cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hautvillers
pienoiskuva|vasen|Saint-Pierren luostari Hautvillers kuuluu samppanjan tuotantoalueeseen. Kunnan alueella sijainneessa Saint-Pierren benediktiiniluostarissa työskenteli aikanaan munkki Dom Pérignon, joka samalla kehitti samppanjan valmistustekniikoita. Entinen luostari kuuluu nykyään samppanjatalo Moët & Chandonin omistukseen, missä se järjestää omia tilaisuuksiaan. Dom Pérignonin haudalle luostarin Saint-Sindulphen kirkossa on yleisölle avoin pääsy.
Viktors Koržeņevičs
pienoiskuva|Viktors Koržeņevičs vuonna 2014. Viktors Koržeņevičs (s. 9. heinäkuuta 1986) on latvialainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2009 Rovaniemen Santasportin riveissä. Hän kuuluu myös Latvian A-maajoukkueeseen.
Ura
Koržeņevičs aloitti uransa Latvian pääkaupungissa Riiassa jo nuorena. Hän nousi maan juniorimaajoukkueisiin ja sitä kautta tunnetuksi lahjakkuudeksi. Hän pelasi ensimmäisen kautensa Latvian pääsarjassa 17-vuotiaana nuorukaisena pääkaupungin lentopalloylpeyden SK Rīgan riveissä. Hän on pelannut Latvian liigan lisäksi Baltian maiden liigassa. Palkintokaappiin on tullut yksi Latvian mestaruus sekä kaksi Cupin mestaruutta. SK Rīgassa Koržeņevičs pelasi aina kauden 2008 loppuun asti. Kaudella 2009 hän pelaa Rovaniemen Santasportin riveissä.
A-maajoukkue
Koržeņevičs kuuluu Latvian miesten lentopallomaajoukkueeseen. Hän on pelannut nuorena myös maan juniorimaajoukkueissa useita maaotteluja.
Muuta
Koržeņevičs on opiskellut pelaamisen yhteydessä ahkerasti hänen alueensa on liikuntapedagogiikka yliopistossa.
Friedrich von Esmarch
pienoiskuva|Friedrich von Esmarch Friedrich von Esmarch (1823–1908) oli saksalainen lääkäri. Hän keksi muun muassa keinotekoisen verettömyyden, joka aikaansaadaan siten, että kumisiteellä (ns. Esmarchin siteellä) keskeytetään verenkierto leikkauksen ajaksi, ajetaan raajasta veri pois, jolloin raajaan voidaan tehdä suuriakin kirurgisia operaatioita ilman lainkaan verenhukkaa Hän osallistui lääkärinä sotiin, muun muassa vuonna 1848 Tanskan sotaan. Sen jälkeen hän toimi vuodesta 1854 Kielissä kirurgisen osaston johtajana ja vuodesta 1857 kirurgian professorina. Vuonna 1866 hänelle uskottiin Berliinin sairashuoneiden kirurgisen toiminnan ylivalvonta, ja vuonna 1870 hänet nimitettiin Saksan armeijan Hän oli mukana myös samarialaisopetuksen järjestämisessä Saksassa. Useimmat von Esmarchin julkaisut koskevat sotakirurgiaa.
HC Energie Karlovy Vary
HC Energie Karlovy Vary on tšekkiläinen jääkiekkojoukkue Karlovy Varysta. Joukkue pelaa maan pääsarjassa Tipsport Extraligassa.
Suunnitelmat KHL:ään siirtymisestä
Joukkueen oli tarkoitus liittyä KHL:ään sen toiselle kaudelle 2009-2010. Joukkueen oli tarkoitus toimia maajoukkueen tapaisena ja siihen oli tarkoitus houkutella tšekkiläisiä huippupelaajia Tšekin Extraligasta samalla tavalla kuin Dinamo Minsk ja Dinamo Riika tekevät omassa maassaan. HC Energien juniorit liittyivät KHL:n junioriliigaan, MHL:ään kaudella 2012-2013.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
HMS Woodruff (K53)
HMS Woodruff (viirinumero K53) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 21. syyskuuta 1939 Renfrew'sta W. Simons and Companyltä, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1940. Alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 1941 ja valmistui 7. huhtikuuta.
Polnovo
Polnovo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Demjanskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Seligerjärven pohjoisrannalla 35 kilometriä Demjanskista kaakkoon. Kunnassa on vajaa 1000 ja kylässä hieman yli 300 asukasta (vuonna 2011).
Kunnan pinta-ala on 398,81 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Novgorodin alueen Valdain piiriin, idässä ja etelässä Tverin alueeseen sekä lännessä Demjanskin piirin Iljina Goran ja Peskin kuntiin. Pinta-alasta 78,1 % on metsää, 12,2 % maatalousmaata ja 4,0 % luonnonsuojelualuetta, joka kuuluu Valdain kansallispuistoon. Järviä ovat Seliger, Veljo, Dolottso, Gorodilovskoje ja Polonets, jokia Javon, Tšornaja ja Libja.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 44 kylää: Arhanskoje, Balujevo, Devjatovštšina, Dolmatiha, Dubrovi, Filippovštšina, Goslavl, Jekimkovo, Jelisejevo, Jelnik, Klimovo, Kolyškino, Kovrjaki, Kozino, Krasota, Krivaja Kletka, Krutuša, Kuvšiny, Lavrovo, Lykovo, Novosel, Novyi Skrebel, Orehovno, Osotno, Ostrov, Ovintšištše, Pererva, Podgornaja, Pokrov, Polonets, Priozernaja, Pustoška, Rabeža, Šanevo-1, Šanevo-2, Šarapiha, Skit, Staryi Skrebel, Trunevo, Vysokaja Gora, Zaprometno, Zimnitsy ja Zykovštšina. Yli sadan asukaan kyliä ovat Dubrovi ja Lavrovo. Kuudessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Dubrovin ja Novyi Skrebelin kunnat liitettiin Polnovoon vuonna 2010.
Polnovosta on maantieyhteys Demjanskiin ja Valdaihin. Tärkeimpiä työnantajia ovat erilaiset julkiset palvelut. Kunnassa toimii neljä sahalaitosta ja kaksi hiekkalouhosta. Työvoimasta 26 % työskentelee kunnan ulkopuolella.
Keskuskylän palveluihin kuuluu lastentarha, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti ja säästökassa. Lavrovossa on keskikoulu. Kunnan alueella toimii kahdeksan pientä lomakylää.
Seudulla on lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat vuonna 1732 rakennettu Rabežan kirkko, Lavrovon Neitsyt Marian taivaaseenastumisen luostari sekä Pustoškan ja Staryi Skrebelin tsasounat. Kunnassa on myös useita toisen maailmansodan muistomerkkejä.
George Ernest Shelley
George Ernest Shelley (1840 – 29. marraskuuta 1910) oli englantilainen geologi ja ornitologi. Hän toimi ammattisotilaana ja oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Geologina Shelley työskenteli Etelä-Afrikassa ja Etiopiassa. Hän myös matkusti muualla Afrikassa perehtyen laajalti maanosan linnustoon. Hänen erikoistutkielmansa medestäjien heimosta julkaistiin vuonna 1878. Hänen pääteoksensa Afrikan linnuista jäi kesken ja teoksen viimeisteli englantilainen biologi Philip Lutley Sclater.
Shelley nimesi lukuisia afrikkalaisia lintulajeja, muun muassa arabianaavikkokiurun.
Viettelysten vaunu (televisioelokuva)
Viettelysten vaunu on vuonna 1995 ensi kerran esitetty Glenn Jordanin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka on lajityypiltään draama. Viettelysten vaunun pääosissa ovat Jessica Lange, Alec Baldwin, John Goodman ja Diane Lane. Lange voitti Golden Globen roolisuorituksestaan.
Viettelysten vaunu perustuu Tennessee Williamsin Pulitzer-palkinnolla palkittuun Viettelyksen vaunu -näytelmään (1947).
Viettelysten vaunun kuvaukset alkoivat 7. helmikuuta ja päättyivät 21. maaliskuuta 1995. Viettelysten vaunu esitettiin ensi kerran 29. lokakuuta 1995 Yhdysvalloissa CBS-kanavalla. Myöhemmin elokuva julkaistiin VHS:lle 14. toukokuuta vuonna 1996 ja DVD:lle 22. maaliskuuta vuonna 2011.
Juoni
Viettelysten vaunu kertoo Blanche DuBois -nimisestä (Jessica Lange) opettajattaresta, joka matkustaa raskaana olevan sisarensa, Stellan (Diane Lane), luokse New Orleansiin. Stella on avioitunut yhdysvaltalais-puolalaisen Stanley Kowalskin (Alec Baldwin) kanssa. Stanley ja Blanche eivät tule toimeen keskenään. Blanche on menettänyt sekä hänen että sisarensa perinnön, jonka seurauksena Stanley raivostuu, sillä aviomiehenä hän pitää oikeutenaan osuutta Stellan perintöön. Haavemaailmoissa elävä Blanche aloittaa suhteen Kowalskien tuttavan Harold "Mitch" Mitchellin (John Goodman) kanssa. He suunnittelevat jopa avioitumista, mutta suhde kariutuu. Stanley sai nimittäin selville, että Blanchella on ollut suhde alaikäisen oppilaansa kanssa, ja paljastanut sen. Stella lähtee sairaalaan, kun synnytys alkaa. Stanley, joka on onnellinen isäksi tulemisesta, palaa kotiinsa ja alkaa juomaan. Omassa haavemaailmoissaan oleva Blanche vieraantuu todellisesta maailmasta yhä enemmän. Humalassa oleva Stanley raiskaa Blanchen, joka menettää järkensä lopullisesti, ja hänet viedään psykiatriseen sairaalaan.
Tausta
Alkuperäistä näytelmää esitettiin New Yorkin Broadwaylla Ethel Barrymore Theaterissa. Näytelmän ensi-ilta oli 3. joulukuuta 1947, ja sitä esitettiin 855 esitystä, kunnes se suljettiin 17. joulukuuta 1949. Näytelmässä Blanche DuBoisia näytellyt Jessica Tandy sai Tony-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta vuonna 1948. Viettelysten vaunusta on tehty ja esitetty monta eri tuotantoa Broadwaylla.
Jessica Lange ja Alec Baldwin olivat näytelleet samat roolit Broadwaylla vuonna 1992. Vuoden 1992 Viettelysten vaunu -tuotanto sai ensi-iltansa Ethel Barrymore Theatressa 12. huhtikuuta, ja sitä esitettiin 137 esitystä. Näytelmän viimeinen esitys oli 9. elokuuta 1992. Baldwin oli roolistaan ehdolla parhaan miespääosan Tony-palkintoon, ja Lange voitti roolisuorituksestaan Theatre World -palkinnon.
Isovesiherne
Isovesiherne (Utricularia vulgaris) on vesiherneiden sukuun kuuluva yleinen vesikasvi ja lihansyöjäkasvi.
Ulkonäkö ja koko
thumb|left|Lehtiä ja pyyntirakkuloita Isovesiherne on juureton irtokelluja, joka kasvaa noin 20–100 cm pitkäksi. Sen varsi on sitkeä ja rento. Varsi ja pillimäiset, ohuet lehdet pysyvät veden alla, mutta kukkavarsi kohoaa pinnan yläpuolelle. Teriöltään keltaisia kukkia on 5–10. Isovesiherne kukkii heinä-elokuussa.
Isovesiherne on lihansyöjäkasvi. Lehdissä on 2–3 mm kokoisia pyöreähköjä pyyntirakkuloita, joilla kasvi pyydystää pieniä vesieliöitä. Kun esimerkiksi vesikirppu menee pyyntirakkulan sisälle ja koskettaa sukasia, rakkula täyttyy entsyymeillä, jotka sulattavat eläimen. Entsyymit sulattavat vain saaliin pehmeät osat, kovat osat jäävät rakkulaan. Rakkulassa on alipaine, joka imaisee saaliin sisäänsä auetessaan.
Levinneisyys
Isovesiherne on laajalle levinnyt. Euroopassa se puuttuu vain Norjan vuorilta, Italian eteläkärjestä ja Kreikasta. Pohjois-Amerikassa ja Japanissa on omat alalajinsa. Suomessa se esiintyy yleisenä Keski- ja Etelä-Suomessa, Lapissakin tuntureita lukuun ottamatta monin paikoin.
Elinympäristö
Isovesiherne kasvaa järvien, jokien ja murtovesilahtien matalissa ja suojaisissa osissa, lammissa, kaivannoissa ja puroissa.
Yū Aoi
Yū Aoi ( Aoi Yū, s. 17. elokuuta 1985 Fukuokan prefektuuri, Japani) on japanilainen näyttelijä.
Imaginaalilevy
Imaginaalilevyt ovat täydellisen muodonvaihdoksen läpikäyvän hyönteisen toukan rakenteita. Ne muodostavat kehittyessään suurimman osan aikuisen hyönteisen rakenteista, kuten pään, jalat, siivet ja sukupuolielimet. Niiden solut erkanevat muista solulinjoista jo alkionkehityksen aikana ja niiden jakautuminen jatkuu myös toukkavaiheiden aikana, toisin kuin useimpien muiden toukan solukkojen.
Kotelovaiheen aikana imaginaalilevyjen kudokset läpikäyvät monia voimakkaita muutoksia, jotta ne voivat muodostaa aikuisen kärpäsen rakenteita. Imaginaalilevyjen sisäpuoli kääntyy ulospäin ja niiden muoto pitenee. Levyn keskiosasta muodostuvat kääntymisen myötä syntyvän ruumiinosan distaaliset, kauimpana keskiosasta sijaitsevat rakenteet. Koska imaginaalilevyjen kehityksen suunta on tässä vaiheessa yksilönkehitystä jo määräytynyt, muodostuu esimerkiksi jalan imaginaalilevystä jalka, vaikka se siirrettäisiin minne tahansa muuhun kudokseen. Banaanikärpäsen imaginaalilevyillä tehdyillä tutkimuksilla onkin pystytty selvittämään yksilönkehitykseen voimakkaasti vaikuttavien homeoottisten geenien toimintaa monisoluisissa organismeissa.
Etnonationalismi
Tausta
1960-luvulta lähtien monissa maissa on yleistynyt se, että erilaiset, lähinnä kielen perusteella itsensä määrittelevät vähemmistöt korostavat omaa erillistä identiteettiään suhteessa valtaväestön perusteella määritettyyn kansallisvaltion identiteettiin. Toisinaan etnonationalismiin liittyy sosiaalisia ja taloudellisia motiiveja. Vähemmistökansallisuuksien asuinalueet saattavat olla taloudellisesti taantuvia syrjäseutuja tai vähemmistökansallisuuksien edustajat kokevat tulevansa syrjityiksi aluepolitiikassa, työelämässä tai koulutuksessa. Joissakin tapauksessa motiivi voi olla päinvastainen: taloudellisesti kehittyneellä alueella (esimerkiksi Espanjan Kataloniassa) asuva vähemmistökansallisuus haluaa erottautua valtaväestöstä.
Tavoitteet
Etnonationalistisilla liikkeillä on joskus separatistisia tavoitteita, mutta niiden päämäärä voi myös rajoittua oman kielen ja kulttuurin vaalimiseen ja kehittämiseen. Monissa maissa etnonationalistinen separatismi ja kansallisvaltio ovat löytäneet kompromissin erilaisilla autonomiajärjestelyillä. Esimerkkejä tästä ovat Ahvenanmaan, Katalonian ja Skotlannin osittaiset itsehallinto-oikeudet. Tšekkoslovakiassa ja Jugoslaviassa etnonationalismi on kuitenkin 1990-luvulla johtanut eurooppalaisen kansallisvaltion hajoamiseen – ensin mainitussa tapauksessa rauhanomaisesti, jälkimmäisessä erittäin väkivaltaisella tavalla.
Irredentismi
Kansallisvaltioiden keskinäisten suhteiden kannalta ongelmallisin etnonationalismin muoto liittyy ns. irredentistisiin vähemmistöihin. Irredentistiset vähemmistöt elävät omaan kansallisuuteensa yhdistetyn kansallisvaltion ulkopuolella.
Useimmiten irredentistiset vähemmistöt saavat jonkinlaista tukea, vähintäänkin myötätuntoa, kansallisuuttaan edustavasta kansallisvaltiosta. Tämä on joskus huonontanut valtioiden välisiä suhteita. Irredentistisen vähemmistön kotimaan hallitus ja yleinen mielipide saattavat epäillä vähemmistön lojaalisuutta kotimaalleen. Vähemmistöä tukeva valtio puolestaan saattaa syyttää vähemmistön kotimaata syrjinnästä ja ryhtyä erilaisiin painostustoimenpiteisiin. 1990-luvun Euroopassa diplomaattisia ongelmia on aiheutunut muun muassa Romanian unkarilaisvähemmistön ja Baltian maiden venäläisvähemmistöjen (Viron venäläiset, Latvian venäläiset, Liettuan venäläiset) asemaa koskevista erimielisyyksistä.
Vähemmistöetnonationalismi Euroopassa
Suomessa vähemmistöetnonationalismia esiintyy lähinnä suomenruotsalaisten ja saamelaisten keskuudessa. Muissa Euroopan maissa etnonationalismi on saanut kannatusta muun muassa Britannian kelttiläisillä alueilla, Ranskan kieli- tai murrevähemmistöjen keskuudessa (tunnetuimpina korsikalaiset, baskit ja bretonit) sekä Espanjassa (katalaanit ja baskit). Euroopan maista monikansallisin on Venäjä, jossa valtio on suhtautunut etnonationalistisiin liikkeisiin usein melko kylmäkiskoisesti.
Varuna
Hindujen Puranassa hän on merten jumala, hänen kulkuneuvonsa on Makara (merihirviö) ja hänen aseensa on Pasha.
Etnonationalismi
Vähemmistöetnonationalismi Euroopan ulkopuolella
Euroopan ulkopuolella tunnettu esimerkki etnonationalismista on Quebecin ranskankielisen väestön keskuudessa esiintyvä halu itsenäistyä Kanadasta. Etnonationalismi on yleistä myös kehitysmaissa: kolmannen maailman valtiot ovat etnisesti usein hyvin heterogeenisiä.
Vähemmistöetnonationalismi ja väkivalta
Kansallisvaltioiden välisten sotien harvinaistuessa aseelliset konfliktit ovat yhä useammin olleet etnonationalismin sävyttämiä sisällissotia. Tällaisia on käyty varsinkin kolmannessa maailmassa, mutta myös Jugoslavian hajoamissodat sekä ensimmäinen ja toinen Tšetšenian sota Venäjällä ovat esimerkkejä niistä.
Raúl Cubas Grau
Raúl Cubas Grau (s. 23. elokuuta 1943 Asunción) on paraguaylainen poliitikko, maansa presidentti 15. elokuuta 1998 – 23. maaliskuuta 1999 Colorado-puolueesta. Hän on liikemies, koulutukseltaan sähköinsinööri ja toimi valtiovarainministerinä 1993–1996.
Kenraali Lino Oviedo nimitti Cubasin varapresidenttiehdokkaakseen vuoden 1998 presidentinvaaleihin. Muutamia kuukausia ennen vaaleja Oviendo kuitenkin tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankilaan roolistaan vuoden 1996 vallankaappauksessa. Cubas otti hänen paikkansa ja voitti paljolti ajamansa Oviendon armahtamisen ansiosta, minkä tekikin lähes välittömästi virkaan astuttuaan. Korkein oikeus kumosi Oviedon armahduksen 2. joulukuuta 1998. Parlamentti alkoi valmistella Cubasin viraltapanoa jolloin kongressitalossa tapahtui räjähdys.
23. maaliskuuta 1999 Cubasin varapresidentti Luis María Argaña murhattiin. Cubasia pidettiin syyllisenä ja hänen suosionsa romahti. Motiiviksi nähtiin kiista Oviendon armahduksesta. Cubas erosi 28. maaliskuuta 1999 ennen kuin parlamentti ehti panna hänet viralta ja pakeni Brasiliaan. Hän palasi Paraguayhin 2002, jolloin hänet pidätettiin ja hän joutui syytteeseen Argañan murhasta.
Syyskuussa 2004 Cubasin tytär Cecilia Cubas kaapattiin ja murhattiin, vaikka Cubas maksoi 300 000–800 000 US$ lunnaita. Hänen ruumiinsa löytyi helmikuussa 2005 talon alta Asunciónista. Sieppauksesta pidätettiin PPL:n jäseniä, joilla väitettiin olevan yhteyksiä Kolumbian FARCiin. Korruptoituneen poliisin ja sisäministeri Nelson Moran väitettiin suojelevan sieppaajia. Kaksi syytetyistä sai turvapaikan Boliviasta.
Maisema, La Dominique (Hiva Oa)
Maisema, La Dominique (Hiva Oa), tai Maisema, sika ja hevonen (Hiva Oa) on Paul Gauguinin (1848–1903) öljymaalaus kankaalle, kooltaan 75×67 cm. Vuoden 1903 teos oli tärkeimpiin jälki-impressionisteihin kuuluneen taiteilijan viimeisimpiä töitä, ellei viimeinen. Hän kuoli Hiva Oalla toukokuussa 1903.
Värimaailma
Arkaaistunnelmainen maalaus kuvaa Hiva Oa -saaren luontoa voimakkain värein. Gauguin käytti synteettistä maalaustapaa pyrkien symboliseen ilmaisuun. Maisemasta erottuu ihmisasumus, muutamia eläimiä, puiden varjoja ja heinikkoa taustanaan oranssi taivas. Oranssia sävyä on myös asuinrakennuksessa ja siellä täällä vihreän ja sinisen kasvuston lomassa.
Alkuperäisyyden etsintää Tyynenmeren saarilla
Kuten monet Gauguinin tahitilaisteokset, maalaus korostaa ihmisen, eläinten ja luonnon alkuperäistä yhteyttä. Hän oli jättänyt "keinotekoisen ja sovinnaisen" taakseen, vuonna 1891, muuttaessaan pois Pariisista, jonka jälkeen hän kävi täällä vain muutamaan otteeseen. Hän asui loppuelämänsä Ranskan Polynesiaan kuuluvilla Tyynenmeren saarilla, joista hän sai aiheet maalauksiinsa. Alkuun hän asui Tahitilla, mutta siirtyi 1901 Hiva Oan saarelle. Saari oli saanut teoksen nimessä olevan La Dominique -nimen löytöretkeilijä Alvaro de Mendanalta 1595. Ranskalaisille se päätyi 1800-luvulla.
Paratiisin ohella Paul Gauguin sai kokea saarella myös vaikeuksia, kuten köyhyyttä ja riitoja paikallisten viranomaisten kanssa.
Vaikutus
Viime vuosina on Suomessa tuotu esille teoksen vaikutuksia suomalaisiin taiteilijoihin, esimerkiksi vaikutuksia Alvar Cawénin varhaisempaan tuotantoon. Erityisesti Cawénin Bretagnessa 1911 tekemä maalaus Saint Germain on osin mukaelma Gauguinin Hiva Oan maisemasta. Mukana on esikuvan mukaisesti arkaainen mytologia, syntetistinen ja dekoratiivinen maalaustapa, kaksiulotteisuutta sekä hevosia ja vettä. Bretagne on muuntunut kohti etelämerellistä paratiisia.
HMS Ardent (1913)
HMS Ardent (viirinumero H78) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin vuosien 1911–1912 laivasto-ohjelmassa William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1912. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 1913. Se nimettiin lokakuussa uudelleen HMS Kenriciksi, mutta alkuperäinen nimi palautettiin hieman myöhemmin. Alus valmistui helmikuussa 1914.
Palvelus
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa 4. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se oli Suuressa laivastossa. Saksan keisarikunnan laivaston taistelulaiva SMS Westfalenin apuaseiden tuli upotti aluksen Skagerrakin taistelussa 1. kesäkuuta 1916.
Shynola
Shynola on nimi neljän visuaalisen taiteilijan ryhmälle, jotka asuvat Lontoossa. He ovat tehneet monenlaisia projekteja, tunnetuimpia niistä ovat monet musiikkivideot.
Shynola perustettiin kun Gideon Baws, Chris Harding, Richard Kenworthy ja Jason Groves tapasivat vuonna 1994 Kentin taiteen ja designin instituutiossa. He tekivät yhdessä useita taideprojekteja yliopistoaikanaan, kuten esitys "Shinola" Lontoo-galleriassa vuonna 1996.
Nimi Shynola viittaa kohtaan Steve Martinin elokuvassa The Jerk, joka sisältää että kaikki mitä sinun tarvitsee tietää elämästä on ero paskan ja Shinolan (kenkäplankkimerkki) välillä.
1999/2000
Musiikkivideot
Lyhytelokuvat
Mainoselokuvat
2001
Musiikkivideot
Mainokset
2002
Musiikkivideot
Mainokset
2003
Musiikkivideot
2005
Mainokset
TV
2006
TV
Proton Putra
Proton Putra on Protonin vuosina 1995–2001 ja 2004 valmistama alemman keskiluokan coupé-korinen automalli. Se perustuu tekniikaltaan Proton Wiraan, joka puolestaan oli uudelleennimetty viidennen sukupolven Mitsubishi Lancer. Isossa-Britanniassa mallin nimenä oli Proton Coupé ja Australiassa Proton M21. Vaikka auton valmistus päättyikin alun perin vuonna 2001, rakennettiin tehtaalla jäljellä olevista osista vuonna 2004 vielä pieni tuotantoerä, joka myytiin kokonaisuudessaan valmistajan kotimaassa Malesiassa.
Autossa on Mitsubishiltä peräisin oleva 1,8-litrainen (140 hv) bensiinimoottori. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai neliportainen automaattivaihteisto.
HMS Bruizer
HMS Bruizer tai HMS Bruiser on ollut seitsemän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Sharon Van Etten
Sharon Van Etten on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. New Jerseyssä syntynyt ja varttunut ja Brooklynissa asuva Van Etten on julkaissut kolme sooloalbumia. 7. helmikuuta 2012 ilmestynyt Tramp debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistalla sijalla 75.
Kalliomäen pysäkki
Kalliomäen pysäkki on rataosalla  Pohjois-Savossa Sonkajärven kunnassa sijaitseva lakkautettu rautatieliikennepaikka. Se oli Sukevan keskusvankilan pysäkki, jossa vankivaunut pysähtyivät. Kalliomäestä haarautui Sukevan keskusvankilalle johtanut Kalliosuon rata, joka purettiin 1970-luvulla.
Kalliomäki avattiin laiturivaihteena noin vuonna 1932. Se muutettiin miehttämättömäksi 1969 ja tavaraliikenne lakkautettiin 1976. Henkilöliikenne lakkautettiin 28. toukokuuta 1983 ja koko liikennepaikka 3. kesäkuuta 1984.
Kalliomäen pysäkkirakennus on uusin Iisalmi–Kajaani-radan asemarakennuksista, koska Sukevan keskusvankila valmistui radan valmistumisen jälkeen. Kalliomäessä on osittain tiilirakenteinen pysäkkirakennus, ja se on ainut tiilirakenteinen asemarakennus Iisalmi–Kajaani-rataosalla. Pysäkkirakennuksessa oli matkatavaratila, odotustila sekä asemamiehen toimisto ja lipunmyynti. Asemamiehen toimistosta on lippuluukku odotustilaan. Jokaiseen osaan asemasta on oma sisäänkäynti ja matkatavaratilaan myös leveät tavaraovet tavarankäsittelyn helpottamiseksi. Lämmitys tapahtui pönttöuuneilla. Matkatavaratila ei ollut lämmintä tilaa. Rakennus on varastokäytössä.
Mennyt maailma (televisiosarja)
thumb|upright|Sarjan päähenkilöt Charles Ryder ([[Jeremy Irons) ja Sebastian Flyte (Anthony Andrews).]] Mennyt maailma (Brideshead Revisited) on Evelyn Waugh’n samannimiseen romaaniin perustuva brittiläinen television minisarja vuodelta 1981. Kirjan on televisiolle sovittanut John Mortimer. Granada Televisionin tuottama sarja on 11-osainen, ja sen pääosia esittävät Jeremy Irons, Anthony Andrews, Diana Quick, John Gielgud, Claire Bloom, Lawrence Olivier ja Stéphane Audran.
Ohjauksesta vastasivat Charles Sturridge ja ulkomailla kuvatuissa jaksoissa Michael Lindsay-Hogg. Tuottajana toimi Derek Granger. Sarjan musiikin sävelsi Geoffrey Burgon ja se julkaistiin Chrysalis Recordsin äänitteenä 1981.
Juoni ja teemat
Kapteeni Charles Ryder saapuu toisen maailmansodan aikana joukkoineen sotilaskäyttöön otettuun suureen kartanoon Bridesheadiin, jossa hän opiskeluaikoinaan vietti aikaa kartanon omistajaperheen pojan ja tyttären kanssa. Ryder alkaa muistella, miten tutustui ensin Oxfordin yliopistossa perheen poikaan lordi Sebastian Flyteen, jolle suhde Ryderiin oli myös seksuaalinen, ja sitten tämän sisareen Juliaan ja muuhun perheeseen, erityisesti heidän äitiinsä lady Marchmainiin.
Tarinan läpi kulkevia teemoja ovat brittiläinen luokkayhteiskunta, roomalaiskatolinen uskonto (anglokatolismi), taide, tukahdutettu homoseksuaalisuus, vaikeat perhesuhteet ja alkoholismi.
Sarja kuvaa Charlesin kehitystä nuoresta ja huolettomasta varakkaan perheen taiteilijanalusta aikuiseksi mieheksi ja Sebastianin muutosta kevytmielisestä eksentrikosta ilottomaksi alkoholistiksi ja sukunsa hylkääjäksi. Charles Ryder on sarjan kertojaääni ja useimmat tapahtumat kuvataan hänen kauttaan.
Vastaanotto
Sarjan myötä sen päähenkilöistä, taiteilija Charles Ryderiä esittäneestä Jeremy Ironsista ja aristokraatti lordi Sebastian Flytea esittäneestä Anthony Andrewsistä, tuli tähtiä. Sarja oli arvostelumenestys. Alun perin osajako oli päinvastainen, Ironsin piti näytellä Sebastiania ja Andrewsin Charlesia.
Sarja esitettiin Britanniassa pian Margaret Thatcherin valtaantulon jälkeen ja sopi sarjan tuottajan Derek Grangerin mukaan hyvin kansan silloiseen mielentilaan, jossa haluttiin paeta ankeaa todellisuutta ylelliseen hedonismiin, josta tuli koko 1980-luvun keskeisimpiä trendejä.
Suomessa sarja esitettiin 26. syyskuuta 1982 alkaen TV1:llä parhaaseen katseluaikaan lauantai-iltaisin. Uusintana se näytettiin vuonna 2007 YLE Teemalla.
Sarja sai kolme Bafta-palkintoa ja oli kuuden palkinnon ehdokkaana. Yhdysvalloissa se sai kaksi Golden Globe -palkintoa.
Vuonna 2000 British Film Instituten kyselyssä ammattilaiset valitsivat sarjan kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaaksi brittiläiseksi TV-ohjelmaksi.
Uusintaversio
Vuonna 2008 Julian Jarrold ohjasi kirjan perusteella pitkän elokuvan, joka sai teatterilevityksessä suomenkielisen nimen Brideshead Revisited – mennyt maailma, mutta jota on esitetty televisiossa myös nimellä Mennyt maailma. Uusintasarja ei saavuttanut alkuperäisen sarjan menestystä tai arvostusta.
Argentavis magnificens
Argentavis magnificens  on ehkä suurin koskaan elänyt lentävä lintu. Se eli Andien vuoriston alueella myöhäismioseenikaudella, 23–6 miljoonaa vuotta sitten. Argentavis luokitellaan joskus haikaralinnuksi ja joskus päiväpetolinnuksi.
Koko ja ulkonäkö
Argentaviksen siipiväli oli 5,7–8,3 metriä ja painoa sillä oli noin 70 kilogrammaa. Ruumis oli 1,5-metrinen. Lajin väritystä ja höyhenpukua on mahdoton tietää, mutta sen pää on saattanut olla kalju sen lähimpien nykyään elävien sukulaisten, kondorien tapaan. Sillä oli ehkä myös kaulus suojaamassa kylmiltä tuulilta. Kynnet olivat vahvat ja linnulla oli vahva koukkunokka, mikä viittaa petolintuun eikä pelkästään raadonsyöjään. Kaula oli kuitenkin pitkä kuin korppikotkalla.
Elintavat
Argentaviksen elinalue oli sen elinaikana nykyistä paljon rehevämpää ruohotasankoa. Siellä sille riitti saaliseläimiä, kuten hevosensukuisia Diadiaphoruksia. Reviiri lienee ollut laaja linnun suuren koon vuoksi. Painonsa takia linnulla saattoi olla vaikeuksia päästä ilmaan. Todennäköisesti sen täytyi joko heittäytyä kallionkielekkeeltä siivilleen vauhtiaskelten jälkeen, tai sitten juosta kymmeniä metrejä loivaa rinnettä alaspäin, ennen kuin se pystyi irtoamaan maanpinnasta. Nykylinnuista esimerkiksi albatrossit käyttäytyvät samaan tapaan. Argentaviksen lihasvoima ei riittänyt varsinaiseen lentämiseen, mutta se pystyi liitelemään Andeilta Argentiinaan jatkuvasti puhaltavien tuulten ja termiikkien ansiosta jopa 300 kilometriä yhteen menoon. Liidellessään se pystyi etsimään suurilla silmillään saalista ja raatoja. Saaliin havaittuaan se on voinut rauhassa laskeutua alas ja syöksyä saaliin kimppuun nopealla vauhdilla. Se on voinut katkaista isonkin saaliin selän. Laji lienee hävinnyt, kun sen elinalue kuivui ja saaliseläimet hävisivät.
Löydöt
Argentaviksen fossiileja on löydetty vain Argentiinan pohjoisosista, Patagonian tasangoilta. Sen lähisukulaisten jäännöksiä on löydetty ympäri Pohjois- ja Etelä-Amerikkaa.
José Luis Ortiz Moreno
José Luis Ortiz Moreno (s. 1967) on espanjalainen tähtitieteilijä ja IAA:n entinen varajohtaja. Hän johtaa tiimiä, joka tutkii pikkuplaneettoja Sierra Nevadan Observatoriossa Granadassa. Asteroidi 4438 Ortizmoreno nimettiin hänen kunniakseen.
Heinäkuun 29. päivänä, 2005, Ortiz ilmoitti Haumean löydön.
Adelaide (Britannia)
Kuningatar Adelaide (Adelaide Amelia Louise Theresa Caroline, 13. elokuuta 1792 – 2. joulukuuta 1849) oli Yhdistyneen kuningaskunnan ja Hannoverin alueen kuningas Vilhelm IV:n puoliso. Etelä-Australian pääkaupunki Adelaide on nimetty hänen mukaansa. Hän syntyi Meiningenissa, Thüringenissa, nykyisen Keski-Saksan alueella. Adelaiden isä oli Saksi-Meiningenin herttua ja äiti Luise Eleonore, Hohenlohe-Langenburgin prinssi Christianin tytär.
Avioliitto
Vuoden 1811 lopussa kuningas Yrjö III oli vajonnut mielisairauteen, mutta toimi vielä kuninkaana. Hänen perillisensä oli hänen poikansa, tuleva Yrjö IV, prinssihallitsija, joka toimi sijaishallitsijana jo isänsä eläessä. Vuonna 1817 prinssihallitsijan ainoa laillinen lapsi prinsessa Charlotte, tulevan kuningas Leopold I:n vaimo, kuoli synnytykseen. Prinsessa Charlotte oli toinen perimysjärjestyksessä. Hänen kuolemansa jälkeen oli todennäköistä etteivät kuningas tai prinssihallitsija tulisi saamaan enempää laillisia lapsia, joten Vilhelm ja muut Yrjö III:n pojat etsivät itselleen nopeasti puolisot, koska olisi todennäköistä, että joku heistä tulisi perimään kruunun ja perillinen jatkaisi linjaa.
Prinsessa Adelaide oli kotoisin pienestä eikä mitenkään erikoisesta saksalaisesta herttuakunnasta, mutta Vilhelmillä oli rajoitettu määrä prinsessaehdokkaita ja muiden neuvottelujen kaaduttua avioliitto Adelaiden kanssa sovittiin. Avioliitto oli kaatua kuitenkin siihen, että parlamentti päättikin leikata hänelle aiotun, avioliiton myötä kaavaillun määrärahakorotuksen. Adelaide vaikutti kuitenkin ihanteelliselta vaimoehdokkaalta, hän oli miellyttävä, kotia rakastava ja halukas hyväksymään Vilhelmin lehtolapset osaksi perhettä.
Adelaide ja Vilhelm avioituivat kaksoishäissä yhdessä Vilhemin veljen, Kentin herttua prinssi Edvardin ja hänen vaimonsa Victorian kanssa 11. heinäkuuta 1818 Kew'n palatsissa Surreyssa. Pari oli tavannut toisensa aiemmin vain kerran aiemmin ja Vilhelm oli 27 vuotta Adelaidea vanhempi. Epäromanttisista puitteista huolimatta pari asettui Hannoveriin, missä elinkustannukset olivat huomattavasti alhaisemmat kuin Iso-Britanniassa. Adelaide vaikutti Vilhelmin käytökseen positiivisesti, hän joi ja kiroili vähemmän ja hänestä tuli tahdikkaampi.
Aleksei Sultanov
Aleksei Faizulhakovitš Sultanov oli neuvostoliittolais-yhdysvaltalainen pianisti.
Neuvostoliiton hajotessa Sultanov osti maatilan Fort Worthista Yhdysvalloista ja alkoi väsyä kiertueisiin. Samalla kriitikoiden mielenkiinto häntä kohtaan hiipui. Varsovan Chopin-kilpailussa 1995 ensimmäinen palkinto jäi jakamatta ja Sultanov sijoitettiin toiseksi.
Helmikuussa 2001 Sultanov sai aivoverenvuodon ja hänen vasen puolensa halvautui. Sultanov, joka oli ollut myös itämaisten kamppailulajien mestari, kuntoutti itseään sitkeästi ja soitti pianoa yhdellä kädellä pienimuotoisissa tilaisuuksissa. Hän sai marraskuussa 2004 Yhdysvaltain kansalaisuuden ja soitti seremoniassa viimeistä kertaa julkisesti. Sultanov kuoli kotonaan Fort Worthissa 30. kesäkuuta 2005 sairauskohtaukseen.
Vuokralautakunta
Vuokralautakunta on Suomessa 1909–1934 käytössä ollut kunnallinen elin, jollainen tuli olla melkein jokaisessa kunnassa. Lautakunnan tehtävänä oli vuokranantajan ja vuokralaisen välisten riitojen käsittely ja sovittelu torpan, lampuotitilan ja mäkitupa-alueen vuokrauksessa. Lisäksi lautakunta valvoi vuokralaisen etuja vuokrasopimusta tehtäessä ja rekisteröitäessä. Kunnissa, joissa oli vähäinen määrä vuokranantajia ja vuokralaisia, lautakunnan tehtävät saattoi hoitaa kunnallislautakunta. Jos kunnassa tarvittiin useampia vuokralautakuntia, saattoi kuntakokous päättää niiden perustamisesta. Vuonna 1934 vuokralautakuntien tehtävät siirrettiin asutuslautakunnille.
Tuomioistuin ei ottanut vuokrasuhdetta koskevaa riitaa käsiteltäväkseen, ellei asiaa sitä ennen ollut soviteltu vuokralautakunnassa. Lautakunnan päätökseen saattoi hakea muutosta paikkakunnan oikeudesta 60 päivän kuluessa päätöksestä.
Tiina Penttinen
Tiina Penttinen (s. 1973 Varkaus) on suomalainen mezzosopraanolaulaja. Hän voitti Lappeenrannan laulukilpailujen naisten sarjan vuonna 2004.
Pohjoismaiset hiihtolajit talviolympialaisissa 1932
1932 talviolympialaisissa Lake Placidissa Yhdysvalloissa kilpailtiin hiihdossa, mäkihypyssä ja yhdistetyssä neljässä eri sarjassa. Kilpailut toimivat myös lajien maailmanmestaruuskilpailuina.
18 km
Päivämäärä: 10. helmikuuta
<br style="clear:both" />
50 km
Päivämäärä: 13. helmikuuta
Yhdistetty
Päivämäärä: 10. helmikuuta
<br style="clear:both" />
Mäkihyppy
Päivämäärä: 10. helmikuuta
<br style="clear:both" />
Wout Weghorst
Wout Weghorst (s. 7. elokuuta 1992 Borne) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edusti kevätkaudella 2022–2023 Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia lainalla sarjatasoa alempana pelaavasta Burnleystä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä ja on edustanut Alankomaiden maajoukkuetta muun muassa vuonna 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa ja vuoden 2022 MM-kilpailuissa.
Moussa Mara
thumb|Pääministeri Moussa Mara vuonna 2014. Moussa Mara (s. 2. maaliskuuta 1975 Bamako ) on malilainen tilintarkastaja ja poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 2014–2015.
Wout Weghorst
Seurajoukkueura
Weghorst on edustanut kotimaassaan Emmeniä, Heraclesta ja AZ Alkmaaria. Viimeksi mainitun joukkueen riveissä hän pelasi kaudella 2016–2017 Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2017–2018 hän teki Eredivisiessä 18 maalia ja Alankomaiden cupissa viidessä loppuottelua edeltäneessä ottelussa yhteensä yhdeksän maalia mutta ei onnistunut maalinteossa enää loppuottelussa, jonka AZ hävisi Feyenoordille.
Moussa Mara
Moussa Mara syntyi Malin sotilasjuntan jäsenen Joseph Maran moniavioiseen perheeseen. Hänen isänsä oli kristitty ja äitinsä muslimi. Oikeusministerinä ja Katin kaupunginjohtajana toiminut isä pidätettiin ja tuomittiin vankeuteen vuonna 1978. Moussa kasvoi äitinsä ja äidinäitinsä luona Bamakossa ja valmistui ylioppilaaksi Askia Mohamedin lyseosta vuonna 1992. Hän opiskeli kirjanpitoa ja rahoitusalaa Ranskassa suorittaen perustutkinnon vuonna 1996 ja valantehneen tilintarkastajan tutkinnon vuonna 2000.
Wout Weghorst
Seurajoukkueura
Weghorst siirtyi saksalaisseura Wolfsburgiin kesällä 2018. Ensimmäisellä bundesliigakaudellaan hän pelasi 34 liigaottelua ja teki niissä 17 maalia, millä hän oli liigan maalintekijätilastossa jaetulla kolmannella sijalla. Hän teki hattutempun maaliskuussa 2019 Fortuna Düsseldorfia ja toukokuussa 2019 FC Augsburgia vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Bundesliigassa 32 ottelua ja teki niissä 16 maalia, millä hän oli liigan neljänneksi paras maalintekijä. Hän teki hattutempun helmikuussa 2020 Hoffenheimia vastaan. Yhdeksässä Eurooppa-liigan ottelussaan hän teki kaksi maalia. Kaudella 2020–2021 Weghorst teki 34 bundesliigaottelussaan 20 maalia ja oli liigan maalintekijätilastossa jaetulla neljännellä sijalla. Kaudella 2021–2022 hän teki 18 bundesliigaottelussaan kuusi maalia ja pelasi viisi Mestarien liigan ottelua tekemättä maaleja.
Moussa Mara
Mara aloitti työuransa Bamakossa Diarran tilitoimistossa vuonna 1997 ja työskenteli yhtiön Afrikan varajohtajana vuoteen 2013 saakka. Hän toimi tilintarkastajaliiton pääsihteerinä vuosina 2002–2007 ja johti liikkeenjohtokoulua vuosina 2004–2009.
Wout Weghorst
Seurajoukkueura
Weghorst siirtyi tammikuun 2022 lopulla Englannin Valioliigassa pelaavaan Burnleyyn. Hän pelasi 20 valioliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kauden päätteeksi Burnley putosi toiselle sarjatasolla ja Weghorst siirtyi kaudeksi 2022–2023 lainalle turkkilaisseura Beşiktaşiin, jossa hän pelasi tammikuun alkupuolelle mennessä 16 liigaottelua ja teki kahdeksan maalia. Tammikuun 13. päivä 2023 Weghorst siirtyi loppukauden mittaisella lainasopimuksella Manchester Unitediin. Hän pelasi 17 valioliigaottelua, joissa syötti yhden maalin. Eurooppa-liigan kuudessa pelissä hän teki yhden maalin. Unitedin voittamassa Englannin liigacupissa hän teki kolmessa ottelussa yhden maalin ja syötti loppuottelun jälkimmäisen maalin.
Moussa Mara
Mara osallistui vuoden 2007 kansalliskokousvaaleihin riippumattomana ehdokkaana, mutta hävisi vaalien toisen kierroksen niukasti Ibrahim Boubacar Keïtalle. Hänet valittiin Bamakon 4. kunnan kaupunginjohtajaksi vuonna 2009 ja uudelleen vuonna 2011. Vuonna 2010 Mara perusti johtamansa Yéléma-puolueen. Hän osallistui vuoden 2013 presidentinvaaleihin saaden 1,5 prosenttia äänistä.
Wout Weghorst
Maajoukkueura
Weghorst pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Englantia vastaan. Jouluun 2022 mennessä hän on pelannut 19 maaottelua, joista viidessä hän on pelannut avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Georgiaa vastaan, toisen viikkoa myöhemmin EM-kilpailujen alkulohko-ottelussa Ukrainaa vastaan ja kolmannen kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Walesia vastaan.
Moussa Mara
Mara toimi kaupunkisuunnittelusta ja kaupunkipolitiikasta vastaavana ministerinä vuosina 2013–2014. Presidentti Keïta nimitti hänet pääministeriksi Oumar Tatam Lyn seuraajana huhtikuussa 2014. Mara vapautettiin tehtävästä tammikuussa 2015 epäonnistuneen Kidalin vierailun jälkeen. Hänen seurajakseen tuli Modibo Keïta. Vuoden 2018 presidentinvaaleissa Mara luopui ehdokkuudestaan ja kampanjoi entisen pääministerin Cheick Modibo Diarran puolesta.
Wout Weghorst
Maajoukkueura
MM-kilpailuissa 2022 Weghorst tuli vaihdosta kentälle neljässä ottelussa. Puolivälieräottelussa Argentiinaa vastaan hän tuli 78. minuutilla kentälle Alankomaiden ollessa kahden maalin verran tappiolla. Hän kavensi puskumaalilla 83. minuutilla tilanteeksi 2–1 ja tasoitti lisäajan viime hetkillä poikkeuksellisen vapaapotkukuvion päätteeksi. Weghorst teki maalin Alankomaiden neljäntenä laukojana ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa, jonka Argentiina kuitenkin voitti.
Moussa Mara
Mara on naimisissa ja neljän lapsen isä.
David Caruso
David Stephen Caruso (s. 7. tammikuuta 1956 Forest Hills, Queens, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on italialaisia ja irlantilaisia sukujuuria. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat etsivä John Kelly NYPD Bluessa (1993–1994) sekä kulttimaineeseen noussut komisario Horatio Caine televisiosarjassa CSI: Miami (2002–2012). Lisäksi Caruso on näytellyt irlantilaisjengin johtajaa televisiosarjassa Hill Street Blues. Caruso on myös näytellyt ensimmäisessä Rambo-elokuvassa Rambo – taistelija sheriffin apulaista Mitchiä. Hän näyttelee elokuvassa Hudson Hawk – varkaista parhain Kit Katia.
Kako
Kako on bantukieli, jota puhutaan Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa ja Kongon tasavallassa. Sitä puhuu äidinkielenään 120,000 ihmistä.
Tölö (täsmennyssivu)
Tölö voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Muisto (nimi)
Muisto on suomalainen etunimi, joka voi olla miehen tai naisen nimi. Se pohjautuu suomen kielen sanaan muisto.
Uusi Suometar -lehti julkaisi vuonna 1879 ”Kandidati-listan tulevain vuotten kalenteriin”. Luettelossa oli kansatieteilijä H. A. Reinholmin ehdotuksia uusiksi etunimiksi, ja siihen sisältyi myös nimi Muisto. Se ei päässyt mukaan almanakkaan, mutta nimi tuli siitä huolimatta varsin yleisesti käyttöön.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Muisto on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 430–440 miehellä ja noin 210–220 naisella. Suosituimmillaan nimi oli 1900-luvun alkupuoliskolla; 1950-luvun jälkeen syntyneitä Muistoja on tilastoitu alle 40.
Hevosten nimipäiväkalenterissa Muiston nimipäivä on 5. syyskuuta.
Viisi
Viisi voi tarkoittaa seuraavia:
QBU-88
QBU-88 (länsimaissa tunnettu myös nimellä Type 88) on kiinalainen, kaasutoiminen, itselataava, bullpup-tyyppinen tarkkuuskivääri, joka on Kiinan Kansan vapautusarmeijan ja poliisin rajatussa palveluskäytössä.
QBU-88 otettiin käyttöön 1980-luvun lopussa. Modernin luokittelun mukaan QBU-88 ei ole enää varsinaisesti tarkkuuskivääri, vaan itselataava kivääri, jonka todellinen ampumaetäisyys ja kantama on hieman normaaleja jalkaväen käyttämiä rynnäkkökiväärejä pidempi. Kivääri onkin tarkoitettu alun perin jalkaväen perusaseeksi, joten siinä on vakiona kiinteät, avoimet diopteritähtäimet. Piipussa on liekinsammutin.
Ominaisuudet
QBU-88:n perustuu rakenteeltaan AK-47:n, suurin muutos on lyhytiskuiseksi muutettu kaasumäntämekanismi. Aseen teräsrunko on polymeeristä valmistetun bullpup -mallisen tukin sisällä. Varmistin on laatikon alapuolella, heti lipasaukon takana.
Ampumatarvike
QBU-88 oli ensimmäinen kiinalainen uuden sukupolven kivääri, joka käyttää 5.8 x 42 mm -ampumatarviketta. Teräsvaippainen ja lentovakauden parantamiseksi pidennetty patruuna on optimoitu ammuttavaksi juuri QBU-88:lla, mutta kiväärillä voidaan ampua myös QBZ-95 -rynnäkkökiväärille tarkoitettua lyhyempää standardipatruunaa 5.8 x 42 mm DBP87.
Daniel Dolenc
Daniel Dolenc (s. 10. elokuuta 1993 Espoo ) on suomalainen koripalloilija, joka pelaa Korisliiga-joukkue Karhu Basketissa. Aikaisemmin Dolenc on edustanut Korisliigassa BC Nokiaa, Kouvoja ja Espoon Honkaa. Lisäksi Dolenc on pelannut Itävallan pääsarjaa Swans Gmundenissa sekä Ranskan kolmostason NM1-sarjaa Les Sables Vendéessa.
Dolenc on voittanut Itävallan mestaruuden kaudella 2021−2022. BC Nokiassa pelatessaan hän saavutti SM-pronssia kaudella 2015–2016. Dolenc on pelannut urallaan 12 miesten maaottelua ja 114 nuorten maaottelua.
Ura
Dolenc edusti seuraa vuoteen 2013 asti, jolloin hän siirtyi Kouvoihin. Hänellä oli jo voimassa oleva sopimus Hongan kanssa kaudesta 2013–2014, mutta osapuolet purkivat sopimuksen. Vuosina 2015–2020 Dolenc edusti BC Nokiaa. Toukokuussa 2022 Dolenc teki kaksivuotisen sopimuksen Karhu Basketin kanssa.
Aarne Sainio
thumb|right|250px|Ohimarssi Joensuussa toukokuussa 1940. Sainio etualalla äärioikealla. Aarne Rafael Sainio (4. heinäkuuta 1893 Orivesi – 7. kesäkuuta 1968) oli suomalainen jääkärieversti ja liikennepäällikkö. Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Johan Nestor Sainio ja Olga Fredrika Fagerlund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Toini Alina Winterin kanssa.
Opinnot
Sainio kirjoitti ylioppilaaksi Uudenkaupungin yhteislyseosta vuonna 1914 ja liittyi Varsinaissuomalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1914–1915 Teknillisen korkeakoulun rakennusinsinööriosastolla. Hän oli kuuntelu-upseerina Kadettikoulussa vuosina 1922–1923 ja suoritti Sotakorkeakoulun erikoiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1925 sekä Sotakorkeakoulun yleinen osaston vuosina 1926–1927.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoonan ratsuosasto Libaussa syksyllä 1917. Etualalla Luutnantti Sievert ja Zugführer Ljungberg. Sainio liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 23. helmikuuta 1916 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Hän kuului myöhemmin Libaussa vuonna 1917 pataljoonan ratsuosastoon.
Suomen sisällissota
Sainio saapui Suomeen jääkärien pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918 ja sijoitettiin Suomen Valkoiseen armeijaan ensin joukkueenjohtajaksi Karjalan ratsujääkärirykmentin 3. eskadroonaan, josta hänet siirrettiin 19. huhtikuuta 1918 alkaen 3. jääkäriprikaatin adjutantiksi. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika
Hänet siirrettiin sisällissodan jälkeen 1. kesäkuuta 1918 Kenraaliohjaamoon ja 14. kesäkuuta 1918 alkaen 1. Divisioonan esikuntaan sekä 20. heinäkuuta 1918 Itämeren jalkaväkirykmentti n:o 1:n 1. konekiväärikomppaniaan sekä edelleen 3. marraskuuta 1918 lähettiupseeriksi 3. Divisioonan esikuntaan. Pohjois-Savon rykmentin 1. konekiväärikomppanian hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1919 ja Savon jääkärirykmentin 3. konekiväärikomppanian päälliköksi 14. elokuuta 1919. Hän toimi 23. elokuuta – 16. marraskuuta 1919 välisen ajan Porajärven komennuskunnan (Savon jääkärirykmentin 9. komppania ja 3. konekiväärikomppania) päällikkönä. Hänet siirrettiin 12. marraskuuta 1919 Pohjois-Savon rykmentin 2. konekiväärikomppanian päälliköksi ja toimi pataljoonan vara komentajana 8. maaliskuuta – 12. toukokuuta ja 26. kesäkuuta – 29. syyskuuta 1920 väliset ajat. Hänet siirrettiin 20. huhtikuuta 1921 alkaen 6. Erillisen konekiväärikomppanian päälliköksi ja komennettiin 16. joulukuuta 1921 ja siirrettiin 15. marraskuuta 1922 alkaen 3. Divisioonan esikuntaan, missä toimi aluksi yleisesikuntaupseerina ja 17. lokakuuta 1924 – 8. syyskuuta 1925 välisen ajan esikuntapäällikön viransijaisena ja 29. marraskuuta 1927 alkaen vara esikuntapäällikkönä. Hänet siirrettiin 27. kesäkuuta 1928 sotilastarkastajaksi Suojeluskuntain yliesikuntaan, mistä hänet siirrettiin 30. elokuuta 1930 Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiirin päälliköksi.
Talvi- ja jatkosota
Talvisotaan Sainio osallistui Jalkaväkirykmentti 36:n komentajana ja osallistui taisteluihin Maltinassa, Piitsoinojalla ja Uomaan länsipuolella. Rykmentin komentajan paikalta hänet siirrettiin Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiirin komentajaksi ja edelleen Iisalmen suojeluskuntapiirin komentajaksi, josta hänet siirrettiin välirauhan aikana Päijänteen sotilasläänin komentajan apulaiseksi, mistä siirrettiin Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiirin komentajaksi. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Jalkaväkirykmentti 51:n komentajaksi ja osallistui taisteluihin Pälkjärvellä, Hämekoskella, Harlussa, Läskelässä, Latvasyrjässä, Niemiskylässä, Koivuselässä, Tarsepolissa, Latvassa, Äänislinnassa ja Juksovassa. Vuonna 1942 hänet siirrettiin Savo-Karjalan sotilasläänin komentajaksi, missä tehtävässä oli sodan loppuun saakka, jolloin erosi vakinaisesta palveluksesta ja siirtyi Outokumpu Oy:n liikennepäälliköksi, missä tehtävässä toimi vuoteen 1958 saakka. Hänet on haudattu Kuusjärvelle.
Luottamustoimet
Sainio toimi Mikkelin kaupunginvaltuuston varajäsenenä vuonna 1924 ja Suomen voimistelu- ja urheiluliiton Mikkelin piirin olympialaiskeräystoimikunnan jäsenenä vuosina 1924 ja 1928 sekä Mikkelin ilmapuolustusyhdistyksen varapuheenjohtajana vuonna 1928. Pohjois-Karjalan rintamamiesyhdistyksen puheenjohtajana hän toimi vuonna 1931 ja Pohjois-Karjalan hiihtoseuran varapuheenjohtajana vuodesta 1935 alkaen. Outokummun reserviupseerikerhon jäsenenä ja kunniajäsenenä hän toimi vuodesta 1967 alkaen.
Jemma McKenzie-Brown
Jemma McKenzie-Brown (s. 1994 Beverley, Englanti) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Tiara Goldin roolista elokuvassa High School Musical 3: Senior Year.
Ura
McKenzie-Brown tuli tunnetuksi roolistaan televisiosarjassa The Amazing Mrs Pritchard ja High School Musical 3- senior year Hän näyttelee elokuvassa High School Musical 4, jonka ensi-ilta on toukokuussa 2010.
NBA:n vuoden seurajohtaja
NBA:n vuoden seurajohtaja on vuosittain valittava palkinto, joka myönnetään liigan parhaalle toimitusjohtajalle. Palkinnon saajan valitsee Sporting News.
Suomen linnusto
thumb|200px|Pajulintu on Suomen yleisin pesimälintu Suomen linnusto käsittää Suomessa tavatut lintulajit, joista jotkin kierto- ja paikkalinnut viettävät koko elämänsä Suomessa. Osa on muuttolintuja ja osa satunnaisia harhailijoita, jotka on tavattu joitakin kertoja Suomessa.
Suomessa on tavattu 486 luonnonvaraista lintulajia vuoden 2022 alkuun mennessä. Säännöllisesti pesiviä lajeja oli vuonna 2008 noin 240.