cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kokoomuksen Nuorten Liitto
Kansainväliset yhteydet
Kansainväliset jäsenyydet:
Puheenjohtajat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet KNL:n puheenjohtajina:
Pääsihteerit
Seuraavat henkilöt ovat toimineet KNL:n pääsihteereinä:
Varapuheenjohtajat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet KNL:n varapuheenjohtajina:
Friedrich Ebert nuorempi
pienoiskuva|Friedrich Ebert nuorempi vuonna 1961. Friedrich Ebert nuorempi (12. syyskuuta 1894 Bremen – 4. joulukuuta 1979 Berliini) oli saksalainen vasemmistopoliitikko ja Saksan ensimmäisenä presidenttinä toimineen Friedrich Ebertin poika. Hän oli alkujaan isänsä tavoin sosiaalidemokraatti, mutta toisen maailmansodan jälkeen hän toimi Itä-Saksaa hallinneessa Sosialistisessa yhtenäisyyspuolueessa (SED). Hän oli Itä-Berliinin ylipormestarina 1948–1967.
Ebert kävi ala- ja keskikoulun Berliinissä ja kouluttautui 1909–1913 kirjanpainajaksi, missä ammatissa hän työskenteli seuraavat kaksi vuotta. Hän liittyi 1910 sosiaalidemokraattisen nuorisoliittoon ja 1913 Saksan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (SPD). Vuosina 1915–1918 hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan jalkaväen sotilaana. Weimarin tasavallan aikana Ebert toimi sosiaalidemokraattisten lehtien toimittajana. Vuosina 1918–1923 hän oli Vorwärtsin toimittajana, sen jälkeen kaksi vuotta sosiaalidemokraattisen lehdistöpalvelun työntekijänä ja vuosina 1925–1933 Brandenburger Zeitungin sekä Potsdamer Volksblattin päätoimittajana. Toukokuusta 1928 kesäkuuhun 1933 hän oli edustajana Saksan valtiopäivillä. Vuonna 1933 hän oli lyhyen aikaa myös Brandenburgin maapäivien edustajana Preussin osavaltion valtioneuvostossa. Ebert menetti työnsä, kun uusi kansallissosialistinen hallinto takavarikoi Brandenburger Zeitungin lehtipainon toukokuussa 1933, ja heinäkuusta joulukuuhun hän oli poliittisista syistä vangittuna Oranienburgin, Börgermoorin ja Lichtenbergin keskitysleireissä. Seuraavina vuosina hän oli pääasiassa työttömänä. Toisen maailmansodan alussa hänet kutsuttiin uudelleen asepalvelukseen ja hän palveli elokuusta 1939 toukokuuhun 1940 Wehrmachtissa osallistuen Puolan-sotaretkeen yleten ylikorpraaliksi. Sen jälkeen hänet määrättiin työskentelemään valtion kustannuslaitos Reichsverlagsamtiin.
Sodan jälkeen Ebert toimi 1945–1946 SPD:n Brandenburgin piirin puheenjohtajana. Hän kannatti sosiaalidemokraattisen ja kommunistisen puolueen yhdistämistä, ja SED:n perustamisen jälkeen hän jatkoi huhtikuusta 1946 alkaen toisena Brandenburgin piirijohtajista. Hänet valittiin SED:n keskuskomiteaan, 1947 keskussihteeristöön ja 1949 politbyroohon eli ylimpään puoluejohtoon. Hän toimi vuodesta 1946 myös Brandenburgin maapäivien puhemiehenä. Vuonna 1948 Ebert valittiin Itä-Berliinin ylipormestariksi, missä tehtävässä hän toimi melkein kaksikymmentä vuotta. Samanaikaisesti hän oli jäsenenä 1948–1949 toimineessa Saksan kansanneuvostossa, 1949–1950 väliaikaisessa kansankamarissa ja vuodesta 1950 kuolemaansa asti DDR:n valtaa vailla olleessa parlamentissa, kansankamarissa. Hän oli 1950–1963 ja 1971–1979 kansankamarin varapuhemies sekä vuodesta 1971 SED:n parlamenttiryhmän puheenjohtaja. Vuodesta 1960 Ebert kuului myös Itä-Saksan valtioneuvostoon. Hänellä oli lisäksi muita tärkeitä luottamustehtäviä DDR:ssä. Vuosina 1950–1958 hän oli saksalais-neuvostoliittolaisen ystävyysseuran puheenjohtaja ja 1957–1964 DDR:n kaupunki- ja maapäivien puheenjohtaja. Hän sai monia korkeita itäsaksalaisia kunniamerkkejä.
Formula 1 -kausi 1954
Formula 1 -kausi 1954 oli kautta aikojen viides Formula 1 -kausi. Kaudella ajettiin yhdeksän MM-osakilpailua. Mestaruuden voitti Argentiinan Juan Manuel Fangio, joka ajoi Maseratilla ja sittemmin loppukaudesta Mercedeksellä. Fangio johti koko kauden kuljettajien MM-sarjaa.
Pajulahti (täsmennyssivu)
Pajulahti voi tarkoittaa seuraavia:
Formula 1 -kausi 1954
Teknisiä sääntöjä
Kustannussyistä kaksi edellistä kautta oli ajettu Formula 2 -luokan autoilla, ja Ferrarin 500-auto oli ollut täysin ylivoimainen. Nyt kuitenkin sylinteritilavuuden sallittiin nousevan 2 500 cm3.
Keskeiset osallistujat
Aina alkuvaiheistaan lähtien Formula 1 –kisat olivat olleet tavallaan Italian sisäisiä kilpailija, sillä aluksi olivat kilpailuissa Alfa Romeot ja Ferrarit ja sitten Ferrarit ja Maseratit. ”Ulkomainen” kilpailu otti tuulta alleen vuonna 1954 kun odotettu ja osittain pelättykin Mercedes-Benzin osanotto kilpailuihin tuli todeksi Ranskan GP:ssä. Italialaiset Lanciat ilmoittautuivat myös mukaan kauden kisoihin, mutta näiden Lancia D50-mallin valmistuminen viivästyi Mercedeksen autoa enemmän.
Nämä uudet tulokkaat saivat sekaisin kuljettajamarkkinat. Kaikkien yllätykseksi hallitseva maailmanmestari Alberto Ascari ja hänen erottamaton kaverinsa Luigi Villoresi päättivät jättää Ferrari-tallin ja siirtyä Lancian ohjaimiin, mikä koitui Ascarille kauden kuluttamiseen uutta D50-mallia odotellessa. Ferrari korvasi heidät José Froilán Gonzálezilla, joka palasi talliin kahden vuoden Maserati-kauden jälkeen, ja ranskalaisella Maurice Trintignant’illa. Heihin liittyivät myös Giuseppe Farina ja Mike Hawthorn.
Maserati vaikutti suurimmalta häviäjältä tässä kettinkien sinfoniassa kun se menetti Gonzálezin ja erittäin suuri menetys Maseratin tallille oli kesken kauden tapahtunut Juan Manuel Fangion menetys Mercedesille. Tämä siirto tapahtui Ranskan GP:n yhteydessä. Näin Maserati-tallin maine kahden merkittävimmän kuljettajan lähdön jälkeen jäi Onofre Marimón varaan, joka kuitenkin menehtyi Saksan GP:n harjoituksissa ollen täten ensimmäinen F1-osakilpailussa kuollut kuljettaja.
Juan Manuel Fangion lisäksi Mercedes-tiimiin liittyivät insinööri-pilotti Karl Kling, veteraani Hermann Lang, sekä tulevaisuuden toivo Hans Hermann.
Kilpailut
Kauden kilpailut:
MM-loppusijoitukset
''HUOM! Aikakautena, jolloin ajanotto ei toiminut kuin sekunnin kymmenysosien tarkkuudella, ei ollut mahdollisuutta äärimmäisen tarkkaan ajanottoon. Tästä on esimerkkinä Britannian GP, missä parhaan kierrosajan saavutti seitsemän kuljettajaa. He jakoivat pisteet, jolloin jokainen heistä sai 0,14 pistettä. ''
Bilal Velija
Bilal Velija (s. 22. lokakuuta 1982 Negotino, Jugoslavian SLT) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Musan Salamaa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Velija aloitti uransa pohjoismakedonialaisessa FK Sileksissä. Vuonna 2007 hän pelasi Suomessa FC PoPassa Kakkosta. Hän liittyi Olimpik Bakun joukkueeseen talvella 2008. Joukkue saavutti tuolla kaudella toisen sijan Azerbaidžanin valioliigassa. Hän jätti seuran kesäkuussa 2008.
Maaliskuussa 2009 Velija solmi kaksivuotisen sopimuksen Norjan Adecco-liigassa pelanneen Løv-Hamin kanssa. Vuonna 2010 Løv-Ham palasi puoliammattilaisseuraksi ja luopui kaikista sopimuspelaajistaan Velija mukaan lukien.
Helmikuussa 2014 Velija kävi Veikkausliigassa pelaavan Vaasan Palloseuran testissä, pelaten kahdessa Liigacupin ottelussa. Saman vuoden huhtikuussa Velija solmi kauden 2014 kattavan sopimuksen Ykkösessä pelaavan JJK:n kanssa.
Lisa von Lübeck
pienoiskuva|Lisa von Lübeck Lisa von Lübeck on replika 1400-luvun Hansaliiton koggilaivasta. Kolmimastoisen koggirunkoisen ja karaveli-takiloidun aluksen kotisatama on Lyypekki Saksassa.
Hansaliiton käyttämän aluksen replikan rakennustyö aloitettiin vuonna 1999 Lyypekin satamassa sosiaalisena projektina. Alus laskettiin vesille vuonna 2004, ja se teki neitsytpurjehduksensa Itämerellä seuraavana vuonna. Alus on nimetty Lisa Drägerin mukaan, joka sai idean Hansa-ajan laivan rakentamisesta.
Mitat
pienoiskuva|Lisa von Lübeck
Garrett Temple
Garrett Bartholomew Temple (s. 8. toukokuuta 1986 Baton Rouge, Louisiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa heittävä takamies tai pieni laitahyökkääjä.
Îles Maria
Îles Maria on asumaton koralliatolli Ranskan Polynesiassa, Tyynellämerellä. Se kuuluu Australsaarten saariryhmään. Atolli koostuu neljästä saaresta, jotka sijaitsevat noin 215 kilometrin päässä Rimatarasta ja noin 325 kilometrin päässä Mangaiasta. Suurin saarista on 80 hehtaarin Tanimanu. Muut saaret ovat Tinimanu (35 ha), Haerai (17 ha) ja Tapu'ata (8,5 ha).
Atolli sai nimensä valaanpyyntialus Mariasta, joka kävi saarilla vuonna 1824. Se liitettiin Ranskan Seurasaarten protektoraattiin vuonna 1901. Siitä tuli karkotuspaikka, jonne tuomitut lähetettiin käytännössä nääntymään hengiltä ilman elinkeinoja. Saarille istutettiin kookospalmuja kopran tuotantoa varten 1924. Kopran tuotanto loppui 1980-luvulla, kun yhteysalus lopetti saarilla käymisen.
Deinokrates
Deinokrates voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Päijänne (Mänttä-Vilppula, Innala)
Päijänne on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Innalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Salusjärven valuma-alueeseen (35.419) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 113 metriä mpy.
Gabe Bast
Gabe Bast (s. 20. joulukuuta 1996 Red Deer, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Britannian EIHL-liigan pohjoisirlantilaisjoukkue Belfast Giantsissa. Hän laukoo oikealta.
Ura
Bast aloitti jääkiekkoilun kotikaupungissaan Albertan Red Deerissä. Hän voitti kauden 2011–2012 päätteeksi Red Deer Chiefsiin U16-joukkueessa AMMHL-juniorisarjan mestaruuden. Kaudella 2012–2013 Bast voitti seuran U18-joukkueessa AMHL-juniorisarjan mestaruuden. Hän voitti myös Telus Cupin mestaruuden ja Bast valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi. Kaudella 2014–2015 hän oli Chiefsin tehokkain puolustaja tehoilla 9+13=22. Bast voitti AMHL:n mestaruuden. Hänet valittiin sarjan parhaaksi puolustajaksi ja toiseen tähdistökentälliseen. Samalla kaudella Bast debytoi AJHL-junioriliigan Sprunce Grove Saintsissa, jossa hän pelasi kolme ottelua.
Kaudeksi 2014–2015 Bast siirtyi BCHL-junioriliigan Penticton Veesiin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 9+31=40, joilla Bast sijoittui liigan puolustajien pistepörssissä kymmenenneksi. Bast voitti kauden päätteeksi BCHL:n mestaruuden, Fred Page Cupin. Hänet valittiin liigan toiseen tähdistökentälliseen. Victoria Royals varasi Bastin 211. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2015, mutta hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta Bast voisi tulevaisuudessa pelata Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Hän jatkoi Veesissa, mutta Bastin kaksi seuraavaa kautta jäivät kuitenkin rikkonaisiksi loukkaantumisten vuoksi. Kaudella 2015–2016 hän pelasi vain kahdeksan runkosarja- ja yhden playoff-ottelun. Kaudella 2016–2017 Bast pelasi 14 runkosarjaottelua, mutta hän kuntoutui kuitenkin pudotuspeleihin ja Bast voitti koko BCHL:n puolustajien piste- ja maalipörssin tehoilla 6+11=17. Hän voitti kauden päätteeksi Fred Page Cupin. Bast pelasi kauden aikana myös viisi ottelua PIJHL-joukkue Surrey Knightsissa.
Vuodet 2017–2021 Bast kävi Pohjois-Dakotan yliopistoa. Junior -vuotenaan 2019–2020 hän kärsi loukkaantumisesta ja Bastilla jäi alkukaudella väliin 13 ottelua. Hän voitti NCHC:n runkosarjan mestaruuden, Penrose Cupin, kuten myös Senior -vuotenaan 2020–2021, jolloin Bast voitti myös koko divisioonan mestaruuden.
Toukokuussa 2021 SM-liigajoukkue Kalevan Pallo ja Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhut tekivät yhdessä Bastin kanssa kauden 2021–2022 kattavan sopimuksen. Hänen sopimuksensa KalPan kanssa sisältää option kahdesta seuraavasta kaudesta. Bast aloitti harjoituskautensa KalPan vahvuudessa ja hänen oli määrä aloittaa sarjakautensa syksyn otteista riippuen joko KalPassa tai IPK:ssa. Bast aloitti kauden 2021–2022 lopulta KalPassa, osittain myös Kim Nousiaisen loukkaantumisen myötä. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 10. syyskuuta 2021 vieraissa Mikkelin Jukureita vastaan. Bast merkittiin KalPan seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.26 minuuttia. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa Bast teki kolmannessa ottelussaan 15. syyskuuta 2021 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman +2. Bast pelasi KalPassa 18 runkosarjaottelua tehopistein 3+1=4, kunnes hänen kautensa päättyi loukkaantumisen vuoksi jo marraskuussa 2021.
KalPa ei käyttänyt Bastin sopimuksessa ollutta optiota, vaan hän siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella Britannian EIHL-liigan pohjoisirlantilaisjoukkue Belfast Giantsiin.
Pelityyli
Bastia kuvailtiin KalPan kotisivuilla hänen siirtouutisensa yhteydessä toukokuussa 2021 hyvän liikkeen omaava puolustajaksi, joka oikealta ampuvana puolustajana hoitaa jämäkästi oman pään velvoitteet ja kykenee myös kiekolliseen peliin. Seuran urheilutoimenjohtaja Anssi Laineen mukaan Bast on tasapainoinen kahden suunnan pelaaja, joka omaa hyvät lajitaidot.
Muuta
Bastin pikkusisko Mairead pelasi puolustajana Red Deer Collegen yliopistojoukkueessa ja pikkuveli Luke pelaa puolustajana Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueessa. Sisarusten isä Tom Bast pelasi hyökkääjänä amatööriliiga Chinook HL:ssä.
Samuel Gottschick
Samuel Gottschick (1766 Malmö, Ruotsi – 15. helmikuuta 1838 Turku) oli suomalainen nahkuri ja valtiopäivämies.
Malmössä Ruotsissa marraskuussa 1766 syntynyt Gottschick oli naimisissa kaksi kertaa, Lovisa Sofia Gottschickin ja Ulrica Niklasdotter Gottschickin kanssa. Nahkuri Gottschick oli lahjoittaja, joka testamenttasi huomattavat summat Turun käsityöläisten köyhäinkassalle, Raision köyhäinhoidolle, Turun kuumetautisairaalalle sekä Turun kaupungin maistraatin leskien ja orpojen kassalle, jonka rahaston perustajana häntä voidaan pitää. Gottschick oli toinen porvarissäädyssä Turkua edustaneista valtiopäivämiehistä Porvoon valtiopäivillä 1809. Kristian Trapp oli ensin valittu kaupungin ainoaksi edustajaksi, mutta kaupungin maistraatin ja porvariston vanhinten välillä syntyi kiista valtiopäiväedustajan valtakirjan sanamuodosta. Lopulta sekä Kristian Trappin että Samuel Gottschikin, joka oli valittu myös kaupunginvaltuutetuksi, valtakirjat allekirjoitettiin maistraatin esittämässä muodossa.
Antony Flew
Antony Flew (11. helmikuuta 1923 – 8. huhtikuuta 2010) oli brittiläinen filosofi.
Antony Flew tunnetaan etenkin muotoilustaan periaatteelle, että ateismi on alkuoletus, josta tulee luopua vain riittävän hyvien perusteiden vuoksi (Flew 1966). Jos teisti eli jumalauskoinen ei pysty tarjoamaan tällaisia perusteita, ateismi pitää pintansa ainoana järkevänä lähtökohtaoletuksena. Ateismi on siis ”syytön, ellei toisin todisteta”.
2000-luvun alussa Flew ilmoitti hylänneensä ateismin. Flew hylkäsi ateismin suunnitteluargumenttien perusteella, ja hänestä tuli deisti.
Knorr-Bremse Group
Knorr-Bremse Group on jarrujärjestelmiä raideliikennekalustoon ja hyötyajoneuvoihin valmistava yhtiö. Se perustettiin Berliinissä Saksassa vuonna 1905. Sen perusti keksijä Georg Knorr. Sen kasvun perustana oli toimitukset Preussin rautateille. Vuonna 1922 yhtiö alkoi valmistaa paineilmajarruja kuorma-autoihin. Vuonna 2006 yhtiön myynti oli 3,1 miljardia euroa ja sillä oli noin 13 000 työntekijää.
Šahovskaja
Šahovskaja on kaupunkimainen taajama ja Šahovskajan piirin keskus Moskovan alueen länsiosissa Venäjällä. Taajama sijaitsee Moskovasta Latvian Riikaan johtavan rautatien (rautatieasema Šahovskaja) ja samansuuntaisen valtatien (M9) varrella. Vuonna 2010 taajamassa asui 10 728 ja koko piirissä 25 372 henkeä.
thumb|left|250px|Šahovskajan rautatieasema.
15. jääkäripataljoona
thumb|150px|Lars Birger Homén 15. jääkäripataljoona aik. Kenttälennätinpataljoona oli valkoisten itäarmeijan 3. jääkäriprikaatin 5. jääkärirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa.
Pataljoona muodostettiin aluksi Kenttälennätinpataljoonaksi ja käsitti kolme komppaniaa, jotka muodostettiin 5. maaliskuuta 1918 Mikkelissä. Sen 1. komppania toimi Vaasassa, 2. komppania Pietarsaaressa ja 3. komppania Savonlinnassa.
Pataljoonan komentaja oli jääkärikapteeni Lars Birger Homén
1. komppania
Päällikkö: komppanianpäällikkönä jääkäriyliluutnantti Eric Alexander Amandus Heimbürger (siirrettiin 6. huhtikuuta päämajaan radioaseman päälliköksi), jääkärivänrikki Bertel Ragnar Fallenius (6. huhtikuuta 1918 alkaen), jääkäriyliluutnantti Väinö Armas Pasanen.
2. komppania
Päällikkö: Uuno Vilhelm Tiirikkala.
3. komppania
Päällikkö: jääkäriluutnantti Mauno Samuel Liesi.
Konekiväärikomppania
Päällikkö: jääkärivänrikki Otto Harald Lilja.
Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit
Joukkueenjohtajana jääkärivaravääpeli Urho August Pikkarainen (siirrettiin 4. huhtikuuta 16. jääkäripataljoonaan), pataljoonan kuormastovääpelinä jääkärivaravääpeli Arvo Portin, pataljoonan lähettiupseerina jääkärivänrikki Kosti Edvard Pylkkänen, joukkueenjohtajana jääkärivaravääpeli Paavo Elias Roos (siirrettiin 11. huhtikuuta 4. jääkärirykmentiin), jääkärivänrikki Gustav August Sepperi (siirrettiin 15. huhtikuuta 17. jääkäripataljoonaan), jääkäriluutnantti Woldemar Weselow myöh. Wisa (siirrettiin komppanianpäälliköksi Savon ryhmän Mikelin 2. pataljoonaan), joukkueenjohtajana jääkärivänrikki Väinö Arvid Stenlund myöh. Wäinölä (siirrettiin Päämajaan opetusupseeriksi), joukkueenjohtajana jääkärivänrikki Kosti Eskola (siirrettiin 17. jääkäripataljoonaan), pataljoonan adjutanttina jääkäriyliluutnantti Gustaf Fredrik Helsingius (siirrettiin jääkäriprikaatin ehdysupseeriksi Wilkmanin ryhmään), joukkueenjohtajana jääkäriluutnantti Kaarlo Johannes Kaila (siirrettiin 26. maaliskuuta 1918 Mikkelin 2. pataljoonaan), jääkärivänrikki Bror Albert Sjöberg (siirrettiin maaliskuun alussa 16. jääkäripataljoonaan).
Tour de Romandie
Tour de Romandie eli Romandien ympäriajo on maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka kuuluu UCI World Tour -sarjaan. Huhtikuun lopulla tai toukokuun alussa ajettava kilpailu järjestetään Sveitsin ranskankielisellä seudulla, Romandiessa. Kilpailu ajettiin ensimmäisen kerran vuonna 1947, jolloin se juhlisti Sveitsin kilpapyöräilyn 50-vuotista historiaa.
Tour de Romandie alkaa perinteisesti prologilla, joka on usein ajettu Genevessä, ja päättyy tavallisesti toiseen aika-ajoon mäkisessä maastossa, usein Lausannessa. Kilpailun on useimmin voittanut Irlannin Stephen Roche, kolme kertaa. Neljä Tour de Romandien voittajaa oli voittanut Tour de Francen samana vuonna; Stephen Roche vuonna 1987, sitten Cadel Evans vuonna 2011, Bradley Wiggins vuonna 2012 ja Chris Froome vuonna 2013.
Viimeinen aika-ajo alkaa perinteisesti Lausannen pohjoispuolella sijaitsevalta stadionilta, menee alamäkeen etelään Léman-järvelle (Genevenjärvi) ja palaa takaisin ylämäkeen stadionille. Voittaja ja useat kymmenen parhaan joukkoon päässeet ovat yleensä erinomaisia aika-ajoissa.
Kilpailun reitti kulkee yleensä pohjoiseen kohti Länsi-Sveitsin Jura-vuoristoa ja Alppien vuoristoja.
Kilpailuun osallistuneita suomalaisia ovat Jussi Veikkanen vuonna 2007 ja Jaakko Hänninen vuonna 2021.
Halimat Ismaila
Halimat Ismaila (s. 3. heinäkuuta 1984 (IAAF:n mukaan 13. heinäkuuta ) Ilorin, Kwara) on nigerialainen pikajuoksija.
Luettelo pikkuplaneetoista: 13001–14000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 13001:stä ja päättyen 14000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Halimat Ismaila
Ismaila oli Ateenan olympialaisissa 2004 mukana Nigerian joukkueessa, joka karsiutui 4 × 400 metrin viestijuoksussa ajalla 3.30,78. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui 100 metrin juoksun henkilökohtaisen kilpailun alkuerissä ajalla 11,72, ja oli mukana Nigerian pikaviestijoukkueessa. Joukkue sijoittui alun perin kolmanneksi ajalla 43,04, mutta nousi myöhemmin olympiahopealle kun edelle sijoittunut Venäjän joukkue hylättiin vuonna 2016. Seuraavana vuonna Ismaila karsiutui Berliinin MM-kisoissa 100 metrin alkuerissä.
Ismaila opiskeli Teksasin Yliopiston El Pason instituutissa. Hänen vanhempansa ovat Jatto ja Shaade Ismaila. Hänellä on neljä veljeä ja kolme siskoa. Hän on 158 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviaikoinaan 56 kilogrammaa.
Rurutu
Rurutu on saari ja kunta Ranskan Polynesiassa, Tyynellä valtamerellä. Se on osa Australsaarten saariryhmää ja sijaitsee noin 210 kilometrin päässä sen pääsaaresta, Tubuaista. Rurutulla puhutaan tubuain murretta nimeltään rurutu.
Saarella on kolme kylää: Moerai, Hauti ja Avera, sekä lentoasema.
Vuonna 2012 saaren asukasluku oli 2322.
Luettelo Nassaun hallitsijoista
Tämä on luettelo Nassaun hallitsijoista (kreivit, prinssit, herttuat jne).
Nassau-Weilburg
Nassau-Weilburg oli valtio nykyisessä Saksassa vuodesta 1344 vuoteen 1816. Tämä suku oli alun perin Nassaun hallitsijoita, mutta 1890 lähtien he ovat hallinneet Luxemburgia.
Nassaun herttuat
Vuodesta 1806 Nassau oli yhdistynyt herttuakunta. Herttuoiden hallintopaikka oli Wiesbaden.
Preussi valloitti 1866 Nassaun herttuakunnan, sillä herttua oli ollut Itävallan liittolainen sodassa.
Pikku Innalanlammi
Pikku Innalanlammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Innalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Salusjärven valuma-alueeseen (35.419) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128,9 metriä mpy.
Michelle Gildernew
Michelle Gildernew (s. 28. maaliskuuta 1970 Tyronen kreivikunta, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen Sinn Féin -puolueen poliitikko. Hänet valittiin Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneeseen vuonna 2001, ja on ollut alahuoneen jäsen siitä lähtien lukuun ottamatta vuosia 2015–2017. Sinn Féinin harjoittaman abstentionismin takia hän ei kuitenkaan ole ottanut vastaan paikkaansa alahuoneessa. Vuosina 2007–2011 hän oli Pohjois-Irlannin maatalous- ja maaseutuministeri.
Gildernew on opiskellut Ulsterin yliopistossa.
Yksityiselämä
Gildernew on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa sekä yksi tytär.
Yann LeCun
thumb|Yann LeCun Yann Andre LeCun (s. 8. heinäkuuta 1960) on ranskalainen tekoälyasiantuntija. Hän työskentelee professorina New Yorkin yliopistossa ja Metan johtavana tekoälytutkijana.
Bruno Malmio
Bruno Julius Malmio (vuoteen 1905 Malmlund; 8. helmikuuta 1883 Messukylä – 26. maaliskuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja yliopettaja.
Malmion vanhemmat olivat virkatalojen tarkastaja Volter Julius Malmlund ja Matilda Angelica Grönroos. Hän oli naimisissa vuodesta 1909 Laura Maria Zengerin kanssa.
Malmio pääsi ylioppilaaksi 1902 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1907 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1914. Hän opiskeli vuosina 1909–1913 Göttingenin yliopistossa Saksassa. Suomen sisällissodan aikana hän oli Porin rykmentin sapööriosaston päällikkönä. Malmio oli matematiikan, fysiikan ja kemian vanhempana lehtorina Heinolan alkeiskoulun jatkoluokilla 1910–1913, Porin lyseossa 1914–1922, Turun suomalaisessa lyseossa 1922–1923 sekä Helsingin tyttölyseossa 1927–1930. Hän oli myös vakausten tarkastajana 1922–1923 ja vakaustoimiston johtajana 1923–1927 sekä Helsingin keskuksen yhteiskoulun rehtorina 1927–1930. Malmio oli sitten Helsingin suomalaisen normaalilyseon matematiikan, fysiikan ja kemian yliopettajana 1930–1951. Viimeksi hän oli valtion iltaoppikoulun lehtorina 1951–1962.
Malmio toimi Matematiikan ja fysiikan opettajien liiton puheenjohtajana 1935–1951 ja liiton julkaiseman Matemaattisten Aineiden Aikakauskirjan päätoimittajana 1937–1941.
Maltan parlamentti
Maltan parlamentti on Maltan ylin lainsäädäntöelin. Se on yksikamarinen parlamentti, joka koostuu edustajainhuoneesta. Maltan parlamenttiin äänestetään viisi edustajaa kustakin 13 vaalipiiristä. Lisäksi lisää jäseniä voidaan lisätä perustuslain ehtojen mukaisesti. Tällä hetkellä Maltan parlamentissa on 67 edustajaa. Maltan parlamentin edustajat äänestetään viiden vuoden välein järjestettävillä vaaleilla, viimeksi 2022.
Sofie Lövdahl
Sara Sofie Lövdahl (s. 16. toukokuuta 1993 Vaasa) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on estejuoksu. Hän edustaa Vasa Idrottssällskapia.
Kalevan kisoissa Lövdahl saavutti 3 000 metrin estejuoksussa pronssia vuosina 2019 ja 2020. Aiemmin hän oli sijoittunut Kalevan kisoissa viisi kertaa seitsemän parhaan joukkoon, parhaimmillaan neljänneksi vuonna 2015. Kalevan kisojen 1 500 metrin juoksussa hän on parhaimmillaan sijoittunut viidenneksi vuonna 2015. Maastojuoksun SM-kilpailuissa Lövdahl on joukkuekilpailussa voittanut kultaa vuonna 2017 ja saavuttanut hopeaa vuonna 2019. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut pronssia 1 500 metrillä 2022.
Lövdahlin ennätysaika 3 000 metrin estejuoksussa on 10.21,91 vuodelta 2013.
Fotometri
pienoiskuva|Käsikäyttöinen fotometri Fotometri on mittalaite, jolla määritetään valovoimaa, valovirtaa, valaistusvoimakkuutta tai luminanssi ("pinnan kirkkautta").
Erilliset fotometrit ovat tavallisia apuvälineitä esimerkiksi studiovalokuvauksissa kuva-alueen valaistusta määritettäessä ja säädettäessä. Kameroissa on yleensä sisäänrakennettu fotometri sopivan valoitusajan ja/tai aukon säätämiseksi.
Tiettyyn avaruuskulmaan suunnatun havaintolaitteen perään liitetyllä fotometrillä voidaan mitataan vaikkapa tähtien ja muiden tähtitieteellisten kohteiden kirkkauksia. Nykyään fotometriset tähtitieteelliset mittaukset tehdään usein CCD-kameralla otetusta kuvasta.
Kravelli
pienoiskuva|Tasasaumainen moottorivene, jossa kylkilautojen pitkät syrjät on sovitettu ”puskuun” toisiaan vasten, jolloin lautojen välinen sauma veneen kyljessä on sileä. Kravelli tarkoittaa puurunkoisen laivan tai veneen rungon rakennustapaa, tasasaumaista kylkilaidoitusta. Tässä rakennustavassa kylkilaudat asetetaan siten, että ne eivät mene päällekkäin alempana tai ylempänä olevien kylkilautojen kanssa, jolloin aluksen kylki muodostaa tasaisen pinnan. Myös aluksen rungon tukikaaret ovat sekä sisä- että ulkopinnoiltaan sileitä. Tasasaumaisen kylkilaudoituksen vastakohta on limisauma.
Kraweelbeplankung Karveel
Costello Music
Costello Music on skotlantilaisen rockyhtye The Fratellisin debyyttialbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2006. Albumi ylsi Britannian albumilistalla parhaimmillaan toiselle sijalle ja Yhdysvaltain Billboard 200-listan sijalle 48.
Tuulikki Karhu
Tuulikki Maria Karhu (o.s. Kaipiainen, 21. helmikuuta 1920 Kotka – 14. tammikuuta 2014) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki useita operettien pääosia.
Life Is Strange (pelisarja)
Life Is Strange on Square Enixin julkaisema seikkailupelien sarja.
Tuulikki Karhu
Ura
Karhun vanhemmat olivat mittariasentaja Lauri Kaipiainen ja Tilda Leppänen. Oppikoulun jälkeen hän opiskeli laulua muun muassa Lea Piltin ja Jorma Huttusen johdolla. Karhu työskenteli näyttelijänä Lohjan Työväen Teatterissa 1951–1959, Imatran teatterissa 1961–1965 ja Kuusankosken Teatterissa 1965 alkaen.
Life Is Strange (pelisarja)
Pelisarjaan perustuen on julkaistu myös sarjakuvia.
Caleb Ndiku
Caleb Mwangangi Ndiku (s. 9. lokakuuta 1992 Machakos) on kenialainen keskimatkojen ja pitkien matkojen juoksija. Hän kilpailee pääosin 5 000 metrin juoksussa.
Tuulikki Karhu
Ura
Tuulikki Kaipiainen avioitui näyttelijä Viljo Karhun kanssa 1938. Pariskunnalle syntyi neljä lasta vuosina 1939–1947.
Caleb Ndiku
Ndiku on voittanut urallaan kolme Timanttiliigan osakilpailua.
Francis Walsingham
thumb|Sir Francis Walsingham, [[John de Critzin maalaama muotokuva noin vuodelta 1585.]] Francis Walsingham (noin 1532 Kent – 6. huhtikuuta 1590 Lontoo) oli englantilainen valtiomies ja diplomaatti, joka toimi vuosina 1573–1590 kuningatar Elisabet I:n sihteerinä (principal secretary). Hän suojeli Elisabetin valtaistuinta sisäisiltä ja ulkoisilta vihollisilta paljastamalla useita ulkovaltojen tukemia katolisten salaliittoja. Walsingham loi tähän tarkoitukseen tehokkaan tiedusteluverkoston ja oli edelläkävijä muun muassa kaksoisagenttien ja disinformaation käytössä sekä salakirjoitusten murtamisessa, ja häntä pidetäänkin merkkihenkilönä Britannian tiedustelutoiminnan historiassa. Hän sai aikaan muun muassa Skotlannin kuningattaren Maria Stuartin teloituksen paljastamalla tämän juonittelun Elisabetia vastaan.
Varhaisemmat vaiheet
Walsingham lienee syntynyt Kentin Foots Crayssa, missä hänen isänsä William Walsingham toimi asianajajana. Isä kuoli varhain, jolloin Walsinghamin äiti Joyce Denny nai hovimies Sir John Careyn. Walsinghamin setä Edmund Walsingham oli Lontoon Towerin linnanpäällikkö Henrik VIII:n aikana. Walsingham opiskeli vuosina 1548–1550 Cambridgen yliopiston King’s Collegessa, ja matkusteltuaan kaksi vuotta Euroopassa hän aloitti vuonna 1552 lakiopinnot Lontoon Gray’s Innissä. Protestanttisen uskonsa vuoksi Walsingham oli maanpaossa katolisen Maria I:n valtakauden ajan (1553–1558) ja jatkoi lakiopintojaan Padovan yliopistossa, missä hän oppi italian ja ranskan kielet. Walsingham palasi Englantiin Elisabet I:n valtaannousun jälkeen, ja hänet valittiin vuonna 1559 parlamenttiin, jonka jäsenenä hän oli kuolemaansa asti.
Walsingham alkoi vuonna 1568 työskennellä kuningatar Elisabetin pääneuvonantajan William Cecilin agenttina. Cecil pelkäsi katolisten juonivan Elisabetin syrjäyttämiseksi ja Englantiin samana vuonna maanpakoon asettuneen katolisen Maria Stuartin nostamiseksi Englannin valtaistuimelle. Walsingham alkoi luoda omaa vakoojaverkostoaan ja sai kuulla Englannissa asuneilta ranskalaisilta ja italialaisilta emigranteilta huhuja Ranskan ja Espanjan tukemista salahankkeista. Tiedot olivat vielä epämääräisiä, mutta Walsingham kirjoitti Cecilille, että ”oli vähemmän vaarallista pelätä liikaa kuin liian vähän”. Hän ilmeisesti myös kirjoitti salanimellä julkaistun häväistyspamfletin, jossa Maria Stuartin väitettiin suunnittelevan avioliittoa Norfolkin herttuan kanssa. Sen sijaan Walsingham ei tuolloin aavistanut, että Norfolkin herttua oli mukana Ridolfi-salaliittona tunnetussa Elisabetia vastaan tähdätyssä juonessa, jota tukivat Espanja ja paavi. Salaliittolaisten yhteysmiehenä toiminut pankkiiri Roberto Ridolfi joutui vuonna 1569 kuulusteltavaksi, mutta Walsingham vakuuttui hänen syyttömyydestään. Salaliitto paljastui vasta kaksi vuotta myöhemmin. Toisen teorian mukaan Walsingham olisi taivutellut Ridolfin kaksoisagentikseen ja antanut salaliiton jatkua päästäkseen Norfolkin herttuasta eroon.
Walsingham oli vuosina 1570–1573 Englannin suurlähettiläänä Ranskassa, ja yritti Cecilin pyynnöstä turhaan neuvotella Elisabetin avioliitosta Ranskan kuninkaan veljen prinssi Henrikin kanssa. Hanke raukesi, mutta Walsingham sai neuvoteltua maiden välille vuonna 1572 Blois’n sopimuksena tunnetun liiton. Samana vuonna Ranskassa tapahtunut Pärttylinyön verilöyly jyrkensi Walsinghamin kielteistä asennoitumista katolisuuteen.
Kuningattaren sihteerinä
thumb|Kuningatar [[Elisabet I sekä hänen tärkeimmät neuvonantajansa William Cecil (vas.) ja Francis Walsingham. William Faithornen kaiverrus 1600-luvulta.]] Joulukuusta 1573 aina kuolemaansa asti Walsingham toimi kuningattaren sihteerinä (principal secretary) ja valtaneuvoston (Privy Council) jäsenenä. Hänet lyötiin vuonna 1577 ritariksi ja nimitettiin seuraavana vuonna Order of the Garter -ritarikunnan kansleriksi. Hallitsijan sihteerinä hänellä oli paljon valtaa sisä- ja ulkopolitiikassa, ja muun muassa kaikki kirjeenvaihto suurlähettiläiden kanssa kulki hänen kauttaan. Walsinghamin asemaa vahvisti Elisabetin luottamus, vaikka kuningatar pitikin häntä uskonasioissa tarpeettoman kiihkomielisenä protestanttina. Walsingham joutui vuonna 1579 joksikin aikaa epäsuosioon vastustettuaan Elisabetin kaavailtua kihlausta Ranskan prinssin, Anjoun herttua Fransin kanssa.
Suojellakseen kruunua Walsingham loi eri puolille Eurooppaa ja aina Konstantinopoliin ja Tripoliin saakka ulottuneen tehokkaan vakoojaverkoston. Roomasta lähetettyjen salaisten viestien sanottiin olleen siepattuina Englannissa ennen kuin ne ehtivät määränpäähänsä Espanjaan. Walsingham rekrytoi vakoojia Cambridgen ja Oxfordin yliopistoista, palkaten heitä jopa yksityisillä varoillaan, ja perusti kotiinsa vakoojakoulun, jossa opetettiin salakirjoituksen ja näkymättömän musteen käyttöä. Hän sai ihmisiä kääntymään kaksoisagenteiksi lahjomalla ja kiristämällä, ja palkkasi asiantuntijoita murtamaan salakirjoituksia sekä avaamaan ja sulkemaan siepattujen kirjeiden vahasinettejä vastaanottajan sitä huomaamatta. Hän onnistui hankkimaan tietolähteitä vaikutusvaltaisten katolisten parista ja erityisesti Maria Stuartin lähipiiristä. Vastustajiensa levittämistä kauhutarinoista huolimatta Walsingham ilmeisesti turvautui kuulusteltavien kidutukseen vain harvoin.
Vuonna 1583 Walsingham onnistui paljastamaan niin sanotun Throckmorton-salaliiton, jonka tarkoituksena oli nostaa Maria Stuart valtaan Englannissa Ranskan ja Espanjan maihinnousun avulla. Tietovuotaja oli Ranskan suurlähetystössä työskennellyt Walsinghamin kaksoisagentti ”Henry Fagot”, jonka arvellaan todellisuudessa olleen italialainen dominikaanimunkki Giordano Bruno. Salaliiton keskushenkilö Francis Throckmorton jäi kiinni raskauttavien asiakirjojen kanssa ja teki täyden tunnustuksen, kun häntä oli kidutettu kaksi päivää piinapenkissä.
Akasiakuhankeittäjä
Levinneisyys
Akasiakuhankeittäjää tavataan laajalla alueella Afrikan etelä- ja itäosissa. Sitä on kuvattu pääosin yleiseksi tai melko yleiseksi. Lajin kannankehitys on runsastuva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Francis Walsingham
Kuningattaren sihteerinä
Vuonna 1586 paljastui Babington-salaliitto, jolla oli sama päämäärä kuin Throckmorton-salaliitolla. Voidakseen todistaa Maria Stuartin osallisuuden siihen Walsingham sai Gilbert Gifford -nimisen miehen toimimaan kaksoisagenttina, joka tarjoutui järjestämään Chartleyn linnassa kotiarestissa asuneen Marian ja salaliiton johtajan Anthony Babingtonin välisten kirjeiden salakuljetuksen oluttynnyreissä. Walsinghamin miehet kopioivat kirjeet ennen niiden toimittamista vastaanottajille ja Thomas Phelippes -niminen agentti onnistui murtamaan Babingtonin käyttämän monimutkaisen salakirjoituskoodin. Salaliittolaisten annettiin jatkaa toimintaansa, kunnes Walsingham sai käsiinsä kirjeen, jossa Maria antoi tukensa Elisabetin salamurhalle. Tähän vedoten Walsingham ja Cecil taivuttelivat vuonna 1587 vastentahtoisen Elisabetin allekirjoittamaan Maria Stuartin kuolemantuomion. He järjestivät Marian pikaisesti teloitetuksi ennen kuin Elisabet ehtisi muuttaa mielensä.
Maria Stuartin teloituksen jälkeen Espanja alkoi valmistella sotaa Englantia vastaan. Vuonna 1587 Francis Draken komentama laivasto onnistui tekemään yllätyshyökkäyksen Espanjan Cádiziin, koska Walsingham oli syöttänyt harhautustarkoituksessa vääriä tietoja Espanjan agentiksi aavistamalleen Englannin Pariisin-suurlähettiläälle. Walsinghamin tiedusteluverkoston ansiosta Englanti sai myös etukäteen vihiä Espanjan kuninkaan vuonna 1588 varustamasta suuresta maihinnousulaivastosta, voittamattomasta armadasta.
Mäntyluodon hotelli
Torkel Nordmanin ja Arthur Fagerholmin arkkitehtitoimiston suunnittelema jugendtyylinen rakennus sijaitsee aivan Porin sataman kupeessa, ja se on osa Mäntyluodon luotsi- ja satamaympäristöä, jonka Museovirasto on määritellyt valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Hotellin rakennutti Porin kaupunki, joka myös omisti sen vuoteen 2000 saakka.
Francis Walsingham
Kuningattaren sihteerinä
Walsinghamin tytär Frances Walsingham oli naimisissa tärkeän hovimiehen Philip Sidneyn kanssa. Sidneyn kuoltua vuonna 1586 Walsingham joutui vastaamaan tämän veloista ja oli siksi viimeisinä vuosinaan taloudellisesti heikossa tilanteessa. Hän kuoli vuonna 1590. Hänet haudattiin Saint Paulin katedraaliin Lontoossa. Frances nai myöhemmin toisen mahtavan hovimiehen, Essexin jaarli Robert Devereux’n, sekä tämän kuoltua Clanricarden jaarli Richard Burken.
Walsingham rahoitti tutkimusmatkoja Luoteisväylän löytämiseksi.
Taistelupeli (kirjasarja)
Taistelupeli (Fighting Fantasy) on Games Workshopin perustajien Steve Jacksonin ja Ian Livingstonen luoma pelikirjasarja. Pelien tarkoitus on kerätä erilaisia esineitä kuten miekkoja, kirjoja ja rahaa pelin sisäisessä maailmassa. Pelin voittaa kun suorittaa kirjan antaman tehtävän, joka on yleensä jonkun päävihollisen tuhoaminen. Otava julkaisi sarjan viisi ensimmäistä osaa suomeksi vuosina 1987–1988.
17. jääkäripataljoona
thumb|150px|Per Ole Ekholm 17. jääkäripataljoona oli valkoisten itäarmeijan 3. jääkäriprikaatin 6. jääkärirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa.
Komentaja: jääkärikapteeni Per Ole Ekholm
Sodan jälkeen pataljoonan nimi muutettiin muotoon Jäkäripataljoona N:o 6
1. komppania
Päällikkö: jääkäriluutnantti Gustaf Alku Svinhufvud.
2. komppania
Päällikkö: jääkärikapteeni Johan Hugo Harald (15. huhtikuuta alkaen).
Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit
Komppanianpäällikkönä jääkäriluutnantti Karl Waldemar Henriksson, jääkärialiupseeri Eino Albert Snellman (siirrettiin 23. huhtikuuta konekiväärikomppaniaan), esikuntavääpelinä jääkärivaravääpeli Taavetti Tenhunen (15. huhtikuuta 1918 alkaen).
Seitsemän merta
Seitsemän merta on laajasti tunnettu historiallinen sanonta, joka viittaa joko nykykäsityksen mukaan valtameriin tai kunakin aikana erilaiseen joukkoon meriä. Sanonnalla tarkoitetaan joko kaukaisia maita kuten "seitsemän meren takana" tai merimiesten kokeneisuutta: "Hän on purjehtinut seitsemällä merellä". Valtameriä ei ole kuin kolme eli Atlantti, Tyynimeri sekä Intian valtameri tai viisi, jos sekä Pohjoinen jäämeri että Eteläinen jäämeri lasketaan mukaan, mutta kun halutaan lukumääräksi seitsemän sanonnan mukaan, niin tähän on päästy jakamalla sekä Atlantti että Tyynimeri eteläiseen ja pohjoiseen osaan.
"Seitsemän merta"-sanonnan nykyiseen yleisyyteen on ehkä eniten vaikuttanut Rudyard Kipling runo "The Seven Seas" vuodelta 1896.
Antiikin aikana meriin luettiin:
900-luvulla Islamilainen maantieteilijä Ya'qubi kirjoitti kuvauksen matkasta Kiinaan seitsemän meren yli. Nämä meret olivat Persianlahti, Khambatinlahti, Bengalinlahti, Malakansalmi, Singaporensalmi, Siaminlahti ja Etelä-Kiinan meri.
Arabialaisten merenkävijöiden käsitys seitsemästä merestä on todennäköisesti sisältänyt myös ne meret, joilla he kulkivat:
Vähittäiskauppa
Vähittäiskauppa on tuotteiden myymistä niiden loppukäyttäjänä toimiville kuluttajille eli yksityishenkilöille. Vähittäiskauppias ostaa tuotteita jälleenmyyntiä varten joko suoraan valmistajilta tai tukkukaupan kautta.
Erilaisia konsepteja
Vähittäiskauppaa voidaan käydä fyysisestä toimitilasta (pienestä kioskista tai torikojusta isoon tavarataloon tai suurmyymäläketjuun), verkkokaupasta, postimyyntinä esimerkiksi painetun tuoteluettelon avulla, puhelinmyyntinä, kotimyyntinä (ns. ”ovelta ovelle -kauppias”) tai verkostomarkkinointina (esim. Tupperwaren tavoin kotikutsujen avulla). Vähittäiskaupan myyntikanavia voivat olla myös myyntiautomaatti, myymäläauto tai -vene sekä käytetyn tavaran ostopaikat kuten kirpputorit, huutokauppakamarit ja antikvariaatit. Sen sijaan yksityishenkilöiden välistä uuden tai käytetyn tavaran vertaiskauppaa esimerkiksi pikkuilmoitusten tai verkossa toimivien sivustojen kuten eBay, Huuto.net ja Tori.fi kautta ei perinteisesti ole laskettu vähittäiskaupaksi, mutta raja on häilyvä koska vertaiskauppasivustoilla moni yksityishenkilö myy jälleenmyyntitarkoituksessa hankkimiaan tavaraeriä vähittäiskauppiaan tavoin.
Vähittäiskaupaksi ei myöskään lueta yrityksille myytäviä tuotteita muuten kuin siltä osin, kun niitä myydään pienissä erissä vähittäismyymälästä: Tilastokeskuksen mukaan ”vähittäiskauppaan kuuluu myös ammattikäyttöön tarkoitettujen tietokoneiden, paperikauppatavaroiden, maalien ja puutavaran myynti, jos myynti tapahtuu vähittäiskaupan myymälöissä”. Tuotteista, joita yritys ostaa valmistaakseen niistä tai niiden avulla omia myyntituotteita käytetään nimitystä tuotantohyödyke ja niiden kaupasta käytetään muun muassa nimiä yritysmarkkinointi, B2B tai ammattiasiakaskauppa.
Trendit
Vähittäiskaupan trendejä ovat verkkokaupan kasvu, älypuhelinten ja mobiilisovellusten käyttö myymälässä sekä myymälöiden itsepalvelukassat ja pitkälle viety myymälöiden automaatio. Uusia automatisoituja myymäläkonsepteja ovat muiden muassa Amazon Go, Alibaban Hema ja Bingo Box. Joissain tapauksissa myymälä korvautuu suurikokoisella automaatilla tai noutopisteellä josta voi noutaa pakatun elintarvikekassin. Tällaiset suurikokoiset automaatit ja noutopisteet ovat auki vuorokauden ympäri.
Vuonna 2017 vähittäiskaupan ala koki Yhdysvalloissa myymälöiden sulkemisia ja työntekijöiden vähentämisiä. Työttömiksi jääneillä vähittäiskaupan työntekijöillä ei ole taitoja jotka olisi siirrettävissä muille aloille ja verkkokaupan varastot sijaitsevat sen verran kaukana että työmatka ei ole kuljettavissa. Vuonna 2017 suomalainen Kaupan liitto arvioi että vähittäiskauppa ei tule enää koskaan työllistämään yhtä paljon ihmisiä.
Vähittäiskauppaa koskevat säädökset
Suomessa elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välistä vähittäiskauppaa sääntelee kuluttajansuojalaki, ja EU-maiden välillä tapahtuvalla vähittäiskaupalla on omia kuluttajansuojasäännöksiään. Vähittäiskauppaa voivat osaltaan säännellä myös kaavoitusmääräykset, ympäristönsuojelusäännökset, kilpailulainsäädäntö, työlainsäädäntö, aukiolosäännökset sekä hygieniamääräykset. Eri tuoteryhmiä voivat koskea omat erityissäännöksensä, kuten Suomen alkoholi- ja tupakkalait. Jotkut vähittäiskaupan alat ovat luvanvaraisia ja vaativat ainakin osalta henkilöstöä tietyn pätevyyden, kuten apteekki- tai optikkotoiminta. Vaarallisten kemikaalien säilytyksestä vähittäiskaupan yhteydessä säädetään kemikaaliturvallisuuslaissa ja sen nojalla annetuissa asetuksissa.
Vähittäismyymälätyyppejä
pienoiskuva|Halpahintamyymälöiden [[Lidlin ja Tokmannin yhteinen myymälärakennus Nurmijärven kirkonkylässä elokuussa 2022.]] Verkkokaupan kasvusta huolimatta vähittäiskaupan tärkeimmän myyntikanavan muodostavat yhä fyysiset ostopaikat eli myymälät. Vähittäismyymälöitä voidaan jakaa eri tyyppeihin
Yksittäinen vähittäismyymälä voi olla yhden kauppiaan tai pienyrityksen omistama ja johtama, ketjumaisesti toimiva (parista myymälästä maailmanlaajuiseen ketjuun), franchising-periaatteella toimiva, leasing-periaatteella toimiva (esim. tavaratalojen shop-in-shopit) tai osuuskuntamuotoisesti toimiva (esim. S-ryhmä).
Vähittäismyymälöiden erilaiset liiketoimintastrategiat ja markkinoinnin kilpailukeinot voivat perustua esimerkiksi
Myymälän koon mukaan voidaan samankaltaista tuotevalikoimaa tarjoavat myymälätyypit jakaa esimerkiksi lähikaupoiksi (alle 400 m2), supermarketeiksi (400–2500 m2) ja hypermarketeiksi (yli 2 500 m2).
Yläinen-Toriseva
Yläinen-Toriseva on Pirkanmaalla Virroilla Virtain kylän lähellä sijaitseva lampi. Se on yksi kolmesta Torisevan rotkojärvestä.
Vähittäiskauppa
Maailman suurimmat vähittäiskauppaketjut
Maailman 10 suurinta vähittäiskauppa-alan yritystä liikevaihdolla mitattuna vuonna 2011 olivat:
Simon Schoch
Simon Schoch (s. 7. lokakuuta 1978 Winterthur) on sveitsiläinen lumilautailija, maailmanmestari.
Vähittäiskauppa
Vähittäiskauppa Suomessa
pienoiskuva|[[S-ryhmän Sale -vähittäiskauppa Askolassa.]] Vähittäiskauppa työllistää noin 123 000 suomalaista. Suomen vähittäiskauppa on Euroopan keskittyneintä erityisesti päivittäistavarakaupan osalta: valtaosa ruoasta ostetaan Keskon tai S-ryhmän kaupoista. Kun muissa euromaissa kolmen suurimman vähittäiskauppaketjun yhteinen markkinaosuus on keskimäärin 44 prosenttia, Suomessa kaksi suurinta hallitsee markkinoista noin 80 prosenttia. Helsingin yliopiston taloustieteen professori Vesa Kanniaisen mukaan tämä on omiaan vähentämään kilpailua ja mahdollistamaan muita maita korkeammat hinnat. Euroopan komission tutkimuksen mukaan vähittäiskaupan keskittyminen väheni 16 jäsenmaassa ja kasvoi 10 jäsenmaassa aikavälillä 2004–2012, ja sinä aikana Suomen vähittäiskauppa nousi kolmannelta tilalta vertailumaiden keskittyneimmäksi.
Vuonna 2013 Suomen päivittäistavarakaupan ryhmittymien päivittäistavaroiden kokonaismyynti oli 16,55 miljardia euroa (sis. alv).
Verkkokaupan koko vähittäiskaupan tuotteilla oli vuonna 2013 Suomessa 3,4 miljardia euroa.
Yläinen-Toriseva
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 138,2 metriä mpy.
Vähittäiskauppa
Vähittäiskauppa Suomessa
Vähittäiskaupan eniten myyty tuoteryhmä Suomessa vuonna 2012 olivat elintarvikkeet 35 prosentin osuudella koko vähittäiskaupan liikevaihdosta. Toiseksi suurin ryhmä Tilastokeskuksen luokituksen mukaan oli vaatteiden, farmaseuttisten ja lääkinnällisten tuotteiden, hygieniavalmisteiden, kukkien ja muiden kasvien, lemmikkieläinten ja lemmikkieläinten ruoan vähittäiskauppa, yhteisosuudeltaan runsaat 21 prosenttia.
Suomen vähittäiskaupan historiaa
Suomen vähittäiskaupan varhaishistoriasta katso esimerkiksi artikkeli Maakauppa.
pienoiskuva|400px|Suomen kauppaketjujen markkinaosuudet vuosina 1950–1975. 1930-luvulla vähittäiskauppayrityksiä oli verotilastoista pääteltynä Suomessa noin 22 500, joista valtaosa kaupungeissa ja noin 10 000 maaseudulla. Niistä etenkin osuuskaupoilla oli useita sivuliikkeitä, ja toimipisteiden määräksi tuolloin arvioidaan noin 30 000. Kaupungissa yleisin myymälätyyppi oli siirtomaatavarakauppa, jossa myytiin kuivia muttei tuoreita elintarvikkeita. Jälkimmäisiä varten oli omat pienet erikoisliikkeensä, kuten maito- ja lihakaupat ja leipomomyymälät. Myös muiden alojen erikoisliikkeet, kuten tekstiilituotteiden kaupat, kemikaliot ja lyhyttavaraliikkeet, sijaitsivat valtaosin kaupungeissa. Maaseudun tyypillisin ostopaikka oli sekatavarakauppa, jossa myytiin kaikenlaista kuivista elintarvikkeista käyttö- ja rautatavaroihin, jopa rakennustarvikkeisiin. Tuoreet elintarvikkeet saatiin omasta tai naapurin omavaraistaloudesta tai läheisiltä maatiloilta. Yleisimpiä maaseudun erikoisliikkeitä olivat apteekit ja kirjakaupat.
1950-luvulla suomalaista vähittäiskauppaa koetteli suuri rakennemuutos sitä mukaa kuin säännöstelystä vapauduttiin ja kauppa alkoi taas käydä. Myynnin vilkastumisen myötä myös kilpailu koveni, ja kustannuksia alettiin karsia kasvattamalla myymälöiden kokoa ja luopumalla pienimmistä toimipisteistä. Päivittäistavarakauppa kokeili valintamyymälöitä jo 1950-luvulla, mutta niiden aika koitti varsinaisesti vasta 1960-luvulla, kun elintarviketeollisuus alkoi pakata tuotteitaan kuluttajakokoisiin vähittäispakkauksiin, ja väestöä muutti suurin joukoin maaseudulta kaupunkeihin ja niiden lähiöihin. Maaseudulla kyläkauppoja alettiin 1960-luvulla korvata myymäläautoilla.