cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Potentiaali (kielitiede)
Muodostaminen
Potentiaali muodostetaan esimerkiksi seuraavasti: lähtenen = ehkä lähden tai  lienen lähtenyt = olen ehkä lähtenyt. Potentiaalin tunnus on -ne-, mutta sen n-kirjain assimiloituu edeltävän l:n, s:n ja r:n kanssa (päässee, purree, tullee). Toisaalta silloin kun se liitetään t-loppuiseen vartaloon, loppu-t assimiloituu n:n kanssa (tiennee). Kun potentiaalin tunnus liitetään -k-loppuiseen vartaloon, loppu-k korvautuu h:lla (tehnee). Verbeillä, joilla on vokaalivartalon lisäksi konsonanttivartalo, potentiaalin tunnus liittyy kirjakielessä aina suoraan konsonanttivartaloon, joten sellaiset konsonanttivartalon omaavien verbien potentiaalimuodot kuin menenee, tulenee, purenee, juoksenee, tietänee, tekenee katsotaan virheellisiksi. Olla-verbillä on epäsäännöllinen potentiaali, jonka juuri on lie- (Johtaja lienee silloin matkoilla, ei "ollee"). Sen sijaan passiivin potentiaali muodostetaan olla-verbin vartalosta (oltaneen). Olla-verbin aktiivin säännölliset potentiaalimuodot (ollen, ollet jne.) eivät kuulu yleis- ja kirjakieleen, vaikka niitä eräissä murteissa käytetäänkin. Eräissä murteissa muoto lienee on partikkeli, esimerkiksi Matti lienee tulee illalla kotiin, Maija lienee on siellä, missä lienee koittaa huomen. Yleiskielessä lienee esiintyy vain verbinmuotona: Matti tullee illalla kotiin, Maija lienee siellä, missä koittanee huomen. Kaisa Häkkinen on arvellut, että lie-alkuinen potentiaali on aivan eri etymologista alkuperää kuin olla-verbi muuten, että kyseessä on alkujaan kaksi eri verbiä, jotka ovat sekoittuneet toistensa paradigmaan. Potentiaalin tunnus -ne periytyy kantauralin konjunktiivista -ni, joka on semanttisesti lähellä esimerkiksi germaanisten kielten konjunktiivia/subjunktiivia, mutta sitä käytettiin myös suomen kielen potentiaalin tavoin. Aines esiintyy myös mm. nykyunkarissa, jossa se on kehittynyt konditionaalin tunnukseksi.
Potentiaali taipuu vain preesensissä ja perfektissä. Partikkelien ehkä, kai tai varmaan(kin) käyttö sekä apuverbin taitaa käyttö ovat potentiaalin vaihtoehtoja. (Hän lienee hullu. → Hän on kai/ehkä/varmaankin hullu; Hän taitaa olla hullu).
Potentiaalin nykyisen kirjallisen käytön synnystä
Suomen potentiaali perustuu lähinnä itämurteisiin. Länsimurteissa se on harvinaisempi, joillekin länsimurteille jopa aivan täysin vieras. Näin ollen sitä ei kirjakielessä juuri esiintynyt aikana, jolloin suomen kirjakieli perustui melkein ainoastaan länsimurteisiin. Toisaalta itämurteissakaan se ei esiinny läheskään yhtä laajalti kuin nykysuomen kirjakielessä. Vielä vuonna 1880 E. N. Setälä lauseopissaan kirjoitti, että potentiaalia “ei ylimalkaan saa käyttää päälauseissa, vaan ainoastaan sivulauseissa sekä epäilevissä kysymyslauseissa”. Esimerkeiksi potentiaalin aidosta itäsuomalaisesta kansankielisestä käytöstä käyvät Setälän mukaan mm. seuraavat: "Etköhän jo itsekin huomanne, että olet väärässä." "Kun sen tehnet, saat huomenna palkan mieltäsi myöten." Murteiden taistelun aikana, jolloin kirjakieltä muutettiin tasapuolisemmin länsi- ja itämurteita edustavaksi, osa suomen kielen kirjoittajista erehtyi luulemaan potentiaalia jonkinlaiseksi yleiseksi todennäköisyyttä ilmaisevaksi muodoksi, ja sellaiseksi potentiaali kansanmurteiden vastaisesti alkoi vakiintua varsinkin sen vaikutuksesta, että ruotsin torde + ha + supiini (ks. tämän artikkelin seuraava osio) alettiin mekaanisesti kääntää potentiaalilla. Tällaisena yleisenä epävarmuutta mutta todennäköisyyttä viestivänä muotona se sitten alettiin esittää suomen kieliopeissa. Puhutussa suomessa se on silti vieläkin huomattavasti harvinaisempi kuin kirjoitetussa.
Ruotsissa
Ruotsissa ei ole varsinaista potentiaalia, mutta torde + perusmuoto / torde + ha + supiini vastaa suomen kielen potentiaalia. (Esimerkiksi: Jag torde inte vara redo för detta! = En liene valmis tähän!)
Arabian Prince
Arabian Prince, oikealta nimeltään Kim Renard Nazel (s. 17. kesäkuuta 1965 Compton, Kalifornia) on DJ, rap-artisti ja hip hop -tuottaja. Hän oli yksi gangsta rap -yhtye N.W.A:n alkuperäisjäsenistä, mutta erosi kollektiivista hieman ennen sen esikoisalbumin julkaisua ja siirtyi soolouralle.
Varhainen elämä ja musiikkiuran alku
Lezan kasvoi Kalifornian Comptonissa. Hänen isänsä Joseph Nazel oli aktvisti ja kirjailija. Varttuessaan Lezan kävi katolisia kouluja ja harrasti urheilua.
High schoolista valmistuttuaan Lezan teki ensimmäisen kappaleensa, minkä jälkeen hän pian tapasi Dr. Dren. Tämän kautta hän tutustui myös Eazy-E:n kanssa ja tuli osaksi N.W.A-yhtyettä ja Ruthless Recordsia. Lezan kirjoitti ja tuotti yhtyeen ensimmäisen singlen ”Paniz Zone”. N.W.A. and The Posse-levyn julkaisun jälkeen yhtye alkoi työstämään esikoisalbumiaan Straight Outta Compton, mutta Lezan erosi yhtyeestä vain viikkoja ennen albumin julkaisua. Syynä tähän olivat erimielisyydet rojaltien maksamisesta yhtyeen managerin Jerry Hellerin kanssa.
Makoto Tanaka
Jalkapallomaajoukkue
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2004-2006.
Televisão de Moçambique
Televisão de Moçambique (TVM) on Mosambikin kansallinen televisiokanava, joka on maan ainoa koko Mosambikin alueen kattava televisioverkko.
Televisiotoiminta käynnistyi Mosambikissa vasta 1980, kun kokeellinen ensimmäinen televisiokanava käynnistyi. Tästä kanavasta kehittyi informaatioministeriön alaisuudessa myöhemmin TVM. TVM saa budjetistaan noin 60 % valtiolta, mutta kanavan kuluja katetaan myös mainoksilla. Noin kahdella kolmasosalla mosambikilaisista on mahdollisuus katsoa kanavaa.
Fasioskapulohumeraalinen lihasdystrofia
180px|thumb|FSHD:n geenivirhe on 4q35:ssa.
Sairauden ensioireet ilmaantuvat lapsuudessa tai varhaisessa aikuisiässä. Lapaluiden siirrotus (”enkelinsiivet”) on yleensä ensimmäinen oire, ja sen seurauksena olkavarsien nosto olka-hartiatason yläpuolelle vaikeutuu. Lihasheikkoutta yläraajojen rintakehän lihaksissa ei varsinaisesti siis esiinny. Lihasheikkous painottuu lähinnä kasvojen lihaksiin, erityisesti silmäluomiin ja huuliin. Silmien sulkeminen jää usein epätäydelliseksi, ja osa potilaista ei pysty koskaan viheltämään. Mikäli sairaus alkaa lapsuudessa, voi osalle potilaista ilmaantua liitännäisoireina kuulohäiriö ja verkkokalvon rappeutuminen. Yleensä sairaus on hyvänlaatuinen ja hitaasti etenevä eikä vaikuta eliniän pituuteen. Sairauteen ei yleensä liity hengitysvajetta. Sairaus periytyy autosomeissa vallitsevasti. Taudin kliininen kuva on tyypillinen ja johtaa usein oikeaan diagnoosiin. Varmentavia tutkimuksia ja lisätutkimuksia ovat DNA-analyysi, ENMG, seerumin kreatiinikinaasin määritys ja EKG. Fysioterapia on olennainen osa hoitoa ja seurantaa. Lapaluiden asentoa voidaan tarvittaessa korjata kirurgisesti.
Simo Vehviläinen
Simo Vehviläinen (s. 24. huhtikuuta 1983 Helsinki) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka toimii SM-liigassa pelaavan Pelicansin maalivahtivalmentajana ja joukkueenjohtajana.
Ura
Vehviläinen on Helsingin IFK:n kasvatteja ja on pelannut uransa alkupuolella pääkaupunkiseudun joukkueissa. Vehviläisen ensivisiitti SM-liigaan oli kaudella 2004–2005, jolloin hän puki kolmeen HIFK:n otteluun. Samalla kaudella hän oli kuitenkin vakuuttanut paikkansa Mestiksessä pelaavassa HC Salamoissa. Seuraavalla kaudella Vehviläinen oli Salamoiden selkeä ykkösmaalivahti vieden Salamat puolivälieriin, missä he hävisivät Vaasan Sportille ottelusarjan 2–3.
Seuraavaksi kaudeksi Vehviläinen siirtyi kuitenkin Tšekin Extraliigaan HC Vsetíniin. Hänet hankittiin paikkaamaan edellisellä kaudella torjuneen Sasu Hovin jättämää aukkoa. Vsetín kuitenkin rämpi koko kauden ollen pitkän aikaa sarjajumbona, jolloin 31.1.2007 Vehviläinen siirtyi Lahden Pelicansiin paikkaamaan loukkaantunutta Tommi Satosaarta.
Vuonna 2009 Suomi-sarjassa pelaava RoKi ilmoitti tehneensä Vehviläisen kanssa loppukautta kattavan sopimuksen.
Confuciusornis
Suvusta tunnetaan neljä lajia: C. sanctus (tyyppilaji), C. dui, C. chuonzhous ja C. suniae (kaksi jälkimmäistä ovat mahdollisesti sama laji kuin C. sanctus). Changchengornis hengdaoziensis on samaan aikaan ja samalla alueella elänyt lähisukulainen. Changchengorniksilla oli pitkät pyrstösulat ja pehmeä höyhenpeite. Viimeisimmät kladistiset analyysit ovat osoittaneet, että Confuciusornis voi olla läheisempää sukua Microraptorin ja muiden dromaeosaurusten kanssa kuin Archaeopteryxiin kanssa. Joka tapauksessa suku ei periydy Archaeopteryxista.
Confuciusorniksen fossiilit osoittavat, että sillä oli harvinaisen pitkä olkaluu. Olkapään lähellä oli tunnusomainen reikä, jonka tarkoituksena voi olla ollut keventää rakennetta. Hankaluu oli yksinkertaisen tangon mallinen. Rintalasta oli pieni ja yksinkertainen levy, jossa saattoi olla vähäinen kohouma, mutta joka kuitenkin oli sopimaton lentolihasten kiinnittymisalustaksi. Linnun lapaluut olivat kiinnittyneet korppiluihin ja tämä rakenne on voinut toimia lentolihasten kiinnittymiskohtana. Yhdenkään nykyisen linnun rintalastan rakenne ei ole vastaavankaltainen. Olkapäänivel oli poikittain toisin kuin nykyisillä linnuilla, minkä seurauksena Confuciornis ei voinut nostaa siipiään selän yläpuolelle.
Hajottaja
Hajottaja on mikrobi tai sieni, joka käyttää ravinnokseen kuolleita eliöitä. Hajottamisen jälkeen ravinteita vapautuu maaperään tuottajien saataville. Hajottajat kuuluvat kuluttajiin.
Vielä kerran Viljo ja Heppu hei
Vielä kerran Viljo ja Heppu hei on Heikki Kinnusen vuonna 1985 julkaistu albumi. Albumi julkaistiin C-kasettina. Albumin kappaleet "Heppu hei" ja "Eikö olekin mielenkiintoista" julkaistiin myös erillisenä vinyylisinglenä.
Albumi sisältää ÄWPK – Älywapaa palokunta- ja Soitinmenot-viihdesarjassa esitettyjä lauluja. Kappaleissa esiintyvät muun muassa Kinnusen esittämät hahmot Heppu, "Viljoa" kyselevä mies ja "Eikö olekin mielenkiintoista?"-lausahdusta hokeva mies. Kappaleiden välissä on Heikki Kinnusen humoristisia speakeja.
Kappaleet on säveltänyt George Romain alias Aarno Raninen, ja sanoittanut Alan Dorkin alias Pertti Reponen.
Kappaleet
Suluissa tieto missä sketsisarjassa musiikkiesitys on alunperin esitetty.
Toronto Huskies
Toronto Huskies oli torontolainen koripalloseura, joka pelasi kauden 1946–1947 BAA:ssa, josta muodostui myöhemmin NBA. Huskies voitti ainoan kautensa aikana 22 ottelua ja hävisi 38. Seura lakkautettiin yhden kauden jälkeen.
Marokon alle 23-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue
Marokon alle 23-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue on Marokon jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Marokkoa kansainvälisissä jalkapallon Olympialaisissa. Marokko selvisi ensimmäisen kerran Olympialaisiin vuonna 1964. Joukkueen paras saavutus on vuoden 2011 alle 23-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuista, jossa Marokko sijoittui toiseksi hävittyään loppuottelussa Gabonille.
Vesa Honkonen
Vesa Pekka Honkonen (s. 16. lokakuuta 1958 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Hän on suunnitellut myös valaistuksia, valaisimia, sisustuksia ja huonekaluja. Etenkin valaistussuunnitelmistaan tunnettu Honkonen toimi myös Steven Hollin suunnitteleman nykytaiteen museo Kiasman projektiarkkitehtina.
Elämä ja ura
thumb|300px|Nykytaiteen museo Kiasma. Vesa Honkonen valmistui arkkitehdiksi Oulun yliopistosta vuonna 1990. Vuosina 1993–1998 hän työskenteli arkkitehti Steven Hollin toimistossa Kiasman suunnittelun projektiarkkitehtina. Honkonen toimi museon suunnitteluryhmässä New Yorkissa vuoteen 1996 saakka, jolloin hän siirtyi Helsinkiin valvomaan rakennuksen työmaata ja yksityiskohtien suunnittelua. Holl arvostaa paljon Honkosen kanssa tekemäänsä yhteistyötä ja Honkosen asiantuntemusta valaistussuunnittelun saralla. Honkonen jätti Hollin toimiston vuonna 1998 ja perusti samana vuonna omansa Helsinkiin. Vuonna 2003 hän avasi toisen toimiston Tukholmaan.
Honkonen tunnetaan valoon ja sen käyttöön keskittyvänä arkkitehtina ja suunnittelijana. Suomessa hänen valaistussuunnitelmiaan on toteutettu useisiin kaupunkeihin, ja hän on urallaan työskennellyt myös kaupunkisuunnittelun parissa. Arkkitehtuuria sekä valaistus- ja kaupunkisuunnittelua Honkonen pääsi yhdistämään laajasti Raision keskusta-aluetta kehittäessään. Raision suunnitelmat toteutettiin pääosin vuosina 2002–2003, ja Honkosen toimisto laati lisäksi alueesta vuoteen 2025 saakka ulottuvia kehityssuunnitelmia. Honkonen on suunnitellut myös useita julkisten tilojen sisustuksia sekä valaisimia sisä- ja ulkotiloihin.
Vuonna 2008 Honkonen suunnitteli Kiasman 10-vuotisjuhlien kunniaksi museon kahvilaan uuden tuolimallin, joka korvasi alkuperäiset Steven Hollin suunnittelemat istuimet. Epäsymmetrisen tuolin neonvihreästä läpikuultavasta muovista valmistettu istuinosa vaikuttaa hohtavan valon osuessa siihen. Tuoli palkittiin samana vuonna kansainvälisesti arvostetulla Good Design -muotoilupalkinnolla.
Vuonna 2009 Honkonen va­lit­tiin ka­lus­te­suun­nit­te­lun pro­fes­so­rik­si Konst­fac­kiin Tuk­hol­maan. Samana vuonna hänet valittiin professoriksi Guan­gdon­gin tek­nil­li­seen yli­opis­toon Kiinaan. Valinnan teki yliopiston rehtorina toimiva arkkitehti Fang Hai, jonka kanssa Honkonen on aiemmin tehnyt yhteistyötä. Honkosella on myös muita yhteyksiä Kiinaan: 2000-luvun alkuvuosina hän osallistui muutamiin kiinalaisiin arkkitehtuuri- ja kaupunkisuunnittelukilpailuihin, ja vuonna 2012 Chengduun valmistui hänen suunnittelemansa luterilainen Varjojen kirkko.
Honkonen valmisti Helsingin kaupungille vuonna 2011 Unioninkadun parannussuunnitelman. Helsinki 200 vuotta pääkaupunkina 2012 -juhlavuoden kunniaksi käynnistettiin Unioninkadun ylle 10.12.2012 Honkosen suunnittelema Sininen viiva -valotaideteos, joka yhdisti Helsingin pisimmän katuakselin ääripäät, Tähtitorninmäen ja Kallion kirkon, toisiinsa.
Kesällä 2012 Honkonen sai aivoverenvuodon, jonka seurauksena hänen kehonsa vasen puoli halvaantui. Hän on kuitenkin kyennyt jatkamaan työskentelyään suunnittelijana sekä valmistelemaan valoa ja pimeyttä arkkitehtuurissa käsittelevää väitöskirjaansa. Vuoden 2013 alkuun mennessä osa Honkosen liikuntakyvystä on palautunut kuntoutuksen ansiosta.
Pakoon todellisuutta
Pakoon todellisuutta on suomalaisten Raivopäät- ja Kooma -yhtyeiden yhteisalbumi vuodelta 1999. Raivopäille se on kaikkiaan kahdeksas julkaisu.
Sonus Borealis
Sonus Borealis on suomalainen vanhaa musiikkia esittävä orkesteri. Sen muusikot ovat pääosin kotoisin Imatralta ja muualta Etelä-Karjalasta. Taiteellisena johtajana toimii yhtyeen vuonna 1999 perustanut kanttori Johannes Vesterinen. Orkesterin kokoonpano vaihtelee esitettävän ohjelmiston mukaan.
Vuonna 2008 Sonus Borealis julkaisi toistaiseksi ainoan levytyksensä, joka sisältää 1700-luvulta peräisin olevien Porin triviaalikoulun nuottikirjojen musiikkia. Se äänitettiin Imatralla Kolmen Ristin kirkossa.
The Vow
The Vow on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Michael Sucsy. Romanttisen draamaelokuvan pääosissa ovat Channing Tatum ja Rachel McAdams. Sivuosissa ovat muun muassa Jessica Lange ja Sam Neill. The Vow perustuu tositapahtumiin.
The Vow oli ilmestyessään suuri menestys, josta tuli kaikkien aikojen seitsemänneksi eniten tuottanut romanttinen draamaelokuva. The Vow jäi tuotantoyhtiö Spyglass Entertainmentin viimeiseksi tuotannoksi.
Juoni
Paige Collins (Rachel McAdams) on lahjakas kuvanveistäjä ja hänen aviomiehensä Leo (Channing Tatum) omistaa äänitysstudion. He ovat juuri avioituneet, ja rakastavat sekä toisiaan että elämäänsä. Kun he lähtevät elokuvateatterista, paluumatkalla kotiin aviopari joutuu vakavaan auto-onnettomuuteen, joka muuttaa heidän elämänsä. Leo selviytyy ruhjeilla, mutta Paige vajoaa koomaan. Koomasta herättyään hän on menettänyt kaikki muistonsa viiden vuoden ajalta – mukaan lukien aviomiehensä sekä hänen romanssinsa ja avioliittonsa hänen kanssaan. Yhtäkkiä Leo on naimisissa tuntemattoman naisen kanssa, joka ei muista hänestä mitään. Paigen kaikki muistot rajoittuvat pelkästään lapsuuteen ja nuoruuteen, parhaisiin ystäviin kouluajoilta ja hänen ensirakkautensa Jeremyyn (Scott Speedman), jonka kanssa Paige luulee olevansa vielä kihloissa. Herätessään Paige luulee opiskelevansa vielä lakia. Leoa kohtaan Paige ei pysty tuntemaan mitään. Paigelle tulee myös yllätyksenä, ettei hän ole tavannut vanhempiaan, Ritaa ja Bill Thorntonia (Jessica Lange ja Sam Neill), vuosiin. Hämmentyneenä Paige joutuu uudestaan kontrolloivien vanhempiensa alaiseksi, jotka myös yrittävät pitää Leon kaukana Paigesta. Vanhemmat olisivat aina halunneet Paigen opiskelevan asianajajaksi, mutta järkytyksekseen tämä oli aikanaan päättänyt ryhtyä taiteilijaksi. Auto-onnettomuus kuitenkin pyyhki nämäkin muistot Paigen mielestä, joten Bill ja Rita saavat uuden mahdollisuuden ohjata tyttärensä "oikeille raiteille". Paigen vanha elämä sekoittuu hänen uuteen, erilaiseen elämäänsä. Kaikki mitä Paigen vanhassa elämässä tapahtui, entinen sulhanen ja vanhemmat, tulevat takaisin. Epätoivoinen Leo yrittää toistaa yhteisiä hetkiä, jotka aikanaan johtivat rakastumiseen. Kun Paigen muisti ei tunnu palautuvan, Leo ei aio menettää elämänsä rakkautta ja tekee parhaansa elvyttääkseen vaimonsa rakkauden häneen.
Tuotanto
The Vow perustuu todelliseen Kim ja Krickitt Carpenterin parisuhteeseen. Carpenterit kirjoittivat kirjan avioliitostaan, joka innoitti elokuvantekijöitä. Kirjan nimi on myös elokuvan tapaan The Vow. Kymmenen viikkoa häidensä jälkeen 18. syyskuuta 1993 Carpenterit joutuivat vakavaan auto-onnettomuuteen, josta Krickitt sai aivovamman. Aivovamma oli pyyhkinyt Krickittin mielestä kaikki hänen muistonsa romanssista ja avioliitosta Kimin kanssa. Kim oli edelleen syvästi rakastanut vaimoaan, vaikka hän näki aviomiehensä vieraana onnettomuuden jälkeen. Carpenterit pitivät elokuvasta, mutta olivat pettyneitä kristinuskon poisjättämisestä. Kristinusko oli ollut tärkeä tekijä Carpenterien selviytymisessä.
Variety ilmoitti Rachel McAdamsin ja Channing Tatumin palkkaamisesta kesäkuussa vuonna 2010. The Vow kuvattiin elokuusta marraskuuhun vuonna 2010 Kanadan Torontossa ja Newmarketissa sekä Illinoisin Chicagossa. Elokuvan budjettina oli 30 miljoonaa dollaria. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Screen Gems ja Spyglass Entertainment, minkä viimeiseksi tuotannoksi The Vow jäi.
Soundtrack
Rhino Records julkaisi elokuvan soundtrack-albumin 7. helmikuuta vuonna 2012. Madison Gate Records julkaisi digitaalisena Rachel Portmanin ja Michael Brooksin säveltämät ja sanoittamat elokuvasävellykset erillisenä albumina samana päivänä.
Soundtrack-albumin digitaalisessa versiossa on mukana myös The Nationalin esittämä "England".
Kriitikkojen vastaanotto
The Vow sai kriitikoilta lähinnä sekalaisia arvosteluja. Metacriticissä elokuvalla on arvosanana 43 sadasta, joka perustuu kahteenkymmeneenkahdeksaan arvosteluun. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 29 prosenttia on myönteisiä perustuen 126:een arvosteluun. Yleisöäänestyksessä 63 prosenttia kaikista yli 125 000:sta äänestäneistä antoivat elokuvalle positiivista palautetta. Vaikka elokuva saikin kehnon vastaanoton kriitikoilta, näyttelijöiden roolisuorituksia kehuttiin.
Tuotto
Viikonloppuna 24.–26. helmikuuta The Vow’sta tuli ensimmäinen vuoden 2012 elokuva, joka ylitti 100:n miljoonan dollarin rajapyykin Pohjois-Amerikassa. The Vow tuotti Pohjois-Amerikassa 125 014 030 dollaria ja 71 100 540 ulkomailla. Elokuva tuotti yhteensä maailmanlaajuisesti 196 114 570 dollaria. The Vow’sta tuli kaikkien aikojen seitsemänneksi eniten tuottanut romanttinen draamaelokuva.
Muut julkaisut
The Vow julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle ja Blu-raylle 8. toukokuuta vuonna 2012. Suomessa elokuva julkaistiin DVD:lle ja Blu-raylle 21. syyskuuta 2012.
Vihertäpläpeippo
Vihertäpläpeippo (Mandingoa nitidula) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Vihertäpläpeippoa tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Laji on vaikeati huomattava, ja se saattaa olla yleinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Virginianalppiruusu
Virginianalppiruusu (Rhododendron catawbiense) on Pohjois-Amerikan kaakkoisosista kotoisin oleva suurikokoinen, ainavihanta pensas, joka kuuluu alppiruusujen sukuun ja kanervakasvien heimoon. Se on läheistä sukua appalakkienalppiruusulle, josta sen erottaa huomattavasti pienemmän verhiön perusteella. Lajit elävät osin samoilla alueilla ja voivat risteytyä keskenään.
Ulkonäkö ja koko
Virginianalppiruusu kukkii huhti–kesäkuussa pian uusien lehtien puhkeamisen jälkeen. Sen kukinto on 15–20-kukkainen latvaterttu. Tuoksuvat kukat ovat kaksineuvoisia, ja niissä on pieni, 5-liuskainen verhiö. Leveän kellomainen, hyvin lyhyt- ja avaratorvinen teriö on läpimitaltaan 3,5–4 senttimetriä ja väriltään yleensä ruusun- tai liilanpunainen – joskus myös vaaleanpunainen tai valkoinen. Hedelmä on 1–2 senttimetrin mittainen, karvainen kota.
Levinneisyys
Virginianalppiruusu on kotoisin Pohjois-Amerikan kaakkoisosista. Sen luontainen levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Virginiaan ja Kentuckyyn ja etelässä Georgiaan ja Alabamaan. Lajin tieteellinen nimi catawbiense viittaa Pohjois-Carolinan vuorilla virtaavaan Catawbajokeen, joka on puolestaan saanut nimensä lähistöllä eläneiltä catawbaintiaaneilta. Lajin löysi juuri tältä joelta vuonna 1809 skotlantilainen kasvitieteilijä John Fraser, joka vei sen mukanaan Englantiin.
Elinympäristö
Virginianalppiruusu menestyy parhaiten avoimilla paikoilla, happamassa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä 1 200–2 000 metrin korkeudessa. Se muodostaa vuorten lakialueille ja rinteille tiheitä pensaikkoja, jotka ovat vaikeakulkuisia mutta kukkiessaan erittäin näyttäviä. Laji on kuivuuden- ja talvenkestävä ja sietää jopa −29…–35 celsiusasteen pakkasia.
Käyttö
thumb|Puistoalppiruusu on näyttävä koristepensas. Virginianalppiruususta on jalostettu lukuisia talvenkestäviä lajikkeita risteyttämällä sitä muiden alppiruusulajien kanssa. Näitä risteymiä kutsutaan nimellä puistoalppiruusu (Rhododendron Catawbiense-Ryhmä). Talvenkestävyytensä vuoksi puistoalppiruusu on suosittu koristekasvi etenkin kylmän ilmaston alueilla, kuten Suomessa.
Kiti Luostarinen
Päivi Kristiina Elisabet "Kiti" Luostarinen (s. 7. helmikuuta 1951 Kiuruvesi) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja joka on ohjannut pääasiassa dokumenttielokuvia. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvistaan Palnan tyttäret (2008) ja Naisenkaari (1997) joka voitti Tampereen elokuvajuhlilla sarjansa pääpalkinnon ja yleisöpalkinnon.
Ura
Luostarinen on ollut humanististen tieteiden kandidaatti vuodesta 1980. Hän suoritti elokuva-alan opintoja Taideteollisessa korkeakoulussa, Teatterikorkeakoulussa sekä Sheridan Collegessa Kanadassa. Hän oli Elävän kuvan foorumin puheenjohtaja vuosina 1994–1996 ja Suomen elokuvakontakti ry:n puheenjohtaja 1994–1996. Hän oli Suomen ohjaajaliiton hallituksessa vuosina 1991–2001.
Luostarinen sai vuosina 1991–2008 kuusi valtion laatutukipalkintoa, vuonna 2003 Vuoden Kiila -palkinnon, vuonna 2008 Vuoden elokuvaohjaaja -palkinnon ja vuonna 2010 Aho & Soldan -elämäntyöpalkinnon.
Luostarinen on perehtyy elokuviensa aiheisiin perusteellisesti tutkimalla ja etsimällä internetistä tietoa. Kun hän teki elokuvan Kuoleman kasvot (2003) joka kertoo saattohoidossa olevien ihmisten viimeisistä hetkistä Terhokodissa, hän oli siellä vapaaehtoisena työntekijänä ja löysi samalla dokumenttielokuvassa mukana olemiseen suostuvat ihmiset. Luostarinen teki vuonna 2012 dokumenttielokuvan Kotona kylässä joka kertoo Päijänteellä olevan Luhangan kylästä ja asukkaista. Hänellä oli sen jälkeen vielä suunnitelmissa elokuva, mutta se jäi tekemättä kun hänen puolisonsa säveltäjä Toni Edelmann kuoli vuonna 2017, ja hän arvelee Kotona kylässä elokuvan jäävän viimeisekseen. Toni Edelmanin kanssa Luostarisella on vuonna 1982 syntynyt poika ja vuonna 1985 syntynyt tytär.
Henno Kamppuri
Henkilöhistoria ja ammattiura
Kamppurin vanhemmat olivat taidekauppias Artturi Kamppuri ja Evi Hämäläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1929 Viipurin suomalaisesta lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi 1935 Teknillisestä korkeakoulusta. Kamppuri opiskeli myös viulunsoittoa 1921–1926 Viipurin musiikkiopistossa. Kamppuri oli aluksi apulaisena Jalmari Lankisen arkkitehtitoimistossa Viipurissa 1936–1939 ja vuonna 1937 hän perusti myös oman toimiston Viipuriin. Hän oli 1940–1941 Askon Tehtaat Oy:n arkkitehtina ja jatkosodan aikana muun muassa armeijakunnan linnoitusosaston suunnittelutoimiston päällikkönä. Sodan jälkeen Kamppuri toimi 1947–1955 Ylä-Kokemäenjoen seutukaavoitusliiton arkkitehtina ja 1957–1974 Oikeusministeriön arkkitehtina. Hänellä oli myös vuodesta 1946 oma arkkitehtitoimisto Helsingissä.
Gilroy
Gilroy on kaupunki Kaliforniassa Santa Claran piirikunnassa. Sen pinta-ala on 41,1 km² ja väkiluku 41 464.
Gilroy sai nimensä John Cameron Gilroyltä, yhdeltä alueen varhaisimmilta eurooppalaisilta uudisasukkailta.
ISO 15919
ISO 15919 on vuonna 2001 julkaistu ISO:n ylläpitämä standardi intialaisten kirjaimistojen translitteroinnista latinalaiseen kirjaimistoon. Standardi sisältää ohjeet devanagarin, gurmukhin sekä bengalilaisen, gudžaratilaisen, kannadalaisen, malajalamilaisen, orijalaisen, sinhalilaisen, tamililaisen ja telugulaisen kirjaimiston translitteroimiseen.
Cristiano Zanetti
Cristiano Zanetti (s. 19. huhtikuuta 1977 Carrara) on italialainen jalkapalloilija, jonka pelipaikkana oli puolustava keskikenttä. Hän voitti Italian liiga- ja cup-mestaruuksia Fiorentinan, Roman ja Interin pelaajana ja oli nostamassa Juventusta takaisin Serie A:han vuonna 2007. Hän pelasi viimeiset ottelunsa Bresciassa kaudella 2010–2011. Hän pelasi Italian maajoukkueessa 17 ottelua.
Zanetti on uransa aikana edustanut useita italialaisia jalkapallojoukkueita. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1993 Fiorentinassa, jossa hän pelasi neljä Serie A:n ottelua kausina 1994–1996. Fiorentinasta hän siirtyi alemmalle sarjatasolle Serie B:hen Venezian joukkueeseen. Seuraavan kauden hän pelasi Regginassa. Seuraavana kautena Zanetti pelasi taas Serie A:ta Interin joukkueessa. Vähäisen peliajan takia Zanetti siirtyi kesken kauden hieman pienempään seuraan Cagliariin, jota hän edusti kauden 1998–1999 loppuun. Tämän jälkeen hän lähti kahdeksi kaudeksi AS Roman joukkueeseen, jossa hän voitti Italian mestaruuden eli Scudetton vuonna 2001. Kaudet 2001–2006 hän edusti jälleen Milanossa Internazionalea ja voitti viimeisellä kaudellaan Italian mestaruuden sekä kahdella viimeisellä kaudellaan Italian cupin. Tämän jälkeen hän pelasi vielä Juventuksessa, Fiorentinassa ja Bresciassa.
Zanetti on uransa aikana pelannut yli 300 virallista ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia, joista neljä Serie A:ssa, kaksi Serie B:ssä, yhden UEFA-cupissa ja yhden maaottelussa. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2002 kahdessa alkulohko-ottelussa ja tappiollisessa neljännesvälieräottelussa täydet minuutit sekä EM-kilpailuissa 2004 ensimmäisessä alkulohko-ottelussa 57 minuuttia. Hän voitti alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2000 ja pelasi samana vuonna Sydneyn olympialaisissa neljä ottelua.
Arafuranmeri
Arafuranmeri on Uuden-Guinean etelä- ja Australian pohjoispuolella sijaitseva merialue. Se rajautuu lännessä Timorinmereen, luoteessa Bandan- ja Seraminmeri, idässä Torresinsalmi liittää sen Korallimereen.
Arafuranmeren pinta-ala on 650 000 km².
Dean Thomas
Dean Thomas on seuraavien henkilöiden nimi:
Zend
Zend tarkoittaa seuraavia asioita:
Hollannin Grand Prix 1963
Hollannin Grand Prix 1963 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. kesäkuuta 1963 Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Jim Clark, joka ohitti jokaisen vähintään yhdellä kierroksella. Voitto oli Clarkille kauden toinen.
Luettelo Harry Potter -sarjan hahmoista
Tämä artikkeli kertoo Harry Potter -sarjan hahmoista.
Pseudoacanthocereus
Pseudoacanthocereus on kaksilajinen kaktuskasvisuku.
Tuntomerkit
Aluksi kasvit ovat hieman pystykasvuisia, mutta muuttuvat ajan myötä tavallisesti maanmyötäisiksi. Ne haaroittuvat tyvestään. Varret ovat hoikkia, ja niissä on 3-7 syvää uurretta. Piikkejä on paljon kussakin areolissa, ja ne ovat lyhyitä, neulamaisia ja valkoisia tai ruskehtavia. Kasvit kukkivat yöaikaan, ja kukat ovat suppilomaisia, valkoisia ja jopa 15 cm:n mittaisia. Pohjuksessa on pienten piikkien ryhmiä. Hedelmä on pallomainen, toisinaan päältä litistynyt, kalpean keltainen, voimakastuoksuinen, mehevä ja avautumaton.
Astral Sabbat
Astral Sabbat on suomalaisen okkultistisen rockin yhtyeen Jess and the Ancient Onesin EP-levy. Se julkaistiin 22. helmikuuta 2013.
Pseudoacanthocereus
Levinneisyys
Lajeista toinen (Pseudoacanthocereus brasiliensis) kasvaa Brasiliassa, Minas Geraisin alueella, ja toinen (P. sicariguensis) Venezuelassa.
Astral Sabbat
Kappale "Long and Lonesome Road" on cover-versio hollantilaisen rock-yhtyeen Shocking Bluen kappaleesta. Albumin kansitaiteen on toteuttanut Adam Burke.
Tietokonevälitteinen viestintä
Klassisessa tietokonevälitteisen viestinnän (Computer-Mediated Communication, CMC) määritelmässä tietokonevälitteistä viestintää kuvataan viestinnäksi, joka tapahtuu ihmisten välillä tietokonelaitteiston välittämänä (Herring 1996, 1). Vaikka Herringin klassinen määritelmä on jo vuodelta 1996, kuvastaa se yhä nykyisiäkin mobiileja viestintävälineitä. Nykyisten mobiilien viestimien datan käsitteleminen ja välittäminen vaatii jo useampia mikroprosessorein varustettuja laitteita, jotka voidaan tulkita tietokoneiksi. Toisen määritelmän mukaan tietokonevälitteistä viestintää on kaikki ihmisten välinen vuorovaikutus, joka tapahtuu tietokonetta käyttäen (Thurlow, Lengel & Tomic 2004, 14-15). Lindlof ja Taylor (2002, 249) puolestaan määrittelevät tietokonevälitteisen viestinnän hieman tarkemmin. Heidän mukaansa tietokonevälitteinen viestintä on prosessi, jossa ihmiset luovat, ylläpitävät ja muokkaavat merkityksiä kun he viestivät toisilleen tietokoneistetun rakennelman välityksellä. Ihmiset siis jakavat ja yhteensovittavat viestiessään merkityksiä, kuten merkitysten yhteensovittamisen teoriakin asian selittää (ks. esim. Griffin 2003). December (2010) määrittelee tietokonevälitteisen viestinnän prosessiajattelun kautta. Hän näkee tietokonevälitteisen viestinnän prosessiksi, jossa ihmiset luovat, vaihtavat ja hahmottavat tietoa käyttämällä verkostoitunutta tietoliikenneverkkoa systeeminä, joka helpottaa viestien koodausta, välittämistä ja purkua.
Helsingin yliopistomuseo
Helsingin yliopistomuseo on Helsingin yliopiston ylläpitämä museo Helsingissä. Keväällä 2015 avattiin museon uusi päänäyttely ”Ajattelun voimaa - Helsingin yliopiston tarina” yliopiston päärakennuksen uuden osan (Fabianinkatu 33) kolmannessa kerroksessa. Näyttelyssä esitellään yliopiston historiaan sekä tieteeseen ja tutkimukseen liittyviä kokoelmia Kuninkaallisen Turun akatemian perustamisesta, vuodesta 1640 lähtien nykypäiviin asti. Vuosina 2003–2015 museo sijaitsi entisessä kemian laboratorio- ja museorakennuksessa Arppeanumissa Senaatintorin kulmassa. Tuolloin sen perusnäyttelyssä esiteltiin laajasti lääketieteen, eläinlääketieteen, hammaslääketieteen ja käsityötieteen historiaa. Ajattelun voimaa -näyttelyssä näiden rooli on pienempi.
Myös Tähtitorninvuorella sijaitseva yleisökeskukseksi muutettu Helsingin yliopiston Observatorio on osa yliopistomuseota.
Vain pieni osa yliopistomuseon esinekokoelmista on esillä näyttelyissä. Esinekokoelmien lisäksi museolla on myös laaja valokuvakokoelma, jossa on kuvia paitsi yliopiston myös lääketieteen, eläinlääketieteen ja hammaslääketieteen historiasta. Museo myös ylläpitää Helsingin yliopiston taidekokoelmaa. Taidekokoelmiin kuuluvat yliopistorakennuksissa olevat taideteokset, muotokuvat, maalaukset ja veistokset. Lisäksi museon yhteydessä sijaitsee tutkijoille sopimuksesta avoin lääketieteen historian kirjasto.
Museon historia
thumb|Yliopistomuseo toimi Arppeanumissa vuoteen 2014 asti. Helsingin yliopistomuseo perustettiin vuonna 2003 yhdistämällä viisi yliopiston alaisuudessa toiminutta museokokoelmaa. Suurin ja huomattavin näistä oli Helsingin yliopiston museo, joka oli perustettu vuonna 1978 ylläpitämään yliopiston historiaan liittyviä kokoelmia. Muut olivat Lääketieteen historian museo (perustettu 1937), Hammaslääketieteen museo (perustettu 1979), Eläinlääketieteen historian museo (perustettu yksityisenä 1973, lahjoitettu Eläinlääketieteelliselle korkeakoululle 1992) sekä yliopiston käsityötieteen museokokoelmat.
Museon perusnäyttelystä suurin osa perustuu yliopistohistoriallisiin kokoelmiin, joista on nähtävillä yliopiston hallintoon sekä opetukseen ja tutkimukseen liittyvää esineistöä. Arvokkaimpiin näyttelyesineisiin kuuluvat Turun Akatemian perustamiskirja vuodelta 1640 sekä akatemian vihkiäisissä käytetyt hopeavaltikat; nämä kuuluvat niihin harvoihin esineisiin, jotka jäivät jäljelle Turun Akatemian kokoelmista Turun palon 1827 jälkeen. Museon entisessä perusnäyttelyssä Arppeanumissa oli muun muassa erilliset lääketieteen, hammaslääketieteen ja eläinlääketieteen osastot, joissa oli yliopistollisen esineistön lisäksi myös eri puolilta maata kerättyjä lääketieteellisiä työvälineitä. Arppeanumissa oli nähtävillä myös Mineraalikabinetti, joka virallisesti kuuluu Luonnontieteelliseen keskusmuseoon. Lisäksi museossa on järjestetty vaihtuvia näyttelyitä esimerkiksi yliopistollisten merkkihenkilöiden tai eri tieteenalojen historiasta.
Yliopistomuseo luopui Arppeanumin tiloista vuoden 2014 aikana. Toiminta Snellmaninkadulla päättyi 1. kesäkuuta 2014. Uudet tilat ovat yliopiston päärakennuksessa, jossa museo avasi ovensa 26. maaliskuuta 2015. Siirron yhteydessä Luonnontieteellisen keskusmuseon kokoelmat ja Mineraalikabinetti siirrettiin Kumpulan kasvitieteellisen puutarhan ja Luonnontieteellisen museon yhteyteen.
Ruth Duccini
Ruth Duccini (23. heinäkuuta 1918 Rush City, Minnesota – 16. tammikuuta 2014 Las Vegas, Nevada ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi kreditoimattomassa roolissa yhtenä maiskisista vuoden 1939 elokuvassa Ihmemaa Oz. Vuonna 2007 Duccini ja muut elossa olleet maiskisten näyttelijät ottivat vastaan yhteisen tähden Hollywood Walk of Famelle.
Duccini oli naimisissa Fred Duccinin kanssa vuosina 1943–1994.
Heikki Rantatupa Historialliset kartat
Heikki Rantatupa Historialliset kartat on suomalainen karttaportaali, johon Jyväskylän yliopisto on koonnut lähes 5 400 vanhaa karttaa eri puolilta Suomea vapaasti katsottavaksi ja kommentoitavaksi. Käyttäjät voivat lähettää myös omia harvinaisia karttojaan julkaistavaksi portaalissa.
Portaali on saanut nimensä karttojen kokoajan, dosentti Heikki Rantatuvan mukaan, joka on tehnyt pitkän uran yliopiston historian ja etnologian laitoksessa. Karttoja on 1600-luvulta alkaen.
Snitsky
Eugene Alan Snitsky (s. 14. tammikuuta 1970), joka tunnetaan paremmin nimellä Snitsky, on showpainija, joka tunnetaan esiintymisistään World Wrestling Entertainmentin Raw-brändissä. Hän sai potkut WWE:stä joulukuussa 2008. Hänen sisääntulomusiikkinsa oli Jim Johnstonin "Unglued".
Raw ja Lähtö
Snitsky vaihdettiin ECW:stä takaisin Rawiin heinäkuussa 2008. Hän teki paluunsa brändiin voittamalla Super Crazyn.
Snitsky jatkoi voittoputkeaan hakaten mm. Super Crazyn, Val Veniksen ja The Highlandersit.
Elokuussa 2008, Snitsky hävisi John Cenalle kaksi kertaa ja toisella kerralla Randy Orton sekaantui matsiin. Tämä oli Snitskyn ensimmäinen häviö Rawissa paluunsa jälkeen. Snitsky teki paluun lokakuussa 2008 voittaen Val Veniksen ja auttaen Santino Marellaa hänen riidassaan Venistä vastaan. Joulukuussa 2008, Snitsky hävisi Jeff Hardylle matsissa Intercontinental-mestaruudesta. Snitsky paini sittemmin monia Heat-matseja, voittaen niistä useimmat.
Snitskyn viimeinen ottelu WWE:ssä oli Intercontinental-mestaruusturnauksessa CM Punkia vastaan, jonka Snitsky hävisi. Joulukuun yhdestoista päivä, Snitsky sai potkut WWE:stä. Snitsky ei voittanut yhtäkään mestaruutta WWE:ssä.
Nuorunen
Nuorunen on tunturi Kiestingin kunnassa Karjalan tasavallan luoteisosassa Venäjällä. Nuorunen sijaitsee Tavajärven pohjoispuolella ja Paanajärven kansallispuiston etelälaidalla, linnuntietä noin 15 kilometriä Paanajärvestä etelään.
Nuorusen korkeus merenpinnasta on 576–577 metriä ja se on Karjalan tasavallan korkein kohta. Varsinaisen Nuorusen lisäksi heti sen pohjoispuolella kohoaa Poikanuorunen (n. 340 m) ja kauempana koillisessa, Tsipringa-järven rannalla Päänuorunen (486 m).
Nuorunen sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla Sallan–Kuusamon alueella ja ennen alueluovutusta se kuului Kuusamon kuntaan.
Jayson Megna
Jayson Megna (s. 1. helmikuuta 1990) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Boston Bruinsissa.
Pelaajaura
Megna liittyi Pittsburgh Penguinsin harjoitusleirille ja teki 1. elokuuta 2012 joukkueen kanssa kaksisuuntaisen tulokassopimuksen. Kaudella 2013–2014 Megna kutsuttiin 24. lokakuuta 2013 ensimmäisen kerran farmiseura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsista. Hän teki debyyttinsä NHL:ssä seuraavana päivänä 25. lokakuuta New York Islandersia vastaan. Ensimmäisen pisteensä hän teki syöttäessään maalin 28. lokakuuta 2013 ottelussa Carolina Hurricanesia vastaan.
1. heinäkuuta 2015 Megna jätti Penguinsin organisaation siirtyessään vapaana agenttina yhden vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella New York Rangersiin.
Perhe
Megnan pikkuveli Jaycob on Anaheim Ducksin seitsemännen kierroksen varaus vuodelta 2012.
Koskisyöksy
pienoiskuva|KoskisyöksykilpailijaKoskisyöksy (tunnetaan myös nimellä WWR eli Wildwater Racing, lajin entinen virallinen nimi englanniksi, nykyään lajin nimi on Wildwater Canoeing) on freestylemelonnan ja koskipujottelun lisäksi koskimelonnan kolmas kilpailumuoto. Sen ensimmäiset MM-kilpailut pidettiin vuonna 1959. Koskisyöksyn periaate on yksinkertainen. Lähtö- ja maalilinjan välinen jokiosuus melotaan mahdollisimman nopeasti. Vain aika ratkaisee, joten kaikkein nopeinten melonut voittaa kilpailun. Koskisyöksyssä melojat lähetetään yksitellen väliaikalähdöillä.
Lajimuodot
Koskisyöksyssä on kaksi muotoa: klassinen rata ja sprinttikilpailu. Klassinen rata on sääntöjen mukaan maksimissaan 30 minuutin pituinen, mutta yleensä lasku kestää n. 12–20 minuuttia. Rata melotaan yhden kerran. Sprintti-kilpailuissa rata on 400-800 metriä pitkä ja se lasketaan kahteen kertaan. Tulokset muodostuvat laskujen yhteisajasta. Kansainvälisissä kilpailuissa radalla on oltava vähintään III-luokan koskia.
Klassisen kilpailun osalta tarvitaan erinomaisia aerobisia fyysisiä ominaisuuksia (korkea hapenottokyky sekä erinomainen aerobinen kestävyys). Sprintti-kilpailuissa tarvitaan samantyylisiä fyysisiä ominaisuuksia kuin kanoottipujottelussa.
Koskisyöksy, kuten kaikki koskimelonnan lajit, on tekninen laji. Hyvä koskisyöksyjä osaa ennakoida veden liikkeiden vaikutukset kanootin linjaan ja säätää koko ajan tempoa ja vetojen voimakkuutta sekä kanootin asentoa kosken virtausten mukaisesti. Koskisyöksyssä yritetään meloa nopeimmalla reitillä. Optimaalisen reitin valinnassa otetaan huomioon lyhyin reitti, nopein virta sekä esteet (kivet) ja hidasteet (tietynlaiset aallot, akanvirrat, stopparit, jne).
Koskisyöksy Suomessa
Suomessa järjestetään vuosittain koskisyöksyn SM-kilpailut. Kilpailumuotona on sprintti, klassinen tai molemmat, jolloin kilpailu käydään kahtena eri osakilpailuna. Vuonna 2009 järjestettiin Koskisyöksyn SM-kilpailut Kiiminkijoella 24.5. ja kilpailumuoto oli klassinen. Tällä hetkellä koskisyöksy ei ole kenenkään päälaji ja osallistujat ovat lähinnä slalommelojia. Merimelojien Kimmo Harikoski on ollut paras suomalainen koskisyöksyjä yltäen 5. sijalle MM-kilpailuissa 1996.
Mäntypeukaloinen
Mäntypeukaloinen (Campylorhynchus megalopterus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Mäntypeukaloista tavataan Meksikossa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 77 700 km2. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lego Adventurers
Lego Adventurers on Legon tuotesarja, jota valmistettiin vuosina 1998–2003. Sarjan teema muistutti Indiana Jones -elokuvia, ja sen minihahmot olivat arkeologi-seikkailiijoita.
Julián Estiven Vélez
Jalkapallomaajoukkue
Vélez debytoi Kolumbian maajoukkueessa 2006. Hän on pelannut 15 maaottelua.
Rihards Pīks
thumb|Rihards Pīks (2007) Rihards Pīks (s. 31. joulukuuta 1941 Riika) on latvialainen poliitikko. Hän on toiminut maansa kulttuuriministerinä (1996–1997), parlamentin jäsenenä, parlamentin varapuhemiehenä ja vuonna 2004 ulkoministerinä. Vuonna 2004 hänet valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi.
Pīks on työskennellyt myös elokuvaohjaajana ja -tuottajana sekä elokuvaajana.
Horoskooppimysteerit
Horoskooppimysteerit on Natsumi Andon kirjoittamaa mangasarja. Tyyliltään sarja edustaa shōjoa, mutta siinä on piirteitä mahō shōjo-mangasta.
Camila Ashland
Elokuvia, joissa Ashland on nähty, ovat olleet Lällärit lakoon ja 10 – nainen kuin unelma.
Horoskooppimysteerit
"Juunikyuu" tarkoittaa kaksitoista palatsia tai huonetta ja sillä tarkoitetaan ennustuksissa paljon käytettyjä eläinradan kahtatoista tähtikuviota. Sarjan tarina kertoo Lili Hoshizawasta, jonka äiti on tunnettu etsivä Spica. Hänen todellista henkilöllisyyttään ei kuitenkaan tiedetä yleisesti. Lilin äiti on kadonnut ja Lili on ryhtynyt etsivä Spicaksi. Spicana hän ratkaisee mysteereitä käyttäen apuna sormusta, joka kätkee horoskooppimerkkien henget jotka hän voi sormuksen emäntänä kutsua esiin. Saatuaan tapaukseen liittyvän syntymäpäivän nämä henget antavat vihjeitä, joista Lili/Spica saa aineksia ratkaista käsillä oleva ongelma.
Pokkareita on 4 ja niiden ikäsuositus on 12 vuotta. Yhdysvalloissa sarja julkaistiin nimellä Zodiac P.I.
Henkilöt
Lili Hoshizawa on pirteä nuori neito ja tarinan päähenkilö. Hän on huono koulussa, mutta etevä liikunnassa ja horoskoopeissa. Lilillä on myös kaksi henkilöllisyyttä: mestarietsivä Spica ja astrologianero "Mademoiselle Lili". Etsivänä Lili työskentelee yleensä yhteistyökumppaninaan Hiromi. Näkkileipä on Lilin lempiruoka. Lili omistaa tähtisormuksen jonka peri esi-isiltään ja voi myös sormuksen emäntänä kutsua sen kätkemiä tähtihenkiä. Lili on aiheuttanut Hiromi Oikawan tyttöallergian. Hän auttaa Hiromia jo päiväkodissa selvittämällä erään varkauden, josta Hiromi saa syyn koska ei ollut päiväunilla muiden tapaan. Tapaus on alkusysäys Hiromin ihastumiselle Liliin.
Hiromi Oikawa on päättelyn mestari joka saa tytön kosketuksesta ihottumaa. Hiromi esitellään pokkarissa 1. Hän on nuoresta iästään huolimatta ehtinyt valmistua yhdysvaltalaisesta yliopistosta pääaineenaan rikospsykologia. Hän oli lapsena pikkuvanha pitäen leikkejä typerinä ja oletti tietävänsä kaiken mahdollisen.
Hiromi on ihastunut Liliin jo 10 vuotta sitten lastentarhassa ja lähetti tälle rakkauskirjeen. Hiromi seisoi koko päivän sateessa odottaen Liliä puistossa ja pyörtyi. Tämän jälkeen Hiromi sairastui keuhkokuumeeseen ja oli kolme päivää kuoleman kielissä. Herätessään hän väitti inhoavansa naisia ja sai allergian heihin. Lili löysi kirjeen vasta 10 vuoden kuluttua uudelleen. Hän ei ollut lukenut sitä koska se sisälsi kirjoitusmerkkejä joita hänelle ei vielä oltu opetettu. Nämä tapahtumat ovat pokkarissa 3 erillisessä jaksossa. Hiromin palattua Lili ei aluksi muista kuka Hiromi on mutta alkaa sitten käyttämään tämän lapsuuden aikaista lisänimeä "Hirorin" mikä nolottaa häntä. Hän alkaa epäillä jo varhain että Lili on Spica.
Komisario Hoshizawa on Lilin isä. Ei ole selvää tietääkö hän alkuperäisen Spican henkilöllisyyttä.
Megumi Oikawa on Hiromin sisko ja omasta mielestään kaunis. Hän käy Orihimen tyttökoulua. Megumi tavataan pokkarissa 3 Hiromin ja Lilin selvittäessä kadonneitten tyttöjen tapausta Orihimen koulussa. Tänä aikana Megumikin katoaa ja hän löytyy muiden kanssa tapauksen ratkettua. Megumi kertoi Lilille Hiromin tyttöallergiasta. Samalla hän sanoo että hän itse olisi heittänyt menemämään kirjeen jota ei olisi voinut lukea ja pitää veljeään asiassa tyhmänä.
Kotori ja Kotomi ovat kaksoset joista Kotori murhasi herra Gozoon hänen pyydettyään kuolla Kotorin kanssa, koska tuli ilmi että hän oli varastanut firmansa rahoja. Kotomi oli Kotorille rakas ja tiesi asiasta, mutta ei aikonut sallia Gozoon pilata Kotorin unelmaa tulemasta Geikoski, vaikka Kotorille tuli huono omatunto murhaamisen jälkeen. Kotori ja Kotomi esiintyvät pokkarissa 2 ja 3.
Sirius on tarinan edetessä mukaan tuleva salaperäinen, vahva nainen jolla on elämänkokemusta ja terävänäköisyyttä nähdä todellisia motiiveja ja seurauksia.
Zeus näyttää aluksi ennustajalta, joka toimii Kohtalon kartanoksi nimeämässään kauan tyhjillään olleessa kartanossa. Lili pitääkin häntä kilpailijanaan ja päättää sitten Hiromin vastahakoisuudesta huolimatta vierailla hänen toimipaikassaan. Hän on etevä hypnotisoija ja käyttää siihen timanttien leikkauspintojen heijastamia erivärisiä valonsäteitä. Zeuksen todellinen motiivi onkin saada haltuunsa Lilin tähtisormus ja siitä on tullut hänelle pakkomielle.
Hikari on Zeuksen rakastettu. Hän on vajonnut unenkaltaiseen tilaan pudottuaan jyrkänteeltä mereen. Zeus syyttää ja vihaa tästä syystä alkuperäistä Spicaa uskoen tämän työntäneen Hikarin reunalta. Todellisena syynä on Hikarin epätoivo siitä, että Zeukselle tähtisormuksen haltuunsaaminen merkitsee enemmän kuin hänen rakkautensa.
Tähtihenget
Järjestys on kirjasarjan tarinan mukaisesti eikä siten vastaa eläinradan horoskooppijärjestystä.
Minor League Baseball -kausi 1913
National Association of Professional Baseball Leagues (vuodesta 1999 alkaen Minor League -baseball) -kausi 1913 katsotaan sisältäneen viitisenkymmentä erillistä liigaa. Osa liigoista toimi itsenäisinä, eivätkä liittyneet NA:han.
Itsenäiset liigat
- Liiga aloitti itsenäisenä kaudella 1913, jonka jälkeen se hankki Major League -statuksen, joka kesti kahden seuraavan kauden ajan. Liiga lakkautettiin ennen kauden 1916 alkua.
Future Film
Vuonna 2011 Future Film osti norjalaiselta Schibsted Media Groupilta elokuvien levittäjä Sandrew Metronome Distribution Finland Oy:n.
Piirrossarjojen maahantuonti ja levitys
1990-luvulla Future Film tunnettiin parhaiten piirrossarjojen levittäjänä. Silloin tällöin Golden Voice jälkiäänitti Future Filmin julkaisuja (kuten Hopeanuolen ja Pikkuponien), mutta yleensä jälkiäänittäjä oli Agapio Racing Team.
Sodalitium Confessionis Apostolicae
Sodalitium Confessionis Apostolicæ (SCA) on Ruotsin kirkossa toimiva luterilainen pappisveljestö.
SCA:n perusti 1919 Malmön Pyhän Pietarin seurakunnan kirkkoherra Albert Lysander (1875-1956) Oxfordin liikkeen vaikutuksesta. Veljestö perustettiin vahvistamaan pappisidentiteettiä ja rohkaisemaan kirkon uudistusta sen apostoliselle perustalle, samanaikaisesti nousevan liberaaliteologian vaikutusaikana.
SCA:ta johtaa Frater Superior ja sen jäsenet noudattavat hartauselämässään yhteistä hengellistä sääntöä. Veljestön novisiaatti kestää vuoden ajan. SCA:n vuotuinen juhlapäivä on apostolien Simonin ja Juudaksen muistopäivä 28. lokakuuta.
Sosinoja
Sosinoja on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva Jaalankajoen sivuhaara Pohjois-Pohjanmaalla Pudasjärvellä. Joen alkupiste on Sosinlampi Sosinkankaan eteläpuolella, mutta siihen laskee ojia myös lännenpää Kalettomanlammesta. Joki on ylävirraltaan puromainen ja kaiken kaikkiaan noin kaksitoista kilometriä pitkä. Se virtaa länsilounaaseen, mutta kääntyy Pikku Palovaaran eteläpäässä luoteeseen. Jaalankajokeen Sosinoja laskee Laitasuon kohdalla. Pikku Palovaaran eteläpäässä joki alittaa Jaalangan ja Jaurakkajärven välisen metsäautotien. Jokivarsi on asumaton ja muutamia suo- ja niittymäisiä osuuksia lukuun ottamatta kivikkoinen. Joessa on runsaasti virtapaikkoja sekä sora- ja hiekkasyvänteitä.