cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maniac Latin Disciples
Maniac Latin Disciples (usein lyhennetty MLD tai MLDN) on suuri hispaaninen katujengi Chicagossa, Illinoisissa. Jengi on erittäin väkivaltainen ja ottaa osaa huumeiden kuljetukseen. On arvioitu, että jengissä on reilut 1500 jäsentä.
Jengin symbolit ja viholliset
Jengin symboleita ovat kuusisakarainen tähti, joka edustaa heidän liittoaan Folks Nationin kanssa, sydän, jolla on sarvet ja mahdollisesti pirun häntä, hakaristi, joka edustaa jengin perustajaa Albert 'Hitler' Hernandezia, kolmipäinen talikko sekä Maniac-munkki. Maniac Latin Disciplesillä on pitkä sota Latin Kings-jengin kanssa. Latin Kings ja MLD olivat ennen liitossa, mutta Latin Kingsin jäsenien tapettua Albert 'Hitler' Hernandezin jengien välit hajosivat ja sota alkoi.
Historia ja järjestöllinen rakenne
Maniac Latin Disciples-jengi perustettiin vuonna 1966 Chicagon Humboldt Parkissa. Sen perusti Albert 'Hitler' Hernandez. Jengi tunnettiin ensin Latin Scorpionsina.
Vuonna 1970 Latin Kingsit murhasivat Albert 'Hitler' Hernandezin, ja tämän johdosta jengin korkea-arvoisimman jäsenen titteli vaihdettiin 'Kuninkaasta' 'Prinssiksi'. Hänen paikastaan taistelivat 'Diablo' ja 'Chi-chi', jotka molemmat olivat korkea-tasoisia jäseniä jengissä. Jengi liittoutui Gangster Disciplesien kanssa ja tämän myötä vaihtoi nimensä Latin Disciplesiksi. 1970-luvun puolivälissä Latin Disciplesit liittoutuivat Latin Eaglesien, Spanish Cobran ja Imperial Gangstersien kanssa, ja liittoa kutsuttiin United Latino Organizationiksi.
Latin Disciplesit liittyivät Folks Nationiin vuonna 1978.
Vuonna 1983 Fernando "Ferny" Zayas tuli jengin johtajaksi ja lisäsi jengin nimeen sanan 'Maniac'. Maniac Latin Disciplesit kasvoivat hurjaa vauhtia keräämällä jäseniä osavaltion vankiloista. He valtasivat alueita Pohjoisesta ja Läntisestä Chicagosta käyttämällä väkivaltaa ja tuhoamalla vastustajansa. Jengin johtaja Zayas vangittiin vuonna 1983 murhan takia, mutta hän on kyennyt johtamaan jengiään vankilasta käsin, vaikkakin jotkin 'setit' ovat irroittautuneet hänen hallinnastaan.
Vuonna 1996 MLD varajohtaja Johnny "Loco" Almodovar pidätettiin murhasta. Hän ja hänen kätyrinsä julistivat sodan Spanish Cobria vastaan, kun eräs korkea-arvoinen MLD ammuttiin Humboldt Parkissa. Pian tämän jälkeen jengin katujohtaja, Enrique "Rick Dog" Garcia murhattiin, ja tekijänä oli toinen MLD:n jäsen, Jamie 'Tuffy' Ruiz.
Jengin saatua taas hierarkiansa kokoon FBI suoritti suuren opeaation ja pidätti paljon MLD:in johtajia vuonna 2004 huumesyytteistä. Korkea-arvoisimmat pidätetyt olivat Fidel 'Fiddle' Hernandez sekä Antonio 'Bird' Perez jotka olivat jengin johtajia pidätyksensä aikana.
Tällä hetkellä MLD on kaatumassa, sillä monet heidän ryhmittymistään ovat alkaneet erota Fernyn johtajuudesta ja alkaneet taistella toisiaan vastaan huumerahoista ja alueista.
Motorinen yksikkö
Motorinen yksikkö on alfamotoneuronin ja sen hermottamien poikkijuovaisten lihassolujen muodostama kokonaisuus. Kun alfamotoneuronista tulee supistumiskäsky, se saa kaikki motoriseen yksikköön kuuluvat lihassolut supistumaan. Tähän perustuu myös se miksi sellaiseen motoriseen yksikköön kuuluvien lihassolujen supistuminen on tarkempaa, jossa on vähemmän lihassoluja.
Matemaattis-luonnontieteellisten alojen akateemiset
pienoiskuva|MALin logo Matemaattis-luonnontieteellisten alojen Akateemiset ry (lyhenne MAL, ) on vuonna 1961 alun perin Matemaatikkoliittona perustettu ammatillis-aatteellinen järjestö, jonka jäseninä on akateemisen koulutuksen saaneita matematiikan, fysiikan ja tietojenkäsittelyn ammattilaisia sekä näiden alojen korkeakouluopiskelijoita. Edunvalvonnan ja koulutus- ynnä muiden tilaisuuksien järjestämisen lisäksi yhdistyksen tarkoituksena on ”edistää matemaattis-luonnontieteellistä sivistystä sekä näiden tieteenalojen hyväksikäyttöä ja ammattitaidon arvostusta”.
MAL kuuluu Tekniikan Akateemisten Liittoon (TEK), joka puolestaan on Akavan toiseksi suurin jäsenjärjestö. Näin ollen kaikki MALin jäsenet ovat myös TEKin jäseniä. Vuoden 2019 lopussa MALiin kuului 3 119 jäsentä, joista miehiä oli noin 74 prosenttia ja naisia 26 prosenttia.
Varsinaisen MALin jäsenten edunvalvonnan hoitaa TEK, johon SMFL yhdistyi vuonna 1983. MAL on myös Suomen fyysikkoseuran yhteisöjäsen. Vuoteen 1999 järjestön nimi oli Suomen Matemaatikko- ja Fyysikkoliitto, ja vuosina 1999–2010 Suomen Matemaatikko-, Fyysikko- ja Tietojenkäsittelytieteilijäliitto SMFL.
MALin hallituksen puheenjohtaja toimikaudella 2019–2021 on Esko Juuso.
Pro gradu -palkinto
MAL on jakanut vuodesta 2000 lähtien vuosittain palkinnon Suomen yliopistojen parhaasta matematiikan, fysiikan tai tietojenkäsittelytieteen alan pro gradu -tutkielmasta. Palkinto on suuruudeltaan 5 000 euroa.
Pyöriäsuo
Pyöriäsuo on suo Lappeenrannan Yllikkälässä. Se sijaitsee sähköasemalle menevän tien varressa. Suolla ei juurikaan ole puita, joitakin harvakseltaan kasvavia kitukasvuisia mäntyjä ja koivuja, sekä tupasvillaa ja suopursua. Sen keskellä on avovesi, joka on muodoltaan pyöreä ja halkaisijaltaan muutamia kymmeniä metrejä. Suota ei ole ojitettu ja se on luokiteltu metsälain (10 §) tarkoittamaksi erityisen tärkeäksi elinympäristöihin kuuluvaksi vähäpuustoisena suona.
Lähteet
61.01889°N, 28.03861°W
Myrkkyliskot
Myrkkyliskot ovat hidasliikkeisiä, muodoltaan raskasrakenteisia ja paksuhäntäisiä. Ne osaavat kiivetä ja viettävät aikaansa paljon myös maan alla. Myrkkyliskojen myrkky on erittäin vahvaa ja sitä erittävät myrkkyrauhaset ovat alaleuassa, toisin kuin esimerkiksi käärmeillä. Lyhyet hampaat ovat uurteisia, mutta myrkky ei erity niiden päästä vaan hiukan kauempaa. Tämän vuoksi liskon täytyy pidellä saalistaan hetki, jotta myrkkyä ehtisi valua haavaan. Tämän mahdollistavat liskon vahvat leuat. Saalis kuolee hengityskeskusten halvaantumiseen, koska myrkky on neurotoksista (kuten esimerkiksi kobrilla. Myrkky voi tappaa lapsen tai vanhuksen ja terveelläkin ihmisellä kestää pitkään toipua sen puremasta, kaiken lisäksi käteen juuttunutta liskoa on lähes mahdoton saada käsin irti.
Myrkkyliskot syövät etenkin jyrsijöitä ja liskoja. Sen lisäksi ne ryöväävät lintujen ja matelijoiden pesiä. Ne pystyvät hyvin paastoamaan useita kuukausia. Myrkkyliskot elävät aavikoilla ja muilla kuivilla mailla Yhdysvaltain lounaisosista Meksikoon ja Guatemalaan.
Idän lohikäärme
Idän lohikäärme (The Last Dragon) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on tuottanut Rupert Hitzig ja ohjannut Michael Schultz. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 13. syyskuuta 1985 ja se julkaistiin myös VHS-muodossa.
Juoni
Nuori Leroy Green koskettaa viimeistä tasoa taistelulajissaan. Hänen opettajansa kokee ettei voi auttaa Leroyta enää. Leroy lähtee seikkailuun kohti taistelulajinsa viimeistä tasoa ja kohtaa matkallaan vaarallisen tv-tuottajan Eddie Arcadianin (Murney), sekä Harlemin shōgunin, joka haluaa olla taistelijoiden mestari. Lisäksi Leroy joutuu pelastamaan kaunista Laura Charlesia pakkomielteisen tuottajan kynsistä.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi piti elokuvaa vauhdikkaana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Adolf Bastian
thumb|right|Adolf Bastian Adolf Bastian (26. kesäkuuta 1826 – 2. helmikuuta 1905) oli saksalainen 1800-luvun yleisnero, joka tunnetaan erityisesti panoksestaan etnografian ja antropologian kehittymiseksi tieteiksi. Nykypsykologia on hänelle kiitollisuudenvelassa hänen teoriastaan Elementargedanke, jonka seurauksena Carl Jung kehitti teorian arkkityypeistä.
Bastian syntyi Bremenissä varakkaaseen saksalaiseen kauppiasperheeseen. Hän opiskeli oikeustiedettä Heidelbergin yliopistossa sekä biologiaa nykyisessä Berliinin Humboldtin yliopistossa, Jenan yliopistossa ja Würzburgin yliopistossa. Würzburgissa hän kuunteli Rudolf Virchowin luentoja ja kiinnostui silloin 'etnologiaksi' sanotusta tieteenalasta. Viimein hän päätyi opiskelemaan lääketiedettä ja valmistui Prahan Kaarlen yliopistosta 1850.
Vuonna 1861 hän lähti nelivuotiselle matkalle Kaakkois-Aasiaan, ja hänen kuvauksensa tuosta matkasta, Die Völker des östlichen Asien, kasvoi kuusiosaiseksi. Seuraavat kahdeksan vuotta hän oleskeli Pohjois-Saksassa ja perusti merkittäviä etnologisia laitoksia Berliiniin. Hän oli aina ollut innokas keräilijä, ja hänen panoksensa Berliinin kuninkaallisen museon (Museum für Völkerkunde, nyk. Ethnologisches Museum) kokoelmien luomiseksi oli niin runsas, että lähinnä hänen lahjoitustensa pohjalta perustettiin toinen museo, Kansantaiteen museo. Hänestä tuli Kuninkaallisen museon ensimmäinen johtaja.
1870-luvulla Bastian matkusteli laajasti Afrikassa ja Amerikan mantereella. Hän kuoli 1905 Port of Spainissa Trinidad ja Tobagossa yhdellä matkoistaan.
Ihmiskunnan psyykkinen ykseys
Bastian otti ensimmäisenä käyttöön termin Ihmiskunnan psyykkinen ykseys (the psychic unity of mankind). Se tarkoittaa ihmislajin yhteisiä psykologisia ja kognitiivisia piirteitä, jotka ovat kulttuurista tai rodusta riippumattomia, esimerkiksi tunteet ja niihin liittyvät kasvonilmeet.
London Knights
London Knights on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue Londonin kaupungista, Ontariosta. Se pelaa CHL:ään kuuluvaa OHL-sarjaa. Knights on voittanut kahdesti OHL:n mestaruuden ja kerran Kanadan juniorijääkiekon lopputurnauksen, Memorial Cupin.
Historia
thumb|John Labatt Centre (2002) London Knights aloitti B-juniorijoukkueena kaudella 1950–1951. Joukkue käytti 1950-luvulla useita eri nimiä, jotka riippuivat sen hetkisestä sponsorista. 1960-luvun alussa joukkue sai nimekseen London Nationals pääsponsorin Canadian National Railwayn mukaan. Kun Metro Junior A League kaatui ja Toronto St. Michael's Majors -joukkue hajosi, niin Toronto Maple Leafs halusi uuden junioriseuran, johon sijoittaa pelaajiaan. Maple Leafs yrittikin saada Nationalsia OHA-liigaan (nykyinen OHL). Nationals pääsi lopulta sarjaan kaudeksi 1965–1966. Seura pelasi Nationalsin nimellä kaksi kautta, mutta vuonna 1968 sponsorintijärjestelmä purettiin. Howard Darwin osti joukkueen ja muutti nimen London Knightsiksi.
Amerikanjapanilaiset
Amerikanjapanilaiset on Yhdysvaltoihin muuttaneista japanilaisista ja heidän jälkeläisistään koostuva väestöryhmä. Amerikanjapanilaisena itseään pitäviä ihmisiä oli Yhdysvaltain vuoden 2010 väestönlaskennassa 763 325. Selvästi suurimmat amerikanjapanilaiset väestöt asuivat Kaliforniassa, jossa heitä oli 272 528, sekä Havaijilla, jossa heitä oli 185 502.
Historia
Maahanmuutto Japanista Yhdysvaltoihin alkoi suuressa määrin 1860-luvulla Meiji-restauraation modernisoidessa japanilaista yhteiskuntaa, ja antaessa japanilaisten liikkua vapaammin. Muutto kohdistui aluksi erityisesti Havaijiin. Kiinalaisten maahanmuuttoa rajoittaneen Chinese Exclusion Act -lain astuttua voimaan vuonna 1885 japanilaisilla maahanmuuttajilla korvattiin osittain Yhdysvalloissa aiemmin yleisesti halpana työvoimana käytettyjä amerikankiinalaisia, kunnes vuoden 1908 Yhdysvaltain ja Japanin välinen epävirallinen sopimus sekä vuoden 1924 Yhdysvaltain uudistettu maahanmuuttolaki rajoitti huomattavasti myös japanilaisten muuttoa.
London Knights
Historia
Knights voitti ensimmäisen kerran historiassaan OHL:n mestaruuden kaudella 2004–2005. OHL-mestarina joukkue pääsi myös Kanadan juniorijääkiekkoilun lopputurnaukseen, Memorial Cupiin, jonka se voitti myös historiansa ensimmäisen kerran. Londonin kausi oli yksi Kanadan juniorijääkiekkohistorian parhaita. Joukkue rikkoi kauden aikana OHL:n ja CHL:n ennätyksiä. Se pelasi muun muassa 32 tappiotonta ottelua putkeen, mikä oli CHL:n ennätys. OHL:n pudotuspeleissä joukkue hävisi vain kahdesti ja voitti 16 kertaa. Memorial Cupin lopputurnauksessa joukkue voitti alkusarjassa kaikki ottelunsa ja finaalissa se kaatoi Rimouski Océanicin 4–0.
Amerikanjapanilaiset
Historia
Toisen maailmansodan aikana arviolta noin 120 000 amerikanjapanilaista alkuperää olevaa Yhdysvaltain kansalaista sekä Yhdysvalloissa asuvaa Japanin kansalaista eristettiin ja vangittiin internointileireihin.
London Knights
Historia
Suomalaiset pelaajat seurassa:
Jose F. Advincula
Advincula sai 9. marraskuuta 2011 nimityksen Capizin arkkipiispaksi.
London Knights
Joukkue
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Turkin presidentinvaalit 2007
thumb|200px|Abdullah Gül Turkin presidentinvaalit 2007 järjestettiin Turkissa huhti–toukokuussa 2007. Maalle valittiin uusi presidentti viideksi vuodeksi. Järjestyksessään vaali oli yhdestoista.
Presidentti Ahmet Necdet Sezerin virkakausi päättyi 2007, jolloin maalle oli tarkoitus valita uusi presidentti. Hallitseva AKP-puolue asetti ehdolle ulkoministeri Abdullah Gülin, joka ei ensimmäisellä kierroksella saanut tarvittavaa enemmistöä. Gülin ehdokkuus sai opposition marssimaan ulos parlamentista. Häntä vastaan ja sekulaarisen Turkin puolesta järjestettiin miljoonan marssijan joukkomielenosoitus. Turkin asevoimien pääesikunnan päällikkö kenraali Yaşar Büyükanıt ilmaisi 27. huhtikuuta toiveensa, että presidentin pitäisi olla koko sydämestään uskollinen tasavallan periaatteille. Ensimmäisessä presidenttiäänestyksessä paikalla oli 361 edustajaa, joista 357 kannatti Gülia. Korkein oikeus kuitenkin tuomitsi äänestyksen, koska lain mukaan paikalla pitää olla 367 edustajaa. Poliittisen kriisin ratkaisemiseksi parlamentti päätti yksimielisesti järjestää vaalit 22. heinäkuuta, neljä kuukautta etuajassa. Parlamentti yritti myös perustuslainmuutoksella muuttaa presidentin suoralla kansanvaalilla valittavaksi, mutta presidentti Sezer esti veto-oikeudellaan muutoksen, jota piti tarpeettomana ja parlamentarismin vastaisena.
Seuranneissa parlamenttivaaleissa hallitseva AKP sai lähes 47 prosenttia äänistä, 13 prosenttiyksikköä enemmän kuin edellisissä, ja määräenemmistön.
Jaroslav Diblenko
Jaroslav Diblenko (ven. Ярослав Дыбленко, s. 28. joulukuuta 1993 Surgut) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa KHL-seura TsSKA Moskovaa. Diblenko on aiemmin edustanut KHL-urallaan Atlant Mytištšia ja Spartak Moskovaa. Hän on pelannut myös AHL:ssä Binghamton Devilsin riveissä.
Suriname yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Suriname on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1987 lähtien. Stuttgartin 1993 ja Eugenen 2022 kisoista se jäi pois. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä kaksi mitalia.
Jaroslav Diblenko
Ura
Diblenko debytoi KHL:ssä kaudella 2012–2013 Atlant Mytištšin paidassa. Vuonna 2015 hän siirtyi Spartak Moskovan riveihin. Kaksi vuotta myöhemmin Diblenko siirtyi AHL:n Binghamton Devilsiin mutta palasi Spartak Moskovaan kaudelle 2018–2019. Kesällä 2019 Diblenko siirtyi SKA Pietariin kolmen vuoden sopimuksella.
Hone Heke
250px|thumb|oikea|Hone Heke vaimonsa kanssa, 1845 Hone Wiremu Heke Pokai (? – 6. elokuuta 1850) oli maorien johtaja lipputankosodassa. Hän oli syntynyt Bay of Islandsissa Uuden-Seelannin Pohjoissaarella. Nuorena hän kävi lähetyssaarnaajien ylläpitämässä koulussa ja kääntyi kristinuskoon. Hänestä tuli oman heimonsa johtaja ja hän oli mukana allekirjoittamassa kiisteltyä Waitangin sopimusta. Kun Uuden-Seelannin pääkaupunki siirrettiin Aucklandiin, Bay of Islandsin maorit menettivät kauppatuloja, sillä laivat eivät enää poikenneet ostamassa tuotteita heidän kylistään.
Kun erimielisyydet kasvoivat teki Hone Heke kuuluisimman tekonsa eli kaatoi Kororarekassa lipputangon, jossa liehui Yhdistyneen kuningaskunnan lippu. Britit pitivät tätä kapinayrityksenä ja sota puhkesi osapuolten välillä. Puoli vuotta kestäneessä sodassa lipputanko pystytettiin ja kaadettiin kolme kertaa. Hone Heke haavoittui taistelussa eikä osallistunut sodan loppuvaiheisiin. Rauha solmittiin ja britit esittivät sen heidän voittonaan, vaikka rauhansopimus solmittiinkin vain Hone Heken ja brittiläismielisen maorijohtaja Tāmati Wāka Nenen välillä. Hone Heke jäi eläkkeelle ja kuoli tuberkuloosiin 6. elokuuta 1850.
Suriname yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Surinamen ainoa MM-kisojen mitalisti on Letitia Vriesde, joka saavutti 800 metrin juoksussa hopeaa Göteborgissa 1995 ja pronssia Edmontonissa 2001. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi Tokiossa 1991 ja neljänneksi Ateenassa 1997. Muita surinamelaisurheilijoita ei ole yltänyt pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon.
Yhden miehen sota
Yhden miehen sota on Risto Jarvan ohjaama draamaelokuva vuodelta 1973. Se pohjautuu Jussi Kylätaskun aiheeseen, ja se on kuvaus vähävaraisesta maansiirtokoneenkuljettajasta, Erik Suomiehestä, joka toivoo pääsevänsä uuden, aiempaa helpomman elämän makuun oman yrityksen perustamisen myötä. Tavoitteensa toteuttamiseksi hän kuitenkin kieltää sukunsa ja luokkansa, vaikka joutuukin käyttämään niitä myös hyväkseen.
Yhden miehen sodan kuvasi Antti Peippo. Risto Jarvalle tyypillinen päähenkilön haaveiden ja todellisuuden välisen epäsuhdan vertailu tulee esille sateisten, kivikkojen ja hiekkakuoppien keskellä sijaitsevien työmaaparakkileirien kuvauksessa.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa tunnelmaltaan apaattiseksi mutta hyväksi joskin vanhentuneeksi ajankuvaksi. Hän antaa Yhden miehen sodalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Nylon 66’ers
Nylon 66’ers on 1990-luvun alussa perustettu, instrumentaalista rockia soittava turkulainen yhtye, joka on tehnyt puolen tusinaa albumia. Sen jäseniä ovat 2010-luvulla olleet Perttu Hemminki (sähköurut ja muut kosketinsoittimet), Peter Nordlund (sähkökitara), Petri Viitala (saksofonit), Hoss Siivonen (basso), Teho Majamäki (lyömäsoittimet) ja Mikko Mielonen (rummut). Esiintymisissään ja levytyksissään se on käyttänyt vierailevia laulusolisteja, kuten Marjut Fabritius, Ciaran O’Reilly, Mark Odom, Pelle Miljoona ja Maunu.
Yhtye sai alkunsa 1990-luvun taitteessa esikuvanaan Booker T. & the M.G.’sin instrumentaalinen rhythm and blues. Yhtyeen alkuperäiskokoonpanossa soittivat Perttu Hemminki (sähköurut), Hoss Siivonen (basso), Matti Wahlsten (sähkökitara) ja Pekka Eskelinen (rummut). Yhtyeen tyylikirjo on laajentunut vuosien varrella rhythm and bluesista rockiin, diskoon, souliin, jazziin, teknoon, latinalaisrytmeihin ja heavyyn.
Helsingin Sanomien Ilkka Mattila luonnehti yhtyettä 1990-luvun keskivaiheilla acid jazzia ja Spede-huumoria yhdisteleväksi provokatiiviseksi kokoonpanoksi, jonka urkuvetoinen instrumentaaliohjelmisto koostuu enimmäkseen sovituksista muiden artistien tunnetuksi tekemistä kappaleista.
Jumbo (täsmennyssivu)
Jumbolla voidaan tarkoittaa:
Bobby Farrell
Roberto "Bobby" Alfonso Farrell (6. lokakuuta 1949 Aruba – 30. joulukuuta 2010 Pietari ) oli arubalaissyntyinen tanssija ja viihdyttäjä. Hänet tunnettiin parhaiten diskoyhtyeestä Boney M., johon hän liittyi toimittuaan DJ:nä Saksassa.
Farrell oli alkuperäisen Boney M. -kokoonpanon ainoa miesjäsen. Yhtyeen tuottaja Frank Farian kuitenkin lauloi Boney M.:n levyillä miesosat, vaikkakin Farrell esiintyi yhtyeen keikoilla. Boney M:n alkuperäiskokoonpanon hajottua yhtyeen laulajan Liz Mitchellin mukaan Boney M -nimellä on kiertänyt jopa viisi eri yhtyettä. Yksi näistä oli Farrellin johtama Bobby Farrell's Boney M.
Farrell asui Amsterdamissa ja kuoli sydänkohtaukseen 30. joulukuuta 2010 Pietarissa esiinnyttyään yhtyeensä kanssa edellisenä iltana. Hänen agenttinsa John Seinen mukaan Farrell oli valittanut hengitysvaikeuksia illan esityksen jälkeen. Farrellin ruumiin löysi hotellin henkilökunta, kun hän ei vastannut herätyssoittoon. Hänet on haudattu Amsterdamin lähellä olevalle Zorgvliedin hautausmaalle.
Hänen kuolemansa jälkeen huomattiin, että hän oli kuollut samana päivänä ja samassa kaupungissa kuin Rasputin, jota Farrell esitti Boney M:n samannimisen laulun esityksissä.
Aleksandr Kokko
Aleksandr Viktorovitš Kokko (, s. 4. kesäkuuta 1987 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on suomalainen jalkapalloilija, joka toimii tällä hetkellä valmentajana kasvattajaseurassaan FC Jazzissa. Hänellä on myös Venäjän kansalaisuus.
Kokko on pelannut urallaan Veikkausliigaa FC Jazzin, FC Hongan, VPS:n ja RoPS:n riveissä 13 kautta ja 186 ottelua. Niissä hän on tehnyt 64 maalia ja antanut kolme maaliin johtanutta syöttöä. Hän on tehnyt liigassa neljä kertaa hattutempun eli kolme maalia yhdessä ottelussa.
FC Jazz
Leningradissa syntynyt inkeriläiset juuret omaava Kokko muutti kymmenen vuoden ikäisenä Poriin, jossa aloitti uransa FC Jazzin riveissä. Veikkausliigadebyytin ja samalla ainoan pelinsä Jazzin paidassa Kokko pelasi 2. lokakuuta 2004, kun hän tuli vaihdosta kentälle ja pelasi ottelussa kaikkiaan 16. minuuttia.
PoPa
Kaudeksi 2005 Kokko siirtyi Kakkosessa pelanneeseen PoPaan, joka sijoittui Kakkosen länsilohkon toiseksi. Kokko teki kaudella 2005 13 ottelussa viisi maalia.
FC Hämeenlinna
Kaudeksi 2006 Kokko siirtyi sarjaporrasta ylemmäs Ykkösessä pelanneeseen FC Hämeenlinnaan. Hämeenlinnassa Kokko pelasi 15 ottelua tehden kaksi maalia.
VPS
Kaudeksi 2011 Kokko siirtyi Vaasan Palloseuraan. Kokko pelasi Vaasassa 18 ottelua, joissa syntyi kolme maalia.
RoPS
Kaudella 2012 Kokko teki sopimuksen Ykkösessä pelanneen Rovaniemen Palloseuran kanssa. Kokko teki kaudella 2015 Ykkösessä 22 ottelussa 15 maalia. RoPS nousi kauden päätteeksi Veikkausliigaan. Kaudella 2013 Kokko pelasi RoPS:ssa 18 ottelua, joissa syntyi kuusi maalia. Kaudella 2014 otteluita kertyi 19 ja maaleja yhdeksän.
Kaudella 2015 RoPS pelasi häikäisevän kauden voittaen liigassa hopeaa. Kokko itse voitti maalikuninkuuden 17 osumallaan. Hän teki viimeisellä kierroksella Lahtea vastaan hattutempun, jonka turvin hän nousi maalipörssin voittoon ohi Juho Mäkelän. Kokko valittiin kaudella 2015 Veikkausliigan vuoden hyökkääjäksi ja vuoden pelaajaksi. Seuraavalla kaudella Kokko teki vielä yhdeksän maalia 15 ottelussa, kunnes siirtyi australialaiseen Newcastle Jetsiin.
Kaudeksi 2018 Kokko palasi Veikkausliigaan ja RoPS:n riveihin. Kokko pelasi kolme Veikkausliigakautta sen jälkeen RoPS:ssa, mutta ura oli tällöin loukkaantumisten leimaama. Hän pystyi pelaamaan kaudella 2018 kahdeksan, kaudella 2019 11 ja kaudella 2020 seitsemän ottelua. Kullakin kaudella hän teki yhden maalin.
Newcastle Jets
Australian aika oli Kokolle vaikea, sillä hän kärsi usein loukkaantumisista. Kahden kauden aikana Newcastlessa Kokko pelasi kaikkiaan 13 ottelua, joissa syntyi yksi maali.
Eastern SC
Kaudeksi 2017–2018 Kokko siirtyi hongkongilaiseen Eastern SC:iin. Easternissa Kokko pelasi kaikkiaan kuusi ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Eastern ja Kokko purkivat sopimuksensa tammikuussa 2018.
Maajoukkue
Kokko on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän kuului alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2009 EM-kilpailuissa.
Hän teki debyyttinsä Suomen maajoukkueessa 10. tammikuuta 2016 Ruotsia vastaan.
Saavutukset
Honka
RoPS
Warlito Cajandig y Itcuas
Warlito Cajandig y Itcuas (s. 31. tammikuuta 1944 Dumarao) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. maaliskuuta 1970 ja nimitettiin Calapanin apostoliseksi vikaariksi sekä Ausafan titulaaripiispaksi 17. huhtikuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jaime Lachica Sin, jota avustivat Nicolas M. Mondejar ja Vicente Salgado y Garrucho.
Aleksandr Kokko
Yksityiselämä
Kokko on sukutaustaltaan Inkerin suomalainen.
Nicolas M. Mondejar
Nicolas Mollenedo Mondejar (15. syyskuuta 1924 – 10. helmikuuta 2019 ) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. huhtikuuta 1953 ja nimitettiin Cebun arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Grumentumin titulaaripiispaksi 17. heinäkuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Antonio José Frondosa ja Manuel S. Salvador.
Mondejar sai 19. joulukuuta 1974 nimityksen Romblonin ja 21. marraskuuta 1987 San Carlosin piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 25. heinäkuuta 2001.
Chuck Kobasew
Nicholas James "Chuck" Kobasew (s. 17. huhtikuuta 1982 Osoyoos, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin NLA-sarjan SC Bernissä. Hän on pelannut NHL:ssä viidessä seurassa yhteensä 11 kautta. Calgary Flames varasi hänet 14. pelaajana vuoden 2001 NHL:n varaustilaisuudessa.
Ura
Chuck Kobasewin ura käynnistyi juniorina Brittiläisen Kolumbian jääkiekkoliigassa pelaavassa Penticton Panthersissa vuonna 1998. Tykitettyään kaudella 1999–2000 yli sata tehopistettä 58 otteluun, Kobasew muutti Yhdysvaltain puolelle Massachusettsiin. Boston Collegen joukkueessa kanadalaishyökkääjä vietti vuoden, jona aikana hän mm. valittiin NCAA-liigan arvostetun Frozen Four -turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kaudella 2001–2002 Kobasew siirtyi takaisin kotimaahansa, jossa pelipaikka irtosi WHL:ssä kiekkoilevasta Kelowna Rocketsista. Ennen kauden alkua kanadalainen ehdittiin varata NHL:n varaustilaisuudessa Calgary Flamesiin koko tilaisuuden 14. pelaajana. WHL:n pudotuspeleihin päättyneen kauden päätteeksi Flames kutsui Kobasewin riveihinsä ja antoi tälle pelipaikan silloisesta AHL-farmiseurastaan Saint John Flamesista. 2002–2003 laiturille kertyi uudessa joukkueessaan 48 ottelua ja tehot 21+12, kunnes häntä oltiin jälleen viemässä uuteen paikkaan: tällä kertaa NHL-edustusjoukkueen kokoonpanoon.
Kobasew debytoi Calgary Flamesissa loppuvuodesta 2002. Käynnissä ollut kausi jäi kuitenkin kanadalaisen osalta rikkonaiseksi, sillä hän ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa NHL:ssä ja sai palata 23 ottelun jälkeen takaisin AHL:ään. Sen sijaan kausi 2003–2004 tarkoitti Kobasewille lopullista murtautumista NHL-hyökkääjäksi: 70 ottelua, joissa 6 maalia ja 11 maaliin johtanutta syöttöä. Tämän jälkeen ei osoyoosilainen ole toistaiseksi pelannut virallisesti missään muualla kuin NHL:ssä, lukuun ottamatta liigan työsulkukautta 2004–2005, jolloin hän vietti menestyksekkään vuoden Calgary Flamesin jo edesmenneessä AHL-farmiseura Lowell Lock Monstersissa. Kobasew valittiin superkautensa aikana joukkueensa kapteeniksi.
Il Vaselino
Il Vaselino on suomalainen cover-yhtye, joka laulaa suomalaisia rock-lauluja kuorolauluna. Yhtye koostuu tamperelaisista muusikoista. Se julkaisi tähän asti ainoan studiolevynsä Raswaa Koneeseen vuonna 2006.
Vuokkiniemi
thumb|280px|Vuokkiniemi vuonna 2005
Il Vaselino
Historia
Yhtyeen historia alkoi yhteisen avantouintiharrastuksen parista, jäsenten tavattua toisensa talvella 2005. Pian tämän jälkeen yhtye julkaisi vuonna 2006 Poko Rekordsin alaisena ensimmäisen sinkkunsa PMMP-yhtyeen kappaleen Rusketusraidat 22. helmikuuta 2006, ja ensimmäinen levy julkaistiin saman vuoden maaliskuussa.
Vuokkiniemi
Vuokkiniemi on entinen kunta Vienan Karjalassa, nykyisin kylähallinto ja sen keskuskylä Kostamuksen kaupunkialueella Karjalan tasavallassa Venäjällä. Vuokkiniemi oli vuoden 2017 suomalais-ugrilainen kulttuuripääkaupunki.
Chuck Kobasew
Ura
Loppukaudesta 2006–2007 Chuck Kobasew sai siirron Boston Bruinsiin, jonka kanssa hän allekirjoitti sopimuksen 12. helmikuuta 2007. Vaihdossa Calgaryyn siirtyi puolustaja Brad Stuart. Ensimmäinen sopimus päättyi kauteen 2007–2008, mutta toukokuussa 2008 Bruins uusi sopimuksen. Uusi sopimus takasi Kobasewille kolmelta seuraavalta vuodelta yhteensä noin seitsemän miljoonan dollarin tulot. Kanadalaishyökkääjä ei kuitenkaan jatkanut bostonilaisjoukkueessa sopimuksen päivittämisen jälkeen kuin yhden kokonaisen kauden, kun lokakuussa 2009 Minnesota Wild teki tarjouksensa Bruinsin takuumiehestä. 19. lokakuuta siirrosta tuli totta, ja Kobasew muutti Minnesotaan, samaan aikaan, kun laiturit Craig Weller ja Alexander Fallström matkasivat toiseen suuntaan.
Vuokkiniemi
Vuokkiniemen kylä
thumb|280px|Pala Vuokkiniemeä Ylä-Kuittijärveltä nähtynä (2007). Vuokkiniemen kylä sijaitsee Ylä-Kuittijärven lounaispäässä maanteitse 59 kilometriä Kostamuksesta pohjoiseen.
Chuck Kobasew
Ura
Kiekkoiltuaan pari kautta Wildissa vaihtelevalla peliajalla, Kobasewin tie vei jälleen uuteen joukkueeseen. Colorado Avalanche solmi hänen kanssaan kaksivuotisen sopimuksen 1. heinäkuuta 2011.
Vuokkiniemi
Vuokkiniemen kylä
Vuokkiniemessä on noin 500 asukasta (1990). Heistä karjalaisia on noin 85 %. Valtaosa väestöstä käyttää keskinäisenä kielenään vienankarjalaa, joka on hyvin lähellä suomen kieltä. Nykyisin myös nuoremmat ovat alkaneet käyttää vanhempiensa kieltä.
Vuokkiniemen kylä ulottuu laajalle Kuittijärven ja Lammasjärven väliselle alueelle. Se koostuu useasta pienemmästä kylänosasta, joita ovat Kyyrölä, Kaskola, Lammasjärvi, Sepänniemi, Ryhjä, Selvana ja Remsulanpiä. Kylää poikki kulkee tsärkkä eli hiekkaharju, jossa on mäntymetsää.
Kylässä on ortodoksinen profeetta Iljan kirkko, joka on valmistunut 1997 ja vihitty käyttöön samana vuonna Iljan päivänä. Kirkko rakennettiin suunnilleen vanhan kirkon paikalle alkuperäispiirustusten mukaisena. 1700-luvulla rakennettu vanha kirkko toimi neuvostokaudella voimistelusalina, klubina ja rajavartioston ruokalana, kunnes se paloi vuonna 1939. Runonlaulaja Miihkali Perttusen patsas on vuodelta 1991.
Kylän keskuksena toimii Kylätalo Etnokulttuurikeskus, jossa on kylänjohdon toimitilat, museo, Vuokkiniemen Marttojen toimitilat, kutomo, puusepän verstas jossa valmistetaan kanteleita sekä juhlasali. Kylätalossa myös järjestetään karjalankielenopetusta aikuisille ja nuorille. Kylässä toimii yksi kauppa, yksi posti ja lisäksi kirjasto. Vuokkiniemessä on suomalaisten rakentamat koulut, joita sanotaan Karjalan kauneimmiksi. Lisäksi kylässä toimii etnografinen museo vanhassa kunnostetussa Ontsin talossa.
Karjalaisilla kylillä on yleensä kaikilla oma juhlapäivänsä. Vuokkiniemen kylän juhla on Iljanpäivän juhla heinä-elokuun vaihteessa. Yleensä Vuokkiniemi-seura Ry tekee matkan juhlaan, johon voi osallistua vaikkei olekaan seuran jäsen.
Vuokkiniemen kylähallintoalue siirrettiin Kalevalan piiristä Kostamuksen kaupungin alaisuuteen 1988.
Vuokkiniemen kunta
thumb|280px|Vuokkiniemeä heinäkuussa 2007 Vuokkiniemen kunta käsitti Ylä-Kuittijärven ympäristön ja kuului Kemin kihlakuntaan. Kunnan naapureina olivat pohjoisessa Pistojärvi, idässä Uhtua, etelässä Kontokki ja lännessä Suomen puolella Suomussalmi.
Vuonna 1905 kunnassa oli kaikkiaan 48 asutuspaikkaa, joista varsinaisia kyliä olivat itse Vuokkiniemi, Ponkalahti,Mölkkö, Vuonninen, Keynäsjärvi, Tsenanniemi, Tollonjoki, Venehjärvi, Riinuojärvi, Kivijärvi ja Latvajärvi. Tuolloin kylissä asui yhteensä 990 asukasta, 203 taloudessa. Jatkosodan aikana Vuokkiniemi oli Suomen miehittämä 1941–1944.
Uhtuan kunnan länsiosa kuului aikoinaan Vuokkiniemeen. Vuokkiniemen kunnan kyliä olivat Vuokkiniemi, Vuonninen, Kivijärvi, Venehjärvi, Latvajärvi, Ponkalahti, Tollonjoki, Tšena, Lonkka, Ylä-Lapukka, Lapukka, Huhtiniemi, Vitsajärvi, Naukuvaara, Haapavaara, Vasonvaara, Paahkomienvaara, Keynäsjärvi, Pirttilahti, Mölkkö, Karkujärvi, Piesunki ja Riinuojärvi.
Suurin osa näistä kylistä lakkautettiin 1960-luvulla "perspektiivittöminä", mikä tarkoitti, ettei niillä katsottu olevan tulevaisuudennäkymiä, ja niiden talot ja asukkaat siirrettiin Vuokkiniemen, Vuonnisen ja Ponkalahden kyliin. Myöhemmin myös Ponkalahti lakkautettiin. Vuokkiniemen kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja liitettiin Uhtuan piiriin.
Runonlaulanta
Vuokkiniemen pitäjä oli 1800-luvulla vanhan runonlaulun keskus, jonka alueelta pääosa kansalliseepos Kalevalan runot ovat kerätty. Tämä kalevalainen runopesä löytyi alkuaan piirilääkäri Zacharias Topeliuksen kiinnostuksen avittamana – hän nimittäin kirjoitti jo vuonna 1803 muistiin runoja Suomen alueella kulkevilta laukkukauppiailta. Hänen kolmannessa julkaisemassaan vihkossa jo viitataan Vuokkiniemeen ja viimeisessä eli neljännessä julkaisussa hän kertoo suoraan mistä runoja löytää. Hän on kirjoittanut runovaroista näin:
''Yksi ainoa maanpaikka, sekin Suomen piirin ulkopuolella, tai muutama pitäjäs, Arkangelin läänissä erinomattain Vuokkiniemen Pitäjäs, säilyttää vielä vanhat tavat, ja vanhan urosväen jutut vilpitönnä ja puhtaana. Siellä veisaa Väinämöisen ääni, siellä soipi vielä Kantele ja Sampo.''
Kalevalan synty-isä Elias Lönnrot löysi tämän jälkeen Vuokkiniemen ja sen runokylät. Hän keräsi useita kymmeniä tuhansia säkeitä ja kokosi niistä tuntemamme Kalevalan. Hän on päivännyt Kalevalan 28. helmikuuta 1835, joten vuonna 2015 tuli tästä kuluneeksi pyöreät 180 vuotta! Nimeksi hän laitokselle antoi Kalewala taikka Wanhoja Karjalan Runoja Suomen kansan muinosista ajoista.
Vuokkiniemen kunnasta on tullut useita runonlaulajia muun muassa Arhippa ja Miihkali Perttunen Latvajärveltä, Ontrei ja Jyrki Malinen sekä Vaassila Kieleväinen Vuonnisista, Jyrki ja Petri Kettunen Tšenasta ja Outokka Lesonen Venehjärveltä.
Karjalan Sivistysseura julkaisi 25. helmikuuta 2015 vienankielisen Kalevalan eli Kal’evala vienankarjalakši. Se on lähinnä sitä kieltä, jolla runot aikoinaan Lönnrotille esitettiin. Sen on kääntänyt Raisa Remšujeva ja kuvittanut Vitali Dobrinin. Raisa Remšujevan sukujuuret ovat Vuokkiniemessä ja Dobrinin Akonlahdessa.
Vuokkiniemi-seura ry
Vuokkiniemi-seura ry vaalii kalevalaista kulttuuriperinnettä ja pyrkii vahvistamaan tietämystä Vuokkiniemestä, sen kulttuurista ja asemasta niin Karjalassa kuin Suomessakin. Seurassa on jäseniä noin 300, aina Amerikasta asti.
Seuran toiminta kulttuurin vaalimisessa pohjautuu Vuokkiniemen erityisasemaan Kalevalan synnyn kannalta. Elias Lönnrot kokosi valtaosan Kalevalan runoaineksesta Vienasta ja erityisesti Vuokkiniemen pitäjän alueelta. Kalevalaisen kulttuurin ensimmäiset inkarnaatiot eli suuret runonlaulajat Arhippa Perttunen, Miihkali Perttunen ja Vaassila Kieleväinen elivät Vuokkiniemen pitäjässä yhdessä muiden runontaitajien kanssa. Lönnrot piti tästä syystä Vuokkiniemeä koko Karjalan tärkeimpänä pitäjänä.
Vienalaisella ja vuokkiniemeläisellä kaupankäyntitaidolla on ollut suuri merkitys Suomen liike-elämässä. Vuokkiniemeläiset laukkukauppiaat kiertelivät erityisesti 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa kaupalla ympäri Suomea. Moni heistä asettui pysyvästi Suomeen ja ryhtyi pitämään joko tukku- tai maakauppoja eri puolilla Suomea, suhteellisesti eniten Pohjanmaalla (esimerkiksi Lipkin/Lipponen, Loginov/Seppänen, Remsu/Remsujeff, Rettijeff, Mattinen/Matvejeff, viimeksi mainitusta ks. James (farkut), joka oli Ville Mattisen perustaman Mattisen teollisuus Oy:n tuote). Myös tämän perinteen säilyminen on seuralle tärkeää.
Vuokkiniemi-seuran tavoitteisiin kuuluu myös auttaa vuokkiniemeläisen kulttuurin elinvoimaisena pitämistä Vuokkiniemessä. Karjalan tasavallan alueella karjalaisia on arviolta kymmenisen prosenttia. Vuokkiniemen kylä on karjalaisuuden kannalta tärkeä, koska sen asukkaista noin 85 % on karjalaisia, ja niinpä Vuokkiniemi onkin karjalaisin kylä koko Karjalan tasavallassa. Vuokkiniemessä karjalan kielikin elää sen verran vireänä, että siellä vielä ”paissah puhasta karjalua”. Se on vuokkiniemeläisen identiteetin kivijalka, jota Vuokkiniemi-seura omalla toiminnallaan pyrkii tukemaan.
Vuokkiniemi-seuran historia voidaan jakaa epäviralliseen ja viralliseen historiaan, mutta lisäksi aikaan rekisteröimättömänä ja rekisteröitynä yhdistyksenä. Seuran virallinen historia alkaa 1.7.1990. Silloin Vuokkiniemen kulttuuritalolla pidetyssä järjestäytymiskokouksessa asiasta oli päättämässä suuri joukko Vuokkiniemestä Suomeen lähteneitä ja heidän jälkeläisiään. Kokous pidettiin ensimmäisen seuran järjestämän yhteisen Vuokkiniemen-matkan yhteydessä. Sitä ennen oli pidetty lähinnä epävirallisia, vuokkiniemisten yhteisiä kesätapaamisia. Ensimmäinen yhteinen kesätapaaminen järjestettiin Ruotsissa vuonna 1984. Ruotsiin, erityisesti Boråsiin oli jatkosodan jälkeen Suomesta muuttanut itäkarjalaispakolaisia, myös vuokkiniemeläisiä, pakoon punaista Valpoa. Vuokkiniemi-seura rekisteröitiin virallisesti yhdistykseksi 2006.
Tammikuussa 2007 seura julkaisi Vuokkiniemen ja samalla koko Vienan Karjalan historiasta kertovan historiakirjan "Tupenkolahuttajien mailla. Vuokkiniemi esihistoriasta toiseen maailmansotaan". Kirjan kirjoittajat ovat alansa huippututkijoita niin Suomesta kuin Venäjältä, esimerkiksi emeritusprofessori Heikki Kirkinen ja professori Jouko Vahtola sekä Karjalan tasavallasta professori Pekka Zaikov. Kirjan on toimittanut seuran silloinen puheenjohtaja Kai Paajaste ja hankkeen talousasioista vastasi Rauno Rosenqvist.
Vuokkiniemi-seuran nykyinen puheenjohtaja on Asmo Kallio, ja häntä ennen tehtävässä ovat olleet Jyrki Mäkelä, Kai Peksujeff ja Marita Paajaste. .
Seuralla on sukututkimuksesta kiinnostuneiden yhteistyöverkosto, jonka sukututkimustoiminta keskittyy vienalaisen ja vuokkiniemeläisen sukutiedon kokoamiseen.
Vuokkiniemi-seura toimii tiiviissä yhteistyössä Karjalan Sivistysseura ry:n (KSS) kanssa. Ennen rekisteröimistään Vuokkiniemi-seura toimi KSS:n alaosastona. KSS oli alun perin vienalaisten laukkukauppiaiden ja heidän jälkeläistensä perustama Wienan Karjalaisten Liitto (WKL), jonka perustamiskokous pidettiin Tampereen työväentalolla elokuussa 1906. WKL oli ripeä otteissaan, ja nopeassa tahdissa Vienan Karjalaan perustettiin muun muassa suomenkielisiä kouluja ja lukutupia.
Suomalais-ugrilainen kulttuuripääkaupunki
thumb|280px|Suomalais-ugrilaisen kulttuuripääkaupungin avajaiset 7. tammikuuta 2017 Vuokkiniemessä
Vuokkiniemi osallistui kansainvälisen nuorisojärjestö Youth Association of Finno-Ugric Peoples eli MAFUNin organisoimaan Finno-Ugric Capital of Culture 2017 -kilpailun finaaliin elokuussa 2016. Voitosta kilpailivat Vuokkiniemen ohella Suomesta Kuhmo (Juminkeko) sekä Kymenlaakson Sippola (Sugrin paikka). Kilpailu oli kovatasoinen ja tiukka. Neljän maan edustajista koostunut tuomaristo päätyi valitsemaan Vuokkiniemen voittajaksi. Vuokkiniemen kulttuuripääkaupunki-vuoden teemana on Karjalan kieli- ja kulttuuri ja sen päivittäminen nuorisoa kiinnostavaksi. Vuoden aikana Vuokkiniemessä järjestetään useita tapahtumia. Vuokkiniemi-seura ry vaalii vuokkiniemeläistä perinnettä ja on ollut edesauttamassa Vuokkiniemen pyrkimystä kulttuuripääkaupungiksi.
Matkalle Vuokkiniemeen
Kostamuksesta bussiyhteydet kulkevat Vuokkiniemeen. Lisäksi Kostamuksesta voi ottaa taksikyydin kylään, Venäjällä taksilla ajaminen on todella edullista. Sovi kuitenkin etukäteen kuskin kanssa hinnasta. Kostamuksesta Vuokkiniemeen on matkaa noin 60 kilometriä. Venehjärvelle Vuokkiniemestä noin 25 kilometriä ja Vuonniseen 41 kilometriä. Latvajärvelle ja Kivijärvelle pääsemiseen tarvitaan erillinen lupa, koska ne sijaitsevat raja-alueella. Tollonjoki on ennen Vuokkiniemeä. Ponkalahti on ennen Venehjärveä ja Pirttilahteen pääsee Vuokkiniemestä Kuittijärven poikki veneellä. Vuonniseen ei ole säännöllistä liikenneyhteyttä, mutta Vuonnisessa on kuljetuspalvelu tätä varten.
Useat suomalaiset matkailuyritykset tekevät bussimatkoja Vuokkiniemeen. Lisäksi Vuokkiniemeen voi matkata omalla autolla. Tie Kostamuksesta Vuokkiniemeen ja siitä eteenpäin muihin kyliin, on päällystämätöntä soratietä, joka on autolla ajettavassa kunnossa. Nopeusrajoitus on 50–70 kilometriä tunnissa.
Turun maaoikeus
Turun maaoikeus eli maanoikeus oli 1400-luvulla ja 1500-luvun alussa toiminut Suomen ylin tuomioistuin.
Tuomioistuimen perustaminen
Tuomioistuimen perusti vuonna 1407 Turkuun Ruotsin kuningas Eerik XIII Pommerilainen. Kuningas vieraili Suomessa 1407 ja teki aloitteen maanoikeuden perustamiseksi. Se mainitaan lähteissä ensi kerran 1411 ja se sai lopullisen muotonsa 1435. Kuningas antoi 1414 maanoikeudelle oikeuden ratkaista kuninkaalle kuuluneet oikeus- ja valitusasiat. Oikeuden toiminta ilmeisesti keskeytyi, sillä sen ratkaisuista ei ole tietoja vuosilta 1417–1433. Kuningas antoi 1435 perustamiskirjeen, johon sisältyi määräykset maanoikeuden kokoonpanosta ja toimivallasta.
Ajan oikeuskäsityksen mukaan ylin tuomiovalta oli kuninkaalla. Koska Eerik Pommerilaisen hovi sijaitsi Tanskassa, olisi muutoksenhaku alioikeuden päätökseen ollut suomalaisille erityisen hankalaa.
Maaoikeuden luonne
Turun maaoikeus oli pysyvä tuomioistuin ja poikkesi Maunu Eerikinpojan maanlaissa määritellyistä satunnaisesti kokoontuvista kuninkaankäräjistä, joille myös oli suotu oikaisuvaltaa. Vuonna 1435 tarkennettiin maaoikeutta koskevaa sääntöä: jäseninä tuli olla Turun piispan lisäksi myös Turun tuomiokapitulin jäsen, Suomen valtaneuvokset, laamannit ja kihlakunnantuomarit. Lisäksi Turun maaoikeuden kokoonpanoon kuului kuninkaankäräjien tapaan 12-miehinen kuninkaan lautakunta. Maanoikeus kokoontui yleensä Turussa aluksi vuosittain, myöhemmin harvemmin.
Menhaden
Menhaden (Brevoortia tyrannus) on pohjoisamerikkalainen sillikalojen lahkon kalalaji. Sen arvo ihmisravintona ei ole yhtä suuri kuin sillin, koska sen liha on varsin öljyistä. Se on kuitenkin tärkeä osa valaiden, merilintujen ja haiden ruokavaliota. Sitä käytetään yleisesti syöttinä kalastuksessa. Lisäksi siitä tehdään kalajauhoa, kalaöljyä ja lannoitetta.
Turun maaoikeus
Maaoikeuden luonne
1400-luvun loppua kohden maaoikeuden asema muuttui alisteisemmaksi kuninkaalle ja se kokoontuikin ainoastaan tämän käydessä Turussa. 1500-luvun alkuvuosien jälkeen ei Turun maaoikeudesta ole mainintoja säilyneissä asiakirjoissa. Ennen seuraavan pysyvän valitusasteen eli Turun hovioikeuden perustamista vuonna 1623 ylimpänä asteena Suomessa toimivat erilaiset lyhytaikaiset kuninkaan valtuuttamat tuomioistuimet. Yhteistä näille oli, että niiden toimialueena oli koko Ruotsin valtakunta ja että ne tarvittaessa matkustivat valitusastetta tarvitseville paikkakunnille.
Menhaden
Koko ja ulkonäkö
Menhaden on silliä korkeaselkäisempi, ja sen suomut ovat kampamaisia. Kyljissä on tummia täpliä. Se on noin 30 cm pitkä.
Ravinto
Menhaden ei ole nirso vaan syö kaiken sopivankokoisen planktonin. Sen suu on suuri, joten se pystyy tehokkaasti hyödyntämään tämän ravinnonlähteen. Se siivilöi ravintoa myös merenpohjan lietteestä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Menhaden elää Atlantissa Pohjois-Amerikan rannikon tuntumassa Kanadan Nova Scotiasta aina Floridan Indian-joen suulle. Se liikkuu useimpien muiden sillikalojen tapaan pintavesissä valtavina parvina. Se siirtyy talveksi syvemmälle. Poikaset kasvavat jokisuiden murtovedessä.
Sonic the Hedgehog (pelisarja)
Sonic the Hedgehog on Segan omalle hahmolleen Sonic-siilille omistettu pelisarja. Sarjan aloitti samanniminen videopeli, joka julkaistiin Sega Mega Drivelle ja myöhemmin Sega Master Systemille sekä Sega Game Gear -käsikonsoleille vuonna 1991. Sonicin pelisarjan ensimmäiset ja tunnetuimmat pelit julkaistiin Sega Mega Drivella ja olivat osa ”Blast Processing”-mainoskampanjaa. Sonic the Hedgehog on Segan parhaiten menestynyt videopelisarja, jonka pelejä on myyty maailmanlaajuisesti yhteensä 90 miljoonaa kappaletta. Pelisarja kuuluu myös maailman suosituimpiin tasohyppelypeleihin.
Kaisla (veneet)
Kaisla on kotkalaisen Oy Kaisla-Veneet Ab veneveistämön venemerkki. Kaisla-veneet valmistetaan lujitekuidusta käsin laminoimalla. Veneitä on valmistettu vuodesta 1986 lähtien. Kaisla-veneitä valmistetaan nykyään viitenä eri mallina.
Sonic the Hedgehog (pelisarja)
Pelisarjan tasohyppelypelejä ja useita spin-off-tuotoksia on tehnyt Sonic Team. Pelisarjan pääohjelmoitsijana on toiminut Yuji Naka, josta myöhemmin tuli väliaikaisesti Sonic Teamin johtaja vuoteen 2006 asti. Pelien hahmosuunnittelijana on toiminut Naoto Ōshima sekä kenttäsuunnittelijana Hirokazu Yasuhara. Käsikonsolipelit kuten Sonic Advance, on kehittänyt puolestaan Dimps. Sonic-pelien teossa on ollut myös mukana muun muassa BioWare, Traveller's Tales ja nykyisemmin myös Nintendo osittain.
John Pemberton
thumb|John Pemberton John Stith Pemberton (8. heinäkuuta 1831 Knoxville, Georgia – 16. elokuuta 1888 Atlanta, Georgia) oli yhdysvaltalainen farmaseutti, joka keksi Coca-Colan.
Pembertonin ensimmäinen esiaste Coca-Colasta oli ”Pemberton’s French Wine Coca” - ”kokaviini”, joka sisälsi muun muassa viiniä, kokaa ja kolapähkinää. Kun Pemberton vuonna 1886 korvasi viinin alkoholittomalla siirapilla, syntyi Coca-Colan ensimmäinen versio.
Sonic the Hedgehog (pelisarja)
Pelisarjan pelit
Seuraavana vuonna julkaistiin Sonic the Hedgehog CD Mega Driven lisäosalle, Sega Mega-CD, mutta ei myynyt hyvin Mega-CD:n huonon menestyksen takia. Pelissä esiintyy ensimmäistä kertaa Amy ja Metal Sonic. Vuonna 1994 julkaistiin Sonic the Hedgehog 3, jossa esiintyy ensi kertaa Knuckles, josta tulee myöhemmin Sonicin hyvä apuri. Peli oli huomattavasti lyhyempi kuin edeltäjänsä, mutta samana vuonna julkaistiin Sonic & Knuckles, joka on suoraa jatkoa Sonic 3:lle. Sonic & Knuckles-pelikasetin voi yhdistää muihin Mega Driven pelisarjan kasetteihin. Sonic 2:een ja Sonic 3:een yhdistettynä peleissä voi pelata Knucklesilla. Sonic 1-pelikasettiin yhdistettynä pääsee pelaamaan Blue Sphereä.
Ensimmäinen kolmiulotteinen tasohyppely pelisarjassa oli Sonic Adventure, joka julkaistiin Euroopassa vuonna 1999 Sega Dreamcastille. Kun pelisarja täytti kymmenen vuotta vuonna 2001, julkaistiin Sonic Adventurelle jatko-osa. Euroopassa peli julkaistiin 23. kesäkuuta 2001. Alun perin Dreamcastille julkaistuista peleistä tehtiin erikoisjulkaisut Sonic Adventure DX Director’s Cut ja Sonic Adventure 2 Battle Nintendo GameCubelle. Windows-versio tehtiin vain Sonic Adventure DX:lle. Ensimmäinen Sonic-peli, joka julkaistiin ensi kertaa muille konsoleille, oli Sonic Heroes. Peli julkaistiin Nintendo GameCubelle, PlayStation 2:lle ja Xbox:ille Japanissa joulukuussa 2003. Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan peli saapui hieman myöhemmin. Windows-versio pelistä tuli marraskuussa 2004. Pelissä on kolmen hengen tiimi, joka pyrkii pääsemään esteiden läpi käyttäen nopeus-, lento- ja voimakykyjään.
Marraskuussa julkaistiin Sonic the Hedgehog, joka oli ensimmäinen Sonic-peli seitsemännelle konsolisukupolvelle. Peli julkaistiin Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle toukokuussa 2007. Blaze the Cat palaa uuden hahmon, Silver the Hedgehogin kanssa. Marraskuussa vuonna 2008 julkaistiin Sonic Unleashed. Pelin alussa tohtori Robotnik lamauttaa Super Sonicin ja valjastaa vapautuneet Kaaossmaragdit kanuunansa käyttöön. Planeetta halkeaa ja samalla Sonic muuntautuu siilisudeksi, josta tulee pelin uusin ominaisuus. Pelin PlayStation 2 ja Wii-versiot ovat lyhyempiä ja kevyempiä kuin Xbox 360 ja PlayStation 3 -versiot.
Vuoden 2010 julkaistiin Sonic the Hedgehog 4:n ensimmäinen episodi konsolien latauspalveluissa. Toinen episodi julkaistaan kesäkuussa 2012. Vuonna 2010 Sonic Colors ilmestyi Wiille ja Nintendo DS:lle, jossa tri. Eggman on rakentanut avaruuteen huvipuiston, ja Sonicin täytyy läpäistä seitsemän erilaista huvipuistoaluetta, pelastaa Wisp-avaruusoliot sekä kerätä aiempien pelien tapaan kaaossmaragdit. Vuoden 2011 loppupuolella ilmestyi Sonic Generations Xbox 360:lle, PlayStation 3:lle ja Nintendo 3DS:lle. Peli on Sonicin 20-vuotisjuhlapeli, joka yhdistelee kaksiulotteista ja kolmiulotteista pelattavuutta pelisarjan varrelta.