cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomisen Ollin tempaus
Juoni
pienoiskuva|oikea|Jaska (Kalevi Hartti) ja Olli (Lasse Pöysti) karkumatkalla. Höyryjuna puuskuttaa poispäin Helsingin rautatieasemalta, kun Aino Suominen lähtee vierailulle isänsä luo Hämeenlinnaan. Puiset junanvaunut vievät mukanaan myös Suomisten adoptoimat sotaorvot Matin ja Marjan. Olli, Pipsa ja Elina sekä isä-Väinö jäävät Helsinkiin. Kotiapulainen Hilda huolehtii, että Olli ja Pipsa eivät luista nukkumaanmenoajoistaan ja läksyjenluvuistaan piirun vertaa.
Pasilassa vaatimattomien puutalojen pihoilla leikkivät työläisperheiden lapset. Vanhemmat kuokkivat maata kuin maaseudulla ikään. Leikkiinsä keskittynyt pikkutyttö juoksee pallon perässä kadulle ja törmää polkupyörällä hurjastelevaan töölöläisen porvarisperheen vesaan, Olli Suomiseen. Kauhistunut Olli pelkää tytön jopa kuolevan, mutta niin pahasti ei sentään käy, vaan tyttö toipuu entiselleen. Alkuvaikeuksien jälkeen Olli ystävystyy tytön isoveljen, Jaska Suomisen kanssa. Jaska on suunnilleen Ollin ikäinen, mutta hän ei enää käy koulua, vaan on konttorissa lähettinä.
Koulussa sattuu että Olli räjäyttää pommin, jonka hän on rakentanut esitelmäänsä havainnollistamaan. Olli ja Jaska tekevät irtioton ja karkaavat polkupyörillä raivausleirille Hämeenlinnan lähelle. Jaskan työpaikalta matkaan lähtee 30 000 markan arvoinen kirjelähetys. Pojat tosin eivät tiedä kirjekuoren sisällöstä enempää kuin siitäkään, että Jaskan työnantaja uhkaa panna poliisit asialle kadonneen kuoren tähden. Olli ja Jaska päätyvät Mattilan maalaistaloon, ja Ollin on esitettävä tyttöä voidakseen tarjota lapsenvahtiapuaan Mattilassa asuvalle sotaorvolle. Molempien Suomisten kodeissa huoli kasvaa, varsinkin kun myös Ollin pikkusisko Pipsa katoaa. Elina ryöpyttää kihlattuaan Lassea rahan antamisesta Ollille ja Pipsalle. Neuvokas Pipsa suuntaa kohti Hämettä ja törmää poikiin Mattilassa. Hän kertoo Ollille ja Jaskalle kirjekuoren arvokkaasta sisällöstä.
Pojat ovat jättäneet kuoren salaa Ainon isän luo. Mutta eihän hajamielinen vaari sitä huomaa! Pipsa ottaa hoitovastuun poikien mukana kulkeneesta sotaorvosta ja lähtee Hämeenlinnaan. Pipsa, Aino ja vaari kääntävät talon ylösalaisin kuorta etsiessään. Kun sitä ei löydy, Aino päättää palata pikimmiten Helsinkiin Pipsan kanssa. Molemmat Suomisen perheet ovat kokoontuneet virkamies-Suomisten kotiin, kun Olli ja Jaska lopulta palaavat vanhempiensa eteen. Rahat ovat edelleen kateissa, ja poliisijuttu häämöttää, kunnes Pipsa löytää kuoren Suomen Kuvalehden välistä. Sotaorvollekin käy hyvin, kun työläis-Suomiset adoptoivat hänet. Ja Hilda tarjoaa oikeaa kahvia onnellisen lopun kunniaksi!
Arviot
Elokuva sai melko suopeat arvostelut aikalaiskriitikoilta. Helsingin Sanomat kirjoitti: "Suomen Filmiteollisuutta on syytä lämpimästi onnitella Suomisen Ollin tempauksen johdosta, sillä se on lajissaan lähes täysosuma: herttainen, hauska, virkistävä ja lämminhenkisesti esitetty kappale kotoista arkipäivää suomalaisen perheen, lähinnä sen nuorten vesojen liikkuma-alan piiristä."
Huomioita
Suomisen Ollin tempauksen tekeminen aloitettiin kesällä 1941, mutta jatkosodan puhkeamisen takia työtä jatkettiin vasta seuraavana kesänä. Käsikirjoituksessa jatkosota on jätetty huomiotta. Kuvausaika on kuitenkin vahvasti läsnä: lähes kaikki elintarvikkeet ovat kortilla, autot kulkevat puukaasutinpönttöjen voimalla ja dialogissa on mukana isänmaallista hehkutusta. Kotikatsomoissa elokuva nähtiin ensimmäisen kerran 12. tammikuuta 1958. Elokuva on julkaistu DVD-formaatissa.
Ina Boudier-Bakker
Ina Boudier-Bakker (1875 Amsterdam, Alankomaat – 1966 Utrecht, Alankomaat) oli alankomaalainen kirjailija. Hän oli naisliikkeen aktiivinen toimija. Hän kuvasi kirjoissaan keskiluokkaisten perheiden elämää.
Université Paris-Dauphine
Université Paris-Dauphine on yliopisto Pariisissa Ranskassa. Se on ainoa instituutio Ranskassa, joka on sekä grande école että yliopisto. Dauphine perustettiin taloustieteiden tiedekuntana vuonna 1968 entiseen Naton päämajaan Länsi-Pariisissa 16. kaupunginosassa.
Dauphine on tunnettu opetuksestaan finanssissa, taloustieteessä, matematiikassa, oikeustieteessä ja liiketoimintastrategiassa.
Canon Digital IXUS 60
Canon Digital IXUS 60 on Canonin Digital IXUS-tuoteperheeseen kuuluva digitaalikamera, joka julkistettiin maaliskuussa 2006. Siinä on muun muassa kuuden megapikselin CCD-kenno, 3x optinen zoomi, 2,5 tuuman nestekidenäyttö ja 9 pisteen AiAF-automaattitarkennus. Kamera tukee SD- ja MultiMediaCard-muistikorttistandardia. Se toimii ladattavalla litiumioniakulla ja painaa ilman akkua ja muistikorttia noin 140 grammaa.
Sisarmallit
Kameran sisarmallit ovat Canon Digital Ixy 70 Japanissa ja Canon PowerShot SD600 ja SD630 Pohjois-Amerikassa.
Cheikh Hadjibou Soumaré
Cheikh Hadjibou Soumaré (s. 1951) on senegalilainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä 2007–2009. Ennen pääministerikauttaan hän työskenteli pankkialalla.
Vuonna 2018 Soumaré ilmoitti asettuvansa ehdokkaaksi vuoden 2019 presidentinvaaleissa. Pian ilmotuksen jälkeen häntä syytettiin taloudellisista väärinkäytöksistä 1990-luvulla.
Ron Ellis
Ronald John Edward Ellis (s. 8. tammikuuta 1945 Lindsay, Ontario ) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi vuosina 1964–1981 NHL-seura Toronto Maple Leafsissa. Hän pelasi NHL:ssä 1034 ottelua, 16 kautta ja voitti Stanley Cupin kaudella 1966–1967. Ellis pelasi Summit Series -sarjassa vuonna 1972 Kanadan paidassa.
Yann Tiersen
Yann Tiersen (s. 23. kesäkuuta 1970) on ranskalainen muusikko ja säveltäjä, joka kansainvälisesti tunnetaan parhaiten Jean-Pierre Jeunet’n Amélie-elokuvaan säveltämästään musiikista. Tiersenin musiikille on tunnusomaista useiden eri instrumenttien käyttö sekä minimalistiset sävellykset, jotka sisältävät piirteitä eurooppalaisesta klassisesta musiikista ja ranskalaisesta kansanmusiikista. Tiersenin pääasiallisia soittimia ovat piano, harmonikka ja erityyppiset viulut, joiden lisäksi hän hyödyntää kappaleissaan muun muassa melodikaa, ksylofonia, äänirautapianoa, Ondes Martenotia, cembaloa ja kirjoituskonetta.
Elämäkerta
Tiersen syntyi Brestissä, Ranskassa vuonna 1970 ja sai klassisen musiikkikoulutuksen. Ennen ensimmäistä albumiaan hän sävelsi taustamusiikkia näytelmiin ja lyhytelokuviin.
Tiersen menestyi Ranskassa vuonna 1998 julkaistuaan kolmannen albuminsa Le Phare, mutta kansainvälisesti tunnettu hänestä tuli vuonna 2001, jolloin Amélie-elokuvan soundtrack ilmestyi. Se sisälsi sekä Tiersenin vanhoja että uusia kappaleita.
Tiersenin musiikkia on kuultu Amélien lisäksi monissa muissa ranskalaisissa elokuvissa, minkä lisäksi hän sävelsi saksalaisen Good Bye, Lenin! -elokuvan soundtrackin.
Tiersenin levyillä osa kappaleista on instrumentaaleja, osa sisältää joko Tiersenin itsensä tai vierailevien artistien laulua. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Neil Hannonin (The Divine Comedy), Stuart A. Staplesin (Tindersticks), Jane Birkinin sekä Elizabeth Fraserin (Cocteau Twins) kanssa.
Konserteissaan Tiersenillä on toisinaan säestävä orkesteri ja muita vierailevia esiintyjiä, toisinaan taas esitykset ovat pienimuotoisempia Tiersenin itse vuorotellessa eri soitinten välillä.
Srk
Srk (srk) on lyhenne, joka voi tarkoittaa
Alykés
Alykés (myös Alikés; virallisesti Δημοτική Ενότητα Αλυκών, Dimotikí Enótita Alykón) on yksi Zákynthoksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Zákynthoksen alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 5 203 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|upright=0.95|Venetsialaisaikainen silta Alykésissä. Alykés käsittää alueen Zákynthoksen saaren koillisrannikolla. Kunnallisyksikön suurin asutus on Katastárin kylä. Alykés oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Zákynthoksen kuntaan yhdessä Arkádioin, Artemisían, Elátian ja Laganáksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Alykéen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Daniel Miller
Daniel Miller on brittiläinen muusikko sekä Mute Recordsin perustaja ja johtaja. Miller perusti Mute Recordsin vuonna 1980 julkaistakseen omien The Normal ja Silicon Teens yhtyeidensä musiikkia.
Samana vuonna Miller kiinnitti yhtiölleen myös Depeche Moden, jonka nopeasti kasvamaan lähtenyt suosio sai Millerin pian jättämään omat musiikilliset projektinsa taka-alalle ja keskittymään yksinomaan yhtiönsä johtamiseen.
Vuonna 2002 Mute Records siirtyi kansainväliselle EMI konsernille Millerin jatkaessa edelleen yhtiön johdossa.
Diskografia
LP:t
Aiheesta muualla
The Normal The Normal
Vanhemman ja jälkeläisen välinen konflikti
Koska vanhempi on sukua yhtä paljon kaikille jälkeläisilleen, ei sillä pitäisi pelkästään geneettisin perustein olla suosikkeja. Jos vanhempi suosii jotakuta, pitäisi sen perustua odotettavissa olevien elinvuosien eroihin. Äiti, kuten kaikki muutkin yksilöt, on kuitenkin on kaksi kertaa enemmän "sukua" itselleen, kuin yhdellekään jälkeläiselleen. Itseään avuttomampiin yksilöihin itsensä kustannuksella investoimisen geenit voivat yleistyä geenivarastossa, vaikka hyötyjät jakavatkin ehkä vain osan investoijan geeneistä.
Jos asiaa tarkastellaan jälkeläisen näkökulmasta, on se saman verran sukua sisaruksilleen kuin niiden äiti on. Geneettisesti yhden jälkeläisen suhde sisaruksiinsa on yhtä altruistinen kuin äitiinsä. Toisaalta jälkeläinen on taas geneettisesti kaksi kertaa enemmän "sukua" itselleen kuin yksikään sisaruksistaan. Se puolestaan johtaa siihen, että jälkeläinen haluaa äidin investoivan itseensä enemmän kuin sisaruksiinsa. Yleisesti lapsen pitäisi "ottaa" enemmän kuin oikeudenmukainen osuustensa parentaalisesta investoinninsta, mutta vain tiettyyn pisteeseen saakka. Piste saavutetaan, kun syntyneiden ja mahdollisesti syntymättömien sisarusten nettokustannukset ylittävät juuri puolet itselle ottamisen hyödystä.
Koska vanhempi ja jälkeläinen jakavat geeneistään vain 1/2, kannattaa vanhemman jossain vaiheessa vieroittaa jälkeläinen ja investoida uuteen jälkeläiseen. Vanhemman kokonaiskelpoisuus siis laskee, mikäli se sitoutuu yhteen jälkeläiseen liian pitkäksi aikaa. Sen sijaan jälkeläisen ja vanhemman kesken asiasta on erimielisyyttä, koska jälkeläinen on saanut oikeudenmukaisen investoinnin vanhemman mielestä, mutta jälkeläinen tietenkin pyrkii jatkamaan vanhemman investointia itseensä niin pitkään kuin mahdollista. Vieroittaminen on vain yksi esimerkki vanhemman ja jälkeläisen välisistä kiistoista. Muita kiistoja voivat olla yksilön ja sen kaikkien syntymättömien sisarusten välinen taistelu, jossa vanhempi asettuu syntymättömien jälkeläistensä puolelle. Suorempi kilpailu puolestaan voi olla sisarusten taistelu nykyisistä investoinneista, esimerkiksi saman poikueen jäsenten kesken, jolloin vanhempi yleensä haluaa, että kilpailu on oikeudenmukaista.
Hiihtohissi
thumb|Hiihtohissi Pizolvuorella Sveitsissä thumb| thumb|Hiihtohissin rullasto Hiihtohissi on moottorilla toimiva kuljetin, jolla laskettelijat saadaan vedettyä ylös mäkeä.
Hissi koostuu ilmassa kulkevasta teräsvaijerista, joka kulkee rullastojen varassa. Vaijeria kuljettaa hissin päässä oleva moottori. Ankkurihissin vaijerissa on kiinni tasaisin välimatkoin ankkurin muotoisia vetolaitteita, joihin laskettelijat nojaavat nousten ylös. Suksilla laskevat nojaavat hissiin ankkurin molemmin puolin, kun taas lumilautailijat asettavat ankkurin sarven jalkojensa väliin ja pitävät varresta kiinni. Tuolihississä on vaijerissa kiinni leveitä tuoleja, joihin istutaan matkan ajaksi, ja turvakaari lasketaan eteen. Silloin sukset/lumilauta roikkuvat ilmassa, ellei hississä ole jalansijoja. Joissain tuolihisseissä saattaa olla päälle laskettava kuomu tuulensuojana.
Suomessa yleisin hissityyppi on ankkurihissi. Gondolihissejä Suomessa on nykyään neljä (Levillä 2, Rukalla 1 ja Ylläksellä 1).
Irrottavin köysipuristimin olevia, ns. pikatuolihissejä on Suomessa yksitoista (Levillä 4, Rukalla 3, Pyhätunturilla 2 ja Ylläksellä 2).
Perinteisiä hitaita tuolihissejä löytyy hiihtokeskuksista yksitoista (Himos 2, Tahko 2, Vuokatti 2, Koli 1, Ounasvaara 1, Pyhä 1, Ruka 1, Saariselkä 1).
Tuolihissi löytyy myös ainakin Puijon, Rukan ja Salpausselän suurmäistä.
Tsargrad
Tsargrad TV on venäläinen televisiokanava, joka on toiminut huhtikuusta 2015 lähtien. Se ilmoittaa katsojamääräkseen 20 miljoonaa ja mainostaa itseään ensimmäisenä venäläisenä konservatiivisena ajankohtaiskanavana. Kanavan pääjohtaja on Elena Šaroikina ja päätuottaja sekä -omistaja Konstantin Malofejev. Malofejevin mukaan kanava on suunniteltu venäläisen ortodoksisen enemmistön äänenkannattajaksi.
Kirsten Hansteen
Kirsten Hansteen (o.s. Moe; 5. tammikuuta 1903 Lyngen – 17. marraskuuta 1974 Oslo) oli norjalainen toimittaja ja kommunistisen puolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1945–1949 ja toimi salkuttomana ministerinä Gerhardsenin I hallituksessa 1945. Hansteen oli Norjan ensimmäinen naispuolinen ministeri.
Tartto–Petseri-rata
Tartto–Petseri-rata oli Tartosta Oravan kautta Venäjän Petseriin kulkeva rautatie. Se kuului pääosin Viron rataverkkoon lukuun ottamatta valtakunnan rajan ja Petserin noin kilometrin välistä osuutta, joka kuuluu Venäjän rataverkkoon.
Rakentaminen
Rautatie rakennettiin alun perin vuosina 1929–1931. Valmistuttuaan se vähensi Valga–Petseri-radan liikenteellistä merkitystä.
Radan loppuosa rakennettiin uusiksi vuonna 2011 niin, että rata liittyy uudella Koidulan raja-asemalla Riika–Pihkova-rataan. Näin ollen rata on ollut vuodesta 2011 alkaen kokonaan Viron alueella ja on nykyisin Tartto–Koidula-rata.
Kirjanpidon meno-tulo-teoria
Kirjanpidon meno-tulo-teoria on laskentatoimen professori Martti Saarion kehittämä tuloslaskennan merkitystä yrityksen kirjanpidossa ja tilinpäätöksessä korostava kirjanpitoteoria. Martti Saario esitti teorian vuonna 1945 väitöskirjassaan: Realisointiperiaate ja käyttöomaisuuden poistot tuloslaskennassa. Meno-tulo-teoria on vuoden 1973 kirjanpitolain uudistuksesta lähtien ollut tuloslaskennan perusteena Suomen kirjanpitolaissa.
Meno-tulo-teorian käsitteet ja lähtökohdat
Meno-tulo-teorian mukaan kirjanpito on yrityksen rahaprosessin kuvausta. Kirjanpidon tilitapahtumat ovat joko menoja, tuloja tai rahoitustapahtumia.
Teorian keskeinen lähtökohta on ns. realisointiperiaate. Kirjanpitoon merkitään vain realisoituneet tulot ja menot. Tulot kirjataan vaihdannassa syntyneiden realisoituneiden maksusuoritusten suuruisina ja menot kirjataan hankintahintaan. Esim. hallussapitovoittoja ei ole lupa merkitä tuotoiksi ei myöskään käyttöomaisuuden arvostusta käypään arvoon ja siitä johtuvia arvonkorotuksia.
Hämeenlinnan normaalilyseo
Hämeenlinnan normaalilyseo oli Suomen ensimmäinen suomenkielinen normaalikoulu. Sen aloittamista koskeva asetus annettiin 29. toukokuuta 1873 ja toiminta aloitettiin 1. syyskuuta 1873. Koulutilana oli vuonna 1849 valmistunut rakennus, joka sijaitsi tuolloin Kymnaasikadun ja Läntisen Linnankadun kulmassa. Normaalilyseon muistolaatta on silloisessa koulurakennuksessa osoiteessa Sibeliuksenkatu 19, joka on nykykeskustan ensimmäisessä eli Linnanniemen kaupunginosassa.
Kirjanpidon meno-tulo-teoria
Tuloksen laskenta
Meno-tulo-teoria on ensisijaisesti teoria siitä, miten yrityksen tilikauden tulos tulee laskea. Tuloslaskennan periaate on ilmaistu seuraavasti: "Tilikauden tulot kirjataan tilinpäätöksessä tuotoiksi tuloslaskelmaan. Tuotoista vähennetään kuluina ne menot, joista ei todennäköisesti enää kerry niitä vastaavaa tuloa. Muut menot saadaan aktivoida taseeseen." Lähtökohtana tuloksen laskennassa on meno-tulon-kohdalle -periaate. Tilinpäätöksessä asetetaan tulot ja ne aiheuttaneet menot vastakkain. Loput menoista aktivoidaan taseeseen tuleville tilikausille siellä aikanaan syntyvistä tuloista vähennettäviksi. Menojen jako tilikauden kuluihin ja aktiivoihin tulee tehdä varovaisuuden periaatteella. Kuluina tuloslaskelmaan tulee kirjata mieluummin liian paljon kuin liian vähän ja taseeseen aktivointeja ei tule merkitä liian suuriksi.
Tase meno-tulo-teoriassa
Taseen vastaavien varat muodostuvat aktivoiduista eli tuloista vielä vähentämättä olevista menoista sekä rahoituseristä eli saamisista ja kassavaroista. Käyttöomaisuuden (pysyvien vastaavien) aktiivat muodostuvat käyttöomaisuuden hankintamenoista, joista on vähennetty poistot eli se osa, joka on osallistunut tilikauden tulojen kerryttämiseen. Vaihto-omaisuuden aktiivat muodostuvat, kun vaihto-omaisuuden hankintamenoista kirjataan kuluksi myytyjen (käytettyjen) hyödykkeiden hankintamenot. Kuten saamiset ja kassavarat, taseen vastattavien vieras ja oma pääoma ovat teorian mukaan rahoituseriä.
Tasetta ei meno-tulo-teoriassa laadita omaisuusarvostuksen näkökulmasta. Taseen tehtävänä on siirtää aktiivat ja rahoituserät teknisesti tilikaudelta toiselle.
Meno-tulo-teoria suhteessa kirjanpidon taseyhtälöteorioihin
Kirjanpitoteoriat voidaan jakaa taseen omaisuusarvojen laskentaa korostaviin staattisiin taseyhtälöteorioihin ja tilinpäätöksen tuloslaskentatehtävää korostaviin dynaamisiin kirjanpitoteorioihin. Tuloslaskentaa korostavana meno-tulo -teoria kuuluu dynaamisiin tilinpäätösteorioihin.
Staattisissa taseyhtälöteorioissa kirjanpidon ja tilinpäätöksen tarkoitus on yrityksen arvon laskeminen. Tilikauden tulos määritellään omaisuusaseman muutoksen avulla. Käyttöomaisuuden ja vaihto-omaisuuden arvostuksessa yleisperiaate on arvostus hankintahintoihin, mutta arvostus käypään arvoon on omaksuttu laajasti. Staattinen kirjanpitoteoria on edelleen vallalla monissa maissa mm. Yhdysvalloissa ja Ranskassa. Staattisen taseyhtälöteorian periaatteita sovelletaan myös kansainvälisissä tilinpäätösstandardeissa (IFRS).
Hämeenlinnan normaalilyseo
Normaalilyseo menetti asemansa, kun kasvatusopin professorin valvonnassa ollut opettajaopiskelijoiden harjoittelukoulu siirrettiin Helsinkiin 1887.
Kirjanpidon meno-tulo-teoria
Meno-tulo-teoria Suomen kirjanpitolaissa
Meno-tulo-teoria otettiin vuoden 1973 kirjanpitolain uudistuksessa kirjanpidon ja tilinpäätöksen perusteeksi. Teoria korvasi aikaisemmin käytetyn taseyhtälöteorian kirjanpidon perusteena. Elinkeinoverolain perusteeksi meno-tulo-teoria otettiin jo vuonna 1968. Uutta kirjanpitolakia säädettäessä pidettiin tärkeänä, että kirjanpidossa sovellettavat periaatteet olivat johdonmukaiset ja ymmärrettävät.
Hämeenlinnan normaalilyseo
Hämeenlinnan klassillinen lyseo jatkoi vuodesta 1887 eteenpäin suomenkielistä yliopistoon pätevöittävää oppikouluopetusta Hämeenlinnassa. Uuden rakennuksen lyseo sai vuonna 1888. Koulun perinteitä jatkaa nykyään Hämeenlinnan lyseon lukio.
Kirjanpidon meno-tulo-teoria
Meno-tulo-teoria Suomen kirjanpitolaissa
Uudistetussa kirjanpitolaissa käyttöomaisuuden hankintameno tuli aktivoida ja kirjata vaikutusaikanaan kuluksi. Elinkeinoverolaissa oli säädetty maksimipoistoprosentit. Samoin tilikauden päättyessä jäljellä olevan vaihto-omaisuuden hankintameno tuli aktivoida. Jos vaihto-omaisuuden todennäköinen hankintameno tai luovutushinta oli tilikauden päättyessä hankintamenoa pienempi, tuli erotus kuitenkin kirjata kuluksi.
Poikkeuksena meno tulon kohdalle -periaatteesta elinkeinoverolakiin ja kirjanpitolakiin sisältyi laajat mahdollisuudet tehdä erilaisia tilikauden tulosta sääteleviä varauksia. Tällaisia varauksia olivat varasto-, investointi-, vienti-, ja luottotappiovaraukset. Käyttöomaisuuden arvostaminen käypään arvoon arvonkorotuksilla oli mahdollista taseessa. Arvonkorotuksia ei kuitenkaan kirjattu tulosvaikutteisesti, vaan arvostuseräksi taseen vastattaviin.
M/S Korsholma
M/S Korsholma oli suomalainen rahtimoottorilaiva, joka valmistui huhtikuussa 1929 Odense Staalskibsværftin telakalta Odensessa Tanskassa. Laiva oli suomalaisomistuksessa vuodesta 1953 alkaen.
Kirjanpidon meno-tulo-teoria
Meno-tulo-teoria Suomen kirjanpitolaissa
Tuloslaskennan osalta voimassa olevan kirjanpitolain säännökset perustuvat edelleen meno-tulo-teoriaan. Samoin voimassa olevan elinkeinoverolain perusratkaisut nojautuvat meno-tulo-teorian mukaiselle lähetysmistavalle. Voimassa olevan kirjanpitolain mukaan: "Tilinpäätöksen tulee antaa oikea ja riittävä kuva toiminnan tuloksesta ja taloudellisesta asemasta." Säännöksen ja IAS- ja IFRS-standardien myötä tasetta koskevat tietovaatimukset ovat kirjanpitolaissa muuttuneet siten, ettei meno-tulo-teoriaa voida enää pitää taseen laadinnan lähtökohtana.
M/S Korsholma
Laivan alkuperäinen tilaaja oli oslolainen Fred.Olsen & Co-varustamo ja se sai nimekseen Abraham Lincoln. Vuonna 1953 sen osti helsinkiläisen Alf. Korhosen omistama Kouran Laiva Oy ja laivan kotisatamaksi tuli Vaasa. Samalla se sai myös uudeksi nimekseen Korsholma. Myöhemmin laivan omistajana oli helsinkiläinen Vaasan Laiva Oy.
Korsholma oli vuodesta 1955 lähtien yksi Keski-Euroopan ja Pohjois-Amerikan länsirannikon välisen valtamerilinjan Vaasa Linen aluksista. Se törmäsi 31. maaliskuuta 1957 Pohjanmerellä yhteen tanskalaisen Malacca-laivan kanssa. Laiva oli tällöin matkalla Los Angelesiin rahtinaan Volkswagen Kupla -autoja. Vuonna 1959 laiva törmäsi Portlandissa Oregonissa Burlington Northern Railroadin rautatiesiltaan. Korsholma romutettiin maaliskuun lopussa 1962 Miharassa Japanissa.
Laivan pituus oli 140,56 metriä, leveys 17,14 metriä ja syväys 7,94 metriä. Laivan bruttovetoisuus oli 5 740 tonnia ja kuollut paino oli 9 500 tonnia. Laivan moottoreina oli kaksi kahdeksansylinteristä nelitahtista Burmeister & Wain dieselmoottoria, joiden yhteisteho oli 4 080 hevosvoimaa.
Aputykkivene Tampere
Aputykkivene Tampere (aiemmin Neva) oli Suomen merivoimien 1918 pavelukseen otettu Laatokan laivueen lippulaiva ja samalla sen suurin alus. Alus jouduttiin poistamaan palveluksesta heikon kunnon vuoksi 1930-luvun alussa, jolloin Laatokan laivueeseen ei jäänyt suurehkoa alusta.
Siinä oli vuonna 1918 kaksi 75 mm tykkiä, mutta sen jälkeen alukseen asennettiin vain muutamia konekivääreitä, koska kannen kunto ei enää sallinut tykkien asennusta.
Alus oli pitkään ainoa Laatokalla ollut jääkulkuinen suomalaisalus, ja sen poiston jälkeen kesti aina vuoteen 1936 ennen kuin uusi tykkivene-kelirikkoalus Aallokas valmistui.
Tethys (kuu)
Tethys on Saturnuksen kuu. Sen löysi Giovanni Domenico Cassini vuonna 1684.
Nimi
Tethys on nimetty titaani Tethyksen mukaan. Sillä on myös tunnus Saturnus III.
Cassini nimesi neljä löytämäänsä kuuta (Tethys, Dione, Rhea ja Japetus) Sidera Lodoiceaksi ("Ludvigin tähdiksi") Ludvig XIV:n kunniaksi. Tähtitieteilijät alkoivat kutsua niitä ja Titania tunnuksilla Saturnus I:stä Saturnus V:een. Mimaksen ja Enceladuksen löytämisen jälkeen numerointia jatkettiin Saturnus VII:een.
Kaikkien silloin tunnettujen seitsemän Saturnuksen kuun nimet ovat peräisin John Herscheliltä (Mimaksen ja Enceladuksen löytäjän William Herschelin pojalta). Hän ehdotti vuonna 1847 julkaisussaan Results of Astronomical Observations made at the Cape of Good Hope kuiden nimeämistä titaanien, Kronoksen (Saturnuksen) sisarusten mukaan.
Fyysiset ominaisuudet
Tethys on jäinen kappale, samankaltainen kuin Dione ja Rhea. Tethyksen tiheys on 1,21 g/cm³, mikä viittaa siihen, että se koostuu lähes pelkästään vesijäästä. Tethyksen pinta on hyvin kraatteroitunutta ja siinä on jään murtumisen seurauksena runsaasti halkeamia.
Tethyksellä on kaksi erilaista maastotyyppiä. Toinen muodostuu tiheästi kraatteroituneista alueista ja toinen tummasta, vähemmän kraatteroituneesta vyöhykkeestä joka ulottuu kuun ympäri. Alueen vähäisempi kraatteritiheys viittaa siihen että Tethys on joskus ollut sisäisesti aktiivinen uusien osan vanhemmasta maastosta. Syytä vyöhykkeen tummuuteen ei tiedetä, mutta eräs selitys löytyy viimeaikaisista Galileo-luotaimen Ganymedeksestä ja Kallistosta ottamista kuvista. Molemmilla kuilla on vaaleammat napalakit, jotka muodostuvat kirkkaista jääesiintymistä kraatterien pohjoiseen päin olevilla rinteillä. Napalakit näyttävät kirkkaammilta tuhansien pienten kraatterien jääesiintymien sulautuessa yhteen kauempaa katsottuna. Tethyksen pinta on saattanut muodostua samalla tavalla siten, että napalakeilla on kirkkaita jääesiintymiä.
Tethyksen läntistä pallonpuoliskoa hallitsee valtava törmäyskraatteri, Odysseus. Se on läpimitaltaan 400 km eli lähes 2/5 Tethyksen läpimitasta. Kraatteri on nykyään varsin tasainen (tai tarkemmin sanottuna, noudattaa Tethyksen pallomaista muotoa). Kuten Kalliston tapauksessa, Tehtyksen kraattereilla ei ole korkeita reunavuoria tai keskushuippuja, jotka ovat tyypillisiä Kuun ja Merkuriuksen kraattereille. Tämä johtuu todennäköisesti siitä, että Tethyksen heikko jääkuori valuu kasaan aikojen kuluessa.
Toinen suuri muodostuma Tethyksellä on valtava repeämälaakso nimeltään Ithaca Chasma. Se on 100 km leveä ja 3–5 km syvä. Pituudeltaan se on 2000 km, eli noin 3/4 Tethyksen ympärysmitasta. Sen uskotaan muodostuneen kun Tethyksen sisäinen nestemäinen vesi kiinteytyi. Kuun sisus laajeni ja liian pieni kuori alkoi rakoilla. Ennen Tethyksen jäätymistä syntyneet kraatterit luultavasti tuhoutuivat geologisen toiminnan seurauksena. On olemassa myös toinen teoria Ithaca Chasman muodostumisesta: Odysseus-kraatterin muodostaman törmäyksen aiheuttama šokkiaalto kulki Tethyksen läpi ja mursi jäisen, hauraan pinnan toisella puolella kuuta.
Tethyksen pintalämpötila on -187 °C.
Cassini suoritti Tethyksen ohilennon 23. syyskuuta 2005.
Vääksyn jäähalli
Vääksyn jäähalli on Asikkalan Vääksyssä sijaitseva jäähalli. Halli on avattu vuonna 2001. Katsomoon mahtuu 500 henkeä, joista istumaan 360 henkeä. Pukuhuoneita suihkutiloilla on viisi ja kuivaushuoneita yhdeksän kappaletta.
Vääksyn jäähallin omistaa ja toimintoja pyörittää Asikkalan Tekojäärata Oy. Jäähalli on rakennettu käytännössä kokonaan talkootyönä eikä se työllistä yhtään vakituista työntekijää.
Suurimpina käyttäjinä Vääksyn jäähallissa ovat paikallinen jääkiekkoseura Kanavan Pallo, Junior Pelicans ja Asikkala Hockey League. Lopun jääajan käyttävät eri harrastejoukkueet. Myös pääkaupunkiseudun ringette- ja jääkiekkojoukkueet leireilevät jäähallilla. Vääksyssä pelataan ahkerasti myös harrastekiekkoa: syyskuun alusta maaliskuun loppuun hallissa järjestetään Asikkala Hockey League -sarjaa (AHL).
Jäähallia pidetään myös leikkimielisesti Suomen kylmimpänä jäähallina johtuen sen todella alhaisesta sisälämpötilasta.
Kasper ja Liisa
Kasper ja Liisa (engl. Gaspard and Lisa) on vuoden 2010 valmistunut ranskalais-brittiläinen animaatiosarja.
Jaksot
1. Sorsaparaati
2. Mörköjahti
3. Avaruusraketti
4. Luokan lemmikki
5. Kasperin puutarha
6. Chantellen muna
7. Viktorian uusi tapetti
8. Luokan esitys
9. Karannut leija
10. Lemmikkipäivä
11. Kadonneiden tomaattien arvoitus
12. Ensimmäinen junamatka
13. Pienet lelukauppiaat
14. Kun Kasper tapasi Liisan
15. Äidin vaasi menee rikki
16. Ulkoilutetaan Jean Claudea
17. Käsinukke-esitys
18. Tärkeä paketti
19. Prinssin mutakylpy
20. Herra Hugetin syntymäpäivä
21. Hiekkapatsaita
22. Kasper Suuri
23. Kasperin koiranpentu
24. Herkkuja
25. Ikuiset ystävät
26. Aarrejahti
27. Ostoksilla
28. Kirpputori
29. Lukan kirje
30. Kasperin sammakko
33. Kerhohuone
34. Liisan huivi
35. Liisan kissanpentu
36. Pyöräajelu
37. Isän tärkeä paperi
38. Ystävysten patonki
Kilpijärvi (Mäntsälä)
Kilpijärvi on matala, rehevä ja huonokuntoinen järvi Mäntsälän luoteisosassa Keski-Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 58 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Mäntsälän keskustasta kahdeksan kilometriä luoteeseen.
Kasper ja Liisa
Jaksot
39. Liisan hikka
Kilpijärvi (Mäntsälä)
Maantiede
Kilpijärven pituus lounaasta koilliseen on 3,2 kilometriä. Keskiosan leveys on yli kilometrin, etelä- ja pohjoisosa ovat selvästi kapeampia. Saaria on kaksi, noin puolen hehtaarin laajuiset Pukkisaari ja Pöytäsaari, lisäksi on Pillikari-niminen luoto. Isojärveä ympäröi maatalousmaisema, peltoviljely kuormittaa järveä. Kilpijärveen virtaa useita laskuojia, Kilpijärven länsirannalta virtaa Kilpioja Mustijokeen, joka virtaa etelään ja laskee Suomenlahteen.
Kilpijärven syvin kohta sijaitsee järven itäosassa. Se on 2,4 metriä, eli vain noin kolmanneksen järven keskisyvyyttä syvempi. Järven pintaa laskettiin 1920-luvulla.
Kasper ja Liisa
Jaksot
41. Ihana äitienpäivä
Hypatius
Flavius Hypatius (k. 19. tammikuuta 532 ) oli itäroomalainen sotilas, poliitikko ja usurpaattori, joka oli Itä-Rooman keisari Anastasios I:n sisarenpoika. Hän oli konsuli vuonna 500 ja toimi tämän jälkeen useissa korkeissa sotilasviroissa. Justinianuksen hallituskaudella Nika-kapinan yhteydessä kapinalliset julistivat Hypatiuksen keisariksi tammikuussa 532. Kapinan kukistuttua Justinianus antoi teloittaa hänet.
Kilpijärvi (Mäntsälä)
Maantiede
Kilpijärven ekologinen tila oli vuonna 2013 välttävä ja vuonna 2019 huono, vesitilavuus on 4 703 000 kuutiometriä. Tärkeimmät saaliskalat ovat ahven, hauki ja lahna. Kasvistoon kuuluu järviruoko ja järvikorte, jotka muodostavat rantaa kiertävän ilmaversoisvyöhykkeen, sekä uistinvita, lumme ja ulpukka.
Kasper ja Liisa
Jaksot
42. Judotunnilla
Hypatius
Perhe
Hypatiuksen vanhemmat olivat Secundinus ja Anastasioksen sisko Caesaria. Secundinus toimi Anastasioksen aikana muun muassa Konstantinopolin kaupunkiprefektinä. Myös Hypatiuksen veli Pompeius ja serkku Probus saavuttivat korkeita virkoja Anastasioksen aikana: Pompeius oli konsulina vuonna 501 ja Probus vuonna 502. Hypatiuksen vaimo oli nimeltään Maria ja heillä oli poika nimeltä Pompeius.
Kilpijärvi (Mäntsälä)
Maantiede
Kilpijärvi on Isojärven jälkeen laajin Mäntsälän 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.
Kasper ja Liisa
Jaksot
43. Harmeja
44. Perhepotretti
Hypatius
Sota Persiaa vastaan
Hypatius osallistui ehkä vuonna 492 tapahtuneen isaurialaisten kapinan kukistamiseen. Tämän jälkeen hänet nimitettiin konsuliksi vuonna 500 Patriciuksen kanssa. Noin vuonna 503 hänet nimitettiin magister militum praesentalikseksi, joka oli valtakunnan korkeimpia sotilasarvoja. Anastasios lähetti vuoden 503 toukokuussa hänet, Patriciuksen ja erään Areobinduksen sotimaan Persiaa vastaan. Hypatius ja Patricius leiriytyivät Siphrioksen luokse 40 000 sotilaan kanssa. He eivät lähteneet Areobinduksen avuksi, vaikka tämä pyysi heiltä apua Nisibisia vastaan marssinutta suurta persialaisten armeijaa vastaan. Hypatius ja Patricius lähtivät leiristään ajamaan takaa muutamaa persialaista, mutta palasivat, kun eräs vanki lupasi auttaa heitä valtaamaan Amidan. Myöhemmin he kohtasivat ja tuhosivat joukon hefthaliiteja, mutta persialainen sotapäällikkö Cavades yllätti pian heidät, ja he joutuivat pakenemaan. Roomalaisten huonoa sotaonnea vuonna 503 selitettiin Hypatiuksen ja Patriciuksen pelkuruudella ja osaamattomuudella. Loppusyksystä Hypatius käskettiin takaisin Konstantinopoliin ja hänen sijaisekseen lähetettiin eräs Celer.
Kasper ja Liisa
Jaksot
45. Pyöräkilpailu
Hypatius
Vitalianuksen kapina
Hypatius mainitaan lähteissä seuraavan kerran noin vuonna 513, jolloin hänet nimitettiin magister militum Thraciakseksi. Hän johti roomalaisia joukkoja Traakiassa ja Skyytiassa, mutta oli epäsuosittu joukkojen keskuudessa. Hypatius riitaantui erään Vitalianuksen kanssa, kun hän oli loukannut tämän vaimoa. Vitalianus kapinoi vuonna 513 keisari Anastasiosta vastaan. Keisari nimitti luultavasti Hypatiuksen taas magister militum praesentalikseksi ja lähetti hänet kukistamaan Vitalianusta, joka kuitenkin kukisti Hypatiuksen ja otti hänet vangiksi. Vitalianus piti Hypatiusta vankinaan aina vuoteen 514 asti, jolloin Anastasios maksoi suuret lunnaat.
Kasper ja Liisa
Jaksot
46. Esitelmä
Hypatius
Vitalianuksen kapina
Vapauduttuaan vankeudesta Hypatius nimitettiin magister militum Orientemiksi vuonna 515. Hän teki pyhiinvaellusmatkan Jerusalemiin vuonna 516, jolloin hänen tiedetään tehneen suuria lahjoituksia kirkoille ja eräille munkeille. Hän palasi Persian rintamalle kesällä 517, mutta ei tiedetä tarkalleen, kuinka kauan hän pysyi tehtävässään. Hypatiuksen eno Anastasios kuoli vuonna 518. Anastasios ei ollut nimennyt itselleen seuraajaa, vaikka hänellä oli siskon- ja veljenpoikia. Keisariksi nousi palatsikaartin komentaja Justinus. Anastasioksen sukulaiset toimivat Justinuksen ja tämän seuraajan Justinianuksen aikana korkeissa tehtävissä. Ilmeisesti Justinus I erotti Hypatiuksen virastaan jossain vaiheessa.
Hypatianus palasi magister militum Orientemiksi vuonna 520 ja palveli tässä virassa aina vuoteen 525 asti. Tuolloin hänet lähetettiin Rufinuksen kanssa neuvottelemaan persialaisten kanssa rauhansopimuksesta. Väitettiin, että Hypatius yritti juonitella persialaisten kanssa, jotta rauhansopimus epäonnistuisi, koska hän ei pitänyt Justinuksesta. Rufinuksen esittämien syytösten perusteella Hypatius erotettiin virastaan, mutta lopulta häntä vastaan ei kuitenkaan löytynyt todisteita. Hänet nimitettiin magister militum Orientemiksi uudelleen noin vuonna 527. Samana vuonna hän neuvotteli jälleen tuloksetta persialaisten kanssa. Belisarius nimitettiin hänen seuraajakseen vuonna 529.
Nika-kapina
Vuoden 532 alussa syttyi Konstantinopolissa niin sanottu Nika-kapina, joka alkoi mielenosoituksena Konstantinopolin Hippodromin sirkuspuolueiden keskuudessa. Aluksi kapinalliset vaativat eräiden virkamiesten erottamista, mutta kun keisari Justinianus I suostui näihin vaatimuksiin, kapinalliset ryhtyivät vaatimaan itse keisarin eroa. Aluksi kapinalliset suunnittelivat tekevänsä Hypatiuksen serkusta Probuksesta uuden keisarin, mutta tämä oli juuri lähtenyt kaupungista. Justinianus huomasi, että tilanne oli karkaamassa hänen käsistään ja määräsi Hypatiuksen, Pompeiuksen ja muiden senaattoreiden poistumaan keisarillisesta palatsista koteihinsa. Hypatius ja Pompeius pyysivät saada jäädä palatsiin, koska he olivat kuulleet kapinallisten aikeista ja pelkäsivät omaa kohtaloaan. Justinianus ei kuitenkaan luottanut edes omaan palatsikaartiinsa ja pelkäsi, että potentiaalisia vallananastajia oleskelisi palatsissa.
Seuraavana päivänä kapinalliset päättivät tehdä Hypatiuksesta uuden keisarin. Hypatius ei kuitenkaan halunnut keisariksi, ja hänen kerrotaan menneen piiloon, kun kapinalliset tulivat hakemaan häntä. Hypatius raahattiin kodistaan ja vietiin Konstantinuksen Foorumille, jossa hänet kruunattiin erään paikalla olleen henkilön kultaisella kaulaketjulla, koska asianmukaista diadeemia ei ollut saatavilla. Kerrotaan, että hänen vaimonsa yritti turhaan vetää miehensä kapinallisten käsistä. Tämän jälkeen Hypatius kannettiin Hippodromiin, jossa hänet asetettiin keisarillisen aition valtaistuimelle. Kun eräät senaattorit saivat kuulla tapahtuneesta, riensivät he tukemaan uutta keisaria. Senaattorit eivät pitäneet Justinianuksesta ja suorastaan vihasivat keisarinna Theodoraa. Hypatius oli juuri sellainen henkilö, johon senaattorit saattoivat luottaa.
Hypatiuksen mieliala koheni, kun hän sai kuulla huhun, että Justinianus olisi paennut Konstantinopolista. Todellisuudessa Justinianuksen hermot olivat kyllä melkein pettäneet, mutta Theodora oli saanut hänet jäämään kaupunkiin. Justinianus antoi hänelle uskollisille Belisariukselle ja Mundukselle, jotka sattumalta olivat kaupungissa, käskyn kukistaa kapinan. Justinianukselle uskolliset joukot hyökkäsivät kapinallisten kimppuun, ja kerrotaan, että 30 000 henkilöä menetti henkensä Hippodromissa tuona päivänä. Sotilaat tunkeutuivat keisarilliseen aitioon, vangitsivat Hypatiuksen ja veivät hänet ja Pompeiuksen keisarin eteen. Justinianus olisi halunnut armahtaa Hypatiuksen, mutta keisarinna Theodora vaati hänen teloittamistaan. Hypatius ja Pompeius teloitettiin seuraavana päivänä (19. tammikuuta), minkä jälkeen Hypatiuksen ruumis heitettiin Bosporiin. Ruumiin rantauduttua Justinianus määräsi, että se haudattaisiin Hypatiuksen sukulaisten kanssa Pyhän Mauran kirkkoon. Tiedetään kuitenkin, että Hypatiukselle valmistettiin kenotafi, mikä viittaisi siihen, ettei hänen ruumistaan löydetty.
Aikalaishistorioitsija Prokopios painottaa Hypatiuksen olleen hyvin vastahakoinen kapinan suhteen. Prokopios oli ehkä itse paikalla keisarillisessa palatsissa kapinan aikana, tai hän kuuli ehkä tapahtumista Belisariukselta. Prokopios kirjoitti kuitenkin teoksensa paljon myöhemmin, jolloin Justinianus oli jo leppynyt ja luovuttanut Hypatiuksen takavarikoidun omaisuuden tämän perillisille.
Kasper ja Liisa
Jaksot
47. Kasperin taideteos
48. Jouluyllätys
49. Maailman paras joulu
50. Luminen päivä
Ääninäyttelijät
Suomenkieliset äänet
Käännös: Kirsi Ohrankämmen
Tuotanto: Uptempo Oy
Valamo
thumb|270px|right|Valamon rantakallioita.
Valamo on saaristo, joka sijaitsee keskellä Pohjois-Laatokkaa noin 40 kilometriä Sortavalasta etelään. Se kuuluu hallinnollisesti  Venäjän Karjalan tasavallan Sortavalan piiriin.
Vuoteen 1940 asti saaristo kuului osana Sortavalan maalaiskuntaa Suomeen. Tämän jälkeen se oli luovutettava Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhansopimuksessa. Jatkosodassa 1941–1944 alue oli suomalaisjoukkojen valtaama, kunnes niiden oli vetäydyttävä sodan päättäneen Moskovan välirauhansopimuksen perusteella.
Valamon saaristoon kuuluu noin 50 saarta, joiden yhteispinta-ala on 36 km². Saaristoalueen suojelemiseksi vuonna 1992 Venäjän presidentti antoi asetuksen, jolla perustettiin vuonna Valamon saariston luontopuisto. Tehtävänään luontopuistolla on säilyttää saariston luontoa ja tutustuttaa matkailijoita ekoreittien kautta alueen kulttuuriarvoihin, historiaan ja luontokohteisiin. thumb|250px|left|Satelliittikuva Valamon saaristosta. Valamo on kuvan vasemmassa laidassa oleva suurin saari. Saariston suurin ja tunnetuin saari on nimeltään Valamo, ja sen pinta-ala on 28,45 km². Saaren kaunis luonto ja tunnelma houkuttelevat vierailijoita kaikkialta maailmasta. Valamon saari on tunnettu ortodoksisesta Laatokan Valamon luostarista. Toiminta käynnistyi ja munkit palasivat sinne uudelleen vuonna 1989. Luostari on myös pyhiinvaelluskohde.
Vladimir Putin on rakennuttanut erääseen Valamon saareen huvilan. Sen tarkka sijainti on tuntematon, mutta uutistoimisto Itar-Tass on julkaissut siitä kuvan vuonna 2007. Putin vieraili tällä huvilalla 28.4.2014, ja jatkoi matkaansa sieltä Petroskoiihin. Samaan aikaan Venäjän hallituksen tutkakone RA-64516 kierteli Valamon ympärillä.
Aiheesta muualla
61.37417°N, 30.96083°W
Georges Seurat
Georges-Pierre Seurat (2. joulukuuta 1859 Pariisi – 29. maaliskuuta 1891 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari ja neoimpressionistisen koulukunnan perustaja.
Elämä
Georges Seurat syntyi Pariisissa porvarilliseen keskiluokan perheeseen, ja opiskeli taidetta École des Beaux-Artsissa vuosina 1878–1879. Suoritettuaan asevelvollisuutensa Brestin sotilasakatemiassa, hän palasi Pariisiin vuonna 1890. Seuraavat kaksi vuotta hän omistautui mustavalkoisen piirustuksen oppimiselle. Seurat oli vakavaluonteinen nuori mies, jolla oli erinomainen keskittymiskyky ja määrätietoinen asenne työhönsä. Koska hän tuli varakkaasta perheestä, hänen ei koskaan tarvinnut myydä töitään elääkseen.
Seurat asui yhdessä nuoren mallinsa Madeleine Knoblochin kanssa, ja helmikuussa 1890 heille syntyi poika. Vain pari päivää ennen kuolemaansa hän esitteli nuoren perheensä äidilleen. Seurat kuoli vain 31-vuotiaana mahdollisesti kurkkumätään ja haudattiin Pariisin Père-Lachaisen hautausmaalle. Lyhyen elämänsä aikana hän ehti saada valmiiksi seitsemän monumentaalista maalausta, 60 pienempää maalausta, piirustuksia ja luonnoksia. Hänen viimeinen kunnianhimoinen maalauksensa Sirkus jäi keskeneräiseksi hänen kuollessaan.
Neoimpressionistinen koulukunta
Tätä ja muita uusia teorioita neoimpressionistiset taiteilijat käyttivät hyväkseen maalaustaiteessaan. He halusivat kehittää impressionismista jotain tieteellisempää kuin aikaisempi spontaani ja intuitioon perustuva maalaus. Kun impressionistit halusivat antaa maalauksissaan vaikutelman luonnollisuudesta ja vaivattomuudesta, neoimpressionistit suunnittelivat tarkkaan taulujensa jokaisen kohdan ja käyttivät yhden maalaukseen tekemiseen joskus jopa vuoden tai kaksi. Impressionistit uskoivat taiteilijan vaistoon ja maalauksen hetkellisyyteen, kun taas neoimpressionistit halusivat luoda taidetta, joka perustuu harkintaan ja älylliseen, tieteelliseen suunnitteluun. Tähän mennessä optiikan tutkimus oli todennut, että verkkokalvo ottaa kuvia vastaan pieninä rasteripisteinä, joista sitten muodostuu kokonaiskuva ihmisen tajunnassa. Tämä oli lähtökohta, kun Camille Pissarro, Paul Signac ja Georges Seurat alkoivat rakentaa maalauksiaan pienistä ja täsmällisistä, pääväreillä maalatuista pisteistä.
He asettivat vierekkäin puhtaita, sekoittamattomia väritäpliä, joista sitten katsojan mielessä syntyi pehmeitä värejä ja sävyjä. Tätä tekniikkaa alettiin kutsua pointillismiksi, vaikka Seurat itse piti parempana nimitystä divisionismi, hajottamistekniikka. Itse aihe oli oikeastaan vain tekosyy näille puhtaasti tieteellisille kokeiluille muuttaa maalaus näköaistimukseksi.
Seurat’n maalaukset
Seurat’n ensimmäistä suurta maalausta Kylpijät Asniersissä (1883) ei hyväksytty Pariisin taidesalongin näyttelyyn, joten hän päätti asettaa seuraavan työnsä näytteille ”itsenäisten” impressionistien näyttelyyn. Hänen tunnetuin maalauksensa Sunnuntai-iltapäivä Grande Jattessa (1885) olikin esillä impressionistien taidenäyttelyssä vuonna 1886 aiheuttaen siellä sensaation sekä kokonsa, että tekniikkansa vuoksi. Taulun aihe on leppoisa sunnuntaipäivä puistossa, jossa ihmiset viettävät vapaa-aikaansa. Tätä maalausta leimaa omalaatuinen jännitys väreilevän, visuaalisen hajoamisen ja hahmojen miltei veistoksellisen olemuksen välillä.
Seurat kokeili kankaalle optiikan viimeisiä keksintöjä ja hajotti värit väreileviksi täpliksi. Näin hän sai esille värejä samalla periaatteella kuin valo murtuu prismassa, ja loi värirasterin, josta tunnettavia esineitä syntyy vasta tietyltä etäisyydeltä katsoessa. Nämä optisesti yhteensulautuvat värit näyttävät raikkailta ja merkityksellisiltä. Samalla Seurat sitoi valoleikin muotojen vankkuuteen ja lineaarisen sommitelman selkeyteen.
Shader-ohjelma
Shader-ohjelma (toisinaan vain shader tai ohjelma) eli varjostin tai sävytin on ohjelma, joka mahdollistaa grafiikkaliukuhihnan muokkaamisen ja on kirjoitettu tarkoitukseen suunnatulla kielellä. Nimitys johtuu historiallisista syistä. Robert L. Cookin artikkeli Shade Trees julkaistiin vuonna 1984 ja RenderManin RenderMan Shading Language -kieli kehittyi tästä ideasta.
RenderManin kieltä on yritetty soveltaa myös grafiikkasuorittimille (GPU), jolloin havaittiin tärkeiden toimintojen puuttuminen täyteen ohjelmoitavuuteen.
Grafiikkasuorittimien ominaisuudet ovat kehittyneet kiinteätoimisista (konfiguroitavista) suuremmalle ohjelmoitavuudelle. Tyypillisessä grafiikkaliukuhihnassa on vaiheet:
Grafiikkasuorittimien varhainen ohjelmointi suoritettiin assemblyn kaltaisella kielellä, mutta myöhemmin on rajattu mahdollisuudet käyttämään vain korkean tason ohjelmointikieliä kuten HLSL ja GLSL (OpenGL Shading Language): assembly on näkyvillä vain debuggausta varten. Unified Shader -mallissa grafiikkaliukuhihnan eri vaiheilla on samat ominaisuudet.
Shader-tyypit
Vertex shader (verteksivarjostin) suoritetaan mallin ja näkymän muunnoksien sekä projektion vaiheessa. Vertex shaderin käyttökohteita ovat muun muassa hahmon liikkeiden animointi ja veden pinnan muodonmuutokset. Pixel shader viittaa ohjelmaan, joka suoritetaan pikselikohtaisessa vaiheessa ja laskee efektin pikselikohtaisesti.
Fragment shader (fragmenttivarjostin, pikselivarjostin) on suoritusvaihe, joka käsittelee rasteroinnin tuottaman fragmentin. Fragment viittaa kolmion osaan, joka on päällekkäinen pikselin kanssa.
Geometry shader (geometriavarjostin) on heti verteksivaiheen jälkeen suoritettava, jolle annetaan primitiivi sekä mahdollisesti siihen liittyvät ja se voi tuottaa useampia primitiivejä (lisäys) tai ei yhtään (poistaminen). Geometry shader on valinnainen ja voidaan käyttää tesselaatioon ennen verteksien jälkikäsittelyä. Tesselaatioon on myös Tessellation Control Shader sekä Tessellation Evaluation Shader. Sonylla ja Microsoftilla on tesselaation käsittelyvaiheet (hull- ja domain-vaiheet).
AMD on esitellyt vuonna 2017 Vega-arkkitehtuurin myötä primitive shader -tyyppisen geometriavaiheen, joka on computer shaderin kaltainen tiedon käsittelyssä. Tämän tavoitteena on tehokkaampi primitiivien poisto ja siten tehokkaampi renderöinti. Nvidia on esitellyt Turing-arkkitehtuurin myötä vastaavan mesh shader -vaiheen. Vulkan-rajapinnassa mesh-shader toimii vaihtoehtoisena geometrian käsittelynä ja yksinkertaistaa geometrian käsittelyn pienempään määrään vaiheita tarjoamalla vaihtoehdon perinteisille verteksi-, tesselaatio- ja geometria-vaiheille. Mesh-shaderin kanssa voi käyttää valinnaista task-shader vaihetta (amplification shader DirectX:ssä), joiden tuloksen voi syöttää suoraan rasterointiin. Geometrian käsittelyn lisäksi mesh-shader voi tehdä yksinkertaisia laskentaoperaatioita.
Compute shader (laskentavarjostin) on laskennalliseen GPGPU-käyttöön suunnattu ohjelma, joka ei ole osa normaalia renderöintiliukuhihnaa. Laskennalliseen käyttöön on kehitetty arkkitehtuurit kuten Nvidian CUDA, Microsoftin DirectCompute sekä OpenCL, jotka käyttävät SPMD-ohjelmointimallia (Single Program Multiple Data). SPMD-mallit käyttävät SIMD-ytimiä ja ohittavat grafiikkaliukuhihnan käyttäen vain yhtä laskentavaihetta.
Kieliä
Kieliä on kehitetty lukuisia sekä offline-renderöintiin (elokuvateollisuus) että reaaliaikaiseen käyttöön.
Antonio Resines
Antonio Fernández Resines (s. 7. elokuuta 1954 Torrelavega, Santanderin maakunta, Espanja) on espanjalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa Serranon perhe asianajaja José Ramónin ja kotiäiti Amalian lasta. Hän on toiseksi vanhin viidestä sisaruksesta.
Roslagen
Historiallisesti nimeä käytettiin Ruotsissa koko Itämeren rannikosta kuin myös Mälarenin rannoista. Nimi juontuu erään teorian mukaan sanasta Roden, jolla tarkoitettiin eräänlaista rannikon ruotulaitosta. Tämä merkitsi sitä, että jokainen tällainen skeppslag eli laivakunta oli velvollinen asettamaan tietyn määrän aluksia rannikon puolustamiseen vihollisen uhatessa mereltä. Nimessä Roslagen on siis yhdistetty sanat Roden ja skeppslag. Suomen ja viron Ruotsia tarkoittavat sanat juontuvat Roden-sanan alkuperästä, muinaisruotsin sanasta *roþs-, tai todennäköisemmin sen vanhemmasta, kenties muinaisnorjalaisesta, muodosta, joka on mahdollisesti lainattu vielä myöhäiskantasuomeen.