cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
PGNiG
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 1117. Se luokiteltiin tällä listalla neljänneksi suurimmaksi pörssiyritykseksi Puolassa. PGNiG-konsernin markkina-arvo oli 8,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 8,41 miljardia USD (2016). Yhtiön osake noteerataan Varsovan pörssissä, jonka WIG20-osakeindeksissä pankin osake on painoarvoltaan kymmenen merkittävimmän joukossa (13. helmikuuta 2018 paino 4,8 %).
Miekkailija (maalaus)
Miekkailija on ollut vuonna 2012 esillä Schjerfbeckin 150-vuotisjuhlanäyttelyssä Ateneumin taidemuseossa. Se on ollut yksityisessä omistuksessa Euroopassa, mutta tulee myyntiin Sothebyn kautta joulukuussa 2015 samaan aikaan kahden muun teoksen kanssa, Vaaleatukkaisen tytön (1924) ja Liinatukkaisen pojan (1878).
PGNiG
Loppuvuodesta 2017 PGNiG teki 2,2 miljardin dollarin suuruisen sitoumuksen Norjan maakaasukentiltä Tanskan kautta Puolaan rakennettavan Baltic Pipe -maakaasuputken kapasiteetin pääosan varaamisesta 15 vuodeksi (1.10.2022–30.9.2037). Baltic Pipe -hanke on Euroopan unionin energiaturvallisuuden hankelistan keskeisiä hankkeita. Kaasukuljetusten on suunniteltu alkavan siirtoputkea pitkin vuonna 2022. Hankkeella enemmistöosuudellaan Puolan valtion kontrolloima maakaasuyhtiö pyrkii vähentämään Puolan riippuvuutta Venäjältä tuotavasta maakaasusta. Putkella voitaisiin suunnitelmien mukaan siirtää Puolaan tuotua maakaasua myös Tanskaan ja Ruotsiin.
3G
3G on yleinen lyhenne ns. "kolmannen sukupolven" matkapuhelinteknologioille. 3G-verkko mahdollisti sen, että kännykän avulla saattoi käyttää internetiä. Kolmatta sukupolvea edustaa esimerkiksi Universal Mobile Telecommunications System UMTS, joka toimii W-CDMA-radiotekniikkalla.
Määritelmä
ITU-T on luonut yleisimmin tunnetun 3G-määritelmän. Sen mukaan 3G-matkapuhelinjärjestelmän tulee tukea:
1) suuria bittinopeuksia
- 144 kbit/s laajalla ulkopeittoalueella (kulkuneuvot)
- 384 kbit/s laajalla ulkopeittoalueella (jalankulkijat)
- 2 Mbit/s tai enemmän sisäpeittoratkaisuilla
- mahdollistaa videopuhelut
2) sallia liikkuvuus eri operaattoreiden verkkojen ja eri maiden välillä, sekä mahdollistaa käyttö- ja laskutustietojen vaihtaminen eri operaattoreiden välillä
3) päätelaitteiden maantieteellisen sijainnin määrittelyä ja tukea multimediapalveluita
- kiinteänopeuksisia ja vaihtelevannopeuksisia palveluita
- epäsymmetristä lähetystä ja vastaanottoa
- laajakaistayhteyksiä 2 Mbit/s -bittinopeuksiin asti
Lisäksi 3G tekniikkaa standardoivat 3GPP (3G Partnership Project), joka määritteli alkuperäisen 3G UMTS -tekniikan, joka myös tunnetaan nimellä WCDMA (UTRAN), ja joka vuodesta 2001 lähtien on kehittänyt myös EDGE (GERAN) -tekniikkaa, sekä 3GPP2, joka kehittää CDMA2000-pohjaista tekniikkaa (mm. 1x, EVDO, EVDV).
Aleksis-kuoro
Aleksis-kuoro on nurmijärveläinen neliääninen sekakuoro. Aleksis-kuorolla on monipuolinen ohjelmisto koostuen kansanlauluista musikaaleihin. Kuoro laulaa pääosin suomeksi, mutta ohjelmiston osana on myös englanniksi sekä muutamalla muulla kielellä lauluja.
Aleksis-kuoron juuret ovat Nurmijärven Karjala-kuorossa, joka perustettiin jo vuonna 1998. Nykyinen Aleksis-kuoroyhdistys on rekisteröity vuonna 2010. Kuoroa on johtanut jo vuodesta 2007 diplomikuoronjohtaja Victoria Meerson.
Kuoron toimintaa tukee Nurmijärven Opisto, Nurmijärven seurakunta sekä Nurmijärven kunta.
Kliininen tutkimus
Kliininen tutkimus tarkoittaa terveydenhuollossa tieteellistä menetelmää käyttäen tehtävää terveyteen liittyvää tutkimusta. Tutkimus kohdistuu potilaisiin ja voi tähdätä esim. lääkkeen tai muun hoitomuodon tehon ja turvallisuuden osoittamiseen kokeellisesti. Kliinisiä tutkimuksia toteutetaan esimerkiksi kaksoissokkoasetelmalla, jolloin koehenkilö tai tutkimushenkilökunta ei tiedä onko yksilö saanut kokeiltavaa lääkettä vai vertailuryhmässä käytettävää lumelääkettä tai toista lääkettä.
Kansas (yhtye)
Kansas on 1970-luvulla perustettu progressiivista rockia soittava yhtye Yhdysvaltain Topekasta, joka sijaitsee Kansasin osavaltiossa.
Kansas-yhtyeen suuruuden päivät olivat 1970-luvulla. Seuraavalla vuosikymmenellä se muutti monen muun progesuuruuden tavoin tyyliään lähemmäs "tavallista" rockia. Linjanmuutoksella oli vaikutusta, mutta ei täysin toivottua: Kansas saavutti suosiota valtaväestön musiikinkuuntelijoissa, mutta progeyleisö ei pitänyt yhtyeen muuntumisesta valtavirtarockin tekijäksi.
Agronic
Agronic Oy on suomalainen maatalouskonevalmistaja, jonka tehtaat sijaitsevat Haapavedellä Pohjois-Pohjanmaalla. Perustettu vuonna 1993.
Kansas (yhtye)
Klassinen Kansas (1974–80)
Vuonna 1974 Kansas-yhtyeen levyttäväksi kokoonpanoksi oli vakiintunut niin sanottu kolmas kokoonpano (Kansas III): Phil Ehart – lyömäsoittimet, rummut, Dave Hope – basso, Kerry Livgren – kitara, kosketinsoittimet, Robby Steinhardt – viulu, laulu, Steve Walsh – kosketinsoittimet, laulu, Rich Williams – kitara.
Agronic
pienoiskuva|ACC Pulse Agronic|vasen
Kansas (yhtye)
Klassinen Kansas (1974–80)
Debyyttialbumi Kansas (1974) toi jo esiin yhtyeen taidot sekoittaa keskenään kosketinsoittimia ja kitarointia, jotka kruunasi Steinhardtin jatkuva "viulunrevittely" amerikkalais-tyyliseen boogie-rock-tapaan. Tämä kaikki tapahtui usein vielä monimutkaisilla sovituksilla ja tempovaihteluilla. Riehakkuus oli kuin Emerson, Lake & Palmeria. Tyyli vielä kehittyi tulevilla levyillä rock-sinfonisempaan suuntaan. Polveilevat sävellykset tulivat Livgreniltä. Olihan hän klassisen musiikin "heavy-säveltäjien" Richard Wagnerin ja Gustav Mahlerin ihailija. Levymoguli Don Kirshnerin promootio, yhtyeen jatkuva keikkailu ja lyhyillä aikaväleillä julkaistut toinen ja kolmas levy, Song for America (1974) ja Masque (1975), tekivät yhtyeen tunnetuksi ympäri Amerikan mantereen. Yhtyeestä kehittyi 1970-luvun puoliväliin mennessä yksi aikakautensa monumentaalisimmista live-esiintyjistä, joka myi monia vuosia suuria areenoita ja konserttihalleja täyteen.
Agronic
Agronic Oy toimii kansainvälisten standardien ISO 9001 ja ISO 14001 mukaisesti. Yrityksen tuotteita ovat paalinkäärimet, yhdistelmäpaalaimet, karhottimet, lietevaunut, vetoletkulevittimet, jne. Noin 50% tuotannosta menee vientiin. Suoria ja välillisiä vientimaita on yhteensä yli 20.
Kansas (yhtye)
Klassinen Kansas (1974–80)
Hittisingle "Carry On Wayward Son" tuli yhtyeen neljänneltä albumilta, Leftoverturelta (1976). Seuraava albumi Point of Know Return (1977), tuotti hittisingleinä nimikappaleen ja balladin "Dust in the Wind" (jonka on suomeksi esittänyt Menneisyyden Vangit). Sekä Leftoverture että Point of Know Return myivät pelkästään Yhdysvalloissa neljä miljoonaa kappaletta (saman määrän minkä yhtyeen menestyksekäs kokoelmalevy on myynyt). Monolith-levyn (1979) sanoitukset olivat saaneet vaikutteita uskonnollisesta Urantia-kirjasta ja sioux-intiaaneista. Levyltä löytyy hittisingle People of the South Wind.
Yhtyeen hidas hajoaminen (1980–84)
Musiikkityylin vaihtumiseen lienee vaikuttanut se, että yhtyeen voimahahmosta, pääasiallisesta säveltäjä-sanoittajasta ja kitaristi-kosketinsoittajasta, Kerry Livgrenistä ja basisti Dave Hopesta tuli niin sanottuja uudestisyntynyneitä kristittyjä. "Heavy metal" -Wagneria ja -Mahleria ihaillut Livgren halusi nyt tehdä "hengellistä" rockia. Laulaja Steve Walsh päätteli sillä olevan vaikutusta yhtyeen linjaan, joten hän jätti yhtyeen Audio-Visionsin (1980) jälkeen. Walshin korvasi laulajana uudestisyntynyt kristitty John Elefante levyllä Vinyl Confessions (1982). Yhtyeen musiikillista alamäkeä edisti seuraavaksi viulisti-laulaja Robby Steinhardtin lähtö yhtyeestä. Steinhardtin rockviulu oli tuonut yhtyeen musiikkiin hienon lisämausteen.
Agronic
Agronic Oy:n tytäryhtiö Prodevice Oy kehittää ja valmistaa ohjelmistoja ja elektronisia ohjausjärjestelmiä.
Derek Redmond
Derek Anthony Redmond (s. 3. syyskuuta 1965 Bletchley) on brittiläinen pikajuoksija. Hän voitti Yhdistyneen kuningaskunnan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa MM-kultaa 1991, MM-hopeaa 1987 sekä EM-kultaa 1986. Loukkaantumiset sävyttivät Redmondin juoksu-uraa: niiden takia väliin jäivät 1988 olympialaiset, 1990 Euroopan ja Kansainyhteisön kisat sekä 1993 MM-kisat. Redmond muistetaan Barcelonan kesäolympialaisten 1992 400 metrin juoksun semifinaalista, jossa 250 metriä ennen maalia hän loukkasi jänteensä pahasti. Redmondin isä talutti kärsivän juoksijan maaliin.
Redmondin 400 metrin ennätys oli vuonna 1987 juostu 44,50, joka säilyi Ison-Britannian ennätyksenä vuoteen 1992.
Agronic
Vuonna 2004 Haapaveden kaupungin myöntämä yrittäjäpalkinto ja vuonna 2011 Valtakunnallinen Yrittäjäpalkinto.
Oyten
Oyten on kunta Verdenin piirikunnassa, Ala-Saksin osavaltiossa, Saksassa. Asukkaita kunnassa oli vuoden 2006 lopussa 15 264 ja pinta-ala on 63,47 neliökilometriä. Kunnan pormestari on Manfred Cordes.
Oyten muodostuu seuraavista taajamista Bassen, Bockhorst, Meyerdamm, Oyten-Nord, Oyten-Süd, Oyterdamm, Sagehorn ja Schaphusen.
30. kesäkuuta 2007 kunnan asukkaista 53,73 prosenttia oli evankelis-luterilaisia, 7,18 % roomalais-katolisia ja 38,09 % muiden uskontojen kannattajia tai uskonnottomia.
Oytenista on matkaa Ottersbergiin 10 kilometriä, Achimiin 7 km, Verdeniin 25 km ja Bremeniin 20 km.
Aiheesta muualla
200px|thumb|left|Schulzentrum Pestalozzistraße Oytenissa
Kansas (yhtye)
Yhtyeen hidas hajoaminen (1980–84)
Vuoden 1983 Drastic Measures -levy oli suurimmaksi osaksi John Elefanten ja hänen veljensä Dino Elefanten sävellyksiä. Vain kolme kappaletta oli Livgreniltä. Tosin nämä kolme kappaletta olivat edelleen laadukasta Livgren-tuotosta. Muuten yhtye alkoi kuulostaa enemmän 1980-luvun aikuisrockilta, kuten Foreignerilta, enemmän kuin progressiivilta rockilta. Livgren ja Hope lähtivät yhtyeestä 1984 ja perustivat kristillisen AD-yhtyeen.
Uusi Kansas (1986–97)
Vuonna 1986 Kansas-yhtye muodostettiin uudestaan, mutta ilman Steinhardtia, Livgreniä ja Hopea. Walsh palasi Streets-yhtyeestä tuoden mukanaan basisti Billy Greerin. Rummuissa oli edelleen Phil Ehart ja kitarassa Rich Williams. Lisäksi yhtyeeseen tuli kitaristi Steve Morse. Morse oli mukana studiolevyillä Power (1986) ja In the Spirit of Things (1988) sekä 1989 taltioidulla, vasta 1998 julkaistulla, King Biscuit... -livelevyllä. Vuonna 1992 Morse jätti Kansasin ja 1994 hän liittyi Deep Purpleen.
Morsen lähdön jälkeen Ehart, Greer, Walsh ja Williams jatkoivat vuodet 1992–97 kosketinsoittaja Greg Robertin ja viulisti-kitaristi-laulaja David Ragsdalen kanssa. Ragsdalen myötä viulu palasi jälleen yhtyeen soitinvalikoimaan. Tämän kokoonpanon aikakaudella syntyi kaksi levyä, yksi keikalta Live at the Whiskey (1992) ja yksi studiossa Freaks of Nature (1995). Keikkataltioinnin huomattavin piirre oli se, että koko setti koostui vanhasta, Livgrenin, Hopen ja Steinhardtin aikaisesta, Kansas-materiaalista. Yhtä poikkeusta lukuun ottamatta kappaleet olivat vuosina 1974–77 julkaistuilta studioalbumeilta (Song for Americasta Point of Know Returniin). Se oli siis sitä samaa materiaalia, mitä neljätoista vuotta aiemmin julkaistulla livelevyllä, Two for the Showlla, oli ollut käytettävissä. Studiolevy Freaks of Nature oli yhtyeeltä kunnianhimoinen ja onnistunut yritys palata progressiivisen rockin suuntaan.
Klassinen kokoonpano tulee ja menee...? (1997–)
Vuonna 1997 Robert and Ragsdale lähtivät yhtyeestä ja Robby Steinhardt palasi. Yhtyeeltä ilmestyi Always Never the Same -levy (1998), joka sisälsi cover-versioita yhtyeen omista kappaleista (sic!). Mukana musisoimassa oli Lontoon sinfoniaorkesteri "kuudentena yhtyejäsenenä". Vuonna 2000 klassinen Kansas-kokoonpano ("III") Greerillä vahvistettuna levytti Somewhere to Elsewhere-albumin, jonka kaikki kappaleet oli säveltänyt ja sanoittanut Livgren.
Kansas on ilmoittanut vuoden 2006 kiertueen peruuntumisesta, koska Robby Steinhardt on jättänyt yhtyeen. Hän oli lähtenyt jo 1983 mutta palannut 1997. Steinhardtin viulu ja laulu ovat olennainen osa yhtyeen live-esitystä. David Ragsdale, joka jo aiemmin on korvannut Steinhardtin, on tullut kokoonpanoon.
Esi-Kansas, Proto-Kaw, (1971–)
Myös Kansasin toinen kokoonpano ("Kansas II"), julkaisi 2002 albumin Early Recordings from Kansas 1971–1973, mikä sisältää demoja ja live-esityksiä vuosilta 1971–73. Lakiteknisistä syistä ja haluttomuudesta käyttää Kansas-nimeä myynninedistämiseen, levy on julkaistu Proto-Kaw-yhtyeen nimellä. Kaw eli kansat on intiaaniheimo, jonka mukaan Kansasin osavaltio on nimetty. Proto tarkoittaa 'ennen' . Yhtye on siis 'Esi-Kansas' . Yhtyeeltä on tullut myös kaksi uutta levyä: Before Became After (2004) ja The Wait of Glory (2006).
Álvaro Noboa
Álvaro Noboa (s. 1. marraskuuta 1950) on ecuadorilainen liikemies ja poliitikko. Banaanikaupalla vaurastunut Noboa on maan rikkain mies. Hän on pyrkinyt maan presidentiksi 1998, 2002, 2006, 2009 ja 2013. Vuoden 2013 vaaleissa hän sai neljä prosenttia äänistä.
Noboa on käynyt vuosien varrella useita pitkällisiä oikeustaisteluita. Hänen isänsä ei jättänyt hänelle perinnöksi osuutta perheen yhtiöstä, mutta Álvaro Noboa sai lopulta oikeusteitse puolet yhtiöstä. Syyte seksuaalisesta ahdistelusta päättyi sovitteluun. Viime vuosina hänen yhtiötään on syytetty verovilpistä kun taas Noboa on syyttänyt verottajaa ajojahdista.
Noboan perheyhtymä koostuu kaikkiaan 110 tytäryhtiöstä, ja se on Ecuadorin suurin konserni. Se on Ecuadorin suurin ja maailman viidenneksi suurin banaanien tuottaja, ja hallitsee noin 4% maailman banaanikaupasta. Yhtiön tuotemerkki on "Bonita".
Noboaa on syytetty työntekijöiden oikeuksien polkemisesta ja Noboa Groupin työntekijöitä on erotettu ammattiyhdistysliikkeissä toiminnan vuoksi, ja lakkoilevia työläisiä pahoinpidelty. Noboaa on syytetty myös lapsityövoiman käytöstä.
Hän on perustamansa Partido Renovador Institucional de Acción Nacionalin (PRIAN) johtaja erottuaan keskustaoikeistolaisesta Partido Roldosista Ecuatorianosta (PRE).
Cornwall (Jamaika)
Cornwall on yksi Jamaikan maakunnista. Sen alueella sijaitsee viisi kuntaa: Hanover, Saint Elizabeth, Saint James, Trelawny ja Westmoreland. Vuoden 2011 väestölaskennassa alueen asukasluku oli 622 816, ja pinta-ala 3 939 km2. Maakunnan suurin kaupunki on Montego Bay, joka on Jamaikan neljänneksi suurin kaupunki asukasluvun perusteella.
Sham 69
Sham 69 on eräs menestyneimmistä brittiläisistä punkyhtyeistä viidellä Top20-listalle yltäneellä singellään.
Tammikuussa 1978 julkaistu Borstal Breakout oli yhtyeen ensimmäinen ison levy-yhtiön kautta julkaistu single. Toukokuussa samana vuonna julkaistu Angels with Dirty Faces ylsi listasijalle 19 ja heinäkuussa samana vuonna julkaistu If the Kids Are United ylsi peräti sijalle 9, mikä oli bändin paras listasijoitus. Lokakuussa 1978 julkaistu Hurry Up Harry ylsi sijalle 10. Bändin suosiota kasvatti myös esiintyminen suositussa Top of the Pops TV-showssa.
Juuri ennen bändin hajoamista, he olivat saaneet valmiiksi neljänne albuminsa The Game, jota Pursey kutsui kasaksi paskaa ("a pile of shit").
Vuonna 1981 Pursey teki yhteistyössä Peter Gabriel in kanssa singlen Animals Have More Fun, mutta se ei osoittautunut kaupalliseksi menestykseksi.
Rick Goldstein, Dave Parsons ja Dave Tregunna perustivat yhdessä The Dead Boysin Stiv Batorsin kanssa Glamrock yhtye The Wanderersin. Myöhemmin Tregunna ja Bators rekrytoivat The Barracudas yhtyeen Nick Turnerin ja The Damned yhtyeen Brian Jamesin ja perustivat yhtyeen Lords of the New Church.
Alkuperäisen kokoonpanon Neil Harris kuoli syöpään tammikuussa 2018.
Kari Virtanen (puuseppä)
Kari Virtanen (s. 1948) on suomalainen palkittu pohjalaistaustainen puuseppä, joka toimii yhteistyössä muotoilijoiden kanssa. Hän on Suomen tunnetuimpia hienopuuseppiä.
Italian kielet
Etelä-Tirolin maakunnan toinen virallinen kieli on saksa, ja Aostan laakson alueen ranska.
Kari Virtanen (puuseppä)
Virtanen on toiminut Taideteollisen korkeakoulun opettajana. Hän sai vuonna 1987 arvostetun Bruno Mathsson -palkinnon ja vuonna 2005 muotoilun valtionpalkinnon pitkäaikaisesta työstä suomalaisen puun ja puusepäntaidon hyväksi. Virtanen on Taideteollisen korkeakoulun kunniajäsen vuodesta 2005. Vuonna 2009 Virtanen palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä.
Kari Virtanen on ollut Fiskarsin taiteilijayhteisön kantavia voimia siirrettyään yrityksenä Nikari Oy:n toiminnan sinne 1993. Hän on tuottanut omaa alan kirjallisuutta sekä toiminut asiantuntijana taidepuusepän tuotantoa käsittelevissä televisio-ohjelmissa.
Italian kielet
Virallisesti tunnustettuja vähemmistökieliä Italiassa on 12. Vuonna 1999 säädetty laki vähemmistökielistä tunnustaa seuraavat kielet:
Näiden vakiintuneiden kielten lisäksi Italiassa on paljon maahanmuuttajia, joilla on omat kielensä. Lisäksi Italiassa puhutaan jonkin verran romaniaa, sillä romanialaiset ovat maan suurin yksittäinen ulkomaalaisvähemmistö.
Kyzyl
Kyzyl on Tuvan tasavallan pääkaupunki Jenisein varrella Etelä-Siperiassa Venäjällä. Kaupungin nimi tarkoittaa tuvan kielellä "punaista". Kaupungissa on noin 109 918 asukasta (2010).
Kyzyl sijaitsee paikallisen näkemyksen mukaan aivan Aasian maantieteellisessä keskipisteessä, tästä ei tosin olla aivan yksimielisiä. Kaupungista löytyy kuitenkin monumentti, jonka nimi on Aasian keskikohta.
Italian kielet
Italian niemimaalla aiemmin puhuttuja kieliä ovat muun muassa latina, faliski, oski, umbri, volski, pikeeni, veneetti, sikuli ja etruski.
Italiassa puhutut vähemmistökielet ja -murteet
Taulukko ei listaa kaikkia kieliä
Kyzyl
Historia
Kyzyl perustettiin vuonna 1914 nimellä Belotsarsk. Vuonna 1918 sen nimeksi vaihdettiin Hem-Beldyr. Nimeä Kyzyl on käytetty vuodesta 1926 lähtien. .
Ortogonaaliset polynomit
Ortogonaaliset polynomit ovat ääretön joukko polynomeja, joista n:s polynomi on aina n:ttä astetta. Ortogonaalipolynomit ovat nimensä mukaisesti ortogonaalisia, eli kahden polynomin sisätulo
on nolla, aina kun n \neq m. Tässä esiintyvä funktio W(x) on sisätulon painofunktio, joka voi olla myös ykkönen. Tämän ominaisuuden vuoksi tietty ortogonaalipolynomien joukko muodostaa polynomiavaruuden kannan samaan tapaan kuin vaikkapa koordinaatiston kantavektorit muodostavat vektoriavaruuden kannan. Integrointirajojen a ja b väliin jäävää aluetta kutsutaan polynomiperheen ortogonaalisuusväliksi. Rajoista jompikumpi tai molemmat voivat olla äärettömiä. Kanta-ominaisuutensa vuoksi ortogonaalipolynomeilla on runsaasti käytännön sovelluksia. Niiden avulla voidaan esimerkiksi kirjoittaa sarjakehitelmiä muille funktioille.
Generoiva funktio
Ortogonaalisia polynomeja esiintyy sellaisen toisen kertaluvun differentiaaliyhtälön ratkaisuna, joka on muotoa
kunhan polynomi Q(x) on korkeintaan toista astetta ja polynomi L(x) lineaarinen. Jokaiselle ortogonaalisten polynomien joukolle voidaan löytää funktio, joka tunnetaan Rodriguesin kaavana. Rodriguesin kaavan yleinen muoto on
missä painofunktio
ja e_n polynomijoukosta riippuva kerroin. Monissa todistuksissa on kätevää käyttää varsinaista generoivaa funktiota. Funktio G(x,t) on generoiva funktio, jos polynomijoukolle on voimassa
Tällä voidaan todistaa esimerkiksi rekursiokaavoja.
Varina Davis
Varina Anne Banks Howell Davis (7. toukokuuta 1826 Natchez, Mississippi – 16. lokakuuta 1906 New York City, New York) oli Amerikan konfederaation ainoa ensimmäinen nainen ja presidentti Jefferson Davisin pitkäaikainen toinen vaimo. Yhdysvaltain sisällissodan aikana hän asui puolisonsa kanssa Konfederaation pääkaupunki Richmondissa.
Ortogonaaliset polynomit
Rekursiokaava
Jokaiselle ortogonaalisten polynomien joukolle voidaan myös löytää rekursiivinen kaava, jolla pystytään laskemaan joukon seuraava polynomi, kun kaksi edellistä polynomia tunnetaan. Yleinen rekursiokaava on muotoa
Varina Davis
Varina Davis syntyi ja kasvoi etelävaltioissa. Nuoruutensa aikana hän opiskeli Philadelphiassa. Davisilla oli sukulaisia myös pohjoisessa. Hän kannatti Konfederaation kantaa orjuudesta ja osavaltioiden oikeuksista, mutta omasi ristiriitaisia näkemyksiä sodasta.
Sisällissodan jälkeen Davisista tuli kirjailija. Hän auttoi puolisoaan kirjoittamaan muistelmansa loppuun. Leskeydyttyään 1889 Davis muutti New Yorkiin nuorimman tyttärensä Winnien kanssa työskennelläkseen kirjoittamisen parissa. Joseph Pulitzer pyysi Davisia kirjoittamaan kolumneja New York Worldiin. Vanhemmalla iällä Davis yritti parantaa pohjois- ja etelävaltiolaisten välejä. Hän ystävystyi myös Julia Dent Grantin kanssa.
Ortogonaaliset polynomit
Juurten reaalisuus ja erisuuruus
Voidaan osoittaa, että jokaisen ortogonaalipolynomin kaikki nollakohdat ovat erisuuria, reaalisia ja että ne kaikki sijaitsevat kyseisen polynomijoukon ortogonaalisuusvälillä. Voidaan myös osoittaa, että jonon n:nnen polynomin kaikki nollakohdat sijaitsevat (n+1):nnen polynomin nollakohtien välissä.
Tunnettuja ortogonaalisia polynomeja
Ortogonaalisia polynomeja syntyy mm. eräiden differentiaaliyhtälöiden ratkaisuna yhtälön sarjaratkaisun katketessa polynomiksi. Tunnettuja ortogonaalipolynomiparvia ovat
Big Boy
Big Boy voi tarkoittaa seuraavia:
Jack Nance
Marvin John Nance (21. joulukuuta 1943 – 30. joulukuuta 1996) oli paremmin nimellä Jack Nance tunnettu amerikkalainen näyttelijä. Nance tunnetaan parhaiten osistaan David Lynchin elokuvissa. Hän oli usein sivuroolissa jokseenkin eksentrisenä hahmona.
Elämänura
Nance syntyi 21. joulukuuta 1943 Bostonissa Massachusettsin osavaltiossa nimellä Marvin John Nance, ja hän vietti lapsuutensa Dallasissa. David Lynchiin Nance tutustui 1970-luvulla, kun hänet valittiin pääosaan Lynchin ensimmäiseen täyspitkään elokuvaan Eraserhead. Jack Nancen roolityö Henry Spencerinä edellä mainitussa elokuvassa on jäänyt monien elokuvaharrastajien mielestä elämään jonkinlaisena kulttihahmona. Miesten yhteistyö jatkui vuosien varrella, ja Nance näyttelikin useissa David Lynchin elokuvissa, ei tosin enää pääroolissa. Näihin kuuluvat Dyyni (Dune, 1984), Blue Velvet – ja sinisempi oli yö (Blue Velvet, 1986), Villi sydän (Wild at Heart, 1990) ja Lost Highway (1997). Nance oli myös Pete Martellin roolissa Lynchin ja Mark Frostin luomassa suositussa televisiosarjassa Twin Peaks (1990–1991).
Epäselvyydet Nancen kuolemassa
Jack Nance kuoli South Pasadenassa Kalifornian osavaltiossa 30. joulukuuta 1996. Hänen kerrotaan olleen osallisena donitsikaupan edessä puhjenneessa tappelussa. Nance myönsi ystävilleen myöhemmin saaneensa kyseiset ilkeännäköiset ruhjeet juuri kyseisessä tappelussa. Nance löydettiin asunnostaan kuolleena seuraavana aamuna ja kuolinsyyksi paljastui aivojen kovakalvonalainen verenvuoto, joskin kuoleman tarkat olosuhteet ovat yhä epäselvät. Jack Nancen elämästä tehtiin myöhemmin elämäkerrallinen dokumentti I Don’t Know Jack (2002), jossa haastatellaan Nancen perhettä, ystäviä ja kollegoja.
Lapinvehnä
Lapinvehnä eli lapinvehniö (Elymus mutabilis) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja vehniöiden (Elymus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa paljolti koiranvehnää (Elymus caninus), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan kaleiden ulkonäön perusteella.
Lapinvehnä on monivuotinen kasvilaji ja voi kasvaa yli metrin korkuiseksi. Sen lehdet ovat noin senttimetrin levyisiä, melko rentoja ja karkeita sekä ylä- että alapinnoiltaan. Lehtitupet ovat karvaiset. Lapinvehnän kukinto on tähkä, jonka tähkylät ovat usein jonkin verran punertavia. Tähkylät ovat noin senttimetrin pituisia ja niissä on kolmesta viiteen kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat soikeita, kapean kalvolaitaisia ja karkeakarvaisia. Niissä voi olla myös lyhyt vihnemäinen ota. Ulkohelpeet ovat suunnilleen kaleiden kokoisia ja niiden kärjissä on selkeä vihne.
Lapinvehnä kasvaa tunturien rinteillä, joenrannoilla ja lähteiköissä. Suomessa lapinvehnää tavataan siellä täällä napapiirin pohjoispuolella, yleisimmin Sodankylän eteläosissa ja Inarin länsiosissa.
Irene Paredes
pienoiskuva|Irene Paredes Irene Paredes (s. 4. heinäkuuta 1991) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 68 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Espanjan kaikki neljä ottelua alusta loppuun.
Paredes edusti seuratasolla viisi kautta (2016–2021) ranskalaista Paris Saint-Germainia. Hän siirtyi kesällä 2021 FC Barcelonaan.
Giovanni Viola
Giovanni Viola (20. kesäkuuta 1926 San Benigno Canavese – 7. heinäkuuta 2008) oli Italialainen jalkapallomaalivahti.
Uransa aikana Viola pelasi vuodesta 1945 vuoteen 1958 Juventuksessa, jossa hän voitti kolme scudettoa (1950, 1952, 1958). Hän pelasi myös 11 ottelua vuosina 1954−1956 Italian maajoukkueessa, jossa hän esiintyi ensi kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa 1954 ensimmäisen kierroksen ottelussa Sveitsiä vastaan. Viola pelasi myös Carrarese Calciossa, Como Calcio 1907:ssa, A.S. Lucchese-Libertasissa, ja Brescia Calciossa.
Hän koki luonnollisen kuoleman 82-vuotiaana 7. heinäkuuta 2008.
Little Caesars Arena
Little Caesars Arena on monitoimihalli Detroitissa, Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Siellä pelaavat Detroit Red Wings (NHL) ja Detroit Pistons (NBA). Halli valmistui vuonna 2017.
Piusa jõgi
Piusa ürgoru puhkekeskus|right|thumb|250px Piusa jõgi, joskus myös Pimža jõgi, suomeksi joskus Piusajoki, sekä  , on 109 kilometriä pitkä joki Virossa ja Venäjällä ja se laskee Pihkovanjärven länsirantaan.
Little Caesars Arena
Hallin rakentaminen aloitettiin huhtikuussa 2015, ja sen avajaiset pidettiin 5. syyskuuta 2017. Hallin rakennuskustannukset olivat 863 miljoonaa dollaria. Halli on osa kaupungin kehittämishanketta, ja se on osittain julkisin varoin rahoitettu.
Piusa jõgi
Joen kulku
Piusa jõgi virtaa ensin Virossa ja lopuksi Venäjällä siten, että 96 kilometriä siitä on Virossa ja 13–14 kilometriä Venäjällä. Joki toimii keskivaiheen jälkipuolella myös Viron ja Venäjän välisenä rajajokena 17 kilometrin matkalla.
Little Caesars Arena
Halli on nimetty Little Caesars -pizzaketjun mukaan. Ketjun omistaa yksityinen Ilitch Holdings -yhtiö, joka omistaa myös Detroit Red Wings -joukkueen.
Piusa jõgi
Joen kulku
Joki saa alkunsa Rõugen kunnan Küläjärvestä, joka sijaitsee Plaanin kylässä viisi kilometriä Haanjasta etelään Haanjan ylängöllä. Puro virtaa heti Alasjärven kautta kohti itää, mutta viiden kilometrin jälkeen se kääntyy kohti koillista. Võrun kunnassa se oikaisee ennen Vastseliinaa kohti itää ja Vana-Vastseliinassa se joeksi kasvaneena putoaa syvään jokilaaksoon, joka johtaa joen kohti pohjoista. Täällä joki toimii Võrun kunnan ja Setomaan kunnan kuntarajana. Jokilaakso on suojeltu noin 10 kilometrin matkalta ja Tammen kylässä joki kääntyy ensin kohti koillista ja sitten kohti itää. Tämän suunnan joki säilyttää yli 20 kilometriä. Haanjan ylänkö on nyt vaihtunut Peipsin alangoksi. Joki muuttuu Venäjän (Petserin piiri) ja Viron (Setomaan kunta) väliseksi rajajoeksi, kunnes se Petserin koillispuolella kääntyy pohjoiseen ja kokonaan Viron alueelle. Sesnikin ja Korodissan välissä joki siirtyy nyt Venäjän puolelle ja tunkeutuu siellä Pihkovanjärven leveälle rantasuon alueelle, missä se laskee järveen Puudovissassa. Suoalueella on Piusajoella neljä kilometriä pitkä Piusakese jõgi rinnakkaisuomanaan.
Joen ominaisuuksia
Joen uoman kaltevuus vaihtelee suuresti. Yläjuoksulla Haanjan ylängöllä joen uoma putoaa nopeasti. Ensimmäisellä 10 kilometrillä uoma putoaa ensin Küläjärvestä (244 metriä mpy.) Hindoalan myllylle, jossa pudotusta kertyy 105 metriä. Tällä jokiosuudella sijaitsee Ala-Suhkan seudulla erityisen jyrkkä kohta, jossa joki putoaa 1,4 kilometrin matkalla 18 metriä ja jossa kaltevuudeksi tulee 12,9 metriä kilometrille (m/km). Seuraava jyrkkä osuus löytyy syvän jokilaakson osuudella. Vastseliinassa, joka sijaitsee ennen jokilaaksoa, on joenuoman korkeus 130 metriä mpy. ja laakson jälkeen Tammen vesimyllyllä on uoman korkeus enää 60 m mpy. Jokiosuuden kaltevuudeksi tulee näin 3,3 m/km. Tihein koskijakso sijaitsee jokilaakson yläosassa, jossa koskia on 30 % uoman pituudesta. Täällä joenpohja virtaa kivikkoisella kalliolla. Joen alajuoksu, jolla tarkoitetaan tässä alavan maan osuutta, on peräti 60 kilometriä pitkä. Se alkaa Ragsillan purosta ja joki virtaa nyt 1–2 kilometriä leveässä tulvalaaksossa, jossa joki meanderoi voimakkaasti jättäen jälkeensä lukuisia juoluoita. Juoluat saavat yhteyden pääuomaansa vain tulvien aikana, kun joen vedenpinta peittää koko laakson. Joella on suhteellisen suuri kiintoainekuorma, joka syntyy yläjuoksulla nopeasti virtaavan veden eroosiosta. Kun virtausnopeus hidastuu joen alajuoksulla selvästi, laskeutuu kiintoaines joen pohjalle ja täyttää tulvalaakson sedimentillä. Täällä pääuoman paikka muuttuu hiljalleen joenäyräiden nopean eroosion takia. Viimeisen 10 kilometrin matkalla Pihkovanjärven vedenpinnan korkeus (noin 30 metriä mpy.) vaikuttaa selvästi joen virtaamiin. Korkeanveden aikana virtaus pysähtyy kilometrejä ennen joensuuta, mutta matalanveden aikana se virtaa lähemmäksi jokea. Tulva-alueella joen ympäristö on soistunut voimakkaasti ja ilmeisesti koko Peipsijärven vedenpinnan nousun vuoksi joen viimeinen noin 0,5 kilometriä leveä osuus on jatkuvasti täynnä vettä (Narvanjoen voimalan valmistuessa vuonna 1956).
Vedenlaatu
Joen vesi on yläjuoksulla peräisin ylängöltä, jossa pistekuormitusta aiheuttaa vain pieni Vastseliina ja sen suuret maatilat ja jossa muuta puhdistamatonta hajakuormitusta on vain vähän. Joen pahin kuormittaja on alajuoksulla sijaitseva Petserin kaupunki, jonka heikosti puhdistettuja vesiä johdetaan Pelskan ja Patškovkan sivujokiin. Piusa jõen vesi oli yläjuoksulla suhteellisen puhdasta jopa Neuvostoliiton aikana. Veden toinen ominaisuus, veden kovuus, johtuu maaperän kalkkikivestä, josta liukenee veteen mineraaleja. Kesällä on mineraalien pitoisuus 250–400 milligrammaa litrassa vettä (mg/l) ja talvella 330–400 mg/l. Kevättulvissa veteen sekoittuu sulaneen lumen vesiä ja pitoisuudet putoavat 80–160 mg/l. Veden lämpötila on Viron muihin jokiin verrattuna alhainen. Lämpötilaa on mitattu Vastseliinan kaupungissa vuosina 1968–1997. Yläjuoksulla matalaa lämpötilaa selittää pohjaveden suuri osuus joessa. Keskijuoksulla joki virtaa syvässä ja varjoisassa jokilaaksossa, jolla on lämpötilaa säilyttävä vaikutus. Kun Piusa jõgea on verrattu Emajokeen, on Piusalla yli 15 °C keskilämpötilan jakso 43 vuorokautta lyhyempi kuin Emajoella. 30 vuotta pitkällä tarkkailujaksolla on Piusajoen kesän keskilämpötila kohonnut yli 20 asteen vain 18 vuotena. Piusa jõen happipitoisuus on vaihdellut yleensä 8–13 mg/l, mikä tekee kylmässä vedessä happipitoisuudeksi 75–100 %. Talvella jääpeitteen alla joen happipitoisuus on alimmillaan ja kevättulvan aikana korkeimmillaan.
Luontoarvoja
Joen valuma-alueelle on levittäytynyt majava, jonka padot estävät vaelluskalojen liikkeet joenvarressa. Tämä on haitannut harjuksen elämää. Aikaisemmin joessa eli paljon harjusta, mutta sen määrä on nykyään vähenemään päin. Toinen viileitä ja hapekkaita vesiä suosiva kala on taimen, jonka määrä on sitä vastoin runsastunut. Vaelluskalojen elämää on aina helpottanut myllynomistajien keväinen tapa avata padot tulvavedelle. Samalla, kun vesi huuhtoi patoaltaisiin kertyneen sedimentin ja roskan alaspäin, liikkuivat kalat ylöspäin.
Piusa jõen syvään jokilaaksoon ja sen ympäristöön on perustettu vuonna 1962 Piusa jõen laakson maisemansuojelualue (, 1 237 hehtaaria). Sen tarkoituksena on suojella devonikautisia hiekkakivipaljastumia, niihin uomansa uurtanutta jokea ja varjoisan laakson luontoa. Alueella kulkee 15 kilometrin pituinen retkeilyreitti, joka johtaa Vastseliinan linnoitusesta Lindoraniin. Siellä on myös matkailukeskus Piusa ürgoru puhkekeskus paikalla, jossa ennen sijaitsi Väsko-Härmanin vesimylly. Hiekkakiven hyödyntämisestä saa hyvän käsityksen Piusan kylässä sijaitsevasta Piusan hiekkakivikaivoksesta.
Historiallinen rajajoki
Piusa jõgi muodostaa vanhastaan rajan Võrumaan ja Setumaan välillä. Entisen Meremäen kunnan länsi- ja pohjoisraja kulki pitkin Piusa jõgea. Meremäen seutu kuuluu historiallisesti ja kansatieteellisesti Setumaahan, mutta nykyisin hallinnollisesti Võrumaahan. Osa joesta on ollut myös hallinnollisena rajana Vörumaan ja Põlvamaan välillä.
Aikoinaan Piusa jõgi on yläjuoksullaan ollut myös valtakuntien välisenä rajana. Kun Saksalainen ritarikunta keskiajalla valloitti Liivinmaan, Piusa jõesta tuli sen ja Venäjän, ja samalla katolisen Länsi-Euroopan ja ortodoksisen Itä-Euroopan välinen rajajoki. Rajan puolustamiseksi joen varteen rakennettiin vuonna 1342 Vastseliinan linnoitus.
Myöhemmin Liivinmaa joutui ensin Puolan ja sitten Ruotsin alaisuuteen, mutta vielä sen jälkeen kun se Suuren pohjan sodan tuloksena lopulta liitettiin Venäjään, Piusa jõgi pysyi yläjuoksullaan Liivinmaan ja Pihkovan kuvernementtien välisenä hallinnollisena rajana. Setumaa kuului tuolloin Pihkovan kuvernementtiin.
Osa Piusajoesta on nykyisinkin Venäjän ja Viron välisenä rajana. Syyskuussa 2015 Venäjä ja vapautti vankina olleen virolaisen Eston Kohverin ja Viro puolestaan Aleksei Dressenin, jotka vartijoiden saattamina kohtasivat toisensa Piusa jõen ylittävällä sillalla.
Valuma-alue
Joen valuma-alueen koko on 796 neliökilometriä (km²), josta 511 km² (64 %, vanha lähde: 525 km² tai 508 km² ) kuuluu Viroon ja loput 285 km² Venäjälle. Pääuoman sijainti valuma-alueella on epäsymmetrinen, sillä kaksi kolmasosaa valuma-alueesta muodostuu oikealta puolelta uomaan yhtyvistä sivujoista ja loput sen vasemmalta puolelta yhtyvistä.
Piusa jõen valuma-alueen pohjoispuolella on Võhandu jõen valuma-alue, joka saa vetensä pääasiassa Otepään ylängöltä. Valuma-alueet kohtaavat toisensa Otepään ja Haanjan ylänköjen välisessä laaksossa, missä Võhandu jõgi ja sen sivuhaara Iskna jõgi virtaavat. Peipsin alangolla jokien välimatka suurenee ja väliin jäävät pienet joet Värska oja ja Karisilla oja. Piusa jõen kaakkoispuolinen seutu kuuluu Velikajan valuma-alueeseen. Siellä ovat Velikajan sivujoet Štšepets ja Kudeb, jonka sivuhaarat Vruda  ja Lidva  laskevat alas Haanjan ylängön rinteiltä. Velikajan ja Piusan välissä on vielä pieniä ojia ja jokia, kuten esimerkiksi Obdjoh ja Moloževska. Haanjan ylängöltä laskee jokia myös lounaan suuntaan. Sieltä alkavista joista kannattaa mainita etelään laskeva Pededzen, joka yhtyy Väinäjoen sivujokeen Aivieksteen, sekä lounaaseen päin laskeva Pärlijõgi, joka on Koivajoen sivuhaara.
Sivujokia
Piusajoen sivujoet on lueteltu alle kootussa taulukkossa. Taulukossa olevilla tiedoilla on lähteet, jotka on koottu oikeanpuoleiseen sarakkeeseen ja tarvittaessa selitetty taulukon alle. Lähteet: 1 =
Järviä
Joen uomassa sijaitsee kaksi järveä. Ensimmäinen on joen lähdejärvi Plaani Küläjärv. Toinen järvi on sen läheltä löytyvä Alasjärv. Muut valuma-alueen järvet sijaitsevat pääuoman sivussa tai sivujokien valuma-alueilla. Joen yläjuoksulla, ennen kuin joki kääntyy kohti koillista, yhtyy siihen joitakin ojia, joilla on järviä. Sellainen on Luhte järv, jonka lyhyt oja tekeen näin. Pari kilometriä alempana siihen yhtyy Andri järven laskuoja, jonka valuma-alueella sijaitsee myös tekojärvi Sur'a järv. Viereisen Vana-Saaluse ojan lähdejärvi on Kelläri järv. Ojan uomaa on padottu kahdesti, jolloin siihen muodostunut patojärvet Kaloga järv ja Mäesulg. Kun Piusa virtaa itään ja Vastseliinaan, yhtyy siihen Rauba oja, jonka valuma-alueella sijaitsee yksinäinen Rauba järv. Ennen Piusan putoamista kanjoniinsa, yhtyy siihen vielä Raudoja ja Kivioja ennen Vana-Vastseliinaa. Raduojan lähdejärvi on Linnasjärv ja sen uomassa sijaitsee pari lampea. Kiviojan suurin järvi on tekojärvi Laustoja lump. Kiviojan ja sen sivuhaarassa sijaitsee toistakymmentä pikkulampea. Alue on selvästi Miikse ojan suunnassa vedenjakaja-aluetta. Miikse ojan valuma-alueella on muutama järvi, joista maininnan arvoisia ovat Tserebi järv ja Vanigõjärv. Piusa jõen pohjoispuolelta voidaan mainita Korgõsilla ojan valuma-alueella sijaitseva lintujärvi Tabina järv.
Kanjonin jälkeen tulee Tilana oja ja Tuhkvitsa oja, jonka valuma-alueella sijaitsee suuret järvet Obinitsa järv ja Hilläkeste järv sekä joukko pieniä tekolampia. Osittain Venäjän puolella virtaavan Pelska jõen valuma-alueen suurin järvi on Engli järv. Venäjän puolella sijaitsee muutama pikkujärvi lisää. Venäläisen joen Patškovkan valuma-alueelta löytyy useita muutaman hehtaarin järviä.
British Chess Magazine
British Chess Magazine on maailman vanhin yhtäjaksoisesti toiminut shakkilehti. Sen ensimmäinen numero julkaistiin tammikuussa 1881, jonka jälkeen se on ilmestynyt kuukausittain, jopa maailmansotienkin aikaan. Lehti tunnetaan myös lyhenteellä BCM.
Lehden perustaja ja ensimmäinen päätoimittaja oli John Watkinson (1833-1923).
Khaled
Khaled (s. 29. helmikuuta 1960 Sidi-el-Houri, Oran, Ranskan Algeria) on algerialainen muusikko, jota on useasti nimitetty rai-musiikin kuninkaaksi. Hän on asunut jo vuosia Ranskassa. Khaled laulaa useimmiten arabiaksi, mutta toisinaan kappaleilla kuullaan myös ranskaa ja muita kieliä.
Elämä
Khaled syntyi vuonna 1960 Sidi-el-Hourissa, Algeriassa. Hän oli poliisin poika ja kasvoi Oranissa. Hänen ensimmäinen singlensä, Trig Lycee, ilmestyi jo vuonna 1974. 1980-luvulla Khaled lisäsi musiikkiinsa vaikutteita länsimaisesta populaarimusiikista. Tästä tyylistä käytetään nimitystä rai. Algerian hallitus ei hyväksynyt rai-musiikkia, joten Khaledin täytyi muuttaa Ranskaan vuonna 1986.
Khaledin läpimurto oli vuonna 1992 ilmestynyt albumi Khaled. 1990-luvulla hän teki yhteistyötä hip hop -artistien kanssa. Vuonna 1999 hän levytti yhdessä Rachid Tahan ja Faudelin kanssa livealbumin 1,2,3 Soleils.
Yksi Khaledin tunnetuimmista kappaleista on ”Aïcha”, josta monet eri artistit ovat tehneet eri versioita.
Maire Harme
Maire Harmeen salanimellä Irene Hammar vuonna 1962 julkaisema romaani Saari oli pohjana suomalaiselle elokuvalle Kesän maku, jonka ohjasi Asko Tolonen vuonna 1975.
Khaled
Elämä
Khaled esiintyi myös vuoden 2010 jalkapallon MM-kisojen avajaisissa, joissa hän esitti kappaleen ”Didi”.
2G
2G on yleinen lyhenne ns. "toisen sukupolven" matkapuhelinteknologioille, joille on luonteenomaista, että ne ovat digitaalisia toisin kuin ensimmäisen sukupolven analogiset järjestelmät. Näihin järjestelmiin lisättiin myös mahdollisuus datasiirtoon kuten WAP-sivujen selailuun.
Toista sukupolvea edustavat digitaaliset standardit kuten eurooppalainen GSM ja esimerkiksi Yhdysvalloissa käytetty IS-95. GSM on ylivoimaisesti suosituin standardi toisen sukupolven tekniikoista, ja siihen perustuvia verkkoja on kaikilla mantereilla ja lähes kaikissa maissa. GSM:ään siirtyminen mahdollisti tekstiviestien lähettämisen ja datasiirron käyttöönotto sähköpostin käytön ja internetin selailun.
1990-luvun alussa esitellyissä verkoissa ei kaikissa ollut alun perin datayhteyksiä, mutta sittemmin niitä kehitettiin aluksi piirikytkentäisin menetelmin (esimerkiksi HSCSD GSM-verkoissa) ja vähän myöhemmin myös tietokonemaailmasta tutuin pakettikytkentäisin menetelmin (esimerkiksi GPRS GSM-verkoissa.) 2G-teknologiaan on myöhemmin kehitetty niin sanottuja 2.5G-laajennuksia, kuten EDGE ja EGPRS, jotka huomattavasti parantavat datasiirtoyhteyden suorituskykyä.
Suomessa 2G-verkolla on peittovelvoite ja sen pitää kattaa 99 prosenttia maasta ja kaikki maantiet ja rautatiet. 2G:n varaan on rakennettu runsaasti erilaisia hälytysjärjestelmiä, kuten hissien hälytysnappeja, erilaisia mittareita ja jopa lypsykoneita. Lisäksi mahdollisesti EU:ssa pakollinen autojen hätäjärjestelmä eCall voi perustua tähän. 2G on alaspäin yhteensopiva uudempien verkkojen kanssa ja 3G-verkkoja suljettaessa eräät sitä käyttävät vastaavat järjestelmät voivat siirtyä tukeutumaan 2G-verkkoon.
Ahvenanmaan Ålcom on alkanut poistamaan 2G-verkkoa käytöstä. Myös Ruotsi ja Norja ovat päättäneet sulkea 2G-verkon vuoteen 2025 mennessä.
Schöneberg
Vuosina 1920–2000 Schönebergin ja Friedenaun kaupunginosat muodostivat yhdessä hallintoalueen, jonka nimi oli myös Schöneberg. Sittemmin tämä hallintoalue yhdistettiin Tempelhofin kanssa Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeksi, jonka alaisuudessa Schönebergin kaupunginosa jatkaa.
Pieni osa Berliinin läntisestä keskustasta, mm. Wittenbergplatz ja tavaratalo KaDeWe, sijaitsee Schönebergin alueella. Pääosa Schönebergistä sijaitsee kuitenkin tästä kaakkoon. Vuoden 2011 lopussa kaupunginosan asukasluku oli 115 976, pinta-ala 10,6 km² ja väestötiheys 10 941 as./km².
Historia
Schöneberg mainitaan ensimmäisen kerran kirjoituksissa vuonna 1264 muodossa villa sconenberch. Kylä sijaitsi nykyisen Hauptstraßen varrella, Dominicus- ja Akazienstraßen välisellä osuudella. Alkuperäisen kylän keskellä sijainnut aukio (Dorfanger) erottuu vieläkin katukuvassa Hauptstraßen levenemisenä tässä kohtaa. Täällä sijaitsee myös Schönebergin kyläkirkko (Dorfkirche), joka tosin on tuhoutunut useamman kerran, viimeksi toisessa maailmansodassa, ja jälleenrakennettu aina samaan paikkaan. Vuonna 1750 vanhan kylän eli Alt-Schönebergin kylkeen perustettiin Neu-Schöneberg, jota kutsuttiin myös nimellä Böhmisch-Schöneberg Böömistä tulleiden asukkaidensa mukaan. Vuonna 1760 seitsenvuotisessa sodassa perääntyvät venäläiset polttivat Schönebergin maan tasalle, mutta se jälleenrakennettiin.
Schöneberg-niminen kunta syntyi 1874, kun Alt-Schöneberg ja Neu-Schöneberg yhdistyivät. Samoihin aikoihin Schönebergissä käynnistyi Berliinin kasvun imussa voimakas kehitys, jonka myötä siitä tuli lyhyessä ajassa suurkaupunki. Siinä missä vuonna 1871 Schönebergissä oli ollut vasta 4 555 asukasta, vuonna 1900 niitä oli jo 95 998 ja vuonna 1919 peräti 175 093, eli enemmän kuin nykyään. Monet maanviljelijät rikastuivat, kun he pystyivät myymään peltonsa rakennusmaaksi korkeaan hintaan. He tulivat kuuluisiksi nimellä Millionenbauern ("miljoonamaanviljelijät"), ja joitakin heidän rakennutamiaan kaupunkihuviloita on vielä jäljellä Hauptstraßen varrella. Schönebergille myönnettiin kaupunginoikeudet vuonna 1898. Kaupunki rakennutti oman metron, joka aloitti liikennöinnin vuonna 1910 (nykyinen Berliinin metron linja U4). Schönebergin raatihuone valmistui vuonna 1914.
Vuonna 1920 Berliinin seudulla toteutettiin laaja kuntaliitos, jonka myötä Schönebergistä tuli Berliinin kaupunginosa. Yhdessä Friedenaun kaupunginosan kanssa se muodosti Berliinin 11. hallintoalueen, jonka nimi oli niin ikään Schöneberg. Toisessa maailmansodassa noin kolmannes Schönebergin rakennuskannasta tuhoutui. Sotaa seuranneessa Berliinin jaossa Schöneberg jäi Länsi-Berliinin puolelle. Länsi-Berliinin hallitus ja parlamentti asettuivat Schönebergin raatihuoneeseen, jossa John F. Kennedy piti vuonna 1963 kuuluisan puheensa Länsi-Berliinin tueksi ("Ich bin ein Berliner").
Vuonna 2001 Schönebergin hallintoalue yhdistettiin Tempelhofin kanssa Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeksi. Hallintoalueen nimen ensimmäiseksi osaksi tuli Tempelhof, koska Tempelhof oli yhdistämisen aikana sekä pinta-alaltaan sekä väestömäärältään suurempi kuin Schöneberg. Schönebergin kaupunginosa jatkaa olemassaolaan.
Erkki Huttunen
alt=|pienoiskuva|300x300px| Erkki Huttusen vuonna 1934 suunnittelema [[Kotka (kaupunki)|Kotkan kaupungintalo.]] alt=|pienoiskuva|300x300px|Erkki Huttunen, [[Hotelli Vaakuna|Sokos Hotel Vaakuna Helsinki, suunniteltu Helsingin 1940 olympialaisa varten.]] Erkki Juhani Huttunen (18. toukokuuta 1901 Alavus – 17. marraskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Ura
Huttunen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta vuonna 1921 ja aloitti saman vuoden syksyllä opinnot arkkitehtiosastolla Teknillisessä korkeakoulussa. Arkkitehdiksi Huttunen valmistui vuonna 1927. Valmistumisensa jälkeen tammikuussa 1928 Huttunen palkattiin SOK:n rakennusosastolle tuntipiirtäjäksi. Osaston johtajan toimi tuolloin arkkitehti Valde Aulanko. Huttusen ensimmäisiä töitä rakennusosastolla leimaa vielä klassistinen tyyli, josta esimerkkinä mainittakoon Oulun Toppilan mylly vuodelta 1928. Vuonna 1930 suunnitellut Rauman konttorirakennus ja Viipurin mylly ovat jo selvästi funktionalistista tyylisuuntausta edustavia. Huttunen nimitettiin rakennusosaston johtajaksi 1939 ja hän toimi tuossa virassa vuoteen 1941 asti.
Una Una
Una Una on aktiivinen tuliperäinen saari Indonesiassa. Viimeinen purkaus oli vuonna 1983, jolloin koko saaren peitti musta tuhka, mutta kukaan ei kuollut. Indonesian hallitus onnistui evakuoimaan kaikki paikalliset Wakaihin tai Ampanaan. Jotkut heistä tulivat takaisin ja tällä hetkellä väestö on noin 100 henkeä. Valtion tutkijalaitos ennustaa seuraavaa purkausta vuodelle 2083. Tulivuori on edelleen aktiivinen, mutta täysin vaaraton. Saarella on valtava määrä mineraaleja, rikkiä, vulkaanisia kiviä, koralleja ja metalleja, jopa kultaa.
Saarella toimii sukelluskeskus. Vedet ovat kirkaat ja lämpimät, ja saari on yksi parhaita sukelluskohteita Indonesiassa. Yleisesti tavataan suuria kalaparvia, rauskuja, haita, barracudia ja kilpikonnia. Joulu–tammikuussa valaat saapuvat parittelemaan saaren edustalle. Delfiinit ovat päivittäisiä vieraita.
T. Rex
T. Rex oli brittiläinen glam rock -yhtye, joka oli suosionsa huipulla vuosina 1971–1973. Yhtyeen perusti vuonna 1967 nimellä Tyrannosaurus Rex lontoolainen folkmuusikko Marc Bolan. Aluksi yhtye oli kitaristi-laulaja Bolanin ja lyömäsoittaja Steve Peregrin Tookin duo, joka esitti akustista psykedeelistä folkmusiikkia. Yhtye lyhensi nimensä muotoon T. Rex viidennelle albumilleen vuonna 1970 ja laajeni nelimiehiseksi. Samalla sen tyyli vaihtui glam rockiksi. Tyylinvaihdoksen myötä T. Rex nousi nopeasti yhdeksi 1970-luvun alkupuolen menestyneimmistä rock-yhtyeistä. Sen jälkeen sen suosio hiipui. T. Rex hajosi vuonna 1977, kun yhtyeen johtaja Marc Bolan kuoli auto-onnettomuudessa.
Historia
T. Rexin perusti lontoolainen folklaulaja-kitaristi Marc Bolan vuonna 1967. Hän oli aiemmin levyttänyt joitain vaatimattomasti menestyneitä soolosinglejä ja kuulunut John’s Children -nimiseen yhtyeeseen. Jätettyään sen Bolan perusti pikaisesti yhtyeen nimeltä Tyrannosaurus Rex, joka soitti nelimiehisenä ensimmäisen konserttinsa Lontoon Electric Gardenissa vuoden 1967 lopulla. Sen jälkeen Bolan karsi yhtyeen akustiseksi duoksi, jossa Bolan itse lauloi ja soitti kitaraa, ja Steve Peregrin Took soitti lyömäsoittimia.
Itämaisesta musiikista vaikutteita ottanut Tyrannosaurus Rex saavutti suosiota Lontoon hippipiireissä, ja sen musiikkia soitti myös tunnettu BBC:n tiskijukka John Peel. Duo sai levytyssopimuksen Regal Zonophone Recordsilta ja julkaisi esikoisalbuminsa My People Were Fair and Had Sky in Their Hair... But Now Thy’re Content to Wear Stars on Their Brows vuonna 1968. Albumin tuotti Tony Visconti, joka tuotti sen jälkeen lähes kaikki muutkin Bolanin julkaisut.
thumb|Mickey Finn liittyi yhtyeeseen vuonna 1969 Duon toinen albumi Prophets, Seers & Sages: The Angels of the Ages ilmestyi vuoden 1968 puolella vain kolme kuukautta esikoisalbumin jälkeen. Kolmas albumi Unicorn ilmestyi toukokuussa 1969. Noihin aikoihin Bolan ja Took riitaantuivat, eikä Took enää levyttänyt duossa sen jälkeen. Hänen tilalleen tuli Mickey Finn. Duo julkaisi albumin A Beard of Stars (1970), jolta julkaistiin Britanniassa menestynyt single ”Ride a White Swan”. Samalla duon musiikillinen tyyli muuttui hippityylistä täyteläisempään sähköiseen, kun Bolan alkoi soittaa sähkökitaraa.
Duo vaihtoi nimekseen T. Rex ja julkaisi viidennen albuminsa T. Rex (1970), joka oli myyntimenestys. Bolan laajensi yhtyeen nelimiehiseksi, kun mukaan liittyivät rumpali Bill Legend ja basisti Steve Currie. Bolan itse alkoi pukeutua värikkäästi konserteissaan ja oli uuden glam rock -tyylin varhaisimpia edustajia.
Albumi Electric Warrior (1971) oli suurmenestys ja nosti T. Rexin Britannian ykkösbändien joukkoon. Single ”Bang a Gong (Get It On)” nousi myös Yhdysvalloissa singlelistalle, ja yhtyeen suosio kasvoi etenkin maan länsirannikolla.