cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vince Neil
Musiikillisen uransa lisäksi Neil on esiintynyt näyttelijänä pienissä televisio- ja elokuvarooleissa ja tositelevisiosarjoissa. Hän on luonut uran myös esimerkiksi viini-, viihde- ja ravintola-alan yrittäjänä. Neil on edesmenneen tyttärensä Skylarin muistoksi perustamansa järjestön kautta harjoittanut aktiivisesti hyväntekeväisyyttä, joka on tukenut esimerkiksi syöpää sairastavien lasten hoitoja ja kerännyt varoja syöpätutkimuksen hyväksi.
Varhainen elämä
Vincent Neil Wharton syntyi 8. helmikuuta 1961 Hollywoodissa Kaliforniassa. Hänen vanhempansa olivat isä Clois Wharton, jonka suvun juuret ulottuivat intiaanien sukuhaaroihin, ja meksikolaistaustainen äiti Shirley Wharton (o.s. Ortiz). 1960-luvulla perhe muutti usein ja asui eri puolilla Etelä-Kaliforniaa ennen kuin asettui aloilleen Glendoran kaupunkiin. Perhe asui myös Los Angelesin vaarallisena kaupunginosana tunnetussa Comptonissa, jossa Neil on kertonut oppineensa ”katuviisaaksi”. Vuonna 2001 Neil kertoi Mötley Crüen yhtye-elämäkerrassa Mötley Crüe: The Dirt - Törkytehdas, kuinka hän oli Comptonissa asuessaan odottanut eräänä päivänä jäätelöautoa, kun paikallinen jengi oli hyökännyt hänen kimppuunsa ryöstääkseen hänen rahansa ja lähes viiltänyt hänen kurkkunsa auki.
Mikko Siponen
Mikko T. Siponen (s. 1974 Mikkeli) on suomalainen Jyväskylän yliopiston tietojärjestelmätieteen professori oltuaan vuoteen 2012 saakka Oulun yliopiston tietojenkäsittelytieteen professori. Siponen on myös taekwondo-don (ITF) Suomen-mestari vuodelta 1996. Hänen tutkimuksensa painottuu tietoturvallisuuden hallintaan. Vuonna 2012 tietojärjestelmätieteen pääjärjestö Association for Information Systems arvioi Siposen alan sadan parhaan tutkijan ranking-listalla sijalle 29. Hän oli kyseisellä listalla parhaiten sijoittunut eurooppalainen tutkija.
Vince Neil
Varhainen elämä
Nuorempana Neil oli kiinnostunut urheilemisesta ja osoitti taitavuutensa pärjäämällä hyvin esimerkiksi baseballissa, jalkapallossa, koripallossa, painissa ja surffaamisessa. Rock herätti Neilin musiikillisen kiinnostuksen jo varhaisessa iässä, ja hänen musiikillisia esikuviaan olivat esimerkiksi Aerosmith ja Van Halen.
Mikko Siponen
Yläasteaikana Siponen ei ollut juurikaan kiinnostunut koulunkäynnistä, ja todistusten keskiarvot liikkuivat seitsemän molemmin puolin. Työelämään tutustumisen tullessa ajankohtaiseksi hän olisi halunnut päästä työharjoitteluun atk-alan yritykseen, mutta silloisen opinto-ohjaajan mukaan Siposen kyvyillä ja todistuksella atk-alalle pääsemiseen ei ollut °mitään mahdollisuuksia°.
Vince Neil
Varhainen elämä
Neil kävi koulua aluksi Sunflower Intermediate Schoolissa ja suoritti myöhemmin high school -opintoja Royal Oak High Schoolissa. Opinnoissaan Neil oli ajoittain vaikeuksissa lukihäiriön vuoksi. Lukiossa Neil ystävystyi häntä vuotta nuoremman rumpalinalun Tommy Leen kanssa. Musiikin ja rock and roll -elämäntyylin vietyä lähes kaiken Neilin mielenkiinnon ja ajan hänet erotettiin koulusta tappelemisen ja huumeidenkäytön takia, ja riitauduttuaan elämäntapansa vuoksi perheensä kanssa hän asui jonkin aikaa Leen perheen asuntovaunussa.
Mikko Siponen
Siponen ei aluksi jatkanut opintoja peruskoulun jälkeen. Tuossa vaiheessa hän harrasti paljon itämaisia kamppailulajeja. 18-vuotiaana Siponen meni iltalukioon ja teki samaan aikaan töitä tietotekniikka-alalla. Suoritettuaan ylioppilastutkinnon hän ryhtyi opiskelemaan tietojenkäsittelytiedettä Oulun yliopistossa 1995. Vuonna 1996 Siponen saavutti taekwondossa Suomen-mestaruuden. Hän valmistui maisteriksi 1998 ja väitteli filosofian tohtoriksi tietojenkäsittelytieteestä 2002 aiheenaan ”Turvallisten tietojärjestelmien suunnittelu: nykyisten lähestymistapojen kriittinen arviointi ja uusi paradigma”. Siponen oli tuolloin laitoksen historian nuorin tohtoriksi väitellyt. Tiede-lehden 4/2003 henkilöartikkeli mainitsi esimerkkinä hänen kovasta työtahdistaan sen, että vuonna 2001 Oulun yliopiston tietojenkäsittelytieteiden laitoksen tieteellisistä lehtijulkaisuista Siposen käsialaa oli yli kolmasosa.
Vince Neil
Varhainen elämä
Vuonna 1978 Neil sai silloisen tyttöystävänsä Tammi Friskin kanssa ensimmäisen lapsensa. Neil oli esikoisensa syntyessä vielä 17-vuotias.
Mikko Siponen
Uransa aikana Siponen on toiminut vierailevana professorina eri puolella maailmaa. Eräs näistä vierailuista kohdistui yhdysvaltalaiseen Georgia State Universityyn 2007–2008.
Vince Neil
Mötley Crüe (1981–1992)
Neilin ensimmäinen yhtye oli vuonna 1979 perustettu covereita soittanut Rock Candy. Yhtye esiintyi ahkerasti Los Angelesin klubeilla ja oli saavuttanut mainetta esiintyjänä jo vuonna 1981, kun rumpali Tommy Leen kanssa uuden yhtyeen perustanut basisti Nikki Sixx ja kitaristi Mick Mars saapuivat katsomaan sen esitystä Hollywoodin Starwood-klubille. Lee, joka oli ihaillut Neilin taitavuutta ja ääntä jo pitkään, esitteli yhtyeen Neilille. Mick Marsin on sanottu ehdottaneen Neilin ottamista yhtyeen laulajaksi. Alun perin Neil oli kieltäytynyt tarjouksesta, mutta Rock Candyn muiden jäsenten suunnatessa vähitellen uusien yhtyeiden pariin myös Neil kaipasi ympärilleen uutta kokoonpanoa. Neilin liityttyä laulajaksi yhtye muutti asumaan yhteiseen asuntoon Sunset Stripille maineikkaan Whisky a Go Go -klubin liepeille.
Mick Marsin ehdotus yhtyeen nimeksi oli Mottley Cru hänen kuulemansa lausahduksen ”a motley looking crew” (suom. kirjava porukka) pohjalta. Nikki Sixx oli muuttanut nimen symmetrisemmaksi versioksi Motley Crue, jonka jälkeen Neil lisäsi o- ja u-kirjaimien päälle vielä niin kutsutut heavy metal -umlautit. Nimen Mötley Crüe saanut yhtye saavutti räiskyvän lavaesiintymisensä avulla nopeasti maineen rajuna ja arvaamattomana yhtyeenä. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä ”Stick to Your Guns” ja esikoisalbuminsa Too Fast for Love vuonna 1982 omalla Leathür Records -levymerkillään, sillä sen oli vaikea saada itselleen levytyssopimusta. 20 000 kappaletta myyneen ja Billboard 200 -albumilistan sijalle 77 nousseen Too Fast for Loven jälkeen yhtye onnistui saamaan levytyssopimuksen, kun levy-yhtiö Elektra Recordsin nuori kykyjenetsijä Tom Zutaut kirjasi yhtyeen Elektralle nähtyään sen soittavan Whisky a Go Go -klubilla.
Mötley Crüe teki läpimurtonsa vuonna 1983 albuminsa Shout at the Devil myötä. Yhtye tuli 1980-luvulla tunnetuksi hedonistisesta ja pahennusta herättäneestä rock and roll -elämäntyylistään, jonka vaikutus ulottui myös yhtyeen lähipiiriin. Railakkaan elämäntyylin käänteinen puoli konkretisoitui erityisesti vuoden 1984 joulukuussa, kun suomalainen Hanoi Rocks -yhtye oli saapunut kiertueellaan Los Angelesiin. 8. joulukuuta Vince Neil oli isännöinyt kotonaan juhlia, joiden ehtymättömältä vaikuttaneen alkoholijuomien varaston käydessä vähiin Neil ja Hanoi Rocksin rumpali Nicholas ”Razzle” Dingley lähtivät hakemaan lisää juotavaa Neilin juuri hankkimalla vuoden 1972 De Tomaso Panteralla. Autoa ajanut Neil törmäsi matkalla kahteen muuhun autoon, ja etupenkillä istunut Razzle kuljetettiin onnettomuuspaikalta sairaalaan, jossa hänen julistettiin kuolleen. Neilin auto oli ilmeisesti kaatunut juuri Razzlen puolelle, jolloin tämä oli saanut surmansa. Myös toisen auton matkustajat loukkaantuivat onnettomuudessa vakavasti. Neil sen sijaan selvisi tapahtuneesta lähes naarmuitta. Hänet tuomittiin tapahtuneesta 200 tunnin yhdyskuntapalveluun ja 30 päivän vankeustuomioon, mutta hän vapautui vankilasta jo 19 päivän jälkeen hyvän käytöksen ja raittiuden vuoksi. thumb|Neil esiintymässä Wackenissa vuonna 2018.
Onnettomuuden jälkeen muun yhtyeen on sanottu kääntäneen selkänsä Neilille, joka on sanonut myöhemmin, että olisi ansainnut isomman rangaistuksen. Neil määrättiin vankeustuomionsa jälkeen hakemaan apua alkoholiongelmaansa, jota hänellä ei omasta mielestään ollut. Vuonna 1988 alkoholi- ja huumeriippuvaisuutensa huipun saavuttanut Mötley Crüe pakotettiin osallistumaan vieroitushoitoon, jonka jälkeen raitistunut yhtye levytti ja julkaisi kaupallisesti menestyneimmän albuminsa Dr. Feelgood. Neil osallistui kahden albumin kappaleen, ”Rattlesnake Shaken” ja single ”Same Ol’ Situation (S.O.S.):n” tekemiseen.
Neil jätti yhtyeen kokoelma-albumin Decade of Decadence ’81-’91 jälkeen vuoden 1992 helmikuussa. Siitä, erosiko Neil yhtyeestä omasta tahdostaan vai tuliko hän erotetuksi muiden jäsenten toimesta, on vuosien aikana esitetty erilaisia versioita. Neil tuli omien sanojensa mukaan erotetuksi yhtyeestä, mutta Nikki Sixx on kommentoinut tämän päättäneen eroamisestaan itse. Neil on myöhemmin kertonut eron tapahtuneen molempien osapuolien myötävaikutuksesta: ”Jokaisella bändillä on riitansa. Se periaatteessa juonsi juurensa harjoituksissa tapahtuneeseen vittuiluun. Minä sanoin lähteväni, ja muut taas sanoivat erottavansa minut. Se tapahtui todella idioottimaisesti. Managerit antoivat yhden maailman isoimmista bändeistä vain hajota.”
Sooloartistina
Neilin ja Mötley Crüen teiden eroamisen jälkeen Neil aloitti uransa sooloartistina. Hänen paikkansa Mötley Crüen laulajana sai John Corabi, joka lauloi yhtyeessä vuonna 1994 albumilla Mötley Crüe ja EP-levyllä Quaternary. Neil otti yhteyttä Ozzy Osbournen yhtyeessä soittaneeseen basisti Phil Soussaniin, jonka kanssa hän aloitti laulunkirjoittamisen vuonna 1992. Neil, kitaraa ja bassoa soittanut Steve Stevens ja rumpali Vikki Foxx levyttivät vuonna 1992 Los Angelesin Record Plant -studiossa Neilin ensimmäisen sooloalbumin Exposed. Albumi menestyi varsin hyvin, ja se esimerkiksi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 13.
Neil yhtyeineen soitti ensimmäisen kerran julkisesti Los Angelesin Roxy-klubilla salanimellä Five Guys From Van Nuys. Exposedin myötä yhtye aloitti kiertueen, ja se esiintyi vuonna 1993 Van Halenin lämmittelijänä. Neil yhtyeineen muun muassa soitti Kanadan Torontossa sijaitsevassa Molson Parkissa vuonna 1993 yhdessä Van Halenin ja Kim Mitchellin kanssa yli 50 000 hengen yleisölle.
Toisen albuminsa Carved in Stone Neil julkaisi vuoden 1995 syyskuussa. Musiikillisesti albumi heijasteli aikansa tyylejä, ja se sisälsi vaikutteita esimerkiksi industrial rockista ja hip hopista. Yhdysvalloissa sen listasijoitus oli 139, ja albumin nähtiin alittaneen Exposedin sille asettamat odotukset.
Mötley Crüe
Vuonna 1996 keskinkertaisesti vastaanotetun Mötley Crüe -albumin ja hupenevien yleisömäärien myötä Mötley Crüe oli joutunut levy-yhtiönsä Elektra Recordsin painostamaksi. Elektra halusi yhtyeen hankkiutuvan eroon Neilin korvanneesta John Corabista, ja pyytämään Neilin takaisin. Sekä yhtye että Neil suhtautuivat ehdotukseen yhteenpaluusta kielteisesti. Mötley Crüe oli aloittanut jo seuraavan albuminsa kappalemateriaalin tekemisen, kun painostavaan tilanteeseen turhautunut John Corabi ilmoitti itse jättävänsä yhtyeen. Tällöin Mötley Crüen alkuperäinen kokoonpano kokoontui pitkälti manageriensa järjestämässä tapaamisessa sopimaan Neilin paluusta yhtyeen laulajaksi.
Alkuperäisen Mötley Crüen ensimmäinen yhteinen albumi Neilin paluun jälkeen oli kesäkuussa 1997 päivänvalon nähnyt Generation Swine, joka oli ollut tekeillä jo vuodesta 1995. Generation Swine nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan sijalle neljä, ja Mötley Crüe vastaanotti albumista kultalevyn elokuussa. Lupaava alku kuitenkin katkesi pian, sillä albumin vastaanotto kriitikoiden keskuudessa oli vaisu eikä se menestynyt kaupallisesti odotetulla tavalla alkuperäisen kokoonpanon yhteenpaluusta huolimatta.
2000-luvulla Mötley Crüe julkaisi kaksi studioalbumia, New Tattoo (2000) ja Saints of Los Angeles (2008). 1990-luvun tyylikokeilujensa jälkeen yhtye teki tyylillisesti paluun takaisin lähemmäs sen 1980-luvun kappaleisiin.
Mötley Crüe teki viimeisen kiertueensa vuosina 2014–2015. Vuonna 2019 ensi-iltansa saaneessa, yhtyeen urasta kertovassa elokuvassa The Dirt – Törkytehdas Neiliä esitti australialainen näyttelijä Daniel Webber.
Muuta
2000-luvun alussa Neil oli tähtenä VH1-kanavan tosi-TV-ohjelman Remaking osassa, jonka aikana hänet "muokattiin" uudelleen. Muokkaus sisälsi muun muassa plastiikkakirurgiaa, kehonrakennusta ja ruokavaliomuutoksia.
Neil menetti lapsensa, nelivuotiaaksi ehtineen tyttärensä Skylarin, 15. elokuuta 1995. Skylar Lynnae Wharton menehtyi syöpään viiden kuukauden sairaalahoidon jälkeen. Skylarin muistoksi vietetään joka vuosi golfturnaus. Neilillä on myös kaksi muuta lasta: Neil Jason Wharton (s. 1978), jonka hän sai ollessaan 17-vuotias, sekä Stacey Elizabeth Wharton (s. 1985). Vuonna 2010 ilmestyi Neilin omaeläkerta Tattoos & Tequila, joka on julkaistu myös suomeksi nimellä Tatuointeja ja Tequilaa.
Šugnanin kieli
Suurin osa puhujista asuu Tadžikistaniin kuuluvan Vuoristo-Badahšanin autonomisen alueen Šugnanin piirissä, joka käsittää osan Pandžjoen oikeasta rannasta sekä Gund- ja Šahdara-jokien laaksot. Rušanin piirin Badžuvdarin laaksossa asuvat samannimisen murteen puhujat. Šugnanin puhujia asuu myös Afganistaniin kuuluvalla Pandžin vasemmalla rannalla sekä Faizabadin ja Kabulin kaupungeissa. Tadžikistanissa kielen puhujamääräksi on arvioitu vuoden 1999 väestönlaskennan perustella yli 90 000 henkeä.
Šugnan kuuluu šugnanilais-rušanilaisiin kieliin, jotka yhdessä jazguljamin kanssa muodostavat itäiranilaisten kielten pohjoispamirilaisen ryhmän. Pamirin muiden iranilaisten kielten kanssa se luetaan myös pamirilaisten kielten ryhmään.
Kieli toimii šugnanilaisten sekä alueen pääkaupungissa Horogissa asuvien muiden pamirilaisten kansojen kommunikaatiovälineenä. 1930-luvulla luotiin latinalaiseen kirjaimistoon perustunut aakkosto, jolla julkaistiin joukko oppikirjoja. Kirjakielen käyttö lopetettiin vuosikymmenen lopussa, ja siitä lähtien šugnania pidettiin tadžikin kielen murteena. Vuonna 1989 hyväksytty Tadžikistanin kielilaki tunnusti šugnanin kielen aseman ja loi edellytykset sen kehittämiselle. Samana vuonna laadittiin lisämerkein täydennetty kyrillinen kirjaimisto. Nykyään šugnania käytetään radiossa ja televisiossa, lehdistössä ja teatterissa. Kouluopetuksen ja viranomaisten kielenä on tadžikki.
Kansallispuolue (Tšekki)
Kansallispuolue oli tšekkiläinen äärioikeistopuolue, joka sai kyseenalaista julkisuutta muun muassa mainostamalla "romanikysymyksen lopullista ratkaisua". Ainakin Tšekin sisäministeri Martin Pecina on pyrkinyt puolueen kieltämiseen.
Kansallispuolue on EU- ja maahanmuuttokriittinen. Se on perustanut puolisotilaallisen yksikön, jonka tarkoituksena on sanottu olevan muun muassa auttamisen luonnonkatastrofin sattuessa.
Idea puolueesta syntyi vuonna 1998. Kaksi ensimmäistä yritystä sen rekisteröimiseksi epäonnistuivat. Lokakuussa 2001 rekisteröityminen viimein tapahtui. Puolueen johtajana toimii Petra Edelmannová. Puolue on jäänyt saamastaan julkisuudesta huolimatta pieneksi; se sai vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa 0,26 % äänistä eli ei yhtään paikkaa. Aiemmissa vaaleissa kannatus on ollut vielä vähäisempää. Edustajainhuoneen vaaleissa 2006 puolue sai 0,17 % äänistä ja vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa vain 0,12 %.
Kansallispuolue ei ole maansa ainoa voimakkaasti nationalistinen puolue: myös pitkäikäinen Tšekin kansallissosiaalinen puolue on osallistunut vaaleihin vielä 2000-luvulla.
Korkein oikeus lakkautti puolueen elokuussa 2011.
Viuluviikarit musiikkimaassa
Viuluviikarit musiikkimaassa oli vuonna 1979 Yleisradion tuottama ja esittämä lasten musiikki- ja taidekasvatusohjelma. Ohjelmaa vetivät unkarilaiset veljekset Géza ja Csaba Szilvay. Ohjelmassa esiintyneistä lapsista moni on sittemmin soittanut Szilvayden perustamassa Helsingin Juniorijouset -orkesterissa. Nyt lähes kaikki viuluviikarit ovat ammattimuusikoita. Ryhmästä tunnetuiksi muusikoiksi nousivat ainakin Pekka ja Jaakko Kuusisto, Linda Lampenius, Réka Szilvay, Sennu Laine, Sakari Oramo ja Jan Söderblom. Szilvayt hyödynsivät opetuksessa kehittämäänsä Colourstrings-metodia ja ovat tehneet sitä tunnetuksi ympäri maailman juuri tämän ohjelman ja perustamansa orkesterin esiintymisten kautta. Vuonna 2002 aiheesta tehtiin TV-dokumentti otsikolla Viuluviikarit nyt!, jossa selviteltiin missä entiset Viuluviikarit ja heidän opettajansa ovat nyt, liki neljännesvuosisata myöhemmin.
Pentti Kartemo
Pentti Kartemo on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1952–1957 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Kartemo edusti koko SM-sarjauransa ajan Turun Palloseuraa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 46 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 17 + 9 = 26 ja jäähymääränsä kahdeksan minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1956 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Lina Nilsson
thumb|250px|Nilsson maaottelussa Islantia vastaan huhtikuussa 2013. Lina Nilsson (s. 17. kesäkuuta 1987 Ystad) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on kesäkuun 2015 loppuun mennessä pelannut Ruotsin maajoukkueessa 74 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Nilsson esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin naisten maajoukkueessa heinäkuussa 2009. Hän saavutti MM-pronssia 2011 mutta pääsi MM-turnauksessa kentälle vain yhdessä ottelussa viime minuuttien vaihtopelaajana. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa hän pelasi Ruotsin kaikissa neljässä ottelussa ja niistä kolmessa avauskokoonpanossa. Vuoden 2012 olympialaisissa Nilsson pelasi kolme ottelua, joista kahdessa täydet minuutit. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa hän pääsi kentälle kahdessa ottelussa vaihtopelaajana. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän pelasi yhden alkulohko-ottelun kokonaan ja pääsi yhdessä vaihtopelaajana kentälle.
Nilsson edustaa kotimaassaan FC Rosengårdia (entinen LdB FC Malmö). Hänen kasvattajaseuransa on IFK Ystad ja hän on edustanut myös IK Pandoraa ja Sjöbo IF:ää.
Skælskør
Skælskør on noin 6 500 asukkaan kaupunki Slagelsen kunnassa Tanskassa. Vuoden 2006 loppuun asti se muodosti oman Skælskørnin kuntansa. Skælskør sijaitsee Själlannin hallinnollisella alueella.
Skælskørissä perustettiin vuonna 1883 Harboes Bryggeri -panimo.
Kaupungissa asuu ja työskentelee monia taiteilijoita ja keraamikkoja, ja siellä järjestetään vuosittain keramiikkafestivaali.
thumb|left|Skælskørin rautatieasema
Polku (topologia)
Koska reaalilukuväli [0,1] on yhtenäinen, niin jatkuva kuvaus f kuvaa sen yhtenäiseksi joukoksi maaliavaruudessa S. Niinpä polun yhdistämät pisteet kuuluvat samaan yhtenäiseen komponenttiin (intuitiivisesti: yhtenäinen aliavaruus ei voi ulottua epäyhtenäisessä avaruudessa olevan ”aukon” yli ). Topologinen avaruus on polkuyhtenäinen, jos sen minkä tahansa kahden pisteen välillä on olemassa polku. Topologian perustuloksiin kuuluu, että jos avaruus on polkuyhtenäinen, niin se on myös yhtenäinen. Käänteinen ei päde: on olemassa yhtenäisiä avaruuksia, jotka eivät kuitenkaan ole polkuyhtenäisiä. Klassinen esimerkki on topologin sinikäyrä.
Suppala
Suppala on kylä Etelä-Halikossa Kokkilantien varrella. Kylä on tunnettu sen eteläosissa sijaitsevasta pirunpellosta ja Suppalan hiidenkirnusta.
Koko kylän asutus on keskittynyt Kokkilantien varteen Koppurimäen itäreunalle. Suppalan eteläosiin kuuluu 81 metriä korkea metsäinen Pirunvuori, jolta löytyy useita jääkauden merkkejä. Mäkien väliin jäänyt alue on niitty- ja viljelysmaata. Niittyalueelta saa kaksi pientä puroa alkunsa, joista toinen laskee Purilanjokeen ja toinen Valttilan läpi Halikonlahteen.
Suppala on halikkolainen varhaiskeskiaikainen kylä, josta ensimmäiset maininnat ovat 1400-luvun alusta, missä mainitaan rälssimies Klemet Suppala. Uuden ajan alussa Suppala kuului kirkolle, jolta se siirtyi Vuorentaan kartanon omistukseen. Kylässä ei koskaan ollut torppia, ja ensimmäiset lohkotilat tulivat vasta 1920- ja 1930-luvuilla. Siirtoväelle kylästä lohkottiin muutama tila. Suppalan asutus kuitenkin alkoi kasvaa vasta 1900-luvun loppupuolella.
Ristipaatsamat
Ristipaatsamat eli paatsamat (Rhamnus) on paatsamakasvien heimon kasvisuku, johon kuuluu 135 lajia ja risteymälajia. Lajit ovat pääosin päiväntasaajan pohjoispuolella kasvavia ainavihantia, enintään 50 metriä korkeita puita ja pensaita. Suvun lajeista kaksi kasvaa Suomessa: Korpipaatsama (Rhamnus frangula) yleisenä maan etelä- sekä keskiosassa Etelä-Lapin korkeudelle ja orapaatsama (Rhamnus cathartica) Lounais-Suomessa. Paatsamista erotetaan usein suku Frangula eli haprapaatsamat, joihin korpipaatsama kuuluu nykyisessä luokituksessa.
Paatsamia on käytetty hyödyksi värjäyksessä.
Paatsamalajeja
Luettelossa on sekä ristipaatsamien että nykyisten haprapaatsamien lajeja:
Teemu Lukkari
Lukkari valittiin syksyllä 2019 maajoukkueeseen ja on onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkansa joukkueessa tärkeissä MM-karsinta peleissä.
Lukkari teki historiaa siirtyessään Kampuksen Dynamoon paikallisvastustaja Liikunnan Riemusta kaudeksi 2019-2020. Koskaan aiemmin Riemun entinen pelaaja ei ole siirtynyt Dynamon riveihin. Riemun riveissä Lukkari pelasi 44 ottelua (10 maalia ja 8 syöttöä). Oululainen Lukkari on pelannut myös muutaman liigaottelun Tervareiden riveissä sekä jalkapalloa muun muassa AC Oulussa ja HauPassa. Lukkari päätti jalkapallouransa 2016.
Hernesypressi
Hernesypressi (Chamaecyparis pisifera) on ainavihanta puu valesypressien suvussa. Se voi kasvaa jopa 50 metriä korkeaksi. Koristekasveiksi on jalostettu kääpiömuotoja. Laji on saanut suomenkielisen nimensä herneitä muistuttavista kävyistään.
Hernesypressiä kasvatetaan Japanissa huonekalu- ja rakennuspuuksi. Sen puuaines on kellertävää ja tuoksuu sitrukselta. Sitä näkee koristekasvina myös Japanin ulkopuolella. Suotuisilla paikoilla se menestyy myös Etelä-Suomessa.
Kuvaus
thumb|left|Hernesypressin versoja ja nuoria käpyjä.
Hernesypressi on ainavihanta, usein suorarunkoinen, yleensä noin 20 metrin korkeuteen kasvava havupuu. Tietyillä paikoilla se voi saavuttaa noin 50 metrin korkeuden. Latvus on kartiomainen ja suhteellisen avoin. Kaarna on punaruskeaa, säikeistä ja hilseilee pitkinä suikaleina.
Lehdet ovat tavallisesti suomumaisia, teräväkärkisiä ja noin 3 millimetriä pitkiä. Ne ovat kiinnittyneet versoihin vastakkaisesti neljässä rivissä. Versot lehtineen ovat litteitä, yläpinnalta kiiltävän tummanvihreitä, alapinnalta vaaleampia. Nuorilla yksilöillä on neulasmaisia, noin 6 millimetriä pitkiä lehtiä. Eräillä viljelylajikkeilla on pysyvästi nuoren yksilön lehdet.
Pyöreät kävyt ovat pieniä, 5–8 millimetriä halkaisijaltaan. Ne ovat aluksi vihreitä ja muuttuvat kypsyessään tummanruskeiksi. Kävyissä on yleensä kymmenen käpysuomua, viitenä vastakkaisena parina neljässä rivissä. Jokaisessa käpysuomussa on 1–2 noin kaksi millimetriä pitkää siementä.
Levinneisyys ja elinympäristö
thumb|left|Havumetsää [[Ozen kansallispuistossa Japanissa, etualalla hernesypressi.]]
Hernesypressi kasvaa luonnonvaraisena vain Japanissa lauhkean vyöhykkeen kosteilla alueilla. Sitä kasvatetaan koristepuuna laajalti muualla maailman lauhkean vyöhykkeen alueilla.
Käyttö
Hernesypressi on laajalti käytetty koristepuu, ja siitä on lukuisia väritykseltään, kasvutavaltaan ja muodoltaan eroavia viljelylajikkeita.
Hernesypressin puuta käytetään varsinkin Japanissa rakentamiseen, ja se on historiallisesti ollut hyvin arvostettua.
Posidonia oceanica
Se on kotoperäinen Välimeren laji ja Välimeren yleisin meriheinälaji. Sen kanta on pienentynyt troolauksen ja veneilyn, rantarakentamisen ja rehevöitymisen takia.
Solda järv
Solda järv on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Oravan kylässä sijaitseva järvi. Se on yksi Oravan kylässä sijaitsevasta kolmesta järvestä.
Maantietoa
Järvi on 385 metriä pitkä, 125 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Se sijaitsee Oravan kylän länsipäässä ja sen etelärantaan ulottuu kylän asutusta ja peltomaita. Järven itäpäässä on ruopattu lahti eteläpuolella sen ohittavalle tielle asti. Muualla on sen ympäristö matsämaata. Järven syvyys on 9 metriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 3,3 metriä. Lähes kaikkia rantoja kiertää kapea suovyöhyke.
Luontoarvoja ja luokittelu
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea. Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Vesistösuhteita
Solda järv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Rebasmäe oja on Mädajõen sivuhaara. Järvi on yksi Oravassa sijaitsevasta kolmesta järvestä. Muut kaksi ovat Mustjärv ja Orava järv. Orava järvestä tulee Soldan itäpäähän oja ja vastaavasti länsipäästä jatkaa Mustjärveen toinen oja. Etelärantaan tulee etelästä Kalkuna oja, joka on pelto-oja. Laskuojaa kutsutaan Kamnitsa ojaksi ja se on Rebasmäe ojan sivuhaara. Vesireitti jatkuu Rebasmäe ojasta Mädajõgeen, joka yhtyy Võhandu jõgeen 20 kilometrin päässä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Profeetta Muhammed (kirja)
Profeetta Muhammed (The Prophet Muhammad. A Biography) on matkakirjailija Barnaby Rogersonin vuonna 2003 ilmestynyt kirja islamin perustajahahmo Muhammadista. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2006 Ajatus-kirjojen kustantamana.
Arviointeja
Professori Heikki Räisäsen mukaan Rogerson esittää Muhammedin elämänkaaren vainotusta saarnaajasta vaikutusvaltaiseksi johtajaksi suunnilleen sellaisena kuin se islamin maissa tunnetaan. Rogerson ei juurikaan yritä käsitellä lähteitä kriittisen historioitsijan tapaan vaan kirjoittaa lähes uskovan muslimin tapaan.
Karen Armstrong kirjoittaa, että Rogerson on matkakirjailija, mutta hänen kuvauksensa neljästä oikeaan johdetusta kalifista on historiallisesti terve, ymmärrettävä ja korjaa monia läntisiä väärinkäsityksiä tästä ratkaisevasta ajankohdasta.
Jazguljamin kieli
Jazguljamin kieli (jazguljamiksi yůzdomi zəvəg) on Pamirin ylängöllä puhuttava iranilainen kieli.
Kieli on saanut nimensä Tadžikistaniin kuuluvalla Vuoristo-Badahšanin autonomisella alueella sijaitsevasta Jazguljamin vuoristolaaksosta, jossa sen puhujat ovat perinteisesti asuneet. Vuonna 1954 lähes kaikki jazguljamit siirrettiin Vahšin laakson puuvillanviljelyalueelle. Myöhemmin osa heistä on palannut takaisin Jazguljamiin. Väestönlaskennoissa kielen puhujia ei ole rekisteröity. Vuonna 1990 heitä arvioitiin olleen noin 3 000 henkeä.
Jazguljam muodostaa yhdessä šugnanilais-rušanilaisten kielten kanssa itäiranilaisten kielten pohjoispamirilaisen ryhmän. Pamirin muiden iranilaisten kielten kanssa se luetaan myös pamirilaisten kielten ryhmään.
Jazguljamin laaksossa kieli toimii yhteisön suullisen kommunikaation välineenä. Vahšin laaksossa sitä puhutaan vain kotikielenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät tadžikkia. Viime aikoina jazguljamia varten on laadittu lisämerkein täydennetty kyrillinen kirjaimisto ja sitä on alettu käyttää mm. paikallisessa sanomalehdessä.
Lúthien
Lúthien Tinúviel on fiktiivinen hahmo J. R. R. Tolkienin kirjassa Silmarillion. Lúthien on Keski-maan haltiakuninkaallinen. Lúthienin romanssi Berenin kanssa on kirjan keskeisimpiä tarinoita.
Lúthien oli Elu Thingolin, Doriathin kuninkaan ja kuningatar Melian-maian tytär. (Tämä tekee Lúthienista puolhaltian.) Nimi ”Lúthien” tarkoittaa lumoojatarta. ”Tinúviel” tarkoittaa satakieltä, se on nimi, jonka Beren hänelle aluksi antoi.
Lúthien rakastui Bereniin, ihmiseen Bëorin huoneesta. Heidän suhteensa oli tuhoon tuomittu alusta alkaen: Lúthien ei ollut vain Beleriandin voimakkaimman ja mahtavimman haltiakuninkaan tytär, vaan myös maian, Melianin tytär. Beren oli kuolevainen ihminen, joka taisteli Mustaa Kuningasta, Morgothia vastaan. Doriathin valtakunta oli onnistunut toistaiseksi pysyttelemään erossa sodasta eristäytymällä Melianin loitsiman maagisen esteen, Melianin Vyön, taakse.
Thingol ei halunnut, että Beren naisi hänen tyttärensä, ja asetti ehdoksi mahdottoman tehtävän: Berenin piti tuoda Thingolille yksi Morgothin rautakruunun jalokivistä. Nämä jalokivet tunnettiin Silmarileina. Haltiaruhtinas Finrod Felagund kuoli pelastaessaan Berenin hengen. Lúthien ja Beren onnistuivat pakenemaan Sauronilta ja selvittivät tehtävän Valinorin koiran, Huanin avulla, mutta heidän paetessaan kauhea susi Carcharoth puri Berenin käden irti ja nielaisi Silmarilin. He kuitenkin pelastuivat, ja Thingol myöntyi lopulta heidän liittoonsa.
Ilo jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi, kun Silmarilin poltteen hulluksi tekemä Carcharoth lähestyi Doriathia. Thingol ja Beren lähtivät sitä vastaan, mutta Carcharoth haavoitti Bereniä hänen suojatessaan Thingolia. Huan surmasi Carcharothin, mutta haavoittui itsekin kuolettavasti. Myös Beren menehtyi pian sen jälkeen, kun Silmaril oli leikattu ulos ihmissuden vatsasta.
Murheissaan Lúthien kuoli suruun ja meni Mandosin Saleihin, haltioiden tuonelaan. Siellä hän onnistui suostuttelemaan Mandosin palauttamaan hänet ja Berenin eloon. Ehtona oli, että he kuolisivat ihmisten kuoleman. Tämä oli ainoa kerta, kun Mandos liikuttui säälistä. Tämän jälkeen he asettuivat asumaan Ossiriandiin.
Lúthien ja Beren saivat pojan, Diorin, jota kutsuttiin nimellä Elúchil – Thingolin perijä. Thingol liitti silmarilin Nauglamíriin, kääpiöiden tekemään kaulakoruun, mutta ahneus sokaisi kääpiöt, ja he surmasivat Thingolin ja veivät kaulakorun. Beren hankki Nauglamírin takaisin, ja se annettiin Lúthienille. Hänen kauneutensa yhdistyi jalokiven loistoon, ja siksi Tol Galen oli kaunein paikka koskaan Valinorin itäpuolella. Lúthienin kuoleman jälkeen Nauglamír toimitettiin hänen pojalleen Diorille, mikä johti Doriathin tuhoon, kun Fëanorin pojat vaativat Silmarilia itselleen ja hyökkäsivät Doriathiin. Silmarilia he eivät kuitenkaan saaneet, vaan se päätyi Diorin tyttären, Elwingin, myötä tämän puolisolle Eärendilille. Berenin ja Lúthienin suku ei koskaan sammunut, vaan heidän jälkeläisiinsä lukeutuivat muun muassa Elrond ja Elros, ja kymmenien sukupolvien kautta myös Elendil, Isildur ja Aragorn.
Lúthien ja Berenin tarina on rinnastettavissa Aragornin ja Arwenin tarinaan kirjassa Taru sormusten herrasta.
Figuren in Tolkiens Welt
Mustjärv (Nohipalu)
Luontoarvoja ja luokittelu
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma. Järvi luokitellaan limnologisesti asidotrofiseksi järveksi, jonka vesi on samanaikaisesti sekä humuspitoista että mineraalipitoista (, AT).
Järven pohja muodostuu ruskeasta sorasta, jonka päälle on laskeutunut yli metrinen lietekerros. Järvessä on pieni läpivirtaus, joka on muuttanut sen täysin erilaiseksi kuin viereisen Valgõjärven. Vesi vaihtuu järvessä keskimäärin 3 kertaa vuodessa eli sen laskennallinen viipymä on noin 122 vuorokautta. Vedenväri on punaruskea tai ruskehtavan punainen. Sen näkösyvyys on 0,4–1,0 metriä. Vaikka järvi on matala ja alttiina tuulille, muodostuu siihen talvisin ja kesäisin lämpötilakerrostumat. Päällysveden ja alusveden lämpötilaero voi olla 20 astetta. Hapettomuutta esiintyy kerrostumisvaiheen lopussa jo kolmen metrin syvyydessä. Vesikasvillisuutta esiintyy vain 10 lajia. Järven planktonkasvusto sisältää harvinaisiakin lajeja. Järvessä elää ainakin hauki.
Vesistösuhteita
Mustjärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Rebasmäe oja on Mädajõen sivuhaara. Järveen on johdettu kaksi metsäojaa, jotka tuovat siihen myös suovettä. Järven valuma-alueen pinta-ala on 9,7 neliökilometriä. Rebasmäe oja yhtyy Mädajõgeen kahdeksan kilometrin päässä Järvepäässä ja se vuorostaan Võhandu jõgeen siitä 12 kilometrin päässä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Year Zero (kappale)
Year Zero on ruotsalaisen heavy metal -yhtye Ghostin kappale ja järjestyksessään toinen single yhtyeen vuoden 2013 studioalbumilta Infestissumam. Albumista julkaistiin 10" kuvalevy- sekä 10" läpinäkyvän vihreä vinyylipainos.
Singlen kansikuva pohjautuu John Martinin maalaukseen Satan Presiding at the Infernal Council.
Läntinen Pitkäkatu
Läntinen Pitkäkatu (ruots. Västerlånggatan) on Turun ruutukaava-alueella sijaitseva katu, joka alkaa Aninkaistenkadulta ja loppuu Käsityöläiskatuun. Sen poikkikatuja ovat edellisten lisäksi Brahenkatu, Kauppiaskatu, Ajurinkatu ja Humalistonkatu. Läntinen Pitkäkatu on noin kilometrin pituinen.
Historia
Läntinen Pitkäkatu on yksi Carl Ludvig Engelin vuonna 1828, Turun palon jälkeen laatiman asemakaavan mukaisisesti rakennetuista uusista kaduista. Alun perin sen oli määrä ulottua merenrantaan saakka, samoin kuin viereisen, kaavoitetun alueen rajana olleen Läntisen Linjakadun (nykyisen Ratapihankadun), mutta suuri osa siitä on myöhemmin rakentamattomaksi jääneenä poistettu asemakaavasta. Läntisen Pitkäkadun ja Linjakadun väliset olivat kapeampia kuin kaupungin muut korttelit, samoin kuin kaupungin toisella laidalla Itäisen Pitkäkadun ja Itäisen Linjakadun (nykyisen Kupittaankadun) väliset korttelit. Tällä tavoin kaupungin laidoille pyrittiin muodostamaan käsityöläisten asutustarpeille sopivia tontteja.
Ruskolakkisirkkuli
Ruskolakkisirkkuli (Aimophila ruficeps) on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö
Ruskolakkisirkkuli voi kasvaa 13–16 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruskolakkisirkkulin päälaki on väriltään punaruskea ja muuten pää on harmahtavan ruskea. Silmien ympärillä on valkoinen rengas ja nokasta lähtee musta viiksijuova. Linnun selkä on harmahtavan ruskea ja siivet ovat tummemman ruskeat. Ruskolakkisirkkulin pyrstö on pitkä ja pyöreäpäinen. Lajin vatsa ja rinta ovat väriltään harmaat.
Levinneisyys ja elinympäristö
Ruskolakkisirkkulin levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Yhdysvaltoihin Kansasin ja Kalifornian osavaltioihin asti. Lajin elinympäristöä ovat ruohoja ja pensaikkoa kasvavat kallioiset alueet ja kanjonit sekä avoimet mäntyjä ja tammia kasvavat metsät. Linnun ravintoa ovat hyönteiset ja niiden toukat sekä siemenet. Ruskolakkisirkkulin pesimäkausi on maaliskuusta elokuulle. Kuppimainen pesä rakennetaan ruohoista kivikkoon tai lähelle maata pensaaseen. Naaras munii kahdesta viiteen vaaleansinertävää munaa.
Terinit
right|200px Oy Terinit Ab oli suomalainen vuosina 1949–2013 toiminut urheiluvaatteita sekä kuluttajille että kilpaurheilijoille valmistanut yritys.
Terinit sai alkunsa 1949 Teerijärven Kehräämöstä, joka kehräsi aluksi asiakkaiden materiaaleista mattolankoja. Vuonna 1952 se hankki trikookoneen tekemään käsineiden vuorikangasta. 1960-luvun alussa kehräämöön hankittiin jacquardkone leninkeihin tarkoitetun jerseykankaan valmistukseen. Ensin tehtiin villajerseytä, mutta pian siirryttiin suosioon nousseeseen rypistymättömään crimpleneen ensimmäisenä Suomessa.
Langan kehruu lopetettiin 1964 ja keskityttiin kankaiden ja vaatteiden valmistukseen. 1970-luvun alussa perustettiin toinen tehdas Lappajärvelle valmistamaan verryttelypukuja ja muita urheiluasuja, vuosikymmenen lopulla kolmas tehdas Simoon. Kristina Kainbergin suunnittelemat kisa-asut vuoden 1976 Innsbruckin talviolympialaisiin avasivat Terinitille vientikanavia. Muita Terinitin käyttämiä suunnittelijoita olivat Carita Lemponen, Nils Hästbacka ja Anja Korhonen.
1980-luvun alussa Terinit työllisti lähes 300 henkeä. Teerijärven tehtaan käsinevuorista ja muista neuloksista puolet vietiin Neuvostoliittoon, Lappajärven ja Simon tehtaiden urheiluvaatteista taas puolet vietiin etupäässä Länsi-Eurooppaan. Vuonna 1987 tapahtuneen omistajanvaihdoksen myötä Terinit keskittyi korkealuokkaisiin urheiluasuihin ja yhteistyöhön lajiliittojen kuten Hiihtoliiton kanssa. Terinit solmi yhteistyösopimuksia myös urheiluvälinemerkkien kuten Salomonin ja Atomicin kanssa. Tärkeimmiksi vientimaiksi muodostuivat Pohjoismaat, Keski-Euroopan maat ja Japani, ja näin Terinit vältti äkillisen idänkaupan loppumisen vaikutukset vaihtamalla strategiaansa jo ennakolta.
1970-luvun puolivälistä alkaen Terinit huolehti Suomen ja Ruotsin hiihtomaajoukkueiden edustusasuista. Vuosina 1992 ja 1994 Suomen olympiajoukkueet käyttivät Terinitin vaatteita. Muun muassa Matti Nykäselle hyppyhaalareita 1980-luvulla tehnyt Terinit palasi vuonna 2010 mäkihyppyasujen markkinoille valmentajien toivomuksesta. Yrityksellä oli urheiluasujen kehitysprojekteja viime vuosina myös pika- ja taitoluistelun sekä yleisurheilun lajiliittojen sekä Suomen olympiakomitean kanssa. Terinit valmisti myös yritysten työ- ja vapaa-ajan asuja Gore-Tex-materiaalista.
Oy Terinit Ab ajautui konkurssiin elokuussa 2013. Terinit-tuotemerkki siirtyi 23.1.2014 Agentur Arne & Mirja Holmberg Oy:n omistukseen. Kansainvälisiä kilpailuja voittanut suunnittelija Rolf Ekroth lanseerasi oman Terinit-mallistonsa Firenzen Pitti Uomossa tammikuussa 2019.
Rainer Schrey
Schrey edusti koko SM-sarjauransa ajan Turun Palloseuraa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 60 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 39 + 16 = 55 ja jäähymääränsä kahdeksan minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1956 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Norman Powell (koripalloilija)
Norman Powell (s. 25. toukokuuta 1993) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa heittävänä takamiehenä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa Portland Trail Blazersia.
Mauno Lehtinen
Mauno Lehtinen (5. tammikuuta 1921 Turku – 3. syyskuuta 1972 ) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jalkapalloilija. Hän pelasi jääkiekon SM-sarjassa vuosina 1940–1957 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Jalkapallon SM-sarjassa hän pelasi kaudesta 1946–1947 kauteen 1952 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Norman Powell (koripalloilija)
Powell pelasi vuosina 2011–2015 Kalifornian yliopiston (UCLA) joukkueessa. Milwaukee Bucks varasi hänet NBA:han toisella kierroksella vuoden 2015 varaustilaisuudessa mutta myi hänen oikeutensa Toronto Raptorsille.
Mauno Lehtinen
Lehtinen pelasi jääkiekon SM-sarjaa Turun Palloseuran joukkueessa vuosina 1940–1941, 1942–1945, 1946–1948 ja 1952–1957 sekä Turun Pallokerhon joukkueessa kaudella 1949–1950. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 82 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 34 + 8 = 42 ja jäähymääränsä 30 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1956 sekä saavutti kolme SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Norman Powell (koripalloilija)
Ensimmäisellä NBA-kaudellaan 2015–2016 Powell pelasi 49 runkosarjaottelua, joissa hän teki ottelua kohden 5,6 pistettä ja otti 2,3 levypalloa. Runkosarjan viimeisessä ottelussa hän teki 30 pistettä Brooklyn Netsia vastaan. Pudotuspeleissä hän pelasi 18 ottelua, joissa hän teki ottelua kohden 3,8 pistettä ja otti 1,5 levypalloa. Kaudella 2016–2017 Powell pelasi 76 runkosarjaottelua, joissa hän teki ottelua kohden 8,4 pistettä ja otti 2,2 levypalloa. Yhdeksässä pudotuspeliottelussaan hän teki keskimäärin 11,7 pistettä ja otti 3,1 levypalloa. Kaudella 2017–2018 Powell pelasi 70 runkosarjaottelua edelliskautta heikommin tilastolukemin, ja pudotuspeleissäkin peliaika jäi vähille. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 60 runkosarjaottelua 8,6 pisteen ja 2,3 levypallon keskiarvolla. Pudotuspeleissä hän pelasi 23 ottelua ja teki niissä keskimäärin 6,5 pistettä ja otti 2,2 levypalloa. Eniten peliaikaa hän sai välierissä Milwaukee Bucksia vastaan ja pelasi neljännessä ottelussa lähes 32,5 minuuttia. Toronto voitti loppuotteluissa Golden State Warriorsin ja vei mestaruuden.
Mauno Lehtinen
Jalkapallossa Lehtinen voitti Turun Palloseuran joukkueessa Suomen-mestaruuden vuonna 1949 ja sai SM-hopeaa vuonna 1948. Hän pelasi Turun Palloseurassa myös jääpalloa ja käsipalloa.
Norman Powell (koripalloilija)
Marraskuussa 2019 Powell teki Orlando Magicia vastaan yhden ottelun piste-ennätyksensä 33 pistettä.
Roebuck
Roebuck voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Jim Leavins
James T. Leavins (s. 28. heinäkuuta 1960 Dinsmore, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 41 runkosarjaottelua tehopistein 2+12=14 ja keräten 30 jäähyminuuttia. Hän pelasi urallaan myös Euroopassa Suomen, Ruotsin ja Italian pääsarjoissa.
Ura
Leavins aloitti WHL-joukkue Regina Patsissa kaudella 1978–1979, mutta hän jätti CHL:n päästäkseen pelaamaan Yhdysvaltain yliopistosarjoihin ja Leavins pelasi junioriuransa näin ollen loppuun SJHL-joukkue Swift Current Broncosissa. Vuodet 1980–1984 hän kävi Denverin yliopistoa. Leavins oli jokaisella yliopistokaudellaan joukkueensa tehokkain puolustaja. Viimeisen yliopistokautensa 1983–1984 päätteeksi hänet valittiin WCHA:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Leavinsia ei koskaan varattu NHL:ään. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1984–1985 IHL-joukkue Fort Wayne Kometsissa, jossa tulokaskausi toi 76 runkosarjaottelussa tehot 5+50=55, joilla Leavins sijoittui IHL:n puolustajien pistepörssissä yhdeksänneksi. Kauden 1985–1986 hän aloitti AHL-joukkue Adirondack Red Wingsissa. Marraskuussa 1985 Leavins teki NHL-sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Hän pelasi kauden aikana kaikkiaan 37 NHL-ottelua tehopistein 2+11=13.
Heinäkuussa 1986 Red Wings kauppasi Leavinsin, Kelly Kision, Lane Lambertin ja vuoden 1988 viidennen kierroksen varausvuoron New York Rangersiin vaihdossa Glen Hanloniin sekä vuosien 1987 ja 1988 kolmannen kierroksen varausvuoroihin. Kauden 1986–1987 hän pelasi suurimmaksi osaksi AHL-joukkue New Haven Nighthawksissa ja sai kauden aikana tililleen neljä NHL-ottelua Rangersissa. Kauden 1987–1988 Leavins pelasi kokonaan farmisarjoissa, suurimmaksi osaksi IHL-liigan Salt Lake Golden Eaglesissa, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 12+45=57. Leavins sijoittui IHL:n puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Hän voitti kauden päätteeksi Turner Cupin ja valittiin liigan toiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 1988–1989 Leavins siirtyi Eurooppaan ja SM-liigajoukkue KooKoon riveihin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 12+11=23, kuten myös kaudella 1989–1990 tehoilla 7+24=31, joilla Leavins sijoittui SM-liigan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Hän voitti myös KooKoon sisäisen tehotilaston lukemalla +6, joka oli myös joukkueen vakiokokoonpanon ainoa plussalla. Leavins voitti kevään 1990 liigakarsintojen syöttöpörssin ja oli pistepörssin toinen Jokereiden Teemu Selänteen jälkeen tehoilla 2+5=7. Hänen tehokkuudestaan huolimatta KooKoo putosi kauden päätteeksi I-divisioonaan. Hän vahvisti molempien KooKoo-kausiensa päätteeksi myös IHL:n Salt Lake Golden Eaglesia. Keväällä 1990 Leavins edusti vielä Kanadaa Izvestija Cupissa.
Kauden 1990–1991 Leavins vietti Ruotsissa Elitserien-joukkue Färjestads BK:n joukkueessa. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 9+8=17 ja voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Kauden 1992–1993 Leavins vietti italialaisseura HC Varesessa pelaten Italian pääsarja Serie A:ta sekä kansainvälistä Alpenligaa. Kaudella 1994–1995 hän esiintyi vielä Pohjois-Amerikassa PSHL-joukkue Los Angeles Banditsin paidassa.
Bobby Tarantino II
Logic ilmoitti albumin nimen ja julkaisupäivän 7. maaliskuuta 2018 Grandpas Spaceship -promovideolla. Videossa esiintyvät päähahmot Rick and Morty -sarjasta, ja Justin Roiland toimi ääninäyttelijänä. Logic teki myös cameon sarjan kolmannella tuotantokaudella.
Mixtapesta 10 kappaletta pääsi Billboard 100 listalle. Logic on täten viidestoista artisti, jolla on ollut kymmenen kappaletta samanaikaisesti kyseisellä listalla. Muihin samaan kyenneisiin artisteihin kuuluu mm. J. Cole, Drake, Beyonce ja The Beatles.
Kappaleen kansikuvan on tehnyt Sam Spratt, joka on kuvittanut jokaisen Logicin albumin kannen. Kansikuva on saanut vaikutteita Pulp Fiction -elokuvasta, ja albumin nimi on väännös elokuvan ohjaajan nimestä.
Vaaralampi (Oulu)
Järven rannalle on Ylikiimingin kalastuskunta rakentanut 140 metrin pituisen ja noin kahden metrin levyisen puukantisen kalastuslaiturin, joka on suunniteltu myös liikuntarajoitteisia henkilöitä silmällä pitäen. Laituri otettiin käyttöön toukokuussa 2008. Lisäksi järven rannalla on kiinteä kota.
Vaaralampeen istutetaan ajoittain kirjolohta ja taimenta.
Moufida Tlatli
Tlatli syntyi Tunisian Sidi Bou Saidissa lähellä pääkaupunkia ja eli nuoruutensa vasta itsenäistyneessä maassa. Hän kannatti presidentti Habib Bourgibaa, joka maallisti Tunisiaa ja paransi naisten asemaa. Lukionsa elokuvakerhossa Tlatli näki muun muassa Bergmanin, Fellinin ja Rossellinin filmejä ja kiinnostui elokuvasta. Hän lähti Pariisiin opiskelemaan alaa (IDHEC, Institute des Hautes Etudes Cinématografiqies), mutta 1960-luvulla naispuolisia elokuvaopiskelijoita pyrittiin ohjaamaan kuvaussihteerin tai leikkaajan tehtäviin. Tlatli valmistui elokuvaleikkaajaksi 1968 ja sai paikan ORTF-televisioyhtiöstä. Vuonna 1972 hän palasi kotimaahansa Tunisiaan ja aloitti kaksi vuosikymmentä kestäneen leikkaajan uransa, jonka kuluessa hänestä tuli yksi arabimaiden arvostetuimmista alallaan. Férid Boughedir, jonka elokuva Veden poika (Halfaouine, 1995) on Tlatlin leikkaama, on kutsunut Tlatlia monen nuoren tunisialaisohjaajan ”isosiskoksi ja äidiksi”.
Vuonna 1994 valmistui Tlatlin esikoisohjaus Palatsin hiljaisuus, joka perustuu väljästi hänen äitinsä elämäntarinaan. Se toi hänelle Cannesissa esikoisohjaajien Kultainen kamera -palkinnon. Se palkittiin myös Bafta-gaalassa sekä Toronton ja Istanbulin elokuvajuhlilla. Vuoden 2000 elokuva Miesten vuodenaika perustuu Tlatlin yhdessä Nouri Bouzidin kanssa tekemään käsikirjoitukseen ja kertoo pääkaupungissa Tunisissa työssä olevien miesten aviovaimoista, jotka alkavat haluta syrjäiseltä saarelta miestensä mukaan pääkaupunkiin. Elokuva voitti pääpalkinnon (Institut du Monde Arabe Grand Prix) Pariisin arabielokuvien biennalessa 2000. Tlatlin kolmas ohjaustyö on vuonna 2004 valmistunut Nadia et Sarra.
Edwarda O’Bara
Edwarda O’Bara (27. maaliskuuta 1953 – 21. marraskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen nainen, joka on maailman pitkäaikaisin koomapotilas. Edwarda sairastui diabeteksen aiheuttamaan koomaan vuonna 1970 ollessaan 16-vuotias, ja vietti siinä 42 vuotta. Aiemmin pitkäaikaisimman koomapotilaan titteliä piti hallussaan myöskin yhdysvaltalainen Elaine Esposito joka oli koomassa 37 vuotta ja 111 päivää vaivuttuaan siihen 6-vuotiaana. Edwarda haaveili lastenlääkärin urasta, joka ei kuitenkaan koskaan toteutunut Edwardan vaipuessa koomaan 1970. Juuri ennen kuin hän menetti tajuntansa, hän pyysi äidiltään ettei tämä koskaan jättäisi häntä. Äiti lupasi ja piti sanansa.
Elämä koomassa
Edwardasta huolehti tämän äidin lisäksi hänen siskonsa Colleen. Edwardaa ruokittiin letkua pitkin, ja hänet käännettiin kahden tunnin välein. Hänelle myös luettiin ja soitettiin musiikkia eikä häntä jätetty hetkeksikään yksin - hänen vieressään oli aina joku. Edwardan kohtalo on koskettanut monia ja sen takia hänellä oli ystäviä eri puolilta maailmaa. Edwardan äiti kuoli vuonna 2008 ja Colleen jätti työnsä hevosten kouluttajana, jotta voisi kuluttaa kaiken aikansa siskonsa hoitamiseen.
Kuolema
Tiistai-iltana 20. marraskuuta 2012 Colleen epäili siskonsa sairastuneen flunssaan huomatessaan tämän olevan hieman huonovointinen, mutta aamulla hänen tilansa oli jo terveempi. Kun Colleen aamiaisen ja kylvyn jälkeen meni kertomaan Edwardalle menevänsä hakemaan kahvia, hän huomasi kuinka Edwarda hymyili leveästi ja sitten hän nukahti. Kun Colleen palasi, hän yritti herättää siskoaan, muttei tämä enää herännyt.
Rauniopaasisammal
Rauniopaasisammal (Schistidium apocarpum) on paasisammalten sukuun ja kivisammalten heimoon kuuluva elinvoimainen sammal.
Ulkonäkö
Rauniopaasisammal on pienehkö (1-4 cm) sammal. Se kasvaa löyhinä tuppaina ja sen lehdet ovat teräväkärkiset ja pitkänomaiset. Sen itiöpesäkkeiden perä on lyhyt ja pesäkkeet jäävät versonkärkien tasalle. Pesäkkeiden suuvarushampaat ovat suuret ja punaiset.