cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Santahaminan lentoasema
Santahaminan lentoasema toimi kuitenkin 1936 valmistuneen Malmin lentokentän edeltäjänä Helsingissä vierailevien osalta.
Juri Šargin
thumb|Juri Šargin
Juri Georgijevitš Šargin (, s. 20. maaliskuuta 1960 Engels, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kosmonautti. Hän valmistui Leningradissa sijainneesta sotilasakatemiasta. Hän on Venäjän avaruusjoukkojen everstiluutnantti. Šargin valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1996. Hän on toiminut lentoinsinöörinä Sojuz TMA-5 -lennolla ISS-avaruusasemalle.
Šargin on eronnut ja hänellä on kaksi lasta.
Svenska Akademien (yhtye)
Svenska Akademien on ruotsalainen reggae/hip hop/ragga -yhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 1999 Carl-Martin Vikingsson, Simon Vikokel ja Kristoffer Hellman.
Yhtye on julkaissut viisi albumia ja viisi singleä.
Perun
Perun (myös Parom) on slaavilaisen mytologian ylijumala ja salaman sekä ukkosen jumala. Hänen muita tuntomerkkejään olivat vuoret, tammi, kotka, taivaankansi, hevoset ja kärryt, aseet (vasara, kirves ja nuoli), sota ja tuli. Perunin nimellä on ilmeisesti balttilaisten kielten kautta yhteys suomalaiseen Perkeleeseen, joka alun perin tarkoitti ukkosen jumala Ukkoa.
Tietolähteet
Kaikista slaavilaisista jumalista Perun mainitaan useimmin historiallisissa lähteissä. Jo 500-luvulla bysanttilainen historioitsija Prokopios mainitsi hänet teoksessaan De Bellum Gothicum. Lyhyt huomautus, joka kuvaa tietyn eteläslaaviheimon uskomuksia, kertoo että he uskoivat yhden jumalan, salaman luojan, olevan kaiken herra: hänelle he uhrasivat härän ja kaikki uhrieläimet. Vaikka jumalan nimeä ei mainita, on melko selvää että kyse on Perunista. Sana Perun merkitsee yhä ukkosta tai salamaa joissakin slaavilaisissa kielissä.
Ensimmäinen lähde joka varmasti mainitsee Perunin nimeltä on Nestorin kronikka, joka kuvaa Kiovan Venäjän historiaa. Yhdessä Veles-nimisen jumalan kanssa Perunin nimessä vannotaan rauhaa slaavilaisten ja bysanttihallitsijoiden välillä. Tässä yhteydessä hänet mainitaan sodan jumalana, joka rankaisee valanrikkojia kuolemalla taistelussa. Vuonna 980, kun ruhtinas Vladimir Suuri nousi Kiovan valtakunnan johtoon, hän pystytti kuuden tai seitsemän pakanajumalan patsaat palatsinsa edustalle, ja Perun oli niistä ylin. Perunin patsaalla oli hopeapää ja kultaiset viikset.
Etymologia
Perun yhdistetään usein lähes identtiseen balttilaisen mytologian jumalaan Perkūnas tai Perkons, mikä viittaisi alkuperäisen yhteisen balttilais-slaavilaisen jumaluuden olemassaoloon. Se puolestaan juontaisi juurensa esi-indoeurooppalaisesta ukkosenjumalasta, jonka nimen on päätelty olleen Perkwunos. Sanan juuri perkwu tarkoitti todennäköisesti alkujaan tammea, mutta slaavilaisissa kielissä se muuttui muotoon per-, joka merkitsee lyödä tai iskeä. Slaavilaiset oikeutta merkitsevä sana pravo ja totuutta merkitsevä sana pravda tulevat todennäköisesti samasta juuresta. Suomalaisten vastaavaa Ukko Ylijumalaa tarkoittanut "Perkele" tulee myös Perkūnasin nimestä.
Myytti
Slaavilaisessa mytologiassa maailmaa kuvattiin pyhällä puulla, tavallisesti tammella, jonka oksat ja runko kuvasivat jumalallista taivasta sekä tavallista kuolevaisten maailmaa, kun taas juuret kuvasivat manalaa, kuolleiden valtakuntaa. Perun oli elävän maailman, taivaan ja maan hallitsija, ja hänet kuvattiin usein kotkaksi, joka istui Maailmanpuun ylimmällä oksalla. Alhaalla juurissa puolestaan sijaitsi hänen vastustajansa Velesin valtakunta. Veles kuvattiin usein käärmeeksi tai lohikäärmeeksi. Jumalten välinen vihollisuus syntyi, kun Veles varasti Perunilta tämän karjaa, lapsia tai vaimon. Slaavilaisen kansanperinteen perusteella sekä vertaamalla balttilaiseen mytologiaan näyttää selvältä, että Aurinko oli Perunin puoliso. Hän kuitenkin jakoi vaimonsa Velesin kanssa, koska joka yö Aurinko katosi horisontin taakse (manalaan) palatakseen taas aamulla taivaalle. Tämä oli todennäköisesti pääsyy jumalten väliselle vihollisuudelle.
Perun hyökkäsi Velesiä vastaan salamoillaan, ja Veles pakeni muuttaen itsensä erilaisiksi eläimiksi tai piiloutuen puiden, talojen tai ihmisten taakse. Mihin salama osui, siellä uskottiin Velesin olleen piilosilla ja Perunin sen vuoksi iskeneen. Lopulta Perun onnistui tappamaan Velesin tai ajamaan hänet vetiseen manalaansa (mikä oli myyteissä oleellisesti sama asia). Siten ylijumala palautti järjestyksen kaaosta aiheuttavan vihollisensa häiritsemään maailmaan. Hän saattoi istua jälleen Maailmanpuun latvaan ja ilmoittaa vastustajalleen: Ңy, таm твое место, таm сабе бyдз! ("Siellä on sinun paikkasi, pysy siis siellä!", valkovenäläisen kansansadun mukaan). Ajatus tällaisesta kosmisesta taistelusta siirrettiin kristinuskon saapumisen jälkeen edelleen Jumalaan ja Saatanaan.
Peruneja saattoi olla myös useita. Eräässä balttilaisessa laulussa sanotaan, että Perkūnas-jumalia oli itse asiassa yhdeksän. Vanhan Perunille omistetun alttarin jäänteet Novgorodissa paljastivat patsaan, jota ympäröi kahdeksan alttarikomeroa, jotka puolestaan sisälsivät mahdollisesti toisia patsaita ja uhrialttareita. Numerolla yhdeksän näyttää siis olleen suuri symboliarvo. Joskus tämä tulkitaan siten, että Perunilla olisi ollut yhdeksän poikaa (tai kahdeksan isä Perunin ollessa yhdeksäs Perun). Joissakin slaavilaisissa kansanlauluissa mainitaan yhdeksän veljestä, vaikka nimiä ei kerrota.
Monien muiden indoeurooppalaisten ukkosenjumalien tapaan Perunin kasvillisuuspersoona oli tammi, erityisesti huomiota herättävän komeat yksilöt. Eteläslaavilaisessa traditiossa tammilla merkittiin rajoja. Perunin alttarit sijoitettiin joko vuorten tai kukkuloiden huipuille tai pyhiin lehtoihin ikivanhojen tammien alle. Alttareilla harjoitettiin palvontaa muun muassa uhraamalla härkiä, pässejä ja munia.
Aseet
Monien muiden ukkosen jumalien tapaan Perun käytti salamoita aseenaan. Niiden uskottiin olevan kiviä ja kivisiä nuolia. Kansan keskuudessa fulguriittien ja belemniittien ja joskus jopa maasta löytyneiden esihistoriallisten kivityökalujen jäänteiden uskottiin olevan Perunin iskujen jälkiä. Monet slaavilaiset kansat kutsuivat näitä "Perunin kiviksi", "Perunin nuoliksi", "paholaisen sormiksi" tai "Jumalan sormiksi", myös Suomessa käytetty nimitys ukonvaaja on samanlainen. Näiden kivien sanottiin joskus siirtyvän tuulen mukana taivaalle oltuaan maassa seitsemän vuotta. Perunin aseet suojelivat huonoa onnea, pahaa taikuutta, tauteja ja tietysti salamoita vastaan.
... Te izvadi tri jabuke zlatne I baci ih nebu u visine... ...Tri munje od neba pukose Jedna gadja dva djevera mlada, Druga gadja pashu na dorinu, Treca gadja svata sest stotina, Ne utece oka za svjedoka, Ni da kaze, kako pogibose.
"... sitten hän otti kolme kultaista omenaa ja heitti ne korkealle taivaalle... ...kolme salamaa purkautui taivaalta, yksi iski kahteen nuoreen lankoon, toinen iski paššaan hevosen selässä, kolmas iski kuuteensataan häävieraaseen, ei yksikään todistaja paennut ei edes sanoakseen, mitä tapahtui."
Kristillisellä ajalla
Slaaveja kristinuskoon käännyttäneillä papeilla ja lähetystyöntekijöillä oli usein hikinen urakka, kun he yrittivät tukahduttaa vanhojen jumalien palvontaa. Idässä ortodoksinen kirkko onnistui yhdistämään monia Perunin ominaisuuksia profeetta Eliaan, joka Vanhan Testamentin mukaan otettiin taivaaseen tulisissa vaunuissa; tämä näytti sopivalta yhdistävältä piirteeltä vanhaan ukkosenjumalaan. Lännessä katolinen kirkko tarjosi korvaajaksi arkkienkeli Mikaelia, taivaallisten armeijoiden komentajaa. On myös mahdollista että paikallisella tasolla Perunin korvasi Pyhä Vitus, joka saattoi myös olla toisen tärkeän slaavijumalan Svantovitin korvaaja nimien samankaltaisuuden vuoksi. Jo pakanallisilla ajoilla Perunin palvonnan kanssa saattoi kilpailla voimistunut Svetovid-kultti. Kansanperinteessä joitakin Perunin ominaisuuksista siirrettiin kristinuskon Jumalaan.
Sorex
Sorex on päästäisiin kuuluva nisäkässuku.
Lajit ja alalajit
Mammal Species of the World -teoksen mukaan sukuun kuuluvat seuraavat lajit ja alalajit:
Koiviston lentoasema
Koiviston lentoasema oli vuosina 1918-1924 Karjalankannaksen Koivistolla toiminut pieni sotilaslentoasema. Alkujaan vesilentokoneille tarkoitetun, Koiviston Kirkkoniemessä sijainneen aseman perustivat Suomen sisällissodan jälkeen saksalaiset, jotka käyttivät sitä Itäisen Suomenlahden tiedusteluun. Saksalaiset vetäytyivät alueelta Brest-Litovskin rauhansopimuksen jälkeen syksyllä, ja lentoasema siirtyi kokonaan suomalaisille. Syksyllä 1919 sitä käyttivät puolestaan englantilaiset laivaston koneet, joille rakennettiin myös maakenttä Kotterlahden kylään. Englantilaiset pommittivat aktiivisesti Kronstadtia ja Pietaria, mutta suomalaiset itse tekivät vain tiedustelulentoja. Englantilaisten vetäydyttyä Suomen oma sotilaslentotoiminta oli vilkasta syksyllä 1920 Venäjän kanssa solmittuun Tarton rauhaan asti, joskin koneiden määrä oli pieni. Vuonna 1924 lentoasema lakkautettiin, koska syysmyrsky tuhosi koneet ja konehallin, toiminta siirrettiin Viipuriin.
Myöhäispaleoliittinen kausi
Myöhäispaleoliittisella kaudella vallitsi jääkausi. Sen aikana ilmasto vaihteli melko lämpimästä hyvin kylmään. Ihmiset asuivat majoissa ja elivät metsästyksellä ja keräilemällä kasveja. Ihmiset ehkä liikkuivat melko erillään, korkeintaan muutaman perheen kokoisina ryhminä asuen harvassa. He kokoontuivat luoliin rituaaleja varten ja tiettyinä vuodenaikoina suurempiin metsästysoperaatioihin esimerkiksi peurojen vaeltaessa.
Noin 43 000–36 500 vuotta sitten nykyihminen homo sapiens syrjäytti Euroopasta neandertalinihmisen joko sulauttamalla sen itseensä tai ehkä jopa hävittämällä sukupuuttoon. Ihminen tuli Eurooppaan kauden alussa lämpimällä jaksolla, mutta noin 28 000 vuotta sitten kylmyys alkoi lisääntyä, ja asutuksen painopiste siirtyi Etelä-Ranskaan ja Espanjaan Länsi-Euroopassa ja Kreikkaan ja Ukrainaan Itä-Euroopassa.
Jääkauden huippukauden jälkeen syntyi luolamaalauksia luonut Madeleinen kulttuuri. Myöhäispaleoliittisella kaudella ihminen teki lukuisia keksintöjä, enemmän kuin koskaan aikaisemmin kivikauden aikana. Kehitettiin muun muassa keihäänheitinpuu ja kauden lopussa jousi ja nuoli. Opittiin tekemään erilaisia ansoja eläimille. Viime jääkauden keskivaiheilla taide kehittyi huomattavasti: kausi alkoi mammutinmetsästäjien äitijumalataiteella ja päättyi luolamaalauksiin. Kaudella opittiin lämpö- ja painekäsittelemään materiaaleja, ja kivenkäsittelytaito kehittyi huippuunsa. Muistakin materiaaleista – esimerkiksi peuranluusta – tehtiin monenlaisia, usein koristeellisia esineitä. Myöhäispaleoliittisen kauden jälkeen alkoi mesoliittinen kausi.
Myöhäispaleoliittisen kulttuurin piirteitä
Myöhäispaleoliittisella kaudella ihminen hankki elannon metsästämällä, kalastamalla ja kasveja keräämällä. Asunnot muistuttivat lappalaisten kotaa tai kupumaista wigwamia. Tutkijoiden mielestä muun muassa Itä-Siperian tšuktšien, Kanadan subarktisen alueen intiaanien ja aboriginaalien alkuperäiset kulttuurit muistuttavat myöhäispaleoliittista kulttuuria. Niistä voidaan tehdä päätelmiä varhaisemmasta kivikauden elämästä. Ihmiset uskoivat tuonpuoleiseen henkimaailmaan. Uskottiin, että eläimen ja ihmisen välillä oli kiinteä yhteys, esimerkiksi uskottiin totemistiseen tapaan karhun olevan heimon kantaisä. Jotkut eläimet olivat pyhiä, niitä ei saanut kaataa kuin äärimmäisessä hädässä jos silloinkaan. Kysyttiin šamaanilta neuvoa ankarassa elämässä vastaan tulleissa ongelmissa.
Heimojen välillä oli eri alueilla huomattaviakin eroja mitä tuli ihmisten taitoihin yhteiskuntiin, asutuksen liikkuvuuteen, sotaisuuteen, uskontoihin ja elintapoihin nähden, kuten oli metsästyksellä eläneiden alkuperäiskansojen keskuudessa, joita eurooppalaiset kohtasivat.
Noema
Noema (: "merkitys", "mieli", "tarkoitus"; "ilmaisun mieli"; monikossa: noemata) on fenomenologiassa intentionaalisen aktin merkitysrakenne, mentaalinen vastine skeemalle. Fenomenologisessa perinteessä tulkitaan, että mieli pilkkoo ulkoisen kokemuksen siksi, mitä tiedämme ulkoisesta todellisuudesta. Noema on kognitiivinen rakenne, joka mahdollistaa tämän meille. Noema "komentaa" mieltämme näkemään olioita, ajattelemaan rationaalisesti, jne.
Myöhäispaleoliittinen kausi
Metsästys
Osattiin rakentaa monimutkaisia ja tehokkaita ansoja eläimille. Ehkä ajettiin riistaa verkkoon ja saartoaitaan. Myöhäispaleoliittista kulttuuria ei tunneta sellaisenaan suoraan, siitä on koetettu tehdä jonkinlaisia arvioita tutkimalla joidenkin maiden alkuasukkaiden oloja ja tekemällä päätelmiä luolataiteesta ja esinelöydöistä, mutta vertailu voi tuottaa oikeita tai myös vääriä päätelmiä jääkauden ihmisten elämästä.
Noema
Tämä tarkoittaa, että kun käännämme tietoisuutemme jotakin kohden, havaitsemme sen noemaattisesti. Noemat ovat siis ilmiöitä ymmärrettynä. Noemat ovat olioita tai sisältöä, joka ilmenee tietoisuuden noeettisissa akteissa (noesis). Jokaisella mentaalisella aktilla on aina noema, jonka avulla se suuntautuu objektiin riippumatta siitä, onko objekti olemassa vai ei. Noema voidaan nähdä yksilön kokemuksen projektiona yksilöön itseensä.
Myöhäispaleoliittinen kausi
Metsästys
Ihminen kykeni pyydystämään paksunahkaisia, vaikeasti saalistettavia eläimiä jo keskipaleoliittisella kaudella. Myöhäispaleoliittisella kaudella alettiin pyytää myös nopeasti juoksevia eläimiä, kuten hevonen, hirvi, metsäkauris ja antilooppi. Eläimiä lienee metsästetty ryhmässä, ja saalis jaettiin eräiden sääntöjen mukaan, saaliin saamista parhaiten edistäneelle ehkä eniten. Ihmiset saattoivat kerääntyä ajoittain yhteen metsästämään tiettyä riistaa. Tähän tapahtumaan on voinut liittyä kulttimenoja, jotka liittyvät aikuisuuden alkuun, toisin sanoen initiaatioriittejä. Kulttimenojen johtajalla on saattanut olla muita tärkeämpi asema. Jääkaudella Keski- ja Itä-Euroopan pensas- ja metsätundralla metsästettiin eniten mammutteja. Monissa osissa Länsi- ja Keski-Eurooppaa eläimistö oli kuitenkin monimuotoisempaa. Peuraa ei metsästetty keihäällä vaan jousella ja nuolella. Joitakin eläimiä ajettiin laumoina suuriin aitauksiin, joitakin ajettiin takaa syvässä lumihangessa, tai eläimet surmattiin niiden ylittäessä jokea. On väitetty myöhäispaleoliittisen ihmisen kesyttäneen peuran ja hevosen, mutta varmaa tämä ei ole.
Yhteiskunta
Yhteisöjen koko, liikkuvuus ja hierarkia saattoivat vaihdella paljonkin alueelta toiselle. Heimo tai ryhmä saattoi liikkua esimerkiksi tundralla sijaitsevan kesäleirin ja metsässä sijaitsevan talvileirin välillä. Toisina vuodenaikoina kalastettiin, toisina metsästettiin. Keskusleiriltä, jossa asuttiin enin aika, tehtiin vain ajoittain metsästysretkiä, jolloin asuttiin tilapäisleirissä.
Alueilla, joilla kalaa ja riistaa oli runsaasti saatavilla, pienet paikoillaan asuvat ryhmät ehkä koostivat suurempia klaaneja esimerkiksi muinaissaamelaisen siitajärjestelmän tapaan. Sungirista tehtyjen hautalöytöjen perusteella on joillakin ihmisillä ollut enemmän varallisuutta ja korkeampi asema kuin muilla. Heimon johdossa oli ehkä varakkain mies.
Asuminen
Ihmiset liikkuivat yleensä pieninä ryhminä. He asuivat majoissa. Majan pohja oli yleensä pyöreä ja läpimitaltaan noin 5 metriä. Asumuksissa oli tulisija. Jotkut löydetyt asumukset ovat olleet noin 40 metriä pitkiä majamaisia taloja. Puuttomalla arolla majan rakentamiseen käytettiin yleensä mammutinluuta, mutta tukirakennepuut saatettiin kuljettaa kaukaakin, ehkä jopa kesytetyn peuran vetämässä ahkiossa. Majat oli toisinaan järjestetty riviin tai kehään. . Asuttiin toisinaan myös luolissa. Luolan edusta kivettiin ja maaperä tasoitettiin ja irtokivistä tehtiin matalia väliseiniä. Varhaisin harjakatto oli 19 000 BP Ohalo II:ssa Israelissa.
Kulkuvälineet
Kun Australia asutettiin n. 60000–40000 BP oli jääkausi, ja merenpinta oli alempana. Piti ylittää 90 km:ä leveä, syvä vesi. Käytössä täytyi olla kelluva kulkuväline joko vene, lautta tai muu. On väitetty, että Indonesiassa olisi käytety venettä jo 880 000–781 000 vuotta sitten.
Uskonto
Kivikauden ihminen lienee uskonut johonkin korkeimpaan olentoon sekä kuolemanjälkeiseen tuonpuoleiseen elämään. Sanotaan joidenkin paleoliittisten kuvien liittyvän šamanismiin. Lintupäinen hahmo on šamaani, joka käy tuonpuoleisessa hurmostilassa. Šamaanilla oli sarvikruunu ja eläinten kuvilla ja eläimen päällä koristeltu sauva. Jotkut linnut olivat shamaanin suojelushenkiä. Myöhäispaleoliittisen ihmisen uskonto lienee ollut laajalti totemistinen, eli uskottiin, että ihmisen ja eläimen välillä on kiinteä yhteys. Uskottiin, että heimon kantaisä oli eläin, harvemmin kasvi.
On löydetty joitakin hautoja, jotka on peitetty kivillä. Tšekin alueelta Predmostista on löydetty hauta kivikehän sisältä. Monista haudoista on löydetty punaokraväriä. Joihinkin hautoihin on pantu karhun kallo tai jonkin eläimen sarvet, jotka osoittavat aina tiettyyn ilmansuuntaan.
Veistokset ja luolamaalaukset
Miehet koristelivat itseään enemmän kuin naiset. Miehen asema oli ehkä naisen asemaa parempi, koska mies oli metsästäjänä tärkeä. Länsi-Euroopassa tehtiin luolamaalauksia, idässä pienoisveistoksia ja geometrista ornamentiikkaa. Ei tiedetä kuvien, veistosten ja luolamaalausten tekemisen syitä, arvailut vaikuttimista perustuvat tietoihin eräiden myöhemmin eläneiden, metsästystä harjoittaneiden kansojen kulttuurista.
Myöhäispaleoliittisella kaudella kehittyi luolataide, kun kokoontumispaikkoina ajoittain käytettyjen luolien seiniin maalattiin riistaeläinten, harvemmin petoeläinten kuvia. Ihmisen kuvat ovat harvinaisempia. Niissä on melko yleinen aihe naisen sukupuolisuus. Joissain maalauksissa on eläimen turkkiin pukeutunut ihminen, ehkä šamaani, joka kutsuttiin apuun, kun oli sairaus tai riista oli vähissä.
Luolamaalauksissa on kuvattu useimmiten yksittäinen eläin. Yhteistä toimintaa ei kuvattu. Uusi maalaus tehtiin vanhojen päälle. Maalaukset tehtiin luolan perälle vaikeapääsyisiin paikkoihin, ja luola saatettiin tukkia irtokivillä. Tutkijoiden mielestä luolamaalauksilla uskottiin saatavan metsästysonnea. Kyse on kuitenkin ehkä animalismista, ajatuksesta että ihmisellä on yhteys eläimeen. Eläin käsitettiin suojelijaksi tai toiseksi minäksi. Joidenkin luonnonkansojen parissa eläinkuvat liitetään riitteihin, joita pidetään pojan tullessa aikuiseksi. Silloin yliluonnolliset olennot, riistan- ja metsänhenget ovat mukana menoissa. Ne voivat esiintyä ihmisinä, eläiminä ja molempien välimuotoina. Eläimen henki täytyi karkottaa pois ihmisestä esimerkiksi kävelemällä takaperin sitä esittävän kuvan luota. Niinpä eläimen henki on saatettu sulkea luolaan. Luolakuvia on voitu tehdä moneen tarkoitukseen. Alueilla, joilla luolamaalauksia ei tehty, eläinten kuvia maalattiin puu- ja luulevyihin. Niiden tarkoitus oli ehkä sama kuin luolamaalausten. Ihmisen-eläimen kuvien ajatellaan esittävän eläinten herraa tai riistan- tai metsänhaltijaa.
Naista esittävät pienoisveistokset, olivat ehkä auttavien henkien asuinpaikkoja, suvun kantaäitejä, metsästysonnen tuojia tai naisjumalattaria. Käden silpominen katkomalla sormia liittyi ehkä suvun jäsenen sairauteen ja kuolemaan. Tästä on merkkejä luolista löytyneissä painalluksissa, jotka on tehty kädellä. Monet myöhäispaleoliittiset löydöt liittyvät karhuun. Joidenkin Siperian ja Pohjois-Amerikan heimojen keskuudessa syötiin kaadettu karhu juhla-ateriana. Luut tai vain pääkallo kaivettiin maahan uskoen, että karhu herää henkiin. Myös peuran ruho upotettiin maahan uhrina, luultavasti ensimmäisenä metsästysretkellä kaadettu peura.
Myöhäispaleoliittisia kulttuureja vastaavia uudempia kulttuureja
Muun muassa Kanadassa ja Alaskassa elävien eskimojen, aleuttien ja metsästyksellä elävien Kanadan subarktisen alueen athabasca-ryhmän intiaanien elämäntapa oli ennen eurooppalaisten tuloa käytännössä myöhäispaleoliittinen  Myöhäispaleoliittista traditiota edustivat myös Itä-Siperian alkuperäiskansat, tšuktšit, ostjakit ja evenkit ennen poronhoitoa sekä Suomen metsäsaamelaiset. Uskonto oli totemistinen. Uskottiin heimon polveutuvan kantaisästä, eläimestä. Muita myöhäispaleoliittista muistuttavia alkuperäiskansoja ovat Australian aboriginaalit, Afrikan bushmannit ja pygmit ilman eurooppalaisvaikutusta sekä saarilla Indonesiasta itään asuvat tasadait.
Nykyihmisen saapuminen Eurooppaan
Nykyihminen levittäytyi Eurooppaan välillä 45 000–40 000 vuotta sitten, tuoden kivisäleistä isketyt työkalut ja luolataiteen. Nykyihmisen levittäytyminen synnytti Neandertalin ihmisten joukossa sekakulttuureja, joissa nämä käyttivät myös nykyihmiseltä omaksuttuja työkaluja. Muutamassa tuhannessa vuodessa nykyihminen syrjäytti Neandertalin ihmisen Moustierin kulttuurin ehkä hävittämällä näitä suoraan, tartuttamalla näihin tappavia tauteja, viemällä näiden riistan, tai sulauttamalla heidät geneettisesti itseensä.
L'Arbredan luolassa näkyy melko nopea Neandertalin ihmisen häviäminen ja korvautuminen nykyihmisillä noin 40 500–38 500 vuotta sitten, mikä viittaa siihen, että nykyihmiset joko tappoivat luolan neandertalilaiset tai ajoivat heidät pois. . Samoin näyttää käyneen Abric Romanin kallionjyrkänteellä, mutta El Castillon luolassa Neandertalin ihmisen ja nykyihmisen asutuskerrostumien välillä on metrin paksuinen kerrostuma. Tämä viittaa Neandertalin ihmisten hävinneen ensin, ja nykyihmisen asettuneen luolaan vasta melko pitkän ajan kuluttua.
Joillakin alueilla nykyihminen ja Neandertalin ihminen näyttävät eläneen pitkään rinnakkain. Nykyihmisen saapuminen Eurooppaan oli asteittaista, ja asutus oli alussa melko harvaa. Nykyihmisen vaikutus Neandertalin ihmisiin synnytti Chatelperronin kulttuurin, joka vastasi Aurignacin kulttuuria edeltänyttä esi-Aurignacin kulttuuria. Eri alueilla syntyi monia muita niin sanotun siirtymävaiheen kulttuureja. Samaan aikaan kukoisti Keski-Euroopassa nykyihmisen Szeletan kulttuuri. Nykyihmisen saapumisajan arviointi on vaikeaa radiohiiliajoitusten perusteella, koska hyvin vanhoissa näytteissä syntyy helposti suuria ajoitusvirheitä.
Asutus jääkauden huippukaudella
thumb|Noin 20 000 vuoden takaiset kulttuurit Euroopassa, lännessä [[Solutren kulttuuri|Solutrén, idässä Epi-Gravetten kulttuuri.]] thumb|Ranskan ja Englannin alueen kasvillisuusvyöhykkeet jääkauden huippukaudella
Jääkauden huippukaudella mannerjäätikkö oli Pohjois-Saksan ja Etelä-Englannin tasalla. Tundra ulottui Etelä-Ranskaan ja Unkariin asti.
Usein asumiskelvottomuuden syyksi väitetään sitä, ettei kylmillä ja kuivilla arotundrilla kasvanut puita. Ihmiset polttivatkin muun muassa mammutin luita, mutta luiden sytyttämiseen tarvittiin nykyajan tutkimusten mukaan joka tapauksessa jonkin verran puuta. Ihmiset saattoivatkin asua arotundraa hieman lämpimämmällä ja kosteammalla pensastundralla, jossa kasvoi polttopuuksi sopivia puita. Esimerkiksi Keski-Euroopan Myöhäis-Gravetten asutus siirtyi noin 21 000 vuotta sitten Moraviasta Karpaattien altaaseen Unkariin, luultavasti hevosen ja peuran elinolojen vaikeuduttua kuivuuden vuoksi. Ukrainaa idempänä ihmisiä oli vielä Uralin eteläosan tienoilla. Koillis-Venäjälläkin saattoi olla asutusta. Ihmisiä lienee asunut jossain vaiheessa noin 20 000 vuotta sitten Venäjällä Petšora-joen lähellä lyhyen aikaa. Siperiassa asutus näyttää hävinneen Jenisei-joen keskijuoksulta jääkauden ankarimmassa vaiheessa. Ranskassa ja Pyreneiden seuduilla vallitsi jääkauden huippukaudella Solutrén kulttuuri. Itä-Euroopassa oli Gravetten perinnettä jatkaneita épigravettelaisia kulttuureja. Solutrén ihmiset käsittelivät taidolla monia materiaaleja, mm. piikiveä.
Ihmisen pysyvät asuinpaikat näyttävät olleen leveysasteen 55° ja pysyvän ikiroudan rajan eteläpuolella, Länsi-Euroopassa 48 leveysasteen eteläpuolella. Bretagnen niemimaa ja Pariisin allas olivat autioita. Asumattomalla alueella kylmimmän kuukauden keskilämpötila oli alle –9 astetta. Idässä asutus oli lähimmillään 250 km:n, lännessä 400–500 km:n päässä suuren mannerjäätikön reunasta. Atlantti ilmeisesti viilensi silloin läntistä Eurooppaa kesällä ja teki pohjoisesta Keski-Euroopasta asuinkelvotonta tundraa. Ranskassa pohjoisin asutus oli Pariisin Bretagnen kärjen Rennesin linjalla. Tiheämpää asutusta myös kylmänä kautena oli täysin varmasti etelämpänä Dordognessa. Tämä varmasti asuttu eteläisempi alue on merkitty joissakin kartoissa tundraksi tai aroksi. Sen pohjoispuolella Pohjois-Ranskassa oli tundraa tai polaariaavikkoa. Etelä-Ranskassa keskilämpötila oli kesällä 15 astetta. Keski-Ranskassa Dordognen ja Vezieresin jokilaaksossa näyttää olleen jonkinlainen keidas, jossa oli tiheää asutusta täysin varmasti jääkauden huippukaudella. Myös Rhônen laaksossa oli asutusta Saint Marcelissa.
Talvet olivat jäätikön lähellä myrskyisiä ja kylmiä. Jään lähellä puuton ruohotundra ja polaariaavikko olivat talvella ihmiselle liian kylmiä. Pysyvän ikiroudan alue oli asumiskelvotonta, vuoden keskilämpötila oli alle 0 °C. Tilapäistä asutusta oli koivuvyöhykkeessä ja vastaavalla arolla. Keskileveysasteiden mammuttiarolla asui ihmisiä laajoilla vyöhykkeillä. Ihmisiä asui pysyvästi ja tiheässä riistalle sopivilla aromaisilla sekä mäntyä kasvavilla alueilla, joilla ei ollut tilapäistäkään ikiroutaa.
Idässä asutusta oli jääkauden kylmimpänä aikana ehkä myös Romaniassa ja Itä-Unkarissa Tonavan yläjuoksun ja Karpaattien välissä. Tšekin Määrissä asuinpaikat näyttävät olleen tuolloin hylättyjä. Ukrainassa ihmisiä asui muun muassa Kostjonkissa, Mezinissä, Gagarinossa ja Avdejevossa. Alue oli periglasiaalista aroa. Länsi-Venäjän pohjoisimmat ihmiset lienee asuneet jäätikön lähellä Brjanskin tienoilla. Siellä kasvoi (periglasiaalista) metsäaroa tai metsätundraa, jossa kasvoi satunnaisina puistoina mäntyä ja koivua niityn seassa. Tätä pohjoisempana oli asumiskelvotonta arktista ruohotundraa noin 150 km:n kaista ja toiset 150 km:ä joutomaata jäätikön rajalle asti. Tähän liittyviä löytöjä on tehty Desnajoen mutkasta Novgorod-Severskistä. Ukrainasta pohjoiseen oli suuria jäätikön patoamia järviä. Suurin oli Ob-joen laaksossa. Tehtiin nahalla päällystettyjä, harjakattoisia pitkiä taloja ja kumpumaisia majoja mammutinluista. Ihmisiä on asunut Keski-Englannin eteläosassa noin 30 000 vuotta sitten lämpimänä aikana.
Ilmasto myöhäispaleoliittisella kaudella
Kauden alussa oli Euroopassa melko lauhaa, noin 43 000–40 000 vallitsi lämmin Hengelon interstadiaali. Tämän jälkeen ilmasto aaltoili vuosituhansien aikana rajusti. Noin 30 000 vuotta sitten jää saattoi peittää koko Suomen, Keski-Euroopassa kasvoi tiheitä metsiä ja Pohjois-Ranskassa ja Englannissa arotundraa. . Ihminen saattoi asua Venäjällä Moskovan lähellä vielä Tursac-kaudella 26 000–24 200, jolloin jäätikkö oli alkanut kasvaa.
Pakkanen alkoi kiristyä 30 000 vuotta sitten ja todella kylmää tuli 25 000 vuotta sitten, jolloin viimeistään mannerjäätikkö laajeni Suomen yli ja n. 24 000 vs esim. Sungirin asuinpaikka Moskovan lähellä hylättiin. Ilmaston kylmeneminen harvensi huomattavasti Tšekin Määrin seudun asutusta. Noin 20 000–18 000 vuotta sitten Solutrén kulttuurin aikoihin mannerjäätikkö oli laajimmillaan ja oli hyvin kylmää. Suomessa oli jäätöntä Pohjanlahdella ainakin osan ajasta välillä 52 000–26 000 vuotta sitten. Hengelo-interstadiaalina jäätikkö oli vetäytynyt pois Suomesta. Mammutin luita on löydetty Suomesta ajalta 40 000–24 000 vs.
Euroopan asuinpaikkoja
thumb|Jääkauden aikaisen Euroopan taiteen alueita. Ohut sininen viiva on jääkauden aikainen ranta jään ollessa laajimmillaan, ja merenpinnan ollessa alimmillaan. Paksu vaaleansininen viiva on jäätikön suurin laajuus. Vihreä alue ja pisteet, liikkuvaa taidetta. Oranssi alue ja punaiset pisteet, kalliotaidetta.
Jääkauden huippukaudella kolmasosa Euroopasta oli asuttu. Esimerkiksi Englannin jäättömät alueet autioituivat kylmimpänä kautena. Muualla Euroopassa kuin Ranskassa Luxemburgin seudulla asuttiin myös. Saksassa oli asutusta Frankfurt am Mainin seuduilla, ja Pohjois-Tšekissä Ostravan seuduilla, ja Pohjois-Unkarissa tai itäisessä Etelä-Slovakiassa Miskolcin seuduilla, ja Pohjois-Romaniassa. Asutusta ei liene ollut Karpaattien pohjoispuolella. Juuri Karpaattien pohjoispuolisten Etelä-Puolan Deszczowan ja Mamutovan luolien asutuksen ajoitus ei ole 100-prosenttisen varma. Englanti autioitui jo noin 28 000–27 000 vuotta sitten, samoin Pohjois-Ranska ja myös Alppien ympäristö. Pohjoisia Keski-Euroopan jääkauden maksimin löytöpaikkoja ovat mm. Willendorf II, Grubgraben, Balla Cave, Ságvár, Dolní Věstonice, K lna, Milovice ja Moravany Lopata II. . Moldovan pohjoisrajalla asuttiin Cosati I:ssa ja Ciuntussa.
Ilmasto alkaa lauhtua
Noin 20 000 vuotta sitten, viimeistään noin 18 000 vuotta sitten alkoi ilmasto lauhtua. Ensiasutus saapui koivuvaltaiselle metsävyöhykkeelle, ja vakinainen asutus mäntyvyöhykkeelle. Noin 17 000 vuotta sitten alettiin luoda erittäin värikästä luolataidetta Ranskassa ja Pyreneillä. Syntyi Madeleinen kulttuuri, johon liittyi myös taitavasti tehtyjä luisia keihäänheittimiä ja väkäsharppuunoita. Peuroja metsästettiin, kun ne olivat vaeltamassa talven alavilta mailta kesän yläville mailla viileään, jäätiköiden lähelle.
16 000 vuotta sitten, kun jää oli alkanut vetäytyä, Pyreneiden alueen ihmiset siirtyivät Keski-Ranskaan aron ja riistan mukana ikiroudan rajan siirtyessä pohjoiseen perustaen Hollannin ja Tanskan seuduille Hampurin kulttuurin, joka eli pääosin peuranpyynnillä. Aluksi alueen asutus oli kesäasutusta, myöhemmin vakinaisempaa. Idässä Ukrainan ja Etelä-Venäjän mammutinmetsästyskulttuuri alkoi kuihtua idästä alkaen häviten noin 12 500 vuotta sitten. Viimeisenä hävisi Moldovan seudun mammutinmetsästys.
Aivan paleoliittisen kauden lopussa n. 11 000–10 000 vuotta sitten oli Pohjois-Puolasta, Liettuan eteläosista Valko-Venäjän pohjoisosien ja Jaroslavin seuduille ulottuvalle vyöhykkeelle syntynyt peuranmetsästäjäkulttuureja: Swidryn, Desnan ja Kundan kulttuurit. Näiden pohjoispuolella oli Baltian jääjärvi ja Skandinavian jääkilpi Salpausselkien seudulla. Pohjois-Norjassa oli Komsan kulttuuri, joka ehkä jäi kylmällä dryaskaudella eristykseen.
Myöhäispaleoliittisen kauden jako
Myöhäispaleoliittisen kauden perusjako on tämä: (vs vuotta sitten)
Lähi-idän myöhäispaleoliittisia kulttuureja
Itä-Afrikassa oli myöhäispaleoliittisella ajalla Stillbay, Pohjois-Afrikassa merkittävä Aterin kulttuuri, Kiinassa myöhäispaleoliittisen kauden alussa Fen ja myöhemmin Ordos. Angaran kulttuuri Siperiassa oli merkittävä.
Aiheesta muualla
Paleolitikum
Ramses I
Ramses I oli Egyptissä 19. dynastian aikaan vuosina 1295–1294 eaa. hallinnut faarao, joka oli vallankaappauksen avulla valtaan noussut kenraali, oikealta nimeltään Paramessu tai Paramesse.
Ramses ei ollut kuninkaallista sukua, vaan hänen isänsä oli armeijan komentaja nimeltä Seti. Ramses seurasi isänsä jalanjälkiä ja liittyi myös armeijaan nuorella iällä. Hänet ylennettiin lopulta pitkän uran jälkeen kenraaliksi. Horemhebin hallituskaudella Ramses toimi hänen visiirinään. Ramses toimi myös Amonin ylipappina.
Horemhebin kuoltua ilman jälkeläisiä Ramses nousi valtaistuimelle. Kuningattarekseen hän otti vaimonsa Sitren. Heidän poikansa ja Ramseksen seuraaja Seti I oli tällöin jo armeijan komentaja. Ramseksen hallitusaika jäi kovin lyhyeksi ja hän ehtikin hallita vain noin vuoden ennen kuolemaansa.
Ramses haudattiin alun perin Kuninkaiden laaksoon (hautaan KV16), mutta hauta vandalisoitiin ja papit siirsivät Ramseksen muumion Deir el Bahriin.
Vatikaanin kirkolliskokous
Vatikaanin kirkolliskokous on kahden Vatikaanissa kokoontuneen katolisen kirkon tunnustaman ekumeenisen kirkolliskokouksen nimenä:
Filosofi
Filosofi on filosofian harjoittaja. Sanana filosofi tarkoittaa viisauden rakastajaa (, ’ystävä’ ja, ’viisaus’). Monet nykyiset ammattimaiset filosofian tutkijat vierastavat sanaa ”filosofi”. Filosofin sijaan puhutaan usein filosofian tutkijasta.
Sanan historia
pienois|pysty|[[Salvator Rosa, Muotokuva filosofista, 1600-luvun alkupuoli.]] Sanat ”filosofia” ja ”filosofi” ovat peräisin antiikin Kreikan esisokraatikoilta, todennäköisesti Pythagoraalta. Diogenes Laertios kertoo Pythagoraasta seuraavaa, perustuen Sosikrateen kirjoituksiin:
Pythagoraan ohella toiseksi kahdesta ensimmäisestä filosofista Diogenes lukee Anaksimandroksen:
Sokrates ja hänen oppilaansa vakiinnuttivat sanojen ’filosofia’ ja ’filosofi’ käytön. Sokratesta on myöhemmin pidetty ensimmäisenä varsinaisena filosofina. Sokrateen ja hänen oppilaidensa ajattelu perustui kuitenkin heitä edeltäneeseen, edelläkin kuvattuun esisokraattiseen perinteeseen sekä sofistikkaan, joita kumpaakin voidaan pitää yhtä lailla filosofisina sanan nykymerkityksessä. Myös Sokrates tunnettiin aluksi sofistina. Sanalla sofisti tarkoitettiin viisauden opettajaa. Sokrates kuitenkin Platonin mukaan vastusti sofisteja, ja sana sai kielteisen sävyn – sitä voisi kuvata suomennos ”viisastelija” tai ”saivartelija”. Sokrates sanoi, että hän ei tiedä mitään varmasti, ja että hänen ”viisautensa” perustuu siihen, että ”hän tietää, ettei tiedä mitään”. Siksi hän ei sanonut itseään varsinaisesti viisaaksi, vaan sanoi olevansa ”viisauden rakastaja”.
Filosofin tehtävät
Antiikin aikana rajanveto filosofian, uskonnon, luonnontieteiden, politiikan, retoriikan ja taiteiden välillä ei ollut kovin selvä, ja suurin osa tieteistä laskettiin kuuluvaksi filosofian alaan.
Nykyään filosofeiksi on kutsuttu logiikan, tietoteorian, ontologian ja etiikan tutkijoita ja harrastajia. Nykyisin julkisessa puheessa sana ”filosofi” viittaa nimenomaan filosofian tutkijoihin. Filosofian tutkiminen ei kuitenkaan aina tarkoita uuden filosofian luomista tai edes kannanottojen tekemistä filosofisten kysymysten suhteen.
Sukupuoli
pienois|pysty|Filosofi [[Martha Nussbaum.]] Antiikin ajan naisfilosofeja olivat muun muassa Hypatia Aleksandrialainen, Hipparkhia, Aspasia ja Arete Kyreneläinen. Suurin osa tunnetuista filosofeista, kuten muistakin tieteilijöistä, on läpi historian ollut miehiä. Tämä johtuu ennen kaikkea naisten heikommasta asemasta yhteiskunnassa erityisesti ennen uutta aikaa, jolloin naisilla ei ollut samanlaisia mahdollisuuksia opiskeluun kuin miehillä. Uudella ajalla tilanne on vähitellen muuttunut, ja nykyisin suuri osa filosofian opiskelijoista, samoin kuin muistakin korkeakouluopiskelijoista, on naisia. Tunnetuiksi naisfilosofeiksi ovat nousseet muiden muassa Mary Wollstonecraft, Simone de Beauvoir, Hannah Arendt, Ayn Rand, Susan Haack ja Martha Nussbaum.
Nykyfilosofit
David Bourget ja David Chalmers tutkivat vuonna 2020 kyselyn avulla filosofian parissa työskentelevien käsityksiä 99:ssä filosofian laitoksessa ennen kaikkea englanninkielisten maiden yliopistoissa. Kyselyyn vastasi 1785 filosofia, joista suuri enemmistö katsoi edustavansa analyyttistä filosofiaa. Vastanneista 66,9 prosenttia oli ateisteja ja 18,9 prosenttia teistejä. Suuri enemmistö kannatti realismia ja hylkäsi idealismin ja skeptismin eli ulkoisen todellisuuden ja sitä koskevan tiedon kiellon. Enemmistö (59,2 prosenttia) kannatti kompatibilismia, jonka mukaan vapaa tahto ja determinismi sopivat yhteen. Kannatusta saivat myös fysikalismi, empirismi ja totuuden vastaavuusteoria. Etiikassa egalitarismi eli tasa-arvoajattelu oli suositumpi kanta (44 prosenttia) kuin yhteisöä painottava kommunitarismi (27,26 %) tai vapautta korostava libertarismi (13,40 %).
Baselin hiippakunta
thumb|right|Baselin ruhtinaspiispan hallitseman alueen kartta 1500-luvulla. Baselin hiippakunta tarkoittaa joko nykyistä Baselin katolista hiippakuntaa tai historiallista Baselin hiippakuntaa, jota hallitsi Baselin ruhtinaspiispa ( vuosina 999–1802.
Baselin ruhtinaspiispan hallitsemaan hiippakuntaan kuului alueita nykyisistä Sveitsistä ja Ranskasta.
Liberian jalkapallomaajoukkue
Liberian jalkapallomaajoukkue edustaa Liberiaa jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Liberian jalkapalloliitto.
Liberian maajoukkue ei ole selviytynyt kertaakaan MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Afrikan-mestaruuskilpailujen lopputurnauksessa joukkue on esiintynyt Etelä-Afrikassa 1996 ja Malissa 2002 karsiutuen kummallakin kerralla jatkosta alkulohkon otteluiden jälkeen. Vuonna 1987 joukkue sijoittui toiseksi kahdessa läntisen Afrikan maiden turnauksessa, CSSA Nations Cupissa ja CEDEAO Cupissa.
Aiheesta muualla
🇨🇫
Aion: The Tower of Eternity
Aion on korealaisen NCsoftin vuonna julkaisema, fantasiateemainen, MMORPG-peli. Peli yhdistää pelaaja–vastaan–pelaaja-rakennetta pelaaja–vastaan–ympäristö-osioihin. Hahmoluokkia on kuusi ja jokainen lisäksi erikoistuu eri ammatteihin. Pelaajat voivat pelata peliä myös ryhmänä.
Peli on julkaistu vuonna 2008 Etelä-Koreassa ja Euroopassa lokakuussa 2009.
The Oath of Black Blood
The Oath of Black Blood on Beheritin ensimmäinen kokopitkä albumi. Sen julkaisi saksalainen Turbo Music (LP/CD) vuonna 1991, Yhdysvalloissa JL America (LP/CD/MC) 1992 ja uusintapainoksena Spinefarm (digipak CD) vuonna 2004. JL American versiossa on hieman eroavat kansitaiteet ja virheitä kappalelistauksessa, esimerkiksi Intro puuttuu kokonaan. Albumista on myös monia eri tahojen julkaisemia bootleg-julkaisuja.
Turbo Music lähetti Beheritille 100 dollaria rahaa albumin nauhoittamiseen, mutta tarinoiden mukaan yhtye käytti rahat alkoholiin. Turbo Musicilla ei siis ollut muuta julkaistavaa materiaalia, kuin Demonomancy-demo ja Dawn of Satan's Millenium 7" EP ja julkaisi ne albumina ilman yhtyeen lupaa. Yhtye piti albumia bootleginä, mutta kovan kulttimaineen ja kysynnän vuoksi sitä pidetään yleisesti Beheritin ensimmäisenä albumina. Ensimmäinen virallinen versio albumista on näin ollen vasta Spinefarmin vuonna 2004 julkaisema, uudella kansivärityksellä varustettu laitos. Demokasetilta suoraan kopioitujen kappaleiden äänenlaatu ei ole parhaimmasta päästä ja albumin erittäin raaka äänimaailma johtuu osittain tästä.
Kappaleet
Kappaleet 1-7 on otettu Demonomancy-demolta ja kappaleet 8-11 Dawn of Satan's Millenium EP:ltä.
Ellinghamin diagrammi
Ellinghamin diagrammi on metallurgiassa käytettävä diagrammi, jossa abskissana eli x-akselilla on lämpötila ja ordinaattina eli y-akselilla Gibbsin energia. Ellinghamin diagrammi kuvaa aineen muodostumisenergiaa lämpötilan funktiona. Metallurgiassa Ellinghamin diagrammia käytetään ennustettaessa tasapainolämpötilaa metallioksidin ja pelkistyneen metallin ja hapen välillä.
thumb|400px|Ellingham-Richrdsonin diagrammi. Nouseva viiva kuvaa metallioksidin muodostumisenergiaa, laskeva viiva metallin pelkistymisen energiaa. Pisteessä, jossa viivat leikkaavat toisensa, metalli alkaa pelkistymään.
Metallurgiassa yleisesti käytettävissä lämpötiloissa metalli ja metallioksidi ovat kiinteitä tai nesteitä, ja happi kaasufaasissa. Le Châtelier'n periaatteen mukaisesti lämpötilan nostaminen siirtää reaktion tasapainoa endotermisen reaktion puolelle. Tällöin metallioksidin muodostumisen ΔG laskee lämpötilan funktiona ja eksoterminen hapettumisreaktio hidastuu. Kun lämpötila nousee riittävän korkeaksi, reaktio voi kääntyä ja oksidi pelkistyä spontaanisti metalliksi.
Jos läsnä on kaksi metallia, on myös kaksi tasapainotilaa, ja metalli, jonka ΔG on pienempi, pelkistyy toisen hapettuessa.
Teollisissa prosesseissa pelkistimenä käytetään yleensä hiiltä, joka on halpaa ja saatavina helposti pelkistyneenä alkuaineena koksina.
Hiilen reagoidessa hapen kanssa se muodostaa kaasumaisia oksideja, hiilimonoksidia ja hiilidioksidia, joten sen dynamiikka on erilainen kuin metallien. Hiilen ΔG kasvaa lämpötilan kasvaessa, mutta hiilidioksidin muodostumisentalpia on lämpötilan suhteen vakio, kun taas hiilimonoksidilla se kasvaa; hiilimonoksidi on Le Châtelier'n periaatteen mukaisesti vallitseva hiilen oksidi korkeissa lämpötiloissa, ja Boudouardin tasapainoreaktion mukaisesti hiilidioksidi hajoaa hiilimonoksidiksi ja hapeksi korkeissa lämpötiloissa. Hiili siis kykenee pelkistämään metalleja ja riistämään oksideista hapen sekä kiinteässä faasissa että hiilimonoksidina. Tätä ominaisuutta voidaan käyttää metallien pelkistämiseen kaksoisredoxreaktiona suhteellisen alhaisissa lämpötiloissa.
Álava (1947)
Álava (runkonumero D52) oli Espanjan laivaston vuonna 1947 vesillelaskettu Liniers-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Bazánilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 1936. Työ kuitenkin keskeytyi Espanjan sisällissodan alkaessa. Työ aloitettiin uudelleen 1939, mutta se keskeytyi seuraavana vuonna alukselle tehtävien muutosten vuoksi.
Köli laskettiin uudelleen joulukuussa 1944. Alus laskettiin vesille 19. kesäkuuta 1947 ja otettiin palvelukseen 11. joulukuuta 1951.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 1978.
Hataldon
Hataldon eli Xætældon  ja on kylä Alagirin piirin koillisosassa Pohjois-Ossetia-Alaniassa Venäjällä. Xætældon sijaitsee Ardonin piirin rajan tuntumassa, piirin hallinnollisesta keskuksesta, Alagirin kaupungista, itään. Sen naapureina on lännessä Suadagin kylä ja idässä Dzuarikaun kylä.
The Barbarian Brothers
The Barbarian Brothers (”barbaariveljekset”) oli toiminta- ja komediaelokuvissa esiintynyt yhdysvaltalainen ryhmä, johon kuuluivat identtiset kaksosveljekset Peter Paul (s. 8. maaliskuuta 1957) ja David Paul (8. maaliskuuta 1957 – 6. maaliskuuta 2020). Jo ennen elokuvauraansa kaksikko sai mainetta kehonrakentajina. Vuonna 1987 ilmestynyt Barbaarit oli heidän läpimurtonsa ja suosituin elokuvansa. Seuraavina vuosina veljekset tekivät useita pienen budjetin toimintakomedioita, joiden suosio jäi kuitenkin marginaaliseksi. Vuoden 1994 jälkeen Peter Paul työskenteli personal trainerina, kun taas David Paul keskittyi valokuvaukseen ja musiikkiin.
Lapsuus ja nuoruus
Identtiset kaksoset Peter ja David Paul syntyivät Hartfordissa Connecticutissa 1957. Koulunkäynti oli heille vaikean lukihäiriön takia hankalaa. David joutui joksikin aikaa erityiskouluun, koska hän ei oppinut lukemaan. Hänellä oli myös vaikeuksia käden ja silmän koordinaatiossa. Peter puolestaan jatkoi tavallisessa koulussa, kunnes hänet erotettiin kolmannella luokalla. Perhe muutti New Yorkiin, missä veljesten oppimisvaikeudet vihdoin diagnosoitiin. He menivät nunnien pitämään katoliseen kouluun, jossa keskityttiin äidinkielen ja matematiikan opetteluun. Uudessa koulussa Paulit alkoivat vihdoin pärjätä. Veljeksiä ei kiusattu koulussa, mutta David Paulin mukaan he käyttivät voimiaan kiusattujen lasten puolustamiseen, sillä oppimisvaikeuksiensa vuoksi he ymmärsivät näiden ahdinkoa. Veljesten äiti suhtautui ymmärtäväisesti heidän ongelmiinsa ja kannusti heitä keskittymään taiteisiin. David sai 13-vuotiaana kameran ja hänestä tuli taitava valokuvaaja.
Valmistuttuaan Paulit muuttivat Rhode Islandiin, missä he elättivät itsensä kuntosaliyrittäjinä. He myös opiskelivat jonkin aikaa Rhode Islandin yliopistossa, mutta motivaatio-ongelmien vuoksi opinnot jäivät lyhyiksi. Sen sijaan Johnny Carsonia ja Merv Griffiniä ihailleet veljekset alkoivat haaveilla viihdeurasta. Pian opintojensa päätyttyä he suuntasivat Los Angelesiin, missä kehonrakentaja Robby Robinson otti heidät suojateikseen.
Viihdeura
Kaliforniassa Paulien ulkomuoto ja lihasvoima herättivät nopeasti huomiota, ja Gold’s Gym -kuntosalista tuli heidän vakiopaikkansa. Vaatepartensa vuoksi heitä alettiin kutsua The Lumberjacks -nimellä (”Tukkijätkät”). Veljekset herättivät huomiota myös erikoisilla ja humoristisilla tempauksillaan sekä showpainista muistuttaneella imagollaan. Lisäksi veljekset kehuskelivat uskomattomilla ennätyksillä, joiden todenperäisyyteen muut suhtautuivat epäillen. Parhaimmillaan veljekset nostivat penkistä noin 250 kiloa. Kannustaessaan toisiaan veljekset saattoivat esimerkiksi läpsiä toisiaan tai painaa saappaan toisen kasvoja vasten. Vaikka veljekset eivät kilpailleet kehonrakennuksessa ammattimaisesti, heistä tuli 1980-luvun mittaan julkisuuden henkilöitä.
Paulien ensimmäinen päärooli oli vuoden 1987 elokuvassa Barbaarit. Tuottajat huomasivat veljeksistä tehdyn Playgirl-lehden artikkelin, jossa he olivat pukeutuneet barbaareiksi, minkä jälkeen käsikirjoittaja James R. Silke otti Pauleihin yhteyttä. David Paulin mukaan veljekset osallistuivat aktiivisesti juonen kehittelyyn, vaikka heitä ei merkittykään käsikirjoittajiksi. Elokuvan humoristinen sävy olikin pitkälti heidän ansiotaan. Barbaarit kuvattiin Italiassa, missä Paulit viihtyivät hyvin. David Paulin mukaan yleisö piti elokuvasta ja barbaariveljekset herättivät myönteistä huomiota. Yhdysvalloissa elokuva floppasi kuitenkin taloudellisesti, kriitikot pitivät sitä surkeana, ja Peter ja David Paul olivat ehdolla Golden Raspberry -palkinnon saajaksi huonoimpien uusien tähtien sarjassa. Ristiriitaisesta vastaanotosta huolimatta Paulin veljekset saivat paljon näkyvyyttä lehdistössä ja heistä povattiin jopa Hollywood-toimintatähtiä. David Paulin mukaan tämä johtui siitä, että veljekset olivat ”hauskoja ja erilaisia”.
Seuraavina vuosina Paulit esiintyivät useissa elokuvissa, jotka Barbaarien tapaan olivat humoristisia ja rakentuivat veljesten välisen kemian varaan. Barbaarien jälkeiset elokuvat tehtiin pienellä budjetilla, eikä David Paul ollut niihin tyytyväinen. Vuonna 1994 ilmestyneessä Twin Sittersissä veljekset esittivät säveltämäänsä rap-tyylistä musiikkia. David Paul piti erityisesti kappaleesta ”Whatcha’ Lookin’ At”. Ääniraita julkaistiin levynä, mutta Paulit eivät saaneet siitä rojalteja. Veljekset myös konsertoivat Havaijilla, missä Barbaarit oli aikanaan menestynyt hyvin.
Paulin veljesten viimeinen merkittävä elokuva oli Oliver Stonen Syntyneet tappajiksi (1994). Heidän kohtauksensa leikattiin kuitenkin pois ennen elokuvan julkaisua.
Myöhemmät vaiheet
Elokuvauransa päätyttyä Peter Paul työskenteli personal trainerina, kun taas David Paul ryhtyi ammattivalokuvaajaksi. Hänen kuviaan julkaistiin erityisesti MuscleMag Internationalissa. Hän oli myös innokas amatöörimuusikko.
Vuoden 2005 tienoilla oli tekeillä Souled Out -niminen elokuva, jossa Paulien oli määrä palata D.C. Cabissa esiintyneen Gary Buseyn kanssa. David Paulin oli tarkoitus esittää rock-muusikkoa, joka myy sielunsa Buseyn esittämällä paholaiselle. Elokuva ei kuitenkaan toteutunut, vaikka Paulit pitivät käsikirjoituksesta.
David Paul kuoli nukkuessaan 10. maaliskuuta 2020, kaksi päivää ennen 63. syntymäpäiväänsä.
Kasakeemeemisekak Islands
Kasakeemeemisekak Islands on saaristo Manitoban provinssissa, (Kanada) Winnipegjärven itärannalla lähellä Gull Harbourin kylää. Saariston kokonaispinta-ala on noin 24 km². Saariston nimi on creen kieltä ja tarkoittaa monta saarta.
Saaristo käsittää useita pääasiassa graniitista muodostuneita saaria, jotka sijaitsevat Kanadan kilven kivikkoalueen ja eteläisemmän preerian maannosalueen rajamailla. Alueen kasvillisuus on pääasiassa havu- ja lehtimetsätyyppistä, ja se on kansainvälisesti merkittävä useiden lintulajien pesimä- ja levähdysalue.
Harmaa-apali
Harmaa-apali (Apalis chirindensis) on herttuihin kuuluva varpuslintu. Lajia tavataan Mosambikin ja Zimbabwen vuoristometsissä, kuten  Chirindan metsässä, Chimanimanin alueella, ja Gorongosan kansallispuistossa.
Harmaa-apali on harmaaselkäinen ja valkovatsainen lintu.