cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cesare Bovo
Seurajoukkueura
Bovo edusti juniorina Romaa. Hän oli seuran edustusjoukkueen kokoonpanossa Serie A:ssa kahdesti vuonna 2001 pääsemättä kentälle ja pelasi yhden Italian cupin ottelun vuonna 2002. Kesällä 2002 Bovo siirtyi Lecceen, jossa hän pelasi kaudella 2002–2003 Serie B:ssä 11 ottelua seuran noustessa pääsarjaan ja seuraavalla kaudella 19 ottelua Serie A:ssa. Kaudeksi 2004–2005 Lecce lainasi Bovon Parmaan, jossa hän pelasi 31 Serie A -ottelua.
Kesällä 2005 Bovo palasi Romaan ja pelasi 22 ottelua Serie A:ssa seuran sijoittuessa toiseksi kaudella 2005–2006. Kauden jälkeen Roma myi Bovon 1,5 miljoonalla eurolla Palermoon, jossa hän seuraavalla syyskaudella pelasi yhden Serie A -ottelun. Kevätkaudeksi Palermo lainasi hänet Torinoon, jota hän edusti seitsemässä Serie A -ottelussa. Kesällä 2007 Bovo myytiin Palermosta Genoaan 3,3 miljoonalla eurolla. Kaudella 2007–2008 hän pelasi seurassa 27 Serie A -ottelua.
Palermo hankki Bovon kesällä 2008 takaisin 7,9 miljoonalla eurolla. Hän lukeutui joukkueen runkopelaajiin kolmen kauden ajan pelaten kausina 2008–2009, 2009–2010 ja 2010–2011 yhteensä 89 Serie A -ottelua. Palermo hävisi kaudella 2010–2011 Italian cupin loppuottelun Internazionalelle 1–3. Bovo pelasi kauden aikana neljässä cup-ottelussa, muttei ei ollut kokoonpanossa loppuottelussa. Elokuussa 2011 Bovo palasi Genoaan lainalle pelaten kauden 2011–2012 syyspuoliskon aikana viisi pääsarjaottelua. Tammikuussa 2012 Genoa hankki hänet jälleen pysyvästi 1,3 miljoonalla eurolla. Bovo pelasi kolme Serie A -ottelua kevätkauden aikana ja 13 kaudella 2012–2013.
Heinäkuussa 2013 Torino hankki Bovon 900 000 tuhannella eurolla. Serie A -otteluita hän on pelannut seurassa 20 kaudella 2013–2014, 15 kaudella 2014–2015 ja 21 kaudella 2015–2016.
Maajoukkueura
Bovo oli mukana myös Ateenan kesäolympialaisissa 2004, jossa Italia saavutti pronssia. Hän pelasi turnauksessa kolmessa ottelussa – puolivälierässä, välierässä ja pronssiottelussa – ja teki ottelun ainoan maalin jatkoajalla puolivälierässä Malia vastaan.
Saavutukset
Italian maajoukkue
One Dance
One Dance on kanadalaisräppäri Draken kappale, jolla vierailevat myös nigerialaisartisti Wizkid sekä brittiläislaulaja Kyla. Kappaleen ovat sanoittaneet kaikki kolme esiintyjää sen tuotannosta vastanneiden Nineteen85:n, DJ Maphorisan ja Noah "40" Shebibin kanssa. Crazy Cousinz ja Kyla saivat krediitin kappaleen sanoittamisesta koska se mukailee heidän vuonna 2008 julkaisemaa kappaletta "Do You Mind".
"One Dance" julkaistiin Draken neljännen, Views-studioalbumin toisena singlenä 5. huhtikuuta 2016. CHR-kanaville kappale julkaistiin puolestaan 12. huhtikuuta 2016. "One Dance" julkaistiin samaan aikaan "Pop Stylen" kanssa pian sen jälkeen kun Drake ilmoitti Views-albumin julkaisupäivän. "One Dance" oli yksi kolmesta ensimmäisestä Views-albumilta julkaistusta dancehall-singlestä kappaleiden "Controlla" ja "Too Good" ohella.
Kappale saavutti singlelistan ensimmäisen sijan viidessätoista eri valtiossa, mukaan lukien Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Ranskassa, Saksassa, Sveitsissä, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa kappale oli kymmenen viikkoa Billboard Hot 100-listan kärjessä. Britanniassa se oli puolestaan viisitoista viikkoa singlelistan kärjessä. Kappaleella mukanaoleva Wizkid on Billboard Hot 100-listan kaikkien aikojen ensimmäinen nigerialaisartisti joka on päässyt koko listalle sekä kaikkien aikojen ensimmäinen joka on päässyt listan kärkeen. "One Dance" on Rihannan Workin ohella ainoa dancehall-kappale joka on päässyt Hot 100-listan kärkeen.
Syyskuussa 2016 Billboard nimesi "One Dancen" vuoden 2016 kesähitiksi. Joulukuussa 2016 kappaletta oli myyty Yhdysvalloissa yhteensä kaksi miljoonaa kopiota, joka teki siitä vuoden 2016 viidenneksi myydyimmän kappaleen. Kappale oli Apple Music-sovelluksen vuoden 2016 myydyin kappale. Lokakuussa 2016 kappaleesta tuli Spotifyn kaikkien aikojen striimatuin kappale yli miljardilla striimillä ja ohitti täten aiempaa ennätystä pidätelleen Major Lazerin ja DJ Snaken kappaleen "Lean On". Tämä ennätys meni tosin uusiksi 21. syyskuuta 2017, kun Ed Sheeranin kappale "Shape of You" ohitti "One Dancen" Spotifyn striimatuimpana kappaleena. "One Dance" oli maailmanlaajuisesti vuoden 2016 myydyin kappale sekä yksi kaikkien aikojen myydyimmistä kappaleista.
Jalaja
Jalaja on Päijät-Hämeessä Heinolassa Komeankylän lähellä sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,2 metriä mpy.
Sky Saxon
thumb|Sky Saxon Sky "Sunlight" Saxon (oik. Richard Elvern Marsh, 20. elokuuta 1937 – 25. kesäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen rock and roll -muusikko, joka oli 1960-luvulla Los Angelesissa vaikuttaneen psykedeelistä ja garage rockia esittäneen yhtyeen The Seedsin johtaja, laulaja ja basisti.
Saxon perusti Seedsin 1965, ja yhtyeen ensimmäinen levy ilmestyi 1966. Yhtyeen menestys jäi vähäiseksi, lähinnä on historiaan jäänyt sen ensisingle "Pushing too Hard". 1970-luvulla hän liittyi hippikommuuniin The Source Family, joka kuitenkin hajosi, kun sen johtaja Father Yod kuoli 1974. Eräiden jäsenten kanssa Saxon jatkoi musiikin tekemistä, ja levypaketti God and Hair sen materiaalista julkaistiin Japanissa 1998.
Rajalla
Rajalla voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Rajalla (kirjankustantamo)
Rajalla eli Kustannus Oy Rajalla on vuonna 2006 toimintansa aloittanut suomalainen kirjankustantamo. Sen toimipaikka on Oulu. Yritys julkaisee kaunokirjallisuutta ja tietokirjoja matkareportaaseista muistelmiin ja väitöskirjoihin. Sen kustannusohjelman painotus on pohjoinen.
Rajalla-kustantamon pääomistaja on lehtikustannusyhtiö Pohjan Väylä Oy, jonka toimitusjohtaja on kustantaja Tuomo Korteniemi. Muihin omistajiin kuuluu pohjoissuomalaisia yksityishenkilöitä ja yhdistyksiä.
Sarkalampi (Hartola)
Sarkalampi on Päijät-Hämeessä Hartolassa Lepsalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 7,7 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,5 metriä mpy.
Justin Cook
Ura
Cook aloitteli uraansa ääninäyttelijänä vuonna 2000, kun hän toimi sitä ennen FUNimationille dubbausten äänittäjänä Dragon Ball Z -spesiaalien parissa. Puolen vuoden jälkeen Christopher Sabat pyysi Cookia koe-esiintymään. Hän sai ensimmäiseksi roolikseen Denden samaisesta Dragon Ball Z -animesta, minkä jälkeen Cook on tehnyt monipuolisesti äänirooleja ja tuottanut englanniksi käännettyjä animesarjoja.
Jyväskylän Lyseon lukio
Jyväskylän Lyseon lukio on vanhin suomenkielinen oppikoulu. Nykyään se on opiskelijamäärältään Suomen suurimpia lukioita. Jyväskylän Lyseon lukion yleislinjalla voi halutessaan painottaa opinnot luonnontieteisiin tai yrittäjyyteen. Lukiossa toimii myös kansainvälinen IB-linja ja tiimiopintoihin keskittynyt Tiimilinja.
Koulu perustettiin 1. lokakuuta 1858, ja suurimman osan historiastaan se on toiminut Jyväskylän keskustassa Yliopistonkadulla sijaitsevassa vuonna 1902 valmistuneessa Lyseo-rakennuksessa. Helmikuussa 2012 Jyväskylän kaupunginhallitus päätti kuitenkin poistaa vanhan Lyseo-rakennuksen koulukäytöstä.
Jyväskylän koulutuskuntayhtymän toteuttaman lukioverkkouudistuksen myötä Lyseon lukio yhdistyi vuoden 2015 alussa Sepän- ja Tikkakosken lukioiden kanssa uudeksi noin 1 200 oppilaan Jyväskylän Lyseon lukioksi. Vuonna 2018 lukiossa opiskeli opetushallinnon mukaan 1 161 opiskelijaa, ja se oli opiskelijamäärällä mitattuna Suomen 2. suurin lukio Tikkurilan lukion (1 338 opiskelijaa) jälkeen, hieman Jyväskylän Schildtin lukiota (1 149) suurempana.
Jyväskylän koulutuskuntayhtymän organisaatio- ja nimiuudistuksen myötä Lyseon lukio ollut osa Gradia-lukioita 1.1.2018 alkaen.
Historia
Jyväskylän Lyseon historiaan voi perehtyä siitä kirjoitettujen lukuisten kirjojen parissa tai koulun omassa museossa, joka avattiin 1979 vanhan rakennuksen peruskorjauksen ja entisöinnin yhteydessä pohjakerrokseen.
Perustaminen ja vaiheet
Koulu perustettiin keisarillisella päätöksellä Jyväskylän yläalkeiskoulun nimellä 1. lokakuuta 1858. Aloitteen perustamisesta teki piirilääkäri Wolmar Schildt.
Koulutalo
thumb|269x269px|Vanha Lyseo-rakennus, toiminnassa 1902-2013 Ennen omaa Lyseo rakennustaan koulu toimi henkikirjoittaja Rönnebergin, apteekkari Enckellin ja rehtori Pesoniuksen taloissa (koulu toimi myös niin sanotussa Willgrenin talossa kesken Enckellin isännöinnin). S. Gripenbergin ja W. Polon suunnittelema Lyseo-rakennus valmistui 1902. Aikalaisarkkitehdit kuvasivat rakennustyyliä maurilais-tudorilaiseksi. Vuonna 1959 rakennus sai lisäsiiven.
Lyseo-rakennus kamppaili viimeiset vuotensa koulukäytössä sisäilma- ja homeongelmien kanssa. Vuoden 2014 alussa päivälinjan toiminta siirtyi väistötiloihin Viitaniemeen ja vuonna 2017 Harjulle.
Tunnettuja lyseolaisia
Jyväskylän Lyseota kävi muun muassa arkkitehti Alvar Aalto. Hän itse nosti leikillään lyseon kuuluisimmaksi oppilaaksi alaluokkien luokkatoverinsa Otto Toivaisen, joka lähti merille ja väitti edenneensä Fidžisaarilla kuninkaaksi ja jumalaksi. Muita tunnettuja koulun oppilaita ovat olleet Terijoen hallituksen pääministeri Otto Wille Kuusinen ja pesäpallon kehittäjä Lauri "Tahko" Pihkala. Ensimmäinen pesäpallo-ottelu pelattiin Lyseon pihalla. Myös kenraali Taavetti Laatikainen ja meteorologi Matti Huutonen ovat lyseosta valmistuneita. Tunnettuja lyseon entisiä oppilaita ovat myös vuoden 2014 Miss Suomi Lotta Hintsa ja valokuvamalli Julia Välimäki.
Erityisesti vuonna 1892 lyseon 1. luokalla aloittaneet ja vuonna 1900 ylioppilaaksi tulleet oppilaat ovat Suomen poliittisessa historiassa merkittävä joukko. Koko 8-vuotisen koulutaipaleen kävi yhdessä vain 5 oppilasta, Edvard Gylling, Johannes Jääskeläinen, Martti Kovero, Otto Wille Kuusinen ja Matti Rossi. Heistä neljä ensimmäistä olivat vuonna 1905 perustamassa Ylioppilaiden Sosialidemokraattista Yhdistystä. Tällä luokalla oli pari vuotta myös Sulo Wuolijoki.
Kirjailija ja reaalifantasia-termin luoja Pasi Ilmari Jääskeläinen opettaa lyseossa äidinkieltä ja kirjallisuutta. Runoilija Einari Kovero toimi aikoinaan koulun suomenkielen opettajana. Kansalaisaktivisti, maakuntaliiton johtaja Erkki Vasama toimi lyseon lehtorina 1960–1975.
Jyväskylän lyseon entisten oppilaiden yhdistys
Alumniyhdistys Jyväskylän lyseon entisten oppilaiden yhdistys Jyly ry. on perustettu 1945.
Lyseon tapahtumat, projektit ja kulttuuritarjonta
Jyväskylän Lyseon lukio tarjoaa kurssitarjottimillaan ja niiden ulkopuolella erittäin paljon taito- ja taideaineiden kursseja sekä projekteja. Osittain taito- ja taideaineet on integroitu. Jaksoittain ilmestyy oppilaskunnan lehti nimeltä Osmopolitan.
Lyseolla on useita ystävyyskouluja ympäri maailmaa. Koulun kenties näkyvin projekti, Rytminvaihtoa-projekti, liittyy Burkina Fason pääkaupungissa Ouagadougoussa sijaitsevaan Wend Manegda -kumppanuuskouluun. Vuonna 2007 projekti sai Jyväskylän kaupungin Hyvä Kansainvälistyjä -palkinnon, joka jaettiin tuolloin ensimmäistä kertaa. Lyseo on osallistunut myös muun muassa CERN- ja EU:n Comenius-projektiin. Ensiksi mainittu on sisältänyt tutkimuksia ja matkoja CERN:iin, toista on toteutettu Ranskan ystävyyskoululaisten kanssa.
Jyväskylän Lyseon lukio järjestää opiskelijoilleen vuosittaisia vaihtoja Espanjaan, Isoon-Britanniaan, Ranskaan ja Saksaan.
Pietarsaaren teloitukset
Pietarsaaren teloitukset tapahtuivat Suomen sisällissodan aikana 2. maaliskuuta 1918.
Johdanto
Joukko humalaisia tykistöjääkäreitä teloitti Pietarsaaressa kuusi paikallista työväenjärjestöjen jäsentä sekä heidän ampumistaan vastustaneen valkoisiin kuuluneen lakimiehen Johannes Jääskeläisen. Teloitetut olivat Pietarsaaren suomenkielisen työväenyhdistyksen jäseniä, heidän joukossaan muun muassa entinen kansanedustaja Kalle Suosalo. Yksikään ammutuista ei osallistunut sotatoimiin punaisten puolella. Teloitukset suoritettiin kaupungin keskustassa sijaitsevan Strengbergin tupakkatehtaan seinää vasten.
Teloitukset tehtiin jääkäreiden illanvieton aikana järjestetyn pikaoikeudenkäynnin jälkeen. Istuntoa johti jääkärimajuri Lauri Malmberg ja teloituspäätöksen allekirjoitti Pietarsaaren tykistökoulun päällikkönä toiminut ruotsalainen kreivi Adolf Hamilton. Teloituksiin ei ollut mitään erityistä syytä, vaan niitä on pidetty jonkinlaisena varoituksena punaisille. Tapahtumista vaiettiin Pietarsaaressa pitkään ja esimerkiksi osa uhrien lastenlapsista kuuli asiasta ensimmäistä kertaa vasta kodin ulkopuolelta. Tapausta tutkinut Johannes Jääskeläisen pojantytär toimittaja Marjatta Cronvall katsoo, että teloitusten taustalla oli myös kielipolitiikka, sillä teloittajat olivat ruotsinkielisiä (Malmberg kylläkin suomenkielinen) ja kaikki teloitetut suomenkielisiä, eikä yhtään Pietarsaaren ruotsinkielisen työväenyhdistyksen jäsentä teloitettu. Jääskeläinen tunnettiin innokkaana suomalaisuusmiehenä, joka ennen Pietarsaareen saapumistaan oli aikaisemmassa virassaan usein erimielisyyksiä Pohjanmaan ruotsinkielisten kanssa.
Historioitsija Lars Westerlundin mukaan taas kyseessä oli osa niin sanottua jääkärikonfliktia. Teloitukset olivat valkoisen armeijan ylipäällikköä kenraali C. G. E. Mannerheimia vastaan suunnattu jääkärien protesti, joilla haluttiin osoittaa, ettei hänen 25. helmikuuta antamalla määräyksellään vankien kohtelusta ollut mitään merkitystä. Westerlundin mukaan tarkoituksena oli nöyryyttää Mannerheimia ja horjuttaa hänen heikkoa asemaansa. Suuri osa jääkäreistä vastusti Mannerheimia, koska hän oli entinen Venäjän armeijan upseeri. Teloitus herätti närkästystä valkoisten päämajassa, mutta Mannerheim ei kuitenkaan provosoitunut vastatoimiin ja säilytti asemansa.
Oikeudenkäynti
Teloituksiin johtaneet tapahtumat käynnistyivät 1. maaliskuuta, jolloin Pietarsaaren kaupunginhotellissa pidettiin paikallisen suojeluskunnan järjestämät tervetuliaisjuhlat kaupunkiin edellisenä päivänä saapuneiden 97 tykistöjääkärin kunniaksi. Pietarsaareen oli helmikuun alussa perustettu valkoisen armeijan tykistökoulu, jonka johtajana toimi kreivi Adolf Hamilton. Hänen lisäkseen juhliin osallistuivat ainakin ruotsalaiset kapteenit Oscar Palme ja Nils Palme, jääkäriluutnantti Ingevald Pipping, kapteeni Emil Haeger, luutnantti Sture Appelberg, jääkärivänrikki Yrjö Takkula, jääkärimajuri Lauri Malmberg, jääkärikapteeni Uno Fagernäs sekä tykistökoulussa opettajana toiminut jääkäri Leo Kyander. Juhlien jatkuessa iltamyöhään humaltuneet osanottajat päättivät aloittaa oikeudenkäynnin Pietarsaaren raatihuoneen putkassa sisällissodan alusta saakka vangittuina olleita suomenkielisen työväenyhdistyksen johtohenkilöitä vastaan. Heidän lisäkseen osa teloitetuista haettiin kotoaan. Tiedossa ei kuitenkaan ole, miksi juuri kyseiset henkilöt valittiin. Joidenkin väitteiden mukaan ajatuksen oikeudenkäynnistä olisi esittänyt kreivi Hamilton. pienoiskuva|vasen|[[Johannes Jääskeläinen.]] Istunnon pöytäkirjat on tuhottu, mutta kreivi Hamiltonin isälleen Hugo Hamiltonille kirjoittaman kirjeen mukaan oikeus kokoontui kello 1 yöllä ja teloitukset olivat ohi jo kello 3. Tuomareina olivat Lauri Malmberg, Leo Kyander ja Uno Fagernäs, joilla kaikilla oli lainopillinen koulutus. Uno Fagernäsillä ei kuitenkaan ollut minkäänlaista lainopillista koulutusta. Näin ollen hänellä ei ollut oikeutta vahvistaa tuomioita. Fagernäs on todennäköisesti sekoitettu Ingevald Pippingiin, joka oli lakimies, ja hänet on nimetty monissa lähteissä toiseksi tuomariksi jakamaan oikeutta lakimies Leo Kyanderin kanssa. Dosentti Mikko Uola on hänkin perehtynyt aikalaislähteitä tarkastellen Pietarsaaren teloituksiin. Malmberg, Pipping ja Kyander ovat luontevia oikeuden jäseniä. ”Mitähän kuusi vuotta nuorempi, pari kuukautta lääkäriksi opiskellut jalkaväen kapteeni, joka oli mennyt kotiinsa Teerijärvelle, olisi siinä joukossa tehnyt?” Mikko Uola toteaa. Kyander oli jopa teloitetun Johannes Jääskeläisen entinen opiskelutoveri Helsingin yliopistosta.
Suuri fuuga
thumb|250px|Beethovenin käsikirjoitusta Suuren fuugan nelikätiselle pianosovitukselle. Suuri fuuga (Große Fuge) op. 133 on Ludwig van Beethovenin sävellys jousikvartetille vuodelta 1825. Beethoven sävelsi teoksen alun perin jousikvarteton nro 13 finaaliksi. Kantaesityksen teki Schuppanzigh-kvartetti vuonna 1826.
Pietarsaaren teloitukset
Oikeudenkäynti
Jääskeläinen oli Vaasan läänin entinen lääninsihteeri, joka värväytyi Pietarsaaren tykistökouluun 25. helmikuuta, kun sen palvelukseen oli haettu insinöörejä. Ennen lakimiesuraansa hän oli valmistunut tie- ja vesirakennusalan insinööriksi vuonna 1906. Jääskeläinen saapui Pietarsaareen vain päivää ennen oikeudenkäyntiä ja kirjautui asumaan kaupunginhotelliin. Monella tilaisuudessa mukana olleella ruotsinkielisellä kerrotaan olleen Jääskeläistä kohtaan vanhoja kaunoja. Hänen väitettiin ohittaneen ruotsinkielisen hakijan lääninsihteerin viran saadessaan, ja siinä toimiessaan oli nimittänyt ruotsinkielisellä alueella virkoihin suomenkielisiä nimismiehiä. Jääskeläisen rasitteeksi katsottiin myös se, että hän oli opiskellessaan kuulunut jonkin aikaa Ylioppilaiden Sosialidemokraattiseen Yhdistykseen. pienoiskuva|Oikeudenkäynnin puheenjohtajana toiminut [[Lauri Malmberg everstinä 1920-luvulla.]] Kun vangit oli haettu hotellille esitti Jääskeläinen vastalauseensa. Hän ilmoitti oikeudenkäynnin olevan vastoin Suomen lakia ja totesi myös, ettei humalainen seurue ole sopivassa kunnossa jakamaan oikeutta. Tämän jälkeen myös Jääskeläinen joutui itse syytettyjen joukkoon. Heitä syytettiin nyt aikomuksesta räjäyttää tykistökoulun ammusvarasto Jääskeläisen johdolla. Pikaoikeudenkäynnin päätteeksi miehet tuomittiin kuolemanrangaistukseen maanpetoksesta ja venäläisten kanssa vehkeilystä. Kreivi Hamilton allekirjoitti tuomion Pietarsaaren sotilaskomentajan ominaisuudessa, ja se pantiin täytäntöön vielä samana yönä. Hän kirjoitti myöhemmin isälleen, että kuolemantuomioiden allekirjoittaminen oli ollut yllättävän helppoa. Hamilton kertoi tehneensä sen ”kevyellä kädellä”. Isä puolestaan luonnehti poikaansa ”sotahulluksi”, ja piti uutista hänen vuonna 1919 tapahtuneesta kuolemastaan tervetulleena.
Suuri fuuga
Teos on teknisesti haastava ja äärimmäisyyksiin menevä ja sitä pidettiinkin alun perin liian rajuna ja sopimattomana jousikvarteton päätteeksi. Beethoven sävelsi jousikvartettoon myöhemmin uuden, paljon lyhyemmän ja kevyemmän finaalin ja Suuri fuuga julkaistiin erillisenä teoksena. Igor Stravinsky on sanonut teoksesta, että se on ehdottomasti nykymusiikkia, joka tulee olemaan nykymusiikkia ikuisesti.
Pietarsaaren teloitukset
Teloitus
Tuomion jälkeen miehet saivat kirjoittaa viimeisen viestin omaisilleen, mutta Jääskeläisen kirjettä ei milloinkaan toimitettu leskelle. Tuomittuja oli ilmeisesti yhteensä kahdeksan, sillä pietarsaarelainen kirjailija Anna Bondestam on kertonut, että yksi teloitettavista onnistui pakenemaan teloituspaikalle vietäessä ja piileskeli hänen lapsuudenkotinsa ullakolla. Seitsemän muuta ammuttiin Hämeenkadun ja Koulukadun kulmauksessa sijaitsevan Strengbergin tupakkatehtaan seinää vasten. Ruumiit vietiin kasaan työväentalon portaiden eteen, jossa ne olivat seuraavaan iltaan asti, kunnes omaiset saivat hakea vainajat. Ainakin Jääskeläisen ruumis oli myös ryöstetty.
Teloitetut työväenjärjestöjen jäsenet haudattiin yhteishautaan, jonne haudattiin myös aikaisemmin helmikuussa teloitettu Erik Svalberg. Paikallisia pappeja oli kuitenkin vaikea saada siunaamaan edes Jääskeläisen ruumista. Kreivi Hamilton kertoi isälleen lähettämässään kirjeessä päättäneensä jatkossa hirttää kolme ”huligaania” jokaista kaupungissa valkoista vastaan tehtävää hyökkäystä kohden. Bondestamin mukaan kaupungin työväenjärjestöjen jäseniä haettiin kodeistaan kuulusteluihin vielä kuukausia teloitusten jälkeen.
Uhrit
thumb|[[Kalle Suosalo, Johannes Puurunen ja työväenyhdistyksen näytelmäseuran johtaja Kössi Paatero (s. 1885).]] Lääninsihteeri Johannes Jääskeläisen ja entisen kansanedustajan leipuri Kalle Suosalon lisäksi teloitettiin työmiehet Emil Lind (s. 1880), Aksel Salonen (s. 1894), Johannes Puurunen (s. 1883) ja Petter Tiihonen (s. 1879) sekä seppä Yrjö Eriksson (s. 1888). Jääskeläistä lukuun ottamatta kaikki olivat Pietarsaaren suomenkielisen työväenyhdistyksen jäseniä.
Muista teloitetuista Emil Lind oli Pietarsaaren suomenkielisen työväenyhdistyksen puheenjohtaja. Hänen leskestään Eriika Lindistä tuli myöhemmin ensimmäinen Pietarsaaren kaupunginvaltuustoon valittu nainen. Pekka Tiihonen puolestaan oli yksi Pietarsaaren suomenkielisen työväenopiston perustajista. Entinen kansanedustaja Suosalo oli vakaumuksellinen pasifisti. Hän oli myös puolustanut suomenkielisten asemaa ja sisällissodan sytyttyä vaatinut lehtikirjoituksessa, että vangittuja venäläissotilaita pitää kohdella hyvin.
Joukkohauta ja muistomerkit
Teloitetut työväenyhdistyksen jäsenet haudattiin joukkohautaan Pietarsaaren uudella hautausmaalla sijaitsevan Johanneksen kappelin edustalle. Paikalle on myös haudattu hieman aikaisemmin teloitettu Erkki Svalberg. Pietarsaaren ruotsalainen seurakunta ei vuonna 1918 suostunut suorittamaan kristillistä hautausta, jonka vuoksi kirkkoherra Bo-Göran Åstrand esitti lokakuussa 2018 järjestetyssä tilaisuudessa anteeksipyynnön ja piispa Björn Vikström siunasi vainajat.
Johannes IV Laskaris
thumb|Johannes IV Laskaris Johannes IV Laskaris (1250–1305) oli Nikaian keisarikunnan hallitsija ja Bysantin keisari maanpaossa vuosina 1258–1261.
Hän oli vain 8-vuotias kun hänen isänsä Theodoros II Laskaris kuoli vuonna 1258. Hänen holhoojakseen valittiin Mikael Palaiologos joka myöhemmin antoi tehdä itsestään hallitsijakumppanin.
Pietarsaaren teloitukset
Joukkohauta ja muistomerkit
Teloituspaikkana toimineen Strengbergin tupakkatehtaan seinään maalattiin teloitusten vuosipäivänä salaa seitsemän ristiä aina 1960-luvulle saakka. Muistolaattaa suunniteltiin ensimmäistä kertaa vuonna 1968, jolloin sisällissodasta tuli kuluneeksi 50 vuotta, mutta tupakkatehtaan johto kielsi laatan kiinnittämisen, eikä kaupunki katsonut asian kuuluvan sille. Samana vuonna paljastettiin kuitenkin punaisten muistomerkki Koulupuistossa. Paikalle oli alun perin tarkoitus asettaa Vestersundsbyn koulun pihassa ollut luonnonkivi, mutta sitä ei saatu kaupungilta, joten lopulta paikalle pystytettiin työväenjärjestöjen kustantama kivipaasi. Vuonna 2018 muistomerkki siirrettiin syrjäisestä puistosta teloituspaikan tuntumaan.
Strengbergin tupakkatehtaan seinään kiinnitettiin viimein muistolaatta teloitusten satavuotispäivänä maaliskuussa 2018. Laatan paljasti Pietarsaaren kaupunginjohtaja Kristina Stenman. Tilaisuudessa oli paikalla myös useita teloitettujen lastenlapsia. Työväenyhdistysten aloittama keräys 5 400 euroa maksanutta laattaa varten käynnistettiin jo vuonna 2013.
Teloitukset kulttuurissa
Cronvallin, Bondestamin ja Westerlundin tutkimuksen lisäksi Pietarsaaren teloitukset esiintyvät myös kaunokirjallisuudessa. Anna Bondestam käsitteli tapausta vuonna 1946 ilmestyneessä romaanissaan Kuilu. Teloitukset esiintyvät myös kirjailija Kaarlo Haapanen 1980-luvulla ilmestyneessä Skata-trilogiassa sekä sivujuonteena Kjell Westön vuoden 2000 romaanissa Isän nimeen. Lisäksi Solveig Emtö käsittelee teloituksia lyhyesti 1987 julkaistussa romaanissaan Pihlajanmarjoja ja krookustalo.
Marjatta Cronvall ohjasi Johannes Jääskeläisen kohtalosta myös vuonna 1988 valmistuneen televisioelokuvan Laittomuuden aika.
Kajaslampi
Kajaslampi on Päijät-Hämeessä Hartolassa ja Heinolassa Lepsalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 6,6 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,5 metriä mpy.
Organosinkkiyhdisteet
thumb|250px|Orgaaniset sinkkiyhdisteet sisältävät sinkin ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen Orgaaninen sinkkiyhdiste eli organosinkkiyhdiste on sinkkiyhdiste, joka sisältää sinkin ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen.
Historia ja ominaisuudet
Orgaaniset sinkkiyhdisteet ovat ensimmäisiä valmistettuja organometalliyhdisteitä. Dietyylisinkkiä valmisti ensimmäisenä Edward Frankland vuonna 1849 sinkkimetallin ja jodietaanin välisellä reaktiolla. Tyypillisimpiä sinkkiyhdisteitä ovat dialkyyli- tai diaryylisinkit R2Zn, alkyyli- tai aryylisinkkihalogenidit RZnX tai organosinkaatit M[R3Zn]. Nämä yhdisteet ovat tyypillisesti nesteitä, jotka ovat pyroforisia eli voivat syttyä spontaanisti ilman vaikutuksesta. Alkyylisinkkiyhdisteet esiintyvät monomeereinä eivätkä polymerisoidu, toisin kuin organoberylliumyhdisteet ja organomagnesiumyhdisteet, joita ne muuten muistuttavat ominaisuuksiltaan. Halogenidit voivat muodostaa dimeerejä halogenidi-ionin välityksellä.
Valmistus ja reaktioita
Tyypillisin tapa valmistaa dialkyylisinkkiyhdisteitä on alkyyli- tai aryylihalogenidin ja sinkkimetallin välinen reaktio. Käytetyimpiä ovat alkyylijodidit ja -bromidit. Näin tuotetaan esimerkiksi dietyylisinkkiä. Dialkyylisinkkiyhdisteistä voidaan valmistaa myös muita dialkyylisinkkiyhdisteitä reaktiolla alkyylijodidien kanssa. Katalyyttinä käytetään usein kuparijodidia. Toinen tapa on valmistaa alkeeneista hydroboraatioreaktion ja vaihtoreaktion kautta orgaanisia sinkkiyhdisteitä. 350px|center
Erityisesti aryylisinkkiyhdisteitä valmistetaan transmetallaatioreaktiolla käyttäen diaryylielohopeaa. Tämän reaktion huonoja puolia ovat hitaus ja huono saanto. Toinen transmetallaatioreaktio on reaktio Grignard-reagenssin kanssa. Näin muodostuu alkyylisinkkihalogenideja.
Orgaanisen snkkiyhdisteen reaktiivisuus riippuu sen rakenteesta. Yleisesti ottaen ne eivät ole yhtä emäksisiä ja voimakkaita nukleofiilejä tai alkyloivia reagensseja kuin Grignard-reagenssit, jotka ovatkin useassa käyttökohteessa korvanneet ne. Toisaalta ne ovat selektiivisempiä, eivätkä reagoi niin monen funktionaalisen ryhmän kanssa kuin Grignard-reagenssit ja suojaryhmien käytön tarve on vähäisempi. Dialkyylisinkkiyhdisteen ovat reaktiivisempia kuin sinkkialkyylien halogenidit. Allyylinen orgaaninen ryhmä lisää reaktiivisuutta kaksoissidoksen vaikutuksen vuoksi.
Orgaanisia sinkkiyhdisteitä voidaan käyttää ketonien synteesissä, karbonyyliyhdisteiden reaktioissa, kytkentäreaktioissa, kuten Negishi-kytkennässä, josta kehittäjänsä Ei-ichi Negishi sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2010, alkenylaatioreaktioissa ja konjugaattiadditiossa. Usein reaktioissa käytetään siirtymämetallikatalyyttiä. Tyypillisimmät reaktiot, joissa käytetään orgaanisia sinkkiyhdisteitä ovat Reformatski-reaktio, jossa halogeenin α-asemassa sisältävät karboksyylihapot muodostavat sinkkiyhdisteen välituotteena ja reagoivat aldehydien tai ketonien kanssa muodostaen β-hydroksiesterin ja Simmons–Smith-reaktio, jossa dijodimetaanin ja sinkin muodostama karbenoidikompleksi reagoi alkeenin kanssa muodostaen syklopropaanirenkaan. thumb|center|350px|Reformatski-reaktio thumb|center|350px|Esimerkki Simmons–Smith-reaktiosta
Borneonpiispahaikara
Borneonpiispahaikara (Ciconia stormi) on kattohaikaroihin kuuluva lintulaji. Se on erittäin uhanalainen.
Koko ja ulkonäkö
Borneonpiispahaikara kasvaa noin 75–91-senttiseksi. Se on suurimmaksi osaksi musta, mutta höyhenpeitteessä on myös valkoisia alueita. Nokka on punainen, ja silmää ympäröi keltainen rengas.
Levinneisyys
Borneonpiispahaikaraa on tavattu Borneon saaren lisäksi Sumatralla, Thaimaan eteläisimmissä osissa sekä Malesian niemimaalla. Populaation kooksi arvellaan 250-500 yksilöä. Borneonpiispahaikaraa uhkaavat etenkin metsien hakkuut. Laji on suojeltu Thaimaassa, Malesiassa ja Indonesiassa.
Gooden projektio
300px|thumb|Gooden homolosiniprojektion mukainen maailmankartta 300px|thumb|Gooden projektion [[Tissot'n indikaattorit 15°:n välein]] Gooden projektio eli homolosiiniprojektio on maailman­karttoihin tarkoitettu pseudosylindraalinen, oikeapintainen karttaprojektio. Tavallisesti sen mukaisissa kartoissa maapallo esitetään lohkottuna. Oikea­pintaisuutensa vuoksi se soveltuu teemakarttoihin, jotka kuvaavat eri asioiden ja ilmiöiden maan­tieteellistä levinneisyyttä.
Projektion kehitti vuonna 1923 John Paul Goode vaihtoehdoksi Mercatorin projektiolle. Gooden projektiossa eri alueiden pinta-alat näkyvät oikeassa suhteessa. Goode esitti projektionsa mukaisesta kartasta eri muunnelmia, joissa se oli lohkottu eri kohdissa, voidakseen korostaa toisaalta mannermassoja, toisaalta valtameriä. Joissakin muunnelmissa on mukana laajennuksia, niin että jotkin alueet näkyvät samaan aikaan kahdessa eri lohkossa, jotta Grönlanti ja Venäjän itäisin osa saadaan näkymään kartassa yhtenäisinä. Homomolosiini­projektioon Goode päätyi kokeiltuaan vuodesta 1916 lähtien Mollweiden projektion eri tavoin lohkottuja muunnelmia.
Gooden projektio on yhdistelmä sinusoidaalisesta projektiosta ja Mollweiden projektiosta. Päiväntasaajan molemmin puolin vyöhyke leveyspiireille 41°44′11.8″ pohjoista ja eteläistä leveyttä saakka kuvataan kartassa sinusoidi­projektion, näiden ulko­puolelle jäävä osa Mollweiden projektion mukaisesti. Nämä rajana olevat leveyspiirit on valittu niin, että niiden kohdalla länsi-itä-suuntainen mittakaava on kummassakin projektiossa sama. Seurauksena kuitenkin on, että pituuspiirit tekevät näiden leveyspiirien kohdalla pienen mutkan. Projektion oikea­pintaisuus seuraa siitä, että sekä sinusoidi- että Mollweiden projektio ovat oikea­pintaisia.
Koska Mollweiden projektiota sanotaan joskus myös "homolo­grafiseksi projektioksi", Goode muodosti laatimalleen projektiolle nimen "homolosiini" yhdistämällä osan sanoista "homolo­grafinen" ja "sinusoidi". Koska projektion mukainen kartta muistuttaa käsin kuoritun appelsiinin tasopinnalle levitettyä kuorta, sitä sanotaan joskus myös "appelsiininkuorikartaksi". Projektiota on käytetty monissa koulukartastoissa Tavallisimmin karta on lohkottu niin, että kartan kumpikin reuna on Tyynellä­merellä, eri lohkojen rajat pohjoisella pallon­puoliskolla Atlantilla, eteläisellä pallon­puoliskolla Atlantilla ja Intian valta­merellä.
Manazuru (1900)
Manazuru oli keisarillisen Japanin laivaston 1900 valmistunut Hayabusa-luokan torpedovene.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuoden 1896 hankintoja Ranskasta Le Havresta Chantiers et Ateliers Augustin Normandilta. Alus laskettiin vesille 1900 ja valmistui 7. marraskuuta.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1919.
The Astonishing
The Astonishing on yhdysvaltalaisen progressiivisen rock-yhtyeen Dream Theaterin kolmastoista studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 2016. Albumi on yhtyeen toinen tupla-CD -albumi Six Degrees of Inner Turbulencen jälkeen. Lisäksi se on bändin toinen konseptialbumi, jonka tarinan kitaristi John Petrucci loi yhdessä kosketinsoittaja Jordan Rudessin kanssa.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Yhdysvalloissa heti Billboard 200 -listan sijalle 11 sekä Suomen virallisen listan sijalle 2.
Albumin tarina
Albumin tarina sijoittuu tulevaisuuteen vuoteen 2285. Nykyisten Yhdysvaltojen tilalle on syntynyt feodalistinen keisarikunta nimeltään Great Northern Empire of Americas, jota hallitsee tyrannimaisesti keisari Nafaryus. Kaikenlainen taide ja luova ilmaisu on tukahdutettu, ja käytännössä ainoa viihteen muoto on NOMAC:eiksi kutsuttujen koneiden luoma keinotekoinen musiikki. Tarina alkaa, kun kaukaisesta Ravenskillin kylästä ilmaantuu mies nimeltä Gabriel, jolla on lähes taianomaisena pidetty kyky luoda musiikkia ("The Gift of Music"). Gabrielin veli Arhys uskoo hänen olevan pelastaja joka tulee murtamaan tyrannian ja palauttamaan musiikin maailmaan. Arhys itse on Ravenskillin militanttien komentaja valmiina kapinoimaan Nafayrusta ja tämän imperiumia vastaan ("A Better Life").
Nafayruksen kuultua Gabrielista hän päättää lähteä Ravenskillin katsomaan "pelastajaa" perheensä kanssa ("Lord Nafaryus"). Gabriel pitää juuri esitystä heidän saapuessaan ("A Savior in the Square"). Esityksen aikana hän näkee Nafaryusin tyttären, Faythen, ja Faythen katsoessa häntä he rakastuvat. Faythe muistaa vanhan musiikkisoittimen, jonka hän on pitänyt salaisuutena ("Act of Faythe"). Jopa Nafaryus liikuttuu hetkellisesti Garbrielin esityksestä, mutta hän kuitenkin päättää että Garbriel on uhka hänen hallinnolleen ja antaa kylälle kolme päivää aikaa toimittaa Gabriel hänelle tai hän tuhoaa kylän ("Three Days"). Arhys ei suostu luovuttamaan veljeään ja piilottaa tämän ("Brother, Can You Hear Me?").
Palattuaan kotiinsa Faythe ei saa Gabrielia mielestään, ja päättää paeta tavatakseen hänet uudestaan. Keisarinna Arabelle, Faythen äiti, saa selville hänen aikeensa, mutta antaa tämän lähteä. Hän kuitenkin pyytää salaa Faythen isoveljen Daryuksen seuraamaan ja tarvittaessa suojelemaan Faythea. Daryus suostuu, mutta hänellä on oma agenda, koska hän on aina katsonut, että Faytheä suosittiin hänen sijastaan ("A Life Left Behind"). Ravenskillissä Faythe vakuuttaa Arhysin ja hän vie Faythen Gabrielin luo, jossa he viettävät yön yhdessä ("Ravenskill"). Faythe on vakuuttunut siitä että hänen isänsä ei ole pohjimmiltaan paha, ja hän voisi muuttua kunhan hän suostuisi kuuntelemaan mitä Gabrielilla on sanottavana ("Chosen"). Faythe palaa kotiin vakuuttaakseen isänsä, ettei Gabriel ole hänen vihollisensa. Harkittuaan asiaa Nafaryus suostuu kuulemaan Gabrielia, sillä ehdolla että Gabriel luovuttaa itsensä vapaaehtoisesti mikäli keskustelu ei tuota tulosta. Tapaaminen päätetään järjestää vanhassa Heaven's Cove -amfiteatterissa ("A New Beginning", "The Road to Revolution").
Samaan aikaan Daryus kidnappaa Arhysin pojan, Xanderin, ja ehdottaa tälle vaihtokauppaa: Gabriel Xanderiin ("A Tempting Offer"), luvaten samalla Arhysille ja Xanderille mahdollisuuden parempaan elämään kaupungissa. Arhys vastahakoisesti suostuu kauppaan edesmenneen vaimonsa Evangelinen takia ("The X Aspect").
Faythe näkee tapaamisessa tilaisuuden suuremmalle muutokselle, ja haluaa käyttää kuninkaallista asemaansa parantaakseen maailmaa ("Begin Again"). Arhys ilmoittaa Daryukselle että Gabriel tulee olemaan sinä iltana Heaven's Covessa ("Moment of Betrayal"). Arhys muuttaa mielensä ja yrittää pysäyttää Daryuksen, mutta Daryus tappaa hänet, huomaamatta, että Xander näki kaiken ("The Path That Divides"). Xanderin juostessa isänsä ruumiin luo Daryus huomaa huppuun pukeutuneen hahmon ja luullen tätä Gabrieliksi pistää tätä veitsellä, mutta huomaa kauhukseen että se olikin hänen sisarensa Faythe ("The Walking Shadow"). Gabriel saapuu paikalle ja nähdessään veljensä kuolleena sekä rakkaansa Faythen kuolettavasti haavoittuneena hän päästää ilmoille niin kovan huudon, että Daryus kuuroutuu pysyvästi ja tapaamista varten paikalle saapuneet Nafaryus ja Arabellekin kuulevat sen ("My Last Farewell").
Nafaryuksen nähdessä tyttärensä kuolemaisillaan hän murtuu ja uskoen nyt että Gabrielin lahja voi pelastaa Faythen, hän anelee tätä laulamaan, mutta Gabriel ei kykene tähän surultaan ("Losing Faythe", "Whispers in the Wind"). Yhtäkkiä imperiumin kansalaisia alkaa saapua amfiteatteriin ja he alkavat laulamaan palauttaen Gabrielin toivon, ja hän onnistuu parantamaan Faythen ("Hymn of the Thousand Voices"). Katuvainen Nafaryus käskee sammuttamaan NOMAC:it pysyvästi. Gabriel ja Faythe päättävät kasvattaa Xanderin yhdessä. ("Our New World"). Näin rauha on palautettu maailmaan, Daryukselle annetaan anteeksi ja Nafaryus aikoo muuttaa imperiuminsa oikeudenmukaisemmaksi ("Astonishing").
Tarinan inspiraatioina on toiminut mm. Tähtien Sota ja HBO:n televisiosarja Game of Thrones.
Leonídas Pýrgos
Leonídas Pýrgos (, 1871 Mantíneia – ?) oli kreikkalainen miekkailija, joka voitti kultaa vuoden 1896 kesäolympialaisissa ammattilaisten florettiturnauksessa. Turnaukseen osallistui vain kaksi miekkailijaa, Pýrgos ja ranskalainen Joanni Maurice Perronet. Pýrgos voitti Perronetin osumin 3-1. Voittonsa myötä Pýrgoksesta tuli nykyaikaisten olympialaisten ensimmäinen kreikkalainen olympiavoittaja.
Chidori (1901)
Chidori oli keisarillisen Japanin laivaston 1901 valmistunut Hayabusa-luokan torpedovene.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuoden 1896 hankintoja Ranskasta Le Havresta Chantiers et Ateliers Augustin Normandilta. Alus laskettiin vesille 1901 ja valmistui 4. huhtikuuta.
Alexander Massialas
Alexander Massialas (s. 20. huhtikuuta 1994 San Francisco, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen miekkailija, joka miekkailee floretilla. Hän saavutti Rion olympialaisissa 2016 hopeaa miesten floretissa. Tämä oli ensimmäinen yhdysvaltalaisen miehen saama miekkailun henkilökohtainen olympiamitali vuoden 1984 jälkeen. Rion olympialaisten joukkuekilpailussa hän saavutti pronssia. Tokion olympialaisissa 2020 Massialas oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka sai floretin joukkuekilpailussa pronssia. Hän on ykkönen sekä maailmanrankingissa että Yhdysvaltain rankingissa.
Massialas edusti Yhdysvaltoja myös Lontoon olympialaisissa vuonna 2012. Hän oli tuolloin Yhdysvaltain nuorin miespuolinen olympiaedustaja kaikki lajit huomioiden.
Yksityiselämä
Alexander Massialas opiskelee Stanfordin yliopistossa. Hän harrastaa koripalloa, jalkapalloa ja musiikkia. Hänen isänsä Greg Massialas on myös edustanut Yhdysvaltoja olympialaisissa miekkailussa, ja hänen siskonsa Sabrina Massialas oli mukana Yhdysvaltain miekkailujoukkueessa Tokion olympialaisissa.
Urmas Arumäe
Urmas Arumäe (s. 1. tammikuuta 1957, Tootsi, Viro) on virolainen asianajaja ja Viron entinen oikeusministeri. Arumäe valmistui vuonna 1988 Tarton yliopiston oikeustieteen tiedekunnasta. Hänestä tuli 2. kesäkuuta 1994 Mart Laarin hallituksen oikeusministeri, ja hän oli virassa saman vuoden 8. marraskuuta asti. Hän kuului konservatiiviseen Isänmaaliittoon vuosina 1998–2010 ja Viron keskustapuolueeseen vuosina 2009–2011.
Diaari
Diaari eli diaario tarkoittaa luetteloa, johon merkitään aikajärjestyksessä virastoon tai laitokseen saapuneet tai sieltä lähteneet asiakirjat. Sana pohjautuu latinan sanaan diarium, joka tarkoittaa päiväkirjaa.
Julkisuuslaki edellyttää viranomaisilta hyvää tiedonhallintatapaa, minkä takia diaarijärjestelmät ovat viranomaisille käytännössä pakollisia.
Joanni Perronet
Joanni Maurice Perronet (19. lokakuuta 1877 Pariisi – 1. huhtikuuta 1950 Pariisi) oli ranskalainen miekkailija, joka voitti hopeaa vuoden 1896 kesäolympialaisissa ammattilaisten florettiturnauksessa. Turnaukseen osallistui vain kaksi miekkailijaa, Perronet ja kreikkalainen Leonidas Pirgos. Pirgos voitti Perronetin osumin 3–1.
Tyson Chandler
Tyson Cleotis Chandler (s. 2. lokakuuta 1982 Hanford, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän on voittanut olympiakultaa ja maailmanmestaruuden sekä pelannut NBA:ssa vuodesta 2001 lähtien.
Sentterinä pelaavan Chandlerin varasi NBA:han vuoden 2001 varaustilaisuudessa toisella vuorolla Los Angeles Clippers. Chandler on pelannut NBA:ssa Chicago Bullsissa, New Orleans Hornetsissa, Charlotte Bobcatsissa, Dallas Mavericksissa, New York Knicksissä, Phoenix Sunsissa, Los Angeles Lakersissa ja Houston Rocketsissa. Kausina 2011–2014 edustamassaan Mavericksissa hän voitti kaudella 2010–2011 NBA:n mestaruuden.
Tammikuussa 2016 Chandler otti ottelussa Atlanta Hawksia vastaan 27 levypalloa, Sunsin seuraennätyksen.
Chandler on pelannut myös Yhdysvaltain maajoukkueessa, jossa hän on voittanut olympiakultaa Lontoossa 2012, maailmanmestaruuden Turkissa 2010 sekä Amerikan-mestaruuden vuonna 2007.
Chandler on tunnettu muun muassa voimakkuudestaan ja suuresta koostaan.
Kari (1903)
Kari oli keisarillisen Japanin laivaston 1903 valmistunut Hayabusa-luokan torpedovene.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuoden 1897 hankintoja Kuren laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1903 ja valmistui 25. heinäkuuta.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1922.
Asia Pacific Poker Tour
Asia Pacific Poker Tour (APPT) on ensimmäinen Aasian ja Tyynenmeren alueen iso pokeriturnaussarja. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2007. Kuten European Poker Touria, APPT:tä sponsoroi PokerStars. APPT:n finaalipöydät kuvataan myös televisiolle. Toinen turnaussarja alkoi Macaosta syyskuussa 2008 ja kolmas samasta paikasta elokuussa 2009.
Portama
Portama on Päijät-Hämeessä Hartolassa ja Sysmässä Peruveden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 64 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 18 saarta. Sen rantaviivan pituus on 6,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,1 metriä mpy.
Caleb B. R. Kennerly
Caleb Burwell Rowan Kennerly (1829 Greenway Court, White Post, Virginia – haudattu 6. helmikuuta 1861) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä ja lääkäri.
Kennerly opiskeli Dickinson Collegessa Carlislessa Pennsylvaniassa, jossa Spencer Fullerton Baird oli luonnonhistorian professori ja museon kuraattori. Suoritettuaan gradunsa Dickinsonissa 1849 Kennerly opiskeli lääketiedettä Pennsylvanian yliopistossa, ja väitteli tohtoriksi 1852.
Kennerly osallistui kolmelle hallituksen kustantamalle tutkimusretkelle: Tyynenmeren rautatieretki (Pacific Railroad Survey) (1853-1854), Yhdysvaltain ja Meksikon rajaseudun retki (United States Mexican Boundary Survey) (1854-1855), jolla Kennerly toimi sekä lääkärinä että keräilijänä ja Luoteisrajan retki (Northwest Boundary Survey) (1857-1861). Kennerly hukkui Kalifornian niemimaan edustalla San Lucasin niemen kohdalla palatessaan laivalla Luoteisrajan retkeltä.
Smithsonian-instituutin kalakokoelmissa on paljon Kennerlyn keräämiä ja yhdessä Charles Girardin ja George Suckleyn kanssa nimeämiä kaloja.
Kennerly tutki myös lintuja ja nimesi mustakiitäjän (Cypseloides niger) alalajin borealis.
Aotaka (1903)
Aotaka oli keisarillisen Japanin laivaston 1903 valmistunut Hayabusa-luokan torpedovene.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuoden 1897 hankintoja Kuren laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille helmikuussa 1903 ja valmistui 1. elokuuta.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1922.
Kaliumpropionaatti
Kaliumpropionaatti eli kaliumpropanaatti (C3H5O2K, CH3CH2COOK) on propaanihapon kaliumsuola eli koostuu kalium- ja propionaatti-ioneista. Se on rakenteeltaan valkoista kiteistä jauhetta. Kaliumpropionaattia lisätään leipiin ja levonnaisiin säilöntäaineeksi. Kaliumpropionaatille ei ole määritelty hyväksyttävää päivittäistä enimmäismäärää eli ADI-arvoa.
Alaskankuovi
Alaskankuovi (Numenius tahitiensis) on Alaskan kotoperäinen kahlaajalaji. Sen elinympäristö ulottuu Länsi-Alaskan Sewardin niemimaalta Yukonjoen suistoon. Se talvehtii Tyynenmeren eteläisillä saarilla. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Tahitista vuonna 1789. Syö äyriäisiä, hyönteisiä, marjoja, etanoita, pieniä kaloja ja merilintujen munia.
Kaliumpropionaatti
Käyttö
Kaliumpropionaatti estää bakteereiden ja sienien kasvua ja itämistä ja siksi sitä käytetään säilöntäaineena. Kaliumpropionaattia saa käyttää leivissä ja juustoissa. Sen E-koodi on E283.
Denny Laine
thumb|230px|Denny Laine 1976 Denny Laine (Brian Frederick Arthur Hines, s. 29. lokakuuta 1944 Birmingham) on brittiläinen kitaristi ja laulaja. Hän tuli tunnetuksi The Moody Blues -yhtyeessä. Hänen laulamansa versio laulusta "Go Now" nousi maan singlelistalla 1. sijalle tammikuussa 1965 ja Yhdysvalloissa sijalle 10. Hän erosi kokoonpanosta 1966 saatuaan tarpeekseen seuraavien levytysten heikosta menestyksestä. Hän oli Paul ja Linda McCartneyn kanssa Wings-yhtyeen perustajajäsen vuonna 1971. Hän oli yhtyeessä sen hajoamiseen saakka.
Ahsoka Tano
Ahsoka Tano on kuvitteellinen henkilö Tähtien sota -universumissa. Hänet esiteltiin vuoden 2008 animaatioelokuvassa Star Wars: The Clone Wars ja sitä seuranneessa animaatiosarjassa Anakin Skywalkerin padawanina. Ahsoka on esiintynyt myös animaatiosarjassa Star Wars Rebels sekä sarjakuvissa ja romaaneissa. Hahmon ääninäyttelijänä animaatiosarjoissa toimi Ashley Eckstein. Hahmo teki ensimmäisen näytellyn esiintymisensä Disney+-sarjan The Mandalorian toisella tuotantokaudella, näyttelijänään Rosario Dawson.
The Clone Wars
Esiintyessään ensi kertaa The Clone Wars -elokuvassa Ahsoka oli 14-vuotias togruta-rotuun kuuluva jedi-padawan, jonka Yoda määräsi Anakin Skywalkerin oppilaaksi, jotta Anakin oppisi vastuuntuntoisuutta. Anakin ei aluksi pitänyt ajatuksesta. He aluksi ”kiistelevät leikkisästi” toistensa kanssa, Anakinin kutsuessa Ahsokaa nimellä ”Näsä” kiihkeän ja jyrkän asenteen vuoksi ja Ahsokan kutsuessa mestariaan nimellä ”Skyguy” tämän sukunimen vuoksi. Ahsoka saa lopulta Anakinin kunnioituksen, kun he pelastavat Rottan, hutt Jabban pojan.
Seitsemännen tuotantokauden lopulla Ahsoka sai selville, että Maul oli palannut Mandalorelle, ja saapui Bo-Katan Kryzen mukana Coruscantille pyytämään Tasavallalta apua. Obi-Wanin ja Anakinin oli lähdettävä pelastamaan kansleri Palpatine, jonka kenraali Grievous oli kidnapannut, mutta Anakinin ehdotuksesta 501. legioonasta irtaannutettiin Ahsokan avuksi uusi divisioona nimeltä ”332. komppania” ja kapteeni Rex ylennettiin sen komentajaksi johtamaan Mandaloren piiritystä. Ahsoka sai myös takaisin vanhat valosapelinsa, joiden terät olivat muuttunut Anakinin tekemien hienosäätöjen vuoksi vihreistä sinisiksi. Ahsoka onnistuu voittamaan Maulin ja vangitsemaan hänet, mutta matkalla Coruscantiin 332. komppanian sotilaat saivat Darth Sidiousiksi paljastuneelta ylikansleri Palpatinelta käskyn 66. Ahsokan oli päästettävä Maul pakoon, jotta tämä voisi pidätellä klooneja siihen asti, kunnes Ahsoka saisi Rexin estäjäsirun poistettua. Ennen pakoaan Maul tuhoaa hyperajomoottorin ja hyökkäysristeilijä alkaa tehdä pakkolaskua läheiseen kuuhun. Ahsoka ja Rex pelastautuvat ainoalla toimintakunnossa olevalla Y-siipipommittajalla, mutta ennen lähtöään he laskeutuvat kuuhun hautaamaan pakkolaskussa kuolleet sotilaat. Ahsoka lavastaa oman kuolemansa jättämällä hautojen luokse myös toisen valosapeleistaan, kunnes vuosien päästä Galaktisen Imperiumin iskusotilaat, lumisotilaat ja luotaindroidit löytävät risteilijän jäänteet, ja Anakin, josta oli nyt tullut Darth Vader, löytää Ahsokan valosapelin.
Rebels
Star Wars Rebelsin ensimmäisellä tuotantokaudella, 14–15 vuotta Sithin koston tapahtumien jälkeen, Ahsoka toimi yhtenä kapinallisten tiedonantajista. Hän toimi koodinimellä ”Fulcrum” ja antoi Ghostin ryhmälle tarpeellisia tietoja ja varusteita. Hänen henkilöllisyytensä paljastettiin vasta tuotantokauden lopussa. Aiemmin hän oli salannut henkilöllisyytensä esiintymällä hologrammeissa hupullisena hahmona ja käyttämällä muunneltua ääntä.