cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rihanna
Ura
Rihanna julkaisi 16. marraskuuta 2010 uuden albumin nimeltä Loud. Albumin ensimmäinen single "Only Girl (in the World)" julkaistiin 13. syyskuuta 2010. Toinen single "What's My Name" julkaistiin 25. lokakuuta 2010, kolmas single "Raining Men" 7. joulukuuta, neljäs single "S&M" 13. tammikuuta 2011, viides single "California King Bed" 13. toukokuuta ja kuudes single "Man Down" 1. kesäkuuta. Kaikista singleistä on musiikkivideo.
Rihannan kuudes albumi nimeltään Talk That Talk julkaistiin 21. marraskuuta 2011. Ensimmäinen single albumilta on "We Found Love", joka julkaistiin 22. syyskuuta 2011. Kappaleesta on julkaistu musiikkivideo. Albumin toinen single "You Da One" julkaistiin 11. marraskuuta 2011, ja siitä julkaistiin vuoden 2011 lopussa musiikkivideo Lontoossa kuvattuna. Vuoden 2012 alkupuolella julkaistiin singlenä nimikkobiisi Talk That Talk sekä Birthday Cake -kappaleesta uusi versio, jossa vierailee Chris Brown. Viides single Where Have You Been on toinen megahitti Calvin Harrisin kanssa.
Vuonna 2012 Rihanna julkaisi seitsemännen albuminsa Unapologetic. Suurimmiksi hiteiksi syntyivät 'Diamonds' ja 'Stay'. Albumi oli suuri menestys, ja meni listaykköseksi monessa maassa.
28. tammikuuta 2016 Rihanna julkaisi pitkään odotetun albuminsa Anti. Albumin kannessa on runo sokeiden pistekirjoituksella. Osana 25 miljoonan dollarin sopimusta Rihannan kanssa Samsung osti miljoona albumia ja ne annettiin ilmaisina latauksina kuluttajille. Näin albumi sai Yhdysvalloissa platinalevyn kahdessa päivässä. Kyseinen albumi teki Rihannasta kaikkien aikojen eniten myyneen artistin Isossa-Britanniassa. Albumin jokainen kappale meni Top 150-listalle Yhdysvalloissa. 200px|thumb|Rihanna Last Girl on Earth -kiertueellaan vuonna 2010.
Muuta
Rihannalla on 14 listaykköstä Billboard Hot 100 -listalla. Ainoat, joilla on enemmän listaykkösiä ovat The Beatles, Mariah Carey ja Elvis Presley. Vuonna 2012 Rihanna nimettiin maailman sadan vaikutusvaltaisimman henkilön joukkoon. Hän on ainoa ihminen, joka on voittanut AMA Icon -palkinnon. Hän on voittanut myös CDFA Fashion Icon -palkinnon. Rihanna on maailman googletetuin henkilö yli miljoonalla Google-haulla päivässä. Hän on myös saanut merkinnän Guinness World Records -kirjaan myytyään kappaleitaan digitaalisesti enemmän kuin kukaan muu. Hän on Youtuben ja Spotifyn kuunnelluin henkilö, ja Facebookissa hänellä on enemmän seuraajia kuin kenelläkään muulla. Hän on maailman kaikkien aikojen digitaalisesti kuunnelluin artisti. Rihanna on myös Billboardin mukaan maailman kaikkien aikojen viidenneksi menestynein artisti, ohittamalla muun muassa Beyoncén, Eminemin ja Britney Spearsin. Rihanna on maailman kaikkien aikojen menestynein naisartisti heti Madonnan jälkeen.
Vuonna 2006 Rihanna perusti Believe-säätiön auttaakseen ympäri maailmaa vakavasti sairaita lapsia kuten leukemiaa sairastavia. Säätiöllä hän on kerännyt miljoonia dollareita ja auttanut useita sairaita lapsia. Vuonna 2013 Rihanna aloitti Unicefin kanssa kampanjan ”There for the Philippines”, jonka tarkoituksena oli kerätä rahaa ja apua taifuuni Haiyanin uhreille. Rihanna itse lahjoitti kampanjalle 100 000 dollaria. Rihanna on myös lahjoittanut 1,75 miljoonaa dollaria barbadoslaiselle syöpäsairaalalle.
Rihanna on konsertoinut Suomessa kolmesti: 14. maaliskuuta 2008, 15. elokuuta 2011 ja 28. heinäkuuta 2013.
Henkilökohtainen elämä
Rihanna on seurustellut vuodesta 2020 pitkäaikaisen ystävänsä, rap-artisti ASAP Rockyn kanssa ja he saivat pojan toukokuussa 2022. Helmikuussa 2023 paljastui, että pariskunta odottaa toista lastaan.
Hugo Bukkazoom!
Hugo: Bukkazoom! on ITE Median kehittämä ja julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu PlayStation 2:lle, PC:lle ja Game Boy Advancelle vuonna.
Pelin juoni
Toisin kuin muissa Hugo-peleissä, tässä pelissä ei ole varsinaista juonta. Pelissä voi pelata joko minipeleinä erilaisia kilpailuja tai pääpelinä mestaruuskisaa. Mestaruuskisassa valitaan yksi hahmo, jolla pelataan koko mestaruuskisan ajan, mutta vastustajia, niiden määrää tai kilpailupaikkaa ei voi mestaruuskisassa valita.
Aseet ja voimat
Pelissä on erilaisia aseita, joita voi myös yhdistellä. Niitä ovat muun muassa raketti, suoja, nopeus, piikkisuoja, pommit, tuplanopeus ja savuraketti. Kaikkien muiden paitsi nopeuksien ja suojan tarkoitus on ampua tai vahingoittaa vihollista, sillä piikkisuoja, sekä suojaa, että vahingoittaa. Vihollisen yrittäessä töniä piikkisuojan ollessa käytössä, vihollinen lennähtää pois osuessaan.
Hahmot
Pelissä on sekä Hugon ystäviä, että vihollisia. Kuitenkaan pelissä ei sen kummemmin ajatella kenen puolella on. Esimerkiksi Hugoliina-äiti voi ampua raketilla Rat - poikaansa ja naurahtaa vain: "Anteeksi. Se taisi olla tämä nappula tässä." Pelin yhdeksän pelattavaa hahmoa ovat: Hugo, Hugon vaimo Hugoliina, heidän lapset Rit, Rat ja Rut, paha Skylla-noita, tämän apuri Don Kroko, Hugon tukaaniystävä Fernando ja Hugon puhekyvytön apinaystävä Jean Paul (muissa Hugo-peleissä Janne). Näistä Jean Paul ei ole koskaan aiemmin esiintynyt PlayStation-peleissä. Hugo, Rit, Rut, Hugoliina, Fernando ja Jean Paul ovat valmiiksi pelattavia hahmoja, mutta saadakseen Skyllan, Ratin ja Don Krokon pelattaviksi hahmoiksi, on saavutettava voittoja tietyissä mestaruuskisa-pelitilan kisoissa.
Anjala (Suomen entinen kunta)
thumb|[[Anjalan kirkko]] thumb|[[Anjalan kartano kuvitettuna Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar (1845-1852)]]
9.0: Live
9.0: Live on metalliyhtye Slipknotin vuonna 2005 julkaisema livealbumi, joka sisältää materiaalia yhtyeen yli 200 konserttia käsittäneeltä kiertueelta vuosilta 2004–2005.
Anjala (Suomen entinen kunta)
Anjala on entinen Suomen kunta Kymenlaaksossa Kymijoen länsipuolella. Nykyisin kunnan alue kuuluu Kouvolan kaupunkiin. Kunnan keskusta oli Anjalan kirkonkylä.
9.0: Live
Kappaleet
CD 1
CD 2
Anjala (Suomen entinen kunta)
Anjalan naapurikunnat olivat Elimäki, Kouvola, Kymi, Ruotsinpyhtää ja Sippola.
Historia
Anjalan rukoushuonekunta on perustettu Elimäelle vuonna 1692. Kappeliseurakunnaksi se muodostui vuonna 1789 ja itsenäistyi 1863. Itäuusmaalainen Anjalan kunta kuului Uudenmaan lääniin, mutta 1949 se yhdistettiin pääasiassa Viipurin läänin länsiosasta 1945 perustettuun Kymen lääniin. Sen väkiluku 1944 oli 3 974 henkilöä.
Kymijoessa entisten Anjalan ja Sippolan kuntien rajalla on Ankkapurha (Anjalankoski), jonka pituus oli 850 metriä ja pudotus 8,1 metriä.
Kylät ja kulmakunnat
Anjalassa on 4 rekisterikylää (tieto vuodelta 1967):
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Anjalan taajamat olivat kirkonkylä (2 202 asukasta) ja Ummeljoki (1 414 asukasta). Lisäksi Sippolasta Inkeroinen ulottui 21 asukkaan ja Myllykoski 13 asukkaan verran Anjalan puolelle.
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Anjalan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.
Ruotsin maastopalot 2018
Ruotsin vuoden 2018 maastopalot laajenivat erityisen lämpimän sään vuoksi erityisen kuivissa metsissä enintään 81 palopaikan tulipaloiksi eri paikoissa Ruotsia. Ruotsi sai apua sammuttamiseen useilta Euroopan unionin mailta. Sammutuslentokoneiden ja -helikoptereiden lisäksi joistain maista lähetettiin myös henkilöitä ajoneuvoineen maalta tapahtuvaa sammutusta varten.
Arsenal (suomalainen urheiluseura)
Arsenal rf on vuonna 1935 perustettu helsinkiläinen urheiluseura, jolla on toimintaa jalka- ja käsipallossa.
Jalkapallo
Arsenalin jalkapallon miesten edustusjoukkue pelaa Helsingin piirin ensimmäisessä lohkossa Nelosessa. Parhaimmillaan joukkue pelasi Suomensarjassa (nykyinen Ykkönen) kolme kautta vuosina 1945, 1946–1947 ja 1949.
Jääkiekko
Jääkiekossa Arsenalilla ei enää ole toimintaa, mutta menneisyydessään se pelasi korkeimmillaan SM-sarjassa kaudella 1948–1949. Se keräsi kahdeksan joukkueen yksinkertaisessa sarjassa yhden pisteen, jolla se sijoittui seitsemänneksi. Tuolla kaudella sarjassa pelasi Helsingistä myös HJK, HSK ja K-Kissat. Vuosina 1945–1949 joukkueen pelaaja-valmentajana toimi sittemmin jääkiekkoleijonaksi nimetty Carl-Magnus Brander.
Käsipallo
Arsenalin käsipallon miesten edustusjoukkue pelaa 1. divisioonassa.
Arsenal on yksi Suomen perinteikkäimmistä käsipalloseuroista, sillä se on pelannut SM-sarjassa 47 kautta. Pidempään käsipallon korkeimmalla tasolla ovat olleet vain HIFK ja BK-46. Arsenal on voittanut yhteensä 16 SM-mitalia: kolme kultaa, viisi hopeaa ja kahdeksan pronssia. Kultamitalit tulivat peräkkäin vuosina 1961, 1962 ja 1963.
Sumer
thumb|350px|Sumerin tärkeimmät kaupungit Mesopotamian kartalla. Oikean reunan vaaleanvihreä alue oli Sumerin aikaan merta, nykyisin maata.
Sumer ( eme-gi) oli varhainen sivilisaatio Mesopotamiassa noin 4000–2000 eaa. Sumerin alue oli nykyisessä Etelä-Irakissa Eufrat- ja Tigrisjokien laaksoissa.
Sumer oli varhaisimpia korkeakulttuurin keskuksia ja kaupungistuneita alueita. Maa oli kuitenkin jatkuvasti hajanainen ja koostui keskenään kilpailevista kaupunkivaltioista. Uskonto ja temppeli ohjasivat Sumerissa suurta osaa yhteiskunnasta. Tyypillistä sumerilaista kaupunkivaltiota johti pappiskuningas ensi. Kullakin kaupungilla oli oma suojelusjumalansa. Temppeli vuokrasi maata viljelijöille, kävi kauppaa ja verotti. Uskonnollinen ylimystö oli vallan huipulla, mutta sillä oli velvollisuus järjestää kansalle muun muassa uskonnollisia juhlia.
Sumerin kaupunkien aikaansa nähden suuri koko pohjautui tehokkaaseen kasteluviljelyyn, joka mahdollisti suuret viljasadot. Sumerilainen kauppa ulottui laajalle aina Intiaan asti. Sumer kävi kauppaa, koska maassa oli vähän puuta, metalleja ja kiveä.
Sumerilaiset keksivät muun muassa kirjoitustaidon ensimmäisinä maailmassa. Nykypäiviin sumerilaisesta kulttuurista on säilynyt muun muassa seksagesimaali- eli 60-järjestelmä, jonka vuoksi tunti jaetaan 60 minuuttiin ja ympyrä 360 asteeseen. Lisäksi sumerilaisen uskonnon ja mytologian piirteitä on havaittavissa idän suurissa uskonnoissa ja kreikkalaisessa mytologiassa.
Nimitys
Nimi Sumer tulee merkitykseltään tuntemattomasta akkadinkielisestä ilmauksesta Mat Šumeri, 'Šumerin maa'. Sumerilaiset kutsuivat maataan nimellä Kengi tai Kengir (ki-en-gi-uri), 'sivistyneiden herrojen maa' (tai Mungen, Nengen eri sumerin murteissa), kieltään nimellä Emegir ja itseään nimellä saggiga, "mustapäät".
Sumerin historia
Sumerin alueen varhaisimmat asuttajat olivat alkaneet viljellä maata jo ennen vuotta 5000 eaa. Tämä niin sanottu ubaidilaiskausi käsittää vuodet 5000–4100 eaa. Sumerilaisten saapumisen ajankohtaa ei tiedetä. Ei myöskään tiedetä, mistä sumerilaiset saapuivat Mesopotamiaan. Edes kielitutkimus ei pysty antamaan varmoja viitteitä sumerien alkuperästä, sillä sitä ei ole onnistuttu sijoittamaan mihinkään tunnettuun kieliperheeseen. Sumeria on kuitenkin yritetty verrata intialaisiin dravidakieliin.
Sumerilaiset olivat jo vuoteen 3600 eaa. mennessä keksineet muun muassa pyörän, kirjoituksen, purjeveneen ja kasteluviljelyn. He olivat perustaneet maailman ehkä ensimmäiset kaupungit, joista tärkeimpiä olivat Eridu, Uruk, Ur, Larsa, Isin, Adab, Kullah, Lagaš, Nippur ja Kiš.
Ubaidilaiskautta seurasi Uruk-kausi vuosina 4100–2900 eaa. Varhaisella dynastiakaudella 2900–2334 eaa. pappiskuninkaat vaihtuivat nykyaikaisempaan kuninkuuteen. Ensimmäinen dynastia Lagaš alkoi vuonna 2500 eaa. ja Lagašin kaupungista tuli vielä pienen valtakunnan pääkaupunki.
Sargon Akkadilainen perusti vuonna 2234 eaa. Akkadin valtakunnan, joka oli maailman ensimmäinen monikansallinen imperiumi. Siihen kuului Sumerin lisäksi suuri osa muutakin Mesopotamiaa.
Gutilaiskaudella 2218–2047 nykyisen Pohjois-Iranin alueelta tulleet gutilaiset tuhosivat Sumerin tärkeimmät kaupungit. Sumerin kulttuuri elpyi kolmannella Urin kaudella 2047–1750 eaa, jolloin tehtiin paljon merkittäviä kulttuurisia edistysaskeleita.
Sumerilaisten historia päättyy vuonna 1750 eaa. kun elamilaiset ja amorilaiset valloittivat Sumerin.
Asutuskeskukset
Varhaisimmat merkit asutuksesta Sumerin keskustasangoilla ovat Ubaid-kaudelta, jolloin tunnetaan jo jonkin verran monumentaaliarkkitehtuuria ja kaupunkisuunnittelua. Väestö ei mahdollisesti vielä ollut kokonaan riippuvainen keinokastelusta, vaan suuri osa oli yhä paimentolaisia. Meri ulottui Ubaid-kaudella aina Uriin ja Eriduun saakka.
Uruk-kaudelta tunnetaan jo paljon enemmän asutuskeskuksia kuin Ubaid-kaudelta, ja myös niiden koko vaihtelee enemmän. Pohjoisessa kaupunkeja oli vähemmän, mutta ne olivat suuria. Etelämmässä oli vain kaksi suurta kaupunkia, joista toinen oli Uruk, mutta pienempiä asutuksia oli enemmän kuin pohjoisessa. Jokien läheisyyteen perustetuista kaupungeista kasvoi yhä suurempia. Noin 3800 eaa. Urukissa asui ehkä 10 000 ihmistä. Uruk-kauden myöhäisvaiheessa Uruk oli jo 100 hehtaarin laajuinen, selvästi suurempi kuin yksikään toinen eteläisen Sumerin kaupungeista.
Joidenkin mukaan asutuksen keskittyminen suuriin kaupunkeihin olisi johtunut vuoden 3800 eaa. jälkeen vallinneesta kuivasta ilmastosta, joka ajoi väestön kastelukanavia rakentavien ihmisten asuttamiin suuriin keskuksiin.
Kaupunkivaltioiden ympärille rakennettiin suojamuurit ja kaupungin keskus oli tietylle jumalalle omistettu temppeli. Alun alkaen valta kaupunkivaltioissa kuului yhteisön vanhimpien muodostamalle neuvostolle, mutta kaupunkivaltioiden välisen kilpailun myötä perustettiin kuninkuuksia.
Seudulla oletetaan yhä olevan hautautuneena merkittäviä arkeologisia kohteita, kuten kaupunkeja, joita ei ole löydetty. Lisäksi eroosio, suolan kerääntyminen ja uudempi asutus ovat tuhonneet useita kohteita.
Kehittyminen
Uruk-kauden loppuvaiheissa asutus laajeni Sumerin eteläosissa nopeasti, ja syntyi asutuskeskusten nelijako asukasmäärän mukaisesti kaupunkeihin ja kolmeen kylätasoon. Samalla alueen asukasluku kasvoi ja hallintojärjestelmä kehittyi monimutkaisemmaksi ja muodollisemmaksi, ja yhteiskunta kerrostui. Kyliä johtaneiden pappien tilalle tuli maallisia hallitsijoita ja kaupunkivaltioita, kolmannen vuosituhannen eaa. lopulla jopa imperiumeja.
Uruk-kaudella syntyivät myös armeijat ja järjestäytynyt sodankäynti. Pronssi ja moni muu metalli ja valmistustekniikka otettiin käyttöön, ja kirjoitustaito kehitettiin. Nämä merkittävät keksinnöt ja muutokset tapahtuivat pitkän ajan kuluessa, ja niille on löydetty useita syitä, jotka vaikuttivat yhdessä. Tärkeimpinä tekijöinä pidetään väestönkasvua, sisäisen ja ulkoisen kaupan kehittymistä, kasteluviljelyn kehittymistä ja sodankäynnin lisääntymistä. Myös ilmaston vaihtelu ja yksittäisten nerokkaiden yksilöiden ilmaantuminen on voinut vaikuttaa asiaan, mutta tällaista on vaikea havaita arkeologisesta aineistosta. Kaiken kehityksen takana oli maataloustuotteiden suuri ylijäämä, joka mahdollisti niin väestönkasvun, kaupan kuin erikoistumisenkin.
Väestö
Yhteiskunta jakautui ylimyksiin, tavalliseen kansaan ja orjiin. Virkamiehet, ammattisotilaat ja papit olivat kastijärjestelmän huipulla. Tavallista kansaa olivat kauppiaat, liikemiehet, maanviljelijät ja käsityöläiset, jossa luokassa oli sekä rikkaita että köyhiä. Arkeologiset kaivaukset ovat esimerkiksi Urista antaneet kuvan siitä, että tavallinen kansa oli köyhää. Rikkaita olivat korkeimmat papit, ylimykset ja suurkauppiaat.
Sumerilaisen yhteiskunnan perusyksikkö oli perhe, jonka pää oli mies. Jalkavaimoja siedettiin, vaikka pääasiallinen avioliiton muoto oli yksiavioisuus.
Orjia saatiin sotavangeista, ja mies saattoi myös myydä lapsensa tai vaimonsa orjaksi. Orjia käytettiin raskaissa töissä ja jalkavaimoina.
Sumerilaisen yhteiskunnan alussa kirjoitusta opetettiin vain tuleville papeille, myöhemmin muillekin maksua vastaan.
Sumerilainen oikeuskäytäntö oli armeliaampi kuin seemiläinen, kostoperiaatetta ei sovellettu, vaan esimerkiksi ruumiinvamman tuottamisesta selvisi tuntuvilla sakoilla. Myös naisella saattoi olla yhteiskunnassa korkea asema, ja naiset kävivät ansiotöissä esimerkiksi kutomoissa.
Hallinto
Sumerin hallinto perustui uskontoon. Jumalten uskottiin tuoneen järjestyksen kaaokseen, ja ihmisten työnä oli järjestyksen ylläpito. Jumalten perustettua monarkian Eriduun maata hallitsivat kuninkaat, joista varhaisin tunnettu on Etana.
Sumerin jokaisen kaupunkivaltion johdossa oli kuningas. Hän muun muassa valvoi maanviljelyä ja piti huolen siitä, että jumalten tahto toteutui maan päällä.
Sotalaitos
thumb|upright=1.25|Mosaiikkikuvitusta sumerilaisen Urin sotakalustosta noin 2500-luvulla. Sumerilaisilla oli jo varhaisdynastisella ajalla järjestynyt armeija. Myöhempien aikojen suurkuninkailla oli vakinainen armeija. Varhaisdynastisen ajan sumerilaisilla sotilailla ei ollut käytössään jousta ja nuolta, joka tuli vasta seemiläisten akkadilaisten myötä. Viimeistään uussumerilaisella ajalla armeija oli jakautunut eri suuruisiin yksiköihin.
Sotilailla oli vaihtelevia asevalikoimia, aseena saattoi olla sotanuija, hieman sirppimäinen miekka tai kuparinen sotakirves ja keihäs sekä tikari. Päällään sotilailla oli muun muassa nahkamantteli ja patalakki tai suippokärkinen kuparikypärä, joka peitti nenänkin. Linkojen käyttö oli melko harvinaista. Manttelissa oli paikoin suojaksi pyöreitä kuparilevyjä. Jalkaväkeä oli sekä kevyttä että raskasta. Kevyellä jalkaväellä oli lähinnä keihäät ja kypärä ja sumerilainen nahkahame, muttei kilpeä. Raskaalla jalkaväellä oli suuret neliskanttiset kilvet, keihäs ja kypärä ja ehkä lyhyt miekkakin tai kirves, joka oli upseerin tunnus. . Keihäs saattoi olla joko peitsi (työntökeihäs) tai heittokeihäs, jossa saattoi olla kolme haaraa.
Kilvin aseistautunut jalkaväki eteni kreikkalaisten falangia muistuttavassa muodostelmassa. Raskaan jalkaväen sotilaalla oli lisäksi kirves. Armeijan varustukseen kuului myös villiaasien vetämät raskaat nelipyöräiset sotavaunut. . Niillä luultavasti taisteltiin toisia sotavaunuja vastaan, ja luultavasti niillä pyrittiin murtamaan vastustajan kilpirivistöt, mutta alun alkaen niiden käyttö rajoittui sotilaskaluston kuljetukseen. Vaunuista saatettiin heittää kevyitä keihäitä vastustajia kohti. Kaksipyöräiset vaunut olivat nopeampia käytössä, mutta eivät sotilaallisessa tarkoituksessa.
Jo varhaisessa vaiheessa Sumerin kaupunkivaltioiden ympärille rakennettiin savitiilestä suojamuureja, jotka antavat viitteen saartosodankäynnistä. Temppeli tai palatsi saattoi olla linnoitettu niin kuin keskiajan kirkkolinna.
Temppelit
Sumerissa temppeli oli varsinkin varhaisena aikana toiminnan keskipiste ja hoiti maanviljelyä, käsityöteollisuutta, kauppaa, oikeuslaitosta ja niin edelleen. Niinpä temppelillä oli palkkalistoillaan runsaasti maanviljelijöitä, karjanhoitajia ja erilaisia käsityöläisiä sekä kauppiaita. Jumalan uskottiin omistavan maan. Palkka maksettiin heille usein luonnontuotteina, muun muassa ohrana, mutta rahana käytettiin monesti kuparia ja hopeaa. Sumerilaiset uskoivat jumalan johtavan kaupunkia, ja ylipapin olevan vain hänen apulaisensa. Jumala suojeli ihmisiä pahoilta hengiltä, maksoi palkat, kuuli rukoukset ja kutsui juhliinsa. Niinpä temppeli jakautui kultillisiin huoneisiin ja taloushuoneisiin. Temppelillä oli omat viljavarastot, leipomot, olutpanimot ja niin edelleen. Talousosastolla oli varastoja, käsityöläisten pajoja, viljamakasiineja ja palkanmaksukonttoreita. Virkailijat jakelivat päivittäin viljaa, sipulia ja kaljaa työläisille. Vaikka temppelin valta aikaa myöten heikkeni, silti se säilyi merkittävänä työllistäjänä ja jakelijana.
Temppeleissä palveli naisia, jotka oli jaettu kasteihin. Alimmat näistä lienevät olleen pelkkiä prostituoituja, ylin oli korkeasti kunnioitettu hallitsijan tytär, jolta odotettiin kunnollista elämää. Tutkijat ovat pitkään väittäneet, että temppeli olisi ollut maallista valtaa voimakkaampi varhaisella sumerilaisella kaudella, mutta uudempien tietojen mukaan maallinen valta on voinut olla johtavassa asemassa alusta asti. Mutta viimeistään Mesilim-ajalla temppeli ja valtio erosivat.
Arkkitehtuuri
thumb|Sumerilaiset rakensivat suuria porraspyramidimaisia [[Zikkurat|zikkurateja. Kuvassa Urin zikkuratin ennalistus.]] Tavallinen asuintalo oli yksikerroksinen sisäpihallinen talo, jossa oli muutamia huoneita.
Kauppa
Sumerilaiset kävivät kauppaa laajalti lähialueidensa kanssa. Kauppa-alue ulottui Egyptiin ja Arabian niemimaan alueen lisäksi myös Välimerelle ja Intiaan sekä Kaukasukselle, joten kauppaa tehtiin jopa tuhansien kilometrien päähän. Tavara kulki karavaanina ja kaisla- ja puualuksilla. Kauppa oli suurliikemiesten käsissä. Merikauppa laajeni huomattavasti noin vuoden 3000 eaa. jälkeen. Sumeri itse vei tekstiilejä ja ehkä myös viljaa. Maa hankki puuta, metallia ja kiveä vuoristosta. Rahana käytettiin metallipainoja.
Maanviljely
Suurin osa väestöstä oli maanviljelijöitä. Kaupungin koko määräytyi sen lähistöllä viljeltävän tai jokia pitkin tuotavan ruoan määrän mukaan. Sumerien maatalousmaa voidaan jakaa kolmeen ryhmään. Intensiivisesti viljeltyjä puutarhoja oli asutuskeskusten rajojen sisäpuolella jokien rannoilla. Niistä saatiin taateleita ja muita hedelmiä sekä vihanneksia. Keinokastellut pellot sijaitsivat jonoissa jokien ja kanavien varrella. Ne tuottivat suurimman osan kokonaissadosta. Tärkeimpiä tuotteita olivat ohra, vehnä ja palkokasvit. Kauempana vedestä oleva maa oli käytössä laidunmaana, metsästysmaana ja polttopuun lähteenä, toisinaan myös viljeltävänä. Eniten kasvatettiin lampaita, vuohia ja nautoja, mutta myös esimerkiksi sikoja, ankkoja ja hanhia. Koiria pidettiin vartijoina ja metsästyskoirina. Hevoset ilmestyivät vasta kolmannen vuosituhannen eaa. lopulla ja kamelit vasta ensimmäisellä vuosituhannella eaa.
Peltoja muokattiin muun muassa auroilla ja kuokilla. Työkaluja valmistettiin aluksi lähinnä kivestä ja puusta, myöhemmin kuparista. Vetojuhtana käytettiin useimmiten härkiä ja aaseja. Orjista ei ole paljon mainintoja, ja heitä oletetaan olleen melko vähän.
Teollisuus
Sumerissa oli runsas kutomoteollisuus kaupungeissa, tuhannet naiset tekivät kankaita, joita myytiin muualle Lähi-itään ja lähialueille. Temppeli ja palatsi olivat molemmat suuria käsityöteollisuuden omistajia. Metallista, pronssin ja kuparin työstö tunnettiin, osattiin tehdä taitavasti monenlaisia esineitä aseista juoma-astioihin.
Kulttuurin syntymytologia
Sumerit selittivät oman kulttuurinsa syntymisen viisaan kalaihmisen Oannesin luomistyönä. Babylonialaisen historioitsijan Berossoksen mukaan Oannes nousi merestä ja opetti ihmisille kirjoitus- ja käsityötaidot sekä tieteen ja muun kulttuurin. Ennen tätä ihmiset olivat kuljeksineet maan päällä villieläinten tavoin. Oannesin opetusten jälkeen Berossoksen mukaan mitään uutta ei keksitty. Kulta-aikaa kesti lähes 250 000 vuotta, kunnes jumalat päättivät tuhota maailman vedenpaisumuksella. Hallitsija Ubar-Tatun poika Ziusudra, Raamatun kertomusten Nooaa vastaava hahmo, sai kuitenkin ennakkovaroituksen jumala Enkiltä. Ziusudra pelasti ihmiskunnan henkiset saavutukset hautaamalla käsikirjoitukset maahan. Perheensä ja itsensä hän pelasti astumalla laivaan, jossa he elivät kunnes vedenpaisumus alkoi hellittää. Vedenpaisumuksen jälkeen alkoivat sumerilaisten varhaisdynastiset kaudet.
Kirjoitus ja kirjallisuus
thumb|Nuolenpääkirjoituksella tehty kauppakirja Sumerista, 2600 eaa.
Noin 3500 eaa. alettiin merkitä numeroita ja noin 3200–3100 eaa. kirjoittaa kuvakirjoitusta. Ensimmäiset säilyneet asiakirjat olivat muun muassa temppelin verokuitteja. Sumerilainen kuvakirjoitus muuntui asteittain varsinaiseksi nuolenpääkirjoitukseksi välillä 3000–2600 eaa.
Axestemys
Axestemys on sukupuuttoon kuollut pehmeäkilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnasuku, joka eli myöhäisliitukauden Campania-vaiheelta varhaiselle tai keskiselle eoseenille. Suvun lajit elivät makeassa vedessä, ja niiden fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikan länsiosista (Wyomingista, Coloradosta, Pohjois-Dakotasta, Albertasta ja Montanasta) sekä Euroopasta (Ranskasta, Belgiasta ja Isosta-Britanniasta). Suku on varsin monimuotoinen, ja vuonna 2021 siihen luokiteltiin kuusi pohjoisamerikkalaista ja kaksi eurooppalaista lajia.
HMS Coventry (D118)
HMS Coventry (D118) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä (Sheffield-luokka), joka upposi 25. toukokuuta 1982 Falklandin sodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 21. toukokuuta 1971 Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 29. tammikuuta 1973. Se laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1974 kumminaan ensimmäisen merilordin amiraali Sir Terence Lewinin puoliso ja valmistui 20. lokakuuta 1978, jolloin valmistuskustannukset olivat 37,9 miljoonaa puntaa. Alus otettiin palvelukseen 10. marraskuuta.
Axestemys
Kaikki Axestemys-lajit olivat suurikokoisia, ja ne saavuttivat kokonsa huipun eoseenilla Pohjois-Amerikassa. Tuolloin elänyt Axestemys byssinus saattoi kasvaa kokonaispituudeltaan jopa kaksimetriseksi. Nykyiset pohjoisamerikkalaiset pehmeäkilpikonnat jäävät kookkaimmillaankin vain puolen metrin pituisiksi, ja A. byssinuksen kaltaisiin mittoihin yltää nykyään vain aasialainen laji Pelochelys cantorii.
Atle Skårdal
Atle Skårdal (s. 17. helmikuuta 1966 Lunde, Telemark, Norja) on norjalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Vuosina 2005–2019 hän toimi FIS:n kilpailun johtajana naisten alppihiihdon maailmancupissa.
Skårdal on supersuurpujottelun maailmancupin voittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Skårdal kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1985–1997. Hän voitti supersuurpujottelun maailmanmestaruuden Sierra Nevadassa 1996 29 sadasosasekunnin erolla Patrik Järbyniin. Seuraavana vuonna hän uusi mestaruutensa Sestrieressä voitettuaan Lasse Kjusin 0,21 sekunnilla. Moriokan MM-kilpailuissa 1993 hän sijoittui syöksylaskussa toiseksi 0,60 sekuntia Urs Lehmannille hävinneenä.
Axestemys
Axestemys muistutti luultavasti ulkonäöltään nykyisiä pehmeäkilpikonnia, ja niiden tavoin sen kilpeä peitti sarveislevyjen sijaan pehmeä nahka. Kaula oli pitkä ja taipuisa, ja kunkin raajan varpaista vain kolmessa oli kynnet. Lisäksi se saattoi muistuttaa nykylajeja elintavoiltaan, ja se oli mahdollisesti niiden tavoin kaikkiruokainen ja käytti terävää nokkaansa vesikasvien leikkaamiseen sekä hyönteisten, nilviäisten, äyriäisten ja pienten kalojen pyydystämiseen.
Porsche Supercup Unkarin Grand Prix 2007
Porsche Supercup Unkarin Grand Prix 2007 oli Porsche Supercup -kauden 2007 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 5. elokuuta Hungaroringin moottoriradalla Unkarissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Unkarin GP:n ohessa.
HMS Coventry (D118)
Palvelus
Maaliskuussa 1982 alus osallistui Gibraltarin vesillä Springtrain 82 -harjoitukseen, kun se sai määräyksen liittyä Etelä-Atlantille lähtevään laivasto-osastoon. Komentosillan katolle maalattiin Union Jack ja savuhormista vesirajaan mustat raidat, koska Argentiinan laivastolla oli kaksi alusluokkaan kuuluvaa alusta.
Gonzalo Fernández de Córdoba
thumb|220px|Gonzalo Fernández de Córdoban patsas [[Madridissa (M. Oms, 1883).]] Gonzalo Fernández de Córdoba (1. syyskuuta 1453 – 2. joulukuuta 1515) oli espanjalainen kenraali. Häntä kutsuttiin lisänimellä El Gran Capitán eli "suuri kapteeni".
Elämäkerta
Córdoban vanhemmat olivat don Pedro Fernándes de Córdoba ja Trastamaran kuninkaalliseen sukuun kuulunut doña Elvira de Herrera. Córdoba oli pariskunnan toinen poika. Córdoba osallistui Kastilian sisällissotaan vuosina 1475–1479 ja Granadan sotaan 1481–1492. Sodassa Granada valloitettiin ja reconquista päättyi. Sodan aikana Córdoba johti Illoran linnakkeen puolustusta. Hän kunnostautui tässä tehtävässä ja lisäksi hän torjui Espanjan kuningatar Isabellan saattuetta kohtaan suunnatun maurien hyökkäyksen.
Córdoba nousi kuningatar Isabellan suosioon ja hän sai vuonna 1495 komennettavakseen noin 5 000 miestä, jotka lähetettiin Napolin kuningas Ferdinand II:n tueksi. Córdoba hävisi ensimmäisen taistelun Seminarassa sveitsiläis-ranskalaista armeijaa vastaan, mutta kokosi armeijan uudelleen ja toimi menestyksekkäästi loppu sodan ajan. Hän palasi 1498 takaisin Espanjaan, jossa osallistui maurien kapinan kukistamiseen. Tämän jälkeen Córdoba lähetettiin takaisin Italiaan, jossa hän oli vuosina 1501–1507 Napolin varakuninkaana.
Seminarassa kärsimänsä tappion vuoksi Córdoba muutti armeijansa taktiikkaa. Hän sijoitti keihäsmiesneliöiden sivuille tuliaseilla aseistettuja sotilaita. Tällaista uutta muodostelmaa kutsuttiin colunellaksi. Muodostelma oli toimiva, eikä Córdoba hävinnyt enää yhtäkään taistelua urallaan. Menestystä selittää uuden taktiikan lisäksi myös huolellinen kenttälinnoittaminen. Uusi taktiikka osoitti voimansa viimeistään vuonna 1503 Cerignolan taistelussa, jossa Córdoban johtamat 8 000 jalkamiestä voittivat ranskalaisten 32 000 miehen armeijan, joka koostui suurimmaksi osaksi raskaasta ratsuväestä ja sveitsiläisistä palkkasotureista. Cerignolan taistelu oli Córdoban uran näyttävin voitto. Myöhemmin Córdoban colunella kehittyi edelleen ja siitä syntyi espanjalainen neliö, eli tercio.
HMS Coventry (D118)
Palvelus
Alus saapui 27. huhtikuuta sotatoimialueelle, joka oli määritetty 200 merimailin säteeksi Falklandin saarten ympärille. Aluksen helikopteri oli ensimmäinen, joka ampui sotatilanteessa Sea Skua -merimaaliohjuksen. Aluksen molemmat Westland Lynx HAS.Mk2 -helikopterit hyökkäsivät 3. toukokuuta Argentiinan laivaston ARA Alferez Sobralia vastaan. Alus oli myös ensimmäinen, joka laukaisi Sea Dart -ilmatorjuntaohjuksen sodassa, laukaistessaan 9. toukokuuta kolme ohjusta kohden kahta Learjetiä.
Gonzalo Fernández de Córdoba
Elämäkerta
Kuningas Ferdinand Katolilainen kutsui Córdoban takaisin Espanjaan vuonna 1507, jonka jälkeen Córdoballe ei enää annettu joukkoja johdettavaksi. Hän kuoli 2. joulukuuta 1515.
HMS Coventry (D118)
Palvelus
Alus määrättiin HMS Broadswordin kanssa Falklandinsalmeen ohjusansaksi. Alusten tehtävänä oli torjua San Carloksen lahdelle pyrkivät Argentiinan ilmavoimien lentokoneet. Alukset joutuivat Douglas A-4 Skyhawk koneiden maaliksi, jolloin Coventryyn osui kolme lentopommia. Kaksi pommeista räjähti yhden jäädessä suutariksi. Vaurioitunut alus syttyi tuleen ja kääntyi 20 minuutissa ylösalaisin. Seuraavana päivänä uponnut alus vei mukanaan 19 miehistön jäsentä.
Sumer
Uskonto
thumb|left|Sumerilainen jumalatarpatsas. Sen arvellaan esittävän jumala [[Bauta.]]
Sumerin uskonto oli monijumalainen. Jumalia oli tuhansia, joista muutamat nousivat toisia merkittävämpään asemaan. Sumerilaisten neljä pääjumalaa olivat taivaan jumala An, hänen puolisonsa, maan jumalatar Ki sekä veden jumala Enki ja ilman jumala Enlil, jotka muodostivat ”pyhän kolminaisuuden” (Ki oli ulkopuolella).
Sumerilaisessa uskonnossa jumalat olivat antropomorfisia eli ihmisenkaltaisia, joilla oli kuolemattomuuden lisäksi muita yliluonnollisia kykyjä. Jumalien uskottiin olevan näkymättömiä tavallisille kuolevaisille, ja ristiriitojen välttämiseksi he olivat luoneet joukon luonnonlakeja, jotka ohjasivat maailman kulkua.
Uskonto oli tärkeä osa sumerilaisten maailmankuvaa ja jokaisella kaupunkivaltiolla oli oma luomisjumala, jota rukoiltiin. Jumalia palvottiin erilaisin rituaalein ja juhlin, joista tärkein oli Dumuzin ja Inannan häitä kuvaava uudenvuodenjuhla.
Hautaus
Sumerilaiset uskoivat vainajiensa asuvan synkässä manalassa, Ereshkigalin valtakunnassa. Sumerilaiset hautasivat vainajansa yleensä maahan mattoon käärittynä, rikkaammat arkkuun. Esimerkiksi lapsia haudattiin talojen lattian alle. Hautalahjaksi annettiin ainakin vesiastia, mutta rikkaille runsaat aarteet. Kuninkaalliset hautaukset tehtiin joskus hautaholveihin, joihin uhrattiin ihmisiä jo 4000 eaa. alkaen Urissa. Varsinkin varhaiselta ajalta on löydetty polttohautauksia noin 5000 eaa. alkaen.
Tiede
Sumer oli maailman ensimmäisiä korkeakulttuurin ja tieteen alueita. Sumerilaiset ottivat ensimmäisinä ratkaisevan askeleen taikauskosta kohti tieteellistä maailmankuvaa. Uskonnolla oli kuitenkin yhä vahva vaikutus. Sumerilaisessa mytologiassa on kertomus puutarhuri Šukallitudasta, jonka viljelykset kesän helteet ja kuivuus olivat tuhonneet. Šukallituda pohti tapaa, jolla hän voisi jatkossa pelastaa sadon. Hän sai ajatuksen siirtää viljelmät puun varjoon, jossa ei ollut lainkaan niin kuumaa kuin suorassa auringonpaisteessa. Ajatus osoitti toimivuutensa ja Šukallituda sai paremman sadon kuin normaalisti. Tämä osoittaa kuinka Šukallituda omaksui tieteelle ominaisen lähestymistavan. Ensin selvitetään ongelma, jonka ratkaisemiseksi kehitetään hypoteesi. Hypoteesia koellaan empiirisesti eli kokeillaan käytännössä hypoteesin toimivuutta. Sumerilaisista savitauluista on selvinnyt myös, kuinka maanviljelijät ovat merkinneet ylös eri aikoina tehtyjen kylvöjen satoisuudet, josta saamiensa tietojen perusteella he päättelivät parhaimman ajan kylvöille.
Sumerilaisilta 2000-luvulla eaa. eläneitä lääkäreiltä on säilynyt muutamia savitauluja, joihin he ovat kirjanneet eri yrttiaineita, jotka tepsivät tiettyihin oireisiin. Yrttien ohella lääkinnässä käytettiin apuna kasviöljyjä sekä suoloja. Oluella huuhdottiin tavallisesti sisäisesti nautittavat lääkkeet. Sumerilaisten lääkeainevalmistuksen perinteessä on huomionarvoista, etteivät he lausuneet loitsuja tai suorittaneet muita maagisia rituaaleja ja taikoja parantaakseen lääkkeiden vaikutuksia. Sairaudet nähtiin kuitenkin jumalten vitsauksina aina Hippokrateeseen saakka.
Sumerilaiset tekivät kontribuutioita niin sanottujen kovien tieteiden sarallakin. Matematiikassa he kehittivät niin sanotun seksagesimaalisen lukujärjestelmän, jossa kantalukuna on luku 60, kun nykyaikaisessa desimaalijärjestelmässä kantaluku on kymmenen. Sumerilaisten perintö tässä suhteessa näkyy edelleen muun muassa kulman yksikkö asteessa (yksi aste on 60 kaariminuuttia ja yksi kaariminuutti on 60 kaarisekuntia) ja ajan yksiköissä (tunti rakentuu 60 minuutista ja minuutti 60 sekunnista). Babylonialaiset omaksuivat tämän lukujärjestelmän, mutta ottivat rinnalle käyttöön myös desimaalijärjestelmän. Kemian saralla sumerilaiset keksivät menetelmiä kuparin ja pronssin valmistamiseen. Molempien metallien käyttöönotolla oli perustavanlaatuisia vaikutuksia niin sumerilaiseen taiteeseen kuin sodankäyntiinkin. Kullan juotosta on säilynyt merkkejä 2500-luvun eaa. Urista. Ensimmäisenä tieteilijänä pidetyn joonialaisen Thaleksen käsitys, että vesi on kaikkeuden alkuaine, on peräisin sumerilaisilta.
Tekniikassa sumerilaiset olivat edelläkävijöitä, sillä he keksivät pyörän ja auran noin vuoden 3500 eaa. tienoilla sekä rakensivat ensimmäiset merenkulkuun kelpaavat alukset, joissa he käyttivät bitumia vesieristeenä 2400-luvulta alkaen. Ensimmäiset airot keksittiin kuitenkin Egyptissä samoin kuin purjekin on egyptiläisten keksintöä. Keinokastelujärjestelmä paransi satoa ja mahdollisti suurikokoisen valtakunnan rakentamisen. Se koitui kuitenkin sumerilaisten kohtaloksi, sillä kasteluvesi toi mukanaan suoloja maanpinnalle ja teki maasta viljelykelvotonta. Kastelussa käytettiin myös vinttikaivoa (saduf). Ur-Nammun hallintokaudella aloitettiin suuria rakennusprojekteja, kuten kaupunkien korjaaminen sekä kanavien ja zikkuratien (kerrospyramidi) rakentaminen. Ensimmäinen kaupunkia esittävä kartta esittää Akkadin Lagašia (2300 eaa.).
Kaupankäynnin standardiyksiköt sumerilaiset johtivat 129 jyvää vastaavasta sekelistä (8,36 grammaa) sekä 60 sekeliä vastaavasta minasta ja 3000 sekeliä vastaavasta talentista. Ensimmäinen standardiyksikkö pituudelle omaksuttiin hallitsija Gudeaa esittävän patsaan jalan pituudesta (26,45 cm).
Assyria
thumb|350px|Vaaleanvihreällä Assyrian valtakunta laajimmillaan [[Uus-Assyrian aikana 671 eaa.]]
Assyria oli muinaisessa Mesopotamiassa sijainnut suuri valtakunta.
Kolmannella vuosituhannella eaa. Assyria oli vielä lähinnä akkadilaisten etuvartio. Itsenäinen valtatekijä Assyriasta alkoi kehittyä vasta 1300-luvun eaa. puolenvälin aikoihin. Tällöin nousevan mahdin antamassa voimantunnossa hallitsija Assur-Uballit I antoi itselleen arvonimen "Kaikkeuden kuningas". Hän valloitti Niniven itäpuolella sijainneen viljavan tasangon ja nöyryytti Babyloniaa, joka oli siihen asti pitänyt Assyriaa etupiirinään. Tätä hallitsijaa seurasi lyhytaikainen heikkouden tila. Mutta kun valtaan nousivat Salmanassar I ja Tukulti-Ninurta I, viholliset torjuttiin ja uusia alueita vallattiin. Salmanassarin ajasta lähtien alettiin toteuttaa massiivisia väestön pakkosiirtoja. Tukulti-Ninurta löi heettiläiset ja valloitti rikkauksistaan kuuluisan Babylonian vuonna 1235 eaa.
Assyriaa kutsutaan usein ensimmäiseksi supervallaksi ja sotilasmahdiksi. Assyrialaiset loivat mahtinsa tehokkaalla armeijalla ja säilyttivät sen terrorilla ja valloitettujen alueiden väestön pakkosiirroilla. Monet pikkuvaltiot suostuivat maksamaan veroa kuultuaan Assyrian armeijan hirmutöistä. Assyrialla oli tarve laajeta, koska se halusi kauppareitit valvontaansa ja pääomaa muun muassa hovin rakennushankkeisiin. Sotia perusteltiin myös uskonnolla, esimerkkinä Babylonin pääjumalan Mardukin kulttipatsaan anastus.
Historia
Assyrian historia jaetaan kolmeen vaiheeseen: vanhaan valtakuntaan, keskivaltakuntaan ja myöhäisvaltakuntaan eli Uus-Assyriaan.
Vanha valtakunta
thumb|Assyria noin vuonna 1721 eaa. Assyriasta tiedetään kolmannelta vuosituhannelta eaa. vain vähän. Maa kuului ainakin Akkadin valtakuntaan ja Urin kolmannelle dynastialle. Urin kolmas dynastia oli sumerilainen, mutta Akkad ja Assur olivat seemiläisiä. Urin kolmannen dynastian aikoihin Arabiasta siirtyi seemiläisiä beduiiniheimoja Kaksoisvirranmaahan. Vaeltelevat beduiiniheimot hyökkäilivät sumerilaisten asuttamiin kaupunkeihin ja kyliin.
Assurin kaupunki perustettiin luultavasti noin 1900 eaa. Se oli tärkeä kauppakeskus, ja sen ensimmäinen kuningas oli kaiverrusten mukaan Tudiya. Assyrialaiset olivat tuolloin luultavasti enemmän paimentolaisia kuin kaupunkilaisia. Nimi Assyria juontaa juurensa mesopotamialaisesta Assur-jumalasta, kuten myös Tigrisin varrella sijainneen Assurin nimi.
Assur vaurastui Anatoliaan suuntautuneen kaupan ansiosta ja laajentui. Assyrialaiset kehittivät raudanvalmistustaitoa ja saivat raudasta tehokkaita aseita, joiden avulla he valloittivat Lähi-idässä alueita amoraiiteilta, hurrilaisilta ja hattilaisilta. Assyrialaisten kuningas Šamši-Adad I ajoi amoriitit pois ja teki Assurista valtakuntansa pääkaupungin.
Babylonian kuningas Hammurabi valloitti Assyrian maat 1700-luvun alussa eaa. Kun Babylonia hajosi hänen kuoltuaan, Assyria yritti saada takaisin Assuria ympäröivät alueet, kunnes Adasi (1726–1691 eaa.) vihdoin onnistui siinä. Valtakunta ei kuitenkaan onnistunut vielä laajenemaan.
Keskivaltakunta
thumb|Assyria keskivaltakunnan aikana Ylä-Mesopotamiassa keltaisella värillä. Keskivaltakunnan ajan alussa Itä-Anatolian Mitanni nousi valtaan Mesopotamiassa ja valloitti Assyrian. Heettiläiset syrjäyttivät 1300-luvulla Mitannin valta-asemastaan. Tämän vanavedessä myös assyrialaiset alkoivat laajentaa valtakuntaansa Assurista alueille, jotka olivat aiemmin olleet Mitannin vallassa. Assur-Uballit I (1353–1318) löi Mitannin joukot ja valloitti suuria alueita heettiläisiltä. Kuningas Adad-nirari I (1307–1275 eaa.) jatkoi valtakunnan laajentamista pohjoiseen ja etelään, ajaen heettiläiset pois alueelta. Kun hän oli lyönyt Mitannin, aloitettiin käytäntö, jossa estääkseen kapinat valloitettujen alueiden väestöä siirrettiin toisille alueille ja tuotiin tilalle assyrialaisia. Väestönsiirrot olivat rauhanomaisia, sillä Assyria tarvitsi ammattitaitoista työvoimaa.
Adad-nirari I:n seuraaja Salmanassar I sulautti Mitannin rippeet Assyrian kulttuuriin ja jatkoi isänsä väestönsiirtoja. Hänen seuraajansa Tukulti-Ninurta I tunnettiin julmuudestaan kapinoitsijoita kohtaan. Hän löi heettiläiset Nihriyan taistelussa vuonna 1245, mikä lopetti heettiläisten vallan alueella ja aloitti heidän kulttuurinsa taantumisen. Hän myös ryösti kapinoivan Babylonin kaupungin ja orjuutti sen väestön. Menetettyään suosionsa hänet murhattiin palatsiinsa. Hänen jälkeensä Assyria säilytti asemansa mutta ei vähään aikaan enää laajentunut. Tiglatpileser I kävi vuosien 1115–1076 eaa. välillä jälleen sotaretkiä ja laajensi Assyrian valtaa etenkin Anatoliassa. Hänen aikanaan Assyrian kulttuuri nousi kukoistukseen. Hänen poikansa Assur-bel-Kalan valtakaudella tapahtui vallankaappausyritys, josta seurasi sisällissota ja joidenkin Assyrian valloittamien kansojen, kuten aramealaisten ja amoriittien, itsenäistyminen.
Uus-Assyria
thumb|Uus-Assyria laajimmillaan vaaleanvihreällä. Uus-Assyrian vaiheessa valtakunta laajeni jälleen, ja valtakunnassa hallitsi vuosien 900–612 eaa. aikana useita julman maineen saaneita kuninkaita. Adad-nirari II aloitti Assyrian aiemmin hallitsemien maiden takaisinvaltauksen, mitä jatkoivat hänen seuraajansa Tukulti-Ninurta II, Assurnasirpal II ja Shalmaneser III. Assyrian vahva armeija oli ensimmäinen, joka käytti laajasti rautaa aseidensa materiaalina. Assyrialaiset kohtelivat valloittamiaan kansoja kuitenkin hyvin ja hyväksyivät heidät valtakuntansa tasaveroisiksi kansalaisiksi.
Salmanassar III:n jälkeen Assyrian laajeneminen pysähtyi sisällissotaan 820-luvulla eaa. Valtakuntaa laajensi jälleen Adad-nirari III. Stagnaation jälkeen valloituksia jatkoi 700-luvun eaa. loppupuolella Tiglatpileser III, joka muun muassa löi Urartun ja valloitti Syyrian ja Babylonin. Myös hänen seuraajansa Salmanassar V ja Sargon II laajensivat valtakuntaa entisestään. Sanherib (705–681 eaa.) valloitti Israelin, Juudan ja kreikkalaisten provinssit Anatoliassa. Hän myös siirsi valtakunnan pääkaupungin Niniveen. Sanheribin tuhottua Babylonin hänen poikansa murhasivat hänet. Assarhaddonin aikana Assyria valloitti Egyptin ja laajensi valtakuntaa pohjoisessa Zagrosvuorille ja etelässä aina Nubiaan asti.
Assyrian viimeinen suuri kuningas oli Assurbanipal (668–627 eaa.). Hän löi elamiitit ja laajensi valtakuntaansa itään ja pohjoiseen. Hänen kuoltuaan Assyria alkoi hajota ja menettää alueitaan. Vuonna 612 eaa. assyrialaisten liittoutuneet viholliset tuhosivat Niniven ja seuraavina vuosina myös muut Assyrian kaupungit.
Imperiumin jälkeen
Assyrian imperiumin tuhouduttuakin Pohjois-Mesopotamiaa kutsuttiin vielä pitkään Assyriaksi. Kaldealaiset perivät Assyrian vallan 612 eaa. ja valtasivat Assyrian aikoinaan hallitsemat maat Syyriasta ja Palestiinasta. Kaldealaiset nostivat Babylonin alueen huomattavimmaksi kaupungiksi. Persian Kyyros Suuri valtasi Babylonin 539 eaa. ja perusti suuren akhaimenidien valtakunnan. Persialaisten jälkeen Assyrian valloitti Aleksanteri Suuri. Hänen jälkeensä alueesta tuli Seleukidien valtakunnan osa, sitten parthialaisten, heidän jälkeensä roomalaisten (Assyrian provinssi) ja sitten sassanidien. Assyria lakkasi olemasta kansallinen entiteetti vasta arabivalloituksen myötä 600-luvulla.
Talous
Assyrian talous perustui maanviljelyyn, joka oli vähemmän riippuvaista keinokastelusta kuin Babyloniassa. Hevosten jalostus oli tärkeää. Kaupankäynti kasvoi entistä suurempiin mittoihin, ja kauppareittien hallinnasta sodittiin. Assyria osti metalleja Anatoliasta ja Armeniasta, tinaa Iranista ja puutavaraa lännestä.
Asevoimat
thumb|Assyrialainen kohokuva, joka esittää uusassyrialaisten armeijaa [[Tiglatpileser III|Tiglatpileser III:n ajalta 720–743 eaa. Taustalla näkyy piirityskone.]] Assyria kasvatti valtaansa ensisijaisesti sotimalla. Assyrialaisilla oli suuri vakituinen armeija, joka oli koko muinaisen maailman tehokkain. Sen teho perustui koulutettuihin ammattisotilaisiin, raudasta tehtyihin aseisiin, edistyneeseen insinööritaitoon ja tehokkaisiin taktiikoihin. Assyrialaiset sotajoukot käyttivät hevosia, sotavaunuja, piirityskoneita ja teknisesti edistyneitä jousia. Assyrialaisilla jousiampujilla, jalkaväen sotilailla sekä ratsumiehillä oli kaikilla yllään pronssilevyistä tehty vartalopanssari sekä rautainen kypärä. Hevosten yllä sodassa oli vahva kankainen suojus. Assyrialaisten säälimättömyys ja julmuus sai heidän naapurinsa ja alamaisensa pelon valtaan. Pelotevaikutuksen aikaansaamiseksi assyrialaiskuninkaat kuvasivat kapinallisille aiheuttamaansa hävitystä rakennusten seinäkaiverruksissa.
Kieli
thumb|Assyrialainen kvartetti. Assyrian suurvallan aikana sen valtapiiriin kuului monia kansoja. Asukkaille kuitenkin muodostui etnisestä taustasta riippumatta assyrialainen identiteetti. Tätä auttoi aramean kielen vakiintuminen valtakunnan yhteiseksi kieleksi.
Alkujaan assyrialaiset puhuivat samaa akkadin kieltä kuin babylonialaisetkin, mutta omalla murteellaan. Assurin murteen käyttö väheni, kun kuningas Assur-Uballit I antoi määräyksen, että julkiset dokumentit pitää kirjoittaa Babylonian murteella. Ainoastaan lait kirjoitettiin edelleen assyrian murteella. Hänen aikanaan aloitettiin myös käsikirjoitusten kerääminen temppelien ja palatsin kirjastoihin. Käytäntö unohtui pitkäksi aikaa ja käynnistyi uudelleen Assurbanipalin aikana, joka oli innokas käsikirjoitusten keräilijä.
Uskonto
Assur-jumala oli alun perin pieni paikallinen jumaluus, mutta nousi Assyrian suurvalta-aikana merkittäväksi jumaluudeksi. Muuten assyrialaiset uskoivat samoihin jumaliin kuin babylonialaisetkin. Siksi tavallisen kansan mielestä joidenkin kuninkaiden tekemä baylonialaisten temppeleiden hävitys ja jumalien kulttipatsaiden tuominen Assyriaan oli pyhäinhäväistystä. Kansa uskoi tällaista tehneiden hallitsijoiden tuovan jumalten vihan koko kansan päälle ja jos tällainen hallitsija murhattiin, se oli jumalien rangaistus häpäisijälle.
Arkkitehtuuri ja taide
Assyrian arkkitehtuuri kehittyi omaleimaiseksi. Palatseissa oli värikkäitä seinämaalauksia. Kuninkaista Sanherib oli merkittävä rakennuttaja ja hänen aikanaan rakennettiin Niniveen suuri palatsi. Nykypäivään säilyneissä savitauluissa mainitaan, että palatsin ovet tehtiin jalopuusta ja niitä koristivat kupariupotukset. Suuriin ikkunoihin otettiin mallia heettiläisten palatseista. Kattoa kannattelivat setripuiset palkistot ja pylväät.
thumb|upright=1.5|Taiteilijan näkemys assyrialaisen palatsin sisääntuloaulasta. Kuva Sir [[Austen Henry Layardin teoksesta The Monuments of Nineveh, vuodelta 1853]] Palatsin seinät koristeltiin valtavankokoisilla kivilevyillä, joihin veistettiin korkokuvia kertomaan hallisijan sotasaavutuksista. Se, miten hämmästyttävän suuret kivilevyt on tuotu paikoilleen, on ikuistettu eräisiin korkokouviin. Monet hallitsijat kertovat pystyttäneensä kaupunkeihin pronssisia leijonia ja härkiä. Arkeologisissa kaivauksissa niistä ei ole löydetty jälkeäkään. Ne ovat kuitenkin kaikesta päätellen olleet olemassa, sillä niitä kuvataan savitauluissa yksityiskohtaisesti.
Kaupungit assyrilaiset ympäröivät turvallisuussyistä muureilla. Merkittävimpiin muureihin kuului Sanheribin Niniven ympärille rakennuttamat, joiden jäänteitä on nähtävissä myös nykyaikana.
Sinettien veistäminen kehittyi omana taiteenlajinaan.
Laki
Noin 1300-luvulle eaa. ajoitetun assyrialaisen lakikokoelman mukaan avioeron sai Assyriassa paljon helpommin kuin Babyloniassa. Jos mies halusi erota, niin miehen ei ollut pakko antaa entiselle vaimolleen mitään osuutta yhteisestä omaisuudesta. Vaikka puolisoilla olisi ollut yhteisiä lapsia, niin vaimolla ei ollut mitään oikeutta edes entiseltä mieheltään saamiinsa lahjoihin. Lisäksi määrättiin, että jos naimisissa oleva nainen jäi kiinni varkaudesta, niin hänen aviomiehensä piti korvata varastettu omaisuus ja leikata vaimoltaan korvat. Minkäänlaisia korvauksia ei miehen tarvinnut maksaa jos ei halunnut, mutta tällöin tuli luovuttaa vaimo vahingon kärsineeseen talouteen, jossa tältä piti leikata nenä.