cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Esteetikon muotokuva
Esteetikon muotokuva on taidegraafikko Pentti Kaskipuron omakuva vuodelta 1961, 19,5 × 18,5 cm. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1966.
Kaskipuro käytti Esteetikon muotokuvassa kuivaneulatekniikkaa kuten monissa muissakin grafiikantöissään. Kuivaneulaa käytettäessä kuva uurretaan kuparilevylle teräs- tai timanttineulalla. Tällöin syntyy vivahteikas viiva, koska ura jää molemmilta sivulta kierteiseksi. Väriltään sen voidaan sanoa olevan sävykkään mustan.
1674
Kuolleita
tammikuu – Claus von Ahlefeldt, tanskalainen marsalkka (s. 1614)
Kore (veistos)
pienoiskuva|upright=0.72|[[Frasikleia-kore, n. 550–540 eaa. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.]] Kore (, ; ’neito’) on Kreikan arkaaiselle kuvanveistolle tyypillinen nuorta naista esittävä votiivipatsas. Kore-veistosten miespuolinen vastine oli kuros.
Historia
Kore-veistoksia annettiin votiivilahjoiksi Artemiin, Athenen, Demeterin ja muiden jumalatarten temppeleihin. Joskus niitä pystytettiin myös haudoille. Koreita veistettiin arkaaisella kaudella 600-luvulta 400-luvun eaa. alkuun. Varhaisimmat koret olivat suhteellisen pienikokoisia ja edustivat niin kutsuttua Daidaloksen kuvanveistoa. Varsinaiset luonnollisen kokoiset koret kehittyivät itäisillä kreikkalaisalueilla sekä Khioksella ja Samoksella. Myöhemmin niitä alettiin tehdä myös Kykladeilla ja Attikassa. Ateenasta koreita on löydetty muun muassa Ateenan Akropoliin kaivauksissa. Kore- ja kuros-veistoksia valmistettiin runsaasti ennen Akropoliin hävitystä persialaissodissa vuonna 480 eaa. Korejen, samoin kuin kurosten, valmistaminen päättyi arkaaisen kauden myötä.
Veistokset
Kore-veistokset esittävät suoraryhtisenä seisovaa verhottua naista, jonka jalat ovat säännönmukaisesti yhdessä tai toinen hieman eteen tuotuna. Kädet riippuvat joko suorina molemmin puolin tai toinen käsivarsi on hieman taivutettuna kantaen votiivilahjaa. Monilla koreilla on arkaaisille veistoksille tyypillinen arkaainen hymy. Pääsääntöisesti patsaan esittämä hahmo on pukeutunut joko peplokseen tai kitoniin. Kore-veistokset on tehty marmorista ja yleensä myös maalattu. Maalauskoristelusta ei ole säilynyt kuin vähäisiä jäänteitä.
Carlos Milcíades Villalba Aquino
Carlos Milcíades Villalba Aquino (22. elokuuta 1924 San Pedro de Ycuámandyjú – 8. tammikuuta 2016 Asunción ) oli paraguaylainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. marraskuuta 1948 ja nimitettiin San Juan Bautista de las Misionesin hiippakunnan johtoon 25. heinäkuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Mees, jota avustivat Aníbal Maricevich Fleitas ja Jorge Adolfo Carlos Livieres Banks.
Villalba Aquino jäi eläkkeelle 22. heinäkuuta 1999.
Mat Bodie
Mathew Bodie (s. 7. maaliskuuta 1990 East St. Paul, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Torpedo Nižni Novgorodissa.
Varaamattomaksi pelaajaksi jäänyt Bodie solmi vuoden mittaisen tulokassopimuksen New York Rangersin kanssa 15. huhtikuuta 2014. Seuraavana kesänä 17. heinäkuuta 2015 hän teki vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa. Hän toimi AHL-seura Hartford Wolf Packin kapteenina.
Bodie pelasi Rangersin farmiseurassa Hartford Wolf Packissa kevääseen 2017 saakka. Hän oli tehnyt kauden 2016–2017 aikana 30 pistettä 45 ottelussa ja oli 12:ntena AHL:n puolustajien pistepörssissä, kun Buffalo Sabres hankki hänet Rangersista vaihdossa Daniel Catenacciin.
The Handmaid’s Tale – Orjattaresi
The Handmaid’s Tale – Orjattaresi (The Handmaid’s Tale) on yhdysvaltalainen dystopinen draamasarja, jonka on luonut Bruce Miller. Se perustuu kanadalaisen kirjailijan Margaret Atwoodin romaaniin Orjattaresi vuodelta 1985. Sarjan pääosia näyttelevät Elisabeth Moss ja Joseph Fiennes. Sarja on saanut useita palkintoja. Sen on tuottanut MGM.
Sarjan tapahtumapaikka on Yhdysvaltojen paikalla oleva Gilead-niminen teokraattinen valtio lähitulevaisuudessa tai vaihtoehtoisessa nykyhetkessä. Ympäristön saastumisen vuoksi ihmisten hedelmällisyys ja syntyvyys ovat romahtaneet. Fundamentalististen kristittyjen johtamassa valtiossa hedelmällisiä naisia on vangittu orjattariksi, joiden tehtävänä on synnyttää lapsia isäntäperheilleen. Kyseisessä yhteiskunnassa orjattarien lisäksi myös muiden naisten asema on äärimmäisen huono.
The Handmaid’s Talen ensimmäinen jakso esitettiin 26. huhtikuuta 2017 Hulu-tilausvideopalvelussa. Sarjasta tilattiin toinen tuotantokausi, jonka esittäminen alkoi 25. huhtikuuta 2018. Kolmas tuotantokausi tilattiin toukokuussa 2018. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle Teema ja se on katsottavissa myös HBO Max -palvelussa sekä Viaplay-palvelussa.
Joaquín Hermes Robledo Romero
Joaquín Hermes Robledo Romero (s. 26. syyskuuta 1950 Asunción) on paraguaylainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Asunciónin arkkihiippakuntaan 25. joulukuuta 1975 ja inkardinoitiin San Lorenzon hiippakuntaan 18. toukokuuta 2000.
Robledo Romero sai 1. heinäkuuta 2009 nimityksen Carapeguán hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 30. elokuuta Eustaquio Pastor Cuquejo Verga, jota avustivat Celso Yegros Estigarribia ja Adalberto Martínez Flores. 10. heinäkuuta 2010 Robledo Romerosta tuli Carapeguán piispa.
Janne Oinonen
Janne Oinonen oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916.
Perhe ja koulutus
Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Petteri Oinonen ja Leena Tolvanen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Anna Katariina Heinosen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1927. Oinonen kävi Reserviupseerikoulun vuonna 1925 ja Kadettikoulun erikoiskurssin vuosina 1927 – 1928 sekä jalkaväkitykkiampujakurssin vuonna 1929. Taistelukoulun joukkueenjohtajakurssin hän suoritti vuonna 1934.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 2. komppanian kuvattuna Libaussa vuonna 1917 Oinonen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 19. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella, josta hänet siirrettiin 4. helmikuuta 1918 sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon. Oinonen joutui jäämään sairaalahoitoon Saksaan pataljoonan muun joukon palatessa Suomeen helmikuussa vuonna 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika
Oinonen palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen kesäkuun alussa vuonna 1918 ja astui armeijan palvelukseen 10. kesäkuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin 3. Jääkärirykmenttiin, josta muodostettiin myöhemmin ensin Savon jääkärirykmentti 3 ja sitten Uudenmaan rykmentti. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina 5. komppaniassa ja 2. konekiväärikomppaniassa sekä II pataljoonan varastonhoitajana. Armeijasta hän erosi 14. huhtikuuta 1920, mutta astui takaisin palvelukseen jo 1. huhtikuuta 1921. Nyt, hänet sijoitettiin pataljoonan varastonhoitajaksi Kenttälennätinpataljoonaan. Toistamiseen hän erosi armeijan palveluksesta 15. maaliskuuta 1922 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen. Suojeluskunnissa hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Pielisjärven suojeluskuntaan. Tehtävässä hän palveli 16. toukokuuta 1922 - 15. heinäkuuta 1923 välisen ajan.
Myöhemmin hän erosi suojeluskunnista ja astui takaisin Armeijan palvelukseen 16. elokuuta 1923 ja hänet sijoitettiin talousvääpeliksi Uudenmaan rykmenttiin. Myöhemmin hän hoiti 1. joulukuuta 1924 - 31. lokakuuta 1925 välisen ajan II pataljoonan taloudenhoitajana. Uudenmaan rykmentistä hän siirtyi 1. kesäkuuta 1926 Tampereen rykmenttiin, missä hän toimi rykmentin asevääpelinä sekä 20. lokakuuta 1926 alkaen aliupseerikoulun nuorempana upseerina. Rykmentin sisällä hänet määrättiin seuraavaksi 30. heinäkuuta 1928 alkaen nuoremmaksi upseeriksi 3. komppaniaan ja 1. helmikuuta 1931 alkaen 1. komppanian varapäälliköksi sekä oli komennettuna aliupseerikoulun opetusupseeriksi ja 17. elokuuta 1933 jalkaväkitykkiosaston johtajaksi. Tampereen rykmentistä hänet siirrettiin 19. joulukuuta 1934 alkaen apulaisupseeriksi Joensuun sotilaspiirin esikuntaan, josta hänet siirrettiin edelleen 25. elokuuta 1938 alkaen nuoremmaksi upseeriksi Porin rykmentin 2. komppaniaan.
Talvi- ja jatkosota
Oinonen osallistui talvisotaan aluksi pataljoonan kaasunsuojelu-upseerina 1. Prikaatissa, josta hän siirtyi linnoitustöihin Karjalankannakselle. Myöhemmin hän toimi kaasunsuojelu-upseerina ja komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 13:sta. Välirauhan aikana Oinonen jatkoi sodan aikaisessa tehtävässään, kunnes hänet siirrettiin myöhemmin Jalkaväenkoulutuskeskus 1:een ja toimi osasto Divisioonan päällikkönä. Koulutuskeskuksesta hänet siirrettiin Jalkaväkirykmentti 64:ään (myöhemmin 11. Prikaati) ja toimi rykmentissä pataljoonan komentajana ja komppanianpäällikkönä. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin komppanianpäälliköksi Jalkaväenkoulutuskeskus 4:ään, josta hänet siirrettiin vuonna 1942 Sotavankileiri 6:een ja vuonna 1944 Sotavankileiri 2:een. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta sotien jälkeen ja työskenteli sen jälkeen liike-elämän palveluksessa. Hänet haudattiin Turkuun.
Laveata tietä
Laveata tietä on vuonna 1931 valmistunut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Valentin Vaala. Elokuvan ensi-ilta oli 12. huhtikuuta 1931 Kino-Palatsissa Helsingissä.
Alphonse Kirchhoffer
Simon Alphonse Kirchhoffer (19. joulukuuta 1873 Pariisi – 30. kesäkuuta 1913 Pariisi) oli ranskalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa ja sai mestarien floretissa hopeaa.
The Name Is Love
The Name Is Love on Bobby Vintonin vuonna 1977 ilmestynyt kolmaskymmenes studioalbumi. Albumilla on coverversiot kappaleista ”Hold Me, Thrill Me, Kiss Me” ja ”Only Love Can Break a Heart”.
Listat
Albumit – Billboard (North America)
Singlet – Billboard (North America)
Karl Johansson
Karl Johansson -nimisiä henkilöitä ovat:
MV Adula
MV Adula oli Royal Dutch Shellin öljytankkeri, joka laskettiin vesille vuonna 1937 Blytheswoodissa. Alus oli yksi yhdeksästä yhtiön tankkerista, jotka muutettiin toisen maailmansodan aikana MAC-alukseksi. Nämä alukset muodostivat Kuninkaallisen laivaston Rapana-luokan.
Alus valmistui maaliskuussa 1937, ja se aloitti öljyn kuljettamisen Royal Dutch / Shell Linen lipun alla. Alus muutettiin Falmouthissa MAC-alukseksi, ja se aloitti muutostöiden jälkeen palveluksen helmikuussa 1944.
Aluksella ei ollut lentokonehangaaria, ja se kykeni edelleen kuljettamaan myös rahtia, vaikka se palvelikin laivaston aluksena. Aluksella palvellut lentokonehenkilöstö ja huoltohenkilöstö olivat ainoat laivaston miehet.
Sodan päätyttyä alus palautettiin alkuperäiseen asuunsa, minkä jälkeen se palveli romuttamiseensa saakka tankkerina. Se romutettiin toukokuussa 1953 Briton Ferryssä.
V2
V2 tarkoittaa seuraavia asioita:
Henri Laurent
Henri Albert Fernand Laurent (1. huhtikuuta 1881 Beaulieu-sur-Loire – 14. helmikuuta 1954 La Rochelle) oli ranskalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa ja sai siellä pronssia miekkailumestarien kalvassa.
Orjattaresi (elokuva)
Orjattaresi (The Handmaid’s Tale) on Harold Pinterin käsikirjoittama ja Volker Schlöndorffin ohjaama elokuva vuodelta 1990. Se perustuu Margaret Atwoodin romaaniin Orjattaresi vuodelta 1985.
Vuonna 2018 julkaistussa arviossaan kriitikko Timo Peltonen pitää elokuvan uskottavuutta, varsinkin näyttelijätyötä ja puvustusta, huomattavasti heikompana kuin romaanin televisiosovituksessa The Handmaid’s Tale – Orjattaresi (2017–). Pinterin käsikirjoitusta hän pitää lepsuna.
London MC
London MC on suomalainen eurodance-artisti. London MC:n takana on englantilaismies, joka tunnetaan myös nimellä MC Scholar, jota hän käyttää muun muassa Beats and Stylesin kanssa tekemässä kappaleessa "Dance, Dance, Dance!". London MC on Beats and Stylesin "luoma" eurodanceprojekti, joka syntyi, kun Beats and Styles halusi valmistaa eurodancelevyn.
Aristeides
Aristeides tai Aristeídis  on kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Konsertiino sellolle ja orkesterille (Prokofjev)
Konsertiino sellolle ja orkesterille g-mollissa (op. 132) on Sergei Prokofjevin kesken jäänyt sellokonsertto vuodelta 1952. Sävellyksen viimeistelivät Mstislav Rostropovitš ja Dmitri Kabalevski.
Göran Sundholm (kemisti)
Göran Oskar Sundholm (s. 6. elokuuta 1936 Helsinki ) on suomalainen kemisti. Hän oli Teknillisen korkeakoulun fysikaalisen kemian professori. Hänen tutkimusalaansa oli sähkökemia.
Sundholm kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsinkielisestä yhteiskoulusta (1954). Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1959, tekniikan lisensiaatiksi 1963 ja tohtoriksi 1969. Hän oli Helsingin yliopiston fysikaalisen kemian dosentti (1971–1988).
Hän toimi Teknillisen korkeakoulun assistenttina (1963–1969), fysikaalisen kemian apulaisprofessorina (1971–1976) ja professorina 1976–2001.
Hänen tieteellinen tuotantonsa käsittää noin 200 julkaisua erityisesti sähkökemian alalta.
Hänen puolisonsa (1960-) on polymeerikemian professori Franciska Sundholm.
Omakuva teltassa
Omakuva teltassa on taiteilija Alpo Jaakolan (1929–1997) vuonna 1957 maalaama öljytyö kankaalle, 76,5 × 135 cm. Tämän hänen omakuvansa osti Ateneumin taidemuseo kokoelmiinsa vuonna 1989.
"Kosminen rauha hakee ihmisen sisintä, taiteilija ymmärrystä," ajatteli Alpo Jaakola. Omakuva teltassa -maalauksessa telttaan itsensä sijoittanut taiteilija on nukahtanut työstä väsyneenä ja etsintöjensä haavoittamana. Yön syleilylläkin on tehtävänsä hänen hoitamisessaan. Alpo Jaakola oli kollektiiviseen alitajuntaan uskova taiteilija, joka ei uskonut minuuteen vaikka hän maalasi useampiakin omiakuvia. Luonto edusti Jaakolalle hyvyyttä järjestäytyneen yhteiskunnan mielettömyyden vastapainona. Hänelle oli elämäntapaa asettautua rationaalisen ajattelun ulkopuolelle. Omakuva teltassa -maalauksessa hän on sijoittanut taiteilijan nukkumaan lyhdyn alle. Jaakola sanoikin: "Taiteilija on kulkija, joka salalyhty kädessään kulkee pimeään metsään...pakosta nähdä suuren salaperäisyyden rauha, joka levottomasti etsii ankaraa muotoaan minussa". Maalauksestaan löytyy monia surrealistisia piirteitä.
Lähteet
Timo Huusko: Alpo Jaakola: Omakuva teltassa. Teoksessa Ateneum -opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.111.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1982
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1982. Jyväskylän Kiri voitti Suomen mestaruuden ylivoimaisella tavalla. Runkosarjassa se menetti 22 ottelussa vain pisteen tasapelillä Vaasassa ja loppusarjassakin vain kaksi kotonaan Hyvinkäälle hävityssä ottelussa. Dramaattisen päätöksen sai Kirin ja Seinäjoen välinen mitalisarjan ottelu, kun Seinäjoki protestoi tuomaritulkintoja vastaan ja kieltäytyi jatkamasta peliä. Näinpä peli keskeytettiin kuudennessa vuoroparissa ja Kiri tuomittiin voittajaksi sen hetkisen tilanteen mukaan (10-7). Jälkipuinneissa Seinäjoen Maila-Jusseille langetettiin 10 000 markan sakot epäurheilijamaisesta käyttäytymisestä. Suomen Cupin finaalissa ei mestaruussarjalaisia nähty. Ylivieskan Kuula voitti kotonaan Hongikon 10-4. Pesäpallon 60 -vuotisjuhlavuoden kunniaksi pelattiin Helsingissä juhlaotteluita 3. elokuuta lähtien 5000 osanottajan voimin. Pelit huipentuivat 48. Itä–Länsi-otteluun 8. elokuuta Helsingin Olympiastadionilla, jossa pesäpalloa oli viimeksi pelattu vuoden 1952 olympiakisoissa näytösottelussa. Yli 13 000 katsojaa näki juoksurikkaan ottelun, joka päättyi sopuisasti 10-10 -tasapeliin.
Mestaruussarja
Runkosarja
Mitalisarja
Putoamissarja Sarjasta putosivat Jyväskylän Lohi, Kouvolan Pallonlyöjät ja Oulun Lippo. Tilalle nousivat Ykkössarjan kolme parasta: Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat, Vimpelin Veto ja Ikaalisten Tarmo. Kouvolan Pallonlyöjät pelasi SM-sarjassa peräkkäin 31 kautta vuosina 1952-1982.
Jyväskylän Kiri: Risto Tuominen, Jari Ahola, Jari Koski, Jyrki Falin, Jouni Mutikainen, Kalevi Luoma, Raimo Hirvi, Mikko Vitikainen, Juha-Pekka Nieminen, Unto Poikolainen, Jarmo Korhonen, Pekka Huhtala. Pelinjohtaja Reijo Salo, valmentaja Tapio Rauhamäki.
Salvador Pérez
Salvador Johan Pérez Diaz (s. 10. toukokuuta 1990 Valencia) on venezuelalainen baseballpelaaja, joka edustaa MLB:ssä pelaavaa Kansas City Royalsia. Pelipaikaltaan oikealta heittävä ja lyövä Pérez on sieppari. Hän on 191 senttimetriä pitkä ja painaa 109 kilogrammaa.
Pérez teki amatöörisopimuksen Royalsin kanssa vuonna 2006. Hän debytoi MLB:ssä elokuussa 2011. Vuosina 2013–2015 hänet on sekä valittu sarjan tähdistöotteluun että palkittu oman pelipaikkansa Golden Glovella. Vuonna 2015 Pérez valittiin World Seriesin parhaaksi pelaajaksi Royalsin voittaessa MLB:n mestaruuden.
Saavutukset
Kansas City Royals
Henkilökohtainen
100 Memories
100 Memories on Bobby Vintonin 31. studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1979 levymerkillä Ahed Records. Albumi sisältää 100 kappaletta vuosilta 1950–1970, joka on koostettu sikermistä.
Vuoden valmentaja (Suomen jalkapallo)
Vuoden valmentaja on Suomen Jalkapallovalmentajat ry:n (SJV) tunnustuspalkinto, jonka yhdistys antaa ansioituneelle jalkapallovalmentajalle vuosittain. Palkinto perustettiin Kokkolan Pallo-Veikkojen vuoden 1969 mestarivalmentajan Reino Sarlinin ehdotuksesta vuonna 1981. Palkitseminen tapahtuu SJV:n valmentajapäivillä.
Kobolttihydroksidi
Kobolttihydroksidi (Co(OH)2) on koboltti- ja hydroksidi-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdiste esiintyy väriltään punaisena ja sinivihreänä jauheena. Näistä punainen muoto on kemiallisesti stabiilimpi.
Euro Party
Euro Party on suomalaisen eurodance -artisti London MC:n toistaiseksi ainut albumi. Albumin julkaisi Sony BMG ja se julkaistiin vuonna 2005. Albumilta julkaistiin single "What Is My Name?".
Kobolttihydroksidi
Valmistus ja reaktioita
Kobolttihydroksidi liukenee huonosti veteen. Sitä voidaan valmistaa saostamalla koboltti-ionit jostain kobolttisuolaliuoksesta kuten kobolttikloridista tai kobolttinitraatista emäksisellä aineella kuten natriumhydroksidilla. Yhdiste saostuu ensin sinisenä ja muuttuu väriltään punaiseksi.
Hapot neutraloivat kobolttihydroksidin, jolloin muodostuu happojen kobolttisuolaa ja vettä.
Käyttö
Kobolttihydroksidia käytetään maalien ja vahojen sekä litograafisten musteiden kuivaajina ja katalyyttinä. Lisäksi siitä valmistetaan karboksyylihappojen kobolttisuoloja ja litium-ioniakuissa hyödynnettävää litiumkobolttioksidia.
Seventh Tour of a Seventh Tour
Seventh Tour of a Seventh Tour oli brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin konserttikiertue. Kiertue tuki yhtyeen seitsemättä studioalbumia Seventh Son of a Seventh Son, joka julkaistiin 11. huhtikuuta 1988. Seventh Tour of a Seventh Tour käynnistyi 28. huhtikuuta 1988 Saksan Kölnistä ja päättyi 12. joulukuuta 1988 Englantiin, jossa yhtye esiintyi Lontoon Hammersmith Odeonissa. Kiertue jäi kitaristi Adrian Smithin viimeiseksi yhtyeessä, sillä hän erosi Iron Maidenista vuonna 1990. Hän kuitenkin palasi yhtyeeseen uudelleen vuonna 1999. Kiertue oli myös yhtyeen ensimmäinen, jolla basisti Steve Harrisin bassoteknikko Michael Kenney soitti kosketinsoittimia.
Kiertue kattoi 98 konserttia Britanniassa, Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Yhtye konsertoi kiertueen aikana myös Suomessa esiintyen Helsingin jäähallissa vuoden 1988 lokakuussa. Britanniassa yhtye oli pääesiintyjänä Castle Doningtonin Monsters of Rock -festivaaleilla, jossa yhtye teki uuden yleisöennätyksen konsertoidessaan yli 107 000 hengen yleisölle. Marraskuussa yhtye taltioi kaksi konserttiaan Birminghamissa konserttivideoksi Maiden England, joka julkaistiin vuoden 1989 marraskuussa.
Iron Maidenin lämmittelijöinä kiertueella esiintyivät David Lee Roth, Anthrax, Megadeth, Guns N’ Roses, W.A.S.P., Helloween, Killer Dwarfs, Ossian, Trust, Great White, L.A. Guns, Backstreet Girls ja Frehley’s Comet.
Kiertueen lavasteet mukailivat albumin Seventh Son of a Seventh Son kansitaidetta ja kuvitusta; lavasteisiin lukeutui muun muassa jäävuoria sekä yhtyeen maskotti Eddie the Head.
Virginia Ruano Pascual
Virginia Ruano Pascual (s. 21. syyskuuta 1973 Madrid) on espanjalainen tennispelaaja. Merkittävimmät voittonsa hän saavutti nelinpelissä voitettuaan kaksi olympiahopeaa sekä lukuisia Grand Slam -turnauksia.
Ruano Pascual voitti urallaan kymmenen Grand Slam -turnausta nelinpelissä, joista Ranskan avoimet kuusi kertaa. Vuonna 2001 hän voitti sekanelinpelin Ranskan avoimissa.
Ruano Pascual lopetti uransa vuonna 2010.
Rosario Mazzola
Rosario Mazzola (19. syyskuuta 1924 Palermo – 24. joulukuuta 2018 ) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Palermon arkkihiippakuntaan 16. heinäkuuta 1950 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Polymartiumin titulaaripiispaksi 19. kesäkuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore Pappalardo, jota avustivat Angelo Cella ja Vincenzo Cirrincione.
Chen Kaige
thumb|Chen Kaige Tokion elokuvajuhlilla vuonna 2013. Chen Kaige (yksink.: 陈凯歌, perint.: 陳凱歌, pinyin: Chén Kǎigē, s. 12. elokuuta 1952 Peking) on kiinalainen elokuvaohjaaja.
Rosario Mazzola
Mazzola sai 23. heinäkuuta 1988 nimityksen Cefalùn hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 18. maaliskuuta 2000.
Chen Kaige
Chen Kaige luetaan Zhang Yimoun ja Tian Zhuangzhuangin ohella kiinalaisten elokuvaohjaajien niin sanottuun viidenteen sukupolveen, 1980-luvulla uransa aloittaneiden ja kiinalaista elokuvaa myös muualla maailmassa tunnetuiksi tuoneeseen joukkoon. Chen Kaigen elokuvaa Keltainen maa (1984) pidetään eräänlaisen ”viidennen sukupolven” ohjelmanjulistuksena. Keltaisen maan kuvauksesta vastasi Zhang Yimou, Chen Kaigen opiskelutoveri Pekingin elokuva-akatemiasta. Yimou aloitti oman ohjaajanuransa muutamaa vuotta myöhemmin.
Kansainvälisesti eniten huomiota Chen Kaigen ohjaamista elokuvista ovat saaneet Cannesin elokuvajuhlilla Kultaisella palmulla vuonna 1993 palkittu Jäähyväiset jalkavaimolle sekä Kiinan ensimmäisestä keisarista Qin Shi Huangdista kertova historiallinen fiktio Keisari ja salamurhaaja.
Mih’ail Mjasnikovitš
Mihail Uladzimiravitš Mjasnikovitš (, s. 6. toukokuuta 1950 Minskin alueen Njasvižin piirissä Valko-Venäjän SNT:ssa Neuvostoliitossa) on Valko-Venäjän pääministeri. Presidentti Aljaksandr Lukašenka nimitti taloustieteen tohtori Mihail Mjasnikovitšin pääministeriksi tiistaina joulukuun 28. päivänä 2010. Samalla nimitettiin varapääministeri ja uusittiin keskeisten valtioelinten johtoa.
Edellisen pääministerin Sjarhei Sidorskin johtama Valko-Venäjän hallitus oli eronnut joulukuun 27. päivänä, runsas viikko joulukuun 19. päivän 2010 presidentinvaalien jälkeen.
Invokaatio
Invokaatio on latinan kieleen perustuva uskonnollinen käsite, joka tarkoittaa esille tai paikalle kutsumista.
Kristinuskossa
Kristinuskossa invokaatio on messun alkuun lausuttava siunaus, esimerkiksi ”Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen”.
Uuspakanallisissa liikkeissä ja luonnonuskonnoissa
Uuspakanallisissa liikkeissä ja luonnonuskonnoissa invokaatiolla tarkoitetaan yhteyden luomista yliluonnolliseen. Invokaatio eli jumaluuksien kutsuminen läsnä oleviksi rituaaliin on yksi wiccan rituaalien yhdeksästä perusosatekijästä.
Navio da República Portuguesa
Portugalin kuningasjan laivastossa ei ollut käytössä standardoitua menetelmää ilmaista palveluksessa olevaa alusta. Tasavaltaa muodostettaessa 5. lokakuuta 1910 kaikki laivaston alukset saivat virallisen etuliitteen. Heinäkuusta 1981 merivoimien hallinnassa olevat, mutta sotalaivaksi luokittelemattomat alukset, saivat etuliitteekseen UAM eli vapaasti suomennettuna yhdistynyt tukilaivasto.
Air Canada Jetz
right thumb|right|Air Canada Jetz Airbus A320 Air Canada Jetz on Montrealissa, Quebecissa, Kanadassa sijaitseva tilauslentoyhtiö. Se tarjoaa business-luokan palveluita yritysasiakkaille, ammattilaisurheilujoukkueille ja viihdetaiteilijoille.
Historia
Lentoyhtiö perustettiin 31. lokakuuta vuonna 2001. Yhtiö on täysin Air Canadan omistama. Perustamisesta lähtien yhtiön johdossa on toiminut Robert Perreault, joka aikaisemmin johti Air Alliance -lentoyhtiötä. NHL-kauden 2006–2007 aikana Jetz kuljetti useita joukkueita, kuten Vancouver Canucks, Calgary Flames, Edmonton Oilers, Ottawa Senators, Montreal Canadiens ja Toronto Maple Leafs. Vuosina 2005-2006 Jetz kuljetti NBA-joukkuetta Toronto Raptors. Jetz on myös kuljettanut useita muusikoita heidän kiertueillaan Pohjois-Amerikassa, kuten U2 ja Rolling Stones.
Laivasto
Air Canada Jetzin laivastoon (vuonna 2023) kuuluu kolme Airbus A319-konetta, joissa on 58 business-luokan matkustajapaikkaa.
Miikka Häkkinen
Miikka Häkkinen (s. 18. maaliskuuta 1984 Helsinki) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Käpylän Palloa.
Häkkinen on toiminut vuodesta 2009 lähtien Helsinki Cupin turnausassistenttina.
New York Mets
pienoiskuva|New York Metsin kotiareena [[Citi Field. Kuva vuodelta 2009.]] New York Mets on Major League Baseball -joukkue New Yorkista. Mets kuuluu MLB:n National Leaguen Eastern Divisioniin. Sen kotistadion on Citi Field Queensin piirikunnassa. Joukkueen suurin omistaja on Fred Wilpon, päävalmentaja on Terry Collins ja joukkueenjohtaja Sandy Alderson.
Mets on pelannut MLB:ssä vuodesta 1962. Mets on voittanut World Seriesin vuosina 1969 ja 1986, pudotuspeleihin joukkue on selvinnyt seitsemän kertaa. National Leaguen se on voittanut viisi kertaa, viimeksi 2015.
Perustaminen
Vuonna 1957 sekä Brooklyn Dodgers että New York Giants siirtyivät Kaliforniaan ja näin New Yorkista tuli kaupunki, jossa oli vain yksi MLB-joukkue, Yankees. Vuonna 1959 asianajaja William Shea yritti perustaa MLB:hen kolmannen liigan, jonka nimi olisi ollut Continental League. Perustettavaan liigaan piti tulla yksi joukkue myös New Yorkista, ja joukkuetta alettiin jo suunnitella. Hanke kariutui kuitenkin siihen, ettei uutta liigaa saatu perustettua.
MLB laajeni kuitenkin siten, että vuodeksi 1962 sarjaan otettiin neljä uutta joukkuetta. Yhden paikan sai New York ja uuden seuran perustamista jatkoi sama porukka, joka oli ollut rakentamassa Continental Leagueen aiottua joukkuetta. Joukkueen työnimenä oli ”New York Metropolitan Baseball Club”, joka otettiin vuosina 1883–1887 toimineelta New York Metropolitans -joukkueelta. Nimi lyheni muotoon ”Metropolitans” ja lopulta ”Mets”. Joukkue yritti saada kannattajikseen ihmisiä, jotka aiemmin olivat kannattaneet Brooklyn Dodgersia tai New York Giantsia. Niinpä Mets valitsi tunnusväreikseen oranssin, joka oli ollut Giantsin väri, sekä sinisen, joka oli Dodgersin väri.
Mets pudotuspeleissä
1969
1973
1986
1988
1999 (Metsille NL:n villi kortti)
2000 (Metsille NL:n villi kortti)
Malawi olympialaisissa
Malawi osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Münchenissä 1972. Kaksista seuraavista kisoista se jäi pois, mutta on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa Los Angelesista 1984 lähtien. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
C. Thomas Howell
pienoiskuva|C. Thomas Howell Christopher Thomas Howell (s. 7. joulukuuta 1966 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Outsiders – kolmen jengi (1983), Punainen vaara (1984), Grandview USA – Pieni kaupunki, suuret unelmat (1984), Liftari (1986), Kesän maku (1990), Gettysburgin taistelu (1993), Fatal Affair (1998), Hillsiden kuristaja (2004) ja Hoboken Hollow (2005). Howell tunnetaan erityisesti Criminal Minds – FBI-tutkijat -sarjan Viikatemiehenä joka tappoi Aaron Hotchenrin (Thomas Gibson) ex-vaimon, Haleyn. Hän esiintyi sarjassa neljännen kauden lopussa ja viidennen puoleenväliin.
Hersheyn-Chasen-koe
Hershey-Chase-kokeet olivat joukko Alfred Hersheyn ja Martha Chasen johdolla vuonna 1952 tehtyjä kokeita, joiden avulla vahvistettiin DNA:n olevan geneettinen materiaali.
C. Thomas Howell
Yksityiselämä
Howell oli naimisissa näyttelijä Rae Dawn Chongin kanssa vuosina 1989–1990. Nykyisin hän on naimisissa Sylvie Andersonin kanssa. Heillä on kolme lasta (s. 1993, 1997 ja 2001).
Hersheyn-Chasen-koe
Hershey ja Chase suorittivat kokeensa viruksella T2-bakteriofagilla. Fagi koostuu geneettistä materiaalia ympäröivästä proteiinikuoresta. Fagi tartuttaa bakteerin kiinnittymällä sen ulompaan kalvoon ja ruiskuttamalla genettisen materiaalin bakteerin sisäpuolelle.
Hershey palkittiin vuonna 1969 Nobelin lääketieteen palkinnolla yhdessä Max Delbrückin ja Salvador Luriain kanssa virusten lisääntymismenetelmiin  ja geneettiseen rakenteeseen liittyvästä tutkimuksesta.
Munkedal
thumb|right|250px|Munkedalin taajama vuoden 1990 rajauksen mukaan.
Munkedal on samannimisen Munkedalin kunnan keskustaajama länsi-Ruotsissa, Länsi-Götanmaan läänissä lähellä Göteborgia. Munkedal sijaitsee noin 25 kilometrin päässä Uddevallasta pohjoiseen. Taajamassa oli vuoden 2010 lopussa 3 718 asukasta.
New York Mets
Mets pudotuspeleissä
2006
1962-1968
Vuosina 1962–1963 Mets pelasi kotiottelunsa Polo Grounds -stadionilla. Vuodeksi 1964 rakennettiin Shea Stadium, joka toimi Metsin kotikenttänä aina vuoteen 2008. Alkuun menestystä ei tullut. Vuosina 1962–1968 National Leaguessa oli 10 joukkuetta eikä erillisiä divisioonia. Kaikkina näinä vuosina Mets jäi National Divisioinin viimeiseksi, lukuun ottamatta vuosia 1966 ja 1968, joina Metsin sijoitus oli 9. Avauskaudellaan 1962 Mets hävisi 120 pelaamastaan 160:stä ottelusta joka oli yhden kauden suurin määrä tappioita MLB:ssä vuodesta 1900. Kuitenkin 1960-luvun loppupuolella Mets osoitti merkkejä paremmasta tulevaisuudesta. Kaudella 1967 Metsin aloitussyöttäjä Tom Seaver palkittiin liigan parhaaksi tulokkaaksi. Seaverin lisäksi, joukkueessa pelasi nuoria lupaavia pelaajia kuten sieppari Jerry Grote sekä shortti Bud Harrelson.
1969
Kaudeksi 1969 MLB:hen otettiin neljä joukkuetta lisää, kaksi sekä American Leagueen että National Leagueen. Tämän lisäksi liigat jaettiin kahteen divisioonaan: itäiseen ja läntiseen ja kussakin neljässä divisioonassa pelasi kuusi joukkuetta. Mets sijoitettiin NL:n East Divisioniin.
Vielä elokuun puolivälissä NL Eastin ennakkosuosikki Chicago Cubs oli sarjakärjessä Metsin ollessa kolmantena kymmenen voiton päässä Cubsista. Kuitenkin syyskuussa Cubs voitti vain kahdeksan pelaamastaan 25:stä ottelusta kun taas Mets voitti 38 runkosarjan 49:stä viimeisestä pelistään. Mets siirtyi sarjakärkeen 9.9. ja voitti lopulta divisioonansa tuloksella 100-62. Kyseessä oli Metsin ensimmäinen kausi, jolloin joukkue voitti enemmän otteluita kuin se hävisi. Metsin voitollisen kauden takeina oli ennen kaikkea joukkueen nuoret syöttäjät: Mets pelasi 28 ottelua jossa vastustaja ei onnistunut tekemään yhtään juoksua (MLB:n kauden eniten) ja Metsin syöttäjien ERA oli 2,99. Metsin syöttäjistä Tom Seaverin voitto-tappiotulos oli 25-7, Jerry Koosnanilla 17-9.
Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella NLCS:ssä (National League Championship Series) Mets sai vastaansa Atlanta Bravesin, joka voitti NL West Divisionin. Braves, jossa pelasi kuuluisa Henry "Hank" Aaron, oli sarjan ennakkosuosikki mutta Mets voitti "paras viidestä" -sarjan suoraan voitoin 3-0.
World Seriesissä Mets sai vastaansa tulivoimaisen Baltimore Oriolesin, joka oli sarjan vahva ennakkosuosikki saavutettuaan runkosarjassa tuloksen 109-53. Ennen "paras seitsemästä" -periaatteella käytyä sarjaa ennakoitiin että Mets saattaisi voittaa avauspelin, jossa joukkueen aloitussyöttäjä on Tom Seaver, mutta Oriolesin uskottiin olevan vahvempi jatkossa. Kuitenkin Orioles onnistui avauspelissä tekemään Seaverille neljä juoksua ja niinpä Orioles voitti tämän ottelun. Seuraavissa neljässä ottelussa Metsin syöttäjät antoivat Oriolesille yhteensä vain viisi juoksua ja Mets voitti World Seriesin voitoin 4-1. Tom Seaver oli Metsin aloitussyöttäjänä sarjan neljännessä pelissä, jossa hän antoi kymmenessä vuoroparissa vain yhden juoksun ja Mets voitti ottelun 2-1.
1970-1973
World Series-voiton jälkeen Mets kohtasi vaikeuksia. Metsin syöttäjät ei saaneet kylliksi tukea sisäpeliltä ja Mets koitti korjata tilannetta pelaajakaupoilla, jotka pääosin epäonnistuivat. Näistä paras esimerkki on pelaajavaihto jossa Mets antoi aloitussyöttäjä Nolan Ryanin ja sai etukenttäpelaaja Jim Fregosin. Otis valittiin myöhemmin Hall og Fameen kun taas Fregosi taisteli loukkaantumisten kanssa ja peliura jäi lyhyeksi. Kauden 1972 kynnyksellä Metsin World Series -voittoon johtanut päävalmentaja Gil Hodges kuoli yllättäen sydänkohtaukseen joukkueen kevätharjoituksissa, hänen työtään päävalmentajana jatkoi Metsin valmentajistoon kuulunut Yogi Berra. Vahvan loppukauden 1973 ansiosta Mets voitti divisioonansa ja sai NLCS:ssä vastaansa "Big Red Machine" Cincinnati Redsin, jonka Mets voitti 3-2 mutta hävisi World Seriesin Oakland Athleticsille 3-4.
1974-1985
Näihin aikoihin Metsin omisti pariskunta Charles ja Joan Payson. Vuoden 1975 loppupuolella Joan Payson kuitenkin kuoli ja Charles antoi joukkueen johdon kolmelle tyttärelleen, jotka siirsivät vastuuta päätöksistä joukkueen puheenjohtajalle M. Donald Grant. Tästä seurasi lukuisia huonoja päätöksiä, joista huomattavin oli kaudella 1977 tehty pelaajavaihdos, jossa Mets luopui aloitussyöttäjä Tom Seaverista sekä Dave Kingmanista saaden tilalle kuusi pelaajaa, joista yhdelläkään ei missään vaiheessa ollut merkittävää roolia Metsissä. Etenkin Seaverista luopuminen aiheutti suurta kritiikkiä: New Yorkin lehdistö kutsui pelaajakauppaa "The Midnight Massacre":ksi ja Shea Stadium sai uuden lempinimen "Grant's Tomb". Lukuisien huonojen päätösten takia Charles Payson erotti Grantin kauden 1978 loputtua ja tammikuussa 1980 Doubleday-niminen liikeyritys osti Metsin. Joukkueen johtoon tulivat Nelson Doubleday Jr. sekä osaomistaja Fred Wilpon. Jäätyään divisioonansa viimeiseksi 1978, Metsin omistajat alkoivat kiinnostua joukkueen menestyksestä entistä enemmän ja joukkue vahvistui hyvillä pelaajille kuten oikea takakenttäpelaaja Darryl Strawberry, aloitussyöttäjä Dwight Gooden sekä ykkönen Keith Hernandez. Näistä pelaajista kaksi ensimmäistä on Metsin omia kasvatteja. Vuonna 1985 pudotuspelipaikka oli lähellä, sen menetys ratkesi vasta Metsin viimeisessä ottelusarjassa St. Louis Cardinalsia vastaan.
1986
Runkosarja oli Metsiltä erittäin vahva. Mets varmisti pudotuspelipaikan jo 17.9. ja saavutti runkosarjassa tuloksen 108-54, joka sivusi kolmanneksi parasta NL:n joukkueen kausitulosta ikinä.
Pudotuspeleissä NLCS:ssä Mets kohtasi toisen vuonna 1962 MLB:hen liittyneen seuran, Houston Astrosin. Toisin kuin Mets, Astros ei ollut vielä onnistunut voittamaan NL:n pennantia eikä se onnistunut siinä vieläkään Metsin voitettua sarjan 4-2. Sarjan kuudennessa ottelussa Astros meni jo avausvuoroparissa johtoon 0-3 ja ottelussa ei tullut lisäjuoksuja kuin vasta yhdeksännessä vuorossa metsin tehtyä kolme juoksua ja ottelu venyi jaksovuoropareille. Ottelu venyi lopulta 16 vuoroparin mittaiseksi ja Mets voitti pelin lukemin 7-6.
World Seriesissä Mets sai vastaansa Boston Red Soxin joka ei ollut voittanut World Seriesiä sitten vuoden 1918. Viiden ottelun jälkeen Red Sox johti sarjaa voitoin 3-2. Kuudes ottelu oli tasan 3-3 yhdeksän vuoroparin jälkeen. Koska ottelu pelattiin Shea Stadiumilla, Red Sox pelasi sisävuoron ensin ja onnistui tekemään kaksi juoksua kymmenennen vuoroparin sisävuorollaan. Metsin sisävuoron aluksi kaksi ensimmäistä lyöjää paloi. Kolme seuraavaa Mets-palaajaa onnistui kuitenkin lyömään singlen ja Mets kavensi tilanteen lukemiin 4-5. Lyömään tuli Mookie Wilson, juoksijoista Kevin Mitchell oli kolmos- ja Ray Knight ykköspesällä. Red Sox vaihtoi syöttäjäksi Bob Stanleyn. Kolmen syötön jälkeen Wilsonin väärä-suora-tilanne oli 2-1 jonka jälkeen Wilson löi kolme seuraavaa syöttöä laittomiksi joten tilanne oli 2-2 ja Red Sox yhden suoran syötön päässä World Seriesin voitosta. Seuraavaa Stanleyn syöttöä Red Soxin sieppari Rich Gedman ei kuitenkaan saanut kiinni ja kun pallo karkasi villinä syöttönä Gedmanin taakse, Mitchell toi tasoitusjuoksun 5-5 ja Knight juoksi kakkospesälle. Sitten Wilson onnistui lyömään laillisen lyönnin, joka oli kuitenkin varsin vaatimattoman näköinen pallon vieriessä hitaahkosti ykköspesän vasemmalta puolelta. Red Soxin ykkönen Bill Buckner yritti poimia palloa räpyläänsä siinä kuitenkaan onnistumatta ja pallo vieri Bucknerin räpylän alta takakentälle ja Knight juoksi kakkospesältä kotipesään tuoden Metsille voittojuoksun 6-5. Sarjan seitsemäs ottelu pelattiin niin ikään Shea Stadiumilla. Red Sox siirtyi toisessa vuoroparissa 0-3 johtoon mutta Mets teki sisävuoroissaan 6-8 yhteensä kahdeksan juoksua ja voitti ottelun 8-5 ja historiansa toisen Word Seriesin.
Hyvästä kaudesta huolimatta useille Metsin pelaajalla oli ongelmia siviilielämässään, joka myöhemmin koitui joukkueen tappioksi sen sijaan että taitavista pelaajista koostunut Mets olisi kyennyt jatkamaan menestyskulkuaan myös tulevina vuosina. Strawberrylla ja Goodenilla oli ongelmia sisältäen lääkeaineiden väärinkäyttöä. Hernandez oli tunnustanut olevansa kokaiinista riippuvainen jo vuonna 1985 mutta oli hakeutunut kuntoutukseen. Lenny Dykstra puolestaan pilasi mainettaan jäätyään kiinni sekä steroidien käytöstä että osoitettuaan olevan riippuvainen uhkapeleistä.
1987-1990
Kausi 1987 oli Metsin ja St. Louis Cardinalsin välistä taistoa divisioonavoitosta, joka taisto lopuksi kääntyi Cardinalsin voitoksi. Erittäin tärkeä peli oli 11.9. käyty joukkueiden välinen ottelu joka ratkesi Cardinalsin Terry Pendletonin kunnariin. Kauden aikana tapahtui myös suurin Mets-šokki sitten Tom Seaverin myymisen 1977: Dwight Gooden antoi positiivisen näytteen kokaiini-testissä ja hänet toimitettiin huumeklinikalle. Tilastomielessä positiivista oli se, että Metsin Darryl Strawberrysta ja Howard Johnsonista tuli MLB:n historian ensimmäiset samassa joukkueessa pelanneet pelaajat jotka saman pelikauden aikana onnistui sekä lyömään 30 kunnaria että varastamaan pesän 30 kertaa. Kaudella 1988 Mets voitti sata ottelua toisen kerran kolmen vuoden aikana, voitti divisioonansa ja selvisi pudotuspeleihin. Vahvinta osaamista Metsin joukkueesta kauden aikana osoittivat syöttäjät Gooden, Don Darling sekä David Cone, sisäpelissä tehokkaampia olivat Kevin McReynolds, Strawberry ja Johnson. NLCS:ssä kohtasivat Mets ja Los Angeles Dodgers. Vaikka Mets oli voittanut Dodgersin kymmenessä runkosarjan 11:stä keskinäisestä kohtaamisesta, Dodgers voitti Metsin NLCS:ssä 4-3. Metsin kausia 1989-1990 häiritsi sekä lukuisan avainpelaajan loukkaantumiset (Gooden, Hernandez, Gary Carter), epäonnistuneet pelaajakaupat kuin myös Strawberryn sekoilut alkoholin kanssa, jonka takia hän joutui olemaan sivussa alkukauden 1990. Kausi 1989 oli Carterin ja Hernandezin viimeinen Metsissä, 1990 Strawberryn viimeisin.
1991-1993
Vaikka Mets teki lukuisia pelaajakauppoja, kaudet 1991–1993 meni joukkueella todella huonosti ja tänä aikana Metsiä kutsuttiin huonoimmaksi joukkueeksi jota rahalla voi ostaa. Pohjanoteeraus oli kausi 1993, jolloin Mets hävisi 103 ottelua.
1994
MLB:n molempiin liigoihin lisättiin kolmas divisioona, Central. Joukkueita molemmissa liigoissa oli 14, nykyisin 15. Pelaajalakon takia kausi jäi kesken 12.8., jolloin Mets oli pelannut 113 peliä. Myöskään pudotuspelejä ei pelattu. Dwight Gooden pelasi sopimuskautensa viimeisintä kautta Metsissä, antoi positiivisen kokaiini-näytteen ja sai 60 ottelun pelikiellon. Pelikieltonsa aikana Gooden testattiin uudelleen ja hän antoi toistamiseen positiivisen näytteen. Tästä syystä MLB antoi Goodenille vuoden mittaisen pelikiellon. Päivää myöhemmin kuin Gooden oli saanut jälkimmäisen, pidennetyn pelikiellon, hänen silloinen vaimonsa Monica löysi hänet makuuhuoneestaan ladattu ase päätä vasten.
Malawi olympialaisissa
Malawi ei ole saanut olympialaisista yhtään mitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, on yltänyt nyrkkeilijä Peter Ayesu, joka sijoittui Los Angelesissa 1984 jaetulle viidennelle sijalle kärpässarjassa. Malawin muutkin menestykset ovat tulleet nyrkkeilystä: jaetun yhdeksännen sijan ovat saavuttaneet Shekie Kongo kevyessä kärpässarjassa Münchenissä 1972, Drake Thadzi raskaassa keskisarjassa Los Angelesissa 1984 ja Lyton Mphande kevyessä välisarjassa Soulissa 1988.
Münchenin 1972 kymmenottelussa 22:nneksi sijoittunut Wilfred Mwalawanda oli selvästi paras ottelun keihäänheitossa. Hän heitti tuloksen 71,28, josta toiseksi paras, Bruce Jenner, jäi yli viiden metrin päähän.
New York Mets
1995-1998
Pelaajalakkokauden jälkeen Mets kohensi otteitaan, kaikkina vuosina 1995–1998 Mets oli lähellä pudotuspelipaikkaa sitä kuitenkaan saavuttamatta. Kaudella 98 Mets hankki riveihinsä sieppari Mike Piazzan, joka on yksi menestyneimmistä pelaajista joita Metsissä on ikinä pelannut.
1999-2000
Mets aloitti kauden 1999 vahvasti päästen tilanteeseen 17-9, jonka jälkeen joukkue hävisi kahdeksan peräkkäistä peliä, joista kaksi viimeistä AL:n New York Yankeesille (kaudella 1997 MLB:n sarjaohjelmaan otettu AL:ää ja NL:ää edustavien joukkueiden välisiä pelejä "interleague play", Metsin ja Yankeesin välisiä ottelusarjoja kutsutaan nimellä "Subway Series"). Mets erotti päävalmentaja Bobby Valentinen ja voitti seuraavassa ottelussaan Yankeesin 7-2. Mets sijoittui divisioonassaan toiseksi ja pelasi uusintapelin NL:n villistä kortista Cincinnati Redsiä vastaan. Ottelussa Metsin aloitussyöttäjä Al Leiter pelasi Mets-uransa parhaan pelin syöttäen ottelun alusta loppuun ja jättäen Redsin juoksuitta, antaen vain kaksi hittiä. Kaudesta 1995 lähtien MLB:n pudotuspeleihin selvisi kahdeksan joukkuetta ja pudotuspeleihin tuli yksi ottelukierros lisää Division Series, joka pelataan "paras viidestä" -menetelmällä. NLDS:ssä Mets voitti Arizona Diamondbacksin 3-1 mutta hävisi NLCS:n Atlanta Bravesille 2-4. Mets voitti sarjan viidennen pelin Robin Venturan "Grand Slam Singlellä". Ottelu oli mennyt 15. vuoropariin ja Mets pelasi tasoittavaa sisävuoroa. Venturan tullessa lyömään ottelu oli tasan 3-3 ja Metsillä oli ajolähtö eli juoksija kullakin pesällä. Venturan lyönti meni oikealle takakatsomoon ja sillä olisi saanut kunnarin ja "Grand Slam"in, joka on ajolähdössä lyöty kunnari. Kuitenkaan Ventura ei päässyt juoksemaan ykköspesää pidemmälle sillä siellä ollut juoksija Todd Pratt pysäytti Venturan alkaakseen juhlimaan voittojuoksua. Mets voitti ottelun 4-3 ja tilastoihin Venturan lyönti merkittiin singleksi, ei kunnariksi.
2001-2005
Kausilla 2001–2005 Mets ei saavuttanut menestystä ja kausilla 2002–2005 joukkue hävisi enemmän otteluita kuin voitti. Syyskuun 11. päivän terroristi-iskujen jälkeen vuonna 2001 Shea Stadiumia käytettiin hätäapukeskuksena ja siellä järjestettiin ensimmäinen urheilutapahtuma New Yorkin kaupungissa terroristi-iskujen jälkeen. Kyseessä oli 21. syyskuuta 2001 Metsin ja Atlanta Bravesin välinen baseball-peli. Ottelussa molempien joukkueen pelaajat muistivat terroristi-iskujen uhreja, Diana Ross lauloi ennen ottelua laulun "God Bless America" ja Liza Minnelli seitsemän vuoroparin jälkeisellä tauolla laulun "New York, New York". Braves johti ottelua 2-1, mutta Mike Piazza löi kahdeksannessa vuoroparissa kaksi juoksua tuoneen kunnarin, jonka avulla Mets voitti pelin 2-3. Ottelu muistetaan yhtenä Metsin historian ikimuistoisimmista hetkistä.
Kaudella 2002 Fred Wilpon osti joukkueen kokonaan itselleen. Ajanjakson aikana Metsin omistajat halusivat muuttaa strategiaansa ja joukkueeseen tuli lukuisia hyviä pelaajia. Kaudella 2003 MLB-debyyttinsä teki joukkueen shortti Jose Reyes ja vuotta myöhemmin kolmonen David Wright. Reyesiä ja Wrightiä pidetään parhaina Mets-kasvatteina sitten Dwight Goodenin. Kaudelle 2005 Mets hankki toimitusjohtajakseen Omar Minayan. Minaya palkkasi Metsin päävalmentajaksi Willie Randolphin ja hankki joukkueeseen aloitussyöttäjä Pedro Martinezin sekä sentteri Carlos Beltranin. Kauden 2005 aikana Mets hankki lisäksi sieppari Paul Lo Ducan, ykkönen Carlos Delgadon sekä vaihtosyöttäjä Billy Wagnerin, joka pelasi joukkueensa lopettajana. Kausi 2005 oli Mike Piazzan viimeinen kausi Metsissä.
2006
Mets voitti divisioonansa ensimmäistä kertaa vuoden 1988 jälkeen. Marginaali oli suuri, divisioonan toiseksi sijoittunut Philadelphia Phillies voitti 12 ottelua vähemmän kuin Mets ja Metsin tulos oli koko NL:n paras. Tällä kaudella ensimmäistä kertaa sekä Mets että Yankees voittivat divisioonansa samaan aikaan. NLDS:ssä Mets voitti Los Angeles Dodgersin 3-0, mutta hävisi NLCS:ssä St. Louis Cardinalsille 3-4. NLCS:n seitsemännessä ottelussa nähtiin yksi MLB:n pudotuspelihistorian hienoimmista pelisuorituksista kun Metsin vasen takamies Endy Chavez kurotti kopiksi Scott Rolenin lyömän pallon, joka oli menossa kentän 2,4 metriä korkean takaseinän yli. Mikäli Chavez ei olisi saanut lyöntiä kopiksi, Cardinals olisi saanut kunnarin jolla olisi tullut kaksi juoksua. Sen sijaan Chavez toimi nopeasti aiheuttaen kaksi paloa: lyöjä Rolen paloi koska lyönti oli koppi. Baseballissa koppilyönnillä pesällä oleva juoksija saa edetä vasta sitten kun pallo on ulkopelaajan räpylässä. Ykköspesällä ollut Jim Edmonds oli lähtenyt juoksemaan luultuaan että ulkopelaajat ei saa palloa kiinni ja joutui palaamaan lähtöpesälleen ykköspesälle huomattuaan Chavezin kopin: Chavez heitti kakkoselle Jose Valentinille, joka heitti ykköselle Carlos Delgadolle, joka oli ykköspesällä pallon kanssa ennen Edmondsia. Tämä ei kuitenkaan auttanut Metsiä voittamaan ottelua.
2007
Kausi alkoi Metsiltä vahvasti ja näytti siltä että Mets selviäisi taas pudotuspeleihin. Kuitenkin, Mets onnistui voittamaan vain viisi 17 viimeisestä ottelustaan ja Philadelphia Phillies ohitti Metsin sarjataulukossa. Kauden viimeisessä ottelussa Florida Marlinsia vastaan Metsillä oli mahdollisuus vielä joko voittaa liigansa taikka vähintään päästä uusimaan pudotuspelipaikasta Philliesiä vastaan, mutta se ei onnistunut kun Mets hävisi viimeisen pelinsä ja Phillies voitti. Tässä viimeisessä ottelussa Metsin aloitussyöttäjä Tom Glavine antoi Marlinsille seitsemän juoksua ensimmäisessä vuoroparissa. Suureksi syyksi Metsin ongelmiin pidettiin syöttäjiä: aikavälillä 16.-25.9. Mets hävisi kuusi ottelua joista neljässä se teki juoksuja 6, 8, 7 ja 9.
2008
Vahvistaakseen syöttäjäosastoaan Mets teki kauden alla pelaajakaupan jossa se sai kaksi kertaa MLB:n Cy Young Award -palkinnon voittaneen aloitussyöttäjä Johan Santanan Minnesota Twinsiltä ja antoi vaihdossa takakenttäpelaaja Carlos Gomezin sekä farmiliigasyöttäjät Philip Humberin, Deolis Guerran ja Kevin Mulveyn. Mets pelasi viimeisen kautensa Shea Stadiumilla. 16.6. Mets erotti päävalmentajansa Willie Randolphin ja palkkasi hänen tilalleen Jerry Manuelin, koska joukkue oli voittanut vain noin puolet peleistään. Mets oli tukevassa sarjajohdossa vielä syyskuussa mutta onnistui voittamaan vain seitsemän viimeisestä 17 ottelustaan kun taas Phillies voitti 13 viimeisestä 17 pelistä ja Phillies voitti näin divisioonan. Suurin syy Metsin tappioon olivat vaihtosyöttäjät: mikäli baseball-pelit olisivat päättyneen kahdeksan vuoroparin jälkeen, Mets olisi voittanut divisioonansa 12 voiton erolla Philliesiin.