cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ekskogenin rautatieasema
Ekskogenin asema on Tukholman Roslagsbananiin kuuluva asema, joka sijaitsee Ekskogenin taajamassa 38 kilometrin päästä Tukholmasta, Vallentunan kunnassa. Ekskogen on linjan 27 toiseksi viimeinen asema jonka jälkeen tulee Kårsta. Ekskogenin asemaa käyttää keskimäärin 200 ihmistä päivässä. Asemasta pitää huolta SL eli Storstockholms lokaltrafik.
Dragon Eyes
Dragon Eyes on vuonna 2012 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut John Hyams ja käsikirjoittanut Tim Tori. Pääosassa esiintyvät Cung Le, Jean-Claude Van Damme ja Peter Weller.
Elokuva sai rajallisen teatterilevityksen Yhdysvalloissa 11.–17. toukokuuta 2012 välisenä aikana.
Juoni
St. Jude aukion kulmakunta elää pelon ja epätoivon maailmassa. Dashin ja Antuanin johtamat paikalliset rikosjengit terrorisoivat katuja ja ihmisiä. Kulmakunnille ilmestyy kuitenkin vasta vankilasta päässyt salaperäinen Ryan Hong, joka alkaa tehdä selvää rikollisista. St. Juden oma mafiapomo Herra V saa tietää hänen teoistaan ja passittaa Hongin vankilaan, jossa hän houkuttelee Hongin palvelukseensa. Päästyään Herra V:n palvelukseen hän ryhtyy sekoittamaan organisaation järjestystä ja pelastamaan korruptoituneen kaupungin.
Tuotanto
Elokuvan kuvaukset aloitettiin marraskuun lopulla 2010 Baton Rougessa, Louisianassa.
Elokuvan ilmoitettiin alun perin tulevan elokuvateattereihin vuoden 2011 aikana. Myöhemmin kesällä 2011 elokuva julkistettiin tulevan suoraan DVD:lle 2. tammikuuta 2012. Lisäksi näyttelijä Cung Le ilmoitti elokuvan saavan mahdollisesti teatterilevityksen ennen vuotta 2012 tuottaja Silverin keskustellessa Warner Brosin kanssa. Elokuvan julkaisua lopulta myöhäistettiin huhtikuulle 2012, jolloin se julkaistaan ainakin Isossa-Britanniassa.
Amantadiini
Amantadiini (C10H17N) on adamantaanin aminojohdannainen. Amantadiinia käytetään influenssavirus A:n ja Parkinsonin taudin hoitoon. Aine haittaa virusten määrän lisääntymistä estämällä viruksen tunkeutumista solujen sisälle. Sen vaikutusmekanismit parkinsonin taudin hoidossa eivät ole täysin tiedossa, mutta aine mahdollisesti lisää dopamiinin tuotantoa. Lääkkeen kauppanimi on Atarin. Suomessa amantadiinia myydään valmistenimellä Amantadin-ratiopharm ja se vaatii erityisluvan.
Synteesi
Amantadiinia valmistetaan käsittelemällä adamantiinia bromilla ja typpihapolla, jolloin saadaan esteri. Yhdisteen reaktio asetonitriilin kanssa muodostaa asetamidin, joka hydrolysoituu amantadiiniksi.
Sivuvaikutukset
Amantadiini on yleensä hyvin siedetty lääkeaine. Sivuvaikutuksia voivat olla oireet keskushermostossa ja ruuansulatuskanavassa. Harvinaisia haittavaikutuksia ovat hallusinaatiot ja raajojen turpoaminen. Eläinkokeissa on ilmennyt, että aine voi mahdollisesti hankaloittaa sikiön kehitystä, minkä vuoksi ainetta ei suositella käytettäväksi raskauden aikana.
Vuosina 2005 ja 2006 huomattiin, että eräät influenssatyypit H3N2 ja H1N1 olivat muuntuneet siten, että ne olivat tulleet amantadiinille vastustuskykyisiksi.
Three of a Perfect Pair
Three of a Perfect Pair on King Crimsonin 80-luvun kolmas ja viimeinen albumi. LP-levyn ensimmäinen puolisko sisältää pop-tyylisempiä kappaleita ja toinen puolisko kokeellisempia. Sittemmin levy on julkaistu myös CD:nä.
Seuraavan kerran Crimson kokoontuisi kolmella uudella muusikolla varustettuna 1990-luvulla.
Alexander Mackenzie (tutkimusmatkailija)
thumb|200px|Alexander Mackenzie [[Thomas Lawrencen maalauksessa (v.1800), lähde: National Gallery of Canada.]] Alexander Mackenzie (1764 – 12. maaliskuuta, 1820) oli kanadanskotlantilainen tutkimusmatkailija. Hänen uskotaan ensimmäisenä ylittäneen Pohjois-Amerikan mantereen sen leveyssuunnassa.
Mackenzie syntyi Skotlannissa, Ulko-Hebridien saarilla, Lewisin maakunnassa Stornowayssä. Vuonna 1774 hän muutti perheensä mukana New Yorkiin ja 1776 Yhdysvaltain vapaussodan aikana edelleen Montrealiin. 1779 hän sai pestin North West Companystä ja matkusti heidän käskystään Athabascanjärvelle Peter Pondin tilalle (North West Companyn osaomistaja) ja perusti Fort Chipewyan vuonna 1788. Pond kertoi First Nations -kansan tietojen mukaan kaikkien paikallisten jokien laskevan luoteeseen. Tästä tiedosta innostuneena hän lähti tutkimaan jokea kanootilla, ja 10. heinäkuuta 1789 hän löysi Mackenziejoen, jota hän seurasi alavirtaan toivoen löytävänsä Luoteisväylän reitin Tyynellemerelle. Hän toivoi löytävänsä reitin Cook Inletiin Alaskassa, mutta pettymykseen hän päätyi Pohjoiselle jäämerelle ja nimesi joen Pettymyksen joeksi. Joki nimettiin myöhemmin hänen kunniakseen.
Hän matkusti takaisin Britanniaan 1791 opiskelemaan maanmittauksen uusia keksintöjä, joilla määriteltiin pituuspiiri. Seuraavana vuonna palattuaan takaisin Kanadaan hän perusti uuden tutkimusryhmän löytämään reittiä Tyynellemerelle. Mackenzie lähti Fort Forkistä mukanaan ranskalaiset Coureur des bois (turkiskauppias) ja intiaanioppaat. He seurasivat Peacejokea alavirtaan ja löysivät sen yhtymäkohdan Fraserjokeen. Paikalliset intiaanit varoittivat häntä joen alajuoksun läpipääsemättömistä koskista ja vihamielisistä intiaaniheimoista. Häntä kehotettiin kulkemaan useasti käytettyä kauppareittiä West Road jokea ylävirtaan, ylittämään Rannikkovuoret ja alavirtaan Bella Coola jokea merelle saakka. Hän noudatti neuvoa ja saavutti rannikon 20. heinäkuuta 1793 (paikassa, jossa sijaitsee nykyinen Bella Coolan kylä, Brittiläisessä Kolumbiassa) North Bentinck Arm nimisessä vuonossa. Hän olisi halunnut jatkaa matkaa saavuttaakseen avoimen meren, mutta Nuxalk-intiaanien hyökkäykset tekivät tämän mahdottomaksi ja hän kääntyi paluumatkalle. Matka teki hänestä ensimmäisen eurooppalaisen, joka ylitti Pohjois-Amerikan mantereen Meksikon pohjoispuolella. Tutkimusmatkailija George Vancouverin laiva oli vieraillut Bella Coolan paikalla vain 48 päivää aikaisemmin. Ennen paluumatkaansa Mackenzie jätti matkansa läntisimpään kohteeseen (Dean Channel) (22 heinäkuuta 1793) punaväristä ja karhun ihrasta valmistetulla maalilla kirjoitetun viestin: Alexander Mackenzie from Canada, by land, the twenty-second of July, one thousand seven hundred and ninety-three!. Hän kääntyi paluumatkalle Kanadaan. Lohkareessa veden äärellä Dean Channellissa on edelleen kaiverrettuna samantyyliset sanat, jotka myöhemmät tutkimusmatkailijat ovat kaivertaneet pysyvästi. Paikalla on nykyään Sir Alexander Mackenzie Provincial Park -luonnonpuisto. thumb|200px|Kaiverruskopio Alexander Mackenzien jättämästä kirjoituksesta Kanadan mantereen ylityksen päätepisteessä 52.37861°N, -127.47056°W. thumb|200px|Bella Coolan sijainti Brittiläisessä Kolumbiassa
Mackenzie lyötiin ritariksi vuonna 1802 saavutuksistaan, ja hän toimi Ala-Kanadan parlamentissa vuosina 1804–1808. Vuonna 1812 hän meni naimisiin ja palasi kotimaahansa Skotlantiin. Mackenzie kuoli vuonna 1820 munuaissairauteen (Brightin tauti). Hänet on haudattu Avochin kylään, Black Islen alueelle, Ross and Cromartyyn.
Mae Jemison
Mae Carol Jemison (s. 17. lokakuuta 1956) on yhdysvaltalainen astronautti, joka on opiskellut sekä tekniikkaa että lääketiedettä. Hän väitteli lääketieteestä vuonna 1981 Cornellin yliopistossa. Vuosina 1983–1985 hän toimi rauhanturvajoukkojen lääkärinä Sierra Leonessa ja Liberiassa.
Jemison valittiin NASAn astronauttiohjelmaan vuonna 1987. Hän toimi tiedeasiantuntijana Japanin ja Yhdusvaltojen yhteisellä missiolla STS-47 vuonna 1992. Jemison erosi NASAsta vuonna 1993.
Matti E. Niemelä
Matti Edvard Niemelä (9. syyskuuta 1850 Kemin maalaiskunta – 2. marraskuuta 1923 Kemi) oli suomalainen juristi, kollegiasessori, valtiopäivämies ja Kemin pormestari.
Mae Jemison
Vuonna 1994 hän perusti nuorten kansainvälisen tiedeleirin The Earth We Share. Hän opetti luonnontieteitä Dartmouth Collegessa vuosina 1995–2002, ja sai professuurin Cornellin yliopistosta.
Matti E. Niemelä
Matti Niemelän vanhemmat olivat talollinen, maakauppias Erkki Niemelä ja Margareta Elisabet Karkkonen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta alkeisoppilaitoksesta 1872 ja suoritti tuomaritutkinnon Helsingin yliopistossa 1890. Niemelä sai varatuomarin arvon 1894. Niemelä oli maanviljelijä, viljellen kotitilaansa Niemi-Niemelää aina vuoteen 1916 saakka, jolloin hän myi tilan Kemin kaupungille kunnalliskodiksi. Hän toimi Kemin pormestarina 1905–1923. Niemelä oli ensin Tornion ja sitten Kemin tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä 1888, 1891 ja 1897. Niemelä toimi lisäksi laiva-asioitsijana 1871–1896, Maalaisten paloapuyhtiön asiamiehenä 1900–1906 ja asianajajana 1890–1905. Hän perusti Kemiin myös raittiusseuran.
Matti Niemelä oli naimisissa 1876–1920 Maria Karolina Pruntsin (k. 1920) kanssa ja vuodesta 1921 Hildur Emilia Nymanin (entinen Lindsten) kanssa. Hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta oli insinööri ja tilanomistaja Ilmari Niemelä (1878–1952).
Born to Die
Born to Die on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lana Del Reyn toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 27. tammikuuta 2012 iTunesissa ja 31. tammikuuta 2012 Interscope Recordsin, Polydor Recordsin ja Stranger Recordsin julkaisemana. 9. marraskuuta 2012 albumi julkaistiin uudelleen kahdeksalla uudella kappaleella, nimellä Born To Die - The Paradise Edition.
Razor
Razor on kanadalainen thrash metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1984. Yhtyettä on pidetty yhtenä kanadalaisen thrash metallin suurista nimistä Annihilatorin ja Exciterin lisäksi.
Born to Die
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 5.
Marko Keskitalo
Marko Tapani Keskitalo (s. 7. kesäkuuta 1970 Kungsbacka, Ruotsi) on Tampereella asuva suomalainen freelance-näyttelijä. Hän on vieraillut lukuisissa teattereissa mm. Tampereen Teatteri, Tampereen Työväen Teatteri, Pyynikin Kesäteatteri, Tampereen komediateatteri, Rovaniemen Teatteri sekä lukuisissa TV-sarjoissa ja elokuvissa Lehmän vuosi, Uusi päivä, Kaikki synnit. Hän työskentelee myös elokuva- ja tv-tuotantojen stunt-tehtävissä.
Hän on naimisissa näyttelijä Helena Rängmanin kanssa ja pariskunnalla on yksi lapsi.
Marko Keskitalo tutki vuonna 2019 Jupe Keskitalon kanssa yliluonnollisia ilmiöitä TV-ohjelmassa Aaveiden jäljillä.
Johann Mathias von Simolin
Johan Mathias von Simolin eli Ivan Matvejevitš Simolin (17. heinäkuuta 1720 Turku – 19. syyskuuta 1799 Wien) oli suomalaissyntyinen venäläinen diplomaatti.
Simolinin isä oli Tallinnan ruotsalais-suomalaisen seurakunnan kirkkoherra Mathias Simolin. Hänen mainitaan jo Turun rauhan aikana 1743 olleen Venäjän ulkoministeriön palveluksessa. Hän oli keisarinna Katariina II:n lähettiläänä valtiopäivillä Regensburgissa. Sieltä hän siirtyi täysivaltaisena ministerinä Kööpenhaminaan.
Simolin lähetettiin sen jälkeen, luultavasti Ruotsi-Suomen oloja ja kieliä hyvin tuntevana henkilönä, Venäjän Tukholmassa olevan lähetystön sihteeriksi, ja hänen mainitaan osallistuneen ahkerasti keskusteluihin, jotka olivat käynnissä Venäjän hallituksen ja tyytymättömien myssyjen välillä. Juonien paljastuttua Simolin siirrettiin 1751 pois, ja hän toimi sitten eri paikoissa diplomaattina. Hän oli 1770-luvun alusta Venäjän lähettiläs Tanskassa, vuodesta 1775 samassa virassa Tukholmassa, mutta hänet kutsuttiin Kustaa III:n pyynnöstä 1778 pois sieltä. Vuodesta 1780 hän oli Lontoossa, ja hänet siirrettiin 1787 Ranskaan. Simolin muun muassa auttoi kuninkaallisen perheen tunnettua pakoyritystä 1791 antamalla kuningatar Maria Antoinettelle rouva von Korffin nimelle laaditun passin. Samassa yhteydessä hän menetti merkittävän osa omaisuuttaan. Sen jälkeen hän asui useita vuosia Frankfurt am Mainissa, kunnes hänet nimitettiin Pietarin oikeuskollegin presidentiksi. Hän kuoli Wienissä ollessaan matkalla Venäjälle. Hänet korotettiin aateliseen ja vapaaherralliseen arvoon.
HyperTalk
HyperTalk on HyperCard-sovelluskehittimen oma ohjelmointikieli.
Kielen rakenne
HyperTalkin toiminta perustuu objektien ja käyttäjän välillä lähetettäviin viesteihin (message) ja erilaisiin objekteihin, joita ovat painikkeet (button, btn), tekstikentät (field, fld), kortit (card, cd), pohjat (background, bg) ja pinot (stack). On myös muutamia objekteja, joilla ei ole omaa ohjelmakoodia, eivätkä ne voi lähettää tai vastaanottaa viestejä, mutta joita muut objektit voivat hallita; näitä ovat ainakin the message box (viestilaatikko) ja menubar. Viestit voivat olla automaattisesti lähetettävia (esim. idle, jota kutsutaan jatkuvasti objektin ollessa aktiivinen) tai käyttäjän toiminnasta aiheutuva (esim. mouseUp, joka lähetetään objektille sitä klikattaessa). Viestejä voidaan lähettää myös ohjelmasta käsin. Viestit määritetään niiden vastaanottajalle määrätään seuraavasti: on viesti käskyjä end viesti on viesti2 käskyjä end viesti2 on aloittaa viestinkäsittelijän, ja end lopettaa sen. Näiden käskyjen välissä on viestin aikana suoritettava ohjelmakoodi. Viestejä voi olla useita, ja ne kirjoitetaan peräkkäin esimerkin mukaisesti.
Objekteille on myös ominaisuuksia, kuten visible (näkyvyys), ja number (järjestysnumero). Ominaisuudet vaihtelevat objekteittain. Suurinta osaa ominaisuuksista voidaan muuttaa ohjelmasta käsin.
HyperTalk on hyvin lähellä englannin kieltä. Se sisältää mm. prepositioita (esim. into, to, from, of), joiden käyttö on kuitenkin loppuen lopuksi hyvin loogista: put "Hello" into the message box put-käsky kertoo jonkin arvon (value) sijoittamista johonkin, "Hello" on arvo, into ilmaisee, että seuraavaksi kerrotaan kohde, ja kohde on the message box. Toinen esimerkki: if the value of card field "tekstiä" is "Moi!" then beep end if if aloittaa ehtorakenteen, the value viittaa arvoon, of ilmaisee arvon sisältäjää, joka on card field "tekstiä", eli nykyisessä kortissa sijaitseva kenttä, jonka nimi on "tekstiä". is vastaa useimpien ohjelmointikielien ==-operaattoria (on yhtä suuri kuin). beep antaa äänimerkin ja end if lopettaa ehtorakenteen.
Painikkeet
Painikkeet (button, btn) ovat objekteja, joita käytetään nimensä mukaisesti yleensä painonappeina. Niitä voidaan käyttää myös painamisen estämiseen (läpinäkyvä painike toisen painikkeen päällä), ohjattavina koristeina ohjelmassa, ja moniin muihinkin tarkoituksiin. Kaikkeen tähän löytyy yleensä parempikin tapa.
Painikkeille on useita ominaisuuksia, kuten Automaattinen korostus (korostus painettaessa), sekä niiden ulkonäkö.
Kentät
Kentät (field, fld) ovat neliönmuotoisia objekteja, jotka voivat sisältää tekstiä. Niille voidaan määrätä samat vastaanotettavat viestit, kuin painikkeille, ja muutamia muitakin.
Kenttien ominaisuuksia ovat mm. Lukittu (voidaanko tekstiä muuttaa käsin), sekä niiden ulkonäkö.
Kortit
Korttien välillä voidaan liikkua, niitä voidaan luoda ja poistaa, ja niillä on muutamia ominaisuuksia. Niiden omia viestejä ovat mm. openCard (kortti avataan) ja idle (suoritetaan jatkuvasti).
Pinot ja pohjat
Pinoille ja pohjille määrätään pääasiassa avaus, ja sulkemisviestejä, ja niillä on muutamia ominaisuuksia.
Message box
Message box (tai the message box, suom. viestilaatikko) on erillinen, ohjattavissa oleva ikkuna, jolla käyttäjä voi suoraan lähettää HyperTalk-käskyjä. Se voidaan piilottaa käskyllä hide message box ja näyttää käskyllä show message box.
Menubar
Menubar viittaa valikkoriviin, joka sijaitsee näytön yläreunassa. Se voidaan piilottaa komennolla hide menubar ja näyttää komennolla show menubar.
Ongelmat HyperTalk-kielessä
Suurin ongelma kielen kanssa on luultavasti sen kielioppi. Esimerkiksi the -sanan merkitys ja käyttötarkoitus on hyvin sekava. Myös prepositioiden kanssa tulee helposti epäselvyyksiä. Tämän takia kieleen on kehitetty lyhenteitä, ja osa prepositioista on mahdollista jättää pois. Esimerkki: go to card "kortti" saa aikaan samaan tuloksen kuin lyhenne go cd "kortti" eli siirtymisen korttiin nimeltä "kortti".
Alan Nunn May
upright|pienoiskuva|Alan Nunn vuonna 1963.
Alan Nunn May (2. toukokuuta 1911 – 12. tammikuuta 2003) oli englantilainen ydinfyysikko, joka toimi Harwellin, mahdollisesti myös Aldermastonin (ellei tarkoittanut samaa, mahdollisesti nimeä muutettu brittiläis-tyypillisesti) ydintutkimuskeskuksessa Isossa-Britanniassa. Hän tuli tunnetuksi vuotamalla salaista ydintutkimustietoa Neuvostoliittoon. Nunn May oli käynyt Cambridgen yliopiston.
Englannin ensimmäinen ydinvoimala oli nimeltään Calder Hall. Sittemmin rakennettiin Windscale, jonka nimeksi muutettiin Sellafield. Calder Hall käynnistettiin vuonna 1956, ollen kaikkein ensimmäisiä kaupallista laatua koko maailmassa.
Nunn Mayta tunnetumpia Neuvostoliiton vakoojia olivat poliittiset diplomaatit Kim Philby ja Guy Burgess sekä hänen omasta ydintutkimusyksiköstään saksalaissyntyinen kommunisti Klaus Fuchs.
The ConstruKction of Light
The ConstruKction of Light on King Crimsonin levy vuodelta 2000. Se on ensimmäinen sitten Islandsin, jolla ei ole Bill Brufordia.
Qi (täsmennyssivu)
Qi tai QI voi viitata johonkin seuraavista:
Alafia
Alafia on maalaiskunta Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Toya sijaitsee Nigerjoen vasemmalla rannalla 18 kilometriä Timbuktusta lounaaseen. Kunnassa on 12 900 ja keskuskylässä 2 400 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede ja ilmasto
Alafian kunnan pinta-ala on 27 857 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piirin Salamin, idässä Bourem-Inalyn, etelässä Gourma-Rharousin piirin Haribomon ja Dirén piirin Garbakoïran sekä lännessä Goundamin piirin Douékirén ja Essakanen kuntiin.
Kunta sijaitsee pääosin Haoussaksi kutsutulla Nigerin vasemmalla rannalla. Pieni alue on Gourmaksi kutsutulla oikealla rannalla. Pohjoisin osa on Saharan autiomaata. Maisemaa leimaavat pohjoisen hiekkadyynit ja etelän jokilaakso.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 100 millimetriä. Sadekausi kestää heinäkuusta syyskuuhun. Lämpötilat vaihtelevat 10 ja 45 asteen välillä.
Asutus
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää ja 13 paimentolaisryhmää. Asutus on keskittynyt Nigerjoen läheisyyteen. Kylien asukkaat ovat etupäässä songhaita ja paimentolaiset tuaregeja. Lisäksi on belloja, maureja, sorkoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam. Kunnassa on myös muutamia kristittyjä.
Liikenne ja palvelut
Toyasta on tieyhteys Timbuktun satamaan Korioméen. Kunnan pohjoisosan kautta kulkee Timbuktun ja Goundamin välinen maantie 33. Tärkeän liikenneväylän muodostaa Nigerjoki.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, transhumanssiin perustuva karjanhoito ja varsinkin bozojen ja somonojen harjoittama kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä sekä hyödynnetään puuvaroja, kalkkikiveä ja hiekkaa. Toyassa ja kolmessa muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnassa toimii 13 alakoulua ja kolme yläkoulua. Koulua käyvien lasten määrä on alhainen, joskin tyttöjen osuus on 2000-luvulla lisääntynyt. Kunnallisia terveyskeskuksia on neljä. Niiden taso on vaatimaton, eikä kunnassa ole yhtään lääkäriä. Vesihuolto käsittää 15 vesijohtoa, 11 porakaivoa ja joukon nykyaikaisia ja perinteisiä kaivoja. Jokaisella kylällä ja paimentolaisryhmällä on ainakin yksi puhtaan juomaveden lähde, mutta kunnan laajuuteen ja väkilukuun suhteutettuna niiden määrä on riittämätön.
Alueella on Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot. Timbuktun läheisyyden ansiosta voidaan seurata radio- ja televisiolähetyksiä. Sähköä saadaan muutamista aurinkopaneeleista.
Matkailu
Paikallisia nähtävyyksiä ovat Nigerjoen rannat ja Toyan valkoinen dyyni. Matkailun merkitys on vähäinen. Kunnassa on kaksi leirintäaluetta. Iloan kylä on toiminut solidaarisuusmatkailun kohteena.
Konstantin Ton
thumb|upright|Konstantin Ton 1820-luvulla. Konstantin Andrejevitš Ton (, ; 6. marraskuuta 1794 Pietari – 6. helmikuuta 1881 Pietari) oli saksalaissyntyinen venäläinen arkkitehti.
Ton loi eklektisen venäläis-bysanttilaisen rakennustyylin, joka perustui akateemisen klassismin läpi suodatettuihin muinaisvenäläisiin malleihin. Tyyli sai Nikolai I:n henkilökohtaisen hyväksynnän, ja siitä tuli venäläisen kirkkoarkkitehtuurin virallinen normi. Samalla Ton hyödynsi uusia rakennusmenetelmiä (esimerkiksi suurten metallirakenteiden käyttö) ja kehitti rakentamisen laatua.
Tonin tärkeimpiä töitä ovat Moskovan Kremlin suuri palatsi (1839–1849), Kremlin asehuone (1844–1851), Leningradin rautatieasema Moskovassa (1849) ja Moskovan asema Pietarissa (1851). Moskovaan vuosina 1837–1883 rakennettu Kristus Vapahtajan katedraali ja monet muut Tonin suunnittelemat kirkkorakennukset purettiin Neuvostoliiton aikana. Kristus Vapahtajan katedraali rakennettiin 1990-luvulla uudelleen kopioksi alkuperäisestä.
Ton suunnitteli myös Helsinkiin Suomenlinnan kirkon (1849–1854), alkuperäiseltä nimeltään Pyhän Aleksanteri Nevskin linnoituskirkon, jonka ulkonäkö muutettiin täydellisesti 1920-luvulla, kun siitä tehtiin luterilainen kirkko ja majakka.
Roberto de Visiani
Roberto de Visiani (9. huhtikuuta 1800 Šibenik – 4. toukokuuta 1878 Padova, Italia) oli italialainen lääkäri ja kasvitieteilijä.
Visiani syntyi nykyisessä Kroatiassa ranskalaisen lääkärin pojaksi. Hän kävi kouluja Splitissä ja rekisteröityi Padovan yliopistoon opiskelemaan lääketiedettä vuonna 1817. Maisteriksi Visiani valmistui 1822. Hän toimi muutaman vuoden Padovassa professori Giuseppe Antonio Bonaton apulaisena. Vuonna 1828 Visiani muutti takaisin Balkanaille ja toimi lääkärinä Kotorissa, Drnišissä ja Budvassa. Samaan aikaan hän keräsi materiaalia Dalmatiaan kasvillisuutta käsittelevää teostaan varten. Bonaton kuoltua vuonna 1837 Visiani seurasi häntä Padovan kasvitieteen professorina ja kasvitieteellisen puutarhan johtajana.
OctaMed
OctaMED (aluksi nimellä MED) on suomalaisen Teijo Kinnusen kehittämä tietokonemusiikin tekemiseen tarkoitettu ohjelma. Sen ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1989 Amigalle nimellä MED (Music EDitor). Ohjelmistosta on julkaistu myös Windows-versio nimellä MED SoundStudio. Sillä voidaan soittaa ja muokata kahdeksankanavaisia MIDI-ääniä.
Ohjelman Amiga-versio 1.03c on julkaistu freewarena Aminetissä vuonna 1999.
OctaMEDissa oli mukana sample-editori. Ohjelma pystyi toistamaan kahdeksaa äänikanavaa samanaikaisesti. Ohjelma oli aloittelevien muusikoiden käytössä: Urban Shakedown oli myös Amiga Format -lehden kannessa. Urban Shakedown käytti kahta Amigaa tuplatakseen kanavien määrän. Omni Trio käytti aluksi Amigan omaa äänipiiriä, mutta myöhemmin käytti sitä ohjaamaan Akain syntetisaattoreita.
MEDissä pystyy näyttämään "tavallisia" nuotteja sekä trackereissä käytettyä muotoa, jolloin musiikki esitetään nuottien niminä ja numeroina. Kappaleet koostuvat lohkoista ja jokaisessa lohkossa on 1 – 256 riviä. Kappaleessa voi olla 100 lohkoa ja ne voidaan toistaa halutussa järjestyksessä halutun määrän kertoja. Muistissa voi olla kerralla 99 kappaletta, jotka jakavat 63 instrumentin joukon.
Tiedostomuoto
OctaMEDin ja MEDin tiedostomuodoista on eri versioita:
Tiedostot voidaan myös tallentaa ilman instrumenttien sampleja song-tiedostoina.
Zeugma (retoriikka)
Zeugma eli iestys on retorinen puhekuvio, jossa jokin sana asetetaan samanaikaisesti kahden eri sanan yhteyteen, kuten esimerkiksi: Hänen silmänsä oli tähdätty näkyyn, hänen korvansa huutoon. Esimerkissä tähdätty-sana sopii vain näkemiseen, ei kuulemiseen. Tämä on zeugmalle tyypillinen piirre. Zeugmaa käytetään tyypillisimmin pakinoissa ja muissa vapaissa tyylilajeissa.
Capri (laulaja)
Capri (oik. Päivi Selo ''(ent. Virkkunen)'', s. 28. helmikuuta 1972 Vaasa) on suomalainen iskelmälaulaja. Caprin levytysura alkoi karaokelaulukilpailun kakkostilan myötä, joka toi hänelle levytyssopimuksen Sonyn kanssa. Ensilevytys ”Rakas” julkaistiin vuonna 1993. Hän alkoi myös laulaa taustoja tuottaja-säveltäjä Kari Sallin tuottamien artistien (muun muassa Merja Raski, Eini ja T. T. Purontaka) levyillä.
Levy-yhtiö Polygramin kautta ilmestyi kaikkiaan viisi singleä ja debyyttialbumi Salaa sinun (vuonna 1997). Hän myös keikkaili oman Swingers-yhtyeensä kanssa. Vuonna 1998 Capri oli Syksyn sävelen loppukilpailussa kappaleella "Vertigo", mutta se ei menestynyt. Välillä karaoke-emännänkin töitä tehnyt Capri osallistui samaan kilpailuun myös vuonna 2000 laululla ”Oot kuin varjo vierelläin”. Vuonna 2001 julkaistiin kakkosalbumi Kuun morsian.
Vuoden 2012 joulukuussa Caprin kerrottiin olevan suomalaisen Amberian Dawn -metalliyhtyeen uusi laulaja.
The Power to Believe
The Power to Believe on King Crimsonin studioalbumi vuodelta 2003.
Vääräjärvet (Tampere)
Vääräjärvet on Pirkanmaalla Tampereella Kolunkylän lähellä sijaitsevat kolme järveä, joyka kuuluvat Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 32 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 4,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,6 metriä mpy.
Lisenssien leviäminen
Lisenssien leviäminen viittaa erilaisten ohjelmistolisenssien käyttöön samassa ohjelmistossa ja siitä syntyviin ongelmiin. Ongelmat vaikuttavat avoimen lähdekoodin ohjelmistojen kehitykseen. Usein kehittäjät haluaisivat liittää omaan ohjelmistoonsa osia toisista ohjelmistoista, mutta tämä ei ole mahdollista, elleivät ohjelmistot ole lisensseiltään yhteensopivia. Käytössä olevien lisenssien määrän kasvaessa kasvaa myös todennäköisyys sille, että avoimen lähdekoodin ohjelmiston kehittäjä haluaa hyödyntää lisenssiyhteensopimattomia ohjelmistoja. Lisenssien määrän kasvu lisää myös kustannuksia yrityksissä, jotka haluavat hyödyntää vapaita ohjelmistoja. Määrän kasvu johtuu pääasiassa siitä, että ohjelmistoja kehittävät yhteisöt luovat uusia lisenssejä, jotka yhteisön näkemyksen mukaan paremmin vastaavat kyseisen ohjelmiston tarpeita.
Yhteensopivat lisenssit
GNU General Public Licensen ylläpitäjä Free Software Foundation ylläpitää listaa GNU GPL -lisenssin kanssa yhteensopivista lisensseistä. Toinen suosittu lisenssi on Apache-lisenssi. Apache Software Foundation on luonut verkkosivun, jossa keskustellaan siitä, että Apache-lisenssi on listattu yhteensopivaksi GNU GPLv3-lisenssin kanssa, mutta vain yhteen suuntaan. Apache-lisensoituja ohjelmistoja voidaan käyttää GNU GPLv3-lisensoiduissa ohjelmistoissa, mutta ei päin vastoin.
Turhuus-lisenssit
Turhuuslisenssi on termi, jolla viitataan yrityksen tai henkilön kehittämään lisenssiin, jolle ei ole varsinaista tarvetta. Jos uusi lisenssi ei tarjoa olemassa oleviin verrattuna selkeätä parannusta tai eroa aiemmista oleellisesti, voidaan lisenssiä kutsu turhuuslisenssiksi.
Googlen näkemys
Vuonna 2006 Google ilmoitti, että sen tarjoama Google Code -palvelu sallii vain seuraavat lisenssit:
Vuonna 2008 Google ilmoitti, että se voimakkaasti suosittelee joko Apache-lisenssin tai GNU GPLv3 -lisenssin käyttöä.
Vuonna 2010 tiukkoja lisenssiehtoja lievennettiin ja Google ilmoitti edellyttävänsä ainoastaan OSI:n hyväksymää lisenssiä.
OSI:n näkemys
Open Source Initiative (OSI) pitää itseään avoimen lähdekoodin lisenssin määrittelijänä. OSI ylläpitää listaa hyväksymistään lisensseistä ja varhaisessa vaiheessa edesauttoi turhuuslisenssien yleistymistä hyväksymällä ja auttamalla kehittämään tarpeettomia lisenssejä.
FSF:n näkemys
Richard Stallman, FSF:n puheenjohtaja ja Bradley M. Kuhn, entinen FSF:n johtaja ovat kritisoineet lisenssien leviämistä vuodesta 2000, jolloin he muodostivat oman lisenssilistan, jossa he suosittelivat kehittäjiä pitäytymään GNU GPL -yhteensopivien lisenssien käyttämisessä.
FSFE:n näkemys
Ciarán O'Riordanin mukaan ainoa tapa, jolla FSF pystyy estämään lisenssien leviämistä, on vähentää tarvetta niiden luomiseen. FSF Europe suosittelee GNU GPL -lisenssin käyttöä aina kun se on mahdollista, ja vähintään käyttämään GNU GPL -yhteensopivaa lisenssiä.
Haakon Hullu
Haakon Hullu (Håkon Folkvidsson Galen, k. 1214 Bergen) oli norjalainen jaarli ja yksi birkebeinien puolueen johtohahmoja 1200-luvun alkupuolella. Hän oli kuningas Sigurd Munnin tyttärenpoika ja kuningas Inge Bårdinpojan velipuoli. Haakon hallitsi Norjaa lapsikuningas Guttorm Sigurdssonin sijaishallitsijana kuuden kuukauden ajan ja oli itse ehdolla kuninkaaksi, kun Guttorm kuoli. Haakonin lisänimi "Hullu" viittaa siihen, että hänen vastustajansa pitivät häntä tasapainottomana ja kiivaana miehenä.
Kapinallinen baglien ryhmä nosti tuolloin Erling Steinveggin vastakuninkaaksi. Yksi Haakonin ensimmäisistä tehtävistä olikin ryhtyä toimenpiteisiin tämän uhan torjumiseksi. Hän jätti vahvan joukon Bergeniin, mutta meni itse Nidarosiin, kutsui Øretingin koolle ja vaati, että julistetaan ledung, liikekannallepano. Sen valmistelut päättyivät kuitenkin äkisti, kun kuningas Guttorm kuoli elokuussa 1204. Käräjillä ryhdyttiin käymään neuvonpitoa siitä, kenestä tulisi uusi kuningas, ja Haakon Hullu sai eniten kannatusta. Mutta Haakonia myös vastustettiin ankarasti. Huhujen mukaan kuningas Haakon Sverrenpojan kuolema johtui myrkytyksestä, jonka takana uskottiin olevan hänen äitipuolensa kuningatar Margrethe. Kuningas Guttormin kuolemasta puolestaan epäiltiin kuningattaren veljentytär Kristiniä, joka oli Ruotsin kuningas Erik Pyhän tyttärentytär. Haakon Hullulla oli läheinen suhde kumpaankin. Hän oli auttanut Margrethea palaamaan Ruotsiin Haakon Sverrenpojan kuoleman jälkeen, ja hän oli mennyt naimisiin Kristinin kanssa pian Guttormin kuoleman jälkeen.
Arkkipiispa Eirik Ivarsson vastusti Haakon Hullun ehdokkuutta sekä heidän välisen erimielisyytensä että Haakonin ja Kristinin suhteen vuoksi. Useat mahtimiehet kannattivat kuitenkin yhä Haakonia, koska pitivät häntä parhaana sotapäällikkönä. Mutta maanviljelijöiden edustajat sanoivat silloin, etteivät he halunneet kuninkaaksi gööttalaista sukua olevaa miestä. Niin päädyttiin siihen, että kuninkaaksi valittiin Haakon Hullun velipuoli Inge Bårdinpoika. Haakon oli puolestaan jaarli ja armeijan ylipäällikkö. Lisäksi hän sai puolet kuninkaan verotuloista.
Norjan sotajoukkojen komentajana Haakon Hullu oli rohkea, mutta ei kovin menestyksekäs. Hän pyrki kyllä tarmokkaasti pääsemään eroon vihollisistaan bagleista, mutta lopputulokset jäivät laihoiksi. Baglit onnistuivat kasvattamaan valtaansa vastakuningas Erlingin johdolla, ja lopulta he tavallaan "voittivat" sodan.
Erling ja hänen seuraajansa Filippus Simonsson kuolivat vuonna 1207. Seuraavana vuonna kuningas Inge Bårdinpoika ja Haakon Hullu tekivät sopimuksen Kvitsøyllä. Haakon sai ilmeisesti sopimuksessa Länsi-Norjan verotulot ja asunnon Bergenissä. Mutta hän halusi myös kuninkaan virallisen arvonimen, jotta olisi tasavertainen veljensä kanssa. Tähän Inge ei kuitenkaan suostunut. Haakon onnistui kuitenkin kirkon tuella pakottamaan Ingen sopimukseen, jonka perusteella sen veljeksistä, joka elää pitempään, tulisi periä koko valtakunta. Molempien kuoleman jälkeen heidän perillisistään tulisi tulla kuningas. Haakonin tausta-ajatuksena oli, että Haakonilla oli avioliitossa syntynyt poika Knut, kun taas Ingellä oli vain avioton poika Guttorm. Veljesten suhde ei koskaan ollut erityisen läheinen, ja Haakonin epäillään myös yllyttäneen Trøndelagin maanviljelijöitä nousemaan kapinaan Ingea vastaan vuonna 1213.
Haakon Hullu kuoli vähän ennen joulua vuonna 1214. Hänen kuolemansa jälkeen leski Kristin vei poikansa Knutin takaisin Ruotsiin, jossa hän muutama vuosi myöhemmin meni naimisiin asianajaja Eskil Magnussonin kanssa. Kristin ajoi monien vuosien ajan innokkaasti Haakonin ja hänen poikansa Knutin perintövaatimuksia ja koki, että Knutista tehtiin Norjassa käräjillä kuningas vuonna 1226.
Dario
Dario (oik. Darius Waldemar Witkowski, s. 5. tammikuuta 1950) on puolalaissyntyinen iskelmälaulaja.
Dario on asunut Suomessa vuodesta 1972 ja on Suomen kansalainen. Hän aloitti levytysuransa 1970-luvun puolivälissä Decca-merkille omalla kappaleellaan "Hey Barbarella". Vuonna 1994 Dario oli mukana Euroviisukarsinnoissa kappaleellaan "Ateljee". Maaliskuussa 2002 hän julkaisi Puolassa albumin Mazurskie jeziora.
Detlef Schrempf
Detlef Schrempf (s. 21. tammikuuta 1963 Leverkusen) on saksalainen entinen koripalloilija.
Ura
Schrempf pelasi nuoruudessaan jalkapalloa. Hän aloitti koripalloilun 13-vuotiaana, mutta alkoi pelaamaan lajia kunnolla vasta 16 vuoden iässä, jolloin hän nousi Bayer Giants Leverkusenin edustusjoukkueeseen. Schrempf pelasi seurassa yhden kauden ajan, jonka jälkeen hän lähti vaihto-oppilaaksi Yhdysvaltoihin. Hän pelasi Centralian lukion joukkueessa sentterinä ja voitti joukkueensa kanssa osavaltion mestaruuden.
Vuodet 1982–1985 Schrempf pelasi yliopistokoripalloa Washingtonin yliopistossa, jossa hänet valittiin viimeisenä kautena Pacific-10 Conferencen parhaaksi pelaajaksi. Schrempf osallistui vuoden 1985 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa hän oli Dallas Mavericksin kahdeksas varaus. Hän pelasi joukkueessa uransa kolme ensimmäistä kautta, kunnes siirtyi kesken kauden 1988–1989 Indiana Pacersiin. Schrempf tuli tunnetuksi joukkueessa hyvänä kuudentena pelaajana ja hänet valittiin NBA:n vuoden kuudenneksi pelaajaksi vuosina 1991 ja 1992. Vuonna 1993 Schrempf siirtyi Seattle SuperSonicsiin, jonka paidassa hän pääsi kaudella 1995–1996 NBA:n finaaleihin. Ne Seattle hävisi voitoin 4–2 Chicago Bullsille. Vuonna 1999 Schrempf siirtyi Portland Trail Blazersiin pelaten joukkueessa uransa kaksi viimeistä kautta.
Kesällä 2006 Schrempf liittyi Seattlen apuvalmentajaksi yhden vuoden mittaisella sopimuksella.
El Pont de Bar
El Pont de Bar on kunta Alt Urgellin comarcassa, Lleidan maakunnassa, Katalonian itsehallintoalueella, Espanjassa. Kunnan pinta-ala on 42,6 neliökilometriä ja asukkaita siellä on 165 (2016). Väestötiheys on noin 3,9 as./km². Väestöstä 13,7 prosenttia on 0–14-vuotiaita, 61,4 % on 15–64-vuotiaita ja loput 24,9 % yli 65-vuotiaita (väestöjakauman tiedot ovat vuodelta 2010).
El Pont de Barin naapurikunnat ovat Cava etelässä, Arsèguel ja Les Valls de Valiran kuntaan kuuluva erillinen Bescaranin alue lounaassa, Estamariu lännessä, Les Valls de Valira luoteessa, Baixa Cerdanyan comarcaan kuuluva Lles de Cerdanya koillisessa ja idässä sekä Montellà i Martinet, joka niin ikään kuuluu Baixa Cerdanyaan, kaakossa. El Pont de Barista on matkaa maakunnan pääkaupunkiin Lleidaan 148 kilometriä. left|250px|thumb|Hotelli Els Banys de Sant Vicençin kylässä. left|250px|thumb|Yleisnäkymä Aristotin kylästä. left|thumb|250px|Sant Andreu d'Aristot -kirkko.
Kunnan alueella sijaitsevia nähtävyyksiä ovat muun muassa viinimuseo sekä kirkot Sant Esteve de Bar, Sant Andreu d'Aristot ja Sant Gervasi de Castellnou de Carcolze.
Nykyinen El Pont de Barin kunta syntyi vuonna 1970, kun Aristotin (pinta-alaltaan 27,7 km²) ja Toloriun (15,3 km²) kunnat yhdistyivät.
Asutuskeskukset
El Pont de Barin asutuskeskukset ja niiden väkiluvut vuonna 2007:
Lähde:
Väkiluvun kehitys
Lähde:
Mark Hoffman
Komisario Mark Hoffman on kuvitteellinen hahmo Saw-elokuvasarjassa. Hahmoa näyttelee Costas Mandylor. Hoffman on elokuvasarjassa enimmäkseen antagonistin asemassa. Hahmo esiintyy ensimmäistä kertaa elokuvassa Saw III ja viimeistä kertaa elokuvassa Saw VII 3D.
Arvind Sawant
Arvind Sawant (s. 31. joulukuuta 1951) on intialainen Shiv Senaa edustava poliitikko, josta tuli toukokuussa 2019 maansa raskaan teollisuuden ja valtionyritysten ministeri. Hän erosi tehtävästään 11. marraskuuta 2019, koska hänen puolueensa ja Intian kansanpuolue eivät saavuttaneet yhteisymmärrystä siitä kummalle Maharashtran osavaltion pääministerin virka kuuluisi.
Sawant on Shiv Senan pitkäaikainen jäsen ja varajohtaja sekä parlamentaarikko Lok Sabhassa vuodesta 2014. Maharashtran osavaltion lainsäätäjäksi hänet äänestettiin ensi kerran 1996. Sawant oli vuosien 2014–2019 Lok Sabhassa Shiv Senan aktiivisin jäsen. Hän on puolueensa puheenjohtaja Uddhav Thackerayn lähimpiä miehiä.
Sawant on vastustanut joitakin Modin uudistuksia kuten seteliuudistusta. Edeltäjänsä Anant Geeten lisäksi Sawant on ainoa Shiv Senan jäsen, joka on koskaan ollut Modin hallituksissa.
Bäckestan seisake
Bäckestan seisake oli Ruotsin rataverkolla rataosalla  sijainnut rautatieasema. Liikennepaikka sijaitsi Bäckestan eli Päkkilän kylässä Ylitornion kunnassa Karungin ja Ylitornion asemien puolessa välissä.
Liikennepaikalla oli vain lyhyellä kivireunaisella laiturilla varustettu pääraide eikä lainkaan sivuraiteita. Alun perin liikennepaikalla oli myös miehitys sekä lipunmyynti.
Alun perin Statens Järnvägarin tyyppipiirustuksen mukaan ratavartijan asuinrakennukseksi nro 335 -radalle Björnmyraniin rakennettu puinen kaksikerroksinen rakennus siirrettiin Bäckestaan vuonna 1927 ja uusittiin asemarakennukseksi. Rakennuksen alakerrassa on asematoimisto, odotushuone sekä keittotila, yläkerrassa asuinhuone. Asemarakennus on asumaton.
Liikennepaikka lakkautettiin rataosan lakkauttamisen myötä, henkilöliikenteen päättyessä jo sitä ennen.
Taru sormusten herrasta
Taru sormusten herrasta on englantilaisen kirjailijan J. R. R. Tolkienin kirjoittama korkea fantasiaromaani. Sen työstäminen alkoi Tolkienin vuoden 1937 fantasiaromaanin Hobitti eli sinne ja takaisin jatko-osana, mutta siitä tuli lopulta paljon suurempi teos. Tolkien kirjoitti romaanin vuosien 1937 ja 1949 välillä, ja se julkaistiin kolmessa osassa vuosina 1954–1955. Taru sormusten herrasta -kirjaa on myyty yli 150 miljoonaa kappaletta, ja se on yksi myydyimmistä romaaneista kautta aikojen.
Romaanin nimi viittaa tarinan päävastustajaan Sauroniin, joka oli vuosikausia aikaisemmin luonut Valtasormuksen hallitsemaan muita Mahtisormuksia ja äärimmäiseksi aseekseen sotaretkelleen Keski-Maan valloittamiseksi. Tarina alkaa pienestä hobittien asuttamasta maasta Konnusta ja kulkee läpi luoteisen Keski-Maan seuraten Sormuksen sotaa sen hahmojen kautta, joita ovat hobitit Frodo Reppuli, Samvais ”Sam” Gamgi, Meriadoc ”Merri” Rankkibuk, Peregrin ”Pippin” Tuk sekä heidän tärkeimmät liittolaisensa ja matkaseuralaisensa: ihmiset Aragorn, pohjoisen samooja, ja Boromir, Gondorin kapteeni; kääpiösoturi Gimli Glóinin poika; haltiaprinssi Legolas; ja velho Gandalf.
Teoksen osat alkuperäisessä ilmestymisjärjestyksessä
Osa julkaistiin 29. heinäkuuta 1954. Suomennos ilmestyi 1973; suomentaneet Kersti Juva ja Eila Pennanen, runot suomentanut Panu Pekkanen.
Pikku Hautakankaan jätinkirkko
Pikku Hautakankaan jätinkirkko on Keski-Pohjanmaalla Kokkolan Kälviällä sijaitseva mahdollinen jätinkirkko.
Sijainti
Mahdollinen jätinkirkko sijaitsee Kälviän kirkonkylän ja Ullavan välisen seututien 757 lähellä ja Välikylässä olevan Rimpilän kohdalla. Välikylän ja Rimpilän peltoalueiden välissä tie haarautuu koilliseen metsäautotielle, jota kuljetaan 1,6 kilometriä, ja käännytään risteyksessä oikealle eli itään johtavalle tielle. Sitä edetään kilometrin verran ja käännytään oikealle etelään johtavalle tielle. Viimeinen käännös oikealle eli etelään tehdään 600 metrin päässä Tikkakankaalla. Noin 350 metrin päässä tie on noussut loivan mäen päälle. Jätinkirkko sijaitsee kaakossa 150 metrin päässä pienellä huipulla.
Jätinkirkko
Jätinkirkkoa ei ole vielä tutkittu muuten kuin mittaamalla ja arvioimalla sitä silmämääräisesti. Se on ainakin osittain ollut ihmisen rakentama. Vähäkivistä sisäpihaa kiertää soikean muotoinen kivivalli, joka on keskeltä harjavan muotoinen. Se muodostaa 28 metriä pitkän ja 12 metriä (16 metriä ) leveän vallituksen, jonka yhtenäisyys katkeaa muutamasta kohtaa. Kivivallissa on kaivettu sekä eteläpäässä että itäpäässä valliin kuoppia.
Taru sormusten herrasta
Teoksen osat alkuperäisessä ilmestymisjärjestyksessä
Osa julkaistiin 11. marraskuuta 1954. Suomennos ilmestyi 1974; suomentaneet Kersti Juva ja Eila Pennanen, runot suomentanut Panu Pekkanen.
Pikku Hautakankaan jätinkirkko
Jätinkirkko
Marianna Ridderstad on mittailut jätinkirkon suuntaa. Jätinkirkon pitkän sivun suunta on 50° astetta idästä kaakkoon päin eli se on luoteis-kaakko-suuntainen. Hän havaitsi myös vallissa olevat kuopat.
Taru sormusten herrasta
Teoksen osat alkuperäisessä ilmestymisjärjestyksessä
Osa julkaistiin 20. lokakuuta 1955. Suomennos ilmestyi 1975; suomentanut Kersti Juva, runot suomentanut Panu Pekkanen.
Pikku Hautakankaan jätinkirkko
Tutkimuksia
Mirja Miettinen on tarkastanut kohteen vuonna 1989.
Taru sormusten herrasta
Teoksen historia ja tausta
Tolkienin kustantaja pyysi häntä kirjoittamaan jatko-osan lastenromaanille Hobitti eli sinne ja takaisin, joka oli ilmestynyt vuonna 1937. Kirja oli menestynyt hyvin, ja Tolkien alkoi kirjoittaa uutta kirjaa luomastaan hobitti-kansasta. Kirja muotoutui kuitenkin pitkän kirjoittamistyön aikana erilaiseksi. Tolkien kirjoitti kirjansa katkonaisesti ja oli aloittanut sen jo ennen Hobitin ilmestymistä.
Taru sormusten herrasta julkaistiin ensimmäisen kerran alkuperäiskielellä vuosina 1954–1955. Teos jakaantuu kuuteen kirjaan sekä liitteisiin, mutta on yleensä julkaistu kolmessa niteessä, ja siksi sitä on usein kutsuttu trilogiaksi. Tolkien olisi halunnut, että kirja julkaistaisiin heti yhtenä suurena niteenä, mutta kustantaja ei suostunut, koska kirja oli niin pitkä. Paperi oli tuohon aikaan kallista, joten yhden suuren niteen julkaiseminen olisi ollut liian suuri riski.
Teoksen taustalla on tarkasti suunniteltu mytologinen maailma. Kirjasta ilmenevät Tolkienin kiinnostus kieliin ja myytteihin, kuten skandinaaviseen ja kreikkalaiseen mytologiaan sekä anglosaksiseen epiikkaan. Myös kelttiläinen ja suomalainen mytologia ovat tunnistettavissa. Tolkien itse on sanonut kirjan olevan pohjimmiltaan kristillinen teos, joka heijastaa hänen harrasta roomalaiskatolilaisuuttaan. Kristillisyys, kuten muukaan uskonto tai mytologia, ei näy teoksesta suoraan, mutta on vahvasti sisäistetty kirjan tarinaan ja symboliikkaan. Kirjassa havaittuja kristillisiä teemoja ovat mm. hyvän ja pahan taistelu, kuolema ja ylösnousemus, haltioiden Lembas-leivän samaistaminen ehtoollisleipään, sekä Kristuksen samaistaminen Frodoon, Aragorniin ja Gandalfiin. Ennen Taru sormusten herrasta -trilogiaa ilmestynyt Hobitti loi tarinalle pohjan. Myöhemmin ilmestyivät saman mytologisen maailman historiaa valottavat, Tolkienin laajoista muistiinpanoista kootut ja hänen poikansa Christopherin toimittamat Silmarillion ja Keskeneräisten tarujen kirja. Tolkien oli aloittanut mielikuvitusmaailmansa luomisen jo ensimmäisen maailmansodan aikana, mutta ei perfektionistina onnistunut viimeistelemään kuin osan kertomuksistaan.
Kielet
thumb|200px|Juonen keskipisteenä oleva [[Valtasormus.]] Teoksissa esitellään useita Tolkienin itsensä luomia haltiakieliä, kuten harmaahaltioiden kieli sindar sekä suurhaltiakieli quenya. Quenyaa kirjoitettiin tengwar-aakkosilla. Lisäksi Tolkienin teoksissa esiintyy haltioiden sekä kääpiöiden käyttämiä cirth-riimuja. Haltiakielistä quenya perustuu monin osin suomen kieleen ja sindar lähinnä Walesin kieleen eli kymriin. Kielien monimutkaisuudesta näkee Tolkienin suuren kiinnostuksen lingvistiikkaan. Tolkien loi kielet myös muun muassa kääpiöille ja örkeille, vaikkakaan ei yhtä laaja-alaisesti. Lisäksi hän loi Keski-Maalle yleiskielen westronin, jonka hän julkaistuissa kirjoissa kuitenkin ”korvasi” englannilla. Tämä tarkoittaa, että kaikki haltiakieliset ilmaukset on säilytetty sellaisinaan, mutta kaikki englanniksi (tai suomennoksessa vastaavasti suomeksi) kerrotut asiat on kerrottu alun perin westronilla.
Vastaanotto
Taru sormusten herrasta on jakanut kriitikoiden ja yleisön mielipiteet ilmestymisestään alkaen. Sunday Telegraphin mukaan romaani kuuluu 1900-luvun fiktiokirjallisuuden merkittävimpiin teoksiin. Sunday Timesin kriitikko kirjoittaa ”englanninkielisen maailman jakaantuneen niihin, jotka ovat lukeneet Sormusten herran, ja niihin, jotka aikovat lukea sen”.
Ristiriitaisia tunteita on seurannut sitä, että Tolkienin konservatiivinen ja perinteinen maailmankuva välittyy teoksesta avoimesti. Hyvän ja pahan taistelu kuvataan hyvin mustavalkoisin sävyin. Tätä vasten on ehkä yllättävää, että 1960-luvulla hipit ottivat kirjan omakseen. Heihin vetosivat ehkä kirjan teknologiakritiikki, romanttinen maaseutunostalgia, ekologiset teemat ja eskapismi. Jotkut lukijat kokevat Sormusten herran myös heijastavan avoimen rasistista maailmankuvaa : tumma iho yhdistyy kirjassa yleensä pahuuteen tai raakalaismaisuuteen, olipa kyse sitten mielikuvitusolioista tai etelän ja idän ihmisistä. Tolkien itse vastusti rasismia hyvin jyrkästi.
Toisaalta on myös esitetty, että puhtaasta todellisuuspaosta Sormusten herrassa ei ole kyse. Monien analyysien mukaan tarina heijastelee eri tavoin 1900-luvun historian traagisia piirteitä, kuten Tolkienin itse nuorena rintamaupseerina kokemaa ensimmäistä maailmansotaa, totalitarismin uhkaa ja teollistumisen aiheuttamia ympäristötuhoja. Varsinkin kirjan loppukohtauksissa ovat voimakkaasti läsnä myös luopumisen ja menetyksen teemat. Kirjasta on etsitty symbolisia yhteyksiä myös toiseen maailmansotaan, mutta nämä Tolkien jyrkästi kiisti ja ilmoitti vihaavansa allegoriaa.
Ensimmäinen kirja
Konnussa hobitti Bilbo Reppuli valmistelee 111. syntymäpäiväänsä. Hän järjestää suuret juhlat ja tekee katoamistempun puheensa lopuksi. Hän on haaveillut matkustavansa vielä kerran ja viimeistelevänsä kirjansa. Velho Gandalf Harmaan epäilyt ovat heränneet aiemmin, sillä Bilbo on jo epätavallisen vanha, ja katoamistemppu vahvistaa niitä. Gandalf huomaa myös sormuksen luovuttamisen tuottavan Bilbolle vaikeuksia. Bilbo jättää sen ja muun omaisuutensa ottopojalleen Frodo Reppulille.
Gandalf lähtee Konnusta tutkiakseen asiaa varoitettuaan ensin Frodoa sormuksesta. 17 vuotta myöhemmin Gandalf palaa. Hän on saanut selville, että sormus on yksi mahtisormuksista. Gandalf on lisäksi saanut selville, että kaikkiin paitsi yhteen kuuluu jalokivi ja että yhdessä sormuksessa on kaiverrettu teksti. Lopullisena kokeena Gandalf heittää sormuksen Frodon takkaan. Sileästä kultasormuksesta tulee kuumuudessa näkyviin teksti "Yksi sormus löytää heidät, se yksi heitä hallitsee…", mikä varmistaa sormuksen olevan kaikkia muita hallitseva Valtasormus. Kieli on haltiakirjaimilla kirjoitettua mordorin kieltä.
Silloin Frodo saa kuulla Gandalfilta sormuksen kuuluneen Mordorin hallitsijalle Sauronille. Hän kertoo, kuinka Sauron voitettiin ja kuinka Sormus lopulta päätyi Bilbolle ja sitä kautta Frodolle. Gandalf mainitsee myös Sormuksen edellisen omistajan Klonkun, joka on jo yli viisikymmentä vuotta etsinyt sitä ja paljastanut Sauronille, että Sormus on Bilbolla. Frodon puutarhuri Samvais Gamgi salakuuntelee keskustelun. Salaisuuden säilyttämiseksi ja uskollisuutensa vuoksi hän lähtee Frodon matkaan.
Gandalf käskee Frodoa lähtemään vähin äänin, joten Frodon täytyy keksiä tekosyy lähteä Konnusta. Hän myy Repunpään ja lähtee Bukinmaahan, josta hän on ostanut itselleen uuden kodin. Gandalfia ei näy, ja Frodo lähtee Samin kanssa. Mukaan liittyvät Merri ja Pippin. Merri on jo aikaisemmin lähtenyt valmistelemaan Frodon uutta kotia.
EMEA
EMEA-lyhententeellä voidaan viitata seuraaviin termeihin:
Iltasatuja
Iltasatuja on yhdysvaltalainen perhekomedia vuodelta 2008. Fantasiatyylisen elokuvan on ohjannut Adam Shankman.