cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Orijalainen kirjaimisto
Historia ja käyttö
Kirjaimet on kehitetty pyöreistä muodoista, koska kirjaimiston varhaisessa vaiheessa palmun lehdet olivat yleisesti käytetty kirjoitusalusta. Suorat viivat aiheuttivat helposti lehden halkeamisen, joten kirjainmerkit pyrittiin tekemään mahdollisimman kaareviksi.
Kirjaimistoa käytetään orijan lisäksi myös joidenkin Odishan vähemmistökielien kirjoittamiseen. Muun muassa santalia, mundaria, hota ja kuita kirjoitetaan Odishassa orijalaisilla kirjaimilla.
Dreamtale
Historia
Vuonna 2005 ilmestyi kolmas albumi Difference, jonka Japanin-versiosta julkaistiin singlekappale Powerplay, joka nousi heti ilmestyttyään Suomen viralliselle singlelistalle sijalle yhdeksän. Levyllä lauloi Jarkko Ahola, joka kuitenkin erosi pian levyn julkaisun jälkeen voidakseen keskittyä paremmin Teräsbetoniin.
Orijalainen kirjaimisto
Konsonantit
Orijalaiseen kirjaimistoon kuuluu 35 konsonanttia.
Dreamtale
Historia
Neljäs albumi Phoenix julkaistiin 4. kesäkuuta 2008. Levyllä laulaa Erkki Seppänen, joka on myös sanoittanut suurimman osan levyn kappaleista. Promosinglenä albumilta on julkaistu kappaleet Payback ja Take What the Heavens Create, josta viimeisestä on kuvattu musiikkivideo.
Joanna Jędrzejczyk
Joanna Jędrzejczyk (s. 18. elokuuta 1987 Olsztyn, Puola) on puolalainen uransa lopettanut vapaaottelija ja thainyrkkeilijä. Hän oli UFC:n naisten korsisarjan mestari, jonka Jędrzejczyk saavutti voittamalla Carla Esparzan 14. maaliskuuta 2015 UFC 185 -tapahtumassa. Mestaruuttaan Jędrzejczyk puolusti viidesti.
Thainyrkkeily
Jędrzejczyk aloitti thainyrkkeilyn teini-ikäisenä päästäkseen parempaan kuntoon. Hän on thainyrkkeilyn viisinkertainen amatöörien maailmanmestari sekä nelinkertainen Euroopanmestari. Thainyrkkeilyurallaan Jędrzejczyk voitti yli 60 ottelua.
Vapaaottelu
Vapaaottelu-uransa debyytin Jędrzejczyk teki toukokuussa 2012. Hän voitti 6 ottelua Euroopassa ennen ensimmäistä UFC-otteluaan Juliana Limaa vastaan heinäkuussa 2014. Kolmannessa UFC-kamppailussaan Jędrzejczyk sai vastaansa silloisen mestarin Esparzan. Jędrzejczyk voitti mestaruuden toisen erän teknisellä tyrmäyksellään, ollen kolmas eurooppalainen UFC-mestari.
Orijalainen kirjaimisto
Peräkkäiset konsonantit
Muiden abugida-aakkostojen tavoin orijalaisessa kirjaimistossa tarkkeetonta konsonanttia seuraa oletusarvoisesti aina vokaali a. Vokaalin puuttuminen ilmaistaan lisäämällä konsonantin alapuolelle virama-tarke (orijaksi haḷanta). Esimerkiksi kirjaimesta କ ka saadaan କ୍ k.
Viramaa käytetään ennen kaikkea vierassanoissa. Kotoperäisissä sanoissa peräkkäisten konsonanttien yhdistelmät kirjoitetaan pääsääntöisesti yhdistelmäkirjaimina, jotka yksinkertaisimmassa tapauksessa muodostetaan kirjoittamalla jälkimmäinen konsonantti edeltävän alapuolelle. Jälkimmäisen konsonantin yläpuolinen kaariviiva jää näissä yhdistelmissä yleensä pois.
Joillakin konsonanteilla on omat poikkeussääntönsä yhdistelmien muodostamiseen, ja monilla konsonanttiyhdistelmillä on vielä erityinen kirjoitusasu, jota ei voi suoraan päätellä yhdistettävistä konsonanteista.
Vokaalit
Orijalaisilla vokaaleilla on kaksi muotoa. Itsenäistä muotoa käytetään vokaalialkuisissa tavuissa, ja konsonantilla alkavat tavut kirjoitetaan lisäämällä vokaalia ilmaiseva tarkemerkki edeltävään konsonanttiin.
Dreamtale
Historia
Vuonna 2010 yhtye julkaisi näytteet kappaleista Angel of Light, Reasons Revealed ja Strangers' Ode, joista tehtiin promo-julkaisu. Viides albumi Epsilon julkaistiin vuonna 2011. Ennen levyn nauhoituksia Dreamtalen alkuperäinen rumpali Petteri Rosenbom palasi yhtyeeseen viiden vuoden tauon jälkeen. Levy on ensimmäinen Dreamtalen julkaisuista, jolla on sama vokalisti, kuin edellisellä täyspitkällä albumilla. Epsilonin julkaisi Venäjällä venäläisen Fono, ja sen ansiosta yhtye soitti lokakuussa 2011 ensimmäiset ulkomaankeikkansa Pietarissa ja Moskovassa. Albumi sijoittui Suomen virallisella albumilistalla sijalle 39.
Vuonna 2013 yhtye julkaisi kuudennen studioalbuminsa World Changed Forever. Albumi on konseptialbumi, joka kertoo eristyneen saaren ihmisistä ja saarelle ajautuneiden vieraiden ihmisten kohtaamisesta. Albumi nousi Suomen virallisella albumilistalla sijalle 41.
Vuonna 2019 yhtyeeseen liittyi laulaja Nitte Valo.
Metsäpalo (vakuutusyhtiö)
Metsäpalo eli Metsänomistajain Keskinäinen Vakuutusyhtiö Metsäpalo, vuoteen 1933 Suomen Metsänomistajain Keskinäinen Metsäpaloapuyhdistys, oli Helsingissä 1916 perustettu vakuutusyhtiö, joka harjoitti metsävakuutusta. Yhtiön toiminta päättyi 1980.
Uudenkaledonianvihermesikko
Uudenkaledonianvihermesikko (Lichmera incana) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Uudenkaledonianvihermesikkoa tavataan Uudessa-Kaledoniassa ja Vanuatussa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1933
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1933 pelattiin Tšekkoslovakiassa. Turnaus oli kolmiportainen. Ensin pelattiin alkusarja kolmessa lohkossa, joiden kaksi parasta joukkuetta selviytyivät toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella mukaan tulivat myös Kanadan ja Yhdysvaltain joukkueet. Näiden jatkolohkojen kaksi parasta etenivät neljän joukkueen mitalisarjaan. Yhdysvallat pystyi ensimmäistä kertaa kukistamaan Kanadan ja voitti maailmanmestaruuden. Samassa yhteydessä pelatun Euroopan-mestaruuden voitti isäntäjoukkue Tšekkoslovakia.
Lohko 3
Kanada ja Yhdysvallat etenivät suoraan jatkoon ilman karsintoja.
Mitalisarja
Keskinäiset ottelut välieristä laskettiin mukaan loppusarjan taulukkoon.
Loppujärjestys
thumb|Kisojen mitaleja.
Augustine Washington
Augustine Washington (s. 1694 Westmoreland, Virginia – k. 12. huhtikuuta 1743 Ferry Farm, Virginia) oli virginialainen viljelijä ja Yhdysvaltain ensimmäisen presidentin George Washingtonin isä.
Perhe
Augustine Washington syntyi Westmorelandissa Virginiassa vuonna 1694. Hänen vanhempansa olivat Mildred Warner Washington Gale ja Lawrence Washington, joista jälkimmäinen toimi sotilaskomentajana. Washingtonin isoisä John Washington oli tullut Englannista Yhdysvaltoihin vuonna 1656.
Nuoruus & ensimmäinen avioliitto
Vuonna 1698, Augustine Washingtonin ollessa 4-vuotias, hänen isänsä kuoli. Augustine peri tältä noin neljän neliökilometrin kokoisen tilan Westmorelandista.
Vuonna 1715 Washington meni naimisiin orvoksi jääneen Jane Butlerin kanssa. Washington ja Butler asettuivat asumaan Washingtonin perimälle tilalle. Washington osti hiljalleen uusia alueita tilansa viereltä ja vuonna 1726 hän rakensi yhdessä Butlerin kanssa uuden talon.
Washington kasvatti tilallaan tupakkaa käyttäen hyödyksi orjatyövoimaa. Maanviljelyn lisäksi Washington oli myös aktiivinen Anglikaanisessa kirkossa ja paikallisessa politiikassa. Washington toimikin useasti piirikunnan sheriffinä.
Washington sai yhdessä Jane Butlerin kanssa neljä lasta, joista kuitenkin vain kaksi, Lawrence ja Augustine, jr., selvisivät hengissä aikuiskään asti. Butler kuitenkin kuoli yllättäen vuonna 1729.
Toinen avioliitto
Vuonna 1731 Washington päätti mennä naimisiin 23-vuotiaan Mary Ballin kanssa. He saivat yhteensä kuusi lasta, joista viimeinen (Mildred Washington) kuitenkin kuoli jo vuoden ikäisenä.
Semanttisen laskennan tutkimusryhmä
Semanttisen laskennan tutkimusryhmä (, lyhenne SeCo) on vuonna 2002 Helsingin yliopistossa perustettu tutkimusryhmä. Nykyisin tutkimusryhmä on osa Aalto-yliopiston tietotekniikan laitosta. Ryhmän tutkimus keskittyy semanttisiin teknologioihin, kuten Semanttinen Web, linkitetty avoin data, ja älykkäät web-palvelut, joiden sovellusalueita ovat olleet esimerkiksi kulttuuriperintö, digitaaliset ihmistieteet, terveys, laki, biologia, hallinto, markkinointi ja oppiminen.
Tutkimusryhmä on tieteellisten julkaisujen lisäksi kehittänyt erilaisia prototyyppisovelluksia yhteistyössä yritysten, yliopistojen sekä julkisten ja muiden organisaatioiden kanssa. Näiden sovellusten tarkoitus on tuoda esiin semanttisten teknologioiden tuomat mahdollisuudet. Tällaisia sovelluksia ovat mm. Sotasampo ja Semanttinen Finlex. Näiden palveluiden lisäksi tutkimusryhmä on julkaissut myös erilaisia ontologioita, ontologioiden ja datan hallinnointiin liittyviä tukipalveluita (SAHA, ONKI ym.), tekstin ja ontologioiden väliseen linkitykseen sekä dokumenttien annotointiin tarkoitettuja palveluita sekä työkaluja (ARPA).
Adulan Alpit
thumb|250px|Näkymä [[Bruschghornille lännestä]]
Viirurintamesikko
Viirurintamesikko (Lichmera alboauricularis) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Bandanvihermesikko
Bandanvihermesikko (Lichmera squamata) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Viirurintamesikko
Levinneisyys
Viirurintamesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Bandanvihermesikko
Levinneisyys
Bandanvihermesikkoa tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Chodzieżin piirikunta
Chodzieżin piirikunta on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 47 055. Siihen kuuluvat neljä kuntaa ovat Budzyń, Chodzież, Margonin ja Szamocin. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Chodzieżin piirikunnan asukkaista 50,9 prosenttia oli naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,5 prosenttia ja eläkeikäiset 20,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,8 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 752 lasta. Chodzieżin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 41 419 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Pjanoje solntse (kappale)
Pjanoje solntse on ukrainalaisen laulaja Alekseevin single. Single julkaistiin 13. syyskuuta 2015.
Paežeriai
Paežeriai on kylä Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Vilkaviškisin kunnallispiirissä lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 376 asukasta.
Lähteet
54.66694°N, 23.18611°W
Montplonne
Montplonne on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 141 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 20,68 neliökilometriä.
Machine of Creation
Machine of Creation on puolalaisen metalliyhtyeen Naumachian neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 30. toukokuuta 2015 levymerkillä Via Nocturna.
Montplonne
Montplonnen väkiluku on pienentynyt 22 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 163 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 153, eli siellä asui 12 asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Deutsch Amerikanische Freundschaft
Deutsch Amerikanische Freundschaft tai D.A.F. on vaikutusvaltainen saksalainen electropunkin ja Neue Deutsche Wellen yhtye Düsseldorfista, jonka Gabi Delgado-López (laulu), Robert Görl (rummut, lyömäsoittimet, elektroniset soittimet), Kurt Dahlke (elektroniset soittimet), Michael Kemner (bassokitara) ja Wolfgang Spelmans (kitara) perustivat vuonna 1978. Chrislo Haas (elektroniset soittimet, bassokitara, saksofoni) korvasi Kurt Dahlken vuonna 1979. Vuodesta 1981 lähtien yhtye koostui Delgado-Lópezista ja Görlistä. Gabi Delgado-López kuoli maaliskuussa 2020.
Burunvihermesikko
Burunvihermesikko (Lichmera deningeri) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Burunvihermesikkoa tavataan Indonesiassa Burun saarella. Lajia on kuvattu pääasiassa harvinaiseksi, mutta yleiseksi ylemissä korkeuksissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Black Dog Barking
Black Dog Barking on australialaisen hard rock -yhtye Airbournen kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin Euroopassa ja Australiassa 20. toukokuuta 2013 ja maailmanlaajuisesti 21. toukokuuta 2013.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.
Seraminvihermesikko
Seraminvihermesikko (Lichmera monticola) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Seraminvihermesikkoa tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Assassin’s Creed III
Assassin’s Creed III on Ubisoft Montrealin kehittämä ja Ubisoftin vuonna 2012 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wii U:lle julkaisema Assassin’s Creed -pelisarjaan kuuluva toimintaseikkailupeli.
Assassin’s Creed III ilmestyi myyntiin useina versioina. Kauppoihin saapuivat Special Version, Join or Die Edition ja Freedom Edition. Viimeksi mainittu on todellinen keräilyversio, mutta Ubisoft markkinoi myös muita versioita keräilykappaleina. Freedom-edition sisältää esimerkiksi figuurin, litografiateoksen ja erikoisen metallikotelon.
Pelin paranneltu remastered-versio julkaistiin maaliskuussa 2019 Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Pelissä on paremmat grafiikat sekä parempi valaistus. 21. toukokuuta Assassin’s Creed III Remastered julkaistaan myös Nintendo Switchille.
Pelaaminen
Assassin’s Creed III on avoimeen pelimaailmaan perustuva toimintaseikkailupeli, eli pelaaja voi vapaasti tutkia maailmaa tarinatehtävien rinnalla ja pelin läpäisemisen jälkeen.
Pelisarjan edellisten osien pelattavat hahmot olivat Altaïr Ibn-La’Ahad ja Ezio Auditore da Firenze. Assassin’s Creed III:n päähahmo on noin 25-vuotias Ratonhnhaké:ton, joka tunnetaan myös nimellä Connor. Hänen äitinsä on mohawk-intiaani ja hänen isänsä brittiläinen Haytham Kenway, joka on myös pelattava hahmo. Connorin isoisä Edward Kenway seikkailee pelin neljännessä osassa Assassin’s Creed IV: Black Flag.
Peli sijoittuu 1700-luvun Pohjois-Amerikan brittiläisiin siirtokuntiin, joista sittemmin muodostui Yhdysvallat. Pelialue kostuu kahdesta suurkaupungista, Bostonista ja New Yorkista. Pelissä on myös suuri kaupunkien välinen alue, rajaseutu, josta löytyy myös kolme pientä kaupunkia, Lexington, Concord ja Monmouth. Rajaseudulta löytyy Davenportin kotitila, minne pelaaja saa pelin edetessä perustaa oman yhteisönsä.
Pelissä on runsaasti aseita, joihin lukeutuvat muun muassa tikarit, kirveet ja miekat. Pelaaja voi myös riisua vihollisen aseista ja käyttää niitä vastustajiaan vastaan. Tällä kertaa pelaaja voi käyttää täysikokoista muskettia. Ensimmäisessä pelissä esitelty, salamurhaajille tyypillinen sisääntaitettava terä tekee paluun, ja niitä voi käyttää edellisten pelien tapaan kahta kerrallaan tai erillisenä veitsenä. Uutena aseena voi nyt käyttää myös tuplapistooleja. Pelisarjan muiden osien tapaan Assassin’s Creed III:ssa esiintyy suuressa osassa parkour-tyylinen liikkuminen. Pelihahmo liikkuu erittäin nopeasti ja ketterästi, kyeten kiipeämään lähes mihin tahansa. Red Dead Redemptionin tapaan pelaaja voi myös metsästää riistaa ja myydä sitä. Pelaajan pitäisi saada metsästettyä eläinten huomaamatta ja lisäksi esimerkiksi pistoolilla tehty tappo pilaa nahan, jolloin siitä saa vain vähän rahaa.
Juoni
Peli sijoittuu Yhdysvaltain vapaussodan aikakaudelle 1700-luvulle, ja sen päähahmo on Desmond Milesin amerikkalainen esi-isä Connor Kenway. Pelissä esiintyy myös historiallisia henkilöitä kuten George Washington, Samuel Adams ja Benjamin Franklin.
Vastaanotto
Assassin's Creed III sai yleisesti hyvän vastaanoton. Kriitikot ylistivät muun muassa visuaalisuutta, kerrontaa, taistelutyylejä, metsästysmekaniikkaa, laivastotehtäviä, mutta kritisoivat pikkuhäiriöitä pelissä. GameRankings ja Metacritic antoivat pelin PlayStation 3 -versiolle pisteet 85.56% ja 85/100, Xbox 360 -versiolle 84.92% ja 84/100,  Wii U -versiolle 83.00% ja 85/100,  ja PC-versio arvioitiin pistein 80.75% ja 80/100.
Palli (Turku)
thumb|right|[[Pallivahan koulu]] thumb|right|[[Pallivahan kirkko]] Palli (myös Pallivaha) on omakotitalovaltainen asuinalue Turun Kärsämäen kaupunginosassa, osittain myös Runosmäen ja Kaerlan kaupunginosien puolella, Tampereen valtatien varressa, noin viiden kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Alueella sijaitsevat sille nimensä antaneen Pallivahanmäen kupeessa Pallivahan koulu ja Pallivahan kirkko, joka on Maarian seurakunnan sivukirkko.
Vuonna 2010 MTV3:n Putous-viihdeohjelman vuoden sketsihahmo -kilpailun voitti näyttelijä Aku Hirviniemen tulkitsema "pallivahalainen leskirouva" Marja Tyrni, joka sittemmin muun muassa julkaisi kaksi musiikkialbumia ja kirjan ja esiintyi Turun seudun matkailumainonnassa.
SKE48
SKE48 on japanilainen tyttöryhmä. Ryhmän on luonut japanilainen sanoittaja ja tuottaja Yasushi Akimoto vuonna 2008. Ryhmä on nimetty Sakaen, Nagoyan kaupunginosan, mukaan.
Yhtye on jaettu ryhmiin Team S, Team KII ja Team E. Jokaisessa ryhmässä on 16 jäsentä. AKB48:n jäsenet ovat 14-24-vuotiaita. Team KII:n johtaja on Akane Takayanagi ja Team E:n Madoka Umemoto. Team S:llä ei ole johtajaa.
Yhtyeeltä on ilmestynyt 12 singleä ja yksi studioalbumi.
Historia
Nagoya valittiin AKB48:n ensimmäisen sisarryhmän kotikaupungiksi vuonna 2008, ja saman vuoden heinäkuussa pidettiin ryhmän ensimmäiset koe-esiintymiset. Näiden pohjalta valittiin yhtyeen ensimmäiset 22 jäsentä, jotka näyttäytyivät yleisölle ensi kertaa Tokiossa järjestetyssä AKB48:n ulkoilmakonsertissa 23. elokuuta 2008. Nagoyan Nakan erillisalueen Sakaen kaupunginosan Sunshine Sakae -rakennuksessa avattiin 5. lokakuuta 2008, jossa ryhmä järjestää näytöksiä samaan tyyliin kuin AKB48 Akihabaran AKB48-teatterissa.
5. elokuuta 2008 julkaistu Tsuyoki mono yo oli yhtyeen ensimmäinen suuren levy-yhtiön julkaisema single. Singlen julkaisun jälkeen yhtye siirtyi Nippon Crown -levy-yhtiön listoille, ja vuoden 2011 maaliskuussa julkaistu viides single Banzai Venus oli ensimmäinen, joka saavutti Oriconin viikoittaisen levymyyntilistan ykkössijan. Singlen jälkeen SKE48 vaihtoi levy-yhtiötä Avex Traxiin, mutta on onnistunut saavuttamaan Oriconin listan ensimmäisen sijan jokaisella singlellään uusimpaan, 12. singleensä Utsukushii inazuma asti.
Łukasz Kruczek
Łukasz Paweł Kruczek (s. 1. marraskuuta 1975 Buczkowice) on puolalainen uransa päättänyt mäkihyppääjä ja nykyinen mäkihyppyvalmentaja. Hän edusti uransa aikana AZS-AWF Katowicea ja LKS Klimczok Bystraa. Vuodesta 2008 alkaen Kruczek on toiminut Puolan mäkimaajoukkueen päävalmentajana.
Hyppääjänä Kruczek osallistui yksiin talviolympialaisiin, vuonna 1998. Hän oli suurmäen 45:s ja joukkuemäessä kahdeksas. Kruczek kilpaili kaksissa MM-kilpailuissa, vuosina 1997 ja 1999. Vuoden 1999 MM-kilpailuissa Ramsaussa hän oli suurmäessä 32:s. Maailmancupissa Kruczek kilpaili vuosina 1996–2002 sijoittuen parhaimmillaan sijalle 14 Kuopiossa vuonna 1999. Talviuniversiadeista Kruczek saavutti neljä kultamitalia ja yhden pronssimitalin. Hän lopetti uransa kauden 2002–2003 jälkeen.
Kruczekista tuli Puolan mäkihyppymaajoukkueen päävalmentaja maaliskuussa 2008. Hänen aikanaan Puola on saavuttanut muun muassa normaalimäen MM-kultaa 2013 (Kamil Stoch) ja kultaa molemmista henkilökohtaisista kilpailuista vuoden 2014 talviolympialaisissa (Stoch).
Hän on naimisissa Agatan kanssa ja heillä on kolme lasta: pojat Michał ja Kacper sekä tyttö Anna. Hän puhuu englantia, saksaa ja venäjää.
Yhdysvaltain maavoimien esikuntapäällikkö
thumb|Esikuntapäällikön lippu Yhdysvaltain maavoimien esikuntapäällikkö on Yhdysvaltain maavoimien korkea-arvoisin upseeri, neljän tähden kenraali ja Puolustushaarakomentajien neuvoston jäsen. Esikuntapäällikön tehtävät ovat hallinnollisia eikä hänellä ole omia joukkoja johdettavana. Hän vastaa maavoimien rekrytoinnista, suunnittelusta, voimavaroista, johtamisesta ja määrää joukkoja sotatoimialueiden komentajien käyttöön sekä hoitaa muita maavoimaministerin määräämiä tehtäviä.
Esikuntapäällikön nimittää presidentti nelivuotiskaudeksi ja senaatin enemmistön tulee hyväksyä nimitys. Komentajaksi nimitettävällä tulee olla kokemusta puolustushaarojen yhteistoiminnasta.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1982
Jalkapallon I divisioonan kausi 1982 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi jakautui kahteen vaiheeseen. Runkosarjan jälkeen neljä parasta siirtyi karsimaan Mestaruussarjan paikoista. Kahdeksan jäljelle jäänyttä jatkoi I divisioonan loppusarjassa, johon saivat mukaansa runkosarjan puolitetut pisteet.
Runkosarja
Neljä parasta karsimaan Mestaruussarjan neljän heikoimman kanssa.
Huopanankoski
pienoiskuva|Huopanankosken pääuoma, kosken ylittävistä silloista vanhempi sekä vuonna 1892 rakennettu Koskelan mylly. Huopanankoski on Keski-Suomen Viitasaarella, Huopanan kylässä sijaitseva koski. Se on Suomen vanhimpia ja tunnetuimpia urheilukalastuskoskia. Kirjailija Juhani Aho oli innokas Huopanan kävijä, mutta koski on vetänyt puoleensa muitakin tunnettuja urheilukalastajia. Koski on ollut myös alueen myllytoiminnan keskus, ja sen mylly vuodelta 1892 on kulttuurihistoriallisesti arvokas.
Kosken pituus on 1 000 m ja leveys keskimäärin 35 m. Sen keskivirtaama on 20 m³/s.
Sijainti
Kymijoen vesistöalueeseen kuuluvan Huopanankosken vedet tulevat Vuosjärvestä ja laskevat Muuruejärveen, josta reitti jatkuu Keihärinkosken kautta Ylä-Keiteleeseen. Huopanankoski muodostui, kun Muinais-Päijänteen vedenpinta laski niin alas, että Vuosjärven allas muodostui. Noin 4350 eaa. vedelle muotoutui uoma nykyisen kosken kohdalta vedet laskivat eteenpäin. Vesi vei hienon maa-aineksen seuraavaan vesialtaaseen, jolloin koskeen jäljelle jäi kivikko ja soraikko. Huopanankosken muodostumisessa kesti 500–600 vuotta.
Kalastus
Luontaisia saalislajeja ovat taimen, säynävä, harjus ja siika. Istukaslajeina ovat taimen ja harjus. Sallittuja kalastusmenetelmiä koskessa ovat perhokalastus ja heittokalastus rannalta tai kahlaamalla, veneestä kalastus on kiellettyä.
Historia
Huopanankoski on ollut Viitasaaren koskista merkittävin urheilukalastuskoski. Kalastajia houkutelleiden taimenkantojen säilymiseen vaikuttivat myyntiin pyydetyn kalan vähäinen määrä ja verkkokalastusoikeuksien lopettaminen vuonna 1892.
Ensimmäisenä ulkopuolisena kalastajana Huopanankoskessa pidetään ”Tukkiasioitsija Räsästä”, jonka vuoden 1887 onkisaaliit herättivät kyläläisten lisäksi myös muiden ulkopuolisten huomion. Vuonna 1891 innokkaiden onkijoiden määrä kasvoi niin, että paikallinen kauppias Sahlgren vuokrasi koskialueiden omistajilta lohenongintaoikeuden vuodeksi ennen konkurssiaan. Vuonna 1893 nimismies sopi kalastusoikeuden vuokraamisesta kymmeneksi vuodeksi. Sillä aikaa kosken maine kiiri rahamiesten keskuudessa ja koskiomistajat päätyivätkin huutokauppaamaan oikeudet.
Huopanankoskella kalasti 1890-luvulla perhokalastajia Englannista saakka ja vuonna 1899 Englannissa Hullissa julkaistussa matkaoppaassa markkinoitiin Huopanankoskea.
Vuonna 1903 isännöitsijä Edvin Hammarén voitti huutokaupan 800 markan tarjouksellaan. Sopimus tehtiin vuodeksi, vaikka Hammarén olisi halunnut viiden vuoden sopimuksen. Hammarénin kanssa koskella kalasti muun muassa hänen yhtiökumppaninsa Gösta Sumelius, josta tuli myöhemmin vuorineuvos. Seuraavana vuonna viiden vuoden sopimuksen teki tohtori Edvard Wilhelm Lybeck, joka tarjosi vuodesta 1 000 markkaa. Hänen kalakavereinaan olivat teollisuusmies, alikapteeni William Ruth, Edvin Hammarén ja liikemies Kalle Piilonen. Seuraavassa huutokaupassa tarjoukset kohosivat edelleen. Viiden vuoden sopimusta havittelivat William Ruthin lisäksi kauppaneuvos Karl Fazer ja teknillinen johtaja George Holm. Vaikka Fazer tarjosi 1 550 markkaa vuosivuokrana, koskiomistajat valitsivat Holmin 1 540 markan tarjouksen.
Vuokrahuutokaupat jäivät, kun Juhani Aho diplomaattisilla taidoillaan ja valtakunnallisella suosiollaan sai vuokrattua koko kosken. Vuosivuokrat nousivat nimellisesti, sillä rahan arvo laski, ensimmäisen kauden jälkeen 1 800 markkaan, sitten 1 800 ja viimeisenä kautena Aho maksoi 5 000 markkaa. Huopanankoskessa kalastaneet Ahon kalakaverit maksoivat kalastusosuutensa mukaan vuokraa.
Ahon kuoltua 1921 Huopanankosken kalastajat kokoontuivat hotelli Kämpissä ensin syyskuussa valmistelemaan ja joulukuussa varsinaisesti perustamaan Huopanan Urheilukalastajaklubin. Rekisteröidyn yhdistyksen juuret olivat Huopanankosken rannoilla, jossa kalastajat olivat sopineet käytännöistä ja vuokrista. Klubi vuokrasi Huopanankoskelta tukikohdakseen Koskensaaren talon. Urheilukalastajaklubi vuokrasi Huopanankoskea vuoteen 1961.
Juhani Aho Huopanankoskella
pienoiskuva|Juhani Aho Huopanankoskella 1912. Juhani Ahon Huopanaan ensimmäisen kerran vuonna 1906 houkutteli William Ruth. Koskioikeuksien vuokraaja Lybeck oli tuolloin koskikalastuksen parhaiden joukkoon kuuluva asiantuntija, ja hänen sekä Ruthin tavoitteena oli innostaa kalastuksesta kiinnostunut Aho perho-onkijaksi.
Ensimmäiselle kalastuskerralle Ruth ja Lybeck tarjosivat Aholle parhaan mahdollisen souto- ja haavimiehen, kun "Ukko Kokko", Juho Kokko vei kirjailijan varmoille ottipaikoille. Rannalle jäänyt Ruth oli antanut parhaat vieheensä Aholle, joka sai kalaa heti ensimmäisellä kerrallaan Huopanankoskella.
Vuosina 1907–1920 Aho kävi Huopanassa tavallisesti kesä–heinäkuussa ja toisen kerran elo–syyskuussa, 2–4 viikkoa kerrallaan. Aholle kertyi 23 kalastusmatkalla yhteensä 432 päivää Huopanankoskella ja 2 764 kalaa, joiden yhteispaino oli 2 730 kilogrammaa. Ahon laskelmissa suuria, yli 2 kilon kaloja oli 342 ja niiden keskipaino oli 4,267 kilogrammaa. Suurimman taimenen Aho sai syyskuussa 1917, kun kahden muun 7,5 kilon kalan lisäksi Huopanankoskesta nousi 7,750 kg:n taimen.
Kalahautomo
Kalahautomo Huopanankoskelle perustettiin 1914 kalatalousneuvoja Elis Karhusaaren toimesta, vaikka aiemmin hautomoa oli suunniteltu Kärnän Telapurolle. Kalatalousneuvojan palkannut Keski-Suomen maanviljelysseura päätti lopettaa hautomon vuonna 1924. Päätökseen vaikutti Huopanankosken syrjäinen sijainti muun Keski-Suomen näkökulmasta sekä mädin saanti, joka perustui Juhani Aholta suullisesti saatuun lupaan. Lopettamispäätös kuitenkin peruttiin ja hautomo jatkoi toimintaansa vuoteen 1970 saakka. Juhani Ahon haavipoikana tunnetuksi tullut Eemeli Kokko toimi hautomon hoitajana, sotavuosia lukuun ottamatta. Kalanviljelyä kokeiltiin uudelleen 1980-luvun lopulla.
Kalastushistoriallinen näyttely
Huopanankoskella on Hautomon kalastushistoriallinen näyttely, jossa on perusnäyttelyn lisäksi vuosittain vaihtuva teema. Kosken rannalla kiertää noin kilometrin mittainen kulttuuripolku. Polun varrella on tauluja, joissa esitellään paikallista historiaa. Kalastushistoriallinen näyttely avattiin kesällä 2012, jolloin esiteltiin perusnäyttely, jonka teemana ovat vanha urheilukalastus liittyen Juhani Ahoon ja Huopanankoskeen sekä vanha kalanviljelytoiminta ja kalakannat kosken vaiheissa. Kesällä 2017 vaihtuvan näyttelyn teemana olivat kala-aiheiset postikortit eri puolilta maailmaa. Näyttely oli koostettu Simo Kärävän keräämästä kokoelmasta, joka on nykyisin Suomen Kalastusmuseoyhdistyksen hallinnassa. Vuoden 2016 teemana olivat perhot sekä Suomen Urheilukalastajain Liiton 97 toimintavuoden historia. Kesällä 2015 näyttelyssä tutustuttiin Norellin perheen kalastusmuistoihin. Vuonna 2014 teemana oli Huopanan Urheilukalastajaklubin aika Huopanankoskella. Vuonna 2013 vaihtuvan näyttelyn teemana olivat Juhani Ahon kalakaverit.
Sähköntuotanto
pienoiskuva|Voimalauoman loppuosa kosken yläjuoksun suunnasta katsottuna. Huopanankoskessa on vesivoimalaitos, jonka putouskorkeus on 7,3 metriä ja teho 0,3 megawattia. Sähköä voimalaitos tuottaa 1,2 gigawattituntia vuodessa. Voimalaitoksessa on kolme 94 kilowatin kompaktiturbiinia. Vesivoimalaitoksen omistaa ja sitä hallinnoi Koskienergia Oy. Kolmen energiayhtiön omistama vesivoimayhtiö osti Huopanankosken voimalaitoksen Vattenfallilta vuonna 2003. Ruotsalaiselle yhtiölle voimalaitos siirtyi, kun Vattenfall osti koko Keski-Suomen Valo Oy:n vuonna 2000. Kuntien omistama Keski-Suomen Valo osti huopanalaisten omistuksessa olleen Huopanan Voima Oy:n koko osakekannan keväällä 1997.
Historia
Ensimmäistä kertaa Huopanankosken vesivoimalla sähköä tuotettiin vuonna 1918. Koskelan myllyyn asennetusta generaattorista vedettiin sähköjohdot ensiksi neljään taloon, vuonna 1920 sähköistettyjä taloja oli ympäri Huopanan kylää. Vuonna 1922 tasavirtageneraattori vaihdettiin vaihtovirtageneraattoriin ja rattaat Francis-turbiiniin. Vuonna 1924 sähköä käytettiin puimakoneissakin. Huopana on mahdollisesti Suomen ensimmäinen sähköistetty haja-asutusalue. Viitasaarenkin keskustassa vakaasta sähköntuotannosta päästiin nauttimaan vasta 1940 Kärnän voimalaitoksen myötä, vaikka ensimmäiset sähkövalot olivat tulleet keskustaan vuonna 1912. Huopanassa vesivoimalla tuotettu sähkö oli kuitenkin vakaampaa kuin keskustassa sahojen ja jopa Wiitasaari-laivan tuottamana.
Koskelan myllystä generaattori oheislaitteineen siirrettiin vastarannalle Lohkon myllyyn vuonna 1926. Lupa siirtoon saatiin, koska myllyn omistavassa Myllylohkossa katsottiin, ettei sähköntuotanto aiheuta haittaa silloin tärkeämmiksi katsotuille toimialoille: jauhatukselle ja sahaukselle. Asiakkaille sähkön myi Sähköyhtymä. Sähkömyyntitaksoja vaihdettiin useaan otteeseen lamppukohtaisen ja aikaperustaisen hinnan välillä. Sähköntuotannon merkitys kasvoi 1930-luvulla. Lohkon myllyyn asennettiin Ilmolahdelta tuotu generaattori vuosina 1937–1938. Vuosina 1940–1941 sähkönjakelupiiriä laajennettiin käsittämään koko Huopanan kylä. Vuonna 1948 Myllylohko anoi valtioneuvostolta lupaa patorakennelmien korottamiseen, ohjepadon jatkamiseen Välisuvantoon saakka ja sulkea kosken valtaväylä padolla marraskuun alun ja huhtikuun lopun välisenä aikana. Myös kivien poistoon voimalauomasta haettiin lupaa, vaikka perkausta oli tehty omin luvin jo aiemmin. Luvat toimenpiteisiin myönnettiin, mutta ehtona oli pitäytyä muuttamasta kosken luonnontilaa millään tapaa tarpeettomasti. Patolaitteiden korottaminen aloitettiin kesällä 1949.
Voimalaitoksen teho oli tuolloin 18 kilowattia. Vielä 1950-luvun alussa sähköntuotanto oli jauhatuksen ja sahauksen rinnalla, mutta mylly, sirkkeli ja sähkölaitos eivät voineet toimia samanaikaisesti. Sähköntuotantoon panostava yritys Huopanan Voima Oy perustettiin 6. elokuuta 1951. Yhtiössä oli 80 prosenttia Myllylohkossa mukana olleista. Koska Huopanan Voiman ulkopuolelle jäi osa Lohkon myllyn omistajista, laitteita ja koneita ei myyty uudelle yhtiölle, vaan ne vuokrattiin 50 vuodeksi alustavasti 31. tammikuuta 1952 ja virallisesti 1957. Jauhatus ja sahaus siirtyivät myös uudelle yritykselle, mutta painotus siirtyi sähköntuotantoon. Huopanan Voiman sähkönjakeluverkosto siirtyi vuonna 1953 Keski-Suomen Valolle. Huopanan Voimalla oli suunnitelmat sähköntuotannon laajentamiseen, ja 17. toukokuuta 1954 Huopanankoskella kytkettiin käyttöön Kärnän voimalaitoksesta hankitut turbiinit, jotka pystyivät tuottamaan sähköä enimmillään 175 kilowatin teholla. Kärnään turbiinit oli hankittu vuonna 1939 Tampereen verkatehtaalta ja ne oli asennettu ensimmäiseen paikkaansa Viitasaarella vuonna 1940. Muutostöiden myötä jännite voitiin nostaa 225 voltista 20 000 volttiin. Huopanankoskella turbiineista saatiin aluksi 50 kilowatin teho, mutta vuonna 1956 saadulla luvalla ylä- ja alakanavaa perattiin, jolloin teho kasvoi 120 kilowattiin.
Vuonna 1959 Huopanan Voima aloitti uuden vesivoimalan suunnittelun. Tavoitteena oli käyttää kosken koko vesimäärä sähköntuotantoon ja toiveena oli myös säännöstellä Vuosjärveä. Alkoi pitkä prosessi, jossa uudistussuunnitelmat kulkivat eri viranomaisten ja oikeusasteiden läpi.
Uitto
Huopanankosken läpi uitettiin viimeiset puut kesällä 1966. Huopanankoski perattiin puiden uittoa varten senaatin kustannuksella 1862–1864. Kymin uittoyhdistys poisti normaalia suuremmin toimenpitein kiviä vuonna 1954. Vuonna 1956 lupaa perkaamiselle haettiin valtioneuvostolta. Vesistötoimikunta myönsi väliaikaisen luvan irtokivien poistamiseen 1. maaliskuuta 1957 ja uittoväylästä perattiin 300 kuutiometriä kiviä 6.–14. maaliskuuta. Vuonna 1957 Kymin Uittoyhdistys haki uittosäännön muuttamista ja uittoväylän perkaamista ja lupa myönnettiin 20. marraskuuta 1958. Kun viimeiset puut oli uitettu vuonna 1966, julkaistiin kosken kunnostamisen yleissuunnitelma 30. syyskuuta 1981. Suunnitelmasta lähti etenemään kosken ennallistaminen.
Linnoitustyöt
Noin kilometrin mittaiset rakennelmat tehtiin Myllymäen harjannetta mukailevaksi, Yläpihan ja Koiviston talojen väliin. Vallihautoja on täytetty ja osa on jäänyt kantatie 77:n alle, mutta metsässä puolustusvarustuksia voi edelleen nähdä paikoin kolme metriä syvinä ja 3–5 metriä leveinä. Koiviston talon luokse tehtiin tykkitie, josta on nähtävissä edelleen jäänteitä. Itäisellä rannalla oli myös piikkilankasulutteet.
Myllyt
Ensimmäinen mylly Huopanankoskeen rakennettiin 1600-luvulla. Mylly oli Viitasaaren pitäjän ensimmäisiä. Karttaan Huopanankosken mylly merkittiin ensimmäisen kerran vuonna 1734. Lohkon mylly muutettiin tullimyllyksi vuonna 1850. Vielä nykyisin kosken rannalla olevan Koskelan myllyn rakentamiseksi pidettiin katselmus 20. elokuuta 1892 ja päätös rakentamisesta tehtiin 9. kesäkuuta 1893. Siitä lähtien vuoteen 1960 Huopanankoskella toimi kaksi myllyä. Myllytoiminnan takia koskea padottiin ja vesi ohjattiin myllyihin. Vuonna 1905 Koskelan myllyyn ohjattiin läntisen väylän vesi, ja Lohkon mylly sai luvan väliaikaisen padon pitämiseen 10. helmikuuta 1906. Vuodesta 1918 lähtien myllyissä tuotettiin myös sähköä. Huopanan mylly jauhoi vuonna 1979 yli 60 000 kg jauhoja ollessaan käytössä joka toisen kuukauden joka toisen päivän.
Muut
Huopanankoskella oli kaksi meijeriä ja saha. Molemmat meijerit tekivät konkurssin vuonna 1919.
Kaupat
Kylämäinen rakenne alkoi muotoutua Huopanankosken alueelle 1800-luvulla ja kylänraitin ilme on säilynyt osittain 1900-luvun alkupuolelta kyläkuvalle keskeisine rakennuksineen. Sisämaa lopetti Huopanankosken myymälänsä vuonna 1982.
Lentokentäntie
Lentokentäntie -nimisiä teitä ovat ainakin:
Jukka Torvinen
Jukka Torvinen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
HMS Ran
HMS Ran oli Ruotsin merivoimien vuonna 1877 vesillelaskettu torpedoristeilijä. Vuodesta 1882 alkaen alus oli korkeimman sodanjohdon esikunta-aluksena ja se kastettiin vuonna 1883 HMS Drottiksi, minkä jälkeen se oli lähinnä kuninkaallinen jahti.
Valmistus
Alus tilattiin Bergsunds Mekaniska Verkstads AB:lta ja se laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1877. Alus liitettiin laivastoon marraskuussa.
Palvelus
Alukselle asennettiin myöhemmin kaksi 35,6 cm torpedoputkea. Aluksen vesillelaskun kanssa saman aikaisesti vastaanotettiin Italiasta 25 kappaletta 35,6 cm torpedoa, joille rakennettiin varastorakennus. Alukselle voitiin sijoittaa 8-12 torpedoa. Aluksesta tehtiin vuonna 1879 torpedoaselajin koulutusalus.
Saman aikaisesti siitä tehtiin rannikkolaivaston korkeimman päällyston esikunta-alus. Vuonna 1882 aluksesta tehtiin sotavoimain korkeimman johdon (kuningas Oskar I ja laivaston komentaja) esikunta-alus. Raskas torpedokalusto poistettiin ja ne korvattiin neljällä 45 millimetrin M/83 -kanuunalla, joita käytettiin lähinnä kunnialaukausten ampumiseen.
Vuonna 1883 alus sai nimen HMS Drott, minkä jälkeen se oli lähinnä kuninkaallinen jahti. Vuonna 1895 poistettiin torpedoputket ja vuonna 1905 keulaputki. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alus makasi lähinnä ankkurissa ja se poistettiin alusluettelosta 12. lokakuuta 1923. Alus myytiin vuonna 1924 romutettavaksi Kööpenhaminaan.
Tommi Välimaa
Tommi Välimaa (s. 20. tammikuuta 1984 Kangasala) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa II-divisioonajoukkue Lempäälän Kisassa. Välimaa on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on pelannut urallaan SM-liigassa yhteensä 277 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehopistein 19+28=47 ja keräten 242 jäähyminuuttia. Isokokoista Välimaata on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi. Hän pelaa useimmiten alemmissa ketjuissa.
Ura
Syyskuussa 2005 Välimaa siirtyi Ilveksen harjoitusringistä pelaamaan Mestis-joukkue Forssan Palloseuran riveihin. Mestiksen tulokaskausi 2005–2006 toi hänelle 43 ottelussa tehot 12+7=19. Kaudeksi 2006–2007 Välimaa siirtyi Mestiksen nousijajoukkue KOOVEE:n riveihin. Hän oli tehoilla 7+15=22 joukkueen neljänneksi paras pistemies, mutta koko Mestiksen jäähypörssissä Välimaa oli toinen 127 minuutillaan. Hänen edellään oli vain yhden jäähyminuutin enemmän kerännyt Salamoiden Immo Suutarinen. KOOVEE:n aika Mestiksessä jäi vain yhden kauden mittaiseksi, kun joukkue putosi takaisin Suomi-sarjaan keväällä 2007. Välimaa puolestaan jatkoi Mestis-uraansa seuraavalla kaudella nousijajoukkue Lempäälän Kisassa.
Välimaa ei saanut kauden 2010–2011 jälkeen uutta sopimusta Ilvekseen, joten hän teki kesällä 2011 sopimuksen LeKin kanssa. Syyskuussa Välimaa kuitenkin palasi neljän LeKissä pelatun ottelun jälkeen tammikuun loppuun asti ulottuvalla lainasopimuksella Ilvekseen. Hän pelasi joukkueessa lopulta koko loppukauden ja teki maaliskuussa 2012 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Kaudella 2012–2013 Välimaa teki SM-liigan runkosarjassa yhdeksän tehopistettä. Hänen pistetahtinsa on ollut kuitenkin huomattavasti parempi liigakarsinnoissa; vuoden 2012 karsintasarjassa syntyi kahdessa ottelussa tehot 1+2=3 sekä vuoden 2013 karsintasarjassa viidessä ottelussa tehot 3+2=5, joilla Välimaa jakoi sekä Ilveksen sisäisen piste- että maalipörssin voiton. Helmikuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa ja toukokuussa 2015 Välimaan sopimusta jatkettiin jälleen vuodella.
Välimaa palasi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella Lempäälän Kisaan. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Lokakuussa 2016 Välimaa siirtyi kahden kuukauden mittaiselle try-outille SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin ensisijaisesti paikkaamaan loukkaantumisia. Hän pelasi siellä yhdeksän runkosarja- ja yhden Mestarien liigan ottelun ilman tehopisteitä ja jäi lopulta kokoonpanon ulkopuolelle. Marraskuun lopulla Välimaan ilmoitettiin jääneen ilman jatkosopimusta. Hän palasi loppukaudeksi taas LeKiin. Kaudella 2018–2019 Välimaa teki Mestiksen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+21=28. LeKi kuitenkin ajautui kauden päätteeksi konkurssiin.
Kaudeksi 2019–2020 Välimaa teki taloudellisista syistä II-divisioonaan siirtyneen LeKin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Elokuussa 2020 Välimaa ilmoitti lopettavansa uransa.
Runaway (Sahlenen kappale)
Kappale sijoittui Euroviisuissa 24. maan joukosta sijalle 3. 111 pisteellä.
Kaksikylkiset
Kaksikylkiset (Bilateria) on sellaisten eläinten ryhmä, joilla on alkiona kaksipuoleinen symmetria eli toisin sanoen eläimiä joilla on vasen ja oikea puoli, jotka ovat toistensa peilikuvia. Tämä tarkoittaa myös, että niillä on pää ja häntä (etu-taka-akseli) sekä vatsa ja selkä (vatsa-selkäakseli). Lähes kaikki ovat kahdenvälisesti symmetrisiä myös aikuisina; merkittävin poikkeus on piikkinahkaiset, jotka eivät ole kaksipuolisesti symmetrisiä aikuisina, mutta ovat kahdenvälisesti symmetrisiä alkionkehityksen aikana.
Luokittelu
Kaksikylkiset jaetaan usein kahteen ryhmään, alkusuisiin (Protostomia) ja jälkisuisiin (Deuterostomia). Lisäksi kaksikylkisiin kuuluu Xenacoelomorpha-pääjakso, joka on toisinaan luokiteltu joko alku- tai jälkisuisiin, mutta uusimpien tutkimusten mukaan se ei kuulu kumpaankaan. Tällöin Xenacoelomorpha, jolta puuttuvat nefridiot, on kaikkien muiden kaksikylkisten, niin sanotun Nephrozoa-kladin, sisarryhmä.
Charininae
Charininae on boakäärmeiden (Boidae) heimoon kuuluva käärmeiden alaheimo, joka sisältää neljä pienikokoista lajia. Niitä tavataan Kanadan kaakkoisosissa, Yhdysvaltojen länsi- ja kaakkoisosissa sekä Kalifornianlahden ympäristössä Meksikossa. Charininae on läheisintä sukua Ungaliophiinae-alaheimolle, ja toisinaan nämä kaksi alaheimoa sijoitetaan yhdessä erilliseen Charinidae-heimoon.
Suvut ja lajit
Alaheimon neljä elävää lajia jakautuvat kahden suvun kesken. Lisäksi on kaksi sukupuuttoon kuollutta lajia, joista toinen muodostaa oman sukunsa.
Timorinvihermesikko
Timorinvihermesikko (Lichmera flavicans) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Timorinvihermesikkoa tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hjkr 14 Wiros
MS Wiros oli Stockholms Rederi AB Svean rahtialus, joka pakko-otettiin toisen maailmansodan alkaessa apuristeilijäksi Ruotsin merivoimille. Sodan jälkeen alus palautettiin omistajilleen.
Valmistus
Stockholms Rederi AB Svea tilasi aluksen Landskronasta Öresundsvarvetilta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 46. Alus laskettiin vesille 3. huhtikuuta 1937 ja valmistui 4. lokakuuta 1938.
Toinen maailmansota
Merivoimat kutsui aluksen palvelukseen aputykkiveneenä Neuvostoliiton aloitettua hyökkäyksen Suomeen 30. marraskuuta 1939. Se oli tarkoitus sijoittaa 14. vartiovenelaivueen lippulaivaksi. Alus siirrettiin 9. syyskuuta Gävlessä telakalle, jossa sille tehtiin muutostöitä ja se aseistettiin. Aluksen ollessa Warian sisaralus se päätettiin varustaa apuristeilijäksi. Työt aluksella saatiin päätökseen 15. marraskuuta, jolloin se liitettiin Tukholmaan sijoitettuun laivueeseen. Alukselle asennetut kaksi HMS Niordilla (numero 29) ja ''HMS Skagulilla (numero 34) ollutta 12 cm M/1894C -kanuunaa ja kaksi 57 millimetrin M/1889B -tykkiä (numerot 27 ja 74), joiden aiempi sijoituspaikka ei ole tiedossa. Lisäksi alukselle asennettiin neljä tyypin M/1933A syvyyspomminheitintä ja kaksi 8 millimetrin M/1936 ilmatorjuntakonekivääriä. Aluksen muuna varustuksena oli M/1931 paravaanijärjestelmä, 400 watin lyhytaaltoradio, 3 watin FM-radio M/1939 ja kolme lyhytaaltovastaanotinta M/1939.
Sodan jälkeen
Euroopan sotatoimien päätyttyä alus palautettiin 11. joulukuuta 1945 omistajilleen, joka liitti sen laivastoonsa alkuperäisellä nimellä. Helmikuussa 1959 alus myytiin Bremeniin Partenreederi m/s Korallelle, joka nimesi aluksen Koralleksi. Alus myytiin edelleen 1967 Halifaxiin Kanadaan Shaw Steamship Companylle, joka myi sen edelleen vielä samana vuonna Nova Salvage & Ship Breaking Limitedille. Aluksesta tehtiin toukokuussa 1969 vedenalainen kohde ja se ajettiin karille Kosakjoella. Kesäkuussa alus irrotettiin karilta ja se hinattiin Dartmouthiin, jossa sen todettiin olevan korjauskelvoton. Alus myytiin omistajuusoikeudenkäynnin jälkeen huhtikuussa 1978 Nova Salvage & Ship Breaking Limitedille romutettavaksi.
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1975–1976
Saksan Bundesliigan kausi 1975–1976 oli järjestyksessään 13. Bundesliigan, Länsi-Saksa n pääsarjan, kausi. Se alkoi 9. elokuuta 1975 ja päättyi 12. kesäkuuta 1976. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Borussia Mönchengladbach.
Joukkuemuutokset kaudesta 1974–1975
VfB Stuttgart, Tennis Borussia Berlin ja Wuppertaler SV putosivat edellisen kauden päätteeksi 2. Bundesliigaan. Heidät korvasivat Hannover 96, Karlsruher SC ja Bayer 05 Uerdingen.
Kauden yhteenveto
Mestaruuden voitti toisen kerran peräkkäin Borussia Mönchengladbach. HSV, Bayern München, Köln ja Braunschweig kävivät viimeisillä kierroksilla kovaa taistelua toisesta sijasta, kun mestaruus oli jo ratkennut. Lopulta kakkoseksi sijoittui HSV pisteen erolla Bayerniin.
Kaudelle 1975–1976 1. Bundesliigaan nousseista joukkueista ainaostaan Karlsruher onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. Muut nousijajoukkueet Hannover ja Bayer 05 Uerdingen putosivat. Kolmas putoaja oli Kickers Offenbach.
Maalipörssin voitti Schalken Klaus Fischer 29 maalillaan. Eroa toiseksi sijoittuneeseen Erich Beeriin ja Gerd Mülleriin oli 6 maalia. Müller teki 23 maalistaan peräti 13 kauden seitsemässä viimeisessä pelissä.
Erikoista kaudella oli se, että eniten maaleja tehnyt joukkue oli Frankfurt, joka sijoittui vasta yhdeksänneksi.
Graeme Killick
Graeme Killick (s. 26. helmikuuta 1989 Fort McMurray, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka edusti Ptarmigan Nordic Ski Clubia.
Sotšin olympialaisissa 2014 Killick sijoittui Kanadan viestijoukkueen mukana 12:nneksi, 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 28:nneksi, 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 44:nneksi ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 65:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli Kanadan viestijoukkueen mukana kymmenes, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 19:s ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 32:s.
Maastohiihdon maailmancupissa Killick kilpailii ensimmäisen kerran tammikuussa 2011 sijoittuen Otepään 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 60:nneksi. Maailmancupin pisteille hän ylsi ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 oltuaan 21:s Lillehammerin 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa.
Killick lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.
Hjkr 10 Fidra
MS Fidra oli Stockholms Rederi AB Svean rahtialus, joka pakko-otettiin toisen maailmansodan alkaessa apuristeilijäksi Ruotsin merivoimille. Sodan jälkeen alus palautettiin omistajilleen.
Valmistus
Stockholms Rederi AB Svea tilasi aluksen Nackasta Finnbodan telakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 322. Alus laskettiin vesille 20. joulukuuta 1938 ja valmistui huhtikuussa 1939.
Palvelus
Stockholms Rederi AB Svea sijoitti aluksen reitille Tukholma-Malmö-Hull-Lontoo.
Toinen maailmansota
Merivoimat kutsui aluksen palvelukseen Neuvostoliiton aloitettua hyökkäyksen Suomeen 30. marraskuuta 1939. Alus siirrettiin 15. joulukuuta Göteborgissa Götaverkenille, jossa sille tehtiin muutostöitä ja se aseistettiin. Työt aluksella saatiin päätökseen 2. huhtikuuta 1940, jolloin se liitettiin Ruotsin rannikkolaivastoon. Alukselle asennettiin kaksi HMS Niordilla ollutta 12 cm M/1894C -kanuunaa (numerot 25 ja 26) ja kaksi HMS Tapperhetenillä ollutta 57 millimetrin M/1889B -tykkiä (numerot 38 ja 85). Lisäksi alukselle asennettiin kaksi tyypin M/1933 syvyyspomminheitintä ja kaksi 8 millimetrin M/1936 ilmatorjuntakonekivääriä. Aluksen muuna varustuksena oli M/1931 paravaanijärjestelmä, 400 watin lyhytaaltoradio, 3 watin FM-radio M/1939 ja kolme lyhytaaltovastaanotinta M/1939.
Sodan jälkeen
Euroopan sotatoimien päätyttyä alus palautettiin 6. lokakuuta 1945 omistajilleen, joka liitti sen laivastoonsa alkuperäisellä nimellä sijoittaen sen sotaa edeltäneelle reitille. Alus siirrettiin myöhemmin yhtiön Atlantin reiteille. Alus myytiin 1969 Italiaan Ignazio Messina Companylle, joka nimesi sen Gianvittorioemmeksi. Vuonna 1973 alus myytiin edelleen Kyprokselle Kalipolis Mar Companylle, joka antoi alukselle nimen Spyros. Seuraavana vuonna alus myytiin edelleen Libanoniin Al Toufic Shipping Companylle. Alus myytiin takaisin Kalipolis Mar Companylle, jonka kotipaikaksi vaihtunut Libanon. Alus poistettiin 1989 rekisteristä.
Moskovskajan metroasema (Pietarin metro)
Moskovskaja on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 25. joulukuuta 1969.
Kiertokiitäjä
Kiertokiitäjä (Agrius convolvuli) on suurikokoinen, kiitäjiin kuuluva perhoslaji. Se on tunnettu vaeltaja, jota eteläisestä levinneisyydestään huolimatta tavataan säännöllisesti Suomessakin.