cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mörbylångan kunta
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Mölnlycke Health Care
Mikkelin tehdas
Mölnlycke Health Care Oy on ainoa yhä toiminnassa oleva kolmesta Mölnlycken vuonna 1970 Mikkeliin perustamasta tuotantolaitoksesta. Puuvillakehräämö lopetettiin vuoden 1988 alusta ja Melka-paitojen valmistus vähän myöhemmin. Parhaimmillaan Mölnlycke työllisti Mikkelissä jopa 800 henkeä.
Mörbylångan kunta
Taajamat
Kunnassa on yhdeksän taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 65,9 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 4 780 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Mölnlycke Health Care
Mikkelin tehdas
2010-luvun keskivaiheilla Mölnlycke Health Care Oy tarjosi noin 300 työpaikkaa ja oli ennen vuoden 2013 kuntaliitosta Mikkelin suurin teollinen työnantaja. Tehdas valmistaa noin 80 prosenttia Mölnlycken koko haavanhoitotuotannosta, ja tuotannosta 97 prosenttia menee vientiin, lähinnä Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan.
Mörbylångan kunta
Taajamat
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Mölnlycke Health Care
Mikkelin tehdas
Maaliskuussa 2017 Mölnlycke Health Care ilmoitti investoivansa 60 miljoonaa euroa Mikkelin tehtaan kehittämiseksi. Vuoden 2018 kuluessa tehtaan henkilöstömäärä kasvoi sadalla.
Nisulan monttu
Viitaniemen liikuntapuisto eli Nisulan monttu on urheilupaikka Jyväskylässä. Se sijaitsee Nisulan kaupunginosan Viitaniemessä. Nisulan montussa on jalkapallo- ja jääpallokenttä sekä pikaluistelurata. Jalkapallo- ja jääpallokenttä sekä pikaluistelurata rakennettiin Nisulan monttuun, jossa jo aiemmin sijaitsi jääkiekkokaukalo, 1970-luvun lopulla. Jäädytyslaitteisto kentälle valmistui 1990. Nisulan montun kentän koko on 65 × 110 neliömetriä ja pikaluisteluradan pituus 333 metriä. Kenttä on valaistu. Talvisin kenttää käyttävät Jyväskylän Seudun Palloseura, jonka jääpalloilijoiden kotikenttänä se toimii, sekä Kensun pikaluistelijat.
Mörbylångan kunta
Entiset taajamat
Luettelossa mainituista taajamista Mörbylånga By on sittemmin kasvanut yhteen Mörbylångan taajaman kanssa.
Nisulan monttu
Nisulan montun nimi juontuu kentän sijainnista entisen sorakuopan pohjalla. Aikoinaan kentän vieressä sijaitsi kivimurskaamo, josta tuuli ajoittain pöllytti kentälle luistimet tylsyttänyttä kivituhkaa. Nisulan monttu toimi Jyväskylän Palloilijoiden jääkiekkoilijoiden kotikenttänä.
Mörbylångan kunta
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Nisulan monttu
Nisulan montussa on pelattu Suomi–Ruotsi-jääpallomaaottelu vuonna 1981.
Mörbylångan kunta
Pientaajamat
Asteriski (*) tarkoittaa, että pientaajama kuuluu osittain toiseenkin kuntaan. Stora Rör kuuluu osin myös Borgholmin kuntaan.
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Mörbylångan kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Hannes Palmroth
pienoiskuva|Hannes Palmroth ja perhe [[Partolan kartano|Partolan Kartanon edessä 1922]] Hannes Palmroth (11. elokuuta 1872 Ruovesi – 18. maaliskuuta 1927 Partola ) oli Partolan kartanon omistaja ja Pyhäjärven sahan perustaja.
Ura
Palmroth opiskeli maanviljelijäksi Ruotsissa ja toimi sen jälkeen tilanhoitajana Kuljun kartanossa. Vuonna 1892 hän osti isältään Gustav Palmrothilta Partolan kartanon, jonka tämä oli ostanut vuotta aiemmin langoltaan Elieser Johanssonilta. Partolan kartano sijaitsi Pirkkalassa Partolan kylässä. Kartanon juuret alkavat 1500-luvulta neljästä maatilasta, jotka yhdistettiin myöhemmin. 1800-luvulla tila siirtyi liikemies Elieser Johanssonille, joka perusti vuonna 1887 Partolan sahan ja myllyn. Vuonna 1891 saha paloi ja tästä seurasi konkurssi, jonka jälkeen sahan toiminta ja Partolan kartano myytiin Gustav Palmrothille, joka oli Johanssonin sisaren mies. Hannes Palmroth jatkoi sahan toimintaa, mutta myi sen Alfred Selinille 1900-luvun alussa.
Tilan hoitamisen ohella Palmroth osallistui myös liike-elämään ja oli mukana muun muassa Hyppösen kenkätehtaan alkuvaiheissa ja kuului Osuuskunta Maantuotteen perustajiin. Hän kuului myös Osuusliike Tuotannon hallintoneuvostoon ja Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n johtokuntaan. Hän toimi Helsingin Osake-Pankin Tampereen konttorin valvojana.
Luottamustoimet
Palmroth oli mukana kunnallispolitiikassa, hän kuului Pirkkalan kunnallislautakuntaan ja toimi kuusi vuotta yhtenäisen Pirkkalan kunnanesimiehenä. Kun Pirkkala jaettiin, Palmrothista tuli Etelä-Pirkkalan kunnanvaltuuston ensimmäinen puheenjohtaja. Hän osallistui Pirkkalan vanhan kirkon rakentamiseen toimien rakennuslautakunnan puheenjohtajana. Etelä-Pirkkalan uuden kirkon rakennuslautakunnan puheenjohtajana Palmroth vaikutti ratkaisevasti ensinnä seurakunnan syntyyn ja sittemmin niiden vaikeuksien selvittämiseen, joita alkavalla seurakunnalla oli sekä kirkon rakentamisessa että myöhemminkin. Hän kuului myös Nuolialan kansakoulun johtokuntaan, Seppälän maamieskoulun johtokuntaan, toimi Pirkkalan metsästysyhdistyksen johdossa ja kuului lukuisiin komiteoihin ja lautakuntiin.
Vuonna 1918 hän oli mukana perustamassa Pohjois-Hämeen Kokoomusta.
Yksityiselämä
Hannes Palmroth oli naimisissa Hilma os. Willgrenin kanssa, joka oli opettaja ja harrasti laulua, pianonsoittoa ja runonlausuntaa. Vaimon harrastusten ansiosta kartanossa vieraili monia taiteilijoita muun muassa säveltäjä Toivo Kuula. Pariskunnan poika Pentti Palmroth perusti Partolan kartanon maille Palmroth-kenkätehtaan vuonna 1928. Suurlähettiläs Gunnar Palmroth, majuri, sanoittaja, radiotoimittaja Reino Palmroth ja Toivo Palmroth olivat Hanneksen veljenpoikia. Kenraalimajuri Georg Palmroth oli hänen pikkuserkku. Kapteeni Karl Palmroth oli hänen isoisoisä.
Profeetta & Uusi Maailmanuskonto
Profeetta & Uusi Maailmanuskonto on Jyväskylästä peräisin olevan vuonna 2002 hajonneen Laulurastas-reggae-yhtyeen solistin Profeetan uusi projekti.
Profeetan Ja Uuden Maailmanuskonnon musiikki on koottu monenlaisista aineksista. Rytmejä luodaan analogisilla syntetisaattoreilla sekä elektronisilla rummuilla, ja maustetaan dub-henkisillä kaikuefekteillä. Profeetan sanoitukset kertovat muun muassa uskonnoista, psykoosista ja mysteereistä.
Mārtiņš Pļaviņš
Mārtiņš Pļaviņš (s. 8. toukokuuta 1985 Riika) on latvialainen rantalentopalloilija ja olympiamitalisti. Pļaviņš saavutti pronssia Lontoon olympialaisissa 2012 Jānis Šmēdiņšin kanssa. Pļaviņš oli mukana jo Pekingin olympialaisissa 2008, mutta jäi tuolloin sijalle 9. Hänellä on myös yksi EM-pronssi vuodelta 2010.
Italian hyökkäys Ranskaan
Italian hyökkäys Ranskaan oli Italian ja Ranskan toisessa maailmansodassa käymä rajasota, joka oli osa taistelua Ranskasta.
Taustaa
Italia julisti sodan Ranskalle ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle 10. kesäkuuta 1940 liittyen sotaan Saksan rinnalla. 14. kesäkuuta Ranskan laivaston alukset pommittivat öljyvarastoa Genovan satamassa. Pommituksissa hävittäjä Albatros vaurioitui saadessaan osuman 155 mm kranaatista konehuoneen lähistölle, jolloin 12 miehistön jäsentä sai surmansa. 16. kesäkuuta Ranskan laivaston sluuppi La Curieuse upotti Oranin lähistöllä törmäämällä Italian laivaston sukellusveneen Provanan, josta tuli ensimmäinen italialainen sodan aikana upotettu sukellusvene. La Curieuse vaurioitui samalla pahoin.
Seuraukset
Italia miehitti 832 neliökilometrin ja 28 500 asukkaan laajuisen alueen Ranskan eteläosasta ja muodosti 50 kilometrin levyisen demilitarisoidun alueen Ranskan ja Italian rajalle. Lisäksi Korsika ja Alpes-Maritimesin alueet miehitettiin. Italia sai myös luvan käyttää Djiboutin satamaa ja rautatietä Djiboutista Addis Abebaan. Myös Toulon, Biserta, Ajaccio ja Oran demilitarisoitiin.
thumb|left|Kartta Ranskan jaosta Saksan ja Italian kesken. Italian miehittämät alueet tummanvihreällä ja demilitarisoitu vyöhyke vaaleanvihreällä.
Pissa
Pissa voi tarkoittaa seuraavia:
Michael Bowen
Michael Bowen voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Koripallon alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2016
EM-turnauksen voittajasuosikkeihin lukeutuivat muun muassa Turkki ja Espanja, jotka ylsivät mitaleille, ja Serbia. Loppuottelussa Espanja ylsi historiansa toiseen alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuteen voitettuaan Liettuan 68–55, ja pronssiottelussa Turkki voitti Saksan 76–61. Turnauksen tähdistöviisikkoon valittiin korikuninkuuden voittanut isäntämaan Lauri Markkanen, turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittu Espanjan Marc García, Espanjan Francisco Alonso, Liettuan Kristupas Zemaitis ja Turkin Ömer Yurtseven.
FIBA Europen hallitus myönsi EM-lopputurnauksen Suomelle 11. joulukuuta 2015. Suomi olisi pelannut vuoden 2016 kisoissa ilman isännyyttäkin, kun sen ikäluokkajoukkue voitti B-divisioonan maan historian ensimmäisenä juniorimaajoukkueena. Edellisen ja ainoan kerran Suomi oli isännöinyt lajin nuorten EM-kilpailuja vuonna 1982 (alle 16-vuotiaiden tyttöjen EM-turnaus Forssassa ja Uudessakaupungissa). Lisäksi maa järjesti miesten EM-kilpailut vuonna 1967. Vuosi nuorten EM-turnauksen jälkeen se järjestää myös yhden miesten EM-kilpailujen alkulohkoista.
Lopputurnauksen ottelut olivat katsottavissa suorina FIBA:n YouTube- ja Facebook-sivuilla, paitsi osa Suomen otteluista, jotka selostettiin suomeksi Fanseat.com -palvelussa, ja pudotuspeleistä. EM-turnauksen yhteydessä järjestettiin 3×3-koripallon Finnish Open -turnaus. Turnauksen virallinen kisakappale oli Adi L Haslan Kristallipallo.
Areenat ja yleisö
EM-turnaus pelattiin kahdella areenalla, Helsingin jäähallissa ja Pasilan urheiluhallissa. Heinäkuun alussa neljälle ensimmäiselle kisapäivälle oli myyty 8 500 pääsylippua. Isäntämaa Suomen avausottelussa Israelia vastaan oli 4 554 katsojaa. Suomen seuraavat ottelut Espanjaa ja Ranskaa vastaan keräsivät paikalle 4 922 ja 6 979 katsojaa.
Alkulohko-ottelu Suomi–Ranska oli yleisömäärältään vuoden 2016 EM-turnauksen suurin. EM-turnauksen päiväkohtainen katsojakeskiarvo oli 4 126, ikäluokan EM-kisahistorian toiseksi suurin: vain Liettuan EM-turnauksessa vuonna 2010 lukema oli ollut suurempi (4 291).
B-lohko
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (UTC+3)
Pudotuspelit
Alkulohkovaiheen tulokset määrittelivät ensimmäisen pudotuspelikierroksen otteluparit. Ensimmäisen pudotuspeliottelun tulos ratkaisi, pelasiko maa sijoista 1–8 vai sijoista 9–16.
Loppuottelu
Melko tasaisena edennyt loppuottelu ratkesi päätösneljänneksellä.
Kylmäveristen klubi
Kylmäveristen klubi (engl. Club Dead, 2003) on yhdysvaltalaisen Charlaine Harrisin kirjoittama fantasiaromaani. Kirja on kolmas osa Harrisin Sookie Stackhouse -kirjasarjaa (engl. The Southern Vampire Mysteries), joka kertoo vampyyrien ja ihmisten yhteiselosta Bon Tempsin pikkukaupungissa Louisianassa.
Sarjan päähenkilö on 25-vuotias tarjoilija Sookie Stackhouse, jolla on telepaattisia kykyjä. Ensimmäisessä osassa Veren voima hän rakastuu vampyyri Bill Comptoniin. Kirjassa Kylmäveristen klubi Sookie alkaa epäillä Billiä petturuudesta. Billin kadottua hän haluaa ottaa selvää, onko Bill lähtenyt toisen naisen mukaan vai onko hänelle tapahtunut jotain pahaa. Tutkimukset johtavat Sookien vaaroihin. Samalla hän joutuu tekemään päätöksiä ihmissuhteistaan.
Televisiosarja True Bloodin kolmas tuotantokausi perustuu löyhästi Kylmäveristen klubi -romaaniin. Sovitus ei kuitenkaan seuraa yksityiskohtaisesti kirjan tapahtumia.
Tarina
Vampyyrit ovat tulleet julkisuuteen Japanissa tuotetun tekoveren keksimisen jälkeen ja yrittävät tulla osaksi yhteiskuntaa. Sarjan aiemmissa osissa Sookie on alkanut seurustella vampyyri Bill Comptonin kanssa ja tutustunut samalla muihinkin yliluonnollisiin olentoihin.
Kirjassa Kylmäveristen klubi Sookien ja Billin suhde on ajautunut ongelmiin. Salaista tietokantaa työstänyt Bill sanoo lähtevänsä työmatkalle. Matkalla Bill katoaa eikä Sookie aluksi tiedä onko taustalla toinen nainen vai onko Billille tapahtunut jotain pahaa. Hän alkaa selvittää asiaa yhdessä vampyyrisheriffi Ericin ja ihmissusi Alciden kanssa. Molemmat ovat kiinnostuneita Sookiesta myös henkilökohtaisesti. Alcidella on silti omiakin sydänsuruja, hänen entinen kihlattunsa Debbie on jättänyt hänet epäilyttävissä hommissa olevan toisen miehen takia. Sookie ja Alcide lohduttavat toisiaan ja heidän välinsä alkavat mennä romanttiseen suuntaan.
Sookie tekee Alciden kanssa tutkimuksia muun muassa Kylmäveristen klubi -nimisessä baarissa, joka on monien vampyyrien ja ihmissusien kantapaikka. Samalla he törmäävät moniin yllättäviin henkilöihin kuten epäilyttävän vampyyrin seurassa olevaan Sookien ystävään Taraan, vampyyriksi muuttuneeseen Elvikseen, vampyyrikuningas Russell Edgingtoniin ja Alciden entiseen kihlattuun. Baariin tulee kaaos, kun Debbie raivostuu nähtyään Alciden toisen naisen kanssa. Tapahtumat riistäytyvät käsistä, kun Sookie saa selville, että myös vampyyreita vastustavan lahkon johtaja Steve Newlin on paikalla pahoin aikein. Sookie joutuu kahakassa Newlinin puukottamaksi.
Eric pelastaa Sookien ja vie hänet Russellin tilalle. Sookie viettää intiimin hetken Ericin kanssa, mutta heidät keskeytetään. Sookie saa selville, että hänen molemmat epäilyksensä Billistä ovat oikeita. Bill on lähtenyt entisen rakastajattarensa, hänen vampyyriksi muuttaneen Lorenen, luo, mutta joutunut tämän pettämäksi. Hän on nyt siepattuna ja kidutettavana Russellin tilalla.
Sookie pyrkii pelastamaan Billin, mutta joutuu samalla itse vaaraan sekä ihmissusien että vampyyrien taholta. Hän joutuu tappeluun Lorenan kanssa ja tappaa tämän itsepuolustuksena vaarnalla. Sookie pelastaa Billin, mutta joutuu uudelleen tämän pettämäksi. Sekavassa tilassa ja verenhukassa oleva Bill hyökkää hänen kimppuunsa ja käyttää häntä hyväkseen. Sookie päättää jatkaa elämäänsä toistaiseksi yksin. Hän peruu Billin ja Ericin kutsut taloonsa, sillä vampyyrit eivät voi tulla ihmisasumuksiin ilman kutsua, ja lukitsee Billin tietokannan kaappiin, jotta vampyyrit eivät pääse siihen käsiksi.
Lishui
Lishui (, pinyin: Líshuǐ Shì) on prefektuuritason kaupunki Zhejiangin maakunnan eteläosassa Kiinassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä runsaat 200 kilometriä maakunnan pääkaupungista Hangzhousta etelään. Kaupungin väkiluku on 2,117 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 17 298 neliökilometriä.
Lishuin naapurina ovat etelässä Ningden, lounaassa Nanpingin, luoteessa Quzhoun, pohjoisessa Jinhuan, sekä idässä Taizhoun ja Wenzhoun prefektuuritason kaupungit.
Meksikon huumesota
Meksikon huumesota on aseellinen konflikti, jota käyvät keskenään kilpailevat huumekartellit ja Meksikon asevoimat.
Huumesotaan on liittynyt yhä enemmän kartellien tekemiä murhia ja joukkomurhia. Nämä ovat tehneet Meksikosta yhden maailman vaarallisimmista maista. Vuonna 2017 ainoastaan Syyriassa surmattiin enemmän ihmisiä kuin Meksikossa.
Lishui
1 Liandu 2 Longquan 9 Jingning, sheiden autonominen piirikunta
3 Jinyun 4 Qingtian 5 Yunhe 6 Qingyuan 7 Suichang 8 Songyang
Meksikon huumesota
Meksikon huumekartellien asema vahvistui, kun Kolumbian huumekauppa luhistui 1990-luvulla. Meksikolaiset kartellit valvovat pääosaa Yhdysvaltain huumekaupasta. Huumekartellit pyrkivät sodassa kaappaamaan toistensa salakuljetusreittejä väkivalloin. Huumekartellit taistelivat keskenään jo 1990-luvulla, mutta nykyisen laajuiseksi kartellien välinen sota leimahti vuonna 2000.
Lishui
Paikkakunta sai Sui-dynastian Kaihuang-keisarin aikana vuonna 589 jaa. nimen Chuzhou. Välillä nimi muuttui muotoon Kuozhou. Ming-dynastian Hongwu-hallitsijan aikaan nimeksi tuli Chuzhou Fu.
Meksikon huumesota
Kun Meksikon presidentti Felipe Calderón julisti vuonna 2006 huumeiden vastaisen sodan, armeija alkoi toimia muun muassa merijalkaväen avulla kartelleja vastaan. Tällöin tilastoidut huumesotakuolemat lisääntyivät räjähdysmäisesti ja ovat kasvaneet sen jälkeen vuosi vuodelta. Hallitus sanoi, että huumekartellit yrittävät saada Meksikon hallintaansa. Huumekartellien johtohahmojen pidätykset ovat toistaiseksi lisänneet, eivätkä vähentäneet väkivaltaa Meksikossa.
Meksikon huumekartellit ovat alkaneet salakuljettaa käteistä huumerahaa kuorma-autoissa Yhdysvalloista Meksikoon, koska Yhdysvaltain viranomaiset ovat alkaneet valvoa elektronisen rahan siirtoa entistä tehokkaammin. Meksikon presidentti pyysi Yhdysvalloilta apua kartellien vastaisessa sodassa. Meksikon huumesodan uskottiin olevan oire siitä, että viranomaiset olivat häviämässä huumeiden vastaisen taistelun laajalti koko Latinalaisessa Amerikassa.
Lishui
Paikallisiin erikoisuuksiin kuuluvat mandariinit, kiinalaiset sienet, Qingtianin piirikunnan kalliokaiverrukset, seladonlasitettu keramiikka ja Longquanin kaksiteräinen miekka, aikoinaan hyvin arvostettu miekkatyyppi.
Meksikon huumesota
Meksikon huumekauppa
thumb|Huumekauppareittejä.
Meksiko on merkittävä huumeiden tuotanto- ja kauttakulkumaa. Sen kautta toimitetaan Yhdysvaltoihin valtaosa ulkomaisesta marihuanasta ja metamfetamiinista. Meksikon kautta kulkee myös valtaosa heroiinista vaikka maassa ei tuoteta sitä merkittävästi.
Meksikon huumekartellit hallitsevat pääosin huumeiden tukkukauppaa Yhdysvalloissa. Arviot huumeiden tukkukaupan vuotuisesta arvosta vaihtelevat 13,6 miljardista 48,4 miljardiin Yhdysvaltain dollariin. Yhdysvaltain viranomaisten tiukentuneen tilisiirtojen valvonnan myötä huumeiden välittäjät salakuljettavat yhä enemmän huumerahoja takaisin Meksikoon autoissa ja rekoissa.
Kartellien synty
thumb|Huumesotaan liittyvien kuolemien määrä kasvoi Meksikossa vuodesta 2008 alkaen. 1980-luvulla Kolumbian huumekartellit veivät runsaasti kokaiinia Yhdysvaltoihin. Meksikossa oli jo pitkään tuotettu laittomasti heroiinia ja kannabista. Marihuana-kaupan synnytti Meksikoon 1960-luvulla Sinaloassa toiminut Pedro Avilés Pérez, joka loi muun muassa ilmasalakuljetuksen. Näin maassa oli valmis kasvualusta kokaiinikaupallekin.
Kokaiinikauppa siirtyi Meksikoon, kun Yhdysvaltain viranomaiset toimivat Etelä-Floridassa ja Karibialla huumeiden salakuljettajia vastaan. Meksikolaiset rikolliset loivat maahan kauttakulkureittejä, ja hyötyivät Kolumbian huumekaupasta ottamalla kuljetusmaksuja. 1980-luvulla Meksikon huumesalakuljetusta johti Miguel Ángel Félix Gallardo, jolla oli yhteys Kolumbian Pablo Escobarin johtamaan Medellínin kartelliin.
Peter Dale Scottin mukaan Gallardon johtama Guadalajaran huumekartelli oli voimakas, koska sillä oli turvallisuuspalvelun tuki ja Yhdysvaltain huumeviranomaiset katsoivat kartellin toimia sormien läpi. Gallardon ohjaamalla kartellilla oli yhteys turvallisuuspalvelu DFS:ään, jonka päällikköä Miguel Nassar (tai Nazar) Haroa CIA tuki. Gallardo jakoi vuoden 1987 jälkeen ryhmänsä eri salakuljetusreittejä hallitseviin erillisiin alaosastoihin lähinnä vaikeuttaakseen poliisin vastatoimia. Meksikon ”kokaiinikeisari” Gallardo pidätettiin vuonna 1989.
Gallardon luomista alaosastoista tuli täysin itsenäisiä kartelleja, jotka alkoivat taistella keskenään salakuljetusreiteistä. Kun Kolumbian huumekartellit kukistuivat, Meksikon kartelleista tuli näiden korvaajia 1990-luvun puolivälissä. Huumesodassa oli tauko 1990-luvun lopulla. Meksikon hallitus yhdisti monta erilaista poliisiorganisaatiota liittovaltion poliisiksi tehostaakseen juuri huumekartellien vastaista toimintaa. Kartellien välinen väkivaltainen kamppailu paheni vuoden 2000 tienoilla.
Vuonna 2000 presidentti Vicente Fox lähetti sotilaita Texasin rajalla sijaitsevaan Nuevo Laredoon pidättämään huumerikollisia. Väkivalta alkoi kiihtyä, kun viranomaiset pidättivät Osiel Cárdenasin, joka johti Gulf-kartellia (Cartel del Golfo). Tämän jälkeen Sinaloan kartelli yritti kaapata tämän kartellin salakuljetusreitit. Seuraava sytyke huumekartellien väliselle sodalle oli se, että eräs vanki ampui La Palman erikoisturvallisessa vankilassa Arturo Guzmán Loeran, jonka veli oli Sinaloan kartellin johtaja Joaquín ”El Chapo” Guzmán.
Kartellien toiminta
Huumekaupan lisäksi kartellit harjoittavat asekauppaa, lahjontaa, kiristystä, sieppauksia, prostituutiota ja pakkotyövoiman käyttöä. Erityisesti kartellit tunnetaan joukkomurhista. Yleensä niiden uhrit ovat kilpailevan kartellin jäseniä.
Kartellit ja korruptio
thumb|Meksikon poliisin ja [[DEA|DEA:n takavarikoimaa huumerahaa ja aseita. Kuva vuodelta 2007.]]
Meksikon kartellit olivat jo PRI:n valtakaudella yhteistyössä monien paikallisten viranomaisten kanssa. Kuvernöörit ja pormestarit saivat huumekaupasta oman osansa. Poliisi edisti huumekauppaa, eikä jarruttanut sitä. Huumekaupasta hyötyneet sijoittivat sen voitot erilaisiin laillisiin sijoituskohteisiin.
Meksikon kartellit uhkaavat tappamisella ja lahjovat. Meksikon hallitus erotti satoja tullivirkailijoita ja poliiseja vuosina 2009–2010, koska heitä epäiltiin huumerikollisten lahjomiksi. Sinaloan kartellin katsottiin laajalti soluttaneen ja/tai korruptoineen Meksikon hallinnon ja poliisin.
Meksikon poliisi oli 2000-luvulla heikosti koulutettu, varustettu sekä alipalkattu. Siksi se oli hyvin altis huumerikollisten korruptiolle. Kun tuntematon tappaja murhasi epäiltyjä kartellien ja paikallisviranomaisten kytköksiä tutkineen toimittajan Regina Martinezin, poliisi sotki murhatutkimukset ja syytön joutui pitkäksi ajaksi vankilaan.
Huumekartelleissa toimii entisiä poliiseja. Raakoja murhia tekevä Gulf-kartellin alainen Los Zetas -tapporyhmä koostuu muun muassa karanneista erikoisjoukkojen jäsenistä. 2010-luvulla korruptio lisääntyi Meksikossa.
Väkivalta
thumb|Punaisella merkityissä Meksikon osavaltioissa on eniten huumekartellien välistä väkivaltaa. thumb|upright|Yhdysvaltain viranomaiset pidättivät Tijuanan kartellin johtajan "El Tigrillon".
Meksikon huumesodassa kuolleiden suuret määrät selittyvät maan väkiluvulla. Meksikossa on silti ollut historiansa aikana paljon väkivaltaa. 30-luku oli nykyistäkin väkivaltaisempi. Mutta vuosina 1997-2007 maa oli rauhallisempi, murhia jopa vain 9,3 asukasta sataa tuhatta kohden. Huumesota nosti luvun yli kaksinkertaiseksi. Yhä monessa Etelä-Amerikan maassa murhataan ihmisiä enemmän kuin Meksikossa suhteessa väkilukuun.
Kartellit taistelevat salakuljetusreittien hallinnasta. Kun kartellien välinen väkivalta lisääntyi, presidentti Calderón julisti joulukuussa 2006 huumeiden vastaisen sodan ja käski poliisin ja armeijan hyökkäämään Michoacánin huumekartellin kimppuun. Kartellit kostivat hyökkäämällä armeijan, poliisin ja siviilienkin kimppuun muun muassa asein ja pommi-iskuin. Suora toiminta lisäsi kuolemaan johtavan väkivallan muutamassa vuodessa valtavaksi ongelmaksi. Kartellit surmasivat toistensa jäseniä ja hallituksen edustajia. Kartellien välinen sota ajoi ihmisiä pakoon, koska kartellit saattoivat hyökätä pienelle paikkakunnalle tuhoten rakennuksia ja surmaten ihmisiä.
Tijuanan ja Meksikonlahden kartellin johtohenkilöiden pidätykset lisäsivät väkivaltaisuuksia. Väkivallan kasvaminen jonkun kartellin johtajan pidätyksen takia johtuu muun muassa siitä, että kilpailevat kartellit pyrkivät täyttämään huumekauppaketjuun syntynyttä tyhjiötä.
Eniten huumeväkivallan uhreja oli pohjoisessa Chihuahuassa ja eteläisessä Guerrerossa. Pääkaupunki México oli rauhallinen. Myös hallituksen joukot rikkoivat toimissaan lakia ja ihmisoikeuksia. Jotkut kriitikot jopa syyttivät hallitusta siitä, että ne käyttävät huumesotaa poliittisesti hyväkseen pönkittääkseen valtaansa. Meksikon hallituksen mukaan huumesodassa kuoli elokuuhun 2010 mennessä 28 000 ihmistä presidentti Felipe Calderónin julistettua sodan huumekartelleja vastaan joulukuussa 2006. Suurin osa kuolleista sai surmansa huumejengien välisissä yhteenotoissa. Huumejengeillä on omat ”likaisen työn” ryhmänsä, jotka hoitavat ihmisten pelottelun ja viranomaisten vaimentamisen muun muassa tappamalla. Rikollisten lisäksi myös heitä vastaan taistelevat poliisi ja armeija tappavat, kiduttavat ja pahoinpitelevät ihmisiä.
Huumesodan laajeneminen
thumb|Huumesotaan liittyvät kuolemat 2006—2017. Meksiko pysyi vuonna 2017 vaarallisena maana, koska huumesota jatkui yhä kiivaana.
Vuonna 2006 rekisteröitiin 62 murhaa mutta vuonna 2007 jo 2 837. Huumeväkivalta laajeni kuolemilla mitattuna noin viisinkertaiseksi vuosien 2007–2010 välillä. Syksyllä 2010 Meksikon hallitus näytti saavuttaneen joitakin tuloksia taistelussa kartelleja vastaan huolimatta siitä, että väkivalta kiihtyi. Hallitus oli onnistunut surmaamaan muutamia merkittäviä kartellien johtajia.
Meksikon merijalkaväki surmasi 6. marraskuuta 2010 Ezequiel Cardenasin, ”Tony Tormentan”, erään merkittävimmistä huumejoukkioiden johtajista tulitaistelussa lähellä Yhdysvaltain rajaa. Kesäkuussa 2011 poliisi pidätti Jose de Jesus Mendezin, joka oli johtanut La Familiaa, erästä Meksikon väkivaltaisimmista huumekartelleista. Syyskuussa 2011 huumejengiläiset polttivat erään pelikasinon luultavasti siksi, että sen omistaja oli kieltäytynyt maksamasta suojelurahoja. Vaikka jengiläisten tarkoituksena oli vain aiheuttaa taloudellista tappiota, palossa kuoli neljäkymmentä ihmistä. Tämä oli selvä merkki siitä, ettei Meksikon keskiluokkakaan ollut enää turvassa viranomaisten ja huumekartellien välisessä sisällissodassa.
Meksikon presidentti Calderón pyysi Yhdysvalloilta apua, koska hallitus ei hallinnut tilannetta maassa. Yhdysvaltain presidenttiehdokas Rick Perry sanoi, että jos hänestä tulee presidentti, Yhdysvallat lähettää maahan joukkoja. Väkivalta huipentui vuonna 2011, jolloin virallisten tilastojen mukaan huumesodassa kuoli noin 22 700 ihmistä. Vaikka murhien määrä tämän jälkeen hieman vähenikin, se pysyi seuraavina vuosina yhä korkeana.
Sota jatkuu
Vuonna 2012 valtaan nousi PRI-taustainen presidentti Enrique Nieto, jonka toivottiin tuovan helpotusta huumesotaan. Nieto pyrki vähentämään väkivaltaa talouskasvua lisäämällä eikä pidättämään huumepomoja, mikä oli kiihdyttänyt huumesotaa. Mutta väkivalta pysyi samana tai kasvoi. Lisäksi Nieton hallintoa pidettiin yleisesti korruptoituneena.
Vuoden 2014 puolivälistä vuoden 2015 puoliväliin kuoli noin 19 700 ihmistä, joista suurin osa miehiä. Väkivallan väheneminen saattoi johtua siitä, että kartellit välttivät hyökkäämästä armeijan kimppuun kostohyökkäysten pelossa. Taistelu kartelleja vastaan vie joidenkin mukaan vuosia, luultavasti kauemmin.
Vuonna 2017 maassa kuoli virallisten tietojen mukaan kaikissa murhissa 29 168 ihmistä. Tämä oli enemmän kuin murhien aiempana huippuvuonna 2011. Nyt kuoli 20,5 ihmistä 10 000 asukasta kohden. Tämän mukaan Meksiko olisi ollut Syyrian jälkeen maailman 2. vaarallisin maa.
Meksikon presidentiksi valittiin vuonna 2018 Andrés Manuel López Obrado r, joka pyrki pehmentämään huumesotaa: vähemmän kartellien vastaista väkivaltaa, enemmän sosiaaliohjelmia. Toisaalta Obrador hyväksyi kansalliskaartin luomisen.
Vuonna 2019 poliisi yritti pidättää Sinaloan kartellin johtajana pidetyn "El Chapon" pojan Ovidio Guzmán Lópezin. Kaduilla kävelleitä poliiseja kohti alettiin ampua eräästä talosta. Poliisit rynnäköivät sisään ja löysivät Ovidion.
Culiacánin kaupungissa majaansa pitäneet rikolliset saartoivat Ovidion pidättäneet poliisit. Kartellin asemiehet aiheuttivat kaupungissa mellakoita, vapauttivat vankeja, hyökkäsivät konekiväärein poliiseja ja armeijaa vastaan, vangitsivat sotilaita sekä uhkailivat sotilaiden perheenjäseniä. Ainakin kaksi kuoli ja kymmeniä loukkaantui. Haluten välttää kuolonuhreja viranomaiset vapauttivat Guzmanin. Monet Meksikossa katsoivat, että hallitus antoi Culiacánissa liikaa periksi rikollisille.
Vuonna 2020 Meksiko oli toimittajille maailman vaarallisin maa. Journalisteja surmattiin maassa eniten vuosikymmeneen. 19 toimittajaa surmattiin tuona vuonna. Kesäkuussa 2020 Jaliscon kartelli surmasi liittovaltion tuomarin ja yritti tappaa Mexico Cityn poliisipäällikön.Tämä oli kartellin vastaus maaliskuisiin ratsioihin.
Joe Greene (yleisurheilija)
Joseph Tilford Lee ”Joe” Greene (s. 17. helmikuuta 1967 Wright-Patterson Air Force Base, Ohio ) on yhdysvaltalainen pituushyppääjä, joka saavutti useita arvokisamitaleja 1990-luvulla.
Greene sai Barcelonan olympialaisissa 1992 pronssia tuloksella 834 cm. Seuraavana vuonna hän oli Toronton sisäratojen MM-kilpailuissa toinen hypättyään 813, mutta karsiutui loppukilpailusta Stuttgartin MM-kilpailuissa. Barcelonan MM-hallikilpailuissa 1995 hän sijoittui neljänneksi.
Greene saavutti olympiapronssia Atlantassa 1996 tuloksella 824. Pariisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1997 hän oli niin ikään kolmas halliennätyksellään 841. Saman vuoden Ateenan MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Greene voitti pituushypyn Yhdysvaltojen-mestaruuden ulkoradoilla 1997 ja sisäradoilla 1995. Hän hyppäsi ennätyksensä 848 São Paulossa 14. toukokuuta 1995. Kolmiloikkaa hän hyppäsi parhaimmillaan 16,32 New Yorkissa 22. toukokuuta 1994.
Elmer Iseler
Elmer Walter Iseler (14. lokakuuta 1927 Port Colborne, Ontario – 3. huhtikuuta 1998 Caledon Hills, Ontario) oli kanadalainen kuoronjohtaja.
Iseler oli mukana perustamassa Toronto Festival Singers -kuoroa vuonna 1954. Kyse oli Kanadan ensimmäisestä ammattimaisesta kuorosta. Vuonna 1964 hänestä tuli Toronton Mendelssohn-kuoron johtaja, jona hän toimi 33 vuoden ajan. Hän myös perusti vuonna 1979 Elmer Iseler Singers -kuoron, jonka kanssa hän kiersi laajalti kansainvälisesti. Korkealla Iselerin prioriteeteissa oli kanadalaisten säveltäjien teosten esittäminen.
Miika Heikkinen
Miika Heikkinen (s. 6. elokuuta 1977) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2013–2014 Tampereen Kisatovereiden joukkueessa ykkössarjassa. Hän on pelannut 161 A-maaottelua ja viisi kautta ulkomailla.
Miika Heikkisen veli Janne Heikkinen on entinen ammattilaislentopalloilija.
SM-liiga
Heikkinen aloitti pääsarjauransa Tampereella Kalevan Lentopallossa kaudella 1994–1995. Kauden jälkeen hän siirtyi VaLepaan, jossa pysyi aina kauteen 1997 asti kunnes siirtyi KuPS-Volleyyn. KuPS-Volleyssa Heikkinen voitti ensimmäisellä kaudellaan suomenmestaruuden ja suomen cupin hopeaa. Kaudella 1999–2000 Heikkinen voitti KuPS-Volleyn riveissä SM-hopeaa sekä suomen cupin kultaa. Kaudeksi 2000–2001 Miika Heikkinen siirtyi Salon Piivolleyyn, jossa hän oli vain lopulta yhden kauden kunnes teki sopimuksen Rovaniemen Napapiirin Pallokettujen kanssa.
Euroopan kentillä
Rovaniemellä pelatun kauden jälkeen Heikkinen suuntasi kaudeksi 2002–2003 Ranskan Pro A-liigaan Korsikan saarten pääkaupunkiin Ajaccioon.
Ranskasta Heikkinen palasi Suomeen Perungan Poikiin (PerPo) kaudella 2003–2004. Hän pelasi joukkueessa alkukauden, mutta teki maaliskuussa loppukauden kattavan sopimuksen Italian A1-liigassa pelaavan Sempre Volley Padovan kanssa. Kauden päätyttyä Heikkinen palasi kaudeksi 2004–2005 Perungan Poikiin, minkä jälkeen hän lähti jälleen ammattilaispelaajaksi Ranskan Pro A-liigaan Beauvais'n joukkueeseen. Vuoden Pro A-liigassa pelattuaan Heikkinen siirtyi Itävallan pääsarjaan, jossa hän voitti hopeaa kaudella 2006–2007 Hypo Tirol Innsbruckin joukkueessa.
Itävallan kauden jälkeen Heikkinen siirtyi Belgian pääsarjaan. Hän pelasi Belgian päsarjassa kaudella 2007–2008 Volley Team Golden River Menenin joukkueessa.
Takaisin Suomeen
Belgiassa pelatun kauden jälkeen Heikkinen teki sopimuksen takaisin Suomeen ja pelasi kausilla 2008–2011 Pielaveden Sampossa. Helmikuussa 2011 hän ilmoitti jättävänsä lentopallon ajanpuutteen vuoksi.
Syksyllä 2011 Heikkinen palasi lentopallon pariin ykkössarjan joukkueessa Team Trust Perintä (Puijo Wolley).
A-maajoukkue
Vuosina 1997–2006 Heikkinen pelasi Suomen A-maajoukkueessa 161 ottelua. Keskitorjujan paikkaa pelaava Heikkinen oli mukana maajoukkueessa EM-karsinnoissa, joista Suomi selviytyi Moskovan EM-kisoihin. Kesällä 2006 hän pelasi myös maailmanliigassa, jossa Suomi voitti muun muassa kuudentena rankingissa olevan Argentiinan joukkueen.
Nukkahorsma
Nukkahorsma (Epilobium parviflorum) on horsmakasvien (Onagraceae) heimoon ja hoikkahorsmien (Epilobium) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Nukkahorsma muistuttaa jonkin verran karvahorsmaa (Epilobium hirsutum), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtien sekä kukkien ulkonäön perusteella.
Nukkahorsma kasvaa kosteilla ja runsasravinteisilla kasvupaikoilla, kuten ojanvarsilla, rannoilla sekä soiden reunoilla. Suomessa nukkahorsmaa tavataan lähinnä Ahvenanmaalla, mutta myös muutamilta paikoilta Manner-Suomesta.
Nukkahorsmaa voi käyttää ruoanlaitossa.
Rautsuo
Rautsuo on kylä Suomusjärvellä Salossa. Rautsuo sijaitsee noin 2 kilometriä Suomusjärveltä etelään. Sen lähimmät naapurikylät ovat Ahtiala ja Häntälä.
Lähteet
https://www.kuvakokoelmat.fi/pictures/view/KK5065_7.74A
Roxolana Roslak
Roxolana Audry Roslak (s. 11. helmikuuta 1940) on ukrainalaissyntyinen, vuonna 1953 Kanadan kansalaisuuden saanut oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli lapsena Edmontonissa J. B. Carmichaelin oppilaana. Myöhemmin hän sai opetusta Toronton yliopistossa ja The Royal Conservatory of Musicissa Howell Glynneltä, Irene Jessneriltä ja Ernesto Vinciltä. Hän sai taiteilijadiplominsa vuonna 1964.
Roslak teki Canadian Opera Company -debyyttinsä vuonna 1963 Millinerin roolissa Ruusunkavaljeerissa. Vietettyään kauden 1965–1966 Covent Gardenissa hän palasi Torontoon vuonna 1967 ja teki Margueriten roolin Harry Somersin Louis Riel -oopperassa, jossa hän esiintyi paitsi Kanadassa, myös Yhdysvalloissa. Muihin Roslakin Canadian Opera Company -rooleihin ovat lukeutuneet Musettan, Donna Elviran ja Micaëlan roolit. Hän teki monia esiintymisiä Stuart Hamiltonin Opera in Concert -sarjassa ja lauloi Odarkan roolin Anatol Vah’njanynin oopperan Kupalo Pohjois-Amerikan-ensiesityksessä Torontossa 13. kesäkuuta 1979. Hän toisti kyseisen roolin teoksen esityksessä Edmontonissa vuonna 1981.
Roslak esiintyi myös resitalistina ja oratorioissa. Hän oli Toronton Mendelssohn-kuoron solistina sen Euroopan-kiertueella vuonna 1972. New Yorkin -debyyttinsä hän teki 19. joulukuuta 1978 Stuart Hamiltonin, Patricia Parrin, Lorand Fenyvesin ja Daniel Dombin toimiessa säestäjinä. Roslak myös levytti Glenn Gouldin kanssa Paul Hindemithin Das Marienlebenin, ja hänet palkittiin siitä vuonna 1979 Juno-palkinnolla. Hän sai toisenkin Juno-palkinnon vuonna 1983.
Roslak tilasi ja kantaesitti teokset Dr. Faustus (Larysa Kuzmenko, 1984) ja Of Bells, Birds and Bees (Jean McPhailin ja Stuart Hamiltonin kanssa; Lothar Klein, 1985). Hän esiintyi myös Srul Irving Glickin The Hour Has Come -teoksen kantaesityksessä helmikuussa 1985. Vuonna 1986 hän aloitti opetustyöt The Royal Conservatory of Musicissa.
Hänen kuninkaallinen korkeutensa
Hänen kuninkaallinen korkeutensa on Danielle Steelin 2006 julkaistu romaani. Teos on ilmestys suomeksi Hilkka Pekkasen suomentamana, WSOYn kustantamana 2009.
Juhannusjuna
Juhannusjuna oli Ylen juhannusyönä 22.–23. kesäkuuta 2012 lähettämä 13 tunnin suora televisio- ja radiolähetys Helsinki–Rovaniemi-yöpikajunasta. Ohjelma nähtiin läpi yön Yle Teemalla sekä teräväpiirtona Yle HD:lla, ensimmäiset kaksi tuntia nähtiin myös Yle TV1-kanavalla. Kello 20.30–20.45 lähetettiin TV1:ssä illan pääuutislähetys. Ohjelman sisältö koostui Ella Kannisen tekemistä haastatteluista, Iiro Rantalan musisoinnista yhdessä vieraiden kanssa, asemakohtaisista ohjelmaosuuksista sekä suomalaista juhannuselämää käsitelleistä arkisto-osuuksista. Visuaalisen identiteetin ohjelmalle antoivat erityisesti helikopterista kuvatut maisemakuvat junan etenemisestä läpi yöttömän Suomen. Junamatkaa seurasi yhteensä noin puoli miljoonaa katsojaa. Lähetys näkyi Suomen lisäksi Saksassa, Ranskassa ja Norjassa.
Pysähdysasemat
thumb|250px|Juhannusjuna saapuneena Rovaniemelle.
Vieraita
Vieraina oli YLE:n valitsemia matkustajia noin 1 300:n hakijan joukosta. Mukana oli muun muassa Juhannusjunassa täysi-ikäisyyden saavuttanut nuori junaharrastaja, meedio, piirtäjä/maalaaja ja monia tavallisia suomalaisia.
Julkkisvieraita:
Garamond
thumb|Eri versioita Garamond-kirjaintyypistä Garamond on tunnetuin medievaaliantiikvoihin kuuluva kirjainlaji, jonka ranskalainen kirjanpainaja ja kirjasinmuotoilija Claude Garamond suunnitteli Pariisissa noin vuonna 1540. Garamond-kirjaintyypit soveltuvat yleensä parhaiten kirjojen ja muiden painotuotteiden leipätekstiin.
Jānis Šmēdiņš
Jānis Šmēdiņš (s. 31. heinäkuuta 1987 Kuldīga) on latvialainen rantalentopalloilija ja olympiamitalisti. Pļaviņš saavutti pronssia Lontoon olympialaisissa 2012 Mārtiņš Pļaviņšin kanssa. Šmēdiņš oli mukana myös Rio de Janeirossa 2016, jolloin hän jäi sijalle 19. Šmēdiņšillä on kaksi EM-hopeaa vuosilta 2013 ja 2014 sekä EM-pronssi vuodelta 2010.
Garamond
Garamond pohjasi omat kirjaintyyppinsä venetsialaisen Francesco Griffon antiikvakirjaimiin. Garamond kuitenkin kehitti Griffon kirjainmuotoja edelleen, sitä mukaa kun hänen omat taitonsa kirjainten leikkaajana ja kirjakevalajana kasvoivat. Claude Garamond suunnitteli alkuperäisen Garamondin noin vuonna 1530. Garamond-kirjaintyypeissä nykyisin mukana oleva kursiivi ei ole Claude Garamondin, vaan Robert Granjonin leikkaama.
Claude Garamondin kuoltua vuonna 1561 hänen leikkaamansa kirjakkeet päätyivät Christoph Plantinin kirjapainoon Antwerpenissa, jossa niitä käytettiin vuosikymmenet. Nämä alkuperäiskappaleet ovat yhä tallessa Plantin-Moretus-museossa. Toiset Garamondin kirjakkeet taas hankittiin Egenolff-Bernerin kirjasinvalimoon Frankfurtissa, ja he julkaisivat vuonna 1592 niihin perustuvan version Garamondista. Vuonna 1621 ranskalainen kirjanpainaja Jean Jannon julkaisi kirjaintyyppejä, joissa oli useita Garamondin kirjasimia muistuttavia piirteitä, joskin näiden kirjaintyyppien kirjaimet olivat epäsymmetrisempiä. Lisäksi niiden kaltevuus ja akseli olivat epäsäännöllisemmät. Jannonin kirjaintyypit löydettiin uudelleen 1825, jolloin niiden tekijäksi nimettiin erehdyksessä Claude Garamond. Tämän virheen korjasivat vasta Beatrice Warden tutkimukset vuonna 1927.
Jannonin suunnittelemia kirjaintyyppejä käytettiin 1900-luvun alussa Ranskassa painetussa teoksessa, joka kertoi Ranskan kirjapainotaidon historiasta. Teos herätti suuren kiinnostuksen Garamond-tyyppisiä kirjaintyyppejä kohtaan, joista tehtiinkin useita modernisoituja versioita. Osa pohjautui Jannonin kirjaintyypeille, osa puolestaan perustui alkuperäisille Garamondin kirjaimille. Garamondin alkuperäisiin kirjaimiin perustuvat Garamond-kirjaintyypit ovat ryhdikkäämpiä, vahvempia ja kalligrafisempia kuin Jannoninin kirjaimiin perustuvat Garamondit. Jannonin kursiivit ovat myös selvästi horjuvampia kuin Granjonin leikkaamat kursiivit, joita käytetään alkuperäisten Garamondien kirjaintyypeissä.
Nykyisin käytössä on useiden tunnettujen fonttivalmistajien, kuten Adoben, Linotypen ja ITC:n, versioita Garamondista. Näistä esimerkiksi Garamond 3, ITC Garamond ja Simoncini Garamond ovat vääriä Garamondeja, ja ne perustuvat joko Jannonin tai jonkun muun kirjaimille. Oikeita Garamondeja ovat puolestaan Stempel Garamond, Berthold Garamond, Adobe Garamond ja Garamond Premier Pro.
Aiheesta muualla
Claude Garamond
Se mieletön remppa
Se mieletön remppa on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Taneli Mustonen. Elokuvan päärooleissa ovat Sami Hedberg ja Kiti Kokkonen, jotka näyttelevät pariskuntaa, joka saa perinnöksi perusteellista remonttia vaativan talon. Se mieletön remppa perustuu norjalaiseen Norske byggeklosser -elokuvaan (2018), joka on puolestaan uudelleenfilmatisointi vuoden 1972 samannimisestä elokuvasta.
Se mieletön remppa sai ensi-iltansa 19. helmikuuta 2020. Huonoista arvosteluista huolimatta elokuva on ollut yleisömenestys ja ylitti 100 000 katsojan rajan 11 päivässä.
Vastaanotto
Elokuva sai ensi-iltansa keskiviikkona 19. helmikuuta 2020. Se mieletön remppa sai kriitikoilta huonon vastaanoton, vain yksi tai kaksi tähteä viidestä, mutta arvosteluista huolimatta se keräsi avausviikollaan yli 65 000 katsojaa, mikä oli alkuvuoden paras avaustulos. Tuotantoyhtiön mukaan kyseessä oli kaikkien aikojen kymmenenneksi paras kotimaisen elokuvan avaustulos, joskin mukaan on laskettu viiden päivän katsojat, kun valtaosalla muista elokuvista on mukana vain kolme päivää (perjantaista sunnuntaihin). Elokuva oli kolme viikkoa Suomen katsotuin, jolloin se oli saanut noin 150 000 katsojaa ja noussut alkuvuoden viidenneksi katsotuimmaksi elokuvaksi. Elokuvan teatterilevitys keskeytyi kolmen viikon kuluttua ensi-illasta elokuvateatterien sulkeuduttua koronapandemiasta johtuen.
Tuotanto
Ohjaaja Taneli Mustonen kertoo saaneensa elokuvaan idean ollessaan Texasissa South by Southwest -fil­mi­fes­ti­vaa­leil­la esittelemässä Bodom-elokuvaansa, missä hän tapasi Nors­ke Byg­gek­los­ser -ko­me­di­an norjalaisia tuottajia. Myöhemmin hän pääsi heidän kanssaan sopimukseen suomalaisen version ohjaamisesta. Elo­ku­vas­sa esiin­ty­vä re­mon­toi­ta­va talo si­jait­see Virossa Viljandissa. Elokuvaa kuvattiin Viron lisäksi Vihdissä.
Natalia Rodríguez
Natalia Rodríguez Martínez (s. 2. kesäkuuta 1979 Tarragona) on espanjalainen 1 500 metrin juoksija.
Hän osallistui Sydneyn olympialaisiin 2000, muttei päässyt alkueristä jatkoon. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän oli kuudes, kuten myös Münchenin EM-kilpailuissa 2002. Pariisin MM-kilpailuissa 2003 hän jäi välieriin ja Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 alkueriin. Ateenan olympialaisissa 2004 hän oli kymmenes ja Helsingin MM-kilpailuissa 2005 kuudes.
Vuosilta 2006 ja 2007 häneltä ei löydy tilastotuloksia, mutta Pekingin olympialaisissa 2008 hän teki paluun arvokisoihin ollen kuudes. Ensimmäisen arvokisamitalinsa, hopeaa, hän sai Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli maalissa ensimmäisenä, mutta tuli hylätyksi Gelete Burkan kaatamisesta.
Rodríguez on voittanut Espanjan-mestaruuden 1 500 metrillä ulkoradoilla vuosina 2000–2005, 2009–2010 ja 2012–2013 sekä sisäradoilla vuosina 2004, 2009–2010 ja 2013.
Pilatus PC-6 Porter
Pilatus PC-6 Porter (Porter, suom. Kantaja) on sveitsiläinen kevyt kuljetuskone, matkustajakone ja pienkone. Sen valmistaja on Pilatus Aircraft. PC-6 Porterin ensilento koitti vuonna 1959. Konetyyppiä käytetään sekä sotilaskäytössä että siviilikoneena, sitä käytetään tämän ohella ambulanssikoneena sairaankuljetuksiin. Koneen etuna on sen STOL-ominaisuus, siksi tämä etu on tehnyt PC-6:sta suositun koneen esimerkiksi laskuvarjohyppyjä tekeville ryhmille. Fairchild Aircraft on valmistanut PC-6:tta lisenssillä Yhdysvalloissa.
"Lentävä Linkkuveitsi" -lempinimen saaneena, konetyyppi on esimerkiksi metsäpalojen lentovalvonnassa arvostusta saanut. PC-6 Porter kykenee kantamaan 1 000 kg:n hyötykuorman. Konetyypin miniminopeus on 96 km/h, enin matkalentonopeus 213 km/h ja enin lentonopeus 232 km/h, ei koskaan ylitettävä nopeus on 280 km/h. Suurin lentokorkeus on 8 000 metriä. Se tekee koneen toimintakykyiseksi Alppien korkeuksissa, muttei riitä Himalajan vuoristossa.
Pilatus PC-6 Porter omaa muotoilultaan täysin suorasiipisen, ylätasoisen siipiprofiilin. Myös peräsinten järjestely on suorasiipista ja perinteistä järjestelyä noudattavaa. Laskuteline on kiinteä ja kannuspyörällinen. Myös parannettu versio, TurboPorter niin sanotusti jatkojalostettiin, tässä tyypissä on turboahdettu polttomoottori. Konetyypistä kehitettiin edelleen PC-8D TwinPorter. thumb|right|Kuvan kone yhdysvaltalaisin tunnuksin, tieteellisissä tutkimustehtävissä.
Curtiss P-36 Hawk
Curtiss Hawk 75 eli P-36 oli toisen maailmansodan aikainen yhdysvaltalainen yksimoottorinen ja yksipaikkainen hävittäjälentokone.
Tausta
Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien (USAAC) ensimmäinen kokometallinen yksitasoinen hävittäjä oli vuonna 1933 käyttöön otettu Boeing P-26, jossa oli muun muassa avo-ohjaamo ja kiinteät laskutelineet. Neljältä tehtaalta, jotka olivat Curtiss, Seversky, Northrop ja Consolidated, tilattiin prototyyppi P-26:n seuraajan valitsemiseksi. Tätä tarkoitusta varten Curtiss-Wright-tehtaan pääsuunnittelija Donovan Berlin suunnitteli Model 75:n, joka lensi ensilentonsa 15. toukokuuta 1935.
Sporadit (alueyksikkö)
Alueyksikkö käsittää läntisen osan Sporadien saariryhmästä, ja siihen kuuluvat muun muassa Skiáthoksen, Skópeloksen ja Alónnisoksen saaret. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Magnesian prefektuuri (Νομός Μαγνησίας, Nomós Magnisías) lakkautettiin ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Magnesian alueyksikköön ja Sporadien alueyksikköön.
Curtiss P-36 Hawk
Tausta
Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien uuden hävittäjän valintakatselmus siirtyi erinäisten ongelmien seurauksena huhtikuulle 1936. Voittajaksi selviytynyt Seversky sai 77:n P-35:n tilauksen. Toiseksi selvinnyt Curtiss sai kolmen kokeilukoneen tilauksen. Vuonna 1937 järjestettiin uusi hävittäjäkatselmus, jonka Curtissin Twin-Wasp-moottorilla varustettu 75A Hawk voitti. Curtiss sai 210 koneen tilauksen ja ensimmäinen P-36A valmistui huhtikuussa 1938.
Sporadit (alueyksikkö)
Kunnat
Alueyksikkö jakaantuu kolmeen kuntaan seuraavasti: