cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Margaret Mitchell
Margaret Munnerlyn Mitchell (8. marraskuuta 1900 Atlanta, Georgia – 16. elokuuta 1949 Atlanta, Georgia ) oli yhdysvaltalainen Pulitzer-palkittu kirjailija. Mitchell tunnetaan parhaiten Tuulen viemää -romaanin (1936) kirjoittajana. Tuulen viemää jäi hänen ainoaksi teoksekseen, mutta hänen kuolemansa jälkeen muun muassa hänen aikaisempia tekstejään, novellejaan ja kirjeitään on koottu kirjoiksi. Ennen uraansa kirjailijana Mitchell työskenteli toimittajana. Mitchell kuoli vuonna 1949 48-vuotiaana Atlantassa jouduttuaan auton yliajamaksi.
Nuoruus
Margaret Mitchell syntyi vuonna 1900 Georgian osavaltion Atlantassa. Hänen isänsä Eugene Muse Mitchell oli ammatiltaan asianajaja. Mitchellin äiti Mary Isabelle ”Maybelle” Stephens, joka toimi suffragettina, oli irlantilaista sukua ja hänen isänsä Eugene Mitchell puolestaan sekä irlantilaista, skotlantilaista että hugenotilaista sukua. Lapsuudessaan Mitchell kuuli usein tarinoita Yhdysvaltain sisällissodasta esimerkiksi sinä aikana eläneiltä sukulaisiltaan ja kirjoitti tarinoita jo pienestä pitäen. Hän kävi yksityiskoulua ja opiskeli myöhemmin Smith Collegessa. Hänen oli määrä avioitua Clifford Henry -nimisen sotilaan kanssa, mutta tämä kuoli Ranskassa taistellessaan ensimmäisessä maailmansodassa. Pian tämän jälkeen vuonna 1919 Mitchellin äiti Maybelle kuoli, ja tyttö keskeytti opintonsa hoitaakseen kotiaan äitinsä sijasta.
Ura toimittajana
Vuonna 1922 Mitchell tutustui aikoinaan työkseen amerikkalaista jalkapalloa pelanneeseen Berrien ”Red” Upshawiin. He alkoivat seurustella ja menivät naimisiin syyskuussa 1922. Koska hänen miehensä tulot olivat epäsäännöllisiä, Mitchell päätti etsiä itselleen työpaikan. Hän sai toimittajan paikan The Atlanta Journal Magazinessa. Samassa lehdessä työskenteli myös Mitchellin ystävä ja tuleva aviomies John R. Marsh, joka toimi Mitchellin mentorina lehdessä. Lehdessä Mitchell muun muassa teki haastatteluja sekä kirjoitti artikkeleita ja kirja-arvosteluja nimellä Peggy Mitchell. Mitchell ja Upshaw erosivat vuonna 1924 myrskyisän yhdessäelon jälkeen. Mitchell vihittiin pian John Marshin kanssa. He menivät naimisiin vuonna 1925. thumb|200px|Mitchellin hauta.
Tuulen viemää ja sen jälkeen
Pian avioitumisen jälkeen Mitchell jätti toimittajan työnsä niveltulehduksen takia. Kertoman mukaan vuoteenoma Mitchell luki suurimman osan paikallisen kirjaston kirjoista, ja lopulta hänen aviomiehensä ehdotti, että Mitchell kirjoittaisi aikaa kuluttaakseen oman kirjan. Tuolloin hän alkoi kirjoittaa teosta, josta ajan myötä tuli Tuulen viemää. Hän kirjoitti teosta vuosina 1926–29. Aluksi Mitchellillä ei ollut aikomustakaan julkaista kirjaa. Hän ei suostunut näyttämään teostaan kuin aviomiehelleen Marshille ja ystävälleen Louis Colelle, joka työskenteli Macmillan-kustannusyhtiössä. Cole sai vastahakoisen Mitchellin lähettämään teoksensa kustantamoonsa. Tuulen viemää julkaistiin vuonna 1936, ja se nosti Mitchellin lähes välittömästi kuuluisuuteen. Hän sai Pulitzer-palkinnon kirjastaan vuonna 1937. Vapaaehtoistyö täytti Mitchellin ajan 1940-luvulla. Hänellä oli useita hyväntekeväisyyskohteita.
Kirjoittamisen ohella Mitchell oli kiinnostunut afroamerikkalaisen väestön asemasta. Hän rahoitti vuosittaista stipendiä, jolla tuettiin afroamerikkalaisten opiskelijoiden lääketieteen opintoja. Hän tuki myös ensimmäisiä yrityksiä rotuerottelun poistamiseksi Atlantan poliisivoimissa. Mitchell kuitenkin salasi tämän toimintansa julkisuudelta koko elämänsä ajan.
Kuolema
11. elokuuta 1949 Mitchell oli aviomiehensä John Marshin kanssa ylittämässä katua kun Mitchell joutui auton yliajamaksi Atlantassa. Hänet vietiin Grady Hospital -sairaalaan, missä hän oli viisi päivää aina kuolemaansa saakka. Mitchell kuoli 16. elokuuta 1949 48-vuotiaana. Hänet haudattiin perheen sukuhautaan Oaklandin hautausmaalle Atlantaan. Samaan hautaan on haudattu myös hänen vain kolmea vuotta myöhemmin 1952 sydänkohtaukseen kuollut aviomiehensä, John Marsh.
Tuotanto
Tuulen viemää oli Mitchellin ensimmäinen julkaistu teos. Se jäi myös ainoaksi Mitchellin teokseksi, joka julkaistiin hänen elinaikanaan. Tuulen viemää julkaistiin alun perin MacMillan Publishersin kustantamana 30. kesäkuuta vuonna 1936. Kirjasta tuli pian suosittu. Mitchell sai kirjastaan Pulitzer-palkinnon vuotta myöhemmin 1937. Vuonna 1939 kirjan pohjalta tehtiin samanniminen elokuva, joka voitti kahdeksan Oscar-palkintoa.
Mitchell ei eläessään julkaissut toista kirjaa. Hänen tekstejään on kuitenkin toimitettu julkaistaviksi jälkeenpäin. Paratiisisaari (1996) on Mitchellin 15-vuotiaana kirjoittama romanttinen tarina, jonka hän antoi ystävälleen Henry Love Angelille. Julkaisuun on sisällytetty ystävysten välistä kirjeenvaihtoa ja valokuvia. Before Scarlett (2000) sisältää Mitchellin lapsuudessaan ja nuoruudessaan kirjoittamia tarinoita, novelleja ja näytelmiä. Teokseen Letters From Margaret (2001) on koottu Mitchellin kirjeitä ystävilleen Edwin ja Mabel Granberrylle. Margaret Mitchell, Reporter (2002) on kokoelma kolumneja, joita Mitchell kirjoitti työskennellessään toimittajana.
Axel Gabriel Corander
Axel Gabriel Corander (23. maaliskuuta 1827 Mikkelin pitäjä – 29. syyskuuta 1877 Viipuri) oli suomalainen opettaja, kirjailija ja toimittaja.
Coranderin vanhemmat olivat nimismies Karl Fredrik Corander ja Lovisa Charlotta Nass. Opettaja ja toimittaja Claes Fredrik Corander (1822–1872) ja kirkkoherra, opettaja, sanomalehtimies ja suomen kielen tutkija Henrik Konstantin Corander (1814–1878) olivat hänen veljiään. Corander valmistui maisteriksi 1850 ja toimi ensin opettajana Helsingissä sekä sitten 1852–1874 aluksi matematiikan ja myöhemmin uskonnon lehtorina Viipurissa. Hän painatti 1848 ensimmäisen suomalaisen pitäjänkertomuksen Kertoelma Suur-Savosta eli Mikkelistä, kirjoittaen nimensä muotoon A. G. Korander. 1861 hän julkaisi oppikirjan Utkast till finsk satslärä, josta ilmestyi uusi täydennetty painos 1865 muun muassa Julius Krohnin antamiin tietoihin perustuen. Corander työskenteli Viipurissa myös sanomalehtimiehenä, toimittaen Sanan-Lennätintä sekä Otawaa 1862–1863 ja Ilmarista 1871–1872. Hän toimi myös Viipurin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran sihteerinä 1857–1875.
Coranderin puoliso vuodesta 1854 oli Sofia Calonius (k. 1913).
W Series -kausi 2019
W Series -kausi 2019 oli W Series -sarjan ensimmäinen kausi. Kausi alkoi 4. toukokuuta Saksan Hockenheimista ja päättyi 11. elokuuta Britannian Brands Hatchiin.
Lucia Joas
Lucia Joas (o.s. Anger, s. 26. tammikuuta 1991) on saksalainen maastohiihtäjä, joka edustaa SC Oberstdorf -seuraa.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2009 Joas saavutti hopeaa viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Nuorten MM-kilpailuissa 2008 hän saavutti pronssia samalla matkalla sekä vapaan hiihtotavan sprintissä. Vuoden 2009 nuorten MM-kilpailuissa hän hiihti pronssia saavuttaneessa Saksan viestijoukkueessa. Vuoden 2011 nuorten MM-kilpailuissa Joas voitti kultaa perinteisen hiihtotavan sprintissä ja saavutti pronssia viestissä. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Joas sijoittui 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 42;nneksi ja vapaan hiihtotavan sprintissä 43:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 31:s.
Joas kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran marraskuussa 2009 Beitostølenin viestikilpailussa. Ensimmäiseen henkilökohtaiseen kilpailuunsa maailmancupissa hän osallistui Drammenissa maaliskuussa 2010. Maailmancupin pisteille hän selviytyi ensimmäisen kerran Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2010 oltuaan 25:s. Joulukuussa 2013 Joas sijoittui Tour de Skihin kuuluneessa Oberhofin vapaan hiihtotavan sprintissä kuudenneksi. Hänen paras sijoituksensa yksittäisessä maailmancupin henkilökohtaisessa kilpailussa on Toblachin vapaan hiihtotavan sprintin 14:s sija joulukuulta 2015.
Kihlanki
Kihlanki on pieni Muonion kunnassa Muonionjoen varressa sijaitseva noin kolmenkymmenen asukkaan kylä Kolarin kylältä noin 35 kilometriä Muonioon päin. Itse Muonion kirkonkylälle on matkaa noin 45 kilometriä.
Melinda Koivula
Melinda ”Melli” Koivula (s. 22. tammikuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Koivula edusti kaudella 2021 Kansallisessa Liigassa pelaavaa Tikkurilan Palloseuraa ja pelasi SM-hopealle yltäneessä joukkueessa 14 ottelua mutta ei yhdessäkään niistä kahtakymmentäkään minuuttia. Junioriajan hän pelasi PK-35:ssä, josta nousi 15-vuotiaana pelaamaan Liigaan PK-35 Vantaan joukkueeseen ja siirtyi kaudelle 2012 HJK:hon. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2011 ja liigacupin vuonna 2012. Hän on pelannut tyttöjen maajoukkueessa neljä maaottelua.
Sanna Kyllönen
pienoiskuva|Sanna Kyllönen (tuolloin Hernesniemi) kesäkuussa 1995. Sanna Mari Kyllönen (o.s. Hernesniemi, s. 9. maaliskuuta 1971 Kokkola) on suomalainen entinen pikajuoksija. Hän edusti viimeksi aktiiviurallaan Turun Urheiluliittoa. Hänen valmentajanaan toimi vuodesta 1998 aviomies Kai Kyllönen. Tätä ennen häntä valmensi Mika Lehtimäki.
Aktiiviurallaan Kyllönen voitti seitsemän SM-kultaa, kolme hopeaa ja kaksi pronssia 100 metrin juoksussa. 200 metriltä kultamitaleita tuli myös seitsemän ja hopeamitaleita kolme. Halli-SM-kisoista mitalitili karttui kymmenellä kultamitalilla, kuudella hopeamitalilla ja kahdella pronssimitalilla. Molemmilla pikamatkoilla SM-tasolla Kyllösellä oli voittamaton kultasuora vuosina 1993–1999.
Ennätykset
h = käsiajanotolla saatu tulos, ei suoraan vertailukelpoinen
Tessa Thompson
Tessa Lynn Thompson (s. 3. lokakuuta 1983 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten Diane Nashin roolista elokuvassa Selma, Bianca Taylorin roolista elokuvissa Creed: The Legacy of Rocky (2015), Creed II (2018) ja Creed III (2023) sekä Valkyyrian roolista Marvel Cinematic Universen elokuvissa Thor: Ragnarök (2017), Avengers: Endgame (2019) ja Thor: Love and Thunder (2022). Lisäksi hän on näytellyt Jackie Cookia televisiosarjassa Veronica Mars ja Charlotte Halea televisiosarjassa Westworld.
Taustaa
Thompson syntyi Los Angelesissa vuonna 1983. Hänen isänpuoliset sukujuurensa ovat afrikkalais-panamalaiset ja äidinpuoliset osittain meksikolaiset ja osittain eurooppalaiset. Hän varttui Los Angelesissa ja New Yorkin Brooklynissa. High schoolin jälkeen Thompson opiskeli kulttuuriantropologiaa Santa Monica Collegessa.
Arvostelusivusto
Arvostelusivusto kerää yhteen arvosteluja erilaisista aihepiireistä, arvostelut voivat olla sivuston käyttäjien jättämiä tai kerätty ulkopuolisista lähteistä. Suosittuja arvostelun kohteita arvostelusivustoilla on erilaiset populaarikulttuurin aiheet kuten elokuvat, musiikki ja tv-sarjat.
Kuuluisimpia arvostelusivustoja on Epinions.com ja parhaiten verkkokauppana tunnettu Amazon.com, jolla on suuri tietokanta myymiensä tuotteiden käyttäjäarvosteluista.
Voitto Liukkonen
Voitto Ensio "Vode" Liukkonen (19. heinäkuuta 1940 Mikkeli – 26. joulukuuta 2007 Tampere) oli suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän kuoli 67 vuoden iässä tapaninpäivänä 2007.
Opiskeluaika
Liukkonen kirjoitti ylioppilaaksi Kulosaaren yhteiskoulusta ja aloitti opinnot Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa vuonna 1959. Hän viihtyi ylioppilaselämässä ja toimi aktiivisesti Helsingin yliopiston ylioppilaskunnassa, muun muassa sen edustajistossa 1963–1964 ja hallituksessa 1964–1965 (muun muassa hallituksen varapuheenjohtajana) sekä Eteläsuomalaisessa osakunnassa. HYY:n hallituksessa hänen vastuulleen kuuluivat talousasiat. Hänet nähtiin usein pelaamassa flipperiä, jonka ESO:n kuraattori Matti Klinge oli syksyllä 1965 hankkinut osakunnan tiloihin.
Selostajan ura
Liukkonen työskenteli vuosina 1973–2002 Yleisradion TV2:n urheilutoimituksen palveluksessa. Kesä- ja talviolympialaisia hän selosti Ylelle vuodesta 1972 lähtien. Vuoden 2004 Ateenan olympialaisten televisiolähetyksissä Liukkonen selosti paraatilajejaan melontaa ja soutua. Hänellä oli kokemusta melonnasta jo ennen selostajan uraansa: Liukkonen oli kansallisen tason meloja 1960-luvulla.
Erityisesti "Vode" selosti melontaa, tennistä ja soutua ja 1998 Naganon olympialaisista lähtien myös curlingia, jota hän selosti myös vuoden 2002 Salt Lake Cityn ja vuoden 2006 Torinon olympialaisissa. Nämä lajit soveltuivatkin luonteensa takia hyvin Liukkosen ominaiselle, verkkaiselle tyylille. "Vodella" oli myös tapana kertoa kuinka lajissa kannattaisi seuraavaksi toimia.
Liukkosen selostajauran huippuhetkiä olivat Pertti Karppisen olympiavoittojen selostukset Montrealissa 1976, Moskovassa 1980 ja Los Angelesissa 1984. Los Angelesissa mies selosti myös Jouko Salomäen olympiavoiton kreikkalais-roomalaisessa painissa. Barcelonassa 1992 Liukkonen selosti meloja Mikko Kolehmaisen olympiakullan kajakkiyksiköiden 500 metrillä. Talviurheilun saralla Liukkonen on selostanut Matti Nykäsen ensimmäisen MM-voiton Oslossa 1982 sekä Marjo Matikaisen olympiakullan naisten 5 kilometrin hiihdossa Calgaryn talviolympialaisissa 1988.
Helsingin Sanomien toimittaja Ari Pusa totesi Liukkosesta muistokirjoituksessaan, että tämä ei tehnyt itsestään numeroa, eikä hänellä ollut usein selostajille ominaista "tähtitautia". Hän tuki työtovereitaan myötä- ja vastamäessä. Liukkonen oli työssään tinkimätön ja ahkera, eikä hän valittanut pienistä. Palattuaan melontapaikalta Ylen studioon Sydneyn tv-keskukseen Liukkonen pyysi heti uusia selostustehtäviä. Entiset työkaverit muistavat Liukkosen loistavana persoonana ja humoristina, joka osasi nauraa myös itselleen.
Eräs Liukkosen tavaramerkkislogan oli selostuksen loppuun todettu "näihin kuviin, näihin tunnelmiin" ja "nyt meiltä meni kuva, toivottavasti kohta menee myös ääni", joita nuoremman polven urheiluselostajat ovat sittemmin käyttäneet aika ajoin lähetystä päättäessään.
Se on siinä -ohjelman lopussa kuuluva No niin, nyt meiltä meni kuva, toivottavasti kohta menee äänikin syntyi, kun Liukkonen selosti ulkomailla pelattua jalkapallo-ottelua ja kuvayhteys katkesi. Lausahdus ei tullut nauhalle, mutta Liukkonen äänitti sen myöhemmin Se on siinä -ohjelmaa varten. Kätevä emäntä -sketsiohjelmassa on kuultu hänen curling-tyylisiä selostuksiaan muun muassa astianpesukoneen täyttämisestä ja roskien lakaisemisesta.
Harrastukset
Vapaa-aikanaan Liukkonen harrasti shakkia.
Oulun ammattikorkeakoulu
Oulun ammattikorkeakoulu (Oamk) on Oulun seudulla toimiva ammattikorkeakoulu. Oamkissa on noin 9 000 opiskelijaa ja 460 työntekijää. Oamkin toimipisteet sijaitsevat Oulussa ja Oulaisissa. Lisäksi projektiluonteista toimintaa on useilla paikkakunnilla Pohjois-Suomessa.
Opiskelijakuntana toimii Oulun ammattikorkeakoulun opiskelijakunta eli OSAKO.
Tutkintoon johtava koulutus
Oamkissa koulutusta järjestetään kuudella koulutusalalla :
Oamkissa on tarjolla ammattikorkeakoulututkintoon johtavaa koulutusta 28:ssa tutkinto-ohjelmassa, joista kahdessa opetus on kokonaan englanniksi. Tarjolla on myös 23 ylempään ammattikorkeakoulututkintoon johtavaa tutkinto-ohjelmaa, joista viidessä opetus on kokonaan englanniksi.
Ammatillinen opettajankoulutus
Oamkin Ammatillinen opettajankoulutus (lempinimeltään Amok) on Suomen pohjoisin ammatillisten opettajien, opinto-ohjaajien ja erityisopettajien kouluttaja. Opetusta järjestetään Oulussa, Rovaniemellä, Kajaanissa ja Kemi-Tornion alueella. Verkko-opiskeluryhmissä voi opiskella maantieteellisestä sijainnista riippumatta. Ammatillinen opettajankoulutus järjestää opettajan ammattiin pätevöittäviä 60 opintopisteen (ects) laajuisia opettajan pedagogisia opintoja, ammatillisen erityisopettajan opintoja, opinto-ohjaajan opintoja sekä opetus- ja koulutusalan täydennyskoulutusta sekä kehittämispalveluita.
Opettajankoulutusta on saatavilla suomeksi ja englanniksi.
Tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotyö
Lisäksi tki-työtä ohjaa Oulun kaupungin, Oulun yliopiston, VTT:n ja Technopoliksen kanssa solmittu sopimus, Oulun innovaatioallianssi. Muiden perustajajäsenten tavoin Oamk on sitoutunut kehittämään toimintaansa sovituille innovaatioaloille, investoimaan sovittuihin infrastruktuureihin ja kehittämään mekanismeja yhteiseen käyttöön.
Oulun ammattikorkeakoulu Oy
Oamk oli vuoden 2013 loppuun asti osa Oulun seudun koulutuskuntayhtymää. Vuoden 2014 alusta Oamkin ylläpitomalliksi tuli osakeyhtiö. Tätä varten on perustettu Oulun ammattikorkeakoulu Oy.
Oulun seudun ammattikorkeakoulun nimi vaihtui vuoden 2014 alusta Oulun ammattikorkeakouluksi, mutta lyhenne Oamk pysyi samana.
FS Cassard (1866)
Cassard oli Ranskan laivaston vuonna 1866 vesillelaskettu 1. luokan aviso, joka myöhemmin luokiteltiin korvetiksi nimellä Desaix.
Valmistus
Alus tilattiin Le Havresta Augustin Normandilta. Tilatun aluksen nimeksi vahvistettiin 3. joulukuuta 1861 Cassard ja sen köli laskettiin 1. tammikuuta 1862. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1866. Se muutettiin jahdiksi uudelleen nimettynä Jérôme Napoléoniksi 16. elokuuta. Samalla nimi Cassard siirrettiin aiemmin valmistetulle Jérôme Napoléonille. Alus otettiin palvelukseen 1. syyskuuta.
Palvelus
Alus luokiteltiin korvetiksi 19. syyskuuta, jolloin se sai uuden nimen Desaix. Alus liitettiin samalla Välimeren laivueeseen. Se oli Lähi-idän asemalla 8. lokakuuta 1872-15. elokuuta 1873. Alus poistettiin alusluettelosta 18. elokuuta 1894.
Deianeira
pienoiskuva|upright|[[Guido Renin maalaus Deianeiran sieppaus, 1620–1621.]] Deianeira oli kreikkalaisessa mytologiassa Herakleen kolmas vaimo.
Boom (Särkänniemi)
Boom on Särkänniemen huvipuistossa Tampereella sijaitseva Space Shot -tyylinen laite. Laitteen korkeus on 68 metriä ja sen on valmistanut Zamperla. Laite on tullut Särkänniemeen vuonna 2019. Boom on Särkänniemen korkein laite ja se maksoi noin kolme miljoonaa euroa.
Deianeira
Deianeira oli Althaian ja Oineuksen, Kalydonin kuninkaan, tytär ja Meleagroksen sisar. Hänen isänsä lupasi hänet kauhistuttavannäköiselle jokijumala Akhelookselle, mutta Deianeira itse ei halunnut olla missään tekemisissä härkää muistuttavan sulhasehdokkaansa kanssa. Herakleen ja Akhelooksen välillä syntyikin kamppailu Deianeiran kädestä, ja sen aikana Akheloos muutti muotonsa häräksi ja käärmeeksi. Herakles kuitenkin sai kukistettua Akhelooksen maahan ja katkaistua tältä toisen sarvista ja voitti siten oikeuden saada Deianeira puolisokseen.
Hyginuksen version mukaan Deianeira olisi ollut Deksamenoksen, Olenoksen kuninkaan, tytär. Herakleen rikottua lupauksensa naida tämä kentauri Eurytion oli pyytänyt Deianeiraa vaimokseen, johon isä oli peloissaan suostunut. Hääpäivänä Herakles kuitenkin keskeytti menot tappaen kentaurin ja vieden kihlattunsa takaisin kotiin. Tämä versio on kuitenkin ristiriitainen toisten kertomusten kanssa, joissa Herakleen kerrotaan tappaneen Eurytionin Hippolyteen tai Mnesimakheen vuoksi.
Deianeira tunnetaan kuitenkin parhaiten osuudestaan tarinassa Nessoksen viitasta. Kentauri Nessos kantoi selässään matkalaisia Euenos-joen yli maksua vastaan. Ollessaan matkalla maanpakoon Herakles ja Deianeira saapuivat joelle. Herakles antoi vaimonsa Nessoksen kuljetettavaksi, mutta hän itse lähti kahlaamaan joen yli. Kesken matkaa Nessos kuitenkin yritti maata väkisin Deianeiran, ja Herakleen kuultua huudon hän ampui Hydran vereen kastetun nuolen suoraan kentaurin sydämeen tämän noustua takaisin maalle. Kuoleva Nessos kertoi Deianeiralle, että mikäli tämä halusi valmistaa lemmenjuoman Heraklesta varten, tämän tulisi sekoittaa hänen siementään ja nuolen tekemästä haavasta valuvaa verta keskenään. Deianeira tekikin näin ja myöhemmin, kun hän sai kuulla Herakleen ihastuneen Ioleen, hän sekoitti tekemänsä seoksen Herakleen paitaan toivoen tämän elvyttävän miehensä rakkauden itseensä. Herakleen palvelijan Likhaan haettua paidan Deianeira huomasi maahan tippuneiden pisaroiden alkavan palaa auringon osuessa niihin. Tajutessaan Nessoksen valehdelleen hänelle hän kauhuissaan lähetti miehen estämään Heraklesta pukemasta paitaa päällensä. Herakles oli kuitenkin ehtinyt jo pukea paidan ylleen ja siinä oleva myrkky oli jo alkanut hitaasti vaikuttamaan ja polttamaan hänen ihoaan, jolloin hän tuskan käydessä sietämättömäksi heittäytyi hautarovioon hyläten siten kuolevaisen elämänsä. Herakleen kohtalosta aiheuttavasta häpeästä johtuen Deianeira päätti itse päivänsä.
Näytelmänä tunnetuin esitys Deianeiran kohtalosta on Sofokleen tragedia Trakhiin naiset.
Krapit
Krapit eli värimatarat (Rubia) on kasvisuku matarakasvien heimossa ja matarakasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu 88 lajia. Useita krappeja viljellään värikasvina.
Nico Salo
Nico Salo (s. 21. tammikuuta 1994) on suomalainen salibandypelaaja ja lajin kaksinkertainen maailmanmestari.Salo edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Classicia ja Suomen salibandymaajoukkuetta. Vasenkätinen Salo on keskushyökkääjä.
Salo on Tampereen Classicin kasvatti. Hän debytoi Salibandyliigassa kaudella 2009–2010 ja on saavuttanut neljä kultaa sekä yhden hopean ja pronssin.
Vuonna 2011 alle 19-vuotiaiden MM-kultaa Suomen kapteenina voittanut ja samoista kisoista vuonna 2013 pronssia saavuttanut Salo debytoi Suomen salibandymaajoukkueessa vuonna 2012. Vuonna 2014 hän oli mukana saavuttamassa MM-hopeaa Göteborgista tehden tehot 2+1. Vuoden 2016 MM-kisoissa hän oli mukana voittamassa Suomelle MM-kultaa. Vuoden 2018 MM-kisoissa hän toimi Suomen kapteenina Suomen voittaessa neljännen maailmanmestaruutensa. Ruotsalainen salibandylehti Innebandymagazinet valitsi Salon maailman viidenneksi parhaaksi miespelaajaksi vuonna 2017 ja kuudenneksi parhaaksi vuonna 2018.
Salo on 181 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa.
Ouagadougou
Ouagadougou (mooreksi, ranskaksi ) on Burkina Fason (aiemmin Ylä-Volta) pääkaupunki ja maan suurin kaupunki sekä kulttuurinen, hallinnollinen ja taloudellinen keskus. Sen asukasluku on noin 2,7 miljoonaa. Kaupunki sijaitsee Burkina Fason keskiosassa. Ouagadougoussa on mm. kansainvälinen lentokenttä ja Ouagadougoun yliopisto. Ouagadougoun tärkeimmät teollisuudenalat ovat ruoan ja tekstiilien tuotanto. Rautatie kulkee Abidjaniin sekä Kayaan ja moottoritie Niameyhyn.
Laina
Laina tarkoittaa rahalainaa tai esinelainaa. Tämä artikkeli käsittelee rahalainaa, jota kutsutaan myös velaksi tai luotoksi.
Ouagadougou
Historia
Ouagadougou oli 1000-luvulla perustettu valtio, jonka pääpaikkaa kutsuttiin nimellä Kombemtinga. Paikasta tuli vuonna 1441 moose-kansan valtakunnan pääkaupunki. Tästä ja kolmesta muusta valtiosta muodostui Ranskan vallattua alueen 1896 Ylä-Volta. Vuonna 1919 Kombemtingasta tuli uudelleennimettynä Ouagadougouksi Ylä-Voltan pääkaupunki. Kaupunki sai rautatieyhteyden Norsunluurannikkoon vuonna 1954. Vuonna 1956 kaupungissa pidettiin sen historian ensimmäiset kunnallisvaalit.
Laina
Sana laina merkitsee kahden osapuolen välistä sopimusta, jolla lainanantaja antaa rahamäärän, esineen tai tietyn paljouden esineitä lainanottajalle. Lainanottaja sitoutuu antamaan lainanantajalle (tai hänen määräämällensä henkilölle) takaisin yhtä suuren rahamäärän tai saman paljouden samanlaisia esineitä kuin hän on saanut. Suomen laissa laina ei kuitenkaan tarkoita rahan lainaamista, vaan esineen luovuttamista toisen käyttöön korvauksetta. Lainan tätä merkitystä on käsitelty artikkelissa esinelaina. Tässä artikkelissa käsitellään vain rahan lainaamista.
Ouagadougou
Historia
Ouagadougoun väkiluku kaksinkertaistui vuosien 1954–1960 välisenä aikana. Viralliseksi väkiluvuksi ilmoitettiin vuonna 1960 59 126 henkilöä. Koko itsenäisyyden ajan on kaupungin väkiluku kasvanut nopeasti.
Laina
Rahalainasta lainanantaja voi vaatia itselleen korkoa. Korko on hyvitys siitä, että lainanottaja on saanut tilaisuuden hyötyä lainarahoista.
Ouagadougou
Historia
Ylä-Volta itsenäistyi 1960 ja muutti nimensä Burkina Fasoksi 1984. Ouagadougou nimettiin uuden valtion pääkaupungiksi. Ylä-Voltan yliopisto avattiin Ouagadougoussa vuonna 1974.
Islamismia kannattaneet terroristit hyökkäsivät 15. tammikuuta 2016 kaupungissa olevaan Hotel Splendidiin. Hyökkäyksessä sai surmansa 28 henkilöä. Hallituksen joukot valtasivat hotellin ja vapauttivat terroristeilta 176 panttivankia.
Laina
Käsitteitä
Oikeustieteessä eroteltiin aiemmin laina ja velka toisistaan siten, että velasta maksettiin korkoa ja lainasta ei. Nykyisin sanoilla velka, laina tai luotto voidaan tarkoittaa samanlaista velkasuhdetta.
Ouagadougou
Historia
pienoiskuva|Ouagadougou vuonna 1930
Laina
Käsitteitä
Velka voi olla muutakin kuin lainaa. Esimerkiksi ostovelka syntyy ostettaessa velaksi.
Komittoitu laina tarkoittaa määrätarkoitukseen sidottua luotonnosto-oikeutta.
WW
WW tarkoittaa seuraavia:
Ouagadougou
Ilmasto
Ouagadougoussa on läpi vuoden melko kuuma. Keskimääräinen sademäärä on 750 mm vuodessa. Sadekausi kestää toukokuusta lokakuuhun. Sadekauden aikana keskilämpötila on noin 30 °C. Viileä kausi puolestaan kestää joulukuusta tammikuuhun, ja tällöin alin lämpötila on 17 °C:n paikkeilla. Korkein lämpötila huhtikuusta toukokuuhun kestävän kuuman kauden aikana on lähes 40 °C.
Laina
Lainan ominaisuuksia
Lainaa voi antaa ja ottaa joko yksittäinen ihminen (luonnollinen henkilö) tai juridinen henkilö kuten yritys tai pankki. Laina maksetaan takaisin sopimuksen mukaisesti joko kerralla tai vähitellen. Lainasta voidaan periä korkoa.
Ouagadougou
Matkailu
Viime aikoina Ouagadougoun hotellien ja ravintoloiden laatu on parantunut paljon, ja kaupungissa onkin jo monia laadukkaita hotelleja. Vuosittain Ouagadougoussa järjestetään FESPACO -elokuvafestivaalit.
Liikenne
Monet kaupunkilaiset käyttävät liikkumiseensa joko mopoa tai moottoripyörää. Suurin paikallinen yksityinen jälleenmyyjä, JC Megamonde, myy vuosittain 50 000 ajoneuvoa. Ouagadougousta on kapearaiteinen rautatieyhteys naapurivaltioon Norsunluurannikkoon ja Burkina Fason pohjoisosiin Kayaan. Norsunluurannikolle on sekä henkilö- että rahtiliikennettä. Vuonna 2016 avattiin rautatieyhteys Tambaon kaivoksille. Tällä linjalla ei ole henkilöliikennettä.
Laina
Lainan ominaisuuksia
Jos lainanottaja on kuluttaja ja lainanantaja elinkeinonharjoittaja, laina katsotaan Suomessa kuluttajaluotoksi. Niitä koskevat erityissäädökset.
Ouagadougou
Liikenne
Ouagadougoun lentokentältä on lentoreittejä paitsi Afrikkaan, myös Länsi-Eurooppaan. Lentokenttä sijaitsee nykyään keskellä kaupunkiasutusta. Sen pääkiitotien pituus on yli kolme kilometriä.
Laina
Laina-aika
Lainoja on eri pituisia. Lainan pituus sovitaan lainanottajan ja lainanantajan kesken. Lyhytaikaisia lainoja ovat esimerkiksi pikavipit. Pitkäaikaisia lainoja ovat muiden muassa asuntolainat. Niiden keskipituus Ruotsissa oli 140 vuotta vuonna 2013, mikä johtui siitä, ettei lainoja juuri lyhennetty.
Lainakorko
Korko on sovittu osuus lainasummasta. Laina voi olla kiinteäkorkoinen tai vaihtuvakorkoinen. Koron määrä tai korottomuus sovitaan lainasta sovittaessa.
Suomessa velka on lähtökohtaisesti aina koroton, ellei muuta ole sovittu eikä laista tai kauppatavasta muuta seuraa. Koroton laina on tavallinen sukulaisten välisissä velkasuhteissa ja markkinoinnin apuvälineenä myytäessä tuotteita velaksi. Tavallisesti laina on kuitenkin korollinen.
Koron yleinen laskutapa on ”vuotuinen korko”. Nykyään kaikissa lainoissa näytetään myös niin sanottu todellinen vuosikorko, jonka tarkoituksena on antaa oikea kuva lainan hinnasta kuluttajalle. Todellinen vuosikorko sisältää kaikki lainaan liittyvät kustannukset kuten aloitusmaksun, korot, marginaalin sekä kuukausittaisen tilinhoitomaksun.
Korkoa ei Suomessa lähtökohtaisesti lisätä pääomaan. Lainasopimuksessa voidaan kuitenkin sopia, että korko lisätään pääomaan, jolloin syntyy eksponentiaalinen korkoa korolle -vaikutus.
Mikäli laina-ajan, lainan koron ja takaisinmaksun tavan sekä aikataulun määrää lainanantaja yksipuolisesti, menettely voidaan katsoa koronkiskonnaksi tai kiristämiseksi (vrt. sopimusoikeus).
Korkokatto koskee Suomessa alle 2 000 euron kuluttajaluottoja (pienlainoja).
Lainan lyhentäminen
Lainan lyhennystapoja on käytännössä kolme: annuiteettilaina, tasaerälaina ja tasalyhennyslaina. Kaikissa näissä lyhennysvaihtoehdoissa maksuerät koostuvat lainan lyhennyksestä ja korkokauden aikana kertyneistä koroista. Vaihtoehdot eroavat toisistaan siinä, kuinka nopeasti lainaa lyhennetään ja miten hoitokustannukset muuttuvat lainan viitekoron muuttuessa. Annuiteettilainassa ja tasaerälainassa lainaa maksetaan takaisin laina-aikana aina samansuuruisina maksuerinä, jotka yhteensä kattavat sekä lainapääoman takaisinmaksun että korkokulut. Jos lainan viitekorko muuttuu, annuiteettilainan maksuerää muutetaan siten, että uusi maksuerä kattaa sekä lainapääoman että korkokulut jäljellä olevana laina-aikana. Tasaerälainassa maksuerä ei muutu viitekoron muuttuessa. Sen sijaan laina-aika pitenee, jos korko nousee, ja lyhenee, jos korko laskee. Tasalyhennyslainassa lainan lyhennys on sovittu kiinteän suuruiseksi ja kertyneiden korkojen osuus muuttuu, jos viitekorko nousee tai laskee. Koska lyhennysosa pysyy aina samana lainakorosta riippumatta, lainapääoma lyhenee tasaisesti ja nopeammin kuin muissa vaihtoehdoissa. Tällöin myös velkarasitus pienenee nopeimmin. Maksettavien korkojen määrä pienenee pääoman mukana niin kauan kuin lainakorko pysyy muuttumattomana.
Bullet-laina lyhennetään maksamalla koko lainasumma eräpäivänä.
Viivästyskorko
Jos velallinen ei lyhennä lainaa tai maksa sen korkoa eräpäivänä, maksamatta jääneelle summalle kertyy viivästyskorkoa. Jollei muuta ole sovittu, viivästyskorko kertyy silloinkin, kun laina itse on koroton.
Viivästyskoron suuruudesta voidaan sopia lainasopimuksella tai se määräytyy korkolain mukaan. Viivästyskorko ei kuitenkaan voi olla lainakorkoa alempi.
Velkakirja
Velkakirjassa velallinen sitoutuu maksamaan velan. Velasta voidaan sopia suullisesti tai kirjallisesti. Suullinen sopimus on kuitenkin altis riidoille. Velkakirja on velkojalle rahanarvoinen asiakirja. Hän voi siirtää sen toiselle esimerkiksi oman velkansa maksuksi.
Vakuus
Kiinnelaina tarkoittaa velkaa, jonka vakuutena on kiinnitys.
Katso myös
Erilaisia lainoja: Lainoja käyttötarkoituksen mukaan: Lainoja lyhennystavan mukaan:
Arrasin taistelu
Arrasin taistelu viittaa joukkoon Arrasissa Ranskassa käytyjä taisteluita, joita ovat:
Mekanoreseptori
Mekanoreseptorit ovat aistinreseptoreita jotka ottavat vastaan mekaanisia ärsykkeitä, kuten värähdyksiä, ilman ja veden virtauksia. Nämä aistimet ovat usein sijoittuneet ympäri eläimen ruumista. Mekanoreseptoreita on mm. isoissa verisuonissa, sisäkorvassa ja lihaksissa. Niveljalkaisilla reseptorit ovat keskittyneet tuntokarvoihin, joita on erityisen tiheässä jaloissa ja tuntosarvissa, mutta myös muualla hyönteisen ruumiissa.
Kudosliima
Syanoakrylaattiliimat ovat synteettisesti valmistettuja kemiallisia yhdisteitä. Ne vastaavat koostumukseltaan läheisesti taloustavarakaupoista saatavia superliimoja ja ovat myrkyllisiä käytettynä muualla kuin iholla [lähde?].
Fibriiniliimat sisältävät lähinnä ihmisestä ja naudasta eristettyjä veren hyytymistekijöitä, kuten fibrinogeenia ja trombiinia. Fibriiniliimoja on käytetty turvallisesti monien kudosten yhteydessä.
Chilen maanjäristys 2015
Vuoden 2015 Chilen maanjäristys tapahtui 16. syyskuuta Chilen keskiosissa kello 19.54.33 paikallista aikaa. Järistyksen keskus sijaitsi merellä 25 kilometrin syvyydessä ja 46 kilometrin päässä rannikolla sijaitsevasta Illapelin kaupungista Coquimbon alueella. Järistys oli voimakkuudeltaan 8,3 momenttimagnitudia ja kesti noin kolme minuuttia. Sen seurauksena kuoli ainakin 12 ihmistä ja noin miljoona ihmistä jouduttiin evakuoimaan kodeistaan tulvien, jälkijäristysten ja tsunamien vaaran vuoksi.
Lähteet
thumb|left|Katunäkymä [[Coquimbo (kaupunki)|Coquimbon kaupungissa maanjäristyksen jälkeen.]]
TCS Smash
TCS Smash eli Turun Cheerleadingseura Smash ry on vuonna 2000 perustettu turkulainen kilpacheerleadingiin ja cheertanssiin erikoistunut urheiluseura.
Nuori viha (elokuva)
Nuori viha (Look Back in Anger) on brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1959, joka perustuu John Osbornen näytelmään Nuori viha vuodelta 1956. Elokuvan ohjasi näytelmän sekä Lontooseen että Broadwaylle ohjannut Tony Richardson. Sekä näytelmää että elokuvaa pidetään tiskipöytärealismiksi kutsutun tyylisuunnan aloittajina, jonka tekijöitä kutsuttiin usein nimellä nuoret vihaiset miehet.
TCS Smash
Historia
Smash aloitti toimintansa paikallisen salibandyseura FBC:n cheerleadereina ja omana rekisteröitynä yhdistyksenään vuonna 2000. Perustajille oli kertynyt kokemusta Turku Trojansissa sekä Turun Naisvoimistelijoissa. Ensimmäisen puolen vuoden ajan seura toimi nimellä Starlight Cheerleading & Dance Team, mutta nimi muutettiin pian ytimekkäämmäksi. Ensimmäisten vuosien aikana mukana oli noin 20 tyttöä.
Nuori viha (elokuva)
Elokuvan tarina on 1950-luvun ahtaaseen brittiyksiöön sijoittuva kolmiodraama, jonka osapuolia näyttelevät Richard Burton, Claire Bloom ja Mary Ure, joka oli esittänyt rooliaan jo Lontoon ja New Yorkin teatteriproduktioissa.
TCS Smash
Historia
Vuosi 2008 oli merkityksellinen vuosi seuralle, koska naisten edustusjoukkue Dragons voitti ensimmäisen SM- ja EM-kultansa naisten cheer-sarjassa.
Nuori viha (elokuva)
Juoni
Kouluja käynyt mutta silti työmiehen töitä tekevä Jimmy Porter asuu pienessä yksiössä vaimonsa ja liikekumppaninsa Cliffin kanssa. Jimmy solvaa heitä lakkaamatta, ja puhe keskeytyy vain silloin kun jompi kumpi saa sanotuksi jotain vastaan tai kun Jimmy ja Alison välillä osoittavat toisilleen rakkautta. Heidän luokseen tulee asumaan myös näyttelijä Helena Charles, joka vierailee läheisessä teatterissa. Helena alkaa vastustaa Jimmyn solvauksia ja saa Jimmyn ja Alisonin riitoihin keskenään niin, että Alison päättää muuttaa pois. Helenasta tulee nyt Jimmyn rakastajatar, joka kuitenkin väsyy Jimmyn sanalliseen hyväksikäyttöön pian. Kuukausien päästä Alison palaa väsyneenä, sairaana ja Jimmyn lapsen keskenmenossa menettäneenä. Helena häipyy tiehensä, ja Jimmyä ja Alisonia yhdistää enää vain seksuaalinen tarve.
TCS Smash
Tietoa seurasta
Turun Cheerleadingseura Smash on Varsinais-Suomen suurin kilpacheerleadingiin erikoistunut seura, jossa voi harrastaa sekä cheerleadingia että cheertanssia. Seurassa urheilee tällä hetkellä noin 600 lasta, nuorta ja aikuista, joiden valmennuksesta vastaa noin 70 innokasta ja osaavaa valmentajaa. Lisäksi osa-aikaisesti seurassa työskentelevät tuntiperusteinen hallivalvoja sekä kilpa- ja edustusjoukkueiden valmennusvastaavaa. Päätoimisesti tällä hetkellä työskentelevät toiminnanjohtaja, seurakoordinaattori, valmennuskoordinaattori ja päävalmentaja.
Nuori viha (elokuva)
Vastaanotto
Elokuva sai neljä Bafta-ehdokkuutta. Lisäksi Burton oli roolistaan ehdolla Golden Globe -voittajaksi. Yhdysvalloissa National Board of Review palkitsi Nuoren vihan vuoden parhaana ulkomaisena elokuvana.
TCS Smash
Tietoa seurasta
Seuralla on omat 1400 neliömetrin kokoiset harjoitustilat Manhattan Sport Centerillä Turun keskustan lähistöllä. Harjoitustiloista löytyvät mm. joustokanveesi sekä keväällä 2019 rakennettu volttimonttu ja ilmavolttirata.
Nuori viha (elokuva)
Vastaanotto
Osbornen näytelmästä on tehty lisäksi televisioelokuva vuonna 1980 (Nuori viha, ohjaus Lindsay Anderson) sekä videolle kuvattu televisionäytelmä vuonna 1959.
TCS Smash
Tietoa seurasta
Seurassa lasten ja nuorten urheilu on laadukasta ja innostavaa, mistä kertoo muun muassa seuralle myönnetty Olympiakomitean Tähtiseura-status. Seuran kehitykseen onkin viime vuosien aikana panostettu ja kehitystyö on näkynyt konkreettisesti esimerkiksi olosuhteen kehittymisessä sekä kokopäiväisten työntekijöiden rekrytoinneissa niin hallinnon kuin valmennuksenkin puolelle.
Turun Cheerleadingseura Smash haluaa olla aktiivinen suunnannäyttäjä suomalaisessa urheiluseurakentässä ja kehittää toimintaansa entisestään, jotta jäsenistö – harrastajat ja urheilijat – voivat seurassa mahdollisimman hyvin.
Cheerdance ja cheerleading
Lisäksi seura järjestää lähikuntatoimintaa Turussa Paattisilla ja Pääskyvuoressa sekä Salossa ja Vehmaalla. Lähikuntatoiminnan ryhmät ovat kerran viikossa kokoontuvia harrasteryhmiä. Lähikuntatoiminnan ryhmät on tarkoitettu matalan kynnyksen toiminnaksi. Ryhmien toimintaan voi osallistua ilman aikaisempaa lajikokemusta tai muuta liikunnallista taustaa. Tuntien tavoitteena on herättää kiinnostusta cheerleadingiin ja cheertanssiin, ja siksi ryhmät tarjoavat hyvän mahdollisuuden lajien harrastamiseen ja alkeiden opetteluun.
Meriitit
Tässä mainintoja kansallisella ja kansainvälisellä tasolla saavutetuista mitaleista
Nuori viha (elokuva)
Vastaanotto
The New York Timesin kriitikot valitsivat Nuoren vihan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Nuori viha
Nuori viha (Look Back in Anger) on englantilaisen John Osbornen näytelmä, joka sai kantaesityksensä vuonna 1956. Se on triangelidraama, jonka keskushahmoina ovat älykäs mutta aggressiivinen työväenluokkaan kuuluva Jimmy Porter, hänen ylempää keskiluokkaa edustava vaimonsa Alison ja vaimon paras ystävä Helena Charles. Heidän välilleen yrittää rakentaa sopua walesiläinen vuokralainen, joviaali Cliff. Viides hahmo näytelmässä on Alisonin isä, eversti Redfern.
Näytelmästä tuli 1950-luvun lopulla hyvin suosittu Lontoossa ja ympäri maailmaa, ja näytelmän myötä tuli yleiseen käyttöön käsite ”vihainen nuori mies”. Sillä kuvattiin aluksi kirjailija Osbornea ja hänen kirjoittajasukupolveaan, joka etsi ilmaisukeinoja ankarasta arkirealismista edellisen sukupolven eskapistisen teatteri-ihanteen vastapainona.
Alkuperäistuotannon rooleissa näyttelivät Kenneth Haigh (Jimmy), Alan Bates (Cliff), Mary Ure (Alison), Helena Hughes (Helena) ja John Welsh (eversti Redfern). Sen ohjasi Tony Richardson, joka toteutti näytelmän seuraavana vuonna myös New Yorkin Broadwayllä miltei samalla roolituksella: Helenan roolia näytteli siellä Hughesin sijasta Vivienne Drummond. Broadway-versio sai kolme Tony-palkintoehdokkuutta sekä New York Drama Critics’ Circlen palkinnon vuoden parhaana ulkomaisena näytelmänä.
Tony Richardson ohjasi näytelmästä vuonna 1959 myös elokuvan Nuori viha, jonka miespääosaa esittää Richard Burton ja Alisonin roolia jälleen Mary Ure.
John Osbornen viimeiseksi jäänyt näytelmä oli vuonna 1991 valmistunut jatko-osa Nuoren vihan tarinaan nimeltä Déjàvu.
Taustaa
Nuori viha oli Osbornelle vahvasti omaelämäkerrallinen teos. Sen innoittajana toimi hänen onneton avioliittonsa näyttelijä Pamela Lanen kanssa ahtaassa asunnossa Derbyssa. Jimmyn pitkissä naisia solvaavissa repliikeissä on nähtävissä Osbornen ongelmallinen suhde myös äitiinsä, jota hän omaelämäkerrassaan A Better Class of Person kuvasi kaksinaismoralistiseksi, itsekeskeiseksi, laskelmoivaksi ja välinpitämättömäksi. Näytelmän kantaesityksen jälkeen Osborne aloitti suhteen Alisonia esittäneen Mary Uren kanssa ja erosi Pamela Lanesta 1957.
Juoni
Jimmy Porter asuu pienessä yksiössä vaimonsa ja liikekumppaninsa Cliffin kanssa. Jimmy solvaa heitä lakkaamatta, ja puhe keskeytyy vain silloin kun jompikumpi saa sanotuksi jotain vastaan tai kun Jimmy ja Alison välillä osoittavat toisilleen rakkautta. Heidän luokseen tulee asumaan myös näyttelijä Helena Charles, joka vierailee läheisessä teatterissa. Helena alkaa vastustaa Jimmyn solvauksia ja saa Jimmyn ja Alisonin riitoihin keskenään niin, että Alison päättää muuttaa pois. Helenasta tulee nyt Jimmyn rakastajatar, joka kuitenkin väsyy Jimmyn sanalliseen hyväksikäyttöön pian. Kuukausien päästä Alison palaa väsyneenä, sairaana ja Jimmyn lapsen keskenmenossa menettäneenä. Helena häipyy tiehensä, ja Jimmyä ja Alisonia yhdistää enää vain seksuaalinen tarve.
Vastaanotto
Seuraavana vuonna näytelmän ensi-ilta Broadwaylla toi sille kuitenkin kolme Tony-ehdokkuutta ja New Yorkin draamakriitikoiden palkinnon. Vuonna 1959 ensi-iltaan tuotu elokuvaversio sai neljä Bafta-ehdokkuutta.
Näytelmästä on tehty vuoden 1959 teatterielokuvan lisäksi televisioelokuva vuonna 1980 (Nuori viha, ohjaus Lindsay Anderson) sekä videolle kuvattu televisionäytelmä vuonna 1959.
Näytelmä Suomessa
Näytelmän suomensi 1960-luvun alussa Maini Palosuo nimellä Nuori viha. Vuonna 2011 Anni Ojanen, Antti Nylén ja Juhan Ulfsak modernisoivat näytelmän nykyajassa tapahtuvaksi Teatteri Jurkkaan nimellä Viha sydämessä. Produktiossa näyttelivät Laura Birn, Kasimir Baltzar, Lotta Lehtikari ja Tuomas Tulikorpi.
Mont-Saint-Éloi
Mont-Saint-Éloi on kunta Pohjois-Ranskassa Pas-de-Calais'n departementissa. Kunnan nähtävyys on Mont-Saint-Éloin luostarin rauniot. thumb|left|Mont-Saint-Éloin luostari
Jussi Haukioja
Jussi Haukioja (s. 1970 Lieto) on suomalainen filosofian professori Turun yliopistossa ja Norjan teknis-luonnontieteellisen yliopiston (NTNU) filosofian laitoksella Trondheimissa. Haukiojan erikoisaloja ovat kielifilosofia ja mielen filosofia.
Giorgio Rocca
Giorgio Rocca (s. 6. elokuuta 1975 Chur, Sveitsi) on italialainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka voitti pujottelun maailmancupin kaudella 2005–2006. Hän on myös kolminkertainen MM-pronssimitalisti.
Rocca saavutti pronssia junioreiden MM-kilpailujen alppiyhdistetyssä 1994. Hän aloitti maailmancup-uransa kaudella 1996–1997, jolloin hän sai kahdeksan pistettä pujottelusta. Seuraavalla kaudella hän sai viisi pistettä suurpujottelusta. Vailin MM-kilpailuissa 1999 hän sijoittui pujottelussa neljänneksi ja suurpujottelussa 11:nneksi. St. Antonin MM-kilpailuissa 2001 Rocca oli pujottelussa viidestoista. St. Moritzin MM-kilpailuissa 2003 hän saavutti pronssia pujottelussa ja oli kahdeksas alppiyhdistetyssä. Hän oli pitkään keskikastia pujottelucupissa, kunnes sijoittui kolme kertaa peräkkäin neljänneksi kausilla 2002–2003, 2003–2004 ja 2004–2005. Bormion MM-kilpailuissa 2005 hän saavutti pronssia pujottelussa ja alppiyhdistetyssä.
Kaudella 2005–2006 Rocca oli aluksi aivan ylivoimainen. Hän voitti kauden viisi ensimmäistä pujottelua ja oli selvä ennakkosuosikki Torinon olympialaisissa, joissa hän pääsi vannomaan urheilijoiden olympiavalan. Rocca ei kuitenkaan pitänyt Torinon lähiseutujen rinteistä, ja ajoi ulos jo ensimmäisellä kierroksella. Kisan voitti Benjamin Raich. Torinon alppiyhdistetyssä Rocca oli viides. Olympialaisten jälkeen hänen sijoituksensa olivat selvästi huonompia kuin alkukaudesta. Ennen viimeistä osakilpailua hän oli enää 52 pistettä edellä Kalle Palanderia (547–495). Rocca kuitenkin varmisti pujottelucupin voiton Palanderin katkaistua polvensa nivelsiteet maailmancupin finaalin suurpujottelussa Åressa.
Rocca ilmoitti lopettavansa uransa tammikuussa 2010 kärsittyään nivusvammasta.
Rocca voitti maailmancupissa yhteensä 11 osakilpailua, oli seitsemän kertaa toinen ja neljä kertaa kolmas. Kaikki palkintosijat tulivat pujottelukilpailuissa, yksi tosin pudotuskilpailumuotoisessa pujottelussa.
Suomen marsalkka
pienois|Mannerheim (oik.) 75-vuotissyntymäpäivänään 4. kesäkuuta 1942, jolloin hänelle myönnettiin Suomen marsalkan arvo. Vasemmalla [[Adolf Hitler.]] Suomen marsalkka on arvonimi, jonka eduskunta 4. kesäkuuta 1942 myönsi ylipäällikkö, sotamarsalkka Gustaf Mannerheimille tämän 75-vuotissyntymäpäivänä. Esikuvana olivat muun muassa historialliset ja arvostetut Ranskan marsalkan ja Ruotsin marsalkan arvot, sekä Saksassa Hermann Göringille myönnetty valtakunnanmarsalkan arvo. Käytännön mukaan valtioon viittaava marsalkan arvonimi tai sotilasarvo on korkea-arvoisempi kuin sotamarsalkka tai kenraalisotamarsalkka.
Mannerheimille oli jo 1933 myönnetty sotamarsalkan arvonimi. Päätöksen vielä korkeamman arvonimen antamisesta teki Rangellin hallitus toukokuussa 1942. ”Loistavat sotilaalliset tekonne asettavat Teidät kunniapaikalle historiamme suurimpana sotilaana”, hallituksen luovuttamassa asiakirjassa todettiin. Siinä myös määrättiin Mannerheimin syntymäpäivä puolustusvoimain lippujuhlan päiväksi.
Arvonimeä ei ole myönnetty muille.
Leonid Govorov
Pietarin kaupunki alkoi vuonna 2002 myöntää Marsalkka Govorovin kirjallisuuspalkintoa.
Kuusi Napoleonia
thumb|170px| Napoleonin marmorinen rintakuva tarinan kirjoittamisen ajoilta [[1800-luku|1800-luvulta.]]
Juoni
Tarkastaja Lestrade Scotland Yardista saapuu tapansa mukaan vierailemaan iltaisin Sherlock Holmesin luona ja kertoo salapoliisiystävälleen paljon hänelle päänvaivaa tuottavasta mysteeristä. Muutama Napoleonia esittävää kipsistä rintavalosta on varastettu ja löydetty murskattuina, mutta murtovaras ei ole koskenut mihinkään muuhun. Aluksi poliisi pitää tekoja jonkun mielenvikaisen aikaansaannoksina ja harmittomana, mutta sitten tapahtuu murha. Holmes ryhtyy selvittämään tapausta ja saa selville, että erään Napoleonin kipsisen rintakuvan sisään oli kätketty hyvin arvokas ja varastettu musta helmi.
Aisnen kolmas taistelu
Aisnen kolmas taistelu eli operaatio Blücher-Yorck tai Marnen toinen taistelu käytiin ensimmäisessä maailmansodassa 27. maaliskuuta – 6. kesäkuuta 1918. Tämän taistelun avulla saksalaiset pyrkivät valtaamaan Aisnen toisessa taistelussa menettämänsä Chemin des Damesin takaisin. Hyökkäys oli osa Saksan kevätoffensiivia.
Hyökkäyksen tarkoitus oli tuoda saksalaiset tykit ampumaetäisyyden päähän Pariisista, ja mahdollistaa hyökkäys Flanderin rintamalla ympärysvaltojen irrottaessa joukkoja puolustamaan Aisnejoen asemia.
thumb|280px|Georges Scottin (1873–1943) piirros ”Amerikkalaista merijalkaväkeä Belleaun metsässä” (1918) Saksa aloitti 27. maaliskuuta raskaan pommituksen kohti ympärysvaltain joukkoja 4 000 tykin voimin. Seuraavaksi kaasua päästettiin läntisten joukkojen päälle. Saksalaisten jalkaväkihyökkäys eteni vastustamattomalla voimalla 40 kilometrin leveydellä. Hyökkäys oli tullut ranskalaiseille yllätyksenä, niinpä saksalaiset saavuttivat Aisnejoen kuudessa tunnissa. Saksa löi kahdeksan ympärysvaltain divisioonaan Soissonsin ja Reimsin välissä ajaen ympärysvallat Veslejoelle ja edeten sen jälkeen auringonlaskuun mennessä noin 15 kilometriä. Saksalaiset olivat ottaneet 30. toukokuuta mennessä vangiksi 50 000 sotilasta ja 800 tykkiä.
Pisan katedraali
thumb|Duomo auringonlaskussa Pisan katedraali on Pisan Piazza dei Miracolilla sijaitseva katedraali. Tuomiokirkon rakennutti arkkitehti Buschetus, ja rakentaminen aloitettiin vuonna 1063 heti saraseenien laivastosta saavutetun voiton jälkeen. Kirkko vihittiin vuonna 1118, minkä jälkeen sen runkohuonetta vielä pidennettiin.
Rakennuksessa yhdistyy itämainen rakennustaide kreikkalais-bysanttilaisiin elementteihin sekä itämaisiin ja lombardialaisiin koristeluihin. Marmorisen katedraalin pohjakaava on latinalaisen ristin mallinen, sen runkohuoneessa on viisi ja poikkilaivassa kolme laivaa, ja sen kupoli on ovaalinmuotoinen.
Kirkossa on kolme portaalia, joiden yläpuolella on tiheä pienoispylväsgalleria. Alkuperäiset pronssiovet sulivat tulipalossa 1595; uusissa ovissa on kohtauksia Neitsyt Marian elämästä.
Kirkon sisätiloille antaa leimansa eri tyylien sekoitus ja värillisestä marmorista muodostuvat kontrastiset raidat. Kirkon taiteellinen pääteos on Giovanni Pisanon marmorinen saarnatuoli.
Pohjanleinikki
Pohjanleinikki (Ranunculus hyperboreus) on kosteissa paikoissa kasvava pohjoisen pallonpuoliskon arktisten alueiden leinikkikasvi (Ranunculaceae).