cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tiimiopettajuus
pienoiskuva|Tiimiopettajuus on yhdessä työskentelyä
Tiimiopettajuus on kahden tai useamman opettajan välistä toimijuutta, jossa yhdessä suunnitellaan, organisoidaan, ohjeistetaan ja arvioidaan samaa ryhmää opiskelijoita, yleensä yhteisessä luokkahuoneessa.
Katzenbachin ja Smithin (1993) mukaan tiimi on pieni ryhmä ihmisiä, joilla on toisiaan täydentäviä taitoja ja jotka ovat sitoutuneet yhteiseen päämäärään, tavoitteisiin, toimintamalliin ja yhteisvastuuseen. Yhteisöllisyys on yksi työelämän keskeisimpiä menestystekijöitä. Yhteisöllisyyttä rakennetaan yhdessä tekemällä, mikä kehittää myös organisaation sosiaalista pääomaa. Tämä vaikuttaa positiivisesti työyhteisön jäsenten jaksamiseen ja hyvinvointiin.
Yhteisopettajuuden malleja
Friend and Cook (1996) esitelevät useita malleja tiimiopettajuuteen:
Yksi opettaa, toinen tukee : Yksi opettaja johtaa opetusta, kun taas toinen antaa tukea oppilaille tai opiskelijoille, jotka tarvitsevat lisäapua tai rikastuttamista, hän kerää havaintotietoja tai hallinnoi luokkahuonetta.
Rinnakkaisopetus: Opettajat suunnittelevat opetuksen yhdessä, mutta kumpikin opettaa saman tiedon luokkahuoneen eri puolilla samanaikaisesti.
Vaihtoehtoinen opetus: Yksi opettaja hallinnoi suurinta osaa luokasta, kun taas toinen opettaja työskentelee pienen ryhmän kanssa luokkahuoneessa tai sen ulkopuolella. Pienen ryhmän ei tarvitse integroitua nykyiseen oppituntiin.
Työpisteopetus: Molemmat opettajat jakavat opetussisällön ja kumpikin ottaa vastuun osan oppitunnin suunnittelusta ja opettamisesta. Työpisteopetuksessa luokkahuone on jaettu useisiin opetuspisteisiin. Opettajat ovat tietyillä pisteillä; muilla pisteillä opiskelijat toimivat itsenäisesti tai opettajan ohjeiden mukaan.
Sandholzin (2000) mukaan tiimiopettajuus voidaan luokitella kolmeen eri luokkaan. Ensimmäisessä luokassa kaksi tai useampi opettaja yhteistyössä jakavat opettajuuden vastuuta hiukan. Toisessa kategoriassa toteutus suunnitellaan yhdessä. Tällöin opettajat noudattavat omia, erillisiä ohjeita ja toimintatapoja. Kolmannessa luokassa yhdistyy jaettu yhteistyö kaikilla opettajuuden osa-alueilla aina toteutuksen suunnittelusta toteutukseen.
Tiimiopettajuuden kriteereitä
Yhteistyön arvioimiseen voidaan käyttää Magiera-Simmons (2007)in laatuindikaattorimallia, joka antaa määritelmän hyvälle yhteistyölle 25 laatuindikaattorin ja luokitusasteikon avulla. Yhteisopetusta arvioidaan usein jaetun johtajuuden määrällä, sillä paljonko aikaa yhteissuunnitteluun käytetään, miten kommunikaatio toimii kahden opettajan välillä ja sen suhteen, kuinka paljon kunnioitusta ja luottamusta suhteessa esiintyy.
Perry ja Stewart (2005) toteavat, että yhteistyön määrää opettajien keskuudessa voidaan pitää myös yhtenä tiimiopettajuuden määrittäjänä. Vähiten yhteistyötä sisältävällä tasolla opettajat opettavat yhteistyössä ennalta määritetyn opetussuunnitelman mukaisesti. Tällöin sisältö luodaan yhdessä, mutta kukin opettaa ja arvioi opintojakson erikseen. Ylimmällä yhteistyön tasolla yhteistyö alkaa aina yhteisestä suunnittelusta, yhdessä toteutettavaan opetukseen ja kattaen yhdessä tehdyn arvioinnin. Heidän mukaansa tiimiopettajuus on yleensä yhdistelmä edellä mainittuja.
Luettelo Suomen malmikaivoksista
Tämä on luettelo Suomessa nykyisin toimivista tai aikaisemmin toimineista malmikaivoksista.
Lopetetut
Tähdellä merkittyjen avaamista harkitaan uudelleen.
Ihmisyys (kirja)
Ihmisyys: 1900-luvun moraalihistoria on Jonathan Gloverin kirja vuodelta 1999. Teoksessa Glover tutkii ihmisen toimintaa yhteiskunnan osana ja ihmisen toiminnan eettisiä perusteita 1900-luvulla tapahtuneissa sotarikoksissa, kansanmurhissa ja väkivaltaisuuksissa.
Teoksen on kustantanut suomenkielisenä kustannusosakeyhtiö Like ja Rauhanpuolustajien rekisteröity yhdistys. Teoksen suomentamiseen saatiin tukea Suomen kirjallisuuden edistämisvarojen valtuuskunnalta sekä Suomen kirjasäätiöltä.
Fire and Ice (täsmennyssivu)
Fire and Ice voi tarkoittaa seuraavia:
Max Reinhardt
Max Reinhardt (vuoteen 1904 Goldmann; 9. syyskuuta 1873 Baden, Itävalta-Unkari – 31. lokakuuta 1943 New York, Yhdysvallat) oli itävaltalais-saksalainen ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän aloitti uransa näyttelijänä ja toimi 1894–1904 Berliinin Deutsches Theaterissa näyttelijänä ja sitten johtajana kahteen otteeseen 1905–1920 ja 1924–1933. Hän yhdisti teatteriin vuonna 1906 Kammerspiele-näyttämön. Hän ohjasi Berliinissä Komödieteaterissa ja Berliner Theaterissa 1920-luvulla ja vuodesta 1920 hän ohjasi Salzburgin juhlanäytäntöjä sekä toimi vuodesta 1924 Wienissä Theater in der Josefstadtin johtajana.
Reinhardt muutti 1933 Yhdysvaltoihin ja johti siellä Hollywoodissa vaimonsa Helene Thimigin kanssa teatterikoulua.
Reinhardtia pidetään aidon atmosfäärin ja visuaalisesti tehokkaiden näyttämötunnelmien mestarina. Hänen ohjaustyölleen olivat ominaisia monumentaaliset lavasteet ja suuret joukkokohtaukset.
Tunnettuja Reinhardtin ohjauksia olivat William Shakespearen Kesäyön unelma, josta hän ohjasi myös elokuvan, ja Venetsian kauppias sekä Sofokleen Kuningas Oidipus ja Jacques Offenbachin säveltämä operetti Orfeus Manalassa.
Elder Roma Wilson
pienoiskuva|Elder Roma Wilson vuonna 2015. Elder Roma Wilson (22. joulukuuta 1910 Hickory Flat, Mississippi – 25. lokakuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen huuliharpunsoittaja. Hänen tyylilajinsa oli gospel.
Wilson aloitti huuliharpunsoiton 13-vuotiaana. Hänet vihittiin helluntailaiseksi papiksi vuonna 1929; tämän jälkeen hän alkoi kiertää pohjoisen Mississippin aluetta toisen musikaalisen papin, Leon Pinsonin kanssa. 1940-luvun alussa Wilson muutti Michiganiin, mutta hän palasi Mississippiin 1970-luvun alussa. Hän sai tunnustusta esiintymisistään Pinsonin kanssa muun muassa Chicago Blues Festivalilla ja New Orleans Jazz & Heritage Festivalilla. Vuonna 1993 Wilson voitti yhdessä kymmenen muun muusikon kanssa National Endowment for the Artsin 100 000 USD:n National Heritage Fellowship'n. Vuotta myöhemmin hän julkaisi ensimmäiset levytyksensä vuosikymmeniin LP:llään This Train.
Preston Tucker
thumb|180px|Preston Thomas Tucker right|thumb|300px|Tucker Sedan vuosimallia 1948. Preston Thomas Tucker (21. syyskuuta 1903 – 26. joulukuuta 1956) oli yhdysvaltalainen autotehtailija. Preston Tucker ystävystyi kilpa-ajaja, autosuunnittelija Harry Millerin kanssa, kun hän vietti aikaansa kilparatojen varikoilla. Ystävyydestä sai alkunsa yksi yhdysvaltalaisen autoteollisuuden kunnianhimoisimmista hankkeista. Tucker päätti rakentaa ystäviensä autosuunnittelija Alexander Tremulisin, teknisen asiantuntijan John Eddie Offuttasin ja Harry Millerin avustuksella auton, joka olisi muotoilultaan tulevaisuutta ja hinnaltaan niin edullinen, jotta kenellä tahansa olisi varaa ostaa hänen nimeään kantava auto.
Teknisiltä ratkaisuiltaan auto oli tulevaisuutta. Auton moottori oli sijoitettu taakse, ja autossa oli käytössä turvavyöt. Tuckerin ajatus oli varustaa auto kolmannella etulyhdyllä, joka ohjauspyörää kääntämällä kääntyisi ajoradan mukaisesti. Kolmas etulyhty jäi autoihin, vaikka sitä ei saatu toimimaan suunnitellulla tavalla. Autossa oli lisäksi erillisjousitus ja hydrauliset jarrut. Väitetään että Tucker olisi saanut innoituksensa 1930-luvun Tatran malleista T77 ja T87, joihin hän oli tutustunut toisen maailmansodan aikana Euroopassa ollessaan. Autoissa onkin lukuisia teknisiä yhtäläisyyksiä, muun muassa virtaviivainen muotoilu, takamoottorisuus ja kääntyvä etulyhty.
Prototyyppi nimeltä ”Tin Goose” valmistui kesäkuussa vuonna 1947, ja keväällä 1948 alkoi auton sarjatuotanto. Malli sai nimen Tucker 48. Autoa kehuttiin kaikissa autolehdissä, ja se oli ostajien mieleen.
Preston Tucker sai syytteet petoksesta ja arvopaperihuijauksesta. Oikeudenkäynnissä väitettiin, että hän oli myynyt olemattoman autotehtaan osakkeita ja kerännyt ennakkomaksuja autosta, jota ei ollut tarkoitus valmistaa eikä koskaan valmistettaisi. Oikeudenkäynnin aikana rakennuksen eteen ajettiin ”todisteena” kaikki 51 valmistettua autoa. Kaikki syytteet hylättiin, mutta oikeudenkäynti ja kielteinen julkisuus oli romahduttanut osakkeiden arvon yhdessä yössä. Maaliskuussa 1949 tehdas lopetti toiminnan. Preston Tuckerin tehdas valmisti kaikkiaan 51 autoa, joista vuonna 2008 on jäljellä 47 kappaletta. Yksi autoista, alustanumero 1038, myytiin elokuussa 2008 yhdysvaltalaisessa autohuutokaupassa runsaalla miljoonalla dollarilla.
Preston Tuckerin elämästä kertova elokuva Tucker – mies ja unelma valmistui 1988.
Highlander (televisiosarja)
Highlander (myös nimellä Highlander: The Series) on yhdysvaltalainen Adrian Paulin tähdittämä toiminta ja seikkailupainotteinen televisiosarja, joka perustuu vuonna 1986 julkaistuun Highlander – kuolematon -elokuvaan.
Highlanderin tapahtumat sijoittuvat Vancouverin sekä Pariisin kaupunkeihin.
Sarjat
Vuonna 2001 ilmestyi The Methos Chronicles -niminen Flash-tekniikalla luotu animoitu internetsarja. Andrew Modeen tuotti kahdeksan jaksoa lisää The Methos Chroniclesiin ja julkaisi ne YouTubessa.
Jälleentapaaminen
Vuonna 2008 sarjasta tutut Peter Wingfield, Elizabeth Gracen ja Jim Byrnes palasivat tuttuihin rooleihin tehdessään 17-minuuttisen jälleentapaamisjakson. Tämä pienen budjetin video sijoittuu 10 vuotta sarjan päättymisen jälkeen (elokuvissa se sijoittuu neljännen ja viidennen elokuvan väliin). Se kuvattiin tuottaja Peter Davisin rantatalolla ja näyttelijät tekivät sen ilman palkkaa.
Joanna Skibińska
Joanna Skibińska (s. 21. helmikuuta 1985) on puolalainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja.
Hän osallistui kumpaankin lajiin Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 karsiutuen kolmiloikassa tuloksella 13,69 m, mutta ollen kahdeksas pituushypyssä tuloksella 628 cm.
Hänen ulkoratojen pituushyppyennätyksensä on 652 cm, jonka hän hyppäsi Debrecenissä 15. heinäkuuta 2007. Sisäradoilla hän on hypännyt 658 cm Spalassa 21. helmikuuta 2009. Kolmiloikassa hänen ennätyksensä on Poznańissa 1. heinäkuuta 2007 hypätty 14,04 m. Sisäradoilla hän on hypännyt Puolan ennätyksen 14,10 m Spalassa 22. helmikuuta 2009.
Skibińska antoi 30. toukokuuta 2010 Hengelossa positiivisen dopingnäytteen. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka päättyy 30. toukokuuta 2012.
Motiivi (täsmennyssivu)
Motiivi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lappeenrannan kirkko
Lappeenrannan kirkko sijaitsee Lappeenrannan keskustassa Pallo–Tyysterniemen kaupunginosassa. Se on valmistunut vuonna 1924, ja se on Lappeenrannan luterilaisen seurakunnan pääkirkko.
Kirkko on osa Lappeenrannan linnoitus- ja varuskuntakaupungin valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä. Kirkon länsipuolella on Rakuunamäen kasarmialue, ja kirkko suunniteltiin alun perin ortodoksiseksi sotilaskirkoksi kaupungin venäläisen varuskuntaväen käyttöön. Kirkon suunnitteli Georg Kosekov ja se edustaa Bysantin arkkitehtuurin tyypillistä uusbysanttilaisuutta. Kirkossa on päätorni ja neljä pienempää tornia, joissa kaikissa on kupukatto. Pienet kupolit valmistuivat arkkitehti Sami Vuorisen suunnitelmien mukaan 2008.
Kirkkoa alettiin rakentaa vuonna 1912, ja alkuperäisen suunnitelman mukaan sen piti valmistua vuonna 1913, mutta rakennustyöt viivästyivät ja lopulta ensimmäinen maailmansota katkaisi työt kokonaan. Suomen itsenäistyttyä keskeneräisestä kirkosta tuli aluksi valtion omaisuutta, mutta myöhemmin se siirtyi Lappeenrannan seurakunnalle. Kirkon muuttamiseksi luterilaiseksi kirkoksi seurakunta tilasi muutospiirustukset Josef Stenbäckiltä ja Ilmari Launikselta. Launiksen ehdotus valittiin, koska se oli edullisempi. Kirkko korjattiin vuosina 1923–1924, ja lopullinen vihkiminen käyttöön tapahtui elokuussa 1924.
Alttarin lasimaalaus Kristus ristillä on Ilmari Launiksen 1924 tekemä.
Kirkko sijaitsee harjanteella, jota on aiemmin nimitetty Myllymäeksi. 1790-luvulla paikalle rakennettiin Nikolain etulinnake, yksi Lappeenrannan linnoituksen kolmesta etulinnakkeesta. Linnakkeessa oli kasarmi, ruutikellari ja kaponieeri. Sen varustuksia on edelleen kirkon ympäristössä.
Motiivi (musiikki)
Motiivi on musiikissa yleensä rytminen tai melodinen, lyhyt musiikillinen aihio.
Välineellinen arvo
Välineellinen arvo voi olla sekä fyysisen objektin että abstraktin objektin arvo, ei itseisarvo vaan keino saavuttaa jotain muuta. Pragmatismissa keskustellaan siitä, onko olemassa muita kuin välineellisiä arvoja. Heidän mukaansa mitään ei tehdä todella asian itsensä vuoksi, vaan nautinnon (hedonismi) tai jonkin vastaavan hyödyn takia. Toisaalta voi kysyä, onko mitään mieltä siinä, että päätyy äärettömään regressioon joutuessa olettamaan äärettömän määrän päämääriä jonkin asian tekemiselle.
Filosofi Immanuel Kantin mukaan ihmistä ei koskaan saa kohdella välinearvona, vaan itseisarvona. Ihmisen välineellistäminen loukkaisi ihmisarvoa.
Välinearvoja tutkitaan arvoteoriassa.
HMS Minbåt N:o 4
Valmistus
Alus tilattiin Tukholmasta kaleeritelakalta. Alus laskettiin vesille vuonna 1879 ja se liitettiin laivastoon vuotta myöhemmin.
Palvelus
Vuonna 1887 kymmenpiippuinen konekivääri korvattiin kaksipiipuisella 25 millimetrin M/84 -konekiväärillä. Samana vuonna alus nimettiin uudelleen Stångminbåt N:o 145:ksi. Vuonna 1899 poistettiin torpedot ja alus muutettiin vuosina 1903-1905 vartioveneeksi, jolloin siihen asennettiin uusi höyrykone ja kattilat. Samalla aseistukseksi tuli yksi 37 millimetrin M/89B -pikatykki. Muutostöiden päätyttyä alus luovutettiin vastaperustetulle rannikkotykistölle. Vuonna 1899 alus sai uuden nimen HMS Bevakningsbåt B2 ja vuonna 1905 alus luokiteltiin yhteysalukseksi numerolla V2. Se liitettiin osaksi Karlskronan rannikkolinnaketta. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1921.
Lillen piiritys
Lillen piiritys oli toisessa maailmansodassa 28.–31. toukokuuta 1940 käyty taistelu, jossa Saksan 4., 5., 7. panssaridivisioonan ja 7., 217., 253. ja 267. jalkaväkidivisioonan joukot piirittivät 40 000 Ranskan 1. armeijan sotilasta Lillen kaupunkiin. Taistelu päättyi 31. toukokuuta, kun Ranskan armeijan komentajat kenraali Molinié ja eversti Aizier neuvottelivat antautumisesta kunnioittaakseen kaupungin puolustajia ja lähiöitä. Antautuminen pantiin täytäntöön 1. kesäkuuta. Taistelun seurauksena useita liittoutuneiden osastoja onnistui pakenemaan Dunkerqueen.
Cosmo Sonic
Cosmo Sonic oli Sami Saaren ensimmäinen sooloyhtye. Soittajat soittivat Samin ensilevyllä "Do Re Mi" joku enemmän ja joku vähemmän. Heistä muotuotui kuitenkin keikkabändi. Toiminta alkoi 1997. Bändin runko jatkoi Sonicsina.
Laulajana ja kitaristina toimi itse Sami Saari ja toista kitaraa soitti Mikko Paavola. Bassoa soitti Jukka "Jukkis" Kiviniemi. Rummuissa ja lyömäsoittimissa oli Samuli Kosminen. Perkussiokioskin takana taituroi Abdissa "Mamba" Assefa. Kosminen ja Assefa parivaljakko oli varsinkin hienoa rytmitaustaa soittava pumppu. Kosketinsoittimien ja rhodes-sähköpianon takana istui Kim Rantala, joka vaihtui kolmannen levyn yhteydessä Jukka Heikkiseksi.
Puhaltimissa hääräsi saksofonisti Aleksi Ahoniemi (soittaa yhä Sami Saaren kanssa). Trumpetisteja olivat aluksi Sami Ihajoki (ykköslevy) ja Mikko Koponen (kakkoslevy) ja kakkos- ja kolmoslevyn välissä trumpettiin astui nuori tulevaisuuden lupaus Jukka Eskola. Eskola - Ahoniemi pari soitti mahtavasti yhteen ja herrat ovat nähty tämän jälkeen muissakin orkestereissa soittamassa kimpassa. Välillä keikoilla vieraili vetopasuunassa Juha Kortehisto.
CP-1414S
CP-1414S on kokeellinen bentsodiatsepiinijohdannainen lääkeaine, joka syntetisoitiin ensimmäisen kerran Saksassa. CP-1414S on 1,5-bentsodiatsepiini, jossa on kaksi typpiatomia diatsepiinirenkaassa kohdissa 1 ja 5, ja se on läheistä sukua klobatsaamille.
CP-1414S:llä on ensisijaisesti ahdistusta poistava ja kouristuksia ehkäisevä vaikutus. Sen voimakkuus on karkeasti klobatsaamin kaltainen, mutta on aiheuttaa siihen verrattuna voimakkaamman sedaation.
Punkaharjun vaakuna
thumb|150px|Punkaharjun vaakuna (1954-2012) Punkaharjun vaakuna oli Punkaharjun kunnan tunnus. Aiheen hirsi koroineen viittaa alueen luonnonkauniisiin harjuihin ja samalla kunnan nimeen. Kruunu symboloi vanhaa kruununpuistoa, joka nykyään tunnetaan Punkaharjun luonnonsuojelualueena.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2013, kun Punkaharju ja Kerimäki liittyivät Savonlinnan kaupunkiin.
Heliseenit
Heliseenit ovat orgaanisessa kemiassa yhdisteitä, joissa bentseenirenkaat muodostavat kierremäisiä rakenteita. Heliseenit ovat keränneet huomiota johtuen niiden ainutlaatuisesta rakenteesta spektroskooppisista ja optisista ominaisuuksista.
Heliseeneille ominaista on kiraalisuus.
Olof Thörnell
Olof Gerhard Thörnell (19. lokakuuta 1877 Trönö – 25. kesäkuuta 1977 Uppsala) oli ruotsalainen kenraali, joka oli Ruotsin puolustusvoimien komentaja toisen maailmansodan aikaan vuosina 1939–1944. Häntä ennen kyseinen rooli oli ollut Ruotsin kuninkaan tehtävä.
Ura sotilaana
Kenraali Thörnell vieraili Suomessa syyskuussa 1938 ollessaan vielä puolustusvoimain pääesikunnan päällikkönä. Seuraavana vuonna huhtikuussa 1939 hän kävi samassa roolissa onnittelemassa valtakunnankansleri Hitleriä hänen 50-vuotispäivillään Berliinissä. left|thumb|190px|Kenraali Thörnell vuonna 1942 yhdessä kuningashuoneen kanssa. Toinen oikealta kuningas [[Kustaa V, toinen vasemmalta kruununprinsessa Louise ja oikealla kruununprinssi Kustaa Aadolf.]]
Komentajuusaika ja maailmansota
Kenraali Thörnellin komentajuusaika 1939-1944 oli kriittinen Ruotsille, sillä eri puolilla Ruotsin maa- ja vesirajaa oli käynnissä maailmansota. Keskeistä kenraali Thörnellin kannalta oli toimiva suhteet Hanssonin hallituksen puolustusministerin sosiaalidemokraattisen Per Edvin Sköldin ja armeijan puolella eri aselajien, maa-, meri- ja ilmavoimien välillä. Natsi-Saksan ja Neuvostoliiton solmima Molotov–Ribbentrop-sopimus 23. elokuuta 1939 oli pohjana maiden käynnistämille sotilaallisille toimille.
Suomi ja Ruotsi olivat neuvotelleet Ahvenanmaasta ja sen puolustamisesta yhdessä 1930-luvun lopulla. , Neuvostoliiton saatua sotilastukikohtia Virosta lokakuussa 1939 Ahvenmaan kysymys nousi maiden väliseen keskusteluun. Kenraali Thörnell Ruotsin puolustusvoimain edustajana ehdotti maansa hallitukselle Suomen ja Ruotsin yhteisen Ahvenanmaan puolustuksen käynnistämistä. Hallitus ei kuitenkaan tähän suostunut, vaikka Neuvostoliiton laivaston aktiivisuutta alueella havaittiinkin.
Ruotsin naapurissa käynnistynyt Neuvostoliiton hyökkäys Suomeen 30. marraskuuta 1939 pakotti Ruotsin poliittista ja sotilaallista johtoa arvioimaan vakavaa tilannetta. Ruotsin hallitus Per Albin Hanssonin johdolla julisti Ruotsin puolueettomaksi. Kuitenkin hallitus suostui ruotsalaisen sotilaallisen vapaaehtoisyksikön lähettämiseen Suomeen, mutta asetti sen rajaksi 4 000 miestä pitäen kyseistä määrä puolueettomuuspolitiikkaan sopivana määränä. Seuraavana päivänä juuri nimitetty Ruotsin puolustusvoimain komentaja kenraali Olof Thörnell korotti ruotsalaisjoukkojen kooksi 5 000 asevelvollista sotilasta ja 200 vakinaisen väen upseeria. Pian sen jälkeen kenraali Thörnell esitti joukkojen kaksinkertaistamista. Ruotsin hallitus vastusti ensin esitystä, mutta 11. tammikuuta 1940 hyväksyi 8 000 asevelvollisen ja 400 vakinaisen väen upseerin ruotsalaissotilaan määrän vapaaehtoisjoukoksi.
Huhtikuussa 1940 tapahtunut saksalaisten tekemä Tanskan ja Norjan miehitys muutti Ruotsin asemaa edelleen. Saksasta oli tullut valloitustensa myötä pohjoisen Euroopan sotilasmahti. Niinpä Ruotsissa käytiin tiukkoja sisäisiä keskusteluja vuosien 1940-1941 aikana. Kenraali Thörnell esitti vähän ennen saksalaisten Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941 tekemää hyökkäystä Ruotsin hallitusta valmistamaan kansaa siihen mahdollisuuteen, että "olosuhteet pakottavat meidät taistelemaan Venäjää vastaan Saksan ja Suomen kanssa". Samassa yhteydessä Thörnell tähdensi hallitukselle "yhteistyön merkitystä Saksan kanssa tässä tilanteessa". Thörnellin lausunto oli Hanssonin hallituksen sisällä johti ilmiriitaan Thörnellin ja hallituksen valtiovarainministerin Ernst Wigforssin välillä. Wigforss oli Ruotsin hallituksessa ja sosiaalidemokraattisessa puolueessa tunnettuin ja vahvin puolueettomuuspolitiikan kannattaja. Osana saksalaisten hyökkäystä Neuvostoliittoon ruotsalaiset joutuivat kuitenkin sallimaan saksalaisen ns. Engelbrecht-divisioonan kuljetuksen Etelä-Norjasta Suomeen. Tapahtumaa kutsuttiin juhannuskriisiksi, koska asia kärjistyi sisäisesti samalla tavalla kuin Thörnellin ja Wigforssin aiemmat keskustelut.
Ruotsalaiset osallistuivat Neuvostoliittoa vastaan käytyyn sotaan Suomeen lähetetyllä vapaaehtoispataljoonalla, joka osallistui Neuvostoliiton Hangon sotilastukikohdan valtaukseen heinä-joulukuussa 1941. Kenraali Thörnell kannatti ruotsalaisten osallistumista sotaan suomalaisten rinnalla, jotta ruotsalaisille saataisiin kokemusta sen hetken sodankäynnistä. Kenraali Thörnell neuvotteli asiasta ulkoministeri Christian Güntherin kanssa, jonka esityksestä Ruotsin hallitus antoi 4. heinäkuuta 1941 luvan 200 armeijan upseerille ja 5 000 varusmiehelle siirtyä vapaaehtoiseksi Suomeen. Hallituksessa vapaaehtoisten lähettämistä vastustivat sosiaalidemokraattitaustaiset valtiovarainministeri Ernst Wigforss ja sosiaaliministeri Gustav Möller sekä kansanpuolueen liikenneministeri Gustaf Andersson i Rasjön.
Perheestä
Olof Thörnell avioitui 1904 Stenebyssä syntyneen Anna Henrika Hallingin kanssa. Heillä oli kaksi poikaa ja kaksi tyttöä.
Kunniamerkit
right|thumb|270px|Ruotsin toisen maailmansodan aikaista sodanjohtoa kuningas [[Kustaa V:n 85-vuotisjuhlallisuuksissa kesällä 1943. Kuvassa oikealta pääesikunnan komentaja kenraalimajuri Axel Bredberg rinnassaan Miekkaritarikunnan suurristit, puolustusvoimain komentaja kenraali Olof Thörnell rinnassaan Serafiimiritarikunnan suurristi, merivoimien komentaja vara-amiraali Fabian Tamm, maavoimien komentaja kenraaliluutnantti Ivar Holmquist, kenraaliluutnantti A. Hultkrantz, kenraali Oscar Nygren, kontra-amiraali Gunnar Bjurner, kenraalimajuri von der Lancken, kenraalimajuri G. af Edholm ja kenraalimajuri Hugo Cederschiöld.]] Ruotsin kuningaskunnan kunniamerkit:
Ulkomaiset kunniamerkit:
Rosary Cathedral
Our Lady, Queen of the Most Holy Rosary Cathedral on Toledossa Ohiossa Yhdysvalloissa sijaitseva katedraali, joka on Toledon katolisen hiippakunnan tuomiokirkko. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1926 ja se valmistui vuonna 1931. Kirkossa on 1 400 istumapaikkaa.
Motiivi (taide)
thumb|200px|Palladio-motiivi. Motiivi on kuvataiteissa mikä tahansa kuvio tai muoto, jota käytetään joko teoksen keskeisenä osana tai jota toistetaan arkkitehtonisen tai koristeellisen kuvion luomiseksi. Esimerkiksi arkkitehtuurissa Palladio-motiivi on kolmiosainen aukko, jossa keskellä muita korkeampi ja leveämpi pyörökaarinen aukko.
Wittelsbach
thumb|150px|right|Wittelsbachin vaakuna Wittelsbach on eurooppalainen hallitsijasuku, alun perin kotoisin Saksan Baijerista. Kaksi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisaria kuului sukuun: Ludvig IV Baijerilainen 1300-luvulla ja Kaarle VII 1700-luvulla. Suvun jäsenet hallitsivat Baijeria yli seitsemänsadan vuoden ajan (1180–1918), ensin herttuoina, vuodesta 1623 vaaliruhtinaina ja vuodesta 1806 kuninkaina. Lisäksi suvussa on ollut Reinin pfalzkreivejä (1214–1803 ja 1816–1918); Brandenburgin rajakreivejä (1323–1373); Hollannin, Hainautin ja Zeelandin kreivejä (1345–1432); Kölnin vaaliarkkipiispoja (1583–1761); Jülichin ja Bergin herttuoita (1614–1794/1806); Ruotsin kuninkaita (1441–1448 ja 1654–1720) sekä Bremen-Verdenin kreivejä (1654–1719).
Historia
Wittelsbachit periytyvät mahdollisesti 900-luvun alussa eläneestä Baijerin rajakreivi Luitpoldista. Tätä ei ole kuitenkaan voitu varmasti todistaa.
Suvun nimi tulee vuonna 1209 tuhoutuneesta Wittelsbachin linnasta, joka sijaitsi Paarjoen rannalla lähellä Aichachia Baijerissa. Vuonna 1124 Scheyernin kreivi Otto V siirtyi hallitsemaan kreivikuntaansa Wittelsbachista käsin ja alkoi samalla käyttää nimeä Wittelsbach. Keisari Fredrik Barbarossa antoi hänen pojalleen Otto VI:lle vuonna 1180 Henrik Leijonalta riistetyn Baijerin herttuakunnan, jolloin tästä tuli herttua Otto I. Otto I:n pojanpoika Otto II sai vuonna 1214 avioliiton kautta haltuunsa myös Reinin pfalzkreivikunnan. Otto II:n kuoltua vuonna 1255 valtakunta jaettiin hänen poikiensa kesken. Pfalzia ja Ylä-Baijeria hallinneeseen nuorempaan sukulinjaan kuulunut Ludvig II valittiin vuonna 1328 keisariksi nimellä Ludvig IV. Vuonna 1329 hän jakoi niin sanotulla Pavian sopimuksella perintömaansa uudelleen luovuttamalla Reinin pfalzkreivikunnan ja Nordgaun (nykyinen Oberpfalz) veljenpojilleen Rudolf II:lle ja Ruprecht I:lle. Hän piti itsellään Ylä-Baijerin, johon Ala-Baijeri yhdistettiin sitä hallinneen vanhemman sukulinjan sammuttua vuonna 1340. Tämä järjestely jakoi Wittelsbachit vuosisadoiksi kahteen sukuhaaraan, joista toinen hallitsi Baijeria ja toinen Pfalzia.
Pfalzia veljensä kuoltua yksinään hallinnut Ruprecht I sai vuoden 1356 kultaisella bullalla vaaliruhtinaan arvon, jolloin syntyi Pfalzin vaaliruhtinaskunta eli Kurpfalz. Wittelsbachien pfalzilaisesta sukuhaarasta tuli yksi Saksan kuningas, vuosina 1400–1410 hallinnut Ruprecht Pfalsilainen. Pfalzin alue jaettiin myöhemmin useisiin osiin, joita hallitsivat eri sukuhaarat. Sama tapahtui välillä myös Baijerissa, joka jaettiin vuonna 1392 kolmen eri sukuhaaran hallitsemiksi Baijeri-Münchenin, Baijeri-Ingolstadtin ja Baijeri-Landshutin herttuakunniksi. Herttua Albrekt IV kuitenkin yhdisti ne uudelleen 1500-luvun alussa ja asetti primogenituuriin perustuneen perimysjärjestyksen, jotta Baijeria enää pilkottaisi uudelleen. Wittelsbachien pfalzilaiselle haaralle kuulunut vaaliruhtinaan arvo siirrettiin kolmikymmenvuotisen sodan aikana vuonna 1623 baijerilaiselle haaralle, mutta myös Pfalz palautettiin vuonna 1648 vaaliruhtinaskunnaksi.
Mer de Noms
Mer de Noms on rockyhtye A Perfect Circlen debyyttialbumi. Se julkaistiin 23. toukokuuta 2000. Albumin nimi on ranskaa ja tarkoittaa nimien merta. Musiikin ovat säveltäneet Billy Howerdel ja Maynard James Keenan.
Wittelsbach
Historia
Wittelsbachit olivat kahdesti Ruotsin (ja samalla myös Suomen) hallitsijasukuna. Ensin vuosina 1440–1448 koko Kalmarin unionia hallitsi Kristoffer Baijerilainen, joka nimestään huolimatta kuului suvun pfalzilaiseen eikä baijerilaiseen haaraan. Vuonna 1654 Ruotsin kuninkaaksi tullut Kaarle X Kustaa oli myös Wittelsbachien pfalzilaisesta haarasta. Hänen sukunsa, joka Ruotsissa tunnetaan pfalzilaisena sukuna, hallitsi Ruotsia vuoteen 1720.
Toinen Wittelsbachin suvusta tullut keisari oli Baijerin vaaliruhtinas Kaarle Albert, joka oli keisarina Itävallan perimyssodan aikana vuosina 1742–1745 nimellä Kaarle VII. Hänen poikansa Maksimilian III Joosefin kuoltua vuonna 1777 Wittelsbachien alkuperäinen baijerilainen haara sammui kokonaan. Vuonna 1724 tehdyn sopimuksen mukaisesti Baijerin kruunu siirtyi tällöin pfalzilaisen haaran päämiehelle, vaaliruhtinas Kaarle Teodorille, jolloin valtakunnat yhdistyivät uudelleen. Myös Kaarle Teodorin sukuhaara sammui hänen kuollessaan vuonna 1799, mutta kruunu siirtyi edelleen pfalzilaisen haaran nuoremman Zweibrücken-sukuhaaran päämiehelle Maksimilian IV Joosefille, joka kruunautti itsensä vuonna 1806 Baijerin kuninkaaksi nimellä Maksimilian I. Suku hallitsi sen jälkeen Baijeria (vuodesta 1871 tosin vain osana Saksan keisarikuntaa) aina vuoteen 1918, jolloin kuningas Ludvig III joutui luopumaan kruunusta vallankumouksen seurauksena.
Wittelsbachin sukuun kuuluivat myös Unkaria 1300-luvun alussa muutaman vuoden hallinnut Otto Wittelsbach, Böömin kuninkaana vuosina 1619–1620 ollut Fredrik I ja Kreikkaa vuosina 1832–1862 hallinnut kuningas Otto.
Suvun tämänhetkinen päämies on Baijerin herttua Franz.
Suvun nykyisen päämiehen esi-isät
Wittelsbachin suvun perimysjärjestys on patrilineaarinen, alenevassa polvessaisältä pojalle. Franzista ylöspäin oleva patrilineaarinen järjestys on:
Apua, vaimoni on teurastaja
Apua, vaimoni on teurastaja on Thomas Schlammen ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1993. Siinä Mike Myers esittää kahta roolia: Charlie Mackenziea (päähenkilö) ja Stuart Mackenziea (päähenkilön isä).
Juoni
Charlie Mackenzie on kahvilarunoilija, jolla ei ole ollut onnea parisuhteissa; yksi hänen tyttöystävistään oli kleptomaani ja toinen mafian palkkalistoilla. Hän alkaa epäillä, että hänen kohtalonsa on jäädä ikuiseksi poikamieheksi. Mutta sitten hän tapaa kauniin, mukavan ja fiksun naisen Harrietin. Suhteen saadessa yhä enemmän syvyyttä alkaa salakavala vainoharhaisuus kuitenkin vaivata Charlieta ja hän epäilee, että Harriet on kuuluisa sarjamurhaaja joka menee naimisiin miesten kanssa vain tappaakseen nämä myöhemmin.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa kankeaksi komediaksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Teddy Mayer
Edward Everett "Teddy" Mayer (8. syyskuuta 1935 – 30. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoyrittäjä IndyCarsissa ja Formula ykkösissä. Hän menestyi kilpa-autoilussa Formula ykkösissä ja oli Mclaren-tallin tallipäällikkö vuosina 1970–1981.
Mayer kuoli Parkinsonin tautiin tammikuussa 2009. Mayer oli naimisissa vaimonsa Sallyn kanssa vuoteen 1993 asti ja hänellä oli liitosta kaksi lasta. Hänen poikansa Tim Mayer on toiminut kilpailujen tuomaristossa sekä Yhdysvaltain autokilpailujen järjestäjänä. Mayerin veli Timmy Mayer oli F1-kuljettaja, joka kuoli Tasmanian autokilpailuissa vuonna 1964.
Motiivi (kirjallisuus)
Motiivi on kirjallisuudessa toistuva elementti, joka on tärkeä teoksen teeman tai rakenteen kannalta. Teoksen keskeistä, toistuvaa motiivia voidaan nimittää johtomotiiviksi. Motiivi voi olla esimerkiksi tietty henkilöhahmo, tilanne, aate, kuva tai esine. Motiivit tekevät teoksen rakenteen kiinteämmäksi ja luovat yhteyksiä sekä teoksen eri osien että eri teosten välillä. Ne ovat yleensä yleismaailmallisia ja pitkäikäisiä.
Roberto Bautista Agut
Bautista Agut on päässyt Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan puolivälieriin Australian avoimissa 2019. Ensimmäisen finaalipaikkansa ATP-kiertueella Bautista Agut saavutti Chennaissa tammikuussa 2013. Hän hävisi finaalissa Janko Tipsarevićille kolmessa erässä. ATP-turnausvoittoja hänellä on kaikkiaan yhdeksän: vuonna 2014 s-Hertogenboschista ja Stuttgartista, vuonna 2016 Aucklandista ja Sofiasta, vuonna 2017 Chennaista ja Winston-Salemista, vuonna 2018 Aucklandista ja Dubaista sekä vuonna 2019 Dohasta.
Härö
Härö on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Kyberavaruus vasta-alkaville ja edistyville
Kyberavaruus vasta-alkaville ja edistyville on Joanna Buickin ja Zoran Jevticin tekemä tietokirja, joka valottaa tiedonvälitysteknologian historiaa niiltä osin, jotka johtivat kyberneettiseen vallankumoukseen. Teos kertoo informaatioteollisuuden kasvusta sekä määrittää identiteetin ja hallinnan sosiaaliset ja poliittiset merkitykset uudessa elektronisessa maailmassa. Se ennakoi tulevaisuutta, joka saattaa toteutua ottaessamme ratkaisevan askeleen kohti rinnakkaista, sähköistä maailmankaikkeutta.
Jopie van Oudtshoorn
Jopie van Oudtshoorn (s. 5. helmikuuta 1976) on eteläafrikkalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän oli mukana maansa pronssia voittaneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa Sevillan MM-kisoissa 1999.
Jennifer Connellyn filmografia
pienoiskuva|JenniferConnelly [[Cannesin elokuvajuhlat|Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2012.]] Tämä on Jennifer Connellyn filmografia.
Fletatsepaami
Fletatsepaami on bentsodiatsepiinijohdannainen lääkeaine. Sillä on sedatiivinen ja ahdistusta poistava vaikutus, muiden samankaltaisten bentsodiatsepiinien kanssa. Fletatsepaamia käytetään kuitenkin lähinnä voimakkaana lihasrelaksanttina.
Fletatsepaami on läheistä sukua esimerkiksi halatsepaamille ja kvatsepaamille.
Paavo Konsén
Paavo Erkki Konsén oli suomalainen jääkärikapteeni.
Perhetausta
Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Viktor Aleksander Konsén ja Edla Maria Hällström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Lempi Charlotta Södermanin kanssa.
Hallintomaksu
Hallintomaksu on viranomaispalvelun saajalta kannettava rahallinen vastike. Maksajia ovat julkisten palvelujen käyttäjät, hallintopäätösten kohteet ja muut hallinnon asiakkaat. Joskus hallintomaksu liittyy hallinnolliseen sääntelyyn, jolloin tavoitteena on maksullisuudella ohjata jotakin toimintaa. Hallintomaksuja koskeva yleinen säännös on maksuperustelaki (150/1992). Kunnat hinnoittelevet palvelunsa ja suoritteensa melko vapaasti, mutta kunnallinenkin hallintomaksu edellyttää lakia tai kunnan päätöstä. Hallintomaksuja ovat esimerkiksi päivähoito- ja sairaalamaksut sekä toimintaa ohjaamaan pyrkivät sääntelymaksut, kuten ympäristömaksut.
Paavo Konsén
Opinnot
Konsén kävi viisi luokkaa Tampereen klassillisesta lyseota ja Tampereen kauppaopiston sekä suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Tampereen lyseossa vuonna 1926.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania. Konsén työskenteli konttoristina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 5. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota
Konsén saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan lähettiupseeriksi 1. Jääkärirykmentin esikuntaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika
Konsén palveli sisällissodan jälkeen toimistoupseerina Yleisesikunnassa. Armeijasta hän erosi 10. kesäkuuta 1921 ja astui Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 1. kesäkuuta 1921 ja hänet sijoitettiin päälliköksi Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirin VII alueelle, josta hän siirtyi 1. tammikuuta 1925 alkaen Mäntän suojeluskunnan paikallispäälliköksi. Hänet määrättiin 30. kesäkuuta 1925 astumaan armeijan vakinaiseen palvelukseen ja hänet sijoitettiin Autopataljoonan 1. komppanian päälliköksi. Hänet haudattiin Helsinkiin.
Ronald Good
Good syntyi Dorchesterissa vuonna 1896. Hän joutui keskeyttämään opintonsa, kun ensimmäinen maailmansota alkoi. Hän astui palvelukseen Dorsetin rykmenttiin, josta myöhemmin siirtyi Lincolnshiren rykmenttiin. Hän haavoittui rintamalla ja hänet kotiutettiin rintamalta. Sodan jälkeen hän meni Downing Collegeen, Cambridgen yliopistoon, josta hän valmistui maisteriksi ja tohtoriksi. Sen jälkeen hän meni Natural History Museumin kasvitieteelliselle osastolle, jossa oli vuosina 1922–1928.
Good siirtyi Hullin yliopistoon kasvitieteelliseen tiedekuntaan vuonna 1928. Hän oli lopulta sen johdossa. Good kirjoitti tuona aikana teoksen The Geography of the Flowering Plants. Se oli kirjoitettu valmiiksi jo vuonna 1939, mutta toisen maailmansodan vuoksi se julkaistiin vasta vuonna 1948. Se oli vuosikymmeniä keskeinen teos kasvitieteessä. Hän jäi Hullin yliopistosta eläkkeelle vuonna 1959.
Good on nimennyt 146 kasvia. Hänen nimeämiensä kasvien nimessä käytetään tieteellisen nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä R.D.Good.
Kirjallinen tuotanto
Lähde:
Ferdinand von Schmid
Ludwig Ferdinand von Schmid, kirjailijanimi Dranmor (1823 Bern, Sveitsi – 1888 Bern, Sveitsi) oli sveitsiläinen kirjailija. Hän hankki omaisuutensa kauppiaana Brasiliassa. Hänen teoksissaan on melankolisia lyyrisiä runoja, balladeja sekä kertomuksia Etelä-Amerikasta.
Schmid kirjoitti kulttuuripessimismin leimaamia runoja, jotka osuivat ajan henkeen. Hän sai Itävallan keisarin taiteen ja tieteen mitalin.
Paramount Television
Paramount Television Studios (aiemmin Paramount Television) on yhdysvaltalainen televisio-ohjelmien tuotantoyhtiö. Se aloitti toimintansa 1967. Sen edeltäjäyhtiö oli 1951 perustettu Desilu Productions. Yhtiö lopetti toimintansa 17. tammikuuta 2006, mutta se otettiin uudelleen käyttöön 4. maaliskuuta 2013. Sen seuraaja on CBS Television Studios.
Merkittäviä Paramount Picturesin TV-sarjoja
Huom. Kaikkien tv-sarjojen oikeudet omistaa CBS Corporation ja CBS Paramount Television
Jan-Lennard Struff
Jan-Lennard Struff (s. 25. huhtikuuta 1990 Warstein) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 29 elokuussa 2020. Nelinpelissä hän on ollut sijalla 21 lokakuussa 2018.
Struff on päässyt Grand Slam -turnausten kaksinpelissä parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2018. Nelinpelissä hän ylsi Ben McLachlanin parina välieriin Australian avoimissa 2018.
Struff on voittanut nelinpelissä ATP-turnauksen Tokiossa vuonna 2018 ja Aucklandissa vuonna 2019.
Axel Michon
Axel Michon (s. 16. joulukuuta 1990 Pariisi) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 205 toukokuussa 2014.
Michon sai villin kortin Ranskan avoimiin 2014. Hän eteni turnauksessa toiselle kierrokselle.
Etapit 12–21 Ranskan ympäriajossa 2009
Ranskan ympäriajon 2009 etappien 12–21 tulokset:
Etappi 12 – 16. heinäkuuta 2009, Tonnerre →  Vittel, 211,5 km, tasamaaetappi
12. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 12. etapin jälkeen'''
Etappi 13 – 17. heinäkuuta 2009, Vittel →  Colmar, 200 km, mäkietappi
13. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 13. etapin jälkeen'''
Etappi 14 – 18. heinäkuuta 2009, Colmar →  Besançon, 199 km, tasamaaetappi
14. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 14. etapin jälkeen'''
Etappi 15 – 19. heinäkuuta 2009, Pontarlier → 17px|reunus Verbier, 207,5 km, vuorietappi
'''Kokonaistilanne 15. etapin jälkeen'''
Etappi 16 – 21. heinäkuuta, 17px|reunus Martigny → Bourg-Saint-Maurice, 160 km, vuorietappi
16. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 16. etapin jälkeen'''
Etappi 17 – 22. heinäkuuta, Bourg-Saint-Maurice →  Le Grand-Bornand, 169,5 km, vuorietappi
17. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 17. etapin jälkeen'''
Etappi 18 – 23. heinäkuuta 2009, Annecy, 40 km, henkilökohtainen aika-ajo
18. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 18. etapin jälkeen'''
Etappi 19 – 24. heinäkuuta 2009, Bourgoin-Jallieu →  Aubenas, 195 km, tasamaaetappi
19. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 19. etapin jälkeen'''
Etappi 20 – 25. heinäkuuta 2009, Montélimar →  Mont Ventoux, 167 km, vuorietappi
20. etapin tulokset
'''Kokonaistilanne 20. etapin jälkeen'''
Etappi 21 – 26. heinäkuuta 2009, Montereau-Fault-Yonne →  Pariisi, 164 km, tasamaaetappi
21. etapin tulokset
'''Lopputilanne 21. etapin jälkeen'''
Hallintosanktio
Hallintosanktio on viranomaisen laissa olevan erityissäännöksen nojalla määräämä rangaistukseen verrattava seuraamus virheellisestä tai muuten lainvastaisesta toiminnasta. Hallintosanktion ero velvoittavaan hallintopäätökseen ei ole selvärajainen, sillä joskus hallintopäätöksellä voi olla esimerkiksi sekä sanktion että turvaamistoimen luonne. Tällainen on vaikkapa maastakarkotus tai passin poisottaminen. Hallintoluvan menetys puolestaan on toisaalta rangaistus toisaalta kielteinen hallintopäätös.
Hallintosanktioita ovat esimerkiksi
Reinhold Wilhelm Stierwald
Reinhold Vilhelm Stierwald (23. helmikuuta 1760 Laihia – 21. joulukuuta 1815 Turku) oli suomalainen senaattori, lääninsihteeri ja valtiopäivämies.
Stierwaldin vanhemmat olivat Ruotsista kotoisin ollut Vaasan läänissä komissiomaanmittarina toiminut Karl Fredrik Stiervald (k. 1784) ja Maria Elisabet Backman. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1776. Stierwald valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi 1781, molempien oikeuksien kandidaatiksi 1783 ja molempien oikeuksien lisensiaatiksi. Häntä ei julistettu tohtoriksi koska hän ei päässyt tulemaan tätä varten järjestettyyn tilaisuuteen.
Kolbotn IL
thumb|right|Seuran logo Kolbotn Idrettslag (Kolbotn IL) on vuonna 1915 perustettu norjalainen urheiluseura Oppegårdista. Sen lajeihin kuuluvat jalkapallo, koripallo, käsipallo, lentopallo, paini, suunnistus, uinti ja voimistelu.
Kaksi olympiakultaa voittanut painija Jon Rønningen edusti Kolbotnia.
Kolbotn on voittanut Norjan mestaruuden käsipallossa 1983 ja 1984 sekä lentopallossa 1984, 1986 ja 1992. Seuran naisjalkapallojoukkue on voittanut mestaruuden 2002, 2005 ja 2006.
Buda-Kašaljova
Kaupungin keskustassa on päärataverkon Minsk–Babruisk–Žlobin–Homel-osuuden väliasema ja sen vierellä pieni linja-autoasema. Kantatie P38 tuo yhteyden valtateille M5 ja M8. Lähimmät isommat kaupungit ovat rautateitse noin 40 kilometrin päässä sijaitsevat Homel ja Žlobin.
Cate Tiernan
Cate Tiernan (oik. Gabrielle Charbonnet; s. 24. heinäkuuta 1961, New Orleans) on yhdysvaltalainen nuortenkirjailija.
Vuosina 2001–2003 ilmestynyt sarja Sweep, jonka nimi joissakin maissa on Wicca, käsittelee wiccalaisuutta. Tiernan itse ei ole sitoutunut uskontoihin, mutta sanoo arvostavansa wiccan naiskeskeisyyttä. Sarja oli tarkoitus julkaista Suomessa vuodesta 2010 alkaen, mutta kustantaja Stabenfelt perui sarjan julkaisun Pohjoismaissa.
Peter H. Gilmore
thumb|right|Peter H. Gilmore Magus Peter Howard Gilmore on yhdysvaltalainen satanisti, josta tuli vuonna 2001 Saatanan kirkon ylipappi. Hän asuu New Yorkin osavaltiossa. Hän on antanut runsain määrin haastatteluja ja julkaissut kirjan The Satanic Scriptures (2007), jossa hän muun muassa valottaa sitä, minkälaisin seremonioin satanistit suorittavat naimisiinmenonsa ja hautajaisensa.
Bensaahan ne pojat tuli hakemaan
Bensaahan ne pojat tuli hakemaan on Steen1 -nimellä tunnetun rap-artisti Seppo Lampelan ja näyttelijä Jussi Lammen 6. huhtikuuta 2011 julkaistu yhteisalbumi. Sen julkaisi Monsp Records.
Taustaa
Albumin ensimmäinen single "Tennispallobiisi" julkaistiin 28. helmikuuta 2011. Singlellä vierailee Seppo Lampelan tytär Kastanja. Albumi sisältää kaksi levyä, joista toisella levyllä ovat kappaleiden akustiset versiot.
Albumin nimi tulee suomalaisen V2 – Jäätynyt enkeli -elokuvan kohtauksesta, jossa Veikko Hopea (Jussi Lampi) täyttää huoltoasemalla kahden romanin auton bensiinillä todeten samalla "Bensaahan ne pojat tuli hakemaan".
Maximilian Schmidt
Maximilian Schmidt, arvonimi Waldschmidt, (1832 Eschlkam, Baijeri – 1919 München, Saksa ) oli saksalainen kirjailija. Hän palveli nuorena Baijerin armeijassa ja sai eron 1874 kapteenin arvoisena. Hän sai varhain mainetta Baijerin maalaiselämän kuvauksillaan Volkserzählungen (1863–1868) ja on kirjoittanut kertomuksia kotiseutunsa ihmisistä ja luonnosta sekä huumorin maustamia kuvauksia. Kootut teokset Gesammelte Werke ilmestyivät 1900–1907.
Seppo Kalliokoski
Seppo Kalliokoski (s. 1956 Halsua) on suomalainen kuvanveistäjä.
Jonathan Marchessault
Jonathan Audy-Marchessault (s. 27. joulukuuta 1990 Cap-Rouge, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Vegas Golden Knightsin organisaatiota.
Junioriura
Marchessault, joka on isänsä puolelta kanadanranskalainen, pelasi junioriuransa viimeiset neljä kautta QMJHL:ssä Quebec Rempartsissa. Hän liittyi joukkueeseen 16-vuotiaana kaudeksi 2007–2008 tultuaan varatuksi joukkueeseen 12. kierroksella CHL:n varaustilaisuudessa.
Kaudella 2009–2010 Marchessault voitti QMJHL:n parhaalle puolustavalle pelaajalle annettavan Gaétan Duchesne Trophyn. Hänet nimettiin myös joulukuussa 2010 viikon pelaajaksi sekä QMJHL:ssä että CHL:ssä.
Viimeisellä juniorikaudellaan Marchessault sijoittui QMJHL:n pistepörssissä kuudenneksi sekä oli kauden päätteeksi eniten ylivoimamaaleja tehnyt 11 maalillaan. Vuoden 2011 pudotuspeleissä Marchessault voitti pistepörssin. Hän oli liigan historian ensimmäinen pistepörssin voittanut pelaaja, jonka edustama joukkue ei päässyt finaaleihin.
Marchessault nimettiin QMJHL:n viikon parhaaksi pelaajaksi syyskuussa 2010. Hänet nimettiin myös CHL:n viikon parhaaksi pelaajaksi huhtikuussa 2011, QMJHL:n pudotuspelien aikana. Kauden päätteeksi Marchessault voitti Bud Light Cupin Quebecin vuoden parhaana pelaajana. Lisäksi hänet nimettiin QMJHL:n ensimmäiseen tähdistöjoukkueeseen.
Ammattilaisura
Varaamattomaksi pelaajaksi NHL:n varaustilaisuudessa jäänyt Marchessault solmi 23. kesäkuuta 2011 ensimmäisen ammattilaissopimuksensa New York Rangersin AHL-farmiseura Connecticut Whalen kanssa, ECHL-joukkue Greenville Road Warriorsin valmentaja Dean Storkin suositeltua häntä. Rangersin organisaatioon siirtyivät myös Marchessaultin joukkuekaverit Ryan Bourque ja Kelsey Tessier Rempartsista. Marchessault teki debyyttinsä ammattilaistasolla kaudella 2011–2012 Whalen paidassa. Hänet valittiin pelaamaan AHL:n tähdistöottelussa.
9. lokakuuta 2011 Marchessault teki toisessa ammattilaisottelussaan voittomaalin rangaistuslaukauksesta Wilkes-Barre/Scranton Penguinsia vastaan. 22. lokakuuta 2011 hän teki ensimmäisen ammattilaismaalinsa ottelussa Springfield Falconsia vastaan. Yhteensä hän teki ensimmäisellä kaudellaan Whalessa 64 tehopistettä ollen joukkueen sisäisen pistepörssin ykkönen 40 syöttöpisteellä sekä 64 tehopisteellä.
thumb|230px|Marchessault alkulämmittelyssä ennen 11. huhtikuuta 2015 [[Boston Bruinsia vastaan pelattua ottelua.]] Kauden 2011–2012 jälkeen Marchessault solmi vapaana agenttina kolmivuotisen tulokassopimuksen NHL-seura Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan Blue Jacketsissa kaksi ottelua ilman pisteitä. AHL:ssä hän pelasi 74 ottelua ja teki niissä 67 tehopistettä. Hänet valittiin toisena peräkkäisenä kautena pelaamaan AHL:n tähdistöotteluun.