cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Martin Munyanyi
Martin Munyanyi (3. tammikuuta 1956 – 15. toukokuuta 2022) oli zimbabwelainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Gwerun hiippakuntaan 3. syyskuuta 1983 ja nimitettiin sen piispaksi 11. toukokuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael Dixon Bhasera, jota avustivat Robert Christopher Ndlovu ja Pius Alick Mvundla Ncube.
Kankakeejoki
Kankakee on joki Yhdysvaltojen Keskilännessä. Sen lähde on South Bendissä Indianan osavaltiossa. Se virtaa aluksi etelään ja länteen Kankakeen kaupunkiin, missä siihen yhtyy Iroquoisjoki. Joki kääntyy luoteeseen ja kohtaa Des Plaines -joen. Yhdessä nämä muodostavat Illinoisjoen.
Päivi Rintala
Päivi Rintala, o.s. Lehtola, on (s. 10. kesäkuuta 1934 Tampere) on Turun yliopiston suomen kielen emeritaprofessori. Hän väitteli suomen kielen tohtoriksi vuonna 1973. Hän oli Sanakirjasäätiön nuorempi leksikografi 1956–1957, Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun lehtori 1958–1962, Helsingin yliopiston vt. assistentti 1962–1963, Turun yliopiston lehtori 1967–1981 ja suomen kielen apulaisprofessori 1981–1997, humanistisen tiedekunnan varadekaani 1983–1984 ja 1989–1991, dekaani 1984.
Hänen väitöskirjansa on Suomen läntä-loppuiset adjektiivit. Lisäksi hän on julkaissut muun muassa teokset Lukion kielitieto, Iha köyhän laihakin – Tutkimus itämerensuomen iha-kantaisista sanoista (2003) ja Ihalasta Ihaviljankorpeen: iha-vartalo suomen henkilön- ja paikannimissä (2008) sekä Suomen kielen käsikirjassa ja tämän seuraajassa Nykysuomen käsikirjassa olevan artikkelin Tyyliopin perusteita.
StarTropics
StarTropics on Nintendon kehittämä toimintaseikkailu, joka julkaistiin vuonna 1990 Nintendo Entertainment Systemille. Toisin kuin useimmat Nintendon pelit, peliä ei koskaan julkaistu Japanissa. Peli julkaistiin vain Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa, vaikkakin pelin suunnittelivat Yhdysvalloissa asuvat japanilaiset suunnittelijat. Pelin käsikirjoitti ja ohjasi Gen’yō Takeda.
StarTropicsille julkaistiin vuonna 1994 jatko-osa Zoda's Revenge: StarTropics II.
Juoni
StarTropicsin juoni keskittyy osittain taivaankappaleiden liikkeisiin　(mistä nimi StarTropics), kuten Etelän ristin tähtikuvioon ja meteorin iskeytymiseen maahan.
Luku 1: Preludi
Tarina alkaa, kun nuori seattlelainen tähtisyöttäjä Mike Jones lähtee C-saarelle lomalle tapaamaan setäänsä, arkeologi nimeltä Steve Jonesia, joka on kutsunut hänet vierailulle. Tutustuttuaan saaren kylän Coralcolan asukkaisiin Mike huomaa tri Jonesin kadonneen. Tohtori Jonesin laboratoriolle johtava tie on kuitenkin tukittu, ja kylän päällikkö antaa Mikelle jojon aseeksi. Mike joutuu kulkemaan hirviöiden asuttaman tunnelin läpi ja päihittämään jättimäisen C-käärmeen päästäkseen laboratoriolle. Siellä hän tapaa tri Jonesin apulaisen, Baboon, joka antaa Miken käyttöön tohtorin sukellusveneen. Mike lähtee sukellusveneellä matkalle etsimään tri Jonesia.
Luku 2: Delfiinejä
Lähdettyään C-saarelta Mike kohtaa äitidelfiinin, joka pyytää Mikea pelastamaan hänen kidnapatun poikansa. Mike suostuu ja jatkaa matkaansa lähellä olevalle saarelle, joka on vaarallisten korallilauttojen ympäröimä. Mike löytää saaren rannalta pullon, joka sisältää viestin tri Jonesilta. Avaruusoliot ovat kidnapanneet tohtorin. Mike jatkaa matkaansa saaren luolan läpi ja kohtaa delfiinipojan vanginneen Octo-mustekalan. Miken voitettua Octon ja vapautettua delfiinipojan delfiiniäiti johdattaa Miken turvallisesti vaarallisten korallien ohi, ja Mike voi jatkaa matkaansa.
Luku 3: Myrsky ja tyyneys
Miken sukellusvene joutuu myrskyyn, ja Mike huuhtoutuu suuren saaren rantaan. Mike pyytää apua sukellusveneen korjaukseen läheisestä kylästä. Kylän johtajan tytär Bananette on vaipunut koomaan, ja johtaja lupaa korjata sukellusveneen, jos Mike parantaa hänen tyttärensä. Mike taistelee tiensä tunnelien läpi ja tulidemoni Magman läpi ja saapuu Shecolan linnan porteille. Koska vain naiset saavat astua Shecolaan, Mike pyytää apua ennustajalta, joka lupaa auttaa Mikea, jos tämä löytää hänen kadottamansa kristallipallon järvestä hautausmaan vierestä. Mike tappelee kummituksia vastaan ja palauttaa kristallipallon, jolloin ennustaja naamioi Miken naiseksi. Shecolassa hän saa uuden aseen, piikkinuijan, ja saa kuulla salaiset taikasanat, joiden avulla hän pääsee vuoren juurelle. Kiivettyään vuoren huipulle Mike tapaa erakon, joka antaa Mikelle Bananetten parantavan taikakäärön. Kiitokseksi kylän johtaja korjaa sukellusveneen, ja Mike pääsee jatkamaan matkaansa.
Luku 4: Tunnustus
Matkustaessaan eteenpäin valas hotkaisee sukellusveneen yllättäen suuhuunsa. Valaan vatsassa Mike tapaa Baboon, jonka valas on myös hotkaissut. Mike kulkee valaan vatsan läpi ja löytää Baboon kadottaman sytyttimen. Sen avulla Mike ja Baboo tekevät nuotion, jonka savu pakottaa valaan oksentamaan Miken ja Baboon ulos. Mike ja Baboo päätyvät pienelle saarelle, mutta heillä ei ole aavistustakaan sijainnistaan. Baboo kehottaa Mikea kastamaan tri Jonesin kirjeen veteen. Tämä paljastaa salaisen koodin(747), joka käynnistää sukellusveneen paikallistamisohjelman. Seuraten signaalia Mike jatkaa matkaansa.
Luku 5: Kapteeni Bell
Mike saapuu saarelle, jonka läpikulkureitin tukkii vanha purjehduslaiva. Laivan omisti 1600-luvulla elänyt kapteeni Bell, joka tukki reitin estääkseen merirosvojen ryöstöretket. Paikallisen kylän asukkaat käskevät kysymään neuvoa ”Peteriltä”. Peter sattuu kuitenkin olemaan papukaija, joka ei suostu auttamaan ellei saa vastalahjaa. Matoa vastaan Peter kertoo Mikelle kapteeni Bellin sävelmän. Kun Mike soittaa sävelmän kapteeni Bellin muistokappelissa, salaovi avautuu ja Mike pääsee aavelaivan sisään. Siellä Mike taistelee merirosvohaamuja vastaan ja lopulta upottaa laivan. Kulkureitti on taas auki, ja Mike jatkaa matkaansa.
Luku 7: Avaruusalus
Mike hiipii salaa pahan avaruusaluksen kyytiin saatuaan ensin tehokkaimman aseensa, Supernovan. Mike kulkee avaruusaluksen käytävillä kohdaten välillä avaruusolioita ja robotteja. Mike onnistuu löytämään kuitenkin kaksi kolmesta kuutiosta kulkiessaan sokkeloisen avaruusaluksen läpi. Yhtäkkiä avaruusalus nousee ilmaan ja alkaa kiertää maapalloa. Miken täytyy löytää viimeinen kuutio, ennen kuin avaruusalus lentää syvälle avaruuteen.
Luku 8: Viimeinen taistelu
Kolmas ja viimeinen kuutio on avaruusolioiden johtajan, Zodan, käsissä. Kun Mike taistelee ensimmäisen kerran Zodaa vastaan, hän esiintyy haarniskassa viitta yllään. Mike kukistaa Zodan, mutta tämä pakenee syvemmälle aluksen uumeniin. Mike kulkee avaruusaluksen läpi ja tuhoaa avaruusaluksen moottorin ja voimanlähteen. Aluksen pudotessa kohti maata Mike kohtaa jälleen Zodan, joka paljastaa todelliset piirteensä. Zoda on karmea limainen hirviö, jonka selästä sikiää Zodan jälkeläisiä. Mike onnistuu kuitenkin tuhoamaan Zodan lopullisesti ja saamaan käsiinsä viimeisen kuution. Samalla kuitenkin alus räjähtää ja Mike putoaa mereen. Mike ei jaksa uida enää rantaan, vaan menettää tajuntansa. Mike herää C-saaren rannalta tajuten, että hänen auttamansa delfiinit toivat hänet turvallisesti rantaan. Coralcolan kylässä Mike yhdistää kolme kuutiota yhteen, jolloin seitsemän viimeistä argonialaista lasta ilmestyvät. Lapset saavat jäädä asumaan C-saarelle, ja heidän kunniakseen pidetään isot juhlat.
Pelaaminen
Luolan lopussa on yleensä voimakas pomovastus, joka Miken on voitettava. Pomot vaativat yleensä jonkinlaisen strategian, jonka avulla ne on helppo voittaa. Pelissä on pistelista, mutta toisin kuin useimmissa muissa peleissä, pisteitä ei saa suorituksista. Pisteet kertyvätkin jokaisella pelikerralla samaan mittaan pelin edetessä, jolloin lopussa on aina sama pistemäärä. Pistelistalla ei olekaan mitään erityistä tarkoitusta pelissä.
Veteen kastettava kirje
thumb|right|Tri Jonesin kirje, joka tulee pelin mukana
Pelin mukana tulee paperi, joka muistuttaa pergamenttia. Paperissa lukee, että se on kirje tohtori Jonesilta Mikelle. Kirjeessään tohtori Jones pyytää Mikea vierailemaan hänen laboratoriollaan C-saarella, aivan kuin pelaaja olisi itse saanut kirjeen pelistä ja kutsuttu vierailulle peliin. Myöhemmässä vaiheessa peliä Mike saa salatun viestin sedältään kolmannen osapuolen kautta.
"Pahat avaruusoliot kaukaiselta planeetalta... käske veljenpoikani käyttää koodia 1776. Käske Miken kastaa kirjeeni veteen."
Tohtorin käskyn mukaisesti pelin mukana tullut kirje pitäisi kastaa veteen. Käsky aiheutti kuitenkin hämmennystä pelaajien keskuudessa, koska oli harvinaista, että pelissä vihjataan oikean maailman esineisiin. Kun kirjeen kastoi veteen, paljastui salainen koodi 747, jonka avulla pelissä pääsee eteenpäin.
Koska useat videopeliliikkeet myyvät käytettyjä pelejä ilman laatikkoa ja manuaalia, on vaikea löytää peliä, joka sisältäisi alkuperäisen kirjeen. Tämä johtikin jo pelin ilmestymisaikana siihen, että pelaajien oli hankittava koodi tietoonsa muilla tavoin – nykyisin esimerkiksi internetistä.
Latokankaan kivikautinen asuinalue
Latokankaan kivikautinen asuinalue sijaitsee Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa Säävälän kylän pohjoispuolella, lähellä Latokankaan soranottopaikkaa. Alue sijaitsee ympäröivästä suomaastosta kohoavalla hiekkaharjulla. Oulun yliopisto on järjestänyt paikalla arkeologisen tutkimuksen 1980-luvulla.
Rajakallion hyppyrimäet
Rajakallion hyppyrimäet on neljän hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Ummeljoella Kouvolassa, entisen Anjalankosken kaupungin ja sitä aiemman Anjalan kunnan alueella. Hyppyrimäissä ei ole muovitusta.
Mäkiennätyksen kehittyminen
Mäkiennätyksen 42,0 metriä on hypännyt Pyry Ruikka.
Mäkiennätyksen 22,0 metriä on hypännyt Roope Pulkki.
Ranskan jääkiekkoliitto
Ranskan jääkiekkoliitto on jääkiekkoa Ranskassa hallinnoiva järjestö ja se liittyi IIHF:ään 20. elokuuta 1908
Philip Oakey
Philip ”Phil” Oakey (s. 2. lokakuuta 1955 Hinckley, Leicestershire, Englanti) on englantilainen säveltäjä, laulaja, lauluntekijä ja tuottaja.
Hän muutti nuorena isänsä vaihtaessa työpaikkaansa Sheffieldiin, jossa hän opiskeli King Edward VII Schoolissa. Oakey lopetti koulunkäynnin 18-vuotiaana ja työskenteli sen jälkeen useissa työpaikoissa, muun muassa yliopiston kirjakaupassa. Hän oli naimisissa kouluaikaisen tyttöystävänsä kanssa mutta avioliitto ei kestänyt kauan ja he erosivat vuonna 1980.
Oakey on toiminut Human League -yhtyeen laulajana.
Michael Dixon Bhasera
Michael Dixon Bhasera (s. 11. marraskuuta 1949) on zimbabwelainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. elokuuta 1978 ja nimitettiin Gokwen piispaksi 17. kesäkuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Xavier Mugadzi, jota avustivat Giacinto Berloco ja Ignacio Prieto Vega.
Sininen hetki
Sininen hetki (ranskaksi l'heure bleue) on valoilmiö, joka on havaittavissa hämärässä sekä aamulla että illalla, varsinkin talvella, kun auringon valoa siroaa epäsuorastì ilmakehän kautta. Valo on sinertävää, ei koska lyhyet aallonpituudet siroavat eniten, kuten usein edelleen väitetään, vaan otsonin aiheuttaman Chappuis-absorption takia. Sininen hetki kestää pohjoismaissa noin 40 minuuttia (eteläisemmissä maissa lyhyemmin), eikä sitä esiinny joka ilta muun muassa pilvisyyden vuoksi.
Terhi Holster
Terhi Holster (s. 29. toukokuuta 1971) on suomalainen suunnistaja ja hiihtosuunnistaja.
Michael Dixon Bhasera
Bhasera sai 9. helmikuuta 1999 nimityksen Masvingon piispaksi.
Terhi Holster
Hiihtosuunnistuksessa Holster osallistui ensimmäisiin aikuisten arvokisoihin Lillehammerin MM-kilpailuissa 1996. Hän saavutti parhaan henkilökohtaisen sijoituksensa normaalimatkalla sijoittuen viidenneksi. Viestissä hän saavutti pronssia. Holster hiihtosuunnisti aloitusosuuden, Virpi Juutilaisen toisen ja Arja Nuolioja ankkuriosuuden. Hinterstoderin MM-kilpailuissa 1998 Holster voitti viestikultaa. Mervi Anttila aloitti viestin, Holster hiihtosuunnisti toisen osuuden ja Liisa Anttila ankkuriosuuden.
Suunnistuksessa Holster edusti Suomea MM-kisoissa kerran, vuoden 2003 MM-kisoissa. Tällöin hän sijoittui pitkällä matkalla 13:nneksi.
Seuratasolla Holster on edustanut Ounasvaaran Hiihtoseuraa, Oulun Suunnistajia, Turun Suunnistajia ja Ikaalisten Nouseva Voimaa. Edustaessaan Turun Suunnistajia hän voitti Venlojen viestin vuonna 2002. Holsteria on valmentanut Erkki Knuutila.
Vääräjärvi (Kauhajoki)
Vääräjärvi on Kauhajoella, Lauhanvuoren kansallispuiston alueella sijaitseva pienehkö järvi. Pinta-alaa sillä on 1,9 hehtaaria ja rantaviivaa kaikkiaan 0,8 kilometriä. Vääräjärvi kuuluu Paholuoman yläason valuma-alueeseen sekä Karvianjoen vesistöalueeseen.
Bloom
Bloom voi tarkoittaa seuraavia:
Carl Erik Knoellinger
Carl Erik Knoellinger (31. tammikuuta 1906 Turku – 29. toukokuuta 1983 Turku) oli suomalainen taloustieteilijä. Hän oli Åbo akademin dosentti 1936–1941 ja professori vuodesta 1942 sekä Åbo akademin kauppakorkeakoulun vt professori useissa vaiheissa vuosina 1936–1959.
Knoellinger väitteli tohtoriksi 1935. Hänen merkittävä teoksensa Fackföreningar och arbetsmarknad (1959) on käännetty suomeksi ja englanniksi. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Mauno Koivisto ja Rolf Kullberg
Valojaksoisuus
Valojaksoisuus eli fotoperiodismi on vuodenaikojen rytmiä noudatteleva yön ja päivän pituuden vaihtelu. Päivän pituuden muutokset vaikuttavat muun muassa kasvien kukkimiseen ja talvilepoon valmistautumiseen. Talvilepoon valmistautumisesta seuraa kasvien ruska. Kasveilla fytokromit toimivat valojaksoisuutta rekisteröivinä pigmentteinä.
Vasankari
Vasankari on kylä Kalajoen kaupungissa Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa, valtatien 8 varrella noin 10 kilometriä Kalajoen kaupungista pohjoiseen. Vasankari kuului aluksi Pohjankylään, mutta erotettiin omaksi kyläkseen 1870-luvulla ja ensimmäiset asukkaat Vasankariin ovat saapuneet jo 1500-luvulla. Vuonna 2003 Vasankarissa oli noin 65 taloutta ja 180 asukasta, joista alle 18-vuotiaita oli noin neljäsosa.
Elinkeinot
Vasankarin perinteisiä elinkeinoja ovat maanviljelys, karjanhoito ja kalastus. Maatalousyrittäjät ovat vähentyneet, mutta tilakoot suurenneet - viljelysmaat ovat nykyään muutamien isäntien viljeltävinä. Turkistarhausta on Vasankarissa jonkin verran.
Harrastukset
Vasankarissa on paljon harrastusmahdollisuuksia monille eri ikäluokille. Nuoret voivat käydä pelaamassa kesällä jalkapalloa ja talvella jääkiekkoa kyläkoulun jalkapallokentällä ja kaukalossa. Vasankarin nuorisoseuralla voi myös pelata salibandyä, koripalloa tai lentopalloa, vuodenajasta riippumatta. Nuorisoseuralla järjestetään joka viikko naisten ja miesten jumpat (ei kesäisin). Vasankarissa on myös kaksi satamaa, toinen  eteläosassa ja toinen pohjoisosassa. Merellä voi kalastaa, veneillä, uida ja kevättalvella hiihtää. Metsissä voi metsästää, marjastaa ja sienestää. Pyöräilyä voi harrastaa pyöräteillä, metsäautoteillä, kyläteillä ja rantateillä. Kesäisin voi myös käydä uimassa, kylästä löytyykin paljon hiekkarantoja.
Luonto
Vasankarin luonnon keskeisenä osana on meri sekä sen hiekka- ja kalliorannat ja muutamat kalliosaaret. Jonkin verran on säilynyt vanhoja kalamajoja muistona menneestä kalastuskulttuurista. Yhteisiä uimarantoja on Puskarannassa, Hirsikarilla, Mannikarilla ja Vasankarin Lipissä.
Kyyhkynherne
Kyyhkynherne eli kirjokyyhkynherne (Cajanus cajan, synonyymi Cajanus indicus) on trooppinen hernekasvi, joka on todennäköisesti kotoisin Aasiasta. Sitä viljellään koko trooppisella vyöhykkeellä, ja se on tärkeä viljelykasvi erityisesti puolikuivilla alueilla.
Kyyhkynhernettä viljellään erityisesti Intian niemimaalla, Itä-Afrikassa ja Väli-Amerikassa. Monivuotiset lajikkeet elävät 3–5 vuotta; yksivuotiset soveltuvat paremmin viljelyyn. Kasvia viljellään yleensä sekaviljelynä viljakasvien, kuten durran, helmihirssin tai maissin, kanssa. Se on tärkeä ravintokasvi.
Intiassa käytetään halkaistusta siemenestä nimitystä toor dal. Englanninkielisissä maissa käytetään nimitystä kyyhkynherne (pigeon pea).
Al-Murabitoun
Historia
Al-Murabitounin perustajana pidetään ennen Islamilaisen Maghrebin al-Qaidan johtohahmoihin kuulunutta algerialaista Mokhtar Belmokhtaria. Belmokhtarin välit al-Qaidan kanssa rikkoutuivat vuoden 2012 loppupuolella ja tammikuussa 2013 puolella hän tuli tunnetuksi In Aménasin panttivankikriisistä. Myöhemmin samana vuonna Belmokhtarin johtamat joukot yhdistyivät Mujao-nimisen toisen terroristijärjetön kanssa. Järjestön virallista johtajaa ei nimetty ranskaksi julkaistussa perustamisjulistuksessa, mutta Belmokhtarin uskotaan olevan nykyisin järjestön johdossa Mujaon johtaja Ahmed Ould Amerin ja Ranskan viranomaisten al-Murabitounin johtajaksi epäilemän Abu Bakr al-Nasrin kuoltua Ranskan armeijan operaatioissa Malissa vuonna 2014.
Vuoden 2015 puolella liikkui huhuja al-Murabitounin liittymisestä Isis-järjestöön. Yksi Mujaon johtajista ilmoitti liittymisestä, mutta myöhemmin Belmokhtar totesi järjestön olevan uskollinen al-Qaedan johtaja Ayman al-Zawahirille. Vuonna 2015 järjestö toteutti myös useita terrori-iskuja Malissa. Elokuussa järjestö hyökkäsi hotelliin Sevaren kaupungissa surmaten ainakin 19 henkilöä. Se otti myös vastuun hyökkäyksestä kahvilaan Bamakossa maaliskuussa 2015, jossa sai surmansa viisi henkilöä. Marraskuussa 2015 järjestö otti panttivankeja Bamakon Radisson Blu-hotellilla. Mauritanialaisen al-Akhbar-uutistoimiston mukaan isku toteutettiin yhteistyössä Islamilaisen Maghrebin al-Qaidan kanssa. Yhteistyötä on pidetty merkkinä yrityksistä lähentää toimintaa al-Qaidan kanssa, joka on kärsinyt kilpailusta Isis-järjestön kanssa. Samanlaista kehitystä oli havaittavissa Burkina Fason terrori-iskuissa 2016. Islamilaisen Maghrebin al-Qaida otti vastuun iskuista, mutta yhdysvaltalaisen terroristijärjestöjä tarkkailevan SITE:n mukaan iskun toteuttajat olivat Al-Murabitounin jäseniä.
Jesse Väänänen
Jesse Väänänen (s. 6. tammikuuta 1984 Lahti) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edusti urallaan Lahden Hiihtoseuraa. Häntä valmensi vuodesta 2005 lähtien Mikko Virtanen ja sitä ennen Marko Passila.
Väänänen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2004. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan kymmenes Kuusamon perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailussa joulukuussa 2007. Parhaimmillaan hän oli neljäs Otepään perinteisen sprintissä tammikuussa 2010. SM-kilpailuissa hän oli viides 15 kilometrillä Tampereella 2006 ja 10 kilometrillä Pyhäjärvellä 2007 sekä neljäs parisprintissä Rukalla 2008.
Keri (saari)
Keri on Virolle kuuluva majakkasaari Suomenlahdessa. Se sijaitsee Pranglin saaresta noin kuusi kilometriä pohjoiseen ja on Viron pohjoisin saari.
Kerin saaren pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Saari on matala ja kivinen. Kirjallisissa lähteissä ensimmäinen maininta saaresta on vuodelta 1623. Pietari Suuri määräsi vuonna 1719 saarelle rakennettavaksi merimerkin, joka valmistui 1724. Vuonna 1803 valmistui kivimajakka, joka sai 1857 teräsmajakkatornin. Vuonna 2003 majakka automatisoitui eikä saarella enää tarvittu majakanvartijaa.
Saarella on vuonna 1993 paljastettu muistomerkki lähistöllä kesäkuussa 1940 alasammutun matkustajakone Kalevan miehistölle ja matkustajille.
Aunuksen Puuliike
Aunuksen Puuliike Osakeyhtiö oli Laatokan-Karjalassa Suojärven alueella sahaustoimintaa harjoittanut metsäteollisuusyhtiö joka perustettiin 1917. Petroskoissa toimipaikkaansa pitäneen yhtiön perustaja Pekka Supinen aikoi alun perin viedä Itä-Karjalan metsistä hakattua puutavaraa Muurmannin radan kautta Pietariin ja Länsi-Eurooppaan. Yhtiö hankki myös kaksikehäisen sahalaitoksen Petroskoin läheltä Neglinskin saarelta. Vuoden 1917 vallankumoukset Venäjällä estivät nämä suunnitelmat ja yhtiön johtaja Heikki Röppänen joutui pakenemaan Suomeen yhtiön omaisuuden jäädessä Petroskoihin. Yhtiö oli kuitenkin hankkinut tätä ennen Suomen puolelta Suojärven alueelta useita lampuotitiloja ja ostanut Suomen valtiolta 92 000 tukkirunkoa joten se saattoi siirtää toimintonsa Suojärvelle, jonne rakennettiin 1919–1920 Kaipaan saha. Rautatie Suojärvelle valmistui 1923 jonka jälkeen sahaa laajennettiin kahdella kehäsahalla. Aunuksen Puuliike oli kuitenkin 1924 vararikon partaalla ja se joutui yhtiön velkojen takaajien haltuun. Vuodet 1924–1927 olivat sahaustoiminnalle suotuisia ja yhtiön toiminta oli kannattavaa. Vuonna 1927 takaajat myivät sitten Aunuksen Puuliikkeen Osakeyhtiö Carelia Timber Co:lle.
Carelia Timber oli Hella Wuolijoen perustama ja johtama yhtiö, jolla oli ollut oma sahalaitos Suojärvellä Lietteen kylässä vuodesta 1923 alkaen. 1920-luvulla hyvin menestynyt Carelia Timber tuotti pääasiassa hyvälaatuista vanhaa honkapuuta Länsi-Euroopan puusepänteollisuuden tarpeisiin. Tästä puusta osa tuotiin Neuvostoliiton puolelta. Carelia Timber ja Aunuksen Puuliike fuusioitiin 1927 ja Hella Wuolijoesta tuli yhtiön toimitusjohtaja. Osakepääomaa kasvatettiin 15 miljoonaan markkaan ja yhtiöön sijoitettiin myös englantilaista pääomaa. Päärahoittajana oli Oy Liittopankki. Sahateollisuuden suhdanteet alkoivat kuitenkin heikentyä ja yhtiön sahojen kannattavuus oli heikkoa. Kaipaan saha tuhoutui tulipalossa 17. helmikuuta 1929 mutta se rakennettiin nopeasti uudestaan ja käynnistyi jo 17. toukokuuta 1929. Vuonna 1929 Aunuksen Puuliike teki 10 vuoden konsessiosopimuksen Edward Gyllingin edustamien Karjalan tasavallan puumyyjien kanssa. Yhtiö sai sopimusaikana hakkauttaa enintään 300 000 sahatukkia ja sai lisäksi palstoilta hakatun muun puutavaran. Neuvostoliiton puolella yhtiö suoritti itse hakkuut omilla miehillään ja kalustollaan. Hakkuualueet sijaitsivat Suomen rajan tuntumassa alle 20 kilometrin päässä yhtiön sahoista joten kuljetuskustannukset eivät nousseet suuriksi.
Aunuksen Puuliike joutui 1920-luvun lopulla pahoihin taloudellisiin vaikeuksiin. Yhtiö oli sahannut 1929 117 000 kuutiometriä mutta vuosina 1930–1932 sahatavaran vienti putosi jyrkästi ja yhtiön tappiot kasvoivat. Vuonna 1930 yhtiön tappio oli ennätykselliset 58 miljoonaa markkaa ja tämän seurauksena rahoittajana toiminnut Liittopankki joutui Helsingin Osakepankin haltuun. Helsingin Osakepankki asetti Aunuksen Puuliikkeelle uuden varatoimitusjohtajan ja yhtiön tila paljastui niin huonoksi että se asetettiin 1931 suoritustilaan ja Hella Wuolijoki erotettiin johtajan paikalta. Yhtiön toiminta jatkui kuitenkin pankin omistuksessa ja uudeksi toimitusjohtajaksi tuli metsänhoitaja, everstiluutnantti Torsten J. Aminoff (s. 1881) joka oli veljensä kanssa perustanut 1923 Iisalmen Sahat Oy:n. Yhtiön osakepääomaa korotettiin myös 30 miljoonalla markalla. Aunuksen Puuliike hankki entisten Kaipaan ja Lietteen sahojensa lisäksi vuonna 1933 Litsman sahan ja Lapinjärven sahan. Litsman sahan oli perustanut Diesen Wood Hyrsylän kylään vuonna 1923 ja hollantilaisomistuksessa ollut Oy Carelia Exporting Ab:n Lapinjärven saha oli perustettu 1929 Maimalammin kylään. Pankin omistuksessa Aunuksen Puuliikkeen vuotuinen sahausmäärä nousi 112–135 000 kuutiometriin ja yhtiö tuotti 2–5 miljonaa markkaa voittoa vuosittain joilla katettiin aiempia tappioita.
Enso-Gutzeit Osakeyhtiö osti Aunuksen Puuliike Osakeyhtiön vuonna 1937 40 miljoonan markan kauppahinnalla. Kaupassa Enso-Gutzeitin haltuun siirtyivät yhtiön omistamat metsäalueet sekä kuusi sahaa, joista neljä oli Suojärvellä ja kaksi Johanneksessa. Aunuksen Puuliikkeen vuosituotanto oli myyntihetkellä 25 000 – 35 000 standarttia sahatavaraa. Kaipaan sahan lisäksi yhtiöllä oli Lietteen saha, Lapinjärven saha, Litsman saha ja Pitkäsaaren saha. Vientisatamana toimi Uuras. Torsten Aminoff jatkoi Aunuksen Puuliikkeen johtajana ja varatoimitusjohtajaksi tuli myöhempi teollisuusneuvos Axel Naesman. Aunuksen Puuliikkeen sahaustoiminta supistui kuitenkin järjestelyjen yhteydessä ja se oli 1938 84 000 kuutiometriä. Talvisodan syttyminen 1939 lopetti yhtiön sahaustoiminnan Suojärvellä.
Irresistible (Fall Out Boyn kappale)
Irresistible on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Fall Out Boyn kappale. Se julkaistiin 5. tammikuuta 2015 toisena promootiosinglenä yhtyeen kuudennelta studioalbumilta, American Beauty/American Psycho.
Taustaa
Kappale on ensimmäisenä Fall Out Boyn kuudennella albumilla American Beauty/American Psycho, ja on kolmen minuutin ja kahdenkymmenen sekunnin pituinen. Laulun on kirjoittanut yhtye itse ja tuottanut Butch Walker ja Jake Sinclair.
Musiikkivideo
Musiikkivideo julkaistiin 19. helmikuuta 2015. Sen ohjasi Scantron ja Mel Soria. Videon editointi muistuttaa VHS-kasetin laatua jossa on "huonoa" editointia. Video sisältää yhtyeen jäsenet noloissa urheiluvaatteissa haastamassa ammattilais-koripallo pelaajia koripallo-otteluun. Yhtyeen jäsenet häviävät moneen kertaan ja joka kerta kun yhtye melkein saa korin, katsomo hurraa ja näyttää kylttejä joissa lukee mm. Not bad Joe ja muita vastaavia iskulauseita. Lopussa yhtye saa korin. Videon loppu sisältää pätkän lyhytelokuva Bedussey from Clandestine Industries Presents: Release the Ratsista, jossa näkyy sama VHS-tyyli, jota Fall Out Boy käytti videossaan. Musiikkivideo viittaa Patrick Stumpin käteen, joka hakattiin irti videon The Phoenix vuoksi.
Rekijoki
thumb|Rekijoen entinen koulu Rekijoen kylän keskustassa. Rekijoki on kylä, kyläkeskus ja postinumeroalue (25380 Rekijoki) Kiikalassa Salossa. Rekijoen naapurikyliä Salossa ovat Kiikalan Revä, Kärkelä, Hirvelä ja Kesälä sekä Perttelin Haali, naapurikylä Someron puolella on Lautela. Kyläkeskuksen palveluihin kuuluu enää vain Osuuspankin konttori Kärkelän kylässä, sillä Rekijoen koulu lakkautettiin vuonna 2014. Tärkeimpiä liikenneväyliä ovat Perttelistä Someron Terttilään johtava yhdystie 2403 ja siitä Kiikalan kirkolle johtava yhdystie 2411, joka yhtyy Suomusjärvelle seututielle 110 johtavaan yhdystiehen 2410.
Earthworm Jim
Earthworm Jim on vuonna julkaistu tasohyppelypeli, jonka on kehittänyt Shiny Entertainment.
Karjarutto
Karjarutto on tuhoisa eläintauti, ja kuolleisuus aiemmin virukselle altistumattomissa populaatioissa voi lähennellä sataa prosenttia. Tauti leviää lähinnä kosketuksen ja saastuneen juomaveden kautta mutta myös pisaratartuntana.
Rekijoki
Luonnonympäristöä alueella hallitsee Uskelanjoki, jonka kolme latvahaaraa Rekijoki, Terttilänjoki ja Hitolanjoki yhtyvät Rekijoen kylän luona Uskelanjoeksi. Näistä Terttilänjoki ja Uskelanjoki muodostavat kylän pohjoisrajan, johon Rekijoki yhtyy pohjoisesta ja Hitolanjoki etelästä. Uskelanjoen, Hitolanjoen ja Terttilänjoen varsilla kylän alueelle ulottuu perinnebiotoopeistaan tunnettu Rekijokilaakson Natura 2000 -alue.
Earthworm Jim
Päähenkilö Jim on supersankariksi puettu mato, jonka tehtävänä on pelastaa maailma.
Karjarutto
Karjaruttoepidemiat ovat historiassa olleet yleisiä varsinkin sotien ja sotaretkien yhteydessä. Eurooppa kärsi erityisen pahoista epidemioista 1700-luvulla. Britanniassa oli maanlaajuinen epidemia vuosina 1865–1866. Myöhemmin 1890-luvulla karjarutto surmasi arviolta 80–90 prosenttia karjasta eteläisessä Afrikassa ja Afrikan sarvessa. Vuosina 1982–1984 Afrikassa raivonnut epidemia aiheutti arviolta 500 miljoonan dollarin taloudelliset vahingot karjan menetyksinä. Ihmisen mukana kulkeutunut karjarutto onkin määritelty yhdeksi maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista.
Earthworm Jim
Pelissä on kahdeksan tasoa, joissa jokaisessa on erilainen teema, sekä erilaiset viholliset. Jokaisessa tasossa on myös ns. päävastus. Tasojen välissä on Andy Asteroids -nimisiä avaruuskilpa-ajoja. Jimillä on käytössään sädease, ja hän voi käyttää myös omaa madonruumistaan erilaisiin tarkoituksiin, lähinnä lyömäaseena, potkurina (hidastaa putoamista), ja hän voi tarttua sillä erilaisiin esineisiin. Hän käyttää sitä lisäksi kaikenlaisten kytkimien ja muiden esineiden aktivointiin.
Earthworm Jimistä on julkaistu vuonna 2010 myös graafisesti paranneltu versio Earthworm Jim HD ladattavaksi Xbox Livestä Xbox 360:lle ja PlayStation Storesta PlayStation 3:lle.
Karjarutto
Karjaruttovirus oli läheistä sukua tuhkarokkovirukselle, jonka onkin arveltu syntyneen sen muunnoksena.
Earthworm Jim
Muu media
Päähahmon seikkailuista tehtiin vuosina 1995–1996 myös piirrettyä televisiosarjaa, joka Suomessa tunnetaan nimellä Jimi Matala.
Stanley Cup
Stanley Cup on jääkiekon arvostetuin palkintopokaali, joka myönnetään vuosittain jääkiekkoliiga NHL:n pudotuspelien voittajajoukkueelle. Poiketen muista Pohjois-Amerikan suurten urheiluliigojen (NBA, NFL ja MLB) mestaruuspalkinnoista, uutta Stanley Cupia ei teetetä vuosittain uudelleen vaan voittajajoukkue pitää sen hallussaan, kunnes uusi mestari on selvillä.
Pokaali tunnettiin alun perin nimellä Dominion Hockey Challenge Cup, ja silloinen Kanadan kenraalikuvernööri Frederick Arthur Stanley lahjoitti sen vuonna 1892 Kanadan jääkiekkokilpailujen kiertopalkinnoksi. Ensimmäinen palkinnon voittanut joukkue oli Montreal Hockey Club vuonna 1893. Vuonna 1915 National Hockey Associationin ja Pacific Coast Hockey Associationin solmiman sopimuksen mukaan molempien sarjojen parhaat joukkueet ratkoisivat Stanley Cupin voittajan. Vuonna 1926 Stanley Cupista tuli NHL:n mestaruuspalkinto, ja vuonna 1947 komitea teki sopimuksen Stanley Cupista siten, että NHL huolehtii pokaalista ja järjestettävästä kilpailusta sen voittamiseksi.
Kauden 1914–1915 jälkeen Stanley Cupin mestaruus on voitettu 107 kertaa. Voittajajoukkueista 21 on edelleen olemassa ja viisi on lopettanut toimintansa. Stanley Cup on jätetty jakamatta vuonna 1919 espanjantaudin aiheuttaman epidemian takia ja vuonna 2005 NHL:n työsulun takia. Eniten mestaruuksia on kanadalaisella Montreal Canadiensilla, joka on voittanut mestaruuden 24 kertaa.
Historia
thumb|250px|Ensimmäisen Stanley Cupin voittaja, [[Montreal AAA vuonna 1893.]] Stanley Cupin ensimmäinen voittaja oli Montreal AAA (Amateur Athletic Association) vuonna 1893. Kuten ensimmäisen voittajan nimestä voi päätellä, aluksi Cupista pelattiin amatöörijoukkueilla. Joukkueiden alettua maksaa palkkaa pelaajille Stanley Cup siirtyi ammattilaisjääkiekon palkinnoksi.
Alkuvuosina Stanley Cupia tavoittelivat useat joukkueet useista eri liigoista. Liigojen voittajat saivat haastaa kulloisenkin Stanley Cup -mestarin mestaruusotteluun.
Pokaali
thumb|Stanley Cupin pokaali Muista Pohjois-Amerikan urheilun pääsarjojen palkinnoista poiketen Stanley Cupiin kaiverretaan vuosittain voittajajoukkueen pelaajien, valmentajien, huoltajien sekä joidenkin organisaation työntekijöiden nimet. Tämän vuoksi pokaalin koko on kasvanut vuosien saatossa. Pokaali painoi 2010-luvulla noin 15,6 kiloa ja sillä oli korkeutta noin 89,5 senttimetriä. Jotta pelaaja voi saada nimensä pokaaliin, hänen on pitänyt pelata Stanley Cupin voittaneessa joukkueessa vähintään 41 runkosarjaottelua kauden aikana tai vaihtoehtoisesti vähintään yhdessä Stanley Cup -finaaliottelussa. Vuodesta 1994 lähtien on kuitenkin sallittu myös poikkeustapauksia.
Maljaosan alapuolella on viisi vannetta, joihin voittajien nimet kaiverretaan. Yhteen vanteeseen mahtuu 13 mestarijoukkueen kaiverrukset. Tilan loppuessa ylin eli vanhin vanne irrotetaan 13 vuoden välein, jolloin vanne viedään näytille Hockey Hall of Fame -museoon alkuperäisen Stanley Cupin juureen. Uusin vanne kiinnitetään aina viidenneksi pokaalin pohjalle, eikä pokaalin koko muutu aiemmasta. Vuonna 1969 pokaalista tehtiin uusi versio, koska alkuperäinen oli hauras ja sen pelättiin rikkoutuvan. Alkuperäinen pokaali on näytteillä Hockey Hall of Famessa Torontossa. Nykyinen Stanley Cup on valmistettu nikkelin ja hopean metalliseoksesta, ja sen "kruunu"- tai "hattuosa" on kopio alkuperäisestä Stanley Cupista.
Palkinto tunnetaan myös sen lempinimistä The Cup ja Lord Stanley's Cup, mutta lukuisat urheilutoimittajat ovat käyttäneet mestarijoukkueelle annettavasta palkinnosta myös humoristista nimeä Lordi Stanleyn muki (engl. Lord Stanley's Mug) sen lahjoittajan, Frederick Arthur Stanleyn mukaisesti. Stanley Cupiin liittyy myös lukuisia perinteitä, joista tunnetuin ja vanhin lienee samppanjan juominen pokaalista mestaruusjoukkueen juhlissa.
Stanley Cupin finaali
Stanley Cup -finaali tunnetaan nykyisin Pohjois-Amerikan kiekkoliigan NHL:n vuosittain pelattavana loppuottelusarjana. Siinä pelaavat vastakkain läntisen ja itäisen konferenssin voittaneet joukkueet. Loppuottelussa pelaaville joukkueille ei jaeta muita palkintoja, mutta useilla voittajajoukkueilla on tapana teettää pelaajilleen Stanley Cup -sormukset.
Finaaliin pääsy
Finaaliin pääsyyn vaaditaan yhteensä 12 voittoa NHL:n pudotuspeleissä. Joukkueen pitää voittaa pudotuspeleissä kolme peräkkäistä ottelusarjaa, joista jokaisen voittamiseen tarvitaan neljä otteluvoittoa.
Ensimmäisellä kierroksella jatkosta putoaa kahdeksan joukkuetta, jolloin toiselle kierrokselle pääsee kahdeksan parasta. Ne pelaavat pääsystä konferenssifinaaleihin, joissa pelaavat molempien konferenssien kaksi parasta joukkuetta. Tästä syystä NHL:n välieriä kutsutaan konferenssifinaaliksi. Ne pelaavat näin ollen paitsi pääsystä Stanley Cupin -finaaleihin, myös konferenssin voitosta.
Stanley Cup Suomessa
Vuodesta 1995 lähtien on Stanley Cupin saavuttanut pelaaja tai muu voittajaorganisaatioon kuuluva henkilö saanut palkintopokaalin haltuunsa päiväksi ja saa tuolloin tehdä sen kanssa mitä haluaa.
Secretin diskografia
Secret on vuonna 2009 perustettu eteläkorealainen yhtye, jonka levy-yhtiönä toimii TS Entertainment. Yhtyeeseen kuuluivat Hyosung, Hana, Jieun ja Sunhwa.
Haute-Corse
Haute-Corse oli Ranskan entinen departementti Siihen kuului Korsikan saaren pohjoisosaan. Departementti oli pinta-alaltaan 4 666 neliökilometriä, ja vuonna 2005 siellä oli noin 149 000 asukasta. Departementin pääkaupunki oli Bastia.
Departementti muodostettiin vuonna 1975 jakamalla Korsikan departementti kahtia. Sama alue on ennenkin ollut oma departementtinsa: vuosina 1793–1811 sen nimi oli Golo.
Korsikan aluevaalien jälkeen 1. tammikuuta 2018 Haute-Corsen departamentti yhdistyi eteläisen Corse-Sudin kanssa yhdeksi Corsen departamentiksi.
Halo 3: ODST
Halo 3: ODST on Xbox 360:lle vuonna 2009 julkaistu ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli sijoittuu Master Chiefin maasta lähdön ja sinne paluun aikaisiin maan tapahtumiin. Pelissä on enemmän aseita, eri henkilöitä sekä mahdollisuus kantaa enemmän kranaatteja (kolme kranaattia) kerrallaan kuin Halo 3:ssa. Tapahtumat sijoittuvat Halo 2:n ja Halo 3:n tapahtumien väliin New Mombasan kaupunkiin. Päähenkilönä ei aiempien Halo-pelien tapaan ole biologisesti paranneltu supersotilas Master Chief (spartalainen), vaan tällä kertaa paikan ottaa ODST (Orbital Drop Shock Trooper) -erikoisjoukkojen tulokas. Hänen suojansa ei palaudu hetken levon jälkeen, eikä ODST esimerkiksi hypi yhtä korkealle tai juokse yhtä nopeasti kuin Master Chief, eikä hän voi pitää käsissään kahta asetta. Tulokasta avustaa hänen muu tiiminsä, johon kuuluvat Buck, Dutch, Romeo, Mickey ja Dare.
Hieman Master Chiefin tapaan, tulokkaan naamaa ei nähdä pelin aikana. Omaa hahmoa muokatessaan kaikkien muiden paitsi tulokkaan kypärän voi ottaa pois päästä. Kuten edeltäjässään Halo 3:ssa, pelaaja voi muokata hahmonsa tunnusta sekä "palvelutägiä", mutta hieman monipuolisemmin.
Päiväkirja (täsmennyssivu)
Päiväkirja voi viitata johonkin seuraavista:
Nagant M1895
Nagant M1895 (Venäjällä / Neuvostoliitossa ) on belgialaisen Léon Nagantin yhdessä veljensä Emilen kanssa vuonna 1892 suunnittelema yksi- tai yksi- ja kaksitoiminen, seitsemästilaukeava revolveri, jota valmistettiin vuosina 1895–1945 Belgiassa, Venäjällä / Neuvostoliitossa ja pieni määrä Puolassa. Nagant on lisäksi ollut armeijan palvelusaseena Ruotsissa, Ranskassa ja pienimuotoisesti lähinnä sotasaaliina Suomessa.
Naganteja on arvioiden mukaan valmistettu kaikkiaan yli kaksi miljoonaa kappaletta, näistä suurin osa Venäjällä / Neuvostoliitossa. Aseesta tuli niin suosittu, että "nagan"ista tuli venäjän kielessä yleinen revolveria tarkoittava termi, vastaavasti kuin Colt englannin kielessä.
Naganteja valmistettiin yksi ja kaksitoimisina. Yksitoimisen aseen laukaisemiseksi aseen hana on viritettävä ennen liipaisimen vetämistä. Lataaminen taphtuu aseen vasemmalla sivulla sijaitsevan latausportin kautta yksi patruuna kerrallaan. Hylsyt poistetaan latausportista, työntämällä ne ejektoripuikolla ulos rullasta Nagant M1895 on ollut palveluskäytössä useissa sodissa, muun muassa Venäjän-Japanin sodassa, ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa, Korean sodassa ja jopa Vietnamin sodassa.
Suomen armeija on käyttänyt sotasaaliiksi saamiaan Naganteja hyvin vähäisessä määrin, lähinnä kotijoukkojen upseerien aseena jatkosodan aikana nimikkeellä "7,62 rev/Nagant".
Nagantin tunnetuin ominaisuus lienee sen kaasusulku-mekanismi, mikä mahdollistaa aseen vaimentamisen, mikä on revolvereissa erittäin harvinaista.
Glukoosi-6-fosfaatti
Glukoosi-6-fosfaatti (C6H13O9P) on kemialliselta rakenteeltaan glukoosisokerin ja fosforihapon esteri. Glukoosi-6-fosfaatti on biologisesti tärkeä molekyyli ja se on välituote monissa aineenvaihdunnan mekanismeissa kuten glykolyysissä ja pentoosifosfaattireitissä.
Glykolyysi
Muodostunut glukoosi-6-fosfaatti voidaan käyttää edelleen glykolyysissä. Glykolyysin ensimmäisessä vaiheessa tapahtuva reaktio on glukoosi-6-fosfaatin muuttaminen isomeerikseen fruktoosi-6-fosfaatiksi. Tätä reaktiota katalysoi fosfoglukoosi-isomeraasientsyymi.
Pentoosifosfaattireitti
Pentoosifosfaattireitin ensimmäisessä vaiheessa glukoosi-6-fosfaatti hapetetaan 6-fosfoglukono-δ-laktoniksi. Reaktio on irreversiibeli eli palautumaton ja sitä katalysoi glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasientsyymi. Entsyymin kofaktorina toimii NADP+-molekyyli ja inhibiittorina NADPH. Pentoosifosfaattireitillä tuotetaan muun muassa ribuloosi-5-fosfaattia, jota tarvitaan monien nukleotidien biosynteesissä.
Varastointi glykogeenina ja glykogeenin hajotus
Ylimääräinen glukoosi-6-fosfaatti voidaan varastoida glykogeenina. Glukoosi-6-fosfaatti muutetaan ensin fosfoglukomutaasientsyymin avulla glukoosi-1-fosfaatiksi, josta muodostetaan glykogeenia glykogeenisyntaasin katalysoimana. Glukoosi-1-fosfaatti voidaan vapauttaa hajottamalla glykogeeni glykogeenifosforylaasilla ja muuttaa jälleen fosfoglukoosimutaasin avustuksella glukoosi-6-fosfaatiksi.
Glukoosi-6-fosfaatista voidaan vapauttaa verenkiertoon glukoosia hydrolysoimalla fosfaattiryhmä maksan sisältämällä glukoosi-6-fosfataasilla. Sama entsyymi valmistaa glukoosia glukoneogeneesin viimeisessä vaiheessa glukoosi-6-fosfaatista.
Time Has Come
Time Has Come on suomalaisartisti Marikon kappale hänen ensimmäiseltä, Fabulous Tonight -nimiseltä studioalbumilta. Dynasty Recordings julkaisi kappaleen albumin toisena singlenä huhtikuussa 2008. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin kesäkuussa 2008. Kappaleen on tehnyt Mariko yhdessä Pauli Rantasalmen kanssa.
Kappale nousi parhaimmillaan Latauslistan 15:nneksi (34/2008) ja singelistan 20:nneksi (34/2008), joka oli myös sen ainoa merkintä kyseisellä listalla.
Díkaios (kunnallisyksikkö)
Díkaios (virallisesti Δημοτική Ενότητα Δικαίου, Dimotikí Enótita Dikaíou) on yksi Kosin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Kosin saarella, Kosin alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 7 130 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Κappeli [[Díkaios (vuori)|Díkaios-vuoren huipulla.]] Díkaios käsittää Kosin saaren keskiosan. Kunnallisyksikkö on saanut nimensä sen alueella sijaitsevasta Díkaios-vuoresta, joka on saaren korkein vuori. Díkaios oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kosin kunnaksi yhdessä Irakleídeen ja Kosin kaupungin kanssa, jolloin se muuttui yhdeksi Kosin kunnan kunnallisyksiköistä.
Kunnallisyksikön osat
Díkaioksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Kristi Yamaguchi
Kristi Tsuya Yamaguchi (s. 12. heinäkuuta 1971 Hayward, Kalifornia) on yhdysvaltalainen taitoluistelija, yksinluistelun maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Yamaguchi aloitti uransa pariluistelijana, mutta keskittyi vuodesta 1990 eteenpäin yksinluisteluun. Hän voitti maailmanmestaruuden vuosina 1991 ja 1992 sekä olympiakultaa Albertvillen kisoissa 1992. Pariluistelussa Rudy Galindon kanssa hän oli vuosina 1989 ja 1990 MM-kisoissa viides.
Toisin kuin pahimmat vastustajansa Midori Ito ja Tonya Harding, Yamaguchi ei hypännyt kolmoisaxelia ohjelmassaan, mutta kompensoi sen loistavalla taiteellisuudellaan ja kolmoislutz-kolmoistulppi -yhdistelmällään. Erikoisuus Yamaguchin kilpauralla oli, että vaikka hän tavallisesti teki hyvät alastulot vaikeina pidettyihin kolmoislutziin ja kolmoisflippiin, hänellä oli ongelmia helpompana pidetyn kolmoissalchowin kanssa. Hän onnistui sen alastulossa vain kerran vuoden 1992 Yhdysvaltojen mestaruuskilpailussa. Tätä kisaa pidetään yleisesti hänen hienoimpana yksinluistelusuorituksenaan.
Vuoden 1992 kilpailukauden jälkeen Yamaguchi siirtyi ammattilaiseksi. Hän kiersi vuosia Champions on Ice ja Stars On Ice -kiertueilla, mutta viime vuosina on keskittynyt perhe-elämään. Yamaguchi avioitui 8. heinäkuuta 2000 NHL-pelaaja Bret Hedicanin kanssa. Parilla on kaksi lasta. Yamaguchi perusti Always Dream -säätiön vuonna 1996.
Carl von Knorring
thumb|Carl von Knorring.
Ravintola Seurasaari
thumb|250px
Seurasaaren Kruunu (entinen Ravintola Seurasaari) on Helsingin Seurasaaressa sijaitseva ravintola, joka on perustettu vuonna 1873. Ravintolan rakennuksen on suunnitellut Frithiof Mieritz vuonna 1890 ja se oli kansanpuistoaikaisen Seurasaaren ensimmäinen rakennus. Nykyään ravintolan terassilla toimii myös kahvila.
Ingeborg Norjalainen
thumb|Ingeborgin virallinen sinetti vuodelta 1318. Ingeborg Norjalainen eli Ingeborg Haakonintytär (, ; 1301 – 17. kesäkuuta 1361 tai 1366)  oli Norjan perintöruhtinatar, joka toimi Norjan holhoojahallinnon johtajana poikansa Maunu Eerikinpojan alaikäisyyden aikana vuosina 1319–1323 ja oli periaatteessa vastaavassa asemassa myös Ruotsissa vuosina 1319–1322.
Ingeborgin vanhemmat olivat Norjan kuningas Haakon V Maununpoika ja Eufemia Rügeniläinen. Ingeborgin ollessa vasta yksivuotias hänen isänsä sopi hänen kihlaamisestaan Ruotsin kuningas Birger Maununpojan veljen Eerik Maununpojan kanssa. Haakon julisti Ingeborgin perillisekseen, jotta tämän puolisosta tulisi myös Norjan kuningas. Vuonna 1308 Haakon purki kihlaussopimuksen ja valitsi uudeksi sulhaseksi Ruotsin kruununprinssin Maunu Birgerinpojan, mutta päätti myöhemmin palata alkuperäiseen järjestelyyn. Ingeborg vihittiin vain 11-vuotiaana Eerik Maununpojan kanssa syyskuussa 1312. Liitosta syntyi kaksi lasta, vuonna 1316 poika Maunu ja seuraavana vuonna tytär Eufemia. Eerik Maununpoika murhattiin vuonna 1318.
Kun Haakon V kuoli toukokuussa 1319 ja hänen sukunsa mieslinja sammui, Ingeborgin kolmivuotiaasta pojasta tuli Norjan kuningas. Samoihin aikoihin Birger Maununpoika poikineen syrjäytettiin vallasta, jolloin nuori Maunu Eerikinpoika valittiin myös Ruotsin kuninkaaksi ja maiden välille syntyi personaaliunioni. Ingeborg, joka oli itsekin vasta 18-vuotias, tunnustettiin poikansa holhoojaksi. Nimellisesti hänellä ei ollut sijaishallitsijan asemaa Ruotsissa, mutta hänet nimitettiin myös Ruotsin valtaneuvoston jäseneksi. Ingeborg piti omaa hovia huomenlahjaksi saamassaan Axvallin linnassa ja hallitsi henkilökohtaisena läänityksenään myös Norjan Hallantia sekä Bohusia. Vuonna 1321 hän päätti liittoutua Mecklenburgin kanssa Tanskaa vastaan ja kihlasi nelivuotiaan tyttärensä Eufemian Mecklenburgin herttuan Henrik II:n pojan Albrektin kanssa. Valtaneuvokset katsoivat Ingeborgin ylittäneen valtuutensa ryhtyessään harjoittamaan omaa ulkopolitiikkaa, joten Ruotsin valtaneuvosto päätti heinäkuussa 1322 ja Norjan valtaneuvosto helmikuussa 1323 ottaa maansa johdon omiin käsiinsä. Norjassa Erling Vidkunsson asetettiin tällöin valtionhoitajaksi Ingeborgin tilalle. Vuonna 1326 Ruotsin valtaneuvosto vaati Ingeborgia palauttamaan huomenlahjansa, mutta lupasi maksaa hänelle korvauksen.
Ingeborg nai vuonna 1327 Hallannin herttua Knut Porsen, joka epäsuosittuna hahmona kuitenkin myös murhattiin vuonna 1330. Heille syntyi kaksi poikaa, Håkan ja Knut, jotka kuolivat molemmat ennen äitiään vuonna 1350. Ingeborgin tyttärestä Eufemiasta tuli aikanaan kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen äiti.
Suomenpikkumittari
Suomenpikkumittari (Eupithecia groenblomi) on pikkumittareihin kuuluva yöperhoslaji. Laji kuvattiin tieteelle uutena vuonna 1969 sellaisten perhosten perusteella, jotka saatiin kasvatettua Pälkäneeltä vuonna 1956 löydetyistä toukista. Nykyäänkin suuri enemmistö kaikista havaituista perhosyksilöistä on löydetty Suomesta.
Koko ja ulkonäkö
Suhteellisen kookas, harmaa pikkumittarilaji. Etusiivet ovat hieman kiiltävät, väriltään harmaat tai hieman ruskehtavat ja niissä on suuri, selvästi erottuva musta keskipilkku. Jos siiven keskivarjo erottuu, se tekee keskipilkun kohdalla terävän mutkan. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleammat ja niissäkin on selvä keskipilkku. Siipiripset ovat vain heikosti täplikkäät. Tuntosarvien suomupeite on harmaata. Siipiväli 18–24 mm.
Levinneisyys ja lentoaika
Laji tunnetaan koko maailmassa ainoastaan Suomesta, Norjasta, Venäjältä ja Japanista. Suomessa havainnot keskittyvät Etelä-Hämeeseen, mutta elinalue ulottuu Itä-Suomesta Keski-Pohjanmaalle. Se saattaa olla sisämaalaji, joka välttelee rannikkoalueita, joskin 2000-luvun aikana havaintoja on alettu tehdä myös etelärannikolta. Perhoset lentävät heinäkuun loppupuolelta elokuun loppupuoliskolle.
Elinympäristö ja elintavat
Harvalukuinen ja paikoittainen kuusimetsien asukki, jonka elinpaikkoja ovat valoisat kultapiiskua kasvavat metsäaukeat. Se näyttää myös selviytyvän hakkuuaukeilla ainakin joitakin vuosia hakkuun jälkeen. Perhoset tulevat valolle, mutta tavallisimmin lajin tapaa toukkana ja ensimmäiset aikuisina luonnosta tavatut yksilöt havaittiin vasta vuonna 1971. Sekä valolle tulevat että toukista kasvatetut yksilöt ovat pääasiassa naaraita. Kotelo talvehtii, joskus ehkä kahdestikin.
Katukaluste
Katukalusteet, kadunkalusteet tai kaupunkikalusteet ovat taajamien julkisissa ulkotiloissa käytettäviä kalusteita ja varusteita, kuten aitoja, kaiteita, portteja, puomeja, betoniporsaita ja muita ajoesteitä, puistonpenkkejä, pysäkkikatoksia, jäte- ja tuhka-astioita, kirje- ja postilaatikoita, istutusastioita sekä pyörätelineitä ja -katoksia. Kaduilla, jalkakäytävillä, puistoissa ja julkisten rakennusten pihoilla tarvittavat katukalusteet pyritään etenkin suurissa kaupungeissa suunnittelemaan ja valikoimaan muotoilultaan, materiaaleiltaan ja väritykseltään toisiinsa sopiviksi yhtenäisen kaupunkikuvan muodostamiseksi.
Katukalusteiksi voidaan lukea myös liikennemerkit ja liikennevalot pylväineen, muut opasteet, ilmoitustaulut ja kyltit, ulkomainosrakenteet, katuvalot, viemärikannet ja -ritilät, katupuiden runkoa ja juuristoa suojaavat ritilät ja kehikot sekä siirrettävät käymälät.
Johannes VIII (paavi)
Johannes VIII oli paavina 14. joulukuuta 872 – 16. joulukuuta 882.
Johannes valittiin paaviksi 14. joulukuuta 872, mutta hänen kruunajaisensa pidettiin vasta vuonna 875. Kruunajaisista tiedetään sen verran, että frankkihallitsija Kaarle Kaljupää lahjoitti hänelle oman valtaistuimensa. Se on nähtävänä Pietarinkirkossa Pyhän Pietarin istuimena.
Johannesta pidetään yhtenä 800-luvun kyvykkäimmistä paaveista. Hän teki useita hallinnollisia uudistuksia. Eurooppalaisten kuninkaiden vähäisellä avulla hän pyrki karkottamaan Italiasta saraseenit, jotka olivat edenneet Roomaan asti. Siinä tarkoituksessa hän oli käynyt useita eri sotia Italian pikkuvaltioita vastaan. Ponnistelussaan hän ei onnistunut. Johannes puolusti Metodiusta, joka käytti saksalaisten vihollistensa vastustuksesta huolimatta muinaiskirkkoslaavia liturgisena kielenä. Johannes vahvisti edeltäjänsä antaman luvan. Hän tunnusti Fotioksen Konstantinopolin patriarkaksi, puolusti slaavilaista apostolia Methodiosta.