cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert Peter Deeley
pienoiskuva Robert Peter Deeley (s. 18. kesäkuuta 1946 Cambridge) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bostonin arkkihiippakuntaan Humberto Sousa Medeiros 14. heinäkuuta 1973. Hänet nimitettiin Bostonin vihkipiispaksi sekä Kearneyn titulaaripiispaksi 9. marraskuuta 2012, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. tammikuuta 2013. Pääkonsekraattorina toimi Sean Patrick O'Malley, jota avustivat John Clayton Nienstedt ja Robert Charles Evans.
Dnon piiri
thumb|200px|Dnon piirin sijainti Pihkovan alueen kartalla. Dnon piiri on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen koillisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 1 194 neliökilometriä. Asukkaita on 13 900 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Dnon kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 5 maalaiskuntaa:
Dno on yksi Luoteis-Venäjän tärkeimmistä rautatiesolmuista, jossa risteytyvät Pietarista Vitebskiin sekä Moskovasta Pihkovaan johtavat radat. Piirin talous perustuu rautatieliikennettä palvelevien yritysten toimintaan. Lisäksi on metalli- ja elektroniikkateollisuutta, hiontalaitetehdas ja leipätehdas. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon.
Nähtävyyksiä ovat vuonna 1838 rakennettu klassistinen Neitsyt Marian syntymän kirkko Belajan kylässä sekä vuonna 1821 rakennettu Arkkienkeli Mikaelin kirkko Dnossa.
Vector Prime
Vector Prime on fiktiivinen hahmo Transformers-universumissa. Hän on Tilan ja Ajan Vartija sekä yksi 13 alkuperäisestä Primesta.
Transformers: Cybertron
Hän ilmaantui Cybertronille miljoonien vuosien jälkeen, kun Unicronin kipinästä syntynyt musta aukko uhkasi Cybertronia. Tavattuaan Optimus Primen, hänestä tuli oitis tämän oikeankädenmies. Vector Primen mukana kulki neljä Mini-Conia: Jolt, Six-Speed, Reverb ja Safeguard (Vector Primen henkilökohtainen apuri). Lisäksi Vector Prime kantaa aina mukanaan miekkaa nimeltä Rhisling, jonka avulla hän kykeni hallitsemaan aika-avaruutta.
Aligned-jatkumo
Vector Prime esiintyi Aligned-jatkumoon sijoittuvissa kirjoissa Transformers: Exodus ja Transformers: Exiles. Hän kantoi aseinaan Solus Primen takomia Ajan teriä. Liege Maximon petoksen jälkeen hän päätti vetäytyä itse luomaansa tasku-ulottuvuuteen. Hän jätti Ajan terät sitä ennen Nexus Primen käsiin. Kun Optimus löysi Ajan terät, hän tapasi Vector Primen, joka suostui auttamaan Autobotteja. Vector Prime puolestaan yllättyi kuullessaan Alpha Trionin elävän yhä.
Ailanthus excelsa
Ailanthus excelsa on kvassiakasvien heimoon ja jumaltenpuiden sukuun kuuluva suurikokoinen lehtipuu, joka kasvaa luonnonvaraisena Intiassa ja Sri Lankassa. Puita kasvatetaan peltojen ja jokien reunoilla rajamerkkeinä sekä siksi, että ne hillitsevät maaperän eroosiota.
Käyttö
Puulla on useita käyttötarkoituksia. Maitiaisnesteellä ja kitkerillä, aromaattisilla lehdillä on havaittu olevan lääketieteellistä käyttöä. Kuorella on kuumetta alentava vaikutus ja sitä on käytetty astman, keuhkoputkentulehduksen ja myös punataudin hoitoon. Lehdillä ja kuorella väitetään olevan vahvistavaa vaikutusta synnytyksen jälkeen, ja lehtien ja tuoreen kuoren mehua on käytetty lääkkeenä jälkipolttoihin. Puuaines on helposti työstettävää, ja siitä valmistetaan muun muassa erilaisia laatikoita, ongenkohoja, leluja, työkalunkahvoja ja tulitikkuja.
Klippaus
thumb|Kaulasta, rungosta ja jalkojen yläosasta klipattu hevonen. Klippaus tarkoittaa hevosen tai muun eläimen karvan leikkaamista ajokoneella eli klippaimella. Eläimiä voidaan klipata esimerkiksi antamaan näyttelyeläimillä siistimpi vaikutelma, tai vähentämään talvikarvassa olevan hevosen liikunnan yhteydessä tapahtuvaa hikoamista. Hevosilla on käytössä monia erilaisia klippauskuvioita erilaisiin käyttötarkoituksiin.
Aiheesta muualla
Horse grooming
Ingeborg
Suomessakin nimi Inge­borg on ollut käytössä jo 1400-luvulla. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan se on 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä annettu 9 784 nais­puoliselle henkilölle. Inge­borgin nimi­päivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 27. toukokuuta.
Kondo-ilmiö
Kondo-ilmiö on metalleissa ja kvanttipisteissä tapahtuva ilmiö, joka vaikuttaa rakenteiden sähkönjohtavuuteen. Kondo-ilmiö johtuu pienten kaksitasosysteemien aikaansaamasta uudesta sironta- tai läpäisykanavasta.
Metalleissa kaksitasosysteemit muodostuvat magneettisista epäpuhtauksista, jotka voivat sirontaprosessissa kääntää elektronin spinin. Tuloksena sironnasta on niinkutsuttu Kondo-resonanssi ja sitä kautta sironnan ja sähkönvastuksen suureneminen. Kondo-ilmiön johdosta metallien vastus suurenee lämpötilan pienentyessä. Koska lämpötilan pienentyessä muut sirontamekanismit, kuten elektroni-elektroni- ja elektroni-fononisironta, heikkenevät, vastuksen lämpötilariippuvuus tulee ei-monotoniseksi. Näistä mekanismeista sekä elastisesta sironnasta johtuen vastuksen (tai tarkemmin resistiivisyyden) lämpötilariippuvuus metalleissa on yleensä muotoa
Ensimmäinen termi aiheutuu lämpötilariippumattomasta elastisesta sironnasta, toinen Fermi-nesteominaisuuksista, kolmas elektroni-fononisironnasta ja neljäs Kondo-ilmiöstä. Termien kertoimet riippuvat kyseisen materiaalin ominaisuuksista. Yhtälö on voimassa Kondo-lämpötilan T_K yläpuolella. Tässä D on johtavuuselektronien vyönleveys.
Tyypillisesti näiden ilmiöiden yhteisvaikutuksena muodostuva vastuksen lämpötilariippuvuuden minimi sijaitsee noin 5 kelvinin lämpötilassa. Metallien Kondo-ilmiön selitti 1960-luvulla Jun Kondo, jonka mukaan ilmiö nimettiin.
Kvanttipisteissä Kondo-resonanssi muodostuu, kun kvanttipisteen varautumisenergia on paljon lämpötilaa suurempi, ja kun kvanttipisteen kytkentä ympäröiviin johtimiin on tarpeeksi suuri. Näissä rakenteissa Kondo-resonanssi lisää elektronien transmissiota kvanttipisteen läpi, ja sen vuoksi Kondo-ilmiö suurentaa kvanttipisteen konduktanssia. Kondo-ilmiötä kvanttipisteissä kuvaillaan tyypillisesti yhdellä energiaskaalalla, Kondo-lämpötilalla T_K.
Iset
pienoiskuva|Verhne-Isetskin järvenselkä Jekaterinburgista nähtynä. pienoiskuva|Isetjoen kulku Jekaterinburgissa on rakennettu virkistysalueeksi (Plotinka). pienoiskuva|Revun kosket Isetin yläjuoksulla, missä jauhettiin aikoinaan viljaa. Iset on Venäjällä Uralin federaatiopiirissä Sverdlovskin-, Kurganin- ja Tjumenin alueella virtaava Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen vasemmanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee keskisen Uralvuoriston itäpuolella taigan alueella.
Pääuoma
Joen lähteet sijaitsevat Jekaterinburgin ympäristössä ja joen lähteeksi on mainittu Isetin tekojärvi. Joki virtaa 606 kilometriä kunnes se yhtyy Pamjatnojen kylässä Toboljokeen 437 kilometriä ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Joen korkeusero lähdejärvestä suistoon, joka on 50,8 metriä mpy., on noin 200 metriä. Joen keskimmääräiseksi kaltevuudeksi saadaan silloin 0,33 metriä kilometrille. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.
Sivujoet
Iset ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 58 900 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen, jonka pinta-ala on 2,0 % koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Isetin sivujoet (osa tiedoista puuttuvat): Lähteet: 1 =
Vuodenajat ja virtaamat
Joki virtaa Uralvuoriston itäpuolella, missä ilmasto on mannermainen. Siellä sataa, kun ilmamassat tuovat kosteaa ilmaa Atlantintilta Uralin yli tai suoraan Pohjoiselta jäämereltä. Itä- ja kaakkoistuulet ovat pääsääntöisesti kuivia. Idästä saapuu alueelle korkeapaineita, jotka lukkiutuessaan alueelle aiheuttavat kesäisin pitkiä hellejaksoja ja talvella pakkaskausia. Uralin itäpuolen sateet ovat vähäisempiä kuin länsipuolella. Talvella joki jäätyy marraskuussa ja jäät lähtevät huhtikuussa.
Joen keskivirtaamaa on havainnoitu mittauspisteessä, joka sijaitsee 105 kilometriä joen suistosta. Se on keskimmäärin 73,08 kuutiometriä sekunnissa (m³/s). Suurin joen virtaama saadaan keväisin, kun talven lumet sulaavat. Ennätys on mitattu huhtikuussa 1947, jolloin se oli 910 m³/s, vaikka keskiylivirtaama on 245,3 m³/s. Kevättulva laantuu kesäkuussa ja kesäsateet ylläpitävät joen uomassa vettä. Syksyllä sateet laantuvat kohden talvea ja kun vesi sataa lumena, voidaan joessa mitata pieniä alivirtaamia. Pienin alivirtaana 3,95 m³/s on tammikuulta 1937, vaikka keskialivirtaama onkin 21,3 m³/s.
Tim Healy
thumb|250px|Tim Healy vuonna 2007. Timothy Malcolm "Tim" Healy (s. 29. tammikuuta 1952 Benwell, Newcastle, Northumberland, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Dennis Patterssonin roolista komediasarjassa Näkemiin vaan, muru!, ja Lesleyn roolista draamakomediassa Benidorm.
Pappila (Somero)
Pappila (myös Pappilankylä) on Someron keskustaajamaan kuuluva kylä Somerolla Kirkkojärven pohjoisrannalla, Hämeen Härkätien (yhdystie 2810) varrella.
Sijainti
Pappilan naapurikyliä Somerolla ovat Rautela lännessä, Sylvänä pohjoisessa, Jaatila ja Joensuu lännessä sekä Harju, Härkälä ja Saarentaka etelässä Kirkkojärven ja Saarentaanjärven eteläpuolella.
Osa Someron keskustaajamaa
Kylä on osa Someron keskustaajamaa ja siellä sijaitsevat muun muassa Okkerin asuinalue Pappilantien varrella Hämeen Härkätien eteläpuolella sekä Someron terveyskeskus ja vanhainkoti Hämeen Härkätien varressa. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 780, mikä teki siitä väkiluvultaan Someron kolmanneksi suurimman kylän heti Joensuun ja Jaatilan jälkeen.
Historia
Historialtaan kylä on Someron seurakunnan kirkkoherran virkatalona toiminut yksinäistalo. Alkujaan Someron pappilan arvellaan sijainneen kirkon luona Someronjoen vesistön etelärannalla, mutta luultavimmin 1500-luvun alkupuolella se lienee siirretty vesistön pohjoisrannalle, missä sille erotettiin maat Jaatilan ja Rautelan kylistä. Maisemallisesti ja kulttuurihistoriallisesti merkittävä, vuonna 1887 rakennettu Someron pappila sijaitsee Kirkkojärven rannalla Hämeen Härkätiestä erkanevan Pappilantien päässä ja on nykyään yksityisomistuksessa.
Wimbledonin tennisturnaus 2011 – naisten kaksinpeli
Turnauksen voitti Petra Kvitová, joka saavutti ensimmäisen Grand Slam -voittonsa. Tämä oli myös ensimmäinen kerta, kun hän pääsi Grand Slam -turnauksen loppuotteluun. Loppuottelussa hän voitti Marija Šarapovan luvuin 6–3, 6–4.
Sijoitetut pelaajat
<li> Kaia Kanepi (1. kierros) <li> Ana Ivanović (3. kierros) <li> Yanina Wickmayer (4. kierros) <li> Peng Shuai (4. kierros) <li> Flavia Pennetta (3. kierros) <li> Shahar Pe'er (1. kierros) <li> Venus Williams (4. kierros) <li> Dominika Cibulková (puolivälierät) <li> Daniela Hantuchová (3. kierros) <li> Marija Kirilenko (3. kierros) <li> Jarmila Gajdošová (3. kierros) <li> Jekaterina Makarova (1. kierros) <li> Roberta Vinci (3. kierros) <li> Bethanie Mattek-Sands (1. kierros) <li> Lucie Šafářová (2. kierros) <li> Tsvetana Pironkova (puolivälierät)
Ailanthus integrifolia
Ailanthus integrifolia on kvassiakasvien heimoon ja jumaltenpuiden sukuun kuuluva lehtipuu, jolla ei ole suomenkielistä nimeä. Tieteellinen lajinimi integrifolia on latinaa ja merkitsee "ehytlaitaiset lehdet"; viitaten kasvin ehytlaitaisiin lehdyköihin.
Sunilan I hallitus
Sunilan I hallitus oli Suomen tasavallan 15. hallitus. Se oli Maalaisliiton vähemmistöhallitus, jolle kertyi 372 hallituspäivää. Hallitus toimi 17. joulukuuta 1927 – 22. joulukuuta 1928.
Ailanthus integrifolia
Ulkonäkö ja koko
Ailanthus integrifolia on suurikokoinen, korkeintaan 55 metrin korkuiseksi kasvava lehtipuu, jonka rungon läpimitta voi olla jopa 65 senttimetriä. Sileä kuori on vaaleanruskeaa tai harmaata. Ellipsoidit hedelmät ovat jopa 22 senttimetrin mittaisia.
Sunilan I hallitus
Huolimatta siitä, että porvaripuolueet olivat yhdessä kaataneet Tannerin hallituksen, ne eivät päässeet neuvotteluissaan sopimukseen yhteisestä hallituksesta, ja niin päädyttiin eduskuntavaalien voittajan Maalaisliiton vähemmistöhallitukseen maataloushallituksen pääjohtajan Juho Sunilan johdolla. Eemil Hynninen, Kalle Jutila, Torsten Malinen ja Sigurd Mattsson nimitettiin ensimmäistä kertaa ministereiksi.
Sunilan I hallitus kaatui opposition välikysymykseen, joka koski joidenkin suojeluskuntalaisten mielivaltaisesta toimintaa
Ailanthus integrifolia
Alalajit
Ailanthus integrifolia jakautuu kahteen alalajiin:
Sunilan I hallitus
Sunilan hallituksen kaudella tuli voimaan eduskunnan toimintaa ohjaava valtiopäiväjärjestys, jonka eduskunta hyväksyi tammikuussa 1928. Se oli voimassa 2000-luvun taitteeseen saakka, jolloin sen korvasivat uuden perustuslain säännökset.
Hajime Moriyasu
Hajime Moriyasu (s. 23. elokuuta 1968 Shizuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Moriyasu edusti pelaajana Japanin maajoukkuetta vuosina 1992–1996. Hän osallistui muun muassa Aasian-mestaruuskilpailuihin 1992 ja Kuningas Fahdin cupiin 1995.
Moriyasu on valmentanut Japanin nuorisomaajoukkueita ja kesällä 2021 pelatuissa Tokion olympialaisissa Japanin olympiajoukkuetta. Hän oli Japanin A-maajoukkueen apuvalmentajana vuoden 2018 MM-kilpailuissa. Elokuusta 2018 alkaen hän on toiminut A-maajoukkueen päävalmentajana.
Saksan 3. jalkaväkidivisioona (Reichswehr)
Perustaminen
Versailles'n sopimuksen täyttämiseksi 31. heinäkuuta 1920 asevoimien supistamisesta annetun lain mukaisesti jokainen sotilaspiiri muodostaisi divisioonan 1. lokakuuta 1920. Übergangsheerin eli siirtymäajan asevoimien Reichswehr-Brigaden 3, 6 ja 15 muodostivat tammikuussa 1921 3. divisioonan, johon kuului kolme jalkaväkirykmenttiä, kenttätykistörykmentti, pioneeripataljoona, viestipataljoona, kuljetuspataljoona ja lääkintapataljoona.
Yhtymä lakkautettiin lokakuussa 1934 ja sen yksiköt siirrettiin muodostettaviin Wehrmachtin 21 uuteen divisioonaan.
Komentajat
Berliiniin sijoitetun Wehrkreis III:n komentajat olivat oman toimensa ohella divisioonankomentajina. Komentajina olivat :
Jalkapallo kesäolympialaisissa 2016 – miesten turnaus – pudotuspelivaihe
Pudotuspelivaihe kesäolympialaisten 2016 jalkapallon miesten turnauksessa pelataan 13.–20. elokuuta 2016. Lohkojen kaksi parasta etenee pudotuspelivaiheeseen.
Kaikki ajat ovat paikallista aikaa, BRT (UTC−3).
Turnauspuu
<section begin=Turnauspuu/> <section end=Turnauspuu/>
Portugali vs. Saksa
<section begin=E1/> <section end=E1/>
Nigeria vs. Tanska
<section begin=E2/> <section end=E2/>
Etelä-Korea vs. Honduras
<section begin=E3/> <section end=E3/>
Brasilia vs. Kolumbia
<section begin=E4/> <section end=E4/>
Brasilia vs. Honduras
<section begin=F1/> <section end=F1/>
Nigeria vs. Saksa
<section begin=F2/> <section end=F2/>
Pronssiottelu
<section begin=Pronssiottelu/> <section end=Pronssiottelu/>
Loppuottelu
<section begin=Loppuottelu/> <section end=Loppuottelu/>
Kaaderi
thumb|250px|Toisen maailmansodan aikana perustetun Yhdysvaltain 92. divisioonan kaaderiin kuuluneita aliupseereita kertausharjoituksessa. Kaaderi (, "kehys") on nimitys, jota käytetään yksilöstä tai ydinjoukosta, joka johtaa, kouluttaa ja organisoi yksikköä. Kaaderi on alkuperältään ja myös nykykäytössä lähinnä vakinaista henkilöstöä tarkoittava sotilastermi, mutta sitä käytetään eri maissa myös politiikassa ja yrityselämässä.
Termin alkuperä
Sana cadre on johdettu italian neliötä tarkoittavasta sanasta quadro, joka on puolestaan johdettu latinan neliötä tarkoittavasta sanasta quadrus. Termiin liittyy myös quadruksesta johdettu ryhmää tarkoittava squadra, joka alun perin merkitsi neliön muotoista muodostelmaa sotilaita ja laajeni myöhemmin kuvaamaan ryhmien lisäksi suurempia yksiköitä, kuten eskadroonaa.
Sotilastermi
1700-luvun lopun Ranskassa sanalle cadre annettiin uusi merkitys tarkoittamaan erityisesti joko olemassa olevan rykmentin upseeristoa tai tarvittavaa ja olemassa olevaa upseerikuntaa, joiden ympärille yksikkö voitiin perustaa. Rauhan aikana armeija ei tarvinnut suurta määrää värvättyjä sotilaita, mutta sodan uhatessa tai syttyessä oli tarpeen omata ammattitaitoinen reservin kehysjoukko, jota voitiin käyttää uuden yksikön värväämiseen, perustamiseen ja kouluttamiseen. Sotilasterminä sanan merkitys on säilynyt, mutta Suomessa sen tilalla käytetään nykyään termejä kantahenkilöstö tai vakinainen henkilöstö.
Politiikka
Politiikassa termiä kaaderi ovat käyttäneet erityisesti vallankumoukselliset kommunistit. Vuonna 1902 Lenin puhui suunnannäyttäjistä, jotka tulisivat johtamaan vallankumousta. Kaaderit merkitsivät organisoituja poliittisia soluja, jotka levittäisivät kommunismin sanomaa vallankumouksen edistämiseksi ja ohjaisivat kansanjoukkoja sekä vallankumouksessa että sen jälkeen. Kaadereilla oli oma hierarkiansa. Vallankumouksen jälkeisen Kiinan kaaderi-konsepti on samankaltainen, mutta sitä sovelletaan yksilöllisemmin, ja sitä voidaan käyttää kenestä tahansa valta-asemassa olevasta poliittisen organisaation jäsenestä. Esimerkiksi puoluesihteeri on puolueen kaaderi, kansanarmeijan upseeri on kaaderiupseeri, virkamies on hallituksen kaaderi jne.
Kaaderipuolue on sosiologi Maurice Duvergerin kehittelemässä klassisessa puoluejaottelussa yksi kolmesta puoluetyypistä. Duverger kutsui kaaderipuolueiksi niitä jäsenpohjaltaan suppeita ja organisaatioltaan väljiä puolueita, jotka olivat syntyneet parlamenttiryhmien ympärille aikana ennen laajaa äänioikeutta, erotuksena myöhemmin syntyneistä laajoista joukkopuolueista. Kaaderipuolueet olivat yleensä johtajavaltaisia. Myöhemmässä poliittisessa kielenkäytössä kaaderipuolueilla on usein tarkoitettu vallassa olleiden kommunististen puolueiden tyyppisiä puolueita, eli siis eri asiaa kuin Duvergerin jaottelussa.
Yrityselämä
Yrityselämässä kaaderi tarkoittaa lähinnä vakiintunutta johtokuntaa. Termi on käytössä varsinkin Ranskan yritysmaailmassa, jossa sitä käytetään erityisesti ylemmän palkkatason yrityksen työntekijöistä, ylimmästä johdosta (cadre supérieur) keskitason johtajiin ja päälliköihin (cadre moyen). Ranskassa termillä on omat sosiaaliset ja lailliset ulottuvuutensa, ja kaaderin statuksen saavuttaminen merkitsee parempaa palkkaa ja etuja. Vastaavasti kaaderit tekevät usein ylitöitä.
Kaválan arkeologinen museo
Kaválan arkeologinen museo on arkeologinen museo Kaválan kaupungissa Kreikassa. Se esittelee seudulta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1934. Nykyinen museorakennus rakennettiin vuosina 1963–1964.
Kokoelmat
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä neoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Kokoelmiin kuuluu esineitä muinaisen Traakian alueelta, muun muassa Ntikilí Tasin (Dikili Tash) neoliittisen ja helladisen kauden asuinpaikasta, sekä antiikin Abderan, Amfipoliin, Galepsoksen, Neapoliin ja Oisymen kaupungeista. Museoesineisiin lukeutuu muun muassa veistoksia, keramiikkaa ja figuriineja eli pienoispatsaita.
Tipotien sosiaali- ja terveysasema
thumb|Rakennuksen julkisivua Tipotien sosiaali- ja terveysasema on Tampereen Amurin kaupunginosaan vuonna 2013 avattu monien kaupungin (vuodesta 2023 Pirkanmaan hyvinvointialueen) palvelujen keskus. Asemalla toimii useita sosiaali- ja terveyspalveluja: muun muassa terveysasema ja hammashoitola, mielenterveyspalveluja, fysio- ja toimintaterapiapalveluja, lapsiperheiden sosiaaliasema, äitiys- ja lastenneuvola sekä lasten, nuorten ja perheiden yksikkö. Rakennuksen viidennessä kerroksessa on ravintola Vaski. Sitä kutsutaan joskus virheellisesti Pyynikin sosiaali- ja terveysasemaksi.
Sosiaali- ja terveysaseman suunnittelusta järjestetyn arkkitehtuurikilpailun voitti turkulainen Sigge Arkkitehdit Oy. Talo on rakennettu jyrkkään Pyynikinharjun rinteeseen niin, että sisäänkäynnit ovat toisen kerroksen ja viidennen kerroksen tasalla. Rakennuksen julkisivu on lasia ja kuparia, katossa on kuparia. Tipotien sosiaali- ja terveysasema sai Tampereen kaupungin Hyvän rakentamisen tunnustuspalkinnon. Rakennus maksoi noin 33 miljoonaa euroa. Rahoitusmallina on leasing.
Luettelo suomalaisista rakennustuotevalmistajista liikevaihdon mukaan
20 suurinta suomalaista rakennusalan tuotteita valmistavaa yritystä vuoden 2007 liikevaihdon mukaan.
Kardítsan arkeologinen museo
Kardítsan arkeologinen museo on arkeologinen museo Kardítsan kaupungissa Kreikassa. Se esittelee Lounais-Thessaliasta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.
Museo avattiin vuonna 2010, joskin se vihittiin käyttöön vasta vuonna 2012. Museon perustamishanke sai alkunsa 1980-luvulla, mutta sillä oli pitkään erilaisia vaikeuksia. Museorakennus valmistui vuonna 2001. Sen pinta-ala on noin, josta näyttelytiloja on noin. Rakennuksessa on myös muun muassa toimisto-, säilytys-, koulutus- ja kokoustiloja sekä museokirjasto.
Kokoelmat
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä paleoliittiselta kaudelta myöhäisantiikkiin. Paleoliittisen kauden löytöjä on muun muassa Plastíraksen tekojärven alle jääneeltä alueelta. Neoliittista kautta edustaa muun muassa ennallistus tuon ajan asumuksesta, ja pronssikautta löydöt seudun useista tholos-haudoista. Klassisen antiikin löytöihin lukeutuu esineitä seudun polis-keskuksista, kuten Argethia (Argithea), Gomfoi, Kierion, Metropolis ja Orthe, sekä panthessalialaisesta Athene Itonian pyhäköstä nykyisestä Filíasta.
Foúrnoi (saariryhmä)
Foúrnoi (myös Foúrni) eli Foúrnoi Korseón (Φούρνοι Κορσεών) tai Foúrnoi Ikarías (, ”Ikarían Foúrnoi”) on pieni Pohjoisen Egean saariin kuuluva saariryhmä Kreikassa. Sen saaret sijaitsevat Egeanmereen kuuluvassa Ikaríanmeressä Ikarían ja Sámoksen välissä Pátmoksen pohjoispuolella. Hallinnollisesti saaret kuuluvat Foúrnoi Korseónin kuntaan, Ikarían alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Saariryhmään kuuluu yhteensä 18 saarta, joista suurin osa on hyvin pieniä. Saariryhmän kolme suurinta saarta, jotka ovat Foúrnoi, Thýmaina ja Ágios Minás, ovat asuttuja, kun taas muut saaret ovat asumattomia. Pääsaarella olevista kylistä Foúrnoin kylä on suurin, toiseksi suurin on pohjoisessa oleva Chrysomiliá. Koko saaristossa Chrysomiliá on kolmanneksi suurin, toiseksi suurin on Thýmainan kylä. Foúrnoin kylässä on kelvollinen lauttasatama, ja lauttoja kulkee myös Thýmainaan.
Saarten useat asukkaat ovat kalastajia, mutta kesäisin asukkaat saavat tuloja myös turisteista, esimerkiksi huonevuokrista ja pitopalvelusta. Pääsaarella on myös useita hiekkarantoja, kuten Vlycháda, Vitsiliá, Petrokopió, Elidáki ja Balí.
pienoiskuva|none|Foúrnoin saariryhmän kartta.
Soopeli (koiraväri)
Soopeli on koiran väritys, jossa eumelaniinia esiintyy hyvin rajoitetusti ja koira on väriltään enimmäkseen kelta- tai punaruskea. Vähimmillään eumelaniinia on aina vähintään jäykissä viiksikarvoissa, mutta sitä voi esiintyä myös rungossa ja hännässä karvojen kärjissä, mikä on helppo huomata erityisesti pitkäkarvaisilla roduilla. Maskillisesta soopelista käytetään usein nimitystä fawn.
Soopeliväritys voi muistuttaa hyvin paljon resessiivistä keltaista, mutta resessiivisellä koiralla ei koskaan voi olla eumelaniinia karvoissaan. Joillain roduilla (belgianpaimenkoira tervueren, -malinois, -lakenois, collie, shetlanninlammaskoira) soopeliväritykseen kuuluu huomattavasti enemmän eumelaniinia ja väritys muistuttaa riistanväristä. Erotuksena on se, että riistanvärisellä koiralla musta väri esiintyy karvoissa sekä kärjessä että tyvessä, soopelilla vain kärjessä.
Pitkään uskottiin, että soopelin koiran värin sävyn määrää se, onko koira homo- vai heterotsygootti y-alleelin suhteen, mutta tutkimukset ovat osoittaneet tämän harhaluuloksi: soopelien koirien sävy vaihtelee suuresti tsygoosista riippumatta. Sävyn määrää jokin toinen geenitekijä.
Periytyminen
thumb|Kirkkaan punaruskea soopeli [[rhodesiankoira, jolla on mustat viiksikarvat.]] thumb|Vaaleasävyinen valkokirjava soopeli [[amerikanpitbullterrieri, jolla maksanvärinen maski.]] Soopelin tuottaa koiran agoutigeenin A dominoivin alleeli Ay. Soopeli koira voi siis kantaa mitä tahansa muuta alleelia ja periyttää sen jälkeläisilleen. Toisaalta homotsygootti soopeli (AyAy) saa aina soopeleita jälkeläisiä mikäli muut geenitekijät eivät aiheuta epistaasia.
Geneettisesti soopeli koira voi olla ulkonäöltään myös täysin musta (dominanttimusta) tai täysin eumelaniiniton (resessiivinen keltainen). Kaikki täysbrindlet koirat ovat A-lokuksen suhteen soopeleita, koska brindlekuvio näkyy vain A-lokuksen määräämällä ei-eumelanistisella alueella, soopelilla siis koko vartalossa.
Muut ”soopelit”
Termiä soopeli käytetään joillain koiraroduista yleisestä merkityksestään poikkeavasti:
Man Ray (sarjakuvahahmo)
Man Ray (oikealta nimeltään Ray Fillet) on Mirage Studios -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari. Ryan Brownin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1989 Archie Comicsin kustantamassa Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures -sarjakuvalehden numerossa 5. Miragen sarjakuvissa Man Ray esiintyi ensi kerran vuonna 2009 Tales of the TMNT -sarjakuvalehden numerossa 58.
Man Ray on paholaisrauskua muistuttava sankari, joka suojelee luontoa ja sen eläimiä. Vesieläimenä se kykenee elämään maan päällä vain rajoitetun ajan. Käsiaseista huolimatta Man Ray käyttää mieluusti käsiään tappeluissa.
Sarjakuva
Man Ray oli aikaisemmin Jack Finney -niminen meribiologi Burroughsin akvaariolla New Jerseyssä. Hän oli erityisen kiinnostunut paholaisrauskuista. Eräänä yönä hän päätti sulkea kaupan hivenen aikaisemmin saadakseen tehtyä omasta mielestään kunnollista työtä. Ennen lähtöään Finney toivotti hyvää yötä paholairauskulle ja matkasi kohti paikallisia viemäriputkia. Hän epäili viemäriputkien kautta joutuneen laittomasti jätteitä mereen ja joutui pian tutkimisen aikana suuren virran viemänä mereen. Pian Finney muuttui paholaisrauskun näköiseksi humanoidiksi, sillä vihreä neste, jota hän löysi viemäriputkista oli Bebopin ja Rocksteadyn vahingossa läikyttämä aine, joka muutti hänet Man Rayksi. Se antoi hänelle kyvyn kommunikoida useiden eri merieläinten kanssa.
Uuden kehonsa myötä Man Ray päätti suojella meren asukkeja ja taistella erityisesti Silppuria vastaan. Sittemmin hän on taistellut hetkittäin myös Turtlesien rinnalla ja perusti oman ryhmän nimeltä "Mighty Mutanimals".
Turtles – mutanttikilpikonnat
Man Ray esiintyi vierailevana vihollisena sankarin sijasta vuonna 1990 Turtles – mutanttikilpikonnat -sarjan jaksossa "Rebel Without a Fin", jossa se tunnettiin pelkästään nimellä Ray. Sarjassa hahmo oli sarjakuvan tavoin puoliksi ihminen ja puoliksi mutantti, mutta sen sijaan hänet loi hullu tiedemies tohtori Polidorius.
Helleeninen kaari
thumb|250px|Englanninkielinen kartta Helleenisen kaaren tärkeimmistä tektonisista osista. Helleeninen kaari on itäisellä Välimerellä sijaitseva tektoninen kaari eli kohta, jossa kaksi litosfäärilaattaa kohtaavat. Se ulottuu Adrianmeren länsirannikolta Kreikkaan kuuluvien Kreetan ja Ródoksen saarten kautta Turkin etelärannikolle. Afrikan litosfäärilaatta työntyy kaarella kohti pohjoista ja Euraasian laattaa. Se työntyy eli subduktoituu pienemmän Euraasian laattaan kuuluvan mereisen Egeanmeren laatan (Helleeninen laatta) alle. Nykyisin Afrikan laatta työntyy Egeanmeren laatan alle vuodessa miltei 40 millimetriä. Anatolian laatta taas työntyy kohti Egeanmeren laattaa idästä päin.
Helleenisen kaaren länsiosassa ei ole vulkaanista toimintaa, kun taas kaaren keski- ja itäosassa sitä esiintyy.
Maanjäristykset
Litosfäärilaattojen kohtaamisesta seuraa kaarelle voimakkaita maanjäristyksiä. Helleenisen kaaren läntinen osa on läntisen Euraasian seismisesti aktiivisimpia alueita. Siellä esiintyy suuria matalia ja keskisyviä maanjäristyksiä, joista osan on katsottu aiheuttaneen tsunameja. Mahdollisesti ne ovat aiheutuneet mereen vyöryneistä maamassoista. Esimerkiksi 1900-luvun aikana kreikkalaisen Kytheran saaren ympäristössä oli viisi suurta maanjäristystä, joista suurin oli vuoden 1903 maanjäristys, voimakkuudeltaan 7,5 momenttimagnitudia. Läntisen Helleenisen kaaren pohjoisosassa, erityisesti Peloponnesoksen niemimaan ja Zákynthoksen saaren välisellä alueella, maanjäristykset ovat jääneet suhteellisen heikoiksi, sillä ne eivät ole yltäneet kuuteenkaan momenttimagnitudiin. Kreetan saaren lähellä tapahtuneet vuoden 365 ja vuoden 1303 maanjäristykset ovat arkeologisten tutkimusten ja historiallisten lähteiden perusteella olleet mahdollisesti voimakkaampia kuin esimerkiksi mikään kaarella 1900-luvulla tapahtuneista järistyksistä. Muualla maailmassa vastaavanlaisilla kaarilla on tapahtunut voimakkuudeltaan jopa yli kahdeksan momenttimagnitudin maanjäristyksiä.
John Costelloe
John Costelloe (8. marraskuuta 1961 Brooklyn, New York – 16. joulukuuta 2008 Sunset Park, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Costelloe näytteli useissa elokuvissa (muun muassa Die Hard 2) ja Sopranos-televisiosarjassa neljän jakson ajan vuonna 2006. Hän kuoli 47-vuotiaana kotonaan tehtyään itsemurhan ampumalla.
Adam Bełcikowski
Adam Bełcikowski (24. joulukuuta 1839 Krakova − 1909) oli puolalainen kriitikko ja näytelmäkirjailija. Hän oli dosenttina Varsovan puolalaisessa yliopistossa ja julkaisi paitsi kirjallisuushistoriallisia ja kriittisiä tutkielmia, myös suosittuja huvinäytelmiä ja historiallisia draamoja sekä novelleja.
Bełcikowskista tuli 1869 Puolan kirjallisuuden historian dosentti ja 1876 yliopiston kirjastonhoitaja. Sen jälkeen hänestä tuli Puolan kirjallisuuden historian professori Lembergin yliopistoon. Hänen kirjallisuutta käsittelevät tutkimuksensa, jotka Piotr Chmielowski on julkaissut 1886 Varsovassa nimellä Ze studyów nad literatura polska, sisältävät esseitä Adam Mickiewiczistä, Zygmunt Krasińskista, Wacław Potockista, Kazimierz Brodzińskista, Franciszek Karpińskista ynnä muista sekä väitöskirjan 1600-luvun puolalaisista satiirikoista. Estetiikan kirjoittajana Bełcikowski kuuluu Hippolyte Tainen koulukuntaan. Hän on kirjoittanut myös Puolan kirjallisuuden vuosikatsaukset The Athenaeumiin. Bełcikowski on kirjoittanut arvoltaan vaihtelevia näytelmiä, joihin kuuluvat muun muassa Franceska da Rimini (1873) ja Król Mieczysław II (1876).
Saksan 4. jalkaväkidivisioona (Reichswehr)
'''Saksan 4. jalkaväkidivisioona''' oli Weimarin tasavallan maavoimien yhtymä maailmansotien välillä 1922-1934.
Perustaminen
Versailles'n sopimuksen täyttämiseksi 31. heinäkuuta 1920 asevoimien supistamisesta annetun lain mukaisesti jokainen sotilaspiiri muodostaisi divisioonan 1. lokakuuta 1920. Übergangsheerin eli siirtymäajan asevoimien Reichswehr-Brigaden 12, 16 ja 19 muodostivat tammikuussa 1921 4. divisioonan, johon kuului kolme jalkaväkirykmenttiä, kenttätykistörykmentti, pioneeripataljoona, viestipataljoona, kuljetuspataljoona ja lääkintapataljoona.
Yhtymä lakkautettiin lokakuussa 1934 ja sen yksiköt siirrettiin muodostettaviin Wehrmachtin 21 uuteen divisioonaan.
Komentajat
Dresdeniin sijoitetun Wehrkreis IV:n komentajat olivat oman toimensa ohella divisioonankomentajina. Komentajina olivat :
Juhani Kantele
Paavo Juhani Kantele (13. kesäkuuta 1934 Vuoksenranta – 25. toukokuuta 1993 Jyväskylä) oli suomalainen fyysikko ja professori. Kantele oli Suomen ensimmäinen soveltavan kokeellisen ydinfysiikan professori. Hän toimi fysiikan professorina Jyväskylän yliopistossa.
Uran alku
Juhani Kantele valmistui ylioppilaaksi 1952 Haapamäen yhteiskoulusta. Sen jälkeen hän opiskeli fysiikkaa Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1956 ja lisensiaatiksi 1959. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa 1959. Hänen väitöskirjansa käsitteli atomin viritystilarakennetta sekä sen energialeveyttä.
Kantele oli Helsingin yliopiston fysiikan laitoksen assistentti (1957–1963), josta loppuajan hän hoiti muita tehtäviä. Valmistumisensa jälkeen Kantele oli 1960–1962 postdoc-tutkijana Arkansasin yliopistossa. Tuona aikana muotoutui lopullisesti hänen tutkimustyönsä ala. Hän kehitti Arkansasin yliopistossa tehokkaita menetelmiä atomiytimien gammasäteilyn havaitsemiseksi. Tähän tarkoitukseen hän rakensi erilaisia spektrometrejä ja pian hänestä tuli eräs huomattavimmista asiantuntijoista ydinspektroskopian alueella.
Palattuaan kotimaahan Kantele työskenteli Helsingin yliopistossa ja hän jatkoi Yhdysvalloissa aloittamaansa tutkimusta spektroskopian alalla. Hän toimi 1962–1963 fysiikan dosenttina (erikoisalana ydinfysiikka) ja sen jälkeen fysiikan apulaisprofessorina 1963–1966. Hänen johdollaan Helsingin yliopistossa toimi suuri tutkimusryhmä. Kantele ehti ryhmineen Helsingin vuosina toteuttaa vain muutamia spektrometrihankkeita. Kanteleen siirryttyä Helsingistä Jyväskylän yliopistoon huomattava osa ryhmän tutkijoista siirtyi hänen mukanaan.
Professorina Jyväskylän yliopistossa
Kantele sai 1966 nimityksen fysiikan professoriksi Jyväskylän yliopistoon ja hän aloitti virassaan vuoden 1967 alussa. Professuurin tutkimus- ja opetusalaksi määriteltiin vasta syyskuussa 1991 kokeellinen ydinfysiikka. Kantele oli Jyväskylän yliopiston ensimmäinen fysiikan professori. Hän jatkoi Jyväskylässä tutkimustyötään ydinfysiikan parissa. Jyväskylään kehittyi pian kansainvälisesti tunnettu ydinfysiikan laboratorio. Laboratorion ensimmäinen tutkimuslaite oli neutronigeneraattori.
Professori Kanteleen ensimmäisiä suuria haasteita oli saada hankituksi fysiikan laitokselle syklotroni tutkimuskäyttöön, jotta kokeellista tutkimusta voitaisiin tehdä myös Suomessa. Siihen asti mittaukset oli täytynyt käydä tekemässä ulkomaisissa tutkimuslaitoksissa. Professori Kantele onnistui hankkeessa lopulta ja 1975 Jyväskylän yliopiston kiihdytinlaboratorio avattiin. Pieni MC-20 -tyyppinen syklotroni valmistui 1975 ja sillä tehtiin sittemmin tutkimusta aina vuoteen 1991 asti.
Vuonna 1983 Kantele oli mukana työryhmässä, joka suunnitteli Suomeen hankittavaksi 800 MeV:n suprajohtavan syklotronin. Hanke tyssäsi, koska Valtion tiedeneuvosto ei suositellut hankkeen toteuttamista kustannussyistä. Hankkeen rauettua Kanteleen johtama työryhmä esitti normaalijohtavan MC106-syklotronin hankkimista. Työryhmä jätti aihetta koskevan suunnitelman valtioneuvostolle maaliskuussa 1986. Jyväskylän yliopiston rehtori Martti Takalan tuella rahoitusta saatiin 1987 varattua seuraaville vuosille 30,5 miljoonaa markkaa. Laitteiston hankintaprojekti kesti pitkään (1987–1991) ja se oli aikanaan Suomen kallein tutkimuslaiteinvestointi. Professori Kanteleella oli hankkeessa merkittävä rooli ja hän teki runsaasti työtä hankkeen rahoituksen keräämiseksi. Hanketta tukivat kaikki suomalaiset ydinfyysikot. Käyttökunnossa laitteisto oli alkuvuonna 1992. Syklotroni, 130 MeV:n normaalijohtava hiukkaskiihdytin (mallinimi K-130), on käytössä edelleen.
Hallintotehtävät ja fysiikan laitoksen toiminnan kehittäjä
Jyväskylän yliopiston fysiikan laitos perustettiin vuonna 1965. Kun Juhani Kantele aloitti professorina, laitos oli vasta käynnistämässä toimintaansa. Hän käytti merkittävän osan työpanoksestaan laitoksen toiminnan kehittämiseen ja sen perusopetuksen käynnistämiseen. Opettajana hän oli vaativa ja tunnettu tasokkaista luentomonisteistaan. Kantele toimi fysiikan laitoksen johtajana 1968–1973.
Kantele osallistui myös tiedekuntansa hallintoon. Hän toimi matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaanina 1971–1974 ja 1977–1980. Dekaanina hänet tunnettiin yliopistollisen demokratian puolustajana, johon luotettiin.
Tiedeasiantuntija ja kansainvälinen tiedetyö
Professori Kantele oli suosittu puhuja kotimaisissa ja kansainvälisissä tiedekonferensseissa. Hän oli vierailevana tutkijana ja luennoitsijana ulkomaisissa yliopistoissa. Arkansasin yliopiston lisäksi hän vietti yli vuoden mittaisen vierailun Niels Bohr-instituutissa Tanskassa, Uppsalan yliopistossa Ruotsissa ja Los Alamosin tutkimuslaitoksessa Yhdysvalloissa.
Tutkijana
Tutkimuksessa Kantele erikoistui ydinfysiikkaan. Hän oli erityisesti kokeellisen ydinfysiikan tutkimuksen asiantuntija, joka laajensi alan tutkimusta tekemällä elektronispektroskopiamittauksia hiukkaskiihdyttimen suihkuista. Hän kehitti sekä mittausmenetelmiä että laitteistoja. Hän oli eräs huomattavimpia asiantuntijoita ydinspektroskopian alueella. Professori Kantele oli eräs johtavia tutkijoita myös atomiytimien E0-siirtymien tutkijana.
Tieteellisen työn ohella Kantele toimitti ydinspektroskopian oppikirjan. Teos jäi kesken hänen kuoltuaan ja sen toimitti loppuun professori Juha Äystö.
Julkaisuja
Professori Kantele on kirjoittanut tai toimittanut useita fysiikan alaan liittyviä kirjoja. Huomattava osa niistä on ollut käytössä fysiikan oppimateriaalina.
Pitkäjärvi (Parkano, Luomankylä)
Pitkäjärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Pihlajankylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Pitkäjärvi on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.
Maantietoa
Järven pituus on 1,5 kilometriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 18 hehtaaria. Se sijaitsee Nivusjärven ja Vatajanjärven välissä Myllykankaan takana sijaitsevassa painanteessa. Järvi on pitkä ja melko suora. Siihen laskee seitsemän suo- tai metsäojaa. Pohjoispäähän laskee Tervajärven ja Löyttylammen yhteinen laskuoja ja eteläpäähän Lehtolammen suo-oja. Järven oma laskuoja lähtee järven pohjoispuolella ja laskee itäänpäin. Se yhtyy 3,5 kilometrin jälkeen Vatajanjokeen. Saman laskuojan kautta laskee myös Ahvenlampi. Rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä. Rannat ovat puoliksi kangasmetsää ja puoliksi suota. Rannoille on rakennettu noin 15 vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Majajärven ja Luomanlylän kylistä. Niille johtaa kylätiet valtatieltä 3.
Augustuksen temppeli
Augustuksen temppeli latinaksi templum Divi Augusti oli ensimmäisen kuolemansa jälkeen jumalaksi korotetun keisarin, Augustuksen temppeli Roomassa. Se sijaitsi Basilica Julian takana, paikalla jossa oli ollut tulevan keisarin kotitalo hänen nuoruusvuosinaan. Temppelin tarkkaa sijaintia eikä sen kokoa tunneta.
Temppelin likimääräinen ulkonäkö tunnetaan roomalaisista rahoista. Se oli rakennettu joonilaiseen tyyliin. Rakennuttajaa ei varmuudella tiedetä, sen oletetaan olleen joko keisari Tiberius tai Augustuksen lesken Livian. Temppelin avajaisjuhlallisuudet pidettiin vuonna 37 keisari Caligulan johdolla. Temppeliä korjattiin vuosina 89 ja 90 sen kärsittyä vaurioita tulipalossa. Uudelleen sitä korjattiin vuonna 150.
Viimeinen tunnettu maininta temppelistä on asiakirjassa vuodelta 248. Sen jälkeen se lienee vähitellen raunioitunut ja sen kivet otettu materiaaliksi uusiin rakennuksiin. Paikalla, jossa temppeli on sijainnut ei ole tehty kaivauksia, joten tietoa mahdollisista jäännöksistä ei ole.
Kuopion linja-autoturma
Kuopion linja-autoturma tapahtui perjantaina 24. elokuuta 2018 noin kello 14.50 Kuopiossa Jynkän ja Kolmisopen liittymässä, kun Kemin Liikenteen tilausajossa ollut linja-auto syöksyi kaiteen läpi sillalta rautatielle. Turmassa kuoli neljä ja loukkaantui 17 ihmistä, joista neljä vakavasti. Kuopion linja-autoturma luokitellaan suuronnettomuudeksi, ja se oli vakavin tieliikenneonnettomuus Suomessa moneen vuoteen.
Aristodemos Kymeläinen
Aristodemos Kymeläinen (n. 550–490 eaa.), lempinimeltään Malakos, "pehmeä" tai "lempeä", oli Kymen tyranni. Hän oli menestyksekäs kansanmies, joka syrjäytti vallassa olleet aristokraatit ja nousi itse valtaan tyrannina. Hänet murhattiin noin vuonna 490 eaa.
Kuopion linja-autoturma
Matkan vaiheet
Linja-auton matkustajat olivat Ruotsin Kalixin kunnassa asuvia ruotsinsuomalaisia karaokekerholaisia, jotka olivat matkalla Kuopion Leväsellä sijaitsevaan kylpylähotelli Rauhalahteen. Kemin Liikenteen tilausajossa ollutta linja-autoa ajoi vuonna 1951 syntynyt ylitorniolainen freelancer. Hän teki oman yrityksensä kautta bussikuljetuksia useille liikennöitsijöille keikkaluonteisesti.
Aristodemos Kymeläinen
Elämä
Aristodemos oli ylhäistä syntyperää. Hän voitti strategoksena toimiessaan etruskit Clusiumin ja Arician välisessä sodassa vuosina 524 ja 506 eaa. Tämän jälkeen Aristodemos teki itsestään Kymen tyrannin saatuaan kansansuosion puolelleen ja hankkiuduttuaan kaupungin ylimystöstä eroon kuoleman- ja maastakarkotustuomioilla. Näin hän toimi kymeläistä oligarkiaa vastustaneen demokraattisen liikkeen johtajana. Aristodemos turvasi asemansa ympäröimällä itsensä henkivartijoilla ja palkkasotureilla. Hän määräsi maanpakoon karkotettujen ylimystön jäsenten jälkeläiset työhön maaseudulle ja sai näin nämä pois kaupungista.
Kuopion linja-autoturma
Matkan vaiheet
Bussi lähti matkaan Kalixista 24. elokuuta kello 6.15 paikallista aikaa. Linja-auto pysähtyi vajaan tunnin kuluttua Ruotsin Haaparannalla, josta otettiin mukaan vielä kaksi matkustajaa. Ensimmäinen pitkä pysähdys vietettiin Limingassa sijaitsevassa ABC Tupoksessa, jossa viivyttiin noin 50 minuuttia. Seuraava, korkeintaan puoli tuntia kestänyt tauko, pidettiin noin tuntia myöhemmin Pulkkilan ABC-huoltoasemalla. Viimeinen pysähdys ennen onnettomuutta oli noin 140 kilometriä myöhemmin Lapinlahden Nesteellä, jolloin matkaa onnettomuuspaikalle oli noin 60 kilometriä.
Aristodemos Kymeläinen
Elämä
Aristodemoksella oli suuri vaikutus kaupungin poliittiseen ja yhteiskunnalliseen elämään. Orjia vapautettiin ja heille annettiin kansalaisuus; kansalaiset riisuttiin aseista ja poliittisesta toiminnasta; ja kaupungin nuoriso sai kasvatuksen, jota aikalaiset pitivät epämiehekkäänä ja heikentävänä. Noin vuonna 495 eaa. käydyn Regillus-järven taistelun jälkeen Tarquinius Superbus pakeni hänen hoviinsa ja kuoli siellä.
Kuopion linja-autoturma
Matkan vaiheet
Jotkut matkustajat olivat matkan aikana huomanneet, että kuljettaja oli viimeistään Pulkkilassa pidetyn tauon jälkeen ”hoiperrellut” keskilinjan tuntumassa ja reunalinjalla edestakaisin. Lisäksi auto oli ajanut hyvin lähellä rekka- ja henkilöautoja ennen ohituksia. Kuljettajaa oli pyydetty hidastamaan, ja matkan vastuullinen matkanjohtaja oli kysynyt tältä mahdollisesta väsymyksestä. Kuljettaja oli vielä hetkeä ennen onnettomuutta vakuuttanut, ettei ole väsynyt.
Aristodemos Kymeläinen
Elämä
Toimiensa ansiosta Aristodemos onnistui pitämään vallan itsellään useita vuosia. Noin vuonna 490 eaa. maanpakoon karkotetut ylimystön jäsenet poikineen saivat Kymen jälleen hallintaansa campanialaisten ja palkkasotureiden avustamana. Aristodemos ja hänen perheensä surmattiin.
Jälkimaine
Diogenes Laertioksen mukaan Hermippos luki Aristodemoksen Kreikan seitsemän viisaan joukkoon, yhtenä seitsemästätoista ehdokkaasta.
Kuopion linja-autoturma
Onnettomuus
Onnettomuus tapahtui noin kello 14.50, kun linja-auto poistui moottoritieltä Jynkän ja Kolmisopen liittymästä. Bussin olisi pitänyt kääntyä risteyksestä vasemmalle Rauhalahdentielle, mutta se ohjautui kulkusuunnassaan oikealle ja suistui liittymästä kaiteen läpi rautatielle pudoten noin 7–10 metrin matkan kyljelleen. Linja-auton keula jäi nojaamaan kallioon ja perä putosi radalle. Juuri ennen radalle syöksymistään linja-auto törmäsi viiteen liittymässä olleeseen henkilöautoon, jolloin kolmessa henkilöautossa olleet matkustajat loukkaantuivat. Matkaa määränpäähän Rauhalahden hotellille olisi ollut enää vajaa kolme kilometriä.
Linja-autossa oli kaikkiaan 21 matkustajaa, jotka kaikki kuljetettiin ambulansseilla Kuopion yliopistolliseen sairaalaan. Kaikkiaan onnettomuudessa kuoli neljä ihmistä ja loukkaantui 17, joista neljä vakavasti. Kaikki kuolleet olivat bussin matkustajia, jotka olivat syntyneet 1940- ja 1950-luvuilla. Kuolleista kolme oli naisia ja yksi mies. Naisista kaksi oli Ruotsin kansalaisia ja yksi Suomen kansalainen, kun taas miehellä oli Suomen ja Ruotsin kaksoiskansalaisuus.
Kuopion linja-autoturma luokitellaan suuronnettomuudeksi, ja se oli moneen vuoteen vakavin tieliikenneonnettomuus Suomessa. Suomessa tapahtuvissa bussiturmissa on hyvin harvinaista, että linja-auton sisällä olevia ihmisiä kuolee.
Reaktioita
Onnettomuudessa olleiden omaisille avattiin heti turmapäivänä tiedotuspiste Kuopion yliopistolliseen sairaalaan ja puhelinlinja kyselyjä varten. Sairaala myös järjesti omaisille mahdollisuuden yöpyä tiloissaan. Suomen Punainen Risti perusti Kuopion keskustaan henkisen tuen pisteen. Kriisiapua tarjottiin onnettomuusiltaan asti myös Kallaveden kirkossa ja Kuopion tuomiokirkossa. Myös matkustajien kotipaikkakunnalle Ruotsin Kalixiin perustettiin lauantaiaamuna kriisiryhmä omaisten ja kuntalaisten tueksi. Lisäksi lauantaina Kalixin kirkossa järjestettiin muistotilaisuus, ja uhrien muistoa kunnioitettiin suruliputuksella.
Muun muassa Suomen presidentti Sauli Niinistö, Kuopion kaupunginjohtaja Jarmo Pirhonen sekä Suomen ja Viron pääministerit Juha Sipilä ja Jüri Ratas esittivät Twitterissä surunvalittelunsa.
Tutkinta
Linja-auton kuljettaja kertoi poliisille tuoreeltaan, etteivät bussin jarrut toimineet. Onnettomuustutkintakeskus eli Otkes kuitenkin tutki auton, jolloin varmistui, että jarrut toimivat kunnolla. Linja-autosta tutkittiin myös muut tekniset ominaisuudet, kuten ohjauksen ja renkaiden toimivuus, mutta viitteitä teknisestä viasta ei ollut. Kuljettaja ei Otkesin kuulusteluissa osannut kertoa onnettomuuden syistä. Otkesin Kai Valosen mukaan kuljettaja oli huomannut, ettei risteykseen ajo tule onnistumaan ja tehnyt parhaansa. Bussi oli ohjattava jonnekin, mutta sekään ei onnistunut. Otkesin tutkintaryhmän johtaja Anssi Parviainen sanoi, että turmassa oli myös onnea, sillä aineksia oli vieläkin pahempaan onnettomuuteen.
Otkes tiedotti lokakuussa 2018, että turmassa oli kyse monesta tekijästä. Kuljettaja lähestyi risteystä selvästi liian suurella nopeudella. Moottoritien ramppia lähestyttäessä linja-auton nopeus oli noin 90 kilometriä tunnissa, kun rajoitus oli 100 kilometriä tunnissa. Rampin loppupäässä moottoritie muuttuu taajama-alueeksi, jossa on 50 kilometrin nopeusrajoitus. Risteysalueella bussin vauhti oli vähintään 50 kilometriä tunnissa, mutta kaarros- ja törmäysjälkien sekä ilmalennon pituuden perusteella mahdollisesti selvästi enemmän. Lisäksi vasemmalle kääntyvien kaistalla oli autoja. Kun kuljettaja havahtui tilanteeseen, hän yritti kertomansa mukaan jarruttaa siinä kuitenkaan onnistumatta. Välttääkseen törmäykset autojen kanssa hän käänsi bussia voimakkaasti oikealle. Suuren nopeuden vuoksi kääntyminen ei kuitenkaan onnistunut vaan linja-auto kulki keskisaarekkeen yli törmäten henkilöautoihin ja suistui lopuksi sillan kaiteen läpi rautatielle. Epätarkka ajopiirturi ei mahdollistanut tarkkoja nopeustietoja, mutta todennäköisesti bussi ei hidastanut vauhtiaan muuten kuin rampin ylämäestä, sivuluisusta ja törmäyksistä aiheutuneista hidastumisista. Ramppi oli lyhyt ja vasta risteyksen lähellä oli hidastamiseen ohjaava taajamamerkki. Lisäksi puusto rajoitti näkyvyyttä risteykseen.