cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marianna Kurki
Keskenmeno ja sen jälkeiset seuraukset
Syksyllä 2016 Monica hääsi Mariannan pois ja Sebastian antoi tämän asua heillä. Kun Marianna esitti, että häntä supistaa, käski Sebastian Mariannan kanssaan sairaalaan. Myöhemmin kävi ilmi, että vauva oli kuollut. Marianna ei kuitenkaan kertonut Sebastianille keskenmenosta, koska hän halusi asua Sebastianin kanssa. Marianna alkoi esittää raskaana olevaa ja yritti saada Kristiina Pohjoselta lääkkeitä keinohedelmöitykseen, mutta Kristiina tajusi Mariannan olevan sekaisin, eikä suostunut varastamaan tälle lääkkeitä työpaikaltaan. Kristiina puhui keskenmenosta Sebastianille, jonka seurauksena Marianna alkoi järjestää Kristiinalle potkuja ja lopulta onnistuikin siinä. Sebastian ei tiennyt uskoako Mariannaa vai Kristiinaa. Sebastian vaati Mariannaa tekemään uuden raskaustestin hänen sekä Sergein valvonnassa. Sebastian halusi Mariannan muuttavan Eliaksen tahdon mukaisesti pois, mutta Marianna ei innostunut ideasta, sillä hän oli päättänyt hankkiutua uudestaan raskaaksi Sebastianille kenenkään huomaamatta. Tämän jälkeen Sergei tarjosi Mariannalle asuinpaikkaa, sillä rakasti tätä yhä. Marianna suostui ja väitti rakastavansa Sergeitä, vaikka todellisuudessa rakastikin Sebastiania. Myöhemmin Elias meni Sergein tekemän peilin sisään ja kuuli, kuinka Marianna puhui ”Johannalle” eli olemattomalle kuvitellulle lapselleen. Sitten Elias tuli sanomaan Mariannalle, että tämän pitäisi kertoa heti Sebastianille siitä. Koska Marianna kuunteli ”Johannaa”, piti heidän keksiä joku keino, miten Elias ei kertoisi kenellekään. Lopulta Marianna ajoi Eliaksen yli kuviteltu ”Johanna” mukanaan ja Elias kuoli saamiinsa vammoihin. Lari, Sebastian ja Sergei saivat myöhemmin selville Mariannan ajaneen Eliaksen yli. Marianna tunnusti tekonsa, ja hänet pidätettiin. Kun Mariannaa oltiin siirtämässä hoitolaitokseen, Raakel kolkkasi Lindan, ja he pääsivät pakenemaan. Tämän jälkeen Raakel ja Marianna tekivät itsemurhan hukuttautumalla päästäkseen edesmenneen Johannan luo. Mariannan ruumista ei kuitenkaan löydetty. Pihlajakadun tuhmat tädit -spin-off-sarjassa näkyi, että Marianna olisikin elossa ja asuisi luostarissa, mutta runkosarjassa tästä ei ole mainittu.
Suomen urheilu 1978
Suomen urheilu 1978 käsittelee vuoden 1978 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Naisten listalla viisi parasta olivat:
Charles Koch
Charles de Ganahl Koch (s. 1. marraskuuta 1935) on yhdysvaltalainen liikemies. Hän omistaa 42 % Koch Industries -yhtiöstä, ja on sen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Hänen veljensä David Koch omistaa yhtä suuren osan ja on yhtiön varatoimitusjohtaja. Helmikuussa 2018 hänen omaisuudekseen arvioitiin 47,7 miljardia Yhdysvaltojen dollaria. 2014 Forbesin listoilla hän oli maailman kuudenneksi rikkain mies.
Ura
Charles Koch on koulutukseltaan kemianteknologian ja ydinteknologian diplomi-insinööri MIT:stä. Hän on neljästä veljeksestä toiseksi vanhin.
Koch Industries on Charlesin isän Fred Kochin perustama. Isä nimitti Charlesin toimitusjohtajaksi vuonna 1967. Veljesten valtakaudella yritys on kasvanut 2600-kertaiseksi.
Charles Koch otti suuren riskin vuonna 1968 ja liittoutui J. Howard Marshallin kanssa saadakseen Pine Bendin öljynjalostamon perheensä yhtiön haltuun. Kauppa onnistui ja jalostamosta tuli tärkeä osa imperiumia. Vuonna 1983 hän liittoutui jälleen Marshallin ja veljensä Davidin kanssa, ja he ostivat kaksi muuta veljestä sekä pienosakkaat ulos yrityksestä.
Kochin veljekset ovat rahoittaneet näkyvästi vapaata markkinataloutta edistäviä ajatushautomoita. Charles oli toinen Cato-instituutin perustajista 1970-luvulla. Vuonna 2009 selvisi, että heidän säätiönsä on rahoittanut Teekutsuliikkeen kampanjoita. Vuonna 2011 TIME-lehti nimesi Kochin veljekset maailman sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen joukkoon. Vuonna 2012 veljekset käyttivät kymmeniä miljoonia dollareita republikaaniehdokkaiden tukemiseen, ja Mitt Romneyn häviö Barack Obamalle oli heille paha takaisku.
Yksityiselämä
Charles Koch on naimisissa ja hänellä on poika ja tytär. Tytär ei osallistu yhtiön toimintaan, mutta pojasta ollaan kasvattamassa aktiivista johtajaa Koch Industriesille.
Gangliosolu
Gangliosolu on silmän verkkokalvon sisäpinnalla oleva hermosolu eli neuroni. Gangliosoluja on silmässä miljoonia. Ne osallistuvat näköaistimuksen syntyyn muokkaamalla näköaistimusta jo verkkokalvolla. Ne terävöittävät näköaistimusten rajaviivoja ja muokkaavat väreistä tulevan informaation. Näköhermo muodostuu pääasiassa gangliosolujen aksoneista. Näköaistimuksen käsittely jatkuu talamuksessa, josta erilliset aksonit siirtävät näköimpulssit primääriselle näköalueelle isoaivojen takaraivolohkoon, jossa varsinainen näköaistimus syntyy.
Subcomandante Marcos
thumb|300px|Subcomandante Marcos (keskellä) Chiapasissa 1999.Subcomandante Marcos on Zapatistisen kansallisen vapautuksen armeijan (EZLN) puhehenkilö, jonka tarkkaa roolia organisaatiossa ei tiedetä. Marcosin useat esiintymiset eri tiedotusvälineissä EZLN:n edustajana ovat muodostaneet hänestä lehdistön silmissä eräänlaisen järjestön johtohahmon. Marcos on kuitenkin aina kiistänyt olevansa zapatistien johtohahmo, vaan pelkästään heidän sanansa välittäjä.
Lempinimi Marcos on kunnianosoitus hänen sotilastulessa kuolleelle ystävälleen. Marcosin todellinen henkilöllisyys on hämärän peitossa, Meksikon hallitus uskoo Marcosin olevan Rafael Sebastián Guillén Vicente -niminen Tamaulipasin osavaltiosta kotoisin oleva vuoden 1968 murhatöiden radikalisoima entinen korkeakouluopettaja.
Toukokuun 25. päivänä vuonna 2014 Subcomandante Marcos palasi julkisuuteen viiden vuoden tauon jälkeen ja piti puheen otsikolla "Entre la luz y la sombra". Puheessa hän ilmoitti, ettei Subcomandante Marcosina tunnettua hahmoa kyseisestä päivästä lähtien enää ole olemassa. Jatkossa Marcos sanoi olevansa Subcomandante Insurgente Galeano, kunnianosoituksena toukokuun 2. päivä 2014 murhatulle zapatisti-opettajalle José Luis Solís Lópezille, joka tunnettiin nimellä Galeano. Puheessaan Marcos sanoi, "Ajattelemme, että jonkun meistä täytyy kuolla, jotta Galeano eläisi." Marcos jätti kuitenkin epäselväksi, mikä tulee olemaan Subcomandanten Insurgente Galeanon rooli tulevaisuudessa. Jäähyväispuheessaan Marcos kertoi varsin paljon niistä tekijöistä, jotka saivat zapatistit aikoinaan kehittämään myyttisen Marcos-hahmon. Hän myös kertoi, että monet Marcosiin liitetyt huhut olivat heidän itsensä alulle panemia.
Kirjallisuus
Vuosien 1992 ja 2007 välillä Marcos on kirjoittanut yli 200 poliittiseen ja filosofiseen tematiikkaan keskittyvää esseetä. Marcos kirjoittaa tekstinsä yleensä faabeleina, täynnä epäsuoraa kerrontaa ja symbolismia.
Eräs Marcosin tunnetuimmista teoksista on Maya-intiaanien myytteihin nojaava lastenkirja La Historia de los Colores. Kirjan keskeisiä teemoja ovat suvaitsevaisuus ja erilaisuuden kunnioitus.
Ruskoselkäkukastaja
Ruskoselkäkukastaja (Dicaeum everetti) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Ruskoselkäkukastajaa tavataan Bruneissa, Indonesiassa ja Malesiassa. Se on vähentynyt elinympäristöjen tuhoutumisen takia ja on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Elinympäristö
Ruskoselkäkukastaja elää metsissä, kahviplantaaseilla ja puutarhoissa alle 1 100 metrin korkeudella merenpinnasta.
Japanin parlamenttivaalit 2014
Japanin parlamenttivaalit 2014 järjestettiin 14. joulukuuta 2014. Vaaleissa valittiin Japanin edustajainhuoneen kaikki 475 jäsentä. Pääministeri Shinzo Abe oli päättänyt järjestää vaalit ennenaikaisesti vain kaksi vuotta edellisten vaalien jälkeen.
Tulokset
Liberaalidemokraattien ja Komeiton koalitio säilytti edustajainhuoneessa yli kahden kolmanneksen enemmistön, ja Liberaalidemokraattien johtaja Abe jatkoi pääministerinä.
Barèges
Barèges on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Kunta on korkeimmalla Ranskassa sijaitseva kylpyläkaupunki. Kylpylällä on vuosisataiset perinteen. Vuonna 1675 kylpylässä vieraillut Madame de Maintenon lisäsi kylpylän tunnettavuutta. Vuosina 1861 - 1864 Napoleon III rakennutti nykyiset kylpylärakennukset.
Google Keep
Google Keep on Googlen kehittämä muistiinpanosovellus, jota voi käyttää internetissä, Android-sovelluksella tai Google Chrome -laajennuksen kautta.
Ominaisuudet
Google Keepissä voi luoda kahdeksan värisiä muistilappuja, joissa voi olla tekstiä, kuvia ja muistutus. Englanninkielisessä versiossa on myös haku, joka etsii tekstiä kuvista. Kun muistiinpano on valmis, sen voi siirtää arkistoon. Muistiinpanot synkronoituvat automaattisesti Googlen palvelimille. Puhelimilla, joissa on Android 4.0 tai uudempi, voi lisätä äänimuistiinpanoja.
Saint-Cast-le-Guildo
Saint-Cast-le-Guildossa käytiin vuonna 1758 Saint-Castin taistelu osana seitsenvuotista sotaa. Taistelussa ranskalaiset sotilaat löivät Iso-Britannian joukot, jotka olivat ylittämässä Arguenonjokea.
1800-luvun puolivälissä kunnasta tuli suosittu lomanviettopaikka ja merenrantakohde. Tuon ajan huviloita on yhä jäljellä. Saint-Castin satama on syvänmeren venesatama.
Varvintori
thumb|250px|Näkymä Varvintorilta
Varvintori on yksi Turun aukioista. Se rakennettiin nykyiseen asuunsa vuonna 1991. Torin nimi juontuu Veistämöntorin ruotsinkielisestä nimestä Varfstorget muuntuneesta kansanomaisesta muodosta.
Varvintorilla on israelilaisen kuvanveistäjä Micha Ullmanin (s. 1939) ympäristötaideteos Pohjoinen (Laiva). Se on pystytetty 1996 ja kuvaa paikan aikaisempaa käyttöä: 13 graniittikiveä merkitsevät Aurajoen vanhan telakan uuden aukion pintaan.
Varvintorilla järjestetään useita tapahtumia. Tori on muun muassa toiminut kesäisin yhtenä niin Uuden musiikin festivaalin kuin Down by the Laiturinkin tapahtumapaikoista. Torilla on myös järjestetty rantalentopallo-turnauksia.
Stuart Price
Stuart David Price (s. 9. syyskuuta 1977 North Yorkshire, Englanti) on brittiläinen elektronisen musiikin tuottaja, lauluntekijä ja tuottaja. Price on tuottanut useita tunnettuja artisteja kuten Madonnaa, Missy Elliottia ja The Killersiä. Price tekee vähemmän omalla nimellään musiikkia, ja käyttää aliaksia Les Rythmes Digitales, Paper Faces, Man With Guitar, Thin White Duke ja Jacques Lu Cont. Price on myös osallisena synthpop pia tuottavassa Zoot Woman -kokoonpanossa yhdessä Adam ja Johnny Blaken kanssa. Price kasvoi Readingissa Britanniassa.
Albumit
Zoot Woman
Les Rythmes Digitales
Ura lauluntekijänä
Price on työstänyt seuraavia kappaleita seuraaville artisteille:
Madonna
Juliet
New Order
Price on remixannut muun muassa Lady Gagaa, Britney Spearsia, Coldplayta, Depeche Modea, Felix da Housecatia, Goldfrappia, Gwen Stefania, The Killersiä, Madonnaa, Missy Elliottia, Placeboa, Röyksoppia, Scissor Sistersiä ja Texasia.
Kangasala SK
Jukolan viestissä seura on sijoittunut parhaimmillaan seitsemänneksi vuonna 1998 ja miesten Tiomilassa seura oli toinen 1999. Nuorten Jukolan seura voitti vuonna 2006.
Norton-vahvistin
Norton-vahvistin on vahvistin, joka tuottaa differentiaaliseen tulovirtaansa suhteellisen lähtöjännitteen. National Semiconductor on toteuttanut Norton-vahvistinnelikon mikropiirinä LM3900.
Katso myös
Norton amplifier
Jaafetilaiset
Raamatun niin sanotun Kansojen taulun mukaan Jafetin poikia olivat Gomer, Magog, Madai, Javan, Tubal, Mesek ja Tiras, joista on arveltu kansojen periytyvät seuraavasti:
Augustinatten
Augustinatten on suomalainen musiikkifestivaali, joka järjestetään vuosittain Tammisaaressa, Uudellamaalla. Festivaali on suunnattu lähinnä nuorille, alle 25-vuotiaille ja sen järjestää Finlandssvensk kulturutveckling. Augustinatten on järjestetty vuodesta 2017. Festivaaliin ei ole ikärajaa.
Vuonna 2022 festivaaleilla esiintyi muun muassa italialaiset veljekset Alessandro ja Andrea Vinai, sekä suomenruotsalainen rap-artisti Averagekidluke. Vuonna 2023 Augustinattenissa tulee esiintymään esimerkiksi ruotsalaiset Bolaget, Rasmus Gozzi ja Fröken Snusk.
Iso-Manalainen
Iso-Manalainen on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Patamanperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 40 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 4,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Arpaisenpuron valuma-alueeseen (35.474) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 200,8 metriä mpy.
Viirukukastaja
Viirukukastaja (Dicaeum chrysorrheum) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Viirukukastajaa tavataan laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Torvijäkälät
Torvijäkälät (Cladonia) on jäkäläsuku, johon kuuluvat myös poronjäkälät. Suomessa kasvaa noin 60 eri Cladonia-lajia. Monia niistä on käytetty villan värjäykseen. Lisäksi poronjäkälät ovat poron ja peuran pääasiallista ravintoa luonnossa.
Poronjäkälät
Poronjäkälät (Cladonia subg. Cladina) on nykyään polyfyleettiseksi katsottu torvijäkälien ryhmä. Ryhmää on perinteisesti käytetty mm. suomalaisessa ekologisessa tutkimuksessa, varsinkin 1900-luvulla. Metsätyyppiluokittelussa ja poron ravintoon viitattaessa on termillä 'poronjäkälät' tarkoitettu seuraavia lajeja: palleroporonjäkälä (Cladonia stellaris), valkoporonjäkälä (Cladonia arbuscula) ja harmaaporonjäkälä (Cladonia rangiferina). Samanlaisilla kasvupaikoilla esiintyvät lisäksi kahta jälkimmäistä lajia suuresti muistuttavat mietoporonjäkälä (Cladonia mitis) ja sysiporonjäkälä (Cladonia stygia). Maastossa näiden kahden lajin tunnistaminen on ollut vaikeaa ja ne ovat siksi jääneet tavallisesti huomiotta. Mainittujen viiden lajin lisäksi Lounais-Suomen ulkosaaristossa, varsinkin luodoilla, tavataan kahta lajia: lännenporonjäkälä (Cladonia portentosa) ja hentoporonjäkälä (Cladonia ciliata).
Torvijäkälälajeja
Joitakin Suomessa kasvavia lajeja
Pat Buchanan
Patrick Joseph "Pat" Buchanan (s. 2. marraskuuta 1938) on yhdysvaltalainen poliitikko, kirjailija, kolumnisti ja televisiokommentaattori. Vuonna 2000 hän pyrki Yhdysvaltain presidentiksi Yhdysvaltain reformipuolueen ehdokkana. Hän on aiemmin vuosina 1992 ja 1996 pyrkinyt republikaanisen puolueen presidenttiehdokkaaksi, mutta ei päässyt kummallakaan kertaa esivaaleja pidemmälle. Hän on kirjoittanut useita kirjoja uskonnollisista ja poliittisista näkemyksistään.
Varhaiset vuodet
Nixonin erotessa vuonna 1974 Buchanan jatkoi hetkellisesti samoissa tehtävissä uuden presidentin Gerald Fordin alaisuudessa lopettaen tehtävät kuitenkin myöhemmin samana vuonna. Lähdettyään Valkoisesta talosta Buchanan aloitti työskentelyn kolumnistina ja aloitti säännölliset vierailut television asiaohjelmissa kommentaattorina. Myöhemmin Ronald Reaganin toisella presidenttikaudella Buchanan palasi työskentelemään Valkoiseen taloon vuosien 1985 ja 1987 ajaksi.
Poliittiset näkemykset
Buchanan on tyypillisesti kuvailtu oikeistolaiseksi ja joskus jopa äärioikeistolaiseksi, mutta tämä on melko yksioikoinen näkemys hänen edustamistaan mielipiteistä. Hänen mielipiteissään on vahvasti mukana populismia ja hän kannattaa vankasti protektionismia Yhdysvaltojen työpaikkojen ja talouden suojelemiseksi. Hän on vahvasti vastustanut Persianlahden sotaa vuonna 1991 kuten myös vuonna 2003 alkanutta Irakin sotaa. Buchanan omaksui kylmän sodan päätteeksi vakaan sodanvastaisen asenteen. Hän on konservatiivi lähes jokaisen sosiaalisen asian suhteen.
Buchanan kuvaa itseään perinteiseksi konservatiiviksi. Hänen katsotaan edustavan paleokonservatismia nykyään Republikaanisessa puolueessa vallalla olevan uuskonservatismin sijaan. Vaikka Buchanan on ollut pitkäaikainen Republikaanisen puolueen kannattaja ja jäsen, niin hän on ollut viime vuosina äärimmäisen kriittinen puolueen nykylinjaa kohtaan. Hän katsoo puolueen hylänneen vanhat periaatteensa uuskonservatismin vuoksi. Useat hänen mielipiteensä ovat samassa linjassa 1900-luvun alkupuolen republikaanien kanssa.
Buchanan kuvaa monikulttuurisuutta hyökkäykseksi angloamerikkalaista kulttuuriperintöä vastaan ja kannattaa Yhdysvaltoihin suuntautuvan siirtolaisuuden vähentämistä. Hän on sanonut homoseksuaalisuuden johtavan yhteiskunnan mädäntymiseen ja johtavan yhteiskunnan perusyksikön perheen romahtamiseen. Buchanan vastustaa aborttia myös niissä tapauksissa, missä raskaus on saanut alkunsa raiskauksesta tai insestistä. Hän kannattaa rukoilemisen sallimista julkisissa kouluissa. Hän puolustaa myös monien valtion virastojen sulkemista ja tasaveromallin kansallista käyttöönottoa.
Buchanan kannattaa Yhdysvaltojen vetäytymistä monista sopimuksista mitkä eivät palvele Yhdysvaltojen etuja, kuten yksipuoliset puolustussopimukset, jotka velvoittavat Yhdysvaltojen puolustavan muita maita, mutta ei päinvastoin.
Vastoin monien muiden nykypäin konservatiivien ajatuksia, Buchanan vastustaa vapaakauppaa ja Yhdysvaltojen nykyistä ulkopolitiikkaa. Hän kannattaa eroamista   NAFTA:sta ja tuontitullien nostamista kotimaisen teollisuuden suojelemiseksi. Buchanan on ollut erittäin kriittinen Yhdysvaltojen Israelille antamaa vankkumatonta tukea kohtaan.
Buchanan on ollut kriittinen Bushin hallintoa kohtaan sanoen sen sekaantuvan maailman asioihin siinä määrin, että se on alkanut käytännössä toteuttaa imperialismia. Hän uskoo terrorismin kohdistuvan Yhdysvaltoja vastaan heidän omien tekojensa vuoksi ja uskoo ihmisten vihaavan Yhdysvaltoja juuri sen tekojen vuoksi, ei sen vuoksi mitä Yhdysvallat edustaa.
Vaikka Buchanan kannattaa yleisesti ottaen eristäytyvää ulkopolitiikkaa, niin kylmän sodan ja Vietnamin sodan aikana hän kiihkeästi kannatti Yhdysvaltojen ulkopolitiikkaa perustellen kantaansa siten, että kommunismi muodosti vakavan uhan amerikkalaiselle elämäntavalle.
Vuonna 1999 julkaistussa kirjassaan Buchanan kyseenalaisti Yhdysvaltojen osallistumisen toiseen maailmansotaan, minkä jälkeen hänet rohkaistiin eroamaan Republikaanisesta puolueesta.
Pyrkiminen presidentiksi
Pat Buchanan on pyrkinyt presidentiksi kolme kertaa. Hänen kampanjansa on aina perustunut protektionismille, siirtolaisuuden vähentämiselle ja monikulttuurisuuden, aborttilakien ja homojen oikeuksien vastustukselle.
Vuonna 1992 Buchanan menestyksettä haastoi istuvan presidentin George H. W. Bushin republikaanisen puolueen järjestämässä esivaalissa. Buchanan sai esivaaleissa kolme miljoonaa ääntä ja monet pitävät hänen vahvaa menestystään syynä sille, että Bush joutui käymään kampanjaansa enemmän konservatiivisten arvojen pohjalta kuin vuonna 1988. Kärsittyään tappion esivaaleissa Buchanan antoi tukensa Bushille ja piti ristiriitaisen puheen vuoden 1992 republikaanien puoluekokouksessa. Buchananin puheen on katsottu vieraannuttaneen maltillisemmat äänestäjät ja siten vaikuttaneen Bushin tappioon ja Bill Clintonin voittoon.
Lähdettyään republikaanisesta puolueesta lokakuussa 1999 Buchanan pyrki presidentiksi vuonna 2000 reformipuolueen ehdokkaana, mutta hänen mielipiteensä vieraannuttivat monet puolueen kannattajista ja menestys vaaleissa jäi vaatimattomaksi. Buchanan sai vain noin 0,4 prosenttia kaikista annetuista äänistä.
Chris Bauer
Mark Christopher ”Chris” Bauer (s. 28. lokakuuta 1966 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura
Chris Bauer opiskeli teatteria Yalen yliopistossa. Hän esitti Frank Sobotkaa televisiosarjassa Langalla ja Fred Yokasia sarjassa Hädän hetkellä. Bauer on näytellyt myös esimerkiksi sarjoissa Smith ja Lost Room. Hän esittää poliisi Andy Bellefleuria sarjassa True Blood.
Bauer on esiintynyt lukuisissa elokuvissa, kuten Broken Flowers ja Face/Off – kahdet kasvot. Hänellä oli pääosa elokuvassa The Notorious Bettie Page. Hän esitti naamioitua miestä Machinea elokuvassa 8 mm – kahdeksan millimetriä.
Yksityiselämä
Chris Bauer on naimisissa puvustaja Laura Bauerin kanssa. Parilla on kaksi lasta.
Karolien Florijn
Karolien Florijn (s. 6. huhtikuuta 1998) on alankomaalainen soutaja, joka voittanut yhden maailmanmestaruuden ja neljä Euroopan-mestaruutta sekä saavuttanut yhden olympiahopeamitalin.
Florijn saavutti nuorten MM-pronssia yksikössä vuonna 2016 ja voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuonna 2017. Yleisen sarjan EM-kilpailuissa hän saavutti ensiyrittämällä vuonna 2017 hopeaa kahdeksikossa. MM-kilpailujen kahdeksikossa tuloksena oli kuudes sija. Vuonna 2018 hän kilpaili pariaironelosessa ja saavutti pronssia niin EM-kilpailuissa kuin MM-kilpailuissakin.
Florijn vaihtoi vuonna 2019 luokkaa perämiehettömään neloseen. Hän voitti EM-kultaa ja saavutti MM-hopeaa. Kahtena seuraavana vuonna hän voitti jälleen EM-kultaa. Kesälle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa tuloksena oli hopeaa 0,34 sekuntia kultamitalijoukkue Australian takana.
Vuonna 2022 Florijn kilpaili yksikössä ja saavutti voittoja jo maailmancupissa. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa lähes seitsemän sekunnin erolla seuraavaan kilpailijaan. Račicen MM-kilpailuissa Florijn voitti kultaa 2,37 sekunnin erolla Uuden-Seelannin Emma Twiggiin.
Karolien Florijnin isä on soudun olympiavoittaja Ronald Florijn ja äiti myös soudussa kilpaillut saksalainen Antje Rehaag. Myös hänen veljensä Finn ja Beer Florijn ovat kilpasoutajia.
Johorensalmi
thumb|225px|right|Johorensalmi muodostaa Singaporen ja Malesian valtioiden rajan. Johorensalmi on salmi ja tärkeä vesiväylä Malakan niemimaan eteläkärjessä. Salmi muodostaa Malesian ja Singaporen valtioiden rajan. Salmen pohjoispuolella on Malesian Johorin osavaltio ja eteläpuolella on Singaporen saari. Salmen itäpäässä on Johorjoen laskukohta ja salmen länsiosan pengertie katkaisee luontaisen vesiyhteyden aiheuttaen salmen likaantumista. Rantavaltioilla on puhdistussuunnitelmia.
Salmen poikki on kaksi tieyhteyttä: vuonna 1924 valmistunut Johorin–Singaporen pengertie salmen kapeimmassa kohdassa sen keskiosassa mantereenpuoleisen Johor Bahrun kaupungin ja saarenpuoleisen Woodlandsin välillä sekä vuonna 1998 valmistunut noin kahden kilometrin mittainen silta salmen länsiosan yli Tuasin kohdalla.
Pengertie on ruuhkainen: Arkisin matka kilometrin mittaisen sillan yli vie vähintään tunnin, viikonloppuisin vielä enemmän. Jopa 300 000 henkilön, pääosin malesialaisten työmatkustajien, on arvioitu kulkevan sen kautta päivittäin eikä tullin kohdalla ole kunnollista jalkakäytävää. Pengertietä kulkee tullien kautta jopa lähes 150 000 ajoneuvoa päivässä. Tilannetta helpottamaan on rinnalle on suunnitteilla vuonna 2024 toimintansa aloittava kiskoilla kulkeva reitti Johor Bahrun Bukit Chagarin asemalta Singaporen puoleiselle Woodlands North -asemalle. Lisäksi tullimuodollisuuksia halutaan helpottaa.
Lähteet
300px|thumb|right|Johorensalmi 1879, [[John Edmund Taylorin akvarelli]]
Pepe (jalkapalloilija, 1983)
Képler Laveran Lima Ferreira, joka tunnetaan paremmin nimellä Pepe (s. 26. helmikuuta 1983 Maceió, Alagoasin osavaltio, Brasilia) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Puolustajana Pepen vahvuuksia ovat muun muassa tekniikka, sijoittuminen ja pääpeli ja vastaavasti heikkoutena hermokontrolli ja korttiherkkyys. Pepe on syntyjään brasilialainen, mutta hän muutti Portugaliin vuonna 2001, sai maan kansalaisuuden vuonna 2007 ja on samasta vuodesta lähtien pelannut myös Portugalin maajoukkueessa.
Alkuvaiheet
Pepe pelasi juniorina synnyinkaupunkinsa seurassa Corinthians Alagoanossa. Vuonna 2001 hän siirtyi Portugaliin madeiralaiseen Marítimoon, jossa hän pelasi seuraavat kolme kautta. Marítimossa Pepen kehitys oli nopeaa ja kauden 2004–2005 alla hän siirtyi Portugalin suurseuraan Portoon. Aikaisemmin hän oli jo siirtyä Sportingiin, mutta seurat eivät lopulta päässeet sopuun ehdoista. Portossa hän nousi yhdeksi joukkueen puolustuksen hahmoista ja oli mukana voittamassa muun muassa Portugalin pääsarjamestaruutta vuosina 2006 ja 2007 sekä Portugalin cupia vuonna 2006.
Kaudet 2007–2010
Real Madrid tiedotti 10. heinäkuuta 2007 hankkineensa Pepen riveihinsä viisivuotisella sopimuksella. Porto ilmoitti siirtosummaksi 30 miljoonaa euroa. Lehtitietojen mukaan myös muun muassa Barcelona oli kiinnostunut pelaajan palveluksista. Espanjan pääsarjassa hän pelasi ensi kerran pääkaupungin paikallisottelussa Atlético Madridia vastaan 25. elokuuta 2007.
Kaudella 2008–2009 hän kärsi paljon loukkaantumisista. 21. huhtikuuta 2009 kotiottelussa Getafea vastaan sattui Pepen uran mustahetki, kun ottelun loppuminuuteilla Javier Casquero karkasi läpiajoon josta tuomittiin rangaistuspotku Pepen rikkeen seurauksena. Pepe ei sulattanut tätä tuomioita, vaan riehaantui kentällä ja muun muassa potkaisi kaksi kertaa maassa maannutta Casqueroa sekä löi kasvoihin tilannetta rauhoittamaan tullutta Juan Albínia. Ottelu oli ennen rangaistuspotkua tilanteessa 2–2. Casquero asettui itse laukomaan rangaistuspotkua, mutta ei onnistunut kuitenkaan maalinteossa. Ottelun lisäajalla Real Madrid onnistui kertaalleen vielä maalinteossa ja näin se voitti ottelun lopulta 3–2. Pepe rikkoi vielä kertaalleen sääntöjä, kun hän tuli kentälle juhlimaan Gonzalo Higuaínin tekemää kolmatta maalia, vaikka hänet oli jo ajettu kentältä. Myöhemmin samalla viikolla Pepe osoitti syvää katumusta ottelun tapahtumista ja puhui jopa ammattilaisuransa päättämisestä. 24. huhtikuuta 2009 Espanjan jalkapalloliitto antoi Pepelle yhteensä 10 ottelun pelikiellon ottelun tapahtumista, täten hän menetti muun muassa pääsarjamestaruuden kannalta tärkein kamppailun Barcelonaa vastaan.
Kaudella 2009–2010 Pepe merkautti ensimmäisen maalinsa Real Madridissa 4. lokakuuta 2009 vierasottelussa Sevillaa vastaan. 12. joulukuuta 2009 ottelussa Valenciaa vastaan Pepe kärsi vakavan polvivamman, joka piti hänet sivussa lähes kauden loppuun saakka. Ensimmäisten arvioiden mukaan hän oli vaarassa menettää osallistumisensa vuoden 2010 MM-kilpailuihin, joihin hän kuitenkin loppujen lopuksi kuntoutui.
Kausi 2010–2011
thumb|300px|Pepe taistelemassa [[Sergio Agüero|Kun Agüeron kanssa ottelussa Atlético Madridia vastaan kaudella 2010–2011.]] Kaudeksi 2010–2011 Pepe sai lisää maanmiehiään joukkueeseen, kun kesän aikana Madridiin tulivat Ricardo Carvalho sekä uudeksi päävalmentajaksi José Mourinho. Hän muodostikin yhdessä Carvalhon kanssa koko alkukauden ajan yhden sarjan parhaimmista puolustuksista. Hieman alkukauden jälkeen loukkaantumiset keskeyttivät kuitenkin jälleen Pepen hyvin alkaneen kauden ja hän joutui olemaan sivussa viikkoja.
2. lokakuuta 2010 urheilulehti AS julkaisi artikkelin, jossa kerrottiin Pepen mahdollisesta lähdöstä seuraavana kesänä ilmaisella siirrolla. Lehden mukaan Pepe uhrasi osan palkastaan maksaakseen osuuden hänestä maksetusta suuresta siirtokorvauksesta, kun hän kesällä 2007 siirtyi Real Madridiin. Tämä teki hänestä yhden alhaisemmin palkatuista pelaajista joukkueessa, noin 1,8 miljoonan euron vuosituloilla. 21. maaliskuuta 2011 urheilulehti Marca ilmoitti Pepen hyväksyneen joukkueen tekemän jatkosopimustarjouksen, joka takasi hänelle 4 miljoonan euron vuositulot. Pituudeltaan jatkosopimus on nelivuotinen ja se ulottuu kesään 2016 asti.
Keväällä 2011 joukkue kohtasi Barcelonan yhteensä neljästi alle kuukauden sisään. Pepe siirrettiin taktisena toimenpiteenä näiden otteluiden ajaksi puolustavan keskikenttäpelaajan paikalle. 27. huhtikuuta 2011 Mestarien liigan välierien ensimmäisessä osaottelussa hänet ajettiin ulos kentältä kyseenalaisesti suoralla punaisella kortilla.
Kausi 2011–2012
12. heinäkuuta 2011 Real Madrid julkaisi Pepen tehneen jatkosopimuksen vuoteen 2016 asti. 6. marraskuuta 2011 hän teki kauden ensimmäisen maalinsa ottelussa Osasunaa vastaan. 18. tammikuuta 2012 pelatussa Copa del Reyn puolivälieräottelussa Barcelonaa vastaan Pepe nousi otsikoihin epäurheilijamaisesta käyttäytymisestään, kun hän astui argentiinalaistähti Lionel Messin käden päälle. Ottelun jälkeen useat eri mediat ottivat kantaa Pepen tempaukseen ja tuomitsivat tämän rankalla kädellä. Seuraavana päivänä portugalilaispelaaja lähetti videon välityksellä virallisen anteeksipyyntönsä Messille ja kiisti tekonsa olleen tahallinen vahingoittamisyritys. 20. tammikuuta 2012 urheilulehti Marca uutisoi Pepen joutuneen hyllytetyksi joukkueesta 15 päivän ajaksi tapahtuneen johdosta.
Pepe pelasi 100. sarjaottelunsa Real Madridissa 26. helmikuuta 2012 voittoisassa vierastaistossa paikallisvastustaja Rayo Vallecanoa vastaan. 21. maaliskuuta 2012 Pepe oli jälleen osallisena kyseenalaisessa tapahtumassa, kun Villarrealia vastaan 1–1-tulokseen päättyneen ottelun jälkeen pukuhuonekäytävillä hän haukkui ottelussa erotuomarina toimineen José Luis Paradas Romerosin. Ottelussa Real Madridilta ajettiin kaksi pelaajaa ulos kentältä ja hän sai itse myös kyseenalaisen keltaisen kortin. Kaksi päivää myöhemmin hän sai tapahtuneesta kahden ottelun pelikiellon.
Besiktas
Pepe siirtyi turkkilaiseen Besiktasiin kauden 2016-17 jälkeen jäätyään vapaaksi pelaajaksi ilman sopimusta.
Maajoukkueura
pienoiskuva|275px|[[Portugalin jalkapallomaajoukkue|Portugalin puolustuslinja (vas. Paulo Ferreira, Pepe, Ricardo Carvalho ja José Bosingwa) vuoden 2010 MM-karsintaottelussa Tanskaa vastaan 10. syyskuuta 2008.]] Pepe sai elokuussa 2007 Portugalin kansalaisuuden, jonka myötä hänen on mahdollista edustaa maata kansainvälisissä otteluissa. Päävalmentaja Luiz Felipe Scolari valitsikin hänet maajoukkueen kokoonpanoon elokuun 2007 lopussa, mutta reisivamma esti tuolloin ottelut sekä maa- että seurajoukkueessa. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa Pepe teki lopulta 21. marraskuuta 2007 ratkaisevassa EM-karsintaottelussa Suomea vastaan. Ottelun 0–0-tulos merkitsi Portugalin etenemistä EM-lopputurnaukseen ja Suomen putoamista.
Bachata (tanssi)
Bachata on Dominikaanisessa tasavallassa kehitetty seuratanssi, jota tanssitaan bachatamusiikin tahtiin. Bachata on romanttinen ja intohimoinen paritanssi, jota tanssitaan hyvin lähekkäin suljetussa tanssiasennossa. Bachatassa yhdistellään askeleihin erilaisia kuvioita ja vartalon liikeratoja. Mutkikkaita käännöksiä ei juurikaan käytetä. Perusaskel muodostuu kolmesta askeleesta ja täpistä. Lanteita keinutetaan paljon.
Bachataa pidettiin Dominikaanisessa tasavallassa alaluokkaisena tanssina sen syntyajoilta 1960-luvulta aina 1980-luvulle asti. Sen jälkeen tanssin suosio on noussut, ja se on noussut jo merenguen rinnalle. Bachata on levinnyt myös ulkomaille ja kehittynyt eri tyyleiksi, kuten dominikaaninen bachata, moderni bachata, bachata fusion ja bachata sensual. Niitä yhdistää sama rytmi ja perusteet, mutta ne vaihtelevat musiikin, askelkuvioiden ja vartalonkäytön suhteen.
Pepe (jalkapalloilija, 1983)
Maajoukkueura
Pitkän loukkaantumisajanjakson jälkeen Pepe ehti kuntoutua ja pystyi osallistumaan vuoden 2010 MM-kilpailuihin. Hän pelasi turnauksessa suurimman osan ajasta puolustavana keskikenttäpelaajana, vaikka onkin luontaiselta pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa lohkovaiheessa Brasiliaa vastaan ja myöhemmin toisen neljännesvälierissä Espanjaa vastaan, jonne Portugalin tie lopulta myös katkesi.
Pepe osallistui uransa kolmansiin arvokilpailuihin, kun hän kuului päävalmentaja Paulo Benton nimeämään 23-henkiseen miehistöön vuoden 2012 EM-kilpailuihin. Turnauksen ensimmäisessä ottelussa joukkue hävisi Saksalle numeroin 1–0. Ottelussa Pepe oli lähelle maalintekoa, mutta hänen laukauksensa kilpistyi kuitenkin tolppaan. Toisessa ottelussa Tanskaa vastaan hän onnistui maalinteossa ja vei osumallaan joukkueensa tärkeään 1–0-johtoon. Portugali voitti ottelun lopulta 3–2 ja piti näin haaveet jatkopaikasta elossa.
Karl Knies
thumb|Karl Knies Karl Gustav Adolf Knies (29. maaliskuuta 1821 Marburg – 3. elokuuta 1898 Heidelberg) oli saksalainen ekonomisti, joka edusti vanhempaa historiallista koulua.
Karl Knies syntyi Marburgissa ja opiskeli historiaa sekä valtiotieteitä paikallisessa yliopistossa, johon hänet nimitettiin luennoitsijaksi vuonna 1846. Kniesin tohtorinväitöksen ohjaaja oli Bruno Hildebrand, jolla oli huomattava vaikutus Kniesin ajatteluun. Vuonna 1855, hänen uransa kohdattua poliittisia vaikeuksia, Knies nimitettiin professoriksi Freiburgin yliopistoon. Hän muutti Heidelbergiin 1865, missä hän opetti Heidelbergin yliopistossa yli 30 vuoden ajan. Hänet tunnetaan eräänä teoreettisemmin suuntautuneista vanhemman historiallisen koulukunnan edustajista.
Kuten muillakin historiallisen koulukunnan edustajilla, hänen taloustieteensä oli kriittistä klassista taloustiedettä kohtaan, varsinkin David Ricardon ja Adam Smithin ajattelua kohtaan.
Knies oli tärkeä varhaiselle amerikkalaiselle taloustieteelle, sillä hänen oppilaitaan olivat John Bates Clark sekä Richard T. Ely.
Sulttaanikukastaja
Levinneisyys
Sulttaanikukastajaa tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa sekä Kiinassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sirkka Tälli
Sirkka Tälli on suomalainen drag-artisti, jota esittää näyttelijä Pertti Kiviranta (ent. Kinanen). Hahmo tuli tunnetuksi MTV3-televisiokanavan Punainen planeetta -keskusteluohjelmassa 1997–1998, jonka tuottajana toimi Liisa Akimof. Syksyllä 2000 Sirkka Tälli esitti kuluttajille ympäristöneuvoja antavaa ”tutkivaa journalistia” Yleisradion ohjelmasarjassa Ekoisti. Hän on esiintynyt usein juontajana sekä valtaväestölle että seksuaalivähemmistöille suunnatuissa tilaisuuksissa.
Kyllikki
pienoiskuva|Kyllikki, [[Carl Eneas Sjöstrand, 1883]] Kyllikki on Kalevalassa Lemminkäisen vaimo. Hän on iloinen ja tanssii mielellään. Köyhempään sukuun syntynyt Lemminkäinen ryöstää hyväsukuisen Kyllikin Saarelta vaimokseen. Lemminkäinen lupaa tälle, ettei mene sotiin, jos vaimo ei lähde kylille. Nähdessään Lemminkäisen kotirakennukset Kyllikki haukkuu ne nälkäraunioiksi. Lemminkäinen lupaa tehdä uuden, paremman kodin.
Lemminkäistä ei kerran kuulunut takaisin kalasta yöksi kotiin, joten vaimo kuitenkin lähti kylille, jolloin Lemminkäinen lähtee sotimaan ja kosimaan Pohjan neitoa.
Lapuan patruunatehtaan räjähdys
Lapuan patruunatehtaan räjähdys on Suomen rauhanajan historian tuhoisin onnettomuus. Kaupunkialueella sijainneen teollisuuslaitoksen räjähdys tapahtui 13. huhtikuuta 1976 Lapualla kello 7.42. Turmassa kuoli 40 ja loukkaantui 60 henkilöä. Kuolleista naisia oli 35 ja useimmat heistä perheellisiä. Onnettomuuden seurauksena kaksi lasta menetti molemmat vanhempansa ja 64 lasta toisen vanhemman. 30 ihmistä jäi leskeksi. Onnettomuuden tarkkaa syytä ei saatu koskaan selville.
Onnettomuuspäivän tapahtumat
Räjähdys tapahtui juuri päivän töiden aloittamisen jälkeen rakennuksessa, jossa sijaitsi tehtaan lataamo II. Lataamossa on käynnistetty kuusi patruunoiden lataamiskonetta perinteiseen tapaan tasan aamuseitsemältä. Rakennus tuhoutui räjähdyksessä täysin. Sen betoniseinät kaatuivat, katto lensi ilmaan, räjähdyskaasut sytyttivät tulipaloja ja lattiat pirstoutuivat. Räjähdys irrotti tilan betonisista rakenteista kimpaleita, jotka sinkoilivat ympäriinsä jopa 2800 kilometrin tuntinopeudella vahingoittaen paikalla olleita työntekijöitä. Räjähdys kuului selvästi vielä yli parinkymmenen kilometrin päässä Seinäjoella.
Räjähdys aiheutti suurta tuhoa myös ympäröiville rakennuksille. Yhteensä noin 150 lähiseudun kiinteistöä kärsi räjähdyksen aiheuttamista vaurioista. Räjähdyksen sattuessa lataamossa työskenteli 69 henkilöä, joista 58 oli naisia. Kuolonuhrien ja vammautuneiden suureen lukumäärään oli osaltaan syynä se, että tuhoutuneessa rakennuksessa tehtiin varsinaisen patruunoiden lataamisen lisäksi muitakin työtehtäviä. Onnettomuushetkellä puolustusministeriön alaisuudessa toimineen tehtaan noin 500 työntekijästä neljännes toimi räjähdysvaarallisissa töissä. Patruunatehtaan työntekijät olivat räjähdystä edeltävinä aikoina olleet huolestuneita työpaikkansa turvallisuudesta, sillä siellä oli jo aiemmin sattunut pienempiä räjähdyksiä.
Räjähdyksen tapahduttua annettiin välittömästi suurhälytys. Lapuan paloaseman päivystäjä hälytti kaikki lähiseudun palokunnat ja sairasautot räjähdyspaikalle. Niistä ensimmäiset ennättivät perille vain nelisen minuuttia räjähdyksen jälkeen. Onnettomuuspaikalta kuljetettiin päivän aikana kolmisenkymmentä potilasta Seinäjoen keskussairaalaan. Kun tieto räjähdyksestä saapui aamulla sairaalaan, käynnistettiin siellä välittömästi katastrofitoiminta ja henkilökuntaa hälytettiin töihin lisää. Onnettomuuden uhrien hoitamista edesauttoi se, että keskussairaalan kirurgeista kaikki olivat aamulla työpaikallaan. Räjähdyspaikalla syttyneet tulipalot saatiin sammumaan puolessa tunnissa, sillä räjähdyksen synnyttämä voimakas paineaalto söi palamisen tarvitseman hapen.
Yleisradio kertoi tapahtumasta heti aamulla, mikä ruuhkautti etenkin Suomen kaukopuheluverkkoa monien yrittäessä selvittää läheistensä kohtaloa.
Puolustusministeri Ingvar S. Melin sai tiedon räjähdysonnettomuudesta kello yhdeksän jälkeen. Hallitus kokoontui heti aamupäivällä hätäistuntoon ja asetti tutkijalautakunnan tutkimaan onnettomuuden syitä. Tutkijalautakunnan tehtäviin kuului myös esitysten tekeminen vastaavanlaisten onnettomuuksien välttämiseksi. Melin lähti samana päivänä tutkijalautakunnan kanssa Lapuan onnettomuuspaikalle. Koska patruunatehdas sijaitsi Lapuan keskustassa, kehotti Melin harkitsemaan sen siirtämistä tiheän asutuksen ulkopuolelle.
Pääesikunnan mukaan tehtaalla oli räjähdyshetkellä asiaankuuluvat sammutuslaitteet ja varastot olivat maavalleilla suojattuja. Myös tupakointi oli alueella monin paikoin kiellettyä. Räjähdysainetarkastaja oli tehnyt paikalla tarkastuksen syksyllä 1975. Patruunatehtaan alueelle ei ollut asennettuna automaattista hälytysjärjestelmää.
Uhrien hautajaiset
Räjähdyksessä surmansa saaneet haudattiin 24. huhtikuuta. Surujuhlaan Lapuan tuomiokirkon pihalla osallistui yli 5 000 uhrien omaista ja ystävää, ja se myös radioitiin ja televisioitiin. Tasavallan presidentti Urho Kekkonen osallistui tilaisuuteen yhdessä maaherran ja valtioneuvoston edustajien kanssa. Vainajat siunasi Lapuan hiippakunnan piispa Yrjö Sariola avustajinaan 20 pappia. Ensin laskivat yhteisen seppeleensä omaiset, sitten presidentti Kekkonen omansa, ja hänen jälkeensä laskivat valtioneuvoston seppeleen pääministeri Martti Miettunen, kauppa- ja teollisuusministeri Eero Rantala, liikenneministeri Kauko Hjerppe ja puolustusministeri Ingvar S. Melin. Seppeltenlaskun jälkeen joukko patruunatehtaan työntekijöitä kävi laskemassa yhden kukkalaitteen kullekin arkulle edesmenneiden työtovereidensa muistoksi. Tämän jälkeen arkut saatettiin puolustusvoimien ajoneuvoilla Simpsiön hautausmaalle.
Onnettomuus herätti myös laajaa kansainvälistä huomiota. Kaikista pohjoismaista tuli surunvalitteluja Metallityöväen Liiton toimistoon. Surusähkeen lähettivät myös Kansainvälinen Metallifederaatio ja Amalgamated Metal Workers' Union Australia.
Onnettomuuden tutkinta
Vanha tiilirakennus tuhoutui lähes perustuksiaan myöten, mikä vaikeutti tutkintaa, mutta räjähdysjälkien perusteella räjähdyksen alkupiste ja tapahtumien eteneminen pystyttiin selvittämään. Valtioneuvoston asettama tutkijalautakunta totesi räjähdyksen saaneen alkunsa panosnaulaimen ("pulttipistoolin") patruunoiden latauskoneesta, jota tehtaalla nimitettiin "robotiksi". "Robotti" oli rakennettu tehtaalla itse vanhasta kiväärinpatruunoiden latauskoneesta, ja se oli ollut todistajien mukaan epäluotettava ja altis toistuville toimintahäiriöille. Panosnaulaimen patruunoiden valmistamisessa oli kohdattu paljon hankaluuksia, ja onnettomuushetkellä erilaiset kokeilut latauskoneen parissa jatkuivat edelleen. Räjähdyksen alkupiste oli tutkinnan mukaan tämän latauskoneen ruudittaja, josta räjähdys oli levinnyt edelleen ylös ruudin syöttöjärjestelmää pitkin ruutiullakolle ja taas sieltä alas muiden latauskoneiden syöttöjärjestelmää pitkin. Tutkimuksissa ei voitu varmuudella osoittaa, mikä koneessa oli aiheuttanut ruudin syttymisen. Räjähdyksen aiheuttajana saattoi olla esimerkiksi ruutipölyn, nallimassapölyn ja nitroglyseriinin kertyminen tiviisterengasuriin tai vieraan esineen joutuminen koneeseen. Tiivisterengasuraa pidettiin todennäköisimpänä alkukohtana.
Onnettomuutta pahentaneena seikkana pidettiin liian monen työntekijän ja työvaiheen keskittämistä samaan rakennukseen. Lisäksi rakennuksessa oli liian paljon syttymisherkkiä materiaaleja ja vanhanaikaiset sähköjärjestelmät. Ruutiullakolla oli ollut tuotannon tarpeisiin nähden hyvin suuri määrä ruutia, arviolta 680–770 kg.
Lataamorakennuksen ja sen naapurirakennusten välillä ei ollut modernien säännösten mukaisesti räjähdykseltä suojaavia maavalleja eikä varoetäisyyksiä.
Oikeudenkäynti
Oikeudenkäynti patruunatehtaan johtohenkilöitä vastaan aloitettiin vuonna 1978. Syytteitä oli useita erilaisia, ja niistä raskaimmat koskivat 40 kuolemantuottamusta ja 44 vammantuottamusta. Tehtaalla ei kuitenkaan todettu rikotun sen toimintaa koskevia ohjeita ja määräyksiä, ja korkein oikeus vapautti vuonna 1982 kaikki syytetyt syytteistä.
Avustustoiminta
Perheiden konkreettinen avustaminen käynnistyi yhden sosiaalityöntekijän voimin onnettomuuspäivänä. Seuraavana päivänä onnettomuudesta kärsineitä koteja lähti kiertämään viisi Suomen Punaisen Ristin ja Lapuan sosiaalitoimen edustajista muodostettua työparia. Työparien tehtävänä oli sekä tietojen kerääminen että välittömän rahallisen avun jakaminen SPR:n katastrofivaroista. Myös pappeja sekä toimittajia vieraili uhrien kodeissa.
Räjähdyksessä loukkaantuneiden ja kuolleiden henkilöiden perheenjäsenten avustamiseksi perustettiin Lapualle avustusrahasto, johon kertyi 7,6 miljoonaa markkaa. Hallitus varasi 300 000 markkaa perheiden avustamiseen sekä saman summan hautauskulujen ja vahinkojen ennakkokorvausten kattamiseen.
Avustusten jakoa koordinoi aluksi järjestöjen edustajista muodostettu yhteistyötoimikunta. Myöhemmin avustusten jakamista varten perustettiin Lapuan räjähdysonnettomuuden sosiaalisen katastrofiavun toimikunta sekä Lapuan räjähdysonnettomuuden opintotukitoimikunta. Avustusohjelman päätyttyä 23 vuotta räjähdyksen jälkeen siirrettiin jäljelle jääneet puoli miljoonaa markkaa SPR:n katastrofirahastoon.
Muuta
Vuoden 2022 syyskuussa sai Seinäjoen kaupunginteatterissa ensi-iltansa Lapuan patruunatehtaan räjähdyksestä kertova näytelmä, jonka ohjasi Panu Raipia. Räjähdyksestä on valmistunut myös Toni Kurkimäen ohjaama elokuva Lapua 1976, jonka kuvaukset alkoivat vuonna 2022; sen ensi-ilta on syyskuussa 2023.
Pukinvehnät
Pukinvehnät (Aegilops) on heinäkasvien (Poaeae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi noin 20 lajia. Sukuun on aikojen kuluessa kuvattu useita muitakin lajeja, mutta niiden on sittemmin todettu olevan samaa lajia jonkin jo aiemmin kuvatun lajin kanssa ja nimiltään täten synonyymejä. Esimerkiksi kruunupukinvehnän (Aegilops biuncialis) on todettu olevan sama laji kuin Aegilops lorentii ja tupsupukinvehnän (Aegilops ovata) samaa lajia kuin haropukinvehnä (Aegilops neglecta).
Suvun lajeista Suomessa on havaittu myllypukinvehnää (Aegilops cylindrica) muutamilta paikoilta lähinnä isojen kaupunkien tuntumasta. Tuoreimmat havainnot ovat Turun seudulta.
Lechfeldin taistelu
Tausta
thumb|vasen|Kartta madjaarien sotaretkistä Eurooppaan 900-luvulla. Madjaarit eli unkarilaiset olivat puolipaimentolaisia, jotka olivat heitä edeltäneiden hunnien ja avaarien tapaan asettuneet Karpaattien jokialueelle 900-luvun paikkeilla. Tukialueeltaan käsin he tekivät ratsain ryöstöretkiä Saksaan ja Pohjois-Italiaan, sekä joskus jopa Ranskaan, Espanjaan ja Etelä-Italiaan saakka. Vuoden 985 paikkeilla madjaarit olivat tunkeutuneet saksaan johtajinaan Bulcsú ja Lél. Saksalaiskuningas Otto I painiskeli samaan aikaan kapinoiden ja slaaveja vastaan käytyjen sotien kanssa. Madjaarit olivat lähettäneet Oton luokse Magdeburgiin lähettiläitä kesäkuussa 955, joiden todellinen tarkoitus lienee ollut arvioida saksalaisten armeijan vahvuutta. Saksalaiset eivät ilmeisesti tehneet vaikutusta, koska hyökkäystä päätettiin jatkaa. 45 vuotta aikaisemmin saksalaiset olivat kärsineet Lechfeldin tasangolla murskatappion samanlaisella ryöstöretkellä olleita madjaareja vastaan.
Madjaarit etenivät Tonavan eteläpuolta Baijerin läpi ja sieltä Lechjoen yli Illerjoelle Schwabenin herttuakuntaan. Schwabenista madjaarit kääntyivät takaisin päin ja piirittivät Augsburgin kaupungin. Kleriikki Gerhard Augsburgilainen kirjoitti Augsburgin hallitsija piispa Ulrichin elämäkerran, jonka häntä ihannoiva kuvaus kaupungin sankarillisena puolustajana vaikutti myöhemmin Ulrichin kanonisointiin.
Taistelun aikoihin kirjoitetun St. Gallin annaalien mukaan varsinainen taistelu käytiin 10. elokuuta, mutta muiden aikalaiskirjoittajien Widukind Corveyläisen ja Gerhard Augsburgilaisen mukaan 10. elokuuta käytiin taistelua edeltäneet yhteenotot ja varsinainen taistelu seurasi vasta niiden jälkeen. Myös itse annaaleissa on myöhempi ristiriitainen viittaus johonkin myöhäisempään päivämäärään.
Taistelu
Saksalaisten torjuttua uhan selustassaan Otto järjesti joukkonsa uudestaan ja määräsi raskaan ratsuväkensä rynnäkköön madjaarien pääjoukkoa vastaan. Seurannutta yhteenottoa kutsutaan Lechfeldin päätaisteluksi. Widukindin mukaan hyökkäyksestä tuli sekava lähitaistelu, jonka tuloksena saksalaisten raskaasti aseistettu ratsuväki tuhosi kevyesti aseistautuneet madjaariratsumiehet. Jotkin historiankirjoittajat uskovat madjaarijohtajien määränneen joukkojen säilyttävän asemansa hyökkäyksen tiellä, mikä johti kohtalokkaaseen tappioon. Gerhardin kertomus tapahtumista poikkeaa Widukindin tarinasta. Augsburgin kaupunginmuureilla ollut Gerhard ei nähnyt itse tapahtumia muutaman kilometrin päässä, mutta hän saattoi kuulla aseiden kalskeen. Hänen mukaansa madjaarit ratsastivat yhteenoton jälkeen järjestyksessä takaisin kohti Augsburgia. He eivät Gerhardin helpotukseksi tehneet uutta piiritystä, vaan he ylittivät Lechjoen ratsastaen Lechfeldin tasangolle Baijeriin. Gerhardin tarinassa madjaarit ehkäpä teeskentelivät pakoa tarkoituksenaan houkutella Otto I Lechfeldin tasangolle, jossa he saattoivat käyttää ratsumiehiään tehokkaammin. OttoI:n ei kuitenkaan seurannut madjaareja, vaan palasi Augsburgiin. Aamun koittaessa hän lähetti kuriireja Itä-Baijerin kahlaamoja ja lauttoja vartioiville joukoille ja madjaarit tuhottiin myöhemmin näillä joenylityspaikoilla.