cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Battlefield 2
Battlefield 2: Special Forces
(Erikoisjoukot): Special Forcesissa sota ulottuu myös yöaikaan. Mukana on uusia ryhmiä: Yhdysvaltain Navy SEAL- ja Ison-Britannian Special Air Service -joukot, Venäjän Spetsnaz, kuvitteelliset MEC-erikoisjoukot, kapinalliset ja vapaustaistelijat. Pimeänäkölaitteen ansiosta mukana on yökenttiä. Lisäosan uudet varusteet ovat muun muassa kyynelkaasu, sokaisukranaatti, kiipeilyvaijeri, jota pitkin voi liukua alas katolta, heittokoukku, jolla voi kivetä katolle sekä uudet ylennysten myötä saavutettavat aseet, joita voi käyttää myös lisäosattomassa pelissä. Lisäksi peli sisältää uusia kulkuneuvoja, kuten yhden ja kolmen hengen mönkijät, vesiskootterin ja siviiliauton.
Battlefield 2: Euro Force
Eurooppalaiset joukot ottavat mittaa Kiinasta ja MEC:stä seitsemällä uudella aseella ja neljällä ajoneuvolla. Euro Force julkaistiin 14. maaliskuuta 2006.
Battlefield 2: Armored Fury
Yhdysvaltalaiset joukot puolustavat kotimaataan Kiinaa ja MEC:iä vastaan uusilla hävittäjillä ja helikoptereilla. Julkaistiin 6. kesäkuuta 2006.
Vastaanotto
Peli on saanut yleisesti hyvän vastaanoton ja se on yksi 2000-luvun suosituimpia verkkomoninpelejä. Sitä myytiin ensimmäisen kuukauden aikana yli miljoona kappaletta.
Heinäkuussa 2006 peli on myynyt jo 2,250,000 kappaletta.
Helovenhokas
Helovenhokas, aikaisemmalta nimeltään heloyökkönen, (Bena bicolorana) on melko pieni, kirkkaan vihreä-valkoinen perhoslaji. Se on ollut rauhoitettu Ahvenanmaalla vuodesta 1986 lähtien. Vanhemmassa kirjallisuudessa se tunnetaan tammen venhokkaana.
Koko ja ulkonäkö
Helovenhokas on helposti tunnistettava perhonen. Etusiivet, pää ja keskiruumis ovat helakan vaaleanvihreät, ja etusiipien poikki kulkee vinosti kaksi ohutta ja tarkkarajaista, kellanvalkoista viirua. Myös siiven etureuna on ohuelti kellanvalkoinen. Takasiivet ovat valkoiset, samoin takaruumis. Tuntosarvet ovat punaisen ja kellanvalkoisen kirjavat. Lepäävä perhonen pitää siipiään kattolaskuisesti ruumiin sivuilla. Etusiipien muodosta johtuen sitä voi helposti erehtyä pitämään kookkaana kääriäisenä, joilla on myös usein päältä katsottuna nelikulmainen lepoasento.
Hieman samannäköinen laji on paljon yleisempi koivuvenhokas (Pseudoips prasinanus).
Levinneisyys ja lentoaika
Helovenhokasta tavataan Espanjasta Välimeren alueen ja Keski-Euroopan kautta Uralille ja Iraniin. Se on koko esiintymisalueellaan harvalukuinen. Suomessa lajia tavattiin perinteisesti vain paikoittain eteläisen Ahvenanmaan tammimetsissä sekä satunnaisesti lounaissaaristossa, mutta 1990-luvun lopulta alkaen se yleistyi ja 2000-luvun aikana on levinnyt voimakkaasti idemmäksi. Nykyisin heloyökkösen voi tavata myös Varsinais-Suomen ja Uudenmaan rannikkoseutujen tammimetsistä. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun alkupuolelta elokuun alkuun. , Etelä-Euroopassa sukupolvia on usein kaksi.
Rebildin kunta
Rebild on Pohjois-Jyllannin alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 30 208 asukasta, ja sen pinta-ala oli 621,3 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on nimeltään Støvring.
Helovenhokas
Elinympäristö ja elintavat
Helovenhokas elää lämpimissä, jalopuuvaltaisissa lehtimetsissä, eikä sitä tapaa juuri koskaan sellaisten ulkopuolella. Aikuiset perhoset aloittavat lentonsa iltahämärästä keskiyöhön, ja ne lentelevät yleensä puiden latvustoissa. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, mutta sokeripitoisella nesteellä kostutettu syötti on huomattavasti valoa tehokkaampi houkutin. Perhoset eivät käy kukilla mutta juovat mielellään kirvojen tuottamaa mesikastetta puiden lehdiltä.
Lajin yksilömäärä vaihtelee vuosittain paljon. Suomessa se on 2000-luvun aikana ollut yleisimmillään joka kolmas vuosi ja esiintymishuippua seuraavana vuonna kanta on romahtanut. Sittemmin laji vaikuttaa taantuneen.
Rebildin kunta
Kunta syntyi 1. tammikuuta 2007 Tanskan kuntauudistuksen seurauksena, kun aiemmat Nøragerin, Skørpingin ja Støvringin kunnat yhdistyivät.
Helovenhokas
Elinympäristö ja elintavat
Naaras tuottaa 150–200 munaa, jotka se munii lehtien alapinnoille lehtisuonien kohdille. Toukat kuoriutuvat noin viikkoa myöhemmin. Toukka elää pääasiassa lehtien alapinnalla ja kasvaa hitaasti, kunnes vaihtaa väriä vihreästä ruskeaksi ja asettuu talvehtimaan oksiston sekaan. Keväällä toukka muuttuu uudestaan vihreäksi, ja sen kasvu nopeutuu. Toukka on täysikasvuinen kesäkuun alkupuoliskolla ja se tekee vaaleankeltaisen, 35–40 mm pitkän ja veneenmuotoisen kotelokopan lehden alapinnalle, useimmiten puun latvustoon. Osa toukista laskeutuu kuitenkin koteloitumaan alemmaksi. Kotelovaihe kestää noin kolme viikkoa.
Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat tammet (Quercus), joskin Keski-Euroopassa sen on ilmoitettu elävän myös koivuilla (Betula).
Aston Martin Valkyrie
Aston Martin Valkyrie (koodinimeltään AM-RB 001 ja projektinimeltään Nebula) on rajoitetusti valmistettu hybridiurheiluauto, joka on rakennettu yhteistyössä brittiläisten autovalmistajien Aston Martinin, Red Bull Racing Advanced Technologiesin ja monen muun kanssa. 4. marraskuuta 2021 Aston Martin ilmoitti rakentaneensa ensimmäisen tuotantomallin asiakkaalle. Moottorina on 6,5-litrainen, vapaasti hengittävä V12, Cosworth RA.
Pentti Uotinen
Pentti Armas Uotinen (27. syyskuuta 1931 Orimattila – 3. marraskuuta 2010 Lahti) oli suomalainen Lahden Hiihtoseuraa edustanut mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1951–1957.
Kalevan kisat 1986
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1986 Vaasassa 25.–27. heinäkuuta. Kilpailupaikka oli Kaarlen kenttä. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Pauli Kaitila
Pauli Kalevi Kaitila (12. toukokuuta 1925 Orimattila – 4. heinäkuuta 1998 Orimattila) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Kaitilan vanhemmat olivat maanviljelijä Yrjö Aleksanteri Kaitila ja toimitusjohtaja Bertta Sofia Jaakkola ja puolisot 1955–1976 Eeva Marjatta Aro ja vuodesta 1980 Seija Helena Palm. Kaitila kävi kansakoulun ja keskikoulun ja työskenteli sotien jälkeen äitinsä omistamassa tekstiilialan yrityksessä, josta oli 1944 tullut Kaitilan Kutomo -niminen osakeyhtiö. Tekstiiliteollisuuteen Kaitila kouluttautui 1947–1948 Leicesterissä Englannissa ja perusti sieltä palattuaan oman Kudoste-yrityksen valmistamaan alusasuja ja paitoja sekä yö- ja uimapukuja, joskin hän toimi samaan aikaan myös äitinsä johtamassa yrityksessä. Kun Kaitilan äiti kuoli 1954, hänestä tuli Kaitilan Kutomon toimitusjohtaja.
Athmonon
pienoiskuva|vasen|160px|Sosimeneen ja Sosikrateen hautastele Athmononista, 300-luku eaa. [[Pireuksen arkeologinen museo.]] Athmonon sijaitsi nykyisen Maroúsin eli Amaroúsion kaupungin paikalla. Nykyisen kaupungin nimi on peräisin Amarysiasta, joka oli antiikin aikana paikallinen Artemis-jumalattaren epiteetti. Athmononissa oli tämännimisen Artemiin pyhäkkö, ja Maroúsista on löydetty siihen viittaava piirtokirjoitus. Paikalla oli myös Afrodite Uranian temppeli.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Kekropis ja sillä oli alun perin kuusi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 201/200 eaa. Attalis-fyleen. Muutosten seurauksena demoksella oli hellenistisellä kaudella 10 bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Athmoneus.
Joonas Pöntinen
Joonas Pöntinen (s. 19. maaliskuuta 1990 ) on suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on maalivahti.
Pöntinen debytoi Veikkausliigassa 12. toukokuuta 2008 ottelussa HJK:ta vastaan. Hän pelasi heti ensimmäisessä ottelussaan nollapelin. Pöntinen allekirjoitti lokakuussa 2010 kaksivuotisen jatkosopimuksen.
IPod shuffle
iPod shuffle on Applen suunnittelema ja markkinoima kannettava musiikkisoitin, joka kuuluu iPod-tuoteperheeseen. Shufflessa ei ole kiintolevyä vaan se perustuu flash-muistiin eikä siinä ole näyttöä. iPod shuffle toimii oletusarvoisesti shufflella eli laite arpoo seuraavaksi esitettävän kappaleen sattumanvaraisesti. Shufflen muistin koko on uusimmassa sukupolvessa 4 Gt ja se latautuu suoraan USB-liitännästä. Tiedostojen siirto on sidottu Applen iTunes-ohjelmaan
Ensimmäinen sukupolvi
thumb|250px|Ensimmäisen sukupolven iPod shuffle.
11. tammikuuta 2005 Apple julkaisi shufflen ensimmäisen sukupolven. Siinä ei ollut näyttöä, ja se perustui flash-muistiin, jota oli saatavilla 512 Mt tai 1 Gt kokoisina. Sen perusajatuksena oli antaa helppo tapa soittaa soittimeen valitut kappaleet sekalaisessa järjestyksessä. Ensimmäinen sukupolvi erosi muista iPodeista sisältäessään sisäisen USB-liitännän. Julkaisun aikaan soitin oli myös ainoa iPod-tuoteperheessä, jossa ei ollut lainkaan Applen edellisiä innovaatioita kuten näyttöä tai hipaisukytkintä. Shuffleen mahtui jopa 240 kappaletta ja sen akku kesti noin 12 tuntia.
Toinen sukupolvi
12. syyskuuta 2006 Apple julkaisi toisen sukupolven iPod shufflen. Se on kooltaan 41,2 x 27,3 x 10,5 millimetriä, eli alle puolet edeltäjästään. Muiden iPodien tapaan toisen sukupolven iPod shufflen lataus tapahtuu erillisen yhteyslaitteen avulla, koska soittimen sisäisestä USB-liittimestä luovuttiin. Uudessa mallissa kappaleet siirretäänkin kuulokeliitäntää pitkin. Lisäksi uutta shufflea myytiin pelkästään 1 Gt muistilla ja kuori muuttui muovista alumiiniseksi.
Kalliojärvi (Orivesi, Ristijärvi)
Kalliojärvi on Pirkanmaalla Orivedellä Ristijärven kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee kahden korkean mäen välissä. Itäpuolinen mäki kohoaa 40 metriä vedenpintaa korkeammalle ja sen lakialue on kalliota. Järven eteläpuolella kohoaa yhtä korkea mäki. Mäkien rinteet viettävät järveen jyrkkinä ja kolmessa kohtaa on myös jyrkänteitä. Järven kaakkoislahti työntyy mäkien väliin. Järven muut rannat ovat alavaa maata. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven lähellä sijaitsee kaksi maatilaa peltoineen ja rantojen lähelle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Ristijärven läpi kulkevalta kylätieltä.
IPod shuffle
Toinen sukupolvi
19. syyskuuta 2008 Apple uudisti shufflea jälleen. 1 Gt:n mallin hinta muuttui 89€:sta 55€:n ja Apple lanseerasi uuden 2 Gt mallin, jonka hinta oli 75€. Uuden shufflen ulkonäkö ei kuitenkaan eronnut toisen sukupolven mallista.
Kalliojärvi (Orivesi, Ristijärvi)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,7 metriä mpy. Siihen on johdettu seitsemän ojaa, joista kaksi on muita ojia pitemmät. Toinen oja tulee aivan Sotkanjärven läheltä ja se on pelto-oja. Toinen on Sorvajärven laskuoja, johon yhtyy Paskolammen ojitetulta suolta tulevat kuivatusvedet. Järven laaksossa on useita lähteitä, joiden vedet on johdettu ojiin. Järven oma laskuoja yhtyy Isolta Urttimenjärveltä tulevaan laskuojaan. Se laskee Ristijärveen. Vesireitti jatkaa sitten Nautajärven, Äväntäjärven ja Lopenselän kautta Koljonselkään.
IPod shuffle
Kolmas sukupolvi
thumb|150px|Kolmannen sukupolven iPod shuffle. thumb|150px|Neljännen sukupolven iPod shuffle 11. maaliskuuta 2009 Apple julkaisi kolmannen sukupolven iPod shufflen. Apple sanoo soittimen olevan "Ensimmäinen musiikkisoitin, joka puhuu sinulle." Soitin on kooltaan 45.2 x 17.5 x 7.8 mm ja se painaa 10,7 grammaa. Kuori on harjattua alumiinia ja takapuolella on teräksinen kiinnitysklipsu, joten soittimen voi kiinnittää esimerkiksi vaatteisiin. Laitteessa ei ole itsessään lainkaan aikaisemmista sukupolvista tuttuja ohjauspainikkeita, vaan ne on sijoitettu mukana tuleviin kuulokkeisiin. Laitteessa on nyt myös Voice Over -toiminto, joka kertoo käyttäjälle äänipalautteena esimerkiksi kappaleen, artistin, tai soittolistan nimen. iTunesin kautta on saatavilla 14 eri puhekieltä.
Kalliojärvi (Orivesi, Ristijärvi)
Historiaa
Vuoden 1958 peruskartassa ei Paskolammensuota oltu vielä ojitettu, mutta seuraavassa vuoden 1977 kartassa se oli. Toinen vapaa-ajan asunto on rakennettu vasta vuoden 1986 kartan julkaisun jälkeen.
IPod shuffle
Kolmas sukupolvi
9. syyskuuta 2009 Apple lisäsi iPod shuffle -mallistoon kolme uutta väriä: pinkki, sininen ja vihreä. Lisäksi Apple Storesta on tilattavissa ruostumattomasta teräksestä valmistettu erikoisversio.
Kritiikki
Kolmannen sukupolven iPod shufflea on kritisoitu sen ohjauspainikkeiden sijoittamisesta kuulokkeisiin. Laite on käyttökelvoton ilman asianmukaisia, juuri kyseiselle laitteelle valmistettuja kuulokkeita. Applen lisäksi ainoastaan muutamalta oheislaitevalmistajalta on saatavilla kuulokkeita 3. sukupolven shufflelle.
Sykloheksanoni
Sykloheksanoni kuuluu ketonien aineryhmään ja on homosyklinen yhdiste. Aineen kemiallinen kaava on C6H10O. Sykloheksanonista käytetään myös nimiä ketoheksametyleeni, pimeliketoni ja sykloheksyyliketoni.
Sykloheksanoni on normaaliolosuhteissa syttyvää olomuodoltaan väritöntä tai kellertävää öljymäistä nestettä, jolla on piparminttua ja asetonia muistuttava haju. Sykloheksanonin hajukynnys 0,12 ppm, leimahduspiste 44 °C (c.c.) ja itsesyttymislämpötila 420 °C. Aine sekoittuu moniin orgaanisiin liuottimiin. Yhdistettä esiintyy kasveissa sekä kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Tärkeimmät sykloheksanonin käyttökohteet ovat polymeerisynteeseissä tarvittavien yhdisteiden valmistus. Se voidaan hapettaa typpihapon avulla adipiinihapoksi ja lisäksi siitä valmistetaan nailonin valmistuksessa tarvittavaa sykloheksanonioksiimia ja edelleen kaprolaktaamia. Siitä voidaan valmistaa myös väriaineita, lääkkeitä sekä tuholais- ja rikkaruohomyrkkyjä. Liuottimena sitä käytetään hyönteismyrkyissä ja muovien, kuten polystyreenin ja hartsien sekä etyyliselluloosan liuottimena. thumb|center|350px|Sykloheksanonioksiimin ja kaprolaktaamin valmistus sykloheksanonista.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikaisessa altistumisessa sykloheksanoni ja sen höyry ärsyttävät silmiä, ihoa ja hengitysteitä sekä suuremmille pitoisuuksille se voi aiheuttaa tajunnantason laskua. Sykloheksanoni on luokiteltu Suomessa orgaanisena liuottimena työssä aineelle altistumisen yhteydessä työministeriön päätöksen 1044/91 mukaan perimälle, sikiölle tai lisääntymiselle vaaraa aiheuttavaksi aineeksi.
Antipatros (Idumea)
Antipatros oli Herodesten hallitsijasuvun kantaisä ja Herodes Suuren isä. Hän oli alun perin Idumeasta (muinainen Edom), Judean eteläpuolelta. Idumealaiset oli pakotettu juutalaisuuteen.
Makkabialaisen hallitsijasuvun sisäisessä kiistassa Antipatros kannatti Hyrkanos II:a tämän kamppailussa tämän veljeä Aristobulosta vastaan. Lopulta Pompeiuksen avustuksella Hyrkanos sai voiton veljestään. Kun Pompeius ja Julius Caesar ajautuivat sotaan toisiaan vastaan, päättivät Hyrkanos ja Antipatros auttaa Caesaria. Antipatros johti joukkonsa kohti Aleksandriaa, jossa Caesar oli piiritettynä. Saatuaan sodan päätökseen Caesar nimitti Antipatroksen Judean epitropokseksi eli hallitsijaksi. Antipatros sai samalla myös Rooman kansalaisoikeudet.
Eräs Malakias, joka oli vastussa muun muassa Gofnan, Emmauksen, Luddan ja Thamnan alueista, viivytteli veron maksamista. Cassius lähti joukkoineen marssimaan aluetta kohden. Antipatros pelasti kuitenkin Malakiaan suorittamalla 100 talentin veron roomalaisille. Antipatros kohtasi myös loppunsa, sillä juuri mustasukkaisuuden riivaama Malakias myrkytti hänet.
Herodes Suuri nimesi perustamansa Antipatriin kaupungin isänsä mukaan.
Perhe
Antipatros oli naimisissa nabatealaisen Kyproksen kanssa. He saivat neljä poikaa: Feisal, Herodes, Joosef ja Feroras. Pari sai myös yhden tyttären, Salomen.
Koskikeskus (kauppakeskus)
Koskikeskus on kauppakeskus Tampereen Kyttälässä Hatanpään valtatien varressa Sokos Hotel Ilveksen naapurissa.
Historia
thumb|235px|Koskikeskuksen vanha logo. Koskikeskus avattiin maaliskuussa 1988, jolloin se oli Suomen suurin kauppakeskus. Kauppakeskus ja sen vieressä oleva hotelli Ilves rakennettiin vanhan Verkatehtaan paikalle.
Vuonna 2003 Citycon Oyj osti Koskikeskuksen Polar-yhtiöiltä.
Koskikeskus kunnostettiin osittain vuosina 2005–2006 ja kattavampi remontti alkoi keväällä 2011 ja valmistui marraskuussa 2012. Remontin yhteydessä uusittiin kaikki Cityconin omistamat vähittäiskauppatilat, julkisivut, sisäänkäynnit ja jäähdytysjärjestelmä. Uusi jäähdytysjärjestelmä saa energiansa vieressä virtaavasta Tammerkoskesta. Kaikki liikkeet olivat avoinna remontin ajan. Citycon investoi remonttiin noin 38 miljoonaa euroa.
Vuonna 2018 Koskikeskuksen katolle rakennettiin Suomen suurin led-näyttö. Kahdeksankulmaisen "Kruunun" pinta-ala on 144 neliömetriä ja se painaa 2 390 kiloa.
Toukokuussa 2019 Koskikeskus kutsui kauppakeskuksessa paljon oleskelevia teini-ikäisiä ideoimaan yhteisiä sääntöjä Nuorten palvelun järjestämään työpajaan. Säännöt ovat kaikkien nähtävillä kauppakeskuksen infokioskeissa.
Koskikeskuksen liikkeet
Koskikeskuksessa on vajaa sata liikettä neljässä maanpäällisessä kerroksessa sekä pohjakerroksissa. Neljännessä kerroksessa on lähinnä terveyspalveluita. Koskikeskuksessa on myös laaja pysäköintihalli. Pohjakerroksessa on Finnkinon elokuvateatteri Cine Atlas. Koskikeskuksessa on runsas ravintolatarjonta. Koskikeskuksessa toimii 89 eri alojen liikettä ;
Röyhänjärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,3 metriä mpy. Siihen laskee ojat Haarajärvestä ja Sotkanjärvestä. Sen laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja se laskee Ristijärveen. Vesireitti jatkaa siitä vielä Nautajärven kautta Äväntäjärveen.
Historiaa
Vuoden 1958 peruskartassa peltomaata sijaitsi järvestä katsoen lähes kaikissa ilmansuunnissa. Osa pelloista on nykyään (ennen vuotta 1977) metsitetty ja järven ravinnekuormitus on siten taittunut.
Abraham Indrenius nuorempi
Abraham Indrenius nuorempi (5. marraskuuta 1736 Ruovesi – 3. tammikuuta 1796 Keuruu) oli suomalainen kirkkoherra.
Kääriäisvenhokas
Kääriäisvenhokas, aikaisemmalta nimeltään kääriäisyökkönen, (Earias clorana) on melko pieni, valkovihreä perhoslaji. Vanhassa kirjallisuudessa se tunnetaan viherkehrääjänä.
Abraham Indrenius nuorempi
Indreniuksen vanhemmat olivat Keuruun kirkkoherra Abraham Indrenius vanhempi (1711–1770) ja Katarina Elisabet Pacchalenius. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1751. Indrenius valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1757 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1759. Maisterinväitöskirjansa Indrenius kirjoitti professori Pehr Kalmin ohjauksessa, väitöskirja Enfaldiga tanckar wisande hwad en präst kan bidraga til oeconomiens uphjelpande käsitteli sitä mitä pappi voisi tehdä talouden kohentamiseksi.
Kääriäisvenhokas
Koko ja ulkonäkö
Etusiivet ovat vihreät ja ainoastaan etureunastaan leveästi valkeat, joskin vihreän sävy vaihtelee hieman yksilöittäin. Muuta kuviointia etusiivissä ei ole. Takasiivet ovat valkeat, kärkiosastaan yleensä vihertävät. Pää on valkoinen, keskiruumis vihreä ja takaruumis harmahtava. Tuntosarvet ovat ruosteenruskeat. Siipiväli on 19–23 mm.
Abraham Indrenius nuorempi
Indrenius oli Messukylän kirkkoherran apulaisena 1759–1766, Vehmaan kappalaisena 1766–1772 ja Keuruun kirkkoherrana 1772–1796. Hän oli saarnaajana pappeinkokouksessa Turussa 1773.
Kääriäisvenhokas
Koko ja ulkonäkö
Kääriäisvenhokkaan voi sekoittaa lähinnä tammikääriäiseen (Tortrix viridana).
Abraham Indrenius nuorempi
Indrenius antoi 1782 tuomiokapitulille selityksen Pihlajaveden saarnahuoneen valmistumisesta. Pyytämiensä lisätietojen jälkeen kapituli tuli siihen tulokseen, että rakennus on pikemminkin kirkko kuin saarnahuone ja antoi Indreniukselle huomautuksen. Tuomiokapituli kanteli asiasta Vaasan läänin maaherralle Carl Fridrik Krabbelle, jotta muuallakin esiintynyt vastaava omavaltaisuus saataisiin loppumaan. Vaikka kirkkoa ei ollut vihitty, sitä käytettiin kuitenkin vuoteen 1787 asti, jolloin vihkiminen jumalanpalveluspaikaksi lopulta toimitettiin ja pihlajavetiset saivat oman kirkon. 1820-luvulle asti Pihjalajavedellä ei ollut omaa pappia, vaan Keuruun papit kävivät pitäjässä joka kolmas tai neljäs pyhä.
Abraham Indrenius oli naimisissa vuodesta 1775 Kristina Elisabet Idmanin kanssa, jonka isä oli Huittisten kirkkoherra Nils Idman nuorempi. Heidän poikansa Abraham Niklas Indrén (1776–1820) omisti Moksun talon Ähtärissä. Tytär Anna Magdalena Indrén (k. 1845) oli naimisissa Tervakosken paperitehtaan perustajan kamarineuvos Gustaf Georg Nordenswanin (1774–1853) kanssa. Abraham Indreniuksen veli Anders Indrenius (1734–1805) oli Kurun kappalaisena vuodesta 1773 lähtien. Hän kirjoitti 1776 Tidningar Utgifne af et Sällskap i Åbo–lehteen viisiosaisen kertomuksen Keuruun pitäjästä.
Kääriäisvenhokas
Levinneisyys ja lentoaika
Kääriäisvenhokas on enimmäkseen eurooppalainen laji, jonka elinalue ulottuu Pohjois-Afrikasta ja Espanjasta Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja edelleen Länsi-Siperiaan. Suomessa levinneisyys rajoittuu etelä- ja lounaisrannikolle, joskin jopa Vaasan korkeudelta tunnetaan vanhoja havaintoja. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena toukokuun lopulta heinäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat
Kääriäisvenhokas on kosteiden ja pensaikkoisten metsänreunojen, soiden, rantojen ja kulttuuriympäristöjen asukki. Se on tyypillisesti laji, jonka tapaa helpommin toukkana kuin aikuisena, eikä sitä yleensä tavata varsinaisen elinympäristön ulkopuolella. Perhoset ovat lennossa muutamien tuntien ajan alkuillasta, etelämpänä usein jo iltapäivällä. Molemmat sukupuolet lentävät valolle, mutta harvakseltaan ja yleensä valolle tulee vain yksittäisiä yksilöitä ja naaraat tulevat koiraita harvemmin. Sen sijaan kääriäisvenhokas tulee mielellään makealle syötille. Saattaa olla, että perhoset syövät kirvojen erittämää mesikastetta kasvien lehdiltä.
Naaras munii usean päivän aikana 80–100 munaa, jotka se asettelee lehtien alapinnoille pensaiden latvuksiin. Toukat elävät erakkoina tai parin yksilön ryhminä ja piilottelevat yhteensitomiensa lehtien muodostamassa suojassa. Toukat ovat täysikasvuisia heinä-elokuun taitteessa ja rakentavat vaalean, venemäisen, noin 15 mm pitkän kotelokopan oksan sivuun. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi
Toukka syö eri pajulajien lehtiä.
Juvenes
Juvenes Oy (aik. Juvenes-Yhtiöt Oy) on suomalainen ravintolayritys, jonka omistaa Tampereen ylioppilaskunta. Yhtiön toimialoina ovat henkilöstö- ja opiskelijaravintolapalvelut, juhlapalvelu ja kioskitoiminta. Aiemmin yhtiö on toiminut myös kirjakauppa- ja kirjapainoalalla. Juvenes Oy työllisti vuonna 2019 noin 270 henkilöä ja sen liikevaihto oli 22,7 miljoonaa euroa.
Tampere–Viipurin Ilves-Kissat
Tampere-Viipurin Ilves-Kissat on Viipurissa 1932 nimellä Viipurin Pallo-Veikot perustettu tamperelainen urheiluseura, joka tunnetaan nykyään jalkapallosta. Miesten jalkapallon edustusjoukkue pelaa kaudella 2023 Kakkosessa. Naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2023 naisten Nelosessa, ja miesten kakkosjoukkue pelaa Kutosessa.
Ilves-Kissojen suurin saavutus on Suomen mestaruus kaudelta 1950.
Historia
Seuran nimi muuttui Viipurin Ilvekseksi vuonna 1934. Nimen muutoksen syynä oli se, että epävirallisen ja rekisteröimättömän poikaurheiluseura Urheilu-Poikien edustajat liittyivät vuonna 1934 Viipurin Pallo-Veikkoihin. Heidän aloitteesta seuran nimi muutettiin Viipurin Ilvekseksi. Pallo-Veikkoina seura pelasi kohtuullisella menestyksellä myös pesäpalloa ja osallistui vuoden 1934 mestaruussarjan karsintoihin.
Vuoden 1934 jälkeen miehet lopettivat pesäpalloilun, mutta naiset jatkoivat vielä Ilveksen väreissä. Seura siirtyi evakkoseurana Tampereelle talvisodan jälkeen 1940. Seuran perinteitä jatkamaan Tampereelle perustettiin Ilves-Pojat -niminen seura. Kun Viipuri menetettiin jatkosodan jälkeen toistamiseen, siirtyi sinne takaisin muuttanut Viipurin Ilves taas Tampereelle. Joulukuussa 1944 Ilves-Pojat ja Viipurin Ilves yhdistyivät ja uuden seuran nimeksi päätettiin antaa Ilves-Kissat.
Suomen mestaruus ja ottelut eurokentillä
Ilves-Kissat nousi syksyllä 1948 jalkapallon SM-sarjaan ja voitti 1950 Tampereelle sen ensimmäisen Suomen mestaruuden jalkapallossa. Vuonna 1970 Ilves-Kissat pelasi Tampereen ensimmäisen euro-ottelun itävaltalaista Sturm Grazia vastaan. Ratinassa Ilves-Kissat voitti 4-2, mutta hävisi Itävallassa 3-0. Ottelu kuului silloiseen Messukaupunkien cupiin. Seuraavalla kierroksella vastaan olisi tullut Arsenal Lontoosta.
Ilves-Kissojen ja A-maajoukkueen keskushyökkääjä Yrjö Asikainen voitti jalkapallossa kolme kertaa maalikuninkuuden (1949, 1950 ja 1955). Asikainen toimi Killan puheenjohtajana lähes sen alusta alkaen kuolemaansa (3.12.2008) asti. Viipurilaissyntyinen Leo Turunen valittiin 1947 Suomen parhaaksi jalkapalloilijaksi.
Seurassa on pelannut noin 30 A-maajoukkueessa esiintynyttä jalkapalloilijaa kuten Yrjö Asikainen, Thure Sarnola, Leo Turunen, Aarno Rinne, Aarno Niinimäki, Olavi Lilja, Kalevi Lilja, Simo Lehmusvirta, Veikko Forsblom, Veikko Hovivuori, Jarmo Manninen, Harri Holli, Mikko Lampi, Matti Mäkelä, Kalevi Nupponen, Matti Haahti, Olli Heinonen, Semi Nuoranen, Esko Valkama, Erkki Vihtilä, Hannu Asikainen ja Matti Pitko.
Fuusio ja uudelleensyntyminen
pienoiskuva|225x225px|Ilves-Kissojen kotiottelu [[Grankulla IFK Fotboll|Grankulla IFK:a vastaan Kaupin stadionilla elokuussa 2021.]] Vuonna 1974 Ilves-Kissat ja Tampellan Palloilijat sulautuivat Tampereen Ilvekseen, joka otti jalkapallon jälleen täysimittaisesti ohjelmaansa. Ilves-Kissat lopetti jalkapallon Ilves-Kissojen nimellä, mutta alasarjoissa sen perinteitä jatkoi sisarseura Kissalan Pojat.
Ilves-Kissojen Kilta perustettiin 1975 vaalimaan Ilves-Kissojen jalkapalloperinnettä ja erityisesti seuran viipurilaisia juuria. Syksyllä 1986 Ilves-Kissojen entiset pelaajat ja tukijat perustivat uudelleen Ilves-Kissat, joka virallisesti sai nimen Tampere-Viipurin Ilves-Kissat ry. Seuran johto päätti syksyllä 2004 nostaa Ilves-Kissat 6. divisioonasta ylempiin sarjoihin ja syksyllä 2010 joukkue nousikin Kakkoseen.
Nykypäivä
Ilves-Kissojen miesten edustusjoukkue pelaa Kakkosta, johon joukkue nousi viimeisimmän kerran kaudeksi 2021. Kaudella 2022 Ilves-Kissat eteni ylempään noususarjaan ja sijoittui sarjassa lopulta kolmanneksi. Naisten joukkue 4. divisioonassa ja miesten kakkosjoukkue pelaa Kutosessa.
Junioritoiminta
Ilves-Kissoilla on junioritoimintaa monessa eri ikäluokassa ja eri tasoilla aina pallokoulusta piirisarjatasolle asti.
Pohjoinen rintama
Pohjoinen rintama oli Neuvostoliiton puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka  perustettiin 24. kesäkuuta 1941 Leningradin sotilaspiiristä. Se jaettiin 26. elokuuta Karjalan ja Leningradin rintamiksi. Rintaman komentajana toimi kenraaliluutnantti Markian Popov.
Pohjoinen rintama perustettiin pian jatkosodan syttymisen jälkeen, ja sen tehtävänä oli puolustaa Suomenlahden ja Jäämeren välistä aluetta. Heinäkuun alussa Pohjoisen rintamaan kuuluivat seuraavat armeijat:
Rintamaan kuului 14 divisioonaa eli siis noin 203 000 miestä. Venäläisiä vastassa oli 23 suomalaista ja saksalaista divisioonaa eli noin 360 000 miestä. Pohjoinen rintama ei kyennyt torjumaan hyökkääjiä, joten se sai paljon vahvistuksia, ja lopulta se jaettiin Leningradin ja Karjalan rintamiin.
Mutaatio (täsmennyssivu)
Mutaatio (muutos) tarkoittaa eri aloilla eri asioita:
Sport stacking
thumb|right|Sport stacking Sport stacking (tunnetaan myös nimellä Cup stacking tai Speed stacking) on yksilö- ja joukkuelaji, jossa pinotaan kuppeja tietynlaisiin pinoihin ennalta määrätyssä järjestyksessä mahdollisimman lyhyessä ajassa. Pinot ovat yleensä kolmen, kuuden tai kymmenen kupin pyramideja. Lajissa käytetään tarkoitukseen suunniteltuja muovikuppeja.
Laji kehittyi Yhdysvalloissa Etelä-Kalifornian poikien ja tyttöjen klubin harrastuksena ja sai kansallista huomiota 1990 The Tonight Show starring Johnny Carsonissa. Lajin kehitti Wayne Godinet, joka esitteli ensimmäiset muodostelmat ja antoi lajille nimen "Karango Cup Stack". Myöhemmin liikunnanopettaja Bob Fox kehitti lajille viralliset säännöt ja perusti sille lajiliiton - World Sport Stacking Association. Liitto järjestää muun muassa lajin maailmanmestaruuskilpailut.
Koistinen Kantele
Koistinen Kantele on Pohjois-Karjalan Rääkkylässä toimiva suomalainen kanteleita valmistava soitinrakentajayritys. Se kertoo toimintahistoriansa alkaneen vuonna 1957, jolloin luotsi Otto Koistinen, vuonna 2010 kantelemestariksi nimetty kanteleenrakentaja valmisti ensimmäisen kanteleensa. Pian Otto Koistinen voitti jo kanteleenrakentamiskilpailuja ja sai kannustusta työlleen tunnetuilta kanteleensoittajilta, kuten Martti Pokelalta.
Suomen Urheiluliitto
Liiton tavoitteena on tukea jäsenjärjestöjä tuottamaan kansainvälisesti menestyviä yleisurheilijoita ja järjestää yleisurheilutoimintaa erilaisille ryhmille.
SUL:n toimitusjohtaja on Harri Aalto ja hallituksen puheenjohtaja Riikka Pakarinen.
Historia
SUL oli aluksi Suomen voimistelu- ja urheiluliiton (SVUL) alainen urheilujaosto, mutta itsenäistyi omaksi liitokseen vuonna 1932. SUL pysyi kuitenkin SVUL:n jäsenenä aina sen keskusjärjestöaseman päättymiseen saakka.
Piirijärjestöt
SUL:n jäsenseurat kuuluvat 21 alueelliseen piirijärjestöön, joista kolme on ruotsinkielisiä Svenska Finlands Idrottsförbundin (SFI) jäsenpiirejä.
Piirijärjestöt ovat: Helsinki, Uusimaa, Häme, Lahti, Keski-Suomi, Varsinais-Suomi, Satakunta, Etelä-Pohjanmaa, Keski-Pohjanmaa, Pohjois-Pohjanmaa, Kymenlaakso, Etelä-Karjala, Pohjois-Karjala, Etelä-Savo, Pohjois-Savo, Kainuu, Länsi-Pohja, ja Lappi sekä ruotsinkieliset Nyland-Åboland, Åland ja Österbotten.
Hallintoelimet ja henkilöstö
SUL:n päättävinä eliminä toimivat liittovaltuusto ja hallitus. Valtuusto muodostuu piirien ja erityisryhmien edustajista ja valitsee hallituksen. Hallituksessa on 9–11 jäsentä mukaan lukien liiton puheenjohtaja. Hallituskausi on kaksivuotinen. Hallituksen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2019 Sami Itani.
SUL:lla on noin 25 varsinaista työntekijää. Ylintä johtoa edustaa toimitusjohtaja. Toukokuusta 2018 tehtävässä on toiminut Harri Aalto.
Puheenjohtajat
SVUL:n urheilujaoston puheenjohtajat:
SUL:n puheenjohtajat:
thumb|208x208px|[[Urho Kekkonen, tuleva Suomen presidentti toimi pitkäaikaisena SVUL:n urheilujaoston ja myöhemmin SUL:n puheenjohtajana lähes 20 vuoden ajan vuosina 1928-1947. Kuvassa Kekkonen vuonna 1945.]]
247x247px|thumb|[[Ilkka Kanerva toimi pitkäaikaisena SUL:n puheenjohtajana 15 vuoden ajan vuosina 1991–2005. Kansainvälisen yleisurheiluliiton hallituksen jäsen hän oli vuosina 2003–2011.]]
SUL – valmennuksesta vastannut ylin johto
pienoiskuva|Antti Pihlakoski on toiminut SUL:n toimitusjohtajana 10 vuoden ajan sekä sen jälkeen Helsingin vuoden 2005 MM-kisojen toimitusjohtaja ja sen jälkeen kuusi vuotta SUL:n puheenjohtajana. Vuoden 2012 EM-kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajuuden jälkeen hän on ollut Euroopan yleisurheiluliiton hallituksessa. Kuva otettu huhtikuussa 2015.
Eurosport
200px|thumb|Eurosportin logo 2011–2015. thumb|Eurosport välittää pääkanavallaan muun muassa [[maantiepyöräily|huippupyöräilyä. Menossa Ranskan ympäriajo.]] Eurosport on Warner Bros. Discoveryn omistama Euroopassa toimiva urheilukanava, jota lähetetään 26 eri kielellä yhteensä 59 eri maassa, mukaan lukien Suomi. Se on Euroopan suurin satelliitti- ja kaapelitelevisiokanava. Eurosportilla on kaksi televisiokanavaa, Eurosport 1 ja Eurosport 2, sekä suoratoistopalvelu Eurosport Player.
Vuonna 1989 perustetun Eurosportin lajivalikoima on laaja. Tarjonnan keskeisiä lajeja ovat pyöräily, tennis, talvilajit, moottoriurheilu ja snooker.
Suomessa
Suomessa suurin osa Eurosportin lähetyksistä on suomeksi selostettuja. Selostajista tunnetuimpia lienevät snookerin Aki Kauppinen ja pyöräilyn Peter Selin. Lähetyksissä nähdään myös englanninkielisiä studio-osuuksia.
Suomessa Eurosportin voi tilata maksu-tv-kanavana operaattoreiden kautta tai suoratoistopalveluna Eurosport Playeristä. Suomessa Playerin kuukausimaksu on 6,99 euroa, tai vaihtoehtoisesti 39,99 euroa vuodessa. Televisiokanavien kuukausihinnat vaihtelevat operaattorikohtaisesti, mutta sijoittuvat pääsääntöisesti viiden ja kymmenen euron väliin. Eurosportin hinta on huokea verrattuna muihin urheilua esittäviin maksukanaviin, sillä Eurosport käyttää tulonlähteenään sekä tilausmaksuja että mainoskatkoja.
Aikaisemmin Suomessa Eurosportin mainokset eivät olleet kotimaisia, vaan englanninkielisiä ja norjankielisiä. Vuodesta 2017 lähtien Eurosportilla on näytetty kansainvälisten mainosten lisäksi myös suomalaisia mainoksia.
Eurosport 2
pienoiskuva|200x200px|Eurosport 2-kanavan nykyinen logo. thumb|Eurosport 2 -kanavan vanha logo. Eurosport 2 aloitti lähetyksensä 10. tammikuuta 2005. Kanavalla nähdään suoria urheilulähetyksiä, urheilun kohokohtaohjelmia ja uutisia. Eurosport 2 lähettää ohjelmaa 13 kielellä, englanniksi, ranskaksi, italiaksi, saksaksi, kreikaksi, venäjäksi, puolaksi, romaniaksi, ruotsiksi, norjaksi, tanskaksi, turkiksi ja suomeksi.
Eurosport Player
Eurosport Player on Eurosportin suoratoistopalvelu internetissä. Palvelun avulla voi katsoa Eurosport 1:n ja Eurosport 2:n ohjelmia suorana tai jälkikäteen. Lisäksi palvelussa on kattava arkisto ja useita lisäkanavia muun muassa talviurheilujen maailmancupeista, tenniksen Grand Slam -turnauksista ja suurimmista snooker-turnauksista.
200px|thumb|Eurosport HD -kanavan logo.
Isac von Krusenstierna
Isac von Krusenstierna (s. 14. tammikuuta 1998) on ruotsalainen suunnistaja. Doksyn MM-kilpailuissa 2021 von Krusenstierna voitti sprintin maailmanmestaruuden. Viron EM-kilpailuissa 2022 hän oli Ruotsin toiseksi tulleessa viestijoukkueessa.
Substituutio
Substituutio tarkoittaa korvautumista
Ernest Courant
Ernest David Courant (26. maaliskuuta 1920 Göttingen, Saksa – 21. huhtikuuta 2020 ) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hän syntyi Saksan Göttingenissä matemaatikko Richard Courant’n poikana.
Isac von Krusenstierna
Juniorien MM-kilpailuissa von Krusenstierna on saavuttanut kaksi hopeaa ja kaksi pronssia.
Ernest Courant
Courant valmistui Swarthmoren ja Rochesterin yliopistoista. Hän loi pitkän uran Brookhavenin kansallisessa laboratoriossa, mutta työskenteli myös Stony Brookin yliopistossa.
Keski-Kannaksen risti
pienoiskuva|Keski-Kannaksen risti ja nauha. Keski-Kannaksen risti on Suomen puolella talvisodassa, Keski-Kannaksen alueella taistelleiden sotilaiden muistoristi.
Siihen ovat oikeutettuja ne Suomen kansalaiset tai ulkomaalaiset sotilaat, jotka talvisodan 1. ja 2. Divisioonaan tai niille alistettuihin joukko-osastoihin kuuluneina ovat ottaneet osaa Kannaksen taisteluihin. 1. divisioonaan kuuluneet voivat kiinnittää muistoristin nauhaan hopeoidun kypärätunnuksen. Muistoristin ja nauhan mukana annetaan omistuskirja.
Talvisodan jälkeen perustetut asevelijärjestöt lyöttivät vuodesta 1940 alkaen Keski-Kannaksen muistoristiä, joita myönnettiin anomuksen perusteella. Muistoristin kustannukset oli asianomaisten itse suoritettava.
Muistoristin on suunnitellut Oskar Pihl. Risti on musta yrjönristi, jonka keskustassa on Karjalan miekat ristikkäin ja niiden päällä tyylitelty kuusenoksakoriste. Kääntöpuolelle on stanssattu: 1939 1940, KESKI-KANNAS. Risti kannetaan pomsisidoksisessa oranssissa nauhassa, jossa keskellä kaksi ohutta mustaa juovaa. Ristejä ei ole numeroitu.
Suomen sotien 1939-1945 muistoristitoimikunta pitää luetteloa tai kortistoa henkilöistä, joille muistoristi on myönnetty. Niihin on merkitty ristinsaajien arvo tai ammatti, täydellinen nimi, syntymäaika ja -paikka, sekä joukko-osasto, jossa tämä on sodan aikana palvellut.
Kunniamerkin koko on 39x39mm ja paino 13,50 grammaa.
The Bitter Truth
The Bitter Truth on Evanescence-yhtyeen studioalbumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 2021.
Alopeke
Alopeke sijaitsi noin 11–12 stadioninmittaa Ateenasta, suunnilleen Ilissos-joen ja Lykabettos-kukkulan välimailla. Sen pohjoispuolella sijaitsi Diomeian demos ja länsipuolella Faleronin demos. Demoksen katsotaan sijainneen nykyisten Dáfnin, Ymittóksen tai Ágios Dimítrioksen tienoilla Ateenan keskustan kaakkoispuolella. Aiemmin demos sijoitettiin usein pohjoisemmaksi Ampelókipoiin tai sen lähelle.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin 10 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin 12 bule-edustajaa.
Alopeke oli suurikokoinen demos, ja sen väkiluvuksi on arvioitu suurimmillaan noin henkeä. Alopeken tunnetuin kansalainen on filosofi Sokrates. Sieltä olivat kotoisin myös muun muassa poliitikot Aristeides, Kallias ja Thukydides, sekä monet Alkmeonidien sukuun kuuluneet. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Alōpekēthen tai Alōpekeieus.
Alopekessa oli Afroditeelle sekä Hermafroditokselle omistetut temppelit. Demoksen aiempi sijoittaminen Ampelókipoiin perustui teoriaan, jonka mukaan siellä sijaitsevassa bysanttilaisaikaisessa Kaikkien pyhien kirkossa olisi käytetty Alopeken Afroditen temppelin osia.
Bruce Arians
pienoiskuva|Bruce Arians vuonna 2016. Bruce Arians (s. 3. lokakuuta 1952 Paterson, New Jersey) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän toimi NFL:n Tampa Bay Buccaneersin päävalmentajana kausina 2019-2021. Arians toimi vuosina 2013-2017 Arizona Cardinalsin päävalmentajana NFL:ssä ja vuosina 1983-1988 Templen yliopiston päävalmentajana.
Ura valmentajana
Arians opiskeli Virginia teknillisessä yliopistossa ja pelasi yliopiston joukkueessa pelinrakentajana. Ennen suuntautumista valmentajan uralle hänellä oli suunnitelmana ryhtyä liikunnanopettajaksi. Arians jatkoi valmistumisensa jälkeen valmentajana Virginian teknillisessä yliopistossa. Sieltä hän päätyi Mississippin osavaltionyliopiston ja Alabaman yliopiston kautta Templen yliopiston päävalmentajaksi vuonna 1983. Arians oli tuolloin vain 30-vuotias ja samalla yliopistosarjojen nuorin päävalmentaja. Hän toimi Templen päävalmentajana kuusi kautta.
Vuodesta 1989 lähtien Arians toimi apuvalmentajana lähinnä NFL-tasolla. Kaudella 2012 hän toimi Indianapolis Coltsin väliaikaisena päävalmentajana, kun päävalmentaja Chuck Pagano oli sivussa syöpähoitojen takia. Ariansin johdolla joukkue hävisi kahdestatoista ottelusta vain kolme ja pääsi pudotuspeleihin. Arians valittiin kauden päätteeksi NFL:n vuoden valmentajaksi. Tammikuussa 2013 hän teki nelivuotisen päävalmentajapestin Arizona Cardinalsin. Joukkue pärjäsi Ariansin komennossa varsin hyvin. Cardinals voitti runkosarjassa 49 ottelua 80:stä viiden kauden aikana ja selvisi pudotuspeleihin kahdesti. Kaudella 2015 joukkue selvisi NFC:n konferenssifinaaliin. Kesällä 2017 Arians joutui munuaissyöpäleikkaukseen. Hän oli aiemmin sairastanut eturauhassyövän ja ollut ihosypäleikkauksessa. Kauden 2017 päätteeksi 65-vuotias Arians ilmoitti siirtyvänsä eläkkeelle. Päätös piti kuitenkin vain vuoden ja tammikuussa 2019 Arians palasi NFL:ään. Tällä kertaa Tampa Bay Buccaneersin päävalmentajaksi.
Ariansin ensimmäinen kausi Buccaneersin valmentajana sujui heikosti ja joukkue jäi pudotuspelien ulkopuolelle. Kaudelle 2020 joukkue hankki pelinrakentaja Tom Bradyn vapaana agenttina. Lisäksi joukkueeseen siirtyivät mm. sisempi laitahyökkääjä Rob Gronkowski sekä laitahyökkääjä Antonio Brown. Buccaneers selvisi pudotuspeleihin neljän ottelun voittoputkessa. Hyvä vire jatkui pudotuspeleissä. Kausi huipentui Super Bowliin kotikentällä Tampassa, jossa Buccaneers kaatoi hallitsevan mestarin Kansas City Chiefsin 31-9. 68-vuotias Arians voitti uransa ensimmäisen NFL:n mestaruuden kaikkien aikojen vanhimpana päävalmentajana. Kaudella 2021 Buccaneers selvisi jälleen pudotuspeleihin, mutta hävisi toisella kierroksella tulevalle mestarille Los Angeles Ramsille. Kauden jälkeen maaliskuussa 2022 Arians ilmoitti siirtyvänsä sivuun päävalmentajan tehtävästä, mutta jatkavansa Buccaneersissa konsultin roolissa. Ariansin pitkäaikainen puolustuksen koordinaattori Todd Bowles siirtyi päävalmentajan tehtävään.
Ruudunlukuohjelma
Ruudunlukuohjelma on ohjelma, joka toimii puhesyntetisaattorin, pistenäytön, ruudunsuurennuksen tai näiden yhdistelmien kanssa yhtäaikaisesti. Näkövammaiset hyötyvät ruudunlukuohjelmasta siten, että ohjelma muuntaa näytöllä olevan tekstin tai muun tiedon pistekirjoitukseksi, puheeksi tai suurennokseksi (riippuu laitteistosta). Jotkin ruudunlukuohjelmat ilmaisevat osittain ruudulla olevan graafisen sisällön, kuten säätimet ja niiden värit sekä tekstin tehosteet. Ruudunlukuohjelmasta ei ole hyötyä ilman syntetisaattoria tai pistenäyttöä. Yleisimpien ruudunlukuohjelmien mukana tulee kuitenkin jonkinlainen syntetisaattori. Ruudunlukuohjelmien ongelma on, että kaikkien ohjelmien suunnittelussa ei ole huomioitu näkövammaisia käyttäjiä, esimerkiksi näppäinkomennot ovat vaillinaisia, ohjelmien osat on nimetty standardista poiketen jne.
Yleisimpiä ruudunlukuohjelmia Suomessa ovat:
Myös uusimmissa Windows- ja Macintosh-käyttöjärjestelmissä on alkeellinen ruudunlukuohjelma, esimerkiksi Windows XP:ssä Narrator, joka tosin puhuu vain englantia.
Viime aikoina ruudunlukuohjelmia on kehitetty myös matkapuhelimiin. Nämä ohjelmat toimivat vain älypuhelimissa, kommunikaattoreissa ja kämmenlaitteissa (PDA). Esimerkkejä tällaisista ruudunlukuohjelmista ovat Code Factory, S.L:n Mobile Accessibility, Mobile Speak ja Mobile Speak Pocket sekä Scansoft Inc:n SpeechPAK Talks.
Yleisimmin matkapuhelimissa esiintyvä ruudunlukuohjelma on Handy Techin Talks.
Kari Mänty
Kari Seppo Johannes Mänty (s. 6. toukokuuta 1948 Jurva) on Yleisradion urheilun entinen päällikkö. Hän on toiminut myös sanomalehti Pohjalaisen päätoimittajana.
Toimittajan uransa Mänty aloitti vuonna 1970 TV-uutisissa ja on ollut siitä lähtien Yleisradion palveluksessa, lukuun ottamatta työskentelyä BBC:n maailmanpalvelun suomenkielisellä osastolla Lontoossa 1973–1974 sekä kautta, jolloin Mänty toimi Vaasassa ilmestyvän Pohjalainen-sanomalehden päätoimittajana vuosina 1996–2002. Päätoimittajakautenaan Mänty ylläpiti ja vahvisti Ilkka-yhtymän haltuun siirtyneen sanomalehden identiteettiä. Se poikkesi journalistiselta linjaltaan Kari Hokkasen päätoimittamasta Ilkka-lehdestä.
Beyaz peynir
Beyaz peynir on turkkilainen juusto. Se muistuttaa lähinnä suomalaisten tuntemaa kreikkalaista fetaa. Siinä on kuitenkin korkeampi rasvapitoisuus, usein jopa yli 50 prosenttia, ja runsaammin suolaa. Se voidaan valmistaa vuohen- ja lehmänmaidon seoksesta. Beyaz peynir on hyvä salaattijuusto mutta melko voimakkaan makuinen ja tukeva syötäväksi sellaisenaan. Romanialainen telemea ja bulgarialainen sirene ovat samantapaisia.
Watubelan kieli
Watubela on austronesialainen kieli, jota puhutaan Indonesiassa. Kielellä on noin 4 000 äidinkielistä puhujaa (1990).
Carl August Reinhold Lars Armfelt
Armfeltin vanhemmat olivat August Magnus Gustaf Armfelt ja Sigrid Constance Creutz ja puoliso vuodesta 1893 Juliane Frederikke Adelaide Hoppe. Armfelt omisti sekä Wiurilan kartanon että Vuorentaan kartanon. Armfelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894.
Honda Accord
Honda Accord on Hondan vuodesta 1976 alkaen valmistama ylemmän keskiluokan henkilöautomalli. Alun perin malli esiteltiin Honda Civiciä suurempana hatchbackina. Vuodesta 1977 alkaen Honda Accord on ollut sedan, mutta myös farmariversioita on valmistettu. Honda Accordista on olemassa merkittävästi toisistaan poikkeavat mallisarjat Euroopan, Amerikan ja Aasian markkinoille.
Honda Accordia on myyty maailmanlaajuisesti noin 18 miljoonaa kappaletta.
Kolmas sukupolvi (1985–)
Kolmannen sukupolven Honda Accord oli Helsingin Sanomien mukaan täysin uusi auto, akseliväliltään peräti 15 cm ja kokonaispituudeltaan 12 cm pidempi, entistä pidempi, kolme senttimetriä leveämpi ja pari senttimetriä matalampi. Ohjaustehostus ja alusta vaikuttivat entistä paremmilta.
Viides sukupolvi (1994–1997)
Viidennestä sukupolvesta eli vuodesta 1993 alkaen Accordin eurooppalaista mallia alettiin valmistaa Englannin Swindonissa, ja autosta suunniteltiin omat versiot myös Yhdysvaltojen ja Japanin markkinoille. Suomeen tuotiin aluksi euromallin varusteluversioita 2.0iS ja 2.0iLS.
Lauhahiipijä
Lauhahiipijä (Thymelicus lineola) on Suomen pienin paksupääperhoslaji ja eräs Euroopan yleisimmistä päiväperhosista.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva Punaruskea lauhahiipijä jää pienen kokonsa vuoksi helposti huomaamatta, sillä sen siipien kärkiväli on vain 25–28 mm. Siipien yläpinnat ovat ruskehtavan oranssit ja siipien ulkoreunat sekä takasiipien etureuna ovat mustanruskeat. Siipisuonet erottuvat tummina. Koiraalla on lisäksi etusiipien keskiosassa paksu mustanruskea viiru, jonka suomut erittävät naaraita houkuttavaa feromonia. Etusiipien alapinnat ovat oranssinruskeat ja takareunastaan tummemmat, takasiipien harmaanruskeat mutta takareunasta kellertävämmät. Tuntosarven kärjessä oleva koukkukärkinen paksuuntuma on alapinnaltaan musta.
Levinneisyys ja lentoaika
Lauhahiipijän levinneisyys yltää Pohjois-Afrikasta Euroopan Venäjälle, Mongoliaan ja Siperian itäosiin. Euroopassa laji puuttuu oikeastaan vain Välimeren saarilta, Islannista, Irlannista ja Fennoskandian pohjoisosista. Se on myös levinnyt vieraslajina Yhdysvaltojen itärannikolle sekä laajalle alueelle Kanadassa. Suomessa se on erittäin yleinen Oulu–Kajaani-linjan eteläpuolella, mutta pohjoisimmat havainnot ovat Rovaniemeltä. Hiipijät lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun loppupuolelta aina elokuun lopulle tai syyskuun alkuun saakka.
Elinympäristö ja elintavat
Suomessa lauhahiipijä on selvästi yleisin paksupää ja yksi kaikkein runsaimpia päiväperhosia. Valtakunnallisessa päiväperhosseurannassa 2013 lauhahiipijä oli Suomen viidenneksi yleisin päiväperhoslaji. Myös muualla Euroopassa se on varsin tavallinen. Elinympäristöksi sille kelpaa miltei mikä tahansa runsaskukkainen ja -heinäinen niitty, keto tai tienvierus, mikä selittääkin lajin runsaslukuisuuden. Perhosten lento on nopeaa ja tapahtuu pyrähdyksittäin, mutta lauhahiipijä ei ole yhtä nopea lentäjä kuin useimmat muut paksupäät. Ravinnokseen aikuiset yksilöt käyttävät kukkien mettä, mutta koiraita voi tavata suurina ryhminä imemässä suoloja lätäköistä, kosteasta maanpinnasta tai eläinten jätöksistä. Lajilla on erikoinen lepoasento, jossa takasiivet ovat lähes vaakasuorassa ja etusiivet vinottain pystyssä niiden päällä.
Naaras munii munat muutamien munien riveiksi heinien lehdille. Toukka kehittyy kuoriutumisvalmiiksi jo syksyllä, mutta kuoriutuu vasta keväällä. Näin ollen muna on talvehtiva elämänvaihe, mikä on päiväperhosten keskuudessa melko poikkeuksellista. Myöhemmin toukka sitoo ravintokasvin lehtiä suojakseen ja myös koteloituu yhteen sidottujen lehtien väliin.