cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
McDonnell Douglas DC-10
Historiaa
Konetyypille sattui alkuaikoina useita onnettomuuksia, mm. rahtiluukku aukesi lennolla tuhoten koko koneen matkustajineen. Sen heikkoudet saatiin korjattua. DC-10 on osoittautunut sittemmin luotettavaksi konetyypiksi. Onnettomuudet kuitenkin heikensivät sen kysyntää.
DC-10-10:n ensilento oli 1970 ja liikennöinnin se aloitti 1971 hieman ennen Lockheed Tristaria, jolla oli tuotannon käynnistysongelmia muun muassa suihkumoottorien toimituksen hitauden vuoksi. Lockheed vetäytyi pian kokonaan siviilikoneiden tuotannosta.
DC-10-15 oli suunniteltu käytettäväksi kuumissa olosuhteissa ja korkealla sijaitsevilla kentillä, lähinnä Meksikossa. Tätä tyyppiä valmistettiin vain seitsemän kappaletta vuodesta 1979 lähtien.
DC-10-30:sta tuli suosituin malli, muun muassa Finnair lensi tällä konetyypillä. Siinä oli suuremmat polttoainesäiliöt ja pitempi toimintamatka kuin DC-10-10:ssä. Mallia valmistettiin vuodesta 1972. Tätä mallia sai matkustajaversion lisäksi rahtiversiona ja konversioversiona, jota pystyttiin muuttamaan tarpeen mukaan matkustaja- ja rahtiversion välillä.
DC-10-40 oli ensimmäinen pitkän toimintasäteen versio, jonka nimi oli alun perin DC-10-20, mutta Northwest Airlines halusi markkinointisyistä muuttaa nimen, jotta matkustajat pitäisivät tätä selvästi edistyneempänä kuin DC-10-10:tä. Mallia valmistettiin vuodesta 1972 lähtien.
KC-10 Extender on Yhdysvaltain ilmavoimille rakennettu ilmatankkauskone. KDC-10 on vastaava lentokone siviiliversiosta muunnettuna. KC-10:tä valmistettiin 60 kappaletta.
Vuonna 1988 DC-10:n valmistus lopetettiin ja vuodesta 1990 alkaen sen on korvannut MD-11, joka on kookkaampi, uudenaikaisempi ja tehokkaampi versio DC-10:stä. Selkein ulkoinen ero koneiden välillä ovat MD-11:n siivissä olevat wingletit. pienoiskuva|DC-10-40-lentokoneen ohjaamo lennolla. Boeing osti McDonnell-Douglasin vuonna 1997, minkä jälkeen Boeing alkoi tarjota DC-10:een avioniikkapäivitystä, joka tekisi siitä MD-10:n, joka on operatiivisesti samanlainen kuin MD-11. Samalla myös enimmäislentoonlähtömassa kasvaa. MD-10:llä ja MD-11:llä on yhteinen tyyppihyväksyntä lentäjille, joten samalla koulutuksella lentäjä voi lentää kumpaakin konetyyppiä. Päivityksen myötä DC-10:ssä tarvittavaa lentomekaanikkoa ei tarvita, vaan kahden hengen ohjaamomiehistö riittää (kapteeni ja perämies). Ensimmäinen MD-10 lensi vuonna 1999. DC-10:n viimeinen matkustajalento lennettiin torstaina 20. helmikuuta 2014 Dhakasta Birminghamiin, liikennöitsijänä Biman Bangladesh Airlines.
Teknisiä tietoja
DC-10:n pituus on 55,50 metriä, siipien kärkiväli 50,40 metriä (DC-10-10 ja DC-10-15 47,35 metriä) ja korkeus 17,70 metriä. Siipien ala on 367,7m² (DC-10-10 ja DC-10-15 329,8 m²). Koneessa tarvitaan kolme miehistön jäsentä (kapteeni, perämies ja lentomekaanikko) paitsi MD-10:ssä kahden hengen miehistö.
Kahden luokan konfiguraatiossa matkustajia mahtuu n. 250 ja yhdessä luokassa jopa 380.
DC-10-10
Moottorit 3 kpl General Electric CF6-6D (178 kN) tai CF6-6D1 (182,4 kN). Paino tyhjänä 111086 kg, Suurin lentoonlähtöpaino 195 045 kg. Polttoainekapasiteetti 82 243 litraa.
DC-10-30
Moottoreina kolme CF6-50A (218 kN), CF6-50C (226,9 kN), tai CF6-50C1/CF6-50C2 (233,5 kN) tai CF6-50C2B (240,2 kN).
Suurin nopeus 982 km/h, suurin matkanopeus 908 km/h. Enimmäistoimintamatka 12 055 km, toimintamatka enimmäiskuormalla 7 415 km. Paino tyhjänä 121 198 kg, Suurin lentoonlähtöpaino 263 085 kg. Polttoainekapasiteetti 138 904 litraa.
DC-10-40
Moottoreina kolme Pratt & Whitney JT9D-20 (219,6 kN) tai JT9D-59A (235,8 kN).
Suurin nopeus 982 km/h, suurin matkanopeus 908 km/h. Enimmäistoimintamatka 11 685 km, enimmäiskuormalla 7 505 km. Paino tyhjänä 122 951 kg, Suurin lentoonlähtöpaino 259 450 kg. Polttoainekapasiteetti 138 904 litraa.
Onnettomuudet
DC-10 on ollut osallisena 14 onnettomuudessa, joissa on tullut kuolonuhreja, näistä kymmenessä yli kymmenen kuolonuhria.
American Airlinesin lennolla 96 12. kesäkuuta 1972 rahtitilan luukku aukesi kesken matkan, mikä johti rajuun ilmanpaineen laskuun koneen sisällä. Ilmapaineen yhtäkkinen alentuminen romahdutti matkustamon lattian. Romahdus vaurioitti koneen hydraulisia järjestelmiä ja vaikeutti koneen ohjausta. Lennon 96 kapteeni Bryce McCormick sai kuitenkin koneen hallintaan ja laskeuduttua takaisin lähtökentälle Detroitiin. Onnettomuus johtui rahtitilan luukun huonosti suunnitellusta lukituksesta. Luukku ei ollut lukittunut oikein lähtövalmistelujen aikana. NTSB suositteli onnettomuusraportissaan McDonnell-Douglasia korjaamaan DC-10:n rahtiluukun lukituksen.
Turkish Airlinesin lento 981 kohtasi 3. maaliskuuta 1974 saman kohtalon kuin American Airlinesin lento 96 kaksi vuotta aikaisemmin. Koneen tavaratilan luukku aukesi kesken lennon, koska sitä ei ollut lukittu oikein lähtiessä. Lennolla 981 luukun aukeamisen aiheuttamat vauriot olivat paljon pahemmat kuin lennolla 96. Paineen lasku sekä matkustamon lattian romahtaminen vaurioittivat koneen hydraulijärjestelmää niin pahoin, että lennon miehistö ei pystynyt saamaan konetta hallintaan, vaan kone putosi Ermenonvillen metsään Senlis'n kylän lähelle. Kaikki 334 matkustajaa ja kaksitoista miehistön jäsentä kuolivat. Onnettomuustutkinnassa kävi ilmi, että McDonnell-Douglas ei ollut korjannut rahtiluukun lukitusta NTSB:n suosituksien mukaisesti. Tämän takia Yhdysvaltain ilmailuhallinto FAA:n olisi pitänyt antaa DC-10:lle lentokelpoisuusmääräys (sama kuin lentokielto), jota ei koskaan annettu mallin hengenvaarallisista vioista huolimatta. Tämä johtui ilmailuhallinnon ja McDonnell-Douglasin johdon välisestä ns. herrasmies-sopimuksesta, jolla yhtiö vältti huonon maineen valmistajana DC-10:n osalta. Turman jälkeen yhtiö korjasi rahtitilan luukun vapaaehtoisesti. Rahtiluukkujen perusteellista korjaamista edesauttoi lopulta FAA:n lentokelpoisuusmääräys, jonka mukaan rahtiluukut eivät koskaan enää saa aueta lennon aikana. Onnettomuuden takia McDonnell-Douglasin johto joutui oikeuteen, joka määräsi yhtiön ilmailuhistorian siihen asti suurimpiin vahingonkorvauksiin. Oikeudessa kävi myös ilmi, että DC-10:n rahtiluukun lukituksen ongelmat olivat yhtiön tiedossa jo koneen suunnittelu- ja valmistusvaiheessa. Yhtiö maksoi oikeuden määräyksestä yhteensä yli 80 miljoonaa dollaria (64,4 miljoonaa euroa) vahingonkorvauksia. Oikeudenkäynti, huono myyntimenestys ja kilpailu saattoivat yhtiön taloudelliseen ahdinkoon. McDonnell-Douglas myytiin lopulta kilpailijalle Boeingille vuonna 1996. DC-10-koneet eivät hävinneet maailmankartalta, vaan ne uuden yhtiön omistuksessa saivat tunnuksen MD-10, joka tarkemmin viittaa ohjaamoltaan uudistettuun versioon.
American Airlinesin lento 191 törmäsi 25. toukokuuta 1979 lentokenttähangaariin Chicagon lentoasemalla, jolloin 273 ihmistä kuoli, joista kaksi maassa. Onnettomuus johtui väärien huoltotapojen aiheuttamasta vasemmanpuoleisen siiven moottorin irtoamisesta, joka rikkoi koneen sakkausvaroitusjärjestelmän ja hydraulijärjestelmän, eivätkä lentäjät näin olleen tienneet koneen sakkaavan.
United Airlinesin lento 232 oli kotimaanlennolla 19. heinäkuuta 1989, kun sen moottoriin tuli vika. Kone yritti hätälaskua, mutta 111 ihmistä kuoli koneen pudotessa kiitotielle.
Air Francen lento 4590 Concorden onnettomuus vuonna 2000 johtui Continental Airlinesin DC-10:stä irronneesta titaanilistasta. Se puhkaisi Concorden renkaan, jonka palaset rikkoivat koneen polttoainesäiliön.
Käyttö Finnairilla
thumb|Finnairin DC-10-30 OH-LHA Ensimmäinen DC-10, rekisteriltään OH-LHA, liittyi Finnairin laivastoon 4. helmikuuta 1975, ja lensi ensimmäisen kaupallisen lentonsa kymmenen päivää myöhemmin New Yorkiin. Toimituslennon päällikkönä toimi kapteeni Juhani Gulin. Konetyyppi korvasi pieneksi jääneen Douglas DC-8-62:n vuoteen 1984 mennessä, ja sen myötä mm. kaikki New Yorkin lennot muuttuivat suoriksi. Viimeinen DC-10, OH-LHE, saapui vasta 1988. Yksi koneista, Japanin lennoille varusteltu N345HC, pidettiin Yhdysvaltain rekisterissä Tokion napareittiä varten, sillä sen lisäpolttoainesäiliöllä ei ollut eurooppalaista hyväksyntää. Lisäsäiliö tarvittiin Neuvostoliiton epäämän ylilentoluvan vuoksi. Historiallinen ensilento Helsingistä Pohjoisnavan yli Tokioon lennettiin 21. huhtikuuta 1983 (samaan käytäntöön palattiin Venäjän hyökättyä Ukrainaan keväällä 2022 ). Konetyypin käyttöönotto vaati Finnairissa isoja organisaatiomuutoksia, sillä pitkänmatkan kapasiteetti kasvoi yhtäkkiä rajusti. Sittemmin yhtiön kaukoliikennestrategia painottui COVID-19-pandemiaan saakka voimakkaasti Aasian kohteisiin, mille pohja luotiin juuri DC-10:n ja myöhemmin sen vuosina 1990-1996 yhtiön laivastossa korvanneen jatkokehitelmän, MD-11:n (Finnairilla 1990-2010) aikakaudella. DC-10 poistui yhtiön laivastosta vuonna 1996.
Vuonna 1996 OH-LHA suoritti 19. huhtikuuta-5. toukokuuta Seura-lehden lukijamatkana ennen käytöstä poistoa Finnair-konsernin historian yhdeksännen maailmanympärilennon reittiä Helsinki-Shanghai-Kuching-Sydney-Nadi-Papeete-Santiago-Recife-Helsinki. Reitti operoitiin lennonnumerolla AY8101 Helsingistä Nadiin saakka, ja numerolla AY8102 takaisin Helsinkiin. Lippuja lennolle myytiin noin 200. Ohjaajina toimivat kapteenit Martti Huttunen ja Matti Rantala, perämiehinä Tapio Savolainen ja Tapio Tillander, joiden lisäksi mukana oli 11 matkustamohenkilökunnan jäsentä, pääpurserina Kaisu Urmas. Ensimmäiset seitsemän matkaa tehtiin vuosina 1964-1968 Kar-Airin DC-6:lla, ja kahdeksas vuonna 1976 Finnairin DC-8:lla.
Vuonna 1987 Neuvostoliitto ampui Tokiosta tulossa ollutta Finnairin DC-10-30ER-konetta kohti ohjuksen, joka räjähti vain alle puoli minuuttia ennen kuin se olisi osunut koneeseen. Koneessa oli 201 matkustajaa ja 18 miehistön jäsentä. Tapausta ei tuolloin raportoitu ja se tuli julkisuuteen vasta vuonna 2014.
Aleksi Kössi
Aleksi Kössi (s. 18. toukokuuta 1994 ) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2014-2015 Pielaveden Sampossa. Kössi on pelipaikaltaan passari. Oripäästä kotoisin oleva Kössi pelasi kaksi vuotta Hurrikaani-Loimaassa ennen siirtymistään Sampoon. Hurrikaanissa Aleksi voitti ensimmäisellä kaudellaan SM-hopeaa ja toisella kaudellaan SM-pronssia. Ennen siirtymistään Mestaruusliigan Hurrikaani-Loimaahan Aleksi opiskeli Kuortaneella ja pelasi kaksi vuotta nuorten maajoukkueessa.
Aleksi aloitti lentopallon pelaamisen Loimaan Jankossa 4-vuotiaana ja pelasi siellä kaikki juniorivuotensa lukuun ottamatta yhtä Pieksämäen Tsempin riveissä vietettyä vuotta A-pojissa. Hän on voittanut urallaan yhden N22 SM-kullan, B-pojissa SM-hopeaa, C-pojissa SM-hopeaa, aluejoukkueessa SM-kultaa. Hänet on valittu kahdesti nuorissa allstar-kentälliseen ja kerran nuorten maajoukkueturnauksessa Italiassa (Paolo Bussinello 2010) turnauksen parhaaksi passariksi.
Anhur
Anhur (kreikaksi Onuris tai Onouris, muita kirjoitusasuja An-Her, Anhuret, Han-Her, Inhert) oli muinaisen Egyptin mytologiassa alun perin ulkomainen sodan jumala. Anhuria pidettiin auringonjumala Ran sotaisan puolen ilmentymänä. Häntä alettiin palvoa Egyptissä ensimmäisen kerran Abydoksen alueella, varsinkin Thiniksessä, Egyptin 11. dynastian aikaan. Myytit kertovat, että hän toi vaimonsa Menhitin, joka oli hänen naispuolinen vastakohtansa, Nubiasta. Anhurin nimi heijastaa tätä – vapaasti käännettynä se tarkoittaa: "Tuo takaisin kaukaisen".
Sodanjumalan aseman vuoksi Anhur oli muinaisen Egyptin armeijan suojelija ja tärkeitten soturien henkilöitymä. Hän oli hyvin arvostettu. Rooman valtakautena keisari Tiberius kuvattiin julkisissa tiloissa Anhurin nelisulkainen päähine päässään.
Myöhempinä aikoina Anhur rinnastettiin samaksi jumaluudeksi Shun kanssa, Anhur-Shuksi, lähinnä samankaltaisen nimen ja päähineen vuoksi. Anhur oli jumalista suositumpi, ja käytännössä Shu sulautui Anhuriin, jääden taka-alalle.
Uudessa valtakunnassa Anhurin suosio kasvoi, ja häntä alettiin kutsua myös Pelastajaksi, sillä sen ajan ihmiset pitivät sotaa vapautensa ja voitokkuutensa lähteenä. Muuttuneen aseman takia Anhuria alettiin rinnastaa mahtavampaan Horukseen. Heitä alettiin kutsua Horus-Anhuriksi. Myöhemmin nubialaiset kushit nimesivät kyseisen jumaluuden Arensnuphiseksi (myös Arsnuphis, Harensnuphis). Myöhemmin Osirista alettiin pitää Horuksen eräänä puolena, ja Isistä Arensnuphisen vaimona.
Kylmäseokset
pienoiskuva|Koejärjestely jossa reagoivia aineita jäähdytetään kylmähauteessa jossa on kylmäseoksena asetonia ja hiilihappojäätä. Lanka joka menee hauteeseen on lämpötila-anturi jolla seurataan lämpötilaa.
Kylmäseokset ovat seoksia, joita valmistetaan liuottamalla tiettyjä aineita nesteisiin, jolloin liukeneminen sitoo energiaa ympäristöstä ja liuoksen lämpötila alenee.
Jäähauteella jossa on jäitä + vettä päästään noin 0 – +5 °C. Pelkällä suolalla ja jäällä suhteessa 1:3 noin -5 – -18 °C. Asetonista ja hiilihappojäästä saadaan -78 °C:n kylmyys.
Chiniotin piirikunta
Chiniotin piirikunta (pandžabiksi ja, ) on yksi Pakistanin Punjabin provinssin 36 piirikunnasta. Se perustettiin helmikuussa 2009 Jhangin piirikuntaan kuuluneesta Chiniotin tehsilistä. Tämä tekee Chiniotista Punjabin nuorimman piirikunnan.
Piirikunta on jaettu kolmeen tehsiliin: Bhawana, Chiniot ja Lalian.
Tyyne-Maija Salminen
Tyyne Maija Salminen (o.s. Kivi) (25. syyskuuta 1903 Tuusula – 10. tammikuuta 1967 Helsinki ) oli suomalainen kirjailija, joka kuvasi romaaneissaan erityisesti työläisnaisten elämää.
Henkilöhistoria
Salmisen vanhemmat olivat kirvesmies Karl Fredrik Kivi (ent. Stenvall) ja Olga Olivia Granqvist ja puoliso vuodesta 1928 kauppaedustaja Matti Salminen. Hän kävi kansakoulun ja opiskeli myöhemmin käsityökoulussa sekä työväenopistossa. Salminen työskenteli muun muassa kotiapulaisena, lastenhoitajana ja kotelotehtaassa työntekijänä 1920–1928. Vapaana kirjailijana hän toimi vuodesta 1938. Salminen oli Nuoren Voiman liiton kirjallisen harrastuspiirin puheenjohtajana 1938.
Pohjoiset Sporadit
Pohjoiset Sporadit eli Thessalian Sporadit (Θεσσαλικές Σποράδες, Thessalikés Sporádes), usein vain Sporadit (Σποράδες, Sporádes), ovat Kreikan Egeanmeren saariin kuuluva saariryhmä, jonka saaret sijaitsevat Välimereen kuuluvan Egeanmeren pohjoisosissa Manner-Kreikan itärannikolla ja Euboian saaren pohjoispuolella. Saariryhmän pääsaaret ovat Skiáthos, Skópelos, Alónnisos ja Skýros.
Pohjoiset Sporadit ovat osa laajempaa Sporadien saariryhmää, mutta nykyisin nimitystä ”Sporadit” käytetään usein lähinnä Pohjoisista Sporadeista. Antiikin aikana Pohjoiset Sporadit tunnettiin ”Magnesian saarina” (Μαγνήτων νήσοι, Magnētōn nēsoi).
Pohjoisten Sporadien saarista pinta-alaltaan suurin on Skýros ja väkiluvultaan suurin Skiáthos. Suurin asutuskeskus on Skiáthoksen kaupunki. Alónnisos ja sitä ympäröivä merialue pienempine saarineen muodostavat Alónnisoksen ja Pohjoisten Sporadien merikansallispuiston.
Saaret
Pohjoisten Sporadien suurimmat saaret ovat:
Hallinto
Pohjoisten Sporadien saaret kuuluvat Thessalian alueen Sporadien alueyksikköön lukuun ottamatta Skýroksen saarta, joka kuuluu Keski-Kreikan alueen Euboian alueyksikköön.
Walter López Castellanos
Walter López Castellanos (s. 25. syyskuuta 1980 Guatemala City, Guatemala) on guatemalalainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2006 lähtien.
Hänet valittiin yhdeksi kuudesta erotuomarista tuomitsemaan vuoden 2014 seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuja.
Martin Klebba
Martin ”Marty” Klebba (s. 23. kesäkuuta 1969 Troy, Michigan, Yhdysvallat) on lyhytkasvuinen yhdysvaltalainen näyttelijä.
Klebba tunnetaan parhaiten toistuvasta roolistaan televisiosarjassa Tuho-osasto ja Pirates of the Caribbean -elokuvien laivamiehistön kääpiönä. Klebba on 124 senttimetriä pitkä. Hän on ollut myös maailman nopein lyhytkasvuinen henkilö; hänen aikansa 100 metrillä on 13,84 sekuntia ja 40 metrillä tasan kuusi sekuntia.
Kielletty hedelmä
Kielletyllä hedelmällä tarkoitetaan vertauskuvallisesti jotain kiellettyä mutta samalla hyvin houkuttelevaa; luvatonta nautintoa tai mielitekoa.
Paavo Kuronen
Paavo Juhani Kuronen (20. heinäkuuta 1942 Helsinki – 19. joulukuuta 2017) oli suomalainen everstiluutnantti, joka toimi Lapin jääkäripataljoonan komentajana.
Kuronen syntyi konstaapeli Paavo Kurosen ja Ingrid Oseniuksen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1963 on Maria Tikka.
Kuronen tuli ylioppilaaksi Helsingin kaksoisyhteislyseosta 1962 ja suoritti Kadettikoulun 1966 ja Sotakorkeakoulun 1975. Hän toimi opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä Uudenmaan jääkäripataljoonassa 1966–1972 ja opetusupseerina Taistelukoulussa 1975–1980. Pääesikunnassa Kuronen oli toimistoesiupseeri 1980–1985 toimistopäällikkö 1985–1989. Lapin jääkäripataljoonan komentajana hän toimi vuodesta 1989 vuoteen 1990, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Kuronen on puolustusvoimien moninkertainen ikämiesten sadan metrin vapaauinnin mestari.
Kuronen ylennettiin vänrikiksi 1963, luutnantiksi 1966, yliluutnantiksi 1969, kapteeniksi 1972, majuriksi 1977 ja everstiluutnantiksi 1985.
Jakobstads Tidning
Jakobstads Tidning oli Pietarsaaressa vuosina 1898–1901 ja 1905–2008 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti. Vuosina 1905–1915 sen nimenä oli Jakobstad, vuosina 1915–1930 Pedersöre ja vuosina 1931–1937 Pedersöre – Jakobstads Tidning. Jakobstads Tidning ja kokkolalainen Österbottningen yhdistettiin vuonna 2008 Österbottens Tidningiksi.
Kirjanpainaja K. F. Hagmanin ja maisteri Isak Smedsin aloitteesta perustettu Jakobstads Tidning oli Pietarsaaren ensimmäinen sanomalehti. Se oli linjaltaan ruotsinmielinen, kansanomainen ja sortovuosina perustuslaillinen. Lehti lakkautettiin vuonna 1901, minkä jälkeen sen tilalla ilmestyi Folketin maaseutupainos.
Jakobstads Tidningiä julkaissut Jakobstads Tryckeri- och Tidnings Ab sai vuoden 1905 suurlakon jälkeen luvan perustaa Jakobstad-nimisen lehden. Vapaamielinen ja perustuslaillinen Jakobstad lakkautettiin sotatilan ajaksi syksyllä 1915, jolloin sen tilalla ilmestyi eri nimisiä tilapäislehtiä. Pian yhtiö sai luvan Pedersöre-nimiselle lehdelle. Luonteeltaan paikallinen Pedersöre oli linjaltaan kansallismielinen ja isänmaallinen. Lapualaiskaudella Pedersöre – Jakobstads Tidning oli laillisuuskannalla ja sen jälkeenkin lähinnä vapaamielinen. Pedersöre pudotettiin lehden nimestä helmikuussa 1937.
Ruotsinkielisen Pohjanmaan ahtailla lehtimarkkinoilla Jakobstads Tidning pyrki paikallisuudestaan huolimatta kehittymään myös täyden palvelun sanomalehtenä. 1960-luvun lopulla se osti uusikaarlepyyläisen Österbottniska Postenin, joka muutettiin vuoteen 1985 saakka ilmestyneeksi nuortenlehdeksi. Suomenkielisiä lukijoita varten julkaistiin vuosina 1960–1963 Keski-Pohjalaista ja vuodesta 1984 lähtien Uutis-Jaakkoa, joka sittemmin sai nimen Pietarsaaren Sanomat.
Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1900 lähtien kahdesti, vuodesta 1935 kolmesti, vuodesta 1945 kuudesti ja vuodesta 1999 seitsemän kertaa viikossa. Levikki nousi alkuvaiheen reilusta tuhannesta kappaleesta viiteen tuhanteen vuonna 1942 ja yli kymmeneen tuhanteen vuonna 1980. Vuonna 2002 se oli noin 12 500 kappaletta.
Ensisijaisen levikkialueen muodostivat Pietarsaari, Kokkola, Kruunupyy, Pedersöre, Uusikaarlepyy ja Luoto.
Harry Schaumanin säätiö osti lehtiyhtiön osake-enemmistön vuonna 1990. Säätiön omistama HSS Media ilmoitti 19. maaliskuuta 2008 Jakobstads Tidningin ja Kokkolassa ilmestyneen Österbottningenin yhdistämisestä. Lehdet ilmestyivät omilla nimillään viimeisen kerran 22. toukokuuta. Seuraavana päivänä ilmestyi uusi lehti Österbottens Tidning.
Suomen Uutiset
Suomen Uutiset voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Vínarterta
thumb|Vínarterta luumutäytteellä. Vínarterta on islantilainen kerroskakku. Perinteisesti vínartertaa on tarjoiltu häissä ja jouluna. Islantilaisten siirtolaisten mukana se on levinnyt myös Kanadaan.
Valmistus
Vínarterta tarkoittaa vapaasti käännettynä wienintorttua ja se onkin todennäköisesti levinnyt Islantiin Wienistä Tanskan kautta. Islannissa vínartertaa on tarjoiltu vuoden 1860 paikkeilta lähtien. Perinteisesti sitä on tarjoiltu kahvin kanssa häissä ja jouluna. Perinteinen leivos käsittää viidestä yhdeksään kerrosta murokeksiä ja hedelmähilloa. Leivoksen taikina maustetaan usein mantelilla ja sen hedelmähillotäyte kardemummalla, vaniljalla tai punaviinillä. Täytteeseen käytettiin aikanaan etenkin luumua, mutta sittemmin ovat yleistyneet halvemmat raaka-aineet, kuten esimerkiksi raparperi. Valmis kakku saatetaan kuorruttaa sokerikuorrutteella, joka terästetään joskus vodkalla tai bourbonilla. Vínarterta kestää hyvin varastointia ja se voi säilyä hyvin suojattuna jopa kuukausia.
Historia
Nykyisin vínarterta on ehkäpä suositumpaa Kanadassa kuin kotimaassaan Islannissa. Kanadaan sen toivat islantilaiset siirtolaiset, joita saapui etenkin Askja-tulivuoren purkauksen jälkeen vuonna 1875. Purkauksen tuhka tappoi suuren osan Islannin kasvillisuudesta ja näin myös karjasta. Suuri osa saaren väestöstä muutti tällöin ulkomaille. Mukanaan he veivät vínartertan reseptin, josta tuli tärkeä kansallisen identiteetin merkki ulkomailla asuvien siirtolaisten ja heidän jälkeläistensä keskuudessa.
Stadium Nord Lille Métropole
Stade Lille Métropole on jalkapallostadion, joka sijaitsee Ranskassa Villeneuve-d'Ascqissa. Se toimii jalkapalloseura Lille OSC:n kotistadionina. Stadion on rakennettu vuonna 1976 ja sen nykyinen yleisökapasiteetti on 17 754.
Madame Bovary (vuoden 1991 elokuva)
Madame Bovary on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Claude Chabrolin ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert, Jean-François Balmer, Christophe Malavoy ja Jean Yanne. Elokuva perustuu Gustave Flaubertin romaaniin Rouva Bovary (ransk. Madame Bovary, 1857), jonka pohjalta Claude Chabrol sovitti elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Marin Karmitz.
Madame Bovary kilpaili vuoden 1991 Moskovan elokuvajuhlilla, missä Claude Chabrol oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen Pyhän Yrjön saajaksi. Isabelle Huppertin roolisuoritus palkittiin Moskovan elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän Hopeisella Pyhällä Yrjöllä. Elokuva oli ehdokkaana myös parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globen ja parhaan puvustuksen Oscarin saajaksi.
Juoni
Madame Bovary sijoittuu vuoden 1837 Ranskaan. Emma (Isabelle Huppert) on maalaistyttö ja tyytymätön karuun osaansa elämässä. Päättäneenä iskeä korkeamman elintason kultasuoneen, Emma viettelee varakkaan lääkärin Charles Bovaryn (Jean-François Balmer) ja menee tämän kanssa naimisiin. Nuoren Emma Bovaryn sosiaalinen status ja yhteiskuntaluokka parantuvat huomattavasti, mutta hän on kuitenkin yhä tyytymätön tyhjään elämäänsä. Aviomies ja porvariluokan arki tuntuvat hetken jälkeen ahdistavalta ja väkinäiseltä, joiden kuristusotetta eivät useat rakastajatkaan kykene helpottamaan.
Tuotanto
Madame Bovaryn kuvaukset alkoivat 3. syyskuuta 1990 ja päättyivät 23. marraskuuta 1990. Elokuvaa kuvattiin muun muassa Lyons-la-Forêtin kunnassa Euren departementissa Ranskassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat MK2 Productions, CED Productions ja FR3 Films Production.
Julkaisu ja vastaanotto
Madame Bovary sai ensi-iltansa Ranskassa 3. huhtikuuta 1991 ja oli MK2 Diffusionin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 1 292 151 katsojaa ja tuotti Yhdysvalloissa 1 942 423 dollarin lipputulot.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 89% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,7/10 keskiarvolla. Keräys perustuu yhdeksään arviointiin. 2 078 käyttäjästä 60% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,3/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 2 937 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,7/10. Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä neljästä.
Madame Bovary julkaistiin Ranskassa DVD:lle ensi kerran 23. huhtikuuta 2000. Future Film julkaisi elokuvan Suomessa DVD:lle 20. elokuuta 2008.
Gail Goodrich
Gail Charles Goodrich Jr. (s. 23. huhtikuuta 1943 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi takamiehenä NBA:ssa kausina 1965–1979. Hänet nimettiin Naismith Memorial Basketball Hall of Fameen vuonna 1996.
Goodrich edusti yliopistosarjoissa Kalifornian yliopiston UCLA Bruins -joukkuetta. Hän voitti NCAA:n mestaruuden kausilla 1963–1964 ja 1964–1965, ja näistä ensin mainitulla joukkue voitti kaikki 30 otteluaan. Los Angeles Lakers varasi hänet NBA:han alueellisena varauksena vuoden 1965 varaustilaisuudessa. Hän edusti Lakersia ensin kolme kautta, sitten Phoenix Sunsia kaksi kautta, uudelleen Lakersia kuusi kautta ja lopuksi New Orleans Jazzia kolme kautta. Hän voitti NBA:n mestaruuden Lakersin joukkueessa vuonna 1972.
Goodrich pelasi NBA-urallaan 1031 runkosarjaottelua, joissa hän teki keskimäärin 18,6 pistettä, otti 3,2 levypalloa ja antoi 4,7 koriin johtanutta syöttöä. Pudotuspelejä hänelle kertyi 80, ja niissä hän teki keskimäärin 18,1 pistettä, otti 3,1 levypalloa ja antoi 4,2 koriin johtanutta syöttöä. Hän pelasi NBA:n tähdistöottelussa vuosina 1969 ja 1972–1975. Hänet valittiin NBA:n ykköstähdistökentälliseen vuonna 1974.
Tuvalu (täsmennyssivu)
Tuvalu tarkoittaa seuraavia:
Wirth
Wirth on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bentsyylisalisylaatti
Bentsyylisalisylaatti (C14H12O3) on aromaattisiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa. Bentsyylisalisylaattia esiintyy useiden kasvien eteerisissä öljyissä. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa bentsyylisalisylaatti on väritöntä nestettä tai valkoisia kiteitä. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Aineen haju on miellyttävä mutta ei kovin vahva.
Bentsyylisalisylaattia valmistetaan bentsyylialkoholin ja metyylisalisylaatin vaihtoesteröintireaktiolla tai bentsyylikloridin ja salisyylihapon alkalimetallisuolan reaktiolla 130–140 °C:n lämpötilassa.
Bentsyylisalisylaattia käytetään kukkaistuoksuissa, myskien liuottimena sekä saippuoiden ja puhdistusaineiden hajustamiseen. Aurinkovoiteissa ja -öljyissä se toimii UV-säteilyä absorboivana aineena.
Kaakao
pienoiskuva|upright|Kypsyydeltään vaihtelevia [[kaakaopuun hedelmiä.]]
Kaakao tarkoittaa fermentoiduista ja paahdetuista kaakaopuun siemenistä (kaakaopavuista) valmistettua kaakaomassaa sekä siitä erotettuja kaakaovoita ja kaakaojauhetta. Kaakaopapu ja siitä valmistetut raaka-aineet sisältävät psykoaktiivista kofeiinia, serotoniinia, teobromiinia, tryptofaania ja tryptamiinia.
Kaakaovoita ja kaakaomassaa käytetään suklaan valmistukseen ja kaakaojauheesta valmistetaan esimerkiksi kaakaojuomaa sekä suklaavanukkaita ja -kakkuja.
Kaakaopuu kasvaa luonnonvaraisena trooppisessa Amerikassa ja viljeltynä kaikkialla tropiikissa. Sana kaakao tulee espanjan kautta Mesoamerikan intiaanikielten (erityisesti mayojen kielen) sanasta kakaw. Kaakaoiden suvun Theobroma nimi tarkoittaa ”jumalten ruokaa”.
Viisi suurinta kaakaontuottajamaata ovat Norsunluurannikko (38 %), Ghana (21 %), Indonesia (13 %), Nigeria (5 %) ja Kamerun (5 %). Viisi suurinta kaakaon kuluttajamaata ovat Yhdysvallat (33 %), Saksa (12 %), Ranska (11 %), Iso-Britannia (9 %) ja Venäjä (8 %).
Kaakaon tuotantoprosessi
pienoiskuva|oikea|Keskeltä poikki leikattu kaakaohedelmä papuineen. pienoiskuva|oikea|Kaakaopapuja kuivumassa [[kolumbialaisella tilalla.]] Kaakaopuun kukat puhkeavat kauliflorisesti eli suoraan rungosta ja oksista. Yhtä keskimäärin kolmenkymmenen sentin pituista kaakaohedelmää kohden kehittyy noin 3 000 kukkaa. Kaakaopuun hedelmät poimitaan käsin ja halkaistaan suurilla veitsillä. Siemenet eli pavut kaavitaan talteen ja annetaan käydä eli fermentoitua auringon lämmössä muutama vuorokausi, jotta niiden maku kehittyisi aromikkaaksi. Tämän jälkeen papujen annetaan kuivua ja ne toimitetaan keräilykeskuksiin.
Välittäjät ostavat pavut, ne pakataan juuttisäkkeihin ja rahdataan satamien varastoihin. Pavut kuljetetaan bulkkina, irtotavarana, Eurooppaan ja Amerikkaan suurissa rahtilaivoissa. Loppukäsittely tapahtuu muutamassa suuressa laitoksessa, jotka ovat erikoistuneet kaakaon prosessointiin. Kuoret poistetaan ja pavut paahdetaan ja jauhetaan kuumana juoksevaksi tahnaksi, jota kutsutaan kaakaomassaksi. Paahtolämpötila ja -aika riippuu papujen käyttötarkoituksesta: paahtoajan ollessa kymmenen minuutin luokkaa ja lämpötilan 70–140 asteen tuntumassa. Pieni osa kaakaosta prosessoidaan jo alkuperämaassa samoin kuin edellä kuvattiin.
Kaakaojauhetta valmistetaan teollisesti puristamalla kaakaomassasta suurin osa rasvasta pois. Näin saatua rasvaa nimitetään kaakaovoiksi. Ennen puristamista massa käsitellään alkaloimalla, joka vaikuttaa makuun ja tehostaa puristusprosessia. Puristuksessa syntyy kaakaokakku, joka on kova kiekko. Kakku jauhetaan, jäähdytetään ja pakataan noin 20 kilogramman säkkeihin.
Tuotannon vastuullisuus ja lapsityövoima
Kaakaon maailmanmarkkinahinta on heilahdellut voimakkaasti sen jälkeen, kun hintasäännöstelystä luovuttiin 1980-luvulla. Yhden suklaapatukan tuottamiseen tarvittavan kaakaomäärän tuottajahinta on nykyisin noin 3 senttiä. Alhaisen tuottajahinnan vuoksi viljelijöillä ei ole aina varaa palkata työvoimaa, joten he käyttävät omia lapsiaan tai ulkomailta kaapattuja lapsiorjia.
Kansainvälisen työjärjestön ILO:n vuonna 2001 tekemän tutkimuksen mukaan kaakaopelloilla työskentelee satojatuhansia lapsia, joista osa elää orjuudessa. Kaakaon tuottajamaat ja suklaateollisuus sopivat vuonna 2001, että lapsityövoiman käyttö lopetetaan vuoteen 2005 mennessä. Tästä huolimatta suurin osa suurimman suklaantuottajamaan Norsunluurannikon kaakaosta tuotetaan edelleen lapsityövoimalla. Vuonna 2010 tanskalainen dokumentti The Dark Side of Chocolate kertoi, että alle 15-vuotiaiden lasten myyminen Malista Norsunluurannikon kaakaotiloille eli lapsikauppa on yleistä ja jokapäiväistä. Kaakaoplantaaseilla tehtävä työ on fyysisesti raskasta ja terveydelle vaarallista. Lapsiorjan nykyhinta Norsunluurannikolla on alle 200 euroa.
Sertifiointi
Kaakaon vastuullisuutta ei voi varmistaa luotettavasti ilman kolmannen osapuolen sertifiointia. Kaakaossa ei ole jäljitettävyyttä, ja puheet sertifiointien ulkopuolella tapahtuvasta vastuuvalvonnasta eivät vakuuta, sanoo Finnwatchin toiminnanjohtaja Sonja Vartiala.
Finnwatchin näkemyksen mukaan kaakaosertifiointien hankinnassa vitkuttelevat yritykset rikkovat OECD:n ohjeistoa monikansallisille yrityksille. Ohjeiston mukaan yritysten tulee ”osallistua lapsityövoiman käytön tehokkaaseen kitkemiseen ja ryhtyä välittömästi tehokkaisiin toimiin, jotta varmistettaisiin lapsityövoiman käytön pahimpien muotojen kieltäminen ja poistaminen pikaisesti.”
Kaakaomassan ominaisuudet
Raakakaakaomassassa on 54 % rasvaa, 14 % proteiinia, 10 % hiilihydraattia ja 14 % kuitua. Kaakaomassan rasvasta 59 prosenttia on tyydyttynyttä, 33,3 % kertatyydyttymätöntä ja 1,7 % monityydyttynyttä. Kilokaloreita siinä on 643.
Kaakaojauheen ominaisuudet
pienoiskuva|upright|Kaakaotyttö. [[Jean-Étienne Liotardin pastellityö noin vuodelta 1744.]] Kaakaojauhe on erittäin hyvin säilyvää ja siinä on tavallisimmin noin kymmenen prosenttia rasvaa, minkä vuoksi se sisältää paljon energiaa: noin 400 kilokaloria sataa grammaa kohti.
Kaakaolajikkeet sisältävät lisäksi vaihtelevia pitoisuuksia piristäviä alkaloideja kofeiinia, teobromiinia ja teofylliiniä.
Kaakaojauheessa on paljon kuituja, mutta sen kuiduilla ei ole suurta merkitystä ravitsemuksessa, koska kaakaojauhetta nautitaan vain vähäisiä määriä kerrallaan.
Terveysvaikutukset
Kaakao sisältää siittiöille, sikiöille ja keskushermostolle haitallista alumiinia. Kaakaon alumiinipitoisuus on niin suuri, että kahdensadan gramman suklaalevy voi sisältää jopa 30 milligrammaa alumiinia.
Kaakao sisältää myös flavonoideja, jotka laskevat korkeasta verenpaineesta kärsivien verenpainetta. Jotkut kaakaot sisältävät poikkeuksellisen paljon flavonoideja. Vuonna 2006 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin, että kupillinen tällaista kaakaota voimisti 2–3 tunnin ajan veren virtausta muistista ja päättelykyvystä vastaavilla aivokuoren alueilla, ja auttoi koehenkilöitä suoriutumaan paremmin heille annetuista tehtävistä. Koetta ei kyetty kuitenkaan toistamaan nuorilla naisilla.
Raakakaakao
Raakakaakaojauhe on väriltään vaaleampaa kuin teollisesti valmistettu kaakaojauhe ja siinä on enemmän hiilihydraattia, rautaa ja tyydyttynyttä rasvaa.
Raakakaakaotuotteita Suomeen tuovan Xocon mukaan kaakao sisältää 10 prosenttia antioksidantteja sekä yli 1 200 aktiivista ainesosaa, joista se nimeää magnesiumn, raudan, mangaanin, kromin, rikin ja kuparin. Xoco väittää lisäksi, että suurin osa kaakaon "luonnollisesta ravintosisällöstä" menettäisiin, jos siitä valmistetaan tavallista suklaata tai kaakaojauhetta, koska suklaan ja kaakaon ainekset kuumennetaan silloin 120–130 asteeseen.
Historiaa
Vastoin aiempaa tietoa Kristoffer Kolumbus ei tuonut neljänneltä Amerikan-matkaltaan 1502 tuliaisena kaakaopapuja. Hänen poikansa kertoi lokikirjassaan, että Kolumbus ei ollut kelpuuttanut lastiinsa liian outoina ja pahanmakuisina pitämiään papuja. Kolumbus oli ensimmäinen eurooppalainen, joka 15. elokuuta vuonna 1502 näki kaakaopapuja, kun niitä kuljetettiin kanootissa Guanajan saaren rannikolla. Hänen poikansa Fernando oli huomannut, kuinka suuressa arvossa mayat pitivät näitä "manteleita".
Vasta Hernán Cortés ymmärsi todella kaakaon arvon. Cortés huomasi kaakaon olevan asteekkien pyhä juoma, jota he arvostivat niin paljon, että kaakaopapuja käytettiin asteekkien valtakunnassa ensisijaisena maksuvälineenä kullan sijasta. Vuonna 1521 Cortés valloitti asteekkien pääkaupungin ja lähetti laivalasteittain asteekkien aarteita Espanjaan. Kullan ohella laivoihin lastattiin kaakaopapuja ja vaniljaa.
Myös kuningas Filip II:n hovissa vuonna 1544 esitellyt Guatemalasta kotoisin olleet mayat toivat mukanaan lahjoina kaakaopapuja.
Kustannustoimi
Kustannustoimi on kirjallisuuden, musiikin ja informaation saattamista yleisön tietoon. Artistit voivat kustantaa itse omat tuotoksensa, mutta useammin siitä vastaa kustannusyhtiö, jonka kanssa artisti on tehnyt sopimuksen.
Aikaiset painetut kirjat, sivut ja kuvat, jotka tehtiin ennen vuotta 1501 tunnetaan inkunaabeleina.
Kustannustoimen vaiheita ovat hankinta, muokkaaminen, tuottaminen, painaminen, markkinointi ja jakelu. Tässä tehtävässä ovat muun muassa levy-yhtiöt ja kirjankustantamot.
Samsung Galaxy Mini 2
Samsung Galaxy Mini 2 on Samsung Electronicsin maaliskuussa 2012 julkaisema älypuhelin, jossa on 3,27 tuuman näyttö. Tallennustilaa on neljä gigatavua ja keskusmuistia 512 megatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 32 gigatavun microSD-kortilla. Takakameran tarkkuus on 3,15 megapikseliä ja akun kapasiteetti 1 300 milliampeerituntia. Käyttöjärjestelmänä on Android 2.3.6 Gingerbread.
Krimin silta
thumb|upright=1.3|Krimin silta venäläisessä postimerkissä vuodelta 2018. Krimin silta eli Kertšinsalmen silta  on Kertšinsalmen ylittävä silta, joka yhdistää Krimin niemimaan Venäjään. Se on Euroopan pisin silta, ja se koostuu rinnakkaisista rata- ja maantiesilloista. Silta rakennettiin sen jälkeen, kun Venäjä oli vuonna 2014 miehittänyt Ukrainalle kuuluvan Krimin. Silta valmistui vuonna 2018. Sillan itäpää on Tamanin niemimaalla ja länsipää Krimillä Kertšin niemimaalla Kertšin kaupungin luona.
Aluksi sillan rakentamisen sai toimeksiantona Stroigazmontaž, jonka omistaa Putinin ystäväpiiriin kuuluva liikemies Arkadi Rotenberg. Lopulta urakasta vastasi kuitenkin Venäjän rautateiden eläkerahaston omistama Mostotrest-yhtiö. Sillan avajaisissa toukokuussa 2018 Venäjän presidentti Vladimir Putin ajoi sillan yli kuorma-autolla. Sillalla sanotaan olevan Putinille erityinen merkitys. Euroopan unioni, Ukraina ja Yhdysvallat tuomitsivat sillan avaamisen.
Ukrainan suunnitelmat tuhota silta
Elokuussa 2022 ukrainalainen kansanedustaja Oleksi Hontšarenko kertoi, että hän oli keskustellut sillan tuhoamisesta Britannian puolustusministeri Ben Wallacen kanssa Naton huippukokouksessa kesäkuussa. Heinäkuussa Ukrainan presidentinhallinnon neuvonantaja ja puhemies Oleksi Arestovytš sanoi, että Ukraina iskisi siltaan heti kun siihen tulee mahdollisuus. Ukrainan asevoimien kenraalimajuri Dmytro Martšenko kertoi 14. kesäkuuta 2022, että ”[s]e ei ole salaisuus Venäjän armeijalle eikä meidän armeijallemme eikä heidän eikä meidän siviileillemme. Se [Krimin silta] on iskujen ykköskohde.”
Räjähdys sillalla lokakuussa 2022
Räjähdyksen seurauksena nelikaistaisesta maantiesillasta sortui toinen puoli muutaman jännevälin osuudelta. Myös pätkä rautatietä ja ratasiltaa vaurioitui, joskaan ei romahtanut. Tapauksen yhteydessä raportoitiin, että kolme ihmistä olisi kuollut iskun seurauksena, erään lähteen mukaan uhreja oli viisi. Liikenne keskeytettiin sekä maantie- että ratasillalla. Jo samana iltapäivänä kerrottiin, että henkilö- ja linja-autoliikenne jatkuu rajoitetussa määrin jälleen kahta säilynyttä maantiesillan kaistaa pitkin.
Silta on ollut valmistumisensa jälkeen Venäjän keskeinen huoltoreitti sen miehittämälle Krimin niemimaalle, samoin vuonna 2022 alkaneen Venäjän hyökkäyssodan aikana Venäjän miehittämille Ukrainan eteläisille alueille. Ukrainan presidentin tiedottajan mukaan Kertšinsalmen maantie- ja ratasiltaa vaurioittanut räjähdys oli ”vasta alkua”. Venäjän ulkoministeriö ohjeisti viestimiä käsittelemään tapahtumaa sillan ”vaurioitumisena”.
Hyvin pian räjähdyksen jälkeen venäläiset viranomaislähteet kertoivat, että räjähtänyt pommirekka oli Krasnodarissa rekisteröity venäläinen kuorma-auto. Rekka oli ajanut Venäjän Krasnodanin alueelta kohti Krimiä. Ajoneuvon krasnodanilaisen omistajan mukaan räjähdyshetkellä rekkaa kuljetti omistajan vanhempi sukulaismies. Yleistä varmuutta tämän pommirekkateorian oikeellisuudesta ei kuitenkaan ole. Pommiteorian mukaan sillalle tultaessa olisi turvatarkastus ja röntgenlaitteisto, jolla mahdolliset räjähdysaineet voitaisiin nähdä. Erään tulkinnan mukaan tarkastuksesta vastaavat viranomaiset sallivat lahjuksia vastaan laittomien kuormien ajaa sillalle. Jotkin asiantuntija ovat kuitenkin epäilleet autopommiteoriaa, sillä itsemurhaiskuja ei ole Venäjän aloittamassa hyökkäyssodassa aiemmin tapahtunut. Jonkinlaisen asejärjestelmän käyttöä epäiltiin.
Ivar Aminoff
Suomen historiasta tunnetaan kaksi Aminoffien aatelissukuun kuuluvaa Ivaria
Krimin silta
Räjähdys sillalla lokakuussa 2022
Venäjän turvallisuuspalvelu FSB ilmoitti 12. lokakuuta, että se pitää Ukrainan sotilastiedustelua ja sen johtajaa Kyrylo Budanovia pääsyyllisinä siltaiskuun. FSB on pidättänyt kahdeksan ihmistä, joista viisi on venäläisiä, kolme ukrainalaista ja yksi on armenialainen. Iskua tutkitaan terroritekona. FSB:n mukaan 22 tonnia räjähdettä oli kätketty polyeteenikalvoihin. Lasti lähettiin elokuun alussa Odessan satamasta Bulgarian Ruseen, josta se laivattiin Georgian Potiin ja sieltä Armeniaan. Kuljetuksessa oli mukana Ukrainan, Georgian ja Armenian kansalaisia, ja sitä valvoi Ukrainan sotilastiedustelun työntekijä ”Ivan Ivanovitš”. 8. lokakuuta kuorma-auto räjäytettiin Krimin sillalla Tamanin niemimaan puolella, jolloin seitsemän säiliövaunua syttyi tuleen ja silta vaurioitui.
Putin ajoi 5. joulukuuta 2022 sillalle varapääministeri Marat Husnullinin kanssa katsomaan kunnostustöitä.
Sillan korjaus
Maantiesiltojen ilmoitettiin tulleen kokonaan käyttökuntoon Ukrainan sodan yksivuotispäiväksi. Ratasillan korjaaminen jatkui, ja sen korjausten on määrä valmistua heinäkuuhun 2023 mennessä.
Ministeri (arvonimi)
Ministeri on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1936, jolloin sen sai varatuomari Axel Palmgren. Vuosien 1918–2017 aikana ministerin arvonimi on myönnetty 63 henkilölle.
Euroalue
thumb|350px| {{legend|#003399|Euroalue vuonna 2023}}{{legend|#3366CC|EU:n ulkopuoliset euroa käyttävät maat}}{{legend|gray|Muut EU-maat}} Euroalue on niistä Euroopan unionin jäsenmaista käytettävä nimitys, jotka ovat ottaneet euron käyttöön yhteiseksi rahakseen. Toisinaan käsitteellä voidaan viitata kaikkiin EU:n jäsenmaihin kokonaisuutena. Euroalueeseen valuuttayhteisönä kuuluu 20 EU-jäsenvaltiota. Euroalueeseen kuuluvat Alankomaat, Belgia, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kroatia, Kypros, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Portugali, Ranska, Saksa, Slovakia, Slovenia, Suomi ja Viro.
EU:n jäsenvaltioiden odotetaan liittyvän euroalueeseen, lukuun ottamatta Tanskaa, joka sai oikeuden pidättyä euron käyttöönotosta, sillä se oli jäsen jo ennen Maastrichtin sopimusta. Ruotsi muodostaa tästä kuviosta mielenkiintoisen poikkeuksen. Ruotsista tuli EU:n jäsen vasta Maastrichtin sopimuksen solmimisen jälkeen, mikä velvoittaa Ruotsia liittymään euroalueeseen heti, kun maa täyttää vaadittavat ehdot. Sääntöjen mukaan maan pitäisi ensin kuulua valuuttakurssimekanismi ERM II:een. Siihen osallistuminen on kuitenkin vapaaehtoista ja näin ollen Ruotsi on laillisen 'porsaanreiän' avulla välttänyt euroalueeseen liittymisen. Neljä EU:hun kuulumatonta kääpiövaltiota – Monaco, Andorra, San Marino ja Vatikaanivaltio – ovat tehneet EU:n kanssa sopimuksen, että ne saavat käyttää euroa valuuttanaan. Myös Kosovo ja Montenegro käyttävät euroa valuuttanaan.
Synty
Euroalue syntyi yhdentoista EU-maan laajuisena ja on laajentunut vähitellen sitä mukaa kuin muita jäsenmaita on liittynyt mukaan. Edellytyksenä euroalueeseen liittymiselle maat ovat allekirjoittaneet Maastrichtin sopimuksen ja näin sitoutuneet sopimuksessa euron arvon ylläpitämiseksi määriteltyihin vakauskriteereihin (katso lähentymiskriteerit). Euroalueen maiden rahapolitiikkaa hoitaa Euroopan keskuspankki (EKP).
Laajentuminen
1. tammikuuta 1999 alkaen euro on ollut virallinen valuutta Alankomaissa, Belgiassa, Espanjassa, Irlannissa, Italiassa, Itävallassa, Luxemburgissa, Suomessa, Portugalissa, Ranskassa ja Saksassa.
Vaikka eurosta tuli virallinen valuutta 1. tammikuuta 1999, se toimi vuoden 2001 loppuun ainoastaan tilivaluuttana. Käteisenä kussakin euromaassa käytettiin vielä kansallisia valuuttoja 1. tammikuuta 2002 asti, jolloin eurosetelit ja -kolikot tulivat käyttöön ja korvasivat muutaman viikon siirtymäajan kuluessa kansalliset käteisrahat.
Vuoden 1999 jälkeen tapahtuneet euroalueeseen liittymiset:
Euroalueen ongelmat 2008–
Kreikan velkakriisi johtui siitä että hyvin erilaiset maat yhdistettiin yhteen valuutta-alueeseen. Kreikka nautti euroalueeseen liittymisen myötä huomattavasti aikaisempaa matalammista koroista, kun sijoittajat ajattelivat että osana euroaluetta rahan lainaaminen Kreikalle on yhtä vähäriskistä kuin rahan lainaaminen Saksalle. Loppuvuonna 2011 euron hajoamista pidettiin mahdollisena skenaariona.
Syyskuussa 2012 julkaistiin saksalaisen Vaihtoehto Saksalle -puolueen manifesti ”Vaalivaihtoehto 2013” europolitiikkaa vastaan. Moni huomattava taloustieteilijä, toimittaja ja yritysjohtaja otti kantaa manifestin puolesta. Ryhmän mukaan euroalue ei sovellu valuutta-alueeksi vaan ajaa eteläisen Euroopan valtiot vararikkoon. Bernd Lucken mukaan tärkeintä olisi saada eteläiset maat pois eurosta.
Ranskan Kansallinen liittouma -puolue halusi luopua eurosta vuonna 2017.
Valtiot, jotka käyttävät euroa sopimusten nojalla
Myös Monacon, San Marinon ja Vatikaanin valuuttana on ollut 1.1.2002 alkaen euro, vaikka ne eivät olekaan EU:n jäseniä. Nämä maat voivat myös lyöttää omia eurokolikoitaan, joiden kääntöpuolella on niiden omat kansalliset tunnukset. Euron käyttö ja kolikoiden lyöntioikeus näissä maissa perustuvat aiempiin EU:n jäsenmaiden (Ranskan ja Italian) ja kyseisten maiden välisiin yhteisvaluuttasopimuksiin, joiden pohjalta on neuvoteltu maiden ja EU:n välillä uudet, euroaikaan soveltuvat sopimukset
EU:ssa
ERM II-vaihe:
Kroatian liittyminen euroon
Vuonna 2013 Euroopan unioniin liittynyt Kroatia vaihtoi euron maan valuutaksi tammikuussa 2023
EU-johtajat hyväksyivät kesäkuussa 2022 EU-komission suosituksen Kroatian liittämiseksi euroalueeseen maan täytettyä kaikki liittymiskriteerit. Heinäkuussa 2022 kunan kiinteäksi vaihtokurssiksi määriteltiin 1 euro = 7,53450 kunaa.
Steve Washburn
Steve Washburn (s. 10. huhtikuuta 1975 Ottawa Ontario) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli keskushyökkääjä. Florida Panthers varasi hänet NHL:aan kolmannella kierroksella kaikkiaan 78. pelaajana vuoden 1993 varaustilaisuudessa.
Pelaajaura
Pelattuaan neljä kautta juniorikiekkoa OHL:n Ottawa 67's joukkueessa hän pääsi tunnustelemaan pelaamista aikuisten sarjoissa pelaamalla kuudessa runkosarjan ja yhdeksässä pudotuspeliottelussa IHL:n Cincinnati Cyclones-joukkueessa. Viimeisellä juniorikaudellaan Washburn teki 63 ottelussa 106 pistettä, mikä oli selvästi eniten koko joukkueessa.
Kauden 1995–1996 Washburn pelasi valtaosin Carolina Monarchsin AHL-joukkueessa mutta pääsi pelaamaan yhden runkosarjaottelun ja yhden playoff-ottelun Florida Panthersin paidassa. Seuraavallakaan kaudella Washburn ei kyennyt vakiinnuttamaan paikkaansa NHL-joukkueessa, vaikka pääsikin nyt pelaamaan siellä 18 ottelua. AHL-otteluita kertyi tilastoihin 60 ottelun verran.
Kaudelle 1997–1998 Florida oli muuttanut farmijoukkueensa Pohjois-Carolinan Greensborosta Connecticutin New Haveniin. Washburn pelasi uudessa farmijoukkueessa kauden aikana kuusi runkosarjaottelua ja kolme pudotuspeliottelua. NHL:ssa pelejä kertyi 58 ottelun verran. Washburn aloitti myös seuraavan kauden Floridan organisaatiossa mutta oli kokoonpanossa vain neljässä Panthersin ottelussa ennen joutumistaan waiver-listalle, josta Vancouver Canucks poimi hänet ilmaiseksi vuoden 1999 helmikuussa. Canucksin paidassa pelejä kertyi kahdeksan kappaletta ilman tehopisteitä. Seuraavana kesänä Washburn teki vapaana agenttina sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa, mutta ei mahtunut lainkaan pelaavaan kokoonpanoon. Predators myi hänen pelaajaoikeutensa marraskuussa Philadelphia Flyersille vastineeksi ehdollisesta varausoikeudesta vuoden 2001 draftiin. Kausien 1999–2000 ja 2000–2001 aikana Washburn pelasi Flyersin riveissä neljässä ottelussa ilman tehopisteitä ja 107 ottelun verran farmijoukkue Philadelphia Phantomsissa. Keväällä 2001 Washburn ehti pelaamaan myös Sveitsin liigan Kloten Flyersissa kahdeksan ottelun verran.