cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Niccolò de’ Niccoli
Tekstit tulivat tunnetuiksi, kun Cosimo avasi Firenzeen Euroopan ensimmäisen julkisen kirjaston vuonna 1437. Samana vuonna kuolleen Niccolin kokoelma asetettiin sinne kaikkien luettavaksi. Kirjapainotaidon kehittyessä siirryttiin 1400-luvulla irtokirjasimiin, joihin otettiin mallia renessanssihumanistien käsin kirjoittamista teksteistä. Näin Niccolin aakkoslajit levisivät yleiseen käyttöön.
Paul Balluet d’Estournelles de Constant
Tausta
Paul Balluet d'Estournelles de Constant syntyi La Fléchen kaupungissa Sarthen departementissä, joka sijaitsee Loiren laaksossa. Hän syntyi ikivanhaan aristokraattiseen sukuun, jonka alkuperä tunnetaan aina ristiretkistä lähtien. Suoritettuaan koulunsa Lycée Louis-le-Grand -koulussa Pariisissa, hän opiskeli sekä juridiikkaa että itämaisia kieliä. Vuonna 1876 hän antautui diplomaatin uralle.
Balluet d'Estournelles de Constant oli avioliitossa amerikkalaisen Daisy Sedgwick-Berendin kanssa ja täten hän tunsi puolisonsa kotimaan, jossa hän oli paljon matkustellut ja josta hän kirjoitti artikkeleissaan.
Diplomaatti
Diplomaatin uransa alkuaikana Paul Balluet d'Estournelles de Constant palveli tehtävissä eri puolilla maailmaa: Montenegrossa. Osmanien valtakunnassa, Alankomaissa, Isossa-Britanniassa sekä Tunisiassa. Vuonna 1882 hän palasi takaisin Pariisiin ja toimi Ranskan ulkoministeriön Lähi-idän toimiston apulaispäällikkönä.
Vuonna 1890 hänet lähetettiin Lontooseen ja tällöin virkana oli Ranskan asiainhoitaja, jossa tehtävässä hän varoitti hallitustaan sodasta Britannian kanssa erilaisista siirtomaiden omistuskysymyksistä. Pettyneenä diplomaattisiin tehtäviinsä hän tuli valituksi Ranskan edustajainhuoneen jäseneksi 1895. Vuonna 1904 Balluet d'Estournelles de Constant valittiin Senaatin jäseneksi, ja tässä tehtävässä hän toimi aina vuonna 1924 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka.
Kansanedustaja ja senaattori
thumb|Paul d'Estournelles de Constant Kansanedustajana ja senaattorina Balluet d'Estournelles de Constant omistautui eritoten siirtomaakysymyksille ja hän on jyrkässä oppositiossa Ranskan Kolmannen tasavallan siirtomaapolitiikan kanssa. Hän halusi poistaa kolonioiden istuimet Ranskan parlamentista ja piti parempana perustaa protektoraatteja kun Tasavallan virallinen politiikka suosi alueiden sulauttamista eli assimilaatiota emämaahan. Sisäpolitiikassa hän oli Dreyfusardi ja oli voimakkaasti ajamassa Émile Zolan ruumiin sijoittamista Panthéoniin tämän Dreyfus-kysymykseen ottaman kannan tähden.
Kansainväliset suhteet
Eritoten Paul Balluet d'Estournelles de Constant omistautui aikuiselämäsään kansainvälisille suhteille, hän oli vuodesta 1900 lähtien jäsenenä Permanent Court of Arbitration (PCA) eli Haagin pysyvässä välitystuomioistuimessa. Hän oli Ranskan valtion edustajana molemmissa Haagin rauhankokouksissa vuosina 1898 sekä 1907 ja hän tavallaan oli yksi Euroopan unionin varhaisista visionääreistä.
Kirjallinen toiminta
Balluet Estournelles de Constant kirjoitti historiallisia ja poliittisia tekstejä. Hän myös avusti säännöllisesti eri sanomalehtiä ja aikakauslehtiä kuten Le Tempsia, Revue de Parisia sekä Revue des deux mondesia.
Albulan rautatie
thumb | Albulan rautatie on osa RhB:n rataverkkoa
Albulan rautatie on osa sveitsiläisen Rhätische Bahn -rautatieyhtiön (RhB) rataverkkoa. Rataosuuden pituus on 62 kilometriä. Radan toinen pää on Thusisissa, toinen St. Moritzissa. Rata seuraa suuren osan matkaa Albula-joen reunamia. Albula-solan rata alittaa Albula-tunnelin kautta. Albulan rautatie on otettu käyttöön vuonna 1903.
Albulan rautatie on osa Unescon maailmanperintökohdetta, joka koostuu Albulan ja Berninan rautateistä. .
Radalla on henkilö-, tavara- ja autojunaliikennettä.
Luettelo Pienen karhun tähdistön tähdistä
Luettelo Pienen karhun tähdistön tähdistä:
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Juhani Wiio
Lauri Juhani Wiio (s. 30. maaliskuuta 1949 Rantsila) on toimittaja, viestinnän vaikuttaja ja dosentti.
Wiio valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden maisteriksi 1973, lisensiaatiksi 1980 ja tohtoriksi 1985. Hänen väitöskirjansa käsitteli sanoman perillemenoa.
Wiio on suorittanut NASEVA International Management -ohjelman vuonna 1986 ja AMP (Advanced Management Programme) -johtamisen tutkinnon Oxfordin yliopistossa 1999. Jyväskylän yliopiston dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 1990 ja Helsingin yliopiston dosentiksi vuonna 2004.
Wiio työskenteli Yleisradion palveluksessa vuosina 1972–2005 mm. TV 1:n A-studion toimittajana, TV2:n ohjelmapäällikkönä ja yhtiön kehitysjohtajana. Hän toimi Euroopan yleisradiounionin International Training Steering Committeen jäsenenä vuosina 1988–2000 ja puheenjohtajana 2001–2005. Vuodesta 2005 lähtien Wiio on työskennellyt viestinnän asiantuntijana Wiio Oy:ssä. Vuosina 2010–2014 hän työskenteli samassa tehtävässä myös Viestintätoimisto Sopranossa.
Väitöskirjan lisäksi Wiio on kirjoittanut kirjoja ja lukuisia artikkeleita niin kotimaisiin kuin kansainvälisiinkin julkaisuihin.
Serge Atakayi
Atakayi tuli Suomeen vuonna 2010 pelaamaan Helsinki Cupia kinshasankongolaisen joukkueensa kanssa. Hän jäi turnauksen jälkeen Suomeen ja asui Oravaisissa vuoteen 2013 asti pelaten paikallisessa Oravais IF:ssä. Vuonna 2013 Atakayi muutti Pietarsaareen ja siirtyi pelaamaan FF Jaron junioreihin. Kaudella 2014 Atakayi oli kahdesti Jaron edustusjoukkueen vaihtopenkillä ja yhtä monta kertaa seuran farmijoukkueen, Kakkosessa pelaavan Jakobstads BK:n vaihtopenkillä. Talvella 2015 Atakayi pelasi neljä ottelua Jaron paidassa Liigacupissa. Debyytti Veikkausliigassa tapahtui huhtikuussa 2015 Tampereen Ilvestä vastaan Atakayin tullessa vaihdosta kentälle Jonas Emetin tilalle. Avausmaalinsa Veikkausliigassa Atakayi teki toukokuussa 2015 HIFK Fotbollin verkkoon. Näin ollen hänestä tuli historian nuorin Veikkausliigan maalintekijä 16 vuoden ja 107 päivän iässä. Atakayi jatkoi uraansa Jarossa joukkueen pudottua Ykköseen. Atakayi kävi kesällä 2016 skotlantilaisen Glasgow Rangersin testissä ja onnistuikin saamaan sopimuksen.
Atakayi on käynyt neljästi englantilaisseura Fulhamin testileirillä.
Atakayi debytoi Suomen alle 15-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen paidassa elokuussa 2014 Ruotsia vastaan. Hänellä ei vielä tuolloin ollut Suomen kansalaisuutta, mutta hän sai peliluvan, sillä kyseessä oli vain ystävyysottelu. Atakayilla on mahdollisuus edustaa A-maajoukkuetasolla joko Suomea tai synnyinmaataan Kongon demokraattista tasavaltaa. Hän sai Suomen kansalaisuuden vuonna 2016.
La Paun metroasema
La Pau on Barcelonan metron linjojen 2 ja 4 asema. Se sijaitsee Sant Martín alueella Barcelonan kaupungin itäosassa.
I’m Alright
I’m Alright on Mustaschin toinen Powerhouse-albumilta julkaistu single. Levyn toinen kappale on julkaistu ainoastaan kyseisellä singlellä.
Puhelinliittymä
Puhelinliittymä on liittymä, joka mahdollistaa puhelimen käytön. Puhelinliittymiä myyvät puhelinoperaattorit. Puhelinnumero on yleensä ainakin aluksi sidoksissa puhelinliittymään. Nykyään on myös palveluita, joiden avulla puhelinnumeron pystyy säilyttämään, vaikka käyttäjä vaihtaisikin puhelinliittymäänsä.
Valmet 705
Valmet 705 on Volvo BM Valmetin valmistama traktorimalli, jota valmistettiin vuosina 1983-1991. Mallista on sekä nelivetoinen ja takavetoinen vaihtoehto.
Siinä oli nelisylinterinen moottori ja 83 hevosvoimaa.
Transkriptio
pienoiskuva| Lähetti-RNA:n transkriptio tapahtuu eukaryooteilla tumassa. Transkriptio on biologinen tapahtuma, jossa RNA-polymeraasi kopioi DNA:ssa olevaa geneettistä koodia RNA:ksi. Transkriptio on proteiinisynteesin ensimmäinen vaihe, mutta transkriptiossa syntyy myös t-RNA-, r-RNA- ja s-RNA-molekyylejä.
Transkription yleinen kulku
RNA-polymeraasi kulkee DNA:ta pitkin ja avaa sen kaksoiskierteen. RNA-polymeraasi käyttää toista juostetta mallinaan RNA:n valmistamiseen.
Transkription aloitus
[[Kuva:Transcription initiation.JPG|thumb|320px|Transkription aloitus eukaryooteilla.
1. Transkription aloituskohta
2. TATA-sekvenssi, johon RNA-polymeraasi (vihreä) on kiinnittynyt transkriptiofaktoreiden ohella
3. Tehostaja-sekvenssi, jossa kiinni aktivaattoriproteiini (punainen)]] Eukaryooteissa transkriptio alkaa transkriptiofaktoreiden liittymisellä DNA:han. Transkriptiofaktorit tunnistavat geenissä promoottoreita ja vahvistajia. Usein ensimmäisenä transkriptiofaktorit sitoutuvat geeniä edeltävän TATA-sekvenssin kohtaan ja muodostavat geenin säätelyalueella transkription aloituskompleksin. Transkriptiofaktoreiden aktiivisuuden säätely on merkittävä proteiinisynteesin säätelykohta. Transkriptiofaktorit vaikuttavat myös transkription käynnistymiseen, sillä RNA-polymeraasi kiinnittyy DNA:han transkriptiofaktoreiden avulla. Jotta faktorit voisivat kiinnittyä DNA:han, niiden täytyy ensin poistaa DNA:ssa kiinni olevat histonit tai muuttaa nukleosomien järjestäytymistä.
Transkription aloitusta voidaan säädellä myös kromatiinin tasolla. Transkriptio ei onnistu kromosomin heterokromatiiniksi järjestäytyneellä alueella. Myös histonien deasetylointi deaktivoi geenin.
Steve Beeks
Stephen John "Steve" Beeks (s. 10. huhtikuuta 1971 Ashford, Englanti) on englantilainen jalkapallovalmentaja, joka valmentaa Kansallisessa liigassa pelaavaa Åland Unitedia.
Hän valmensi Åland Unitedia jo aiemmin kaudet 2011 ja 2012. Syyskuussa 2012 hänen ilmoitettiin siirtyvän IFK Marianhaminan nuorisovalmennuspäälliköksi. Beeks palasi Åland Unitedin päävalmentajaksi kaudeksi 2021.
Beeks aloitti valmentajana jo alle 20-vuotiaana ja hän omaa UEFA:n A-lisenssin. Beeks on valmentanut englantilaisia aladivisioonajoukkueita muun muassa Southern League-sarjassa sekä toiminut pelaajatarkkailijana AFC Wimbledonille. Hänellä on Englannissa oma jalkapallokoulu, jonka joukkueet ovat käyneet pelaamassa useissa junioriturnauksissa Suomessa. Pelaajaurallaan Beeks on edustanut muun muassa Aldershot Townia.
Niitaka (1902)
Niitaka oli keisarillisen Japanin laivaston Yokosukassa tammikuussa 1904 valmistunut Niitaka-luokan panssarikansiristeilijä. Alus haaksirikkoutui 26. elokuuta 1922.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuoden 1897 hankintoja Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 7. tammikuuta 1902. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 15. marraskuuta ja valmistui 27. tammikuuta 1904.
Palvelus
Niitaka osallistui Venäjän–Japanin sodan alussa 2. helmikuuta 1904 Chemulponlahden taisteluun Venäjän keisarikunnan laivaston risteilijä Varjagia vastaan. Alus osallistui 9. maaliskuuta Port Arthurin taistelussa rannikkokohteiden tulittamiseen. Huhtikuusta alkaen alus kuului Koreansalmea ja Japaninmerta valvoviin risteilijöihin, mutta se ei osallistunut Ulsanin taisteluun 14. elokuuta. Alus kuitenkin osallistui taistelussa upotetun Rurikin miehistön pelastustöihin. Keltaisenmeren taistelussa Niitaka kuului Japanin 2. laivaston 4. laivueeseen, joka taisteli Askoldia vastaan.
Ensimmäisessä maailmansodassa Niitaka osallistui Qingdaon taisteluun, minkä jälkeen se liitettiin Singaporeen sijoitettuun Japanin 3. laivastoon suojaamaan brittien merikuljetuksia Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Siltä ja Otowalta kootut 158 merijalkaväen sotilasta osallistuivat Sepoy-kapinan tukahduttamiseen helmikuussa 1915 Singaporessa. Vuoden 1915 puolivälistä alkaen aina vuoteen 1918 alus oli Tsushiman kanssa sijoitettuna Kapkaupunkiin avustamassa Britannian kuninkaallista laivastoa valvomalla Intian valtamerelle pyrkivää liikennettä.
Alus luokiteltiin 1. syyskuuta 1921 toisen luokan rannikkopuolustusalukseksi. Niitaka ankkuroitui 26. elokuuta 1922 jokisuuhun nykyisen Ust-Bolsheretskyn piirin alueella Kamtsatkan niemimaan etelärannikolla. Alukselta lähetettiin maihin luutnantti Shigetada Gunjin johtama viisitoistamiehinen partio. Voimakas pyörremyrskyyn liittynyt tuuli työnsi aluksen karille, jolloin se kaatui. Aluksen upotessa menehtyi 284 miehistönjäsentä ainoiden eloonjääneiden ollessa maihin lähetetty partio.
Aluksen nostamiseksi lähetettiin vuonna 1923 uppoamispaikalle osasto, joka totesi työn olevan mahdoton. Aluksen jäänteet tuhottiin räjäyttämällä. Samalla pystytettiin betoninen obeliski, johon liitettiin osa aluksen mastosta uppoamispaikan pohjoispuolisille kukkuloille. Alus poistettiin virallisesti alusluettelosta 1. huhtikuuta 1924.
Emma Johnson (klarinetisti)
Emma Johnson (s. 20. toukokuuta 1966 Barnet, Hertfordshire) on brittiläinen klarinetisti. Hän varttui Lontoossa, ja hänet valittiin 17-vuotiaana BBC:n "vuoden nuoreksi muusikoksi". Hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1996.
Johnson opiskeli musiikkia ja englantia Cambridgen yliopistossa. Hänen instrumenttinsa on englantilaisen Peter Eatonin rakentama.
Yrjö Leinberg
Yrjö Ernst Gabriel Leinberg (11. toukokuuta 1896 Helsinki – 10. maaliskuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen vakuutusjohtaja. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1932. Hän oli sosiaaliministeriön vakuutusylitarkastaja 1933–1936, Keskinäisen henkivakuutusyhtiö Suomen päämatemaatikko vuodesta 1936, apulaisjohtaja 1940–1948, johtaja 1948–1950 ja toimitusjohtaja 1950–1963.
Leinbergin isoisä oli Karl Gabriel Leinberg.
Chaleo Yoovidhya
Chaleo Yoovidhya (, 17. elokuuta 1923 Pichit, Thaimaa – 17. maaliskuuta 2012 Bangkok ) oli thaimaalainen liikemies, energiajuoma Red Bullin kehittäjä ja Thaimaan rikkain ihminen.
Double Nature
Double Nature on Mustaschin ensimmäinen Latest Version of the Truth -albumilta julkaistu single.
Bombardier CRJ200
pienoiskuva|[[Air Volgan CRJ200.]] pienoiskuva|[[Adria Airwaysin CRJ200 Star Alliance -maalauksessa.]] pienoiskuva|Konetyypin ohjaamo. pienoiskuva|[[Air Nostrumin kone laskeutumassa.]] pienoiskuva|[[Lufthansan CRJ100.]] Bombardier CRJ100 ja CRJ200 ovat Bombardier Aerospacen valmistamia matkustajakoneita, jotka on suunniteltu alueellisille lennoille. Konetyypin ensilento lennettiin 10. toukokuuta 1991, jonka jälkeen menestyksekästä konetyyppiä on valmistettu yhteensä 1 021 kappaletta. Viimeinen CRJ-malliston kone toimitettiin yhdysvaltalaislentoyhtiö SkyWest Airlinesille 28. helmikuuta 2021, päättäen koko CRJ-ohjelman 30 vuoden jälkeen.
Kehitystyö
Konetyyppi kehitettiin LearStar 600 -konetyypistä, jonka valmistusoikeudet Canadair osti vuonna 1976 Learjetiltä. Konetyypin leveä runko sai Canadairin insinöörit pohtimaan koneen pidentämistä, mikä olisi ollut helppo toteuttaa. Suunnitelmat ehdittiin jo laatimaan valmiiksi pidennettyä Challenger 610E -konetyyppiä varten, mutta projekti peruutettiin vuonna 1981 ja se jäi toteuttamatta.
Bombardier Aerospace osti Canadairin vuonna 1986. Uusi suunnittelutyö pidemmästä konetyypistä aloitettiin vuonna 1987. Projektille annettiin nimeksi Canadair Regional Jet, josta CRJ on lyhenne. Projekti käynnistettiin virallisesti keväällä 1989.
CRJ100
Ensimmäinen suunnittelupöydältä ilmaan saatu konetyyppi oli CRJ100, joka suoritti ensilentonsa 10. toukokuuta 1991. Konetyyppi sai sertifioinnin vuonna 31. heinäkuuta 1992. Toimitukset asiakkaille alkoivat lokakuussa, jolloin Lufthansa vastaanotti ensimmäisen koneen.
CRJ100-konetta venytettiin 5,92 metriä, siipiä vahvistettiin ja muokattiin sekä kaksi hätäpoistumistietä lisättiin siipien kohdille. Tyypillinen matkustamomodifikaatio on 50 matkustajalle, enimmillään konetyyppi voidaan modifioida 52 matkustajalle. Kone varustettiin kahdella General Electricin CF34-3A1 -tyyppisellä suihkuturbiinimoottorilla. Siipien pinta-alan kasvun myötä myös koneen polttoainetankkien kapasiteetti kasvoi, mikä mahdollistaa pidemmän kantaman. Lisäksi laskutelineiden painorajoitukset pienenivät.
Myöhemmin konetyypistä kehitettiin CRJ100ER, jonka kantamaa oli pidennetty 20 prosenttia ja CRJ100LR, jonka kantamaa oli kasvatettu 40 prosenttia. Pidennetyllä kantamalla varustettujen koneiden tarkoitus on vastata paremmin yritysten ja yksityiskäyttäjien tarpeisiin.
Karl Gabriel Leinberg
Karl Gabriel Leinberg (8. helmikuuta 1830 Turku – 31. lokakuuta 1907 Tukholma ) oli suomalainen opettaja ja koulu- ja kirkkohistoriaa tutkinut historioitsija.
Leinbergin vanhemmat olivat turkulainen kauppias Gabriel Leinberg (k. 1831) ja Lucina Karolina Thunberg. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1848. Leinberg valmistui filosofian maisteriksi 1853 ja teologian kandidaatiksi 1868. Hän oli Helsingin yksityislyseon uskonnon opettaja ja johtaja 1856–1868 ja sen jälkeen Jyväskylän seminaarin johtaja vuoteen 1894. Helsingin piirin kansakouluntarkastaja hän oli 1894–1905. Hänelle myönnettiin professorin arvo 1884 ja filosofian kunniatohtorin arvo 1897. Leinbergistä tuli riemumaisteri 1907. Hän kuoli saman vuoden syksyllä ollessaan matkalla Tukholmassa.
Leinberg julkaisi useita asiakirjakokoelmia ja tutkimuksia. Hänen laatimiaan raamatunhistorian oppikirjoja käytettiin pitkään kouluissa.
Bombardier CRJ200
CRJ200
Tammikuussa 2006 tuotanto keskeytettiin väliaikaisesti, mutta jo helmikuussa Bombardier Aerospace ilmoitti tuotannon jatkuvan huhtikuussa.
Karl Gabriel Leinberg
Leinbergin puoliso vuodesta 1856 oli säveltäjä Hilma Rosaura (Lilli) Thuneberg (k. 1922). Heidän poikansa maisteri Georg Leinberg (1865–1925) toimi säästöpankkien tarkastaja vuodesta 1895 ja oikeusministeriön tilastotoimiston johtajana vuodesta 1918. Hän ansioitui säästöpankkiolojen kehittäjänä. Pojanpoika Yrjö Leinberg (1896–1974) taas toimi vakuutusalalla, vuodesta 1950 Henkivakuutusyhtiö Suomen toimitusjohtajana.
Bombardier CRJ200
Mallit
Canadair Regional Jet on konetyypin markkinointinimi. Virallinen tyyppirekisterinimi on CL-600-2B19. Vuosien varrella konetyypistä on valmistettu useita variaatioita ja malleja.
Jonathan Sarfati
thumb|230px|Sarfati vuonna 2001 Jonathan D. Sarfati (s. 1. lokakuuta 1964) on tunnettu kreationisti. Hän on valmistunut kemisti ja shakin FIDE-mestari. Hän on entinen shakin Uuden-Seelannin-mestari. Hän pelasi Boris Spasskia vastaan ja osallistui kolmiin shakkiolympialaisiin (1986, 1988, 1992).
Sarfati syntyi Australiassa juutalaiseen sukuun, mutta muutti lapsena Uuteen-Seelantiin ja sai kaksoiskansalaisuuden. Hän kääntyi kristityksi vuonna 1984.
Sarfati on kirjoittanut paitsi yleisesti hyväksytystä tieteestä, myös luomisopista, jonka kannattajana hänet parhaiten tunnetaan. Hän on julkaissut useita kirjoja, joissa hän kiistää evoluution ja puolustaa uskonnollista näkemystään lajien synnystä. Hän on niin kutsuttu nuoren Maan kreationisti eli uskoo maailman olevan noin 6 000 vuotta sitten valmiiksi luotu.
Sarfatin kreationististen julkaisujen joukossa ovat muiden muassa Refuting Evolution, Refuting Evolution 2 ja 15 Reasons to Take Genesis as History.
Sami Rintanen
Sami Rintanen (s. 11. heinäkuuta 1974 Pori) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän on viimeksi toiminut Naisten Liigassa pelaavan NiceFutiksen päävalmentajana. Aikaisemmin Rintanen on valmentanut FC Jazzin edustus- ja juniorijoukkueita. Omalla peliurallaan Rintanen edusti Veikkausliigassa FC Jazzia ja FF Jaroa. Lisäksi hän on pelannut Pallo-Iiroissa ja Musan Salamassa alemmilla sarjatasoilla.
Vuonna 2004 hän aloitti FC Jazzin A-junioreiden valmentajana, mutta liittyi syyskuussa liigajoukkueen valmennusryhmään Seppo Sairasen kakkosvalmentajaksi. Jazzin hävittyä ensimmäisen karsintaottelun IFK Maarianhaminaa vastaan hänet nostettiin päävalmentajaksi vain kolme päivää ennen ratkaisevaa toista ottelua. Vuosina 2006–2010 Rintanen toimi FC Jazz-junioreiden edustusjoukkueen pää- ja kakkosvalmentajana pelaten myös joitakin otteluita. Suomen Cupin pikkufinaalissa 2009 hän teki voittomaalin City Starsia vastaan ottelun viimeisellä minuutilla.
Terttu Pakarinen
Terttu Pakarinen (22. heinäkuuta 1946 – 29. helmikuuta 2012) oli suomalainen arkkitehti ja Tampereen teknillisen korkeakoulun yhdyskuntasuunnittelun professori.
Pakarinen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1974 ja tekniikan tohtoriksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta 1985. Hän oli suomalaisen yhdyskuntasuunnittelun tutkimuksen uranuurtajia.
Afrodisias (Kaaria)
thumb|200px|Afrodisiaksen raunioita. Afrodisias oli antiikin aikainen kaupunki Kaariassa, Vähässä-Aasiassa. Alueella palvottiin jo esihistoriallisella ajalla hedelmällisyyden jumalatarta, joka myöhemmin samastui kreikkalaiseen Afroditeen, jonka mukaan kaupunki nimettiin hellenistisellä ajalla. Roomalaiset tekivät myöhemmin Afrodisiaksesta Kaarian pääkaupungin ja vähitellen filosofia, lääketiede, ja kuvanveisto alkoivat kukoistaa kaupungissa. 500-luvulla Afrodisias kääntyi lopullisesti kristinuskoon ja sen nimi vaihdettiin Stauropolikseksi.
Archaeological Institute of America
Archaeological Institute of America (AIA, ) on pohjoisamerikkalainen yleishyödyllinen yhteisö, jonka tarkoituksena on arkeologian tukeminen ja arkeologisten kohteiden suojelu.
Vuonna 1882 AIA perustaa Ateenaan arkeologisen instituutin, American School of Classical Studiesin. AIA:n julkaisema American Journal of Archaeology ilmestyy ensimmäisen kerran vuonna 1885. Järjestö pitää ensimmäisen vuosittaisen kokouksensa Connecticutin New Havenissa 1895.
Järjestö perusti vuonna 1907 Santa Fehen tutkimuslaitoksen School for American Archaeologyn. Neljä vuotta myöhemmin AIA muutti päämajansa Washingtoniin, jossa se jakaa American Institute of Architectsin kanssa The Octagon Housen. Vuonna 1948 AIA julkaisi ensimmäisen numeron Archaeology-lehteä. Järjestö aloitti palkinto-ohjelmansa 1965, kun se palkitsi Carl Blegenin työstään arkeologian hyväksi. AIA siirtää vuonna 1983 päämajansa Bostonin yliopistoon.
Toukokuussa 2008 AIA valitsi Indiana Jonesin näyttelijän Harrison Fordin johtokuntaansa.
The Stranger (albumi)
The Stranger on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Billy Joelin viides studioalbumi vuodelta 1977. Levyn tunnetuimpia kappaleita on balladi "Just the Way You Are".
Albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Kaikki kappaleet ovat Billy Joelin tekemiä.
Bring Me Everyone
Bring Me Everyone on Mustaschin toinen Latest Version of the Truth -albumilta julkaistu single.
Soyosanin asema
Soyosanin asema (, hanja 逍遙山驛, ) on metroasema Dongducheonissa, Etelä-Koreassa. Se on nimetty läheisen Soyosan-vuoren mukaan, jonka juurella sijaitsee Yhdysvaltain maavoimien Camp Casey-sotilastukikohta. Matka Soyosanista Soulin asemalle kestää noin 78 minuuttia. Aseman kautta kulkee Gyeongwon-linja ja Soulin metron linja 1.
Historia
Asema avattiin liikenteelle 11. tammikuuta 1976 ja asemarakennus saatiin valmiiksi 21. syyskuuta 1982. 24 vuotta myöhemmin 7. toukokuuta 2006 asemarakennus suljettiin ja tilapäinen rakennus pystytettiin sen tilalle. Samalla Soulin metron linjaa 1 laajennettiin pohjoiseen Dongducheonin kaupungin läpi ja Soyosanista tuli sen pohjoinen pääteasema uuden asemarakennuksen valmistuttua 15. joulukuuta 2006.
Can’t Stop
Can’t Stop on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka löytyy vuonna 2002 ilmestyneeltä albumilta By The Way. Singlenä kappale julkaistiin seuraavana vuonna, tammikuussa 2003. Single menestyi hyvin listoille, kuten muutkin albumin By The Wayn kappaleet. Single oli ensimmäisenä Alternative Songs -listalla, jolla se vietti 27 viikkoa. Hyvästä listamenestyksestä huolimatta kappale ei päässyt yhtyeen kokoelma-albumille Greatest Hits, mutta löytyy albumin DVD-versiolta Greatest Videos.
Singlelle tehtiin musiikkivideo vuonna 2003.
Kappale
Kappale eroaa paljon muista By The Wayn kappaleista. Se on yksi harvoista albumin kappaleita, jotka sisältävät bändille muuten ominaisia funk-vaikutteita. Kappaleen sanat ovat satunnaisia mietteitä, jotka yhtyeen laulaja Anthony Kiedis sovitti kappaleen rytmiin. Kappale on yksi harvoja albumilla, jolla yhtyeen basisti Flea ”släppaa” bassoaan.
Musiikkivideo
Musiikkivideo on yhtyeelle tyypillisellä tavalla erikoinen. Videolla esiintyy jokainen bändin jäsen. Video alkaa kameran kulkiessa mutkittelevan, keltaisen putken läpi. Kameran tullessa putken suulle, se pysähtyy Kiediksen eteen.
Videolla bändin jäsenet tekevät erikoisia ja satunnaisia asioita, kuten ämpärin tasapainottelua pään päällä, suuren virtahepomaskin pään pitämistä päässä, jonglöörausta ja kitaran soittamista huoneessa joka on täynnä lamppuja.
Singlen kappaleet
CD Single 1
CD Single 2
Totojärvi
Totojärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Torrella oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Maantiede
Järven pinta-ala on 0,75 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Siihen laskee yksi metsä ja pelto-oja. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 2,1 kilometriä pitkä laskuoja Sirppujokeen. Järvellä on 460 metriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa, joka on rannassa soistunutta. Länsipuolella on järveä isompi pelto. Rannoille on rakennettu yksi loma-asunto.
Einar Lagerstam
Einar Lagerstam (1895–1958) oli suomalainen taidemaalari. Hän teki erityisesti maisemamaalauksia ja oli yksi Brondan kahvilan vakioasiakkaista.
Einar Selim Lagerstam syntyi 5.8.1895 Mikkelissä. Hänen vanhempansa olivat raatimies Selim Mortimer Lagerstam (s. 21.8.1853 Nilsiä, k. 22.8.1919 Mikkeli) ja tämän puoliso Fanny Sofia o.s. Kiuru (24..1857 Mikkeli, k. 20.5.1898 Mikkeli).
Sofija Novoselić
right|thumb|Sofija Novoselić. Sofija Novoselić (s. 18. tammikuuta 1990 Zagreb) on kroatialainen alppihiihtäjä.
Novoselić sijoittui Åren MM-kilpailuissa 2007 pujottelussa 27:nneksi. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli samassa lajissa 33:s ja Vancouverin olympialaisissa 2010 39:s.
Novoselić kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2006. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 25:s Zagrebin pujottelussa 4. tammikuuta 2011.
Finnautti
Finnautti oli Yleisradion tv-sarja, joka lähetettiin Yle TV1 -kanavalla syksyllä 2010. Ohjelmassa julkisella haulla valittu viiden hengen miehistö testattiin fyysisesti, psyykkisesti ja sosiaalisesti asiantuntijoiden tarkkailussa. Tarkoitus oli selvittää, miten ryhmä ja sen jäsenet selviäisivät avaruudessa.
Yli 200 hakijan joukosta osallistujiksi valittiin viisi perustervettä aikuista, joista yksi oli nainen. Heidän ikähaitarinsa oli 24–47 vuotta. Mukaan pääsivät anestesiologian ja tehohoidon erikoislääkäri Elisa Nurmi, komisario Tom Packalén, palomies-sairaankuljettaja ja pastori Kimmo Pohjalainen, ydininsinööri Jukka Rintala sekä liikunnanohjaaja Ville Vihola.
Sarjassa ei kilpailtu keskenään eikä valittu voittajaa. Ylen yhteistyökumppaneina toimivat muun muassa Helsingin yliopisto, Puolustusvoimat, SLU, Meriturva, Finnair, Työterveyslaitos, Kumpulan avaruuskeskus ja ESA.
Diablo II
Diablo II on Blizzard Northin kehittämä ja Blizzard Entertainmentin julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna Windowsille. Peli kuuluu Diablo-pelisarjaan. Blizzard kehitti ja julkaisi pelille vuonna 2001 Lord of Destruction -laajennuksen.
Spreading the Worst
Spreading the Worst on Mustaschin kolmas Latest Version of the Truth -albumilta julkaistu single. Singlen toinen kappale "Once a Liar" ei löydy studioalbumilta.
Dead Moon
Dead Moon oli vuosina 1987–2006 toiminut yhdysvaltalainen punk rock -yhtye Oregonista. Yhtyeen jäsenet olivat laulaja-kitaristi Fred Cole, basisti Toody Cole ja rumpali Andrew Loomis.
Diablo II
Diablo II on yksi kaikkien aikojen myydyimmistä tietokonepeleistä.
Tarina
Diablo II jatkaa ensimmäisen pelin aloittamaa tarinaa, jonka lopussa Diablon päihittänyt sankari oli ottanut Diablon sielukiven (esineen, johon voi vangita enkelin tai demonin) ja iskenyt sen omaan kalloonsa toivoen näin saavansa Diablon hallintaansa. Sankari kuitenkin joutui hitaasti Diablon vaikutuksen alle ja alkoi menettää mielensä ja kehonsa hallinnan.
Diablo II:n esinäytöksessä Marius (tarinan kertoja) todistaa nyttemmin Mustana matkalaisena (Dark Wanderer) tunnetun entisen sankarin päästävän useita demoneita majataloon, jossa Marius on istumassa iltaa. Marius on ainoa selviytyjä ja kokee, että hänen täytyy seurata miestä syistä, joita hän itsekään ei tiedä.
Pelaajan hahmo seuraa matkalaisen jalanjäljissä maailman halki. Pelin päätarina jakautuu neljään näytökseen. Pelin aikana selviää, että Diablon tavoitteena on vapauttaa tämän vanhemmat veljet Baal, Tuhon herra, ja Mephisto, Vihan herra.
Taikajuomat
Pelissä on kuudenlaisia taikajuomia:
Varusteet
Hahmot voivat löytää ja ostaa pelissä useita erilaisia panssareita, aseita ynnä muita varusteita. Hahmoluokka ei rajoita pelihahmon kykyä käyttää varusteita (lukuun ottamatta Lord Of Destruction -lisäosan hahmoluokkaspesifisiä esineitä), mutta kullakin esineellä on tietyt vähimmäistaso- ja ominaisuusvaatimukset, jotka pelihahmon on täytettävä voidakseen käyttää tavaraa (jos tavara antaa esimerkiksi bonuksia tietyn hahmoluokan kykyyn, ei näitä bonuksia luonnollisesti saa eri hahmolla). Lisäksi vain Barbaari voi käyttää kahta asetta yhtä aikaa. Aseilla ja panssareilla on vain tietty määrä kestopisteitä, ja niiden loppuessa varuste hajoaa korjauskuntoon. Tavarat on mahdollista korjauttaa kaupungeissa.
Tavarat on jaoteltu eri luokkiin, jotka erotellaan esineen nimen esittämiseen käytetyn tekstin värillä.
Alttarit
Pelimaailmasta löytyy myös ensimmäisen pelin tapaan alttareita, jotka aktivoimalla pelaaja voi aikaansaada erilaisia asioita. Osa alttareista saa ajan kanssa voimansa takaisin, osa on kertakäyttöisiä.
Online-pelaaminen
Yksi Diablo II:n eduista oli sen hyvin tehty Battle.net -verkkopeliyhteisö. Battle.net onkin yksi Diablo II:n suosion syy. Vielä näinä päivinä sadattuhannet ihmiset pelaavat Diablo II:a internetissä. Verkossa voi luoda Battle.nettiin oman hahmon, jolla ei voi pelata yksinpeliä. Hahmolla voi liittyä peliin ja kerätä tasoja ja varusteita yksin tai ryhmän kanssa.
Vastaanotto
Kesäkuun 2001 loppuun mennessä peliä oli myyty yli 4 miljoonaa kappaletta.
Mansikkapaikka
Mansikkapaikka on Ingmar Bergmanin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen elokuva vuodelta 1957.
Elokuvan nimi "smultronstället" viittaa ruotsinkieliseen sanontaan, joka tarkoittaa sitä paikkaa jossa ihminen on onnellisin. Englanninkielinen nimi "Wild Strawberries" ei pidä sisällään tätä merkitystä.
Juoni
Elokuva kertoo iäkkään professorin Isak Borgin (Victor Sjöström) matkasta Lundiin, jossa hänet vihitään kunniatohtoriksi. Automatkalla Tukholmasta Lundiin Borg käy tapaamassa vanhaa äitiään (Naima Wifstrand) ja katsomassa entistä kesäasuntoaan. Matkan aikana on vähällä tapahtua kolari.
Borg alkaa mietiskellä omaa kuolevaisuuttaan ja joutuu toistuvasti tuskallisten unien ja pahimpien pelkojensa valtaan. Hän huomaa menneisyydessä tekemiensä ratkaisujen tuoneen elämäänsä vain kylmän tyhjiön, elämän ilman todellista tarkoitusta. Elämän pettymykset palaavat mieleen, nuoruuden rakastetun Saran (Bibi Andersson) menettäminen Sigfrid-veljelle (Per Sjöstrand), oma vaimo Karin (Gertrud Fridh) on uskoton, myös pojan avioliitto miniä Mariannen kanssa (Ingrid Thulin) rakoilee.
Vastaanotto
Kriitikon mukaan yksi näkökulma elokuvaan on isän ja pojan suhde: isän poissaolo, pojan haluttomuus isäksi. Tätä aihetta on käsitellyt myös Jörn Donner. Kriitikko tulkitsee isä–poika -suhteet oidipaalisuuden kautta. Hänen mukaansa tähän viittaa kohtaus, jossa Isak haavoittaa kätensä katsellessaan Saran ja veljensä Sigfridin onnea ikkunasta. Myös ulkopuolisuus kulkee elokuvan juonteena ja ilmenee hänen seuratessaan menettämänsä Saran ja Sigfridin onnea ulkopuolisena.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Mansikkapaikka oli mukana heistä neljäntoista listalla.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Mansikkapaikan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Chiyo Miyako
Chiyo Miyako ( Miyako Chiyo, 2. toukokuuta 1901 – 22. heinäkuuta 2018) oli japanilainen nainen, josta tuli maailman vanhin elävä ihminen japanilaisen Nabi Tajiman kuoltua 21. huhtikuuta 2018. Hän asui Kanagawan prefektuurissa.
Hänestä tuli Kanagawan prefektuurin vanhin ja Japanin toiseksi vanhin henkilö 5. joulukuuta 2015, kun Kiyoko Ishiguro kuoli. Ishiguro oli syntynyt kaksi kuukautta Miyakoa aiemmin. Hän piti pitkän ikänsä salaisuuksina ankeriaan syömistä, viinin juomista ja sitä, ettei koskaan tupakoinut. Miyako on tällä hetkellä tiettävästi kahdeksanneksi vanhimmaksi elänyt henkilö koskaan ja toiseksi vanhimmaksi elänyt aasialainen ja japanilainen. Miyako täytti 117 vuotta 2. toukokuuta 2018. Hän on tiettävästi yhdeksäs henkilö maailmassa ja kolmas aasialainen ja japanilainen, joka on saavuttanut vähintään 117 vuoden iän. Miyako oli tiettävästi viimeinen elossa ollut vuonna 1901 syntynyt henkilö. Miyakon kuoleman jälkeen maailman vanhimman elävän ihmisen titteli siirtyi japanilaiselle Kane Tanakalle.
Mirosław Orzechowski
Mirosław Orzechowski (s. 28. syyskuuta 1957 Łódź, Puola) on puolalainen poliitikko. Hän kuuluu konservatiiviseen ja kansallismieliseen, kristillistä oikeistoa edustavaan Puolalaisten perheiden liitto -puolueeseen. Hän on maansa entinen varaopetusministeri. Hän pitää evoluutioteoriaa valheena ja vaatii kreationismin opetusta kouluihin. Hän myös vaatii homoseksuaaleiksi tunnustautuvien opettajien erottamista viroistaan. Hänen mukaansa homoseksuaalisuus on sairaus, jonka ”propagandistinen mainonta” kouluissa tulisi kieltää.
Orzechowski on uhkaillut oikeustoimilla Puolan presidenttiä Lech Kaczyńskiä, ellei tämä suostuisi poistamaan jalkapalloilija Lukas Podolskin kansalaisuutta. Orzechowski tuohtui Podolskin, kaksoiskansalaisen, pelattua Saksan jalkapallomaajoukkueessa, joka voitti ottelussaan Puolan 2–0. Podolski teki molemmat maalit.
Vuonna 2009 Orzechowski tuomittiin rattijuopumuksesta sakkoihin ja määräaikaiseen ajokieltoon.
Laatikainen
Laatikainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Holvi
thumb|250px|Ruodeholveja Chorinin luostarissa [[Brandenburgissa]] Holvi on kaareutuva, kiilamaisista kivistä tai (etenkin tiilikivestä) laastilla kiilaamalla kokoonliitetty kattorakenne; myös betonista on tehty holveja jo antiikin Roomassa.
Valeholvi on holvia ulkonäöltään muistuttava rakenne, joka tehdään latomalla kiviä tai tiiliä portaittain aukon ylle.
Holvin pääosat ovat:
Holvin periaate
thumb|200px|left|Havainnekuva suippokaarisen tynnyriholvin vaakavoimista. Rakennusaineina kivi, tiili, betoni ja vastaavat kestävät huomattavaa puristusta, mutta huonosti vetoa, jota esimerkiksi puu ja teräs kestävät huomattavasti paremmin. Holvi perustuu puristusjännityksiin kivien painaessa sivuttain toisiaan, lakosaumojen ollessa kohtisuoraan puristusta vastaan. Ideaalisessa holvissa tai kaaressa (joka on ylösalaisen ketjukäyrän eli hyperbolisen kosinin muotoinen) ei esiinny lainkaan veto- vaan ainoastaan puristusjännityksiä.
Holvin toiminnan kannalta on tärkeää, että holvikannat ovat vakaat eivätkä pääse liikkumaan. Holvin (ja sen päällä olevan rakenteen) paino aiheuttaa holvikantoihin sivusysäyksen, joka vastikemuurien on kyettävä ottamaan vastaan. Matalassa holvissa sivusysäys on suurempi kuin korkeassa. Kun samankokoisia holveja on vierekkäin, sivusysäykset kumoavat toisensa, eikä välissä olevien vastikemuurien tarvitse kestää kuin holvien paino; mutta kun holvisarja päättyy, on sivuvoimat pystyttävä kumoamaan. Mikäli vastikemuurin paksuus ei tähän riitä, voidaan käyttää vetotankoja tai erityisiä tukipilareita eli kontreforeja.
Oikein mitoitettu, kannoiltaan vakaa holvi kestää huomattavaa kuormitusta, kunhan se on tasaista, pistekuormia holvi kantaa heikosti, sillä ne aiheuttavat vetojännityksiä.
Tynnyri- ja luostariholvit
thumb|200px|Tynnyriholvin havainnepiirros thumb|200px|Luostariholvin havainnepiirros pienoiskuva|Kappaholvikatto Elannon myymälässä. Tynnyriholvi on poikkileikkaukseltaan yleensä puoliympyrän tai ympyräsegmentin muotoinen, mutta myös elliptinen, sanka- tai suippokaarinen, silloissa ja tunneleissa paraabelikaarinenkin. Tavallisesti holvin akseli on suora vaakasuora viiva, mutta myös nousevia, renkaanmuotoisia ja ruuvimaisesti nousevia (porraskäytävissä) tynnyriholveja esiintyy.
Tynnyriholvissa on yhtenäinen holvimuuri, joka lepää kahdella vastikemuurilla, jotka yksinään ja koko matkalla kannattavat holvin painon ja ottavat vastaan sivulykkäyksen. Muut muurit (yleensä 2 kpl) ovat otsamuureja. Otsamureille ei tule sivulykkäystä, ja holvin muodosta johtuen ne sisältä katsoen kohoavat korkeammalle kuin vastikemuurit.
Kantavuutta lisäämään voidaan tynnyriholviin muurata muuta holvia paksumpia vahvistus- eli kannatuskaaria.
Tynnyriholvi on, kupolin ohella, vanhempia tunnettuja holvimuotoja. Manner-Suomen vanhimpana holvina pidetään Hämeen linnan "vankityrmän" nimellä kulkevan kulmahuoneen tynnyriholvia.
Kaukaloholviksi kutsutaan tynnyriholvia, jonka otsamuurien päälle on lisätty luostariholvin puolikas: myös tällöin kaikki seinät tulevat vastikemuureiksi.
Kappaholviksi kutsutaan matalaa holvia, jonka korkeus vain noin 1/10 jännemitasta. Koska näin matala holvi aiheuttaa suuren sivusysäyksen, ne ovat yleensä sangen pieniä. Kappaholvi voi olla tynnyri-, luostari- tai kaukalokappa. Vielä 1900-luvun alkupuolella oli yleistä tehdä kivitaloihin välipohjia, etenkin kellarin kattoja, rautaorsien väliin muuratuista tynnyrikapoista.
Korvaholvi ei ole itsenäinen holvi, vaan se leikkaa jotakin muuta holvia: yleensä korvaholvi on tynnyrikappa, joka muurataan kohtaan jossa esimerkiksi vastikemuurissa oleva ikkuna- tai oviaukko nousee holvin kantaa korkeammalle.
Peiliholvi on yhdistelmärakenne, jossa holvin alaosa on pitkin seiniä kiertävä pienisäteisen tynnyriholvin puolikas eli kovero, ja laen muodostaa matala luostariholvi eli peili. Tällainen holvi voidaan muurata millaisen huoneen yli tahansa: kaikki seinät ovat vastikemuureina.
Ristiholvit ja tähtiholvit
thumb|left|200px|Ristiholvin havainnepiirros thumb|left|200px|Tähtiholvin havainnepiirros Ristiholvi muodostuu yksinkertaisimmillaan kahden tynnyriholvin leikatessa kun sisäosat jätetään pois. Kaikki seinät ovat otsamuureja: sivulykkäys ja paino tulevat nurkkapisteisiin: sivulykkäyksen vaikutuspiste on kuitenkin noin puolessavälissä holvin korkeutta, mikä on tuennassa huomioitava. Ristiholvissa holvivaipat eli -kairat muodostavat terävän kulman, jossa syntyvien jännitysten vuoksi tämä kohta on vahvistettava: pienimmissä, yksinkertaisissa holveissa sitä ei kuitenkaan aina tehdä.
Ruodeholvi on rakenteellinen ratkaisu, jossa holvin taitteisiin eli kiireihin muurataan itsekantavat kaaret eli ruoteet. Ruoteet muurataan muototiilistä (tai hakatusta kivestä), ja ne kohoavat selvästi holvin pinnasta. Ruoteiden välille muurataan itse holvikairat eli -kapat, jotka myös ovat itsensäkantavia. Ruodeholveja voidaan muurata minkä tahansa muotoisen huoneen yli.
Ruoteita voidaan, enimmäkseen koristeellisista syistä, muurata enemmänkin ja muunkin tyyppisiin ristiholveihin, esimerkiksi tynnyriholvi voidaan ruotein somistaa verkkoholviksi.
Tähtiholvit ovat ruodemäärältään suurempia ristiholveja, joissa ruoteet muodostavat tähtikuvion. Sivuruoteilla ei ole todellisuudessa suurtakaan rakennusteknistä merkitystä, ja ylen runsaita tähtiholveja voidaankin tässä mielessä pitää degeneroituneena muotona.
Viuhkaholvit
thumb|200px|Viuhkaholvi [[Winchesterin tuomiokirkko|Winchesterin tuomiokirkossa]] Viuhkaholvi syntyy, kun jokin kaari pyörähtää pystysuoran tangenttinsa ympäri synnyttäen suppilomaisen pinnan. Neliönmuotoinen ala peitetään siten, että kuhunkin kulmaan asetetaan tällaisen suppilopinnan neljännes, jotka sivuavat toisiaan sivujen keskikohdalla. Keskelle jäävä nelikärkinen tähtikuvio peitetään kalottiholvilla ja pienillä kolmiomaisilla kapoilla.
Viuhkaholvissa, samoin kuin ristiholvissa, paino ja sivusysäys tulevat holvin kulmiin. Sivusysäyksen vastaanotto ei ole aivan yhtä tarkkaa kuin ristiholvissa, mutta huomioitava. Kalottiin asetettiin toisinaan riipus, jonka massallaan arvioidaan jopa tekevän rakenteesta vahvemman muuttaessaan kaikki voimat puristukseksi.
Nimensä viuhkaholvi on saanut viuhkamaisesti nurkista leviävistä ruoteista, joilla (vaikka teknisesti ovatkin sinänsä tarpeettomia) holvin alapinta on tavattu kaunistaa, rengasmaisten väliruoteiden lisäksi.
Kupolit
thumb|left|200px|Kupoliholvin havainnepiirros
Kupolit eli kupuholvit ovat yleensä puolipallon, puolikkaan ellipsoidin tai näiden kalotin muotoisia, holvimuuriltaan yhtenäisiä holvirakenteita; myös suippokaarisia kupoleita käytetään. Suuria kupoleita ei yleensä muurata laesta kiinni, vaan sinne jätetään pyöreä aukko, jonka päälle usein tehdään lanterni valoa antamaan.
Perinteinen kupoli on puolipallon muotoinen kupu. Varhaisimmat puolipyöreät kupolit rakennettiin pyöreän tai säännöllisen monikulmion muotoisen huoneen yli, jolloin koko seinä (seinät) oli vastikemuurina. Puolipallon muotoinen holvi kuitenkin poikkeaa eräässä merkittävässä suhteessa muista holveista: holvi on kyllä täysin puristusjännitysten vallassa, mutta alaosaan (alueelle 0–40 astetta vaakapinnasta luettuna) syntyy renkaanmuotoista vetojännitystä, joka kumoaa holvin sivulykkäyksen. Vastikemuurille tulee siis pelkkä holvin paino eikä lainkaan sivulykkäystä: holvin alaosan tulee kuitenkin olla riittävän paksu kestääkseen nämä voimat.
Ohuemmaksi holvin alaosa saadaan, kun tehdään pallokalotti, jonka kantakulma on maksimissaan 104 astetta. Tällöin ei muodostu lainkaan vetojännitystä, mutta kylläkin normaali sivusysäys.
Vastaavat ilmiöt koskevat myös ellipsoidisia ja suippoja holveja, mutta määrättyjä astemääriä ei voi suoraan antaa: samaten se, mitä alla sanotaan pendentiiveistä ja böömiläisistä holveista, koskee yhtä lailla ellipsoidisia muotoja.
Monimuotoisempiin ratkaisuihin kupoleja tehtäessä päästään käyttämällä pendentiivejä. Nämä ovat kolmikulmaisia pallopinnan paloja, jotka yksinkertaisimmillaan muodostuvat, kun pohjaltaan neliömäisen huoneen sisään ajatellaan pallo, jonka lävistä on huoneen lävistäjä tai jonka suurin leikkausympyrä sivuaa huoneen seiniä, ja tästä pallosta leikataan ulos jäävät osat pois.
Pendentiivien muodostaman renkaan päälle voidaan kalotiksi joko muurata halutun korkuinen kupoli, tai ensin pyöreä, pystysuora seinä, niin sanottu tamburiini eli tampuuri eli rumpu, johon voidaan puhkaista ikkuna-aukkoja (jolloin rakennetta kutsutaan lanterniksi), ja vasta sitten kupoli.
Böömiläiseksi holviksi eli böömiläiseksi kuvuksi sanotaan sellaista holvia, jossa pendentiivit jatkuvat samalla säteellä suoraan kalotiksi: huone ikään kuin leikkaa jotakin pallopintaa; pallon ollessa kyseessä, etenkin neliskulmaisen huoneen kohdalla, puhutaan myös palloholvista.
Betoniholvit
Holveja on tehty betonista aina antiikista saakka: Rooman Pantheonin halkaisijaltaan 43-metrinen puolipallonmuotoinen kupoli, joka oli pitkään maailman suurin, on huomattavin esimerkki.
Roomalaiset tekivät betoniholveja kasettitekniikalla käyttämällä tiilisiä vahvistuskaaria. 1800-luvulla alettiin uudelleen tehdä betonisia holveja, mutta kun rautabetoni ja sitten teräsbetoni tulivat käyttöön, siirryttiin pitkälti palkki- ja laattarakenteisiin, ja holvit jäivät harvinaisuudeksi. Tosin vielä 1900-luvun alkupuolella välipohjarakenteissa käytettiin kappaholvityylistä betoniholvia. Holvia käytetään lähinnä arkkitehtonisista syistä, ja ne vetojännitykset, jotka muuratussa rakenteessa ovat ongelma, voidaan helposti ratkaista terästen avulla.
Zoundwéogo
Zoundwéogo on yksi Burkina Fason 45 provinssista. Sen pääkaupunki on Manga. Provinssi sijaitsee Centre-Sudin alueella noin 100 kilometriä etelään Kadiogon provinssista, jossa valtion pääkaupunki, Ouagadougou, sijaitsee. Zoundwéogon naapuriprovinssit ovat Nahouri, Boulgou, Ziro, Bazèga ja Ganzourgou.
Vuonna 2016 provinssissa arvioidaan olevan 320 600 asukasta.
Quintus Curtius Rufus
pienoiskuva|Antiikin suuri sotapäällikkö [[Aleksanteri Suuri, jota Quintus Curtius Rufuksen ainoa säilynyt teos Historiae Alexandri Magni Macedonis käsittelee.]] Quintus Curtius Rufus (k. 53) oli roomalainen historioitsija, joka kirjoitti ensimmäisellä vuosisadalla. Hänen henkilöllisyytensä ja elinaikansa ovat aiheuttaneet kiistoja. Hän kuitenkin kirjoitti keisariaikana ja todennäköisesti Claudiuksen kaudella. Curtius oli luultavasti tunnettu myös poliitikkona ja sotilaana, ja tärkein lähde hänen elämästään on Tacituksen Annaalit.
Curtiuksen ainoa edes osittain nykypäivään säilynyt teos on kymmenen kirjaa käsittävä Aleksanteri Suuren elämäkerta Historiae Alexandri Magni Macedonis. Siitäkin kaksi ensimmäistä kirjaa ovat kadonneet eivätkä loput kahdeksan ole täydellisiä. Siitä tunnetaan nykyään 123 käsikirjoitusta, ja se on ainoa latinaksi kirjoitettu Aleksanterin elämäkerta. Curtius käytti teoksensa lähteenä muun muassa Kleitarkhosta ja kirjoitti sensaatiohakuisesti ja tunteisiin vetoavasti. Henkilöistä ja paikoista hän kirjoitti usein lyhyesti ja yleensä yliampuvasti. Teosta onkin kuvailtu jopa ”historialliseksi fiktioksi”, vaikka sitä arvostettiin suuresti keskiajalla ja renessanssin aikaan.
Elinaika
pienoiskuva|vasen|Rooman keisari [[Claudius, jonka hallituskaudella Curtius Rufus luultavasti eli.]] Curtiuksen henkilöllisyydestä ja ajankohdasta, jolloin hän kirjoitti teoksensa, on käyty kiivasta keskustelua. Viimeisen sadan vuoden aikana Curtiuksen elinaika on sijoitettu yli tusinan Rooman keisarin hallituskaudelle, aina Augustuksesta Konstantinus Suureen. Nykyään pidetään kuitenkin todennäköisimpänä, että Curtius eli keisari Claudiuksen aikana. Toinen mahdollisuus on Vespasianuksen hallituskausi. Curtiuksen teoksen ajoittamista pidetään yhtenä klassisen filologian vaikeimmista ongelmista.
Joka tapauksessa on selvää, että Curtius kirjoitti keisariaikaan. Tämä käy ilmi lyhyestä kappaleesta kymmenennessä kirjassa (10.9.1-6), jossa mainitaan princeps eli keisari, joka ”loistaa kuin uusi tähti yössä”. Siitä, mihin keisariin tämä teksti viittaa, on kiistelty. Tärkeimpiä ehdokkaita ovat Augustus, Claudius, Vespasianus ja Septimius Severus. Lisäksi myös Caligulaa, Nervaa, Trajanusta ja Severus Alexanderia on esitetty, mutta teksti viittaa myös muihin vallantavoittelijoihin, joita näiden keisarien aikaan ei ollut. Septimius Severuksen hallituskautta ja Parthian valtakunnan loppua vuonna 224 on esitetty Curtiuksen teoksen kirjoitusajankohdan takarajaksi. Curtius mainitsee myös, että Tyros nauttii rauhasta Rooman vallan alla. Tämä ei sovi vuosiin 193–224, koska Pescennius Niger ryösti kaupungin vuonna 193 ja vuonna 198 kaupunki perustettiin uudelleen Rooman koloniana. Curtius pitää myös Eufratia Rooman ja Parthian rajana, joten hän eli luultavasti myös ennen Severusta, jonka aikana Mesopotamia liitettiin Roomaan. Hän eli luultavasti myös ennen Marcus Aureliusta tai Trajanusta, joiden aikana Rooman valta laajeni Eufratin itäpuolelle. Luultavasti Curtius kirjoitti ensimmäisen vuosisadan aikana.