cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fumio Nutahara
Fumio Nutahara (s. 20. joulukuuta 1963 Kōchi) on japanilainen ralliautoilija. Kaudella 2006 hän sijoittui Japanin MM-rallissa kahdeksanneksi ja saavutti yhden MM-pisteen.
Sammakonvihvilä
Sammakonvihvilä (Juncus ranarius) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden (Juncus) sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Sammakonvihvilä muistuttaa paljolti konnanvihvilää (Juncus bufonius) ja luokitellaan usein myös sen alalajiksi tai muunnokseksi.
Sammakonvihvilä kasvaa yleensä pieninä mättäinä ja sen varret ovat runsashaaraisia sekä kaarevia. Lehdet ovat hiusmaisia. Kukat sijaitsevat pieninä ryhminä ja sammakonvihvilä kukkii kesäkuusta elokuulle. Hedelmä on punaruskea ja tylppäkärkinen.
Sammakonvihvilä kasvaa hiekkaisilla merenrannoilla. Suomessa sammakonvihvilää tavataan hajanaisesti koko rannikkoalueella Torniosta Virolahdelle sekä Ahvenanmaalla.
Lupasalmi
Lupasalmi (myös Lubasalmi; ) on entinen kylä Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Lentieran kunnassa. Se sijaitsi Lupajärven (ven. Lubojarvi) pohjoispäädyssä olevan salmen rannalla 50 kilometriä Lentierasta linnuntietä kaakkoon.
Sellin pogostaan kuulunut Vonkerin volosti Lupasalmessa mainitaan vuoden 1597 verokirjassa. Tuolloin siellä oli 27 taloa. Vuonna 1707 Lupasalmen kylässä oli 13 taloa, joista kahdeksan oli autiona. 1900-luvun alussa Lupasalmi kuului Porajärven volostin Klyyssinvaaran kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli 21 taloa, 115 asukasta ja koulu.
1920-luvulla perustettiin Petrovskin piiriin kuulunut Lupasalmen kyläneuvosto, johon kuuluivat myös Puzamalahden (ven. Puzamaguba), Puzanvaaran (Puzamovaara), Saaren (Ostrov), Soimivaaran (Soimigora) ja Suoverkan (Šaverki) kylät. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 587 asukasta, joista 572 oli karjalaisia, 8 venäläisiä ja 7 suomalaisia. Lupasalmen kyläneuvosto liitettiin vuonna 1958 Suojärven piirin Klyyssinvaaran kyläneuvostoon.
Nykyään Lupasalmessa ei ole rakennuksia. Lähistöllä entisen Saaren kylän paikalla sijaitsee kalastus- ja metsästysmaja Karelskaja zaimka.
Mukkulan peruskoulu
Mukkulan peruskoulu on Lahdessa Mukkulan kaupunginosassa toimiva koulu, jossa on luokat 1–9. Lukio lakkautettiin vuonna 2007. Oppilaita koulussa on noin 820 (2021). Koulun yhteydessä toimii Mukkulan kirjasto. Myös Mukkulan päiväkodin esiopetusryhmät löytyvät samasta rakennuksesta.
Koulu jatkaa vuonna 1965 alkunsa saaneen yhteiskoulun ja 1966 aloittaneen Mukkulan kansakoulun perinteitä. Yläkoululle valmistui koulurakennus vuonna 1967 ja alakoulun tilat kolme vuotta myöhemmin. Tiloja on sittemmin kunnostettu useaan otteeseen, ja esimerkiksi vuonna 2008 valmistui yläkoulun laajennus. Vuonna 2016 tehdyssä kuntoarviossa havaittiin kuitenkin vakavia puutteita koulurakennuksen vanhempien osien eristeissä ja ilmanvaihdossa. Siksi aiemman koulun itäpuolelle rakennettiin vuonna 2017 tilapäinen koulu- ja päiväkotirakennus, jonka Lahden kaupunki vuokrasi useaksi vuodeksi. Osaa aiemmasta koulurakennuksesta kunnostettiin, ja osa purettiin.
Koulun nykyisenä rehtorina toimii Hanna Saarinen.
Thulen takaiset ihmeet
Historia
Romaanin samoin kuin sen kirjoittajankin ajoitus on epävarma; se on mahdollisesti kirjoitettu ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Nykyaikaan teoksesta on säilynyt vain katkelmia 100- ja 200-luvuilta peräisin olevista papyruksista  sekä kuvaus Fotioksen teoksessa Bibliotheke. Jälkimmäistä ei voida kuitenkaan pitää erityisen luotettavana. Lisäksi Porfyrios mainitsee romaanin omassa teoksessaan Pythagoraan elämä. Teos vaikutti osaltaan myöhempiin antiikin aikaisiin romaaneihin.
Sisältö
Romaani koostui Homeroksen eeposten tavoin 24 kirjasta. Rakenteeltaan se oli monimutkainen, pitäen sisällään useita kertomuksia, jotka pitivät edelleen sisällään muita kertomuksia. Siksi teoksesta on vaikea muodostaa yleiskuvaa säilyneen vähäisen aineiston perusteella. Kertomusten sisään upotetussa keskustarinassa, joka kattaa 22 kirjaa (kirjat 2–23), nuori nainen nimeltä Derkyllis kertoo rakastetulleen Deiniaalle olleensa veljensä Mantiniaksen kanssa paossa erästä pahaa egyptiläistä pappia, ja päätyneensä siksi seikkailuihin pitkin Välimeren aluetta ja lopulta kaukaiseen pohjoiseen Thulen saarelle. Tämä tarina on upotettu kertomukseen Deiniaan matkoista, jotka jatkuvat edelleen kirjassa 24; hän oli päätynyt Thuleen saadakseen lisää tietoa ja oli tavannut Derkylliksen siellä. Deinias puolestaan kertoo oman tarinansa maanmiehelleen Kymbakselle Tyroksessa, ja tämä kertomus on edelleen upotettu muiden henkilöiden kirjeisiin ja muihin kirjoituksiin.
Krasnoborsk
thumb|125px|Krasnoborskin vaakuna vuodelta 1780. Krasnoborsk on kylä Arkangelin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vienanjokeen laskevan Uftjugajoen suussa 856 kilometriä Arkangelistä kaakkoon. Kylä on Krasnoborskin piirin keskus. Asukkaita on 5 000 henkeä (vuonna 2002).
Krasnoborsk mainitaan ensimmäisen kerran 1600-luvun alussa. Vuonna 1780 siitä tuli kaupunki ja Vologdan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Myöhemmin se menetti kihlakuntakaupungin aseman. Venäjän vallankumouksen jälkeen Krasnoborsk alennettiin kyläksi.
Braulio Sáez Garcia
Braulio Sáez Garcia (s. 23. maaliskuuta 1942 Quintanaloranco) on Boliviassa toimiva espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli paljasjalkainen karmeliitta 28. maaliskuuta 1966, ja hän sai pappisvihkimyksensä 25. maaliskuuta 1968. Hänet nimitettiin Oruron hiippakunnan vihkipiispaksi ja Tacapaen titulaaripiispaksi 18. helmikuuta 1987. Piispaksi konsekroinnin suoritti 13. toukokuuta Julio Terrazas Sandoval, jota avustivat Gonzalo Ramiro del Castillo Crespo ja Gonzalo López Marañon.
Sáez Garcia sai 7. marraskuuta 1991 nimityksen Oruron piispaksi. Hän erosi tehtävistään 11. syyskuuta 2003, jolloin hänet nimitettiin Santa Cruz de la Sierran vihkipiispaksi ja Rhasuksen titulaaripiispaksi.
Jorge Manrique Hurtado
Jorge Manrique Hurtado (19. huhtikuuta 1911 La Paz – 15. heinäkuuta 1995) oli bolivialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi La Paziin 23. syyskuuta 1939 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Hadrumetumin titulaaripiispaksi 23. helmikuuta 1952. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sergio Pignedoli, jota avustivat Abel Isidoro Antezana y Rojas ja Berthold Bühl.
Manrique Hurtado sai 28. heinäkuuta 1956 nimityksen Oruron piispaksi ja 27. heinäkuuta 1967 La Pazin arkkipiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 24. helmikuuta 1987.
Oscar Omar Aparicio Céspedes
Oscar Omar Aparicio Céspedes (s. 26. syyskuuta 1959 La Paz) on bolivialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi La Pazin arkkihiippakuntaan 29. marraskuuta 1987 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Citiumin titulaaripiispaksi 29. toukokuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edmundo Luis Flavio Abastoflor Montero, jota avustivat Ivo Scapolo ja Gonzalo Ramiro del Castillo Crespo.
Aparicio Céspedes sai 4. huhtikuuta 2012 nimityksen Bolivian sotilaspiispaksi.
Peugeot 108
Peugeot 108 on Peugeot’n vuosina 2014–2021 valmistama A-segmentin automalli, joka korvasi Peugeot 107:n. Se on kehitetty edeltäjänsä tavoin PSA-konsernin ja Toyotan välisessä yhteistyössä. Sitä valmistettiin yhdessä sisarmalliensa Citroën C1:n ja Toyota Aygon kanssa Tšekin Kolínissa PSA-konsernin ja Toyotan puoliksi omistamalla tehtaalla. vasen|pienoiskuva|Viisiovinen Peugeot 108 Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä 108 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
108 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2014. Moottoreina ovat kolmesylinteriset 1,0- (69 hv) ja 1,2-litraiset (82 hv) bensiinimoottorit, joista pienempi on Toyotan ja suurempi PSA-konsernin kehittämä.
Michael Korda
Michael Korda (s. 8. lokakuuta 1933 Lontoo) on brittiläinen kirjailija. Hän toimi myös Simon & Schuster -yhtiön kustannusjohtaja.
Varhaiset vuodet
Korda syntyi Lontoossa Britanniassa. Hänen äitinsä oli näyttelijä Gertrude Musgrove ja isänsä taiteilija ja elokuvien tuotantosuunnittelija Vincent Korda. Korda on unkarilaissyntyisen elokuva-alalla vaikuttaneen Sir Alexander Kordan ja Zoltan Kordan veljenpoika. Korda kasvoi Englannissa, mutta sai osan opetuksestaan Ranskassa, missä hänen isänsä työskenteli elokuvaohjaaja Marcel Pagnolin kanssa. Hän kävi yksityistä Institut Le Roseyn koulua Sveitsissä ja luki historiaa Magdalen Collegessa, Oxfordissa. Korda palveli Kuninkaallisissa ilmavoimissa.
Yksityiselämä
Korda meni naimisiin Carolyn Keesen kanssa vuonna 1958 ja sai tämän kanssa lapsen, Chris Kordan, joka toimi myöhemmin kiistanalaisen Church of Euthanasia -yhdistyksen johdossa. Korda meni myöhemmin naimisiin entisen mallin Margaret Mogfordin kanssa.
Ura
Korda muutti nuorena New Yorkiin ja työskenteli yhdysvaltalaisen näytelmäkirjailijan Sidney Kingsleyn taustatutkimusapulaisena. 1958 hän meni töihin kirjoja julkaisevaan Simon & Schuster -kirjankustantamoon apulaistoimittajaksi. Myöhemmin Kordasta tuli yhtiön toimitusjohtaja. Hän julkaisi tunnettujen kirjailijoiden henkilöiden, kuten William L. Shirerin, Will ja Ariel Durantin, Richard Nixonin ja Ronald Reaganin, teoksia. Korda työskenteli yhtiölle yli 40 vuotta ja oli merkittävä henkilö kirjamaailmassa.
Syksyllä 1994 hänellä diagnosoitiin eturauhasen syöpä, jota hän käsitteli myöhemmin teoksessaan Man to Man (1997). Korda on myös julkaissut lukuisia muita teoksia.
Ba Bển kansallispuisto
thumb|Ba Be -järvi kuivalla kaudella Ba Bển kansallispuisto on luonnonsuojelualue Vietnamin koillisosassa Đông Bắcin alueella, Bắc Kạnin maakunnassa. Matkaa Vietnamin pääkaupunkiin Hanoihin on noin 240 km.
Puisto käsittää Vietnamin suurimman järven Ho Ba Bển ympäristöineen. Järvi on 8 kilometriä pitkä ja noin 800 metriä leveä. Se on syvimmillään 29 metriä syvä, ja siinä on lukuisia pieni kalkkikiviluotoja. Järvi on 178 metrin korkeudella merenpinnasta; puistoalueen korkeus vaihtelee 150 metristä 1098 metriin. Se on rosoista kalkkikivialuetta jossa on jyrkkäseinäisiä rotkoja ja luolia. Suurin luola on 300 metriä pitkä Phuongin luola, jonka läpi järven laskujoki Nang-joki virtaa.
Puistossa elää karhuja, tiikereitä ja apinoita, joista harvinaisin on tonkininpystynenäapina (Rhinopithecus avunculus). Puisto tunnetaan myös 350 perhoslajistaan. Siellä järjestetään veneretkiä, joilla pääsee katsomaan luolia, vesiputouksia ja etnisten vähemmistöjen asuttamia kyliä.
Uudenkaledonianhaukka
Uudenkaledonianhaukka (Accipiter haplochrous) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Uudella-Kaledonialla. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät ja vuoristometsät, kuivat savannit, välimerentyyppiset pensastot ja subtrooppiset ja trooppiset hävitetyt metsät.
Sitä tapetaan asutusten lähellä, sillä se saalistaa joskus kanoja. Sen uhkana on myös elinalueiden heikentyminen ja hävittäminen.
Se painaa keskimäärin 204,5 grammaa.
Rauhanpiippu (romaani)
Rauhanpiippu on Veikko Huovisen romaani, joka julkaistiin 1956. Se on Huovisen laajan tuotannon ensimmäinen sotaa käsittelevä ja kaiken kaikkiaan kolmas romaani. Kolmestatoista luvusta koostuvassa teoksessa käsitellään satiirisesti sotaa ja siihen liittyviä ilmiöitä kahden päähenkilön, kersantti Milita Forton ja filosofi Petro Pacpipon, dialogien ja vaiheiden kautta. Myöhemmissä teoksissaan Huovinen on eri tavoin palannut samoihin aiheisiin uudelleenkin.
Huovinen on itse kuvaillut Rauhanpiippua näin: ”Se on puhdas pasifistinen kirja, jossa tuomitaan sota.” Romaani julkaistiin aikana, jolloin rauhanaatteen julkinen puolustaminen oli Suomessa verrattain vähäisessä suosiossa. Esimerkiksi tunnetun pasifistin Arndt Pekurisen teloituksesta oli kulunut suhteellisen vähän aikaa, 15 vuotta. Teos saikin ristiriitaisen vastaanoton.
Romaani ei sijoitu mihinkään olemassa olevaan paikkaan eikä mihinkään tiettyyn ajanjaksoon, mikä on 1950-luvun sotaromaaneille sangen harvinaista. Teoksessa mainitut valtiot ovat kuvitteellisia ja taistelut alkavat kirjan alussa epämääräisesti ”eräänä vuotena silloin ja silloin, siinä ja siinä kuussa, tarkemmin sanottuna talven ja varhaiskevään taitekohdassa”. Kirjan henkilöiden nimet ovat esperantonkielisiä, mikä sekin estää sijoittamasta tapahtumia mihinkään todelliseen valtioon.
Rauhanpiipusta on julkaistu ainakin yhdeksän painosta ja se on nyttemmin valittu Kotimaiset valiot -kirjasarjaan. Tarinasta tehtiin kokoillan näytelmä vuonna 1965. Äänikirjana teos julkaistiin 1987.
Juoni
Romaani on kertomus kersantti Milita Forton ja filosofi Petro Pacpipon pakomatkasta, joka alkaa Pohjois-Nefortasta ja suuntautuu Mielkukon maahan. Tapahtumat saavat alkunsa, kun voimakas suurvalta Bandito hyökkää yllättäen pieneen Neforta-nimiseen maahan. Kahdessa päivässä Nefortan infrastruktuuri hävitetään ja sille sanellaan ankarat rauhanehdot.
Monien vaiheiden jälkeen pakolaiset onnistuvat pääsemään Mielkukon alueelle. Vain kuusitoista päivää myöhemmin Bandito ja Mielkuko aloittavat raa'an sodan, jonka vuoksi myös 19 muun valtakunnan täytyy hyökätä ja puolustautua. Sodasta kehkeytyy verisempi ja tuhoisampi kuin mistään aiemmasta.
Petro Pacpipo saa viettää rauhallista elämää ja perustaa perheen. Milita Forto, joka on ampunut yli 200 vihollista ja tuhonnut seitsemän panssarivaunua, sen sijaan joutuu sotavangiksi ja hänet viedään vankileiriin. Forto onnistuu kuitenkin pakenemaan ja suuntaa kulkunsa kohti merta ja synnyinseutujaan. Pitkän vaelluksensa aikana hän kohtaa vielä kerran Pacpipon ja näkee varsin katkerana, miten mukavasti tämä asuu. Pacpipo järkyttyy havaitessaan Milita Forton huonon ruumiillisen kunnon ja pyytää tätä jäämään vieraakseen ainakin kuukaudeksi. Forto viipyy Pacpipon luona kuitenkin vain yhden illan ja jatkaa sitten taipalettaan. Saatuaan Pacpipon perheeltä ruokaa, rahaa ja uudet jalkineet Milita Forto ei ole enää katkera, vaan haluaa vain tuntea itsensä pieneksi ja muistella entisiä, parempia aikoja.
UAZ-469
UAZ-469 on neuvostoliittolaisen UAZin valmistama maastoauto.
Teknisiä tietoja
72-hevosvoimainen, 2,4-litrainen moottori periytyi edeltäjämallista, GAZ-69:stä. jatkona oli kuiva yksilevykytkin josta voima välittyi nelinopeuksisen vaihteiston ja kaksiportaisen alennusvaihteen kautta jäykille etu- ja taka-akseleille, jotka oli jousitettu puolielliptisin lehtijousin. Iskunvaimentimet olivat hydrauliset ja vipumalliset.
Kori oli teräsrakenteinen ja kantavana rakenteena oli tikapuurunko. Ohjaamo oli karu ja yksinkertainen, kuten neuvostoliittolaisissa sotilasajoneuvoissa yleensä. Istuimet oli verhoiltu vinyylillä. Istumapaikkoja oli kuljettajan vieressä yhdelle matkustajalle, käännettävällä takapenkillä kolmelle ja lisäksi takana tavaratilassa oli lisäistuimet kahdelle matkustajalle, jotka istuivat kasvot vastakkain ja selät sivuille päin. Polttoainesäiliön tilavuus oli 78 litraa.
Autoa päivitettiin vuonna 1983, jolloin sen mallimerkinnäksi tuli UAZ-315126. Moottorin iskutilavuutta kasvatettiin hieman ja samalla teho nousi 92 hevosvoimaan.
Käyttö Suomen puolustusvoimissa
Puolustusvoimat vastaanotti yhden UAZ-469:n kokeiluun 28. helmikuuta 1974. Kokeilu päättyi saman vuoden toukokuun lopussa. Vuoden 1976 kesäkuussa maahan saapuivat ensimmäiset 15 UAZia ja vuoteen 1982 mennessä niitä oli käytössä jo 250 kappaletta.
Suomessa joihinkin autoihin vaihdettiin kotimaiset, joskin huonosti istuvat kuomut. Joihinkin yksilöihin vaihdettiin valkoinen, lujitemuovinen katto. Näitä autoja kutsuttiin lempinimellä "ylioppilas-UAZ".
Puolustusvoimissa UAZ-469:n käyttöiäksi oli määritelty 9,5 vuotta ja 315126:n 9,2 vuotta. Muuten hyvän maastoauton heikko kohta oli moottori, jonka kestoikä oli vain 20 000–30 000 kilometriä. Niitä korjattiin puolustusvoimissa vuosittain viisikymmentä.
Luis Mariano Montemayor
pienoiskuva Luis Mariano Montemayor (s. 16. maaliskuuta 1956 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Buenos Airesin arkkihiippakuntaan Juan Carlos Aramburu 15. marraskuuta 1985. Hänet nimitettiin Illicin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Senegaliin ja Kap Verdelle 19. kesäkuuta 2008. Lisäksi hän sai samalla nimityksen apostoliseksi delegaatiksi Mauritaniaan. Montemayorin konsekroi 6. elokuuta Dominique François Joseph Mamberti, jota avustivat Jorge Mario Bergoglio ja Eduardo Maria Taussig.
Alatroposfäärin suihkuvirtaus
Alatroposfäärin suihkuvirtaus on alle kilometrin korkeudessa havaittava voimakas (15–50 m/s) kapea-alainen voimakkaan tuulen alue. Se muistuttaa tropopaussin lähellä havaittavaa suihkuvirtausta, mutta on huomattavasti pienialaisempi ja lyhytkestoisempi ilmiö.
Alatroposfäärin suihkuvirtaus on vaarallinen lentoliikenteelle, ja sen havaitseminen on vaikeaa: pienialainen ilmiö ei välttämättä osu radioluotausten verkkoon, ja toisaalta se on liian ylhäällä, jotta sitä nähtäisiin mastoilla tai muilla maanpintaan kiinnitetyillä tuulimittareilla. Usein se esiintyy sateettomassa säässä, joten säätutkastakaan ei ole paljon apua.
Alatroposfäärin suihkuvirtauksille on kolme perussyytä: rintamaan liittyvä syöttövirtaus voi voimistua liki suihkuvirtaukseksi, samoin kuin orografia ja rinnetuulet voivat sopivan muotoisissa laaksoissa yhtyä suihkuvirtaukseksi. Kolmas tyyppi kulkee nimellä yöllinen alatroposfäärin suihkuvirtaus,. Alhaalla ilmakehässä oleva suihkuvirtaus esiintyy monesti selkeinä kesäöinä. Sen fysikaalinen synty on monimutkainen, ja liittyy kitkan vaikutuksen katkeamiseen inversiokerroksessa, ja toisaalta liikemäärän säilymiseen.
Nexus 5
Nexus 5 on Android-käyttöjärjestelmällä toimiva Nexus-sarjan viides älypuhelin, jonka ovat valmistaneet Google ja LG. Se julkaistiin 31. lokakuuta 2013 Googlen Play -kaupassa. Suomen markkinoille puhelin saapui 19. maaliskuuta 2014. Nexus 5 oli ilmestyessään älypuhelinten kärkeä Snapdragon 800 -prosessorilla, uusimmalla Androidilla ja viiden tuuman Full HD -näytöllä.
Kritiikki
Nexus 5 on saanut kritiikkiä kaiuttimen heikosta äänenvoimakkuudesta, huonosta värinätoiminnosta sekä muistikorttipaikan puutteesta. Toisaalta sitä on taas kehuttu sulavasta käyttäjäkokemuksesta ja käyttöä kestävästä polykarbonaattirakenteesta, sisäänrakennetusta langattomasta laturista, laadukkaasta näytöstä ja Suomen yleisen tason huomioon ottaen edullisesta hinnasta. Puhelimen 16 gigatavun version hinta ilmestymishetkellä oli Yhdysvalloissa 299 dollaria, mutta hintaa nostettiin myöhemmin 349 dollariin.
Tia Hälinen
Tia Jasmin Hälinen (s. 18. helmikuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, joka on edustanut Kansallisessa Liigassa viimeksi Tikkurilan Palloseuraa kaudella 2021. Hän voitti Suomen-mestaruuden PK-35 Vantaan joukkueessa vuosina 2011 ja 2012 sekä Helsingin Jalkapalloklubin joukkueessa vuonna 2019. Hän voitti Tšekin-mestaruuden Sparta Prahan joukkueessa kaudella 2017–2018. Hän on edustanut myös Kokkola F10:tä, FC Honkaa, espanjalaista Santa Teresaa ja ruotsalaista Eskilstuna Unitedia.
Tia Hälinen on pelannut myös Helmareissa. Hälinen edusti Suomea alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran toukokuussa 2015. Maaliskuussa 2016 hän pelasi kaksi maaottelua Kypros Cupissa. Huhtikuun 2018 loppuun mennessä hän on pelannut yhteensä yhdeksän maaottelua.
Rue de Rivoli
thumb|Rue de Rivolin länsiosa nähtynä Place de la Concorden laidalla olevasta Hôtel de la Marinesta. Oikealla Jardin des Tuileries. thumb|Rue de Rivolin itäosa [[Le Marais'n kaupunginosassa.]] Rue de Rivoli on noin kolmen kilometrin pituinen länsi–itä-suuntainen katu Pariisin keskustassa, 1. ja 4. arrondissementin alueella. Se johtaa Place de la Concorden koilliskulmasta itään, ja sen itäpäästä johtaa sen jatkeena oleva lyhyt Rue Saint-Antoine Place de la Bastillelle. Kadun länsiosa kulkee Jardin des Tuileries’n pohjoisreunaa pitkin, ja se jatkuu välittömästi Louvren pohjoispuolitse. Sen varrella Tuileries’n puistossa on taidemuseona toimiva Jeu de Paume. Rue de Rivoli tunnetaan myös huomattavana liikekatuna.
Kadun länsiosan pohjoisreunalla olevilla rakennuksilla on pitkä yhtenäinen julkisivu. Niiden kohdalla jalkakäytävä kulkee katettuna, pylväsrivin ajotiestä erottamana arkadikäytävänä rakennusten ylempien kerrosten alla.
Katu rakennettiin 1800-luvun alussa Napoleonin määräyksestä, ja se sai nimensä Rivolin taistelun mukaan, jossa hän oli voittanut itävaltalaiset. Aluksi se ulottui vain Place de la Concordelta Louvren kohdalle, mutta 1850-luvulla, Napoleon III:n ja Georges-Eugène Haussmannin aikana, sitä jatkettiin nykyiseen pituuteensa. .
Joseph Pitton de Tournefort
Joseph Pitton de Tournefort (5. kesäkuuta 1656 Aix-en-Provence, Ranska – 28. joulukuuta 1708 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kasvitieteilijä. Hänen tutkimuksensa olivat merkittäviä kaksiosaisen tieteellisen nimen määrittelyssä.
Tournefort kiinnostui kasvitieteestä jo pienenä. Hän pystyi aloittamaan kasvitieteen opinnot vasta isänsä kuoleman jälkeen, sillä isä oli laittanut hänet opiskelemaan teologiaa. Tournefort opiskeli ensin fransiskaanimunkki Charles Plumier’n alaisuudessa ja myöhemmin Jardin des Plantesissa Pierre Magnolin johdolla. Vuonna 1688 Tournefort nimettin Jardin des Plantesin professoriksi, jona hän toimi kuolemaansa asti.
Tournefort keräsi matkoiltaan Pyreneille, Vähään-Aasiaan ja Kreikkaan laajan kasvikokoelman ja sai mainetta kasvitieteellisillä teoksillaan, erityisesti Éléments de botaniquella (1694). Teos oli menestys, ja siitä otettiin latinankielinen painos vuonna 1700. Samana vuonna Tournefort johti tutkimusmatkaa itäisen Välimeren alueella ja Lähi-itään. Matkalla oli mukana taiteilija Claude Aubriet, jonka kanssa Tournefort luetteloi 1 356 kasvilajia. Matkasta kertonut Relation d’un voyage du Levant julkaistiin vasta Tournefortin kuoleman jälkeen.
Tournefortin työ oli merkittävä kaksiosaisen tieteellisen nimen kehittymisessä. Hän käytti luokittelussa sukunimeä ja lisäksi määritteli lisäksi lajin muutamalla sanalla. Tournefort perusti luokittelunsa kukan ja hedelmän rakenteelle.
Sadekuuro
thumb|right|300px|Tyypillinen sadekuuro, joka tulee [[kuuropilvi|kuuro- tai ukkospilvestä. Sade näkyy maahan ulottuvana harmaana pystysuorana seinämänä.]] thumb|right|300px|Sadekuuro näkyy tummina juovina taustalla olevaa puolipilvistä taivasta vasten.
Sadekuuro on lyhytkestoinen, monesti rankka sade, joka tulee yleensä kuuro- tai ukkospilvestä (Cumulonimbus). Sadekuurot liittyvät monesti epävakaaseen säähän, jossa ilmakehän konvektio on voimakasta. Epävakaassa, konvektiivisessa ilmassa syntyy nopeita ilman nousuliikkeitä, jotka synnyttävät suuria, paksuja pilviä. Tyypillisessä epävakaassa säässä on alhaalla hyvin lämmintä, ylhäällä hyvin kylmää. Lämmin ilma pyrkii fysiikan lakien mukaan nousemaan ylös. Näin syntyy nousuvirtaus. Jos ilma on kosteaa, tiivistymiskorkeudelle syntyy pilviä. Konvektioon liittyvät nousuliikkeet voivat olla yli 10 m/s, kun taas laajoja pilvijärjestelmiä synnyttävät nousuliikkeet ovat tyypillisesti vain tuhannesosa tästä. Kesällä sadekuuro kehittyy monesti ukkoseksi ja voikin siksi ennakoida ukkosta.
Tyypillisen sadekuuron elinikä on puolesta tunnista muutamaan tuntiin, ja halkaisija puolesta kilometristä pariinkymmeneen kilometriin. Kuurot esiintyvät harvoin yksin, vaan otolliselle alueelle syntyy usean eri-ikäisen kuuron muodostama kuurosadealue. Säätiedotuksessa tätä kuvataan esimerkiksi ilmauksilla paikoin sadekuuroja tai monin paikoin sadekuuroja.
Sadekuurossa tulee lämpimissä oloissa tyypillisesti varsin isopisaraista vesisadetta, joskus myös rakeita. Talvella niistä voi sataa räntää tai lunta. Tällöin puhutaan räntä- tai lumikuuroista. Voimakkaita sadekuuroja, joihin liittyy myös ukkosta, sanotaan joskus ukkoskuuroiksi.
Sadekuurot säätutkassa ja ennusteissa
Säätutkassa sadekuurot näkyvät pieninä laikkuina.
Koska kuurot ovat pienialaisia ja lyhytikäisiä, niiden osumista kuvataan joskus todennäköisyysprosenteilla tai todennäköisyyttä sanallisesti kuvaavilla ilmaisuilla. Voidaan joko kertoa todennäköisyys, että tietylle paikalle osuu kuuro, tai kuinka iso osuus alueesta saa kuuron niskaansa. Paikallisen todennäköisyyden sanotaan olevan pieni, kun se on 10–30 %, kohtalainen, kun se on 30–70 %, suuri, kun se on 70–90 % ja "yleisesti sadetta tai sadekuuroja" viittaa yli 90 prosentin todennäköisyyteen, että sellainen osuu kohdalle. Alueasteikolla taas "paikoin" vastaa noin 30 %:a alueesta, "monin paikoin" noin 70 %:a.
Jarensk
Jarensk on kylä ja Lenan kunnallispiirin keskus Arkangelin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vienanjoen sivujoki Vytšegdaan laskevan Jarengajoen suulla Arkangelin alueen kaakkoisnurkassa.
Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan kylässä asui 3 660 henkeä; koko piirissä asukkaita oli 13 362.
Ylenjoki (Somero)
Historialtaan kylä on Hirsjärven ja Kivisojan kanssa samaan isonjaon jakokuntaan kuulunut yksinäistalo, joka vuonna 1692 perustettiin uudistaloksi Hirsjärven kylän takamailla sijainneesta torpasta ja halottiin vuonna 1773 kahtia, jolloin osataloiksi muodostuivat Suulinki ja Ylenjoki eli Pitäjänpää. Taloista Pitäjänpää on vielä kylän vanhalla tontilla, Suulinki hieman sivummalla.
Vuonna 1956 suoritetussa maanmittaustoimituksessa suuri osa kylän historiallisesta alueesta, mukaan lukien Suulingin talo, tuli kuulumaan Kivisojan kylään. Seurauksena tästä Ylenjoen maarekisterikylään luettu alue pieneni, ja kylän väkiluku vuonna 2011 oli tämän takia vain neljä, mikä teki Ylenjoesta asukasluvultaan Someron 47 varsinaisesta kylästä pienimmän. Vuonna 2010 Ylenjoen väkiluku oli kolme asukasta.
Chilen maanjäristys 2010
Chilen maanjäristys tapahtui 27. helmikuuta 2010 Chilen keskiosissa Maulen alueella, ja se oli voimakkuudeltaan 8,8 momenttimagnitudiasteikolla. Aamuyöllä kello 3.34 (UTC−3) 10–30 sekuntia kestäneen järistyksen keskus oli 23 kilometrin syvyydessä ja 90 kilometrin päässä maan toiseksi suurimmasta kaupungista Concepciónista. Alueella raportoitiin myös jälkijäristyksiä, joista voimakkain oli 6,9 momenttimagnitudia. Jälkijäristyksia oli aina 3 000 kilometrin päässä São Paulossa Brasiliassa asti Tsunamivaroitus annettiin 53 Tyynenmeren maahan.
Presidentti vaihtui Chilessä 11. maaliskuuta 2010, kun Sebastián Piñera astui virkaan Michelle Bacheletin tilalle.
Vaikutuksia
Maanjäristyksessä kuolleiden määrän ilmoitettiin ensin olevan huomattavasti korkeampi. 2. maaliskuuta 2010 uutisoitiin, että maanjäristyksessä kuoli lähes 800 ihmistä. 7. huhtikuuta kuolleita laskettiin olevan 486 ja lisäksi 79 kadonnutta. left|thumb|Maanjäristyksen tuhoja [[Concepción (Chile)|Concepciónin keskustassa.]] left|thumb|Maanjäristyksen tuhoja pääkaupungissa [[Santiago de Chile|Santiagossa.]]
Maanjäristys vaurioitti ainakin 500 000 rakennusta. Rakennusten joukossa olivat muun muassa Santiago de Chilen lentokenttä, joka suljettiin vaurioiden vuoksi väliaikaisesti ja vankila, josta pakeni yli 200 vankia vankilan seinän sorruttua. Erityisesti Concepción issa ja rannikon kalastajakylissä tuhot olivat merkittävät. Myös Santiago de Chilen historiallinen keskusta kärsi pahoja vaurioita. Chile, maailman suurin kuparintuottaja, joutui katkaisemaan tuotannon monilla merkittävillä kuparkaivoksella.
Jääkiekon Elitserien-kausi 2010–2011
Elitserienin kausi 2010-2011 oli Elitserienin historian 37. kausi. Runkosarja alkoi 15. syyskuuta 2010 ja päättyi 5. maaliskuuta 2011. Pudotuspelit päättyivät 14. huhtikuuta. Färjestads BK vei mestaruuden voittamalla Skellefteå AIK:n finaaleissa 4–1.
Chilen maanjäristys 2010
Vaikutuksia
Järistyksen jälkeen Concepciónissa ja muualla Maulen alueella ryösteltiin ja poltettiin ruokakauppoja. Hallitus määräsi alueelle öisen ulkonaliikkumiskiellon ja noin 10 000 sotilasta rauhoittamaan tilannetta. Yksi ihminen menehtyi poliisin ja väkijoukon yhteenotoissa. Presidentti Bachelet totesi, että Concepción "ei ole enää hallinnassa".
Settimio Arturo Ferrazzetta
Settimio Arturo Ferrazzetta (8. joulukuuta 1924 Selva di Progno – 27. tammikuuta 1999) oli Guinea-Bissaussa toiminut italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 1. heinäkuuta 1951 ja nimitettiin Bissaun hiippakunnan johtoon 21. maaliskuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Barbarito, jota avustivat Augustin Sagna ja Pierre Sagna.
Chilen maanjäristys 2010
Vaikutuksia
Suomen Santiagon-lähetystö alkoi järistyksen tapahduttua selvittämään maassa olevien suomalaisten tilannetta. Ulkoministeriö arvioi maassa olleen noin 200 suomalaista, joista suurimpaan osaan saatiin yhteys ensimmäisenä päivänä onnettomuudesta. Ulkoministeriön tietoon ei ole tullut luokkaantuneista suomalaisista. Lisäksi Ulkoministeriö selvitti Pääsiäissaarilla ja Havaijilla olleiden suomalaisten tilannetta.
Tsunami
thumb|left|180px| Maat, joihin annettiin tsunamivaroitus. thumb|left|180px| Tsunamin aiheuttamaa tuhoa [[San Antonio (Chile)|San Antoniossa.]]
Settimio Arturo Ferrazzetta
Ferrazzetta kuoli 74-vuotiaana virassa.
Chilen maanjäristys 2010
Tsunami
Etelä-Amerikan mantereen edustalla, Tyynenmeren pohjan alla tapahtunut järistys aiheutti myös tsunamin, jonka korkeudeksi merenpinnan mittausasemilla havaittiin enimmillään runsas 2,3 metriä.
Järistyksen nostattaman tsunaminvaaran takia annettiin aluksi alueellinen tsunamivaroitus, joka koski vain Chileä ja Perua; lisäksi annettiin huomautus tsunamista Ecuadorille. Pian tämän jälkeen jouduttiin antamaan lähes koko Tyynenmeren laajuinen tsunamivaroitus. Tsunamiaalto ylsi sunnuntaina Venäjälle ja Japaniin, ja myöhemmin samana päivänä varoitus peruttiin.
Chilen valtio myönsi parin päivän kuluttua tapahtumista epäonnistuneensa tsunamista varoittamisessa. Tsunami teki vakavaa tuhoa juuri Chilen rannikon kalastajakylissä.
Kansainvälinen apu
Euroopan unioni lupasi lähettää humanitaarista apua Chileen. Välittömänä apuna annettiin kolme miljoonaa euroa. YK:n puheenjohtaja Ban Ki-moon esitti suruvalittelut järistyksessä menehtyneitten omaisille.
Chile pyysi kansainvälistä apua kaksi päivää maanjäristyksen tapahduttua. Osa kansainvälisistä järjestöistä kuitenkin lähetti alueelle rahallista apua ja työntekijöitä jo tätä ennen. Punaisen Ristin kansainvälinen liitto päätti 28. helmikuuta lähettää Chileen 205 000 euroa rahallista apua. Chilen Punaisen Ristin vapaaehtoiset auttoivat onnettomuuden uhreja paikan päällä. Punaisen Ristin kansainvälinen liitto julkaisi 2. maaliskuuta maailmanlaajuisen avunpyynnön, jossa se pyysi 4,7 miljoonaa euroa Chilen Punaisen Ristin avustustöiden tukemiseen. Avustusoperaatiossa oli tarkoitus tarjota noin 15 000 järistysalueen asukkaalle avustustarvikkeita, telttoja ja pressuja, sekä varustaa kenttäsairaala.
Suomessa ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Paavo Väyrynen päätti 3. maaliskuuta 400 000 euron humanitaarisesta avusta Chileen. Apu koordinoitiin Suomen Punaisen Ristin kautta. Suomen ja Norjan Punaisen Ristin kansalliset yhdistykset lähettivät yhteisen kenttäsairaalan Chileen maanjäristyksessä vaurioita kärsineeseen Temucon kaupunkiin. Sairaalassa oli paikat 50 potilaalle, vuodeosasto, kaksi leikkaussalia ja poliklinikka. Punaisen Ristin avustustarvikevarastot olivat olleet Chilen maanjäristyksen aikaan vähissä massiivisen Haiti-avustusoperaation takia, joten avustustoimintaa Chileen oli vaikea käynnistää. SPR päätti 4. maaliskuuta lähettää Chileen omasta katastrofirahastostaan 150 000 euroa. Se keräsi Suomessa järistyksen uhreille lahjoituksia tilisiirtoina ja lipaskeräyksenä. Muista suomalaisista järjestöistä ainakin World Vision käynnisti avustusoperaation Chileen. Lisäksi Kirkon Ulkomaanapu varautui avun lähettämiseen.
Aiemmat maanjäristykset Chilessä
Vuonna 1960 tapahtunut Suuri Chilen maanjäristys maan eteläkärjessä oli historian voimakkaimpia maanjäristyksiä (9,5 Mw). Concepciónissa on aikaisemminkin tapahtunut pahoja maanjäristyksiä mm. vuosina 1570, 1751 ja 1835. Ne aiheuttivat myös tsunameja. Santiagossa vakavia tuhoja aiheutti mm. Santiagon maanjäristys 1985. Vuoden 2010 maanjäristys oli Chilen historiassa 30 vuoteen pahin maanjäristys.
SK Gaming
SK Gaming on videopelaamiseen erikoistunut organisaatio Saksasta. Järjestön perusti seitsemän saksalaispelaajaa Oberhausenista vuonna 1997. SK Gaming toimituttaa joukkoja moniin erilaisiin peleihin ja on erityisesti tunnettu menestyksestään Counter-Strike -pelin turnauksissa.
Thunder and Lightning (kappale)
Thunder and Lightning  on bosniahertsegovinalaisen Vukašin Brajićin Eurovision laulukilpailussa 2010 laulama kappale. Se päätyi semifinaalissa 8. sijalle 59 pisteellä, joten se pääsi finaaliin. Finaalissa se päätyi 17. sijalle 51 pisteellä.
Rancho Mirage
thumb|Rancho Mirage Rancho Mirage on kaupunki Riversiden piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kaupunki perustettiin 1973 ja se sijaitsee noin 180 kilometriä Los Angelesista itään. Rancho Miragen asukasluku vuonna 2009 oli 16 799.
Thunder and Lightning (kappale)
Kappaleen kesto on 2 minuuttia 59 sekuntia.
Emmanuel Tuffour
Emmanuel Tuffour (s. 2. joulukuuta 1966) on ghanalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän voitti Afrikan kisoista neljä ja Afrikan-mestaruuskilpailuista kaksi mitalia. Tuffour osallistui olympialaisiin kolmesti, vuosina 1988–1996. Hän ei selviytynyt finaaliin kertaakaan, mutta Barcelonan olympialaisissa 1992 hän oli 100 metrillä vain sekunnin sadasosan päässä finaalipaikasta.
Tuffour voitti maansa mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1991 ja 1993.
Ennätykset
Lähde: IAAF
Atheism: The Case Against God
Atheism: The Case Against God (suomeksi vapaasti käännettynä ”Ateismi – perusteet jumalauskoa vastaan”) on yhdysvaltalaisen George H. Smithin vuonna 1974 ilmestynyt kirja ateismista.
Karpogory
Karpogory on kylä ja Venäjän Arkangelin alueen Pinegan piirin keskus. Se sijaitsee Vienanjoen itäisen eli oikeanpuoleisen sivuhaaran Pinegajoen varrella 212 kilometrin päässä Arkangelista. Kylästä on rautatieyhteys Arkangeliin (Passažirskin asema noin 4 kilometriä keskustasta pohjoiseen).
Kylässä oli 4 443 asukasta (väestönlaskenta 2010), koko kunnallispiirissä asukkaita oli 26 978.
Kuuropilvi
thumb|350px|Melko tyypillinen alasimen muotoinen kuuro- ja/tai ukkospilvi, Cumulonimbus capillatus incus, kaukaa nähtynä. pienoiskuva|350x350px|Ukkospilven pohja on usein tumma, koska kilometrejä paksu pilvimassa peittää auringonvaloa tehokkaasti.
Kuuropilvi eli ukkospilvi (Cumulonimbus) on erittäin korkea, monesti tornimainen ja jopa yli 20 kilometrin korkeuteen ulottuva kumpupilvi. Ukkospilvet ovat Suomessa tyypillisesti 10 kilometrin luokkaa, kun taas tropiikissa pilvi voi yltää jopa 22 kilometriin. Suomessakin on kuitenkin havaittu jopa 16 km korkeuteen yltäviä kuuropilviä.
Kuuropilvi sataa kuuroittaista rankkasadetta, rakeita ja monesti, joskaan ei aina, ukkostaa.
Kuuropilvi syntyy, kun kohoavan kumpupilven vesipisarat alkavat jäätyä.
Sadekuurot ja ukkonen liittyvät aina epävakaaseen ilmakehään. Ukkonen vaatii suurempaa ilmakehän epävakaisuutta kuin pelkkä sadekuuro. Suomessa ilmakehä on epävakaisin heinäkuussa, joka on lämpimin kuukausi. Tällöin muodostuu monesti niin sanottuja iltapäiväkuuroja, joissa voi olla ukkosta mukana.
Kuuropilvi näyttää kauempaa katsoen hohtavan valkealta auringon paisteessa, ja pilven yläosassa näkyy monesti kuituista alasimenmuotoista rakennetta. Kun pilvi tulee lähelle, sen varjoisa alaosa näyttää tummanharmaalta. Kuuropilvi on hyvin paksu ja pimentää takanaan olevan auringon valon.
Monesti ukkospilven mustassa alaosassa nähdään pilven etenevässä osassa maahan päin roikkuva kieleke, vyörypilvi. Ukkospilven alla ja sivulla näkyy monesti nopeasti muotoaan muuttavia ja vauhdilla kulkevia repalepilviä, jotka kulkevat eri suuntaan kuin itse ukkospilvi ja muut taivaan pilvet. Tämä kannattaa huomata, jos arvailee, tuleeko ukkonen tai sade päälle.
Ukkospilvestä voi Suomenkin oloissa syntyä joskus pieni pyörremyrsky, trombi.
Ukkospilven alasimen alapuolella on joskus utaremaisia ulokkeita, utarepilviä (Cumulus mammatus), jotka osoittavat alaspäin. Ne syntyvät nousuvirtauksen kääntyessä laskuvirtaukseksi, kun nousuvirtaus heijastuu troposfäärin ylärajasta, tropopaussista. Tämä kertoo nousuvirtauksen voimasta, minkä vuoksi mammatuspilvet liitetään usein intensiivisen salamoinnin mahdollisuuteen.
Ukkospilven aiheuttamat vaarat
Heikompien sekä Suomessa yleisimpien ukkospilven vaarat liittyvät pääasiassa pilven aiheuttamaan salamointiin sekä kaatosateen aiheuttamiin äkillisiin tulviin. Korkeissa ja tuuliväänteen voimistamissa ukkospilvissä vaarat laajenevat haitallisen suuriin rakeisiin, syöksyvirtauksiin sekä etenkin supersolu-ukkosissa mahdollisiin voimakkaisiin trombeihin. Salama kykenee ihmiseen osuessaan tappamaan tai vammauttamaan vakavasti. Useimmin se aiheuttaa kuitenkin aineellisia vaurioita sytyttäessään tulipaloja rakennuksiin ja metsien yksittäisiin puihin, joista tuli voi levitä metsäpaloksi. Vaaraa aiheuttavia syöksyvirtauksia esiintyy Suomessa pääosin suurten ukkospilvijärjestelmien yhteydessä. Vaaraa aiheuttavia rakeita (halkaisijaltaan yli 3 cm) esiintyy Suomessa harvoin mutta on tapauksia, joissa hyvin suuret rakeet ovat rikkoneet autojen ja ikkunoiden tuulilaseja esimerkiksi Sylvi-myrskyn aikana. Suomen suurimmat rakeet havaittiin Helena-myrskyn aikana vuonna 2014. Molemmissa tapauksissa rakeet tuottanut ukkospilvi on todennäköisimmin ollut supersolu.
Ukkospilven kehitys
Kuuro- ja/tai ukkospilven, cumulonimbuksen, kehitys alkaa pienestä pilvenhattarasta. Pilvenhattara syntyy, kun aurinko lämmittää maanpintaa, jossa on kosteaa ilmaa. Kostean ilman kupla, ”lämpökupla”, nousee ylöspäin ja saavuttaa tiivistymiskorkeuden. Tällöin ilmassa oleva vesihöyry alkaa tiivistyä vesipisaroiksi. Monet pienet pilvenhattarat häviävät äkkiä, mutta pilvi saattaa alkaa kasvaa paksuutta.
Jos kumpupilvi kasvaa leveyttään korkeammaksi, se voi merkitä sään muutosta ja ukkosen alkua. Ukkospilvi käy läpi elinkaarensa 0,5–2 tunnissa ja kehittyy korkeaksi kuuro- tai ukkospilveksi muutamassa kymmenessä minuutissa. Kuitenkin jos synoptinen tilanne on otollinen järjestäytyneelle konvektiolle, ukkospilviä voi kehittyä monta samaan kasaan muodostaen monisolukuuron tai jopa konvektiivisen järjestelmän, joka elää useita tunteja.
Ukkoseen viittaa suurten, terävärajaisten ja kukkakaalinmuotoisten pilvien ilmestyminen taivaalle. Niissä pilvissä on nopea nousuvirtaus, joka kohottaa kukkakaalia.
Kun kumpupilven yläosa alkaa muuttua pehmeärajaiseksi, se on merkki pilven yläosan noususta korkeudelle, jossa lämpötila on noin -20 astetta. Tällöin pilvi saattaa jo ukkostaa ja sataa rakeita.
Pilveä aletaan kutsua cumulonimbus-nimellä, kun se alkaa sataa huomattavia määriä. Viimeistään alasinpilvivaiheessa kumpupilvi sataa ja ukkostaa ja siihen on kehittynyt nouseva ja laskeva ilmavirtaus.
Läheltä katsoen nuoren ukkospilven alaosa voi olla aurinkoisella säällä sinimusta, ja itse pilvi muistuttaa valtavaa vuorta. Kasvavassa ukkospilvessä on pelkkiä nousuvirtauksia. Nuorista ukkospilvistä kehittyy alasinpilviä, Cumulonimbus incus, kun pilven nousuvirtaus törmää troposfäärin yläosaan ja leviää sivulle.
Kun ukkospilvi tulee päälle, laskeva ilmavirtaus alentaa lämpötilaa nopeasti. Lopulta noin parin tunnin kuluttua laskeva ilmavirtaus voimistuu ja ukkospilvi alkaa haihtua alaosastaan. Pilven nouseva ilmavirtaus pysähtyy, ja laskevakin heikkenee lopulta. Sade heikkenee ja lakkaa, alasinpilvi ei enää jyrise. Pilvi alkaa hajota alaosastaan, ja koko pilvestä tulee hieman sumuinen, epämääräinen ja kuituinen. Pilven alaosa haihtuu pois. Lopulta siitä tulee pelkkä untuvapilviläiskä, joka voi leijua tuntikausia taivaalla. Monesti ukkospilven alasin venyy pitkäksi laahukseksi ukkospilven kulkuradalle.
Kuuro- ja ukkospilvien alalajit
thumb|350px|Vanha cumulonimbus, jossa alasin täysin kehittynyt, [[Cumulonimbus incus]]
Kokusai Shorinjiryu Karatedo
thumb|Soshi Yuji Matsuoi
Kokusai Shorinjiryu Karatedo on karaten tyylisuunta, johon kuuluu lyönti- ja potkutekniikoiden lisäksi lukkoja, heittoja ja asetekniikoita. Tyylin perusti vuonna 2005 soshi Matsuoi Yuji, 8. dan hanshi. Pääopettajana hän vaalii ja opettaa niitä tekniikoita ja periaatteita, jotka soke Tamotsu Isamu opetti aikanaan oppilaalleen Ikubo-senseille.
Tyylin tekniikassa on nähtävissä selvästi klassisten Kyan-linjan okinawalaisten karatetyylien luonteenomaisia piirteitä muun muassa jalkatyössä, vanhoissa Yakusokukumite-tekniikoissa sekä tyylin katoissa. Lisäksi tyylin olennaisena osana on Okinawalla 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla käytetty tapa käyttää otteluharjoittelussa apuna ns. Boogu-suojavarusteita. Tyylille on ominaista runsas liikkuminen, vartaloväistämisen korostaminen sekä potkutekniikoiden korostunut osuus (70 % potkut - 30 % lyönnit). Lyöntejä ja potkuja käytetään myös pyöreiden väistöjen yhteydessä torjuntoina. Tällainen harjoittelu tuottaa monipuolisesti osaavia karatekoja, joiden tekniikka on toimivaa ja jotka pystyvät ottamaan huomioon myös ulkoiset olosuhteet.
Olennainen osa harjoittelusta käytetään myös henkisten valmiuksien kehittämiseen. Koska näiden asioiden oppimiseen kuluu yleensä koko ihmisikä, on Shorinjiryu Karatedo paitsi taistelutaito, myös elämäntapa.
Harjoittelu
Karatedon harjoittelu voidaan katsoa jaettavaksi kolmeen osa-alueeseen: perustekniikka-, liikesarja- ja otteluharjoitteluun (kihon, kata ja kumite). Kaikki kolme osa-aluetta tukevat toisiaan.
Kihon
Kihon eli perustekniikkaharjoittelu tarkoittaa tyypillisesti yksin suoritettavaa tekniikkaharjoittelua. Kihon-harjoittelu muodostuu yksittäisten tekniikoiden tai tekniikka-kombinaatioiden toistosta, jossa opettaja korjaa oppilaiden suoritusta.
Kata
Tyylisuuntaan kuuluvat seuraavat katat, jotka voidaan johtaa okinawalaisiin perinteisiin muotoihin:
Kumite
Lisäksi pariharjoitteluun kuuluvat Zaho- (polviasennosta puolustautuminen) ja Tankensabaki-tekniikat (puolustautuminen veistä vastaan).
Seurat Suomessa
Suomen Shorinjiryu Karatedo -yhdistys on perustettu vuonna 1996 ja sen tarkoituksena on edistää Kokusai Shorinjiryu karatedon harrastusta jäsentensä keskuudessa, tukea toimintaan osallistuvien henkilöiden henkistä ja fyysistä kehittymistä sekä opettaa heille budohengen mukaisia elämäntapoja.
Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys tarjoaa jäsenilleen valmennus- ja koulutustoimintaa eri muodoissaan, ylläpitää ja kehittää kansainvälisiä lajiyhteyksiä sekä valvoa jäsentensä yhteisiä ja yleisiä etuja lajitoiminnan piirissä.
Suomen karateliitossa on Kokusai Shorinjiryu tyylisuunnalla oma dan-kollegio. Yhdistykseen kuuluvat tällä hetkellä seuraavat seurat:
Pääkaupunkiseutu Savo Itä-Suomi Pohjois-Suomi
Eduardo Larraín Córdovez
Eduardo Larraín Córdovez (7. toukokuuta 1890 San Bernardo – 20. lokakuuta 1970) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan 4. toukokuuta 1913 ja nimitettiin Rancaguan hiippakunnan johtoon 9. heinäkuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rafael Lira Infante, jota avustivat Alfredo Silva Santiago ja Manuel Larraín Errazuriz.
Larraín Córdovez osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 2. helmikuuta 1970 ja sai samana päivänä nimityksen Vegesela in Numidian titulaaripiispaksi.
Kari Lepistö
Kari Erkki Lepistö (1. helmikuuta 1946 Kalanti – 31. elokuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen vaate- ja pukusuunnittelija, joka tunnettiin erityisesti rohkeista ja laadukkaista nahkavaatteistaan sekä monista teatteripuvustuksistaan, alkaen Tampereen Popteatterin Hair-musikaalista 1969.
Vaatetusalan yrittäjäperheessä kasvanut Kari Lepistö sai läpimurtonsa voittamalla vuonna 1968 nuorille valmisvaatesuunnittelijoille tarkoitetun Euro Fashion -kilpailun Lontoossa vain 22-vuotiaana, minkä jälkeen muun muassa Finnair käytti häntä uuden New Yorkin reittinsä lentohenkilökunnan avaruuslento vaikutteisten pukujen suunnittelijana. Hän suunnitteli mallistoja muun muassa Pukevalle ja Finn-Flarelle kunnes perusti veljensä Lassen kanssa 1975 LD Leatherin, joka toimi vuoteen 2000 saakka. Samoihin aikoihin oli lopetettava muukin Lepistön perheen sotien jälkeen alkanut yritystoiminta vaatetusalalla. Vuonna 1994 Lepistö teki yhteistyötä Pentikin kanssa LD Espa Oy:ssä, jonka muita suunnittelijoita olivat Irja Leimu, Arja Lehtimäki ja Ilona Pelli.
Lepistö vaali tinkimättömästi laadukkaan ja kestävän vaatteen ajatusta pintamuodin vaihtoehtona. Hänen LD Leather -myymälänsä oli pitkään keskeisellä paikalla Helsingissä, osoitteessa Arkadiankatu 8.
Kari Lepistö teki teatteripuvustuksia etenkin Tampereen Teatterille, Tampereen Työväen Teatterille ja Kotkan kaupunginteatterille.
"”Pukeutuminen on kulttuuria, ja järkevät ihmiset eivät koskaan ole seuranneet muotia orjallisesti.” — Kari Lepistö."
Moottoripyöräilyn Espanjan Grand Prix 2009
200px|thumb|right|Jerezin rataprofiili
Espanjan Grand Prix oli kauden 2009 kolmas kilpailu. Se ajettiin Jerezin radalla 1.–3. toukokuuta.
William Billingsley
pienoiskuva|Ruusulautanen 1790-luvulta. pienoiskuva|Billingsleyn maalaama kulho [[Derbyn kaupunginmuseossa.]] William Billingsley (1758–1828) oli merkittävä englantilainen posliinimaalari. Hänen suunnittelemansa ruusukuvio on tiettävästi kuningatar Elisabet II:n suosikki.
Billingsley syntyi Derbyssä vuonna 1758. Hän pääsi harjoittelijaksi Royal Crown Derbyn tehtaille, jossa hänen samanniminen isänsä oli jo maalamassa astioihin kukkakuvioita. Nuorempi Billingsley kehitti kukkakuvioihin oman, herkän ja luonnonmukaisen tyylinsä, josta tuli hyvin suosittu. Hänen tekniikkaansa kuului levittää maalia paksusti maaliin kastetulla siveltimellä ja sitten pyyhkiä sitä vähemmäksi lähes kuivalla siveltimellä. Vaikka hänet tunnetaan parhaiten ”Billingsleyn ruusuista”, hän maalasi myös maisemia, rakennuksia ja muita kasveja.
Vuonna 1813 Billingsley perusti oman tehtaan vävynsä kanssa Nantgarwiin Etelä-Walesiin. Sama ongelma toistui siellä: kokonaiset uunilliset posliiniesineitä hajosivat poltossa. Silloin kun poltto onnistui, tuloksena oli hyvin kauniita tuotteita, mutta hävikki oli suurta. Mukaan haettiin yhtiökumppaneita, mutta ongelmia ei saatu ratkottua. Billingsley lähti Walesista 1820, ja tehdas suljettiin 1822.
Billingsley työskenteli uransa varrella myös Mansfieldissä, Worcesterissä, Swanseassa ja Coalportissa, ja paikalliset posliinimaalarit saivat häneltä vaikutteita.
VTV
VTV voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Heather Langenkamp
Heather Langenkamp (s. 17. heinäkuuta 1964 Tulsa, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Nancy Thompsonin roolistaan Painajainen Elm Streetillä -elokuvista. Hänen ensimmäinen roolinsa oli elokuvassa Outsiders – kolmen jengi vuonna 1983, joskin hän oli sivuroolissa ja hänen kohtauksensa oli poistettu elokuvasta. Hänen ensimmäinen pääosansa oli elokuvassa Nickel Mountain vuonna 1984. Lisäksi hän on esiintynyt mm. elokuvissa Suburban Beat (TV-elokuva) sekä lukuisissa TV-sarjoissa.