cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paula Vesala
Sanoittajana, säveltäjänä ja tuottajana (2002–)
Vuonna 2007 hän perusti musiikin kustantamiseen keskittyneen Maailmanloppu Oy:n.
Hän on saanut sanoituksistaan arvoltaan 6 000 euron Juha Vainio -sanoituspalkinnon vuonna 2016 sekä Reino Helismaa -sanoittajapalkinnon vuonna 2019. Hän oli ensimmäinen nainen, joka sai kyseisen palkinnon. Vuonna 2011 Naisasialiitto palkitsi hänet ansiokkaasta tasa-arvotyöstä ja naisten sotakokemusten kuvaamisesta sanoituksissa.
Musiikkia artisteille
Vesala on säveltänyt ja sanoittanut lauluja PMMP:lle, Kerkko Koskinen Kollektiiville ja itselleen.
Lisäksi hän on sanoittanut ja säveltänyt lauluja myös muille yhtyeille ja artisteille, kuten
Musiikkia elokuviin, televisioon ja teatteriin
Vesala on säveltänyt musiikkia muiden artistien lisäksi muun muassa Teatteri Vantaaseen, Kuopion ylioppilasteatteriin, Porin kaupunginteatteriin ja Suomen Kansallisteatteriin. Vaasan kaupunginteatteriin hän sävelsi musiikin Viirun ja Pesosen joulu -näytelmään.
Luoti, Sjöroos ja Vesala tekivät tunnusmusiikin restauroituun Muumien maailma -tv-sarjaan, jonka ensiesitys oli Sub Juniori -kanavalla vuonna 2010. PMMP myös esitti kappaleen. Sjöroos ja Vesala tekivät tunnusmusiikin myös vuonna 2017 ensi-iltansa saaneeseen Moomins at Christmas -elokuvaan.
Hän käänsi suomeksi myös Kentin ”747”- ja ”Älska mig som den jag är” -kappaleet Lilla Teaternin näytelmään Kattona tähtitaivas (ruots. I taket lyser stjärnorna, ohjannut Milja Sarkola).
Vuonna 2013 kantaesitettyyn Kansallisteatterin Neljäs Tie -esitykseen Vesala teki musiikin Joel Anttilan kanssa.
Keväällä 2018 kantaesityksensä saaneeseen Mamma Mia! -musikaaliin Vesala käänsi 22 Abban hittikappaletta suomeksi.
Tyttö nimeltä Varpu -elokuvaan hän teki musiikin yhdessä Jori Sjöroosin kanssa.
Markku Pölösen Oma maa -elokuvassa Suvi Teräsniska esitti ”Auringon lapset” -kappaleen, jonka tuottajina toimivat Sjöroos ja Vesala.
Vesala teki musiikin Ballet Finlandin Omena-nykytanssiteokseen, jonka ensi-ilta oli vuonna 2021.
Musiikkia muualle
Vuonna 2011 Helsingin Sanomien Nyt-liite tilasi Vesalalta uuden sanoituksen Suvivirteen.
Vesala sävelsi ja sanoitti aapislauluja vuosina 2012–2013.
Näyttelijänä (2010–)
Vesala näytteli ensimmäistä kertaa teatterissa teini-ikäisenä.
Vesalan elokuvadebyytti oli vuonna 2010 ilmestyneessä Arto Halosen ohjaamassa Prinsessa-elokuvassa, jossa hänellä oli sairaanhoitaja Elsan rooli.
Vuonna 2012 Vesala esitti musiikinopettajaa Aku Louhimiehen ohjaamassa Vuosaari-elokuvassa ja Teemu Nikin ohjaamassa elokuvassa 3 Simoa yksinhuoltaja-Eevaa.
Vuonna 2014 esitetyssä #lovemilla-tv-sarjassa Vesala esitti TV-Gittaa.
Vuonna 2016 Vesala esitti Selma Vilhusen ohjaaman elokuvan Tyttö nimeltä Varpu toisessa pääosassa Sirua ja sai roolistaan Jussi-ehdokkuuden. Tämän lisäksi Vesala esiintyi elokuvassa Tuntematon sotilas vuonna 2017. Samana vuonna ilmestyi myös Alli Haapasalon ohjaama Syysprinssi-elokuva, jossa hän esitti Ainoa. Elokuva pohjautui Anja Snelmanin romaaniin.
Vuonna 2017 julkaistussa, Aku Louhimiehen ohjaamassa Tuntematon sotilas-elokuvassa Vesala esitti Lyytiä.
Vuonna 2020 ensi-iltansa saaneessa Jenni Toivoniemen ohjaamassa Seurapeli-elokuvassa Vesala esitti Ullaa.
Ääninäyttelijänä
Ääninäyttelijänä Vesala on työskennellyt yli 20 produktiossa, muun muassa:
Käsikirjoittajana ja dokumentaristina (2016– )
Vuonna 2014 Vesalan kirjoittama English lesson -lyhytnäytelmä valittiin kahdeksan parhaan lyhytnäytelmän joukkoon Theater Masters 10-minute play writing -kilpailussa, jossa Vesala edusti UCLA:a, jossa oli opiskelemassa. Tammikuussa 2015 näytelmä esitettiin Aspenin Theater Masters -festivaalilla ja huhtikuussa sitä työstettiin lisää New Yorkissa, minkä jälkeen se esitettiin teatterialan ammattilaisille. Yhdysvaltalainen Samuel French -kustantamo julkaisi näytelmän. Vesalan Please Vote -näytelmän ensi-ilta oli keväällä 2015 Los Angelesissa The Francis Ford Coppola One-Act -festivaaleilla.
Vesalan Afganistan-näytelmä käsitteli Suomen roolia Naton johtamassa operaatiossa Afganistanissa, jossa oli mukana myös suomalaisia sotilaita. Näytelmää esitettiin Porissa ja Helsingissä.
Vuonna 2016 Vesala toimi näytelmäkirjailijana näytelmässä “Monsters we imagined”, joka esitettiin UCLA School of Film, Theater & Television -koulun New Play Festival -tapahtumassa.
Vesala debytoi dokumentaristina Perheen tähden -dokumentissa, joka esitettiin Ylellä marraskuussa 2017. Siinä pohditaan perheen yhdistämisen vaikeutta kahden erilaisen tarinan kautta. Dokumentissa tarinansa kertovat Muhammed ja Roda, joka tuli Somaliasta yksin Suomeen 6-vuotiaana, eikä saanut koskaan perhettään Suomeen. Vaarallisen venematkan tehnyt Muhammed sen sijaan sai perheensä luokseen.
Vesala käsikirjoitti yhdessä Markku Pölösen kanssa Pölösen ohjaaman Hamsteri-elokuvan (2023).
Dramaturgina (2018– )
Vesala toimi dramaturgina lokakuussa 2018 ensi-iltansa saaneessa Oma maa -elokuvassa. Ohjaaja Markku Pölösen mukaan Vesala vaikutti elokuvan käsikirjoituksessa naiskuvan uskottavuuteen. Oona Airola sai roolistaan Jussi-palkinnon.
Hän toimi dramaturgina ja liberestinä marraskuussa 2018 kantaesityksensä saaneessa Aineen ja ajan messussa, jonka sävelsi Stratovariuksen basisti Lauri Porra Vantaan Viihdeorkesterin tilauksesta. 50 minuuttia pitkän teoksen tekstin teki Esko Valtaoja, joka toimi esityksessä myös kertojana. Teoksessa esiintyi myös laulaja Ringa Manner ja äänitaiteilija Tuomas Norvio.
Vesala toimi dramaturgina Kansallisoopperan ja -baletin Opera Beyond -hankkeen yhteydessä tuottamassa Laila-teoksessa, joka sai ensi-iltansa vuonna 2020. Teos yhdisti taidetta ja uutta teknologiaa ja sisälsi esimerkiksi Alminsalin lavalle sijoitetun videodomen seiniin ja lattiaan heijastettua videografiikkaa. 20 minuuttia kestävän teoksen suunnitteli ja toteutti taidekollektiivi Ekho Collective, sävelsi Esa-Pekka Salonen, äänisuunnittelijana toimi Tuomas Norvio. Teos voitti kansainvälisen Fedora-palkinnon Digital Prize-kategorian. Palkinnon arvo oli 50 000 euroa. Fedoraa pidetään maailman suurimpana ooppera- ja balettialan kilpailuna. Vuonna 2022 Laila oli Hong Kong Arts Festivalin 50. juhlavuoden kohokohta.
Kritiikkiä
Vesalan ryhtyminen BMW:n mainoskasvoksi herätti tammikuussa 2022 kriittistä keskustelua. Mainoksen sitaatissa Vesala sanoo: "On vaikuttavaa, että uuden BMW iX:n verhoilun valmistuksessa on käytetty meressä kelluneita muovipulloja ja vanhoja kalaverkkoja." Vastaavassa ruotsalaisessa mainoksessa lähes sama repliikki on esitetty ruotsalaisen räppärin Timbuktun sanomaksi. Mainos herätti Twitter-pikaviestipalvelussa keskustelua myös siksi, ettei sähkömaasturia pidetä kovinkaan ekologisena ostoksena ja mainos katsottiin viherpesuksi.
Yksityiselämä
Vesala meni naimisiin The Rasmus -yhtyeen laulusolistin Lauri Ylösen kanssa marraskuussa 2014. Tätä ennen he olivat olleet yhdessä kymmenen vuotta. He olivat yhdessä Linnan juhlissa vuonna 2009. Pariskunta erosi loppuvuodesta 2016. Pariskunnalla on vuonna 2008 syntynyt poika.
Masalan lukio
Masalan lukio on ollut Kirkkonummen kunnassa Masalassa sijaitseva lukio. Opiskelijoita on ollut noin 200. Lukion toiminta-aikana samassa rakennuksessa on toiminut myös peruskoulun kolme ylintä luokka-astetta eli yläkoulu, joka on nykyiseltä nimeltään Nissnikun koulu (entinen Sepän koulu).
Vuonna 2011 lukio yhdistyi Porkkalan lukion kanssa, josta lähtien Porkkalan lukio on toiminut kahdessa opetuspisteessä. Porkkalan lukion Masalan opetuspiste lopettaa toimintansa keväällä 2015, jolloin opiskelijat siirtyvät Porkkalan lukion kirkonkylän opetuspisteeseen.
Äkäslompolo
Äkäslompolo on kylä ja taajama Kolarin kunnassa lähellä Yllästunturia. Taajaman väkiluku oli 556 ja pinta-ala 3,32 neliökilometriä vuoden 2021 lopussa. Vuoden 2011 lopussa taajaman väkiluku oli 437 ja pinta-ala 5,17 km². Äkäslompolo sijaitsee samannimisen järven ympärillä seututien 940 ja Äkäsjoen varrella. Kylän tärkeimpiä toimeentulon lähteitä ovat Yllästunturin laskettelumatkailu talvisesongin aikana sekä viime aikoina muun muassa Ylläs Soikoon -musiikkitapahtuman ansiosta elpynyt kesämatkailu.
Äkäslompolo tunnetaan myös nimellä "Seitsemän tunturin kylä", ja kylästä kirjoitettu kirja on nimeltään Äkäslompolo – seitsemän tunturin kylä ajan virrassa. Äkäslompoloa ympäröivät seitsemän tunturia ovat nimeltään Yllästunturi, Kuertunturi, Kukastunturi, Pyhätunturi, Kesänki, Lainiotunturi ja Kellostapuli. Tuntureiden välissä kulkee Suomen laajin latuverkosto, joka käsittää kaikkiaan 330 kilometriä hiihtolatuja, joista 38 kilometriä on valaistu. Yllästunturilla on myös kaksi laskettelukeskusta: Äkäslompolon puolella sijaitseva Ylläs-Ski, ja Ylläsjärven puolella sijaitseva Sport Resort Ylläs. Yhdessä ne muodostavat Suomen toistaiseksi suurimman laskettelukeskuksen. Tunturin ympäristössä on 410 km moottorikelkkareittejä. Kylässä on runsaasti majoitus- ja ravintolapalveluita tarjoavia yrityksiä. Äkäslompolossa sijaitseva Jounin Kauppa on pinta-alaltaan Suomen suurin K-Market-ketjun kauppa. Vuonna 2005 avatusta Konijänkän kotieläinpihasta löytyy yli 130 eläintä. Kylässä on myös kirkko, Pyhän Laurin kappeli.
Äkäslompolossa toimii 2. joulukuuta 2002 perustettu urheiluseura Ylläksen Nousu.
Kylässä toimi myös vuonna 1993 perustettu Äkäslompolon vapaaehtoinen palokunta ÄVPK ry, joka kuitenkin lopetti sopimuspalokuntana tammikuun 2015 lopussa.
Äkäslompolossa ilmestyy Ylläksen matkailualuetta palveleva tunturilehti Kuukkeli.
Aiheesta muualla
67.60417°N, 24.15556°W
Kali Meehan
Kalivath "Kali" Gerarld Meehan (s. 9. maaliskuuta 1970 Ovalau, Fidži) on australialainen ammattilaisnyrkkeilijä. Ennen nyrkkeilyammattilaisuutta hän pelasi rugbya.
Ura
Syyskuussa 2004 Meehan nyrkkeili WBO:n raskaansarjan MM-tittelistä Lamon Brewsteria vastaan, mutta hävisi tuomariäänin. Marraskuussa 2004 Hasim Rahman voitti hänet teknisellä tyrmäyksellä IBF:n, WBA:n ja WBC:n haastajaottelussa (IBF, WBA & WBC Heavyweight Title Eliminator). Meehan hävisi myös Kansainyhteisön mestaruusottelun Danny Williamsille kesäkuussa 2001. Meehan oli Australian raskaansarjan mestari vuoteen 2000, jolloin hän luopui sen puolustamisesta.
Helmikuussa 2008 Meehan ammattilaisura käsitti 34 voittoa (28 KO) ja 3 tappiota (2 KO). Toisessa vuonna 2008 käydyssä ottelussa Meehan kohtasi Dominique Alexanderin. Ottelu käytiin Saksassa, ja se päättyi Meehanin tyrmäysvoittoon toisessa erässä.
Meehan otteli 22. toukokuuta 2010 Ruslan Chagaevia vastaan häviten kamppailun kaikin tuomariäänin. Tämän jälkeen Meehan on otellut muutamia merkityksettömiä otteluita kohdaten merkittävimpänä vastustajana Joseph Parkerin.
Cécile Pieper
Cécile Pieper (s. 31. elokuuta 1994 Heidelberg) on saksalainen maahockeypelaaja. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa 100 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Sisähockeyssa hän on pelannut 13 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Pieper pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa marraskuussa 2013. Samana vuonna hän oli mukana maailmanliigan lopputurnauksessa, jossa Saksa sijoittui seitsemänneksi. Vuonna 2015 hän saavutti EM-pronssia ja sijoittui maailmanliigan lopputurnauksessa kolmanneksi. Rion olympialaisissa 2016 hän saavutti pronssia. Vuonna 2017 hän pelasi EM-kilpailuissa, joissa Saksa sijoittui neljänneksi, ja maailmanliigan lopputurnauksessa, jossa Saksa oli kuudes. Maailmanmestaruuskilpailuissa Pieper oli mukana Saksan sijoittuessa viidenneksi vuonna 2018.
Sisähockeyssa Pieper on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2018 ja saavuttanut EM-hopeaa vuonna 2014.
Pieper edustaa seuratasolla Mannheimer HC:tä.
Daito Takahashi
Takahashi on sijoittunut talviolympialaisissa yhdistetyssä kaksi kertaa kuudennelle sijalle: 2002 Salt Lake Cityn olympialaisten sprinttikilpailussa sekä 2006 Torinon kisojen joukkuekilpailussa. Salt Lake Cityssä hän sijoittui vielä joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja normaalikilpailussa kahdenneksitoista. Torinossa hän keskeytti normaalikilpailun ja sijoittui sprintissä viidenneksitoista.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Takahashin paras sijoitus yhdistetyssä on tullut joukkuekilpailussa, jossa Japanin joukkue sijoittui viidenneksi Lahdessa 2001. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän on sijoittunut kaksi kertaa kymmenenneksi: Val di Fiemmen normaalikilpailussa 2003 ja Oberstdorfin sprintissä 2005.
Takahashi on voittanut urallaan kaksi yhdistetyn maailmancupin osakilpailua, molemmat Lahdessa maaliskuussa 2004. Kaikkiaan hän on sijoittunut kolmen parhaan joukkoon seitsemän kertaa. Kokonaiskilpailussa hän on ollut kahdesti viides kausilla 2001–2002 ja 2003–2004.
Mäkihypyn maailmancupissa Takahashi teki debyyttinsä Sapporossa tammikuussa 2014 sijoittuen 30:nneksi.
Mårten Westö
thumb|Mårten Westö [[Helsingin kirjamessut|Helsingin kirjamessuilla 2013.]] Mårten Westö (s. 15. toukokuuta 1967) on ruotsiksi kirjoittava suomalainen kirjailija. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa ja Svenska social- och kommunalhögskolanissa ja alun perin kouluttautunut toimittajaksi, mutta ryhtyi myöhemmin kääntäjäksi ja kirjailijaksi.
Westön poika on jalkapalloilija Johannes Westö ja veli kirjailija Kjell Westö.
Martyn Bennett
Martyn Bennett (17. helmikuuta 1971 – 30. tammikuuta 2005) oli kanadalainen muusikko. Hän aloitti säkkipillin soittamisen 10-vuotiaana. 12-vuotiaana hän voitti palkinnon säkkipillikilpailussa Skotlannissa. 15-vuotiaana Bennett alkoi myös soittaa pianoa ja viulua sekä säveltää. Juuri ennen valmistumistaan vuonna 1993 Bennettillä todettiin kivessyöpä, josta hän kuitenkin parani.
Bennettin ensimmäinen albumi oli vuonna 1996 julkaistu Martyn Bennett. Hän ehti julkaista viisi albumia ennen kuin kuoli Hodgkinin lymfoomaan vuonna 2005.
Jean-Jacques de Mesmes
Jean-Jacques de Mesmes (1640 Pariisi – 9. tammikuuta 1688 Pariisi) oli ranskalainen Avaux'n kreivi, Neufchastelin varakreivi, Cramayelin herra ja vuosina 1671–1684 Ordre des Chevaliers du Saint-Esprit'n seremoniamestari. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Hän oli myös hyvin oppinut, ja hänellä oli merkittävä kirjasto. Hän matkusteli Italiassa, ja vuonna 1676 hänestä tuli joitakin aikoja aiemmin perustetun Ranskan akatemian jäsen. Vuonna 1683 hän rakensi Avaux'n kaupunkiin merkittävän barokkityylisen kirkkorakennuksen, joka muistutti viola da gambaa.
Hänen pojastaan Jean-Antoine de Mesmesistä tuli myös Ranskan akatemian jäsen vuonna 1710.
Kissaihmiset
Kissaihmiset (, myös Kissaihmisiä) on Val Lewtonin tuottama ja Jacques Tourneurin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1942. Pääosaa esittää Simone Simon. Hän näyttelee naista, joka uskoo olevansa kissaihminen, joka muuttuu pantteriksi ollessaan mustasukkainen.
Kissaihmiset oli ensimmäinen Val Lewtonin tuottama elokuva. Kuten Lewtonin myöhemmätkin kauhuelokuvat, se keskittyy hienovaraiseen ja vihjailevaan kauhuun, jossa katsojalle ei näytetä kaikkea.
Juoni
Serbialainen Irena Dubrovan on eläintarhassa piirtämässä mustaa pantteria. Hän tutustuu siellä komeaan Oliver Reediin, jonka hän vie asuntoonsa teelle. Myöhemmin he viettävät häitää serbialaisessa ravintolassa. Kissamainen nainen kutsuu serbiaksi Irenaa sisarekseen. Irena on peloissaan ja torjuu pahan enteen.
Nuoripari ei kuitenkaan nuku yhdessä, sillä Irena pelkää sisällään olevan kissaihmisen pääsevän valloilleen. Irena suostuu tapamaan psykiatri Juddin. Hypnoosissa hän kertoo olevansa kissaihmisten kirouksen vainoama ja tuomittu muuttumaan aika ajoin pantteriksi. Psykiatrin mielestä kaikki on kuitenkin vain lapsuuden traumoja ja heidän olisi yritettävä parantaa ne.
Irena alkaa epäillä, että Oliverilla on suhde Alicen kanssa. Kerran hän näkee heidät yhdessä kahvilassa. Alice lähtee yksin kotiin ja Irena seuraa häntä. Alice on levoton, sillä hän vaistoaa jonkun seuraavan häntä, mutta ketään ei näy missään. Sähisevä ääni pelästyttää hänet, mutta se onkin vain avautuva bussinovi. Myöhemmin Alice menee talonsa uima-altaalle, jossa jokin eläin näyttää väijyvän häntä, mutta hän näkee vain sen varjon. Alice huutaa apua ja Irena ilmestyy paikalle ja sanoo etsivänsä Oliveria. Alicen vaatteet on raadeltu riekaleiksi.
Alice puhuu epäilyistään tohtori Juddille, joka tapaa jälleen Irenan. Irena kertoo muistikatkoista. Judd pyytää Irenaa unohtamaan kotikylänsä legendat ja heittämään pois kaikki kissaesineet. Helpottunut Irena palaa kotiin, jossa Oliver kertoo haluavansa avioeron. Irenan muutos on tapahtunut liian myöhään.
Oliver ja Alice ovat ylitöissä toimistossa, kun pantteriksi muuttunut Irena ahdistelee heitä. Oliver saa häädettyä sen krusifiksilla. Judd odottaa Irenaa tämän asunnossa. Kun Judd suutelee Irenaa, hän muuttuu pantteriksi ja tappaa Juddin. Irena pakenee eläintarhaan ja vapauttaa mustan pantterin, joka tappaa hänet.
Tuotanto
RKO uusi johtaja Charles Koerner oli antanut Val Lewtonille taiteellisen vapauden tehdä elokuvia neljällä ehdolla: Lewton suostui ehtoihin.
Koerner oli kuullut kutsuilla vetävän nimen ”Kissaihmiset” ja antoi Lewtonille tehtäväksi tuottaa sen niminen elokuva. DeWitt Bodeen kirjoitti käsikirjoituksen ensimmäisen version vajaassa kolmessa viikossa. Lewton arvosti ryhmätyötä ja elokuvan tekijät muodostivat ryhmän, joka työsti käsikirjoituksen. Viimeisessä vaiheessa Lewton kirjoitti käsikirjoituksen vielä kerran kokonaan uudestaan.
Lewton oli heti ensimmäiseksi poistanut elokuvasta hirviöhahmot. Hän uskoi psykologiseen pelkoon, jota tuntemattomat asiat aiheuttivat. Kauhun aiheuttajaan tuli vain vihjata – ei koskaan näyttää. Tällainen tyyli sopi myös hyvin B-luokan budjetin aiheuttamiin rajoituksiin – RKO ei voisi näin pienellä rahalla kilpailla Universalin hirviöelokuvien kanssa.
Elokuva kuvattiin vajaassa kuukaudessa 28.7.-21.8.1942. Elokuvassa käytettiin lavasteista aikaisemmista elokuvista (muun muassa Mahtavat Ambersonit) ja jos lavasteet eivät olleet viimeisteltyjä, kuvaaja Musuraca peitti puutteet varjoilla.
Vastaanotto
RKO:n johtaja Koerner ei ollut tyytyväinen ensimmäiseen versioon, sillä siinä näytettiin liian vähän mustaa pantteria, jonka studio oli vuokrannut. Elokuva oli kuitenkin kuvattu 24 päivässä ja alittanut budjetin. Lewtonin järjestämä ennakkonäytös oli kuitenkin menestys kuten myös varsinainen ensi-ilta New Yorkissa ja ympäri Yhdysvaltoja.
Tuotto
Taloudellisesti Kissaihmiset menestyi erittäin hyvin. Se tuotti maailmanlaajuisesti noin 4 000 000 dollaria ja pelasti RKO:n vararikolta.
Kissaihmisten kirous (1944)
Lewton sai 1943 tehtäväksi tuottaa jatko-osan Kissaihmisille ja elokuvan nimen täytyi olla Kissaihmisten kirous (The Curse of the Cat People, 1944). Siitä ei kuitenkaan tullut kauhuelokuvaa, sillä Lewton teki elokuvan mielikuvitusmaailmassa elävästä pikkutytöstä. Elokuva oli Robert Wisen ensimmäinen ohjaustyö.
Kissaihmiset (1982)
Paul Schrader teki elokuvasta uuden version 1982: Kissaihmiset. Pääosaa esitti Nastassja Kinski. Schrader näyttää kaiken sen, minkä Lewton jätti näyttämättä.
Kralitzin salaisuus
Kralitzin salaisuus on yhdysvaltalaisen pulp-kirjailija Henry Kuttnerin kauhunovelli, joka julkaistiin Weird Tales -lehdessä lokakuussa 1936. Novelli edustaa vanhanaikaista goottilaista kauhua ja kertoo kirotun aatelissuvun viimeisestä vesasta, joka löytää linnastaan Helvettiin johtavan salakäytävän. Kertomus sai Weird Talesin lukijoilta myönteisen vastaanoton, ja myös H. P. Lovecraft kehui sitä. Novellissa on vaikutteita Lovecraftin Cthulhu-tarustosta, ja sen on vastavuoroisesti arveltu innoittaneen Lovecraftin runoa Yuggothin kylvö.
Juoni
Tarinan minäkertoja on Franz, Kralitzin 21. paroni. Hänen isänsä kertoo kuolinvuoteellaan Kralitzin huonetta ja sukulinnaa varjostavasta kirouksesta, mutta kieltäytyy paljastamasta yksityiskohtia, sillä ne ilmoitetaan kullekin pojalle vasta ajan ollessa kypsä. Kirous periytyy jo Kralitzin ensimmäisestä paronista, joka halusi raiskata eräästä luostarista suojaa hakeneen tytön. Kun apotti kieltäytyi luovuttamasta tyttöä, paroni poltti luostarin ja murhasi munkit.
Vuosia myöhemmin Franz havahtuu yösydännä ja havaitsee tummien hahmojen odottavan vuoteensa vierellä. Ne johdattavat hänet linnan alaiseen sukukryptaan ja sieltä salakäytävään, josta Franz ei ollut aiemmin ollut tietoinen. Käytävää pitkin hän päätyy helvetilliseen alamaailmaan, jossa hän kohtaa kuolleet esi-isänsä. Sukukokouksen aikana lauletaan, juodaan maljoja Franzin kunniaksi ja keskustellaan Yog-Sothothin, Cthulhun ja Yuggothin kaltaisista seikoista sekä ”uskomattomasta tavasta jolla Iodia, Alkulähdettä, palvotaan uloimpien galaksien takana”. Kaikki nauravat ja juopottelevat, mutta Franz panee merkille, että ilonpitoa sävyttää epämääräinen tuska ja piinatut uurteet ovat pinttyneet Kralitzin paronien kasvoihin.
Suvun kantaisä toteaa juhla-ajan olevan lopuillaan ja kehottaa Franzia palaamaan linnaansa. Hän toteaa kuitenkin myös, että vielä tulee monia uusia juhlia, joihin Franz saa osallistua. Niin Franz nousee takaisin kryptaan ja huomaa siellä sarkofagin, jota ei ollut aiemmin pannut merkille. Sarkofagiin on kaiverrettu sanat: ”Franz, 21. Kralitzin paroni”.
Kirjoittaminen ja julkaisu
Pulp-lehti Weird Talesin laaduikkampana pidetty kausi päättyi 1936–1937, kun H. P. Lovecraft ja Robert E. Howard kuolivat ja Clark Ashton Smith lopetti aktiivisen kirjoittamisen. Esiin nousi kuitenkin kaksi Lovecraftin nuorta suojattia: Henry Kuttner ja Robert Bloch. Kuttner julkaisi 1930-luvun jälkipuoliskolla kymmenkunta Cthulhu-tarustoon luettavaa kauhunovellia. Monet niistä hän kirjoitti 1936–1937 eli Lovecraftin vielä eläessä ja sai esikuvaltaan palautetta ja opastusta, vaikka suuri osa novelleista ilmestyikin vasta Lovecraftin kuoltua.
”Kralitzin salaisuus” oli Kuttnerin ensimmäinen Cthulhu-novelli. Se ilmestyi pulp-lehti Weird Talesin lokakuun 1936 numerossa. Tarina muistuttaa Blochin novellia ”Juhlat luostarissa”, joka oli julkaistu tammikuun 1935 Weird Talesissa.
Robert M. Price huomauttaa ”Kralitzin salaisuuden” muistuttavan H. P. Lovecraftin runon Yuggothin kylvö sonetteja XVI–XVIII. Molemmissa kertoja löytää sukuasumuksestaan salakäytävän ja siirtyy sen kautta kuolemanjälkeiseen maailmaan, jota kirotut esi-isät asuttavat. Pricen mukaan on mahdollista, että Kuttnerin novelli innoitti Lovecraftia, joka luki ”Kralitzin salaisuuden” käsikirjoituksen työskennellessään Yuggothin kylvön parissa.
Antti Pohjonen
Antti Oskari Pohjonen (25. kesäkuuta 1926 Kokkola – 3. lokakuuta 1978 Siilinjärvi) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Vaasan läänin maaherra.
Pohjonen työskenteli ennen kansanedustajuuttaan Kokkolan kaupungin terveystarkastajana vuosina 1965–1971, mitä ennen hän oli toiminut Kokkolan pukutehtaan käyttöpäällikkönä vuodesta 1959 vuoteen 1965. Hän toimi työurallaan myös varastonhoitajana, turkistyönjohtajana ja työntutkijana. Koulutukseltaan Pohjonen oli terveystarkastaja.
Pohjonen valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1972 Vaasan läänin vaalipiiristä ja hänet valittiin jatkokaudelle vuoden 1975 vaaleissa. Hän jätti eduskunnan syyskuussa 1977, jolloin hän siirtyi Vaasan läänin maaherraksi Martti Viitasen jälkeen. Pohjosen tilalle eduskuntaan tuli varaedustajan paikalta Juhani Raudasoja. Tasavallan presidentti Urho Kekkonen nimitti Pohjosen maaherraksi 2. syyskuuta 1977, ja hän aloitti virassa lokakuun alussa. Pohjonen toimi poliittisella urallaan myös Kokkolan kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä sekä SDP:n puoluetoimikunnan jäsenenä. Hän oli myös kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 1965–1968.
Pohjonen sai surmansa lokakuussa 1978 Siilinjärvellä tapahtuneessa Rissalan lentoturmassa.
Kapeasaksirapu
Kapeasaksirapu (Astacus leptodactylus) on itäeurooppalainen rapulaji. Suomessa sitä tavataan istutettuna Luumäen Kivijärvessä.
Ulkonäkö
Kapeasaksirapu muistuttaa jokirapua, mutta sen sakset ovat kapeammat ja yleensä pidemmät. Sen keskiruumis on myös pyöreämpi kuin jokiravulla. Sen kuori on piikikäs ja varsinkin vatsapuolelta muita suomalaisia rapuja vaaleampi. Suurin Suomessa pyydystetty kapeasaksirapu on 13,7 cm:n pituinen. Saksien pienuuden takia laji ei ole yhtä arvostettua ruokaa kuin täplä- ja jokirapu.
Levinneisyys
Lajin alkuperäinen esiintymisalue on Itä-Euroopassa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Se esiintyy sekä makeassa vedessä että murtovedessä. Lajia on 1800-luvulta lähtien siirretty laajalti Euroopan eri osiin, ei kuitenkaan Skandinaviaan ja Iberian niemimaalle. Laji on ollut runsas etenkin Turkissa, jossa sitä on pyydetty vientiin tuhansia tonneja.
Lajia esiintyy melko runsaasti Karjalassa, minne se on levinnyt luultavasti venäläisten huvila-asukkaiden avustuksella.
Kapeasaksirapu Suomessa
Suomessa kapeasaksirapu on istutettu laji. Lajia istutettiin muutamiin suomalaisiin vesistöihin ainakin 1920-luvulla, mutta syntyneet kannat kuolivat rapuruttoon 1950-luvulla. Yksi havainto lajista tehtiin vielä 1970-luvulla Lappeenrannan lähellä sijaitsevasta Vilkjärvestä. Lajin luultiin kuolleen Suomesta sukupuuttoon, kunnes kesällä 2002 niitä löydettiin Luumäen Kivijärvestä. Kivijärven kantakin saattaa hävitä lähivuosina, koska tauteja kestävät täpläravut ovat runsastumassa Ylä-Kivijärven vesistössä ja saattavat syrjäyttää pienemmät kapeasaksiravut, jotka eivät kestä rapuruttoa. Vuonna 2004 järveen istutettiin tuhat ankeriaan poikasta. Kasvettuaan ne todennäköisesti syövät järvestä kaikki ravut. Kivijärvi on toistaiseksi maailman ainoa järvi, jossa elää sekä joki-, täplä- että kapeasaksirapuja.
Wells
Wells on kaupunki Etelä-Englannissa, Somersetin kreivikunnassa, noin tunnin junamatkan päässä Lontoosta. Vuonna 2011 kaupungissa arvioitiin olevan noin 11 000 asukasta. Se on pienin Englannin kaupungeista, joilla on cityn asema.
Wells tunnetaan upeasta katedraalistaan, joka on rakennettu vuosien 1182 ja 1260 välillä. Katedraalin keltaisesta hiekkakivestä tehtyyn länsiseinään on kaiverrettu 356 patsasta.
Wells oli jo roomalaisten asuinpaikka, mutta siitä tuli merkittävä keskus saksien vallan aikana, kun Wessexin kuningas perusti sinne kirkon vuonna 704. Markkinaoikeudet kaupungissa on ollut ainakin vuodesta 1160. Englannin sisällissodan aikana parlamentin joukot pitivät kaupunkia hallussaan ja käyttivät katedraalia tallina. Toisen maailmansodan aikana kaupungissa toimi vankileiri, johon tuotiin saksalaisia ja italialaisia sotavankeja.
Kaupunki on turistien suosima kohde katedraalin sekä läheisten Glastonburyn, Bathin ja Stonehengen takia.
Pimaarihappo
Pimaarihappo eli dekstropimaarihappo on rakenteeltaan trisyklinen diterpenoidi, jota esiintyy esimerkiksi pihkassa ja mäntyöljyssä. Yhdiste kuuluu havupuissa esiintyviin hartsihappoihin.
Pimaarihapon kemiallinen kaava on C20H30O2 ja moolimassa 302,458 g/mol, suhteellinen tiheys 1,1 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), sulamispiste 218 °C, kiehumispiste 413 °C (760 mmHg), leimahduspiste 199 °C, taitekerroin 1,538 ja CAS-numero 127-27-5. Pimaarihappo on puhtaana kiteistä eikä se liukene veteen, mutta liukenee etanoliin ja dietyylieetteriin.
Nina Skeime
Nina Skeime (s. 21. toukokuuta 1962) on norjalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili aktiivisesti vuosina 1982–1991. Hän voitti hiihdon maailmanmestaruuskilpailussa vuonna 1987 Oberstdorfissa hopea- ja vuonna 1989 Lahdessa pronssimitalin 4x5 kilometrin viestissä.
Riigikogun vaalit 1932
Riigikogun vaalit 1932 (V Riigikogu valimised) olivat Viron parlamenttivaalit ja niissä valittiin satajäseninen viides riigikogu. Riigikogun vaaleissa käytettiin äänikynnystä: puolueen oli saatava vähintään kaksi paikkaa päästäkseen parlamenttiin.
Vaalit pidettiin 21.–23. toukokuuta 1932 ja hyväksyttyjä ääniä annettiin 495 313 (äänestysprosentti 67,1 %). Riigikogun paikat jakautuivat puolueittain seuraavasti:
Seuraava parlamentti riigivolikogu valittiin 24.–25. helmikuuta 1938.
Kansainvälinen sairaanhoitajapäivä
Kansainvälinen sairaanhoitajapäivä on vuosittain Florence Nightingalen syntymäpäivänä 12. toukokuuta vietettävä vuosipäivä, jolla juhlistetaan sairaanhoitajien panosta yhteiskunnassa. Kansainvälinen sairaanhoitajaliitto on viettänyt kansainvälistä sairaanhoitajapäivää vuodesta 1965. Nykyisellä paikallaan päivää on vietetty vuodesta 1972.
Lea De Mae
Lea De Mae (oik. Andrea Absolonová, 26. joulukuuta 1976 – 9. joulukuuta 2004 ) oli tšekkiläinen uimahyppääjä ja myöhemmin pornonäyttelijä, joka esiintyi yli 80 elokuvassa.
Kuparifosfaatti
Kuparifosfaatti (Cu3(PO4)2) on kupari- ja fosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa muiden kupariyhdisteiden valmistamiseen, korroosionestoaineena ja fungisidina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Kuparifosfaatti tunnetaan sekä kidevedettömänä yhdisteenä että kidevedellisenä trihydraattina (Cu3(PO4)2)·3H2O). Nämä molemmat ovat väriltään vaaleansinisiä kiteisiä aineita, joista kidevedetön on veteen täysin liukenematonta ja trihydraatti liukenee vähäisessä määrin kuumaan veteen. Kuparifosfaatti liukenee happoliuokseen ja komplekseja muodostaen ammoniakkiin. Kuparifosfaatin alkeiskoppi on rombinen.
Lea De Mae
Filmografia
De Mae esiintyi yli 80 elokuvassa, muun muassa seuraavissa:
Kuparifosfaatti
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Kuparifosfaattia valmistetaan saostamalla vesiliukoisen kuparisuolan, kuten kuparisufaatin, vesiliuoksesta esimerkiksi natriumfosfaatin avulla. Näin muodostuu geelimäinen saostuma, joka voidaan suodattaa.
Turku Animated Film Festival
Turku Animated Film Festival (TAFF) on Turussa vuosittain järjestettävä animaatioelokuvafestivaali. Vuodesta 2016 alkaen järjestetty TAFF on Suomen suurin animaatioelokuvaan keskittyvä tapahtuma. Elokuun lopulla järjestettävällä festivaalilla on kansainvälinen kilpailusarja alle 30-minuuttisille animaatioelokuville. Festivaali jakaa Grand Prix'n lisäksi Tough Eye Awardin sekä joukon muita palkintoja.
Palkitut elokuvat
2017
Grand Prix: (Yle Uusi Kino Award) Dolls Don’t Cry, o: Frédérick Tremblay
Tough Eye Award: Wednesday with Goddard o, Nicolas Ménard
Paras ammattilaiselokuva: The Empty, o:  Dahee Jeong
Paras opiskelijaelokuva: My Father's room, o: Nari Jang
Kunniamainnta: Volcano Island, o: Anna Katalin Lovrity
Yleisöpalkinto: Negative Space, o: Max Porter & Ru Kuwahata
2016
Grand Prix: Three Fitted Flies, o: María Álvarez & Elisa Morais
Tough Eye Award: Life with Herman H. Rott, o: Chintis Lundgren
Kunniamaininta: Chulyen, a Crow’s Tale, o: Cerise Lopez & Agnes Patron
Yleisöpalkinto: Superbia, o: Luca Tóth
Aiheesta muualla
Tapahtuman kotisivut
Terror (1896)
Terror oli Espanjan laivaston vuonna 1896 vesillelaskettu Furor-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin J. & G. Thomsonilta Clydebankistä, missä köli laskettiin 11. joulukuuta 1895. Alus laskettiin vesille 10. elokuuta 1896 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 17. joulukuuta.
Palvelus
Yhdysvaltain ja Espanjan välisten jännitteiden kasvaessa alkuvuodesta 1898 alus oli vara-amiraali Pascual Cervera y Topeten johtamassa Espanjan 1. laivueessa, joka määrättiin São Vicenteen Portugalin hallinnoimalle Cape Verdelle. Furor, Plutón ja Terror saattoivat Cerveran lippulaivaa Infanta María Teresaa sekä Cristóbal Colónia Cadizista 8. huhtikuuta 1898. Osasto saapui São Vicenteen 14. huhtikuuta. Matkan aikana aluksilla oli havaittu mekaanisia vikoja ja ne olivat kuluttaneet odottamattoman paljon hiiltä. Laivueeseen liittyi vielä kaksi panssariristeilijää Vizcaya ja Almirante Oquendo.
Sodanjulistuksen jälkeen puolueettoman Portugalin viranomaiset ilmoittivat São Vicentessä olevalle osastolle, että sen tulisi poistua satamasta 24 tunnin kuluessa. Furor lähti laivueen mukana merelle 29. huhtikuuta suunnaten San Juaniin Puerto Ricoon. Jatkuvien mekaanisten vikojen ja vähäisten hiilivarastojen vuoksi osaston raskaammat alukset hinasivat Furoria ja muita hävittäjiä ajoittain. Laivue saapui 10. toukokuuta Martiniquelle.
Laivueen jäädessä kansainväliselle merialueelle Furor ja Terror ajoivat Fort de Franceen pyytämään hiilitäydennystä, mutta puolueettomana pysyttelevän Ranskan viranomaiset eivät luovuttaneet aluksille hiiltä. Lisäksi Yhdysvaltain laivaston apuristeilijä USS Harvard lähti juuri satamasta ja Ranskan viranomaiset kielsivät hävittäjiä poistumasta ennen kuin 48 tuntia myöhemmin. Terrorin moottorivika esti merellelähdön.
Aluksen moottorit saatiin toimimaan ja se lähti San Juaniin Puerto Ricoon, jonne alus saapui 17. toukokuuta. Yhdysvaltain laivasto saarsi San Juanin 18. kesäkuuta. Espanjan laivaston risteilijä Isabel II, tykkivene General Goncha ja Terror lähtivät 22. kesäkuuta merelle testatakseen sulkua, mikä aloitti toisen San Juanin taistelun. Yhdysvaltain laivaston apuristeilijä USS St. Paul lähestyi espanjalaisia, mistä seurasi lyhyt tulitaistelua, mistä espanjalaiset nopeasti irtautuivat. Isabel II ja General Goncha saavuttivat vain 10 solmun nopeuden, joten Terrorin tuli suojata niiden vetäytyminen. Terror teki torpedohyökkäyksen, jolloin St. Paulin ampuma kranaatti osui alukseen surmaten kaksi miehistönjäsentä ja tehden reiän aluksen kylkeen. Pahoin vaurioitunut hävittäjä vetäytyi ja se ajettiin matalikolle uppoamisen estämiseksi.
Vuonna 1920 alus muutettiin miinalaivaksi ja se romutettiin vuonna 1924.
Parsons
Parsons voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Texasin moottorisahamurhat (vuoden 2003 elokuva)
Texasin moottorisahamurhat on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut slasherelokuva, joka on uudelleenfilmatisointi samannimisestä vuoden 1974 elokuvasta. Elokuvan on ohjannut Marcus Nispel ja sen pääosissa on Jessica Biel, Jonathan Tucker, Thomas Frailer, Mike Vogel, Eric Balfour ja R. Lee Ermey. Elokuvan murhaajaa, Leatherfacea näyttelee Andrew Bryniarski.
Elokuvan esi-osa, Teksasin moottorisahamurhaaja – pahan alku sai ensi-iltansa vuonna 2006.
Asetelma
Elokuva kertoo joukosta nuoria, jotka matkalla Lynyrd Skynyrdin konserttiin poimivat kyytiinsä oudosti käyttäytyvän liftarin, joka lopuksi ampuu itsensä. Etsiessään apua Texasin syrjäkyliltä nuoret joutuvat pian paikallisen mielisairaan tappajaperheen kynsiin, joista vaarallisin on moottorisahaa aseenaan käyttävä, kasvosairauksinen Leatherface.
Boosaaso
Boosaaso on kaupunki Somalian Barin alueella, maan pohjoisosissa. Boosaasossa asui vuonna 2019 615 067 asukasta, ja sen pinta-ala on 7 880 neliökilometriä. Kaupungin väkiluku on nopeassa noin 5,5 prosentin vuosittaisessa kasvussa.
Kroatia lasten Eurovision laulukilpailussa
Kroatia on osallistunut Lasten Eurovision laulukilpailuun viisi kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 2003. Kroatian paras sijoitus on vuodelta 2003, jolloin se voitti kilpailun Dino Jelusićin esittämällä kappaleella "Ti Si Moja Prva Ljubav".
Lambert
Lambert-nimisiä henkilöitä ovat:
Vakkola
Vakkola on kylä Askolan kunnassa itäisellä Uudellamaalla. Se sijaitsee viisi kilometriä Monninkylästä koilliseen ja pari kilometriä Askolan keskustasta lounaaseen Porvoonjoen varrella.
Museovirasto on vuonna 2009 luokitellut Vakkolan kylän Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Vakkolan kylä on ollut pysyvästi asuttuna 1300-luvulta lähtien joen länsipuolelta, ja asutus on levinnyt itäpuolelle maantien varteen viimeistään 1700-luvun lopulla. Kylä on rakentunut näyttävälle paikalle Porvoonjoen Vakkolankosken kohdalle. Kolmiaukkoinen kiviholvisilta vuodelta 1908 on perinteisesti yksi tärkeimmistä Porvoonjoen ylityspaikoista. Koski on tuonut kylään vesivoimalla toimivaa mylly- ja sahatoimintaa. Sähkölaitos saatiin vuonna 1909. Yhtenäisenä ja tiiviinä säilynyt kylä koostuu maatilojen pihapiireistä vanhoine aittoineen.
Kylän keskusta viljavarastoineen ja apteekkeineen on muodostunut joen itärannalle. Funkistyylinen Askolan osuuskaupan rakennus on valmistunut vuonna 1938, apteekki 1950, tiilirakenteinen osuuspankki 1961 ja maisemaa hallitseva korkea viljavarasto 1966.
Vakkola on kirjailija Johannes Linnankosken synnyinpaikka. Johannes Linnankosken nuoruudenkoti toimii kotimuseona.
Kylän pohjoisosassa lähellä Askolan keskustaa toimii Askolan ja Pukkilan kuntien yhteinen yläkoulu Askolan koulu. Askolan kansakoulu valmistui 1960, minkä jälkeen sitä on laajennettu 1965, 1983 ja 1991.
Laestadian Lutheran Church
thumb|300px|right|Pohjois-Amerikan lestadiolaisuuden sukupuu. Sisältää myös kuolleet haarat.
LLC järjestyi 9. kesäkuuta 1973 nimellä Association of American Laestadian Congregations (AALC). Se vaihtoi nimeään vuonna 1994 kuvaamaan paremmin liikkeen henkistä perintöä. Järjestöllä on 29 seurakuntaa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Suurimmat näistä ovat Minnesotassa, Washingtonissa, Arizonassa, Michiganissa ja Saskatchewanissa. Seurakuntia palvelee 68 puhujaa, joista suurin osa on maallikkosaarnaajia.
SPARK (ohjelmointikieli)
SPARK-kääntäjiä
Koska kaikki SPARK-ohjelmat ovat laillisia Ada-ohjelmia, alla on listattu markkinoilla olevia Ada-kääntäjiä.
Laestadian Lutheran Church
Seuratoiminta
LLC:n seuratoiminta poikkeaa suomalaisesta. Suomessa vanhoillislestadiolaiset kuuluvat kansankirkkoon, kun taas Pohjois-Amerikan vanhoillislestadiolaisilla on oma kirkko. Siksi toimitiloissa toimitetaan myös ehtoollinen ja kaste. Usein sunnuntaipäivä alkaa klo 11.00 aamuseuroilla. Illalla on iltaseurat noin klo 18.30. Seuratoiminnan laajuus vaihtelee alueittain. LLC pitää myös pyhäkouluja, raamattuluokkia ja erilaisia keskustelutapahtumia. Joka vuosi pidetään myös talvi- ja kesäseurat, joiden pitopaikka vaihtelee vuosittain. Vuonna 2006 suviseurat eli kesäseurat pidettiin Minnesotassa ja talviseurat Phoenixissa helmikuussa. LLC:n kahdessa leirikeskuksessa järjestetään erilaisia leirejä ja kursseja.
LLC lähettää internetin välityksellä vuorovälein seuroja Minneapoliksen, Longview'n ja Ishpemingin kirkoista. Lisäksi internetiin tallennetaan talvi- ja kesäseurojen saarnat jälkikäteen kuunneltaviksi. Seuroja lähetetään myös radion kautta.
Lähetystoiminta
LLC tekee sisälähetystyötä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Ulkolähetystyötä tehdään Ecuadorissa, Keniassa ja Togossa. Togon pääkaupunkiin Loméen on rakennettu Laestadian Lutheran Church. Lähetystyötä tehdään pääosin englannin kielellä, mutta lähetysmatkoilla tarvitaan myös espanjan kielen taitoisia. Lähetystyötä tehdään yhteistyössä Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen kanssa.
Tiedustelu-upseeri
Tiedustelu-upseeri (joskus myös sotilasanalyytikko ) on henkilö, joka toimii asiantuntijana tiedustelua eli sensitiivisen informaation hankintaa, kokoamista ja analyysia tekevässä organisaatiossa. Upseeri-nimitys (engl. officer) voi viitata työtehtävään eikä välttämättä arvoasteeseen. Kansainvälisesti tiedustelu-upseereita toimii asevoimien ohella poliisissa ja tullissa.
Laestadian Lutheran Church
Julkaisut
LLC julkaisee kahta lehteä. The Voice of Zion on kaksitoista kertaa vuodessa ilmestyvä sanomalehti. Siinä on kirjoituksia englanniksi, espanjaksi ja ranskaksi. Lastenlehti The Shepherd's Voice ilmestyy 7–9 kertaa vuodessa. Lehtiä on saatavilla myös äänikirjoina. Lisäksi kerran vuodessa julkaistaan noin 80-sivuinen julkaisu Christmas in Zion.
LLC on julkaissut myös lukuisia kirjoja. Osa LLC:n julkaisemista kirjoista on käännöksiä. Esimerkiksi vanhoillislestadiolaisten opillisista asioista helppotajuisesti kertova Peltoon kätketty aarre on julkaistu englanniksi nimellä The Treasure Hidden in a Field. Lisäksi julkaistaan Raamattuja ja laulukirjoja. Lauluja julkaistaan myös espanjaksi.
Tiedustelu-upseeri
Tiedustelu-upseereita eri maista
Tunnettuja suomalaisia tiedustelu-upseereita ovat esimerkiksi Isak Alfthan, Aladár Paasonen, Lauri Sutela ja Raimo Heiskanen, jotka ovat toimineet sotilastiedustelun päälliköinä sekä radiotiedustelun kehittäjänä ja päällikkönä toiminut Reino Hallamaa. Majuri Timo Liene ja insinööriluutnantti Nils-Erik Stenbäck ovat harvoja suomalaisia tiedustelu-upseereita, jotka ovat julkaisseet muistelmansa. Ruotsi:
Mario Kart DS
Mario Kart DS on Nintendon kehittämä ja alun perin 2005 Nintendo DS -pelikonsolille julkaisema ajopeli. Se on Mario Kart -pelisarjan ensimmäinen osa, jossa on verkkomoninpeli.
Tiedustelu-upseeri
Tiedustelu-upseereita eri maista
Iso-Britannia:
Mario Kart DS
Pelaaminen
Pelaaminen tapahtuu Nintendo DS:än D-Padia liikuttamalla, sekä muita näppäimiä painamalla. Pelin idea on yhä selvitä ensimmäisenä maaliin, kun muut kilpailijat yrittävät kaikenlaisilla kepulikonsteilla voittaa sinut. Pelissä on monta eri moodia: yksinpeli (Single Player), moninpeli (Multiplayer), sekä Nintendo Wi-Fi-pelimuoto, jossa DS ottaa yhteyttä WLAN-verkkoon.
D-padilla ohjataan autoa ja DS:n oikealla laidalla sijaitsevilla näppäimillä (A, B, X, Y) kaasutetaan, jarrutetaan ja käytetään esineitä. Perusasetuksilla pelatessa auto saa lisävauhtia A-näppäimestä ja jarruttaminen tapahtuu B-näppäimellä. Y-näppäimellä vaihdetaan karttanäkymää ja X ja olkanäppäin L ovat esineiden käyttämistä varten. Olkanäppäimellä R saadaan auto pomppimaan. Suurempi merkitys sillä on mutkissa, sillä sitä painamalla pohjassa auto kääntyy mutkissa helpommin. Mikäli D-padilla kääntelee autoa nopeasti sivuille, auto saa pienen ja hetkellisen lisävauhdin. Nämä yksityiskohdat saavat pelin muistuttamaan hyvin paljon Crash Team Racing peliä ja sen sarjaan kuuluvia Crash Nitro Kart ja Crash Tag Team Racing pelejä.
Tiedustelu-upseeri
Tiedustelu-upseereita eri maista
Norja:
Mario Kart DS
Pelaaminen
Peli oli Nintendon ensimmäinen Internet-moninpelin sisältävä DS-peli. Tämä toimii Nintendon oman Nintendo Wi-Fi Connection -palvelun avulla. Nintendo DS:ssä on sisäänrakennettu Wi-Fi -vastaanotin, ja yhteys Nintendo Wi-Fi-Connectioniin tapahtuu omalla langattomalla Internet-reitittimellä, Nintendo USB Connectorilla tai DS Download Stationien kautta. Verkkopeli toimii maksimissaan neljän pelaajaan kesken, mutta myös lähiverkkopelaaminen yhdellä tai useammalla kortilla onnistuu, jolloin maksimipelaajamäärä on kahdeksan.
Hahmot
* = Aluksi lukittu hahmo. Avautuu kun voitat tietyt radat.
Tiedustelu-upseeri
Tiedustelu-upseereita eri maista
Saksa:
Mario Kart DS
Hahmot
** = Vain monipeli-tilassa.
Tiedustelu-upseeri
Tiedustelu-upseereita eri maista
Yhdysvallat
Mario Kart DS
Aiheesta muualla
Mario Kart
Hauis
thumb|Hauis
Hauis eli kaksipäinen olkalihas koukistaa kyynärniveltä. Sen vastalihas on ojentaja. Hauislihaksessa on kaksi osaa, jotka molemmat lähtevät lapaluusta (tuberculum supraglenoidale ja proc. coracoideus). Toisesta päästään hauislihas kiinnittyy kahden jänteen välityksellä värttinäluuhun ja kyynärvarren peitinkalvoon. Hauislihasta hermottaa lihas-ihohermo (n. musculocutaneus).
Hauista harjoitetaan muun muassa hauiskäännöillä, leuanvedoilla ja monilla muilla sitä rasittavilla tekniikoilla.
Lost Station
Lost Station on suomalaisen indie rock -yhtye Kastorin vuonna 2008 julkaistu ensimmäinen studioalbumi.
Tuotantotiedot
Albumin kappaleet ovat säveltäneet Kastorin jäsenet Matias Koponen (laulu, koskettimet, kitara), Jarkko Kumpulainen (kitara, taustalaulu), Jarno Koponen (rummut, lyömäsoittimet), Esko Janatuinen (basso) ja Artturi Taira (koskettimet). Levyllä esiintyvät heidän lisäkseen myös Malla Malmivaara ja Tuomas Eriksson. Sanoitukset ovat tehneet Matias Koponen ja Jarkko Kumpulainen.
Frederick Roberts
pienoiskuva|Frederick Roberts. [[John Singer Sargentin maalaama muotokuva vuodelta 1906.]] Frederick Sleigh Roberts, Robertsin ensimmäinen jaarli, paroni Roberts of Kandahar (30. syyskuuta 1832 Cawnpore, Intia – 14. marraskuuta 1914 Saint-Omer, Ranska) oli irlantilais-englantilainen sotamarsalkka, joka toimi komentajana toisessa afgaanisodassa 1878–1880 ja buurisodassa 1899–1902.
Elämäkerta
Vuonna 1881 Roberts nimitettiin Natalin kuvernööriksi ja samalla uudeksi ylipäälliköksi ensimmäisessä buurisodassa, mutta sotatoimet ehtivät loppua brittien tappioon ennen kuin hän pääsi ottamaan komennon. Saatuaan vuonna 1883 ylennyksen kenraaliluutnantiksi hän toimi Intian joukkojen ylipäällikkönä 1885–1893. Tuona aikana käydyssä kolmannessa Burman sodassa Robertsin panos rajoittui lähinnä Intian brittiläisten joukkojen organisointiin ja kouluttamiseen. Roberts ylennettiin 1890 kenraaliksi ja 1895 sotamarsalkaksi. Vuodesta 1895 hän oli Irlannin joukkojen ylipäällikkönä.
Toisessa buurisodassa Roberts johti ”intialaisten upseerien” ryhmää, joka taisteli vaikutusvallasta ”afrikkalaisten upseerien” kanssa. Toisen buurisodan alkuvaiheessa koettujen tappioiden jälkeen hänet kutsuttiin brittijoukkojen ylipäälliköksi joulukuussa 1899 ja hän saapui seuraavassa kuussa Kapkaupunkiin. Hän johti muun muassa helmikuussa 1900 piiritetyn Kimberleyn vapauttamista, minkä jälkeen hän saartoi kaupunkia piirittäneen buuriarmeijan. Roberts löi buurikenraali Piet Cronjén joukot Paardebergin taistelussa, valtasi 13. maaliskuuta Oranjen vapaavaltion pääkaupungin Bloemfonteinin, ja tarjosi armahdusta kaikille muille paitsi buurien johtajille. Hän luovutti ylipäällikkyyden Etelä-Afrikassa esikuntapäällikölleen Herbert Kitchenerille marraskuussa 1900.
Robertsista tehtiin paroni Roberts of Kandahar vuonna 1892 sekä jaarli vuonna 1901. Hän toimi vuosina 1901–1904 Britannian asevoimien ylipäällikkönä ollen viimeinen tässä tehtävässä ennen viran lakkauttamista. Roberts pyrki edistämään yleistä asevelvollisuutta, jotta kansakunta olisi paremmin valmistautunut lähestyvään maailmansotaan. Roberts kuoli muutamaa kuukautta ensimmäisen maailmansodan syttymisen jälkeen marraskuussa 1914 ollessaan vierailulla intialaisten brittijoukkojen luona rintamalla Ranskassa.
Robertsin molemmat pojat kuolivat ennen häntä ja hänen kuollessaan Roberts of Kandaharin paronin arvo ei periytynyt kenellekään. Sen sijaan hänen jaarlin ja varakreivin arvonsa periytyivät tyttärien kautta. Robertsin valtiolliset hautajaiset pidettiin St Paulin katedraalissa Lontoossa. Hän oli Winston Churchillin ohella toinen ei-kuninkaallinen, jolle järjestettiin 1900-luvulla Britanniassa julkiset ruumiinvalvojaiset.
RVA
Lyhenne RVA voi tarkoittaa seuraavia:
Tiruchirappalli
Tiruchirappalli (lausutaan yleisesti Tiruchchirapalli, myös Tiruchi tai Trichy திருச்சி; aiemmin brittiläisen Intian aikaan Trichinopoly) on kuudenneksi suurin (Chennain, Coimbatoren, Madurain, Salemin ja Tirupurin jälkeen) kaupunki Tamil Nadun osavaltiossa Etelä-Intiassa. Tiruchirappalli sijaitsee osavaltion keskellä, Kaverijoen rannoilla.