cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pahan perimä
Juoni
Rolf Narva katoaa Saksassa. Hänen poikansa Erik lähtee etsimään isäänsä, mutta yllätyksekseen hän huomaa vanhempiensa historian olevan täynnä salaisuuksia: Erikin äiti, Ingrid Stormare työskenteli toisen maailmansodan aikana rodunjalostuksen parissa, ja isä Rolf Narva Adolf Hitlerin atomipommiprojektissa. Erikille vanhemmat ovat valehdelleet olleensa koko sodan ajan Yhdysvalloissa, vaikka siirtyivätkin sinne vasta operaatio Paperclipissä. Saksassa ei ole kateissa pelkästään Rolf, vaan myös noin 160 grammaa fissiokelpoista uraania.
Kirjan sivujuonessa suomalaisteekkareiden rakentama ja laukaisema ohjus osuu Pietarissa olevaan puistoon. Kirjan loppupuolella CIA tekee pahan virheen, ja Lontoossa räjähtää likainen pommi.
Hollo ja Martta
thumb|right|240px|Hollolan keskiaikainen kivikirkko Hollo ja Martta ovat kansantarinoiden mukaan kaksi jättiläistä, jotka rakensivat Hollolan keskiaikaisen harmaakivikirkon. Hollon ja Martan mukaan on nimetty Renkomäellä moottoritien varrella sijaitseva kahdesta kivipaadesta koostuva veistos.
Hollo ja Martta -festivaali
Hollo ja Martta ovat myös antaneet nimensä kansainväliselle kansantanssi- ja musiikkifestivaalille, joka pidetään vuosittain loka-marraskuussa. Festivaalin järjestää Hollolan Nuorisoseura, joka on Suomen tunnetuimpia kansantanssiseuroja. Festivaali kuuluu kansainvälisten CIOFF-festivaalien joukkoon.
Vuonna 2010 tapahtuma järjestettiin 31.10.-7.11.2010. Konsertteja oli kaikkiaan 54. Festivaalille saapui esiintyjiä Puolaa Lublinista FOLK SONG and DANCE COMPANY "Lublin", Turkin Istanbulista Üftuder-ryhmä, Slovakiasta kansanmusiikki- ja tanssiyhtye Trencan, Valko-Venäjän Minskistä Chabarok-ryhmä ja Espanjan Ourensesta Quiexumes dos Pinos -ryhmä. Konsertteja oli Hollolan lisäksi Lahdessa sekä lähialueen kunnissa. Kyseessä on lasten festivaali.
Vuonna 2011 festivaali pidettiin 31.10-5.11.
Ounasvaara
250px|thumb|Ounasvaara talvella 2015 thumb|250px|Ounasvaara, näkymä Kemijoen ja Saarenkylän suunnalta Ounasvaara on Rovaniemellä sijaitseva vaara, jonka huippu on 203 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ounasvaara hallitsee Rovaniemen kaupunkikuvaa. Se sijaitsee kahden joen, Kemijoen ja Ounasjoen, yhtymäkohdassa. Kemijoki kiertää Ounasvaaran pohjoispuolelta ja laskee kohti etelää. Ounasjoki päättyy Ounasvaaran juurelle, josta se jatkuu Kemijokena aina Perämerelle saakka.
Rovaniemen ydinkeskusta sijoittuu Ounasvaaran länsipuolelle, vastakkaiselle puolen Kemijokea. Ounasvaaran ja Rovaniemen keskustan välinen joen kohta tunnetaan myös Ounaskoskena. Varsinainen koski tosin lakkasi olemasta Kemijoen valjastamisen myötä. Ounasvaaralle johtaa Kemijoen yli kolme siltaa, näistä vilkkaimpana Jätkänkynttilä, joka kulkee juuri Ounaskosken yli.
Nikolai Putškov
Nikolai Georgijevitš Putškov (, 30. tammikuuta 1930 Moskova – 8. elokuuta 2005) oli neuvostoliittolainen jääkiekkomaalivahti ja -valmentaja, olympiavoittaja ja lajin maailmanmestari.
Ounasvaara
Vaikka Ounasvaaran huippu on paljas, se sijaitsee puurajan alapuolella, eikä siten ole tunturi. Ounasvaara on jääkauden muovaama. Ounasvaaran paljas kalliohuippu on nimeltään Juhannuskallio. Juhannuskallion nimi juontuu ajoilta, jolloin paikka oli suosittu juhannuksen vastaanottopaikka. Ounasvaaralla on myös rakkamuodostumia mm. Isorakka, Välirakka sekä laskettelurinteenäkin tunnettu Tottorakka.
Nikolai Putškov
Seuraura
Putškov pelasi seuratasolla WS MVO Moskovassa vuosina 1949–1953, CDSA Moskovassa vuonna 1953, ZSK MO Moskvassa vuosina 1954–1959, TsSKA Moskovassa vuosina 1959–1962 ja SKA Pietarissa vuosina 1962–1963. Putškov valmensi SKA Pietaria vuosina 1963–1980 ja 2001–2002. Putškov valmensi SKA Pietarin nuorisojoukkuetta vuonna 2002.
Ounasvaara
Rovaniemen kaupunginosista Ounasvaaran pohjoispuolella ovat Pullinranta, Karvonranta sekä idempänä Koskenkylä. Kaupungin keskustaa vasten länteen ovat Pullinpuoli sekä Kiiruna. Ounasrinteen kaupunginosa sijaitsee Ounasvaaran etelänpuoleisella rinteellä. Aivan Ounasvaaran huipulla on hotelli Sky Ounasvaara. Lisäksi vaaran alueelta löytyy mm. mökkimajoitusta.
Aiheesta muualla
66.5025°N, 25.80194°W
John Pope
thumb|Kenraalimajuri John Pope John Pope (18. maaliskuuta 1822 – 23. syyskuuta 1892) oli Yhdysvaltain armeijan upseeri ja Unionin kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hänellä oli lyhyt mutta menestyksekäs ura läntisellä taistelunäyttämöllä, mutta on parhaiten tunnettu tappiostaan toisessa Bull Runin taistelussa. Sisällissodan jälkeen hän loi menestyksekkään uran intiaanisodissa.
Lapsuus ja nuoruus
Pope syntyi Louisvillessä Kentuckyssä Nathaniel Pope-nimisen liittovaltion tuomarin pojaksi. Hänen isänsä oli Abraham Lincolnin ystävä. Hän oli Manning Forcen lanko ja toinen pikkuserkku Mary Todd Lincolnille. Hän valmistui Yhdysvaltain sotilasakatemiasta 1842 ja sai komennuksen kakkosluutnantiksi kartoittajainsinööreihin. Hän palveli Floridassa ja auttoi sitten mittaamaan Yhdysvaltain ja Kanadan pohjoisrajaa. Hän taisteli Zachary Taylorin alaisena Monterreyn ja Buena Vistan taisteluissa Meksikon–Yhdysvaltain sodan aikana, missä hän sai väliaikaisen ylennyksen ykkösluutnantiksi ja kapteeniksi. Sodan jälkeen Pope työskenteli maanmittarina Minnesotassa. 1850 hän esitteli navigoitavuutta Red Riverissä. Hän palveli pääinsinöörinä New Mexicon hallinnossa 1851-1853, ja vietti loput rauhan vuodet mittaamalla rautatietä Tyynellemerelle.
Sisällissota
Sisällissodan syttyessä hän haki Lincolnin adjutantiksi, mutta hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 17. toukokuuta 1861 ja komennettiin hakemaan vapaaehtoisia Illinoisista. Hän sai komennettavakseen läntisen sotanäyttämön pohjoisalueen ja Keski-Missourin heinäkuussa ja riitatui läntisen sotanäyttämön komentajan kenraalimajuri John C. Frémontin kanssa ja juonitteli saadakseen tämän pois komennosta. Pope otti 18. joulukuuta Blackwaterista Missourista 1200 vankia. Hän sai 1862 kenraali Halleckilta komentoonsa Mississippin armeijan, ja komennettiin valtaamaan Konfederaation tukikohtia Mississippijoen varrella. Hän onnistui valtaamaan New Madridin ja avasi tien unionin sotalaivoille Memphisiin asti. Corinthin piirityksessä hän komensi Henry Wager Halleckin armeijan vasenta sivustaa, mutta Lincoln kutsui hänet pian itään. McClellanin Virginian niemimaan sotaretken epäonnistumisen jälkeen hän sai komentoonsa unionin Virginian armeijan. Hän joutui etelävaltioiden joukkojen asettamaan ansaan toisessa Bull Runin taistelussa 29. elokuuta 1862 ja James Longstreetin komentamat etelävaltalaiset pakottivat hänet perääntymään. Seurauksena kenraalimajuri Fitz John Porter joutui sotaoikeuteen ja erotettiin kun taas Pope erotettiin 12. syyskuuta ja hänen armeijansa annettiin McClellanille. Pope jatkoi sotilastehtävissä idässä Missourin divisioonassa, ja erosi armeijasta kenraalimajurina 1865.
Venhokkaat
Venhokkaat (Nolidae) on yöllä tai hämärissä lentävien pienten tai keskikokoisten perhosten heimo. Maailmassa on noin 1500 lajia, joita Suomessa on tavattu kaksitoista. Suomessa tavattavat lajit kuuluvat kolmeen alaheimoon. Heimon suomenkielinen nimi viittaa toukan rakentamaan, venemäiseen kotelokehtoon.
Venhokkaat ovat ulkoisesti hyvin vaihteleva perhosryhmä, jonka lajisto on suuri erityisesti Afrikan ja Aasian trooppisilla alueilla. Tropiikin ulkopuolella lajisto keskittyy lehtimetsiin, joskin joukossa on muutama taigalaji. Perhosten siipiväli vaihtelee 16–70 mm. Siivet ovat muodoltaan usein pyöreähköt ja niiden pohjaväri on usein vihreä, keltainen, sininen tai punainen, mutta heimoon kuuluu myös harmaan- ja ruskeankirjavia lajeja. Monilla lajeilla siivet ovat voimakkaasti kuviollisia. Siivet ovat lepoasennossa kattolaskuisesti vartalon sivuilla tai alaheimossa Nolinae leveästi vartalon sivuilla. Värityksen ja eläimen muodon perusteella venhokkaita voi helposti erehtyä pitämään yökkösinä, kääriäisinä tai koisina. Sukupuolet ovat yleensä samannäköiset ja suunnilleen samankokoiset.
Heimon keskeisenä yhdistävinä tuntomerkkeinä on ylösalaisin olevaa venettä muistuttava kotelokoppa, jollainen on kaikilla lajeilla, joilla kopan ulkoasu ylipäänsä tunnetaan. Muina heimoa yhdistävinä tuntomerkkeinä ovat etusiiven pitkä, tankomainen retinaculum sekä takaruumiin tyviosassa selkäpuolella leveä kaari hengitysaukon takana. Keskiruumiin takaosassa on kuuloelin, jolla on vastine takaruumiin etuosassa. Kuuloelin on kuitenkin rakenteeltaan yksinkertaisempi kuin varsinaisilla yökkösillä. Alaheimoissa Nolinae, Bleninae ja Collomeninae etusiiven ns. yökköstäplien kohdalla on kohollaolevien siipisuomujen muodostamia tupsuja. Pään chaetosemat ja pistesilmät puuttuvat, mutta imukärsä on hyvin kehittynyt.
Aikuisen perhosen takaruumiissa on pieni äänen tuottamiseen sopiva elin. Myös kotelo kykenee tuottamaan ääntä raapimalla peräpäänsä kampamaisilla levyillä kotelokopan sisäpintaa. Toukat ovat yleensä karvattomia tai lyhytkarvaisia ja piileskelevät usein lehtien alapinnoilla.
Heimoon kuuluu maailmanlaajuisesti noin 1500 lajia. Palearktisella alueella lajeja on noin 150 ja Euroopassa 35.
Suomessa tavatut lajit ja alaheimot
Suomessa on tavattu 12 venhokaslajia, joista pari on harhailijoita.
Lordi Raglan
thumb|200px|Lordi Raglan 1855 Lordi Raglan (Raglanin ensimmäinen paroni, alkujaan FitzRoy James Henry Somerset) (30. syyskuuta 1788 Badmington – 28. kesäkuuta 1855 Sevastopol) oli brittiläinen sotamarsalkka ja brittiläisten joukkojen ylipäällikkö Krimin sodassa. Häntä pidetään vähintään osasyyllisenä Balaklavan taistelun kevyen ratsuväkiprikaatin tappioon.
Lordin mukaan on nimetty raglan-hiha, koska käsivarren amputoinnin jälkeen hänen hihansa ommeltiin eri tavalla.
Espanjan Guinea
Espanjan Guinea oli Espanjan siirtomaa Guineanlahdella ja Bonnynlahdella Keskisessä Afrikassa, jota Espanja hallitsi vuodesta 1778 vuoteen 1968. Alue tunnetaan nykyään Päiväntasaajan Guineana.
Butterfly McQueen
McQueenin roolit olivat pääasiassa pieniä ja hän esitti usein sisäkköä tai palvelustyttöä. Afrikkalais-amerikkalaisen McQueenin hahmot olivat myös hyvin stereotyyppisiä kuvauksia kyseisestä rodusta. Tähän hän pian kyllästyikin ja lopetti elokuvauransa vuonna 1947. Hän esitti kuitenkin vielä kerran tällaista stereotyyppistä sivuroolia tv-sarjassa Beulah, joka oli ensimmäinen afrikkalais-amerikkalaisen tähdittämä tilannekomedia. Beulahin jälkeen McQueen ei onnistunut enää saamaan montaakaan roolia ja jättikin näyttelemisen opiskellakseen valtio-oppia. McQueenin viimeinen elokuva oli Harrison Fordin ja Helen Mirrenin tähdittämä Moskiittorannikko vuodelta 1986.
McQueen kuoli 22. joulukuuta vuonna 1995 loukkaannuttuaan vakavasti petrolilämmittimen räjähdettyä ja sytyttyä tuleen. Hänen ruumiinsa lahjoitettiin tieteelliseen tutkimukseen.
3. algerialainen jalkaväkidivisioona
3. algerialainen jalkaväkidivisioona oli Ranskan maavoimien Afrikan armeijan  yhtymä, joka osallistui toiseen maailmansotaan.
Ranskan hallinnoiman Pohjois-Afrikan vapauttamisen jälkeen divisioona osallistui 1944 Italian taisteluihin kenraali Juinin komentamassa Ranskan Italian siirtoarmeijakunnassa. Divisioona rantautui Provenceen, minkä jälkeen se osallistui Toulonin ja Marseillen vapauttamiseen, Vosgesin taisteluihin ja vaikeisiin taisteluihin Basse-sur-le-Ruptin, Cornimontin ja Alsacen vapauttamiseksi. Ranskassa käydyissä taistelussa divisioona kuului kenraali Jean de Lattre de Tassignyn komentamaan Ranskan 1. armeijaan.
Divisioona palkittiin neljällä maininnalla päiväkäskyissä ja se oli Vapaan Ranskan 1. divisioonan kanssa eniten mainintoja saanut ranskalainen yhtymä toisessa maailmansodassa. Divisioonan perinteitä jatkaa vuonna 2016 perustettu 3. divisioona.
Historia
Divisioona nousi 15. elokuuta 1944 maihin Provencessa.
Divisioona lakkautettiin 15. huhtikuuta 1946.
NP-täydellisyys
Laskettavuusteoriassa NP-täydelliset ongelmat ovat laskennallisesti erittäin vaativia ongelmia. Ne ovat luokan NP (epädeterministisellä Turingin koneella polynomisessa ajassa ratkeavien ongelmien joukko) vaikeimmat ongelmat. Polynomiaikaisen ratkaisun löytyminen NP-täydelliseen ongelmaan deterministisellä Turingin koneella (tai millä tahansa nykyisellä tietokoneella) johtaisi polynomiaikaisen ratkaisun olemassaoloon kaikille muillekin luokan NP ongelmille. Tämä tarkoittaisi sitä, että P=NP, eli kaikki epädeterministisellä Turingin koneella polynomisessa ajassa ratkeavat ongelmat ovat myös deterministisellä Turingin koneella polynomisessa ajassa ratkeavia.
NP-täydellisten ongelmien ratkaisemiseen tunnetaan ainoastaan eksponentiaalisen ajan vieviä algoritmeja. Yleisesti asiantuntijat ovat sitä mieltä, että P≠NP. Tätä ei kuitenkaan ole pystytty todistamaan. 11. elokuuta 2010 Vinay Deolalikar väitti todistaneensa, että P≠NP. Jos P≠NP, avoin ongelma on myös, onko luokan NP kaikille ongelmille olemassa jokin ratkaisu, joka vie vähemmän kuin eksponentiaalisen ajan.
Tunnettuja NP-täydellisiä ongelmia ovat mm. kauppamatkustajan ongelma, Hamiltonin polun tai piirin löytäminen verkosta, Boolen lausekkeiden toteutuvuusongelma ja verkon väritys.
Jatkosodan muistoristit
Jatkosodan muistoristit ovat kunniamerkkien tapaan pidettäviä tunnustuksia jatkosotaan osallistumisesta.
Lauri Viita -museo
Lauri Viita -museo on Tampereen Ylä-Pispalassa sijaitseva kirjailija Lauri Viidalle omistettu museo. Se sijaitsee Pispalanharjun lounaisrinteellä talossa, jonka rakensivat vuosisadan vaihteessa kirjailija Lauri Viidan isä Emil Viita sekä Alfhild-äidin isä Juho Nikander.
Museo sai alkunsa kun talon silloinen omistaja ilmoitti vuonna 1971 olevansa halukas myymään talon edullisesti jos siihen perustettaisiin kirjailijalle omistettu museo. Talon ostamiseen saatiin rahat lahjoituksena kauppaneuvos Kalle Kaiharilta, joka oli kotoisin Pispalasta. Talon kauppa vahvistettiin vuonna 1973, ja se on Pispalan moreenin omistuksessa. Kaupan jälkeen sitä kunnostettiin talkoilla, ja museon avajaisia vietettiin lokakuussa 1977.
Museon talon rakensivat vuosisadan vaihteessa kirjailija Lauri Viidan isä Emil Viita ja Alfhild-äidin isä Juho Nikander. Talo valmistui vuonna 1900. Viidan perhe muutti taloon vuonna 1920. Hänen isänsä oli taannut lainan jonka hän joutui maksamaan, ja sen vuoksi hän myi talon vuonna 1937, ja perhe muutti Näsijärven rannassa sijaitsevaan Osuuskunnan taloon.
Pomeliina
Pomeliina on suomalainen naisen etunimi. Sen etymologiaa ei tiedetä varmasti, mutta sen on arveltu tulevan muinaisroomalaiseen mytologiaan liittyvästä Pomonasta. Pomeliinaa käytettiin Suomessa Väestörekisterikeskuksen Nimipalvelun tietojen mukaan ensimmäistä kertaa aikavälillä 1980–1999, jolloin se annettiin nimeksi 28:lle tytölle. Vuosina 2000–2009 nimettiin kahdeksan tyttöä Pomeliinaksi ja vuonna 2010 alle viisi.
Suomen presidentinvaali 2012
Suomen presidentinvaali 2012 järjestettiin tammi–helmikuussa 2012. Vaalin ensimmäinen kierros järjestettiin sunnuntaina 22. tammikuuta ja toinen kierros 5. helmikuuta. Sauli Niinistö valittiin Suomen tasavallan presidentiksi toimikaudelle 2012–2018. Uusi presidentti aloitti toimikautensa valitsemista seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, 1. maaliskuuta 2012.
Kaksi kautta istunut tasavallan presidentti Tarja Halonen ei voinut enää asettua ehdolle. Halosesta tuli siten ensimmäinen presidentti, jonka jatkokausi ei ollut mahdollinen uudistetun perustuslain nojalla – Mauno Koivistolla oli mahdollisuus asettua ehdolle vielä kolmannelle kaudelle 1994, kun taas Martti Ahtisaari ei asettunut ehdolle toiselle kaudelle 2000.
Vaaliin asetettiin yhteensä kahdeksan ehdokasta – kuusi miestä ja kaksi naista. Kaikki eduskuntapuolueet asettivat oman ehdokkaansa. Valitsijayhdistyksiä ei muodostettu. Ehdokkaina olivat ehdokasnumeroiden mukaisessa järjestyksessä: 2 Pekka Haavisto (vihr.), 3 Timo Soini (ps.), 4 Paavo Väyrynen (kesk.), 5 Paavo Lipponen (sd.), 6 Sauli Niinistö (kok.), 7 Sari Essayah (kd.), 8 Eva Biaudet (r.) ja 9 Paavo Arhinmäki (vas.). Helsingin vaalipiirilautakunta arpoi ehdokasnumerot oikeuskanslerin läsnä ollessa 12. joulukuuta 2011 ja vahvisti ehdokasasettelun 15. joulukuuta.
Vaalin ensimmäisen kierroksen ennakkoäänestys käytiin 11.–17. tammikuuta, jonka aikana uurnilla kävi 32,7 prosenttia äänioikeutetuista. Tämä oli enemmän kuin edellisessä presidentinvaalissa, mutta myös äänestyspäiviä oli yksi enemmän sillä edellisessä vaalissa loppiainen oli välipäivä. Ulkomailla oleskelevista suomalaisista vajaa 48 000 kävi äänestämässä ennakkoon ensimmäisellä kierroksella, mikä on kaikkien aikojen ennätys.
Toiselle kierrokselle ylsivät Niinistö ja Haavisto. Toisen kierroksen ennakkoäänestys kotimaassa järjestettiin 25.–31. tammikuuta.
Tulokset
Suomen presidentinvaalin 22. tammikuuta – 6. helmikuuta 2012 tulokset ! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;" | Ehdokas ! rowspan="2" colspan="2" style="text-align:left;" | Puolue ! colspan="2" | 1. kierros ! colspan="2" | 2. kierros ! width="75" | Ääniä ! width="30" | % ! width="75" | Ääniä ! width="30" | % Lähde: Oikeusministeriö
Äänioikeutettuja oli 4 402 622, joista ulkomailla asui 230 422. Äänestysaktiivisuus oli kotimaassa 72,8 ja ulkosuomalaiset mukaan lukien 69,7 prosenttia. Ennakkoon äänesti 1 415 004 ja vaalipäivänä 1 655 425 äänioikeutettua. Näistä hylättyjä ääniä oli 9 658 eli 0,31 prosenttia annetuista äänistä.
Toisella kierroksella äänestysaktiivisuus oli kotimaassa 68,9 prosenttia, mikä oli presidentinvaalien alhaisin tulos sitten vuoden 1950 vaalien. Myös äänestysaktiivisuuden lasku toisella kierroksella ensimmäiseen nähden oli tavatonta suoran kansanvaalin aikana. Lisäksi ensimmäistä kertaa koskaan ennakkoäänestys oli vilkkaampaa kuin vaalipäivän äänestys.
Hylättyjä ääniä oli 25 133 eli 0,87 prosenttia annetuista äänistä, mikä oli sekin ennätys.
Valmistujaiset
thumb|Lukiosta valmistuneet ylioppilaat saavat valmistuessaan [[Ylioppilaslakki|ylioppilaslakit. Kuvassa suomalainen lakki.]]
Valmistujaiset (lukion päättävillä yleensä lakkiaiset tai ylioppilasjuhlat) ovat valmistumisjuhlat koulutuksensa päättävää varten. Termillä voidaan tarkoittaa sekä tutkintotodistuksen luovutustilaisuutta että sen jälkeen järjestettävää yksityistä juhlatilaisuutta. Juhliin kutsutaan tyypillisesti sukulaisia, ystäviä ja muita läheisiä ihmisiä, ja siellä voidaan mahdollisesti pitää muun muassa juhlapuhe. Toisen asteen koulutuksesta nuoret valmistuvat yleensä 18- tai 19-vuotiaina.
Suomen presidentinvaali 2012
3 Timo Soini
Hän sanoi tavoitteekseen olla ensimmäisellä kierroksella toinen ja toisella kierroksella ensimmäinen. Soinin mukaan puolustusvoimien määrärahojen vähentäminen ja maamiinat kieltävä sopimus ovat vakava asia, joihin ylipäällikön tulisi ottaa kantaa.
Kvasaari
Kvasaari, toiselta nimeltään kvasistellaarinen objekti eli tähtimäinen kohde, on optisen kaukoputken kuvassa näkyvä tähteä muistuttava piste, jolla on tähdestä poiketen erittäin suuri punasiirtymä. Yleisen tulkinnan mukaan tämä johtuu Hubblen laista ja merkitsee sitä, että kvasaarit ovat hyvin kaukaisia kohteita ja täten liikkuvat meistä nopeasti poispäin.
Suomen presidentinvaali 2012
3 Timo Soini
Soinin mukaan ei ole oikein, että säännöt eivät ole kaikille samat, ja hän näki sen uhkana yhteiskunnan sisäiselle rauhalle. Soinin mukaan suomalainen työ, yrittäminen Suomessa ja itsenäinen päätösvalta ratkaisee Suomen tulevaisuuden mm. koulutuksen, terveyden sekä eläkkeiden osalta.
Kvasaari
thumb|250px|right|[[Hubble-avaruusteleskooppi|Hubble-avaruusteleskoopin ottama kuva kvasaarin ytimestä. Kuvassa näkyy kvasaarien tähtimäinen luonne, josta ne ovat saaneet nimensä.]]
Suomen presidentinvaali 2012
4 Paavo Väyrynen
Väyrynen ilmaisi vastustavansa keskittämispolitiikkaa ja sanoi Suomen tarvitsevan elävän maaseudun ja elinvoimaiset maakunnat. Hän näki kuntahallinnon keskittämisessä vaarana muun muassa lähidemokratian häviämisen.
Kvasaari
Koska pystymme havaitsemaan kvasaarit valtavasta etäisyydestä huolimatta (miljardeja valovuosia), niiden täytyy säteillä enemmän energiaa kuin kymmenet tavalliset galaksit. Joidenkin kvasaarien kirkkaus vaihtelee erittäin nopeasti, mikä viittaa niiden pieneen kokoon.
Kvasaarit näyttävät olevan aktiivisten galaksien erikoistapaus, ja vallitsevan näkemyksen mukaan monissa pelkkä katselukulma erottaa ne muista aktiivisista galakseista, blasaareista ja radiogalakseista (katso: radiogalaksien yhtenäismalli). Kvasaarien valtavan kirkkauden arvellaan syntyvän, kun kvasaarin keskustassa olevaan mustaan aukkoon putoaa materiaa ympäröivästä galaksista. Mustan aukon ympäristössä materia kuumenee ja säteilee sen takia paljon voimakkaammin kuin koko muu galaksi yhteensä. Osa kvasaareista säteilee hyvin voimakkaasti radioalueella. Radiosäteily syntyy mustan aukon pyörimisakselin suuntaisissa massasuihkuissa, joissa kertymäkiekosta peräisin oleva materia syöksyy ulos avaruuteen liki valonnopeudella. Nämä suihkut ja niiden aikaansaamat laajat rakenteet voivat ulottua kauas isäntägalaksin ulkopuolelle.
Suomen presidentinvaali 2012
4 Paavo Väyrynen
Väyrynen rahoitti kampanjaansa myymällä omalla ja vaimonsa kuvalla varustettuja mukeja. Niiden myyntimäärä kohosi yli 8 000:een. Väyrysen televisiomainonta alkoi vuodenvaihteessa, ja niissä asetelmana oli presidentin uudenvuoden puhetta mukaileva Väyrysen pitämä kuudenvuodenpuhe.
Kvasaari
Radiospektri
Radiotaajuuksilla tehdyt havainnot kertovat kvasaarien säteilymekanismin olevan synkrotronisäteilyä. Tästä kertovat säteilyn energiajakauman ei-terminen luonne, voimakas korkeiden taajuuksien vaihtelu sekä vuon polarisaatio. Säteilyn lähteiden muuttuminen puolestaan viittaa siihen, että synkrotronisäteilyä emittoivat relativistiset elektronit saavat alkunsa shokkirintamissa, jotka liittyvät massasuihkuihin.
Infrapunaspektri
Kvasaarien infrapuna- ja alimillimetrialueen säteilyssä on viitteitä kuuman pölyn läsnäolosta. Siinä on myös nähtävillä kaksi selvästi erillistä komponenttia. Pölyn lisäksi on olemassa nopeiden purkauksien aiheuttama komponentti, mikä havaitaan vain kestoltaan lyhyiden mutta voimakkaiden purkausten aikana. Purkaukset aiheuttavat suuria muutoksia pölystä aiheutuvaan taustaan. Niiden aikana on myös havaittavissa normaalia huomattavasti suurempaa, muutaman prosentin suuruista polarisaatiota. Siksi on syytä uskoa, että purkaukset liittyvät synkrotronisäteilyyn tavalla tai toisella. Purkaukset saavat todennäköisesti energiansa massasuihkun kineettisestä energiasta.
Suomen presidentinvaali 2012
5 Paavo Lipponen
Lipposen kampanjateesejä olivat kansainvälisyys, demokratia ja oikeudenmukaisuus. Hän painotti etteivät yhteiskunnalliset erot saa kasvaa liian suuriksi ja, että aidossa hyvinvointivaltiossa eri kansanryhmät, sukupolvet ja alueet ovat samanarvoisia. Lipposen mielestä Euroopan unioni on lisännyt turvallisuutta ja vakautta Euroopassa ja koko maailmassa.
Kvasaari
Optinen alue
Optisella ja UV-alueella kvasaareilta löytyy yleensä ylimääräistä emissiota verrattuna infrapunakontinuumista ekstrapoloituun arvoon. Tätä ylimäärää kutsutaan siniseksi kummuksi (blue pump). On ehdotettu, että sininen kumpu aiheutuisi geometrisesti ohuen mutta optisesti paksun kertymäkiekon pinnasta vapautuvasta säteilystä. Kiekon lämpötilajakauma, kuuma keskeltä ja viileämpi reuna-alueilta, voisi aikaansaada mustan kappaleen säteilyspektrien superposition, joka sitten näkyisi optisesti.
Suomen presidentinvaali 2012
6 Sauli Niinistö
Niinistö vetosi kokemukseensa hovioikeudessa ja suomalaiseen sisuun mennä yhdessä eteenpäin. Toiselle kierrokselle lähdettäessä Niinistö lupasi presidentiksi päästessään perustaa korkean tason työryhmän selvittämään keinoja lasten ja nuorten hyvinvoinnin parantamiseksi.
Kvasaari
Viivaemissio
Spekriviivojen tarkastelu tuottaa tyypillisesti enemmän informaatiota havaittavasta kohteesta kuin pelkkä kontinuumi. Kvasaareissa emissioviivat syntyvät tavallisesti ionisoidun kaasun pyöriessä nopeasti mustan aukon ympäri. Tämä malli vastaa hyvin havaittuja viivoja muuten paitsi FeII:n osalta, mihin ongelmaan ei vielä ole löydetty ratkaisua. Yleisesti raskaiden metallien spektriviivat ovat voimakkaita, mikä tarkoittaa, että kvasaareissa esiintyvä kaasu on läpikäynyt monta tähtisukupolvea ennen päätymistään kvasaarin keskustaan.
Massasuihkut
Parhaiten kvasaarit tunnistaa ytimestä kahteen vastakkaiseen suuntaan vapautuvista massasuihkuista. Niissä relativistiset elektronit törmäävät galaksienväliseen aineeseen vapauttaen runsaasti polarisoitunutta synkrotronisäteilyä. Suihkut ovat huomattavasti suurempia kuin itse kvasaarit, jotka näkyvät parhaimmissakin havainnoissa vain pistemäisinä kohteina. Usein vain Maata kohti purkautuva massasuihku on näkyvissä, sillä pois suuntautunut suihku katoaa äärimmäisen voimakkaan punasiirtymän vuoksi näkyvistä.
Suomen presidentinvaali 2012
7 Sari Essayah
Essayah'n vaalikampanjan kulut olivat vapaaehtoisen ennakkoilmoituksen mukaan yhteensä 70 000 euroa. Siitä 26 000 euroa oli Suomen Kristillisdemokraatit r.p.:ltä, 25 000 euroa ehdokkaan omia varoja, 15 000 euroa yksityisiltä saatuja lahjoituksia ja 4 000 euroa puolueyhdistyksiltä.
8 Eva Biaudet
Biaudet otti kampanjansa aikana kantaa erityisesti tasa-arvoon ja kansainvälisyyteen. Hän sanoi olevansa huolestuneempi Suomessa vallitsevasta vihamielisestä ilmapiiristä kuin taloudesta, ja kertoi tämän syyksi presidenttikisaan lähtemiselle. Alustavan vaalirahailmoituksen mukaan Biaudet pyrki presidentiksi 440 000 euron vaalibudjetilla.
9 Paavo Arhinmäki
Arhinmäki näki presidentinvaalit tärkeänä arvokeskustelun paikkana ja painotti kampanjassaan vapauteen, tasa-arvoon ja kestävään kehitykseen. Ulkopolitiikan saralla Arhinmäki otti useaan otteeseen kantaa Suomen mahdolliseen Nato-jäsenyyteen ja syytti muita ehdokkaita Naton "salarakkaiksi". Maailmanlaajuisen rauhanaatteen lisäksi Arhinmäki näki tärkeänä panostamisen lähisuhteisiin.
Mielipidetiedustelut
Niinistön kannatus oli mielipidemittauksissa selvästi voimakkainta: kannatus oli loppuvuodesta 2011 noin 55 prosenttia ja alkuvuodesta 2012 noin 50 prosenttia kantansa ilmaisseista. Vuoden 2012 alussa Haavisto, Soini ja Väyrynen saivat noin kymmenen prosentin kannatuksen. Tammikuun 2012 puolessa välissä Haaviston ja Väyrysen kannatus nousi noin 15 prosenttiin ja Niinistön laski noin 40 prosenttiin. Kampanjoinnin kuluessa Haavisto ohitti Väyrysen ja pääsi toiselle kierrokselle.
Eduskuntavaaleissa ja aiemmissa presidentinvaaleissa kannatus­prosentit laskettiin aikaisemmin vain kyselyssä kantansa ilmaisseiden perusteella. Näiden vaalien yhteydessä alettiin käyttää uutta tapaa, jossa "ei osaa sanoa" ja "ei ilmoittanut kantaansa" ryhmät lasketaan omaksi luokakseen, jolloin ehdokkaiden yhteen laskettu kannatus on alle sata prosenttia.
Ehdokasasettelu
Tulevilla ehdokkailla spekulointi alkoi jo varhain, mutta varsinaisesti ehdokasasettelut alkoivat keväällä ja kesällä 2011 eduskuntavaalien jälkeen.
Kansallinen Kokoomus
Suomen palloliiton puheenjohtaja ja entinen eduskunnan puhemies Sauli Niinistö ilmoitti 28. kesäkuuta 2011 lähtevänsä tavoittelemaan ehdokkuutta. Ylimääräinen puoluekokous nimesi hänet ehdokkaaksi Helsingissä 22. lokakuuta 2011.
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
thumb|224x224px|[[Tuula Haatainen tuli SDP:n esivaalissa toiseksi.]] Entinen pääministeri ja eduskunnan puhemies Paavo Lipponen ilmoitti 11. elokuuta 2011 pidetyssä tiedotustilaisuudessa asettuvansa ehdolle presidenttiehdokkaaksi, vaikka aiemmin kysyttäessä hänen kantansa ehdokkuuteen oli ollut ehdottoman kielteinen. Lipponen voitti puolueen esivaalin 67 %:lla annetuista äänistä ja puoluevaltuusto vahvisti hänen ehdokkuutensa 8. lokakuuta 2011.
Muut ehdokkuutta tavoitelleet
Helsingin Sanomat raportoi Riihimäen Sosiaalidemokraattien nimenneen europarlamentaarikko Mitro Revon ehdokkaakseen kesäkuussa. Pohjois-Haagan yhdistys nimesi Maria Guzenina-Richardsonin ja Helsingin yhdistys Pentti Arajärven. Vuosaaren yhdistys ehdotti Tuula Haataisen lisäksi Eero Heinäluomaa. Jäsenvaaliin ehdokkaaksi tarvittiin 10 jäsenyhdistyksen tuki tai 250 puolueen jäsenen allekirjoitus.
Jäsenvaalissa oli lopulta kolme ehdokasta: Haatainen, Kantola ja Lipponen. Helsingin apulaiskaupunginjohtaja Tuula Haatainen sai esivaalissa 22 % äänistä. Kansanedustaja Ilkka Kantola pyrki ehdokkaaksi ja totesi pysyvänsä kisassa mukana Lipposen mukaantulosta huolimatta. Kantola sai esivaalissa 11 % äänistä.
Perussuomalaiset
Perussuomalaisten puheenjohtaja, kansanedustaja Timo Soini sanoi marraskuussa 2009 todennäköisesti asettuvansa ehdolle presidentiksi ilmaisten mielenkiintonsa tehtävää kohtaan ensimmäisenä mahdollisena ehdokkaana. Syyskuussa 2011 Soini vahvisti pyrkivänsä ehdokkaaksi, ja puoluevaltuusto valitsi hänet yksimielisesti 15. lokakuuta 2011.
Suomen Keskusta
Keskustan puoluehallitus päätti 9. syyskuuta 2011 esittää entistä kansanedustajaa, ministeriä ja keskustan puheenjohtajaa Paavo Väyrystä keskustan presidenttiehdokkaaksi ja jättää esivaalin pitämättä, koska muita nimiä ei ollut ilmoittautunut. Lopullisesti puolueen ehdokkaan vahvisti ylimääräinen puoluekokous 29. lokakuuta 2011. Väyrynen sanoi uskovansa, että hänen mahdollisuutensa tulla valituksi presidentiksi ovat erinomaiset ja spekuloi vasemmistopuolueiden asettuvan tuekseen oikeistoehdokasta vastaan.
Vasemmistoliitto
Vasemmistoliiton puoluevaltuusto valitsi 20. marraskuuta 2011 puolueen ehdokkaaksi puheenjohtaja Paavo Arhinmäen, joka vasta kaksi päivää aiemmin oli ilmoittanut olevansa käytettävissä. Vasemmistoliitto päätti jo elokuussa asettavansa oman ehdokkaan presidentinvaaliin. Vuosien 2000 ja 2006 vaaleissa puolue ei asettanut omaa ehdokasta, vaan tuki SDP:n ehdokasta Tarja Halosta.
Ehdokkaan löytäminen oli vasemmistoliitolle vaikeaa, sillä useat puolueen varteenotettavat poliitikot kieltäytyivät ehdokkuudesta. Itsekin kieltäytynyt puolueen eduskuntaryhmän puheenjohtaja Annika Lapintie ehti jo lokakuussa ilmoittaa julkisuudessa, ettei puolue välttämättä tarvitse omaa ehdokasta.
Suomen ruotsalainen kansanpuolue
RKP esitteli 30. elokuuta 2011 ehdokkaanaan vähemmistövaltuutettu Eva Biaudet'n. Biaudet'ta pidettiin jo pitkään RKP:n todennäköisimpänä ehdokkaana. 29. elokuuta 2011 puolue ilmoitti järjestävänsä seuraavana päivänä presidentinvaaleja koskien tiedotustilaisuuden, johon osallistuisi myös ministeri Elisabeth Rehn, mikä herätti myös mahdollisuuden aiemmin Biaudet'ta avoimesti tukeneen Rehnin omasta ehdokkuudesta. Biaudet'n nimesi virallisesti ehdokkaaksi ylimääräinen puoluekokous Vaasassa 22. lokakuuta.
Muita varhaisissa veikkailuissa esillä olleita ovat myös entisen puheenjohtaja ja ministeri Christoffer Taxell, europarlamentaarikko Carl Haglund ja puolueen puheenjohtaja Stefan Wallin.
Vihreä liitto
Kansanedustaja Pekka Haavisto valittiin yksimielisesti vihreiden ehdokkaaksi puoluekokouksessa 11. kesäkuuta 2011. Haavistoa esitti ehdokkaaksi jo vuonna 2009 silloinen kansanedustaja Kirsi Ojansuu.
Suomen Kristillisdemokraatit
Puolueen puheenjohtaja sisäministeri Päivi Räsänen ilmoitti kesällä 2011, ettei puolue aseta kisaan omaa ehdokastaan. Tämän jälkeen Kristillisdemokraattien arveltiin asettuvan tukemaan kokoomusehdokasta yhteisenä oikeistoehdokkaana. Lokakuun 2011 lopussa Essayah antoi suostumuksensa ehdokkaaksi, ja puheenjohtaja Räsänen ilmoitti esittävänsä häntä puoluevaltuustolle. Bjarne Kallis totesi, ettei asetu enää ehdolle.
Sitoutumattomat ehdokkaat
Korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Pekka Hallberg ilmoitti syyskuussa 2011 sanomalehti Karjalaisessa aikovansa tavoitella presidenttiehdokkuutta kansalaisliikkeen riveistä, mutta luopui lokakuun lopulla ehdokkuuden tavoittelusta vedoten muun muassa perhesyihin. Hän kertoi olleensa tehtävästä pitkään kiinnostunut.
Median rooli
Journalistiliiton toimeksiannosta vaalien aikana vaaliuutisointia analysoinut mediatutkija Lars Lundsten arvosteli toimittajien työtä voimakkaasti. Hänen mukaansa ”toimittajat käsittelivät ehdokkaita voittajien ja häviäjien rooleissa, nöyryyttivät heitä ja keskittyivät presidentin valinnan kannalta epäolennaisuuksiin, kuten vaalikampanjoihin”. Edelleen Lundsten syytti toimittajia populismista, päällepuhumisesta ja ammattitaidottomuudesta ja katsoi, ettei harrastettu journalismi todella palvele äänestäjien tietotarpeita ja demokratiaa. Tutkijan mielestä ”voidaan myös ajatella, että toimittajien kertomukset ehdokkaista ja näiden kampanjoista eivät yritäkään olla tärkeitä demokratian kannalta, vaan silkkaa viihdettä”.
Äänestäminen ulkomailla
Vaaleissa oli tehty kaikkien aikojen ennätys ennakkoäänestäneiden määrässä ulkomailla. Suomen ulkomaanedustustoissa kävi alustavien tietojen mukaan presidentinvaalin ensimmäisen kierroksen ennakkoäänestyksen aikana antamassa äänensä yhteensä 47 524 henkilöä. Äänestäjiä oli ministeriön mukaan yli 50 prosenttia enemmän kuin vuoden 2006 presidentinvaalin ensimmäisellä kierroksella. Tuolloin edustustoissa äänesti 30 298 ja laivoilla 291 henkilöä.
Ulkomailla vakinaisesti asuvia äänioikeutettuja oli vuonna 2012 yli 230 000. Presidentinvaalin ennakkoäänestys järjestettiin tänä vuonna 90 maassa. Eniten ääniä eli 12 040 annettiin perinteiseen tapaan Ruotsissa. Toiseksi eniten ääniä annettiin Espanjassa, 7 361 ääntä. Seuraavaksi vilkkaimmin äänestettiin Saksassa 3 287 ääntä, Yhdysvalloissa 3 279 ääntä, Isossa-Britanniassa 2 851 ääntä, Thaimaassa 2 161 ja Belgiassa 1 475 ääntä.
Nuorisovaalit
Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssi järjesti nuorisovaalit, joissa ensimmäisellä kierroksella äänensä antoi 76 417 nuorta 650 koulusta. Nuorisovaaleissa äänioikeutetuista nuorista 63,5 % oli yläkoululaisia, 33 % lukiolaisia ja 10 % toisen asteen ammatillisten oppilaitosten opiskelijoita. Äänet jakautuivat ehdokkaiden kesken seuraavasti (pyöristetty ensimmäiseen desimaaliin):
Nuorisovaalien toisella kierroksella Sauli Niinistö sai 76,5 prosenttia äänistä ja Timo Soini 23,5 prosenttia. Toisella  kierroksella annettiin 48 555 hyväksyttyä ääntä.
thumb|200px|Ääntenlaskentaa Vuosaaressa
Pakarinen
Pakarinen on suomenkielinen sukunimi:
Myös seuraavien henkilöiden alkuperäinen sukunimi oli Pakarinen:
Everyone into Position
Everyone into Position on Oceansizen toinen albumi, joka julkaistiin 19. syyskuuta 2005.
Albumin kappale ”Meredith” on soinut muun muassa yhdysvaltalaisessa sarjassa OC.
Telepatia
Telepatia eli ajatuksensiirto on oletettu parapsykologinen ilmiö, jolla tarkoitetaan kykyä kommunikoida toisten kanssa ajatuksen välityksellä. Nimitystä käytti ensimmäisen kerran Frederic W. H. Myers vuonna 1882.
Pääskyvuori
60.44389°N, 22.33944°W
Telepatia
Telepatia luetaan yhdeksi ns. ESP-ilmiöksi (extrasensory perception, aistit ylittävä havaitseminen), joka tarkoittaa tunnettujen aistien ulkopuolista aistimista. Telepatiaa ei ole tieteellisesti todistettu olevan olemassa.
Pääskyvuori
Pääskyvuori on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee noin neljä kilometriä keskustasta itään. Kaupunginosassa sijaitsee samanniminen mäki, jonka korkeus on 60,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Pääskyvuori rajautuu lännessä Jaaninojaan, joka virtaa pitkin alueen läntistä kylkeä koko pituudelta.
Telepatia
Telepatia on suosittu aihe tieteiskirjallisuudessa. Viihdekirjallisuudessa telepatiaan liitetään usein esimerkiksi kyvyt hallita toisia mielen avulla tai tappaa toinen ajatuksen voimalla.
Pääskyvuori
thumb|left|200px|[[Pääskyvuoren linkkitorni on Turun korkein rakennelma.]]
Alueella rivi-, omakoti- ja matalat kerrostalot sijaitsevat tiiviisti lähellä toisiaan. Korkeita kerrostaloja on puolestaan rakennettu hieman erilleen muusta asutuksesta Pääskyvuoren länsiosiin ja vuorelle.
Pääskyvuoren maamerkki on sen laelle 1964 valmistunut 134,6-metrinen Pääskyvuoren linkkitorni, joka on Suomen toiseksi korkein televisiotorni Pasilan linkkitornin jälkeen. Alueella sijaitsi myös Pääskyvuoren kasarmi, johon kuului kasarmirakennusten lisäksi vuoren sisään louhittu luolasto. Puolustusvoimien luovuttua kasarmialueen käytöstä se on toiminut taiteilijoiden työtiloina. Kasarmialueelle rakennetaan uutta asuinaluetta.
Jevgeni Beljajev
Jevgeni Prokopjevitš Beljajev (, 20. maaliskuuta 1954 – 15. maaliskuuta 2003) oli Neuvostoliittoa edustanut venäläinen maastohiihtäjä, viestin olympiavoittaja.
Pääskyvuori
Pääskyvuoren joukkoliikenteen runkona ovat linjat 12, 32, 32A ja 42 keskustasta sekä kehälinja 99. Pääskyvuori sijaitsee lähellä suuria kauppakeskuksia (Itäharjun Prisma, Varissuon liikekeskus, Skanssi). Pääskyvuoren lounaispuolella on Laukkavuoren lähiö, jonka on suunnitellut Aarne Ehojoki.
Jevgeni Beljajev
Beljajev saavutti Innsbruckin olympialaisissa 1976 hopeaa 15 kilometrillä hävittyään vajaat kolme sekuntia Nikolai Bažukoville. Lisäksi hän hiihti avausosuuden pronssia voittaneessa Neuvostoliiton viestijoukkueessa.
Lahden MM-kilpailuissa 1978 Beljajev sai 15 kilometrillä hopeaa hävittyään runsaat kaksi sekuntia Józef Łuszczekille. Hän saavutti hopeaa myös 50 kilometrillä Sven-Åke Lundbäckin jälkeen ja oli viides 30 kilometrillä.
Petroli
Yhdysvalloissa ja Australiassa petrolista käytetään nimeä kerosene. Sana on johdettu kreikan sanasta keros (κερως, vaha). Suomen kielen sanalla kerosiini taas viitataan useimmiten lentopetroliin. Vastaavasti brittienglannissa petrol tarkoittaa bensiiniä.
Petrolia käytettiin vielä 1980-luvulla autojen polttoaineena, jonka käyttö on sittemmin loppunut. Petrolin käyttö bensiiniautossa aiheuttaa polttoainemaksun perinnän.
Käyttökohteet
Lentopetrolia käytetään suihkumoottoreiden polttoaineena (eri laatujen nimityksiä: Avtur, Jet-A, Jet-B, JP-4 ja JP-8). Lentopetroli on tarkasti jalostettu. Jalostuksella on pyritty alentamaan jäätymispistettä, vähentämään palamisessa syntyvää savua ja poistamaan vesi mahdollisimman tarkasti. Lentopetrolin toinen nimi suomen kielessä on kerosiini.
Esmoriz
Esmoriz on kaupunki Portugalissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Porton kaupungista etelään. Esmoriz on ollut kaupunki vuodesta 1993 lähtien. Sen pinta-ala on hieman yli yhdeksän neliökilometriä ja asukasluku noin 11 000. Kaupungin tämänhetkinen pormestari on Alcides Alves.
Petroli
Käyttökohteet
Valopetrolia käytetään öljylampuissa, voimavalolyhdyissä, valopetrolilämmittimissä, retkikeittimissä ja petrolimaaleissa, esimerkiksi petroliöljymaalissa. Sen leimahduspiste on yli 64°C. Se on lentopetrolin tavoin pitkälle jalostettu ja rikitön tuote, joka nokeaa hyvin vähän palaessaan. Valopetrolia myydään usein nimellä lamppuöljy. Siitä käytetään myös nimeä fotogeeni.
Sytytysneste on hiiligrillien sytyttämiseen käytettävä petroli. Sytytysneste on lähestulkoon samaa ainetta kuin valopetroli ja usein kumpaakin voi käyttää sekä öljylamppuihin että grillin sytyttämiseen. Sytytysnesteet ovat useimmiten myös hajuttomia, mutta nokeamattomuus ei ole sytytysnesteelle tärkeä ominaisuus.
Simo Olkkoinen
Simo Olkkoinen (n. 1599, ilmeisesti Alavus – n. 1661) oli talonpoika, joka sai kuolemantuomion noituudesta.
Petroli
Käyttökohteet
Erikoispetroli on valopetrolin ja sytytysnesteen kanssa lähes identtistä, mutta erikoispetrolia myydään erityisesti käytettäväksi petrolilämmittimissä. Erikoispetroli soveltuu myös sisäkäyttöön toisin kuin lämmityspetroli.
Lämmityspetroli on valopetrolia likaisempi, savuhormiin liitettyihin lämmityslaitteisiin (öljykamiinoihin) tarkoitettu petrolilaatu.
Simo Olkkoinen
Olkkoisen isä oli Olkkosen talon isäntä Lauri Alavudelta, hän jatkoi talonpitoa isänsä jälkeen 1620-luvulla. Noituudesta Olkkoista syytettiin vasta ikämiehenä, asia tuli ensimmäisen kerran esille Pietarsaaren pitäjän ylimääräisillä käräjillä 1661. Käräjäpöytäkirjojen mukaan hän olisi ollut vanha ja kuuluisa noita, joka oli jo vuosia aikaisemmin kierrellyt pitkin pitäjää tehden karjataikoja yhden nahkaisen ja kahden palttinaisen taikapussin ja suolan voimin. Palkaksi taikomisista Olkkoiselle olisi annettu ruokatarpeita ja palkanmaksusta kieltäytyminen olisi johtanut ongelmiin petoeläinten kanssa. Käräjillä Olkkoinen kielsi ensin taikomiset, mutta sitten murtui ja pyysi armoa. Kehotettaessa toistamaan taikansa hän otti suolaa vasempaan käteensä ja luki Isä meidän -rukouksen siunauksen kanssa kolme kertaa sanoen, ettei osaa mitään muita loitsuja. Hän antoi silti ilmi toisia noitia kuten jo edesmenneen Simo Hulkoisen, jonka pojan hän väitti yhä harjoittavan noituutta Ilmajoella. Oikeus tuomitsi Olkkoisen kuolemaan, alistaen tuomion Turun hovioikeuden vahvistettavaksi. Hovioikeuden arkistojen tuhoutumisen takia tuomion täytäntöön panosta ei ole tietoa, mutta Olkkoinen kuitenkin häviää tietolähteistä vuoden 1661 jälkeen.
Petroli
Käyttökohteet
Moottoripetroli on tarkoitettu erityisesti polttomoottoreissa käytettäväksi. 1950-luvulle asti useimmat maataloustraktorit kävivät bensiini-/petrolimoottoreilla, kunnes dieselmoottori syrjäytti ne. 1980-luvun alussa Uudenkaupungin autotehdas valmisti kaksipolttoainejärjestelmällä varustettuja autoja: Saab 99 Petro-mallia ja Talbot Horizon petro-mallia, jotka kävivät petrolilla, mutta verotekniset syyt kaatoivat projektin. Myös joissain venemoottoreissa on käytetty polttoaineena petrolia. Moottoripetrolia ei ole enää saatavissa Euroopassa vähäisen kysynnän takia.
Mineraalitärpätti eli lakkabensiini on liuotin, jota käytetään alkydiöljymaalien ja lakkojen ohenteena ja puhdistusaineena. Se sisältää noin 15 % aromaatteja ja sen leimahduspiste on alhainen 40 °C. Mineraalitärpätti ei sovellu polttoaineeksi johtuen alhaisesta leimahduspisteestä ja voimakkaan aromaattisesta tuoksusta.
Petrolityyppi RP-1 on käytössä eräiden kantorakettien polttoaineena. Tällöin hapettimena käytetään yleensä nestehappea. Tässä RP tulee sanoista Rocket Propellant.
Petrolia käytetään nykyisinkin kehitysmaissa ruoan valmistamiseen valopetrolikeittimillä. Usein heikkolaatuinen polttoaine aiheuttaa ilmansaasteita.
Piltti
Piltti on suomalainen etunimi. Sitä on käytetty sekä tyttöjen että poikien nimenä. Piltti on ollut käytössä nimenä jo ennen 1900-lukua, ja sen käyttö on jatkunut 2000-luvulle saakka. Nimi oli yleisimmillään aikavälillä 1940–1959, jolloin se annettiin yhdeksälle tytölle ja alle viidelle pojalle.
Yleisnimenä sana piltti tarkoittaa pientä lasta. Sanaa on käytetty melkein yksinomaan kirjakielessä, lähinnä uskonnollisessa ja runokielessä. Sana esiintyy Raamatussa ja Kalevalassa.
Piltti on myös lastenruokamerkki. Alun perin Piltti oli vuonna 1958 lanseerattu lasten ihovoide, josta merkki siirrettiin Jalostajan lastenruokiin 1961.
Golden Reel -palkinto
Golden Reel -palkinto (MPSE Golden Reel Award) on Yhdysvalloissa vuosittain Motion Picture Sound Editors -säätiön jakama palkinto parhaille televisioiden ja elokuvien audiolle, kuten äänieditoinnista, äänitehosteista, parhaasta musiikista ja vuorosanojen editoinnista. Palkintoa on jaettu vuodesta 1954 alkaen.
Aiheesta muualla
Motion Picture Sound Editors
Suzanne Lacore
thumb|Suzanne Lacore (1875–1975) Suzanne Lacore (30. toukokuuta 1875 Beyssac, Corrèze – 6. marraskuuta 1975 Millhac-d’Auberoche, Dordogne, Ranska) oli ranskalainen sosialisti ja poliitikko, ja hän oli yksi kolmesta ensimmäisestä naisesta Léon Blumin ministeriössä.
Ura
thumb|upright=1.4|Muistolaatta talossa, jossa Suzanne Lacore asui [[Ajatissa asuessaan.]] Suzanne Lacore työskenteli kansakoulunopettajana koko uransa ajan Dordognessa eli aina vuodesta 1894 aina eläköitymiseensä saakka, joka tapahtui vuonna 1939. Hän toimi vuosina 1894–1900 Theonissa, sen jälkeen vakinaisessa virassa Fossemagnessa 1900–1903 ja sen jälkeen Ajatissa vuodesta 1903 aina vuoteen 1930 saakka. Samaan aikaan hän toimi myös poliittisesti aktiivina yhteiskunnallisena vaikuttajana.
Vuonna 1906 hän liittyi Section française de l’Intenational ouvrièren (SFIO) toimintaan ja siten hänestä tuli sosialistinen militantti. Tähän aikaan hän oli ainoan Dordognen departementin sosialistipuolueen naisjäsen. Vuodesta 1906 lähtien hän kirjoitti artikkeleita paikalisiin, alueellisiin ja kansallisiin lehtiin, eritoten hän oli aktiivinen vuosina 1906–1914. Nimimerkilla Suzon hän kirjoitti erittäin voimakkaasti kantaa ottavia artikkeleita kapitalistista järjestelmää vastaan ja sosiaalisen vallankumouksen puolesta
Merkittävä vaihe Suzanne Lacoren elämässä tapahtui 4. kesäkuuta 1936 kun hänet yhdessä kahden muun naisen, Cécile Brunschvicgin ja Irène Joliot-Curien kanssa valittiin Kansanrintaman muodostamaan Léon Blumin hallitukseen. Tällöin naisilla ei Ranskassa ollut äänioikeutta tai heillä ei ollut mahdollisuus asettautua ehdokkaaksi, tämä muutos tapahtui vasta vuonna 1944.
Alankomaiden Kultarannikko
Alankomaiden Kultarannikko tai Alankomaiden Guinea, virallisesti Alankomaiden alusmaat Guinean rannikolla, oli Alankomaiden siirtomaa nykyisen Ghanan alueella. Se oli olemassa vuosina 1598–1872. Siirtomaasta tuli Alankomaiden tärkein siirtomaa Länsi-Afrikassa sen jälkeen, kun Portugali oli vallannut Castelo de São Jorge da Mina -linnoituksen vuonna 1637. Siirtomaa tosin joutui sekasortoon 1800-luvun alussa orjuuden lakkauttamisen jälkeen. 6. huhtikuuta 1872 Alankomaiden Kultarannikko luovutettiin juhlallisesti Yhdistyneelle kuningaskunnalle.
Marie-Louise von Franz
Marie-Louise von Franz (4. tammikuuta 1915 – 17. helmikuuta 1998) oli sveitsiläinen psykologi ja tutkija, joka selvitti tunnettujen satujen yhteyttä alitajuntaan ja kulttuuriimme. Hän työskenteli yhdessä Carl Jungin kanssa ja osallistui moniin tämän tutkimuksiin, etenkin psykologian ja alkemian yhteyttä tutkiviin.
Von Franz opiskeli Zürichin yliopistossa ja pohti, tekisikö jatko-opintonsa klassisista kielistä vai lääketieteestä. Tässä vaiheessa hän oli aloittanut oman psykoanalyysinsa ja kertoi Jungille nähneensä unen, jonka mukaan kielten opiskelu olisi tärkeämpää. Valinta osoittautui Jungille yhteistyön kannalta hyödylliseksi, koska von Franz pystyi sitten kääntämään klassisia kreikkalaisia ja latinankielisiä tekstejä. Jung ohjasi hänet tutkimaan ihmiskunnan kollektiivista ja tiedostamatonta.
Viktor Grišin
Viktor Vasiljevits Grišin (18. syyskuuta 1914 – 25. tammikuuta 1992) oli neuvostoliittolainen kommunistipoliitikko ja politbyroon jäsen.
Grišin oli rautatietyöläisen poika ja kotoisin Serpuhovista Moskovan eteläpuolelta, jossa hän työskenteli rautatieinsinöörinä 1930-luvulla ennen poliittisen uransa alkua. Hän nousi keskuskomiteaan 1952 ja politbyroon varajäseneksi 1961 ja täysjäseneksi 1971.
Hänet tunnettiin kovan linjan kommunistina ja toimi kommunistipuolueen johtajana Moskovassa vuosina 1967–1985. Grišin hävisi Neuvostoliiton pääsihteerin valinnassa vuonna 1982 Juri Andropoville. Hän pakotti vakavasti sairaan Konstantin Tšernenkon äänestämään vaaleissa syksyllä 1984. Gorbatšov erotti Grišinin asemastaan Moskovan puoluejohtajana vuonna 1985, ja nimitti hänen tilalleen Boris Jeltsinin, sekä politbyroosta seuraavana vuonna. Kansanedustajana hän jatkoi vuoteen 1987 asti.
Kunnallisvaalit 1922
Kunnallisvaalit järjestettiin joulukuun 1922 alussa 565 Suomen kunnassa. 397 kunnanvaltuustoon muodostui porvarillinen ja 145 sosialistinen enemmistö.
Arvonnousuvero
Arvonnousuvero on arvonnousuun kohdistuva vero.
Historiaa
1800-luvulla erityisesti Henry George, John Stuart Mill ja joukko muita taloustieteilijöitä vaativat maan ansiottoman arvonnousun siirtämistä maanomistajiin kohdistuvan verotuksen välityksellä yhteiskunnalle, koska arvonnousu oli seurausta yhteiskunnan kehityksestä eikä maanomistajan omista toimenpiteistä.