cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latausgeneraattori
Vaihtovirtalaturi
Vaihtovirtalaturin staattorista saatava teho on vaihtosähköä (tästä nimi), joka on tasasuunnattava, ennen kuin se voidaan syöttää auton sähköjärjestelmään. Tämä on toteutettu laturiin sisäänrakennetun diodisillan avulla. Juuri pienikokoisten, tehoa kestävien ja halpojen puolijohdediodien saatavuus on tehnyt vaihtovirtalaturin voittokulun mahdolliseksi.
Rakenne
Latausgeneraattori pyörii keskimäärin noin kolme kertaa polttomoottorin kierroslukua nopeammin. Saatava vaihtojännite muutetaan tasajännitteeksi diodisillan avulla. Latausgeneraattorin jännitteensäädin säätää generaattorin roottorissa sijaitseville kenttäkäämeille menevää magnetointivirtaa järjestelmässä vallitsevan jännitteen mukaan pyrkien pitämään latausjännitteen oikealla tasolla.
Vanhemmissa ajoneuvoissa nämä laitteet oli rakennettu itse latausgeneraattorin ulkopuolelle, ja usein myös itse latausjännite oli säädettävissä. Tekniikan kehittyessä kaikki latausgeneraattoriin liittyvät laitteet on kuitenkin saatu mahdutettua itse generaattoriin.
Latausgeneraattori tarvitsee toimiakseen esimagnetointijännitteen, joka johdetaan latauksen merkkivalon kautta latausgeneraattorille napaan D+. Kun latausgeneraattori alkaa tuottaa sähköä, napaan D+ saadaan jännite generaattorin kenttädiodeilta, jolloin latausmerkkivalo sammuu. Tällöin myös jännite navassa D+ nousee latausjännitteeseen.
Sähköiset ominaisuudet
Vanhemmat latausgeneraattorit tuottivat yleensä kuuden tai 12 voltin jännitettä. Nykyisin latausgeneraattorit tuottavat 12 voltin järjestelmään noin 14,4 voltin jännitettä. Latausjännite voi olla myös lämpötilakompensoitu, siten että kylmällä ilmalla latausjännite nousee korkeammalle 14,5 volttiin, jotta akku latautuisi paremmin. Lämpimällä ilmalla jännite voi taas olla alhaisempi, 13,8 volttia, koska lämpimässä akku latautuu matalammallakin jännitteellä ja korkeampi jännite vain lisää akkuveden haihtumista. Joissain tapauksissa resistanssi kaapeloinneissa aiheuttaa sen, että akulta mitattuna jännite on alhaisempi. Virtaa generaattorit tuottavat 30 ja 200 ampeerin väliltä.
Euroopassa raskaissa ajoneuvoissa (esim. busseissa ja kuorma-autoissa) sähköjärjestelmän jännite on yleensä 24 V.
Huolto ja korjaus
Latausgeneraattori ei tarvitse huoltoa, mutta ajan myötä siinä olevat hiiliharjat kuluvat, ja lataus ei onnistu. Tällöin harjat pitää uusia. On olemassa kuitenkin myös harjattomia generaattoreita, joissa ei ole kyseisiä hiiliä.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1974
Pesäpallon Mestaruussarjan kausi 1974 oli järjestyksessään 53. Mestaruussarjan kausi. Haminan Palloilijat voitti Suomen mestaruuden. Seinäjoen Maila-Jussit voitti hopeaa ja sen lisäksi Suomen Cupin. Pronssit matkasivat Ouluun. Mestaruutta puolustanut Puna-Mustat jäi sarjan jumboksi.
Haminan kausi ei alkanut mitenkään lupaavasti joukkueen kärsittyä avausottelussaan murskatappion kotonaan Seinäjoelle ja heti perään vierastappion Ulvilalle. Kolmannella kierroksella tuli jo nihkeä kotivoitto Vimpelistä, jonka jälkeen taas Kouvolassa joukkue menetti pisteen. Voittoisan Loimaan vierailun jälkeen menetettiin vielä kotipelissä piste Oululle. Jatkossa otteet paranivat kuitenkin huomattavasti ja sarjan päätöskierroksella oli jopa varaa hävitä uudelleen Seinäjoelle mestaruuden siitä vaarantumatta. Edellisellä kierroksella Seinäjoki oli pudottanut Oulun mestaruuskamppailusta ja finaalivoittonsa johdosta Maila-Jusseille ojennettiin hopeiset mitalit. Voittojuoksunsa Maila-Jussit tekivät viimeisellä mahdollisella hetkellä - yhdeksännen vuoroparin tasoittavalla sisävuorollaan.
Oulu päätti kautensa Ulvilassa, ja vaikka joukkue siirtyi neljännen vuoroparin kahdeksalla juoksullaan 8-1 johtoon, oli lopulta tuomisina vain yksi sarjapiste ja tyytyminen pronssimitaliin. Ulvilan tasoitus syntyi - kuinkas muutenkaan - yhdeksännen tasoittavalla.
Sarjataulukko
Kolme viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Jyväskylän Lohi, Nurmon Jymy ja Hyvinkään Tahko.
Mustamaluri
Levinneisyys
Mustamaluria tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aikatauluis
Aikatauluis on Vitun kova ääni -nimisen rap-duon 20. huhtikuuta 2011 julkaistu ensimmäinen pitkäsoitto. Albumin julkaisi 3rd Rail Music, ja sen kappaleista "Uhusia" ja "Harson läpi" on julkaistu musiikkivideot. Aikatauluis sijoittui Suomen virallisen albumilistan 48. sijalle.
Solid Snake
‎Solid Snake on Metal Gear -pelisarjassa esiintyvä kuvitteellinen henkilö, jonka loi pelisuunnittelija Hideo Kojima. Snake toimii yhtenä sarjan protagonisteista ja on noussut vuoden 1998 menestyspelin Metal Gear Solidin julkaisun jälkeen yhdeksi tunnetuimmista videopelihahmoista.
Sarjan alussa Solid Snake on huippukoulutettu eliittisotilas, joka sarjan alussa palvelee tiedustelutehtäviä varten perustetun Foxhound-erikoisyksikön alaisuudessa. Hiiviskelyn mestarina hän kykenee soluttaumaan huomaamattomasti paikkoihin, joihin pääsemistä pidettäisiin tavallisesti mahdottomana. Sotilaskoulutuksensa ansiosta hän osaa käyttää erilaisia aseita pistooleista ja rynnäkkökivääreistä aina käsikranaatteihin ja raketinheittimiin saakka. Snakea kutsutaankin sarjan peleissä "mieheksi, joka tekee mahdottomasta mahdollisen".
Snake on esiintynyt useimmissa Metal Gear -sarjan peleistä. Hänen tehtävään on yleensä tuhota ydinasein varustettu Metal Gear -mecha, jonka avulla terroristit uhkaavat maailmanrauhaa. Alussa Snaken varustukseen kuuluvat ainoastaan koodekki, kiikarit ja savukeaski, mutta tehtävän edetessä hän löytää ympäristöstä uusia aseita ja varusteita, joita hän kykenee käyttämään hyödykseen.
Solid Snaken ääninäyttelijänä toimii pelien japaninkielisessä versiossa Akio Ōtsuka ja englanninkielisessä versiossa David Hayter. On ilmoitettu, että Metal Gear Solidiin perustuvassa näytellyssä elokuvassa hahmoa esittäisi Oscar Isaac.
Varhaiset esiintymiset
215px|thumb|left|Solid Snake [[Metal Gear|alkuperäisen Metal Gearin kansikuvassa. Kannessa oleva hahmo ei erityisemmin muistuta Metal Gear Solidista lähtien nähtyä Snakea. Kyseessä on selvä plagiointi elokuvan Terminator kohtauksesta ja sen Kyle Reese -nimisestä hahmosta]] Solid Snaken ensiesiintyminen tapahtui alkuperäisessä Metal Gear -pelissä, joka ilmestyi MSX2-konsolille vuonna 1987. Peli oli saanut vaikutteita silloisista toimintaelokuvista, minkä seurauksena Snakesta tehtiin näyttelijä Michael Biehnin näköinen. Snaken asento kannessa oli hyvin samanlainen kuin Biehnin esittämän Kyle Reesen asento Terminator – tuhoaja -elokuvaa varten otetussa mainoskuvassa. Snaken nimi perustui Pako New Yorkista -elokuvan päähahmoon, Kurt Russellin esittämään Snake Plisskeniin.
pienoiskuva|215px|Nuori Solid Snake (vasemmalla alhaalla) suorittamassa ensimmäistä tehtäväänsä Outer Heavenissa. Kuva [[Metal Gear -pelistä vuodelta 1987.]] Vuodelle 1995 sijoittuvassa Metal Gearissa Snake on nuori ja kokematon FOXHOUND-agentti, joka lähetetään afrikkalaiseen Outer Heavenin palkkasoturivaltioon pelastamaan vangiksi joutunut ystävänsä Gray Fox. Tehtävän aikana Snakelle ilmenee, että Outer Heaven oli kiristänyt tiedemies Drago Pettroviš Madnarin rakentamaan Metal Gear TX-55 -nimisen mechan, jonka tarkoituksena on tehdä Outer Heavenistä supervalta. Hän onnistuu pelastamaan Foxin ja Madnarin sekä tuhoamaan Metal Gear TX-55:n, mutta hänelle paljastuu, että Outer Heavenin salaperäinen johtaja onkin itse asiassa FOXHOUNDin perustaja Big Boss. Kokemattomuudestaan huolimatta Snake voittaa Big Bossin kaksintaistelussa ja pakenee Outer Heavenista.
Metal Gear osoittautui kaupalliseksi menestykseksi ja sitä myytiin maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta. Pelin innoittamana Konami julkaisi Snake’s Revenge -nimisen epävirallisen jatko-osan, jossa luutnantiksi ylennetty Snake lähetetään nimettömään vihamieliseen valtioon tehtävänään tuhota joukkotuhoase nimeltä "Metal Gear 2". Snaken mukana lähetetään pieni sotilasryhmä, jonka jäsenet kuitenkin saavat surmansa tai joutuvat vangeiksi. Tästä huolimatta Snake kykenee tuhoamaan Metal Gear 2:n ja kukistamaan viholliskomentajan, joka paljastuu kyberneettisillä implanteilla voimistetuksi Big Bossiksi. Snake's Revenge ei menestynyt hyvin eivätkä alkuperäisen Metal Gearin fanit erityisemmin pitäneet siitä. Hideo Kojima ei osallistunut pelin kehittämiseen, minkä vuoksi Snake's Revenge ei kuulu Metal Gear -pelisarjan varsinaiseen juonijatkumoon. Snake's Revengessä Snakesta tehtiin Arnold Schwarzeneggerin näköinen.
Vuonna 1990 ilmestyi Metal Gear 2: Solid Snake, jossa FOXHOUND:n uudeksi johtajaksi nimitetty eversti Roy Campbell kutsuu Snaken takaisin palvelukseen ja lähettää hänet aasialaiseen Zanzibar Land -valtioon. Campbell antaa Snakelle tehtäväksi pelastaa professori Kio Marv, joka on kehittänyt OILIX-nimisen saasteettoman korvikkeen öljylle. Tehtävän aikana Snake paljastaa, että Gray Fox ja Drago Pettroviš Madnar työskentelevät Zanzibar Landin diktaattorille, joka on Outer Heavenin tuhosta pelastautunut Big Boss. Tehtävän aikana Marv ja Madnar saavat surmansa ja Snake tuhoaa Gray Foxin ohjaaman Metal Gear D -mechan. Pelin lopputaistelussa Snake surmaa kotitekoisella liekinheittimellä Big Bossin, joka ennen kuolemaansa paljastaa olevansa Snaken geneettinen isä. Snake eroaa FOXHOUNDista ja vetäytyy asumaan Alaskan arktisiin erämaihin. Pelissä Snaken ulkomuoto pohjautui Mel Gibsoniin.
Metal Gear Solid
thumb|250px|Solid Snake piileskelee Next-Generation Special Forcesin sotilaalta [[Metal Gear Solidissa.]] Snaken seuraava esiintyminen tapahtui vasta kahdeksan vuotta Metal Gear 2: Solid Snaken jälkeen, kun Konami julkaisi vuonna 1998 PlayStationia varten Metal Gear Solidin. Peli osoittautui valtaisaksi menestykseksi, ja se sai ylistystä pelikriitikoilta, jotka kehuivat pelin polveilevaa juonta ja elokuvamaista tunnelmaa. Peli oli myös Metal Gear -sarjan ensimmäinen peli, jossa Snakella oli puheääni. Metal Gear Solidin Snaken ulkomuoto perustui edeltäjiensä tavoin näyttelijöihin, tällä kertaa Jean-Claude Van Dammeen ja Christopher Walkeniin.
Vuoteen 2005 sijoittuvassa Metal Gear Solidissa Foxhound ja Yhdysvaltain armeijan Next-Generation Special Forces -joukot alkavat kapinoida ja kaappaavat Alaskan saaristossa sijaitsevan Shadow Moses -saarella sijaitseva ydinaseiden loppusijoitus -laitoksen. Foxhoundin johtaja Liquid Snake vaatii Yhdysvaltain hallitusta luovuttamaan hänelle miljardi Yhdysvaltain dollaria ja Big Bossin maalliset jäännökset. Muuten hän uhkaa käyttää Shadow Mosesilla rakennetun Metal Gear REXin ydinohjusta tuhotakseen yhden Yhdysvaltain suurkaupungeista. Eversti Campbell palaa takaisin palvelukseen ja määrää Snaken tunkeutumaan Shadow Mosesille pelastamaan kaksi terroristien ottamaa panttivankia, DARPA-päällikkö Donald Andersonin ja ArmsTech-yhtiön pääjohtaja Kenneth Bakerin. Tehtävän aikana Anderson (joka paljastuu myöhemmin Foxhoundin valepukumestari Decoy Octopusiksi) ja Baker kuitenkin menehtyvät saatuaan salaperäisen sydänkohtauksen, jonka aiheuttaa Snakeen salaisesti ruiskutettu Foxdie-virus.
Tehtävän aikana Snake liittoutuu Campbellin veljentyttären Meryl Silverburghin ja Metal Gear Rexin pääsuunnittelijan Hal ”Otacon” Emmerichin kanssa. Snake myös kohtaa Gray Foxiksi paljastuvan salaperäisen kyborgininjan ja eliminoi kaikki Foxhoundin jäsenet Revolver Ocelotia lukuun ottamatta. Pelin aikana Liquid Snake paljastaa, että hän ja Solid Snake ovat huippusalaisen Les Enfants Terribles -projektin seurauksena syntyneitä Big Bossin klooneja. Liquid kertoo vihaavansa Solid Snakea, koska uskoo tämän saaneen kloonauksessa Big Bossin dominoivat ominaisuudet eli ”hallitsevat” geenit. Liquid uskoo saaneensa resessiiviset ominaisuudet eli ”alistuvat” geenit ja olevansa täten ”heikompi” osapuoli. Pelin lopputekstejä edeltävässä keskustelussa Revolver Ocelot kuitenkin paljastaa, että Liquid oli väärässä ja että todellisuudessa Solid oli saanut alistuvat geenit.
Rohtokäärö
thumb|Intiaanien rohtokääröjä Birch Couleen taistelupaikalla in [[Minnesota.]] Rohtokäärö (Medicine Bundle) oli Pohjois-Amerikan intiaanien käyttämä yhteisöllinen tai henkilökohtainen uskonnollinen esine, jonka  koko, ulkonäkö ja sisältö vaihtelivat huomattavasti. Käärö tai pussi tehtiin alun perin nahasta ja sen koristeluun käytettiin muun muassa sulkia, hiuksia ja erilaisia piirroksia.
Lyijykomppania (albumi)
Lyijykomppania on Lyijykomppanian vuonna 1993 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää Synkkää Jynkytystä -EP:n ja Ohjelmanjulistus-singlen uudelleenmiksattuina, sekä ennenjulkaisemattoman saksankielisen kappaleen "Der Tiergesang". Albumi on julkaistu ainoastaan C-kasettina.
Rohtokäärö
Erityisillä rohtoseuroilla oli usein omat rohtokäärönsä, jotka yhdistivät seuran jäseniä ja tekivät mahdolliseksi seuran toiminnan. Suurin osa rohtokääröistä oli kuitenkin henkilökohtaisia pyhiä esineitä, jotka perustuivat Suurelta hengeltä välittyneeseen näkykokemukseen.
Spell of Iron
Spell of Iron on kuopiolaisen heavy metal -yhtye Tarotin ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1986. Vuonna 2011 levystä julkaistiin uudelleenäänitetty versio The Spell of Iron MMXI.
Alkuperäinen versio
Flamingo Music julkaisi albumin alkuperäispainoksen vinyylilevyllä ja c-kasetilla, ja Bluelight Records ja japanilainen Zero Corporation CD-levyllä vuonna 1994. Vuonna 2006 albumista ilmestyi uudelleenmasteroitu painos.
Lyijykomppania (albumi)
Kappaleet
A-puoli
Erwin Resch
Resch saavutti pronssia syöksylaskusta Schladmingin maailmanmestaruuskilpailuissa 1982. 1984 Sarajevon olympialaisten syöksylaskussa, hän sijoittui yhdenneksitoista.
Lyijykomppania (albumi)
Kappaleet
B-puoli
Erwin Resch
Maailmancupissa Resch pystyi kolmeen syöksylaskun osakilpailuvoittoon ja yhteensä 13 palkintokorokepaikkaan. Hän sijoittui syöksylaskun maailmancupissa toiseksi ja kokonaiskilpailussa kahdenneksitoista kaudella 1983–1984.
Resch lopetti uransa vuonna 1991.
Spell of Iron
Alkuperäinen versio
”Pharao”-kappale sisältää salaviestin, jonka voi kuulla soittamalla kappaleen takaperin.
Wings of Darkness
Julkaistiin 12-tuumaisella vinyylilevyllä huhtikuussa 1986.
Love’s Not Made for My Kind
Julkaistiin seitsemäntuumaisella vinyylilevyllä joulukuussa 1986.
Uudelleenäänitetty versio
Spell of Ironin julkaisusta tuli vuonna 2011 kuluneeksi 25 vuotta, ja yhtye päätti juhlistaa merkkipäivää uudelleenäänittämällä albumin, mihin idea tuli Bluelight Recordsin Mika Myyryläiseltä. Alun perin tarkoitus oli julkaista tuplalevy, joka olisi sisältänyt sekä alkuperäisen että uudelleenäänitetyn version, mutta levy-yhtiöt King Foo Records ja Bluelight Records eivät päässeet sopuun asiasta. Albumi julkaistiin 6. huhtikuuta 2011. Sitten esikoisalbumin julkaisun Tarotista oli lähtenyt kitaristi Mako H., mutta yhtyeen kokoonpano oli kasvanut kosketinsoittaja Janne Tolsalla ja laulaja Tommi Salmelalla. Albumin uudelleenäänittämisen yhteydessä kappaleiden sovitukseen on tehty suuria muutoksia. Myös sanoituksia on muutettu, ja kappale ”Pharao” on sanoitettu kokonaan uudelleen. Imperiumi.netin Mape Ollilan mukaan The Spell of Iron MMXI on alkuperäiseen verrattuna ”lähes eri levy” ja ”kuin coveralbumi”. ”Wings of Darkness” -kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Solid Snake
Metal Gear Solid
Shadow Moses -tapauksen loppuratkaisussa Snake aktivoi Metal Gear Rexin, mutta Gray Fox ilmestyy ja uhraa henkensä avustaakseen Snakea tuhoamaan mechan. Rexin tuhouduttua Snakelle kerrotaan, että puolustusministeri Jim Houseman on antanut käskyn tuhota Shadow Moses ydinaseiskulla. Snake pakenee jeepillä ja Liquid jahtaa häntä, mutta juuri Solid Snaken jäätyä loukkuun Liquid menehtyy Foxdie-viruksen aiheuttamaan sydänkohtaukseen. Pelin loppu muuttuu sen mukaan, kestääkö Snake aiemmassa kohtauksessa Revolver Ocelotin kidutusta: jos kestää, Snake pakenee Merylin kanssa, mutta jos Snake murtuu, Meryl kuolee ja Snake pakenee Otaconin kanssa.
Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty
Vuonna 2000 Game Boy Colorille julkaistiin Metal Gear: Ghost Babel, jossa Campbell määrää Snaken tunkeutumaan Outer Heavenin raunioihin perustettuun Galuade-valtioon eliminoimaan Black Chamber -niminen erikoisjoukko ja tuhoamaan "Gander"-niminen Metal Gear -prototyyppi. Peli ei kuulu Metal Gear -sarjan juonijatkumoon, vaan on eräänlainen vaihtoehtoinen "sivutarina".
PlayStation 2 -konsolille julkaistussa Metal Gear Solid 2: Sons of Libertyssä Snake on perustanut Otaconin kanssa Metal Gearien vastaisen Philanthropy-järjestön ja tunkeutuu Hudson-joen halki matkaavalle öljytankkeri USS Discoverylle. Hänen tehtävänään on ottaa valokuvia tankkerin kuljettamasta Metal Gear Rayn prototyypistä, mutta yhtäkkiä eversti Sergei Gurlukovitšin johtamat venäläispalkkasoturit valtaavat USS Discoveryn. Snake onnistuu tunkeutumaan ruumaan, jossa on valtauksesta tietämättömiä Yhdysvaltain merijalkaväen joukkoja, mutta venäläisten kanssa liittoutunut Revolver Ocelot ilmestyy yhtäkkiä paikalle. Hän pettää liittolaisensa, upottaa tankkerin räjäyttämällä sarjan pommeja ja pakenee Metal Rayn avulla. Snake katoaa vesimassojen alle ja pelaajalle uskotellaan hänen kuolleen tankkerin tuhossa.
250px|thumb|”Iroquois Pliskin” hiiviskelee Big Shellissä eräässä [[Metal Gear Solid 2: Substancen VR Missions -tehtävistä.]] Sons of Liberty sisälsi pelaajien yllätykseksi toisen ja paljon pidemmän osan, joka sijoittui Big Shell -vedenpuhdistamoon ja jonka pääosassa oli nuori Raiden-agentti. Pelissä esiintyy Snakea suuresti muistuttava Navy SEAL -sotilas Iroquois Pliskin (nimetty Snake Plisskenin mukaan), joka lopulta paljastuukin USS Discoveryn tuhosta selviytyneeksi Solid Snakeksi. Big Shell -tapauksen aikana Snake ja Raiden saavat selville, että vedenpuhdistamon alla sijaitsee vedenalainen Arsenal Gear -linnoitus. Kaksikko onnistuu tekemään Arsenal Gearin toimintakyvyttömäksi käyttämällä Otaconin Emma-sisaren kehittämää voimakasta tietokonevirusta. Pelin loppuratkaisussa Raiden surmaa kolmannen Snake-veljeksen, Soliduksen.
Sons of Libertyn juoni oli saanut vaikutteita "uutta maailmanjärjestystä" käsittelevistä salaliittoteorioista, minkä seurauksena pelissä esiintyy Yhdysvaltain hallitusta kontrolloiva "Patriootit"-salaseura. Pelin lopputekstien jälkeen pelaaja voi kuulla Snaken ja Otaconin keskustelun, jossa he keskustelevat Emman antamasta, Patriootit-johtajien nimet sisältävästä levykkeestä. Otacon kertoo, että levykkeen mukaan Patriootit elivät Manhattanilla, mutta heistä viimeinenkin kuoli 1900-luvun alussa. Tämä jättää Solidin ja Otaconin hämmenyksen valtaan.
Metal Gear Solid 3: Snake Eater
Solid Snake ei esiinny kylmään sotaan sijoittuvassa Metal Gear Solid 3: Snake Eaterissä, koska hän ei ollut edes syntynyt pelin tapahtumien aikoihin. Pelissä kuitenkin esiintyy Foxhoundia edeltäneen Fox-yksikön kenttäagentti Naked Snake, joka muistuttaa suuresti Solid Snakea. Snake Eaterin loppuratkaisu paljastaa, että Naked Snake oli itse asiassa nuori Big Boss.
Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots
Vuoteen 2014 sijoittuvassa Metal Gear Solid 4:ssä Snake palaa jälleen tarinan päähahmoksi. Kloonauksessa varotoimenpiteenä asetetut tuhoajageenit ovat aiheuttaneet Snakelle ennenaikaista ikääntymistä, joten 40-vuotiaan Snaken keho on rappeutunut vanhuuteen kuolemaisillaan olevan miehen tasolle. Tarinan alussa Snake saa kuulla vanhalta ystävältään ja alkuperäisen Metal Gear Solidin aikaiselta komentajaltaan Roy Campbellilta, että Metal Gear Solid 2:n lopussa paennut Ocelot on löytynyt Lähi-idästä. Itseään Liquid Ocelotiksi kutsuva ja oletetusti Liquid Snaken hengen hallinnassa oleva Ocelot omistaa viisi suurinta yksityistä palkkasotilasyhtiötä ja aikoo nyt vihdoinkin nousta maailmaa hallitsevia Patriootteja vastaan. Snake lähetetään jahtaamaan Ocelotia ympäri maailman aina Etelä-Amerikasta Itä-Eurooppaan. Pelin aikana Snakelle selviää, että Patrioottien ihmisjohto (David Oh alias Majuri Zero, tohtori Clark alias Para-Medic, Donald Anderson alias Sigint, Eva, Ocelot ja Snaken ”isä” Big Boss) on jo kuollut tai eriytynyt salaliitosta Zeroa lukuun ottamatta ja että Patriootteja johtaa nyt viisi tekoälyä; GW, TJ, AL, TR ja JD. Snake tapaa myös sijaisäitinsä Evan, joka kertoo, ettei Big Boss olekaan oikeasti kuollut, vaan Zero pitää häntä koomassa ja Eva ja Ocelot yrittävät vapauttaa hänet. Snakelle selviää, että Ocelot on ottanut haltuunsa GW:n ja sen mukana SOP-järjestelmän, joka hallitsee maailman aseita ja sotilaita nanokoneiden avulla. Ocelot aikoo käyttää alkuperäisen Metal Gear Solidista tutun Metal Gear Rexin raidetykkiä ampuakseen alas satelliitin, jossa tekoäly JD sijaitsee, ja näin luodakseen maailman ilman järjestystä ja lakeja. Sunny, Olga Gurlukovitšin tytär ja Naomi kehittävät viruksen, jolla Snake ja Otacon onnistuvat tuhoamaan Patriootit, mutta silti säilyttämään näiden ohjaileman järjestyksen. Selviää, että Ocelot manipuloi Naomin kautta heidät tekemään näin vapauttakseen sankarinsa Big Bossin. Ocelot kuolee taistelun jälkeen Snaken kantamaan Foxdie-virukseen.
Pelin lopussa Snake tapaa Big Bossin samalla hautausmaalla, jonne Big Bossin opettaja The Boss on haudattu ja jossa Snake kävi pelin alussa. Big Boss kytkee pyörätuolissa istuvan Zeron irti hengityskoneesta, mikä johtaa hänen kuolemaansa, ja kuolee lopulta itsekin Foxdieen. Hän on tyytyväinen siihen, että The Bossin viimeisen toiveen väärin ymmärtäneet Patriootit on nyt lopullisesti tuhottu ja neuvoo poikaansa elämään viimeiset päivänsä miehenä, ei sotilaana. Snake päättää lopettaa tupakoinnin, ja elää Otaconin ja Sunnyn kanssa tavallista elämää.
Snake on esiintynyt muissakin videopeleissä kuin pelkästään Metal Gear -sarjassa. Hän tekee cameoroolin Konamin kehittämissä ja julkaisemissa Boktai 2: Solar Boy Django ja Boktai Sabata's Counter -peleissä nimellä "?". Snake on myös toiminut pelihahmona Evolution Skateboarding ja DreamMix TV World Fighters -peleissä. Snake nähtiin myös Wii-konsolille ilmestyneessä Super Smash Bros. Brawlissa että Super Smash Bros. Ultimatessa.
Jouhteninen (saari)
Jouhteninen on saari Höytiäisessä Kontiolahdella. Saari on todennäköisesti saanut nimensä saarenosan profiilista, joka muistuttaa vedenpintaan kaulaansa ojentavan joutsenen ääriviivoja.
Maantietoa
Jouhteninen on 2,6 kilometriä pitkä, 0,97 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 174 hehtaaria (tai 173 ha ). Se sijaitsee Höyhtiäisen kolme kilometriä itärannasta ja neljä kilometriä Kontiolahden kirkonkylästä luoteeseen päin. Se on harvahkon saariston keskipisteessä. Naapurisaaria ovat lounaassa Sikosaari, lännessä Jere, luoteessa Varpasaari ja koillisessa Laitasaari. Näiden lisäksi esiintyy pieniä saaria kuten esimerkiksi länsipuolella Surmaluoto ja Tirrinluoto, ja Laitasaaren lähellä Lepoluoto, Heikinluoto ja toinen Tirrinluoto. Jouhtenisellä ei ole itsellään lähiluotoja.
Jouhteninen on harjusaari, jonka harjujakso kulkee Höytiäisen järvenpohjassa. Järven vedenpinnan yläpuolelle yltävässä osassa esiintyy hiekkatasanteita, kumpuja ja mäkiä ja suppia. Saaren rantoja kiertää noin 10 metrin korkeudella rantatörmä ja sen alla rantaterassi, joka paljastui kuiville vuonna 1859 suoritetussa Höytiäisen järvenlaskussa. Korkein kohta sijaitsee saaren eteläpuoliskossa, jossa kohoaa Sirnitsa noin 143 metrin korkeuteen mpy. eli 56 metriä järvenpinnasta. Tämä tekee Jouhtenisesta järven korkeimman saaren. Sirnitsan lähellä on suppia, joista yhdessä sijaitsee Sirnitsalampi. Saarella on neljä muuta lampea, joista kaksi sijaitsee Viikateniemessä ja kaksi saaren pohjoisosassa. Kolme lampea syntyi järvenlaskussa ja kaksi on alkuperäistä lampea. Ne kaikki vaikuttavat olevan suppalampia.
Saari on asumaton, vaikka karttojen mukaa saarella on kahdeksan vapaa-ajan asuntoa. Osa näistäkin sijaitsevat kartoissa merkityillä nuotiopaikoilla, joiden kautta kulkee saaren kiertävä polku. Viikateniemessä on hiekkarantaa. Jouhtenisen vanhoja paikannimiä: Haaraniemi, saaren rannalla sijaitseva haaramainen niemi, Kaamaranta, saaren suora ja tasainen rantaosa, Hautalahti, saaren U-kirjaimen muotoinen lahti, ja Viikateniemi, saaren rannalla sijaitseva viikatemainen pieni niemi.
Luontoarvoja
Koko saari on nykyään Natura 2000 -aluetta (174 hehtaaria, FI0700078), joka on suojeltu valtakunnallisesti arvokas harjualueena ja sen kuuluu myös valtakunnalliseen rantojensuojeluohjelmaan. Erityisesti saaren laaja myrksyn kaatama metsäalue lahopuineet on tulevan tarkkailun alainen osa.
Jääkauden muodostuma
Edellä mainittu harjujakso liittyy etelässä sijaitsevan Jaamankankaan muodostumiseen viime jääkauden loppuvaiheessa. Rakenteellisesti Jouhteninen poikkeaa paljon muista Höytiäisen isoimmista saarista. Se on kovin monimuotoinen ja koostuu pääosin sorasta ja hiekasta, eikä sillä näytä olevan mitään samanlaisuutta Höytiäisen muihin jäätikköjokimuodostumiin. Sen onkin ymmärretty syntyneen sulavan mannerjään keskeen avautuneeseen halkeamaan, johon ympäröivältä jäätiköltä virtaavat sulamisvedet ovat kasanneet todella suuret määrät soraa ja hiekkaa. Harjuaineksen sisään on hautautunut myös valtavia määriä eri näköisiä jäälohkareita, jotka sulettuaan jättivät jälkeensä paljon "kuolleen jään kuoppia" eli niin sanottuja suppia. Tyypillisimmillään kuopat ovat kattilamaisia painanteita, kuten Jouhtenisessa sijaitseva Sirnitsalammen suppa. Nykyisin enimmät supista ovat lampia, suuria kuoppia tai pieniä järviä, ja mm. Sirnitsalampi on veden valtaama suppa.
Kansantarina: Erakko
Korkeimman mäen nimi Sirnitsa tulee venäjän kielen sanasta tsernets eli ”musta kaapu”. Saaren tarinoissa puhutaan mustakaapuisesta munkista, Petri Iivanaisesta, joka eli neljäkymmentä vuotta saarella erakon elämää. Syitä munkin erakoitumiseen olivat rakkaus, petos ja katumus, jonka paineita munkki ei enää kestänyt ja siksi hän vetäytyi yksinäisyyteen saarelle. Traagisen tarinan käänteistä voi lukea esimerkiksi kokoelmasta ”Karjalan kankahilta” tai kirjasta ”Tarunhohtoinen Höytiäinen”.
Trombi
20. elokuuta 2004 pyyhkäisi trombimyrsky Polvijärveltä Höytiäisen yli Kontiolahdelle. Tuhoalueen kokonaislaajuus oli noin 500 hehtaaria, joista Jouhtenisen luonnonsuojelualueelle kohdistui 24 hehtaarin metsänkaato. Alue on jätetty myrskyn jälkeiseen tilaan. Turisteille on järjestetty trombiretkeilyjä.
Robit
Robit Oyj (vuoteen 2015 Oy Robit Rocktools Ltd) on Lempäälän Sääksjärvellä toimiva konepajayritys, joka valmistaa porakruunuja kallionlouhintaan ja putkitusteriä maaporaukseen.
Historia
Robit on perustettu vuonna 1985. Yhtiön kasvu on ollut nopeaa, ja lokakuussa 2014 sille myönnettiin Valtakunnallinen yrittäjäpalkinto.
Robit listautui Helsingin pörssin First North -listalle toukokuussa 2015. Yhtiön listautumisanti ylimerkittiin ja Robit keräsi uutta pääomaa annissa noin 33 miljoonaa euroa ennen pääomistaja Swotin mahdollista lisäosakeoptiota. Osakeannin jälkeen Robitin markkina-arvoksi tuli noin 91 miljoonaa euroa. Robit haki osakkeensa ottamista Helsingin pörssin päälistalle toukokuussa 2017.
Matt Dillon
Matthew Raymond ”Matt” Dillon (s. 18. helmikuuta 1964 New Rochelle, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Robit
Historia
Tehdyt yritysostot ajoivat Robitin vuonna 2018 vaikeuksiin, kun sen liikevaihto supistui ja tulos putosi selvästi tappiolle. Erityisesti Robitin tekemät yrityskaupat Australiassa ja Britanniassa osoittautuivat ongelmallisiksi. Syyskuussa hallituksen puheenjohtaja Harri Sjöholm erosi tehtävästään, minkä jälkeen lokakuussa yhtiö antoi tulosvaroituksen. Joulukuussa puolestaan Mika Virtanen lähti toimitusjohtajan paikalta. Saman kuun ylimääräisessä yhtiökokouksessa Sjöholm palasi hallituksen puheenjohtajaksi.
Matt Dillon
Dillon alkoi näytellä 1970-luvun lopussa ja nousi teini-idoliksi 1980-luvulla muun muassa elokuvien Outsiders – kolmen jengi (1983) ja Taistelukala (1983) myötä. Dillon sai parhaan miessivuosan Oscar-palkintoehdokkuuden roolistaan elokuvassa Crash (2004). Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Drugstore Cowboy (1989), Suudelma ennen kuolemaa (1991), Sekaisin Marista (1998), Villit kuviot (1998), Sinä, minä ja Dupree (2006).
Robit
Historia
Robitin varatoimitusjohtajana tammikuusta 2017 työskennellyt Tommi Lehtonen aloitti yhtiön toimitusjohtajana toukokuussa 2019.
Liiketoiminta
Robitilla on viisi tehdasta, jotka sijaitsevat Lempäälän lisäksi Australiassa, Britanniassa ja Etelä-Koreassa. Kaivosteollisuus muodostaa noin puolet yhtiön liikevaihdosta. Jokaisella tehtaalla on oma vastuu tietystä tuotteesta, ja esimerkiksi Lempäälän tehtaan päävastuulla on kaivostoiminnassa käytetyt ns. top hammer -terät. Yhtiön toinen liiketoiminta-alue on Down the hole -porakruunut, joita käytetään esimerkiksi maalämpöpumppujen reikien poraamisessa.
Matt Dillon
Dillon näytteli pääosaa vuonna 2015 esitetyssä televisiosarjassa Wayward Pines.
Dillon näytteli pääosaa myös Lars von Trierin vuonna 2018 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa The House That Jack Built.
Käsityöneuvos
Käsityöneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1977. Vuosien 1918–2013 aikana käsityöneuvoksen arvonimi on myönnetty 12 henkilölle.
KHT-Media
KHT-Media Oy on vuonna 1981 perustettu KHT-yhdistyksen omistama yhtiö, joka kustantaa taloushallinnon julkaisuja ja järjestää koulutustilaisuuksia. Vuonna 2012 yrityksen liikevaihto oli 1,7 miljoonaa euroa ja sillä oli 9 työntekijää. KHT-Median toimitusjohtaja on Sanna Alakare.
KHT-Media kustantaa taloushallinnon ammattikirjallisuutta. Se on keskittynyt muun muassa taloudellisen raportoinnin oppaisiin ja malleihin sekä lakikäännöksiin. Kirjanimikkeistö sisältää yli 30 tilintarkastukseen, kirjanpitoon, tilinpäätöskäytäntöön, yhteisölainsäädäntöön ja verotukseen liittyvää julkaisua, joista osa julkaistaan myös sähköisinä kustanteina.
KHT-Media järjestää liikkeenjohdolle ja taloushallinnon ammattilaisille vuosittain noin 40 jatko- ja täydennyskoulutustilaisuutta, jotka käsittelevät kirjanpitoa, tilinpäätöskäytäntöä, yhteisölainsäädäntöä, tilintarkastusta ja verotusta. Se tarjoaa myös ammatillista täydennyskoulutusta sekä tilintarkastusammattiin valmistavaa koulutusta.
Jordanin perusmuoto
Jordanin perusmuoto on tietyntyyppinen lohkomatriisi. Näitä lohkoja, joista matriisi koostuu, nimitetään Jordanin lohkoiksi. Jordanin perusmuotoa merkitään J:llä ja tämän diagonaalilla on siis Jordanin lohkot, joita merkitään J_{i}, missä. Toisin sanoen,.
Punaselkämaluri
Punaselkämaluri (Malurus melanocephalus) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Punaselkämaluria tavataan Australian pohjois- ja itäosissa. Lajin on raportoitu olevan usein yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sherri Stoner
thumb|Sherri Stoner. Sherri Stoner (myös Sheri Stoner sekä Sherri Lynn Stoner, s. 16. heinäkuuta 1965, Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisio- ja ääninäyttelijä, käsikirjoittaja sekä tuottaja, joka on työskennellyt pääasiassa animaatioelokuvien ja -sarjojen parissa.
Domenico Caliandro
pienoiskuva Domenico Caliandro (s. 5. syyskuuta 1947 Ceglie Messapica) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin diakoniksi 31. lokakuuta 1970 ja papiksi 18. maaliskuuta 1971. Hänet nimitettiin Ugento-Santa Maria di Leucan hiippakunnan piispaksi 23. huhtikuuta 1993, ja piispaksi vihkiminen seurasi 28. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armando Franco, jota avustivat Andrea Mariano Magrassi ja Cosmo Francesco Ruppi.
Sherri Stoner
Stoner esiintyi 1980-luvulla useissa eri televisiosarjoissa pääasiassa sivurooleissa, mukaan lukien Pieni talo preerialla, Murhasta tuli totta sekä Knots Landing. 1990-luvulla Stoner toimi pääasiassa käsikirjoittajana sekä tuottajana mm. Tiny Toonsin sekä Animaanisten parissa. Yhdessä Deanna Oliverin kanssa Stoner käsikirjoitti vuonna 1995 julkaistun animaatioelokuvan Casper sekä oli mukana käsikirjoittamassa elokuvaan perustuvaa animaatiosarjaa Casper the Friendly Ghost. Stoner käsikirjoitti yhdessä kolmen muun kirjoittajan kanssa 1999 julkaistun tieteiselokuvan My Favourite Martian.
Stoner oli myös Arielin vartalomallina Disney-animaatioelokuvassa Pieni merenneito sekä Bellen vartalomallina animaatioelokuvassa Kaunotar ja hirviö.
Domenico Caliandro
Caliandro nimitettiin 13. toukokuuta ja asetettiin 3. heinäkuuta 2000 Nardò-Gallipolin hiippakunnan piispaksi. 20. lokakuuta 2012 hänet siirrettiin Brindisi-Ostunin arkkipiispaksi.
Loy Krathong
thumb|250px|Loy Krathongin kunniaksi sytytettyjä lyhtyjä taivaalla vuonna 2008. Loy Krathong (tai Loi Krathong, thai ลอยกระทง) on Thaimaassa vuosittain vietettävä valon juhla jossa ihmiset lähettävät kelluvia kynttilälauttoja jokiin ja kanaviin. Juhlaa vietetään thaimaalaisen kuukalenterin 12. kuukauden täydenkuun aikana ja se ajoittuu yleensä marraskuuhun.
Historia
Alun perin Loy Krathongia oli Chong Pa Rieng (kuninkaallinen kelluvien lyhtyjen seremonia), eli Brahman juhla. Shiva, Vishnu ja Brahma jumalien kunniaksi rakennettiin lyhtyjä käyttäen paperia ja kynttilöitä ja ne asetettiin näytille ihmisten kotipihoille. Kuningas Mongkut (Rama IV) mukautti tavan buddhalaisuuteen vuonna 1863. Uudessa versiossa tehdään monenlaisia lyhtyjä, jotka lahjoitetaan temppeleihin. Lyhtyjä luovutettaessa ihmiset rukoilevat toivoen jotain.
Krathong
Thaimaan pohjoisosassa sijaitsevassa Chiang Maissa juhlaan yhdistyy Yi Peng -perinne, missä öistä tummaa taivasta vasten kohoaa tuhansia kynttilälyhtyjä.
Bershawn Jackson
Bershawn Jackson (s. 8. toukokuuta 1983 Dade County, Florida ) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija.
Jackson voitti 2002 yleisurheilun nuorten MM-kisoissa pronssia 400 metrin aidoista ja oli voittamassa kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Vuonna 2003 hän sai hopeaa Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuissa, mutta hänet hylättiin Pariisin MM-kisojen alkueräjuoksussa. 2004 hän karsiutui Ateenan olympialaisista, mutta voitti samana vuonna IAAF:n yleisurheilufinaalin. 2005 hän voitti maansa hallimestaruuden ja ulkoradoilla maansa mestaruuskilpailuissa hopeaa ja kruunasi kautensa voittamalla Helsingin MM-kisoissa maailmanmestaruuden ajalla 47,30. Loppukaudesta hän voitti myös IAAF:n yleisurheilufinaalin. Seuraavana vuonna hän oli kotimaansa mestaruuskilpailuissa toinen ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmas.
Osakan MM-kilpailuissa puolustava maailmanmestari Jackson putosi 400 metrin aitajuoksun välierissä. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi alkuerissä Yhdysvaltain joukkueessa ja sai kultamitalin kun toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut joukkue voitti kultaa. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun Yhdysvaltojen-mestaruuden 2008. Pekingissä 2008 hän nousi jälleen palkintokorokkeelle, kun hän sijoittui olympiapronssille varmistaen Yhdysvaltain kolmoisvoiton. Maanmiehensä Angelo Taylor voitti kultaa ja Kerron Clement tuli hopealle.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui kolmanneksi ajalla 48,23 s. Hän voitti neljänneksi sijoittuneen 17-vuotiaan Jehue Gordonin kolmella sadasosalla. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi jälleen alkuerissä ja sai kultamitalin kun toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut Yhdysvaltain joukkue voitti kultaa. Hän voitti samana vuonna myös Yhdysvaltojen pitkien aitojen mestaruuden.
Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti jälleen kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Hän oli samojen kisojen 400 metrillä viides. Hän voitti 2010 jälleen kotimaansa mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa. Maanosien cupissa hän juoksi kolmanneksi. Vuonna 2011 hän oli Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuissa toinen. Daegun MM-kilpailuissa hän oli 400 metrin aitajuoksussa kuudes ja juoksi toisen osuuden Yhdysvaltain kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä.
Länsi-Götanmaa
thumb|right|150px|[[Kanerva on Länsi-Götanmaan maakuntakukka.]] thumb|right|150px|[[Kurki on Länsi-Götanmaan maakuntaeläin.]]
Länsi-Götanmaa on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Länsi-Ruotsissa Götanmaan pääalueella. Länsi-Götanmaan pinta-ala on 16 672,0 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 1 257 284 asukasta, joten väestötiheys oli 75,4 asukasta neliökilometriä kohti.
Länsi-Götanmaa sijaitsee Vänern- ja Vättern-järvien sekä Kattegatin välisellä alueella. Sen naapurimaakuntia ovat Bohuslän, Dalsland, Värmlanti, Närke, Itä-Götanmaa, Småland ja Halland.
Kruununprinsessa Victorialla on symbolinen arvonimi "Länsi-Götanmaan herttuatar" ja hänen puolisollaan prinssi Danielilla "Länsi-Götanmaan herttua".
Seudulla puhutaan Länsi-Götanmaan murretta västgötskaa. Murteen pelastajana pidetään Sixten Bengtssonia.
Väestö lääneittäin
Länsi-Götanmaalla oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 1 257 284 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:
Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.
Kaupungit
thumb|right|250px|Kartta Länsi-Götanmaan kihlakunnista ja pitäjistä vuonna 1932.
Länsi-Götanmaan maakunnassa on yksitoista kaupunkia. Ruotsissa ei enää virallisesti ole kaupunkeja, mutta seuraavat paikkakunnat olivat kaupunkeja vuoden 1971 kuntauudistukseen asti. Göteborgin kaupunkitaajama kuuluu pohjoisosistaan myös Bohuslänin maakuntaan.
Kunnat
Länsi-Götanmaan maakunta kuuluu pääosin Länsi-Götanmaan lääniin, mutta pieniltä osin myös muihin lääneihin. Toisaalta Länsi-Götanmaan lääniin kuuluvat kokonaan myös Bohuslänin ja Dalslandin maakunnat. Seuraavassa on ilmoitettu lääneittäin, mihin kuntiin maakunta nykyään jakautuu.
Utmahin piirikunta
Utmahin piirikunta sijaitsee Jemenissä Dhamarin maakunnassa. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 145 284.
Länsi-Götanmaa
Länsi-Götanmaan lääni
Länsi-Götanmaan lääniin kuuluvat kunnat on seuraavassa ryhmitelty vielä vanhan läänijaon mukaisesti.
Nikolai Želvakov
thumb|175px|Nikolai Želvakov Nikolai Aleksejevitš Želvakov (, noin 1860 Vjatka – 22. maaliskuuta 1882 Odessa) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.
Nikolai Želvakov syntyi maanmittaajana toimineen kollegioneuvoksen perheeseen. Hän opiskeli Vjatkan kymnaasissa ja työskenteli eri ammateissa. Vuonna 1879 hän muutti Pietariin kuuntelemaan Pietarin yliopiston luonnontieteiden luentoja, liittyi Narodnaja Voljaan ja tutustui Andrei Željaboviin.
Huhtikuussa 1881 Želvakov seurasi Pietarissa Aleksanteri II:n murhaan osallistuneiden teloitusta, minkä jälkeen hän päätti liittyä mukaan Narodnaja Voljan terroritoimintaan. Aluksi hänet määrättiin Donin Rostovin levittämään vallankumouksellista propagandaa. Vuoden 1881 lopussa puolueen toimeenpaneva komitea lähetti hänet Stepan Halturinin ja Mihail Klimenkon kanssa Odessaan toteuttamaan Vera Fignerin johdolla suunniteltua kenraalimajuri V.S. Strelnikovin murhaa.
18. maaliskuuta 1882 Želvakov ampui Strelnikovia kuolettavasti Odessan rantakadulla, yritti pakoon Halturinin ohjaamilla rattailla, mutta joutui pidätetyksi. Kuulusteluissa hän esittäytyi aatelismies Nikolai Kosogorskiksi ja ilmoitti tappaneensa Strelnikovin toimeenpanevan komitean määräyksestä tämän johdolla suoritetun vallankumouksellisten ankaran vainon takia. Aleksanteri III:n määräyksestä Odessan sotilaspiirin tuomioistuin tuomitsi hänet kuolemaan hirttämällä. Želvakovin oikea henkilöllisyys todettiin hirttotuomion täytäntöönpanon jälkeen.
NHL 2K8
NHL 2K8 on Kush Gamesin ja Visual Conceptsin yhdessä kehittämä ja 2K Sportsin vuonna 2007 julkaisema jääkiekkopeli, joka kuuluu NHL 2K-pelisarjaan. Peli julkaistiin 11. syyskuuta Pohjois-Amerikassa ja 2. marraskuuta Euroopassa. Pelin vahvuuksia ovat pelin realistisuus ja monipuolinen muokattavuus.
Valkosiipimaluri
Valkosiipimaluri (Malurus leucopterus) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Valkosiipimaluria tavataan suuressa osassa Australiaa. Lajin on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Voimasuo
Voimasuo on kotimaisen Jääportit-yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 12. toukokuuta 2009.
Albumin kansien pastellivärimaalaukset on tehnyt Mindy M. Heinonen.
Jordanin lohko
Jordanin lohko on matriisi, jossa on nollasta poikkeavia alkioita vain diagonaalilla diagonaalin viereisillä lävistäjillä. Diagonaalin viereisillä lävistäjillä on ykkösiä ja diagonaalilla mitähyvänsä vakioita. Nämä diagonaalilla olevat vakiot ovat matriisin A, jolle on laskettu Jordanin matriisihajotelma, ominaisarvoja. Tätä lohkoa merkitään J_{i}, jossa i viittaa siihen, monesko lohko se on kyseisessä Jordanin perusmuodossa. Eli
Hoek Dragons
Hoek Dragons on alankomaalainen jääkiekkoseura Utrechtistä. Seura pelaa maan pääsarjassa Eredivisiessä.
Italianajokoira
Italianajokoira (Segugio Italiano) on italialainen koirarotu. Siitä on olemassa sekä lyhyt- (a pelo raso) että karkeakarvainen (a pelo forte) muunnos. Karkeakarvaisia on rekisteröity Suomessa enemmän kuin lyhytkarvaisia, vaikka rodun kotimaassa tilanne on päinvastainen.
Ulkonäkö
Värityksistä sallitaan kaikki kellanruskean sävyt vaaleasta (fawn) tummanpunaiseen (mustin karvankärjin) sekä black & tan (musta punaruskein merkein). Valkoisia merkkejä tulee olla mahdollisimman vähän: kellanruskeilla vähäisin merkein kallossa, kuonossa, kaulassa, rinnassa, ranteissa, kintereissä, käpälissä ja hännänpäässä; musta-ruskeilla vain yksittäinen valkoinen tähti rinnassa. Musta-ruskeilla tan-merkkien tulee sijaita silmien yläpuolella, kuonossa, rinnassa, raajoissa ja peräpeilissä.
Karkeakarvaisten urosten säkäkorkeus on 52–60 cm, narttujen 50–58 cm (2 cm korkeampi korkeus sallitaan muutoin erinomaisille yksilöille) ; lyhytkarvaisten urosten säkäkorkeus on 52–58 cm, narttujen 48–56 cm (2 cm poikkeama suuntaan tai toiseen sallitaan muutoin erinomaisille yksilöille). Paino vaihtelee molemmilla muunnoksilla 18–28 kg välillä - karkeakarvaiselle on määritelty erikseen urosten painoksi 20–28 kg ja narttujen 18–26 kg.
Luonne ja käyttäytyminen
Italianajokoira soveltuu metsästämään erilaisiin, vaikeisiinkin maastoihin tasangoilta vuoristoon. Se on hyvin kestävä ja nopea, ja sopii sekä yksin että ajueessa työskentelyyn. Ääni on soinnukas ja miellyttävä. Kahdesta muunnoksesta karkeakarvainen on varautuneempi ja vähemmän vilkas; lisäksi sitä kuvaillaan rauhalliseksi, älykkääksi ja aina valmiiksi työskentelemään.
Rodun taipumus jäljestää hajun perusteella on samanlainen kuin vihikoiralla, mutta toisin kuin viimeksi mainittu, se myös ottaa saaliinsa kiinni ja tappaa sen. Se on omapäinen, mutta samalla kuitenkin lapsirakas ja ystävällinen.
Alkuperä
Rodun uskotaan olevan ikivanhaa alkuperää ja kehittyneen esiroomalaisella kaudella muinaisen Egyptin riistaa ajaneista koirista, jotka levisivät foinikialaisten kauppiaiden mukana ympäri Välimeren rannikkoa. Monet muinaiset egyptiläiset piirrokset kuvaavat riippuvakorvaisia ajavia koiria, jotka muistuttavat paljon nykyistä segugiota. Toisen teorian mukaan italianajokoira polveutuu kelttiläisestä ajokoirasta (mahdollisesti sama rotu kuin kelttienvinttikoira). Desmond Morris uskoo puolestaan molempiin teorioihin: hänen mielestään sekä foinikialaisten mukanaan tuoma vinttikoira että kelttiläinen ajokoira ovat vaikuttaneet nykyisen segugion syntyyn. Hänen mukaansa rotu olisi perinyt päänpiirteensä kelttiläiseltä ajokoiralta ja pitkät raajansa foinikialaiselta vinttikoiralta.
Varmaa kuitenkin on, että nykyisen italianajokoiran kokoisia ja tyyppisiä koiria on kuvattuna napolilaisessa museossa säilytettävässä patsaassa "Metsästävä Diana" ja vatikaanilaisessa museossa säilytettävässä patsaassa "Diana jousen ja nuolen kanssa". Myös Veronan provinssissa sijaitsevalta muinaiselta Lombardian hautausmaalta on löytynyt kaksi koiraeläimen luurankoa, jotka vastaavat rakenteeltaan täysin nykyistä italialaista rotua. Borso d'Esten linnassa on 1600-luvulta peräisin oleva segugion kaltaista ajokoiraa kuvaava maalaus.
Renessanssin aikaan italianajokoira oli erittäin suosittu, mutta seuraavien vuosisatojen aikaan metsästyksen vähentyessä se alkoi harvinaistua. 1900-luvulla perustettiin mm. Societa Italiana Pro Segugio, joka edesauttoi rodun säilymistä.
Vuonna 2019 lyhytkarvainen italianajokoira oli Italian suosituimpien rotujen listalla 8. sijalla. Sen suosio Italiassa johtuu sen erinomaisista metsästysominaisuuksista. Vaikka italialaiset käyttävät myös muita ajokoiria kuten ariègenajokoiraa, gascogne-saintongenajokoiran pienempää muunnosta, porcelainea, posavinanajokoiraa ja istrianajokoiraa, heidän oma rotunsa on pysynyt metsästäjien enemmistön valintana sen poikkeuksellisen kyvykkyyden vuoksi. Ne jotka metsästävät jänistä yksin tai pienissä ryhmissä pitävät sitä ihanteellisena.
Italianajokoira voi metsästää myös kookkaampaa riistaa, kuten villisikoja (vaikkei se olekaan erityisesti tarkoitettu juuri kyseisen eläimen ajamiseen), villilampaita, vuohia ja hirviä. Se työskentelee riistasta riippuen joko yksin tai ajueessa. Se on ennen kaikkea työkoira ja sitä pidetään pelkkänä lemmikkinä vain harvoin.
Elefant
Kehitys
Tigerin kehitystyön aikana sekä Porsche että Henschel rakensivat kilpailevat mallit. Porsche ei saanut ratkaistua teknisiä ongelmia voimansiirron ja ilmajäähdytteisen moottorin kanssa ajoissa, joten valinta päätyi Henschelin prototyyppiin 31. lokakuuta 1942. Tällä välin Henschel & Sohn oli aloittanut oman sarjatuotantoon valitun vaununsa valmistuksen Kassel-Mittelfeldissä. Porsche puolestaan oli aloittanut oman vaununsa, VK 4501:n eli ns. Porsche Tigerin tuotannon Nibelungenwerken tehtailla St. Valentinissa Itävallassa. Kun käsky valmistuksen lopettamiseen tuli, tehtaalla oli valmiina runkoja joista 90 kpl, numerot 150011–150100 päätettiin eri vaihtoehtojen punninnan jälkeen muuttaa raskaiksi rynnäkkötykeiksi (Sturmgeschütz). Konstruktion nimeksi tuli aluksi "Ferdinand", Ferdinand Porschen mukaan.
Alkett eli Altmärkische Kettenwerk GmbH sai suunnitelmansa vaunun muutostöistä valmiiksi 30. marraskuuta 1942. Siihen kuului pitkäputkinen 88 mm:n panssarintorjuntatykki ja 200-millimetrinen panssarointi. Vaunun ongelmalliset kaksi Porschen 10-sylinteristä ilmajäähdytteistä moottoria tuli myös vaihtaa vesijäähdytteisiin Maybach HL 120 TRM -koneisiin, jotka sijoitettiin vaunun keskelle. Ajajan ja radistin tila jäi takana sijaitsevasta taistelutilasta eristyksiin rungon etuosaan. Rungon etupanssari vahvistettiin 200 millimetriin pulttaamalla siihen 100-millimetriset panssariteräslevyt. Takaosasta tehtiin laatikkomainen, taakse ja sivuille tuli 80-millimetrinen panssari. Ferdinandissa oli kuuden hengen miehistö: johtaja, ampuja, ajaja, radisti ja kaksi lataajaa.
Voimansiirto oli moderni. Vetopyöriä pyöritti kaksi Siemens–Schuckert-sähkömoottoria, joita käytti kaksi generaattoria kahden vesijäähdytteisen 12 litran V-12 Maybach HL 120 TRM -bensiinimoottorin välityksellä. Bensiinimoottorit kehittivät kumpikin 300 hevosvoimaa 3 000 kierroksella minuutissa. Vaunun polttoainetäyttö oli 1080 litraa. Vaihteistossa oli kolme vaihdetta eteen ja kolme taakse, joita vaihdettiin sähköisesti. Ohjaus oli sähköinen ja vaunussa oli Porschen kehittämä sauvajousitus. Jousitus oli järjestetty niin että kutakin kahta saman puolen vierekkäistä telapyörää kohden oli yksi lyhyt pituussuunnassa oleva sauvajousi rungon ulkopuolella olevassa kotelossaan, johon telapyörät oli kiinnitetty.
Vaunun muutostyöt toteutettiin Alkettin suunnitelman perusteella kaksivaiheisesti. Ensimmäisessä vaiheessa rungot siirrettiin Nibelungenwerkestä Eisenwerke Oberdonauhun Linziin, jossa suoritettiin moottorien uudelleensijoittelu ja muut rungon ja alustan muutostyöt. Toisessa vaiheessa rungot siirrettiin takaisin St. Valentiniin Nibelungenwerkeen, jossa rungon takaosaan asennettiin Kruppin valmistama kiinteä torni tykkeineen.