cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NHL-kausi 1985–1986
Adams-divisioonan semifinaalit
Hartford voitti paras viidestä -sarjan 3-0
Boston Bruins vs. Montreal Canadiens Montreal voitti paras viidestä -sarjan 3-0
Patrick-divisioonan semifinaalit
New York Rangers vs. Philadelphia Flyers NY Rangers voitti paras viidestä -sarjan 3-2
New York Islanders vs. Washington Capitals Washington voitti paras viidestä -sarjan 3-0
Norris Division Semi-Finals
Toronto Maple Leafs vs. Chicago Black Hawks Toronto voitti paras viidestä -sarjan 3-0
St. Louis Blues vs. Minnesota North Stars St. Louis voitti paras viidestä -sarjan 3-2
Smythe-divisioonan semifinaalit
Vancouver Canucks vs. Edmonton Oilers Edmonton voitti paras viidestä -sarjan 3-0
Winnipeg Jets vs. Calgary Flames Calgary voitti paras viidestä -sarjan 3-0
Divisioonien finaalit
Hartford Whalers vs. Montreal Canadiens Montreal voitti paras seitsemästä -sarjan 4-3
Toronto Maple Leafs vs. St. Louis Blues St. Louis voitti paras seitsemästä sarjan 4-3
Calgary Flames vs. Edmonton Oilers
Calgary voitti paras seitsemästä -sarjan 4-3
Konferenssien finaalit
New York Rangers vs. Montreal Canadiens Montreal voitti paras seitsemästä -sarjan 4-1
St. Louis Blues vs. Calgary Flames Calgary voitti paras seitsemästä -sarjan 4-3
Stanley Cup -finaalit
Montreal Canadiens vs. Calgary Flames
Montreal voitti paras seitsemästä -sarjan 4-1
Baby Jane Holzer
Jane Holzer tai tunnetummin Baby Jane Holzer, o.s. Brookenfeld, (s. 23. lokakuuta 1940) on yhdysvaltalainen malli ja Andy Warholin ensimmäinen julkisuutta saanut supertähti. Hän on toiminut myös näyttelijänä ja elokuvatuottajana.
Holzerin perhe oli varakas hänen isänsä Carl Brookenfeldin kiinteistökauppojen vuoksi. Holzer kasvoi Floridassa ja New Yorkissa. Hän opiskeli Cherry Lawn School -koulussa Connecticutissa ja sen jälkeen Finch Junior Collegessa kunnes hänet erotettiin. Holzer aloitti mallinuran ja tuli tunnetuksi, kun valokuvaaja David Bailey kuvasi hänet brittiläiseen Vogueen kesällä 1963. Holzer meni naimisiin suuren kiinteistöomaisuuden perijän Leonard Holzerin kanssa. Aviopari asui New Yorkin Park Avenuella.
Holzer tapasi Andy Warholin vuonna 1963, jolloin Warhol pyysi Holzeria elokuvaansa Soap Opera. Lempinimen "Baby Jane" Holzer sai kolumnisti Carol Bjorkmanilta. Elokuva Mitä tapahtuikaan Baby Janelle? oli juuri ilmestynyt, ja vaikka Björkman ei ollut elokuvaa nähnyt hän käytti nimeä yhteydessä Holzeriin. Holzer esiintyi myös Warholin elokuvissa Batman Dracula, Couch, Thirteen Most Beautiful Women ja Camp. Holzer jätti pian kuitenkin Warholin ja tämän studion The Factoryn, Holzerin mukaan koska ei halunnut sekaantua huumeidenkäyttöön, jota Warholin ympärillä harrastettiin yhä enemmän. Holzerin tilalle Warholin uudeksi supertähdeksi tuli perijätär Edie Sedgwick. Holzer pysyi kuitenkin kontaktissa Warholiin lähtönsä jälkeenkin.
Holzer näytteli myöhemmin myös The Factoryn ulkopuolella elokuvissa Futz! (1969), Ciao!Manhattan (1972), La Vallee Fantome (1987) ja Horror Workout (1990). Hän esiintyi Broadwaylla näytelmässä Gotta Go Disco, jota esitettiin muutaman viikon ajan. Holzer on tuottanut kaksi elokuvaa, Spike of Bensonhurst (1988) ja Naked Tango (1990). Holzer avasi jäätelökaupan nimeltä "Sweet Baby Jane's" Floridan Palm Beachille ja on mukana kiinteistöinvestoinnissa.
HMS Manligheten
Valmistus
Ruotsin parlamentti vahvisti aluksen hankinnan 1899 ja sen runko tilattiin saman vuoden lokakuussa Lindholmin telakalta ja koneisto Motalalta. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1903 kumminaan kuningas Oskar II ja otettiin palveluksen seuraavana vuonna 3. joulukuuta.
Palvelus
Taistelutasanteella varustettu kolmijalkainen masto ja kahden metrin kannalla varustettu etäisyysmittari korvasivat aluksen etu- ja päämaston vuoden 1900 lopulla. Alus oli modernisoitavana 1910 sekä 1914. Se siirrettiin reserviin 1933.
Puolustusministeriö vaati aluksen palauttamista palvelukseen syyskuussa 1939 ja se siirrettiin modernisoitavaksi 1940, mistä se palasi palvelukseen kesällä 1941 Göteborgin eskaaderin lippulaivaksi. Modernisoinnin yhteydessä alukselle tehtiin italialaistyyppinen risteilijäkeula, minkä seurauksena aluksen pituus kasvoi 90,2 metriin ja uppouma 3 685 tonniin. Alus poistettiin palveluksesta 24. helmikuuta 1950 ja myytiin 1952 romutettavaksi Karlskronassa.
Oscar Mathisen
thumb|right|Oscar Mathisen Oscar Wilhelm Mathisen (4. lokakuuta 1888 – 10. huhtikuuta 1954) oli norjalainen pikaluistelija.
Mathisen syntyi ja kasvoi Kristianiassa (nyk. Oslo) seitsenlapsisen perheensä nuorimmaisena. Hän voitti Norjan mestaruuden 18-vuotiaana ja jo seuraavana vuonna ensimmäisen maailmanmestaruutensa, vaikka kaatui 500 metrin kilpailussa. Kaikkiaan hän voitti viisi maailmanmestaruutta ja kolme Euroopan mestaruutta.
Mathisen voitti Davosin MM-kisoissa 1908 kolme lajia neljästä ja täten maailmanmestaruuden. Hän oli nopein 1 500 metrillä, jonka aika oli 2.20,8, 5 000 metrillä ajalla 8.55,4 sekä 10 000 metrillä, jonka hän luisteli ajassa 18.01,8. Saman vuoden Klagenfurtin EM-kisoissa hän voitti 1 500 metriä voittoajalla 2.29,4. Seuraavana vuonna hän uusi maailmanmestaruutensa Kristianian MM-kisoissa. Mathisen oli kisoissa nopein 500 metrillä (aika 45,6) ja 1 500 metrillä ajalla 2.27,4, mikä riitti mestaruuteen. Budapestin EM-kisoissa samana vuonna hän oli niin ikään nopein 500 metrillä ajalla 45,6 sekä 1 500 metrillä, jossa hänen loppuaikansa oli 2.29,9, ja voitti kisoissa EM-kultaa.
Helsingin MM-kisoissa 1910 Mathisen oli nopein 500 metrillä ajalla 46,3 ja 1 500 metrillä ajalla 2.32,6, mutta tämä ei riittänyt maailmanmestaruuteen, vaan sen saavutti Nikolai Strunnikov. Saman vuoden Viipurin EM-kisoissa hän otti lajivoiton 500 metrillä ajalla 47,2. Vuonna 1912 Mathisen voitti sekä MM-kisoissa että EM-kisoissa kaikki matkat ja yleismestaruudet. Kristianian MM-kisoissa hänen voittoaikansa olivat 500 metrillä 44,2, 1 500 metrillä 2.20,8, 5 000 metrillä 8.45,2 sekä 10 000 metrillä 17.46,3. Tukholman EM-kisoissa hän puolestaan luisteli 500 metrillä 44,8, 1 500 metrillä 2.20,6, 5 000 metrillä 9.03,4 ja 10 000 metrillä 18.03,8.
Mathisen voitti jälleen Helsingin MM-kisoissa 1913 maailmanmestaruuden. Hän oli kisoissa nopein 500 metrillä (voittoaika 46,0) sekä 1 500 metrillä, jossa hänen aikansa oli 2.24,2. Saman vuoden Pietarin EM-kisoissa hän saavutti matkavoiton 500 metrillä ajalla 45,4, mutta yleismestaruuden vei Venäjän Vasili Ippolitov. Kristianian MM-kisoissa 1914 Mathisen voitti kolme matkaa ja yleismestaruuden. Hänen matkavoittonsa olivat 500 metriä ajalla 45,3, 1 500 metriä ajalla 2.26,1 ja 5 000 metriä voittoajalla 9.20,6. Saman vuoden Berliinin EM-kisoissa tulokset olivat samat: Ippolitov oli nopein 10 000 metrillä, mutta Mathisen voitti loput matkat ja yleismestaruudet. EM-kisojen matkavoitot tulivat ajoilla 45,6 (500 m), 2.31,8 (1 500 m) ja 9.18,0 (5 000 m).
Mathisen piti amatööriurallaan hallussaan kaikkia siihen aikaan tunnustettuja maailmanennätyksiä. Hän luisteli vuonna 1912 500 metrillä uuden maailmanennätyksen 44,2, joka paransi Johan Wikanderin edellistä ennätystä 0,2 sekunnilla. Mathisen paransi omaa ennätystään vielä kolme kertaa, kunnes lopulta ennätys oli vuonna 1914 luisteltu 43,4. Se säilyi ennätyksenä 14 vuotta, kunnes Roald Larsen onnistui rikkomaan sen vuonna 1928. 1 000 metrin matkalla Mathisenin vuonna 1909 luistelema 1.31,8 pysyi virallisena maailmanennätyksenä 21 vuotta. Vasta Clas Thunberg pystyi rikkomaan sen vuonna 1930. Mathisenin aika oli 2,2 sekuntia nopeampi kuin Peder Østlundin edellinen ennätys.
1 500 metrillä Mathisen teki urallaan neljä maailmanennätystä. Hänen ensimmäinen ennätyksensä, vuonna 1908 luisteltu 2.20,8, paransi Østlundin edellistä ennätystä 1,8 sekunnilla. Viimeinen ennätys, 2.17,4, syntyi vuonna 1914 ja pysyi voimassa vuoteen 1937, kunnes Michael Staksrud rikkoi sen. Mathisen luisteli vuonna 1914 uuden 5 000 metrin maailmanennätyksen 8.36,6, joka oli 0,6 sekuntia parempi kuin Strunnikovin edellinen ennätys. Mathisen paransi aikaansa kaksi vuotta myöhemmin lukemiin 8.36,3, joka säilyi ennätyksenä seuraavaan vuoteen, jolloin Kristian Ström paransi sitä. 10 000 metrillä Mathisen teki kolme maailmanennätystä. Ensimmäinen niistä oli vuonna 1912 luisteltu aika 17.46,3, joka oli 4,3 sekuntia nopeampi kuin Østlundin edeltävä ennätys. Viimeinen ennätys oli seuraavana vuonna luisteltu 17.22,6. Tämä aika pysyi ennätyksenä 15 vuotta, kunnes Armand Carlsen rikkoi sen vuonna 1928.
Mathisenin elämä päättyi traagisesti, kun hän surmasi itsensä surmattuaan sitä ennen vaimonsa. Mathisen oli nuoren norjalaisen kansakunnan merkittävimpiä kansallisia symboleja muun muassa Roald Amundsenin ja Fridtjof Nansenin ohella.
Oscar Mathisenin muistoksi ja kunniaksi on Norjassa nimetty palkinto, joka jaetaan vuosittain parhaimmaksi arvostetulle pikaluistelijalle. Palkinto on jaettu vuodesta 1959 lähtien.
Muurolan lukio
Muurolan lukio oli Rovaniemellä Muurolan kylässä sijainnut lukio, joka lakkautettiin vuonna 2016. Lukiolta oli noin 25 kilometriä Rovaniemen keskustasta lounaaseen. Lukion kanssa samalla kankaalla sijaitsee myös Muurolan peruskoulu. Ennen vuotta 2006 Muurolan lukio sijaitsi Rovaniemen maalaiskunnan puolella ollen maalaiskunnan ainoa lukio. Koulu aloitti toimintansa 5-vuotisena keskikouluna vuonna 1962, ja se laajennettiin 8-vuotiseksi eli lukion sisältäväksi vuonna 1969. Muurolan yhteiskoulun ensimmäisten vuosien ylioppilaista valtakunnallisesti tunnetuin on maaherra-ministeri-kansliapäällikkö Hannele Pokka, joka kävi jo kansakoulua samassa kylässä.
Oppilaita lukiossa oli hieman alle kuusikymmentä. Opettajia koulussa oli 16. Lukion viimeisenä rehtorina toimi Reino Eero.
Muurolan lukion abiturientit tekivät perinteisesti abimatkan Helsinkiin abivuotensa toisen jakson alussa.
Kesäkuussa 2015 Rovaniemen kaupunginhallitus hyväksyi esityksen lukion lakkauttamisesta syksystä 2016 alkaen. Lakkautuksen seurauksena lukion oppilaat siirtyvät Rovaniemen keskustan lukioihin syyslukukaudeksi 2016, tosin lukuvuodeksi 2015–2016 lukioon valituille annettiin mahdollisuus siirtyä suoraan Rovaniemen keskustassa sijaitsevaan Lyseonpuiston lukioon.
Muurolan lukiorakennuksen purku aloitettiin helmikuussa 2022, ja työn arvioidaan valmistuvan saman vuoden huhtikuussa.
FS Phlégéton (1853)
Phlégéton oli 1854 palvelukseen otettu Ranskan laivaston puurunkoinen korvetti.
Valmistus
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 24. huhtikuuta 1850. Se laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1853 ja otettiin palvelukseen 17. maaliskuuta 1854.
Palvelus
Palvelukseen oton jälkeen alus osallistui 1854 Krimin sotaan Mustallamerellä ja seuraavana vuonna Itämerellä. Alus lähti 22. toukokuuta 1855 toiselle purjehdukselle Kertsin niemimaan edustalle ja saapui Kamieshin redille 27. heinäkuuta. Se lähti Cherbourgista Kiinaan 17. joulukuuta 1856 tykkivene Dragonnen kanssa.
Aluksen aseistus vaihdettiin 1863 neljäksi 160 millimetrin ja neljäksi 220 millimetrin tykiksi. Alus poistettiin alusluettelosta 28. toukokuuta 1868.
Nova Group
pienoiskuva|alt=Nova Group Oy:n logo
Nova Group oli 1991 perustettu yritysryhmä, joka hoiti toimitilavälitystä ja suunnitteli maankäyttöä ja rakentamista. Yrityksen toimitusjohtajana toimi Tapani Yli-Saunamäki ja aiemmin (2004-2007) Pentti Lindén. Yrityksen omistivat tasaosuuksin Aija Merisalo ja Pasi Hakala. Koko yritysryhmän liikevaihto oli parhaimmillaan n. 12 miljoonaa euroa. Helsingin käräjäoikeus asetti 15. kesäkuuta 2009 yritysryhmän kaksi yritystä – Nova Group Oy:n ja Nova Kiinteistökehitys Oy:n – konkurssiin.
Nova Groupiin kuuluvat Nova Group Oy ja Nova Kiinteistökehitys Oy hakivat ja pääsivät yrityssaneeraukseen joulukuussa 2008. MTV3:n mukaan Novan päätilintarkastaja ja varatoimitusjohtaja olivat lähteneet yhtiöstä marraskuussa 2008, mutta kaupparekisteriin ei ollut toimitettu vuoden 2007 tilinpäätöstä. Nova Kiinteistökehityksen toimitusjohtaja Arto Merisalon mukaan uusi tilintarkastaja oli valittu, mutta tietoja ei ollut ehditty toimittaa viranomaisille.
The Patriot
The Patriot voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Nova Group
Rovaniemen kelkkatehdas
Nova Group rakennutti Rovaniemelle moottorikelkkatehtaan, jonka rahoittajana toimi Kuntien eläkevakuutus. Rakentajana toimi Lemminkäinen -konsernin yhtiö Oka Oy ja Palmberg Urakoitsijat Oy. Tehtaan harjannostajaisiin 5.5.2008 osallistuivat mm. Mauri Pekkarinen ja Nova Kiinteistökehitys Oy:n toimitusjohtaja Arto Merisalo. Vuonna 2009 Kuntien eläkevakuutuksen rahoituksesta ja kytköksistä poliitikkoihin nousi kohu. Helsingin Sanomien haastattelemien kiinteistöasiantuntijoiden mukaan tehdasta kaupiteltiin sijoittajille Suomessa ja Euroopassa, mutta siitä kieltäydyttin ylihintaisena. Helsingin Sanomien mukaan hanke ei kiinnostanut siksikään, että mukana oli Nova Group ja talousrikoksista tuomittu Arto Merisalo
Vuonna 2011 tehdas valmisti yli 17000 kelkkaa, joka oli uusi ennätys. Tehtaan omistaa Amerikkalais-kanadalais taustainen yhtiö BRP Finland, joka työllistää noin Suomessa n. 350 henkilöä. Suurin osa tehtaan kelkoista menee kansainvälisille markkinoille.
Auma
thumb|[[Sokerijuurikas|Sokerijuurikkaista tehty auma.]] Auma on kumpumainen rakenne lähinnä maataloustuotteiden säilyttämiseen ulkosalla. Aumat ovat joko pyöreitä tai pitkulaisia ja tarkoitettu muutaman päivän, viikon tai yli talven kestävään varastointiin.
Nova Group
Vaalirahoitus
Nova Group oli merkittävin vuoden 2007 eduskuntavaalien ehdokkaiden tukija. Yritys tuki Kehittyvien maakuntien Suomi -yhdistystä (KMS) 145 000 eurolla (36 %). Toimitusjohtaja Arto Merisalon luottojuristi Pekka Lind oli myös KMS:n puheenjohtaja. KMS:n sihteeri Timo Töykkä teki Nova Groupin lehteä. Nova Kiinteistökehitys Oy:n toimitusjohtaja Arto Merisalo kiisti 5.6.2008, että Nova Groupilla olisi liiketoimissa yhteyksiä poliitikoihin.
Auma
Auma juureksia varten tehdään niin, että pellolta kaivetaan ruokamulta pois parin metrin leveydeltä. Varastoitavat juurekset ladotaan kuoppaan ylöspäin suippenevaksi, noin metrin korkuiseksi keoksi. Keko peitetään oljilla ja noin 30 cm:n multakerroksella. Ennen pyöröpaalien aikaa myös AIV-rehua varastoitiin toisinaan ulkosalle tehtyihin aumoihin. Turvesoilla koneiden irralleen jyrsimä, kuiva turve kootaan samaten suuriksi aumoiksi odottamaan kuljetusta. Aumoja tehdään myös esimerkiksi teollisuuteen toimitettavasta sokerijuurikkaasta tai tärkkelysperunasta: korjattu sato syötetään nosto-/korjuukoneesta maahan tai siirretään ja kipataan kärryillä sovittuun paikkaan, josta tavara on sovittu noudettavaksi rekalla, jossa on hydraulinen kuormaamiskoura.
Nova Group
Vaalirahoitus
Nova perusteli vaalirahan jakamista "isänmaan asialla" ja halulla saada maahan porvarihallitus.
Auma
Jos auma on tarkoitettu pakkassäilytykseen, se on katettava huolella eli eristettävä lämpimäksi. Tällöin auma voidaan esimerkiksi vuorata kuivaheinällä, jonka vaipan päälle asetellaan sadesuojapressu, jolloin heinä normaalin eristävyytensä lisäksi hiljalleen pressun alla käydessään/mädätessään estää varastoitavaa satoa jäätymästä.
Nova Group
Vaalirahoitus
Helsingin Sanomat keräsi erilaisia Nova Groupin hankkeita ja yhdisti ne ehdokkaaseen sen mukaan, millä paikkakunnalla hanke oli menossa.
Auma
Perinteisen maatalouden aikaan kuivuneista toukoviljalyhteistä koottiin toisinaan pellolle pyöreitä reilun puolentoista metrin korkuisia aumoja puintia odottamaan. Ruislyhteistä pystytettyä vastaava rakenne oli paljon korkeampi ja sitä sanottiin keoksi tai ruislavaksi. Kuivaheinästä koottu talvisäilytyskasa ei ole koskaan nimeltään auma, vaan sen nimenä on pyöreämuotoisena keko tai suova ja pitkänomaisena pieles.
Nova Group
Vaalirahoitus
Nova Group oli aiemmin vuonna 2006 tukenut Niinistön presidentinvaalikampanjaa 40 000 eurolla.
Aiheesta muualla
Velallisselvitys
Tangokavaljeeri
20 suosikkia – Tangokavaljeeri on vuonna 1998 julkaistu Eino Grönin kokoelmalevy.
Ølstykke
thumb|left|Ølstykken kirkko Ølstykke on entinen kunta Tanskassa Hovedstadenin hallintoalueella Själlannin saaren pohjoisosassa. Siellä oli 14 172 asukasta vuonna 2006. Ølstykke oli aiemmin itsenäinen kunta, kunnes se 1. tammikuuta 2007 liittyi perustettuun uuteen Egedalin kuntaan kahden muun kunnan kanssa Tanskan kuntauudistuksen yhteydessä.
Onome Ebi
Onome Ebi (s. 8. toukokuuta 1983) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on kuulunut Nigerian naisten maajoukkueeseen vuosien 2003, 2007, 2011, 2015 ja 2019 MM-kilpailuissa, ja hän on ensimmäinen afrikkalainen, joka on pelannut viidessä MM-lopputurnauksessa.
Ebi edustaa kiinalaista Henan Huishang- joukkuetta.
Rhythm Tengoku
Rhythm Heaven (, suomeksi ”rytmitaivas”) on japanilainen rytmipelisarja. Rhythm Heaven -sarjan tuottajana toimivat Nintendo SPD ja J.P.Room Recordings, kun taas pelin arcade-versiosta vastaa Sega. Pelin kehittäjinä toimivat Tsunku ja Kazuyoshi Osawa.
Vladislav Kreida
Vladislav Kreida (s. 25. syyskuuta 1999 Tallinna) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut FC Floraa vuodesta 2016 lähtien.
Multi-Purpose Logistics Module
Multi-Purpose Logistics Module (MPLM) on suuri paineistettu kontti, jota käytettiin avaruussukkuloiden lennoilla kuljettamaan rahtia Kansainväliselle avaruusasemalle ja takaisin. Se kuljetettiin avaruussukkulan ruumassa ja kiinnitettiin avaruussukkulan Unity-moduuliin. Kontista siirrettiin tarvikkeita avaruusasemaan ja konttiin siirrettiin valmistuneita kokeita ja jätteitä vietäväksi takaisin Maahan.
Vladislav Kreida
Hän aloitti uransa FC Štrommissa. Vuosilta 2008–2016 hän pelasi Tallinna JK Legionissa. Vuonna 2016 hän siirtyi FC Floraan ja vuonna 2018 hän teki debyyttinsä ykkösjoukkueessa.
Multi-Purpose Logistics Module
Ominaisuudet
Italian avaruusjärjestö (ASI) valmisti kaikkiaan kolme MPLM-konttia NASAlle. Ne on nimetty ASI:n valintojen mukaan historiallisten italialaisten henkilöiden mukaan: Leonardo, Raffaello ja Donatello. Vastineeksi konttien valmistuksesta ASI saa tutkimusaikaa Kansainväliseltä avaruusasemalta.
Vladislav Kreida
Hän pelasi Viron alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän teki debyyttinsä A-maajoukkueessa 11. kesäkuuta 2019 Saksaa vastaan.
Multi-Purpose Logistics Module
Ominaisuudet
Donatello eroaa kahdesta muusta kontista sikäli, että siinä on virransyöttömahdollisuus sitä vaativille rahdeille. Koska avaruussukkulaohjelma on lakkautettu etuajassa 2011, Leonardoa ja Raffaelloa käytetään kaikkiaan vain yksitoista kertaa, eikä Donatelloa kertaakaan.
Suunnitellut lennot
MPLM Leonardo aiotaan muuntaa pysyväksi asuintilaksi ja kuljettaa lennolla STS-133 ISS:lle. Normaalin kymmenen päivää kestävän avaruudessaolon sijaan moduulin tulee kestää suunniteltu 10 vuoden avaruudessaoloaika.
Praesepe
Praesepe näkyy Suomessa syyskuusta huhtikuuhun kohoten etelässä noin 50 asteen korkeudelle. Sen näennäinen kirkkaus on +3.1, joten se on yksi kirkkaimmista tähtijoukoista ja siten paljain silmin havaittavissa.
Olovslund
Olovslund on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella (Västerort), ja kuuluu hallinnollisesti Bromman kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosa on saanut nimensä siellä sijaitsevasta torpasta. Siellä sijaitsee myös yksi Nockebybanan-pikaraitiotien pysäkeistä. Olovslundissa on asukkaita noin 530, ja kaupunginosa on maa-alaltaan 0,27 neliökilometrin suuruinen.
Stora Mossen
thumb|right|250px|[[Villa Myrdal Stora Mossenissa.]]
HMS Tapperheten
HMS Tapperheten oli Ruotsin laivaston 1903 valmistunut Äran-luokan rannikkopanssarilaiva, joka oli palveluksessa vuoteen 1947.
Palvelus
Alus ajoi karille tammikuussa 1914 ja se irrotettiin karilta vasta heinäkuussa. Pelastuskustannukset olivat 1 340 808 Ruotsin kruunua, mikä edellytti parlamentin hyväksyntää lisäbudjettina. Alus vieraili 1927 Britteinsaarilla, mistä palattuaan se oli lähinnä materiaalivarastona Karlskronassa. Syyskuussa 1939 puolustusministeriö määräsi aluksen takaisin palvelukseen. Tarkastettaessa alusta todettiin kansien olevan kunnossa, mutta ilmatorjuntaaseiden ja tykistön olevan auttamattomasti vanhentuneet. Kunnostus ja varustaminen alkoivat 9. syyskuuta, jonka päätyttyä alus palasi palvelukseen 6. marraskuuta.
Alus palveli 1940 Karlskronan osastossa ja Tukholman eskaaderissa 1943-1944. Sen poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947, jonka jälkeen alus myytiin 1952 Oxelösundiin romutettavaksi.
Stora Mossen
Stora Mossen on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella (Västerort), ja kuuluu hallinnollisesti Bromman kaupunginosa-alueeseen. Suurin osa alueen rakennuskannasta on omakotitaloja. Ensimmäinen asemakaava Stora Mossenin alueelle tehtiin vuonna 1926. Nykyisen nimensä kaupunginosa sai vuonna 1934. Stora Mossenissa asuu nykyisin noin 1500 ihmistä; se on maa-alaltaan 0,65 neliökilometriä.
HMS Wasa (1901)
HMS Wasa oli Ruotsin laivaston 1902 valmistunut Äran-luokan rannikkopanssarilaiva. Se palveli aina vuoteen 1940, jolloin se poistettiin palveluksesta.
Valmistus
Alus tilattiin lokakuussa 1899 Bergsundin telakalta ja sen piti valmistua 26 kuukaudessa. Alus laskettiin vesille 29. toukokuuta 1901 ja otettiin palveluksen 6. joulukuuta 1902.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1940, minkä jälkeen alus jatkoi oloaan Hårsfjärdanissa, jossa se esitti HMS Drottning Victoriaa. Ennen myyntiään 1960 romutettavaksi Marinverkstädernalle Karlskronaan alus oli vielä Bergassa merisotakoulun tiloina. Se romutettiin 1961.
Luettelo kvasaareista
Tämä on luettelo kvasaareista.
Heikoisten seisake
Heikoisten seisake (ratakm 167+277) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Varsinais-Suomessa Paimion kaupungissa rataosuudella Helsinki–Turku. Seisake avattiin 1. kesäkuuta 1940. Se oli tarkoitus avata jo joulukuussa 1939, mutta talvisota myöhästytti avaamista. Matkustajaliikenne lakkautettiin 1. joulukuuta 1955, jolloin myös koko seisake lakkautettiin. Entisen seisakkeen vieressä oli puomeilla varustettu tasoristeys nimeltään Heikoinen ja nykyään se on korvattu Iso-Heikoistentien sillalla.
Kruunupuisto
thumb|right|300px|Päärakennuksen julkisivu. thumb|right|300px|Avokuisti. Kruunupuisto eli Punkaharjun kuntoutuskeskus (entinen Takaharjun parantola, Sotilassairaala 1 ja Sotilasparantola) on Punkaharjulla sijaitseva kuntoutuskeskus ja hotelli, jonka päärakennus on kulttuurihistoriallisesti arvokas. Kuntoutuskeskus sijaitsee Punkaharjun harjualueella, varsinaisen harjun vierellä olevalla rinnakkaisella harjanteella, jota sanotaan Takaharjuksi. Kuntoutuskeskuksen ja hotellin tontti on erotettu Punkaharjun luonnonsuojelualueesta eli Kruununpuistosta.
Vuonna 1903 valmistunut Takaharjun parantola oli yksi Suomen ensimmäisistä keuhkotautiparantoloista. Sen perusti Duodecim. Parantolan suunnitteli arkkitehti Onni Törnqvist. Päärakennus on T-kirjaimen muotoinen. Lounaaseen eli järvelle päin suuntautuva julkisivu on 135 metriä pitkä. Sen päissä olivat kolmikerroksiset potilassiivet ja keskellä T-kirjaimen kannan muodostava kolmikerroksinen keskusrakennus. Sitä ja potilassiipiä yhdistivät suuret kaksikerroksiset avokuistit, joilla potilaat saivat ajan tavan mukaista ulkoilmahoitoa. Rakennusajalle tyypillistä jugendia edustavat muun muassa rakennuksen sinänsä vähäiset koristeaiheet. Rakennuksen yksinkertainen ja rationaalinen arkkitehtuuri on kuitenkin ajalleen epätavallista. Rakennuksessa on piirteitä, jotka ovat ominaisia myöhemmälle funktionalistiselle sairaala-arkkitehtuurille.
Parantolassa oli sen valmistuessa 96 potilaspaikkaa. Toiminnan alkuvuosina keskimäärin vain kaksi kolmasosaa paikoista oli käytössä. Punkaharjun rautatieaseman käyttöönotto Elisenvaara–Savonlinna-radan valmistuttua vuonna 1908 lisäsi potilasmääriä. Vuonna 1921 Henkivakuutusyhtiö Suomi osti parantolan. Toisen maailmansodan aikana parantola toimi sotilassairaalana (SS 1) hoitaen sekä haavoittuneita että tuberkuloosipotilaita. Suomen valtio osti parantolan vuonna 1941. Vuosina 1952–1964 parantola toimi nimellä Sotilasparantola ja hoiti pääasiassa Puolustusvoimien. mutta myös kuntien palveluksessa työskennelleitä potilaita. Sotilasparantola lakkautettiin, koska Puolustusvoimien tuberkuloosin hoito siirrettiin Lahteen (Keskussotilassairaala 2) ja koska tuberkuloosia sairastavien hoitopaikkojen tarve väheni nopeasti. Vuonna 1966 perustettu Fysioterapia-liitto Ry vuokrasi parantolan ja kunnostustöiden jälkeen avasi sen vuonna 1969 nimellä Punkaharjun Kuntoutuslaitos. Vuonna 1975 laitoksen nimeksi tuli Punkaharjun Kuntoutussairaala, ja vuonna 1976 sen omistajaksi muodostettiin Punkaharjun Kuntoutussairaalasäätiö. Kunnostus- ja laajennustyöt jatkuivat 1990-luvulle asti. Lähellä sijaitseva entinen Hotelli Finlandia otettiin Kuntoutussairaalan käyttöön vuonna 1982.
Viime vuosiin asti veteraanikuntoutus on ollut tärkeä osa kuntoutuskeskuksen toimintaa.
Vuodesta 2003 alkaen laitoksen nimenä on ollut Kruunupuisto – Punkaharjun kuntoutuskeskus. Vuonna 2005 entinen Hotelli Finlandia siirtyi Kruunupuiston omistukseen.
Otto Engelbrekt Jaatinen
Otto Wilhelm Engelbrekt Jaatinen (7. marraskuuta 1881 Viipuri – 25. kesäkuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija joka käytti nimimerkkiä Otto Vilho. Jaatisen päätyö oli pankkiirin sekä vuodesta 1921 Helsingin satamajohtajan. Hän toimi myös Kauppalehden päätoimittajana 1911 alkaen.
Jaatinen kuului Suomen Laivastoyhdistyksen keskeisiin perustajiin. Saksasta ja Ruotsista vaikutteita ottanut Jaatinen piti hyvänä sikäläisiä meriharrastusta edistäviä yhdistyksiä, ja näitä oppeja sovellettiin sitten Suomenkin yhdistykseen. Hän kokosi väliaikaisen toimikunnan suomalaisten pursiseurojen kommodoreista yhdistyksen toimintaa suunnittelemaan ja kokosi myös yhdistyksen johtokunnan ja hallintoneuvoston. Hän oli mukana yhdistyksen alkuvaiheen luottamustehtävissä seitsemän vuotta.
Jaatinen kuoli virkamatkalla Saksan Kielissä kesäkuussa 1934.
Teoksia
Omalla nimellä: Nimimerkillä Otto Vilho:
Japanin Grand Prix 1988
Japanin Grand Prix 1988 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. lokakuuta 1988 Suzukan radalla. Kilpailun voitti Ayrton Senna, jolle voitto oli ennätyksellisesti kauden kahdeksas.
Kilpailussa Senna varmisti voitollaan ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Paalulta lähtenyt Senna sammutti autonsa starttihetkellä lähtöruudukkoon, mutta sai mäkilähdön ansiosta autonsa liikkeelle ollessaan sijalla 14. Kierroksella 27 Senna oli noussut jo toiseksi ja ohitti pääsuoralle lähdettäessä johdossa olleen Prostin ja siirtyi johtopaikalle, jonka hän piti loppuun asti. Lehdistötilaisuudessa Senna kertoi nähneensä Jumalan viimeisellä kierroksella.
Palokunnantalo (Hämeenlinna)
thumb|300 px|Palokunnantalon julkisivu [[Hämeenlinnan linja-autoasema|linja-autoaseman suunnasta]] Palokunnantalo on Hämeenlinnan VPK:n omistama rakennus Hämeenlinnan keskustassa. Vuonna 1893 valmistunut rakennus on edelleen alkuperäisessä käytössään. Palokunnantalo onkin eräs Suomen vanhimmista yhä toimivista paloasemista. Alakerrassa sijaitsevat VPK:n kalusto- ja varastotilat, hälytyskaluston tallit sekä miehistön oleskelutilat ja kuntosali. Talon yläkerrassa, jota myös vuokrataan yleiseen käyttöön, ovat juhlasali, vaatesäilytystilat sekä kahvio keittiöineen. Lisäksi talon takaosassa on letkutorni letkujen kuivausta varten. Myös Hämeenlinnan kaupungin palolaitos toimi rakennuksessa vuodesta 1925 vuoteen 1984. Palokunnantalo sijaitsee mukaansa nimetyn Palokunnankadun varrella samassa korttelissa Keskustalon ja raatihuoneen kanssa.
Jogi-karhu (hahmo)
Jogi-karhu on Hanna-Barberan tunnettu piirroshahmo. William Hannan, Joseph Barberan ja Ed Benedictin luoma hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 1958 Hakki-koiran ohjelmassa ja saavutti suurta suosiota, minkä johdosta se sai vuonna 1961 oman ohjelmansa. Vuonna 1964 valmistui hahmon ensimmäinen nimikkoelokuva Jogi-karhu seikkailee. Vuosien mittaan Jogi-karhusta tehtiin lukuisia animaatiosarjoja ja elokuvia.
Jogi-karhusta tuotettiin ensimmäinen näytelmäelokuva vuonna 2010 Yogi Bear.
Hahmon tausta ja luonne
Jogi-karhun nimi pohjautuu amerikkalaisen baseball-pelaajan Yogi Berran nimeen. Muilta osin hahmo pohjautuu Art Carneyn esittämään hahmoon komediasarjassa The Honeymooners. Jogi-karhun seikkailut tapahtuvat kuvitteellisessa Jellystonen kansallispuistossa, joka on viittaus Yellowstonen kansallispuistoon. Hän useimmiten esiintyy sarkastisena ja sääntöjä rikkovana karhuna, joka pitää itseään tavallista karhua älykkäämpänä. Tämän ohella Jogi yrittää varastaa kansallispuistossa lomaa viettävien turistien eväskoreja. Jopa Alistair MacLean sijoittaa kirjaansa Jääasema Zebra maininnan sukellusveneen sairasosaston seinällä olevasta kuvasta, jossa Jogi sahaa ahkerasti pois viimeistä sanaa kyltistä ”karhujen ruokinta täällä kielletty”. Jogin yleisimpänä esteenä suunnitelmilleen on puistonvartija Smith, sekä hänen apulaisensa Tom Anderson.
Lähteet
fa:نمایش یوگی خرسه
Aaron Lennon
Aaron Justin Lennon (s. 16. huhtikuuta 1987 Leeds, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Burnleyä. 165 senttimetriä pitkän Lennonin pelipaikka on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura seurajoukkueissa
Lennon aloitti ammattilaisuransa Leedsissä, jossa hän teki Valioliigadebyyttinsä elokuussa 2003, vain 16 vuoden ja 129 päivän ikäisenä. Hänestä tuli samalla kaikkien aikojen nuorin Valioliigapelaaja. Vuoden 2005 heinäkuussa Lennon siirtyi Tottenhamiin miljoonan punnan siirtosummalla. Debyyttinsä Tottenhamissa Lennon teki Chelseaa vastaan elokuussa 2005. Ensimmäisellä kaudellaan (2005–2006) Tottenhamissa Lennon pelasi 29:ssä pelissä. Kaudella 2006–2007 Lennon pelasi Valioliigassa 24:ssä ottelussa ja kaikkiaan kaudella 43:ssa ottelussa ja teki viisi maalia. Kaudella 2007–2008 Lennon esiintyi 47:ssä Tottenhamin ottelussa kaikista 57:stä ottelusta.
20. maaliskuuta 2009 Lennon solmi uuden pelaajasopimuksen Tottenhamin kanssa. Uusi sopimus pidensi Lennonin aikaisempaa sopimusta kahdella vuodella ja kesti 2014 kesään saakka. . Tammikuussa 2015 Lennon siirtyi lainalle Valioliigassa pelaavaan Evertoniin ja teki syyskuussa 2015 kolmivuotisen sopimuksen seuran kanssa. Tammikuussa 2018 hän siirtyi Evertonista Burnleyyn.
Ura maajoukkueessa
Lennon debytoi Englannin maajoukkueessa kesäkuussa 2006 Jamaikaa vastaan pelatussa ottelussa. Hänet valittiin myös vuoden 2006 MM-kisoihin, joissa hän pelasi kolmessa ottelussa yhteensä 104 minuuttia. Lennon oli sivussa Englannin maajoukkueesta Fabio Capellon tultua maajoukkueen valmentajaksi mutta palasi joukkueeseen hyvien seurajoukkuenäyttöjen myötä. Lennon pelasi vuoden 2010 MM-kilpailuissa kaksi alkulohko-ottelua, joista toisen kokonaan. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa helmikuussa 2013.
Martti Vainio (professori)
Martti Vainio (s. 1960) on Helsingin yliopiston fonetiikan professori, joka on tutkinut mm. puhesynteesiä ja puheanalyysia.
Tanit
thumb|Karthagolainen [[elektrumkolikko 200-luvulta eaa.: toisella puolella jumalatar Tanit ja toisella hevonen.]] Tanit (myös Tinnit ja Thinit) "Baalin kasvot", on Karthagon pääjumalatar. Hän on taivaan kuningatar, neitsyt ja äiti, hedelmällisyyden antaja. Hänen lisänimikkeensä on Nutrix (kasvatusäiti, hän joka ravitsee), ja häneen liitetään pomegranaatti, viikunat, vehnäntähkät sekä kyyhkynen. Tanitin erityinen symboli on niin sanottu Tinnit-tunnus: kolmio, sen päällä poikkiviiva, jonka yllä on kiekko. Latinaksi Tanitia kutsittiin nimellä Dea Caelestis (Taivaallinen jumalatar), ja Tanit yhdistettiin ilmeisesti myös Kuuhun.
Tanit oli luultavasti Baal Hammonin puoliso. Tanitin ja Baal Hammonin palvontaan liittyi lasten, ilmeisesti erityisesti esikoisten, uhrauksia. Tanitin kultti levisi myös Maltalle, Sardiniaan ja Espanjaan.
Ulvsunda
right|thumb|[[Ulvsundan linna.]]
Ulvsunda on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella (Västerort), ja kuuluu hallinnollisesti Bromman kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Riksbyn, Ulvsunda industriområden, Tranebergin, Alvikin ja Stora Mossenin kaupunginosat. Ulvsunda on yksi Tukholman vanhimpia paikannimiä. Nykyisin siellä on asukkaita noin 2000, ja maa-alaltaan kaupunginosa on 0,85 neliökilometrin suuruinen.
Kaupunginosassa sijaitsee Ulvsundan linna.
Kyläsirkunjyvä
Kyläsirkunjyvä (Lappula squarrosa) on lemmikkikasvien (Boraginaceae) heimoon ja keräsirkunjyvien (Lappula) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on joko yksi- tai kaksivuotinen ja muistuttaa paljolti lemmikkejä (Myosotis). Lemmikeistä kyläsirkunjyvän voi erottaa muun muassa kukinnon tukilehtien sekä hedelmien ulkonäön perusteella. Lemmikkien ohella kyläsirkunjyvä muistuttaa paljolti kalliosirkunjyvää (Hackelia deflexa), mutta sillä on yleensä pidemmät, noin 10 mm pitkät, sekä nuokkuvat hedelmäperät ja hieman erilainen varsi.
Kyläsirkunjyvä kasvaa soraisilla paikoilla, kuten raunioilla, ratapenkereillä sekä joutomailla. Kyläsirkunjyvä on harvinainen ja Suomesta katsottuna eteläinen laji. Suomessa kyläsirkunjyvästä on monia vanhoja havaintoja aina napapiirin korkeudelle asti, mutta tällä vuosituhannella lajia on havaittu vain noin kymmeneltä alueelta.
Linnake
Linnake voi tarkoittaa seuraavia:
Reijo Aulanko
Reijo Aulanko (s. 1953) on Helsingin yliopiston entinen fonetiikan lehtori. Hänen opettajinaan on ollut mm. professori Antti Iivonen.
Hakki-koira (hahmo)
Hakki-koira on yhdysvaltalaisen Hanna-Barberan tunnettu piirroshahmo. Se on kahdella jalalla kävelevä sininen koira, joka pitää päässään hattua. Hahmo teki ensiesiintymisensä omassa nimikkopiirrossarjassaan vuonna 1958.
Hakki-koira oli ensimmäisiä suosittuja piirroshahmoja. 1950-luvun lopulla alkoi sen oma televisio-ohjelma The Huckleberry Hound Show. Ohjelmassa esiintyi Hakki-koiran lisäksi muun muassa Jogi-karhu apurinsa kanssa. Hakki-koiran seikkailut sijoittuvat eri aikakausiin ja ympäristöihin, muun muassa keskiaikaisiin linnoihin, suurkaupungin vilskeeseen tai villiin länteen. Itse Hakki-koira on rento kaveri, joka puhuu etelävaltioiden murteella. Sen ääni on alakuloinen ja se laulaa usein kappaletta ”Oh My Darling, Clementine”. Tilanteesta riippumatta Hakki-koira ei menetä hermoaan juuri koskaan, vaan pysyy tyynenä. Useimmiten tarinoiden alusta lähes loppuun Hakki-koira kokee vastoinkäymisiä, kunnes lopussa hän onnistuu olemaan vastustajaansa ovelampi. Jaksossa ”Rustler Hustler Huck” paljastetaan Hakki-koiralla olevan viisi veljeä.
Hakki-koira sai vuonna 1960 Emmy-palkinnon parhaana lastenohjelmana. Se oli ensimmäinen Emmy-palkinnon saanut animaatiosarja.
Hakki-koiran alkuperäisenä ääninäyttelijänä toimi Daws Butler aina kuolemaansa asti, minkä jälkeen hahmon äänenä ovat toimineet muun muassa Mark Schiff ja Greg Berg.
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) on yksi Euroopan unionin ulkopolitiikan välineistä. Se on toinen Euroopan unionin kolmesta peruspilarista. Vuonna 1992 allekirjoitettu Maastrichtin sopimus määrittelee YUTP:n käsittävän kaikki Euroopan unionin turvallisuuteen liittyvät kysymykset, mukaan lukien asteittain määriteltävä yhteinen puolustuspolitiikka. Amsterdamin ja Nizzan sopimukset edelleen syvensivät ja määrittelivät tarkemmin yhteistyötä muun muassa kriisinhallinnan ja Länsi-Euroopan unionin suhteen.
Yhteisestä politiikasta huolimatta jäsenvaltiot vastaavat edelleen yksin omasta ulkopolitiikastaan ja turvallisuudestaan, sillä YUTP ei kuulu EU:n yksinomaiseen toimivaltaan. Toisaalta neuvosto pitää kuitenkin huolen siitä, että jäsenvaltiot pidättyvät toiminnasta, joka on unionin etujen vastaista tai heikentää sen yhdistävää vaikutusta jäsenvaltioiden kansainvälisissä suhteissa.
EU julkaisi vuonna 2003 ensimmäisen turvallisuusstrategiansa.
Päätavoitteet ja välineet
YUTP:n viisi päätavoitetta ovat
Politiikan välineitä ovat yhteiset kannanotot, strategiat ja operatiiviset toimet.
Brest (Valko-Venäjä)
Brest on tärkeä rautatiekaupunki Berliinin–Moskovan radan varrella. Kaupungin rautatieaseman luona eurooppalainen kapeampi raideleveys muuttuu leveämmäksi venäläiseksi.
Historia
Vuonna 1795 kaupunki siirtyi Puolan kolmannen jaon jälkeen Venäjän keisarikuntaan. Brest oli Grodnon kuvernementtiin kuuluneen kihlakunnan keskus. Venäjän valta päättyi vuonna 1915. Maaliskuussa 1918 kaupungissa solmittuun Brest-Litovskin rauhansopimukseen päättyi ensimmäinen maailmansota Venäjän ja keskusvaltojen välillä. Vuonna 1919 kaupunki liitettiin jälleen Puolaan.
Molotov–Ribbentrop-sopimuksen mukaisesti Neuvostoliitto valtasi kaupungin toisen maailmansodan sytyttyä 1939. Saksa hyökkäsi Brestiin operaatio Barbarossan alussa 1941. Kaupunki pystyi vastustamaan hyökkäystä kuukauden. Brestin juutalaiset tuhottiin natsimiehityksen aikana. Brestin linnoituksen saksalaisia vastaan 1941 osoittaman vastarinnan kunniaksi kaupunki nimettiin Neuvostoliitossa sankarikaupungiksi.
Neuvostoliitto valtasi Brestin 1944, ja Jaltan konferenssin mukaan se liitettiin vuonna 1945 Valko-Venäjän neuvostotasavaltaan. Neuvostoliiton hajottua kaupunki on kuulunut Valko-Venäjään.
Korkeakouluja
Brestissä on kaksi Valko-Venäjän valtiollista yliopistoa: Brestin valtiollinen A. S. Puškinin yliopisto ja Brestin teknillinen valtionyliopisto.
Ulvsundan linna
thumb|Ulvsundan linna. thumb|Ulvsundan linnan puistoa.
Ulvsundan linna on linna Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa Ulvsundan kaupunginosassa.
Linnan rakennutti vuosina 1640–1647 sotamarsalkka Lennart Torstensson. Rakennusta muutettiin 1670-luvulla arkkitehti Nicodemus Tessin vanhemman suunnitelmien mukaan. Linnan nykyinen, myöhäis-empiretyylinen ulkonäkö on peräisin 1830-luvulta, jolloin muutostyöt suunnitteli Axel Nyström. Rakennuksessa toimi vuosina 1906–1972 Tukholman maakäräjäkunnan ylläpitämä heikkomielisten hoitokoti. Sistustus on pääosin säilynyt 1600-luvun tyylisenä, vaikka joitakin esineitä on myyty Nordiska museetille.
Nykyisin linnassa on hotellihuoneita, ja siellä järjestetään konferensseja ja juhlia.
Aiheesta muualla
59.34083°N, 17.96389°W
RN Alcione (1906)
RN Alcione oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1907 valmistunut Pegaso-luokan torpedovene.
Valmistus
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 18. elokuuta 1905. Alus laskettiin vesille 13. syyskuuta 1906 ja liitettiin laivastoon 1. elokuuta 1907.
Museum of Fine Arts (Boston)
Museum of Fine Arts on kuvataidemuseo Bostonissa Massachusettsissa. Se on Yhdysvaltojen suurimpia museoita, ja siellä on koko Amerikan suurimpia pysyviä museokokoelmia. Omien toimintojensa lisäksi se on yhdistetty taideakatemia School of the Museum of Fine Artsiin ja Japanin Nagoyassa sijaitsevaan sisarmuseoon Nagoya/Boston Museum of Fine Arts. Museon nykyinen johtaja on Matthew Teitelbaum.
Museo perustettiin vuonna 1870 ja avattiin vuonna 1876. Suurin osa sen kokoelmista otettiin tuolloin Boston Athenæum -museosta. Alkujaan museo sijaitsi uusgotiikkaa edustaneessa rakennuksessa Copleyn aukiolla Back Bayn alueella. Nykyiseen paikkaansa se siirrettiin vuonna 1909.
Nykyisen museorakennuksen suunnittelutyö aloitettiin vuonna 1907, kun arkkitehti Guy Lowell palkattiin tekemään rakennuksen pohjapiirustus. Ensimmäinen vaihe uusklassisesta rakennuksesta valmistui vuonna 1909. Museota on tämän jälkeen laajennettu usella uudella siivellä.
Kokoelmia
Bostonin Museum of Fine Artsin kokoelman merkittävimpiä esineitä ovat:
Pyhämaa
thumb|[[Pyhämaan uhrikirkko.]] thumb|[[Pyhämaan uusi kirkko.]]
Pyhämaa (aik. Pyhämaan Luoto) on Varsinais-Suomessa sijainnut entinen Suomen kunta. Pyhämaan kunta pakkoliitettiin vuoden 1974 alusta Uuteenkaupunkiin, osin tuolloin vireillä olleen mutta toteutumatta jääneen Neste Oy:n kolmannen öljynjalostamon rakennushankkeen johdosta. Pyhämaan naapurikunnat olivat Kalanti, Pyhäranta, Uudenkaupungin maalaiskunta ja Uusikaupunki.
Pyhämaan vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1969.
Pyhämaassa on vanha runsaasti maalattu uhrikirkko 1600-luvulta. Uudempi kivikirkko on vuodelta 1804.
Alueen muodostuminen
Pyhämaan asuttamisesta ei ole kovin varhaisia kirjallisia lähteitä. Vanhin on latinankielinen vuodelta 1411 oleva asiakirja, jossa jaetaan Uudenkirkon seurakunnan 75 kyläkuntaa neljään yökuntaan pappilan rakentamista varten. Tuossa asiakirjassa mainitaan Edväinen ja Kammela, jotka tuolloin kuuluivat Uuteenkirkkoon. Uuteenkirkkoon Pyhämaan kylistä kuului vuodesta 1712 aina 1800-luvulle asti myös Kukainen, mutta Kukaisten ensimmäisen asutuksen tiedetään syntyneen vuonna 1704. Samoin Uuteenkirkkoon kuuluivat Meri-Saarnisto ja Majamaa, joista ensimmäinen sai asutuksensa 1749 ja jälkimmäinenkin 1700-luvun kuluessa. Torlahden alue oli asuttu jo ainakin vuonna 1463.
Osa Pyhämaasta kuului aina 1600-luvulle asti Untamalan kirkkopitäjään, joka myöhemmin tunnetaan Laitilana. Tältä alueelta ei tunneta kovin tarkasti asutuksen alkamisvuosia, mutta voidaan sanoa, että Pyhämaan, Kettelin ja Pitkäluodon kylät mainitaan asiakirjoissa ensi kerran vuonna 1413, jolloin niitten on pitänyt olla asuttuja. Paasio esittää kirjassaan otaksuman, perustaen väitteensä Kettelin ja Pyhämaan kylien melko suureen talolukuun vuoden 1540 maakirjassa, että edellä mainitut kylät ovat syntyneet jo varhain keskiajalla, viimeistään 1300-luvulla. Pyhämaan nimi esiintyy ensimmäistä kertaa maakirjassa vuonna 1540 muodossa Pyhema, jolloin sillä tarkoitettiin Pyhämaan kirkonkylää. Paasio arvelee, että nimi on jo varhaiskeskiaikaista perua ja toteaa samalla nimeen liittyvät kansantarinat mielikuvituksen tuotteeksi.
Koska Kammelan, Kukaisten ja Edväisten yhteydet pitäjänsä, Uudenkirkon, keskustaan olivat hankalat, anoivat nämä kylät siirtoa Pyhämaan seurakuntaan. Olivathan niiden asukkaat jo vanhastaan käyneet Pyhämaan kirkossa ja heillä oli siellä omat penkit ja kirkkotalli. Kylät päätettiinkin siirtää Pyhämaahan 2.12.1863 päivätyllä tuomiokapitulin kirjeellä. Tosin on huomattava, että osia Kukaisten saaresta, nimittäin Meri-Saarnisto ja Majamaa jäivät tässä yhteydessä edelleen Uuteenkirkkoon ja ne liitettiin Pyhämaahan vasta 1920, pitkällisten neuvotteluiden jälkeen.
Hallinnon kehitys
Pyhämaan alue oli jakaantunut kahteen eri kirkkopitäjään keskiajalta aina 1800-luvun maalaiskuntia koskeneeseen lakiin asti. Nykyinen Pyhärannan kunta muodosti Pyhämaan alueen kanssa yhden kunnan aina vuoteen 1908 asti, jolloin tuolloinen Pyhämaan Rohdainen, siis oikeastaan pitäjän mannerosa ja Pyhämaan Luoto, eli Pyhämaa, erosivat omiksi kunnikseen. 1400-luvulta lähtien käytössä olivat myös hallintopitäjät, jotka luotiin lähinnä veronkantoa varten. Pyhämaan alue, lukuun ottamatta Laitilan hallintopitäjään kuuluneita Pyhämaan, Kettelin ja Pitkäluodon kyliä, kuului tässä jaossa Velluan veropitäjään eli Peteksen lääniin. Kirkkopitäjät ja hallintopitäjät eivät siis olleet alueeltaan yhteneviä. Kirkollisesti Laitilaan kuuluneet Heinäinen, Kuivarauma ja Kursila kuuluivatkin hallinnollisesti Uuteenkirkkoon.
Aina vuoteen 1865 asti oli maallinenkin hallinto seurakunnan kirkkoherran vallassa. Asetuksella ja lailla oli määrätty kirkkoherra pitämään kaksi pitäjäkokousta vuodessa, joissa äänioikeutettuja olivat manttaalin pannun maan ja ruukkien omistajat. Näissä kokouksissa tuli käsitellä taloudelliset ja muut kunnalliset asiat kirkollisten asioitten ohella. Kirkkoherra oli siis ikään kuin oman toimensa ohella myös kunnanjohtaja. Kun kunnallisten tehtävien määrä 1800-luvun mittaan kasvoi, eikä seurakunnalla ollut varsinaisia toimeenpanoelimiä, alkoi kunnallisasioiden hoito viedä kohtuuttomasti kirkkoherrojen aikaa. Asiantilan korjaamiseksi julkaistiin valtiopäivien päätöksen mukaisesti 6.2.1865 asetus kunnallishallinnosta maaseudulla. Tämä asetus määräsi ensimmäisessä pykälässään, että "kukin seurakunta maaseudulla on ittepäällensä erinäinen kunta". Tässä yhteydessä maalliselle hallinnolle siirtyivät opetus, palosuojelu, sairaanhoito, köyhäinhoito, järjestyksen ylläpitäminen ja kunnallinen rakentaminen. Suuri uudistus oli manttaaliin perustuvasta äänioikeudesta luopuminen. Nyt uusissa kuntakokouksissa äänivaltaa voivat käyttää kaikki kunnan asukkaat, jotka eivät olleet holhouksen alla, jotka nauttivat kansalaisluottamusta ja joilla ei ollut velkana enempää kuin edellisen vuoden kunnallisverot. Äänimäärä kuitenkin oli veroäyrien luvusta riippuva. Toimeenpanoelimeksi muodostettiin kunnallislautakunta, johon kuului esimies, varaesimies ja vähintään viisi jäsentä varajäsenineen.
Pyhämaassa tilanne koettiin hankalaksi. Seurakunta oli laaja ja voimakkaasti kahteen osaan jakautunut. Lisäksi seurakunnasta käytettiin nimeä Pyhämaa, jota luotolaiset eivät suin surminkaan olisi koko kunnan nimeksi antaneet, koska katsoivat sen kuuluvan juuri saaristo-osalle. Samaan aikaan sattuneet katovuodet köyhdyttivät aluetta voimakkaasti. Useaan otteeseen anottiin lykkäystä uudistuksen toteuttamiseen, mutta sitä ei myönnetty kuin ainoastaan vuoden 1870 alkuun. Kun näin oli kunta muodostettava, alkoi voimakas kiistely siitä, pitäisikö muodostaa yksi vai kaksi kuntaa. Luotolaiset ajoivat kappelinsa muodostamista omaksi kunnakseen, koska katsoivat olevansa joka tapauksessa erillään mantereesta, rohdaislaiset taas yhtä kuntaa, koska arvelivat sen tulevan halvemmaksi. Tätä kiistelyä jatkui vuosikymmenen, kunnes vuoden 1883 syyskuussa pidetty Rohdaisten ja Luodon viimeinen yhteinen kuntakokous totesi kuvernöörin vahvistaneen kunnan jaon. Tämän jälkeen luotolaiset käyttivät aina vuoteen 1908 asti kunnastaan nimeä Pyhämaan luodon kunta, rohdaislaiset vaihtelevasti Pyhämaan Rohdaisten kunta, Pyhämaan mantereen kunta, Rohdaisten kunta ja lopulta 1908 Pyhäranta.
Seurakuntaelämä Pyhämaassa
Paasio otaksuu, että Pyhämaan alueella, ehkä jopa erikseen Rohdaisissa ja Luodolla, oli tavallaan itsellinen seurakunta 1200- ja 1300-luvuilla. 1400-luvun mittaan hän katsoo käydyn kilpailua näistä alueista edellä mainittujen Uudenkirkon ja Untamalan kirkkopitäjien välillä, kun katsottiin suurempien seurakuntakokonaisuuksien olevan välttämättömiä. Tämä johti alueen edellä kuvattuun jakoon. Kaksisataa vuotta tuon yhdistämisen jälkeen puhalsivat toisenlaiset tuulet. Tuolloin katsottiin laajojen kirkkopitäjien olevan hajanaisia, ja uusien seurakuntien syntyä suosittiin tehokkaamman puhdasoppisuuden levittämisen takia, varsinkin piispa Isak Rothoviuksen aikana (1627–1652). Pyhämaan Laitilaan kuuluneet alueet erotettiinkin omaksi seurakunnakseen 15.4.1639. On ymmärrettävissä myös välimatkojen takia se, miksi nämä alueet Laitilasta haluttiin erottaa. Tuolloin muodostuneen Pyhämaan seurakunnan sisällä alkoi melkoinen kissanhännänveto luodon ja mantereen välillä, jonka seurauksena seurakunnan ja kappelin statukset vaihtelivat edestakaisin. Kun seurakuntaa muodostettiin pidettiin sen kahta osaa ainakin teoriassa saman arvoisina. Vuonna 1688 sitten muodostettiin Rohdaisten kappeli ja siis luodosta tuli emäseurakunta. Vuonna 1782 osat vaihtuivat. Tämä status sitten pysyikin siihen saakka, kun molemmista muodostettiin pitäjän jaon yhteydessä oma seurakuntansa 1908.