cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Savuhai
Vaara ihmiselle
Savuhaita pidetään vaarallisena sen koon ja suhteellisen suurten leukojen ja hampaiden vuoksi. Kuitenkaan se ei ole hyökännyt ihmisen kimppuun.
Dahlak Kebir
Dahlak Kebir on Eritrealle kuuluva saari. Se on suurin Dahlak-saarista. Se sijaitsee 58 kilometrin päässä Massawasta. Sen pinta-ala on 643 km², ja asukkaita siellä on noin 1 500.
Dahlak Kebir on aiemmin ollut helmenkalastuksen kannalta tärkein satama Punaisella merellä. Saarta on myös käytetty etiopialaisten sotilastukikohtana. Arabialainen vaikutus näkyy saaren kaiverruksissa, vesisäiliöissä ja kaivoissa. Saari on historiallisesti ollut tärkeimpiä kauttakulkuväyliä orjien kuljetuksessa Afrikan mantereelta Arabiaan.
Siimaripsimonni
Siimaripsimonni (Synodontis alberti) on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko
Siimaripsimonnin näkyvimmät tuntomerkit ovat kaksi pitkää, usein eteenpäin suuntautuvaa viiksikarvaa, suuret silmät ja melkein pystysuora selkäevä. Se käyttää kulmikkaita alaleuan hampaitaan levän jyystämiseen alustasta. Pohjaväri on oliivinvihreä tai ruskea, ja sitä peittävät tummemman ruskeat pilkut. Evissä on tummia pilkkuja rykelminä. Tyypillinen pituus on 14 cm.
Elinympäristö
Siimaripsimonnit elävät Afrikan keskiosissa. Niitä tavataan koko Kongojoen  valuma-alueella paitsi ei Sambian puolella.
Diagonalisoituva matriisi
Lineaarialgebrassa n×n-neliömatriisia A sanotaan diagonalisoituvaksi jos se on similaarinen jonkin diagonaalimatriisin D kanssa, eli on olemassa kääntyvä matriisi P siten, että
Vastaavasti jos V on äärellisulotteinen vektoriavaruus, lineaarioperaattoria T : V → V sanotaan diagonalisoituvaksi, jos on olemassa V:n kanta, missä T on diagonaalimatriisi. Diagonalisoituvat matriisit ja -kuvaukset ovat käyttökelpoisia, sillä niitä on helppo käsitellä: niiden ominaisarvot ja ominaisvektorit on helppo laskea ja diagonalisen matriisin potenssi saadaan korottamalla lävistäjäalkiot annettuun potenssiin. Diagonalisointi on prosessi, jossa diagonaalimatriisi tai -lineaarikuvaus etsitään.
Perusominaisuudet
Diagonalisoituvien matriisien ja -lineaarikuvausten päätulos on seuraava.
Vaihtoehtoisesti voidaan sanoa, että matriisi tai lineaarikuvaus on diagonalisoituva kunnassa F jos ja vain jos sen minimaalipolynomi on tulo F:n erillisistä lineaarisista tekijöistä. Seuraava riittävä, mutta ei välttämätön ehto on usein hyödyllinen:
Nyrkkisääntönä, melkein kaikki kompleksikertoimiset matriisit ovat diagonalisoituvia. Tarkemmin sanottuna kompleksiset n×n matriisit, jotka eivät ole diagonalisoituvia, muodostavat nollajoukon Lebesguen mitan suhteen. Voidaan myös sanoa, että diagonalisoituvat matriisit muodostavat tiheän osajoukon Zariski-topologian suhteen. Tämän avaruuden komplementti sijaitsee siinä joukossa, missä diskriminantin karakteristinen polynomi häviää. Tämä avaruus on hyperpinta.
Sama ei päde \mathbb{R}:ssä: kun n kasvaa, todennäköisyys, että satunnaisesti valittu reaalimatriisi on diagonalisoituva pienenee!
Diagonalisoituvuuden erikoistapauksia
Matriisin diagonalisoituvuudelle on olemassa muutamia erityistapauksia diagonalisoivan matriisin erityisluonteen mukaan. Nämä erikoistapaukset koskettavat vain pientä osaa matriiseista ja viittaavat yleensä alkuperäisen matriisin omaavan joitakin erityisominaisuuksia.
Ortogonaalinen diagonalisoituvuus
Matriisi A on ortogonaalisesti diagonalisoituva, jos on olemassa sellainen ortogonaalimatriisi Q, että
Unitaarinen diagonalisoituvuus
Matriisi A on unitaarisesti diagonalisoituva, mikäli on olemassa sellainen unitaarimatriisi U, että
missä U^* on U:n adjungaatti.
Dmitri Vasiljev (ampumahiihtäjä)
Dmitri Vladimirovitš Vasiljev (s. 8. joulukuuta 1962 Leningrad) on venäläinen ampumahiihtäjä, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa.
Vasiljev hiihti avausosuuden kultaa voittaneissa Neuvostoliiton 4 × 7,5 kilometrin viestijoukkueessa Sarajevon 1984 ja Calgaryn 1988 olympialaisissa. Calgaryssa hän sijoittui lisäksi 10 kilometrillä yhdeksänneksi. MM-kilpailuissa hän saavutti viestikultaa Oslossa 1986 ja -hopeaa Lake Placidissa 1987 sekä sijoittui 10 kilometrillä neljänneksi 1987. Hän voitti Neuvostoliiton-mestaruuden 10 kilometrillä 1984 ja 1986 sekä 25 kilometrin sotilaspartiohiihdossa 1987.
Vasiljev on aktiiviuransa jälkeen kuulunut Venäjän ampumahiihtoliiton hallitukseen sekä pitänyt ampumahiihtoaiheista blogia.
Christopher Marlowe
Christopher "Kit" Marlowe (kastettu 26. helmikuuta 1564 – 30. toukokuuta 1593) oli englantilainen näytelmäkirjailija, runoilija ja kääntäjä. Häntä pidetään Elisabetin ajan suurimpana englantilaisena kirjailijana William Shakespearen jälkeen. Hänet muistetaan vaikuttavasta silosäkeestään, liikaa tavoittelevista päähenkilöistään ja ennenaikaisesta kuolemastaan.
Asen
thumb|Asen 1800-luvulta. (aladasen-tyyli) Asen on yleisnimitys metalliesineille, joilla on voodoossa tarkoitus houkutella kuolleiden ja jumalien henkiä. Asenien avulla ajatellaan päästävän väliaikaisesti yhteyteen kuolleiden kanssa. Asenissa on takorautainen metallitanko, ja siihen on lisätty erilaisia, muun muassa metallista leikkaamalla tehtyjä kuvioita ja koristeita.
Afrikassa aseneita ovat valmistaneet ja käyttäneet Ghanan Ašanti ssa akanit, Togossa adjat ja ewet, Beninin tasavallan alueella fonit, huedat ja ayizot, sekä Nigerian kuningaskunnissa jorubat ja edot.
Asenien käyttö liittyi aluksi kuninkaiden hovikulttuuriin, mutta 1900-luvun alusta niitä ovat voineet käyttää ja valmistaa kaikki.
Asenit ovat osa nykyisen Beninin kulttuuriperintöä. Béhanzinin aarteet -kokoelmassa, jossa on 26 esinettä, on mukana kuusi kuninkaiden asenia.
Rakenne ja pyhittäminen
Asenin perusta valetaan cire perdue -tekniikalla. Kartiomaiseen perustaan voidaan liittää joko puuta tai metallia. Se voi olla joko aladasen tai gbadota -tyyliä. Aladasen (Alladan asen) on perinteisempi asen, jossa kartio on suljettu. Gbadota-tyylissä (Asen Gbadota) "hatullisen asenin" tangon yläosaan on kiinnitetty litteä, sateenvarjon muotoinen kiekko.
Käyttö hoveissa
Aluksi aseneita käyttivät Dahomeyn jorubakansasta peräisin olevat hallitsijat, jotka käyttivät niitä esivanhempien alttareina dynastian arvostuksen lisäämiseksi.
Aseneita käytettiin myös parantamiseen, suojeluun ja ennustamiseen, sekä tiedon siirtämiseen henkien maailmasta maan päälle vodoun-temppeleissä ja muissa yhteyksissä. Dahomeyn kuningasvallan voimistuessa 1600–1800-luvuilla aseneita käytettiin yhä enemmän kuninkaallisten muistamiseksi. Dahomeyn (fonin) Abomeyn hovissa jokaiselle hallitsijan tunnustamalle edesmenneelle kuninkaalle ja naiselle nimettiin oma asen. Kuninkaalliset asenit otettiin esiin vuosittaisissa rituaaleissa. Ne kiinnitettiin maahan kuninkaan henkitalon djehon lähelle ja kukin asen peitettiin aluksi kankaalla. Kun kangas poistettiin, asenille annettiin juomauhreja ja muita uhrauksia, kuten jamssia, maissia ja papuja, sekä loitsuja tai lauluja.
Hountondjit
Kuningas Gezon hallintoaikana (1818–1858) Dahomeyhin muutti nykyisestä Togosta Hountondjin suku, joka oli etäistä sukua kuninkaalle. He asettuivat asumaan Abomeyhin kuninkaiden palatsialueen lähelle. Heidän asuinaluettaan kutsutaan nykyisin Hountondjien kortteliksi. Dahomeyn monarkia suosi taiteen tekemistä ja Hountondjin suvun sepille tarjottiin apurahoja, vaimoja, orjia ja maata.
Fonien uskomuksen mukaan Hountondjit olivat seppiä, jotka toivat Gun mukanaan Dahomeyhin. Heistä tuli maineikkaita aseneiden tekijöitä. Hountodjit pystyivät jäljittelemään ja yhdistelemään muiden tekniikkaa omaansa ja tuomaan innovaatioita sekä teräs- että hopeatöihin.
Hountondjien kuuluisin seppä oli Daa Hountondji, joka erottautui muista poikkeuksellisella pukeutumisellaan ja metallin työstämisellään. Hän pukeutui eurooppalaisiin vaatteisiin ja hänen vaatevarastoonsa kuului englantilaisella leijonalla kuvioitu vaate. Häntä kutsuttiin jovoksi (valkoihoinen), koska hän pystyi valmistamaan mitä tahansa eurooppalaisten tekemää, kuten aseita tai taidetta.
Hountondjin suvulla oli asenien tuotannon monopoli Dahomeyn monarkian lopettamiseen asti. Hountondjin suvun kukoistus jatkui vielä Gezon seuraajan, kuningas Glelen (1858–1889) hallintoaikana.
Asenit kansalle
Kuningas Glelen valtakauden loppuvaiheessa konfliktit ranskalaisten siirtomaavalloittajien kanssa lisääntyivät. Glelen poika, kuningas Béhanzin hallitsi viisi vuotta toiseen Ranskan Dahomeyn sotaan asti. Ranskalaiset hajottivat monarkian vuonna 1900. Vaikka ranskalaiset lakkauttivat kuninkuuden, he tukivat siitä huolimatta Dahomeyn kuningaskunnan sosiaalista kerrostumaa nimittämällä kuningassuvun jäseniä uuden hallinnon poliittisiksi päälliköiksi.
Fonien kulttuurinen käytäntö kuitenkin muuttui nopeasti Ranskan pakotteiden myötä. Asenin käyttö ja tuotanto avattiin kaikille yhteiskunnan jäsenille. Monarkian kaataminen toi tosiasiassa kuningasvallan ajalta peräisin olevan, pelkästään hovikulttuuriin liittyvän asenin käytön koko kansan käsiin. pienoiskuva|Rituaaliesineitä myytävänä torilla, taustalla myös gbadota-tyylisiä aseneita. [[Helinä Rautavaaran kuva Dahomeysta vuonna 1966.]]
Aluksi kuitenkin syntyi sosiaalisia kerrostumia määritettäessä, keitä kunnioitetaan asenilla, ja heitä olivat ranskalaisten nimittämät uuden ajan päälliköt. Alun perinkin fonien yhteiskunnassa vain rikkaimmilla oli varaa asenien teettämiseen ja 1800-luvun lopulle asti aseneita tehtiin vain kalliista materiaaleista. 1900-luvulle tultaessa asenien käyttö yleistyi kaikilla fonien yhteiskunnan tasoilla. Maanviljelijät ja työläiset saattoivat tilata aseneita, jotka oli tehty teräksestä, hylätyistä peltipurkeista, pullonkorkeista ja kaikenlaisesta metalliromusta.
Myös asenin käyttötapa kuolleiden kunnioittamisessa muuttui. Aikaisemmin kunnioitettiin vain vainajia, joilla oli merkittävimpiä saavutuksia. Asenien uudemmassa käytössä siitä tuli väline, joka pääasiassa ilmaisee suvun jatkuvuutta ja yhtenäisyyttä. Asenien käyttöä tutkinut Edna Bay kirjoittaa: "”Kuninkaallisen esi-isien asenien viesti esikoloniaalisella ajalla kohdistui valtiovallan näkyvyyteen, dynastian kuninkaiden ja kuningataräitien vahvuuksiin. Asenien koristeelliset kuvaelmat karkeasti otettuna 1800-luvun puolesta välistä 1920-luvulle ja 1970-luvulle kertovat sukujen sisäisistä suhteista läheisesti. Ne puhuvat hyvistä ystävistä, kuolleista ja kuolleiden ja elävien välisestä yhteydestä.”"
Uudempi käyttö
Angélique Kidjo, joka syntyi Ouidahissa Beninissä, kertoo muistelmassaan Spirit Rising perheensä asen -huoneesta.
"Perheessäni tämä huone on pieni, ympyrän muotoinen maja, joka on punasavea. Se on sukumme talon sisäpihalla, pienen kadun varrella lähellä Ouidahin toria, josta isäni suku on kotoisin. Katto on poimutettua metallia ja sisäkatto on alhaalla, joten sisään pääsemiseksi pitää kumartua."
"Asen on pieni metallinen jalake, jota käytetään eräänlaisena alttarina. Joka kerta, kun joku kuolee, henkilö esitetään pienessä, hienossa metallihahmossa. Se on symboli, joka yhdistyy hänen nimeensä, tai sananlaskuun, joka määrittelee häntä tai hänen harjoittamaansa ammattia. Esimerkiksi isäni sisko, joka ryhtyi hoitamaan heidän äitinsä vaatekauppaa, esitetään hänen käsissään olevilla saksilla. Figuriinit ovat peräisin sukupolvien takaa, aina sukumme alkuun asti ainakin kolmen vuosisadan – joten huone on täynnä niitä. Pienveistokset ruostuvat meri-ilmassa ja niitä peittää savipöly, mutta huonetta ei lakaista koskaan, sillä uskotaan että tomu on osa asenia, osa henkilön henkeä. Jos asen kaatuu ja rikkoontuu, henkilön henki elää vielä ikuisesti."
Saksan valtakunnan siviilihallinto toisen maailmansodan aikana
Saksan valtakunnan siviilihallinto toisen maailmansodan aikana ja myös sitä ennen 1934 tehdyn valtiosääntöuudistuksen perusteella pohjautui valtakunnanpiireihin (saksaksi Reichsgau erotukseksi Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen piireistä, saksaksi Gau).
Itävalta liitettiin 1939 Saksan valtakuntaan. Siitä ei tullut autonomista valtiollista muodostelmaa, vaan se liitettiin alueittain suoraan Saksan valtakuntaan.
Tämän jälkeen valtakunnanpiirit olivat:
Puola 1939
Osa Puolan saksalaisalueista ja Danzigin vapaakaupunki liitettiin kahteen Saksan valtakunnan valtakunnan piiriin, osan vei 17. syyskuuta 1939 aloittamallaan valtauksella Neuvostoliitto, joka sulautti osat ilman kansallista autonomista muodostelmaa Ukrainan sosialistiseen neuvostotasavaltaan. Lopuista Puolan alueista muodostettiin Puolan kenraalikuvernementti.
Pierre-Antoine Lebrun
Pierre-Antoine Lebrun (29. joulukuuta 1785 Pariisi – 27. toukokuuta 1873 Pariisi) oli ranskalainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Sacrifice
Sacrifice voi tarkoittaa:
Kolokol-1
Kolokol-1 (ven: Колокол, suomeksi "kello") on Venäjällä käytettävä sotilaskemikaali. Se on taistelukaasu, jonka tarkoitus on saattaa kohdehenkilöt tajuttomiksi.
Käyttö ja koostumus
Kaasua levitetään tilaan, jossa vaarattomiksi tehtävät henkilöt sijaitsevat. He menettävät tajuntansa "muutamissa" sekunneissa hengitettyään kaasua, ja pysyvät tajuttomana "muutamia" tunteja. Kaasu on hengenvaarallista, jos tainnutettua henkilöä ei saateta nopeasti raittiiseen ilmaan ja annostella naloksonia tai naltreksonia, jotka kumoavat opioidien vaikutuksen.
Kaasun tarkka koostumus on vain venäläisten viranomaisten tiedossa, mutta sen epäillään sisältävän karfentaniilia tai vastaavaa erittäin nopeavaikutteista ja voimakasta opioidia, kuten 3-metyylifentanyylia liuotettuna halotaaniin.
Kolokol-1 -kaasua käytettiin Moskovan teatterikaappauksessa vastarinnan murtamiseen.
Globalstar
Globalstar on 1990-luvulta alkaen toiminut matalalla kiertoradalla toimiva tietoliikennesatelliittien konstellaatio, joka on yhdysvaltalaisen Space Systems/Loralin ja italialaisen Alenia Spazio yhteinen hanke. Globalstar on myös kyseistä satelliittikonstellaatiota operoiva tietoliikenneyhtiö.
Globalstar on vaatinut taloudellisia järjestelyitä ja valtioiden tukea (mm. Italian laivaston merimiehet ovat saaneet käyttää puhelimia ilmeisesti ilmaiseksi) pysyäkseen toiminnassa. Vuonna 2010 sen liikevaihto näyttää nousevan noin 70 miljoonaan dollariin, mutta tulos voi olla tappiollinen.
Globalstarin toinen sukupolvi
2000-luvun alussa yhtymä etsi rahoitusta rakentaakseen toisen sukupolven Globalstar-satelliitteja. Ensimmäiset niistä piti laukaista vuoden 2010 lopussa. Kuusi satelliittia laukaistiin keväällä 2011. Yksi niistä on ilmeisesti pysyvästi poistettu käytöstä elokuun alussa 2011 sen asennonsäädön liikemääräpyörän rikkouduttua. Toisen vastaava mekanismi on sammutettu häiriön vuoksi. Nämä laitteet olivat yhdysvaltalaisen Goodrichin valmisteita. Näiden vikojen takia yritys joutuu hakemaan lisäaikaan oman toimintansa aloittamiseen Yhdysvalloissa, joka puolestaan on Ranskan vientirahoitusyhtiö Cofacen ehto hankkeen jo tapahtuneelle lainoitukselle. Syyskuun alussa 2011 Globalstarin lainoitusjärjestely ratkesi positiivisesti. Lokakuussa 2011 Thales-Alenia on, vaikka tilaus lienee hyvinkin tärkeä yritykselle, kieltäytynyt Globalstarin kuuden satelliitin tilauksesta, ilmeisesti Globalstar-yrityksen taloustilanteen takia.
Mercyful Fate
Mercyful Fate on vuonna 1981 Tanskassa perustettu metalliyhtye. Sen perustivat kitaristi Hank Shermann ja laulaja King Diamond.
Yhtyeen soundi on lähellä klassisen hevin edustajia kuten Iron Maiden, mutta kappaleet ovat erittäin monimutkaisia progressiivisen rockin tavoin. Yhtyeen laulaja käytti kasvomaalausta (corpse paint) ja sanoitukset käsittelivät okkultistisia ja satanistisia teemoja, joten Mercyful Fatesta tuli myöhemmin tärkeä esikuva black metal -yhtyeille. Arvostetuimmat levyt ovat debyyttialbumi Melissa (1983) ja sitä seurannut Don't Break the Oath (1984).
Mercyful Fate hajosi huhtikuussa vuonna 1985, kun Shermann alkoi vierastaa yhtyeen raskasta musiikillista linjaa ja sen synkkää imagoa. Shermann olisi halunnut tehdä synkän hevin sijaan enemmän Twisted Sisterin ja Mötley Crüen kaltaista musiikkia. King Diamond ei huolinut Shermannin säveltämiä kevyempiä kappaleita Mercyful Faten ohjelmistoon, joten Shermann perusti uuden yhtyeen nimeltä Fate, kun taas King puolestaan lähti soolouralle. King Diamondin nimeä kantava uusi yhtye, joka pysyi uskollisena Mercyful Faten perinnölle, menestyi hyvin, kun taas Faten menestys jäi vähäisemmäksi.
Mercyful Fate palasi yhteen vuonna 1993, ja julkaistuaan kaikkiaan viisi uutta albumia vuoteen 1999 mennessä, yhtye jäi tauolle.
Mercyful Fate palasi keikkalavoille ja esiintyi mm. Helsingin Tuska-festivaaleilla vuonna 2022.
Veri
thumb|250px|Veren punasoluja thumb|Verenkiertoelimistö Veri on nestemäinen kudos, joka kuljettaa happea ja ravinteita kehon eri osiin ja kuona-aineita kehon kuona-aineidenpoistosta vastaaviin osiin. Normaalilla ihmisellä on kehossaan verta noin seitsemän prosenttia kokonaispainosta eli aikuisella miehellä noin viisi litraa. Veri liikkuu sydämen pumppauksen vaikutuksesta verisuonistoa pitkin kaikkialle elimistöön.
Veren tehtävä
Verenvuoto haavassa poistaa kehosta mahdollisesti pistohaavan kautta tulleita epäpuhtauksia tai kiinteitä aineita. Haavasta vuotava veri hyytyy haavaa suojaavaksi ruveksi. Rupi irtoaa, kun sen alle on kasvanut uutta ihoa.
Veri antaa iholle väriä. Vanhusten pintaverenkierron heikkeneminen tekee ihon harmahtavaksi. Ihon väri voi muuttua myös tupakoinnin seurauksena pintaverenkierron heiketessä. Iho voi olla myös kalmankalpea. Punastumisessa verisuonet tuovat ihon läheisiin kudoksiin enemmän verta. Iho voi olla punakka myös saunomisen jälkeen (lämmön poistamiseksi kehosta).
Verisuonisto ja verenkierto
Sydämessä on kaksi eteistä ja kaksi kammiota. Kun sydämen oikea kammio supistuu, veri työntyy keuhkovaltimoa pitkin keuhkoihin. Siellä veressä oleva hiilidioksidi poistuu ulos hengitysilmaan ja punasolujen hemoglobiiniin sitoutuu sisäänhengitysilmasta happea. Keuhkoista veri tulee keuhkolaskimoa pitkin sydämen vasempaan eteiseen ja sen kautta vasempaan kammioon.
Kun sydämen vasen kammio supistuu, veri pumppautuu suurimpaan valtimoon, aorttaan. Siitä haarautuu yhä pienempiä valtimoita kaikkialle kehoon. Pienimmät haarat ovat hiussuonia, joita on tiheässä kaikissa kudoksissa. Niissä verestä siirtyy ravintoaineita ja happea jokaiseen soluun, ja samalla soluissa syntyneet kuona-aineet siirtyvät vereen. Hiussuonet yhtyvät yhä suuremmiksi laskimoiksi, joita pitkin veri virtaa takaisin sydämen oikeaan kammioon, ja kierto alkaa alusta.
Koostumus
Verestä suurin osa, 55 % kokonaisvolyymista, koostuu sen soluväliaineesta, veriplasmasta. Veriplasman tehtävä on kuljettaa ravintoaineita, hiilidioksidia, lämpöä, hormoneja ja muita aineita. Muusta verikudoksesta eroteltuna tämä väliaine on kellertävää ja kirkasta. Veriplasma sisältää tuhansia erilaisia proteiineja ja plasman proteiinikoostumus muuttuu ihmisen ikääntyessä.
Verisolut muodostavat loput 45 prosenttia veren tilavuudesta. Verisolujen päätyypit ovat punasolut eli erytrosyytit, valkosolut eli leukosyytit sekä verihiutaleet eli trombosyytit, Punasolujen tehtävä on hapenkuljetus, ja ne sisältävät hemoglobiinia, joka on rautapitoinen happea sitova yhdiste. Valkosolut toimivat ruumiin puolustuksessa joko ”syömällä” taudinaiheuttajia tai tuottamalla vasta-aineita. Verihiutaleet osallistuvat veren hyytymiseen ja saavat täten aikaan sen, ettei haavasta yleensä vuoda verta kovin kauan.
Tuotanto
Suurin osa veren osasista valmistuu luuytimessä tapahtuvassa niin sanotussa hematopoieesi-prosessissa. Verihiutaleista suurin osa valmistuu ainakin hiirillä kuitenkin keuhkoissa sijaitsevissa megakariosyyttisoluissa. Valkosoluja syntyy myös muun muassa imusolmukkeissa.
Veri sairaanhoidossa
Jos potilas on menettänyt paljon verta onnettomuudessa tai synnytyksessä, hänelle voidaan siirtää toisen ihmisen verta. Verensiirtoja tehdään myös leikkauspotilaille ja leukemiaa sairastaville. Kaikki veri ei sovi kaikille, potilaille mahdollisuuksien mukaan pyritään ensisijaisesti antamaan oman veriryhmän verta. Kuitenkin O− veriryhmän punasoluja voidaan siirtää myös A- ja B-ryhmiin kuuluville ihmisille. AB− veriryhmään kuuluville henkilöille voidaan siirtää minkä tahansa veriryhmän punasoluja. Plasmansiirroissa asia on päinvastoin, AB-ryhmään kuuluville ihmisille voi plasmaa siirtää ainoastaan AB-ryhmään kuuluvilta henkilöiltä, ja O-ryhmälle taas voidaan siirtää minkä tahansa veriryhmän plasmaa.
Koska veri kuljettaa aineita kaikkialle elimistöön, nestettä tai lääkeaineita voidaan annostella elimistöön tiputtamalla ne verisuoneen. Tällä tavoin ne vaikuttavat nopeammin kuin suun kautta nautittuina.
Kansanuskomuksiin liittyy käsitys ”pahasta verestä” jonka pois laskemisen kuppaamalla uskottiin parantavan monia sairauksia.
Iilimatoja on käytetty jo 50-luvulla eaa. parantamaan ihmisen terveyttä. Suomessa iilimatojen käytöstä on mainintoja 1700-luvun puolivälistä. Iilimadot ovat imeneet ihmisestä pois huonoa verta (vertaa kuppaus).
Sairauksia ja riskitekijöitä
Yleisimpiä verisuonistosairauksia on verenpainetauti, jossa verenpaine kasvaa normaalia suuremmaksi. Korkea verenpaine on myös sepelvaltimotaudin riskitekijä.
Jos veressä ei ole tarpeeksi hemoglobiinia, on kyseessä anemia. Tavallisin syy anemiaan on raudan puutos. Leukemiassa eli verisyövässä sen sijaan valkosoluja muodostuu ylettömästi liikaa.
Tupakointi vaikuttaa ihmisen vereen ja verenkiertoon kahdella tavalla. Ensinnäkin tupakasta tuleva hiilimonoksidi eli häkä sitoutuu punasoluihin 200 kertaa aktiivisemmin kuin happi. Näin ollen tupakoivan henkilön veri kuljettaa kehossa vähemmän happea. Tupakointi aiheuttaa myös ääreisverenkierron heikkenemistä. Tämä tuntuu raajojen kylmyytenä.
Verenmyrkytys on tapaturma, joka johtaa usein kuolemaan.
Veri ruoanlaitossa
Teuraseläinten verta käytetään monien ruokalajien valmistamiseen. Esimerkiksi Skotlannissa valmistetaan verivanukasta, Suomessa mustaamakkaraa, veriohukaisia, rössypottua ja veririeskaa. Veririeskan lisäksi on myös muita leipäohjeita, joissa osa nesteestä korvataan verellä. Veri antaa ruokalajeille mustan värin.
Riistaeläimistä veri vuodatetaan ulos saaliin kuoltua.
Veri uskonnossa ja kulttuurissa
Jeesuksen veri on kristinuskon keskeisiä käsitteitä, ja siihen liittyvä symboliikka on kristinuskossa tärkeällä sijalla. Ristinkuolemassa roomalainen sotilas puhkaisi Jeesuksen kyljen. Haavasta vuoti verta ja vettä. Ehtoollisen asetussanojen mukaan ehtoollisviini merkitsee Kristuksen verta, minkä eri kirkkokunnat ovat kuitenkin ymmärtäneet eri tavoin. Kysymys ehtoollisen luonteesta onkin suurimpia kristillisten kirkkokuntien välisiä kiistakysymyksiä.
Mooseksen laissa kielletään veren käyttö ruokana. Useimmat kristityt eivät kuitenkaan katso tämän samoin kuin muidenkaan Vanhan testamentin ruokasäännösten olevan enää Uuden liiton aikana voimassa, vaikkakin Uudessa Testamentissa on maininta, että verta tulisi karttaa (Apt. 15:29 ). Sen sijaan esimerkiksi Jehovan todistajat pitävät tästä kiinni ja tulkitsevat sen kieltävän myös verensiirrot. Myöskään muslimit eivät käytä veriruokia, koska ne on kielletty Koraanissa.
Aatelisilla uskottiin olevan sininen veri. Veri oli perinnöllisyyden symboli, puhuttiin ihmisistä joilla on aatelisverta, tai edes pieni tippa kuninkaallista verta.
Lappalaiset uskovat shamaanien kykyyn seisauttaa verenvuotoja. Kerrotaan, että suurikin valtimoverenvuoto on loppunut verenseisauttajan loitsuilla.
Verivalassa valan vannojat sekoittavat toistensa verta omaansa. Veriveljiksi sanotaan sukulaispoikia.
Monterey (Kalifornia)
Monterey on kaupunki Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltion rannikolla Montereyn piirikunnassa San Franciscon eteläpuolella. Aikanaan kaupunki oli espanjalaisen ja meksikolaisen Kalifornian hallinnollinen keskus. 1940-luvulle saakka kaupunki oli merkittävä sardiiniteollisuuden keskus ja nykyisin sen talouden kulmakiven muodostaa matkailu. Montereyn asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 27 810.
Maantiede
thumb|vasen|Monterey ilmakuvassa. Monterey sijaitsee Kalifornian osavaltion Montereyn piirikunnassa Montereynlahden eteläosan niemimaalla. Matkaa Montereystä San Franciscoon pohjoisessa on noin 135 kilometriä. Los Angeles sijaitsee puolestaan noin 555 kilometriä Montereystä etelään. Montereyn niemimaata rajaavat Montereynlahti pohjoisessa, Tyynimeri lännessä ja Carmelinlahti etelässä. Kaupunki on lähellä useita siirroksia, jotka voivat aiheuttaa maanjäristyksiä. Montereynlahden Monterey Bay National Marine Sanctuary-suojelualue käsittää syvänteen, jolla tavataan yli 30 eri nisäkäslajia, yli 300 eri kalalajia ja lähes 100 lintulajia.
Kesät Montereyn seudulla ovat tavallisesti viileitä ja kuivia. Lämpimin kausi kestää heinäkuusta lokakuuhun. Sateisin aika vallitsee marraskuun ja huhtikuun välillä. Sumut ovat tyypillisiä kesäaamuisin ja iltaisin. Sumua aiheuttaa valtameren kylmä vesi.
Historia
thumb|vasen|Vanha espanjalainen tulliasema. thumb|vasen|Cannery Row. Intiaanit lienevät asuttaneet nykyisen Montereyn aluetta jo tuhansia vuosia. Eurooppalaisten saapuessa alettua asuttivat ohlonet, jotka harjoittivat metsästystä, kalastusta ja keräilyä. Alueelta tunnetaan useita intiaanien jälkeensä jättämiä kyliä. Ensimmäinen eurooppalainen tutkimusmatkailija alueella oli portugalilainen Juan Rodríguez Cabrillo vuonna 1542, joka ei kuitenkaan noussut maihin Montereyssä. Ensimmäinen paikalla maissa käynyt oli espanjalainen Sebastián Vizcaíno vuonna 1602. Viscaino nimesi paikan espanjalaisen kreivi de Monte Reyn mukaan, joka tuolloin toimi espanjalaisten hallitseman Meksikon varakuninkaana. Gaspar de Portolá perusti paikalle presidion eli sotilasaseman vuonna 1770 ja seuraavana vuonna Junípero Serra perusti San Carlos Borroméon lähetysaseman. Vuonna 1775 paikasta tehtiin espanjalaisen Kalifornian pääkaupunki. Varhaiset asukkaat olivat lähinnä sotilasaseman varusmiehiä ja heidän perheitään. Argentiinalainen Hippolyte Bouchar hävitti paikkakuntaa hyökkäyksessään vuonna 1818, mutta kaupunki kasvoi tästä huolimatta lopulta myös presidion ulkopuolelle. Meksiko itsenäistyi vuonna 1822 ja Montereystä tuli meksikolaisen Kalifornian pääkaupunki.
Monterey oli Meksikon Kalifornian pääasiallinen tuontisatama. Kauppaa paikalla käytiin brittiläisten ja yhdysvaltalaisten laivojen kanssa. Vuonna 1827 perustettiin tulliasema ja kaupankäynti houkutteli myös yhdysvaltalaisia siirtolaisia. Meksikon–Yhdysvaltain sodan syttymisen jälkeen heinäkuussa 1846 John Drake Sloatin komentama laiva saapui Montereyn satamaan. Hänen joukkonsa nousivat maihin ja paikalle nostettiin Yhdysvaltojen lippu. Monterey oli kukistunut ilman vastarintaa ja sodan päättäneellä Guadalupe-Hidalgon rauhalla alue luovutettiin Yhdysvalloille. Vuonna 1849 joukko kalifornialaisia kokoontui Montereyn Colton Hallilla, jossa uudelle territoriolle laadittiin perustuslaki. Seuraavana vuonna Yhdysvaltain kongressi teki Kaliforniasta Yhdysvaltojen 31. osavaltion. San Josésta tuli osavaltion uusi pääkaupunki ja Montereyn piirikunnan keskus siirrettiin vuonna 1873 Salinasiin. Monterey menetti poliittista merkitystään, mutta toisaalta kaupungista muodostui tärkeä valaanpyynnin ja kalastuksen keskus. Kaupunkiin saapui siirtolaisia Japanista, Kiinasta, Portugalista ja Italiasta.
Rautatie saapui Montereyhin 1870-luvulla ja valaanpyynti lakkasi 1880-luvulla. Valaanpyynnin tilalle merkittäväksi tekijäksi nousi matkailu. 1920-luvulla kasvoi puolestaan sardiiniteollisuus. Sardiinisäilykkeitä valmistettiin etenkin lempinimellä  Cannery Row tunnetussa kaupunginosassa. Monterey tuli tunnetuksi maailman sardiinipääkaupunkina ja kirjailija John Steinbeck kuvaili kaupunkia teoksissaan Hyvien ihmisten juhla ja Torstai on toivoa täynnä. Sardiinikannat romahtivat 1940-luvulla ja sardiiniteollisuus katosi. Kantojen romahduksen syystä ei ole täyttä varmuutta. Tyhjentyneitä teollisuustiloja muutettiin kaupoiksi ja ravintoloiksi turismin tarpeisiin.
Talous
thumb|Liikennettä Cannery Row'n alueella. Turismi muodostaa nykyisin Montereyn talouden kulmakiven. Hotellien verotus muodostavat huomattavan osan kaupungin budjetista. Kiireisin matkailuaika kestää huhtikuusta kiitospäivään. Ehkä tunnetuin matkailukohde kaupungissa on Monterey Bay Aquarium, sekä vanhan Cannery Row'n alueen tapahtumat. Tursimin varassa toimivat myös lukuisat taidegalleriat ja matkamuistomyymälät. Kaupungissa on myös useita tunnettuja golfratoja. Myös Yhdysvaltojen asevoimien laitoksilla on tärkeä osuus kaupungin taloudessa. Kaupungissa toimivat esimerkiksi U.S. Defense Language Institute Foreign Language Center, U.S. Naval Postgraduate School ja Fleet Numerical Meteorology and Oceanography Center. Maatalous työllistää huomattavan osan laajemman piirikunnan asukkaista.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Montereyssä aikavälillä 2012–2016 olivat 73 942 Yhdysvaltain dollaria ja henkilöä kohden 41 846 dollaria. 11,3 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
Montereyn asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 27 810 ja vuoden 2017 arvion mukaan 28 639. Kaupungin asukasluku on huomattavasti suurempi matkailukaudella. Kaupungin asukkaista 79 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 65,7 %), 3,7 % afroamerikkalaisia, 0,3 % intiaaneja, 17,8 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 7,4 % aasialaisia. 22,8 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 16,8 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Lauri T. Pikkusaari
Lauri Taneli Pikkusaari (13. marraskuuta 1911 – kesäkuussa 1965) oli suomalainen pastori ja kielitieteen harrastaja.
Suomessa Pikkusaari oli apupappina Nurmossa vuonna 1937. Pikkusaari toimi vuodesta 1938 lähtien Kanadassa suomalaisten luterilaisten seurakuntien pappina ensin Timmins-South Porcupinessa ja huhtikuusta 1943 alkaen Copper Cliffissa Ontariossa. Vuosina 1958−1964 hän oli Mission United Lutheran Churchin pastorina Pelkiessa Michiganissa.
Teoksia
Nimellä Lauri T. Pikkusaari:
Polikarpov R-5
Polikarpov R-5 on neuvostoliittolaisen Polikarpovin valmistama kevyt, kaksitasoinen ja yksimoottorinen lentokone, jota käytettiin tiedustelu- ja pommitustehtävissä.
Taustaa
Koneen suunnitteli Nikolai Polikarpov vuonna 1928. Aeroflotille valmistettiin 1 000 konetta merkinnällä P-5. Vuonna 1931 kone tuli myös Neuvostoliiton ilmavoimien käyttöön, R-5-merkinnällä sitä valmistettiin 5 000 kappaletta. R-5-koneen pohjalta kehitettiin edistyneempi Polikarpov R-Z, joka lensi ensilentonsa vuonna 1935.
Neuvostoliitto käytti konetta maahan hyökkääviä japanilaisia vastaan Mongoliassa vuonna 1939 käydyssä Halhin-Golin taistelussa. Espanjan sisällissodassa se sai tasavaltalaisten suussa nimen Natasha. Talvisodassa R-5-koneilla pyrittiin huoltamaan motitettuja neuvostojoukkoja. Vuonna 1941 konetta käytettiin vain yöllisiin häirintäpommituksiin.
Käyttö Suomessa
Suomi sai sotasaaliiksi useita R-5-koneita, mutta Suomen ilmavoimat ei ottanut koneita käyttöönsä. Vain yksi vietiin junalla Tampereelle ilmeisesti aikeena korjata se lentokelpoiseksi. Se kuitenkin tuhoutui pommituksessa.
Talvisodassa koneita ammuttiin alas yksitoista, jatkosodassa huomattavasti enemmän. R-5 oli ainoa neuvostokone, jonka suomalaisten vanhentunut Bristol Bulldog -hävittäjä tavoitti.
William B. Travis
Alkuvuodesta 1936 Travisista tuli Alamon varuskunnan komentaja, joskin tehtävän hänen kanssaan jakoi aluksi Jim Bowie. Bowien sairastuttua Travis otti vastuulleen koko Alamon. Varhain 6. maaliskuuta kenraali Santa Annan johtamat meksikolaiset joukot valtasivat Alamon ja surmasivat varuskunnan 189 puolustajaa. Travis menehtyi ensimmäisten joukossa.
Seleeni
Seleenin löysi 1817 ruotsalainen Jöns Jacob Berzelius. Nimi on peräisin kreikan sanasta selene, joka tarkoittaa kuuta. Luonnossa seleeniä on etupäässä sulfidimalmeissa kuten rikki- ja kuparikiisussa (rautadisulfidi ja rautakuparisulfidi).
Seleeni on myös kivennäisaine, ja ihminen tarvitsee sitä  katalyytiksi entsyymi- ja hormonisäätelyyn.
Seleenin allotroopit
Vapaana alkuaineena esiintyessään seleenillä on useita allotrooppisia muotoja. Se voi esiintyä monokliinisinä kiteinä, jotka muodostuvat Se8 -molekyyleinä, amorfisena punaisena jauheena tai lasimaisena mustana seleeninä.
Juhani Syrjämäki
Juhani Tapio Matti Syrjämäki (18. kesäkuuta 1937 Teuva – 12. maaliskuuta 2010 Riihimäki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Seleeni
Seleenin allotroopit
thumb|Seleenin kolme [[allotrooppia.|alt=]]
Seleeni ihmisen ravitsemuksessa
Seleeni on ihmiselle ja eläimille välttämätön hivenaine, mutta tarvittavat määrät ovat erittäin pieniä.
Juhani Syrjämäki
Syrjämäen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Arvi Jaakko Syrjämäki ja Laina Perämäki ja puoliso vuodesta 1963 lastentarhanopettaja Sirkka Tuulikki Sorjonen. Vaasassa koulunsa käynyt Syrjämäki tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1957 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1965. Hän toimi 1965–1972 Kemin Seudun Osuuskassan apulaisjohtajana, Kemin kaupungin kaupunginsihteerinä ja Veitsiluoto-yhtiön laki- ja tiedotusosaston päällikkönä.
Seleeni
Seleeni ihmisen ravitsemuksessa
Sen välttämättömyys ihmisten ja eläinten hyvinvoinnille huomattiin vuonna 1957 ja 1960-luvulla kotieläinten seleenin puutoksesta johtuvia vaivoja lääkittiin seleenillä ja E-vitamiinilla. Vuonna 1969 Suomessa siirryttiin lisäämään rehuun seleniittiä. 1970-luvulla tehdyssä perusteellisessa tutkimuksessa vahvistui Suomessa tuotetun ruuan hyvin matala seleenipitoisuus ja kun väestön seleeninsaannin todettiin olevan paljon suositusten alle, alisaannin mahdollisista haittavaikutuksista alettiin huolestua. Suomen ilmastossa ja sen maaperässä seleeni helposti sitoutuu maaperän metallimineraaleihin, kuten raudan, alumiinin ja mangaanin oksideihin, joista se ei enää liukene kasvien saataville.
Juhani Syrjämäki
Vuonna 1972 Syrjämäki siirtyi Turkuun Farmos-yhtymän hallintojohtajaksi. Hänestä tuli 1978 Tervakoski-yhtiön hallintojohtaja ja toimitusjohtajan varamies Matti Sundbergin jälkeen. Suomen Ongelmajäte -yhtiön, vuodesta 1985 Ekokem, toimitusjohtajaksi Riihimäelle Syrjämäki kutsuttiin 1984. Yritys kehitti ja myös kansainvälisti merkittävästi toimintaansa Syrjämäen johdossa. Vuonna 1994 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Syrjämäki jäi eläkkeelle Ekokemin toimitusjohtajan tehtävästä 1997.
Seleeni
Seleeni ihmisen ravitsemuksessa
Maa- ja metsätalousministeriön vuonna 1983 asettama Seleenityöryhmä esitti teollisiin lannoitteisiin lisättäväksi natriumselenaattia, jolla ruoka- ja rehuviljan seleenipitoisuus nostettaisiin tasolle 0,1 mg/kg. Kasvit muuttaisivat epäorgaanisen natriumselenaatin ihmisille ja eläimille sopivampaan muotoon. Tämä toteutettiin seuraavana vuonna ja jo 1985 kasvien seleenipitoisuus oli noussut kolmin-nelinkertaiseksi. Lannoitteet osoittautuivat helpoksi ja edulliseksi keinoksi varmistaa väestön riittävä seleeninsaanti ja erikseen nautittavista ravintolisistä voitiin luopua. Rehun seleenilisän tarvetta tarkkaillaan ja sitä on korjattu vuosina 1990, 1998, 2007 ja 2013. Huolimatta viljelymaille jatkuvasti levitettävästä seleenistä oli maaperässä olevan liukoisessa muodossa olevan seleenin määrä pysynyt 37 vuoden aikana vähäisenä, eikä pintavesissä ja kaloissa ollut havaittu liian suuria pitoisuuksia. Myös tätä seurataan jatkuvasti.
Liian suuri vuorokausiannos seleeniä aiheuttaa myrkytyksen, jonka oireita ovat väsymys, pahoinvointi, hiusten lähtö, kynsivaurioita, iho-oireet, hampaiden irtoaminen ja hermostomuutokset. Hengityksessä on valkosipulimainen ominaishaju.
Seleenin tarve ja saanti
Valtion ravitsemusneuvottelukunnan suositusten mukaan seleeniä tulisi saada 4 µg/vrk ravinnosta energiana saatua megajoulea kohti eli aikuisilla naisilla noin 50 µg/vrk ja miehillä 60 µg/vrk. Erityisryhmillä kuten raskaana olevilla ja imettävillä naisilla tarve on hieman suurempi (60 µg/vrk). Lapsilla suositus vaihtelee iän mukaan.
Seleenin suurimmaksi hyväksyttäväksi päiväsaanniksi on määritelty aikuiselle 300 mikrogrammaa/vrk. Suomalaisnaiset saavat seleeniä keskimäärin 54 µg/vrk (8,2 mg/MJ/vrk) ja -miehet 73 µg/vrk (8,1 mg/MJ/vrk). Suosituksiin verrattuna keskimääräinen suomalainen saa seleeniä riittävän runsaasti. Suomalaisten seleeni on peräisin lihasta, maidosta ja viljavalmisteista.
Kananmuna, liha, kala ja saksanpähkinä sisältävät erityisen runsaasti seleeniä. Parapähkinässä sitä on jopa niin paljon, että jo kuusi kolmen gramman painoista pähkinää ylittää turvallisena pidetyn päiväsaannin.
Seleeni eläinten ravitsemuksessa
Erittäin nopeasti kasvavat, lihaa tuottavat eläimet voivat sairastua seleeninpuutteessa eräänlaiseen lihasrappeutumaan. Varsinkin pitkiin selkälihaksiin ja takajalkojen lihaksiin syntyy kudosrepeämiä. Mikäli eläin pääsee jalkeille ja saadaan hoidettua, lihaksiin voi jäädä arpeutumia. Vakavasti sairastuneet naudat ja siat joudutaan lopettamaan. Seleeniä on lisätty jo vuosia teollisiin rehuihin ja lannoitteisiin ja seleeninpuutossairaudet eivät enää ole yhtä yleisiä kuin 1980–1990-luvuilla.
Rolf Storsveen
Storsveen hiihti kolmannen osuuden hopeaa saavuttaneissa Norjan 4 × 7,5 kilometrin viestijoukkueissa Minskin MM-kilpailuissa 1982 ja Sarajevon olympialaisissa 1984. Hän sijoittui Sarajevossa lisäksi 20 kilometrillä kuudenneksi. Hän voitti Norjan-mestaruuden 20 kilometrillä 1981.
Marguerite Duras
Marguerite Duras, oik. Marguerite Germaine Marie Donnadieu (4. huhtikuuta 1914 Saigon, Ranskan Indokiina (nyk. Vietnam) – 3. maaliskuuta 1996 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja. Durasia pidetään yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä ranskalaisista kirjailijoista ja kulttuurivaikuttajista. Durasin teoksia on käännetty yli 40 kielelle. Hän on luetuimpia ja tunnetuimpia ranskalaisia nykykirjailijoita.
Elämä ja ura
Duras asui lapsuutensa ja nuoruutensa Vietnamissa eli silloisessa Indokiinassa, joka oli Ranskan siirtomaa. Hänen äitinsä oli ranskalainen ja toimi vietnamilaisille tarkoitetun kansakoulun opettajana. Äiti oli kirjailijan sanojen mukaan yhteisön hierarkiassa alinta tasoa, ja menetti myös vähäiset omaisuutensa huonolla kiinteistökaupalla. Duras muutti Ranskaan opiskelemaan oikeustiedettä ja matematiikkaa päästyään 18-vuotiaana ylioppilaaksi. Hän kuitenkin keskeytti opintonsa ja ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi. Hänen esikoisteoksensa ilmestyi vuonna 1941.
Duras teki läpimurtonsa kirjailijana teoksilla Le marin de Gibraltar (1952), Les petits chevaux de Tarquinia (1953) ja Le square (1955). Ne kuvaavat usein naisia, joiden asiat ovat ulkoisesti kunnossa, mutta jotka ovat ikävystyneitä eivätkä saa otetta tai kosketusta läheisiinsä tai muihin ihmisiin. Myös hänen 1970-luvun teoksensa kuvaavat eristyneisyyttä. Duras ei yleensä esittänyt teostensa henkilöiden tunteita niitä suoraan kuvaamalla, vaan antaa niiden heijastua ympäröivään yhteisöön. Tämän vuoksi häntä on pidetty uuden romaanin (roman nouveau) kirjailijaryhmään kuuluvana, joskaan hänellä ei ollut suoraa kosketusta tämän ryhmän jäseniin.
Vuosina 1943–1949 Duras kirjoitti päiväkirjaa vihkoihin, jotka hän sittemmin testamenttasi arkistoitaviksi. Niihin perustuvat Durasin muistelmat ja "nuoruuden päiväkirjat" julkaistiin vuonna 2006 nimellä Cahiers de la guerre (suom. Sodan vihkot, 2008).
Duras sai kansainvälistä huomiota Cannesin elokuvafestivaaleilla vuonna 1959 käsikirjoituksellaan Alain Resnais'n ohjaamaan elokuvaan Hiroshima, rakastettuni. Elokuvakäsikirjoitus on julkaistu myös suomeksi. Hänen tunnetuin elokuvaohjauksensa on varsin omaperäistä ja aistillista, 1970-luvun henkeen feminiiniä estetiikkaa pursuava India Song (1975). Osa Durasin 1960- ja 1970-luvun teoksista, mukaan lukien Lol V. Steinin elämä (1964) ja Varakonsuli (1965), muodostavat itsessään yhtenäisen kokonaisuuden, niin sanotun Intia-syklin. Näissä teoksissa hän käsittelee osaksi samoja henkilöitä ja tapahtumia. Kummankin edellä mainitun romaanin päähenkilöt sairastavat kirjailijan tuotannolle ominaista ”kuolemantautia”. 1970-luvun poliittisen, feministisen ja elokuvallisesti rikkaan kauden jälkeen Duras palasi 1950-luvun lopulla valitsemastaan modernismista konventionaalisempaan ja narratiivisempaan tyyliin. Voimakkaasti omaelämäkerrallinen romaani Rakastaja (1984) sai julkaisuvuotenaan arvostetun Goncourt-palkinnon, ja siitä tuli kansainvälinen bestseller. Pohjoiskiinalainen rakastaja (1991) on romaanin toisinto, jonka Duras kirjoitti suivaannuttuaan Jean-Jacques Annaud'n romaanin pohjalta ohjaamaan valtavirtaa kosiskelevaan filmatisointiin.
Novellikokoelman Tuska dokumentaarisen niminovellin Duras oli kirjoittanut toisen maailmansodan aikaan, mutta sota-ajan kärsimyksistä – niin yhteiskunnallisessa kuin henkilökohtaisessakin elämässään – traumatisoituneena hän unohti tekstin vuosikymmeniksi, ja teos julkaistiin vasta vuonna 1985. Pitkä novelli käsittelee Durasin rakastetun paluuta keskitysleiristä ja Ranskan vastarintaliikkeen toimintaa. Sodan vihkot palaa muun muassa Tuskan teemoihin, aiheisiin ja tapahtumiin.
Duras kuoli 81-vuotiaana elettyään elämänsä viimeiset vuodet 36 vuotta itseään nuoremman Yann Andréan kanssa (nimi on Durasin rakastetulleen antama). Duras oli kärsinyt pitkään masennuksesta ja alkoholismista.
Kaikki
(romaani- ja elokuvakäsikirjoitusten pohjalta lukuisia näytelmiä)
Venuksen geologia
Venuksen geologia tutkii Venuksen rakennetta, koostumusta sekä sen muotoutumisen historiaa. Venuksen pintaa hallitsevat tuliperäiset maastonmuodot. Planeetalla on joitakin samoja geologisia muodostumia kuin Maassa, esimerkiksi repeämälaaksoja, vuoristoja ja tulivuoria, mutta myös toisentyyppisiä. Niitä ovat soikeat koronat ja araknoidit, jotka lienevät syntyneet niiden alla olevan laavan pullistuttua.
Venuksesta puuttuvat mannerlaatat, mannerliikunnat ja maan astenosfääriä vastaava kerros. Venuksen pinta uusiutuu muutaman sadan miljoonan vuoden välein päätellen harvasta meteoriittikraatteritiheydestä.
JetBlue Airways
Laivasto
pienoiskuva|JetBluen Airbus A220-300 laskeutumassa [[John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema|John F. Kennedyn kansainväliselle lentoasemalle.]] pienoiskuva|JetBluen Airbus A320-200 laskeutumassa [[San Josén kansainvälinen lentoasema|San Josén kansainväliselle lentoasemalle.]] pienoiskuva|JetBluen Airbus A321neo [[John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema|John F. Kennedyn kansainvälisellä lentoasemalla.]] pienoiskuva|JetBluen Embraer 190 laskeutumassa [[Baltimore/Washington International Thurgood Marshall Airport|Baltimoren–Washingtonin kansainväliselle lentoasemalle.]]
Nykyinen laivasto
Toukokuussa 2023 JetBlue Airwaysin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 12,6 vuotta.
Mohammed Wardi
Mohammed Wardi (19. heinäkuuta 1932 – 18. helmikuuta 2012 ) oli sudanilainen laulaja ja lauluntekijä. Hän toi nubialaisen musiikin laajan yleisön saataville ja saavutti suurta suosiota Afrikan sarvessa. Hän sai osakseen ihailua myös voimakkaalla poliittisella kantaaottavuudellaan. Hän kuoli munuaisvaivoihin Khartumissa.
Wardi oli Ibrahim Abboudin hallinnon voimakas vastustaja. Hän esitti tunnetun vallankumouslaulun Abboudin hallinnon kaataneen kansannousun (1964) yhteydessä. Islamistien kaapattua valtaan vuonna 1989 Wardi joutui uhatuksi ja pakeni lopulta Egyptiin. Hänellä ei ollut muodollista musiikillista koulutusta.
M/S Prestige
Prestige oli yksirunkoinen öljytankkeri, joka valmistui Hitachi Zōsenin telakalla Maizurun kaupungissa, Kioton prefektuurissa, Japanissa 30. maaliskuuta 1976. Alus oli öljylastissa Pietarista Singaporeeen. Se upposi Espanjan rannikon edustalla 19. marraskuuta 2002 ja aiheutti laajan öljyonnettomuuden. Tuhansia kilometrejä rantaviivaa ja yli tuhat rantaa saastui Espanjan ja Ranskan rannikolla. myös kalastuselinkeino kärsi suuresti onnettomuudesta.
thumb|left|Vapaaehtoisia siivoamassa öljyä rannalta.
Prestige sai myrskyssä reiän runkoonsa. Espanjan ja Portugalin viranomaiset kielsivät tankkerin hinaamiseen satamiinsa öljyvahingon pelossa. Onnettomuuden sattuessa Prestigen kuudesta säiliöstä kaksi keskimmäistä oli tyhjiä. Toinen niistä täyttyi ja aiheutti kallistuman, jonka seurauksena miehistö evakuoitiin. Myös toinen säiliö täyttyi. 77 000 tonnin lastissa olleen aluksen runko ei kestänyt sitä vaan murtui säiliöiden kohdalta kahteen osaan. Laivan etuosa upposi lähes pystysuorassa. Takaosa upposi myös suhteellisen jyrkässä kulmassa. Osat vajosivat yli 3 500 metrin syvyyteen, missä niistä alkoi vuotaa öljyä. Tämä aiheutti mittavia ympäristövahinkoja Espanjan ja Ranskan länsirannikolla. Prestige oli 250 metrin pituinen ja painoi yli 70 000 tonnia, joten se oli Titanicia painavampi. Turmasta ei aiheutunut henkilövahinkoja.
Alus oli kreikkalaisomisteinen, mutta se oli rekisteröity Liberiaan ja sitä liikennöi liberialainen yhtiö, jolla oli toimipaikka Kreikassa. Öljylastin omistaja oli sveitsiläinen. Sotkuisen järjestelyn syynä oli pyrkimys välttää vastuuta, jos sattuu onnettomuus. Alus ei ollut kaksipohjainen, sillä vaatimus tuli voimaan uusille aluksille 1996. Alus oli tarkastettu 1999, ja siinä oli havaittu puutteita.
Hanne Staff
thumb|Hanne Staff Hanne Staff (s. 3. helmikuuta 1972 Nittedal) on norjalainen suunnistaja.
Hanne Staff on voittanut suunnistuksen MM-kisoissa 12 mitalia. Ensimmäisen henkilökohtaisen maailmanmestaruutensa Staff voitti normaalimatkalla Grimstadissa 1997. Samoissa kisoissa hän sai lyhyellä matkalla pronssia. Kilpailun kuuluttaja informoi loppuviitoituksella olevaa Staffia mitalisuoritukseen vaadittavan ajan kulumisesta, minkä katsottiin auttaneen norjalaista sveitsiläisen Marie-Luce Romanensin pudottamisessa neljänneksi. Kuuluttajan puolueellisuuden vuoksi myös Romanensille annettiin pronssimitali.
Keskimatkan maailmanmestaruuden Staff voitti Tampereella 2001 ja Västeråsissa 2004 sekä viestin maailmanmestaruuden Invernessissa 1999.
Ensimmäisissä MM-kisoissaan West Pointissa 1993 Staff sai alun perin viestissä hopeaa, mutta Torunn Fosslin kärähdettyä doping-testissä Norjan joukkue hylättiin.
36 vuoden tauon jälkeen vuonna 2000 jatketuissa EM-kisoissa Staff voitti neljä kulta- ja kaksi hopeamitalia. Maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti 1998 ja 2000 sekä puistosuunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailun 1998 ja 2002. Sekä Venlojen viestin että Tiomila-viestin hän voitti kahdesti Bækkelagets SK -seuran edustajana.
Staffin puoliso Bjørnar Valstad on suunnistuksen moninkertainen maailmanmestari.
Wenla Männistö
Wenla Männistö on Riina Katajavuoren kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 2014. Teos on satiirinen versio Aleksis Kiven Seitsemästä veljeksestä. Tapahtumat on siirretty nykypäivään Helsingin Kumpulaan, ja tässä teoksessa äänessä ovat etenkin naiset: teinityttö Wenla Männistö, hänen äitinsä Marja Männistö, Jukolan veljessarjan jo edesmennyt äiti Alli Jukola sekä pesijä Kajsa Rajamäki. Teos on julkaistu myös äänikirjana, jossa lukijana on Krista Putkonen-Örn.