cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valkoinen orjakauppa (elokuva)
Tuotanto, teema ja vastaanotto
Fotoraman Den hvide Slavehandelia pidetään yleisesti tanskalaisen mykkäelokuvan ensimmäisenä ”eroottisena melodraamana”. Lajityypin suosio perustui sensaatiomaisiin aiheisiin, joissa yhdistettiin seksiä, rikollisuutta ja väkivaltaa. Rohkeiden ja kiellettyjen teemojen käsittelyn mahdollisti opettavainen sävy, jonka avulla pyrittiin hämäämään vastikään syntynyttä elokuvasensuuria. Fotorama ja Nordisk julkaisivat valkoisesta orjakaupasta useita jatko-osia, ja myöhemmin aiheesta tuli suosittu myös Yhdysvalloissa. Nordiskin Valkoisen orjakaupan ja sen seuraajien sekä Kosmoraman Kuilun (1910) kansainvälinen menestys sai myös muiden maiden elokuvayhtiöt siirtymään pitkiin kokoillan elokuviin, mikä puolestaan synnytti uuden alueellisiin yksinoikeuksiin perustuvan levitysjärjestelmän.
Nordisk Filmsin julkaisema plagiaatti aiheutti suuren skandaalin, ja Th. S. Hermansenin Fotorama uhkasi Ole Olsenin yhtiötä oikeustoimilla. Tanskan tekijänoikeuslaki ei kuitenkaan suojellut elokuvia, ja asia sovittiin tuomioistuimen ulkopuolella. Fotorama sai oikeuden levittää Nordiskin elokuvia Tanskassa, Norjassa ja myöhemmin myös Ruotsissa, jotka muodostivat vain pienen osan Nordiskin markkinoista. Fotorama puolestaan rajoitti omaa tuotantoaan ja keskittyi vuoden 1913 jälkeen kokonaan elokuvien levitystoimintaan.
Hurrikaani Rita
Hurrikaani Rita oli 17. nimetty trooppinen myrsky vuoden 2005 Atlantin hurrikaanikaudella, yhdeksäs hurrikaani, viides suurhurrikaani ja toinen 5. luokan myrsky Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Myrsky aiheutti tuhoja Floridassa, Teksasissa, Louisianassa ja Kuubaassa. Rita saavutti 5. luokan 21. syyskuuta, ja se iski maihin lauantaina 24. syyskuuta Teksasin Sabine Passin ja Lousianan Johnson's Bayoun välisellä alueella laannuttuaan ensin 3. luokan hurrikaaniksi.
Valkoinen orjakauppa (elokuva)
Tuotanto, teema ja vastaanotto
Nordiskin versiota esitettiin Suomessa pian Tanskan ensi-illan jälkeen. Sitä mainostettiin pisimmäksi Helsingissä näytetyksi elokuvaksi, jonka esitys kesti lähes tunnin ajan. Valkoisen orjakaupan kerrottiin olleen suuri yleisömenestys eri puolilla maata. Kuopiossa poliisimestari kielsi sen esittämisen alle 18-vuotiaille, mikä herätti ivallisia kommentteja paikallisissa lehdissä. Tanskalaiset pitkät elokuvat ja yksinoikeuksiin perustuva levitysmalli tekivät pian läpimurtonsa myös Suomessa.
Hurrikaani Rita
Rita oli kolmanneksi voimakkain koskaan havaittu Atlantin hurrikaani ja voimakkain Meksikonlahdella koskaan havaittu hurrikaani.
Valkoinen orjakauppa (elokuva)
Tuotanto, teema ja vastaanotto
Nordiskin Valkoinen orjakauppa on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla. Fotoraman versiosta on säilynyt vain lyhyitä katkelmia.
Hurrikaani Rita
Koska Meksikonlahdella sijaitsee huomattavia raakaöljyn tuotantolaitoksia, jalostamoja ja vientisatamia, Ritan vaikutukset ulottuivat pitkälle sen välittömän tuhoalueen ulkopuolelle. Raakaöljyn ja bensiinin hinnat nousivat Ritan vuoksi huomattavasti.
Ritan tieltä evakuoitiin ennätysmäärä ihmisiä: mediatietojen mukaan Teksasissa evakuoitiin yli kaksi miljoonaa henkeä. Ritan suoriin vaikutuksiin kuoli seitsemän ja epäsuoriin ainakin 55 henkeä. Myrskyvuoksi tuhosi laajalti Lousianan rannoilla olleita rakennuksia.
Torikuningas
thumb|Torikuningas Torikuningas on vuonna 1989 valmistunut Jyväskylän Kauppatorilla seisova lähes 12 metriä korkea graniittipatsas, joka on kuvanveistäjä Veikko Hirvimäen käsialaa. Patsas on omistettu jyväskyläläiselle Otto Toivaiselle (1892–1962) ja hänen myötään kaikille torin kulmilta maailmalle ponnistaneille. Otto Toivainen haaksirikkoutui ensimmäisen maailmansodan aikana Tyynellämerellä ja päätyi pakkonaitetuksi yhden Tonga-saariryhmän saaren kuningattaren kanssa sekä saaren kuninkaaksi.
Kuusjoen pappila
Kuusjoen pappilana on toiminut kolme eri rakennusryhmää, jotka ovat sijainneet kolmessa eri paikassa. Ensimmäistä pappilaa alettiin 1860 rakentaa Kuusjoen Kurkelan kylän Paavolan ratsutilan maalle. Toinen pappila rakennettiin 1901 Kuttilan kylään ja kolmas pappila valmistui 1949 Kurkelan kylään.
Kuusjoen ensimmäinen pappila
Kuusjoen vanhin pappila tunnettiin myös nimellä ”pitäjänapulaisen huoneet”. Se sijaitsi Kurkelan kylässä Paavolan ratsutilan maalla ja sen historia alkoi tammikuussa 1858, jolloin Kuusjoen saarnahuonekunnan edustajat ja Kurkelan Parran omistaja David Albert Collin tekivät 50-vuotisen vuokrasopimuksen. Saarnahuonekunta sai rakentaa pappilan Paavolan vanhalle tontille, pappila sai käyttöönsä puoli tynnyrinalaa peltoa sekä oikeuden laiduntaa hevosta ja kahta lehmää Paavolan metsässä. Lisäksi Collin lupasi toimittaa laudat neljän asuinhuoneen sisustamiseen. Collin ei saanut anteliaisuudestaan rahallista korvausta, vaan vapautuksen papinmaksuista ja pappilan ylläpidosta kolmen omistamansa tilan osalta.
Pappilan rakennustyöt alkoivat 1860. Osa rakennuksista saatiin ratsutilan vanhoja rakennuksia korjaamalla ja täydentämällä, osaksi jouduttiin tekemään kokonaan uusia rakennuksia. Vuonna 1867 oli valmiina asuintalo, jossa oli sali, neljä kamaria, keittiö ja eteinen, sekä talli, navetta, lato, yhdistetty kärry- ja rekihuone sekä vilja-aitta. Näiden kuuden rakennuksen lisäksi tehtiin 1870 renkitupa, sauna ja kellari sekä 1871 puuliiteri.
Kuusjoen toinen pappila
Kuusjoesta tuli vappuna 1886 Perttelin seurakunnan alainen kappeliseurakunta. Kappeliseurakunnan pappilana toimi aluksi ensimmäinen pappila eli entinen pitäjänapulaisen asunto. Vanha pappila ei enää vastannut kirkkolain kappalaispappiloille asettamia vaatimuksia, joten 1896 aloitettiin toimet toisen pappilan aikaansaamiseksi. Kirkonkokous päätti 1900 ostaa kauppias J. E. Walleniukselta 30 000 markalla koko Kuttilan kylässä olevan Kylä-Isontalon tilan. Siitä erotettiin pappilaa varten tontti, peltoa, puutarhamaata ja laidunmaata yhteensä 12,15 hehtaaria. Loput Walleniukselta ostetusta maasta myytiin lukkari F. O. Menanderille.
Kuusjoen uusi pappila rakennettiin kesällä 1901 Kylä-Isontalon tontille ja ristittiin Paimelaksi. Tontilla olleista rakennuksista jätettiin pappilan käyttöön kauppias Walleniuksen 1887 rakennuttamat päärakennus ja kalustovaja. Ulkohuonerivi ja saunarivi tehtiin ensimmäisestä pappilasta tuoduista rakennustarpeista ja 1902 rakennettiin uusista hirsistä aittarivi ja riihirivi. Uuden pappilan puutarhan suunnitteli lääninpuutarhuri ja 1902 puutarha ympäröitiin kuusiaidalla. Kuvernöörin 1904 tekemällä päätöksellä erotettiin Paimela-niminen kappalaisenvirkatalo Kylä-Isostatalosta itsenäiseksi lohkotilaksi eli emätilasta lohkomalla erotetuksi tilaksi.
Kuusjoen kolmas pappila
Kuusjoen kolmas pappila rakennettiin 1949 Kurkelan kylään ja Kuusjoen toinen pappila eli Kuttilan kylässä sijainnut Paimela luovutettiin asutustarkoituksiin.
Espanjan Grand Prix 1995
Espanjan Grand Prix 1995 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 14. toukokuuta 1995 Circuit de Catalunya -radalla, Barcelonassa. Kilpailu oli kauden neljäs. Sen voitti Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden toinen. Nopeimman kierroksen ajoi Damon Hill 1,24.531.
Pentti E. Rantanen
Pentti ”Beibi” Eemeli Rantanen (7. joulukuuta 1930 Lahti – 1. heinäkuuta 2016 Lahti) oli suomalainen käräjätuomari, urheilupoliitikko ja Lahden kaupunginvaltuutettu.
Rantanen toimi pitkään Suomen Sosialidemokraattisessa Puolueessa, mutta perusti vuoden 2004 kunnallisvaalien jälkeen oman, yhden hengen valtuustoryhmänsä nimeltään PER. Sen muodostamiseen oli syynä erimielisyys Lahden suurhallin hallintaa koskevasta seikasta. Vuoden 2005 lopussa Rantanen siirtyi Kokoomuksen ryhmään.
Hullukaalit
Hullukaalit (Hyoscyamus) on pieni ruohokasvisuku koisokasvien heimossa. Suvun tieteellinen nimi tarkoittaa sianpapua kreikaksi.
Toni Sirviö
Toni Sirviö (s. 8. tammikuuta 1992 Sulkava) on suomalainen keihäänheittäjä. Hänen seuransa on Sulkavan Urheilijat -41 ja häntä valmentaa entinen keihäänheittäjä Viljo Toivanen.
Porin Kalevan kisoissa 2015 Sirviö heitti 79,73 metriä yltäen tuloksella pronssille. Hänen ennätyksensä on toukokuussa 2015 Savonlinnassa heitetty 81,62 metriä. Vuonna 2014 Sirviö sijoittui Eliittikisojen Tampereen osakilpailussa toiseksi Ari Mannion jälkeen kauden parhaallaan 78,18.
Vuonna 2009 Sirviö osallistui alle 18-vuotiaiden MM-kisoihin Brixenissä, mutta jäi karsintaan.
Clavagnostus trispinus
Clavagnostus trispinus on sukupuuttoon kuollut Clavagnostus-sukuun ja Clavagnostidae-heimoon kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Zhou ja Yang vuonna 1977. Sillä ei ole alalajeja.
Kun päivä laskee
Kun päivä laskee on Susan Philipszin teos, joka tuotettiin vuoden 2010 Ihme-nykytaidefestivaalille. Teoksessa kuultiin Philipzin laulama Sydämeni laulu äänitteeltä Helsingin rautatieaseman keskushallissa päivittäin ajalla 12.3.-11.4.2010. Philipzs lauloi äänitteellä ilman säestystä. Ääni suunnattiin asemahallissa holvikaton alareunasta ylös, minkä seurauksena syntyi niin sanottu kuiskaus-galleriaefekti, jossa ääni kiirii holvikaarta pitkin tilan toiselle puolelle.
Sydämeni laulu on alun perin Aleksis Kiven kirjoittama ja Jean Sibeliuksen säveltämä.
Teoksen taustat
Philipsz on kertonut kiinnostuneensa erityisesti suomalaisesta tuutulauluperinteestä ja niin sanotuista Tuonelan lauluista. Hän on kertonut haluneensa rinnastaa teoksessa rauhallisen tuutulaulun aseman vilinään.
Carla Boyd
Carla Boyd (s. 31. lokakuuta 1975 Wynyard, Tasmania) on australialainen koripalloilija.
Boyd kuului Australian joukkueeseen sekä 1996 että 2000 kesäolympialaisissa. Atlantassa 1996 joukkue voitti pronssia ja Sydneyssä 2000 hopeaa. WNBA:ssa Boyd debytoi vuonna 1998 Detroit Shockissa. Vuodesta 2005 lähtien hän on edustanut ranskalaista Tarbes GB:tä.
Christian Gottlob Neefe
thumb|Christian Gottlob Neefe
Norovirukset
Norovirukset (Norovirus) ovat viruksia, jotka aiheuttavat ripuli- ja oksennustauteja. Ne tarttuvat yleensä kosketus- tai pisaratartuntana ihmisestä toiseen, mutta voivat levitä myös saastuneen veden ja ruoan välityksellä. Norovirus on yleisin taudinaiheuttaja veden välittämissä epidemioissa.
William Tubman
thumb|right|William Tubman William Vacanarat Shadrach Tubman (29. marraskuuta 1895 – 23. heinäkuuta 1971 Lontoo) oli Liberian presidentti 27 vuotta vuosina 1944–1971.
Norovirukset
Historia
Lääketiede on tuntenut norovirukset ainakin vuodesta 1929, jolloin ensimmäistä kertaa kuvattiin "talvikauden oksennustauti". Vuonna 1968 epidemia peruskoulussa Norwalkissa Ohiossa yhdistettiin virukseen, joka sai nimen "Norwalk virus". Viruksen geenit ja proteiinit kartoitettiin 1990-luvulta lähtien jolloin tunnistettiin Norwalkin olevan noin 150 viruksen ryhmä, jolle annettiin nimi norovirukset.
William Tubman
Tubman syntyi Harperissa, Liberiassa hyvät suhteet omaavaan amerikkalais-liberialaiseen perheeseen ja opiskeli lakia. Hänen isänsä, pastori Alexander Tubman oli armeijan kenraali ja entinen edustajainhuoneen puhemies.
Norovirukset
Tartuntamekanismi ja oireet
Useimmiten norovirustaudin saa tartuntana sitä sairastavalta tai hiljattain sairastaneelta. Kypsentämättömänä syötävät kasvikset ja ulkomailta tulleet pakastemarjat ovat myös aiheuttaneet epidemioita. Koska norovirus tarttuu herkästi, se voi aiheuttaa tautiryppäitä. Jo 100 norovirusta riittää aiheuttamaan taudin. Yhdessä grammassa ripuliulostetta on miljoonia viruksia. Koska virusta erittyy runsaasti, voi tartunnan saada myös esineistä, joita tautia sairastava on koskettanut. Tällaisia ovat esimerkiksi valokatkaisijat ja ovenkahvat.
Norovirusta erittyy ulosteisiin vielä 1–3 viikkoa ripulin loppumisen jälkeen. Tartunnan saanut voi olla myös oireeton, mutta tietämättään tartuttaa infektiota eteenpäin. Useimmiten virus leviää ihmisestä toiseen kosketus- tai pisaratartuntana. Norovirus voi levitä myös saastuneiden elintarvikkeiden tai veden välityksellä. Jos marjoja, hedelmiä tai kasviksia kastellaan ihmisen ulosteella saastuneella vedellä, voi virus levitä näihin elintarvikkeisiin. Norovirus voi siirtyä elintarvikkeisiin myös käsien välityksellä. Norovirus on poikkeuksellisen lämmönkestävä. Se sietää pakastamista ja alhaista pH:ta. Virus tuhoutuu kuitenkin kuumennettaessa elintarvike +90 °C:een kahdeksi minuutiksi.
Norovirus tarttuu herkästi ihmisestä toiseen. Tärkeimmät tartuntareitit ovat kosketustartunta ulosteesta käteen ja suuhun sekä aerosolitartunta oksennuksesta hengitysilmaan tai limakalvoille. Sairaalaolosuhteissa käytetään suojakäsineitä aina koskettaessa potilaaseen, hänen vuodevaatteisiinsa tai huoneen pintoihin. Vaipan vaihdossa ja eritteitä siivottaessa olisi hyvä käyttää suu-nenäsuojusta. Lähihoidossa käytetään suojaesiliinaa tai -takkia samoin kuin koskettaessa vuodevaatteisiin.
William Tubman
Tubmanin aikana hän maansa kehittyi monin tavoin. Hän modernisoi taloutta ja rohkaisi ulkomaisia investointeja. Tubman julisti sodan Japanille ja natsi-Saksalle, mikä toi maahan Yhdysvaltain lend-lease-apua ja salli Liberian käytön tukikohtana Pohjois-Afrikan sodassa.
Norovirukset
Hoito
Ripulointivaiheessa kannattaa juoda runsaasti nesteitä, joissa on suoloja ja sokeria sopivassa suhteessa. Ripulijuomia saa apteekeista. Maitotuotteita kannattaa välttää, koska ne aiheuttavat helposti vatsavaivoja. Maitohappobakteerivalmisteet voivat rauhoittaa oireita. Lepo on tärkeää. Aterioiden tulisi olla pieniä ja helposti sulavia ja esim. marjakeitot sopivat ripulipotilaalle hyvin. Sairastelu kestää noin 1-3 vuorokautta. Lääkehoitoa ei ole, mutta nestehoito saattaa joissain tapauksissa olla tarpeen. Lääkäriin kannattaa ottaa yhteyttä, jos on vatsakipua ja arkuutta. Vanhuksilla ja lapsilla elimistön kuivumistila saattaa vaatia sairaalahoitoa. Jos kunto ei parane muutamassa päivässä tai kuumeilu jatkuu korkeana, on aihetta mennä lääkäriin. Lääkärin tutkimus on myös tarpeen, jos lapsi tai vanhus muuttuu väsyneeksi, apaattiseksi tai ärtyisäksi. Pitkittyneen ripulin syy on aina selvitettävä.
William Tubman
Liberian Ship Registry perustettiin New Yorkiin jo 1948 entisen Yhdysvaltain ulkoministeri Edward Stettiniuksen avustuksella. Neljässä vuosikymmenessä maasta tuli maailman suurin mukavuuslippumaa. Julkisia palveluja, koulutusta ja armeijaa kehitettiin ja maassa avattiin maatalousasemia neuvomaan maanviljelyssä. Hän antoi myös naisille ja eri etnisille ryhmille äänioikeuden ja kehitti maan rautakaivoksia. Hän otti antikolonialistisen kannan naapurimaiden itsenäisyyskamppailussa, muttei sallinut Liberian politiikan radikalisoitumista.
Norovirukset
Genetiikkaa
Norovirukset ovat yksijuosteisia RNA-viruksia, jotka kuuluvat Caliciviridae-perheeseen. Norovirukset voidaan jakaa geneettisten ominaisuuksiensa perusteella seitsemään genoryhmään (GI-GVII). Norovirus-genoryhmät GI, GII ja GIV voivat infektoida ihmisiä. Tämän lisäksi genoryhmät GI ja GII, voidaan vielä jakaa vastaavasti 9- ja 22-genotyyppiin. GII.4-virukset ovat merkittävimpiä gastroenteriittipandemian aiheuttajia.
Polemarkhos
Polemarkhos voi viitata seuraaviin:
Norovirukset
Genetiikkaa
Kun uusi variantti ilmaantuu, vanha yleensä häviää pois noin vuoden kuluessa. Noroinfektion jälkeen ihmiselle syntyy suojaavat vasta-aineet. Syntyvä infektiosuoja jää kuitenkin merkitykseltään lyhytaikaiseksi, koska GII.4-viruksissa tapahtuu antigeenistä muuntelua. Näin ihmisen hankkima aiempi immuniteetti ei suojaa enää uusilta infektioita aiheuttavilta varianteilta. Virusvarianttien tartuntareitit vaihtelevat. Ihmisestä toiseen leviävät pääasiassa GII.4-tyypin variantit. Muut norovirusgenotyypit leviävät hyvin myös ruoan ja veden välityksellä. Desinfektioaineiden vaikutus noroviruksiin on epävarmaa.
William Tubman
Tubman oli myös kiistelty hahmo ylenpalttisen elämäntyylinsä johdosta, ja monien mielestä liian sidoksissa Yhdysvaltoihin. Hän otti maansa valuutaksi Yhdysvaltain dollarin ja muutti perustuslakia, joka rajasi presidentin kauden kahdeksaan vuoteen. Tubman selvisi murhayrityksestä 1955 hänen poliittisten vihollistensa yritettyä surmata hänet ja oli presidentinvirassa aina kuolemaansa saakka vuoteen 1971, jolloin hän kuoli lontoolaisessa sairaalassa. Häntä seurasi presidentinvirassa hänen varapresidenttinään vuodesta 1951 toiminut William Tolbert Jr.
Norovirukset
Tartunnan ehkäisy
Sairaalaolosuhteissa tarvitaan nopea tilannearvio ja ryhdytään torjuntatoimiin epidemian hallitsemiseksi. Heti ensimmäisten ripulitapausten jälkeen otetaan yhteys hygieniahoitajaan. Infektioilmoitus noroviruksesta tehdään erikoissairaanhoidossa. Rivilista sairastuneista ja heidän oireistaan toimitetaan viikoittain sairaalahygieniayksikköön. Sairastuneet, altistuneet ja terveet (uudet) potilaat eristetään omiin ryhmiinsä omiin huoneisiin tai osaston osaan. Jokaisella ryhmällä tulee olla omat WC- ja suihkutilat. Uusien potilaiden huoneet täytyy desinfioida. Pyritään mahdollisuuksien mukaan tilanteeseen, että oireilevia ja oireettomia potilaita hoitavat eri hoitajat. Potilaita ei pitäisi sijoittaa käytäväpaikoille. Potilaiden kulkemista käytävillä vältetään. Mikäli kohortointitoimenpiteet eivät auta, harkitaan potilassulkua (uusia potilaita ei oteta osastolle ennen kuin noroepidemia on hallinnassa). Potilaita ja omaisia opastetaan käsihygieniassa, suojautumisessa ja eristyshuoneessa käyttäytymisessä.
Kuparipintojen, joiden kuparipitoisuus on yli 60 % on havaittu tappavan noroviruksia.
Reijo Luostarinen
Reijo Kalevi Luostarinen (26. joulukuuta 1939 Kajaani – 24. marraskuuta 2017 ) oli suomalainen markkinointitieteilijä ja professori. Hän perusti kansainvälisen liiketoiminnan aineen opetus- ja tutkimusalan Helsingin kauppakorkeakouluun 1980-luvun alkupuolella. Hän oli ensimmäinen kansainvälisen markkinoinnin professori Suomessa ja mukana perustamassa FIGSIB (Finnish Graduate School in International Business) -tohtorikoulua.
Luostarinen pääsi ylioppilaaksi Kajaanin lyseosta vuonna 1959, jonka jälkeen hän opiskeli itsensä ensin merkonomiksi. Helsingin Kauppakorkeakoulusta hän valmistui ekonomiksi vuonna 1964, kauppatieteitten lisensiaatiksi 1971 ja tohtoriksi vuonna 1979. Hän opiskeli myös Yhdysvalloissa, University of Michiganissä ASLA-Fulbright-stipendiaattina vuosina 1970–1972.
Hän perusti FIBO (Finland’s International Business Operations) -tutkimusohjelman vuonna 1974. Hän johti myös poikkitieteellistä Metsä-ohjelmaa sekä monitieteellistä IDBM (International Design Business Management) -maisteriohjelmaa, jossa kansainvälisen liiketoiminnan opetus yhdistyi taiteen ja tekniikan opetukseen, ohjelma perustettiin 15 vuotta ennen Aalto-yliopiston syntymää. Helsingin kauppakorkeakoulussa Luostarinen toimi kansainvälisen liiketoiminnan aineen professorina ja -laitoksen johtajana, kansainvälisen kaupan tutkimuskeskuksen johtajana (CIBR) sekä HKKK:n vararehtorina (vuosina 1992–1996), josta jäi eläkkeelle vuonna 2003. Hän oli myös Teknillisen korkeakoulun ja Vaasan yliopiston dosentti.
Opetukseensa Luostarinen ammensi jatkuvasti uusia käytännön esimerkkejä näköalapaikaltaan useiden yritysten neuvonantajana. Hän myös ohjasi lukuisan määrän väitöskirjoja; enemmistön oppiaineesta vuoteen 2017 mennessä valmistuneista, yli 50 tohtorista.
Luottamustoimissaan hän oli muun muassa yksi EIBA:n (European International Business Academy eli Euroopan kansainvälisen liiketoiminta-akatemian) perustajajäsenistä ja presidentti (1989), Yhdysvaltain kansainvälisen liiketoiminta-akatemian alueellinen puheenjohtaja Euroopassa ja toimi kansainvälisen liiketoiminnan asiantuntijana YK:n eri organisaatioissa sekä eri ministeriöissä. Hän toimi useiden yritysten hallituksissa, myös puheenjohtajana, muun muassa Biohit Oyj:ssä (2003–2011).
Tupelo
Tupelo voi tarkoittaa:
Grant Wood
pienoiskuva|Amerikkalaista gotiikkaa 1930. Grant Wood, syntymänimeltään Grant DeVolson Wood (13. helmikuuta 1891, Anamosa, Iowa – 12. helmikuuta 1942, Iowa City, Iowa) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan parhaiten maalauksista, jotka kuvaavat Yhdysvaltain Keskilännen maaseutua. Hän matkusti neljästi Eurooppaan opiskelemaan maalaustekniikoita, erityisesti impressionismia vuosina 1920–1928. Suurin vaikuttaja oli kuitenkin Jan van Eyck. Wood opetti maalausta Iowan yliopistossa vuonna 1934. Yksi hänen tunnetuimpia teoksiaan on Amerikkalaista gotiikkaa.
Galeries Lafayette
thumb|[[Galeries Lafayette Haussmann]] Galeries Lafayette on ranskalainen vähittäiskauppayritys. Sen lippulaivatavaratalo, Galeries Lafayette Haussmann, sijaitsee Pariisissa. Sillä on myös useita tavarataloja ympäri Ranskaa sekä yksi Berliinissä.
Théophile Baderin vuonna 1893 perustamaan yritykseen kuului vuoteen 2012 asti myös Monoprix-päivittäistavaraketju, joka siirtyi kuitenkin Casino-yhtiölle pitkien yhteisomistusriitojen jälkeen.
Aiheesta muualla
Galeries Lafayette Galeries Lafayette
(612911) 2004 XR190
(612911) 2004 XR190 on transneptuninen kohde hajanaisen kiekon alueella, joka löydettiin vuonna 2004.
Joseph Wölfl
thumb|right|Joseph Wölfl
Joseph Wölfl (24. joulukuuta 1773 Salzburg – 21. toukokuuta 1812 Lontoo) oli itävaltalainen säveltäjä ja pianisti. Hän sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa Leopold Mozartilta ja Michael Haydnilta. Hän toimi hovisäveltäjänä Varsovassa, asui vuodesta 1795 Wienissä, muutti vuonna 1801 Pariisiin ja teki sieltä vuonna 1805 jälleen muuton, tällä kertaa Lontooseen.
Wölfl kuului Ludwig van Beethovenin ohella aikansa kunnioitetuimpiin pianovirtuooseihin Wienissä. Hän sävelsi kaksi sinfoniaa, seitsemän oopperaa ja ohjelmistoa pianolle. Viimeksi mainittua edustavat muun muassa hänen konserttonsa, sonaattinsa ja muunnelmateoksensa. Hän sävelsi myös kamarimusiikkia sekä pianon kanssa että sitä ilman.
Eino R. Wartiovaara
Eino Rafael Wartiovaara, sukunimi aik. Weckman (17. huhtikuuta 1885 Anjala – 14. joulukuuta 1967) oli suomalainen metsänhoitaja ja kirjailija. Wartiovaara toimi myös saarnamiehenä Maria Åkerblomin johtamassa herätysliikkeessä ja hän oli liikkeen toinen johtaja Åkerblomin rinnalla.
Henkilöhistoria
Wartiovaaran vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti William Wartiovaara (entinen Weckman, 1849–1924) ja Mirjam Salome Colliander. Wartiovaara oli naimisissa vuosina 1914–1929 Elli Maria Häklin kanssa. Avioeron jälkeen hän meni naimisiin 1936 Lydia Maria Lindroosin kanssa. Valtiokonttorin ylitirehtööri Jonathan Wartiovaara oli Eino Wartiovaaran veli. Wartiovaara pääsi ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1906 ja suoritti metsänhoitajatututkinnon 1911. Wartiovaara toimi 1910-luvulla valtion metsänhoitoalueilla apulaismetsänhoitajana ja metsätalouskonsulenttina. 1940-luvun alussa hän työskenteli myös Helsingin yliopistossa. Wartiovaara johti lisäksi jo vuonna 1919 perustamaansa Suomen kuivatislaamo Oy:tä. Tällä yrityksellä oli tervaa ja tärpättiä valmistaneet tehtaat Rengossa ja Korpilahdella.
Oikeudenkäynnit
Kun Kokkolassa 1919 käynyt arkkipiispa Gustaf Johansson oli julkisesti nuhdellut Åkerblomia, Wartiovaara julkaisi omalla kustannuksellaan 1920 teoksen Maria Åkerblom totuuden valossa, eräitä koettelemuksia ristin tiellä, jossa hän puolusti Åkerblomia ja kuvasi myös omia uskonnollisia pohdiskelujaan. Wartiovaara tuomittiin sitten vuoden vankeusrangaistukseen ns. Erik Stadius-jutussa. Stadius oli 14-vuotias poika, joka oli tuonut Helsingistä Kokkolaan Åkerblomin ratsuhevosen ja jäänyt Kokkolaan hevosen hoitajaksi. Åkerblomin liikkeen jäsenet pieksivät pojan Åkerblomin vaatimuksesta hevosen sotkettua pojan sille tuomia heiniä. Useita liikkeen jäseniä joutui syytteeseen pahoinpitelystä, mistä alkoi pitkä aina 1920-luvun lopulle saakka jatkunut liikettä koskeneiden oikeudenkäyntien sarja. Wartiovaaran vankeustuomio kumottiin korkeimmassa oikeudessa, mutta hän puolestaan haastoi oikeuteen muutamia kokkolalaisia pahoinpitelystä sen jälkeen, kun he olivat heitellet häntä ja muita liikkeen jäseniä mädäntyneillä kananmunilla tammikuussa 1920. Syyskuussa 1922 Kaarlelan Korpilahden kylässä tapahtui vakavampi välikohtaus, kun ratsastusretkellä ollut Åkerblom ampui browningilla laukauksen kohti vastaantullutta maanviljelijä Frans Honkaa, joka oli hätistänyt Åkerblomin koiraa pois hevosensa kimpusta. Seuranneessa oikeudenkäynnissä liike toi esiin 20 todistajaa, jotka väittivät, että maanviljelijä Honka olikin itse heitellyt Åkerblomia useilla katukiven kokoisilla kivillä ja ampunut tätä kohti. Todistajien mukaan Åkerblomilla ei ollut asetta mukana. Todistuslausunnot osoittautuivat perättömiksi, ja useat todistajista joutuivat syytteeseen väärästä valasta.
Murhayritys
Tämän jutun seurauksena åkerblomilaisten seurakunta Kokkolassa hajosi keväällä 1923 ja Marian palatsina tunnettu liikkeen jäsenten asuintalo myytiin. Liikkeen johtajat ja noin 220 jäsentä muutti samassa yhteydessä Kokkolasta Helsinkiin, jossa liike hankki ns. Toivolan huvilan Meilahdesta. Maria Åkerblom jäi joulukuussa 1923 kiinni kangasvarkauksista ja päätyi lopulta lääninvankilasta mielentilatutkimuksiin Kammion sairaalaan. Heinäkuussa 1924 Åkerblomin liikkeen jäsenet yrittivät ampua Kokkolassa Suntin suulla veneellä kaupunkiin tulossa olleen nimismies E. Weneliuksen, joka haavoittui vakavasti murhayrityksessä. Wenelius oli toiminut syyttäjänä Åkerblomin liikettä koskeneessa väärävala-jutussa. Tekijät saatiin kiinni Jyväskylässä, ja selvisi, että he olivat saaneet Maria Åkerblomilta ohjeen raivata Wenelius pois tieltä. Åkerblom karkasi helmikuussa 1925 Kammion sairaalasta mutta palasi julkisuuteen toukokuussa sen jälkeen, kun Turun hovioikeus oli hylännyt häntä vastaan nostetun syytteen varkauksista. Korkein oikeus tuomitsi kuitenkin Åkerblomin tässä jutussa kahdeksan kuukauden vankeusrangaistukseen, jolloin Åkerblom katosi uudestaan helmikuussa 1926, kunnes hänet vangittiin heinäkuussa 1926 Toivolan huvilassa.
Tuomiot
Nimismies Weneliuksen murhayritysjutun tutkinta eteni niin, että Wartiovaara vangittiin tammikuussa 1927 ja hänet tuotiin Kokkolaan kuulusteltavaksi. Kun toista jutun syytettyä Åkerblomia oltiin tuomassa Kokkolaan, hän hyppäsi liikkuvasta pikajunasta Kruunupyyn kohdalla ja piiloutui metsään, josta etsijät hänet kuitenkin löysivät. Jutun käsittelyn aikana Åkerblom karkasi uudelleen kesäkuun alussa 1927 Kokkolan poliisiputkasta. Hänet kuljetettiin Essex-merkkisellä henkilöautolla Tampereelle ja sitten kertoman mukaan pyykkikorissa Helsinkiin Toivolan huvilaan, josta poliisit pidättivät hänet kymmenen päivän kuluttua. Heinäkuussa 1927 Maria Åkerblom ja metsänhoitaja Wartiovaara tuomittiin Kokkolan raastuvanoikeudessa 15 vuoden kuritushuonerangaistukseen yllytyksestä murhaan ja väärään valaan. Vaasan hovioikeus alensi myöhemmin Wartiovaaran tuomion 12 vuoteen ja Åkerblomin tuomion 13 vuoteen. Korkein oikeus alensi Åkerblomia tuomiota vielä kahdeksaan vuoteen. Åkerblom yritti tuomiota kärsiessään paeta Hämeenlinnan naisvankilasta, mutta pako päättyi jo Hämeen läänin Koskella, kun pakoauto törmäsi sillankaiteen kivipilariin. Vankilasta vapauduttuaan Wartiovaara asettui Helsinkiin ja jatkoi edelleen mukana Åkerblomin liikkeessä.
Teoksia
Nimellä Eino R. Vartiovaara: Nimellä Eino R. Wartiovaara: Nimellä E. R. Wartiovaara:
Shpongle
Shpongle on brittiläinen elektronisen musiikin yhtye, jota pidetään yhtenä tärkeimmistä ja merkittävimmistä matalatempoisista psybientiä tuottavista yhtyeistä. Shpongle koostuu kahdesta jäsenestä ja livenä myös taustaorkesterista. Yhtyeen muodostavat Raja Ram, joka huolehtii myös Shponglen visuaalisesta puolesta, sekä englantilainen koskettimia soittava ja studiotyöskentelyn hoitava Simon Posford (ks. Hallucinogen). Yhtyeen musiikissa on valtava määrä vaikutteita erilaisista musiikkityyleistä ympäri maailman.
Blew (EP)
Blew on amerikkalaisen grungeyhtye Nirvanan EP, joka julkaistiin joulukuussa 1989. Kappale on myös ensimmäinen raita Nirvanan albumilla Bleach.
Ribaucourtin metroasema
Ribaucourt on Brysselin metron asema Molenbeek-Saint-Jeanin kunnassa. Sitä käyttävät linjojen 2 ja 6 junat. Se avattiin vuonna 1988.
Blew (EP)
EP:n julkaisi Tupelo Records. Blewistä julkaistiin 3 000 kappaleen painos vinyylilevylle, mutta yleisesti se julkaistiin CD:lle. EP:tä oli vaikea löytää Yhdysvalloista, sillä se julkaistiin Isossa-Britanniassa. EP sisältää myös nimikappaleen lisäksi muitakin kappaleita, kuten yhden kappaleen Incesticide-albumilta. Aikaisempi versio nimikappale "Blewistä" julkaistiin melkein kokonaan erilaisilla sanoituksilla.
Álex Abrines
Abrines pelasi espanjalaisissa seurajoukkueissa vuoteen 2016. Oklahoma City Thunder varasi hänet NBA:han 32. vuorolla vuoden 2013 varaustilaisuudessa, ja vuonna 2016 hän siirtyi Oklahoma Cityn joukkueeseen.
Blew (EP)
Muuta
thumb
Svenska skolhistoriska föreningen i Finland
Svenska skolhistoriska föreningen i Finland (ruotsinkielinen kouluhistoriallinen seura Suomessa) on suomalainen, ruotsinkielinen järjestö, joka ylläpitää ja tukee koulutushistoriallista tutkimusta ja dokumentointia ruotsiksi Suomessa. Järjestö perustettiin Helsingissä vuonna 1949 ja se kuuluu Suomen tieteellisiin seuroihin.
Järjestön puheenjohtajana toimii Erik Geber ja järjestön motto on "Se din skola så som den såg ut då du gick där" (näe koulusi sellaisena kuin se oli silloin kun sinä kävit sitä).
Toiminta
Svenska skolhistoriska föreningen:n päätehtävänä on julkaista vuosikirjaa nimeltä Skolhistoriskt Arkiv. Kirja on ilmestynyt joka toinen vuosi vuodesta 1952. Julkaisussa julkaistaan suuri määrä artikkeleita koskien yksittäisten koulujen historiaa, kuten myös yleisemmän tason artikkeleita.
Järjestö on jäsen Helsingin Tieteiden talossa, joka on mahdollistanut muun muassa verkkosivujen ylläpidon. Verkkosivuilla järjestö tiedottaa sen toiminnasta, julkaisuista ja yhteistyötahoista. Järjestön verkkosivut ovat olleet toiminnassa vuodesta 2011. Vuodesta 2015 Svenska skolhistoriska föreningen on kirjoittanut blogia ruotsiksi ja suomeksi aikomuksenaan muun muassa kommentoida ajankohtaisia aiheita koulutushistoriallisesta näkökulmasta, esittää erillisiä koulutushistoriallisia ilmiöitä ja välittää tietoa tutkijoiden kesken koulutushistoriasta suomenkielisessä Suomessa ja Skandinaviassa.
Oulun Diakonissalaitos
thumb|250px|Oulun Diakonissalaitoksen rakennus Albertinkadulla Oulun keskustassa.
Oulun Diakonissalaitos on Oulussa toimiva yleishyödyllinen ja aatteellinen säätiö, joka toteuttaa diakoniaa, tarjoaa elämänhallintaa tukevia sosiaalisen kuntoutuksen palveluita sekä harjoittaa ja tukee kokonaisvaltaiseen hyvinvointiin liittyvää tutkimusta. Se tarjoaa asiantuntijapalveluita liikuntalääketieteen osaamiskeskuksessa sekä toteuttaa hyvinvoinnin ja työllisyyden edistämisen hankkeita. Hankkeissa tuotettua tietoa ja kehitettyjä toimintamalleja viestitään asiantuntijoille järjestettävien koulutusten ja julkaisujen kautta. Oulun Diakonissalaitos on myös yksi Suomen Diakoniaopiston ja Diakonia-ammattikorkeakoulun omistajista.
Diakonissalaitos on perustettu vuonna 1896. Silloin aloitti Oulun Diakonissakoti nykyisten laitoksen rakennusten paikalla olleessa puutalossa Uusikadun varrella. Perustamista ajamassa olivat Oulun silloinen kirkkoherra Waldemar Wallin, konsuli Fredrik Borg, neiti Mimmi Bergh ja rehtori Mauno Rosendal. Diakonissakodin ensimmäiseksi johtajattareksi nimitettiin Norjassa seurakuntasisar-koulutuksen saanut Selma Stenbäck.
Diakonissalaitoksen toiminta laajeni huomattavasti, kun vanhojen puurakennusten lisäksi samaan kortteliin Uusikadun ja Sepänkadun kulmaan valmistui uusi nelikerroksinen tiilinen sairaalarakennus vuonna 1936. Funktionalismia edustavan rakennuksen on suunnitellut laitoksen ylilääkärin Lauri Kyanderin (myöh. Kiianmies) veli, arkkitehti Veikko Kyander. Niin ikään Kyanderin suunnittelema sairaalan laajennus valmistui Uusikadun ja Albertinkadun kulmaan 1950-luvun alussa. Vuonna 1947 hyväksytyn asemakaavan mukaan Ouluun ei olisi saanut rakentaa kuin korkeintaan viisikerroksisia taloja, mutta kaupunginvaltuusto hyväksyi diakonissalaitoksen asemakaavan muutospyynnön ja uuteen sairaalaan tuli myös seitsemänkerroksinen torniosa. Torniosan Uusikadun puoleisella seinällä on Oulussa syntyneen kuvanveistäjän Essi Renvallin muotoilema Vapauden henki -reliefi. Reliefi on valmistunut 1945, mutta paljastettu vasta 1965.
Lähteet
65.00861°N, 25.47056°W
Pyhäkosken veneonnettomuus
Pyhäkosken veneonnettomuus tapahtui Oulujoen Pyhäkoskella 2. elokuuta 1944 kun Oulun varuskunnasta koskenlaskuun lähteneen seurueen vene törmäsi joen poikki asetettuun vaijeriin ja kaatui jolloin veneessä olleista 20 henkilöstä kuusi hukkui.
André De Shields
André De Shields (s. 12. tammikuuta 1946 Dundalk, Maryland) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja, tanssija, ohjaaja ja koreografi. Lukuisia palkintoja saanut De Shields on näytellyt Broadway-musikaaleissa (Warp!, The Wiz, Ain’t Misbehavin’), off Broadway-tuotannoissa sekä elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Ura
Ennen taiteilijan uraansa De Shields opiskeli englanninkielistä kirjallisuutta ja afroamerikkalaista kulttuuria. Näyttelijän debyyttinsä hän teki 1969 musikaalissa Hair, jota esitettiin Chicagossa. Hänen Broadway-debyyttinsä oli Xanderin rooli tieteisnäytelmässä Warp! (1973). Erityisen mieleenpainuvia roolisuorituksia hän teki musikaaleissa The Wiz, Ain’t Misbehavin’, Play On!, The Full Monty ja Hadestown.
Pyhäkosken veneonnettomuus
18 hengen seurue johon kuului varuskunnan aliupseereita ja lottia lähti keskiviikkoiltana kello 21–22 tienoilla Utajärven Ojalta koskenlaskuun Oulujoelle Suomen Matkailijayhdistyksen koskiveneellä. Veneen ohjaajana toimi valantehnyt koskenlaskija Iikka Vähäoja ja soutajana Teuvo Ristiniemi. Vene törmäsi Pyhäkoskella Muhoksen Leppiniemen kohdalla virran poikki kulkeneeseen sinkkivaijeriin jolloin veneen tuhto katkesi, peräosa täyttyi vedellä ja vene kaatui veneessä olleiden joutuessa koskeen. Toinen koskea laskenut vene välttyi juuri ja juuri törmäämästä vaijeriin. Osa veteen joutuneista onnistui pysymään veden pinnalla veneen jäännösten ja pelastuskölien avulla kunnes he pääsivät rantaan kosken alapuolella. Onnettomuudessa hukkuivat kersantti Kaarlo Henrik Nurro (s. 1907), alikersantti Eino Emil Järvelin (s. 1915), korpraali Eino Fredrik Kuusisto (s. 1921) sekä lotat Sylvi Niemi (s. 1911), Alma Ikonen (s. 1916) ja Aune Poutiainen (s. 1917).
André De Shields
Ura
Vuonna 1984 De Shields ohjasi käsikirjoittamansa musikaalin André De Shields' Haarlem Nocturne, jossa hän näytteli pääroolin. Hän suunnitteli myös musikaalin koreografian.
Pyhäkosken veneonnettomuus
Pyhäjoen veneonnettomuus lopetti vuonna 1898 alkaneen Oulunjoen koskimatkailuliikenteen kun koskenlaskijoille ei enää myönnetty lupia ja vähän myöhemmin Pyhäkosken vesivoimalaitostyöt estivät kokonaan veneliikenteen.
André De Shields
Ura
De Shields on näytellyt mittavan teatteriuransa ohella muun muassa televisiosarjoissa Cosby, Sinkkuelämää, Kova laki, Kova laki: Erikoisyksikkö ja Katy Keene. Vuonna 2019 hänellä oli rooli Netflixin musiikkikomediassa John Mulaney & the Sack Lunch Bunch.
Locustrix audax
Locustrix audax on Locustrix-sukuun ja Locustopsidae-heimoon kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Martins-Neto vuonna 2003. Se on kuollut sukupuuttoon. Sillä ei ole alalajeja.
André De Shields
Ura
De Shields on saanut useita palkintoja roolisuorituksistaan (muun muassa Ain’t Misbehavin’ (Primetime Emmy -palkinto, 1982) ja Hadestown (Tony-palkinto, 2019)).
Eino M. Turtiainen
Eino Martti Turtiainen (10. lokakuuta 1920 Savonlinna – 17. joulukuuta 1983) oli suomalainen runoilija.
Turtiainen kävi kansakoulun sekä kokki- ja stuerttikoulun. Hän toimi laivakokkina, stuerttina, ylistuerttina ja intendenttinä. Turtiaisen puolisot olivat Tyyne (o.s. Pennanen) 1948–1949 sekä Milka Tuulikki (o.s. Joki; s. 12.1.1919, k. 13.4.1982) 1956–1982.
Judi Dench
Judith Olivia Dench (s. 9. joulukuuta 1934 York) on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt pitkällä urallaan niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin.
Lahden suurhalli
Lahden suurhalli eli Lahti Energia -areena on Lahden urheilukeskuksessa sijaitseva monitoimihalli. Vuonna 1981 valmistuneen sisäurheiluhallin on suunnitellut arkkitehti Kosti Kuronen ja toteuttanut Lahden urheiluhalliyhdistys. Nykyisin Lahti Energia -areenan yhteydessä on viisi monitoimihallia. Hallien nimet ovat: Suurhalli Areena, Suurhalli Treeni, Salpausselkä Halli, Vesijärvi Halli ja Lahti Halli.
Judi Dench
Kotimaassaan Denchiä pidetään yleisesti yhtenä toisen maailmansodan jälkeisen ajan suurimmista naisnäyttelijöistä, ja hän voitti vuonna 2005 äänestyksen, jossa valittiin Britannian paras naisnäyttelijä.
Lahden suurhalli
Historia
Rakentaminen toteutettiin Lahden kaupungin takauksella ja rakennuttamisesta vastasi silloin Lahden urheiluhalliyhdistys.
Judi Dench
Ura
Denchin ura alkoi teatterista ja hän on esiintynyt kaikilla merkittävillä Englannin näyttämöillä. Judi Dench opiskeli lontoolaisessa Central School of Speech and Drama -teatterikoulussa 1954–1957. Hänen ensimmäinen roolinsa ja myös läpimurtonsa oli Ofelia Shakespearen Hamletissa vuonna 1957. Valmistumisensa jälkeen hän näytteli useita näytäntökausia Oxfordissa ja Nottinghamissa, kunnes 1961 liittyi Royal Shakespeare Companyyn. Seuraavan parinkymmenen vuoden ajan hän esiintyi lukuisissa RSC:n tuotannoissa sekä Stratfordissa että Lontoossa.
Sittemmin Dench on esiintynyt monissa West Endin teattereissa kuten myös Lontoon kansallisteatterissa ansaiten lukuisia palkintoja pääosarooleistaan. Iästään huolimatta hän on edelleen yksi varmoista englanninkielisen teatterimaailman kassamagneeteista.
Ennen muuta Judi Dench on teatterinäyttelijä ja hän on esiintynyt yli 80 näytelmässä. Hän on myös näytellyt yli 30 roolia televisiolle. Tunnetuimmat televisiosarjat ovat Suomessakin esitetyt Kuinka isosisko naitetaan (A Fine Romance, 1981–1984), jossa hänen vastanäyttelijänään oli hänen miehensä Michael Williams, ja Vanha suola janottaa (1992–2008). Vuosina 2007–2009 hän esiintyi sarjassa Cranfordin naiset, joka perustuu Elizabeth Gaskellin teoksiin.
Lahden suurhalli
Historia
Suurhalli remontoitiin vuonna 2013, jolloin jalkapallokenttä jaettiin ylösnostettavalla väliseinällä kahtia ja halli muutettiin monipuoliseksi sisäliikuntakäyttöön. Lisäksi halliin rakennettiin pienempiä liikuntatiloja ja siirrettävät katsomot. Hallin remontointi ja laajennus maksoi noin 17 miljoonaa euroa. Samassa yhteydessä rakennettiin laajennus Lahti Hallin yhdistämiseksi messuhalliin ja hallit saivat uudet nimet.
Judi Dench
Ura
Dench itse pitää eniten teatterityöstä ja arvostaa vähiten elokuvan tekemistä, joka hänen mukaansa rajoittaa ilmaisua vielä TV-kuvauksia enemmän. Tästä huolimatta hän on esiintynyt myös ainakin 25 elokuvassa. Elokuvasta 007 ja kultainen silmä (1995) aina elokuvaan 007 Spectre (2015) hän esitti M:ää James Bond -elokuvasarjassa.
Lahden suurhalli
Historia
Urheilutoimijoiden lisäksi halleja käyttävät Lahden Messut Oy ja Catering-toimija, joka pitää tiloissa ravintolaa. Lahti Hallin alakerrassa on monipuoliset ja muunneltavat kokoustilat 10-700 henkilölle.
Judi Dench
Yksityiselämä
Denchillä on yksi tytär (s. 1972), sittemmin kuolleen aviomiehensä näyttelijä Michael Williamsin kanssa.
Dench sairastaa silmänpohjan ikärappeumaa, joka on yleinen korkean iän mukanaan tuoma silmäsairaus. Se ei ole sokeuttanut häntä vielä kokonaan, mutta on heikentänyt voimakkaasti näkökykyä.
Lahden suurhalli
Historia
Lahti Energia Oy, Spatium Toimitilat Oy sekä hallin suurimpiin käyttäjiin lukeutuva Lahti Basketball sopivat syksyllä 2017 yhteistyöstä, jonka myötä suurhallin nimi muuttui Lahti Energia -areenaksi. Halli otettiin käyttöön uudennimisenä sunnuntaina 8. lokakuuta Lahti Basketballin pelissä.
Judi Dench
Palkinnot ja tunnustukset
Judi Dench on saanut urallaan useita palkintoja ja huomionosoituksia, joista alla tärkeimmät:
Filmografia
Dench kuullaan M:n roolissa myös neljässä James Bond -pelissä: Everything or Nothing, GoldenEye: Rogue Agent, Quantum of Solace ja Blood Stone.
Aino-Kaisa Saarinen
Aino-Kaisa Saarinen (s. 1. helmikuuta 1979 Hollola) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, lajinsa moninkertainen maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hänellä on yksi henkilökohtainen ja kolme viestin maailmanmestaruutta sekä yksi hopea ja viisi pronssia. Olympialaisista hän on voittanut kaksi hopea- ja kolme pronssimitalia, joista yksi on tullut henkilökohtaiselta matkalta. Maailmancupissa Saarinen on voittanut kolme osakilpailua, ja vuoden 2009 Tour de Skin lopputuloksissa hän oli toinen.
Saarinen on viidellätoista arvokisamitalillaan yksi menestyneimpiä suomalaisia maastohiihtäjiä yhdessä Marja-Liisa Kirvesniemen ja Mika Myllylän kanssa. Saarinen on Krista Pärmäkosken ohella Harri Kirvesniemen jälkeen kaikkien aikojen toiseksi eniten olympiamitaleita voittanut suomalaisurheilija ilman olympiavoittoa. Lisäksi Saarinen on eniten maastohiihdon maailmancupin osakilpailuja kiertänyt urheilija maailmassa.
Saarinen edustaa Lempäälän Kisaa. Aikaisemmin hän on edustanut Hollolan Urheilijoita ja Joutsan Pommia. Häntä ovat valmentaneet Jarmo Riski vuosina 2002–2010, Niclas Grön vuosina 2010–2011, Ismo Hämäläinen vuosina 2011–2012 ja Reijo Jylhä vuosina 2013–2018.
Ura
Saarinen osallistui Lahdessa 1998 ensimmäiseen maailmancupin osakilpailuunsa, ja ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai vuonna 2000. Nuorten MM-hiihdoissa vuonna 1999 hän oli voittamassa viestikultaa.
Ensimmäisissä MM-hiihdoissaan Lahdessa 2001 Saarinen sijoittui sprintin 11:nneksi. Val di Fiemmen MM-hiihdoissa 2003 hän sijoittui 30 kilometrillä 22:nneksi. Maailmancupkaudella 2002–2003 Saarinen pääsi ensimmäistä kertaa palkintopallille sijoituttuaan kolmanneksi Holmenkollenin 30 kilometrillä.
Oberstdorfin MM-hiihdoissa 2005 Saarinen sijoittui 30 kilometrin neljänneksi ja sprintin kahdeksanneksi. Maailmancupkaudella 2004–2005 hän sijoittui parhaimmillaan toiseksi Göteborgin sprintissä. Yhteispisteissä hän oli kahdeksas.
Ensimmäisissä olympialaisissaan Torinossa 2006 Saarinen saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin voitettuaan pronssia sprinttiviestissä yhdessä Virpi Kuitusen kanssa. 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 4 × 5 kilometrin Suomen viestijoukkueessa Saarinen saavutti seitsemännet sijat.
Kaudella 2006–2007 Saarinen sijoittui maailmancupin yhteispisteissä viidenneksi. Kauden aikana hän saavutti ensimmäisen MC-osakilpailuvoittonsa Holmenkollenin perinteisen tyylin 30 kilometrillä. Sapporon MM-hiihdoissa 2007 hän oli kultaa voittaneessa Suomen viestijoukkueessa ja sijoittui henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan 30 kilometrin neljänneksi. Kaudella 2007–2008 Saarinen oli kolme kertaa maailmancupin palkintopallilla ja sijoittui yhteispisteissä yhdeksänneksi.
Saarinen aloitti maailmancupkauden 2008–2009 hyvin sijoittumalla Jällivaaran 10 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa kolmanneksi ja voittamalla seuraavan, Kuusamossa hiihdetyn 10 kilometrin perinteisen tyylin osakilpailun. Tour de Skillä hän oli toinen, Virpi Kuitusen jälkeen. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi, normaalimatkojen cupissa toiseksi ja sprintticupissa neljänneksi.
Saarinen voitti maailmanmestaruuden Liberecin MM-hiihtojen perinteisen tyylin 10 kilometrillä ja Virpi Kuitusen kanssa parisprintissä. Viestissä hän ohitti ankkuriosuudella Norjan Marthe Kristoffersenin tuoden Suomen voittajana maaliin. Lisäksi hän saavutti pronssia 2×7,5 kilometrin yhdistelmähiihdossa.
Vancouverin olympialaisissa hän hiihti ankkuriosuuden pronssia saaneessa viestijoukkueessa. 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli niin ikään kolmas. Kauden 2009–2010 maailmancupin kokonaispisteissä hän oli neljäs. Saarinen hylättiin Slovenian Roglan maailmancupkisassa joulukuussa 2009. Kilpailun tuomarineuvosto katsoi, että latua vaihtanut Saarinen aiheutti isäntämaan Petra Majdicin kaatumisen kiritaistelussa. Saarinen menetti kilpailussa 50 maailmancupin pistettä ja kolmannen sijan maailmancupissa. Asiaa käsiteltiin myöhemmin Roglan juryn, FIS:n ja Urheilun kansainvälisen välimiesoikeudessa CAS:sa vuonna 2011. Saarisen tekemää valitusta ei kuitenkaan hyväksytty, vaan alkuperäinen tuomio pisteiden hylkäämisestä jäi voimaan.
Riviera (elokuvateatteri)
Riviera Kallio on vuonna 2016 perustettu elokuvateatteri Helsingin Harjussa. Rivierassa on yksi sali, jossa on 55 paikkaa. Teatteritoiminnan omistaa Riviera Kallio Oy.
Aino-Kaisa Saarinen
Ura
Oslon MM-kilpailuissa 2011 Saarinen voitti hopeaa parisprintissä Krista Lähteenmäen kanssa. Pronssia hän sai 10 kilometrin perinteisen kilpailussa ja 4 × 5 kilometrin viestissä, jossa hiihti toisen osuuden. Lisäksi hän oli kahdeksas yhdistelmäkilpailussa.
Riviera (elokuvateatteri)
Teatterin eteistilassa on baari, kesäisin sen yhteydessä toimii myös terassi. Elokuvasalissa on istumapaikkoina yhden ja kahden hengen sohvia. Virvokkeiden lisäksi teatteri tarjoilee saliin alkoholijuomia ja syötäväksi pientä ruokaa. Elokuvien lisäksi teatterissa esitetään myös ooppera- ja balettinäytöksiä.
Aino-Kaisa Saarinen
Ura
Falunin MM-kilpailuissa 2015 Saarinen hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Suomen 4 × 5 kilometrin viestijoukkueessa. Kauden 2015–2016 hän lopetti joulukuuhun ja jäi äitiyslomalle.
Riviera (elokuvateatteri)
Riviera sijaitsee Helsinginkadun ja Harjukadun kulmassa osoitteessa Harjukatu 2, noin kahdensadan metrin päässä Sörnäisten metroasemasta. Samassa osoitteessa on toiminut aiemminkin Riviera-niminen elokuvateatteri vuosina 1977–1982. Alun perin vuonna 1955 perustetun teatterin nimi oli vuoteen 1977 asti Bio Kruunu. Vanhassa teatterissa istumapaikkoja oli noin parisataa, mutta Rivieraan paikkoja tehtiin vähemmän. Uudelleenperustaminen sai tukea Suomen elokuvasäätiöltä, ja hanketta tuki myös Helsingin kaupunki. thumb|Juhani Styrman kertoo Rivieran historiasta.
Riviera on ollut erittäin suosittu, ja salin täyttöaste on ollut suuri. Yritys on saanut toivomuksia suuremmasta paikkamäärästä ja tiheämmistä näytöksistä. Vastauksena kysyntään yritys avasi vuoden 2022 lopulla Riviera Punavuori -nimisen teatterin eteläisessä kantakaupungissa sijaitsevaan Merikortteliin.
Aino-Kaisa Saarinen
Ura
Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan parisprintissä viidenneksi Kerttu Niskasen kanssa ja saavutti pronssia Suomen 4 × 5 kilometrin viestijoukkueessa.
Saarinen lopetti urheilu-uransa vuonna 2018 Taivalkosken SM-kisojen 30 kilometrin kilpailuun, missä hän ylitti maaliviivan maajoukkuehiihtäjien Kerttu Niskasen ja Krista Pärmäkosken saattelemana.
Saarinen toimi vuoden 2018 elokuusta vuoden 2020 kesäkuuhun Salpausselän Kisojen pääsihteerinä ja toimi tapahtumayhtiö Lahti Eventsin vastaavana tuottajana ympärivuotisesti.
Yksityiselämä
Saarinen on ollut vuodesta 2012 naimisissa uransa lopettaneen koripalloilijan Tom Gustafssonin kanssa seurusteltuaan hänen kanssaan sitä ennen yli kymmenen vuotta. Heillä on kaksi lasta. Aino-Kaisa Saarisen kaksoissisar Maija Saarinen on hiihdon SM-mitalisti.
Saarisesta ilmestyi syyskuussa 2016 Pekka Holopaisen toimittama 300-sivuinen kirja Tahto (Teos, ISBN 978-951-851-622-7 ).
Huomionosoituksia
Saarinen valittiin Urheilutoimittajien liiton jäsenten äänestyksessä vuoden 2009 urheilijaksi. Vuoden urheilija palkinnon lisäksi Saarinen palkittiin vuoden 2010 urheilugaalassa vuoden naisurheilijana, hänen Liberecin kymmenen kilometrin maailmanmestaruutensa palkittiin yleisöäänestyksessä vuoden sykähdyttävimpänä hetkenä ja hän oli osa vuoden joukkuetta (naisten 4×5 km viestijoukkue).
Vuoden suomalainen maastohiihtäjä Saarinen on ollut vuosina 2009 ja 2010.
Saarisen kotikunta Hollola muisti 3 000 euron lahjoituksella Torinon olympialaisten parisprintin pronssimitalin jälkeen. Saarisen vuonna 2009 Liberecissä voittaman maailmanmestaruuden jälkeen Hollolan kunta päätti lahjoittaa tontin ja järjestää kansanjuhlan.
Tähystä tuulenpuolta
Tähystä tuulenpuolta (Look to Windward, 2000) on Iain M. Banksin kirjoittama tieteisromaani. Se on Kulttuuriin sijoittuvan niin sanotun Kulttuuri-sarjan kuudes romaani.