cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Njasvižin kartano
Kristuksen ruumiin kirkko ja kirjapaino
Kirkon viereisessä papin talossa toimi herttuan kirjapaino. Siinä yksi Valko-Venäjän keskeisistä reformismin ja slaavilaisen kulttuurin edistäjistä, pappi ja filosofi Symon Budny (1530-1593) teki merkittävimmät julkaisutyönsä. Njasvižissa painettiin esimerkiksi 1562 ensimmäinen vanhavalkovenäläinen katekismus. Vuosikymmen myöhemmin 1572 valmistui vanhalle puolankielelle käännetty Raamattu, joka tunnetaan myös Njasvižin raamattuna. Kirkkoa ja painotaloa reunustavassa puistikossa on Symon Budnyä kuvaava patsas.
Seima-Turbino-ilmiö
Tutkimushistoriaa
Kun 1900-luvulla edistyttiin ilmiön paremmassa tunnistamisessa lähinnä uusien esinelöytöjen vertailun takia, saatiin 2000-luvulla uutta ajoitukseen liittyvää tietoa parantuneiden ajoitusmenetelmien ansiosta. Nyt kyettiin ajoittamaan heikosti säilyneiden vainajien jäänteitä ja esineistön orgaanisia materiaaleja. Uudet ajoitukset paljastivat ilmiön leviämiskeskukseksi Altaivuorten seudut ja leviämisen tapahtuneen Altaista länteen, itään ja todennäköisesti myös kaakkoon. 2000-luvulla on jatkettu metalliesineiden metalliseosten tutkimuksia, joiden ansiosta tiedetään joissakin tapauksissa, miltä seuduilta esineiden raaka-aineet on hankittu.
Njasvižin kartano
1700- ja 1800-lukujen kehitystä, kartanon puistot
Suuren Pohjan sodan aikana vuonna 1706 Ruotsin Kaarle XII:n joukot ryöstivät kartanon ja tuhosivat muun muassa linnoitusrakenteet. Linnan tykit upotettiin vesistöihin ja Njasvižin asepaja hävitettiin. Radviloiden toinen keskeinen linnoitus, suuriruhtinaskunnan pohjoisrajalla sijainnut Biržain linna oli joutunut ruotsalaisten tuhoamaksi samassa sodassa paria vuotta aiemmin (1704). thumb|210px|Njasvižin palatsikartanon sisäpihaa, 1882 julkaistun puolankielisen Tygodnik Ilustrowany-teoksen kuvitusta. thumb|left|110px|Herttua Mykolas Kazimieras Radvila, Njasvižin palatsikompleksin kunnostaja ja täydentäjä Vuosina 1732-1758 suoritettujen kunnostusten avuksi herttua Mykolas Kazimieras Radvila (Michał Kazimierz Radziwiłł, 1702-1762) kutsui saksalaisia, italialaisia, puolalaisia ja valkovenäläisiä arkkitehteja. Antoni Zaleski koristeli kartanon keltaiset ulkosivut barokkiaikaisilla stukkokoristeilla. Kartanossa alettiin esittää omia, herttuattaren käsikirjoittamia teatterinäytöksiä. Vauraan, lähes viidesosan koko Liettuasta omistaneen herttuan johdolla perustettiin tuotantolaitoksia (takkojen, tapettien lasiesineiden jne valmistamiseksi), joiden tuotteilla sisustettiin myös Radviloiden omia linnoja ja palatseja. Myös 1500-luvulta peräisin oleva portti jälleenrakennettiin ja sen kaksikerroksinen torni sai kypärän. thumb|left|110px|Herttua Antanas Vilhelmas Radvila peruskorjautti palatsin 1881-86 ja vaimonsa Marien kanssa loi palatsille puistot Vuonna 1770 venäläiset joukot valtasivat kartanon ja karkottivat Radvilan perheen. Venäläisten hylättyä paikan se alkoi rapistua. Kartano palautettiin kuitenkin Radvilan suvulle ja vuosien 1881 ja 1886 välillä ruhtinas, paljolti Berliinissä vaikuttanut kenraali Antanas Vilhelmas Radvila (Antoni Wilhelm Radziwiłł, 1833-1904) ja tämän ranskalainen puoliso Marie de Castellane peruskorjasivat rakennuksen. He suunnittelivat kartanon ympäristöön myös viisi puistoa, kuten englantilaistyylisen maisemapuutarhan, joka on yksi Euroopan suurimmista.
Toisen maailmansodan ja neuvostoajan seuraukset
Radvilat karkotettiin kartanosta ja he käytännössä menettivät alueen omistuksen vuonna 1939, kun puna-armeija valtasi paikan. Natsi-Saksan aikana vuonna 1942 valtaosa historiallisesti merkittävästä Radvilan (Radziwiłłin) arkistosta siirrettiin puolalaisten vaikutuksesta Varsovaan. 2. maailmansodan loppuvaiheessa rakennusta käytettiin sotilassairaalana ja vuosina 1945-2001 parantolana. Rakennuskokonaisuuden kolmas rakennus- ja kunnostusvaihe alkoi 1900-luvulla sotien jälkeen.
Suunnitelmallisempi kunnostus, kansalliseksi suojelukohteeksi ja maailmanperintölistalle
thumb|left|210px|Njasvižin kartanon sisäpihaa peruskunnostustöiden aikana 2006 thumb|240px|Njasvižin linnoituskartanoa syksyllä 2009 vallihaudan takaa nähtynä. Kartanon peruskunnostus jatkuu ainakin 2011-2012 saakka.
Vuonna 1994 rakennuskompleksi valittiin kansalliseksi historialliseksi ja kulttuuriseksi suojelukohteeksi. Tämän jälkeen tehty uudelleenrakentaminen on saanut osakseen kritiikkiä kauan sitten tuhoutuneiden rakennusten, kuten historillisesti perusteettoman kellotornin, "uudelleen"rakentamisen vuoksi. Vuonna 2002 asuinpalatsin ylin kerros tuhoutui tulipalossa, jonka jälkeen palatsikokonaisuudelle vasta asennettiin palonvaroitusjärjestelmä ja rakennusta ryhdyttiin systemaattisemmin valvomaan tulipalojen varalta.
Unesco kuitenkin valitsi palatsikokonaisuuden maailmanperintökohteeksi vuonna 2005. Sittemmin Unescon maailmanperintökohteiden komitea on vuosien 2009-2011 seurantaraporteissaan kiinnittänyt paikallisten viranomaisten huomiota muun muassa Njasvižin palatsin siipirakennuksen purkamiseen ja uudelleenrakentamiseen, puistoalueiden kuntoon, koulutetun restaurointihenkilöstön vähyyteen ja kunnostustöiden tarkemman suunnitelun ja piirustusten tarpeeseen hyvissä ajoin ennen korjaustöiden aloittamista. Huolta on kannettu viime aikoina esimerkiksi Kristuksen ruumiin kirkon lämmitysjärjestelmän uusimisen vaikutuksista ja maailmanperintökohteen suojavyöhykkeeseen kuuluvan Njasvižin vanhan kaupungin suojelusta. thumb|left|210px|Vuonna 1992 julkaistu postimerkki Njasvižin palatsilinnasta Valko-Venäjällä thumb|240px|Valko-Venäjän 100000 ruplan setelissä kuvataan Njasvižin palatsia
Njasvižin palatsikartano on Valko-Venäjän 100 000 ruplan setelin kuva-aihe. Palatsi on ollut kahdesti myös valkovenäläisen postimerkin aiheena.
Tügölbai Sydykbekov
thumb|175px|Tügölbai Sydykbekov vuonna 1985. Tügölbai Sydykbekov (kirgiisiksi Түгөлбай Сыдыкбеков, ; 14. toukokuuta 1912 nykyisen Kirgisian Tjupin piirin Ken-Sun kylä – 2000) oli kirgisialainen neuvostokirjailija.
Sydykbekov syntyi köyhän kirgiisitalonpojan perheeseen. Kirjallisen toimintansa hän aloitti vuonna 1928. Aluksi hän kirjoitti runoja ja myöhemmin myös proosaa. Romaanien Ken-Su (1937–1938) ja Temir (1939–1940) aiheena on maatalouden kollektivisointi. Maaseudun elämää toisen maailmansodan aikana kuvaava romaani Bizdin zamandyn kišileri (”Aikamme ihmiset”, 1948) sai Stalin-palkinnon vuonna 1949. Vuonna 1953 ilmestyi romaani ”Vuoriston lapsia” (Too baldary). Kirjailijan pääteos on ensimmäisen romaanin pohjalta muokattu Too arasynda (”Vuorten keskellä”, 1955–1958). Vuonna 1966 ilmestyi kaksi ensimmäistä osaa trilogiasta Zajyptar (”Naiset”).
Sydykbekov sai vuonna 1954 Kirgisian tiedeakatemian akateemikon ja vuonna 1968 Kirgisian kansankirjailijan arvonimen. Hän toimi Neuvostoliiton ja Kirgisian SNT:n korkeimpien neuvostojen edustajana. Kirjailija on palkittu Leninin ja työn punaisen lipun kunniamerkeillä.
Wilhelm Müller
Johann Ludwig Wilhelm Müller (7. lokakuuta 1794 Dessau – 1. lokakuuta 1827 Dessau) oli saksalainen runoilija, lisänimeltään "kreikkalais-Müller".
Ura
Wilhelm Müller syntyi Dessaussa räätälin perheeseen. Müller alkoi opiskella filologiaa Berliinin yliopistossa vuonna 1812, ja seuraavana vuonna hän ilmoittautui vapaaehtoisena Preussin armeijaan osallistuakseen Napoleonin-vastaiseen vapaussotaan. Vuonna 1814 hänet ylennettiin vänrikiksi.
Müllerin varhaisimmat runot julkaistiin Bundesbluten-kokoelmassa vuonna 1816. Vuosina 1817–1818 hän matkusteli Italiassa, ja vuonna 1819 hänet nimitettiin kymnaasinopettajaksi Dessauhun, myöhemmin herttuan kirjaston hoitajaksi. Italian-muistojaan hän kuvasi runoteoksessa Rom, Römer und Römerinnen.
Müller oli vapaamuurari. Hänet otettiin vuonna 1820 leipzigilaiseen loošiin Minerva zu den drei Palmen.
Vuonna 1821 Müller avioitui Adelheid Basedow’n kanssa, ja he saivat kaksi lasta. Lapsista nuorempi oli orientalisti ja uskontotieteilijä Friedrich Max Müller (1823–1900).
Müller sai hovineuvoksen arvonimen vuonna 1824. Hän sairastui hinkuyskään vuonna 1826; hänen terveytensä heikkeni nopeasti ja hän kuoli seuraavana vuonna sydänkohtaukseen.
Müller tuli tunnetuksi romanttisesta, kansanlaulunomaisesta runoudestaan, joka sisälsi yhteiskuntakritiikkiä. Tunnetuimpia runokokoelmia ovat Gedichte aus den hinterlassenen Papieren eines reisenden Waldhornisten I–II (1821–1824) ja Lyrische Reisen und epigrammatische Spaziergänge (1827). Hän liittyi ns. filhelleeniseen liikkeeseen, joka tuki Kreikan vapaussotaa, ja sai vaikutteita lordi Byronilta, joka osallistui vapaussotaan. Runo- ja käännöskokoelmissa Lieder der Griechen (1821–1824) ja Neugriechische Volkslieder (1825) hän ilmaisi tukensa kreikkalaisille, jotka taistelivat turkkilaisia vastaan.
Müller tunnetaan nykyään parhaiten runoista, joita säveltäjä Franz Schubert käytti kahden laulusarjansa Die schöne Müllerin ja Winterreise sanoituksina.
Tauno Alhava
Tauno Onni Alhava (entinen Byckling) (1. lokakuuta 1909 Nastola – 21. marraskuuta 1958 Lahti) oli suomalainen pesäpalloilija.
Tauno (Tanne) Alhava sai aikanaan lempinimen Varavahtien kuningas varmasta kiinniottotyylistään ja salamannopeasta palautuksestaan, joka tapahtui harvinaisella kyynärvarsivippauksella. Alhavan ensimmäinen Suomen mestaruus tuli juhlavissa puitteissa, sillä hän täytti samana päivänä 16 vuotta, jolloin Lahden SK voitti vuoden 1925 loppuottelussa Tampereen Pyrinnön 8–4. Seuraavan mestaruuden hän sai Viipurin Pallonlyöjäin riveissä 1928. Vuosina 1929–1932 hän kuului puolestaan Lahden Mailaveikkojen mestariyhdeksikköön. Hän pelasi kahdessa Itä–Länsi-ottelussa ja kerran maaottelussa Viroa vastaan. Hänelle on myönnetty PPL:n hopeinen ansiomerkki.
Tangon kotimaa
Tangon kotimaa on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1984. Se äänitettiin helmi-maaliskuussa 1984 ”tangon kotimaassa” Argentiinassa bandoneóninsoittaja Roberto Panseran tangoyhtyeen säestyksellä. Pansera teki myös sovituksia levyn kappaleille. Grönin mukana matkalla oli albumin tuottaja Jaakko Salo sekä toimittaja-kirjailija Risto Karlsson, joka kirjoitti albumin takakanteen lyhyen esittelytekstin ja otti levykannen valokuvat.
Albumin takakannessa on valokuva Buenos Airesin Caminito-kävelykadulta löytyvästä argentiinalaistaiteilija Israel Hoffmannin seinäreliefistä Guardia Vieja – Tango. Sama teos esiintyy myös Steely Dan -rockyhtyeen albumin Gaucho (1980) etukannessa.
Okkult
Okkult on suomalaisen black metal -yhtyeen Barathrumin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000 levymerkillä Spinefarm Records.
Bändinperumislevy
Bändinperumislevy on suomalaisen Kauniit & Uhkarohkeat -yhtyeen 16. maaliskuuta 2018 julkaistu ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt albumi. Albumilta julkaistiin kaksi singleä keväällä 2016, joista ensimmäinen, ”Kuningatar”, saavutti kultalevyn.
Yhtye lopetti varsinaisen toimintansa jo vuoden 2016 lopulla. Yhtye halusi kuitenkin saattaa tuottajien Hank Solon ja Jonas W. Karlssonin kanssa tehdyt kappaleet sekä yhtyeen itsensä tekemät demot kuultaviksi. Albumin tekoon olleen budjetin loppu käytettiin siihen, että Kalle Keskikuru miksasi kappaleet, jonka jälkeen kappaleet julkaistiin digitaalisesti eri palveluissa.
Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Eetu Kalavainen, Joona Koskela, Joonas Keronen, Lauri Halavaara ja Roope Palve (paitsi kappaleessa ”Kuningatar” ollut mukana lisäksi Hank Solo ja Jonas W. Karlsson).
Animal Rights Militia
Animal Rights Militia eli ARM on tunnus eläinaktivisteille, jotka harjoittavat suoraa toimintaa eläinten oikeuksien puolustamiseksi, ja irtisanoutuvat Eläinten vapautusrintaman periaatteesta tehdä kaikki mahdollinen, jotta toiminnasta ei koituisi harmia inhimilliselle tai ei-inhimilliselle elämälle.
ARM vaikutti ensimmäiseksi Isossa-Britanniassa 1980-luvulla, kun eläinten vapautusliike alkoi keskittyä demonstraatioiden (kuten mielenilmausten) sijaan enemmän suoraan, laittomaan toimintaan. Ryhmän toimintatapoina olivat omaisuuden tuhoaminen, pelottelu, sekä suora väkivalta. ARM:n aktivistit lähettivät kirjepommeja, asettivat pommeja autojen alle ja rakennuksiin, pilasivat elintarvikkeita, lähettivät tappouhkauksia ja häpäisivät haudan.
Vuoden 1984 Mars-patukoiden myrkytyshuijaus on yksi ARM:in tunnetuimmista toimista. Mars-yhtiö oli teettänyt eläimillä hampaiden kestävyyteen liittyviä kokeita, joita eläintensuojelijat pitivät hirvittävinä. He väittivät julkisesti, että Mars-karkkipatukat ovat myrkytettyjä, ja tästä syystä yhtiö veti patukat pois myynnistä, aiheuttaen itselleen mittavat taloudelliset tappiot.
Lars Fykerud
Lars Fykerud (5. huhtikuuta 1860 Sauherad – 19. elokuuta 1902 Skien) oli norjalainen hardangerviulua soittanut pelimanni.
Mark Z. Danielewski
thumb|Mark Z. Danielewski vuonna 2006. Mark Z. Danielewski (s. 5. maaliskuuta 1966) on yhdysvaltalainen kirjailija. Danielewskin esikoisteos House of Leaves ilmestyi vuonna 2000. Kirja kertoo talosta, joka on sisäpuolelta suurempi kuin ulkoapäin. Teoksesta tuli kulttikirja ja se on käännetty useille kielille.
Elämä
Danielewskin isä oli puolalainen elokuvaohjaaja Tad Danielewski. Isän työn vuoksi perhe matkusteli Afrikassa, Intiassa, Espanjassa ja Sveitsissä. Mark Danielewskin sisar, Annie Decatur (Ann) Danielewski tunnetaan Poe-nimisenä rockmuusikkona.
Lars Fykerud
Fykerud uudisti hardangerviulunsoiton perinteitä muun muassa soittoasennon osalta ja soitti instrumenttiaan viulun jousella. Hän oli Vossin Sjur Helgelandin tavoin edelläkävijä konsertti- ja tanssimusiikin esittämisessä hardangerviululla. Hän omaksui valssin, reinlenderin, polkan ja masurkan tutustuttuaan kaupunkien tanssimusiikkikulttuuriin. Konserttisoitto asetti eri vaatimuksia kuin tanssisalit; konserttikappaleiden musiikilliset aiheet olivat suurimuotoisempia ja kappaleissa erkaannuttiin välillä tanssirytmeistä. Kappaleita nimettiin kansanperinteiden ja -uskomusten pohjalta. Ohjelmallisemmat tonestykket jäivät vähemmälle suosiolle.
Fykerud meni naimisiin Anne Tveitanin (s. 1851) kanssa. Hänellä oli monia oppilaita, joiden välityksellä hänen musiikillinen perintönsä kulkeutui eteenpäin.
Mark Z. Danielewski
Elämä
House of Leavesin kirjoittaminen kesti kymmenisen vuotta.
Kenny Baker
Kenneth George ”Kenny” Baker (24. elokuuta 1934 Birmingham – 13. elokuuta 2016 Manchester) oli englantilainen näyttelijä ja koomikko, joka tunnetaan parhaiten Tähtien sota -elokuvien R2-D2-droidin esittäjänä. Jedin paluussa Bakerilla oli rooli myös ewokina, joka varastaa keisarillisten joukkojen kiiturin. Hän syntyi Birminghamissa. Baker oli lyhytkasvuinen, ja ennen näyttelijän uraansa hän esiintyi sirkuksessa. Hän oli Anthony Danielsin ohella ainoa näyttelijä, joka on esiintynyt kuudessa ensimmäisessä Tähtien sota -elokuvassa. Vuodesta 1997 lähtien Baker teki omaa yhden miehen stand up -show’ta nimeltä Kenny Baker.
Baker oli naimisissa näyttelijä Eileen Bakerin kanssa vuodesta 1970 tämän kuolemaan vuoteen 1993 saakka. Tästä avioliitosta heille syntyi kaksi lasta.
Baker kuoli 13. elokuuta 2016 pitkään kestäneeseen sairauteen.
Šabolovskajan metroasema
Šabolovskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 6. marraskuuta 1980.
Merikortteli
Kiinteistö sijaitsee Helsingin sydämessä Punavuoren designalueella. Merikorttelia ympäröi urbaani ja monipuolinen kaupunkimiljöö. Alueella sijaitsee historiallisia asuinrakennuksia, toimistorakennuksia ja katutasossa olevia eri alan yrityksiä kuten kahviloita, ravintoloita ja pieniä kivijalkakauppoja. Merikorttelin vieressä Pursimiehenkadulla on raitiolinja 1:n päätepysäkki.
Historia
Korttelissa oli 1900-luvun alussa joukko yksikerroksisia puisia asuintaloja. Ne kaikki purettiin, kun Suomen Kaapelitehdas rakennutti paikalle 28 000 m2:n laajuisen vankan punatiilisen, kokonaisen korttelin käsittävän teollisuusrakennuksen. Rakennuksen suunnittelivat Valter Jung ja W. G. Palmqvist. Sen ensimmäinen osa valmistui Telakka- ja Merimiehenkatujen kulmaan vuonna 1919, viimeinen Perämiehenkadun puolelle vuonna 1934.
Merikorttelista tuli Suomen ensimmäinen moderni teollisuustalo, jossa oli vuokralla useita yrityksiä. Suomen Sähkölampputehdas (Airam) oli yksi näistä yrityksistä 1950-luvulla. Airam kehitti tuolloin muun muassa valaistuksen 1952 valmistuneelle Olympiastadionille ja sen tulostaululle.
Telakkapuistikko veistoksineen
Viereinen Telakkapuistikko oli ensin nimeltään Dockstorget, suomeksi Tokantori. Vuonna 1962 sinne pystytettiin Suomen Kaapelitehdas Oy:n 50-vuotisjuhlan kunniaksi Matti Hauptin pronssiveistos Kohottava voima. Tilaajan toimialan lisäksi teoksessa on nähty viittauksia muun muassa Michelangelon ja Auguste Rodinin teoksiin.
Lisärakennus
Vuonna 2012 korttelin sisäpihalle ehdotettiin rakennettavaksi 10 500 m²:n laajuinen, valkoinen korkea pikselimäinen lisärakennus Cloud City. Sen suunnitteli Ala-arkkitehdit hollantilaisten kiinteistösijoittajien toimeksiannosta. Ehdotus oli mukana Helsingin design-pääkaupunkivuoden ohjelmistossakin, mutta Punavuoren asukkaat vastustivat sitä ankarasti. Merikorttelin rakennus on suojeltu, mutta sisäpihaa ei.
Ruvim Frajerman
Ruvim Isajevitš Frajerman (22. syyskuuta (J: 10. syyskuuta) 1891 Mogiljov – 28. maaliskuuta 1972 Moskova) oli neuvostoliittolainen kirjailija.
Ruvim Frajerman syntyi köyhään juutalaisperheeseen. Vuosina 1914–1917 hän opiskeli Harkovan teknisessä korkeakouluissa, työskenteli sen jälkeen eri ammateissa ja osallistui Venäjän kansalaissotaan. 1920-luvulta lähtien hän työskenteli toimittajana ja kirjailijana. Suurin osa Frajermanin Venäjän kaukoitään sijoittuvista kirjoista on suunnattu lapsille ja nuorille. Hänen pääteoksensa on vuonna 1939 ilmestynyt lyyrinen pienoisromaani ”Villikoira Dingo eli Tarina ensi lemmestä” (Dikaja sobaka Dingo, ili Povest o pervoi ljubvi).
Ison-Britannian Fed Cup -joukkue
Ison-Britannian Fed Cup -joukkue edustaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa Fed Cupissa. Se toimii Britannian tennisliiton alaisuudessa. Iso-Britannia osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1963. Kaiken kaikkiaan Iso-Britannia on pelannut 209 maaottelua, joista voittanut 136 ja hävinnyt 73. Loppuottelun häviävänä osapuolena Iso-Britannia on ollut neljästi vuosina 1967, 1970, 1972 ja 1981.
Kuinka äkäpussi kesytetään
Johdanto
Johdannossa luodaan tilanne näytelmästä näytelmän sisällä. Lordi päättää tehdä kepposen sammuneelle juopolle Christpoher Slylle. Sly puetaan lordin asusteisiin ja sijoitetaan hienoon sänkyyn. Kun Sly herää, hänelle kerrotaan, että hän on suuri lordi, joka on menettänyt muistinsa ja hänen muistikuvansa oluthuoneista ovat vain unta.
Näiden kohtausten jälkeen Slylla on vain kaksi vuorosanaa ja Shakespeare lähes hylkää näytelmä näytelmässä-ajatuksen ja tämä tehokeino jätetäänkin usein pois näytelmää esitettäessä.
Mission: Impossible – Fallout
Mission: Impossible – Fallout on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut toiminta- ja vakoiluelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Christopher McQuarrie. Elokuva on Mission: Impossible -elokuvasarjan kuudes elokuva ja jatko-osa elokuvalle Mission: Impossible – Rogue Nation (2015). Sarjan edellisten osien tapaan Tom Cruise uusii pääroolinsa Ethan Huntina.
Uther Pendragon
thumb|[[Howard Pyle: Uther Pendragon.]] Uther Pendragon on kuvitteellinen henkilö, joka esiintyy kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa. Tarujen mukaan hän on kuningas Arthurin isä ja Englannin (tai silloisen Englannin alueen) kuningas.
Kuinka äkäpussi kesytetään
Ensimmäinen näytös
Varakas kauppias Baptista Minola tulee näyttämölle kahden tyttärensä, äkäpussimaisen Katherinen (Kate) ja lempeäluontoisen Biancan, kanssa. Baptista ilmoittaa kahdelle Biancan kosijalle, Gremiolle ja Hortensiolle, että kukaan ei saa naida Biancaa ennen kuin Kate on päässyt naimisiin. Kilpakumppanit pitävät aviomiehen löytämistä Katelle vaikeana tämän ailahtelevaisesta luonteesta johtuen, huolimatta runsaista myötäjäisistä. Samalla Lucentio kuitenkin vannoo saavansa Biancan itselleen.
Mission: Impossible – Fallout
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 27. heinäkuuta 2018 ja Suomessa 3. elokuuta 2018.
Kuinka äkäpussi kesytetään
Ensimmäinen näytös
Onneksi Hortension ystävä Petruchio saapuu kaupunkiin etsimään rikasta vaimoa. Hän ei ole ollenkaan kiinnostunut vaimon luonteesta tai ulkonäöstä, kunhan hän vain pääsee rikkaisiin naimisiin.
Uther Pendragon
Uther mainitaan ensi kerran Geoffrey Monmouthilaisen vuonna 1133 julkaistussa teoksessa Historia Regum Britanniae. Sen mukaan Uther ja hänen vanhempi veljensä Aurelius Ambrosius olivat nuorena maanpaossa Bretagnessa. He palaavat Englantiin ja syöksevät vallasta Vortigernin. Aureliuksesta tulee kuningas, mutta hänet myrkytetään, ja Utherista tulee kuningas veljensä kuoleman jälkeen.
Kuinka äkäpussi kesytetään
Ensimmäinen näytös
Toivoen, että Petruchio ratkaisee Katen ongelman ja kuultuaan, että Baptista haluaa tyttärilleen opettajat, Biancan kolme kosijaa laativat suunnitelmiaan Biancan voittamiseksi itselleen.
Mission: Impossible – Fallout
Juoni
Mission: Impossible – Fallout käynnistyy, kun Ethan Hunt (Tom Cruise) ja IMF:n tiimi (Alec Baldwin, Simon Pegg, Ving Rhames) sekä muutama vanha tuttu liittolainen (Rebecca Ferguson, Michelle Monaghan) joutuvat kilpajuoksuun aikaa vastaan, kun vaarallinen tehtävä menee kauhealla tavalla pieleen.
Kuinka äkäpussi kesytetään
Toinen näytös
Kate ja Bianca tappelevat kotona. Kate on sitonut Biancan ja lyö tätä. Yhtäkkiä kosijat saapuvat. Hortensio on naamioinut itsensä musiikinopettajaksi, jotta voisi viettää aikaa Biancan kanssa ja salassa liehitellä tätä. Gremiolla on toisenlainen suunnitelma: hän on palkannut latinanopettajan, minkä ansiosta hän itse voi neuvotella Baptistan kanssa myötäjäisistä. Hän ei kuitenkaan tiedä, että hänen palkkaamansa opettaja on itse asiassa hänen kilpakumppaninsa Lucentio. Tranio taas on naamioinut itsensä Lucentioksi, jotta voisi neuvotella myötäjäisistä Baptistan kanssa. Petruchio saapuu omana itsenään.
Uther Pendragon
Geoffrey Monmouthilaisen mukaan Arthur syntyi Utherin ja Igrainen aviottomana poikana. Uther himoitsee Cornwallin herttuan Gerloisin puolisoa Igrainea, mutta tämä torjuu hänet. Uther johtaa silloin armeijansa hyökkäykseen herttuan maille. Gerlois lähtee taisteluun, mutta sillä aikaa Merlin taikoo Utherin Gerloisin näköiseksi. Uther menee Tintagelin linnaan ja saattaa herttuatar Igrainen raskaaksi esiintyessään tämän aviomiehenä. Samana yönä Gerlois saa surmansa taistelussa, ja pian tämän jälkeen Uther menee naimisiin Igrainen kanssa. Merlin vaatii maksuksi avustaan Utherin ja Igrainen lapsen, tulevan kuningas Arthurin.
Pielaveden terveysasema
Pielaveden terveysasema on pohjoissavolaisessa Pielaveden kunnassa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Terveysaseman toiminnasta vastaa Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin Kysteri-liikelaitos.
Terveysaseman palvelee yleensä arkisin kello 8-16, perjantaisin kello 15 saakka. Arki-iltaisin kello 16–18 ja viikonloppuisin kello 8–18 Pielaveden terveysasema tai Keiteleen terveysasema tarjoaa akuuttivastaanottoa. Myöhäisiltapäivän ja viikonloppupäivien päivystysajat ovat avoinna myös naapurikuntien asukkaille (Keitele, Tervo, Vesanto).
Iltaisin ja öisin päivystyspalvelut ovat saatavilla Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystyksestä (Puijonlaaksontie 2, Kuopio, C-ovi).
Vuonna 1978 valmistuneen yksikerroksisen, betonirunkoisen terveysasemarakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Railo & Leinus.
Uther Pendragon
Nimi Pendragon tulee Geoffrey Monmouthilaisen mukaan enteestä, jonka Merlin ja Uther näkevät Aureliuksen kuoleman jälkeen. Näky saa hohtavan lohikäärmeen muodon, ja Merlin tulkitsee sen ennakoivan Utherin ja hänen syntymättömän lapsensa loistavaa tulevaisuutta. Geoffrey Monmouthilainen selittää näyn tarkoittavan lohikäärmeen päätä tai päälohikäärmettä, jonka voidaan tulkita tarkoittavan "ensimmäistä johtajaa" tai "sotureiden päällikköä".
Kuinka äkäpussi kesytetään
Toinen näytös
Seuraavaksi Baptista harkitsee kumpi, Lucentio (todellisuudessa Tranio) vai Gremio, saa naida Biancan. Kumpikin sanoo rakastavansa häntä, joten kosijoiden tuoma varallisuus muodostuu ratkaisevaksi tekijäksi. Riippumatta siitä kuinka paljon Gremio lupaa, pystyy Tranio aina lupaamaan enemmän, koska hän voi vedota isältään Vincentiolta tulossa olevaan perintöön. Baptista hyväksyy Biancan ja Lucention välisen avioliiton sillä ehdolla, että Vicentio esittää todisteen perinöstä viikon kuluessa.
Tranio pohtii kenet hän voisi saada näyttelemään Vincentiota.
Kolmas näytös
Naamioituneet opettajat jatkavat liehittelyään, kunnes Bianca kutsutaan auttamaan Katherinea hääpuvun kanssa. Petruchion ja Katherinen häät ovat omituinen tapahtuma: Petruchio pukeutuu kummallisesti, toimii vastoin lähes kaikkia hyviä tapoja ja häviää Katherinen kanssa jo ennen ruokailua. Bianca huomauttaa sisarensa olevan hullu. Korjatakseen tilanteen Baptista Minola käskee Biancaa ja tämän tulevaa aviomiestä Lucentiota ottamaan Katherinen ja Petruchion paikan juhlapöydässä.
Neljäs näytös
Tällä välin Tranio on taivutellut paikalle sattuneen saivartelijan esiintymään Vincentiona. Baptista on tyytyväinen tavatessaan Lucention isän ja hyväksyy häät.
Petruchio ja Kate palaavat Padovaan osallistuakseen Biancan häihin.
Viides näytös
Naamioiden romahtaminen aiheuttaa runsaasti sekaannusta. Kaikki kuitenkin pääsevät naimisiin. Lucentio nai Biancan ja Hortensio rikkaan lesken. Juhlan aikana Petruchio kehuu aiemmin kesyttämättömän vaimonsa nyt olevan täysin tottelevainen. Baptista, Hortensio ja Lucentio ovat epäluuloisia ja pitävät omia vaimojaan vielä tottelevaisempina. Petruchio ehdottaa vetoa, jossa kukin lähettää palvelijan kutsumaan vaimoaan ja se kenen vaimo saapuu tottelevaisimmin voittaa vedon aviomiehelleen. Baptista, joka ei usko äkäpussimaisen Katherinen kesyyntymiseen, lupaa valtavan rahasumman panokseksi.
Kumpikaan, Bianca eikä leski, ei vastaa kutsuun. Kate sen sijaan saapuu ja tuo voiton Petruchiolle. Kate lopettaa näytelmän monologiin, jossa hän selittää, että vaimojen pitäisi aina totella aviomiehiään ja herrojaan.
New Shoreham
New Shoreham on kunta (town) Yhdysvalloissa Rhode Islandin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 4 469 vuonna 2020. New Shoreham sijaitsee Atlantin valtamerellä noin 20 kilometrin päässä Rhode Islandin rannikolta. Kunta sijaitsee Washingtonin piirikunnassa ja sen alue kattaa Block Islandin saaren ja ympäröivät vedet. Kunta on nimetty Englannin Kentin kreivikunnassa sijaitsevan Shorehamin kylän mukaan.
Väestö
Vuonna 2020 New Shorehamin 1 410 asukkaasta valkoisia oli 90,4 % ja mustia 1,2 %. 1,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 6,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Rolf Manner
Karl Rolf Manner (27. lokakuuta 1919 Lemland, Ahvenanmaa – 2. huhtikuuta 2003 ) oli suomalainen maataloustieteilijä. Hän oli Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvinjalostuslaitoksen johtaja professorin arvolla vuodesta 1965. Hän tutki peltokasvien jalostamista ja sen metodiikkaa.
Toivo Susi
alt=Ville Juurikkala|pienoiskuva|Toivo Susi. Toivo Susi (s. 1980 Nokia) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, valokuvaaja ja dokumentaristi. Soolotuotannon lisäksi hän on tehnyt sävellyksiä ja sanoituksia muille artisteille sekä mainosmusiikkia eri kampanjoihin.
Roscellinus
Roscellinus (myös Roscellinus Compiègnelainen, ) (n. 1050–1122) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi, jota pidetään usein nominalismin perustajana. Hänen maineensa perustuu kuitenkin ennen kaikkea hänen kolminaisuusoppia koskeviin näkemyksiinsä, joiden ansiosta hän joutui syytetyksi harhaoppisuudesta.
Toivo Susi
Suden aika (2014)
Toinen albumi Suden aika julkaistiin heti perään 2014. Albumilla soittaa studiobändi Salakaato, joka soitti myös levynjulkaisukeikan Vakiopaine-ravintolassa Jyväskylässä. Levyllä soittavat: Rummut: Jaakko Tabell, Koskettimet: Pekka Gröhn, Basso: Lasse Hietala (Oliver), Kitara: Tomi Riipinen, Dobro: Sampo Leksis, Sello: Elias Kahila ja lisäksi levyllä vieraili Sami Seppänen.
Roscellinus
Elämä
Roscellinus syntyi Compiègnessä, Ranskassa. Hänen elämästään tiedetään vain vähän. Roscellinus opiskeli Soissonsissa ja Reimsissä, toimi myöhemmin Chartresin katedraalissa ja hänestä tuli Compiègnen kaniikki. Munkkina hän opetti viimeistään vuodesta 1087 lähtien. Hänellä oli yhteyksiä Lanfranciin, Ivo Chartreslaiseen ja Anselm Canterburylaiseen.
Vaikuttaa siltä, ettei Roscellinus ollut tiukasti ottaen ensimmäinen, joka kannatti nominalistisia oppeja, mutta hänen esittäminään oppi sai muotoilunsa, ja kun sitä sovellettiin kolminaisuusoppia koskeviin dogmeihin, se sai laajaa huomiota. Roscellinus katsoi, että ainoastaan kielenkäytön yleiset tavat estävät meitä puhumasta kolminaisuuden kolmesta persoonasta kolmena substanssina tai kolmena jumalana. Jos olisi toisin, ja kolminaisuuden kolme persoonaa olisivat tosiasiassa yksi substanssi tai asia (una res), meidän olisi pakko myöntää, että Isä ja Pyhä Henki tulivat lihaksi Pojan mukana. Roscellinus vaikuttaa esittäneen tämän ajatuksen hyvässä uskossa, ja esitti aluksi sen olevan Lanfrancin ja Anselmin auktoriteetin tukema.
Vuonna 1092/93 Soissonsiin Reimsin arkkipiispan kutsusta kokoontunut neuvosto tuomitsi Roscellinuksen tulkinnan. Roscellinus, jota syytettiin kolmijumalaisuudesta eli triteismistä, perui opit joista häntä syytettiin, mutta ainoastaan kirkonkirouksen ja jopa kuoliaaksi kivityksen pelossa. Myöhemmin hän palasi aiempiin opetuksiinsa. Hän pakeni Englantiin, mutta jouduttuaan vihan kohteeksi arvosteltuaan Anselmin opetuksia hän jätti maan ja muutti Roomaan, jossa hän sai hyvän vastaanoton ja aikaan sovun katolisen kirkon kanssa. Tämän jälkeen hän palasi Ranskaan, opetti Toursissa ja Lochesissa. Viimeksi mainitussa Pierre Abélard oli hänen oppilaanaan. Lopulta Roscellinuksesta tuli Besançonin kaniikki. Roscellinuksesta on tietoja vielä vuodelta 1121, jolloin hänen tiedetään vastustaneen Abélardin kolminaisuutta koskevia näkemyksiä.
Toivo Susi
Huomenna poutaa (2021)
Albumi äänitettiin Porvoossa Magnusborgin studioilla. Tuottaja Jarkko Viinamäki kokosi tarvittavat soittajat ja albumilla vierailevat mm. Marko Kataja, Janne Mathlin, Ronja Rantalainen, Tero Hyväluoma, Viljami Mehto. Onko huomista kappaleen sanoissa avusti Jarkko Martikainen. Albumilla on myös versio Villejä lupiineja kappaleesta, joka on ensimmäinen lainakappale Suden tuotannossa. Alkuperäinen kappale: J. Karjalainen. Albumi sai hyvät arviot monissa alan medioissa. Kaaoszine, Keskisuomalainen, Desibeli.net, Suomiviihde jne. Kannen kuvan maalasi syntymäpäivälahjaksi Kristiina Makkonen.
Roscellinus
Elämä
Roscellinuksen kirjoituksista on säilynyt vain Abélardille osoitettu kirje. Hauréau on tuonut hänen nimensä esille teoksen Sententia de universalibus secundum magistrum R. ("Notices et extr. de quelques manuscr. lat.", V, Paris, 1892, 224) yhteydessä, mutta tämä on lähinnä arvailua. Tieto hänen opeistaan on pääosin peräisin Anselm Canterburylaiselta, Pierre Abélardilta ja Johannes Salisburylaiselta.
Toivo Susi
Videot
Toivo Susi – Pelimannin penkillä on lauluntekijöistä kertova dokumentti, jossa esiintyvät muun muassa Anssi Kela, Pelle Miljoona, Esa Eloranta ja Jarkko Martikainen. Dokumentti julkaistiin useassa lyhyessä osassa Yle TV2:lla.
Roscellinus
Roscellinuksen nominalismi, tai "Sententia Vocum"
Otto Freisingläisen mukaan Roscellinus oli nominalismin ("sententia vocum") ensimmäinen perustaja ("primus nostris temporibus sententiam vocum instituit"). Historia Francian kirjoittaja mainitsee ennen häntä "magister Johanneksen", jota ei ole kyetty identifioimaan. Roscellinuksen "sententia vocum" on esitetty muun muassa tutkielmassa De generibus et speciebus, jonka Victor Cousin oletti virheellisesti olevan Abélardin kirjoittama.
"Sententia vocum" oli yksi varhaiskeskiajalla hyväksytty anti-realistinen ratkaisu universaalien ongelmaan. Seuraten Porfyrioksen ratkaisuvaihtoehtoa, ensimmäiset keskiaikaiset filosofit katsoivat sukujen ja lajien (substanssi, korporaalisuus, sielullisuus, humaanisuus) olevan joko kappaleita tai vailla olemassaoloa. He sovelsivat tähän Boethiuksen terminologiaa, johtaen kaiken olevan joko "asioita" (re) tai "sanoja" (voce).
Nominalisteille universaalit olivat sanoja, mikä tarkoittaa, että (1) universaalit eivät ole "asioita", eli vain yksilöoliot ovat olemassa; nominalismi oli oleellisesti anti-realistista. (2) universaalit ovat vain sanoja, "flatus vocis", esimerkiksi sana "homo" ('ihminen'), jaettuna tavuihin, konsonantteihin ja vokaaleihin. Universaalit redusoidaan äänteiksi, "flatus vocis". Roscellinuksen universaali on sama mitä nykyisin kutsutaan nimellä universale in voce (universaali sanassa), vastakohtanaan universale in re (universaali yksilöoliossa) ja "universale in intellectu" (universaali intellektissä).
Tämä Roscellinuksen teoria ei kuitenkaan ole missään yhteydessä suvun ja lajin abstraktien käsitteiden kanssa. Hän ei käsitellyt tätä asiaa lainkaan. On varmaa, ettei hän kieltänyt näiden käsitteiden olemassaoloa tai mahdollisuutta, joten hän ei ollut nominalisti samassa mielessä miten nominalismi ymmärretään nykyisin. Tämän vuoksi jotkut kutsuvat sitä pseudo-nominalismiksi. Roscellinuksen ratkaisu voidaankin nähdä maltillisen realismin yhtenä kehitysvaiheena.
Roscellinuksen triteismi
Roscellinus katsoi Pyhän Kolminaisuuden kolmen persoonan olevan kolme itsenäistä olentoa, kuten kolme enkeliä; jos kielen käyttö sallisi, hän lisäsi, voitaisiin todella sanoa, että on kolme jumalaa. Muuten, jos persoonat olisivat yksi olento, Isä Jumala ja Pyhä Henki Jumala olisivat pakosta tulleet lihaksi Poika Jumalan mukana. Pysyäkseen kirkon opeissa näennäisesti hän lisäsi, että näillä kolmella persoonalla oli yksi tahto ja voima.
Tämä Anselmin ja Abélardin mielestä tunnusmerkillinen triteismi on suoraa tulosta Roscellinuksen käsiterealismin vastaisista anti-realistisista, nominalistisista näkemyksistä. Anti-realismin mukaan jokainen substanssi muodostaa yksilön. Tämän vuoksi substansseja tulee olla yhtä monta kuin yksilöitä, ja päinvastoin — tässä tapauksessa kumpiakin on oltava kolme.
Erik Jorpes
Vuodesta 1947 lähtien Jorpes toimi Tukholmassa Karoliinisen instituutin lääkekemian professorina. Hän kehitti insuliinia lääketieteelliseen käyttöön ja myöhemmin 1940-luvulla jatkoi tutkimuksiaan koagulaatiotekijöiden sekä ruoansulatuskanavan hormonien ja entsyymien parissa.
Hevein
Hevein on suomalainen heavy metal -yhtye, joka yhdistelee musiikkiinsa klassisen musiikin piirteitä viulun ja sellon muodossa. Yhtyeen sellisti Max Lilja on Apocalyptican entinen jäsen.
Erik Jorpes
Vuonna 1945 Jorpes kutsuttiin Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi, ja samana vuonna hän oli ehdolla myös lääketieteen Nobel-palkinnon saajaksi. Vuonna 1961 Jorpesille myönnettiin Ruotsin lääkäriseuran Berzelius-mitali. Aftonbladet-lehdessä vuonna 1968 julkaistussa lehdessä Jorpes oli yksi niistä neljästä tieteilijästä, jotka olisivat ansainneet lääketieteen Nobelin. Erik Jorpes tunnettiin intohimoisena tutkijana, joka viihtyi parhaiten laboratoriossa. Arvo Tuominen luonnehti Jorpesia hyvin vaatimattomaksi henkilöksi, joka pysytteli tieteellisistä saavutuksistaan huolimatta mieluiten sivussa julkisuudesta.
Hongkonginvesilisko
Hongkonginvesilisko (Paramesotriton hongkongensis) on vesiliskojen heimoon kuuluva laji. Se liikkuu öisin. Ollessaan uhattu se erittää myrkkyä pahkamaisilla rauhasilla.
Erik Jorpes
Varhaiset vuodet
Johan Erik Johansson syntyi vuonna 1894 Ahvenanmaan Kökarissa sijaitsevan Överbodan kylän Jorpesin talossa, jonka mukaan hän otti opiskeluaikoinaan myöhemmän sukunimensä. Viisilapsisen perheen esikoisenä syntyneen Erikin isä oli kalastaja Johan Emil Pettersson (1871–1967) ja äiti Anna Julina Öberg (1870–1918). Pojan oli tarkoitus isänsä tavoin ryhtyä kalastajaksi, mutta Kökarin aikuisväestön opettajaksi saapunut turkulainen Olga Ramstedt huomasi äitinsä mukana olleen kuusivuotiaan Erikin lahjakkuuden ja opetti hänet lukemaan, kirjoittamaan ja laskemaan.
Hongkonginvesilisko
Ulkonäkö ja koko
Aikuisen yksilön pituus on 12–16 cm. Jalat ovat paksuhkot ja lyhyet. Sen vatsapuolen väritys toimii suojavärinä petoja vastaan eläimen kääntyessä selälleen. Pääväriltään eläin on ruskea tai harmaa. Häntä on pitkä ja muodoltaan litteä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Hongkonginvesiliskoa esiintyy luonnonvaraisena lähinnä vain Hongkongissa. Sitä tavataan virroissa ja se oleskelee suurimman osan ajastaan vedessä.
Erik Jorpes
Varhaiset vuodet
Kansankoulun päätyttyä Ramstedt sai vanhemmat vakuuttumaan, että poika kannattaa lähettää Turkuun opiskelemaan. Vuonna 1907 Erik aloitti opiskelun Svenska klassiska lyceumissa. Hän asui Ramstedtin Raunistulassa sijainneen kotimökin vinttikamarissa vuoteen 1914 saakka. Ruotsinkielisen porvariston ja aatelin suosimassa koulussa vähävarainen Jorpes joutui heti pilkan kohteeksi vaatetuksensa ja saaristolaismurteensa vuoksi. Hän oli kuitenkin luokkansa paras kaikissa aineissa, ja hänet siirrettiin suoraan viidenneltä luokalta seitsemännelle.
Hongkonginvesilisko
Lisääntyminen
Koiraan siittiöt ovat siittiökotelossa, jonka avulla koiras siirtää siittiöt naaraaseen. Naaras munii veteen talvella.
Erik Jorpes
Sisällissota
1910-luvun alussa sosialistinen aate tavoitti Turun ruotsinkieliset opiskelijat ja Jorpes liittyi sosialidemokraattiseen opiskelijajärjestöön. Samaan aikaan hän alkoi kirjoittaa kaupungissa ilmestyvään Arbetet-sanomalehteen kirjoituksia, jotka käsittelivät yhteiskunnallisia epäkohtia marxilaisesta näkökulmasta. Jorpes suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1914 ja aloitti sen jälkeen lääketieteen opinnot Helsingin yliopistossa, vaikka hänen vanhempansa toivoivat pojan lähtevän pappisuralle. Jorpes valmistui lääketieteen kandidaatiksi muutama päivä Suomen sisällissodan syttymisen jälkeen 30. tammikuuta 1918. Hän ei itse kannattanut aseellista vallankumousta mutta katsoi olevansa velvollinen hoitamaan haavoittuneita punakaartilaisia Turkuun perustetussa sotilassairaalassa.
Sodan loppuvaiheessa haavoittuneet evakuoitiin Turusta huhtikuun alussa ensin junalla Viipuriin ja sen jälkeen Neuvosto-Venäjälle, jonne Jorpes seurasi potilaitaan. Myöhemmin hän toimi lääkärinä Buin pakolaisleirillä, joka sijaitsi noin 400 kilometriä Moskovan koillispuolella. Olosuhteet olivat alkeelliset ja kurjat ja leirissä levisi syyhyepidemia, jonka Jorpes onnistui taltuttamaan, mutta hän sairastui pilkkukuumeeseen.
Elokuussa 1918 Neuvosto-Venäjälle paenneet punaiset perustivat Moskovassa Suomen Kommunistisen Puolueen, mutta perustamiskokoukseen Jorpes ei sairastumisensa vuoksi päässyt, vaikka Otto Wille Kuusinen oli hänet kutsunut, vaan hän saapui myöhemmin ja ilmoitti hyväksyvänsä perustamispäätöksen. Tämän jälkeen hänelle tarjottiin työpaikkaa Pietarista, mutta koska Jorpes oli määrätty Suomessa vangittavaksi, hän halusi muuttaa Ruotsiin.
Jorpes ylitti rajan salaa Karjalan kannaksella, kulki jalan Viipuriin ja jatkoi junalla Turkuun. Viranomaisten etsintäkuuluttama Jorpes sai apua Kökarin kalastajilta, jotka salakuljettivat hänet kotisaarelleen ja edelleen Ahvenanmeren ylitse Vaxholmiin lokakuussa 1919. Poliisi saapui pidättämään häntä Kökariin ainoastaan vuorokausi tämän jälkeen. Jorpesin äiti oli kuollut espanjantautiin vuotta aikaisemmin.
Työskentely Ruotsissa
Tukholmaan saapuessaan Jorpes oli täysin rahaton, eikä hänellä ollut mukanaan kuin Helsingin yliopistosta saadut lääketieteen kandidaatin paperit. Jorpes onnistui kuitenkin hankkimaan asunnon, ja vuonna 1920 hän jatkoi lääketieteen opiskelujaan Tukholman Karoliinisessa instituutissa. Suomesta tulleita poliittisia pakolaisia avustettiin tuolloin Ruotsissa innokkaasti, mutta ilmeisesti Jorpes joutui opiskelupaikan saadakseen lupaamaan valtiovarainministerinä toimineelle sosialidemokraatti Hjalmar Brantingille luopuvansa poliittisesta toiminnasta. Karoliinisessa instituutissa Jorpes tutustui tutkijana toimineeseen Einar Hammarstenin, jonka suosituksesta laitoksen johtaja professori John Sjöqvist nimitti hänet vuonna 1923 ylimääräisen amanuenssin virkaan. Ruotsin kansalainen Jorpesista tuli maaliskuussa 1923. Myöhemmin samana vuonna hän luopui Suomen kansalaisuudestaan Väinö Tannerin avustuksella.
Kesällä 1923 Jorpes tapasi Lundissa tulevan puolisonsa Ida Elvira Ståhlin (1896–1976), jonka kanssa hän avioitui lopulta vuonna 1930. He saivat kaksi lasta: Birgitta (s. 1933) ja Per (s. 1935).
Ensimmäisen haiman nukleiinihappoja koskevan tieteellisen tutkimuksensa Jorpes julkaisi yhdessä Hammarstenin kanssa jo vuonna 1922. Vuonna 1924 Jorpes sai valmiiksi lisensiaatintyönsä, jonka jälkeen hänen virkansa vakinaistettiin.
Toukokuussa 1928 Jorpes väitteli tohtoriksi haiman nukleiinihapoista. Väitöskirjansa Über Pentosennucleinsäuren im Tierorganismus unter besonderer Berücksichtigung der Pancreasnucleinsäuren hän laati saksaksi. Vuotta myöhemmin Einar Hammarsten nimitettiin professori Sjöqvistin seuraajaksi ja Jorpes puolestaan sai hänen virkansa apulaisprofessorina. Sjöqvistin aloitteesta Jorpes alkoi valmistaa diabetespotilaiden hoidossa vaadittavaa insuliinia. Hän teki myös yhteistyötä lääketeollisuuden kanssa insuliinivalmisteiden standardisoimiseksi.
Saatuaan Rockefeller-säätiön stipendin Jorpes matkusti Pohjois-Amerikkaan, jossa hän tutki vuosina 1928–1929 haiman nukleiinihappoja Rockefeller-yliopistossa sekä Woods Holen meribiologian laboratoriossa. Toronton yliopistossa Jorpes tutustui insuliinin valmistukseen Nobel-palkittujen biokemistien Frederick Bantingin ja John Macleodin opastuksella. Ruotsiin palattuaan hän sovelsi saamiaan oppeja Vitrumin lääketehtaalla, jossa insuliinia myöhemmin ryhdyttiin valmistamaan.
Nukleiinihappotutkimusten jälkeen Jorpes keskittyi 1930-luvun alusta lähtien maksassa syntyvään hepariiniin yhteistyössä sydänkirurgian pioneereihin lukeutuneen Clarence Crafoordin kanssa. Hänen maineensa levisi samaan aikaan kansainvälisesti ja Jorpesin tieteellisiä artikkeleita alkoi säännöllisesti ilmestyä englannin- ja saksankielisissä julkaisuissa. Vuonna 1936 Jorpes teki suuren läpimurtonsa, kun hän ensimmäisenä maailmassa onnistui tuottamaan puhdasta hepariinia. Crafoord testasi sitä leikkauksissaan ja julkaisi kliiniset tuloksensa 1937. Muun muassa verensiirroissa ja veritulpan hoidossa käytettävää hepariinia ryhtyi valmistamaan Vitrum AB, jolta saamiensa rojaltien ansiosta Jorpesista tuli nopeasti monimiljonääri. Hän lahjoitti suurimman osan tuloistaan lääketieteelliseen tutkimustyöhön ja antoi varoja myös kotisaarelleen Kökarille sekä useille sukulaisille ja yksityishenkilöille. Kaikkiaan Jorpesin arveltiin elämänsä aikana lahjoittaneen varoja yli 50 miljoonaa kruunua.
Maineensa kasvettua Jorpes kiersi luennoimassa eri puolilla maailmaa. Hänelle myönnettiin lukuisia palkintoja, hänet nimitettiin kunniajäseneksi useaan tieteelliseen seuraan, ja hän sai myös kunniatohtorin arvonimiä lukuista yliopistoista. Suomessa hänet nimitettiin Åbo Akademin kunniatohtoriksi vuonna 1968. Vuonna 1945 hänet kutsuttiin Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi ja samana vuonna Jorpes oli ehdokkaana myös Nobelin lääketieteen palkinnon saajaksi, mutta se myönnettiin penisilliinin keksineille brittitiedemiehille.
Vuonna 1968 ruotsalainen sanomalehti Aftonbladet nosti esille neljä lääketieteen alalla kunnostautuutta tieteilijää, jotka lehden mukaan olisivat ansainneet Nobelin. Jorpesin lisäksi listalla olivat poliorokotteen kehittäjä Jonas Salk, e-pillerin keksijä Gregory Pincus ja kokoveren laskoa tutkinut Robin Fåhræus.
1940-luvun aikana Jorpes jatkoi tutkimuksiaan hepariinin käytöstä ja julkaisi tuloksensa vuonna 1946 ilmestyneessä teoksessaan. Hepariinia alettiin sen jälkeen käyttää yleisesti kirurgiassa ja gynekologiassa. Jorpesin tutkimukset koagulaatiomekanismien parissa puolestaan auttoivat kehittämään von Willebrandin tautia sairastavilta puuttuvan hyytymistekijä VIII:n kliiniseen käyttöön. Myöhemmin hän kehitti vielä ruoansulatuksessa tarvittavia sekretiini- ja kolekystokiniinihormoneja. Vuonna 1947 Jorpes nimitettiin Karoliinisen instituutin lääkekemian professoriksi.
Tutkijantyönsä ohella Jorpes kirjoitti yleistieteellisiä artikkeleita Gävlessä ilmestyvään sosialidemokraattiseen Arbetarbladet-lehteen. Hän osasi useita eri kieliä ja käänsi ruotsiksi venäjänkieliä teoksia sekä kirjoitti useita elämäkertoja Nobel-palkituista tiedemiehistä. Jorpesin tunnetuin teos on Jöns Jacob Berzeliuksen elämäkerta. Erik Jorpes jäi eläkkeelle professorin virastaan vuonna 1963 ja kuoli leukemiaan kymmenen vuotta myöhemmin.
Kåge Jehrlander
Karl-Gustaf Adolf "Kåge" Jehrlander (6. marraskuuta 1921 Söderhamn – 20. toukokuuta 2013) oli ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.
Jehrlander teki debyyttinsä vuonna 1958 Passaussa Kustaa III:n roolissa Naamiohuveissa. Vuosina 1962–1977 hän oli kiinnitettynä Ruotsin kuninkaalliseen oopperaan, jossa teki ensiesiintymisensä Don Ottavion roolissa Don Giovannissa. Jehrlanderin muihin rooleihin kuuluivat muiden muassa Loge (Reininkulta), Herttua (Rigoletto), Tamino ja Monostatos (Taikahuilu) sekä Hoffmann (Hoffmannin kertomukset). Vuonna 1964 Jehrlander esiintyi Columbelin roolissa Lars Johan Werlen oopperan Drömmen om Thérèse kantaesityksessä. Hän teki vierailevia esiintymisiä Ranskassa ja Sveitsissä. Hän teki esiintymisen myös vuoden 1953 elokuvassa Dumbom.
Jehrlander esiintyi solistina vielä vuodenvaihteessa 2012–2013. Hän kuoli toukokuussa 2013 asuttuaan jonkin aikaa Karlshamnissa.
Pöytyän Urheilijat
Pöytyän Urheilijat on pöytyäläinen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1945 ja se on koko historiansa ajan toiminut yleisseurana. Nykyisin seuran lajivalikoimaan kuuluvat pesäpallo, salibandy, yleisurheilu ja hiihto. Pesäpallotoiminnasta vastaa vuonna 1955 seuran alajaostoksi perustettu Loukonkulman Lukko.
NHIndustries NH90
NHIndustries NH90 (NATO Helicopter 90) on eurooppalainen ensisijaisesti sotilaskäyttöön suunniteltu joka sään kuljetushelikopteri, jonka valmistaja NHIndustries on osa EADS-konsernia. Kopterimallin käyttöönotto viivästyi alkuperäisestä aikataulusta, jonka mukaan ensimmäiset koneet piti toimittaa jo 2003-2004. Kopteri sai tyyppihyväksynnän Saksassa kuitenkin vasta joulukuussa 2006.
Tilaajat
Maat, jotka tilanneet NH90 helikoptereita:
Käyttö Suomessa
NH90-helikoptereita on tilattu myös Suomen puolustusvoimille ja ne ovat tulleet maavoimien käyttöön. Patria Aviationin Hallin tehdas oli eräs NH90-helikoptereiden kokoonpanotehtaista. Suomeen tulleista 20 kopterista valmistettiin Hallissa 19. Yksi lennettiin kokonaisena Ranskan Marignanesta.
Viivästyminen
Arviota suomalaisen sotilasilmailuviranomaisen hyväksynnän ajankohdalle on jouduttiin siirtämään useita kertoja, viimeiseksi helmikuussa 2007. Suomalaisen tyyppihyväksynnän viivästymisen syy oli valmistajan toimittamien tietojen puutteellisuus. Kopterivalmistaja on luvannut Suomen puolustusvoimille hyvitysmaksun tilauksen myöhästymisestä. Hyvitysmaksu on noin 16 miljoonaa euroa, eli noin yhden kopterin hinta.
Heinäkuussa 2007 uutisoitiin, että NHIndustries tarjoaa Suomelle varustelultaan karsittuja koptereita. Kopterit olisi tarkoitus varustaa tilatulle tasolleen myöhemmin.
Joulukuussa 2007 ilmoitettiin Puolustusministeriön ja NHIndustriesin päässeen sopimukseen, jonka mukaan ensimmäiset yhdeksän helikopteria toimitetaan karsitulla varustuksella vuosina 2008–2009 ja ne täydennetään tilauksen mukaisiksi myöhemmin. Loput 11 helikopteria toimitetaan täydellä varustuksella vuoden 2011 loppuun mennessä.