cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marduk (yhtye)
Historia
Morgan Steinmeyer Håkansson perusti Mardukin vuonna 1990 Norrköpingissä, Ruotsissa. Vuonna 1991 Marduk julkaisi kolme kappaletta sisältäneen Fuck Me Jesus -demon. Vuonna 1992 ilmestyi Mardukin ensimmäinen albumi Dark Endless, ja yhtye aloitti keikkailun Ruotsissa saatuaan vahvan fanipohjan. Vuonna 1994 Marduk aloitti keikkailun muualla Euroopassa, ja 1995 yhtyeellä oli ensimmäinen keikka Pohjois-Amerikassa, Méxicossa.
Pyramidi
Muut vanhan maailman pyramidit
Nubialaiset omaksuivat egyptiläisiltä hautaustavat ja pystyttivät jyrkkäsivuisia pyramideja. Pyramidinmuotoisia suuria rakennuksia on myös esimerkiksi Jaavalla ja Burmassa.
Amerikan pyramidit
thumb|[[Teotihuacánin Kuun pyramidi Meksikon laaksossa]] Amerikassa ensimmäiset pyramidit rakennettiin Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosassa. Sen jälkeen pyramidien rakennustaito levisi myös Pohjois-Amerikkaan.
Mayat ja muut keskiamerikkalaiset kansat rakensivat porraspyramideja. Pyramidien huipulla oli temppeli, jonne johti veistoksin ja kaiverruksin koristellut portaat. Mayat maalasivat pyramidinsa joskus punaiseksi, sillä punainen oli heille uskonnollisesti tärkeä väri. Kuninkaat haudattiin joskus pyramidin sisälle.
Asteekkien pääkaupungissa Tenochtitlánissa oli suuri pyramiditemppeli, jossa asteekit järjestivät tärkeimmät uskonnolliset seremoniansa kuten ihmisuhrit.
Etelä-Amerikassa mochicat, chavinit, nazcat, chimut ja inkat rakensivat tasahuippuisia porraspyramideja ja kumpuja.
Nykyajan pyramideja
thumb|[[Luxor Hotel Las Vegasissa]] Nykyajan tunnetuimpia pyramideja ovat esimerkiksi Louvren pyramidi ja tuntemattoman sotilaan muistomerkki Kairossa.
Kaldealaiset
Kaldealaiset ovat seemiläinen kansa pohjoisessa Irakissa ja eteläisessä Turkissa, saman alueen assyrialaisten sukulaiskansa. Historiallisesti he ovat keskittyneet Irakissa Mosulin lähellä sijaitsevan Tel Keppen (tai Tal Kayf) kylän ympärille. Alkuperäisten Mesopotamian asukkaiden jälkeläisinä he ovat islamilaisuutta vanhempi kulttuuri islamilaisella alueella. He puhuvat muinaiseen aramean kieleen perustuvaa kieltä, jonka merkistö on lähellä hepreaa ja arabiaa.
Kaldealaiset muinaisessa Babyloniassa
Kaldealaiset asettuivat eteläiseen Mesopotamiaan joskus välillä 1000–500 eaa. vaeltaen alueelle Arabiasta. Heidän kielensä oli aramea. Heidän asuma-alueensa oli huomattavasti etelään aramealaisten asuinalueesta. Jotkut babylonian Assyrian vasallikuninkaat olivat 900–700 eaa. kaldealaisia. Kovin kapinallinen oli Marduk-apal-iddina II, joka välillä kaappasi vallan, välillä pakeni etelän suoalueille. Lopulta tähän hermostuen Sanherib hävitti Babylonin. Babylonian 6. vuosisadan eaa. 11. dynastiaa sanotaan "kaldealaiseksi dynastiaksi". Roomalaiset sanoivat kaldealaisiksi Babyloniasta tulleita astrologeja ja matemaatikkoja.
Aiheesta muualla
حضارة كلدانية
Sulo Typpö
Sulo Armas Typpö (12. kesäkuuta 1905 Valkeala – 10. maaliskuuta 1987 ) oli Tampereen kaupunginjohtaja vuosina 1943–1957. Hän nousi kaupunginjohtajan virkaan, kun Kaarle Nordlund kuoli.
Typpö kirjoitti ylioppilaaksi Sortavalan lyseosta vuonna 1925 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1931. Hän työskenteli Tampereen kaupungin lakimiehenä vuosina 1936–1942, sosiaalitoimen apulaiskaupunginjohtajana 1942–1943 ja kaupunginjohtajana vuodesta 1943. Hän oli samalla myös Aravan puheenjohtajana 1952–1953. Vuosina 1957–1963 Typpö oli Suomen Kaupunkiliiton puheenjohtaja ja kuului sen hallitukseen vuosina 1943–1957.
Sinfonia nro 1 (Beethoven)
pienoiskuva|Beethoven vuosi ensimmäisen sinfoniansa valmistumisen jälkeen. Ludwig van Beethovenin sinfonia nro 1 C-duuri (op. 21) valmistui vuosina 1799–1800.
Säveltäminen
Toisin kuin esimerkiksi Wolfgang Amadeus Mozart, Beethoven kypsytteli teoksiensa teemoja ja rakenteita pitkään. Tästä syystä on vaikea sanoa, milloin hän aloitti 1. sinfoniansa säveltämisen. Varhaisimmat säilyneet nuottikäsikirjoitukset ovat vuodelta 1799, mutta on hyvinkin mahdollista, että hän hahmotteli jo huomattavasti aiemmin tämän sinfonian teemoja muistilehtiöihinsä.
Beethoven oli sinfonian valmistumisen aikoihin 29-vuotias. Kuurous ei vielä tuolloin synkistänyt hänen elämäänsä, ja niinpä 1. sinfonia on energistä, valoisaa ja optimistista musiikkia.
Kantaesitys
Sinfonia esitettiin ensimmäisen kerran Wienissä 2. huhtikuuta 1800. Beethoven oli noihin aikoihin vielä varsin tuntematon säveltäjä. Sinfonia sai yleisöltä kuitenkin melko hyvän vastaanoton, ja vähitellen se alkoi levittää Beethovenin mainetta muuallekin Eurooppaan. Pariisissa sinfonia kuultiin ensimmäisen kerran vuonna 1807, Lontoossa vuonna 1813.
Sana (artisti)
Sanna Rönnberg (taiteilijanimeltään Sana, s. 5. maaliskuuta 1990 Espoo) on oululainen artisti, joka yhdistää musiikissaan poppia ja räppiä.
Sana on tehnyt omakustanteena musiikkia vuodesta 2005 alkaen. Vuosina 2005–2011 hän julkaisi kappaleita mikseri.net-sivustolla. Harrastus muuttui ammattimaiseksi, kun vuonna 2017 Winning Team yhtyeestä tuttu Veli Hiidenmaa alkoi tuottamaan Sanan musiikkia. Uuden tuottajan kanssa hän on julkaissut kappaleet "Lelupoika" (2017), "Ainoo mitä pyydän" (2017), "Pelon hetkellä feat. Aki Tykki" (2018), "Kiitos sulle" (2018), "Tunne" (2019), "Asshole" (2019), "Haava 2.0 feat. Maya Paakkari" (2019), "Pelkkää noppapelii feat. Emilia Ex" (2019), "Palaa" (2019), "Tuntematon" (2020), "Hetkeekään" (2020), "Supervoima" (2020), "Seireeni" (2020), "Lupaa" (2021), "Viimeinen" (2021), "Sä tuut muistaa" (2021), "Bye Bye" (2021), "Uudestaan" (2022), "Tie" (2022), "Sekopää" (2022) ja "Legenda" (2023).
Sana osallistui vuoden 2018 X Factor -ohjelmaan, jossa hän kilpaili pitkäaikaisen keikkalaulajansa kanssa. Kaksikko eteni ensimmäiseen livelähetykseen asti. X Factorin jälkeen kaksikon tiet kuitenkin erkanivat ja Sana alkoi keikkailemaan sooloartistina.
Syksyllä 2022 Sanan livekokoonpano uudistui bändin ja tanssijoiden voimin, ja Sana esiintyi loppuvuodesta tanssijoidensa kanssa 50 Centin Suomen kiertueella.
Sanan kappaleissa on vieraillut vuosien varsilla useita suomalaisia artisteja, muun muassa Panama Rayo ("Hävettäis olla sinä", 2012), Sini Ariell ("Itsevarma ja kaunis", 2014), Tanja Vähäsarja ("Pyysin poistumaan", 2012, "Toinen mahdollisuus", 2013, "Jos lähtisit", 2014), Maya Paakkari ("Haava", 2016, "Haava 2.0", 2019), Sani ("Mikä-Mikä-Maa", 2017) ja Aki Tykki ("Pelon hetkellä", 2018). Myös tosi-tv-tähti Suvi Pitkänen eli Suvi B on remixannut Sanan kappaleet "Tunne" (2019) ja "Supervoima" (2020).
Santa Justa Klan
Santa Justa Klan (SJK) on vuonna 2005 perustettu espanjalainen yhtye, jonka musiikki on hip hop -vaikutteista poppia. Siihen kuuluvat Serranon perhe -televisiosarjan näyttelijät Natalia Sánchez (Teté), Víctor Elías (Guille), Andrés de la Cruz (Boliche) ja Adrián Rodríguez (DVD). Yhtye teki ensiesiintymisensä sarjan vuonna 2005 esitetyllä neljännellä tuotantokaudella kappaleellaan ”A toda mecha”, ja ensimmäiset varsinaiset konsertit seurasivat myöhemmin kesällä 2005. Bändi on kuitenkin jo lopettanut. Yhtyeen jäsenet esiintyvät mediassa usein roolinimillään.
Santa Justa Klan on julkaissut albumit S.J.K. (2005) ja D.P.M. (2006), joista ensimmäinen myi platinaa Espanjassa. Albumit tuotti myös Serranon perheen tuotantoyhtiönä toiminut Globomedia ja julkaisi Espanjassa DRO. Sarjan suursuosion myötä albumit julkaistiin Suomessa Warnerin kautta.
Julkaisut
Albumista julkaistiin myös bonuskappaleita ja DVD:n sisältävä erikoispainos.
Isobaari
Isobaari on saman ilmanpaineen isoviiva sääkartalla. Esimerkiksi 990 hPa:n (eli aikaisemmin käytetyillä yksiköillä 990 mbar:n) isobaari voi kiertää matalapainetta samaan tapaan kuin maastokartalla 90 m:n korkeuskäyrä kiertää laaksoa.
Isobaarianalyysi tehdään merkitsemällä kartalle säähavainnoissa tietyllä hetkellä mitattu ilmanpaine (merenpinnan korkeuteen redusoituna) kunkin havainto-aseman kohdalle. Sitten aloitetaan esimerkiksi lukemasta 1 000 hPa niin että alle 1 000 hPa paineet jäävät johdonmukaisesti viivan vasemmalle, suuremmat paineet oikealle puolelle. Viiva voi kulkea kartan poikki tai muodostaa suljetun renkaan, mutta ei mennä itsensä kanssa ristiin. Jos ilmanpaine esimerkiksi Helsingissä on 1 002 hPa ja Tallinnassa 999 hPa, niin 1 000 hPa:n isobaari menee havaintoasemien välistä lähempää Tallinnaa (jos paine muuttuu alueella tasaisesti, viivan etäisyys Tallinnasta on kolmannes asemien välimatkasta).
Jos isobaarit ovat tiheässä, alueella tuulee voimakkaasti, sillä kova tuuli liittyy paine-erovoiman kautta suuriin ilmanpaine-eroihin, jotka puolestaan näkyvät sääkartalla monina lähekkäisinä isobaareina. Isobaarit ovat tiheässä voimakkaiden matalapaineiden reunoilla ja harvassa korkeapaineiden alueella, matalapaineen keskuksessa ja muilla alueilla missä paine ei muutu paljoa.
Isobaarien väli ja tuulen nopeus
Sääkarttaan piirretään isobaarit yleensä 5 hPa:n välein. Jos kahden tällaisen isobaarin väli on 600 km, tuulee 2 boforin voimalla eli 2–3 m/s. Tuuli on tällöin heikkoa. Vastaavasti
Olli Lehto
Olli Erkki Lehto (30. toukokuuta 1925 Helsinki – 31. joulukuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen matematiikan professori, tietokirjailija ja akateemikko.
Elämäkerta
Lehto joutui 17-vuotiaana armeijaan ja taisteli jatkosodassa rintamalla Syvärillä, Kannaksella ja Lapissa.
Lehto kirjoitti ylioppilaaksi 1943, valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1947, lisensiaatiksi 1949 ja väitteli tohtoriksi 1949. Akateemikon arvo Olli Lehdolle myönnettiin vuonna 1975. Hän toimi Suomen Kaapelitehdas Oy:n matemaatikkona 1947–1962 sekä Helsingin yliopiston assistenttina 1951–1952, matematiikan dosenttina 1951–1956, apulaisprofessorina 1956–1961 ja professorina 1961 –1988. Lehto oli Helsingin yliopiston matemaattis-luonnon­tieteellisen osaston dekaani 1978–1983, yliopiston rehtori 1983–1988 ja kansleri 1988–1993. Vuosina 1953–1956 hän toimi Rolf Nevanlinnan assistenttina Suomen akatemiassa ja 1970–1975 Suomen Akatemian tutkijaprofessorina. Lehto on toiminut vierailevana professorina useissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa, Intiassa, Israelissa ja Japanissa.
Lehto jatkoi matemaatikkona Ernst Lindelöfin ja Rolf Nevanlinnan edustamaa funktio­teoreettista suuntausta. Hänen Nevanlinnan ohjauksessa valmistunut väitöskirjansa Anwendung orthogonaler Systeme auf gewisse funktionentheoretische Extremal- und Abbildungsprobleme käsitteli Riemannin kuvauslauseen konstruktiivista todistusta. 1950-luvun alkupuolella Lehdon mielenkiinto kohdistui ns. normaaleihin funktioperheisiin, mutta hänen elämäntyönsä keskeisimmäksi osaksi tuli 1950-luvun lopulta Saksassa maailmansotien välisenä aikana alkunsa saanut kvasikonformikuvausten teoria. Lehdon ja K. I. Virtasen vuonna 1965 Springer-Verlagin ”Keltaisessa sarjassa” Grundlehren der Mathematischen Wissenschaften julkaisema Quasikonforme Abbildungen (englanninkiellinen laitos Quasiconformal Mappings in the Plane, 1973) oli pitkään alan keskeinen monografia. Lehto julkaisi myös kvasikonformikuvausten teoriaan liittyvää Teichmüllerin avaruuksien teoriaa käsittelevän monografian Univalent Functions and Teichmüller Spaces (Springer 1987). Lehdon johdolla valmistui 18 väitöskirjaa, pääosin kvasikonformikuvausten teorian eri osia käsitteleviä.
Uransa aikana Lehto opetti yli sadassa yliopistossa eri puolilla maailmaa.
Lehto toimi kymmenissä tieteen ja kulttuurin luottamustehtävissä. Hän oli Suomen matemaattisen yhdistyksen puheenjohtaja 1962–1985 ja Kansainvälisen matemaatikkounionin IMU:n sihteeri 1983–1990. Olli Lehto kantoi myös päävastuun vuoden 1978 Kansainvälisen matemaatikkokongressin järjestämisestä Suomessa. Olli Lehto on julkaissut myös Kansainvälisen matemaattisen unionin historian Mathematics Without Borders (Springer 1998). Olli Lehto oli Suomalaisen Tiede­akatemian jäsen vuodesta 1962, Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1968 (kunniajäsen vuodesta 1988), Saksan kansallisen Leopoldina-tiedeakatemian jäsen vuodesta 1987 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 1989. Hän on Turun yliopiston, Moskovan valtionyliopiston, Åbo Akademin ja Bukarestin yliopiston kunniatohtori.
Lehdon kirjoja Differentiaali- ja integraalilaskenta II, Differentiaali- ja integraalilaskenta III, Funktioteoria I–II ja Reaalifunktioiden teoria käytetään yliopistoissa oppikirjoina. Eläkkeelle jäätyään hän on kirjoittanut muistelmansa Ei yliopiston voittanutta (1999) sekä elämäkerralliset teokset Korkeat maailmat (2001) Rolf Nevanlinnasta, Oman tien kulkijat (2004) Väisälän veljeksistä, Tieteen aatelia (2008) Lorenz ja Ernst Lindelöfistä sekä Tieteen huipulla: Lars Ahlforsin elämä (2013).
Lehto sai 2009 tiedonjulkistamisen elämäntyöpalkinnon.
Ion (dialogi)
Ion on Platonin kirjoittama dialogi, joka käsittelee runoutta. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on Iliaasta (, Peri Iliados). Dialogissa Sokrates ja Ion keskustelevat runollisesta innoituksesta sekä siitä, luovatko runoilijat puhtaasti taidosta vai jumalallisesta inspiraatiosta.
Historia
Platonin teosten joukossa Ion kuuluu tämän varhaisvaiheen dialogeihin, toisin sanoen se on kirjoitettu suhteellisen pian Sokrateen kuoleman jälkeen. Platon esittää dialogissa lähes ikonisen kuvan raivokkaasta, mielipuolisesta ja jumalallisesta runoudesta, jota muusat inspiroivat. Teos on samalla myös jotain, mitä nykyään kutsuttaisiin kirjallisuuskritiikiksi sekä kritiikkiä kritiikistä itsestään.
Sisältö
Sokrateen keskustelukumppani Ion oli rapsodi, antiikin kreikkalainen ammattimainen runouden esittäjä. Hän oli juuri tullut Epidauroksesta Asklepioksen kunniaksi järjestetyiltä juhlilta, ja on täynnä itseään voitettuaan ensimmäisen palkinnon runonlausuntakilpailussa.
Ion kuitenkin myöntää, että hänen kykynsä runonlausujana rajoittuu Homerokseen – muiden runoutta hän ei kykene selittämään eikä ole niistä kiinnostunut. Sokrateen mielestä tämä on outoa, ja hän pyrkii ratkaisemaan ongelman. Hän huomauttaa, etteivät taidekriitikot rajoitu arvostelemaan vain yhden taiteilijan teoksia, vaan kritisoivat taidetta, riippumatta taiteilijasta.
Sokrates pyrkii tämän perusteella todistamaan, ettei kyse ole Ionin omasta kyvystä, vaan jumalallisesta lahjasta, inspiraatiosta. Koska runollinen inspiraatio on ikään kuin magnetismia, voidaan sanoa, että jokainen joka tulee tähän inspiraation kenttään latautuu samalla inspiraatiolla. Runonlausuja saa inspiraation muusilta, ja siirtää runouden sisällön, sen mitä runoilija oli alun perin tarkoittanut, yleisöönsä. Näin jumalat viestivät ihmisille.
Sokrates huomauttaa Ionille, että tämän tulee olla vailla järkeä, koska suree ja valittaa runoa lausuessaan, vaikkei ole menettänyt mitään, ja vapisee pelosta yleisönsä edessä, vaikkei ole mitään pelättävää. Ion selittää, että tämä johtuu vain siitä, että hän saa rahapalkkion jos esittää runon aidon oloisesti: ”jos itketän heitä, saan itse nauraa sitten kun otan vastaan palkkiotani, mutta jos nauratan, saan itse itkeä koska menetän palkkioni”. Hän ei suostu myöntämään olevansa hullu ja hurmoksissa lausuessaan Homerosta.
Lopulta Sokrates sanookin Ionin olevan kuin kiemurteleva ja jatkuvasti muotoa muuttava Proteus. Kummatkin hyväksyvät Sokrateen väitteen: runous ja runonlausunnan taito ovat lahja jumalilta.
Johan Matthias Sundwall
pienoiskuva|C. A. Lillströmin muistiinpanojen alku professori J. M. Sundvallin luennosta Aleksanterin yliopistossa 1833-34: "Anteckningar, Theologista Moralen, gjorda under Professoren Joh. Math. Sundvalls publika föreläsningar Hösttermin 1833, Vårtermin 1834. Muistiinpanoja on kaikkiaan 41 sivua. Johan Matthias Sundwall (myös Johann, Mathias, Sundvall) (27. toukokuuta 1793 Turku – 6. syyskuuta 1843 Helsinki) oli suomalainen filosofi ja professori.
Sundwall toimi Turun akatemian teoreettisen filosofian dosenttina vuodesta 1818 ja teoreettisen ja käytännöllisen filosofian apulaisena vuodesta 1825. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1829. Samana vuonna hän toimi myös Turun lukion filosofian ja luonnonhistorian lehtorina.
Sundwallista tuli Aleksanterin yliopiston teologisen siveysopin professori vuonna 1833. Samaan aikaan hän toimi Maskun kirkkoherrana vuodesta 1833 ja Janakkalan kirkkoherrana vuodesta 1834. Hän oli Turun tuomiokapitulin jäsen vuosina 1829–1833.
Sundwallin vanhemmat olivat rovasti, valtiopäivämies Johan Sundwall ja Johanna Fredrika Söderberg. Hänen puolisonsa oli Johanna Vilhelmina Aejmelaeus (k. 1877). Heidän poikansa oli valtiopäivämies, seminaarinjohtaja Fredrik Sundwall.
Maasait
Maasait eli masait ovat itäafrikkalainen paimentolaiskansa, joka elää pääosin Kenian ja Tansanian alueella. Huolimatta nykyaikaisen yhteiskuntajärjestelmän kehittymisestä myös Afrikkaan maasait ovat pääosin säilyttäneet oman luonnonläheisen elintapansa ja kulttuurinsa. Maasait ovat yksi Afrikan tunnetuimmista etnisistä heimoista.
Maasaiden väkiluku ja asuinalueet
thumb|left|upright=1.25|Kenian kielikartta. Maasaiden alueet Tansanian rajalla on merkitty vaaleanpunaisella.
Maasai on ennen kaikkea kielellinen termi: ryhmän jäsenet voidaan määritellä heidän puhumansa kielen perusteella. Maasain käsite on muuttunut viime vuosisatojen aikana ja muuttuu edelleen; nykyisin monet ihmiset, joilla on maasai-identiteetti ja jotka puhuvat maasai-kieltä, eivät vietä paimentolaiselämää vaan metsästävät ja viljelevät maata.
Maasait puhuvat maasain eli maan kieltä, joka kuuluu nilosaharalaisten kielten itäniloottiseen ryhmään. Se on hyvin läheistä sukua Kenian keskiosissa elävien samburujen puhumalle samburun kielelle sekä Baringojärven eteläpuolella elävän camus-heimon camusin kielelle.
Maasaita asuu Kenian eteläosissa ja Tansanian pohjoisosissa Itä-Afrikan hautavajoaman läheisyydessä kuivilla alueilla.
Ethnologue-kirjassa vuodelta 2013 maasaikielen puhujien lukumääräksi arvioidaan 1,297 miljoonaa, joista Keniassa asui vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 842 000. Maasai-liiton arvio maasaiden kokonaismäärästä on noin miljoona. Tarkkojen lukujen määrittely on kuitenkin hankalaa, monet maasait kokevat väestönlaskennan hallituksen sekaantumiseksi heidän asioihinsa, eivätkä välttämättä anna oikeita lukuja. Tansanian väestönlaskennassa ihmisiä ei luokitella etnisiin ryhmiin.
Historia
Maasaiden arvellaan lähteneen jostakin Niilin laakson alueelta, josta he ovat vaeltaneet etelään nykyisille asuinsijoilleen parempien laidunmaiden toivossa. Heidän oli kuitenkin sodittava nämä maat itselleen, sillä ne olivat jo asuttuja. Maasaiden nykyiset alueet olivat jo silloin karjankasvattajien käytössä. 1830-luvulla maasait kävivät lyhyen sisällissodan, mutta pahimmat tappiot he kokivat kuitenkin 1800-luvun loppupuolella, kun Ison-Britannian kolonialismin myötä heiltä vietiin suuria osia maista. Vuonna 1870 Kenian kaikki klaanit yhdistyivät heimopäällikkö Laibonin, eli Orkoiyoin, alaisuuteen. 1880–1890-luvuilla maasaiden karjaa hävittivät taudit, jotka tuhosivat lähes 80 prosenttia karjasta. Ihmisiä taas kuoli koleraan ja nälänhätään, ja kaiken kaikkiaan maasaiden lukumäärä väheni noin 500 000:sta noin 40 000:een. Maasait eivät ole vieläkään täysin toipuneet onnettomuuksien aiheuttamasta itsetunnon romahduksesta.
Afrikkaan saapuneet eurooppalaiset pitivät maasaiden maankäyttöä erittäin tuhlailevana ja tehottomana. 1900-luvun alussa maasait joutuivat pienen vastarinnan jälkeen luovuttamaan lähes kaksi kolmasosaa laidunmaastaan briteille. Myöhemmin brittien siirtomaavallasta itsenäistyneet Afrikan valtiot, kuten Tansania ja Kenia, ovat vieneet maasaiden maista vielä enemmän ja jättäneet heille vain kuivimmat, viljelykseen kelpaamattomat maat. Maiden palautusta ovat luvanneet niin britit kuin itsenäistyneiden valtioiden hallituksetkin, mutta harva lupauksista on toteutunut. Tansanian Loliondossa hallitus kuitenkin palautti vuonna 2009 kuuden maasaikylän maat jotka oli määrätty haltuunotettaviksi luonnonsuojelualuetta varten.
Nykyisten länsimaalaismielisten hallitusten pyrkimyksiä rajoittaa maasaiden liikkumista ja maankäyttöä perustellaan usein eurooppalaisten vanhalla väitteellä maankäytön tehottomuudesta. Todellisuudessa juuri maasaiden tapa sopii parhaiten Afrikan olosuhteisiin, sillä kuiva maa ei kestä jatkuvaa laiduntamista, vaan aavikoituu, jos karjaa ei siirretä aika ajoin uuteen paikkaan.
Kulttuuri
Vaikka maasait yleisesti tunnetaankin hurjina sotureina, heidän kulttuurinsa perustuu ennen kaikkea nautakarjaan. Maasaiden mahdollisuuksia harjoittaa perinteistä elinkeinoaan karjankasvatusta on kaventanut Masai Maran ja Serengetin luonnonpuistojen laajentaminen perinteisille laidunalueille.
Uskonto
thumb|upright|Maasaiheimon mies
Maasait uskovat yhteen jumalaan, joka on sekä hyvä että paha, sekä mies että nainen. He uskovat, että jumala Ngai (vaihtoehtoisia kirjoitusmuotoja ovat myös Engai ja Enkai) on antanut kaiken karjan maasaille, ja muut nautoja kasvattavat ihmiset ovat varastaneet eläimensä maasailta. Uskomus on vuosisatojen aikana johtanut verisiin, ihmishenkiä vaatineisiin yhteenottoihin alueen muiden heimojen kanssa, kun maasait ovat suojelleet ”omaisuuttaan”.
Ngai näkyy kaikkialla luonnossa. Maasaiden symboliikassa väreillä on suuri merkitys. Tärkeimmät värit ovat musta ja punainen. Musta edustaa hyvyyttä, viisautta, hedelmällisyyttä ja turvallisuutta. Punainen taas kuolemaa, sotaa ja kuivuutta. Ngai on joko punainen tai musta sen mukaan, onko hän tyytyväinen vai tyytymätön alamaisiinsa.
Maallisena uskonnon johtajana toimii laibon. Tarinan mukaan hän polveutuu suoraan Ngaista. Laibon huolehtii uskonnosta, rituaaleista, tulevaisuuden ennustamisesta ja terveydenhuollosta. Hänellä ei ole varsinaista poliittista valtaa, mutta jos hän on pätevä, myös heimon vanhimmat kunnioittavat häntä.
Niin kristityt kuin muslimitkin ovat yrittäneet käännyttää maasaita, mutta ilman suurta menestystä. Parhaiten on onnistunut kristinusko: nykyisin maasaista noin neljännes on kristittyjä, loput perinteisen uskonnon kannattajia.
Rituaalit
Maasaiden kansanperinteeseen kuuluu useita hengellisiä rituaaleja ja seremonioita. Perinteinen rituaali on muun muassa elävän lehmän kaulavaltimosta nuolella tehdyn reiän kautta valutetun, lehmän maitoon sekoitetun, veren juominen. Juoman uskotaan antavan erikoisvoimia. Lehmää hoidetaan hellästi kunnes haava sen kaulavaltimossa paranee.
Ehkä tunnetuin seremonia on ”hyppytanssi”, jossa nuoret morani-soturit loikkivat ilmaan osoittaakseen voimaansa ja notkeuttaan. Urhoollisuuttaan osoittaakseen moranin täytyi ennen vanhaan tappaa leijona. Nykyisin leijonia surmataan vain silloin kun niiden voidaan osoittaa olevan haitaksi karjanhoidolle. Entisinä aikoina nuorten poikien piti myös rakentaa uusi kylä ja elää siellä tietty aika tullakseen mieheksi. Nykyisin erilliseen sotilasleiriin eristäytyminen on enemmän symbolinen kuin käytännön eristäytyminen.
Maasaiperinteeseen kuuluu myös ympärileikkaus, joka tehdään molemmille sukupuolille. Vanhat miehet leikkaavat nuoren pojan, joka ei saa seremonian aikana itkeä eikä päästää ääntä, kun taas vanhemmat naiset toteuttavat nuorten tyttöjen ympärileikkauksen, minkä aikana itkeminen on sallittua. Kenian viranomaiset eivät ole onnistuneet kitkemään perinnettä, sillä sitä puolustavat erityisesti maasainaiset. Tyttöjen ympärileikkaus on kiellettyä sekä Tansaniassa että Keniassa. Nuorten tyttöjen ympärileikkausperinnettä ylläpitää myös vanha maasaimiesten ajatus siitä, että tyttö, jota ei ole ympärileikattu, ei ole naimisiinmenokelpoinen. Monet ihmisoikeusjärjestöt ovat vaatineet tyttöjen ympärileikkauksien lopettamista, mutta eivät ole vaatineet poikien ympärileikkauksilta samaa.
Tärkeimmät rituaalit
thumb|Maasaitanssi thumb|Maasaityttöjä Rituaalit vaihtelevat alueelta toiselle jonkun verran. Luettelossa annetut ikävuodet ovat suuntaa antavia ja koettavat kertoa kuinka kauan kukin vaihe kestää tai minkä ikäisenä seremoniaan osallistutaan.
Cafe Regatta
thumb|280px|Cafe Regatta talvella 2018. Cafe Regatta on kahvila Helsingin Taka-Töölössä. Kahvilarakennus on pieni punainen hirsimökki, joka on sijainnut samalla paikalla Merikannontiellä, Taivallahden rannalla, jo 1800-luvun lopusta alkaen. Alkujaan rakennus oli Pauligin kahvisuvun kalastusvaja.
Maasait
Tärkeimmät rituaalit
Miehet
Naiset
Cafe Regatta
Cafe Regatta on sisätiloiltaan pieni, mutta asiakaspaikkoja on sään salliessa lisää terassilla, josta levittäytyy merinäkymä. Kahvila terasseineen on koristeltu erilaisin käyttöesinein ja kyltein. Terassilla on nuotiopaikka makkaran paistamista varten.
Maasait
Terveydenhoito
Maasait liikkuvat hyvin paljon ja syövät terveellisesti. Sairauksien hoitoon on kahdenlaisia lääkkeitä, fyysisiä ja henkisiä. Laibon ei vain paranna potilaan fyysistä vaivaa, vaan myös kehittää potilaitaan henkisesti. Kaikki lääkkeet löytyvät luonnosta ja laibonilla on laaja perimätieto siitä, mikä kasvi auttaa mihinkin vaivaan. Lisäksi sotilaat käyttävät mietoa huumetta nimeltä olkiloriti, joka kiihottaa heitä. Tätä käytetään lähinnä tärkeissä seremonioissa ja rohkeutta vaativissa tehtävissä.
Cafe Regatta
Kahvilatuotteiden lisäksi Regatan valikoimiin kuuluu välinevuokrausta. Kesäkaudella kahvilalta voi vuokrata käyttöönsä kanootin, kajakin, soutuveneen tai SUP-laudan.
Maasait
Terveydenhoito
Viime vuosina maasaiden lääkintätaito on levinnyt myös muualle Afrikkaan. Esimerkiksi Sambiassa lähes kaikki luontaislääkärit ja lääkitsijät ovat maasaita. Näillä lääkitsijöillä ei kuitenkaan usein ole virallista todistusta taidoistaan, mihin suurin syy on todistuksen korkea hinta, ja siksi asiakkaiden on vaikea erottaa huijareita oikeista.
Cafe Regatta
Lähistöllä on useita nähtävyyksiä, kuten Sibelius-monumentti, Soutustadion, joka rakennettiin Helsingin olympialaisia varten, sekä vanha Pauligin huvila.
Maasait
Vaatetus
Maasait pukeutuvat aina punaiseen vaatteeseen, jonka alla pidetään yksinkertaista sinistä vaatekappaletta. Tansaniassa maasait usein käyttävät yksinkertaisia sandaaleita, jotka on joskus pohjattu auton tai moottoripyörän pyörän kumilla. Sekä miehet että naiset käyttävät puisia rannerenkaita.
Miehet ja naiset
thumb|Lehmänlannasta ja oksista tehty maja. Maasaiyhteisössä miehen arvo- ja vaikutusvalta perustuu hänen lastensa, vaimojensa ja omistamiensa eläinten määrään. Miestä pidetään köyhänä, jos hänellä on alle viisikymmentä nautaa.
Toisin kuin yleensä afrikkalaisten heimojen keskuudessa maasaikulttuurissa naisilla on vahva asema. Miesten tehtävä on kylän puolustaminen ja karjan paimentaminen. Naiset rakentavat majat, hoitavat lapset, lypsävät lehmät, keräävät polttopuut, noutavat veden ja tekevät ruoan. Naiset eivät ole mukana ikäluokkajärjestelmässä vaan kuuluvat samaan ryhmään kuin miehensä. Maasaiyhteisössä yhteiskunnallinen asema ei määräydy sukupuolen vaan iän mukaan. Näin ollen vanhempi nainen on korkeammassa asemassa kuin nuorempi mies. Sukulaisuus ja periytyminen riippuvat miehestä. Tehtäviensä takia naiset pysyvät tarkasti majansa läheisyydessä. Saavuttaessaan murrosiän naiset menevät naimisiin. Runsaiden myötäjäisten takia (useita lehmiä ja rahaa) avioerot ovat hyvin harvinaisia. Naisilla on valta lehmiin ja niiden tuotoksiin, mutta he eivät saa myydä karjaa. Uskonnollisissa rituaaleissa naisilla on yhtä tärkeä asema kuin miehillä. Maasait asuvat perinteisesti perheen naisen rakentamissa, kuivatusta lehmänlannasta ja oksista rakennetuissa majoissa.
Kauneusihanteet
thumb|Maasaiden torikauppaa Tansaniassa. Maasait tunnetaan erilaisista koristehelmistään (helmet eivät ole aitoja), jotka tuodaan maasaiden torikauppaan Intiasta. Niistä tehdään leveitä kaulakoruja. Korujen muoto kertoo, mihin heimoon nainen kuuluu. Naisilla on myös metallikoruja, joita pidetään kaulassa, nilkoissa, korvissa ja ranteissa. Kaikki maasait ajelevat päänsä kaljuiksi. Vain vastasyntyneillä, pienillä lapsilla, nuorilla sotureilla sekä niillä naisilla, jotka eivät saa lapsia, on pitkät hiukset. Sekä miehillä että naisilla pieniä auringossa palaneita iholaikkuja pidetään kauniina.
Naimisiinmeno
left|thumb|upright|Nuori maasaimies. Häissä mies saapuu morsiamen luo miespuolisen ystävänsä kanssa, ja morsiamen isän siunattua parin pirskottamalla maitoa heidän päälleen mies vie upeasti koristellun vaimonsa uuteen kotiin. Perillä vaimo saa lahjoja niin kauan, että on tyytyväinen. Hän ei saa harrastaa seksiä miehensä kanssa ainakaan kahteen päivään tulostaan. Maasaimiehellä saa olla niin monta vaimoa kuin hän pystyy huolehtimaan.
Maasaisoturit
Maasaisotureilla on pitkä perinne, ja he ovat tunnettuja myös muualla maailmassa. Soturin ammatti on koko maasaiyhteiskunnan tärkein ja arvostetuin ammatti. He ovat tunnettuja rohkeudestaan ja uskollisuudestaan. Kaikista miehistä tulee tietyksi ajaksi elämästään sotureita. Ennen aikaan heidän tehtävänsä oli puolustaa heimoa ulkoisia vihollisia vastaan ja ”ottaa takaisin” muiden karjat, jotka Ngai oli heille aikojen alussa suonut. Maasaisotureita pelättiin jo orjakaupan aikoihin niin paljon, että orjakauppiaat eivät yrittäneet saada heitä orjiksi. Kauppiaat myös välttelivät maasaiden alueita, sillä soturit perivät heiltä maksuja alueidensa läpi kulkemisesta.
Ennen soturiksi tulemista maasaimies joutui perinteisesti todistamaan rohkeutensa tappamalla leijonan, mikä on nykyisin harvinaista. Sen jälkeen hän joutuu olemaan yksin rakentamassaan majassa useita viikkoja osoittaakseen pystyvänsä selviytymään luonnossa. Tämän jälkeen soturit liikkuvat aina ryhmässä.
Ikäluokkajärjestelmä takaa erittäin hyvän ja tehokkaan sotaväen, ja maasait hallitsivatkin aikoinaan suuria alueita niin Keniasta kuin Tansaniasta. Kun aiemmin tärkein tehtävä oli karjan suojeleminen varkailta, sotilaat asuivat erillisissä manyatta-leireissä. Näissä kussakin saattoi olla satoja sotilaita. Leireissä harjoiteltiin tiiviisti taistelutaitoja ja yhteistoimintaa, ja sotilailla oli mukana omaa karjaa ravinnon saamiseksi. Leirissä ollessaan he värjäsivät päänsä punaiseksi. Nykyään manyatta-leirit ovat harvinaisia, koska entisenlaista puolustustarvetta ei enää ole. Sotilaita tarvitaan enää hyvin harvoin sotimiseen. Sotilaan arvostus onkin vähentynyt huomattavasti, kun tilaisuudet osoittaa rohkeutta ja taitoja ovat huvenneet. Manyatta-leirien vähentyessä olpul-rituaalit ovat yleistyneet. Ne kestävät useita viikkoja, ja tarkoituksena on vahvistaa sotilaiden tarvitsemia ominaisuuksia. Leiri rakennetaan syrjäiseen paikkaan, ja sille osallistuu vain muutama kymmen sotilasta. Elämä on hyvin kurinalaista. Ravintona on poikkeuksellisesti vain lihaa. Jokainen soturi tuo mukanaan oman lehmän, ja leiri loppuu vasta, kun lehmät on syöty. Juomana on vain monista yrteistä tehtyä juomasekoitusta ja vettä sekä lehmän rasvaa. Juoman takia sotilaat joutuvat transsitilaan, jota pidetään hyvänä, sillä se todistaa sotilaan saavuttaneen tarvittavat taidot. Soturit jaetaan vanhempiin ja nuorempiin. Molemmat ryhmät valitsevat keskuudestaan johtajan ja toimivat erillisinä ryhminä. Punaisen lisäksi sotureilla on muita värejä, jotka kertovat heidän asemastaan ja vahvuuksistaan.
Ikäluokkajärjestelmä
thumb|Maasainaisia ja -tyttöjä. Koko maasaiheimo jakautuu ikäluokkiin. Ikäluokkia on kuudesta seitsemään, ja jokainen ikäluokka käsittää noin 15 vuotta. Iän myötä yksilön vastuu ja oikeudet kasvavat. Vanhuutta arvostetaan, ja kylän yhteisistä asioista päättää kylän vanhin tai vanhimmista koostuva heimoneuvosto. Jokainen pyrkiikin kaikin tavoin edesauttamaan pääsyään seuraavaan ikäluokkaan. Joissakin paikoissa seitsemän ikäluokkaa jaetaan lisäksi nuorempiin (vasen puoli) ja vanhempiin (oikea puoli). Uutta ikäluokkaa aletaan rekrytoida Laibonin julistaessa ympärileikkauskauden alkaneen. Poikia ympärileikataan niin kauan, että Laibon lopettaa kauden vastaavalla rituaalilla. Varsinaisen aloitteen kauden aloittamisesta tekevät kuitenkin nuoret miehet, joilla on hyvin vähän oikeuksia ennen ympärileikkausta. He lähettävät yhdessä neuvoteltuaan Laibonille ryhmän lehmiä, ja tarpeeksi lehmiä saatuaan ja oikean hetken koittaessa hän aloittaa ympärileikkaukset. Ympärileikkauksen jälkeen pojista tulee nuorempia sotureita, jotka asuvat kylän ulkopuolella manyatta-leireissä karjaa vartioimassa. Seuraavaksi miehistä tulee vanhempia sotureita, jotka asuvat kylässä ja saavat mennä naimisiin. Vanhempien sotureiden vastuulla on kylän suojeleminen. Noin 15 vuoden kuluttua miehistä tulee nuorimpia vanhimpia, ja lopulta heistä tulee heimon vanhin ikäluokka, joka tekee koko klaania koskevat päätökset. Joissakin heimoissa ikäluokat jakautuvat vielä kolmeen ryhmään mahdollisten vasemman ja oikean puolen lisäksi. Maasaiyhteisössä suositaan dualismia, ja yin-yang-periaatteen kaltaisesti myös ikäluokkiin liitetään mielleyhtymiä. Oikea puoli on sotaisa ja äkkipikainen, kun taas vasen on lempeä ja sovitteleva.
Klaanit
thumb|left|Ilmakuva maasaikylästä. Maasaikylät ovat pyöreitä. Kylän keskellä on suuri karja-aitaus, sen ympärillä kehällä sijaitsevat asumukset, ja asumusten ulkopuolella on vielä toinen aita suojaamassa pedoilta ja tunkeutujilta. Perheellä on oma majakokonaisuus, joka jakautuu oikean- ja vasemmanpuoleiseen ryhmään. Samalla puolella asuvat ovat keskenään läheisempiä. Koska miehellä voi olla useita vaimoja, majat on jaettu niin, että nuorimmat ovat lähimpänä sisäänkäyntiä. Myös koko yhteisö jakautuu useaan klaaniin, jotka jakautuvat vielä kahteen klaaniryhmään, oikeaan ja vasempaan. Tämä oikea ja vasen -ajatus on peräisin vanhasta tarusta, jossa ihmiset asuivat oikealla ja vasemmalla. Nykyiset ihmiset siis periytyvät heistä ja ovat myös oikealla tai vasemmalla puolella. Myös oikealla ja vasemmalla klaanilla on omat värit. Oikea on musta ja vasen punainen. Saman alaklaanin jäsenet eivät saa avioitua keskenään, ja samassa perheessä onkin monen eri alaklaanin jäseniä, mikä lisää koko yhteisön yhteenkuuluvuutta.
Ruokakulttuuri
Vaikka maasait ovat paimentolaiskansaa, he syövät harvoin naudan tai villieläinten lihaa. Sen sijaan he kasvattavat ravinnoksi vuohia ja lampaita. Normaaliin ruokavalioon kuuluvat lehmänmaidosta ja verestä tehty ravitseva juoma ja juhlapäivinä liha. Maasait juovat myös eläimen rasvan ja veden sekoitusta sekä eräänlaista teetä. Karjan mukana vaeltamisen vaikeuduttua sen rinnalle on nykyisin tullut myös pienimuotoista maanviljelyä. Tyypillisiä viljelyskasveja ovat viljat, lähinnä maissi, mutta jotkut viljelevät myös hedelmiä tai ostavat ruokansa marketeista. Koska maasait suhtautuvat myönteisesti villieläimiin, myös petoeläimiin, heitä on siirretty yhä enemmän villieläinpuistoihin matkailijoiden keskelle. Myönteisen suhtautumisen syynä on petoeläinten ja muiden villieläinten myönteinen vaikutus laitumiin. Metsästystä ei juuri harrasteta, sillä metsästetyn ravinnon ja karjan syöminen koetaan samaksi kuin länsimaissa lemmikkieläimen syöminen. Villieläimiä ja lehmiä tapetaan vain äärimmäisen nälänhädän uhatessa. Perheet kasvattavat syötäväksi lähinnä lampaita tai vuohia. Jos nauta joskus teurastetaan, se hyödynnetään kaikilta osin moniin eri tarkoituksiin.
Kalaa maasait eivät pyydä tai syö. Eräät karjansa menettäneet ja maaviljelijöiksi ryhtyneet ovat aloittaneet kalan syönnin, mutta karjaa omistavat maasait suhtautuvat heihin pilkallisesti.
Tulevaisuus
Maasaikulttuuri on viime aikoina yhä enemmän joutunut muiden kulttuurien, lähinnä läntisen markkinatalouden, syrjäyttämäksi. Maasait pyrkivät kuitenkin säilyttämään vanhat elintapansa, vaikka yhä useampi on siirtynyt paimentolaisuudesta maanviljelyyn tai käy päivätöissä ja ostaa ruokansa marketeista. Osa on myös perustanut uudenlaisia matkailukyliä. Maasait tunnetaan laajasti ympäri maailmaa. Heitä ovat tuoneet julkisuuteen lukuisat valokuvaajat, muun muassa saksalainen valokuvaaja ja elokuvaohjaaja Leni Riefenstahl. Julkisuuden myötä myös länsimaissa on herännyt auttamishalu ja maasaijohtajia on yritetty auttaa ”ulkopuolelta” muun muassa edistämään perinteiden säilyttämisen ja kaikkien kouluttamisen välistä tasapainoa.
Kuuluisia maasaiheimolaisia
Vaikka maasaiheimo ei olekaan yhtä tunnettu huippujuoksijoistaan kuin kalenjin-heimo, myös maasait ovat menestyneet kansainvälisillä juoksuradoilla, erityisesti 800 metrin juoksussa.
Tunnettuja maasaijuoksijoita ovat:
Major League Baseball -kausi 1908
Major League Baseball -kausi 1908 päättyi Chicago Cubsin 4-1 voittoon Detroit Tigersista kauden päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa. Mestaruus oli Cubsin historian viimeinen aina vuoteen 2016 saakka.
Bernalillon piirikunta
Bernalillon piirikunta on Yhdysvaltain New Mexicon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 679 121 vuonna 2019 ja sen pinta-ala on 3 020 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kaupunki on Albuquerque.
Piirikunta perustettiin vuonna 1852.
Väestö
Piirikunnan asukkaista 46,7 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, 38,3 prosenttia valkoisia, 4,11 prosenttia intiaaneja ja 2,62 prosenttia aasialaisia. 94,6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 37,8 vuotta.
Skorpiós
Skorpiós on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Tilevoḯdes- ja Prigkiponísia-saariin. Se sijaitsee Lefkaksen itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,878 neliökilometriä. Saari on nykyisin yksityissaari ja sen asukasluku on 1 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Skorpiós kuuluu Meganísin kuntaan, Lefkaksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Operaatio Achilles
Operaatioon osallistui pääasiassa brittijoukkoja, mutta myös pienempiä määriä Afganistanin, Yhdysvaltojen, Kanadan, Alankomaiden ja Tanskan sotilaita. Operaatiota pidettiin aluksi melko onnistuneena ja Talibanin keväthyökkäykset estettiin. Afganistanin keskusvallan ote alueella ei kuitenkaan juuri kasvanut, eikä unikkojen kasvatus vähentynyt.
Skorpiós
pienoiskuva|vasen|Skorpióksen saaren rantaa. pienoiskuva|vasen|Kappeli Skorpióksen saarella. Lefkaksen saarella sijaitsevasta Nydrín kylästä on matkaa Skorpiókselle 1,5 meripeninkulmaa eli noin 2,8 kilometriä. Meganísin saari sijaitsee meripeninkulman eli noin 1,8 kilometrin päässä saaresta.
Operaatio Achilles
Tausta
Helmandin maakunta tunnettiin Talibanin ja al-Qaidan taistelijoiden tukialueena. Tyypillinen tapa oli, että järjestöjen taistelijat aloittivat iskunsa Nato-joukkoja vastaan keväisin. Nato päätti toteuttaa oman operaationsa ennen keväthyökkäysten alkua. Toinen tavoite oli puuttua alueella harjoitettuun unikon kasvattamiseen. Helmand oli unikkojen kasvatuksen takia yksi maailman suurimmista heroiinin lähteistä. Sotilasoperaatiolla pyrittiin vastaamaan unikkojen kasvatukseen ja näin heikentämään myös paikallisia sotaherroja, joista monet olivat kytköksissä Talibaniin. Kolmas tavoite oli varmistaa Kajakin padon ympäristö. Voimalaitos oli yksi kahdesta suuremmasta vesivoimalasta Afganistanissa, mutta sen toimintaa häiritsi Talibanin jatkuvat hyökkäykset. Padon ympärille oli tarkoitus muodostaa turva-alue, joka mahdollistaisi padon täyden toiminnan. Operaatio Achillesta oli padon tuntumassa edeltänyt brittijoukkojen operaatio Vulcano.
Skorpiós
Skorpióksen kapealle rantakaistaleelle on mahdollista rantautua lyhyeksi aikaa, mutta muuten saari on suljettu ulkopuolisilta. Saarella on yksityispoliisi.
Operaatio Achilles
Tausta
Nato kokosi operaatio Achillesta varten 5 500 sotilasta. Suurin osa heistä oli brittejä. Operaatioon osallistui pienempi määrä myös amerikkalaisia, kanadalaisia, tanskalaisia ja alankomaisia joukkoja. Nato-joukkojen johdossa oli aluksi alankomaalainen kenraalimajuri Ton van Loon ja toukokuun alusta lähtien brittiläinen kenraalimajuri Jacko Page. Mukana oli myös 1 000 Afganistanin kansallisen armeijan sotilasta. Arvio alueella olevien Talibanin taistelijoiden määrästä oli noin 4 000–5 000.
Skorpiós
Historia
Skorpiós lukeutuu Kreikan kuuluisimpiin saariin, sillä laivanvarustaja Aristotélis Onásis (1906–1975) osti aution saaren vuonna 1963 ja vietti siellä lomiaan. Saarelle tuotiin hiekkaa ja istutettiin tuhansittain puita. Onásis ja Jacqueline Kennedy (1929–1994) avioituivat saarella vuonna 1968.
Operaatio Achilles
Operaatio
Operaatio Achilles alkoi 6. maaliskuuta 2007 Nato-joukkojen siirtyessä Helmandin maakunnan levottomimpiin osiin, kuten Musa Qalaan, Waširiin, Nawzadiin, Sangin Kajakiin ja Gereškiin. Afganistanilaisista ja alankomaisista joukoista koostunut niin sanottu Task Force Uruzgan toimi Helmandin ja Uzurganin maakuntien rajalla yrittäen estää Talibanin taistelijoiden paon Helmandista.
Skorpiós
Historia
Aristotélis Onásiksen kuoltua vuonna 1975 saari siirtyi tytär Christina Onassiksen omistukseen. Christina Onassiksen kuoltua Aristotélis Onásiksen tyttärentytär Athina Onassis Roussel peri saaren. Hän oli kertonut myyvänsä saaren yli 120 miljoonalla eurolla, sillä saaren ylläpitäminen on kallista. Vuotuiset kustannukset ovat 1,5 miljoonaa euroa. Saarella on vihkikappelin lisäksi luksushuviloita ja Onásiksen suvun hautoja. Esimerkiksi Aristotélis Onásis Christina-tyttärineen on haudattu saarelle.
Operaatio Achilles
Operaatio
Suurin osa taisteluista käytiin suhteellisen pienten joukkoyksikköjen välillä. Tyypillisissä yhteenotoissa 10–50 Taliban-taistelijan ryhmät iskivät Nato-joukkoja ja tukikohtia vastaan. Nato käytti hyväkseen ilmavoimaansa ja tykistöä. Tavanomaisten hyökkäysten osoittautuessa tehottomiksi Taliban siirtyi yhä enemmän käyttämään tienvarsipommeja, sekä iskemään Nato-joukkojen sijaan Afganistanin poliisia ja siviilejä vastaan. Etenkin tienvarsipommit olivat Nato-joukoille hankalia. Huhtikuussa yhden viikon aikana niissä sai surmansa 11 sotilasta, kun samaan aikaan yksikään ei kaatunut varsinaisissa taisteluissa.
Skorpiós
Historia
Venäläisen miljardöörin Dmitri Rybolovlevin tyttären Jekaterinan ilmoitettiin huhtikuussa 2013 ostaneen Skorpióksen Athina Onassis Rousselilta. Saaren kauppahintaa ei kerrottu julkisuuteen, mutta sen on arveltu olleen yli 100 miljoonaa dollaria.
Operaatio Achilles
Operaatio
30. huhtikuuta käytiin suurempi yhteenotto Gereškissä. Nato arvioi 130 Taliban-taistelijan kaatuneen ja loppujen paenneen alueelta. 13. toukokuuta Talibanin johtoon kuulunut mullah Dadullah sai surmansa ilmaiskussa. Hän oli siihen asti surmansa saaneista Taliban-johtajista korkea-arvoisin. Operaatio päättyi 31. toukokuuta.
Luettelo Matsuo Bashōn suomennetusta tuotannosta
thumb|Matsuo Bashō Tämä on luettelo Matsuo Bashōn suomennetusta tuotannosta.
Skorpiós
Historia
Kreikan valtio on ollut kiinnostunut saaren omistuksesta, samoin kuin esimerkiksi liikemies Bill Gates, poplaulaja Madonna ja liikemies Roman Abramovitš.
Operaatio Achilles
Seuraukset
Nato-joukot menettivät operaation aikana 16 kaatunutta. Afganistanin armeijan tappiot olivat 19 kaatunutta. Talibanin taistelijoiden tappioiksi arvioitiin 700–1 000 kaatunutta. 39 henkilöä oli otettu vangiksi. Nato kuvaili operaatioon osallistuneiden afgaanijoukkojen suorituskykyä hyväksi. Sen jälkeen afgaanijoukoille rakennettiin useita tukikohtia eri puolille aluetta.
Operaatiota pidettiin melko onnistuneena. Sitä seurasi vielä sarja pienempimuotoisia iskuja saman vuoden kesän aikana. Talibanin keväthyökkäykset 2007 eivät toteutuneet. Operaatiosta huolimatta keskushallinto ei edelleenkään saanut otetta suuresta osasta Helmandin maakuntaa. Operaatio ei myöskään vaikuttanut merkittävällä tavalla unikkojen tuotantoon. Taliban jatkoi iskujaan jälleen vuonna 2008.
Luettelo Matsuo Bashōn suomennetusta tuotannosta
Runot antologioittain
Antologiassa Japanilaisia runoja, suom. G. J. Ramstedt, toimittaja, esipuheen kirjoittaja Elma Järnefelt. Helsinki: WSOY 1953
Antologiassa Toistasataa runoilijaa: runosuomennoksia 1960-luvun kulttuurilehdistä, toim. Kalevi Seilonen, Helsinki: Tammi 1989 ISBN 951-30-6787-4
Antologiassa Sateen ääni sillalla: japanilaista runoutta, suomentanut englannin-, saksan- ja ranskankielisistä käännöksistä Tuomas Anhava; toimittanut ja selityksin varustanut Jaakko Anhava. Helsinki: Otava 2007 ISBN 978-951-1-21576-9
Antologiassa Maailmankirjallisuuden mestarilyriikkaa, toim. Maunu Niinistö, WSOY Helsinki 1967 Runot suom. G. J. Ramstedt
Antologiassa Maailman runosydän, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1 Runot suom. Kai Nieminen
Max Savikangas
Max Savikangas (s. 31. maaliskuuta 1969 Helsinki) on suomalainen säveltäjä ja alttoviulisti. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 1998, ja hän on opiskellut myös musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa. Esiintyvänä muusikkona Savikangas on erikoistunut nykymusiikkiin, kun taas säveltäjänä hänen vaikutuksensa alttoviulun uusien soittotapojen kehittämiseen on erityisen suuri. Savikangas on toiminut varsinkin Uusinta-kamariyhtyeen piirissä, minkä lisäksi hän on tehnyt useita monitaiteellisia produktioita taiteilija Teemu Mäen kanssa (esimerkiksi Sulkapallo-ooppera, 2005). Savikankaan ensimmäinen sävellyslevytys, kahden CD:n Extraterrestrial ilmestyi vuonna 2004.
Savikangas on soveltanut useissa teoksissaan live-elektroniikkaa sekä käyttänyt epätavallisia soitinkokoonpanoja, kuten esimerkiksi kahdelle harmonikalle, jousikvintetille sekä elektronisesti muokatulle kanteleelle sävelletyssä teoksessa Geeniparanneltu Väinämöinen laulaa Kyborg-Joukahaisen lumeavaruuden mustaan aukkoon (2006).
Haruo Remeliik
Haruo Ignacio Remeliik (1. kesäkuuta 1933 – 30. kesäkuuta 1985) oli palaulainen poliitikko. Hänet valittiin vuonna 1981 Palaun ensimmäiseksi presidentiksi. Hänet salamurhattiin vuonna 1985. Remeliik toimi maansa presidenttinä kuolemaansa saakka.
Remeliikin murhasta tuomittiin kolme miestä, mutta heidät armahdettiin myöhemmin. Myös hänen seuraajansa kuoli väkivaltaisesti.
Amatsukaze (1939)
Valmistus
Alus tilattiin Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 1938. Alus laskettiin vesille 19. lokakuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 26. lokakuuta 1940. Alukselle asennettiin uudistetut Kampon-kattilat, jotka olivat pienempiä ja suuremman paineen tuottavia kuin aiemmat kattilat. Molemmat turbiinit oli asennettu rinnakkain turbiinihuoneessa ja kytketty omaan akseliin.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 16. hävittäjäviirikköön Hatsukazen, Tokitsukazen ja Yukikazen kanssa. Viirikkö muodosti 15. hävittäjäviirikön kanssa 2. hävittäjälaivueen. Viirikkö osallistui 26.–28. helmikuuta 1942 Jaavanmeren taisteluun, mutta alusten ylipitkiltä matkoilta laukaistut torpedot eivät osuneet kohteisiinsa.
Alus osallistui 13. marraskuuta Yukikazen kanssa Guadalcanalin taisteluun, jossa se vaurioitui.
pienoiskuva|vasen|Amatsukaze (alhaalla keskellä) väistelee Yhdysvaltain [[Boeing B-17 Flying Fortress|B-17-pommittajia iskussa liikuntakyvyttömään japanilaiseen lentotukialus Ryūjōon (keskellä oikealla) itäisten Salomonsaarten taistelun aikana.]] Aluksen ilmatorjunta-aseistusta lisättiin 1943 kaksiputkisella 25 millimetrin ilmatorjuntatykillä komentosillan eteen ja vaihtamalla taaemman savuhormin sivuilla olleet kaksiputkiset 25 millimetrin tykit kolmiputkisiin. Saman vuoden lopulla ylitse ampuva taaempi 127 millimetrin tykkitorni korvattiin kahdella kolmiputkisella 25 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Samassa yhteydessä alukselle asennettiin tyyppien 13 ja 22 tutkat. Aluksen ilmatorjuntaa vahvennettiin edelleen vuonna 1944 neljällätoista yksiputkisella 25 millimetrin ilmatorjuntatykillä, jotka asennettiin yläkansille ja etukannelle.
Yhdysvaltain ilmavoimien B-25-pommikoneet hyökkäsivät 6. huhtikuuta 1945 Amatsukazen kimppuun 10 kilometriä Amoyn saaresta itään. Aluksen miehistön onnistui saada se rantaan, mistä se valui takaisin mereen ja upposi.
Muuraset
Muuraset (Myrmotherula) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Lajit
Muurasten sukuun kuuluvat BirdLife Suomen mukaan seuraavat lajit: