cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tallinna-päivä
Vuonna 2017 elvytettiin myös Lühikese jala (Lyhyen jalan)-portin seremonia pääministerin Jüri Rattaan taas kerran suostuessa siihen 13 vuotta kestäneen tauon jälkeen. Tallinna-päivän viettotavan mukaan pääministerin on koputettava suljettuun kaupungin porttiin Toompean puolella ja pyydettävä pääsyä Tallinnan alakaupunkiin, minkä jälkeen pormestari avaa hänelle portin. Tämän jälkeen he yhdessä suuntautuvat Raatihuoneentorille tervehtimään kaupunkilaisia. Tallinnan päivän järjestäjät ovat vahvistaneet, että perinteellä on pitkä historia. Aikoja sitten suljettiin portit Toompean ja alakaupungin välillä yöksi, jotta aateliset eivät pääsisi ryöstämään kaupunkilaisten kauppoja. Toompean ja alakaupungin johtajien tapaamisen tarkoituksena oli lievittää edellä mainittuja erimielisyyksiä.
Coronaviridae
Taksonomia
Heimo jakautuu seuraavasti alaheimoihin ja sukuihin:
New Old Songs
New Old Songs on Limp Bizkitin remix-albumi, joka julkaistiin vuonna 2001.
Irmeli Vuorela
Vuorela osallistui 1990−2002 Pohjoismaiden neuvoston toimintaan. Hän oli myös Punaisen Ristin aktiivi, jolla oli yhteyksiä myös muihin järjestöihin (European Council Network PACT ja European Science Foundation).
J. S. Meresmaa
J. S. Meresmaa (s. 6. syyskuuta 1983 Tampere) on suomalainen kirjailija ja kustannustoimittaja.
Meresmaa on varsinaiselta koulutukseltaan puutarhuri, mutta on opiskellut kirjoittamista Oriveden Opistossa. Hän on tamperelaisen Osuuskumma-kustannuksen perustajajäsen ja toimi hallituksen puheenjohtajana vuosina 2015–2018. Meresmaa asuu Tampereella.
Kirjallinen ura
Meresmaan suurtyönä voi pitää kuusiosaista Mifonki-fantasiasarjaa, jonka ensimmäinen osa Mifongin perintö ilmestyi vuonna 2012. Kaksi ensimmäistä osaa kustansi Karisto, loput Myllylahti. Meresmaa on kirjoittanut myös ensin sähkökirjoina ilmestyneen fantasiatrilogian Keskilinnan ritarit (2013–2015), joka myöhemmin julkaistiin myös painettuna versiona, jossa on lisänä epilogi ja kartta.
Vuosina 2016–2019 Meresmaa kirjoitti vaihtoehtoiseen Suomeen 1900-luvun alkuun sijoittuvan Ursiini-trilogian, jonka kustansi Kustannusliike Robustos. Trilogian osat ovat Naakkamestari (2016), Hämäränsäteet (2018) ja Voimanpesä (2019). Lisäksi Meresmaan novelleja on ilmestynyt suomalaisissa antologioissa ja muissa julkaisuissa, ja niitä on käännetty lukuisille muille kielille, kuten englanti, ranska, espanja, portugali, ruotsi ja romania.
Vuonna 2019 Meresmaalta julkaistiin lyhytproosakokoelma Lintuhäkin muotoinen soittorasia. Vuonna 2020 Meresmaa laajensi tuotantoaan säeromaaneihin, lastenkirjoihin ja selkokirjallisuuteen, kun häneltä ilmestyi säeromaani Dodo , kuvitettu lastenkirja Minä, kissa ja hänen kirjoittamansa selkomukautus romaanista Naakkamestari.
Palkintoehdokkuudet ja kirjoituskilpailuvoitot
Vuonna 2020 julkaistu säeromaani Dodo oli ehdolla Suomen nuorisokirjailijoiden jakamalle Topelius-palkinnolle ja voitti Blogistanian Kuopus-palkinnon. Mifongin perintö oli ehdolla sekä Anni Polva - että Kuvastaja-palkinnon saajaksi vuonna 2013. Vaihtoehtohistoriallinen pienoisromaani Naakkamestari voitti Robustos-kustantamon kirjoituskilpailun vuonna 2015 yli sadan käsikirjoituksen joukosta.
Monet Meresmaan novelleista ovat olleet ehdolla Atorox-palkinnolle ja sijoittuneet kärkikymmenikköön.
Jennifer Screen
Jennifer Screen (s. 26. helmikuuta 1982 Newcastle) on australialainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana Australian hopeaa voittaneessa joukkueessa Pekingin olympialaisissa 2008.
Seuratasolla Screen edustaa ASD Basket Parmea, jota ennen hän on pelannut AISin ja Adelaide Lightningin riveissä.
Luettelo Kansainyhteisön jäsenvaltioista
pienois|Kansainyhteisön nykyiset jäsenvaltiot tummansinisellä, entiset jäsenvaltiot oranssilla, [[Britannian merentakaiset alueet sekä kruununalusmaat vaaleansinisellä.]] Tämä on luettelo Kansainyhteisön jäsenvaltioista. Luettelossa jäsenyyden jäädyttäminen tarkoittaa sitä, että jäsenvaltio ei saa osallistua Kansainyhteisön johtajien ja ministerien kokouksiin, mutta se on edelleen jäsenenä Kansainyhteisössä. Vuoden 2022 loppuun mennessä Kansainyhteisössä oli 56 jäsenvaltiota, joista kaikki paitsi neljä valtiota (Gabon, Mosambik, Ruanda ja Togo) ovat joskus olleet osana brittiläistä imperiumia.
Matolammi (Ylöjärvi)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 129,9 metriä mpy.
Richard Thompson
Richard Thompson -nimisiä henkilöitä ovat muun muassa seuraavat:
Skiptrace
Skiptrace on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut hongkongilais-kiinalais-yhdysvaltalainen toimintakomedia, jonka on ohjannut Renny Harlin. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Jay Longino ja BenDavid Grabinski. Elokuvan päärooleissa esiintyvät Jackie Chan, Fan Bingbing ja Johnny Knoxville. Elokuva sai maailmanensi-iltansa Pekingissä heinäkuussa vuonna 2016. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa syyskuussa 2016.
Muuta
Kuvaaja Kwok Hung Chan hukkui kesken kuvausten veneen kaatuessa kuljettaessaan kuvausryhmää. Alun perin Seann William Scottin oli tarkoitus esittää Connor Wattsin rooli. Johnny Knoxville korvasi elokuvasta vetäytyneen Scottin.
Elokuvan jatko-osaa suunnitteillaan vuodeksi 2017.
Hetki ennen tuhoa
Hetki ennen tuhoa on yhdysvaltalais -brittiläinen dokumentaarinen televisiosarja. Sarjassa tutkitaan historiallisesti merkittäviä ihmisen tai luonnon aiheuttamia katastrofeja. Ohjelma alkoi yhdysvaltalaisella National Geographic Channel-kanavalla 6. heinäkuuta 2004. Suomessa ohjelman esittäminen alkoi Fox-kanavalla 9. tammikuuta 2012.
Kaukalopikaluistelu talviolympialaisissa 1988
Vuoden 1988 talviolympialaisissa järjestettiin kaukalopikaluistelu näytöslajina Max Bell Centre -areenalla Calgaryssä. Lajeina olivat miesten ja naisten 500, 1 000, 1 500 ja 3 000 metriä, sekä naisten 3 000 ja miesten 5 000 metrin viesti.
500 metriä
<br style="clear:both" />
1 000 metriä
<br style="clear:both" />
1 500 metriä
<br style="clear:both" />
3 000 metriä
<br style="clear:both" />
3 000 metrin viesti
<br style="clear:both" />
DBM (tietotekniikka)
dbm on Unixille kehitetty sulautettu tietokanta, joka on usein toteutettu linkitettävä C-kielisenä kirjastona.
Kirjasto on avain-arvopareja sisältävien tiedostojen käsittelyyn. Ominaisuuksia ovat tallennus, haku ja poisto avaimen mukaan sekä ei-järjestetty avainten selaaminen. Kirjaston käyttäjiä ovat muun muassa sendmail-ohjelma.
Toteutuksella on useita seuraajia:
Useat eri toteutukset käyttävät toisistaan poikkeavaa tiedostomuotoa levylle tallennuksessa.
Vysotskin lauluja (albumi)
Vysotskin lauluja on suomalaisten näyttelijä-muusikoiden Heidi Vaarnan ja Esko Rissasen studioalbumi, joka julkaistiin 9. tammikuuta 2008.
Albumi sisältää Vladimir Vysotskin suomennettua tuotantoa, jota Vaarna ja Rissanen ovat maata kiertäen esittäneet vuodesta 1989 lähtien.
Esko Rissanen on Riihimäen teatterin näyttelijä. Heidi Vaarna on parikymmentä vuotta Joensuun kaupunginteatterissa toiminut nykyinen freelance-näyttelijä, joka on esiintynyt televisiosarjoissa Kotikatu, Elämän suola ja Sydän toivoa täynnä.
Kaskisten rautatieasema
Kaskisten rautatieasema on rautatieliikennepaikka Kaskisten kaupungissa rataosuudella Seinäjoki–Kaskinen. Paikalle rakennettiin 1912 jugendtyylinen Thure Hellströmin suunnittelema asemarakennus sekä kaksipaikkainen veturitalli, jonka yhteyteen rakennettiin myös pieni vesitorni. Rata avattiin seuraavana vuonna. Raiteet johdettiin myös satamaan, olihan Kaskinen tunnettu satamakaupunkina. Ulkosataman raiteistoja on laajennettu useaan otteeseen 1980- ja 1990-luvuilla. Liikennettä lisäsi myös 1970-luvulla rakennettu sellutehdas, jonka toiminta on loppunut 2009.
Henkilöliikennettä Kaskisiin oli vuosina 1913–1956 sekä 1959–1964. Sen jälkeen Kaskisten joukkoliikennetarpeet on hoidettu linja-autoin. Asematoiminnot siirrettiin varsinaisesta asemarakennuksesta tavaramakasiiniin 1980, jonka jälkeen asemarakennus on myyty, mihin myöhemmin sijoittui huutokauppakamari. Myös asematoiminnot tavaramakasiinissa ovat hiipuneet: Asema muutettiin miehittämättömäksi 2004.
Kauraslammi
Kauraslammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Ylöjärven kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen rannat kasvavat matalaa pensaikkoa. Se sijaitsee Ylöjärven keskustaajaman pohjoisosassa ja sen kummaltakin puolelta kulkevat yhdystiet 2773 ja 2774 kohti pohjoista. Sen koillispuolella sijaitsee Kauraslammen koulu.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vahantajoen valuma-alueeseen (35.314) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 131,9 metriä mpy. Lammella ei ole laskuojaa, mutta pinnanmuotojen perusteella se kuuluu Veittijärven valuma-alueeseen.
Pengonjärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,8 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,8 metriä mpy.
Salmijärvi (Ylöjärvi, Penko)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129 metriä mpy.
Koverinjärvi
Koverinjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Pengon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129 metriä mpy.
Antti Karjalainen
Seuraura
Karjalainen on Sotkamon Kiekon kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Tampereen Ilveksen C-nuoriin kaudeksi 2010–2011. Seuraavan kauden 2011–2012 päätteeksi Karjalainen torjui seuran B2-nuoret SM-hopeaan. Hän pelasi suurimman osan runkosarjastaan Ilveksen B-nuorissa, mutta Karjalainen pelasi myös 12 ottelua A-nuorissa. Kaudella 2012–2013 hän nousi 17-vuotiaana Ilveksen A-nuorten pääasialliseksi vastuunkantajaksi ja Karjalainen pelasi 31 runkosarjaottelua. Hän myös puki 12 SM-liigaotteluun, mutta ei saanut kuitenkaan peliaikaa.
Simo Saarinen Trophy
Simo Saarinen Trophy on Suomen Jääkiekkoliiton vuosittain rullakiekon SM-liigan runkosarjan parhaalle puolustajalle myöntämä tunnustuspalkinto. Simo Saarinen pelasi ensimmäisen Suomen mestaruuden voittaneessa Team Rocesissa SM-turnauksessa 1996.
Antti Karjalainen
Seuraura
Kaudeksi 2013–2014 Karjalainen siirtyi itävaltalaisen EC Salzburgin kakkosjoukkueeseen pelaamaan Venäjän nuorten sarja MHL:ää. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi Suomeen ja siirtyi Rauman Lukon A-nuoriin. Karjalainen puki kauden aikana seuran SM-liigajoukkueen paidan neljään runkosarja- ja yhteen Mestarien liigan otteluun. Koska Lukko oli nimennyt hänet ns. nuorten pelaajien listalle, siirtyi Karjalainen Lukon A-nuorten kauden päätyttyä siirtotakarajan jälkeen helmikuussa 2015 loppukaudeksi lainalle seuran yhteistyöjoukkueen, Mestiksen nousijajoukkue KeuPa HT:n maalinsuulle. Hän teki Mestis-debyyttinsä 27. helmikuuta 2015 kärkijoukkue Mikkelin Jukureita vastaan, jolloin Karjalainen pelasi heti nollapelin ja torjui KeuPan 2–0-voittoon. Hän torjui ottelussa 41 kertaa.
Lukko lainasi Karjalaisen kaudeksi 2015–2016 alustavasti koko kauden kestävällä sopimuksella KeuPaan. Hän nousi joukkueen pääasialliseksi vastuunkantajaksi ja torjui 28 runkosarja- ja 11 playoff-ottelussa neljä nollapeliä. Karjalainen torjui KeuPan seurahistorian korkeimmalle sijalle, Mestiksen neljänneksi, kun joukkue lopulta hävisi pronssiottelun Jokipojille lukemin 4–3. Hänet palkittiin Mestiksen maaliskuun 2016 kuukauden pelaajana. Karjalainen puki Lukon SM-liigajoukkueen paidan kauden aikana kuuteen runkosarja- ja yhteen CHL-otteluun. Saman vuoden helmikuussa joukkue käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Karjalaisen kanssa.
Karjalainen lähti kauteen 2016–2017 Lukon SM-liigajoukkueen toisena maalivahtina Kaapo Kähkösen aisaparina. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigassa 26. elokuuta 2016 sveitsiläistä ZSC Lionsia vastaan. Lukko hävisi ottelun lukemin 2–3. Karjalainen torjui ottelussa 31 kertaa. SM-liigadebyyttinsä hän teki runkosarjan avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 Helsingin IFK:ta vastaan. Karjalainen torjui ottelussa 27 kertaa ja päästi varsinaisella peliajalla neljä maalia. Ottelu eteni aina voittomaalikilpailuun, jossa Karjalainen päästi lopulta Juuso Puustisen laukauksen taakseen ja Lukko hävisi ottelun lukemin 4–5. Hän pelasi kuudessa runkosarja- ja neljässä CHL-ottelussa, kunnes lokakuussa 2016 Lukko vuokrasi Karjalaisen loppukaudeksi Hämeenlinnan Pallokerhoon, kun joukkue hankki muutamaa päivää aiemmin maalivahtiosastolleen kokeneen Jakub Štěpánekin. HPK puolestaan tarvitsi liigatason aisaparin Emil Larmille. Karjalainen torjui joukkueessa liigauransa ensimmäisen nollapelin 22. marraskuuta 2016 Tampereen Ilvestä vastaan. Hän torjui HPK:n 2–0-voittoon päättyneessä ottelussa 22 kertaa. Marko Palo valitsi Karjalaisen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Hän jäi lopulta selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Larmille. Karjalainen pelasi kauden aikana SM-liigassa yhteensä 23 runkosarjaottelua torjuen kaksi nollapeliä.
Kaudeksi 2017–2018 Karjalainen teki HPK:n kanssa uuden, kolmivuotisen sopimuksen. Hän pelasi Emil Larmin aisaparina 17 runkosarjaottelua ja yhden Spengler Cupin ottelun, kunnes tammikuussa 2018 seura vuokrasi Karjalaisen loppukaudeksi Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan Löwen Frankfurtiin. HPK:n maalivahtivalmentaja Juha Lehtolan mukaan seura halusi antaa hänelle mahdollisuuden pelata loppukauden joukkueensa selkeänä ykkösmaalivahtina. Karjalainen jatkoi kaudella 2018–2019 Emil Larmin aisaparina HPK:ssa. Hänen vastuunsa lisääntyi kevätkaudella, kun Larmi oli pitkään sivussa. Karjalainen pelasi kauden aikana kaikkiaan 25 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin. Hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa pudotuspeleissä. Karjalainen voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa.
Karjalainen siirtyi kaudeksi 2020–2021 vuoden mittaisella sopimuksella hänen juniorivuosiltaan tutun Kajaanin Hokin Mestis-joukkueeseen. Karjalaisella oli kauden päättyeessä sarjan paras torjuntaprosentti (92,4%). Hänen sopimukseensa sisältyi optio ulkomaille siirtymisestä, jonka Karjalainen käytti tammikuussa 2021 Mestiksen ollessa keskeytettynä. Hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Slovakian Extraligan HK Dukla Trenčíniin. Karjalainen hankittiin joukkueeseen korvaamaan AHL:ään sopimuksen tehnyt Connor LaCouvee. Hän toimi loppukaudella pääasiassa kakkosmaalivahtina Michal Valentille. Karjalainen pelasi 15 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua.
Kaudeksi 2021–2022 Karjalainen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettan-joukkue Bodens HF:ään. Hänen alkukautensa osoittautui kuitenkin tilastojen valossa pettymykseksi, kun 11 ottelussa Karjalaisen torjuntaprosentiksi jäi 86,4% ja päästyettyjen maalien keskiarvoksi 3.53. Karjalaisen sopimus purettiin helmikuussa 2022. Muutamaa päivää myöhemmin hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Kalmar HC:hen.
Karjalainen siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Alps Hockey Leaguen slovenialaisjoukkue HDD Jeseniceen.
Maajoukkueura
Karjalainen on pukenut muutamiin poikien maaotteluihin Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa.
ʿAbdullah ibn ʿAbdul-Muṭṭalib
Historiallisuus ja nimikysymys
Varhaisin lähde, joka kertoo Abdallahista on Ibn Ishaqin 700-luvun puolivälissä kirjoittama ja nykyään kadonnut kirja. Sen tekstejä on rekonstruoitu 800-luvulla ja 900-luvulla kirjoitettujen teosten avulla, jotka referoivat Ibn Ishaqia. Abdallahin kerrotaan kuolleen vuonna 578, mutta hänestä kirjoitetaan ensimmäisen kerran vasta vuoden 750 jälkeen. Historiakriittinen tutkimus pitää islamilaisen perimätiedon varhaista henkilögalleriaa kansanperinteen luomina kuvitteellisina hahmoina.
Volker Popp esittää otaksuman, että Muhammedin isän, Abdallahin, nimi olisi syntynyt kunnianimestä Abd Allah (suom. "Jumalan palvelija"). Se esiintyi sanan "Muhammed" jälkeen muun muassa Kalliomoskeijan friisitekstissä: muhammad(un) abd(u) llah(i) wa-rasuluh(u), joka tarkoittaa "Ylistetty on Jumalan palvelija ja hänen lähettiläänsä". Ylistetty eli muhammad ei tekstissä tarkoittaisi profeetta Muhammedia vaan Jeesusta, ja Jumalan  palvelija (Abd Allah) olisi Jeesukselle annettu kunnianimi.
Vanhassa testamentissa ”Jumalan palvelija” on Aabrahamin, Iisakin ja Jaakobin kunnianimi (5. Moos 9:27). Arabien valtakunnassa sen ensimmäistä tunnettua hallitsijaa Muawijaa kutsutaan Gadaran kylpylän piirtokirjoituksessa vuodelta 662 myös sanoilla Abd Allah. Nimi olisi nyt annettu myös Jeesukselle. Kunnianimi antoi arabimonoteismille sen kaipaaman johtoaiheen, joka erotti sen muista kristillisistä suunnista. Idea Jeesuksesta Jumalan palvelijana ei tosin ollut uusi asia vaan tuli 300-luvulla eläneeltä Aleksandrian piispa Areiokselta. Popp otaksuu, että kun Jeesuksen kunnianimi muhammad alettiin 700-luvulla ymmärtää Muhammed -nimiseksi arabiprofeetaksi, nimen jäljessä tuleva kunnianimi Abd Allah olisi alettu vastaavasti käsittää Muhammedin isännimeksi, jollainen arabian kielessä normaalisti seurasi henkilönnimeä.
Perhetausta
Tarinoiden mukaan Abdallah syntyi Quraiš-heimoon Mekassa. Hänen isänsä oli quraish-klaanin huomattava sheikki ‘Abd al-Muṭṭalib, jolla oli kymmenen poikaa ja kuusi tytärtä. Abdallahin äiti oli Fatima bint Amr. Abdallahin veljien ja siten profeetta Muhammedin setien joukossa oli Abu Talib, jonka pojasta Ali ibn Abi Talibista tuli neljäs kalifi ja shiialaisen imaamiketjun perustaja. Toinen merkittävä veli (todellisuudessa velipuoli) oli al-Abbas, jota myöhemmin abbasidikalifit pitivät kantaisänään.
Vähällä tulla uhratuksi
Ibn Ishaq ja Ibn Hisham kertovat Muhammedin isoisästä Abd al-Muttalibista samanlaisen tarinan kuin ensimmäinen Mooseksen kirja kertoo Abrahamista, eli kertomuksen siitä, miten tämä oli vähällä uhrata poikansa Iisakin Jerusalemissa ennen kuin Jumalan väliintulo esti asian.
Quraišlaiset olivat ahdistelleet Abd al-Muttalibia zamzam-kaivon löytämisen jälkeen ja vaativat osuutta kaivoon. Asian ratkettua Abd al-Muttalibin eduksi hän alkoi toivoa suojakseen paljon poikia. Hän vannoi, että uhraisi yhden pojista Jumalalle, jos saisi heitä kymmenen. Näin kävi ja Abd al-Muttalib arpoi uhrattavaksi tarkoitetun pojan. Arpanuoli osui Muhammedin tulevaan isään Abdallahiin, joka oli isänsä lempilapsi. Abd al-Muttalib otti Kaaban temppelissä Isafin ja Na'ilan patsaiden edessä ison veitsen käteensä, mutta kauhistuneet quraishilaiset pysäyttivät hänet. He taivuttivat Abd al-Muttalibin pyytämään neuvoa Khaibarissa asuvalta naistietäjältä, jolla oli seuraajahenki.
Avioliitto
Kun uhritoimitus peruuntui Abd al-Muttalib lähti paikalta taluttaen poikaansa kädestä mennäkseen naittamaan häntä. Hän kulki - niin kerrotaan - erään naisen ohi, joka istui Kaaban temppelin luona. Nainen kysy minne Abdallah oli matkalla ja lupasi yhtä paljon kameleja kuin tämän edestä teurastettiin, jos Abdallah tulisi makaamaan hänen kanssaan. Abdallah vastasi olevansa isänsä kanssa eikä voinut jättää tätä.
Abd al-Muttalib meni klaaninjohtaja Wahb ibn Abd Manafin luo, jonka tyttärelle Aminalle Abdallah naitettiin. Väitetään, että Abdallah makasi Aminan kanssa heti naimakaupan jälkeen ja Amina alkoi odottaa Jumalan lähettilästä. Sitten Abdallah meni naisen luo, joka oli tarjoutunut hänelle. Nainen ei kuitenkaan enää ollut kiinnostunut. Hän sanoi, että valo, joka oli ollut Abdallahin kanssa oli nyt jättänyt hänet. Nainen oli kuullut kristinuskoon kääntyneeltä veljeltään, että tähän kanakuntaan oli syntyvä profeetta.
Toisen tarinan mukaan Abdallahilla olisi ollut toinenkin vaimo, joka olisi kutsunut miestään. Vaimon kiinnostuksen oli herättänyt miehen silmien välissä hehkunut valotäplä, joka oli merkki syntyvästä profeetasta. Abdallah kuitenkin kulki naisen ohitse Aminan luo. Valo siirtyi hedelmöityksen jälkeen Muhammedin äidin Aminan kohtuun.
Kuolema
Ibn Ishaq toteaa, että Abdullah kuoli, kun Amina oli vielä raskaana.
Abdullahin uskonto
Abdullahin poika Muhammed oli profeetta, joka Mekassa alkoi julistaa islamia ympäristössä, joka Ibn Ishaqin selostuksen mukaan oli monijumalainen. Uskonnon perustajan suhde hänen omaan isäänsä voi uskonnoissa muodostua ongelmaksi, koska perustajan pyhyyttä loukkaa se, jos hänen sukujuurensa johtavat johonkin toiseen uskontoon. Juutalaisuuden kantaisänä Raamatussa on Abraham, ja Mooseksen kirjoissa isäongelma ratkaistaan vaikenemalla Abrahamin suhteestaan isäänsä. Sen sijaan rabbiininen kirjallisuus ja Koraani kuvaavat Abrahamin ja tämän isän Terahin suhdetta jopa väkivaltaisena. Koraanissa Terah lausuu: "Oletko luopunut minun jumalistani, oi Aabraham? Totisesti, ellet muuta mieltäsi, niin minä olen kivittävä sinut kuoliaaksi. Poistu luotani pitkäksi aikaa."
Islamilainen perimätieto on joutunut pohtimaan kysymystä, mihin Muhammedin isä ja isoisä uskoivat, koska he eivät olleet muslimeja. Ibn Ishaq kertoo, että kun Muhammed syntyi, hänen isoisänsä Abd al-Muttalib vei hänet Kaaban temppeliin kiittääkseen Jumalaa. Kyseinen jumala oli Mekassa palvottu Hubal. Islamilaisen perimätiedon mukaan Mekassa oli Hubalin patsas, jonka Muhammed sitten kaatoi Mekan valtauksen yhteydessä. Voidaan myös kysyä, minkä jumalan palveluun Muhammedin isän nimi "Jumalan palvelija" oikein viittasi.
Myöhemmin Hubal on uudelleen voitu häivyttää taustalle. Lainoppinut mufti Muhammad Khan Qadri on kirjoittanut lyhyen kirjasen The Parents of the Prophet were Muslims (2014) todistaakseen, että myös Muhammedin isä ja äiti olivat todellisuudessa muslimeja. Qadri kirjoittaa, että väitettä siitä, että profeetan vanhemmat olisivat olleet epäuskossa, on käytetty islamin halventamiseen. Tällainen näkemys on myös omiaan heikentämään uskoa (iman). Qadri toteaa, että uskonoppineet ovat yksimielisesti kumonneet käsityksen, että Muhammedin vanhemmat olisivat olleet vääräuskoisia (kafir). Tällöin jäljelle jäisi kolme teoriaa: 1) vanhemmat olivat Abrahamin uskossa; 2) vanhemmat olivat välitilassa (Ahl al-Fatra), mikä tarkoittaa tietämättömyyttä oikeasta uskosta, tai 3) vanhemmat kuolivat tässä tilassa, mutta Profeetta herätti heidät henkiin ja siunasi heitä islamilla. Kaikissa kolmessa tapauksessa se tarkoitti, että vanhemmat pääsivät Paratiisiin.
Almond Joy
Almond Joy on Hershey'sin valmistama suklaapatukka. Patukassa on kookospähkinäsydän sekä kaksi mantelia, jotka on kuorrutettu maitosuklaalla. Käärepaperiltaan Almond Joy on sininen. Almond Joy on Moundsin sisartuote.
Bounty muistuttaa Almond Joyta muotoilunsa puolesta mutta ei sisällä manteleita.
Historia
thumb|right|250px|Almond Joy halkaistuna. Almond Joy -patukan loi Mounds-patukan kehittäjä Peter Paul Candy Manufacturing Co. Patukka esiteltiin vuonna 1946. Vuonna 1978 Peter Paul sulautui Cadburyn kanssa. Hershey's osti Yhdysvaltain markkinointiosuudet yhdistetyltä yhtiöltä vuonna 1988. Vaikka Peter Paulia ja yhtiötä ei ole enää olemassa, nimi esiintyy siitä huolimatta yhä patukoiden käärepapereissa osana patukan brändinimeä.
1970-luvun aikana Peter Paulin yhtiö käytti sävelmää "Sometimes you feel like a nut / Sometimes you don't / Almond Joy's got nuts / Mounds don't" mainostaakseen sekä Almond Joyta että Moundsia. Sävelmän sanoituksissa olleen lauseen "feel like a nut" (engl. nut = pähkinä, myös sekopää, hullu) kohdalla mainoksessa esiintyi sekopää, joka teki aina kaikenlaista erikoista ja hauskaa, kuten ratsasti hevosella takaperin.
Hershey's ryhtyi 2000-luvulla valmistamaan eri tuoteversioita Almond Joysta, mukaan lukien vuonna 2004 valmistetut Piña Colada ja Double Chocolate Almond Joyt, joita myytiin vain rajoitettu erä, vuonna 2005 valmistetut White Chocolate Key Lime ja Milk Chocolate Passion Fruit Almond Joyt sekä vuonna 2006 valmistetun Toasted Coconut Almond Joyn.
Almond Joy julkisuudessa
Almond Joyta mainostettiin yhdysvaltalaisen ajoneuvokorien valmistajan Budd Companyn M3-junissa Philadelphiassa. Suklaapatukan mainoslause ”Sometimes you feel like a nut, sometimes you don’t” esiintyi Michael Hendersonin funk- ja tanssimusiikkikappaleessa ”Wide Receiver”. Almond Joy oli yhdysvaltalaisessa komedia-draamasarjassa Weeds Nancyn viimeisimmän aviomiehen Judahin suosikkimakeinen. Suklaapatukkaa mainostavaa laulua käytettiinkin sarjan toisen tuotantokauden yhdeksännessä jaksossa.
Almond Joy -patukkapaketin voi nähdä Don Ricklesin takana varastopöydällä elokuvassa Kellyn sankarit Ricklesin puhuessa Clint Eastwoodin kanssa. Yhdysvaltalaismuusikko Princen kappaleessa ”Get Off” esiintyy lause ”strip your dress down like I was strippin’ a Peter Paul’s Almond Joy”. Yksi yhdysvaltalaisyhtye The Allman Brothers Bandin jäsenistä käytti nimenään Almond Joyn muotoiltua versiota Allman Joys. Yhdysvaltalaisen komediasarjan Puisto-osaston toisen tuotantokauden seitsemännessä jaksossa manteleille allerginen Ron Swanson kysyy Annilta, onko tämän juhlissa tarjolla muita patukoita kuin Almond Joyta.
Yhdysvaltalaislaulaja Tom Waitsin albumin Mule Variations kappaleessa ”Chocolate Jesus” mainitaan Almond Joy. Televisiosarja Simpsoneiden jaksossa ”Lisa ihmemaassa” Lisa Simpson ostaa ensimmäiselle seurustelukumppanilleen Almond Joyn Kwik-E-Martista Julietin kanssa.
Unescon maailmanperintökohteet Unkarissa
Unesco on nimennyt Unkarista kahdeksan kohdetta maailmanperintöluetteloon. Maailmanperintökohteet ovat merkittäviä kulttuuri- tai luontokohteita, joiden uskotaan olevan erityisen merkittäviä ihmiskunnalle. Periaate on kirjattu vuonna 1972 allekirjoitettuun Unescon yleissopimukseen kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämisestä.
Unkarin ensimmäiset maailmanperintökohteet olivat Budapestin Tonavan rannat ja Budan linna sekä Hollókő, jotka liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1987. Kaksi Unkarin maailmanperintökohteista on jaettu toisten valtioiden kanssa. Fertön/Neusiedlerseen kulttuurimaisema sijaitsee osittain Itävallan alueella. Aggtelekin ja Slovakian karstialueiden luolat sijaitsevat osittain Slovakian alueella.
Enfant du ghetto
Enfant du ghetto on LIM:nin ensimmäinen sooloalbumi, jonka hän julkaisi oman levy-yhtiönsä Tous Illicites Productionin kautta 21. maaliskuuta 2005. Levyllä vieraili muita rap-artisteja kuten Supa Lexx, Cens Nino, Big Boss ja Cici.
Casimir Delavigne
Casimir Delavigne (1793–1843) oli ranskalainen runoilija. Hän voitti verrattain nuorena (1818) kansan sydämet hehkuvilla isänmaallisilla runoillaan Messéniennes. Hän sai sen jälkeen valtiokansliassa kirjastonhoitajan paikan, mutta menetti sen 1822, kun hän uusissa Messéniennes-runoissa oli kirjoittanut kreikkalaisten vapaudentaistelusta. Sen sijaan Orléansin herttua antoi hänelle kirjastonhoitajan paikan Palais Royalissa, missä toimessa Delavigne oli loppuikänsä.
Delavigne astui näyttämölle kappaleella Les vêpres siciliennes (1819), joka saavutti suuren menestyksen. Sitä seurasivat huvinäytelmä Les comédiens (1820), murhenäytelmä Le paria (1821), jossa on kauniita kuoroja, sekä huvinäytelmät L’école des vieillards (1823) ja La princesse Aurélie (1828). L’école des vieillards on hänen paras huvinäytelmänsä ja tuotti hänelle paikan Ranskan akatemiassa. Käytyään Italiassa hoitamassa terveyttään hän julkaisi seitsemän uutta Messéniennes-runoa ja murhenäytelmän Marino Faliero (1829). Näytelmä ennakoi muutosta hänen runollisessa näkemyksessään. Delavigne oli ennen noudattanut klassillisen draaman lakeja, mutta liittyi nyt romantikkojen leiriin, ja hänen tarkoituksenaan oli yhdistää nämä suunnat.
Heinäkuun vallankumous innosti hänet kirjoittamaan useita runoja, joista muutamat, kuten ”La parisienne” ja ”Le chien du Louvre”, ovat tulleet kansanomaisiksi. Ensiesityksen vuonna 1832 saanut Delavignen näytelmä Louis XI oli pitkään Théâtre Français’n ohjelmistossa. Delavignen näytelmät ovat yleensä teknisesti taitavia, mutta niissä on keinotekoisuutta. Lyriikka on hänen vahvin puolensa, ja hän on Pierre-Jean de Béranger’n rinnalla aikansa runouden liberaalin suunnan pääedustaja. Delavignen kootut teokset ilmestyivät 1845, 1851 ja 1885.
Mariem Alaoui Selsouli
Mariem Alaoui Selsouli (, s. 8. heinäkuuta 1984 Marrakech) on marokkolainen keskipitkän matkan juoksija, joka on erikoistunut 1 500 ja 3 000 metrille. Hän on juossut myös 5 000 metriä ja osallistunut kuudesti maastojuoksun MM-kilpailuihin (2002–2007). Hän on jäänyt kahdesti kiinni dopingin käytöstä.
Alaoui Selsouli oli 3 000 metrin viides Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2001 ajalla 9.26,27. Kingstonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002 hän voitti 3 000 metrin hopeaa ajalla 9.16,28 ja sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi ajalla 4.16,08. Vuonna 2006 hän oli Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa 3 000 metrin kuudes ajalla 8.55,97 ja Bambousin Afrikan-mestaruuskilpailuissa 5 000 metrin viides ajalla 15.58,50. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 1 500 metrillä neljänneksi ajalla 4.01,52. Vuonna 2008 hän voitti 3 000 metrin pronssia Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa ajalla 8.41,66, mutta karsiutui 5 000 metrin alkuerissä Pekingin olympialaisissa.
Alaoui Selsouli oli kilpailukiellossa 22.8.2009–21.8.2011 jäätyään kiinni EPO:n käytöstä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti 1 500 metrin hopeaa ajalla 4.07,78. 6. heinäkuuta 2012 Pariisin Timanttiliigan kilpailussa hän voitti 1 500 metrin juoksun ajalla 3.56,15. Aika olisi ollut kauden kärkitulos ja Marokon ennätys, mutta hänen kisan jälkeen antamassaan dopingnäytteessä todettiin nesteenpoistoainetta. Hän sai kahdeksan vuoden kilpailukiellon ajalle 25.7.2012–24.7.2020.
Alaoui Selsouli on juossut ulkoradoilla 1 500 metriä aikaan 4.00,77 Brysselissä 16. syyskuuta 2011 ja 3 000 metriä aikaan 8.29,52 Monacossa 25. heinäkuuta 2007. Sisäradoilla hän on juossut 1 500 metriä aikaan 4.03,67 (Marokon ennätys) Liévinissä 14. helmikuuta 2012 ja 3 000 metriä aikaan 8.35,86 (Marokon ennätys) Valenciassa 9. helmikuuta 2008. 800 metrillä hänen ennätyksensä on 2.01,55 (juostu Milanossa 18. syyskuuta 2011) ja 5 000 metrillä 14.36,52 (juostu Roomassa 13. heinäkuuta 2007).
Kalliojärvi (Ylöjärvi, Penko)
Kalliojärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Pengon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Rakel Wihuri
Rakel Justiina Wihuri (o.s. Hellberg, vuosina 1938–1945 Aarnio; 10. kesäkuuta 1905 Porvoo – 15. marraskuuta 1987 Helsinki) oli merkittävä suomalainen kulttuurin tukija.
Rakel Wihuri toimi Wihuri-yhtymän hallituksen puheenjohtajana ja yhtymään liitettyjen yritysten johtoelimissä. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi 1963 ja Helsingin kauppakorkeakoulun kunniatohtorin arvo 1976. Vuoden naiseksi hänet valittiin 1967.
Elämäkerta
Rakel Hellberg syntyi vuonna 1905 Porvoossa. Hänen vanhempansa olivat mekaanikko Edward Hellberg ja Emma Lahtinen. Kauppaneuvokset Raul Hellberg ja Rudolf Hellberg olivat hänen veljiään. Rakel Hellbergin ura alkoi hänen veljensä Raulin omistamassa urheilukaupassa. Hellberg toimi tehtävässä toistakymmentä vuotta ja oppi omien sanojensa mukaan kaupantekoa ja työn merkitystä.
Rakel Hellbert avioitui vuonna 1938 turkulaisen tukkukauppiaan Hjalmar Aarnion kanssa. Rakel ja Hjalmar Aarnio saivat liittonsa aikan kaksi lasta, Antin ja Riston. Rakelin ura yritysjohtajana alkoin avioliiton jälkeen, sillä hänestä tuli miehensä siirtomaatavaroiden ja maataloustuotteiden tukkukauppaa tekevän yrityksen johtokunnan jäsen. Rakel Aarniosta yrityksen ja Jullaksen kartanon johtaja ja onnistui tehtävässä jatkamaan yrityksen toimintaa jatkosodastakin huolimatta.
Aarnio tapasi jatkosodan jälkeen toisen lesken, laivanvarustaja Antti Wihurin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1945. Rakelista tuli samalla Antti Wihurin kahden sotaorpoina adotpoiman lapsen äitipuoli.
Rakel Wihuri toimi toisen liittonsa jälkeen sekä ensimmäisen että uuden miehensä perustamissa liiketoimissa. Wihuri-yhtymän johtokunnan puheenjohtaja hän oli 1962–1978, Suomen Tankkilaivan johtokunnan puheenjohtaja 1963–1978 ja Merihuollon hallituksen puheenjohtaja 1964–1972. Yritysmaailman monipuolisen tuntemisen ansiosta Wihuri sai paikkoja myös monista oman yhtymän ulkopuolisista yrityksistä. Hän oli muun muassa Tukon, Stockmannin, Kansallis-Osake-Pankin ja Uuden Suomen hallintoelimen jäsen.
Wihuri oli yritystoiminnan ohella merkittävä suomalaisen kulttuurin tukija. Hän toimi yli 40 vuotta Jenny ja Antti Wihurin rahaston ja Wihurin kansainvälisen rahaston varapuheenjohtajana. Wihurin rahaston taidehankintoja tehtiin vuoden 1956 jälkeen erityisesti Rakel Wihurin aloitteesta. Kokoelma lahjoitettiin Antti Wihurin satavuotispäivänä 1983 Rovaniemen taidemuseolle. Rakel Wihuri ohjasi rahaston apurahoja tieteen ja taiteen lisäksi muun muassa maanpuolustustyöhön, nuorisotyöhön ja merimieslähetykseen. Wihuri oli kiinnostunut maanpuolustuksesta ja kuului Laivastoliiton ja Suomen sotaveteraaniliiton valtuuskuntaan.
Swisscom Nordic Arena Kandersteg
Swisscom Nordic Arena Kandersteg on neljän muovitetun luonnonmäen muodostama mäkihyppystadion Kanderstegissä Sveitsissä.
Historia
Ensimmäinen hyppyrimäki rakennettiin Kanderstegiin vuonna 1920. Vuonna 1978 rakennettiin uuteen Nationales Nordisches Skizentrum Kanderstegiin kolme muovitettua hyppyrimäkeä, jotka olivat kooltaan K90 HS95, K67 ja K24. Rakennustyöt maksoivat 2,4 miljoonaa Sfr. Hyppyrimäet peruskorjattiin kesällä 1990, tuolloin muun muassa normaalimäen alastulorinne muotoiltiin uudelleen sekä rakennettiin uusi K15-hyppyrimäki. Kesästä 1979 kesään 1992 normaalimäessä järjestettiin vuosittain korkeatasoisia kansainvälisiä kilpailuja.
Vuonna 2010 alettiin suunnitella kaikkien hyppyrimäkien peruskorjaamista, rahoitusongelmien myötä rakennustyöt aloitettiin kuitenkin vasta 21. heinäkuuta 2014. Uusittu kolmen muovitetun hyppyrimäen (K95 HS106, K67 HS74 ja K24 HS27) muodostama mäkihyppystadion avattiin 1. elokuuta 2016. Syksyllä 2019 rakennettiin K10 HS15 -hyppyrimäki ja se avattiin virallisesti 4. tammikuuta 2020.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 111,0 metriä on hypännyt Andreas Schuler.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 105,0 metriä on hypännyt Nika Križnar.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 110,0 metriä on hypännyt Pascal Kälin.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 105,5 metriä on hypännyt Léa Lemare.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 76,0 metriä on hypännyt Mario Anderegg.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 72,0 metriä on hypännyt Lisa Hirner.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 75,5 metriä on hypännyt Lean Niederberger.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 70,0 metriä on hypännyt Rea Kindlimann.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 25,0 metriä on hypännyt Lion Hösli.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 25,5 metriä on hypännyt Camilla Comazzi.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 28,0 metriä on hypännyt Björn Fischer.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 24,5 metriä on hypännyt Giulia Belz.
Lentopallo kesäolympialaisissa 2008
thumb|Rantelentopallo stadion. Pekingin 2008 kesäolympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat lentopallon olympiamitaleista 12. kerran. Rantalentopallossa kilpailtiin neljännen kerran. Lentopallossa miesten kultamitalin voitti Yhdysvallat ja naisten Brasilia.
Hiedan saha
Hiedan saha on Orivedellä sijaitseva, vuonna 1885 perustettu sahalaitos.
Saha tuhopoltettiin vuonna 2005 ja itse saharakennus tuhoutui lähes täysin. Vain raamisahat ja sahan tiilistä tehty osa jäivät jäljelle. Varastokatos ja puusepäntalo selvisivät vähäisin vaurioin.
Guido Giannettini
Kun Padovan Ordine Nuovo-jaoston jäsen Giovanni Ventura oli vangittuna Monzan vankilassa vuonna 1972 epäiltynä osallisuudesta Piazza Fontanan terrori-iskuun hän alkoi murtua kuulusteluissa ja mainitsi tällöin muiden muassa Giannettinin nimen. Giannettinin esimies, kenraali Gianadelio Maletti, antoi tällöin hänelle tehtäväksi järjestää Venturan pako vankilasta ja maasta, jotta tämä ei paljastaisi että SID oli pitänyt tiivistä yhteyttä Ordine Nuovoon ennen pommi-iskua. Ventura kuitenkin kieltäytyi ehdotuksesta, ja silloin Giannettini katsoi parhaaksi lähteä itse maasta ennen kuin hänetkin pidätettäisiin. Hän poistui maasta huhtikuussa 1973. Toukokuussa saapuivat poliisit hänen asuntoonsa Roomassa suorittamaan kotietsinnän. Tutkimukset edistyivät ja tammikuussa 1974 Giannettini etsintäkuulutettiin. Ennen pakoaan Giannettini L'Espresso-lehdelle antamassaan haastattelussa kiisti olevansa SID:in agentti. Giannettinin piileskellessä Argentiinassa vuoden 1974 kesällä, puolustusministeri Giulio Andreotti kuitenkin Il Mondo-aikakausilehdelle antamassaan haastattelussa paljasti, että hän todellakin oli SID:in palveluksessa.
Andreottin paljastettua Giannettinin SID-yhteyden, tämä palasi Italiaan suunnitelmanaan suunsa kiinni pitäminen, mikä osoittautuikin menestyksekkääksi taktiikaksi. Koska hän oli joutunut julkisuuden valokeilaan, Giannettinin ura agenttina oli tietysti lopussa, vaikka hänet vapautettiin kaikista syytteistä, lopullisesti vuonna 1982. Työttömäksi häntä ei kuitenkaan jätetty. Fasistinen kustantaja Giuseppe Ciarrapico otti hänet palvelukseensa.
Giannettini vietti elämänsä viimeiset vuodet köyhyydessä, sokeana ja täysin unohdettuna. Hänen journalisminsa rajoittui loppuaikana ruokareseptien kirjoittamiseen paikallislehdessä. Giannettini kuoli 12. toukokuuta 2003. Hänen hautajaisissaan oli läsnä neljä henkeä.
Ronald Maitland
Ronald Monteith Maitland (6. tammikuuta 1887 Grimsby, Ontario – 15. huhtikuuta 1937 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen purjehtija. Hän osallistui vuoden 1932 kesäolympialaisiin Los Angelesissa. Hän oli siellä mukana saamassa hopeaa kahdeksan metrin luokassa Santa Marialla.
Runkosarjan paras maalivahti -palkinto (rullakiekko)
Runkosarjan paras maalivahti -palkinto on Suomen Jääkiekkoliiton vuosittain rullakiekon SM-liigan runkosarjan parhaalle maalivahdille myöntämä tunnustuspalkinto.
Kaitalanjärvi
Kaitalanjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Pengon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,6 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,1 metriä mpy.
Rooman lentoasemaiskut
Rooman lentoasemaiskut olivat 17. joulukuuta 1973 tapahtunut terrori-isku, jossa viisi arabiterroristia hyökkäsi lähdössä ollutta Pan Amin lentokonetta vastaan Rooman Leonardo da Vincin kansainvälisella lentoasemalla. Terroristit ampuivat konetuliaseilla kohti konetta ja matkustajia ja sytyttivät sen lopulta tuleen.
Hyökkäys Pan Amin lentokoneeseen
Terroristit heittivät 17. joulukuuta 1973 noin puolenpäivän aikaan palopommeja matkustajia ja konetta kohti. Koneen takaosaan tuli suuri reikä. Räjähdysten paineen ja sisälle koneeseen tulvineen paksun mustan savun seurauksena lentokoneessa syntyi kaaos. 32 ihmistä sai surmansa ja 20 loukkaantui. 18 ihmistä sai palovammoja. Neljä miehistön jäsentä onnistui evakuoimaan matkustajia ulos koneesta poistumisteiden kautta.
Panttivangit ja Lufthansan lentokoneen kaappaus
Pan Amin lentokoneen tuhoamisen jälkeen terroristit ottivat ryhmän italialaisia tullimiehiä panttivangiksi ja kaappasivat Lufthansan Boeing 737-lentokoneen, joka oli juuri lähdössä Müncheniin. Terroristit ampuivat vastarintaa tehneen italialaisen tullimiehen. 12 ihmistä jäi panttivangeiksi. Kaapparit uhkasivat ampua panttivankinsa elleivät he saisi poistua vapaasti Roomasta.
Kone sai luvan lähteä Roomasta ja lensi Ateenaan kansainväliselle lentoasemalle. Ateenassa kaappaajat vaativat kahta arabiterroristia vapautettaviksi Kreikan vankiloista. Useiden tuntien neuvottelujen jälkeen kreikkalaiset suostuivat terroristien vaatimuksiin. Neuvotteluiden aikana terroristit ilmoittivat ampuvansa matkustajan puolen tunnin välein, ellei heidän vaatimuksiinsa suostuttaisi. Koneesta kuului laukaus. Panttivankina kenttävirkailija Domenico Ippoliton sai surmansa ja yksi italialainen poliisi haavoittui. Viranomaiset peruivat lupauksensa.
Terroristit uhkasivat seuraavaksi nousta ilmaan ja syöksyä koneella Ateenan keskustaan. Syyrian, Egyptin, Libyan ja Irakin suurlähettiläät vaativat terroristeja antautumaan. Kaapattu kone lähti uudestaan liikkeelle. Ennen kuin kone rullasi kiitotielle, yksi poliisi päästettiin vapaaksi. Nainen, pikkulapsi ja italialaisen surmatun tullimiehen ruumis kannettiin ulos koneesta.
Kaappauksen päätös
Boeing 737 teki välilaskun Syyrian pääkaupunkiin Damaskokseen ja jatkoi kohti Bagdadia. Iltapäivällä kone laskeutui Kuwaitin erämaahan. Muutaman tunnin neuvotteluiden jälkeen tuli ilmoitus, että kaapparit antautuivat. Miehistöön kuuluvat neljää henkilöä, kuusi italialaista poliisia ja koneen etiopialainen lentäjä poistuivat koneesta vahingoittumattomina.
Kuwaitin viranomaiset pidättivät kaappaajat. Heidät vietiin poliisikuulusteluun ja luovutettiin myöhemmin Palestiinan vapautusjärjestölle, joka oli tuominnut iskut jyrkästi.
Valko-Venäjän naisten koripallomaajoukkue
Valko-Venäjän naisten koripallomaajoukkue on joukkue, joka edustaa Valko-Venäjää koripallon naisten kansainvälisissä otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Valko-Venäjän koripalloliitto ja valmentaa Anatoli Buyalski.
Valko-Venäjä esiintyi MM-kilpailuissa ensimmäisen kerran Tšekissä 2010. Se sijoittui neljänneksi hävittyään välierässä Tšekille ja pronssiottelussa Espanjalle. Neljä vuotta myöhemmin se sijoittui MM-kilpailuissa kymmenenneksi. Myös olympialaisiin joukkue on osallistunut kaksi kertaa. Vuoden 2008 olympialaisissa Valko-Venäjä sijoittui kuudenneksi ja vuonna 2016 yhdeksänneksi.
Joukkue
Joukkue Pekingin olympialaisissa 2008:
Greip
Greip on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. Sen löysivät Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijilla 6. maaliskuuta 2006.
Kalliojärvi (Ylöjärvi, Majavesi)
Kalliojärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Heimälammin kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Adrien Decourcelle
Pierre Henri Adrien Decourcelle (1821−1892) oli ranskalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hän aloitti varhain työn teatterissa ja esiintyi komedioissa ja vaudevillessa. Yksin ja yhdessä muiden kanssa hän kirjoitti noin viisikymmentä näytelmää, muun muassa La joie de la maison (yhdessä Auguste Anicet-Bourgeois'n kanssa, 1855 ) ja Je dîne chez ma mère (Lambert-Thiboustin kanssa, 1857 ). Hänen poikansa oli kirjailija ja käsikirjoittaja Pierre Decourcelle (1856−1926).
Kalliojärvi (Ylöjärvi, Majavesi)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,8 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,2 metriä mpy.
Juan Carlos Garrido
Juan Carlos Garrido Fernández (s. 29. maaliskuuta 1969 El Puig, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja.
Ura
Garrido on valmentanut uransa aikana El Puigin ja Ondan lisäksi Villarrealin reservi- sekä edustusjoukkuetta. Hän teki historiaa nostamalla seuran reservijoukkueen ensimmäistä kertaa maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin kaudeksi 2009–2010. Edustusjoukkueen valmennustehtävät Garrido sai vastuulleen 1. helmikuuta 2010 Ernesto Valverden saatua potkut.
Marraskuussa 2012 Garridosta tuli Belgian liigassa pelaavan Club Bruggen päävalmentaja. Seura sijoittui Garridon johdolla Belgian liigan kolmanneksi kaudella 2012/13. Espanjalaisvalmentaja sai potkut seurasta syyskuun puolivälissä 2013, vaikka joukkue oli liigassa toisena. Potkujen syyksi seurajohto ilmoitti tyytymättömyytensä menestykseen Club Bruggen pudottua Eurooppa-liigasta karsintavaiheessa.
Kesäkuussa 2014 Garrido allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen egyptiläisseura Al-Ahlin kanssa. Garridon johdolla Al-Ahli voitti Egyptin supercupin ja CAF Confederation Cupin mestaruuden. Menestyksestä huolimatta hän sai potkut seurasta toukokuussa 2015.
Lokakuussa 2016 Garridosta tuli saudiseura Ettifaqin päävalmentaja, mutta hän sai potkut jo helmikuussa 2017. Kesällä 2017 Garridon ura jatkui marokkolaisen Raja Casablancan päävalmentajana. Garrido luotsasi Raja Casablancan Marokon cupin mestariksi 2017 ja seurahistorian ensimmäistä kertaa CAF Confederation Cupin mestariksi 2018. Hän sai potkut tammikuun lopulla 2019, kun Raja kärsi 0–2 kotitappion Étoile Sportive du Sahelille Arabian Mestarien liigan puolivälierissä.