cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peter Skellern
Ura
Vuonna 1978 Skellernillä oli pieni hitti 1930-luvun laululla "Love is the Sweetest Thing" (taustalla oli Grimethorpe Colliery Band), ja hän sai Music Trades Associationin palkinnon parhaasta "middle of the road" -tyylisestä laulusta.
Vuonna 1981 hän kirjoitti, sävelsi ja esitti musiikkia BBC:n musiikkipitoisessa sarjassa Happy Endings. Kaksi vuotta myöhemmin hän isännöi televisiossa Private Lives -keskusteluohjelmaa. Hän sanoitti laulun "One More Kiss, Dear" vuoden 1982 elokuvaan Blade Runner. Vuonna 1984 Skellern esitti tunnuslaulun London Weekend Televisionin sarjassa Me and My Girl. Samana vuonna hän perusti yhtyeen nimeltään Oasis yhdessä sellisti Julian Lloyd Webberin ja Mary Hopkinin kanssa. Ryhmä julkaisi nimisensä albumin vuonna 1984 Warner Bros. Records -merkillä. Levy myi hopeaa. He esiintyivät myös televisiossa, mutta suunniteltu konserttikiertue peruuntui Mary Hopkinin sairastuttua.
Vuonna 1987 Skellern kirjoitti ja esitti teemamusiikin ja -laulun Yorkshire Televisionin sarjaan Flying Lady.
Skellern näytteli Carter Brandonia BBC:n radiolle sovittamassa Peter Tinniswoodin kirjoittamassa tarinassa Uncle Mort’s North Country. Tuottajana toimi Pete Atkin.
Skellern on tehnyt yhteistyötä Richard Stilgoen kanssa kabaree- ja musikaalikomedioissa – tuloksena muun muassa sellainen koominen laulu kuin "Joyce the Librarian". He ovat julkaisseet kolme live-albumia: A Quiet Night Out, By the Wey ja Who Plays Wins.
Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistys
Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistys r.y. (KLYY) (The Kuopio Naturalists' Society) on suomalainen luonnonsuojeluyhdistys. Yhdistys perustettiin 1896 ja se on Suomen vanhin luonnonsuojeluyhdistys, sekä toiseksi vanhin suomenkielinen luonnontieteellinen seura. Se kuuluu Suomen luonnonsuojeluliittoon Pohjois-Savon luonnonsuojelupiirin kautta.
Peter Skellern
Ura
2000-luvulla Skellern on kirjoittanut kuoromusiikkia. "Waiting for the Word" sai ensiesityksensä BBC:n Songs of Praise -ohjelmassa 19. elokuuta 2001. Tämän lisäksi voidaan mainita teokset Six Simple Carols ja The Nativity Cantata. Jälkimmäisen Skellern teki Hemel Hempsteadin Aeolian Singers -kuorolle. Kuoro esitti teoksen ensi kerran vuonna 2004 ja teos on sittemmin levytetty.
Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistys
Yhdistyksen toimenkuvaan kuuluu muun muassa luonnontutkimusten rahoittaminen ja retkien järjestäminen. KLYY on perustanut Kuopion luonnontieteellisen museon kokoelmat vuonna 1897. Kokoelmat siirtyivät Kuopion kaupungille vähitellen 1970–1980-lukujen aikana. KLYY omistaa luonnonsuojelualueita Maaningan Korkeakoskella, Nilsiän Pisalla ja Rautalammin Kokkokalliolla. Yhdistys jakoi rahastostaan apurahoja vuonna 2019 lähes 50 000 euroa. Suurimpia ovat Lehtori Betty Väänäsen apurahat, joita jaetaan genetiikan tutkijoille ja opiskelijoille.
KLYY:n taidekokoelmien ensimmäinen teos oli kunniajäseneksi kutsutun taiteilija Ferdinand von Wrightin vuonna 1898 yhdistykselle lahjoittama taulu Teeriä huurteisella rannalla. Taidekokoelma on suurelta osin lahjoitettu Kuopion taidemuseolle 1990-luvulla. Valokuvaaja Viktor Barsokevitšin negatiivikokoelma lahjoitettiin kaupungille vuonna 1985 ja sen innoittamana Kuopioon perustettiin VB-valokuvakeskus.
Peter Skellern
Ura
Skellern kuoli aivokasvaimeen 69-vuotiaana 17. helmikuuta 2017.
Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistys
Nykyisiin kunniajäseniin kuuluu mm. presidenttipari Martti ja Eeva Ahtisaari, jotka 1950-luvulla toimivat yhdistyksen nuorten jaostossa.
Vuonna 2019 KLYY:ssä yli 1 400 jäsentä, joista monet kuuluivat myös yhdistyksen eri harrastusaloja edustaviin jaostoihin ja toimintaryhmiin. Niistä suurimpia ovat Lintuyhdistys Kuikka ja Savon Sieniseura.
KLYY:n puheenjohtajana vuonna 2020 toimii biologi Petri Nieminen.
Curry
thumb|250px|[[Kanaa currykastikkeessa]] Curry tai karri on Intian brittiläisten siirtomaaisäntien kehittämä kuiva maustesekoitus, jonka tarkoitus oli helpottaa intialaistyylisten ruokalajien tekemistä kotona Euroopassa. Alun perin sana tulee tamilin kielen sanasta kari, joka tarkoittaa kastiketta, ja kuvasi tyypillisiä eteläintialaisia liha- tai kasvisruokalajeja, joita syödään riisin kanssa. Nimeä käytetään myös eteläintialaisista maustesekoituksista, joissa on currylehtiä.
Curryn reseptit vaihtelevat suuresti. Tyypillisiä curryn ainesosia ovat kuitenkin korianterin siemenet, kurkuma, jeera eli juustokumina, ruskeat sinapinsiemenet, kardemumma, muskotti, chili, kaneli ja laakerinlehti. Ominaisen värinsä se saa maustekurkumasta.
Thermopýles
38.80528°N, 22.56278°W pienoiskuva|260px|Thermopýles eli Thermopylai. Thermopýles, antiikin Thermopylai (, ”Lämpimät portit”; ), on sola, joka johtaa Thessaliasta Keski-Kreikkaan. Se kulkee Kallídromo-vuoren ja Egeanmereen kuuluvan Maliakóslahden välistä. Sola tunnetaan ennen kaikkea Thermopylain taistelun tapahtumapaikkana. Paikan maantiede on kuitenkin muuttunut monin tavoin tämän jälkeen.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|220px|Thermopylain rantaviiva Thermopylain taistelun aikaan vuonna 480 eaa. verrattuna nykyiseen rantaviivaan.
Thermopýles sijaitsee Lamían kunnan alueella Fthiotiin alueyksikössä noin 136 kilometriä luoteeseen Ateenasta. Kallídromo-vuori sijaitsee solan lounaispuolella. Pohjoispuolella virtaa Spercheiós-joki. Nykyisin solassa on Thermopýles-niminen kylä. Sola on saanut nimensä sen lähellä olevista lämpimistä lähteistä.
Thermopýles on ennemmin rantakaistale vuoren ja meren välissä kuin varsinainen sola. Sen pituus on noin kuusi kilometriä ja leveys nykyisin noin kaksi kilometriä. Antiikin aikana sola oli kapeampi, kapeimmillaan oletettavasti alle 100 metriä. Se on kuitenkin vuosisatojen kuluessa leventynyt huomattavasti Spercheiós-joen virtauksen aiheuttaman rannikon liettymisen seurauksena.
Herodotoksen mukaan solassa oli antiikin aikana yhteensä kolme kapeampaa kohtaa. Näistä kapein oli ilmeisesti keskimmäinen. Se on linnoitettu useissa vaiheissa. Eräs vaihe oli niin kutsuttu fokislaisten muuri 500-luvulla eaa. Läntinen kapeikko sijaitsi lähellä Asopós-jokea ja antiikin Anthelen kaupunkia. Itäinen kapeikko sijaitsi lähellä antiikin Alpenoin kylää, joka tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 426 eaa.
Historia
pienoiskuva|230px|Lämpimät lähteet, joiden mukaan sola on saanut nimensä.
HMS Agincourt (1914)
HMS Agincourt oli Britannian kuninkaallisen laivaston taistelulaiva ensimmäisessä maailmansodassa, jonka aikana se osallistui muun muassa Skagerrakin taisteluun.
Hankinta
Brasilian hallitus tilasi aluksen nimellä Rio de Janeiro Armstrongin Elswickin telakalta, missä köli laskettiin jo marraskuussa 1906. Suunnitelmiin tehdyt muutokset keskeyttivät kuitenkin rakentamisen. Köli laskettiin toistamiseen 10. tammikuuta 1910 ja vielä muutettujen J. R. Perrettin tekemien suunnitelmien pohjalta 14. syyskuuta 1911 telakkanumerolla 792. Alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1913 ja valmistui 25. elokuuta 1914.
Kumista saatujen tulojen romahtaessa ja Argentiinan kanssa olevien kiistojen lientyessä alus asetettiin myyntiin. Brasilian hallituksen edustajan Rotschildin saatua ohjeet aluksen myynnistä Venäjä, Italia, Ranska, Kreikka ja Osmanien valtakunta esittivät kiinnostuksensa. Viimeksi mainittu osti aluksen 1,2 miljoonalla punnalla sekä lupauksella maksaa aluksen viimeistelyn, mikä nosti lopullisen hinnan noin 3 miljoonaan puntaan. Se nimettiin samalla Sultan Osman I:ksi. Aluksen valmistuessa juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa Britannia pakkolunasti 2. elokuuta 1914 aluksen ainoastaan vuorokautta ennen luovutusta estääkseen siirron mahdollisen vihollisen haltuun.
Alus nimettiin HMS Agincourtiksi ja se liitettiin Suureen laivastoon. Alukselta poistettiin P- ja Q-tornien välinen siltarakenne ja samalla vähennettiin veneiden määrää etukannella. Taaempi kolmijalkainen masto muutettiin yksijalkaiseksi 1916 ja se poistettiin seuraavana vuonna kokonaan.
Thermopýles
Historia
Koska sola oli keskeinen kulkureitti, sen alueella käytiin historian kuluessa myös lukuisia taisteluita. Niistä kuuluisin on vuonna 480 eaa. käyty Thermopylain taistelu, jossa Spartan kuninkaan Leonidaan johtamat kreikkalaiset taistelivat ylivoimaista persialaisarmeijaa vastaan. Kreikkalaiset ryhmittyivät solaan persialaisten armeijaa vastaan, koska tiesivät näiden joutuvan kulkemaan solan kautta. Toiseksi kapea sola esti persialaisia hyödyntämästä suurta armeijaansa täysipainoisesti, ja sitä oli mahdollista suojata pienemmälläkin armeijalla. Tarkoitus oli estää persialaisten pääsy etelämmäksi, kuten Ateenaan.
HMS Agincourt (1914)
Hankinta
Brasilia suunnitteli 1914 korvaavansa myymänsä aluksen samoin Armstrong Whitworthilta tilattavalla aluksella nimeltä Riachuelo, jonka rakennustyötä ei kuitenkaan koskaan edes aloitettu.
Thermopýles
Historia
Myöhemmin 300-luvulla eaa. Thermopylaissa käytiin taisteluja kreikkalaisten ja Makedonian valtakunnan armeijan välillä. Vuonna 279 eaa. kreikkalaiset sotivat siellä gallialaisia vastaan ja vuonna 191 eaa. roomalaisia vastaan.
HMS Agincourt (1914)
Palvelus
Agincourt liitettiin 7. syyskuuta 1914 Suuren laivaston 4. taistelulaivalaivueeseen. Skagerrakin taistelussa alus kuului 1. taistelulaivalaivueen 6. viirikköön ampuen 144 laukausta 12 tuuman pääaseillaan ja 111 laukausta kuuden tuuman apuaseillaan. Alukseen ei taistelussa osunut. Alus siirrettiin 2. taistelulaivalaivueeseen. Sodan päätyttyä alus oli 1919–1921 poistolistalle, mutta se palautettiin 1921 palvelukseen koetehtäviin Rosythissa.
Thermopýles
Historia
Alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia muun muassa vuonna 1939. Niissä on löytynyt linnoitteita useilta eri aikakausilta sekä muun muassa roomalaisen ja bysanttilaisen ajan hautoja. Thermopýlesin kylän lähellä Kolonóksen kukkulalla on nykyisin Leonidaan ja 300 spartalaisen muistomerkki. Se pystytettiin 1950-luvulla Thermopylain taistelun loppuvaiheen taistelupaikalle. Paikka on tunnistettu sieltä löytyneistä lukuisista rauta- ja pronssikeihäistä, joista monet ovat itäistä tyyppiä.
Conanicut Island
Conanicut Island on saari Narragansettinlahdessa Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Saari on kytköksissä Rhode Islandin saarella sijaitsevaan Newportin kaupunkiin Claiborne Pell Newport Bridgen kautta, ja mantereella sijaitsevaan North Kingstownin kaupunkiin Jamestown-Verrazzano Bridgen kautta. Saaren pinta-ala on 24,46 neliökilometriä, ja siellä asuu noin 5 600 ihmistä.
Aseveljeys
Aseveljeys on ihmissuhde ja siihen liittyvä yhteenkuuluvuuden tunne, asevelihenki, joka syntyy ja vallitsee osapuolten välillä eri tavoin jaetun sotakokemuksen, erityisesti rintamakokemuksen, perusteella. Aseveljeyden osapuolet ovat siis pääsääntöisesti sotilaita. Heitä kutsutaan aseveljiksi. Aseveljeys on sosiaalinen ilmiö, johon yleensä liitetään yhteenkuuluvuus, keskinäinen luottamus ja auttaminen. Suppeimmillaan aseveljeys vallitsee taistelijaparin kesken. Aseveljeys voi myös vähentää sosiaalisia eroja esimerkiksi ikä- tai yhteiskuntaluokkien edustajien välillä. Laajemmin ymmärrettynä kyse voi olla kokonaisten sodan kokeneiden ikäluokkien yhteenkuuluvuuden tunteesta. Aseveljeys-sanaa käytetään myös valtioiden sodanaikaisesta liittolaisuudesta puhuttaessa.
Samaan joukko-osastoon kuuluvat saattoivat vahvistaa yhteenkuuluvuuden tunnettaan suunnittelemalla ja ottamalla käyttöön erityisiä asevelimerkkejä.
Käsitteitä aseveljeys ja asevelihenki on alettu Suomessa viimeistään talvi- ja jatkosodan jälkeen käyttää myös ironisessa merkityksessä. Väinö Linnan romaanissa Tuntematon sotilas sotamies Rahikainen osoittaa Riitaojalle, missä hänen aseveljen auttamishalunsa rajat kulkevat: ”Lopulta täytyi Rahikaisen ottaa Riitaojan kiväärikin, sillä mies ei muuten kyennyt jatkamaan. Siitä huolimatta Rahikainen ei malttanut olla sanomatta: – Koitahan, jos saisit voatteesi kulukemaan. Miulla tuo asevelihenki ei ennää niijen kantamiseen riitä.” Suomalaisessa sotilasslangissa on käytetty sanaa asevelikorjaamo tarkoittamaan sotasairaalaa ja sodan jälkeen varuskuntasairaalaa.
Irving Stone
Irving Stone (14. heinäkuuta 1903 – 26. elokuuta 1989) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Häntä on kutsuttu elämäkertahistorian lajityypin luojaksi, ja hänen elämäkerrallisten romaaniensa aiheina ovat muun muassa Vincent van Gogh, Michelangelo, Charles Darwin, Camille Pissarro, Sigmund Freud ja John Adams. Teokset ovat kokonaisvaltaisia ja tunnepitoisia kuvauksia päähenkilöistään ja heidän sielunmaisemastaan, ja ne perustuvat hyvin tarkkaan tutkimustyöhön.
Ari Jalonen
Ari Kristian Jalonen (s. 5. joulukuuta 1974 Pori) on suomalainen entinen kansanedustaja. Hänet valittiin vuonna 2008 Porin kaupunginvaltuustoon ja vuonna 2011 eduskuntaan kolmanneksi suurimmalla äänimäärällä Satakunnasta. Hän oli myös Porin kaupunginhallituksen toinen varapuheenjohtaja. Ammatiltaan hän on paloesimies.
Irving Stone
Elämä ja ura
Irving Stonen oikea nimi oli Irvin Tenenbaum. Hän syntyi Kaliforniassa ja valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta maisteriksi vuonna 1924.
Ari Jalonen
Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa hän asettui ehdolle sitoutumattomana ehdokkaana kokoomuksen listalta, mutta ei tullut uudelleenvalituksi.
Irving Stone
Elämä ja ura
Stonen esikoisteos on taidemaalari Vincent van Goghista kertova elämäkertaromaani Hän rakasti elämää (Lust for Life, 1934). Van Goghin veljelleen kirjoittamiin kirjeisiin perustuva muotokuva vie lukijan hyvin lähelle Van Goghin työskentelytapaa. Kirjasta tehtiin vuonna 1956 suosittu samanniminen elokuva. Stone kokosi lähdemateriaalina käyttämänsä kirjeet myöhemmin yhteen kirjaksi Kirjeitä veljelleni (1937).
Ari Jalonen
Poliittinen ura
Jalonen oli vaaleissa 2011 yksi Jussi Halla-ahon ennen vaaleja suosittelemista niin sanotulle ”Halla-ahon listalle” kuuluneista ehdokkaista. Kesäkuussa 2017 Jalonen loikkasi Siniseen tulevaisuuteen. Hän asettui kevään 2019 eduskuntavaalissa ehdokkaaksi kokoomuksen listalta sitoutumattomana. Hänen tarkoituksenaan oli liittyä ensin kokoomuksen eduskuntaryhmään, mutta siirtyä pääministerin valinnan jälkeen siniseen ryhmään. Hän sai 614 ääntä ja putosi eduskunnasta muiden sinisten tavoin.
Irving Stone
Elämä ja ura
Stonen toinen suurteos, kuvanveistäjä Michelangelon elämäkerta Michelangelo (The Agony and the Ecstasy) ilmestyi vuonna 1961. Romaania valmistellessaan Stone asui useita vuosia Italiassa, missä hän työskenteli marmorilouhoksessa ja opetteli itse työstämään marmoria. Romaanista tehtiin Hollywood-elokuva Tuska ja hurmio (1965). Stone julkaisi myös romaania varten käännättämänsä Michelangelon 495 kirjettä erillisenä kirjana.
Stonea avusti kirjojensa tutkimustyössä Kalifornian yliopiston kirjaston päätutkija Esther Euler, jolle moni Stonen kirjoista on omistettu. Stonen vaimo Jane toimitti miehensä kirjat julkisuuteen.
Tomislav Marić
Tomislav Marić (s. 28. tammikuuta 1973 Heilbronn) on kroatialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Marić debytoi Kroatian maajoukkueessa 2002. Hän on pelannut yhdeksän maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Al Jolson
Tausta
Asa Yoelson syntyi juutalaisessa Seredziuksen kylässä Venäjän keisarikunnassa nykyisen Liettuan alueella. Hänen syntymästään ei ole dokumentaatiota, mutta hän itse on ilmoittanut syntymäpäiväkseen 26. toukokuuta 1886. Hän oli ortodoksijuutalaisen pariskunnan, Moshe ja Naomi Yoelsonin, neljäs eloonjäänyt lapsi. Moshe opetti poikansa laulamaan selkeästi ja kuuluvasti, koska hän toimi myös juutalaisen seurakunnan kanttorina.
Moshe-isä opiskeli rabbiksi 1890 ja muutti Yhdysvaltoihin. Vaimo ja perhe seurasivat perässä 1894 Moshen saatua toimen Washington D.C.:n seurakunnan johtajana. Vuotta myöhemmin Naomi kuoli Asan ollessa 8-vuotias.
Vastoin isänsä tahtoa Asa ja hänen Hirsh-veljensä opettelivat ragtimea ja esiintyivät pian kaupungin kaduilla ja saluunoissa. He muuttivat myös nimensä; Asasta tuli Al ja Hirsh-veljestä Harry. Pojat karkasivat kotoa useita kertoja ja halusivat kiihkeästi viihdealalle.
Elämä ja ura
Al alkoi laulaa kiertävässä sirkuksessa 1899 ja vuodesta 1901 lähtien hän kiersi burleski- ja vaudeville-esityksissä. Al ja Harry onnistuivat saamaan kiinnityksen karkeaan komediaan nimeltä The Hebrew and the Cadet, ja he vaihtoivat myös nimensä Joelsoniksi, joka myöhemmin mukautui entistä vähemmän etniseksi Jolsoniksi.
Vuonna 1904 Al aloitti minstrel show -koomikkona ilmeisesti alan veteraanikoomikko James Francis Dooleyn ehdotuksesta. Numerosta tuli yleisönsuosikki, ja Al sai kiinnityksen vaudevillen Orpheum-kiertueelle. Jolsonille esiintyminen afroamerikkalaisen naamion takana edusti vapautumista esityspaineista. Vuonna 1906 hän siirtyi soolouralle. Hän esiintyi edelleen mustana miehenä mustassa puvussa ja kengissä, valkoisissa hansikkaissa ja sukissa. Hän oli aikansa vaudeville-tähtiä.
Jolsonin Broadway-debyytti tapahtui musikaalissa La Belle Paree 20. maaliskuuta 1911, jossa esiintyi useita vaudeville-tähtiä. Alkujännityksestä selvittyään hän alkoi "varastaa" nelituntisen show’n päähuomiota vähitellen yleisöltä. Musikaali oli hänen läpimurtonsa Broadwaylle. Jolson oli myös ensimmäisessä avioliitossaan noina aikoina Henrietta Kellerin kanssa (1907–18). Avioliitto päättyi eroon. Vuosina 1922–26 hän oli naimisissa Ethel Detmar -nimisen kuorolaulajattaren kanssa.
thumb|left|Jolson minstrel-show-roolissa musikaalissa Robinson Crusoe (1916). Vuonna 1927 Jolson esiintyi pääosassa maan ensimmäisessä äänielokuvassa The Jazz Singer ja heti seuraavana vuonna elokuvassa The Singing Fool. Jälkimmäisessä elokuvassa Jolson esitti menestyshittinsä Sonny Boy. Elokuvaurallaan Jolson vaikutti enimmäkseen Hollywoodissa. Hän myös sävelsi iskelmiä, kuten California, Here I come ja Me and My Shadow. Jolson avioitui vuonna 1928 laulaja-tanssijatar Ruby Keelerin kanssa. Liitto päättyi eroon vuonna 1940.
1930-luvun alussa Jolson palasi Broadwaylle elokuvauran hiljennyttyä, mutta esitys floppasi. Hän esiintyi myös radiossa, mutta palasi vuosikymmenen puolivälissä elokuviin. 1940-luvun alussa hän palasi taas Broadway-musikaalin pariin ja toimi sodan aikana viihdytyskiertueilla. Vuonna 1944 hän avioitui neljännen kerran, Erle Galbraithin kanssa. Sodan jälkeen hän esiintyi jälleen elokuvissa ja vuoden 1946 omaelämäkerrallisesta elokuvasta Al Jolson (The Jolson Story) tuli suurmenestys, mikä vaikutti myös hänen levymyyntiinsä merkittävästi. Hän kuoli sairauskohtaukseen keskellä menestyksekästä kautta urallaan 23. lokakuuta 1950 valmistautuessaan esiintymään Bing Crosbyn radio-ohjelmassa.
Rönnskärin saariryhmä
Rönnskärin saariryhmä  on osa Merenkurkun saaristoa. Se kuuluu Maalahden kuntaan.
Fäliskäretin saarella on vanha luotsiasema, josta on tehty luontoasema. Saarella pesii paljon lintuja, joiden pesimäaikaan saarella ei saa poistua poluilta. Siellä on myös Pohjanlahden vanhin puinen tunnusmajakka eli pooki. Nykyisin luontoasemalla ei ole henkilökuntaa, mutta luotsiaseman aikana saaristossa on ollut kulkutauteja, sotilaita ja salakuljettajia.
Kasvisto on rehevää ja monipuolista, mikä on yhdistetty siihen, että kallioperä on diabaasia. Kasvistoon kuuluu syyläjuuri, keto-orvokki, mäkikaura, kivikkoalvejuuri ja peltopähkämö. Tulokaslajeja ovat isorantasappi (Centaurium littorale) ja rantaputki (Ligusticum scoticum). Vesilintuja on paljon; huomattava osa Suomen lapasotkista pesii Rönnskärin saaristossa.
Kalevan Rasti
Kalevan Rasti on vuonna 1950 perustettu joensuulainen suunnistusseura. Seura on tullut tunnetuksi panostuksestaan suunnistustaidon kehittämiseen ja menestyksestään viestisuunnistuksessa. 2000-luvulla Kalevan Rasti on ollut Suomen menestyksekkäin suunnistusjoukkue kuudella Jukolan viestin voitollaan. Seuran lyhennys on KR. Puheenjohtaja toimii Hannu Airila.
Viestisaavutuksia
thumb|Ruotsalaisen viestisuunnistuskilpailu [[Tiomilan voittajajoukkue vuonna 2011.]] thumb|[[Jukolan viestin voittajajoukkue vuonna 2012.]]
Kuntosuunnistus
Kalevan Rasti järjestää kaikille avoimia kuntosuunnistuksia eli iltarasteja viikoittain Joensuun lähiympäristön monipuolisissa maastoissa huhti-lokakuussa.
pienoiskuva|Kalevan Rastin kolmanneksi sijoittunut joukkue vuoden 2016 Lappee-Jukolassa.
Kisaisännyyksiä
Kalevan Rasti oli järjestämässä vuosien 1982 ja 2000 Jukolan viestiä. Molemmat järjestettiin Liperin Pärnävaaralla. KR järjesti vuoden 2017 Jukolan viestin Enon kirkonkylän kupeessa Harpatinvaaran ympäristössä.
Vuonna 2006 seura järjesti Fin 5 -suunnistusviikon sekä tarkkuussuunnistuksen ja pyöräsuunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut Joensuun ympäristön suppa- ja harjumaastoissa.
Merkelin II hallitus
Merkelin II hallitus oli liittokansleri Angela Merkelin johtama Saksan musta-keltainen koalitiohallitus, jonka virkakausi oli 28. lokakuuta 2009 - 17. joulukuuta 2013. Sen muodostivat Saksan kristillisdemokraattinen unioni CDU ja sen Baijerissa toimiva sisarpuolue CSU sekä Vapaa demokraattinen puolue FDP.
Eka Darville
Eka Darville (s. 11. huhtikuuta 1989 Cairns, Queensland, Australia) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan esimerkiksi Scott Trumanin roolista televisiosarjassa Power Rangers: RPM, Diegon roolista televisiosarjassa Vampyyrien sukua ja Malcolm Ducassen roolista Netflix-sarjassa Jessica Jones.
Ura
Australiassa syntyneen Darvillen äiti on kanadalainen ja isä jamaikalainen. Hänen ensimmäinen televisiorooli oli taustaesiintyjänä The Sleepover Club -televisiosarjassa. Varsinaista roolia Darville näytteli ensi kerran Answered by Fire -minisarjassa vuonna 2006. Kaksi vuotta myöhemmin hän tuli tunnetuksi Australiassa näytellessään Blue Water High -televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella Adam Bridgea. Vuonna 2009 Darville sai ensimmäisen pääroolinsa televisiosarjasta Power Rangers: RPM, jossa hän näytteli Punaista Rangeria, Scott Trumania.
Helmikuussa 2015 Darville valittiin Malcolmin rooliin Jessica Jonesissa, jonka ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin marraskuussa. Darville jatkoi samassa roolissa myös The Defenders -sarjassa.
Somero soikoon -sävellys- ja sanoituskilpailu
Somero soikoon -sävellys- ja sanoituskilpailu on Somerolla Somero soikoon -tapahtuman yhteydessä somerolaisten muusikkojen ja kevyen musiikin säveltäjien Unto Monosen ja Rauli "Badding" Somerjoen muistoksi vuosittain järjestettävä sävellys ja sanoituskilpailu, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001.
Voittajat
2002 ”Jäätä ja Tuhkaa” säv. Jyrki Telilä, Tampere san. Juha Takanen, Vantaa
2003 ”En ole hän” säv. Jorma Toiviainen Kerava & Timo Forsström Kerava san. Jorma Toiviainen
2004 Ensimmäinen mulle säv. san. Kai Tapani, Tammisaari
2005 Toisella tähdellä säv. ja san. Juha Takanen, Vantaa
2006 Oljenkorsia ruutupaidassa säv. Kikka Laitinen & Janne Halmela san. Kikka Laitinen, Tikkakoski
2007 Maailmanloppu säv. Kai Jämsä, Itäsalmi san. Kaje Komulainen, Kokkola
2008 Kaksi tähtee säv. Teemu Harjunkari, Vääksy san. Sana Mustonen, Renko
2009 Kaunis tähkäpää säv. Janne Saksa, Hämeenlinna San. Sana Mustonen, Renko
2010 Kiertolainen säv. Jonas Olsson, Kokkola san. Kaje Komulainen, Kokkola
2011 Ilman sua säv. Petri Somer, Helsinki san. Lasse Wikman, Helsinki
Mato Neretljak
Mato Neretljak (s. 3. kesäkuuta 1979 Orašje) on kroatialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Neretljak debytoi Kroatian maajoukkueessa 2001. Hän on pelannut 10 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Biškek
Biškek sijaitsee 800 metrin korkeudessa Alatau-vuoriston reunamailla. Alatau yhtyy Tienšan -vuoristoon, jonka lumiset huiput näkyvät kaupunkiin.
Pistoraide yhdistää Biškekin Turkestanin–Siperian-rataan. Junamatka Moskovaan kestää kolme päivää.
Kaupunki oli aikanaan Silkkitien varrella tärkeä karavaanien taukopaikka.
Vuonna 2002 Yhdysvallat hankki luvan käyttää läheistä Manasin lentoasemaa (25 km Biškekistä luoteeseen) tukikohtanaan lennoilla Afganistaniin ja Irakiin. Seuraavana vuonna Venäjä vahvisti omia joukkojaan läheisessä Kantin lentotukikohdassa noin 20 km Biškekistä.
Ilmasto
Biškekissä on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan kuumakesäinen mannerilmasto. Kesäisin on kuumaa ja kuivaa, talvisin on sateista ja kylmää. Vuoden keskilämpötila on noin 10 °C ja keskimääräinen sademäärä 430 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 24 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin –4 °C. Sateisin kuukausi on huhtikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 70 millimetriä. Elokuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 11 millimetriä.
Punaporun taistelu
Punaporun taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan 18. armeijan ja Neuvostoliiton 55. armeijan joukkojen välinen taistelu Punaporun kaupungin hallinnasta Leningradin lähistöllä vuonna 1943. Taistelu oli osa Operaatio Napatähteä. Taistelu alkoi 10. helmikuuta, jolloin neuvostojoukot etenivät nopeasti, mutta taistelu kääntyi myöhemmin pattitilanteeksi. Seuraavana päivänä 4. SS-Poliisidivisioonan ja Espanjan vapaaehtoisjoukkojen Emilio Estebanin johtaman 250. jalkaväkidivisioonan onnistuivat raskaita tappioita kärsien työntää neuvostojoukot takaisin. Taistelu päättyi saksalaisten voittoon 13. helmikuuta. Espanjalaiset menettivät taistelussa yli 70 % miehistään. Taistelu oli verisin espanjalaisten joukkojen käymä taistelu itärintamalla. Hitler myöhemmin palkitsi Sinisen divisioonan joukot mitalilla.