cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kosteikkokasvi
thumb|Hydrofyyttejä Kosteikkokasvi eli hydrofyytti on fysiologisilta ja anatomisilta ominaisuuksiltaan kostealle kasvupaikalle sopeutunut kasvi. Tarkemmin sanottuna kasvi kasvaa vedessä, vetisessä maassa tai maassa, joka kostuu säännöllisesti. Esimerkiksi lumpeet ja jotkin vuokot ovat hydrofyytteja. Kosteikkokasveja ovat myös ruohovartiset rantakasvit, kuten rentukka, järvikorte ja sarakasvit. Myös useat sammalet ovat kostean paikan kasveja. Kosteikkokasveja on myös trooppisissa sademetsissä sekä lehdoissa. Hydrofyytin vastakohtana ovat kuivakkokasvit eli kserofyytit. Vesikasveja on viittä tyyppiä: pohja-, upos- ja kelluslehtiset sekä irtokellujat ja ilmaversoiset. Joitakin kosteikkokasveja käytetään kosteikkopuutarhassa.
Joel Asikainen
Joel Jalmari Johannes Asikainen (18. heinäkuuta 1912 Viipuri – 7. heinäkuuta 1968 Pori ) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki pitkän uran teatterissa ja elokuvissa.
Myllytunneli
thumb|250px|Näkymä Myllytunnelin sisään Aurajoelle päin. Myllytunneli on Turun III kaupunginosassa sijaitseva tunneli. Tunneli on yksisuuntainen, ja sillä on kolme ajokaistaa ja yksi jalkakäytävä. Välittömästi tunnelin jälkeen tie jatkuu Aurajoen ylitse Myllysiltana.
Joel Asikainen
Asikainen näytteli muun muassa Viipurin kaupunginteatterissa ja Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa 1940-luvun alusta 1950-luvun puoleenväliin. Hän oli taitava teatterinäyttelijä ja näytteli muun muassa Edvin Laineen ohjauksessa New Yorkin nukkuessa. Hän teki myös paljon sankarirooleja.
Myllytunneli
Tunnelin seinässä on Kimmo Ojaniemen teos Gaian silmä vuodelta 1998. Teos on ovaalin muotoinen sininen valoteos.
Joel Asikainen
Asikainen näytteli yli 50 elokuvassa vuosina 1937–1954. Roolit olivat lähinnä pikkurooleja tukkilais- ja rillumarei-elokuvissa. Hänen ehkä muistettavin roolinsa oli reportteri Erkki Kari elokuvassa Salainen ase (1943). Hänen viimeinen elokuvansa oli Oi, muistatkos... (1954). Asikainen siirtyi 1950-luvun puolessavälissä Porin teatteriin, jossa hän toimi näyttelijä-ohjaajana viimeisiin vuosiinsa asti.
Myllytunneli
Myllytunneli on useina vuosina ollut yksi Down By The Laituri -kaupunkifestivaalien esiintymispaikoista.
Joel Asikainen
Joel Asikainen kuoli 55-vuotiaana Porissa vuonna 1968.
Myllytunneli
Lähteet
60.44417°N, 22.259°W
Luettelo sukupuuttoon metsästetyistä eläimistä
Luettelo sukupuuttoon metsästetyistä eläimistä käsittää kaikki varmuudella ihmisen metsästämällä sukupuuttoon hävittämät eläinlajit. Luettelossa on myös lajeja, joiden sukupuuton tarkkaa syytä ei tunneta, mutta joiden häviämiseen metsästys on ratkaisevasti vaikuttanut. Niistä lajeista, joilla ei ole virallista suomenkielistä nimeä, on käytetty englanninkielistä nimeä.
pienoiskuva|[[Tahitinluhtakana (Gallirallus pacificus)]] pienoiskuva|[[Valkosulttaanikana (Porphyrio albus)]] pienoiskuva|[[Kirkupöllö (Sceloglaux albifacies)]]
Schwindt
Schwindt, Schvindt on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Deadsoul Tribe
Deadsoul Tribe on itävaltalainen Devon Gravesin (Psychotic Waltz) perustama progressiivista metallia soittava yhtye. Edellisessä yhtyeessään Buddy Lackeyna tunnettu Graves huolehtii pääosin kappaleiden säveltämisestä. Hän toimii myös kaikkien yhtyeen julkaisuiden tuottajana. Deadsoul Triben musiikki on tunnelmaltaan synkkää ja sisältää paljon epätavallisia tahtilajeja. Monessa yhtyeen kappaleessa kuten esimerkiksi "Black Smoke and Mirrors" A Murder of Crows -levyllä ja "Toy Rockets" The January Tree -levyllä Devon Graves soittaa huilua, soitinta jonka valintaan on suuresti vaikuttanut hänen kunnioituksensa Jethro Tull -yhtyeen keulahahmo Ian Andersonia kohtaan.
Oisavanjoki
Oisavanjoki on Oulujoen vesistöön kuuluva viitisen kilometriä pitkä joki, jonka alkulähde on Oisavanjärvi Muhoksella.
Joen alussa luonnonuoma ja kaivetut ojat, mukaan lukien järvestä lähtevä Oisavanoja, yhtyvät useassa kohdassa. Oisavanjoen kulkusuunta on pääasiassa eteläkaakkoon, joki laskee Oulujokeen Pyhänsivulla, alitettuaan Yhdystien 8300. Jokea sivuaa metsäautotie luoteessa, koillisessa sen toinen haara ylittää joen ja jokirannalla on laavu. Jokeen laskee Raateoja-niminen oja Murronkankaan tienoilla. Jokivarsi on asumaton viimeistä reilua puolta kilometriä lukuun ottamatta.
Ateena 1375 -maalari
Ateena 1375 -maalari (englanninkielisessä tutkimuksessa Painter of Athens 1375) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista niin kutsutun Kertš-tyylin punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisen kauden lopulla noin vuosina 340–320 eaa. Hänet luetaan osaksi niin kutsuttua L.C.-ryhmää. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu hänen tunnetuimpaan teokseensa, Ateena 1375 -kalykskrateeriin.
Maailmankansalaisuus
Maailmankansalaisuus (myös kosmopoliittisuus, kosmopolitanismi ja globaali kansalaisuus) on tunne olemisesta koko maailman eikä vain jonkin kansallisvaltion kansalainen. Maailmankansalainen tuntee olevansa kotonaan kansainvälisessä ympäristössä.
Antimenes-maalari
Antimenes-maalari oli viimeisiä merkittäviä mustakuviomaalareita ja työskenteli aikana, jolloin monet vaihtoivat jo uuteen punakuviotekniikkaan. Hänen nimiinsä on laitettu yli 140 säilynyttä vaasia. Antimenes-maalari maalasi erityisesti amforoita ja hydrioita. Hänen maalauksissaan esiintyy sekä mytologisia että arkipäiväisiä aiheita. Erityisesti hän suosi Herakles-aiheita sekä kohtauksia lähdekaivoilla. Myös maalarin nimivaasi on hydria, joka esittää nuorukaisia peseytymässä lähdekaivolla.
Salla Tykkä
Salla Katriina Tykkä (s. 10. huhtikuuta 1973 Helsinki ) on suomalainen kuvataiteilija, joka käyttää teoksissaan videota ja elokuvaa.
Mark van Eldik
pienoiskuva|Mark van Eldik vuonna 2008. Mark van Eldik on hollantilainen ralliautoilija.
Ura
Van Eldik aloitti ralliuransa vuonna 2002 kilpaillen Hollannin kansainvälisissä sarjoissa. Hän debytoi rallin MM-sarjassa vuonna 2005 Katalonian rallissa, jossa hän sijoittui sijalle 29. Seuraavana vuonna hän ajoi Saksan rallissa Subaru Imprezalla sijoittuen sijalle 24. Hän kilpaili myös Walesin rallissa sijoittuen 41:ksi. Vuonna 2007 hän sijoittui sijalle 26 Saksan rallissa, 34:ksi Walesin rallissa ja keskeytti Katalonian rallissa. Vuonna 2008 hän oli sijalla 23 Saksan rallissa. Vuonna 2010 Eldik sijoittui yhdeksänneksi Saksan rallissa saavuttaen 2 pistettä. Eldik myös sijoittui Hollannin mestaruussarjassa toiseksi. Vuosina 2011-2015 van Eldik ajoi vain satunnaisia kilpailuja saavuttamatta mainittavaa menestystä. Vuonna 2016 Eldik osallistui Saksan MM-ralliin Skoda Fabian R5-luokan autolla, ollen WRC2-luokassa sijalla 11.
EuroChallenge-kausi 2011–2012
Kausi 2011–2012 on EuroChallengen yhdeksäs kausi.
Karsinta ULEB Eurocupiin
Joukkueet, jotka ovat mukana kyseisessä karsinnassa, karsivat paikasta ULEB Eurocupiin kaudeksi 2011–2012. Parien häviäjät pelaavat kauden 2011–2012 EuroChallengessa.
Karsinta EuroChallengeen
Karsintojen voittajajoukkueet pääsevät mukaan kauden 2011–2012 EuroChallengeen, ja häviäjäjoukkueet putoavat pois.
Metsämyyrä
Metsämyyrä (Clethrionomys glareolus, syn. Myodes glareolus) on punaruskea, pääasiassa metsissä elävä jyrsijälaji. Se on hyvin yleinen Euroopassa ja elää lähes koko mantereella ja myös Siperiassa Baikaljärvelle saakka. Metsämyyrä syö pääasiallisesti kasviravintoa.
Koko ja ulkonäkö
thumb|240px|left|Metsämyyrä sivukuvassa. Metsämyyrä on aikuisena selkäpuolelta yleensä punaruskea, mutta nuoret alle kuukauden ikäiset yksilöt ovat harmaanruskeita. Selän värityksen raja harmaisiin kupeisiin ei ole jyrkkä, sitä vastoin harmaanvalkoisen tai -keltaisen vatsan ero kylkiin on jyrkkärajainen. Häntä on kaksivärinen, alta valkea ja päältä musta, ja sen pituus on noin puolet ruumiin pituudesta.
Pään ja ruumiin pituus on yhteensä 7–13,5 senttimetriä ja hännän pituus 3,5–6,5 senttimetriä. Metsämyyrä painaa 12–35 grammaa.
Levinneisyys
Metsämyyrän levinneisyysalue kattaa lähes koko Euroopan, jossa se ei kuitenkaan esiinny Islannissa, Iberian eteläosissa, Välimeren saarilla eikä aivan pohjoisessa havumetsärajan pohjoispuolella. Euroopasta levinneisyysalue jatkuu idässä Baikaljärvelle saakka. Metsämyyrä on metsäpäästäisen ohella Suomen runsaslukuisin nisäkäs.
Elinympäristö
Metsämyyrä elää erilaisissa metsissä. Lajin levinneisyysalueen eteläosissa se viihtyy lehti- ja sekametsässä, mutta esimerkiksi Suomessa se elää myös havumetsissä. Metsämyyrä suosii erityisesti tiheää aluskasvillisuutta. Sitä tavataan joskus myös pensaikoista kaukana metsistä.
Ravinto
Metsämyyrä käyttää pääasiassa kasvisravintoa, kuten siemeniä, marjoja, lehtiä ja juuria, näiden lisäksi myös sieniä. Keväällä ja kesällä jopa 60 prosenttia ruokavaliosta koostuu vihreistä kasvinosista. Taitavana kiipeilijänä metsämyyrä syö myös jäkäliä puista. Talvella se syö myös havupuiden taimien latvasilmuja. Metsämyyrä syö satunnaisesti myös hyönteisiä ja muita pikkueläimiä sekä linnunmunia.
Metsämyyrä piilottaa syksyisin pähkinöitä, marjoja, siemeniä ja naavaa maanalaisiin varastoihin, puunkoloihin ja vanhoihin linnunpönttöihin.
Lisääntyminen
Metsämyyrän lisääntyminen ajoittuu huhti–lokakuulle, mutta suotuisissa olosuhteissa se voi lisääntyä ympäri vuoden. Naaras on sukukypsä runsaan kuukauden ja koiras aikaisintaan kahden kuukauden iässä. Vuoden lopulla syntyneet yksilöt alkavat lisääntymään kuitenkin vasta seuraavana keväänä.
Metsämyyrän kantoaika on 21 vuorokautta, mutta se voi pienentyä 17 päivään, jos naaraalle on tarjolla runsaasti ravintoa. Kantoaika pitenee, jos naaras oli tullut raskaaksi heti edellisen poikueen synnyttä imetysaikana. Vuodessa syntyy 4–5 poikuetta, joissa on yleensä 3–5 poikasta.
Myyräkuume
Metsämyyrä kantaa usein Puumala-virusta, joka aiheuttaa myyräkuumetta. Tämä kuumeinen yleistauti kuuluu munuaisoireisten verenvuotokuumeiden tautiryhmään. Tauti tarttuu ihmiseen metsämyyrän eritteistä (virtsa, ulosteet ja sylki). Oireina ilmenee mm. äkillistä ankaraa kuumetta, munuaisoireita ja näköhäiriöitä. Taudista jää pitkäksi aikaa immuniteetti.
Metsätuhot
Metsämyyrä aiheuttaa vähäistä vahinkoa myös metsätaloudelle syömällä taimien silmuja sekä kasvainten kuorta. Silmu- ja kasvainvioituksista on seurauksena mutkia ja muita laatuvikoja puun runkoon.
L’Accordéoniste
L'Accordéoniste, (suom. Hanuristi) on ranskalainen laulu, jonka Michel Emer kirjoitti Édith Piafille vuonna 1940. Piaf esitti sen samana vuonna Bobino-konserttihallissa, Pariisissa.
Laulu kertoo tytöstä, jonka rakastettu on soittajana katukapakassa, ja soittaja lähtee kerran sotaan ja menehtyy siellä.
Deathstar Rising
Deathstar Rising on Before the Dawn-yhtyeen 6. albumi. Se julkaistiin Euroopassa 25. helmikuuta 2011 ja Pohjois-Amerikassa 3. toukokuuta 2011.
Kappaleesta Deathstar kuvattiin musiikkivideo. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 8.
L’Accordéoniste
Laulusta tuli heti ensiesityksen jälkeen suuri hitti.
Garrett Serviss
Garrett Putnam Serviss Jr. (s. tammikuussa 1881 – 23. joulukuuta 1908) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja korkeushypyn olympiamitalisti. Serviss kilpaili myös kolmiloikassa. Hän osallistui St. Louisin olympialaisiin 1904, joissa hän voitti korkeushypyssä hopeaa tuloksella 177,8 senttimetriä. Serviss hyppäsi saman tuloksen Paul Weinsteinin kanssa, mutta voitti hänet uusinnassa. Hän osallistui samoissa olympialaisissa myös vauhdittomaan kolmiloikkaan, jossa hän sijoittui neljänneksi. Servissin isä Garrett P. Serviss oli astronomi ja kirjailija.
Kuivatislaus
Kuivatislaus eli pyrolyysi (myös destruktiivinen tislaus) on kemiallinen reaktio, jossa orgaanisia kiinteitä aineita hajotetaan kuumentamalla hapen pääsemättä vaikuttamaan prosessiin. Nimitys johtuu siitä, että aine fraktioidaan ("tislataan") sellaisenaan (kuiviltaan); kyse ei kuitenkaan ole, kuten tislauksessa, aineensiirron yksikköoperaatiosta (fysikaalisesta reaktiosta), vaan kemiallisesta reaktiosta. Kuivatislaus on voimakkaasti pelkistävä reaktio, ja se pilkkoo makromolekyylejä komponentteihinsa, rikkoo estereitä ja amideja sekä erottaa pieniä molekyylejä. Tavallisimmat kuivatislaustuotteet (alitteet) ovat koksi, terva ja sysi. Tisleenä saatuja tuotteita ovat vesi, hiilimonoksidi, erilaiset hiilivedyt, etikkahappo, metanoli, ammoniakki, fenolit ja orgaaniset emäkset.
Pyrolyysissä käytetään joko vakuumia (tyhjiöpyrolyysi) tai inerttiä atmosfääriä, kuten typpeä syrjäyttämään ilman happi. Teollisuuden pyrolyysireaktiot tehdään pääsääntöisesti 200–500 °C:n lämpötilassa.
Teollisuudessa kuivatislataan muun muassa puuta, kivi- ja ruskohiiltä, turvetta ja hartsia. Puun kuivatislausta ovat muun muassa miilunpoltto ja tervanpoltto. Puun kuivatislauksessa eli puunhiillossa saadaan muun muassa tervaa, etikkahappoa, metanolia, asetonia ja tärpättiä. Kivihiilen kuivatislauksessa saadaan valokaasua, koksia, ammoniakkia, raakaa bentseeniä sekä kivihiilitervaa. Tervanpoltto on eräs kuivatislauksen perinteinen sovellus. Nykyaikainen rauta- ja terästeollisuus sai alkunsa vasta Abraham Darby I:n kehitettyä 1709 kivihiilen pyrolyysin, jolla saatiin masuunin raaka-aineeksi kelpaavaa koksia.
Bosson
Bosson (oik. Staffan Olsson s. 21. helmikuuta 1969) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä.
Riukiunkoira
Riukiunkoira on japanilainen koirarotu. Nimensä se on saanut Riukiusaarista. Siitä on olemassa kaksi eri muunnosta, yanbaru ja yaeyama.
Ulkomuoto
Riukiunkoira on keskikokoinen lyhytkarvainen pystykorva. Se muistuttaa jonkin verran kainkoiraa, joskin on rungoltaan tätä pitkänomaisempi. Keskeisiin tuntomerkkeihin kuuluu leveä korvienväli. Rintakehä on erittäin syvä ja leveä ja vatsalinja täysin pyöristynyt. Yleisimmät ja arvostetuimmat värit ovat brindle (tora) ja punainen (akainu). Tästä huolimatta rodulla esiintyy peräti kymmentä eri väritystä, joihin lukeutuvat muun muassa musta, valkoinen, seesami ja norsunluu. Yaeyama-linjan urokset ovat säkäkorkeudeltaan 50 cm ja nartut 47 cm, kun taas yanbaru-linjan urokset ovat 46 cm ja nartut 43 cm korkeita.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on äärimmäisen kuuliainen omistajalleen ja säyseä.
Alkuperä
Riukiunkoira on kotoisin Okinawan saarelta Yanbarun ja Yaeyaman alueilta, jossa se jalostettiin villisian metsästykseen.
Knightsbridgen metroasema
Knightsbridge on Lontoon metroasema Piccadilly-linjan varrella. Asema sijaitsee vain muutaman sadan metrin päässä Harrodsin tavaratalosta. Metroasemaa käyttää vuosittain noin 21,47 miljoonaa matkustajaa (2014). Se avattiin 15. joulukuuta 1906.
Kreikan kansallispuistot
Kreikan kansallispuistot on jaettu kolmeen luokkaan: kansallismetsät (Εθνικός Δρυμός, Ethnikós Drymós), merikansallispuistot (Εθνικό Θαλάσσιο Πάρκο, Ethnikó Thalássio Párko) sekä muut kansallispuistot (Εθνικό Πάρκο, Ethnikó Párko). Niiden tehtävänä on maan kasvi- ja eläinluonnon suojeleminen. Kansallismetsiä on kymmenen, merikansallispuistoja kaksi ja muita kansallispuistoja 15 (vuonna 2018). Kreikan vanhin kansallispuisto on Ólympoksen kansallispuisto, joka perustettiin vuonna 1938.
Kaikki Kreikan kansallispuistot ovat myös Natura 2000 -alueita.
Brygos (savenvalaja)
Brygos oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuosina 490–470 eaa.
Brygoksen vaaseja maalasi muun muassa hänestä nimensä saanut niin kutsuttu Brygos-maalari. Joskus heitä on pidetty samana henkilönä.
Kreikka kesäolympialaisissa 1936
Kreikka osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 41 urheilijan joukkueella. Mitaleille asti maan edustajat eivät kuitenkaan yltäneet.
Voiton muistomerkki (Netanya)
pienoiskuva|Voiton muistomerkki Netanyassa. Voiton muistomerkki Netanyan kaupungissa Israelissa kunnioittaa puna-armeijan voittoa natsi-Saksasta toisessa maailmansodassa. Muistomerkin pystyttämistä ehdotti Israelin pääministeri Benjamin Netanjahu Moskovan-vierailullaan helmikuussa 2010. Monumentti paljastettiin kesäkuussa 2012 Venäjän presidentin Vladimir Putinin ja Israelin presidentin Shimon Peresin läsnä ollessa. Muistomerkin tekijät ovat taiteilijat Chen Vinkler, Salavat Sherbakov, Vasili Perfiliev ja Mihail Naroditski.
Toisessa maailmansodassa kuoli arviolta 25 miljoonaa Neuvostoliiton kansalaista, joista 11 miljoonaa oli sotilaita. Juutalaisia puna-armeijassa taisteli yli 500 000, joista 120 000 kuoli.
Li (kiinalainen kosmologia)
Li（理 lǐ）on kiinalaisen kosmologian käsite, jota erityisesti uuskungfutselaiset käyttivät ja kehittivät. Se tarkoittaa periaatetta, jonka mukaan qi (氣 energia, elämänenergia) järjestäytyy muodoiksi. Li voidaan kääntää sanoilla periaate, laki, luonnonlaki ja kaava tai kaavio. Lin ja qin liitto tuottaa taijin.
Qi ja li olivat keskeiset käsitteet Zhu Xin filosofiassa, kun hän pyrki yhdistämään buddhalaisen ja kungfutselaisen maailmankatsomuksen. Vaikka buddhismissa on litä vastaava käsite, Zhu Xin mielestä se on läsnä jo Yijingissä eli Muutosten kirjassa. Hänen koulunsa tunnetaan lin koulukuntana.
Mukaillen Kongfuzin ja Mengzin näkemystä ihmisen synnynnäisestä hyvyydestä Zhu Xi esitti, että lin (luonnon periaatteiden) ymmärtäminen auttoi elämään esimerkillistä elämää. Tässä mielessä li muistuttaa daolaisuuden keskeistä käsitettä, daoa.
Wang Yangming, filosofi, joka vastusti Zhu Xin ajatuksia, oli sitä mieltä, että li ei löydy ympäröivästä maailmasta vaan ihmisestä itsestään.
Inbar Lavi
Inbar Lavi (s. 27. lokakuuta 1986 Ramat Gan, Israel) on israelilainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan televisiosarjoissa Katujen kasvatti, Pako, Imposters ja Lucifer.
Lavin sukujuuret ovat hänen äitinsä puolelta sefardijuutalaiset ja isänsä puolelta aškenasijuutalaiset. Hän opiskeli näyttelemistä Sophie Moskowitz -näyttelijäkoulussa Tel Avivissa. Lavi muutti Yhdysvaltoihin New Yorkiin vuonna 2004, ollessaan 17-vuotias ja alkoi esiintyä off-Broadway -tuotannoissa. Kahdeksan kuukauden jälkeen hän muutti Los Angelesiin käymään Lee Strasbergin teatteri- ja elokuvakoulua. Vuodesta 2009 alkaen hän esiintyi vierailevissa rooleissa amerikkalaisissa tv-sarjoissa, kuten Entourage, Ratkaisija, Aavekuiskaaja ja Criminal Minds.
Oscar-gaala 1999
Eniten ehdokkuuksia keräsi Rakastunut Shakespeare, joka oli ehdolla 13 kategoriassa. Elokuva voitti lopulta seitsemän Oscaria. Veteen piirretty viiva oli ehdolla seitsemässä kategoriassa, mutta ei voittanut niissä yhdessäkään.
Ehdokkaat ja voittajat
Kaikki vuoden 1999 ehdokkaat ja voittajat
Sligo Rovers FC
Sligo Rovers Football Club (iiriksi Cumann Peile Ruagairí Shligigh) on jalkapalloseura Sligon kaupungista Irlannista. Joukkue pelaa Irlannin valioliigassa, korkeimmalla sarjatasolla.
Anja Similä
Anja Kyllikki Similä (omaa sukuaan Suonio; 18. kesäkuuta 1898 Hiitola – 4. helmikuuta 1938 Valkeakoski ) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki uraa muun muassa Helsingin, Viipurin ja Tampereen lavoilla sekä muutamassa elokuvassa.
Elämä ja ura
Anja Similän vanhemmat olivat näyttelijä-laulaja Evert Suonio ja näyttelijä Kirsti Suonio. Hänellä oli kolme sisarta: Ida Kaarina (1895), Aatto Antero (1897) ja Martta Johanna (1899). Hänen vanhempansa erosivat vuonna 1915. Anja Similä kävi Aspin tyttökoulun ja aloitti näyttelijän uransa Viipurin Näyttämöllä vuonna 1917. Suomen Kansallisteatterissa hän näytteli 1919, Tampereen Teatterissa 1922 ja edelleen 1923–1928. Hän opiskeli yhden vuoden Suomen Näyttämöopistossa, lisäksi hän suoritti lauluopintoja Hanna Granfeltin johdolla.
Similän näyttämötaiteellisia tulkintoja olivat muun muassa Eeva (kappaleessa Kihlaus), Agnes (Synti), Pohjolan tytär (Lemmin poika), Anni ja Maija (Tukkijoella) sekä Manta (Olenko minä tullut haaremiin). Victorien Sardoun näytelmässä Rouva Suorasuu hän tulkitsi nimiosan, kuten myös Minna Canthin näytelmässä Anna-Liisa.
Suomen Kansallisteatterissa Similä näytteli muun muassa Henrik Ibsenin klassikkokappaleessa Peer Gynt (ensi-ilta 26. tammikuuta 1916). Myös hänen vanhemmillaan oli roolit samassa esityksessä.
Viimeksi Anja Similä toimi teatterinjohtajana Valkeakosken näyttämöllä. Hän kuoli helmikuussa 1938 keuhkokuumeeseen.
Samsung Galaxy Round
Samsung Galaxy Round on Samsung Electronicsin lokakuussa 2013 julkaisema älypuhelin, jossa on Android 4.3 Jelly Bean -käyttöjärjestelmä.
Puhelimessa on 5,7 tuuman taipuva näyttö. Siinä on neliydinprosessori. Tallennustilaa on 32 gigatavua ja keskusmuistia on 3 gigatavua. Takakamera on 13 megapikseliä ja etukamera on 2 megapikseliä. Akkua on 2 800 milliampeerituntia.
Magdala
Magdala oli vauras kalastaja- ja kauppakaupunki ja tärkeä suolakalan tuottaja, ja siellä oli suuria roomalaisia toreja. Kristillisessä perinteessä kaupunki tunnetaan ennen kaikkea Magdalan Marian kotikaupunkina.
Maantiede
Magdala sijaitsi Ala-Galileassa Genesaretinjärven länsirannalla Arbel­vuoren eli Arbelan vuoren juurella viisi kilometriä pohjoiseen Tiberiaasta. Kaupungin kohdalta saa alkunsa Genesaretin luoteisrannan hedelmällinen tasanko, joka ulottui kaupungista pohjoiseen. Kapernaumin kaupunki sijaitsi tasangon toisessa päässä järven pohjoisrannalla noin yhdeksän kilometriä Magdalasta koilliseen. Nykyinen Migdalin kaupunki sijaitsee vajaa kaksi kilometriä luoteeseen arkeologisesta kohteesta.
Historia
Magdala saattoi olla sama kaupunki kuin Vanhassa testamentissa mainittu Migdal-El, joka kuului Naftalin heimon alueeseen. Varhaisimmat arkeologiset löydöt Magdalasta on ajoitettu hellenistiselle kaudelle, jolloin kaupunki alkoi kehittyä merkittäväksi. Magdalan hepreankielinen nimi Migdal tarkoitti ”Tornia”. Magdala oli Migdalin arameankielinen muoto. Kaupungin asukkaasta käytettiin kreikaksi etnonyymiä Magdalēnos.
pienoiskuva|vasen|Magdalan raunioita. pienoiskuva|vasen|Lattiamosaiikkia. Magdala saavutti kukoistuksensa varhaisella roomalaisella kaudella. Kaupunki alkoi menettää asemiaan vähitellen sen jälkeen, kun Tiberias perustettiin vuonna 18 jaa. Kristillisessä perinteessä kaupunki tunnetaan ennen kaikkea Jeesuksen läheisimpiin seuraajiin kuuluneen mutta heikosti tunnetun Magdalan Marian kotipaikkana. Se ei esiinny Uudessa testamentissa muutoin kuin tämän lisänimenä, joskin Matteuksen evankeliumin mainitsema ”Magadan” on joissakin käsikirjoituksissa ”Magdala”. Markuksen evankeliumissa esiintyy rinnakkaiskohdassa paikannimi ”Dalmanutha” (tai ”Dalmanuta”), mitä on arveltu joksikin paikaksi Magdalan lähellä.
Magdala on usein yhdistetty Josephuksen mainitsemaan, ensimmäisen juutalaissodan aikaan esiintyvään ja tuolloin tuhottuun Tarikhean kaupunkiin. Sen nimi viittaa suolakaloihin, jotka liittyivät myös Magdalaan. Tarikhean sijaintia koskevat kuvaukset eivät kuitenkaan täsmää yksiselitteisesti Magdalaan, ja sen sijainti on edelleen avoin. Nykyisin se sijoitetaan usein Genesaretinjärven eteläpäähän.
Arkeologisen aineiston perusteella Magdalan paikalla oli asutusta vielä aina varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle saakka. Konstantinus Suuren äidin Helenan kerrotaan saapuneen 300-luvulla Magdalan raunioille ja perustaneen basilikakirkon Marian taloksi olettamalleen paikalle.
Arabivallan aikana Magdalan paikalle perustettiin arabikylä nimeltä al-Majdal. Israelilainen Migdalin kaupunki perustettiin vuonna 1910 antiikin aikaisen kaupungin paikan lähelle. Sen asukkaat olivat alun perin Venäjältä tulleita juutalaisia. Kumpikin peri nimensä muinaisesta Magdalasta.
Magdalan arkeologiset kaivaukset alkoivat 1900-luvulla. Fransiskaanit hankkivat alueen maat haltuunsa vuonna 1912. Arabikylä purettiin paikalta vuonna 1948, ja ensimmäiset laajemmat kaivaukset suoritettiin vuosina 1971–1977. Lisää kaivauksia on suoritettu 2000-luvun alussa. Nykyisin kaupungin arkeologinen alue on yksityisomistuksessa, ja siellä toimii kristillinen hengellinen keskus Magdalena Institute.
Rakennukset ja löydökset
Magdalan kaivauksissa on löydetty lukuisten rakennusten raunioita, mukaan lukien yksityistaloja ja synagoga, sekä muun muassa kivettyjä katuja ja vesijohtoja. Myös kaupungin satamasta sekä sen lähellä sijainneesta kauppapaikasta on löydetty jäänteitä.
Synagoga pienoiskuva|Magdalan synagogan rauniot ilmasta.
Magdalan synagoga on ajoitettu ensimmäiselle vuosisadalle jaa., tarkemmin noin vuoteen 29, mikä tekee siitä koko Galilean vanhimman tunnetun. Synagogan perustukset ovat säilyneet suhteellisen hyvin. Rakennuksen pinta-ala oli noin 120 neliömetriä. Siihen kuului vestibyyli, lukusali sekä huone toorakääröjen säilytystä varten. Synagogan lattiat oli koristeltu mosaiikeilla. Rakennukset rauniot löydettiin vuonna 2009.
Magdalan kivi pienoiskuva|Niin kutsuttu Magdalan kivi.
John MacDougall
MacDougall istui Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin jäsenenä ensin vuodesta 2001 Central Fifestä, sitten vuodesta 2005 Glenrothesista. Hän kuoli 60-vuotiaana asbestoosiin ja sen jälkeen mesotelioomaan sairastuttuaan.
Magdala
Rakennukset ja löydökset
Kiveen on kaiverrettu kuva Jeruselemin toisesta temppelistä. Se on varhaisin tunnettu taiteellinen esitys tästä temppelistä ja peräisin ajalta, jolloin temppeli oli vielä olemassa. Lyhyelle etusivulle on kaiverrettu kuva temppelin menorasta eli seitsenhaaraisesta kynttilänjalasta, jonka kummallakin puolella on amfora. Muut sivut kuvaavat itse temppeliä, mukaan lukien sen pylväiköt ja kaikkeinpyhin. Kiven päällyspuolella oli suurikokoinen ruusukuvio.
Yksityistalot
Magdalasta on kaivettu lukuisia varakkaiden henkilöiden yksityistaloja. Ne todistavat kaupungin taloudellisesta kukoistuksesta ja ovat mahdollisesti kuuluneet kauppiaille. Talot oli koristeltu hienoilla lattiamosaiikeilla, joista on säilynyt useita esimerkkejä. Useisiin taloihin kuului mikve-allas (mikva'ot) eli allas juutalaisia rituaalikylpyjä varten.
Bysanttilaisaikainen luostari
Varhaisella bysanttilaisella kaudella rakennettu luostari kattoi noin 100 × 33 metrin kokoisen alueen, ja oli rakennettu pohjois-eteläsuunnassa. Luostarirakennusten keskellä oli noin 19 × 19 metrin kokoinen piha. Luostari tuhoutui 600-luvulla, mutta rakennettiin uudelleen ristiretkiaikana.
Joanne Wise
Joanne Wise (s. 15. maaliskuuta 1971 Solihull) on brittiläinen pituushyppääjä. Hän sijoittui neljänneksi vuoden 1997 yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa ja viidenneksi vuoden 1999 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän voitti kultaa vuoden 1998 Kansainyhteisön kisoissa.
Tea Mäkipää
thumb|Atlantis Wanåsin linnanpuistossa 2009 Tea Mäkipää (s. 1973 Lahti) on suomalainen kuvanveistäjä ja installaatiotaiteilija.
Tea Mäkipää opiskeli Taideteollisesta korkeakoulussa Helsingissä, josta valmistui vuonna 1998 sekä Royal College of Artissa Lontoossa, josta valmistui taiteen maisterina vuonna 2003. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli vuonna 2000.
Tea Mäkipää käsittelee teoksissaan ympäristöä ja vaatii vastuunkantoon sekä ekologisissa että sosiaalisissa kysymyksissä. Projektissa 10 käskyä uudelle vuosituhannelle hän laati ohjelmanjulistuksen: Älä lennä. Kierrätä. Käytä polkupyörää tai julkista liikennettä auton sijaan jne.
Kaksi hänen yhdessä Halldor Ulfarssonin kanssa tekemistään installaatioista, Atlantis (2007) ja 1:1 (one to one) (2004), esitettiin vuoden 2009 näyttelyssä Wånäsin linnanpuistossa.
John Thomas (käsikirjoittaja)
John Thomas on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja Kaliforniasta. Yhdessä veljensä Jim Thomasin kanssa hän on käsikirjoittanut seuraavia elokuvia: Predator – saalistaja (1987), Predator 2 (1990), Ratkaisun hetket (1996), Wild Wild West (1999) ja Operaatio Mars (2000).
Jim Thomas
Jim Thomas on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka elää Kaliforniassa. Veljensä John Thomasin kanssa hän on käsikirjoittanut seuraavat elokuvat: Predator – saalistaja (1987), Predator 2 (1990), Ratkaisun hetket (1996), Wild Wild West (1999) ja Operaatio Mars (2000). Lisäksi Thomas opettaa matematiikkaa Metuchen High Schoolissa.
Chōfun lentoasema
thumb|right|Chōfun lentoasema Japanissa. Chōfun lentoasema (jap. 調布飛行場, Chōfu Hikōjō?) (ICAO: RJTF) sijaitsee Chōfussa lähellä Tokiota Japanissa.
Di-isopropyylibentseeni
Di-isopropyylibentseeni (C12H18) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Tyypillisesti se esiintyy kolmen isomeerin seoksena ja nämä isomeerit ovat 1,2- eli o-di-isopropyylibentseeni, 1,3- eli m-di-isopropyylibentseeni ja 1,4- eli p-di-isopropyylibentseeni. Ainetta käytetään muiden yhdisteiden valmistukseen.
Asuntoetu
Asuntoetu on luontaisetu, jossa työntekijä saa työ- tai virkasuhteensa perusteella käyttöönsä työnantajansa omistaman tai vuokraaman asunnon. . Tällaisessa käytössä oleva asunto on työsuhdeasunto.
Di-isopropyylibentseeni
Ominaisuudet
Di-isopropyylibentseeni on huoneenlämmössä väritöntä nestettä. Se on käytännössä katsoen veteen liukenematonta ja liukenee paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, bentseeniin ja tetrakloorimetaaniin. Isomeereista p-isomeeri voidaan erottaa muista isomeereista tislaamalla, mutta m- ja o-isomeerien kiehumispisteet ovat liian lähellä toisiaan, jotta erottuminen olisi tehokasta.
Asuntoetu
Työsuhdeasunnot
Työsuhdeasunnoksi kutsutaan yleisesti sellaista asuntoa jonka työnantaja on asettanut työntekijän käyttöön vastikkeetta, luontoisetuna, tai asukkaan suorittamaa vuokraa vastaan. Syitä työsuhdeasuntojen tarjoamiseen voivat olla esimerkiksi, että paikkakunnalla ei ole riittävästi tarjolla sopivia asuntoja, työntekijälle halutaan antaa osana palkkaa luontoisetu, tai se että työntekijä joutuu käyttämään asuntoaan yrityksen edustustehtävissä.
Di-isopropyylibentseeni
Valmistus ja käyttö
Di-isopropyylibentseeniä voidaan valmistaa bentseenin ja propeenin välisellä Friedel–Crafts-alkylointireaktiolla ja katalyyttinä toimii piidioksidin ja alumiinioksidin seos. Reaktio suoritetaan 150–250 °C:n lämpötilassa ja reaktiossa muodostuu seos, joka sisältää eniten p- ja m-isomeerejä sekä hyvin vähän o-isomeeria.
Tärkein di-isopropyylibentseenin käyttökohde on resorsinolin ja hydrokinonin valmistus m- ja p-isomeereista. Prosessi on analoginen fenolin valmistamiseen käytetyn kumeenin hapetusprosessin kanssa. Ensimmäisessä vaiheessa di-isopropyylibentseenin isomeerit hapettuvat di-isopropyylihydrokperoksideiksi. Nämä orgaaniset peroksidit hajoavat happokäsittelyn seurauksena asetoniksi ja resorsinoliksi tai hydrokinoniksi. p-Di-isopropyylibentseeni voidaan myös hapettaa tereftaalihapoksi. Yhdisteen isomeereja voidaan käyttää myös liuottimina.
Asuntoetu
Työsuhdeasunnot
Työsuhdeasuntoja ovat aikojen saatossa tarjonneet henkilökunnalleen mm. Puolustusvoimat, sairaalat, seurakunnat (mm. seurakuntien pappilat) ja Valtionrautatiet. Useat suuret teollisuuslaitokset rakensivat erityisesti 1900-luvun alkupuoliskolla kokonaisia yhteisöjä, jotka koostuvat työsuhdeasunnoista. Työsuhdeasunnossa asuvan oikeus asumiseen on sidottu työsuhteeseen siten, että sen loppuminen johtaa myös asumisoikeuden menettämiseen, ellei kyseessä ole työntekijän nimissä oleva vuokra-asunto.
Esimerkki asuntoedun määrityksestä
Seuraavassa esimerkissä työntekijä 2500 euron kuukausipalkalla neuvottelee työnantajansa kanssa asuntoedusta. Asunto on vuonna 1935 rakennettu 50-neliöinen vuokra-asunto Helsingin keskustassa. Asunnon kuukausivuokra on 1000 euroa. Työntekijä saa asunnon käyttöönsä, työnantaja maksaa vuokran ja vähentää sen työntekijän palkasta, jolloin lopulliseksi kuukausipalkaksi muodostuu 1500 euroa sekä asuntoetu.
Asuntoetu on verotettavaa tuloa, joten työntekijä joutuu maksamaan veroa asuntoedusta. Koko asuntoetua (1000 euroa/kk) ei kuitenkaan lasketa verotettavaksi tuloksi, vaan ainoastaan edun verotusarvo. Verotusarvo riippuu muun muassa asunnon koosta. Tässä tapauksessa verotusarvo on 605 euroa. Verotuksessa työntekijän bruttopalkka on siis 2105 euroa.
Asuntoetu vaikuttaa positiivisesti työntekijän käteen jäävään rahaan vuokranmaksun jälkeen. 2500 euron kuukausipalkasta työntekijä olisi maksanut veroa 20 %, jolloin hänen nettopalkkansa olisi ollut 2000 euroa. Vuokranmaksun jälkeen työntekijän käteen jäisi 1000 euroa. Asuntoedun tapauksessa työntekijän veroprosentti 2105 euroa/kk verotettavilla tuloilla on 16,5 %, eli hän maksaa veroja 347,33 euroa. Koska hänen todellinen bruttopalkka oli 1500 euroa, niin hänelle jää käteen 1152,67 euroa. Asuntoedun suora säästö työntekijälle on tässä esimerkissä 152,67 euroa kuukaudessa. Todellinen säästö on kuitenkin huomattavasti pienempi. Nimittäin vuokran ja verotusarvon erotuksesta (395 euroa) työnantaja ei joudu maksamaan lainkaan sosiaaliturvamaksuja, mikä on noin 100 euroa (25 %) suoraa säästöä työnantajalle, mutta josta osa on menetettyä työeläkettä työntekijälle (17,7 % eli 69,92 euroa). Lisäksi työntekijä menettää vuokran ja verotusarvon erotuksesta vuosilomapalkan ja lomaltapaluurahan (yhteensä 17,25 % bruttopalkasta), jolloin menetettyä lomarahaa on 68,14 euroa. Kaiken kaikkiaan työntekijän säästö tuhannen euron asuntoedusta on 152,67 – 69,92 – 68,14 = 14,61 euroa. Työnantajan säästö sen sijaan on 100 + 68,14 = 168,14 euroa.
Versaillesin katedraali
thumb|300px|right|Versaillesin katedraali. Versaillesin katedraali on roomalaiskatolinen katedraali ja Ranskan kansallismuistomerkki Versaillesissa.
Versaillesin piispan istuin on tässä kirkossa, eli se on tuomiokirkko. thumb|200px|left|Kirkon saarnastuoli.
Kirkko oli Pyhän Ludvigin (Saint Louis) seurakunnan kirkko, ennen kuin siitä ennen kuin siitä tuli uuden hiippakunnan tuomiokirkko. Kirkkorakennus on 1700-luvun puolivälistä, sen peruskiven laski Ludvig XV 12. kesäkuuta 1743, ja kirkko vihittiin käyttöön 24. elokuuta 1754. Kirkon arkkitehti oli Jules Hardouin Mansart de Sagonne. Ranskan vallankumouksen aikana se oli Yltäkylläisyyden temppeli ja vahingoittui pahasti. Sen valitsi tuomiokirkoksi vallankumouksen jälkeinen piispa, jonka mielestä se sopi tehtävään paremmin kuin Versaillesin Notre-Dame, jonka oli valinnut edellinen piispa. Tuomiokirkoksi vihkiminen viivästyi kuitenkin paljon ja tapahtui vasta 1843, jolloin vihkimisen suoritti hiippakunnan kolmas piispa Louis-Marie-Edmond Blanquart de Bailleul.
Bring Me the Head of Yuri Gagarin
Bring Me The Head Of Yuri Gagarin on Hawkwindin vuonna 1973 nauhoitettu epävirallinen livealbumi vuodelta 1985. Lähteenä on käytetty Nik Turnerin lisensoimaa heikkotasoista yleisönauhoitetta. Konsertti on nauhoitettu Empire Pool-areenalla Lontoon Wembleylla 27. toukokuuta 1973. Albumista on julkaistu lukuisia CD-versioita.
Uusi versio
Konsertista julkaistiin vuonna 2006 pitempi versio nimeltä Empire Pool Wembley 1973 seuraavilla kappaleilla:
Muusikot
sekä:
Río de la Platan evankelinen kirkko
Río de la Platan evankelinen kirkko on protestanttinen kirkkokunta Argentiinassa. Sillä on noin 27 500 jäsentä. Se on yhtä aikaa sekä Luterilaisen maailmanliiton että Reformoitujen kirkkojen maailmanyhteisön jäsen.
Pirjo Kauppinen
Pirjo Helena Kauppinen (3. lokakuuta 1961 – 5. maaliskuuta 2018 ) oli suomalainen toimittaja ja televisiojuontaja, joka tuli tunnetuksi Ei koskaan sunnuntaisin- ja Divaani-ohjelmista. Ennen televisiouraansa Kauppinen työskenteli muun muassa Jaana-lehden toimittajana sekä Radio Ykkösen päätoimittajana. Hänet tunnettiin myös lempinimellä ja nimimerkillä ”Kaustinen”.
Kauppinen kaatui vuonna 1998 kotinsa kierreportaissa, minkä seurauksena hänen kaularangasta murtui nikamia ja selkäydin meni lähes kokonaan poikki. Tämä johti monta kuukautta kestäneeseen neliraajahalvaukseen sekä pysyviin kipuihin ja pyörätuolia vaativaan liikuntarajoitteeseen. Kauppinen palasi työelämään runsaan vuoden kuluttua ja alkoi juontamaan Naisten makasiini -nimistä ohjelmaa (myöhemmin Helmi). Lisäksi hän työskenteli luennoitsijana, kolumnistina ja tiedottajana. Kauppinen valittiin vuonna 2002 vuoden positiivisimmaksi suomalaiseksi.
Diskreetti satunnaismuuttuja
Diskreetti satunnaismuuttuja eli diskreetti stokastinen muuttuja on todennäköisyyslaskennassa äärellisen tai numeroituvasti äärettömän määrän arvoja saava satunnaismuuttuja. Satunnaismuuttuja tarkoittaa satunnaisilmiön määräämää lukua, joka saadaan ilmiön alkeistapauksista mitallisen funktion kuvauksena. Se nähdään usein "vastakkaisena" jatkuvalle satunnaismuuttujalle, jonka arvot muodostavat reaalilukujen jatkumona ylinumeroituvasti äärettömän määrän arvoja. Äärellistä diskreettiä satunnaismuuttujaa kutsutaan yksinkertaiseksi.
Satunnaismuuttuja voi olla tyypiltään diskreettinen tai jatkuva. Esimerkiksi pilkkikilpailun tulos riippuu onnesta ja "Ahdin" tarjoamat kalat voidaan ilmaista lukumääränä (diskreettinen) tai painona (jatkuva). Painot mieletään reaaliluvuiksi ja kahden kalan painot voivat olla kuinka lähellä toisiaan hyvänsä. Siksi jatkuvan satunnaismuuttujan arvot muodostavat realilukujen joukon, joka on hyvin "tiheä". Diskreettiset arvot, jotka ovat tässä lukumääriä, sijaitsevat kokonaislukujen tapaan lukusuoralla hyppäyksen päässä toisistaan. Lukujen väliin jää siten "raot" eikä arvojoukko ole "tiheä". Esimerkiksi ihmisen pituus on tällainen satunnaismuuttuja, mikäli pituudet pyöristetään senttimetrin tarkkuuteen. Siksi arvojoukkoa kutsutaan diskreetiksi. Satunnaismuuttujan mittaamistavan valinta ratkaisee sen numeerisen esitystavan. Satunnaismuuttujaa, jotka eivät ole pelkästään toista tyyppiä, kutsutaan sekatyyppiseksi.
Satunnaismuuttujan saamat lukuarvot muodostavat perusjoukon, jossa kaikki arvot eivät aina esiinny symmetrisesti yhtä yleisesti. Arvon yleisyys ilmaistaan todennäköisyydellä ja kaikkien arvojen todennäköisyydet muodostavat todennäköisyysjakauman. Jakauma määrittää satunnaismuuttujan täysin, joten satunnaisumuuttujat luokitellaankin jakaumiensa perusteella.
Matemaattiset määritelmät
Satunnaismuuttuja X on mitallisen funktion kuvaus, missä määrittelyjoukko \Omega on todennäköisyysilmiön alkeistapauksien \omega muodostana perusjoukko \Omega eli otosavaruus, ja arvojoukkona ovat reaaliluvut. Perusjoukko sisältää kaikki satunnaisilmiön mahdolliset alkeistapaukset, mikä merkitään joukko-opissa Silloin alkeistapaukset ovat satunnaismuuttujan argumenttina, mikä on tapana merkitä X(\omega). Todennäköisyyslaskennassa argumentit jätetään aina pois.
Satunnaismuuttujan määrittelevä funktio tulee olla mitallinen funktio. Nimitys juontuu siitä, että käänteiskuvalle X^{-1}(M) voidaan liittää tietty mitta eli tässä tapauksessa todennäköisyys.
Todennäköisyysfunktio
Yksinkertaisen eli äärellisen diskreetin satunnaismuuttujan perusjoukko käsittää n alkeistapausta, joista kukin esiintyy todennäköisyydellä Diskreetin satunnaismuuttujan todennäköisyyttä kutsutaan pistetodennäköisyydeksi. Sille on yleisesti käytössä merkinnät missä.
Satunnaismuuttujan arvot ja todennäköisyysfunktion arvot muodostavat yhdessä satunnaismuuttujan jakauman. Diskreetin luonteensa vuoksi nämä arvot voidaan luetella taulukossa, mutta joissakin jakaumissa todennäköisyysfunktiolle on määritelty kompakti lauseke.
Todennäköisyyksien summa tulee aina olla yksi:
Kertymäfunktio
Todennäköisyyslaskennassa halutaan usein laskea todennäköisyyksiä tapahtumille, jotka ovat muotoa \{X \le a\}, \{X > a\} tai Näiden kaikkien todennäköisyydet voidaan esittää pelkästään todennäköisyyksien P(X \le a) avulla. Diskreetin satunnaisfunktion kertymäfunktio eli jakaumafunktio määritetään Todennäköisyysfunktion arvot eli pistetodennäköisyydet voidaan laskea kahden kertymäfunktion arvon avulla Diskreetin satunnaismuuttujan kertymäfunktiolla F(x) on seuraavia omainaisuuksia:
Tunnuslukuja
Äärellisen ja diskreetin satunnaismuuttujan odotusarvo merkitään ja määritellään Äärettömän ja diskreetin satunnaismuuttujan odotosarvo ei välttämättä ole äärellisenä olemassa. Yleensä ääretön summa lukuja kasvaa yli kaikkien rajojen, koska silloin pienetkin termit kasvavat äärettömän suureksi summaksi. Siksi odotusarvo on olemassa vain, kun se suppenee itseisesti eli Odostusarvoa kutsutaan satunnaismuuttujan ensimmäiseksi momentiksi. Muut momentit ovat
HMS Polyphemus (1782)
HMS Polyphemus oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1782 vesillelaskettu Intrepid-luokan 64-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Tunturisopuli
Tunturisopuli (Lemmus lemmus) on Lapissa elävä värikäs myyrälaji.
HMS Polyphemus (1782)
Valmistus
Alus tilattiin 1. joulukuuta 1773 Sheernessin telakalta, missä rakennustöistä vastasi maaliskuuhun 1778 George White ja huhtikuuhun 1779 John Jenner, jonka jälkeen työt saattoi päätökseen Henry Peake. Köli laskettiin tammikuussa 1776. Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1782 ja valmistui 24. heinäkuuta 1782. Valmistuskustannukset olivat 37 218 puntaa 5 shillinkiä ja penny sisältäen kuparoinnin ja varustamisen.
Tunturisopuli
Ulkonäkö ja koko
Vartalon pituus on 8–17,5 senttimetriä, hännän pituus 1,5–2 senttimetriä ja paino 20–130 grammaa. Pää ja etuselkä ovat mustat, korvien välissä on oranssit läikät. Muu osa selkää ja kylkiä on oranssin-kellertävää, jossa on mustia karvoja seassa. Selässä on musta viiru. Alapuoli on kellertävä. Korvat ovat turkin peitossa. Tunturisopuli on hiljainen eläin, joka joskus vikisee ja narskuttelee hampaitaan, kuitenkin kannan ollessa runsas eläin voi kirskua aggressiivisesti.
HMS Polyphemus (1782)
Palvelus
Aluksen romutus saatiin päätökseen Chathamissa 15. syyskuuta 1827.
Tunturisopuli
Ulkonäkö ja koko
Suomessa tunturisopulia ja muita pikkunisäkkäitä on vuosikymmeniä tutkinut ja aiheesta paljon kirjoittanut Asko Kaikusalo. Lisäksi tunturisopulia ovat tutkineet myös professori Olavi Kalelan tutkimusryhmä sekä Heikki Henttonen Metsäntutkimuslaitoksesta.
Levinneisyys
Tunturisopuli on pohjoisen Fennoskandian ainoa endeeminen nisäkäslaji. Sen levinneisyysalue käsittää normaalivuosina vain pohjoisimman Lapin äärikolkat, tunturialueen, ja lisäksi sitä tavataan Kuolan niemimaalla. Lajin ”alkukoti” löytyy suurtunturien ylärinteiltä, painanteista, joihin talvituiskujen ansiosta kertyy jopa kolmimetrisiä kinoksia. Näiden lumiviipymäalueiden kasvillisuus rajoittuu – muutaman jääleinikin ja hapron ohella – nukkamaisena mattona maata verhoaviin maksa-, kynsi- ja karhunsammaliin, jotka muodostavat sopulien tärkeimmät ravintolähteet. Myös karut tunturisarojen ja -vihvilöiden peittämät heinäkankaat tarjoavat eläimille suotuisan asuinsijan.
Muuttoliikkeet
Aikanaan uskottiin, että sopulivuonna olisi sopuleita satanut taivaalta. Tämän käsityksen kuvaili muun muassa ruotsalainen piispa ja luonnontutkija Olaus Magnus vuonna 1555 julkaistussa teoksessaan Pohjoisten kansojen historia. Vasta sata vuotta myöhemmin kykeni tanskalainen luonnontutkija Ole Worm kuvailemaan sopulivaelluksen tieteelliset syyt.
Normaalisti tunturisopulit elelevät muiden myyrien tavoin huomaamattomina omissa oloissaan. Sopulit vaeltavat hiukan joka vuosi. Vuodenaikojen vaihtelujen mukaan tunturisopulit suorittavat pientä edestakaista muuttoliikettä ylätunturissa, sillä olosuhteet vaihtelevat rajusti. Kevään koittaessa sulamisvedet hätyyttävät eläimet liikkeelle; kuukautta myöhemmin samat alueet ovat kuivuuttaan elinkelvottomia. Niinpä sopulit siirtyilevät kaiken kesää yhä alemmaksi puronvarsikosteikkoja myötäillen. Syksyllä ne hakeutuvat takaisin talvehtimisalueilleen.
Jos kanta on pieni ne saattavat kulkea ylempänä sijaitsevasta tunturipaljakasta vain lähimmän tunturipuron varteen. Jos sopuleita on talven jäljiltä paljon, ne vaeltavat vastaavasti pidempiä matkoja.
Sopulien lisääntymisvauhti on valtava. Naaras voi tulla tiineeksi jo kolmen viikon ikäisenä ja synnyttää poikaset kolmen viikon päästä hedelmöityksestä. Imetys kestää pari viikkoa, jonka jälkeen peukalon kokoiset pikkusopulit jätetään selviytymään keskenään.
Diskreetti satunnaismuuttuja
Tunnuslukuja
Näissäkin ääretön summa on olemassa, jos se suppenee itseisesti. Satunnaismuuttujan varianssi merkitään ja määritellään ja sama erilaisilla summakaavoilla
Tunturisopuli
Muuttoliikkeet
Toisinaan tunturisopulit lisääntyvät poikkeuksellisen runsaasti, ja ylisuureksi kasvanut kanta lähtee vaeltamaan pois tuntureilta. Tällaista tilannetta edellyttää ainakin kaksi peräkkäistä, jopa kolme, runsaslumista talvea ja hyvä ravintotilanne, jolloin eläimet voivat lisääntyä hangen alla. Kun lumi sitten keväällä sulaa ja vedet valuvat pesäkoloihin, sopulit joutuvat lähtemään liikkeelle. Vaelluksia tapahtuu toisinaan myös syksyisin, ja ne ovat riippuvaisia kannan tiheydestä. Suomen Lapissa tällainen suurvaellus tapahtui viimeksi vuonna 1970, jolloin sopuleita oli Pohjois-Lapista Rovaniemelle saakka, jossa niitä näkyi juoksentelemassa kaupungin kaduilla. Viimeisimmät keskisuuret vaellukset tapahtuivat vuosina 1978 ja 2011. Syksyllä 2011 nähtiin esimerkiksi autojen alle jääneitä sopuleita yleisesti linjan Muonio–Sodankylä pohjoispuolella. Altan ja Pykeijan kaduilla nähtiin myös runsaasti sopuleita liikkeellä. Vaellus oli silti selvästi pienempi kuin 1970-luvulla, jolloin sopuleita nähtiin jopa Kuusamoa ja Rovaniemeä myöten.
Diskreetti satunnaismuuttuja
Tunnuslukuja
missä itseinen suppeneminen on äärettömien summien lisäehtona. Satunnaismuuttujan keskihajonta on varianssin neliöjuuri
Diskreetin satunnaismuuttujan jakauma
Tunnettuja diskreettien satunnaismuuttujien jakaumia on lukuisia. Niissä käsitellään useimmiten lukumääriä ja niiden esiintymisen todennäköisyyksiä. Alla on muutama yleisesti tunnettuja esimerkkejä satunnaismuuttujista, jotka kuvaavat lukumääriä.
Tunturisopuli
Muuttoliikkeet
Ilmaston lämpeneminen uhkaa viedä sopulivaellukset historiaan. Nature-lehdessä julkaistussa norjalaistutkimuksessa huomattiin yhteys kosteiden sääolosuhteiden ja sopulien kannanvaihteluiden välillä. Mitä suurempi ilmankosteus ja mitä tiiviimmäksi lumipeitteen alin kerros painui, sitä vähemmän esiintyi sopuleita. Tulos perustui 38-vuotiseen sopuliseurantaan ja ilmastotietoihin. Sopulien säännöllinen kannanvaihtelu katosi tutkimusalueilta Etelä-Norjan Hordalandista 1990-luvun jälkeen, eikä kannan huippuvuosia ole sen jälkeen havaittu. Etelä-Norjan vuoristoisilla tunturialueilla olosuhteet ovat kuitenkin aivan toiset kuin Lapissa, ja siksi tunturisopuleiden kannanvaihtelu on Etelä-Norjassa aina ollut erilaisissa sykleissä kuin Suomen tunturialueella. Norjassa sopulikannat ovat vaihdelleet suuresti jopa 3–4 vuoden sykleissä, jollaista ei ole koskaan havaittu Tunturi-Lapissa. Norjan Finnmarkin itäosat sen sijaan muistuttavat paljon enemmän olosuhteita Suomen Tunturi-Lapissa. Itä-Finnmarkissa koettiin korkeimmilla tunturialueilla runsas sopulivuosi vuonna 2007, jollaista ei ollut koettu sitten vuoden 1978.
Jotta sopulikanta paisuisi ylisuureksi, tarvitaan vähintään pari–kolme runsaslumista talvea. Lumikerroksen tulisi olla kuivaa pakkaslunta, jotta lisääntymisolosuhteet olisivat hyvät ja lumen alta voisi helposti löytää sammalta syötäväksi. Jos ilma on kosteaa ja lämmintä lumen pakkaantuessa, lumen alle jäätyy vettä, jolloin sammalta ei ole helposti saatavilla eivätkä olosuhteet lumen alla ole muutenkaan kuivat ja suotuisat myöskään lisääntymiselle.
Suomessa sopulikannat olivat hyvässä nousussa sekä vuonna 1994 että vuonna 2001, mutta lämmin tammikuu romahdutti molempina vuosina kannan. Myös alkutalven lumisuus on tärkeää. Tunturisopulin talvehtiminen onnistuu parhaiten parimetrisen lumipeitteen alla. Huono yhdistelmä sopulille on syystalven kova pakkanen ja vähälumisuus.
Ravinto
Tunturisopulin ravinto koostuu suurelta osin erilaisista sammalista, mutta rahkasammalet eivät kuulu sen ravintoon. Sarojen, vihvilöiden ja eräiden muiden heinämäisten kasvien maanpäälliset osat kelpaavat ravinnoksi, varsinkin niiden vihreät kasvinosat. Metsävyöhykkeeseen vaeltaneet tunturisopulit syövät myös lehtiä, varpuja ja kukannuppuja.