cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
San Fermín
Festivaalin suosio kasvoi huippuunsa 1900-luvulla. Ernest Hemingwayn vuonna 1926 julkaisema romaani Ja aurinko nousee houkutteli ihmisiä ympäri maailmaa osallistumaan festivaalille. Hemingway osallistui San Fermínille ensimmäisen kerran vuonna 1923, ja hän sijoitti romaaninsa festivaalille. Hemingwayn ansiosta San Fermín sai kansainvälistä mainetta, ja siitä kasvoi laajalti tunnettu festivaali. Aikaisemmin se oli tunnettu lähinnä paikallisesti.
Million Dollar Legs
Million Dollar Legs tarkoittaa seuraavia asioita:
Oiva Mentula
Urheilu-urallaan Oiva Mentula edusti Suomea kaikkiaan kuudessa maaottelussa ja saavutti kolme SM-hopeaa ja yhden pronssin. Karjalan kannaksen Muolaalta syntyisin ollut Mentula edusti urallaan vuosina 1923–1933 Pölläkkälän Uraa, 1933–1939 Enson Kisailijoita ja vuodesta 1940 lähtien evakkopaikassaan Lahden Urheilijoita. Parhaat tuloksensa hänellä olivat kuulantyönnössä 15,12 (1938) ja kiekonheitossa 47,36 (1939). Kiekonheiton paras tulos syntyi vuoden 1939 Ruotsi–Suomi-maaottelussa Tukholmassa. Kuulantyönnössä vuoden 1939 Viro–Suomi-maaottelussa Tallinnassa Mentula voitti kuulantyönnössä virolaisen aiemman Euroopan mestarin Arnold Viidingin. Uransa jälkeen hän toimi urheilun järjestötehtävissä Lahden Urheilijoissa.
Talvisodassa Mentula toimi ilmavoimien palveluksessa ja jatkosodassa tykistössä.
Sotien jälkeen Mentula opiskeli Tampereen teknillisessä koulussa ja toimi valmistuttuaan vuonna 1940 Lahdessa Upo Oy:n palveluksessa eri tehtävissä ja vuodesta 1948 Joutjärvi Oy:n palveluksessa teknisenä johtajana. Työuransa viime vaiheessa hän toimi Rauma-Repola Oy:n Valkon tehtailla Loviisassa.
Synnøve Persen
Synnøve Persen (22.2.1950, Porsanger, Norja ) on pohjoissaameksi kirjoittava runoilija ja kuvataiteilija. Urallaan Persen laajasti edistänyt saamelaisen taiteen järjestäytymistä.
Ura
Persen oli 1970-luvulla yksi kahdeksasta Masi-ryhmän, Mázejoavkku, jäsenestä. Ryhmä edusti uutta ja nykyaikaista suuntausta saamelaisessa taiteessa ja toimi saamelaisten taiteilijaseuran esiasteena. Hän valmistui Norjan Statens kunstakademi -taideoppilaitokosesta 1978. Saamen lipun ensimmäinen versio vuodelta 1977, joka oli kolmivärinen ja ilman ympyrää, on Persenin oppilastyökseen tekemä.
Biisonit
Biisonit (Bison) on nautaeläimiin kuuluva sorkkaeläinten suku, josta tunnetaan kaksi nykyisin elävää ja kuusi sukupuuttoon kuollutta lajia. Nykyiset lajit ovat biisoni eli amerikanbiisoni (Bison bison) ja visentti eli euroopanbiisoni (Bison bonasus).
Synnøve Persen
Ura
Persenin esikoisrunoteos Alit lottit girdilit julkaistiin 1981. Runokirjoilleen on tyypillistä kirjojen vahva visuaalinen ulkoasu. Kirjat Biekkakeahtes bálggis ja šuvas bohcciidit sága on julkaistu myös äänikirjoina joissa runoille rinnalle on sävelletty musiikkia.
Biisonit
Kuvaus
Biisoni ja visentti ovat suurimmat maanisäkkäät Pohjois-Amerikan ja Euroopan alueella. Biisonit ovat vaeltavia laiduntajia ja kulkevat laumoissa lukuun ottamatta heikompia sonneja, jotka kulkevat yksin tai pienissä ryhmissä suurimman osan vuotta. Amerikanbiisonit asuvat tunnetusti Suurilla tasangoilla. Molemmat lajit metsästettiin liki sukupuuttoon 1800- ja 1900-luvuilla mutta ovat sittemmin elpyneet. Visentti on yhä uhanalainen.
Vaikka visentti ja amerikanbiisoni ovat pintapuolisesti samannäköiset, niiden rakenteet ja käyttäytyminen eroavat toisistaan. Amerikanbiisonilla on 15 kylkiluuta kun taas visentillä on 14. Amerikanbiisonilla on neljä lannenikamaa ja visentillä viisi. Raavaat amerikanbiisonit ovat tukevampia ja lyhyempikoipisia kuin visentit. Niskan rakenne-erojen vuoksi amerikanbiisonit laiduntavat enemmän maasta pensaiden ja puiden sijaan toisin kuin visentit. Amerikanbiisoniin verrattuna visentin turpa on otsaa edempänä kun kaula on neutraalissa asennossa. Amerikanbiisonin ruho on karvaisempi, mutta sen häntä on harvempi kuin visentin. Visentin sarvet osoittavat eteenpäin ja soveltuvat taistelussa paremmin sarvien lukitsemiseen. Amerikanbiisoni suosii rynnäkköhyökkäystä. Amerikanbiisoni kesyyntyy visenttiä helpommin ja lisääntyvät helpommin kesykarjan kanssa.
Synnøve Persen
Ura
Vuosina 1997-2001 Synnøve Persen oli Norjan kulttuurineuvoston jäsen ja hänellä on ollut myös muita saamelaisten taiteeseen liittyviä luottamustehtäviä. Hän on ollut keskeisessä roolissa mm. saamelaisten-taideteollisen korkeakoulun ja taidekoulun, Kaarasjoen taidekeskuksen perustamisessa ja saamelaisten taidemuseon perustamisessa.
Biisonit
Kuvaus
Biisonit syntyvät ilman kyttyrää ja sarvia ja elävät parikymmentä vuotta. Ne saavuttavat sukukypsyyden kahden-kolmen vuoden iässä, mutta sonnit kasvavat seitsemänvuotiaiksi asti. Aikuiset sonnit kilpailevat kiivaasti valta-asemasta kiima-aikana. Sonnit taistelevat lehmistä ja yhteenotot päättyvät usein loukkaantumiseen tai kuolemaan. Kiimakauden jälkeen lauma jakaantuu pienempiin ryhmiin. Vasikat syntyvät yhdeksän kuukautta kiima-ajan jälkeen. Emät huolehtivat ja imettävät jälkeläisiään vuoden verran.
Synnøve Persen
Tunnustukset
Persen on ollut Pohjoismaiden kirjallisuuspalkintoehdokkaana vuosina 1993 ja 2008. Biret Elle Memorial Prize -palkinnon vuonna 2000 ja Saamelaisneuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 2006.
Biisonit
Kuvaus
Biisonisonnit voivat kasvaa 3,5 metriä pitkiksi ja 2 metriä korkeiksi ja painaa jopa tonnin.
Rypeminen
pienoiskuva|right|250px|Gif-animaatio biisonista liikkeessä.
Rypeminen on biisoneille tyypillistä käytöstä. Biisonit rypevät kosteissa tai kuivissa, matalissa maapainumissa peittäen itsensä mutaan tai pölyyn. Mahdollisia selityksiä rypemiskäyttäytymiselle ovat karvan irrottaminen karvanlähtöaikana, sonnien välinen viestintä (erityisesti kiimakäyttäytyminen), lauman yhtenäisyyden edistäminen, leikkisyys, hyönteisten puremien kutinan helpottaminen, syöpäläisten häätö ja lämpötilan säätely. Samalla biisoneihin voi tarttua pernarutto, jota saattaa esiintyä luonnollisesti maaperässä.
Ravinto
Biisoneilla on melko yksipuolinen ruokavalio. Niiden tärkeintä ravintoa on ruoho. Biisonit syövät myös matalia pensaskasveja. Talvella biisonit kuopivat lunta etsien ruohoa. Jos ruohoa on saatavilla vähän, biisonit syövät myös kasvien risuja.
Saalistajat
pienoiskuva|left|Amerikanbiisoni puolustautuu [[susilaumaa vastaan]]
Ison kokonsa vuoksi biisonit ovat turvassa useimmilta pedoilta. Susilauma voi kaataa biisonin, mutta yksittäinen susi ei. Harmaakarhut saalistavat myös vasikoita ja niiden on nähty valtaavan susien saaliita.
Badou Ndiaye
pienoiskuva|Badou Ndiaye vuonna 2018. Badou Ndiaye (oik. Papa Alioune Ndiaye, s. 27. lokakuuta 1990 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän siirtyi vuonna 2012 kotimaansa Diambars-seurasta norjalaisseura Bodø/Glimtiin, aluksi lainasopimuksella. Elokuussa 2015 Ndiaye siirtyi turkkilaiseen Osmanlısporiin, elokuussa 2017 saman maan Galatasarayhin ja tammikuussa 2018 englantilaiseen Stoke Cityyn, joka lainasi hänet takaisin Galatasaraylle kaudeksi 2018–2019.
Ndiaye on pelannut Senegalin maajoukkueessa 22 ottelua toukokuusta 2016 alkaen. Hän on kuulunut joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 sekä vuosien 2017 ja 2019 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Biisonit
Katso myös
pienoiskuva|Bison antiquus -eläimen luuranko
Tunnoton
Tunnoton on Jenni Vartiaisen ensimmäinen single, hänen debyyttialbumiltaan Ihmisten edessä. Single julkaistiin 11. huhtikuuta 2007. Juhani Lappalaisen sanoittama ja Knipin säveltämä kappale ylsi korkeimmillaan Suomen virallisen latauslistan 22. sijalle.
Ben Johnson
Ben Johnson voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Tunnoton
Kappaleesta julkaistiin myös Dome Karukosken ohjaama musiikkivideo 14. huhtikuuta.
Raimo Ilaskivi
Lapsuus ja nuoruus
thumb|200px|Raimo Ilaskivi lapsena. Raimo Ilaskivi syntyi Tainionkosken Niskalammilla 26. toukokuuta 1928. Hänen isänsä oli Enso-Gutzeitin metsäosaston konttoripäällikkö Ragnar Alfred Hämäläinen ja äiti kansakoulunopettaja Elli Aleksandra Lahtinen. Ilaskivi syntyi valekuolleena, mutta kätilö sai hänet hengittämään. Asiasta pelästyneet vanhemmat veivät hänet lastenlääkäri Arvo Ylpön tarkastettavaksi Helsinkiin, missä hänet todettiin terveeksi. Raimon ollessa 4-vuotias perheeseen syntyi toinen lapsi, Virpi.
Ilaskivi harrasti nuorena viulunsoittoa ja oli mukana yhteiskoulun teinikunnan viihdytyskiertueissa Rauhan sotasairaalassa. Ilaskiven isä oli toiminut suojeluskunnan paikallispäällikkönä ja ollut linnoitustöissä Kannaksella. Hänen äitinsä toimi lottana. Talvisodan aikana Ilaskivi oli äitinsä ja sisarensa kanssa paossa ensin Puumalassa ja sitten Siikaisissa. Jatkosodan aikana hän oli koulun kesälomat työvelvollinen. Ilaskiven isä toimi hävittäjälaivueen tiedustelu-upseerina. Sodan kahtena viimeisenä kesänä Ilaskivi toimi suojeluskunnan lähettinä. Sotien jälkeen perhe muutti isän työn mukana Raumalle.
Opinnot ja työura
Ilaskivi valmistui ylioppilaaksi Rauman lyseosta vuonna 1947. Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1950 ja lisensiaatiksi 1954. Pääaineena Ilaskivellä oli kansantaloustiede ja sivuaineina finanssioppi ja tilastotiede. Vuosina 1952–1953 Ilaskivi toimi Helsingin yliopistossa kansantaloustieteen assistenttina. Lukuvuoden 1953–1954 hän valmisteli lisensiaatintyötään ja väitöskirjaansa Asla-stipendiaattina Chicagon yliopistossa. Ilaskivi väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1958 väitöskirjalla Finanssijärjestelmän automaattinen vastavaikutus suhdanteiden vaihtelussa. Hän toimi Helsingin yliopiston kansantaloustieteen dosenttina 1959–1979.
Vuosina 1951–1954 Ilaskivi toimi Pohjoismaiden yhdyspankissa tilastovirkailijana. Vuodesta 1954 hän työskenteli Suomen Pankkiyhdistyksessä ensin tiedotusosaston päällikkönä (1954–1960), sitten asiamiehenä (1961–1972) ja lopulta toimitusjohtajana (1972–1979). Ilaskivi toimi myös Suomen Teollisuuspankin toimitusjohtajana (1957–1979), Helsingin arvopaperipörssin ensimmäisenä varajohtajana (1961–1964) ja johtajana (1964–1979) sekä Vientiluotto Oy:n toimitusjohtajana (1956–1962).
Politiikka ja luottamustoimet
Ilaskivi oli Helsingin kaupunginvaltuutettu vuosina 1957–1979 ja kaupunginhallituksen jäsen 1959–1979. Vuonna 1958 hän toimi pääministerin sihteerinä. Ilaskivi valittiin kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 1962. Hän istui eduskunnassa vuoteen 1975 ja oli kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtaja vuosina 1972–1973 ja 1974–1975. Ilaskivi johti myös pankkivaliokuntaa vuosina 1966–1969. Presidentin valitsijamiehenä hän toimi vuosien 1968, 1978 ja 1982 vaaleissa. Ilaskivi valittiin vielä eläkeläisenä Euroopan parlamenttiin vuosiksi 1996–1999.
Maurice Binder
Maurice Binder (25. elokuuta 1925 – 4. huhtikuuta 1991 ) oli yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija, joka suunnitteli elokuvien alkutekstejä ja elokuvamainoksia.
Raimo Ilaskivi
Politiikka ja luottamustoimet
Monet Ilaskiven tehtävät päättyivät, kun hänet valittiin vuonna 1979 Helsingin kaupunginjohtajaksi. Hän hoiti tehtävää vuoteen 1991. Vuonna 1980 hänelle myönnettiin ylipormestarin arvonimi. Ilaskivi oli kokoomuksen presidenttiehdokkaana vuoden 1994 vaaleissa ja sai neljänneksi eniten ääniä.
Maurice Binder
Binder syntyi vuonna 1925. Hän opiskeli teknisessä korkeakoulussa, jonka jälkeen hän hakeutui taidekouluun. Binder meni töihin New Yorkin Macy’s-tavarataloon, jossa hän yleni tavaratalon taiteelliseksi johtajaksi. Toisen maailmansodan aikana hän palveli laivastossa ja käydessään satamassa Hollywoodin lähellä sai töitä still-kuvaajana. Sodan jälkeen Binder työskenteli elokuvamainonnassa ja alkutekstien suunnittelussa, erityisesti Stanley Donenin ohjaamien elokuvien parissa. Binderin suunnittelemat alkutekstit elokuvaan Ruoho on vihreämpää aidan toisella puolella (1961) sai suosiota, jonka vuoksi hänet pyydettiin tekemään traileri ja alkutekstit elokuvaan Salainen agentti 007 ja tohtori No. Binder ideoi James Bond -elokuvien aseenpiippukohtauksen. Hän ei ollut mukana elokuvien Salainen agentti 007 Istanbulissa ja 007 ja Kultasormi tuotannoissa, mutta suunnitteli alkutekstit kaikkiin Bond-elokuviin vuosina 1965–1989. Binder suunnitteli lisäksi alkutekstit muun muassa elokuviin Miljardin dollarin aivot (1967), Barbarella (1968), Sherlock Holmesin salaisuus (1970), Villihanhet (1987) ja Viimeinen keisari (1987).
Raimo Ilaskivi
Politiikka ja luottamustoimet
Monien virkojen, toimien ja luottamustoimien ohella Ilaskivellä on ollut useita eri yritysten hallintoneuvostojen ja hallitusten jäsenyyksiä.
Maurice Binder
Binderilla oli laaja modernin taiteen kokoelma. Hän kuoli vuonna 1991.
Youssouf Sabaly
right|thumb Youssouf Sabaly (s. 5. maaliskuuta 1993 Le Chesnay, Ranska) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on Paris Saint-Germainin kasvatti ja pelasi vuosina 2013–2017 lainassa Evianissa, Nantesissa ja Bordeaux'ssa kunnes viimeksi mainittu osti hänet omakseen vuonna 2017. Sabaly siirtyi espanjalaisseura Real Betisiin kesällä 2021.
Raimo Ilaskivi
Kunniamerkit
Ilasikivi on palkittu lukuisilla koti- ja ulkomaisilla kunniamerkeillä
Youssouf Sabaly
Sabaly on vuoden 2022 loppuun mennessä pelannut Ranskan Ligue 1:ssä 226 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia, ja Espanjan La Ligassa 20 ottelua tekemättä maaleja.
Raimo Ilaskivi
Kunniamerkit
Vuosina 1999–2009 Ilaskivi oli kansainvälisen, ekumeenisen, Aleksandrian ja koko Afrikan patriarkan ja paavi Theodoros II:n suojeleman Konstantinus Suuren Ritarikunnan kansleri. Vuonna 2009 hänet kutsuttiin Ritarikunnan varasuurmestariksi. Suojelija on myöntänyt hänelle ainoana evankelis-luterilaisen kirkon jäsenenä korkeimman maallikolle suotavan arkontin arvon.
Youssouf Sabaly
Sabaly on pelannut Senegalin maajoukkueessa 28 ottelua marraskuusta 2017 alkaen. Hän on kuulunut joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 ja MM-kilpailuissa 2022, joissa molemmissa hän pelasi avauskokoonpanossa Senegalin kaikki ottelut. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 hän kuului Senegalin hopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen.
Rautuvaaran kaivos
Rautuvaaran rautamalmikaivos toimi Kolarissa Lapissa vuosina 1962–1989. Kaivoksen omisti Rautaruukki Oy ja sieltä louhittiin kaivoksen toiminta-aikana yhteensä 11,6 miljoonaa tonnia rautamalmia, jonka keskipitoisuudet olivat 46,78 % rautaa ja 0,32 % kuparia. Kaivos työllisti enimmillään 250 henkilöä.
Vuodesta 1989 vuoteen 1996 kaivosalue oli vuokrattuna Outokumpu Oy:lle rikastuskäyttöön. Kaivoksen alueen rakennukset ovat tällä hetkellä muussa käytössä ja omistuksessa.
Rautaruukki Oy omistaa vielä Rautuvaarassa suuren maa-alueen, jonka moreenivarantoja yhtiö käyttää rikastushiekka- ja sivukivialueen lopullisessa sulkemisessa myönnettyjen lupien mukaisesti vuoden 2018 loppuun mennessä. Suljettavat alueet muun muassa peitetään betonimatoilla, jotka peitetään moreenirakenteella.
Rautuvaaran kaivos ja Äkäsjoella sijainnut Partekin sementtitehdas suljettiin puolen vuoden sisällä vuosina 1988–1989. Kolarin kunnasta hävisi samalla 270 teollista työpaikkaa.
Rautuvaaran kaivosrata avattiin 1973. Rautuvaara oli Äkäsjoen liikennepaikan kanssa pohjoisin osa Kolarin rataa ja samalla Suomen rataverkon pohjoisin liikennepaikka vuoteen 2004 saakka, jolloin se lakkautettiin yhdessä Kolarin kalkkitehtaalle vieneen Äkäsjoen radan kanssa.
Viitteet
67.49553°N, 23.92147°W
Lindelöf
Lindelöf voi viitata seuraaviin:
Matematiikassa
Matematiikassa Lindelöf tarkoittaa myös Ernst Lindelöfin mukaan nimettyjä käsitteitä:
Richard B. Spencer
thumb|right|Richard Spencer.
Richard Bertrand Spencer on amerikkalainen uusnatsi, juutalaisvastainen salaliittoteoreetikko ja valkoisen ylivallan kannattaja. Spencer on opiskellut eri yliopistoissa muun muassa kirjallisuutta ja humanistisia aineita. Vuonna 2007 Spencer erotettiin amerikkalaisesta konservatiivilehdestä äärimmäisten mielipiteidensä takia. Vuonna 2010 Spencer perusti alternativeright.com-sivuston. Hän loi omien sanojensa mukaan nimityksen alt-right. Vuonna 2017 Spencer johti monia ääri­oikeistolaisia mielen­osoituksia Yhdysvalloissa. Spencer on esittänyt muun muassa "rauhan­omaista etnistä puhdistusta". Tavoitteena oli pelkästään valkoisista koostuva Yhdysvallat.
Virginian mellakat
Spencerin puhe elokuussa 2017 johti mellakoihin, jossa äärioikeisto ja sen vastustajat ottivat yhteen. Yksi ihminen kuoli.
Floridan puhe
Lokakuussa 2017 Spencer piti Floridassa kannattajineen yliopistossa äärioikeistolaisen puheen. Puhe oli yliopistossa sallittu Yhdysvaltain sananvapauslain perusteella. Jo etukäteen varauduttiin kalliin turvatoimin. Puhe herätti voimakkaan vastalausemyrskyn ja kyselyjä Spenceriltä. Spencer haukkui puheensa vastustajia.
Tämä synnytti yliopistolla Spenceriä tukevan ja varsinkin vastustavan mielenosoituksen.
Audrey Tcheuméo
Audrey Tcheuméo (s. 20. huhtikuuta 1990 Bondy, Ranska ) on ranskalainen judon olympiamitalisti sekä maailman- ja Euroopan-mestari. Hän on kilpaillut lähes koko kansainvälisen uransa alle 78 kg:n painoluokassa. .
Tcheuméo voitti vuonna 2011 alle 78-kiloisten Euroopan-mestaruuden Istanbulissa ja maailmanmestaruuden Pariisissa. Seuraavana vuonna hän sai EM-hopeaa Tšeljabinskissa ja olympiapronssia Lontoossa. Budapestin EM-kilpailuissa 2013 hän saavutti joukkuehopeaa ja sijoittui alle 78-kiloisissa viidenneksi. Saman vuoden Rio de Janeiron MM-kilpaiuissa hän sai pronssia alle 78 kg:n sarjassa.
Tcheuméo voitti Montpellier’ssa 2014 Euroopan-mestaruuden alle 78 kg:n painoluokassa ja joukkuekilpailussa. Saman vuoden Tšeljabinskin MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa alle 78-kiloisissa. Vuonna 2015 hän oli viides sekä Bakun Euroopan kisoissa että Astanan MM-kilpailuissa.
Tcheuméo voitti alle 78-kiloisten Euroopan-mestaruuden Kazanissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sai hopeaa hävittyään loppuottelussa yhdysvaltalaiselle Kayla Harrisonille. Hän voitti alle 78-kiloisten Euroopan-mestaruuden jälleen Varsovassa 2017. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs. Hän sai hopeaa Tel Avivin EM-kilpailuissa 2018. Saman vuoden Bakun MM-kilpailuissa hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa. Lissabonin EM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui viidenneksi. Hän saavutti MM-hopeaa Dohassa 2023.
Tcheuméo on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kuusitoista turnausvoittoa, kahdeksan kakkossijaa ja kaksitoista kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kolme turnausvoittoa ja yksi kakkossija. Hän on voittanut aikuisten sarjassa neljä Ranskan-mestaruutta.
Versus (elokuva)
Versus on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut japanilainen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Ryuhei Kitamura. Alun perin elokuvan piti olla jatko-osa Kitamuran lyhytelokuvaan Down To Hell nimellä Down To Hell 2: The Return, mutta se laajeni käsikirjoitusta kirjoitettaessa itsenäiseksi elokuvaksi. Kitamura ei saanut sille tuottajaa, ja hän keräsi elokuvan tekemiseen tarvittavat rahat perheeltään ja ystäviltään. Elokuva esitettiin vuonna 2001 Toronton elokuvajuhlilla. Siitä on tullut yksi kulttielokuvista.
Kultainen joukkue
thumb|right|150px|Kultaisen joukkueen muistomerkki [[Szegedissä.]] Kultainen joukkue on Unkarin jalkapallomaajoukkueesta käytetty nimitys 1950 –luvulla. Kultaisen joukkueen aikakausi katsotaan päättyneeksi Unkarin kansannousuun 1956. Kultainen joukkue saavutti aikanaan yhden olympiakullan Helsingin olympialaisista sekä MM-hopeaa Sveitsin MM-kilpailuissa. Kultaisen joukkueen saavutuksiin voidaan myös lukea voitto Englannista 26. marraskuuta 1953: Englanti kärsi ensimmäisen kerran tappion omalla maaperällään.
Joukkue voitti vuonna 1955 Suomen tämän kotikentällä 1–9.
Kultaisen joukkueen valmentajana toimi Gusztáv Sebes.
Kokoonpano
thumb|right|175px|Kokoonpano.
Olympialaiset 1952
Helsingin olympialaisissa Kultainen joukkue oli ylivoimainen päästäen vain kaksi maalia ja tehden 20 maalia viidessä ottelussa. Loppuottelussa Unkari kohtasi Jugoslavian. Unkari voitti finaalin lopulta 2–0.
Maailmanmestaruuskilpailut 1954
Sveitsin MM-kilpailuissa Unkari oli suurin ennakkosuosikki. Joukkue oli viime vuodet kulkenut voitosta voittoon ja vasta Länsi-Saksa pystyi katkaisemaan Unkarin 31 peräkkäisen tappiottoman ottelun putken loppuottelussa.
Slow Motion
Slow Motion on brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin yhdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin 23. huhtikuuta 2002.
Madame Meduusa
On oletettavaa, että Madame Meduusa on tekojensa takia karkoitettu Isle of the Lostille muiden Disneyn pahisten tavoin.
Charles Krause
Charles Krause oli yhdysvaltalainen voimistelija, joka kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa. Hän oli Chicagon Central Turnverein -joukkueen jäsenenä mukana saamassa pronssia joukkuekilpailussa, ja lisäksi hän sai hopeamitalin köysikiipeilyssä.
Aliens: Colonial Marines
Aliens: Colonial Marines on Gearbox Softwaren kehittämä ja Segan julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin helmikuussa 2013 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peli oli tarkoitus julkaista Wii U:lle, mutta se peruttiin.
Peli perustuu Alien-elokuvasarjan hahmoihin ja otuksiin, erityisesti elokuviin Aliens – paluu ja Alien³. Peli on uusi versio vuoden 2001 samannimisestä videopelistä, jonka julkaisu aikanaan peruttiin.
Kartaly
Kartaly on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Etelä-Uralin itäpuolella Tobolin sivujoen Kartaly-Ajatin varrella 260 kilometriä Tšeljabinskista lounaaseen. Kaupunki on Kartalyn piirin keskus. Siellä haarautuvat Magnitogorskiin, Tšeljabinskiin, Orskiin ja Kazakstanin Astanaan johtavat rautatiet. Asukkaita on 28 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1900-luvun alussa rautatieaseman yhteyteen. Vuonna 1944 siitä tuli kaupunki. Nykyään Kartaly on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä.
Aliens: Colonial Marines
Peli myi enemmän kuin miljoona kopiota, mutta se sai negatiivisen vastaanoton pelin sisäisistä teknisistä ongelmista, grafiikkojen alhaisesta laatutasosta ja vihollisten heikosta tekoälystä johtuen.
Radiohäirintä
Radiohäirintä on toimintaa, jolla pyritään estämään tai vaikeuttamaan radiotaajuuksien käyttöä.
Radiohäirintää käytetään muun muassa sodankäynnissä estämään vastustajaa käyttämästä radioviestintää joukkojen johtamisen välineenä. Rauhan aikana radiohäirinnällä voidaan esimerkiksi pyrkiä säilyttämään oma poliittinen uskottavuus estämällä häirinnän avulla oman maan kuuntelijoita vastaanottamasta opposition tai toisen valtion radiolähetyksiä.
Metakvaloni
Metakvaloni eli 2-metyyli-3-o-tolyyli-4(3H)-kinatsolinoni oli barbituraattien kaltainen, mutta niitä turvallisemmaksi mainostettu unilääke, joka tuli markkinoille vuonna 1965. Metakvalonia markkinoitiin muun muassa tuotenimillä Mandrax, Quaalude ja Sopor. 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla metakvaloni oli sangen suosittu seksi- ja bilehuume. Lääketeollisuudessa metakvalonia valmistetaan antraniilihaposta ja o-toluidiinista etikkahapon avulla.
Aliens: Colonial Marines
Pelaaminen
Aliens: Colonial Marines on hyvin paljon samankaltainen kuin vuonna 2010 julkaistu Aliens vs. Predator. Pelaaja ohjaa Colonial Marine -sotilaita, joilla on jokaisella erilainen persoonallisuus ja erilainen ase. Jokainen hahmo voi kantaa useita aseita, kuten liekinheitintä, pulssikivääriä, smartgunia, pistoolia, sinkoa ja erilaisia kranaatteja. Pelaaja ohjaa merijalkaväen sotilaita yksi kerrallaan, noudattaen johtajien antamia käskyjä. Pelissä voi myös vaihtaa hahmoa milloin vain. Joskus pelaajan on tarkoitus mennä myös erikoisiin paikkoihin käyttämään liikkeentunnistinta ja aseita puolustaakseen itseään. Perusviholliset pelissä ovat Alieneita, jotka yrittävät säikyttää tai tappaa pelaajan, pakottaen pelaajan taistelemaan niitä vastaan. Erityyppiset Alienit taistelevat erilaisilla tavoilla. Pelissä facehuggerit yrittävät hypätä pelaajahahmon naamalle, istuttaen alkion pelaajan vatsaan, joka myöhemmin tappaa pelaajan ”rinnanrepijä”-vaiheessa. Warrior-Alienit, joita on esiintynyt ainakin Aliens – paluussa, ovat yleisimpiä vihollisia pelissä. Scoutit ovat nopeampia ja ne vakoilevat pelattavien hahmojen käyttäytymistä. Ne toimivat pienissä ryhmissä tai yksin. Tällainen Alien esiintyi elokuvassa Alien – kahdeksas matkustaja. Dronet usein kantavat facehugger-munia, ja ne toimivat Alien-pesän sydämessä suojellen kuningatarta.
Radiohäirintä
Euroopassa laajimmin tunnetuksi on tullut kylmän sodan aikainen radiohäirintä, missä vuodesta 1949 vuoteen 1989 Neuvostoliitto häiritsi läntisten radioyhtiöiden Varsovan liiton maihin suuntaamia radiolähetyksiä. Yleensä häirittäviä radioasemia olivat BBC World Service, Voice of America (VOA), Radio Free Europe (RFE) ja Radio Liberty, joista kolme jälkimmäistä oli perustettu nimenomaan vaihtoehtoisen eli läntisen näkökulman tuottamiseksi Itä-Euroopan kuuntelijoille. Myös Israel on käyttänyt häirintää ja joutunut myös itse häirityksi.
Metakvaloni
Käyttö Suomessa
Usein metakvaloni esiintyi yhdistelmävalmisteena, yhdessä useimmiten difenhydramiinin kanssa, joka on voimakas antihistamiini. Nämä lääkeaineet voimistivat yhdessä toistensa sedatiivista vaikutusta. Lääkevalmisteiden tuotenimiä olivat Pharmaca Fennica 1976:n mukaan ainakin Isonox, Sovanox, sekä Mandrax.
Aliens: Colonial Marines
Tarina
Aliens: Colonial Marinesin tarinan ovat käsikirjoittaneet Bradley Thompson ja David Weddle, jotka ovat myös käsikirjoittaneet Taisteluplaneetta Galactican tarinan.
Juoni
Pelin tapahtumat sijoittuvat Alien³-elokuvan tapahtumien jälkeiseen aikaan. Colonial Marine -ryhmä on lähetetty Fiorina ”Fury” 161:lle etsimään ja tutkimaan USS Sulacoa ja etsimään Ellen Ripleytä, korpraali Dwayne Hicksiä sekä muita kadonneita merijalkaväen sotilaita, jotka lähetettiin LV-426:lle elokuvassa Aliens – paluu.
Metakvaloni
Väärinkäyttö
Lääke oli suosittu viihdekäytössä, koska se aiheutti tuntoaistin herkistymistä, rentoutumista ja euforiaa. Se tunnettiin useilla lempinimillä, mainiten muun muassa: Disco Bisquits, Down And Dirtys, Gorilla Biscuits, Whore Pills.
Metakvaloni kehiteltiin alun perin Etelä-Afrikassa, jossa sitä on käytetty edelleen. Metakvalonia sekoitetaan marihuanaan joka poltetaan. Tämä on kuitenkin hengenvaarallista, koska metakvalonitablettien muut ainesosat muuttuvat palaessaan myrkyllisiksi ja saattavat aiheuttaa muun muassa keuhkolaajentumaa.
Etelä-Afrikassa paikallinen väestö on kehittänyt metakvalonista tupakan seassa poltettavan hyvin päihdyttävän muodon. Aineen ns. "jengi-koodinimet" ovat: "Tik" sekä "Rox". Suomessa Mandrax on tunnettu näillä nimillä: Maunot, Manu(t), Mankku, Mömmöt. Hägglundin ja Pylkkäsen mukaan aine omasi suurta väärinkäytön potentiaalia myös Suomessa.
Laajan väärinkäytön vuoksi tuote poistettiin markkinoilta muualla maailmassa vuonna 1984.
Leningradin eläintarha
Leningradin eläintarha on eläintarha Pietarin kaupungissa Venäjällä. Sen perustivat Sofia ja Julius Gerhardt vuonna 1865. Eläintarhan nimeä vaihdettiin muutamaan otteeseen, kunnes vuonna 1952 alettiin käyttää nykyistä nimeä, joka on edelleen käytössä kunnianosoituksena työntekijöille, jotka pelastivat eläimiä Leningradin piirityksen aikana. Virtahepo nimeltä Kaunotar selvisi piirityksestä hengissä ja siitä tuli Leningradin vastarinnan symboli.
Nykyisin eläintarhassa on yli 600 eri lajia, muun muassa jääkarhuja. Jääkarhu on kuvattuna eläintarhan tunnuksessa.
Radiohäirintä
Jatkosodassa Suomen armeija soitti Säkkijärven polkkaa tietyillä radiotaajuuksilla häiritäkseen Neuvostoliiton asettamien radiomiinojen taajuuksia.
Ideonella sakaiensis
Ideonella sakaiensis on Ideonella-sukuun ja Comanodacea-heimoon kuuluva bakteeri, joka kykenee hajottamaan polyetyleenitereftalaatti- eli PET-muovia.
I. sakaiensis -bakteerin löysi Japanissa Kioton teknologian instituutin ja Keion yliopiston tutkijaryhmä vuonna 2016. Ryhmä etsi muovinkierrätyskeskuksen ulkopuolelta otetuista PET-näytteistä muovin hiiltä elämiseensä käyttäviä bakteereita.
Bakteerin ominaisuudet
I. sakaiensis pilkkoo PET-polymeeriä veden kanssa toimivan PETaasientsyymin avulla monomeerisiksi mono-2-hydroksietyylitereftalaatti (MHET) -molekyyleiksi. MHET hajoaa edelleen vedessä toimivan MHETaasin vaikutuksesta tereftaalihapoksi ja etyleeniglykoliksi, jotka eivät ole ympäristölle haitallisia, sillä ne hajoavat edelleen hiilidioksidiksi ja vedeksi.
Löydön merkitys
Lajia saatetaan voida käyttää PET-muovin kierrätyksessä. Ennen lajin löytymistä ainoat tunnetut PET-muovia hajottavat eliöt olivat tietyt sienet, muun muassa Pestalopsis microspora. Bakteereilla kestää kuitenkin ohuen PET-kalvon hajottamisessa hieman yli kuusi viikkoa, joten sen käytännöllinen käyttö vaatii bakteerin geneettistä muuntelua.
Huhtikuussa 2018 tutkijaryhmä muokkasi I. sakaiensis-bakteerin tuottaman PETaasientsyymin rakennetta ja huomasi, että entsyymin kyky pilkkoa PET-muovia oli samalla tehostunut 20 prosenttia suhteessa luonnossa esiintyvään entsyymiin.
BBN Technologies
BBN Technologies (alun perin Bolt, Beranek and Newman) on vuonna 1948 perustettu korkean teknologian yritys, joka tarjoaa tutkimus- ja kehittämispalveluja. Se on ehkä parhaiten tunnettu työstään pakettikytkennän kehityksessä (mukaan lukien ARPANET ja Internet). Nykyään yritys on osa Raytheonia.
Killian Peier
Killian Peier (s. 28. maaliskuuta 1995) on sveitsiläinen mäkihyppääjä, joka edustaa Vallée de Joux -seuraa.
Peier on kilpallut aikuisten MM-kilpailuissa vuodesta 2013 lähtien. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti suurmäen kilpailussa pronssia ja oli normaalimäessä kymmenes.
Peier kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Willingenin joukkuekilpailussa helmikuussa 2013. Henkilökohtaiseen kilpailuun hän osallistui ensimmäisen kerran Klingenthalissa marraskuussa 2014 sijoittuen 17:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Innsbruckissa tammikuussa 2019. Ensimmäisen maailmancupin palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Nižni Tagilissa joulukuussa 2019.
Peier on sijoittunut kesä-GP-sarjan osakilpailuissa kerran toiseksi ja kolmanneksi. Continental Cupissa hän on voittanut kolme osakilpailua.
Lone Wolf (intiaanijohtaja)
Yhdysvaltoja vastaan Texasissa käydyn Red riverin sodan (1874) jälkeen Lone Wolf pakoili armeijan joukkoja kuukausien ajan kunnes hän helmikuussa 1875 antautui Fort Sillissä Oklahomassa tuoden 252 soturia mukanaan. Lone Wolf lähetettiin 25 muun päällikön kanssa vankeuteen Floridaan. Päästyään vuonna 1879 vankilasta hän malarian heikentämänä kuoli saman vuoden aikana.
Mihály Mayer
Mihály Mayer (27. joulukuuta 1933 Budapest – 4. syyskuuta 2000 Budapest) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti Újpesti TE -seuraa. Mayer voitti urallaan yhteensä neljä olympiamitalia, joista kaksi oli kultaisia ja kaksi pronssisia. Hän teki olympialaisissa yhteensä kaksi maalia, yhden vuoden 1956 kisat Unkarin eduksi ratkaisseessa ottelussa ja yhden vuoden 1960 kisoissa.
Louisvillen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
Louisvillen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on Kentuckyssa Yhdysvalloissa toimiva roomalaiskatolinen arkkihiippakunta, joka erotettiin Baltimoren hiippakunnasta vuonna 1808. Siihen kuului yli 200 000 jäsentä vuonna 2013.
Heinrich Wölfflin
thumb|Heinrich Wölfflin Heinrich Wölfflin (21. kesäkuuta 1864 – 19. heinäkuuta 1945) oli kuuluisa sveitsiläinen taidehistorioitsija, jonka vastakohtapareihin perustuva luokittelu vaikutti suuresti taideteosten formalistisen tulkintamallin muotoutumiseen 1900-luvulla. Muutenkin hänen vaikutuksensa myöhempään taideteosten ja niiden tyylin analysointiin oli huomattava.
Pääteoksessaan Kunstgeschichtliche Grundbegriffe (suomeksi Taidehistorian peruskäsitteet - ei käännetty) vuodelta 1915 Wölfflin esitteli viisi perustavaa vastakohtaista käsitepariaan:
Vastakohtaparien vaihtelu oli Wölfflinin mukaan luonnonlain kaltaista. Analyysimallin inspiraatio olikin tullut luonnontieteestä.
Wölfflin sovelsi vastakohtien teoriaansa renessanssin ja barokin taiteeseen. Hän oli kiinnostunut universaalin historiakäsityksen luomisesta ja formaalisesta tyylihistoriasta. Wölfflin puhui myös esittämismuodoista ja 'optisista mahdollisuuksista', jotka hänen mukaansa ovat rajattuna palettina kunakin aikakautena ihmisen käytössä.
Katso myös
Formalismi
Louis Adam
thumb|200px|Louis Adam noin vuonna 1810. Louis Adam (3. joulukuuta 1758 Muttersholtz – 8. huhtikuuta 1848 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä, musiikkipedagogi ja pianovirtuoosi.
Adam syntyi Alsacessa ja muutti Pariisiin 1775. Hän toimi yli neljäkymmentä vuotta (1797–1842) pianoforten professorina Pariisin konservatoriossa. Adam oli taitava pianisti ja hän myös sävelsi lukuisia aikanaan suosittuja pianoteoksia, esimerkiksi variaatioita sävelmästä Le bon roi Dagobert. Hän opetti useita huomattavia muusikkoja, kuten Friedrich Kalkbrenneriä, Ferdinand Héroldia ja Henri le Moinea. Adam kirjoitti kaksi huomattavaa pianonsoiton oppikirjaa: Mithode ou principe générale du doigté pour le Forté-piano (1798) ja Méthode nouvelle pour le Piano (1802). Vuonna (1804) julkaistu teos Méthode de piano du Conservatoire vaikutti huomattavasti pianotekniikan kehittymiseen Pariisissa.
Hänen poikansa oli säveltäjä Adolphe Adam.
Theodor Dahlgrén
Hugo Theodor (Teodor) Maximilian Dahlgrén (26. syyskuuta 1863 Kivijärvi – 8. marraskuuta 1909 Käkisalmi) oli suomalainen koulunjohtaja ja päätoimittaja.
Dahlgrénin vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Karl Gustaf Dahlgrén (1821–1896) ja Gustava Charlotta Edla Kristina Krogerus. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion ruotsalaisesta yksityislyseosta 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi kemia pääaineinaan 1891.
Dahlgrén oli Käkisalmen yhteisreali- ja porvarikoulun, myöhemmin Käkisalmen suomalaisen yhteiskoulun matematiikan ja fysiikan opettajana vuodesta 1895 alkaen ja yhteiskoulun johtajana vuodesta 1906 alkaen. Hän oli Käkisalmella ilmestyneen Itä-Karjala-lehden päätoimittaja 1897–1905 ja toimi myös Käkisalmen rahatoimikamarin esimiehenä 1899–1903, väkijuomayhtiöiden toimitusjohtajana 1899–1905 ja kaupungin kansakoulujen tarkastajana 1897-1906.
Theodor Dahlgrén oli naimisissa vuodesta 1897 Aina Alvina Tourusen kanssa.
Bursaspor
Bursaspor on vuonna 1963 perustettu jalkapalloseura Bursasta, Turkista. Bursaspor pelaa Turkin Superliigassa, jonka se voitti kaudella 2009–2010. Bursaspor pelaa kotiottelunsa Bursa Atatürk Stadion ja seuran tunnusvärit ovat vihreä ja valkoinen.
Luettelo kasvitieteilijöiden auktorilyhenteistä
Tämä on luettelo kasvitieteilijöiden virallisista auktorilyhenteistä International Plant Names Indexin (IPNI) mukaan. Kasvitieteilijät ovat luettelossa auktorilyhenteiden mukaan aakkosjärjestyksessä ja lopussa on erillinen aakkosellinen luettelo suomalaisten kasvitieteilijöiden auktorilyhenteistä.
Bursaspor
Historia
Bursaspor perustettiin 1963, kun Acar İdman Yurdu, Akinspor, Çelikspor, İstiklal ja Pınarspor yhdistyivät yhdeksi seuraksi. Seura nousi Superliigaan 1967, minkä jälkeen se on pelannut pääsarjatasolla lähes koko ajan.
Bursaspor voitti Turkin cupin 1986 ollessaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudella 2009–2010 Bursaspor voitti Turkin mestaruuden, jolloin siitä tuli vasta viides mestaruuden voittanut seura. Samalla se pääsi Mestarien liigaan kaudeksi 2010–2011. Aiemmin Bursaspor on pelannut eurocupeissa kolmesti, joista paras saavutus on puolivälieriin pääseminen Cup-voittajien cupissa 1974–1975.
Joukkue
''Tilanne 16. toukokuuta 2013.''
Laikkupallokala
Koko ja ulkonäkö
Laikkupallokala jää alle 5 cm pitkäksi. Se on ruskeansävyinen, etuselässä on keltainen V-kuvio. Silmät ovat punaiset. Koiraalla on selvästi sininen pyrstö. Kalojen värit riippuva niiden mielentilasta; arastelleessaan ne ovat hailakansävyisiä, ja kalan väristä onkin vaikea saada käsitystä akvaariokaupassa.
Alkuperä
Laikkupallokala on kotoisin Aasiasta, sitä on tavattu vain Sarawakin eteläosissa Borneon saarella.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Laikkupallokalakoiraat ovat erittäin aggressiivisia sekä oman lajin naaraita että kaikkia muita kaloja kohtaan. Jos niiden halutaan kutevan akvaariossa, koiraan voi tuoda naaraan seuraan vasta silloin, kun naaras on täynnä mätiä. Kalat ovat aktiivisimmillaan hämärän aikaan.
Vesiolot ja ravinto
Laikkupallokaloille sopii pehmeä, hiukan hapan vesi. Ne ovat herkkiä nitriiteille ja ammoniakille. Laikkupallokalat syövät pieniä selkärangattomia; akvaariossa niille syötetään pakastettuja surviaisentoukkia, krilliä ja massiäyriäisiä. Toisin kuin isommilla pallokalalajeilla, hampaiden liikakasvu ei ole yleensä ongelma.
Mika-Matti Maisonvaara
Mika-Matti Maisonvaara (s. 11. maaliskuuta 1991) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laituri. Seuratasolla hän edustaa Ykkösessä pelaavaa HIFK:ta, jonne hän siirtyi kaudeksi 2014. Maisonvaara on RoPS:n kasvatteja. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 2008.
Maisonvaara aloitti debyyttikaudellaan Veikkausliigassa peräti neljä ottelua avauskokoonpanossa pelaamastaan kuudesta ottelusta. Minuutteja Maisonvaara keräsi etenkin loppukaudesta RoPSin kärsiessä pelikielloista ja loukkaantumisista. Ensi esiintymisensä RoPSin edustusjoukkueessa Maisonvaara ehti tehdä jo keväällä 2008 pelatussa Liigacupissa. Maisonvaara pelasi myös joitakin pelejä kaudella 2008 RoPS Farmissa Kolmosessa.
Kaudelle 2009 Mika-Matin rooli joukkueessa oli kasvamassa mm. Zeddy Sailetin siirryttyä osittain valmennustehtäviin sekä Titi Essomban siirryttyä FC OPA:oon. Echiabi Okodugha saapui kuitenkin yhdessä Jarno Tenkulan kanssa uusina pelaajina Rovaniemen Palloseuraan, mikä ei lisännyt oleellisesti Mika-Matin vastuuta kauteen 2008 verrattuna.
Kaudeksi 2014 Maisonvaara muutti Rovaniemeltä Helsinkiin ja siirtyi Ykkösessä pelaavaan HIFK:n edustusjoukkueeseen.
Lamine Gassama
right|thumb Lamine Gassama (s. 20. lokakuuta 1989 Marseille, Ranska) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on Ranskassa edustanut Lyonia kausina 2008–2012 ja Lorientia 2012–2016. Hän pelasi turkkilaisseura Alanyasporissa kaudet 2016–2018 ja siirtyi sitten saman maan Göztepeen.
Gassama edusti Ranskaa alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Senegalin A-maajoukkueessa hän on pelannut 36 ottelua elokuusta 2011 alkaen. Hän on kuulunut joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 sekä vuosien 2015, 2017 ja 2019 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Petter Kukkonen
Petter Kukkonen (s. 20. elokuuta 1981 Lieksa) on suomalainen yhdistetyn valmentaja ja entinen yhdistetyn hiihtäjä. Hän toimi Suomen yhdistetyn maajoukkueen päävalmentajana vuosina 2012–2022. Omalla urheilu-urallaan hän edusti Lieksan Hiihtoseuraa ja kilpaili neljässä maailmancupin osakilpailussa vuonna 2000. Parhaaksi sijoitukseksi jäi 47. Nuorten MM-kilpailuissa Kukkonen voitti kultaa sprintistä ja joukkuekilpailusta.
Kukkonen aloitti valmentajan uran Vuokatin Urheiluopistossa vuonna 2005. Hän valmensi Viron yhdistetyn ja mäkihypyn maajoukkueita viiden vuoden ajan, kunnes hänet nimitettiin Suomen yhdistetyn maajoukkueen päävalmentajaksi huhtikuussa 2012.
Mustat maalaukset
thumb|275px|Malli ”mustien maalausten” mahdollisesta alkuperäisestä sijoittelusta Quinta del Sordon kahden allekkaisen huoneen seinillä. Alkuperäisiä sijainteja ei tiedetä varmasti. Mustat maalaukset on yhteisnimitys neljälletoista maalaukselle, jotka espanjalainen taidemaalari Francisco de Goya maalasi vanhoilla päivillään vuosina 1820–1823 maaseutuasuntonsa Quinta del Sordon seinille. Nimitys viittaa sekä maalausten tummaan väriskaalaan että niiden synkkiin aiheisiin. Useat maalauksista esittävät ahdistavia ja painajaismaisia näkyjä, joista osa liittyy mytologiaan tai yliluonnollisiin tapahtumiin. Osa esittää rumannäköisiä ihmisiä.
Goya ei nimennyt ”mustia maalauksiaan” eikä jättänyt jälkeensä mitään selityksiä niiden aiheista tai sisällöstä. Ne tunnetaan nykyään seuraavilla nimillä: Una manola, Pyhiinvaellus San Isidron lähteelle (Peregrinación a la Fuente de San Isidro), Asmodea, Atropos/Kohtalot (Átropos/Las Parcas), Kaksintaistelu nuijilla (Duelo a garrotazos), Kaksi munkkia (Dos frailes), Pyhiinvaellus San Isidroon (La Romería de San Isidro), Noitasapatti/Suuri vuohipukki (El aquelarre/El Gran Cabrón), Kaksi syövää vanhusta (Dos viejos comiendo), Saturnus syö poikansa (Saturno devorando a un hijo), Judit ja Holofernes (Judit y Holofernes), Kaksi naista ja mies (Dos mujeres y un hombre), Lukeminen/Poliitikot (La lectura/Los políticos) ja Hautautuva koira (Perro semihundido).
Historia
Goya hankki Madridin lähellä Manzanaresjoen rannalla sijainneen nimellä Quinta del Sordo (”kuuron talo”) tunnetun talon omistukseensa vuonna 1819. Hän maalasi yhteensä neljätoista seinämaalausta talon kahteen huoneeseen, joista toinen oli ala- ja toinen yläkerrassa. Goya lienee aloittanut teosten maalaamisen vuonna 1820 parannuttuaan osittain vakavasta sairaudesta. Syyskuussa 1823 hän lahjoitti koko talon 17-vuotiaalle pojanpojalleen ja lähti pian sen jälkeen Espanjasta, joten maalausten on täytynyt valmistua tuohon ajankohtaan mennessä. ”Mustia maalauksia” ei ollut tarkoitettu julkisuuteen ja Goya maalasi ne öljyväreillä suoraan seinille. Töiden yksityinen ja henkilökohtainen luonne antoi hänelle suuren vapauden niiden sisällön suhteen.
”Mustista maalauksista” tehtiin 1820- ja 1830-luvuilla kaksi inventaariota, mutta ne pysyivät suurelle yleisölle tuntemattomina, kunnes ranskalainen Charles Yriarte julkaisi vuonna 1867 niiden kuvaukset Goyaa käsitelleessä kirjassaan. Vuonna 1873 ranskalainen liikemies Émile d’Erlanger osti Quinta del Sordon talon ja määräsi seinämaalaukset siirrettäviksi kankaalle. Teokset kärsivät pahasti siirtämisprosessin yhteydessä ja suuri osa alkuperäisestä maalista menetettiin. Siirtämisestä vastasi restauroija Salvador Martínez Cubells. Maalaukset olivat näytteillä Pariisissa vuonna 1878. Vuonna 1881 ne lahjoitettiin Espanjan valtiolle ja vuodesta 1889 ne ovat olleet näytteillä Madridin Museo del Pradossa. Alkuperäinen talo purettiin vuonna 1909.
Muun muassa saksalaiset ekspressionistit ja surrealistinen liike olivat sitä mieltä, että Goyan ”mustat maalaukset” muodostavat modernin taiteen alkupisteen.
Vuonna 2003 espanjalainen professori Juan José Junquera väitti, että ”mustat maalaukset” eivät olisikaan Goyan maalaamia, sillä hänen mukaansa Quinta del Sordon yläkerta olisi rakennettu vasta Goyan kuoleman jälkeen. Hänen arvelunsa mukaan teokset olisikin maalannut taiteilijan poika Javier de Goya joskus myöhemmin.
Uroš Marović
Uroš Marović (4. heinäkuuta 1946 Belgrad – 23. tammikuuta 2014 ) oli Jugoslaviaa edustanut vesipalloilija. Hän oli mukana voittamassa lajissaan olympiakultaa vuonna 1968 Méxicossa. Hän kilpaili kesäolympialaisissa myös Münchenissä 1972 ja Montréalissa 1976 jääden molemmilla kerroilla joukkueineen viidennelle sijalle.
Sveriges Radio Finska
Sveriges Radio Finskan lähetyksillä on yli 200 000 kuuntelijaa päivittäin. Yhteensä Ruotsissa asuu suomen kielen ja meänkielen taitajia lähes 470 000, ja suomalaistaustaisia maassa on yli 712 000. Kanavalla on toimittajia yli kahdellakymmenellä paikkakunnalla, pohjoisen Pajalasta etelän Malmöhön ja länsirannikon Göteborgista itärannikon Tukholmaan. Yhteensä toimittajia on noin kuusikymmentä, joista puolet Tukholman Radiotalossa ja loput eri P4-kanavilla. Sveriges Radio Finskalla on myös oma kirjeenvaihtaja Helsingissä.
Lähetykset
Sveriges Radio Finskan lähetykset valtakunnallisella P2-kanavalla:
Alueelliset lähetykset P4-kanavalla koko Ruotsissa: Lähetykset P6-kanavalla Tukholmassa: Uutiset lähetetään arkisin klo 6.30, 7.30, 8.30, 10.30, 12.30, 14.30, 16.00, 18.15 ja klo 20.00, myös viikonloppuisin kuullaan uutisia.
Sveriges Radio Finska tekee myös sisältöä ruotsiksi Finnblicken-nettisivulla, joka on suunnattu nuorille ruotsinsuomalaisille.
Esa Tikkanen
Esa Kalervo Tikkanen (s. 25. tammikuuta 1965 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, viisinkertainen Stanley Cup -voittaja sekä olympia- ja MM-mitalisti.
Sveriges Radio Finska
Ruotsin suomenkielisen radion historiaa
Ruotsin radion (Sveriges Radio) suomenkieliset lähetykset alkoivat talvisodan aikana 1939, kun Motalasta lähetettiin rintamatietoja. Ruotsin pohjoisimman läänin, Norrbottenin läänin, valtiopäivämies Ragnar Lassinantti teki suomenkielisiä ohjelmia Ruotsin radiolle 1957, kunnes hänestä tuli maaherra. Ensimmäinen Pohjoiskalottiohjelma lähetettiin 19. lokakuuta 1960 Ruotsin radion Norrbottenin ohjelmistossa. Ohjelma alkoi Artturi Similän säätiedotuksella ja alueuutisilla, missä käsiteltiin myös Suomen asioita.
Esa Tikkanen
Hän edusti Jääkiekon SM-liigassa kahta helsinkiläisseuraa, IFK:ta ja Jokereita, Pohjois-Amerikan NHL-liigassa Edmonton Oilersia, St. Louis Bluesia, New Jersey Devilsiä, Vancouver Canucksia, New York Rangersia, Florida Panthersia ja Washington Capitalsia. Saksan ylimmällä sarjatasolla DEL-liigassa Tikkanen edusti Moskitos Esseniä ja ammattilaisuransa viimeisellä kaudella hän toimi AL-liigan Anyang Halla Winian joukkueessa pelaaja-valmentajana. Ennen pestiä Koreaan Tikkanen oli ollut kolme kautta pelaamatta.
Sveriges Radio Finska
Ruotsin suomenkielisen radion historiaa
Vuonna 1965 alkoivat aluksi matkailijoille tarkoitetut uutiset, jotka pian laajenivat pysyviksi, ruotsinsuomalaisille siirtolaisille suunnatuiksi uutis- ja ohjelmalähetyksiksi. Vuonna 1969 perustettiin Ruotsin radion suomenkielinen toimitus, Finskspråkiga programredaktionen, joka tuotti valtakunnallisia lähetyksiä.
Esa Tikkanen
Edmonton Oilers varasi Tikkasen NHL:ään vuoden 1983 varaustilaisuudessa numerolla 80 ja Tikkanen debytoi NHL:ssä kauden 1984–1985 pudotuspeleissä. Edmontonissa pelatessaan Tikkanen muodosti yhdessä Jari Kurrin ja kaikkien aikojen parhaana jääkiekkoilijana pidetyn Wayne Gretzkyn kanssa joukkueensa tehokkaimman hyökkäyskolmikon ja voitti Oilersia edustaessaan Stanley Cup -mestaruuden neljä kertaa. Tikkanen–Gretzky–Kurri-ketjua on kutsuttu nimellä "Finnish Sandwich". Hänet kaupattiin vuoden 1993 alussa New York Rangersiin, jossa hän voitti uransa viidennen Stanley Cupin. Tikkanen on toistaiseksi ainoa suomalainen jääkiekkoilija, joka on voittanut Stanley Cupin kahdessa eri seurassa. Rangersista hänen matkansa jatkui edelleen St. Louis Bluesiin, New Jersey Devilsiin ja Vancouver Canucksiin ja sieltä jälleen takaisin Rangersiin. Vuonna 1997 hän teki sopimuksen Florida Panthersin kanssa, mutta Panthers kauppasi hänet kesken kauden Washington Capitalsiin. Uransa viimeisen NHL-kauden Tikkanen pelasi jälleen Rangersissa.
Sveriges Radio Finska
Ruotsin suomenkielisen radion historiaa
1972 alkoivat Keski-Ruotsin suomenkieliset aluelähetykset. Niitä toimitettiin Örebrossa, ja niitä kuultiin Mälarin laaksosta Norjan rajalle ulottuvalla alueella.
1977 perustettiin Sveriges Radio AB:n (SR) tytäryhtiö Sveriges Lokalradio AB (LRAB), jonka 24 asemasta 21 välitti suomenkielisiä paikallisuutisia ja -ohjelmia.
Esa Tikkanen
Tikkanen viimeisteli mittavalla NHL-urallaan 877 runkosarjaottelussa 244 maalia ja kaikkiaan 630 tehopistettä. Hänen vahvuuksiaan olivat itsevarma, fyysinen ja aktiivinen pelitapa ja yllättävän voimakas laukaus. Tikkanen muistetaan hyvin värikkäänä pelaajana ja erityisesti hänen ”Tiki-talk” -lempinimen saanut, suomea, ruotsia ja englantia yhdistellyt puhetapansa, jolla hän pyrki häiritsemään vastustajiensa peliä, on jäänyt elämään.
Sveriges Radio Finska
Ruotsin suomenkielisen radion historiaa
SR:n suomenkielinen toiminta yhdistettiin vuonna 1997 ja se nimettiin P7 Finskaksi. Yleisökilpailun jälkeen nimeksi muutettiin SR Sisuradio. SR Sisuradion ensimmäisenä kanavapäällikkönä toimi Jukka Häyrinen. 8. tammikuuta 2007 kanavapäällikkönä aloitti Päivi Tompuri, joka seurasi Yrjö Risusta. Syyskuussa 2014 Sisuradion kanavapäällikkönä aloitti Sofia Taavitsainen. Nykyinen päällikkö Anne Sseruwagi aloitti toimessaan helmikuussa 2018.