cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kuala Lumpur
Suurin osa Malesian hallinnosta on siirretty uuteen hallinnolliseen pääkaupunkiin Putrajayaan. Tästä huolimatta Malesian kuninkaan asunto, parlamentti ja lainsäädäntöelimet sijaitsevat yhä Kuala Lumpurissa. Kaupungin eteläpuolella Sepangissa lähellä lentoasemaa ajettiin Formula 1 -sarjan osakilpailuja.
Maantiede ja ilmasto
thumb|left|180px|Klang- ja Gombakjoen yhtymäkohta. Kaupunki sijaitsee Länsi-Malesiassa Malakan niemimaalla Klang- ja Gombakjoen yhtymäkohdassa. Malesian länsirannikolle on matkaa noin 35 km. Ilmasto on trooppinen, eli lämmin ja kostea ympäri vuoden. Vuoden keskilämpötila on 26,2 °C. Kuukausien väliset keskilämpötilaerot mahtuvat noin yhden asteen sisään. Vuosittainen sademäärä on korkea (2 427 mm). Sateet jakautuvat jokseenkin tasaisesti ympäri vuoden. Sateisimmat kuukaudet ovat huhtikuu ja marraskuu.
Kaupunkikuvalle ovat tyypillisiä pilvenpiirtäjät sekä siirtomaa-ajan rakennukset. Nopean kasvun aikana rakentamisen suunnittelu on jäänyt vähemmälle ja tämän vuoksi osa kaupungin kaduista on kapeita ja mutkittelevia. Arkkitehtuuriltaan kaupunki on sekoitus kiinalaista ja eurooppalaista tyyliä. Uudemmat pilvenpiirtäjien täyttämät alueet sen sijaan ovat huolellisemmin suunniteltuja.
Historia
thumb|Japanilaissotilaita Kuala Lumpurissa toisen maailmansodan aikana. Kuala Lumpur perustettiin vuonna 1857 Gombak- ja Klang-jokien yhtymäkohtaan, Selangoriin, jolloin sinne saapui 87 kiinalaista tinan etsijää. Vaikka 69 heistä kuoli sademetsän vaativissa oloissa malariaan ja muihin trooppisiin sairauksiin, he onnistuivat houkuttelemaan myös muita kaivosmiehiä sekä kauppiaita alueelle. He nimesivät kaupungin mutaiseksi joensuuksi, eli malaijiksi Kuala Lumpur. Malesia oli Kuala Lumpurin perustamisen aikaan brittien hallinnassa ja brittiläiset toivat kaupunkiin hallinnon lain ja järjestyksen ylläpitämiseksi. Kuala Lumpur oli historiansa ensimmäisinä vuosina vaarallinen kaupunki, jossa oli useita väkivaltaisia yhteenottoja ja kaupunkia hallitsivat kiinalaiset salaseurat, jotka kilpailivat tinan tuottamista vaurauksista ja valta-asemasta alueella.
Kaupunkia vallanneessa kaaoksessa kuuluisimmaksi johtajaksi kaupungin varhaishistoriassa nousi kiinalaisväestön johtohahmo ja klaanipäällikkö Yap Ah Loy. Häntä pidetään Kuala Lumpurin perustajana. Hänen alaisuudessaan työskenteli tinakaivosten ja plantaasien työläiset, ja hän omisti joka kolmannen Kuala Lumpurin rakennuksen. Hän nautti kiinalaisten keskuudessa suurta arvostusta ja hänen onnistui tarinan mukaan ylläpitää järjestystä kaupungissa vain kuuden poliisin turvin.
Yap Ah Loyn ja kiinalaisten kasvanut valta-asema alueella johti yhteenottoon paikallisten sulttaanien kanssa, jotka aloittivat sodan kiinalaisväestöä vastaan Perakin tinakaivosten hallinnasta. Niin kutsutut Larutin sodat johtivat siihen että brittiläiset puuttuivat peliin tinantuotannon varmistamiseksi ja levottomuudet loppuivat. Juuri kun Kuala Lumpur oli selvinnyt sodan tuhoista, kaupunki paloi maan tasalle vuonna 1881.
Brittiläiset tekivät uuden kaupunkisuunnitelman ja vuonna 1886 Selangorin pääkaupunki siirrettiin Klangista Kuala Lumpuriin. Talot rakennettiin tiilestä, jotta kaupunki ei enää palaisi uudelleen. Olojen vakiinnuttamiseksi brittiläiset perustivat Liittoutuneiden malaijivaltioiden valtioliiton, johon myös Selangor liittyi. Vuonna 1896 Kuala Lumpurista tehtiin valtioliiton pääkaupunki.
Toisessa maailmansodassa Japani valtasi Kuala Lumpurin Malaijan taistelun jälkeen vuonna 1942. Japanin vallan aikana tuhansia kiinalaisia kidutettiin ja surmattiin. Eurooppalais- ja intialaisväestöä lähetettiin pakkotyöhön tai keskitysleireille. Japanilaisten hirmuvalta Malakan niemimaalla päättyi vuonna 1945, kun japanilaiset antautuivat atomipommi-iskujen jälkeen.
Toisen maailmansodan jälkeen kaupunkiin palasi brittien hallinto. Sodan jälkeen maa kärsi sisäisistä levottomuuksista, kun kommunistit yrittivät kasvattaa alueella valtaansa, mikä heiltä ei onnistunut rauhanomaisin keinoin. Malaijaan julistettiin poikkeustila, jonka aikana sisämaasta Kuala Lumpuriin, jolloin kaupungin väkiluku kasvoi voimakkaasti. Levottomuudet saatiin rauhoitettua vuonna 1953 ja Malaija itsenäistyi Britanniasta vuonna 1957. Kuala Lumpurista tehtiin maan pääkaupunki.
Vuonna 1974 Kuala Lumpurista tehtiin Malesian liittovaltion territorio, kun Selangorin sulttaani luovutti alueen hallinnan Malesian keskushallinnolle. Kaupunki on kasvanut edelleen voimakkaasti ja siitä on kehittynyt vilkas metropoli.
Talous
thumb|Kuala Lumpurin kaupungintalo. Kuala Lumpur on kasvanut pienestä kaivoskaupungista merkittäväksi elektroniikka-, IT- ja pankkikeskittymäksi. Kaupungin tärkeimmät tulonlähteet ovat kuitenkin edelleen öljynjalostus ja palmuöljyn tuotanto. Suurin osa IT-yrityksistä on sijoittunut läheisen Cyberjayan verovapaalle alueelle, jonka kehittämiseen on sijoitettu runsaasti varoja. Lisäksi matkailu muodostaa merkittävän tulonlähteen. Kaupunki on kasvanut voimakkaasti, osin jopa hallitsemattomasti, erityisesti 1990-luvun nousukauden aikana. Tällöin Malesian vuosittainen talouskasvu oli keskimäärin 10 %. Tänä aikana Kuala Lumpuriin rakennettiin useita suuria ostoskeskuksia ja pilvenpiirtäjiä, joista Petronas Twin Towers lienevät tunnetuimmat. Nykyisin kasvu on hidastunut mutta kaupunki on edelleen yksi Kaakkois-Aasian tärkeimmistä taloudellisista keskuksista.
Liikenne
Lähin lentoasema on Kuala Lumpurin kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee Sepangissa. Tälle kentälle laskeutuvat useimmat Malesiaan saapuvat kansainväliset lennot. Keskustasta sinne pääsee KLIA Ekspres -junilla. Vanhempi lentokenttä on Sultan Abdul Aziz Shahin lentoasema, joka sijaitsee Subang Jayassa.
Taksit ovat edullinen tapa liikkua kaupungissa, mutta toisaalta autoliikenne ruuhkautuu helposti. Lain mukaan taksien on pakko käyttää mittaria, mutta kuljettajat pyrkivät sopimaan todellista kustannusta korkeamman hinnan etukäteen erityisesti ulkomaalaisten asiakkaiden kanssa. Hinnan kannalta turvallinen vaihtoehto on taksien sijaan käyttää paikallisten suosimaa Grab-palvelua.
Junat, monorail ja bussit palvelevat osana joukkoliikennejärjestelmää, joka ulottuu myös Kuala Lumpurin suuralueen muihin kaupunkeihin, kuten Petaling Jayaan.
Autoilijat ja autojen välissä puikkelehtivat mopoilijat tulkitsevat usein liikennesääntöjä varsin luovasti, eikä kunnollisia jalkakäytäviä usein ole. Lyhyetkin matkat voi siksi joutua kulkemaan taksilla tai junalla..
Hiljattain rakennettu KL Sentral -rautatieasema on kaupungin raideliikenteen keskus, josta on yhteydet muun muassa Singaporeen ja Bangkokiin.
Kuala Lumpuria palveleva kauppasatama Port Klang on yksi maailman 20 suurimmasta konttisatamista.
Nähtävyydet
thumb|Petronas Twin Towers. thumb|[[Sepang International Circuit|Sepangin moottorirata.]] Turismi tuottaa merkittävän osan kaupungin tuloista, ja vuonna 2008 Kuala Lumpur oli viidenneksi vierailluin kaupunki maailmassa 8,94 miljoonalla turistilla. Kaupunki on mielenkiintoinen yhdistelmä länsimaista ja aasialaista kulttuuria sekä arkkitehtuuria, ja tarjoaa monenlaista nähtävää.
Back to the Egg
Back to the Egg on Wings-yhtyeen viimeinen albumi, joka julkaistiin kesällä 1979.
Kappaleet
Vuoden 1993 uusintapainoksen bonuskappaleet
Papapanan kieli
Papapana on polynesialainen kieli, jota puhutaan Bougainvillen saarella, Papua-Uudella-Guinealla. Sen läheisiä sukulaiskieliä ovat mm. nehan ja salos, ja se lasketaan erittäin uhanalaiseksi. Vuonna 2014 papapanaa puhui vain 102 henkilöä, joista suurin osa on keski-iän ylittäneitä. Monet puhujista osaavat myös tok-pisinin kieltä.
Kielellä ei ole kirjallista muotoa.
Vokaalit
Lähde:
Konsonantit
Lähde:
WestStar
WestStar on suomalainen monialakonserni. Konsernin emoyhtiö on WestStar Oy.
J.W.-Yhtiöt Oy on WestStar-konsernin rahoitusalalla toimiva tytäryhtiö. Yhtiön palveluita ovat kulutusluotot ja yrityslainat. J.W-Yhtiöt on toiminut vuodesta 2006. Vuonna 2019 kuluttaja-asiamies vaati J.W.-yhtiöiden maksettavaksi 50 000 euron uhkasakkoa luottosopimusten harhaanjohtavan markkinoinnin takia.
Rockstar Games Presents Table Tennis
Rockstar Games Presents Table Tennis on Rockstar Gamesin kehittämä ja julkaisema urheilupeli, joka on julkaistu vuonna 2006 Xbox 360:lle ja seuraavana vuonna Wiille.
Pelin aiheena on pöytätennis.
Kehitys
Rockstar Games Presents Table Tennisin kehitys alkoi vuonna 2005 ennen Xbox 360:n julkaisua. Pelin kehityksestä vastannut Rockstar San Diego -studio huomasi, että konsolin laitteisto mahdollisti heille pelien nopeamman kehityksen edeltävään sukupolveen verrattuna. Rockstarin johtaja Sam Houserin mielestä Rockstar San Diego oli sopiva kehittäjä pelille, koska studio oli osoittanut taitojaan kehittyneiden pelimoottorien kehityksessä erityisesti konsolisukupolven alkuvaiheessa, ja mainitsi Midnight Club: Street Racingin ja Smuggler's Runin (molemmat vuodelta 2000), jotka olivat Playstation 2:n julkaisupelejä. Vaikka Houser sanoi pelin fysiikanmallinnuksen olevan mahdollista myös vanhemmilla konsoleilla, studio odotti mahdollisuutta kehittää peliä Xbox 360:lle, koska se mahdollisti "erilaisen tason tuotannossa ja teknologiassa". Pelin ideaa kehitellessään studiota kiehtoi tietyn laitteiston koko tehon keskittäminen yhteen toimintaan. Peli on ensimmäinen Rockstarin peli, joka käyttää sen kehittämää Rockstar Advanced Game Engine (RAGE) -pelimoottoria.
Verkko-ohjelmoija John Gierach piti pelin verkkomoninpelin kehitystä haastavana, johtuen kehitystiimin tavoittelemasta realismin tasosta. Pelin vaatima nopeus ja tarkkuus olivat myös haaste tiimille, koska ottelut olivat nopeita. Keskustellessaan mahdollisuudesta kääntää peli Wiille, kehitystiimi suostui siihen lähes välittömästi, koska heidän mielestään konsoli sopi pelille täydellisesti. Wii-versiota kehittäessään tiimi pohti erityisesti sitä, miten se voisi palvella kaikkia pelaajatyyppejä ja mahdollistaa näin erilaiset ohjaustavat.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.5/10.
Ali Boulala
thumb|right|Ali Boulala Ali Boulala (s. 28. tammikuuta 1979 Tukholma, Ruotsi) on ammattilaiskeittari, joka esiintyy lukuisissa rullalautailuelokuvissa, mm. Flip Sorry- elokuvassa. Hänen äitinsä on suomalainen ja isänsä algerialainen. Hänet tunnetaan muun muassa 25 rappusen olliestaan. 10. maaliskuuta 2007 hän joutui Shane Crossin kanssa moottoripyöräonnettomuuteen, josta seurasi Shane Crossin kuolema. Ali Boulala oli moottoripyörän ohjassa, muttei kuollut. Hänelle tuli kuitenkin vakavia vammoja kalloonsa ja hän joutui tilapäiseen koomaan. Molemmat olivat humalassa onnettomuuden sattuessa. Ali ei olisi halunnut ottaa Shanea moottoripyörän kyytiin, mutta Shane sai hänet suostuteltua. Boulala tuomittiin neljäksi vuodeksi vankilaan, joista kaksi ehdotonta vankeutta.
Red Bull Junior Team
thumb|Red Bull Junior Team -logo thumb|Akatemian kirkkaimpiin helmiin kuuluva [[Sebastian Vettel vuonna 2006]] Red Bull Junior Team on Red Bullin nuorien kilpa-autoilijoiden kehitysohjelma, jolla pyritään löytämään ja kasvattamaan uusia lahjakkuuksia. Se perustettiin vuonna 2001.
Akatemian kautta Red Bull saa kuljettajat Formula 1 -talleilleen. Päätalli Red Bull Racingin kuljettajat aloittavat Alpha Tauri -tallissa, josta heidät myöhemmin nostetaan mahdollisesti ylös. Akatemiakuljettajat toimivat myös virallisesti tallien testi- ja varakuljettajina.
Ensimmäinen ohjelman kautta F1-sarjaan noussut kuljettaja oli Christian Klien, joka sai paikan Jaguarilta kaudella 2004. Red Bull osti kyseisen tallin Fordilta vuotta myöhemmin, ja nimesi sen Red Bull Racingiksi. Vuotta myöhemmin Red Bull osti Minardi-tallin junioritallikseen, ja nimesi sen Scuderia Toro Rossoksi. Tallin nimi muuttui AlphaTauriksi kaudeksi 2020.
Formula 1 -sarjaan nousseet
Yhteensä Red Bull Junior Team on tuottanut Red Bullin talleille 11 F1-kuljettajaa vuoteen 2016 mennessä. Lisäksi akatemiassa olleista kuljettajista muissa talleissa F1:ssä ovat ajaneet Enrique Bernoldi, Karun Chandhok ja Patrick Friesacher.
Lapponia (juna)
Lapponia oli VR-Yhtymän edeltäjän, Valtionrautateiden, liikennöimä nimetty erikoispikajunavuoro, joka kulki reittiä Oulusta Helsinkiin. Vuoden 1974 aikatauluissa juna lähti Oulusta kello 7.00 ja saapui Helsinkiin kello 14.30. Paluujuna lähti Helsingistä noin kello 16.00 ja saapui Ouluun noin kello 23.29.
Erikoispikajunaliikenne nimellä Lapponia alkoi reitillä Oulu–Helsinki vuonna 1972. Junavuoron oli tarkoitus tarjota nopea, vaihdoton junayhteys Oulusta pääkaupunkiin.
Junan suurin sallittu nopeus oli aluksi 120 km/h. Nopeutta nostettiin 140 kilometriin tunnissa aina sähköistystöiden edetessä.
Oulu–Helsinki-erikoispikajunat liikennöivät nimellä Lapponia aina 15. elokuuta 1994 saakka, jolloin VR lopetti erikoispikajuna-nimikkeen käytön. Erikoispikajunat korvautuivat InterCity-junilla, mutta niille ei annettu erillisiä nimiä.
Pysähdyspaikat
Vuonna 1987 reitillä Helsinki–Oulu kulkenut EP 57:n pysähtyi Tampereen, Seinäjoen, Kauhavan, Pännäisten, Kokkolan, Kannuksen, Ylivieskan, Oulaisten sekä Vihannin asemilla.
Oulusta Helsinkiin matkanneen EP 50:n pysähdyspaikat olivat samat kuin EP 57:llä, ja niiden lisäksi juna pysähtyi myös Parkanon ja Hämeenlinnan asemilla.
Miss You
Miss You on brittiläisen The Rolling Stones -yhtyeen vuonna 1978 julkaistu kappale, joka julkaistiin samana vuonna heidän albumillaan Some Girls. Diskotyylinen kappale nosti yhtyeen takaisin popmaailman huipulle, sillä siitä muodostui yhtyeen ensimmäinen Yhdysvaltain listaykköseksi noussut single viiteen vuoteen. Järjestyksessään se oli yhtyeen kahdeksas Yhdysvaltain listaykkönen.
Kappaleen synty ja rakenne
”Miss Youn” sävellys alkoi hahmottua, kun Rolling Stonesin solisti Mick Jagger soitti kappaletta El Mocambo -klubilla yhdessä muun muassa yhteistyöstään The Beatlesin kanssa tunnetun kosketinsoittaja Billy Prestonin kanssa. Tärkeään rooliin kappaleessa on nostettu myös Bill Wyman ja hänen soittama, mestarilliseksi kehuttu bassokuvionsa. Myös Charlie Wattsin rumpujensoitto on tärkeässä osassa. Ulkopuolisina muusikkoina kappaleessa ovat mukana huuliharppua soittava Sugar Blue sekä saksofonisti Mel Collins.
New Yorkiin sijoittuvassa sanoituksessa kertojaminä yrittää päästä yli epäonnistuneesta ihmissuhteesta. Teemoina ovat rakkaus, seksi, puertoricolaiset tytöt ja yksinäisyys. Säe ”I’ve been sleeping in the hall” lienee viittaus Jaggerin silloiseen tyttöystävään, supermalli Jerry Halliin.
Julkaisu ja vastaanotto
Kappale julkaistiin singlenä 26. toukokuuta 1978 B-puolenaan ”Far Away Eyes”. Se palautti yhtyeen popmaailman huipulle. Yhtyeen kotimaassa Britanniassa kappale nousi listalle 3. kesäkuuta ja saavutti parhaan listasijoituksensa, kolmas, kesäkuun 17. päivänä. Listaviikkoja kertyi kaikkiaan kolmetoista. Yhdysvalloissa kappale nousi listaykköseksi ollen siellä yhtyeen kahdeksas ykkössingle. Edellinen oli ollut ”Angie” vuonna 1973.
Rolling Stone -musiikkilehti valitsi ”Miss Youn” kaikkien aikojen 498:nneksi parhaaksi kappaleeksi.
Ari Artkivi
Ari Osmo Antero Artkivi (ent. Pöntinen, s. 12. lokakuuta 1950 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Artkivi aloitti ammattiuransa näyttelijäharjoittelijana Teatteri Jurkassa, Sakari Jurkan johtajakaudella vuonna 1974. Hän käytti vuoteen 2000 asti lainanimeä Pöntinen, kunnes otti käyttöön oman sukunimensä.
Artkivi on ollut kiinnitettynä useaan pienempään laitosteatteriin ja vapaaseen ryhmään. Hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, muun muassa Rauhanranta 12, Hauskaa hatun täydeltä, Komisario Baskervillen seikkailut sekä Tuumasta toimeen. Artkivi on toiminut myös teatteriohjaajana ja käsikirjoittajana.
Artkivi on ollut naimisissa vuodesta 1981 lähtien vaimonsa Ritvan kanssa. Artkiven isä Osmo Pöntinen näytteli 1950-luvulla Vallilan työväen näyttämöllä, sekä useissa kotimaisissa elokuvissa.
Nisse Huttunen
Nisse Huttunen (s. 27. tammikuuta 1974) on suomalainen lentopalloagentti ja entinen huippulentopalloilija. Huttunen pelasi menestyksekkään uran sekä kotimaan että ulkomaan lentopallokentillä voittaen muun muassa kaksi kertaa Saksan Bundesliigan. Kaikkiaan Huttunen pelasi Bundesliigassa kahdeksan kautta. Hän päätti ammattilaisuransa vuonna 2006.
Uikut
Uikut (Podicipedidae) on uikkulintujen lahkon (Podicipediformes) ainoa heimo. Uikut ovat vesilintuja ja sopeutuneet erityisesti sukelteluun. Niiden jalat ovat ruumiin takaosassa, joten ne kävelevät kömpelösti.
Nisse Huttunen
Peliuransa jälkeen Huttunen on toiminut täysipäiväisenä lentopalloagenttina. Useat Suomen miesten lentopallomaajoukkueen runkopelaajat ovat hänen manageroimiaan. Kansainvälisen luokan tähtipelaajat, kuten puolalainen Bartosz Kurek ja amerikkalaislibero Erik Shoji, kuuluvat niin ikään hänen manageroimiin lentopalloilijoihin.
Uikut
Lajeista silkkiuikku, härkälintu, pikku-uikku ja mustakurkku-uikku pesivät Suomessa. Mustakaulauikku on alueella harvinainen vieras.
Suomessa pesivät uikut saapuvat pesimäpaikoilleen välittömästi jäidenlähdön jälkeen. Pesä on vaatimaton vesikasvien osista koostuva lautta, joka on kiinnitetty ruo'onkorsilla tukevasti ympäröiviin kasveihin. Uikut munivat 1–2 vuorokauden välein 2–7 munaa, tavallisesti neljä. Munien väri on aluksi valkoinen, mutta kosteat pesäainekset värjäävät ne muutamassa päivässä vaaleanruskeiksi. Muninnan huippu on toukokuussa, mahdollinen uusinta pesinnän muninta jatkuu heinäkuulle. Haudonta kestää 20–29 vuorokautta molempien sukupuolten osallistuessa siihen tasapuolisesti. Poistuessaan pesältä emot peittävät munat tuoreilla kasvinosilla suojaksi pesärosvoilta.
Nisse Huttunen
Euroopan kentät
2003 kaudella Huttunen joukkueineen voitti Saksan mestaruuden. Edellisillä kausilla joukkue oli voittanut yhden pronssin ja kaksi hopeaa SCC Berliinin joukkueessa. Sarjan puolivälissä yleispelaajasta liberoksi vaihdettu Huttunen oli joukkueen avainpelaajia, kun SCC Berlin voitti finaalisarjassa ja viimeisessä pelissä Wuppertalin luvuin 3–2. Seuraavalla kaudella SCC Berliini ja Huttunen voittivat toisen mestaruutensa Saksan Bundesliigassa. Huttuselle saavutettu mestaruus toi jo viidennen peräkkäisen mitalin Saksassa. Toisen mestaruuden Saksassa saavuttanut Huttunen kirjoitti SCC Berliinin kanssa samalla kaudella kahden vuoden jatkosopimuksen.
Vuonna 2005 Huttunen voitti kolmannen kerran peräkkäin Saksan Cupin hopeaa ja voitti samalla toisen pronssinsa Saksassa. Seuraavalla kaudella Huttunen voitti liigassa pronssia.
Toisella kaudellaan Piivolleyssa joukkue hävisi pudotuspelien toisella kierroksella Isku-Volleylle ja putosi jatkosta, jolloin Huttunen päätti lopettaa uransa. Hän kuitenkin teki paluun heti pian kun hän kirjoitti sopimuksen Vihdin Lentopallon kanssa. Kausi ViLepassa jäi lopulta hänen uransa viimeiseksi.
Maajoukkue
Maajoukkueessa Huttunen pelasi kausilla 1994–2005. Hän pelasi maajoukkueen kanssa vuoden 1997 EM-kilpailut ja monet MM-karsinnat. 2000-luvun alussa Huttunen ei ollut maajoukkueessa mukana ja huhuttiin että hänellä ja maajoukkueen päävalmentajalla Timo Hoivalalla olisi välirikko. Huhut osoittautuivat perättömiksi ja Huttunen pelasi vielä myös Hoivalan alaisuudessa Suomen maajoukkueessa. Viimeiseksi kaudeksi maajoukkueessa Huttusella jäi kausi 2005 Mauro Berruton alaisuudessa.
Kaarle Sorkio
Sorkio toimi ammattiministerinä sosiaaliministeriössä Johannes Virolaisen hallituksessa 1964–1966. Poliittisesti Sorkio lukeutui liberaaleihin, joskin vasta hallituksen muodostamisen jälkeen ilmeni, että hänellä oli Suomen Kansanpuolueen jäsenkirja. Vaikka Sorkio ei toteuttanut ministerinä suuria uudistuksia, hän esiintyi paljon ja tuli tunnetuksi muun muassa television kautta. Kauppaneuvoksen arvon saanut Sorkio palasi ministerikauden jälkeen Keskon johtajaksi ja toimi viimeksi ennen eläkkeelle jäämistään 1971 sen noutotukku- ja teollisuusmyyntiosaston johtajana.
Sorkion puoliso vuodesta 1931 oli Helmi Sofia Mattila.
Jesse (yhtye)
Jesse on helsinkiläinen elektronisen musiikin yhtye, jonka muodostavat Kalifornia-Keke (Niko Liinamaa) ja Stiletti-Ana (Ilari Larjosto).
Music As A Weapon II
Music As A Weapon II on Disturbedin, Taprootin, Chevellen ja Unlocon yhteinen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2004.
Pirjo Lonka
Pirjo Anneli Lonka (s. 14. marraskuuta 1971 Imatra ) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Q-teatterissa. Pirjo Lonka sai parhaan naisnäyttelijän Venlan vuonna 2009 roolistaan Eijana psykologisessa jännärissä Ylikävely.
Ura
Longan teatteriura alkoi heti lukion jälkeen, kun hän tuli Helsinkiin Ylioppilasteatterin pääsykokeisiin 1989. Pääsykoeraadissa oli muun muassa Q-teatterin perustaja Antti Raivio, joka valitsi Longan ja muutaman muun uuden ylioppilasteatterilaisen mukaan seuraavan vuoden näytelmään Suden hetki. Lonka näytteli Q-teatterissa vuodesta 1990 ja opiskeli samaan aikaan Teatterikorkeakoulussa 1990–1994. Hän ei imenyt itseensä kaikkea Teatterikorkeakoulusta tarjottua oppia, vaan pitää varsinaisena opettajanaan Raiviota.
Q-teatterissa Lonka on viihtynyt hyvin, vaikka näyttelikin puolentoista vuoden ajan lähellä kotiseutuaan Kouvolan Teatterissa. Freelancerina hän on työskennellyt vuodesta 1996 sekä vieraillut Kansallisteatterissa ja Suomen Kansallisbaletissa, vaikka kuuluukin Q-teatterin ensembleen. Television komediasarjaa Sikanautaa Lonka käsikirjoitti ja näytteli vuonna 2000 yhdessä Elina Knihtilän, Anna-Leena Mäki-Penttilän ja Mari Perankosken kanssa. Sama ryhmä teki 2003 komediasarjaa Ranuan kummit, ja kun Lonka vielä 2010 osallistui Putoukseen, häntä alettiin pitää koomikkona, vaikka kyse oli vain teksteistä, joita piti näytellä humoristisesti. Käsikirjoituksia Lonka ei enää 2020-luvulla ole tehnyt, vaan hän on keskittynyt näyttelemiseen ja ideointiin puolisonsa kanssa.
Yksityiselämä
Pirjo Lonka on naimisissa Jani Volasen kanssa ja perheeseen kuuluu viisi lasta. Heillä on yksi yhteinen vuonna 2014 syntynyt tytär, Longalla on aikaisemmasta liitostaan yksi poika ja kaksi tytärtä, ja Volasella on yksi poika. Pirjo Longan isä on KooKoon maalivahtina 1970-luvulla toiminut Ismo Lonka.
Bill Rebane
Bill Rebane (s. 8. helmikuuta 1937) on elokuvaohjaaja. Hän syntyi Riiassa, Latviassa, ja opiskeli viisitoistavuotiaaksi Saksassa. Sieltä hän lähti Yhdysvaltoihin, jossa hän on sittemmin luonut uransa.
Rebanen ensimmäinen ohjaustyö oli Monster A Go-Go (1965).
Rebane oli vuonna 2002 American Reform Partyn ehdokkaana Wisconsinin kuvernööriksi.
Nesiota elliptica
Nesiota elliptica on sukupuuttoon kuollut paatsamakasvilaji, joka kasvoi endeemisenä Isolle-Britannialle kuuluvalla Saint Helenan saarella. Se oli Nesiota-suvun ainoa laji.
Laji oli noin viisimetriseksi kasvava puu, jolla oli pienet vaaleanpunaiset kukat ja puutuneet hedelmät. Se kasvoi alun perin Saint Helenan keskiylängön pohjoissivulla puusaniaistiheikössä. Saaren uudisasukkaat hakkasivat alkuperäisiä metsiä polttopuuksi ja rakennusmateriaaliksi, mikä johti kasvin taantumiseen ja lopulta häviämiseen. Nesiota elliptica hävisi sukupuuttoon vuonna 2003, kun sen viimeiset viljelyksessä olleet taimet tuhoutuivat. Viimeinen luonnonvarainen yksilö kasvoi Saint Helenalla 1990-luvun alussa, jolloin siitä yritettiin pelastaa siemeniä ja pistokkaita Kewn kasvitieteelliseen puutarhaan. Laji tuotti kuitenkin heikosti itäviä siemeniä itsepölytyksen estomekanismin vuoksi ja myös sen kasvullinen lisääminen pistokkaista todettiin hankalaksi.
Kyynäräjärvi (Vesilahti)
Maantiede
Järven pinta-ala on 11,5 hehtaaria ja sen pituus on 850 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laskee vain kaksi ojaa, josta Vahtolamminojan kautta laskevat Vahtolammi ja Rekujärvi. Toista ojaa pitkin laskee Kaakkolammi. Kyynäräjärven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä laskuoja Suonojärveen.
Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä ja ranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla sijaitsee kaksi maatilaa ja muutama loma-asunto. Laskuojan ylittää paikallistie ja järven pohjoispuolelta sivuaa seututie 301.
Willie Johnson
Willie Johnson (s. 1913 – k.1980) oli yhdysvaltalainen blueskitaristi (häntä ei pidä sekoittaa Blind Willie Johnsoniin).
Willie Johnson kuoli Los Angelesissa 67 vuoden ikäisenä.
Heli Jantunen
Heli Maarit Jantunen (s. 10. joulukuuta 1958 ) on suomalainen tekniikan tohtori, keksijä ja Oulun yliopiston mikroelektroniikan tutkimusyksikköä johtava mikroelektroniikan professori. Hän on ollut voittamassa merkittävää rahoitusta tutkimusryhmälleen esimerkiksi Euroopan tutkimusneuvostolta (ERC).
Jantunen valmistui Oulun yliopistosta diplomi-insinööriksi (1989). Sittemmin hän valmistui myös tekniikan tohtoriksi samasta yliopistosta. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (2001) oli otsikoitu A novel low temperature co-firing ceramic (LTCC) material for telecommunication devices.
Jantusen tieteellinen tuotanto on laajaa. Loppuvuodesta 2018 hän oli keksijänä mukana 76 patentissa ja hänellä oli yli 250 vertaisarvioitua tieteellistä tutkimusjulkaisua.
Tunnustuksia
Jantunen nimitettiin 19. tammikuuta 2023 tieteen akateemikoksi.
Pirkkalan moniste
Pirkkalan moniste oli opetusministeriön, kouluhallituksen ja Tampereen yliopiston psykologian laitoksen opetusmenetelmäkokeilussa tuotettu historian opetusmoniste, jota käytettiin lukuvuonna 1974–1975 Pirkkalan kunnan peruskouluissa viidennen luokan opetuksessa. Julkaisun nimeke on ''Historia : 5. luokka : ihmiskunnan kehityksen yleispiirteet vanhimmista ajoista nykypäiviin saakka''. Muodoltaan se on kuvitettu 95-sivuinen moniste. Tapauksen nousu julkisuuteen aiheutti Suomessa suuren kohun vuonna 1975. Monisteen laati opettaja, maisteri Antti Penttilä. Kouluhallituksen puolesta kokeilua valvoi ja ohjasi ylitarkastaja Kari Koukkunen ja Tampereen yliopiston psykologian laitoksen puolesta professori Tapio Nummenmaan johtama PETO (peruskoulun toimivan opetussuunnitelman projekti) -tutkimusryhmä.
Taustaa
Pirkkala oli ollut yhtenä ensimmäisistä kunnista mukana yhtenäiskoulutyyppisen peruskoulun kehittämisessä jo vuodesta 1961 lähtien. Suomen YK-liitto esitti 12. heinäkuuta 1972 silloin opetusministeriön kokeilu- ja tutkimustoimiston toimistopäällikkönä toimineelle Erkki Aholle jättämässään kirjelmässä 3–4 viikkoa kestävän kansainvälisyyskasvatuksen kokeiluprojektin käynnistämistä 1–3 kunnassa. Aho hyväksyi esityksen, koska kansainvälisyyskasvatus kuului myös uuden peruskoulun opetussuunnitelmaan yhtenä osa-alueena. Syyskuun alussa 1972 pidetyssä neuvottelussa päätettiin käynnistää kokeilu Pirkkalan koululaitoksessa.
Tampereen yliopiston psykologian laitoksella vuonna 1971 perustettu PETO-tutkimusryhmä oli esitellyt Turussa maaliskuussa 1972 pidetyillä sosiologipäivillä oman hankkeensa peruskoulun yhteiskunnallisten aineiden opetuksen kehittämiseksi. Ryhmän perustajan professori Tapio Nummenmaan mukaan peruskoulun uusissa opetussuunnitelmissa ei ollut riittävästi pohdittu, millaista yhteiskunnallista tietoa peruskouluun pitäisi tuoda ja miten. Erkki Ahon mukaan ajatus kansainvälisyyskasvatuksen kokeiluprojektin ja PETO-ryhmän yhteiskunnallisten aineiden kokeiluprojektin yhdistämisestä tuli YK-liitolta. Kouluhallitus esitti opetusministeriölle lokakuussa 1972 luvan myöntämistä Pirkkalan kunnalle Yhteiskunnallisten oppiaineiden opetussuunnitelmien kehittämisprojektin (YOK) aloittamiseen. Historian opetuksessa oli tarkoitus luopua kronologisesti etenevästä kurssista ja antaa oppilaille jo ensimmäisen vuoden aikana kuva ihmiskunnan historian yleispiirteistä.
Kokeilun kaksi viikkoa kestänyt pilottivaihe toteutettiin maaliskuussa 1973, ja siihen osallistui 520 oppilasta ja 39 opettajaa Pirkkalan kirkonkylän koulun ala-asteelta sekä keskuskoulun yläasteelta ja lukiosta. Varsinaisessa kokeilussa lukuvuonna 1974–1975 oppilaita oli mukana yli tuhat.
Erkki Aho on kertonut, että YOK-projektissa ei sanallakaan mainittu marxilaisen historiakäsityksen opettamista, eikä sellaista voinut lukea edes rivien välistä. PETO-tutkimusryhmän jäsenten vasemmistolaisuus oli kuitenkin yleisesti tiedossa; esimerkiksi psykologian tohtori Liisa Rantalaiho oli omissa teksteissään siteerannut Karl Marxia ja Vladimir Leniniä. Pilottivaiheen jälkeen YK-liitto syrjäytettiin YOK-projektista, jota jatkettiin PETO-ryhmän ja Pirkkalan kunnan yhteistyönä.
Opetusministeri Marjatta Väänänen myönsi luvan kokeilun aloittamiseen elokuussa 1974. Kouluhallituksen pääjohtajaksi vuoden 1973 alussa nimitetty Erkki Aho myönsi projektiin 60 000 markan määrärahan. Myöhemmin tammikuussa 1975 kouluhallituksen ylijohtajan Yrjö Yrjönsuuren esityksestä määräraha korotettiin 80 000 markkaan. PETO-tutkimusryhmä oli alun perin anonut 120 000 markkaa.
Monisteen sisältö
Opetuskokeilusta ei kerrottu oppilaiden vanhemmille etukäteen. Myös opettajat olivat saaneet kokeilun alussa varsin pintapuolisen ohjeistuksen siitä, mitä kokeilujakson aikana olisi opetettava ja miten. Sen sijaan opettajillekaan ei paljastettu, että kokeilun tavoitteena oli muodostaa oppilaille ”toimiva maailmankuva”, ja että projektin etenemistä seurattaisiin oppilaille tehtävin psykologisin mittauksin. PETO-ryhmää kiinnosti erityisesti, missä määrin oppilaiden maailmankuva muuttui sosialismia suosivaksi.
Opetusmonisteen sisältö ja sävy paljastuivat, kun erään viidesluokkalaisen tytön vanhemmat lähettivät monisteen Aamulehden toimittajalle maalis- ja huhtikuun vaihteessa 1975. Toimittaja ei kuitenkaan tehnyt aiheesta juttua, vaan lähetti monisteen edelleen Kokoomuksen kansanedustajalle Kullervo Rainiolle.
Roger Byrne
Roger William Byrne (8. helmikuuta 1929 – 6. helmikuuta 1958) oli englantilainen jalkapalloilija ja Manchester Unitedin kapteeni.
Pirkkalan moniste
Monisteen sisältö
Monisteen näkökulma noudatti marxilaista historiankäsitystä ja siinä korostettiin yhteiskuntaluokkia sekä yhteiskuntajärjestelmän riippuvuutta tuotannon rakenteesta. Moniste oli luonteeltaan neuvostomyönteinen, ja sen käyttämisestä oppimateriaalina nousi kohu. Monisteen aineisto oli peräisin Neuvostoliitosta, suurimmaksi osaksi kopiota Petroskoissa 1950-luvulla painetusta suomenkielisestä historian oppikirjasta. Monisteessa muun muassa syytettiin Suomen 1930-luvun poliittisia johtajia siitä, että nämä olivat solmineet läheisiä suhteita natsi-Saksaan, mutta toisaalta siinä ei lainkaan mainittu Molotov–Ribbentrop-sopimusta. Toinen maailmansota esitettiin monisteessa vain fasismin ja sosialismin välisenä sotana eikä monisteesta käynyt ilmi, millä puolella Yhdysvallat osallistui sotaan. Kouluhallituksen pyytämissä asiantuntijalausunnoissa monistetta pidettiin erittäin virheellisenä, aukollisena, harhaanjohtavana ja täysin yksipuolisena. Monisteen sanottiin antavan ”harhauttavan mustavalkoisen kuvan ihmiskunnan historiasta”.
Roger Byrne
Vuosien 1949 ja 1958 välillä Manchester Unitedia edustanut Byrne kuoli seitsemän muun United-pelaajan tavoin Münchenin lento-onnettomuudessa 6. helmikuuta 1958. Hän ehti edustaa Englannin maajoukkuetta 33 kertaa. Kausien 1953 ja 1958 välillä kapteenina toiminut Byrne oli pelipaikaltaan toppari mutta oli aiemmin urallaan pelannut vasempana laitahyökkääjänä. Hän juhli liigamestaruutta vuosina 1952, 1956 ja 1957.
Pirkkalan moniste
Reaktiot ja jälkiarviointi
Tampereen yliopiston hallitus päätti kesäkuussa 1975 luopua opetuskokeilun jatkamisesta. Myös kouluhallituksessa päätettiin kohun siivittelemänä haudata moniste, sillä pääjohtaja Erkki Ahon mukaan se antoi yksipuolisen kuvan historiasta. Turkulainen erityisopettaja, myöhempi Kokoomuksen kansanedustaja Tapio Holvitie syytti Erkki Ahoa avoimesti valtiopetoksen valmistelusta ja vaati oikeuskansleria ottamaan asian tutkittavakseen. Kesäkuussa 1976 oikeuskansleri Risto Leskinen antoi kokeilusta vastanneille kouluhallituksen virkamiehille suullisen huomautuksen opetuskokeilun puutteellisesta valvonnasta.
Myöhemmässä keskustelussa Pirkkalan monistetta on pidetty yhtenä esimerkkinä kouluopetuksen suomettumisesta 1970-luvulla, mutta käytännössä opetuskokeilun merkitys oli vähäinen. Itse opetusmonistetta mielenkiintoisempina onkin pidetty sen aiheuttamia reaktioita. Opetuskokeilussa mukana olleet oppilaat ovat 40 vuotta myöhemmin kertoneet, että opetusmonisteesta jäi mieleen erityisesti sen ankea ulkoasu ja kapulakielinen teksti sekä monistuksessa käytetyn ammoniakin haju. Sen sijaan kansainvälisyyskasvatusta oppilaat pitivät hauskana ja mielenkiintoisena.
Méndez Núñez (F104)
Méndez Núñez (runkonumero F104) on Espanjan laivaston vuonna 2004 vesillelaskettu Álvaro de Bazán -luokan fregatti.
Pirkkalan moniste
Reaktiot ja jälkiarviointi
Pirkkalan opetuskokeiluun osallistuneet opettajat kirjoittivat lukuvuoden päätteeksi raportin, jonka he päättivät sanoihin: ”Näkemyksemme mukaan historian opetuksen pitäisi luoda umpeen ihmisten välisiä kuiluja eikä kasvattaa niitä.”
Onni Paronen
thumb|right|300px|Vääpeli Paronen MT-229:n ohjaamossa 9. kesäkuuta 1943. Onni Kullervo Paronen (2. tammikuuta 1918 Viipuri – 22. elokuuta 2010 Oulu) oli suomalainen lentomestari ja hävittäjälentäjä, joka saavutti talvi- ja jatkosodan aikana kaikkiaan 12,5 ilmavoittoa Fokker D.XXI, Fiat G.50 ja Messerschmitt Bf 109 -hävittäjäkoneilla.
Pirkkalan moniste
Jari Leskisen tutkimus
Valtiotieteen tohtori, dosentti Jari Leskinen antoi vuonna 2016 julkaisemassaan tutkimuksessa ymmärtää, että Pirkkalan opetuskokeilu oli vain ”jäävuoren huippu”: kyseessä oli aiemmin tiedettyä paljon laajempi hanke, jonka takana oli SDP:n sosialistisiipi ja viime kädessä itse opetushallituksen pääjohtaja Erkki Aho. Leskisen mukaan kokeilu oli yhdistetty uuden opetussuunnitelman, Pops-80:n, valmisteluun ja tarkoituksena oli integroida marxilainen ajattelu jokaiseen oppiaineeseen. Pirkkalan monisteen taustalla oli tutkia, miten psykologien ohjaamana oppilaille olisi muodostunut sosialistinen persoonallisuus, eli marxilais-leninistinen maailmankuva olisi kehittynyt maailmankatsomukseksi ja johtanut oppilaiden aktiiviseen toimintaan sosialismiin siirtymisen hyväksi. Leskinen ei ollut aiheesta kirjoittaessaan lainkaan yhteydessä Ahoon. Tutkimuksessaan Leskinen nosti esiin myös silloisen opetusministerin Ulf Sundqvistin ja kohun aikana opetusministeriön nuorempana esittelijänä toimineen Pentti Arajärven, joka Leskisen mukaan oli järjestämässä rahoitusta Pirkkalan opetuskokeilulle. Leskisen tutkimushanketta rahoitti Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki -säätiö.
Méndez Núñez (F104)
Valmistus
Alus tilattiin Navantialta Ferrolista. Alus laskettiin vesille 12. marraskuuta 2004 ja otettiin palvelukseen 21. maaliskuuta 2006.
Onni Paronen
Paronen oli Suomen ilmavoimien palveluksessa vuoteen 1955 asti, jonka jälkeen toimi Pohjolan Voima Oy:n lentäjänä vuoteen 1965.
Pirkkalan moniste
Jari Leskisen tutkimus
Erkki Aho kiisti Leskisen väitteet ja piti niitä opetusministeri Reino Oittisen muistoa loukkaavina. Aihetta käsittelevässä Seura-lehden artikkelissa Leskisen teorian kuvataan sisältävän ajatuksia salaliitosta, jonka tarkoituksena olisi ollut Suomen yhteiskuntarakenteen kaataminen Oittisen johdolla. Aho sanoi opetusmonisteen todellisen sisällön tulleen hänelle keväällä 1975 yhtä suurena yllätyksenä kuin muillekin kouluhallituksen virkamiehille. Aho ihmetteli, miten sosialismiin siirtyminen tai marxilais-leniniläisen opetussuunnitelman hyväksyminen olisi ollut edes teoriassa mahdollista pohjoismaista demokratiaa edustavassa maassa, jossa oli porvarienemmistöinen eduskunta ja hallitus sekä vielä vahvemmin porvarienemmistöiset kunnallishallinto ja opettajakunta. Aho huomautti, että Reino Oittinen sairastui toukokuussa 1972 vakavasti eikä enää palannut virkaansa kouluhallituksen pääjohtajana. Myös Ulf Sundqvist ja Pentti Arajärvi torjuivat jyrkästi Leskisen väitteet.
Omassa kirja-arviossaan Helsingin yliopiston kasvatustieteen emeritaprofessori Sirkka Ahonen on katsonut, ettei Leskisen julkaisu täytä tieteelliselle tutkimukselle asetettavia vaatimuksia asenteellisuutensa ja lähdeaineiston yksipuolisuuden vuoksi. Leskisen haastateltavina olivat ainoastaan oikeistolaisen Vapaan koulutuksen tukisäätiön johtohenkilöt, ja kaikki vasemmiston edustajat esitettiin tutkimuksessa johdonmukaisesti miltei valtio- ja maanpettureina. Demokraatin toimittaja Antti Vuorenrinne pitää Leskisen tutkimusta tarkoitushakuisena sosialidemokraattisten koulutuspoliitikkojen mustamaalaamisena. Vuorenrinne huomauttaa, että 1970-luvulla oli eri puolilla Suomea käynnissä kymmeniä peruskoulujärjestelmän sisäänajoon liittyneitä opetuskokeiluja, joiden valvonta oli usein puutteellista, ja Pirkkala oli yksittäistapaus, jossa ”mopo karkasi käsistä”. Peruskoulu-uudistuksen jyrkimpiä vastustajia olivat olleet oikeistoporvarit, mistä Vuorenrinne katsoo myös Leskisen asenteen kumpuavan. Vuorenrinteen mukaan Pirkkalan skandaali yritettiin jo tuoreeltaan kaataa SDP:n niskaan, vaikka sen taustalla oli taistolaisiksi kutsuttu SKP:n vähemmistösiipi.
Peruskoulu-uudistukseen kohdistuneesta vastustuksesta väitelleen Ville Okkosen mukaan monistekohua koskevat käsitykset ovat nykyään jopa yksipuolisempia kuin 1970-luvulla. Pirkkalan monistetta on pidetty seurauksena vuoden 1966 käänteestä Suomen sisäpolitiikassa sekä osoituksena koulu-uudistuksen pyrkimyksestä sosialistisen ihmisen kasvattamiseen. Yksityisoppikoulujen liiton tiedotteessa jäsenkouluille vuonna 1975 varoitettiin ”ruotsalaisen ajattelun” rantautumisesta Suomeen. Kirjelmässä viitattiin ruotsalaisen psykologin Michael Wächterin kirjassaan Aivopesu esittämiin mielipiteenmuokkaustekniikoihin.
PETO-ryhmän kokoonpano
Käytännön psykologiset mittaukset suoritti joukko Tampereen yliopiston psykologian opiskelijoita.
Méndez Núñez (F104)
Palvelus
Alus on palveluksessa vuonna 2017.
Onatra
thumb|Onatran pääkonttori La Société commerciale des transports et des ports (SCTP), vuoteen 2011 Office national des transports (ONATRA) on valtionyhtiö Kongon demokraattisessa tasavallassa. Yhtiö hoitaa rautatieliikennettä, satamia ja jokiliikennettä maan länsi- ja pohjoisosissa. Yhtiön pääkonttori on Kinshasassa.
Historiaa
Vuonna 1935 perustettu valtion elin nimeltään Office des transports coloniaux sai vuonna 1960 nimekseen Office des transports au Congo (Otraco). Nykyisen nimensä yhtiö sai vuonna 1971. Vuonna 1973 yhtiö kuljetti eniten matkustajia yhtiön historian aikana eli 410 871 matkustajaa.
Trochetiopsis ebenus
Trochetiopsis ebenus on äärimmäisen uhanalainen malvakasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Saint Helenan saarella. Lajia on nykyisin jäljellä kaksi luonnonvaraista yksilöä, jotka kasvavat eräällä jyrkänteellä laiduntavien kotieläinten ulottumattomissa. Ennen viimeisten yksilöiden löytymistä kasvin epäiltiin hävinneen sukupuuttoon Saint Helenalta jo 1800-luvulla pääasiassa vuohien ylilaidunnuksen vuoksi. Alun perin Trochetiopsis ebenus kasvoi saaren kuivemmilla alueilla 200–500 metrin korkeudella. Sen on kuvailtu kasvaneen pieneksi puuksi, mutta nykyiset yksilöt ovat pensaita. Kewn kasvitieteellinen puutarha Lontoossa on toistaiseksi onnistunut suojelemaan lajin olemassaolon monistamalla sitä tuhansia yksilöitä viimeisistä luonnonvaraisista kasveista otetuista pistokkaista.
Ensimmäinen Kernstownin taistelu
Ensimmäinen Kernstownin taistelu oli 23. maaliskuuta 1862 Virginiassa käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa olivat vastakkain Unionin eversti Nathan Kimballin 8 500 – 9 000 ja Konfederaation kenraalimajuri Thomas ”Stonewall” Jacksonin 3 500 – 3 800 miehen vahvuiset armeijat. Taistelu oli Jacksonin Shenandoahin laaksoon suuntautuneen sotaretken ensimmäinen taistelu sekä ainoa, jonka Jackson hävisi.
Taistelu alkoi, kun Unionin joukkojen vahvuuden aliarvioinut Jackson hyökkäsi Kimballin joukkojen kimppuun Kernstownissa. Taistelu päättyi lopulta Jacksonin perääntymiseen, kun Kimball pystyi miesylivoimansa turvin lyömään tämän. Kernstowissa Jackson koki sotilasuransa ainoan hävityn taistelun. Vaikka se päättyikin Konfederaation perääntymiseen, siitä oli kuitenkin sille hyötyä, sillä se pelästytti Unionin sotilasjohdon ja sai sen sitomaan taistelun jälkeen tarpeettoman paljon resursseja Shenandoahin laaksoon.
Taustaa
Ennen taistelua Thomas Jackson toimi Konfederaation Valleyn sotilaspiirin komentajana. Hänen tehtävänään oli estää Unionin joukkoja siirtymästä laaksoa pitkin itään, jossa ne olisivat voineet tukea Unionin kenraali George McClellanin johtamaa Peninsulan sotaretkeä Konfederaation pääkaupunkia Richmondia vastaan. Jackson päätti Robert E. Leen ehdotuksesta hyökätä Shenandoahin laaksoon aiheuttaakseen sekaannusta Unionin joukoissa. Joukkojen läpikulkupaikan lisäksi Shenandoahin laakso oli merkittävä kummallekin osapuollelle, koska laakson maaperä oli hedelmällistä ja siellä tuotettiin merkittävä osa Konfederaation armeijan käyttämästä viljasta. Esimerkiksi vuonna 1860 noin 19 % kaikesta Virginiassa kasvatetusta viljasta kasvatettiin Shenandoahin laaksossa
Jacksonin alaisuudessa toiminut ratsuväkijoukkojen komentaja eversti Turner Ashby kohtasi iltapäivällä 22. maaliskuuta Winchesterin eteläpuolella Unionin prikaatikenraali James Shieldsin johtaman divisioonan joukkoja. Syntyneissä pienissä yhteenotoissa kenraali Shields haavoittui saatuaan osuman käsivarteensa. Shieldsin kanssa käydyn yhteenoton sekä alueen siviileiltä kerätyn tiedustelutiedon vuoksi Ashby uskoi, että Unionin joukot olivat poistumassa Shenandoahin laaksosta ja että Unionilla olisi enää hyvin vähän joukkoja laaksossa. Ashby ilmoitti Jacksonille, että Unionilla oli Winchesterin lähistöllä oli enää neljä rykmenttiä ja yhdestä kahteen tykistöpatteria. Ashby oli kuitenkin väärässä, sillä todellisuudessa Unionilla oli edelleen huomattavasti Jacksonia enemmän sotilaita laaksossa. Kenraalimajuri Jackson kuitenkin luotti Ashbyn antamaan tietoon ja päätti sen vuoksi aloittaa hyökkäyksen Shieldsin joukkoja vastaan. Jackson ajatteli, että hän voisi taistelun voittamalla estää Unionin joukkoja siirtymästä laaksoa pitkin George McClellanin tueksi Peninsulan sotaretkelle.
Jacksonin lisäksi myös Unionin joukot ennustivat väärin vihollisensa tulevan toiminnan. Kerstownin taistelua edeltäneenä yönä Unionin joukot olivat saaneet vangiksi Konfederaation ratsuväkeen kuuluneen sotilaan, joka kertoi kuulustelijoilleen Ashbyn aliarvioineen pahasti Unionin joukkojen vahvuuden alueella. Tästä huolimatta Shieldsin joukot eivät kuitenkaan tehneet mitään valmisteluja siltä varalta, että Jackson päättäisi tämän tiedon valossa hyökätä seuraavana päivänä heidän kimppuunsa.
Unioni
Unionilla oli taistelussa käytössään yhteensä 8 500 – 9 000 miestä sekä 24 tykkiä. Näistä joukoista noin kolme neljäsosaa osallistui lopulta itse taisteluun.
Konfederaatio
<references group="J"/>
Taistelu
Väärien tietojensa vuoksi Jackson hyökkäsi 3 500 – 3 800 miehen vahvuisella armeijallaan Shieldsin 8 500 – 9 000 miehen vahvuista divisioonaa vastaan. Hyökkästä pidetään yleensä Jacksonin Shenandoahin laakson vuoden 1862 sotaretken avaustaisteluna. Taistelu alkoi aamulla 23. maaliskuuta, kun Turner Ashbyn komentamat Konfederaation etujoukot ja osa Shieldsin joukoista ottivat yhteen pienen Kernstownin kaupungin pohjoispuolella Valley Piken varrella. Shields ei edellisen päivän haavoittumisensa vuoksi voinut osallistua taisteluun, minkä vuoksi Unionin joukkoja komensi taistelun ajan eversti Nathan Kimball. Shields lähetti taistelun aikana Kimballille lähetin välityksellä käskyjä, mutta Kimballin mukaan hän jätti ne kaikki huomioimatta. Ensimmäisten yhteenottojen aikana Unionin joukot ottivat Pritchard’s Hill -mäen haltuunsa ja asettivat sen laelle 16 tykkiä sekä Kimballin komentopaikan. Samalla Konfederaation joukot järjestäytyivät puolustuslinjaan. Ashby määräsi Fulkersonin ja Garnettin prikaatit hyökkäämään Pritchard’s Hillillä olleita tykkejä vastaan, mikä aiheutti Konfederaation joukoille raskaita tappioita Pritchardin maatilan lähellä. Unionin joukkojen määrän aliarvioinut Ashby kuvitteli, että hän voisi mäen vallattuaan marssia ilman vastarintaa aina Winchesteriin saakka.
Epäonnistuneen hyökkäyksen jälkeen Fulkersonin ja Garnettin joukot siirtyivät reilun kilometrin länteen Sandyn Ridgen luo, jossa he liittyivät muihin Konfederaation joukkoihin. Fulkersonin joukot saivat haltuunsa kiviaidan, jota he käyttivät suojanaan taistelussa. Hyökkäyssuunnassa Fulkersonin oikealle puolelle asettuneet Garnettin joukot eivät onnistuneet saamaan samanlaista suojaa, minkä vuoksi Garnettin jäivät haavoittuvaisemmiksi. Kimball vastasi tähän määräämällä noin kello 16 eversti Erastus B. Tylerin hyökkäämään Sandy Ridgelle ryhmittyneitä joukkoja vastaan tykistön ja ratsuväen tukemana. Tylerin komennossa oli tuolloin noin 3 000 miestä.
Konfederaation joukot onnistuivat aluksi torjumaan Unionin hyökkäykset. Tajuttuaan aliarvioineensa Unionin vahvuuden Jackson päätti, että hän yrittäisi kaikin keinoin pitää asemansa Sandy Ridgessa iltaan saakka ja vetäytyä sitten pimeän turvin pois taistelusta. Kimball kuitenkin tajusi, ettei Jackson yrittänyt tosissaan hyökätä Valley Piken kautta. Tämän vuoksi Kimball määräsi oman prikaatinsa sekä osan Jeremiah C. Sullivanin prikaatista tukemaan Tylerin hyökkäystä. Vahvistusten turvin Unionin joukot onnistuivat rikkomaan Garnettin puolustuslinjan. Jackson yritti lähettää Garnettille vahvistuksia, mutta Garnett määräsi joukkonsa perääntymään ennen kuin vahvistukset pääsivät paikalle. Garnettin vetäydyttyä Fulkersonin prikaatin oikeasta sivustasta tuli haavoittuvainen, ja pian myös se aloitti nopean vetäytymisen, mikä muuttui nopeasti hallitsemattomaksi. Konfederaation tykistö pystyi vielä hetken aikaa hidastamaan Unionin etenemistä, mutta lopulta senkin oli vetäydyttävä taistelusta.
Joukkojensa vetäytyessä Jackson määräsi Virginian 5. ja 42. jalkaväkirykmentit hidastamaan Unionin joukkojen etenemistä. Taistelut päättyivät kokonaan pimeyden tultua, eivätkä Unionin joukot yrittäneet ajaa Jacksonin joukkoja takaa. Kimballin mielestä hänen joukkonsa olivat tuossa vaiheessa liian väsyneitä ja nälkäisiä lähteäkseen takaa-ajoon.
Seuraukset
Ensimmäinen Kernstownin taistelu oli Unionille taktinen voitto. Taistelua pidetään myös yleensä Jacksonin koko sotilasuran ainoana hävittynä taisteluna.
Pierre Womé
Pierre Nlend Womé (s. 26. maaliskuuta 1979 Douala, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka oli puolustaja. Hän pelasi muun muassa Italiassa, Englannissa, Espanjassa ja Saksassa.
Ura
Uransa aikana Womé on pelannut monissa eri seuroissa ympäri Eurooppaa, erityisesti Italiassa. Hän aloitti uransa pienessä Fogapen joukkueessa Kamerunin liigassa. Sieltä hän siirtyi pian maan suurimpaan seuraan, Canon Yaoundéen. Jo vuonna 1996 Womé teki ensimmäisen sopimuksensa Eurooppaan, Italian Serie A:ssa pelanneen Vicenzan kanssa. Läpimurto jäi tekemättä, ja nuori afrikkalainen lähti Serie B:hen kokemusta hankkimaan. Jo seuraavalla kaudella hän kuitenkin palasi takaisin korkeimmalle sarjatasolle, tällä kertaa AS Roman riveihin. Womé ei kuitenkin murtautunut Romankaan ykköskokoonpanoon, vaan siirtyi Bologna FC:n joukkueeseen, jossa hän pelasi kolme kautta. Sitä pidempään hän ei ole vieläkään pelannut missään seurassa.