cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antoni Bernadó
Antoni Bernadó (s. 9. joulukuuta 1966 Sant Julià de Lòria, Andorra) on andorralainen entinen kestävyysjuoksija. Hän osallistui viisiin olympialaisiin maratonilla vuosina 1996, 2000, 2004, 2008 ja 2012. Parhaan olympiasijoituksensa hän saavutti Sydneyssä 2000, kun hänen sijoituksensa oli 49.
Saksa
Kulttuuri
Saksan kulttuuripolitiikka on vahvasti alueellista, osavaltiohallitusten johtamaa ja paikallisia ominaispiirteitä korostavaa. Liittovaltion hallituksessa on ollut kulttuuri- ja mediaministeri vasta vuodesta 1998 alkaen.
Kirjallisuus
Saksalaiset kutsuvat itseään kirjojen kansakunnaksi, tai runoilijoiden ja ajattelijoiden maaksi – Das Land der Dichter und Denker Maailman suurin vuosittainen kirja-alan tapahtuma, Frankfurtin kirjamessut, järjestetään Saksassa. Saksassa ilmestyy vuosittain noin 95 000 kirjaa. Kymmenen saksalaista kirjailijaa on palkittu Nobelin kirjallisuus­palkinnolla: Theodor Mommsen (1902), Rudolf Eucken (1908), Paul Heyse (1910), Gerhart Hauptmann (1912), Thomas Mann (1929), Hermann Hesse (1946), Nelly Sachs (1966), Heinrich Böll (1972), Günter Grass (1999) ja Herta Müller (2009).
Teatteri
pienoiskuva|Deutsches Theater. Saksassa pienissäkin kaupungeissa on oma teatteri ja kaiken kaikkiaan maassa lasketaan olevan 300 teatteria. Tunnetuimpia niistä ovat Deutsches Theater Berliinissä, Münchner Kammerspiele Münchenissä ja maan vanhin paikallisteatteri Nationaltheater Mannheim Mannheimissa. Monien teatterien yhteydessä toimii ooppera, joskus myös baletti. Berliinissä sijaitseva Volksbühne on puolestaan profiloitunut yhtenä nykyteatterin ja kokeilevan draaman keskuksista Euroopassa.
Saksan teatterihistorian suurimpiin hahmoihin kuuluu Bertolt Brecht, yksi 1900-luvun merkittävimpiä teatteri­teoreetikoista, näytelmä­kirjailijoista ja ohjaajista. Hänen teoreettinen pääteoksensa on Aikamme teatterista: epäaristotelisestä dramatiikasta, jossa hän esittelee oma teatterikäsityksensä, eeppisen teatterin peruspilarit. Toinen merkittävä teatterin ja näytelmä­kirjallisuuden uudistaja oli Heiner Müller (1929–1995), jonka pääteos Germania – Kuolema Berliinissä purkaa jakautuneen Saksan aikaa 1900-luvulla yhdistäen sitä maan varhaishistoriaan.
Nykyisistä teatterintekijöistä nimekkäimpiä on Volksbühnen johtaja ja pääohjaaja Frank Castorf. Saksassa vaikuttaa myös useita nykyhetken kansainvälisesti tunnetuimmista nykydramaatikoista, heistä ehkä tunnetuimpana René Pollesch, jonka näytelmiä on esitetty Suomessakin.
Musiikki
pienoiskuva|[[Ludwig van Beethoven.]] Saksan maine musiikkimaana perustuu ennen kaikkea taidemusiikin säveltäjiin. Maassa toimii 130 sinfoniaorkesteria; niistä kuuluisin on Berliinin filharmonikot, jota on johtanut vuodesta 2002 brittiläinen Sir Simon Rattle.
Jo 1960-luvulta asti on puhuttu "krautrockista" viitaten saksalaiseen rockiin. Saksalaiset Can, Neu! ja Amon Düül II olivat 1970-luvun kokeellisen rockin kärkinimiä. 1970-luvun alussa pinnalle tulleet Kraftwerk, Tangerine Dream ja Klaus Schulze ovat olleet keskeisiä pioneereja elektronisen musiikin alalla. Saksassa on ollut myös vahva teknokulttuuri, joka näkyi esimerkiksi Love Parade -tapahtumien kautta. 1970-luvulla perustettu rock-yhtye Scorpions on maailmalla eniten suosiota saanut saksalainen ryhmä. 1980-luvulla erityisesti syntikkapop-duo Modern Talkingin hitit löivät itsensä läpi maailmalla. Myöhempiä tunnettuja saksalaisyhtyeitä ovat esimerkiksi 1990-luvulla tunnetuksi tullut metalliyhtye Rammstein sekä 2000-luvulla rock-yhtye Tokio Hotel.
Elokuva
Saksalainen elokuva sai kansainvälistä suosiota jo mykkäelokuvan aikana. Muun muassa Fritz Lang sekä itävaltalais­syntyinen, mutta Saksassa useita uransa merkittävimmistä teoksista ohjannut F. W. Murnau kuuluvat lajin suurten mestareiden joukkoon. Langin merkittävimpiin Saksassa tekemiin elokuviin kuuluvat innovatiivinen, taloudellisesti epäonnistunut mutta sittemmin klassikon asemaan noussut tieteiselokuva Metropolis sekä lastenmurhaajasta kertova jännityselokuva M – kaupunki etsii murhaajaa. Murnaun elokuvista kenties parhaiten muistetaan vampyyrielokuva Nosferatu. Sekä Lang että Murnau siirtyivät sittemmin ohjaamaan Yhdysvaltoihin.
Saksalaisessa elokuvassa vaikutti 1920–1930-luvuilla vahvasti ekspressionistinen suuntaus. Lajin elokuvista kenties suurimmaksi klassikoksi on Murnaun Nosferatun lisäksi noussut Robert Wienen Tri Caligarin kabinetti. Realistisesti yhteiskunnallisia teemoja käsittelemään pyrkinyt Neue Sachlichkeit -suuntaus nousi samaan aikaan merkittäväksi erityisesti Georg Wilhelm Pabstin ansiosta. Ensimmäinen saksalainen äänielokuva, itävaltalaisen Josef von Sternbergin ohjaama Sininen enkeli (1930), puolestaan esitteli tulevina vuosikymmeninä legendaksi nousevan saksalaisen elokuvatähden, Marlene Dietrichin.
thumb|Berlinale Palast [[Berliinin elokuvajuhlat|Berliinin elokuvajuhlien aikaan helmikuussa 2007.]] Rainer Werner Fassbinderin sukupolvea (1960-luvulta 1970-luvulle) kutsutaan nimellä Uusi saksalainen elokuva. Fassbinderiä pidetään yhtenä saksalaisen elokuvan merkittävimmistä ohjaajista. Hänen laajan tuotantonsa tunnetuimpiin töihin kuuluvat muun muassa Alfred Döblinin romaaniin perustuva televisiosarja Berlin Alexanderplatz sekä elokuvat Veronika Vossin kaipuu, Maria Braunin avioliitto, Pelko jäytää sielua ja Kauppias kaiken aikaa.
Sekä dokumentteja että fiktiota ohjannut Werner Herzog on elävistä saksalaisista ohjaajista merkittävimpiä. Kenties tunnetuimpia hänen töistään ovat näyttelijä Klaus Kinskin kanssa tehdyt elokuvat sekä palkittu dokumenttielokuva Grizzly Man. Saksalainen elokuva on ollut uudessa nousussa 2000-luvulla: Caroline Link sai vuonna 2002 parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin elokuvallaan Jossain Afrikassa ja Florian Henckel von Donnersmarck vuonna 2006 elokuvallaan Muiden elämä.
Elokuvamaailman tunnetuimpiin tapahtumiin kuuluvia Berliinin elokuvajuhlia on järjestetty vuodesta 1951.
Kuvataiteet
pienoiskuva|[[Lucas Cranach vanhempi|Lucas Cranach vanhemman teos ”Kreuzigung Christi” (”Kristuksen ristiinnaulitseminen”).]] Saksalaisen kuvataiteen varhaisimpia tunnettuja nimiä ovat renessanssimaalarit Lucas Cranach vanhempi, Matthias Grünewald, ja Hans Holbein nuorempi. Albrecht Dürer teki omakuvia ja tarkkoja kaiverruksia ja piirustuksia. Uskonpuhdistuksen ja 30-vuotisen sodan aikana taide kärsi rahoittajien puutteesta, mutta 1800-luvulla romantiikan maalarit, kuten Philipp Otto Runge ja Caspar David Friedrich, palasivat saksalaisen taideperinteen pariin. Saksalainen taide kukoisti 1900-luvulla, ja yksi ensimmäisistä ekspressionistien ryhmistä syntyi Dresdeniin 1905. Politiikka tuli taiteeseen ensimmäisen maailmansodan jälkimainingeissa. Max Ernst aloitti dadaismin Kölnissä. Otto Dix päätyi ekspressionismin ja dadaismin kautta uusasiallisuuteen. Kansallissosialismin nousu ajoi monia taiteilijoita maanpakoon. Natsit järjestivät erityisiä rappiotaiteen näyttelyitä, joissa pilkattiin heidän taidekäsityksensä vastaisia teoksia. Kahtiajaon aikana Itä-Saksassa suosittiin sosialistista realismia, kun taas lännessä oli abstrakti taide vallalla. Joseph Beuys tunnetaan performanssi­teoksistaan. Nykyisin Saksassa on 630 taidemuseota, joista monien kokoelmat ovat kansainvälisesti tunnettuja. Kasselissa on järjestetty vuodesta 1955 lähtien viiden vuoden välein laaja nykytaiteen näyttely documenta.
Arkkitehdit Walter Gropius, joka perusti Bauhaus-liikkeen ja Ludwig Mies van der Rohe, jonka tunnetuimmat työt on toteutettu Yhdysvalloissa, ovat olleet 20. vuosisadan merkittävimpiä saksalaisen arkkitehtuurin tekijöitä.
Media
Suurimpia julkisia televisioyhtiöitä ovat ARD ja ZDF, yksityisiä RTL, N24 ja n-tv. Yksityiset Sat1 ja ProSieben muodostavat yhteisen konsernin.
Urheilu
pienoiskuva|[[Münchenin Olympiastadion.]] pienoiskuva|[[Borussia Dortmund vastaan Schalke Bundesliigaottelussa.]] Urheilulla on merkittävä asema saksalaisten elämässä. Urheiluseuroissa on 27 miljoonaa jäsentä ja lisäksi 12 miljoonaa harrastaa liikuntaa omatoimisesti.
Jalkapallo on Saksassa suosittu urheilumuoto. Rekisteröityjä pelaajia on jalkapalloliiton seuroissa 6,3 miljoonaa. Bundesliiga on maailman toiseksi suurin urheilun ammattilaisliiga. Tunnettuja saksalaisia jalkapalloilijoita ovat mm. Franz Beckenbauer, Gerd Müller, Mesut Özil, Jürgen Klinsmann, Miroslav Klose, Lothar Matthäus, Marco Reus, Philipp Lahm, Bastian Schweinsteiger, Mario Götze, Oliver Kahn, Michael Ballack ja Manuel Neuer. Saksa on voittanut jalkapallon arvokisaturnauksissa MM- ja EM-kisoissa useita mestaruuksia ja mitaleita. Saksa on voittanut jalkapallon maailmanmestaruuden 1954, 1974, 1990 ja 2014 sekä jalkapallon Euroopan mestaruuden 1972, 1980 ja 1996.
Autourheilussa saksalaiset ovat menestyneet hyvin Formula 1 -luokassa, jossa Michael Schumacher on voittanut ennätykselliset seitsemän maailmanmestaruutta. Saksalaisia Formula 1 -kuljettajia on ollut yli viisikymmentä. Muita suosittuja urheilulajeja ovat käsipallo, lentopallo, koripallo, ja tennis. Maan käsipallomaajoukkue on voittanut sekä maailmanmestaruuden että olympiakultaa. Saksan koripallomaajoukkue on saavuttanut Euroopan-mestaruuden sekä MM-kilpailuiden kolmannen sijan. Myös jääkiekko on suosittu laji. Saksan jääkiekkomaajoukkue on parhaimmillaan yltänyt hopealle niin olympialaisissa kuin MM-kisoissa. Deutsche Eishockey Liga on maan ylimmän sarjatason ammattilaisliiga.
Olympialaisiin Saksa on osallistunut alusta eli vuodesta 1896 alkaen. Nykyisin sillä on kesäkisoissa tyypillisesti noin 450, talvikisoissa noin 150 urheilijan joukkue. Eniten mitaleita on saanut uimari Franziska van Almsick. Saksa on myös isännöinyt olympialaisia kahdesti, Berliinissä 1936 ja Münchenissä 1972.
Muu kulttuuri
pienoiskuva|250px|[[Kölnin tuomiokirkko.]] Saksalainen keittiö kattaa joukon paikallisia ja alueellisia erikoisuuksia, mutta myös koko saksankieliselle alueelle tyypillisiä yhteisiä piirteitä on. Leipä on sekä aamiaisen että illallisen perusta: aamulla syödään usein sämpylöitä, iltapalaksi leipää, makkaraa, leikkeleitä, juustoa ja kenties salaattia tai muuta vihanneslisuketta. Päivän lämmin pääateria on edelleen lounas, vaikka työelämä on muuttamassa monien ruokailurytmiä. Yleisin liha on sikaa, mutta myös makkaraa syödään paljon. Peruna on ollut tärkeä osa saksalaista ruokavaliota 1600-luvulta asti.
Saksan kieli on noin sadalla miljoonalla puhujallaan Euroopan unionin yleisin äidinkieli vastaten noin 18 prosenttia väestöstä. Saksa on englannin jälkeen toiseksi yleisin vieras kieli, noin 14 prosentin EU:n väestöstä osatessa sitä. Saksa oli ennen lingua franca Keski-, Itä- ja Pohjois-Euroopassa sekä pitkään tärkeä kieli myös tiedemaailmassa. Saksa on virallinen pääkieli Saksassa, Itävallassa ja Liechtensteinissa sekä virastokieli Belgian Liègessa, Luxemburgissa, Tanskassa, Sveitsissä ja Italian Etelä-Tirolissa.
Unescon Maailmanperintö­luettelossa on Saksasta yli kolmekymmentä kohdetta. Suurin osa niistä on kulttuurikohteita.
Nimi
Suomen kielen sana Saksa on peräisin pohjoissaksalaisesta saksien heimosta, joka keskiajalla tunnettiin Itämeren alueella paremmin kuin muut saksalaiset ryhmät. Saksit ja suomalaiset kävivät 1200-luvulta lähtien kauppaa Itämeren alueen ja Pohjois-Saksan hansaliiton piirissä. Saksalaiset hansaliiton kauppiaat esittäytyivät suomalaisille nimellä Sachsen – tämän vuoksi sanaa saksa käytettiin ennen suomen kielessä myös merkityksessä kauppamies.
Saksan omakielinen nimi Deutschland palautuu muinais­yläsaksalaiseen kansankieltä (latinan sijaan) puhuviin viittaavaan sanaan diutisc. Saksan latinalainen nimi Germania (johon muun muassa englannin Germany pohjautuu) palautuu antiikin germaaneihin. Vastaavasti ranskassa ja espanjassa käytetyt nimet (Allemagne, Alemania) perustuvat alemanneihin. Slaavilaisten kielten ja unkarin nimitykset (немец, nemec, nimet yms.) ovat alkuaan merkinneet mykkää tai kielitaidotonta eli vieraan kielen puhujaa.
Peter James
Peter James (s. 22. elokuuta 1948 Brighton) on englantilainen rikoskirjailija. Hänen tunnetuimmat teoksensa käsittelevät brightonilaista ylikomisario Roy Gracea. Tämän sarjan teoksia on myyty yli 19 miljoonaa kappaletta ja käännetty 37 kielelle. Hänen teoksilleen on myönnetty useita palkintoja: Best Crime Writer of the year, Prix Polar International, Prix Cœur Noir, Sounds of Crime Award for best novel, Sainsbury Popular Fiction book of the Year sekä People's Bestseller Dagger for Crime Novel of the Year.
Yskä
Normaalisti yskä parantuu itsestään noin parissa viikossa. Yskä voi myös johtua poskiontelotulehduksesta. Tällöin tulee hakeutua lääkäriin, jossa todetaan, mikä tauti on yskän aiheuttaja. Lääkäriin kannattaa myös hakeutua, jos yskä on jatkunut pitkään, sillä varsinkin, jos yskä ei edellä infektiotauti, syynä voi olla jokin muu tauti. Yskää aiheuttavia tauteja ovat esimerkiksi keuhkoahtauma, keuhkosyöpä ja astma.
Jotkin lääkkeet, kuten ACE-estäjät, voivat aiheuttaa yskää. Lapsilla hinkuyskän oire on yskä.
Yskää voidaan hoitaa joko antitussiivisella tai protussiivisella lääkehoidolla. Antitussiivisessa lääkehoidossa pyritään yskän hillitsemiseen yskänärsytystä rauhoittavilla ja nielua puuduttavilla lääkeaineilla. Protussiivisessa lääkehoidossa yskiminen pyritään saamaan tehokkaammaksi käyttämällä liman irtoamista edistäviä lääkeaineita. Terveet aikuiset eivät yleensä hyödy limaa irrottavien yskänlääkkeiden käytöstä, sillä ne saattavat jopa lisätä yskäoiretta. Protussiivista lääkehoitoa voidaan kuitenkin käyttää silloin, kun yskä toimii hoidon kannalta hyödyllisenä mekanismina esimerkiksi poistamalla tehokkaasti eritteitä keuhkoista.
Formula 1 -kausi 1988
thumb|250px|[[Ayrton Senna voitti kauden 1988 kuljettajien maailmanmestaruuden. Hän voitti kahdeksan kilpailua, saavutti 13 paalupaikkaa ja 11 palkintosijaa. Kuva on vuodelta 1989.]] Formula 1 -kausi 1988 oli historian 39. Formula 1 -kausi. Se alkoi 3. huhtikuuta 1988 ja päättyi yhteensä 16 ajetun osakilpailun jälkeen 13. marraskuuta.
Kauden aikana kilpaili yhteensä 18 valmistajaa ja 36 kuljettajaa esiintyi vähintään yhdessä kilpailussa. Pisteitä saavutti 17 kuljettajaa ja kymmenen valmistajaa. Kaikilla talleilla oli käytössään Goodyearin renkaat.
Kyseessä on viimeisin kausi, jolloin kauden aikana ei nähty yhtään suomalaista kuljettajaa. Alain Prost saavutti ensimmäisenä kuljettajana 100 MM-pisteen rajan (105) kauden aikana, mutta vain 87 pistettä laskettiin mukaan.
Ennakkotunnelmat
Ferrarin odotettiin olevan vahvoilla kautta edeltäneiden testien perusteella. McLaren toi autonsa testeihin vain kymmenen päivää ennen kauden alkua, mutta myös sen nopeus huomattiin heti.
Kaudesta odotettiin tasaisempaa taistelua turbo- ja vapaasti hengittävien moottoreiden välillä, kun polttoaineen kulutussääntö otettiin käyttöön. Useat tallit valmistautuvat jo kauteen, jolloin käytössä oli vain vapaasti hengittävät moottorit.
Alkukausi: Senna ylivoimainen aika-ajoissa
Lähtökiihdytyksessä Prost siirtyi kärkeen onnistuttuaan ohittamaan paalupaikalle nousseen Williams-kuljettaja Nigel Mansellin. Joukon takaa varikolta lähtenyt Senna onnistui nousemaan kilpailussa aina toiselle sijalle asti, kunnes hänellä näytettiin mustaa lippua hylkäyksen merkiksi 31. kierroksen jälkeen. Syy hylkäämiselle oli liian myöhäinen auton vaihto lähtötilanteessa. Maalilinjan ylitti ensimmäisenä Prost, joka oli ajanut johdossa koko kilpailun. Toiseksi sijoittui Ferrarilla ajanut Gerhard Berger, joka ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen ja alimmalle palkintokorokkeelle nousi hallitseva maailmanmestari Nelson Piquet. Maaliin kilpailussa selviytyi yhteensä yhdeksän kuljettajaa.
Prost siirtyi voiton myötä MM-sarjan kärkeen. Hänen voittonsa riitti nostamaan myös McLarenin valmistajien MM-sarjan kärkipaikalle yhdeksällä pisteellä. Toisena oli Ferrari kahdeksan pisteen turvin ja Lotus oli kolmas viidellä pisteellä.
thumb|300px|Ayrton Senna Kanadan GP:ssa. Kauden toinen osakilpailu, San Marinon GP, ajettiin vappuna Imolan radalla Italiassa. Aika-ajoissa Senna oli selvästi nopein, tallikaveri Prostin jäädessä yli 0,7 sekunnin päähän. McLarenien ylivoimaa kuvasti se, että kolmanneksi nopein Piquet jäi Sennasta yli kolme sekuntia.
Kilpailun aikana vallitsi pilvinen, mutta kuiva sää. Ferrari-kuljettaja Michele Alboreto starttasi viimeisestä lähtöruudusta, koska hänen autonsa jäi paikalleen lämmittelykierrokselle lähdettäessä. Lähtövalojen sammuttua Senna piti kärkipaikkansa, mutta hänen rinnaltaan lähtenyt Prost sai huonon lähdön ja putosi useita sijoituksia. Kolareita ei ensimmäisissä mutkissa nähty. Nopeasti Prost kuitenkin onnistui nousemaan takaisin toiseksi, kun hän ohitti Nanninin, Bergerin, Patresen ja Piquet'n. Kolmannesta sijasta käytiin tiukkaa taistelua Piquet'n, Nanninin, Mansellin ja Boutsenin välillä. Nanninin mahdollisuudet katosivat pyörähtämisen myötä ja Mansellin auton Judd-moottori hajosi. Ruutulipulle ensimmäisenä ajoi Senna, joka otti ensimmäisen voittonsa McLarenilla, ja toiseksi sijoittui Prost. Kolmanneksi tuli Piquet, joka jäi McLaren kaksikolle yli kierroksen.
Tilanne kuljettajien MM-sarjassa muuttui, kun Senna (9) nousi Prostin (15) jälkeen toiseksi. Berger ja Piquet olivat kahdeksan pisteensä turvin sijoilla kolme ja neljä. Valmistajien MM-sarjassa McLaren nousi 24 pisteeseen ja toisena olleella Ferrarilla oli kymmenen pistettä. Lotus piti kolmatta sijaa yhdeksällä pisteellä.
Kaksi viikkoa edellisen kilpailun jälkeen ajettiin Monacon Grand Prix 15. toukokuuta ahtaalla katuradalla. Aika-ajoissa Senna otti paalupaikan, Prostin jäädessä hänelle 1,4 sekuntia. Seuraavat lähtöruudut menivät Ferrari-kuljettajille.
Senna nousi paalupaikaltaan kärkeen. Prost sai puolestaan heikon lähdön ja putosi kolmanneksi, kun Berger nousi Ferrarillaan hänen ohitseen. 11. ruudusta lähtenyt Piquet rikkoi autonsa keulan osuttuaan Derek Warwickin takapyörään ensimmäisessä mutkassa. Varikolla mekaanikot eivät kyenneet vaihtamaan Piquet'lle uutta etusiipeä, joten hän joutui keskeyttämään. Toisesta sijasta käytiin tiukkaa kamppailua Bergerin ja hänen takanaan olleen selvästi nopeamman Prostin välillä. Kapealla radalla ohittaminen oli kuitenkin vaikeaa ja samalla Senna kasvatti johtoaan kärjessä. Neljättä sijaa pitänyt Mansell joutui keskeyttämään, kun Alboreto lähti ohittamaan häntä ja autot osuivat toisiinsa mutkaan tultaessa. Mansell pyörähti, mutta Alboreto jatkoi matkaansa vahingoitta. Myöhemmin Prost onnistui ohittamaan Bergerin ja siirtyi kilpailussa toiseksi. Talli käski reilussa johdossa ollutta Sennaa hiljentämään, mutta keskittymisen herpaannuttua Senna ajoi radan reunakaiteeseen ja keskeytti. Prost nousi voittajaksi, Berger oli toinen ja hänen tallikaverinsa Alboreto kolmas.
Uransa 30. voitolla Prost kasvatti johtonsa kuljettajien MM-sarjassa kymmeneen pisteeseen. Berger nousi 14 pisteellä toiseksi ohi Sennan. Valmistajien MM-sarjassa McLarenilla oli 33 pistettä, toisena olleella Ferrarilla oli 20 pistettä ja Lotus jatkoi yhdeksällä pisteellä kolmantena.
Historian 11. Meksikon Grand Prix ajettiin 29. toukokuuta Autódromo Hermanos Rodríguez -nimisellä radalla. Aika-ajoissa Philippe Alliot törmäsi betoniseinään, kun hän menetti Lola-autonsa hallinnan radan pääsuoralle taittuvassa nopeasti ajettavassa mutkassa. Alliot kuitenkin selvisi tapahtumasta ilman vammoja. Paalupaikan aika-ajoissa otti jälleen Senna, tällä kertaa 0,6 sekunnin erolla Prostiin.
Lähdössä Senna sai huonon lähdön ensimmäisestä ruudustaan ja Prost taittoi kärkipaikalla ensimmäiseen mutkaan perässään neljännestä ruudusta hyvin lähtenyt Piquet, jonka taakse Senna putosi. Myös Piquet'n tallikaveri Satoru Nakajima sai hyvän lähdön, kun hän nousi kuudennelta paikaltaan neljänneksi. Senna onnistui ohittamaan Piquet'n vielä ensimmäisen kierroksen aikana ja näin McLarenit siirtyivät kaksoisjohtoon. Hyvin aloittanut Nakajima joutui luovuttamaan neljännen sijansa hänet ohittaneelle Bergerille. Berger saavutti nopeasti myös Piquet'n Lotuksen, jonka hän ohitti pääsuoran jälkeisessä ensimmäisessä mutkassa. Myöhemmin molemmat Lotus kuljettajat keskeyttivät moottoririkkoihin. Ruutulipulle ensimmäisenä ennätti koko kilpailun ajan johdossa ajanut Prost ja Senna joutui tyytymään toiseen sijaan. Berger oli kolmas. Turbot toimivat Meksikon korkeassa ilmastossa paremmin ja kuusi ensimmäistä sijaa menivät turbomoottoreita käyttäville autoille.
Prost nousi voittonsa myötä kuljettajien MM-sarjassa 33 pisteeseen. Berger onnistui vielä säilyttämään toisen sijansa 18 pisteen turvin, mutta Senna nousi hänen takanaan 15 pisteeseen. Valmistajien MM-sarjassa McLarenin pistesaldo kasvoi 48 pisteeseen, kun toisena olleella Ferrarilla oli 27 pistettä. Lotus onnistui vieläkin pitämään kolmannen sijansa, vaikka Arrows nousi jo tasapisteisiin.
Pohjois-Amerikan kiertue ja paluu Eurooppaan
thumb|300px|Nelson Piquet ja Nigel Mansell Kanadan GP:ssa. Kauden viides kilpailu oli historian 20. Kanadan Grand Prix, joka ajettiin nyt 12. kesäkuuta kymmenettä kertaa Circuit Gilles-Villeneuve -radalla. Aika-ajoissa sattui jälleen vakavan näköinen ulosajo, kun Dereck Warwickin Arrows-auto syöksyi radan reunakaiteeseen takapää edellä. Tapahtumasta onneksi selvittiin jälleen vammoitta. Paalupaikan otti totutusti Senna, mutta ero taas toiseksi tulleeseen Prostiin oli vain 0,18 sekuntia.
Kuljettajien MM-sarjassa Prost säilytti johtopaikkansa 39 pisteellä, mutta Senna nousi takaisin toiselle sijalle 24 pisteen turvin. Kolmas oli kilpailun keskeyttänyt Berger 18 pisteellä. Valmistajien MM-sarjassa McLaren nousi jo selvään johtoon 63 pisteellä, kun toisena olleella Ferrarilla oli 27 pistettä. Lotus oli kolmantena 12 pisteellä.
Kauden kuudes kilpailu, Yhdysvaltain GP, ajettiin 19. kesäkuuta vain viikko edellisen kilpailun jälkeen. Minardi-talli antoi potkut alkukaudesta heikosti esiintyneelle Adrián Camposille ja palkkasi entuudestaan tallille tutun Pierluigi Martinin ajamaan loppukauden. Aika-ajoissa Senna kasvatti paalupaikkaputkensa kuuden kilpailun mittaiseksi, kun hän päihitti toiseksi tulleen Bergerin 0,86 sekunnilla. Alboreto oli kolmas ja Prost vasta neljäs jääden Sennalle 1,4 sekuntia. Tämä oli ensimmäinen kerta kauden aikana, kun eturivissä oli jonkun muun kuin McLaren-tallin auto.
Prost nousi kuljettajien MM-sarjassa 45 pisteeseen, mutta toisena ollut Senna kasvatti oman saldonsa 33 pisteeseen. Berger oli edelleen keskeytyksestään huolimatta kolmas 18 pisteellä. McLaren nousi valmistajien MM-sarjassa 78 pisteeseen. Toisena olleella Ferrarilla oli 27 pistettä. Benetton nousi Lotuksen kanssa tasapisteisiin (12) kolmannelle sijalle. thumb|300px|Alain Prost ajamassa Kanadan GP:ssa. Formula 1 -sarja palasi Eurooppaan, kun vuorossa oli 3. heinäkuuta ajettu kauden seitsemäs kilpailu Ranskassa Paul Ricardin radalla. Aika-ajoissa Prost onnistui ensimmäistä kertaa kauden aikana ottamaan paalupaikan ja päihittämään Sennan, joka jäi 0,48 sekunnin päähän. Seuraavasta lähtörivistä starttasivat Berger ja Alboreto.
Lähtötilanteessa asetelmat kärjessä pysyivät muuttumattomina, kun Prost nousi kärkeen, Senna oli toinen ja Ferrarit heidän takanaan. Myöhemmin Berger menetti useita sijoituksia, kun hän pyörähti ulos radalta ja meni tämän jälkeen varikolle renkaiden vaihtoon. Hän kuitenkin nousi nopeasti neljänneksi ohitettuaan Nanninin ja Piquet'n selvästi heitä nopeammalla autollaan. Kilpailun keskivaiheilla Senna tuli toiselta sijalta varikolle vaihtamaan autoonsa uudet renkaat. Prostin vuoro tulla varikolle koitti seuraavalla kierroksella. Hänen renkaiden vaihto kesti kauemmin kuin tallikaverilla, minkä seurauksena Senna nousi kilpailussa johtoon, mutta Prost onnistui ottamaan kärkipaikkansa takaisin kierroksella ohitettavien autojen ruuhkassa. Voittajana ruutulipulle ajoi Prost ja Senna sijoittui toiseksi. Kolmas oli Alboreto, tallikaveri Bergerin sijoittuessa neljänneksi.
Kuljettajien MM-sarjassa Prost (54) kasvatti johtonsa 15 pisteeseen toisena olleeseen Sennaan (39). Kolmannella sijalla jatkoi Berger 21 pisteellään. Valmistajien MM-sarjassa McLaren nousi 93 pisteeseen ja toisena ollut Ferrari oli saavuttanut 34 pistettä. Taistelu kolmannesta sijasta oli tiukka, kun sijaa pitäneellä Lotuksella oli 14 ja Benettonilla 13 pistettä.
Sennan neljän voiton putki
Kauden kahdeksas kilpailu ajettiin 10. heinäkuuta Silverstonen radalla Britanniassa. Aika-ajoissa koettiin yllätys, kun ensimmäistä kertaa kauden aikana molemmat McLarenit jäivät eturivin ulkopuolelle. Paalupaikan valtasi Berger ja toiseen ruutuun ajoi toisella Ferrarilla Alboreto. Senna oli kolmas ja Prost neljäs.
Kilpailupäivänä sää rata-alueella oli sateinen ja kylmä. Lähtökiihdytyksestä johtopaikalla ensimmäiseen mutkaan taittoi Berger, takanaan Alboreto ja Senna. Prost sai surkean lähdön ja tippui joukon keskivaiheille. Senna onnistui nopeasti nousemaan Alboreton ohi toiseksi. Kilpailun 14. kierroksella Senna ohitti Bergerin ja siirtyi kilpailussa johtoon. Samassa tilanteessa Senna ohitti kierroksella Prostin, joka ei ollut parhaimmillaan sateisella radalla. Mansell aloitti nousunsa kohti palkintosijoja, kun hän aluksi ohitti Mauricio Gugelminin nousten viidenneksi. Seuraavaksi ohitusvuorossa oli neljättä sijaa pitänyt Nannini, joka ohituksen jälkeen pyörähti menettäen kolme sijaa. Myöhemmin Mansell riemastutti kotiyleisöään ohittamalla kolmannella sijalla ajaneen Alboreton. Prost keskeytti kilpailun 24 kierroksen jälkeen 16. sijalta ajettuaan varikolle. Tämä oli hänen kautensa ensimmäinen keskeytys. Nannini ohitti Mansellin ja siirtyi hetkeksi kolmanneksi, mutta hän pyörähti jälleen ja Mansell sai paikkansa takaisin. Mansell saavutti toisena ajavan Bergerin, joka myös joutui nöyrtymään näyttävässä ohituksessa brittikuljettajalle. Myös Nannini onnistui ohittamaan Bergerin. Maaliin ensimmäisenä ajoi Senna. Mansell selviytyi ensimmäistä kertaa kauden aikana maaliin ja oli toinen. Nannini saavutti uransa ensimmäisen palkintosijan ollen kolmas.
Tilanne kuljettajien MM-sarjassa kauden puolivälissä kiristyi Prostin keskeytettyä, kun Senna nousi kuuden pisteen päähän Prostista, 48 pisteeseen. Kolmatta sijaa piti edelleen Berger 21 pisteellä. Valmistajien MM-sarjassa McLaren ylitti jo sadan pisteen rajan nousten 102 pisteeseen. Epäonnistuneen kilpailun jälkeen Ferrarilla oli edelleen 34 pistettä. Benetton nousi 17 pisteellä kolmanneksi pisteen erolla Lotuksen.
thumb|300px|Michele Alboreto kilpaili viidettä ja viimeistä kauttaan Ferrarilla 1988. Kuva Kanadan GP:sta. Kauden yhdeksäs kilpailu ajettiin Saksassa Hockenheimringillä 24. heinäkuuta. Aika-ajoissa Senna palasi kahden kilpailun tauon jälkeen paalupaikalle ja Prost oli toinen 0,28 sekunnin erolla. Seuraavat lähtöruudut menivät tuttuun tapaan Bergerille ja Alboretolle.
Kilpailu oli Piquet'lle uran 150. ja samalla tuli täyteen kymmenen vuotta hänen F1-debyytistään juuri kyseisellä Hockenheimin radalla. Ennen kilpailun alkua aamupäivällä oli satanut vettä, minkä seurauksena rata oli vielä märkä. Kaikki kärkikuljettajat lähtivät matkaan sadekelin renkailla, paitsi viidennen lähtöruudun Piquet, joka valitsi slicksit. Lähdössä Senna nousi kärkeen, mutta Prost sai jälleen huonon lähdön ja putosi Bergerin ja Nanninin taakse neljänneksi. Piquet'n uhkapeli rengasvalinnan kanssa päättyi pyörähtämiseen päin rengasvallia. Hän pääsi vielä varikolle, mutta tallin mekaanikot eivät voineet korjata rikkoontunutta kylkeä. Prost nousi kolmanneksi ohitettuaan Nanninin ja alkoi hiillostaa Bergeriä. Ohitus Bergeristä onnistui helpohkosti pitkällä takasuoralla. Myöhemmin Prost pyörähti haastavaksi osoittautuneessa Östkurvessa, mutta onnistui säilyttämään toisen sijansa. Hyvää kilpailua ajanut Nannini ajoi varikolle kilpailun lopussa moottoriongelmien vuoksi. Nannini kuitenkin oli ehtinyt ajaa kilpailun nopeimman kierroksen, joka oli hänen uransa ensimmäinen. Ensimmäisenä ruutulipulle ajoi Senna, joka jälleen osoitti hyvää sadekelin ajotaitoa. Prost oli toinen ja Berger kolmas.
Seuraava kilpailu ajettiin 7. elokuuta Unkarissa Hungaroringillä. Radan hidas profiili suosi vapaasti hengittäviä moottoreita käyttäviä talleja. Aika-ajoissa Senna oli kuitenkin jälleen nopein, kun toiseksi Williamsilla yltänyt Mansell jäi hänellä 0,1 sekuntia. Boutsen oli Benettonilla kolmas.
Mansell sai toisesta ruudusta hyvän lähdön, mutta Senna onnistui pitämään hänet takanaan tehokkaan moottorinsa ansiosta. Prostin kilpailun alku oli vaikea ja hän tippui jo alun perin heikosta seitsemännestä lähtöruudustaan kymmenenneksi. Ensimmäisen kierroksen jälkeen Senna ajoi johdossa ja Mansell oli aivan hänen takanaan. Kolmantena ajoi toisella Williamsilla Patrese ja hänen takanaan olivat Benettonit. Prost aloitti nousun kohti kärkeä ohittamalla Gugelminin nousten kahdeksanneksi ja Capellin ajaessa varikolle siirtyi Prost seitsemänneksi. Seuraavaksi Prostille joutui antautumaan kuudennelta sijalta Berger ja hieman tämän jälkeen Prost oli jo viides ohitettuaan Nanninin. Kärkikamppailussa Mansellin ohitusyritys Sennasta päättyi pyörähtämiseen, mutta Mansell onnistui jatkamaan vahingoitta pudottuaan vain neljänneksi. Hän kuitenkin joutui taipumaan Prostille seuraavan kierroksen alussa. Samalla Boutsen onnistui nousemaan Patresen ohi toiseksi. Patrese putosi kokonaan pois palkintosijoilta, kun Prost ohitti hänet lähtösuoralla. Myös Boutsen oli voimaton Prostin ohittaessa hänet. Prost saavutti myös Sennan, joka menetti aikaa kierroksella ohitettavien kanssa. Lähtösuoran jälkeiseen mutkaan jarrutettaessa Prost onnistui nousemaan hetkellisesti Sennan ohi, mutta mutka meni leveäksi ja Senna otti paikkansa takaisin. Senna pystyi pitämään johtopaikan maaliin saakka, mutta Prost tuli aivan hänen takanaan maalilinjalle. Kolmas oli Boutsen.
Senna nousi voiton myötä kuljettajien MM-sarjassa tasapisteisiin (66) Prostin kanssa. Senna kuitenkin johti, koska hänellä oli kaksi voittoa enemmän. Kolmantena olleella Bergerillä oli 28 pistettä. Valmistajien MM-sarjassa McLaren nousi kaksoisvoiton myötä 132 pisteeseen. Ferrari oli toinen 44 pisteellä ja Benetton oli 22 pisteen turvin entistä vankemmin kiinni kolmannessa sijassa.
Kauden 11. kilpailu ajettiin 28. elokuuta Spa-Francorchampsin radalla Belgiassa. Ferrarin perustaja Enzo Ferrari oli kuollut kaksi viikkoa ennen kilpailua 90-vuotiaana. Mansell oli sairastunut vesirokkoon, eikä kyennyt osallistumaan kilpailuun. Hänen paikkansa Williamsilla otti Martin Brundle. Aika-ajoissa Senna ajoi jälleen nopeimman kierrosajan ja jälleen toiseksi sijoittunut jäi hänestä 0,4 sekuntia. Seuraavat sijat menivät Bergerille ja Alboretolle.
Kilpailun lähdössä Prost nousi toisesta ruudustaan kärkeen ja Senna taittoi hänen perässään ensimmäiseen tiukkaan neulansilmämutkaan toisena. Ferrarit seurasivat sijoilla kolme ja neljä. Eau Rouge -mutkasta Senna sai hyvän vauhdin Kemmel-suoralla ja taittoi Prostin eteen seuraavassa mutkassa. Seuraavalla kierroksella Berger yritti ohittaa samassa paikassa Prostin, mutta hänen vauhtinsa ei siihen riittänyt. 11 kierroksen jälkeen Berger ajoi varikolle ja keskeytti kilpailun. Alboreto nousi nyt kolmanneksi ja kotikilpailussaan ajanut Boutsen oli neljäs. Piquet nousi viidenneksi ohitettuaan tallikaverinsa Nakajiman, joka keskeytti hetkeä myöhemmin moottoriongelmien vuoksi. Myös Alboreton auton moottori hajosi ja molemmat Ferrarit olivat poissa pelistä. Nannini kohensi sijoitustaan ohittamalla neljäntenä ajaneen Piquet'n. March-tallin autolla ajanut Ivan Capelli oli myös hyvässä vauhdissa ja hän ohitti Piquet'n nousten viidenneksi. Maaliin voittajana ajoi Senna, jolle voitto oli jo neljäs peräkkäinen. Toiseksi sijoittui Prost ja Capelli oli lopulta kolmas, kun molemmat Benettonit hylättiin kilpailun jälkeen laittoman polttoaineen takia.
Senna nousi kilpailun jälkeen 75 pisteeseen kuljettajien MM-sarjassa. Prost oli toisena 72 pisteellään. Berger jatkoi kolmantena 28 pisteen turvin. Valmistajien mestaruus ratkesi McLarenille, kun se nousi kahdeksannen kaksoisvoittonsa ansiosta jo 147 pisteeseen. Kilpailussa pisteittä jääneellä Ferrarilla oli 44 pistettä ja Benetton jatkoi hylkäyksistä huolimatta kolmantena 22 pisteellä.
Ferrari murtaa McLarenin voittoputken ja Prostin loppukiri
thumb|300px|Gerhard Berger katkaisi voitollaan Italian GP:ssa McLarenin 11 kilpailun mittaisen voittoputken. Kuva on Kanadan GP:sta. Monzan nopealla radalla Italiassa ajettiin kauden 12. kilpailu 11. syyskuuta. Mansell oli edelleen sivussa sairautensa vuoksi, ja häntä tuurasi tässä kilpailussa Williamsin testikuljettajana toiminut Jean-Louis Schlesser. Aika-ajoissa Senna valtasi paalupaikan jo kymmenettä kertaa kauden aikana, mikä oli uusi yhden kauden paalupaikkaennätys. Yhdeksään paaluun olivat aikaisemmin pystyneet Piquet, Ronnie Peterson ja Niki Lauda (–). Toiseen lähtöruutuun ajoi Prost häviten 0,3 sekuntia Sennalle. Seuraavat sijat menivät tuttuun tapaan Bergerille ja Alboretolle.
Kilpailun lähdössä Prost nousi kärkeen, mutta Senna ohitti hänet jo ennen ensimmäistä mutkaa. Ferrarit pitivät sijat kolme ja neljä. Alussa Senna kasvatti pienen eron Prostiin, joka piteli Bergeriä takanaan. Tilanne kärjessä pysyi muuttumattomana kierroksella 34 saakka, jolloin Prostin auton moottoriin tuli tekninen vika ja hänen oli päätettävä kilpailunsa varikolle. Kaksi kierrosta ennen maalia Senna lähti ohittamaan kierroksella Schlesseriä, mutta Sennan taitettua mutkasta ulos autot osuivat toisiinsa. Senna pyörähti ja keskeytti kilpailun. Berger siirtyi tapahtuman seurauksena johtoon ja voitti kilpailun. Toiseksi sijoittui Alboreto ja kolmas oli Cheever. Ferrarin kaksoisvoitto sai tallin kotiyleisön riemuitsemaan ja ensimmäistä kertaa kaudella voittoon ajoi joku muu kuin McLaren-talli.
Kuljettajien MM-sarjassa ei tapahtunut suurta muutosta McLaren-kuljettajien keskeytettyä. Sennalla oli saavutettuna 75 ja Prostilla 72 pistettä. Berger tukevoitti kolmatta sijaansa nousemalla 37 pisteeseen. Valmistajien MM-sarjassa McLarenilla oli 147 pistettä, toisena olleella Ferrarilla 59 pistettä ja Benetton oli kolmas 23 pisteellä.
25. syyskuuta ajettiin Estorilin radalla Portugalissa kauden 13. kilpailu. Aika-ajoissa Prost otti kauden toisen paalupaikkansa, kun hän onnistui lyömään Sennan ajan 0,46 sekunnin erolla. Kolmas oli Capelli ja Berger neljäs. Mansell palasi takaisin Williamsin rattiin kahden kilpailun mittaisen sairausloman jälkeen ja oli aika-ajoissa kuudenneksi nopein.
Kilpailu jouduttiin keskeyttämään heti ensimmäisen lähdön jälkeen, kun Warwickin auto jäi lähtöruutuun ja hänen peräänsä törmäsivät de Cesaris, Perez-Sala sekä Nakajima. Uusintalähdössä Prost piti alkukiihdytyksessä johtopaikkansa, mutta Senna meni väkisin ulkokautta hänen ohitseen ensimmäisessä mutkassa. Kolmas oli Capelli, jonka takana ajoi Berger. Toiselle kierrokselle tultaessa Prost lähti ohittamaan Sennaa maalisuoralla, mutta Senna ei luovuttanut paikkaansa helpolla. Hän kiilasi Prostin melkein kiinni varikkomuuriin, mutta Prost nousi johtoon tultuaan ensimmäiseen mutkaan sisäkautta. Sennan vauhti alkoi hidastua ja Capelli kuittasi Sennan ohi maalisuoran päässä jarrutustilanteessa. Myös Berger ohitti Sennan nousten kolmanneksi. Bergerin kilpailu päättyi ulosajoon 36. kierroksella. Senna tuli renkaiden vaihtoon kierroksen 56 päätteeksi, mikä pudotti hänet kuudenneksi. Maaliin ensimmäisenä ajoi viiden voitottoman kilpailun jälkeen Prost. Toiseksi selviytyi Capelli ja kolmas oli Boutsen. Kilpailun jälkeen lehdistötilaisuudessa Prost arvosteli Sennan toimintaa ensimmäisellä kierroksella. Tämä oli ensimmäinen "yhteenotto" Sennan ja Prostin välillä.
Kauden viimeinen kilpailu Euroopan mantereella ajettiin 2. lokakuuta Jerezin radalla Espanjassa. Aika-ajoissa Senna oli jälleen nopein, mutta tällä kertaa ero toiseksi tulleeseen Prostiin oli vain 0,07 sekuntia. Mansell oli kolmanneksi nopein ennen Benettoneja. Berger ja Alboreto olivat vasta sijoilla kahdeksan ja kymmenen. Patrese sai 10 000 dollarin sakot, kun aika-ajoissa hän suutuksissaan jarrutti Julian Baileyn edessä tahallisesti. Baileyn auton keula nousi Williamsin takapyörästä ilmaan ja hän ajautui hiekalle. Kaikki sai alkunsa siitä, kun Bailey sattui Patresen edelle tämän nopealla kierroksella.
Kilpailun lähdössä Prost nousi toisesta ruudusta johtoon, kun Senna sai paalupaikaltaan huonon lähdön pudoten kolmanneksi Mansellin taakse. Patrese oli neljäntenä. Boutsenin kilpailu meni pilalle, kun hänen autonsa etusiipi vaurioitui lähtöruuhkassa. Varikolta palattuaan hän oli tippunut kilpailun viimeiseksi. Kolmannelta sijaltaan Senna ohitti Mansellin hetkellisesti, mutta ajoi mutkan leveäksi ja Mansell kuittasi paikkansa takaisin. Capelli nousi Patresen ohi neljänneksi kilpailun 35. kierroksella. Kolme kierrosta myöhemmin myös Senna joutui antautumaan hyvässä vauhdissa olleelle Capellille. Kova vauhti ei kuitenkaan sopinut Capellin auton Judd-moottorille, joka hajosi 46. kierroksella. Nannini pääsi myös hyvään vauhtiin, kun hän ohitti samalla kierroksella Patresen ja Sennan nousten kilpailussa kolmanneksi. Sennan varikolla käynti pudotti hänet seitsemännelle sijalle. Maaliin ensimmäisenä ajoi Prost. Toiseksi ennätti Mansell, joka ajoi toista kertaa kauden aikana maaliin. Kolmas oli Nannini ja Senna onnistui nousemaan lopulta neljänneksi.
Kuljettajien MM-sarjassa Prost nousi vain 84 pisteeseen, koska hänellä oli jo 12 pistesijoitusta. Senna oli toisena 79 pisteellä ja Bergerin 38 pistettä oikeuttivat kolmanteen sijaan. Valmistajien MM-sarjassa McLaren nousi 169 pisteeseen. Ferrari jäi pisteittä, mutta jatkoi toisena 62 pisteellä. Benetton nousi kolmannella sijalla 31 pisteeseen.
Loppukausi: Senna varmistaa mestaruutensa
thumb|300px|Lotus-tallin [[Lotus 100T|100T-auto erottui hyvin muista keltaisen värityksen ansiosta Camel-tupakkayhtiön sponsoroidessa tallia.]] Kauden toiseksi viimeinen kilpailu ajettiin 30. lokakuuta Suzukan radalla Japanissa. Larrousse-tallin kuljettaja Yannick Dalmas joutui jättämään loppukauden kaksi viimeistä kilpailua väliin sairastuttuaan Legioonalaistautiin. Talli palkkasi hänen tilalleen japanilaisen Aguri Suzukin. Aika-ajoissa Senna oli jälleen nopein, Prost jäi hänellä tällä kertaa 0,32 sekuntia. Kolmanneksi nopein oli Berger.
Senna varmisti kauden kahdeksannen voittonsa myötä kuljettajien maailmanmestaruuden. Hän nousi Prostin ohi 87 pisteeseen. Prostilla oli 84 pistettä. Berger oli myös jo varmistanut kolmannen sijan. Valmistajien MM-sarjassa McLaren nousi 184 pisteeseen, Ferrari oli toinen 65 pisteellä ja Benetton oli jo käytännössä varmistanut kolmannen sijan. Arrows oli neljäntenä 14 pisteen päässä.
Kauden viimeinen kilpailu ajettiin 13. marraskuuta Adelaiden katuradalla Australiassa. Kilpailu oli F1-sarjan historian viimeinen, jossa sallittiin turbomoottorit. Aika-ajoissa Senna otti kauden 13. paalupaikkansa. Prost oli toinen 0,13 sekunnin erolla. Kolmanteen lähtöruutuun oikeuttaneen ajan ajoi Mansell jääden Sennasta 1,68 sekuntia.
Kilpailun lähdössä Prost nousi johtopaikalle, kun Senna sai huonon lähdön pudoten toiseksi. Berger nousi Mansellin ohi kolmanneksi. Alboreto keskeytti viimeisen kilpailunsa Ferrarilla kolariin Caffin kanssa ensimmäisellä kierroksella. Piquet onnistui ohittamaan Mansellin siirtyen neljänneksi. Myös Patrese ohitti tallikaverinsa Mansellin kilpailun toisella kierroksella. Kolmannella kierroksella Berger ohitti Sennan nousten toiseksi. 14. kierroksen alussa Berger onnistui nousemaan Prostin ohi kilpailun kärkeen. Bergerin varmalta näyttänyt voitto kariutui kolariin kierroksella ohitettavan René Arnoux'n kanssa. Samalla Prost siirtyi takaisin johtoon. Mansell nousi neljänneksi, kun Patrese pyörähti hänen edellään pudoten viidenneksi. 65. kierroksella Mansellin kilpailu päättyi ulosajoon samassa paikassa, jossa Patrese oli pyörähtänyt onnekkaammin aiemmin. Ruutulipulle voittajana ajoi Prost ja Senna tuli toiseksi. Piquet oli kolmas, joka samalla takasi kolmoisvoiton Hondan turbomoottoreita käyttäneille autoille.
Ayrton Senna voitti kuljettajien MM-tittelin lopulta 90 pisteellä. Prost sijoittui toiseksi 87 pisteellä ja Berger oli kolmas 41 pisteellä. Valmistajien MM-sarjassa McLaren saavutti lopulta 199 pistettä. Toiseksi tullut Ferrari jäi 65 pisteeseen. Benetton otti pronssia 39 pisteellä.
Uudet kuljettajat
thumb|150px|Bernd Schneider oli yksi kauden seitsemästä tulokkaasta. Kuva on vuodelta 2007.
Poistuneet valmistajat
thumb|250px|Brabham jäi pois kaudelta 1988 omistajanvaihdoksen takia. Kuva on vuodelta 1985, jolloin Nelson Piquet oli tallin kuljettaja.
Moottorit
thumb|300px|Honda RA168E. Kauden aikana sarjassa nähtiin yhteensä kahdeksan moottorimallia ja seitsemän moottorinvalmistajaa. Honda, Ferrari, Megatron (uudelleen nimetty BMW), Osella (uudelleen nimetty Alfa Romeo) ja Zakspeed valmistivat viimeistä kertaa turbomoottorit. Parhaimmaksi moottoriksi osoittautui edelliskauden tapaan Honda. Uusi tulokasmoottori Judd oli epäluotettava, mutta sopivilla radoilla sitä käyttäneet Williams ja March taistelivat palkintosijoista.
Haikarat
Haikarat (Ardeidae) on pelikaanilintujen lahkoon kuuluva lintuheimo. Ne ovat suuria tai keskikokoisia kosteikkojen, rannikoiden ja avomaiden lintuja. Haikaroiden heimoon kuuluu 64 lajia ja kattohaikaroiden 20 lajia. Suomessa pesii säännöllisesti viisi lajia.
Taksonomia
Haikaroiden uskotaan ilmestyneen noin 55 miljoonaa vuotta sitten, mutta niiden luokittelu on ollut ongelmallisempaa. Haikarat luokiteltiin aiemmin haikaralintuihin (Ciconiiformes), mutta on sittemmin siirretty pelikaanilintuihin (Pelecaniformes). Asema on kuitenkin vielä epäselvä. Haikaroiden heimo on uskottavasti iibisten (Threskiornithidae) sisarryhmä, mutta niiden kehityslinjat erkanivat luultavasti jo paleoseenilla. Siitä johtuen eräät tutkijat sijoittavat ne omiin lahkoihinsa, Ardeiformes (haikarat) ja Plataleiformes (iibkset), mutta tämä ei ole saanut (alustavaa) laajaa hyväksyntää. Kuramoto et al. (2015) ovat kuitenkin saaneet todisteita varhaisesta risteytymisestä haikaroiden ja iibisten välillä erkaantumisen jälkeen.
Fylogenia
Vasarapäähaikaran asema luokittelussa on ollut epävarma, ja se on tavallisesti sijotettu omaan heimoonsa, mutta AOU lukee sen pelikaanien heimoon. HBW Alive sijoittaa sen kuitenkin omaan heimoonsa, mitä kladogrammi alla myös kuvastaa.
Wellington
Wellington on Uuden-Seelannin pääkaupunki, joka sijaitsee Pohjoissaaren lounaiskärjessä, Etelä- ja Pohjoissaaren toisistaan erottavan Cookinsalmen rannalla. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 212 700. Se on maailman eteläisin itsenäisen valtion pääkaupunki.
Wellington tunnetaan Uuden-Seelannin kulttuuri- ja viihde-elämän keskuksena sekä sijainnistaan vehreiden vuorenrinteiden ja merenrannan välissä. Kaupunki nimettiin Wellingtonin herttuan Arthur Wellesleyn mukaan.
Ilmasto
Lämpötila Wellingtonissa on harvoin yli 25 °C tai alle 6 °C. Lämpimimmillään sää on Wellingtonissa lokakuusta huhtikuuhun. Wellington on kuulu tuulisuudestaan: Wairarapa-rannikko on yksi Uuden Seelannin tuulisimmista paikoista. 215 km/h puhaltanut puuskatuuli on mitattu Hau Nuissa lokakuussa 1998.
Uuden-Seelannin vuodenajat ovat päinvastaiset pohjoisen pallonpuoliskon kanssa. Tästä syystä Wellingtonin kevätkuukaudet ovat syys–marraskuu, kesä on joulukuusta helmikuuhun, syksy maalis-, huhti- ja toukokuussa sekä talvi kesäkuusta elokuuhun.
Historia
Maoriperinteen mukaan Kurahaupo waka ‑heimon päällikkö Whatonga oli ensimmäinen, joka asettautui pohjoisen saaren kärkeen. Alue tunnettiin nimellä Te Upoko-o-te-Ika (’kalanpää’). Whatongan poika Tara ihastui kauniiseen satamapaikkaan saaren kärjessä. Päällikkö nimesi sen poikansa mukaan Whanganui-a-Taraksi. Pikkuhiljaa aluetta alkoi asuttaa useita eri Kurahaupo-kansan heimoja.
Lontoolainen The New Zealand Companyn alus Tory saapui Taraan syyskuussa 1839. 16 maoripäällikköä ja The New Zealand Companyn edustaja allekirjoittivat ostosopimuksen, joka määräsi kymmenesosan maasta päälliköille perheineen ja loput 9/10 myytäväksi brittiläisille uudisasukkaille. Vuodesta 1840 alkaen brittiläisten uudisasukkaiden aallot saapuivat silloiseen ”Britanniaan”, joka pian uudelleennimettiin Wellingtoniksi. Waiwhetun päällikön Wiremu Puwhakaaween synkkä aavistus kävi toteen: Ostosopimusta kirjoitettaessa hän oli kysynyt: ”Mitä sanotte, kun monet, monet valkoiset miehet tulevat ja ajavat teidät vuorille?”.
23 tammikuuta 1855 Wellingtonia järisytti Uuden Seelannin historian voimakkain, 8,2 magnitudin maanjäristys. Se muokkasi Wellingtonin maisemaa muun muassa nostaen rantaviivaa paikoin 1,5 metriä. Myös Wellingtonin asutus kärsi, kun puutalot romahtivat. Rannassa sijainnut Lambton Quay ‑katu siirtyi parisataa metriä sisämaahan voimakkaan seismisen aktiivisuuden merestä nostattaman rämeen takia. Myöhemmin räme kuivatettiin, ja alue otettiin käyttöön. Wellingtonista tuli Uuden-Seelannin pääkaupunki vuonna 1865, jolloin pääkaupunki siirrettiin sinne Aucklandista.
Irlantilainen Henry Blundell perusti Wellingtonin ensimmäisen merkittävän sanomalehden, The Evening Postin, vuonna 1865. Ensimmäinen nelisivuinen, pennin maksava numero julkaistiin 8. helmikuuta 1865. Blundellin eläköityessä vuonna 1874 lehteä ryhtyivät johtamaan hänen kolme poikaansa. Lehti pysyi Blundellin suvulla aina vuoteen 1972. Vuonna 2002 The Evening Post yhdistyi Wellingtonin toisen pitkäaikaisen sanomalehden The Dominionin kanssa; näistä muodostui The Dominion Post.
Väestö
76,4 % wellingtonlaisista kuului eurooppalaistaustaisiin etnisiin ryhmiin. Toiseksi suurimpaan ryhmään, aasialaisiin, kuului 15,7 %. Kaksi muuta suurempaa ryhmää olivat maorit (7,9 %) ja Tyynenmeren saarten asukkaat (4,9 %). 30,7 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla. Suurin ulkomailla syntyneiden ryhmä ovat englantilaiset.
Englannin jälkeen Wellintonin yleisin kieli on ranska, jota puhuu 3,1 % kaupungin asukkaista.
Koulutus
Wellingtonissa toimii kolme yliopistoa: Victoria University of Wellington, Massey University – Wellington Campus ja University of Otago – Wellington School of Medicine and Health.
Nokia 2116i
Nokia 2116i on Nokian valmistama matkapuhelin. Se julkaistiin vuonna 2005.