cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikita Hruštšov
Neuvostoliiton johtajana
Unkarissa asiat etenivät kohti tragediaa. Hruštšovin olisi pitänyt ymmärtää, että uudessa tilanteessa Imre Nagy olisi ollut sopivin johtamaan maata. Aamulla 24. lokakuuta 1956 neuvostopanssarit vyöryivät Budapestiin tukahduttamaan kansannousua. Kapinointi jatkui ja 30. lokakuuta satoja unkarilaisia ja neuvostosotilaita oli surmattu. Žukov oli valmis vetämään joukot pois koko Unkarista ja Mikojan totesi, että suurempi puuttuminen asioihin pilaisi Neuvostoliiton maineen. Julkilausumassaan neuvostohallitus totesi tehneensä virheitä ja arvostavansa sosialistimaiden itsemääräämisoikeutta. Muutamaa päivää aikaisemmin lausunto olisi rauhoittanut tilanteen. Marraskuun alkupäivinä Hruštšov oli määrännyt neuvostoarmeijan tukahduttamaan kansannousun konsultoituaan ensin Romaniaa, Bulgariaa ja Jugoslaviaa. Kansannousun tukahduttamisessa kuoli 1 500 neuvostosotilasta ja 20 000 unkarilaista. Unkarin johtajaksi asetettiin Hruštšovin henkilökohtainen suosikki János Kádár.
Hruštšovin puheen jälkeen Kiinan ja Neuvostoliiton suhteet ajautuivat välirikkoon. Syitä oli monia, Mao katsoi Hruštšovin puheellaan häpäisseen ja heikentäneen kommunismia ja jo Stalin oli kohdellut Maoa alentuvasti. Kun Hruštšov vieraili Kiinassa vuonna 1958 kävi ilmi, että Mao ja Hruštšov tulivat erittäin huonosti toimeen keskenään. Kiinassa lentokentällä ei ollut vastassa kunniakomppaniaa eikä punaista mattoa ja vastaanotolla Mao esiintyi Hruštšoville kuin Kiinan keisari, joka tapaa barbaaripäällikön. Lopullisesti välirikko sinetöitiin, kun Hruštšov vertasi kiinalaisten kuullen vierastalossa Maoa kondomiin.
Paitsi kansandemokratioiden ja Kiinan kanssa, oli ongelmia myös kotimaassa. Moskovassa opiskelijat osoittivat kunnioitustaan Unkarille ja toivoivat ”Venäjän uutta vallankumousta”. Leningradissa kierteli hallituksen vastaisia lehtisiä ja Serpuhovissa työläiset tuhosivat Hruštšovin kuvan. Hruštšov päätti ryhtyä vastaoffensiiviin. Hän päätti tehdä pitkän kiertueen Neuvostoliitossa ja antaa itsestään kuvan tarmokkaana johtajana. Hän ryhtyi voimakkaasti propagoimaan ajatusta, että Neuvostoliiton maatalous saavuttaa nopeasti Yhdysvallat. Hruštšov piti Leningradissa puheen, että Yhdysvallat saavutetaan kahdessa vuodessa ja tämä tarkoittaisi vuoden 1956 tuotannon kasvattamista 3,2-kertaiseksi. Hän toisti väitteensä myös yhdysvaltalaiselle CBS-televisiokanavalle antamassaan haastattelussa. Kun Neuvostoliitto hajosi vuonna 1991, se oli vielä erittäin kaukana Hruštšovin kaavailuista. Kampanjan lopputulos oli lopulta päinvastainen, se heikensi hänen asemaansa niin tavallisen kansan kuin puolueen johdon mielissä.
Maatalouden lisäksi koko muu neuvostotalous kärsi liiasta keskusjohtamisesta. Hruštšov sai idean että talouden päätöksentekoa pitää hajauttaa Moskovasta aluetasolle. Hruštšovin idea taloudellisen johtamisen hajauttamisesta aluetasolle keskusjohdon sijasta oli periaatteessa hyvä. Asiantuntijat puolustivat ideaa, mutta varoittivat sen liian nopeasta toteuttamisesta. Hruštšov ei tapansa mukaan kuunnellut asiantuntijoita ja ohjelma vietiin läpi kovalla kiireellä mikä aiheutti vahinkoa.
Marsalkka Georgi Žukov ja Hruštšov olivat pitkään olleet ystäviä henkilökohtaisessa elämässään ja liittolaisia politiikassa. Heinäkuussa 1957 Hruštšov alkoi kuitenkin epäillä marsalkkaa vallankaappausaikeista. Väitettiin Moskovan liepeillä sijainneiden laskuvarjojoukkojen, joita Žukov komensi, olleen ”sabotöörien koulu”. Hänen väitettiin myös siirtäneen rajajoukot omin lupinensa komentoonsa. Kaikki osoittautuivat perättömiksi väitteiksi, mutta lokakuussa 1957 Žukovin piti lähteä. Todellinen kaappausyritys tuli muualta.
Hruštšovin ja Bulganinin palattua Suomesta kesäkuussa 1957 heidät yritettiin syrjäyttää. Presidium vaati ensimmäisen puoluesihteerin, Hruštšovin, vaihtamista. Esille otettiin syytöksenä se, että Hruštšov oli ollut nuorena trotskilainen ja se, että hän käyttäytyi tehtävänsä arvolle sopimattomalla tavalla. Hän kutsui nopeasti koolle koko keskuskomitean ja teki yrityksen tyhjäksi. Malenkov, Kaganovitš ja Šepilov menettivät ministerin paikkansa. Heidän tilalleen keskuskomiteaan nousivat Leonid Brežnev ja ehdokasjäsen Aleksei Kosygin. Hankkeessa mukana ollut Molotov siirrettiin suurlähettilääksi Mongoliaan, missä hänellä ei ollut käytännössä muuta tekemistä kuin lähestyä Hruštšovia kirjeillä, joissa arvosteli ankarasti tämän tekemiä ratkaisuja. Malenkov lähettiin Kazkstanin syrjäseudulle Ekobastuzin kaupunkiin, jossa viranomaiset valvoivat hänen kaikkia liikkeitään. Kaganovitš pelkäsi henkensä puolesta ja anoi Hruštšovilta armoa. Hänet lähetettiin Solikamskiin johtamaan kaliumkarbonaattitehdasta. Šepilov lähetettiin Kirgisiaan johtamaan talousinstituuttia.
thumb|upright=0.85|[[Time-lehti valitsi Hruštšovin vuoden mieheksi vuonna 1957.]] Hruštšov otti maaliskuussa 1958 myös ministerineuvoston puheenjohtajuuden Bulganinilta, jolloin hänellä oli sama valta-asema kuin Stalinilla sekä puolueen että valtion johdossa. Asema ei ollut lopulta hänen oman etunsa mukainen. Kukaan ei uskaltanut antaa hänelle kunnollista kritiikkiä kun hän esiintyi kaikkien alojen erityisasiantuntijana. Hän teki myöskin liian suuria päätöksiä liian lyhyellä harkinta-ajalla eikä kukaan ollut varoittamassa häntä päätösten seurauksista. Muistelmissaan Hruštšov totesi aikoinaan arvostelleensa Stalinia kahden tehtävän hoitamisesta. Hän piti pääministerin tehtävien ottamista itselleen niissä heikkoutena joka jäyti hänen voimaansa.
Vuodet 1957–1960 olivat Hruštšovin parhaat vuodet Neuvostoliiton johtajana. Vuoden 1958 viljasadosta tuli 30 % suurempi kuin vuoden 1957 sadosta, talous kasvoi ja monet ulkomaalaisetkin tarkkailijat uskoivat maan ohittavan Yhdysvallat. Sputnik lensi ensimmäisenä ihmisen valmistamana esineenä avaruuteen ja neuvostoliittolainen raketti saavutti kuun pinnan vuonna 1959. Tuolloin hän vieraili Yhdysvalloissa ja odotettu neljän vallan kokous olisi vuonna 1960.
Tavallista neuvostokansalaista haluttiin innostaa toimimaan hallinnossa. Hruštšov halusi myös innostaa kansalaisia vallankumouksen varhaisten vuosien kaltaiseen innokkuuteen. Ongelmana alkoi olla se, että lokakuun vallankumouksessa mukana olleita tai sen muistaneita kansalaisia oli väestörakenteen vuoksi enää vain vähän. Siksi perustettiin korttelikomiteoita ja katupartioita jotka moittivat roskaajia ja joilla oli oikeudet kamppailla vetelehtijöitä ja parasiitteja vastaan. Lisäksi julkisiin oikeudenistuntoihin asetettiin tavallisista kansalaisista koostuneita lautamiehiä. Näitä kampanjoita perusteltiin leninismillä.
Ensimmäiset vaikutusvaltaiset vihamiehensä Hruštšov keräsi armeijan parista. Vuosina 1955–1957 hän määräsi armeijaa supistettavaksi kahdella miljoonalla miehellä. Tammikuussa 1958 tehtiin vielä uusi 300 000 miehen vähennys ja vielä vuonna 1960 uusi 1 200 000 miehen vähennys. Hätiköiden tehdyn päätöksen seurauksena ei siviilielämään siirtyvien upseerien työllistymisen eteen tehty mitään. Moni joutui kadulle ja katkeroitui. Hruštšov perusteli armeijan pienentämistä sillä, että liian suuri armeija ja asevarustelu syövät maan resursseja ja heikentävät elintasoa. Sotilaspiirien mielestä maan päämies oli tietämätön ja lyhytnäköinen ja paljasti maan heikkouden sen vihollisille. Kun talouden päätösvaltaa siirrettiin yrityksiin, sai Hruštšov vastustajikseen alueellisen tason puoluesihteerit, sillä uudistus kavensi heidän valtaansa.
Otteen herpaantuminen
Vakoilulentoskandaalin jälkeen Hruštšov oli aluksi lamaantunut. Sitten seurasi valtava toimintapuuska, josta Hruštšovin poika totesi myöhemmin, että aivan kuin isässä olisi pato murtunut. Hruštšov teki kiertueen Aasiaan, hän vieraili Afganistanissa, Intiassa, Burmassa ja Indonesiassa. Intiassa Hruštšov vieraili terästehtaassa ja esiintyi teräksenvalmistuksen asiantuntijana antaen innokkaasti asiaa koskevia ohjeita. Kohteliaat isännät eivät puuttuneet esitelmöintiin. Indonesiassa hän tutustui paikalliseen erikoisuuteen, durian-hedelmään, joka leikattuna löyhkää kammottavalta. Hän päätti lähettää niitä laatikollisen kaikille halveksimilleen Neuvostoliiton puhemiehistön jäsenille. Turismin ohella hän tapasi Indonesiassa Eisenhowerin salaisesti ja keskusteli ajankohtaisista asioista.
Aasian kiertueen jälkeen Hruštšov matkusti Ranskaan tapaamaan maan presidenttiä Charles de Gaullea. De Gaulle oli aiheuttanut omapäisyydellään huolia niin liittolaisilleen kuin Neuvostoliitollekin. Vaikka he olivat maailmanpolitiikasta eri mieltä, miehet arvostivat toisiaan. Hruštšovia kiehtoivat de Gaullen tahdonvoima ja äly, de Gaullen mielestä Hruštšov oli miellyttävä ja älykäs itseoppinut mies. Keskustelut pyörivät paljolti Saksan ympärillä, eikä kumpaakaan kiehtonut ajatus yhdistyneestä Saksasta.
Juuri ennen neljän vallan kokousta selvisi, että Eisenhower olikin myöntänyt luvan U2:n vakoilulennoille. Hruštšov vertasi Eisenhoweria lapsuutensa maaseudun maantierosvoihin, mutta korosti, että Neuvostoliitto ei ole eikä tule olemaan puolustuskyvytön. Puhemiehistön jäsenistä monet suosittelivat, että neljän vallan kokousta ei pidettäisi. Hruštšov oli kuitenkin toiveikas. Lentomatkalla hänen mielialansa kuitenkin muuttui.
Itse kokous alkoi 16. toukokuuta vuonna 1960. Hruštšov ei kätellyt sen alkaessa Eisenhoweria ja piiskasi itsensä kiihkoon puhuessaan kovalla äänellä. De Gaulle huomautti, että kokouksessa ei tarvitse huutaa. Mitään tuloksia kokouksessa ei saatu ja jopa neuvostodelegaation jäsenet epäilivät, onko heidän esimiehensä järjissään. Kokouksen seurauksena Walter Ulbricht päätti hoitaa Länsi-Berliinin kysymyksen itsenäisesti.
Kesäkuussa 1960 Hruštšov päätti osallistua syksyllä järjestettävään Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokoukseen. Hän halusi käsitellä suosikkiaiheitaan kuten siirtomaavallan purkamista ja aseriisuntaa. 19. syyskuuta Neuvostoliiton valtuuskunta saapui New Yorkiin laivalla ja satamassa sitä tervehtivät kommunismia vastustavat mielenosoittajat ja neuvostoliittolaiset uskoivat niiden takana olleen Yhdysvaltojen hallituksen. New Yorkissa Hruštšovilla oli kiire pyöriä kaupungilla erilaisten tapahtumien perässä: hän kävi lounailla ja päivällisillä, vieraili televisio-ohjelmissa ja lähti omin päin Harlemiin tapaamaan Fidel Castroa. Kuuban nuorekas vallankumousjohtaja teki Hruštšoviin hyvän vaikutuksen ja hän päätti tukea Kuubaa. Päätös johti myöhemmin Kuuban ohjuskriisiin.
Yleiskokouksessa Hruštšov menetti malttinsa ja sai aikaan kuuluisan kenkäepisodin. Ensiksi hän oli käydä Espanjan nuoren edustajan päälle, jolle hän oli jostain syystä hermostunut. Vahtimestarin ilmestyminen paikalle sai hänet rauhoittumaan. Seuraavaksi hermostumisen aiheen antoi filippiiniläinen edustaja Lorenzo Sumulong, joka kysyi Hruštšovilta miten tämä voi protestoida länsimaista kapitalistista imperialismia vastaan, kun Neuvostoliitto samaan aikaan piti Itä-Euroopan valtioita hallussaan. Hruštšov raivostui ja haukkui kokousedustajan ”imperialistien kätyriksi ja syljennuolijaksi”, sekä otti kengän jalastaan aikoen lyödä sen pöytään. Tapauksesta ei ilmeisesti ole olemassa alkuperäistä valokuvaa, vain jälkeenpäin tehtyjä manipulaatioita. Kohtelias ja säntillinen ulkoministeri Andrei Gromyko joka istui vieressä ei voinut kuin hävetä. Illalla Unkarin johtaja János Kádár huomautti tapahtuman sopimattomuudesta kuivakkaalla tyylillään, mutta Hruštšov oli tyytyväinen esityksestään.
Kuuban ohjuskriisi vuonna 1962 johtui paljolti Hruštšoville ominaisesta tavasta tehdä hätiköityjä päätöksiä. Hän oli luvannut auttaa Castroa Yhdysvaltojen ja kuubalaisemigranttien muodostamaa uhkaa vastaan. Niinpä Kuubaan vietiin ohjuksia jotka voitiin tarvittaessa varustaa ydinkärjillä. Anastas Mikojan pohti ääneen operaation järkevyyttä eikä Raoul Castrokaan ilmaissut hankkeelle täyttä tukeaan. Yhdysvaltojen U2-vakoilulentokoneet huomasivat asian ja presidentti John F. Kennedy hallituksineen hermostui. Pohdinnoissaan he tulivat tuloksiin, että Hruštšov on astumassa kovan linjan tieltä syrjään ja toisaalta, mitä neuvostoliittolaiset todella aikovat? Mitä he olisivat tehneet jos asia ei olisi tullut ilmi?
Kansa ei enää välttämättä uskonut maan johdon vakuutteluja elämän laadun paranemisesta. Vuonna 1962 tapahtui joukko mellakoita, jotka saivat alkunsa eräistä hinnankorotuksista. 1. kesäkuuta vuonna 1962 nostettiin liha- ja siipikarjatuotteiden hintoja 35 % ja voin ja maidon hintoja 25 %. Näinkään suurten korotusten jälkeen hinnat eivät vastanneet tuotantokustannuksia. Lisäksi nostettiin tehtaiden ja kaivosten tuotantonormeja, mikä merkitsi työläisten elintason laskua. Pettyneet työläiset kaipasivat takaisin Stalinia, jonka aikana hintoja oli usein alennettu. Heti uusien hintojen tiedottamisen jälkeen lakkoja puhkesi Moskovassa, Kiovassa, Leningradissa ja Tšeljabinskissa. Novotšerkasskin kaupungissa sadat työläiset kokoontuivat torille huutamaan palkankorotusten puolesta ja heittelivät puhumaan tullutta puoluejohtajaa kivillä ja pulloilla. Hruštšovin muotokuvia tuhottiin. Paikalle tulleet miliisit pahoinpideltiin ja paikalle haettiin armeijan yksiköitä. Armeija avasi tulen ja 23 henkilöä kuoli. Uhrit haudattiin salaiseen paikkaan. Lakkoilijoita vangittiin ja seitsemän tuomittiin kuolemaan. Hruštšov syytti tapahtuneesta kaikkia muita paitsi itseään. Hänen mukaansa paikalla oli ollut joukko kylähulluja ja että neuvostojärjestelmällä oli oikeus käyttää voimaa. Hruštšovin poika Sergei kertoi myöhemmin, että hänen isällään oli tapahtuneesta huono omatunto ja että se vaivasi häntä läpi loppuelämän.
Hruštšov ei lakannut kuitenkaan pohtimasta uudistuksia. Hän ryhtyi hahmottelemaan Neuvostoliitolle uutta perustuslakia ja talousreformeja, jotka muistuttivat paljon Mihail Gorbatšovin perestroikaa ja glasnostia. Moskovassa hän koki entistä enemmän vastustusta ja kierteli sen vuoksi paljon maakuntia, missä hänellä oli yhä kannatusta. Liberaalin älymystön hän oli suututtanut ja nämä toivoivat hänen väistymistään. Hän teki mielellään valtiovierailuja, vaikka ne eivät tuottaneet juuri mitään poliittisia tuloksia. Maatalouden huono tilanne jaksoi huolettaa Hruštšovia ja pojalleen hän pohti ääneen, josko vika ei olekaan työntekijöissä vaan järjestelmässä. Väsynyt Hruštšov alkoi puhua aikeistaan jäädä eläkkeelle ja antaa virkansa nuoremmalle, mutta selkääntaputtelijat toppuuttelivat häntä.
Syrjäyttäminen
Ollessaan lomalla Pitsundassa, Neuvostoliiton Gruusiassa, 12. lokakuuta 1964, Hruštšov sai Leonid Brežneviltä puhelun, että häntä tarvitaan heti Moskovassa. Hruštšov yritti turhaan vedota olevansa lomalla, mutta soittajan mukaan asia oli niin tärkeä, että Hruštšovin olisi pakko olla paikalla. Pahaa aavistamaton Hruštšov lähti matkaan. Huhuja syrjäyttämisaikeista oli liikkunut jo kesällä. Hruštšovin oma tytär oli varoittanut isäänsä, että jotain on tekeillä ja myös turvamies oli kehottanut olemaan varovainen. Hruštšov ei kuunnellut varoituksia, sillä hänen mukaansa keskuskomitean jäsenet saivat kiittää häntä urastaan.
Pornainen
Pornainen (aik. myös Kirveskoski ja Porneesi, ) on Suomen kunta, joka sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Pornaisten keskustaajama on Kirveskoski (sen tilastollisena nimenä on Pornaisten kirkonkylä). Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Helsingin seutuun kuuluvista kunnista Pornainen on väestöltään pienin.
Nikita Hruštšov
Syrjäyttäminen
Hruštšovin kilpailijat puolueessa syrjäyttivät hänet keskuskomitean tapaamisessa 14. lokakuuta 1964. Kaksi edellistä päivää Brežnev oli käyttänyt asemansa varmistamiseen, tosin hermoillen välillä pahasti ja yrittäen perua koko hankkeen. Kokouksen avannut Brežnev aloitti Hruštšovin tekemien virheiden ja hänelle asetettujen syytteiden lukemisen, mihin kukin yhtyi vuorollaan. Brežnevin mukaan Hruštšov oli ”toiminut vastoin Leninin opetuksia”, hän oli ”kylvänyt epäjärjestyksen siemenen” ja ”tehnyt päätöksiä lounaalla”. Muiden keskuskomitean jäsenten syytöksissä esiintyi syytöksiä ”pidäkkeettömästä käytöksestä”, ”kultin luomisesta” ja ”maailman kohtalolla leikkimisestä Kuubassa”. Ammattiliittojen johtaja moitti, että ei ollut saanut audienssia neljään vuoteen.
Pornainen
Maantiede
Pornainen sijaitsee pääkaupunkiseudun läheisyydessä ja sen väestömäärä on kasvanut viime vuosikymmeninä reilusti. Yhteyksiä pääkaupunkiseudulle paransi merkittävästi 1990-luvulla rakennettu seututie 146 Järvenpään ja Pornaisten keskustan Kirveskosken välille.
Nikita Hruštšov
Syrjäyttäminen
Tämän jälkeen Hruštšovin annettiin pitää puolustuspuhe. Hän totesi, että on tehnyt työnsä puolueen ja kansan hyväksi eikä asetu vastustamaan siirtämistään eläkkeelle. Työ Stalinin henkilökultin purkamisen parissa on ollut mittavaa ja kiitos avusta kuuluu salissa oleville työtovereille. Kesken puheen kuului useita jyrkän linjan stalinistien heittämiä välihuutoja. Loppukeskustelua asiasta ei sallittu ja keskuskomitean ukrainalaisia jäseniä estettiin tulemasta kokoussaliin. Brežnev nimitettiin kokouksen lopuksi uudeksi pääsihteeriksi ja Aleksei Kosygin pääministeriksi. Hruštšov laitettiin eläkkeelle korkean iän ja heikon terveyden vuoksi. Hänelle myönnettiin 500 ruplan suuruinen eläke, hän sai pitää kaupunkiasuntonsa ja huvilansa. Lisäksi annettiin auto. Asunto ja huvila tosin riistettiin häneltä pois. Hruštšoville annettiin uudet palvelijat, jotka tosin olivat enemmän vartijoita kuin palvelijoita.
Pornainen
Maantiede
Pornaisten naapurikunnat ovat Askola, Mäntsälä, Porvoo ja Sipoo. Etäisyys Järvenpäähän on 18 km, Mäntsälään 22 km, Askolaan 14 km, Sipooseen 15 km ja Porvooseen 25 km.
Nikita Hruštšov
Eläkeläinen
Hruštšovin eläkepäivät kuluivat suurimmalta osin huomiota herättämättä. Hän asui vaimonsa Ninan kanssa heille myönnetyssä hieman syrjäisellä seudulla Petrovo-Dalnejessa sijainneessa datšassa. Aluksi muut kuin perheenjäsenet eivät uskaltaneet käydä tapaamassa häntä. Kansalaiset lähettivät hänelle kuitenkin valtavasti kirjepostia, jonka lukemiseen ja vastaamiseen meni paljon aikaa. Hruštšovilla oli ollut nuorena Donetskissa kamera ja nyt hän elvytti valokuvausharrastuksensa kunnes kyllästyi siihen ja lopetti. Hän yritti myös innostua onkimisesta mutta sekään ei jaksanut kauan kiinnostaa. Masentunut Hruštšov valitteli tekemisen ja seuran puutetta ja ainakin kerran hän väläytteli itsemurhan mahdollisuutta. Pelästynyt Nina pyysi paikalle lääkärin, joka sai Hruštšovin luopumaan aikeestaan.
Pornainen
Maantiede
Pornaisissa on seitsemän järveä: Isojärvi, Kotojärvi, Ruokijärvi, Niinijärvi, Valkijärvi, Vermijärvi ja Kaaklampi.
Nikita Hruštšov
Eläkeläinen
Eläkkeellä oli aikaa lukea, katsoa elokuvia ja kuunnella radiota. Pravdan artikkelit olivat Hruštšovin mielestä lähes täyttä roskaa ja hän seurasi huolestuneena kuinka Breznevin hallinto perui hänen uudistuksiaan. Hänen poikansa Sergei toi hänelle konekirjoitusliuskoista tehdyn kopion Boris Pasternakin Tohtori Źivagosta ja luettuaan sen totesi, että kirjan kieltäminen oli ollut turhaa. Sen sijaan George Orwellin romaanista 1984 hän ei pitänyt. Maanviljelykseen ja puutarhanhoitoon liittyneet kirjat kiinnostivat Hruštšovia loppuun asti.
Pornainen
Maantiede
Kunnassa on kolme Natura-aluetta – melko luonnontilainen laaja keidassuo nimeltään Lampisuo; Rientolan metsä, jossa on erilaisia kasvillisuustyyppejä karuista mäntykallioista reheviin puronvarsilehtoihin, sekä Sipoonjoki joka ulottuu myös Sipoon puolelle. Joessa on luontaisesti lisääntyvä alkuperäinen meritaimenkanta. Mustijoessa on kymmenen koskea Pornaisten alueella.
Nikita Hruštšov
Eläkeläinen
Perheenjäsenet olivat pitkään ehdottaneet Hruštšoville muistelmien kirjoittamista. Elokuussa 1966 hän päätti ryhtyä toimeen. Käytännössä muistelmia tehtiin niin, että Hruštšov puhui muistikuviaan nauhalle ja muuan pojan työpaikan konekirjoittaja kirjoitti ne puhtaaksi. Aikaa myöten nauhoja kertyi 250 tuntia ja kirjoitetussa muodossa 3 500 liuskaa. Kovin kauan ei muistelmaprojekti pysynyt salassa. Keskuskomitean jäsen, ukrainalaistaustainen Anrej Kirilenko käskytti Hruštšovin kuulusteluihin. Kirilenkon mukaan Neuvostoliitossa valtion historian tulkitseminen kuului vain puolueen keskuskomitealle. Hruštšov oli kannassaan järkkymätön, hän ei kirjoittanut historiaa vaan yksityishenkilön näkemyksiä. Lopuksi Hruštšov korotti ääntään ja totesi että hänet voidaan häätää kadulle kerjäläiseksi, mikä ei haittaisi häntä lainkaan. Hänellä oli kansan parissa kannatusta ja hän saisi ruokaa ja asunnon toisin kuin nykyinen hallinto, jolla ei ole kannatusta.
Pornainen
Maantiede
Pornaisten kyliä ovat Halkia, Jokimäki, Metsäkylä, Hevonselkä, Kirveskoski, Kupsenkylä, Laha ja Laukkoski. Seututie 146:n varrella lähellä Sipoon rajaa sijaitsee teollisuus- ja yritysalue Pornaisten Portti.
Nikita Hruštšov
Eläkeläinen
Alkoi olla selvää, että muistelmat eivät olleet turvassa. Sergei Hruštšov otatti niistä kopioita ja kätki niitä eri paikkoihin. Lisäksi ryhdyttiin monimutkaiseen operaatioon, jotta ne saataisiin länteen. Millainen operaatio oli kyseessä, selvisi vasta lähes 30 vuotta myöhemmin. Tarvittiin erään alamaailman liepeillä liikkuneen henkilön palveluksia ja uskomattominta on, että hanketta edisti myös KGB:n pääjohtaja Juri Andropov. Andropov vainosi aikansa toisinajattelijoita ankarasti, mutta ei voinut sietää ajatusta Stalinin mahdollisesta maineenpalautuksesta. Teos ilmestyi nopealla aikataululla Yhdysvalloissa vuonna 1971.
Viimeisinä vuosinaan eläkkeellä ollut neuvostojohtaja puhui kuin toisinajattelija. Rajat pitäisi avata, jotta kansa pääsisi matkustamaan, Stalin oli murhaaja jonka mainetta ei saisi koskaan puhdistaa. Nykyajan murhaavana itsevaltiaana Hruštšov piti Maoa. Hän myös katui, ettei ollut puhdistanut Buharinin ja Kamenevin mainetta, sillä he olivat olleet hänen mukaansa ”hyviä miehiä”. Vierailulle tullut runoilija Mihail Šatrov kysyi oliko jokin asia mitä Hruštšov katui elämässään. Vastaus oli tyhjentävä: ”Enimmäkseen sitä suurta määrää verta. Käteni ovat kyynärpäitä myöden veressä. Se on hirvein taakka, joka on sieluni painona.”
Pornainen
Historia
Pornaisista tuli kappeliseurakunta vuonna 1729, jolloin se sai myös perustaa oman hautausmaan. Pornaisten ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1727 ja purettiin 100 vuotta myöhemmin. Kirkossa ei ollut aluksi kelloa, mutta pitäjän naiset viljelivät, kehräsivät, kutoivat ja myivät Tukholmaan pellavapalttinaa, jonka tuloilla saatiin kirkonkello ostettua. Kello ja pellavan kehruuseen käytetyt värttinät on kuvattu Pornaisten vaakunaan tapahtuman muistoksi. Virallisesti Pornainen erosi Porvoon pitäjästä omaksi pitäjäkseen vuonna 1869. Kunnan nykyinen kivikirkko valmistui 1924, ja se korvasi täten aiemman, vuoden 1918 tulipalossa tuhoutuneen kirkon.
Nikita Hruštšov
Eläkeläinen
Hruštšov kuoli Moskovassa 11. syyskuuta 1971 seitsemän vuoden kotiarestin jälkeen ja haudattiin Novodevitšin hautausmaalle Moskovassa ilman valtionpäämiehelle kuuluvia kunnianosoituksia. Vaikka viranomaiset yrittivät pitää hautajaiset salassa, paikalle saapui 200 ihmistä. Puheiden pito haudalla oli kielletty, mutta siitä huolimatta Stalinin aikana vankileirille joutunut nainen piti vainajalle kiitospuheen miljoonien kohtalotoveriensa nimissä. NKP:n pää-äänenkannattaja Pravda julkaisi kuolemasta pienen ilmoituksen ilman kuvaa.
Pornainen
Historia
Monen kotimaisen elokuvan ulkoilmakohtaukset on kuvattu Laukkoskella, jonka katsottiin muistuttavan pohjoiskarjalaista mäkimaisemaa. Laukkoskella ovat kuvattu muun muassa Taistelu Heikkilän talosta (1936), Vieras mies tuli taloon (1938), Kun tuomi kukkii (1962), Akaton mies (1983), Akallinen mies (1986), Viimeinen koukkaus (1989) ja Erään murhan motiivit (1986).
Nikita Hruštšov
Talous
Talonpoikainen Hruštšov piti itseään maatalouden asiantuntijana. Hän käynnisti niin sanotun neitseellisen maan ohjelman, jonka puitteissa raivattiin valtava määrä viljelyalaa Kazakstanissa ja Siperiassa. Muutamassa vuodessa raivattiin 42 miljoonaa hehtaaria peltoalaa. Kazakstaniin perustettiin jättimäisiä kolhooseja, joiden keskikoko oli 100 000 ha. Tuotanto nousikin, mutta jo vuoden 1963 kadon jälkeen jouduttiin turvautumaan viljan tuontiin, eikä maatalouden ongelmista päästy eroon.
Pornainen
Politiikka
Pornaisten kunnanvaltuustossa on 27 jäsentä. Kaudella 2021–2025 keskustalla on kahdeksan paikkaa, SDP:llä seitsemän paikkaa, perussuomalaisilla kuusi paikkaa, kokoomuksella neljä paikkaa, vihreillä yksi paikka ja Liike Nytillä yksi paikka.
Carmen
Carmen on Georges Bizet’n säveltämä ooppera vuodelta 1875. Oopperan libretto perustuu Prosper Mériméen samannimiseen novelliin. Vaikka vastaanotto oli aluksi ristiriitainen, Carmenista on ajan myötä tullut yksi maailman suosituimmista oopperoista.
George Coyne
thumb|alt=|George Coyne vuonna 2011. Isä George Coyne (19. tammikuuta 1933 – 11. helmikuuta 2020 ) oli yhdysvaltalainen jesuiittapappi ja tähtitieteilijä, joka oli 28 vuoden ajan Vatikaanin observatorion johtaja.
Pornainen
Politiikka
Pornaisten uudeksi kunnanjohtajaksi valittiin 14. joulukuuta 2010 Pornaisten kunnan sivistystoimenjohtaja Markku Hyttinen edellisen kunnanjohtajan Hannu Haukkasalon erottua virastaan ja siirryttyään Tuusulan kunnan kehitysjohtajaksi. Hyttinen erosi syyskuussa 2015 ja siirtyi Hengitysliiton toiminnanjohtajaksi. Jo aiemmin virassa ollut Hannu Haukkasalo aloitti uudelleen kunnanjohtajana 1.4.2016.
Talous
pienoiskuva|[[Halkiankosken voimalaitos Mustijoen varrella lähellä Halkian kylää.]] Vuonna 2015 kunnassa oli 1048 työpaikkaa. Niistä 8 % oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 70 % palveluissa ja 18 % jalostuksessa.
Nikita Hruštšov
Talous
Taloutta pyrittiin jälleen muutenkin keskittämään ja teollisuuteen perustettiin maanlaajuinen korkein suunnitteluneuvosto. Lisääntynyt byrokratia tosin leikkasi talouskasvua.
Pornainen
Talous
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat OT Kodit Oy, Mr. Taxi Oy, ja Uudenmaan Rakennus & Putkitus Oy.
Halkiankosken voimalaitos tuottaa edelleen sähköä paikkakunnan tarpeisiin.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Nikita Hruštšov
Talous
Erityisesti asuntojen rakentamiseen käytettiin voimavaroja. Massamainen asuntotuotanto tuotti valtavia määriä viisikerroksisia kerrostaloja ympäri koko Neuvostoliiton, taloja kutsutaan nimellä hruštšovka. Tuolloin Neuvostoliitossa yleensä vähintään kuusikerroksisiin taloihin vaadittiin hissi. Sanotaan Hruštšovin saaneen ajatuksen nähtyään vastaavanlaista asuntotuotantoa Pariisin vierailullaan. Asunnoissa oli suihku pienessä keittiössä ja ne olivat kevytrakenteisempia kuin Stalinin ajan asunnot, joissa seinäpaksuus on erittäin suuri.
Vuonna 1961 puoluekokous julisti silloisen neuvostosukupolven tulevan elämään kommunismissa vuodesta 1980, jolloin ohjelman mukaan piti saavuttaa kommunismin aineellinen ja tekninen perusta. Neuvostoliiton yhteiskunnallista kehittymistä kuvaamaan otettiin käyttöön termi ”kehittynyt sosialismi”.
Pornainen
Taajamat
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Helsingin keskustaajama ulottuu Pornaisten lisäksi usean Helsingin lähikunnan alueelle.
Nikita Hruštšov
Kulttuuri
Hruštšovin vuoden 1956 puoluekokouksessa pitämää puhetta seurasi niin sanottu suojasää. Kulttuuripolitiikkaa on luonnehdittu: ”kaksi askelta eteenpäin ja yksi taaksepäin.” Aleksandr Solženitsynin Ivan Denisovitšin päivä sai julkaisuluvan ja Dostojevski tuli jälleen sallituksi. Ivan Denisovitšin päivää seurasi vyöry samankaltaisia leirikuvauksia, jotka kuitenkin jätettiin julkaisematta.
Pornainen
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Pornaisissa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Nikita Hruštšov
Kulttuuri
Tieteessä sallittiin jälleen Stalinin aikana kielletyt tutkimusalat ja tiedemiehet saivat mahdollisuuden kansainvälisiin suhteisiin. Vuonna 1953 Neuvostoliitto oli räjäyttänyt ensimmäisen vetypommin. Avaruusaika alkoi vuonna 1957 Sputnik 1:n lennolla, jota seurasivat Laika-koiran lento, Gagarinin lento ja Kuun ”pimeän puolen” kuvaaminen avaruusluotaimella.
George Coyne
Coyne on tutkinut kuun pintarakennetta ja tähtien syntymistä. Hän on julkaissut yli sata tieteellistä artikkelia.
Carmen
Bizet kuoli kolme kuukautta oopperan ensiesityksen jälkeen, eikä hän siten ehtinyt nähdä teoksensa menestystä sen koko laajuudessa. Vuoden 1875 aikana Carmen esitettiin Pariisissa kaikkiaan 37 kertaa. Vuoden 1878 aikana se esitettiin muun muassa Bordeaux’ssa, Marseillessa ja Lyonissa sekä Ranskan ulkopuolella Napolissa, Firenzessä, Pietarissa, Hannoverissa ja New Yorkissa. Venäläinen säveltäjä Pjotr Tšaikovski kuuli Carmenin ensimmäisen kerran vuonna 1880 ja ennusti sen olevan kymmenen vuoden kuluttua maailman suosituin ooppera. Suomessa Carmen esitettiin ensimmäisen kerran Helsingissä vuonna 1889, suomeksi käännettynä vuonna 1912.
George Coyne
Coyne sanoi haastattelussa vuonna 2005, että älykäs suunnittelu ei ole tiedettä, vaikka sen kannattajat väittävät sen olevan. Coyne kannattaa evoluutioteoriaa ja uskoo sen olevan yhdistettävissä kristinuskon opetusten kanssa. Coynen erottaminen observatorion johdosta elokuussa 2006 on yhdistetty erimielisyyteen tästä aiheesta. Vatikaani ei ole ilmoittanut erottamisen syytä.
Vuonna 1991 löydetty asteroidi 14429 Coyne on nimetty George Coynen mukaan.
Carmen
Henkilöt
Päähenkilöt
Sivuhenkilöt
Kesto
I näytös 60 min; II näytös 40 min; III näytös 40 min; IV näytös 20 min; yhteensä n. 160 min
Tapahtumapaikka ja -aika
Tapahtuu Sevillan lähistöllä noin 1820.
Toinen näytös
Lillas Pastian kapakassa sotilaat viettävät iltaa kauniitten mustalaistyttöjen seurassa, jotka viihdyttävät heitä laulamalla ja tanssimalla. Zuniga kertoo Carmenille, että Don José, joka päästettyään hänet pakenemaan oli joutunut vankilaan, on päässyt jälleen vapaaksi. Iloisten huutojen saattelemana ja joukko ihailijoita kannoillaan astuu kapakkaan Escamillo, kuuluisa härkätaistelija, joka laulullaan tervehtii läsnäolijoita. Hänen huomionsa kiintyy kauniiseen Carmeniin, jonka hän toivoo saavansa tavata uudelleen. Carmen ei myöskään peittele ihastustaan komean toreadorin nähdessään. Tämän illan hän kuitenkin on päättänyt varata Josélle, jonka hän arvaa tulevan suoraan vankilasta luokseen. Vieraiden poistuttua sala­kuljettajat Remendado ja Dancairo koettavat saada mustalaistyttöjä mukaan suunnittelemaansa kaappaukseen. Frasquita ja Mercédès suostuvatkin lähtemään houkutuslinnuiksi, mutta Carmen sanoo jäävänsä odottamaan Don Joséta. Kohta kuuluukin hänen lähestyvä laulunsa kadulta. Don José on iloinen saadessaan olla kahden kesken Carmenin kanssa, jota hän oli vankilassa palavasti kaivannut. Carmen tanssii hänelle, mutta ennen kuin tanssi on lopussa kuuluu ulkoa iltasoitto, joka kutsuu sotilaat yöksi kasarmiin. Kun Don José aikoo lähteä, Carmen pilkkaa hänen velvollisuudentuntoaan, jolloin Don José tunnustaa rakkautensa hänelle. Carmen ei kuitenkaan usko siihen, vaan käskee hänen painua tiehensä. Ovella José törmää takaisin palaavaan Zunigaan. Mustasukkainen Don José vetää esiin miekkansa ja vain salakuljettajien väliintulo estää miesten aseellisen väliselvittelyn. Don Josén sotilasura on kuitenkin lopussa eikä hänellä ole muuta vaihtoehtoa kuin liittyä salakuljettajiin.
Kolmas näytös
Salakuljettajien joukko on kuljettamassa tavaroitaan vuorten yli rannikolta sisämaahan ja pysähtyy lepäämään. Carmen, joka aluksi oli ollut rakastunut Don Joséhen, on jo ehtinyt kyllästyä häneen. Carmen, Frasquita ja Mercédès katsovat korteista tulevaa kohtaloaan. Carmenille ne näyttävät kuolemaa, mutta Carmen ei pelästy, sillä hän on fatalisti. Lyhyen levähdyksen jälkeen matka jatkuu. Vähän myöhemmin saapuu paikalle Micaëla, joka on lähtenyt etsimään Don Joséta kertoakseen tälle, että hänen äitinsä on kuolemaisillaan. Hän huomaa Don Josén kauempana ja pakenee kallionlohkareiden taakse nähdessään Don Josén kohottavan kiväärinsä ja ampuvan miestä, joka nousee ylös vuoren rinnettä. Tulija on Escamillo, jota vartioon jätetty Don José on luullut partioivaksi tullimieheksi. Escamillo on tullut hakemaan Carmenia, johon hän on rakastunut. Miesten välille syntyy veitsin käyty kamppailu elämästä ja kuolemasta, jonka Carmen kuitenkin keskeyttää heittäytymällä heidän väliinsä. Escamillo kutsuu koko joukon vieraakseen katsomaan hänen seuraavaa härkätaisteluaan Sevillassa ja lähtee pois. Micaëla tulee esiin ja pyytää Don Joséta lähtemään kanssaan. Don José seuraa häntä, mutta lausuu mennessään Carmenille uhkauksen vielä palata.
Neljäs näytös
Sevillassa on väkeä kerääntynyt härkätaisteluareenan ulkopuolelle odottamaan matadorien ja pikadorien saapumista. Väentungoksessa odottaa Don José tilaisuutta saada tavata Carmen. Härkätaistelijat saapuvat, heidän joukossaan Escamillo seuranaan Carmen, jonka kunniaksi hän aikoo voittaa tämänpäiväisen taistelun. Escamillon poistuttua areenalle tulee Don José Carmenin luo ja rukoilee häntä lähtemään mukaansa. Carmen vastaa, että kaikki heidän välillään on lopussa ja heittää kerran Don Josélta saamansa sormuksen vasten hänen kasvojaan. Epätoivosta suunniltaan Don José iskee veitsensä Carmenin rintaan, samalla kun riemuitsevat huudot areenalta tervehtivät Escamillon voittoa.
Pornainen
Palvelut
pienoiskuva|Kunnankirjasto Kirveskoskella. Pornaisissa toimii yhdeksänluokkainen yhtenäiskoulu kunnan keskustan koulukeskuksessa sekä kolme alakoulua, Mika Waltarin koulu Laukkoskella sekä Parkkojan koulu Metsäkylässä. (luokat 1–6).
Carmen
Carmen populaarikulttuurissa
Carmenin alkusoitto esiintyy myös Scott Cawthonin ohjelmoimassa kauhupelissä Five Nights at Freddy’s 1, jossa Freddy Fazbear-animatronic-robottieläin soittaa kuvitteellisen virran loputtua sävelmän soittorasiaversiota ennen hyökkäämistään. Pelaaja voi selvitä noin 10–40 sekuntia kestävästä hyökkäyksestä vain hyvällä onnella.
Nikita Hruštšov
Ulkopolitiikka
thumb|Nikita Hruštšov [[Egyptin presidentin Nasserin seurassa.]] Kapitalismin ja sosialismin taistelu siirtyi kolmanteen maailmaan eli kehitysmaihin. Hruštšov kannatti ”rauhanomaista rinnakkaiseloa”, mikä merkitsi luopumista maailmanvallankumouksesta tarvittaessa sotilaallisin keinoin. Kilpailu lännen kanssa jatkui aatteellisena ja taloudellisena.
Merkittävä muutos oli välien katkeaminen Kiinaan, joka ei hyväksynyt yhteistyötä porvarillisten valtioiden kanssa ja syytti Neuvostoliittoa revisionismista. Itä-Eurooppa pysyi tyytymättömänä. Jo kesällä 1953 panssarit kukistivat Itä-Saksan kansannousun ja 1956 Puolan Poznańissa syntyi levottomuuksia. Stalinin syrjäyttämä Władysław Gomułka nousi taas maan johtoon. Unkarissa johtoon nousi Imre Nagy, jonka uudistukset uhkasivat kommunistipuolueen yksinvaltaa ja vetää maan Varsovan liitosta. Varsovan liiton joukot valtasivat maan ja Imre Nagy vangittiin ja teloitettiin. Suezin kriisi vei Hruštšovin onneksi huomion pois Itä-Euroopasta.
Kesällä 1955 Bulganin ja Hruštšov tapasivat Yhdysvaltain presidentin Dwight D. Eisenhowerin Genevessä liennytyksen hengessä. Liittoutuneet olivat vain pari kuukautta aikaisemmin päättäneet Itävallan miehityksen. Vuonna 1955 Neuvostoliitto sopi myös välinsä Josip Broz Titon Jugoslavian kanssa. Neuvostoliitto esitti ulkomaalaisista sotilastukikohdista luopumista ja luopui hyvän tahdon eleenä Porkkalasta Suomessa. Syksyllä 1958 Suomen ja Neuvostoliiton suhteita kuitenkin häiritsi Hruštšovin yöpakkasiksi nimeämä kriisi, jossa Neuvostoliitto ei antanut hyväksyntäänsä Suomen uudelle hallitukselle.
Pornainen
Palvelut
Perusturva-asioissa Pornaisten perustason sosiaali- ja terveyspalvelut on vuodesta 2019 lähtien tuottanut kuuden kunnan yhteisesti omistama Keski-Uudenmaan sote-kuntayhtymä (Keusote). Se tuottaa esimerkiksi Pornaisten terveysaseman palvelut. Iltaisin, öisin ja viikonloppuisin kiireellisiä terveyspalveluja tarjoavat Porvoon ja/tai Hyvinkään sairaalan päivystykset.
Nikita Hruštšov
Ulkopolitiikka
Vuonna 1959 Hruštšov vieraili ensimmäisenä neuvostojohtajana Yhdysvalloissa. Liennytyksen kuitenkin päätti Gary Powersin ohjaaman U-2-vakoilukoneen alasampuminen 1. toukokuuta 1960 Neuvostoliiton yllä. Pariisin kokouksen aikana 16. toukokuuta 1960 Hruštšov vaati Eisenhowerilta anteeksipyyntöä U-2-vakoilulennoista Neuvostoliiton yllä. Tapaus päätti konferenssin.
Elokuussa 1961 Hruštšovin ja Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn tuloksettoman tapaamisen jälkeen pystytettiin Berliinin muuri. Vuonna 1962 Hruštšov pyrki asettamaan ohjuksia Kuubaan, jonka johdosta Yhdysvallat oli johtaa maailman ydinsodan partaalle.
Pornainen
Tunnettuja pornaislaisia
Laukkoskella ovat asuneet ja viettäneet kesiään monet kuuluisat näyttelijät ja kirjailijat. Muun muassa Mika Waltari on kirjoittanut suurimman osan tuotannostaan Laukkosken huvilassaan. Regina Linnanheimon perheellä oli kesäasunto Pornaisissa.
Nikita Hruštšov
Luonteenpiirteitä
Hruštšov tunnettiin humoristisena, maanläheisenä ja koreilemattomana miehenä. Hän puhui usein sanankääntein, jotka olivat vieraita politiikan ja diplomatian vakiintuneelle kielenkäytölle. Jo politbyroon rivijäsenenä hän hauskuutti väkeä eräällä diplomaattisella vastaanotolla esittelemällä itsensä ja Malenkovin: ”Minä olen raskas teollisuus, pam, pam! Ja Georgi tässä taas on kevyt teollisuus, piip, piip!”
Pornainen
Ruokakulttuuri
Pornaisten pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lampaanliha, uunissa kypsennetty ohraryynipuuro ja kehäjuusto.
Katkeruuteen vetoaminen
Argumentum ad odium (katkeruuteen vetoaminen) on tunneperäinen argumentaatiovirhe, jossa vastaväite pyritään kumoamaan sillä, että vastaväittäjällä on jotakin hampaankolossa väitteen esittäjää vastaan. Sen yleinen kaava on seuraava :
Nikita Hruštšov
Luonteenpiirteitä
Hruštšovin ronskit lausunnot aiheuttivat myös väärinkäsityksiä ja jopa selkkauksia. Marraskuussa 1956 hän ilmoitti Puolan suurlähetystöön Moskovaan kokoontuneille lännen lähettiläille: ”Me hautaamme teidät”. Ilmaisu ei niinkään uhannut ydinsodalla, kuten lännessä asia ymmärrettiin, vaan ilmaisi vain kannan että sosialismi voittaisi kapitalismin. Myöhemmin hän tarkensi sanomaansa ollessaan vierailulla Jugoslaviassa: ”emme hautaa teitä lapiolla, vaan teidän oma työväenluokkanne hautaa teidät.”.
Katkeruuteen vetoaminen
Esimerkki argumentum ad odiumista voisi olla vaikkapa:
Nikita Hruštšov
Luonteenpiirteitä
Berliinin asemaa hän kuvaili: ”Berliini on ruoto Euroopan kurkussa” ja ”Berliini on lännen kivekset: jos niistä puristaa, saa lännen kirkumaan”. YK:ssa hän uhosi, että ”Neuvostoliiton asetehtaat sylkevät mannertenvälisiä ohjuksia kuin makkarakoneet nakkeja”.
Yhdysvaltain ensimmäisessä vientinäyttelyssä Moskovan Sokolnikissa 1959 Hruštšov kehuskeli Richard Nixonille, että Neuvostoliitto saavuttaa ja ohittaa Yhdysvallat. Viestin perillemenoa hän ryyditti lopettamalla: ”näytämme teille närhen munat!”
Poliittiset vastustajat pitivät Hruštšovia sivistymättömänä moukkana, jolla oli tapa keskeyttää puhujat pilkatakseen heitä.
Elämänsä loppupuolella Hruštšov sanoi murehtineensa elämässään eniten sitä, että sai niin huonon koulutuksen, vain neljä vuotta kirkon ylläpitämää koulua ja joitain korkeampia ammatillisia kursseja. Kulttuuriväki ja älymystö oli kannattanut hänen politiikkaansa, mutta murheekseen Hruštšov totesi karjuneensa heille ja loukanneensa heitä mikä sai heidät kääntymään häntä vastaan. Hän kertoi myös anekdootteja tapaamisistaan koulutettujen ihmisten kanssa ja miten ne olivat päättyneet väärinymmärryksiin.
Perhe
Hruštšovin poika Leonid katosi ja todennäköisesti kuoli 1943. Tämän tytär Julia jäi Hruštšovin hoitoon ja Hruštšov adoptoi hänet. Julia Hruštšova jäi 77-vuotiaana junan alle kesäkuussa 2017 ja kuoli.
The Andrew Lloyd Webber Collection
The Andrew Lloyd Webber Collection on englantilaisen laulajattaren Sarah Brightmanin albumi joka on julkaistu vuonna 1997. Se koostuu kokonaan tunnetun säveltäjän ja Brightmanin ex-miehen Andrew Lloyd Webberin eri musikaaleihin säveltämistä lauluista.
Paha-Kaija
Paha-Kaija on Keski-Suomessa Keuruulla Haapamäen taajaman lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Petäisjärven alueeseen (35.653) se kuuluu.
Veikkausliigan kausi 1993
Veikkausliigan kaudella 1993 FC Jazz voitti seuran historian ensimmäisen Suomen-mestaruuden.
Joukkueet
1) Seura ensimmäistä kertaa pääsarjassa.
Veikkausliiga 1993 lopulliset sijoitukset
Kahdeksan parhaan sijat määräytyivät runko- ja loppusarjan ottelujen perusteella, sijat 9 – 12 runkosarjan lopputilanteen perusteella.
Runkosarja
Runkosarjassa pelattiin kahdentoista joukkueen kaksinkertainen sarja.
Loppusarja
Loppusarjassa runkosarjan kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat keskenään yksinkertaisen sarjan. Kukin joukkue pelasi loppusarjassa seitsemän ottelua, ja näiden tulokset lisättiin runkosarjan tuloksiin. Loppusarjassa määritettiin sijoitukset 1–8.
Ottelut runko- ja loppusarjassa
Ottelukohtaiset tilastot Veikkausliigan tilastohistoriasta, ottelutilastot kausi 1993. Ottelut pelattiin 2.5. – 3.10.1993.
Menestys eurokentillä
Euroopan cup: (Mestarien liiga oli tuolloin nimenä vasta lohkovaiheesta lähtien) UEFA Cup: Cup-voittajien cup:
Jemma-patsas
thumb|Jemma-patsas Jemma on asekätkennän muistoksi ja kunniaksi pystytetty asianajaja Antero Kassisen suunnittelema patsas, joka sijaitsee Muhoksella, Korivaaran lähellä, noin kilometri Muhoksen kirkonkylältä Oulun suuntaan valtatie 22:n varrella. Oulujokilaakson Reserviupseerikerho ry ja Muhoksen Reserviläiset ry paljastivat veistoksen kansalaisjuhlassa 15. lokakuuta 2009.
Pohjois-Karjalan Enossa sijaitsee jo ennen Jemmaa perustettu asekätkennän muistomerkki entisen asekätkön paikalla. Jemma on kuitenkin Suomen ensimmäinen asekätkennän kunniaksi pystytetty patsas ja ensimmäinen valtakunnallinen asekätkennän yleismuistomerkki; Enon muistomerkki liittyy yhteen tiettyyn kätköön.
Kyrylo Kovaltšuk
thumb|180px|Kyrylo Kovaltšuk jalkapalloseura [[FK Tom Tomskin vuonna 20. elokuuta 2016]] Kyrylo Serhijovytš Kovaltšuk (, kyrill. mold. Кирил Сергеевич Ковалчук,, , s. 11. kesäkuuta 1986 Beljajevka, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Biljajivka, Ukraina) on moldovalais-ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Kazakstanin jalkapalloliigassa pelaavaa FK Ordabasyin  ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Kovaltšukilla on myös Ukrainan ja Moldovan kansalaisuus. Hänen on vanhempi veljensä on jalkapalloilija Serghei Covalciuc.
Petäisjärvi (Keuruu)
Petäisjärvi on Keski-Suomessa Keuruulla Haapamäen taajaman lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 74 hehtaaria ja se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Se on nykyään kolmeosainen, sillä sen ylittävät valtatie 23 ja entinen Haapamäki–Pori-rautatie penkereitä pitkin. Kummassakin penkereessä on veden virtaamiseksi kapeat aukot. Järven pohjoisin osa muodostuu Pölönlahdesta ja eteläisin osa Ristalahdesta ja Kukkolahdesta. Järvi on luodattu ainakin rautatien eteläpuolelta ja siitä on julkaistu tästä osasta syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 502 600 kuutiometriä eli 0,503 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,7 metriä ja suurin syvyys on 5,4 metriä. Syvin kohta sijaitsee Ristalahdella siellä sijaitsevassa yli kolmemetrisessä syvänteessä. Järvessä on ilmoitettu olevan kaksi saarta. Niiden yhteispinta-ala on 0,25 hehtaaria, mutta toisen saaren pinta-ala on alle aarin suuruinen. Järven rantaviivan pituus on 10,0 kilometriä ja se on suurimmalta osaltaan metsämaata ja osin peltomaata. Järven ympäristö on haja-asutusta, mutta Kukkolahden rantaan ulottuu Haapamäen taajaman Petäinen. .
Pretty Noose
Pretty Noose on Soundgardenin vuonna 1996 julkaisema single ja kappale. Se on albumin Down On the Upside ensimmäinen raita. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Chris Cornell. Single sijoittui Yhdysvaltojen Rock -single listan sijalle 4, ja Suomessa se ylsi virallisen singlelistan sijalle 10.
Petäisjärvi (Keuruu)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Petäisjärven alueeseen (35.653) se kuuluu.
Eduard Daniel van Oort
thumb|right|Eduard Daniel van Oort Eduard Daniel van Oort (31. lokakuuta 1876 Barneveld – 21. syyskuuta 1933 Leiden) oli hollantilainen lintutieteilijä.
Pretty Noose
"Pretty Noose" oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi "Paras Hard Rock -esitys" -kategoriassa.
Eduard Daniel van Oort
Oort opiskeli Leidenissa. 1900-1904 hän toimi Kuninkaallisen geologian ja mineralogian museon johtajan assistenttina. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Bernissä 1904, jonka jälkeen hän sai viran Leidenin luonnonhistoriallisen museon, Rijksmuseumin, lintukokoelmien hoitajana. 1915 hänestä tuli museon johtaja ja hän hoiti virkaa kuolemaansa saakka.
Oort tutki etenkin lintujen muuttoa. 1911 hän aloitti lintujen rengastustoiminnan Hollannissa ja oli myöhemmin perustamassa lintuasemia Wassenaariin ja Texeliin. Hänen johdollaan Hollannissa rengastettiin yli 100 000 lintua vuoteen 1930 mennessä, ja museossa tuloksista laadittiin vuosittain raportit.
Hän julkaisi 5-osaisen teoksen Ornithologia Neerlandica, de vogels van Nederland (1922-1935), johon maalaukset teki Marinus Adrianus Koekkoek (1873-1944). Henry Witherby sai näihin maalauksiin lisenssin teokseensa The Handbook of British Birds (1938-1941).
Oort nimesi ja kuvaili linnuista muun muassa papuanviiriäisen (Anurophasis monorthonyx), joka on Anurophasis-suvun ainoa laji, ja jonka suvun hän siis myös nimesi.
My Wave
My Wave on Soundgardenin Australiassa julkaisema single, joka julkaistiin vuonna 1994 albumilta Superunknown. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo. Kappaleen ovat kirjoittaneet Chris Cornell ja Kim Thayil.
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Calgaryssä, Kanadassa ja sen kokosi Henry Shepherd.
Ruskosaharausku
Ruskosaharausku (Pristis microdon) on indopasifisella merialueella ja joissa elävä äärimmäisen uhanalainen rustokala. Toisinaan lajia ei pidetä omanaan vaan harmaasaharauskun (Pristin pristis) läntisellä indopasifisella merialueella elävänä alapopulaationa.
Ruskosaharauskut ovat varsin suurikokoisia, pituutta niille voi kertyä jopa 6,5 m ja painoa 600 kg. Ruskosaharauskut voivat elää jopa 30-vuotiaiksi.
Ruskosaharauskuja tavataan pääasiassa mutapohjaisilta ranta-alueilta, jokien suista sekä aikuisia yksilöitä myös joista. Ruskosaharauskut käyttävät ravintonaan pohjaeläimiä sekä kaloja. . Kalan "sahassa" on 14–22 hammasta. Ruskosaharauskut käyttävät sahaansa niin puolustautumiseen kuin ravinnonhankintaankin.
Ruskosaharauskuihin kohdistuvat suurimmat uhkat ovat elinympäristön tuhoutuminen, saastuminen ja kalastus. . Ruskosaharauskujen "sahoja" myydään matkailijoille matkamuistoina ja lihaa myydään suolattuna.
Patrick Dybiona
Patrick Dybiona (12. syyskuuta 1963, Brunssum, Limburg), on alankomaalainen entinen vapaauimari. Hän osallistui Soulin kesäolympialaisiin vuonna 1988.
Hän oli seitsemäs (aika 3.46.55) Alankomaiden 4x100 metrin sekauintiviestissä, jossa uivat hänen lisäkseen Hans Kroes (selkäuinti), Ron Dekker (rintauinti) ja Frank Drost (perhosuinti). Hänen henkilökohtaiset matkansa olivat 100 ja 200 metrin vapaauinnit, joissa hän oli kolmaskymmenes (51.79) ja 34. (1.52.67).
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2025
Jääkiekon maailman­mestaruus­kilpailut 2025 järjestetään Ruotsissa (Tukholma) ja Tanskassa (Herning) 9.–25. toukokuuta 2025.