cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fokker F.27
FF-2
Fokker F.27 Mk 100 Friendship on valmistunut vuonna 1965. Kone lensi aluksi matkustajakoneena Iceland Airin riveissä Islannissa. Iceland Airilla kone lensi 23 265 tuntia ja laskuja kertyi 27 988. Karair osti sen käytettynä Islannista vuonna 1980. Konetta ei koskaan rekisteröity Suomeen, mutta sille varattiin rekisteritunnus OH-KFB. Lyhyen varastoinnin jälkeen Karair Oy vuokrasi koneen Ilmavoimille syksyllä 1980 ja kone sai tunnuksen FF-2. Vuonna 1982 Ilmavoimat lunasti koneen itselleen. Konetta käytettiin ilmavoimissa rahdin kuljetukseen ja laskuvarjohyppyihin aluksi Kuljetuslentolaivueessa Utissa ja vuodesta 1997 Tiedustelulentolaivueessa, nykyinen Tukilentolaivue Tikkakoskella. Kone poistettiin käytöstä vuonna 2004, koska valmistajan tuotantotuki moottorille oli päättynyt ja varaosien saanti vaikeutunut. Ilmavoimissa FF-2 lensi yhteensä noin 11 700 tuntia. Laskujen määrä oli noin 14 100. Kone luovutettiin 30.3.2004 Porin tekniikkaopistolle lentomekaanikkojen harjoituskoneeksi. Koneen lempinimi ilmavoimissa oli Vanha rouva.
FF-3
Fokker F.27 Mk 400M Troopship on ostettu Ilmavoimille uutena vuonna 1984. Konetta on käytetty ilmavoimissa rahdin kuljetukseen ja laskuvarjohyppyihin aluksi Kuljetuslentolaivueessa Utissa ja vuodesta 1997 Tukilentolaivueessa Tikkakoskella. Ilmavoimien Materiaalilaitos luovutti koneen WinNovalle Poriin lentokonetekniikkakoulutusta varten. Kone siirtolennettiin Poriin 28. toukokuuta 2013.
OH-LKA
Fokker F.27 Mk 200 Friendship -kone OH-LKA ostettiin Finnairille Islannista. Koneella korvattiin Finnairin laivastostaan poistamia Convair Metropolitan -koneita kotimaan reiteillä. Finnairin laivastossa kone oli 1980–1988 ennen kuin se korvattiin ATR 42-200 -koneilla.
OH-LKB
Fokker F.27 Mk 200 Friendship -kone OH-LKB hankittiin käytettynä Islannista ja se oli Finnairin käytössä 1980-1986.
OH-LKC
Fokker F.27 Mk 200 Friendship -kone OH-LKC oli Finnairin käytössä 1982–1988.
Rakenne
Kokometallinen kuljetuskone, ylätaso.
Koneessa ei ole lainkaan hydraulijärjestelmää vaan toiminnot on korvattu pneumatiikkajärjestelmällä (jarrut, laskutelineet, nokkapyöräohjaus) tai sähkömekaanisella toiminnolla (laskusiivekkeet).
10 Year Anniversary Tour
10 Year Anniversary Tour oli brittiläisen Black Sabbath -yhtyeen kymmenvuotisjuhlakiertue vuonna 1978. Se promotoi samalla yhtyeen uutta Never Say Die! -albumia.
Settilista
Kappaleet, jotka soitettiin vain muutamissa konserteissa:
Kuno Nevakari
Kuno Meriso Nevakari (vuoteen 1935 Nylund; 9. maaliskuuta 1913 Luvia – 30. joulukuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri ja professori. Hän oli Turun yliopiston hammasproteesiopin professori 1961–1963 ja sen jälkeen vuoteen 1978 Helsingin yliopiston hammas- ja leukaproteesiopin professori. Hänen tutkimusalaansa ovat purentaelimien fysiologia ja protetiikka.
Incesticide
Incesticide on grungeyhtye Nirvanan vuonna 1992 julkaistu kokoelmalevy. Albumi sisältää muun muassa demoja, varhaisia singlejä ja albumeilta pois jätettyjä kappaleita. Levyn tunnetuin kappale on Sliver, josta on tehty single. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, muita albumin kohokohtia ovat Dive, Been a Son ja Aneurysm.
Albumin kannen on maalannut yhtyeen laulaja Kurt Cobain. Albumi ylsi Billboard 200 -listalla 29 sijalle. Albumin julkaisi levy-yhtiö Geffen, joka on julkaissut monia muitakin Nirvanan albumeita. Albumi julkaistiin 14. joulukuuta 1992 Euroopassa ja 15. joulukuuta Yhdysvalloissa.
Box-Set julkaisu
Vuonna 2004 Incesticide julkaistiin box-setinä yhtyeen vuoden 1993 albumin In Uteron kanssa.
Francisco Arce
pienoiskuva|Francisco Arce Francisco Javier Arce (s. 2. huhtikuuta 1971) on paraguaylainen, valmentajana peliuransa jälkeen toiminut jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän pelasi Paraguayn maajoukkueessa 61 maaottelua ja teki niissä viisi maalia vuosina 1995–2004. Arce pelasi MM-kilpailuissa Ranskassa 1998 ja Japanin ja Etelä-Korean kisoissa 2002 sekä vuosien 1995, 1997 ja 1999 Copa Américassa.
Kotimaassaan Arce edusti Cerro Porteñoa vuosina 1989–1994 ja Libertadia 2004–2005. Hän pelasi Brasiliassa Grêmion joukkueessa vuosina 1994–1998 ja Palmeirasin joukkueessa 1998–2002 sekä Japanissa Gamba Osakan joukkueessa 2003.
Arce on valmentanut useita paraguaylaisia seuroja sekä vuosina 2011–2012 ja 2016–2017 Paraguayn maajoukkuetta.
Lublin R-XVI
Lublin R-XVI oli puolalaisen Plage i Laśkiewiczin kehittämä ja valmistama yksimoottorinen kevyt kuljetus- ja yhteyslentokone. Konetyyppi kehitettiin alun perin Puolan kansallisen LOT-lentoyhtiön matkustajakoneeksi, kilpaillen tilauksesta PWS-24:n kanssa. Helmikuussa 1932 ensilentonsa tehnyt R-XVI voitti koneiden välillä käydyn kilpailun, mutta PWS-24 oli jo tuotantovalmis, kun R-XVI olisi vaatinut jonkinasteisia muutoksia asetettujen vaatimusten täyttämiseksi. Lentoyhtiö päättikin lopulta tilata tuotantovalmiin PWS-24:n, sillä se ei halunnut viivästyttää hankintaansa.
Prototyyppiasteelle jääneen R-XVI:n historia ei tilauksen menettämiseen päättynyt. Konetyyppi herätti kiinnostusta lääkintäilmailupiireissä, ja siitä lähdettiin kehittämään ambulanssiversiota. R-XVIB -mallitunnuksen saanut muunneltu malli teki ensilentonsa keväällä 1933, ja osallistui saman vuoden kesäkuussa Espanjassa järjestettyyn II lääkintäilmailukongressiin. Tyyppi menestyi kongressissa tehdyissä lentokokeissa, ja tehdas saikin pian Espanjan matkan jälkeen viiden koneen tilauksen. R-XVI:tä valmistettiin lopulta kuusi kappaletta prototyyppi mukaan lukien.
Konetyyppi palveli edelleen evakuointitehtävissä Saksan hyökätessä Puolaan syyskuussa 1939, mutta kaikki koneet tuhoutuivat toisen maailmansodan aikana.
Taustaa
Valtio-omisteinen PLL Lot -yhtiö perustettiin 1. tammikuuta 1929, minkä jälkeen siviili-ilmailuosasto pyrki aloittamaan liikennekoneiden valmistuksen yhtiön tarpeisiin Puolassa.
Plagen esitys
R-XVI oli kevyt ylätasoinen maan sisäiseen liikenteeseen soveltuva liikelentokone, jonka suunnitteli Jerzy Rudlicki. Koneen suunnittelun perustana oli vaatimuksena määritellyn 220 hevosvoiman (164 kW) Škodan lisenssivalmistaman ilmajäähdytteisen Wright Whirlwind J5 -moottorin käyttö. Konetyyppi pohjautui jossain määrin tehtaan aiempaan R-XI-malliin. Mallien eroja olivat kuitenkin R-XVI:ssä käytetty uudelleensuunniteltu yhtenä osana valmistettu siipi, joka oli kiinnitetty koneen rungon yläosaan neljällä pultilla. Lisäksi siinä oli ohueksi valssatusta kromi-molybdeeniputkesta hitsaamalla koottu runko ja neljän hengen matkustamosta erotettu ohjaamo, joka oli myös nostettu ylös ja eteen, jotta se sijaitsisi siiven etureunassa. Kromi-molybdeeniputken käyttö laski koneen massaa noin 70 kilogrammalla.
Prototyyppi teki ensilentonsa helmikuussa 1932, jolloin sen lentäjänä oli Wladyslaw Szulczewcki. Tehdaskokeiden päätyttyä se luovutettiin Varsovaan varsinaisiin käyttökokeisiin.
Puolan lentoteknillisen tutkimuskeskuksen tekemät kestävyys- ja lentokelpoisuuskokeet olivat lupaavia. Konetta lennettiin 346 ja 501 kilogramman hyötykuormilla, jolloin saavutettiin merenpinnan tasolla 194 km/h ja 185 km/h nopeudet. Vuoden puolivälissä prototyyppi siirrettiin Puolan kansalliselle lentoyhtiölle LOT:lle, joka teki sille sadan tunnin kestokokeen posti- ja tavaraliikenteessä. R-XVI saavutti ensimmäisen sijan kesäkuussa Varsovan International Aviation Meetingin yhteydessä järjestetyssä kuljetuskoneiden kilpailussa. Kone menestyi hyvin kilpailijaansa PWS-24:ää vastaan, mutta siihen olisi pitänyt tehdä joitakin tilaajan vaatimia muutoksia halutun hyötykuorman saavuttamiseksi. Kilpailijan taas ei tarvinnut muuttaa ehdokastaan, vaan se täytti kaikki esitetyt vaatimukset. LOT ei halunnut viivästyttää konehankintaansa, vaan tilasi uutena koneenaan PWS-24:n.
Lublin R-XVIB
Muunneltu kone valmisteltiin nopeasti osallistumaan Espanjassa 1.–4. kesäkuuta 1933 järjestettyyn II lääkintäilmailukongressiin, joka järjestettiin samanaikaisesti VII sotilaslääkintäkongressin kanssa. Koneen lentäjänä oli kapteeni Zygmunt Janicki ja mekaanikkona kersantti Leon Zamiara, joiden lisäksi matkustajana oli lääkintämajuri Kazimierz Michalik. He lensivät reittiä Poznan-Leipzig-Frankfurt am-Main-Strasbourg-Lyon-Marseille-Barcelona. Puolalaiset saavuttivat menestystä onnistuneilla luennoillaan ja ensiapuväline-esittelyillään, minkä lisäksi R-XVIB oli ainoa esitellyistä lentokoneista, joka saapui Madridiin lentäen. Järjestetyissä testeissä kone osoittautui parhaaksi ehdokkaaksi, ja sai arvostetun Raphael Cup -palkinnon. Ranskalainen Potez 29 ja espanjalaisomisteinen Ford Trimotor saivat muut palkinnot.
Belgialaisten kuningas
Belgialaisten kuningas on arvonimi, jonka kantajat ovat toimineet Belgian valtionjohtajina ja kansalaisten hallitsijoina aina vuodesta 1831 lähtien.
Lublin R-XVI
Lublin R-XVIB
Kongressin päätyttyä kone lennätettiin takaisin Varsovaan Burgosin, Biarritzin, Bordeaux’n, Pariisin, Strasbourgin ja Prahan kautta. 5 730 kilometrin lento oli menestys, ja kone saavutti runsaasti julkisuutta. Tehdas sai pian onnistuneen Espanjan matkan jälkeen viiden koneen tilauksen. Tilatun sarjan ensimmäinen kone valmistui keväällä 1934 ja se sai tunnuksen SP-AOH (valmistenumero 11.2).
Belgialaisten kuningas
Kuninkaan valtaoikeudet
Belgia on perustuslaillinen monarkia, jossa kuninkaan valta on hyvin rajallinen ja hänen asemansa valtionpäämiehenä on määritelty Belgian perustuslaissa.
Lublin R-XVI
Lublin R-XVIB
Sarjakoneisiin oli tehty joitakin prototyypistä poikkeavia muutoksia. Niiden rungon poikkileikkaus oli muutettu yläosan osalta kulmikkaammaksi, ohjaamon tuulilasi oli suunniteltu uudelleen ja lentäjän näkyvyyttä parannettu, minkä lisäksi koneissa käytettiin prototyypistä poiketen Standard Steelin metallista säädettävälapakulmaista potkuria. Kaikki viisi tuotantokonetta (valmistenumerot 11.2–11.6) rekisteröitiin samaan sarjaan SP-AOH:sta SP-AOJ:hin sekä SP-AOM. Näistä numero 11.3 esiintyi vuonna 1939 tunnuksella SP-BNO, mikä osoitti koneen olleen jossain vaiheessa käytöstä poistettuna ja myöhemmin palautettu rekisteriin.
Belgialaisten kuningas
Kuninkaan valtaoikeudet
Kuninkaalla on perustuslain mukaan toimeenpanovalta, mutta se on hyvin rajallinen, sillä mikään kuninkaan toimenpide tai allekirjoitus ei tule voimaan ilman hallituksen asianomaisen jäsenen allekirjoitusta. Lisäksi hän ei voi julkisesti esittää mielipiteitään poliittisista kysymyksistä ilman hallitukselta saamaansa lupaa niiden esittämiseen.
Lublin R-XVI
Lublin R-XVIB
Kaikki kuusi konetta olivat edelleen Puolan ilmavoimien käytössä Saksan hyökätessä Puolaan syyskuussa 1939, ja ne palvelivat evakuointitehtävissä. Kaikki koneet tuhoutuivat toisen maailmansodan aikana.
Belgialaisten kuningas
Kuninkaan valtaoikeudet
Belgialaisen perustuslakitulkinnan mukaan kuninkaalla on myös lainsäädäntövaltaa, sillä hän allekirjoittaa ja saattaa voimaan edustajainhuoneen hyväksymät lait. Tämä valtaoikeus on myös erittäin tarkasti määritelty. Vuonna 1990 kuningas Baudouin kieltäytyi allekirjoittamasta lakia, joka poisti abortin rangaistavuuden. Kieltäytymisen tähden hänen tuli erota virastaan kolmen vuorokauden ajaksi, ja hänen todettiin olevan kykenemätön hallitsemaan. Tänä aikana hallitus perustuslain mukaisesti käytti hyväkseen kuninkaan valtaoikeuksia ja allekirjoitti lain kuninkaan puolesta.
Arvonimi
Belgiassa kuninkaan arvonimi on historiallisista syistä "belgialaisten kuningas", ei "Belgian kuningas". Esimerkki otettiin aikakauden Ranskasta, jossa restauraation eräässä vaiheessa kuninkaan arvonimi, joka oli aiemmin ollut Ranskan kuningas, muutettiin muotoon ranskalaisten kuningas. EU-sopimuksissa se esiintyy kuitenkin muodossa "Belgian kuningas" kuten suomen kielessä muutenkin on tapana.
Belgian perustuslain mukaan kuningas astuu valtaistuimelle vasta vannottuaan valan eikä kuten monissa muissa monarkioissa välittömästi edeltäjänsä kuoltua tai luovuttua kruunusta. Albert II ei siis noussut valtaan 31. heinäkuuta 1993 veljensä kuoltua, vaan vasta 9. elokuuta vannottuaan perustuslaillisen valan.
Belgialla on kolme virallista kieltä, joista hollanti ja ranska ovat yleisimmät. Monet kuninkaat ja kuninkaallisen perheen jäsenet tunnetaan eri nimillä eri kielillä. Belgialaisten näkemyksen mukaan on tärkeätä, että hallitsija puhuu maan molempia valtakieliä ja siksi kuninkaallisen perheen jäsenet suorittavan osan koulunkäynnistään kummallakin kielellä. Lisäksi yleisesti kuningasta pidetään maan yhtenäisyyden symbolina.
Kruununperimys
thumb|left|250px|Ranskan [[Ludvig Filip I kieltäytyy Belgian kuninkuudesta, jota hänelle kansalliskokouksen puolesta on tarjonnut Nemoursin herttua. Maalannut Nicolas Gosse (1787–1878)]] Belgian nykyisen, vuonna 1991 hyväksytyn perustuslain muutoksen mukaisesti on luovuttu saalilaisesta vallanperimyksestä, jonka mukaan vain miespuoliset perivät kruunun. Nykyisin perimysjärjestys on sukupuolesta riippumaton, ja valta siirtyy vanhimmalle avioliitossa luonnollisesti syntyneelle lapselle riippumatta sukupuolesta.
Kruununperijän käyttämä titteli on Brabantin herttuatar (tai herttua). Nykyään tätä titteliä käyttää kruununprinsessa Elisabeth.
Belgian kruununperimys:
Erikieliset nimitykset
Nykyinen kuningas on ranskaksi Philippe ja hollanniksi Filip. Viides kuningas oli Baudouin ranskaksi ja Boudewijn hollanniksi. Kolme nimeä Leopold kantanutta kuningasta olivat ranskaksi Léopold ja hollanniksi Leopold.
Maan saksankieliset käyttävät yleensä ranskankielisiä nimiä, kuten myös ulkomaalaiset. Poikkeus on Leopold, josta on alettu yleisesti käyttää nimeä "Leopold", luultavasti saksalle ja englannille vieraan é-kirjaimen vuoksi.
Kuninkaat tunnetaan aina järjestysluvulla, vaikka nimi olisi ensimmäistä kertaa käytössä. Tämän vuoksi Baudouin oli kuningas Baudouin I, vaikka kuningas "Baudouin II:ta" ei ole (vielä) ollutkaan. Myös tämä käytäntö poikkeaa muista monarkioista.
Oleh Husjev
Oleh Husjev (, s. 25. huhtikuuta 1983 Sumy, Ukraina, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija, joka pelasi pitkään Dynamo Kiovassa. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura
Husjev aloitti uransa Arsenal Kiovassa, josta hän siirtyi paikallisvastustaja Dynamoon kesällä 2003. Hänet valittiin Ukrainan maajoukkueeseen Saksan vuoden 2006 MM-kisoihin, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa Ukrainan kaikissa viidessä ottelussa ja teki maalin rangaistuspotkukilpailussa neljännesvälierissä Sveitsiä vastaan.
Muuta
Ukrainan valioliigan ottelussa maaliskuussa 2014 Husjev törmäsi rajunnäköisesti FK Dnipro Dnipropetrovskin maalivahdin Denys Boikon kanssa ja nielaisi kielensä. Hän olisi saattanut kuolla ilman Dnipron Džaba Kankavan apua.
Qingdao
Qingdao (yksink.: 青岛, perint.: 青島, pinyin: Qīngdǎo, suomeksi: Vihreä saari, aiempi translitterointi: Tsingtao) on satamakaupunki Shandongin maakunnassa Kiinassa. Qingdao sijaitsee Keltaisenmeren rannalla Shandongin niemimaalla. Ympäröivä seutu mukaan luettuna Qingdao käsittää 11 282 km² kokoisen alueen, jolla asui vuoden 2017 lopussa 9 290 500 henkilöä. Saksa miehitti aluetta vuodesta 1897 vuoteen 1914 ja Saksan vallan ajoilta kaupungissa on säilynyt saksalaistyylistä arkkitehtuuria. Qingdaon Tsingtao-panimo on myös ehkä Kiinan tunnetuin oluenvalmistaja. Qingdaossa pidettiin vuoden 2008 Pekingin olympiakisojen purjehduskilpailut.
Maantiede
thumb|vasen|[[Laoshan.]] Qingdao sijaitsee Itä-Kiinan Shandongin maakunnan itäosassa Shandongin niemimaalla Jiaozhounlahden rannikolla. Lahti tunnetaan yhtenä Pohjois-Kiinan parhaista luonnonsatamista. Keltaisenmeren toisella puolella sijaitsee Korean niemimaa. Qingdaon naapurikaupunkeja ovat Yantai koillisessa, Weifang lännessä ja Rizhao lounaassa. Qingdaon kaupunkiin hallinnollisesti kuuluvan alueen pinta-ala on 11 282 km². Kaupungin maantieteen tyypillisiä piirteitä ovat kukkulat ja rantaviiva. Kaupungin alueeseen kuuluu kolme suurempaa vuorijonoa. Laoshan kohoaa 1 132,7 metrin korkeuteen merenpinnasta. Muita vuoria ovat esimerkiksi Daze (736,7 m), Xiaozhu (724,9 m) ja Tiejue (595,1 m). Alueen läpi kulkee kaikkiaan 224 jokea, joista 33 on suurehkoja. Suurimpiin jokiin lukeutuvat esimerkiksi Dagu ja pohjoinen Jiaolai. Molempiin jokiin kuuluu useita sivuhaaroja. Rantaviivaa kaupungilla on yhteensä noin 817 kilometriä. Kaupungin alueeseen kuuluu 69 saarta, joista vain Tianheng ja Lingshan ovat kooltaan yli neliökilometrin. Saarista 10 on asuttu vakituisesti.
Luonto
Qingdaon alueella tavataan 1 237 eri kasvilajia. Eri lintulajeja alueella tavataan 355. Suuremmat eläinlajit ovat pääasiassa kadonneet. Alueen eläinlajeista 66 kuuluu eri tavoin suojeltuihin lajeihin.
Ilmasto
Qingdaossa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 13 °C ja keskimääräinen sademäärä 730 millimetriä. Elokuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 26 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin –1 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 180 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 10 millimetriä. Sumut ovat alueella yleisiä.
Hallinnollinen jako
thumb|vasen|Qingdaon hallinnollinen jako Hallinnollisessa jaossa Qingdao on prefektuuritason kaupunki, mutta sillä on ns. alimaakuntatason kaupungin status. Eli se on maakunnan ohjauksessa kuten muut prefektuuritason alueet, mutta toimii itsenäisesti maakunnasta talouden ja lainsäädännön osilta.
Kaupunki jakautuu seitsemään kaupunkipiiriin sekä kolmeen piirikuntatason kaupunkiin.
Historia
thumb|Saksan siirtomaahallinnon aikainen rakennus Qingdaossa. thumb|Toukokuun neljännen päivän aukio. Qingdaon perustamispäivänä pidetään 14. kesäkuuta 1891, jolloin Qing-dynastia rakennutti paikalle sotilaiden asuntoja. Vielä tuolloin paikka tunnettiin nimellä Jiao’ao. Saksan keisarikunta miehitti alueen vuonna 1897 sen jälkeen, kun saksalaisia lähetyssaarnaajia vastaan oli hyökätty Juyessä Shandongissa. Jiao’aon kiinalaiset sotilaat eivät tehneet vastarintaa ja Kiina allekirjoitti 6. marraskuuta 1898 sopimuksen, jolla alue vuokrattiin Saksalle 99 vuodeksi. Saksalaiset rakennuttivat varsinaisen kaupungin ja sataman, jonka saksalainen nimi Tsingtau johdettiin Qingdao-nimisestä saaresta. Siirtomaa-alue sai nimen Kiautschou. Vuokrasopimuksen alussa vuonna 1897 kaupungissa oli arviolta 83 000 asukasta. 2. syyskuuta 1898 Qingdao julistettiin vapaaksi satamaksi ja se asetettiin laivaston alaisuuteen siirtomaaviraston sijaan. Sataman ja kaupungin lisäksi saksalaiset rakennuttivat vuonna 1904 valmistuneen rautatien Jinaniin. Kaupungista pyrittiin rakentamaan mallisiirtokunta eurooppalaisittain rakennetun keskustan ja palveluiden kuten sairaaloiden ja koulujen kautta. Taloudellisesti siirtokunnasta ei kuitenkaan tullut kannattava. Saksan vallan ajan loppupuolella kaupungissa asui arviolta 200 000 asukasta, joista noin 98 % oli kiinalaisia.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Japani miehitti kaupungin 7. marraskuuta 1914. Myös Kiina julisti sodan Saksalle vuonna 1917. Versailles’n rauhan nojalla kaupunki jäi kuitenkin Japanin hallintaan. Kiinalle epäedullinen rauhansopimus johti mielenosoituksiin Pekingissä 4. toukokuuta 1919 ja patrioottisen toukokuun neljännen päivän liikkeen syntyyn. Yhdysvallat painosti Japania palauttamaan alueen Kiinalle, johon Japani myöntyi Washingtonin konferenssin seurauksena. Japani luovutti kaupungin Kiinalle 10. joulukuuta 1922. Kuomintang hallitsi Qingdaota vuodesta 1929 lähtien ja sen satamaa alettiin kehittää Tianjinin sataman kustannuksella. Qingdao ohitti satamansa koossa Tianjinin jo vuonna 1930. Japani miehitti kaupungin uudelleen vuonna 1938 Kiinan–Japanin sodan aikana ja miehitti kaupunkia aina vuoteen 1945. Miehitysaikanaan japanilaiset kehittivät kaupungin teollisuutta huomattavasti.
Sodan jälkeen Kiinan kansantasavallan vallan alettua vuonna 1949 kaupunki kasvoi ja sulautti itseensä sitä ympäröineitä asutuskeskuksia. Tätä kehitystä jatkui aina vuoteen 1984 saakka. Tuolloin Qindao julistettiin yhdeksi Kiinan avoimista kaupungeista, jonne sai tehdä sijoituksia ulkomailta. Nykyisin Qingdao on yksi Kiinan 15:stä alimaakuntatason kaupungista. 1990-luvulta lähtien kaupungin keskustaa on siirretty alkuperäiseltä paikaltaan Foshanin lahdelta itään vanhan kaupungin suojelemiseksi. Tämän kehityksen takia kaupungissa voidaan katsoa olevan kaksi varsinaista keskustaa, vanhakaupunki vanhoine siirtomaa-ajan rakennuksineen ja uudempi taloudellinen keskus pilvenpiirtäjineen.
Liikenne
Qingdaon satama luetaan rahtimääränsä perusteella maailman kymmenen suurimman sataman joukkoon. Vuonna 2020 on tarkoitus avautua myös toisen Dongjiakoun sataman. Yhteyksiä ulkomaille kulkee Qingdao Liutingin kansainvälisen lentokentän kautta. Lentokenttä sijaitsee noin 24 kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen. Kaupungista kulkee myös laivareittejä Etelä-Koreaan ja Japaniin.
Talous
thumb|Pilvenpiirtäjiä Qingdaossa. Vuonna 2017 Qingdaon bruttokansantuote oli 1 102,4 mrd. CNY, eli henkilöä kohden 119 215 CNY. Virallisissa julkaisuissa Qingdaota kuvaillaan usein tekstiili-, kemian- ja kevyenteollisuuden keskukseksi. Alun perin saksalaisten perustama Tsingtao-panimo on Kiinan tunnetuin olutpanimo ja sijaitsee Qingdaossa. Tsingtao on yksi Kiinan tunnetuimmista oluista. Taloudellisesti nopeasti Qingdaossa on kehittynyt etenkin Jiaozhounlahden länsiranta varsinaista vanhaa kaupunkia vastapäätä. Alueella sijaitsevat useiden eri suurten yritysten, kuten Haierin pääkonttorit.
Väestö
Qingdaon asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 9 290 500. Heistä 6 252 500 asui varsinaisella kaupunkialueella ja loput maaseudulla.
Matkailu
Qingdaon nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Qingdaon televisiotorni, St. Michael’s Cathedral, Ba Da Guan ja Jiaozhou Governor’s Hall. Qingdaon kaupungissa on paljon vanhoja saksalaistyylisiä taloja, koska Qingdao oli merkittävä kauppa-alue Saksalle ja muille Euroopan maille.
Suwałkin käytävä
thumb|Suwalkin kuviteltu käytävä erottuu mustalla Puolan ja Liettuan rajalla. Suwalkin käytävä on nimitys alueesta Liettuan ja Puolan rajalla, joka erottaa Venäjään erillisalueena kuuluvan Kaliningradin Valko-Venäjästä. Kaliningradista on 96,6 kilometriä matkaa Valko-Venäjän rajalle.
Käytävä on yksi Euroopan tulenarimpia alueita, koska se on pääosin Nato-maa Puolan alueella, jota sekä Nato että Venäjä tarkkailevat tiiviisti. Baltian maiden ainoa maayhteys muihin Euroopan Nato-maihin ja muuhun Manner-Eurooppaan kulkee Suwalkin kautta.
Venäjän arveltiin yrittävän tunkeutua Suwalkin alueelle Zapad 2017 -sotaharjoituksen yhteydessä, mutta se ei tehnyt sitä.
Käytävä nousi uudelleen esille heinäkuussa 2023, jolloin Valko-Venäjälle sijoitettuja Wagner palkkasotilaita on väitetty siirtyneen Puolan rajalle Suwalkin edustalle. Venäjän toimintaa pidetään provosointina, jossa Wagnerille on määritelty uusia missioita Ukrainassa sotimisen sijasta, mutta Puola ja Liettua ovat varautuneet myös sotilaalliseen toimintaan. Puola on siirtänyt 1000 sotilasta Valko-venäjän rajalle hallitsemaan sotilaallista kehitystä alueella.
Lähteet
54.25439°N, 23.31497°W
Oleg
Oleg, Oleh tai Aleh (ven, ukr: Олег) on Venäjällä ja Ukrainassa käytetty miehen nimi. Suomessa nimi Oleg on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 2 093 ihmiselle, joista yli puolet on syntynyt 1960- tai 1970-luvulla.
Esko Nevalainen
Esko Ilmari Nevalainen (10. toukokuuta 1925 Kittilä – 23. heinäkuuta 2008 Helsinki ) oli suomalainen elokuvaaja. Hän aloitti kuvaajana 1953 ja kuvasi kymmeniä kameratyön puolesta hyvin jäsenneltyä pitkää elokuvaa ja muutamia televisiosarjoja.
Nevalainen sai Jussi-palkinnon Matti Kassilan ohjaaman elokuvan Elokuu (1956) kuvauksesta ja kolmesta muusta elokuvasta. Hän teki Kassilan kanssa yhteistyössä useita elokuvia.
Timo Nevalainen
Timo Juhani Nevalainen (s. 1939) on suomalainen lääkäri ja professori. Hän työskenteli Turun yliopiston patologisen anatomian professorina vuodesta 1981. Hän tutki erityisesti haiman ja sydänlihaksen solujen vaurioitumista ja ruoansulatuselimistön kasvainten hienorakennetta.
Enya
Enya, joskus mediassa: Enya Brennan, oikea nimi: Eithne Pádraigín Ní Bhraonáin (s. 17. toukokuuta 1961 ) on Irlannin menestyneimpiä artisteja ja maan rikkaimpia naisia. Artistin nimi juontuu Eithne-nimestä, joka kuulostaa englannin kielellä lausuttuna Enyalta. Enya-nimen alla työskentelee säveltäjä ja esittäjä Enyan lisäksi kaksi henkilöä: tuottaja Nicky Ryan ja sanoittaja Roma Ryan. Enya on yksi maailman myydyimmistä artisteista.
Lapsuus ja Clannad
Enya syntyi Gweedoressa Donegalin kreivikunnassa Luoteis-Irlannissa yhdeksänlapsisen musikaalisen perheen neljänneksi nuorimmaksi lapseksi. Hänen isovanhempansa olivat ympäri Irlantia tunnetun yhtyeen jäseniä ja hänen isänsä oli Slieve Foy Band -yhtyeen johtohahmo ennen kuin perusti pubin nimeltä Leo’s Tavern. Eithnen äiti opetti musiikkia peruskoulussa ja kuului tanssiyhtyeeseen. Eithnen sisarukset muodostivat An Clann As Dobhair -yhtyeen, joka vaihtoi vuonna 1970 nimensä Clannadiksi.
Eithne liittyi Clannadiin vuonna 1980. Hänen lisäkseen yhtyeeseen kuuluivat hänen sisaruksensa Máire Brennan (Moya), Pól ja Ciarán ja kaksoissedät Noel ja Padraig Duggan. Eithne soitti yhtyeessä kosketinsoitinta ja lauloi taustoja Clannadin albumeilla Crann Úll (1980) ja Fuaim (1982). Pian Clannadin tultua tunnetuksi Vastaisku-elokuvan tunnuskappaleen myötä tuottaja-manageri Nicky Ryan jätti yhtyeen. Eithne seurasi esimerkkiä ja aloitti oman soolouransa.
Sooloura
Eithne alkoi työstää ensimmäistä sooloalbumiaan Nicky Ryanin ja tämän vaimon Roma Ryanin kanssa. He nauhoittivat kaksi instrumentaalikappaletta, An Ghaoth Ón Ghrian ja Miss Clare Remembers. Kappaleet julkaistiin vuonna 1983 ilmestyneellä albumilla Touch Travel. Ensimmäisen kerran Eithne käytti nimeä Enya säveltäessään vuonna 1984 musiikkia elokuvaan The Frog Prince. Seuraavan kerran Enya esiintyi vuonna 1987 Sinéad O’Connorin ensialbumilla The Lion and the Cobra, jolla hän lausui iiriksi psalmit 91:11–13 kappaleessa "Never Get Old".
Enya valittiin esittämään kelttiläistä musiikkia BBC:n dokumentissa The Celts vuonna 1986. Samat kappaleet julkaistiin Enyan debyyttialbumilla Enya vuonna 1987, mutta ne saivat vain vähäistä huomiota.
Kolme vuotta myöhemmin Enya teki toisen menestysalbuminsa, Shepherd Moons, jota myytiin yli kymmenen miljoonaa kappaletta. Albumi toi Enyalle Grammy-palkinnon. Watermarkin kappaleita "On Your Shore" ja "Exile" ja The Celts -dokumentin "Epona"-kappaletta käytettiin runsaasti elokuvassa L.A. Story. Kappaletta "Ebudae" käytettiin myös Robin Williamsin tähdittämän elokuvan Toys soundtrackilla. Eniten huomiota sai kuitenkin kappaleen "Book of Days" käyttö elokuvassa Kaukainen maa. Vaikka Enya voitti "parhaan New Age -albumin" Grammy-palkinnon Shepherd Moons -albumillaan, hän ei itse luokittele musiikkiaan New Age -musiikiksi.
Neljä vuotta myöhemmin, 1995, hän voitti jälleen parhaan New Age -albumin Grammyn The Memory of Trees -albumillaan. Albumin kansitaidetta innoitti Maxfield Parrishin maalaus The Young King of the Black Isles. Vuonna 1997 Enya julkaisi ensimmäisen kokoelmalevynsä, Paint the Sky with Stars: The Best of Enya. Albumi sisälsi kaksi uutta kappaletta. Viiden vuoden tauon jälkeen vuonna 2000 uhän julkaisi seita Grammyjä saaneen albuminsa A Day Without Rain.
2000-luvun alussa Enya piti taas albumien julkaisussa pitkän tauon. Yli neljän vuoden odotuksen jälkeen Enyan ihailijat saivat kuitenkin kuulla japaninkielisen kappaleen "Sumiregusa" syyskuussa 2004. Kappaletta käytettiin Japanissa Panasonicin mainoskampanjassa.
Marraskuussa 2005 Enya julkaisi seitsemännen studioalbuminsa, Amarantinen. Albumilta on julkaistu Euroopassa kaksi singleä: "Amarantine" ja "It's in the Rain". Lisäksi Japanissa julkaistiin promo "If I Could Be Where You Are" ja Yhdysvalloissa remix kappaleesta "Someone Said Goodbye". Amarantine-levystä julkaistiin joulupainos syksyllä 2006, jolloin Enya myös kertoi työstävänsä uutta, kokonaista joulualbumia, jonka oli tarkoitus ilmestyä syksyllä 2007. Joulualbumi And Winter Came... ilmestyi kuitenkin vasta 10. marraskuuta 2008. Albumilta on julkaistu kaksi singleä: "Trains and Winter Rains" ja "White is in the Winter Night".
Lokakuussa 2015 Enya ilmoitti julkaisevansa yhdeksännen studioalbuminsa 20. marraskuuta. Albumi kantaa nimeä Dark Sky Island. Albumin ensimmäinen single "Echoes In Rain" julkaistiin 8. lokakuuta 2015. Ensimmäinen single on Enyan mukaan kumppanikappale "Orinoco Flow" -hitille. Toinen single "So I Could Find My Way" julkaistiin 2. marraskuuta 2015. Enya kertoi BBC:lle matkustelujensa inspiroineen tuoretta albumia. Hänen mukaansa matkojen teosta ja matkustelusta tuli lopulta albumin keskeisimmät teemat.
Musiikki
Enya on laulanut kappaleitaan useilla kielillä, kuten iiriksi, latinaksi, englanniksi, kymriksi, espanjaksi, ranskaksi, japaniksi sekä J. R. R. Tolkienin luomilla kielillä quenyalla ja sindarilla. Kolmella Amarantinen kappaleella lauletaan loxianiksi, Roma Ryanin luomalla keinotekoisella kielellä, jota ovat innoittaneet muun muassa Tolkienin haltiakielet.
Enya sävelsi ja lauloi kaksi kappaletta, ”May It Ben” ja ”Aníronin”, Peter Jacksonin Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogian ensimmäiseen osaan Sormuksen ritarit (2001).
Enya konsertoi harvoin.
Enyan kappaleita listoilla
Enyan esikoisalbumin Enya kappale "Boadicea" sai myöhemmin huomiota The Fugeesin samplatessa sitä kappaleessaan "Ready or Not". Enya antoi kuitenkin vastahakoisesti luvan käyttää samplea.
Vuonna 1997 Enyalle tarjottiin mahdollisuutta säveltää tunnusmusiikki Titanic-elokuvaan, mutta hän kieltäytyi. Tunnuskappaleen "My Heart Will Go On" lauloi myöhemmin Céline Dion saaden suurta suosiota.
A Day Without Rain -albumin kappaletta "Only Time" käytettiin radiokanavilla selostuksen taustalla kerrottaessa syyskuun WTC-iskuista vuonna 2001. Laulaja itse kuitenkin paheksui kappaleen käyttöä muistotarkoituksessa, erityisesti kun kappaleesta alkoi levitä internetissä remix-versioita. Hän julkaisi erikoisversion kappaleesta keräämään avustuksia terrori-iskun uhreille. Useat Enyan ihailijat ovat suuttuneet Enyan musiikin yhdistämisestä WTC-iskuihin, kuten myös kappaleen "May It Be" käyttämisestä CNN:n Larry King Live -ohjelmassa Afganistanin sodan yhteydessä vuonna 2002.
"Boadicea"-kappaleen samplea on käyttänyt luvan kanssa myös Mario Winans vuonna 2004 kappaleessaan "I Don't Wanna Know". Kappaleesta tuli Enyan korkein saavutus Billboard Hot 100 -listalla: se pääsi parhaimmillaan listakakkoseksi.
Yksityiselämä
thumb|Manderley Castle, Enyan kotilinna, [[Killineyssä, Dublinin lähellä.]] Enya suojelee yksityisyyttään tarkasti ja pyrkii pitämään yksityiselämänsä erossa muusikonurastaan. Hän on pysynyt naimattomana eikä hänellä ole lapsia. Hän asuu Killineyn kylässä Dublinin eteläpuolella pienessä linnassa. Enya osti linnan vuonna 1997 ja uudelleennimesi sen Manderley Castleksi Daphne du Maurierin Rebekka-romaanissa esiintyvän kuvitteellisen rakennuksen mukaan. Vuonna 2016 julkaistun lehtitiedon mukaan hänen omaisuutensa on noin 120 miljoonaa euroa.
Helagsfjället
Helagsfjället, eteläsaameksi Maajåelkie, on tunturi Bergin kunnassa, Härjedalenin maakunnassa Ruotsissa. Tunturin korkein huippu, Helags, kohoaa 1 796 metrin korkeuteen ja on korkein huippu napapiirin eteläpuolella Ruotsissa. Tunturin lounaispuolella sijaitsee 1 682 metriä korkea Predikstolenin huippu. Tunturin itäpuolella sijaitsee Ruotsin eteläisin jäätikkö, Helagsgaciären. Tunturin huippu nousee noin 700 metriä ympäröivän ylätasangon tasolta. Helagsfjälletin juurella sijaitsee Svenska Turistföreningenin ylläpitämät Helags Stugorna -lomakeskus.
Enya
Kunnianosoitukset
Enyan mukaan on nimetty 6433 Enya -niminen asteroidi.
Singlet
Vuonna 2000 Enya julkaisi DVD-muotoisen videokokoelman Enya: The Video Collection.
Moreenimuodostuma
Moreenimuodostuma on pääosin moreenista muodostunut kumpu tai selänne, joka erottuu maanpinnan korkokuvassa omana itsenäisenä kohomuotona. Kohoumia muodostuu nykyisissä aktiivisten jäätiköiden toiminnan tuloksena, mutta fossiloituneita moreenimuodostumia tavataan esimerkiksi viime jääkauden aikaisten mannerjäätiköiden toiminnan tuloksena. Vanhat moreenimuodostumat löytyvät aluskasvillisuuden ja metsien peittämänä useilta seuduilta maapallon eri osista. Suomen pinta-alasta on moreenimuodostumia noin 15 %.
Moreenimuodostumat sisältävät pohjamoreenia tai pintamoreenia tai joskus molempia. Pohjamoreeni muodostuu jäätiköiden alla ja on siksi tiiviiksi pakkautunut harmaan- tai harmaanruskeanvärinen maalaji. Pääosin pohjamoreenista koostuvat esimerkiksi drumliinit, De Geer -moreenit sekä useimmat kumpumoreenit. Pintamoreeni on löyhärakenteista, osittain lajittunutta ja paikoitellen kerrostunutta moreenia. Se on syntynyt kerääntymällä jäätikön pinnalle, railoihin ja pieniin halkeamiin, josta se on laskeutunut jäätikön sulaessa pohjamoreenin päälle erimuotoisiksi kummuiksi. Toinen syntytapa on joutua jäätikön puskemaksi. Kun virtaavan jäätikön edessä sijaitseva moreenikumpu joutuu etenevän jäätikön puskemaksi, se koostuu silloin pintamoreenista. Joskus etenevä jäätikkö työntää edellään pohjamoreenia, josta muodostuma sitten koostuu. Pääosin pintamoreenista koostuvat eräät kumpumoreenien ja reunamoreenien muodot.
Moreenimuodostumat ovat tyypillisesti 5–25 metriä korkeat ja ne erottuvat maanpinnan korkokuvassa kohoumina. Muodostumat voivat esiintyä yksittäisinä kohoumina, mutta on myös tavallista, että ne esiintyvät parvina. Esimerkiksi Keski-Suomen järvialueella Pieksämäen ympäristössä esiintyy 14 500 drumliinia ja Kuusamossa 4 000 drumliinia. Toisinaan niihin liittyy muitakin maalajeja, jotka lisäävät muodostuman ympäristön geologista monimuotoisuutta. Sellaiset lisäpiirteet ovat rantamuodostumat, sulamisvesien purkausuomat, dyynit ja siirtolohkareet. Tämä ilmenee erityisen selkeästi Salpausselkien rakenteessa. Salpausselkien yksi rakenteellinen osa on reunamoreenit, joiden yhteyteen on lisäksi kasautunut runsaasti veden kuljettamaa kiveä, soraa, hiekkaa ja savea.
Moreenimuodostumiin sisältyvät maisemalliset ja biologiset arvot ovat samantapaisia kuin harjujen ja kallioiden. Suomessa on inventoitu valtakunnallisesti arvokkaat moreenimuodostumat. Niillä on merkitystä viimeisimmän jääkauden ja sen päättymisen historiaa tutkittaessa.
Erilaisia moreenimuodostumia ovat:
Vaasan palo
Vaasan palo oli 3. elokuuta 1852 syttynyt laaja tulipalo, joka tuhosi suurimman osan Vaasan kaupungista. Tulipalo alkoi Läntisen Pitkänkadun varressa sijainneesta turvepehkuvarastosta. Vaasan 403 talosta tuhoutui 379 taloa ulkorakennuksineen, ja kuusi ihmistä sai palon seurauksena surmansa. Palossa tuhoutuneiden talojen arvoksi on laskettu 290 000 hopearuplaa.
Aleksandra Marinina
thumb|Aleksandra Marinina Aleksandra Marinina, oikealta nimeltään Marina Anatoljevna Aleksejeva (, s. 16. heinäkuuta 1957 Lviv, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen rikoskirjailija. Hän on julkaissut 25 romaania, joita on käännetty 20 kielelle.
Vaasan palo
Kaupungin rakennuksista säilyivät hovioikeuden talo (nykyinen Mustasaaren kirkko), rakenteilla ollut lääninhallituksen talo, lääninsairaala, kruununvankila, kruunun viljamakasiini, venäläisen varuskunnan varikkomakasiini ja ruutivarasto, niin sanottu Wasastjernan talo sekä parikymmentä yksityistä puutaloa. Tulipalon seurauksena Vaasan kaupunki määrättiin 1854 uudelleenrakennettavaksi noin seitsemän kilometriä aiemmalta paikaltaan luoteeseen Klemetsön niemelle eli nykyisen Vaasan keskustan paikalle. Carl Axel Setterbergin laatima uusi asemakaava perustui leveisiin puistokatuihin vastaisten kaupunkipalojen ehkäisemiseksi. Kaupunki myös uudelleennimettiin Nikolainkaupungiksi. Kaupungin paloa edeltänyt sijainti tunnetaan nykyisin nimellä Vanha Vaasa.
Teoriat palon aiheuttajasta
Palon aiheutti mahdollisesti vahingossa vöyriläinen torppari Mårten Pehrinpoika Ohls pudottaessaan piipun sytyttämiseen käyttämänsä tulitikun turvepehkuun. Teoria perustuu siihen, että 1900-luvun alussa kirjatun, usean henkilön kautta kulkeneen muistitiedon mukaan joku vöyriläinen olisi tunnustanut vuonna 1853 Vaasan lasaretissa kuolinvuoteellaan lääkäri Mathias Christian Churbergille sytyttäneensä palon tällä tavalla. Churbergin kerrotaan välittäneen tarinan eteenpäin omalla kuolinvuoteellaan vuonna 1865. Vuonna 2006 joukko historiantutkijoita päätteli, että tämä vöyriläinen oli todennäköisesti Ohls, jonka kuolinaika sopii kertomukseen. Vöyriltä markkinamatkalle tullut Ohls olisi ryypännyt kievarissa Vähänkyrön Ojaniemessä, kävellyt sieltä Vaasaan, nukkunut kauppias Aurénin pehkuvarastossa pois humalaansa ja sytyttänyt piippunsa aamulla krapulassa. Palon sytyttyä hän pakeni kaupungista ratsain.
Aleksandra Marinina
Marininan rikoskirjojen päähenkilö on rikostutkija Anastasia Kamenskaja. Suomessa Marininan kirjoja julkaisee Otava, sekä Loisto.
Vaasan palo
Teoriat palon aiheuttajasta
Vaasan maistraatti tutki palon syttymistä heti palon jälkeen elokuussa 1852, mutta ei saanut syyllistä selville. Sytyttäjäksi epäiltiin ensin kahta kauppias Aurénin piikaa ja sitten jotakuta Vöyriltä, koska kauppiaan pihamaalta löydettiin palon jälkeen vöyriläistyyppiset kiesit. Tärkein kuulusteltava oli ensimmäisenä liekit nähnyt Aurénin kauppa-apulainen Gustaf Hoof, jonka mukaan Aurénin talossa ei palon syttymispäivänä ollut ketään matkalaista, ainoastaan palvelusväki. Yksikään lähes 30 kuulusteltavasta ei maininnut nähneensä paikalta paennutta ratsukkoa, eivät edes epäiltyinä olleet Aurénin alustalaiset. Lisäksi Hoofin todistuksen perusteella palo olisi alkanut vajan ulkopuolelta. Lehtori Henrik Emanuel ”Manne” Aspelin julkaisi vuonna 1894 Wasa stads historia -teoksessa kuvauksen, jonka mukaan palon olisi aiheuttanut piippunsa kanssa tuhertanut vöyriläinen matkamies, joka hyppäsi pihalla hevosensa selkään ja laukkasi pakoon.
Wasabladet uutisoi 27. elokuuta 1864, että vöyriläinen syytinkimies Johan S. oli kuolinvuoteellaan tunnustanut kirkonmiehelle syyllisyytensä palon syttymiseen. Aikalaiset huhusivat tämän olleen vuonna 1861 kuollut Johan Sundsten, vaikka mainittua kirkonmiestä ei osattu nimetä.
Ugandanripsimonni
Ugandanripsimonni (Synodontis macrops) on ripsimonnien lahkoon kuuluva kalalaji. Humphry Greenwood kuvasi lajin ensimmäisen kerran vuonna 1963.
Levinneisyys ja elinympäristö
Laji on peräisin Achwa-joelta Ugandasta. Ugandanripsimonnin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan puutteellisesti tunnettu.
Hägg
Hägg on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Vuoden nuori taiteilija
Vuoden nuori taiteilija on Tampereen taidemuseon ja Tampereen kaupungin järjestämä tapahtuma, jonka tarkoituksena on tuoda esiin lupaavia, alle 35-vuotiaita kuvataiteilijoita. Samalla pyritään kiinnittämään yleisön huomio uuteen suomalaiseen nykytaiteeseen. Vuoden nuoren taiteilijan valitsee asiantuntijaryhmä. Tapahtuman järjestämistä ehdotti alun perin Tampereen Nuorkauppakamari vuonna 1984.
Palkinto
Vuoden nuoreksi taiteilijaksi valittu saa nykyisin 20 000 euron stipendin Tampereen kaupungilta. Lisäksi hän saa Tampereen taidemuseoon yksityisnäyttelyn. Tampereen taidemuseo teki usean vuoden yhteistyötä Turun Aboa Vetus Ars Novan kanssa, mutta yhteistyö päättyi vuoteen 2020. Seuraavana vuonna Tampereen taidemuseo ja Vaasan kaupungin museot aloittivat yhteistyön. Joel Slotten vuoden 2021 näyttely oli Tampereen lisäksi Vaasan Tikanojan taidekodissa. Emma Jääskeläisen vuoden 2022 näyttely on puolestaan Vaasan Kuntsin modernin taiteen museossa.
Vuoden nuoret taiteilijat sekä stipendin saajat
Vuoden nuori taiteilija -tapahtumissa on palkittu seuraavat henkilöt : thumb|200px|[[Esko Männikkö]] thumb|200px|[[Maria Teeri ja Janne Nabb]]
Kertomus Venetsiasta
Kertomus Venetsiasta (Sirat al bunduqiyyah), myös nimellä Corto Maltese Venetsiassa on italialaisen Hugo Prattin sarjakuva-albumi, jossa päähahmona on Corto Maltese. Corto Maltese Venetsiassa oli teoksen ensimmäinen suomennos, ja se ilmestyi 1992 mustavalkoisena. Väritetty versio ilmestyi 1997 nimellä Kertomus Venetsiasta. Tarina sijoittuu 1920-luvun alun Venetsiaan.
Yleistä
Albumissa on Hugo Prattin laaja esipuhe valokuvineen ja piirrosluonnoksineen. Hän kuvailee joitakin lapsuutensa muistoja Venetsiasta sekä kaupungin ilmapiiriä tuohon aikaan, johon oman leimansa loivat kaupungin runsaat historialliset muistomerkit sekä näkyvillä olevat symboliset patsaat, korkokuvat ja muut rakennusten koristeet ja yksityiskohdat. Hän kuuli lapsuudessaan myyttisiä kristilliseen ja arabikulttuuriin liittyviä tarinoita. Näillä kaikilla on tärkeä osuus Kertomus Venetsiasta -tarinan juonen pohjana ja kuljetuksessa. Toinen tarinan kehys on vapaamuurarius, jonka eri arvoasteita Pratt käsittelee esipuheessa esitellen samalla niiden arvomerkit.
Juoni
Maltese on tullut Venetsiaan Frederick Rolfen eli Paroni Corvon antaman vihjeen ja arvoituksen vuoksi, joka ilmoittaisi ratkaisijalle Salomon avaimen sijainnin kaupungissa. Avain on tarinan mukaan suuri, virheetön smaragdi, johon liittyy lukuisia osaksi mytologisia tarinoita. Smaragdin jäljet päättyvät Venetsiaan, jossa sitä on etsinyt varjaagi nimeltä Oleg, joka liittyi Bysantin keisarinnan kaartiin, sekä 1330-luvulla matkaaja Ibn Battuta pysytellen tuntemattomana.
Maltese tutustuu Gabriele D’Annunzioon, Bepi Falieroon, Stevaniin, Hypatiaan ja tämän isään, Teoneen. Heistä Faliero ja Teone kuuluvat vapaamuurareihin ja ovat tietoisia Corvosta. Stevanin isä etsi smaragdia ja jätti jälkeensä paroni Corvolta saamansa kirjeen, jonka Stevani ja Faliero lukevat. Maltese on menossa tapaamaan Stevania, ja hänet yritetään lavastaa syylliseksi Stevanin murhayritykseen. Maltese löytää paikalta vapaamuurarin arvoastemerkin, mutta joutuu pakenemaan ja haavoittuu pakonsa aikana. Hän herää Hopeajalan ystävän luona.
Lukijalle ei näytetä, mutta Maltese on ennen tätä onnistunut selvittämään Olegin ja Ibn Battutan muistomerkkeihin jättämät kirjoitukset juutalaisen oppinut Melkisedekin avulla. Toivuttuaan Maltese kysyy Teonelta arvoasteen merkitystä, ja tämä kehottaa tuhoamaan merkin. Maltese tapaa samalla uudelleen Hypatian. Maltese lähtee kätköpaikalle, missä hän myös tapaisi Boeken. Faliero seuraa Maltesea ja yrittää surmata hänet. Käy ilmi, että Stevanin yritti surmata Hypatia, joka kuvittelee olevansa 300-luvun kreikkalaisen filosofi-matemaatikon Hypatian re-inkarnaatio ja Salomon avaimen vartija. Hypatia on myös yllyttänyt Falieroa, joka on rakastunut häneen.
Teone on ollut tietoinen tarinasta ja yrittänyt pitää Hypatian kuvitelmat kontrollissa vapaamuurareiden auttaessa siinä. Stevani surmaa Hypatian kostoksi. Boeke surmaa Stevanin, sillä Boeke oli rakastunut Hypatiaan. Tarina päättyy unenomaisesti sen henkilöiden esiinmarssiin Venetsian suojelupyhimyksen Markuksen päivän yönä 25. huhtikuuta ”Kohtaamisen portaissa”. Tapaamisen päätteeksi Corto Maltese kävelee ovesta ja pois tarinasta.
Checkin’ & Bowlin’
Checkin’ & Bowlin’ on vuonna 1991 julkaistu Coupé de Villen studioalbumi.
Tavoitejohtaminen
Tavoitejohtaminen (Management by Objectives, MBO) on johtamista tavoitteiden ja omakohtaisen tarkkailun avulla. Tavoitejohtamisen keskeinen idea oli parantaa organisaation suorituskykyä kytkemällä organisaation jäsenet laajasti kehittämiseen ja johtamiseen. Tämä toteutettiin tulosvastuun laajentamisella. Tavoitejohtaminen voidaankin tunnistaa hajautetun tulosvastuun toteuttamiseen kehitetyistä johtamisen välineistä.
Tavoite- ja tulosjohtaminen tarkoittavat samaa asiaa. Tavoite on tulevaisuudessa määritelty haluttu tila kun taas tulos tarkoittaa sitä, miten tämä haluttu tila on todellisuudessa toteutunut. Kysymys on siis saman asian tavoitellusta ja toteutuneesta ilmaisusta. Tavoitejohtaminen on ilmaisuna vanhempi kuin tulosjohtaminen, mutta niitä voidaan pitää toistensa synonyymeina.
Tavoitejohtamisen periaatteet omaksuttiin laajasti suomalaisissa yrityksissä 1970-luvulla.
Tavoitejohtamisen lähtökohta
Tavoitejohtamisen lähtökohta on taylorismin kritiikki. Peter Drucker, jota pidetään tavoitejohtamisen viitekehyksen luojana (1954), arvosteli taylorismissa sitä, että organisaatiossa toimivaa ihmistä pidetään lähinnä huonosti suunniteltuna ja epävarmana koneena. Vaille huomiota jäivät ihmisen vahvat ominaisuudet kuten kyky tehdä monia asioita, päätellä loogisesti, harkita ja arvioida asioita. Drucker arvosteli vanhaa organisaatioajattelua erityisesti siitä, että organisaation perusrakenteet, toiminnot oli määritelty toisilleen läheisten taitojen kokonaisuuksiksi. Drucker suositteli tavoitteisiin perustuvaa työnjakoa. Käytännössä se tarkoittaa ihmisten järjestämistä sellaisiin yksiköihin, että yhteen kootaan se, mitä tarvitaan tavoitteiden toteuttamiseksi. Tavoitejohtamisen kantava ajatus on antaa tehtävän hoitajalle vapaus valita työliikkeensä eli keinot sovittuihin tavoitteisiin pääsemiseksi. Tavoitejohtamista voi kutsua myös työnjaoksi tavoitteiden mukaan.
Tavoitejohtamisen peruspiirteet
Tavoitejohtamisen keskeinen ajatus on johtaminen tavoitteiden ja omakohtaisen tarkkailun avulla. Tavoitteiden avulla johtamisen tärkeä etu olisi siinä, että henkilö voisi itse tarkkailla suorituksiaan ja tuloksiaan. Omakohtainen tarkkailu merkitsee voimakasta kannustinta. Palkkaa voidaan maksaa tulosten mukaan. Se johtaa korkeammalle asetettuihin tavoitteisiin ja laajempaan näkemykseen. Jotta omakohtainen tarkkailu olisi mahdollista, tarvitaan selviä ja yhtäpitäviä mittareita. Mittareiden ei tarvitse olla ehdottoman kvantitatiivisia eikä myöskään ehdottoman tarkkoja. Niiden on oltava selviä, yksinkertaisia ja järkeviä. Koska ne eivät voi olla ehdottoman tarkkoja, on niiden virhemarginaali tunnettava. Niiden on ohjattava huomio ja ponnistukset oikeisiin kohtiin.
Suomalaisissa yrityksissä omaksuttiin laajasti tavoitejohtamisen periaatteet. Oleellista muutosta ei tapahtunut käsitteen nimen muutoksessa tavoitejohtamisesta tulosjohtamiseen. Tulosjohtamisen lähtökohta on, että organisaation perusyksiköksi valitaan yhden henkilön hoitama tehtävä, toimi. Tätä määrittelyä on kutsutaan suomalaisessa tulosjohtamiskirjallisuudessa yksilön tulostoimenkuvaksi (Santalainen ym. 1984). Kullekin yksilölle määritellään täsmällinen tehtävä ja siihen liittyvät tavoitteet. Työnjako suoritetaan tavoitteiden mukaan ja keinovalinnat ja niiden yhteensovittaminen jätetään organisaation jäsenille. Yksilön tavoitteet johdetaan tavoite-keinohierarkian avulla laajemmista tavoitteista.
Hierarkia on tässä ajattelussa kokonaisuutta koossa pitävä voima ja esimies-alaissuhde toteuttamisen väline. Hierarkian avulla on tarkoitus koota erikoistuneet osaset mielekkäiksi ja toimiviksi kokonaisuuksiksi ja ohjata niitä.
Tavoitejohtamisen suunnitteluprosessi
Suunnittelu tarkoittaa yritystoiminnan päämäärien hahmottamista, tavoitteiden määrittelyä, tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavien toimenpiteiden arviointia ja valintaa sekä tarvittavien resurssien suunnittelua. Toimeenpano on päätöksentekoa, joka vie yritystä kohti haluttuja tavoitteita. Valvonta on vertailevaa halutun suunnan ja toteutuneen välillä sekä toiminnallista, asioihin reagoivaa. Suomalaisessa tulosjohtamismallissa nämä vaiheet on nimetty hieman toisin (Santalainen jne. 1984) seuraavasti.