cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thomas Swindlehurst
Thomas Swindlehurst (21. toukokuuta 1874 Whittington – 15. maaliskuuta 1959 Liverpool) oli brittiläinen köydenvetäjä. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen Liverpool Police -joukkueeseen.
Hominini
Hominini on Homininae-alaheimon tribus. Siihen kuuluvat ihmislajit ja simpanssit sekä niiden edesmenneet esi-isät. pienoiskuva|left|330px|Hominini
Jalmari Peltonen
Jalmari Kustaa Peltonen (17. elokuuta 1893 Pyhäjärvi Ul – 16. heinäkuuta 1969 Helsinki ) oli suomalainen arkkitehti.
Maanviljeljäperheeseen syntynyt Peltonen opiskeli 1915–1922 arkkitehdiksi Teknillisessä korkeakoulussa ja teki opiskeluaikanaan stipendimatkan Italiaan. Peltonen toimi aluksi suunnittelijana Jussi Paatelan arkkitehtitoimistossa mutta ryhtyi sitten itsenäiseksi arkkitehdiksi vuodesta 1925 alkaen. Peltonen toimi vuodesta 1930 alkaen Maataloushallituksessa arkkitehtina ja myöhemmin yliarkkitehtinä.
Peltonen suunnitteli 1920-luvulla ja 1930-luvulla runsaasti liike- ja asuinrakennuksia Helsinkiin. Peltosen suunnittelemia rakennuksia on erityisesti Töölön kaupunginosassa. Näissä art deco-tyylisissä rakennuksissa Peltonen yhdisti klassistisia koristeaiheita ns. töölöläisfunkkikseen ja talojen porrashuoneiden sisustukseen kiinnitettiin erityistä huomiota.
Amrapuu
Amrapuu (Spondias mombin) on hedelmäpuu, joka kasvaa villinä Etelä-Amerikassa ja villiintyneenä monin paikoin Afrikassa, Intiassa ja Indonesiassa. Sen mangoa muistuttavia hedelmiä käytetään ravinnoksi ja lehtiä lääkinnällisiin tarkoituksiin.
Amrapuun lehdet muodostuvat vastakkaisista lehdyköistä, joita on pariton määrä, yleensä 9–19 kappaletta. Puu varistaa lehtensä helmi–maaliskuussa. Kaarna on harmaata. Puuta voi lisätä oksapistokkaista, joten se on suosittu pensasaitojen laji.
Kirjokotingat
Kirjokotingat (Iodopleura) on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aikaisemmin suku luettiin kuuluvaksi kotingojen heimoon. Kirjokotingoihin kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia.
Crawfordin piirikunta
Crawfordin piirikunta (Crawford County) on usean piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
Aleksanteri Mero
Aleksander (Aleksanteri) Mero (27. toukokuuta 1884 Muolaa – 24. toukokuuta 1939 Viipuri) oli suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja 1920–1922.
Meron vanhemmat olivat talollinen Antti Mero ja Hetti Hyytiäinen. Hän työskenteli maanviljelijänä Muolaassa, Muolaan kunnan lastenvalvojana, raittiuspoliisina ja Perkjärven–Perojoen perkaushankkeen toimitsijamiehenä.
Mero nousi eduskuntaan varasijalta maalaisliiton edustajaksi Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä 26. lokakuuta 1920 Lauri Kristian Relanderin siirryttyä Viipurin läänin maaherraksi. Hän toimi myös Muolaan kunnanvaltuuston puheenjohtajana, kunnallislautakunnan jäsenenä ja presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 vaalissa.
Emma Kimiläinen
Emma Elina Kimiläinen (s. 8. heinäkuuta 1989 Helsinki) on suomalainen autourheilija. Hän on tullut tunnetuksi myös radiojuontajana ja MTV Sportin F1-kommentaattorina. Kimiläisen esikoiskirja Naisen autoiluopas ilmestyi maaliskuussa 2015.
Uran alku
Kimiläinen aloitti kartingin 3-vuotiaana ja osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa 5-vuotiaana.
Muutaman aluemestaruuden, hyvän SM-menestyksen sekä ulkomailla, useimmiten Italiassa käytyjen kilpailujen jälkeen Kimiläinen siirtyi kaudeksi 2005 Formula Fordeihin, joilla hän ajoi sekä Suomen mestaruudesta että Pohjoismaiden NEZ-mestaruudesta. Auton Kimiläinen osti Isosta-Britanniasta Nexa Racingilta, joka oli ajattanut autoa mestaruuden arvoisesti Ison-Britannian Formula Fordeissa. Etukäteen hän lähti tavoittelemaan SM-mitalia ja PM-sarjassa viiden joukkoon sijoittumista. Kimiläinen saavutti tavoitteensa ollen SM-hopealla ja PM-sarjassakin viides. Hänet valittiin vuoden autourheilijaksi kaudella 2005 ja vuoden naisautourheilijaksi kausilla 2005 ja 2007.
Kaudet 2006–2010
Kaudella 2006 tähtäin oli asetettu molempien sarjojen mestaruuksiin. Kimiläinen kävi tiukan kamppailun molemmissa sarjoissa kurikkalaista Sami Isohellaa vastaan. Isohella otti tuplavoiton Jurvan Botniaringillä, mutta Kimiläinen otti avausvoittonsa Alastaron kaatosateessa melkein puolen minuutin erolla seuraaviin.
Jyllandsringillä käyty toiseksi viimeinen viikonloppu osui päällekkäin Ahveniston SM-finaalin kanssa, ja molemmat mestaruuskandidaatit joutuivat kuljettamaan varsinaisen kalustonsa valmiiksi Tanskaan ja ajamaan Ahveniston ensimmäisen lähdön vuokra-autoilla. Sami Isohella sai käyttöönsä Tommi Anttilan entisen mestaruusauton, kun taas Kimiläinen joutui tyytymään Jarno Metson vanhaan autoon. Autojen erot kävivät nopeasti selväksi Isohellan kaasuteltua paalulta voittoon. Kimiläinen puolestaan ajoi ruutuun neljä ja putosi kilpailussa viidenneksi. Tämän jälkeen kaksikko suuntasi Tanskaan ja jätti SM-taistelun muiden harteille. Hetken näytti siltä, että Miika Hirsimäki oli viemässä mestaruuden nimiinsä, mutta lopulta Juha-Pekka Wikman korjasi mestaruuden kotiin. Kimiläinen taas varmisti SM-hopean ennen Isohellaa.
Kimiläisen ensimmäinen lähtö Tanskassa onnistui, kun hän saavutti ensin paalupaikan ja ajoi kilpailussa paalulta voittoon niukalla erolla Isohellaan. Toiseen lähtöön lähdettiin Isohellan johdolla, ja Kimiläinen lähti hänen viereltään toisena. Turva-auto saapui radalle, ja sen poistuttua Kimiläinen sai kymmenen sekunnin stop & go -rangaistuksen varaslähdöstä. Pitkän varikkosuoran takia Kimiläinen menetti paljon aikaa ja jäi viimeiseksi yli kahdenkymmenen auton taakse. Hän kuitenkin onnistui ajamaan itsensä sijalle 12, kun taas Isohella otti helpon voiton. Kimiläinen tiimi teki AKK:lle valituksen rangaistuksesta, sillä yleensä rikkeestä rangaistaan 15 sekunnin aikasakolla. Protestista ei kuitenkaan ollut hyötyä, ja sijoitukset säilyivät ennallaan.
Norjan Vålerin finaaliin lähdettiin tilanteesta, jossa Isohella johti mestaruuskamppailua 13 pisteen erolla. Aika-ajo epäonnistui, sillä Isohella oli kolmas ja Kimiläinen viides. Kimiläinen kuitenkin nousi nopeasti joukon kärkeen ja säilytti sijoituksensa maaliin asti. Isohella saapui maaliin neljäntenä. Toisessa lähdössä Kimiläinen oli pakkovoiton edessä, Isohella taas saattoi varmistella. Toinen lähtö oli ensimmäisen toisinto, kun Kimiläinen kiisi maaliviivan yli voittajana Isohellan jäädessä neljänneksi.
Mestaruuskamppailu venyi tiukaksi ja lopulta tiukan laskennan jälkeen Isohella julistettiin PM-mestariksi vain yhden pisteen turvin.
Loppuvuodesta 2006 Kimiläinen teki managerisopimuksen entisen F1-kuljettajan Stefan Johanssonin kanssa. Johanssonilla on omistamansa ja perustamansa Sports Telecom -yhtiön kautta kontakteja autourheilumaailmassa.
Emma Kimiläinen ajoi kaudella 2007 Ruotsin Mestaruussarjassa Radical ProSport -luokassa suomalaisen JFG-Motorsportin kalustolla. Hän olisi ilman teknisiä ongelmia voittanut sarjan. Kaudelle 2008 Kimiläinen oli ehdolla Audin tehdastiimiin DTM-sarjaan, Hänet valittiin DTM-testeihin, jotka järjestettiin Espanjan Aragon radalla. Kimiläinen oli nopein naiskuljettaja, mutta Audi valitsi kokeneemman brittikuljettajan Katherine Leggen
VW/Audi leikkasi rajusti moottoriurheilubudjettia kaudella 2009. Kimiläinen jatkoi uraansa Formula Audi Palmer sarjassa Englannissa. Huolimatta hyvästä kaudesta, joka sisälsi palkintosijoja ja kisan nopeimpia kierroksia, Kimiläinen ei löytänyt järkevää jatkomahdollisuutta. Hän päätti jättää kilparadat ja keskittyä opintoihin. Kausi 2010 sisälsi testin Hungaroringin radalla Unkarissa. Kalustona oli Charouz-Gravity Racingin Auto GP-formula.
Kaudet 2014–2018
Emma Kimiläinen teki paluun kilparadoille. Sopimus ruotsalaisen PWR Racing Teamin kanssa tuli monelle yllätyksenä. Tiimin omistajat Daniel Haglöf ja Peter "Poker" Wallenberg uskoivat Kimiläisen kykyihin menestyä Scandinavian Touring Car Championship (STCC ) -sarjassa, vaikka takana oli lähes neljän vuoden kilpailutauko. Kuuden kilpailun sarja ei tuonut toivottua kisamenestystä, sillä paras sijoitus oli Falkenbergin toinen sija. Kimiläinen nousi kuitenkin sarjan ehdottomaksi tähdeksi saavuttaen lähes kymmenen miljoonan euron media-arvon (Mediapilot ). Kolari sarjassa ajavan Ruotsin prinssi Carl Philip Bernadotten kanssa sai aikaan varsinaisen mediamyllytyksen sekä Ruotsissa että Suomessa. Kimiläinen teki jatkosopimuksen PWR Racing Teamin kanssa. STCC kattoi kaudella 2015 seitsemän kilpailua, kun F1-rata Anderstorp palasi kalenteriin.
W Series -kausi 2019
pienoiskuva|Kimiläinen vuonna 2019 Brands Hatchissa W Series -sarjan kilpailussa. Vuonna 2019 Kimiläinen valittiin kuljettajaksi uuteen W Series -sarjaan, joka on yksinomaan naisille tarkoitettu autourheilusarja. Sarjan ensimmäinen kausi sisälsi kuusi osakilpailua ja se alkoi toukokuussa Hockenheimin radalla Saksassa. Seuraavaan Zolderin kilpailuun hän ei saanut lääkäreiltä ajolupaa osallistua kärsittyään harjoitusten jälkeen pääsärystä. Kimiläinen palasi radoille kauden neljänteen kisaviikonloppuun, joka ajettiin Saksan Norisringillä. Kimiläinen nappasi aika-ajosta kahdeksannen lähtöruudun ja kiristi 36 kierroksen mittaisessa kilpailussa viidenneksi.
Kauden toiseksi viimeisessä osakilpailussa Hollannin Assenissa Kimiläisen vauhti oli kohdallaan heti aika-ajoista lähtien, joissa hän ajoi paalupaikalle. Myös kilpailussa Kimiläinen näytti vauhtiaan ja nappasi ensimmäisen voittonsa W Series -sarjassa. Kimiläisestä tuli samalla ensimmäinen suomalainen, joka on onnistunut voittamaan W Series -sarjan osakilpailun.
Kausi 2021
Kaudella 2021 Kimiläinen ajoi W Series -sarjassa ja voitti Belgian Spassa elokuussa käydyn osakilpailun. Hän sijoittui kauden loppupisteissä kolmanneksi.
Kausi 2022
Kimiläinen ajoi W Series -sarjassa kaudella 2022 Puma-tallissa. Kausi alkoi 8. toukokuuta Miamissa Yhdysvalloissa.
Televisio- ja radiotyöt
Emma Kimiläinen toimi vuonna 2013 Suomen surkein kuski -ohjelman ensimmäisen tuotantokauden yhtenä tuomarina.
Kimiläinen juonsi vuonna 2016 Subilla virtuaaliautoilun Circuit eMotorsport-ohjelman.
Kimiläinen on juontanut Menopaluu-ohjelmaa Radio Suomipopilla yhdessä Harri Moision ja Arttu Toivosen kanssa.
Yksityiselämä
Kimiläinen valmistui keväällä 2008 Mäkelänrinteen urheilulukiosta Helsingistä. Hänellä on tutkinto Metropolia ammattikorkeakoulusta. Hän harrastaa kuntosalilla käyntiä, pianonsoittoa, moottorikelkkailua, leipomista, lumilautailua ja tanssia. Hän on harrastanut myös koripalloa HNMKY:n B-tytöissä. Karatessa hänellä on sininen vyö, ja hän on osallistunut valtakunnallisiin junioriturnauksiin.
Vuonna 2008 Kimiläinen pyrki Helsingin valtuustoon kokoomuksen ehdokkaana. Hän keräsi kaikkiaan 330 ääntä, eikä tullut valituksi.
Kimiläinen meni naimisiin kesällä 2012. Pari erosi 2021. Hän synnytti ensimmäisen lapsensa toukokuussa 2013. Kimiläinen oli vuosina 2021–2023 suhteessa jalkapallloilija Sami Hyypiän kanssa, mitta suhde päättyi eroon kesällä 2023.
17. lokakuuta
17. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 290. päivä (291. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 75 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 16. lokakuuta, 18. lokakuuta
Nintendo DS
Nintendo DS (, lyhennettynä NDS tai DS, Kiinassa iQue DS) on Nintendon kehittämä ja vuonna 2004 julkaisema käsikonsoli. DS on simpukkamallinen konsoli, jossa on kaksi nestekidenäyttöä, joista toinen on kosketusnäyttö. Nintendo DS:ssä on myös sisäänrakennettu mikrofoni, ja se tukee langatonta IEEE 802.11 -standardia (Wi-Fi), mikä mahdollistaa käyttäjien kommunikoinnin lyhyellä kantamalla tai verkossa Nintendo Wi-Fi Connection -palvelun välityksellä. Laitteen kehitysnimi oli "Project Nitro", joka selittää NTR-merkinnän pelimoduuleissa ja laitteessa.
Konsolin nimi viittaa Dual Screen -sanayhdistelmään eli laitteen näkyvimpään ominaisuuteen, ja Developers System -sanayhdistelmään  viitaten uuteen pelikehitystapaan, johon laite inspiroi.
Nintendo julkaisi laitteesta uudelleen suunnitellun version, Nintendo DS Liten, 2. maaliskuuta 2006 Japanissa. Se julkaistiin Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Australiassa kesäkuussa 2006. DS Lite on alkuperäistä versiota kevyempi ja siinä on kirkkaammat näytöt.
Laitteen ominaisuudet
Nintendo DS:n alempi näyttö on painoherkkä kosketusnäyttö. Kosketusnäyttöä voidaan käyttää esimerkiksi Stylus-kynällä, pelaajan sormilla tai muotoillulla muovipalalla, joka sidotaan pelaajan peukaloon kiinni. Joissain peleissä ei tarvitse käyttää nappeja ollenkaan. Hyvä esimerkki DS:n kosketusnäytön kykyjä hyödyntävästä pelistä on WarioWare: Touched!, jossa kosketusnäyttöä käytetään hyödyksi erilaisilla minipeleissä, tai 42 All-Time Classics, jota ohjataan pelkällä kosketusnäytöllä.
Perinteiset kontrollivaihtoehdot sijaitsevat konsolin alaosan oikealla ja vasemmalla puolella. Konsolin vasemmalla sivulla sijaitsee D-pad, eli ristiohjain, sekä Power-nappi, joka käynnistää ja sammuttaa konsolin. Konsolin oikealla sivulla ovat A-, B-, X- ja Y-painikkeet, joiden yllä on vielä Start- ja Select- painikkeet. Konsolin olkanäppäimet L ja R sijaitsevat aivan konsolin alaruudun päässä. L (Left) sijaitsee vasemmalla puolella ja R (Right) oikealla. Painikkeiden järjestys ja muoto ovat Super Nintendo Entertainment Systemin ohjaimen tapaiset.
Nintendo DS sisältää stereokaiuttimet, jotka sijaitsevat konsolin yläruudun kummallakin alasivulla. Nintendo DS on ensimmäinen käsikonsoli, joka mahdollistaa stereoäänen. Game Boy -konsolissa stereoääni saatiin vain korvakuulokkeiden avulla.
Sisäänrakennettu mikrofoni on konsolin alaruudun vasemmalla puolella. Mikrofonia on hyödynnetty eri peleissä useasti erilaisilla tavoilla, kuten esimerkiksi äänentunnistukseen.
Nintendo DS voi myös ottaa langattoman yhteyden Wiihin.
Yhteensopivuus
Nintendo DS:llä voi pelata sen omien pelien lisäksi Game Boy Advance -pelejä. Pienet DS-moduulit sopivat laitteen yläosassa olevaan asemaan, GBA-pelimoduulit asetetaan laitteen alaosassa olevaan asemaan. Yhdelle näytölle kehitetyt pelit käyttävät vain toista Nintendo DS:n näyttöä, jonka käyttäjä voi itse valita. Koska Nintendo DS:n näyttötarkkuus on 256 × 192 pikseliä ja GBA:n 240 × 160, käytetään näytöstä vain osa ja kuvan ympärillä on kapeat mustat kehykset. Toisin kuin Game Boy Advancessa, Nintendo DS:ssä ei ole Zilog Z80 -suoritinta eikä GBA-kaapeliliitintä. Tämän takia Nintendo DS:llä ei voi pelata Game Boyn ja Game Boy Colorin pelejä, Game Boy Advance -pelejä moninpelinä, tai käyttää Game Boy Advancen ja Nintendo GameCuben linkitysmahdollisuutta.
Osa Nintendo DS:n peleistä pystyy hyödyntämään DS:n GBA-asemaan syötettyjä pelejä tai lisälaitteita, kuten Rumble Pakia tai lisämuistilaajennusta. Oikeat DS-pelin ja samaan aikaan koneeseen asetetun GBA-pelin yhdistelmät voivat myös avata DS-pelin salattuja ominaisuuksia.
Nintendo Wi-Fi Connection
Nintendo Wi-Fi Connection on Nintendon ylläpitämä verkkopalvelu, joka mahdollistaa ilmaisen verkkopelaamisen Wi-Fi:n avulla Nintendo DS:n ja Wiin peleissä, joissa tähän on mahdollisuus. Palvelu julkaistiin Pohjois-Amerikassa 14. marraskuuta 2005, ja marraskuun aikana se tuli toimintaan muillakin alueilla. Palvelun lanseeraamisen yhteydessä julkaistiin verkkopelillä varustetut Mario Kart DS, Tony Hawk's American Sk8land, ja 5. joulukuuta 2005 Animal Crossing: Wild World. Nintendo DS:lle on myös julkaistu tavallisen pelimoduulin kokoinen Nintendo DS Browser, jolla voi Wi-Fi:n välityksellä selata internetiä.
Rumble Pak
Ensimmäisenä virallisena lisälaitteena 24. lokakuuta 2005 Japanissa julkaistu Rumble Pak on GBA-moduulin kokoinen värinätehostin. Laite värisyttää pelikonsolia normaalien pelitehosteiden tapaan ja toimii muun muassa peleissä Metroid Prime Pinball, Mario & Luigi: Partners in Time, Star Fox Command ja Metroid Prime: Hunters. Nintendo DS Liteä varten on olemassa oma, 1 cm ohuempi Rumble Pak.
Play-Yan
Play-Yan-adapteri mahdollistaa SD-muistikortille tallennettujen MPEG-4-videoiden ja MP3-musiikkitiedostojen toistamisen.
TV Tuner
TV Tuner on vain Japanissa julkaistu, digitaalisen TV-lähetyksen vastaanottamiseen tarkoitettu oheislaite.
Opera-selain
Internetin selaamiseen tarkoitettu Opera-ohjelmisto toimitetaan GBA-moduulin muotoon pakatun ylimääräisen keskusmuistin kanssa. Lisämuisti mahdollistaa suurienkin sivujen lataamisen kerralla laitteen muistiin. Sivuja selataan molempien näyttöjen avulla.
Langattoman verkon USB-adapteri
Henkilökohtaisen tietokoneen USB-porttiin asetettava Nintendo DS Wi-Fi -lähetin mahdollistaa viiden Nintendo DS -konsolin langattoman yhteyden Nintendo Wi-Fi Connection -palveluun. Yhteys muodostetaan tietokoneen internet-yhteyden kautta. Laite toimii vain Windows XP:ssä.
Nintendo MP3 Player
Nintendo julkaisi SD-muistikortteja käyttävän MP3-soittimen Nintendo DS:lle joulukuussa 2006.
Vastaanotto
Nintendo DS on ensimmäinen Nintendon konsoli, jonka saatavuudessa on ollut katkoja liian suuren kysynnän seurauksena. 5. tammikuuta 2006 Nintendo esitti virallisen anteeksipyynnön Nintendo DS:n loppuunmyynnin takia. 15. helmikuuta 2006 Nintendo ilmoitti Japanin myynnin saavuttaneen 5 miljoonan myydyn laitteen rajan alle 13 kuukautta laitteen julkaisemisesta. 21. marraskuuta 2006 Nintendo ilmoitti Nintendo DS:n myyneen Euroopassa 7 miljoonaa kappaletta. 3. lokakuuta 2006 Nintendo ilmoitti yhtiön tuloksen nousseen 20,5 %, osaksi Nintendo DS:n hyvien myyntilukujen ansiosta.
Nintendo DS- ja DS Lite -konsolien myynti 30. lokakuuta 2008 mennessä:
Nintendon mukaan laitetta on myyty (tieto kesäkuun 2020 loppuun mennessä) 154,02 miljoonaa kappaletta.
Oiva Hovi
Oiva Rauno Hovi (19. joulukuuta 1926 Uusikirkko – 27. syyskuuta 2005 Vantaa) oli suomalainen lavastaja.
Oiva Hovi tuli Suomi-Filmin palvelukseen vuonna 1951. Hän lavasti vuosina 1953–1956 kaikkiaan 12 Suomi-Filmin kokoillan elokuvaa. Hovi siirtyi vuonna 1958 Suomi-Filmi Oy:n tytäryhtiön, Filmitalo Oy:n palvelukseen mainoselokuvien lavastajaksi.
Elokuvia joissa Hovi toimi lavastajana
Hovi teki myös lavastusrakennelmia elokuviin Maailman kaunein tyttö (1953) ja Ruskan jälkeen (1979).
Gildo Arena
Ermenegildo "Gildo" Arena (25. helmikuuta 1921 Napoli – 8. helmikuuta 2005 Napoli) oli italialainen vesipalloilija. Hän voitti joukkueineen kultaa vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai lisäksi pronssia kesäolympialaisissa 1952 Helsingissä.
Arena voitti Italian joukkueen jäsenenä vesipallon Euroopan-mestaruuden 1947, ja lisäksi hän sai kuusi kansallista titteliä (1939, 1941, 1942, 1949, 1950, 1951). Hän voitti Italian-mestaruuksia myös uinnissa.
Hörtsö
Hörtsö (Axyris amaranthoides) on revonhäntäkasveihin (Amaranthaceae) kuuluva kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko
Yksivuotinen hörtsö kasvaa 30–80 cm korkeaksi. Kasvin varsi on pysty, tähtikarvainen ja etenkin yläosasta haarova. Kukalliset haarat ovat pitkälti lehdettömiä, latvaosasta pienilehtisiä. Kierteisesti olevat lehdet ovat lyhytruotisia ja 4–10 cm pitkiä. Lehtilapa on kapeanpuikea, ehytlaitainen tai joskus alimmissa lehdissä hampainen, päältä vihreä ja kalju sekä alta ruskehtava ja tähtikarvainen. Kukinnot ovat lyhyitä tähkiä. Kukat ovat yksineuvoisia ja lehtihankaisia. Kukan kehä on kolme- tai harvoin neli- tai viisilehtinen. Hedekukat ovat tähkänä varren latvassa ja haarojen päissä olevien emikukkatähkien kärjessä. Heteitä on 3–5 kappaletta. Suomessa hörtsö kukkii elo-syyskuussa. Hedelmä on ruskea pähkylä, joka sijaitsee kahden tyvestään yhteenkasvaneen siiven välissä. Suomessa pähkylät eivät tavallisesti ehdi kehittymään.
Levinneisyys
Alun perin hörtsö on kotoisin Aasiasta, Venäjältä ja Kaakkois-Euroopasta. Suomessa hörtsö on harvinainen uustulokas, jota on tavatta Etelä- ja Kaakkois-Suomessa, Pohjanlahden rannikkokaupungeissa sekä Koillis-Lapissa.
Elinympäristö
Suomessa hörtsö on tulokaslaji, jota on tavattu myllyillä, kaatopaikoilla ja tienvarsilla.
Käyttö
Hörtsö sopii myös ihmisravinnoksi.
Magnetomotorinen voima
Magnetomotorinen voima (mmv) on suure, joka synnyttää sähköä johtavaan kelaan magneettivuon. Se määritellään kelan johdinkierrosten lukumäärän ja sähkövirran tulona.
Magnetomotorisesta voimasta käytetään tunnusta F tai M ja se voidaan merkitä
missä N on käämin johdinkierrosluku ja I käämiin johdettu virta.
Magnetomotorisen voiman mittayksikkö on johdinkierros kertaa ampeeri, eli ampeerikierros:
Mikael Enckell
Valter Mikael Henrik Enckell (s. 2. syyskuuta 1932 Helsinki) on suomenruotsalainen psykoanalyytikko ja kirjailija.
Henkilöhistoria
Enckellin vanhemmat olivat kirjailija Rabbe Enckell ja Heidi Parland. Hän avioitui 1954 Irma Reuterin kanssa. Henrik Enckell ja Agneta Enckell ovat heidän lapsiaan.
Enckell tuli ylioppilaaksi 1950 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1960. Hän kouluttautui psykoanalyytikoksi Ruotsissa vuosina 1962–1967 ja piti yksityisvastaanottoa Helsingissä vuodesta 1969 vuoteen 2002.
Opiskeluaikoinaan Enckell kirjoitti elokuva-arvosteluja Hufvudstadsbladetiin ja sittemmin sovelsi esseissään psykoanalyyttista näkökulmaa elokuvataiteeseen. Isästään Rabbe Enckellistä hän kirjoitti kolmiosaisen elämäkerran. Lisäksi hän on käsitellyt teoksissaan muun muassa Marcel Proustia sekä juutalaisuutta.
Hänelle on myönnetty muun muassa Tollanderin palkinto vuonna 1992, Ruotsin akatemian Suomi-palkinto vuonna 1998 ja Längmanin rahaston palkinto vuonna 2009.
Monomeeri
thumb|Styreeni on polystyreenin monomeeri. Polymerisaatiossa bentseenirenkaan ulkopuolinen kaksoissidos hajoaa ja muodostuu sidoksia toisiin styreenimolekyyleihin. Monomeeri (kreik. mono "yksi" ja meros "osa") on pieni molekyyli, joka voi sitoutua kemiallisesti toisiin monomeereihin muodostaen polymeerin.
Esimerkkejä monomeereistä ovat hiilivedyt, kuten muun muassa alkaanit ja alkeenit. Hiilivetymonomeerit, esimerkiksi styreeni ja eteeni muodostavat polymeerejä polystyreenin ja polyeteenin valmistuksessa.
Aminohapot ovat luonnollisia monomeerejä ja polymerisoituvat muodostaen proteiineja. Glukoosimonomeerit voivat myös polymerisoitua, muodostaen tärkkelystä, amylopektiinejä ja glykogeenia. Tämä polymerisaatioreaktio tunnetaan dehydrauksena tai kondensaatioreaktiona, jossa vetyatomi ja hydroksyyliryhmä (-OH) muodostavat vettä ja happimolekyylisidoksia jokaisen monomeerin väliin.
Polymeerit voidaan nimetä niiden monomeerien lukumäärän mukaan numeerisia etuliitteitä käyttäen. Mikä tahansa monomeeriyksiköiden luku voidaan osoittaa sopivalla etuliitteellä: esimerkiksi dekameeri on joko 10-yksikköinen monomeeriketju tai polymeeri.
Indelibly Stamped
Indelibly Stamped on englantilaisen rock-yhtye Supertrampin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1971. Albumi merkitsi dramaattista suunnanmuutosta suoraviivaisempaan rockmusiikkiin, ja hyväksymällä bändin omanlaiset nuotit, "Travelled" on ainoa kappale, joka muistuttaa heidän debyyttialbumiaan. Kuten yhtyeen debyyttialbumikin, tämä albumi oli kaupallinen epäonnistuminen julkaisun jälkeen, mutta myöhempinä vuosikymmeninä levy myi kultaa Ranskassa ja Kanadassa. Alkuperäisissä versioissa on värillinen kansikuva ja eri teksti yhtyeen nimeä ja albumin otsikkoa varten. Kansikuvassa on yläosattoman naisen tatuoitu vartalo ja käsivarret. Tämä on ensimmäinen Yhdysvalloissa julkaistu Supertramp-albumi. Kansi oli värillinen (vuonna 1971), mutta A&M liitti kaksi kultaista tähteä nännien päälle.
Kansikuva
Kannessa on yläosattoman naisen tatuoitu vartalo ja käsivarret. Tattoo News-lehden kirjoittaman Paul Saycen mukaan kuvan nainen oli Marion Hollier, jota tatuoitiin laajasti Les Skuse-tatuointistudiossa 1960-luvulla. The People-julkaisussa pian albumin julkaisun jälkeen julkaistussa artikkelissa myös Hollier yksilöidään malliksi ja toteaa, että hänelle maksettiin 45 puntaa työstä (vastaa 600 puntaa vuonna 2018).
Tausta
Roger Hodgson sanoi myöhemmin haastattelussa, että Indelibly Stamped oli "selviytymisalbumi laittaaksemme itsensä managerin hyviin kirjoihin. Albumille ei oltu kehitelty teemaa ja meitä odotti "kaatuminen"." Yhtyeen uudet jäsenet lyömäsoittaja Kevin Currie, basisti Frank Farrell sekä puhallinsoittaja Dave Winthrop palkattiin kaikki juuri ennen äänitysistuntoja.
Kappale "Times Have Changed" kehittyi kappaleesta "Times of Rain", joka kirjoitettiin Richard Palmer-Jamesin kanssa hänen ollessaan edelleen yhtyeessä. Rick Davies ja Roger Hodgson kirjoittivat kappaleeseen uudet sanat, nimeämällä sen nimellä "Times Have Changed".
Supertrampin ensimmäiset julkiset esiintymiset tapahtuivat P.N-klubille Münchenissä. Rick Davies kuvaili tuolloin esiintymistään "Rock 'n roll-esityksissä meillä oli tapana nostaa ihmisiä lavalle ja se oli vain kaaosta ylimääräisillä esiintymisnumeroilla, mutta sen takana olivat liha ja perunat. Enemmän tai vähemmän ihmisiä ei tule seuraavalle keikalle." Tämä oli viimeinen albumi, jossa Roger Hodgson soitti bassoa yhtyeessä hänen Supertramp-uralla.
Vastaanotto
Lyhyessä katsauksessa AllMusic kertoi, että "albumi oli parannus heidän debyyttialbumiinsa nähden, mutta he nauttivat silti liian paljon pitkistä instrumenttaalisista osista."
Dieter Eilts
Dieter Eilts (s. 13. joulukuuta 1964) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana
Eilts aloitti peliuransa pienessä SV Hagen joukkueessa. Vuonna 1984 hän liittyi SV Werder Bremenin organisaatioon ja nousi vuonna 1985 ykkösjoukkueeseen. Eilts edusti Werder Bremeniä koko ammattilaisuransa ajan aina vuoteen 2002 saakka. Eilts tuli tunnetuksi sekä kentällä että sen ulkopuolella kohteliaana ja arvostettuna persoonana, joka ei esiintynyt keltaisen lehdistön kohu-uutisissa. Kaikkiaan 390 Bundesliiga-ottelua Werderissä pelannut Eilts voitti seurassa kaksi Saksan mestaruutta, kolme Saksan Cupia sekä kaudella 1991–1992 Cup-voittajien Cupin.
Berti Vogts nosti Eiltsin Saksan maajoukkueeseen vuonna 1993. Eilts oli mukana Saksan EM-ryhmässä 1996 ja pelasi kaikki ottelut mestaruuteen päättyneessä turnauksessa. Eiltsin maajoukkueura päättyi kuitenkin jo seuraavana vuonna. Hän pelasi kaikkiaan 31 maaottelua.
Ura valmentajana
Päätettyään peliuransa Eilts jatkoi SV Werder Bremenin organisaatiossa juniorivalmentajana. Heinäkuussa 2003 hän siirtyi Saksan jalkapalloliiton palvelukseen ja otti tehtäväkseen Saksan alle 19-vuotiaiden maajoukkueen valmentamisen. Vuotta myöhemmin hänet valittiin maan alle 21-vuotiaiden maajoukkuevalmentajaksi.
Eiltsin johdolla Saksan alle 21-vuotiaat selvisivät ikäluokan EM-kisoihin Ruotsiin kesällä 2009. Menestyksestä huolimatta Eilts sai potkut tehtävistään erimielisyyksien vuoksi marraskuussa 2008.
Muutama viikko potkujensa jälkeen Eilts palasi valmennustehtäviin, kun 2. Bundesliigassa pelaava FC Hansa Rostock palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen.
Eiltsin pesti Hansassa jäi kuitenkin lyhyeksi. Menestys oli vaatimatonta ja seurajohto sai lopulta tarpeekseen maaliskuun alussa 2009, kun 2. Bundesliigan hännillä rypenyt Hansa kärsi 2–3 tappion FC St. Paulille.
HMS Savage (G20)
HMS Savage (viirinumero G20) oli Britannian kuninkaallisen laivaston S-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1941 viidennessä hätälaivueessa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastlesta, missä köli laskettiin saman vuoden lopulla 7. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1942 ja valmistui 8. kesäkuuta 1943. Sen pääaseistus poikkesi muista luokan aluksista, koska sille asennettiin 4,7 tuuman tykkien tilalle kaksiputkisiin torneihin asennetut 4,5 tuuman tykit.
Palvelus
Syyskuusta 1945 alus oli Portsmouthissa tykistökoululaivana, mistä se siirrettiin 1948 Chathamin reserviin. Alus palautettiin palvelukseen testattaessa uusia akseli ja potkuriratkaisuja 1950. Vaikka alus modernisoitiin, se ei koskaan palannut varsinaisesti aktiivipalvelukseen. Alus sijoitettiin poistolistalle 1960 ja saapui 11. huhtikuuta Newportiin romutettavaksi.
MARRS
M|A|R|R|S oli brittiläinen elektronista musiikkia esittävä yhtye. Yhtye tuli kuuluisaksi vuonna 1987 julkaistuaan ”Pump Up the Volume” -kappaleensa. Single nousi listaykköseksi useissa maissa. Suomessa kappale tuli tunnetuksi myös Pulttibois-sketsisarjan tunnuskappaleena vuosina 1990–1991.
Renato Traiola
Renato Traiola (19. joulukuuta 1924 Savigliano – 18. tammikuuta 1988 Latina) oli italialainen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja kuului pronssia saaneeseen Italian miesten joukkueeseen.
Bror Hjelt
Bror Sixten Hjelt (17. marraskuuta 1897 Helsinki – 14. lokakuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen jääkäriupseeri, yrittäjä ja sukeltaja.
Ura sotilaana
Hjelt otti nuorena vapaaehtoisena osaa Jääkäripataljoona 27:n toimintaan; hän kuului Pellingin osastoon ja haavoittui erään operaation aikana vakavasti jääden yksin hankeen; hänet pelasti helsinkiläinen liikkeenharjoittaja Aleko Lilius löytäessään haavoittuneen meren jäältä tajuttomana. Hjelt toipui vammoistaan ja rauhan tultua otti osaa Suomen uuden sotalaitoksen toimintaan.
Hjelt otti osaa myös Viron vapaussotaan vuosina 1918–1919 ja haavoittui myös siellä; Kadettikoulun hän kävi sen jälkeen ja palveli eri upseerinarvoissa Jääkäritykistörykmentissä Hämeenlinnassa, viimeksi adjutanttina vuoteen 1925 jolloin erosi palveluksesta kapteenin arvoisena.
Sədərəkin piirikunta
Sədərəkin piirikunta on yksi Azerbaidžanin 66 hallinnollisesta alueesta. Se sijaitsee varsinaisesta Azerbaidžanista erillään olevan Nahitševanin autonomisen tasavallan luoteisosassa. Pinta-alaa piirikunnalla on 151,34 neliökilometriä. Asukkaita alueella on 12 613, joista naisia on 51 prosenttia ja miehiä 49 %. Asukkaista 86,05 % asuu maalla ja loput 13,95 % puolestaan kaupungissa. Väestöstä 2,3 % on korkeakoulutettua. Piirikunnan pääkaupunki on Heydərabad.
Historia
Sədərəkin piirikunta perustettiin 28. elokuuta 1990 erottamalla Şərurin piirikunnasta.
Bror Hjelt
Liike-elämään
Vuonna 1925 Hjelt kiinnitettiin Ekströmin Koneliike Oy:n palvelukseen jossa hän olikin pitkään eli vuoteen 1940. Sinä vuonna hän perusti ensimmäisen itsenäisen liikkeensä, Oy Kone-Edustus AB:n.
Sədərəkin piirikunta
Historia
Vuosina 1990–1993 armenialaisjoukot hyökkäsivät Sədərəkin piirikunnan alueelle. He miehittivät Kərkin kylän ja tuhosivat esimerkiksi kylän hautausmaan, kirjaston, koulurakennuksen sekä 46 taloa.
Bror Hjelt
Toinen maailmansota
Talvisodan syttyessä edelleen reserviin kuulunut kapteeni Hjelt palveli tykistössä ja haavoittui Hangon rintamalla vuonna 1941. Hänet ylennettiin majuriksi vuonna 1943.
Sukelluksesta elämäntyö
Sotatoimien päätyttyä ja Valvontakomission poistuttua Hjelt palasi liike-elämään perustaen eri alojen liikkeitä vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 1953 urheilusukelluksen uranuurtajat Ora Patoharju ja Ralf Tötterström etsivät rahoittajaa alansa ensimmäiselle erikoisliikkeelle.
Sədərəkin piirikunta
Maantiede
Piirikunnassa on yksi suurempi asutuskeskittymä, Heydərabad sekä Qaraağacin ja Sədərəkin kylät. Kaikilla edellä mainituilla paikkakunnilla sijaitsee hallintorakennuksia.
Piirikunnan pinta-alasta 36,8 neliökilometriä on hedelmällistä maata, 76,48 km² on maanviljelyksen käytössä ja 39,52 km² puolestaan karjan laidunnusmaina. Pinta-alasta 22,49 km² on suolamaata ja 0,46 km² hedelmäviljelyksen käytössä.
Bror Hjelt
Sukelluksesta elämäntyö
Hjelt – jonka kutsumanimeksi vakiintui tuolloin ”majuri” – oli myös innokas alan harrastaja ja koska hänellä oli varoja niin hänestä tulikin ensimmäinen toimitusjohtaja uuteen liikkeeseen; liike sai nimen OPTOMEC, koska majuri oli suunnitellut optis-mekaanisten laitteiden maahantuontia mutta ei saanutkaan jo luvattuja lisenssejä jostain syystä; nimi kuitenkin oli jo rekisteröity joten se sai kelvata. OPTOMEC olikin alan uranuurtaja ja huomattava osa myöhempien liikkeiden perustajista sai koulutuksensa siellä.
Sədərəkin piirikunta
Elinkeinot
Piirikunnan alueen pääelinkeino on maatalous. Alueella harjoitetaan muun muassa viljanviljelyä, hedelmänkasvatusta ja viininviljelyä. Maatalous on kehittynyt positiivisesti uudenaikaisten myllyjen rakentamisen, maareformien sekä vesiongelmien ratkaisun ansiosta.
Sədərəkin piirikunnan maatalouden päätuotteita ovat esimerkiksi viinirypäleet, vilja, hedelmät ja vihannekset. Piirikuntaan on rakennettu rautatie.
Bror Hjelt
Sukelluksesta elämäntyö
Hjelt myi liikkeen 1970-luvulla viimeisille oppipojilleen kun tunsi voimiensa hiipuvan. Liikkeen toiminta lopetettiin ilmeisesti sattumalta pari viikkoa sen jälkeen, kun Hjelt oli kuollut lokakuussa 1984.
Liikkeen kaikki kolme toimipistettä - vanha ja uusi myymälä Huopalahdentiellä ja sukelluspukutehdas Kalevankadulla - ovat edelleen olemassa, tosin muussa käytössä.
Liikkeen viimeinen toiminut osa, sukelluspullojen täyttöön käytetty kiinteä korkeapainekompressori, oli lakkauttamisen jälkeen muutaman vuoden ajan eräässä urheiluliikkeessä Kuortaneenkadulla Vallilassa kunnes kyseinen liike myös lopetti toimintansa jolloin loppuun palvellut laitteistokin romutettiin samalla kun liikerakennus purettiin.
Kultarikko
Kultarikko (Saxifraga aizoides) on monivuotinen, keltakukkainen vuoristojen ja arktisten alueiden rikkokasvi.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|220px|Kultarikon kukinto. thumb|vasen|220px|Kultarikon lehtiä.
Löyhästi mätästävä kultarikko kasvattaa 5–15 cm pitkät, kohenevat ja monilehtiset varret. Kukattomat varret ovat huomattavasti kukallisia lyhyempiä. Lehdet ovat tasasoukkia, möyheitä ja tavallisesti ehytlaitaisia. Kukinto on harvakukkainen huiskilo. Kaksineuvoiset kukat ovat vaaleankeltaisia ja punapilkullisia, joskus punakeltaisia tai purppuranpunaisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Heteitä on 10 kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Suomessa kultarikko kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kaksiosainen, monisiemeninen kota.
Levinneisyys
Kultarikkoa tavataan Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Euroopassa laji on lähinnä vuoristojen kasvi, jota kasvaa Britteinsaarten pohjoisosissa, Norjan, Ruotsin ja Suomen vuoristo- ja tunturialueilla, Kuolan niemimaalla, Uralilla, Islannin itäosissa, Huippuvuorilla, Alpeilla, Apenniinien pohjoisosissa, Luoteis-Balkanilla ja Karpaateilla. Pohjois-Amerikassa kultarikko on lähinnä arktisten alueiden laji, jota kasvaa Länsi- ja Pohjois-Kanadassa. Kultarikkoa esiintyy myös Grönlannissa. Suomessa kultarikko on pohjoisen laji, jota tavataan kolmella alueella: Sallan-Kuusamon alueella, Enontekiöllä lähinnä käsivarren suurtuntureilla sekä Utsjoella ja Inarin pohjoisosissa.
Elinympäristö
Kultarikko kasvaa lähinnä tuntureiden märillä puron- ja joenvarsilla, lähteiköissä, kallionhyllyillä ja lehtoniityillä. Laji on kalkinvaatija.
Rehovot
Rehovot (hepr. רְחוֹבוֹת‬) on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Rehovotin juutalaisen siirtokunnan perustivat Puolasta saapuneet siirtolaiset vuonna 1890 ja vuoden 2018 lopussa kaupungin asukasluku oli 141 579. Kaupungissa sijaitsee esimerkiksi Weizmannin tiedeinstituutti ja Heprealaisen yliopiston maataloudenlaitos.
Historia
thumb|vasen|Näkymä Rehovotiin vuonna 1893. Rehovot perustettiin vuonna 1890. Sen nimi tarkoittaa väljyyttä ja se on viittaus ensimmäiseen Mooseksen kirjan kohtaan 26:22: "Sitten hän siirtyi sieltä pois ja kaivatti vielä uuden kaivon, eikä siitä enää syntynyt riitaa. Sen nimeksi tuli Rehobot, sillä Iisak sanoi: »Nyt Herra on antanut meille väljästi tilaa, niin että voimme levitä laajalle tässä maassa.»"Rehovotin ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Puolasta ja maa siirtokunnan perustamista varten ostettiin Rehovotin alueen maat omistaneelta vauraalta arabikauppiaalta. Maan oston rahoitti Menuhah ve-Nahalah -ryhmä ja tarkoituksena oli perustaa monia muita siirtokuntia tukeneesta Edmond de Rotchildista itsenäinen moshavah. Paikalla viljeltiin ensin rypäleitä ja manteleita, mutta 1900-luvun alussa siirryttiin sitrushedelmiin. Vuonna 1914 sen asukasluku oli 955 ja uusia muuttajia oli tullut esimerkiksi Jemenistä.
Rehovot alkoi kasvaa nopeasti ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Siitä tuli hallinnollisesti kylä vuonna 1922 ja Jewish Agency siirsi maatalouden tutkimusasemansa kylään vuonna 1932. Asemasta tuli myöhemmin Heprealaisen yliopiston maataloudenlaitos. Chaim Weizmann perusti puolestaan kaupunkiin nykyisen Weizmannin tiedeinstituutin edeltäjän vuonna 1934. Sitrukset olivat pitkään pääasiallinen tulojen lähde, mutta niiden perässä alkoi lopulta tulla myös teollisuutta, joka liittyi usein sitrusten jalostamiseen. Vuonna 1948 kaupungin asukasluku oli noin 9 000 ja vuonna 1953 23 000. Teollisuuden merkitys korostui sittemmin etenkin Ashdodin sataman avaamisen jälkeen.
Väestö
Rehovotin asukasluku vuoden 2018 lopussa oli 141 579.
Rehovotin teollisuus on monimuotoistunut, mutta se on edelleen yksi Israelin sitrushedelmien pakkauksen keskuksista. Kaupungissa on myös kemikaaliteollisuutta, sekä eri tiede- ja tutkimuslaitoksia.
Riihimäki–Tampere-rata
Riihimäki–Tampere-rata on Suomen rataverkkoon kuuluva päärataosuus Riihimäeltä Hämeenlinnan ja Toijalan kautta Tampereelle. Rataosan pituus on noin 116 kilometriä, se on kauko-ohjattua ja sähköistettyä kaksiraiteista rataa, joka on varustettu junien automaattisella kulunvalvonnalla (JKV). Rataosalla suurin sallittu nopeus on henkilöjunille 200 km/h ja tavarajunille 120 km/h. Rataosan ainoa tasoristeys sijaitsee Hämeenlinnan Sairiossa.
Mihkel Veske
pienoiskuva|Mihkel Veske Mihkel Veske (28. tammikuuta 1843 - 16. toukokuuta 1890) oli virolainen kielitieteilijä.
Veske oli opettajana Kazanissa vuodesta 1886 suomalais-ugrilaisessa kieliopissa. Hän myös julkaisi virolaisia kansanlauluja, kielen fonetiikkaa ynnä muuta. Hänen tutkimuksensa suuntautui suomalais-ugrilaisten kielten kontakteihin slaavilaisiin kieliin.
Sonja Roman
Sonja Roman (s. 11. maaliskuuta 1979 Hodoš) on slovenialainen keskimatkojen juoksija.
Roman karsiutui 1 500 metrin alkuerissä sisäratojen MM-kilpailuissa 2003, 2004 ja 2006. Hän sijoittui samalla matkalla seitsemänneksi EM-hallikilpailuissa 2007. Hän karsiutui 1 500 metrin välierissä Osakan MM-kilpailuissa 2007, keskeytti loppukilpailun sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 ja karsiutui alkuerissä Pekingin olympialaisissa
Roman sijoittui Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 1 500 metrillä alun perin kolmanneksi ajalla 4.11,42, mutta nousi hopealle kilpailun voittaneen Anna Alminovan jäätyä kiinni dopingista. Hän karsiutui saman matkan välierissä Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja oli kahdeksas IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2009.
Roman karsiutui 1 500 metrin välierissä Helsingin EM-kilpailuissa 2012, alkuerissä Lontoon olympialaisissa, välierissä Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ja alkuerissä Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän sijoittui 1 500 metrillä kymmenenneksi Prahan EM-hallikilpailuissa 2015.
Trois-Ponts
Trois-Ponts on Liègen maakunnassa Valloniassa sijaitseva Belgian kunta. Se kuuluu Belgian ranskankieliseen osaan. Trois-Pontsin asukasluku on 2 550 (1. tammikuuta 2015).
Trois-Ponts sijaitsee Amblève- ja Salmjokien yhtymäkohdassa.
Meadville (Pennsylvania)
Meadville on kaupunki Pennsylvaniassa ja samalla Crawfordin piirikunnan hallintokeskus. Vuonna 2020 Meadvillen väkiluvuksi mitattiin 12 391. Meadvillen työttömyysaste on 4,7 prosenttia (Yhdysvaltain keskiarvo on 3,9 prosenttia). Meadvillessä työpaikkojen kasvu on ollut viime aikoina huonoa.
Historia
Meadvillen perusti David Mead, jolla on vieläkin mökki olemassa Meadvillessä.
Veikko Sonninen
Veikko Sonninen (s. 16. toukokuuta 1949 Lapinlahti) on entinen suomalainen järjestöjohtaja ja kustantamoalan aktiivinen toimija.
Sonninen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1977. Hän työskenteli Lääketeollisuusyhdistyksen toimitusjohtajana vuosina 1978–1988. Sonninen siirtyi vuonna 1988 kirjankustannusalalle ja toimi Suomen Kustannusyhdistyksen toimitusjohtajana ja Suomen Kirjasäätiön asiamiehenä vuosina 1989–2007. Hän toimi säätiön asiamiehen ominaisuudessa lähes 20 vuoden ajan Finlandia-, Tieto-Finlandia- ja Finlandia Junior -palkintolautakuntien sihteerinä.
Tekijänoikeusjärjestö Kopioston toimintaan hän osallistui 1990-luvun alusta aina eläkkeelle jäämiseensä saakka, sekä hallituksen varapuheenjohtajana että valokopiojaoston puheenjohtajana. Samaten hän toimi Federation of European Publishers -järjestön Executive Committeen jäsenenä.
Sonninen oli eräs Helsingin kirjamessujen keskeisiä ideoijia ja toimi messujen näyttelytoimikunnan puheenjohtajana vuosina 2000–2006. Kirjakilta myönsi hänelle kirjaporvarin arvonimen vuonna 2007.
Sonninen valitsi vuoden 2008 Tieto-Finlandian voittajaksi Marjo T. Nurmisen Tiedon tyttäret. Voiton julkistamispuheessa hän arvosteli voimakkaasti valintaraadin ratkaisua jättää Panu Rajalan kirjoittama Mika Waltarin elämäkertateos Unio mystica pois ehdokkaiden joukosta. Puheenvuoro herätti lehdistössä huomiota.
Sonninen on innokas sanaristikkomies. Hän on ottanut osaa kaikkiin kolmeentoista ristikonratkonnan SM-kisaan vuosina 1993–2018 ja saavuttanut niissä useita mitaleja. Hän on myös laatinut sanaristikoita, muun muassa teoksiinsa Ristikkoretki, Murreristikot, Sata ja yksi ristikkoa ja Pukstaaviristikot.
Sturmbock
pienoiskuva|Näkymä Sturmbock-linnoituksesta kaakkoon [[Enontekiö|Enontekiöllä.]] Sturmbock (saks. Sturmbock Stellung, Sturmbock-asema) on Kaaresuvannossa Käsivarren-Lapin poikki kulkeva saksalaisten vuosina 1942–1944 rakentama puolustusasema ja linnoitus. Asema kuului operaatioon, jonka peitenimi oli Operaatio Birke, ja siihen kuului tai oli suunniteltu useita muitakin asemia. Puolustusketjun tarkoitus oli suojata Norjan puolella kulkeva Saksan Ruijan-joukkojen ainoa mahdollinen vetäytymistie etelään, Valtakunnantie 50.
Felix Gustavsson
Felix Gustavsson (s. 22. elokuuta 1994 Haaparanta, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ruotsin jalkapallon ykkösdivisioonassa pelaavaa Bodens BK:ta. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Sturmbock
Rakentaminen ja asemien miehitys
Rakentaminen aloitettiin 1. elokuuta. Karesuvannon asemaa rakensi noin 2 000–3 500 miestä, mukana sotilas- ja työorganisaation Organisation Todtin Skandinavian osaston Einsatzgruppe Wikingin yksiköitä, muun muassa 750 puolalaista rakennusmiestä. Noin puolet työvoimasta, parituhatta henkeä, oli pakkotyöhön määrättyjä neuvostoliittolaisia sotavankeja. Norjan yhteyttä turvaavan Sturmbock-asemaa rakennettiin kunnes 7. vuoristodivisioona miehitti asemat 25. lokakuuta. Tuolloin valmiina oli 311 puolustuskorsua ja keskeneräisenä 339 korsurakennelmaa. Asemiin asettautuneet joukot jatkoivat vielä linnoitustöitä.
Felix Gustavsson
Gustavssonin kasvattajaseura on Haparanda FF, jossa hän pelasi vuoteen 2012 asti. Keväällä 2013 Gustavsson siirtyi Kakkosessa pelanneeseen PS Kemi Kingsiin. Keväällä 2016 Kolmen PS Kemi-kauden jälkeen Gustavsson siirtyi Kokkolaan Ykkösessä pelanneen KPV:n riveihin. Yhden KPV-kauden jälkeen syksyllä 2016 Gustavsson siirtyi Veikkausliigaan nousseen JJK Jyväskylän riveihin. Gustavsson avasi Veikkausliiga-uransa 8. huhtikuuta 2017 Maarianhaminassa ottelussa IFK Maarianhamina-JJK. Hän palasi kaudeksi 2019 takaisin Ruotsiin siirryttyään jalkapalloseura Bodens BK:hon kauden 2020 loppuun voimassa olevalla sopimuksella.
Pickering
Pickering voi tarkoittaa seuraavia:
Sturmbock
Rakentaminen ja asemien miehitys
Saksalaisten vetäytyessä Lapista XVIII vuoristoarmeijakunta määrättiin siirtymään Rovaniemen ja Muonion kautta Sturmbock-asemaan turvaamaan tieyhteyttä Norjaan.
Puolustusasemissa oli 800 konekivääriä, 100 kranaatinheitintä, yli 160 tykkiä ja ammusvarasto koko talven tarpeiksi.
Vetäytyvät joukot miehittivät aseman 25. marraskuuta 1944.
Saksalaisten poistuminen asemista
Asemista poistuttiin vasta asemasotavaiheen jälkeen 10. tammikuuta 1945. Joukot suojasivat Norjan Ruijaan sijoitettujen saksalaisjoukkojen peräytymistien etelään pitkin Valtakunnantie 50:ä.
Sotavangit
Sotilaiden lisäksi saksalaiset toivat Norjan kautta rakentajiksi venäläisiä ja puolalaisia sotavankeja. Heidän kohtalostaan ei ole tietoa, sillä saksalaisten oletetaan tuhonneen arkistonsa. Vetäytymisvaiheessa suomalaiset eivät hyökänneet sinne vaan jäivät lähellä olevaan Markkinan kylään.
Sotavankien kohtalosta on esitetty arvailuja. Paikallisväestön kertomaan mukaan heitä olisi teloitettu ja haudattu suohon ja huoltoteiden alle, ja viimeiset olisi teloitettu Norjan puolella. Sotahistorioitsija Sampo Ahtokaan ei ole löytänyt tietoa, mutta hän on kuitenkin sitä mieltä, ettei joukkoteloituksia tehty vaan vangit vapautettiin kun Saksa antautui. On myös arveltu monien kuolleen nälkään, kun saksalaisilla ei ollut halua ruokkia ylimääräistä väkeä.
Museo
Alueen etelälaidalla aivan Kilpisjärventien vieressä Järämässä on vuonna 1997 valmistunut museo, jonka pysyvän näyttelyn teema on sota-aika Tunturi-Lapissa. Näyttelyssä esitellään Lapin sodan aikaisia tapahtumia ja esineistöä, samoin kuin siviiliväestön evakuointia ja jälleenrakennustyötä. Museon yhteydessä on kahvio.
Paikalla on nykyään entisöityjä juoksuhautoja, Pak 40 -panssarintorjuntatykin asema, useita erilaisia korsuja, joista viisi on entisöity, sekä raskaiden aseiden tuliasemapesäkkeitä. Osa korsuista on varustettu saksalaistyylisellä sisustuksella. Entisöidyssä osassa on yhteensä useita satoja metrejä taistelu-, yhdys- ja juoksuhautoja.
Venuksenpeili
Venuksenpeili (Legousia speculum-veneris) on Välimeren alueella alkuperäisenä kasvava yksivuotinen kellokasvi. Lajin tieteellinen lajinimi speculum-veneris tarkoittaa venuksen peiliä ja viittaa roomalaisten rakkauden jumala Venukseen. Venuksenpeilin kukan verhiön on ajateltu muistuttavan muodoltaan käsipeilin kädensijaa.
Venuksenpeili kasvaa 15–40 senttimetriä korkeaksi. Kukat ovat 1,5–2,3 cm leveitä, muodoltaan tähtimäisiä ja väriltään kirkkaan sinivioletteja.
Lajia on aiemmin, 1900-luvulla, tavattu myös Suomessa satunnaisena tulokkaana.
Tribecan elokuvajuhlat
thumb|New Yorkin osavaltion kuvernööri [[David Paterson avaamassa vuoden 2008 elokuvajuhlia.]] Tribecan elokuvajuhlat on vuosittain New Yorkin Manhattanilla Tribecan alueella pidettävä elokuvatapahtuma. Se on järjestetty vuodesta 2002 elävöittämään syyskuun 11. päivän terrori-iskuista kärsinyttä aluetta. Tapahtuman perustivat alun perin elokuvatuottaja Jane Rosenthal, näyttelijä Robert De Niro ja Rosenthalin puoliso Craig Hatkoff.
Elokuvajuhlilla on nähty myös suomalaisia elokuvia. Vuonna 2005 esitettiin Liisa Helmisen lastenelokuva Pelikaanimies, vuonna 2010 Mika Ronkaisen ohjaama Freetime Machos osallistui dokumenttielokuvien kilpasarjaan ja vuonna 2011 elokuvajuhlilla nähtiin Mika Kaurismäen ohjaama Miriam Makebasta kertova dokumentti Mama Africa.
Vuonna 2011 festivaaleilla oli ensimmäistä kertaa esillä myös videopeli, L.A. Noire.
Luettelo Korihaissa pelanneista koripalloilijoista
Tämä on luettelo Korihaissa pelanneista koripalloilijoista.
Laskusilta
thumb|right|240px|Laskusillan toiminta.
Laskusilta (myös nostosilta ) on yleensä linnojen puolustusvälineenä käytettävä silta, jonka voi nostaa ylös. Sen tarkoitus on estää vihollisen pääsy sisälle linnaan. Laskusilta on yleensä vallihaudan päällä. Nykyään laskusiltoja ei enää käytetä puolustustarkoitukseen.
Laskusilta on keskiaikainen keksintö. Nykyaikaisissa laskusilloissa on sähköllä toimiva vinssi, joka nostaa ja laskee sillan. Keskiaikaisissa silloissa vinssiä pyöritettiin käsivoimilla.