cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rose Lavelle
Rosemary Kathleen "Rose" Lavelle (s. 14. toukokuuta 1995) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa helmikuun 2021 loppuun mennessä 50 maaottelua ja tehnyt niissä 14 maalia. Lavelle voitti vuoden 2019 MM-kilpailuissa kultaa. Hänet valittiin turnauksen kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi. Hän saavutti olympiapronssia vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa.
Lavelle on edustanut seuratasolla kotimaassaan Boston Breakersia ja Washington Spiritiä, ja kaudella 2020–2021 hän pelaa englantilaisseura Manchester Cityssä.
Vihkivesi
thumb|Vihkivettä saa hanasta [[dublinilaisen Pyhän Teresan kirkon luota.]] Vihkivesi on eräissä kristillisissä kirkoissa esillä oleva siunattu vesi, jota voidaan käyttää esimerkiksi kasteessa tai ristinmerkkiä tehtäessä.
Vihkivesi eri kirkkokunnissa
Katolisen kirkon opetuksen mukaan vihkivesi on sakramentaali eli sakramenttia muistuttava pyhä merkki. Katolisten kirkkojen sisääntulojen lähellä säilytetään vihkivettä, jotta kirkkoon tulijat voisivat kastaa siihen sormensa ja sitten tehdä ristinmerkin. Sitä myös vihmotaan seurakunnan päälle messun alussa asperges-riitissä. Katolinen vihkiveden siunaaminen on eräänlainen eksorkismi.
Vihkivettä siunataan ja vihmotaan myös anglikaanisessa kirkossa. Muissa protestanttisissa kirkoissa veden siunaaminen ei ole tavallista, eikä kasteveteenkään liitetä yleensä mystiikkaa. Ruotsin kirkossa on viime vuosina useissa kirkoissa kirkon kastemaljassa kaste- tai vihkivettä muistuttamassa kävijää hänen kasteestaan. Joissakin kirkoissa on kirkon ulko-oven vierellä, kirkkosalissa erityinen kaste- tai vihkivesimalja. Tällaisissa maljoissa tai kastemaljassa olevaa jota kirkossa kävijät voivat käyttää ristinmerkkiä tehdessään joko kirkkoon tultuaan, sieltä lähtiessään.
Ortodoksisessa kirkossa ja katolisuuden itäisessä riituksessa pyhitettyä vettä käytetään usein eksorkismissa ja siunaamisessa. Myös esineitä voidaan siunata pyhitetyllä vedellä. Ortodoksisessa kirkossa on kaksi vedenpyhitysseremoniaa: pieni ja suuri vedenpyhitys.
Monissa kirkkokunnissa uskotaan, että tiettyjen pyhien lähteiden tai pyhiinvaelluskohteiden vesi on pyhää, mutta kyseessä ei kuitenkaan ole varsinainen vihkivesi, koska sitä ei ole siunattu.
Jo Apostolisten konstituutioiden kahdeksannessa kirjassa on rukous vihkiveden ja öljyn pyhittämistä varten.
Allie Long
right|thumb Allie Long (s. 13. elokuuta 1987) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa 45 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Long on voittanut MM-kultaa vuonna 2019. Hän edustaa seuratasolla Reign FC:tä.
Pelikorttien maat
Pelikorttien maat ovat erityisillä symboleilla varustettuja ryhmiä, joihin korttipakan kortit jakautuvat. Tavallisessa korttipakassa on neljä maata: pata (♠), risti (♣), hertta ( ♥ ) ja ruutu ( ♦ ), mutta on myös olemassa pakkoja, joissa maat ja niiden tunnukset ovat toiset, esimerkiksi lehti, tammenterho, kello, kilpi, ruusu, pikari, kolikko, sauva ja miekka.
Saksalainen korttipakka
Saksalainen korttipakka:
Eteläitalialainen korttipakka
Eteläitalialaisen korttipakan yleisin tyyli:
Suomi–Irlanti-Seura
Historia
Seuran perustivat 1954 muutamat suomalaiset, jotka ihailivat suuresti Irlantia ja halusivat kertoa rakastamastaan maasta muille suomalaisille. Ensimmäinen puheenjohtaja oli Irlannin konsuli C. Slotte, muita perustajajäseniä olivat muun muassa runoilija Aale Tynni ja folkloristi Kustaa Vilkuna. Seura oli aluksi suhteellisen pieni, mutta sai paljon aikaan mainostaessaan Irlantia Suomessa. 1960-luvun alussa se järjesti Michael MacLiammoirin esittämään kuuluisan The Importance of Being Oscar -show’nsa Helsinkiin. Seura alkoi kasvaa 1970-luvulla yhä useamman suomalaisen vieraillessa Irlannissa lomiensa aikana ja monet liittyivätkin seuraan perinteisen irlantilaisen musiikin ja kirjallisuuden johdosta. Nuorempi sukupolvi liittyi seuraan 1980-luvulla erityisesti ihailusta U2-yhtyettä kohtaan.
Seuran uusi aikakausi alkoi, kun se järjesti ensimmäisen irlantilaisen festivaalin Suomessa syyskuussa 1986. Idea tälle tuli Helsingissä asuvalta dublinilaiselta Harry Bentiltä, joka on ammatiltaan arkkitehti ja muusikko, joka lauloi suositussa Korkkijalta-yhtyeessä, joka oli esiintynyt samantyyppisellä festivaalilla Tukholmassa ja Kööpenhaminassa. Harry Bent ehdotti, että samanlainen festivaali pitäisi järjestää Suomessakin. Näin syntyi Helsinki Irish Festival. Ensimmäisen festivaalin pääesiintyjäksi onnistuttiin saamaan yksi Irlannin suosituimmista kansanmusiikkiyhtyeistä, De Dannan.
Vaatimaton Helsinki-keskeinen tapahtuma kasvoi pian Euroopan suurimmaksi irlantilaisen musiikin festivaaliksi Britteinsaarten ulkopuolella. Festivaali on laajalti levinnyt mediassa ja monet tunnetut irlantilaiset artistit ovat erittäin mielellään tulleet esiintymään sinne. Festivaali keskittyy luonnollisesti irlantilaiseen musiikkiin, etenkin perinteiseen, mutta erikoisuutena siellä on ollut myös esillä taidetta, arkkitehtuuria ja kansanrunoutta. Vuonna 1991 Eamon Morrisey esitti kuuluisan ”Joycemen”-show’nsa Helsingissä, Turussa ja Tampereella. Festivaaleilla esiintyneihin artisteihin lukeutuu muun muassa The Chieftains, The Dubliners ja Dervish. Festivaaleilla on esiintynyt myös artisteja ja yhtyeitä Suomesta, Tanskasta, Ruotsista ja Virosta. Irish Festival in Finland järjestetään vuosittain noin 15 paikkakunnalla eri puolilla Suomea. Festivaali järjestetään vuosittain syys-lokakuussa.
Finnish-Irish Society on toiminut isäntänä monelle kuuluisalle irlantilaiselle, kuten esimerkiksi Tim Pat Cooganille ja Roddy Doylelle. Seura on järjestänyt kolme irlantilaista elokuvafestivaalia vuosina 1990, 1991 ja 1994. Näillä festivaaleilla ovat vierailleet muun muassa ohjaajat Jim Sheridan, Pat O'Connor ja Joe Comeford.
Tapahtumat
Valtakunnallisella seuralla on toimintaa myös sen osastoissa, joista aktiivisin on vuonna 1986 perustettu Turun osasto.
Rahoitus
Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Vuosina 2012–2020 ministeriö on myöntänyt Suomi–Irlanti-Seuralle yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti:
II SS-panssariarmeijakunta
thumb|300px|II SS-panssariarmeijakuntaan kuuluneen 2. SS-panssaridivisioona Das Reichin [[Tiger-vaunuja Kirovohradin lähellä Neuvostoliitossa joulukuussa 1943.]] II SS-panssariarmeijakunta (II SS-PSAK) oli Saksan Waffen-SS:n panssariyhtymä, joka muodostettiin kesäkuussa 1942 nimellä SS-Panzer-Generalkommando ja siirrettiin Ranskaan.
Komentajat
Armeijakunnan komentajina olivat :
Andreas Johansson (jääkiekkoilija)
Lars Andreas Johansson (s. 19. toukokuuta 1973 Hofors, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 377 runkosarjaottelua tehopistein 82+88=170. Johansson pelasi Ruotsin ja Pohjois-Amerikan lisäksi myös Sveitsissä ja Venäjällä. Hän on pelannut viidesti MM-kisoissa, kerran olympiaturnauksessa ja kahdesti maailmancupissa.
Uran alku
Johansson on Hofors HC:n kasvatti. Hän pelasi sen miesten joukkueessa Ruotsin II-divisioonassa kaudella 1987–1988. Kaudeksi 1989–1990 Johansson siirtyi I-divisioonan Falu IF:ään. New York Islanders varasi hänet 136. pelaajana NHL:n vuoden 1991 varaustilaisuudessa.
Johansson pelasi varauksen jälkeen vielä seuraavat neljä kautta Ruotsissa. Hän pelasi Elitserienissä ensimmäisen kerran kaudella 1991–1992 Färjestads BK:ssa, ja teki 30 runkosarja- ja kuudessa pudotuspeliottelussa tehopisteet 3+1=4. Kaudella 1994–1995 Johansson teki Färjestadissa yhden kauden piste-ennätyksensä tehopisteillä 9+10=19. Hänet valittiin onnistuneiden MM-kilpailujen myötä kauden päätteeksi Ruotsin tähdistökentälliseen.
NHL-ura
Kaudeksi 1995–1996 Johansson siirtyi New York Islandersin organisaatioon. Hän pelasi kauden aikana kolme NHL-ottelua ja antoi yhden maaliinjohtaneen syötön. Suurimman osan kaudesta hän pelasi farmijoukkueissa; AHL-joukkue Worcester IceCatsissä sekä IHL:n Utah Grizzliesissä, jossa hän voitti IHL:n mestaruuden, Turner Cupin. Marraskuussa 1996 Islanders myi Johanssonin ja Darius Kasparaitisin Pittsburgh Penguinsiin, josta se sai vaihdossa Bryan Smolinskin. Johansson pelasi kauden 1996–1997 aikana Islandersissa ja Pittsburghissa yhteensä 42 NHL-ottelua tehopistein 4+9=13, mutta pelasi keväällä 1997 lähinnä IHL:ssä Pittsburghin farmijoukkue Cleveland Lumberjacksissa. Kaudella 1997–1998 Johansson pelasi Pittsburghin NHL-kokoonpanossa ja teki 50 runkosarjaottelussa tehopisteet 5+10=15. Hän pääsi aloittamaan kautensa isossa roolissa Jaromír Jágrin ja Ron Francisin ketjussa, mutta mursi jo kauden alussa kaksi kylkiluuta, jonka takia Johanssonin kausi jäi 50 ottelun mittaiseksi.
Paluu Eurooppaan
Johansson palasi kaudeksi 2004–2005 Sveitsiin ja teki pelaajasopimuksen Genève-Servette HC:n kanssa. Hän oli pisteillä 12+26=38 joukkueen toiseksi paras pistemies ja maalintekijä sekä kevään 2005 pudotuspeleissä paras pistemies kuudella syöttöpisteellään. Kahden Genèvessä pelatun kauden jälkeen Johansson teki kolmivuotisen sopimuksen Färjestads BK:n kanssa maaliskuussa 2006. Johansson pelasi Färjestadissa vain 19 ottelua. Kaudella 2007–2008 hän pelasi Venäjän superliigaa SKA Pietarissa, jonka toiseksi paras pistemies hän oli Maksim Sušinskin jälkeen tehopisteillä 14+21=35.
Toisella Pietarin-kaudellaan 2008–2009 Johansson ei pelannut otteluakaan jalkavamman takia. Kaudella 2009–2010 hänen piti pelata KHL:n Salavat Julajev Ufassa 17,5 miljoonan kruunun arvoisella sopimuksella, mutta Johanssonin jalkavaivat jatkuivat ja seurajohto päätti purkaa hänen sopimuksensa jo ennen runkosarjan alkua syyskuussa 2009. Johanssonin mukaan Ufan lääkäri antoi hänen jalkaansa ruiskeen, joka vain heikensi hänen jalkaansa. Johanssonin sopimus sisälsi ehdon, että hänelle ei maksettaisi palkkaa mikäli Johansson loukkaantuisi. Hän haastoi Ufan oikeuteen ja vaati saada pelaajapalkkaansa takaisin, mutta tuloksetta.
Lokakuussa 2009 Johansson palasi Ruotsiin ja pelasi yhden ottelun Allsvenskanin Leksands IF:ssä, mutta joukkueen lääkäreiden suosituksesta hän lopetti uransa.
Maajoukkueura
Johansson edusti Ruotsia Naganon olympiakisoissa 1998. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 1995, 2001, 2002 ja 2004, joista vuoden 1995 ja 2004 turnauksissa Ruotsi voitti hopeaa ja vuoden 2001 ja 2002 turnauksissa pronssia. Vuoden 1995 turnauksessa Johansson jakoi tehopisteillä 3+6=9 Ruotsin sisäisen pistepörssin voiton Mikael Johanssonin kanssa. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen maalipörssin voiton. Johansson pelasi maailmancupissa vuosina 1996 ja 2004.
Johansson on pelannut yhteensä 103 A-, kolme B- ja 48 ikäkausimaajoukkueiden maaottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 13. joulukuuta 1993 Turussa ottelussa Suomea vastaan samassa ketjussa Patrik Juhlinin ja Stefan Örnskogin kanssa. Ruotsi voitti ottelun 2–1 ja Johansson antoi syötön maaliin. Hän oli voittamassa myös alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuosina 1992 ja 1993 sekä edusti Ruotsia myös alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1991.
Muuta
Johanssonin sisko on naimisissa kanadalaishyökkääjä Byron Ritchien kanssa. Hänen serkkunsa on jääkiekkoilija Oliver Bohm.
Vuoristorata (Linnanmäki)
Historiaa
Vuoristorata päätettiin rakentaa, että Linnanmäki vetäisi enemmän turisteja, jotka olivat tulleet katsomaan Helsingin olympialaisia. Linnanmäellä oli ennen Vuoristorataa vain muutama laite, joten se tarvitsi ison vuoristoradan vetääkseen turisteja.
Alkujaan oletettiin, että rata kestäisi käytössä korkeintaan muutaman vuoden, mutta jatkuvalla kunnostuksella ja puuosien uudistamisella rata on toiminnassa tänäkin päivänä. Vuoristoradan kaikki puuosat on uusittu kaikkiaan viisi kertaa. Vanhimpia puuosia vaihdetaan uusiin jatkuvasti. Vuoristoradan junissa on alkuperäiset tammirungot 50-luvulta.
Ominaisuudet
Vuoristoradalla jarrutuksesta matkan aikana huolehtii jarrumestari, joka seisoo junan takaosassa. Tällaisia jarrumestareiden ohjaamia ratoja on ennen vanhaan ollut monia, mutta esimerkiksi samanlaiseen vuoristorataan Tanskassa on myöhemmin asennettu automaattiset jarrut. 1940- ja 1950-luvuilla samoilla piirustuksilla valmistettiin kahdeksan rataa eri puolille Eurooppaa. Linnanmäen Vuoristorata on myös ns. sivukitkarata, eli radan käännöksissä ei ole lainkaan kallistuksia. Monissa nykyisissä radoissa on myös radan alla kulkevat apupyörät, jotka estävät junan hyppäämisen radalta. Vuoristoradassa ei näitä apupyöriä ole, joten periaatteessa Vuoristorata oli vanhentunutta tekniikkaa alusta asti.
Etuna jarrumestarin käytössä on puolestaan se, että radalle voidaan lähettää useampia junia yhtä aikaa, koska vaunut voidaan pysäyttää koska tahansa. Se lisää tuntuvasti radan kapasiteettia ja lyhentää jonoja. Vuoristoradalla on yhteensä 20 jarrumestaria. Linnanmäen entinen toimitusjohtaja Risto Räikkönen on myös yksi heistä. Hän suoritti jarrumestarin koulutuksen 50-vuotispäivänsä kunniaksi.
Heinäkuussa 2012 Linnanmäen jarrumestari numero 1 Toivo ”Topi” Lipponen jäi eläkkeelle 37 ajokesän jälkeen. Lipposen eläkkeelle jäämisen kunniaksi numero 1 jäädytettiin ja hänen paitansa sijoitettiin kunniatauluun vuoristoradan seinälle.
Yhdysvaltalainen vuoristoratakerho American Coaster Enthusiasts (ACE) on julistanut Vuoristoradan ”klassikoksi”. Vaatimukset täyttää vain yksitoista rataa Euroopassa ja 33 rataa maailmassa. Radan täytyy olla puurakenteinen, vaunujen turvapuomi on yksiosainen ja yhteinen molemmille matkustajille sekä vain yhteen asentoon lukittuva, kuppi-istuimia tai istuimien välisiä jakajia liukumisen estämiseksi ei saa olla ja matkustajien pitää saada vapaasti valita paikkansa vaunuissa.
RPG Maker 2000
RPG Maker 2000 on tietokoneroolipelien teko-ohjelma. Ohjelman on luonut japanilainen pelien ja ohjelmien kehittäjä Enterbrain. RPG Maker 2000 on käännetty useammalle kielelle, muun muassa englanniksi ja venäjäksi.
USS Clarence L. Evans
USS Clarence L. Evans (runkonumero DE-113) oli Yhdysvaltain laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Wilmingtonista Delawaresta Dravo Corporationilta, missä köli laskettiin 1943. Se laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1944 kumminaan rouva E. E. Evans ja otettiin palvelukseen kolme kuukautta myöhemmin 25. kesäkuuta ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni W. C. Hughes.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Yhdysvaltain Atlantin laivastoon. Se ilmoittautui 2. syyskuuta Norfolkissa kouluttamaan uusia miehistöjä saattuetehtäviin. Norfolkissa alus osallistui uusien kolmen tuuman ampumatarvikkeiden ja akustisten torpedoiden torjuntalaitteiden testaamiseen. Alus aloitti ensimmäisen viidestä matkastaan New Yorkin ja Glasgow'n, Southamptonin, Plymouthin ja Le Havren välillä. Kukin matka kesti kolmisenkymmentä päivää ja niiden välillä alus oli koulutustehtävissä New Londonissa tai Casco Bayssä.
Alus siirrettiin 29. toukokuuta 1945 Brooklyniin huollettavaksi, mistä se vapautui 22. kesäkuuta. Alus liitettiin Quonset Pointin laivaston lentotukikohtaan pelastusalukseksi lentotukialusten lentomiehistöjenkoulutukseen. Se lähti 17. elokuuta Narragansett Baystä Miamiin, jossa se oli pelastusaluksena 2. lokakuuta saakka, jolloin se lähti Brooklyniin huollettavaksi.
Alus saapui Green Cove Springsiin Floridaan 10. marraskuuta, jossa se sijoitettiin reserviin 29. toukokuuta 1947. Alus lainattiin 29. maaliskuuta 1952 osana avustusohjelmaa Ranskalle.
Berbere
Ranskan laivastossa alus oli nimellä Berbere runkonumerolla F723, kunnes se poistettiin palveluksesta 1960.
Aasianomenapuu
Aasianomenapuu (Malus sieversii) on omenapuihin ja ruusukasveihin kuuluva puulaji. Sen uskotaan olevan eräs viljellyn tarhaomenapuun (Malus domestica) villeistä kantamuodoista.
Aasianomenapuu kasvaa kahdesta kymmeneen metriä korkeaksi. Kukintona on sarjamainen huiskilo, joka koostuu 3–6 vaaleanpunertavasta kukasta. Hedelmänä on pohjaväriltään kellanvihreä omena, jonka halkaisija on 3–4 cm, enintään 7 cm. Aasianomenapuu esiintyy luonnonvaraisena Luoteis-Kiinassa Xinjiangissa ja lisäksi Kazakstanissa, Kirgisiassa, Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Se kasvaa vuorten rinteillä vähän yli kilometrin korkeudella ja muodostaa metsiä. Laji on nykyisin uhanalainen.
Denis Matsujev
thumb|right|Denis Matsujev
Matsujev aloitti pianonsoiton 3-vuotiaana. Hänen molemmat vanhempansa työskentelivät musiikin parissa. Matsujev opiskeli Aleksei Nasedkinin sekä Sergei Dorenskin johdolla Moskovan konservatoriossa ja voitti vuonna 1998 kansainvälisen Tšaikovski-kilpailun pianistien osion. Hänen ensimmäisenä levytyksenään RCA Recordsille ilmestyi vuonna 2004 albumi Tribute to Horowitz. Myöhempiin levytyksiin kuuluvat Unknown Rachmaninoff (RCA, 2008), Sergei Rahmaninovin 3. pianokonserton ja Paganini-rapsodian äänitys (Mariinski, 2010) sekä Dmitri Šostakovitšin, Alfred Schnittken ja Witold Lutosławskin konserttojen tulkinnat (Deutsche Grammophon, 2020). Matsujevin muuhun ohjelmistoon ovat kuuluneet muiden muassa konsertot Pjotr Tšaikovskilta ja Sergei Prokofjevilta sekä sooloteokset Rahmaninovilta, Tšaikovskilta, Prokofjevilta, Robert Schumannilta, Frédéric Chopinilta, Franz Lisztiltä ja Aleksandr Skrjabinilta.
Kapellimestareita, joiden johdolla Matsujev on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Valeri Gergijev, Juri Temirkanov, Mariss Jansons, Zubin Mehta, Riccardo Chailly, Christian Thielemann, Kurt Masur, Lorin Maazel, Paavo Järvi, Antonio Pappano, Charles Dutoit, Alan Gilbert, Leonard Slatkin, Myung-whun Chung, Semjon Bytškov, Iván Fischer, Ádám Fischer, Gianandrea Noseda, Jukka-Pekka Saraste, Manfred Honeck, James Conlon, Vladimir Spivakov, Mihail Pletnev, Vladimir Fedosejev, Juri Bašmet, Aleksandr Sladkovski ja Kristjan Järvi.
Matsujev on ollut perustamassa useita musiikkifestivaaleja ja toiminut eri festivaalien taiteellisena johtajana. Vuonna 2008 Rahmaninovin jälkeläinen Aleksandr Rahmaninov nimitti Matsujevin Sergei Rahmaninov -järjestön taiteelliseksi johtajaksi. Matsujev on saanut muiden muassa Venäjän kansantaiteilijan arvonimen ja Kunnian ritarikunnan merkin. Hänet valittiin esiintyjäksi talviolympialaisten 2014 päätösseremoniaan. Vuonna 2014 hänet myös nimitettiin Unescon hyvän tahdon lähettilääksi. Vuonna 2019 hän toimi kansainvälisen Tšaikovski-kilpailun tuomariston puhemiehenä pianokategoriassa.
Jeriko
Jeriko lienee yksi maailman vanhimmista yhtäjaksoisesti asutetuista kaupungeista. Raamatussa se tunnetaan paikkana, jonne Israelin heimot ensimmäiseksi hyökkäsivät Joosuan johdolla palattuaan Egyptistä.
Historia
Jeriko on yksi maailman vanhimmista asutuskeskuksista, josta on löydetty jälkiä mesoliittisen kauden metsästäjien vierailuista jo noin vuodelta 9000 eaa. Vuoteen 8000 eaa. mennessä asutuskeskus oli järjestäytynyt pieneksi kaupungiksi, jonka ympärille rakennettiin massiivinen kivimuuri. Kaupungissa lienee ollut tähän aikaan noin 2 000–3 000 asukasta. Jerikossa vallinnut neoliittinen kulttuuri oli täysin omaperäinen, ja sen syntyminen merkitsi siirtymistä metsästäjä-keräilijäyhteiskunnasta maanviljelyyn ja siten pysyvään asutukseen. Noin vuonna 7000 eaa. ensimmäiset asukkaat korvasi toinen neoliittinen ryhmä, joka saapui mahdollisesti Syyrian pohjoisosista.
Umaijadien valtakaudelta on jäänyt Jerikon pohjoispuolelle huomattava Khirbat al-Mafjarin 700-luvun rakennuskompleksi, joka vahingoittui maanjäristyksessä eikä koskaan valmistunut. Rakennusryhmään kuului palatsi, moskeija ja kylpylä. Osmanien valtakaudella Jeriko oli vain pieni kylä. Palestiinan brittiläinen mandaatti perustettiin vuonna 1920, minkä jälkeen kaupungista tuli talvilomakohde.
Jeriko alkoi laajeta, kun se liitettiin Jordaniaan vuonna 1949. Kaupunkiin tuli paljon palestiinalaisia pakolaisia sen jälkeen, kun Israelin valtio perustettiin, mutta he lähtivät suurimmaksi osaksi muualle Kuuden päivän sodan jälkeen vuonna 1967. Vuoden 1993 Oslon rauhanprosessin myötä kaupunki annettiin Palestiinalaishallinnon haltuun. Nykyisin merkittävä tulonlähde kaupungille ovat kristityt matkailijat ja pyhiinvaeltajat.
Lauri Vilenius
Lauri ”Laukki” David Vilenius (23. toukokuuta 1900 Helsinki – 10. toukokuuta 1969 Ilmenau, Saksan demokraattinen tasavalta) oli suomalainen satamatyömies, pakinoitsija, Suomen Kommunistisen puolueen (SKP) aktiivijäsen ja ammattiyhdistysmies.
Varhaisemmat vuodet
Vilenius oli lähtöisin helsinkiläisestä työläisperheestä ja hänen koulunkäyntinsä rajoittui kansakouluun, mutta lukeneena miehenä häntä on luonnehdittu työläisintellektuelliksi. Hän osallistui Suomen sisällissotaan punaisten joukoissa ja oli sodan jälkeen Suomenlinnan vankileirillä. Sotien välisenä aikana hän työskenteli satamatyömiehenä.
Vilenius omaksui varhain sosialistisen katsomuksen ja liittyi maanalaisen SKP:n jäseneksi vuonna 1930. Jäätyään kiinni vuonna 1932 hän oli vuoden ajan vankilassa poliittisen toimintansa vuoksi. Vilenius solmi 1930-luvulla suhteita vasemmistoälymystöön ja alkoi julkaista runojaan, novellejaan ja pakinoitaan vasemmistolaisissa kulttuurilehdissä, monet niistä nimimerkillä Joonas Laukki. Hänen tärkein julkaisufooruminsa näinä vuosina oli Kirjallisuuslehti. Vilenius meni mukaan myös teatteritoimintaan ja oli Helsingin Työväen Näyttämön kannatusyhdistyksen puheenjohtaja ja harrastelijanäyttelijä. Vilenius osallistui vapaaehtoisena Espanjan sisällissotaan 1936–1938 ja yleni kansainvälisten prikaatien luutnantiksi.
Sota-aika
Talvisodan aikana Vilenius meni maan alle ja jäi kiinni tammikuussa 1940, mutta hänet päästettiin vapaaksi hänen kerrottuaan, että hänen uskonsa Neuvostoliittoon oli alkanut horjua. Heti talvisodan jälkeen hän perusti yhdessä Urho Oraksen, Lauri Kantolan ja Eero Hautojärven kanssa omin päin uuden väliaikaisen johtoelimen SKP:lle. Vilenius valittiin SKP:n salaisena edustajana Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran varapuheenjohtajaksi. Seuran järjestämien mielenosoitusten muututtua levottomiksi Suomen viranomaiset pidättivät sen johdon heinäkuun lopussa 1940 ja Vilenius tuomittiin yhdeksäksi kuukaudeksi vankeuteen. Hän onnistui lokakuussa 1942 pakenemaan Riihimäen vankilan mottityömaalta, mutta jäi jälleen kiinni tammikuussa 1943. Hänet vapautettiin jatkosodan päätyttyä lokakuun 1944 alussa – viikkoa muita poliittisia vankeja myöhemmin, koska vankilasta karkaaminen katsottiin ei-poliittiseksi kriminaalirikokseksi.
Sodanjälkeinen aika
Vuonna 1964 pidetyssä SKDL:n liittoneuvoston kokouksessa Lauri Vilenius ja Kansan Uutisten päätoimittaja Jorma Simpura vaativat selvitystä Stalinin vainoissa 1930-luvulla kadonneista 7 000 suomalaiskommunistista. SKP:n valistussihteeri Inkeri Lehtinen vastasi että vuoden 1960 tienoilla SKP:n johdolle oli luovutettu Neuvostoliitossa Nikita Hruštšovin suojasääpolitiikan kaudella koottu 800-sivuinen muistio jossa puhdistusten suomalaisten uhrien kohtalot kuvattiin yksityiskohtaisesti. SKP:n vanhoilliset johtajat Ville Pessi, Aimo Aaltonen, Inkeri Lehtinen, Hertta Kuusinen ja Lars Junttila estivät kuitenkin tämän kysymyksen esilleottamisen Suomessa eikä muistiota julkaistu. 1960-luvun lopulla myös NKP:n keskuskomitean sihteeri Mihail Suslov ja pääsihteeri Leonid Brežnev alkoivat painostaa suomalaisia kommunisteja ja kielsivät heitä käsittelemästä 1930-luvun tapahtumia, koska ne olivat Neuvostoliiton sisäisiä asioita.
Vileniuksen kuoltua Unto Miettinen toimitti hänen muistiinpanojensa ja radiohaastattelujensa pohjalta postuumin muistelmakirjan Erään työmiehen päiväkirjasta, joka ilmestyi 1971. Teos sisältää myös valikoituja otteita Vileniuksen pakinoista ja vankeusajan kirjeenvaihdosta. Vilenius on haudattu Maunulan uurnalehtoon Helsingissä.
Yttriumbariumkuparioksidi
YBCO eli yttriumbariumkuparioksidi on kiteinen kemiallinen yhdiste, jonka kaava on YBa2Cu3O7. Aine on tunnettu korkean lämpötilan suprajohde ja samalla ensimmäinen aine, joka saatiin supra­johtavaksi typen kiehumispistettä (77 K) korkeammassa lämpötilassa.
Historia
Huhtikuussa 1986, 75 vuotta supra­johtavuuden keksimisen jälkeen, IBM:llä Zürichissä työskennelleet Johannes Bednorz ja Karl Müller havaitsivat, että jotkut puolijohtavat metallioksidit tulivat suprajohtaviksi jo noin 35 kelvinissä, muihin aineisiin verrattuna melko korkeassa lämpötilassa. Tässä suhteessa lupaavilta vaikuttivat varsinkin lantaanibariumkuparioksidit. Vuonna 1987 he saivat havainnoistaan Nobelin fysiikan­palkinnon.
Heidän havaintoonsa perustuen Maw-Kuen Wu ja hänen oppilaansa Ashburn ja Torng Alabaman yliopistossa Huntvillessä sekä Paul Chu ja hänen oppilaansa Houstonin yliopistossa totesivat vuonna 1987, että jos tässä aineessa lantaani korvataan yttriumilla, saadaan vielä korkeammassa lämpötilassa suprajohtavaksi tuleva aine, YBCO, jonka kriittinen lämpötila on 93 K. Ensimmäisen valmisteen koostumus oli tosin Y1.2Ba0.8CuO4.) Havainto johti pian monien uusien aikaisempaa korkeammassa lämpö­tilassa supra­johtaviksi tulevien aineiden löytämiseen.
Valmistus
Jokseenkin puhdasta yttrium-barium-kupari­oksidia valmistettiin ensin kuumentamalla metallikarbonaattien seosta 1 000 ja 1 300 kelvinin välillä. Tällöin tapahtunut reaktio oli:
Juhana II Kasimir
Juhana II Kasimir oli Puola-Liettuan kuningas ja suuriruhtinas 1648–1668 sekä Opolen herttua.
Yttriumbariumkuparioksidi
Valmistus
Nykyisin YBCO:n valmistukseen käytetään samojen metallien oksideja ja nitraatteja.
YBCO:n (YBa2Cu3O7−x) supra­johde­ominaisuudet riippuvat vahvasti kaavassa esiintyvästä parametrista x, yhdisteen happi­pitoisuudesta. Vain jos x on välillä 0...0,65, aine tulee kriittisen lämpötilan ala­puolella supra­johtavaksi, ja jos x on noin 0,07, se tulee suprajohtavaksi jo 95 kelvinin lämpö­tilassa, ja suprajohtavuus säilyy magneettikentän suunnasta riippuen 120 tai jopa 250 teslan kentässä.
Juhana II Kasimir
Juhana Kasimir seurasi Puolan kuninkaana veljeään Vladislav IV Vaasaa, jonka varjossa oli pitkään ollut. Hänellä ei juuri ollut tukijoita hovissa tai szlachta-aatelissa, hän oli avoimesti itävaltalaismielinen, piti juhlista eikä välittänyt politiikasta. Hän oli kuitenkin kunnostautunut Smolenskin sodassa Moskovan ruhtinaskuntaa vastaan 1633.
Vladislav IV pyrki parantamaan veljensä vaikutusvaltaa yrittämällä naittaa hänet Ruotsin Kristiinalle ja sitten italialaiselle prinsessalle ilman tulosta. Vuonna 1635 Juhana Kasimir lähti Wieniin diplomaattiseen tehtävään, jonka hän hylkäsi ja liittyi keisarikunnan armeijaan sotimaan Ranskaa vastaan kolmikymmenvuotisessa sodassa. Kun hänen rykmenttinsä tuhottiin taistelussa, hän vietti vuoden elellen Wienin hovissa.
Yttriumbariumkuparioksidi
Valmistus
Paitsi yhdisteen happipitoisuudesta, YBCO:n ominaisuudet riippuvat myös siitä, miten se on kiteytetty. Varsinkin sen sintrauksella on suuri vaikutus. YBCO on kiteinen aine, ja parhaat suprajohdeominaisuudet saadaan, jos kiteiden rajapinnat on lämpökäsittelyn avulla saatu tarkoin säädetyiksi tietyssä lämpötilassa.
Juhana II Kasimir
Palattuaan Puolaan hän pyrki naimaan paronitar Guldenternin, minkä hänen veljensä esti. Vastineeksi veli yritti nimittää hänet Kuurinmaan hallitsijaksi, minkä Sejm esti. Loukkaantuneena tästä Juhana Kasimir lähti vuonna 1638 Espanjaan tullakseen Portugalin varakuninkaaksi, mutta ranskalaiset ottivat hänet vangiksi. Hänet vapautettiin parin vuoden kuluttua. Vapauduttuaan hän luopui sotilaselämästä ja ryhtyi jesuiittanoviisiksi. Tätä kesti kuitenkin vain vuoden verran.
Vuonna 1642 hän lähti taas Puolasta sisarensa luo Saksaan, jossa liittyi jesuiittoihin huolimatta kuninkaan ja paavin vastustuksesta. Hänet valittiin kardinaaliksi, mikä ei sopinyt hänen elämäntyylilleen ja hän palasi Puolaan, jossa erosi kardinaalinvirasta osallistuakseen kuninkaanvaaliin.
Akritarkit
Akritarkit ovat pienten orgaanisten rakenteiden fossiileja. Yleisesti mikä tahansa pieni, happoon liukenematon (ts. ei karbonaatti eikä silikaatti) orgaaninen rakenne, jota ei voida muuten luokitella, on akritarkki. Useimmat akritarkit ovat varmasti jäänteitä vedessä eläneistä yksisoluisista eliöistä.
Yttriumbariumkuparioksidi
Valmistus
Myöhemmin YBCO:lle on keksitty useita muitakin valmistumenetelmiä kuten kemiallinen höyrypinnoitus (CVD) sol-gel, ja aerosolimenetelmät. Näitäkin menetelmiä käytettäessä tuote on parhaan laadun aikaansaamiseksi lopuksi sintrattava.
Juhana II Kasimir
Vuonna 1648 Juhana Kasimir seurasi veljeään valtaistuimelle. Viimeisen Vaasa-suvun kuninkaan valtakautta hallitsi vuosien 1654–1667 Puolan–Venäjän sota, jota seurasi Ruotsin hyökkäys. Sodan aikana ruotsalaiset valtasivat lähes koko maan, mutta eivät kyenneet pitämään valloituksiaan ja joutuivat vetäytymään. Vuonna 1660 Juhana Kasimir joutui luopumaan vaatimuksestaan Ruotsin kruunuun ja luovuttamaan Ruotsille Liivinmaan ja Riian. Sitä ennen Ukrainan kasakat olivat kapinoineet ja irtaantuneet Puolan vallasta.
Yttriumbariumkuparioksidi
Valmistus
Jos valmistuksessa kuitenkin käytetään fluorin lähteenä trifluorietikkahappoa (TFA), vältytään bariumkarbonaatin (BaCO3) syntymiseltä haitallisena sivutuotteena.
Juhana II Kasimir
Juhana Kasimir nai veljensä lesken, Ludwika Maria Gonzagan. Ludwika Maria kuoli 1667, eikä yksikään Juhanan lapsista jäänyt eloon. Syyskuussa 1668 Juhana luopui kruunusta ja asettui Ranskaan, jossa hän toimi elämänsä viimeiset vuodet pariisilaisen Saint-Germain-des-Prés’n luostarin nimellisenä apottina. Hän kuoli vuonna 1672.
Yttriumbariumkuparioksidi
Rakenne
thumb|320px YBCO kiteytyy kerroksittain samaan tapaan kuin perovskiitti. Jokaisen kerroksen rajoina on CuO4-yksiköt, joilla on neljä yhteistä särmää. Näitä vastaan kohtisuorassa ovat CuO2-nauhat, joilla on kaksi yhteistä särmää. Yttriumatomit ovat CuO4-tasojen välissä, bariumatomit taas näiden ja CuO2-nauhojen välissä, kuten oikealla oleva kaavio osoittaa.
Tarkennuksia
Vaikka YBa2Cu3O7 on tarkoin määritelty kemiallinen yhdiste, jolla on tietty rakenne ja stoikiometria, on olemassa myös materiaaleja, joissa on vähemmän kuin seitsemän happiatomia yksikköä kohti. Sellaiset ovat ei-stoikio­metrisiä yhdisteitä, ja niiden rakenne riippuu niiden happi­pitoisuudesta. Tämä ei-stoikio­metrisyys ilmaistaan kaavalla YBa2Cu3O7-x. Jos x = 1, happiatomien kohdat Cu(1) -tasolla ovat tyhjiä ja rakenne on tetragonaalinen. Tällöin aine on eriste eikä tule matalissakaan lämpö­tiloissa supra­johteeksi. Happipitoisuuden kasvaessa yhä suurempi osa näistä aukko­kohdista tulee täytetyiksi. Kun x < 0,65, kiteen b-akselin suunnassa syntyy Cu–O-ketjuja. Akselin b pidetessä rakenne tulee ortorombiseksi, ja hilavakioiden arvot ovat a = 3,82, b = 3,89, and c = 11,68 Å. Parhaat supra­johde­ominaisuudet saadaan, kun x ≈ 0,07, jolloin useimmat happi­atomien kohdat ovat täytettyjä, mutta aukkoja on jonkin verran.
Suprajohdeominaisuudet
YBCO on tyypin II suprajohde. Sen kriittinen lämpötila on 93 K, kriittinen magneettikenttä 250 T CuO2-tasojen suunnassa ja 120 T niihin nähden kohtisuorassa suunnassa.
Käyttö
Korkean lämpötilan suprajohteilla on useita kaupallisia käyttötarkoituksia. Niitä käytetään enenevässä määrin magneetteina, magneettikuvauksessa, magneettisen levitaation aikaansaamiseen sekä Josephsonin liitoksissa.
YBCO:n käyttö on kuitenkin jäänyt toistaiseksi vähäiseksi lähinnä kahdesta syystä:
Juri Baturin
thumb|[[Sojuz TM-32:n miehistö. Vasemmalta oikealle: Dennis Tito, Talgat Musabajev ja Juri Baturin]] Juri Mihailovitš Baturin (, s. 12. kesäkuuta 1949 Moskovassa) on venäläinen kosmonautti.
Baturin oli ensimmäinen venäläinen poliitikko, joka on tehnyt avaruuslennon. Hän lensi Sojuz TM-28 -lennolla 13. elokuuta 1998 Mir-avaruusasemalle ollen siellä 17 päivää ja 28. huhtikuuta 2001 Sojuz TM-32 -aluksella ISS-avaruusasemalle ollen siellä kaksi vuorokautta.
Tämä kuten NASAn vastaavat poliitikkojen avaruuslennätykset (senaattori Jake Kemp ja eräässä mielessä John Glennin toinen lento, jolloin hän oli entinen senaattori) ovat lähellä avaruusturismia.
Erittäin hyvä
Erittäin hyvä on Mascaran ainoa studioalbumi joka ilmestyi vuonna 1997 ja myi noin 12 000 kappaletta.
Habarovsk
thumb|Habarovskin päärautatieasema [[Habarovsk-1.]] thumb|Aluepiirin tieteellinen kirjasto. thumb|Kristuksen kirkastumisen kirkko. thumb|[[Amurin silta.]] thumb|[[Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1981.]] Habarovsk on Venäjän kaukoidässä sijaitsevan Habarovskin aluepiirin pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se sijaitsee sisämaassa Amurin ja Ussurin yhtymäkohdassa, noin 30 kilometriä Kiinan rajalta. Kaupungissa on noin 600 000 asukasta.
Kaupunki on Moskovasta Vladivostokiin johtavan Siperian rautatien varrella, ja sitä palvelee Habarovskin lentoasema.
Sotilastukikohta
Habarovskiin perustettiin sotilastukikohta 1858 (juliaanisen kalenterin mukaan). Paikka nimettiin Jerofei Habarovin mukaan, joka oli 200 vuotta aikaisemmin perustanut alueelle pysyvää venäläistä asutusta.
Maanmittaaja M. Ljubenski laati asemakaavaa 1864 syntyvälle kaupungille. Vuonna 1865 Habarovskissa oli melkein 200 taloa ja 1 294 asukasta. Kaupungin rakentaminen jatkui sotilaallisesta vaikutuksesta. Venäjän etua alueella oli turvaamassa 13. itäsiperialainen linjapataljoona kapteeni J. V. Djaženkon komennossa.
Hallintokeskus
Alueen hallinnollinen keskus Habarovskista tuli 10. toukokuuta 1880. Tuolloin kaupungiksi muuttuneessa Habarovskissa oli 2 036 asukasta: 47,3 prosenttia sotilaita, 23 prosenttia tavallisia kaupunkilaisia, 21,3 prosenttia ulkomaalaisia, pääasiassa kiinalaisia työläisiä, ja 7 prosenttia kauppiaita, pappeja, upseereja sekä teollisuuden harjoittajia.
Itä-Siperian kenraalikuvernementista erotettiin vuonna 1884 Amurin seudun kenraalikuvernementti omaksi kokonaisuudekseen. Hallinnon osia oli kuitenkin vielä Nikolajevskissa, Blagoveštšenskissa ja Vladivostokissa. Vuonna 1893 Amurin seudun kenraalikuvernementti nimettiin Habarovskin seudun kenraalikuvernementiksi päähallintopaikkansa mukaan. Hallinnon vakiintuminen ja kenraalikuvernementin pääkaupunkiasema saivat rakentamisen käyntiin. Puutalojen rinnalle rakennettiin kivitaloja.
Teollistuminen
Ussurijskin rautatiet perustettiin vuonna 1891. Habarovskista tuli Siperian radan päätepiste, ja 1897 sieltä aloitettiin rautatieliikenne Vladivostokiin. Venäjän-Japanin sodan jälkeen Amurin rautatietä kehitettiin edelleen, ja 1913-1916 rakennettiin Amurin silta, jota alettiin kutsua 20. vuosisadan ihmeeksi.
Venäjän maantieteellisen seuran Amurin osasto perustettiin 1894, ja sen toiminnan vuoksi alueelle tehtiin 60 erilaista tutkimusretkeä 20 vuoden aikana, ja alueesta julkaistiin 25 tieteellistä tutkimusta. Habarovskiin tuli 1900 puhelinkeskus, ja se sai pian 700 tilaajaa. Sähkölaitos aloitti 1907 toimintansa.
Sisällissota ja japanilaisten interventio
Habarovskiin julistettiin neuvostovalta 25. joulukuuta 1917. Japanilaiset osallistuivat ententén interventioon. Valtaa piti atamaani Kalmikov, joka rauhoitti tilannetta surmaamalla satoja kaupunkilaisia. Japanilaiset järjestivät puhdistuksen 5. huhtikuuta 1918. Neljän vuoden kuluttua helmikuussa 1922 Kaukoidän tasavallan vallankumouksellinen kansanarmeija valtasi Habarovskin, ja kaupunki palasi neuvostovallan piiriin.
70 000 japanilaissotilaan lisäksi interventioon Venäjän Kaukoidässä osallistui myös Yhdysvallat 8 000 sotilaalla pyrkien pitämään Siperian radan ympärysvalloille ystävällismielisten Venäjän valkoisten hallussa, turvaamaan Kaukoitään lastatut Venäjän väliaikaisen hallituksen tueksi tarkoitetut sotatarvikkeet bolševikeilta ja tukemaan tšekkilegioonan taistelua Siperiassa bolševikkeja vastaan.
Neuvostoaika
Habarovskista tuli 1924 Kaukoidän seudun päähallintopaikka ja Kaukoidän tasavallan sekä Amurin keisarillisen kenraalikuvernementin seuraaja. Teollistaminen alkoi.
Ensimmäisinä viisivuotiskausina pyrittiin kehittämään raskasta teollisuutta. Perustettiin energia-alan koneita rakentava Zavod energitižeskovo mašinostroenija, zavod imeni S. M. Kirova, öljynjalostamo neftepererabatuvajužhij zavod imeni S. Ordžokidze, Avtoremles ja kevyen teollisuuden tuotantolaitoksia.
Teollistuvan alueen tarpeisiin perustettiin lääketieteelle, pedagogialle ja rautatieinsinööritieteille yliopistoja ja instituutteja. Toinen maailmansota keskeytti kehityksen, koska sodan rahoittaminen vei varat kiinteiltä investoinneilta.
Urheilu
Habarovskin jääkiekkoseura Amur Habarovsk pelaa KHL-liigaa, ja jääpalloseura SKA-Neftyanik pelaa Venäjän jääpallon superliigassa. Jalkapalloseura FC SKA Energiya Habarovsk pelaa Venäjän jalkapalloliigassa.
National Football League
National Football League (NFL) on Yhdysvalloissa toimiva amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliiga. Liigassa on osakkaina ja siinä pelaa 32 joukkuetta, jotka on jaettu kahteen 16 joukkueen konferenssiin: AFC (American Football Conference) ja NFC (National Football Conference). Vuodesta 2002 lähtien molempien konferenssien joukkueet ovat jakaantuneet maantieteellisesti kutakuinkin tasaisesti. Konferenssit on jaettu neljään neljän joukkueen divisioonaan: East (itä), North (pohjoinen), South (etelä) ja West (länsi). NFL perustettiin vuonna 1920 nimellä American Professional Football Association, mutta nimi vaihtui jo vuonna 1922 National Football Leagueksi eli NFL:ksi.
NFL:n runkosarja alkaa joka vuosi syyskuun alussa ja kestää 17 viikkoa, minkä aikana jokainen joukkue pelaa 16 ottelua. Kunkin divisioonan jäsenet pelaavat toisiaan vastaan yhden koti- ja vierasottelun eli yhteensä kuusi ottelua. Loppuihin kymmeneen otteluun liiga määrää kiertävällä periaatteella neljä vastustajaa oman konferenssin jostakin toisesta divisioonasta, neljä vastustajaa vastakkaisen konferenssin jostakin divisioonasta sekä kaksi vastustajaa samasta konferenssista edellisen vuoden sijoitusten perusteella.
Runkosarjan päätteeksi kummastakin konferenssista, AFC:stä ja NFC:stä, kuusi joukkuetta saa paikan tammikuun alussa pelattaviin pudotuspeleihin, jotka ratkaistaan kerrasta poikki -menetelmällä. Pudotuspeliturnauksen päätteeksi kummankin konferenssin mestariksi selvinneet joukkueet kohtaavat NFL:n loppuottelussa, Super Bowlissa, joka pelataan ennalta määritellyssä kaupungissa.
NFL:n tähdistöottelu on nimeltään Pro Bowl, johon valitaan miehitys kummankin konferenssin joukkueista. AFC:n ja NFC:n tähdistöt valitaan yhdistetyssä äänestyksessä, jossa pelaajat ja valmentajat sekä yleisön äänet ratkaisevat kokoonpanot.
NFL on eräällä mittarilla ylivoimaisesti seuratuin kansallinen urheiluliiga maailmassa. Kauden 2016–17 runkosarjan otteluita seurasi paikan päällä keskimäärin 69 487 katsojaa per ottelu, mikä on yli 27 000 katsojaa enemmän kuin seuraavaksi eniten katsojia kerännyt Saksan Bundesliiga. Toisaalta NFL:n runkosarjassa pelataan huomattavasti vähemmän otteluita kuin useimmissa muissa suurissa urheiluliigoissa.
Joukkueet
NFL-joukkueita on nykyään 32. NFL on viidestä suuresta pohjoisamerikkalaisesta urheilun pääsarjasta ainoa, jonka kaikki joukkueet sijaitsevat Yhdysvalloissa. Miltei kaikissa Yhdysvaltojen suurimmissa kaupungeissa on NFL-joukkue.
Vuonna 2017 NFL:n arvoltaan ja liikevaihdoltaan suurin joukkue oli Dallas Cowboys: sen arvoksi laskettiin vuoden 2017 osalta noin 4,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja liikevaihdoksi 840 milj USD.
Pelikausi
NFL:n pelikausi kestää elokuusta kalenterivuoden yli helmikuuhun. Näytösottelut pelataan elokuussa, runkosarja syyskuusta joulukuuhun ja pudotuspelit tammikuussa. Pelikauden nimeämisestä aiheutuu helposti sekaannusta, sillä esimerkiksi kauden 2006 pudotuspelit pelattiin vasta tammikuussa 2007. Tällöin puhutaan yleisesti kauden 2006 pudotuspeleistä, mutta termi vuoden 2007 pudotuspelit tarkoittaa samaa asiaa. Yhtenäisyyden vuoksi englanninkielinen NFL-aiheinen kirjallisuus sekä media pyrkii käyttämään termiä "kausi", ei termiä "vuosi". Selvyyden vuoksi loppuottelu Super Bowl merkitään roomalaisin numeraalein, ei vuosiluvun mukaan (esimerkiksi Super Bowl XLI).
Exhibition- eli näytösottelut
Ennen varsinaisen runkosarjan alkua NFL-joukkueet pelaavat neliviikkoisen, neljän ottelun harjoituskauden (, virallisesti exhibition games). Otteluissa on tarkoitus peluuttaa lähinnä varamiehistöjä ja antaa tulokkaille näyttömahdollisuuksia ennen kuin NFL:n harjoitusleirien jäljiltä joukkueita pienennetään runkosarjaa varten 53 pelaajaan per joukkue.
Runkosarja
Muutamia ylimääräisiä järjestelyjä muuten säännölliseen aikatauluun aiheuttavat juhlapyhät sekä yliopistojalkapallon kausi. Kaksi Thanksgiving- eli kiitospäivän ottelua pelataan aina torstaina ja kotijoukkueina ovat perinteen mukaisesti Detroit Lions sekä Dallas Cowboys vierasjoukkueiden vaihdellessa. Noin kolme viikkoa ennen NFL:n runkosarjan päätöstä ohjelmaan lisätään otteluja lauantai-iltapäiviksi ja -illoiksi, kun yliopistojen runkosarja on jo päättynyt ja jäljellä ovat enää vuodenvaihteen jälkeen pelattavat yliopistojen loppuottelut (nk. bowl games tai Bowl Championship Series).
Runkosarjassa kaikki joukkueet pelaavat 16 ottelua – kauteen sisältyy siis yksi vapaa viikko kullekin joukkueelle – ennalta määrätyn kaavion mukaisesti:
Tämä kaavio on voimassa vuosina 2002–2009, ja siinä kaikki joukkueet pelaavat kahdeksan vuoden aikana vähintään kaksi kertaa (koti- ja vierasottelun) kaikkia muita liigan joukkueita vastaan.
Pudotuspelit
Runkosarjan päätyttyä joulukuun lopussa (tai tammikuun ensimmäisinä päivinä) alkaa play off -kausi, johon pääsee molemmista konferensseista 7 joukkuetta: divisioonien voittajat ja kaksi seuraavaksi parasta joukkuetta voitto-tappio -suhteen perusteella. Pudotuspelit pelataan konferenssien sisäisinä kerrasta-poikki –periaatteella, ja niiden perusteella ratkaistaan konferenssien mestaruudet. Ensin pudotuspeleihin selviytyneistä neljä vähiten pisteitä runkosarjassa kerännyttä (molemmissa konferensseissa) joukkuetta pelaavat siten että 2 pelaa 7, 3. pelaa 6. vastaan ja 4. pelaa 5. vastaan. Sitten jäljelle jääneet neljä pelaavat keskenään niin, että jälleen eniten pisteitä kerännyt pelaa vähiten kerännyttä vastaa jne. Lopulta näiden kahden voittajat pelaavat keskenään pääsystä Super Bowliin.
Super Bowl
AFC-konferenssin mestarin ja NFC-konferenssin mestarin kesken pelataan helmikuun ensimmäisenä sunnuntaina NFL:n loppuottelu eli Super Bowl.
Pro Bowl
Pro Bowl on NFL-liigan tähdistöottelu, joka pelataan AFC:n ja NFC:n välillä. Se siirrettiin vuonna 2010 pelattavaksi viikkoa ennen Super Bowlia, kun se aiemmin pelattiin Super Bowlin jälkeen. Ottelu on pääasiallisesti pelattu vuodesta 1980 Honolulun Aloha Stadiumilla. Se pelattiin Floridassa 2010 ja Arizonassa 2015.
NFL Draft eli pelaajien värväystilaisuus
Suurin osa NFL:n pelaajista on värvätty Yhdysvaltojen eri yliopistoista. NFL järjestää joka huhtikuussa kolmipäiväisen värväystilaisuuden, jossa seitsemän kierroksen aikana joukkueet valitsevat ehdokkaaksi asetettuja yliopistopelaajia. Ennen vuotta 2010 tilaisuus oli kaksipäiväinen ja se ajoittui aina viikonlopulle. Vuonna 2010 tilaisuus oli kolmipäiväinen ja ensimmäinen varauskierros järjestettiin torstai-iltana parhaaseen televisionkatseluaikaan, toinen ja kolmas varauskierros perjantai-iltana ja kierrokset 4.–7. lauantaina aamupäivällä.
Kaikki NFL-joukkueet osallistuvat tilaisuuteen ja jokaiselle joukkueelle on annettu kullekin kierrokselle varausnumero edellisen vuoden sarjamenestyksen perusteella. Pienimmällä numerolla eli kierroksen ensimmäisenä valitsee joukkue, jolla on edellisellä kaudella ollut eniten tappiota (ts. huonoin voittoprosentti). Kierroksen viimeisenä valitsee Super Bowl -voittaja. NFL Draftin perimmäisenä ajatuksena on, että heikosti menestyneet joukkueet voivat parantaa mahdollisuuksiaan seuraavalla kaudella varaamalla yliopistojen parhaimmat NFL-tulokkaat ensin.
Värväysnumerot ovat samalla tavalla kauppatavaraa kuin NFL-pelaajatkin. Joukkueet voivat vaihtaa varausnumeroita keskenään esimerkiksi osana pelaaja- tai valmentajakauppoja tai vaikkapa vaihtaa kaksi suurempaa varausnumeroa yhteen pienempään. Varausnumeroilla on merkitystä sekä pelaajien jakautumiseen eri joukkueiden kesken että heidän uransa alkupalkkaan. Tavallisesti liigan ykkösvarauksen sopimus asettaa lähtötason peruspalkalle erilaisine bonuksineen, mitä agentit käyttävät ohjenuorana erityisesti ensimmäisellä kierroksella varattujen pelaajien palkkaneuvotteluissa.
NFL-pelaajien palkat ja NFL:n palkkakatto
Jokaisen pelaajan palkka on neuvoteltavissa pelaajan ja joukkueen välillä, mutta se ei saa alittaa vähimmäisrajoja. Liigan parhaiden pelaajien suurimmat vuosipalkat ovat noin kymmenkertaisia vähimmäisrajoihin nähden. Kaudella 2008 parhaiten palkattu pelaaja oli Pittsburgh Steelersin pelinrakentaja Ben Roethlisberger, jonka palkkakattobudjetissa huomioitava palkkarasite oli 27,7 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Vuonna 1994 NFL asetti joukkueille palkkakaton, joka säätelee pelaajille maksettavan kumulatiivisen palkan määrää. Palkkakatto lasketaan monimutkaisella kaavalla, jossa otetaan huomioon muun muassa kaikkien NFL-joukkueiden liikevaihto edelliseltä vuodelta. NFL ei ole paljastanut kaavan tarkkaa sisältöä, mutta palkkakaton kehitys on ollut viime vuosina selvästi nousujohteinen.
Pelaajien bonusten vuoksi joukkueen vuosittainen pelaajabudjetti voi olla suurempi kuin palkkakatoksi ilmoitettu summa:
Metsätähdet
Metsätähdet (Trientalis) on aiemmin käytössä ollut kasvisuku. Siihen kuuluneet lajit on siirretty alpien (Lysimachia) sukuun. Suku kuului myrsinekasvien eli myrsikkikasvien tai esikkokasvien heimoon. Metsätähtilajien varsi on pysty, lehdet ovat vastapuikeat ja kukat ovat tähtimäisiä. Sukuun on kuvattu noin kymmenkunta lajia, mutta esimerkiksi metsätähti (Trientalis europaea, syn. Lysimachia europaea) luetaan nykyisin usein alpien (Lysimachia) sukuun kuuluvaksi.
National Football League
NFL-pelaajien palkat ja NFL:n palkkakatto
Palkkakattojärjestelmän etuna pidetään sitä, että jokaisella NFL-joukkueella on samanverran rahaa pelaajien hankkimiseen joka vuosi. Näin suurten markkina-alueiden isotuloiset joukkueet eivät voi käyttää rajattomasti rahaa houkutellakseen liigan kaikkia tähtipelaajia samaan joukkueeseen. Tilanne on päinvastainen kuin esimerkiksi baseballissa, jossa New York Yankeesin palkkabudjetti oli vuonna 2006 198 miljoonaa dollaria. Seuraavaksi suurimman joukkueen, Boston Red Soxin palkkabudjetti oli puolestaan verrattaen selvästi pienempi, 121 miljoonaa dollaria.