cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Friedrich Ratzel
Ratzelin keskeisiä kiinnostuksenkohteita olivat ihmisten muuttoliikkeet sekä fyysisen ympäristön vaikutus ihmisiin. Vuosina 1882 ja 1891 ilmestyneessä kaksiosaisessa teoksessa Anthropogeographie hän pohti muuttoliikkeiden ja ympäristön vaikutusta väestön jakautumiseen sekä ympäristön vaikutusta yksilöihin ja yhteiskuntiin. Hänen keskeisin etnografinen tutkimuksensa on vuosina 1885–1888 ilmestynyt kolmiosainen Völkerkunde. Ratzel sai vaikutteita Darwinin evoluutioteoriasta sekä saksalaisen eläintieteilijä Ernst Haeckelin teorioista, mutta kyseenalaisti myöhemmin heidän ajattelutapansa liian mekanistisena. Myöhemmällä urallaan Ratzel etsi selityksiä pikemmin filosofisista teorioista kuin biologiasta.
Vuonna 1901 Ratzel julkaisi eliömaantieteellisen esseen Lebensraum, joka on usein mainittu geopolitiikan lähtölaukaukseksi. Hän käytti ”elintilaa” käsitteenä, joka liitti ihmisryhmät niiden luomiin alueellisiin yksiköihin. Ratzel nosti esiin valtioiden taipumuksen laajentaa tai supistaa aluettaan kykyjensä mukaan, mutta elintilan käsitteeseen ei hänen ajattelussaan liittynyt samanlaisia poliittisia aspekteja kuin myöhemmin natsien teorioissa. Ruotsalaisen Rudolf Kjellénin Ratzelin käsitteestä tekemän tulkinnan on katsottu vaikuttaneen natsiteorioihin.
Ratzelin muita merkittäviä töitä olivat Politische Geographie (1897) ja Die Erde und das Leben: Eine vergleichende Erdkunde (1901–1902). Hän kirjoitti myös useita poliittis-maantieteellisiä tutkimuksia Yhdysvalloista.
Thapetta Gullu
Thapetta Gullu on intialainen kansantanssi, lähtöisin Andhra Pradeshin osavaltion alueella sijaitsevasta Srikakulamista. Tanssi on omistettu paikalliselle jumalattarelle. Tanssiin osallistuu vähintään kymmenen rumpalia, jotka liikkuvat laulaen ja soittaen rytmejä. Tanssijoiden asusteeseen kuuluu vyötäisillä olevia kulkusia, joiden ääni kuuluu tanssijoiden liikkuessa.
Kauko K. Luoma
Metsäntutkimuslaitoksen kokeilualuetoimiston ylimetsänhoitaja Helsingissä Luoma oli 1967–1982. Luomalla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustoimia, mukaan lukien Iisalmen kaupunginhallituksen jäsenyys 1961 ja kaupunginvaltuuston jäsenyys 1961–1962 ja puheenjohtajuus 1962. Hänet muistetaan myös toiminnastaan Saariselän matkailukeskuksen suunnittelussa ja perustamisessa. Metsäneuvoksen arvonimen Luoma sai 1979.
Veneheitto
thumb|250px|[[Seututie 800|Seututien 800 ja yhdystien 8794 risteys Veneheitossa Kestilään päin katsottuna.]]
Veneheitto on kylä Vaalan kunnan länsiosassa Pohjois-Pohjanmaalla Oulujärven länsipuolella Oulun läänissä. Kylän asukasluku on noin 450.
Kylä sijaitsee seututien 800 varressa. Sen etäisyys on Kestilästä 17 kilometriä ja Vaalasta 25 kilometriä.
Veneheitto on valittu vuoden 1997 kainuulaiseksi kyläksi. Kylässä toimii nykyisin 35 karjatilaa, joista 10 on luomutiloja. Aarne Tervonen on laatinut Veneheiton epävirallisen vaakunan.
Veneheitto sai nimensä siitä, että 1500-luvulla ihmiset tulivat veneellä Siikajokea pitkin kohti Oulujärveä kalastamaan ja kirkkoon. He joutuivat jättämään veneensä nykyisen Veneheiton kylän keskustan kohdalle ja jatkamaan kulkuaan jalkaisin vajaat kymmenen kilometriä.
Palvelut
Veneheiton kauppa lopetti toimintansa vuonna 2017.
Lähteet
64.44306°N, 26.52667°W
Huutilampi
Huutilampi (aiemmin Kärnälampi ) on Heikinharjun kaupunginosassa Korvensuoran suuralueella Oulun kaupungissa sijaitseva asemakaavalla suojeltu lampi.
Lampi on matala ja umpeenkasvava, sen pinta-ala on noin 20 hehtaaria. Lammen rannat ovat luhta- ja saranevaa, vesialueen keskiosissa on muutamia avovesilampareita. Lampea ja sen suorantoja ympäröivät mäntyvaltaiset kangasmaastot. Lampi laskee kapeaa ojaa pitkin Kalimeenojaan ja edelleen Perämereen.
Linnustoltaan Huutilampi ja sitä ympäröivät alueet ovat niukkoja, mutta alueella pesii Oulun seudun suurin naurulokkien yhdyskunta. Lammella on kirjattu jopa viidensadan naurulokkiparin havaintoja. Lisäksi siellä oleskelee runsaasti pesimättömiä yksilöitä, toukokuussa niitä voi olla tuhansittain. Muita muutto- ja pesimälintuja alueella on niukasti.
Vesilinnuista lammella tavataan pesimässä taveja ja tukkasotkia, rannoilla taas pajusirkkuja ja rantaniityillä lisäksi isokuoveja. Suokukkoja on nähty soitimella lammen ympäristössä. Lammella on tavattu myös harvinaisia mustakurkku-uikkuja.
Lammen rannalle on vuonna 1996 rakennettu 0,7 metrin korkuinen lintulava, johon mahtuu kerrallaan 2–3 henkilöä. Lampea kiertää myös Huutilammen luontopolku, jolla on pituutta noin 1,5 kilometriä. Reitti on merkitty maastoon keltaisin nauhoin ja paaluin. Lisäksi alueella on ympäristöpolku, joka johtaa Huutilammelta Ruskon kaatopaikan sivuitse Kuivasjärven suuntaan. Metsän oppimispolku ylittää Kalimeenojan, lammelta pääsee myös Auran majalle johtavalle ulkoilureitille.
Akkadi
Akkadi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöiden nimenä:
Barry Sheene
pienoiskuva|200px|Barry Sheene Barry Sheene (11. syyskuuta 1950 – 10. maaliskuuta 2003) oli brittiläinen ratamoottoripyöräilyn kaksinkertainen maailmanmestari. Hän voitti maailmanmestaruuden 500-kuutioisten MM-sarjassa vuosina 1976 ja 1977. Hän sijoittui MM-sarjassa toiseksi 125-kuutioisissa vuonna 1971 ja 500-kuutioisissa vuonna 1978 sekä kolmanneksi 500-kuutioisissa vuonna 1979. Menestysvuosinaan hän ajoi Suzukilla.
Gianni Versace
Giovanni ”Gianni” Versace oli italialainen muotisuunnittelija ja teatteripuvustaja sekä Versacen muotitalon perustaja. Versacea pidettiin eräänä kaikkein värikkäimmistä ja lahjakkaimmista 1900-luvun muotitaiteilijoista.
Ura
Gianni, veli Santo sekä sisar Donatella kasvoivat Reggio Calabrian maakunnassa isänsä ja äitinsä huomassa. Äiti Francesca oli ompelija, ja opetti Giannille muun muassa räätälöintiä. Gianni alkoi jo lapsena valmistaa itse vaatteita. Versace opiskeli myöhemmin arkkitehtuuria muttei koskaan saanut varsinaista koulutusta muotialalle. Siitä huolimatta hän muutti 25-vuotiaana Milanoon päästäkseen suunnittelemaan vaatteita muotimaailmaan. 1970-luvun puolivälissä hänen luonnospiirroksensa herättivät kykyjenmetsästäjien huomion ja muotitalot Genny, Complice ja Gallaghan palkkasivat hänet suunnittelemaan valmisvaatekokoelmiaan. Vuonna 1978 Versace esitteli ensimmäisen omalla nimellään suunnitellun naistenvaatekokoelman ja saman vuoden syyskuussa hän esitteli myös ensimmäisen miesten asujen kokoelmansa. Merkki kasvoi pian suuremmaksi, luoden imperiumiksi kutsutun Versacen muotitalon jonka alla huippumuodin lisäksi valmistettiin myös kodintarvikkeita kuten tekstiilejä ja astiastoja sekä lasten- ja urheiluvaatteita. Ensimmäisen monista palkinnoistaan Versace otti vastaan vuonna 1982, ja vuonna 1989 hänen töistään järjestettiin jo ensimmäinen näyttely Milanossa. Italian tasavallan presidentti Francesco Cossiga myönsi hänelle Commendatore della Repubblica Italiana-kunniamerkin 24. tammikuuta 1986. Versacen suunnittelemat vaatteet tunnettiin aggressiivisen korostetusta naisellisuudesta ja seksikkyydestä sekä teknisestä taidokkuudesta. Versacen sanotaan myös olevan vastuussa 1980-luvun sekä 1990-luvun alun supermalli-ilmiöstä.
Gianni Versace ei kuitenkaan työskennellyt vain muotimaailmassa, vaan hän suunnitteli usein puvustusta teatteriin, balettiin ja oopperaan.
Kuolema
thumb|200px|Gianni Versacen kartano. Gianni Versacen murha 15. heinäkuuta 1997 järkytti muotimaailmaa. Versace oli palaamassa Miami Beachilla sijaitsevaan kartanoonsa, kun Andrew Cunanan ampui hänet lähietäisyydeltä. Versace kuoli heti. Versacen hautajaiset herättivät huomiota loistokkuudellaan ja useilla kuuluisilla vieraillaan; 22. heinäkuuta pidettyyn tilaisuuteen osallistui muiden muassa Walesin prinsessa Diana, joka kuoli auto-onnettomuudessa runsaan kuukauden kuluttua. Cunanan ampui itsensä seuraavana päivänä poliisin piirittäessä tätä asuntoveneessä Miamissa. Versacen murhasta tehtiin Gianni Versacen murha: Amerikan rikostarinat -niminen 9-osainen tv-sarja, joka sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa tammikuussa 2018.
Syyskuussa 1997 Gianni Versacen veli Santo Versace otti johtaakseen perheen holdingyhtiön ja sisar Donatella Versace ryhtyi suunnittelun johtajaksi. Rocklaulaja Elton John omisti vuonna 1997 albuminsa The Big Picture juuri Gianni Versacelle.
Vuonna 2002 Lontoossa sijaitseva Victoria & Albert museo kunnioitti Versacea retrospektiivillä hänen työstään.
Kuriakose Kunnacherry
pienoiskuva|Kuriakose Kunnacherry (2004) Kuriakose Kunnacherry (11. syyskuuta 1928 – 14. kesäkuuta 2017) oli intialainen syyrialais-malabarilaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1955 ja nimitettiin Kottayamin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Cephaksen titulaaripiispaksi 9. joulukuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. helmikuuta 1968. Pääkonsekraattorina toimi Maximilien de Fürstenberg, jota avustivat Thomas Tharayil ja Sebastian Vayalil.
Kunnacherrysta tuli 5. toukokuuta 1974 Kottayamin piispa, ja kun Kottayam 12. toukokuuta 2005 korotettiin arkkihiippakunnaksi, tuli Kunnacherrysta arkkipiispa. Hän jäi eläkkeelle 14. tammikuuta 2006.
Vilho Elo
Vilho Nikolai "Ville" Elo (27. kesäkuuta 1895 Tampere – 3. helmikuuta 1947 Helsinki ) oli suomalainen ampuja.
Ville Elo voitti kaksi Suomen mestaruutta 25 metrin kaksintaisteluammunnassa vuosina 1932 ja 1934. Hän edusti lajissa Suomea vuoden 1936 Berliinin olympialaisissa ollen 21., vuoden 1936 PM-kisoissa ollen hopealla ja vuoden 1937 Helsingin MM-kisoissa 16. Kaksintaistelun joukkuekilpailuissa hän oli mukana vuonna 1937 MM-kisojen kultaa voittaneessa suomalaisjoukkueessa.
Uusi Toivo
Uusi Toivo on israelilainen puolue.
Uuden Toivon perusti Likudista eronnut kansanedustaja ja entinen ministeri Gideon Sa’ar 8. joulukuuta 2020. Samana päivänä Derekh Eretz -puolueen kansanedustajat Yoaz Hendel ja Zvi Hauser kertoivat liittyvänsä Uuteen Toivoon. Likudin kansanedustajat Yifat Shasha-Biton, Michal Shir, Sharren Haskel ja Zeev Elkin liittyivät puolueeseen myöhemmin.
Uusi Toivo puolue on osa Netanjahun vastaista blokkia. Puolueen puheenjohtaja Sa’ar on kertonut, että puolue ei mene hallitukseen, jossa istuu Benjamin Netanjahu. pienoiskuva|Puolueen puheenjohtaja Gideon Sa’ar Uuden Toivon gallupkannatus seuraaviin vaaleihin on vaihdellut 20 kansanedustajan puolin ja toisin, tehden Uudesta Toivosta maan toiseksi kannatetuimman puolueen.
Pieni-Särkijärvi (Ähtäri)
Pieni-Särkijärvi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Mäkikylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Tyystänjoen valuma-alueeseen (35.475) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 192,5 metriä mpy.
Tapan Kaikki
pienoiskuva|Kuvakaappaus Tapan Kaikki -pelistä Tapan Kaikki on ammuntapelisarja, jonka kehittäjä on suomalainen Error Free -tiimi. Pelisarjan nimi valittiin herättämään huomiota, mutta toisaalta se myös kuvaa peli-ideaa: pelaajan tavoitteena on eliminoida kaikki vihollishahmot. Pelien kuvakulma toimintaan on lintuperspektiivistä.
Tapan Kaikki -pelit kehitettiin harrastustoimintana, ja niitä jaeltiin ilmaiseksi ladattavina versioina. Innoitusta pelisarjan kehittämiseen kehittäjät ovat kertoneet saaneensa erityisesti Cyber Dogs -toimintapelistä.
Pelisarjan kolmas osa The Ultimate Tapan Kaikki sisälsi kenttäeditorin ja mahdollisuuden pelata lähiverkossa enimmällään kahdeksan pelaajan kesken.
Pirunnyrkki
thumb|right|200px|Kuudesta palasta koostuva pirunnyrkki Pirunnyrkki on perinteisesti kuudesta palasta koostuva, ns. kolmiulotteinen palapeli, jonka ratkaiseminen vaatii älyä. On myös useammasta kuin kuudesta palasta koottavia pirunnyrkkejä. Erilaisia pirunnyrkkejä kutsutaan myös nimillä älypeli tai pulmapeli. Maailman suurimman pirunnyrkin paino on yli 180 kg. Sen voi löytää Oulun Tietomaasta.
Tällä hetkellä Suomen nopeusennätystä pirunnyrkin (18 palaa) kokoamisessa pitää hallussaan Jaakko Kaistinen, joka teki suorituksen 47 sekunnissa MTV3-kanavan Ennätystehdas- televisiosarjassa. Jakso esitettiin 19. marraskuuta 2006.
Ulkoisvaikutus
Ulkoisvaikutus on taloustieteessä kaupankäynnin tai taloudellisen toiminnan vaikutus, joka koskee kolmansia osapuolia, jotka eivät osallistu tehtävään päätökseen. Negatiivista ulkoisvaikutuksesta käytetään myös termiä ulkoishaitta ja positiivisesta ulkoishyöty. Jos toiminnan hyödyt tai haitat eivät rajoitu toimijoihin itseensä, ei päätöstä tehdä sosiaalisesti optimaalisella tavalla. Tyypillinen esimerkki negatiivisia ulkoisvaikutuksia synnyttävästä toiminnasta on ympäristöä saastuttava teollinen tuotanto. Positiivisia ulkoisvaikutuksia synnyttävistä investoinneista usein käytetty esimerkki on koulutus. Ulkoisvaikutukset ovat yksi markkinahäiriöiden tärkeimmistä syistä.
Yhteiskunnan kannalta ulkoisvaikutusten poistaminen tai korjaaminen olisi hyödyllistä, jotta resurssit tulisivat käytetyiksi mahdollisimman tehokkaasti. Ulkoisvaikutuksia voidaan yrittää hallita esimerkiksi sääntelyllä, tukiaisilla tai veroilla. Tukiaisilla ja veroilla pyritään muuttamaan toimijan kohtaama hinta, jolloin hän korjaisi toimintansa sosiaalisesti optimaalliselle tasolle. Ulkoisvaikutuksen käsitteen kehitti englantilainen taloustieteilijä Arthur Pigou, jonka mukaan tällaista veroa myös kutsutaan. Pigoun verolla on kaksoishyöty: sillä saadaan kerättyä rahaa julkiseen kassaan ja lisäksi se korjaa markkinavääristymää eli haitallisten ulkoisvaikutusten liian suurta määrää optimiin nähden.
Määritelmiä
Ulkoiskustannusten täsmällisiä määritelmiä on erilaisia taloustieteen kirjallisuudessa. Buchanan ja Stubblebine esittävät että käytännössä useimmissa tapauksissa ulkoiskustannuksiksi kutsutaan pareto-relevantteja ulkoiskustannuksia, ts. kun sanaa ulkoiskustannukset käytetään ilman lisämääreitä, useimmiten tarkoitetaan juuri pareto-relevantteja ulkoiskustannuksia. Pareto-relevantteja ulkoiskustannuksia esiintyy kun kilpaillussa markkinatasapainossa optimaalinen resurssiallokaatio ei toteudu. Baumol ja Oates laajentavat tämän määritelmän epäoptimaalisuuden syihin kahdella ehdolla, jotka määrittävät pareto-relevantin ulkoiskustannuksen: Toinen ehto voi toteutua tai olla toteutumatta, riippuen siitä kuinka tiukkaa määritelmää halutaan käyttää.
Haitallinen ja hyödyllinen ulkoisvaikutus
Ulkoishaitta on taloudellisesta toiminnasta seuraava haitallinen vaikutus kolmanteen osapuoleen, joka jää ottamatta huomioon. Tyypillisesti tuotteen myyjä tai valmistaja pystyy jättämään osan kustannuksistaan jollekulle, joka ei ole suostunut kauppaan. Tällöin hyödykettä tuotetaan tai kulutetaan enemmän kuin olisi sosiaalisesti optimaallista.
Klassinen esimerkki ulkoishaitoista on yhteisresurssien käyttö. Yhteisresurssilla tarkoitetaan yhteisessä käytössä olevaa resurssia, jonka käyttö on ilmaista tai liian alhaisesti hinnoiteltua. Tällaisia resursseja ovat muun muassa puhdas ympäristö ja yhteiset kalavedet. Taloudelliset toimijat saastuttavat liikaa, jos heidän ei tarvitse maksaa siitä, että ympäristö muuttuu kaikille muille huonommaksi. Yksi kalastaja saattaa tyhjentää kalavedet ylikalastuksella, jolloin hän ei hän ota huomioon sitä, että muille ei jää enää kalastettavaa.
Ulkoishyöty taas tarkoittaa kolmannelle osapuolelle taloudellisesta toiminnasta seuraavaa hyötyä. Koska kolmas osapuoli nauttii hyödystä mutta hän ei ole kaupan osapuoli, voidaan tilannetta verrata vapaamatkustamiseen. Silloin hyödykettä tuotetaan tai kulutetan vähemmän kuin olisi sosiaalisesti optimaalista. Häiriötä voidaan yrittää korjata tukemalla ulkoishyötyjä tuottavaa toimintaa.
Ulkoishyötyä katsotaan olevan muun muassa koulutuksessa. Kouluttautunut ihminen saa korkeampaa palkkaa, mutta sen lisäksi hän voi auttaa muita ihmisiä esimerkiksi jakamalla tietoa, jonka vaikutusta ei ole palkassa huomioitu. Toinen ulkoishyödyn yleinen syy on verkostovaikutus. Esimerkiksi puhelimesta on enemmän hyötyä, jos sitä käyttää moni muukin. Tällöin uusi puhelimen ostaja tuottaa positiivisen ulkoisvaikutuksen muille käyttäjille.
Yksityinen ja julkinen ulkoisvaikutus
Julkinen ulkoisvaikutus on sukua julkishyödykkeelle, sillä tarkoitetaan ulkoisvaikutuksia jotka eivät vähene tai kulu loppuun riippumatta siitä moniko niistä nauttii tai kärsii. Esimerkiksi kaunis piha tuottaa iloa ohikulkijoille riippumatta siitä moniko sitä ihailee, saastunut ilma haittaa kaikkia riippumatta siitä moniko sitä hengittää.
Yksityinen ulkoisvaikutus sitä vastoin on rajallinen ja voi kulua loppuun. Esimerkiksi toisen maailmansodan jälkeen polttoainepula oli monin paikoin Eurooppaa niin paha, että ihmiset kulkivat pitkin ratakiskoja etsien junasta pudonneita hiilenpaloja. Aina kun joku löysi ja korjasi talteen hiilenpalan, muiden mahdollisuudet löytää niitä heikkenivät.
Pekuniaarinen eli valeulkoisvaikutus
Monet talouselämän ilmiöt voivat näyttää siltä kuin niitä aiheuttamassa olisi jokin ulkoisvaikutus, vaikka näin ei olisi. Oletetaan että on hyvin toimivat markkinat, joissa uusi muoti lisää käsilaukkujen kysyntää. Se nostaa myös nahan kysyntää ja hintaa, mikä vuorostaan nostaa kenkien hintoja. Kärsivätkö tällöin kenkien ostajat käsilaukkujen ostajien aiheuttamasta ulkoisvaikutuksesta? Tämä ei ole aito ulkoisvaikutus, koska kaikki talouden toimijat saavat markkinoilta oikeat hintasignaalit ja toimivat optimaalisesti niiden mukaan. Taloudellisen analyysin kannalta merkittävää on se, että kenkien tuotantofunktion muoto ei muuttunut, ainoastaan siirryttiin uuteen tasapainopisteeseen samalla funktiolla. Aidon ulkoiskustannuksen seurauksena tuotantofunktio siirtyy ja muotoutuu sosiaalisesti epäoptimaaliseen tilaan. Tällaisia aidolta ulkoisvaikutukselta näyttäviä vaikutuksia kutsutaan vale- eli pseudoulkoisvaikutuksiksi. Viner kutsui niitä pekuniaarisiksi eli rahallisiksi ulkoisvaikutuksiksi erotuksena teknologisista ulkoisvaikutuksista, joita nykytaloustieteessä pidetään aitoina ulkoisvaikutuksina.
Ulkoisvaikutukset julkishaitakkeina
Julkishyödykkeeksi kutsutaan hyödykettä, joka ei ole niukka, eli sen kuluttaminen ei vaikuta vähennä muiden mahdollisuutta kuluttaa sitä, ja joka on vapaasti saatavilla kun se on tuotettu, eli ketään ei voi estää kuluttamasta sitä. Yleinen esimerkki on julkinen puisto, jossa voi käyskennellä vapaasti ja joka ei kulu käytössä.
Vaihtoehtoinen tarkastelutapa haitallisille ulkoisvaikutuksille on niiden näkeminen julkishaitakkeina, siis julkishyödykkeinä joista on negatiivinen hyöty. Analysointi julkishaitakkeina tai ulkoishaittoina tuottaa useimmissa tapauksissa keskenään yhteneväiset tulokset. Seuraavassa taulukossa on esitetty eräs mahdollinen luokittelu ympäristöhaitoille niiden julkisuuden ja runsauden näkökulmasta (vrt. taulukko artikkelissa hyödyke).
Ulkoisvaikutusten hallinta
Taloustieteilijät Marshalista ja Pigousta alkaen ovat esittäneet lukuisia erilaisia ratkaisumalleja ulkoiskustannusten hallintaan. Seuraavassa tarkastellaan ensin millä ehdoilla ulkoisvakutusten osapuolet voivat päästä neuvotteluratkaisuun ilman viranomaisten väliintuloa. Sitten tutustuaan ulkoiskustannusten hinnanmäärityksen ongelmiin ja mahdollisiin ratkaisuihin.
Neuvotteluratkaisu ja Coasen huutokauppa
Yksi neuvotteluratkaisun muoto on ns. Coasen huutokauppa. Ronald Coase ehdotti, että ihmiset voisivat järjestää huutokauppoja tehokkaan lopputuleman saavuttamiseksi. Näin ulkoisvaikutukset voitaisiin poistaa ilman hallinnon puuttumista ja hallinnon rooli rajoittuisi huutokauppojen järjestämiseen ja niissä tehtyjen sopimusten valvomiseen. Coasen teoreemana tunnettu tulos tällaisten huutokauppojen optimaalisuudesta pätee vain kun
Jos Coasen huutokauppoja järjestettäisiin, ei Pigoun veroja voisi kantaa samaan aikaan, sillä ne johtaisivat sosiaalisesti epäoptimaaliseen lopputulokseen. Syynä on se, että oikein mitoitettu Pigoun vero siirtää saastuttajan tuotantofunktiota tavalla, joka jo yksin johtaa optimiin. Jos lisäksi käydään huutokauppaa, siirrytään pois optimista.
Teoriassa Coasen huutokaupat ovat oikein mitoitettua Pigoun veroa parempi ratkaisu jos ulkoishaitan kärsijä voi toiminnallaan vaikuttaa kärsimänsä haitan määrään ja jos yksittäisellä haitan kärsijöitä on vähäinen lukumäärä siten, että yksittäisen kärsijän osuus kokonaisvahingosta on merkittävä. Näin on siksi että teorian mukaan oikein mitoitettu Pigoun vero on yhtä suuri kuin kärsitty haitta ja kärsijä voisi koittaa manipuloida veron määrää ja siten ulkoishaitan kokoa.
Kuvitellaan esimerkiksi tilanne, jossa pesulayritys kärsii pesulassaan A läheisen tehtaan nokisaasteista, jotka likaavat pyykit. Pesulayritys voi käyttää myös pesulaa B, jossa haittaa ei ole, mutta jonne on korkeat kuljetuskustannukset. On ajateltavissa, että pesulayritys tarkoituksella lisäisi pyykin määrää pesulassa A, kasvattaen siten kärsimäänsä haittaa ja edelleen tehtaalta kannettua Pigoun veroa. Näin tehtaan pitäisi pienentää tuotantoaan enemmän kuin olisi sosiaalisesti optimaalista, eli ilman pesulayrityksen manipulointia. Pesulayritys hyötyisi kun sen pyykit pesulassa A säilyisivät puhtaampina. Käytännössä on harvinaista, että yhden saasteista kärsijän osuus haitoista olisi niin merkittävä, että manipulointiyrityksellä olisi merkityksellistä vaikutusta veron kokoon.
Korvausten ongelmallisuus ja epäsymmetrinen hinnoittelu
On mahdollista ajatella tilanne, jossa ulkoishaitan, esimerkiksi ilmansaasteen, aiheuttaja velvoitetaan korvaamaan vahingon kärsijöille täysimääräisesti kyseiset vahingot. Tällöin kohdataan kuitenkin uudenlainen ongelma: koska ihmiset saavat heidän preferenssejään vastaavan korvauksen haitoista (esim. hengitysvaivoista, likaantuneesta omaisuudesta, ym.), heillä ei ole enää kannustinta pyrkiä muuttamaan olosuhteita, esim. muuttamaan pois saastuneelta alueelta. Tavallaan siis päädytään tukemaan saasteille altistumista. Tästä syystä ulkoiskustannuksille täytyy sosiaalisesti optimaalisen lopputuloksen saamiseksi olla epäsymmetrinen hinnottelu: ulkoishaitan (hyödyn) aiheuttajalle hinnan pitää olla nollasta poikkeava ja aiheutettua haittaa (hyötyä) vastaava, mutta haitan kärsijälle (hyötyjälle) nolla. Tapa järjestää epäsymmetrinen hinnoittelu on Pigoun vero.
Coase on jopa esittänyt, että verottaa pitäisi saasteista kärsijöitä. Nämä aiheuttavat asuinpaikkavalinnallaan, hän päättelee, yritykselle velvoitteen saasteveron maksamiseen, jonka hän näkee ulkoiskustannuksena yritykselle. Baumol ja Oates kuitenkin näkevät vaikutuksen olevan pekuniaarinen eli valeulkoisvaikutus päättelyllä, jossa puhdas ilma nähdään saastutuksen vuoksi niukempana hyödykkeenä, jonka arvo nousee. Heidän mukaansa saastevero on nähtävä silloin puhtaan ilman hinnannousuna, eikä vero silloin aiheuta aitoa, teknologista ulkoisvaikutusta saastuttajalle.
Pigoun vero
Edellä selitettiin että optimaalinen ulkoisvaikutuksen hinnoittelu on epäsymmetristä: ulkoisvaikutuksen tuottaja maksaa tuottamastaan haitasta, mutta haitan kärsijälle ei voida maksaa kompensaatiota, kuluttajan kohtaamansa hinta on 0. Ulkoisvaikutuksen tuottajalle puolestaan hinta on nollasta poikkeava, jotta se ohjaisi hänen käytöstään. Osoittauttuu, että pareto-optimaalinen haittavero on yhtä suuri kuin verotettavan ulkoishaitan aiheuttama marginaalisen sosiaalisen vahingon arvo. Jos tuo arvo vaihtelee haitan aiheuttajasta toiseen, kuten usein on, täytyy optimaalisen veroasteenkin vaihdella. Käykö yksi veroaste vai tarvitaanko usein riippuu haitan luonteesta. Täydellisesti sekoittuvat haitat, esimerkiksi kasvihuoneilmiötä voimistava ilmakehän hiilidioksidi, voidaan verottaa pareto-optimaalisesti yhdellä veroasteella. Jos täydellistä sekoittumista ei tapahdu, esimerkiksi paikallisena laskeumana vahinkoa aiheuttavien saasteiden tapauksessa, optimaalinen verotus tapahtuisi saastuttajan mukaan vaihtelevalla veroasteella.
Julkiset tuet
Perinteiset julkishallinnon puuttumisen keinot ulkoisvaikutuksiin ovat keppi ja porkkana. Taloustieteilijöiden piirissä ajateltiin pitkään, että on puhtaasti poliittinen valinta kumpi keino valitaan, kannustimet vaikutusten vähentämiseksi (esimerkiksi suodatininvestointien tukeminen) vai rajoitukset (esimerkiksi saastemaksut), kummasta tahansa voisi periaatteessa muodostaa taloudellisesti tehokkaan järjestelmän. Kamien, Schwartz ja Dolbear kuitenkin osoittivat, että näin ei ole, vaan tukijärjestelmän puitteissa yrityksen saattaa kannattaa lisätä saastutustaan jos sillä voi ansaita lisää tukia.
Wenders on lisäksi tuonut esiin optioarvon erilaisuuden maksu- ja tukijärjestelmissä: jos yritys harkitsee päästöjä vähentävää investointia saastemaksujen vallitessa, se voi investointipäätöksellä pienentää tulevia maksuja, lykkäyspäätös taas tietää negatiivista kassavirtaa maksujen muodossa - lykkäämisestä ei ole hyötyä yritykselle. Jos taas käytössä on investointituet, lykkäyspäätös ei vaikuta juokseviin kuluihin, mutta yritys säilyttää option saada tuen myöhemminkin jos se päättää investoida. Tuon option yritys menettää investoimalla heti, option saa pitää vain lykkäämällä päätöstä.
On myös merkillepantavaa, että mikä tahansa veroaste saattaa olla riittävä tekemään saasteita vähentävistä investoinneista kannattavia liiketaloudellisin perustein - siis siten, että vältettyjen saastemaksujen nykyarvo muodostuu suuremmaksi kuin investointikustannus. Lisäksi tavoitetason alittamisesta palkitaan vieläkin alemmalla verolla. Sama ei päde tukiin. Oletetaan että valtio päättää tukea puhdistininvestointia k prosentilla niiden kustannuksista. Koska puhdistimet eivät tuota yritykselle mitään, vaan aiheuttavat vain kustannuksia, oli k mikä tahansa 100% pienempi luku, eivät puhdistimet muutu yritykselle kannattavaksi investoinniksi. Jollei yrityksellä ole voiton ohella muita motiiveja, esimerkiksi hyväntekeväisyys tai PR, ei mikään muu kuin täysimääräinen julkinen tuki saa sitä investoimaan saasteiden vähentämiseen.
Määräykset ja rajoitukset
Määräykset ja rajoitukset ovat taloudellisia kannustimia ja maksuja joustamattomampi tapa rajoittaa ulkoisvaikutuksia. Kun viranomainen määrää jonkin tietyn menetelmän ulkoisvaikutuksen välttäämiseksi, ei anneta mahdollisuutta luoville ratkaisuille ja jää vähemmän tilaa uusille innovaatioille. Toisaalta määräyksillä on vahvuutena juuri johonkin tiettyyn täsmälliseen ongelmaan pureutumisen mahdollisuus. Esimerkiksi kaupunkialueilla saattaa olla vaikkapa äänisaasteen paikallisella vaikutuksella eniten merkitystä, silloin on järkevää rajoittaa äänitasoja vain paikoissa jossa niistä on haittaa, ennemmin kuin esimerkiksi määrätä äänitason mukaan vaihteleva vero työkoneille.
Päästökauppa
Päästökauppa on suhteellisen uusi taloudellisen ohjauksen keino, johon kuuluvat saatuttajien myytävissä olevat päästökiintiöt. Se eroaa haittaveroista siinä, että julkinen valta ei päätä päästöjen hintaa vaan sallitun päästömäärän. Päästökiintiöitä saa kaupata muille, mikä haittaverojen tavoin ohjaa päästöt siihen tuotantoon ja toimintaan, jossa niistä on vähiten haittaa. Jos markkinatoimijoilla on käytettävissään kaikki olennainen informaatio, Pigoun vero ja päästöoikeuksien markkinahinta muodostuvat yhtä suuriksi. Ulkoisvaikutusten osalta järjestelmät ovat ekvivalentit. Ero on siinä, että jos päästöoikeudet on jaettu ilmaiseksi, niistä saa rahallista hyötyä niitä myyneet yritykset. Vero puolestaan menee yhteiskunnalle ja muiden verojen alentamiseen jos budjetti oletetaan vakioksi.
Päästökauppa voidaan osoittaa Pigoun veroa tehokkaammaksi sääntelyn keinoksi kahden ehdon vallitessa: (1) päästön aiheuttamisesta saadun hyödyn taso vaihtelee eri tuottajien kesken ja (2) päästöjen marginaalihaitta kärsijälle kasvaa jyrkemmin kuin päästön aiheuttamisen marginaalihyöty tuottajalle. Pigoun veron voidaan vastaavasti osoittaa olevan tehokkaampi kun marginaalihaitta kasvaa marginaalihyötyä loivemmin. Myös hybridijärjestelmä voi olla tehokkain ratkaisu silloin kun marginaalihyöty on tuntematon säätelijälle: päästökauppa yhdistettynä rangaistusmaksuun kiintiön ylittyessä ja palkkioon kiintiön alittuessa. Näin on siksi, että saastuttajalla on kannustin liioitella marginaalihyötyään Pigoun veron ja vähätellä päästökaupan vallitessa olettaen, että tietoa käytetään teorian mukaiseen kiintiön tai veron suuruuden määräämiseen.
Kokemuksia ulkoisvaikutusten hallinnasta
Vaikka Pigou ja Marshal ehdottivat päästöjen verottamista tehokkaimmaksi keinoksi torjua ulkoishaittoja jo vuosikymmeniä ennen ympäristöliikkeen nousua, on valtioiden pääasiallinen keino puuttua päästöihin silti ollut määräykset ja rajoitukset. Sittemmin verotuksen vaihtoehdoksi on kehitetty kaupattavien päästöoikeuksien järjestelmä, joka tietyin edellytyksi johtaa myös tehokkaaseen lopputulokseen. Empiiriset tutkimukset käytössä olevista julkisen vallan toimenpiteistä ovat osoittaneet taloudelliset ratkaisut rajoituksia ja määräyksiä pääsääntöisesti huomattavasti edullisemmaksi tavaksi rajoittaa saasteita.
Mustapäiden talo (Tallinna)
pienoiskuva|upright|Mustapäiden talo Tallinnassa. pienoiskuva|upright|Mustapäiden talon ovi. pienoiskuva|Killan suojeluspyhimyksen maurilaisen [[Pyhä Mauritius|Pyhä Mauritiuksen kuva.]]
Mustapäiden talo on renessanssityylinen rakennus Pikk -kadulla Tallinnassa, Viron pääkaupungissa. Rakennuksen nimi juontuu sen rakennuttajasta, Mustapäiden veljeskunnasta, joka oli Baltian hansakaupungeissa toiminut ulkomaalaisten, naimattomien kauppiaiden järjestö.
Tallinnan Mustapäiden talon edeltäjä oli keskiaikainen rakennus, jonka veljeskunta osti varhaisella 1500-luvulla. Veljeskunta toteutti rakennuksessa suuria uudelleenrakennustöitä 1500- ja 1600-lukujen vaihteessa, jolloin se sai renessanssihenkisen ulkonäkönsä. Vuonna 1908 rakennusta uudistettiin jälleen. Tuolloin sen sisätiloja uusittiin uusklassiseen tyyliin, ja samalla turmeltiin goottilaista tyyliä olevia sisätiloja. Talon ulko ovi on maalattu punaisen, vihreän ja kullan väreillä, ja oven päällä on killan suojeluspyhimyksen maurilaisen Pyhä Mauritiuksen kuva.
Aiheesta muualla
59.43889°N, 24.74672°W
Luettelo Rohanin kuninkaista
250px|pienoiskuva|oikea|Taiteilijan näkemys Rohanin lipusta. Tämä on luettelo Rohanin kuninkaista J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä Keski-Maassa. Kaikki vuosiluvut ovat Kolmatta Aikaa, paitsi kolmannen haaran osalta. Kaikki kuninkaat olivat samaa sukua, Eorlin huonetta, jaettuna kolmeen haaraan, kun kuningasta ei seurannut hänen suora, oma miespuolinen jälkeläisensä. Molemmissa tapauksissa kuninkaan sisarenpoika nousi valtaan.
Ubajärv
Ubajärv on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järvi sijaitsee loivassa painanteessa, jossa järven etelä- ja pohjoispäät ovat soistuneet. Järven pinta-ala on 38 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Siihen laskee kolme metsäojaa sekä entisen maatilan lyhyet pelto-ojat. Järven vanha laskuoja Vanaoja ei enää ole pidetty auki järven rantaan asti, vaan se tehtäviä hoitamassa on uusi ja varsin suoraksi kaivettu Ubajärven oja. Se yhtyy Ahelo jõgeen, joka on Suur Pehmejärven laskujoki. Ahelo yhtyy Mustajõgeen Kallasten kylän kohdalla. Järven valuma-alueen laajuus on 5,3 neliökilometriä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys 2,1 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00057 kuutiokilometriä eli 0,57 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä ja rannat ovat suota tai metsämaata lukuun ottamatta järven pohjoispäässä, missä rantaan ulottuu niittyjä.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma.
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Luontoarvoja
Järvessä kasvaa vaalealahnanruoho, joka on Pohjois-Euroopassa harvinaistunut viime vuosikymmeninä ja siinä elää hauki, särki, ahven, ruutana, suutari ja allikkosalakka. Järvi sisältyy Karulan kansallispuistoon (Karula rahvusparkiin).
Zurab Tsereteli
thumb|200px|Zurab Tsereteli (vas.) ja [[Eunice Kennedy Shriver.]]
Zurab Tsereteli (,, 4. tammikuuta 1934) on georgialaissyntyinen venäläinen kuvanveistäjä, taidemaalari ja arkkitehti. Hän on toiminut vuodesta 1997 Venäjän taideakatemian johtajana.
Tserteli valmistui Tbilisin taideakatemiasta. Vuonna 1978 hänet nimitettiin Brockroptin yliopiston professoriksi Yhdysvalloissa.
Tsereteli on Venäjän taideakatemian (vuodesta 1988), Moskovan Unescon tukisäätiön (1991) ja Unescon kansainvälisen taidetoimikunnan puheenjohtaja.
Tseretelin satametrinen Pietari Suuri -veistos Moskovassa on useaan otteeseen valittu maailman rumimpien monumenttien listalle, ja sitä on ehdotettu siirrettäväksi sen jälkeen kun Tseretelin suosija Moskovan pormestari Juri Lužkov erotettiin virastaan.
Ian Van Dahl
Ian Van Dahl oli belgialainen elektronista musiikkia tekevä yhtye, joka muodostui viidestä jäsenestä. Vuoden 2008 alussa yhtye ilmoitti hajoavansa, josta oli ollut runsaasti puhetta fanien keskuudessa jo pidempään. Yhtyeen hajoamisen tuloksena vokalisti Annemie Coenen ryhtyi soolouralle ja yhtyeen kolmannen albumin valmistuttua heinäkuussa 2007, se päätettiin julkaista Annemie Coenen debyyttialbumina, jonka tuottajana toimii yhtyeen jäsen Peter Luts.
Yhtyeen jäsenet ovat Annemie Coenen, Peter Luts ja David Vervoort, sekä tuottajat Christophe Chantzis ja Erik Vanspauwen. Luts ja Vervoort ovat myös työskennelleet Lasgo-nimisen house/trance-ryhmän kanssa.
Ian Van Dahl tunnetaan parhaiten kesähitistään "Castles In The Sky" (2001), joka sijoittui myyntilistoilla eri puolilla Eurooppaa erinomaisesti. Alkuperäinen versio kyseisestä kappaleesta sisälsi laulaja Martine Theeuwenin vokaalit, mutta Coenen korvasi hänet myöhemmin yhtyeessä, koska levy-yhtiö halusi enemmän ulkonäköä omaavan laulajan.
Muita Ian Van Dahlin menestyneitä tuotoksia ovat muun muassa kappaleet "Try", "Reason", "Will I?", "Believe", "I Can't Let You Go", "Secret Love" sekä "Inspiration".
Sinkkisormi
Sinkkisormi on DNA:ta sitovissa proteiineissa yleinen proteiinidomeeni. Klassisen sinkkisormen malli koostuu kahdesta kysteiiniä sisältävästä beetalevystä ja histidiiniä sisältävästä alfa-kierteestä. Kysteiini- ja histidiinitähteet sitovat domeenin keskelle sinkki-molekyylin. Steroidireseptoreissa samaa virkaa toimittaa neljä kysteiinitähdettä.
Sinkkisormiproteiinien mutaatiot aiheuttavat esimerkiksi nefroblastoomaa eli Wilmsin tuumoria (WT).
The Legend of Zelda -pelisarjan olennot
The Legend of Zelda -pelisarjan olennoista kertovia artikkeleita ovat
Kate Pierson
thumb|right|Kate Pierson Katherine Elizabeth "Kate" Pierson (s. 27. huhtikuuta 1948 Weehawken, New Jersey) on yhdysvaltalainen laulaja, kitaristi ja kosketinsoittaja. Hän on yksi The B-52's -yhtyeen perustajajäsenistä.
Metsäkartano
Metsäkartano on vuonna 1982 perustettu loma-, kurssi-, kokous-, retkeily- ja nuorisokeskus Rautavaaralla, Pohjois-Savossa. Etäisyyttä Rautavaaralle on 24 kilometriä. Päällystetty 7 kilometriä pitkä sivutie vie kartanon pihaan. Sen omistaa Rautavaaran kurssi- ja leirikeskussäätiö ja se on osa opetus- ja kulttuuriministeriön tukemaa valtakunnallista nuorisokeskusverkostoa.
Metsäkartano tarjoaa monentyyppistä majoitusta, ravintolapalveluja ja luonto-ohjelmapalveluja. Se sijaitsee kaukana pääteistä erämaassa Ylä-Keyrityn järven rannalla, joka on tunnettu hiekkarannoistaan. Laaja hiekkaranta uintimahdollisuuksineen on myös Metsäkartanon rannassa. Kartanolta käsin voi lähteä esimerkiksi melomaan, retkeilemään tai kalastelemaan ympäristöön. Kartanon ympäristöön on ilmestynyt useita geokätköjä. Melontareitti lähtee kartanolta Ylä-Keyritty-järveltä alaspäin Keyritty-jokea pitkin. Lähistön vesiin on istutettu lohikaloja. Kartanon lähellä on useita luontopolkuja. Retkeily- ja moottorikelkkareitit kulkevat sieltä eri suuntiin, kuten Tiilikkajärven kansallispuistoon. Lähistöllä sijaitsee myös nähtävyydet Pumpulikirkko ja Holinrotko.
Kate Pierson
Lisäksi Pierson on tehnyt yhteistyötä mm. Ramonesin, Iggy Popin, R.E.M:n ja Time of Orchidsin kanssa. Hän on japanilaisen superyhtye NiNan jäsen.
Piersonilla on ollut muutamia elokuvarooleja.
Nuori luotsi
thumb|250px|Annikki (Järnefelt) ja taiteilija Viklund (Hildén).
Kristiina Pohjonen
Kristiina Pohjonen (ent. Liisa Helena Laitela, o.s. Kumpulainen s. 19. lokakuuta 1956) on Maria Niemisen esittämä kuvitteellinen henkilö Salatuissa elämissä, jossa hän oli mukana vuodesta 2013 vuoteen 2016. Liisa Laitela on nähty sarjassa aiemmin Ismon hypnoosissa syksyllä 2009. Ismo kuvitteli Liisan myös puhuvan hänelle jouluaattona 2001 esitetyssä erikoisjoulujaksossa. Liisaa ääninäytteli Satu Rasila.
Nuori luotsi
Nuori luotsi (Den unge lotsen) on vuonna 1927 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, joka perustuu Yrjö Weijolan samannimiseen näytelmään. Elokuvan on ohjannut Erkki Karu, ja pääosissa ovat Lillan Järnefelt ja Joel Rinne, joka näytteli ensimmäistä kertaa valkokankaalla pääroolissa.
Kristiina Pohjonen
Perhe
Liisa Laitela oli naimisissa nuoruuden rakastettunsa Ismo Laitelan kanssa. Pari perusti perheen ja sai kaksi lasta, jotka nimettiin Kalleksi ja Miiaksi. Myöhemmin Miian pohtiessa abortin tekemistä kävi ilmi, että myös Kristiinalle oli ennen Miian ja Kallen syntymää tehty abortti, johon Ismo oli hänet painostanut. Perhe eli onnellista elämää, kunnes Ismon väkivaltaisuus ja Liisan syöpä ilmaantuivat kuvioihin. Liisa ei koskaan selvinnyt syövästä ja monia vuosia hänen uskottiin kuolleen. Todellisuudessa Liisa selvisi syövästä ja lavasti kuolemansa, koska ei halunnut palata takaisin väkivaltaisen miehensä luokse. Liisan lääkäri Heikki Pohjonen väärensi kuolintodistuksen ja hankki Liisalle uuden identiteetin. He menivät naimisiin ja Liisasta tuli Kristiina Pohjonen. Heikki ja Kristiina saivat tyttären nimeltä Sanni Pohjonen.
Nuori luotsi
Kaarle Halme ohjasi Nuoresta luotsista jo vuonna 1913 elokuvasovituksen, joka oli alkuperäisnäytelmälle uskollisempi kuin Karun ohjaama, sillä Karu muutti elokuvan lopun näytelmästä poikkeavaksi. Vanhempi versio on kuitenkin tuhoutunut, ja siitä on jäljellä vain muutamia valokuvia.
Elokuvan alkupuolella on näkymä Suursaaren aallonmurtajalta, jonka päässä näkyy pieni majakka. Monia muitakin kohtauksia on kuvattu Suursaarella, muun muassa rantanäkymiä ja kyläkujia Suurkylästä. Venettä lasketaan vesille Kiiskinkylässä. Loppupuolella on laaja maisemanäkymä yli 100 m korkealta Suursaaren Pohjoiskorkialta etelään. Elokuvassa esiintyvä kallioluoto on todellisuudessa Kirkkonummen Porkkalan edustalla sijaitseva Rönnskär, jonka tunnistaa muun muassa majakasta, joka jäi pois käytöstä 1928. Saarella toimi 1970-luvun loppupuolelle saakka luotsiasema. Tämän jälkeen saari on ollut puolustusvoimien hallussa ja se kuului Mäkiluodon linnakkeeseen. Saarella toimii myös yksi Suomen vanhimmista lintuasemista.
Kristiina Pohjonen
Salaisuus paljastuu
Ismon sairastuttua syöpään palasi Kristiina takaisin Pihlajakadulle tukemaan poikaansa Kallea. Ulkomailla asuessaan Kalle oli saanut selville äitinsä elävän, mutta he olivat sopineet salaavansa asian Ismolta. Myös Sannilta pimitettiin tieto Kristiinan entisestä elämästä Liisana. Ulla Taalasmaa kohtasi Kristiinan Pihlajakadulla, tunnisti tämän Liisaksi ja pyörtyi. Myöhemmin Ulla meni kertomaan sairaalassa syöpähoidoista toipuvalle Ismolle saaneensa viestin rajan takaa Ismon kuolleelta Liisa-vaimolta. Kristiina meni itse katsomaan Ismoa sairaalaan, jolloin Ismo heräsi ja näki kuolleeksi luulemansa Liisa-vaimon. Totuus paljastui Ismolle, kun hän oli toipunut syövästä. Ismo marssi Kristiinan ja Sannin kotiin ja kertoi Sannille tämän äidin entisestä elämästä. Ismo ja Sanni vaativat selityksen kaikkeen. Sanni, joka suuttui äidilleen, muutti Ismon ja Kallen luokse Pihlajakadulle. Myöhemmin monien mutkien kautta koko perhe sai sovittua riitansa ja muutti Ismon asuntoon ollakseen perhe.
Nuori luotsi
Suomessa aloitettiin vuonna 1972 vanhojen suomalaisten nitraattipohjaisten elokuvien restaurointi, ja Nuori luotsi oli pelastetuista elokuvista ensimmäinen.
Kristiina Pohjonen
Uusi alku
Kristiina ja Ismo alkoivat tapailla toisiaan Ismon syöpähoitojen jälkeen, mutta Ismo tapaili myös samaan aikaan Helena Kuulaa. Naiset suuttuivat Ismolle, mutta lopulta Ismo valitsi Kristiinan. Kristiinan piti muuttaa Ismolle väliaikaisesti, mutta Ismo sabotoi tämän asuntokaupat ja voitti naisen puolelleen. He lämmittelivät vanhaa suhdettaan ja Kristiina sai myös lapsenlapsen, Ilja Pohjosen (nyk. Taalasmaa), jonka äiti Sanni on. Vaikka Ismo ei olekaan Iljan biologinen isoisä, Sanni on antanut Ismolle luvan olla Iljalle isoisä.
Nuori luotsi
Juoni
Kesän koittaessa kylään saapuu taidemaalari Viklund, joka ihastuu Annikkiin. Luotola ei hetkeen pysty pitämään uutta kilpakosijaa poissa naisen ympäriltä, sillä hän joutuu lähtemän Kalliosaaresta työtehtävien vuoksi. Taidemaalari huomaa tilaisuutensa tulleen ja alkaa entistä pontevammin liehitellä Annikkia.
Kristiina Pohjonen
Uusi alku
Tammikuussa 2016 Sannille ja Kristiinalle tuli riita, jonka seurauksena Sanni tönäisi Kristiinaa ja Kristiina löi päänsä. Tämän seurauksena Kristiina menetti muistinsa ja eli aikaa, jolloin oli Liisa Laitela. Hän ei muistanut Sannia ja Iljaa ja luulee Miian olevan elossa. Kalle ja Ismo on pimittivät Miian kuolemaa aika pitkään. Kalle ehdottikin, että Kristiina vietäisiin mielisairaalaan, mutta tähän ei Ismo suostunut. Helmikuun 23. päivänä vuonna 2016 muistinsa menettänyt Kristiina uskoi näkevänsä Miian kauppakeskuksessa, mistä kuultuaan Kalle järjesti Kristiinalle jo mielisairaalapaikan. Kun Ismo ja Kalle tulivat kotiin, Kristiina ilmoitti, että hänellä on yllätys Ismolle ja Kallelle. Ismo uteli yllätyksestä, johon Kristiina vastasi: "Miia tietenkin". Samalla Miian näköinen henkilö käveli keittiöstä perheen luokse. Tästä Ismo ja Kalle yllättyivät toden teolla ja Ismo pyörtyi. "Miia" paljastui kuitenkin Kirsi Huoviseksi, joka oli töissä vaatekaupassa. Kalle pyysi Kirsiä muuttamaan pois Helsingistä maksamalla muuton kustannukset. Kirsi muutti Italiaan ja valehteli Kristiinalle, että Miia olisi saanut työtarjouksen sieltä. Hän siis esitti Kristiinalle koko ajan olevansa Miia. Myöhemmin Kristiina tuli vielä raskaaksi Ismolle hedelmöityshoitojen avulla.
Nuori luotsi
Arviot
Aikalaiskriitikot olivat suopeita Nuorelle luotsille. Helsingin Sanomat mainitsi ansioksi teoksen tasaisuuden, mutta toisaalta piti sitä psykologisesti liian ohuena. Aamulehti piti elokuvaa Weijolan näytelmään nähden onnistuneena. Näyttelijät saivat kiitosta, tosin Hildénin jäykkyydestä esitettiin huomautuksia. Vuoden 1984 televisioesityksen yhteydessä kriitikot kehuivat Nuoren luotsin komeaa maisemakuvausta ja entisaikain maailmankuvan esiintuontia.
Huomioita
Nuori luotsi kuvattiin 27. heinäkuuta 1927 – 11. lokakuuta 1927. Lillan Järnefelt oli kirjailija Arvid Järnefeltin tytär. Hän oli hankkinut kokemusta näyttelijäntyöstä Saksasta ja Tanskasta. Nuoren luotsin erikoisuudeksi on mainittu sen välitekstien taiten piirretyt pohjakuvat. Teoksen yleisövastaanotto oli hyvä, tosin kuitenkin ensi-iltavuotensa uusien näytelmäelokuvien heikoin Suomessa.
Kristiina Pohjonen
Uusi alku
Sanni joutui esittämään Ismon sukulaistyttöä pitkään Kristiinalle. Kristiina myös pyysi Sannia ja Iljaa muuttamaan pois Laiteloilta ja niin Sanni muutti aluksi veljensä Kallen luo ja sen jälkeen Taalasmaille. Lopulta hän ei jaksanut sitä, että Kristiina ei muista häntä. Huhtikuun 2016 lopulla esitetyssä jaksossa hän meni kertomaan Kristiinalle itse, että on tämän tytär. Kristiina ei uskonut, joten Sanni vei Kristiinan Miian haudalle ja paljasti, että Miia kuoli aivokasvaimeen monia vuosia sitten. Hautausmaalla Kristiina yhtäkkiä tunsi jotain mahassaan ja vaikeroi. Sanni hälytti ambulanssin paikalle ja myöhemmin sairaalassa selvisi, että Kristiina sai keskenmenon järkyttyessään Sannin uutisista hautausmaalla. Pian sairaalasta kotiin päästyään Kristiina muisti kaiken ja ollessaan Kallen kanssa Laiteloilla he kuulivat, kun käytävässä Ismo huusi Sannille ja syytti tätä Kristiinan keskenmenosta. Kristiina tuli ulos asunnostaan ja käski Ismon jättää tyttärensä rauhaan. Siinä hetkessä Kristiinan muisti palautui takaisin.
Myöhemmin Kristiinalla oli Aki Nikkisen kanssa salasuhde, joka kuitenkin päättyi, kun Kristiina luuli Akin olevan hänen kanssaan vain ärsyttääkseen Ismoa. Menetettyään työpaikkansa Mariannan juonittelun seurauksena Kristiina päätti muuttaa takaisin Hämeenlinnaan.
Suomen urheilu 1979
Suomen urheilu 1979 käsittelee vuoden 1979 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Naisten listalla kuusi parasta olivat:
Tylochromis microdon
Tylochromis microdon on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva erittäin uhanalainen kalalaji.
Koko ja ulkonäkö
Tylochromis microdon voi kasvaa korkeintaan 15,2 senttimetrin mittaiseksi. Lajilla on selkäevässään 14–15 piikkiruotoa ja 12–15 nivelruotoa, peräevässään seitsemän nivelruotoa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Tylochromis microdonia tavataan endeemisenä eli kotoperäisenä Kongon demokraattisesta tasavallasta. Varmoja havaintoja lajista on tehty ainoastaan Tumba-järvestä, mutta myös Mai-Ndombe-järvestä on muutamia kyseenalaisia havaintoja. Ravinnokseen laji käyttää pääasiassa vesikasveja ja selkärangattomia.
Uhanalaisuus
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut Tylochromis microdonin vuonna 2010 erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Syynä tähän on lajin suppea levinneisyys sekä kannan koko. Lajin uhkia ovat muun muassa kaivosteollisuus sekä kalastus.
Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1997
Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1997 olivat ensimmäiset alle 23-vuotiaiden EM-kilpailut. Ne järjestettiin Paavo Nurmen stadionilla Turussa, Suomessa 10.–13. heinäkuuta 1997.
Kilpailuihin osallistui 652 urheilijaa 37 eri maasta.
Créhen
Créhen (bretoniksi Krehen) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Arguenonjoen varrella, lähellä Englannin kanaalin rannikkoa, noin 18 kilometriä Dinanin kaupungista luoteeseen.
pienoiskuva|vasen|Näkymä linnasta Arguenonjoen suuhun Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikaisen linnan Château du Guildon rauniot. Linna on rakennettu Arguenonjoen varrelle kohtaan, missä joki laskee mereen. Linnasta on pysytty hallitsemaan joen sekä rannikon liikennettä.
Särkijärvi (Ähtäri)
Särkijärvi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä ja Soinissa Mäkikylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,4 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Tyystänjoen valuma-alueeseen (35.475) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 192,8 metriä mpy.
Head-Smashed-In Buffalo Jump
thumb|240px|Head-Smashed-In Buffalo Jump