cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Etapit 1–10 Ranskan ympäriajossa 2008
14. heinäkuuta 2008, Pau – Hautacam, 156 km
Takaa-ajajat saavuttivat Di Gregorion 12 kilometriä ennen maalia. Hautacamilla tehtiin useita ratkaisuyrityksiä, joiden seurauksena kokonaiskilpailua johtanut Kim Kirchen putosi kärkiryhmästä. Kärkeen muodostui lopulta kolmen ajajan ryhmä: Leonardo Piepoli, Juan José Cobo ja Fränk Schleck. Saunier Duval - Scottin kaksikko pudotti lopulta Schleckin kyydistään ja Piepoli voitti etapin niukasti ennen Coboa.
Lempäälän jäähalli
Lempäälän jäähallin yleisöennätys on 810 katsojaa, joka syntyi Ilves-Ässät pelissä vuonna 2011.
Etapit 1–10 Ranskan ympäriajossa 2008
14. heinäkuuta 2008, Pau – Hautacam, 156 km
Cadel Evans saapui maaliin kaksi minuuttia 17 sekuntia voittajan jälkeen. Hän siirtyi kokonaiskilpailun johtoon sekunnin erolla Fränk Schleckiin.
Lempäälän jäähalli
Vuoden 2019 jääkiekon MM-kisojen jälkeen hallin nimeksi muutettiin väliaikaisesti Mörkö-areena.
Escape from Wildcat Canyon
Escape from Wildcat Canyon (esitetty televisiossa ja Netflixissä nimellä Pako Villikissa-kanjonista) on Marc F. Voizardin ohjaama koko perheen seikkailuelokuva, joka valmistui vuonna 1998.
Juoni
Yhteistä aikaa viettävät isoisä ja tämän pojanpoika tekevät lentokoneella pakkolaskun erämaahan.
Paavo Korpisaari
Paavo Rafael Korpisaari (vuoteen 1906 Roschier; 28. marraskuuta 1886 – 25. maaliskuuta 1950) oli suomalainen taloustieteilijä ja filosofian tohtori, joka toimi vuosina 1930–1932 Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä.
Suku
Korpisaari syntyi Ilmajoella. Hänen vanhempansa olivat agronomi Paul Rudolf Roschier ja Siveä Sigrid Amanda Hirvinen. Hän meni vuonna 1911 naimisiin Ilma Lovisa Enebergin (myöh. Kivikataja) kanssa, joka oli senaattori Waldemar Enebergin tytär.
Ura
Korpisaari kirjoitti ylioppilaaksi 1905. Hänestä tuli filosofian kandidaatti (1907), maisteri (1908), lisensiaatti (1915) ja lopulta tohtori (1919). Korpisaari sai professorin arvonimen kansanedustajakautensa jälkeen 1945.
Korpisaari oli Kotkan työväenopiston johtajana 1911–1915 ja Kauppalehden päätoimittajana 1916–1917 sekä Kauppalehti Oy:n toimitusjohtajana 1916–1918. Hän oli Suomen pankkiyhdistyksen asiamies 1916–1918, Maakuntain keskuspankin johtokunnan jäsen 1919–1921 sekä Suomen tukkukauppiaiden liiton ja sen tytärjärjestöjen asiamies 1922–1945 ja Suomen tukkukauppiaiden liiton toimitusjohtaja 1946–1950. Korpisaari oli lisäksi Kauppakorkeakoulun vt. kauppaopin professorina vuosina 1920, 1925 ja 1929 ja hän toimi muun muassa Suomen Liikemies-Yhdistyksen sihteerinä.
Chicago (täsmennyssivu)
Chicago voi tarkoittaa seuraavia:
Hannu Rajalahti
Hannu Heikki Rajalahti (s. 13. syyskuuta 1950 Lapua) on suomalainen juristi, Korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos. Hän syntyi Heikki ja Mirjam (o.s. Saari) Rajalahden perheeseen Lapualla. Ylioppilaaksi Rajalahti kirjoitti Kokemäen yhteiskoulusta vuonna 1969. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1973 ja sai varatuomarin arvon 1976 auskultoituaan vuosina 1974–1975 Kokemäen tuomiokunnassa. Hän työskenteli tuomioistuinten palveluksessa Helsingin hovioikeudessa ja korkeimmassa oikeudessa esittelijänä sekä pisimpään, 16 vuoden ajan käräjätuomarina Ikaalisissa vuosina 1978–1994. Sieltä hän siirtyi Vaasan hovioikeuteen hovioikeudenneuvokseksi, jossa tehtävässä toimi vuosina 1994–1999 ja edelleen Jämsän käräjäoikeuden laamanniksi vuonna 1999. Korkeimman oikeuden jäseneksi hänet nimitettiin 1.2.2005 alkaen, josta hän siirtyi eläkkeelle lähes 12 vuoden uran jälkeen, 1.1.2018 alkaen eli runsas puoli vuotta ennen kuin täytti 68 vuotta.
Rajalahti toimi hovioikeusuudistuksen kouluttajana Vaasan hovioikeuspiirissä 1996–2000 sekä Keski-Suomen lainkäytön kehityshankkeen ohjausryhmän jäsenenä ja työryhmän puheenjohtaja 2003–2004. Rajalahti oli Käräjäoikeustuomarit ry:n hallituksen jäsen 2003–2005 ja Asianajajien valvontalautakunnan jäsen 2004–2005. Hän toimii tuomarinvalintalautakunnan puheenjohtajana 15. toukokuuta 2015 alkaen.
Marie Anne Isler Béguin
Marie Anne Isler Béguin (s. 30. kesäkuuta 1956 Boulay-Moselle, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Hän oli Ranskan vihreiden edustajana Euroopan parlamentissa kolme kautta, 1991–1994 ja 1999–2009. Hän oli parlamentin varapuhemies 1992–1994.
Maailman Ympäri (Helsinki)
pienoiskuva|Atelier Apollon mainostekstit nykyisen Aleksi 13:n rakennuksen seinässä Mikonkadulla Helsingissä. Maailman Ympäri (Projektsioonilaitos Maailman Ympäri 1904, Grand Théâtre Cimatograhique 1906) oli Helsingin keskustassa toiminut Suomen ensimmäinen kiinteä elokuvateatteri. Insinööri Karl Emil Ståhlberg avasi teatterin 3. huhtikuuta 1904 omistamansa valokuvaamon Atelier Apollon alakerrassa osoitteessa Mikonkatu 5. Teatteri lopetti toimintansa 31. toukokuuta 1915. Rakennuksessa on viimeisten vuosikymmenien aikana toiminut Aleksi 13 -tavaratalo.
Historiaa
Ståhlberg oli alkanut esittää elokuvia Helsingin Ylioppilastalolla jo tammikuussa 1897. Hän oli hankkinut Pathén filmiprojektorin ja muutamia filmejä Pariisista häämatkallaan. Sitä ennen Suomessa oli jo nähty elokuvia Lumièren veljesten elävien kuvien kiertueella Helsingissä kesällä 1896.
Ståhlberg aloitti oman elokuvatuotannon ja oli rahoittamassa ensimmäistä suomalaista näytelmäelokuvaa, Salaviinanpolttajia (1907). Hän kustansi myös ensimmäisen kotimaisen valokuvauslehden ja ensimmäiset valokuvausoppaat. Vuonna 2010 hän rakennutti Eteläesplanadille Apollo-teatterin talon, joka piti sisällään elokuvateatterin lisäksi hotellin, ravintolan ja ullakolla Ståhlbergin valokuvaamon Fotografiatelier Apollon. Samassa yhteydessä hän luopui omistuksestaan Maailman Ympäri -teatterissa.
Vuonna 1910 Maailman Ympäri -teatterin omistivat Rungin veljekset. Heidän yrityksensä A Rungs konfektionsaffär, innehafvare bröderna H & S Rung toimialana oli valmisvaateliiketoiminta.
Maailman ympäri-teatteri siirtyi Sofia Thomassonin haltuun vuonna 1912 hänen ostaessaan 20 osakkeen osake-enemmistön ja ryhtyessään teatterin johtajaksi. Thomasson omisti samanaikaisesti myös elokuvateatteri Titanian Hakaniemessä Siltasaarenkatu 6:ssa, Pitkänsillan pohjoispuolen ”laitakaupungilla”. Helmikuussa 1915 Maailman Ympäri -teatterin osakkaaksi tuli Hulda Edelmann, joka osti 18 yhtiön osaketta Hirsch Rungilta. Toukokuun lopussa 1915 toiminta loppui.
Elokuvamessuilla 1945
Maailman Ympäri oli esillä vuonna 1945 Suomi-Filmin suomalaisen elokuvan 50-vuotisjuhlien yhteydessä järjestämillä Elokuvamessuilla. Näytteillä oli Maailman ympäri -teatterin "konehuone". Näyttelyosaston esineistö oli peräisin Oscar Lindelöfiltä (1887–1954), suomalaisen elokuvauksen pioneerilta ja Maailman ympäri -teatterin koneenkäyttäjältä. Vastaava projekti on nykyään talletettuna KAVIn kokoelmiin.
Casino Royale
Casino Royale voi tarkoittaa:
Jacksonin piirikunta
Jacksonin piirikunta on usean Yhdysvaltojen piirikunnan nimi:
Kalifornian niemimaa
pienoiskuva|Satelliittikuva niemimaasta Kalifornian niemimaa on Meksikon länsiosassa sijaitseva niemimaa. Se on noin 1 300 kilometriä pitkä ja 40–200 kilometriä leveä. Niemimaa on enimmäkseen aavikkoa ja aroa, jossa kasvaa kaktus- ja agaavemetsää. Eurooppalaiset löysivät Kalifornian niemimaan 1500-luvulla ja luulivat sitä aluksi saareksi. Niemimaalla sijaitsee kaksi Meksikon osavaltiota: Baja California ja Baja California Sur.
Kalifornian niemimaalla elää monia kotoperäisiä eläinlajeja, joita ei ole muualla maailmassa.
Baja California Sur
Baja California Sur on osavaltio Baja Californiasta etelään, Kalifornian niemimaalla Meksikossa. Lännessä se rajoittuu Tyyneenmereen ja idässä Kalifornianlahteen. Vuonna 2014 Baja California Surin asukasluvuksi arvioitiin noin 741 000. Osavaltion pinta-ala on 73 922 neliökilometriä. Osavaltio jakautuu viiteen kuntaan ja sen hallinnollinen keskus on La Paz.
Baja California Sur on harvaan asuttu alue ja sen itä- ja keskiosissa on tulivuoria. Matkailu on tärkein osa osavaltion taloutta. La Paz ja Cabo San Lucas ovat merkittäviä matkailukohteita. Kalastus on myös merkittävssä roolissa osavaltion taloudessa. Lisäksi alueella viljellään erityisesti vehnää, puuvillaa ja papuja. Tijuanasta Cabo San Lucasiin kulkeva valtatie valmistui vuonna 1973.
Nykyisen Baja California Surin alueen arvellaan olleen asutettu jo noin 11 000 vuotta eaa.
Tänään (televisio-ohjelma)
Tänään oli Peter Nymanin juontama, Kolmoskanavalla vuosina 1989–1990 esitetty ajankohtaisohjelma. Ohjelma oli Tänään, tässä ja nyt -ohjelman seuraaja.
Ohjelma lähetettiin joka arkipäivä kello 17.30–18.00. Ennen varsinaista lähetystä esitettiin kello 16.45 ennakkotietoja ohjelman aiheista. Ohjelmassa käsiteltiin päivän ajankohtaisia aiheita. Sen lopussa oli säätiedotus ja Kolmoskanavan illan ohjelmakaavio.
Käsiala
Käsiala tarkoittaa ihmisen persoonallista tapaa ja tyyliä kirjoittaa käsin. Käsiala heijastaa jossain määrin kirjoittajan mieltymyksiä ja persoonallisuutta.
Käsin kirjoittamisen opettaminen on keskeinen osa perusopetusta. Aiemmin sitä kutsuttiin kaunokirjoitukseksi, joka ainakin Suomessa oli oma oppiaineensa. Opetuksen perustana ovat tyyppikirjaimet, joiden kirjoittamista harjoittelemalla oppilaalle vähitellen kehittyy oma käsiala. Tyyppikirjaimistoa on uudistettu vuosikymmenten kuluessa useaan kertaan. Nykyään Suomessa painotetaan peruskoulun opetussuunnitelmassa käsin kirjoittamisen vaiheittaista oppimista.
Grafologia eli käsialantutkimus pyrkii selvittämään henkilön luonteenpiirteitä tämän käsialasta.
Gotthard (yhtye)
Gotthard on sveitsiläinen hard rock -yhtye. Se on kotimaassaan äärimmäisen suosittu ja miltei kaikki yhtyeen julkaisut ovatkin yltäneet Sveitsin albumilistan kärkeen. Muualla Euroopassa suosio on kuitenkin jäänyt pienemmäksi. Yhteensä Gotthardin albumeita on myyty yli kaksi miljoonaa kappaletta. Bändin musiikkityyli muistuttaa 1980-luvun tunnettuja hard rock -yhtyeitä, kuten Def Leppardia, Whitesnakea sekä Van Halenia.
Allen Cunningham
Allen Cunningham (s. 28. maaliskuuta 1977, Riverside, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän opiskeli insinööriksi UCLA:ssa, mutta keskeytti opintonsa pokeriuransa takia.
Gotthard (yhtye)
Yhtyeen alkuperäinen laulusolisti Steve Lee kuoli moottoripyöräonnettomuudessa 5.lokakuuta 2010.
Allen Cunningham
World Series of Poker
Cunningham, lempinimeltään "Clever Piggy", on voittanut urallaan 5 WSOP-ranneketta. World Series of Pokerin pääturnauksessa hän on parhaimmillaan ollut neljäs (vuonna 2006). Cunningham valittiin WSOP:n vuoden pelaajaksi vuonna 2005.
Gotthard (yhtye)
Yhtye ilmoitti 11.lokakuuta 2011 Facebook-sivullaan uuden laulajan Nic Maederin liittyneen yhtyeeseen.
Allen Cunningham
World Poker Tour
World Poker Tourilla Cunningham on selvinnyt finaalipöytään kahdesti:
Muut
Joulukuussa 2007 Cunningham voitti Vegas Open - NPL -tapahtuman 15 000 dollarin pääturnauksen ansaiten 325 105 dollaria. Keväällä 2008 hän oli ykkönen Las Vegasissa Ceasars Palacessa pelatussa WSOP Circuit -turnauksessa. Ykköspalkinto oli 499 069 dollaria.
Pyhän Annan luterilainen kirkko
thumb|250px|Pyhän Annan kirkko vuoden 1834 kaiverruksessa. thumb|250px|Kirkko vuonna 2016. Pyhän Annan luterilainen kirkko on klassistisen arkkitehtuurin muistomerkki Pietarissa Venäjällä. Vuosina 1775–1779 rakennetun kirkon on suunnitellut Juri Felten.
Nevan etelärannalla sijainneen Liteinyi dvor -valimon saksalaiset työntekijät perustivat luterilaisen seurakunnan vuonna 1719. Aluksi se käytti ruotsalaisia sotavankeja varten rakennettua puista Pietarin kirkkoa, joka siirrettiin nykyisen kirkon paikalle vuonna 1722. Vuonna 1740 otettiin käyttöön uusi kirkkorakennus, joka nimettiin keisarinna Annan suojeluspyhimyksen mukaan. Vuodesta 1736 lähtien seurakunnan yhteydessä toimi saksalainen koulu Annenschule, joka oli tunnettu korkeatasoisesta opetuksestaan.
Kalevala Sport
Historia
Kalevala Sportin edeltäjä oli Kajaanin NMKY, joka lopetti toimintansa huippulentopallon puolella kauden 2005–2006 päätteeksi. Lentopallon 1-sarjaan joukkue nousi takaisin kaudeksi 2008–2009, kun se haki sarjapaikkaa Suomen Lentopalloliitolta, saaden lopulta sarjapaikan. Joukkue luopui sarjapaikasta raha- ja pelaajapulan takia keväällä 2010 ja sen toiminta lakkasi.
Pyhän Annan luterilainen kirkko
Kirkon osoite on Kirotšnaja 8. Lähin metroasema on Tšernyševskaja.
Valtice
Valtice on noin 3 000 asukkaan paikkakunta Tšekissä. Se sijaitsee Määrin eteläosassa. Valticessa sijaitsevat Keski-Euroopan vaikuttavimpiin kuuluvat barokkiajan rakennuksista.
Valticen linnan suunnitteli itävaltalainen arkkitehti Johann Bernhard Fischer von Erlach Liechtensteinin hallitsijan edustuspaikaksi 1700-luvun alkupuolella. Linnaa ympäröi englantilainen puisto ja Dianan temppeli (1812) sekä muita uusklassisia rakennuksia. Yhdessä Lednicen linnan kanssa Valtice muodostaa Unescon maailmanperintöluettelon kohteen. Valtice ja Lednice on yhdistetty seitsemän kilometriä pitkällä lehmusbulevardilla.
SS Valencia
pienoiskuva|SS Valencia SS Valencia oli rautarunkoinen höyrylaiva, joka haaksirikkoutui vuonna 1906 Vancouverinsaaren rannikolla Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa. Aluksen oli rakentanut William Cramp and Sons vuonna 1882. Alus oli 77 metrin pituinen ja painoi 1 598 tonnia. Joidenkin mielestä Valencian haaksirikko oli vakavin Vancouverinsaaren kaakkoisrannikolla tapahtunut haaksirikko. Merenkulkijoiden keskuudessa alue on vaarallisuutensa vuoksi tunnettu myös nimellä Tyynenmeren hautausmaa.
Viimeinen matka
Tavallisesti Valencia purjehti Kalifornian–Alaskan reitillä, mutta tammikuussa 1906 alus siirrettiin väliaikaisesti San Franciscon–Seattlen reitille korvaamaan San Franciscossa korjattavana ollutta höyrylaiva SS City of Pueblaa.
Aluksen lähtiessä matkaan San Franciscosta 20. tammikuuta kello 11.20 sää oli hieno. Aluksella oli yhdeksänhenkinen päällystö, 56-henkinen miehistö ja vähintään 108 matkustajaa. Kun alus sivuutti Cape Mendocinon niemen varhain tammikuun 21. päivän aamuna, sää alkoi huonontua. Alus oli tuulten ja virtausten vietävänä, ja ilman näköhavaintoa maasta alus purjehti ohitse Juan de Fucan salmesta. Vähän ennen puoltayötä 22. tammikuuta alus törmäsi riuttaan lähellä Pachena Pointia Vancouverinsaaren lounaisrannikolla.
Onnettomuus
Sillä välin laivan pursimies ja vapaaehtoiset laskivat vesille viimeisen seitsemästä pelastusveneestä. Ohjeiden mukaan venemiesten oli etsittävä turvallinen maihinnousupaikka ja palattava laivalle hakemaan pelastusköysi. Laskettuaan maihin miehet löysivät polun ja kyltin, jossa luki: "Kolme mailia Cape Bealeen". He hylkäsivät alkuperäisen suunnitelman ja suuntasivat kohti niemenkärjessä sijaitsevaa majakkaa, jonne he saapuivat kahden ja puolen tunnin vaelluksen jälkeen. Majakanvartija kutsui apua puhelimitse Bamfieldistä ja sai tietää, että turma oli jo tiedossa.
Pelastustoimet
pienoiskuva|Pelastuslautalla olevat eloonjääneet pelastetaan City of Topekalle. Kun onnettomuusviesti saapui Victoriaan, kolme alusta lähetettiin etsimään eloonjääneitä. Aluksista suurin oli matkustaja-alus SS Queen, muut kaksi olivat pelastusalus Salvor ja hinaaja Czar. Myöhemmin myös SS City of Topeka lähetettiin Seattlesta mukanaan lääkäri, hoitajia, lääketarvikkeita, lehdistön edustajia ja kokeneita merimiehiä. Tammikuun 24. päivän aamuna Queen saapui ensimmäisen haaksirikkopaikalle, mutta se ei voinut lähestyä Valencian hylkyä sään, aallokon ja merikarttojen puutteen vuoksi. Koska hylylle pääseminen vesitse näytti mahdottomalta, Salvor ja Czar suuntasivat kohti Bumfieldiä, josta käsin oli tarkoitus järjestää pelastusretkikunta maitse.
Kun Queen tuli näkyviin, Valencian miehistö laski vesille laivan kaksi viimeistä pelastuslauttaa, mutta valtaosa matkustajista päätti pysytellä laivalla uskoen, että pelastusmiehistö saapuisi pian. Noin tuntia myöhemmin City of Topeka saapui paikalle, mutta Queenin tavoin se ei pystynyt lähestymään hylkyä. City of Topeka risteili lähivesillä tuntien ajan etsien eloonjääneitä, ja se löysi viimein yhden pelastuslautan, jolla oli 18 miestä. Muita eloonjääneitä ei löydetty, ja pimeän laskeutuessa aluksen päällikkö päätti keskeyttää etsinnät. Myöhemmin yksi pelastuslautta ajautui rantaan eräällä Barkley Soundin saarella, ja paikallinen intiaaniväestö toimitti sillä olleet neljä eloonjäänyttä Uclueletin lähellä sijaitsevaan kylään.
Kun maitse matkannut pelastusmiehistö saapui kallion laelle haaksirikkopaikan lähellä, se näki Valencian uponneen lähes kokonaan. Tusinoittain matkustajia riippui aluksen takilassa, osa oli saanut paikan enää osittain pinnan yläpuolelle näkyvästä rungosta. Ilman pelastusköysiä pelastajat eivät kuitenkaan voineet auttaa, ja muutamia tunteja myöhemmin aallot ruhjoivat aluksen hylyn pois riutalta ja se vajosi kokonaan pinnan alle. Kaikki laivalle jääneet menehtyivät.
Tutkinta
Muutamia päiviä onnettomuuden jälkeen Yhdysvaltain meritutkimuslautakunta aloitti tapauksen tutkimuksen. Toinen tutkinta järjestettiin presidentti Theodore Rooseveltin määräyksestä: sen tarkoitus oli kaksijakoinen eli määritellä turman syyt sekä tehdä suosituksia, kuinka vastaavan kuolonuhrien määrän syntyminen voitaisiin tulevaisuudessa estää. Tutkimus alkoi 14. helmikuuta ja kesti 1. maaliskuuta 1906 saakka. Loppuraportti julkaistiin 14. huhtikuuta. Molempien tutkimusten raportit totesivat onnettomuuden syyksi navigointivirheet sekä huonon sään. Pelastusvälineistön todettiin olleen suurelta osin kunnossa, mutta pelastusveneharjoituksia ei ollut pidetty. Raportin mukaan apuun tulleet alukset tekivät olosuhteisiin nähden kaiken voitavan.
Ihmishenkien menetyksen syyksi määriteltiin sarja onnettomia sattumuksia, joihin vaikuttivat sekä saaren rannikon luonne että pelastusvälineistön ja -valmiuksien puutteet. Valtiollinen raportti suositti majakan rakentamista Cape Bealen ja Carmanah Pointin välille, ja rannikkopelastuspolun perustamista suojamajoineen. Vuonna 1908 sytytettiin Pachena Pointin majakka, ja vuonna 1911 saatiin päätyökseen nimellä West Coast Trail tunnetun pelastuspolun ja sen rakennuksien rakennustyöt.
Arviot menehtyneiden määrästä vaihtelevat lähteistä riippuen. Joidenkin lähteiden mukaan turmassa menehtyi 117 henkeä, mutta toisten lähteiden mukaan jopa 181. Valtiollisen tutkinnan raportin mukaan virallinen kuolonuhrien määrä oli 136. Vain 37 pelastui, ja kaikki laivalla olleet naiset ja lapset menehtyivät.
Vuonna 1933 eli 27 vuotta haaksirikon jälkeen Valencian pelastusvene numero 5 löydettiin ajelehtimasta Barkley Soundilta. Vene oli ihmetystä herättävän hyväkuntoinen, ja siinä oli jopa alkuperäistä maalia. Veneen nimikyltti on nykyisin näytteillä Maritime Museum of British Columbian kokoelmissa.
Valencian viimeinen matka on saanut sijansa paikallisissa huhupuheissa ja kummitustarinoissa. Viisi kuukautta haaksirikon jälkeen paikallinen kalastaja väitti nähneensä kahdeksan luurankoa ajelehtimassa pelastusveneessä läheisessä veden täyttämässä luolassa, mutta venettä etsimään lähetetty partio ei onnistunut paikantamaan luolaa. Vuonna 1910 Seattle Times uutisoi merimiesten väittäneen nähneensä Valenciaa muistuttavan aavelaivan Pachena Pointin lähellä.
Lähteet
´
E. H. Shepard
Shepard palveli sotapalveluksensa ensimmäisen maailmansodan aikana ja lähetti pilapiirroksia taisteluista kuuluisaan englantilaiseen huumorilehteen Punchiin. Sodan päätyttyä hänet palkattiin lehteen kuvittajaksi, jolloin hän tutustui Milneen.
Milne sai inspiraation satuihinsa poikansa Christopher Robinin pehmolelusta. Shepard on sanonut, että hän käytti Nalle Puhin mallina Christopher Robinin nallen sijasta oman poikansa pehmolelukarhua.
Shepard kirjoitti kaksi omaelämäkertaa: Drawn from Memory (1957) ja Drawn From Life (1962).
Baja California
Baja California on Meksikon pohjoisin osavaltio. Se sijaitsee Kalifornian niemimaan pohjoisosassa. Osavaltio rajoittuu lännessä Tyyneen valtamereen, etelässä Baja California Surin osavaltioon, idässä Kalifornianlahteen ja Sonoran osavaltioon sekä pohjoisessa Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltioon. Baja Californiassa on (2015). Yli 75 prosenttia heistä asuu Mexicalin, Ensenadan ja Tijuanan kaupungeissa. Osavaltion pääkaupunki on Mexicali. Baja Californiasta tuli vuonna 1952 Meksikon 29. osavaltio.
Historia
Ensimmäiset ihmiset saapuivat niemimaalle yli sitten. Kolme eri alkuperäiskansaa asuttivat tuolloin aluetta, Cochimít, Guaycurat ja Pericu-heimot. Eurooppalaiset saapuivat Baja Californiaan vuonna 1532 Hernán Cortésin johdolla. Vuonna 1539 Francisco de Ulloa teki tiedusteluretkiä Baja Californian itärannoilla ja huomasi alueen olevan niemimaa, eikä aiemmin luultu saari. Myöhemmin aluetta asuttivat jesuiitat, fransiskaanit ja dominikaanit.
Espanjan siirtokunta California jaettiin kahteen osaan vuonna 1804, jolloin niemimaan eteläosasta tuli Baja California. Entinen pohjoisosa Alta California on kuulunut Yhdysvalloille sitten vuoden 1848.
Eläimet ja kasvillisuus
Tyypillisiä puita alueelle ovat jeffreynmänty, sokerimänty ja pinyonmänty. Alueelle tyypillisiä eläimiä ovat matelijat ja nisäkkäistä erityisesti puumat, punailvekset, muulipeurat, jänikset ja oravat. Lintulajeista esiintyy valkopäämerikotkia, maakotkia, jalohaukkoja, tikkoja, mustakondoreita ja variksia.
Differenssiyhtälö
Differenssiyhtälö on differentiaaliyhtälön diskreetti analogia. Se siis eroaa differentiaaliyhtälöstä siinä, että yhtälö on määritelty vain joissakin erillisissä pisteissä, hilassa. Yleistajuisemmin sanottuna differenssiyhtälö on yhtälö, jonka tämänhetkinen arvo määräytyy yhden tai useamman edellisen arvon perusteella.
Baja California
Hallinto ja politiikka
Baja Californian osavaltio jakautuu viiteen eri kuntaan, jotka ovat Ensenada, Mexicali, Tecate, Tijuana ja Rosarito.
Oligarkia antiikin Kreikassa
Oligarkia eli harvainvalta oli antiikin Kreikassa yksi kolmesta tärkeimmästä polisten eli kaupunkivaltioiden valtiomuodoista demokratian ja tyrannian ohella.
Differenssiyhtälö
Differenssiyhtälön yleinen muoto on
Baja California
Väestö
Suurin osa alueen väestöstä on mestizoja, vaikka osavaltiossa on myös 40 prosenttia valkoisia eurooppalaisia meksikolaisia. Pieniä Guyacurien ja Pericu-alkuperäiskansojen jälkeläisten yhteisöjä on myös olemassa. Mexicalissa on suuri kiinalainen yhteisö, sekä filippiiniläinen yhteisö. Tijuana ja Ensenada toimivat tärkeinä satamina aasialais–amerikkalaisten saapuessa Baja Californian kautta Yhdysvaltoihin.
Differenssiyhtälö
missä ja k ja l ovat kiinnitettyjä kokonaislukuja, joita sitoo ehto k+l>0. Edellä esitetty on yleistä muotoa. Ensimmäisen asteen differenssiyhtälö määritellään seuraavalla yhtälöllä:
Oligarkia antiikin Kreikassa
Kreikkalaisten oligarkioiden luonne
Antiikin kreikkalaisessa oligarkiassa valta oli kaupunkivaltion kansalaisten vähemmistöllä, joka katsoi olevansa oikeutettu valtaan joko paremman syntyperän tai varallisuuden vuoksi. Oligarkioita oli eri tyyppisiä, ja osassa valta oli kokonaan tällaisella vähemmistöllä, kun taas osassa vähemmistöllä oli muita suuremmat poliittiset oikeudet, vaikka myös muulla osalla kansasta oli joitakin oikeuksia, kuten oikeus äänestää ekklesiassa eli kansankokouksessa. Jälkimmäisessä tapauksessa oli mahdollista, että ainoastaan ylemmillä kansanluokilla oli mahdollisuus toimia julkisissa viroissa, mutta virat kuitenkin täytettiin äänestämällä ehdolla olleista; tai se, että ainoastaan ylemmillä luokilla oli oikeus kutsua kansankokous koolle; oikeus johtaa kansankokouksia; tai oikeus tehdä ehdotuksia, joista kansankokous äänesti.
Luettelo oligarkioista
Ainakin seuraavat polikset olivat valtiomuodoltaan oligarkioita jossakin vaiheessa historiaansa (ajoitustiedot osin summittaisia):
Baja California
Koulutus
Baja Californiassa on yksi Meksikon parhaista koulutusjärjestelmistä. 6–14-vuotiaista peruskoulua käyvistä oppilaista 87 prosenttia käy julkisessa koulussa. Julkinen koulujärjestelmä toimii esikoulusta yliopistoon asti.
Differenssiyhtälö
, missä. Tällaiset pisteet voidaan myös esittää jonona aloittaen pisteestä x_{0} seuraavasti:.
Baja California
Koulutus
Osavaltiossa on 32 yliopistoa, jotka tarjoavat 103 eri ammattitutkintoa.
Differenssiyhtälö
Yksinkertaisia differenssiyhtälöitä ovat esimerkiksi
Terminologiaa
Differenssiyhtälöihin liittyvä terminologia on pitkälti analogista differentiaaliyhtälöiden kanssa. Ellei yhtälö riipu suoraan (eksplisiittisesti) indeksistä n, yhtälö on autonominen. Yllä olevista esimerkeistä jälkimmäinen yhtälö on autonominen. Yhtälön kertaluku puolestaan on luku k+l. Esimerkkiyhtälöistä ensimmäinen on 1. kertalukua, kun alempi on toisen kertaluvun yhtälö.
Yhtälöt jaetaan myös homogenisiin ja epähomogenisiin. Ensimmäisen asteen homogeninen differenssiyhtälö on muotoa ja epähomogeninen vastaavasti . Molemmissa yhtälöissä oletetaan, että a(n)\neq0 ja a(n) ja g(n) ovat reaaliarvoisia ja määritelty aina, kun.
Käyttö
Differenssiyhtälöille on monia sovelluksia muun muassa insinööritieteiden, fysiikan, kemian ja tietojenkäsittelytieteen aloilla. Erityisesti säätöteoria on tärkeä sovelluskohde differenssiyhtälöille.
Marti Noxon
Marti Noxon, alk. Martha Mills Noxon (s. 25. elokuuta 1964) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka tunnetaan kenties parhaiten työstään kirjoittajana ja tuottajana televisiosarjan Buffy, vampyyrintappaja parissa. Hän on Buffyn lisäksi työskennellyt muun muassa televisiosarjoissa Pahan tytär, Greyn anatomia ja Mad Men.
Jimmy Fontana
pienoiskuva|upright|Jimmy Fontana Enrico Sbriccoli eli Jimmy Fontana (13. marraskuuta 1934 ‒ 11. syyskuuta 2013) oli italialainen laulaja ja näyttelijä. Hän nousi laulujensa myötä laajaan maineeseen 1960-luvulla. Yksi tunnetuista hiteistä, ”La nostra favola”, oli cover Tom Jonesin ”Delilah’sta”.
Fontana oli ajoittain esillä myöhemminkin. Hänellä oli 1960-luvulla myös roolit muutamassa italialaisessa elokuvassa.
Marti Noxon
Buffy
Noxon toimi mukana Buffyssa sen toiselta tuotantokaudelta alkaen ja kohotettiin sarjan kuudennella tuotantokaudella sarjan tuotannosta vastaavaksi show runneriksi. Hän on kirjoittanut useita sarjan jaksoja ja sen lisäksi ohjannut niistä kaksi. Noxon on myös kahdesti esiintynyt sarjassa; ensimmäisen kerran hänet nähtiin musikaalijaksossa ”Vielä kerran tunteella”, jossa hän esitti parkkisakon saanutta naista. Hän uusi roolinsa vielä sarjan seitsemännen tuotantokauden jaksossa Noiduttu. Molemmilla kerroilla Noxon lauloi vuorosanansa. Hänen laulutaitoaan käytettiin hyväksi myös Buffyn spin-offissa Angel, jonka kolmannella kaudella Noxon lauloi erään fiktiivisen tv-sarjan tunnussävelmän.
Muut työt
Noxon on käsikirjoittanut vuonna 1999 ensi-iltansa saaneen elokuvan Just A Little Harmless Sex, jonka ohjasi Rick Rosenthal. Hän oli mukana käsikirjoittamassa ja tuottamassa tv-sarjaa Paholaisen tytär, mutta sarja lopetettiin jo kahdeksan jakson jälkeen. Noxon työskenteli myös pikaisesti tuottajana sarjassa Pako. Vuonna 2006 Noxon oli mukana tv-sarjassa Brothers & Sisters, jossa hän toimi hetken ajan showrunnerina. Tammikuusta huhtikuuhun 2007 Noxon työskenteli käsikirjoittajana ja tuottajana tv-sarjassa Greyn anatomia. Hänen on ilmoitettu siirtyvän showrunneriin toimeen Greyn tulevaan spin-offiin Rakkauden anatomia.
Inferno (lehti)
thumb|Infernon logo Inferno on vuonna 2001 ensimmäistä kertaa julkaistu metallimusiikkiin keskittynyt aikakauslehti. Se on painokseltaan Suomen neljänneksi suurin musiikkilehti. Inferno lehden perusti Sauli Vuoti Oulussa 2001.
Keväällä 2005 Inferno yhdistyi Hamara-nimisen kilpailevan julkaisun kanssa, jolloin Hamaran päätoimittaja Matti Riekki siirtyi Infernon päätoimittajaksi Sauli Vuotin tilalle. Lehteä julkaisi vuoteen 2005 Vuotin Inferno Kustannus Oy, kunnes lehden osti Popmedia. Samalla saman katon alle siirtyivät Rumba- sekä Rytmi-lehdet muodostaen uudesta Popmedia Finlandista lehtien määrässä mitattuna Suomen suurimman musiikkilehtikustantamon.
Nykyään Infernoa julkaisee Pop Media Oy 12 kertaa vuodessa n. 82-sivuisena.
Inferno-DVD
Toukokuussa 2005 Inferno julkaisi DVD-kokoelman, joka sisälsi 30 pohjoismaisten – kuitenkin enimmäksi suomalaisten – heavy metal -yhtyeiden musiikkivideota. DVD sai suuren suosion nousten Suomen virallisella DVD-listalla kolmanneksi.
Maaliskuussa 2006 DVD sai jatkoa laajentaen videoiden kirjoa myös ei-pohjoismaalaisten videoiden muodossa. Jakelu vaihtoi Kråklundilta Playgroundille jolloin jakelu myös laajentui muihin pohjoismaihin Suomen lisäksi.
DVD-kokoelmien tarkoituksena on tuoda esille kotimaisen metallimusiikin videotarjontaa, minkä vuoksi suurin osa videoista on suomalaisia. Ensimmäinen DVD olikin ehdolla Femma-gaalassa vuoden visuaalisena tuotoksena.
Inferno Bar & Nightclub
Lokakuussa 2006 Inferno ja Gastromax Oy avasivat yhdessä raskaan rockin erikoisravintolan Tampereelle Tuomiokirkonkadulle. Joulukuun alussa aukesi ketjun toinen baari Helsinkiin, Annankadun ja Uudenmaankadun kulmaan. Seuraavana vuonna ketjulle aukaistiin kolmas baari Jyväskylään Yliopistonkadulle. Näistä viimeisenä Tampereen Inferno lopetti toimintansa kesällä 2011.
Motörhead
Motörhead oli brittiläinen rock -yhtye, jonka perusti Lemmy Kilmister (laulu, basso). Yhtye aloitti uransa bluesvaikutteisella rockilla mutta lisäsi pian tyyliinsä punkrockin nopeutta ja rujoutta. Motörhead oli musiikillisesti 1970-luvun lopun raskaimpia yhtyeitä, ja se vaikutti suuresti muun muassa thrash metalin syntyyn. Motörheadin albumeita on myyty maailmanlaajuisesti yli 15 miljoonaa. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2015 sen jälkeen, kun Lemmy Kilmister kuoli joulukuussa sydämen vajaatoimintaan, rytmihäiriöihin ja pitkälle edenneeseen syöpään.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Ace of Spades", "Motorhead", "Overkill", "No Class", "Bomber", "(We Are) The Road Crew", "Killed By Death" ja "Iron Fist". Motörheadin sanoitukset kertovat yleensä ihmisen henkilökohtaisista ongelmista, elämästä, seksistä, sodasta ja rockista.
Yhtyeen perustaminen, 1975–77
thumb|upright|[[Lemmy Kilmister esiintymässä vuonna 2015.]] Lemmy Kilmister erotettiin Hawkwind-yhtyeestä vuonna 1975 päihdeongelmiensa takia. Hänet pidätettiin rajalla Kanadassa kokaiinin hallussapidosta epäiltynä. Hawkwind joutui perumaan osan konserteistaan Pohjois-Amerikassa, ja pian tämän jälkeen Lemmy sai lähteä. Kilmister perusti pian tämän jälkeen Motörheadin. Nimi tuli hänen Hawkwindille säveltämänsä kappaleen mukaan. Sana tarkoittaa myös jenkkislangilla spiidifriikkiä. Nimeen lisättiin vielä umlaut toisen o:n päälle takavuosien hard rock -suosikin Blue Öyster Cultin innoittamana. Kilmister halusi tehdä Motörheadista ”yhtä nopean ja vaarallisen yhtyeen kuin MC5” ja ”keskittyä samalla musiikin yksinkertaisuuteen.” Lemmy Kilmister aikoi ensin nimetä yhtyeen Bastardiksi, koska nimi kiteytti hänen senhetkisen olotilansa. Yhtyeen silloinen manageri Doug Smith tyrmäsi ajatuksen liian epäkaupallisena.
Larry Wallis halusi yhtyeeseen toisen kitaristin. Näin mukaan otettiin ”Fast” Eddie Clarke, jonka Phil Taylor oli tavannut heidän kunnostaessaan asuntolaivaa Lontoon Chelseassa. Koesoittojen jälkeen Wallis lähti yhtyeestä, sillä Pink Fairies toimi jälleen aktiivisesti. Näin Clarke jäi ainoaksi kitaristiksi. Tästä muodostui Motörheadin klassinen kokoonpano Kilmister–Clarke–Taylor.
United Artists piti yhtyeen levytyssopimuksen voimassa, vaikka ei julkaissut On Parolea, eikä Motörhead näin ollen voinut levyttää toiselle levy-yhtiölle. Parin vuoden keikkailun jälkeen yhtye alkoi turhautua, kun kova työskentely ei näyttänyt vievän yhtyettä mihinkään. Clarke ja Taylor olivat valmiita luovuttamaan. Useiden keskustelujen jälkeen Motörhead päätti levyttää vielä yhden albumin ja lopettaa vasta sen jälkeen. Niinpä yhtye äänitti Escape-studiolla tuottaja Speedy Keenin kanssa albumin Motörhead, joka julkaistiin elokuussa 1977. Motörhead-levy oli Britannian albumilistalla yhden viikon sijalla 43. Uuden albumin myötä yhtye päätti jatkaa. Kesäkuussa 1977 yhtye kiersi Britanniassa Lemmyn aiemman yhtyeen Hawkwindin lämmittelijänä. Heinäkuussa Motörhead teki Beyond the Threshold of Pain Tour -yhteiskiertueen The Count Bishops -yhtyeen kanssa.
Suosio Overkill, Bomber ja Ace of Spades -levyjen myötä, 1978–81
Vuonna 1978 Motörhead solmi levytyssopimuksen Bronze Recordsin kanssa. Uusi kustantaja halusi yhtyeen levyttävän singlen ennen varsinaista albumia testatakseen, myisikö se. Lemmy halusi tehdä coverin Chuck Berryn "Bye Bye Johnnysta". Yhtye kuitenkin levytti Philin idean perusteella singlen Richard Berryn kappaleesta "Louie Louie". Single julkaistiin elokuussa, ja se nousi listoilla sijalle 68, joten yhtye sai levyttää Bronzelle toisen levynsä Overkill. Motörhead äänitti sen kahdessa viikossa Roundhouse Studiolla Pohjois-Lontoossa. Sitten yhtye lähti kiertueelle lämppärinään Girlschool. Yhtye käväisi soittamassa myös Suomessa kesäkuussa 1979 Punkaharjulla.
Pari viikkoa kiertueen jälkeen Motorhead ryhtyi jälleen äänittämään uutta levyä Bomber, joka nousi listoille sijalle 11. Levyä myytiin yli 250 000 kappaletta, ja Motörhead sai siitä hopealevyn. Yhtyeestä tuli maailmalaajuisesti tunnettu Overkill ja Bomber -levyjen myötä.
Elokuussa 1980 yhtye meni Jacksonin studiolle Rickmansworthiin äänittämään Ace of Spadesia. Äänitykset kestivät tällä kertaa kuusi viikkoa. Se on pisin aika, jonka yhtye on koskaan viettänyt studiossa levyä tehden. Yhtye tiesi itsekin, että tästä levystä tulisi todella suosittu. Ace of Spadesin julkaisun jälkeen yhtye lähti jättimäiselle Ace Up Your Sleeve -kiertueelle.
Kiertueella Phil Taylorin niska murtui, kun yhtye oli Belfastissa Irlannissa. Phil leikki irlantilaismiehen kanssa "Kumpi nostaa toisen korkeammalle" -leikkiä. Mies nosti Philin ilmaan, kaatui portaita alas ja Phil lensi katuun niskat edellä. Philin toipuessa yhtye levytti yhdessä Girlschoolin kanssa nimellä "Headgirl" Johnny Kidd and the Piratesin kappaleen "Please Don't Touch", joka päätyi St. Valentine's Day Massacre -nimiselle EP:lle. Girlschoolin rumpali Denise Dufort soitti rumpuja EP:n jokaisella kappaleella. Motörhead teki EP:lle coverin Girlschoolin "Emergency"-kappaleesta, jolla Eddie myös laulaa. Girlschool puolestaan soitti samalle EP:lle Motörheadin "Bomberin". Headgirl esitti "Please Don't Touchin" Top of the Popsissa. Dufort soitti rumpuja ja Phil sekä lauloi taustoja että tanssahteli. Motörhead oli tässä vaiheessa hyvin suosittu. Sounds-lehden tekemässä äänestyksessä yhtye oli jokaisen osion kärjessä.
Motörhead lähti uudestaan kiertueelle, kun Phil toipui. Yhtye äänitti kiertueen jokaisen keikan, sillä tarkoituksena oli julkaista ensimmäinen livelevy. Levystä piti alun perin tulla tuplalevy, mutta siihen ei riittänyt tarpeeksi riittävän laadukasta materiaalia. Noilla keikoilla yhtye sai hopealevyn Overkillistä, hopea- ja kultalevyt Ace of Spadesista sekä hopealevyn The Saint Valentine's Day Massacre -EP:stä.
Yhtye lähti ensimmäiselle Amerikan-kiertueelleen huhtikuussa 1981 lämmittelijäksi Ozzy Osbournen Blizzard of Ozz -kiertueelle. Kiertueen aikana julkaistiin Motörheadin seuraava levy No Sleep ’til Hammersmith, joka meni suoraan listaykköseksi. Se oli yhtyeen suosion huipentuma.
Kitaristiongelmat vuosina 1982–83
Vuonna 1982 Motörhead julkaisi Iron Fist -albumin, jonka tuottivat "Fast" Eddie Clarke ja Will Reid Dick yhdessä. Albumi ei pärjännyt listoilla aivan yhtä hyvin kuin edeltäjänsä, eivätkä kriitikot pitäneet albumista, minkä Eddie Clarcke otti todella raskaasti. Motörhead lähti kiertueelle promoamaan levyä, ja levyn nimikappaleesta kuvattiin myös yhtyeen ensimmäinen varsinainen musiikkivideo. Kiertueen välissä yhtyeen oli tarkoitus levyttää Torontossa Wendy O. Williamsin kanssa. Jo aiemmin Eddien kanssa oli ollut ongelmia, ja hän oli uhannut erota yhtyeestä muutaman kerran. Levytyssessio katkaisi kamelin selän lopullisesti. Tarkoitus oli nauhoittaa Motörheadin "No Class", Wendy O.:n "Masterplan" ja versio kantrikappaleesta "Stand By Your Man", joista koostettiin Stand By Your Man -niminen EP. Eddie tuottaisi kappaleet Will Reid Dickin kanssa, Wendy O. laulaisi, hänen kitaristinsa soittaisi kitaraa, Lemmy bassoa, ja Phil rumpuja. Wendyllä kesti kauan päästä vireeseen, mikä ärsytti Eddietä. Eddie ei muutenkaan ollut erityisen hyvällä tuulella, ja lopulta hän lähti studiolta takaisin hotellille sen jälkeen, kun hänellä ja Lemmyllä oli ollut riita. Phil ja Lemmy menivät myöhemmin perässä hotellille, missä heille selvisi että Eddie oli lähtenyt yhtyeestä. Uusi kitaristi piti saada nopeasti, jotta kiertuetta voitaisiin jatkaa.
Torontoon lennätettiin muun muassa Thin Lizzyssä soittanut Brian "Robbo" Robertson, joka otettiin "Fast" Eddie Clarken tilalle. Phil ja Lemmy olivat tyytyväisiä Brianin soittoon; Brianilla oli kaksi tuntia aikaa oppia yhtyeen materiaali, mutta "hän soitti kuin demoni" Lemmyn mukaan. Lemmy on myöhemmin sanonut, että Brian oli teknisesti Eddietä parempi kitaristi, mutta hän ei tyyliltään sopinut yhtyeeseen. Erityisesti Phil piti Brianista, sillä hän ihaili Thin Lizzyä kovasti. Yhtye jatkoi kiertämistä Amerikasta Japaniin. Japaniin yhtye meni ensimmäistä kertaa, ja yleisö suorastaan rakasti yhtyettä. Englannissa he soittivat muun muassa Twisted Sisterin kanssa, ja Helvetin Enkeleiden järjestämällä stadionkeikalla Hackney Speedwaylla Lontoossa. Yhtyeen yleisö ei pitänyt Brianista osittain hänen pukeutumistyylinsä vuoksi, mutta myös siksi ettei hän suostunut soittamaan yhtyeen suosituimpia kappaleita, koska ei halunnut tulla yhdistetyksi menneeseen.
Yhtye meni studioon äänittämään uutta albumiaan, joka eroasi musiikillisesti huomattavasti yhtyeen edellisistä levyistä. Another Perfect Day julkaistiin vuonna 1983. Lemmy piti albumia yhtenä yhtyeen parhaista saavutuksista ja erinomaisena levynä. Ongelmat Brianin kanssa kuitenkin jatkuivat, kun he jälleen lähtivät kiertueelle. Brianin mielenterveys alkoi järkkyä, ja se myös vaikutti hänen soittoonsa lavalla. Palattuaan Englantiin Lemmy ja Phil erottivat Brianin yhtyeestä.
Motörhead muuttuu nelimiehiseksi, 1984–1985
Lemmy antoi vuonna 1984 Melody Maker -lehdelle haastattelun, jossa hän ilmoitti yhtyeen ottavan tällä kertaa kitaristiksi jonkun tuntemattoman soittajan. Kaksikon järjestämässä koesoitossa kävi monia ehdokkaita, joista he pyysivät Mick "Würzel" Burstonia ja Phil Campbellia tulemaan seuraavana päivänä uudestaan. Valituksi tulisi jompikumpi. Seuraavana päivänä suunnitelmiin tuli kuitenkin muutos, sillä samana aamuna Phil Taylor ilmoitti lähtevänsä yhtyeestä. Lemmy oli parin tunnin ajan yhtyeen ainoa jäsen. Lemmy pyörsi päätöksensä ja otti molemmat kitaristit yhtyeeseen. Erityisesti Würzel ja Lemmy ystävystyivät välittömästi, ja heistä tuli yhtyeen nokkamiehet vuosiksi eteenpäin. Taylor perusti vähän lähtönsä jälkeen Frankie Millerin ja Brian Robertsonin kanssa Operator-nimisen yhtyeen.
Campbell ehdotti Phil Taylorin seuraajaksi Saxonin rumpali Pete Gillia. Lemmy oli tutustunut Gilliin vuonna 1979, kun Saxon oli ollut lämppärinä Motörheadin kiertueella. Kahden kitaristin voimin Motörheadin musiikkiin tuli lisää melodisia vivahteita. Lemmy oli riemuissaan, kun sai soittaa uusien, nuorten jäsenten kanssa. Myös muu yhtye oli selvästi innoissaan. Motörheadin uusi nelimiehinen kokoonpano soitti Suomessa kuusi keikkaa, jotka Lemmyn mukaan sujuivat erinomaisesti.
Levy-yhtiö Bronze Records sen sijaan oli Eddie Clarken lähdön jälkeen alkanut menettää kiinnostustaan yhtyettä kohtaan, eikä enää luottanut kokoonpanon uuden tuotannon kaupallisuuteen. Bronze halusi julkaista kokoelmalevyn yhtyeen tunnetuimmista kappaleista, mitä Lemmy piti merkkinä levy-yhtiön asenteesta yhtyettä kohtaan. Kilmister vaati että levylle oli lisättävä muutama kappale uudelta kokoonpanolta. Yhtye äänitti kuusi uutta kappaletta. Näistä neljä päätyi No Remorse -kokoelmalevylle (1984), kaksi Killed by Death -singlen B-puolelle. Kokoelmalevy ilmestyi myöhemmin CD-julkaisuna, jossa singlen B-puolen kappaleet olivat bonuskappaleina. Bronzen kanssa asiat eivät olleet silti enää ennallaan, ja yhtye halusi sopimuksen uuden levy-yhtiön kanssa. Tästä seurasi lakiasioita, eikä yhtye voinut levyttää pariin vuoteen, joten he jatkoivat keikkailua ympäri maailmaa.
Vuonna 1985 Motörhead juhlisti Hammersmith Odeonissa kymmenvuotispäiviään soittamalla kaksi konserttia. Yhtyeen kaikki entiset jäsenet olivat paikalla, ja seuraavana iltana Larry Wallista lukuun ottamatta koko ryhmä soitti keikan lopussa porukalla yhtyeen nimikkokappaleen "Motörhead". Jälkimmäinen konsertti taltioitiin ja julkaistiin The Birthday Party -videona samana vuonna.
Orgasmatron ja Rock ’n’ Roll sekä Phil Taylorin paluu, 1986–1989
Yhtye lähti silti kiertueelle. Kiertueen aikana Pete Gillin ja muun yhtyeen välit alkoivat kiristyä. Kesken kiertueen vuonna 1987 Lemmyllä oli cameorooli elokuvassa Eat the Rich. Eräänä päivänä yhtyeen oli tarkoitus esiintyä elokuvan tanssisalikohtauksessa. Lemmy ja Würzel lähtivät hakemaan Peteä ja Phil Campbellia hotellilta kuvauspäivän aamuna. Pete hermostutti odottelua vihaavan Lemmyn äärimmilleen viivyttelemällä hotellissa, kun muu yhtye samalla odotti häntä autossa. Kun Pete Gill lopulta ilmaantui paikalle, oli Lemmyn mitta jo täynnä ja hän antoi Petelle potkut. Phil Taylor oli jo aiemmin pyytänyt päästä takaisin Motörheadin rumpaliksi, sillä Taylorin Operator-yhtye ei ollut menestynyt. Nyt hän saapui hätiin kuvauspaikalle hoitamaan kohtauksen, ja hänet otettiin takaisin yhtyeeseen. Samana vuonna yhtye julkaisi albumin Rock ’n’ Roll. Levyllä oli Lemmyn mukaan loistavia biisejä, kuten "Dogs", "Boogieman" sekä "Traitor", jota yhtye soitti vuosikausia, mutta kaiken kaikkiaan levy ei tuntunut toimivan. Lemmystä Rock 'n' Rollin rumpuraita oli voimaton, ja Taylorin soitosta puuttui hänen palattuaan jotain.
Motörhead lähti kiertueelle, jolla he soittivat muun muassa Alice Cooperin kanssa tämän Constrictor kiertueella. Yhtye vietti liki koko 1980-luvun lopun tien päällä. Vuonna 1988 yhtye oli mukana Giants of Rock -festivaaleilla Suomessa Ahveniston moottoriradalla Hämeenlinnassa. Keikka äänitettiin yhtyeen toisen livelevyn julkaisua varten. Kyseinen levy sai nimekseen Nö Sleep at All, ja se julkaistiin samana vuonna. Vuoden 1989 yhtye vietti lähes kokonaan kiertueella, treenasi seuraavan levynsä uusia kappaleita, hoiteli erilaisia esiintymisiä ja valmistautui seuraavan vuosikymmenen mukanaan tuomiin tapahtumiin.
1916 ja March ör Die - Taylorin lähtö ja uusi rumpali Mikkey Dee, 1990–1992
Yhtyeen uusi vuosikymmen alkoi Lemmyn muutolla Los Angelesiin, jota hän oli alkanut suunnitella jo vuonna 1989. Myös Phil Taylor yritti tulla Yhdysvaltoihin, mutta hänen viisuminsa oli virheellinen, joten hänet käännytettiin. Motorhead solmi levytyssopimuksen Sonyn kanssa ja alkoi äänittää uutta albumiaan 1916. Albumilla on Motörheadin tyylille erikoisempia kappaleita, kuten "Nightmare/The Dreamtime", "Love Me Forever" ja "1916". Levy ilmestyi vuonna 1991. 1916 saavutti jopa Grammy-ehdokkuuden. Palkinnon sai kuitenkin Metallica albumillaan Metallica. Moottoripäät lähtivät kiertueelle, ja Lemmy ja Campbell soittivat The David Letterman Showssa Chuck Berryn Let it Rock -kappaleen show’n yhtyeen kanssa.
Vuonna 1992 Würzel, Campbell ja Taylor alkoivat harjoitella uuden albumin March ör Dien materiaalia Lontoossa Lemmyn kirjoittaessa uusia sanoituksia Los Angelesissa. Asiat Phil Taylorin kanssa alkoivat mennä yhä huonompaan suuntaan. 1916:n äänityksissä Phil joutui soittamaan kappaleen Going to Brazil metronomin tahdissa, ja keikoilla hän soitti kappaleita vaihtelevalla tempolla. Uuden levyn äänitykset olivat alkaneet, eikä siitä tullut mitään. Phil Taylor ei oppinut soittamaan kappaletta "Ain't no Nice Guy", ja niin miesten oli pakko erottaa Phil yhtyeestä. Lemmy hoiti asian tavalla, josta omien sanojensa mukaan oli sittemmin aina pahoillaan: hänen erotti Taylorin puhelimitse. Lopulta March ör Die -levyä tehtiin kolmen eri rumpalin kanssa: Phil Taylorin, Tommy Aldridgen, joka soitti rumpuraidat suurimmalle osalle kappaleista sekä ruotsalaisen Mikkey Deen, joka soitti kappaleen "Hellraiser".
Lemmy tunsi Mikkey Deen jo entuudestaan yhteiseltä kiertueelta King Diamondin kanssa. Lemmy oli pyytänyt Mikkeyä yhtyeeseen jo aiemmin, mutta Dee ei halunnut jättää King Diamondia pulaan. Nyt Dee oli vapaa. Mikkey Dee korvasi pysyvästi Phil Taylorin. Lemmy sanoi eläessään useasti, että Mikkey Dee on paras rumpali, jonka kanssa oli ikinä soittanut. Tähän hän kuitenkin tahtoi lisätä, että Phil Taylorkin oli aikoinaan erinomainen. Järjestyksessään kymmenennen studio-albumin March ör Die valmistumisen jälkeen yhtye lähti kiertueelle Ozzy Osbournen kanssa. Ensimmäisen keikan aikana Mikkey todisti Würzelille ja Campbellille lopullisesti olevansa sopiva rumpali yhtyeeseen.
Bastards, Sacrifice ja Overnight Sensation, 1993–99
Ongelmat Sonyn kanssa aiheuttivat sen, että yhtye vaihtoi jälleen levy-yhtiötä. Tällä kertaa sopimus solmittiin saksalaisen tanssimusiikkimerkki ZYX:n kanssa. Lemmystä se tuntui silloin hyvältä idealta, koska Saksa oli aina ollut heidän parhaita markkina-alueitaan. Yhtye alkoi levyttää uutta albumia. Mikkey Dee oli ensimmäistä kertaa mukana levytyksessä alusta alkaen, ja hän yllätti muut positiivisesti taitavalla rumputyöskentelyllään, nopealla aikataulullaan ja osallistumisella kappaleiden tekoon. Tuloksena oli Bastards (1993), jolla yhtye hylkäsi suureksi osaksi levyllä 1916 alkaneen melodisemman soundin, tyyli muuttui taas raskaammaksi. Tämä hyökkäävä tyyli jatkui myös Bastardsia seuranneilla levyillä.
Levyä seuranneen kiertueen jälkeen yhtye meni studioon vuonna 1995 levyttämään albumia Sacrifice. Äänityksissä oli jälleen ongelma, tällä kertaa kitaristi Michael "Würzel" Burstonin kanssa. Würzelin asenne oli vuosien mittaan taantunut rajusti erinäisten syiden vuoksi, ja loppuajat hänen kanssaan olivat Lemmylle vaikeita. Lemmy ja Würzel olivat olleet vuodesta 1984 asti parhaat kaverukset ja nyt Würzel alkoi vihata Lemmyä. Levyn valmistumisen jälkeen Würzel ilmoitti muille soittajille jättävänsä yhtyeen. Lemmy ja Mikkey suunnittelivat ottavansa jonkun Burstonin tilalle, mutta Phil Campbell ilmoitti haluavansa soittaa kitaraa yksin, ja niin Motörhead jatkoi jälleen triona. Lemmy on ollut tyytyväinen yhtyeen trio-kokoonpanoon: "Ensinnäkään meidän ei tarvinnut etsiä uutta kitaristia, ja Motörhead on aina toiminut loistavasti triona. Tämän kokoonpanon kanssa kaikki tuntuvat tietävän paikkansa, mikä on plussaa. Lisäksi me tienaamme paremmin."
2000–2015
Uusi vuosituhat alkoi uuden albumin We Are Motörhead (2000) voimin, jonka jälkeen Motörhead julkaisi vielä albumin Hammered (2002). Monet pitävät vuonna 2004 julkaistua Infernoa 1980-luvun klassikkoalbumien tasoisena. Motörhead palasi 2000-luvulla takaisin heavy metalin huipulle. Motörhead esiintyi WrestleMania-tapahtumassa vuonna 2005 esittäen kappaleen "The Game". Kyseinen kappale on myös showpainija Triple H:n tunnuskappale. Motörhead on tehnyt Triple H:lle myös tunnuskappaleen "King of Kings", sekä Evolution-ryhmittymälle tunnuskappaleen "Line in the Sand".