cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Queenslandin tiikeri
Queenslandissa
Pussitiikeria kuvaillaan ulkonäöltään yleensä dingon kokoiseksi kissaksi, jonka kullanvärisessä tai tummanharmaassa turkissa kulkee niskasta pitkän hännän tyveen asti mustia pystyraitoja. Toisten silminnäkijöiden kertomusten mukaan se olisi kuitenkin mustavalkoisen kirjava tai lähes kokonaan valkoinen. Sillä sanotaan olevan selvästi näkyvät, kookkaat etuhampaat.
Marsalkka Mannerheimille myönnetyt kunnianosoitukset
Ulkomailla
Territetissä Sveitsissä Montreux'n länsipuolella on Mannerheimin kunniaksi pystytetty muistomerkki ja muistomerkkiä ympäröivä puistoalue on nimeltään Parc Mannerheim.
Queenslandin tiikeri
Queenslandissa
Aboriginaalien perimätiedon kertomuksissa Yarri mainitaan usein. Heidän mukaansa se saalistaa ravinnokseen kenguruita ja muita suhteellisen kookkaita pussieläimiä. Muutamat eurooppalaiset uudisasukkaatkin ovat 1870-luvulta lähtien tehneet havaintoja eläimestä, jonka he myös väittävät tappaneen vasikoita ja muuta karjaa. Kertomusten mukaan eläin on varsin aggressiivinen, ja kykenee pitämään puolensa koiria vastaan kynsiensä avulla. Pussitiikerin sanotaan liikkuvan hypähdellen.
Marsalkka Mannerheimille myönnetyt kunnianosoitukset
Ulkomailla
Mannerheimin muistolaatta paljastettiin Kaliszissa, Puolassa 7. kesäkuuta 2014.
Queenslandin tiikeri
Queenslandissa
Havaintoja tiikerimäisestä, raidallisesta pedosta tehtiin erityisen runsaasti 1940- ja 1950-luvuilla pohjoisen Queenslandin trooppisissa sademetsissä, Maryboroughin ja Gympien kaupunkien ympäristössä, Sunshine Coastista pohjoiseen.
Marsalkka Mannerheimille myönnetyt kunnianosoitukset
Ulkomailla
Latviassa, Aprikin kartanossa paljastettiin 28. toukokuuta 2016 Mannerheimin muistolaatta.
Queenslandin tiikeri
Queenslandissa
Pussitiikerin arvoitus oli lähellä selviämistä, kun yksi yksilö saatiin ammuttua. Joukko villiintyneitä sikoja ehti kuitenkin syödä raatoa, jolloin sen taljakin tuhoutui.
Marsalkka Mannerheimille myönnetyt kunnianosoitukset
Ulkomailla
Venäjällä Pietarissa paljastettiin 16. kesäkuuta 2016 Mannerheimin muistolaatta. Se kiinnitettiin talon seinään osoitteessa Zaharevskaja 22, jossa oli Venäjän armeijan yleisesikunnan akatemia. Mannerheim opiskeli akatemiassa ennen Keski-Aasian tutkimusmatkaansa valokuvausta ja topografiaa. Muistolaatalla on tarkoitus tähdentää myös sitä, että Mannerheim oli paitsi venäläinen upseeri myös venäläinen vakooja. Muistolaattaa ehdotettiin jo 2009, mutta Pietarin kaupunki päätti silloin, ettei sille ole tarvetta. Laatan takana on presidentti Vladimir Putinin perustama Venäjän sotahistoriallinen seura, joka tutkii Venäjän sotahistoriaa ja pyrkii estämään historian ”vääristelyä”. Toistuvasti vandalisoinnin kohteeksi joutunut laatta siirrettiin lokakuussa 2016 Puškinissa sijaitsevaan ensimmäisen maailmansodan museoon.
Queenslandin tiikeri
Queenslandissa
Buderimin vuoristokylän läheisyydessä Queenslandissa nähtiin tunnistamaton, mustavalkoisen raidallinen peto useita kertoja vuonna 1995.
Marsalkka Mannerheimille myönnetyt kunnianosoitukset
Kulkuväylät
Helsingissä Heikinkatu ja Turuntie yhdistettiin Mannerheimintieksi marsalkan 75-vuotispäivän kunniaksi 1942. Lisäksi Mannerheimin mukaan on nimetty katu, tie tai aukio Haminassa, Hangossa, Kankaanpäässä, Karviassa, Kokkolassa, Lahdessa (sekä keskustassa että Villähteellä), Lappeenrannassa, Loviisassa, Luumäen Taavetissa, Mikkelissä, Naantalissa, Oulussa, Parkanossa, Porvoossa, Raaseporin Skogbyssä sekä Vaasassa.
Queenslandin tiikeri
Muualla Australiassa
Vuonna 1961 kerrotaan Koillis-Tasmaniassa, Ben Lomondin kansallispuistossa tehdyn havainto suurta kissaeläintä muistuttavasta pussieläimestä. Silminnäkijän, Craig Black -nimisen miehen, mukaan se kantoi pussissaan poikasta.
Marsalkka Mannerheimille myönnetyt kunnianosoitukset
Muuta
Vuonna 1919 Suomen Partioliitto kutsui Mannerheimin Suomen ensimmäiseksi kunniapartiolaiseksi. Elokuussa 1933 Mannerheim otti vastaan partioliikkeen perustajan Lordi Robert Baden-Powellin tämän Suomen vierailulla. Mannerheimin nimeä kantaa alun perin hänen itsensä perustama Suomen Partiolaisten ansiomerkki, Mannerheim-solki.
Queenslandin tiikeri
Muualla Australiassa
Vuonna 1964 Rilla Martin sai valokuvattua erikoisennäköisen, pitkähäntäisen suurehkon nisäkkään läntisessä Victoriassa lähellä Goroken kylää. Tämän Ozenkadnook Tigeriksi kutsutun eläimen tummassa karvapeitteessä on eripituisia, melko leveitä ja vaaleita pystysuuntaisia juovia. Muodoltaan kuvan eläin muistuttaa pussihukkaa, mutta väritys on erilainen. On epäilty, että vaaleat juovat kuvassa aiheutuisivat puiden lehvästön läpi paistavasta auringonvalosta.
Marsalkka Mannerheimille myönnetyt kunnianosoitukset
Muuta
Suomen suojeluskunnat pitivät Kenraali Mannerheimin ampumakilpailuja.
Queenslandin tiikeri
Muualla Australiassa
Pussitiikerin löytämiseksi on viime vuosikymmeninä järjestetty etsintöjä, mutta ne eivät ole tuottaneet tulosta satunnaisia jalanjälkilöytöjä lukuun ottamatta.
Marsalkka Mannerheimille myönnetyt kunnianosoitukset
Muuta
Mannerheim äänestettiin vuonna 2004 Suuret suomalaiset -ohjelmassa suurimmaksi suomalaiseksi.
Queenslandin tiikeri
Pussihukka vai pussileijona?
Queenslandin tiikerin otaksutaan kuuluvan joko pussihukkien (Thylacinidae) tai pussileijonien (Thylacoleonidae) heimoon. Värityksensä perusteella eläin voisi olla pussihukka (Thylacinus cynocephalus), jonka nykyisin oletetaan hävinneen Australian mantereelta noin 3 000 vuotta sitten. Silminnäkijöiden mukaan pussitiikerin päänmuoto on kuitenkin kissamainen, kun taas pussihukalla se oli koiramainen. Pussitiikerin raitojen sanotaan olevan tummimpia ja leveimpiä vartalon etuosassa; pussihukalla paksuimmat raidat olivat päinvastoin selän takaosassa ja hännän tyvessä. Lisäksi Queenslandin tiikerin kerrotaan pystymään kiipeämään puuhun, mihin pussihukka ei tiettävästi kyennyt. Australiasta tunnetaan ainakin yksi luolamaalaus, joka selkeästi kuvaa suurta, kissamaista ja raidallista petoa, eikä pussihukkaa. Näiden seikkojen perusteella pussitiikeri muistuttaisi varsin paljon Thylacoleo-suvun pussileijonia, jotka kuolivat sukupuuttoon noin 30 000, tai joidenkin tietojen mukaan vasta 10 000, vuotta sitten. Pussitiikerihavaintojen onkin toisinaan spekuloitu selittyvän sillä, että jonkin Thylacoleo-lajin pieni populaatio olisi onnistunut säilymään reliktinä Australian syrjäisillä alueilla.
Marsalkka Mannerheimille myönnetyt kunnianosoitukset
Mannerheim-postimerkit
Mannerheimin kunniaksi on julkaistu monta postimerkkiä, joista monet ilmestyivät jo hänen elinaikanaan.
Queenslandin tiikeri
Pussihukka vai pussileijona?
On myös esitetty arvioita siitä, että kyseessä olisi eläintarhasta karannut tai jostain muusta syystä luontoon päätynyt suuri kissaeläin, kuten leopardi. Tällaisia kissapetoja on tavattu muuallakin Australiassa. Vuonna 1978 saatiin valokuvattua täysikasvuinen puuma, ja vuonna 1985 Uudessa Etelä-Walesissa ammuttiin villiintynyt naarasleijona. Jotkut silminnäkijöistä ovat kuitenkin sanoneet, että heidän näkemillään Queenslandin tiikereillä on ollut selkeästi havaittava pussi. Eurooppalaiset saapuivat eläintarhoineen ja lemmikkeineen Australiaan vasta 1700-luvun lopulla, joten karanneet kissaeläimet eivät selitä aboriginaalien tuhansia vuosia vanhoja tarinoita ja luolamaalauksia.
Erään teorian mukaan havainnot suuresta ja puissa kiipeilevästä nisäkkäästä saattaisivatkin koskea puukenguruita, joita tavataan myös Queenslandin pohjoisosien metsissä. Paikalliset asukkaat eivät juurikaan tunne näitä harvoin näyttäytyviä kenguruita, jotka maahan laskeutuessaan kulkevat neljällä jalalla.
Marsalkka Mannerheimille myönnetyt kunnianosoitukset
Ylennykset Suomessa
Lähde:
Korvakynttilähoito
Korvakynttilähoito (englanniksi ear candling; joskus myös ear coning tai thermal-auricular therapy), on uskomuslääkinnän menetelmä, jonka väitetään parantavan yleistä terveydentilaa. Korvakynttilähoidossa sytytetään ontto kynttilä ja asetetaan sen tyvi korvakäytävään. Lääketieteen asiantuntijoiden mukaan menetelmä on sekä vaarallinen että tehoton. Se ei poista vaikkua eikä myrkkyjä. Vääräksi on todistettu myös yhden valmistajan väite, jonka mukaan menetelmä on hopi-intiaanien perinteinen parannuskeino.
Menettely
Putken tai kartion muotoinen vahattu kangaskappale sytytetään, ja sen toinen pää asetetaan hoidettavan korvaan. Palanut osa leikataan välillä saksilla, ja kynttilä sammutetaan, kun sitä on jäljellä 5–10 cm.
Hoidettava makaa kyljellään, ja kynttilä asetetaan pystyyn käsiteltävään korvaan. Kynttilä voidaan panna kulkemaan paperilautasen tai alumiinifolion läpi, jotta kuuma vaha tai tuhka ei putoa iholle. Hoidettava voi myös maata kasvot ylöspäin, jolloin kynttilä pannaan korvasta yläviistoon 45 asteen kulmaan. Kynttilän alle asetetaan vesilautanen.
Liekin väitetään synnyttävän alipaineen, joka vetää korvakäytävästä vaikkua ja likaa, jotka näkyvät tummina jääminä.
Korvan kynttiläkäsittely voi kestää 15–45 minuuttia. Tänä aikana voidaan polttaa yksi tai kaksi kynttilää kummassakin korvassa.
Kritiikkiä
Professori Edzard Ernst on kirjoittanut kriittisesti korvakynttilähoidosta. Hänen mukaansa "ei ole viitteitä siitä, että hoidolla olisi jotakin tehoa. Korvakynttilöiden käyttö on aiheuttanut myös korvavammoja. Väistämättä on pääteltävä, että korvakynttilöistä on enemmän haittaa kuin hyötyä. Niiden käytöstä olisi pidätyttävä."
Canadian Family Physician -lehdessä todetaan v. 2007:
Lokakuussa 2007 Yhdysvaltain Food and Drug Administration antoi varoituksen, jonka mukaan korvakynttilät ovat "vaaraksi terveydelle, kun niitä käytetään niinä annoksina ja sillä tavalla, tai niin usein ja niin pitkään kuin pakkausmerkinnöissä määrätään, suositellaan tai ehdotetaan" –– "palava kynttilä kasvojen lähellä aiheutta huomattavan vaaran, että syntyy ihon tai hiusten palovammoja tai välikorvavaurioita"
Hyväksymismenettelyjä
Euroopassa joissakin kynttilöissä on CE-merkintä (93/42/ETY), useimmiten valmistajan itse antama. Merkki osoittaa, että laite on suunniteltu ja valmistettu siten, että ei vaaranneta potilasturvallisuutta, mutta mitään riippumatonta testausta ei vaadita.
Alkuperä
Korvakynttilöitä valmistava Biosun nimittää tuotteitaan "hopi"-kynttilöiksi, mutta hopi-intiaanien lääkintäperinne ei tunne tällaisia hoitoja. Vanessa Charles hopi-heimojen neuvostosta on todennut, että korvakynttilähoito "ei ole eikä ole koskaan ollut hopien käyttämä menetelmä." Hopi-heimo on toistuvasti pyytänyt, että Biosun lakkaisi käyttämästä nimeä "Hopi Ear Candle". Biosun ei ole pyyntöä noudattanut ja väittää edelleen, että korvakynttilät ovat peräisin hopi-heimolta.
Pertsa ja Kilu (elokuva)
Pertsa ja Kilu on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut suomalainen lastenelokuva, jonka on ohjannut Taavi Vartia. Elokuva perustuu Väinö Riikkilän Pertsa ja Kilu -kirjasarjan romaaniin Viimeiset kaanit. Elokuvan ensi-illan piti olla alun perin vuonna 2020, mutta se siirrettiin koronaviruspandemian vuoksi.
Pertsa ja Kilu sai ensi-iltansa 14. heinäkuuta 2021.
Elokuvasta on tekeillä Taavi Vartian ohjaama jatko-osa, jonka on määrä saada ensi-iltansa vuodenvaihteen 2022 tienoilla.
Shhh
Shhh (engl. Hush) on yhdysvaltalainen slasher-kauhuelokuva vuodelta 2016, jonka on ohjannut Mike Flanagan.
Fazer
Oy Karl Fazer Ab on leipomo- ja ruokapalvelualalla toimiva suomalainen perheyritys, jolla on toimintaa kahdeksassa maassa ja vientiä yli 40 maahan. Suomen lisäksi yritys toimii Ruotsissa, Tanskassa, Norjassa, Venäjällä, Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Yritys valmistaa leipomo-, keksi- ja makeis­tuotteita, ja sillä on ravintola- ja kahvilatoimintaa.
Liiketoiminta
pienoiskuva|Skogaholm-Fazer, Eskilstuna. Konsernijohdossa ja yhteisissä palveluissa toimii noin 200 henkilöä kuudessa maassa. Konsernijohtoon kuuluvat viestintä, lakiasiat, HR, talous ja rahoitus, riskienhallinta, turvallisuus, investointihallinto, yritysjärjestelyt, kiinteistöhallinto ja sisäinen tarkastus. Yhteisiin palveluihin kuuluvat muun muassa IT, kirjanpito ja henkilöstöhallinto.
Maaliskuussa 2014 Fazer-konserni jakautui kolmeen liiketoiminta-alueeseen ja kahteen liiketoimintayksikköön. Liiketoiminta-alueita ovat Fazer Leipomot, Fazer Makeiset ja Fazer Food Services. Liiketoimintayksiköitä ovat Fazer Cafés ja Fazer Mylly.
Leipomot
Fazerilla on yhteensä 19 leipomoa Suomessa, Ruotsissa, Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Venäjällä ja sen leipomotuotteita viedään 21 maahan. Fazerin leipomobrändejä ovat Fazerin ohella Oululainen, Skogaholm, Hlebnyi Dom, Druva ja Gardesis. Keksinsä Fazer valmistaa Vantaalla, ja sen keksibrändeihin Suomessa kuuluvat muun muassa Jyväshyvä, Domino, Jaffa, Fasupala, Carneval, Suklaalehti, Muro ja Hangon. Myymälöissä sijaitsevia Fazerin lähileipomoita oli vuonna 2013 Suomessa 47. Leipomomyymälöitä on Ruotsissa 25 ja Suomessa neljä. Fazerin Lappeenrannan leipomossa valmistetaan karjalan­piirakoita. Fazerin karjalanpiirakat ovat Rukiinen piirakka, Rukiinen Imatran Riisipiirakka, Vuoksen piirakka, Rukiinen Perunapiirakka ja Rukiinen Porkkanapiirakka.
Leipomoista Hyvinkään ja Ulvilan tuotantolaitokset suljettiin syksyllä 2015.
Fazerin uutisoitiin huhtikuussa 2016 ostaneen Domino-, Jaffa- ja Fanipala-tuotemerkit takaisin omistukseensa.
Ruokapalvelu
Fazerin ruokapalvelut kattavat muun muassa yksityisen ja julkisen sektorin henkilöstöravintoloita, opiskelijaravintoloita, kongressi-, kokous- ja tilausravintoloita sekä koulujen ja julkisten laitosten ruokailupalveluja. Food Services -brändejä ovat Amica, Blue, Fazer ja wip, ja siihen kuuluu noin 1 100 ravintolaa Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa. Ravintoloita käyttää päivittäin noin 400 000 asiakasta. Lisäksi Fazerilla oli vuonna 2013 Suomessa seitsemän ja Ruotsissa 15 kahvilaa.
Kesäkuussa 2019 brittiläinen jättiyritys Compass Group kertoi ostavansa Fazer Food Servicesin.
Makeiset
Makeisliiketoiminnassa Fazer on markkinajohtaja Suomessa 30–40 prosentin osuudellaan, ja sillä on toimintaa Itämeren alueella. Makeisia myydään yli 40 maahan. Fazerin kansainvälisiä makeistavaramerkkejä ovat Karl Fazer, Geisha, Dumle, Tutti Frutti, Xylimax, Marianne, Tyrkisk Peber, Pantteri ja Ässä. Fazerin makeistehtaat sijaitsevat Suomessa Lappeenrannassa (sokerimakeiset sekä purukumit) ja Vantaalla (suklaat). Fazerilla oli aikoinaan marmeladimakeisten valmistamiseen keskittynyt tehdas myös Ranualla vuosina 1988–1999, jonka jälkeen marmeladituotanto siirrettiin Lappeenrannan tehtaalle. Nykyisin Ranualla toimii Fazerin makeismyymälä Ranuan eläinpuiston yhteydessä.
Fazer tuottaa vuodessa 25 000 tonnia suklaata. Se liittyi Maailman kaakaojärjestön jäseneksi vuonna 2005.
Karl Fazerin aika, 1891–1932
pienoiskuva|vasen|upright|Karl Fazer Fazer-konsernin isä, Karl Fazer perusti syksyllä 1891 konditorialiikkeensä Helsingissä, isänsä omistamassa kiinteistössä Kluuvikatu 3:ssa. Naapurirakennukseen hän avasi kahvilan ja yhdisti sitten huoneistot, konditoriatila erotettiin kahvilatilasta verholla. Fazerin kahvilasta muodostui erityisesti ylioppilaiden kokouspaikka, josta sai kahvin ja leivosten lisäksi myös portviiniä. Fazerin kahviloista ja konditorioista, joita oli kaupungin keskustan lisäksi muun muassa Töölössä, tuli osa helsinkiläistä kulttuurielämää. Kluuvikadun konditoriassa alettiin vuonna 1895 valmistaa alkuperäisiä Pihlajanmarja-marmeladeja, jotka ovat vanhimipia edelleen myytäviä Fazer-tuotteita.
Fazerin tehtaan ensimmäisiä karamellilajeja olivat Keisarisekoitus, Iris- ja Kiss-Kiss-karamellit. Tehtaassa työskenteli noin parikymmentä henkilöä, joista suuri osa tuli Venäjältä. Makeisten vienti aloitettiin 1898, kun tuotteet olivat saaneet palkintoja kansainvälisissä näyttelyissä. Tuotteita myytiin useimmissa Euroopan maissa, mutta myös Marokossa, Levantissa, Ceylonissa ja Alankomaiden Intiassa.
Fazerin tavaramerkki rekisteröitiin vuonna 1908, jolloin avattiin myös alkuperäisen Kluuvikadun rakennuksen tilalle rakennettu uusi talo. Vuonna 1918 Karl Fazer omisti Tehtaan­kadun länsi­päässä sijaitsevan korttelin jo kokonaisuudessaan, ja vuonna 1924 Helsingissä aloitettiin keksien teko. Hangosta ostettiin Suomalais-Englantilaisen Biscuit-tehtaan osakekanta vuonna 1928, mikä moninkertaisti keksien tuotannon. Kluuvikadun kertaalleen uusittu rakennus purettiin 1928, ja vuonna 1930 avattiin uusi, Gösta Juslenin piirtämä funktionalistinen rakennus.
Karl Fazer kuoli 66-vuotiaana 9. lokakuuta 1932 saatuaan sydänkohtauksen. Hänen ainoa poikansa Sven Fazer oli noussut yhtiön johtoon jo ennen tätä, vaikka muodollisesti toimitusjohtajana toimi Carl Voss-Schrader vielä vuoteen 1939 asti. Sven Fazer oli työskennellyt jo vuodesta 1914 lähtien yhtiössä.
Vuodet 1933–1999
pienoiskuva|upright|Fazerin Parhain -makeisia. Sven Fazer toimi toimitusjohtajana 15 vuotta, vuoteen 1955 asti. Hänen aikanaan emoyhtiö Oy Karl Fazer Ab oli Suomen suurin makeistehdas ja yhtiö kasvoi alallaan myös Pohjoismaiden suurimmaksi. Sven Fazerin johtajakaudelle ajoittuvat seuraavat tunnetut tuotemerkit:
Helsingin maalaiskunnan (vuodesta 1972 Vantaan) Vaaralaan alettiin vuonna 1955 rakentaa uutta tehdasta, ja paikan nimeksi annettiin Fazerila (osoite Fazerintiellä). Vuonna 1958 Fazer osti Lahdessa sijaitsevan Oululaisen Leipomon. Konsernilla oli 1960-luvun lopulla työntekijöitä noin 2000. Tehtaankadun tehdas siirtyi Fazerilaan vuonna 1963, konttori vuonna 1966. Svenin pojasta Peter Fazerista tuli vuonna 1965 yhtiön toimitusjohtaja, missä tehtävässä hän toimi aina vuoteen 1987 asti.
Vuonna 1967 Ruotsiin perustettiin tytäryhtiö, jossa pari vuotta myöhemmin alettiin valmistaa näkkileipää. Konsernin laajeneminen jatkui 1970-luvulla, jolloin ostettiin Colombia Oy (1970) ja Hildénin konditoria ja kahvilatoiminta (1974). Vuonna 1976 syntyi Fazer Catering (myöh. Amica).
Lahteen avattiin vuonna 1971 Uusi Mylly ja Suurleipomo tehtiin Fazerilaan. Vuonna 1989 toiminnot yhtiöitettiin, jolloin muodostuivat muun muassa Fazer Makeiset, Fazer Leipomot ja Fazer Keksit. Fazer Makeisten ja ruotsalaisen Cloettan yhteistyö alkoi vuonna 1990.
Vuonna 1993 Chymos Oy:n makeistuotanto siirtyi Fazerin omistukseen. Vuonna 2006 Chymos sulautettiin kokonaan Cloetta Fazer AB:n osaksi.
Vuonna 1997 Fazer osti Ruotsissa vuonna 1984 perustetun Candyland-irtokarkkikonseptin ja nimesi sen uudestaan Candykingiksi.
2000-luvulla
pienoiskuva|Fazerin logo vuoteen 2006. pienoiskuva|Fazerin logo vuosina 2006-2017. Fazerin makeisten valmistus yhdistettiin vuonna 2000 ruotsalaisen Cloettan kanssa uudeksi Cloetta Fazer AB -nimiseksi yritykseksi, josta tuli Fazerin tärkein osakkuusyhtiö. Helmikuussa 2005 Fazer teki julkisen ostotarjouksen Cloetta Fazer AB:n koko osakekannasta, mikä ei kuitenkaan johtanut Fazerin kannalta toivottuun tulokseen. Vuonna 2008 tultiin siihen tulokseen, että Cloetta Fazer AB- fuusioyhtiö jaetaan kahdeksi erilliseksi itsenäiseksi yhtiöksi, Cloetta AB:ksi ja Fazer Makeisiin. Fazerin sininen -suklaa ja muut Fazerin karamellit valmistetaan siis jälleen Suomessa, ja ne ovat täysin suomalaisia merkkejä. Fazer Makeiset on nykyään osa Oy Karl Fazer Ab -yhtiötä.
Helmikuussa 2002 Fazer Keksit Oy myytiin ranskalaiselle keksinvalmistajalle LU:lle, joka perusti suomalaisen tytäryhtiön LU Suomi Oy:n. Sen myötä muun muassa tavaramerkit Jyväshyvä, Domino, Fanipala (aik. Fasupala), Jaffa ja Carneval siirtyivät aluksi nimen LU Fazer ja sittemmin vain LU-nimen alle. Marraskuusta 2007 LU oli osa Kraftia, mutta vuoden 2012 lopulla yritys siirtyi takaisin Fazerin omistukseen.
Vuonna 2006 Fazer osti venäläisen, Pietarissa toimineen, Abela Service CIS -ruokailupalveluyrityksen. Kaupan myötä Fazer Amica aloitti ruokailupalvelutoiminnan myös Venäjällä. Abela Service CIS on Fazer Amica Venäjän kokonaan omistama tytäryritys.
Vuonna 2007 Cloetta Fazer luopui jo 80 vuotta myynnissä olleen Laku-Pekka-lakritsipatukan kääreen lakupoikatunnuksesta. Musta lakupoikatunnus aiheutti laajaa keskustelua tunnuksen sopivuudesta monikulttuurisessa yhteiskunnassa. Muun muassa brittiläinen europarlamentaarikko Claude Moraes katsoi mustakasvoisen hahmon loukkaavan tummaihoisia.
Fazer myi vuoden 2007 lopussa Candykingin ruotsalaiselle Accent Equity Partnersille. Edellisenä vuonna Candyking oli ollut Suomen johtava irtomakeistuottaja yli 65 prosentin markkinaosuudella.
Vuonna 2009 Fazerin Sininen oli vuoden tauon jälkeen brändiykkönen Markkinointi & Mainonta -lehden ja Taloustutkimuksen Brändien arvostus -tutkimuksessa. Myös Fazer Group nousi listalla sijalle kolme.
Vuonna 2012 Fazer teki myyntiennätyksiä makeisissa ja laajensi tuotteiden ja palveluidensa valikoimaa. Marraskuussa 2012 Kraft Foodsilta ostettiin keksitehdas, joka vastaa suomalaisille tutuista keksibrändeistä Jyväshyvä, Hangon ja Carneval. Fazer rakensi uuden viljamyllyn Lahteen, jossa toimivat ruis-, vehnä- ja kauramyllyt. Kahvilainvestointeja tehtiin muun muassa ostamalla ruotsalainen Gateau-kahvilaketju. Makeisissa Fazer alkoi yhdistellä eri brändejä uusiin tuotteisiin, esimerkiksi Marianne, Geisha ja Fazerina ovat Nestlén jäätelöiden makuja ja Dumle-toffeekarkit on yhdistetty donitseihin. Uudesta myyntiennätyksestä vastasivat Fazerin Angry Birds -makeiset, joita myytiin viisi miljoonaa karamelli­pussia viidessä kuukaudessa. Angry Birds -karkkeja myytiin 15 maassa ja tuoteperheeseen kuului tikku­karamelleja, purukumia, yllätys­munia, kakkuja ja donitseja. Fazerin suunnitelmissa on koota makeisista kattava premium-tuoteportfolio, jota aletaan myydä kansainvälisten lentokenttien kautta. Sopimusruokailussa Fazer osti ruotsalaisen Scandinavian Facility Managementin vahvistamaan yhtiön asemaa julkisen sektorin ruokailupalveluissa. Fazerin Sininen ja Fazer olivat vuonna 2013 viidennen kerran Suomen arvostetuimmat brändit.
Christoph Vitzthum aloitti Fazerin-konsernin toimitusjohtajana lokakuun 2013 alussa, kun tehtävässä vuodesta 2007 toiminut Karsten Slotte jäi eläkkeelle.
Fazer osti kesällä 2019 kasvipohjaisiin elintarvikkeisiin erikoistuneen suomalaisen Kaslink Foodsin. Fazerin mukaan se tavoitteli yrityskaupalla vahvempaa keskittymistä kuluttajatuotteisiin ja näki kasvumahdollisuuksia erityisesti kaurapohjaisissa tuotteissa, joita Kaslink valmistaa. Vain muutamaa päivää aiemmin Fazer oli kertonut myyvänsä Fazer Food Services -ravintolatoimintansa brittiläiselle Compass Groupille osana yhtiön kuluttajatuotteisiin keskittyvää strategiaa.
Suklaa
pienoiskuva|Fazerin suklaata. Alkuvuodesta 2017 lähtien Fazer sanoo, että kaikki sen valmistama suklaa sisältää ainoastaan vastuullista kaakaota, kuten se ilmoitti vuonna 2010. Siirtymäaikaa on kritisoitu pitkäksi verrattuna muiden valmistajien muutaman vuoden siirtymäaikoihin. Kaakaon hankintakriteerit aiotaan saattaa vastaamaan Maailman Kaakaosäätiön standardeja, minkä lisäksi Fazerin hankintakriteereihin lisätään myös jäljitettävyys. Fazer aloitti samana vuonna UTZ-sertifioidun kaakaon ostot. Vuonna 2015 puolet Fazerin kaakaosta oli yhtiön mukaan vastuullisesti tuotettua eli UTZ- tai Rainforest Alliance -sertifioitua. Se ei kuitenkaan merkitse sertifikaatteja tuotteisiinsa vedoten siihen, ettei halua lukittautua yhteen sertifikaattiin. Kaakaon alkuperästä oli jäljitettävissä eettisesti toimiville tiloille 30 % vuonna 2012. Fazerin tuotevalikoimaan ei kuulu Reilun kaupan suklaata. Reilu kauppa on ainoa järjestelmä, joka takaa tuottajalle takuuhinnan. Fazer perustelee järjestelmän ulkopuolelle jättäytymistään sillä, että reilun kaupan kaakaonkaan alkuperä ei ole täysin jäljitettävissä.
Fazer Makeisten toimitusjohtaja Tom Lindblad linjasi, että kestävä kehitys ja sosiaalinen vastuu ovat osa yhtiön filosofiaa. Vuonna 2014 Maailman kaakaojärjestö palkitsi Fazerin työstä vastuullisen kaakaon parissa.
Lapsityövoiman käyttö
Fazer, kuten muutkin suomalaiset suklaanvalmistajat, on myöntänyt, että Suomessa valmistettavan ja myytävän suklaan alkutuotannossa saatetaan käyttää lapsityövoimaa. Fazerin ostamasta kaakaosta 75 % on peräisin Länsi-Afrikasta. Siellä viljellään 70 % maailman kaakaosta, on kansainvälisen työjärjestö ILO:n mukaan miljoona lapsityöntekijää, joista Norsunluurannikolla työskentelee 250 000 lasta. Länsiafrikkalaiset lapsityöntekijät saattavat joutua myös ihmiskaupan uhreiksi. Toinen ongelma on tilallisille maksettavat liian pienet korvaukset. Fazer sanoo, että se ei hyväksy lapsityövoiman käyttöä.
Finnwatch-järjestö kuitenkin kritisoi yhtiöitä vuonna 2011 siitä, että suklaateollisuuden toimet lapsityövoiman käytön valvomiseksi ovat olleet vähäisiä ja suorastaan riittämättömiä. Järjestö kehottaa suklaantuottajia käyttämään kolmannen osapuolen tekemää sertifiointia, sillä sen mukaan esimerkiksi työntekijöiden riittävän toimeentulon takaava palkka vähentää köyhyyttä ja siten houkutusta käyttää lapsityövoimaa. Fazerin toimitusjohtaja Tom Lindblad kommentoi, että ei pidä palkkausta lapsityön vähentämisen kannalta olennaisena.
Mainoskampanjan kritisointi
Vuonna 2012 syntyi kohu Fazerin mainoskampanjasta, jossa se lupasi rakentaa kyläprojektiinsa liittyen Norsunluurannikon lapsille koulun varoilla, jotka kerättäisiin ostetuista Fazerin Sininen -suklaista. Fazer sai kampanjasta runsaasti kielteistä palautetta kriittisten sanomalehtikolumnien jälkeen. Esimerkiksi kirjailija Elina Hirvonen nosti syyskuussa 2012 kolumnissaan esiin sen ristiriidan, että suklaateollisuus kerää Norsunluurannikon lapsityövoiman ansiosta suuria rahallisia voittoja, ja että koulu Afrikkaan maksaa vain vähän enemmän kuin sanomalehtimainos. Yhtiötä kritisoitiin tekopyhyydestä, sillä se kampanjoi lasten koulutuksen puolesta lapsityövoimalla hankittujen tulojen avulla. Suklaateollisuuden lapsityövoimaongelma koskee pahiten juuri Ghanaa ja Norsunluurannikkoa. Kohun seurauksena Fazer julkaisi samana päivänä tiedotteen, jossa se lupasi parantaa kaakaon hankintaketjun vastuullisuutta. Unicefin yritysyhteistyön johtaja Tom Selänniemi kommentoi, että Fazerin olisi ensimmäiseksi kannattanut käydä läpi oma tuotantoketjunsa, tuoda ongelmat julkisuuteen ja lisätä kampanja osaksi tavoitetta parantaa tilannetta.
Vuonna 2013 tanskalaisdokumentti Paha suklaabisnes paljasti, että Fazerinkin käyttämän UTZ-sertifiointijärjestelmän valvonta vuotaa pahasti. UTZ-sertifioiduilta tiloilta Norsunluurannikolta löytyi ulkomaalaistaustaisia lapsityöläisiä, jotka olivat mahdollisesti ihmiskaupan uhreja. Fazer ilmoitti käyvänsä tarkastamassa kaakaontoimittajiensa viljelmiä Norsunluurannikolla, mutta ei vaihtanut sertifiointia.
Palmuöljy
Fazer käyttää RSPO-sertifioitua palmuöljyä. Sertifikaattia saa neljässä eri hintaluokassa. Halvimmillaan sen voi saada ostamatta samalla vastuullista palmuöljyä, jolloin yritys maksaa sertifikaatista nettihuutokaupassa, jonka tuotot menevät vastuullisen palmuöljyn tuottajalle. Fazer ei ole merkinnyt sertifikaattia ruokapakkauksiin.
Fazer julkaisi vuonna 2014 vastuullisen palmuöljyn sitoumuksen, jonka tavoitteena on parantaa käytetyn palmuöljyn jäljitettävyyttä ja hankintaketjun läpinäkyvyyttä.
Tunnustukset
Fazer valittiin Suomen kolmanneksi maineikkaimmaksi yritykseksi tutkimusyhtiö T-Media Oy:n Luottamus&Maine-tutkimuksessa vuonna 2016.
Isaac D’Israeli
thumb|250px|Kasvokuva D'Israelista vuonna 1797. Isaac D’Israeli (11. toukokuuta 1766 – 19. tammikuuta 1848) oli brittiläinen kirjailija ja oppinut. Häntä pidetään Isaac Newtonin päähän putoavan omenan tarinan keksijänä. Teosta Curiosities of Literature pidetään hänen merkittävimpänään.
Elämä
D’Israeli syntyi Lontoossa vuonna 1766. Hänen isänsä Benjamin D’Israeli oli saapunut Englantiin Italiasta vuonna 1746.
Ensimmäisen runonsa D'Israeli kirjoitti 14-vuotiaana. Hän sokeutui vuonna 1841, mutta tämä ei estänyt häntä jatkamasta työtään. Hän kuoli 81-vuotiaana influenssaan.
D’Israelin poika Benjamin Disraeli (syntyjään Benjamin D'Israeli, 21. joulukuuta 1804 – 19. huhtikuuta 1881) oli brittiläinen valtiomies ja kirjailija, joka toimi Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä vuosina 1868 ja 1874–1880. Hänen muita lapsiaan olivat Sarah (k. 1859), Ralph ja James (k. 1868).
Blodsvept
Blodsvept on Finntrollin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 22. maaliskuuta 2013.
Epilaattori
thumb|Epilaattorin nypintäpää. Laitteessa on käyttöä helpottavat ohjausrullat.
Epilaattori on laite, jolla poistetaan ihokarvoja. Epilaattori nyppii ihokarvat irti karvatupesta juurta myöten, joten uuden karvan kasvaminen samaan karvatuppeen kestää kauemmin kuin esimerkiksi höylällä ajellun karvan kasvaminen sängelle. Aikanaan kokonaan uutena kasvava karva on teräväksi leikattua sänkeä pehmeämmän tuntuinen.
Birger Federley
pienoiskuva|oikea|Birger Federley 1890-luvulla.
Carl Birger Federley (17. helmikuuta 1874 Helsinki – 29. maaliskuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Federleyn vanhemmat olivat toimistonjohtaja, valtiopäivämies Carl Federley ja Anna Maria Sirén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 (Nya svenska läroverket i Helsingfors) ja valmistui arkkitehdiksi Suomen polyteknillisestä opistosta 1896. Hän työskenteli vuonna 1898 jonkin aikaa yhdessä Lars Sonckin kanssa mutta perusti oman toimiston Tampereelle jo samana vuonna. Vuosina 1900–1901 hän toimi Tampereen kaupunginarkkitehtina, ja hän oli Tampereen teknillisen opiston rakennusopin yliopettajana 1913–1933.
Tyyliltään Federleyn arkkitehtuuri oli 1900-luvun alussa jugendia, mutta sodan jälkeen siirtyi klassismiin.
Carborundum
Carborundum on taidegrafiikan tekemiseen tarkoitettu syväpainomenetelmä, jossa kuva-aihe maalataan laatalle liiman ja carborundum-hiekan sekoituksella. Sana tulee carborundum-jauheesta, joka on piikarbidia eli piin ja hiilen muodostama keraaminen yhdiste. Carborundum on melko uusi menetelmä.
Keksiminen ja käyttöönotto
Carborundum vedotusprosessin keksi amerikkalainen taidegraafikko ja vedostaja Dox Trash vuonna 1937 työskennellessään Yhdysvaltain valtion rahoittaman Federal Arts Projectin Philadelphiassa olevassa taidegrafiikan työpajassa. Trash huomasi, että carborundumia voi käyttää kuparisten vedoslaattojen valmistamiseen. Carborundumia oli käytetty aikaisemmin kivien puhdistamiseen ja hiomiseen litografiassa.
Suomessa carborundum on yleistynyt 1980-luvun lopulla.
Prosessi ja lopputulos
Mitä enemmän carborundum-seoksessa on jauhetta, sen karkeampi on maalattu pinta ja sitä enemmän se ottaa painoväriä vastaan. Carborundum-työ tehdään yleensä alumiiniselle offsett-laatalle. Carborundumiin yhdistetään usein kuivaneulalla tehtyjä viivoja. Painojälki voi muistuttaa akvatintaa.
Koska laatalla on materiaalia reliefinomaisesti, se voi tuoda vedokseen kolmiulotteisuutta. Myös värillisiä vedoksia voidaan tehdä menetelmällä, jossa samalle laatalle levitetään pienillä värityynyillä tai siveltimillä useampia värejä. Värillisiä töitä voi tehdä myös tekemällä jokaiselle värille oma laattansa. Carburundumlaatta kuluu voimakkaasti vedostaessa eikä siitä voida ottaa kovin suuria vedossarjoja.
Läheistä sukua carborundumtekniikalle on collagrafia, jossa laattaan liitetään tai valetaan erilaisia materiaaleja kollaasin tapaan.
Aiheesta muualla
Tiefdruckverfahren Taille-douce Глубокая печать Глибокий офсет 凹版印刷
Levin August von Bennigsen
thumb|Levin August von Bennigsen, [[George Dawen maalaus vuodelta 1820.]] Levin August Gottlieb (Theophil) von Bennigsen (10. helmikuuta 1745 Braunschweig, Braunschweig-Wolfenbüttel – 3. lokakuuta 1826 Banteln, Hannover) oli saksalaissyntyinen Venäjän keisarikunnan armeijan kenraali ja kreivi. Hän oli Venäjän tärkeimpiä sotilaskomentajia Napoleonin sotien aikana.
Varhaisempi ura
Bennigsen syntyi vanhaan alasaksilaiseen aatelissukuun. Hänen isänsä oli braunschweigilainen eversti. Bennigsen aloitti sotilasuransa Hannoverin vaaliruhtinaskunnan armeijassa ja osallistui vuosina 1760–1763 seitsenvuotiseen sotaan, minä aikana hän yleni luutnantiksi. Hän erosi vuonna 1768 sotapalveluksesta ja eli seuraavat viisi vuotta sukutilallaan Bantelnissa lähellä Hildesheimia. Vuonna 1773 hän värväytyi Venäjän armeijaan. Hän osallistui sotaan turkkilaisia vastaan vuonna 1774, Pugatšovin kapinan kukistamiseen vuonna 1775 ja Otšakovin piiritykseen uuden Turkin-sodan aikana vuonna 1788. Bennigsen yleni everstiluutnantiksi 1778 ja everstiksi 1787. Puolassa puhjenneen Kosciuszkon kapinan kukistamisen yhteydessä vuosina 1793–1794 hän saavutti useita voittoja. Hän oli mukana myös vuoden 1796 hyökkäyksessä Persiaan ja sai 1796 kenraalimajurin sekä 1798 kenraaliluutnantin arvon. Hän julkaisi vuonna 1794 teoksen Gedanken über einige dem Officier der leichten Reiterei nothwendige Vorkenntnisse.
Bennigsenillä oli erimielisyyksiä keisari Paavali I:n kanssa, ja keisari karkotti hänet tiluksilleen Liettuaan. Bennigsen muodosti Nikita Paninin ja Peter Ludwig von der Pahlenin kanssa salaliiton, joka järjesti ja toteutti Paavali I:n murhan maaliskuussa 1801. Uudeksi keisariksi tullut Aleksanteri I nimitti Bennigsenin myöhemmin samana vuonna Liettuan kenraalikuvernööriksi ja ylensi hänet seuraavana vuonna ratsuväenkenraaliksi.
Napoleonin sodat
Venäjän liityttyä vuonna 1805 kolmannen liittokunnan sotaan Napoleonin Ranskaa vastaan Bennigsenistä tehtiin Venäjän pohjoisen armeijan komentaja. Bennigsen eteni syksyllä 1806 Puolaan. Hän onnistui torjumaan marsalkka Jean Lannesin johtaman hyökkäyksen Pułtuskin taistelussa 26. joulukuuta 1806, minkä jälkeen hänet nimitettiin kaikkien Napoleonia vastaan taistelleiden venäläisten joukkojen ylipäälliköksi. Hän kohtasi Napoleonin tuloksettomassa Eylaun taistelussa 7.–8. helmikuuta 1807, mutta perääntyi lopulta taistelukentältä. Lopulta Bennigsen kärsi Napoleonin armeijalle murskatappion 14. kesäkuuta 1807 käydyssä Friedlandin taistelussa, mikä ratkaisi sodan Ranskan hyväksi ja pakotti Venäjän taipumaan Tilsitin rauhaan. Bennigsen vetäytyi tämän jälkeen palveluksesta.
Napoleonin hyökättyä Venäjälle vuonna 1812 Bennigsen kutsuttiin takaisin palvelukseen. Hän komensi venäläisten keskistä ryhmää Borodinon taistelussa syyskuussa 1812 ja voitti Joachim Murat’n komentamat ranskalaiset Tarutinon taistelussa 18. lokakuuta. Erimielisyydet ylipäällikkö Mihail Kutuzovin kanssa pakottivat Bennigsenin astumaan hetkeksi syrjään, mutta Kutuzovin kuoltua huhtikuussa 1813 hänet kutsuttiin jälleen apuun. Bennigsen komensi nyt Venäjän Puolan-armeijaa. Voitokkaassa Leipzigin taistelussa Bennigsenin komentama hyökkäyskiila saartoi kolmantena taistelupäivänä 18. lokakuuta 1813 Napoleonin vasemman siiven, mistä hyvästä Bennigsenille myönnettiin vielä samana iltana kreivin arvo. Sen jälkeen hän taisteli Louis Davout’n joukkoja vastaan pohjoisessa Saksassa sekä saartoi ja valtasi Hampurin. Sodan päätyttyä Bennigsen oli Venäjän eteläisen armeijan komentajana Bessarabiassa, kunnes hän vetäytyi palveluksesta vuonna 1818 ja palasi asumaan sukutilalleen Bantelniin.
Bennigsenin poika Alexander Levin von Bennigsen vaikutti myöhemmin Hannoverin ja Saksan politiikassa. Bennigsenin ranskankieliset muistelmat julkaistiin postuumisti kolmessa osassa vuosina 1906–1908.
Marien taistelu
Marien taistelu (engl. Marie: A True Story) on vuonna 1985 kuvattu tositapahtumiin perustuva rikosdraama, joka kertoo Marie Ragghiantin elämänvaiheesta ja vuonna 1977 tapahtuneesta tapauksesta. Elokuvan pääosia esittävät Sissy Spacek, Jeff Daniels, Keith Szarabajka, Morgan Freeman, Fred Thompson, Lisa Banes, John Cullum, Graham Beckel ja Macon McCalman. Elokuvan on ohjannut Roger Donaldson. Elokuva perustuu Peter Maasin samannimiseen kirjaan. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti.
Biologinen rytmi
Biologinen rytmi tai biologinen kello tai biorytmi tarkoittaa joko ihmisen elimistössä tai jossain luonnon fysiologisessa järjestelmässä esiintyvää rytmiikkaa. Esimerkiksi sisäinen kello eli sirkadiaaninen rytmi on tällainen.
Moision seisake
Moision seisake oli rautatieliikennepaikka Riihimäki-Tampere-radalla Lempäälässä. Hakkarin seisakkeen miehityksen jälkeen 1953 liikennepaikan miehitys ja tavaraliikenne loppui. Henkilöliikenne lopetettiin 1988. Liikennepaikkarakennus on purettu.
Kadonneiden jäljillä
Kadonneiden jäljillä oli kanadalais-yhdysvaltalainen televisiosarja, joka kertoi kadonneita ihmisiä etsivästä FBI:n erikoisryhmästä. Sarja perustui Meg Cabotin menestysromaaneihin Pääosissa olivat Vivica A. Fox, Caterina Scorsone, Mark Consuelos ja Justin Louis. Sarjaa esitettiin vuosina 2003–2006 kolmena esityskautena yhteensä 56 jaksoa.
Tarhapapaija
Tarhapapaija eli papaija (Carica papaya) on trooppinen hedelmäpuu. Suurikokoiset hedelmät ovat tärkeä ravinnonlähde tropiikissa ja subtropiikissa.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|200px|vasen|Papaijapuu. pienoiskuva|200px|vasen|Papaijan kukkia. pienoiskuva|Siemenet
Papaija kasvaa tavallisesti 2–6 metriä korkeaksi, korkeimmillaan 8 metriä korkeaksi. Runko on suora, sileä ja väriltään vihreä. Oksia ei ole, vaan lehdet asettuvat kierteisesti suoraan runkoon. Suurikokoiset lehdet ovat suoria ja pitkäruotisia, lehtilapa on syvään suuriliuskainen. Lehtiä on yleensä jäljellä vain rungon yläosassa. Rungon alaosassa on selvästi näkyviä, vanhojen lehtien jättämiä arpia. Papaijan kellanvalkoiset kukat ovat kaksikotisia ja puhkeavat lehtihankoihin.
Papaija kukkii ja tuottaa hedelmiä samanaikaisesti vuoden ympäri. Hedelmät voivat painaa jopa 10 kg, mutta tavallisesti ne ovat noin kilon painoisia. Ne roikkuvat suoraan rungosta. Muodoltaan papaijan hedelmä on soikea tai hieman päärynänmuotoinen. Kuori on nahkamainen, sileä ja vihreä, kypsänä kellertyvä. Hedelmämalto eli hedelmäliha on mehukas ja väriltään vaalean oranssi tai punainen. Rakenteeltaan se muistuttaa hieman melonia. Hedelmämallon keskellä olevassa ontelossa on runsaasti mustanharmaita pippurinmarjan kokoisia siemeniä. Siemeniä saattaa olla jopa yli 50 kappaletta hedelmää kohden.
Puuksi papaija on varsin lyhytikäinen. Tavallisesti se elää vain 4–5-vuotiaaksi. Toisaalta se alkaa tuottaa hedelmiä jo 10 kuukautta vanhana.
Viljelykasvina papaijasta on jalostettu useita eri lajikkeita.
Levinneisyys
Papaija on alkujaan kotoisin Etelä-Amerikan trooppisilta alueilta. Nykyään sitä kasvaa viljelykasvina kaikkilla tropiikissa ja subtropiikissa.
Käyttö
Papaija on yksi tropiikin eniten viljeltyjä ravintokasveja. Suurin osa sadosta käytetään paikallisesti. Papaijan hedelmän hedelmämalto sisältää runsaasti A- ja C-vitamiineja. Hedelmät nautitaan yleensä sellaisenaan tai hedelmäsalaateissa. Hedelmistä tehdään myös mehua ja nektaria, jotka ovat tuoreita hedelmiä suositumpia vientituotteita. Papajan maku on hieman melonimainen ja aprikoosimainen.
Erityisesti papaijan kuorien ja raakojen hedelmien maitiaisneste sisältää proteiineja pilkkovaa papaiinientsyymiä, jota käytetään ruoansulatusongelmien lääkinnässä. Samasta syystä papaija edistää ruoansulatusta. Entsyymi myös mureuttaa lihaa, joten papaija sopii soseutettuna marinadeihin. Sitä käytetään myös purukumin raaka-aineena sekä villan ja silkkikankaan käsittelyssä ehkäisemään kutistumista. Papaijan lehdet kelpaavat keitettyinä vihanneksiksi ja koko kasvi sopii hyvin myös karjanrehuksi.
Freaky Tah
Raymond Rogers (14. toukokuuta 1971 – 28. maaliskuuta 1999), tunnettu paremmin nimellä Freaky Tah, oli MC, hype man ja promoottori. Freaky Tah oli Lost Boyz -nimisen rap-yhtyeen jäsen. Muita jäseniä olivat Mr. Cheeks, DJ Spigg Nice ja Pretty Lou. Freaky Tah syntyi, eli ja kuoli Queensissa, New York Cityssä.
Kuolema
Freaky Tah kuoli takaraivoon saamansa luodin aiheuttamaan vammaan 28. maaliskuuta 1999 yhtyekaverinsa Mr. Cheeksin 28. syntymäpäiväjuhlien yönä. Freaky Tah oli menossa kohti Sheraton Hotelin uloskäyntiä, kun mies nimeltä Kelvin Jones ampui häntä päähän. Jones myönsi tekonsa. Freaky Tah ilmoitettiin kuolleeksi noin klo 4.20 aamuyöllä läheisessä Jamaica-sairaalassa. Pakoauton kuljettaja Raheem Fletcher tuomittiin seitsemäksi vuodeksi vankilaan. Freaky Tah oli kuollessaan 27-vuotias.
Pekka Saros
Pekka Saros (s. 6. lokakuuta 1961) on suomalainen koripalloerotuomari.
Saros aloitti pääsarjatuomarina kaudella 1987–1988. Vuonna 1989 hän teki ensiesiintymisensä kansainvälisissä koripallo-otteluissa. Vuonna 2010 Saros saavutti 800 vihelletyn pääsarjaottelun rajan, jolloin hän oli eniten otteluita viheltänyt Korisliiga-tuomari. Lisäksi hän on viheltänyt yli 300 kansainvälistä ottelua. Joulukuussa 2015 Saros tuomitsi tuhannennen Korisliiga-ottelunsa. Hän on kaikki palloilulajit huomioiden eniten otteluita Suomen aikuisten pääsarjoissa tuominnut henkilö. 1200. Korisliiga-ottelunsa Saros tuomaroi 27. helmikuuta 2021.
Saros toimii Akvarellin koulun rehtorina. Sitä ennen hän toimi Kaurialan koulun rehtorina. Hänen poikansa on jääkiekkomaalivahti Juuse Saros.
90 Minutes in Heaven
90 Minutes in Heaven on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2015. Elokuva kertoo nuoresta pastorista, joka julistetaan auto-onnettomuuden jälkeen kuolleeksi mutta herää uudelleen henkiin ja väittää käyneensä taivaassa. Elokuva perustuu Don Piperin omaelämäkerralliseen kirjaan.
Juoni
Tammikuussa 1989 pastori Don Piper (Hayden Christensen) joutuu vakavaan auto-onnettomuuteen ja hänet todetaan kuolleeksi. Seuraavat puolitoista tuntia hänen ruumiinsa makaa pressulla peitettynä sillä välin kun hänen sielunsa kokee taivaan valtakunnan ihanuuden. Papin rukoukset auttavat hänet kuin ihmeen kaupalla takaisin elävien kirjoihin, mutta sitä ihmettä Don ei olisi halunnut kokea, sillä hänen vammansa aiheuttavat pahoja kipuja ja henkistä kärsimystä. Vaimonsa Evan (Kate Bosworth), kolmen lapsensa sekä läheisten ja kaukaisten ystävien tukemana Don yrittää saada otteen entisestä elämästään.
Brocan alue
350px|right Brocan alue on isoaivokuorella otsalohkon sivulla, yleensä vasemmalla puolella sijaitseva alue. Se vastaa puheen tuottamisesta.
Mikäli Brocan alue on vaurioitunut, voi aiheutua ns. ekspressiivinen afasia, jossa ihmisen puhe voi olla rajoittunut muutamaan sanaan tai hän voi olla täysin sanaton.
Nyrkkipallo
thumb|275px|Saksan ja Sveitsin välinen nyrkkipallo-ottelu vuonna 2005 Nyrkkipallo on alkujaan roomalainen viiden hengen joukkuein pelattava pallopeli. Peli muistuttaa hyvin paljon lentopalloa, joka on nyrkkipallosta kehitetty muunnos. Nyrkkipallossa kentän enimmäispituus on 50 metriä ja leveys 20 metriä. Peliaika on 2 x 15 minuuttia.
Lajin kattojärjestö on IFA (International Fistball Association). Laji on mukana World Games -kisojen ohjelmassa. Lajin MM-kilpailuja on järjestetty vuodesta 1968 lähtien. Menestyneimpiä nyrkkipallomaita ovat Saksa, Itävalta ja Brasilia.
We Global
We Global on hip hop -tuottaja DJ Khaledin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2008.
Myynti
Albumia myytiin ensimmäisellä viikolla 59,573 kappaletta, ja se sijoittui Billboard 200 -listan 7. sijalle. Nyt albumia on myyty Yhdysvalloissa 110,000.
Hämeenkylmänkukka
Hämeenkylmänkukka eli kylmänkukka (Pulsatilla patens, aikaisemmin Anemone patens) on pohjoisella pallonpuoliskolla tavattava kylmänkukka, jota esiintyy Suomessa pääasiassa Kanta-Hämeessä. Hämeenkylmänkukka on Suomessa rauhoitettu. Se on Kanta-Hämeen maakuntakasvi.
Ulkonäkö ja koko
vasen|200px|thumb|Hämeenkylmänkukka kuvattuna Valko-Venäjällä.
Hämeenkylmänkukka on mätästävä ja kasvaa kukinta-aikana 10–30 cm korkeaksi. Varsi on valkokarvainen. Aluslehdet kasvavat vasta kukinnan jälkeen. Niiden ruodit on pitkiä, tavallisesti 10–25 cm:n pituisia. Lehtien lapa on 4–7 cm pitkä ja kolmisorminen, lehdykät ruodittomia, kolmijakoisia ja kärjestä suippohampaisia. Pituudeltaan 2–5 cm pitkät varsilehdet kasvavat varren tyvestä yhdiskasvuisina kiehkurana. Varsilehtien liuskat ovat ehyitä, leveähköjä, suoria, vihreitä ja valkokarvaisia. Yksittäinen kukka sijaitsee tavallisesti 3–10 cm pitkän kukkavarren päässä. Kukan kehä on teriömäinen. Ulkopinnaltaan valkokarvaisia, 2,5–4 cm pitkiä kehälehtiä on kuusi kappaletta ja ne vaihtelevat väriltään sinisestä violetinsiniseen.
Suomessa hämeenkylmänkukka kukkii toukokuussa ennen kasvin lehtien puhkeamista. Kukinnan runsaus vaihtelee vuosittain. Hedelmävaiheessa kukkavarsi venyy jopa yli 30 cm pitkäksi. Siihen kehittyy hedelmistö, jossa on noin 3 mm pitkiä ja karvaisia pähkylöitä, joissa on niiden kokoon nähden huomiota herättävä, 2–5 cm pitkä ota. Hämeenkylmänkukka on monivuotinen ja saattaa elää kymmeniä vuosia vanhaksi. Laji on myrkyllinen.
Hämeenkylmänkukka muistuttaa hyvin paljon lännenkylmänkukkaa. Se voi risteytyä helposti kangasvuokon (P. vernalis) kanssa lajien yhteisillä esiintymisalueilla.
Levinneisyys
Hämeenkylmänkukka on pohjoinen kasvilaji, jota tavataan Euroopassa, Siperiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa kasvavan alalajin (ssp. patens) päälevinneisyysalue ulottuu Itä-Puolasta, Valko-Venäjältä ja Länsi-Ukrainasta itään läpi Venäjän keskiosien aina Länsi-Siperiaan saakka. Erillisiä, pirstoutuneita esiintymiä siitä tavataan lisäksi muun muassa Ruotsista, Suomesta, Puolasta, Saksasta, Unkarista ja Baltian maista. Toista alalajia (ssp. multifida) tavataan Keski-Venäjältä läpi Siperian aina Tyynellemerelle saakka. Levinneisyysalue jatkuu Pohjois-Amerikan puolella, jossa se on levinnyt sisämaassa Alaskasta mantereen keskiosiin.
Suomessa hämeenkylmänkukkaa tavataan lähes yksinomaan Kanta-Hämeessä. Tärkeimmät esiintymisalueet ovat Janakkalassa, Hattulassa ja Hämeenlinnassa sekä siihen nykyään kuuluvissa Kalvolassa, Rengossa ja Hauholla. Muualta Suomesta lajista tunnetaan havaintoja Pirkanmaalta sekä 2000-luvulla löytynyt esiintymä Etelä-Savosta. Lajin esiintymien määrä on kuitenkin viime vuosikymmeninä tuntuvasti vähentynyt. Suomessa hämeenkylmänkukan kantaa on yritetty elvyttää istutuksilla uusille kasvupaikoille.
Elinympäristö
Suomessa hämeenkylmänkukan kasvupaikat sijaitsevat valoisilla harjukankailla ja jyrkillä harjurinteillä. Aikaisemmin lajia esiintyi myös laidunnetuilla moreenimäillä pellonreunoilla ja peltojen saarekkeissa. Viime vuosikymmeninä lajin uudistuminen on vaikeutunut metsäpalojen ja metsälaidunnuksen loputtua. Myös rakentaminen, kukkien kerääminen ja siirtoistutukset puutarhoihin ovat vähentäneet lajia. Lajin ollessa yleisempi sitä myytiin keväisin muun muassa Hämeenlinnan torilla.
Akronyymi ja kirjainlyhenne
Akronyymit ja kirjainlyhenteet ovat jonkin moniosaisen ilmauksen alkukirjaimista muodostuvia koostelyhenteitä. Muista lyhennetyypeistä ne eroavat siten, että lyhentäminen ei koske pelkästään kirjoitusasua vaan ilmaukset tavallisesti myös lausutaan lyhentyneinä – joko tavanomaisen sanan tavoin tai kirjain kirjaimelta.
Kirjainlyhenne (myös alku- tai isokirjainlyhenne) eli initialismi lausutaan kirjaimittain: ”HTML” [hoo-tee-äm-äl] (hypertext markup language), ”STT” [äs-tee-tee] (Suomen Tietotoimisto). Kirjainlyhenteitä saatetaan epätäsmällisesti kutsua myös akronyymeiksi, mutta oikeastaan akronyymi eli lyhennesana eli kirjainsana on kirjainlyhenteen muunnelma, joka lausutaan kuin tavallinen sana. Lyhennesanaan voi alkukirjainten lisäksi sisältyä muitakin kirjaimia, jos ne tekevät kokonaisuuden sanamaisemmaksi ja helpommin lausuttavaksi. Lyhennesanoja ovat sellaiset yleisnimet kuin ”mopo” (moottoripolkupyörä) ja ”laser” (light amplification by stimulated emission of radiation) sekä erisnimet ”Kela” (Kansaneläkelaitos) ja ”Nato” (North Atlantic Treaty Organization). Toisinaan lyhennesana voi olla merkitykseltään adjektiivinkin kaltainen, kuten ”luomu” (luonnonmukainen).