cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ontario
Väestö
Ontarion väestö on kasvanut viime vuosikymmeninä: vuonna 1981 provinssissa oli 8,6 miljoonaa asukasta, vuonna 2001 asukkaita oli 11,4 miljoonaa ja vuonna 2015 jo 13,8 miljoonaa.
Upplands-Bron kunta
Vuonna 2007 kunnassa oli 51,25 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 21,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Ontario
Väestö
Suurimmat kaupungit ovat Toronto, Ottawa, Mississauga, Brampton ja Hamilton. Vuonna 2011 näissä kaikissa oli yli puoli miljoonaa asukasta.
Upplands-Bron kunta
Upplands-Bro käyttää nimessään väliviivaa, mutta sen lähellä sijaitseva Upplands Väsbyn kunta on luopunut väliviivan käytöstä.
Ontario
Kulttuuri ja urheilu
Ontariossa on ammattilaisjoukkueita baseballissa, koripallossa, jääkiekossa, rugbyssä ja kahdessa erilaisessa jalkapallolajissa.
Upplands-Bron kunta
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin Upplands-Bron maalaiskunta yhdistämällä aiemmat kunnat Stockholms-Näs, Västra Ryd, Håbo-Tibble ja Håtuna sekä Bro och Låssa. Nimestään huolimatta Bro ja Låssa muodostivat vain yhden kunnan; vuoden 1862 kuntauudistuksessa Bron ja Låssan pitäjistä ei perustettu omia kuntia vaan kahdesta pitäjästä yksi kunta. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa maalaiskunnasta tuli Upplands-Bron kunta, ja samalla kunta siirrettiin Uppsalan läänistä Tukholman lääniin.
Vaakuna
Stockholms-Näsin maalaiskunnalla oli aikaisemmin oma vaakuna.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 1 188 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 5,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 14,5 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 1 691 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 8,6 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista molemmat ovat sittemmin kasvaneet yhteen Kungsängenin taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Upplands-Bron kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Upplands-Bron kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Montigny-lès-Arsures
thumb|250px|Montigny-lès-Arsuresin kirkko Montigny-lès-Arsures on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 267 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Montigny-lès-Arsuresin pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Tasajännite
Tasajännite tarkoittaa jännitettä, jonka potentiaali on ajasta riippumatta kutakuinkin sama, esim. 9 voltin pariston plusnavassa on 9 voltin tasajännite pariston miinusnapaan nähden. Esimerkiksi autojen tasavirtajärjestelmissä on kohtalaisen tasainen jännite, joka hieman vaihtelee akun kuormitus- ja varaustilanteesta riippuen.
Mikäli 9 voltin paristoon ei ole kytketty mitään kuormaa, ei kulje virtaa, mutta pariston navoissa on silti 9 voltin tasajännite. Jos paristoon kytkee kuormaksi esim. lampun, alkaa virtaa kulkea, mutta jännite säilyy lähes samana. Jännitteen mittaamiseen voidaan käyttää yleismittaria.
Carter Brown
Carter Brown, oikea nimi Alan (Allen) Geoffrey Yates, (1. elokuuta 1923 Ilford, Essex, Britannia – 5. toukokuuta 1985 Cremorne, Sydney, Australia) oli englantilaissyntyinen australialainen rikoskirjailija.
Yksityiselämä
Solmittuaan avioliiton australialaisen Denise Sinclair Mackellarin kanssa Yates muutti Australiaan 1948. He saivat tyttären ja kolme poikaa.
Ura
Uransa alussa Yates työskenteli äänittäjänä elokuvan parissa, myyntimiehenä ja Qantasin tiedottajana ennen kuin 1953 ryhtyi täysitoimiseksi kirjailijaksi. Yates kirjoitti lännenromaaneja kirjailijanimellä Todd Conway ja tieteisromaaneja nimellä Paul Valdez. Hän ehti jopa kirjoittaa kirjoja oman nimensä eri versioilla sekä muilla kirjailijanimillä, Dennis Sinclair ja Sinclair MacKellar. Mutta juuri nimellä Peter Carter Brown ja myöhemmin Carter Brown ("Peter" pudotettiin pois Yhdysvaltojen markkinoita varten) hänestä tuli kioskikirjallisuuden kansainvälisten myyntimenestysten kirjoittaja. Omalla nimellään hän kirjoitti yhden romaanin, Cold Dark Hours. Ensimmäinen Carter Brown -romaani The Lady Is Murderer ilmestyi 1951. Yates kirjoitti solmimansa sopimuksen mukaan yhden pitkän romaanin ja kaksi lyhyttä romaania kuukaudessa. Yatesin tuotantoon kuuluu 322 julkaistua Carter Brown -romaania ja useita sarjoja, joiden päähenkilöitä ovat Mike Farrell, Andy Kane, Mavis Seidlitz, Al Wheeler, Rick Holman, Danny Boyd, Larry Baker, Zelda Roxanne ynnä muut. Valtavasta tuotannostaan huolimatta Yates paljasti 1963 haastattelussa Pix-lehdessä suhtautuvansa deadlineihin "samalla vastenmielisyydellä kuin pitkän matkan uimari täristessään kylmän harmaan Englanninkanaalin rannalla. Maanisen masennuksen hetkinä kolmantena peräkkäisenä unettomana yönä – kun deadline on jo aikaa sitten mennyt ja valkoisen paperin kauhu on kuin betonieste, kirjailija väistämättä vaipuu itsetutkiskeluun. Hän tietää tietysti, että muuta apua ei ole tiedossa kuin viimeinen piristyspilleri mutta hän takertuu silti naiiviin toiveeseen että jostain löytyy keino välttää nykyisen toivottoman tilanteen toistuminen". Hän käytti ajoittain Dexedrinea, ja 1950-lopulla kustantaja alkoi huolestua, kun annetuissa deadlineissa ei pysytty.
Hänen kustantajansa, australialainen Horwitz, loi nimen Carter Brown, alkuun Peter Carter Brown, ja pyysi jännityskirjoja jo aiemminkin julkaissutta Yatesia kirjoittamaan valmiin suunnitelman pohjalta.
Horwitzin julkaisemien kirjojen tapahtumaympäristö on Yhdysvallat. Pian niitä alkoi julkaista Signet lisenssillä Yhdysvalloissa, ja sittemmin ne levisivät ympäri englanninkielisen maailman ja muualle käännöksin. Yatesin muistokirjoituksessa 1985 The New York Timesin kirjoittaja huomauttaa, että Yates ehti kirjoittaa "noin 30 amerikkalaiseen ympäristöön sijoittuvaa salapoliisiromaania ennen kuin oli käynyt Yhdysvalloissa – – Hän sanoi valinneensa amerikkalaisen ympäristön, koska se oli australialaisten mieleen". Yhdysvaltojen markkinoita varten kirjoja muokattiin sopiviksi. Ennen Yhdysvaltojen-matkaa kirjoitetut kirjat olivat kuvaukseltaan usein epätarkkoja ja kömpelöitä, ja vasta kun hän vuodesta 1958 kävi Yhdysvalloissa, hän sai niihin paremmin paikallisväriä. Romaanit ovat olleet vielä suositumpia Euroopassa kuin Amerikassa.
Kirjojen nimet saattoivat toisinaan viitata muihin teoksiin, kuten The Loving and the Dead (1959) Norman Mailerin teokseen The Naked and the Dead(1948, suom. Kuolema Toledossa). Kirjojen juoni on nopeatempoista, niissä on huumoria ja toimintaa, mutta kovin väkivaltaisia ne eivät ole. Naiset ovat kauniita, ja ihmiset kuuluisia ja rikkaita. Yates oli perehtynyt kirjallisuuteen ja elokuvaan, ja romaaneissa on viittauksia klassikoihin. Romaaniin The Dame (1959, Taas Wheeler) sisältyy sitaatti John Keatsilta, ja kertomuksen jatkuessa hän vääntää sitä ironiseksi. Yates suhtautui halveksivasti aikakauden salapoliisiromaanien tyyliin ja käytti kieli-poskessa-huumoria vastapainona lajityypin väkivaltaiselle, sadistiselle tyylille, mikä saattoi olla yksi suosion salaisuuksista.
1970-luvulle saakka seksi ei ollut kirjoissa erityisen näkyvää, mutta suunta muuttui 1980-luvulla, mikä ei kaikkia lukijoita miellyttänyt. Viimeisen romaanin Yates kirjoitti 1980-luvun alussa.
Carter Brownin valtavan kansainvälinen menestyksen aikana kirjoja painettiin tiettävästi 120 miljoonaa kappaletta, väitteen mukaan toiseksi useimmalle kielelle Raamatun jälkeen. Arvioissa on esitetty maininta lähes 30 kielestä. Menestystä seurasi myös kaksi ranskalaista elokuvaa, japanilainen televisiosarja, vuosina 1956–1958 hänen kirjoihinsa pohjautuvia kuunnelmia sarjassa The Carter Brown Mystery Theatre, sarjakuvia, radiosarja Carter Brown Murder Mystery Hour.
Yates kuoli 1985 Sydneyssä. Hän sai 1997 elämäntyöstään rikoskirjallisuuden kirjoittajana postuumisti Ned Kelly -palkinnon,. Hänen oikealla nimellään A. G. Yates kirjoittamansa omaelämäkerta Ready When You Are, C. B.!: The Autobiography of Alan Yates Alias Carter Brown ilmestyi 1983.
1980-luvun alussa The Rocky Horror Show’n Richard O'Brien kirjoitti musikaalin The Stripper Yatesin samannimisen kirjan pohjalta.
C. J. McKenzie
Horwitzin kustannustoimittaja C. J. McKenzie sai tehtäväkseen kirjoittaa puolen tusinaa Carter Brown -romaania Yatesin ollessa ulkomailla 1958. Uusi, tuotannon puolittava sopimus solmittiin 1961. McKenzie kirjoitti rikosromaaneja myös nimellä Mike Boon ja sotaromaaneja nimellä Michael Owen.
Association for the Study of Australian Literature on luetteloinut hänen tuotantoonsa kuuluvaksi 368 teosta.
Flowrox
Flowrox Oy (vuosina 1993–2011 Larox Flowsys Oy) on suomalainen globaalisti toimiva perheyritys. Flowrox on erikoistunut virtauksensäätö-, suodatus- ja ympäristötekniikoihin sekä teollisiin automaatioratkaisuihin. Flowrox keskittyy kuluttavien ja muiden vaativien väliaineiden sulku-, säätö-, pumppaus- ja erotusongelmien ratkaisemiseen sekä IIoT-ratkaisujen toimittamiseen lukuisille prosessiteollisuuden sovelluksille, erityisesti kaivos- ja mineraaliteollisuuden sekä energia- ja ympäristöteollisuuden kohteissa.
Flowroxin pääkonttori sijaitsee Lappeenrannassa, ja Suomessa sillä on myös sivutoimipiste Kouvolassa. Flowroxilla on tytäryhtiöt Australiassa, Chilessä, Kiinassa, Etelä-Afrikassa, Venäjällä, Perussa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa sekä yli 230 myyntiedustajaa 80 eri maassa. Lappeenrannassa yritys toimii 1930-luvulla rakennetussa entisessä maneesissa Leirin kaupunginosassa sekä Skinnarilan kampusalueella.
Flowrox perustettiin vuonna 1993 suodatinvalmistaja Laroxin tytäryhtiöksi nimellä Larox Flowsys. Vuonna 1999 siitä tuli Laroxin osakkuusyhtiö, ja vuonna 2011 se muutti nimekseen Flowrox Outotecin ostettua Laroxin. Flowroxin, samoin kuin Laroxin ennen kauppaa, omistaa Vartiaisen suku. Nuutti Vartiainen (1925–2017) perusti Laroxin vuonna 1977 Lappeenrannan konepajan tiloihin, ja 1990-luvulta alkaen työtä ovat jatkaneet hänen lapsensa Timo Vartiainen, Katariina Aaltonen ja Karoliina Kupias sekä heidän lapsensa. Timo Vartiainen toimii Flowroxin hallituksen puheenjohtajana.
Porvoo International College
Porvoo International College, myös muodossa Point College, oli Porvoon Näsin kaupunginosassa toimiva kolmikielinen yli 700 opiskelijan ammattioppilaitos. Henkilökuntaan kuului noin 70 ihmistä. Koulutustoiminta keskittyi kaupan ja terveydenhuollon alaan. Point College syntyi vuonna 2012, kun vuonna 1958 perustettu Oy Porvoon Kauppaoppilaitos - Borgå Handelsläroverk Ab ja vuonna 1989 perustettu Porvoon terveydenhuolto-oppilaitos yhdistettiin. Se yhdistyi Edupolin kanssa vuoden 2018 päätteeksi Careeria-osakeyhtiöksi.
Oppilaitoksen taustalla oli osakeyhtiömuotoinen yritys, jonka omistajia olivat alueen kunnat ja yritykset. Kesäkuussa 2016 ilmoitettiin, että aiemmin vähemmistöosakkaana (35,1 % omistusosuus) ollut Porvoon kaupunki oli tuolloin hankkinut 51,2 prosentin osake-enemmistön Porvoo International College -osakeyhtiöstä. Näin Point Collage -ammattioppilaitoksen toiminnasta vastanneesta yhtiöstä tuli Porvoon kaupungin tytäryhtiö. Uutisten mukaan Porvoon kaupungin odotettiin omistusmuutoksen seurauksena osallistuvan ponnekkaammin ammattioppilaitokselle kaivatun uudisrakennuksen edistämiseen.
HMS Daring (1804)
HMS Daring oli Britannian kuninkaallisen laivaston 12-tykkinen Archer-luokan tykkipriki.
Valmistus
Alus tilattiin kesäkuussa 1804 Jabez Baileyltä Ipswichistä, missä köli laskettiin vielä kesäkuussa. Se laskettiin vesille saman vuoden lokakuussa ja valmistui vuoden loppuun mennessä Chathamissa. Alus otettiin palvelukseen jo marraskuussa ensimmäisenä päällikkönään luutnantti Charles Ormsby.
Palvelus
Alus oli 1806 luutnantti George Hayesin alaisuudessa Englannin kanaalin ja Pohjanmeren alueella. Marraskuussa 1810 aluksen päällikkönä oli luutnantti Thomas Allen ja 1811 luutnantti Campbell.
Kesäkuussa 1811 alus palautettiin palvelukseen, jolloin sen päällikkönä oli luutnantti William Pascoe. Se lähti Länsi-Afrikan rannikolle 10. maaliskuuta 1812. Aluksen miehistö poltti 27. tammikuuta 1813 Lossaarten edustalla aluksensa, jottei se joutuisi Ranskan merivoimien 40 tykkisen Le Rubis’n valtaamaksi.
Moritz Balthasar Borkhausen
Moritz Balthasar Borkhausen (3. joulukuuta 1760 Gießen – 30. marraskuuta 1806 Darmstadt) oli saksalainen luonnontieteilijä.
Borkhausen opiskeli Gießenin yliopistossa. Hän työskenteli virkamiehenä Hessenissä.
Borkhausen kuvaili ja nimesi ensimmäisenä isokäpylinnun.
Hänen nimeämiensä kasvien tieteellisissä nimissä käytetään sen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Borkh..
Mäcit Ğafuri
pienoiskuva|Ğafuri 1911. Mäcit Ğafuri (, - koko nimi: Ğäbdelmäcit Nurğäni ulı Ğafurov, ; 1. elokuuta 1880, Ufan kuvernementti - 28. lokakuuta 1934, Ufa) oli tataarin- ja baškiirinkielinen kirjailija. Häntä pidetään baškiirinkielisen nykykirjallisuuden perustanlaskijana. Vuonna 1923 hän sai Baškortostanin kansanrunoilijan arvonimen.
Elämä
Mäcit Ğafuri syntyi kyläkoulun opettajan perheeseen. Hän opiskeli Troitskin, Kazanin ja Ufan koraanikouluissa. Ensimmäiset runonsa hän kirjoitti tataariksi vuonna 1902. Ensimmäinen runokokoelma Seber timer julı jäki millätneŋ xäldäre (”Siperian rautatie”) ilmestyi Orenburgissa vuonna 1904. Vuonna 1905 Ğafuri muutti Kazaniin, jossa hän osallistui opiskelijalevottomuuksiin. Sensuuriviranomaiset takavarikoivat kokoelmat Jäš ğümerem (”Nuori elämäni”, 1906) ja Millät möxäbbäte (”Rakkaus kansaa kohtaan”, 1907). Vuonna 1906 Ğafuri palasi Ufaan, jossa hän vuodesta 1911 lähtien asui poliisin valvonnan alaisena.
Ğafurin varhaisten teosten teemoja ovat sosiaalinen ja kansallinen sorto, kansanvalistus ja vallankumousaatteet. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän laati sodanvastaisia runoja. Vuonna 1915 kirjoitetusta runosta Juqtırhıŋ da, alla! (”Ei ole sinua, Jumala”) hän sai päälleen muslimipapiston vihat. Tsaarinvallan kaatumista Ğafuri tervehti runolla Xörriät irtähe (”Vapauden aamu”, 1917).
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Ğafuri kirjoitti ajankohtaista kansalaislyriikkaa ja työskenteli Qıźıl Bašqortostan ja Kommuna -lehtien toimittajana. Runoelma Ešse (”Työläinen”, 1921), omaelämäkerrallinen pienoisromaani Šağirźeŋ altın priiskehendä (”Runoilijan kultakaivoksilla”, 1931) ja Tormoš basqıstarı (”Elämän portaat”, 1930) kuvaavat baškiirien ja tataarien elämää ennen vallankumousta. Pienoisromaani Qara jözzär (”Häväistyt”, 1927) kertoo naisen alistetusta asemasta. Näytelmän Qıźıl jondoź (”Punatähti”, 1926) aiheena on Venäjän kansalaissota. Ğafuri oli myös ensimmäisiä baškiirinkielisiä lastenkirjailijoita. Hänen tuotantoonsa on vaikuttanut baškiirien ja tataarien suullinen kansanperinne sekä klassinen itämainen runous.
Kirjailijan mukaan on nimetty Baškortostanin Gafurin piiri sekä baškiirinkielinen akateeminen draamateatteri. Ufassa toimii hänelle omistettu kotimuseo.
Hauts-de-Bienne
Hauts-de-Bienne on kunta itäisessä Ranskassa Juran departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella.
Historia
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun kolme kuntaa Morez, La Mouille ja Lézat yhdistyivät.
Jämsän reitin valuma-alue
Jämsän reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.5) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue. Vesistön valuma-alueen alarajana on Päijänne, jonne Jämsänjoki laskee ja joka sijaitsee Suur-Päijänteen alueessa (14.2).
Vesistöalueen sijainti
Jämsän reitin valuma-alueen pinta-ala on 1 471,03 neliökilometriä ja järvisyys on 7,32 %. Kymijoen vesistö (vesistötunnus 14) laskee Kymijokena Suomenlahteen Kotkassa ja Pyhtäällä. Kymijoki saa alkunsa Päijänteestä, joka sisältyy Suur-Päijänteen alueeseen (14.2). Alue on 80 kilometriä pitkä ja yli 30 kilometriä leveä. Päijänteeseen laskevista joista yksi on Jämsänjoki, joka on Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) laskujoki. Se laskee Päijänteeseen lännestä päin.
Jämsän reitin valuma-alue jää Päijänteen luoteispuolelle ja se rajoittuu länsipuolella sijaitsevan Kokemäenjoen vesistöön (35). Valuma-alueen länsisivulla kulkee siten päävesistöjen välinen vedenjakaja.
Valuma-alueen jakovaiheet
Jämsän reitin valuma-alue on ensimmäistä jakovaihetta ja se puolestaan jaetaan viiteen toisen jakovaiheen alueeseen, jotka ovat seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä :
Pääuoman vesistöalueet
Valuma-alueen pääuomaan voidaan valita ne vesistöalueiden jokihaarat, joiden virtaamat ovat suurimmat. Suuri virtaaman on verrannollinen suureen valuma-alueeseen, joka on pääuomaan valitsemisen eräs tärkeä kriteeri. Jämsän reitin valuma-alue on muodoltaan pitkä mutta kapea, joten monet kolmannen jakovaiheen alueet sijaitsevat ketjussa peräkkäin. Kun noustaan Päijänteestä valuma-alueen pääuomaa ylöspäin, käydään aluksi Jämsänjoen alueella, sitten tullaan Iso Rautaveden alueella ja lopuksi päädytään Petäjäveden alueelle. Tämän jälkeen täytyy pääuomalle valita kahdesta Petäjäveden alueelle laskevasta valuma-aluevaihtoehdosta toinen. Pengerjoen valuma-alueen pinta-ala on 410 km² ja Ala-Kintauksen valuma-alueen pinta-ala on 153 km², joten yläjuoksulla tulee pääuomaan valita Pengerjoen valuma-alue.
Pääuoma joki- ja vesistöreittinä
Vesistöreitin pääuoman kulku toisen jakovaiheen vesistöalueissa voidaan luetella vesistöittäin. Tätä pääreittiä kutsutaan Jämsän reitiksi, jolla on yleisesti tunnettuja sivureittejä. Pääreitti kulkee vesistöalueiden välillä niiden välisten siirtymäpisteiden kautta, jotka ovat koskia tai jokia (suluissa järven vedenpinnan korkeus mpy.). Jämsän reitin valuma-alueen yläjuoksulla on Pengerjoen valuma-alue, josta pääuomaan luetaan alkavan Lauttajärvestä (230,3 m): joka laskee Jämsänveteen (111,1 m). Jämsän reitti jatkuu järvivoittoisena alkaen Jämsänvedestä ja päättyen Päijänteeseen:
Pääuoman pituus
Pääuoman pituudelle ei lähdetietoa. Se voidaan selvittää kokoamalla se vesistöviranomaisten julkaisemista tiedoista. Tässä käytetään hyväksi Paikkatietoikkuna -verkkopalvelun uomatietoja. Laskemalla yhteen Paikkatietoikkunan uomapituudet koko pääuoman matkalta saadaan pääuoman vesistöreitin pituudeksi 115 kilometriä.
Yleistä
Pääuoman eli vesistöreitin varrella siihen yhtyviä sivujokia, sivuojia tai -puroja on kerätty alla näkyviin taulukoihin. Sivujoet esitetään esiintymisjärjestyksessä alajuoksulta alkaen tullen kohti yläjuoksua. Taulukot on kirjoitettu tänne tai haettu tähän eri artikkeleista, joissa niitä säilytetään. Taulukoissa esitetyt tietojen lähteet ilmoitetaan taulukon alla ja kunkin rivin reunassa esitetään tietojen lähteet tarkemmin.
Jämsänjoki
Pääuoman alin osuus muodostuu Jämsänjoesta, jonka sivujoet on kerätty alla näkyvään taulukkoon.
Vesistöreitti: Kankarisvesi–Lahnajärvi–Iso Rautavesi–Kalmavesi–Salosvesi–Petäjävesi–Jämsänvesi
Järviketju Kankarisvedeltä Jämsänveteen sisltää järviä ja niitä yhdistäviä lyhyitä jokia tai koskia. Etäisyydet Päijänteeltä on mitattu kartasta Kankarisveden luusuaan asti ja tähän taulukkoon merkityt etäisyydet on saatu mittamalla etäisyys tästä kohdasta eteenpäin. Lähteet : 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = Karttapaikan verkkopalvelu, 3 = katsottu Suomen ympäristökeskuksen VALUE-palvelusta , 4 = Vesihallituksen koski-inventointi, 1980
Pengerjoen valuma-alue
Pengerjoen valuma-alueen suurimpina sivu-uomina on lueteltu alla sijaitsevissa kahdessa taulukossa. Taulukon tietojen lähteet on esitelty taulukon alla ja eritelty riveittäin taulukon oikeassa sarakkeessa.
Seuraavaksi luetellaan Pengerjoen yläpuolisten jokien ja purojen sivu-uomat.
Havok
Havok eli Alexander Summers on Marvelin sarjakuvahahmo, joka seikkailee Ryhmä-X:n joukoissa.
Voimat: Havokilla on mutanttikyky imeä kosmista energiaa kehoonsa ja vapauttaa sitä voima-aaltona. Nämä aallot etenevät hänen kehostaan kaikkiin suuntiin, jollei hän tietoisesti suuntaa energiaa esimerkiksi käsiensä kautta. Näiden shokkiaaltojen teho vastaa vähimmillään muutamaa ja enimmillään sataa TNT-kiloa ja voi tuhota kokonaisen korttelin.
Alexander Summers oli nuorempi ilmavoimien majurin ja hänen vaimonsa kahdesta pojasta. Ollessaan vielä lapsi, matkusti Alexander äitinsä ja veljensä kanssa isänsä ohjaamassa lentokoneessa, jonka muukalaisrotu Shi´arin partioalus ampui alas. Ennen koneen tuhoa Scott (Kyklooppi) ja Alexander työnnettiin ulos koneesta laskuvarjon varassa. Pojat joutuivat sairaalaan.
Alexander pääsi sairaalasta parin viikon päästä ja hänet sijoitettiin omahalaiseen orpokotiin Nebraskassa. Alexander pääsi pian ottolapseksi perheeseen. Lopetettuaan opintonsa Alexander tuli myös ensi kertaa tietoiseksi omista voimistaan.
Taistelussa Ryhmä-X:ää vastaan Monoliitti kohtasi tappionsa Alexanderin piilevien mutanttivoimien tullessa esiin hänen vankeutensa ahdistuksesta. Kykenemättömänä hallitsemaan ruumiistaan lähteviä kosmisia aaltoja Alexander pakeni Egyptin aavikolle Ryhmä-X:n palatessa Yhdysvaltoihin.
Siellä hänet vangitsi mutantteja metsästävä Vahti, joka toimitti hänet Larry Traskin, Vahtien keksijän pojan, luokse. Trask antoi Summersille puvun, jonka kuvio esitti kosmisia aaltoja ja nimesi hänet Havokiksi. Ryhmä-X vapautti tuolloin Havokin, joka liittyi hetkeksi ryhmään, mutta eli sittemmin rauhassa vaimonsa Lorna Danen (Polaris) kanssa. Myöhemmin hän kuitenkin liittyi uudestaan Ryhmä-X:ään.
Kasautumispiste
Topologiassa avaruuden X kasautumispisteellä tarkoitetaan sellaista pistettä, jonka jokaisessa ympäristössä on jokin toinen X:n piste. Formaalisti x on X:n kasaantumispiste, jos x:n ympäristöille U pätee siten, että.
Joukon A kasautumispiste voi joko kuulua A:han tai olla siihen kuulumatta. Kasautumispiste kuuluu aina joukon sulkeumaan.
Mutigney
thumb|250px|Mutigney vuonna 1910 Mutigney on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 146 asukasta vuoden 2007 väestönlaskennassa. Sen pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä.
Suokeltto
Suokeltto (Crepis paludosa) on keltakukkainen asterikasvi.
Ulkonäkö ja koko
Suokelton hento, haarautuva varsi voi kasvaa melkein metrin mittaiseksi. Lehdet ovat ohuet ja hammaslaitaiset. Niitä on ruusukkeena kasvin tyvellä sekä haarautumiskohdissa varsilehtinä. Kukinto on keltainen mykerö, halkaisijaltaan noin kolme senttimetriä.
Suokeltto muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran ukonkeltanoita (Hieracium).
Levinneisyys
Suomessa suokelttoa tavataan Keski- ja Etelä-Suomessa. Muualla sitä tavataan Skotlannissa, Ruotsissa ja Norjassa sekä Keski-Euroopassa Ranskan itäpuolella ja Venäjän länsiosissa.
Elinympäristö
Suokeltto kasvaa korvissa.
Eduard von Grützner
Grützner syntyi Groß-Karlowitzissa Sleesiassa. Kylän kirkkoherra tunnisti ensimmäisenä hänen kykynsä ja rohkaisi Grützneria jatkamaan taiteen parissa. Kirkkoherra lähetti hänet Müncheniin opiskelemaan piirustusta Hermann Dyckin yksityiskoulussa.
Vuonna 1865 hän siirtyi Münchenin taideakatemiaan opiskelemaan maalaamista. Akatemiassa häntä neuvoi Piloty, joka hyväksyi hänet luokalleen 1867. Jo opiskeluaikanaan Grützner suosi usein humoristisia munkeista ja luostarielämästä kertovia aiheita ja jatkoi niiden maalaamista myös valmistumisensa 1870 jälkeen. Poikkeuksena munkkiteemaan hän maalasi myös sarjan Falstaff-aiheisia teoksia sekä iloisia ryyppäjäiskuvauksia. Hän teki myös karikatyyreja ja grafiikkaa.
Grützner kuoli Münchenissä 1925.
Aladdin (vuoden 2019 elokuva)
Aladdin on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut Guy Ritchien ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen fantasiamusikaalielokuva. Se on näytelty versio Disneyn vuoden 1992 samannimisestä animaatioelokuvasta, joka puolestaan perustuu Aladdinin ja taikalampun tarinaan Tuhannen ja yhden yön satukokoelmasta. Elokuvan nimiroolissa esiintyy Mena Massoud ja muissa päärooleissa Naomi Scott, Will Smith, Marwan Kenzari, Navid Negahban, Nasim Pedrad ja Billy Magnussen. Elokuvan kuvaukset alkoivat syyskuussa 2017 ja se sai ensiesityksensä Pariisin Grand Rexissä 8. toukokuuta 2019.
Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 22. toukokuuta 2019 ja Yhdysvalloissa 24. toukokuuta 2019. Elokuva oli Suomen kymmenenneksi katsotuin vuonna 2019: se keräsi elokuvateattereissa 201 305 katsojaa.
Näyttelijät
Lisäksi elokuvassa toimii mieskuorona Mikko Jokinen, Pekka Kuorikoski, Ilari Hämäläinen, Matti Holi, Markus Bäckman ja naiskuorona Katja Aakkula, Maaria Nuoranne, Katja Sirkiä, Hanna Kaila ja Raili Raitala. Suomenkielisen version ohjauksesta vastaa Antti L. J. Pääkkönen.
Helvi Nuorgam-Poutasuo
Helvi Nuorgam-Poutasuo, o.s. Nuorgam (15. lokakuuta 1943 Utsjoki – 16. heinäkuuta 2017 Utsjoki ) oli saamen kielen opettaja, kielenkääntäjä ja luottamushenkilö.
Helvi Nuorgamin vanhemmat olivat Niiles Nuorgam (Niillas-Jon Niillas) ja Magga Nuorgam, o.s. Helander (Ápparan-Mággá). Isänpuoleinen suku oli kotoisin Utsjoelta ja Inarista, äidinpuoleinen suku Utsjoelta. Hän kävi keskikoulun Ivalossa ja kirjoitti ylioppilaaksi Mäntsälässä. Vuonna 1967 hän meni naimisiin Kari Poutasuon kanssa. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa.
Helvi Nuorgam-Poutasuo oli saamen kielen lehtori Oulun yliopistossa 1970–1972. Hän oli mukana saamenkielisen Sápmelaš-lehden toimituksessa Pekka Sammallahden, Samuli Aikion ja Sulo Aikion kanssa. Sápmelaš-lehden toimituskunta palkittiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla sanomalehtityöstä vuonna 1976.
Vuosina 1976–1987 ja 1992–1995 hän oli saamelaisparlamentin jäsen (varapuheenjohtajana 1977–1979 ja 1992–1995). Vuosina 1996–1999 hän oli saamelaiskäräjien jäsen.
Nevy-sur-Seille
thumb|250px|Näkymä Nevy-sur-Seilleen Nevy-sur-Seille on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 246 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Nevy-sur-Seillen pinta-ala on seitsemän neliökilometriä.
Eluveitie
Eluveitie on sveitsiläinen Winterthurista kotoisin oleva metalliyhtye, jonka musiikissa ja sanoituksissa on vaikutteita folk metalista ja melodisesta death metalista. Yhtye perustettiin vuonna 2002, ja sen esikois-EP, Vên, ilmestyi vuonna 2003. Sen jälkeen yhtye julkaisi esikoisalbuminsa, Spirit. Marraskuussa 2007 Eluveitie allekirjoitti levytyssopimuksen Nuclear Blast Recordsin kanssa. Ensimmäinen julkaisu tällä levymerkillä, Slania, julkaistiin helmikuussa 2008. Albumi meni sijalle 35 Sveitsin listoilla ja sijalle 98 Saksan listoilla.
Yksi Eluveitien suurimmista vetonauloista on sen avarakatseinen, taiturimainen tapa käyttää perinteisiä soittimia yhdistettynä kitaroihin ja Christian "Chrigel" Glanzmannin murinaan. Toinen on yhtyeen sanoitukset: sen sijaan, että Eluveitie hyödyntäisi yhtäkään kotimaansa nykykielistä, murina, puhdas laulu ja puhutut osuudet on usein tulkittu muinaisella ja jo kuolleella, kelttiläisiin kieliin kuuluvalla gallin kielellä. Gallia puhuttiin nykyisen sveitsin alueella, ja se sammui Rooman imperiumin romahduksen jälkeen. Kuitenkin jo ensimmäiseltä levyltä asti osa kappaleista on ollut englanninkielisiä. Yhtyeen sanoitukset kertovat kelttiheimo helvetialaisten historiasta, arkielämästä ja hengellisyydestä. Yhtyeen nimi lausutaan jokseenkin Elveitii, ja se merkitsee galliksi "olen helvetialainen".
Alkuvuodet
Vuoden 2002 talven aikana Christian "Chrigel" Glanzmann perusti yhtyeen, joka oli aluksi studiohanke. Saman vuoden lokakuussa yhtye julkaisi omakustanteisesti ep-levyn Vên (galliksi "villi ilo"). Saatuaan siitä myönteistä palautetta metallipiireiltä ja lehdistöltä, Eluveitiestä päätettiin tehdä kunnon yhtye studiohankkeen sijaan.
Pian jälkeenpäin yhtye soitti ensimmäiset konserttinsa, mukaan lukien Sveitsin Elements of Rockissa, ja Eluveitie allekirjoitti levytyssopimuksen alankomaalaisen Fear Dark -levymerkin kanssa. Tämä yhtiö uudelleenjulkaisi Vênin vuonna 2004. Yhtye jatkoi live-esiintymisiä ja soitti muiden muassa levy-yhtiönsä Fear Dark Festival -tapahtumissa. Lisäksi yhtye lämmitteli sellaisia kansainvälisesti johtavia folk metal -ryhmiä kuin Korpiklaani ja Cruachan.
2005–2010
Vuonna 2006 Eluveitie äänitti cover-kappaleen "Vanadis" rajoitetun painoksen tribuuttialbumille, joka kunnioittaa saksalais-islantilaisen yhtyeen Falkenbachin 15-vuotista uraa. Saman vuoden alussa yhtyeen kokoonpanossa tapahtui muutoksia: kun Anna Murphy tuli Sarah Kienerin tilalle soittamaan kampiliiraa, yhtye päätti, ettei se tarvinnut Linda Suteria enää huilunsoittajakseen.
Vuoden 2006 toisella neljänneksellä yhtye julkaisi esikoisalbuminsa Spirit Fear Darkilla. Saman vuoden syyskuussa Eluveitie kiersi Eurooppaa saksalaisyhtye Odroeririn kanssa. Vuoden 2006 lopulla Eluveitie allekirjoitti levytyssopimuksen saksalaislevymerkki Twilight Recordsin kanssa. Vuonna 2007 yhtye esiintyi Ragnarök Festival -tapahtumassa.
Marraskuussa 2007 Eluveitie kiinnitettiin Nuclear Blast -levymerkille. Toinen studioalbumi Slania (tyttönimi vanhassa Helvetiassa) julkaistiin 15. helmikuuta 2008.
Eluveitie esiintyi helmikuussa 2009 Helsingin Tavastialla ja Tampereen Pakkahuoneella Kreatorin lämmittelijänä. Eluveitie esiintyi myös Tuskassa 2009.
Eluveitie julkaisi huhtikuussa 2009 uuden pitkäsoiton Evocation I: The Arcane Dominion.
2010–2020
Eluvietie julkaisi 2010-luvulla viisi studioalbumia, joista viimeisin julkaistiin 2019. Vuonna 2016 Alain Ackermannin korvasi Merlin Sutter, Ivo Henzin korvasi Jonas Wolf ja Michalina Malisz korvasi Anna Murphyn, kun lähteneet perustivat yhtyeen Cellar Darling.
Multitronic
Multitronic on tietokoneita, komponentteja ja erilaisia oheislaitteita myyvä verkkokauppa.
Se sijaitsee Vaasassa, Hietalahden kaupunginosassa.
Ketju
pienoiskuva|Vahva metalliketju eli kettinki. pienoiskuva|Voimansiirrossa käytetty ketju. pienoiskuva Ketju koostuu yleensä toisiinsa yhdistetyistä metallisista lenkeistä. Ketjuja valmistetaan niiden käyttötarkoituksen mukaan. Niitä voidaan käyttää esimerkiksi voimansiirrossa, raskaiden esineiden nostamiseen tai kiinnitystarvikkeena. Voimansiirtoon tarkoitetut ketjut ovat yleensä joustavia vain yhteen suuntaan ja ne on suunniteltu toimimaan yhdessä ketjupyörien kanssa. Telaketjuja käytetään muun muassa maansiirtokoneissa ja panssarivaunuissa. Ketjun rakenneosia kutsutaan nimellä lenkki.
Ketjuvälitys on eräs sovellus.
Ketjujen käyttötarkoituksia
Ketjuja voidaan käyttää myös ranne- ja kaulakoruina. Vetoketju on ketjun sovellus.
Kasvot kuvastimessa
Kasvot kuvastimessa on Ralf Rubinin ohjaama elokuva vuodelta 1953.
Ossi Skurnikin kuvaustyyli ja amatöörinäyttelijöiden käyttö viittaavat italialaiseen neorealismiin. Elokuvan päähenkilö kokee kovia kohtaloita, ja peilin särkymisen symboliikkaa käytetään useaan otteeseen.
Tuotanto
Ohjaaja Ralf Rubin toimi aikaisemmin Suomen Filmiteollisuuden mainospäällikkönä. Kuvaaja Ossi Skurnik oli tutustunut elokuvan tekemiseen Roomassa. Kasvot kuvastimessa oli Suomen ensimmäinen mykkäkameralla kuvattu ja jälkiäänitetty elokuva. Rubin teki muutamia lyhytelokuvia ja tämän elokuvan lisäksi Osmo Lampisen kanssa toisen pitkän, Kesäyön lapset.
Vastaanotto
Aikalaisarvioissa elokuvalle annettiin varovaista kiitosta, mutta monien puutteiden sanottiin kuitenkin näyttäytyvän niin käsikirjoituksessa kuin yleisenä avuttomuutenakin. Myöhempien televisioesitysten yhteydessä esitetyissä kritiikeissä ei elokuvaa ole toisaalta pidetty erityisen laadukkaana, vaan sen arvo on nähty ainoastaan harvinaisuudessa. Toisaalta siitä on sanottu, että se on kiinnostava ja kokeellinenkin moraliteetti, jonka symboliikka ja neorealismin vaikutteet kutkuttavat, ja siitä saattaisi olla ainesta kulttielokuvaksi (Arto Pajukallio, Helsingin Sanomat).
Gladys George
Gladys George, alk. Gladys Anna Clare Evans (13. syyskuuta 1904 Patten, Maine – 8. joulukuuta 1954 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuva-, televisio- ja teatterinäyttelijä.
Varhaiset vuodet
George syntyi Gladys Anna Clare Evansiksi 13. syyskuuta vuonna 1904 näyttelijävanhempiensa kiertueella mainelaisessa Pattenin pikkukylässä englantilaisille Sir Arthur Evans Clarelle (1865–1939) ja Lady Alice Clarelle. Gladysin vanhemmat olivat tunnettuja näyttelijöitä.
Ura
George aloitti esiintymisen teatterilavoilla jo kolmivuotiaana ja kierteli ympäri Yhdysvaltoja vanhempiensa kanssa esiintyen vaudeville-tuotannoissa. Perheen vaudeville-ryhmän nimi oli The Three Clares. Gladys teki Broadway-debyyttinsä näytelmässä The Betrothal (1918–1919) ja 15-vuotiaana elokuvadebyyttinsä Janet Muirin roolissa elokuvassa Red Hot Dollars (1919). 1920-luvun George näytteli teatterilavoilla, vaikka hän teki kuusi mykkäelokuvaroolia vuosikymmenen alussa. Näitä elokuvia ovat muun muassa The Woman in the Suitcase (1920), Syvyyden kätkössä (1920) ja Miehen ja vaimon kesken (1921); alkava elokuvaura kuitenkin keskeytyi Gladysin saadessa vakavia palovammoja onnettomuudessa. Parannuttuaan hän palasi lavoille.
thumb|left|230px|Gladys George elokuvan [[Maltan haukka (vuoden 1941 elokuva)|Maltan haukka (1941) trailerissa.]] George sai Broadwaylla erinomaista palautetta pääroolistaan Cecily Carewena vuoden 1934 menestysnäytelmässä Personal Appearance, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Lawrence Riley. Komedianäytelmä sai ensi-iltansa Henry Millerin teatterissa 17. lokakuuta 1934. Näytelmää esitettiin yhteensä 501 näytöstä, jolloin se suljettiin joulukuussa 1935. Näytelmän vuonna 1936 ilmestyneessä elokuvaversiossa Go West, Young Man Georgen korvasi Mae West. Vuonna 1934 näytelmän ohella George oli allekirjoittanut sopimuksen Metro-Goldwyn-Mayerin kanssa. Tällöin hän oli tehnyt draamaelokuvan Straight Is the Way Franchot Tonen ja May Robsonin kanssa ja tehnyt roolit näytelmiin The Milky Way ja Queer People. Vuonna 1937 George sai ainoaksi jääneen Oscar-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta Carrie Snyderina elokuvasta Valiant Is the Word for Carrie (1936).
Vuonna 1937 George näytteli naispääosaa draamaelokuvassa Madame X, jossa hän myös lauloi. Spencer Tracyn ja Franchot Tonen George teki rikoselokuvan He antoivat hänelle aseen. Seuraavassa elokuvassaan Love Is a Headache (1937) George näytteli jälleen Tonen kanssa. Vuonna 1938 Gladys George näytteli suuren luokan Hollywood-elokuvassa Marie Antoinette madame du Barrya. Georgen vastanäyttelijöinä oli muun muassa Norma Shearer ja John Barrymore. Marie Antoinette sai neljä Oscar-ehdokkuutta vuonna 1939.
Georgen viimeisimpiä menestysrooleja olivat Lute Mae Sanders draamassa Hämähäkki (1949), jossa hänen vastanäyttelijänään oli Joan Crawford, korruptoitunut sairaanhoitaja neiti Hatch William Wylerin film noir -elokuvassa Lain vartija (1951), joka sai neljä Oscar-ehdokkuutta ja musikaalikomediassa Broadwayn kehtolaulu (1951), jossa hänen roolinaan oli Doris Dayn näyttelemän Melinda Howardin alkoholisoitunut äiti Jessica Howard.
1950-luvun alussa George alkoi ottaa vierailurooleja televisiosarjoihin. Hän teki vierailuja televisiosarjoihin The Bigelow Theatre vuonna 1951, Gruen Guild Playhouse vuonna 1953 ja Mr. & Mrs. North vuonna 1953. Georgen viimeiseksi elokuvarooliksi jäi komedia Sellaista on elämä (1953) Loretta Youngin kanssa. Gladys Georgen viimeiseksi rooliksi jäi rouva Edna Turner televisiosarjassa Hopalong Cassidy jaksossa "Grubstake", jonka jälkeen 49-vuotias George päätti kokonaan melkein 47 vuotta kestäneen näyttelijänuransa.
Yksityiselämä, terveys ja kuolema
Gladys oli elämänsä aikana neljä kertaa naimisissa; kaikki avioliitot päättyivät avioeroon. Ensimmäisen kerran Gladys meni vihille näyttelijä Ben Erway'n (1892–1981) kanssa vuonna 1922. Liitto päättyi eroon kahdeksan vuotta myöhemmin 1930. Toisen liiton hän solmi miljonääri Edward H. Fowlerin kanssa 16. joulukuuta vuonna 1933; liitto päättyi eroon vuonna 1935. Heti eron jälkeen Gladys meni naimisiin kolmannen kerran teatteri-, elokuva- ja televisionäyttelijä Leonard Pennin (1907–1975) kanssa 18. syyskuuta vuonna 1935. Tämä avioliitto kesti yhdeksän vuotta; ero myönnettiin vuonna 1944. Neljännen ja viimeisen kerran 42-vuotias Gladys meni vihille häntä 20 vuotta nuoremman Kenneth Bradleyn kanssa vuonna 1946. Tämäkin liitto päättyi eroon vuonna 1950 neljän aviovuoden jälkeen. Gladys ei saanut lapsia.
Gladys George kärsi useista sairauksista loppuvuosinaan: ruokatorven syövästä, sydänsairaudesta ja maksakirroosista, jotka pakottivat hänet lopettamaan työskentelyn alkuvuodesta 1954. George lopetti tavaramerkkinään olleen vaaleiden hiustensa värjäyksen ja erakoitui.
Gladys George kuoli 50-vuotiaana aivoverenvuotoon 8. joulukuuta vuonna 1954 Hollywoodin kaupunginosassa Los Angelesissa, Kaliforniassa. Georgen lääkäri epäili Gladysin tehneen itsemurhan unilääkkeiden (barbituraatti) yliannostuksella. Gladys George haudattiin Pierce Brothers Valhalla Memorial Parkiin Pohjois-Hollywoodiin, Los Angelesiin.
Roland Ratzenberger
Roland Ratzenberger (4. heinäkuuta 1960 Salzburg, Itävalta – 30. huhtikuuta 1994 Imola, Italia) oli itävaltalainen autourheilija. Hän osallistui Formula 1 -sarjaan kaudella 1994, mutta kuoli kauden kolmannen kilpailun, San Marinon GP:n, aika-ajoissa. Seuraavana päivänä itse kilpailussa kolminkertainen F1-mestari Ayrton Senna kuoli ulosajossa.
Nuoruus ja uran alku
Ratzenbergerin väitetään usein syntyneen vuonna 1962, vaikka hän syntyi oikeasti vuonna 1960. Tämä oli hänen tapansa esittää nuorempaa ja näin edistää uraansa, sillä hän aloitti ajajanuransa melko myöhään. Vuonna 1976 Ratzenbergeristä tuli salzburgilaisen kartingkerhon jäsen. Hän kustansi harrastustaan käymällä töissä: hän muun muassa toimitti sämpylöitä salzburgilaiselle leipomolle. Ratzenberger ihaili nuorena itävaltalaisia kilpa-ajajia kuten Jochen Rindtia ja Niki Laudaa.
Marianne Kiukkonen
Vuosina 1993–1994 Kiukkonen oli mukana Renny Harlinin tuottamassa Gladiaattorit-sarjassa nimellä ”Amazoni”. Myöhemmin 1990-luvulla hän toimi fitness-ammattilaisena ja osallistui Suomen vahvin nainen -kilpailuun vuonna 2000. Kiukkonen esiintyi julkisuudessa myös silloisen kumppaninsa Tony Halmeen kanssa. Hän aloitti opiskelun poliisikoulussa vuonna 2003 ja on valmistumisensa jälkeen työskennellyt laivapoliisina sekä Helsingin järjestyspoliisissa. Vuonna 2012 Kiukkonen esiintyi Jim-kanavan esittämässä Poliisit-sarjassa, jonka markkinoinnissa käytettiin hyväksi Kiukkosen ja keihäänheittäjä Taina Kolkkalan julkkistaustoja.
Roland Ratzenberger
Nuoruus ja uran alku
Ratzenberger hankki ystävänsä Gerald Lachmayerin kanssa Volkswagen Kuplan heinäkuussa 1977. Sillä he ajelivat ympäri Salzburgin katuja. Ratzenbergerin päästyä koulusta ja kotiuduttua armeijasta hän rupesi keskittymään autoiluun enemmän. Hänen vanhempansa tosin olisivat halunneet hänelle enneminkin tavallisen, kunnon ammatin.
Marianne Kiukkonen
Eduskuntavaaleissa 2015 Kiukkonen oli Itsenäisyyspuolueen ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä, mutta ei tullut valituksi.
Roland Ratzenberger
Nuoruus ja uran alku
Ensimmäistä kertaa Ratzenberger ajoi kunnon kilpa-autoa 19-vuotiaana. Autona oli Formula Ford 1600 -auto, jonka hän oli vuokrannut Atlas Racing Teamilta 4.–5. syyskuuta 1979 ajaksi Salzburgin ympäriajoa varten. Vuonna 1980 hänellä ei kuitenkaan ollut varaa ajaa kokonaista kautta. Ratzenberger sai Walter Lechneriltä viisi kuukautta kestäneen ajokurssin. Samoihin aikoihin Roland voitti "Jim Russel -palkinnon" vuonna 1980. Tänä aikana Roland sai lempinimen "Rolando Topo di Montagna" eli "Roland – vuorten hiiri".
Ratzenberger ajoi Saksan Formula Ford -sarjassa vuonna 1983. Vuonna 1985 hän voitti sekä Itävallan että Keski-Euroopan Formula Ford -sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän sijoittui Saksan Formula Fordissa toiseksi.
Kilpaileminen Britanniassa
Vuonna 1985 Ratzenberger osallistui lisäksi arvovaltaiseen Brands Hatchin radalla järjestettyyn Formula Ford -tapahtumaan ja sijoittui toiseksi. Vuonna 1986 hän osallistui samaan kilpailuun uudestaan ja voitti sen tällä kertaa. Seuraavaksi hän siirtyi Britannian Formula 3 -sarjaan.
Ratzenberger vietti Britannian F3:ssa kaudet 1987 ja 1988. Kaudella 1987 hän ajoi West Surrey Racing -tallissa. Vaikka hän ajoi palkintosijalle Spassa, hän sijoittui loppupisteissä vasta 12:nneksi. Myös kaudella 1988 hän oli loppupisteissä sijalla 12; tällä kertaa tallina oli Madgwick Motorsport. F3 Eurosarjassa Ratzenberger oli kokonaispisteissä kuitenkin viides. Ratzenberger kilpaili myös muissa luokissa kuin vain yksipaikkaisissa. Hän sijoittui kahdesti kolmanneksi ja kerran toiseksi vuonna 1987 World Touring Car Championship -sarjassa ja olisi saavuttanut lisäksi toisen sijan ensimmäisestä kilpailusta, ellei häntä ja montaa muuta kilpailijaa olisi hylätty. Autona oli Schnitzer-tallin BMW M3. Lisäksi hän osallistui ja kahteen DTM-kilpailuun ja joihinkin urheiluautokilpailuihin.
Vuonna 1989 Ratzenberger ajoi Britannian Formula 3000 -sarjassa Spirit Motorsport -tallissa Reynard-autoa. Hän voitti yhden kilpailun, joka ajettiin Donington Parkin radalla. Lisäksi hän saavutti viisi muuta palkintosijaa. Hän keräsi yhteensä 37 pistettä ja sijoittui loppupisteissä kolmanneksi.
Samaan aikaan, kun Ratzenberger kilpaili Britanniassa, Britannian televisiossa näytettiin lastenohjelmaa nimeltä Roland Rat. Tästä Ratzenberger sai lisänimen ”Rat” eli ”Rotta”.
Le Mansin 24 tunnin ajot
Ratzenberger osallistui kuuluisaan Le Mansin 24 tunnin ajoon vuosina 1989–1993, ja hänen oli tarkoitus osallistua vuonna 1994, mutta hän ehti kuolla ennen sitä.
Vuoden 1989 kilpailuun Ratzenberger osallistui Brun Motorsport -tallin C1-luokan Porsche 962C -autolla. Hänen ajopareinaan olivat brasilialainen Maurizio Sandro Sala ja itävaltalainen Walter Lechner. Kilpailu päättyi keskeytykseen jo noin kolmen tunnin jälkeen. Myös vuonna 1990 Ratzenberger ajoi C1-luokassa. Tällä kertaa tallina oli Toyota Team SARD ja autona Toyota 90C-V. Hänen ajopareinaan olivat ranskalainen Pierre Henri Raphanel ja japanilainen Noaki Nagasaki. Kilpailu loppui heidän osaltaan keskeytykseen noin kuusi tuntia ennen maalia.
Seuraavina vuosina Ratzenberger ajoi C2-luokassa. Vuoden 1991 kilpailussa hän ajoi yhdessä ruotsalaisen Eje Elghin ja britti Will Hoyn kanssa. Tallina oli Team Salamin Primagaz ja autona Porsche 962C, jollaisella Ratzenberger oli kilpaillut vuoden 1989 kilpailussa. Jälleen kilpailu loppui Ratzenbergerin autokunnan osalta ennen aikojaan, tällä kertaa noin 14 tunnin matkanteon jälkeen.
Vuoden 1992 kilpailu oli Ratzenbergerin osalta paras siihen asti. Hän sijoittui Eje Elghin ja Eddie Irvinen kanssa kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi ja luokassaan toiseksi. Autona oli Toyota Team Tom's -tallin Toyota 92C-V. Vuosi 1993 sujui vielä edellistä vuottakin paremmin. Yhdessä Mauro Martinin ja Naoki Nagasakan kanssa Ratzenberger voitti oman luokkansa ja sijoittui kokonaistuloksissa viidenneksi. Autona oli Y's Racing Team -tallin Toyota 93C-V.
Marianne Kiukkonen
Rikostuomiot ja -epäilyt
Lokakuussa 2014 Kiukkonen tuomittiin sakkoihin luvattomasta tietojen urkinnasta. Hän oli katsellut salaisia tietoja ilman virkatehtäviin liittyvää syytä sekä välittänyt niitä rikoksesta epäiltynä olleelle tuttavalleen. Käräjäoikeuden mukaan Kiukkonen syyllistyi kahteen henkilörekisteririkokseen ja kahteen virkavelvollisuuden rikkomiseen. Lisäksi Kiukkosta epäiltiin virkavelvollisuuden rikkomisesta, kun hän oli virkapuvussaan vieraillut Helsingin vankilassa tapaamassa huumerikoksista tuomittua MC Cannonball -moottoripyöräjengin jäsentä. Rikosepäilyn mukaan kyse oli yksityisestä tapaamisesta. Vuonna 2006 Kiukkonen sai 50 päiväsakkoa kuolemantuottamuksesta ja liikenneturvallisuuden vaarantamisesta, kun hän oli autollaan törmännyt pyöräilevään mieheen. Heinäkuussa 2016 uutisoitiin Kiukkosen olevan jäsenenä rikostutkinnassa olevan MV-lehden suljetussa Facebook-ryhmässä, mutta poliisin mukaan se ei vaaranna tutkintaa.
Roland Ratzenberger
Siirtyminen Japanin kilpasarjoihin
1990-luvulla Ratzenberger siirtyi Japaniin kilpailemaan. Hän voitti vuosina sekä vuonna 1990 että 1991 yhden kilpailun urheiluautosarjassa. Hän ajoi myös Japanin Touring Car -sarjassa ja sijoittui BMW M3 -autolla loppupisteissä seitsemänneksi vuosina 1990 ja 1991.
Kausina 1990 ja 1992–1993 Ratzenberger ajoi Japanin Formula 3000 -sarjassa. 1992 ja 1993 hän ajoi sarjassa koko kauden. Kaudella 1992 Ratzenberger voitti yhden kilpailun ja lähti kaksi kertaa kilpailuun paalupaikalta. Samoihin aikoihin sarjassa ajoi muun muassa Mika Salo, jonka kanssa Ratzenberger ystävystyi.