cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
851 Naval Air Squadron
Palvelus
Laivue perustettiin 1. lokakuuta 1943 Squantumissa torpedopommittajatiedustelulaivueena kalustonaan kaksitoista Avenger I -torpedopommittajaa. Se siirrettiin tammikuussa 1944 HMS Shahille Intian valtamerelle siirtymistä varten. Laivueeseen liitettiin Wildcat-lentue huhtikuussa ja elokuun aikana laivue hyökkäsi kolmea sukellusvenettä vastaan. Helmikuussa 1945 lentotukialus oli huollettavana Durbanissa, joten laivue siirrettiin maihin Stamford Hilliin ja sen hävittäjälentue lakkautettiin. Huhti-toukokuussa laivueen koneet iskivät Burman rannikkokohteisiin ja 15. toukokuuta Japanin keisarillisen laivaston risteilijää ja hävittäjää vastaan laivueen ollessa tilapäisesti sijoitettuna HMS Emperorille. Japanin antauduttua laivue palasi HMS Shahin mukana Britteinsaarille, jossa se lakkautettiin 7. lokakuuta Gourockissa.
Laivueen numero siirrettiin sodan jälkeen Australian laivastolle ja laivue perustettiin uudelleen sukellusveneentorjuntakoulutuslaivueena Nowrassa 3. elokuuta 1954 kalustonaan Firefly AS.6 -koneet. Laivue kuitenkin lakkautettiin jo 13. tammikuuta 1958.
Australian laivasto perusti laivueen uudelleen 2. syyskuuta 1968 sekalaivueena, jonka tehtäviin kuuluivat sukellusveneidentorjuntakoulutus, laivaston huolto, VIP kuljetukset ja yhteyslennot. Laivueen kalustona oli Tracker, C-47 ja HS.748 -koneita. Yhdysvaltain laivaston mukainen merkintä VC-851 otettiin käyttöön 1969. Vuodesta 1974 alkaen laivue lähetti osaston Broomeen rannikko- ja kalastuksen valvontaan. Lentokonesuojan tulipalon jälkeen laivue varustettiin S-2G Tracker -konein ja helmikuussa 1981 laivue aloitti öljynporauslauttojen suojauksen Bassinsalmessa. Laivueeseen liitettiin 2. heinäkuuta 1982 VC-816 ja se jatkoi palvelustaan kalustonaan kuusi S-2G Tracker ja kaksi HS.748-konetta. Laivue lakkautettiin 31. elokuuta 1984.
Päälliköt
Laivueenpäällikköinä olivat :
Lara Malsiner
pienoiskuva|Lara Malsiner vuonna 2023.Lara Malsiner (s. 14. huhtikuuta 2000 Sterzing) on italialainen mäkihyppääjä. Hänen seuransa on Gardena Raiffeisen.
Malsiner sijoittui Lahden MM-kilpailuissa 2017 normaalimäessä 37:nneksi. Vuoden 2018 talviolympialaisissa hän sijoittui normaalimäessä 15:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli neljästoista ja Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 kahdeksastoista.
Maailmancupissa Malsiner kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 Lillehammerissa sijoittuen 30:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas joulukuussa 2017 Lillehammerissa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti kolmannella sijallaan Hinzenbachissa helmikuussa 2020.
Nuorten MM-kilpailuihin Malsiner on osallistunut vuosina 2016–2019. Vuoden 2017 kisoissa hän sijoittui joukkuemäessä viidenneksi ja normaalimäessä kuudenneksi sekä vuoden 2018 kisoissa normaalimäessä viidenneksi. Vuoden 2019 kisoissa hän saavutti normaalimäessä pronssia. Nuorten talviolympialaisissa 2016 Malsiner voitti normaalimäessä pronssia.
Malsinerin isosisko Manuela Malsiner on kilpaillut mäkihyppääjänä olympialaisissa ja myös pikkusisko Jessica Malsiner on maajoukkuetason mäkihyppääjä.
Saksan uhkavaatimus Liettualle 1939
Tausta
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen muodostettiin niin sanottu Memelin mandaattihallintoalue, jonka liettualaiset olivat kuitenkin miehittäneet Klaipėdan kapinassa vuonna 1923. Ympärysvallat hyväksyivät miehityksen seuraavana vuonna ja silloinen Weimarin tasavalta tunnusti maiden välisen rajan rajasopimuksella vuonna 1928. Kansallissosialistit aloittivat vuodesta 1938 voimakkaan liikehdinnän alueella, mitä auttoi etenkin sotatilan lakkauttaminen alueella saman vuoden marraskuussa. Joulukuussa Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue voittivat selvästi alueen alueparlamenttivaalit. Voiton jälkeen vaadittiin Liettuan salaisen poliisin eli Saugumasin poistumista alueelta, mihin sitten Liettuan hallitus suostui. Liettua esitti Saksalle myös hyökkäämättömyyssopimusta, mutta Saksa ei vastannut ehdotukseen.
Uhkavaatimus
Liettuan hallinto sai syksyllä 1938 tietoja, että Saksa valmisteli Memelin alueen miehitystä. Tämän takia Liettuan presidentti Antanas Smetona lähetti Berliiniin lähettilääksi saksalaismielisen eversti Kazyz Širpan ja asetti ulkoministeriksi Juozas Urbšysin. Tšekkoslovakian miehityksen jälkeen 20. maaliskuuta 1939 Saksan ulkoministeri Joachim von Ribbentrop esitti Klaipėdan palauttamisesta uhkavaatimuksen Urbšysille Berliinissä. Tämän jälkeen Urbšys palasi Kaunasiin neuvotellakseen uhkavaatimuksesta hallinnon kanssa. Liettua otti yhteyttä Klaipėdan sopimuksen allekirjoittaneisiin Italiaan, Japaniin, Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan selvittääkseen, oliko avun saaminen mahdollista, jos aseelliseen vastarintaan ryhdyttäisiin. Sopimuksen allekirjoittajat eivät luvanneet apua. Adolf Hitler oli määrännyt, että jos Liettua ei luovuttaisi aluetta, sinne tehtäisiin maihinnousu. Tätä varten valmisteltu suunnitelma tunnettiin peitenimellä kuljetusharjoitus Stettin. 22. maaliskuuta taistelulaiva Deutschland lähti Saksasta kohti Klaipėdaa mukanaan Hitler ja amiraali Erich Raeder. Liettualaiset olivat Saksan vaatimuksen jälkeen lähettäneet jälleen edustajansa Berliiniin 22. maaliskuuta. Ribbentrop oli valmistellut Berlinissä alueen luovuttamista koskevan sopimuksen, jonka allekirjoittamista hän vaati liettualaisilta. Allekirjoitukseen meni kuitenkin kauan aikaa. Hitler lähetti Berliiniin pariin otteeseen tiedusteluja, olivatko liettualaiset jo antautuneet vai pitäisikö heidän avata Klaipėdan satama asevoimin. Ribbentrop saattoi kuitenkin 23. maaliskuuta kello 1.30 viestittää, että liettualaiset olivat allekirjoittaneet.
Seuraukset
Samana päivänä 23. maaliskuuta kello 14.30 Hitler marssi Klaipėdaan ja piti kaupunginteatterilla puheen väkijoukolle. Puolassa tapahtunutta pidettiin Saksan Varsovan lähettiläs Hans-Adolf von Molken mukaan hyvin epämiellyttävänä yllätyksenä, sillä saksalaisten uskottiin aivan oikein keskittyvän seuraavaksi Danzigin kysymykseen. Liettuassa menetys otettiin vastaan järkyttyneesti. Saugumasin teettämien tutkimusten mukaan kansan enemmistö oli valmis sotaan alueen puolesta. Kannatustaan menettänyt Smetona joutuikin tekemään myönnytyksiä oppositiolle ja 28. maaliskuuta koottiin uusi hallitus. Myöhemmin lakkautettiin lehdistösensuuri ja kokousten pitoa helpotettiin. Huhtikuussa maassa oli suuria mielenosoituksia. Smetonan antamat vapaudet jäivät lyhytaikaisiksi Neuvostoliiton pakottaessa maan ensin hyväksymään sotilastukikohdat alueellaan, minkä jälkeen maa miehitettiin myöhemmin kokonaan.
Dmitri Muravjov
thumb|Dmitri Muravjov oikealla. Dmitri Muravjov (, s. 2. marraskuuta 1979 Kazakstanskaya) on kazakstanilainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2002–2014. Hän edusti muun muassa Quick Stepiä, Crédit Agricolea, Team RadioShackia ja Astana Teamia.
Murajov sijoittui kahdeksanneksi Flanderin ympäriajossa 2007. Hän voitti Kazakstanin mestaruuden maantieajossa 2002 ja aika-ajossa vuosina 2003-2005. Näiden lisäksi Muravjev voitti yksittäisiä etappeja eri kilpailuissa, kuten Pyreneiden ja Bretagnen ympäriajoissa.
Megaherz
Megaherz on saksalainen industrial metal -yhtye. Se perustettiin Münchenissä vuonna 1993. Megaherzin merkitsee megasydäntä ja on samalla sanaleikki sanan muistuttaessa megahertsiä. Yhtye ei ole koskaan maininnut, että nimi tulisi Kraftwerkin samannimisestä kappaleesta.
Azerin kieli
Azerin kieli (azeriksi Azərbaycan dili) on etupäässä Azerbaidžanin tasavallassa ja Iraniin kuuluvassa Etelä-Azerbaidžanissa asuvien azerien puhuma turkkilainen kieli. Se on Azerbaidžanin tasavallan virallinen kieli.
Megaherz
Megaherz ilmoitti vielä vuonna 2003 löytäneensä itselleen uuden laulusolistin, Mathias Elsholzin. Hän oli jo aiemmin esiintynyt yhtyeen kappaleella Falsche Götter albumilla Himmelfahrt (2000). Megaherzin viides albumi oli nimeltään 5 ja se julkaistiin ((2004)). Yhtyeen toiminta keskeytyi 23. syyskuuta 2005, kun Elsholz yllättäen jätti sen. Varsinaista syytä lähdölle ei koskaan julkistettu Megaherzin kotisivuilla, mutta virallisella fanifoorumilla laulaja ilmoitti odottavansa vaimonsa kanssa kaksosia.
14. huhtikuuta 2007 virallisilla saksankielisillä, sekä neljä päivää myöhemmin myös englannin- ja venäjänkielisillä internetsivustoillaan Megaherz ilmoitti jälleen olevansa toiminnassa. Uutisen mukaan uusi laulaja oli löytynyt ja uusi albumi oli parhaillaan tekeillä. Yhtye aloitti myös keikkailun ennen uuden albumin ilmestymistä.
Azerin kieli
Historian saatossa kielestä on käytetty myös nimitystä turkki. Nimitys azeri vakiintui, kun kielen viralliseksi nimeksi tuli Azerbaidžanin neuvostotasavallassa Stalinin määräyksestä azeri.
Megaherz
Yhtyeen kuudes studioalbumi, Heuchler, ilmestyi 25. heinäkuuta 2008. Seitsemäs albumi Götterdämmerung julkaistiin (2012) ja kahdeksas ja viimeisin Zombieland'' vuonna 2014
Azerin kieli
Oikeinkirjoitus ja fonologia
Azerin vanha kirjakieli syntyi 1200-luvulla. Nykyinen kansankieleen pohjautuva kirjakieli muodostui 1800–1900-lukujen vaihteessa. Kirjoitusjärjestelmä perustui vanhastaan arabialaiseen kirjaimistoon. Neuvostoliittoon kuuluneessa Azerbaidžanissa siirryttiin vuonna 1929 latinalaiseen ja vuonna 1940 kyrilliseen kirjaimistoon, jota täydennettiin lisämerkeillä ә, ө, ү, ғ, ҝ, һ ja ј. Vuonna 2001 Azerbaidžanissa otettiin käyttöön turkin kaltainen latinalainen kirjoitusjärjestelmä, johon sisältyy lisäksi kirjain ə. Iranissa käytetään edelleen arabialaista ja Dagestanissa kyrillistä kirjaimistoa.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Coasen pingviini
Coasen pingviini (engl. Coase's penguin, or Linux and the Nature of the Firm) on Yochai Benklerin essee vuodelta 2002, jossa esitellään perinteisen taloudellisen toiminnan kolmas muoto, yhteismaa-perustainen vertaistuotanto, sekä tekijänoikeuslain merkitys sen kannalta.
Kirjoitus on Ronald Coasen Nature of the firm -esseen mukaan nimetty, joka toi ensimmäistä kertaa hintasignaalien ohjaaman markkinatoiminnan rinnalle johdon ohjaaman yritystoiminnan. Essee pyrki selittämään, miksi jos hintainformaatio on paras tapa allokoida resursseja, markkinatalous ei koostu pelkästään yksityisyrittäjistä vaan myös sisäisesti suunnitelmataloutta harjoittavista yrityksistä - Coase keksi uusklassisen taloustieteen yritysteorian pohjana toimivat transaktiokustannukset, eli hintainformaation käyttökustannukset.
Yhteismaaperustainen vertaistuotanto on esimerkki taloudellisesta tuotannosta, jossa suuren määrän ihmisiä luova toiminta koordinoidaan isoihin, merkityksellisiin projekteihin, lähinnä ilman rahallista kompensaatiota. Esimerkkejä ovat Linux sekä Wikipedia-tietosanakirja.
Benklerin lopullinen teesi kirjoituksessaan on, että tekijänoikeus- ja patenttilainsäädäntö haittaavat suurelta osin tällaista tuotantoa saavuttamaan täyden potentiaalinsa. Koska yhteismaaperustainen vertaistuotanto on niin tehokas tapa tuottaa tietoa, Benkler väittää, saattaisi olla hyvä idea miettiä uudelleen ovatko tekijänoikeuslainsäädännöstä saadut hyödyt haittojen arvoisia.
Hän huomauttaa transaktiokustannustaloustieteiden olevan hyödyllinen työkalu erilaisiin analyyseihin, mutta toteaa Wikipedian kaltaisissa projekteissa olevan myös muunlaisia kuin suoria taloudellisia kannustimia. Tällaisia kannustimia ovat tutkineet mm. sosiologia ja kokeellinen taloustiede.
Keskustellessaan Wikipediasta, Benkler erityisesti kiinnittää huomiota neutraali näkökulma -periaatteeseen, ja yhteisön itsekriittiseen kykyyn tuottaa sosiaalisia normeja objektiiviseen kirjoittamiseen. Analyysi muistuttaa universalismiperiaatetta.
Turo Flink
Turo Flink (27. huhtikuuta 1943 Varkaus – 17. joulukuuta 2012 Jämsä) oli suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Pelaajaura
Laitahyökkääjänä pelannut Flink edusti urallaan mestaruussarjassa Kuopion Palloseuraa vuosina 1961–1966 ja Lahden Reipasta vuosina 1967–1970. Reippaan jälkeen hän pelasi vielä 2. divisioonan Jämsänkosken Ilveksessä vuosina 1971–1975. Flink voitti Suomen-mestaruuden Kuopion Palloseurassa 1966 sekä Reippaassa 1967 ja 1970. Kaikkiaan Flink pelasi kymmenen kauden aikana 133 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 21 maalia.
Suomen maajoukkueessa Flink pelasi vuonna 1968 yhden maaottelun, jossa hän teki yhden maalin. Ottelu pelattiin Belgiaa vastaan. Vuonna 1963 hän pelasi sotilasmaaottelun Norjaa vastaan ja teki siinä yhden maalin, joka oli Suomen ainoa.
Valmennusura
Flink valmensi vuosina 1970–1981 Jämsänkosken Ilvestä kolmannessa ja toisessa divisioonassa. Vuosina 1982–1983 hän valmensi Äänekosken Huimaa ensimmäisessä divisioonassa. Flink valmensi myös Tampereen Ilvestä kaudet 1985–1986, jolloin Ilves saavutti SM-hopeaa. Vuosina 1987–1988 Flink valmensi Lahden Reipasta mestaruussarjassa. 1990-luvulla yhden syyskauden Flink valmensi Kontulan Urheilijoita 1. divisioonassa.
Työura
Flink kuoli 69-vuotiaana Jämsässä 17. joulukuuta 2012.
Kirsi
Kirsi on suomalainen naisen etunimi, joka esiintyy myös melko harvinaisena sukunimenä. Kirsin nimipäivää vietetään 24. heinäkuuta. Nimi otettiin suomenkieliseen nimipäiväkalenteriin vuonna 1973. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Kirsi on annettu noin 23 040 henkilölle, joista yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä.
Nimen alkuperä
Nimenä Kirsi voi juontua monelta suunnalta. Se on yleinen lyhentymä Kristiinasta ja sitä voidaan käyttää myös samasta kannasta juontuvan Kirstin lempinimenä. Toisaalta nimi assosioituu vahvasti kirsikkaan eli "kirsimarjaan", joten Kirsi voi olla myös Kirsikka-nimen lyhentymä. Nimipäiväkalenterissa Kirsiä, Kirstiä ja Kristiinaa juhlistetaan samana päivänä.
Varsinkin länsi- ja kaakkoismurteissa kirsi merkitsee routaa eli jäätynyttä maan pintaa. Joillakin läntisillä alueilla kirsi merkitsee keväistä kovaa hankea, jonka päällä voi kävellä. Idässä kirreksi kutsutaan myös suojalunta.
Sukunimenä Kirsin perustana on laihialainen 1700-luvun alussa perustettu Kirsin talo. Sen nimeämisen taustalla on epäilty olevan kirsimarja tai ruotusotaväen keskuudesta tunnettu lisänimi Girs.
Marc Staal
Marc Staal (s. 13. tammikuuta 1987 Thunder Bay, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersissa. Hän pelaa puolustajan paikalla.
New York Rangers varasi Staalin vuoden 2005 varaustilaisuudessa 12. pelaajana. Ennen NHL-uraansa Staal pelasi OHL-junioriliigan Sudbury Wolves -joukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Rangersissa 4. lokakuuta 2007. Ensimmäisen NHL-pisteensä hän teki 1. marraskuuta 2007, kun Chris Drury ohjasi hänen vetonsa Washington Capitalsin maaliin. Staal teki ensimmäisen NHL-maalinsa 14. marraskuuta 2007 New Jersey Devilsin Martin Brodeurin selän taakse Brendan Shanahanin ja Scott Gomezin syötöstä.
Tammikuussa 2015 Staal sai kuuden vuoden mittaisen jatkosopimuksen Rangersin kanssa. Heinäkuussa 2021 Staal solmi vuoden ja arvoltaan 2 miljoonan dollarin sopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Staal teki vapaana agenttina Philadelphia Flyersin kanssa yhden vuoden ja 1,1 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Yksityiselämä
Staal on sukutaustaltaan hollantilainen. Staalin veljet ovat myös jääkiekkoilijoita. Eric Staal pelaa Montreal Canadiensissa, Jordan Staal pelaa Carolina Hurricanesissa, ja pikkuveli Jared Staalin varasi Phoenix Coyotes vuoden 2008 varaustilaisuudessa.
Barry Opdam
Barry Opdam (s. 27. helmikuuta 1976 Leiden, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan AZ Alkmaaria ja Volendamia kotimaassaan sekä Red Bull Salzburgia Itävallassa. Alankomaiden maajoukkuetta hän edusti kahdeksassa A-maaottelussa, joissa hän teki yhden maalin.
Memelin mandaattihallintoalue
thumb|right|250px|Memelin alueen lippu 1919–1924, epävirallisessa käytössä vuoteen 1939 saakka Memelin mandaattihallintoalue oli silloisen Memelin kaupungin, nykyisen Klaipėdan ympäristöineen käsittänyt ensimmäisen maailmansodan jälkeinen Kansainliiton mandaattialue, jota hallitsivat ranskalaiset viranomaiset. Alueella oli ranskalaisia sotilaita, mutta myös saksalaisia santarmeja. Alue oli vahvasti saksankielinen. Memelin mandaattihallinto lakkautettiin vuonna 1923, jolloin alue liitettiin itsehallinnollisena alueena osaksi Liettuaa. Saksa miehitti sen vuonna 1939. Nykyisin alue kuuluu Liettuaan.
Päätös Kansainliitolle luovuttamisesta
Liettua keskusteli alueeseen liittyvistä kysymyksistä Saksan kanssa jo 1918. 28. kesäkuuta 1919 allekirjoitetun Versailles’n rauhansopimuksen 99. artiklan perusteella tästä Saksan keisarikunnalle kuulunut alue tuli Kansainliiton hallinnoimaksi mandaattialueeksi 10. tammikuuta 1920 mennessä.
Hallinnon luovuttaminen saksalaisilta ranskalaisille
10. helmikuuta 1920 Ranskan armeijan 21. vuoristojääkäripataljoona ja Gumbinnen hallintopiirin presidentti kreivi Georg von Lambsdorff tulivat paikalle. Hallintohenkilöstö ja pataljoonan pääosa menivät Memeliin pääasiassa Saksan armeijan entisille kasarmeille. Yksi komppania erotettiin osastoksi Heydekrugiin ja toinen Pogegeniin. Alkuperäinen vahvuus, 750 sotilasta vähennettiin ensin 625 sotilaaseen ja lopulta 250:een. 15. helmikuuta 1919 ranskalaisten komentaja, kenraali Dominique Odry, sai siviili- ja sotilaskomissaarin valtuudet ja saksalaiset luovuttivat alueen hallinnon ranskalaisille.
Liettualaisten Klaipėdan kaappaus
thumb|right|300px|Liettualle kuulunut Memelin alue ja Saksan pohjoinen Itä-Preussi vuosina 1923–1939 Helmikuussa 1920 alueen hallinta siirtyi ranskalaisille. Vuonna 1921 Liettuan uudet valtiopäivät, seimas, vaati yksimielisesti alueen liittämistä Liettuaan. Kuitenkaan aluetta miehittävä Ranska ei halunnut alueen siirtymistä Liettualle, koska se suosi suurpoliittisesta syystä Puolaa, joka myös halusi alueen itselleen. Sen sijaan Saksa kannatti alueen siirtämistä Liettualle, koska sen saaminen myöhemmin takaisin Liettualta Saksalle katsottiin olevan helpompaa kuin suurvallalta, Ranskalta, tai Puolalta. Myös Britannia oli periaatteessa myönteinen liettualaisten asialle Saksan tapaan. Ranska ja Puola kannattivat alueen muuttamista vapaavaltioksi, joka olisi Kansainliiton valvonnassa.
Koska Liettua ei voinut saada aluetta rauhanomaisesti, turvautui Ernestas Galvanauskasin hallitus ulkopuolelta järjestettyyn kapinaan. Hänen lisäkseen vallankaappausta olivat järjestämässä mm. Liettuan sotilastiedustelun päällikkö Jonas Polovinskas-Budrys ja Klaipėdan liettualainen johtaja Jonas Zilius. Myös suojeluskunnan johto oli aktiivinen.
Hankkeelle oli saatu poliittiset takuu Saksalta ja Neuvostoliitolta. Ranskan uskottiin olevan miltei haluton vastatoimiin siksi, että se oli miehittänyt Reininmaan Saksan sotakorvaussaatavien vakuudeksi.
19. helmikuuta 1923 ympärysvaltojen, käytännössä Ranskan, mandaattihallinto alueella lakkautettiin. 7. toukokuuta 1923 Memelin sopimuksella Liettua ja liittoutuneet sopivat autonomian myöntämisestä alueelle Liettuan vallan alaisuudessa. Sopimusoikeudellisesti järjestely tuli voimaan 25. elokuuta 1925, kun kaikki ratifiointiasiakirjat oli talletettu.
Alue sulautui Liettuaan siten, että 3. maaliskuuta Liettuan raha tuli käyttöön alueella, 15. maaliskuuta alue nimettiin liettualaisittain Klaipėdaksi ja 15. elokuuta Liettuan rautatiet otti vastaan rautatieliikenteen hallinnan.
Seuraukset
Poliittisesti alueen saaminen Liettualle oli menestys Puolan Vilnan alueen miehityksen jälkeen. Taloudellisesti Klaipėdan satamasta tuli menestys maan viennin kulkiessa pääasiassa sen kautta. Alue liettualaistui, ja siellä oli kolmasosa Liettuan teollisesta tuotantokyvystä.
Maaliskuussa 1939 Saksa miehitti alueen, joka liitettiin Itä-Preussiin. Toisen maailmansodan jälkeen se tuli kuulumaan Neuvostoliittoon ja liitettiin Liettuan sosialistiseen neuvostotasavaltaan. Nykyisin alue kuuluu jälleen itsenäistyneelle Liettualle.
Sotilashallinto
1920–1921 alueen hallinnosta vastasi ranskalainen prikaatikenraali Joseph Dominique Odry, joka oli sekä sotilaskomentaja että siviilikomissaari. Alueen hallinnon johtokuntaan (Direktorium des Memelgebietes) Odry määräsi työvaliokunnan (Arbeitsausschuss), jonka puheenjohtajana (Präsident) toimi Arthur Altenberg 1920–1921 ja Wilhelm Stepputat 1921–1923. Vuodesta 1921 toimi sotilaskomentajana majuri Thibaut ja siviilikomissaarina Jean Gabriel Petisné, 1. toukokuuta 1921 – 19. helmikuuta 1923.
Viron jääkiekkomaajoukkue
Viron jääkiekkomaajoukkue on Viron edustusjoukkue miesten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa ja turnauksissa. Joukkue toimii Eesti Jäähokiliiton alaisuudessa ja on osallistunut moniin arvokisoihin ja olympialaisiin. Joukkue on IIHF:n rankingissa sijalla 26. Viron jääkiekkomaajoukkuetta kutsutaan nimellä Pääsukesed (suom. 'Pääskyset'), muun muassa siksi, että haarapääsky on Viron kansallislintu. Vuonna 2021 maassa oli 120 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja 11 kaukaloa. Vuonna 2023 pelaajien määrä oli 105.
Historia
Viro liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 1935. Viron maajoukkue pelasi ensimmäisen maaottelunsa 20. helmikuuta 1937 Suomea vastaan häviten pelin maalein 1–2. Voitto oli samalla Suomen ensimmäinen voitto. Maat kohtasivat seuraavana vuonna Tallinnassa, Virossa, jossa Viron joukkue voitti Suomen lukemin 2–1. Viron maajoukkueen viimeinen voitto ennen toista maailmansotaa oli 3–0-voitto Liettuasta vuoden 1941 helmikuussa.
Maailmanmestaruuskilpailuissa
Itsenäistyttyään uudestaan Virosta tuli jälleen IIHF:n jäsen 6. toukokuuta 1992, ja se osallistui D-sarjan maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1994.
Joukkue hävisi vuoden 2009 maailmanmestaruuskilpailujen 2. divisioonan ratkaisevassa pelissä yllättäen Serbialle, ja näin nousu 1. divisioonaan jäi niukasti saavuttamatta. Kuitenkin vuoden 2010 kotikisoissaan Narvassa maailmanmestaruuskilpailujen 2. divisioonan turnauksessa joukkue nousi takaisin 1. divisioonaan päävalmentaja Ismo Lehkosen johdolla, joka työskenteli palkatta. Viro voitti viisi peliä, ja sen maaliero oli 62–5. Tämän jälkeen joukkue on pudonnut kahdesti 2. divisioonaan, mutta vuodesta 2015 alkaen joukkue on pelannut 1. divisioonan B-lohkossa. Vuoden 2015 alussa uutisoitiin, että Lehkonen palaisi Viron valmentajaksi Sakari Pietilän seuraajaksi, mutta tämä ei toteutunut.
Vuoden 2018 1. divisioonan B-lohkon maailmanmestaruuskisoissa joukkue taisteli viimeiseen otteluun saakka noususta 1. divisioonan A-lohkoon, mutta hävisi viimeisen kamppailun kisaisäntä Liettualle jääden lopulta A-lohkon kolmanneksi. Sijoitus on paras, jonka Viro on saavuttanut nykyisellä vuoden 2012 kisoista lähtien käytössä olleella sarjajärjestelmällä, jossa vain 1. divisioonan A-lohkon voittaja ja kakkonen voivat nousta jääkiekon maailmanmestaruuskisoihin. (Vielä vuonna 2011 B-lohkonkin voittaja nousi, eli lohkojen tasolla ei ollut eroa, kuten nykyisin. Samanaikaisesti A-lohkon kakkonen ei tuolloin noussut.) Viron Villem-Henrik Koitmaa valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.
Seuraavan vuoden kisoissa Viron maajoukkueella olisi ollut vielä ennen viimeistä otteluaan mahdollisuus sivuta edellisen vuoden sijoitustaan. Joukkue ei kuitenkaan saavuttanut viimeisessä ottelussaan täysiä pisteitä, vaan se onnistui voittamaan Ukrainan vasta jatkoajalla, ja näin ollen vuonna 2019 Viro päätyi kotikisoissaan 4. sijalle.
Kaudesta 2021–2022 alkaen päävalmentaja Jussi Tupamäen apuvalmentajina on toiminut virolaisen Kaupo Kaljusten lisäksi Alexandr Barkov vanhempi ja sen jälkeen Mikko Mäenpää. Viron jääkiekkoliitto päätti yhteistyön Barkov seniorin kanssa tammikuussa 2023. Virossa ilmoitettiin yhteyistyön päättyneen sen myötä, kun Barkov siirtyi Moskovan Spartakin juniorivalmennuksen pariin.
Kokoonpanoja
Päävalmentaja: Jussi Tupamäki
Apuvalmentaja: Märt Eerme
Maalivahtivalmentaja: Janne Pekkarinen
Manageri: Jüri Rooba
Huoltaja: Christian Adami
Fysioterapeutti: Oliver Papp
Huoltaja: Peter Allen
Kiropraktikko: Martin Kumm
Tiedottaja: Maarja Kirtsi
Yunfu
Yunfu on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 130 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista länteen. Kaupungin väkiluku on 2,37 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 7 779 neliökilometriä.
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Zhaoqingin, idässä Foshanin ja Jiangmenin, etelässä Yangjiangin ja Maomingin, sekä lännessä Wuzhoun prefektuuritason kaupunkeihin.
Hallinnollinen jako
Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan viiteen osaan seuraavasti: (Yunchengin ja Yun'anin piirien asukasluvut vanhojen rajojen mukaan)
Neil Nugent
Neil Algernon David Nugent (6. joulukuuta 1926 – 12. huhtikuuta 2018) oli brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Nugent kuului Ison-Britannian olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952. Hän pelasi olympiaturnauksessa kaksi ottelua tehden Belgiaa vastaan ottelun ainoan maalin. Nugent loukkaantui turnauksessa eikä pystynyt pelaamaan tämän takia kaikissa otteluissa. Koska pronssimitaleja oli varattu vain 11 kappaletta, Nugent ei vastaanottanut mitalia. Nugent ja Derek Day saivat mitalinsa vasta vuonna 2010, 58 vuotta Helsingin kisojen jälkeen. Nugent kuoli 91-vuotiaana 12. huhtikuuta 2018.
Edolo
Edolo on kunta Brescian maakunnassa Italiassa. Kunnassa asuu noin 4 500 ihmistä, ja sen pinta-ala on 89 neliökilometriä. Edolossa sijaitsee muun muassa pumppuvoimalaitos.
Edolo rajoittuu Corteno Golgin, Incudinen, Loveron, Malonnon, Monnon, Ponte di Legnon, Saviore dell'Adamellon, Sernion, Sonicon, Temùn, Tovo di Sant'Agatan, Vezza d'Oglion ja Vionen kuntiin.
Zhongyuanin suuri buddha
thumb|250px|Zhongyuanin suuri buddha Kiinan [[Henanin maakunnassa.]]
Zhongyuanin suuri buddha (中原大佛, Zhōngyuán Dàfó) tai Zhongyuanin buddha, joskus myös Lushanin suuri buddha , tai joskus Lähdetemppelin buddha, on Vairocana-buddhaa esittävä patsas Kiinan Henanin maakunnan, Pingdingshanin prefektuuritasoisen kaupungin Lushanin piirikunnassa. Turistinähtävyytenä toimiva buddhapatsas vihittiin 1. syyskuuta 2008 ja maksoi 1,2 miljardia Kiinan yuania eli tuolloisen vaihtokurssin mukaan 120 miljoonaa euroa. Sittemmin muokattiin vielä patsaan monikerroksista alustarakennetta. Zhongyuan on usein Henanin maakunnasta käytetty, keskitasankoa tarkoittava nimitys.
Patsas sijaitsee Tang-dynastian aikana seudulle perustetun buddhalaisen luostarin paikalla. Tuo luostari nimettiin läheisten lähteiden mukaan. Nykyään lähteestä virtaa päivittäin 295 m3 kuumaa, 64-celsiusasteista vettä.
Zhongyuanin buddha on maailman toiseksi suurin patsas. Itse patsas on 128 metriä korkea ja alustan kanssa korkeus on 153 metriä.
Nyttemmin etenkin kiinalaiset sivustot tuovat esille patsaan olevan 208 metriä ympäristöään korkeampi. Itse buddhankuva on 108 metriä korkea ja sen lotusalusta 20-metrinen. 128-metrinen patsas on 25 metriä korkealla jalustalla. Tämä jalustoineen 153-metrinen patsas sijaitsee 55 metriä ympäristöään korkeammalla, koska patsaalla on (maastonmuokkauksella luotu) kaksitasoinen koroke.
Guinnessin ennätysten rekisteri, jonne patsas on kirjattu maailman korkeimmaksi buddhapatsaaksi nimellä Zhongyuan buddha, toteaa patsaasta seuraavia mittoja: Patsasta rakennettiin 12 vuotta vuodesta 1997 lähtien. Siihen on käytetty 108 kiloa kultaa, 3 300 tonnia kupariseosta ja 15 000 tonnia erikoisterästä.
Tiedotusvälineissä on kiinnitetty huomiota Kiinan pyrkimykseen rakentaa uusia, huomattavan suuria buddhapatsaita turistinähtävyyksiksi. Zhongyuanin buddhapatsas luokiteltiin vuonna 2011 Kiinan matkailunähtävyyksien korkeimpaan viiden A:n luokkaan.
Intian kilpaileva patsashanke
Tulkinnasta riippuen patsaan sijoitus maailman korkeimpana patsaana voi olla vaarassa. Intiaan on rakenteilla maan perustajiin kuulunutta ministeri Sardar Patelia kuvaava Yhtenäisyyden patsas, joka olisi valmistuessaan 182 metriä korkeana patsaana varsinaista Zhongyuanin suurta buddhaa korkeampi. Tämä intialainen patsashanke tulkitsee kiinalaisen Zhongyuanin buddhan korkeudeksi 153 metriä.
Vasili Surikov
Vasili Ivanovitš Surikov (24. tammikuuta (J: 12. tammikuuta) 1848 Krasnojarsk – 19. maaliskuuta (J: 6. maaliskuuta) 1916 Moskova) oli venäläinen taidemaalari. Hän on parhaiten tunnettu suurikokoisista historiamaalauksistaan.
Surikov syntyi kasakkaperheeseen Krasnojarskissa, Siperiassa. Vuosina 1867–1871 hän opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa Pavel Tšistjakovin alaisuudessa.
Vuonna 1877 Surikov asettui Moskovaan, jossa hän maalasi joitakin freskoja Kristus Vapahtajan katedraaliin. Vuonna 1878 hän nai Elizabeth Charais’n, dekabristi Svistunovin lapsenlapsen. Vuonna 1881 hän liittyi Vaeltajat-liikkeeseen. Vuodesta 1893 hänestä tuli Pietarin taideakatemian täysjäsen. Surikov haudattiin Moskovan Vagankovon hautausmaalle.
Tommi Antikainen
Tommi Antikainen (s. 28. maaliskuuta 1976 Hyvinkää) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Antikainen edusti Kuopion Palloseuraa vuosina 1993–2001. Kaudeksi 1994 KuPS nousi Veikkausliigaan ja hän pelasi kaudella 11 ottelussa. KuPS nousi uudestaan Veikkausliigaan kaudelle 2001, mutta Antikainen oli koko kauden loukkaantuneena. Ennen lopettamistaan hän pelasi kauden 2003 Sexypöxyissä.
Kauluskellot
Kauluskellot (Adenophora) on kasvisuku, joka kuuluu kellokasvien (Campanulaceae) heimoon. Kauluskelloja viljellään monivuotisina koristekasveina eli perennoina.
The Final Album
The Final Album on Modern Talkingin kokoelma-albumi vuodelta 2003. Se julkaistiin pian duon hajoamisen jälkeen ja se sisältää yhtyeen suosituimpia hittejä vuosien 1984 ja 2003 väliltä.
Michael Möllinger
Michael Möllinger (s. 25. lokakuuta 1980) on saksalais-sveitsiläinen mäkihyppääjä. Hän edusti sekä Saksaa että vuodesta 2004 lähtien Sveitsiä. Möllinger hyppäsi 56 henkilökohtaista maailmancupin osakilpailua, joista ensimmäisen 29. joulukuuta 1999 Saksan Oberstdorfissa.
Möllingerin parhaaksi henkilökohtaiseksi sijoitukseksi maailmancupin osakilpailuissa jäi kymmenes sija Suomen Kuusamossa 28. marraskuuta 2004, MM-kilpailuissa 34. sija suurmäessä Oberstdorfissa 2005, lentomäen MM-kilpailuissa 24. sija Itävallan Kulmissa 14. tammikuuta 2006 ja olympialaisissa 13. sija Pragelatossa 2006 sekä normaali- että suurmäessä.
Möllinger sijoittui Continental Cupin kokonaiskilpailun kolmanneksi kaudella 2002–2003.
Tymoli
Tymoli (C10H14O) on fenoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Aine on karvakrolin isomeeri. Tymolia on luonnostaan kasvien muun muassa ajuruohojen, kuten kangasajuruohon (Thymus serpyllum) ja erityisesti timjamin (Thymus vulgaris), öljyissä. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Ominaisuudet
Sulanut nestemäinen tymoli on helppo alijäähdyttää eli laskea nestemäisen aineen lämpötilaa niin, että se ei kuitenkaan jähmety. Tymolikiteiden lisääminen alijäähtyneeseen tymoliin johtaa kiteytymiseen ja samalla vapautuu lämpöä.
Teollinen synteesi
Tymolia voidaan valmistaa kemiallisella synteesillä alkyloimalla m-kresolia isopropanolilla tai propeenilla. Reaktiossa käytettävät orgaaniset liuottimet ovat usein haitallisia ympäristölle. Ylikriittisen hiilidioksidin käyttäminen orgaanisten liuottimien sijasta on osoittautunut tehokkaaksi. center|300px
Tymolia voidaan syntetisoida myös käyttämällä lähtöaineina kymeeniä tai kymidiiniä.
Käyttö
Tymolin antiseptisten ominaisuuksien vuoksi sitä käytetään muun muassa hammastahnoissa ja suuvesissä. Tutkimuksissa tymolin on todettu olevan tehokas tapa hävittää hunajamehiläisyhdyskuntiin pesiytyneet Varroa destructor -punkit, jotka estävät mehiläisten kasvua ja altistavat ne sairauksille. Tymoli vaikuttaa huomattavasti punkkien fysiologiaan, ja tutkimustulokset osoittavat, että aine kykenee hävittämään jopa yli 90 % haitallisista punkeista.
Louis Renault
pienoiskuva|300px|Louis Renault Louis Renault (21. toukokuuta 1843 Autun – 8. helmikuuta 1918 Barbizon) oli ranskalainen professori ja kasvattaja, joka toimi aluksi roomalaisen oikeuden ja kauppaoikeuden professorina Dijonin yliopistossa. Tämän jälkeen vuodesta 1873 lähtien hän toimi professorina Pariisissa Sorbonnen yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa, jossa hänestä tuli vuonna 1881 kansainvälisen oikeuden professori. Tässä tehtävässä hän toimi aina kuolemaansa asti.
Hänet kutsuttiin jäseneksi ranskalaiseen akatemiaan Académie des Sciences Morales et Politiques vuonna 1901. Hän sai yhdessä Ernesto Teodoro Monetan kanssa Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1907.
Simon Kirke
thumb|Simon Kirke Simon Frederick St. George Kirke (s. 28. heinäkuuta 1949 Lontoo) on englantilainen rumpali, joka tunnetaan yhtyeistä Free ja Bad Company.
Kirken äiti oli Olive May ja isä Vivian Percy. Perhe muutti Walesin rajamaille Shropshireen Simonin ollessa 7-vuotias. 15-vuotiaana Simon sai ensimmäisen rumpusettinsä ja harjoitteli yksinään, kunnes liittyi Maniacs-nimiseen yhtyeeseen, joka soitteli lähiseuduilla ja voitti paikallisen kykykilpailun. Hän jätti yhtyeen ja perusti trion nimeltä Heatwave, jossa hän soitti rumpuja ja lauloi. 17-vuotiaana Simon teki vanhempiensa kanssa sopimuksen: hän lopettaa koulun ja ryhtyy muusikoksi, mutta ellei kahden vuoden aikana saavuta menestystä, hän menee takaisin kouluun. Niin palasi Lontooseen.
Freen hajottua 1973 Kirke jatkoi uraansa yhtyeessä Bad Company. Hänellä on ollut myös näiden kahden yhtyeen ulkopuolisia projekteja, muun muassa yhteistyötä Led Zeppelinin, Keith Richardsin, Ringo Starrin All-Starr Bandin (Kirke oli mukana muun muassa Suomessa vuonna 1998 vierailleessa kokoonpanossa) ja Eric Claptonin kanssa.
Kirkellä on vaimo ja neljä lasta, joista Jemima ja Lola ovat näyttelijöitä ja Domino laulaja.
Kirsikka (nimi)
Kirsikka on luontoaiheinen (kirsikka eli kirsimarja) suomalainen naisen etunimi, joka ei toistaiseksi ole mukana nimipäiväkalenterissa. Sitä annettiin nimeksi jo 1900-luvun alussa, mutta se pysyi harvinaisena, kunnes 1980-luvulla sen suosio nousi selvästi. Maaliskuun alkuun 2014 mennessä nimi on annettu noin 1090 henkilölle. Kovin yleinen nimi Kirsikka ei ole vieläkään.
Dieter Freise
Dieter Freise (18. helmikuuta 1945 Heidelberg – 5. huhtikuuta 2018) oli saksalainen maahockeypelaaja, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Freise pelasi Länsi-Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1969–1976 yhteensä 86 ottelua joista 13 hallissa. Hän kuului Länsi-Saksan olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen Münchenissä 1972, missä hän pelasi seitsemässä ottelussa. Freise edusti Länsi-Saksaa olympiatasolla myös Montréalissa 1976, missä maa oli viides.
Volvo 9900
thumb|240x240px|Volvo 9900 Volvo 9900 on Volvon valmistama kaukoliikennebussi, jota on valmistettu vuodesta 2006 lähtien. Mallia valmistetaan Volvon tehtaalla Puolan Wrocławissa. Mallista on saatavilla ainoastaan teliversio, jonka pituusvaihtoehdot ovat 12,3, 13 ja 13,8 metriä.
Maahantuonti Suomeen aloitettiin vuoden 2016 alussa. Sitä ennen mallia on jo tuotu käytettynä ulkomailta jonkin verran.
Urheiluviikonloppu
Urheiluviikonloppu on Yle Urheilun urheiluohjelma. Urheiluviikonloppua esitetään Yle TV2 -kanavalla syksystä kevääseen, lähes joka viikonloppu. Lauantaisin ja sunnuntaisin esitettävä ohjelma on usean tunnin mittainen sisältäen suoria urheilulähetyksiä ja makasiiniohjelmia. Urheiluviikonlopun juontajia ovat muun muassa Kaj Kunnas, Niki Juusela, Kristiina Kekäläinen, Sinikka Rajamäki ja Inka Henelius.
Discoverer 14
pienoiskuva|Filmit sisältävän säiliön kiinniotto [[Fairchild C-119 Flying Boxcar|Fairchild C-119 koneella.]]
Discoverer 14 (tunnettu myös nimellä KH-1 9009) oli tiedustelusatelliitti käytetty Corona-ohjelmassa jota hallinnoi DARPA ja Yhdysvaltain ilmavoimat. Elokuussa 1960, kuvat jotka satelliitti otti Neuvostoliitosta kiertoradalla saatiin talteen C-119-lentokoneella. Tämä oli ensimmäinen onnistunut ilmassa oleva kuvan takaisinsaanimen.
Sergio García
Sergio García voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Melissa Rauch
Melissa Ivy Rauch (s. 23. kesäkuuta 1980 Marlboro, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänen tunnetuin roolinsa on Bernadette komediasarjassa Rillit huurussa.
Ura
Melissa Rauch opiskeli näyttelemistä Marymount Manhattan Collegessa New Yorkissa. Valmistuttuaan hän alkoi näytellä teatterissa ja tehdä standup-komiikkaa. Hän oli mukana VH1:n ohjelmassa Best Week Ever vuosina 2005–2008.
Rauch on esiintynyt televisiosarjoissa True Blood, Kath & Kim ja Konttori. Hänellä oli sivuosa elokuvassa I Love You, Man. Rauch on esittänyt Bernadettea komediasarjassa Rillit huurussa vuodesta 2009. Sarjan neljännellä tuotantokaudella hänen roolistaan tehtiin vakituinen.
Teatterissa Rauchilla on ollut rooleja muun muassa näytelmissä Kesäyön unelma, Into the Woods ja Vampire Lesbians of Sodom. Hän on näytellyt George W. Bushin tytärtä Jenna Bushia esityksessä Miss Education of Jenna Bush. Rauch alkoi esiintyä komediashowssa The Realest Real Housewives Los Angelesissa vuonna 2011.
Yksityiselämä
Melissa Rauch on kotoisin Marlboron pikkukaupungista New Jerseystä. Hän asuu nykyään Los Angelesissa. Rauch on juutalainen.
The Fall (albumi)
The Fall on brittiläisen alternative bändin Gorillazin neljäs albumi. Levy julkaistiin 25. marraskuuta 2010 "ilmaiseksi" ladattavana Gorillazin omilla sivuilla, vain bändin Sub-Division fan clubiin kuuluville. Levynä se julkaistiin 18. huhtikuuta 2011. Koko albumi nauhoitettiin Damon Albarnin Apple iPadilla Escape to Plastic Beach World Tour -kiertueen Amerikan osion aikana lokakuussa 2010 ja Stephen Sedgwik miksasi sen myöhemmin Englannissa. Albumilla on vähemmän vierailevia artisteja, kuin Gorillazin levyillä on totuttu kuulemaan, mutta ”HillBilly Man”issa kitaraa soittaa Mick Jones, "Aspen Forest" bassoa Paul Simonon ja Bobby Womack laulaa säveltämänsä "Bobby in Phoenix"in.
Emmebi Motorsport
Emmebi Motorsport on italialainen pikkuformulatalli, joka kilpailee nykyään Formula Abarth-sarjassa. Talli perustettiin vuonna 2000. Talli on aiemmin kilpaillut Sveitsin Formula Renault-, Italian Formula Renault-, Formula 2000 Light-, Superbike World Championship- ja Auto GP-sarjoissa.
Jennifer Kemp
Jennifer Jo Kemp (s. 28. toukokuuta 1955 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä Münchenin kesäolympialaisissa 1972. Kempin kanssa samassa joukkueessa uivat Shirley Babashoff, Jane Barkman ja Sandra Neilson.
Kemp edusti Cincinnati Pepsi Marlinsia. Hän on 175 senttimetriä pitkä ja painoi uintiurallaan 66 kilogrammaa.
Kadiatou Camara
Camara osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Sydneyssä 2000, jossa hän oli 100 metrin matkalla alkueränsä kuudes ja putosi. Hän putosi samalla matkalla ensimmäisellä kierroksella myös Edmontonin MM-kisoissa 2001. Camara kilpaili vuoden 2002 Afrikan-mestaruuskilpailuissa 100 metrin juoksussa, jossa hän putosi alkuerissä ja pituushyppyyn, jossa hän sijoittui seitsemänneksi. Hän pääsi 100 metrillä puolivälieriin MM-kisoissa 2003. Camara juoksi tuolloin 11,73 sekuntia.
Camara voitti Afrikan-mestaruuskilpailuista 2004 hopeaa 200 metriltä jäätyään vain neljän sekunnin sadasosan päähän kilpailun voittaneesta eteläafrikkalaisesta Gerardine Pillaysta. Hän oli samana vuonna maansa lipunkantaja Ateenan olympialaisten avajaisissa. Camara oli kyseisissä kisoissa 200 metrin matkalla alkueränsä kuudes ja putosi. Hän sijoittui Bambousissa pidetyissä Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006 100 metrillä kuudenneksi ja 200 metrillä neljänneksi, mutta jäi 200 metrin kilpailussa alkueriin MM-kisoissa 2007.
Camara sai vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa 200 metriltä hopeaa silloisella maansa ennätysajalla 22,70 sekuntia. Hän hävisi jälleen niukasti eteläafrikkalaiselle, sillä Isabel Le Roux peittosi hänet sekunnin sadasosan erolla. Camara pääsi Pekingin olympialaisissa samana vuonna kyseisellä matkalla puolivälieriin saakka.
Tuileries
thumb|250px|Kevät Tuileries'n puistossa thumb|250px|Tuileries'n puisto on yksi Pariisin suosituimmista kävelypaikoista.
Kadiatou Camara
Ennätykset
Lähde: IAAF
Tuileries
Les Tuileries on yksi keskeisen Pariisin alueista. Sitä rajaavat idässä Louvren palatsi, pohjoisessa Rue de Rivoli, lännessä Concorde-aukio ja etelässä Seine-joen varressa oleva rantakatu. Nykyisin Tuileries on kokonaan puistoaluetta (ranskaksi Jardin des Tuileries), mutta aikaisemmin puiston itäpäässä sijaitsi Tuileries'n palatsi, joka oli valtionpäämiesten asunto niin kuningas- kuin keisarikunnankin aikana. Palatsi tuhoutui vuonna 1871, ja kaksitoista vuotta myöhemmin raunioiden paikalle perustettiin nykyinen puiston laajennus. Lähimmät metroasemat ovat Concorde ja Tuileries.
Tuileries'n puiston perustaminen 1564
left|thumb|320px|Tuileries'n puisto 1600-luvun lopulla
Puisto ympäröitiin muurilla ja se oli mittasuhteiltaan vaikuttava: 500 x 300 metriä. Sen luonnosteli puutarha-arkkitehti Claude Mollet italialaiseen tapaan: kuusi puistotietä pituussuunnassa ja kahdeksan poikkisuunnassa muodostivat säännöllisiä suorakulmaisia alueita, jotka täytettiin erilaisilla istutuksilla. Niitä olivat esimerkiksi puut, geometriset vinoristin muotoiset istutelmat, ruohokentät ja kapeat suorakaiteen muotoiset kukkapenkit, mutta myös hyötykasvit ja viiniköynnökset. Suihkulähde, eläintarha ja keinotekoinen luola koristivat myös puutarhaa. Jean Le Nôtre ja hänen isänsä Pierre Le Nôtre olivat vastuussa puutarhan toteuttamisesta.
Pääkaupungin kaunein ja suurin viheralue palveli hovin väkeä virkistysalueena ja siellä vietettiin myös loisteliaita juhlia, kuten heinäkuussa 1572 Englannin kuningattaren Elisabet I:n kunniaksi tai tulevan kuninkaan Henrik IV:n häät samana vuonna. Kaikkein ylenpalttisimpana muistellaan kuitenkin vastaanottoa, joka järjestettiin maansa kruunua Henrik III:lle tarjoamaan tulleiden puolalaisten suurlähettiläiden kunniaksi.
Ludvig XIII avasi Tuileries'n, lapsuutensa mieluisimman leikkipaikan yleisölle, vaikkakin vain aatelin jäsenille. Heillä oli vapaa pääsy alueelle silloin, kun hovi ei oleskellut Louvren tai Tuileries'n palatseissa.
Puutarhan uudistaminen 1664–1672
Kun palatsin uudistus oli jo käynnissä, Jean-Baptiste Colbert hankki Vaux-le-Vicomten linnassa jo kannuksia hankkineen maisema-arkkitehdin André Le Nôtren suunnittelemaan perusteellisen uudistuksen nyt jo satavuotiaaseen isänsä ja isoisänsä toteuttamaan puutarhaan. Le Nôtre antoi sille muodon, joka on pääpiirteissään säilynyt meidän päiviimme.
Hän puhkaisi palatsiin päärakennuksen keskelle päätyvään keskiakseliin keskeisen puistokäytävän, jonka molemmissa päissä on vesiallas: itäpäädyn allas on pyöreä ja lännessä kahdeksankulmainen. Hän avasi näkymiä poistamalla eri alueita rajanneet muurit ja rakennutti korotetut istutusalueet eli terassit, joista La terasse Bord de l'eau seuraa jokirantaa ja La terasse des Feuillants myöhemmin rakennetun Rue de Rivolin reunaa, sekä vielä kaksi terassia ramppeineen päätyyn, jonka ulkopuolelle tuli myöhemmin Place de la Concorde.
Terasseille istutettiin vilpoista varjoa luovia puita. Päätyterasseilta aukesi Tuileries'n suureksi perspektiiviksi kutsuttu näkymä, joka ulottui aina Chaillot'n kukkulan huipulle. Tuileries'n keskeisimmän puistokäytävän suoraksi jatkeeksi puutarhan ulkopuolelle rakennettiin myös leveä Pariisista maaseudulle johtanut tie, nykyinen Avenue des Champs-Élysées. Se on samalla osa Louvresta La Défenselle saakka jatkuvaa suoraa puistokatujen ja -käytävien ketjua, joka tunnetaan nimellä Axe historique tai Voie Triomphale.
thumb|150 px|Yksi Tuileries'n puutarhan patsaista on Aimé Millet'n teos Cassandra hakee Pallaksen suojelusta vuodelta 1877. Muotopuutarhan tyylipiirteiksi vakiintuivat varsinkin pensaiden ja pienoispuiden leikkaaminen geometriseen muotoon, viivasuorat hiekkakäytävät ja selkeästi rajatut istutusalueet. Puutarha koristettiin monin marmoripatsain. Vuonna 1719 pääsisäänkäynnin molemmille puolille pysytettiin kaksi Coysevox’n veistosta, jotka esittävät Merkuriusta seuralaisineen siivekkään ratsun selässä.
Hovi otti puutarhan heti omakseen ja kaikki ihailivat sen loistoa. Kuningas itse ei nauttinut siitä kovinkaan kauan, sillä uudistustöiden päättyessä 1671 hän päätti lopullisesti jättää kaupunkipalatsin ja asettua Versailles'hin. Kuningas salli kuitenkin alamaistensa käydä puistossa olettaen, että he olivat hyvin puettuja.
Puisto historian näyttämönä
left|thumb|Historiallinen pallomatka matkustajien kera lähti Tuileries'n puistosta vuonna 1783. Pallon rakenne oli sama kuin nykyisinkin. Lentokaasuna käytettiin [[vetyä. Piirros: Jacques Charles Luftshiff.]]
Samana vuonna kuin Montgolfierin veljekset, mutta heidän jälkeensä, kehitti ranskalainen fyysikko Jacques Charles ilmaa kevyemmällä kaasulla täytettävän lentopallon. Sen ensimmäinen miehitetty lento lähti 1. joulukuuta 1783 Tuileries'n puistosta. Kaksi tuntia kestäneellä lennolla oli keksijän mukana matkustaja, Nicolas Robert, sekä tieteellisiä instrumentteja. Tapauksesta muistuttava laatta sijaitsee puiston sisäänkäynnin oikealla puolella. Ranskan suuren vallankumouksen aikana puutarhassa nähtiin useita valtakuntaa liikuttaneita suuria tapauksia. Kuninkaallisen perheen palattua vartioituun huoneistoonsa Tuileries'ssä yleisö pääsi puistoon enää vain iltapäivisin. Kruununperijälle järjestettiin leikkipaikka joenrantaterassille, ja siellä nähtiin kävelyillään myös kuningatar Marie Antoinette. Puiston pohjoislaidalla sijainnut entinen ratsastushalli eli niin sanottu maneesin sali (Salle du Manège) toimi kansalliskokouksen istuntopaikkana. 18. syyskuuta 1791 puiston koko keskikäytävä ja Champs-Élysées oli valaistu suurin valaistuin pyramidein uuden perustuslain kunniaksi. Tuileries’n palatsin valtauksen yhteydessä 10. elokuuta 1792 kuninkaallinen perhe joutui pakenemaan ja kuninkaan henkivartiokaartin jäseniä ajettiin takaa pitkin puiston käytäviä. Vallankumous kansallisti niin palatsin kuin puistonkin, joka avattiin uudelleen yleisölle. Sinne istutettiin paljon puita ja pensasaluille istutettiin kukkia, joiden valinnassa otettiin huomioon myös niiden tuoksu. Puisto toimi edelleen myös seremonioiden näyttämönä. Kun vallankumous oli hylännyt perinteisen uskonnon, pyöreää vesiallasta käytettiin Korkeimman olennon seremoniassa 8. kesäkuuta 1794. Sinne oli sijoitettu kuvia, jotka esittivät muun muassa Ateismia, Kunnianhimoa, Itsekkyyttä, Epäjärjestystä ja Epäsopua. Maximilien de Robespierre sytytti ne palamaan huutojen ja suosionosoitusten myrskyssä. Kulkue lähti sitten kohti Mars-aukiota. Kahta kuukautta myöhemmin, 10. elokuuta, sama allas vastaanotti Jean-Jacques Rousseaun arkun, joka olisi jo kerran haudattu, mutta oli nyt tähdin koristeltuun kankaaseen kiedottuna matkalla kansakunnan sankareiden hautapaikkaan Panthéoniin.
Vuonna 1900 puistossa käytiin kesäolympialaisten keihäskilpailu ja saman vuoden maailmannäyttelyn yhteydessä siellä järjestettiin jättimäinen juhla-ateria 22 000 kunnanjohtajalle.