cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Moi Mobiili
Johto
Yrityksen hallitukseen kuuluvat perustajajäsenten Petri Lahtisen, Juha Koivuniemen ja Tore Teirin lisäksi Bo Harald ja Pekka Rantala.
Palvelukonsepti
Moin liittymät toimivat niin sanotulla poolihinnoittelulla, jossa yhdistetään ja jaetaan useamman SIM-kortin datakiintiö. Jos tilillä käytetään esimerkiksi puhelinta ja tablettia, niillä on yhteinen datakiintiö, jonka täyttymistä voi seurata reaaliaikaisesti mobiilisovelluksella. Tilin palveluita voi laajentaa ostamalla lisää SIM-kortteja tai siirtymällä rajattoman datan käyttöön. Puheluista ja tekstiviesteistä laskutetaan erikseen, mutta kullekin liittymälle saa myös ostettua rajattoman puheominaisuuden kiinteään kuukausihintaan. Ulkomailla tapahtuva roaming hinnoitellaan Viestintäviraston ja EU-asetuksen määrittelemän roaming-hinnaston mukaan. Kukin SIM-kortti käyttää eri puhelinnumeroa, ja niillä kaikilla voi soittaa, tekstata ja käyttää nettiä. Moi laskuttaa palveluistaan suoraan kortilta. Liittymät ovat 4G LTE -nopeuksisia.
Moin alkuperäinen liiketoimintamalli oli myydä asiakkaalle liittymän sijaan Moi-tili, josta maksetaan kiinteää kuukausihintaa. Aluksi asiakas sai tilin mukana kolme SIM-korttia, joita voi käyttää samaan aikaan eri laitteilla ja joilla voi siirtää kuukaudessa yhteensä 12 gigatavua dataa. Elokuusta 2016 lähtien asiakas on voinut valita itse SIM-korttien määrän.
Area 51
thumb|250px|Nevadan eteläosan kartta Alue 51 on Yhdysvaltain liittovaltion omistama alue Nevadan osavaltion eteläosassa Las Vegasin pohjoispuolella. Sen reunamilla on asevoimien rakennelmia, esimerkiksi ilmavoimien salainen tukikohta. Siellä kehitettiin ja koelennettiin huippusalaisia lentokoneita kuten U-2-tiedustelukoneita ja F-117A-häivepommikoneita.
Nellis Air Force Rangen lentotukikohdassa sijaitseva Alue 51 on kooltaan noin 36 km². Alue 51 sijaitsee Groom Laken suolajärven vieressä. Se ei ole tavanomainen lentotukikohta aktiivipalveluksessa olevine yksiköineen vaan koe- ja koulutustukikohta.
Ensimmäinen lentokone tuotiin Alue 51:lle 14. heinäkuuta 1955. Lentokone oli U-2-tiedustelukoneen prototyyppi. Kolme viikkoa myöhemmin kone oli valmiina ensilentoonsa. Kaksi viikkoa ensimmäisen koelennon jälkeen 19. elokuuta 1955 Yhdysvaltain presidentti Dwight D. Eisenhower allekirjoitti ”Executive order 10633:n”, jolla Alue 51:n ilmatila suljettiin ulkopuolisilta.
Yhdysvaltain viranomaiset eivät ole paria harvinaista poikkeusta (1994) lukuun ottamatta kieltäneet eivätkä myöntäneet alueen olemassaoloa. Alueen kustannuksia ei myöskään mainita asevoimien budjetissa. Virallisesti alue on Nellisin lentotukikohtaan kuuluva Groom Laken koealue (Nellis Air Base Test Range), mutta arvellaan, että sen operaatiot ovat Edwardsin lentotukikohdan hallinnon alaisia. Lisäksi Nellisin lentäjät eivät saa missään olosuhteissa lentää kyseiselle alueelle ”R-4808 N”, joka ilmavoimissa tunnetaan nimellä ”Dreamland”.
Vuonna 2019 Facebookissa keräsi laajaa huomiota kalifornialaisen opiskelijan ideoima humoristinen tapahtuma, jonka ajatuksena oli kokoontua Area 51:lle 20. syyskuuta ”katsomaan niitä avaruusolentoja”. Perjantaihin 12. heinäkuuta 2019 mennessä yli 540 000 ihmistä oli ilmoittautunut mukaan tapahtumaan, joka innoitti myös lukuisia meemejä ja johti Yhdysvaltain Ilmavoimien kannanottoon. Syyskuussa 2019 ilmoittautuneita oli jo yli 2,1 miljoonaa. Varsinaiseen tapahtumaan osallistui kuitenkin lopulta vain muutama tuhat ihmistä.
Alue 51 fiktiossa
Google Earthin myötä suuri yleisö on päässyt tutkimaan tuoreita satelliittikuvia sekä kolmiulotteisia kuvia alueesta.
Alue 51:een liittyy monia ufo- ja salaliittoteorioita. Alue esiintyy useissa ufoja käsittelevissä fiktiivisissä mediatuotteissa, joista Suomessa tunnetuimpia ovat:
Viitteet
37.2423°N, -115.81443°W
Lumon kirjasto
pienoiskuva|Rakennuksen sisäänkäynti. Kirjasto toimii Lumo-rakennuksen keltatiilisessä osassa. Lumon kirjasto on osa Vantaan kaupunginkirjastoa. Se sijaitsee Vantaan Korsossa Monitoimikeskus Lumossa osoitteessa Urpiaisentie 14. Kirjaston entinen nimi oli Korson kirjasto vuoteen 2003.
Lumon kirjasto on kävijämäärältään neljänneksi suurin Vantaan kaupunginkirjastoista. Vuonna 2017 siellä kävi noin 233 000 kävijää. Lumon kirjaston palvelut sijoittuvat kahteen kerrokseen. Alakerrassa on asiakaspalvelupiste, lainattava aineisto, lastenosasto, esitystekniikalla varustettu satunurkka, e-aineistoja esittelevä e-piste, nopean asioinnin tietokoneita, tietokoneita lapsille ja nuorille sekä asiakkaiden käytettävissä oleva älytaulu. Yläkerta toimii työskentelytilana, jossa on asiakastietokoneita, opiskelu- ja ryhmätyöhön soveltuvia pöytäryhmiä, erillinen hiljainen lukusali sekä kirjastokortilla lainattava työhuone. Alakerrassa kirjaston yhteydessä toimii myös Vantaa-infon toimipiste.
Lumon kirjastossa on runsaasti ja monipuolisesti tapahtumia niin lapsille kuin aikuisille. Lumon kirjasto on ensimmäinen kirjasto Vantaalla, johon saatiin e-piste, jossa asiakkaiden on helppo kokeilla kirjaston tarjoamia elektronisia aineistoja. E-pisteessä e-aineistojen käyttö, käytön opastus ja kokeilu pyritään tekemään yksinkertaiseksi ja helpoksi. Asiakkaat voivat myös lainata kannettavan tietokoneen tai tabletin kirjastossa käytettäväksi.
Lumon kirjaston toimintaa ohjaa Vantaan kirjastopalvelujen vuonna 2014 laadittu visio: Rikasta arkea kirjastossa.
Kirjaston remontti 2018–2019
Vanhasta viuhkamaisesta hyllyasetelmasta luovuttiin. Heti kirjastoon astuttaessa on nopean asioinnin alue, jossa on lainaus- ja palautusautomaatit sekä varaushylly. Lehdenlukijoille tehtiin oma nurkkauksensa kirjaston kulmaan sinne, missä ennen oli lasten osasto. Lasten alue siirrettiin satuhuoneen viereen. Yläkerran opiskelu- ja lukutila on säilytetty uudistuksessa. Sen sisustus on alakerran tavoin uudistettu. Kirjaston uudessa ilmeessä on käytetty sinisen ja vihreän sävyjä.
Forex
Forex voi viitata seuraaviin:
Reino Tuokko
Veli Reino Tuokko (19. elokuuta 1909 Uukuniemi – 19. toukokuuta 1968) oli suomalainen filosofian tohtori, tiedetoimittaja, tietokirjailija ja suomentaja. Tuokko tuli tunnetuksi 1950- ja 1960-luvuilla luonnontieteiden popularisoijana ja hän kirjoitti luonnontieteiden alueelta omia kansantajuisia kirjoja ja suomensi myös ulkomaista kirjallisuutta.
Tuokon vanhemmat olivat kansakoulujen tarkastaja Matti Tuokko (s. 1875) ja Hilma Fredrika Wauhkonen. Tuokko pääsi ylioppilaaksi 1927, opiskeli fysiikkaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1933, lisensiaatiksi 1940 ja tohtoriksi 1941.
Tuokko toimi 1939–1949 Helsingin yliopiston fysiikan laitoksen assistenttina ja hän luennoi fysiikasta Helsingin ja Turun yliopistoissa, teknillisessä korkeakoulussa ja sotakorkeakoulussa. Tuokko toimi sitten Yleisradion suomenkielisen esitelmäosaston päällikkönä 1949–1959 ja viimeksi hän oli Helsingin Sanomien tiedetoimittajana 1960–1968.
Yleisradiossa ollessaan Tuokko järjesti 1952–1953 kolme telepatiakoetta, joihin osallistui yli 80 000 radiokuuntelijaa. Kokeen aikana studiossa olleet 30 henkilöä keskittyivät ajattelemaan tiettyjä oikeiksi vastauksiksi arvottuja kysymysten vaihtoehtoja ja radiolähetyksen kuuntelijat täyttivät sitten sanomalehdissä ennen lähetystä julkaistun lomakkeen näiden kysymysten osalta ja palauttivat sen Yleisradioon. Kokeen tarkoituksena oli selvittää, pystyivätkö studiossa olleet välittämään telepatian avulla tiedon oikeista vastauksista kuuntelijoille. Kokeen tulos jäi avoimeksi mutta myöhemmin sen toteutuksessa havaittiin puutteita.
Reino Tuokko oli naimisissa vuodesta 1941 ekonomi Olga Inkeri Suomisen kanssa.
Friedrich Mohs
Friedrich Mohs (29. tammikuuta 1773 Gernrode, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 29. syyskuuta 1839 Belluno, Itävallan keisarikunta) oli saksalainen mineralogi, joka kuuluu uranuurtajiin kivennäis- ja kideopin alalla. Mineraalien kovuusasteikko on nimetty Mohsin mukaan.
Elämä
Mohs syntyi Gernrodessa Harzin vuoristossa 29. tammikuuta 1773. Hän opiskeli Hallessa ja Freiburgin kaivosakatemiassa. Hän opiskeli vielä Itävallassa mineralogiaa ja kaivostoimintaa, ja hänestä tuli mineralogian professori Gratzissa vuonna 1812. Abraham Wernerin kuoltua vuonna 1817 hänet nimitettiin Freiburgin kaivosakatemian mineralogian oppituoliin, ja vuonna 1826 hänestä tuli Wienin keisarillisen kabinetin mineralogian professori ja ylitarkastaja. Hän kuoli Agardossa Bellunon lähellä Italiassa 29. syyskuuta 1839.
Pánfilo de Narváez
Pánfilo de Narváez (s. noin 1478 – kadonnut marraskuussa 1528) oli espanjalainen konkistadori ja tutkimusmatkailija. Narváez katosi Meksikonlahdella johtaessaan espanjalaista retkikuntaa Floridaan vuonna 1528.
Elämäkerta
thumb|vasen|[[Hernán Cortés vierailee vangiksi jääneen Narváezin luona piirroksessa vuodelta 1851.]]
Jamaika, Kuuba ja Meksiko
Pánfilo de Narváez syntyi vuoden 1478 paikkeilla Valladolidissa Espanjassa. Hän aloitti sotilasuransa jo nuorena ja hieman myöhemmin hän matkusti Jamaikalle yhtenä saaren ensimmäisistä eurooppalaisista siirtolaisista. Diego Velásquezin vallatessa nykyistä Kuubaa Narváez komensi espanjalaisten jousimiesten osastoa. Palkaksi Narváez sai saarelta suuret tilukset. Vuonna 1520 hän johti 900:n espanjalaisen joukkoa, jotka lähetettiin Velásquezin käskystä kukistamaan Meksikon vallannutta konkistadori Hernán Cortésia. Cortésin johtamat joukot ottivat kuitenkin voiton Narváezin joukoista ja Narváez jäi vangiksi. Hänet vapautettiin vuoden vankeuden jälkeen, jolloin hän palasi Kuubaan.
Florida
thumb|Kyltti [[St. Petersburgissa paikalla, jolla Narváezin retkikunnan sanotaan nousseen ensimmäisen kerran maihin Floridassa.]] Vuonna 1526 Espanjan kuningas Kaarle V valtuutti Narváezin valtaamaan alueita Amerikan mantereella Floridasta länteen. Narváez lähti Espanjasta johtamiensa 600 sotilaan ja siirtolaisen mukana. Heistä 140 jätti retkikunnan Santo Domingossa ja hurrikaani Kuuban edustalla upotti kaksi espanjalaislaivaa ja surmasi 50 retkikunnan jäsentä. Narváez pysytteli Kuubassa helmikuuhun 1528 saakka, jolloin hän lähti viimein kohti mannerta viiden aluksen ja 400 hengen vahvuisen retkikunnan kanssa. Espanjalaiset rantautuivat Tampanlahden seudulla Floridan länsirannikolla, jossa Narváez julisti alueen kuuluvan Espanjalle.
Floridassa espanjalaiset törmäsivät timucua-intiaaneihin. Espanjalaiset havainneet intiaanit pakenivat ja espanjalaiset ryöstivät heidän kylänsä. Tällöin timucua-päällikkö Hirrihigua johti seuraajansa sotaan espanjalaisia vastaan. Espanjalaiset joutuivat siirtymään Floridan sisämaahan ja edelleen kohti pohjoista. Lopulta espanjalaiset saapuivat apalachee-intiaanien maille, joiden kanssa kohtaaminen sujui ystävällisemmin. Espanjalaiset viettivät lähes kuukauden intiaanien kylässä nykyisen Tallahasseen seudulla. Ystävälliset suhteet eivät kuitenkaan kestäneet. Narváez otti paikallisen päällikön vangiksi, josta suivaantuneet apalacheet kävivät sotaan espanjalaisia vastaan. Espanjalaiset joutuivat jälleen pakenemaan, tällä kertaa takaisin kohti rannikkoa. Heinäkuussa 1528 espanjalaiset saapuivat nykyisen St. Marksin seudulle. Retkikunta oli jättänyt aluksensa rannikolle, mutta nyt niitä ei enää näkynyt ja espanjalaiset alkoivat rakentaa lauttoja. Syyskuussa 245 espanjalaista alkoivat purjehtia lautoillaan kohti länttä tavoitteenaan päästä Meksikoon. Lautat ohittivat Mississippi-joen suun, mutta matkan kuluessa espanjalaiset alkoivat menettää lauttojaan. Marraskuun alussa tuuli puhalsi Narváezin lautan avomerelle ja Narváez katosi.
Espanjalaisten joukon johtajaksi kohosi Narváezin jälkeen Alvar Nuñez Cabeza de Vaca. Retkikunnan jäsenistä lopulta vain neljä selviytyi takaisin espanjalaisten pariin.
Jean-Baptiste Bagaza
Jean-Baptiste Bagaza (29. elokuuta 1946 – 4. toukokuuta 2016) oli burundilainen sotilas ja poliitikko, joka hallitsi maataan 1976–1987.
Presidenttikaudellaan Bagaza paransi maan infrastruktuuria kuten tie-, sähkö-, ja vesijohtoverkkoa. Hän pyrki parantamaan suhteita maihin jotka antoivat kehitysapua. Hän kirjoitti perustuslain, joka teki Burundista yksipuoluevaltion. Yritykset huonontaa katolisen kirkon asemaa maassa, jossa 60 % asukkaista on katolisia, kohtasivat voimakasta vastustusta. Bagaza syrjäytettiin hänen ollessaan matkalla Kanadassa.
Viipurin suoviljelysyhtiö
Viipurin suoviljelysyhtiö (Kärr-Odlings-Bolaget i Wiborg) oli Viipurin pitäjässä toiminut osakeyhtiö.
Yhtiön perustaminen juonsi juurensa Itä-Suomen nälänhätään vuonna 1835. Yhtiön tarkoitus oli antaa nälänhädän johdosta kiertolaisiksi joutuneille mahdollisuus työpalvelukseen, vähentää hallatuhoja ja näyttää paikalliselle rahvaalle esimerkkiä.
Yhtiö viljeli viljaa usealla suolla. Viljelyä varten soita ojitettiin, kuokittiin ja kulotettiin. Yhtiö toimi ainakin Kilposuolla, Nikusensuolla, Lautalansuolla, Pekkasensuolla, Kiilasaunasuolla ja Kurimuksensuolla.
Yhtiön osakepääomaksi tuli aluksi 6 900 pankkoruplaa. Osakepääomaa kuitenkin nostettiin myöhemmin. Vuonna 1844, kun yhtiö luultavasti purettiin, ilmoitettiin, että yhtiöön sijoitetuista 43 000 pankkoruplasta 30 000 oli menetetty.
Ediskosken voimalaitos
Ediskosken voimalaitos on Kymijoen Pyhtäänhaarassa sijaitseva vesivoimalaitos. Alun perin se oli vähätehoinen Oy Stockfors Ab:n voimalaitos, joka kunnostettiin vuonna 1990. Fortum myi voimalaitoksen Helsingin Energialle vuonna 2000.
Loimu
Loimu voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Press It
Press It on eteläkorealaisen laulajan Lee Taeminin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 23. helmikuuta 2016.
Aron Winter
thumb|right|Aron Winter Aron Mohamed Winter (s. 1. maaliskuuta 1967 Paramaribo, Suriname) on alankomaalainen maajoukkuejalkapalloilija, jonka pelipaikka oli keskikentällä. Vaikka hän syntyi Surinamessa, hän edusti Alankomaita, jonka siirtomaa Suriname aikaisemmin oli.
Seurajoukkueura
Winter aloitti uransa SV Lelystadin joukkueessa, josta hän siirtyi jo 19-vuotiaana maineikkaaseen Ajax Amsterdamiin. Hän debytoi Ajaxissa 6. huhtikuuta 1987 pelatussa ottelussa FC Utrechtia vastaan. Ajax voitti ottelun 3-0. Winter pelasi seurassa monta menestyksekästä kautta voittaen Hollannin Cupin 1987 ja 1988, Eredivisien 1990 (Alankomaiden mestaruus), Cup-voittajien Cupin 1987 ja UEFA Cupin vuonna 1992, kunnes siirtyi Italiaan, SS Lazion riveihin.
Laziossa hän pelasi keskikentällä puolustavassa roolissa korvaten englantilaisen Paul Gascoignen. Hän kuului Serie A:n parhaisiin pelaajiin yhdessä maanmiehiensä Ruud Gullitin, Marco van Bastenin ja Frank Rijkaardin kanssa. Vaikka henkilökohtaiset esitykset olivat mainioita, ei Winter voittanut Laziossa ainoatakaan titteliä. Vuonna 1996 hän siirtyikin Internazionaleen, ja voitti toisen kerran UEFA Cupin vuonna 1998. Interissä hän pelasi monien aikansa suurten pelaajien, kuten Roberto Baggion, Giuseppe Bergomin ja Gianluca Pagliucan kanssa. Vähitellen Winterin tähti alkoi kuitenkin himmetä, ja vuonna 1999 hän palasi takaisin Ajaxiin, jossa hän lopetti uransa 2001 käytyään ensin lainalla Sparta Rotterdamissa.
Maajoukkueura
Alankomaiden maajoukkueessa Winter pelasi ensimmäisen kerran 25. maaliskuuta 1987 Kreikkaa vastaan 1-1 -tasapeliin päättyneessä ottelussa. Hän oli tärkeässä roolissa monissa arvokisoissa, MM-kisoissa 1994 ja 1998 sekä EM-kisoissa 1996 ja 2000. Yhteensä hän pelasi maajoukkueessa 84 ottelua ja teki kuusi maalia, joista tärkeimmän MM-kisojen 1994 puolivälierissä Brasiliaa vastaan.
Kirsi Ala-Lipasti
Ala-Lipasti on edustanut Superpesiksessä seinäjokelaista PeTo-Jusseja 2007–2010 ja 2012, Ylihärmän Pesis-Junkkareita 2011, Mansen Räpsää 2013–2015 sekä Manse PP:tä kaudesta 2016.
Antti Holma (taidegraafikko)
Antti Veli Holma (s. 11. maaliskuuta 1942 Oulu) on suomalainen taidegraafikko. Holma opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1965–1969 ja Vapaassa taidekoulussa 1964–1965. Hän debytoi Oulun taiteen vuosinäyttelyssä vuonna 1978.
Holma tekee esittäviä suurikokoisia, usein yhteiskunnallisesti kantaa ottavia puupiirroksia ja hänen taiteessaan on nähty yhteyksiä saksalaisen ekspressionismin perinteeseen. Myös melodraamalla ja provokaatioilla on hänen töissään tärkeä osa. Holma tehostaa sanomaansa huudahduksia, kliseitä ja elokuvarepliikkejä sisältävillä puhekuplilla ja kuvateksteillä, ja teoksien vaikutus lähentelee jopa propagandataiteen julistavuutta. Holma onkin sanonut, että sanoma on hänelle usein estetiikkaa tärkeämpi elementti. Hänen töissään esiintyy usein ihmis- ja eläinfiguureja.
Suomen lisäksi Holman töitä on ollut esillä Stadtmuseum Hallessa Saksassa, Galleria Guido da Spassa ja Westerparkin kulttuurikeskuksessa Alankomaissa, Kansainvälisessä grafiikan triennaalissa Puolassa, Nordisk Grafik -näyttelyssä Liljevalchs Konsthallissa ja Gävle konstcentrumissa Ruotsissa, Banska Bystikan puupiirrosbiennaalissa Slovakiassa sekä Tampereen nykytaiteen museon näyttelyssä Venäjällä.
Holma on Suomen Taidegraafikot ry:n jäsen ja työskentelee Oulun Pikisaaressa. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 2006.
Susanna Kylä-Kause
Susanna Kylä-Kause (s. 23. huhtikuuta 1989 Rauma) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä 320 runko- ja loppusarjaottelua sekä useita pudotuspelejä. Hän pelasi Itä–Länsi-ottelussa vuonna 2018. Hän voitti Suomen-mestaruuden Manse PP:n joukkueessa kaudella 2017 ja edustaa samaa seuraa myös kaudella 2019. Hänen kasvattajaseuransa on raumalainen Fera.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2019 – naisten kaksinpeli
Naomi Ōsaka oli puolustava mestari, mutta hävisi Belinda Bencicille neljännellä kierroksella.
Turnauksen voitti kanadalainen Bianca Andreescu, joka päihitti loppuottelussa Serena Williamsin. Tämä oli Andreesculle ensimmäinen grand slam -mestaruus.
Vilho Ylönen
Vilho Ilmari Ylönen (31. toukokuuta 1918 Hankasalmi – 8. maaliskuuta 2000 Konnevesi) oli suomalainen ampuja ja olympiamitalisti. Ammunnan lisäksi hän kilpaili sotilaspartiohiihdossa ja ampumahiihdossa. Suomen vuoden urheilijaksi Ylönen valittiin vuonna 1958, ja samana vuonna hän oli myös suosituin suomalainen Viikkosanomien yleisöäänestyksessä.
Vilho Ylönen on ainut suomalainen urheilija, joka on saanut olympiamitalin sekä kesä- että talvilajissa, tosin talvikisojen mitali tuli Sankt Moritzissa 1948 näytöslajina olleesta sotilaspartiohiihdosta, eikä se näin ollen ole virallinen olympiamitali. Kaikkiaan Ylönen osallistui viisiin olympialaisiin.
Rooman kesäolympialaisten vapaakivääriammunnassa 1960 Ylönen ampui napakympin väärään tauluun ja putosi kakkostilalta neljänneksi.
Desimaaliluku
Desimaaliluvut ovat kymmenjärjestelmään perustuva tapa merkitä reaalilukuja tai niiden likiarvoja. Desimaalilukuina merkitään tavallisesti varsinkin sellaisia lukuja, jotka eivät ole kokonaislukuja. Merkinnän muodostavat kokonaisosa, joka on suurin kyseistä lukua pienempi kokonaisluku, desimaalierotin (desimaalipilkku tai -piste) sekä sen jäljessä olevat numerot, joista ensimmäinen tarkoittaa kymmenesosia, toinen sadasosia, kolmas tuhannesosia ja niin edelleen. Esimerkiksi 2,522 merkitsee: kaksi kokonaista, viisi kymmenesosaa, kaksi sadasosaa ja kaksi tuhannesosaa.
Desimaalierottimena käytetään monissa maissa, muun muassa Ranskassa ja Suomessa, vakiintuneesti pilkkua, mutta toisissa, esimerkiksi Yhdysvalloissa, sen sijaan pistettä. Esimerkiksi luku 1/10 eli yksi kymmenesosa merkitään tämän mukaisesti desimaalilukuna joko 0,1 tai 0.1. Yleinen paino- ja mittakonferenssi (CGPM) vahvisti vuonna 1948 ja uudestaan vuonna 2003, että molemmat merkintätavat ovat kansainvälisesti hyväksyttäviä.
Murtoluku voidaan esittää päättyvänä desimaalilukuna vain, jos sen nimittäjä ei supistamisen jälkeen ole jaollinen muulla alkuluvulla kuin 2:lla tai 5:llä. Esimerkiksi 1/2 on desimaalilukuna 0,5 ja 1/5 on 0,2. Tällainen murtoluku voidaan nimittäin laventaa siten, että sen nimittäjä on jokin 10:n potenssi. Muussa tapauksessa murtoluku voidaan muuntaa päättymättömäksi jaksolliseksi desimaaliluvuksi, jossa tietty numero tai numerojono toistuu loppumattomiin. Esimerkiksi 1/3 on 0,333... ja 1/11 on 0,090909... Päättymätön desimaaliluku merkitsee itse asiassa päättymätöntä sarjaa, jonka termit ovat sellaisia murtolukuja, joiden nimittäjänä on jokin kymmenen potenssi: esimerkiksi 1/3 = 3/10 + 3/100 + 3/1000 + 3/10000 + ... Tämä toistuva numerojono eli jakso kuitenkaan aina ala heti desimaalipilkun jälkeen, vaan esimerkiksi 1/6 on 0,16666... Kääntäen jokainen jaksollinen desimaaliluku voidaan muuntaa murtoluvuksi. Sitä vastoin irrationaaliluvut ovat päättymättömiä jaksottomia desimaalilukuja.
Gustavo Endres
Gustavo Endres, paremmin tunnettuna pelkkä Gustavo (s. 23. elokuuta 1975) on keskitorjujan paikkaa pelaava brasilialainen lentopalloilija. Hän pelasi 2009 kaudella Sisley Volleyn joukkueessa Italian A1-liigassa.
Tiedotusvälineissä yhdeksi maailman parhaimmaksi keskitorjujaksi nostettu Gustavo on voittanut mm. olympiakultaa, Italian A1-liigan mestaruuden ja Mestareiden Liigan. Rio de Janeirossa 1975 syntynyt Gustavo ollut jo kauan lentopallomaailman valovoimaisimmista tähdistä.
Brasilian maajoukkueessa Gustavo on yhdessä passari Ricardo Garcian kanssa voittanut Brasilian joukkueessa olympiakullan Ateenassa 2004, Maailmanliigan 2000-luvulla peräti kuusi kertaa joista viisi perätysten ja kaksi maailmanmestaruutta peräkkäin.
Consignor
Consignor Oy on pohjoismaalainen kuljetushallinnan ratkaisujen toimittaja. Yritys on perustettu vuonna 1997. Konserniin kuuluu emoyhtiön Consignor Group AS lisäksi seitsemän maayhtiötä.
Monikuljetusyhtiöratkaisualusta muodostaa yli 100 miljoonaa lähetystä vuodessa ja mahdollistaa yli 10 000 yrityksen valita ratkaisu lähetyksen tekemiseen kuljetusyhtiöstä, ERP-järjestelmästä tai verkkokaupparatkaisusta riippumatta.
Consignor toimii Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa, Suomessa, Kiinassa ja Britanniassa. Työntekijöitä on yli 130 ja liikevaihto vuonna 2015 oli yli 14 miljoonaa euroa.
Seksipositiivisuus
thumb|right|[[Lutkamarssi Washington DC:ssa vuonna 2012]]
Seksipositiivuus on asenne tai idea, jonka mukaan ihmisillä tulee olla tilaa ilmentää ja toteuttaa seksuaalisuuttaan ja sukupuolisuuttaan ilman tuomitsevaa ilmapiiriä tai häpeää. Termillä viitataan myös kunnioitukseen suostumuksellisuuteen perustuvan seksuaalisuuden ja sukupuolisuuden moninaisuutta kohtaan. Termiä on käytetty feministisessä kontekstissa. Seksipositiivisuuden vastakohdaksi on nimetty seksinegatiivisuus, jossa ihmisen seksuaalisuuteen katsotaan luontaisesti kuuluvan esimerkiksi likaisuuden tai vaarallisuuden. Muun muassa koulujen seksuaalikasvatusta on paikoin kritisoitu sen koetusta seksinegatiivisuudesta. Lisäksi seksinegatiivisuuden käsite on yhdistetty uskonnollisten johtajien julistukseen, joidenkin vanhempien kasvatukseen, joiltain osin eri hallitusten politiikkoihin ja osaan kulttuuritarjonnasta.
Usein seksipositiivisuus-sana on laitettu sitä käyttäneen psykoanalyytikko Wilhelm Reichin nimiin. Hän korosti seksin asemaa hyvänä ja terveyttä edistävänä asiana. Tämä lähestymistapa omaksuttiin laajemmin vasta seksuaalisen vallankumouksen myötä 1960-luvulla. Toisaalta Erika Lustin mukaan seksipositiivisiksi laskettavia yhteisöjä on ollut olemassa jo ainakin 1920-luvulla. Seksologi, sosiologi Carol Queen on kertonut kuulleensa termin ensimmäisen kerran 1980-luvun loppupuolella. Termin käyttö yleistyi 2010-luvun aikana. Seksologi, sosiologi Sarah Melanconin mukaan seksipositiivisuus kehittyi vastauksena huoliin patriarkaalisista vaikutuksista seksuaalisuutta koskeviin kulttuurisiin käsityksiin. Seksipositiivisuudella on myös nähty rooli seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen marginalisoidun aseman parantamisessa sekä seksityötä tekevien terveyden ja turvallisuuden edistämisessä. Seksuaalineuvoja Larissa Nevalainen on korostanut seksipositiivisen asenteen irrallisuutta ihmisen henkilökohtaisesta elämästä. Hänen mukaansa aseksuaali voi olla seksipositiivinen ja voimakkaan sukupuolivietin omaava seksinegatiivinen.
Seksipositiivisuuden käsitettä on kritisoitu sen käytöstä iskusanana, joka on tehnyt sen määrittelystä haastavampaa ja lisännyt mahdollisten määritelmien hajanaisuutta. Laura Friman on kritisoinut seksipositiivisuuden käsitettä myös vieraannuttavaksi, vaikeasti samaistuttavaksi ja ahdistavaksi ihmisille, joiden seksuaalisuuteen liittyy ongelmia tai traumoja. Hän on nähnyt aihepiirin käsittelyn saattavan vaatia myös herkempää otetta.
Bengt Lydekesson Djäkn
Bengt Lydekesson (Djäkn) oli 1400-luvulla Suomessa ja Ruotsissa vaikuttanut rälssimies. Hän oli muun muassa Ruotsin valtaneuvoston jäsen. Bengtillä oli laaja omaisuus mm. Pirkkalassa, Kangasalla ja Lempäälässä. Hän omisti mm. Niemenpäänä tunnetun kartanon historiallisen Pirkkalan pitäjän alueella. Kartano tunnettiin hänen jälkeensä Penttilänä (Bengtilä) ja nykyisin Knuutilan kartanona. Bengt toimi tuohon aikaan harvinaisen pitkän ajan yli 50 vuotta merkittävissä tehtävissä muun muassa Piikkiön kihlakunnantuomarina 1410–1411, Ylä-Satakunnan kihlakunnan tuomarina 1418–1453, valtaneuvoksena 1435–1439 (otti osaa valtaneuvosten kokoukseen Söderköpingissä 5.10.1436 ja Telgessä 1438) ja Hämeen linnanpäällikkönä 1436–1443. 1438 Bengt sinetöi Naantalin luostarin perustamiskirjeen. Veljekset Bengt ja Klaus ovat kantaisinä monille Suomen historiassa vahvasti vaikuttaneille suvuille.
Bengt Lydekenpojan vaakunakuva on tulkittu kotkanpäiseksi rukoilevaksi hahmoksi.
Bengt Lydekessonin isä Lydeke oli saksalaisperäinen henkilö ja jossakin virka-asemassa Suomessa. Bengtin veli oli puolestaan Klaus Lydekenpoika Djäkn, joka oli myös Suomessa hyvin tunnettu keskiaikainen ylimys ja Turun linnan pitkäaikainen päällikkö.
Pekka Palamaa
Pekka Mauno Palamaa (26. heinäkuuta 1928 Helsinki – 17. helmikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija ja shakin järjestöaktiivi.
Palamaa edusti nuoruudessaan Helsingin Kisa-Veikkoja ja saavutti useita SM-mitaleja 4 × 400 metrin ja 4 × 800 metrin viestijuoksuissa.
Shakin pariin Palamaa siirtyi 1960-luvun lopulla. Hänet valittiin Helsingin Shakkiklubin sihteeriksi vuonna 1974 ja seuran puheenjohtajana hän toimi vuosina 2004–2014. Hän toimi Suomen Shakkiliiton sihteerinä vuosina 1976–1990 sekä Suomen Keskusshakkiliiton hallituksen sihteerinä 1977–1983 ja puheenjohtajana 1988–1989. Hän kokosi muun muassa vuonna 2002 julkaistun Suomen Keskusshakkiliiton historiikin ja vuonna 2006 julkaistun Helsingin Shakkiklubin historiikin Shakkia kolmella vuosisadalla.
Palamaa toimi Tapiolan Hongan toimitusjohtajana vuosina 1980–1986.
Étienne Louis Malus
Étienne Louis Malus (23. heinäkuuta 1775 Pariisi, Ranska – 24. helmikuuta 1812 Pariisi) oli ranskalainen fyysikko, joka tutki valoa.
Elämä
Malus valmistui École polytechnique -koulusta oltuaan siellä Joseph Fourierin oppilas ja toimi sen jälkeen insinööriupseerina ja oli mukana Napoleonin Egyptin retkikunnassa (1798-1801). Hän oli Strasbourgin linnoitusten apulaisjohtajana 1806-1808 ja kutsuttiin 1809 Pariisiin École polytechnique -koulun tarkastajaksi. Vuonna 1810 hänestä tuli Ranskan instituutin jäsen.
Valoa koskevat tutkimukset
Malus teki merkittäviä tutkimuksia optiikan alalla ja löysi muun muassa valon polarisaation lain (1808), mistä hän sai Lontoon Royal Societyn myöntämän Rumford-mitalin. Hän julkaisi teoriansa valon kahtaistaittumisesta kiteissä vuonna 1810. Malus myös suoritti kokeita Christiaan Huygensin valoteorioiden todentamiseksi ja kirjoitti teorian uudelleen analyyttiseen muotoon.
Där jag är e're alltid bäst
Där jag är e're alltid bäst on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 2000 julkaistu albumi. Se on Ugglan kahdestoista studioalbumi ja kuudestoista albumi yhteensä. Albumi äänitettiin Jail House- ja Cosmos studios -studioissa.
Amerikanmäyrä
Amerikanmäyrä eli karkaju (Taxidea taxus) on Pohjois-Amerikassa elävä melko isokokoinen näätäeläin ja Taxidea-sukunsa ainoa laji.
Där jag är e're alltid bäst
Albumin kappaleet "Nitar & läder", "Hotta brudar", "Morsan é okej" ja "Stockholms heta nätter" julkaistiin singleinä vuonna 2000.
Levyn kappaleet ovat tyyliltään varsin erilaisia Ugglan aikaisempiin levyihin verrattuna. Kitaroissa on melko paljon säröä ja kappaleiden rakenteet ovat melko yksinkertaisia. Rakkautta käsittelevät kappaleet "I hela världen", "Kand det vara kärlek" ja "I himmelen" tosin ovat rauhallisia ja herkkiä.
Amerikanmäyrä
Koko ja ulkonäkö
Amerikanmäyrä muistuttaa ulkonäöltään Euroopassa tavattavaa mäyrää. Eläin on helposti tunnistettavissa pään mustavalkoisesta kuvioinnista. Amerikanmäyrät kasvavat keskimäärin 60–75 cm pitkiksi. Naaraat painavat enintään noin 7 kg ja koiraat jopa 12 kg. Amerikanmäyrällä on useita alalajeja.
Ravinto ja elintavat
pienoiskuva|vasen|Amerikanmäyrä
Löyly-Viihde
Löyly-Viihde on kahden rap-artistin, Voittajafiiliksen Mängin ja Skandaalin, vuonna 2006 perustama levy-yhtiö, joka toimii Helsingissä.
Löyly-Viihteen tunnetuimpia artisteja ovat olleet mm. Aste sekä Herrasmiesliiga, josta Brädi on nykyään Rähinä Recordsin artisteja.
Löyly-Viihde on tuottanut myös äänentoisto- ja videopalveluita.
Luistelu
thumb|right|[[Gunnar Berndtsonin piirros helsinkiläisistä luistelijoista 1890-luvulta]]
Luistelu on jäällä tapahtuvaa liikuntaa, jossa käytetään erityisesti tähän tarkoitukseen soveltuvia jalkineita eli luistimia. Luistimessa on kiinteä  metalliterä, joka liukuu kevyesti jään pintaa pitkin ja mahdollistaa siten nopean liikkumisen. Luistelua voi harrastaa joko luonnonjäällä tai tähän tarkoitukseen jäädytetyllä luistinradalla.
Luistelun tekniikka on sittemmin siirtynyt myös hiihtourheiluun, jossa sitä kutsutaan luisteluhiihdoksi. Uusi luistelun muoto on myös rullaluistelu, jossa luistimessa on metalliterän asemasta pienet pyörät, jolloin luistelu on mahdollista myös asfaltilla tai muulla riittävän tasaisella alustalla.
Luistelu urheilulajina
Luistelun eri muotoja ovat
Patinatge
Konstantin Loktev
Konstantin Borisovitš Loktev (, 16. kesäkuuta 1933 Moskova – 4. marraskuuta 1996 Moskova) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
America’s Cup
thumb|America’s Cup -pokaali thumb|Vuoden 1903 AC-vene Shamrock III kuivatelakalla. thumb|Vuoden 2007 haastaja Uuden-Seelannin lipun alla purjehtiva Fly Emirates, NZL 92.
America’s Cup on purjehduskilpailu. Siinä on palkintona kaikkein vanhin kansainvälinen urheilun palkintopokaali.
Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin vuonna 1851 Cowesissa Wightsaarella, ja pokaali nimettiin kilpailun tuolloin voittaneen aluksen, American, mukaan. America’s Cup -kilpailu käydään kaksinkamppailuna, jossa edellisen kilpailun voittaja puolustaa pokaalia karsintakilpailun, Louis Vuitton Cupin, voitolla paikkansa ansainnutta haastajaa vastaan. Voittaja ratkaistaan match race -muotoisissa kilpailuissa. Virallisesti venekunnat edustavat pursiseuroja, mutta todellisuudessa niiden takana ovat suuryritykset sponsorirahoineen.
thumb|left|Vuoden 2010 America’s Cupin voittaja, siipipurjeella varustettu trimaraani BMW Oracle Racing. Pitkien oikeustaisteluiden jälkeen 33:s America’s Cup purjehdittiin helmikuussa 2010 Valenciassa Espanjassa haastaja Golden Gate Yacht Clubin BMW Oracle Racing voittaessa Société Nautique de Genèvea (SNG) edustavan Alinghin.
34. America’s Cup purjehdittiin kesällä 2013 San Franciscossa AC72-tyyppisillä katamaraaneilla. 35. America’s Cup purjehdittiin kesäkuussa 2017 Bermudan vesillä.
America’s Cup -kilpapurjeveneet
Vuosina 1992–2007 kilpailu käytiin IACC-luokan (International America’s Cup Class) -veneillä, jotka ovat noin 23 metrin mittaisia ja noin 35 metrin korkuisia. Luovilla veneiden nopeus on 12 solmua ja myötätuulessa saavutetaan jopa 20 solmun  nopeus.
Vuonna 2010 purjehdittiin kilpaa monirunkoisilla veneillä.
Vuoden 2013 America’s cup
Vuoden 2013 America’s Cup purjehdittiin San Franciscossa 72-jalkaisilla katamaraaneilla. San Franciscon Golden Gate Yacht Club (GGYC) puolusti Oracle Team USA -joukkueellaan pokaalia. Sen vastustajaksi tuli uusiseelantilainen Emirates Team New Zealand, joka voitti karsintakilpailussa ruotsalaisen Artemis Racingin ja italialaisen Luna Rossa Challengen. Oracle joutui lähtemään kilpailuun kahdesta miinuspisteestä mutta voitti lopulta pokaalin pistein 9–8.
Jiri Nikkinen
Jiri-Juhani Nikkinen (s. 10. marraskuuta 1965 Helsinki) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan erityisesti Cliftersin laulajana ja kitaristina. Hän on myös luonut soolouraa ja sanoittanut lauluja muille. Jiri toimii yrittäjänä Beatnik Musiikki Oy:ssä, joka toimii äänitysstudiona ja ohjelmatoimistona mm. Jirin omille kokoonpanoille.
Cliftersin ensimmäinen single ilmestyi vuonna 1984. Yhtyeen jäätyä tauolle Nikkinen oli perustamassa lyhytaikaiseksi osoittautunutta Revolver-yhtyettä, jolta julkaistiin levyt Revolver (1994) ja Materiaa (1995). Hän teki myös kaksi soololevyä, Läpinäkyvää (1998) ja Sähköä (2000).
Cliftersin sanoituksista vastasi pääasiassa Jaana Rinne. Nikkinenkin alkoi hiljakseen sanoittaa kappaleita, ja hän onkin omien projektiensa lisäksi saanut paljon sanoituksia muiden artistien levyille. Näistä tunnetuin lienee Syksyn Sävel -kilpailun vuonna 1998 voittanut ”André”. Sen sävelsi Kari Litmanen ja esitti Marita Taavitsainen.
Nikkinen suomensi myös Salatuissa elämissä soineen tunnuskappaleen ”Tunteisiin” vuonna 1999 ruotsinkielisestä ”Jag vill” -kappaleesta, ja suomennetun version esitti ensimmäisenä Anna Hanski. Myös Jore Marjaranta on esittänyt kappaleen.
Nyt-albumin kappaleet ovat Jiri Nikkisen sanoittamia. Vuonna 2007 ilmestyneen Bang Bang-albumin kappaleista suurin osa on Jiri Nikkisen säveltämiä ja sanoittamia.
Clifters on keikkaillut ja tehnyt levyjä harvakseltaan myös 2000-luvulla. Nikkinen on esiintynyt monissa Beatles-aiheisissa projekteissa.
Vuonna 2001 Jiri Nikkinen vieraili Agentsin julkaisemalla Laulava Sydän – The Beatles -kokoelmalevyllä, jossa hän esittää kappaleet ”Help!”, ”Norjan puu” ja ”Elekieltä”. Lisäksi hän on ollut mukana Laulava sydän -ohjelmassa.
Vuonna 2015 Jiriltä ilmestyi uusi single ”Luullut oon, että asioilla on tapana järjestyä”. Single oli mukana Soundi-lehden Perjantaibiisisarjassa. Levy-yhtiönä toimi KHY Suomen musiikki. Samana vuonna julkaistiin myös ”Heitä pois huolesi” -single ja vuonna 2017 uusin soololevy Viides ilmansuunta.
Vuodesta 2010 asti Jiri on keikkaillut aktiivisesti yhtyeensä, Jiri Nikkinen The Beatles Tribute Band, kanssa niin kotimaassa kuin ulkomaillakin. Yhtyeen muita jäseniä ovat Jiri Bertula (basso, taustalaulu), Juha Heikkilä (koskettimet, taustalaulu) ja Jarkko Rantanen (rummut).
Nikkisellä on kolme lasta, 2000-vuosikymmenellä syntyneet pojat Jirka, Miska ja Saska.
Sakiko Ikeda
Sakiko Ikeda (, s. 8. syyskuuta 1992 Saitama) on japanilainen jalkapallomaalivahti. Ikeda edustaa seuratasolla Urawa Red Diamonds Ladiesia. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2012 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi vuonna 2017. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Huhtikuun 2021 loppuun mennessä Ikeda on pelannut maajoukkueessa 17 ottelua. MM-kilpailuissa hän oli varamaalivahtina.
Leo Kauppi
Kauppi oli alun perin painija Suomessa ja kilpaili muun muassa Savonlinnan painimestaruuskilpailuissa vuonna 1923. Merimiehenä ollessaan hän asettui Kanadaan 1920-luvun alussa. Hän asui 1924-1925 Ohiossa. Kauppia säesti tuolloin Eteenpäin-lehdessä olleiden konserttiuutisten mukaan ohiolainen serkkunsa pianisti Lila Kauppi. Syksyllä 1925 hän muutti New Yorkiin ja alkoi levyttää Columbia-levymerkille. Hän esiintyi tanssilaulajana pääpaikkanaan New Yorkin Työn Temppeli -haali eli eräänlainen suomalaissiirtolaisten työväentalo. Suuren laman lopetettua Kaupin levytysuran hän muutti monien muiden amerikansuomalaisten tavoin Neuvosto-Karjalaan, missä hän kuoli vuonna 1938. Erään tiedon mukaan Kauppi tuomittiin vakoilusta pakkotyöhön ja hän menehtyi työleirillä.
Leo Kauppi poikkesi eräässä suhteessa muista saman ajan amerikansuomalaisista muusikoista. Muiden muassa Arthur Kylander, Hiski Salomaa ja Antti Syrjäniemi kuvailivat omissa kupleteissaan siirtolaisten elämää ja kommentoivat Yhdysvaltain tapahtumia, mutta Leo Kaupin laulujen sanoituksissa mikään ei viittaa siihen, että ne on levytetty uudella mantereella. Kaupin suosituimmiksi levytyksiksi nousivat jenkka "Kuuliaiset Kottilassa" ja valssi "Meren aallot". Jälkimmäisestä tuli Yhdysvalloissa ilmeisesti kaikkien aikojen suosituin amerikansuomalainen äänilevy; sitä myytiin eräiden tietojen mukaan noin 30 000 kappaletta. Molemmat levytykset menestyivät hyvin myös Suomessa, vaikka levyjä ostaneet suomalaiset tuskin kiinnittivät niiden "amerikkalaisuuteen" sen enempää huomiota. Pääosa Kaupin levyttämistä lauluista oli muiden tekemiä – joukossa oli muun muassa J. Alfred Tannerin ja Tatu Pekkarisen kupletteja – mutta "Kuuliaiset Kottilassa" lienee hänen sanoittamansa.
Levytykset
Ajankohta ilmaisee levytysession ajankohdan. Raita-linkin takana on Raita-tietokannassa kappaleen mp3-versio.
10.3.1931
vie Raita-tietokantaan, jossa kappaleesta on mp3-tiedosto.
Brainstorm (lautapeli)
Brainstorm on Casper AB:n julkaisema seurapeli, jossa pelaajat yrittävät joukkueittain arvata sanoja, jotka liittyvät kortin aiheeseen.
Pelissä 2–4-henkiset joukkueet yrittävät vuorotellen arvata kymmentä erilaista vastausta kortin aiheesta. Joukkueella on noin minuutti aikaa luetella arvauksiaan. Jokaisessa kortissa on kaksi aihetta, joista valitaan toinen. Tarkastajajoukkue pitää kirjaa oikeista vastauksista. Arvaajajoukkue etenee pelilaudalla oikeiden vastauksien määrän mukaan.
Pelin kulku
Esimerkkitehtäviä (aihe ja sen halutut vastaukset)
Maalaistyöväen puolue
Maalaistyöväen puolue oli 1900-luvun alkuvuosina toiminut suomalainen puolue. Puolueen perustaja oli filosofian maisteri Frans Nuupala, joka toimi puolueen puheenjohtajana koko sen olemassaoloajan. Hänen mukaansa lehdistössä puhuttiin myös "Nuupalan puolueesta" tai "nuupalalaisista". Puolue osallistui eduskuntavaaleihin neljästi vuosina 1907–1910, mutta sen listoilta ei koskaan valittu yhtäkään kansanedustajaa.
Historia
Maalaistyöväen puolue perustettiin syksyllä 1906, jolloin valmistauduttiin Suomen ensimmäisiin yksikamarisen eduskunnan vaaleihin. Pidettyään syksyn 1906 aikana laajan puhekierroksen Frans Nuupala järjesti kotikunnassaan Tyrväässä 25.–26. marraskuuta 1906 maalaistyöväen edustajakokouksen. Kokoukseen oli saapunut Tyrväästä, Kiikasta, Huittisista, Punkalaitumelta, Vampulasta ja Mouhijärveltä 40 henkilöä, jotka edustivat valtakirjojen perusteella 888 henkilöä. Kokouksessa päätettiin perustaa puolue ja hyväksyttiin sen ohjelma. Samalla valittiin väliaikainen puoluehallitus ja asetettiin alustavasti ehdokkaat tuleviin eduskuntavaaleihin.
Maalaistyöväen puolueen ohjelmassa oli vähän omaperäistä, pääosin sen ainekset oli poimittu muiden puolueiden ohjelmista ja senhetkisestä poliittisesta keskustelusta. Eniten siinä oli piirteitä Maalaisliiton ja Santeri Alkion ajatuksista. Tämä oli luonnollista, koska sekä Nuupala että Alkio olivat toimineet aktiivisesti nuorisoseuraliikkeessä. Samoin kuin Maalaisliitto, Maalaistyöväen puolue vaati pakollista sairaus- ja vanhuusvakuutusta, maatalousverotuksen uudistamista, perintöverotuksen kiristämistä, naisten oikeudellisen aseman parantamista sekä yleisen oppivelvollisuuden ja kieltolain säätämistä. Toisaalta Nuupala vaati sosialidemokraattien tavoin yleistä äänioikeutta kaikille 20 vuotta täyttäneille. Kaupunki- ja teollisuuslähtöistä sosialidemokratiaa Nuupala sen sijaan piti Suomen agraarisiin oloihin täysin sopimattomana aatteena.
Maalaistyöväen puolueen menestymisen mahdollisuudet sen ainoassa vaalipiirissä, Turun läänin pohjoisessa vaalipiirissä näyttivät hyviltä, koska tilastojen mukaan torppareita oli Satakunnassa kolme kertaa niin paljon kuin itsenäisiä talollisia. Mäkitupalaisia, itsellisiä ja loisia taas oli lähes kaksi kertaa niin paljon kuin torppareita. Sosialidemokraatit näkivät Maalaistyöväen puolueessa vakavan vastustajan, ja erityisesti porilaisen Sosialidemokraatti-lehden pakinoitsija Eetu Salin otti Nuupalan ja tämän puolueen hyökkäyksensä kohteeksi. Salin leimasi Nuupalan puolueen tarpeettomaksi hajotuspuolueeksi, jonka ohjelma hänen mukaansa poikkesi sosialidemokraattien ohjelmasta vain merkityksettömissä yksityiskohdissa.
Vuoden 1907 eduskuntavaaleihin Maalaistyöväen puolue sai perustetuksi neljä valitsijayhdistystä, ja ehdokkaita oli Frans Nuupalan itsensä lisäksi vain kuusi: kolme Tyrväältä, kaksi Mouhijärveltä, yksi Nakkilasta ja yksi Tampereelta. Maalaistyöväen puolue sai vaaleissa 1 246 ääntä, joista suurimman osan oli kerännyt Nuupala itse. Kansanedustajan paikka jäi häneltä saavuttamatta, sillä siihen olisi tarvittu noin 4 000 ääntä.
Maalaistyöväen puolueen lehti oli Maalaistyöväki, jota ilmestyi vain kaksi numeroa, toinen ennen vuoden 1907 eduskuntavaalien alla ja toinen hieman niiden jälkeen.
Wild Oats
Wild Oats on Andy Tennantin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2016. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Gary Kanew ja Claudia Myers. Pääosia näyttelevät Shirley MacLaine, Jessica Lange ja Demi Moore.
Juoni
Wild Oats kertoo eläköityneestä historianopettajasta ja leskestä Eva Milleristä (Shirley MacLaine), joka saa vahingossa 5 000 000 dollarin sekin 50 000 dollarin sekin sijaan. Hänen paras ystävänsä Maddie (Jessica Lange) vakuuttaa hänet pitämään rahat, ja yhdessä he lähtevät pitkälle matkalle.
Tuotanto
Dimension Films osti käsikirjoituksen elokuvaoikeudet 9. huhtikuuta 2012, jolloin ohjaajaksi palkattiin Howard Deutch ja elokuvan pääosien esittäjiksi Shirley MacLaine, Jacki Weaver ja Alan Arkin. 17. toukokuuta 2012 Jack Blackin ilmoitettiin liittyneen näyttelijäkaartiin, mutta hän vetäytyi myöhemmin projektista. 17. lokakuuta 2013 Andy Tennantin ilmoitettiin ohjaavan elokuvan. Jacki Weaver jättäytyi pois elokuvasta, ja hänen rooliinsa palkattiin Jessica Lange 9. toukokuuta 2014. Samana päivänä Sarah Jessica Parker palkattiin Crystalin rooliin. Kun Sarah Jessica Parker vetäytyi elokuvasta, hänet korvasi Demi Moore 11. kesäkuuta 2014. Wild Oatsin kuvaukset alkoivat 10. kesäkuuta 2014 Gran Canarialla, Espanjan Kanariansaarilla, ja päättyivät 15. heinäkuuta 2014.
Kuusankosken voimalaitos
Vesivoimala peruskorjattiin 2019–2023. Kaikki kolme turbiinia uusittiin ja generaattoreita modernisoitiin. Voimalaitoksen hyötysuhde parani noin kuudella prosenttiyksiköllä 94 prosenttiin, ja turbiiniteho kasvoi 19 prosenttia noin 37 megawattiin. Keskimääräinen sähköntuotanto kasvoi 180 gigawattitunnista vuodessa noin 195 gigawattituntiin. Edellisen kerran voimalaa peruskorjattiin 1990-luvun lopulla.
Kuusankoskella on myös UPM:n ja Kouvolan Seudun Energian (KSSE) yhteinen kiinteällä polttaineella käyvä Kuusankosken biopolttoainevoimalaitos, joka käyttää puuperäisiä polttoaineita.
Demi-Leigh Nel-Peters
pienoiskuva|Demi-Leigh Nel-Peters vuonna 2018 Demi-Leigh Nel-Peters (s. 28. kesäkuuta 1995 Sedgefield, Länsi-Kap, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen malli. Hänet kruunattiin vuonna 2017 Miss Universumiksi sekä Miss Etelä-Afrikaksi.
Hänen vanhempansa ovat isä Bennie Peters sekä äiti Anne-Marie Steenkamp. Nel-Peters on seurustellut Tim Tebowin kanssa vuodesta 2018 lähtien.
Hän on 171 senttimetriä pitkä ja painaa 52 kilogrammaa.
Suomen Ajurien Liitto
Suomen Ajurien Liitto oli suomalainen ajureita edustanut ammattiliitto, joka kuului Suomen Ammattijärjestöön vuosina 1917–1925. Liitto julkaisi Ajuri-lehteä, joka ilmestyi vuosina 1906–1913 ja 1917–1924 Helsingissä ja Tampereella.
Liitto perustettiin kesällä 1908 Suomen ajurien viidennessä yleisessä kokouksessa, johon otti osaa edustajia Helsingistä, Turusta, Tampereelta, Viipurista, Oulusta ja Vaasasta. Liiton keskuspaikaksi valiittiin Tampere. Osa edustajista olisi halunnut ajurien yhdistyvän Suomen Satama- ja Vesiliikennetyöntekijäin Liittoon.
Aiemmin keskusjärjestöjen ulkopuolella pysynyt ajuriliitto liittyi SAJ:hin 1917. Vuonna 1924 SAJ päätti järjestellä liittoja uudelleen ja SAL yhdistettiin uuteen Suomen Kuljetustyöntekijäin Liittoon 1925.
How to Be a Human Being
How to Be a Human Being on englantilaisen indie-rock yhtye Glass Animalsin toinen studioalbumi, jonka julkaisi Caroline International ja Harvest Records. Albumissa on yksitoista kappaletta, joista jokainen kuvaa yhtä albumin kannessa esiintyvää henkilöä. Henkilöt perustuu oikeisiin ihmisiin, joita yhtyeen laulaja on tavannut kiertueiden aikana.
Albumi oli ehdolla vuoden 2017 Mercury Prize - kilpailussa. Kappaleille Life Itself, Youth, Season 2 Episode 3, Pork Soda ja Agnes on julkaistu musiikkivideot.
Satakunnan lennosto
Satakunnan lennosto (Satlsto) on yksi Suomen ilmavoimien joukko-osastoista. Pirkkalan lentoasemalla sijaitsevan Satakunnan lennoston käytössä on koko ilmavoimien lentävä kalusto. Lennosto tukee ilmavoimien taistelua tukilentotoiminnalla, tutkimuksella ja kehittämisellä sekä turvaa ilmaoperaatiot Etelä-Suomen alueella vastaamalla lentotukikohtien valmiudesta.
Satakunnan lennosto tukee monipuolisesti puolustusvoimia, kriisinhallintaoperaatioita, valtionjohtoa ja muita viranomaisia tuki- ja kuljetuslennoilla. Osa lennoston toimintaa on ilmasodan taktiikan ja taistelutekniikan kehittäminen, jota tehdään tiiviisti yhteistyössä yliopistojen, korkeakoulujen ja teknologiateollisuuden kanssa. Koelentoiminnalla varmistetaan ilma- ja maavoimien lentokaluston kehittäminen ja uusien järjestelmien käyttöönotto. Myös Pirkanmaan alueen sotilaskohteiden turvallisuus kuuluu lennoston päivittäisiin tehtäviin.
Lennostossa koulutetaan laaja-alaisesti varusmiehiä ja reserviläisiä sekä tuetaan vapaaehtoista maanpuolustuskoulutusta. Vuonna 2022 lennostossa palvelee palkattua henkilöstöä noin 370 ja varusmiespalvelustaan suorittavia asevelvollisia on noin 250.
Aikaisemmin lennostossa toimi myös F/A-18C/D Hornet-monitoimihävittäjiä, jotka vuonna 2015 siirtyivät Lapin ja Karjalan lennostoihin.
Organisaatio ja johto
Tukilentolaivueeseen on sijoitettu lennoston kuljetus- ja yhteyskoneet, joilla se lentää valtionhallinnon ja puolustusvoimain tilaamia operatiivisia, palvelu-, tuki- ja koululentoja. Laivue muun muassa lentää kansainvälisille operaatioalueille tukilentoja. Ilmataistelukeskus tutkii ilmataisteluita ja tukikohtien hallinnasta käytäviä taisteluja. Lisäksi sen tehtävänä on kehittää toimintamalleja. Keskuksen vastuulla on myös ilmavoimien koelentäminen ja lentokaluston testaus. Lentotekniikkalaivue tarjoaa kunnossapitopalvelut, kuten määräaikaishuollot ja vikakorjaukset lentokalustolle, samoin kuin päivittäiset tarkastukset.
Suojausyksikkö vastaa asevelvollisten kouluttamisesta ilmavoimien sodanajan joukkoihin. Yksikkö myös vastaa tukikohdan ja koko varuskunnan vartioinnista ja lentotoiminnan pelastustehtävistä. Viestitekniikkakeskus on Etelä-Suomen alueen tiedustelu-, valvonta- ja johtamisjärjestelmien toiminnasta vastaava yksikkö. Huoltokeskus vastaa Pirkkalan tukikohdan ja lennoston yleishuollon suunnittelusta, valmistelusta ja toteuttamisesta. Se muun muassa hoitaa lennoston vaatimat maakuljetukset ja varastopalvelut.
Esikuntapäälliköt
Lennoston esikuntapäällikköinä ovat olleet :