cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aetós (Flórina)
Aetós on Kreikan kylä sekä samanniminen Amýntaion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αετού, Dimotikí Enótita Aetoú) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Flórinan alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 952 ja varsinaisen Aetóksen kylän väkiluku 759 (vuonna 2011).
Henkivartija
Elokuvissa henkivartijan tehtävistä annetaan hyvin vauhdikas kuva. Autoilla ajetaan lujaa, aseet ovat aina mukana ja suojausta suoritetaan isolla joukolla näyttävästi. Suomen olosuhteissa aseita harvemmin pidetään mukana.
That’s Me
Singlestä otettiin uusintapainos vuonna 1980.
Henkivartija
Yhdysvalloissa presidentin henkeä vartioi salainen palvelu (Secret Service), jonka toimista huolimatta muutamia presidenttejä on murhattu. Toimintaan kuuluu myös presidentin vierailupaikkojen tarkistaminen etukäteen muun muassa pommien etsimiseksi. Myös sotilaallisia henkivartijoita on, joskin henkivartiokaartien rooli on muuttunut seremonialliseksi.
Aetós (Flórina)
Aetóksen kylä, suomeksi ”Kotka”, sijaitsee linnuntietä noin 18 kilometriä kaakkoon Flórinasta. Aetóksen kunnallisyksikkö käsittää alueen Amýntaion kunnan länsiosassa. Aetós oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Amýntaion kuntaan yhdessä Filótaksen, Léchovon, Nymfaíon ja Varikón kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Henkivartija
Tunnettuja henkivartiokaarteja ovat muun muassa natsi-Saksan SS Leibstandarte Adolf Hitler, Sveitsiläiskaarti ja Venäjän keisarillinen kaarti (1721–1917), jonka riveissä aloitti sotilasuransa myös Suomen marsalkka C. G. E. Mannerheim.
Aetós (Flórina)
Kunnallisyksikön osat
Aetóksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Henkivartija
Yleisesti ottaen tärkeimmiksi henkivartijan ominaisuuksiksi muodostuukin suunnitelmallisuus, havaintojen tekeminen, reagointikyky, paikallistuntemus ja monipuolisuus (ajoneuvojen hallinta, ensiapu, kielitaito). Alalla toimii myös paljon henkivartijakoulutusta antavia yrityksiä, mutta tällaisilla koulutuksilla harvoin on vaikutusta työllistymiseen. Henkivartijamarkkinat Suomessa ovat pienet, ja ammatissa kokopäiväisesti toimivia henkivartijoita lienee yksityisellä sektorilla alle kymmenen henkeä.
Javier Chica
Chica tunnetaan erityisesti kovuudestaan kentällä. Hän nousi vuonna 2006 Espanyolin reservijoukkueesta edustusjoukkueeseen. Ensiesiintyminensä hän teki 15. lokakuuta 2006 Villarrealia vastaan. Chica siirtyi vuonna 2011 Betisiin.
Erkki Länsimies
Erkki Antero Länsimies, vuoteen 1938 Vestman (2. marraskuuta 1915 Sortavala – 4. joulukuuta 1981 Kuopio) oli suomalainen metsänhoitaja ja virkamies, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Länsimiehen vanhemmat olivat konemestari Antti Vilho Länsimies, aiemmin Vestman, ja meijeristi Anna Emilia Hyvärinen ja puoliso vuodesta 1940 Vera Kairikko, aiemmin Kräkin. Länsimies tuli ylioppilaaksi Sortavalan lyseosta 1934 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1937, metsätaloudellisen virkatutkinnon hän suoritti 1939. Länsimies oli Metsähallituksen harjoittelijametsänhoitaja Sotkamon hoitoalueella 1938, ylimääräinen metsänhoitaja vuodesta 1939, avustava metsänhoitaja Itä-Suomen piirikunnassa Loimolan hoitoalueella 1939–1940, Iisveden hiiltokursseilla 1940 ja Rautavaaran hoitoalueella 1940.
Marekin tauti
Marekin tauti on kanoihin tarttuva virustauti. Se on yleisin kanoissa esiintyvä tauti Suomessa, eikä siihen ole hoitoa.
Marekin tauti aiheuttaa muutoksia kanan hermoissa, aivoissa ja elimistössä. Lisäksi se voi aiheuttaa kasvaimia. Sairastunut lintu laihtuu ja lakkaa munimasta. Osa tartunnan saaneista linnuista kuolee, joista jotkin äkillisesti. Tauti voi tarttua kanojen lisäksi myös viiriäisiin, kalkkunoihin ja fasaaneihin.
Tauti leviää hyvin helposti ihmisten, eläinten, työvälineiden ja jopa kanalapölyn välittämänä.
Roskomnadzor
Viestinnän, tietotekniikan ja joukkotiedotusvälineiden liittovaltion valvontapalvelu eli Roskomnadzor  on vuonna 2009 perustettu Venäjään liittovaltion toimeenpaneva elin, joka suorittaa joukkotiedotusvälineiden valvontaa mukaan lukien sähköinen viestintä ja tietotekniikka. Se valvoo myös henkilötietojen käsittelyn lainmukaisuutta sekä huolehtii radiotaajuuspalveluiden organisoinnista.
Käytännössä elimen valvonta on sensuuria, jota erityisesti läntisten lähteiden mukaan harjoitetaan Venäjän valtaa pitävän hallituksen käskystä myös poliittisin perustein eli opposition, kuten Aleksei Navalnyin näkemysten levittämisen estämiseksi.
Vuodesta 2019 lähtien Venäjä on ryhtynyt toteuttamaan suvereenin internetin hanketta, jonka tarkoitus on suojata venäläistä tietoverkkoa ulkoisia uhkia vastaan irrottamalla se kansainvälisen internetin rakenteista. Muodollisena syynä tähän on varautuminen kriisitilanteisiin, mutta lain pelättiin mahdollistavan entistä tiukemman sensuurin ja viranomaisille epätoivotun liikenteen estämisen.
Tiukentuneisiin lakeihin nojaten Roskomnadzor on tehostanut toimintaansa niiden toetuttamiseksi.
Jo vuonna 2017 se kielsi anonyymin internetin ja VPN:n käytön sekä salatut verkot, jotka kaikki mahdollistavat pääsyn kielletyille sivustoille kiertoteitä käyttäen. Perusteluna laille esitettiin piratismin ja muun rikollisuuden torjunta, mutta arvioiden mukaan kielto myös hankaloittaa liike-elämää ja ihmisoikeusaktivistien toimintaa.
Vuonna 2015 kiellettiin Venäjällä pääsy Wikipedian sivustoille, koska se ei noudattanut ohjetta poistaa charas-kannabisvalmisteen sivua. Kielto kuitenkin kumottiin muutaman tunnin kuluttua vedoten siihen, että joku oli muuttanut sivun sisältöä toivotulla tavalla.
Roskomnadzor myös pitää yllä kieltolistoja verkko-osoitteista ja sivustoista, joille venäläisten internet-operaattorien on estettävä pääsy
Se on esittänyt vaatimuksia myös Googlelle, Applelle, Twitterille ja muille kansainvälisille yrityksille poistaa hakutuloksistaan ja sovelluskaupoistaan Venäjällä laittomiksi julistettua sisältöä, mm. opposition kehittämää Älykäs äänestäminen -sovellusta, jonka tarkoitus on vahvistaa opposition asemaa syyskuun 2021 duuman vaaleissa.
Aetos
Aetos tai Aetós (, ”Kotka”) voi viitata seuraaviin:
Carl Reinhold Sahlberg
Carl Reinhold Sahlberg (22. tammikuuta 1779 Eura – 18. lokakuuta 1860 Yläne) oli suomalainen luonnontieteilijä ja professori. Hän oli eritoten entomologi, jonka erityisalana olivat kovakuoriaiset, mutta vaikutti vahvasti myös kasvitieteen ja kasvinviljelyn alalla.
Elämäkerta
Sahlbergin vanhemmat olivat majuri Isak Reinhold Sahlberg ja Lovisa Katarina Polviander.
Sahlberg valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1801. Vuonna 1804 hänestä tuli luonnonhistorian dosentti ja 1810 lääketieteen lisensiaatti. Hän toimi tuolloin lääketieteen apulaisena ja kasviopin demonstraattorina. Vuodesta 1813 hän oli luonnonhistorian apulainen ja museon valvoja ja vuodesta 1816 luonnonhistorian ja talouden vs. professori silloisen Suomen suuriruhtinaskunnan ainoassa yliopistossa Turun akatemiassa.
Sahlberg loi jo uransa alkuaikana itselleen maankattavan verkoston alan harrastajista, jotka toimittivat hänelle luonnontieteellisiä näytteitä, erityisesti hyönteisiä. Hän laati väitöskirjat 1804 ja 1817 kasvitieteestä. Jälkimmäisessä hän todisti Torniosta saadun ohran kypsyvän Etelä-Suomessa sieltä saatua nopeammin.
Vuodesta 1818 alkaen Sahlbergista tuli Carl Niclas Helleniuksen jälkeen talousopin ja luonnonhistorian vakinainen professori. Turun palon jälkeen (1827) luonnonhistoriallisten kokoelmien jäännökset vietiin Helsinkiin, minne yliopistokin siirrettiin. Lopulta yliopistosta tuli Helsingin yliopisto. Vanha talousopin ja luonnonhistorian professuuri nimettiin uudelleen eläin- ja kasvitieteen professuuriksi vuonna 1828. Sahlberg korvasi tuhoutuneet kokoelmat ja oli mukana perustamassa kasvitieteellistä puutarhaa Helsinkiin.
Oppilaidensa kanssa hän perusti tieteellisen seuran nimeltään Societas pro Fauna et Flora Fennica. Sen ainoa ala oli luonnonhistoria aina vuoteen 1921, jolloin siihen liitettiin myös muut biologian alueet. Hän oli perustamassa myös Suomen Lääkäriseuraa vuonna 1835 ja Suomen Tiedeseuraa vuonna 1838, jonka kunniajäseneksi hänet kutsuttiin 1853.
Sahlberg hoiti professorin virkaa vuoteen 1841 ja häntä seurasi siinä Johan Magnus af Tengström. Mainitusta vuodesta lähtien Sahlberg asui Yläneellä Uudenkartanon alueella, jonne hän perusti Huvitus-nimisen tilan. Siellä oli 1200–1300 puuta käsittävä hedelmätarha, jossa Sahlberg teki hedelmänviljelykokeita. Tilansa alustalaisille hän piti suomenkielistä koulua ja perusti lainakirjaston. Sahlbergin intohimona olivat hyönteiset, hänellä itsellään oli huomattava kovakuoriaiskokoelma, jota oli kartutettu ulkomailtakin saaduilla näytteillä.
Sahlberg myi osan kokoelmistaan yliopistolle ja perusti saamillaan tuloilla stipendirahaston ulkomailla tehtäviä eläintieteellisiä tutkimusmatkoja varten.
Sahlbergin aviopuoliso vuodesta 1807 oli Johanna Sofia Björkfors. Heidän poikansa Reinhold Ferdinand Sahlberg, pojanpoikansa John Sahlberg ja tämän poika Uunio Saalas olivat myös entomologeja.
Luettelo Steve Vain kappaleista
Tämä on luettelo kitaristi Steve Vain kappaleista aakkosjärjestyksessä.
William Roberts
William Roberts voi viitata ainakin seuraaviin:
Translatiivi
Translatiivi eli tulento eli yleinen tulosija on suuntasija, joka ilmaisee tulemista, muuttumista joksikin: lapseksi, äidiksi.
Translatiivi ilmaisee abstraktia eli käsitteellistä tulemista samaan tapaan kuin yleinen olosija eli essiivi ilmaisee abstraktia olemista (lapsena, äitinä). Joissain suomen murteissa esiintyy myös niin sanottu yleinen erosija eli eksessiivi. Havainnollisemmista paikallissijoista translatiivin vastineita ovat sisäinen tulosija eli illatiivi sekä ulkoinen tulosija eli allatiivi.
Translatiivi suomen kielessä
Suomen kielessä translatiivin pääte on -ksi, possessiivisuffiksin eli omistusliitteen edellä -kse-.
Esimerkkejä:
Translatiivi ilmaisee suomen kielessä
Charlotte Drake Cardeza
Charlotte Wardle Cardeza (o.s. Drake; 10. huhtikuuta 1854 – 2. elokuuta 1939) oli yhdysvaltalainen miljonääri ja yksi Titanicilta pelastuneista.
Translatiivi
Translatiivi suomen kielessä
Sanontoja:
Charlotte Drake Cardeza
Charlotte Wardle Drake syntyi vuonna 1854 rikkaaseen amerikkalaisperheeseen, jolla oli sukujuuria Isossa-Britanniassa. Hänen isänsä oli tekstiilitehtailija Thomas Drake, joka valmisti muun muassa farkkuja ja omisti tehtaansa lisäksi useita kiinteistöjä ja sijoituksia pankissa. Kuollessaan vuonna 1890 Thomas Drake jätti Charlottelle suuren omaisuuden, jonka avulla hän mm. harrasti runsaasti matkustelua myöhempinä vuosinaan. Vuonna 1874 Charlotte meni naimisiin menestyvän lakimies James Cardezan kanssa ja he saivat yhden pojan, Thomasin. Cardezat kuitenkin erosivat vuonna 1900 ja tämän jälkeen rouva Cardeza ryhtyi matkustelemaan ympäri maailmaa ostamallaan jahdillaan Eleanorilla. Hän kiersi maailman kahdesti poikansa Thomasin kanssa ja lisäksi äiti ja poika harrastivat safareita Afrikassa.
Translatiivi
Translatiivi suomen kielessä
Translatiivin pääte voi myös liittyä verbin ensimmäiseen infinitiiviin, jolloin seuraa aina omistusliite: Kvantumrakenne:
Charlotte Drake Cardeza
RMS Titanic
pienoiskuva|Titanicin hytti B-51 Vuoden 1912 alkukeväästä Charlotte Cardeza poikineen olivat safarilla Afrikassa ja päättivät palata kotiin Germantowniin upouudella Titanicilla. He nousivat laivaan Cherbourgista ja heillä oli käytössään aluksen kallein ja ylellisin hytti, B-51, 53 ja 55. Charlotte Cardezalla oli myös mukanaan enemmän matkatavaroita kuin kenelläkään muulla matkustajalla: 14 matka-arkkua sekä useita matkalaukkuja, jotka sisälsivät yhteensä seitsemänkymmentä leninkiä, kymmenen turkista ja yhdeksänkymmentäyksi paria käsineitä. Titanicin törmättyä jäävuoreen ja alettua upota, rouva Cardeza halusi omakätisesti pakata ja lukita kaikki matka-arkkunsa ennen kuin siirtyi poikansa ja palvelijoidensa Annie Wardin ja Gustave Lessneurin kanssa pelastusveneeseen nro 3.
Titanicin jälkeen
Charlotte Drake Cardeza oli yksi Titanicin rikkaimmista matkustajista ja yllätyksettömästi hänelle maksettiin kaikkein suurimmat vahingonkorvaukset omaisuuden menetyksestä ja henkisestä kärsimyksestä. Palattuaan Germantowniin rouva Cardeza asettui huvilaansa, jossa hän kuoli erittäin sairaana elokuussa 1939. Hänen poikansa Thomas kuoli vuonna 1951.
Translatiivi
Translatiivi suomen kielessä
Ensimmäiseen partisiippiin liittyvää translatiivia kutsutaan partisiippirakenteeksi. Se kuulostaa nykysuomalaisen korvaan usein vanhastavalta:
Toisen partisiipin muotoon liittyvä translatiivi tulla-verbin yhteydessä ilmaisee tavallisesti satunnaisuutta tai tahattomuutta:
Einari Jaakkola
Juho Einari Jaakkola (alk. Johan Einar Juurus; 29. heinäkuuta 1900 Rauman maalaiskunta – 19. kesäkuuta 1992 Eurajoki) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi Maalaisliiton kansanedustajana 1954–1966 ja maatalousministerinä 1959–1961.
Einari Jaakkola syntyi satakuntalaiseen talonpoikaissukuun ja innostui jo varhain mukaan yhteiskunnalliseen toimintaan. Hän oli kantavia voimia Eurajoen nuorisoseurassa, perustamassa Maalaisliiton osastoa, mukana suojeluskuntatoiminnassa ja jäsenenä kotikylänsä osuuskaupan johtokunnassa.
Opin tielle Jaakkola lähti Huittisissa toimineeseen Länsi-Suomen opistoon ja jatkoi sieltä Ahlmanin Maatalouskouluun Tampereelle.
1920-luvun puolivälissä Einari Jaakkola avioitui eurajokelaisen, nuorisoseurassa toimineen ja Länsi-Suomen opiston käyneen Saima Yrjölän kanssa. Pariskunta hankki ensimmäisen tilansa Punkalaitumelta, jossa Einari jatkoi vaikuttamistaan paikallisissa ja vähitellen myös maakunnallisissa luottamustehtävissä.
Sodan sytyttyä Einari Jaakkola toimi komppanian vääpelinä. Talvisodassa hän taisteli JR 40:n joukoissa Lapissa ja Viipurinlahdella, jatkosodassa JR 56:ssa Kollaalla. Jo ennen sotaa Jaakkola oli valittu johtamaan Satakunnan Nuorisoseurojen Liittoa. Sodanaikaisen hiljaiselon jälkeen toimintaa aktivoitiin rivakasti ja lukuisia uusia paikallisseuroja perustettiin.
Sodanjälkeisissä vaaleissa Einari Jaakkola valittiin Eurajoen kunnanvaltuustoon ja saman tien sen puheenjohtajaksi. Paikalliset vastuut osuuskaupan, osuuspankin ja maataloustuottajien parissa jatkuivat ja laajenivat maakunnalliselle tasolle.
Ehdolla eduskuntaan Einari Jaakkola oli ollut vuoden 1939 vaaleista lähtien. Äänimäärä karttui vaali vaaleilta ja riitti valintaan 1954. Presidentin valitsijamieheksi Jaakkola oli valittu jo 1950, ja hänet valittiin toistamiseen 1956 varmistamaan osaltaan tohtori Urho Kekkosen läpimeno. Jaakkola uusi kansanedustajan paikkansa 1958 ja hänet valittiin Maalaisliiton ryhmän järjestäytyessä ryhmän varapuheenjohtajaksi. Valtioneuvoston jäseneksi Sukselaisen II hallitukseen Einari Jaakkola nimitettiin tammikuussa 1959. Hän toimi maatalousministerinä koko kaksi ja puoli vuotta kestäneen hallituskauden. Vuoden 1962 kaksoisvaaleissa Jaakkola valittiin jatkamaan eduskunnassa ja valitsemaan Kekkonen uudelleen presidentiksi. Vuoden 1966 eduskuntavaaleissa Jaakkola ei enää tullut valituksi. Tämän jälkeen hän luopui myös muista luottamustehtävistään, muun muassa Outokumpu Oy:n ja Vehnä Oy:n hallintoneuvostoston jäsenyyksistä, Rikkihappo Oy:n tilintarkastajuudesta ja MTK:n sokerijuurikasvaliokunnan puheenjohtajuudesta.
Sukupolvenvaihdos Verkkokarin tilalla Eurajoella vietiin loppuun 1975. Verkkokarissa Einari ja Saima Jaakkola asuivat myös myöhemmät vuotensa. Einari kuoli kesäkuussa 1992 ja Saima huhtikuussa 1994.
Pajulammi (Kuhmoinen)
Pajulammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Jyrkysenkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lounaispuolinen Pajulamminvuori nousee 50 metriä lammen pinnan yläpuolelle. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Rantaviivan pituus on 550 metriä ja rannat ovat metsämaata. Lammen itäpuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 117,8 metriä mpy. Sen pohjoispäähän laskee yksi oja, joka tuo vettä Aholanjärvestä ja Vähä-Mutasesta. Laskuoja lähtee lammen eteläpäästä ja laskee 1,3 kilometrin päässä Kalkkinen–Lakkajärven Kalkkispohjaan. Laskuojan pudotus on 17,3 metriä.
Arc-et-Senans’n kuninkaallinen suolatehdas
thumb|230px|Esimiehen rakennus ja työpaja. Arc-et-Senans’n kuninkaallinen suolatehdas sijaitsee Ranskassa Chaux'n metsän lähistöllä, lähellä Besançonin kaupunkia olevassa Arc-et-Senans'n kunnassa. Se oli merkittävä valistusajan rakennushanke, jonka tarkoituksena oli järkeistää teollisuusrakennukset ja -prosessit filosofisen järjestyksen mukaan.
Arkkitehti Claude-Nicolas Ledoux suunnitteli tehtaan rakennukset, joita alettiin rakentaa vuonna 1775 Ludvig XVI:n valtakaudella. Puoliympyrän muotoisen rakennusryhmän tarkoituksena oli kuvastaa työn hierarkkista luonnetta. Tehdasta oli tarkoitus myöhemmin laajentaa ideaaliseksi kaupungiksi, mutta hanke jäi toteutumatta.
Alueen kunnosta huolehtii Claude-Nicolas Ledoux -instituutti. Tehdas lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1982.
Hubei
Hubei [lausutaan hubei tai kiinalaisittain hupei] on Kiinan maakunta. Maakunnasta käytetty lyhennenimi on E. Maakunnan nimen vanha suomalainen latinaistus on Hupei.
Maantiede
Hubein naapurimaakunnat ovat Hunan ja Jiangxi etelässä, Chongqing lännessä ja Shaanxi sekä Henan pohjoisessa ja Anhui idässä.
Jangtse-joen sivuhaara Hanjoki (myös: Hanshui, Hanjiang) yhtyy Jangtseen Wuhanissa. Maakunnassa on hyvin paljon järviä, joten Hubeita nimitetään ”Järvimaakunnaksi”.
Hubein ilmasto on subtrooppinen. Siellä on selvästi neljä vuodenaikaa, talvella keskilämpötila on lähellä nollaa, kesällä 24–30 °C.
Historia
Hubei ja Hunan muodostivat Qing-dynastian aikaan Hukuangin maakunnan.
Maakuntanimi Hubei on Song-dynastian (960–1279) alkuajoilta. Nimi koostuu sanoista hú ’järvi’ ja běi ’pohjoinen’. Maakuntanimi tarkoittaa ’järven pohjoispuolella’, mikä viittaa Hubein sijaintiin Dongtingjärven pohjoispuolella.
Wuchangin kansannousu tapahtui nykyisessä Wuhanin kaupungissa, joka tuolloin koostui kolmesta osasta: Hankou, Hanyang ja Wuchang. Koska näitä osia on joskus vaikea muistaa, puhutaan usein Wuhanin kansannoususta, josta siis lähti liikkeelle tasavaltalainen vallankumous 1911.
Kolmen rotkon pato on Jangtse-joella Hubeissa. Sen rakentamisen vuoksi evakuoitiin yli miljoona ihmistä.
Hallinnollinen jako
thumb|290px|Hubein aluehallinnollinen jako. Prefektuuritason yksiköt on kuvattu harmaalla. Hubei jakautuu 11 prefektuuritason kaupunkiin, yhteen autonomiseen prefektuuriin ja yhteen maakunnan hallinnon alaiseen kaupunkiin. Prefektuurijaon ulkopuolella on kolme aliprefektuuria ja yksi erikoishallinnollinen metsäalue.
Prefektuuritason kaupungit
Maakunnan alainen kaupunki
Autonominen prefektuuri
Aliprefektuurit
Metsäalue
Talous
thumb|270px|Laivoja Jangtsejoella [[Wuhanin kohdalla.]] thumb|270px|Kolmen rotkon pato (2006). Hubei tuotti vuonna 2013 3,9 prosentin osuuden Kiinan bruttokansantuotteesta, eli rahassa mitaten 2 466,8 mrd. Kiinan yuania CNY eli 295,5 mrd euroa. Kutakin asukasta kohden kansantuotetta kertyi 42 613 CNY eli 5 105 EUR. Tämä oli lähellä keskiarvotasoa, 102 %:ia Kiinan keskiarvosta.
Hubei on liikenteen keskus Kiinassa, sillä jokien lisäksi maakunnan läpi kulkevat tärkeät Kiinan rautateiden radat, kuten Peking–Kanton, Peking–Kowloon, Shanghai–Wuhan ja Wuhan–Chengdu. Lisäksi siellä on tärkeitä lentokenttiä.
Hubeita nimitetään myös kalan ja riisin kotipaikaksi. Hubein tärkeimmät maataloustuotteet ovat puuvilla, riisi, vehnä ja tee. Lisäksi siellä on metalliteollisuutta, koneteollisuutta, sähköntuotantoa, tekstiiliteollisuutta, elintarviketeollisuutta ja huipputekniikan teollisuutta.
Kolmen rotkon pato tuottaa huomattavan määrän sähköä, jota myydään myös maakunnan ulkopuolelle.
Väestö
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Hubein väkiluku oli 57 237 740, joka vastasi 4,27 prosenttia Kiinan väkiluvusta ilman erityistalousalueita (Hongkong ja Macao). Maakunta on Kiinan 9. väkirikkain maakuntatason hallinnollinen yksikkö. Vuoden 2013 lopun väestöarvio oli 57,99 miljoonaa. Hubein pääasiallinen väestöryhmä ovat han-kiinalaiset. Maakunnan lounaisosassa elää huomattava miao- ja tujiavähemmistö.
Kulttuuri
thumb|270px|Taolaista luostaria Wudangvuorella. Hubeista on lähtöisin Chu-kulttuuri, joka on yksi Kiinan merkittävimmistä kulttuurisuunnista, peräisin muinaisesta Chu-valtiosta.
Unesco valitsi Wudangvuoren muinaisen rakennuskompleksin maailmanperintöluetteloon vuonna 1994. Muita merkittäviä kohteita ovat Jiugongvuori ja Jingzhoun kaupunki.
Ornella Muti
thumb|250px|Ornella Muti kuvattuna [[Cannesin elokuvajuhlat|Cannesissa vuonna 2000]]
Ornella Muti (oik. Francesca Romana Rivelli) (s. 9. maaliskuuta 1955) on italialainen näyttelijä. Hänen isänsä on Napolista ja äitinsä Virosta. Hänellä on myös vanhempi sisar Claudia.
Muti teki töitä teini-ikäisenä mallina ja elokuvaroolissa hän debytoi vuonna 1970 elokuvassa "La Moglie più bella” (Kaikkein kaunein nainen). Aluksi hän osallistui vain italialaisten elokuvien tekemiseen, mutta vuodesta 1980 hän on osallistunut myös yhdysvaltalaisten filmien tekoon. Hänen ensimmäinen yhdysvaltalainen elokuvansa oli ”Flash Gordon”. Tämän jälkeen Ornella Muti on näytellyt Yhdysvalloissa muun muassa elokuvissa ”Oscar” (1991) ja "Once Upon a Crime…” (1992). Lisäksi hänen tunnetaan hyvin Ranskassa, jossa hän on antanut kasvonsa Penzani-pastalle.
Ornella Muti on avioitunut kahdesti: Alessio Oranon kanssa (1975–1981) ja Frederico Facchinettin kanssa (1988–1996). Erottuaan Facchinettistä Muli on asunut vuodesta 1998 lähtien Stefano Piccolon kanssa. Hänellä on kolme lasta, joista vanhin tytär Naike Rivelli on näyttelijä. Lisäksi hänellä on poika Andrea ja tytär Carolina avioliitosta Facchinettin kanssa.
Ornella Muti on voittanut kahdesti Venetsian elokuvajuhlienn palkinnon parhaasta pääosasta; vuonna 1984 elokuvalla “Il futuro è donna” ja vuonna 1988] elokuvalla ”Codice privato”, jossa hän näytteli Anna Magnanin osaa.
Public Health Scotland
Public Health Scotland (lyhennys PHS) on Skotlannin kansanterveyslaitos. Se pyrkii kehittämään ja suojelemaan koko Skotlannin väestön terveyttä ja hyvinvointia. Kansanterveyslaitos on perustettu 1. huhtikuuta 2020. Laitos toimii osana laajaa yleisen terveydenhuolloin organisaatiota NHS Scotlandia (National Health Service in Scotland) ja on vastuussa kahdelle PHS:aa ohjaavalle ja rahoittavalle taholle: Skotlannin hallitukselle ja Skotlannin paikallishallinnon edustajille (Convention of Scottish Local Authorities, COSLA). Public Health Scotlandilla on kaksi fyysistä toimipaikkaa: yksi Skotlannin pääkaupunki Edinburghissa ja toinen Glasgowssa. Maaliskuussa 2021 laitoksen henkilökuntaan kuului runsas 1 100 ihmistä. Syyskuussa 2021 laitoksen johtokunnan puheenjohtaja oli Angiolina Foster ja toimitusjohtaja Angela Leitch.
Public Health Scotland on tilastoinut esimerkiksi koronapandemian (2020-) aikaisia covid-19-tartuntoja, kuolemantapauksia ja rokotetusten määrää Skotlannin asukkailla. Toimintavuoden 2020-2021 aikana PHS jäljitti esimerkiksi yli 201 000 covid-19-tapausta ja otti näiden johdosta yhteyttä yli 487 000 ihmiseen omaehtoiden eristäytymiskehoituksen vuoksi (4 huhtikuuta 2021 mennessä). Kesäkuun 2020 lopussa PWS totesi muun muassa, että noin 2 000 jalkapallon Euro2020-otteluja katsonutta Skotlannin asukasta sairastui covid-19-tautiin.
PHW:n kanssa yhteistyössä pyrkii toimimaan esimerkiksi vuonna 2021 Public Health Englandin tilalle perustettu Britannian terveysturvallisuusvirasto (UKHSA).
Tokugawa
Tokugawa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kalervo Sipi
Kalervo Vilho Sipi (s. 24. kesäkuuta 1946 Kauvatsa) on suomalainen kenraalimajuri evp.
Sipi ylennettiin vänrikiksi 1966, luutnantiksi 1969, yliluutnantiksi 1973, kapteeniksi 1977, majuriksi 1982, everstiluutnantiksi 1989, everstiksi 1994 ja prikaatikenraaliksi 1999, ennen ylentämistään kenraalimajuriksi vuonna 2001.
Sipi valittiin Vapaussodan Perinneliiton puheenjohtajaksi vuonna 2008.
Iso-Mutanen (Kuhmoinen, Jyrkysenkulma)
Iso-Mutanen on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Jyrkysenkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja rannat ovat metsämaata. Lammen itäpuolelta kulkee Jyrkysenkulman ja Okskulman kylien välinen tie.
Nia DaCosta
Koulutus ja ura
DaCosta on suorittanut kandidaatintutkinnon (Bachelor of Fine Arts) New Yorkin yliopistossa ja maisterintutkinnon (Master of Arts) Royal Central School of Speech and Drama -koulussa.
DaCostan ohjaama elokuva Candyman nousi Yhdysvaltain lipunmyyntitilaston kärkeen viikonloppuna 27.–29. elokuuta 2021. DaCosta oli ensimmäinen musta nainen, jonka ohjaama elokuva saavutti tämän kunnian Yhdysvalloissa.
Itä- Grand Bahama
right|thumb|275px|Itä Grand Bahaman alueen sijainti Itä- Grand Bahama on yksi Bahaman hallintoalueista. Se on yksi Grand Bahaman saaren kolmesta alueesta ja sijaitsee saaren itäosassa. Hallintoalueen keskus on High Rock.
Read My Scars
Read My Scars on Diablon kolmas single. Se julkaistiin 2. joulukuuta 2003 levymerkillä Poko Records.
Kappale debytoi Suomen virallisen singlelistan kolmannella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä yhdeksän viikkoa.
Computing machinery and intelligence
thumb|Turingin testi: Seinän erottaman pelaajan C tehtävänä on ratkaista, kumpi pelaajista, A vai B, on tietokone, kumpi ihminen.
Tässä artikkelissaan Turing kysyy, onko koneella ajattelukyky. Koska koneen ja ajattelun käsitteet eivät ole erityisen yksiselitteisiä, Turing pyrkii täsmentämään, millaisista koneista on kysymys ja millä ehdoin voitaisiin sanoa koneen ajattelevan. Analogiset koneet sivuuttaen Turing tarkastelee vain digitaalisia koneita ajattelun kannalta. Kun kuitenkin inhimillinen ajattelu on analogista, on kysyttävä, miten ylipäätänsä olisi mahdollista verrata toisiinsa (ihmisten) analogista ajattelua ja (koneiden) digitaalista "ajattelua". Niinpä Turing omaksuu kannan, jonka mukaan ajattelua on arvioitava sen tuloksista ja vaikutuksista käsin ja jätettävä mahdollisten psykologisten mekanismien tutkiminen sikseen. Tästä metodologisesta lähtökohdasta Turing kehittää matkimispelin (imitation game, s. 433-434), jolla hän pyrki vastaamaan kysymykseen, onko mahdollista rakentaa sellainen tietokone, joka kykenisi antamaan sille tehtyihin kysymyksiin sellaiset vastaukset, ettei kysyjä niiden perusteella voisi erottaa, onko vastaajana kone vai ihminen. Tämä matkimispeli tunnetaan nykyään Turingin testinä.
Tästä asetelmasta nousee monia filosofisia kysymyksiä (vaikka Turing kieltääkin käyvänsä filosofista keskustelua). Turing torjuu tai ainakin yrittää torjua yhdeksän argumenttia (s. 442-454), joita on esitetty tai jotka ovat esitettävissä hänen näkemyksiään vastaan.
Teologinen argumentti
Matemaattinen argumentti
Tietoisuusargumentti
Riittämättömyysargumentti
Lady Lovelace -argumentti
Hermojärjestelmän jatkumollisuusargumentti
Inhimillisen käyttäytymisen epämuodollisuus
ESP-argumentti
Jewel of the Seas
Rakentaminen
Alus tilattiin Meyer Werft GmbH:lta Papenburgista Saksasta. Sen köli laskettiin 9. marraskuuta 2002 telakkanumerolla 658 ja alus laskettiin vesilel 13. maaliskuuta 2004. Se luovutettiin 4. huhtikuuta Nassauhun Bahamalla rekisteröidylle Jewel of the Seas Inc:lle ja aluksen operoinnista vastaa Royal Caribbean Cruises.
Liikennöintihistoria
Alus aloitti huhtikuussa 2004 risteilyt Karibialla. Se oli huollettavana Blohm+Vossin telakalla Hampurissa Saksassa 10.-27. lokakuuta 2007.
Doğu Perinçek
Doğu Perinçek (, s. 17. kesäkuuta 1942, Gaziantep) on turkkilainen poliitikko, joka vuodesta 2015 on toiminut vasemmistolaisen Vatan Partisi -puolueen puheenjohtaja. Perinçek on myös oikeustieteiden tohtori ja nuorempana hän oli mukana kommunistisessa toiminnassa. Perinçek oli vuoden 2018 presidenttiehdokas.
Chásia (Grevená)
Chásia (virallisesti Δημοτική Ενότητα Χασίων, Dimotikí Enótita Chasíon) on yksi Deskátin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Grevenán alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 1 558 (vuonna 2011).
Doğu Perinçek
Yksityiselämä
Doğu Perinçekin isä oli oikeuslaitoksen virkamies Sadık Perinçek, kotoisin Erzincanin maakunnan kaupungista Kemaliye. Hänen äitinsä Lebibe Olcaytu syntyi Malatyan maakunnan Darenden kaupunginosassa.
Chásia (Grevená)
Chásian kunnallisyksikkö käsittää Deskátin kunnan länsiosan. Se on nimetty seudun Chásia-vuoren mukaan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Karperón kylä. Chásia oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Deskátin kuntaan, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Moottorikaljaasi Saturn
Moottorikaljaasi Saturn oli suomalainen kolmimastoinen kaljaasi, joka joutui pohjakosketukseen rajussa myrskyssä Hiidensillan matalikolla Siipyyn ja Merikarvian välillä 6. marraskuuta 1947. Saturn oli puutavaralastissa matkalla Kemistä Etelä-Ruotsiin kun se tuli myrskyssä ohjuakyvyttömäksi ja ajautui Reposaaren edustalla sijaitsevan Tarhakarin rantaan. Laivan yhdeksänhenkinen miehistö ilmeisesti siirtyi pelastusveneeseen, eikä laivaan jäänyt ketään. Jossain vaiheessa osa miehistöstä on joutunut kuitenkin veden varaan.
Chásia (Grevená)
Länsi-Makedonian Chásian kunnallisyksikköä ei tule sekoittaa Chásian kunnallisyksikköön Thessaliassa.
Kunnallisyksikön osat
Chásian kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Uraanitrikloridi
Uraanitrikloridi eli uraani(III)kloridi (molekyylikaava UCl3) on uraanin kloridi. Se muodostaa huoneenlämpötilassa tyypillisesti vihreitä kiteitä, joskus myös tumman punaisia valmistustavasta riippuen. Uraanitrikloridia voidaan valmistaa useilla eri tavoilla lähtien uraanitetrakloridista (UCl4); UCl3 on vähemmän pysyvä yhdiste kuin UCl4. Uraanitrikloridia käytetään lähinnä käytetyn ydinpolttoaineen jälkikäsittelyssä. Yhdiste on erittäin hygroskooppista, ja se liukenee hyvin veteen sekä etikkahappoon. Sillä on kaksi kidevedellistä hydraattia, heptahydraatti UCl3·7H2O ja heksahydraatti UCl3·6H2O.
Moottorikaljaasi Saturn
Laivan pelastusvene havaittiin samana aamuna Säpin majakasta käsin. Vene oli ajautunut riutalle noin sadan metrin päähän rannasta Präälän luona. Paikalle rientäneet pelastajat löysivät veneestä viiden miehistön jäsenen ruumiit, joista yksi oli veneen keulassa polvillaan kädet ristissä. Saturnin kapteenin ruumis ajautui Säpin saaren rantaan muutamia päiviä myöhemmin, mutta kolmea kadonnutta miehistön jäseniä ei löydetty etsinnöistä huolimatta.
Karille ajautuneesta Saturnista siirrettiin lastia paikalle tuotuihin proomuihin, ja aluksen kevennyttyä se hinattiin Tahkoluodon sisäpuolelle, jossa loput lastista purettiin. Itse alus oli kuitenkin niin pahoin vaurioitunut, että se julistettiin hylyksi. Saturnin hylky makaa nykyisin Paakarin saaren kärjessä neljän metrin syvyydessä, ja sen pelastusveneen jäänteet löytyvät Säpin majakkasaaren länsirannalta
Doğu Perinçek
Yksityiselämä
Doğu ja Şule Perinçekillä on neljä lasta; tyttäret Zeynep ja Kiraz, sekä pojat Can ja Mehmet.
Uraanitrikloridi
Uraanitrikloridin kiderakenne on heksagonaalinen ja muodostuu kolmesta trigonaalisesta prismasta. Rakenne on samanlainen kuin plutoniumtrikloridilla PuCl3; U3+ ionilla on naapurina yhdeksän Cl-ionia, kolme 293,4 pm ja kuusi 292,8 pm etäisyydellä.
Valmistus ja käyttö
Tyypillinen valmistustapa on antaa kaasumaisen vetykloridin reagoida uraanihydridin kanssa. Vaihtoehtoinen tapa on pelkistää uraanitetrakloridia sinkillä, alumiinilla, metallisella uraanilla tai uraanihydridillä:
Uraanitrikloridi on hyvä pelkistin. Metallista uraania voidaan valmistaa pelkistämällä uraanitrikloridia kalsiumilla tai litiumilla, tosin tätä reaktiota ei suuremmin hyödynnetä.
Uunio Saalas
Uunio Saalas (vuoteen 1906 Unio Sahlberg; 18. helmikuuta 1882 Helsinki – 3. huhtikuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen hyönteistieteilijä. Saalas oli Helsingin yliopiston maanviljelys- ja metsäeläintieteen professori vuosina 1925–1952. Hän oli metsätuhohyönteisten tutkija ja kirjoitti useita oppikirjoja, muun muassa Suomen metsähyönteiset (1949).
Saalas tuli ylioppilaaksi vuonna 1902 ja filosofian kandidaatiksi 1908. Hän väitteli tohtoriksi 1919 aiheesta kaarnakuoriaiset ja niiden aiheuttamat metsätuhot. Aluksi hän toimi Helsingin yliopiston hyönteismuseon assistenttina ja alkoi vuonna 1923 hoitaa maanviljelys- ja metsäeläintieteen professuuria, johon hänet nimitettiin vuonna 1925 nimikkeellä maatalous- ja metsäeläintieteen professori.
Saalas kuului Sahlbergien työteliääseen sukuun, jossa oli useita hyönteistutkijoita: hänen isänisäisänsä oli Carl Reinhold Sahlberg, isänisänsä Reinhold Ferdinand Sahlberg ja isänsä Johan Reinhold Sahlberg. He olivat alan systemaatikoita, mutta Uunio Saalas taas ennen kaikkea hyönteisten elintapojen tutkija, joskin hän selvitti muun muassa sarvijäärien sukulaisuussuhteita. Hän oli tieteen popularisoija ja laati useita hyönteisiin liittyviä oppaita ennen kaikkea metsätalouden tarpeisiin. Hän oli myös kielipoliittisin perustein syntyneen Suomen Hyönteistieteellisen Seuran ensimmäinen puheenjohtaja ja sen aikakauskirjan päätoimittaja. Lisäksi hän oli useiden ulkomaisten alan seurojen kunniajäsen.
Saalas oli myös raittius-, osakunta- ja kansanvalistusmies ja ennen kaikkea suomenkielisen sivistyksen vaalija. Hän toimi aktiivisesti suomenkielisen Turun yliopiston perustamiseksi. Hän laati esi-isiensä elämäkerrat.
Saalas oli Luonnon Ystävän alkuaikojen päätoimittajia.
Georges von Swetlik
Georges von Swetlik (8. joulukuuta 1912 Pietari – 14. toukokuuta 1991 Tammisaari) oli venäläissyntyinen suomalainen taiteilija. Von Swetlikin suku muutti Venäjän lokakuun vallankumouksen jälkeen Konstantinopolin kautta Suomeen vuonna 1923. Von Swetlik on tunnettu erityisesti muotokuvamaalarina, hän maalasi Suomen kulttuuri- ja talouselämän kärkihenkilöitä, muun muassa vuorineuvos Börje Forsströmin ja ulkoministeri Carl Enckellin muotokuvat.
Elämä ja opinnot
Georges von Swetlik syntyi Pietarissa vuonna 1912. Hänen isänsä Pavel von Swetlik palveli upseerina Venäjän keisarillisessa laivastossa. Äiti Eugenian tyttönimi oli Rjumin. Georges von Swetlikillä oli kolme vanhempaa siskoa ja pikkuveli. Asuttuaan muutaman vuoden Mustanmeren rannikolla perhe muutti Venäjän vallankumouksen aikoihin Turkkiin ja asettui asumaan Konstantinopoliin. Vuonna 1923 perhe saapui Suomeen. Von Swetlik asui etupäässä Helsingissä. 1930-luvulla hän opiskeli pari vuotta taidetta Pariisissa. 1940-luvun lopussa ja 1950-luvun alussa hän asui useita jaksoja Ruotsissa.
Von Swetlik kiinnostui jo nuorena historiasta ja olisi ryhtyä historioitsijaksi, mutta hänellä ei ollut varaa opintoihin. Hän aloitti myös maalaamisen hyvin varhain. Vieraillessaan 16-vuotiaana Laatokan Valamossa vuonna 1929 hän päätti ryhtyä taiteilijaksi. Kesät 1929 ja 1930 hän vietti Valamossa maalaten maisemia, sisäkuvia ja munkkien muotokuvia. Ortodoksisen luostariympäristön voi sanoa ilmentävän viimeistä palasta vanhaa Venäjää, ja Valamossa vietetty aika teki lähtemättömän vaikutuksen nuoreen venäläistaiteilijaan. Hän palasi toistuvasti näihin vaikutteisiin taiteilijanuransa aikana.
Von Swetlik varttui venäläisälymystön kulttuuripiireissä, joissa venäläinen kirjallisuus, muun muassa Dostojevski ja Tolstoi, toimi johtotähtenä. Ensimmäinen taiteellinen innoittaja ja esikuva oli venäläinen realismi. Kaksi tunnettua taiteilijaa oli huomannut tämän poikkeuksellisen varhain kehittyneen lahjakkuuden, nimittäin Ilja Repin, lähin naapuri Kuokkalassa (perheellä oli kesähuvila Kuokkalassa), ja Akseli Gallen-Kallela. Molemmat tarjoutuivat opettamaan häntä. Hänen ensimmäien oppi-isä Repin kuoli vuonna 1930 ja Gallen-Kallela vuonna 1931.
Myöhemmin von Swetlikin taiteen venäläisvaikutteiden tilalle nousivat vaikutteet klassisesta eurooppalaisesta maalaustaiteesta. Mesenaatti Gösta Serlachius tuki von Swetlikiä 1930-luvulla lähettäen tämän Pariisiin opiskelemaan Académie Colarossiin. Hän ei kuitenkaan arvostanut klassisia opintoja, vaan valitsi oppi-isikseen klassiset espanjalaiset, italialaiset ja hollantilaiset mestarit. Hän tutki hyvin tarkkaan Rembrandtia, Tiziania ja Velázquezia muun muassa Louvressa. Hän sai myös vaikutteita modernista ranskalaisesta taiteesta, alkaen impressionisteista. Puhtaan värin, puhtaan muodon ja puhtaan komposition tavoittelusta tuli hänen tärkein päämääränsä taiteilijana.
Von Swetlik joutui olemaan välillä vankeudessa venäläisyytensä vuoksi. Hän sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1951. Samana vuonna hän meni naimisiin ruotsalaisen Margareta du Rietzin kanssa. Tytär Marian synnyttyä pariskunta muutti Helsinkiin vuonna 1952. Vuonna 1971 he asettuivat asumaan läntiselle Uudellemaalle. Von Swetlik asui ja työskenteli siellä kuolemaansa asti. Von Swetlikille myönnettiin 1980-luvun lopussa valtion taiteilijaeläke. Hän kuoli Tammisaaressa vuonna 1991.
Tuotanto
Vaikka von Swetlikin kuvat ja teemat perustuvat klassiseen taiteeseen, myöhemmässä taiteessaan hän loi jatkuvasti uutta. Tärkeimmässä teemassaan, ”Viisaat ja tyhmät neitsyet”, hän kuvaa ihmishahmon kaikenkattavaan valoon puettuna. Lamppuja syttyy ja ovia aukeaa – valo virtaa yöhön, jota välillä edustaa itämaisen yön arvoituksellinen pimeys ja välillä Pohjolan kesäyön satumainen yöttömyys. Liikkeet, eleet ja katseet ilmentävät ihmisten toimia. Näin von Swetlik kuvasi inhimillisyyttä uudessa, omassa valossa. Georges von Swetlikiä on vaikea sijoittaa millekään kartalle kansallisesti tai taiteellisesti. Hänen myöhempi taiteensa yhdistää länsieurooppalaisen, venäläisen ja bysanttilaisen perinteen yhtenäiseksi synteesiksi
Von Swetlikin myöhemmistä muotokuvista löytyi abstraktin kauden piirteitä, joita tilaajat eivät aina täysin arvostaneet. Hänen vapaita kompositioitakaan ei oikein ymmärretty, joskin pieni keräilijöiden piiri alkoi hiljaa syntyä. Vaikka hän oli ulospäin suuntautunut ihminen, hän ei mielellään pitänyt näyttelyitä. Aloite niihin tuli aina joltakulta muulta. Hän päätti kulkea omia teitään. Von Swetlik on sanonut: ”Vertaan itseäni vaeltajaan, joka kulkee kohti taivaanrantaa, jota hän ei koskaan saavuta. Kengänpohjiini matkalla tarttunut tien pöly on pitkän vaellukseni tulos.”
Dawn French
Dawn French (s. 11. lokakuuta 1957 Holyhead, Wales) on brittiläinen näyttelijä, käsikirjoittaja ja komedienne.
Ura
French tunnetaan sketsisarjasta French and Saunders, jota hän teki yhdessä näyttelijä Jennifer Saundersin kanssa vuosina 1987–2005. French ja Saunders olivat mukana myös sarjan käsikirjoittamisessa. Hän näytteli pääosaa televisiosarjassa Dibleyn kirkkoherra vuosina 1994–2007. Hän on näytellyt Lihavaa Leidiä elokuvassa Harry Potter ja Azkabanin vanki (2004) ja antanut äänensä elokuvaan Narnian tarinat: Velho ja leijona (2005).
French on ollut kuusi kertaa ehdolla BAFTA TV -palkintoon. Vuonna 2009 hän ja Saunders saivat BAFTA Fellowship -kunniapalkinnon mittavasta urastaan.
Yksityiselämä
French on naimisissa näyttelijä Lenny Henryn kanssa. Heillä on yksi lapsi, adoptoitu tytär.
Espanjan ympäriajo 2021
Espanjan ympäriajo 2021 oli järjestyksessään 76. maantiepyöräilyn Espanjan ympäriajo. Se alkoi Burgosista 14. elokuuta ja päättyi Santiago de Compostelaan 5. syyskuuta 2021. Kilpailun kokonaispituus oli 3 417 kilometriä.
Kai Jahnsson
Kai Magnus Jahnsson (s. 25. tammikuuta 1965 Helsinki) on suomalainen pistooliampuja. Hän edustaa Poliisien Ampumaseuraa.
Espanjan ympäriajo 2021
Primož Roglič voitti kokonaiskilpailun neljän minuutin ja 42 sekunnin erolla Enric Masiin, Jack Haig sijoittui kolmanneksi. Roglič voitti Espanjan ympäriajon kolmannen kerran peräkkäin. Pistekilpailun voitti Fabio Jakobsen, mäkikirikilpailun Michael Storer, nuorten kilpailun Gino Mäder ja joukkuekilpailun Team Bahrain Victorious.
Karoliina Helle
Karoliina Helle (o.s. Keskitalo, s. 22. syyskuuta 1983) on suomalainen pistooliampuja. Hän edustaa Salon Seudun Ampujia.
Aiheesta muualla
Profiili
Kai Jahnsson
Jahnssonin paras sijoitus MM-kisoissa on 25 metrin isopistoolin 10. sija Lahdessa 2002 tuloksella 583. EM-kisoissa 2007 hän sijoittui 50 metrin pistoolssa sijalle 14. tuloksella 555 ja ampui Suomelle maakohtaisen paikan Pekingin olympialaisiin 2008. Hänet valittiin myöhemmin Suomen olympiajoukkueeseen ja hän ampui parhaallaan sijalle 21. 50 metrin pistoolissa tuloksella 553. Maailmancupissa Jahnssonin parhain sijoitus on 16. 10 metrin ilmapistoolissa.
Espanjan ympäriajo 2021
Etapit
Lähde: Pro Cycling Stats
Kai Jahnsson
Maailmanmestaruuskilpailut
MM-kilpailuissa Jahnsson on ampunut Lahdessa 2002 ja Zagrebissa 2006. Hänen parhain sijoituksensa on kymmenes 25 metrin isopistoolissa Lahdesta tuloksella 583. Jahnsson jäi lopulta pronssista kolmen pisteen päähän.
Espanjan ympäriajo 2021
Osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats
Tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats
Kai Jahnsson
Ennätykset
Jahnssonilla hallussa olevat Suomenennätykset:
FC Germania Helsinki
FC Germanialla ei ole kotikenttää. Toiminnan alkuvaiheessa pidettiin säännöllisesti vapaita harjoituksia Talin urheilupuistossa Helsingin Munkkivuoressa. Myöhemmin Vallilanlaaksosta tuli eräänlainen säännöllinen paikka. Seuran virallisesta perustamisesta lähtien on harjoiteltu vaihtelevasti eri puolella kaupunkia viikoittain, koko vuoden ympäri. FC Germania pelaa myös ystävyysotteluita, esimerkiksi kahden muun saksalaisen jalkapalloseuran (Turussa ja Tamperellä) kanssa ja osallistuu harrasteturnauksiin. Kesäkaudesta 2016 alkaen vähintään yksi joukkue on osallistunut Helsingin Harrasteliigan Miehet 7v7 -sarjaan. Kaudella 2019/2020 seura osallistui ensimmäistä kertaa yhdellä joukkueella Kutoseen ja nousi kauden päätyttyä suoraan Vitoseen.
Toinen miesten joukkue on osallistunut Kutosessa kaudesta 2021/2022 ja vuonna 2021 FC Germaniassa myös aloittaa lisäksi lasten sekajoukkue.
S/S Park Victory
thumb|250px|Utön rukoushuoneen kymmenhaarainen kynttilänjalka, jonka jalkojen poikkiristeihin on kaiverrettu Park Victoryn haaksirikossa vuonna 1947 kuolleiden kymmenen henkilön nimet. S/S Park Victory oli yhdysvaltalainen kivihiililastissa ollut höyrylaiva, joka ajautui karille ja upposi 25. joulukuuta 1947 Utön kaakkoispuolella Suomen aluevesillä. Onnettomuudessa menehtyi kymmenen laivan 48 hengen miehistöstä.
S/S Park Victory oli rakennettu Kaiser Permanente Metals Companyn telakalla Kalifornian Richmondissa vuonna 1945, ja se kuului toisen maailmansodan aikana vuosina 1943–1945 Yhdysvalloissa rakennettuihin Victory-luokan rahtialuksiin, joita tehtiin kaikkiaan 534 kappaletta. Park Victoryn uppouma oli 9 000 tonnia, pituus 139 metriä ja matkanopeus 16,3–19 solmua.
Viimeiseksi jääneellä matkallaan Park Victory oli matkalla Virginian Newportista Helsinkiin. Alus ankkuroitui illalla 24. joulukuuta lumimyrskyssä Lillharun lähelle odottamaan myrskyn tyyntymistä ja aamun tuloa, jotta se olisi voinut sivuuttaa turvallisesti Jussarön ja Harmajan välisen Nashorn-miinakentän raivausalueen. Kovassa myrskyssä laivan ankkurit eivät kuitenkaan pitäneet, ja alus ajautui yön aikana kuusi tai seitsemän kertaa karille. Ensimmäisillä kerroilla Park Victory onnistui irrottautumaan karilta omien koneidensa voimalla, mutta kello 2.15 yöllä se tarttui karille uudelleen keskilaivan kohdalta ja katkesi upoten noin 20 minuutissa.
Laivan miehistö pelastautui läheisille kallioluodoille, mutta pelastusveneet Utön rannikkopuolustuslinnakkeelta, luotsiasemalta ja meripelastusasemalta ehtivät paikalle vasta aamulla, ja siihen mennessä kymmenen miehistön jäsentä oli jo kuollut hypotermiaan. Utön rukoushuoneessa on kymmenhaarainen hopeinen kynttelikkö, jossa on lueteltu turmassa menehtyneiden nimet. Siellä on myös miehistön eloonjääneiden jäsenten Utön asukkaille lahjoittama kiitostaulu pelastustyön suorittamisesta.
Park Victory on suurin Suomen aluevesillä sijaitseva hylky, ja se makaa 27–36 metrin syvyydessä mastontynkien ulottuessa kahdeksan metrin syvyyteen. Vuosien kuluessa hylystä alkoi valua mereen jonkin verran öljyä, joten Suomen ympäristökeskus keräsi vuosina 1994–2000 hylyssä olevista tankeista 410 kuutiometriä öljyä; tämä operaatio tuli maksamaan yli 21 miljoonaa markkaa.
Öljynpoistoa varten jouduttiin hylystä nostamaan suuri määrä lastina ollutta kivihiiltä, jotta poistossa tarvittavat höyry- ja pumppausventtiilit saatiin asennettua tankkeihin. Tästä hiilestä huomattava erä päätyi lahjoituksena Jokioisten museorautatielle jonka käyttöön se sopikin erinomaisesti.
S/S Kustavi
S/S Kustavi (entinen Necken) oli suomalainen höyrylaiva, joka upposi kovassa merenkäynnissä Hangon edustalla Meierfeltin vieressä 5. marraskuuta 1921 kello 14 aikaan. Onnettomuudessa kuoli 28 henkilöä, joista 15 kuului laivan miehistöön ja 13 oli matkustajia. Eloonjääneitä turmassa oli vain kaksi, jotka ajautuivat pelastusvöiden varassa rantaan. Onnettomuus tapahtui vain 600 metrin päässä rannasta mutta kova merenkäynti esti pelastustoimet. Hangossa oli onnettomuuden sattuessa pelastusaluksena vain vanha purjevene, joka oli Hankoniemen toisella puolella Hangonkylässä. Satamassa olleen hinaaja Oivan päällikkö kieltäytyi lähtemästä apuun koska kova merenkäynti olisi johtanut vain toiseen haveriin eikä hinaajassa myöskään ollut pelastusvenettä.
Höyrylaiva Oy Kuusiston omistama Kustavi oli lähtenyt 4. marraskuuta aamulla viikoittaiselle vuorolleen Turusta Strömman kanavan kautta Helsinkiin. Laivassa oli Turusta lähtiessä lastina muun muassa Viroon menossa olleita silakkanelikoita, kappaletavaraa sekä rakennsutarvikkeita. Matkan varrelta otettiin lastiksi voita, juustoa sekä marmorihiekkaa Särkisalon Förbystä ja rautakieppejä ja -tankoja Taalintehtaalta. Raudat sijoitettiin kansilastiksi mutta ne sidottiin huonosti. Sää oli suhteellisen hyvä Hankoniemelle saakka mutta heti kun laiva oli ohittanut Tulliniemen alkoi voimakas kaakkoismyrsky painaa sen kylkeä. Meierfeltin entisen linnoitussaaren ohitettuaan laiva alkoi kovassa merenkäynnissä rullata voimakkaasti. Hangon edustalla laivan takakannella kansilastina ollut 10 tonnin lautaerä lähti kovassa aallokossa liikkumaan ja kaatoi lopulta koko aluksen, joka katkesi ja upposi 32 metrin syvyyteen. Onnettomuuden syynä oli se, että kansilastia ei ollut sidottu ja tuettu riittävästi ja etteivät laivan sivuportit olleet olleet matkan aikana säpissä.