cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arjan Stroetinga
Stroetinga voitti yhteislähdön maailmancupin kausilla 2012–2013 ja 2015–2016. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui toiseksi. Hän on voittanut viisi yhteislähdön maailmancupkilpailua, sijoittunut kolme kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. 5 000 metrillä hän on ollut kerran kolmas.
Stroetinga on voittanut Alankomaiden-mestaruuden yhteislähdössä 2013, 2014, 2015 ja 2020.
Regele Ferdinand -luokka
Regele Ferdinand -luokka oli Romanian laivaston kahden hävittäjän muodostama alus luokka toisessa maailmansodassa.
Alhaisten koulu
Alhaisten koulu on Alhaisissa, Salossa toimiva ala-aste, jonka vieressä sijaitsee lukio. Alhaisten koulun historia ulottuu vuosien taakse, jo sota-ajalle. Tuolloin sitä käytettiin pommisuojana ja sairaalana, kun Salon sairaalaa ei ollut vielä olemassa. Alhaisten koulu sisältää vuosiluokat 1–6.
Regele Ferdinand -luokka
Hankinta ja suunnittelu
Romanian kerättyä tarpeeksi varoja laivastonsa laajentamiseksi, se tilasi kaksi alusta Pattisonin telakalta Napolista, jolla oli suhteet John I. Thornycroft and Companyyn Woolstoniin. Tilatut alukset muistuttivatkin Britannian kuninkaallisen laivaston Shakespeare-luokan laivueenjohtajia.
Aseistus
Alusten aseistuksena oli viisi Boforsin 120 millimetrin 50 pituuskaliiperin tykkiä yksittäin asennettuina. Pääaseiden suurin korotuskulma oli 45 astetta, mikä ei riittänyt ilmatorjuntaan. Bofors toimitti myös savuhormien väliin korokkeelle asennetun 76 millimetrin ilmatorjuntatykin sekä kevyet 40 millimetrin ilmatorjuntatykit taaemman savuhormin rinnalle. Siemens toimitti alusten tulenjohtojärjestelmän ja niihin asennettiin kaksi erillistä etäisyysmittaria etu- ja takakannen tulenjohtoa varten.
Alukset oli varustettu miinanlaskuun ja ne kykenivät kuljettamaan 50 miinaa. Aseistuksen täydensivät kuusi 533 millimetrin torpedoputkea, jotka olivat kahtena kolmen putken ryhmänä. Alusten takakannelle oli asennettu yksi syvyyspommikisko.
Luke Pasqualino
Luke Pasqualino (alk. Luca Giuseppe Pasqualino; s. 19. helmikuuta 1989 Peterborough, Britannia) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan Freddie McClairina sarjassa Skins – liekeissä ja d’Artagnanina sarjassa The Musketeers.
Victor Moore
Victor Moore (24. helmikuuta 1876 Hammonton, New Jersey – 23. heinäkuuta 1962 Long Island, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Aikaisemmin vaudevillessä esiintynyt Moore aloitti elokuvauransa 1915. Hänen viimeiseksi elokuvaesiintymisekseen jäi cameorooli putkimiehenä elokuvassa Kesäleski vuonna 1955. Mooren näyttämörooleista tunnetuin on Alexander Throttlebottom Pulitzer-palkitussa musikaalissa Of Thee I Sing. Moore on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Flash Airlines
thumb|Flash Airlinesin [[Boeing 737|Boeing 737-300.|250px]] Flash Airlines oli yksityinen charter-lentoyhtiö, joka toimi Egyptin Kairosta käsin. Se oli osa Flash Group -matkailuyhtiötä. Lentoyhtiöllä oli kaksi Boeing 737-300 -lentokonetta, jotka hoitivat kaupallisia tilauslentoja kansainvälisillä ja kotimaan reiteillä.
Victor Moore
Osittainen filmografia
thumb|left|The Clown (1916)
Flash Airlines
Onnettomuuden jälkeen Sveitsin ilmailuviranomainen kertoi, että tutkimukset huhti- ja lokakuussa 2002 olivat paljastaneet turvallisuusongelman Flash Airlinesin koneissa, ja koska Flash ei korjannut näitä asioita, lentoyhtiötä kiellettiin lentämästä Sveitsiin. Kuitenkin Egyptin ilmailuviranomaiset väittivät Sveitsin oletuksia valheellisiksi ja sanoivat, että heidän asiakirjojensa mukaan Flash Airlinesin koneet olivat turvallisia. Suomen Ilmailulaitos antoi yhtiölle luvan tehdä charterlentoja Suomesta Egyptiin syyskuussa 2003, koska Sveitsistä lähetetty varoitussähköposti oli mennyt vahingossa väärään kansioon sähköpostiohjelmassa.
Yhtiö meni konkurssiin kaksi kuukautta onnettomuuden jälkeen.
Säkylän kirkko
Säkylän kirkon sankaripatsas on kuvanveistäjä Jussi Vikaisen työ vuodelta 1951.
LZ-30
LZ-30 on Lanzaroten saarella, Espanjassa sijaitseva alueellinen päätie, joka alkaa Yaizan kunnassa sijaitsevasta Ugasta. Ugasta tie jatkuu San Bartolomén kautta Teguiseen. Tiellä on pituutta noin 23 kilometriä ja se on kokonaan päällystettyä kaksiajorataistatietä.
Hyvän historia – Ihmiskunta uudessa valossa
Hyvän historia – Ihmiskunta uudessa valossa on Rutger Bregmanin menestynyt tietokirja, joka argumentoi pessimististä ja kyynistä ihmiskuvaa vastaan. Kirjan on suomentanut Mari Janatuinen ja julkaissut suomeksi Atena vuonna 2020.
Johdanto
Bregmanin mukaan ihmiset eivät ajaudu kriiseissä paniikkiin ja sekasorron valtaan, vaan katastrofeilla on päinvastoin taipumusta lisätä myötätuntoa ja solidaarisuutta.
Esipuheessa Bregman viittaa vuonna 1896 ilmestyneeseen, laajalti luettuun Gustave Le Bonin kirjaan Psychologie des foules (suom. Joukkosielu), jonka mukaan ihmiset putoavat hätätilanteissa sivistyksen tikkailta muutaman askelman alemmaksi. Bregman väittää kuitenkin, että hätätilanteessa ihmiset eivät laskeudu tikkaita vaan nousevat muutaman askelman ylemmäksi. Hän käyttää esimerkkinä Lontoon pommituksia 1940, jolloin britit pysyivät rauhallisina, vanhemmat istuivat teekupposen ääressä ja lapset leikkivät pihamailla. Varmuuden vuoksi perustetut psykiatriset sairaalat seisoivat tyhjillään.
Bregman toteaa, että ”useimmat ihmiset ovat kunnollisia”, eivätkä he joudu katastrofitilanteissa paniikkiin, vaikka eri maiden vallanpitäjät niin uskoivat ja uskottelivat. Hän käyttää Nobel-palkitun kirjailija William Goldingin luomaa synkkää ihmiskuvaa teoksessa Kärpästen herra esimerkkinä siitä, kuinka meidät saadaan uskomaan ihmisen luontaiseen pahuuteen ja muistuttaa, että todellisuudessa asiat ovat menneet toisin. Bregman kertoo tapauksesta, jossa 1960-luvulla kuusi poikaa päätyi autiolle saarelle ja toimivat päinvastoin kuin Goldingin kuvitteelliset henkilöt. Kun pelastajat saapuivat, pojat olivat iloisia ja hyvinvoivia: yhteistyöllä he olivat onnistuneet hankkimaan niin ravintoa kuin juomavettäkin.
Osa 1. Luonnontila
Bregman esittää, että ihmiset ovat kehittyneet evoluution myötä ystävälliseksi ja empaattiseksi lajiksi, joka elää pienissä ryhmissä. Sosiaalinen oppiminen on tärkein ominaisuus, joka erottaa ihmisen muista lajeista. Metsästäjä-keräilijäkulttuureissa väkivalta oli erittäin harvinaista ja ihmiset olivat maanviljelijä-jälkeläisiinsä verrattuna huomattavasti terveempiä. Väkivalta oli paljon luultua harvinaisempaa myös sodissa, jotka käytiin ennen moderneja sotatekniikoita.
Osa 2. Auschwitzin jälkeen
Ihmiset ovat valmiita tekemään pahaa lähinnä, jos heidät saadaan uskomaan, että nämä teot ovat todellisuudessa tai kokonaisuudessaan hyviä. Ihmiset toimivat paljon luultua itsenäisemmin: esim. auktoriteettiharha ja sivustakatsojaefekti ovat hyvin heikkoja tai puuttuvat kokonaan – vakaviin tilanteisiin ja painostavaan käskemiseen liittyy jopa täysin päinvastainen vaikutus.
Osa 4. Uusi realismi
Toisten ihmisten käytökselle asetetut odotukset ovat itsensä toteuttavia ennustuksia. Ihmiset ovat ennen kaikkea sisäisesti motivoituneita; erilaiset pessimistisen ihmiskuvan pohjalta rakennetut ulkoiset palkkio- ja hallintamenetelmät vain heikentävät tämän sisäisen motivaation muodostumista ja tätä kautta esim. taloudellista tuottavuutta. Erityisen tärkeää vapaus on lapsuudessa; ohjaamaton leikki lisää itsesäätelyä ja luovuutta. Samalla tavalla, kun kansalaisiin luotetaan ja mahdollisimman moni saadaan osallistumaan suoraan organisaation päätöksentekoon, tuloksena on paitsi parempia päätöksiä niin myös tyytyväisempiä ja aktiivisempia jäseniä.
Osa 5. Toinen poski
Ystävällisyys on tehokas ja halpa menetelmä vähentää rikollisuutta ja väkivaltaa. Sama ilmiö toistuu poliisityössä, vankiloissa, rauhanneuvotteluissa ja terrorisminvastaisessa toiminnassa.
Arviot
Jussi Ahlroth esittelee kirjan laajassa artikkelissaan Helsingin Sanomissa. Haastattelussa Bregman kertoo Ahlrothille kirjan olevan vastaus edelliselle kirjalle Ilmaista rahaa kaikille, jossa hän väittää perustulon ratkaisevan paljon ongelmia. Bregmanin mukaan monet suhtautuivat kirjaan kyynisesti ja heillä on syvä epäluottamus ihmisluontoa kohtaan. Hän sai kuulla, että ”oikeasti ihmiset ovat tyhmiä tai laiskoja. Tai että ihminen on virus planeetalla”. Hän tajusi silloin, että realismi on ihmisille yhtä kuin kyynisyys ja päätti kirjoittaa aiheesta seuraavan kirjansa.
Pertti Nybergin (Mtv.fi) mielestä Bregman onnistuu historiaa selittäessään kuvailuissaan hyvin ja saa lukijan vakuuttumaan. Hänestä kirja on hämmästyttävä, kun se tulkitsee historian entisestä poikkeavasti. Kirjaa voivat lukea hyvien ihmisten lisäksi kyynikot.
Nuoren Voiman Vesa Rantama luonnehtii arviossaan kirjaa populaaritieteeksi. Toisen maailmansodan vaikutuksia kielteiseen ihmiskuvaan pohdittuaan hän käy läpi joitakin esimerkkejä. Taiteessa alkoi irtautuminen realismista. Mikään ei hillinnyt vaipumista julmiin syövereihin, kuten osoittaa Jouko Turkan opetustyyli, jossa ihmisen ”todellista luontoa” pyrittiin puskemaan esiin uskomattomalla ilkeydellä ja auktoriteettiuskolla, niin että monella traumojen käsittely on yhä kesken. Hän ottaa esimerkiksi myös kustantajien uutuusluettelot, jotka kertovat, että kirjallisuudessa pahuus voi hyvin.
Kameliajasmike
Kameliajasmike (Philadelphus × virginalis) on jasmikkeisiin kuuluva pensas. Se on jalostettu Ranskassa 1909 risteyttämällä kaksi jasmikelajia. Sen jälkeen sitä on kehitetty useita eri viljelymuotoja.
HMS Seid
Valmistus
Alus tilattiin Chiswickistä John I. Thornycroft and Companyn Church Wharfilta. Alus laskettiin vesille 22. marraskuuta 1882 ja se liitettiin laivastoon kuukautta myöhemmin 22. joulukuuta.
Kameliajasmike
Kameliajasmiketta kasvatetaan puistoissa ja puutarhoissa koristekasvina. Se kasvaa noin kolme metriä korkeaksi ja kukkii Suomessa heinäkuun puolessavälissä valkoisin, tuoksuvin kukin. Kukinta kestää noin 10 päivää. Lehdet ovat 4–7 cm pitkiä ja 2,5–4,5 cm leveitä.
HMS Seid
Palvelus
Vuonna 1887 alus nimettiin Minbåt N:o 63:ksi ja samalla se sai nimen Blixt. Alus muutettiin vartioveneeksi vuosina 1907-1909 runkonumerolla B7. Tällöin aluksen torpedoputket poistettiin ja sen tykkiaseistukseksi jäi 37 mm M/98B -pikatykki. Vuonna 1910 alus luokiteltiin yhteysalukseksi runkonumerolla V6. Se luovutettiin rannikkotykistölle vuonna 1919 ja se liitettiin osaksi Vaxholmin linnaketta. Alus poistettiin palveluksesta 18. kesäkuuta 1926.
Kameliajasmike
Kameliajasmikkeen kukat ovat kerrannaiset. Se menestyy Suomessa vain maan eteläisimmissä osissa.
Final Fantasy Type-0
Final Fantasy Type-0 (ennen nimellä Final Fantasy Agito XIII), on Square Enixin kehittämä ja julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation Portablelle vain Japanissa. Pelistä julkaistiin HD-versio PlayStation 4:lle vuonna.
Peli on osa Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII-projektia. Peli käyttää samaa mytologiaa kuin Final Fantasy XIII ja sen jatko-osat, mutta muuten pelit eivät liity toisiinsa.
Pelaaminen
Pelin taistelusysteemi on poikkeuksellinen muihin Final Fantasy peleihin verrattuna. Tunnettu ATB-systeemi ei ole tässä pelissä käytössä, vaan taistelut tapahtuvat reaaliaikaisesti. Pelaaja ohjaa yhtä hahmoa ja hänellä voi olla mukana kaksi tukihahmoa. Pelaajan on ohjattava hahmoa itse kentällä ja hyökättävä eri näppäimille annetuilla komennoilla. Hahmoilla on neljä eri komentoa käytettävissä ja lisäksi hahmo voi suorittaa väistöliikkeen. Peruskomennot ovat seuraavat:
Peruskomentojen lisäksi pelaaja voi suorittaa ryhmäkohtaisia erikoistaitoja. Näitä ovat mm. Triad Maneuver, jossa ryhmän jokainen hahmo suorittaa erikoisiskun. Lisäksi pelaaja voi kutsua apuun eidoloneja, tai käyttää Vermilion Bird-nimistä supertaikaa.
Pelissä voi suorittaa myös erikoistehtäviä tarinatehtävien lisäksi.
Hahmot
Pelissä on yhteensä 14 hallittavaa hahmoa, joista jokainen kuuluu Class Zero -nimiseen kadettiluokkaan. Jokaisella hahmolla on omat vahvuutensa ja heikkoutensa ja taitonsa. Kahdentoista ensimmäisen hahmon nimet tulevat japanilaisen korttipakan korttien nimistä. Hahmot ovat 16-18-vuotiaita.
Juoni
Pelin maailma, Orience, on jakaantunut neljään eri valtakuntaan, joista jokainen palvoo yhtä neljästä suuresta kristallista. Nämä kristallit symbolisoivat neljää eläintä, jotka ovat näiden valtakuntien symbolit. Tulipunainen Lintu (Vermilion Bird), jonka tulenhehku on Rubrumin valtakunnan symboli. Valkoinen Tiikeri (White Tiger), joka symbolisoi Militesin Imperiumin metallisuutta ja tietoa. Taivaansininen Lohikäärme (Azure Dragon), jonka lempeys on Concordian lohikäärmevaltakunnan symboli. Musta Kilpikonna (Black Tortoise), joka on Lorican mustan kraatterivaltakunnan ja panssarin symboli. Nämä neljä valtakuntaa elivät rauhassa, kunnes Militesin Imperiumi aloitti sodan Rubrumia vastaan. Rubrum ei aluksi osannut odottaa hyökkäystä, ja alueensa vallattiin nopeasti. Milites lähetti erillisen osaston hyökkäämään suoraan Rubrumin pääkaupunkiin Academeiaan ja miltei onnistuivat valtaamaan kaupungin käyttämällä kristallijumittajaa, joka esti Rubrumin kristallin taian käytön. Mutta Rubrumin salainen ase, Class Zero, ei tarvitse kristallia käyttämään taikaa ja heidän ansiostaan Rubrum onnistui kääntämään tilanteen. Sota Militesiä vastaan, oli alkanut.
Rubrum onnistui saamaan takaisin menetetyt alueensa ja myöhemmin he lähettivät Class Zeron salaiselle tehtävälle Militesin pääkaupunkiin Ingramiin. Tehtävä onnistui, mutta samalla hetkellä Concordian kuningatar Andoria saapuu Ingramiin julistamaan rauhaa. Mutta kesken rauhanneuvotteluiden hänet murhataan ja Class Zero asetetaan syntipukiksi. Paettuaan Ingramista heidän toimensa jäävät epäilyksen alle. Machina myös kohtaa Class Zeron hänen veljeensä liittyen, joka kuoli Rubrumin vapautuskampanjan aikana tehdessään tehtävää Class Zerolle. Tämä luo hänen ja muun Class Zeron välille muurin, sillä hän alkaa vieroksua muuta luokkaa ja vannoo suojelevansa Remiä ilman heitä.
Valitettavasti Rubrumin voitto tulee heille tappiona, sillä jos koko Orience jää vain yhden kristallin vallan alle, Tempus Finis alkaa. Taivas muuttuu punaiseksi, meret mustaksi ja merestä nousee leijuva linnoitus, Pandæmonium, josta Rursan-legioonat ilmestyvat ja tappavat koko maailman väestön. Legendan mukaan Tempus Finisin tullessa maailmasta on löydyttävä Agito, pelastaja joka kykenee pysäyttämään Tempus Finisin. Jos maailmassa ei ole Agitoa, maailma tuhoutuu. Militesin imperiumin marsalkka Cid Aulstyne on matkannut Pandæmoniumiin yrittääkseen tulla Agitoksi, mutta sen sijaan hänestä tulee Tuomari, joka määrittää, onko maailmaan syntynyt Agito.
Heinz Kiehl
Heinz Kiehl (6. kesäkuuta 1943 Ludwigshafen – 26. heinäkuuta 2016 Ludwigshafen) oli saksalainen, yhdistynyttä Saksaa ja Länsi-Saksaa edustanut, kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, vapaapainija ja olympiamitalisti.
Final Fantasy Type-0
Juoni
Class Zero matkaa Pandæmoniumiin tarkoituksena pysäyttää Tempus Finis. Matkan aikana Tulipunaisen Linnun kristalli pyytää heitä tulemaan l'Cieksi, mutta he kieltäytyvät ja Remistä tulee l'Cie heidän sijaan. Vaikka Class Zero kuinka yrittää, he eivät selviä Tuomarin viimeisestä kokeesta tulla Agitoksi. He silti jatkavat pahasti heikentyneinä eteenpäin ja löytävät Machinan ja Remin kristalleina. Paettuaan Ingramista ja riideltyään Class Zeron kanssa Machina lähti partioimaan yksin ja törmäsi Valkoisen Tiikerin l'Cie Qun'miin ja hänestä tuliu l'Cie hänen tilalleen. Hän uskoi voivansa suojella Remiä l'Cien voimalla, mutta koska Remistä tuli l'Cie, he joutuivat taistelemaan toisiaan vastaan ja sen seurauksena Rem haavoittui kuolettavasti.
Heinz Kiehl
97 kilogramman painoluokassa kilpaillut Kiehl saavutti painijanurallaan ainoan miesten arvokisamitalinsa, olympiapronssin, kreikkalais-roomalaisessa painissa Tokiossa 1964. Hän kilpaili Tokiossa myös vapaapainissa ja Méxicon kesäolympialaisissa 1968 kummassakin painimuodossa. Vuoden 1967 EM-kilpailuissa Kiehl sijoittui kreikkalais-roomalaisessa painissa neljänneksi ja vapaapainissa kuudenneksi. Vuoden 1968 EM-kilpailuissa hän oli kreikkalais-roomalaisessa painissa kuudes.
Final Fantasy Type-0
Juoni
Class Zero lopulta saavuttaa Tuomarin, mutta heidät kukistetaan. Machinan ja Remin henget antavat heille voimaa päihittää Tuomari ja Tempus Finis pysähtyy. Taistelun seurauksena he ovat silti pahasti heikentyneitä, ja alkavat tehdä kuolemaa. Kukaan heistä ei halua kuolla, mutta yhdessä he kohtaavat kuoleman rohkeasti.
Class Zeron kasvattiäiti, tohtori Arecia Al-Rashia, joka on itse asiassa jumala Pulsen palvelija tarkoituksena käyttää Oriencea kokeena löytämään Etron portti, on aikeissa palauttaa Orience takaisin kiertoon, joka on tapahtunut jo yli 600 miljoonaa kertaa, mutta hänen apurinsa Tiz (puuttuva numero 10) ja Joker (puuttuva numero 0) vakuuttavat hänet kuuntelemaan Class Zeron sieluja. Kuunneltuaan heitä Arecia päättää hylätä kokeen ja samalla hän vapauttaa Machinan ja Remin kristallista ja pyytää heitä muistamaan hänen lapsensa. Machina ja Rem palaavat Academeiaan ja löytävät Class Zeron heidän luokkahuoneensa raunioista kuolleina. He surevat mutta pitäen Class Zeron muiston elossa Machina ja Rem avioituvat ja johtavat Oriencen uuteen aikaan, jossa ei ole kristalleja eikä kuolleita voida unohtaa. Machina itse lopulta kuolee 67-vuotiaana Rem rinnallaan, katsoen viimeisen kerran maailmaa, jonka hän auttoi pelastamaan.
Colonia (elokuva)
Colonia on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut jännitysdraamaelokuva, jonka on ohjannut Florian Gallenberg. Sen ovat käsikirjoittaneet Gallenberg ja Torsten Wenzel. Elokuvan pääosia esittävät Emma Watson, Daniel Brühl ja Michael Nyqvist. Elokuvassa nuori nainen (Watson) liittyy pahamaineiseen lahkoon pelastaakseen poikaystävänsä (Brühl), jonka lahko on siepannut.
Colonia sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 13. syyskuuta 2015. Se sai laajan ensi-illan Saksassa 18. helmikuuta 2016.
Iatmulin kieli
Iatmulin kieli on Papua-Uudessa-Guineassa asuvien iatmulien puhuma kieli. Sillä oli vuoden 2003 tietojen mukaan 8 440 puhujaa. Iatmul kuuluu ndukielten kieliryhmään. Iatmulien omankielinen nimitys kielelleen on nyara ja sitä kirjoitettaessa käytetään latinalaista aakkostoa. Iatmulin kielestä tiedetään vain vähän.
Rauha (Joutseno)
Rauha on kylä Lappeenrannassa, entisen Joutsenon kaupungin alueella. Rauhan naapurikyliä ovat Papusenranta, Repokivi ja Asemarinne, jossa sijaitsee Rauhan rautatieasema. Kylässä toimi vuoteen 2000 asti Rauhan psykiatrinen sairaala.
Matkailu
Rauha sijaitsee luonnonkauniilla paikalla Saimaan rannalla, ja paikalle rakennettiin vuonna 2011 uusi Holiday Club Saimaa. Syksyllä 2012 alueelle valmistui Atreenalin Seikkailupuisto Saimaa.
Gojō
Gojō on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Naran prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin lounaisosassa ja rajautuu Osakan ja Wakayaman prefektuureihin. Kaupungin keskusta on rakeuntunut sen pohjoisosassa virtaavan Yoshinojoen oikealle rannalle. Pohjoisessa kaupungin alue nousee Kongōvuorelle, etelässä siihen kuuluu laajoja alueita Kiivuorilta. Gojōssa on 30 107 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 292,02 neliökilometriä.
Gojō kehittyi vanhastaan liikenteen solmukohtana ja Yoshinojoen varren jokisatamana. Edo-kaudella ja Meiji-kauden alussa se toimi paikallisena hallinnollisena keskuksena. Perinteinen elinkeino on läheisten vuoristoalueiden puutavaraa hyödyntävä puutuote- ja puusepänteollisuus, joka tuottaa esimerkiksi geta-jalkineita ja syömäpuikkoja. Maaseutualueilla viljellään riisiä ja hedelmiä, kuten persikoita, kakeja ja omenapäärynöitä. Kaupunkiin on sijoittunut myös pienteollisuutta. Kaupunkioikeudet Gojōlle myönnettiin laajan kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1957. Kaupunki laajeni huomattavasti etelän vuoristoseuduille vuonna 2005, kun siihen liitettiin Nishi-Yoshinon ja Ōtōn kyläkunnat.
Gojōlla on rikas rakennettu kulttuuriperintö. Vuonna 719 perustetun Eisan-jin buddhalaisen temppelin kahdeksankulmainen halli ja pronssikello ovat Japanin kansallisaarteita. Muun muassa Goryō-jinjan pyhäkkö, Kuriyama-suvun asuintalo ja Hori-suvun asuintalo on sen sijaan nimitetty tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Kaupungin eteläosassa kulkeva pyhiinvaellusreitti Ōmine okukagemichi on sisällytetty Unescon maailmanperintöluettelon kohteeseen ”Kii-vuoriston pyhät paikat ja pyhiinvaellusreitit”. Eräs luonnonnähtävyys on vuorostaan Anōn japaninaprikoosilehto. Kaupungin alueita kuuluu myös Yoshinon–Kumanon kansallispuistoon ja Kongōn–Ikoman–Kisenin puolikansallispuistoon. Gojōta palvelee JR Nishi-Nihonin Wakayama-linja.
HMS Spring
Valmistus
Alus tilattiin Chiswickistä John I. Thornycroft and Companyn Church Wharfilta ja se laskettiin vesille vuonna 1874. Alus liitettiin laivastoon vielä samana vuonna. Alus kuljetettiin SS Atlantan kansilastina Ruotsiin ja se laskettiin vesille Skeppsbronilla Tukholmassa. Alus oli lähes suora kopio maailman ensimmäisestä torpedoveneestä Norjan laivaston KNM Rapista. Aluksen peräsin oli potkurin etupuolella, mikä heikensi sen ohjattavuutta.
Palvelus
Aluksen peräsin siirrettiin potkurin taakse vuonna 1879. Vuonna 1878 alus sai nimen Minbåt N:o 1 ja edelleen vuonna 1887 HMS Glimt, jolloin se luokiteltiin 3. luokan miinaveneeksi N:o 101. Alus poistettiin palveluksesta 17. helmikuuta 1893.
Teenage Mutant Ninja Turtles: Smash-Up
Teenage Mutant Ninja Turtles: Smash-Up on vuonna 2009 syyskuussa julkaistu videopeli. Se ei perustu mihinkään tiettyyn Turtles sarjaan tai elokuvaan vaikka hahmojen ulkonäkö perustuu vuoden 2007 TMNT elokuvaan. Pelin julkaisi Ubisoft, joka julkaisi pelin Wiille ja PlayStation 2:lle. Se on samalla hyvin samanlainen, kuin Super Smash Bros. Brawl, jota olivat myös tekemässä Game Artsin tekijät, sekä useita entisiä Team Ninjan työntekijöitä.
Pelattavuus
TMNT: Smash-Up on yksin tai moninpelinä pelattava tappelupeli, joka on samalla kolmas tappelupeli Turtlesien videopeli historiassa. Edelliset olivat Tournament Fighters (1993) ja Mutant Melee (2005). Tappeluiden aikana pelaajat yrittävät tyrmätä toisensa, esimerkiksi tönäisemällä ne pois pelikentältä tai johonkin kentällä olevaan ansaan. Eri hahmoilla on myös ympärillä erivärinen hohto, jotta oman hahmon löytäminen erottuu helpommin.
Pelin jokaisella kentällä on myös omat ansansa ja mukana on erinäisiä energiaa lisääviä pizzoja ja "ninja magic" nimisiä palloja, joiden avulla pelaaja saa erikoiskykyjä hetkeksi muun muassa tulen syöksentää, sähköistetty suojakenttä ja räjähtäviä shurikeneja. Lisäksi pelissä on useita moodeja, kuten tarina, Battle Royale, turnaus, voittaja tai häviäjä jatkaa ja harjoitus. Pelin tarinatilan käsikirjoitti Peter Laird.
Survival tila
Selviytymismoodissa on tarkoituksena taistella valitsemallaan hahmolla aluksi yksitellen vastaan tulevia vihollisia vastaan, niin kauan kunnes menettää energiansa. Pidemmälle mentäessä peliin tulee mukaan välillä myös kaksi vastusta kerralla. Pelaajan lähestyessä sadatta tyrmäystä peliin tulee mukaan kolme vastustajaa kerralla.
Mission tila
Tehtävätilassa on yhteensä 51 erinäistä tehtävää, joissa jokaisessa on valittavana yksi, tai useampi pelattava hahmo. Lisäksi pelissä on aikaraja, jonka aikana tehtävä pitää suorittaa.
Arcadetila
Tikku järjestää Turtleseille turnauksen, johon hän on kutsunut myös Aprilin ja Caseyn. Tikku aikoo myös itse osallistua turnaukseen. Voittaja saisi palkinnoksi pokaalin ja valita hänen palkintokaapistaan yhden haluaman esineen. Turnauksen päätyttyä he saavat yllättäen hätäilmoituksen Fugitoidilta, joka on Silppurin vankina. Silppuri aikoo rakennuttaa Fugitoidilla siirtymälaitteen, jonka avulla hän voisi matkata minne tahansa ja yllättää vihollisensa milloin ja missä vain. Turtlesit miettivät Tikun, Aprin ja Caseyn kanssa Silppurin piilopaikkaa, kunnes Karai ilmaantuu paikalle ja aikoo viedä heidät Silppurin luo. Turtlesit joutuvat matkalla kohtaamaan aluksi jalkaninjoja ja lopulta itse Karain. Seuraavaksi heidän matka jatkuu viidakkoon, jossa he kohtaavat Utrominaattorin ja jalkaninjan. Lopulta Turtlesit löytävät tiensä Silppurin piilopaikkaan, jossa he kohtaavat hänet ja jalkaninjat. Kukistettuaan Silppurin Karai kertoo käyttäneensä Turtleseja vain hyväkseen noustakseen jalkaklaanin uudeksi johtajaksi. Samassa Silppuri ei myönnä tilanteen olevan ohi ja hyökkää Karain kimppuun. Fugitoidi käynnistää siirtymälaitteen, jonka läpi kaksikko katoaa. Fugitoidi lähettää lopulta Turtlesit takaisin kotiin laitteen avulla, jossa Tikku odottaa heitä palkinnon kanssa.
Pelin vastukset ja kentät vaihtelevat riippuen millä hahmolla pelaaja pelaa. Muun muassa Tikulla pelatessa se kohtaa aluksi Turtlesien lisäksi Aprilin. Pelissä on valittavana seitsemän sankarihahmoa.
Battle Royal
Battle Royalissa voi pelata kahdenlaista peliä. Yksinpelissä pelaaja pelaa valitsemallaan hahmolla yhdestä kolmeen hahmoa vastaan. Kaikki ottelevat toinen toistaan vastaan ja voittajaksi selviää se, jolla on eniten tyrmäyksiä. Toinen vaihtoehto on pelata joukkuepelinä, jossa pelaaja valitsee itselleen kaksi hahmoa ja ottelee pelikoneen hahmoja vastaan.
Tournament
Turnausmoodissa pelataan kaksin tai nelinpelinä, johon voi osallistua kolmesta kahdeksaan eri hahmoa. Turnaus toimii pudotuspelinä, jossa voittajat kohtaavat toisensa.
Nintendo WFC
Nintendo WFC on verkkopeli, joka on ainoastaan Wii-versiossa. Pelissä voi otella muita henkilöitä vastaan verkossa turnausmuotoisesti. Voittaja saa itselleen erinäisiä pokaaleja.
Swap Out
Swap Out on Battle Royalin tapaan vain moninpeli, jossa tarkoituksena on taistella toisiaan vastaan, joko yksi vastaan yksi, tai kaksi vastaan kaksi. Häviäjä joutuu sivuun ja tilalle tulee uusi pelaajaa. Ainoastaan voittaja jää kentälle siihen asti, kunnes hänet onnistutaan voittamaan. Pelissä voi olla mukana kolmesta kahdeksaan pelaajaa.
Pelattavat hahmot
Hahmot, joille pelaaja voi saada vaihtoehtopuvun, ovat lueteltu hahmon nimen alapuolella.
Ferdinand Habsburg
Ferdinand Zvonimir Maria Balthus Keith Michael Otto Antal Bahnam Leonhard von Habsburg-Lothringen; kutsutaan nimellä Ferdinand Habsburg, 21. kesäkuuta, 1997 Salzburg, Itävalta) on itävaltalainen autourheilija, joka kuuluu Itävallan Habsburg-hallitsijasukuun. Hänen isänsä on Karl Habsburg-Lothringen, joka on nykyään Habsburg-suvun päämies. Hänen isoisänsä on nyt jo edesmennyt Otto von Habsburg. Lisäksi hän on entisen Itävallan keisarin Kaarle I:n lapsenlapsenlapsi.
Formulat
Ferdinand aloitti uransa Karting-luokista 14-vuotiaana. Hän voitti ROTAX Junior -luokassa useita mestaruuksia josta hän siirtyi vuonna 2014 Rotax DD2 -luokkaan jossa hän sijoittui luokassa 12:nneksi. Vuonna 2014 Habsburg aloitti kilpauransa Formula Renault 1.6 NEC -sarjassa saavuttaen neljä palkintosijaa sijoittuen sarjassa neljänneksi. Vuonna 2015 Habsburg kilpaili Formula Renault 2.0 NEC -sarjassa saavuttaen 62 pistettä ja sarjan 19:nnen sijan. Samana vuonna hän ajoi Uuden-Seelannin Toyota Racing Series -sarjassa ja sijoittui sarjan 11:nneksi. Hän kilpaili samana vuonna myös Eurocup Formula Renault -sarjassa vierailevana kuljettajana. Vuonna 2016 Habsburg ajoi täyden kauden sarjassa ja saavutti kaksi palkintosijaa ja sarjan kymmenennen sijan. Samana vuonna hän ajoi EuroFormula Open -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa, neljä paalupaikkaa ja 12 palkintosijaa sarjapisteissä toisen sijan.
Vuonna 2017 Habsburg kilpaili Euroopan Formula 3 mestaruussarjassa saavuttaen yhden voiton ja neljä palkintosijaa sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2018 Habsburg jatkoi Euroopan F3 -sarjassa ja saavutti yhden kolmossijan, 87 pistettä ja sarjapisteissä 13:nnen sijan.
Urheiluautosarjat
Vuonna 2018 Habsburg aloitteli uraa urheiluautosarjoissa ja ajoi yhden kilpailun Amerikassa IMSA SportsCar Championship -sarjaa ja osallistui Daytonan 24 tunnin ajoon, jossa hän oli mukana myös vuosina 2021 ja 2022.
Vuonna 2019 Habsburg siirtyi DTM-sarjaan ajaen R-Motorsport-tiimin Aston Martinilla. Hän saavutti ensimmäisellä kaudellaan kolme pistettä ja jäi sarjataulukoissa 18:nneksi. Vuonna 2020 Habsburg jatkoi DTM-sarjassa ja siirtyi Audille. Hän ajoi yhden paalupaikan, yhden kolmossijan ja keräsi 68 pistettä, jotka oikeuttivat sarjassa kymmenenteen sijaan. Vuosina 2019–2020 Habsburg ajoi yksittäisiä kisoja Blancpain GT Series Endurance Cup -sarjassa ja osallistui Span 24 tunnin ajoon.
Vuonna 2021 Habsburg siirtyi kilpailemaan FIA World Endurance Championship -sarjaan, jossa hän ajaa LMP2-luokassa Team WRT -tallissa tallikavereinaan Charles Milesi ja Robin Frijns. Habsburgin autokunta voitti Le Mansin 24 tunnin ajon ja voittivat myös koko sarjan mestaruuden voittaen loppukauden kolme viimeistä kisaa. Vuonna 2022 Habsburg jatkoi FIA WEC -sarjassa saaden uudeksi tallikavereikseen Rui Andraden ja Norman Naton. He voittivat kauden aikana Monzan 6 tunnin ajon ja sijoittuivat luokassaan neljänneksi.
Habsburg on ajanut myös European Le Mans Series ja Asian Le Mans Series -sarjoja. Vuonna 2021 Habsburgin autokunta yhdessä René Binderin ja Ye Yifein kanssa voitti Asian Le Mans Series -sarjan mestaruuden. Vuonna 2022 Habsburg voitti European Le Mans Series -sarjan mestaruuden yhdessä Louis Delétrazin kanssa.
Seksuaalisen syrjinnän asiamies
Seksuaalisen syrjinnän asiamies oli aiemmin Ruotsissa valtiollinen hallintoviranomainen, joka aloitti toimintansa 1. toukokuuta 1999.
Asiamiehen tehtävänä oli homofobian ja sukupuoliseen suuntautumiseen kohdistuvan syrjinnän vastustaminen. Syrjinnällä tarkoitettiin epäoikeudenmukaista tai loukkaavaa menettelyä homo-, bi- tai heteroseksuaalisuutta kohtaan. Viranomaisen tehtävät siirrettiin 1. tammikuuta 2009 syrjintäasiamiehelle.
Seksuaalisyrjintäasiamiehen toimiston ensimmäinen ja ainoa johtaja oli Hans Ytterberg.
Bad Bad Boy
Sijainnit
Teos tilattiin alun perin Örebrossa, Ruotsissa järjestettyyn julkisen taiteen OpenArt -tapahtumaan kesäksi 2013. Siellä Bad Bad Boy virtsasi jokeen lähellä Örebron linnaa olevassa puistossa.
Elokuussa 2014 Bad Bad Boy asennettiin Helsingin Kauppatorille, jossa se virtsasi mereen Stora Enson pääkonttorin ja Presidentinlinnan edustalla. Silloin se oli osa Amos Andersonin taidemuseossa järjestettyä Tommi Toijan näyttelyä Helsingin juhlaviikoilla. Siitä tuli yksi Helsingin kuvatuimpia kohteita.
Helmikuussa 2015 teos sijoitettiin Helsingin Jätkäsaareen, Verkkokauppa.comin edessä olevalle Tyynenmerenaukiolle.
Vulkan
Vulkan on suunniteltu laajempaan käyttöön kuin aikaisempi OpenGL: rajapinta tukee muutakin käyttöä kuin tietokonegrafiikan ohjelmointirajapintana käyttöä. Muita tuettuja toimintoja ovat GPGPU-käyttöön tarkoitettu laskentakapasiteetti ilman näyttötoimintoa tai vastaavaa.
Vulkan myös toimii lähempänä laitteistotasoa ja ajurit jättävät enemmän vastuuta sovelluskehittäjälle kuten tilaseurannan, muistihallinnan, synkronoinnin ja vikatilanteiden käsittelyn.
Historia
Vulkan pohjautuu AMD:n Mantle-rajapintaan, jonka AMD lahjoitti Khronokselle uuden matalamman tason API:n kehityksen pohjaksi.
Vulkanin ensimmäinen versio 1.0 julkaistiin 16. helmikuuta 2016.
Vulkan tukee GPGPU-käyttöä nimellä Compute Pipeline.
Vulkan rajapintaan on ydinmäärittelyn lisäksi joukko rekisteröityjä laajennuksia, jotka nimetään tekijän tai kehittäjän mukaan. Laajennuksien on oltava tuettuja useimpien valmistajien laitteistoilla, oltava tehokkaita ja ratkaistava jokin todellinen ongelma.
Vulkan 1.1
Maaliskuussa 2018 Khronos julkaisi määrittelystä version 1.1.
Syyskuussa 2018 julkaistu muistimalli (memory consistency model) kuvailee miten säikeet rinnakkaissuorituksessa voivat käsitellä jaettua dataa ja synkronoida keskenään. Malli sallii kääntäjille ja laitteistolle mahdollisuuden järjestää ja optimoida muistikäsittelyä.
Ralph Hopiavuori
Ralph Hopiavuori (s., Ontario) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi WHA-liigassa kolmen kauden aikana yhteensä 70 runkosarja- ja 12 pudotuspeliä.
Vulkan
Vulkan 1.2
Huhtikuussa 2021 esiteltiin Vulkan Video -laajennus, joka on tarkoitettu laitteistokiihdytettyyn videokuvan käsittelyyn kuten purkuun ja pakkaukseen. Määrittely valmistui joulukuussa 2022.
Ralph Hopiavuori
Ura
Hopiavuori pelasi juniorina OHA-liigan Kitchener Rangersissa vuosina 1968–1971. Kesken kauden 1970–1971 hän siirtyi OHA:n Toronto Marlborosiin. Detroit Red Wings varasi hänet kesällä 1971 NHL:n varaustilaisuudessa vuorolla 30. Seuraavana syksynä Hopiavuori siirtyi IHL:n Port Huron Wingsiin. Hän oli osan kaudesta sivussa murrettuaan ranteensa. Hän osallistui syksyllä 1972 Detroitin harjoitusleirille ja pelasi kaksi harjoituspeliäkin, mutta lopulta hän ei saanut sopimusta joukkueeseen.
Vulkan
Vulkan 1.3
Tammikuussa 2022 julkaistu versio 1.3 siirtää eräitä valikoituja laajennuksia osaksi ydinmäärittelyä. Tavoitteena on vähentää ominaisuuksien fragmentoitumista, kun kehittäjillä ei ole selkeää kuvaa milloin tai mitkä laitteet tukevat eri ominaisuuksia.
Ralph Hopiavuori
Ura
Hopiavuoren ura jatkui kaudella 1972–1973 NHL:n kanssa kilpailleen WHA:n Cleveland Crusadersissa, mutta hän joutui olemaan osan kaudesta sivussa murtuneen poskiluun takia. Hän pelasi kaudella vain 29 runkosarjaottelua. Seuraavalla kaudella (1973–1974) hän pelasi 13 peliä Clevelandissa, mutta suurin osa kaudesta kului AHL:n Jacksonville Baronsissa. Kaudella 1974–1975 Hopiavuori pelasi 28 ottelua WHA:n Indianapolis Racersissa sekä 17 ottelua alemmissa sarjoissa. Viimeisen ammattilaiskautensa (1975–1976) Hopiavuori pelasi NAHL:n Mohawk Valley Cometsissa, minkä jälkeen hän jatkoi jääkiekkoilua amatöörinä kolmen kauden ajan Cambridge Hornetsissa.
Vulkan
Toiminnot
Rajapinnan yhteydessä käytetään termejä isäntämuisti ja laitemuisti. Laitteen muistin hallinta ja liittäminen isäntämuistiin varattuun objektiin on sovelluksen tehtävä Vulkan-rajapinnassa. Korkeamman tason rajapinnat kuten OpenGL suorittavat läpinäkyvästi osan tästä muistihallinnasta.
Vulkan tukee monisäikeistä käsittelyä. Sen käyttämästä synkronoinnista käytetään termiä ulkoinen synkronointi, jolloin on sovelluksen vastuulla varmistua ettei samaa objektia muokata useammasta säikeestä yhtä aikaa. Synkronointiin käytettäviä toimintoja ovat aidat, tapahtumat ja semaforit. Lisäksi on esteitä, joita voidaan käyttää suoritusesteinä tai muistiesteinä. Aikaisemmat rajapinnat kuten DirectX ja OpenGL ovat käsitelleet nämä taustalla, mutta Vulkan mahdollistaa suoran käsittelyn.
Rajapintaa käyttävä sovellus käynnistää yhden tai useamman instanssin. Instanssiin voidaan liittää yksi tai useampi fyysinen laite, joita voidaan käyttää yhden tai useamman loogisen laitteen kautta. Loogisilla laitteilla on yksi tai useampi jono, joiden kautta komentoja käsitellään. Hierarkia on suunniteltu joustavuutta varten.
Diagnostiikkaa ja virheidenjäljitystä varten voidaan ottaa käyttöön lisätoimintoja kerroksittain, joita julkaistavassa sovellusversiossa ei tarvita.
Vulkan Safety Critical
Khronos on perustanut työryhmän kehittämään turvakriittisiin järjestelmiin suunnatun version Vulkan SC, joka korvaisi OpenGL SC:n. Version tavoitteena on tukea standardeja RTCA DO-178C, EASA ED-12C, FACE ja ISO 26262. Version tavoitteena on tukea grafiikkaa ja laskentaa rajapinnan avulla. Vulkan SC on arvioitu MISRA C -ohjeistuksen mukaiseksi. Vulkan SC -määrittelyn versio 1.0 on julkaistu 1. maaliskuuta 2022.
John C. O’Riordan
John C. O’Riordan (6. tammikuuta 1924 Effin – 22. marraskuuta 2016 ) oli Sierra Leonessa toiminut irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 29. kesäkuuta 1952 ja nimitettiin Keneman hiippakunnan johtoon 4. kesäkuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Henry Ganda, jota avustivat Michael Kpakala Francis ja Boniface Nyema Dalieh.
O’Riordan jäi eläkkeelle 26. huhtikuuta 2002.
Yhteisverotus
Yhteisverotus tarkoittaa verotuksen tapaa, jossa puolisoita verotetaan ainakin osittain heidän yhteenlaskettujen tulojensa tai varallisuutensa perusteella. Yhteisverotuksen vastakohta on erillisverotus.
Yhteisverotusta on perusteltu sillä, että koska puolisoiden tuloja yleensä käytetään yhteisesti, tulojen jakaantuminen puolisoiden kesken ei vaikuta heidän veronmaksukykyynsä. Kun puolisoiden tulot käytetään tasapuolisesti molempien hyväksi, heidän elintasonsa ja veronmaksukykynsä ei riipu tulojen jakaantumisesta, kunhan tulojen yhteismäärä pysyy samana. Yhteisverotuksesta hyötyvät erityisesti puolisot, joilla on keskenään suuret tuloerot. Tämä koskee varsinkin perheitä, joissa toinen puolisoista on töissä ja toinen kotona.
Yhteisverotuksella on nähty myös haittoja. Yhteisverotuksen on sanottu vähentävän äitien kannustimia osallistua työmarkkinoille. Tämä vähentäisi työvoiman tarjontaa ja vaikuttaisi naisten kouluttautumispäätöksiin.
Kysymys yhteis- ja erillisverotuksesta koskee erityisesti progressiivista verotusta. Siinä tulojen (tai varojen) yhteenlaskeminen nostaa puolisoiden veroprosenttia yksinäisiin henkilöihin verrattuna. Kuitenkin, jos puolisoiden yhteenlasketut tulot ovat samat kuin yksinäisen tulot, on yksinäisen veronmaksukyky yleensä katsottu puolisoita korkeammaksi. Yhteisverotuksessa tehdään siksi usein puolisoiden vero jollain keinolla pienemmäksi kuin yksinäisen henkilön vero samasta tulosta.
Yhteisverotus Suomessa
Yhteisverotus on Suomessa ollut aiemmin käytössä valtion tulo- ja varallisuusverotuksessa vuoteen 1975 asti. Poikkeuksena olivat vuodet 1935–1942, jolloin vähemmän ansainnutta puolisoa tuloverotettiin erikseen.
Yhteisverotuksessa puolisoiden tulot, tietyissä tilanteissa myös lasten tulot, laskettiin yhteen, ja sama koski varoja. Koska verotuksessa käytettiin progressiivista veroasteikkoa, yhteenlaskeminen nosti veroprosenttia. Tämä otettiin 1960-luvun vaihteessa huomioon siten, että lapsiperheiden verotuksessa sovellettiin lievintä veroasteikkoa, pariskuntien verotuksessa pääsääntöisesti keskimmäistä ja yksinäisten henkilöiden verotuksessa pääsääntöisesti ankarinta asteikkoa tiettyjen sääntöjen mukaan. Samaa periaatetta ei kuitenkaan vielä ollut vuosien 1920 ja 1924 tulo- ja omaisuusverolaeissa, vaan puolisoiden yhteenlaskettuja tuloja vielä silloin verotettiin aivan samoin kuin yksinäistenkin tuloja.
Yhteisverotus ulkomailla
2000-luvulla yhteisverotus on edelleen käytössä monissa länsimaissa, vaikkakin suuntaus on ollut yhteisverotuksesta erillisverotukseen. Ruotsi siirtyi erillisverotukseen 1971.
Sytokromi-b5-reduktaasi
thumb|250px|Malli ihmisen sytokromi-b5-reduktaasin rakenteesta. Entsyymiin on sitoutunut koentsyymiksi [[Flaviiniadeniinidinukleotidi|FAD]]. Sytokromi-b5-reduktaasi eli methemoglobiinireduktaasi on entsyymi, joka osallistuu veren punasolujen methemoglobiinin pelkistämiseen hemoglobiiniksi. Entsyymi siirtää elektroniparin NADH-molekyyliltä ferrisytokromi b5:lle, joka pelkistyy ferrosytokromi-b5:ksi. Tämä proteiini puolestaan pelkistää methemoglobiinin hemoglobiiniksi. Sytokromi-b5-reduktaasin EC-numero on EC1.6.2.2 ja CAS-numero 9032-25-1.
Toiminta
Ihmisen punasolujen sytokromi-b5-reduktaasin aminohappoketju koostuu 275 aminohaposta ja mikrosomeissa esiintyvä entsyymi on 25 aminohappoa pidempi. Toimiakseen entsyymi tarvitsee koentsyymikseen FAD-molekyylin. Sytokromi-b5-reduktaasin rakenteessa on spesifiset kohdat sekä substraattina toimivan NADH:n että FAD:n sitoutumiselle. Entsyymin toimintaa inhiboivat muun muassa elohopea, p-kloorimerkuribentsoehappo ja eräät lääkkeet kuten mepakriini ja dikumaroli.
Werneri Viillos
Werneri Viillos on nykyisin Kalvolassa asuva entinen fakiiri ja voimamies. Hän on tullut tunnetuksi erikoisilla fyysistä sekä psyykkistä tasapainoa ja kyvykkyyttä vaativilla tempuilla.
Sytokromi-b5-reduktaasi
Toiminta
Mutaatiot sytokromi-b5-reduktaasin tuotantoa ohjaavissa geeneissä voivat johtaa entsyymin puutostilaan. Mutaatiot ovat resessiivisiä ja periytyvät autosomaalisesti. Sairauden tyypillisiä oireita ovat methemoglobinemia, syanoosi ja vaikea lihasten heikkous rasituksen jälkeen. Vaikeissa tapauksissa puutotilalla voi olla vaikutuksia henkiseen kehitykseen ja se voi olla myös tappava.
Edna O’Brien
pienoiskuva|upright|Edna O'Brien vuonna 2016. Edna O’Brien (s. 15. joulukuuta 1930 Tuamgraney, Claren kreivikunta) on irlantilainen kirjailija. Hän kuvaa romaaneissaan usein naisen asemaa, uutta sukupuolimoraalia, tapojen ulkokultaisuutta, lapsuuden viattomuutta ja aikuisuuden arpia. O’Brienin kerronta on usein protestinomaista ja lähes raa’an maanläheistä. Hän käyttää teoksissaan elementteinä usein konflikteja ja vastakohta-asetelmia, esim. maaseudun ja kaupungin vastakkaisuutta muun muassa esikoisromaanissaan Maalaistytöt, jossa on omaelämäkerrallisia aineksia. O’Brienin romaaneista on suomennettu myös Pakanallinen paikka ja Paheellinen elokuu. Lisäksi O’Brien on kirjoittanut novellikokoelmia, lastenkirjoja ja näytelmiä.
Teemu Rautiainen
Juniorivuodet
Rautiainen aloitti luistelukoulun Nurmijärven Kurrassa, mutta hän aloitti joukkueessa pelaamisen jo varhain Hämeenlinnan Pallokerhossa. Rautiainen oli kaudella 2007–2008 C-nuorten SM-sarjassa joukkueensa paras maalintekijä kymmenellä osumallaan. Kaudella 2008–2009 hän oli B-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 5+7=12 HPK:n paras pistemies ja syöttäjä ja hän jakoi sisäisen maalipörssin voiton Ville Järveläisen ja Karri Koivun kanssa. Pudotuspeleissä Rautiainen jakoi kolmella osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Koivun ja Ville-Veikko Eerolan kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa.
Kaudella 2009–2010 Rautiainen oli tehoilla 17+20=37 HPK:n A-nuorten paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Mika Erkkilän jälkeen. Hänet valittiin A-nuorten SM-liigan syyskuun kuukauden tulokkaaksi. Rautiainen vahvisti myös HPK:n B-nuoria, jossa hän voitti SM-hopeaa. Kaudella 2010–2011 Rautiainen voitti koko A-nuorten SM-liigan piste- (Kari Jalonen -palkinto) ja maalipörssin (Arto Javanainen -palkinto) tehoilla 35+33=68 sekä tehotilaston (Raimo Helminen -palkinto) lukemalla +40. Hänellä oli pistepörssissä peräti 16 tehopisteen ero joukkuetoveriinsa Ville Järveläiseen ja HIFK:n Markus Granlundiin. Rautiainen jakoi myös sarjan ylivoimamaalipörssin voiton TPS:n Johannes Lehdon kanssa kymmenellä osumallaan sekä voitti voittomaalipörssin yhdeksällä osumallaan. Hänet valittiin A-nuorten SM-liigan joulukuun kuukauden pelaajaksi. Rautiainen valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaana pelaajana Teemu Selänne -palkinnolla ja parhaana hyökkääjänä Saku Koivu -palkinnolla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi myös ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa 19. lokakuuta 2010 Tapparaa vastaan. Rautiainen merkittiin HPK:n kakkosketjuun latvialaisten Kaspars Saulietisin ja Armands Bērziņšin kanssa.
SM-liigasopimus Hämeenlinnan Pallokerhoon
Helmikuussa 2011 Rautiainen teki HPK:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kauden ensimmäiset ottelunsa A-nuorissa, kunnes Rautiainen pelasi kauden 2011–2012 ensimmäisen liigaottelunsa runkosarjan seitsemännellä kierroksella. Loukkaantumisten ja floppihankintojen myötä hän vakiinnutti paikkansa SM-liigassa, jossa Rautiaisen tulokaskausi toi 41 runkosarjaottelussa tehot 4+8=12. Hän teki liigauransa avausmaalin 19. marraskuuta 2011 JYPiä vastaan. Rautiaisen osuma jäi HPK:n 4–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Marko Luomalan tekemään ylivoimamaaliin. Kevätkaudella Rautiainen vahvisti myös HPK:n A-nuoria, joiden paras maalintekijä hän oli pudotuspeleissä viidellä osumallaan. Rautiainen voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia.
Kaudella 2012–2013 Rautiainen teki SM-liigassa 50 runkosarjaottelussa tehot 9+7=16 ja viidessä playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Hän avasi maalitilinsä pudotuspeleissä heti kahdella osumalla toisessa puolivälieräottelussa 21. maaliskuuta 2013 JYPiä vastaan. Rautiaisen toinen maali jäi HPK:n 3–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Hänen otteluunsa mahtui myös 5+20-minuutin ottelurangaistus, jonka Rautiainen sai kolmannessa erässä päähän kohdistuneen taklauksen vuoksi. HPK hävisi ottelusarjan lopulta JYPin edettyä välieriin otteluvoitoin 4–1. Rautiainen pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa joulukuussa 2012. Hän teki niissä tehot 4+1=5. Rautiainen vahvisti myös HPK:n A-nuoria kauden viimeiseksi jääneessä neljännessä finaaliottelussa Espoo Bluesia vastaan yhdessä Otto Paajasen kanssa. Hän teki ottelussa kaksi maalia, joista ensimmäinen jäi HPK:n 4–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi, joka ratkaisi joukkueelle A-nuorten Suomenmestaruuden.
Kausi 2013–2014 Rautiaisella osoittautui varsin ailahtelevaksi. Hänen vastuunsa kuitenkin lisääntyi loppukaudella, kun HPK:n hyökkäyksen jättivät Ville Viitaluoma ja Jere Sallinen. Joukkue onnistui kuitenkin nousemaan pudotuspeleihin voitettuaan runkosarjan kahdeksan viimeistä ottelua. Näistä viidellä viimeisellä kierroksella Rautiainen teki runkosarjan kymmenestä maalistaan viisi. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Jokereita vastaan hän teki kahdessa ottelussa tehot 3+1=4. Rautiainen oli myös puolivälierierät huomioiden HPK:n pudotuspelien paras pistemies ja hän jakoi sisäisen maalipörssin voiton Borna Rendulićin kanssa. Ensimmäisen kierroksen ensimmäisessä ottelussa 15. maaliskuuta 2014 vieraissa Jokereita vastaan Rautiainen teki kaksi maalia, joista ensimmäinen jäi HPK:n 1–5-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Antti Bruunin tekemään ylivoimamaaliin. Rautiaisen maaliputki kesti kaikkiaan seitsemän ottelua, kunnes hän joutui sivuun kahdesta ensimmäisestä puolivälieräottelusta. Ottelusarjan ja kauden kahdessa viimeisessä ottelussa Rautiainen jäi ilman tehopisteitä.
Tampereen Ilves 2014–2020
Rautiainen siirtyi kaudeksi 2014–2015 kaksivuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 12+17=29. Joulukuussa 2015 Rautiainen teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kausi 2015–2016 hänellä päättyi vain 27 ottelun jälkeen leikkaushoitoa vaatineen alaraajavamman vuoksi. Kaudella 2016–2017 Rautiainen oli 15 osumallaan Ilveksen paras maalintekijä ja hän teki runkosarjassa kaikkiaan 27 tehopistettä, vaikka Rautiainen pelasi loukkaantumisten vuoksi vain 35 ottelua. Lokakuussa 2016 hän joutui kahdeksi kuukaudeksi sivuun leikkaushoitoa vaatineen yläraajavamman vuoksi. Rautiainen joutui vielä vuoden 2017 vaihteessa noin viikoksi sivuun.