cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Barry Goldwater
Presidentinvaalit 1964
thumb|vasen|200px|Goldwaterin kampanjajuliste Ennen Goldwateria republikaaninen puolue ei ollut täysin sitoutunut konservatiivisuuteen, vaan Nelson A. Rockefellerin edustama maltillinen sosiaaliliberalismi oli puolueessa tärkeässä asemassa. Goldwaterin vankka talousliberalismi ja taistelunhaluinen kommunismin vastustaminen huolestuttivat monia hänen omassa puolueessaan. Monet perinteiset republikaanit katsoivat Goldwaterin olevan liian oikeistolainen voittaakseen vaalit.
Goldwater kuitenkin valittiin republikaanien presidenttiehdokkaaksi. Hän tiivisti ajatuksensa puheessaan vastaanottaessaan ehdokkuuden: "Äärimmäisyyksiin meneminen vapauden puolustamiseksi ei ole mikään pahe. Muistuttaisin myös, että maltillisuus oikeuteen pyrkimisessä ei ole mikään hyve." Tinkimättömän periaatteellinen Goldwater oli tämän jälkeen helppo leimata äärimmäisyysmieheksi.
Goldwater vaati Vietnamin sodan suhteen nopeita päätöksiä. Hänen mukaansa Yhdysvaltojen tulisi joko pysyä kokonaan pois Vietnamin sodasta tai käyttää kaikkia voimavarojaan sodan nopeaan voittamiseen. Goldwater puhui mahdollisuuksista käyttää ydinasetta Vietnamissa, mutta ei suoranaisesti viitannut tekevänsä näin mikäli hänet valittaisiin. Demokraatit kuitenkin tarttuivat tähän kommenttiin muun muassa kuuluisassa Daisy-mainoksessa, jossa pieni tyttö näytettiin laskemassa päivänkakkaran terälehtiä samaan aikaan kun miesääni suoritti ydinohjuksen lähtölaskua. Mainoksella Goldwater pyrittiin esittämään vastuuttomana sotahulluna, joka saattaisi presidenttinä ollessaan aloittaa ydinsodan. Goldwater kannatti perusteellista sosiaaliturvajärjestelmän uudistusta ja keskushallinnon aluetukien välitöntä lakkauttamista.
Goldwaterin kanta ihmisoikeuslainsäädännön suhteen sai lievää kannatusta vuoden 1964 presidentinvaaleissa. Valtaosa vuoden 1964 ihmisoikeuslainsäädäntöä vastustaneista senaattoreista ja edustajainhuoneen edustajista oli Yhdysvaltojen eteläosien demokraatteja ja rotuerottelua kannattavat osavaltiot olivat vuosikymmenien ajan äänestäneet pääasiassa demokraattisen puolueen ehdokkaita. Goldwater oli myös melko haluton vetoamaan kasvavaan tyytymättömyyteen monien valkoisten keskuudessa. Goldwater kuitenkin sai suurimman osan valitsijamiehistään etelävaltioista, ja vuoden 1964 vaaleja voidaan pitää yhtenä tärkeimmistä askelina siinä, että etelästä tuli republikaanien tukialuetta.
Vaalien jälkeen
thumb|oikea|Goldwater ja presidentti [[Ronald Reagan Valkoisessa talossa 1984]] Elokuvanäyttelijänä työskennellyt ja aiemmin demokraattista puoluetta kannattanut Ronald Reagan kiinnostui republikaanisesta puolueesta Goldwaterin vaalikampanjasta ja -teemoista inspiroituneena. Vuonna 1966 hän pyrki Goldwaterin kehotuksesta Kalifornian kuvernööriksi ja tuli valituksi. Goldwater palasi senaattiin vuonna 1969 ja palveli senaattorina aina vuoteen 1987 asti, jolloin vetäytyi politiikasta. Hän kuitenkin jatkoi Yhdysvaltojen tilanteen ja entisen puolueensa kommentoimista aina kuolemaansa saakka.
Watergate-skandaalissa Goldwater vaati menestyksekkäästi presidentti Nixonia eroamaan. "Goldwater-hetki" tarkoittaa nykyään hetkeä, jona vaikutusvaltainen poliitikko kääntyy avoimesti omasta puolueestaan tulevaa presidenttiä vastaan.
Goldwater inhosi "jokaista likaista temppua käyttävää" Johnsonia ja "kaikkein epärehellisintä" Nixonia.
Barry Goldwater oli aktiivinen radioamatööri (kutsumerkki K7UGA).
Ympäristön puolesta
Goldwater tuki voimakkaasti ympäristönsuojelua. Vuonna 1969 hän perusteli kantaansa:
Homoseksuaalien puolesta
Arvostellessaan armeijan homoseksuaalikieltoa Goldwater sanoi: "Kaikki tietävät, että homot ovat palvelleet kunniakkaasti armeijassa ainakin Julius Caesarin ajoista asti."
Donata Karalienė
Donata Karalienė (o.s. Vištartaitė, s. 11. kesäkuuta 1989 Gūbriai) on liettualainen soutaja ja olympiamitalisti. Karalienė saavutti pronssia Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pariairokaksikossa Milda Valčiukaitėin kanssa. Karalienė on kaksinkertainen Euroopan-mestari: hänellä on voitto yksiköstä vuodelta 2012 ja pariairokaksikosta vuodelta 2013. EM-hopeaa hän on voittanut 2014 ja EM-pronssia vuonna 2011.
Pianokonsertto nro 4 (Beethoven)
Pianokonsertto nro 4 G-duuri op. 58 on Ludwig van Beethovenin pianokonsertto, joka on sävelletty luultavasti vuosina 1805–1806. Konsertto julkaistiin elokuussa 1808 ja se on omistettu Itävallan arkkiherttua Rudolphille.
Konserton kantaesitys oli maaliskuussa 1807 yksityisessä konsertissa prinssi Lobkowitzin palatsissa Wienissä Beethoven solistina. Konsertissa kantaesitettiin myös neljäs sinfonia. Ensimmäinen julkinen esitys oli 22. joulukuuta 1808 Theater an der Wienissä myös Beethovenin esittämänä. Samassa konsertissa kantaesitettiin myös Kuorofantasia sekä viides ja kuudes sinfonia.
Teos on sävelletty samoihin aikoihin viidennen sinfonian kanssa. Ensimmäinen osa alkaa pianon soolo-osuudella, joka on rytmisesti samanlainen viidennen sinfonian alun teeman kanssa.
Pianokonsertto nro 3 (Beethoven)
Pianokonsertto nro 3 c-molli op. 37 on Ludwig van Beethovenin pianokonsertto, joka on sävelletty pääosin vuosina 1799–1800. Ensimmäiset luonnostelmat ovat vuodelta 1797. Kantaesitys oli Beethovenin itsensä esittämänä Wienissä Theater an der Wienissä 5. huhtikuuta 1803. Samassa konsertissa kantaesitettiin myös toinen sinfonia ja oratorio Kristus Öljymäellä. Konsertto on omistettu Preussin prinssi Louis Ferdinandille.
Beethoven oli säveltänyt konserton suurimmaksi osaksi valmiiksi kesään 1800 mennessä, mutta solistin osuutta ei ollut kirjoitettu yksityiskohtaisesti ylös kantaesitykseen mennessä. Beethoven soitti kantaesityksessä soolo-osuuden lähes kokonaan ulkomuistista ja oli kirjoittanut piano-osuuden vain paikoitellen muistiin hänelle ominaisella pikakirjoituksella. Sivunkääntäjänä esityksessä toiminut Beethovenin ystävä Ignaz von Seyfried muisteli jälkeenpäin, että hän ei nähnyt partituurissa juuri muuta kuin tyhjiä nuottiviivastoja tai käsin kirjoitettua sekasotkua, eikä hänellä ollut aavistustakaan, missä kohdin sivuja olisi pitänyt kääntää.
Odottamaton ehdotus
Odottamaton ehdotus (engl. The Proposal) on yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Anne Fletcher. Käsikirjoituksen laati Pete Chiarelli ja pääosissa ovat Sandra Bullock ja Ryan Reynolds. Elokuva julkistettiin 18. kesäkuuta 2009 Australiassa ja 19. kesäkuuta Pohjois-Amerikassa (Touchstone Pictures).
Slide (kappale)
Slide on skotlantilaisen DJ-tuottaja Calvin Harrisin kappale, jolla vierailevat myös yhdysvaltalaislaulaja Frank Ocean sekä yhdysvaltalainen muusikkotrio Migos. Sen julkaisi Sony Music Harrisin viidennen, Funk Wav Bounces Vol. 1-studioalbumin johdantosinglenä 23. helmikuuta 2017. Kappaleen sanoittivat kaikki sen esittäjät, joista Harris myös tuotti sen. "Slide" on lajityypiltään lämpimänsävyinen nu-disco kappale, joka yhdistelee myös hip hoppia ja tanssimusiikkia.
"Slide" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa, Isossa-Britanniassa, Portugalissa, Skotlannissa, Slovakiassa, Tanskassa ja Uudessa-Seelannissa. Kappale on myynyt Australiassa ja Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa.
Richard Park
Richard Park ( s. 7. toukokuuta 1976 Soul, Etelä-Korea) on korealaissyntyinen yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Park on toinen kahdesta korelaissyntyisestä jääkiekkoilijoista, jotka ovat pelanneet NHL:ssa. Hän pelasi uransa kaksi viimeistä kautta Sveitsin pääsarjan HC Ambrì-Piottan riveissä ja päätti uransa kevääseen 2014. Pelaajauransa jälkeen Park on työskennellyt Minnesota Wildin joukkueen pelaajakehityksestä vastaavana valmentajana ja sen ohessa toiminut Etelä-Korean alle 20-vuotiaiden sekä miesten maajoukkueiden apuvalmentajana.
Ura
Pittsburgh Penguins varasi Belleville Bullsissa juniorikiekkoa pelanneen Parkin vuoden 1994 NHL:n varaustilaisuudessa, toisella kierroksella. Parkista tuli NHL-historian toinen korealaissyntyinen pelaaja, Jim Paekin jälkeen, hänen tehtyään debyyttinsä kaudella 1994–1995.
Vakituiseksi kasvoksi NHL:ssä Park nousi vasta hänen siirryttyä NHL:n uuteen laajennusjoukkueeseen Minnesota Wildiin. Wildin aikanaan Park nousi myös Yhdysvaltain maajoukkueeseen, ja edusti maataan maailmanmestaruuskilpailuissa neljästi, voittaen pronssia vuonna 2004.
Park palasi NHL:ään ja hänet varanneeseen Pittsburgh Penguinsin joukkueeseen kaudeksi 2011–2012, pelattuaan sitä ennen kauden Sveitsin liigan Genève-Servettessä. Penguinsissa Park pelasi 54 ottelua ja teki kauden jälkeen kaksivuotisen sopimuksen Sveitsin pääsarjan HC Ambrì-Piottan kanssa.
Art Chapman
Arthur St. Clair ”Art” Chapman (28. lokakuuta 1912 Victoria, Kanadan dominio, Brittiläinen imperiumi – 3. helmikuuta 1986 Nanaimo) oli kanadalainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Chapman voitti Kanadan maajoukkueessa olympiahopeaa Berliinissä 1936. Hän oli yli 190-senttisenä olympiajoukkueensa pisin pelaaja. Myös hänen veljensä Chuck Chapman kuului samaan joukkueeseen.
Pianokonsertto nro 1 (Beethoven)
Pianokonsertto nro 1 C-duuri op. 15 on Ludwig van Beethovenin pianokonsertto, joka julkaistiin Wienissä vuonna 1801. Beethoven aloitti teoksen säveltämisen luultavasti vuonna 1795. Teos oli ensimmäinen Beethovenin julkaistu pianokonsertto, mutta hän oli säveltänyt aikaisemmin jo konserton nro 2 (op. 19) sekä numeroimattoman Es-duuri-konserton (WoO 4).
Blood Red Shoes
Blood Red Shoes on vuonna 2005 Brightonissa perustettu brittiläinen indie rock -duo.
Natasha Bedingfieldin diskografia
Tämä on englantilaisen pop-musiikkia esittävän laulaja Natasha Bedingfieldin diskografia. Uransa aikana Bedingfield on julkaissut muun muassa 3 studioalbumia, joista viimeisin on vuodelta 2011.
Bedingfieldin debyyttialbumi Unwritten julkaistiin syyskuussa 2004 ja sitä myytiin maailmanlaajuisesti yli kaksi miljoonaa kappaletta. Albumilta julkaistiin neljä singleä ja sen nimikkokappale "Unwritten" oli ehdokkaana Grammy-gaalassa. Bedingfieldin toinen studioalbumi N.B. julkaistiin vuonna 2007 ja kaksi sen singleistä sijoittuivat Britanniassa kymmenen parhaan joukkoon. Tammikuussa 2008 julkaistiin N.B.:n pohjoisamerikkalainen versio Pocketful of Sunshine. Joulukuussa 2010 Bedingfield julkaisi kolmannen studioalbuminsa, Strip Me, Pohjois-Amerikassa. Keväällä 2011 julkaistiin sen kansainvälinen versio, Strip Me Away.
Räkäjärvi (Sysmä)
Räkäjärvi on Päijät-Hämeessä Sysmässä Särkilahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 12,9 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,3 metriä mpy.
Giacobbe Cervetto
pienoiskuva|Giacobbe Cervetto, [[Johan Zoffanyn maalaus]] Giacobbe Basevi Cervetto (1682 Livorno – 14. tammikuuta 1783 Livorno) oli italialainen säveltäjä. Hän toimi Englannissa sekä sellistinä että sellolle tehdyn barokkimusiikin säveltäjänä.
Cervetto syntyi juutalaiseen perheeseen ja muutti Lontooseen vuonna 1739. Hän oli johtava hahmo paikallisessa musiikkielämässä vuosikymmenten ajan. Muiden toimiensa ohella hän myi soittimia ja jousia. Hän esiintyi säännöllisesti Händelin orkesterissa. Myös hänen pojastaan James Cervettosta tuli merkittävä sellisti. Giacobbe Cervetto kääntyi lopulta anglikaaniksi. Häneltä säilyneeseen tuotantoon kuuluu muun muassa sonaatteja sellolle.
Jouhikainen
Jouhikainen on Päijät-Hämeessä Sysmässä Särklahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,7 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,5 metriä mpy.
Robert Krasker
Robert Krasker (12. elokuuta 1913 Perth – 16. elokuuta 1981) oli australialainen elokuvaaja. Hän sai Oscar-palkinnon vuoden 1949 elokuvasta Kolmas mies. Kraskerin muita elokuvia ovat muun muassa Hiljainen amerikkalainen (1958), El Cid – kuninkaan soturi (1961) ja Neitoperho (1965).
Pianokonsertto nro 2 (Beethoven)
Pianokonsertto nro 2 B-duuri op. 19 on Ludwig van Beethovenin pianokonsertto, joka on sävelletty pääosin Bonnissa vuosina 1789–1790. Konserton lopullinen versio julkaistiin Leipzigissä vuonna 1801 ensimmäisen pianokonserton julkaisun jälkeen. Teos on omistettu Carl Nicklas von Nickelsbergille.
Konserton kantaesitys oli Wienin Burgtheaterissa 29. maaliskuuta 1795. Konsertto kuului ensimmäisiin teoksiin, joilla Beethoven toi Wienissä itseään esiin pianistina ja myös säveltäjänä. Beethoven esitti konserton Wienissä myös joulukuussa 1795 ja Prahassa 1798, jolloin hän luultavasti myös uudisti teosta.
Ganz
Ganz voi tarkoittaa:
Evankelinen unioni
pienoiskuva|Evankelisen unionin valtiot Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa vuonna 1610. pienoiskuva|Asiakirja Evankelisen unionin perustamisesta, joka on allekirjoitettu 14. toukokuuta 1608. Evankelinen unioni eli Protestanttinen unioni oli kolmikymmenvuotisen sodan aikoihin toiminut Saksan protestanttien puolustusliitto.
Mukana unionissa olivat Kurpfalz, Anhalt, Neuburg, Württemberg, Baden, Ansbach, Bayreuth, Kassel, Brandenburg, Ulm, Strasbourg ja Nürnberg. Liitto oli alusta asti heikko, koska voimakkaimmat protestanttiset ruhtinaskunnat kuten Saksi jättäytyivät sen ulkopuolelle. Ongelmia aiheutti myös luterilaisten ja kalvinistien keskenäiset kiistat.
Kun Pfalzin seuraava ruhtinas Fredrik V suostui Böömin kuninkaaksi 1619, muut evankelisen unionin jäsenet kirjoittivat Ulmin sopimuksen ja kieltäytyivät tukemasta häntä. Lyötyään Böömin kapinalliset keisari Ferdinand II puuttui asiaan vuonna 1621 ja antoi Pfalzin ja vaaliruhtinaan tittelin Baijerin herttua Maksimilianille. Evankelinen unioni kokoontui Heilbronnissa ja protestoi. Keisari ei kuunnellut protestia vaan sen sijaan määräsi unionin riisumaan armeijansa aseista. Mainzin sopimuksella vuonna 1621 unioni muodollisesti lakkasi olemasta.
Kaksitahtimoottori
Kaksitahtimoottori, eli kierroskone on polttomoottori, jonka työkierto koostuu työtahdista ja huuhteluvaiheesta. Nelitahtimoottorista poiketen kaksitahtimoottorin täydellinen työkierto tapahtuu yhden kampiakselin kierroksen aikana männän liikkuessa kerran ylös ja kerran alas. Kaksitahtimoottori voi olla bensiini- tai dieselmoottori.
Kaksitahtimoottorissa moottorin voiman antava työtahti esiintyy siis jokaisella kampiakselin kierroksella, eikä joka toisella, kuten nelitahtimoottorissa. Tämän vuoksi kaksitahtimoottori on periaatteessa vastaavankokoista ja -painoista nelitahtimoottoria tehokkaampi. Nelitahtimoottorista poiketen kaksitahtimoottorin voitelu tapahtuu kaasun asennon mukaisesti. Tämän takia voimakasta moottorijarruttelua tulisi välttää, koska tällöin moottorin kierroksen nousevat, mutta öljyn saanti putoaa minimiin. Vaarana voi olla moottorin ennenaikainen väljistyminen tai kylmänä pahimmassa tapauksessa kiinnileikkaaminen.
Kaksitahtimoottorin kaasunvaihto
Huuhteluvaiheen aikana sylinteriin virtaa tuoretta polttoaine-ilmaseosta (bensiinimoottori) tai puhdasta ilmaa (dieselmoottori) ja edellisen työtahdin aikana syntyneet palokaasut poistetaan sylinteristä. Huuhtelu toteutetaan yleensä huuhtelupumpun avulla, jotta saavutetaan riittävän tehokas huuhtelu. Kaksitahtisessa bensiinimoottorissa myös osa tuoreesta, palamattomasta seoksesta huuhtoutuu palamattomana ulos huuhtelun yhteydessä, mikä huonontaa hyötysuhdetta ja lisää päästöjä. Kaksitahtisessa dieselmoottorissa, jossa huuhtelu tapahtuu pelkällä ilmalla ja polttoaine ruiskutetaan sylinteriin vasta huuhteluaukkojen sulkeuduttua, tätä ongelmaa ei ole. Tämän vuoksi kaksitahtinen dieselmoottori on hyötysuhteeltaan oleellisesti kaksitahtista bensiinimoottoria parempi.
Kampikammiohuuhtelu
Pienissä kaksitahtimoottoreissa suosittu ratkaisu on kampikammiohuuhtelu, jossa mäntä toimii samalla myös huuhtelupumpun mäntänä. Kampikammiohuuhtelun etuna on rakenteellinen yksinkertaisuus. Haittapuoli on huuhteluun kuluva työ, joka vähentää suoraan moottorista saatavaa hyötytehoa.
Mekaaninen huuhtelupumppu
Hieman suuremmissa moottoreissa huuhteluvirtaus synnytetään yleensä erillisellä kompressorilla tai puhaltimella. Kampikammiohuuhteluun nähden etuna on mahdollisuus kehittää suurempi paine ja tilavuusvirta. Haittapuolena on edelleenkin kompressorin kuluttama teho, joka on otettava kampiakselilta ja joka siten vähentää moottorista saatavaa hyötytehoa.
Poikittaishuuhtelu
Tässä tyypissä kaasut virtaavat huuhteluvaiheen aikana sylinterin poikki. Rakenne on yleinen pienissä moottoreissa, joita käytetään esimerkiksi moottorisahoissa, lehtipuhaltimissa ja mopoissa. Haittana on huono huuhteluaste, joka rajoittaa moottorin tehoa. Etuna on yksinkertaisuus, sillä venttiilejä ei tarvita.
Mutkahuuhtelu
Mutkahuuhtelussa sisään virtaavan ilman reitti on hieman monimutkaisempi kuin poikittaishuuhtelussa. Mutkahuuhtelu ei edellytä venttiilejä, ja sillä saavutetaan parempi huuhteluaste kuin poikittaishuuhtelulla. Mutkahuuhtelua käytetään lähes kaikissa mopoissa ja kaksitahtisissa moottoripyörissä. Tapa on käytössä myös kilpakoneissa.
Pitkittäishuuhtelu
Puhdas ilma virtaa yleensä sylinterin alaosassa olevista aukoista sisään ja poistuu sylinterikannessa olevasta pakoventtiilistä. Pitkittäishuuhtelulla saavutetaan paras huuhteluaste, ja se onkin yleisesti käytössä hidaskäyntisissä moottoreissa.
Pienet työkoneet
Kaksitahtimoottorilla on mahdollista saavuttaa suurempi tehopainosuhde kuin nelitahtimoottoreilla. Tästä syystä kaksitahtimoottorit ovat suosittuja käsin käytettävissä työkoneissa kuten moottorisahoissa ja siimaleikkureissa. Nämä moottorit ovat yleensä kipinäsytytteisiä ja käyttävät polttoaineenaan bensiiniä. Haittapuolia ovat suuret hiilivetypäästöt ja suuri polttoaineenkulutus, sillä ilman sijasta sylinteriin imetään ilman ja polttoaineen seosta. Tällöin osa polttoaineesta poistuu palamattomana pakokaasuvirtaan.
Perämoottorit
Kaksitahtimoottori soveltuu keveytensä ja yksinkertaisen rakenteensa ansiosta hyvin veneen perämoottoriksi. Viime vuosina suoraruiskutteiset kaksitahtimoottorit ovat yleistyneet, sillä suoraruiskutuksella moottorin hyötysuhdetta voidaan kasvattaa ja päästöjä pienentää. EU:n vuonna 2007 voimaan astuneet päästömääräykset ovat poistaneet muut kuin suoraruiskutuksella varustetut kaksitahtiset perämoottorit markkinoilta unionimaissa.
Suorasuihkutus
Suorasuihkutusmoottoreissa bensiini suihkutetaan suoraan sylinteriin vasta pakoaukon sulkeuduttua, jolloin palamatonta polttoainetta ei pääse poistumaan, toisin kuin kaasuttimella varustetuissa moottoreissa. Lisäksi saavutetaan parempi hyötysuhde. Bensiini suihkutetaan suurella paineella sytystulpan kärkeen, jolloin se syttyy helpommin ja polttoainetta tarvitaan vähemmän. Myös öljyn kulutus on yli 30 % pienempää kuin kaasuttimella varustetuissa moottoreissa, eikä suorasuihkutteinen kaksitahtimoottori savuta juuri ollenkaan, eivätkä pakokaasut haise kaksitahtiöljylle. Suorasuihkutusmoottorit ovatkin kaasutinversioita huomattavasti taloudellisempia ja vähäpäästöisempiä. Suorasuihkutteisella kaksitahtimoottorilla voidaan päästä jopa pienempään kulutukseen kuin vastaavan tehoisella nelitahtimoottoreilla. Hyvänä esimerkkinä taloudellisuudesta ovat suorasuihkutteiset skootterit, mm. Aprilia käyttää kyseistä tekniikkaa moposkoottereissaan. Suorasuihkutus ei ole sama asia kuin bensiinin ruiskutus.
Tuorevoitelujärjestelmä
Tuorevoitelujärjestelmän (tai tuoreöljyvoitelun) tehtävänä on huolehtia kaksitahtimoottorin voitelusta. Järjestelmän etuna on, että voitelukohteet saavat koko ajan sopivan määrän tuoretta öljyä eikä kaksitahtiöljyä tarvitse sekoittaa bensiinin sekaan.
Voiteluöljy syötetään erillisestä säiliöstä kampiakselilta käyttöenergiansa saavan pumpun avulla imukanavan suuttimille ja joissakin malleissa lisäksi suoraan kampiakselin laakereille. Öljyn määrään vaikuttaa moottorin pyörimisnopeuden lisäksi myös kaasun asento (kuormitus), koska kaasukahvalta on vaijeri myös pumpulle ja sillä säädetään pumpun ns. tehollista iskunpituutta. Lopuksi öljy joutuu palotilaan. Haittapuolena voidaan pitää toiminnan mahdollista epävarmuutta sekä häiriöitä varsinkin korkeampiviritteisessä moottorissa.
Piotr Lisek
Piotr Lisek (s. 16. elokuuta 1992 Duszniki) on puolalainen seiväshyppääjä. Hänen ulkoratojen ennätyksensä on vuonna 2019 Monacossa hypätty 602 ja sisäratojen ennätyksensä vuonna 2017 Potsdamissa hypätty 600. Lisek edustaa OSOT Szczeciniä.
Lisek oli mukana vuoden 2014 EM-kilpailuissa Zürichissä, jossa hän oli finaalin kuudes. Seuraavan vuoden sisäratojen EM-kilpailuista Lisek saavutti pronssia tuloksella 585. Hän oli kolmas myös kesäkuussa 2015 joukkue-EM-kilpailuiden Superliigassa Tšeboksaryssa tuloksella 580. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Lisek saavutti pronssia tuloksella 580. Hän jakoi mitalin yhdessä maanmiehensä Paweł Wojciechowskin ja Ranskan Renaud Lavillenien kanssa. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista Lisek saavutti pronssia. Amsterdamin EM-kilpailuissa ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui neljänneksi. Sisäratojen EM-kilpailuissa Belgradissa 2017 Lisek voitti kultaa tuloksella 585. Hän saavutti MM-hopeaa Lontoossa 2017 ulkoratojen ennätyksellään 589. Hän sai pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 tuloksella 585. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän oli neljäs. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän sai hopeaa tuloksella 585. Hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen seiväskisan 2019.
Dohan MM-kilpailuissa 2019 Lisek saavutti pronssimitalin tuloksella 587. Hän sai pronssia myös Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021 tuloksella 580. Samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi. Hän karsiutui 2022 loppukilpailusta sekä Eugenen MM- että Münchenin EM-kilpailuissa. Hän saavutti Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hopeaa tuloksella 580.
Lisek on 194 senttimetriä pitkä ja painaa 94 kilogrammaa. Kesäkuussa 2012 Lisek jäi kiinni metyyliheksamiinin käytöstä ja sai kuuden kuukauden kilpailukiellon.
Islannin alueet
Islannin alueet ovat Islannissa Islannin lähinnä väestön tilastoinnissa käytettäviä alueita, ja muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta myös postinumerojärjestelmä noudattavaa niiden rajoja.
Särkijärvi (Sysmä)
Särkijärvi on Päijät-Hämeessä Sysmässä Särklahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 10,9 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,9 metriä mpy.
Heatstroke
Heatstroke on skotlantilaisen DJ-tuottaja Calvin Harrisin kappale, jolla vierailevat myös yhdysvaltalaisräppäri Young Thug, yhdysvaltalainen laulaja-räppäri Pharrell Williams sekä yhdysvaltalaislaulaja Ariana Grande. Sen julkaisi Sony Music Harrisin viidennen, Funky Wav Bounces Vol. 1-studioalbumin toisena singlenä 31. maaliskuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Harris, Thug, Williams, Grande, Brittany Hazzard, Robin Hannibal sekä Cecilie Karshøj, joista ensimmäinen myös tuotti sen.
"Heatstroke" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, vaikka se ei menestynytkään yhtä hyvin kuin Harrisin edeltäjäsingle "Slide". Se pääsi singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Australiassa, Espanjassa, Iso-Britanniassa, Skotlannissa ja Unkarissa. Kappale on myynyt julkaisunsa jälkeen platinaa Australiassa.
Holguínin lentoasema
Holguínin lentoasema eli Frank Paísin kansainvälinen lentoasema (, IATA: HOG, ICAO: MUHG) on Kuuban itäosissa sijaitsevan Holguínin kaupungin kansainvälinen lentoasema. Finnair lensi Aurinkomatkojen lomalentoja Holguiniin, aina vuoteen 2012 saakka, Boeing 757-200 -koneilla.
Olofsson
Olofsson tai Olofson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Luettelo Suomen korkeimmista kohdista
thumb|150px|Suomen korkeussuhdekartta. thumb|150px|Suomen korkeimmat tunturit vasemmalta lukien: 4. korkein Kovddoskaisi, osin sen edessä Pihtsosjunni, taivaanrannassa 3. korkein Kiedditsohkka, Pihtsusjärven takana Etu-Halti (lumiviiru rinteessä), taustalla korkein Halti ja oikealla 2. korkein Ridnitsohkka
Tämä on luettelo Suomen korkeimmista tuntureista ja vaaroista. Luettelossa ovat kaikki itsenäiset yli 700 metrin korkuiset huiput ja valtaosa yli 500 metrin korkuisista huipuista. Järjestys on tarkimman saatavissa olevan korkeustiedon mukainen. Korkeuden perässä oleva (+) -merkintä tarkoittaa sitä, että kyseisen tunturin tarkka korkeuslukema puuttuu. Tällöin tunturin korkeus on vähintään ilmoitettu ja enintään 2,5 m ilmoitettua suurempi.
On kiistanalaista, mitkä tunturit luokitellaan itsenäisiksi tuntureiksi ja mitkä ovat korkeamman tunturin rinnakkaishuippuja. Tähän luetteloon on kelpuutettu itsenäisiksi huipuiksi sellaiset, joiden prominenssi on vähintään 100 metriä. Prominenssiksi on ilmoitettu minimiprominenssi. Jos sekä tunturin että solan korkeuslukema ovat epätarkkoja, saattaa prominenssi olla maksimissaan 7,5 m ilmoitettua suurempi. Prominenssin jälkeen mainitaan tunturi, jonka suhteen kyseinen huippu on prominentti. Prominenssi on määritelty ainoastaan Suomen puolella, koska muutoin esim. Halti ei olisi määritelmän mukaan itsenäinen huippu Norjan puolella sijaitsevan Ráisduattarháldin takia.
Koiralammi (Sysmä)
Koiralammi on Päijät-Hämeessä Sysmässä Soiniemen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,2 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,9 metriä mpy.
Ilmiantaja (täsmennyssivu)
Ilmiantaja voi viitata seuraaviin asioihin:
Scott Foley
Foley on myös käsikirjoittanut ja ohjannut komediaelokuvan Let’s Kill Ward’s Wife, joka toteutettiin pienellä budjetilla ja siinä esiintyi Foleyn itsensä lisäksi hänen näyttelijätuttaviaan ja -sukulaisiaan. Elokuva sai kriitikoilta valtaosin kielteisen vastaanoton.
Foley meni vuonna 2000 naimisiin näyttelijä Jennifer Garnerin kanssa, johon hän oli tutustunut Felicityn kuvauksissa. He kuitenkin erosivat vuonna 2003 (avioero vahvistettiin 2004). Kesäkuusta 2007 lähtien Foley on ollut naimisissa näyttelijä Marika Dominczykin kanssa. Pariskunnalla on kolme lasta.
James Pond 3: Operation Starfish
James Pond 3: Operation Starfish on Vectordeanin, Millennium Interactiven ja Electronic Artsin kehittämä tasohyppelyvideopeli, joka julkaistiin Sega Mega Drivelle, Amigalle, Amiga CD32:lle, Super Nintendo Entertainment Systemille ja Sega Game Gearille vuonna 1993. Operation Starfish on kolmas ja viimeinen peli James Pond -sarjasta, vaikka tasohyppely on niin kuin voimanlähde, kun se sai julkaisunsa Amiga 1200:lle, Amiga 4000:lle ja Amiga CD 32:lle.
Sofia Black-D’Elia
Sofia Black-D’Elia (s. 23. joulukuuta 1991, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuimpia roolihahmoja ovat Bailey Wells (All My Children), Tea Marvelli (Skins) ja Sage Spence (Gossip Girl).
Nuoruus
Sofia syntyi New Jerseyn Cliftonissa Eleanor ja Anthony V. D'Elialle. Sofia on perimältään äitinsä puolelta aškenasijuutalainen ja isänsä puolelta italialainen. Sofian isä Anthony V. työskentelee tuomarina New Jerseyn ylioikeudessa.
Ura
Vuonna 2009 Black-D'Elia sai ensimmäisen suuren roolin ABC:n saippuasarjasta All My Children. 2010 hänet valittiin Tean rooliin MTV:n uudelleenversiointina tehtyyn Skins-sarjaan. Vuonna 2015 hän esitti Jessieä tieteistrillerissä Project Almanac.
Trikotekeenit
thumb|right|300px|Trikotekeenien kemiallinen rakenne
Trikotekeenit muodostavat laajan yhdisteryhmän, joka kuuluu seskviteterpeeneihin. Trikotekeenejä tuottavat tietyt homelajit, jotka kuuluvat seuraaviin homesienisukuihin: ennen muuta Fusarium, mutta myös Myrotecium, Cephalosporium, Vertimonosporium sekä Stachybotrys.
Sienet, jotka tuottavat trikotekeeneja, ovat kasvipatogeeneja, ja tuhoavat erilaisia viljelykasveja. Koska toksiinintuottajat pilaavat elintarvikkeita, ne tunnetaan ympäri maailman ihmisten ja eläinten myrkyttäjinä. Niitä pidetään myös potentiaalisina biologisina aseina.
Trikotekeenien kemialliset ominaisuudet
Trikotekeenit ovat tyypillisesti hyvin stabiileja, alhaisen molekyylimassan omaavia yhdisteitä, jotka liukenevat suhteellisen huonosti veteen. Asetoniin, etyyliasetaattiin, kloroformiin, dimetyylisulfoksidiin, etanoliin, metanoliin ja propyleeniglykoliin ne liukenevat sen sijaan hyvin. Puhtailla trikotekeeneillä on yleensä alhainen höyrynpaine. Kun trikotekeenejä liuotetaan homekasvustoista orgaanisilla liuottimilla, muodostuu kellanruskeaa nestettä. Kun liuottimen annetaan haihtua, muodostuu keltaista, kidemäistä tuotetta. Puhtaat trikotekeenit kestävät korkeita lämpötiloja, ilmaa ja valoa, mutta 3–5 % pitoinen natriumhypokloriitti inaktivoi toksiinit. Natriumhypokloriitin tehoa voi lisätä pienellä määrällä alkalia.
Trikotekeenien toksikologiaa
Trikotekeenit kuuluvat mykotoksiineihin, ja ne ovat myrkyllisiä nisäkkäille, linnuille, kaloille ja kasveille. Kotieläimille sattuneita myrkytyksiä tunnetaan lukuisia, ja muutamissa tapauksissa on sattunut ihmisten myrkytyksiä. Eräs tunnetuimmista myrkytysepisodeista tapahtui Orenburgissa Neuvostoliitossa vuonna 1944, kun sodan aikana vilja jäi pellolle ja homehtui. Kuolleisuus oli viljan syönnistä sairastuneilla jopa 60 %, ja oireina oli oksentelua, ripulia, ihotulehduksia ja verenvuotoja.
Akuutti myrkyllisyys vaihtelee yhdisteestä ja myrkytyksen saaneesta koe-eläimestä riippuen. Trikotekeenit estävät proteiinisynteesiä ja kiinnittyvät ribosomeihin. Ne aiheuttavat muun muassa ripulia, oksentelua, painonlaskua, hermostohäiriöitä, sydän- ja verisuonihäiriöitä, immuunijärjestelmän lamaantumista,verisolujen katoa, iho-oireita sekä hedelmällisyyden alenemista. Tappava annos on eri lajeilla 0,5–70 mg/kg.
Trikotekeenejä
Deoksinivalenoli; skirpenolit; HT-2; neosolanioli; nivalenoli; roridiinit; satratoksiinit; trikodermiini; T-2; verrukariinit
Lähteet
Robert W. Wannemacher JR., Stanley L. Wiener, M.D.; Medical Aspects of Chemical and Biological Warfare:Trichothecene Mycotoxins (englanniksi)
Lakeuden portti
Lehden ensimmäinen numero julkaistiin keväällä 2011.
Glasshouse (romaani)
Glasshouse on Charles Strossin vuonna 2006 ilmestynyt tieteisromaani.
Glasshouse käsittelee virtuaalitodellisuutta, singulariteettia ja transhumanismia.
Kirja on voittanut Prometheus ja Kurd Laßwitz -palkinnot.
Juoni
Tulevaisuudessa ihmiset ja muut älylliset lajit elävät madonreikien avulla kytketyssä galaksissa. Henkilö, ja samalla hänen tietoisuutensa, voidaan A-portin (engl. A-gate) avulla muuntaa digitaaliseksi ja lähettää madonreiän avulla hetkessä valovuosien päähän, jossa ruumis kootaan uudelleen. A-portteja voidaan käyttää tavaroiden valmistukseen ja esimerkiksi henkilön itsensä varmuuskopioimiseen. Keinotekoinen niukkuus on kadonnut lähes kokonaan teknologian myötä. A-portit ovat edullisia ja niitä on kaikkialla. Henkilö voi tehdä itsestään useita kopioita, joiden muistiosaset ja ymmärrys voidaan jälkikäteen integroida yhdeksi henkilöksi. Kuolemaa ei enää pidetä vakavana rikoksena, koska lähes kaikki tekevät itsestään varmuuskopioita. Henkilön ikä ei ole enää biologisesti rakennettu, koska henkilö voi A-portin avulla valmistaa uuden kehon ja siirtää siihen tietoisuutensa. Tässä todellisuudessa ei ole myöskään epätavallista, että henkilö kokeilee elää toisena lajina ja/tai toisena sukupuolena elämänsä aikana.
Kirjan päähenkilö Robin on entiseltä ammatiltaan sotilas. Robin osallistui sensuurisotiin, josta hänelle tuli vakavia henkisiä traumoja. Hänen muistinsa nollattiin, jotta hän voisi elää tavallista elämää sodan jälkeen.
Sensuurisodan syy oli Curious Yellow (tietokonevirus, mato), joka saastutti suurimman osan galaksin A-portteja ja henkilöiden kantamat kyberneettiset implantit. Curious Yellow levisi henkilöiden kantamien implanttien kautta portista toiseen. Madon tarkoitus on tuntematon, mutta tiedetään, että se tuhoaa saastuneen henkilön muistista tiettyjä asioita kuten historiallista tietoa. Mato muuttaa henkilöä kun hän kulkee A-portin kautta. Mato käytti myös A-portteja rakentamaan aseita ja suorittamaan hyökkäyksiä.
Robin osallistuu muistinnollauksen jälkeen yhteiskunnalliseen ja psykologiseen ihmiskokeeseen, jossa suuri joukko ihmisiä eristetään yhteiskunnasta elämään keskenään pimeiden aikojen teknologiatasolla (1950-2040 vuosien ihmiskuntaa vastaava teknologia). Kokeeseen osallistuu taustaltaan samankaltaisia henkilöitä, joiden muisti on nollattu. Helle annetaan uudet nimet koeympäristöä varten. Robin muutetaan naispuoliseksi henkilöksi nimeltään Reeve. Kokeeseen osallistuu myös hänen tietämättään Robinin tuttuja, ja erityisesti hänen rakastajansa Kay (nainen), joka muutetaan miespuoliseksi henkilöksi nimeltään Sam.
Kokeen aikana Robinia masentavat pimeiden aikojen epäilyttävät ja epärationaaliset yhteiskunnalliset normit sekä kokeen järjestäjien näennäinen välinpitämättömyys sekä hämärät motiivit. Robin alkaa tutkia kokeen järjestäjien motiiveja, ja havaitsee, että heidät on kaikki saastutettu Curious Yellown kaltaisella madolla. Robinille alkaa herätä piilotettuja muistikuvia hänen menneisyydestään. Niissä paljastuu, että Robin lähetettiin tarkoituksella tähän kokeeseen muistinnollauksen kautta, jotta Robinin todellinen syy kokeeseen osallistumiseen ei paljastuisi. Robin lähetettiin tutkimaan koetta, koska paljastui mahdollisuus, että kokeen taustalla olevilla henkilöillä voisi olla kytköksiä kognitiivisiin diktatuureihin ja Curious Yellow -matoon. Robin tajuaa, että kokeen tarkoituksena on kehittää uusi vaarallisempi Curious Yellow, jolla luotaisiin uusia kognitiivisia diktatuureja galaksiin. Robin (Reeve) alkaa valmistella vastarintaa tuhotakseen kokeen sisältä päin.
Guanako
Guanako (Lama guanicoe) on kamelien heimoon kuuluva eteläamerikkalainen nisäkäslaji. Luonnonvarainen guanako on kesyn laaman kantamuoto. Guanako on laumaeläin, joka liikkuu jopa satapäisinä ryhminä. Guanako on tapiirin ohella Etelä-Amerikan suurin maaeläin.
Ulkonäkö ja koko
Guanakon säkäkorkeus on noin metrin ja paino 80–120 kg. Kuten laamalla, guanakonkin turkki muodostuu alus- ja päällyskarvasta. Turkki on selästä punertavankeltainen, alempaa vaaleampi ja jalat ovat osin lähes valkoiset.
Levinneisyys
Guanakon elinalue on supistunut ja pirstoutunut, mutta niiden kokonaismäärä on kuitenkin yli puoli miljoonaa yksilöä, Noin 90 % populaatiosta elää Argentiinassa.
Ravinto ja elintavat
Guanakon elinalue ulottuu merenpinnan tasosta aina 4 000 metrin korkeuteen asti. Ravinto vaihtelee asuinpaikan korkeuden mukaan. Andeilla guanako syö pääasiassa ruohoa, mutta alempana tasankoalueella myös puiden ja pensaiden lehtiä. Kuivilla seuduilla guanako selviää juomatta pitkiä aikoja, sillä se saa tarvitsemansa veden ravinnostaan.
Guanako synnyttää joka vuosi, ja se imettää vasaansa noin puoli vuotta. Guanakon vasa on melkein heti syntymänsä jälkeen ihmistä nopeampi.
Guanakon karvasta valmistetaan korkealuokkaisia neuleita sekä päällystakki- ja peitekankaita.
Gaugamelan taistelu
Gaugamelan taistelu käytiin vuonna 331 eaa. Taistelussa Aleksanteri Suuren johtama armeija kukisti Persian kuninkaan Dareios III:n armeijan. Taistelu tunnetaan joskus virheellisesti nimellä Arbelan taistelu.
Taistelun jälkeen Dareios pakeni aluksi Ekbatanaan, samalla kun Aleksanteri valtasi Babylonin, Susan ja Persepoliin. Vuoden 330 eaa. heinäkuussa Baktrian satraappi Bessos murhasi Dareioksen ja julistautui Persian kuninkaaksi. Tämän jälkeen Aleksanteri Suuri julistautui Persian kuninkaaksi, vaikka häneltä kului vielä monta vuotta saada Persian valtakunnan itäisimmät osat valtansa alle.
Tausta
right|thumb|300px|Aleksanterin armeijan liikkeet Issoksen taistelun jälkeen. Aleksanteri Suuri oli hyökännyt Persian mahtavaa valtakuntaa vastaan vuonna 334 eaa. Lyötyään persialaisten maakuntien satraapit Granikosjoen taistelussa hän sai valloitettua koko Vähän-Aasian. Persian suurkuningas Dareios III kokosi tällä välin armeijan, jolla hän aikoi kukistaa hyökkääjät. Aleksanteri kukisti kuitenkin Darioksen joukot Issoksen taistelussa vuonna 333 eaa. Taistelu käytiin alueella, jonka toisella sivustalla oli meri ja toisella vuoristo. Persialaisten oli tällaisessa maastossa vaikea saada mitään etua ratsuväestään. Tämän jälkeen Dareios oli paennut Mesopotamiaan ja Aleksanteri oli saanut rauhassa vallata Foinikian ja Egyptin. Dareios oli tarjonnut Aleksanterille valtavaa rahalahjaa ja yrittänyt epätoivoisesti varmistaa rauhan. Parmenion, yksi Aleksanterin sotapäälliköistä, oli todennut: "Jos olisin Aleksanteri, ottaisin sen vastaan". Aleksanteri oli vastannut: "Niin tekisin minäkin, jos olisin Parmenion".
Vuoden 331 eaa. heinäkuussa Aleksanteri lähti Syyriasta noin 40 000 sotilaan voimin Eufratia kohti. Aleksanterin tarkoitus oli varmastikin seurata Eufratia Babyloniin asti ja jäljitellä Ksenofonin kuvausta Kyyros nuoremman sotaretkestä vuonna 401 eaa. Kuultuaan, että Dareios oli Tigriksen toisella puolella valtavan armeijan kanssa, hän päätti kuitenkin ylittää joen. Aleksanteri toimi juuri niin kuin Dareios oli suunnitellut ja oli lankeamassa ansaan. Dareios oli nimittäin koonnut suuren armeijan ja valinnut itselleen suotuisan taistelupaikan.
Ennen taistelua
right|thumb|Persialainen ja makedonialainen sotilas taistelussa. Väritetty versio [[Aleksanteri-sarkofagin kuvasta.]] Aleksanteri saapui Thapsakokseen, Eufrat-joen varrelle, syyskuussa vuonna 331 eaa. Makedonialaiset olivat alkaneet rakentaa veneistä siltaa noin 750 metriä leveän joen yli, mutta he olivat jättäneet sen kesken, kun persialaisen Mazaioksen johtama armeija oli saapunut paikalle. Dareios oli määrännyt Mazaioksen puolustamaan jokea ja antanut tälle 3 000 ratsumiestä, 2 000 kreikkalaista palkkasotilasta ja 1 000 muuta jalkaväen sotilasta. Mazaios kuitenkin pakeni joukkoineen, kun hän näki Aleksanterin saapuvan. Silta rakennettiin pian valmiiksi, ja Aleksanteri ylitti Eufratin ilman vastarintaa. Tämän jälkeen Aleksanteri jatkoi matkaa itään, missä oli helpompi saada ruokaa hevosille. Aleksanteri sai myös kuulla vangiksi otetuilta persialaisilta, että Dareios oli koonnut armeijansa Tigris-joelle. Dareioksen aikomus oli estää Aleksanteria ylittämästä jokea. Aleksanteri sai myös tietää, että Dareioksen armeija oli nyt suurempi kuin Issoksessa. Aleksanterin armeija saapui Tigris-joelle, mutta Dareioksen armeijasta ei näkynyt jälkeäkään. Aleksanteri määräsi armeijan ylittämään joen ja antoi joukkojen levätä sen jälkeen.
Diodoros Sisilialainen kertoo, että Dareios kokosi armeijansa Babylonissa, josta se marssi aluksi pohjoiseen Eufratin ja Tigriksen välisellä alueella. Aluksi Dareios aikoi taistella Niniven lähettyvillä, mutta lopulta hän valitsi taistelukentäksi Arbelan lähellä olevan tasangon. Arrianoksen mukaan Dareios kuitenkin keskitti armeijansa jo aluksi Tigriksen itäpuolelle.
Samaan aikaan sattui myös kuunpimennys, joka on ajoitettu 20.-21. syyskuuta väliselle yölle. Aleksanterin suosikkiennustaja Aristandros piti pimennystä hyvänä enteenä. Aleksanteri uhrasi tämän jälkeen kuulle, auringolle ja maalle. Sitten armeija kulki Tigriksen itärantaa pitkin etelää kohti. Pian saatiin kosketus Dareioksen tiedustelijoihin. Aleksanteri hyökkäsi toveriratsuväen ja paionialaisen ratsuväen kanssa noin 1 000 ratsumiestä käsittänyttä joukkoa vastaan. Suurin osa persialaisista pääsi pakoon, mutta osa kaatui tai jäi vangiksi. Vangeilta saatiin tietää, että Dareioksen pääjoukko ei ollut kaukana. Aleksanteri antoi armeijansa levätä neljän päivän ajan ja käski linnoittaa leirin. Sitten hän lähti yöllä marssimaan vihollista kohti ja aikoi hyökätä heti auringon noustessa. Myös Dareios antoi armeijansa marssia ulos leiristä, kun hän sai tietää Aleksanterin lähteneen liikkeelle. Kun armeijat pääsivät näköetäisyydelle, Aleksanteri antoi käskyn pysähtyä ja kutsui korkeimmat upseerinsa neuvonpitoon. Useimmat halusivat, että hyökättäisiin heti, mutta Parmenion pyysi kuningasta odottamaan, jotta taistelukenttä saataisiin tiedusteltua tarkemmin ja vihollisen ryhmitys saataisiin selville. Aleksanteri päätti seurata Parmenionin neuvoa. Yhdessä ratsuväen kanssa Aleksanteri ratsasti ympäri aluetta tiedustelemassa. Aleksanteri antoi tämän jälkeen armeijan levätä ja käski heidän syödä päivällistä. Arrianos kertoo, että Parmenion neuvoi Aleksanteria tekemään yllätyshyökkäyksen yöllä, jolloin vihollinen joutuisi sekaannukseen. Aleksanteri totesi, ettei halunnut varastaa voittoa, vaan taistelisi päivänvalossa ilman minkäänlaista huijausta.
Taistelukenttä
Dareios oli valinnut taistelupaikan tarkkaan, sillä hän muisti Issoksen tappion. Gaugamelan kylän lähettyvillä oleva kenttä oli raivattu, jotta Dareioksen ratsuväki saisi enemmän tilaa liikkua. Gaugamela sijaitsi noin 30 km koilliseen Mosulista ja 55 km länteen Arbelasta. Plutarkhoksen mukaan nimi Gaugamela tarkoittaa "kamelin taloa". Hän kertoo, että nimen taustalla oli eräs muinainen kuningas, joka oli paennut vihollisiaan kamelin selässä ja lahjoittanut henkensä pelastaneelle eläimelle talon.
Dareioksen armeija
right|thumb|300px|Persialaisten viikatevaunujen rynnäkkö. Andre Castaignen piirros. Kun Aleksanteri Suuri lähti armeijoineen Foinikiasta Persian valtakunnan ydinalueelle, Dareios oli koonnut itselleen valtavan armeijan häntä vastaan. Arviot Dareioksen armeijan koosta vaihtelevat eri lähteissä. Suurimmat luvut antaa Arrianos, jonka mukaan Dareioksen jalkaväkeen kuului miljoona sotilasta. Ratsuväkeäkin oli 40 000. Pienimmän arvion antaa Curtius, jonka mukaan armeijaan kuului 45 000 ratsuväkeä ja 200 000 jalkaväkeä. Muiden antiikin historioitsijoiden arviot Dareioksen armeijan koosta jäävät näiden kahden väliin. Persialaisia oli joka tapauksessa todennäköisesti huomattavasti enemmän kuin Aleksanteri Suuren joukkoja.
Arrianos kertoo Dareioksen armeijaan kuuluneen joukko-osastoja monista eri kansoista. Skyyttiläinen Saka-heimo, joka oli liitossa Dareioksen kanssa, lähetti ratsuväkeä taisteluun. Skyytit taistelivat jousin varustettuna kevyenä ratsuväkenä, ja heidän johtajansa oli Mauakes. Baktrialaisia ja sogdianalaisia joukkoja johti Baktrian satraappi Bessos. Arakhosialaisia ja intialaisia johti Arakhosian satraappi Barsaentes. Areian satraappi Satibarzanes johti oman maakuntansa joukkoja. Fratafernes johti parthialaisia ja hyrkanialaisia, jotka kaikki taistelivat ratsuväessä. Meedialaisia johti Atropates. Punaisen meren (eli Persianlahden) lähellä asuneita komensivat Orontobates, Ariobarzanes ja Orksines. Susianalaisia johti Oksathres ja babylonialaisia Bupares. Omasta maastaan Aasiaan karkotetut kaarialaiset taistelivat babylonialaisten rinnalla. Armenialaisia johtivat Orontes ja Mithraustes. Kappadokialaisten komentaja oli Ariakes, ja syyrialaisia johti Mazaios.
Persialaisen tavan mukaan Dareios johti taistelua sotavaunusta omien joukkojensa keskellä. Keskellä olivat myös jäljellä olevat kreikkalaiset palkkasotilaat, joita oli luultavasti noin 6000. Dareioksen ympärillä taisteli kuninkaan sukulaisista koostuva ratsuväki. Heti Dareioksen takana seisoi kuninkaan kaarti, joita kutsuttiin "omenan kantajiksi", koska heidän keihäissään oli kultainen omena tavanomaisen piikin asemesta.
Dareios oli varustanut armeijansa 200 viikatevaunulla. Armeijaan kuului myös intialaisten mukanaan tuomia sotanorsuja, jotka olivat makedonialaisille ja kreikkalaisille täysin tuntemattomia. Norsut ja viikatevaunut oli järjestetty muiden joukkojen eteen.
Aleksanteri Suuren armeija
right|thumb|Nykyaikainen rekonstruktio Aleksanterin aikaisen hypaspistin varusteista. Arrianoksen mukaan taisteluun osallistui Aleksanteri Suuren armeijassa makedonialaisia ja kreikkalaisia noin 7 250 ratsumiestä ja 40 000 jalkamiestä. Aleksanteri jakoi joukkonsa kahteen osaan. Hän johti itse oikeaa siipeä ja taisteli makedonialaisen toveriratsuväen kanssa. Hänen mukanaan seurasivat myös paionialaiset ja makedonialainen kevyt ratsuväki. Parmenion johti vasenta siipeä, ja hänelle jätettiin thessalialainen ratsuväki, kreikkalaiset palkkasotilaat ja traakialainen ratsuväki.
Aleksanteri järjesti joukkonsa ennen taistelua seuraavasti: Toveriratsuväki taisteli armeijan oikealla siivellä, ja sitä johti Filotas Parmenionin poika. Kuninkaallista osastoa oli heti kärjessä, ja heitä johti Kleitos Drepideksen poika. Heti ratsuväen vieressä taistelivat kilvenkantajat eli hypaspistit. Heitä johti Nikanor Parmenionin poika. Hypaspistien vierellä taistelivat jalkaväen muut osastot, joita johtivat Koinos Polemokrateen poika, Perdikkas Orontoksen poika, Meleagros Neoptolemoksen poika, Polyperkhon Simmiaan poika, Simmias Andromeneen poika ja Krateros Aleksandroksen poika. Krateros johti myös vasemman siiven jalkaväkeä. Koko vasenta siipeä johti Parmenion, joka itse taisteli thessalialaisen Farsaloksen ratsuväkiosaston kanssa.
Koska taistelu käytiin avoimella kentällä, oli olemassa suuri vaara, että suurempi persialainen armeija pääsisi kiertämään makedonialaisten sivuille. Tämän takia Aleksanteri sijoitti osan joukoistaan toiseen rivistöön, joka saattoi kääntyä selustaan etenevää vihollista päin. Heti ratsuväen viereen oikealla siivelle Aleksanteri ryhmitti puolet Attaloksen komennossa olevista agrianeista ja Brison johtamat jousimiehet. Agrianit ja jousimiehet sijoitettiin vinottain rintamaan nähden siltä varalta, että vihollinen hyökkäisi armeijan sivustaan. Heidän vierellään taistelivat myös Kleandroksen johtamat veteraanipalkkasoturit. Agrianien eteen ryhmittyi kevyt ratsuväki. Heti toveriratsuväen eteen Aleksanteri ryhmitti puolet agrianeista ja Balakroksen johtamat keihäänheittäjät, joiden tehtävä oli tuhota persialaisten viikatevaunut.
Vasemman siiven jalkaväen vierellä taisteli thessalialainen ratsuväki, jota johti Filippos Menelaoksen poika. Heidän vierellään taistelivat kreikkalaisten liittolaisten ratsuväki, joka oli Fthiotiin, Maliin, Lokriin ja Fokiin maakunnista, ja traakialainen ratsuväki. Traakialaiset ja kreikkalaiset olivat ryhmittyneet vinottain rintamaan nähden. Traakialainen jalkaväki oli jätetty puolustamaan leiriä.
Persialaisten aloite
right|thumb|400px|Gaugamelan taistelun ensimmäinen vaihe. Persialaiset yrittivät käyttää hyväkseen ylivoimaansa saartamalla makedonialaiset kummallakin sivustalla. Aleksanterin suunnitelma oli, että hänen johtamansa oikea siipi liikkuisi taistelun alkaessa oikealle ja vetäisi samalla mukanaan persialaisen vasemman siiven ratsuväen. Makedonialainen kumppaniratsuväki iskisi tämän jälkeen persialaisten rintamaan syntyneeseen aukkoon. Vasemmalla siivellä Parmenionin tehtävä oli pitää asemansa ylivoimaista persialaista ratsuväkeä vastaan.