cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lukitari
Lukitari Sormusten herrassa
Klonkku petti Frodon johdattaen tämän Lukitarin pesään, jotta hän voisi kaapata Valtasormuksen itselleen. Lukitari pisti Frodoa halvaannuttaen tämän. Raivostunut Sam taisteli Lukitaria vastaan epätoivoisesti, ja hän onnistui voittamaan pedon sen lävistettyä itsensä Frodon miekkaan, Piikkiin. Lukitari pakeni haavoittuneena paikalta.
Lyötyään Lukitarin Sam otti Valtasormuksen itselleen, sillä hän uskoi Frodon kuolleen. Hän jätti Frodon ruumiin taakseen, mutta kuunneltuaan erästä paikalle saapunutta örkkien seuruetta hän sai tietää, että Lukitarin myrkky ei tapa uhrejaan vaan jättää nämä ainoastaan tajuttomaksi pitäen näiden lihan tuoreena.
Lukitarin kohtalo jäi arvoitukseksi.
Merkur Spiel-Arena
Esprit-arena, tunnettu myös nimellä Rheinstadion, on Saksan Düsseldorfissa sijaitseva monitoimiareena, joka rakennettiin vuosina 2002-2005 korvaamaan samalla paikalla sijainnut vanha Rheinstadion. Areenan katsojakapasiteetti on 51 500 ja tarkoitus oli, että sillä olisi pelattu osa vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailujen otteluista, mikä jäi osin maantieteellisistä syistä kuitenkin toteutumatta.
Esprit-arena toimii kotistadionina paikalliselle jalkapallojoukkueelle, Fortuna Düsseldorfille. Areenan nimisponsorina toimii saksalainen vaatemerkki Esprit, jonka toiminnoista pääosa sijaitsee Düsseldorfissa. Vuoden 2011 Eurovision laulukilpailu järjestettiin myös areenalla. Lisäksi vuosien 2010 ja 2011 Mestareiden kisa ajettiin Esprit-areenalla.
Aiheesta muualla
51.26159°N, 6.7332°W
Micropolis
thumb|320px|Micropolis-skeittipuiston nimilaatta thumb|320px|Yleiskuva Micropolis-skeittipuistosta
Micropolis (Eläintarhan skeittipuisto) on skeittari ja maisema-arkkitehtiylioppilas Janne Saarion suunnittelema luonnonkivestä ja betonista rakennettu rullalautailualue Helsingissä, Eläintarhan urheilukentän kupeessa, osoitteessa Nordenskiöldinkatu 20.
Osin ympäristötaideteokseksi suunniteltu alue avattiin 25. elokuuta 2006 ja sen toteuttivat yhteistyössä Helsingin kaupungin liikuntavirasto, nuorisoasiainkeskus ja rakennusvirasto. Micropoliksen pinta-ala on 3 600 m² ja sen kokonaiskustannusarvio oli 538 000 euroa, josta sponsorirahaa on 12 000 euroa. Hankkeen sponsorina on toiminut GSM Rocket Europe (Element Europe).
Alue sisältää laajan katuskeittausalueen ja maahan upotetun, syvenevän ja kiemurtelevan poolin (altaan) eli snake run -kourun. Puistossa on käytetty erilaisia kiviä, tiiliä ja graniittia sekä kuitubetonia snake runin osalta. Alueen pintamateriaalina on käytetty tiiviisti ladottuja betonikiviä, joiden saumat aiheuttavat skeitattaessa hieman tärinää, mutta kestävät toisaalta luonnonolojen ja skeittauksen kuluttavia voimia.
Alue on Suomen mittakaavassa poikkeuksellinen skeittipuisto, sillä se on rakennettu alusta pitäen kiinteäksi, eikä skeittipuistolle tyypillistä vaneria ole käytetty ollenkaan. Tämä vähentää Saarion mukaan skeittauksesta aiheutuvaa melua ja lisää puiston kestävyyttä – Saarion mukaan jopa sadaksi vuodeksi eteenpäin. Puistolle tyypillistä ovat isoista kivipaasista rakennetut ledget, joita voi käyttää myös penkkien tapaan istumiseen, sekä nurmikon toisistaan eristämät alueet, joita yhdistävät erilaiset kivipaasista rakennetut esteet, joita hyväksi käyttäen voi liukua aukkojen yli. Alueelle on rakennettu myös korkeuseroja ja portaita, joita ei yleensä suomalaisissa rullalautailupuistoissa näe.
Saarion mukaan ympäristötaideteoksen ja skeittipuiston lisäksi alue on tarkoitettu myös tavalliseksi puistoksi, johon voi istahtaa seuraamaan lajin osaajia ja kenties saada ensituntuma lajiin.
Skeittipuisto Micropolis sai kunniamaininnan Vuoden ympäristörakenne -kilpailussa 2008. Palkitut ovat suunnittelija Janne Saario, pääurakoitsija Rakennustaito Hirvonen Oy ja rakennuttajana ja tilaajana Helsingin kaupungin puolesta liikuntavirasto, rakennusviraston katu- ja puisto-osasto ja nuorisoasiainkeskus.
Huppari
thumb|250px|Huppari miehen yllä. Huppari (huppupaita) on hupulla varustettu paksuhkoa materiaalia oleva paita. Huppareista on myös vetoketjulla varustettuja versioita, jolloin ne toimivat kuin hupullinen takki. Hupparien hupuissa on yleensä naru tai nyöri, jota kiristämällä hupun saa tiukemmin päänmyötäiseksi. Hupparin etupuolella voi olla yksi tai useampi tasku.
Tunnettuja hupparin käyttäjiä ovat muun muassa Rocky Balboa (Sylvester Stallonen esittämä roolihahmo) ja Kenneth "Kenny" McCormick (South Park -animaatiosarjan hahmo). Suomessa huppareita näkyy joskus käräjäoikeuksissa syytettyjen asuina rikosoikeuskäynneissä.
Fred Hersch
Fred Hersch (s. 21. lokakuuta 1955 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen jazz-pianisti.
Hersch aloitti pianonsoiton nuorella iällä ja valmistui vuonna 1977 bostonilaisesta New England Conservatory of Musicista. Häntä opetti muun muassa Sophia Rosoff. Hersch siirtyi 1970-luvun lopulla New Yorkiin, jossa hän pääsi esiintymään yhdessä Stan Getzin, Joe Hendersonin, Lee Konitzin ja Charlie Hadenin kanssa. Hän on soittanut lukuisissa kokoonpanoissa, ja lisäksi monet albumeista, kuten Live at the Bimhuis (2005), ovat sooloresitaaleja. Hän on saanut mainetta myös musiikin opettajana. Hersch on saanut vaikutteita Bill Evansilta.
Landquart (täsmennyssivu)
Landquart tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Katha Pollitt
pienoiskuva|Katha Pollitt Katha Pollitt (s. 14. lokakuuta 1949) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän voitti vuonna 1982 National Book Critics Circle Awardin runokokoelmallaan Antarctic Traveller.
Pollitt on myös tunnettu esseisti ja kolumnisti. Alun perin The Nation -lehdessä ilmestyneitä kirjoituksia on julkaistu myös erillisissä kirjoissa.
Pollitt valmistui Radcliff Collegesta ja Columbian yliopistosta.
Arashiyama
pienoiskuva|Arashiyama kuvan keskellä, etualalla Togetsun silta pienoiskuva|Arashiyaman alue vuoden 1987 ilmakuvassa
Arashiyama (, ’myrskyvuori’) on 381 metriä korkea vuori Japanissa Kioton kaupungin länsireunalla ja Katsurajoen etelärannalla. Nimi viittaa yhden vuorenhuipun sijaan myös koko joen eteläpuoliseen vuoristoalueeseen sekä laajemmassa merkityksessä vuorta ympäröivään kaupunginosaan, joka on suosittu turistikohde. Arashiyaman seutuun voidaan laskea kuuluvaksi Saganon kaupunginosa Ukyōn suuralueella sekä Katsurajoen eteläpuolinen alue Nishikyōn suuralueella. Nimen Arashiyama kirjoittamiseen käytetyt kirjoitusmerkit voidaan lukea myös Ranzan.
Arashiyaman seutu on jo vanhastaan tunnettu luonnonkauniina alueena, jossa vuodenaikojen vaihtelu korostuu. Yläluokan huvittelupaikka Arashiyamasta tuli Heian-kaudella, kun sinne tultiin katsomaan ruskaa. Keväällä alueelle houkuttelevat turisteja kirsikankukat. Aikojen saatossa alueelle on perustettu lukuisia buddhalaisia temppeleitä.
Arashiyama on suojeltu valtion muinaisjäännöksenä ja maisemakohteena vuonna 1927.
Nähtävyydet
Arashiyaman tärkeimpiin maamerkkeihin kuuluu Katsurajoen ylittävä 154 metriä pitkä Togetsun silta. Nykyinen silta on rakennettu 1930-luvulla. Sillasta ylävirtaan joki lävistää Kioton ja Kameokan välisen vuorijonon syväpiirteisessä, mutkittelevassa laaksossa, joka tunnetaan Hozun laaksona. Tätä joen noin 16 kilometrin pituista osuutta kutsutaan Hozujoeksi. Laaksossa järjestetään turisteille jokilaskua (Hozu kawakudari), jonka reitti kulkee Kameokasta Arashiyamaan.
Katsurajoen eteläpuolella kohoaa Arashiyama-vuori, jonka huipulla on Arashiyaman linnan raunio. Vuoren juurella sijaitsevat Senkō-jin ja Hōrin-jin buddhalaiset temppelit. Senkō-jin Daihikaku-paviljonki tunnetaan Matsuo Bashōn haikurunosta. Alun perin Senkō-ji oli osa läheistä Seiryō-jin temppeliä. Sen siirrätti nykyiselle paikalleen Edo-kaudella kauppias Suminokura Ryōi, joka rakennutti Hozujoesta veneliikenteelle kulkukelpoisen. Hōrin-ji tunnetaan vuorostaan jūsan-mairi-juhlastaan, jossa 13-vuotta täyttäneet lapset käyvät palvomassa juhlavaatteissa Kokūzō-bodhisattvaa. Temppeliä pidetään munkki Gyōkin perustamana. Arashiyama-vuoren rinteellä on myös Monkey Park Iwatayama -eläinpuisto, josta avautuu näkymä Kioton kaupunkialueelle.
Katsurajoen pohjoispuolella Saganon kaupunginosassa sijaitsee huomattava Tenryū-jin temppeli, Unescon maailmanperintökohde ja yksi Kioton viidestä suuresta zentemppelistä. Tenryū-jin kaakkoispuolella Katsurajoen varrella ovat Rinsen-jin temppeli ja yksityinen Fukuda-taidemuseo, pohjoispuolella Nonomiya-jinjan šintolainen pyhäkkö. Temppelin lähistöllä levittäytyy Arashiyaman bambulehto, yksi alueen suosituimmista nähtävyyksistä, jonka takana sijaitsee näyttelijä Ōkōchi Danjirōn rakennuttama huvila Ōkōchi-sansō.
Myös hieman kauempana Katsurajoesta Sagano-rautatielinjan pohjoispuolella on useita buddhalaisia temppeleitä. Tämän alueen tunnelma on Arashiyaman keskustaa rauhallisempi ja maaseutumaisempi. Etelästä pohjoiseen alueella sijaitsevat Jōjakkō-jin, Nison-inin ja Giō-jin temppelit, vielä pohjoisempana Saga-Toriimoton kaupunginosassa sadoista kivipatsaistaan tunnetut Adashino Nenbutsu-jin ja Otagi Nenbutsu-jin temppelit. Adashino Nenbutsu-jin temppelille johtavan kulkutien (sandō) ympäristössä on säilynyt historiallista rakennuskantaa, joka on suojeltu.
Liikenne
Arashiyamaan johtaa Kioton rautatieasemalta päin JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja eli Sagano-linja, joka pysähtyy Saga-Arashiyaman rautatieasemalla Katsurajoen pohjoispuolella. Sen lähettyvillä aivan alueen ytimessä on Keifuku-rautateiden (Randen) Arashiyama-raitiotielinjan pääteasema eli Arashiyaman asema. Keifukun Arashiyama-päälinja liittää Arashiyaman Kioton keskustaan.
Katsurajoen eteläpuolelle päättyy Hankyū-rautateiden Arashiyama-linja, jonka pääteasema on niin ikään nimeltään Arashiyaman rautatieasema. Hankyū tarjoaa Arashiyamasta yhteyden Osakan suuntaan. Näiden kolmen rautatielinjan lisäksi Arashiyamaan johtaa myös Kioton kaupungin linja-autolinjoja.
Sagano kankō -rautatie harjoittaa museorautatieliikennettä Hozun laaksossa Arashiyamasta Kameokaan. Junat tunnetaan nimellä Torokko ressha (トロッコ列車), ja ne lähtevät Torokko-Sagan rautatieasemalta aivan Saga-Arashiyaman rautatieaseman vierestä.
Marcy
pienoiskuva|Kerrostalo Marcyn asuntoalueella. Marcy on julkisen sektorin tukema vuokra-asuinkompleksi Brooklynin Bedford-Stuyvesantissa New Yorkissa. Sitä ylläpitää New Yorkin kaupungin omistama vähävaraisille asuntoja tarjoava New York City Housing Authority. Vuonna 2011 kiinteistössä oli 1 705 asuntoa ja yli 4 200 asukasta. Marcyn asuntoalue valmistui vuonna 1949 ja se nimettiin kuvernööri William L. Marcyn mukaan.
Marcy on tunnettu rap-artisti Jay Z:n kotiseutuna.
Eturivi
Eturivi on suomalainen yhtye. Yhtyeen muodostavat Mika Rintala, Jussi Lehtisalo ja Kalevi Rainio.
Al-Nisa’
thumb|Katkelma Naisten suurasta keskiaikaisessa käsikirjoituksessa. Al-Nisa’ on Koraanin 4. suura. Se sisältää 176 jaetta ja kuuluu Medinan kauden suuriin. Suura käsittelee muun muassa perintöosuuksiin ja naisiin liittyviä säädöksiä. Ne ovat herättäneet paljon keskustelua länsimaissa. Islamilaisen tulkinnan mukaan kyse oli naisten oikeuksista, joita heillä ei ollut pakanallisten arabialaisten keskuudessa. Länsimaisessa lainsäädännössä suuran määräyksiä pidetään usein ihmisoikeusrikoksina tai ainakin epätasa-arvoisina. Mielipide-eroista todistaa, että YK:n yleissopimus naisten syrjinnän poistamisesta ei ole sellaisenaan kelvannut kaikille muslimimaille.
Sisältö
Naisten suura sisältää hajanaisessa muodossa monenlaisia säädöksiä ja pohdintoja, joista seuraavassa kuvataan eräitä tunnetuimpia.
Orpojen asema
Suura alkaa käsittelemällä orpojen asemaa ja perintölakeja (1–14). Islaminuskon mukaan tämä johtuu siitä, että suura ilmoitettiin Medinassa Uhudin taistelun jälkeen. Taistelussa muslimit olivat kärsineet tappion ja 65 muslimia oli kaatunut. Uhudin taistelun historiallisuus on kuitenkin luonteeltaan mytologinen ja uskonvarainen, sillä varhaisin sitä koskeva lähde, Ibn Ishaqin Muhammed-elämäkerta, on peräisin vasta 700-luvun loppupuolelta.
Just
"Just" on englantilaisen rock-yhtyeen Radioheadin single, joka julkaistiin 7. elokuuta 1995. Kappale on seitsemäs kappale yhtyeen albumilla The Bends (1995).
Al-Nisa’
Vaimojen lukumäärä
Jae 4:3 on tullut kuuluisaksi, sillä siinä islamilaisen käsityksen mukaan määrätään vaimojen määrän ylärajaksi neljä. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan teksti on tulkittu väärin, kun on ymmärretty, että neljä olisi siinä vaimojen yläraja. Teksti käsittelee naispuolisia orpoja, ja annetut luvut ovat esimerkkejä, eivät yläraja. Jae kuuluu Ahsen-Bören suomennoksessa:"'Jos pelkäätte, ett' ette voi menetellä oikeudenmukaisesti orpoja kohtaan, naikaa silloin ne naispuoliset (orpojen joukosta), joista pidätte, kaksi, kolme tai neljä, mutta jos pelkäätte, ett' ette voisi olla tasapuolisia noin useata kohtaan, niin naikaa vain yksi ainoa heistä tai niistä orjattarista, joita omistatte. Tämä on mukavin tapa välttää vääryyttä'."
Just
Radioheadin laulajan Thom Yorken mukaan laulun sanat kertovat hänen narsistisista ystävistään. "Justissa" on myös kitaristi Jonny Greenwoodin kitarasoolo, jossa hän käyttää ensimmäistä kertaa Digitech Whammy-pedaalia. Kappaleen kitaraosioita on inspiroinut post-punk-yhtye Magazine.
Al-Nisa’
Perintölait
Jae 4:11 sisältää Koraanin perimyslainsäädännön ytimen. Sen mukaan pojalle kuuluu sama osuus kuin kahdelle tytölle. Aihe jatkuu vielä suuran viimeisessä jakeessa 4:176. Lause "te ette tiedä ovatko isänne tai poikanne teille hyödyllisempiä" viittaa Hämeen-Antilan mukaan erimielisyyksiin pääperijöistä. Yhteiskunnassa, missä yksityisomaisuus ei ollut täysin kehittynyt, perinnön siirtyminen vainajan veljille ja vanhemmille saattoi olla pääsääntö.
Just
Englantilainen DJ ja tuottaja Mark Ronson julkaisi kappaleesta oman versionsa helmikuussa 2008. Se on neljäs single Ronsonin toiselta albumilta, Version. Ronsonin versio kappaleesta julkaistiin aikaisemmin kokoelmalla Exit Music: Songs with Radio Heads.
Musiikkivideo
Singlen musiikkivideon ohjasi Jamie Thraves. Yhtye valitsi hänet, koska he olivat nähneet hänen tekemiään lyhytelokuvia. Video nauhoitettiin Liverpool-rautatieaseman lähellä Lontoossa. Siinä yhtye soittaa kappaletta asunnossa ja tarinassa keski-ikäinen mies makaa keskellä jalkakäytävää. Ihmiset alkavat kerääntyä ja yrittävät auttaa makaavaa miestä, mutta mies ei ota apua vastaan. Yhtye seuraa tapahtumia asunnon ikkunasta. Video on tekstitetty, ja mies ja seuraajat keskustelevat. He yrittävät saada selville miksi mies makaa tiellä. Lopulta mies antaa periksi ja sanoo (tekstityksissä): "Kyllä, kerron teille, kerron teille miksi makaan tässä... mutta Jumala, anna anteeksi minulle... ja Jumala, auta meitä kaikkia... koska te ette tiedä mitä kysytte minulta." Kamera zoomaa miehen suuhun kun hän lopulta kertoo vastauksen, mutta tekstitykset ovat yhtäkkiä pysähtyneet, joten syytä ei kerrota. Kun kamera zoomaa pois miehen suusta, koko jalkakäytävä on täynnä makaavia ihmisiä.
Radioheadin jäsenet eivät ole paljastaneet, mitä miehen piti sanoa.
Al-Nisa’
Avioliitto
Jakeet 19–28 sisältävät avioliittosäädöksiä. Jae 24 määrää väliaikaisesta avioliitosta, eräänlaisesta "tunti-avioliitosta" (mu'ta), jollainen on edelleen käytössä šiialaisuudessa, mutta joka sunnalaisuudessa on kielletty.
Chris Barber
Chris Barber perusti ensimmäisen oman yhtyeensä 1949. Hän tuki monia nuoria muusikoita heidän uransa alkutaipaleella. Näihin kuuluivat skiffle-musiikin kuningas Lonnie Donegan ja laulaja Ottilie Patterson, jonka kanssa Barber oli välillä naimisissa.
Al-Nisa’
Vaimon rankaiseminen
Jae 4:34 on tullut tunnetuksi, koska siinä säädetään uppiniskaisuudesta epäillyn vaimon ruumiillisesta rankaisemisesta. Jaakko Hämeen-Anttila korostaa, että vaimon lyöminen on äärimmäinen keino, johon Koraani antaa luvan turvautua vasta viimeiseksi. Jae kuuluu Ahsen-Bören suomentamana:"'Miehet olkoot naisten esimiehiä, koska Jumala on asettanut heidät näihin nähden korkeampaan asemaan, ja myöskin niiden suoritusten tähden, joita miesten on omaisuudestaan naisten hyväksi tehtävä. Hyveelliset naiset ovat alistuvaisia ja vaalivat huolellisesti, kätkössä, kaikkea sitä, minkä Jumala on kätköön tarkoittanut. Mitä niihin tulee, joiden puolelta kohtaatte uppiniskaisuutta, niin varoittakaa heitä, erottakaa heidät vuoteestanne ja kurittakaa heitä, mutta jos he silloin tottelevat teitä, niin älkää etsikö riitaa heidän kanssaan. Katso, Jumala on ylevä ja suuri.'"
Chris Barber
Big Chris Barber Band esiintyi Imatra Big Band Festivalilla 2007. Chris Barberin dixieland-yhtye laulusolistinaan Ottilia Patterson esiintyi Suomessa myös ainakin lokakuussa 1963. Vuonna 2004 Barber vieraili Pori Jazzissa Van Morrisonin yhtyeen jäsenenä.
Al-Nisa’
Polemiikki juutalaisia vastaan
Jakeet 44–57 sisältävät polemiikkia ja uhkauksia juutalaisia vastaan. Islamilaisen selityksen mukaan syynä on juutalaisten petos Uhudin taistelun jälkeen. Muslimien tappion jälkeen eräät juutalaisheimot, jotka olivat noudattaneet Profeetan kanssa tehtyä sopimusta, "muuttuivat julkivihollisiksi, mennen niinkin pitkälle, että julistivat vanhan arabialaisen epäjumalainpalvonnan islaminuskoa paremmaksi ja antoivat apua mekkalaisille niin, että muslimien oli lopulta pakko sotia heitä vastaan." Jakeissa todetaan, että Jumala on kironnut juutalaiset, jotka vääntelevät sanoja paikoiltaan ja pilkkaavat uskontoa. Jumala ilmoittaa, että Helvetissä on riittävästi hehkua: "Ne, jotka hylkivät Meidän ilmoitustamme, poltamme Me totisesti Tulessa. Niin usein kuin heidän ihonsa kärventyy, annamme sen sijalle uuden, jotta he maistaisivat tuskaa, Jumala on totisesti mahtava ja viisas." (4:56)
Taistelu Jumalan tiellä
Jakeet 80–70 polemisoivat "teeskentelijöitä vastaan. Jakeissa 71-87 kehotetaan taistelemaan Jumalan tiellä ja torjumaan uskottomien hyökkäykset: "Ne, jotka haluavat vaihtaa tämän elämän tuonpuoleiseen, taistelkoot Jumalan tiellä." Jumala antaa heille suuren palkan, "saavatpa he sitten voiton tai tulevat surmatuiksi." (4:74).
Historia
Koraania ei mainita missään säilyneessä kirjallisessa lähteessä ennen 800 -lukua. Esimerkiksi Fiqh Akbar I – käsikirjoitus, joka on varhaisin islamilaista lakia koskeva teksti 700-luvulta ei mainitse Koraania. Vuonna 750 kuolleen Johannes Damaskolaisen tekemäksi oletettu De Haeresibus mainitsee kuitenkin Koraanin joitakin osia, niiden joukossa Naisten suuran. Tekstiä on tosin epäilty sen tyylin perusteella myöhemmäksi lisäykseksi käsikirjoitukseen. Naisten suuraa koskeva kohta kuuluu: “Kuten on kerrottu, tämä Muhammed kirjoitti monia naurettavia teoksia, jotka hän jokaisen nimesi. On esimerkiksi Naisen kirja, sitten on kirja Jumalan kameli - - edelleen Pöydän kirja ja edelleen Hiehon kirja."
Syyriankarhu
Syyriankarhu (Ursus arctos syriacus) on pienin karhun alalajeista. Se on muiden karhujen tapaan kaikkiruokainen. Se oli ennen yleinen alueella, joka ulottui Lähi-idästä Iraniin, mutta katosi alueelta 1900-luvun alussa. Nykyisin sitä on jäljellä enää alle 3 000 yksilöä, joten se on uhanalainen.
Transvestisuus
thumb|upright|Transvestiitti Hermann von Teschenberg (1866–1911) naisen asussa. Transvestisuus tai transvestismi on sukupuolinen halu esiintyä ajoittain vastakkaiseen sukupuoleen kuuluvana varsinkin "ristiinpukeutumalla" eli pukeutumalla vastakkaisen sukupuolen vaatteisiin.
Transvestista ihmistä kutsutaan transvestiitiksi. Transvestiittien ja heidän puolisoidensa edunvalvonta- ja vertaistukijärjestöksi perustettu Dreamwear Club ry:n mukaan transvestiitteja on arviolta noin kaksi prosenttia väestöstä ja se jakautuu melko tasaisesti sukupuolten kesken. Miesten transvestismi tunnetaan naisten transvestismia paremmin. Naisten transvestismi ei ole yhtä näkyvää, koska naisilla on länsimaissa miehiä vapaampi pukukoodi.
Yliampuvuus ei yleensä ole transvestismin tavoite, toisin kuin dragissa.
Suurin osa ainakin miespuolisista transvestiiteista piilottelee transvestismiaan eli ei liiku koskaan julkisesti vastakkaisen sukupuolen asussa. Osasyynä tähän on se, että miesten transvestismi herättää joissain miehissä aggressioita. Kaapissa eläminen koetaan kuitenkin henkisesti kuluttavaksi.
Historiaa
Transvestismi luokiteltiin Suomessa kansainvälisen tautiluokituksen perusteella fetisismin ja sadomasokismin ohella sairaudeksi aina vuoteen 2011 saakka. Tuolloin Terveyden ja hyvinvoinnin laitos päätti poistaa ne luokituksesta, koska niiden mukana ololle ei nähty enää lääketieteellisiä perusteluita.
Yhteys seksuaalisuuteen
Miespuolisten transvestiittien seksuaali-identiteetin jakauma on todennäköisesti samankaltainen kuin miehillä keskimäärin. Yleensä naiseksi pukeutumiseen liittyy eroottisen latauksen sijaan levollinen tunne siitä, että on "oikeassa olomuodossa". Siihen liittyy kuitenkin osalla miespuolisista transvestiiteista myös seksuaalinen ulottuvuus. Transvestiittinen fetisismi perustuu pelkkään fetisismiin.
Yhteys sukupuoli-identiteettiin
Transvetismi poikkeaa transsukupuolisuudesta siten, etteivät sen harrastajat koe tarvetta muuttaa biologista sukupuoltaan. Vastakkaisen sukupuolen identiteetti voimistuu tosin ajan mittaan osalla transvestiitteja.
Cadarache
thumb|right|250px|Cadarache'n sijainti kartalla (punainen piste alanurkassa). Cadarache on Saint-Paul-lez-Durancen kunnassa Bouches-du-Rhône departementissa Provence-Alpit-Rivieran provinssissa, Ranskassa sijaitseva ydinenergian tutkimuskeskus. Sen perusti vuonna 1959 Ranskan atomienergiakomissio (Commissariat à l'Énergie Atomique). Samana vuonna Ranskan presidentti Charles de Gaulle käynnisti Ranskan ydinenergiaohjelman. Perustamisestaan lähtien jatkunut tutkimus saa jatkoa, kun kansainvälisenä yhteistyönä rakennettava koefuusioreaktori ITER päätettiin rakentaa sinne Moskovassa pidetyssä kokouksessa 28. kesäkuuta 2005.
Toiminta
Rakenteilla olevaa Jules Horowitz Reactor -kiehutusvesireaktoria on tarkoitus käyttää materiaalien testaamiseen ja se on tarkoitus ottaa käyttöön 2016.
Aiheesta muualla
43.6875°N, 5.76194°W
Nina Lizell
pienoiskuva|Nina Lizell vuonna 2007. Nina Lizell (s. 1944 ) on ruotsalainen laulaja, joka on tehnyt uraa varsinkin Saksassa. Hän oli aikonut valmistua lentoemännäksi mutta jätti koulutuksen kesken aloittaakseen laulajanuransa. Hän aloitti vuonna 1967 uran Saksassa.
Lizell asuu Täbyssä mutta käy säännöllisesti työmatkoilla Saksassa, jossa hän pitää konsertteja ja hänellä on edelleen ihailijakerho. Vuonna 2017 ilmestyi cd Dankeschön. Ruotsissa hän esittää mieluiten esimerkiksi Nils Ferlinin, Gustaf Frödingin ja Evert Tauben laulelmia, mutta Saksassa hän laulaa siellä suosituiksi nousseita iskelmiä, kuten "Piri Piri" vuodelta 1995. Hänen ruotsalaisen uransa alku oli "Flickan i fönstret mitt emot", jonka hän lauloi Claes-Göran Hederströmin kanssa 1967.
Lizell oli opiskelemessa, kun opiskelutoverit ilmoittivat hänet laulukilpailuun Berliiniin, jossa hän tuli kolmanneksi ja sai levytyssopimuksen. Hänet oli jo valittu Lufthansan lentoemäntäkoulutukseen, mutta hän hylkäsi sen. Hän asui ensin Berliinissä, sitten Münchenissä, jossa hän meni naimisiin islantilaisen pianistinsa Thor Baldurssonin kanssa. Perheeseen syntyi kaksi lasta, ja he muuttivat Yhdysvaltoihin, koska mies sai sieltä töitä. Avioliitto kuitenkin päättyi, ja Lizell palasi Ruotsiin, jossa hän aloitti uudelleen laulajanuransa. Hän teki kymmenen vuotta töitä Telialle, ja hänen äänensä kuuluu, kun puhelimessa sanotaan "Välkommen till Telia, du har tre nya samtal".
Lizell näyttelee elokuvassa A Cowboy in Sweden yhdessä Lee Hazelwoodin kanssa, joka pyysi hänet mukaan, mutta Lizellin pyynnöstä he levyttivät yhdessä kappaleen "Vem kan segla förutom vind", joka sai kultalevyn. Heidän välillään oli lyhyt romanssi, mutta kumpikin lähti sitten omille teilleen, Lizell Saksaan, Hazelwood Yhdysvaltoihin.
Eino Mykkänen
Ura
Mykkänen pääsi ylioppilaaksi 1928 Terijoen yhteiskoulusta ja opiskeli Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1929−1933. Samaan aikaan hän toimi Kadettikoulun nyrkkeilyn opettajana ja teki nyrkkeilijänä kilpailumatkoja Viroon ja Skandinavian maihin. 1933 Mykkänen siirtyi Pohjois-Suomeen, ensin metsätyömieheksi ja sitten Kemi-yhtiön metsätyönjohtajaksi. 1936 hän palasi Helsinkiin, toimien Helsingin Sanomien oikolukijana ja uutistoimittajana. 1943−1944 hän oli Pohjolan Sanomien toimittaja Sodankylässä, jossa hänellä oli asutustila. Mykkänen oli reservin luutnantti (1940), joka haavoittui vakavasti talvisodan alkupäivinä ja vietti useita jaksoja sotasairaalassa jääden pysyvästi sotainvalidiksi.
Yksityiselämä
Mykkäsen vanhemmat olivat työmies Juho Heikki Mykkänen ja Liisa Leinonen ja puoliso vuodesta 1937 Martta Rissanen. Eino Mykkäsen poika on entinen kansanedustaja Jouni Mykkänen ja pojanpoika kansanedustaja ja entinen ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Kai Mykkänen.
Heil dir im Siegerkranz
Vuonna 1918 ryhtyi berliiniläinen säveltäjä Hugo Kaun yhdessä kustantaja ja valtiopäiväedustaja Julius Heinrich Zimmermannin kanssa toimiin uuden sävelen kehittämiseksi Heil dir im Siegerkranziin. Berliiniläinen Kreuzzeitung-sanomalehti kirjoitti asiasta 1918: "Heil dir im Siegerkranzia, kansallishymniämme, lauletaan englantilaisen sävelen mukaan. Pyrkimykset luoda sille saksalainen sävelmä ovat tähän mennessä epäonnistuneet. Viimeisen tämänlajisen yrityksen takana on Hugo Kaun, yksi huomattavimpia aikamme laulunsanoittajia. Hänen uusi ehdotuksensa näiden meihin kaikkiin syvälle juurtuneiden sanojen taustaksi on niin mahtavan mieleenpainuva, niin aidon kansanomainen ja ytimekkään saksalainen, että siitä näyttää tulevan saksalaisten kansallisomaisuutta. Se saavuttaa lähes varmasti jalansijan isänmaamme kaikissa osissa."
Sanat
2. Nicht Roß und Reisige Sichern die steile Höh', Wo Fürsten steh'n: Liebe des freien Manns Gründen den Herrscherthron Wie Fels im Meer.:||
Crack-epidemia
pienoiskuva|upright|Crackia|alt= Crack-epidemia tarkoittaa 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa tapahtunutta crack-kokaiinin käytön yleistymisen valtavaa kasvua Yhdysvalloissa. Epidemia nosti myös rikos- ja väkivaltatilastojen määrää huomattavasti, etenkin mustien asuttamilla köyhillä alueilla.
Heil dir im Siegerkranz
Sanat
3. Heilige Flamme, glüh', Glüh' und erlösche nie Fürs Vaterland! Mutig für einen Mann Kämpfen und bluten gern Für Thron und Reich!:||
Crack-epidemia
Historia
Ilmausta crack käytettiin ensimmäistä kertaa New York Times -lehdessä 17.11.1985. Vuoden kuluessa siitä oli kerrottu yli tuhannessa lehdistötiedotteessa. 1980-luvun alussa pääosa Yhdysvaltoihin kulkeutuvasta kokaiinista saapui Miamiin. Kolumbiasta lähtöisin oleva kokaiini salakuljetettiin Bahamasaarten ja Dominikaanisen tasavallan kautta Yhdysvaltoihin. Pian kokaiinin liikatarjonta näillä saarilla johti hintojen romahtamiseen jopa 80 prosentilla. Hintojen laskiessa huumekauppiaat päätivät muokata jauhetta crackiksi, kiinteämmäksi, poltettavaksi kokaiiniksi, jota voisi helpommin myydä pienempinä annoksina, useammille ihmiselle. Se oli halpaa, yksinkertaista valmistaa ja kannattavaa huumekauppiaille. Alkuvuodesta 1981 tätä uudenlaista kokaiinia oli raportoitu Los Angelesissa, Oaklandissa, San Diegossa, Miamissa, Houstonissa, New Yorkissa ja Karibialla.
Heil dir im Siegerkranz
Sanat
4. Handel und Wissenschaft Heben mit Mut und Kraft Ihr Haupt empor! Finden ihr Lorbeerblatt Treu aufgehoben dort, An deinem Thron!:||
Crack-epidemia
Historia
Crack on luonnostaan puhtaampaa kuin ns. "katujauhe". Vuoden 1984 aikoihin jauhemaista kokaiinia sai kadulta keskimäärin 55 % puhtaudella 100 dollarin hintaan per gramma, kun samaan aikaan crackia sai keskimäärin 80 %:lla puhtaudella samaan hintaan. Joissain suurimmista Yhdysvaltain kaupungeista kuten New Yorkissa, Chicagossa, Los Angelesissa, San Franciscossa, Philadelphiassa, Baltimoressa ja Houstonissa crackia sai ostettua alimmillaan jopa 2,50 dollarin hintaan. Hinta oli noin 6 dollaria vuonna 2019.
Heil dir im Siegerkranz
Sanat
5. Dauernder stets zu blüh'n Weh' unsre Flagge kühn Auf hoher See! Wirft über Land und Meer Weithin der deutsche Aar Flammenden Blick.:||
Crack-epidemia
Contra-sodan vaikutus crack-epidemian syntymiseen
Yhdysvaltalaisen tutkivan journalistin Gary Webbin vuonna 1996 San Jose Mercury News -lehdessä julkaistun Dark Alliance -artikkelisarjan mukaan CIA:n tukemat contra-sissit rahoittivat toimintaansa salakuljettamalla kokaiinia Yhdysvaltoihin, jossa se välittyi huumeringeiltä katujengeille, mikä oli merkittävässä osassa crack-epidemian syntymisessä. Artikkelisarjan julkaistua Webb sai paljon kritiikkiä valtamedialta, mutta hänen väitteensä ovat saaneet tukea muistakin lähteistä. Esimerkiksi senaattori John Kerryn 1980-luvun loppupuolella tekemän selvityksen mukaan contrat olivat sekaantuneet huumekauppoihin CIA:n sekä Yhdysvaltain hallituksen ollessa asiasta tietoisia mutta tähän puuttumatta. Myös CIA:n ylitarkastajan Frederick Hitzin vuonna 1998 julkaiseman raportin mukaan CIA oli tietoinen contrien kokaiinikaupasta ja salaili sitä.
Heil dir im Siegerkranz
Sanat
6. Sei, Kaiser Wilhelm, hier Lang' deines Volkes Zier, Der Menschheit Stolz! Die hohe Wonne ganz, Liebling des Volks zu sein! Heil, Kaiser, dir!:||
Euoplocephalus
Euoplocephalus (”hyvin panssaroitu pää”) oli hirmulisko, joka eli myöhäisellä liitukaudella noin 75 miljoonaa vuotta sitten Pohjois-Amerikassa. Noin seitsemän metrin pituiseksi kasvanut Euoplocephalus oli kasvinsyöjä. Se oli kokonaan paksun luupanssarin peitossa. Jopa sen silmäluomet olivat panssaroidut. Euoplocephaluksen hännässä oli raskas, luinen nuija, jota se käytti puolustautumiseen suuria teropodeja, kuten Albertosaurusta vastaan. Euoplocephalus kuului Ankylosauridae-heimoon, johon kuului myös muun muassa Ankylosaurus. Euoplocephalus muistuttaa Saichaniaa. Se eli metsissä, ja se oli vaikea saalis teropodeille, koska se oli hyvin panssaroitu.
Antti Louhisto
Antti Louhisto (1. tammikuuta 1918 Virolahti – 17. heinäkuuta 1989) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän oli Anton ja Marianna Louhiston (o.s. Korpela) neljästä pojasta kolmas. Hän muutti perheensä kanssa vuonna 1930 Viipurin taakse Kannakselle. Hänet palkittiin vuonna 1965 Pro Finlandia -mitalilla.
Louhisto teki pieniä, liikunnallisesti eloisia eläinveistoksia, esimerkiksi iskevästi ja yhteinäisesti hahmoteltuja härkäaiheita. Hänen materiaalejaan olivat kivi, puu ja pronssi. Töitä oli Suomessa esillä 50 näyttelyssä ja ulkomailla 25 eri paikassa.
Juho Kauppi
Juho Kauppi (2. elokuuta 1880 Heinolan maalaiskunta – 1961) oli suomalainen kirjankustantaja ja pankinjohtaja.
Kaupin talossa Heinolan pitäjän Hirvisalon kylässä syntyneen ja kasvaneen Juho Kaupin vanhemmat olivat Johan ja Karoliina Kauppi. Juho Kauppi kävi kansakoulun, kansanopiston ja vuonna 1905 kauppakoulun. Hän harjoitti myös kieli- ja kauppaopintoja muun muassa Saksassa, Itävallassa, Englannissa ja Sveitsissä.
Kauppi oli Suomen Eläinvakuutusyhtiön palveluksessa Tampereella 1905–1906 ja sitten Helsingissä kahden vuoden ajan konttoripäällikkönä Holmströmin rauta- ja rakennusainekaupassa. Tehtyään 1909 neljän kuukauden opintomatkan Keski-Eurooppaan Kauppi aloitti syksyllä 1909 Liikeapulainen-lehden päätoimittajana. Vuonna 1911–1912 Kauppi teki valtion stipendin turvin puolen vuoden opintomatkan Englantiin, Saksaan ja Itävaltaan tutkiakseen liikeapulaisten oloja ja asemaa näissä maissa. Vuonna 1914 Kauppi teki puolen vuoden opintomatkan Sveitsiin tutustuen luottovakuutuslaitosten toimintaan. Kauppi oli Liikeapulainen-lehden päätoimittajana vuoteen 1918 saakka. Hän toimi myös Tavarasanakirjan toimitussihteerinä sekä vuosina 1914–1918 Suomen Liikeapulaisten Liiton sihteerinä ja keskustoimiston hoitajana. Vuonna 1912 hän perusti Kirja-Osakeyhtiö Tiedon ja oli sen toimitusjohtajana vuoteen 1930 saakka. Yhtiö kustansi vuosina 1912–1941 noin 60 teosta joista kolme neljäsosaa oli tietokirjoja. Kauppi oli 1920 perustetun Suomalaisen Liikesivistysrahaston sihteerinä, rahastonhoitajana ja asiamiehenä 1920–1930. Vuodesta 1930 lähtien Kauppi oli Savo-Karjalan Osake-Pankin Heinolan-konttorin johtajana. Vuosina 1943–1946 Juho Kauppi oli vielä uudelleen Suomalaisen Liikesivistysrahaston sihteerinä, rahastonhoitajana ja rahaston 25-vuotishistoriikin toimittajana.
Kauppi oli K. F. Puromiehen Kirjapaino Oy:n johtokunnan jäsenenä ja hän toimi Helsingin kaupungin kansanravintohallituksen sihteerinä ja kaupungin tilintarkastajana ja tilintarkastajain puheenjohtajana. 1930-luvulla hän oli Otavan julkaiseman Ison Tietosanakirjan avustajana ja kirjoitti teokseen artikkelin Heinolan kaupungista.
Juho Kauppi oli naimisissa vuodesta 1919 Alina Matilda Laineen (1896–1985) kanssa. Heidän tyttärensä oli Tampereen yliopiston filosofian professori Raili Kauppi. Juho Kaupin veljiä olivat varatuomari Oskari Kauppi ja kansanedustaja ja ministeri Kalle Kauppi.
Paphiopedilum delenatii
Paphiopedilum delenatii on vietnamilainen, venuksenkenkien alasukuun Parvisepalum kuuluva kämmekkälaji. Alueen muista venuksenkenkälajeista poiketen se kasvaa happamassa maaperässä.
Kuvaus
P. delenatiin nahkeat lehdet ovat muodoltaan soikeat, väriltään siniharmaan ja valkoisen kirjavat ja kasvavat 6–7 lehden ruusukemaisina ryhminä. Kukkavarsi kasvaa varttuneen kasvin keskeltä ja sen kärjessä kasvaa useimmiten yksi, joskus kaksi, harvoin kolme kukkaa.
Kevyen makeantuoksuiset kukat ovat noin kahdeksan senttimetriä leveät ja väriltään yleensä hennon ruusunpunaiset tai melkein valkoiset; sepalit ja petalit ovat vaaleammat, huuli tummempi. Laji kasvaa noin 25 cm korkeaksi. Kukinta tapahtuu luonnossa joulukuussa ja vankeudessa myöhemmin, tammikuusta huhtikuuhun.
Historia
P. delenatii löydettiin vuonna 1914, jolloin tuntemattomaksi jäänyt ranskalainen sotilas lähetti Vietnamin Tonkinista lajin eläviä taimia kotimaahansa. Taimet päätyivät Delenat'n ja Wornayn hoitoon. Vuonna 1924 André Guillaumin kuvasi lajin näistä tuontiyksilöistä Bulletin de la Société Botanique de France -julkaisussa vuonna 1924 ja nimesi sen lajin ensimmäisenä Euroopassa kukkimaan saaneen Delenat'n mukaan.
Pitkään luultiin lajin kadonneen luonnosta, kunnes vuonna 1992 suuri määrä lajin yksilöitä löydettiin Hongkongin ja Taiwanin mustan pörssin markkinoilta. Näiden yksilöiden uskotaan olleen peräisin Vietnamista, mutta tutkimuksista huolimatta tarkempaa alkuperää ei tunneta. Kasveja oli ostettu vuodesta 1990–1991 alkaen viidakkokylistä 1–3 Yhdysvaltain dollarin kilohintaan ja myyty edelleen Taiwanissa kymmenellä dollarilla kilo. Hongkongin kautta lajia on myyty edelleen länsimaihin, joissa hinta on ollut viisi dollaria yksilöltä. Vuonna 1993 voimaan tulleesta kansainvälisestä CITES-kaupparajoituksesta huolimatta pimeä kauppa on jatkunut.
Elinympäristö ja hoito
P. delenatii kasvaa Vietnamin pohjoisosissa 800–1300 metrin korkeudessa. Vuosina 1990–1991 lajia löydettiin myös Etelä-Vietnamin Nha Trangin alueelta. Se kasvaa graniittisten vuorien happamassa maaperässä tai kivien päällä, usein jokien ja purojen lähellä sammaleisissa rotkoissa. Alueen ilmasto on talvesta kevääseen vähäsateinen, kesäisin kuiva, ja syksyisin sateinen ja lämpötila vaihtelee talven 13–22 celsiusasteesta kesän 17–28 asteeseen. Ilmankosteus on korkea, ja kasvi saa vettä kasteesta ja kondensaation kautta.
Huonekasvina laji tarvitsee luontaisen elinympäristönsä tavoin talvella hieman matalamman lämpötilan kuin kesällä eikä se siedä kasvualustansa täydellistä kuivumista. Sillä on vajaan kuukauden mittainen runsasvaloinen lepokausi.
Bor
Bor on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Nižni Novgorodin vieressä Volgan toisella puolella. Kaupunki on Borin piirin keskus. Sinne johtaa Nižni Novgorodin ja Kotelnitšin väliseltä rautatieltä haarautuva sivurata (Mohovyje Goryn asema). Volgan rannalla on laivalaituri. Kaupunkiseudulla (urbaanialue) asui 122 201 ihmistä vuonna 2012.
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran 1300-luvulla. Sen asukkaat harjoittivat etupäässä tavaroiden kuljetusta. Kaupunginoikeudet Bor sai vuonna 1938. Nykyään se on Nižni Novgorodin teollinen esikaupunki, jossa on mm. lasitehdas, konepajoja ja metalliteollisuutta. Lähiseudut ovat suosittua lomanviettoaluetta.
Air Tahiti Nui
Air Tahiti Nui on ranskanpolynesialainen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Tahitin pääkaupungissa Papeetessa. Yhtiö lentää Faa'an kansainväliseltä lentoasemalta. thumb|Air Tahiti Nuin [[Airbus A340|Airbus A340-300 Nuku Hiva Naritan lentoasemalla.]]
Laivasto
thumb|Air Tahiti Nuin entinen Airbus A340-300 lähdössä [[Los Angelesin kansainvälinen lentoasema|Los Angelesin kansainväliseltä lentoasemalta.]] thumb|Air Tahiti Nuin Boeing 787-9 Dreamliner [[Pariisin ilmailunäyttely|Pariisin ilmailunäyttelyssä vuonna 2019.]] Laivaston keski-ikä elokuussa 2022 on 3,5 vuotta.
Teijo-Kalevi Lusa
Teijo-Kalevi Lusa (s. 11. helmikuuta 1970 Kauhajoki) on kirjailija, eskatologi ja toimittaja. Hän on tutkinut Raamatun profetioita vuodesta 1982 saakka ja kirjoittanut niistä useita kirjoja. Ultra-lehden arvostelijan mukaan "Lusan kirjat vilisevät viittauksia populaarikulttuuriin, science fictioniin ja rajatietoon".
Lusan lokakuussa 2001 julkaistu esikoisteos Maailmanloppu 2028? oli ensimmäinen suomalainen kirja, jossa käsiteltiin syyskuun 11. päivän terroritekoja sekä niiden merkitystä tuoreeltaan. Kirja julkaistiin myös viroksi keväällä 2002. Lusa ennakoi 2000-luvun alussa julkaistuissa kirjoissaan muun muassa Venäjän uuden nousun sotilasmahdiksi ja sen hyökkäyksen Lähi-itään sekä Eurooppaan. Ihmiskunnan pahimpana uhkana Lusa piti jo tuolloin ilmastonmuutosta.
Lusa soitti nuorena kitaraa hardcorepunk-yhtye Valse Tristessä demolla Palava enkeli (1986). Vuosina 1985–1989 hän julkaisi omakustanteista fanzinea nimeltä Maailman valot. Saman vuosikymmenen lopulla Lusa toimi anarkistisen ja poikkitaiteellisen Musta Lokakuu -taiteilijaryhmän puheenjohtajana. Ryhmä järjesti kotimaakunnassaan useita taidenäyttelyitä 1980-luvun lopulla herättäen huomiota voimakkaalla ja kantaa ottavalla taiteellaan sekä järkyttävillä tilataideteoksillaan.
Vuoden 2016 alussa Lusa oli perustamassa ortodoksista rukoushuonetta Seinäjoelle. Hän toimi vuosina 2014–2018 seinäjokelaisen ortodoksiyhdistyksen puheenjohtajana.
Keväällä 2020 Lusa kertoi julkisuudessa, että häneltä ilmestyy 13 vuoden tauon jälkeen uusi teos nimeltä Ilmastoilmestyskirja nyt! Kyseessä on hänen mukaansa "ekologiaa ja eskatologiaa kansantajuisesti ja jalat maassa yhdistelevä teos ilmastokriisistä", jossa aihetta tarkastellaan myös vanhojen profetioiden valossa.
Monacon ePrix
Monacon ePrix on kaudesta 2014–2015 alkaen järjestetty Formula E -sarjan osakilpailu, jossa kilpaillaan sähköisillä formula-autoilla. Kilpailu on ajettu Circuit de Monacon katuradalla Monacossa.
Kauko Vuorensola
Kauko Vuorensola (3. maaliskuuta 1923 Oulu – 6. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, televisio-ohjaaja ja järjestäjä.
Monacon ePrix
Rata
Monacon ePix ajetaan Monacon katuradalla, joka on paremmin tunnettu Formula 1 -sarjan Monacon Grand Prix’sta. Vuosina 2015–2019 rata kuitenkin poikkesi Formula 1 -sarjan käyttämästä, sillä sitä oltiin lyhennetty. Vuonna 2021 Formula E käytti melkein samaa rataa kuin Formula 1, lukuun ottamatta Nouvellen šikaania, rata oli 3 330 metriä pitkä (Grand Prix radan pituus on virallisesti 3 337 metriä). Alkuperäinen Formula E rata oli vain 1 760 metriä pitkä. Kaudesta 2022 alkaen myös Formula E on käyttänyt täysin samaa rataprofiilia kuin Formula 1.
Kauko Vuorensola
Vuorensola aloitti uransa näyttelijänä. Hän vakiintui sivurooleissa ja muutenkin pienissä elokuvarooleissa. 1950-luvulla Vuorensola näytteli lukuisissa Aarne Tarkaksen elokuvissa, kuten Kovanaama (1954), Villi Pohjola (1955) ja Sankarialokas (1955). Hän kuului myös lukuisten sotilasfarssien kantahenkilökuntaan.
Näyttelijälakon 1963–1965 aikaan myös Vuorensola siirtyi television pariin. Hän oli toiminut aikoinaan Tarkaksen apulaisohjaajana, mutta nyt hän ohjasi itse. Vuorensola ohjasi pitkän televisioelokuvan Veljen varjo (1964). Hän työskenteli pitkään lyhytelokuvien parissa, hän ohjasi muun muassa lyhytelokuvat Tulethan isä (1964) ja Yöjuna (1966).
Kauko Vuorensolan isä oli näyttelijä Yrjö Vuorensola (1893–1978).
Maskun Kalustetalo
Heinäkuussa 2021 Masku-ketjuun kuului 46 huonekalumyymälää ympäri Suomen. Maskun Kalustetalo toimii kotimaan lisäksi myös Tallinnassa, Virossa. Yritys työllistää tällä hetkellä hieman yli 300 henkilöä. Maskun myymistä tuotteista jopa yli 50 % on kotimaisten yritysten tuottamia.
Vuonna 2019 Maskun Kalustetalolle rakennettiin 19 834 neliömetrin kokoinen logistiikkakeskus Mäntsälään, johon keskitetään yrityksen huonekaluvarasto. Uusi logistiikkakeskus valmistui tammikuussa 2019. Maskun kalustetalon liikevaihto kasvoi vuonna 2018 kymmenen prosenttia 92 miljoonaan euroon ja liiketoiminnan tulos 3,4 miljoonaan.
Yhtiön toimitusjohtaja on perustaja Toivo Sukarin vanhin tytär Hanna Kuronen ja hallituksen puheenjohtajana toimii SOK:n entinen pääjohtaja, vuorineuvos Kari Neilimo.
Harhaanjohtava markkinointi
Heinäkuussa 2022 kuluttaja-asiamies tiedotti, että se esittää Mas­kun Ka­lus­te­ta­lol­le mil­joo­nan eu­ron seu­raa­mus­mak­sua har­haan­joh­ta­vas­ta alen­nus­mark­ki­noin­nis­ta. Kuluttaja-asiamiehen selvityksen mukaan yritys on käyttänyt suuria alennusprosentteja tai vertailuhintoja antaakseen mielikuvan merkittävistä alennuksista. Näitä vertailuhintoja ei ole tosiasiassa peritty, ja huonekaluja on myyty tarjoushinnoilla noin 80–90 prosenttia niiden kokonaismyyntiajasta. Maskun markkinointia on käsitelty markkinaoikeudessa kolmesti, jolloin yritykselle on tuomittu kieltoja ja uhkasakkoja kuluttajansuojalain vastaisesta alennus- ja tarjousmarkkinoinnista. Toimenpiteillä ei ole ollut tavoiteltua vaikutusta, minkä vuoksi kuluttaja-asiamies esittää ensimmäistä kertaa seuraamusmaksun määräämistä.
Artur Lundkvist
Artur Lundkvist (3. maaliskuuta 1906 Oderljunga – 11. joulukuuta 1991 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko, vuodesta 1968 Ruotsin akatemian jäsen.
Lundkvistin tuotantoon kuuluu runoja, novelleja, romaaneja, matkakirjoja ja esseitä. Hän oli ruotsalaisen modernistisen runouden merkittävimpiä henkilöitä ja kuului Fem unga -ryhmään. Hän sai vaikutteita ranskalaisesta surrealismista, myöhemmin afrikkalaisesta ja eteläamerikkalaisesta runoudesta. Hänen proosansa oli 1950-luvulta alkaen kokeilevaa niin että fiktioon yhdistyi dokumentaarisuutta. Myöhemmin hän hyödynsi historiallisia aiheita. Esseissä näkyy suuntautuminen vasemmistoon.
Lundkvist oli vuodesta 1936 naimisissa kirjailija Maria Winen kanssa.
Suomalaisia sosialisteja
Suomalaisia sosialisteja I – III on Työväen sivistysliiton vuosina 1943–1947 julkaisema kolmiosainen teossarja, jossa esitellään Suomen työväenliikkeen keskeisiä henkilöitä N. R. af Ursinista Väinö Vankkojaan. Kirjasarjan tarkoituksena oli ”sanomalehtikirjoitusta laajemmin arvioida vanhojen suomalaisten sosialistien työtä”. Teoksen toimitti Työväen Kirjarenkaan työvaliokunta.
Tarkoitus
Suomalaisten sosialistien tarkoituksena oli esitellä edesmenneitä suomalaisia työväenjohtajia ja heidän työtään nuoremmalle polvelle.
Brillouinin vyöhyke
thumb|Neliöhilan (a) ja kuusikulmiohilan (bI) käänteishilat ja vastaavat ensimmäiset Brillouinin vyöhykkeet. Brillouinin vyöhyke on matematiikassa ja varsinkin kiinteän olomuodon fysiikassa käänteishilan alkeiskoppi. Samaan tapaan kuin suoraa hilaa esittävä Bravais’n hila todellisessa avaruudessa voidaan jakaa Wigner–Seitzin soluihin, voidaan käänteishila jakaa Brillouinin vyöhykkeisiin. Niiden väliset rajat ovat käänteishilan läpi kulkevia tasoja. Brillouinin vyöhykkeillä on keskeinen merkitys kiinteän olomuodon fysiikassa erityisesti siitä syystä, koska jaksollisessa väliaineessa etenevät aallot voidaan kuvata Blochin aaltoina, ja tällöin osoittautuu, että ratkaisuja luonnehtii täydellisesti se, miten ne käyttäytyvät yhdessä ainoassa Brillouinin vyöhykkeessä.
On olemassa myös toinen ja kolmas Brillouinin vyöhyke ja niin edelleen. Ne vastaavat sarjaa erillisiä, tilavuudeltaan yhtä suuria alueita kasvavilla etäisyyksillä origosta, mutta niitä käytetään harvemmin. Ensimmäistä Brillouinin vyöhykettä sanotaankin usein yksin­kertaisesti Brillouinin vyöhykkeeksi. Yleisesti n:s Brillouinin vyöhyke käsittää ne käänteis­avaruuden pisteet, joihin pääsee origosta leikkaamalla täsmälleen n − 1 eri Braggin tasoa.
Brillouinin vyöhykkeen käsitteen kehitti ranskalainen fyysikko Léon Brillouin (1889–1969).
Esimerkkejä
Koska pintakeskisen kuutiollisen (FCC) hilan käänteishila on tilakeskinen kuutiollinen (BCC), on pintakeskisen kuutiollisen hilan Brillouinin vyöhyke saman muotoinen kuin tila­keskisen kuutiollisen hilan Wigner–Seitzin solu, katkaistu oktaedri. Vastaavasti tila­keskisen kuutiollisen hilan Brillouinin vyöhyke on saman muotoinen kuin pinta­keskisen kuutiollisen hilan Wigner–Seitzin solu, rombidodekaedri.
Kriittiset pisteet
thumb|360px|Pintakeskisen kuutiollisen hilan ensimmäinen Brillouinin vyöhyke, joka on muodoltaan katkaistu [[oktaedri ja johon on merkitty korkean symmetrian viivat ja pisteet.]]
Muilla hiloilla on erityyppisiä korkean symmetrian keskuksia. Niitä on kuvissa jäljempänä.
Fysikaalinen merkitys
Fysikaaliselta merkitykseltään käänteishilan pisteet vastaavat kiteessä etenevien aaltojen mahdollisia aaltovektoreita. Käänteishila ja siihen liittyvä Brillouinin vyöhyke on kiinteän olomuodon fysiikan keskeisimpiä käsitteitä. . Niiden merkitys kiinteiden aineiden teoriassa on niin perustava, että niitä on verrattu Maxwellin yhtälöihin, sillä niistä voidaan johtaa suuri osa koko teoriasta, samoin kuin koko sähkömagnetismin teoria voidaan johtaa Maxwellin yhtälöistä.
Kiteen atomien värähtelyt
Tutkittaessa kidehilassa esiintyviä, atomien värähtelystä aiheutuvia kimmoaaltoja voidaan yleensä rajoittua käsittelemään aaltoja, joiden aaltovektori sisältyy ensimmäiseen Brillouinin vyöhykkeeseen, sillä aallot, joiden aaltovektori on tämän ulkopuolella, voidaan käsittää ekvivalenteiksi jonkin Brillouinin vyöhykkeessä olevan aallon kanssa. Tämä on ehkä helpoimmin ymmärrettävissä tarkasteltaessa yksiulotteista atomiketjua.
Olkoon ketjussa atomien välimatka vakio r. Sen suoran hilan pisteitä ovat tällöin suoran pisteet nr, missä n on mielivaltainen kokonaisluku. Ketjun käänteishilan muodostavat k-avaruuden pisteet. Näin ollen sen ensimmäisen Brillouinin vyöhykkeen muodostaa väli.
Tarkastellaan kahta tällaisessa ketjussa etenevää aaltoa, joiden aaltovektorit ovat k ja ja joilla on sama amplitudi A. Tällöin näistä ensimmäinen on ensimmäisellä Brillouinin vyöhykkeellä, jälkimmäinen sen ulkopuolella. Näiden aaltojen aallonpituudet ovat ja. Olkoon m mielivaltainen kokonaisluku, jolloin mr on jokin ketjuun kuuluva hilapiste, toisin sanoen jonkin atomin sijaintipaikka.
Jos kiteessä etenee aalto, jonka aaltovektori on k ja jos sen vaihekulma origossa jollakin hetkellä on \theta, pisteessä mr olevan atomin poikkeama tasapainopisteestä samalla hetkellä on. Jos aallon aaltovektori onkin, saman atomin poikkeama tasapainopisteestä samalla hetkellä onkin =. Tämä on kuitenkin sama kuin ensimmäisenkin aallon tapauksessa, koska n on kokonaisluku ja sinifunktio saa saman arvon, kun sen argumenttiin lisätään 2\pi kerrottuna millä tahansa kokonaisluvulla. Nämä aallot ovat siis aina samassa vaiheessa jokaisen hilapisteen eli atomin kohdalla, eikä sillä, missä vaiheessa ne ovat hilapisteiden välissä, ole fysikaalista merkitystä. Jälkimmäinen aalto on siis ekvivalentti edellisen kanssa, jonka aaltovektori on ensimmäisellä Brillouinin vyöhykkeellä.
Elektronit
thumb|300px|Brillouinin vyöhykkeiden konstruointi valitulta alueelta tapahtuvan [[diffraktion avulla käytettäessä 300 keV:n jännitteellä kiihdytettyjä elektroneja.]]