cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skander Youssfi
Karate
2007 Youssfi sijoittui neljänneksi Alankomaiden turnauksessa Dordrehtissa. Hänet palkittiin turnauksessa parhaasta ottelutekniikasta. Youssfi saavutti ensimmäisen Arabian mestaruutensa historian kolmannissa kisoissa, jotka järjestettiin hänen kotimaassaan Tunisiassa.
2008 Youssfi saavutti menestystä vain Rotterdamissa tultuaan toiseksi Alankomaiden mestaruuskisoissa.
2009 hän oli mukana Arabian mestaruuskisoissa Tunisiassa, jossa Youssfi saavutti hopeaa. Hän kilpaili myös tamachiwarissa ja voitti kilpailun rikottuaan 32 levyä.
Youssfi oli 2010 mukana vain Serbian mestaruuskisoissa, jotka käytiin avoimessa painoluokassa. Hän sijoittui turnauksessa kolmanneksi.
2011 marraskuussa Youssfi oli mukana MM-kilpailuissa Japanissa.
2012 hän jatkoi kilpailemista myös Japanissa, mutta tällä kertaa katassa. Youssfi sijoittui turnauksessa seitsemänneksi. Toukokuussa hän oli kilpailemassa painoluokallisissa EM-kilpailuissa Unkarissa. Youssfi saavutti ensin katassa viidennen sijan ja kumitessa pronssia.
2013 tammikuussa Youssfi voitti pronssia Yhdysvaltain mestaruuskisoissa kumitessa, kun katassa hän saavutti hopeaa. Huhtikuussa Youssfi oli mukana MM-kilpailuissa Japanissa, jossa hän saavutti seitsemännen sijan katassa. Youssfi otteli vielä urallaan toista kertaa marraskuun MM-kilpailuissa Japanissa.
2015 Youssfi voitti syyskuussa Saksan Openin raskaansarjan mestaruuden. Hän oli mukana vielä kolmannen kerran marraskuussa Tokion MM-kilpailuissa.
Suvi West
Suvi West (s. 14. tammikuuta 1982 Kittilä ) on suomensaamelainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja televisiopersoona.
Nuoruutensa West vietti Utsjoen Outakoskella ja päätyi sieltä Tampereen ilmaisutaidon lukioon. Media-assistentiksi hän opiskeli Inarissa Saamelaisalueen koulutuskeskuksen elokuvalinjalla 2003–2005. Työura eteni toimittajuuden kautta jo opiskeluaikana, sillä West työskenteli Inarissa Ylen Saamen Radion ja Norjan yleisradioyhtiö NRK:n palveluksessa televisiouutisten ja dokumenttien tekijänä 2000–2007, mutta televisiotyön tiukka ennalta määrätty muoto alkoi ahdistaa ja hän pelkäsi sen tukahduttavan oman elokuvakerronnan. Hänen lopputyönsä 2005 oli dokumenttielokuva Vaikein niistä on rakkaus, joka kertoi humoristisesti Westin poikaystävän etsinnästä. Elokuvaa esitettiin Hollywoodissa ja Kanadassa Vancouverin elokuvafestivaalilla asti.
Westin elokuvien teossa elintilasta kamppailevat pohdiskeleva yhteiskunnallisuus ja komediallisuus, joka on hänelle ominaisempaa. Elokuvien teon ohella hän on toiminut Alkuperäiskansojen elokuvakeskuksen vetäjänä 2009–2011 ja Aalto-yliopiston dokumentaarisen elokuvan maisteriohjelmassa vuodesta 2015 lähtien. Kymmenen Helsingissä vietetyn vuoden jälkeen West muutti perheineen Utsjoelle kovasti kaipaamiinsa kotimaisemiin.
Hänet tunnetaan etenkin tv-sarjasta Märät säpikkäät / Njuoska bittut ja siinä esitetyistä, suomalaisia hittejä parodioivista, pohjoissaameksi sanoitetuista musiikkivideoista.
West ohjasi 2016 julkaistun dokumenttielokuvan Minä ja pikkusiskoni. Se kertoi hänen siskostaan.
Westin ohjasi vuonna 2021 julkaistun Eatnameamet – Hiljainen taistelumme -dokumenttielokuvan, joka käsittelee Suomen valtion saamelaispolitiikkaa ja saamelaisten taistelua oman kulttuurinsa puolesta. Elokuvassa äänen saavat saamelaiset. Dokumentti voitti Tampereen elokuvajuhlilla Kirkon Mediasäätiön palkinnon sekä yleisöpalkinnon. West palkittiin vuonna 2022 dokumentista tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.
WTA Awards
WTA Awardsit ovat palkintoja, jotka jaetaan kauden päätteeksi tenniksen WTA-kiertueen pelaajille ja turnauksille, jotka ovat ansioituneet kauden aikana.
Player Service
Palkinto jaetaan pelaajalle, joka on tukenut eniten muita pelaajia WTA-pelaajien neuvostossa.
Karen Krantzcke Sportsmanship Award
Palkinto jaetaan pelaajalle, joka on osoittanut eniten urheilullisuutta.
Diamond Aces
Diamond Aces on nimetty Jerry Diamondin mukaan, ja palkinto myönnetään pelaajalle, joka tekee parhaansa edistääkseen tennistä kentillä ja kenttien ulkopuolella.
Kiirunan rautatieasema
Kiirunan rautatieasema on liikennepaikka Ruotsin rataverkolla Pohjois-Ruotsissa. Asema sijaitsee Kiirunan kaupungissa Norrbottenin läänissä rataosalla Luulaja–Kiiruna–Narvik, eli niin kutsutulla Malmbanan-radalla. Liikennepaikka sijaitsee noin 140 kilometriä napapiirin pohjoispuolella, ja sen etäisyys Tukholman keskusrautatieasemalta on 1412,7 ratakilometriä.
Liikennepaikan osat
Kiirunan liikennepaikka jakaantuu neljään erilliseen osaan. Niistä itäisin on henkilöliikenneasema Kiruna C eli Kiirunan keskusrautatieasema. Sen länsipuolella sijaitsevat Kiruna Malmbangård sekä Kiruna Lokbangård. Kiruna C:n ja Kiruna Malmbangårdin eteläpuolella on lisäksi kaivoksen ratapiha, Sjöbangård.
Kiruna C
Kiirunan henkilöasema on Kiirunan liikennepaikan itäisin osa. Sinne on keskitetty kaikki henkilöliikenteen toiminnot, lisäksi siellä käsitellään Kiirunaan saapuva kappaletavararahti. Henkilöjunarungot yöpyvät laituriraiteilla.
Kiruna Malmbangård
Kiirunaan saapuvat tyhjät malmijunat vedetään sähkövetureilla joko Kiruna Malmbangårdille tai Sjöbangårdile, jossa sähköveturi irrotetaan ja ajetaan varikolle. Tyhjät malmijunarungot siirretään dieselveturilla kaivoksen kuormauspaikalle, ja kuormauksen jälkeen edelleen lähtöraiteelle, jossa junan veturiksi vaihdetaan sähköveturi.
Sjöbangård
thumb|MTAB:n T46-2 -sarjan dieselveturi Sjöbangårdilla. Sjöbangård on lähes kohtisuorassa kulmassa päärataan nähden, ja sen pohjoispäästä on yhteys kolmioraiteen kautta sekä Kiruna C:lle että Malmbangårdille. Sjäbangårdin eteläpäässä sijaitsevat Kiirunavaaran kaivoksen raiteet sekä malmijunien kuormauspaikat. Sjöbangårdin omistaa MTAB.
Kiruna Lokbangård
Kiirunan varikko on Kiirunan liikennepaikan läntisin osa. Siellä säilytetään ja huolletaan liikennöitsijäyhtiö MTAB:n käyttämät malmijunien Dm3- ja IORE-sarjojen sähköveturit.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2018 – naisten normaalimatka
Ampumahiihdon naisten 15 kilometrin normaalimatkan kilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 15. helmikuuta 2018 Alpensian ampumahiihtokeskuksessa Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
USS Onondaga
USS Onondaga oli Yhdysvaltain laivaston kaksitorninen monitori, jonka pohjoisvaltiot tilasivat Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Alus palveli koko sodan Jamesjoella osallistuen Richmondin taisteluun. Sotatoimien päätyttyä alueella alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin sodan jälkeen Ranskalle.
Valmistus
Alus tilattiin George W. Quintardilta, joka teetti aluksen New Yorkin Greenpointissa Continental Iron Worksillä. Köli laskettiin 28. toukokuuta 1862 ja alus laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1864 kumminaan Yhdysvaltain laivastolain luoja Charles Baldwin Sedgwickin tytär neiti Sally Sedgwick. Alus liitettiin laivastoon 24. maaliskuuta 1864 New Yorkin laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään Melancthon Smith.
Palvelus
Alus lähti USS Mattabessetin kanssa New Yorkista 21. huhtikuuta 1864 ja ne saapuivat Hampton Roadsiin kaksi päivää myöhemmin. Alus oli pääasiassa Jamesjoelle sijoitetussa laivueessa tukien kenraali Grantin etenemistä kohti Richmondia. Alus kävi 24. marraskuuta tulitaistelun USS Mohopacin tuella etelävaltioiden tykistöä vastaan Jamesjoen varrella Virginiassa Howlett'ssa ja alukset uudistivat hyökkäyksensä 5. ja 6. joulukuuta. Tammikuussa pohjoisvaltiot vetivät aluksensa pois Jamesjoelta, kun amiraali Porter kokosi laivasto-osastoa hyökätäkseen Pohjois-Carolinaan Fort Fisheriin, joka suojasi Wilmingtonia. Ainoastaan Onondaga jätettiin Jamesjoelle torjumaan John K. Mitchellin johtaman konfederaatin Jamesjoen laivueen iskut pohjoisvaltioiden maajoukkoja vastaan.
Konfederaation armeijan joukkojen aloitettua etenemisen pohjoisvaltioiden vedettyä aluksensa pois Onondaga vetäytyi alavirtaan, missä joen leveys mahdollisti aluksen paremman liikuntakyvyn hyödyntämisen. Alus ja sen tukena olleet tykkiveneet valmistautuivat taisteluun, mutta konfederaatin laivasto-osastosta ajoivat matalikolle väistäessään Trent's Reachiin valmistettua estettä panssaroidut tykkiveneet CSS Virginia No.2 ja CSS Richmond, tykkivene CSS Drewry ja torpedovene CSS Scorpion. Onondagan hyökättyä maajoukkojen tykistön tukemana Drewry räjähti ja Scorpion hylättiin ja panssaroidut alukset vetäytyivät ylävirtaan vuorokautta myöhemmin, kun ne oli saatu irrotettua pohjasta.
pienoiskuva|USS Onondaga Jamesjoella Onondaga jatkoi maajoukkojen tukemista, kunnes kenraali Lee vetäytyi Richmondista. Alus siirtyi pohjoiseen ja se poistettiin palveluksesta New Yorkissa 8. kesäkuuta 1865, minkä jälkeen alus makasi ankkurissa Pennsylvaniassa League Islandilla. Kongressin 7. maaliskuuta 1867 vahvistamalla lailla alus myytiin valmistajalleen G. W. Quintardille, joka myi sen edelleen Ranskalle vuonna 1867.
Ranskan laivaston Onondaga
Alus matkasi 2. syyskuuta 1867 New Yorkista Halifaxiin, mistä se jatkoi 15. kesäkuuta 1868 Brestiin. Toukokuussa 1869 alus oli Ranskan laivaston koeajoissa ennen heinäkuista palvelukseen ottoa. Alus siirrettiin vuonna 1898 Brestissä reserviin, jossa sen kunto tarkastettiin huhtikuussa.
Hakemisto
pienoiskuva|Hakemistoja ja niiden alla olevia tiedostoja.
Hakemisto, myös nimillä kansio tai laatikosto, on tiedostojen järjestämiseen käytetty rakenne tiedostojärjestelmässä. Teknisestä näkökulmasta hakemisto on erityinen tiedosto, jossa on luettelo siihen liitetyistä tiedostoista.
Käyttäjälle hakemisto ilmenee astiana tai säiliönä, joka voi sisältää tiedostoja ja muita hakemistoja. Kansio on Macintoshissa ja Windowsissa käytetty synonyymi hakemistolle.
Hakemistopolkuja käytetään tunnistamaan kappale tiedostojärjestelmässä. Polut sisältävät erotinmerkkejä sekä komponentteja, jotka ovat muita kuin erotinmerkkejä. Hakemistopolut voivat olla "absoluuttisia" (alkaen juurihakemistosta) tai "suhteellisia", jotka alkavat sen hetkisestä hakemistosta. Hakemisto voi sisältää tiedostojen lisäksi muita hakemistoja eli alihakemistoja. Sisäkkäisistä hakemistoista muodostuu tiedostojärjestelmän hakemistorakenne eli hakemistopuu. Unix-tyyppiset käyttöjärjestelmät, AmigaOS ja useat muut käyttävät hakemistotasojen erottimena vinoviivaa. CP/M, MS-DOS ja Windows käyttävät kenoviivaa. Vastaavasti URL-osoitteissa verkkotunnuksen jälkeiset vinoviivat tyypillisesti jäsentävät WWW-palvelimen hakemistopolkua. OpenVMS käyttää hakemistoerottimena pistettä ja vanha Mac OS (ennen OS X:ää) kaksoispistettä.
Hakemistopolun ja tiedostonimien yhteispituus voi rajoittaa maksimipituutta ja se voi riippua käytetystä merkistöstä. Mac OS X, Solaris ja AIX käyttöjärjestelmissä suurin sallittu yhteispituus on 1024 merkkiä. Linuxissa tiedoston nimelle on 255 merkin maksimi ja yhteispituus voi olla 4096 tavua. Windowsin ohjelmointirajapinnassa suurin sallittu tiedoston polun pituus on 260 merkkiä ("D:\<korkeintaan 256 merkkiä><NUL>"), josta enintään 255 on tiedostonimelle. Unicoden kanssa merkkien maksimimäärä voi vaihdella kun yksi merkki voi käyttää useampia tavuja. OpenVMS:ssä ODS-5 tiedostojärjestelmällä nimen pituus voi olla 236 8-bittistä tai 118 16-bittistä merkkiä.
Vanhanaikaisissa tai yksinkertaisissa tietokonejärjestelmissä (sulautetut järjestelmät) ei välttämättä ole hakemistoja lainkaan, vaan kaikki tiedostot tallentuvat suoraan juurihakemistoon (ensimmäisen sukupolven tiedostojärjestelmät).
Hakemistojen esitystavat
pienoiskuva|150px|Graafisissa käyttö­liittymissä hakemistoa tyypillisesti edustaa kansio-kuvake. Useissa graafisissa käyttöliittymissä hakemisto voidaan esittää kansion (folder) näköisellä kuvakkeella. Tämän tarkoitus on havainnollistaa ajatusta, että tiedostoja voidaan säilyttää ikään kuin kansion sisällä. Graafisten käyttöliittymien esitystavat vaihtelevat ja niissä on toisinaan erinäköisiä kansioita, kun taas tiedostojärjestelmän kannalta tällaista eroa ei ole.
Muun muassa AmigaOS käytti laatikostoja (drawer) hakemistosymboleina. Muitakin esitystapoja on käytetty.
Insolvenssioikeus
Insolvenssioikeus eli maksukyvyttömyysoikeus on oikeustieteen osa-alue, joka on erikoistunut maksukyvyttömyyden oikeudellisiin seurauksiin. Insolvenssioikeus käsittää lainsäädännön ja tähän oikeudenalaan kohdistuvaa oikeustieteellistä tutkimusta.
Insolvenssioikeuteen kuuluvia insolvenssimenettelyitä ovat ulosotto, konkurssi, yrityksen saneeraus ja yksityishenkilön velkajärjestely.
Saksa
Saksan liittotasavalta eli Saksa  on liittovaltio Keski-Euroopassa. Se koostuu kuudestatoista osavaltiosta (Bundesland).
Saksan väkiluku on runsaat 84 miljoonaa asukasta ja pinta-ala noin 358 000 neliökilometriä. Maan pääkaupunki ja hallinnolliselta alueeltaan asukasluvultaan suurin kaupunki on noin 3,7 miljoonan asukkaan Berliini.
Saksa on yksi Euroopan unionin perustajavaltioista ja sijaitsee sen maantieteellisessä keskustassa. Saksan yhdeksän naapurimaata pohjoisesta myötäpäivään ovat Tanska, Puola, Tšekki, Itävalta, Sveitsi, Ranska, Luxemburg, Belgia ja Alankomaat. Luoteessa on Pohjanmeri ja koillisessa Itämeri.
Saksan valtiollinen alku oli 900-luvulla muotoutunut Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta, jonka Napoleon hajotti vuonna 1806. Useiden vapaakaupunkien ja pienten ruhtinaskuntien mosaiikista muodostettiin 1871 Saksan keisarikunta, virallisesti Saksan valtakunta, jonka ytimen muodosti vanha Preussin kuningaskunta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksasta tuli tasavalta. Vuonna 1933 valtaan nousi julma Adolf Hitlerin johtama kansallissosialistinen diktatuuri, jonka hyökkäys Puolaan vuonna 1939 käynnisti toisen maailmansodan. Muutamassa vuodessa Saksassa ja sen vaikutuspiirissä olleilla alueilla ehdittiin surmata kuusi miljoonaa juutalaista ja miljoonittain muita vähemmistöjä holokaustiksi nimetyssä kansanmurhassa. Tappion jälkeen maa jaettiin liittoutuneiden kesken miehitysvyöhykkeisiin ja sen itäosat liitettiin Puolaan ja Neuvostoliittoon. Vuonna 1949 kolmesta läntisestä miehitysvyöhykkeestä muodostettiin Saksan liittotasavalta eli Länsi-Saksa, kun taas itäinen miehitysvyöhyke muodosti oman valtionsa, jota kutsuttiin Saksan demokraattiseksi tasavallaksi. Saksan jälleenyhdistyminen toteutui vuonna 1990, kun Saksan demokraattisen tasavallan entiselle alueelle muodostetut osavaltiot (eli liittomaat, Bundesländer) sekä yhdistetty Berliinin kaupunkiosavaltio liittyivät Saksan liittotasavaltaan.
Saksa kuuluu maailman johtaviin teollisuusmaihin. Sen ostovoimakorjattu bruttokansantuote vuonna 2023 on Kansainvälisen valuuttarahaston arvion mukaan noin 5,55 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Saksassa on vuosisatojen varrella vaikuttanut huomattava määrä luonnontieteilijöitä, filosofeja, keksijöitä ja taiteilijoita.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|upright|Topografinen kartta Saksan valtiosta. Paikannimet ovat saksaksi.
Saksa ulottuu Itä- ja Pohjanmereltä aina Alpeille asti ja käsittää maastotyyppejä alavista tasangoista vuoristoihin. Pohjois-Saksan viljavat alangot vaihtuvat Keski-Saksassa metsien ja peltojen täplittämäksi kumpuilevaksi ylängöksi. Maan eteläisimmät alueet ovat vuoristoa; lounaassa on Schwarzwaldin matalahko, asutettu vuoristo ja etelässä Alpit.
Saksaa halkovat Euroopan suurimmat joet: Rein ja Elbe, jotka laskevat Pohjanmereen (Rein Hollannin ja Elbe Pohjois-Saksan alankojen kautta ), sekä Tonava, joka saa alkunsa Schwarzwaldin vuoristosta, virtaa itään ja laskee Mustaanmereen. Saksassa on myös järviä, suurimpana niistä Reinin suvannon Bodenjärvi sekä järvialueita, joista laajimmat, jääkauden muovaamat Mecklenburgin ja Pommerin järvialueet sijaitsevat maan koillisosassa.
Ilmasto
Saksa kuuluu lauhkeaan vyöhykkeeseen. Maan pohjoisosassa vallitsee merellinen ilmasto lämpimine kesineen ja leutoine, pilvisine talvineen. Etelämpänä mantereisempi ilmasto tuo enemmän vaihtelua: kuumemmat kesät ja kylmemmät talvet. Lisäksi Alpeilla ja paikoin Keski-Saksan ylängöillä on vuoristoilmasto.
Atlantilta tulevat keskileveysasteiden liikkuvat matalat vuorottelevat Azoreilta Keski-Eurooppaan ulottuvien korkeapaineen selänteiden kanssa, mikä pitää sään ympäri vuoden vaihtelevana. Ajoittain Alpeilta tuleva lämmin ja kuiva laskutuuli, föhn, vaikuttaa maan eteläosien säähän ja keväällä sulattaa sieltä lumet.
Pohjois-Saksan alangolla ilmasto on viileätalvinen ja lämminkesäinen. Esimerkiksi Berliinissä keskimääräinen alin lämpötila on vajaan kaksi celsiusastetta pakkasen puolella joulu-, tammi- ja helmikuussa. Kuumimmat kuukaudet ovat heinä ja elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 24 astetta. Sateita saadaan ympäri vuoden 30–70 mm kuussa.
Etelä-Saksassa ilmasto on mantereisempi, ja vuoristossa on viileämpää kuin pohjoisen alangoilla. Esimerkiksi Münchenissä keskimääräinen alin lämpötila on 2–4 astetta pakkasen puolella joulu-, tammi- ja helmikuussa. Kuumimmat kuukaudet ovat heinä- ja elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 23 astetta. Sateet painottuvat kesään: kesä-, heinä- ja elokuussa saadaan yli sata millimetriä kuukaudessa, tammi- ja helmikuussa alle 50 mm.
Luonto ja luonnonsuojelu
pienoiskuva|vasen|Pyökkimetsää Hainichissa. Karhu on Berliinin symboli, mutta villejä karhuja ei ole tavattu Saksassa vuoden 1835 jälkeen, lukuun ottamatta vuonna 2006 Italian puolelta harhaillutta sinne istutettua Brunoa. Vuonna 2009 IUCN tutki 102 nisäkäslajin tilaa Saksassa ja julisti seitsemän niistä olevan suuressa vaarassa: sillivalas, mustavalas, villihevonen, baijerintunnelimyyrä, vesikko, siiseli ja karhu. Alpeilla elää murmeleita, jäniksiä ja villejä vuohia sekä harvinaisia maakotkia. Pesukarhu on Saksaan levinnyt vieraslaji. Pohjoisrannikko on muuttolintujen suosima levähdyspaikka. Merikotka oli lähes kadonnut Länsi-Saksasta, mutta se on lisääntynyt maan itäosassa. Idässä on nähty myös hirviä ja susia, jotka tulevat Puolasta Oderjoen yli.
Historia
pienoiskuva|[[Germaanit|Germaaniheimot noin 50–100.]] Germaaniheimot asuttivat Itämeren rannikkoa noin vuodesta 500 eaa. alkaen. Noin 100-luvulle eaa. mennessä ne olivat levittäytyneet nykyiseen Etelä-Saksaan asti. Julius Caesarin aikana, noin vuonna 58 eaa., Rooman valtakunnan raja asettui Reinille ja Tonavalle, niiden länsipuoli oli roomalaisia provinsseja ja germaanit elivät Rooman periferiassa.
Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta (843–1806)
Protestanttinen uskonpuhdistus alkoi Saksan Wittenbergistä 1517 Martti Lutherin naulattua 95 teesiään linnankirkon oveen. Sen etenemistä vauhdittivat vuosisata aiemmin Johannes Gutenbergin kehittämä kirjapainotekniikka ja Lutherin saksaksi kääntämä Raamattu.
Saksan liitto (1815–1866)
Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta, jota myöhemmin on kutsuttu myös ”ensimmäiseksi valtakunnaksi”, hajosi lopullisesti Napoleonin aikana vuonna 1806, jolloin sen keisari luopui Saksan keisarin asemasta, mutta pysyi Itävallan keisarina. Vuonna 1815 Wienin kongressin jälkeen perustettiin Saksan liitto, johon kuului joukko ruhtinaskuntia Itävallan ja Preussin johtamina. Preussin ja Itävallan välisen sodan 1866 jälkeen perustettiin Preussin johdolla Pohjois-Saksan liitto (saks. Norddeutscher Bund), jonka kansleriksi 1867 nimitettiin Otto von Bismarck. Saksan yhdistyminen alkoi.
Saksan keisarikunta (1871–1918)
18. tammikuuta 1871 Preussin kuningas Vilhelm I kruunattiin keisariksi Versailles’ssa Ranskan tappion jälkeen ja perustettiin toinen Saksan keisarikunta. Von Bismarck nimettiin keväällä 1871 Saksan valtakunnankansleriksi. Saksan siirtomaat Afrikasta ja Oseaniasta hankittiin Vilhelm II:n aikana, jolloin Saksa pyrki laajentumaan aggressiivisesti kilpaa Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. Keisarikunta kesti ensimmäisen maailmansodan loppuun 9. marraskuuta 1918, jolloin Vilhelm II luopui kruunusta ja Saksa julistettiin tasavallaksi (Weimarin tasavalta).
Weimarin tasavalta (1919–1933)
Weimarin tasavallan aikaa leimasi oikeiston ja vasemmiston ääriliikkeiden välinen kamppailu sekä kommunistien ja kansallis­sosialistien kapinat ja vallankaappaus­yritykset. Muun muassa raskaista sotakorvauksista ja runsaista lakoista johtuneet talousvaikeudet johtivat hyperinflaatioon. Poliittinen epävakaus johti lopulta kansallis­sosialistien vaalivoittoon ja nuoren demokratian tukahtumiseen.
Natsi-Saksa (1933–1945)
pienoiskuva|Kuva [[Nürnbergin oikeudenkäynnit|Nürnbergin oikeudenkäynneistä; eturivissä vasemmalta Hermann Göring, Rudolf Hess, Joachim von Ribbentrop ja Wilhelm Keitel.]] Weimarin tasavallan aika oli lopussa, kun Adolf Hitlerin johtama Saksan kansallis­sosialistinen työväenpuolue sai vaalivoiton vuonna 1932 ja nousi valtaan seuraavana vuonna ja kielsi muut puolueet. Saksasta tuli kansallis­sosialistinen. Vuonna 1939 Saksa hyökkäsi ilman sodanjulistusta Puolaan ja aloitti siten toisen maailmansodan Euroopassa. Heti valtaan päästyään kansallissosialistit aloittivat saksalaisten juutalaisten vainoamisen. Sodan laajentuessa heidän valtapiiriinsä tuli lisää juutalaisia Itä-Euroopasta ja Ranskasta, ja juutalaisten surmaamisesta tuli järjestelmällistä. Noin kuusi miljoonaa juutalaista tapettiin vainoissa. Sotaa kesti Euroopassa toukokuuhun 1945, jolloin Saksa antautui ehdoitta. Sotarikollisia tuomittiin vuosina 1945–1946 Nürnbergin oikeudenkäynneissä.
Jaettu Saksa (1949–1990)
Sodan jälkeen voittajavaltiot ja Ranska jakoivat Saksan neljään miehitys­vyöhykkeeseen. Neuvostoliiton vyöhykkeestä muodostui Saksan demokraattinen tasavalta (DDR, arkikielessä usein Itä-Saksa) sekä Yhdysvaltain, Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan vyöhykkeestä Saksan liittotasavalta (BRD, arkikielessä usein Länsi-Saksa). Liittotasavallassa alkoi 1950-luvulla voimakas talouskasvu. Saksan liittotasavalta liittyi Natoon, DDR Varsovan liittoon. Berliiniin jäi lännen eksklaavi Itä-Saksan keskelle, ja vuonna 1961 se eristettiin Berliinin muurilla.
Politiikka
thumb|Berliinin Valtiopäivätalo. thumb|Liittokanslerin virasto Berliinissä. thumb|[[Olaf Scholz, Saksan liittokansleri vuodesta 2021.]]
Saksa on liittovaltio. Se koostuu 16:sta laajaa itsenäistä päätösvaltaa käyttävästä osavaltiosta. Muodollinen valtionpäämies on liittopresidentti. Liittopresidentin valitsee liittokokous, johon kuuluvat kaikki liittopäivien edustajat ja sama määrä osavaltioiden edustajia. Liittokokouksella ei ole muuta tehtävää kuin valita liittopresidentti viiden vuoden välein.
Saksan parlamentti eli liittopäivät (Bundestag) on kokoontunut vuodesta 1999 alkaen valtiopäivätalossa Berliinissä. Sitä ennen parlamentti sijaitsi viiden vuosikymmenen ajan Bonnissa. Edustajat valitaan neljän vuoden välein. Puolet edustajista valitaan tietyistä vaalipiireistä ja puolet puolueiden listoilta. Puolueiden on ylitettävä 5 prosentin äänikynnys tai saatava vähintään kolme suoraan valittua edustajaa. Vuoden 2009 vaaleissa valittiin 622 edustajaa. Edustajien kokonaismäärä vaihtelee.
Liittopäivät valitsee liittopresidentin ehdotuksesta liittokanslerin. Liittokansleri nimittää ministerit, joiden määrä vaihtelee hallituksesta toiseen. Toisin kuin useimmissa parlamentaarisissa järjestelmissä, liittokokous ei voi suoraan erottaa liittokansleria valitsematta hänen seuraajaansa (ns. konstruktiivinen epäluottamuslause).
Saksassa on myös liittoneuvosto (Bundesrat), joka on osavaltioiden edustajien kokous. Liittoneuvosto ei ole varsinaisesti parlamentin ylähuone, vaan oma erillinen instituutionsa. Liittoneuvostossa on 69 paikkaa, jotka on jaettu osavaltioiden asukasluvuilla painotettuina. Puheenjohtajuus on kiertävä, ja liittoneuvoston puhemies on liittopresidentin varamies. Osavaltioiden edustajilla on velvollisuus äänestää hallituksensa tahdon mukaan, eikä ryhmien ääniä voi jakaa. Edustajien puoluekantojen suhteet vaihtelevat osavaltioiden vaalien mukaan, joita on yleensä 3–4 vuodessa.
Saksassa on monipuolue­järjestelmä, jossa on perinteisesti ollut kaksi johtavaa puoluetta, kristillis­demokraattinen (CDU ja CSU) sekä sosiaali­demokraattinen (SPD), jotka ovat hallinneet joko yhdessä (Suuri koalitio) tai keskisuuria puolueita apuna käyttäen. Keskisuuria puolueita ovat liberaalit (FDP), vihreät (Grüne) sekä Vasemmistopuolue (Die Linke). Uutena puolueena liittopäiville nousi vuoden 2017 vaaleissa oikeistopopulistinen ja osin äärioikeistolainen AfD, vaihtoehto Saksalle.
Hallitukset ja vaalit 1998–
Vuoden 2009 liittopäivävaaleissa voittajiksi selviytyivät liittokansleri Merkelin kristillis­demokraattinen puolue sekä liberaalit, jotka muodostivat hallituksen. Sosiaalidemokraatit kärsivät historiallisen huonon tuloksen. Vasemmistopuolue sai 12,9 % annetuista äänistä ja vihreät 10,2 %.
Horst Köhler erosi presidentin tehtävistä 31. toukokuuta 2010 Afganistanin-operaatiota koskevista kommenteistaan nousseen kohun vuoksi. Hänen tilalleen valittiin liittokansleri Merkelin virkaan ajama kristillis­demokraattien Christian Wulff. Wulff ilmoitti eroavansa tehtävästään helmikuussa 2012 korruptioepäilyjen takia 18. maaliskuuta 2012 presidentiksi valittiin ihmisoikeusaktivisti Joachim Gauck.
Syyskuun 2013 liittopäivävaaleissa kristillis­demokraatit ottivat suurvoiton mutta jäivät hieman alle enemmistön. Hallituspuolue liberaalit putosi liittopäiviltä, joten kristillis­demokraatit tarvitsivat uuden liittolaisen. Joulukuussa kristillis­demokraatit muodostivat hallituksen sosiaali­demokraattien kanssa. Merkel jatkoi liittokanslerina.
Helmikuussa 2017 Saksan presidentiksi valittiin sosiaali­demokraatteja edustava aikaisempi ulkoministeri Frank-Walter Steinmeier. Presidentin virkakausi on viisi vuotta ja virka on lähinnä edustuksellinen.
Muu politiikka
Saksa oli yksi EEC:n perustajajäsenistä ja jatkaa sen seuraajan EU:n keskeisenä jäsenenä. Euroopan taloudellinen yhdentyminen 1980- ja 1990-luvuilla perustui paljolti Ranskan ja Saksan yhteistyöhön. Maa on korostanut myös tiiviitä yhteyksiään Yhdysvaltoihin ja Nato-yhteistyötä, erityisesti kylmän sodan aikana. Schröderin kaudella suhteet viilenivät, kun Saksa päätti olla osallistumatta Irakin sotaan, mutta Angela Merkelin hallitus on lämmittänyt niitä uudelleen. Donald Trumpin presidenttikaudella vuodesta 2017 lähtien Saksan ja Yhdysvaltojen suhteet ovat taas olleet etäisemmät.
Keväällä 2011 Saksa jättäytyi Ranskan ja Ison-Britannian johtaman Libya-operaation ulkopuolelle Suomen tapaan, mikä aiheutti Saksan ja Yhdysvaltojen välille uudestaan jännitteen.
Patrick McCaw
Patrick Andrew McCaw (s. 25. lokakuuta 1995 Saint Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies. Hän on pelannut NBA:ssa vuodesta 2016 lähtien. Vuosina 2017 ja 2018 hän voitti Golden State Warriorsissa ja vuonna 2019 Toronto Raptorsissa NBA:n mestaruuden.
Saksa
Muu politiikka
Vuonna 1994 Saksan perustuslaki­tuomioistuin päätti, että maan asevoimat voivat ottaa osaa operaatioihin myös maan rajojen ulkopuolella. Viisi vuotta tämän jälkeen saksalaiset osallistuivat Naton joukoissa Kosovon sotaan ja ovat sittemmin toimineet rauhanturva­tehtävissä muun muassa Afganistanissa, Balkanilla ja Kongossa.
Saksojen yhdistymisen jälkeen maa on voimistanut yhteistyötään myös itään. Se on solminut raja- ja yhteistyösopimuksia Puolan kanssa ja tukenut Neuvostoliiton ja myöhemmin Venäjän joukkojen vetäytymistä entisen Itä-Saksan alueelta. Saksa tukee entisen Itä-Euroopan maiden demokratiakehitystä ja talouskasvua sekä suoraan että EU:n kautta. Erityisesti Schröderin kauden loppupuolella suhteet Venäjään olivat tiiviit.
Saksa on ollut Israelin tukija, mutta Merkelin kaudella se on myös toiminut Israelin politiikkaa vastaan.
Asevoimat
pienoiskuva|Saksan Merivoimien Sachsen-Luokan fregatti. Saksan puolustusvoimat eli Bundeswehr ovat noin 250 000 miehen vahvuiset, ja ne koostuvat maavoimista (Heer), ilmavoimista (Luftwaffe) ja merivoimista (Deutsche Marine). Näistä 55 000 on yhdeksän kuukauden mittaista palvelusta suorittavia varusmiehiä. Saksan erikoisjoukkoihin kuuluu muun muassa KSK (Kommando SpezialKräfte). Saksa luopui yleisestä asevelvollisuudesta vuonna 2011.
Saksassa on useita Yhdysvaltojen sotilastukikohtia, joissa palvelee yhteensä yli 50 000 yhdysvaltalaista sotilasta. Alkuun joukot olivat miehitysjoukkoja, mutta vuonna 1955 Saksa sai rajoitetun suvereniteetin, ja joukoista tuli liittolaisjoukkoja. 1950-luvun alussa joukkojen määrä nostettiin 250 000:een, mutta Berliinin muurin kaatumisen jälkeen Yhdysvallat on vetänyt joukkojaan pois. Sen Euroopassa toimivien ilmavoimien päämaja on kuitenkin edelleen Saksassa.
Hallinnolliset alueet
Saksan liittotasavalta on 16 osavaltiosta koostuva liittovaltio. Nämä osavaltiot ovat:
Saksan liittotasavallan perustamisen jälkeen lakkautettuja osavaltioita ovat Baden, Württemberg-Baden ja Württemberg-Hohenzollern, jotka vuonna 1952 yhdistettiin nykyiseksi Baden-Württembergin osavaltioksi. Osavaltioista pinta-altaan suurin on Baijeri, joka muodostaa viidesosan Saksan pinta-alasta. Väkiluvultaan suurin osavaltio on kuitenkin 18 miljoonan asukkaan Nordrhein-Westfalen. Bremen on sekä pinta-alaltaan että väkiluvultaan pienin osavaltio.
Jotkin osavaltiot on jaettu hallintopiireihin (Regierungsbezirke). Osavaltiota ja hallintopiiriä alemman tasoisia hallintoalueita ovat piirikunnat (Landkreise) ja piirittömät kaupungit (kreisfreie Städte). Piirikuntia Saksassa on 295 ja piirittömiä kaupunkeja 107. Piirikunnat on jaettu edelleen kuntiin (Gemeinde), joita on hieman yli 11 000. Kunnista yli 2 000 on kuntamuodoltaan kaupunkeja (Stadt).
Sten (konepistooli)
thumb|250px|Kanadalaisen Long Branch Arsenalin työntekijä esittelee Sten Mk. II -konepistoolia. Sten on toisen maailmansodan aikana suunniteltu ja valmistettu brittiläinen konepistoolimalli. Se on toimintamekanismiltaan massasulkuinen, avoimelta lukolta kerta- ja sarjatulta ampuva ja 9×19 mm Parabellum/Luger-kaliiperinen. Sten-nimi tulee aseen pääsuunnittelijoitten, Ministry of Supplyn (varusteluministeriön) Woolwich Arsenalin suunnitteluosaston tarkastajan, majuri Reginald Sheperdin, valtion asetehtaan Royal Small Arms Factoryn (RSAF Enfield) vanhemman suunnittelijan, Harold Turpinin ja asetehtaan tunnuksen ENfield alkukirjaimista; aseen virallinen nimitys oli Machine Carbine N.O.T.40/1.
Saksa
Talous
pienoiskuva|[[Frankfurt am Main, Saksan finanssikeskus ja Euroopan keskuspankin päämaja.]]
Sten (konepistooli)
Historiasta ja valmistuksesta
Toisen maailmansodan syttyessä Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimien käytössä ei ollut konepistooleita, vaan ne oli torjuttu "gangsteri-aseina", joilla ei ole sotilaallista merkitystä. Sodan alku kuitenkin osoitti konepistoolien tehokkuuden sotilasaseina ja niitten valmistus päätettiin aloittaa myös Britteinsaarilla, varsinkin koska muun muassa Thompson-konepistooleita oli saatavissa Yhdysvalloista vain pieniä eriä.
Saksa
Talous
Saksan ostovoimakorjattu bruttokansantuote on maailman viidenneksi suurin Yhdysvaltain, Kiinan, Intian ja Japanin jälkeen. Saksa on Euroopan suurin kansantalous, ja sitä pidetään usein Euroopan unionin talousveturina. Viennin kokonaisarvo oli maailman suurin vuoteen 2009, jolloin Kiina ohitti Saksan. Vienti tuottaa kolmanneksen Saksan kansantulosta. Merkittävimmät vientituotteet ovat ajoneuvot, koneet, kemikaalit, lääkkeet, elektroniikka, elintarvikkeet ja tekstiilit. Tärkeimpiä viennin kohdemaita ovat Ranska, Yhdysvallat, Britannia, Alankomaat, Italia, Itävalta ja Belgia. Tunnettuja pörssiyhtiöitä ovat muun muassa Adidas, Allianz, BASF, Bayer, BMW, Mercedes-Benz Group, Deutsche Bank, Deutsche Post, Deutsche Telekom, E.ON, MAN, ThyssenKrupp, Siemens ja Volkswagen.
Länsi-Saksan talous kasvoi toisen maailmansodan jälkeen voimakkaasti, koettiin niin sanottu talousihme. Aineellisen hyvinvoinnin kasvu oli nopeaa ja maassa vallitsi täystyöllisyys. Sittemmin talouskasvu hidastui. Kriisivuonna 2009 bruttokansantuote putosi 5,6 %; sen jälkeen talous kasvoi koronavuoteen 2020, jolloin bruttokansantuote putosi useita prosentteja. Koronavuoden jälkeen talouskasvu jatkuu. Saksan osuus maailmantaloudesta on hiljalleen laskenut, kuten muidenkin länsimaiden. 2020-luvun alussa sen osuus maailman bruttokansantuotteesta on ollut kolmisen prosenttia.
Sten (konepistooli)
Historiasta ja valmistuksesta
Ensimmäinen englantilainen konepistooli Lanchester, oli tukin muotoa ja englantilaista pistimenkiinnikettä lukuun ottamatta saksalaisen Schmeisser MP28-II:n suora kopio: umpiteräksestä työstetty, hitaasti ja kalliisti valmistettava laatuase, jolla ei ollut mahdollista täyttää konepistoolien nopeaa ja suurta tarvetta. Tämän tarpeen täytti alkuvuodesta 1941 valmistunut Sten, joka käytännössä on mahdollisimman yksinkertaisesti (vähimmillään 47 osaa ), halvalla (alkujaan 2,5 puntaa kappale ) ja nopeasti (noin viidessä miestyötunnissa) valmistettava MP28; jopa aseitten lippaat ovat vaihtokelpoiset keskenään. Myös Stenin lippaan sivukiinnitys periytyy saksalaisesta esikuvasta.
Saksa
Talous
Saksan merkittävimmät luonnonvarat ovat kivihiili, kupari, ligniitti, maakaasu, nikkeli, potaska, puu, rautamalmi, suola ja uraani sekä rakennusmateriaalit, puutavara ja viljelysmaa. Saksan on määrä luopua ydinvoimasta vaiheittain vuoteen 2022 mennessä.
Sten (konepistooli)
Historiasta ja valmistuksesta
Stenin ainoat koneistetut osat ovat aseen lukko ja piippu, koko muu ase on prässätty, hitsattu ja niitattu teräspellistä, joten pienetkin konepajat pystyivät valmistamaan aseen osia. Pääosa aseista valmistettiin tai koottiin alihankkijoiden toimittamista osista BSA:n tehtaassa Tyselyssä (pieni erä valmistettiin BSA:n Shirleyn tehtaassa ennen syksyä 1941) ja Royal Ordnance Factoryn tehtaalla Fazakerleyssä. Stenien alkuperäisenä pinnoituksena saattoi olla sinistys, fosfatisointi tai maali.
Saksa
Talous
Maatalous tuottaa 0,9 % Saksan brutto­kansantuotteesta ja työllistää 2,4 % työvoimasta. Sen tuotteita ovat perunat, vehnä, ohra, sokerijuurikas, hedelmät, kaalit, nautakarja, siat ja siipikarja.
Sten (konepistooli)
Historiasta ja valmistuksesta
Stenille alkuvaiheessa huonon maineen tuoneet toimintahäiriöt johtuivat suurelta osin lippaista, joitten valmistajat eivät välttämättä pysyneet annetuissa valmistustoleransseissa. Tämän vuoksi osa lippaista oli käyttökelvottomia ja osa toimi vain joissain aseissa. Toiminnan varmistamiseksi lippaat oli syytä koeampua ennen taistelukäyttöä. Eräs häiriöiden syy oli ampujan puutteellisesta koulutuksesta johtuva väärä ampumaote, jossa aseen tukikädellä pidettiin kiinni aseen lippaasta. Johtuen väljästä sovituksestaan lipas liikkui lipaskuilussa ja saattoi siten aiheuttaa syöttöhäiriön.
Saksa
Talous
Saksan työttömyysaste on viitisen prosenttia (syyskuu 2019). Matalin se on etelässä, noin kolme prosenttia. Suurin osavaltio eli Nordrhein-Westfalen ylittää valtakunnallisen keskiarvon; itäiset osavaltiot eivät enää erotu erityisen synkkinä työttömyyden suhteen.
Sten (konepistooli)
Historiasta ja valmistuksesta
Stenin lipas on kaksirivinen, mutta syöttää yksirivisesti, joten sen lataamisessa on käytettävä sitä tai jotain vastaavaa lipasta varten valmistettua lataustyökalua, jolla lippaassa jo olevia patruunoita painetaan alaspäin uutta patruunaa ladatessa. Ilman työkalua lippaaseen ei saa ladattua kuin alle kymmenen patruunaa lippaan jäykän jousen vuoksi.
Saksa
Talous
Saksan vaihtotase on vahvasti ylijäämäinen. 2020-luvun alussa vuotuinen ylijäämä on ollut noin 4–7 prosenttia brutto­kansantuotteesta. Saksassa on yksi prosentti maailman työvoimasta, mutta maailman viennistä Saksan osuus on 10 prosenttia.
Sten (konepistooli)
Historiasta ja valmistuksesta
Stenejä valmistettiin tiettävästi noin neljä miljoonaa kappaletta toisen maailmansodan aikana Englannin lisäksi Kanadassa Long Branch Arsenalissa Long Branchissa, Ontariossa ja Uudessa-Seelannissa, joiden valmistamia Stenejä pidetään brittiläisiä laadukkaampina.
Käyttö ja huolto
thumb|250px|Sten Mk. II -konepistoolilla aseistautunut ranskalainen vastarintamies. thumb|250px|Sten Mk.II:n reikähahlo. Sten ladataan vetämällä lukko taakse viritystapista niin pitkälle, että se lukittuu laukaisukoneiston viretukeen. Tämän jälkeen asetetaan lipas lipaskuiluun niin pitkälle, että se lukittuu paikalleen. Jos täytetty lipas asetetaan paikoilleen ennen lukon vetämistä taakse, vaarana on vahingonlaukaus sellaisessa tapauksessa, jossa lukko ei lukkiudukaan taka-asentoonsa (samoin kuin Suomi-konepistoolissa ja muissakin massasulkuisissa konepistooleissa). Stenissä on painonappi-tyyppinen tulenvalitsin, joka painettaessa oikealta puolelta (A, Automatic) kytkee aseen sarjatulelle, vasemmalta painettaessa (R, Repetition) kertatulelle. Aseessa on kaksi varmistustapaa: lukon ollessa etuasennossa viritystapin sisäänpainaminen lukitsee lukon paikalleen ja aseen ollessa viritetty viritystappi voidaan kääntää sen liikkumisurassa olevaan varmistusleikkaukseen.
Saksa
Tiede
Heidelbergin yliopisto on perustettu 1386. Se on Saksan vanhin yliopisto ja yksi Euroopan vanhimmista. Maan opiskelijamäärältään suurin yliopisto on Hagenin etäyliopisto. Saksassa toimii yhteensä 376 korkeakoulua.
Sten (konepistooli)
Käyttö ja huolto
Liipaisimesta vedettäessä lukko syöksyy eteenpäin jousensa työntämänä ja työntää patruunan lippaasta piipun panoskammioon, minkä jälkeen lukon etuseinässä oleva kiinteä nallipiikki sytyttää nallin. Patruunan lauettua painavan lukon ja sen jousen massainertia pitää hylsyn panoskammiossa niin kauan, että luoti on jättänyt piipun ja ruutipaine on laskenut turvalliselle tasolle. Tämän jälkeen lukko alkaa perääntyä vetäen hylsyn kannan uraan lukittuneella ulosvetäjänkynnellä hylsyn patruunapesästä ja ejektoriin osuttuaan heittää sen ulos hylsynpoistoaukosta. Lukko perääntyy takaisin viretuen virekynnykseen ja vaihtimen ollessa kertatuliasennossa jää siihen. Sarjatuliasennossa edellinen toistuu niin kauan kuin liipaisinta painetaan tai patruunat loppuvat lippaasta. Stenissä ei ole lukon aukipitosalpaa, joten lukko jää eteen patruunoitten loppuessa. Sten huoltopuretaan painamalla aseen rungon takaosasta ulkoneva nuppi sisäänpäin, liu'uttaen samalla aseen tukkia alaspäin irti aseesta. Rungon sisässä olevaa "korkkia" kierretään vastapäivään ja poistetaan rekyylijousenkaran ja rekyylijousen kanssa.
Saksa
Tiede
Lukuisat saksalaiset tutkijat ovat saaneet Nobel-palkinnon. Tunnetuimpia heistä olivat Max Planck (fysiikka, 1918), Albert Einstein (fysiikka, 1921), Werner Heisenberg (fysiikka, 1932) ja Otto Hahn (kemia, 1944).
Sten (konepistooli)
Käyttö ja huolto
Lukkoa vedetään taaksepäin viritystapin uran varmistusleikkaukseen asti, kierretään varmistusleikkaukseen päin ja vedetään viritystappi irti lukosta. Lukko liu'utetaan ulos rungosta.
Mk.II:n piippu voidaan poistaa kiertämällä ensin lipaskuilu ala-asentoonsa, painamalla piipun lukitussalpaa ja ruuvaamalla piippu vaippoineen irti rungosta.
Saksa
Tiede
Saksalaisia keksijöitä ovat Benz, von Braun, Daimler, Diesel, Gutenberg, Lilienthal, von Linde, Otto, von Siemens, Zuse ja Wankel.
Sten (konepistooli)
Käyttö ja huolto
Ase kootaan päinvastaisessa järjestyksessä.
Saksa
Liikenne
Saksassa on 549 lentokenttää, 41 981 kilometriä rautatietä ja 644 480 kilometriä maantietä, josta 12 800 kilometriä on moottoritietä. Satamakaupunkeja ovat Bremen, Bremerhaven, Duisburg, Hampuri, Karlsruhe, Lyypekki, Neuss, Rostock ja Wilhelmshaven. Suuri osa mannertenvälisistä lennoista tulee Frankfurtiin, Düsseldorfiin tai Müncheniin. Halpalentoyhtiöt käyttävät vähemmän suosittuja lentokenttiä, joista osa on vain kierrätettyjä armeijan laskupaikkoja; esimerkiksi Frankfurt–Hahniksi kutsuttu lentopaikka on 110 kilometriä Frankfurtin luoteispuolella. Maan sisäisessä liikkumisessa toimii yksi Euroopan tehokkaimmista joukkoliikenne­järjestelmistä. Junat ovat nopeampia kuin linja-autot, mutta linja-autoreittien verkosto on kattavampi.
Sten (konepistooli)
Mallit
thumb|250px|Sten-konepistooli, äänenvaimennettu malli Mk. II S Steniä tehtiin vuodesta 1941 viitenä, lähinnä tukiltaan ja pieniltä yksityiskohdiltaan toisistaan eroavina versioina:
Saksa
Väestö
Saksa on Euroopan unionin väekkäin maa noin 84 miljoonalla asukkaallaan (31.12.2022). Väestötiheys on keskimäärin noin 236 asukasta neliökilometriä kohden, joten Saksa on Euroopan tiheimmin asuttuja maita. Suurin etninen ryhmä on saksalaiset, joita on noin 67 miljoonaa. Siirtolaistaustaisia asukkaita on noin 15 miljoonaa, joista noin 8 miljoonaa on saanut Saksan kansalaisuuden. Siirtolaisten suurimmat ryhmät ovat turkkilaiset ja entisen Jugoslavian alueen ihmiset.
Sten (konepistooli)
Puolalainen "Sten"
thumb|250px|[[Błyskawica-konepistoolilla aseistettu Armia Krajowan sotilas Varsovan kansannousun aikaan syksyllä 1944.]]
Taavetti Lukkarinen
thumb|Taavetti Lukkarinen. thumb|Kyltti osoittaa hirttopaikalle. thumb|upright|Metalliaidalla ympäröity oletettu hirttopuu.
Taavetti Lukkarinen (1884 Nilsiä – 2. lokakuuta 1916 Oulu) oli keminmaalainen, Kemi Oy:n metsätyönjohtaja, joka sai kuolemantuomion maanpetturuudesta autettuaan Muurmannin ratatyömaalta paenneita saksalaisia sotavankeja Suomen Lapin kautta Ruotsiin. Varsinainen jääkärivärväri hänen ei tiedetä olleen.
Vangitseminen ja oikeudenkäynti
Lukkarinen jäi kiinni saksalaissotavankien auttamisesta 26. joulukuuta 1915 Koivun asemalla. Hän oli piilottanut kolme saksalaista rekeensä, joka oli nostettu Rovaniemellä junaan. Lukkarinen ja kolme saksalaista otettiin kiinni. Lukkarinen onnistui pakenemaan Ruotsiin, mutta palasi koti-ikävän vuoksi Suomeen väärennetyllä passilla. Oulun rautatieaseman junatarkastusta peläten hän pudottautui Kiviniemen aseman paikkeilla junasta. Tämä havaittiin ja Lukkarinen joutui santarmien pidättämäksi ja edelleen venäläisten santarmien käsiin kesäkuussa 1916.
Lukkarinen joutui olemaan viheliäisissä olosuhteissa Oulun lääninvankilassa. Kuolemantuomion langetti salainen VI:n armeijakunnan sotilastuomioistuin. Tuomiosta on syytetty suomalaista Oulun läänin kuvernööri Axel Fabian af Enehjelmiä, joka väitetysti venäläisten painostuksesta vaikutti siihen, että sinänsä varsin vähäpätöisestä aktivistista tehtiin varoittava esimerkki langettamalla hänelle kuolemantuomio. Toisen näkemyksen mukaan venäläismielisyydestään tunnettu af Enehjelm pyrki toimimaan niin, ettei Lukkarista olisi armahdettu.
Vankilassa Lukkarista estettiin tapaamasta Kemistä varta vasten Ouluun matkustanutta vaimoaan.
Tuomion täytäntöönpano
Lukkarinen hirtettiin 2. lokakuuta 1916 Oulun Kontinkankaalla. Ruumis peitettiin männyn juurelle kaivettuun kuoppaan. Suomen itsenäistyttyä Lukkarisen maine palautettiin, hänen hautansa avattiin ja hänen maalliset jäännöksensä haudattiin virallisesti Oulun hautausmaalle vuonna 1917.
Lukkarisen hirttopuu sijaitsee nykyisen Oulun ammattikorkeakoulun Sosiaali- ja terveysalan yksikön vieressä. Paikka on merkitty maastoon. Oletetun hirttopuun ympärillä on aitaus, jossa on tapahtumaa kuvaileva teksti. Joidenkin arvioiden mukaan puu ei kuitenkaan ole sama, vaan sen tilalle olisi valittu toinen puu.
Sten (konepistooli)
Puolalainen "Sten"
Puolan vastarintaliikkeelle Armia Krajowalle Stenejä toimitti brittien vakoilu- ja sabotaasiyksikkö Special Operations Executive (SOE) ja Puolan pakolaisarmeija Cichociemni. Vastarintaliikkeelle toimitettiin vuosien 1942 ja 1944 välillä arviolta 11 000 Sten Mk. II:ta. Sen lisäksi, aseen yksinkertaisen rakenteen vuoksi, ainakin 23 maanalaista asepajaa alkoi valmistaa aseen kopioita Puolassa. Jotkut tekivät aseesta tarkkoja kopioita, toiset niin sanottua Polski Steniä. Ne Polski Stenit, jotka tehtiin Varsovassa Ryszard Białostockin komentamalle vastarintayksikölle, valmistettiin tarkoitukseen muunnetuista, muihin tarkoituksiin valmistetuista osista ja leimattiin englantilaisilla leimoilla aseitten paikallisen alkuperän salaamiseksi. Puolassa tehtiin myös muunnettua, löyhästi Steniin perustuvaa Błyskawica-konepistoolia.
Taavetti Lukkarinen
Hautakivi
Oulun Seudun Rintamamiesyhdistys pystytti Taavetti Lukkariselle hautamuistomerkin, jossa on teksti: ''Venäjän sortovallan uhri Taavetti Lukkarinen, synt. 8.11.1884 Nilsiässä. Hirtettiin 3.X.1916 valtiollisista syistä Oulussa, Kontinkankaalla, josta ruumis vuonna 1917 siirrettiin tänne siunattuun multaan.'' Oulun veteraanijärjestöjen yhteiselin kunnosti hautakiven vuonna 1996.
Sten (konepistooli)
Sten Suomessa
Suomen armeija vaihtoi 1950-luvun lopulla Interarms-yhtiön kanssa erän vanhentuneita ja sotasaalisaseita 75 000 kappaleen erään enimmäkseen Mk.III Stenejä, jokaisen aseen mukana tuli myös viisi lipasta. Stenit peruskorjattiin Suomessa Kuopion asevarikolla, niiden vääntyneet osat oiottiin, niihin tehtiin hihnalenkit, ulosheittäjän kärki muotoiltiin suomalaisen patruunan mukaiseksi, patruunapesää pidennettiin ja aseet sinistettiin. Peruskorjauksen jälkeen ne varastoitiin liikekannallepanon varalle. Niitä käytettiin palveluskäytössä vähäisessä määrin, lähinnä harjoitusaseina, esimerkiksi taistelusukeltajilla. Suomen armeijan nimike niille oli 9.00 kp Sten II ja 9.00 kp Sten III. Aseet jäivät pois koulutuskäytöstä pääosin jo 1970-luvulla.
Triviaa
Sten-konepistoolista esitetään usein väitteitä, joilla harvoin on mitään todellisuuspohjaa. Yleensä kyse on niin sanotusta tornihuhusta. Erään, ehkä useimmin toistetun paikkansapitämättömän väitteen mukaan Stenistä olisi valmistettu mallia, jossa ei ollut vaihdettavaa lipasta, eli ase olisi tyhjäksiampumisen jälkeen heitetty pois. Näin olisi tehty etenkin Normandian maihinnousussa, jossa sotilailla olisi ollut käytössään useita Stenejä. Tyhjentynyt, upottavalle hiekalle heitetty ase olisi myös toiminut kantoalustana jalkaväkeä seuranneelle moottoroidulle joukolle.
Pienen kokonsa ja omalaatuisen muotonsa vuoksi Sten oli kommandojoukkojen, partisaanien ja laskuvarjojääkärien suosiossa. Sillä oli helppoa ampua makuulta ja se oli helppo kätkeä. Sten oli myös mahdollista kiinnittää reiteen tai brittiläiseen X-Type -laskuvarjon valjaisiin hypättäessä lentokoneesta, ja näin saada välittömästi taisteluvalmiiksi laskeutumisen jälkeen. Myös liitokonejoukot suosivat Steniä.
Yhdysvalloissa Sten-konepistoolista sen sijaan on valmistettu ampuma-aselain porsaanreikää hyväksikäyttäen ns. "kuularuisku" (sputter gun). Konepistoolista poistettiin liipaisinkoneisto kokonaan ja ase laukaistiin vetämällä viritystappi taakse ja päästämällä se vapaaksi, jolloin ase ampui koko lippaan tyhjäksi sarjatulella kerralla. Tämänkaltaiset aseet kiellettiin välittömästi aseen tultua viranomaisten tietoon.
Saksa
Väestö
Saksan kokonais­hedelmällisyysluku oli vuosina 2015–2021 verraten stabiili: noin 1,5–1,6. Luku oli vuosikymmeniä alle 1,5 lasta, mutta nousi 2010-luvulla Euroopan keskitasolle. 2010-luvulla Saksan liittotasavallan tilastokeskus arvioi väkiluvun laskevan 68 ja 73 miljoonan henkilön välille vuoteen 2060 mennessä.
Saksassa on pieni tanskalainen vähemmistö, 21 000 henkeä vuonna 2000, Schleswigissä lähellä Tanskan rajaa, ja pieni sorbin kieltä puhuva vähemmistö, 25 000 henkeä vuonna 1995, Saksissa ja Brandenburgissa. Friisin kieltä puhuu 12 000. Alasaksa on myös käytössä Pohjois-Saksan maaseudulla. Baijerin seudulla on baijerin kieltä tai murretta puhuvia kuusi miljoonaa (2005) ja swaabin puhujia noin 820 000 (2006). Vähemmistökielet ovat Euroopan neuvoston suojelemia.
Maahanmuuttajista merkittävimpiä ryhmiä ovat albaanit, turkkilaiset, italialaiset, puolalaiset ja kreikkalaiset. Huomattava ryhmä ovat myös erityisesti entisen Neuvostoliiton alueelta tulleet paluumuuttajat, joilla on osittain saksalaiset sukujuuret. Paluumuuttajat saavat automaattisesti Saksan kansalaisuuden eivätkä siten näy kansalaisuuteen perustuvissa tilastoissa.
Uskonto
Saksalaisista uskontokuntiin kuulumattomia on 38,8 prosenttia väestöstä. Katolisia on 27,1 prosenttia ja protestantteja on 24,9 prosenttia väestöstä. Muslimeja on 5,2 prosenttia ja muita uskontoja 4,0 prosenttia väestöstä. Maahanmuutosta johtuen Saksan juutalaisväestö on nykyisin maailman nopeimmin kasvava.
Suurimpia kaupunkeja
pienoiskuva|[[Berliini, Saksan pääkaupunki.]] pienoiskuva|[[Hampuri.]] pienoiskuva|Saksan metropolialueet. Saksassa on 81 yli 100 000 asukkaan kaupunkia. Vuoden 2010 arvioidun väkiluvun mukaan yli 500 000 asukkaan kaupungit ovat