn pohjoisrannalla. Kaupunki kuuluu Torbayn yhtenäishallintopiiriin mutta ei muodosta omaa kuntaansa (unparished area).
Torquay on suosittu lomakohde miellyttävän ilmastonsa ansiosta, ja sitä onkin kutsuttu "Englannin Rivieraksi". Kaupunki on tunnettu "Torquayn palmuista", Uudesta-Seelannista 1820-luvulla tuoduista viherliljapuista, joita on ympäri kaupunkia ja jotka viihtyvät siellä paikan lauhkean mikroilmaston ansiosta.
Dekkarikirjailija Agatha Christie on viettänyt lapsuutensa Torquayssa. Brittinäyttelijä-koomikko Miranda Hart on kotoisin Torquaysta.
Alexandre Dumas (nuorempi)
Alexandre Dumas nuorempi (27. heinäkuuta 1824 Pariisi – 27. marraskuuta 1895 Marly-le-Roi) oli ranskalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija, jonka tunnetuin teos on romaani Kamelianainen, johon perustuu Giuseppe Verdin ooppera La Traviata.
Dumas nuorempi eli ranskalaisittain Dumas fils syntyi avioliiton ulkopuolella isänsä Alexandre Dumas vanhemman (père) ja ompelijatar Marie-Laure-Catherine Labayn (1794–1868) suhteesta. Dumas vanhempi tunnusti poikansa ja huolehti tämän koulutuksesta sisäoppilaitoksissa Institution Goubaux'ssa ja Collège Bourbonissa. Silloisen lain mukaan isä voi ottaa aviottoman lapsen pois äidiltä, kuten Alexandre Dumas vanhempi tekikin. Tämä kokemus innoitti Dumas nuorempaa kirjoittamaan näytelmiä, joissa oli traagisia naishahmoja. Vuoden 1858 näytelmässään Le Fils naturel hän käsitteli lehtolapsen asemaa. Teoksissaan Dumas nuorempi pohdiskeli kirjallisuuden moraalista merkitystä ja oli sitä mieltä, että jos vahinkoja sattuu, herrasmiehen velvollisuus on mennä lapsensa äidin kanssa naimisiin.
Säiniön junaonnettomuus
Säiniön junaonnettomuus oli Viipuri-Pietari-radalla Viipurin ja Säiniön rautatieasemien välillä 27. marraskuuta 1905 aamulla kello 7.15 tapahtunut kolmen junan yhteentörmäys, jossa osallisina olivat tavarajuna, sotilasjuna ja matkustajajuna. Onnettomuudessa ei aiheutunut henkilövahinkoja, mutta kaikkien kolmen junan veturit, matkustajajunan konduktöörinvaunu ja viisi tavaravaunua vaurioituivat.