cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Esa Pietikäinen
Pietikäinen ylennettiin vänrikiksi 1958, luutnantiksi 1961, yliluutnantiksi 1964, kapteeniksi 1967, majuriksi 1973 ja everstiluutnantiksi 1979.
Vähä Liesjärvi
Vähä Liesjärvi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Vuorimäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Pernambuco
Pernambuco on osavaltio Brasiliassa. Se rajoittuu pohjoisessa Paraíban ja Cearán osavaltioihin, lännessä Piauíhin, etelässä Alagoasiin ja Bahiaan sekä idässä Atlantin valtamereen. Osavaltiossa on arviolta 9 410 336 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 98 146 neliökilometriä. Pernambuco on Brasilian vanhin osavaltio. Ilmasto on pääasiassa trooppinen, korkeammalla sijaitsevat alueet ovat hieman viileämpiä. Pernambucon pääkaupunki on Recife, muita suuria kaupunkeja ovat Jaboatão dos Guararapes, Olinda, Caruaru, Paulista, Petrolina, Cabo de Santo Agostinho ja Vitória de Santo Antão.
Vähä Liesjärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 47 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 4 kilometriä.
Pernambuco
Aluejako
Pernambuco on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten viiteen suuralueeseen: Agreste Pernambucano, Recifen metropolialue, São Francisco Pernambucano, Sertão Pernambucano ja Zona da Mata Pernambucana. Hallinnollisesti osavaltio on jaettu 19 ala-alueeseen, jotka jakautuvat edelleen 189 kuntaan. Ala-alueet ovat:
Vähä Liesjärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Vähä Haapajärven valuma-alueeseen (35.428) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,6 metriä mpy.
Taalainkoivu
Taalainkoivu (Betula pendula f. dalecarlica) on rauduskoivun liuskalehtinen muoto. Taalainkoivu on löydetty Taalainmaalta Ruotsista vuonna 1767. Sen lehti muodostuu kahdesta toisiaan allekkaisesta liuskasta. Näin ollen lehdessä on kärkiä yhteensä viisi. Eräs toinen rauduskoivun liuskalehtinen versio on loimaankoivu (f. crispa), jossa on yksi liuskapari, joten kärkiä on kolme. Kummatkin liuskalehtiset rauduskoivut ovat riippaoksaisia, ja niitä käytetään koristepuina. Loimaankoivun taimia myydään taimitarhoissa usein tunnetumman taalainkoivun nimellä.
thumb|none|upright|Taalainkoivun lehtiä.
Pop-rap
Pop-rap (tunnetaan myös muodoissa pop rap ja hip pop) on musiikkityylilaji, joka yhdistää hip hop -musiikin elementtejä popmusiikin kanssa. Se sai suurta suosiota 1990-luvun aikana. Yleisesti ottaen se yhdistelee hip hop -biittejä mukaansatempaavilla hokemilla sekä sisältää samankaltaisia kertosäkeitä kuin mitä on kuultu popmusiikin parissa. Vaikutteet ja pop rapin juuret ovat lähtöisin 1980-luvun lopun hip hop -artisteilta kuten Run DMC:ltä, LL Cool J:ltä sekä Beastie Boysilta.
Helvetissä on erityinen paikka naisille jotka eivät auta toisiaan
Helvetissä on erityinen paikka naisille jotka eivät auta toisiaan, alkuteos, on tohtori Lotta Snickaren ja kirjailija ja toimittaja Liza Marklundin kirja, jonka on Ruotsissa julkaissut Piratförlaget vuonna 2005. Kirjassa kannustetaan naisia pitämään yhtä ja esitetään naisten urakehitystä haittaavia esteitä. Kirjan on suomentanut Sanna Manninen ja sen kustantaja Suomessa on Otava. Kirjan nimi on lainaus Madeleine Albrightilta.
Frank Buchman
pienoiskuva|Frank Buchman Frank Buchman (4. kesäkuuta 1878 – 7. elokuuta 1961) oli yhdysvaltalainen uskonnollinen johtaja. Hän perusti 1921 Oxfordin liikkeen, joka 1938 sai nimen Moraalinen varustautuminen (MRA). Hän kirjoitti myös teoksen Uuden maailman puolesta (suomennettu 1957).
Costel Pantilimon
Seurajoukkueura
Pantilimon pelasi Romanian pääsarjassa 93 ottelua FC Timișoarassa kausilla 2006–2011. Seura sijoittui parhaimmillaan toiseksi 2009 ja 2011. Hän pelasi myös neljä Mestarien liigan karsintaottelua sekä UEFA-cupin ja Eurooppa-liigan otteluita.
Pantilimon siirtyi Englannin valioliigan Manchester Cityyn lainasopimuksella kesällä 2011. Siirto vakinaistettiin tammikuussa 2012. Hän voitti Community Shieldin 2012. Hän pelasi viisi ottelua, myös finaalin, Cityn voittaessa liigacupin mestaruuden 2014. Valioliigassa hän pelasi samalla kaudella seitsemän ottelua, City-vuosiensa ainoat pääsarjapelit, Cityn voittaessa mestaruuden. Hän pelasi tuolla kaudella myös yhden Mestarien liigan ottelun.
Pantilimon siirtyi Sunderlandiin vapaalla siirrolla kesällä 2014. Hän pelasi valioliigassa 28 ottelua kaudella 2014–2015 ja 17 ottelua kaudella 2015–2016. Hän siirtyi Watfordiin tammikuussa 2016. Avauskaudellaan hän pelasi kolme FA Cupin ottelua.
Maajoukkueura
Pantilimon on vuoden 2018 loppuun mennessä pelannut 27 A-maaottelua..
Fagales
Fagales on puuvartisia kasveja sisältävä lahko, jonka tunnettuja edustajia ovat koivu- ja pyökkikasvit. Sen edustajilla on juurissaan Frankia-sädesieniä, joiden tehtävänä on sitoa vapaata ilmakehän typpeä.
Lahkoa luonnehtivia ominaisuuksia ovat sienijuurten yleisyys (niiden välityksellä kasvit ovat yhteydessä sienirihmastoon), flavonolien ja ellagihapon esiintyminen, korkkijällen esiintyminen myös varren kuoriosan eli korteksin ulkokerroksessa, siiviläputkien yksinkertaiset tai porrasmaiset perforaatiot ja proteiinikappaleet. Silmut ovat suomuisia. Lehdet ovat hammaslaitaisia. Kasvit ovat yksikotisia eli yksineuvoiset emi- ja hedekukat sijaitsevat samassa kasviyksilössä. Kukinto on tähkä tai norkko ja hyvin pienet kukat ovat niissä tiheissä viuhkomaisissa ryhmissä. Kukissa on kehälehtiä ja siitepölyhiukkaset ovat vaihtelevissa määrin piikkipintaisia. Mesiäinen puuttuu ja kukat ovatkin pääasiassa tuulipölytteisiä, joten hyönteisiä ei tarvitse houkutella. Sikiäin on kehänalainen ja siinä on kutakin emilehteä kohden kaksi riippuvaa ja yksikalvoista siemenaihetta, jotka eivät vielä pölytyksen tapahtuessa ole kunnolla kehittyneet, joten hedelmöitys on viivästynyt. Siitepölyhiukkasen siiteputki kasvaa alkiorakkoa kohden siemenaiheen varren kiinnittymiskohdan eli kalatsan kautta (kalatsogamia). Emin luotit ovat johteisia ja erittämättömiä. Hedelmä on kuiva ja yksisiemeninen pähkinä tai pähkylä.
Heimot
Lahkossa on kahdeksan heimoa, joista koivu-, pyökki- ja suomyrttikasvit ovat edustettuina Suomen kasvistossa.
Ecuadorin sucre
Ecuadorin sucre (ECS) oli Ecuadorin rahayksikkö, joka oli käytössä vuosina 1884 - 2000. Se jakaantui 100 centavoon. Sucre korvasi vanhan Ecuadorin peson vuonna 1884. Sucre menetti arvonsa vuonna 1999 ja sen korvasi vuonna 2000 Yhdysvaltain dollari Ecuadorin virallisena valuuttana.
Viivi Spets
Viivi Spets (s. 2. heinäkuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän pelasi ensimmäiset neljä liigaotteluaan kaudella 2018. Kaudella 2020 hän pelasi 13 liigaottelua. Kausina 2021–2022 hän pelasi TPS:n joukkueessa Naisten Ykkösessä.
Viivi Spetsin isosisko Wilma Spets on myös pääsarjajalkapalloilija.
Iso Kaksipuoloinen
Iso Kaksipuoloinen on Etelä-Pohjanmaalla Alavudella Ramsinkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,1 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Vähä Haapajärven valuma-alueeseen (35.428) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155 metriä mpy.
Luettelo Suomessa uhanalaisista sääskistä
Luettelo Suomessa uhanalaisista sääskistä sisältää ne Suomessa esiintyvät sääskilajit (Nematocera), joiden uhanalaisuusluokka vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa on äärimmäisen uhanalainen (CR), erittäin uhanalainen (EN) tai vaarantunut (VU). Silmälläpidettäviä, puutteellisesti tunnettuja tai jo hävinneitä lajeja luettelo ei sisällä.
Suomen arviolta noin 2700 sääskilajista uhanalaisarviointi on voitu tehdä 1741 lajille, joista 40 katsottiin arviointiin soveltumattomiksi. Vuoden 2000 uhanalaisarvioinnissa arvioituna oli vain kaksi lajia. Monien lajien osalta tiedot ovat edelleen liian puutteellisia arvioinnin tekemiseksi, eikä vuoden 2010 arvioinnissakaan ole arvioitu kaikkia Suomessa tavattavia sääskiheimoja. Punaisen listan lajeja on kaikkiaan 192, joista erittäin uhanalaisiksi on katsottu kuusi ja vaarantuneiksi 64 lajia. Loput ovat silmälläpidettäviä, puutteellisesti tunnettuja tai hävinneitä. Äärimmäisen uhanalaiseksi ei ole luokiteltu yhtään sääskilajia. Aiemmin uhanalaiseksi luokiteltu aarnisääski (Pachyneura fasciata) katsotaan nykyisin elinvoimaiseksi.
Käsiase
thumb|Käsiaseita Käsiase on yhden ihmisen kannettavaksi ja käsiteltäväksi soveltuva tuliase, jota käytetään yksi- tai kaksikätisesti. Käsiaseen tukena (lavettina) on ihmisen oma keho. Jos aseen kuljettamiseen tai käyttämiseen tarvitaan kaksi tai useampia ihmisiä, kyseessä on ryhmäase. Käsiaseet jaetaan käsituliaseisiin ja kylmiin käsiaseisiin. Lyhyitä käsituliaseita ovat kaikki pistoolit ja lyhyitä kylmiä käsiaseita esimerkiksi tikarit ja pistimet. Pitkiä käsituliaseita ovat muun muassa kiväärit, haulikot, karabiinit, rynnäkkökiväärit ja pitkiä kylmiä käsiaseita esimerkiksi keihäät ja pertuskat.
Ryhmäaseita ovat muun muassa raskaat konekiväärit, panssarintorjuntatykit ja kenttäkanuunat sekä muurinmurtajat.
Lähteet
Arme légère
Run & Hide
Run & Hide on Gracian esittämä kappale, jolla hän edusti Saksaa vuoden 2005 Eurovision laulukilpailussa Ukrainan Kiovassa.
Koska Saksa kuuluu kilpailun suuriin rahoittajamaihin, kappale pääsi suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui viimeiseksi 24 maan joukossa.
Ranskan ympäriajo 2007 – Prologista 10. etappiin
Prologi
thumb|300px|right|Ranskan ympäriajon 2007 ensimmäistä etappia, pääjoukon matkantekoa. Ranskan ympäriajo 2007 alkoi perinteisesti prologilla, joka ajetiin 7. heinäkuuta. Prologi ajettiin Lontoossa, jonka katuja ja julkisia rakennuksia se seuraili. Matkan pituus oli 7,9 kilometriä.
Päivän tulokset ovat samalla myös kokonaiskilpailun tulokset.
1. etappi
Kyseessä oli ensimmäinen varsinainen kilpailupäivä, joka ajettiin Lontoosta Canterburyyn ja matkan pituus oli 203 kilometriä.
Robbie McEwen päätti etapin voittamalla ajalla 4 tuntia 39 minuuttia ja 1 sekunti. Hänen keskinopeutensa oli 43,7 km tunnissa. Hän saavutti myös parhaan pistekilpailijan vihreän paidan. David Millar sai valkoisen punapalloisen parhaan mäkimiehen paidan ja Venäjän Vladimis Gusev (Discovery Channel) sai parhaan nuoren valkoisen paidan. Sveitsiläinen Fabian Cancellara piti hallussaan toisen päivän kokonaiskilpailun johtajan keltaisen paidan.
2. etappi
Ranskan ympäriajon toinen etappi kilpailtiin Dunkerquen satamakaupungista Belgian Flanderin alueen pääkaupunkiin Gentiin 9. heinäkuuta 2007. Belgialaisten odotukset olivat osuudella korkeat, sillä he halusivat nähdä omansa voittavan, ainakin juuri tämän etapin.
Muutama kilometri ennen maalia, noin 168,5 kilometrin kohdalla, kuitenkin tapahtui todellinen kolarisuma. Saksalainen Marcel Sieber, joka ajaa Milram-tallin väreissä, koukkasi äkisti ja ennalta arvaamatta pyörällään tien laidalta toiselle. Tämän seurauksena hän törmäsi italialaiseen Manuel Quinziatoon, joka edustaa Liquigas-tallia (samaa kuin suomalainen Kjell Carlström). Törmäyksen seurauksena molemmat ajajat kaatuivat ja yli 30 heidän perässään tullutta pyöräilijää ei onnistunut jarruttamaan ajoissa ja seurauksena oli valtaisa kolariryväs.
Rytäkässä loukkaantuivat useat ajajat ja kilpailua kahden päivän jälkeen johtanut sveitsiläinen Fabian Cancellara loukkasi vasemman kätensä, mutta hän kuitenkin onnistui jatkamaan matkaansa ja säilytti itsellään myös kolmannen kilpailupäivän päätteeksi keltaisen paidan. Pahiten loukkaantunut italialainen Daniele Bennati joutui turvautumaan sairaalahoitoon lonkkavamman vuoksi.
Kilpailun voitti Tom Boonenin apuajajana toiminut belgialainen Gert Steegmans voittaen uransa ensimmäisen Ranskan ympäriajon etapin; toiseksi tuli samaa tallia edustanut Tom Boonen. Kolmanneksi polki Filippo Pozzato, joka on Kjell Carlströmin tallikaveri.
3. etappi
Ranskan ympäriajon kolmas etappi poljettiin kahden maan alueella, Belgiassa ja Ranskassa. Päivän matka oli koko kilpailun pisin eli 236 kilometriä. Taival alkoi Flaaminkielisestä Waregemistä ja päättyi ranskankieliseen Compiègnen kaupunkiin. Profiililtaan poljettu matka oli hivenen mäkisempi kuin eilinen 2. etappi, sillä keskinopeudeksi saatiin "vain" 33,5 kilometriä tunnissa. Kun matkaa oli tehty 202,5 kilometriä niin Blérancourtin kohdalla oli matkan ainoa vaikeampi osuus, joka on luokiteltu vaikeusasteeltaan 4. luokkaan.
4. etappi
Ranskan ympäriajon neljäs etappi ajettiin vanhoilla Ranskan hallitsijasuvun Kapetingin peritömailla 11. heinäkuuta ja se oli pituudeltaan 190 kilometriä. Kilpailu alkoi vanhasta kuninkaallisen tien kaupungista Villers-Cotterêts'sta ja päättyi Joignyyn. Etappi oli tyypillinen tasamaalla tapahtuvä kirikilpailu.
5. etappi
Ranskan ympäriajon viides etappi ajettiin 12. heinäkuuta ja sen pituus oli 184 kilometriä. Kilpailijoiden taival alkoi Chablisin kaupungistä ja päättyi vähintään 4 ja puoli tuntia kestettyään Autunin kaupunkiin.
Päivän etapin voittoon polki Italian, Liguigas-tallia edustava Filippo Pozzato, suomalaisajaja Kjell Carlströmin seuratoveri. Toiseksi sijoittui Oscar Freire ja kolmanneksi Daniele Bennati. Keltainen yleiskilpailun johtajan paita säilyi kyitenkin sveitsiläinen Fabian Cancellaran yllä.
Suomeaa edustava Kjell Carlströn romahti etapilla melkein täysin ja hänen sijoituksensa oli vasta 154, jolla hän sijoittuu kokonaiskilpailussa sijalle 161. Carlströn kuitenkin piti päivää kokonaisuudessaan melko onnistuneena kun hän totesi: "Tänään oli kova päivä. Se ei mennyt aivan sillä tavalla, kuin olin itse etukäteen ajatellut. Mutta oli hienoa olla pohjustamassa meidän joukkueen ensimmäistä Tourin etappivoittoa".
6. etappi
Kilpailun ja eritoten etapin yllätyksenä voidaan pitää britti Bradley Wigginsiä, joka karkasi omille teilleen jo kahden kilometrin matkanteon jälkeen. Hän polki melkein koko matkan yksin kärjessä ja vasta seitsemän kilometriä ennen maalia pääjoukko tavoitti hänet, sillä hän ei jaksanut enää pitää yllä tappaavaa vauhtiaan, vaan sijoittui lopulta viimeiseksi eli sijalle 183.
Perjantai ja 13. päivä eivät olleet epäonnen päivä ainakaan belgialaiselle kilpailijalle Tom Boonen, sillä hän onnistui tiukassa kiritaistelussa voittamaan etapin. Tekoon, johon hän ei ole pystynyt Ranskan ympäriajossa kahteen vuoteen. Voitto oli niukka, sillä toiseksi tullut Espanjan Oscar Freire ja Saksan Erik Zabel hävisivät voittajalle vain niukasti. Sveitsin Fabian Cancellara piti hallussaan keltaisen johtavan kilpailijan paidan.
Kilpailun häntäpäässä ajava Suomen Kjell Carlström totesi etapin sujuneen odotusten mukaisesti, sillä tulevina päivinä kirimiehillä ei voitonmahdollisuuksia ole.
7. etappi
thumb|300px|right|7. etapin profiili Ranskan ympäriajon seitsemäs etappi ajattiin Ranskan kansallispäivänä 14. heinäkuuta. Reitin pituus oli 197 kilometriä ja nyt oli kyseessä ensimmäinen todellinen mäkimisten kisa, jossa kilpailijat joutuivat kokemaan alppien mystisten nousujen vaikeuden välillä Bourg-en-Bresse ja Le Grand-Bornand
T-Mobile-teamin saksalainen Linus Gerdemann voitti tämän ensimmäisen vuoristoetapin. Ajetun etapin lisäksi hän sai ylleen kilpailua tähän asti johtaneen Sveitsin Fabian Cancellaran pitämän keltaisen paidan. Toiseksi päivän etapilla sijoittui espanjalainen, Euskatel-joukkueen Inigo Landaluze ja kolmanneksi jätettiin myös espanjalainen Saunier-Duval-tallia edustanut David de la Fuente.
Gerdemann oli irtioton tehneen 15 muun kilpailijan kanssa. 15 kilometriä ennen maalia Gerdmann aloitti yksinäisen hyökkayksensa vaikeassa Col de la Colombieren nousussa, joka on sijoitettu ykköskategoriaan. Tässä hyökkäyksessään hän onnistui, vaikka oli tehnyt töitä joukkueensa ykkösajajan Michael Rogersin puolesta.
Suomalainen Kjell Carlström paransi kokonaiskilpailun sijoitustaan sijalle 94. tullen etapilla sijalle 63
8. etappi
thumb|300px|8. päivän etapin profiili Tour de Francen kahdeksas etappi oli ensimmäinen todellinen vuoristoetappi Alpeilla. Matka ajetiin 15. heinäkuuta ja se oli pituudeltaan 165 kilometriä. Matkaan lähdettiin Le Grand-Bornandistä ja se päättyi korkealle Tignesiin ja 2088 metrin korkeuteen.
Kisan nousut olivat pääsääntöisesti ensimmäisen kategorian nousuiksi lukiteltuja:
Kahtena edellisenä vuonna kisan mäkimestaruuden voittanut tanskalainen Michael Rasmussen saavutti etapilla hienon voiton. Voittonsa myötä hän sai pukea ylleen kokonaiskilpailua johtavan pyöräilijän keltaisen paidan. Hänen kykynsä nousta mäkiä oli jälleen kerran merkittävä ja viimeisen lähes 18 kilometrin nousun hän taittoi lähes kokonaan yksin. Voittomarginaali oli markittävä, sillä hän voitti toiseksi sijoittunutta Iban Mayota 2 minuuttia ja 47 sekuntia.
Suomalainen Kjell Carlströn oli suoritukseensa tyytyväinen, vaikka hävisikin Rasmussenille yli 14 minuuttia ja sijoittui etapilla sijalle 42. Kokonaiskilpailussa Kjell Carlströn paransi merkittävästi sijoitustaan ja oli sijalla 60.
9. etappi
thumb|300px|right|9. etapin profiili Tour de Francen yhdeksäs etappi ajettiin alppien jälkitunnelmissa 17. heinäkuuta ja se oli pituudeltaan 161 kilometriä.Matka oli vielä mäkiosuuteen kuuluva, sillä siinä oli kaksi ykkösluokan nousua. Kilpailijat lähtivät liikkeelle Val d'Isèrestä ja päättivät päiväurakkansa Briançoniin. Ranskan tasavallan presidentti Nicolas Sarkozy oli seuraamassa tällä kisaa tällä kilpailun etapilla.
Kilpailijoilla on tiukkana tehtävänään vain kahden nousun suorittaminen: ensimmäinen oli heti lähdön jälkeen col de l'Iseram, jolloin reitti kohosi 2770 metriin, tämänvuotisen kisan korkeimpaan pisteeseen, ja ennen maaliviivaan toinen, col di Calibier, ja tällöin reitti kohosi 2645 metriin.
10. etappi
Ranskan ympäriajon kymmenes etappi ajettiin 18. heinäkuuta. Etappi oli tyypillinen tasamaaetappi, joka ajettiin Tallardin ja Marseillen kaupunkien välillä. Taipaleen pituus oli 229 kilometriä.
Kilpailupäivän suurin uutinen kosketti kuitenkin keskettänyttä saksalaista T-Mobile Teamin ajajaa Patrik Sinkewitziä, jota epäillään testosteronin käytöstä harjoitusvaiheen aikana 8. kesäkuuta 2007. Saksalaiset televisiokanavat ARD ja ZDF keskeyttivät lähetyksensä Ranskan ympäriajosta välittömästi tiedon saavuttua.
Pieni Kaksipuoloinen
Pieni Kaksipuoloinen, tai myös Pikku Kaksipuoloinen , on Etelä-Pohjanmaalla Alavudella Ramsinkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Vähä Haapajärven valuma-alueeseen (35.428) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,2 metriä mpy.
Huvivero
Huvivero oli 1915–1981 julkisissa näytännöissä ja huvitilaisuuksissa Suomessa kannettu vero. Huvivero perustui vuonna 1914 annettuun Venäjän keisarilliseen säädökseen ”Armollinen asetus julkisista näytännöistä ja huvitilaisuuksista kannettavasta väliaikaisesta verosta” (AsK 59/14). Huviveron piiriin kuuluivat mm. konsertit, lavatanssit, teatterit, elokuvat ja tivolit. Huviveron tarkoitus oli velvoittaa huvitilaisuuksien järjestäjät ja välillisesti myös yleisö osallistumaan yhteiskunnan palvelujen kustannuksiin. Alkuun vero oli 10 % pääsymaksusta. Tämä nousi myöhemmin ollen 1916 20 % ja 1919 jo 25 %. Vuonna 1921 vero määrättiin erisuuruisena eri huveille: elokuvista 40 %, sirkusnäytöksistä, kabaree-esityksistä ja tansseista 50 % ja muista huvitilaisuuksista 10 %. Tämän jälkeen eri tilaisuuksien veroluokat muuttuivat useita kertoja. Huvivero kumottiin 1.1.1981.
Huvivero ei ole aina ollut lakisääteinen, vaan sen periminen on perustunut esimerkiksi lääninhallitusten ohjeisiin. Vuonna 1918 maistraatit velvoitettiin perimään huviveroa köyhäinhoidon rahoittamiseksi.
Vuonna 1920 käyttöön tulivat tuolloin ilmestyneet pienikokoiset leimamerkit. Vuoden 1922 alusta tulivat käyttöön huviveroliput, joita käytettiin veron perinnässä aina veron poistumiseen asti 1981. Lippu muodostui kolmesta osasta: kannasta, keskiosasta ja kuittiosasta. Kuittiosalla pääsi tilaisuuteen, keskiosa jäi ostajalle ja kantaosa oli myyjälle jäävä tarkastusosa. Liput painoi Suomen Pankin kirjapaino. Veroluokkia ja huviverolippuja on valmistettu ainakin seuraavia veroluokkia: 5, 10, 15, 20, 25, 30, 35, 45 ja 50 %. Lippuihin oli painettu pääsymaksun ja veron yhteishinta. Elokuvien verotus tapahtui vuoteen 1948 asti huviveron kautta. Tämän jälkeen käyttöön tulivat elokuvaveroliput. Suurimmillaan 1960-luvulla huvivero oli 40 % pääsylipputuotoista.
Pakokauhun vallassa
Pakokauhun vallassa (Panic in the Streets) on Elia Kazanin ohjaama film noir -elokuva, jonka ensi-ilta oli 1950.
Tarinassa viranomaiset etsivät rikollisia, jotka ovat sairastuneet helposti tarttuvaan keuhkoruttoon.
Richard Widmark tekee roolin laivaston lääkärinä joka etsii New Orleansin ilotalo- ja peliluolakaupunginosa Storyvillen sokkeloista tartunnan saaneita rikollisia estääkseen tuhoisan epidemian.
Kritiikki
New York Timesin kriitikko oli aikanaan arviossaan kahtalaista mieltä kirjoittaessaan: "Vaikka Panic in the Streets on jännittävä, se ei nouse ykkösluokan melodraamaksi, sillä se sisältää tiettyä osoittelevaa liioittelua, mikä ei välttämättä miellytä kaikkia katsojia. Varastoon sijoittuvassa huipennuksessa on kuitenkin sähköisyyttä, joka kompensoi pieniä satunnaisia harmituksen aiheita."
Varietyssa kriitikko kirjoittaa: "Kyseessä on keskitasoa laadukkaampi takaa-ajomelodraama. Tiiviisti käsikirjoitettu ja ohjattu elokuva keskittyy onnistuneesti yritykseen saada kiinni rikolliset, jotka ovat taudinkantajia, jottei tauti leviäisi kaupunkiin ja aiheuttaisi pakokauhua. Ruttoaihe jää sivuseikaksi rosvo-ja-poliisi-teeman rinnalla... Toiminta on eloisaa, elokuvassa on koskettavuutta ja muutamia poikkeuksellisia kohtia. Jack Palancen näyttelijäntyö on terävää."
Neworleansilainen elokuva-arvostelija kirjoittaa vuonna 2005: "Elokuvan film noir -elementit syntyvät siitä, että se hyödyntää toisen maailmansodan jälkeisiä saksalaisen ekspressionismin ja italaialaisen neorealismin tekniikoita. Kazan ihaili ekspressionistien tapaa käyttää chiaroscuro-valaistusta tunnelman kohottamisessa, ja hän tuo mieleen neorealistien yhteiskunnan marginaalissa elävien verité-muotokuvat. Panic antoi hänelle tilaisuuden tutkia näitä tyylejä kokeilemalla kuvausta ja palkkaamalla tavallisia ihmisiä näyttelijöiksi. Työskenneltyään Hollywoodin suurimpien näyttelijöiden kanssa – Dorothy McGuire, Spencer Tracy, Katharine Hepburn, Dana Andrews, Gregory Peck ja Ethel Barrymore – Kazan halusi kääntyä vastakkaiseen suuntaan. Tämän elokuvan ja uuden lähestymistapansa tarpeisiin hän palkkasi pienempien tähtien lisäksi myös rosoisempia tuttaviaan New Yorkin teattereista ja kaiken päälle muutamia neworleansilaisia, joiden näyttelemiskokemus vaihteli."
Arvioiden pisteitä keräävä Rotten Tomatoes -sivusto kokosi jälkikäteen 21 kritiikkiä ja antoi elokuvalla pisteitä 95 %, ja keskimääräinen pisteytys oli 7,3/10.
Palkinnot
Elokuvan tarinan kirjoittajat Edna Anhalt ja Edward Anhalt saivat työstään Oscar-palkinnon. Venetsian elokuvajuhlilla Elia Kazan sai kansainvälisen palkinnon, ja hän oli myös ehdolla Kultaisen leijonan saajaksi.
Morton Downey Jr.
Morton Downey Jr. (s. Sean Morton Downey, 9. joulukuuta 1933 – 12. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen kiistanalainen talk show -isäntä, näyttelijä, laulaja ja DJ. Hän oli trash-talk-formaatin uranuurtaja.
Valtakoski
Valtakoski on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Morton Downey Jr.
Ura
Downey syntyi Los Angelesissa laulaja Morton Downeyn ja Barbara Bennettin perheeseen. Isänsä lailla hän aikoi ryhtyä laulajaksi. Hänen tunnetuimpia hittejään on mm. Boulevard of Broken Dreams.
1980-luvulla Downey toimi talk-show-isäntänä Sacramentossa, jossa hän kehitti oikeistolaisen ja populistisen tyylin, ja väitti vastaan jokaiselle, jolla oli liberaali näkökulma. Hän tuli tunnetuksi sanaharkastaan Wally Georgen kanssa. Taistelun lopputuloksena poliisi joutui painamaan Downeyn lattiaan. Myöhemmin hän muutti New Jerseyhin, jossa nauhoitettiin Morton Downey Jr. Show'ta, joka lopetettiin kahden vuoden kuluttua alhaisten katsojalukujen takia. Yksi ohjelman tunnusmerkeistä oli Mortonin tapa puhaltaa tupakan savua vieraiden kasvoille. Hän piti erityisesti vieraidensa ärsyttämisestä.
Menestyttyään pop-kulttuurissa Downey kutsuttiin Saturday Night Liveen ja myös hänen näyttelijäuransa alkoi. Elokuvia, joissa hän näytteli olivat Nörttien kosto 3 ja Predator 2.
Kiistelyt
Downey esiintyi myös WrestleMania V'ssä samana vuonna. Hän oli yksi Roddy Piperin vieraista. Sketsissä hän vihastutti Piperia puhaltelemalla tupakkasavua hänen kasvoilleen ja kutsumalla häntä transvestiitiksi. Lopulta Piper tasoitti tilanteen suihkuttamalla vaahtoa vaahtosammuttimella Downey'a kasvoihin. The Tonight Show'n kuuluttajaa Downey iski tuolilla ja löi häntä.
Haastatteluissa hän katui joistain äärimmäisyyksistään TV-show'ssaan, sanoen että oli mennyt liian pitkälle. Hän kuitenkin väitti, että hänen ohjelmansa oli parempilaatuinen kuin Jerry Springerin.
Yksityiselämä
Kuuluisien vanhempien myötä Downey syntyi helppoon elämään. Hänet kasvatettiin Massachusettsissa. Hänellä oli neljä lasta neljästä eri avioliitosta. Hän ei ole sukua Robert Downey Jr.'lle, mutta Super Mario-pelisarjassa esiintyvä Morton Koopa Jr. on nimetty hänen mukaansa.
Keuhkosyöpä
Vuonna 1996 Downeylta löydettiin keuhkosyöpä ja poistettiin yksi keuhko. Hän oli tupakoinut runsaasti, mutta liittyi nyt tupakanvastustajiin ja puhui tupakkaa vastaan kuolemaansa asti. Hän syytti tupakanvalmistajia valehtelusta kuluttajille.
Kolmas vuosituhat
Kolmas vuosituhat on tuhannen vuoden ajanjakso, joka kestää matemaattisessa mielessä vuoden 2001 alusta vuoden 3000 loppuun. Usein yleiskielessä sanotaan vuosituhannen alkavan ja päättyvän vuotta aikaisemmin.
Tka9
Tka9 on Rautatieviraston myöntämä ratatyökoneiden kalustosarjatunnus. Kalustosarjaan kuuluu toistaiseksi yksi ratatyökone, Destian tytäryhtiön, rautateiden kunnossapitoon keskittyvän tytäryhtiön Destia Railin hallinnassa oleva Tka9 nro 91901. Kyseinen yksikkö sai Rautatieviraston hyväksynnän keväällä 2007.
Sarjan ensimmäinen yksikkö on Saalasti Oy:n valmistama, ja se on tyyppiä Railbear 330. Työkoneessa on Deutzin valmistama V6-moottori, teholtaan 330 kW. Yksikön suurin nopeus on 80 kilometriä tunnissa. Se on varustettu tilavalla ilmastoidulla ohjaamolla, jossa on kuljettajan lisäksi tilaa yhdeksälle henkilölle.
Hiisjärvi
Hiisjärvi on pieni järvi Sumajoen vesistössä Karjalan tasavallan itäosassa Karhumäen piirissä, lähellä Arkangelin alueen rajaa. Järvi sijaitsee Vienanmeren ja Äänisjärven väliin muodostuvalla Vienankannaksella. Hiisjärven pinta-ala on 11,4 km² ja valuma-alue 262 km². Hiisjärveen laskee etelästä Sumajärvi. Hiisjärvi puolestaan laskee Sumajokea pitkin pohjoiseen Puljärveen. Hiisjärven länsirannalla sijaitsi vielä 1930-luvulla pieni Hiisjärven kylä.
Höyrystin
Höyrystin on lämmönsiirrin, jossa kuumennettava neste muutetaan kaasumaiseen olomuotoon. Tavallisesti höyrystintä käytetään keittämään vettä höyryksi voimalaitoksissa. Voimalaitoksessa korkeapaineinen syöttövesi höyrystetään kylläiseksi höyryksi energialähteestä vapautetulla lämpöenergialla, jonka jälkeen se useimmissa voimalaitoksissa vielä tulistetetaan erillisissä tulistimissa. Sitten höyry johdetaan turpiiniin, joka muuttaa höyryn energiaa mekaaniseksi energiaksi. Lämmityshöyrynä sen sijaan käytetään kylläistä höyryä, koska se luovuttaa runsaasti energiaa tiivistyessään. Muita höyrystimen sisältäviä laitteita ovat esimerkiksi kompressorikylmäkoneet, kuten jääkaappi.
Höyrykattiloiden höyrystimet
Höyrykattiloissa höyrystin- tai toiselta nimeltään keittoputkisto koostuu tulipesän seinämän muodostavista yhteen hitsatuista pystyputkista. Luonnonkierto- ja pakkokiertokattilan yläosassa on lieriö, jonka alaosasta putket alkavat ja jonne kuumennut kylläisen veden ja höyryn seos palaa kierrettyään putkissa. Lieriön yläosassa on höyryä ja alaosassa kylläistä vettä. Kylläinen vesi joutuu yhä uudelleen höyrystinputkiin ja vain höyryksi muuttunut osa ohjataan lieriön yläosasta tulistimille. Uutta vettä lieriöön syötetään syöttöveden esilämmittimestä. Lieriö ja höyrystinputket muodostavat tällaisissa voimalaitoksissa höyrystimen. Läpivirtauskattiloissa höyrystin on epämääräisempi, koska lieriötä ei ole vaan kaikki syöttöveden esilämmittimestä tullut vesi pumpataan höyrystinputkiin. Vesi kuumenee, höyrystyy ja jatkaa suoraan tulistimille. Höyrystyminen tapahtuu suurimmaksi osaksi kuitenkin samassa osassa kattilaa kuin muissakin kattilatyypeissä.
Ydinvoimalaitosten höyrystimet
Ydinvoimalaitoksissa höyrystimiä käytetään siirtämään primääripiirin lämpöenergiaa sekundääripiiriin, jossa olevaa nestettä höyrystetään. Maailman yleisin reaktorityyppi, painevesireaktori, sisältää aina höyrystimet. Laitos sisältää myös aina höyrystimet, jos reaktorin jäähdyte on muuta kuin vettä turpiinin kuitenkin toimiessa höyryllä. Kiehutusvesireaktoreissa erillisiä höyrystimiä ei tarvita, koska reaktori voi tuottaa höyryä suoraan. Vanhoissa kiehutuslaitoksissa saattoi olla erilliset höyrystimet.
Vesi-vesi höyrystimet
Reaktorin jäähdytteenä oleva vesi pidetään korkeassa paineessa ja vesi ei kiehu, joten sitä ei voida käyttää turbiinin pyörittämiseen. Primääripuolella oleva lämpötila on enimmillään noin 330 °C paine 120-155 baaria laitoksesta riippuen. Muita rajoituksia suunnittelulle asettaa se, ettei lämpötilaero voi olla oikeastaan 30 °C pienempi, jotta massavirta ei kasva liian suureksi. Tästä seuraa edelleen se, ettei höyrynpaine ole kovin korkea (45-70 bar) ja voimalaitoksen hyötysuhde jää heikoksi. Höyrystimien putkien määrät ovat ylimitoitettuja, jotta putkia ei tarvitse vaihtaa vaan tarkastuksessa havaitun vian sattuessa ne tulpataan umpeen. Putkien tarkastus on tärkeää, koska primääripuolella kiertävä radioaktiivinen vesi ei saa sekoittua sekundääripuolen puhtaaseen veteen. Höyrystimiä on laitoksesta riippuen tyypillisesti 2-6 kappaletta.
U-putki höyrystimet
U-putki höyrystimissä reaktorissa kuumentunut vesi tuodaan alaosan puolikkaasta sisään ja se kiertää ylösalaisin olevan U:n muotoisen putkiston kautta takaisin alaosan toiseen puoliskoon. Syöttövesi tuodaan yläosaan, josta se vaippaa pitkin tulee alas ja pääsee kosketuksiin U-putkiston kanssa alkaen kuumeta ja kiehua. U-putkien yläpuolella on kosteudenerottimet ja höyrynkuivaimet, joilla tuorehöyryn vesipitoisuus saadaan pieneksi. U-putkihöyrystin ei ole toiminnaltaan optimaalinen, koska se ei toimi täysin vastavirtaperiaatteella.
Once-Through höyrystimet
Once-through höyrystimissä primääripiirin putket kulkevat suoraan ylhäältä alas ja sekundääripiirin vesi kulkee alaosasta ylöspäin. Tämän höyrystintyypin etuja ovat tehokkuus, koska päätylevyihin tulee puolet vähemmän putkia U-putkihöyrystimeen verrattuna. Lisäksi höyryä saadaan hieman tulistettua, joka taas eliminoi kosteudenerottimien ja höyrynkuivaimen tarpeen, sekä auttaa turpiinin suunnittelussa. Heikkoutena on pieni veden määrä höyrystimessä, joka aiheuttaa syöttöveden menetyksen yhteydessä nopean kuivaksi kiehumisen.
Vaakahöyrystimet
VVER-laitosten höyrystimissä lämmönvaihdinputket kulkevat vaakasuorassa kiertäen kuumalta kokoajalta kylmälle. Höyrystimet ovat vaakasuorassa olevan lieriön muotoisia. Höyry kuivaa yläosan höyrytilassa painovoiman vaikutuksesta ja sitä lisäkuivataan kosteudenerottimien avulla. Höyry menee viiden yhteen kautta yläpuolella olevaan höyrykollektoriin, josta se johdetaan turpiinille.
Natrium-vesi höyrystimet
Natriumjäähdytetyissä reaktoreissa joudutaan käyttämään erityisen luotettavia höyrystimiä johtuen natriumin kemiallisesta reaktiosta veden kanssa. Kaikki natrium-jäähdytettyjen reaktorien höyrystinratkaisut ovat olleet erilaisia ja mitään selkeitä tiettyjä rakenneratkaisuja ei ole syntynyt.
Kylmälaitteiden höyrystimet
Jääkaapin höyrystimessä korkeapaineinen kylmäaine johdetaan paisuntaventtiilin läpi matalampipaineiseen höyrystimeen, jossa kylmäaine ottaa höyrystymisenergiansa jääkaapin sisältä, siten jäähdyttäen sitä. Jääkaapin höyrystin on jääkaapin sisällä näkyvä huurretta keräävä osa.
Elvi Valtakoski
Elvi Vilhelmiina Valtakoski (o.s. Majanen, 6. helmikuuta 1895 Tampere – 8. syyskuuta 1989) oli suomalainen näyttelijä. Hän toimi näyttelijänä useilla työväen näyttämöillä ympäri Suomen ja ohjasi erinäisiä näytöskappaleita uransa loppuvaiheessa.
Ura
Elvi Valtakosken vanhemmat olivat metsäasioitsija Janne Majanen ja Anna Ylä-Kauttu. Valtakoski aloitti näyttelijän uransa Tampereen Työväen Teatterissa 1911–1915. Ura jatkui Varkauden Työväen Näyttämöllä 1925–1929, Hämeenlinnan Työväen Näyttämöllä 1929–1930, jälleen Varkaudessa 1933–1936, Lappeenrannan Työväen Näyttämöllä 1938–1939, jälleen Hämeenlinnassa 1940–1945 ja Lahden Työväen Näyttämöllä 1945. Valtakoski työskenteli 1940-luvun lopulla ohjaajana Littoisten Työväen Näyttämöllä.
Valtakosken rooleja olivat muun muassa Niskavuoren nuori ja vanha emäntä, eli Loviisa Niskavuori sekä nimiosat näytelmissä Elinan surma ja Rouva Dulskan moraali. Hän näytteli myös Läpikäytävän Hennan näytelmässä Pitkäjärveläiset ja Maijan näytelmässä Pohjalaisia.
Valtakoski ohjasi muun muassa näytelmät Kuriton sukupolvi, Mustalaisruhtinatar ja Neljä naista. Teatterityönsä ohella hän toimi opettajana kansalais- ja työväenopistoissa 1936–1949.
Valtakoski avioitui näyttelijä Aku Valtakosken kanssa 1919. Pariskunnan nuorempi poika Jussi Valtakoski päätyi myös näyttelijäksi.
Tyrisevä (Sastamala)
Tyrisevä on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Luojoen valuma-alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 44,9 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys 550 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla Kotolahdessa, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä Tyrisevänoja, joka yhtyy 9,3 kilometriä pitkään Luojokeen. Luojoki laskee Kokemäenjokeen Äetsän yläpuolella.
Järven rantaviiva on 4,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on loma-asuntoja ja yksi tila, joille johtaa tiet Vehkakorven kylästä ja Kiimajärven Haapaniemeltä.
Historia
Daniel Ekmanin kartassa 1700-luvun alusta järven nimi kirjoitettiin "Sÿsijerfwi".
VidCon
VidCon on vuosittain Kaliforniassa Yhdysvalloissa järjestettävä konferenssi internetvideoiden tekijöille, katsojille ja alan yrityksille. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2010 vlogbrothers-YouTube-kanavan tekijöiden John ja Hank Greenin johdolla. Vuonna 2016 osallistujia oli 25 500, ja 2017 tapahtuma järjestetään ensimmäisen kerran myös Yhdysvaltain ulkopuolella, kun se järjestetään Kalifornian lisäksi myös Alankomaiden Amsterdamissa ja Australian Melbournessa.
2010 (1. VidCon)
Ensimmäinen VidCon pidettiin 9.-11. heinäkuuta vuonna 2010 Los Angelesissa Hyatt Regency Century Plaza -hotellissa. Tapahtuma myytiin loppuun etukäteen, ja kävijoitä oli yli 1 400. Tapahtumassa oli muun muassa yritysten ja videoiden tekijöiden pitämiä paneelikeskusteluja ja esitelmiä sekä internetvideoiden avulla tunnetuiksi nousseiden artistien konsertteja.
2011 (2. VidCon)
Vuoden 2011 VidCon järjestettiin heinäkuun 28.-30. päivä Los Angelesin Hyatt Regency Century Plaza -hotellissa kuten edellisenä vuonnakin. Tapahtumaan osallistui 2 500 kävijää, ja se myytiin loppuun 60 päivää ennen tapahtuman alkua.
2012 (3. VidCon)
Kolmas VidCon järjestettiin 28.-30. kesäkuuta Anaheimin kongressikeskuksessa, joka tarjosi enemmän tilaa kasvavalle tapahtumalle. Tapahtumassa oli 7 000 osallistujaa.
2013 (4. VidCon)
Keväällä 2013 YouTube ryhtyi VidConin pääsponsoriksi kahdeksi vuodeksi. Vuoden 2013 VidCon järjestettiin 1.-3. elokuuta jälleen Anaheimin kongressikeskuksessa. Tapahtuma myytiin loppuun kuukausi etukäteen, ja osallistujia oli 12 000.
2014 (5. VidCon)
VidCon2014 pidettiin 26.-28. kesäkuuta 2014 Anaheimin kongressikeskuksessa. Kävijoitä oli 18 000.
2016 (7. VidCon)
Seitsemäs VidCon järjestettiin kesäkuun 23.-25. päivä Anaheimin kongressikeskuksessa, ja kävijöita oli 25 500. Tapahtumassa oli kiristetyt turvatoimet laulaja Christina Grimmien ampumisen ja Orlandon yökerhoammuskelun vuoksi.
2017 (8. VidCon)
Vuonna 2017 järjestetään kolme VidConia kolmessa maassa ja kolmessa eri maanosassa: 7.-9. huhtikuuta Amsterdamissa, kesäkuussa Anaheimissa ja 9.-10. syyskuuta Melbournessa. Amsterdamissa paikkana toimii RAI Exhibition and Convention Centre, Anaheimissa Anaheimin kongressikeskus ja Melbournessa Melbourne Convention and Exhibition Centre.
Lipputyypit
Vuonna 2015 VidConiin alettiin myydä kolmenlaisia lippuja. Halvimmat Community-liput on suunnattu tapahtuman peruskävijöille, hieman kalliimmat Creator-liput videoiden tekijöille ja kalleimmat Industry-liput on tarkoitettu alan yritysten edustajille.
Osallistujamäärä
VidConin osallistujamäärä on lähes kaksikymmenkertaistunut kuudessa vuodessa. Ensimmäisessa VidConissa 2010 oli 1 400 kävijää ja vuonna 2016 jo 25 500.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon historia
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon historia on kristinuskon historiaa Suomessa. Se alkaa katolisesta kirkosta Suomessa ja luterilaisuuden synnystä 1500-luvulla.
Katolinen hiippakunta
pienois|[[Tyrvään Pyhän Olavin kirkko.]] Nykyisen Suomen alueella on ollut sekä itäisiä että läntisiä kristillisiä vaikutteita jo ennen 1000-lukua. 1000-luvun alussa kristillinen hautaustapa alkoi yleistyä ainakin Satakunnassa, Vakka-Suomessa ja Ahvenanmaalla. 1100-luvulla Ruotsin kuningaskunnan vaikutus Suomen alueella vahvistui. Nykyisen eteläisen Suomen silloinen maanviljelyväestön asuinseutu tuli Ruotsin vaikutuspiirin alaisuuteen. Tällä alueella myös kristillinen kirkko vähitellen järjestäytyi 1100-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Perimätiedon mukaan Suomen ensimmäinen piispa oli nimeltään Henrik, joka tuli Suomeen Ruotsin kuninkaan ristiretkien aikana. Piispa Henrikin historiallisuus on kyseenalainen. Suomeen vakiintui katolisen kirkon alainen hiippakunta ja seurakunnallinen toiminta.
Ruotsin valtionkirkko
Kuningas Kustaa Vaasa sekä Wittenbergissä opiskelleet teologit toteuttivat 1500-luvulla Suomessa reformaation (luterilaisten käyttämä nimitys on uskonpuhdistus). Lopullinen ero katolisesta kirkosta tapahtui Västeråsin valtiopäivillä vuonna 1527, jossa määrättiin myös, että suuri osa kirkon omaisuudesta piti luovuttaa kuninkaalle. Västeråsin ordinanti korosti pappien ja maallikkojen yhdenvertaisuutta lain edessä ja rajoitti kirkollista tuomio-oikeutta. Päätettiin, että ”Jumalan sanaa on puhtaana saarnattava valtakunnassa”. Valtiopäivien jälkeen kuninkaalle siirrettiin vielä muun muassa oikeus valita piispat. Vuoden 1571 kirkkojärjestyksessä tehtiin ero maallisen ja hengellisen vallan välille. Vuoden 1686 kirkkolain myötä kaikki valtakunnan asukkaat sidottiin luterilaiseen tunnustukseen, kirkon itsenäisyys lakkautettiin kokonaan ja kirkosta muodostettiin valtion laitos.
Reformaation alussa kirkkoa johti uudistusmielinen katolinen Martin Skytte. Myöhemmin varsinaisen reformaation hahmoksi tuli kuitenkin Mikael Agricola. Agricola loi Suomeen kirjakielen ja käänsi uskonnollisia kirjoja suomen kielelle. Hän loi myös kansankieliset jumalanpalvelukset ja kirkolliset toimitukset. Agricola toimi Turussa piispana ja rehtorina. Hänen työtään jatkoivat Paavali Juusten ja Jaakko Finno. Ruotsissa toteutettu reformaatio oli varsin maltillinen, minkä johdosta kirkko muun muassa säilyi järjestysmuodoltaan piispallisena. Vuonna 1554 Suomi jaettiin kahteen hiippakuntaan, Turun ja Viipurin hiippakuntaan. Niiden oli huolehdittava suomenkielisten kirjojen ja oppimateriaalin hankkimisesta kirkollista alkeisopetusta ja jumalanpalveluksia varten. Niin sanotun puhdasoppisuuden aikana valtio ja kirkko toimivat läheisessä yhteistyössä. Tämän johdosta kirkon piispoiksi valittiin ruotsalaisia.
Puhdasoppisuuden ajan yhtenäinen kirkko alkoi 1700-luvulla murentua. Saksasta saapui uusia uskonnollisia virtauksia, kuten pietismi, joka korosti yksilöllistä uskonelämää.
Itsenäinen valtionkirkko
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntien ja kuntien hallinto erotettiin toisistaan vuonna 1865, kunnallishallinnon uudistuksen myötä. Vuonna 1869 säädettiin uusi kirkkolaki, joka takasi kirkon laajan itsehallinnon. Kirkkolain säätämisjärjestys säädettiin sellaiseksi, että kirkolliskokouksella oli yksinoikeus ehdottaa kirkkolain muuttamista. Valtiopäivillä ja keisarilla oli valta hyväksyä tai hylätä ehdotus, mutta ei muuttaa ehdotusta. Muutoksen jälkeen kirkolla oli oma valtiosta itsenäinen hallinto ja päätöksentekoelin.
Vuonna 1922 säädettiin uskonnonvapauslaki, mikä antoi oikeuden erota kirkosta siviilirekisteriin. Vuonna 1923 kirkon hiippakuntahallinnossa tehtiin kielellinen jako, jonka myötä perustettiin uusi ruotsinkielinen hiippakunta.
Toisen maailmansodan jälkeen
Sotien jälkeen kirkon sosiaaliset tehtävät, erityisesti diakoniatoiminta, laajenivat ja seurakunnat ottivat palvelukseensa uusia toimihenkilöitä. Yhteisvastuukeräyksen avulla kirkko sai vuosittain huomattavan rahamäärän käytettäväksi avustuskohteisiin. Vaatimukset sosiaalisesta vastuusta heijastuivat myös kirkon oppiin ja synnytti ajoittain oppiriitoja. Vakavin näistä oli vuonna 1962, kun Helsingin yliopiston dogmatiikan professori Osmo Tiililä erosi kirkosta, koska hänen mukaansa kirkko kehottaa jatkuvasti vain yhteiskunnalliseen valveutumiseen ja lähentymiseen milloin työväenliikkeeseen milloin sivistyneistöön.
1960-luvun vaihteessa kirkolliseen kehitykseen vaikutti kirkollisveron kannon liittäminen ennakkoperintään, kirkollisten toimitusten kirjan ja virsikirjan lisävihkon hyväksyminen sekä lehtorin viran avaaminen naisille vuonna 1963.
pienois|[[Myllypuron kirkko|Myllypuron kirkon vihkiminen 1968.]] 1970-luvulle tultaessa sekä kirkolliset että isänmaalliset arvot joutuivat opiskelijaradikalismin kohteeksi. Samoihin aikoihin laadittiin kirkon diakoniatyöhön vaikuttanut kansanterveyslaki. 1970-luvulla evankelioimisliike voimistui ja uudenaikainen hengellinen nuorisomusiikki syntyi. Kirkollisia uudistuksia olivat kirkollisen vaalitavan uudistaminen vuonna 1970 ja vuonna 1973 kirkolliskokous taipui työmarkkinajärjestöjen painostuksesta siirtämään loppiaisen, helatorstain ja toisen helluntaipäivän lauantaiksi. Vuodesta 1974 lähtien kirkolliskokoukseen ovat osallistuneet myös maallikkoedustajat ja samalla osa piispainkokouksen tehtävistä siirrettiin kirkolliskokoukselle. Lapset pääsivät ehtoolliselle vuodesta 1979 lähtien.
1980-luvulla kirkossa otettiin käyttöön uusi kirkollisten toimitusten kirja vuonna 1984 sekä uusi virsikirja vuonna 1987. Edelliseen vuosikymmeneen verrattuna ilmapiiri kirkkoa kohtaan muuttui ja arkipyhät, kuten loppiainen ja helatorstai, päätettiin palauttaa entisille paikoilleen. Päätös toteutui kuitenkin vasta vuonna 1992. Leirimuotoisen rippikoulun suosio kasvoi edelleen 1980-luvulla. Ikäluokasta jopa yli 92 prosenttia kävi rippikoulun. Kirkon ulkomaantyön voimakkaimman kasvun ajat sijoittuvat 1970- ja 1980-luvuille. Keskeisinä työalueina ovat olleet Afrikassa tehty katastrofi- ja pakolaisapu sekä avustustyö Itä-Euroopan ja Inkerin kirkkojen hyväksi. Vuonna 1992 otettiin käyttöön uusi raamatunkäännös.
Kirkko vastusti vuonna 2014 eduskunnassa hyväksyttyä uutta avioliittolakia, joka mahdollistaa samaa sukupuolta olevien avioliitot. Luterilainen kirkko ei alkanut vihkiä samaa sukupuolta olevia pareja, koska se olisi ollut ristiriidassa perinteisen kirkon käsityksen kanssa. Samoin kirkko vastusti vuonna 2001 eduskunnan hyväksymää lakia rekisteröidystä parisuhteesta.
Kirkon opetuksessa on 1900-luvun jälkipuolella tapahtunut muutoslinja, jossa Raamatun auktoriteetin normatiivinen ilmaisutapa on muuttunut voimakkaammin spiritualistiselle kielelle. Kirkon työntekijöiden keskuudessa kirkon opin ja Raamatun rinnalle on 2010-luvun tutkimuksen mukaan muodostunut uusia opin arviointikriteereitä, kuten yksilö- ja kokemuskeskeisyys. Tämän kehityksen on katsottu riisuvan kirkon ja Raamatun perinteistä arvovaltaa. Arvostelun mukaan Raamattu on pudonnut sille kuuluvasta erityisasemasta osaksi muuta uskonnollista kirjallisuutta.
Jäsenmäärän kehitys
Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuului vuoden 2023 alkupuolella 65,1 prosenttia suomalaisista. 2020-luvun alussa 60 prosenttia lapsista sai kristillisen kasteen. Rippikoulun kävi 77,4 % 14–15-vuotiaiden ikäluokasta.
Lähes koko Suomen väestö kuului aiemmin evankelis-luterilaiseen kirkkoon. Kirkon jäsenten osuus on kuitenkin vuosikymmenten saatossa laskenut. Etenkin 2000-luvulla kirkosta eronneiden määrä on lisääntynyt merkittävästi. Tutkimusten mukaan moni kirkon jäsen ei usko ja elä niin kuin kirkko opettaa. Kristinuskon jumalan olemassaoloon uskoi vuonna 2019 Kirkon tutkimuskeskuksen kyselyssä 25 prosenttia suomalaisista.
Vuonna 2003 tehdyn tutkimuksen mukaan tärkeimpiä kirkkoon kuulumisen syitä olivat kirkolliset toimitukset (kaste, vihkiminen ja hautaan siunaaminen) sekä se, että kirkko ylläpitää hautausmaita. Muita tärkeitä syitä olivat mahdollisuus toimia kummina ja se, että kirkko ylläpitää kirkollisten juhlapyhien kristillistä perinnettä ja opettaa ”oikeita elämänarvoja” lapsille ja nuorille. Myös kirkon työtä vanhusten ja vammaisten auttamiseksi pidettiin perusteena.
Corey Davis
Corey Damon Davis (11. tammikuuta 1991, Wheaton, Illinois) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Davis edustaa New York Jetsiä.