cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pro Finlandia (adressi)
Pro Finlandia -adressi eli Kulttuuriadressi tai Eurooppalainen adressi oli vuonna 1899 Venäjän keisari Nikolai II:lle osoitettu adressi, jossa otettiin kantaa helmikuun manifestia vastaan ja pyydettiin keisaria säilyttämään Suomen suuriruhtinaskunnan erityisoikeudet ja asema. Kansainvälisen kulttuuriadressin allekirjoitti 1 063 kulttuurin, taiteen, tieteen ja politiikan vaikuttajaa kahdestatoista maasta eri puolilta Eurooppaa. Nikolai II kieltäytyi ottamasta adressia tai sitä tuonutta valtuuskuntaa vastaan. Hän oli menetellyt samoin myös Suomesta aiemmin samana vuonna kerätyn niin sanotun suuren adressin kohdalla.
Superman (vuoden 1979 videopeli)
Juoni
Lex Luthorin tuhottua Metropolisin sillan Clark Kentin täytyy juosta lähimpään puhelinkoppiin vaihtaakseen Teräsmies-asunsa päälle ja pelastaakseen päivän. Matkalla hän kohtaa erilaisia pikkurikollisia, helikopterin, kolme kryptoniittisatelliittia sekä lopuksi Luthorin. Mikäli Teräsmies joutuu matkalla johonkin Luthorin kryptoniittiansaan, hän menettää lentokykynsä lopullisesti, ellei Teräsmies löydä Lois Lanea auttamaan häntä. Tarkoitus on lopuksi myös korjata hajonnut silta ja laittaa rikolliset vankilaan.
Pro Finlandia (adressi)
Tilanne ennen kulttuuriadressin valmistumista
Keisari Nikolai II:n aloitteesta Hollannissa oli vuonna 1899 kokoontunut Haagin rauhakonferenssi, ja Nikolai II oli myös ehdottanut armeijoiden väkimäärän vähentämistä. Häntä kiitettiin ja nimitettiin siksi rauhanruhtinaaksi. Hänen aikeensa kolminkertaistaa suomalaisten asevelvollisten määrä herätti sen tähden suurta vastustusta ja ihmettelyä. Se, että hän oli torjunut pienen, oikeuksiensa puolesta kamppailevan kansan laatiman suuren adressin, herätti hämmästystä kaikkialla maailmassa.
Kulttuuriadressin alku ja nimien kerääminen
Idea kansainvälisestä adressista Suomen puolesta syntyi samoihin aikoihin usealla eri taholla. Suuren adressin saama julkisuus oli herättänyt Euroopassa myötätuntoa passiivisella vastarinnalla sortotoimenpiteitä vastustavaa Suomen kansaa kohtaan. Englantilainen rouva Gertrud Copeland ehdotti saksalaiselle sukulaiselleen, Jenan yliopiston professori Rudolf Euckenille, että vedottaisiin keisarin hyvyyteen ja oikeudenmukaisuuteen Euroopan sanomalehdistön kautta. Olihan Nikolai II rauhan- ja aseistariisumismanifestissaan hetkeä aikaisemmin puhunut ihmisystävällisyyteen, oikeuteen, totuuteen ja lainalaisen rauhallisen kehityksen rakkauteen vedoten. Eucken teki aloitteen kansainvälisen adressin keräämisestä Copelandin ajatuksen johdosta.
Suomessa oli heti helmikuun manifestin antamisen jälkeen perustettu kansalaiskomitea, jonka tarkoituksena oli vaikuttaa ulkomaiseen mielipiteeseen Suomen eduksi. Komiteassa syntyi ajatus suostutella jokin ystävämielinen valtio ottamaan Suomen kysymys esille tulevassa Haagin konferenssissa. Komitea lähetti huhtikuussa 1899 taidemaalari Albert Edelfeltin ja hovineuvos Woldemar Westzynthiuksen tapaamaan Suomen ystävänä tunnettua tanskalaista Ivar Berendsenia, jonka kautta saatiin yhteys Tanskan ulkoministeriön johtavaan virkamieheen Peter Vedeliin. Myös Konni Zilliacus oli mukana samalla neuvottelumatkalla. Vedel ei katsonut Tanskan voivan ottaa asiaa esiin konferenssissa, mutta hän ehdotti sen sijaan tunnettujen eurooppalaisten yhteistä julkilausumaa. Berendsenin ehdotuksesta Zilliacus piti puheen paikalliselle ylioppilasyhdistykselle, jolloin yleisöstä ehdotettiin adressin lähettämistä suomalaisille ylioppilaille. Zilliacus kertoi myöhemmin saaneensa idean kulttuuriadressiin tässä yhteydessä. Zilliacus ja Westzynthius saivat Berliinissä kuulla Englannissa alulle pannusta adressihankkeesta. Nimien keruu aloitettiin kummallakin taholla, ja pian hankkeet yhdistettiin.
Kulttuuriadressissa pyydettiin Venäjän keisaria säilyttämään Suomen erityisoikeudet ja säästämään sen asema, sillä ne olivat maan ainoa edellytys jatkaa tärkeätä työtään kulttuurin palveluksessa.
Suomalaisten ulkomaankomitea lähetti professori Werner Söderhjelmin ja dosentti J. N. Reuterin keräämään ulkomailta nimiä adressiin. Söderhjelm kiersi keräysmatkalla Ruotsissa, Tanskassa, Saksassa ja Ranskassa, Reuter suuntasi Englantiin. Englannissa nimiä keräsivät myös Yrjö Hirn, Uno Lindelöf ja Edvard Westermarck, joista Westermarck suuntasi sen jälkeen Italiaan ja Sveitsiin. Ranskassa keräystä suorittivat myös taiteilijat Albert Edelfelt ja Ville Vallgren sekä Ernst Lindelöf ja dosentti Axel Wallenskiöld. Zilliacus keräsi nimiä Hollannissa ja Belgiassa, liikemies Ferdinand von Wright Norjassa, dosentti J. J. Mikkola Itävallassa ja tohtori Yrjö Wichmann Unkarissa. Keski-Euroopassa oli liikkeellä myös Hugo Pipping. Ulkomaalaisista nimiä keräsivät ainakin Rudolf Eucken ja historioitsija Fritz Arnheim Saksassa sekä poliitikko Sven Palme Ruotsissa.
Adressinkeruuta varten perustettiin Werner Söderhjelmin johtama adressikomitea Helsinkiin, minkä lisäksi Ruotsissa toimi oma komiteansa. Adressin teksti ei ollut kaikkialla sama, vaan se laadittiin erikseen yhdeksällä eri kielellä. Lopuksi kaikki kappaleet toimitettiin Sven Palmelle Tukholmaan, missä ne sidottiin yhdeksi niteeksi, joka myös valokuvattiin, jotta siitä voitiin ottaa painettuja kopioita. Siitä julkaistiin myös faksimilelaitos.
Tunnettuja allekirjoittajia
Adressin allekirjoitti kaikkiaan 1 063 henkilöä. Allekirjoittajia oli Belgiasta 34, Hollannista 38, Iso-Britanniasta 150, Italiasta 289, Itävallasta 39, Norjasta 31, Ranskasta 68, Ruotsista 79, Saksasta 158, Sveitsistä 100, Tanskasta 45 sekä Unkarista 30.
Ruotsalaisia allekirjoittajia olivat muun muassa Anders Zorn, Georg von Rosen, Verner von Heidenstam, Gösta Mittag-Leffler, Per Teodor Cleve, Oscar Montelius, Artur Hazelius, Hans Hildebrand, Carl Snoilsky, Gustaf Retzius, K. A. Wallenberg, Th. M. Fries, Adolf Noreen, Henrik Schück, Gerard De Geer sekä suomalaissyntyiset Adolf Erik Nordenskiöld ja Theodor Nordström, norjalaisia Fridtjof Nansen, Bjørnstjerne Bjørnson, Edvard Grieg, Henrik Ibsen, Jonas Lie ja Christian Sinding, tanskalaisia Georg Brandes, Fredrik Bajer ja Vilhelm Thomsen, italialaisia Gaetano Mosca, Luigi Luzzatti ja Francesco Saverio Nitti, alankomaalaisia J. D. van der Waals ja H. A. Lorentz, itävaltalaisia Richard von Krafft-Ebing, sveitsiläisiä Gustave Moynier ja F.-A. Forel ja belgialaisia Constantin Meunier.
Suurin osa Suomen ulkomaisista tukijoista oli ”80-lukulaisia” eli uuden liberalistisen suuntauksen kannattajia. Vallankumousta kannattavia ”piirejä” ei haluttu mukaan, jotta adressiin suhtauduttaisiin Venäjällä mahdollisimman suopeasti. Kaikki eivät suhtautuneet adressihankkeeseen myönteisesti ja jotkut kieltäytyivät allekirjoittamasta, koska heidän mukaansa ulkomaisen mielipiteen sotkeminen mukaan Suomen ja Venäjän väliseen kiistaan saattaisi kääntyä Suomea vastaan. Muun muassa Pyhän istuimen valtiosihteeri, kardinaali Mariano Rampolla muistutti, että aiemmat länsieurooppalaiset vetoomukset Puolan aseman puolesta eivät olleet tosiasiassa hyödyttäneet Puolaa vaan tiukentaneet Venäjän asennetta.
Lähetystö
thumb|upright=1.25|Adressilähetystö, kuvassa vasemmalta Brøgger (Norja), van der Vlugt (Hollanti), [[Carl Martin Norman-Hansen|Norman-Hansen (Tanska), Trarieux (Ranska), Brusa (Italia) ja Nordenskiöld (Ruotsi).]] Kuuden miehen lähetystön oli määrä käydä luovuttamassa adressi Nikolai II:lle. Lähetystön puheenjohtajana oli ranskalainen lainoppinut ja senaattori Ludovic Trarieux, joka oli saanut mainetta Dreyfus-oikeudenkäynnin yhteydessä. Muut jäsenet olivat italialainen rikosoikeuden professori Emilio Brusa, norjalainen geologian professori Waldemar Christopher Brøgger, tanskalainen lääkäri ja kirjailija Carl Martin Norman-Hansen, suomalaissyntyinen ruotsalainen mineralogi ja naparetkeilijä Adolf Erik Nordenskiöld ja hollantilainen oikeusfilosofian professori Willem van der Vlugt. Trarieux oli Ranskan entinen oikeusministeri. Nimellisesti mukana oli myös edustajia Saksasta, Englannista ja Unkarista.
Lähetystön jäsenet saapuivat eri tahoilta Pietariin maanantaina 26. kesäkuuta 1899. Lähetystö otti ensin yhteyttä hoviministeri Woldemar Freedericksziin, jonka välityksellä pyydettiin pääsyä keisarin luokse. Freedericksz oli hyvin hämmästynyt kuullessaan, että lähetystöllä oli mukanaan kahdestatoista maasta kootut adressit, joiden allekirjoittajina oli tieteen, kirjallisuuden, taiteen ja politiikan etevämpiä edustajia Euroopasta.
Ensin Freedericksz lupasi esittää lähetystön pyynnön keisarille ja viimeistään torstaina ilmoittaa vastauksen lähetystölle, mutta jo seuraavana päivänä, keskiviikkona 28. kesäkuuta, hän kertoi asiaa tarkemmin harkittuaan, että tässä tapauksessa pyyntö on esitettävä sisäministeri Ivan Goremykinille. Nordenskiöld, joka tunsi silloisen ulkoministerin Mihail Muravjovin, yritti tavoittaa tätä, mutta sai kuulla, että ministeri oli edellisenä iltana matkustanut pois. Sisäministeri Goremykinin tapaaminen estyi kahden päivän aikana kolmesti, kun hän siirsi sovittuja tapaamisia. Sitten Goremykin ilmoitti, ettei asia kuulu hänelle vaan Pietarhovin palatsikomendantille. Seuraavana päivänä lähetystö matkusti Pietarhoviin, jossa ilmoitettiin, että palatsikomendantti Hesse oli matkustanut Pietariin. Palattuaan Pietariin he saivat kuulla, että palatsikomendantti olikin Pietarhovissa eli heille oli valehdeltu. Lopulta Goremykin kutsui lähetystön luokseen ja ilmoitti, ettei keisari ottaisi heitä puheilleen eikä ottaisi adressia vastaan muullakaan tavoin.
Konni Zilliacus onnistui toimittamaan kopion adressista leskikeisarinna Maria Fjodorovnalle, mutta muuten lähetystön Pietarin-matka oli pettymys. Lähetystö sai kansanjoukot ympärilleen palatessaan Suomen läpi kotimaihinsa. Lähetystön kunniaksi Helsingissä järjestettiin aamiaispäivälliset Kaivohuoneella. Vaikka lähetystö oli epäonnistunut tehtävässään, tunnelma oli täynnä riemua ja innostusta ja paikalla oli jäseniä kaikista silloisista valtiollisista puolueista, muun muassa Agathon Meurman ja Th. Rein. C. G. Estlander piti puheen ranskaksi.
Kopiot adressista jaettiin kaikille allekirjoittaneille. Se julkaistiin myös painettuna nimellä ''Pro Finlandia. 1899. Les adresses internationales à S. M. L’Empereur-Grand-Duc Nicolas II'' (”Suomen puolesta 1899. Kansainväliset adressit Hänen Majesteetilleen keisari-suuriruhtinas Nikolai II:lle”). Alkuperäinen adressi annettiin professori van der Vlugtin mukaan Haagin julkiseen kirjastoon säilytettäväksi, koska sitä ei uskallettu jättää Suomeen. Van der Vlugt vieraili kesällä 1921 itsenäityneessä Suomessa ja lahjoitti adressin presidentti K. J. Ståhlbergille, joka luovutti sen Suomen Valtionarkistoon. Ulkomainen lehdistö mainitsi lähetystön ja adressin uutisissaan.
Adressin seuraukset
Keisari kieltäytyi ottamasta lähetystöä vastaan, koska venäläisten mielestä kysymys Suomen autonomiasta oli Venäjän sisäinen. Samaa mieltä olivat myös muiden Euroopan maiden hallitukset.
Venäläiset julkaisivat myöhemmin lentokirjasen, joka puolusteli Venäjän toimia Suomessa. Sitä vastaan laadittiin useita kirjoja monissa maissa. Leo Mechelin ja Robert Hermanson kirjoittivat lentokirjasia Suomen tilanteesta. Vastaavia kirjoja tekivät myös ranskalaiset, saksalaiset, tanskalaiset, itävaltalaiset, italialaiset ja norjalaiset asiantuntijat. Venäläisiä hämmästytti Suomen puolesta syntynyt odottamaton ja voimakas liike.
Talouslasku
Talouslasku tai kohtuutalous, ei-kasvu, negatiivinen kasvu, kasvun purku/poisto, myötämäki ; engl. degrowth, , ) on talouskasvun ensisijaisuuteen, kapitalismiin ja liikakulutukseen kriittisesti suhtautuva näkökulma sekä poliittinen, taloudellinen ja sosiaalinen liike. Talouslasku-ajattelu kannattaa tuotannon ja kulutuksen vähentämistä eli talouden kutistamista, koska ylikulutuksen uskotaan pahentavan nyky-yhteiskunnissa jo syntyneitä ympäristöongelmia ja epätasa-arvoa. Keskeinen ajatus on, että politiikan päämääräksi asetetaan ympäristöllinen kestävyys sekä inhimillinen hyvinvointi sen sijaan, että näihin panostettaisiin vain, jos talouden suhdanne- ja velkatilanne antaa myöten.
Raiskasjärvi
Raiskasjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Pihlajakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja rannat ovat pääosin metsämaata. Rannalla on yksi talo ja neljä vapaa-ajan asuntoa.
Talouslasku
Talouslaskun näkökulma kritisoi myös kestävän kehityksen ajatusta, koska vaikka kestävä kehitys pyrkii korjaamaan ympäristöongelmia, se nojaa yhä ajatukseen talouskasvusta. Kärkevimmin talouslasku-ajattelu arvostelee kapitalismia, koska kapitalismissa pääomien ja tuotteiden kasautuminen tuotantoa kasvattamalla ovat haluttavia tavoitteita. Akateeminen talouslaskututkimus perustuu erityisesti ekologiseen taloustieteeseen ja tutkimusta julkaistaan mm. Ecological Economics ja Journal of Cleaner Production -lehdissä.
Raiskasjärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 91,8 metriä mpy. Sen lounaispäähän laskee Rimminjärvi, johon puolestaan laskee Kaitajärvi. Järven laskuoja lähtee pohjoispäästä ja laskee 1,4 kilometrin päässä Päijänteen Raiskaslahteen. Laskuojan pudotus on 13,5 metriä.
Talouslasku
Periaatteet
Talouslaskun tarkoituksena on pyrkiä kestävälle tasolle luonnonvarojen kulutuksessa ja tuotannon ja kulutuksen ilmastovaikutuksissa, tyydyttää kaikkien perustarpeet ja lisätä ihmisten ja maiden välistä tasa-arvoa. Liikkeen keskeiset periaatteet Marko Ulvilan mukaan ovat:
Raiskasjärvi
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa järvellä oli yksi talo ja sen yhteydessä oli peltoja. Vuoteen 1986 mennessä järvelle oli rakennettu kolme taloa lisää ja pellot olivat osittain metsittyneet.
Talouslasku
Periaatteet
Keskeistä talouslasku-ajattelussa on kasvunpakon, kapitalismin ja ylikulutuksen kritiikin ohella vaihtoehtojen lisääminen. Tarkoitus ei ole tuottaa yhtä uutta totuutta nykyisen kasvukeskeisen totuuden tilalle, vaan laajentaa näkemyksiä siitä, miten yhteiskuntia voisi kehittää. Talouslasku-ajattelu pyrkii myös palauttamaan talouskasvun poliittiseksi: näkemykset siitä, mihin kansantaloudessa on varaa ja paljon talouskasvua tarvitaan ovat aina poliittisia. Liikkeen mukaan talouspolitiikkaa leimaa kuitenkin vaihtoehdottomuuden retoriikka, jossa talouskasvun välttämättömyys on kiistaton tosiasia, mikä estää vaihtoehtoisten näkemysten esittämisen.
Tausta
Liike reagoi talouskasvukeskeisten nyky-yhteiskuntien ongelmiin:
Liikkeen juuret
Käsite talouslasku ("degrowth") esiintyi ensimmäisiä kertoja 1970-luvulla, jolloin sitä esittivät Rooman klubi, Nicholas Georgescu-Roegen, Jean Baudrillard, André Gorz ja Ivan Illich. Sittemmin termi tuli uudelleen käyttöön 2000-luvulla erityisesti ranskalaisen taloustieteen emeritusprofessori Serge Latouchen johdolla. Latouche'n määritelmä kuuluu: "Décroissance tarkoittaa talouskasvun korvaamista jatkuvalla tuotannon määrän laskulla, jotta planeetan resurssien käyttö palaa takaisin kestävälle tasolle." Nykyisin tunnetuimpia talouslasku-tutkijoita ovat Latouchen ohella taloustieteilijät Tim Jackson, Peter Victor ja Giorgos Kallis.
Filosofisesti talouslaskuajattelu jakaa samoja näkemyksiä mm. kehityksen kritiikin, anti-utilitarismin sekä vaihtoehtoisten kehitysnäkemysten (esim. buen vivir, ubuntu) kanssa. Akateeminen tutkimus ammentaa erityisesti ekologisesta taloustieteestä, nk. biotaloustieteen (bioeconomics) ja termodynamiikan laeista sekä poliittisesta taloustieteestä. Sen sijaan ympäristötaloustieteeseen suhtaudutaan kriittisesti, sillä sen nähdään keskittyvän liiaksi uusklassisen taloustieteen mukaiseen negatiivisten ulkoisvaikutusten mittaamiseen rahallisesti sekä abstrakteihin, todellisuutta yksinkertaistaviin malleihin. Talouslasku-näkökulma on esillä lisäksi vakaan tilan talouden (steady-state economy) tutkimuksessa.
Kasvukritiikkiä on esiintynyt myös mm. YK:n vuoden 1996 inhimillisen kehityksen raportissa (Human Development Report), joka erittelee viisi "epätaloudellista" (uneconomic) talouskasvun muotoa:
Perinteisesti liikkeen vahvimpia alueita ovat Italia, Espanja ja Ranska. Ranskassa on myös kasvuttomuutta ajava puolue, Parti pour la décroissance, joka osallistui vaaleihin ensimmäistä kertaa vuoden 2009 eurovaaleissa. Euroopan parlamentissa järjestetään EU-instituutioiden ensimmäinen Post-Growth 2018 -konferenssi syyskuussa 2018. Akateemista tutkimusta esitteleviä Degrowth-konferensseja järjestetään kahden vuoden välein vaihtuvissa kaupungeissa. Vuonna 2018 Degrowth-konferenssi järjestetään Ruotsin Malmössä.
Aineeton ja vihreä kasvu
Talouslasku-näkökulma suhtautuu kriittisesti ajatukseen talouskasvun ja ympäristövaikutusten nk. irtikytkennästä (decoupling). Aineetonta, ei-materiaaliseen kulutukseen ja tuotantoon perustuvaa kasvua ja vihreää kasvua (mm. cleantech) esitetään toisinaan mahdollisuutena rajattoman talouskasvun turvaamiseksi, rajallisista luonnonvaroista huolimatta. Historiallisesti irtikytkentä näyttää kuitenkin olleen vain suhteellista (vähemmän resursseja tai ilmastopäästöjä per tuotettu yksikkö) ja se on johtanut tuotannon absoluuttiseen kasvuun ns. Jevonsin paradoksin ja rebound-vaikutuksen vuoksi. Esimerkiksi kotitalouksien energiankäyttö ja polttoaineen kulutus näyttävät lisääntyvän ekotehokkuuden myötä. Lisäksi irtikytkentää kuvaavat tilastot eivät välttämättä ota huomioon muualta tuotujen ympäristöresurssien käyttöä sekä ilmastopäästöjä tai jätteiden siirtämistä erityisesti kehittyviin maihin.
Samaan tapaan kiertotalous nähdään riittämättömänä lähestymistapana ympäristöongelmien ratkaisuun.
BKT ja hyvinvoinnin mittaaminen
Talouslasku-ajattelu haastaa bruttokansantuotteen (BKT) ylivallan kehityksen mittarina. BKT:ta pidetään yleisesti heikkona välineenä hyvinvoinnin mittaamiseen, minkä vuoksi on kehitetty vaihtoehtoisia mittareita (mm. GPI, ISEW, Happy Planet Index). Mittareiden muuttamista pidetään tärkeänä, sillä niiden katsotaan määrittelevän senhetkisiä poliittisia tavoitteita.
Hyvinvointitutkimus on laajalti todennut, että inhimillinen hyvinvointi perustuu selkeämmin ei-materiaaliseen vaurauteen (mm. huolenpito, sosiaaliset suhteet, terveys) kuin materiaan (kulutushyödykkeet, tulotaso), kun aineelliset perustarpeet on tyydytetty. Aineellisen vaurastumisen ongelmana on mm. kasvun sosiaaliset rajat (social limits to growth), jonka mukaan ihmiset saavat hetkellistä mielihyvää vaurastumisesta toisiin nähden - esimerkiksi keskivertoa uudemman television omistamisesta. Giorgos Kallisin mukaan materiaalinen kasvu ei täten koskaan riitä tyydyttämään halujamme, sillä kun ihmiset ympärillä vaurastuvat, tarvitsemme yhä enemmän tyytyväisyyden säilyttämiseksi. Lisäksi ihmiset sopeutuvat uuteen elintasoon nopeasti (ns. hedonistisen sopeutumisen ilmiö), minkä vuoksi materiaalisen kasvun ei katsota tuovan pitkäkestoista hyvinvointia.
Talouslasku kehittyvissä maissa
Tuotannon ja kulutuksen rajoittaminen on talouslasku-ajattelun mukaan olennaista erityisesti korkean elintason maissa, jotta vapautetaan ns. ekologista tilaa kehittyville maille. Globaalissa Etelässä sijaitsevien maiden luonnonvarojen hyödyntäminen on ollut ratkaisevassa asemassa länsimaiden nykyisen elintason rakentamiseen. Siksi luonnonvarojen käytön vähentäminen länsimaissa voi lisätä mahdollisuuksia tyydyttää kasvavan globaalin väestön perustarpeet sekä tasoittaa globaalia epätasa-arvoa. Arturo Escobarin mukaan tarkoitus ei ole kuitenkaan kutistaa taloutta länsimaissa, jotta kehittyvät maat voivat "kasvaa". Sen sijaan tavoite on vapauttaa ekologista tilaa monenlaisille kehityspoluille ja erilaisille tavoille luoda hyvinvointia.
Talouslasku on saanut kannatusta esimerkiksi Intiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Ensimmäinen globaalissa Etelässä järjestettävä Degrowth-konferenssi pidetään Meksikossa syyskuussa 2018.
Käytännön ehdotuksia
Muutos kestävämpiin yhteiskuntiin tapahtuu talouslasku-ajattelun mukaan niin yksilöiden, paikallistoiminnan kuin lainsäädännönkin tasoilla. Käytännön ehdotuksia ovat mm. työn jakaminen ja osa-aikatyö, rajoitukset fossiilisten luonnonvarojen käyttöön, kulutuksen vähentäminen sekä yhteisöllisyyden, jakamisen ja paikallistalouksien elävöittäminen. Esimerkiksi työajan lyhentäminen voi tuoda lisää työpaikkoja ja lisääntynyt vapaa-aika voidaan käyttää yhteisölliseen toimintaan, jonka katsotaan lisäävän hyvinvointia. Monet talouslasku-ajattelijat tukevat myös perustulon ajatusta ja resurssien yhteisomistusta (commoning).
Vapaaehtoinen kulutuksen kohtuullistaminen ja leppoistaminen (downshifting) yhdistetään usein talouslaskuun. Leppoistaminen voi edesauttaa kasvukeskeisyydestä erkanemista, mutta ei automaattisesti, sillä lisääntynyt vapaa-aika voidaan käyttää myös yhteiskunnan hyvinvointia heikentävällä tavalla.
Arvostelua
Taloushistorioitsija Juha-Antti Lambergin mukaan hallitusta talouslaskusta ei ole mallia, toimivaa teoriaa. Historiallisten esimerkkien mukaan talouskasvun loppu on väkivaltainen ja todellinen romahdus, aina kulttuurin ja tiedon arkistoinnin romahdusta myöten.
Professori Paul Lillrankin mukaan talouslasku perustuu maailman rappion profetioiden tavoin ajatukseen, että ennen oli paremmin. Hänen mukaansa talouslasku tietäisi köyhyyttä ja raadantaa ja kasvun kuristaminen vähentää ratkaisujen mahdollisuuksia, innostusta, innovaatioita, individualismia ja aineetontakin kasvua. Jos halutaan pohtia hyvinvoinnin lisäämistä ilman uusia resursseja, Lillrankin mukaan olisi kiireisintä miettiä, miten kunnan ja valtion tehtävät hoidettaisiin vähemmillä resursseilla.
Onnellisuus
Kansalaisten onnellisuus lisääntyy valtion BKT:n kasvun myötä rajatta, joskin logaritmisesti, hidastuvasti, totesivat vuonna 2008 Pennsylvanian yliopiston taloustieteilijät Justin Wolfers ja Betsey Stevenson tutkimuksessaan. Vaurauden kaksinkertaistuminen olisi siis yhtä hyvä asia tulotasosta riippumatta.
Luonnonvarojen riittävyys
Monet aiemmat ennusteet resurssien loppumisesta ovat osoittautuneet virheellisiksi, esimerkiksi Thomas Malthusin (1798) ennustukset nälänhädistä Euroopassa, The Population Bomb (1968),      ja Simonin ja Ehrlichin vedonlyönti (1980). Eräs syy tähän ovat tekniikan ja tieteen edistysaskeleet, jotka ovat jatkuvasti mahdollistaneet aiemmin tavoittamattomien resurssien hyödyntämisen taloudellisemmin.
Väestötaloustieteilijä Julian Lincoln Simon on osoittanut resurssien riittävyyden paljon odotettua paremmaksi ja osoittanut, miten pitkällä aikavälillä resurssien hinta on pääsääntöisesti laskenut.
Leppälahti (Liperi)
Leppälahti on kylä Liperissä. Se sijaitsee Liperin ja Heinäveden välisen seututien 476 varrella. Lähin rautatieasema on Vihtarissa. Kylä on Oriveden rannalla.
Talouslasku
Luonnonvarojen riittävyys
Professori Marko Terviö väittää blogikirjoituksessaan, miten ikuinen talouskasvu ilman minkäänlaista resurssien nettokulutusta on loogisesti mahdollista (tietysti vain vuosimiljardien päässä olevaan maailmanloppuun asti) laadun paranemisen ansiosta. Taloustieteilijät ovat osoittaneet, miten talous kehittyy teknologian ja tehokkuuden paranemisen myötä. Esimerkiksi tietokoneemme ovat vuosi vuodelta nopeampia mutta samalla pienempiä, saattavat vaatia vähemmän ympäristöresursseja. Muita mahdollisia rajojen kasvun lähteitä ovat maan valtavat mineraalivarat, avaruuden kolonisaatio, avaruusvoimalat, asteroidien kaivaminen, Dysonin kehä ym. Näistä kerrotaan mm. kirjassa Mining the Sky: Untold Riches from the Asteroids, Comets, and Planets. On silti mahdollista, että ennen sellaisia vaiheita tulee kausi, jona luonnonvarojen kulutus vähenee ja nettotalouskasvu on siis täysin aineetonta – laadun paranemiseen ja palveluihin perustuvaa.
Leppälahti (Liperi)
Kylässä on Liperin Höyläämö, jonka tuotannosta suurin osa menee vientiin. Koulu lopetettiin 2002. 1970-luvulla kylällä oli kolme kauppaa ja pankki.
Talouslasku
Luonnonvarojen riittävyys
Nobel-palkitut taloustieteilijät Robert Solow ja Joseph Stiglitz ovat kommentoineet talouslasku-ideologi Georgescu-Roegenin teorioita toteamalla, että pääoma ja työvoima voivat korvata luonnonvaroja suoraan tai epäsuoraan ja näin mahdollistaa kasvun tai kehityksen jatkumisen kestävästi.
Leppälahti (Liperi)
Maamiesseurantalo toimii kylätalona ja voimistelu- ja urheiluseura Leppälahden Uskalluksen toimitilana. Uskalluksen tunnetuin urheilija on ollut keskimatkojen juoksija Pirjo Vihonen (nyk. Ståhlberg). Leppälahden Erämiehillä on hirvihalli.
Talouslasku
Saasteet
Päästökiintiöiden on väitetty olevan talouslaskua tehokkaampi, varmempi ja vähemmän haitallinen keino rajoittaa saasteiden määrä tietylle tasolle.
Aiheesta muualla
Suomenkielisiä talouslasku-ajatteluun liittyviä kirjoja
Kaitajärvi (Kuhmoinen, Pihlajakoski)
Kaitajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Pihlajakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,7 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja järven rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä. Rannat ovat metsämaata ja paikoitellen jyrkkiä. Järvellä on kolme vapaa-ajan asuntoa ja järven eteläpuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,1 metriä mpy. Laskuoja lähtee järven itäpäästä ja laskee 300 metrin päässä Rimminjärveen, joka puolestaan laskee Raiskasjärveen. Kaitajärven ja Rimminjärven välinen pudotus on 6,5 metriä ja Kaitajärven ja Raiskasjärven välinen pudotus 23,3 metriä.
Mama (Jonas Bluen kappale)
Mama on brittiläisen DJ-tuottaja Jonas Bluen kappale, jolla vierailee myös australialaisartisti William Singe. Se julkaistiin Bluen oman levy-yhtiön kautta tämän omaa nimeä kantavan debyyttistudioalbumin neljäntenä singlenä 5. toukokuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Ed Drewett, Romans ja Blue, joista viimeisin myös tuotti sen. Sanoiltaan kappale kertoo elämänjaksosta jolloin olet nuori ja vapaa ilman mitään huolia vastuun ottamisesta. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin Bluen YouTube-kanavalla 18. toukokuuta 2017.
Kappaleesta tuli kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon yhdessätoista eri valtiossa kuten Itävallassa, Saksassa, Slovakiassa, Tanskassa ja Tšekissä. Lisäksi se on myynyt Belgiassa, Brasiliassa, Italiassa ja Ruotsissa kaksinkertaista  sekä Australiassa jopa kolminkertaista platinaa.
Avro
Avro oli englantilainen lentokonetehdas, joka toimi itsenäisenä 1910–1935 ja jonka toiminta päättyi 1963 sulautumiseen Hawker Siddeley -yhtiöön, joka omisti sen jo vuodesta 1935 alkaen. Myyntinimenä Avro esiintyi vielä 2000-luvun alussa.
Alku
thumb|A.V. Roe Bulls Eye Alliott Verdon Roe ja hänen veljensä Humphrey perustivat yhtiön nimellä A.V. Roe & Company Brownsfield Millsissä Manchesterissä 1. tammikuuta 1910. A. V. Roe -tehtaan Bulls Eye oli yhtiön ensimmäisiä tuotteita. Yhtiö rakensi maailman ensimmäisen umpiohjaamoisen ja yksitasoisen lentokoneen vuonna 1912. Avro 504 oli yhtiön päätuote ensimmäisen maailmansodan aikana. Se valmisti 8 340 konetta sodan ja sen jälkeisten 15 vuoden aikana.
1918–1939
Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä yhtiöllä oli useita tehtaita, mutta ei tilauksia. Elokuussa 1920 Crossley Motors -yhtiö myi 68 prosenttia yhtiön osakkeista, sillä se tarvitsi tehdastilaa. Vuonna 1924 yhtiö siirtyi Woodfordiin Cheshireen, jossa BAE Systems toimii 2000-luvun alussakin.
Vuonna 1928 Crossley Motors myi AVROn Armstrong Siddeley Holdings-yhtiölle. A. V. Roe irtautui yhtiöstä vuonna 1928 ja perusti Saunders-Roe-yhtiön, joka kehitti toisen maailmansodan jälkeen suihkuhävittäjiä. Vuonna 1935 Avrosta tuli Hawker Siddeleyn osanen.
Toinen maailmansota
thumb|250px|[[Avro Lancaster]] thumb|250px|[[Avro Vulcan]] thumb|250px|[[Blue Steel (ohjus)|Blue Steel]]
Yhtiön tuote 1930-luvun alussa oli Avro Tutor -sotilaskoulukone. Kohtalaisesti menestyi Avro Anson, joka oli pieni matkustajalentokone.
Avron pommikoneet Avro Manchester, Avro Lancaster (7 000 kpl) ja Avro Lincoln olivat yhtiön päätuotteet. Koneiden käyttö Saksan kaupunkeja vastaan oli Italiassa 1920-luvulla kirjoitetun Douhet’n ilmapommitusstrategian toteutusyritys.
1945 alkaen
Avro Lancastrian oli yritys luoda vanhasta pommikoneesta uuteen aikaan sopiva matkustajalentokone. Myynti kohdistui vain Englantiin. Avro Shackleton -merivalvontakone oli parempi keino ylläpitää yksi Lancasterin tuotantolinja. Avro Tudor paineistettiin, mutta epäonnistui silti matkustajakoneena. Vanhempaa Avro York -konetta saatiin myytyä RAFille.
Kylmän sodan kiihtyminen pelasti yhtiön. Tuotantoon tuli Avro Vulcan ja sen kantama Avro Blue Steel -ydinohjus.
Yhtiön Avro 748 -matkustajakone kehitettiin 1950-luvulla ja myi hyvin.
Avro Canada
Vuonna 1945 Hawker Siddeley osti kanadalaisen Victory Aircraftin ja nimesi sen Avro Aircraft Limited (Canada) -yhtiöksi lähinnä markkinointisyistä.
Loppu
Avro sulautui Hawker Siddeley Aviation -yhtymään heinäkuussa 1963 ja tällöin Avro-nimen käyttö päättyi – tosin 2000-luvullakin oli markkinoinnissa käytössä esimerkiksi ”Avro RJ”, joka oli British Aerospacen RJ-85- ja RJ-100-versioiden (BAe 146) nimike.
BAe ATP (Advanced Turbo Prop) kehitettiin Avro 748 -koneesta.
Ohjukset
thumb|220px|Avron kehittelemä stand off -tyyppinen ohjusase Blue Steel. Sen Red Snow -ydinkärki oli teholtaan 1.2 MT.
Luettelo ECW Championeista
Luettelo ECW Championeista on erillinen artikkeli ECW World Heavyweight Championshipsta.
Ensimmäinen mestari oli Jimmy Snuka - 1992. Eniten voittanut mestari on The Sandman, joka on voittanut viisi kertaa kyseisen mestaruuden. Pisimpään pitänyt oli neljännellä kerrallaan Shane Douglas, joka piti titteliä huimat 406 päivää. Lyhimpään pitänyt on Ezekiel Jackson, joka voitti mestaruuden viimeisessä lähetyksessä ja kolme minuuttia myöhemmin, ohjelma oli loppunut iäksi.
Lähteet
ECW Championship
Kęstutis Kemzūra
Kęstutis Kemzūra (s. 20. huhtikuuta 1970 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripallovalmentaja ja kilpauransa lopettanut koripalloilija. Hän on toiminut muun muassa vuosina 2013–2015 ČEZ Nymburkin päävalmentajana.
Ayumi Tanimoto
Ayumi Tanimoto (, s. 4. elokuuta 1981 Anjō, Japani) on japanilainen judoka, kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on saavuttanut kaikki kansainväliset menestyksensä alle 63 kg:n sarjassa.
Tanimoto sijoittui vuonna 2000 hopealle alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Nabeulissa. Hän oli lisäksi toinen Budapestin maailmancup-kilpailussa. Vuonna 2001 hän voitti Japanin ja Aasian mestaruudet sekä Fukuokan kansainvälisen turnauksen. Münchenin MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia. Maailmancupin kilpailuissa hän sijoittui toiseksi Sevillassa ja kolmanneksi Münchenissä.
Tanimoto saavutti vuonna 2002 kultaa sekä Aasian kisoissa Busanissa että joukkue-MM-kilpailuissa Baselissa. Lisäksi hän voitti jälleen Fukuokan turnauksen. Seuraavana vuonna hän oli toinen Hampurin maailmancup-kisassa. Toukokuussa 2004 Tanimoto voitti Aasian mestaruuden Almatyssa kukistettuaan loppuottelussa Etelä-Korean Bok-Hee Leen. Elokuussa hän voitti kultaa Ateenan olympialaisissa voitettuaan finaalissa Itävallan Claudia Heillin.
Tanimoto sijoittui toiseksi Kairon MM-kilpailuissa 2005 hävittyään loppuottelun Ranskan Lucie Decosse'lle. Hampurin maailmancup-kilpailussa hän oli 2005 toinen ja voitti kilpailun seuraavana vuonna. 2006 hän voitti lisäksi Japanin mestaruuden sekä saavutti pronssia niin Aasian kisoissa kuin joukkue-MM-kilpailuissakin.
Tanimoto saavutti pronssia Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2007. Lisäksi hän voitti Japanin mestaruuden ja sijoittui Pariisin maailmancupissa kolmanneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän saavutti toisen peräkkäisen olympiakultansa kukistettuaan loppuottelussa Lucie Decossen. Saman vuoden lokakuussa hän voitti joukkuemaailmanmestaruuden Tokiossa. Helmikuussa 2009 hän voitti Prahan maailmancup-kilpailun.
Maurizio Sarri
Maurizio Sarri (s. 10. tammikuuta 1959 Napoli) on italialainen jalkapallovalmentaja. Heinäkuusta 2021 lähtien hän on toiminut Lazion päävalmentajana.
Sarri on koulutukseltaan pankkiiri. Vuonna 1999 hän valmensi Tegoletoa ja päätti keskittyä kokonaan valmentamiseen. Sarri on tunnettu analyyttisyydestään ja useiden erilaisten taktisten vaihtoehtojen rakentamisesta. Hän suosii organisoitua ja tiivistä puolustuspelaamista.
Sarri on kerännyt mediahuomiota homoseksuaaleja loukkaavista lausunnoistaan. Hän sai 5 000 euron sakot vuonna 2015 todettuaan, että jalkapallosta halutaan homojen vuoksi kitkeä kaikki fyysisyys pois. Tammikuussa 2016 hän haukkui Interin Roberto Mancinia hintiksi Coppa Italian välieräottelussa. Sarrin mukaan kommentit eivät olleet homofobisia, vaan äkkipikaisia harmin purkauksia. Sarri kertoi, että Interin valmentaja oli niin ikään käyttänyt alatyylisiä ilmaisuja.
Ura
Sarrilla ei ole ammattilaispelaajataustaa. Hänen ensimmäinen päävalmentajapestinsä oli vuonna 1990 alasarjaseura Stiassa. Sarrin ensimmäinen merkittävä päävalmentajapesti oli vuosina 2000–2003 AC Sansovinossa, jonka hän nosti paikallissarjoista neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle Serie C2:een. Vuonna 2005 Sarrista tuli ensimmäistä kertaa Serie B -seuran valmentaja, kun hän siirtyi Pescaran valmentajaksi. Sarri toimi tuossa virassa vain vuoden ajan.
Heinäkuussa 2012 Sarrista tuli Serie B -seura Empoli FC:n valmentaja. Sarrin toisella kaudella seurassa, kaudella 2013–2014, Empoli sijoittui sarjan toiseksi ja nousi seuraavaksi kaudeksi Serie A:han. Kausi 2014–2015 oli Sarrin ensimmäinen pääsarjatasolla. Empoli säilytti sarjapaikkansa sijoittumalla sijalle 15.
Kesäkuussa 2015 Sarri solmi sopimuksen Serie A:n suurseuran SSC Napolin kanssa. Sarrin johdolla Napoli aloitti kautensa takellellen, mutta kauden edetessä joukkueen peli loksahti kohdalleen. Napoli lähti talvitauolle sarjakärjessä ensimmäistä kertaa 26 vuoteen. Napoli teki myös uuden seuraennätyksen voittamalla kahdeksan perättäistä liigaottelua. Kevätpuolella tuli muutama tappio ja tasapeli liikaa, ja lopulta Juventus FC vei mestaruuden yhdeksän pisteen erolla Napoliin. Eurooppa-liigassa Napoli voitti lohkonsa, mutta putosi jo pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Villarrealille. Kauden jälkeen Napoli teki Sarrin kanssa vuoteen 2020 ulottuvan sopimuksen.
Kaudella 2017/18 Napoli taisteli Sarrin johdolla Serie A:n mestaruudesta ja johti liigaa 24 kierroksen ajan. Napoli kärsi vasta kauden toisen tappionsa Serie A:ssa AS Romalle maaliskuun alussa 2018 ja sitä seurannut tasapeli FC Internazionale Milanoa vastaan pudottivat Napolin kärkipaikalta toiseksi. Napoli voitti vain kuusi kauden viimeisestä 10 ottelusta häviten kerran ja pelaten kolmesti tasan. Näiden pistemenetysten myötä mestaruus karkasi Sarrin suojateilta Juventukselle. Napoli keräsi kauden aikana 91 pistettä, mikä oli seuran ennätys. Sarrista tuli myös ensimmäinen valmentaja, jonka joukkue on kerännyt Serie A:ssa yli 90 pistettä voittamatta mestaruutta. Kauden jälkeen Sarrin ja Napolin yhteistyö päättyi.
Heinäkuussa 2018 Sarri nimitettiin maanmiehensä Antonio Conten tilalle Chelsean uudeksi päävalmentajaksi. Kausi 2018/19 oli Sarrin ja Chelsean osalta kaksijakoinen. Valioliigassa joukkue pelasi 12 ensimmäistä otteluaan ilman tappioita, mutta kauden puolivälissä Chelsean peli ei kulkenut ja joukkue kärsi tappiot muun muassa Tottenhamille, Leicesterille, Arsenalille ja Manchester Citylle. Kauden 10 viimeisestä ottelustaan liigassa Chelsea voitti vain neljä, mutta sijoittui lopulta kolmanneksi ja selvitti tiensä Mestarien liigaan kaudeksi 2019/20. Englannin liigacupissa Chelsea eteni loppuotteluun, jossa taipui Manchester Citylle rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Ottelu muistetaan myös Sarrin ja maalivahti Kepa Arrizabalagan yhteenotosta, kun espanjalaismaalivahti kieltäytyi tulemasta ottelussa vaihtoon. Eurooppa-liigassa Sarri luotsasi Chelsean loppuotteluun, jossa joukkue kaatoi Arsenalin 4–1. Pokaali oli Sarrin valmennusuran ensimmäinen. Sarri sai kauden aikana kritiikkiä Chelsean kannattajilta muun muassa hyökkäävän ja nopeaan syöttöpeliin perustuvan "Sarri-pallon" haavoittuvuudesta.
14. kesäkuuta 2019 uutisoitiin, että Chelsea ja Juventus olisivat päässeet sopimukseen Sarrin siirtymisestä italialaisseuran päävalmentajaksi. 16. kesäkuuta seurat vahvistivat, että Sarri palaa Italiaan ja siirtyy Juventuksen päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella. Sarrin debyyttikausi Juventuksessa oli menestyksekäs ja päättyi Serie A:n mestaruuteen, joka oli seuralle jo yhdeksäs perättäinen. Sarrille mestaruus oli kansallisissa sarjoissa uran ensimmäinen. 7. elokuuta 2020 Mestarien liigasta pudonnut Juventus antoi potkut Sarrille.
Heinäkuussa 2021 Sarrista tuli Lazion päävalmentaja.
Tuhkaleiju
Tuhkaleiju (Artamus cinereus) on Australiassa, Indonesiassa ja Itä-Timorissa elävä leijuihin kuuluva varpuslintu.
Elinympäristö
Tuhkaleijua tavataan koko Australiasta ja lisäksi Indonesiasta ja Itä-Timorista. Lajin elinympäristöä ovat enimmäkseen avoimet seudut kaukana vesien luota, mutta myös avoimet metsämaat usein lähellä vesialueita. Tuhkaleiju ei liiku uusille alueille yhtä paljon kuin muut leijulajit. Kuivina aikoina sitä saatetaan kuitenkin tavata rannikkoalueilla kuten Kengurusaarella tai Illawarran alueella.
Elintavat
Tuhkaleijut kerääntyvät usein ryhmiksi yhdessä muiden leijulajien kanssa. Laji voi myös ruokailla yhdessä pääskyjen ja australianlivertäjien (Lalage tricolor) kanssa. Pesimäkausi kestää elokuusta tammikuulle. Tuhkaleijut muodostavat usein yhteispesiä, joita ne puolustavat petoja vastaan yhdessä. Pesä on hatara risukyhäelmä puussa, rakennuksessa tai puun kannolla. Naaras munii kolmesta neljään munaa. Ravintonaan tuhkaleiju käyttää pääosin hyönteisiä, joita se pyydystää pääskysten tapaan ilmasta. Voi käyttää ravintonaan myös kasvien mettä.
Köln 99ers
Köln 99ers on kölniläinen koripalloseura. Seura on voittanut historiansa aikana yhden Saksan mestaruuden. Vuonna 2009 seuran edustusjoukkue luopui pääsarjapaikastaan.
Perustaminen ja aluesarjat
Vuonna 1998 BSC Köln-Süd ja Deutschen Sporthochschule Köln yhdistyivät Köln BasCats-nimiseksi seuraksi. Vuonna 1999 nimeksi tuli Cologne 99ers. Ensimmäinen miesten edustusjoukkue oli erillinen American Sports GmbH:n johtama joukkue. Tavoitteena oli kaupungin entisen koripallojoukkueen BSC Saturn Kölnin perinteiden jatkaminen. Kaudella 2000–2001 seura voitti Regionalligan ja sai villin kortin korkeimmalle sarjatasolle.
Bundesliga-aika
Vuonna 2001 seuran nimeksi vaihdettiin RheinEnergy Cologne. Seura hankki joukkueen valmentajaksi myös yhden Euroopan sen ajan huippuvalmentajista, Svetislav Pešićin. Samalla joukkue pelasi ensimmäisen Basketball-Bundesliga-kautensa. Ensimmäinen kausi päättyi toiseen sijaan joukkueen hävittyä kolmiosaisessa loppuottelussa ALBA Berlinille. Samaisena kautena joukkue pelasi Pohjois-Euroopan liigassa, mikä oli sen historian ensimmäinen esiintyminen kansainvälisessä koripallosarjassa.
Lokakuussa 2002 seuran nimeksi vaihdettiin pääsponsorin mukaan RheinEnergie Cologne. Kaudella 2002–2003 Köln oli runkosarjan neljäs ja sai viidenneksi sijoittuneen TSK Bambergin vastaansa pudotuspeleihin. Joukkue kuitenkin hävisi Bambergille otteluvoitoin 3–1, ja seuran kausi oli ohitse. Samana kautena järjestettiin myös ensimmäistä kertaa ULEB Cup, johon joukkue pääsi mukaan. Köln aloittikin pelit hyvin ja voitti ensimmäisessä pelissään Pallacanestro Triesten niukasti 86–88. Seura jatkoi hyviä otteitaan sarjassa ja oli lopulta C-lohkon kolmas. Neljännesvälierissä Köln sai vastaansa Pamesa Valencian. Espanjalaisseura oli kuitenkin parempi voitettuaan molemmat ottelut. Kauden lopussa Valenciasta kruunattiin ULEB Cupin mestari.
Kauden 2003–2004 joukkue aloitti taas uudella nimellä, tällä kertaa se oli RheinEnergie Köln. ULEB Cupissa Köln pääsi viimeisenä jatkoon B-lohkosta. Viimeisessä ratkaisevassa pelissä se voitti KK Zadarin 78–75. Joukkueen pelit loppuivat kuitenkin taas neljännesvälierissä, vaikka se voittikin ensimmäisessä pelissään Metis Varesen. Toisessa osaottelussa kärsitty 19 pisteen tappio kuitenkin vei Varesen jatkoon korieron turvin. Kotimaassa seura voitti ensimmäisen Saksan Cupinsa. Frankfurtissa pelatussa cupin finaalissa joukkue voitti kotijoukkue Skyliners Frankfurtin luvuin 80–71. Köln sijoittui Bundesligassa runkosarjan kuudenneksi ja sai näin pudotuspeleihin vastaansa Skyliners Frankfurtin. Joukkueet pelasivat täydet viisi peliä, ja viimeisessä pelissä Frankfurt voitti Kölnin luvuin 84–78.
Kaudella 2004–2005 joukkue osallistui taas ULEB Cupiin. Joukkue sijoittui lopulta B-lohkon kolmanneksi hävittyään viimeisessä pelissään lohkovoittaja BK Ventspilsille. Neljännesvälierissä sama joukkue asettui Kölnin vastustajaksi. Ensimmäinen ottelu päättyi joukkueen yllättävään voittoon pistein 93–77. Toisen osaottelun Ventspils voitti selvästi 90–58. Kölnin päävalmentajan Armin Andresin mielestä joukkueen motivaatio oli huono, eivätkä pelaajat keskittyneet voittamiseen, vaan alle 16 pisteellä häviämiseen. Saksan Cupissa Köln meni aina finaaliin saakka, jossa vastaan asettui tuttu naapuriseura Telekom Baskets Bonn. Frankfurtin Ballsporthallessa pelatun loppuottelun Köln voitti luvuin 85–75 ja uusi edellisvuoden cup-mestaruuden. Saksan Bundesligassa joukkue oli runkosarjan kolmas. Pudotuspeleissä joukkue ei pystynyt kuitenkaan päihittämään Giessen 46ersia, vaan hävisi otteluvoitoin 3–2.
Euroliigavisiitti
200px|thumb|[[Demond Mallot.]] Saksan mestaruuden voittaminen tarkoitti myös pääsyä Euroliigaan kaudeksi 2006–2007. Köln 99ers joutui pelaamaan kotiottelunsa Düsseldorfin Philipshallessa, koska joukkue ei voinut käyttää paikallista Kölnarenaa. Kölnin ensimmäinen Euroliiga-peli päättyi tappioon venäläistä Moskovan Dynamoa vastaan. Ottelu päättyi moskovalaisten niukkaan 75–68 voittoon. Ensimmäinen voitto Euroliigassa tuli italialaista Climamio Bolognaa vastaan vieraskentällä marraskuussa 2006. Euroliigassa joukkue saavutti vain kaksi voittoa, mikä merkitsi A-lohkon viimeistä sijaa ja putoamista jatkosta. Kotimaassa Köln pääsi Saksan Cupin finaaleihin. Neljän parhaan joukkueen kesken pelattu Cupin turnaus pidettiin Hampurissa. Välierissä joukkue voitti EnBW Ludwigsburgin selvästi lukemin 74–85 ja sai loppuotteluun vastaansa Artland Dragonsin. Loppuottelun kölniläiset voittivat niukasti 60–58, ja joukkueen parhaan pistemies oli Demond Mallet.
Talousvaikeudet
Kesällä 2007 nimeksi vaihdettiin Köln 99ers, kun pitkäaikainen sponsori RheinEnergie AG lopetti seuran sponsoroinnin. Sponsorin menetyksestä seurasi seuralle vakavia talousongelmia. Ne pystyttiin vielä tällöin ratkaisemaan, mutta heti seuraavana vuonna talousongelmat nousivat taas esille ja seuran tulevaisuus oli epäselvä. Myös ULEB Cupin neljännesvälierä-ottelu Himkiä vastaan aiottiin alun perin perua. Pelillisesti kausi 2007–2008 ei tarjonnut kannattajille suurta juhlaa. ULEB Cupissa joukkue tosin pääsi lohkovaiheestaan jatkoon oltuaan B-lohkon kolmas. Tie kuitenkin tyssäsi heti seuraavaan vaiheeseen, sillä Himki voitti otteluparin tylysti 187–141. Kotimaassa seura jäi ensimmäistä kertaa pääsarjahistoriansa aikana pudotuspelien ulkopuolelle oltuaan runkosarjan kymmenes.
Kaudella 2008–2009 Köln jäi runkosarjan neljänneksi viimeiseksi, eikä seura pelannut myöskään missään kansainvälisessä sarjassa. Vuoden päästä edellisestä ahdingosta, eli helmikuussa 2009, seuralla ilmoitettiin olevan 600 000 euron velat. Tieto talousvaikeuksista tuli ainoastaan 14 kuukautta sen jälkeen, kun hampurilainen liikemies Jürgen Wollny oli pelastanut seuran sijoittamalla seuraan rahaa. Heinäkuussa 2009 seura ilmoitti vakavista talousongelmista. Seura yritti löytää itselleen uutta pääsponsoria, mutta yhtään varmaa vastausta ei tullut. Pari viikkoa tämän jälkeen seura ilmoitti, ettei se pysty pelaamaan korkeimmalla sarjatasolla ja luopui sarjapaikastaan. Aiemmin, kauden lopussa, seura oli vielä ilmoittanut tilanteen selkenevän. Myöhemmin Saksan koripalloliitto luovutti Köln 99ersien sarjapaikan Eisbären Bremerhavenille.
Kannattajat
Seuran virallinen kannattajakerho on nimeltään Flying Flönz. Vuonna 2006 perustetussä ryhmässä oli vuoden 2009 alussa 138 jäsentä.
Köln 99ersin pahin kilpakumppani on Telekom Baskets Bonn. Joukkueiden kohtaamisesta käytetään myös nimitystä Rheinische Derby. Toinen tunnettu vastustaja on Bayer Giants Leverkusen, jonka kanssa Kölnin edeltäjä, BSC Saturn Köln, pelasi lukuisia loppuotteluja 1980-luvulla.
Areena
200px|thumb|[[Lanxess Arena.]] Muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta Köln 99ers on pelannut koko historiansa ajan EnergyDomella, johon mahtuu 3 200 katsojaa. Euroliigavuotena seura pelasi pelejä myös Düsseldorfin Philipshallessa. Omaa kotihallia ei voitu tuolloin käyttää, koska sinne ei mahtunut Euroliigan säädöksien vaatimaa määrää katsojia. Suuremmissa peleissä on käytetty myös paikallista Lanxess Arenaa.
Kinajärvi
Kinajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Harjunsalmen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,4 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen itäpuolinen Kinavuori nousee 50 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja rannat ovat metsämaata. Järven eteläpuolelle tulee metsäautotie.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,8 metriä mpy. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä, kulkee pienen nimettömän lammen kautta ja laskee Alaiseen Karijärveen, joka puolestaan laskee Päijänteeseen. Kinajärven ja Alaisen Karijärven välinen pudotus on 39,4 metriä ja Kinajärven ja Päijänteen välinen pudotus 49,5 metriä.
Kontortamänty
Kontortamänty (Pinus contorta) on mäntyjen sukuun ja mäntykasvien heimoon kuuluva puu. Kontortamänty on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta. Sen alkuperäinen levinneisyysalue ulottui Alaskasta Brittiläiseen Kolumbiaan ja sieltä aina Kaliforniaan asti. Se muodostaa yleensä laajoja puhtaita metsiköitä. [[Kuva:Pinus contorta map.png|left|200px|thumb|Vihreä: Pinus contorta subsp. contorta
Punainen: Pinus contorta subsp. latifolia
Sininen: Pinus contorta subsp. murrayana]]
Alalajit
Kontortamännyllä on kolme alalajia, joista yhdestä on kaksi muunnosta. Tieteellisen nimen perässä lukee suuripiirteinen elinalue.
Tuntomerkit
Kontortamänty voi olla 30–40 metriä korkea, mutta yleensä paljon pienempi, erityisesti subsp. contorta, kun taas subsp. murrayana voi kasvaa jopa 50 metriä korkeaksi. Puun kaarna on tummanharmaa ja muistuttaa paljon metsäkuusta. Kontortamännyn neulaset ovat pidemmät ja vihreämmät kuin Suomessa yleisellä metsämännyllä. Neulaset ovat parillisia ja usein kiertyneitä, pituudeltaan 3–7 cm. Kävyt ovat samaten 3–7 cm:n pituisia. Osa niistä on serotiinisia, eli ne avautuvat vasta, kun joutuvat korkeisiin lämpötiloihin (metsäpaloon). Subsp. murrayana vapauttaa siemenensä heti, kun ne ovat kypsiä.