cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Langalla
Päähenkilöt
Kolmannella kaudella tuotiin useita aiemmin pienemmissä rooleissa esiintyneitä hahmoja suurempiin rooleihin. Rikosetsivä Leander Sydnor (Corey Parker Robinson), Bodie (J. D. Williams), Omar (Michael K. Williams), Proposition Joe (Robert F. Chew) ja rikosylikomisario Howard ”Bunny” Colvin (Robert Wisdom). Colvin johti läntistä osaa kaupungista, missä Barksdalen jengi toimi, ja juuri ennen eläkkeelle siirtymistä keksi radikaalin keinon huumeongelman hoitamiseksi. Proposition Joe, itäisen puolen varovainen huumeparoni, työskenteli tiiviimmin Barksdalen organisaation kanssa. Sydnor, nouseva nuori tähti poliisilaitoksella ensimmäisellä kaudella, palasi rikosyksikköön. Bodie oli noussut pikku hiljaa Barksdalen jengissä; hän oli syntynyt huumekauppaan ja näytti hurjaa soveltuvuutta siihen. Omar kantoi kaunaa Barksdalen jengille ja kävi organisaatioon kiinni yhä kovemmin.
Uusia hahmoja kaudella olivat muun muassa Tommy Carcetti (Aidan Gillen), kunnianhimoinen kaupunginvaltuutettu; pormestari Clarence Royce (Glynn Turman), jonka Carcetti aikoi syrjäyttää; Marlo Stanfield (Jamie Hector), uuden huumejengin johtaja, joka pyrki haastamaan Avonin hallinta-aseman; ja Dennis ”Cutty” Wise (Chad Coleman), juuri vankilasta päässyt mies, joka oli epävarma tulevaisuudestaan.
Neljännellä kaudella neljä nuorta hahmoa liittyi sarjaan: Duquan Dukie Weems (Jermaine Crawford), Randy Wagstaff (Maestro Harrell), Namond Brice (Julito McCullum) ja Michael Lee (Tristan Wilds). Hahmot ovat ystävyksiä, jotka käyvät West Baltimoren yläkoulua. Myös Norman Wilson (Reg E. Cathey), Carcettin kampanjapäällikkö.
Viidennellä kaudella päähahmoiksi nousi useampi henkilö. Gbenga Akinnagbe palaa hahmoonsa Chris Partlow’na, Stanfieldin organisaation jäsenenä. Neal Huff palaa rooliinsa pormestarin kansliapäällikkönä, Michael Steindorfina, jota hän esitti aiemmin neljännellä kaudella. Kaksi muuta aiemmin sarjassa vieraillutta näyttelijää ovat Michael Kostroff, joka esittää korruptoitunutta asianajajaa Maurice Levyä, ja Isiah Witlock Jr., joka esittää senaattori Clay Davisia. Aiemmin tuotantoryhmässä toiminut Clark Johnson näytteli Augustus Haynesia, The Baltimore Sunin periaatteellista päätoimittajaa. Kaksi muuta näyttelijää ovat mukana uutistoimistossa; Michelle Paress ja Tom McCarthy esittävät nuoria toimittajia Alma Gutierrezia ja Scott Templetonia.
Suomen erämaalaki
Suomen erämaalaki on erityislaki, joka kohdistuu Lapissa oleviin erämaihin. Vastuuministeriönä toimii Suomen ympäristöministeriö.
Lain tarkoituksena on perustaa erämaa-alueita alueiden erämaaluonteen säilyttämiseksi, saamelais­kulttuurin ja luontaiselinkeinojen turvaamiseksi sekä luonnon monipuolisen käytön ja sen edellytysten kehittämiseksi.
Sovellusala
Erämaa-alueet:
Alfredo Battisti
pienoiskuva|Alfredo Battisti vuonna 1973. Alfredo Battisti (17. tammikuuta 1925 – 1. tammikuuta 2012) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. syyskuuta 1947 ja nimitettiin Udinen arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 13. joulukuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1973. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Bartolomeo Bortignon, jota avustivat Emilio Pizzoni ja Giovanni Mocellini.
Battisti jäi eläkkeelle 28. lokakuuta 2000. Hän kuoli 86 vuoden iässä.
Jean Jadot
Jean Jadot (23. marraskuuta 1909 – 21. tammikuuta 2009) oli belgialainen kirkonmies. Hän syntyi Brysselissä ja sai pappisvihkimyksensä 11. helmikuuta 1934.
Jadot loi pitkän uran katolisen kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hän edusti sitä nuntiuksena Laosissa, Singaporessa, Malesiassa, Thaimaassa, Päiväntasaajan Guineassa, Gabonissa, Kamerunissa ja Yhdysvalloissa. Hänestä tuli vuonna 1968 Zurin titulaariarkkipiispa.
Jadot toimi vuosina 1980–1984 Uskontojen välisen keskustelun paavillisen neuvoston (Pontificium Consilium pro Dialogo Inter Religiones) puheenjohtajana.
Helsingin Suunnistajat
right|frame|Seuran logo Helsingin Suunnistajat ry. (HS) on vuonna 1943 perustettu suunnistuksen erikoisseura sekä kilpasuunnistajille että harrastesuunnistajille ja kuntoilijoille. Seuraan kuuluu 800 jäsentä, joista yli viidesosa on alle 21-vuotiaita. Jäsenistä 60 % asuu Helsingissä ja 35 % Espoossa ja Vantaalla. Helsingin Suunnistajat on Suomen eturivin suunnistusseuroja ja on voittanut mm. Jukolan viestin kahdeksan kertaa.
Iltarastit ja Firmaliiga
Seuran järjestämät viikoittaiset Iltarastit ovat jo vuosia olleet suurelle yleisölle näkyvin osa seuran toimintaa. Vuosittain Iltarasteilta kirjataan kaikkiaan 22 000 suoritusta yhteensä noin 50 tilaisuudesta.
Iltarastit ovat kaikille suunnistuksesta kiinnostuneille tarkoitettuja avoimia tapahtumia. Ne eivät ole suunnistuskilpailuja vaan jokainen osanottaja voi itse valita suunnistamansa matkan ja lähtöajan. Kukin seuran jäsen toimii vuosittain 1-2 kertaa Iltarasteilla toimitsijatehtävissä. Iltarastien lisäksi seura järjestää keväisin ja syksyisin kolmiosaisen Firmaliiga-sarjakilpailun.
Suunto Games ja muut kilpailut
Suunto Games on seuran järjestämä kaksipäiväinen lähes 1 500 osanottajaa kokoava kansainvälinen suunnistuskilpailu, jota pidetään yhtenä kevään merkittävimpänä kotimaisena suunnistustapahtumana.
Lisäksi seura on järjestänyt muita huomattavia suunnistuskilpailuja, kuten Jukolan viestin Vierumäellä 1984, Suunnistuksen maailmancupin osakilpailun Salmissa 1992 ja Nuorten Jukolan Helsingin keskuspuistossa 2003.
Anola
Anola on kylä Nakkilan kunnassa. Se sijaitsee Kokemäenjoen pohjoispuolella noin kolmen kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta Ulvilaan vievän yhdystien 2440 varrella.
Anola mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1410. Alun perin Ulvilaan kuulunut kylä on muodostunut samalla vuosisadalla perustetun Anolan kartanon ympärille. Se käsittää kartanon lisäksi muutamia pien- ja maalaistaloja sekä laajat viljelysmaat. Kartanon kaakkoispuolella levittäytyy laaja peltoaukea, ns. Anolan aukee, joka erottaa kylän Nakkilan keskustaajamaan kuuluvasta Viikkalasta.
Anolan kartanon edustalla Kokemäenjoessa sijaitsee Kirkkosaari, jossa on tiettävästi sijainnut toinen keskiaikaisen Ulvilan kirkoista.
Anolassa toimi ala-asteen koulu vuoteen 1995 saakka, jolloin se lakkautettiin ja oppilaat siirrettiin samana vuonna toimintansa aloittaneeseen Viikkalan kouluun.
Nakkilalainen rockyhtye Penniless julkaisi vuonna 2001 Anola-nimisen albumin.
Folkmetal-yhtye Korpiklaanin vuonna 2021 julkaistavalla albumilla on kappale ”Anolan aukeat”.
Gaby Baginsky
thumb|Gaby Baginsky, 2006 Gaby Baginsky (oik. Gabriele Baginski; 21. helmikuuta 1954 Salzbergen, Ala-Saksi) on saksalainen kevyen musiikin laulaja. Hänen tyylilajinsa on pääasiassa iskelmää.
Ura
Gaby Baginsky opiskeli koulun jälkeen musiikkia, koreografiaa ja logopediaa. Ensimmäisen singlensä hän julkaisi vuonna 1970 ja teki läpimurtonsa iskelmälaulajana 1975 kappaleella "Häng die Gitarre nicht an den Nagel". Seurasi liuta menestyskappaleita, kuten "Diebe kommen am Abend", "Der Rum von Barbados" ja "Marigot Bay". Seuraavan vuosikymmenen alussa Gabinskyn ura alkoi hiipua, kunnes hän teki paluun 1993.
Vuonna 1994 Gaby Baginsky otti osaa Deutsche Schlager-Festspiele -kisaan sävellyksellä "Verzeih mein Freund" ja saavutti sijan 7. Vuonna 1998 hän voitti samaisen kilpailun kappaleella "Männer versteh'n nur was sie woll'n". Menestyksen myötä Gabinskysta tuli television kevyen musiikin ohjelmien vakiokasvo.
Gaby Baginsky asui pitkään Rheinessa ja muutti sittemmin Bad Bentheimiin.
Pyörremyrsky
thumb|200px|Tornado
Priscilla Betti
Priscilla Betti (oik. Préscillia Samantha Cynthia Betti, s. 2. elokuuta 1989 Nizza, Ranska) on ranskalainen laulaja ja näyttelijä. Hänen musiikkiuransa alkoi, kun hän esiintyi 11-vuotiaana ranskalaisessa lapsikykyjen etsintäohjelmassa, ja sai sen seurauksena levytyssopimuksen. Betti on julkaissut viisi studioalbumia, sekä esittänyt vuosina 2008-2011 pääosaa musikaalisarjassa Chante!
Pyörremyrsky
Pyörremyrsky on voimakas myrsky, johon liittyy maanpinnasta korkealle pilviin ulottuva ilmavirtaus. Pyörteen halkaisija saattaa vaihdella muutamasta kymmenestä metristä jopa kilometriin. Tornadossa tuulen nopeus saattaa olla jopa 480 km/h.
Suomen yleiskielen sanalla pyörremyrsky tarkoitetaan joskus satojen kilometrien kokoista trooppista hirmumyrskyä, joka elää päiväkausia, joskus alle kilometrin kokoista tornadoa, joka syntyy ja kuolee yleensä yhden tunnin sisällä.
Priscilla Betti
Ura
Kuusi kuukautta myöhemmin, joulukuussa 2002, julkaistiin Bettin toinen albumi Priscilla. Levyn ensimmäinen single, "Regarde-moi (teste-moi, déteste-moi)", myi yli 250 000 kappaletta ja sai kultalevyn Ranskassa. Se ylsi Ranskan singlelistalla sijalle viisi ja pysyi listalla 29 viikkoa. Albumi Priscilla myi yli satatuhatta kappaletta ja sai kultalevyn.
Pyörremyrsky
Pyörremyrskyjä esiintyy myös muilla planeetoilla. Kts. esimerkiksi Jupiterin suuri punainen pilkku.
Priscilla Betti
Ura
Alkuvuonna 2004 julkaistiin ensimmäinen single Bettin seuraavalta albumilta. Single "Toujours pas d'amour" pysyi Ranskan singlelistan kymmenen parhaan joukossa viisi viikkoa ja ylsi parhaimmillaan viidennelle sijalle. Albumi Une fille comme moi ylsi albumilistan kahdeksannelle sijalle, mikä on hänen albumiensa paras listasijoitus. Levy myi yli satatuhatta kappaletta eli kultaa Ranskassa.
Pyörremyrsky
Hurrikaanit, trooppiset syklonit, taifuunit
Suuria, satojen kilometrien läpimittaisia pyörremyrskyjä kutsutaan Atlantilla hurrikaaneiksi, Intian valtamerellä trooppisiksi sykloneiksi ja Tyynellämerellä taifuuneiksi. Ne syntyvät trooppisilla merialueilla, joissa haihtuminen on suurta ja pintaveden lämpötila on vähintään 26 celsiusastetta. Otollisinta aluetta pyörremyrskyjen syntyyn on 6-12 asteen leveyspiirit pohjoisella ja eteläisellä pallonpuoliskolla, koska niissä coriolisvoima saa ilmamassat pyörivään liikkeeseen. Päiväntasaajalla pyörremyrskyjä ei voi syntyä, koska coriolisvoima on siellä nollassa ja se kasvaa aina lähestyttäessä napoja. Voimakas auringonsäteily lämmittää pintavettä ja haihduttaa kosteutta ilmaan. Ilman lämmetessä se kohoaa ylös ja syntyy paikallinen matalapaine, sykloni. Ympärillä olevasta korkeamman paineen alueesta alkaa virrata ilmaa kohti syklonia, ja coriolisvoima saa sen kiertämään myötäpäivään matalapaineen ympärille. Kostean ilman noustessa korkeammalle kosteus tiivistyy ja syntyy rankkoja sateita ja kumpupilviä. Kosteuden tiivistyessä ilmakehään vapautuu piilevää lämpöä, joka antaa pyörremyrskylle voimaa. Niin kauan kuin pyörremyrsky pysyttelee lämpimän meren yläpuolella se vain voimistuu ja kasvaa. Lopulta se kuitenkin saavuttaa joko mantereen tai kylmemmän merialueen ja alkaa hiipua. Pyörremyrskyn keskelle muodostuu myrskyn silmä, jossa tapahtuu voimakasta ilman ja sen kuljettaman kosteuden ylösvirtausta. Myrskyn silmä saattaa olla useita, jopa kymmeniä, kilometrejä leveä. Myrskyn silmässä tuulen voimakkuus on heikko.
Priscilla Betti
Ura
Bettin neljäs albumi Bric à brac julkaistiin kesäkuussa 2005. Levy ylsi Ranskassa albumilistalla sijalle 20.
Pyörremyrsky
Hurrikaanit, trooppiset syklonit, taifuunit
Pyörremyrskyt aiheuttavat mantereelle päästyään suuria tuhoja, ja ne ovat jokavuotinen laaja hasardiryhmä. Atlantilla pyörremyrskyt iskevät loppukesästä ja alkusyksystä, Tyynellämerellä tammi-maaliskuussa. Pyörremyrskyt osataan siis helposti ennakoida tarkkojen säähavainnointilaitteiden avulla. Laajemmilta henkilöturmilta usein vältytäänkin, mutta laajat taloudelliset ja kiinteistölliset tuhot ovat väistämättömiä, koska pyörremyrskyjen yleisimmät tuhoalueet ovat lähes poikkeuksetta tiheään asutettuja alueita.
Priscilla Betti
Ura
Joulukuussa 2007 Betti julkaisi viidennen albuminsa Casse comme du verre. Se ylsi Ranskan albumilistalla vain sijalle 111. Betti esitti albumin kappaleita TV-musikaalisarja Chante!:n ensimmäisellä kaudella. Sarja alkoi vuonna 2008, ja hän esitti siinä pääosaa. Sarjan neljäs ja viimeinen kausi esitettiin vuonna 2011. Sen ensimmäinen ja toinen kausi on julkaistu DVD:nä.
Pyörremyrsky
Tornadon muodostuminen
Tornado syntyy, kun meren lämpötila ensin nopeasti nousee ja sen yläpuolella oleva ilma alkaa lämmenneenä kohota. Lämmennyt ilma nousee nopeasti kuin suppilossa kiertäen ukkospilveä kohti. Pohjois-Amerikassa tornadoja syntyy, kun kylmä ja kuiva Kalliovuorilta peräisin oleva ilma törmää Meksikonlahdelta pohjoiseen virtaavan lämpimään ja kosteaan ilmamassaan.
Priscilla Betti
Ura
Kaikki viisi albumia julkaistiin Bettin artistinimellä "Priscilla", ja hän alkoi vasta myöhemmin käyttää myös sukunimeään julkisuudessa.
Syyskuusta 2014 maaliskuuhun 2015 Betti esitti pääosaa elokuvan Flashdance näyttämöversiossa pariisilaisessa Théâtre du Gymnase -teatterissa.
Tarn-et-Garonne
Tarn-et-Garonne [ˈtaʁne ɡaˈʁɔn] on departementti (82) Ranskassa Midi-Pyrénéesin alueella. Departementti on saanut nimensä sen alueella virtaavista Tarn- ja Garonnejoista. Departementti on muodostostettu 4. marraskuuta 1808 sitä ympäröivien departementtien osista.
left|thumb|Alueen kartta
Amstel Gold Race 2015
thumb|Kilpailijoita [[Caubergissa.]] Amstel Gold Race 2015 oli järjestyksessään 50. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 258 kilometrin reitillä Maastricht – Berg en Terblijt 19. huhtikuuta 2015. Michał Kwiatkowski voitti kilpailun oltuaan loppukirissä paras ennen Alejandro Valverdea ja Michael Matthewsia.
Tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
Seppo Murto
Seppo Toivo Ilmari Murto (s. 13. tammikuuta 1955) on suomalainen kuoronjohtaja, kapellimestari ja eläkkeelle jäänyt Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan kanttori–urkuri.
Seppo Murto suoritti urkujensoiton diplomin Sibelius-Akatemiassa 1980 ja piti ensikonserttinsa Helsingissä seuraavana vuonna. Kuoronjohdon diplomin hän suoritti vuonna 1983. Murto on ollut Sulasolin sekakuoroliiton taiteellinen johtaja vuosina 1985–1991 ja toiminut Suomen kuoronjohtajat ry:n puheenjohtajana sen perustamisesta 1989 vuoteen 1996 asti.
Murto on ollut Dominante-kuoron taiteellinen johtaja vuodesta 1981. Hän on toiminut myös Suomen Laulun (1984–1988) Akateemisen Laulun (1994–2000) ja Viva Voxin (1995 alkaen) taiteellisena johtajana. Vuoden 2003 alussa Seppo Murto oli mukana perustamassa uutta kuoroa, joka sai nimekseen Kamarikuoro Murtosointu. Murto työskenteli turkulaisen Chorus Cathedralis Aboensiksen taiteellisena johtajana 2006–2008.
Murto on vieraillut Tapiola Sinfoniettan sekä Lahden, Kuopion ja Vantaan kaupunginorkesterien kapellimestarina sekä Pohjois-Saksan radiokuoron johtajana. Hän toimi KuoroEspoo-festivaalin taiteellisena johtajana vuosina 1992–2004. Varsinaisena työnään Murto on toiminut Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan kanttori–urkurina vuodesta 1985. Hän jäi työstään eläkkeelle kesällä 2019.
Hän myös opettaa kuoronjohtoa, urkujensoittoa ja liturgista soittoa Sibelius-Akatemiassa.
Seppo Murrolle on myönnetty seuraavat huomionosoitukset: Director musices -arvonimi 1986, Teknillisen Korkeakoulun Ylioppilaskunnan myöntämä Teekkari h. c. -arvonimi teekkarilakin käyttöoikeuden kera 1990, Suomen kuoronjohtajayhdistyksen valitsema vuoden kuoronjohtaja 2001, Espoon kaupungin myöntämä Espoo-mitali 2004 sekä Teknillisen korkeakoulun mitali 2007. Vuonna 2013 Murto valittiin vuoden kanttoriksi
C-Lion1
Kaapelin lasku alkoi lokakuussa 2015 ja valmistui tammikuussa 2016. Kaupalliseen käyttöön kaapeli otettiin toukokuussa 2016. Kaapelissa on kahdeksan valokuituparia, joiden välityskyky on yhteensä 144 terabittiä sekunnissa.
Kaapeli on osa tietoliikenneyritys Cinian verkkoa. Päätepisteiden lisäksi kaapelista on haaroitukset Hankoon ja Baltiaan.
Lepidodendron
Lepidodendron (nimen merkitys: ”suomupuu”) on sukupuuttoon kuollut Isoëtopsida-luokkaan kuuluva kasvisuku, joka eli kivihiilikauden aikana. Se oli puumainen liekomainen kasvi, joka saattoi kasvaa yli 30 metriä korkeaksi. On tehty myös arvioita, joiden mukaan Lepidodendron on voinut saavuttaa jopa 54 metrin korkeuden. Lepidodendron-sukuun luettiin aikaisemmin yli sata lajia, mutta nykyisin tiedetään, että monet näistä ovat vain kasvin eri kasvuvaiheita.
Porin Karhunvartijat
Havaintolaitteet
Tähtitornin varustukseen kuuluu kaikkiaan kolme kaukoputkea; vuodesta 2005 lähtien tähtitornin pääasiallinen havaintoväline on ollut 28 cm:n pääpeilillä varustettu katadioptrinen kaukoputki. Tämän lisäksi tornissa on 8 cm linssiputki sekä siirrettävä Newton -tyyppinen peilikaukoputki, jonka pääpeilin halkaisija on 20 cm.
Toiminta
Yhdistyksen toiminta on keskittynyt tähtitornille, jossa järjestetään kerhoiltoja ja tähtinäytäntöjä. Tämän lisäksi yhdistys järjestää jäsenilleen yleisöluentoja ja ekskursioita. Yhdistyksellä on myös pitkät perinteet kaukoputkien- ja muiden harrastuslaitteiden rakentelussa: esimerkiksi 25 cm siirrettävä Newton peiliputki on yhdistyksen jäsenten rakentama. Vuonna 2003 Porin Karhunvartijat järjesti yhdessä Ursan kanssa Cygnus -tapahtuman Porin Reposaaressa. Yhdistyksellä on myös oma lehti, Karhunvartija, jonka viimeisin numero ilmestyi vuonna 1999, jolloin yhdistys täytti 25 vuotta.
Vuodesta 2005 lähtien Porin Karhunvartijat osallistui Karhukamera -sekvenssikuvausprojektiin, jonka tiimoilta kertyi n. 8,3 miljoonaa kuvaa. Projektiin kuului kaikkiaan kymmenen eri kameraa, joista kaksi sijaitsi Ulvilan tähtitornin huipulla. Näiden lisäksi projektiin kuului kaksi liikuteltavaa kameraa.
Vuonna 2020 Porin Karhunvartijat asensivat uuden kokotaivaan kameran tähtitornin katolle ja nimesivät sen "Karhukamera 2.0" vanhan Karhukamera -sekvenssikuvausprojektin kunniaksi. Projektin tarkoitus on havaita erilaisia taivaanilmiöitä pääkohteenaan kuitenkin meteorit, revontulet sekä halot.
The Singles A’s & B’s
The Singles A's & B's on Deep Purplen singleistä koostettu kokoelmalevy. Albumista julkaistiin laajennettu CD-versio vuonna 1993.
Kappaleet
Alkuperäinen vinyyliversio:
CD-versio:
Akanthos
Akanthos (, ja Ericius) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa nykyisen Chalkidikín niemimaan itärannikolla Akten eli Athoksen niemen juuressa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Aristotéliin kunnassa noin kilometrin kaakkoon nykyisestä Ierissóksen kaupungista.
Historia
Akanthos perustettiin noin vuonna 655 eaa. Se oli alun perin Androkselta tulleiden joonialaisten siirtokunta. Kaupunki on ilmeisesti saanut nimensä seudulle tyypillisistä akanteista.
pienoiskuva|vasen|260px|Akanthoksen lyömä tetradrakhma, 440 eaa. Akanthos oli Khalkidiken merkittävimpiä kaupunkeja ja niemimaan itärannikon merkittävin satama. Kaupunki alkoi lyödä omaa hopearahaa noin 530 eaa., mikä kertoo sen vauraudesta. Rahan lyönti jatkui 300-luvulle eaa. saakka. 400-luvun eaa. alkupuolem persialaissodissa kaupunki oli persialaisten puolella. Se auttoi Kserksestä tämän hankkeessa kaivaa kanava Akten niemen poikki.
Sodan jälkeen Akanthos liittyi Deloksen meriliittoon. Peloponnesolaissodassa se oli alussa Ateenan puolella, mutta vaihtoi Spartan puolelle vuonna 424 eaa. Nikiaan rauhassa kaupunki sai itsenäisyyden, mutta ilmeisesti jatkoi jonkinlaisessa liitossa Ateenan kanssa. Filippos II:n Makedonia valtasi Akanthoksen vuonna 348 eaa., mutta makedonialaiset eivät tuhonneet kaupunkia monien muiden Khalkidiken kaupunkien tavoin.
Attalos I:n ja roomalaisten armeijat valtasivat ja tuhosivat Akanthoksen vuonna 200 eaa. Rooman suoran vallan alle kaupunki tuli vuonna 168 eaa. Myöhemmin kaupunki rakennettiin uudestaan eläköityneiden legionalaisten koloniaksi. Roomalaisella kaudella se tunnettiin nimellä Ericius, mikä on nykyisen Ierissóksen kaupungin nimen alkuperä. Kaupunki oli olemassa vielä ainakin bysanttilaisella ajalla.
Akanthoksen raunioalue kärsi vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1932. Kaupungin alueella on suoritettu melko vähän arkeologisia kaivauksia. Hautausmaan alueen kaivaukset alkoivat vuonna 1973.
Rakennukset ja löydökset
Akanthos sijaitsi kolmella kukkulalla ja niiden rinteessä. Kaupungin parhaiten säilyneitä jäänteitä ovat sen akropoliin muurit, joita on säilynyt jopa kahdeksan metrin korkeudelta. Kaupungin alueella on myös lukuisten muiden rakennusten jäänteitä, mukaan lukien yhden hekatompedon (sata jalkaa pitkän) -temppelin jäänteet. Akropoliin lähellä on bysanttilaisaikaisen kirkon rauniot. Kirkossa on paljon antiikin aikaisten rakennusten uudelleenkäytettyjä osia. Myös kaupungin sataman aallonmurtajasta on säilynyt jäänteitä.
Kaupungin laajoilta hautausmailta on tunnistettu yli hautaa. Kserkseen kaivaman kanavan linjaus näkyy jossain määrin nykyisen Néa Ródan kylän alueella hiemen Akanthoksen paikasta etelään.
Retiisi
Retiisi (Raphanus sativus var. sativus) ja retikka eli tummaretikka (Raphanus sativus var. niger) ovat ristikukkaiskasvien heimoon kuuluvia juureksia, jotka kuuluvat samaan lajiin. Retiisi ja retikka ovat siis ruokaretikan (Raphanus sativus) muunnoksia. Ne ovat myös peltoretikan (Raphanus raphanistrum) läheisiä sukulaisia ja mahdollisesti siitä kehittyneitä. Retikka eli tummaretikka on muunnoksista huomattavasti vanhempi. Suomessa on saatavilla myös Itä-Aasiasta peräisin olevaa valkoretikkaa (Raphanus sativus var. longipinnatus), joka tunnetaan myös nimellä daikon.
Käyttö
Retiisi- ja retikkalajikkeille tyypillinen kirpeys johtuu ristikukkaiskasveille ominaisista glukosinolaateista, jotka ovat rikkipitoisia glykosideja. Kasvin solukkojen rikkoutuessa yhdisteet hajoavat ja syntyy sinappiöljyjä, jotka ovat eri lajikkeilla erilaisia.
Ulkonäkö
Retiisejä on erivärisiä; nykyään punaiset ovat yleisimpiä. Punaisten lisäksi on olemassa valkoisia, vaaleanpunaisia ja harmahtavia retiisejä; vanhimmat lajikkeet ovat valkoisia. Suurella ja pyöreällä keltaisella lajikkeella on sitruunaa muistuttava ominaismaku. Retiisien ja retikoiden koko vaihtelee. Jotkin yksilöt kasvavat jopa kilogramman painoisiksi.
Retikan muoto voi olla pyöreä tai pitkulainen, ja se voi olla jopa puoli metriä pitkä. Kesäretikan kuori on valkea tai punertava, mutta talvivarastointia kestävät lajikkeet ovat tummempia ja paksumpikuorisia.
Valkoretikan yleisin lajike on porkkanan muotoinen, väriltään valkoinen, maultaan mieto, 20–35 cm:n pituinen ja 5–10 cm:n paksuinen.
Viljely
Retiisin optimaalinen viljelylämpötila on noin 10 °C. Retiisit kasvavat parhaiten hieman happamassa tai neutraalissa, hedelmällisessä maaperässä ja tarvitsevat paljon kosteutta. Liian kuivassa maaperässä retiisit helposti kitkeröityvät, ja jäykässä maassa mukuloista voi tulla epämuodostuneita. Retiisin kasvuaika kylvöstä sadonkorjuuseen on tyypillisesti noin 35-60 päivää. Niiden kasvattaminen on helppoa myös kotipuutarhassa.
Retiisiä viljellään paljon erityisesti Alankomaissa, missä kasvukausi avomaalla on tyypillisesti keväällä, esimerkiksi maaliskuussa. Talvella retiisiä voidaan kasvattaa matalissa lasitetuissa tai muovitetuissa tunneleissa, mutta varsinaisia täyskorkeita kasvihuoneita retiisi ei tarvitse.
Sadonkorjuu ja varastointi
Retiisi korjataan pääsääntöisesti käsin mutta laajemmassa viljelymittakaavassa myös koneellisesti. Retiisi säilyy noin 2-3 viikkoa muovipussissa noin 0 °C:n lämpötilassa korjaamisen jälkeen.
Terveysvaikutukset
Retiisi on hyväksi hampaille, ikenille, hiuksille ja kynsille. 90 prosenttia luomuretiisin ravintoarvosta on naateissa.
Jack Davis
Jack Wells Davis (11. syyskuuta 1930 Amarillo, Texas – 20. heinäkuuta 2012 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija, olympiamitalisti ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.
Davis saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiahopeaa Helsingissä 1952 samalla ajalla (13,7 s) kilpailun voittaneen Harrison Dillardin kanssa. Hän voitti kultaa vuoden 1955 Pan-Amerikan kisoissa ja juoksi Bakersfieldissä 22. kesäkuuta 1956 maailmanennätyksen 13,4 s. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän saavutti hopeaa jälleen samalla ajalla (13,5 s) kilpailun voittajan, Lee Calhounin kanssa.
Davis kuoli Kaliforniassa, sandiegolaisessa sairaalassa 20. heinäkuuta 2012 81-vuotiaana.
Bojan Radev
Bojan Radev (s. 25. helmikuuta 1942) on bulgarialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
97 kilogramman painoluokassa paininut Radev saavutti urallaan kaksi olympiakultaa: 1964 Tokiosta ja 1968 Mexico Citystä. Maailmanmestaruuden hän voitti 1966 Toledossa. MM-hopeaa Radev saavutti 1962 Toledosta ja 1967 Bukarestista, missä kultaa vei seuraavana vuonna Meksikon olympialaisissa hopealle jäänyt Nikolai Jakovenko. Radev saavutti urallaan lisäksi EM-hopeaa 1968 Västeråsista.
Seuratasolla Radev edusti Levski Sofiaa.
Aranda
Aranda voi tarkoittaa seuraavia:
Rautatieasema
pienoiskuva|300px|[[Turengin rautatieasema Janakkalassa.]] Rautatieasema on paikka, jossa junat pysähtyvät matkustajien ottamista ja poistumista sekä kuorman lastausta tai sen purkamista varten. Termillä tarkoitetaan yleensä rautateiden liikennepaikkaa, jolta liikennöidään matkustajaliikennettä ja jolla on vähintään yksi sivuraide. Liikennöintiä varten asemalla on asemalaiturit.
Asemalla voi olla mahdollista järjestää myös liikenteenhoidon vaatimia toimintoja, kuten junien kohtaamisia ja ohituksia, sekä tavaran kuormaamista tai purkamista.
Suurten kaupunkien rautatieasemien välillä kulkevat yleensä kaukojunat, kuten VR:n intercityt ja Pendolinot, kun pienempiä asemia palvelevat paikallisjunat (taajamajunat tai lähijunat). Rautatieaseman yhteydessä voi olla myös linja-autoasema matkustajapalveluineen, jolloin sitä kutsutaan matkakeskukseksi.
Termistö Suomessa
Rautatieasema ei kuulu nykyään liikennepaikkojen viralliseen luokitukseen, mutta se on suomen kielessä ja rautatieliikenteessä edelleen yleisesti käytetty. Sillä tarkoitetaan rautateiden liikennepaikkaa, joka koostuu vähintään asemarakennuksesta ja sivuraiteesta. Aiemmin rautatieaseman määritelmään kuului myös miehitys mutta siitä on luovuttu, koska moni merkittäväkin rautatieasema on jäänyt vaille miehitystä.
Suomen rataverkolla asemaa pienempiä rautatieliikennepaikkoja ovat seisakkeet ja pelkällä vaihteella varustetut liikennepaikat, linjavaihteet.
Vanha luokitus
Aikaisemmin rautatieasema oli yksi seitsemästä luokasta, joihin liikennepaikat jaettiin, mutta tästä monimutkaisesta luokituksesta luovuttiin 1. maaliskuuta 1969.
Rautatieasemat Suomessa
Rautatieasemien rakentaminen alkoi Suomessa yhtä aikaa ensimmäisen rautatien kanssa. Vanhin säilynyt tiilinen rautatieasema tältä ajalta on Tikkurilan vanha asemarakennus.
Rautatieasemat jaettiin liikenteen määrän mukaan viiteen luokkaan. Suurimmille eli I ja II luokan asemille suunniteltiin yksilölliset asemarakennukset, mutta muille luokille jo 1870- luvulta lähtien tyyppipiirustusten mukaan. Aseman luokka saattoi vuosien myötä monista syistä muuttua, joten se loi vain lähtökohdan asemarakennuksen tyypin valinnalle: jatkossa rakennus muuttui ja kasvoi yksilöllisesti. Uudelle radalle ei aina tehty omia suunnitelmia, vaan samoja piirustuksia saatettiin käyttää uudestaan. Asemarakennuksen ydin oli ja on edelleen odotussali, joita oli yksi tai kaksi (II ja III luokka) riippuen siitä minkä luokan asema oli kyseessä. Odotussaliin liittyi naisten huone (buduaari) ja suuremmilla asemilla eteinen. Odotussalin merkitys näkyi sen koossa: se oli suurin ja korkein huonetila koko rakennuksessa. Mutta se näkyi myös kiinteässä sisustuksessa: seiniä kiersi puolipaneeli, katto oli kaunis kasetti- tai puupaneelikatto, lipunmyyntiluukun kehys oli koristeellinen, ovet olivat kaksoisovia ja usein koristeellisempia kuin muualla rakennuksessa. Myös värimaailma oli näissä tiloissa rikkaampi kuin muualla. Tilojen koko ja eri osien yhdistyminen vaihteli aseman luokan mukaan. Asemarakennus oli suunniteltu nimenomaan yleisötilaksi ja yleisönpalveluhuoneet ovat luonteeltaan julkisia tiloja. Ne ovat usein läpikulkuhuoneita: jokaisella seinällä on ovi tai ikkuna eikä mitoitus perustu nykyisiin (työpöydän, sohvan tai sängyn) mitoitusnormeihin. Tämän vuoksi asemarakennus ei vastaa käyttöominaisuuksiltaan nykyaikaista rakennusta.
Suomalaisten rautatieasemien suunnittelijoista tunnetuimmat olivat Jarl Ungern, Bruno Granholm ja Knut Nylander. 1800-luvun lopun ja vuosisadan vaihteen rautatierakennukset edustavat kansallisromanttista tyyliä (nk. nikkarityyli) erotuksena tuolloin voimakkaasti vaikuttaneeseen uusrenessanssityyliin joka jäljitteli arkkitehtuurinsa kivirakentamisesta. Granholmin suunnittelemien asemarakennusten ornamentiikka ammentaa vaikutteita karjalaisista esikuvista, joskin piste- ja kaiverruskuviot kuuluivat myös perinteiseen sveitsiläistyyliin. Symmetrisestä rakentamisesta luovuttiin, frontonit ja katokset tulivat muodikkaiksi ja koristelua käytettiin runsaasti ikkunankarmeihin ja konsoleihin Vaikutteiden kansainvälisyydestä kertoo, että vastaavaa muotokieltä on nähtävissä lähes samaan aikaan 1890-luvun lopulla myös Norjassa ja Ruotsissa.
Rautatieasemien suojelu Suomessa
Museovirasto yhteistyössä Valtionrautateiden kanssa aloitti vanhojen asemarakennusten suojelutyön jo vuonna 1983. Tuolloin perustettiin nk. Asemarakennustyöryhmän. Vuonna 1985 Asemarakennustyöryhmä valmisteli 107 kohdetta sisältävän luettelon suojeltavista asema-alueista ja asemarakennuksista. Asemarakennustyöryhmän julkaisu oli pohjana luotaessa Rautatiesopimusta. Vuonna 1998 allekirjoitetun valtakunnallisia rautatieasema-alueita koskevan menettelytapasopimuksen (eli Rautatiesopimuksen) tavoitteena on ollut koota eri aikakausia ja niiden rakennuskulttuuria edustava valikoima asema-alueita, joissa on läsnä rautatien liikennehistorian, toiminnan ja arkkitehtuurin (mukaan lukien puistokulttuurin) koko kirjo. .
Matorin kieli
Matori (motori) on kuollut uralilainen kieli, joka kuului samojedikielten eteläsamojedilaiseen ryhmään. Sitä puhuivat matorit. Muita eteläsamojedilaisia kieliä ovat kamassi ja selkuppi.
Historia
Matori sammui 1840-luvulla. Sitä puhuttiin Siperiassa Sajanvuorten pohjoisosassa lähellä Mongolian pohjoisrajaa. Matorin puhujat olivat levittäytyneet laajalle alueelle Jenisein varrella sijaitsevan Minusinskin (Минусиннк) alueen itäosista aina Baikaljärven seudulle asti. Toisinaan omina kielinä pidettävät taigi ja karagassi ovat matorin murteita. Karagassia puhuttiin erityisesti alueen itäosissa Baikaljärven seudulla. Matorin puhujat ovat sulautuneet ympärillä asuviin altailaisia kieliä puhuviin kansoihin, erityisesti hakassin- ja tuvankielisiin, ja näin heidän oma äidinkielensä on sammunut.
Aiheesta muualla
Eugen Helimskin Matorin kielioppi Die Matorische Sparche (saksaksi)
Mulla Nasraddin
400px|thumb|Kerran miehet kysyivät Mulla Nasraddinilta, miksi hän ratsasti aasin selässä takaperin. Hän vastasi: Jos istun kasvot menosuuntaan päin, te olette takanani. Mikäli te tuolloin menette edelleni, olen teidän takananne. Kummassakaan tilanteessa emme kohtaa kasvokkain. Siksi tämä on kaikkein järjellisin tapa. Mulla Nasraddin on Lähi-idän kansanperinteen tunnetuin veijarihahmo, ”viisas narri”, jonka touhut ovat epäsovinnaisia ja näennäisen yksinkertaisia. Turkissa hänet tunnetaan nimellä Hocan ja arabimaissa häntä kutsutaan Dzuhaksi. Hänellä on monia muitakin nimiä, esimerkiksi Hodza.
Mulla Nasraddin syntyi 1200-luvulla Hortun kylässä Eskişehirin maakunnassa, josta muutti Aksehiriniin ja myöhemmin Konyaan.
Hänestä kerrotaan lukuisia tarinoita ja vitsejä, mutta hänen yksinkertaisuutensa taakse kätkeytyy myös syvää viisautta: hänestä kertovia tarinoita on otettu myös islamilaisen mystiikan käsikirjoihin. Myös Lähi-idän kansanhuumori kukoistaa tässä tunnetuimmassa edustajassaan. Hän on hyvin tunnettu hahmo niin Iranissa, Turkissa, Egyptissä, Kreikassa kuin monissa muissakin maissa. Armenialais-kreikkalainen mystikko G. I. Gurdjieff mainitsee Mulla Nasraddinin tärkeäksi oppi-isäkseen.
Dobritš
Dobritš on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 90 375 (2011). Se sijaitsee 30 kilometrin päässä Mustanmeren rannikosta.
Historia
Kaupungin perusti 1500-luvulla turkkilainen kauppias Hacıoğlu Pazarcık, jonka nimeä se kantoi vuoteen 1882 asti. Ortodoksikirkko rakennettiin vuonna 1843. Bulgarialaiset valloittivat kaupungin turkkilaisilta 27. tammikuuta 1878, ja ruhtinas Aleksanteri I antoi sille nimen Dobrotitsa Dobrudžan keskiaikaisen hallitsijan mukaan. Kaupunki kuului 1913–1940 Romanialle nimellä Bazargic. Bulgarian joukot marssivat sinne 25. syyskuuta 1940. Vuodet 1949–1991 kaupunki tunnettiin nimellä Tolbuhin Neuvostoliiton marsalkka Fjodor Tolbuhinin mukaan.
Nadya Suleman
Nadya Denise Doud-Suleman (syntymänimeltään Natalie Denise Suleman; 11. heinäkuuta 1975), tunnetaan mediassa nimellä Octomom, on yhdysvaltalainen nainen, joka tuli kansainväliseen julkisuuteen monisikiöraskaudestaan tammikuussa 2009. Hän synnytti kahdeksan lasta (kuusi poikaa, kaksi tyttöä) hedelmöityshoitojen avulla. Sulemanin kahdeksikko on toinen Yhdysvalloissa ja kolmas koko maailmassa syntynyt. Edellinen ja ensimmäinen elossa syntynyt kahdeksikko syntyi Yhdysvalloissa vuonna 1998. Maailman ensimmäinen vauvakahdeksikko syntyi vuonna 1967 Méxicossa, mutta kaikki vauvat menehtyivät 14 tunnin sisällä syntymästään.
Lapset
Suleman aloitti hedelmöityshoidot 21-vuotiaana vuonna 1997. Vuonna 2001 hän synnytti ensimmäisen lapsensa, pojan nimeltä Elijah. Ensimmäisen tyttärensä synnyttyä vuonna 2002 Suleman kärsi stressistä, paranoidisista taipumuksista ja masennuksesta, mutta hän päätti jatkaa hoitoja, jotka johtivat vielä kolmeen peräkkäiseen raskauteen. Hedelmöityshoitojen tuloksena hän sai yhteensä kuusi lasta (neljä poikaa, kaksi tyttöä).
Kahdeksikko
Vuonna 2008 Sulemanilla oli kuusi alkiota jäljellä edellisistä hedelmöityshoidoista. Hän halusi istuttaa kohtuunsa ne kaikki, vaikka hänellä oli jo ennestään kuusi lasta. Yhdysvalloissa maksimimäärä alkioita, joita yleensä istutetaan hedelmöityshoidoissa, on kolme. Suleman perusteli valintaansa myöhemmin sillä, ettei hän halunnut pakastettuja alkioita tuhottavan ja ettei hän uskonut kaikkien alkioiden kiinnyttävän kohdun seinämään. Oletettavasti kuusi alkiota istutettiin ja kaksi niistä jakautui aiheuttaen yhteensä kahdeksan alkiota. Aika on kuitenkin osoittanut, etteivät ketkään lapsista olisi identtisiä kaksosia.
Uutiset Sulemanin kahdeksikosta ovat aiheuttaneet mediasensaation. Suuren yleisön vastaanotto on ollut suurelta osin negatiivista ja sisältänyt jopa tappouhkauksia. Tilannetta ei ole auttanut se, että yleisö tietää Sulemanin saaneen jo ennen kahdeksikkoa kuusi lasta hedelmöityshoitojen avulla. Monet ovat ilmaisseet huolensa siitä, että Sulemanin päätös kahdeksikosta luo vain uutta rasitusta veromaksajille. Suleman on esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa, kuten Oprah-talk show'ssa sekä Dr. Philissä. Lisäksi hän on antanut useita haastatteluita eri medioille saadakseen rahat lastensa elättämiseen.
Kahdeksikon juhliessa ensimmäistä syntymäpäiväänsä 26. tammikuuta 2010 Suleman kertoi People-lehdelle "En saa paljoa unta, noin kaksi tai kolme tuntia yössä. Mutta jatkan eteenpäin elämässäni ja yritän olla niin hyvä äiti kuin pystyn".
Kotiperuskoulu
Ulkosuomalaisten lasten kotiperuskoulu on ulkomailla asuvien suomalaisten peruskoululaisten oma koulu. Kotiperuskoulussa voi etäopiskella Suomen peruskouluaineita kaikkialla maailmassa.
Kotiperuskoulu perustettiin vuonna 1975. Se saa harkinnanvaraista valtionavustusta opetushallitukselta. Oppilaita on noin 600 lähes 70 eri maassa.
Suurin osa oppilaista käy asuinmaassaan paikallista tai kansainvälistä koulua ja suorittaa Kotiperuskoulussa niitä aineita, joita ulkomailla ei voi opiskella. Useimmat oppilaat opiskelevat ainakin äidinkieltä, mikä onkin erittäin merkittävää heidän kielitaitonsa säilymisen ja kehittymisen kannalta. Opintoja voi suorittaa verkon kautta tai lähettämällä kokeita postin kautta.
Opettajina toimii suomalaisia opettajia. Ulkosuomalaisten lasten kotiperuskoulun päätoimipaikka on Helsingissä.
Sikamainen juttu
Sikamainen juttu (A Private Function) on Malcolm Mowbrayn ohjaama brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1984. Komedian pääosia esittävät Michael Palin ja Maggie Smith. Satiiri kertoo sodanjälkeisestä pikkukylästä Pohjois-Englannissa, jossa edelleen säännöstellään lihaa. Kun haluttiin järjestää kylässä juhlat ja teurastaa sitä varten laittomasti kasvatettu sika. Sikaa ei vain löydy enää...
Anatoli Ljapidevski
Anatoli Vasiljevitš Ljapidevski (1908–1983) oli neuvostoliittolainen lentäjä, joka sai vuonna 1934 ensimmäisenä Neuvostoliiton sankarin arvonimen. Hän nousi kenraalimajuriksi Neuvostoliiton ilmavoimissa.
Sikamainen juttu
Sikamaisen jutun käsikirjoittivat ohjaaja Mowbray ja Alan Bennett. Käsikirjoituksen laatimiseen meni kolme vuotta. Elokuvan tuotti Mark Shivas independent-yhtiö HandMade Filmsille. Sikamainen juttu kuvattiin pääosin West Yorkshiren Ilkleyssä ja Ben Rhyddingissä.
Sikamainen juttu sai ensi-iltansa kotimaassaan Isossa-Britanniassa marraskuussa vuonna 1984. Yhdysvalloissa elokuva julkaistiin 11. maaliskuuta vuonna 1985. Sikamainen juttu esitettiin myös vuoden 1985 Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa. Sikamainen juttu oli vuonna 1985 ehdolla muun muassa viiteen BAFTA-palkintoon, joista se voitti kolme.
Anatoli Ljapidevski
Toisen maailmansodan aikana hän oli 19. armeijan lentojoukkojen varapäällikkö ja 7. ilma-armeijan päällikkö.
Sikamainen juttu
Elokuvaan perustuva musikaali avattiin West Endillä Novello Theatressa huhtikuussa vuonna 2011 nimellä Betty Blue Eyes. Musikaalin tuotti Cameron Mackintosh ja sen pääosissa ovat Reece Shearsmith Gilbertinä ja Sarah Lancashire Joycena.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen pitää Sikamaista juttua hallittuna mutta vähäverisenä komediana, jonka huumori on liian arkista mutta henkilöhahmot kiinnostavia. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aelita
Aelita voi tarkoittaa
Mizuki Noguchi
Mizuki Noguchi (, s. 3. heinäkuuta 1978 Kanagawa, Japani) on japanilainen kestävyysjuoksija.
Noguchi juoksi 25. syyskuuta 2005 Berliinin maratonilla ennätyksensä ja Aasian ennätyksen 2.19.12. Juoksun väliaikoina hän juoksi 25 kilometrin (1.22.13) ja 30 kilometrin (1.38.49) maailmanennätykset.
Castafioren korut
Castafioren korut on belgialaisen sarjakuvataiteilija Hergén tekemä 21. Tintti-sarjakuva. Se julkaistiin ensimmäisen kerran Tintin-lehdessä vuosina 1961–1962.
Juoni
Tarinassa Tintin hyvä ystävä Bianca Castafiore saapuu vierailulle. Toisin kuin muut Tintti-sarjakuvat Castafioren korut ei ole seikkailukertomus, sillä tapahtumapaikka on koko ajan Haddockin kotikartano Moulinsartin linna, jonka professori Tuhatkauno osti Haddockin kodiksi Rakham Punaisen aarteen lopussa. Tintin hahmo muuttuu myös hieman. Hän ei enää hakeudu seikkailuihin, vaan joutuu niihin ympäristön vaikutuksesta. Lisäksi Tintin ystävällisyyttä ja auttavaisuutta muita hahmoja kohtaan tuodaan ilmi enemmän kuin aiemmista kirjoissa.
Tarinassa Tintti tutkii jalokiven katoamista ja muidenkin korujen varkausyrityksestä sen jälkeen, kun Castafiore on tullut kylään Haddockille. Liittyvätkö uudet asukkaat, romanit jotenkin tapaukseen, vai onko syyllinen kenties joku Castafioren seuralaisista? ovat sarjakuvan tärkeimmät kysymykset.
Charles Buchwald
thumb|right|250px|Tanskan jalkapallojoukkue olympialaisissa 1912; Buchwald neljäntenä oikealta
Charles von Buchwald (22. lokakuuta 1880 – 19. marraskuuta 1951) oli tanskalainen jalkapalloilija. Hän pelasi puolustajana. Buchwald kuului hopeaa saaneeseen Tanskan miesten joukkueeseen kesäolympialaisissa 1908 Lontoossa ja kesäolympialaisissa 1912 Tukholmassa. Lisäksi hän voitti joukkueensa kanssa kultaa vuoden 1906 välikisoissa Ateenassa.
Johns Hopkinsin yliopisto
Johns Hopkinsin yliopiston arvostetuimpia tiedekuntia ovat lääketieteellinen tiedekunta, terveystieteiden tiedekunta ja kansainvälisten opintojen tiedekunta. Johns Hopkinsin sairaala on myös arvostettu ja se on arvioitu seitsemän kertaa peräkkäin yhdeksi parhaimmaksi sairaalaksi Yhdysvalloissa. Johns Hopkinsin lääketieteellinen tiedekunta on arvioitu vuonna 2007 toiseksi parhaimmaksi lääketieteelliseksi Yhdysvalloissa. Vuonna 2006 kauppatieteiden tiedekunta arvioitiin Yhdysvaltain neljänneksi parhaaksi. Kokonaisuudessaan Johns Hopkinsin yliopisto on arvioitu 16. parhaaksi yliopistoksi Yhdysvalloissa vuonna 2007.
Opiskelijat
Vuonna 2013 Johns Hopkinsin yliopistoon haki 20 614 hakijaa, joista opiskelupaikkaa tarjottiin 3 493:lle. Vuonna 2006 hyväksytyistä 31 prosenttia tuli Baltimoren alueelta. Ulkomaalaisia opiskelijoita haki 57 eri maasta ja heistä 189 hyväksyttiin. Opiskelijoita tulee eri puolilta Yhdysvaltoja, mutta varsinkin New Yorkista, New Jerseystä, Kaliforniasta ja Pennsylvaniasta on paljon opiskelijoita.
Vuonna 2013 noin 44 prosenttia perusopiskelijoista sai yliopistolta avustusta opiskeluihin. Yliopisto tarjoaa opiskelijoille erilaisia stipendejä.
Johns Hopkinsin yliopistosta ovat valmistuneet muun muassa nobelistit Richard Axel ja Andrew Fire.
Historia
Johns Hopkinsin yliopisto on nimetty Johns Hopkinsin mukaan, joka jätti kuollessaan vuonna 1873 seitsemän miljoonaa dollaria Johns Hopkinsin yliopistolle ja sairaalalle. Tuohon aikaan Johns Hopkinsin lahjoitus oli suurin Yhdysvaltain historiassa. Yliopisto avattiin 22. helmikuuta 1876. Yliopiston ensimmäinen rehtori oli Daniel Coit Gilman.
Vuoteen 1970 asti yliopistossa opiskeli vain miehiä.
New Yorkin pormestari Michael Bloomberg valmistui yliopistosta vuonna 1964.
Vuonna 2018 Bloomberg lahjoitti yliopistolle 1,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria, mikä on suurin yksityisen henkilön tekemä lahjoitus julkiselle yliopistolle tai instituutiolle. Kaikkiaan Bloomberg on lahjoittanut yli kolme miljardia dollaria yliopistolle.
Tintti Haijärvellä
Tintti Haijärvellä (Tintin et le Lac aux Requins) on ranskalais-belgialainen Tintti-animaatioelokuva vuodelta 1972, jonka on ohjannut Raymond Leblanc. Elokuva ei perustu Hergén Tintti-jatkumoon.
Elokuvasta on tehty myös samanniminen sarjakuva-albumi, jonka kuvitus on suoraan elokuvasta.
Tarinassa Tintti sotkeutuu tietämättään taideväärennöksiin. Hän ja Haddock ovat menossa tapaamaan Tuhatkaunoa, joka on taas keksinyt uuden laitteen. He eivät tiedä väärennetyistä taideteoksista, vakoilusta tai Rastapopouloksen juonista.
Menes
Menes (n. 3050 eaa.) oli Egyptin faarao ja Egyptin ensimmäisen dynastian perustaja. Tarinan mukaan hän yhdisti Ylä-Egyptin ja Ala-Egyptin yhdeksi valtioksi sekä perusti Egyptin ensimmäisen pääkaupungin Memfisin.
Menes hallitsi yli 60 vuoden ajan, kunnes hänet surmasi virtahepo. Hänen katsottiin perineen valtansa suoraan Horus-jumalalta, ja hän oli maansa ensimmäinen ihmishahmoinen hallitsija. On mahdollista, että Narmer-niminen faarao oli sama henkilö kuin Menes, mutta hän saattoi myös olla Menesin edeltäjä.
Johnny Hellström
Ernst Johnny Hellström (9. joulukuuta 1941 Jönköping – 16. tammikuuta 1962 Jönköping) oli ruotsalainen uimahyppääjä. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja jäi miesten ponnahduslautakilpailussa 13. sijalle. Hellström voitti viisi kansallista mestaruutta. Hän kuoli henkirikoksen uhrina.
Nathan Wilmot
Nathan James Wilmot (s. 13. joulukuuta 1979 Sydney) on australialainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. 183 senttimetriä pitkä ja 64 kilogrammaa painava Wilmot edustaa Middle Harbour Yacht Club -seuraa ja kilpailee 470-luokassa.
Ura
Wilmot voitti Malcolm Pagen kanssa olympiakultaa 470-luokasta vuoden 2008 kesäolympialaisista Pekingistä. Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Page ja Wilmot sijoittuivat sijalle 12. MM-kilpailuista Wilmot ja Page ovat saavuttaneet 470-luokasta kolme kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. He ovat yksi historian menestyneimmistä kaksikoista 470-luokasta. Kesäolympialaisten 2008 jälkeen Page siirtyi kilpailemaan Mathew Belcherin kanssa. Wilmot tunnetaan myös valtameripurjehtijana.
Wilmotin isä Jamie ja setä Bob ovat kumpikin kilpailleet purjehduksessa olympiatasolla. Wilmot on naimisissa ja hänen valmentajanaan toimii Victor Kovalenko.
Hypomagnesemia
Hypomagnesemia tarkoittaa epänormaalin alhaista magnesiumpitoisuutta veressä. Se ei tarkoita samaa kuin magnesiumin ravintopuutos. Aikuisilla ihmisillä hypomagnesemiana voidaan pitää tilaa, jossa magnesiumia on alle 1,7 milligrammaa per desilitra veriseerumia (mg/dl). Tämä voidaan ilmaista muinakin yksikköinä: 2,4 mg/dl ≈ 1 mmol/l (millimoolia per litra) = 2 mEq/l (milliekvivalenssiyksikköä per litra). Aikuisilla normaali seerumin magnesiumpitoisuus on noin 1,7–2,3 mg/dl.
Hypomagnesemia on lievänä usein oireeton. Vakavammassa hypomagnesemiassa voi ilmetä väsymystä, lihasheikkoutta, suonenvetoja, kouristuksia ja mahdollisesti vaarallisia sydämen toimintapoikkeamia.
Hypomagnesemiaa aiheuttavat useimmin ruuansulatuskanavan imeytymishäiriöt tai munuaisten kasvanut magnesiumin poiseritys. Näitä aiheuttavat vastaavasti esimerkiksi jatkuva ripuli ja diureettien käyttö. Syynä on vain hyvin harvoin liian pieni magnesiumin saanti ruuasta.
Arviolta jopa 10 % potilaista sairaaloissa voi potea hypomagnesemiaa ja teho-osastohoidossa olevista 60 %, mutta pääosaa tapauksista ei havaita ja todeta lääketieteellisesti. Hypomagnesemian päinvastainen ilmiö on hypermagnesemia.
Oireet
Aikuisilla ihmisillä hypomagnesemiaa voidaan pitää
Hypomagnesemia ilmenee usein hypokalemian ja hypokalsemian kanssa. Lievä hypomagnesemia on usein oireeton, vaikka se olisi akuuttia tai kroonista. Keskivakava hypomagnesemia aiheuttaa monitulkintaisia oireita, kuten sekavuutta, väsymystä ja ruokahaluttomuutta. Vakava hypermagnesemia aiheuttaa eritoten akuuttina sydämen, hermoston ja muiden kehon järjestelmien epänormaalia ja vaarallista toimintaa elektrolyyttiepätasapainon takia.
Magnesium osallistuu sydämen supistumista ohjaavien kalsium- ja kaliumionikanavien toimintaan ja sen puutos voi sydänkäyrässä pidentää PR-intervallia, QT-intervallia, QRS-aikaa ja muuntaa T-aaltoa. Käyrässä voi myös ilmetä torsades de pointes -kammiotakykardia, supraventrikulaarinen takykardia ja ventrikulaarinen eli kammioperäinen takykardia.
Magnesium on myös osa luurankolihasten toimintaan ja hypomagnesemiassa voi ilmetä muun muassa suonenvetoja, nykimistä, lihasheikkoutta, tetaaninen lihassupistus ja kouristuksia. Voi myös ilmetä Trousseaun ilmiö ja Chvostekin ilmiö. Nämä lihasoireet ovat osin samoja kuin hypokalsemiassa.
Syyt
Magnesiumin menettäminen on yleinen syy hypomagnesemialle. Suolistoperäisenä syynä voi olla jatkuva ripuli, laksatiivien väärinkäyttö, fistelit, ohutsuolen kirurginen osittaispoisto tai muut ravinteiden imeytymistä haittaavat tekijät ohutsuolessa, kuten oireileva keliakia tai tulehduksellinen suolistosairaus (IBD).
Munuaisissa magnesiumin poiseritystä virtsaan voivat lisätä munuaistiehyiden epämuodostumat ja hyperglykemian aiheuttama glykosuria. Virtsanerityksen välillisesti pysäyttävät tekijät, kuten munuaisensiirto, voivat virtsaamista estävän tekijän poistuttua johtaa hypomagnesemiaan. Syynä voi olla myös natriumin liikasaanti. Tästä esimerkkejä ovat suolaliuoksen liikasaanti infuusiona ja primäärinen hyperaldosteronismi. Jälkimmäisessä natriumin ja veden poistuminen kehosta on vähentynyt.
Ihon kautta voi tietyissä tilanteissa poistua paljon magnesiumia, kuten palovammapotilailla ja maratonjuoksijoilla.
Hypomagnesemiaa mahdollisesti aiheuttavia lääkkeitä ovat esimerkiksi diureetit, aminoglykosidit, sisplatiini, foskarneetti, siklosporiini, amfoterisiini B ja pentamidiini.