cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ritva Grunberg
Ritva Mirjam Grunberg (15. huhtikuuta 1943 Ruokolahti – 21. heinäkuuta 2015 Lappeenranta ) oli suomalainen keraamikko. Hän asui Lappeenrannassa, jossa hänellä oli työpaja. Hän on työskennellyt myös farmaseuttina. Hänen töitään on Suomen valtion kokoelmassa.
Vehkalampi (Toivakka)
Vehkalampi on Keski-Suomessa Toivakassa Ronsupohjan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 172,8 metriä mpy.
Joni Lehosmaa
Joni Lehosmaa (s. 27. kesäkuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa torniolaista Tornion Pallo -47 -seuraa. Hänellä on kuitenkin sopimus veikkausliigajoukkueen PS Kemin kanssa vuoden 2017 loppuun asti, mutta on lainalla Torniossa. Lehosmaa aloitti jalkapallouransa FC Kemissä ja on myös pelannut FC Kemissä liigafutsalia pari kautta.
Hirvonjärvi (Hämeenkyrö)
Hirvonjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Märkäjärven alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 58,9 hehtaaria ja sen pituus on 1,6 kilometriä ja leveys 600 metriä. Noin 600 metriä pitkä Niemenjoki on Vesajärven laskujoki. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 6,3 kilometriä pitkä Toijasjoki, joka laskee Märkäjärveen.
Järven rantaviiva on 3,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoa tai moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven etelä- ja pohjoiskärvi ovat ruohottuneet ja osittain umpeen kasvaneita. Järven lähellä on pari maataloa ja vähän loma-asutusta.
Vanessa Bayer
Vanessa Bayer (s. 14. marraskuuta 1981 Orange, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi viihdeohjelmasta Saturday Night Live, jossa hän on esiintynyt vuodesta 2010.
Bernex
Bernex on kaupunki Sveitsissä Geneven kantonissa. Kaupungissa on 10 000 asukasta.
Maantiede
Bernex sijaitsee Rhônejoen eteläpuolella Genevestä viitisen kilometriä lounaaseen. Sen naapurikuntia ovat lännessä Aire-la-Ville, Cartigny ja Laconnex, etelässä Soral, idässä Perly-Certoux, Confignon ja Onex ja pohjoisessa Vernier ja Satigny.
Liikenne
Moottoritie A1 kulkee Bernexin kautta.
Saattokeikka (suomalainen elokuva)
Saattokeikka on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Samuli Valkama.
Nummela (albumi)
Nummela on Anssi Kelan vuonna 2001 julkaistu ensimmäinen sooloalbumi. Levystä on julkaistu myös kahden CD:n triplaplatinapainos, joka sisältää Nummela-albumin lisäksi ”Milla”-singlen, sekä musiikkivideot ”Milla” ja ”Mikan faijan BMW”.
Saattokeikka (suomalainen elokuva)
Elokuvassa maahanmuuttajataustainen Kamal lähtee viemään naapurissa asuvaa vanhaa ja äksyä Veikkoa kesämökille. Molemmilla on ennakkoluuloja toista kohtaan, mutta matkan aikana he huomaavat että heillä on myös paljon yhteistä.
Pääosissa näyttelevät Noah Kin ja Heikki Nousiainen.
Nummela (albumi)
Nummela on kaikkien aikojen kolmanneksitoista myydyin suomalainen albumi ja se saavutti platinaa jo ilmestymisvuotenaan. Kaikkiaan albumia on myyty yli 157 000 kappaletta. Nummela oli 2000-luvun myydyin albumi Suomessa, kunnes kokoelma-albumi Vain elämää ohitti sen joulukuussa 2012. Lisäksi se sijoittui Suomen virallisella albumilistalla sijalle yksi kolmellatoista viikolla vuonna 2001 sekä kolmella viikolla vuonna 2002.
Levy sekä nimikappale saavat nimensä vihtiläisestä taajamasta Nummelasta, jossa Anssi Kela on asunut. Kappale Nummela kertoo Anssi Kelan omasta elämästä. Kappaleessa lauletaan: ”Minä olin kahdentoista kun me maalle muutettiin, ja vain vuotta vanhempana katsoin kun faijaa haudattiin”. Tämä viittaa siihen, että Kelan perhe muutti Vihdin kirkonkylälle Anssin ollessa 12-vuotias, ja hänen isänsä Juha Kela kuoli vain runsas vuosi myöhemmin auto-onnettomuudessa.
Särkijärvi (Ikaalinen, Luhalahti)
Särkijärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Luhalahdessa ja osittain Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Särkijärvi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Nummela (albumi)
Arvostelut
Soundin Vesa Sirén kirjoitti neljän tähden arvostelussaan Nummelan olevan ”kokonaisuutena odotuksia herättävä kokonaisuus. Kelassa on ainesta merkittävän suomalaisen popmusiikin tekoon.”
Särkijärvi (Ikaalinen, Luhalahti)
Maantietoa
Järven pituus on lähes kolme kilometriä, leveys 400 metriä ja sen pinta-ala on 56 hehtaaria. Se sijaitsee Luhalahden kaakkoispuolella mäkisessä ja avokallioisessa metsämaastossa. Järven yli työntyy idästä lähes järven pituinen niemi, joka jakaa järven kahtia ja tekee siitä U-kirjaimen muotoisen. Järvellä on kolme noin 60 metrin kapeikkoa ja yksi noin 20 metrin kapeikko. Salmien vuoksi voidaan puhua pohjoisesta, läntisestä ja eteläisestä järvialtaasta. Eteläinen allas on 1,2 kilometriä pitkä ja siinä on useita lahtia sekä yksi 120-metrinen autio saari. Monet sen rannoista viettävät jyrkkivä suoraan veteen ja siihen laskee vain kolme lyhyttä metsäojaa. Vapaa-ajan asuntoja on täällä alle 15. Läntinen allas yhtyy eteläiseen altaaseen 20-metrisen kapeikon välityksellä ja pohjoiseen altaaseen sen yhdistää pohjoisessa Kouvonsalmi. Läntisen altaan pituus on alle 800 metriä. Sen rannat ovat loivat ja siinä on vain kaksi pientä luotoa. Tähän osaan laske yksi suo-oja ja pari lyhyttä metsäojaa. Vapaa-ajan asuntoja on myös täällä alle 15. Pohjoisen altaan pituus on yli 800 metriä, se on saareton ja siihen laskee vain kolme metsäojaa. Vapaa-ajan asuntoja on täällä 15. Järven laskuoja lähtee pohjoisen altaan pohjoispäässä olevasta lahdesta. Laskuoja laskee 2,3 kilometriä pohjoisessa olevaan Ohistonlampeen. Rantaviivan pituus on 10,1 kilometriä. Järven ympäristössä on vain yksi maatila. Järvelle johtaa tiet yhdysteiltä 13285 ja 2763. Ylöjärven ja Ikaalisten välinen raja ylittää eteläisen järvialtaan itäpään suuremman lahden.
I Walk Forever
I Walk Forever on heavy metal -yhtye Tarotin kymmenes single. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä King Foo Records.
Innocentius VI
thumb|200px|Paavi Innocentius VI:n vaakuna. thumb|200px|Paavi Innocentius VI:n hauta. Innocentius VI, syntymänimeltään Étienne Aubert, (1282 – 12. syyskuuta 1362) oli paavina Avignonissa 18. joulukuuta 1352 – 12. syyskuuta 1362.
Ennen kirkollista uraansa hän opetti lakia Toulousessa. Hänet nimitettiin ensin Noyonin ja sitten Clermontin piispaksi. Kardinaaliksi hänet nimitettiin vuonna 1342. Paavina Innocentius pyrki uudistamaan hallintoa ja myös palauttamaan järjestyksen ja hengellisen vallan Roomaan. Innocentius pyrki lisäksi elämään huomattavasti säästäväisemmin kuin edeltäjänsä Klemens VI, ja hän yritti vähentää Avignonin hovin kuluja.
Sara Seppänen
Sara Seppänen (s. 29. elokuuta 1982 ) on suomalainen perussuomalainen poliitikko. Hän on Lapin liiton valtuuston puheenjohtaja ja Rovaniemen kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen. Siviiliammatiltaan Seppänen on luokanopettaja ja tohtoriopiskelija. Seppänen valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Poliittinen toiminta
Ennen perussuomalaisiin liittymistä Seppänen oli kokoomuksessa. Hän osallistui vuoden 2015 eduskuntavaaleihin ja vuoden 2019 eduskuntavaaleihin kokoomuksen ehdokkaana Lapin vaalipiirissä. Siihen aikaan hänen sukunimensä oli Tuisku.
Kokoomuksen Rovaniemen valtuustoryhmä erotti hänet ryhmästä vuoden 2019 keväällä luottamuspulan takia. Samalla hän menetti paikan Rovaniemen kaupunginhallituksessa. Seppänen siirtyi perussuomalaisten kaupunginvaltuustoryhmään vuoden 2020 joulukuussa.
Yksityiselämä
Seppänen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta edellisestä avioliitosta.
Sam Phillips (levytuottaja)
Samuel Cornelius Phillips (5. tammikuuta 1923 Florence, Alabama – 30. heinäkuuta 2003 Memphis, Tennessee) oli levytuottaja, joka oli vaikuttamassa suurelta osin rockin nousuun kaupallisesti menestykselliseksi populaarimusiikiksi 1950-luvulla.
Sam Phillips perusti tammikuussa 1950 äänitysstudion, joka sai nimekseen Memphis Recording Service. Aikaisemmin hän oli toiminut radioselostajana ja -teknikkona. Myöhemmin Phillipsin omistaman levy-yhtiön nimi oli Sun Records, josta tuli aikansa tunnetuin musiikin tuotantoyhtiö. Sun Records jäi kuitenkin pienehköksi levy-yhtiöksi, sillä lähes kaikki sen tunnetuimmat artistit siirtyivät muutaman vuoden jälkeen levyttämään muille levymerkeille. Sam Phillips myi Sun Records -levymerkin oikeudet vuonna 1969.
Phillips löysi hakemansa ”valkoisen miehen, jolla on mustan miehen ääni” eli musiikin kuninkaaksi nimitetyn Elvis Presleyn. Elvis levytti ensimmäisen kerran Sun-studiolla 7. heinäkuuta 1954. Elvis teki yhteensä viisi singleä Sun-levymerkille. Loppuvuodesta 1955 Phillips myi Presleyn sopimuksen RCA-levymerkille 35 000 dollarin hintaan.
Elviksen lisäksi Sam Phillips työskenteli myös useiden muiden menestyneiden artistien kanssa heidän uransa alkuvaiheessa. Phillipsin ”löytämiä” artisteja olivat muun muassa Carl Perkins, Johnny Cash, Roy Orbison ja Jerry Lee Lewis.
Kekälelampi (Toivakka)
Kekälelampi on Keski-Suomessa Toivakassa Paloskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 13,5 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 161,5 metriä mpy.
Arthur Honegger
thumb|250px|Honegger saksalaisessa postimerkissä vuodelta 1992. Arthur Honegger (10. maaliskuuta 1892 Le Havre – 27. marraskuuta 1955 Pariisi) oli ranskalais-sveitsiläinen taidemusiikin säveltäjä. Hän kuului säveltäjäryhmään Les Six. Honeggerin tunnetuin teos on orkesterille sävelletty veturi-impressio Pacific 231.
Elämä ja sävellystyö
Oscar-Arthur Honegger syntyi Le Havressa, Ranskassa vuonna 1892. Hän opiskeli vähän aikaa Zürichin konservatoriossa ja palasi sitten Pariisiin, jossa hän opiskeli viulunsoittoa ja sävellystä Charles Widorin ja Vincent d'Indyn johdolla. Hänen opiskelutovereihinsa kuuluivat muun muassa Darius Milhaud ja Jacques Ibert.
Vaikka Honeggerin juuret ovat Sveitsissä ja hän pysyi Sveitsin kansalaisena koko elämänsä ajan, hän asui suuren osan elämästään Pariisissa. Vuonna 1918 hän lopetti opintonsa ja kirjoitti ensimmäisen täysipainoisen teoksensa, baletin Le dit des jeux du monde. Säveltäjänä hän oli hyvin tuottelias ja monipuolinen: hän kirjoitti musiikkia teattereihin, radiolle, elokuviin ja konserttisaleihin, baletteja, kuoroteoksia, kamarimusiikkia, konserttoja, oopperoita, oratorioita ja sinfonioita. Hänen tuotantonsa käsittää noin kaksisataa teosta. Yksi hänen menestysteoksistaan oli Jeanne d'Arc au bûcher (Jeanne d'Arc polttoroviolla, 1935). Hänen tuotantonsa tärkeimmän osan muodostavat kuitenkin oratoriot ja kaikki viisi sinfoniaa.
Honegger kuului säveltäjäryhmään Les Six. Muiden ryhmän jäsenten tavoin hän teki yhteistyötä ja sai vaikutteita sellaisilta taiteilijoilta kuin Igor Stravinsky, Paul Claudel, Jean Cocteau, Max Jacob, Pablo Picasso ja Erik Satie. Honeggerin musiikki on kuitenkin varsin perinnesidonnaista ja osin pessimististä. Hän ei myöskään asettunut vastustamaan Richard Wagnerin ja Richard Straussin romantiikkaa kuten muut.
Maailmansotien välisenä aikana Honegger oli erittäin tuottelias ja sävelsi muun muassa yhdeksän balettia ja kolme oopperaa. Sodan ja natsihallinnon vuoksi hän jäi Pariisiin, mutta oli jatkuvassa yhteydessä sveitsiläisiin sukulaisiinsa ja tuttaviinsa. Arthur Honegger kuoli 27. päivänä marraskuuta vuonna 1955. Hänet on haudattu Cimetière Saint-Vincentiin Montmartrelle, Pariisiin. Hänen kuvansa on Sveitsin 20 frangin setelissä.
Teoksia
thumb|Honegger vuonna 1996 julkaistussa Sveitsin 20 frangin setelissä.
Kosin ja Nísyroksen hiippakunta
Kosin ja Nísyroksen hiippakunta on ortodoksinen hiippakunta Kreikassa. Se kuuluu suoraan ekumeenisen patriarkaatin alaisuuteen.
Hiippakunta käsittää nimensä mukaisesti Kosin ja Nísyroksen saaret sekä pienempiä lähisaaria. Siihen kuuluu 26 seurakuntaa. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Kosin kaupungissa sijaitseva Pyhän Nikolaoksen katedraali.
Seurakunnat ja kirkot
Hiippakunnassa on 26 seurakuntaa seurakuntakirkkoineen. Lisäksi sen alueella on muun muassa noin sata muuta kirkkoa tai kappelia, 16 hautausmaakirkkoa, 8 luostarikirkkoa ja yksityiskirkkoja.
Kos, 22 seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Nísyros, neljä seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Luostarit
pienoiskuva|[[Panagía Spilianín luostari|Spilianín luostari.]]
Hiippakunnan alueella on kahdeksan toiminnassa olevaa luostaria:
Munkkiluostarit
Nunnaluostarit
Kreikan maantieteelliset alueet
Kreikan maantieteelliset alueet ovat perinteisiä Kreikan alueita, jotka määrittyvät historiallis-maantieteellisin perustein. Ne eivät ole hallinnollisia alueita niin kuin hajautetun hallinnon alueet ja alueet, vaikka osa niistä vastaakin nimeltään ja/tai alueeltaan jotakin hallinnollista aluetta. Sen sijaan niitä käytetään muun muassa historiallisissa ja maantieteellisissä esityksissä ja tutkimuksissa.
Kreikan maantieteelliset alueet ovat:
Manner-Kreikka
Manner-Kreikan historiallis-maantieteelliset alueet ovat pohjoisesta etelään:
Makedonia
Makedonia sijaitsee maan pohjoisosassa. Se kattaa suuren osan Albanian, Pohjois-Makedonian ja Bulgarian vastaisista rajoista ja sijaitsee niiden ja Egeanmeren välissä. Alueella on laajoja tasankoja ja se on merkittävää maanviljelysaluetta. Makedonian ja Thessalian rajalla sijaitsee maan korkein vuori Ólympos. Merkittävin keskus on Kreikan toiseksi suurin kaupunki ja satama Thessaloniki. Alueen tärkeimmät joet ovat Strymónas ja Axiós sekä pisin kokonaan Kreikan alueella virtaava joki Aliákmonas. Etelärannikolla Egeanmereen työntyy Chalkidikín niemimaa. Suurimmat järvet ovat Vólvi, Vegorítida ja Koróneia.
Länsi-Traakia
Länsi-Traakia sijaitsee Kreikan koillisosassa. Sen erottaa Makedoniasta Néstos-joki. Länsi-Traakian ja Turkin puoleisen Itä-Traakian rajalla virtaa puolestaan Évros-joki. Alueen pohjois- eli Bulgarian vastaisella rajalla kulkee Rodópi-vuoristo, jonka korkein vuori alueella on Chaïntoú. Seutu on osin ylätasankoa ja osin alankoa, ja siellä on lukuisia jokia ja myös järviä.
Epeiros
Epeiros sijaitsee Luoteis-Kreikassa. Sen pohjoispuolella sijaitsee Albania. Epeiros on vuoristoista ja eristyneempää aluetta. Sen suurin kaupunki on Ioánnina. Laaja Píndos-vuoristo erottaa Epeiroksen sen itäpuolella sijaitsevasta Thessaliasta. Korkein huippu on Kreikan toiseksi korkein vuori Smólikas ja suurimmat joet Achelóos ja Kalamás. Suurin järvi on Pamvótida. Maantieteellinen Epeiros kattaa suurin piirtein saman alueen kuin hallinnollinen Epeiroksen alue.
Thessalia
Thessalia koostuu kahdesta laajasta tasangosta, jotka ovat Kreikan merkittävintä viljelyaluetta. Tasankoja yhdistää Pineiós-joki. Korkeimpia vuoria ovat Ólympoksen lisäksi Píndoksen huiput Thessalian ja Epeiroksen rajalla. Alueen suurimmat kaupungit ovat Lárisa ja Vólos. Maantieteellinen Thessalia kattaa suurin piirtein saman alueen kuin hallinnollinen Thessalian alue.
Keski-Kreikka
Keski-Kreikka sijaitsee Epeiroksen ja Thessalian ja toisaalta Korintin- ja Saroninlahtien välisellä alueella. Keski-Kreikassa on pienempiä tasankoja, kukkuloita ja vuoria. Korkeimmat vuoret ovat Gkióna, Vardoúsia ja Parnassós ja suurimmat joet Spercheiós ja Évinos. Alueen länsiosassa sijaitsee muun muassa Kreikan suurin järvi Trichonída. Alueen itäosassa on Kreikan suurin kaupunkialue, laaja Ateenan metropolialue, johon kuuluu myös maan merkittävin satamakaupunki Pireus. Keski-Kreikkaan luetaan myös Egeanmeren länsilaidalla sijaitseva pitkä Euboian saari, koska se sijaitsee aivan Manner-Kreikan rannikon edustalla. Sen erottaa Manner-Kreikasta kapea Évripos-salmi, jonka rannoilla sijaitsee alueen toiseksi suurin kaupunki Chalkída. Keski-Kreikkaa maantieteellisenä alueena ei tule sekoittaa hallinnolliseen Keski-Kreikan alueeseen, joka kattaa vain osan maantieteellisestä alueesta.
Peloponnesos
Peloponnesos muodostaa saarenkaltaisen niemimaan, joka yhdistyy varsinaiseen Manner-Kreikkaan luonnostaan ainoastaan koillisosassaan kapean Korintin kannaksen välityksellä. Manner-Kreikan ja Peloponnesoksen erottavat toisistaan Korintin- ja Saroninlahdet. Kannaksen poikki kulkee Korintin kanava. Nykyisin Korintinlahden yli on rakennettu sen länsipäässä Ríon–Antírrion silta. Peloponnesos on vuoristoista aluetta, jossa on jonkin verran rannikkotasankoja ja jokilaaksoja. Korkeimmat vuoret ovat Taÿ́getos ja Kyllíni ja tärkeimmät joet Evrótas ja Alfeiós. Niemimaan suurimmat kaupungit ovat Patras, Kalamáta, Trípoli ja Kórinthos. Peloponnesosta maantieteellisenä alueena ei tule sekoittaa hallinnolliseen Peloponnesoksen alueeseen, joka kattaa vain osan maantieteellisestä alueesta.
Saaristo
Kreikan saariston historiallis-maantieteelliset alueet ovat:
Egeanmeren saaret
Egeanmeren saaret kattavat kaikki Egeanmeren alueen Kreikalle kuuluvat saaret eli pääosan saarista. Varsinaisiksi Egeanmeren saariksi ei kuitenkaan yleensä lueta paitsi Euboiaa myös Kreetaa paitsi niiden koon vuoksi myös siksi, että ne sijaitsevat merialueen laidoilla. Suurimmat varsinaiset Egeanmeren saaret ovat Lesbos, Ródos, Chíos, Sámos, Límnos ja Náxos. Korkeimmat vuoret ovat Samothrákin Sáos ja Sámoksen Kérkis. Suurimmat kaupungit ovat Ródoksen kaupunki, Lesboksen Mytilíni, Chíoksen kaupunki ja Kosin kaupunki. Monet saaret ovat karuja ja auringon paahtamia. Pohjoisimmilla saarilla on enemmän metsää. Hallinnollisesti saaret jakautuvat useaan alueeseen.
Kreeta
Kreeta on Kreikan suurin ja koko Välimeren viidenneksi suurin saari. Se sijaitsee Egeanmeren etelälaidalla ja luetaan historiallis-maantieteellisesti omaksi alueekseen yhdessä sen ympäristön pienten saarten kanssa. Kreeta on pitkä ja vuoristoinen. Pohjoisrannikko ja osa etelärannikosta on rannikkotasankoa, ja vuoristossa on joitakin ylätasankoja. Saaren korkeimmat vuoret ovat Ída eli Psiloreítis ja Páchnes. Suurimmat kaupungit ovat Iraklion suurkaupunkialueineen, Chaniá, Réthymno, Ierápetra ja Ágios Nikólaos. Hallinnollinen Kreetan alue sisältää Kreetan ja sen lähisaaret.
Jooniansaaret
Jooniansaaret kattavat kaikki Kreikalle kuuluvat Joonianmeren saaret, jotka sijaitsevat Manner-Kreikan länsirannikon edustalla. Suurimmat Jooniansaaret ovat Kefaloniá, Korfu, Zákynthos, Lefkas ja Kythera. Korkein vuori on Kefalonián Aínos. Suurimmat kaupungit ovat Korfun kaupunki ja Kefalonián Argostóli. Saaret ovat Egeanmeren saaria vehreämpiä. Jooniansaaria maantieteellisenä alueena ei tule sekoittaa hallinnolliseen Jooniansaarten alueeseen, joka kattaa vain osan maantieteellisestä alueesta.
Pallokalat
Pallokalat (Tetraodontidae) on kalaheimo, johon kuuluu sekä koralliriutoilla, murtovedessä että makeassa vedessä eläviä lajeja. Vuonna 2004 heimosta tunnettiin 187 lajia, joista jotkin elävät makeassa tai murtovedessä, jotkut taas viettävät osan elämästään murto- ja osan merivedessä.
Pallokalat ovat saaneet nimensä siitä, että pelästyessään ne imevät itsensä täyteen vettä tai ilmaa, ja pullistuvat palloiksi. Toinen pullistelevien kalojen heimo on siilikalat. Pallokalat ovat terävähampaisia petoja, jotka syövät muun muassa simpukoita, kotiloita ja muita kaloja. Pallokaloja voidaan pitää akvaariossa, mutta hoitajan tulee olla perehtynyt niiden hoitoon hyvin.
Ulkonäkö, koko ja rakenne
thumb|left|250px|[[Harmaapallokala.]] Pallokalat ovat normaalitilassaan nuijan muotoisia. Niiden pienet evät törröttävät sivuille, ja selkäevä puuttuu kokonaan. Monien lajien pintaa peittävät pienet piikit, kuitenkin paljon lyhyemmät kuin siilikaloilla. Pää on iso, ja silmät sijaitsevat kaukana toisistaan. Monet lajit osaavat liikuttaa silmiään. Pallokaloilla ei ole suomuja eikä varsinaisia kiduskansia; kidukset ovat pehmeät aukot lähellä rintaeviä, ja hampaat ovat sulautuneet neljäksi kovaksi levyksi. Pallokalat liikkuvat yleensä vispaamalla rintaeviään, ja heilauttavat pyrstöään vain syöksähtäessään pakoon tai ruoan kimppuun. Rintaeviensä avulla ne kykenevät uimaan myös taaksepäin.
Eräillä pallokalalajeilla on vähemmän selkänikamia (16) kuin millään muulla kalalajilla. Nikamien pieni määrä tekee niiden liikkumisesta erikoista, ja tämän on ajateltu selittävän, miksi niille on kehittynyt puolustusmenetelmiä kuten myrkky, piikit ja pullistuminen.
Suurimmat makean veden lajit, kuten kultapallokala, ovat yli 60 cm pitkiä, kun taas pienin kääpiöpallokala jää alle kolmesenttiseksi. Kaikkein suurin on merivedessä elävä, yli 120 cm pitkäksi kasvava tähtipallokala.
Pallokalojen naama vaikuttaa ilmeikkäältä. Niillä on voimakkaat leuat, ja leukoja liikuttavien lihasten takia sieraimet ja silmät mahtuvat vain pään yläpinnalle kuten sammakoilla. Niillä on lihaksikkaat huulet, joita ne mutristelevat syödessään. Koska kalan pääravintoa ovat kuorelliset selkärangattomat, sen on vaikea nähdä, onko ruoka pilaantunutta, minkä takia sen täytyy luottaa makuaistiinsa.
Useimpien pallokalalajien hampaat kasvavat koko niiden elämän ajan. Ne ovat sopeutuneet syömään kovakuorista ruokaa kuten simpukoita ja rapuja. Jos ne elävät akvaariossa liian pehmeällä ruoalla, hampaiden kasvusta tulee ongelma. Tämän ehkäisemiseksi jotkut akvaarioharrastajat lyhentävätkin lemmikkiensä hampaita säännöllisesti. Hampaiden leikkausta varten pienet pallokalat nukutetaan poikkeuksellisesti neilikkaöljyllä, joka voi väärin annosteltuna vahingoittaa kalaa tai jopa tappaa sen. . Tärkeämpää onkin antaa kalalle kovaa syötävää, kuten pieniä kotiloita ja murskattuja simpukoita, jotka luonnollisella tavalla auttavat pitämään hampaat lyhyinä.
Pallokalat voivat pullistua täyttämällä itsensä vedellä tai ilmalla. Ilmalla täyttyminen on vaarallista, sillä varsinkaan pienet pallokalalajit eivät saa puserrettua ilmaa enää ulos, kun ympäröivä veden paine puristaa niiden hengitysaukot kiinni. Siksi akvaariossa olevia pallokaloja ei siirretä haavilla vaan vesiastiassa. Pullistumiseen liittyy myös joidenkin pallokalalajien kyky tuottaa voimakkaita ääniä.
Levinneisyys ja elintavat
thumb|250px|left|Pullistunut nuori [[tähtipallokala.]] Pallokaloja tavataan päiväntasaajan molemmin puolin 45. leveyspiirille asti kaikkien tälle vyöhykkeelle ulottuvien mantereiden rannikoilla. Merivedessä eläviä lajeja tavataan yleensä koralliriuttojen läheisyydestä. Murtovesilajit elävät tyypillisesti jokisuussa.
Pallokalat voidaan luokitella saalistustapansa mukaan avoveden saalistajiin, hiipijöihin ja vaanijoihin. Avovedessä saalistavat lajit, kuten messinkipallokala, liikkuvat helikoptereiden lailla ylös ja alas ja hyökkäävät saaliseläintensä kimppuun avoimesti. Hiiviskelijät, kuten kääpiöpallokala, uivat luolissa ja kasvitiheiköissä, näykkivät simpukoita ja muita hitaasti liikkuvia selkärangattomia ja varovat itse tulemasta syödyiksi. Vaanijat, kuten pohjapallokala, piiloutuvat kasvien sekaan tai jopa kaivautumalla hiekkaan ja syöksyvät sieltä ohikulkevien saaliseläinten kimppuun.
Pallokalat puolustavat reviiriään aggressiivisesti. Nuoret yksilöt saattavat elää parvina, mutta aikuiset pitävät välimatkaa toisiinsa. Tämä liittyy ravinnonhankintaan: kalat viettävät tuntikausia etsien ruokaa omalta alueeltaan, ja kun sitä löytyy, ne eivät halua jakaa sitä lajitoveriensa kanssa. Jotkin lajit, kuten juovapallokala, tarvitsevat niin ison reviirin, ettei niiden kanssa mahdu suureenkaan kotiakvaarioon mitään muita kaloja, ja akvaarion hoitajan täytyy varoa omia sormiaankin. Rauhallisimmat lajit voivat elää lähellä toisiaan silloin, kun niillä ei ole kutuaika. Tällaisia ovat rengaspallokala ja Carinotetraodon-lajit. Sekä meressä että makeassa vedessä elävien pallokalojen on useita kertoja raportoitu purreen ihmisiä, katkoneen tytöltä varpaita ja miehiltä sukupuolielimiä.
Pallokalat kutevat yleensä kiinteälle alustalle kuten kasvin lehdelle. Koiras vartioi mätiä sen kuoriutumiseen asti. Monet sellaisetkin lajit, jotka muuten viettävät koko elämänsä meressä, tulevat jokisuihin kutemaan makeassa tai murtovedessä.
Suvut
Pallokalat jaetaan yli kahteenkymmeneen sukuun. Näistä monissa on kuitenkin vain yksi tai kaksi lajia. Yli kymmenen lajin sukuja on vain kuusi. Pallokalalajien sukujakoa on täsmennetty vielä 2000-luvulla, ja sukujen määrä vaihtelee edelleen eri lähteissä.
Myrkyllisyys ja käyttö ruokana
thumb|250px|left|Pallokalaravintola Osakassa. thumb|250px|left|Pallokalaviipaleita lautasella.
Japanissa tietystä fuguksi kutsutusta pallokalalajista (Takifugu rubripes) valmistetaan kallista ruokaa. Kala tarjoillaan raakana ja siitä on leikattu myrkylliset osat pois. Fugun valmistukseen tarvitaan lupa, sillä virheellisesti käsitellystä kalasta annokseen voi päätyä myrkkyä, joka voi aiheuttaa sairastumisen tai jopa kuoleman. Fugua pidetään Japanissa suurena herkkuna ja sen aiheuttamaa kihelmöintiä suussa arvostetaan. Viljellyissä kaloissa on myrkkyä tuottavia bakteereita vähemmän kuin villeissä kaloissa. Jos kalaa on ruokittu vain näitä bakteereita sisältämättömällä ruoalla tarpeeksi kauan, siitä voi syödä jopa maksan.
Vuosisatoja vanhan kiellon mukaan Japanin keisari ei saa uhmata kuolemaa syömällä fugua. Viimeisen vuosikymmenen aikana Japanissa on kuollut fuguun keskimäärin noin kolme ihmistä vuodessa. Kuolemien määrä on kuitenkin vähentynyt aiemmasta: vielä 1950-luvulla fugun syönnistä saattoi kuolla 400 ja sairastua yli 31 000 ihmistä vuosittain.
Pallokalat akvaarioissa
thumb|250px|Kimalaispallokala akvaariossa.
Tunnetuimpia akvaariossa pidettäviä pallokaloja ovat murtovedessä pidettävät rengaspallokala Tetraodon biocellatus, viherpallokala Tetraodon fluviatilis ja pantteripallokala Tetraodon nigroviridis. Makean veden pallokaloista akvaariossa pidetään usein kääpiöpallokalaa, kimalaispallokalaa sekä monia Carinotetraodon Auriglobus ja Tetraodon -lajeja. Merivesilajeista akvaariossa yleisimpiä ovat Arothron- ja Canthigaster-sukujen lajit.
Pallokalat ovat niin voimakkaasti reviiriään puolustavia, että vain harvoissa tapauksissa sopii useita yksilöitä samaan akvaarioon. Silloinkin akvaariossa pitää olla paljon kasveja ja muita näköesteitä, ja kaikki yksilöt pitää laittaa altaaseen yhtä aikaa. Valmiille reviirille tuotu uusi kala tapetaan lähes poikkeuksetta. Jotkin lajit voivat elää yhdessä muiden lajien kuin pallokalojen kanssa, mutta ruokinnasta voi silloin tulla ongelma: pallokala liikkuu hitaammin kuin muut kalat, jotka helposti ahmivat kaiken ruoan. Jos taas kaloja ruokitaan niin paljon, että pallokaloillekin varmasti riittää ruokaa, liiat ravinteet voivat pilata veden laatua.
Genetiikka ja evoluutio
Kahden pallokalalajin genomit selvitettiin ensimmäisten joukossa vuonna 2001. Tutkitut lajit olivat kaakkoisaasialainen murtovesilaji pantteripallokala (Tetraodon nigroviridis) ja merivesilaji Takifugu rubripes, jotka erosivat toisistaan noin 20–30 miljoonaa vuotta sitten. Näistä T. rubripes -lajin genomin sekvenssin selvittäminen aloitettiin jo vuonna 1989. Tutkimusten perusteella pantteripallokalan genomissa on 350 miljoonaa emäsparia, joka on vähemmän kuin minkään muun tunnetun selkärankaislajin genomissa. Myös T. rubripesin genomi on eläinkunnan pienimpiä, sillä sen koko on vain 390 Mbp, yksi kahdeksasosa ihmisen genomista. Vaikka genomi on pieni, se sisältää silti useimmat ihmisen genomissakin sijaitsevat geenit ja säätelyelementit. Tämän vuoksi T. rubripes -lajia on käytetty hyvällä menestyksellä verrokkina myös vuonna 2003 julkaistun ihmisen genomin selvittämisessä ja esimerkiksi ihmisen geenimäärien arvioinnissa.
Pallokalojen ruumiinrakenne on erikoistunut kovakuorisiin saaliseläimiin. Sekä niiden liikuntatapa että kovat hampaat ja voimakkaat leuat ovat osoitus tästä. Pallokalat kehittyivät varhaisella eoseenikaudella. Fossiileiden perusteella näyttää siltä, että useimmat muutkin simpukoita pääasiallisena ravintonaan syövät lajit ovat kehittyneet viimeistään tällöin, mitä käsitystä myös fylogenetiikka tukee.
Pedro Caixinha
Pedro Caixinha (s. 15. lokakuuta 1970 ) on portugalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.
Ura
Caixinha teki peliuransa Portugalin alasarjoissa. Hän edusti maalivahtiurallaan muun muassa kotikaupunkinsa CD Bejaa. Caixinha lopetti pelaajauransa vuonna 1999 ja jatkoi uraansa jalkapallon parissa Bejan juniorivalmentajana. Kaudeksi 2003/04 Caixinha siirtyi amatööriseura CF Vasco da Gama Vidigueiran päävalmentajaksi. Kauden jälkeen Caixinha aloitti yhteistyön José Peseiron kanssa. Hän työskenteli Peseiron apulaisvalmentajana kuusi vuotta Sportingissa, Al-Hilalissa, Panathinaikosissa, FC Rapid Bukarestissa ja Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkueessa.
Päävalmentajadebyyttinsä aikuisten tasolla Caixinha teki kaudella 2010/11 UD Leiriassa. Hän luotsasi seuran debyyttikaudellaan Liga Sagresissa hienosti sijalle 10. Hän erosi yllättäen tehtävistään kauden 2011/12 alussa seuran palkanmaksuongelmien vuoksi. Pian Leiriasta lähtönsä jälkeen Caixinha siirtyi CD Nacionalin päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuran kaudella 2011/12 liigassa seitsemänneksi. Caixinha jätti seuran lokakuussa 2012 surkeasti alkaneen kauden vuoksi.
Tammikuussa 2013 Caixinhan ura jatkui Meksikossa Santos Lagunan päävalmentajana. Caixinhan johdolla Santos voitti kaudella 2014 Meksikon cupin Apertura-mestaruuden ja kaudella 2015 liigan Clausura-mestaruuden. Hän luotsasi vuonna 2013 Santosin myös CONCACAF Champions Leaguen loppuotteluun, jossa joukkue kuitenkin taipui CF Monterreylle 4–2. Caixinhan menestyksekäs Santos-pesti huipentui kaudella 2015, kun Santos voitti Meksikon kauden päättäneen mestaruusturnauksen. Hän jätti tehtävänsä elokuussa 2015.
Joulukuun lopussa 2015 Caixinhasta tuli Qatar Stars Leaguessa pelanneen Al-Gharrafan päävalmentaja. Caixinha luotsasi Al-Gharrafan liigan yhdeksänneksi kauden 2015/16 päätteeksi. Maaliskuussa 2017 hän jätti liigassa neljäntenä olleen seuransa ja siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Skotlannin Valioliigan Rangersin päävalmentajaksi. Rangers hävisi Caixinhan alaisuudessa vain kaksi 10 viimeisestä liigaottelusta ja sijoittui kauden päätteeksi kolmanneksi. Kausi 2017/18 alkoi kuitenkin katastrofaalisesti, kun Rangers putosi Eurooppa-liigasta jo karsintavaiheessa luxemburgilaiselle puoliammattilaisjoukkue FC Progrès Niederkornille. Paineet Caixinhan harteilla kasvoivat, kun alkukauden tasapelit ja kaksi tappiota pudottivat Rangersin 10 kierroksen jälkeen liigassa neljänneksi jo kahdeksan pisteen päähän Celticistä. Kun Rangers vielä putosi Skotlannin liigacupissa välierissä Motherwellille, sai Caixinha potkut tehtävistään 26. lokakuuta 2017. Hän ennätti toimia seuran päävalmentajana vain 229 päivää ja on lyhytaikaisin Rangersin päävalmentaja.
Tammikuusta 2018 lähtien hän on toiminut meksikolaisen Cruz Azulin päävalmentajana. Caixinha luotsasi Cruz Azulin Copa MX:n mestariksi 2018. Liigamestaruuden joukkue hävisi finaalissa Club Américalle. Seuraava kausi 2019 sujui kuitenkin heikosti ja Caixinha sai potkut syyskuussa 2019.
Heinäkuussa 2020 Caixinhasta tuli Al Shababin päävalmentaja. Hän sai kuitenkin potkut jo tammikuussa 2021 seuran pudottua Arabian Mestarien liigasta.
Paskolampi (Toivakka)
Paskolampi on Keski-Suomessa Toivakassa Paloskylän lähellä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 165 metriä mpy.
Garelli
Garelli oli Italialainen mopojen ja moottoripyörien valmistaja. Sen perusti vuonna 1919 Alberto Garelli.
Antimonitrijodidi
Antimonitrijodidi (SbI3) on antimonin ja jodin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Sitä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa antimonitrijodidi on punaista kiinteää ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on romboedrinen. Antimonitrijodidi hydrolysoituu veden vaikutuksesta antimonioksijodidiksi, mutta liukenee muun muassa etanoliin, asetoniin ja bentseeniin. Yhdiste muodostaa komplekseja useiden Lewis-emästen kanssa.
Antimonitrijodidia voidaan valmistaa kuumentamalla antimonia ja jodia. Toinen tapa on antimonitrikloridin ja vismuttitrijodidin reaktio.
Antimonitrijodidia voidaan käyttää katalyyttinä eetterien ja piperidiinien valmistuksessa.
Norjan tiedeakatemia
Norjan tiedeakatemia (Det Norske Videnskapsakademi) on norjalainen organisaatio, jonka tehtävänä on edistää tiedettä kaikilla tieteenaloilla koko Norjassa. Sillä on sekä norjalaisia että ulkomaalaisia jäseniä. Paikka tulee vapaaksi, kun joku jäsenistä täyttää 70 vuotta tai kuolee. Vuonna 2014 akatemialla oli 881 jäsentä, joista 147 oli naisia.
Konstantínos Kentéris
Konstantínos ”Kóstas” Kentéris (, s. 11. heinäkuuta 1973 Mytilíni) on kreikkalainen pikajuoksija, joka keskittyi pääasiassa 200 metrin matkalle.
MultiMediaCard
thumb|32MB kokoinen MMC-muistikortti MultiMediaCard (lyhenne MMC) on Flash-muistia käyttävä muistikorttityyppi. Noin postimerkin kokoisia MMC-muistikortteja käytetään esimerkiksi monissa matkapuhelimissa, digitaalikameroissa ja MP3-soittimissa. Nykyisin suurikapasiteettisin MMC-muistikortti on kooltaan kahdeksan gigatavua.
MMC-muistikortit ovat yhteensopivia SD-muistikorttipaikkojen kanssa, joten niitä voi käyttää laitteissa, jotka tukevat SD-kortteja, mutta SD-kortteja ei voi käyttää ainoastaan MMC-kortteja tukevissa laitteissa. Niiden fyysisessä koossa on erittäin pieni ero. Useimmiten monet laitteet tukevat sekä SD- että MMC-muistikortteja.
Konstantínos Kentéris
Vuoden kuluttua tästä, Sydneyn olympialaisissa, Kentéris järjesti jymy-yllätyksen selviytymällä 200 metrin loppukilpailuun, ja lopulta voitti koko kilpailun ajalla 20,09 jättäen taakseen ennakkosuosikit Darren Campbellin ja Ato Boldonin. Näin hänestä tuli ensimmäinen kreikkalainen miespuolinen yleisurheilun olympiavoittaja sitten 1912 Tukholman kisojen. Kentéris voitti 200 metriltä kultaa myös 2001 Edmontonin MM-kisoissa. Monista muista maailman huipuista poiketen Kentéris ei kesän aikana juossut MM-kisojen lisäksi kuin kaksi kilpailua, kotimaassaan sekä Euroopan cupissa. Kenteriksen arvokisakultaputki jatkui myös vuoden päästä Münchenin EM-kisoissa omalla ennätysajallaan 19,85, mikä jäi myös kauden kärkitulokseksi. Vuonna 2003 hän voitti Euroopan cupin superliigan kilpailun 200 metrillä, mutta jäi pois Pariisin MM-kisoista iskiasvaivojen vuoksi.
Seuraavana kesänä Kentéristä pidettiin yhtenä suurimmista voittajasuosikeista hänen kotimaassaan pidettyihin Ateenan kesäolympialaisiin. Kuitenkin vain päivää ennen kisoja Kentéris ja hänen harjoittelutoverinsa Aikateríni Thánou eivät saapuneet doping-testiin ja lavastivat moottoripyöräonnettomuuden. Heidän valmentajansa Chrístos Tzékoksen hallusta löydettiin huomattavia määriä steroideja ja muita urheilussa kiellettyjä aineita. Kyseinen tapaus oli jo kolmas kerta saman kesän aikana kun juoksijat jättivät saapumatta testiin, ja heidät asetettiin kilpailukieltoon. Kilpailukielto päättyi 22. joulukuuta 2006.
Ragnar Hare
Ragnar Hare oli vuonna 1981 Pietarsaaressa perustettu suomalainen rock-yhtye, joka voitti Rock SM -kilpailun vuonna 1983 ja lopetti toimintansa vuonna 1989.
Historia
Perustajajäsenet olivat kitaristi Johan Granlund ja laulaja Peter Emas. Ragnar Hare herätti alkuaikoina huomiota lavaesiintymisillään joihin kuului olennaisena osana lapsena auto-onnettomuudessa ollut -- ja sen takia sekä halvaantumisesta että afasiasta kärsinyt -- tanssija Anders "Andy" Sundqvist. Yhtye voitti Rock SM -kilpailun vuonna 1983, päihittäen muun muassa kolmanneksi sijoittuneen Clifters-yhtyeen, sekä Talouskukkaro -nimellä esiintyneen Neljä Ruusua. Kitaristi Zazza Nygård liittyi yhtyeeseen juuri ennen Rock SM -kilpailua. Rikki Ström tuli basisti Lasse Strömbergin tilalle heti kilpailun jälkeen. Kilpailun jälkeen yhtyeen single Bit julkaistiin Beta-levymerkillä.
Vuonna 1984 Ruotsin EMI:n ollessa kiinnostuneita levysopimuksen solmimisesta, rumpali Mikael "Micki" Sundkvist luopui muusikon urasta kokonaan ja ryhtyi ortodoksipapiksi. Hänen tilalleen rumpuihin tuli Petri Peltomaa. Samaan aikaan kosketinsoittaja Tumba Haldin siirtyi reggae-yhtyeeseen Dreadline. Haldinin tilalle pestattiin Tia Nybäck. Yhtye palasi yleiseen tietoisuuteen EP:llä Barn Till Himlen vuonna 1986.
Yhtye vaihtoi loppuaikanaan laulukielensä englanniksi, kansainvälisiä markkinoita huomiolla pitäen, mutta tämäkään ei tuottanut toivottua tulosta. Viimeinen julkaisu, vuonna 1987 taltioitu esiintyminen live...tavastia...helsinki, on laulettu englanniksi. Yhtye lopetti toimintansa 80-luvun lopulla. Viimeinen keikka soitettiin 1988, mutta yhtye ilmoitti hajonneensa vasta vuonna 1989.
Heliopolites
Heliopolites, egyptiläisittäin Heka-andju , oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ala-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen 13. nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Mahtava valtikka”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Heq-at ja Ḥeka-Redj. Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella L13.
Maantiede
Nomoksen pääkaupunki (mētropolis) oli Heliopolis eli egyptiläisittäin Iunu (nyk. Matariya). Sen muihin paikkoihin lukeutui Babylon eli Kheriaha.
Historia
Heliopoliteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta L13, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Mikel Oyarzabal
Mikel Oyarzabal Ugarte (myös muodossa Oiarzabal, s. 21. huhtikuuta 1997 Eibar) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Real Sociedadia. Vasenjalkainen Oyarzabal on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Espanjan jalkapallomaajoukkueeseen.
Heliopolites
Historia
Nomos on yksi Ala-Egyptin kahdeksasta vanhimmasta tunnetusta nomoksesta. Bubastiteen (L18) nomos erotettiin omaksi alueekseen Heliopoliteesta. Antiikin aikana nomos tunnetaan Ptolemaios II Filadelfoksen aikaisesta tuloverotusta käsittelevästä papyruksesta (Papyrus Revenue Laws, Rev. pap.). Antiikin ajan lähteistä nomoksen mainitsevat Strabon, Plinius vanhempi ja Klaudios Ptolemaios. Se tunnetaan myös nomoksen lyömistä roomalaisaikaisista rahoista.
Nomoksen pääjumala oli Ra eli Aurinko, josta myös sen pääkaupunki Heliopolis sai kreikkalaisen nimensä. Nomoksen muita jumalia olivat Hathor Heliopoliissa sekä Atum Babylonissa. Faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana esiintyvät Isis ja Sun Bast.
Mikel Oyarzabal
Seurajoukkueura
Oyarzabal on Eibarin kasvatti. Hän siirtyi vuonna 2011 seurasta Real Sociedadin juniorijoukkueeseen. Kaudella 2014–2015 hän pelasi seuran kakkosjoukkueen paidassa Segunda División B:ssä viisi ottelua. Debyyttinsä Real Sociedadin edustusjoukkueen paidassa Primera Divisiónissa Oyarzabal teki lokakuussa 2015 Levantea vastaan. Avausmaali syntyi helmikuussa 2016 Espanyolin verkkoon. Hän pelasi debyyttikaudellaan 22 Primera Divisiónin ottelua ja teki niissä kuusi maalia.
De Morgen
De Morgen on Belgiassa julkaistava hollanninkielinen sanomalehti. Se sai alkunsa vuonna 1978, kun Vooruit- ja Volksgazet -sanomalehdet yhdistyivät. Lehti ilmestyy päivittäin ja sen levikki on noin 53 860.
Mikel Oyarzabal
Seurajoukkueura
Kaudella 2016–2017 Oyarzabal pelasi joukkueensa kaikki 38 liigaottelua mutta teki vain kaksi maalia. Tämän jälkeen hän on tehnyt liigassa kausittain 12, 13, 10, 11 ja 9 maalia. Hän on tehnyt maalin FC Barcelonaa vastaan liigaottelussa kotikentällä huhtikuussa 2016 ja joulukuussa 2019, vierasottelussa elokuussa 2021 sekä Espanjan supercupin loppuottelussa tammikuussa 2021, jolloin hän sitten epäonnistui maalintekoyrityksessään ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa. Real Madridia vastaan hän on tehnyt maalin vierasottelussa maaliskuussa 2022. Oyarzabal voitti Espanjan cupin kaudella 2019–2020 ja teki tuolloin maalin molemmissa välieräotteluissa Mirandésia vastaan kuten myös ainoan maalin loppuottelussa Athletic Bilbaota vastaan. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa 19 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän on ollut eturistisidevamman vuoksi sivussa kentiltä maaliskuusta 2022 lähtien.
De Morgen
Lehteä julkaisee De Persgroep Publishing NV. Muita merkittäviä Persgroepin julkaisemia lehtiä ovat muun muassa flaamilainen Het Laatste Nieuws, edellisen kanssa yhtäläistä julkaisuformaattia käyttävä hollantilainen Algemeen Dagblad, sekä Hollannissa progressiivisvasemmistolaisena julkaisuna tunnettu de Volkskrant.
Mikel Oyarzabal
Maajoukkueura
Oyarzabal on edustanut Espanjaa nuorten maajoukkueissa. Hän saavutti alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa EM-hopeaa 2017, joskaan ei pelannut loppuottelussa. Hän voitti EM-kultaa saman ikäluokan EM-kilpailuissa 2019 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Puolaa sekä välieräottelussa Ranskaa vastaan.
Debyyttinsä Espanjan A-maajoukkueessa Oyarzabal teki toukokuussa 2016 ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Toista maaotteluaan hän odotti kesäkuulle 2019 ja pelasi loppuvuoden aikana kuusi EM-karsintaottelua. Hänet valittiin kesän 2021 EM-kilpailuihin, ja hän pääsi vaihdosta kentälle kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa, neljännesvälieräottelussa, jossa hän teki jatkoajalla Kroatiaa vastaan joukkueensa viidennen maalin sekä puolivälierässä Sveitsiä vastaan, jonka rangaistuspotkukilpailussa hän teki ratkaisevan maalin. Tappiollisessa välierässä Italiaa vastaan hän oli avauskokoonpanossa.
Oyarzabal oli vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa avauskokoonpanossa hopeaa saavuttaneen Espanjan kaikissa kuudessa ottelussa. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Australiaa, puolivälierässä Norsunluurannikkoa sekä loppuottelussa Brasiliaa vastaan.
Hän on vuoden 2022 loppuun mennessä pelannut 21 A-maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Raimo Kulli
Raimo Kulli (s. 29. marraskuuta 1981 Tallinna ) on virolainen autourheilija. Kaudella 2016 hän kilpailee Suomen Porsche GT3 Cup Challengessa. Kulli aloitti uransa rallicrossin parissa vuonna 1997.
Kulli sai sukunimensä vuoksi huomiota osakseen Suomessa toukokuussa 2016 voittaessaan Suomen Porsche GT3 Cup Challengen osakilpailun Ahveniston moottoriradalla. Hänen sukunimensä tarkoittaa viron kielessä haukkaa.
Kulli on voittanut uransa kilpailuista lähes 36 prosenttia ja ollut palkintokorokkeella lähes 65 prosentissa kilpailuistaan.
Kreetan hiippakunta
Kreetan hiippakunta voi viitata seuraaviin:
MMC
Lyhenne MMC tarkoittaa useita asioita: tietotekniikka ja elektroniikka:
liike-elämä:
Kreetan roomalaiskatolinen hiippakunta
Kreetan hiippakunta on katolinen hiippakunta Kreikassa. Se on Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen arkkihiippakunnan alaisuudessa.
Hiippakunta käsittää Kreetan saaren. Siihen kuuluu neljä seurakuntaa, joiden jäsenmäärä vuonna 2017 oli. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Chaniássa sijaitseva Neitsyt Marian taivaaseenottamisen katedraali.
Keski-Kreikka (maantieteellinen alue)
thumb|220px|Keski-Kreikka. Keski-Kreikka (aiemmin Χέρσος Ἑλλάς, Chérsos Ellás) on yksi Kreikan historiallis-maantieteellisistä alueista. Se ei ole nykyisin hallinnollinen alue eikä se vastaa alaltaan nykyistä hallinnollista Keski-Kreikan aluetta.
Kreetan roomalaiskatolinen hiippakunta
Katolisen kirkon läsnäolo Kreetalla on peräisin venetsialaisvallan ajalta. Hiippakunta on perustettu vuonna 1213 nimellä Kreetan (Candian) hiippakunta. Vuonna 1669 se tuli osaksi Konstantinopolin apostolista vikariaattia. Se palautettiin Kreetan hiippakunnaksi vuonna 1874.
Keski-Kreikka (maantieteellinen alue)
Keski-Kreikka sijaitsee nimensä mukaisesti Manner-Kreikan keskiosissa ja ulottuu Manner-Kreikan poikki, lännestä Joonianmereltä itään Egeanmerelle. Sen eteläpuolella, Korintinlahden ja Korintin kannaksen takana on Peloponnesos, ja pohjoispuolella sijaitsevat Epeiros ja Thessalia.
Hallinnollinen jako
Keski-Kreikka on jaettu hallinnollisesti kolmen alueen eli periferian kesken ja edelleen neljääntoista alueyksikköön. Alueet ovat:
Enkelten tuli
Enkelten tuli on suomalaisen laulaja-näyttelijä Samuli Edelmannin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 1. toukokuuta 2003. Se nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä yhdeksäntoista viikkoa. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän.
Albumista julkaistiin uusintapainos 14. marraskuuta 2014.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Tero Valkonen kirjoitti pitäneensä Edelmannin ensimmäisiä hittejä ”Peggy” ja ”Pienestä kii” aikoinaan niin tyhjänpäiväisinä, ettei povannut artistille pitkää uraa. Sittemmin alkanut merkittävä kehitys jatkuu hänestä Enkelten tuli -albumilla, joskin tyylilajina on mielipiteitä jakava romanttinen pop naiivin hempeine sanoituksineen. ”Tuotanto on kiistattoman mallikasta ja sovitukset pehmeydessään tyylikkäitä, mutta levy junnaa silti hetkittäin. Dynamiikka ja tempot voisivat vaihdella enemmän.”
Egeanmeren saaret
thumb|right|274px|Egeanmeren saarten saariryhmät. Egeanmeren saaret on joukko Kreikalle kuuluvia saaria Egeanmeressä ja yksi Kreikan historiallis-maantieteellisistä alueista. Laajasti ottaen Egeanmeren saariin voidaan lukea myös Turkille kuuluvat Egeanmeressä sijaitsevat saaret, joista suurimmat ovat Imbros (Gökçeada) ja Tenedos (Bozcaada).