cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mons Ivar Mjelde
Ura pelaajana
Mjelde pelasi urallaan hyökkääjänä Norjassa ja Itävallassa. SK Brannin joukkueessa 1989–90, 1996–00 ja 2001 Mjelde esiintyi yhteensä 160 ottelussa ja teki 72 maalia. Hän oli mukana voittamassa liigahopeaa 1997 ja 2000, pronssia 1999 sekä Norjan cupin hopeaa 1999. Eurokentillä Mjelde oli mukana Brannin joukkueessa 1997 kun joukkue eteni Cup-voittajien Cupin puolivälieriin, joissa se hävisi Liverpoolille. Norjan jalkapallomaajoukkueessa Mjelde pelasi ainoastaan 3 A-maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. 1996 hän sai Norjan parhaalle hyökkääjälle myönnettävän Kniksenin palkinnon.
Meriitit pelaajana
Ura valmentajana
Mjelde aloitti valmennusuransa SK Brannin reservijoukkueessa 2002. Hän nousi liigavalmentajaksi jo seuraavana vuonna, kun hänet nimettiin SK Brannin päävalmentajaksi erotetun Teitur Þórðarsonin tilalle.
Arvosanametsästys
Arvosanametsästys (The Paper Chase) on James Bridgesin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1973. Elokuva perustuu John Jay Osborn Jr:n romaaniin The Paper Chase ja se kertoo Timothy Bottomsin esittämän James T. Hartin ensimmäisestä opiskeluvuodesta Harvardin yliopistossa. Professori Kingsfiediä esitti aikaisemmin paremmin tuottajana tunnettu John Houseman, joka sai roolistaan parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon. Houseman näytteli saman roolin myös elokuvaa seuranneessa televisiosarjassa.
Mons Ivar Mjelde
Ura valmentajana
Ensimmäisellä päävalmentajakaudellaan kokematon Mjelde johdatti SK Brannin liigassa kuudenneksi, mikäli paljon edellisen kauden kahdenteentoista sijaan verrattuna. 2004 Mjelde johdatti Brannin jo liigassa pronssimitaleille, mutta täydellinen jättipotti tuli Norjan cupissa, kun Brann kaatoi finaalissa FC Lyn Oslon 4–1.
Arvosanametsästys
American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Charlie Parker
Charles Parker, Jr., tunnettu lempinimeltään Bird, (29. elokuuta 1920 Kansas City, Kansas, Yhdysvallat – 12. maaliskuuta 1955 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen saksofonisti ja säveltäjä, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä jazzmuusikoista. Virtuoosimaisena soittajana ja nerokkaana improvisoijana tunnettu Parker oli ehkä vaikutusvaltaisin hahmo ”bebopiksi” kutsutun modernin jazzin synnyssä 1940-luvulla.
Mons Ivar Mjelde
Ura valmentajana
Kausi 2005 oli Mjeldelle pettymys. Kovista tavoitteistaan huolimatta Brann jäi liigassa kuudenneksi ja putosi cupistakin puolivälierävaiheessa. Mjeldeä kritisoitiin paljon fanien ja median taholta taktikon kykyjen puutteesta. Seuraavalla kaudella Mjelde kuitenkin näytti kaapin paikan ja luotsasi Brannin liigassa hopealle.
Charlie Parker
Lapsuus
Charlie Parker syntyi 29. elokuuta 1920 Kansas Cityssä. Hän oli Charles ja Addie Parkerin ainoa lapsi. Isäänsä hän näki hyvin harvoin tämän alkoholistisen elämäntavan vuoksi. Myöhemmin Charles Parker katosikin kokonaan pikku Charlien elämästä, luultavasti lähdettyään toisen naisen mukaan.
Mons Ivar Mjelde
Ura valmentajana
Lopullisen läpimurtonsa Norjan jalkapallovalmentajien eliittiin Mjelde teki kaudella 2007. Viides kausi Brannin päävalmentajana toi seuralle sen historian kolmannen liigamestaruuden, edellisestä oli kulunut aikaa jo 44 vuotta. Mestaruuden jälkeinen kausi sujui kuitenkin Brannilta heikosti ja Mjelde jätti kauden päätteeksi tehtävänsä päävalmentajana.
Charlie Parker
Lapsuus
Parker ei lapsena näyttänyt erityisiä musikaalisia kykyjä. Hän aloitti varhaisella iällä soittamaan koulun bändissä baritonitorvea, mutta vaihtoi saksofoniin 11-vuotiaana.
Teini-iässä Parker alkoi kiertää öisin Kansas Cityn jameissa katsomassa ja kuuntelemassa soittajia. Hän ihastui erityisesti Count Basie -yhtyeen tenorisaksofonisti Lester ”Pres” Youngin tyyliin. Näihin aikoihin hän sai myös luultavasti lempinimensä ”Yardbird”, joka myöhemmin lyheni yksinkertaisemmaksi ”Birdiksi”. Parker kokeili itsekin osallistua kaupungin kovatasoisiin jamisessioihin, mutta hänet naurettiin ulos. Tästä hän sai vain lisää intoa harjoitella. Hänen kerrotaan viettäneen 3–5 vuotta harjoitellen 15 tuntia päivässä.
Mons Ivar Mjelde
Ura valmentajana
Kesäkuussa 2009 Mjelde palasi valmennustehtäviin siirryttyään Adecco-liigassa pelaavan Brynen päävalmentajaksi. Seuran jäätyä Adeccoligaenissa kahdeksanneksi Mjelde jätti tehtävänsä. Alkuvuodesta 2011 hän toimi lyhyen aikaa Valestrand Hjellvik FK:n valmentajana.
Charlie Parker
Lapsuus
17-vuotiaana vuonna 1937 Parker liittyi Jay McShannin yhtyeeseen. Hän oli kehittynyt soittajana huimasti lyhyessä ajassa ja hallitsi soittimensa jo virtuoosimaisesti. Jay McShannin kanssa hän pääsi myös suuriin yhdysvaltalaisiin kaupunkeihin kuten New Yorkiin ja Chicagoon.
New York
Vuonna 1939 Parker muutti New Yorkiin, jossa hän loi uransa. Soittamisen lisäksi hän teki myös muita töitä. Hän muun muassa tiskasi klubilla, jossa esiintyi pianistilegenda Art Tatum, jolta Charlie otti vaikutteita, jotka näkyvät hänen tuotannossaan. Hän soitti myös tanssikeikkoja, joilla oppi ulkoa valtavan määrän yhdysvaltalaisia iskelmäkappaleita. Parker erosi McShannin yhtyeestä vuonna 1942 ja liittyi Earl Hinesin yhtyeeseen puoleksi vuodeksi. Näihin aikoihin hän alkoi käydä jamisessioissa ”Minton Playhousella”. Jameissa soittivat Parkerin lisäksi muun muassa jazzlegendat kuin Thelonious Monk, Dizzy Gillespie ja Charlie Christian. Näissä jameissa syntyivät myös puitteet tulevalle ”bebopille”. Kyiseisten muusikoiden kanssa Parker alkoi soittaa keikkoja kuuluisilla 52nd streetin jazzklubeilla.
Mons Ivar Mjelde
Ura valmentajana
Heinäkuussa 2011 Mjelde palasi pääsarjavalmentajaksi, kun putoamiskamppailuun juuttunut IK Start teki hänen kanssaan vuoteen 2015 ulottuvan sopimuksen. Mjelde ei onnistunut pelastamaan Startia putoamiselta liigasta, mutta jatkoi valmentajana kaudella 2012 Adecco-liigassa. Hän johdatti Startin sarjan voittajaksi kaudella 2012 ja takaisin liigaan. Kaudella 2013 Start säilytti sarjapaikkansa mukavasti sijoittuen yhdeksänneksi ja cupissakin Mjelde luotsasi seuran puolivälieriin. Kaudella 2014 sarjapaikka säilyi kuuden pisteen turvin, mutta kaudella 2015 joukkue vajosi putoamiskamppailuun. Kun peliesitykset eivät parantuneet, Start ja Mjolde purkivat sopimuksen syyskuussa 2015.
Charlie Parker
Bebop
1940-luvun puolivälin aikoihin Parkerista alkoi tulla ”bebopliikkeen” johtohahmo. Hänen legendansa alkoi kasvaa ja saavutti lopulta valtavat puitteet.
Vuonna 1945 Parker levytti ensimmäiseksi beboplevytykseksi kutsutun levytyksen Savoy-levymerkille. Sessioon osallistui myös myöhemmin suureen maineeseen nousseet Miles Davis ja Dizzy Gillespie. Parker soitti mahtavan soolon nopeaan, ”Cherokee”-nimiseen kappaleeseen perustuvaan ”Kokoon”. Davis väläytteli kykyjään ”Now‘s the Timen” mietteliäässä soolossaan.
Mons Ivar Mjelde
Ura valmentajana
Elokuussa 2016 Mjeldestä tuli Norjan 1. divisioonassa putoamiskamppailuun vajonneen Fredrikstad FK:n päävalmentaja. Mjelden johdolla FFK nousi putoamisviivan yläpuolelle ja säilytti sarjapaikkansa kolmen pisteen turvin Bryneen. Kauden jälkeen Mjelde jätti seuran. Pian FFK:sta lähtönsä jälkeen Mjeldestä tuli Åsane Fotballin päävalmentaja. Mjelde luotsasi seuraa kaksi kautta. Joukkue putosi kauden 2018 päätteeksi Adecco-liigasta kolmannelle sarjatasolle. Kauden jälkeen Mjelde jätti seuran.
Charlie Parker
Bebop
Pian tämän jälkeen Parker lähti länsirannikolle, Kaliforniaan. Lyhyen oleskelun jälkeen muu yhtye päätti palata New Yorkiin, mutta Parker jäi Los Angelesiin, jossa hänen itsetuhoinen elämäntyylinsä, runsas heroiinin ja alkoholin käyttö, riistäytyivät käsistä. Tämä johti Birdin henkiseen ja fyysiseen romahtamiseen Dial-levymerkille äänitetyssä ”Lover Man” -sessiossa. Session jälkeen Parker sytytti hotellihuoneensa tuleen, ja hänet passitettiin Camarillon mielisairaalaan.
Päästyään sairaalasta vuonna 1947 Parker oli päässyt irti huumeista ja oli terve. Näinä aikoina hän levytti kenties parhaimmat beboplevytyksensä Max Roachin, Duke Jordanin, Tommy Potterin ja Miles Davisin kanssa muodostamassaan kvintetissä. Parker sortui kuitenkin pian taas huumeisiin ja jo vuonna 1949 hänen kanssaan oli vaikeaa soittaa samalla lavalla. Parker muun muassa päristeli ilmapallolla mikrofoniin ja ampui pianistia nallipyssyllä. Käytökseen kyllästyneenä yhtye lähti muihin töihin.
Mons Ivar Mjelde
Ura valmentajana
Meriitit valmentajana
Charlie Parker
Jazztähteys
pienoiskuva|Parker ja tuleva muusikko [[Göran Schultz Gävlessä vuonna 1950.]] Yhtyeen hajoamisen jälkeen Parker alkoi tehdä konsertteja ja levytyksiä jousiorkesterin kanssa. Nämä olivat aikanaan hyvin suosittuja esityksiä, mutta monien nykyisten jazzharrastajien mielestä ne eivät ole kestäneet aikaa kovinkaan hyvin. Tunnetuin näistä jousilevytyksistä oli ”Just Friends”, jonka Parker on maininnut onnistuneimmaksi esityksekseen. 1950-luvulle tultaessa Parker oli jo valtava kulttisankari ja monet saksofonistit kopioivat ahkerasti hänen tyyliään. Parker itse ei ollut enää kovimmassa terässään, ja hänen terveytensä alkoi horjua. Hän teki kiertueita Eurooppaan ja viihtyi erityisesti Ranskassa ja Ruotsissa. Parker käytti yhä heroiinia, minkä lisäksi hänen alkoholinkäyttönsä oli riistäytynyt hallinnasta. Hän myöhästeli esiintymisistä, ja soiton laatu oli epätasaista.
Merkittävin Parkerin 1950-luvun esitys oli Charles Mingusin äänittämä konsertti Jazz at Massey Hall, jossa hän näytti vielä pystyvänsä huimiin suorituksiin.
Kuolema ja jälkimaine
Vuonna 1955 Parkerin henkinen ja fyysinen tila oli hyvin heikko. Hän oli yrittänyt itsemurhaa, oli erossa vaimostaan, ja hänen lapsensa oli kuollut sairauteen. Hän vietti öitä metroasemilla, kulki yksinään New Yorkin jazzklubeilla ja oli jatkuvasti huumausaineiden vaikutuksen alaisena.
Eräänä päivänä Parker kävi vierailemassa ystävänsä paronitar Nica de Koenigswarterin luona huonossa tilassa. Paronitar käski Parkerin jäädä luokseen ja sai hänet suostuteltua lääkärin tutkittavaksi. Tästä huolimatta Parker kuoli pian tämän jälkeen sairauskohtaukseen 34-vuotiaana. Lääkäri arvioi hänen iäkseen 50–60 vuotta.
Parkerin kuoleman jälkeen New Yorkin kaduille ilmestyi graffiteja, joissa julistettiin Bird Lives! (”Bird elää!”).
Charlie Parkerin vaikutus jazzmusiikkiin oli valtava. Monet nykyajan jazzmuusikot laskevat hänet tärkeäksi esikuvakseen. Monet saksofonistit ja muidenkin instrumenttien soittajat harjoittelevat Parkerin sooloja ulkoa.
FC Saburtalo Tbilisi
FC Saburtalo Tbilisi on jalkapalloseura Tbilisin kaupungista. Seura pelaa Erovnuli Ligassa, joka on Georgian jalkapalloilun korkein sarjataso. Saburtalo voitti historiansa ensimmäisen Georgian mestaruuden vuonna 2018. Tämä takasi paikan Mestarien liigan kaudelle 2019–2020.
Nokkoslude
Nokkoslude (Liocoris tripustulatus) on kuneluteiden heimoon kuuluva nivelkärsäinen hyönteislaji. .
Ulkonäkö
Pituus 4-5 mm Selkäpuolen väri vaihtelee kermanvärisestä tummankeltaiseen. Vaaleissa jaloissa on mustia renkaita. Värierot ovat sidoksissa luteen ikään.
Jelena Nikolajeva
Jelena Nikolajevna Nikolajeva (, s. 1. helmikuuta 1966 Tšuvassia, Neuvostoliitto) on venäläinen kävelijä, joka voitti olympiakultaa ja maailmanmestaruuden.
Neuvostoliittoa edustanut Nikolajeva sijoittui Rooman MM-kisoissa 1987 10 kilometrin kävelyssä viidenneksi ajalla 44.54. Neljä vuotta myöhemmin Sevillan sisäratojen MM-kisoissa hän oli viides 3 000 metrin ratakävelyssä ajalla 12.09,40. Hän voitti olympiahopeaa Barcelonan olympialaisissa 1992 10 kilometrillä ajalla 44.33. Vuonna 1993 hän voitti kultaa Toronton sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrillä ajalla 11.49,73 ja käveli Stuttgartin ulkoratojen MM-kisoissa 10 kilometrillä seitsemänneksi ajalla 43.47 ja kävelyn maailmancupissa kolmanneksi samalla matkalla. 1994 hän voitti EM-pronssia Helsingin EM-kisoissa ja 1995 käveli toiseksi kävelyn maailmancupissa ja kolmanneksi Göteborgin MM-kisoissa ajalla 42.20.
Nokkoslude
Elinympäristö
Nokkosluteen ensisijainen elinympäristö ovat lehdot, myös kuusivaltaiset. Toissijaisena elinympäristönä mainitaan Suomen lajitietokeskuksen tietokannassa puistot, pihamaat ja puutarhat.
Jelena Nikolajeva
Nikolajeva voitti olympiakultaa Atlantan olympialaisissa 1996 10 kilometrillä ajalla 41.49. Seuraavana vuonna hän sijoittui Ateenan MM-kisoissa 10 000 metrin ratakävelyssä yhdeksänneksi ajalla 45.01,90. Hän voitti 1998 Hyvän tahdon kisoissa kultaa 10 kilometrin kävelyssä. Vuonna 1999 hän käveli kävelyn maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä neljänneksi ajalla 1.28.23 ja Sevillan MM-kisoissa samalla matkalla kahdenneksitoista. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli viides kävelyn Euroopan cupissa ajalla 1.28.20 ja Münchenin EM-kisoissa 2002 toinen samalla ajalla. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui kävelyn maailmancupissa neljänneksi.
Nokkoslude
Elintavat
Nokkosluteen tärkein ravintokasvi koko sen elämän ajan on nokkonen.
Jelena Nikolajeva
Nikolajeva voitti vuonna 2003 kävelyn Euroopan cupin 20 kilometrillä ajalla 1.26.22. Myöhemmin samana vuonna hän voitti MM-kultaa Pariisin MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti kävelyn maailmancupin, mutta sijoittui Ateenan olympialaisissa seitsemänneksitoista.
Ranskan parlamentti
Ranskan parlamentti on Ranskan valtiollinen elin, joka käyttää lainsäädäntövaltaa ja tarkkailee hallituksen toimintaa. Parlamentti koostuu kahdesta kamarista, jotka ovat alahuone eli kansalliskokous ja ylähuone eli senaatti. Kummallakin kamarilla on omat säädökset, joita ne lakien säätämisessä noudattavat. Yhteenkokoontuessaan kamarit muodostavat Kongressin, joka säätää perustuslain muutoksista.
Parlamentin kummatkin kamarit kokoontuvat vuosittain yhdeksän kuukauden aikana. Tasavallan presidentti voi kutsua ne ylimääräiseen istuntoon.
Organisaatio
Parlamentin kaksi kamaria ovat:
Nämä kaksi kamaria kokoontuvat eri paikoissa:
Kummallakin kamarilla on omat sisäiset järjestyssääntönsä ja säädöksensä, joita ne lakien säätämisessä noudattavat.
Kun molemmat kamarit kokoontuvat yhteiseen istuntoon Versaillesin palatsiin, muodostavat ne kongressin, jonka tehtävänä on säätää perustuslain muutoksista.
Parlamentin kummatkin kamarit kokoontuvat vuosittain yhdeksän kuukauden aikana. Ranskan presidentti voi kuitenkin kutsua ne ylimääräiseen istuntoon, jos tilanne niin vaatii.
Historia
Ranskan parlamenttia lainsäädännöstä vastaavana valtiomahtina ei pidä kuitenkaan sekoittaa vanhan hallinnon (Ancien régime) aikaisiin parlamentteihin, jotka olivat oikeusistuimia, joskin niillä oli myös joitain poliittisia toimintoja.
Lain valmistelu
Perustuslain mukaan lain valmistelu on Ranskassa molempien kamarien, kansalliskokouksen ja senaatin, yhteistyön tulos.
Tämän yhteistyön aikaansaamiseksi on käytössä perustuslain 45 artiklan määrittelemä ”sukkulointi”: "kaikki lakiehdotukset tulee valmistella peräkkäin kahdessa eri parlamentin kamarissa ja siten, että niiden hyväksymät tekstit ovat yhtäpitävät”.
Taloudellinen epätasa-arvo
Taloudellinen epätasa-arvo tai taloudellinen eriarvoisuus tarkoittaa tulojen ja omaisuuden epäoikeudenmukaiseksi koettua jakautumista yksilöiden, ryhmien tai valtioiden välillä. Ilmaisu ei tarkoita näiden tahojen sisäisen arvon tai arvokkuuden erilaisuutta. Käsitykset siitä, millaiset tulo- ja varallisuuserot ovat epäoikeudenmukaisia, ovat moraaliarvostelmia eli mielipiteitä hyvästä ja pahasta tai oikeasta ja väärästä. Vallitseva näkemys on, että taloudellinen epätasa-arvo eli tulo- ja varallisuuserot ovat ainakin tiettyyn rajaan asti hyväksyttäviä, tarpeellisia ja jopa oikeudenmukaisia. Tulojen jakautumista mitataan Gini-kertoimella ja Lorenzin käyrällä.
Muuan varallisuuseroihin liittyvä kysymys on köyhyyden ongelma. Köyhyydestä puhutaan kahdessa eri merkityksessä. Jos jollakin väestönosalla on muita huomattavasti vähemmän tuloja, kyse on suhteellisesta köyhyydestä. Sen rajana Euroopan tilastovirasto pitää tulotasoa, joka on 60 prosenttia mediaanitulosta eli keskimmäisen tulonsaajan tulosta. Suhteellinen köyhyys ei katoa koskaan, ainoastaan sen rajat siirtyvät suuntaan tai toiseen, kun kokonaistulot muuttuvat. Absoluuttinen köyhyys on vuorostaan äärimmäinen tila, jossa ihmiseltä puuttuu välttämättömiksi katsottuja perushyödykkeitä, joita ovat esimerkiksi ruoka, asunto tai vaatetus. Äärimmäinen köyhyys on maailmassa voimakkaasti vähenemässä.
Historiassa on esiintynyt poliittisia ja uskonnollisia liikkeitä, jotka ovat vaatineet kaikkien varallisuuserojen poistamista. Laajimmiksi tällaiset vaatimukset kasvoivat Euroopassa 1900-luvulla, jolloin Neuvostoliiton viralliseen ideologiaan, marxismi-leninismiin, kuului Karl Marxin ja Friedrich Engelsin haave kommunismista. Kommunismissa kaikki varallisuuserot katoavat, koska jokainen saisi omaisuutta niin paljon kuin katsoi tarvitsevansa ("kukin kykyjensä mukaan, kullekin tarpeittensa mukaan"). Tie kommunismiin avautui väkivaltaisen sosialistisen vallankumouksen kautta.
Varhaiset valtiot
Suurten varallisuuserojen arvellaan alkaneen kivikaudella, kun härät valjastettiin aurojen eteen. Siitä lähtien maan määrä eikä työntekijöiden määrä muodostui tuotantoa rajoittavaksi tekijäksi. Äärimmäiset varallisuuserot alkoivat, kun varhaisissa sivilisaatioissa alettiin rajoittaa alistettujen väestöjen ryöstämistä siten, että näiltä vietiin vain osa niiden tuottamasta sadosta. Ryöstetyille jäi siten tarpeeksi ruokaa, että he kykenivät selviytymään vuodesta toiseen. Menneisyyden makroparasiittiset sivilisaatiot onnistuivat luomaan suhteellisen vakaita valtioita, joissa alistettujen hyväksikäyttö perustui väkivallan monopoliin ja säädeltyyn verotukseen. Historian roistovaltiot tarjosivat verojen vastineeksi lähinnä vain epävarmaa suojelua muita ryöstäjiä vastaan.
Teollistumisen alku ja sosialismi
Euroopassa teollistamisen alkuun 1700–1800-luvuilla liittyi varallisuuserojen kasvu, joka jatkui koko 1800-luvun. Työn tuottavuus kohosi tällöin monta kertaa nopeammin kuin palkat. Epäkohtien kärjistyminen johti radikaalin työväenliikkeen syntyyn. Karl Marx ja Friedrich Engels veivät sen vaatimukset äärimmilleen kirjoituksissa kommunismista ja tuotantovälineiden yksityisomistuksen lakkauttamisesta. Marxilaisuus tai "tieteellinen sosialismi" sai pohjansa 1800-luvun alun utopistisosialistien opeista, joissa vaadittiin varallisuuserojen jyrkkää tasaamista. Charles Fourierin esittämässä mallissa ihmiset asuivat 300 hengen kommuuneissa eli falanstereissa, joissa kaikkien perustarpeet täytetään. Fourier ei silti kokonaan hylännyt varallisuuseroja, sillä joistakin töistä maksettaisiin paremmin kuin toisista. Marxilaisuudessa tavoitteeksi tuli kaikkien tuloerojen poistaminen. Marx kirjoitti Gothan ohjelman arvostelussa vuonna 1875, että tuloerot olisivat todellisuutta vielä kommunismin ensimmäisessä vaiheessa, mutta katoaisivat sen korkeammassa vaiheessa eli kehittyneessä kommunismissa.
Erojen tasoittuminen
Neuvostoliitossa tasa-arvoisempaan yhteiskuntaan haluttiin pyrkiä yksityisomaisuuden takavarikoinnilla, mutta Euroopassa varallisuuserot alkoivat tasoittua ilman tuotantovälineiden takavarikointia jo 1800-luvulla, kun reaalitulot nousivat ja siirryttiin progressiiviseen verotukseen. Vielä 1900-luvun alussa rikkaat elivät silti selvästi paremmin kuin tavalliset ihmiset, jotka tekivät pitkiä työpäiviä ja asuivat ahtaasti. Nykyään käytännössä kaikki ihmiset länsimaissa saavat rokotukset ja antibiootit, voivat matkustella, käyttää Internetiä ja hankkia samoja teknologisia tuotteita kuin maailman rikkaimmat ihmiset.
Varallisuuserot ovat tasoittuneet myös maailman mitassa. 1800-luvun alussa 94 % maapallon asukkaista eli äärimmäisessä köyhyydessä, nyt luku on 10 %. Tasoittuminen jatkui myös 2000-luvun kahdella ensimmäisellä vuosikymmenellä, jolloin äärimmäinen köyhyys maailmassa puolittui. Etenkin 1980-luvulla alkaneella uudella globalisaation ja talouden vapauttamisen kaudella köyhien maiden rikastuminen on vähentänyt globaaleja tuloeroja. Köyhien absoluuttinen määrä on pudonnut sadoilla miljoonilla vuodesta 1980 väestönkasvusta huolimatta.
Tuloerot maailmassa
thumb|right|250px|Vaurauden jakautuminen maailmassa yksilöiden nettovarallisuuden mukaan. Rikkain 0,001 % väestöstä omistaa 30 % maailman varallisuudesta ja köyhin 99,9 % omistaa 19 % maailman varallisuudesta.
Vuonna 2014 Oxfamin julkaiseman raportin mukaan maailman 85 rikkainta ihmistä omisti yhtä paljon kuin maailman köyhin puolisko, eli 3,5 miljardia ihmistä yhteensä. Tilaston mukaan maailman rikkain prosentti omisti 65 kertaa enemmän kuin maailman köyhin puolisko. Oxfamin tilastoja on arvosteltu erojen suurentelusta ja monien tekijöiden, kuten eläkkeiden ja julkisten palvelujen, jättämisestä vertailun ulkopuolelle. thumb|right|350px|[[Gini-kerroin kertoo tulonjaon tasaisuudesta valtioiden sisällä. Vihreissä valtioissa on pienimmät tuloerot ja punaisissa suurimmat. thumb|right|250px|[[Slummi|Slummeja liikerakennusten vieressä Intian Cochinissa.]]
Surjit Bhalla on osoittanut, että globaalit tuloerot vuonna 2000 olivat alhaisemmat kuin koskaan vuoden 1910 jälkeen. Gini-mittarilla ne ovat laskeneet 3 % vuodesta 1980. Bhallan tutkimusten mukaan absoluuttisen köyhyyden poistumiseen riittää pelkkä kasvu. Syynä hän pitää uusinta globalisaatiota ja sitä, että köyhillä mailla on kiinniottajan etu (catch-up). right|thumb|Mitä epätasa-arvoisempi yhteiskunta, sitä enemmän terveysongelmia ja sosiaalisia ongelmia
Tuloerojen yksilölliset syyt
Suomalaisia identtisiä ja epäidenttisiä kaksosia vertaamalla on saatu selville, että lähes puolet yksilöiden välisistä tuloeroista selittyy yksilön perimien geenien yhdistelmällä. Loppu selittyy yksilöllisillä elinolosuhteilla kuten ystävien ja seurustelukumppaneiden vaikutuksella sekä yksilöllisten elämäntapahtumien kuten sairastumisten, onnettomuuksien ja satunnaisten onnenpotkujen vaikutuksella. Kasvatuksen ja lapsuudenperheen elinolojen vaikutus myöhempään tulotasoon on sen sijaan häviävän pieni. Tutkimus toteutettiin ikäluokilla, jotka kävivät koulua ennen peruskoulun tuloa, minkä uskotaan vaikuttaneen siihen, että geenien osuus tutkittavien tulotasosta oli pienempi kuin se on peruskoulua käyneillä.
Pertti Tötön mukaan Yhdysvaltojen tuloeroista 3/4 on perheen sisäisiä, sisarusten välisiä tuloeroja, ja vain 1/4 tuloeroista selittyy perheiden välisillä eroilla.
Geenit selittävät puolet tuloeroista
Geenit selittävät miehillä puolet ja naisilla 40 % elinikäisistä tuloeroista. Tämä selvisi verrattaessa suomalaisten identtisten ja ei-identtisten kaksosten tuloeroja.
Itsekuri ja tuloerot
Itsekuri tai sen puute ennustaa vaurautta, terveyttä, rikollisuutta ja riippuvuuksia, myös kun älykkyys ja sosiaaliluokka vakioidaan.
Alkuperäinen sosiaaliluokka, älykkyys ja itsekuri lapsena ennustivat pitkälti tuloja ja sosiaaliluokkaa aikuisena, itsekurikin silloinkin kun sosiaaliluokka ja tulot vakioitiin. Itsekuri ennusti raha- ja luottovaikeuksia paremmin kuin alkuperäinen sosiaaliluokka ja älykkyys.
Jos itsekuri mitattiin jo 3–5-vuotiailta, se ennusti lievästi mutta yhä merkitsevästi terveyttä, vaurautta ja rikostuomioita.
Ikävien töiden tekeminen
Paremmat ansiotulot liittyvät usein kompromissiin, missä henkilö tekee epäkiinnostavaa työtä ansaitakseen enemmän. Henkilöt, joille "työelämän kultainen häkki" ei kelpaa, suostuvat usein tinkimään elintasosta.
Koulutuksen tukeminen
Professori Matti Virénin mukaan maksuton koulutus lisää tuloeroja, koska siinä annetaan ensin keskimäärin 60 000 euron edestä opetusta, opintotukea ja muita tukia, minkä jälkeen koulutetut saavat huomattavasti korkeammat ansiot, osittain tutkinnon monopolivoiman vuoksi. Huonompiosaiset joutuvat kustantamaan tätä koulutusta, josta he eivät itse pääse osaksi. Yliopistokoulutettu tienaa keskimäärin puoli miljoonaa enemmän kuin muut.
Parinvalinta nostaa tuloeroja yli neljänneksellä
Rikkaat naivat entistä useammin toisia rikkaita, mikä lisää kotitalouksien tuloeroja. Jos kumppanit valittaisiin satunnaisesti, tuloerojen Gini-kerroin olisi Yhdysvalloissa vain 0,34 eikä nykyiset 0,43.
Tulojen yhteys terveyteen
Joissain tutkimuksissa on todettu matalien tulojen yhteys huonoon terveyteen tai muihin ongelmiin, mutta usein niissä ei ole osoitettu syy-seuraussuhdetta ja esimerkiksi geenien vaikutus on jätetty huomiotta. Esimerkiksi Lapsuusajan perheen pienituloisuus on "yhteydessä" siihen, että aikuisena saa psykiatrisia sairauksia ja päihdeongelmia ja etenkin ryhtyy väkivaltarikolliseksi. Tulot eivät silti vaikuta näihin, vaan kyse on pelkästä korrelaatiosta muiden syiden takia, ainakin Suomessa. Tämä selvisi, kun verrattiin eri aikoina syntyneitä saman perheen lapsia toisiinsa.
Pienituloiset kuolevat suurituloisia nuorempina. Suomessa ero on naisilla noin seitsemän vuotta ja miehillä kymmenen. Osa erosta selittyy sillä, että pienituloisilla on huonommat mahdollisuudet saada lääketieteellistä apua. Köyhin viidesosa kuolee Suomessa tavallista useammin esimerkiksi alkoholisairauksiin, sydän- ja verisuonisairauksiin sekä syöpiin. On myös havaittu, että johtavassa asemassa työskentelevät suomalaiset miehet kokevat itsensä poikkeuksellisen terveiksi. Osa erosta selittyy todennäköisesti sillä, että vammaiset ja pitkäaikaissairaat ovat usein pienituloisia. Esimerkiksi noin puolella pitkäaikaistyöttömistä on työntekoa haittaava vamma tai krooninen sairaus.
YK:n tutkimuksessa masennus on yhdistetty tulojen ja vaurauden epätasaiseen jakautumiseen yhteiskunnassa. Eräässä toisen tutkimuksen mukaan varallisuuserot voivat pahentaa masennuksen oireita, kun ihminen vertaa itseään varakkaampiin.
Paljon huomiota herättäneessä kirjassaan Tasa-arvo ja hyvinvointi (2009) brittiläiset sosiologit Richard G. Wilkinson ja Kate Pickett esittelevät tilastollisia kansainvälisiä vertailuja erilaisien yhteiskunnallisten, erityisesti terveyteen liittyvien, ongelmien suhteesta tuloeroihin. He argumentoivat, että tuloeroilla on voimakas negatiivinen vaikutus niin fyysiseen kuin henkiseen terveyteen: muun muassa luottamukseen, ahdistukseen, eliniänodotteeseen, sairauksiin, lihavuuteen, huumeidenkäyttöön, väkivaltaan sekä teiniraskauksiin. Väitteidensä tueksi he esittävät tilastollisia vertailuja rikkaiden OECD-maiden välillä sekä Yhdysvaltain eri osavaltioiden välillä.
Heidän väitteensä ovat saaneet aikaan paljon keskustelua ja kritiikkiä, johon Wilkinson ja Pickett vuorostaan ovat vastanneet. Esimerkiksi sosiologian professori Claude Fischer toteaa, että jos tuloerot sinänsä olisivat niin haitallisia kuin väitetään, niin terveydenhoidon parantamisen sijaan kannattaisi lähettää rikkaimmat 5 prosenttia ihmisistä pois maasta, koska se tasoittaisi tuloeroja ja siten tekisi ihmiset onnellisemmiksi ja terveemmiksi. Esimerkiksi Yhdysvaltojen tuloerojen lisääntyessä 1970–2005 tapot ovat vähentyneet 30 %, ja itsemurhia tehdään paljon enemmän pienten tuloerojen maissa.
On myös olemassa tutkimuksia, joiden mukaan vain aito köyhyys vaikuttaa terveyteen negatiivisesti, ei köyhyys suhteessa muihin ihmisiin.
Tuloerot Suomessa
Kirkko on yksi tasa-arvoisimmista työnantajista Suomessa, sillä sen työntekijöiden palkkaerot ovat vain kolminkertaisia. Suomalaisten suuryrityksen palkkauksessa saattaa olla jopa 30-kertaisia eroja. Suomessa gini-kerroin vuonna 2021 oli 29,1.
Tuloerot supistuivat Suomessa 1966–1976 ja kasvoivat laman jälkeen 1990-luvun loppupuolella takaisin 1970-luvun alun tasolle. Kotitalouksien ekvivalenttien (kulutusyksikköä kohden laskettujen) tulojen erot pienenivät vuoteen 1985 saakka, jonka jälkeen ne ovat kasvaneet.
Vuosina 1995–2007 Suomessa pienituloisimman kymmenyksen reaalitulot kasvoivat 16,7 % ja suurituloisimman 75 %, mikä lisäsi tuloeroja. Tuloerot kasvoivat erityisesti vuosina 1995–2000, mutta viimeisen kymmenen vuoden aikana tuloerot eivät ole lisääntyneet eivätkä vähentyneet. Tuoreimman Tilastokeskuksen katsauksen mukaan tuloerot supistuivat vuonna 2009.
1960-luvulta vuoteen 2014 ulottuvassa tarkastelussa vuosi 1990 on käännekohta, jota ennen tulotason nousu oli nopeinta pienituloisilla. Käänteen jälkeen tilanne muuttui päinvastaiseksi.
Suomessa käytettävään pohjoismaalaiseen hyvinvointivaltiomalliin ovat perinteisesti kuuluneet pienet tuloerot, muut pohjoismaat ovat vieläkin kansainvälisessä vertailussa tulonjakotilastojen matalimmasta päästä. Suomessa tuloerot ovat kuitenkin olleet kasvussa 1980-luvun jälkeen, vuosina 1995–2005 tuloerot kasvoivat OECD-maiden kärkitahtia. Palkansaajien tutkimuslaitoksen erikoistutkija Ilpo Suoniemi mukaan syynä oli vuoden 1993 verouudistus, jossa ansiotulojen ja pääomatulojen verotus eriytettiin. Ansiotulojen ja pääomatulojen verotuksen välinen erotus nousi kansainvälisissä vertailuissa hyvin suureksi ja sen arvioidaan kannustaneen hyvätuloisia muuttamaan ansiotuloja pääomatuloiksi. Nettotuloilla mitattuna parhaiten ansaitsevan yhden prosentin osuus tulonjaosta kasvoi 3,5:stä seitsemään prosenttiin ajanjaksolla 1995-2005.
Suomessa keskimääräinen kokonaisansio oli 2 876 euroa kuussa vuonna 2008. Lähes kaksi kolmannesta kaupan ja kiinteistöpalvelun sekä majoitus- ja ravitsemisalan työntekijöistä ansaitsee alle 1 500 euroa kuussa. Joidenkin työtehtävien ja alojen matala palkkataso on johtanut siihen, että työntekijöiden palkka ei riitä esimerkiksi asumiskustannusten kattamiseen, vaan yhteiskunnan on osallistuttava näihin asumiskustannuksiin asumistuen muodossa. Yhteiskunta joutuu siten tukemaan välillisesti matalaa palkkaa maksavia yritys- ja muita työnantajia. Lähes neljännes asumistuen saajista muodostuukin nykyisin työssäkäyvistä henkilöistä.
Professori Juha Siltalan mukaan amerikkalaiset toimitusjohtajat ansaitsivat 42 kertaa enemmän kuin keskivertotyöntekijä vuonna 1980 ja vuonna 2000 johtajat ansaitsivat 530 kertaa enemmän. Suomalaisen suuryrityksen johtaja ansaitsi 14 kertaa enemmän vuonna 1991 ja 30 kertaa enemmän vuonna 2001 kuin suomalainen palkansaaja keskimäärin.
1990-luvun lama vaikuttaa edelleen valtion budjetin kasaamiseen, väittää kansantaloustieteen professori Matti Tuomala. Tuomalan mielestä poliitikkojen taloustietämys on kohtuullisen ohkaista, joten politiikan sijasta budjetteja rakennetaan valtiovarainministeriön virkamiesten laskelmien ja arvioiden perusteella. Valtiovarainministerinä ei ole ollut henkilöä, jolla olisi ollut koulutusta verotus- ja julkistalousasioissa. Tämä näkyy esimerkiksi ministereiden innossa puolustaa tuloerojen kasvua nousukauden välttämättömänä seuralaisena. Virkamiesten ylivaltaa on arvostellut myös professori Markus Jäntti.
Suhteellisen köyhyyden merkittävyydestä on erilaisia mielipiteitä. Stakesin erikoistutkijan Pasi Moision ja professori Tuomalan mielestä suhteellinen köyhyys on merkityksellistä: yhteiskunnissa, joissa on suuret tuloerot, sosiaalinen liikkuvuus vaikeutuu, mahdollisuuksien tasa-arvo rapautuu, iso- ja pienituloisten asuinalueet eriytyvät ja turvattomuus lisääntyy. Tuomalan mukaan isot tuloerot ovat aina vieneet köyhäinhoitoyhteiskuntiin. Tuomala sanoi vuonna 2007 pelkäävänsä Suomen olevan matkalla luokkayhteiskuntaan. Haastattelun jälkeen tuloerojen kasvu taittui ja sitä mittaava gini-kerroin kääntyi laskuun.
Tuloerot eivät huomioi julkispalveluita
Kollektiivisia palveluita ovat muun muassa hallinto, turvallisuus ja liikenneyhteyksien kunto. Nämä mukaan lukien kotitalouksien oikaistu tulo on noussut jo 35 % suuremmaksi kuin oikaisematon (vuonna 2009; 23 % vuonna 1975). Tämän kasvun vuoksi voi olla, että tuloerot ovat vähentyneet. Lisäksi kuntien koulutus- ja hoitorahat kohdistuivat enemmän köyhiin kuin rikkaisiin; rahaksi muutettuna ne nostaisivat käytettävissä olevia tuloja keskimäärin kolmanneksella, 6 200 euroa vuodessa kotitaloutta kohden, köyhimmillä siis jopa absoluuttisesti enemmän kuin rikkaammilla.
Tutkijoiden Elina Pylkkänen ja Seppo Sallila vuonna 2011 laatiman rekisteriselvityksen mukaan julkiset sosiaali- ja terveysmenot kohdentuvat Suomessa melko hyvin köyhimpiin väestöryhmiin kuten lapsiin, opiskelijoihin, vanhuksiin ja työterveyshuollon ulkopuolella eläviin. Noin puolet rahoista menee koulutukseen, lähes 40 % terveyspalveluihin ja 13 % sosiaalipalveluihin, kuten päivähoitoon ja vanhuspalveluihin. Vuonna 2013 laaditun selvityksen mukaan työelämän ulkopuolella olevien pienituloisten suomalaisten on kuitenkin usein hyvin paljon vaikeampi päästä lääkäriin verrattuna työssäkäyviin.
Tuloerojen tasaaminen
Palkansaajien välisiä tuloeroja loivennetaan Suomessa progressiivisen verotuksen avulla eli siten, että suurempipalkkaiset maksavat suhteessa enemmän veroa kuin pienempipalkkaiset. Hyvätuloisin prosentti tulonsaajista maksaa 14 prosenttia kaikista tuloveroista, mikä on paljon enemmän kuin heidän osuutensa kaikkien ihmisten yhteenlasketuista tuloista.
Tuloeroja koskevia näkemyksiä
Filosofi Robert Nozick on puolestaan kirjassaan Anarchy, State & Utopia ottanut toisenlaisen näkökulman, jonka mukaan tulonjako on ennen kaikkea historiallinen prosessi eikä sitä voida yksinkertaisesti arvioida tietyn hetken perusteella. Rikkaat ovat rikkaita, koska joku on heille vapaaehtoisesti antanut rahaa.
Osmo Soininvaaran mukaan "jos tuloerot johtuvat siitä, että ahkerat tienaavat enemmän kuin laiskat, tuloerot ovat paitsi moraalisesti perusteltuja varmaankin hyödyllisiä myös talouden kehityksen kannalta. Suurin osa tuloeroista ei kuitenkaan johdu ahkeruuseroista. Kukaan ei voi olla tuhat kertaa ahkerampi kuin toinen. Suurimmat tuloerot johtuvat talouden epäterveistä piirteistä, yleensä erilaisesta välistävedoista."
Myös professori Tyler Cowen sanoo joidenkin tuloerojen johtuvan esimerkiksi (välistävedon kaltaisista) tilanteista, joissa valtio päättää pelastaa epäonnistuneita yrityksiä. Tämä luo kannustimen ottaa keinotekoisen paljon riskejä, esimerkiksi Yhdysvaltain valtiovarainministeriö ja keskuspankki estivät kaikki luotottajien menetykset suurimpien pankkien konkursseissa vuosien 2008–2009 finanssikriisissä. Cowenin mukaan silti pääosin huippuansaitsijoiden tulojen kasvu ei näytä johtuvan markkinavirheistä vaan useimmiten kovasta työnteosta ja onnistumisesta, myös julkkiksilla Tiger Woodsia ja J. K. Rowlingia myöten. Huippujuristien kohdalla tosin lainsäädännön monimutkaistamisellakin on osuutensa.
Ammattiyhdistysliikettä edustavan Palkansaajien tutkimuslaitoksen tutkija Ilpo Suoniemi hyväksyi vuonna 2008 tuloerojen kasvun tietyin edellytyksin: "jos kakkua vain jaetaan, se ei kasva". Tutkija pitää sen sijaan haitallisena, jos esimerkiksi tuloerot kasvavat verohelpotusten takia. Ansiotulojen ja pääomatulojen verotuksellinen kohtelu on kansainvälisten vertailuiden mukaan Suomessa hyvin poikkeavaa. Verokohtelu muuttui vuonna 1993 Ahon hallituksen tekemässä verouudistuksessa. Verouudistuksen on arvioitu kannustaneen hyvätuloisia muuttamaan ansiotuloja pääomatuloiksi. Tuloerot voivat kuitenkin johtua monenlaisista syistä, kuten siitä että merkittävä osa sekä tavara- ja palvelumarkkinoista että työmarkkinoista on epätäydellisesti kilpailtuja.
Tuloerojen muutosten syitä
Vuoden 1993 tuloerot eivät ole lainkaan lisääntyneet Yhdysvalloissa rikkainta 1 % lukuun ottamatta, jos huomioidaan, että matalatuloisilla on ollut alhaisempi inflaatio Walmartin kaltaisten liikkeiden vuoksi.
Tämän rikkaimman prosentin työtunnit ovat lisääntyneet huomattavan korkeiksi ja muiden vähentyneet. Yhdysvaltojen köyhin kymmenys on saanut 14 tuntia lisää vapaa-aikaa vuoteen 1965 verrattuna. Professori Steven E. Landsburg kysyy, pitäisikö myös vapaa-aikaa tasata väkisin kuten rahaakin, pakottamalla köyhiä leikkaamaan rikkaiden nurmikoita.
Oikeudenmukaisuus ja tasa-arvo
Starmans, Sheskin ja Bloom toteavat empiirisen tutkimuksen osoittavan, että ihmiset eivät halua vähentää tulonjaon epätasaisuutta sinänsä. Sen sijaan halutaan vähentää epäoikeudenmukaiseksi koettua tulonjakoa, mikä joissakin tapauksissa voi tarkoittaa tasaisempaa jakoa. Tutkimuskirjallisuudesta ei löydy yhtään tulosta, jonka mukaan ihmiset karttaisivat taloudellisia eroja. Jo hyvin pienet lapset suosivat jakoa esimerkiksi ansioiden mukaan tasajaon sijaan.
Yhdysvalloissa moni kokee tulojen erilaisuuden epäoikeudenmukaisena, mutta arvostelun aiheena on koettu epäoikeudenmukaisuus, eivät varallisuus- tai tuloerot sinänsä.
Talouskasvu ja tuloerot
Kun tutkittiin tietoja vuosilta 1985–1995, ei havaittu selvää yhteyttä tuloerojen ja taloudellisen hyvinvoinnin välillä: tuloerot eivät lisänneet talouskasvua, ja tuloerot eivät auttaneet köyhiä; mitä suuremmat tuloerot, sitä alhaisemmat olivat köyhien absoluuttiset tulot. Tuomas Malisen mukaan suuret tuloerot haittaavat talouskasvua rikkaissa maissa. Malisen mukaan tämä johtuu siitä, että rahan keskittyminen rikkaille vähentää kulutusta, koska rikkaat säästävät enemmän kuin köyhät. Brookings-instituutin ja Australian keskuspankin tutkimusten mukaan köyhien kulutusalttius on suurempi kuin rikkaiden. Tämä tarkoittaa, että antamalla rahaa köyhille rikkaiden sijaan talouskasvun todennäköisyys on varmempaa. Samalla köyhiltä tuleva kulutuskysyntä alentaa työttömyyttä.
Talousjärjestö OECD:n vuonna 2014 julkaiseman raportin mukaan tuloerojen kasvu heikentää talouskasvua. Raportin mukaan Suomen talouskasvu olisi ollut tuolloin viidenneksen korkeampaa, jos tuloerot eivät olisi kasvaneet niin suuriksi. Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) tutkimuksen mukaan laajamittainenkaan tuloerojen tasaaminen ei ole vahingollista talouskasvulle.
Menoerot
Hyvinvointierojen mittaaminen kulutustason mukaan antaa toisenlaisen kehityskuvan kuin tulotason mukainen vertailu. Suomessa kotitalouksien ekvivalenttien kulutusmenojen erot pienenivät vuosina 1966–1976, jonka jälkeen ne kasvoivat 1980-luvun alkuun saakka, pienenivät jälleen vuoteen 1995 asti, ja sen jälkeen ovat kasvaneet joka vuosi (vuoteen 2006, jolloin viimeksi tehtiin laaja kulutustutkimus).
Polarisaatio
Tulonjaon polarisoitumisella tarkoitetaan ilmiötä, jossa keskimääräisellä tulotasolla olevien henkilöiden ja perheiden määrä vähenee, kun taas alemmilla ja ylemmillä tasoilla olevien määrä kasvaa. Puhutaan ”keskiluokan katoamisesta”. Vastaava vertailu voidaan tehdä kulutusmenojen suhteen. Tulojen polarisaatio oli Suomessa pienintä vuonna 1981. Kulutuksen polarisaatio on kasvanut vuodesta 1995 ja jatkaa kasvuaan edelleen (vuoteen 2006).
Suomessa keskituloisten osuus väestöstä on pudonnut 52,3 prosentista 44,3 prosenttiin vuosina 1995–2017.
Virpi Lehtonen
Virpi Lehtonen (s. 1969 Oulu) on suomalainen kuvataiteilija ja taidemaalari, joka asuu ja työskentelee Helsingissä. Hän on opiskellut Lapin taidekoulussa ja valmistunut Tampereen taiteen ja viestinnän oppilaitoksesta kuvataiteilijaksi. Lehtonen on opiskellut myös taidehistoriaa ja valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopistosta. Hän on pitänyt useita taidenäyttelyitä ja toiminut kuvataidealan luottamustoimissa.
Kraatterijärvi
Kraatterijärvi on voi tarkoittaa muiden muassa seuraavia:
Sodomka
Sodomka oli alkuaan itävaltaunkarilainen, sittemmin tšekkoslovakialainen hevosajoneuvojen ja autokorien valmistaja. Yrityksen perusti Josef Sodomka Böömin Hohenmauthissa (nyk. Vysoké Mýto) vuonna 1895. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen yritys alkoi valmistaa henkilö- ja linja-autojen koreja. Sodomka kansallistettiin toisen maailmansodan jälkeen, jolloin se tuli osaksi valtio-omisteista Karosaa.
Hevosajoneuvot
Alkutaipaleellaan yritys valmisti hevosajoneuvoja viiden työntekijän voimin, mutta aikaa myöten siitä kasvoi nykyisen Tšekin alueen suurin ja tunnetuin vaunutehdas. Vuonna 1914 yritys työllisti 50 henkilöä. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua suuri osa työläisistä komennettiin rintamalle ja myös Josef Sodomka komennettiin sotatarviketeollisuuden palvelukseen Laurin & Klementille. Sodan päätyttyä vaunujen kysyntä romahti nopeasti autoistumisen seurauksena, ja vuonna 1925 yritys heilui konkurssin partaalla työllistäen enää neljä henkilöä.
Ensimmäiset henkilöautot
Josef Sodomka nuorempi oli Laurin & Klementillä harjoittelijana vuosina 1923–1925 ja innostui samalla autoista. Palattuaan Vysoké Mýtoon hän keksi uuden liikeidean yrityksen pelastamiseksi. Samana vuonna yritys aloitti autokorien valmistamisen. Ensimmäinen autonkori valmistettiin Praga Mignonin alustalle paikallisen liikemiehen, Jan Šplíchalin tilauksesta. Ensimmäinen tilaus limusiinin korista saatiin 1927 ja samalla yrityksessä alettiin panostaa edustusautojen valmistukseen. Vuonna 1929 valmistui ensimmäinen urheiluautonkori, joka oli rakennettu Pragan alustalle.
Henkilöautonkoreja rakennettiin muun muassa Laurin & Klementin, Škodan, Aeron, Jawan, Tatran, Duesenbergin ja Mercedes-Benzin alustoille. Ensimmäiset autokorit olivat puisia ja keinonahalla vuorattuja. Koreja rakennettiin sekä yksityisille asiakkaille että autotehtaille ja määrät vaihtelivat yksittäiskappaleista pieniin sarjoihin.
Linja-autonkorien valmistuksen alku
Yrityksen ensimmäinen, 14-paikkainen linja-autonkori valmistui vuonna 1928. Alustana oli Škoda 125. Tuohon aikaan piirustukset oli tapana tehdä 1:1-mittakaavassa, mikä tuotti ongelmia 6-7 metriä pitkän linja-auton suunnittelussa. Muita linja-autojen alustojen valmistajia olivat Praga, Tatra ja Walter. Ensimmäinen paikallisliikennekäyttöön tarkoitettu linja-auto valmistui 1939 ja seuraavana vuonna valmistui 14 MAN:n ja Siemensin alustoille tehtyä johdinautoa.
Läpimurto
Vuonna 1931 yritys siirtyi Josef Sodomka nuoremman hallintaan. 1930-luvun lamasta huolimatta yrityksen tuotteet myivät hyvin ja toimintaa laajennettiin ja henkilöstön määrää kasvatettiin. Saman vuosikymmenen aikana tehtaan nimeksi vakiintui Carrosserie Sodomka. Tuotteet voittivat muotoilullaan useita palkintoja, muun muassa Brnossa vuonna 1932. Tunnustukset herättivät niin ostavan yleisön kuin autonvalmistajienkin mielenkiinnon. Laajemmat puitteet mahdollistivat aikaisempaa suurempien sarjojen valmistamisen; yritys muun muassa valmisti 85 kappaleen sarjan Tatra T52 -henkilöautoja.
Toinen maailmansota
thumb|250px|Sodomkan esitys [[Tatra T57|Tatra T57B:n uudeksi koriksi. Auto esiteltiin Prahan autonäyttelyssä vuonna 1947.]] Toisen maailmansodan aikana, vuosina 1939 - 1941, syntyi eräs yrityksen tunnetuimmista töistä, virtaviivaisella avokorilla varustettu Aero 50 Dynamik, joita valmistettiin pieni sarja. Henkilöautokorien valmistus kuitenkin hiipui pian materiaalipulan takia. Tehtaassa keskityttiin sen sijaan linja-autojen, ambulanssien ja erilaisten erikoistarkoituksiin suunniteltujen korien valmistukseen. Vuonna 1944 yrityksessä kuitenkin hahmoteltiin jo uudenlaisia henkilöautojen koreja. Sodan jälkeen esiteltiinkin uusia korimalleja jotka oli rakennettu Tatra T57B:n, Aero Minor II:n, Škoda Superb -avoauton ja Škoda 1101:n alustoille. Nämä autot kuuluivat halvempaan hintaluokkaan, jossa itsenäinen korinvalmistaja ei enää kyennyt kilpailemaan hinnalla. Kaiken lisäksi T57:n ja Superbin valmistus lopetettiin pian sodan jälkeen.
Osaksi Karosaa
thumb|250px|[[Josif Stalin|Stalinille lahjoitettu Tatraplan-avoauto. Auto on nykyään taltioituna Tatran museossa Kopřivnicessa.]] Vuonna 1948 kommunistit kaappasivat vallan Tšekkoslovakiassa ja maassa käynnistettiin omaisuuden pakkokollektivisointi. Samaan aikaan henkilöautokorien valmistus romahti. Josef Sodomka nuorempi lahjoitti yrityksen muodollisesti Tšekkoslovakian valtiolle ja sai siitä hyvästä pitää johtajan paikkansa. Vuonna 1950 salainen poliisi syytti häntä talousrikoksista ja yrityksestä paeta ulkomaille ja kommunistipuolue syrjäytti hänet. Yritys yhdistettiin valtiojohtoisen Karosan alle, minkä jälkeen tehtaalla keskityttiin pääasiassa linja-autojen valmistukseen.
Kansallistamisen jälkeen valmistettiin muutamia yksittäisiä henkilöautojen erityiskoreja. Vuonna 1948 yritys suunnitteli Tatraplaniin pohjautuvan avoauton, jolle kaavailtiin pienimuotoista sarjavalmistusta. Auto esiteltiin vuonna 1949 Geneven autonäyttelyssä. Auto keräsi runsaasti huomiota Tšekkoslovakian näyttelypisteellä. Se vastasi teknisesti Tatraplania, mutta kori oli kokonaan erilainen. T600K jäi kuitenkin ainoaksi laatuaan, sillä poliittinen tilanne teki kalliiden avoautojen myymisen länteen mahdottomaksi, eikä sille ollut idässä markkinoita. Auto jäi Josef Sodomkan henkilökohtaiseen käyttöön hänen syrjäyttämiseensä asti. Maan kommunistinen johto päätti antaa auton lahjaksi Josif Stalinille hänen 70-vuotissyntymäpäivänään.
Vuonna 1949 tehtiin myös Tatra T201 -malliin pohjautunut ambulanssin prototyyppi. Vuonna 1953 valmistui erityiskorilla varustettu Mercedes-Benz ministeri Alexej Čepičkalle sekä 1956 kolme tilaustyötä Škodalle: Škoda 1500 -prototyyppi, Škoda 440:n alustalle tehty laminoitu urheiluautonkori sekä Škoda 976 -prototyyppi.
Molodtsovin aakkoset
thumb|200px|Komin kirjaimisto vuonna 1926 ilmestyneestä Šondi jugör -aapiskirjasta. Molodtsovin aakkoset on komilaisen kielitieteilijän Vasili Molodtsovin vuonna 1918 luoma kirjoitusjärjestelmä, jota käytettiin komin- ja komipermjakinkielisen kirjallisuuden julkaisemiseen vuodesta 1920 lähtien. Se perustuu kyrilliseen kirjaimistoon, jonka merkkejä on muunneltu erilaisten ”häntien” (komiksi böž) avulla. Ylöspäin suuntautuvat hännät osoittavat palataalisia konsonantteja, alaspäin suuntautuvat affrikaattoja. Aakkostoon kuului myös latinalaisesta kirjaimistosta lainattuja merkkejä. Venäjän äänteitä osoittavat ф, х ja ц liitettiin kirjaimistoon 1920-luvun lopussa.
Unicode-tuki
Molodtsovin aakkostoon kuuluvat kirjaimet sisältyvät kaikki Unicodeen. Cyrillic-osio (0400–04FF) sisältää kirjaimet а, б, в, г, е, ж, і, ј, к, л, м, н, о, п, р, с, т, у, ф, х, ц, ч, ш, щ ja ы. Loput kirjaimet ԁ, ԃ, җ, ԅ, ԇ, ԉ, ԋ, ӧ, ԍ ja ԏ sisältyvät Cyrillic Supplementary -osioon (0500–052F).
Siperiaan karkottaminen
thumb|Venäläisten vuonna 1863 kukistaman Puolan [[tammikuun kansannousun johdosta karkotettuja puolalaisia pysähtyneenä matkallaan Siperiaan. Aleksander Sochaczewskin maalaus Hyvästit Euroopalle.]]
Siperiaan karkottaminen on Venäjällä jo tsaarinvallan aikana alkanut rangaistuskäytäntö. Järjestelmä tunnettiin nimellä katorga. Vangit vietiin kaukaisiin asumattomiin osiin Siperiaa, jossa työleirit sijaitsivat. Katorga perustettiin jo 1600-luvulla ja bolševikit jatkoivat sen käyttöä keisarin syrjäyttämisen jälkeen Gulageina. Karkotus Siperiaan sai nykyäänkin ikävältä kuulostavan kaiun. Siitä käytetään Venäjällä yhä vielä vanhaa nimitystä ”puiden laskeminen”. Näin on siksi, että jostain syystä syntyi käsitys, ettei karkotetuilla olisi mitään muuta tekemistä kuin laskea metsien puita. Sanonnasta tuli yhä elävä lentävä lause.