cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valkotäplänokkosperhonen
Koko ja ulkonäkö
Siivet ovat reunoiltaan liuskaiset. Etusiipien yläpinnat ovat kellanoranssit. Siiven etureunassa on kolme tummaa laikkua. Siiven reunuksen ja uloimman laikun väli on valkoinen. Siiven keskiosassa on muutamia tummia täpliä. Takasiivet ovat myös oranssit, mutta sävyltään ruskeammat. Takasiiven etureuna on tumma ja siinä on selvästi erottuva valkoinen laikku. Sekä etu- että takasiivessä on leveä, vaaleanruskea reunus. Siipien alapinnat ovat vaaleanruskeat ja siipien poikki kulkee vaaleampi, ulkoreunaltaan epäselvä juova. Takasiiven alapinnalla on valkoinen pilkku. Siipiväli 58–74 mm.
Levinneisyys ja lentoaika
Valkotäplänokkosperhosen levinneisyys ulottuu Euroopan itäosista Aasian lauhkeiden osien kautta Kiinaan ja Japaniin sekä Pohjois-Amerikassa Kanadan eteläosiin ja Yhdysvaltojen pohjoisosiin. Laji vaeltaa joinakin vuosina myös tavanomaisen levinneisyysalueensa ulkopuolelle.
Suomessa laji on erittäin harvinainen vaeltaja. Sitä on tavattu vain muutamia kertoja, pääasiassa maan itäosissa ja havaintojen välillä on useita vuosia. Suomesta lajia on tavattu lähinnä loppukesällä tai syksyllä; vain pari kertaa keväällä.
Gnonsiane Niombla
Gnonsiane Niombla (s. 9. heinäkuuta 1990 Villeurbanne) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa maaliskuussa 2013. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 sekä voittanut maailmanmestaruuden Saksassa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän on edustanut muun muassa CJF Fleury Loiretia ja romanialaista CSM Bucureștiia. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyy Metz Handballiin.
Valkotäplänokkosperhonen
Elinympäristö ja elintavat
Valkotäplänokkosperhosen elinympäristöä ovat niityt, lehtimetsät ja niiden reunat sekä kulttuuriympäristöt. Laji talvehtii aikuisena.
Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat pajut, haapa, pyökit, jalavat ja tyrni.
Amanitaceae
Amanitaceae on Agaricales-lahkoon kuuluva sieniheimo. Siihen kuuluu kuusi sukua, joista kärpässieniä ja limalakkeja tavataan Suomessa ja lähiympäristössä.
Suvut
Heimo sisältää seuraavat suvut:
Shine 2009
Shine 2009 on suomalainen elektronista popmusiikkia soittava yhtye.
Shine 2009 on Reginassakin vaikuttavan Mikko Pykärin ja DJ Schmamina tunnetun Brightboy-yhtyeessä soittaneen Sami Suovan perustama yhtye. Heidän debyyttialbuminsa Realism julkaistiin 3. toukokuuta 2011.
Girl’s Day
Girl’s Day oli nelihenkinen eteläkorealainen tyttöyhtye, jonka levy-yhtiönä toimi Dream T Entertainment. Yhtye debytoi vuonna 2010 ja sen jäsenet olivat Sojin, Yura, Minah ja Hyeri. Heidän faniklubistaan käytetään nimitystä "Daisy".
William Bonin
William George Bonin (8. tammikuuta 1947 – 23. helmikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Hän murhasi vuosina 1979–1980 ainakin neljätoista poikaa ja nuorta miestä. Lisäksi häntä on epäilty tekijäksi useissa muissa tapauksissa. Häntä kutsutaan nimellä The Freeway Killer. Randy Steven Kraft ja Patrick Kearney jakavat hänen kanssaan tämän nimityksen.
Bonin syntyi huonoihin kotioloihin Connecticutissa. Hän joutui lapsena toistuvasti seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi. Myöhemmin hän liittyi ilmavoimiin ja palveli Vietnamin sodassa. Hän sai jopa hyvän käytöksen mitalin. Hänen armeijauransa olikin jo ohitse, kun kävi ilmi, että Bonin oli sen aikana syyllistynyt seksuaaliseen väkivaltaan.
Bonin muutti Kaliforniaan, jossa häntä vuonna 1969 syytettiin poikien hyväksikäyttötapauksista. Hänet todettiin syylliseksi tekoihin, mutta lähetettiin vankilan sijasta sairaalaan. Hän vapautui sairaalasta viiden vuoden kuluttua ehdonalaiseen vapauteen. Bonin kuitenkin jatkoi rikosuraansa ja raiskasi vuonna 1975 David McVicker -nimisen pojan. Bonin yritti myös tukehduttaa poikaa, mutta keskeytti ja pyysi anteeksi. McVicker muun muassa lopetti koulunkäynnin tapahtuneen seurauksena.
Myskiyrtti
Myskiyrtti (Tetradenia riparia) on afrikkalainen tuoksuva pensas tai pieni puu.
William Bonin
Bonin päätyi vankilaan, mutta vapautui jo vuonna 1978 ja syyllistyi pian jälleen yhteen hyökkäykseen, mutta pääsi erehdyksen takia lähtemään vankilasta jo ennen oikeudenkäyntiä.
Myskiyrtti
Ulkonäkö ja koko
Myskiyrtti kasvaa noin kolme metriä korkeaksi. Sen nuoret versot ovat mehikasveja muistuttavia, lehvästö on tahmea ja tuoksuu miellyttävän aromaattiselta. Lehdet ovat kirkkaanvihreitä, kapean sydämenmuotoisia ja 35-80 mm pitkiä. Niiden molempia puolia peittää ohut tummanpunainen nukka. Kukinnot ovat versojen päissä olevia haaraisia, isokokoisia terttuja. Halkaisijaltaan noin kolme millimetristen kukkien väri vaihtelee valkoisesta violettiin, myös vaaleanpunaisia kukkia tavataan.
William Bonin
Murhat
Murhat, joista Bonin lopulta tuomittiin, tapahtuivat vuosina 1979–1980. Boninilla oli rikoskumppaneitakin: Vernon Butts, Gregory Matthew Miley ja James Munro. Yhden murhan aikana hänen kyydissään oli 17-vuotias William Pugh, joka jäi sittemmin kiinni autovarkaudesta. Hänen kertomansa perusteella poliisi alkoi jäljittää Boninia, joka työskenteli murhasarjan aikanakin päivittäin trukkikuskina. Lopulta Bonin pidätettiin kesken raiskauksen.
Myskiyrtti
Levinneisyys
Myskiyrtti kasvaa joenvarsilla ja kukkuloiden rinteillä. Sitä tavataan Etelä-Afrikan itäosissa KwaZulu-Natalin, Mpumalangan ja Limpopon provinsseissa, Namibiassa, Angolassa ja Botswanassa sekä trooppisen Afrikan itäosassa.
William Bonin
Murhat
Bonin ei osoittanut tekojensa johdosta katumusta, vaan oli niistä ylpeä ja kertoi tappamisen tulleen kerta kerralta helpommaksi. Oikeudenkäynnissä Bonin kuitenkin vieritti vastuun lähinnä Buttsille. Bonin todettiin tästä huolimatta syylliseksi ja tuomittiin kuolemaan. Tuomio pysyi samana Boninin tekemistä valituksista huolimatta. Myöhemmin Bonin oli yhteydessä uhriensa omaisiin ja muun muassa kertoi yhden uhrin äidille, kuinka tämän poika oli ollut hänen "suosikkiuhrinsa". Osaa Boninin epäillyistä uhreista ei löydetty.
Myskiyrtti
Käyttö
Myskiyrtti kuuluu Ruandan suosituimpiin rohdoskasveihin, ja sitä on käytetty koko esiintymisalueellaan yskän, malarian, ripulin, vatsatautien denguekuumeen, päänsäryn, hammassäryn ja joidenkin muidenkin vaivojen hoitoon. Rohdoksena käytetään tuoreita tai kuivattuja lehtiä ja nuoria versoja. Yrttiä kerätään yleensä tarpeen mukaan, sillä se mustuu herkästi ja kuivuu huonosti. Laboratoriotutkimuksissa on osoitettu, että yrtissä on ainesosia jotka todella torjuvat malariaa aiheuttavaa Plasmodium falciparum-loiseliötä kohtalaisesti. Lehdistä tehdyn uutteen on todettu estävän bakteerien kasvua.
William Bonin
Murhat
Vankeusaikanaan Bonin julkaisi novellikokoelman ja piti Seattlessa abstraktien maalaustensa näyttelyn.
Bonin teloitettiin San Quentinin vankilassa 23. helmikuuta 1996. Hän oli ensimmäinen myrkkyruiskeella teloitettu vanki Kalifornian osavaltiossa ja osavaltion kolmas teloitettu sen jälkeen, kun kuolemantuomio otettiin Yhdysvalloissa uudelleen käyttöön vuonna 1976.
Klaukkalan ortodoksinen kirkko
Klaukkalan ortodoksinen kirkko, viralliselta nimeltään Pyhän Nektarios Eginalaisen kirkko on Nurmijärven Klaukkalassa sijaitseva, vuonna 1997 käyttöön otettu ortodoksinen kirkko. Rakennus toimii eräänä ortodoksisen kirkon Helsingin hiippakunnan, Helsingin ortodoksisen seurakunnan Keski- ja Itä-Uudenmaan alueen pyhäkkönä. Pyhäkön praasniekkaa juhlitaan 9. marraskuuta.
Tsasounan synty ja kirkoksi vihkiminen
Klaukkalan ortodoksinen, itseään Nektarios-ryhmäksi kutsunut ystäväpiiri keräsi vuodesta 1986 lähtien rahaa omaa kirkkoa varten. Vuonna 1993 hankittiin Klaukkalan Kuonomäentien varrelta kirkkotontti. Tontille rakennettiin paljolti keräysvaroin ja talkootyöllä arkkitehti Ritva Westermarkin suunnittelema hirsinen tsasouna. Matkamiehen ristin, tsasounan kupolit, kellotornin ja kuistin pilarit valmisti puuseppä Johannes Andrejev. Ikonostaasin ikonit ja alttari-ikonin maalasi Aleksander Wikström.
Helsingin metropoliitta Tiihon vihki rakennuksen käyttöön 3.9.1995 ja rukoushuone pyhitettiin piispa Nektarios Eginalaisen (1846–1920) muistolle. Runsas kaksi vuotta myöhemmin Helsingin hiippakunnan piispa Leo vihki rakennuksen kirkoksi (9.11.1997). Kirkossa säilytetään vuonna 1961 kanonisoidun Nektarioksen pyhäinjäännöstä. Kirkko siirtyi Helsingin ortodoksiselle seurakunnalle.
Halo 4
thumb|Halo 4 Warthog [[E3 2012 -messuilla.]] Halo 4 on kahdeksas Halo-peli. Se julkaistiin Xbox 360:lle 6. marraskuuta 2012 ja Steamiin 16. marraskuuta 2020. Aiemmin Halo-pelit on kehittänyt Bungie, mutta Halo 4:n kehitti 343 Industries. Peli jatkaa neljä vuotta Halo 3:n jälkeen. Master Chief ja Cortana ovat myös mukana pelissä.
Pelin odotettiin rikkovan myyntiennätyksiä muiden Halo-pelin tavoin. Joulukuuhun 2012 mennessä peliä oli myyty yli neljä miljoonaa kappaletta.
Juoni
Halo 3:n jälkeen Spartan II -supersotilas Master Chief ja tekoäly Cortana ovat ajelehtineet avaruudessa Forward Unto Dawn -nimisen aluksen takaosassa neljä vuotta, seitsemän kuukautta ja kymmenen päivää. Cortana herättää Chiefin syväjäädytyksestä huomatessaan aluksen olevan hyökkäyksen alaisena. Chief ja Cortana etenevät rappioituneen aluksen läpi näköalakannelle ja havaitsevat olevansa kokonaisen Covenant-laivueen hyökkäyksen alaisena. Siirtyessään aluksen pinnalle he huomaavat olevansa mystisen Forerunner-planeetan kiertoradalla. Chief laukaisee ydinohjuksen törmäyskurssilla olevaan alukseen, mutta samassa keinotekoinen planeetta aukeaa ja vetää koko laivueen ja Forward Unto Dawnin sisälleen.
Master Chiefin haarniska lukittuu, mikä pelastaa hänet ja Cortanan pudotukselta. He huomaavat olevansa Forerunner-planeetan uloimman kuoren sisällä olevalla pienemmällä planeetalla. Cortana katsoo olevan korkea aika kertoa Chiefille kärsivänsä niin sanottua Rampancy-tilaa, jossa teköaly rappeutuu seitsemän vuoden kuluttua luomisestaan. Chief lupaa Cortanalle viedä tämän takaisin Maahan parannettavaksi. Heidän taisteltuaan tiensä pudotuksesta selvinneiden Covenant-joukkojen läpi Cortana huomaa heikon signaalin, joka ei vastaa Covenant-viestintää. Pian kaksikko löytävää holografisen kartan planeetasta. Cortanan mukaan planeetan nimi on Requiem ja signaali tulee Infinity-nimisestä ihmisten avaruusaluksesta planeetan sisältä. Cortana aukaisee portaalin Requiemin sisemmän planeetan onttoon ytimeen, juuri ennen kuin Forerunner-peräisiä mekaanisia sotilaita ilmestyy kuin tyhjästä heidän ympärilleen.
Planeetan ytimessä he eivät löydä Infinityä vaan valtavan onton tilan keskellä leijuvan satelliitin, joka vahvistaa Requiemin ulkopuolelta kuuluvaa signaalia. Infinityä täytyy varoittaa lähestymästä planeettaa tai sekin vedetään sisälle, mutta Chiefin haarniskan lähetin on liian heikko, ja yhteyttä häiritään ytimen reunoilta satelliittiin johtavilla säteillä. Chief taistelee tiensä Forerunner-robottien ja niitä vastaan taistelevien, ytimeen tiensä löytäneiden Covenanttien läpi sammuttaen säteet. Cortana saa heikon yhteyden Infinityyn, mutta ei kykene varoittamaan sitä. Cortana uskoo ytimen satelliittia voitavan käyttää yhteyden vahvistamiseen. Satelliitin sisältä he löytävät suuren hohtavan pallon, joka levittää Infinityn signaalia. Chief yrittää kommunikoida Infinityn kanssa, mutta pallon todellinen olemus paljastuu. Pallo aukeaa ja yksinäinen olento laskeutuu sen pohjasta julistaen olevansa Didact, palloon vuosituhansiksi vangittu viimeinen Forerunner, joka nyt vannoo lajinsa paluuta ja ihmiskunnan nousun estämistä.
Vastaanotto
Kriitikoiden keskuudessa peli on saanut etupäässä hyvän vastaanoton. Esimerkiksi IGN antoi pelille 9,8 pistettä 10:stä.
Peli on voittanut Spike Video Game Awards -palkinnon kategoriassa Best Xbox 360 Game sekä Interactive Achievement Awards -palkinnon kategoriassa Outstanding Visual Engineering.
Kausaliteetti
Kausaliteetin käsitettä ovat filosofit pohtineet Aristoteleesta lähtien. Aristoteles määrittää teoksessaan Metafysiikka neljä syytä, joihin kaikki eri syyt voidaan luokitella: materiaalinen, formaalinen, aikaansaava ja päämääräsyy. Näistä tieteellisessä keskustelussa kiinnostavin on aikaansaava syy eli se syy, josta muutos saa alkunsa.
David Humen filosofian mukaan kausaatio on vain suhde havaittujen tapahtumien välillä, mutta empiirisesti ei voida varmentaa, että toinen tapahtuma (syy) aiheuttaisi toisen (vaikutus). Sen sijaan voidaan tutkia, seuraako havaittu tapahtuma (vaikutus) säännöllisesti toista havaittua tapahtumaa (syy). Humen analyysi tunnisti kolme kriteeriä sille, onko kyseessä syy-vaikutussuhde: spatiaalinen/ajallinen jatkuvuus, ajallinen järjestys ja yhteyden vakioisuus. Humen empiiristä ajattelutapaa käytti lähtökohtanaan Patrick Suppes, joka käsitteli todennäköisyysteoriaa kausaalisuudelle. Suppesin mukaan tapahtuma on toisen tapahtuman syy, jos ensimmäisen tapahtuman esiintymistä seuraa hyvin todennäköisesti toisen tapahtuman esiintyminen, eikä ole kolmatta tapahtumaa, joka selittää kahden ensimmäisen tapahtuman suhteen.
Albert Einsteinin suppeassa suhteellisuusteoriassa kausaliteetin invarianssi on eräs peruslähtökohdista. Sen mukaan kahden tapahtuman syy–vaikuussuhde on sama kaikissa koordinaatistoissa.
Korrelaatio ei aina tarkoita kausaalisuhdetta
Korrelaatio kertoo määritelmänsä mukaan kahden muuttujan välisestä riippuvuudesta. Vaikka kahden muuttujan arvot ovat yhteydessä toisiinsa, ei kausaalisuudesta voida tehdä päätelmiä pelkän havaitun assosiaation perusteella. Havaitun assosiaation taustalla saattaa olla havaitsematon muuttuja, joka vaikuttaa molempiin muuttujiin. Jäätelön myynnin ja hukkumiskuolemien välillä saattaa olla voimakas korrelaatio, mutta kausaalipäätelmät olisivat virheellisiä, ainakin ilman huolellista muiden tekijöiden huomioimista.
Assosiaatio vai kausaalisuhde
Korrelaatiosta ei seuraa välttämättä kausaalisuutta, mutta kuitenkin tutkimusasetelman tarkoituksena on usein tehdä päätelmiä nimenomaan tapahtuminen kausaalisuhteista. Usein kun riittävää ennakkotietoa ei ole, ollaan riippuvaisia havainnoista ja havaituista assosiaatioista tapahtumien välillä. Sir Austin Bradford Hill on esittänyt seuraavat kriteerit, joiden avulla voidaan arvioida voiko havaittu assosiaatio johtua kausaalisuudesta. Annetut kriteerit eivät ole välttämättömiä ehtoja kausaalisuudelle vaan niiden tarkoitus on auttaa hahmottamaan, missä tilanteissa assosiaatio voisi johtua kausaalisuudesta.
Rubinin kausaalimalli
Oletetaan että populaatio koostuu yksilöistä u. Yksilöille suoritettavia mahdollisia käsittelyjä S on kaksi: kontrolliryhmä (S=c) ja koeryhmä (S=t), johon käsittely kohdistuu. Kokeellisessa tutkimuksessa tutkija voi kontrolloida kumpaan ryhmään kukin yksilö joutuu, havainnoivassa, kvasikokeellisessa tutkimuksessa ryhmä määräytyy muista, ulkopuolisista tekijöistä. Rubinin kausaalimallissa oleellista on, että jokainen yksilö voidaan altistaa mille tahansa käsittelylle. Tai siis arvo S(u) olisi voinut olla erilainen jokaiselle yksilölle u.
Vastemuuttujan tehtävä on mitata valitun käsittelyn vaikutusta. Potentiaalisia vasteita on kaksi, Y_t ja Y_c, riippuen käsittelystä S. Merkitään yksilön u potentiaalisia vasteita Y_t(u) ja Y_c(u), missä Y_t(u) on vaste, joka olisi havaittu, jos yksilö u olisi altistettu käsittelylle t. Vastaavasti Y_c(u) on arvo, joka olisi havaittu samalta yksilöltä u, jos se olisi altistunut käsittelylle c. Yksilöltä havaitaan kuitenkin vain toinen potentiaalisista vasteista, havaitsematonta vastetta kutsutaan kontrafaktuaaliksi.
Käsittelyn t kausaalivaikutus suhteessa kontrolliin c yksilölle u on erotus.
Kausaalipäättelyn perusongelma
Erotusta ei voida sellaisenaan käyttää kausaalivaikutuksen laskemiseksi, koska molempia arvoista Y_t(u) ja Y_c(u) ei voida havaita. Samalta yksilöltä on mahdoton mitata molempia vasteita. Ongelmalle voidaan esittää kaksi yleistä ratkaisua.
Tieteellinen ratkaisu on olettaa ajallinen stabiilius, jolloin vaste ei riipu käsittelyn ajankohdasta tai aiemmista käsittelyistä. Tällöin voidaan mitata sekä Y_t(u) että Y_c(u) yksilöltä u. Toinen vaihtoehto on olettaa yksilöiden homogeenisuus, jolloin kausaalivaikutus voidaan laskea erotuksena kahden eri yksilön vasteita käyttäen.
Tilastotieteellisessä ratkaisussa tarkastellaan keskimääräistä kausaalivaikutusta. Kuitenkaan yleisesti yhtäsuuruus ei päde. Tai siis koko populaatiosta laskettu keskiarvo poikkeaa keskiarvosta, joka lasketaan käsittelyyn t joutuneiden yksilöiden yli. Yhtäsuuruus pätee, jos yksilöt on jaettu satunnaisesti käsittelyryhmiin, mikä voidaan varmistaa ainakin kokeellisessa tutkimuksessa. Tällöin prima facie kausaalivaikutuksella voidaan estimoida kiinnostavaa kausaalivaikutusta T.
Pearlin kausaalimalli
Pearlin kausaalimallissa muuttujat ovat samanarvoisia sen suhteen mikä voi olla syy. Perinteisesti syyksi on kelpuutettu vain muuttujat, joiden arvoja voidaan kontrolloida. Rubinin kausaalimallin yhteydessä on Hollandin artikkelissa on käytetty mottoa "No causation without manipulation" selventämään tätä filosofiaa.
Pearlin kausaalimallin kokoaminen lähtee kausaalirakenteen tarkasta määrittelystä graafiteorian avulla. Kausaalirakenne kertoo yksinkertaisesti muuttujien välisistä kausaalivaikutuksista. Graafissa jokainen solmu vastaa muuttujaa ja solmujen välille piirrettävät nuolet, särmät, kertovat kausaaliyhteyden suunnan. Rakenteelle on vaatimuksena mm. se että kausaalirakenteen on muodostettava suunnattu silmukaton graafi. Yksinkertaisesti tämä tarkoittaa että kausaalivaikutuksilla on oltava suunta (muuttuja X vaikuttaa muuttujaan Y) ja lisäksi rakenteessa ei saa olla silmukoita. Esimerkiksi graafi, jossa X vaikuttaa Y:n arvoon, Y vaikuttaa Z:n arvoon ja Z edelleen vaikuttaa X:n arvoon, ei ole tässä mielessä hyväksyttävä kausaalirakenne.
Granger-kausaalisuus
Granger-kausaalisuuden käsitettä käytetään aikasarjojen ennustamisessa. Jos signaali X1 on signaalin X2 Granger-syy, niin X1:n aiempien arvojen tulisi sisältää lisäinformaatiota X2:n arvojen ennustamiseen. Toisin sanoen X1 ja X2 yhdessä antamaa informaatiota käyttäen saadaan parempia ennusteita X2:lle verrattuna ennusteisiin, jotka olisi laskettu vain aiempia X2-arvoja käyttäen.
Selim I
thumb|Sulttaani Selim I
Selim I (1465 – 23. syyskuuta 1520) tunnetaan myös nimillä ”Julma”, ”Yavuz” (rohkea turkiksi) oli Osmanien valtakunnan sulttaani vuodesta 1512 vuoteen 1520.
Selim I sai isältään Bayezid II:lta valtaistuimen 1512. Bayezid kuoli pian tämän jälkeen.
Valtaannousunsa jälkeen Selim tapatti kaikki veljensä ja veljenpoikansa. Tämän syynä oli se, että hänen isänsä Bayezid ja setänsä Cem sotivat keskenään, samoin hän ja veljensä Ahmed. Selim päätti, ettei samanlaista tapahtuisi uudestaan.
Selim hyökkäsi Mamelukien sulttaanikuntaan ja tuhosi sen Marj Dabiqin taistelussa ja al-Raydaniyyan taistelussa, joka johti Syyrian, Palestiinan ja Egyptin liittämiseen Osmanien valtakuntaan. Hän myös laajensi ottomaanien vallan Mekan ja Medinan pyhiin kaupunkeihin. Kun Egypti ja sen provinssit Arabiassa otettiin mamelukeilta, Selim julisti olevansa ”Khadim ul Haremeyn” (Kahden pyhäkön palvelija)" nimikkeen ”'Hakim ul Haremeyn” (Kahden pyhäkön hallitsija) sijaan. ”Pyhäköt” viittaavat Masjid al-Haramin moskeijaan Mekassa ja Masjid al-Nabawiin Medinassa, jotka ovat kaksi pyhintä paikkaa islaminuskossa. Kuten isoisänsä Fatih, myös Selim julisti olevansa kalifi (arabiaksi Muhammadin seuraaja); ”Islamin suojelija”, jonka katsottiin olevan koko islamin johtaja, niin šiiojen kuin sunnien. Selim ryhtyi sotaan Persian šaahi Ismail I:stä vastaan, joka myös julisti olevansa kalifi. Sitä seurannut sotaretki oli voittoisa Selimille, jonka horjumattomuus ja rohkeus kukisti janitsaarien niskoittelun.
Mikaela (Röpelinen)
pienoiskuva|Igumenia Mikaela vuonna 2013. Igumenia Mikaela, siviilinimeltään Unelma Röpelinen (s. 1945 Vaasa) on Lintulan luostarin igumenia, luostarin johtajista järjestyksessä 12. Igumeniaksi valittaessa 26 vuotta Lintulan luostarissa elänyt nunna Mikaela toimi viimeksi luostarin varajohtajana. Hän on työskennellyt aiemmin myös opettajana. Igumenia Mikaela seuraa tehtävässään kesällä 2012 kuollutta igumenia Marinaa.
Mika Mäkitalo
Mika Mäkitalo (s. 12. kesäkuuta 1985 Turku ) on suomalainen jalkapalloilija, joka kaudella 2019 edustaa Ykkösessä pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
TPS:n riveihin Mäkitalo siirtyi tammikuussa 2019 yksivuotisella sopimuksella FC Interistä.
Mäkitalo on pelannut myös 31 poikamaaottelua.
Saavutukset
Seurajoukkueessa:
Henkilökohtainen:
Alexander Sulzer
Alexander Sulzer (s. 30. toukokuuta 1984 Kaufbeuren, Länsi-Saksa) on saksalainen jääkiekkovalmentaja ja -puolustaja, joka pelasi ammattilaisurallaan 2002–2019 Saksassa ja Pohjois-Amerikassa. Hän edusti NHL:ssä kuuden kauden aikana Nashville Predatorsia, Florida Panthersia, Vancouver Canucksia ja Buffalo Sabresia. Saksan DEL-liigassa Sulzer pelasi 12 kauden aikana 393 runkosarjaottelua. Saksaa kolmissa MM-kilpailuissa ja kaksissa olympialaisissa edustanut Sulzer joutui lopettamaan uransa kasvaimen takia. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut vuodesta 2021 valmentajana. Tammikuussa 2023 hänet valittiin Saksan maajoukkueen apulaisvalmentajaksi.
Uran alku Saksassa (2002–2007)
Sulzer pelasi juniorina kotikaupungissaan ESV Kaufbeurenin joukkueessa, joka pelasi Oberligassa kaudella 2000–2001. Seuraavaksi kaudeksi Sulzer siirtyi Saksan pääsarjaan Hamburg Freezersiin, jossa hän ei kuitenkaan saanut vakiinnettua pelipaikkaansa, joten hän pelasi 2. Bundesligaan nousseessa Kaufbeurenissä. Nashville Predators varasi Sulzerin NHL:n vuoden 2003 varaustilaisuudessa vuorolla 92. Kaudeksi 2003–2004 Sulzer siirtyi pääsarjaan DEG Metro Starsiin. Kolmannella kaudellaan DEG Metro Starsissa Sulzer oli joukkueen avainpelaajia ja pelasi isossa roolissa. Hänet valittiin myös DELin tähdistöotteluun, ja hän teki uransa piste-ennätyksen. Kaudella 2006–2007 Sulzer oli sarjan tähtipelaajia, ja hänet valittiin toistamiseen tähdistöotteluun.
Siirto Pohjois-Amerikkaan ja NHL-ura (2007–2014)
Vuonna 2007 Sulzer teki kahden vuoden pelaajasopimuksen hänet NHL:ään varanneen Nashvillen kanssa. Kauden 2007–2008 Sulzer pelasi kokonaan Nashvillen farmijoukkueessa Milwaukee Admiralsissa, jossa hän teki 32 pistettä. Seuraavan kauden Sulzer pelasi lähes kokonaan AHL:ssä, mutta lisäksi hän pelasi kaksi ensimmäistä NHL-otteluaan. Ensimmäisen pelinsä hän pelasi tammikuussa 2009 Montreal Canadiensia vastaan. Tammikuussa Sulzer teki Nashvillen kanssa uuden kahden vuoden pelaajasopimuksen. Seuraavalla kaudella Sulzer valittiin Nashvillen NHL-kokoonpanoon harjoitusleirin kautta. Hän pelasi NHL:ssä 20 ottelua, joissa teki kaksi tehopistettä. Farmijoukkue Milwaukeessa Sulzer teki 36 ottelussa tehopisteet 7+23=30.
Sulzer aloitti kauden pelaamalla Nashvillessä 31 ottelua. Hän teki otteluissa yhden maalin ja antoi kolme maalisyöttöä. Helmikuussa 2011 Nashville myi Sulzerin Florida Panthersiin, josta se sai vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoron NHL:n vuoden 2012 varaustilaisuuteen. Loppukauden aikana Sulzer pelasi Floridassa yhdeksän NHL-ottelua.
Heinäkuussa 2011 Sulzer siirtyi Vancouver Canucksiin. Hän teki Vancouverin kanssa kahdensuunnan sopimuksen, jonka arvo on noin 700 000 dollaria, jos hän pelaa NHL:ssä. Sulzer pelasi Canucksissa vain 12 ottelua ja oli pääosan kaudesta kokoonpanon ulkopuolella. Hän siirtyi helmikuun lopussa Buffalo Sabresiin Cody Hodgsonin kanssa vaihtokaupassa, jossa Canucks sai Zack Kassianin ja Marc-André Gragnanin.
Sulzer aloitti kauden 2012–2013 NHL:n työsulkun takia DEL-liigan ERC Ingolstadtissa. NHL:n kauden alettua Sulzer pelasi vain 17 ottelua Sabresissa polvivamman takia. Kauden jälkeen hän teki vuoden jatkosopimuksen Sabresiin. Sulzer aloitti kauden 2013–2014 Sabresin farmijoukkueessa Rochester Americansissa, mutta hänet nostettiin takaisin ylös kymmenen ottelun jälkeen, kun valmentaja Ted Nolan halusi kokeneemman puolustajan kokoonpanoon. Sulzerin kausi päättyi kesken aivotärähdyksen takia.
Paluu Eurooppaan
Sulzer pelasi viiden kauden aikana Kölnissä 171 runkosarjaottelua. Pisteiden valossa paras kausi oli 2014–2015, jolloin Sulzer teki 26 pistettä 44 ottelussa. Sulzer ei saanut enää kauden 2018–2019 jälkeen jatkosopimusta Kölniltä, ja hän teki seuraavaksi sopimuksen Düsseldorfer EG:n kanssa.
Sulzer ei ehtinyt pelata yhtään ottelua Düsseldorfissa, kun häneltä harjoitusonnettomuuden jälkeen löydettiin lääkärintarkistuksessa hyvänlaatuinen kasvain kaularangan läheltä. Kasvain oli kuitenkin kohtuullisen suuri ja painoi jo hieman selkäydintä. Jos kasvain olisi löydetty myöhemmin, se olisi saattanut aiheuttaa alaraajahalvauksen. Sulzer lopetti uransa kasvaimen löydön jälkeen, mutta kasvain saatiin poistettua leikkauksella.
Maajoukkueura
Sulzer kuuluu Saksan maajoukkueen runkopelaajiin. Hän pelasi vuonna 2003 nuorten MM-kilpailuissa, joissa Saksa putosi alkulohkoissa ja myöhemmin 1. divisioonaan. Seuraavana vuonna 1. divisioonan kilpailuissa Sulzer oli mukana nostamassa Saksaa takaisin A-tasolle voittamalla puolustajien pistepörssin. Sulzer teki debyyttinsä miesten arvoturnauksissa Itävallan MM-kisoissa vuonna 2005 pelaamalla kolme ottelua. Vuonna 2006 Sulzer valittiin Saksan joukkueeseen vuoden 2006 Torinon olympialaisiin. Samana vuonna hän edusti Saksaa 1. divisioonan MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna Sulzer oli Saksan joukkueessa, kun MM-kisat pelattiin Venäjällä. Hänet valittiin Saksan olympiajoukkueeseen toisen kerran Vancouverin olympialaisiin 2010. Samana vuonna hän pelasi Saksan MM-kotikisoissa.
Valmennusura
Sulzer aloitti valmennusuransa Saksan kakkosliigan Eispiraten Crimmitschaussa, jonka taitovalmentajaksi hänet valittiin kaudeksi 2021–2022. Hänet nostettiin marraskuussa apulaisvalmentajaksi, ja hänen vastuullaan oli muun muassa pelaajien kehittäminen. Sulzer oli vuoden Crimmitschaussa, ja hän teki kaudeksi 2022–2023 sopimuksen DEL-liigan Fischtown Pinguinsin kanssa.
Sulzer teki tammikuussa 2023 kolmivuotisen sopimuksen Saksan maajoukkueen kanssa. Hän toimii maajoukkueessa Harold Kreisin apulaisvalmentajana.
Bion (satelliitti)
Bion on Neuvostoliiton aloittama satelliittisarja, joissa tehdään 6–22 päivän lennoilla bioteknisiä kokeita. Satelliitteja on kutsuttu myös Biokosmos-satelliiteiksi, koska ne ovat kantaneet myös Kosmos-satelliittitunnusta. Venäjä on tehnyt 1990-luvulla Bion-lentoja. Neuvostoliiton biosatelliittiohjelma alkoi vuonna 1966 Kosmos 110-lennolla ja jatkui vuonna 1973 Kosmos 605-lennolla. Neuvostoliitto pyysi Yhdysvaltoja lennättämään biologisia kokeitaan Bion-satelliiteissa vuonna 1974 Yhdysvaltain päätettyä oman ohjelmansa vuonna 1969 (yhdysvaltalainen Discoverer-ohjelma oli vakoilusatelliittien peiteohjelma, joten tässä tarjouksessa on voinut olla ironiaa mukana). Yhdysvallat alkoi yhteistyön vuonna 1975, jolloin yhdysvaltalaisia laitteita lensi Kosmos 782-lennolla.
Bion-satelliitti perustui Zenit-vakoilusatelliitin runkoon. 1970-luvun alun Bion-lennot testasivat kudosnäytteiden avulla säteilyn vaikutusta ihmisen kudoksiin. Ohjelmaan kuului myös Zenit-kantoraketin ylimmän vaiheen kuljettamat Nauka-yksiköt, jotka nekin pystyivät kuljettamaan 90 kg testilaitteita.
Nasa on osallistunut kaikkiaan 9 Bion-lentoon, joissa on ollut yli 100 yhdysvaltalaista koetta.
Aiheesta muualla
Bion–2
Circuit of the Americasin 6 tunnin ajo 2014
thumb Circuit of the Americasin 6 tunnin ajo 2014 oli FIA WEC -sarjan kauden 2014 neljäs osakilpailu, joka ajettiin Yhdysvaltojen Austinissa, Circuit of the Americasin radalla 18.–20. syyskuuta 2014. Kolmikko Marcel Fässler, André Lotterer ja Benoît Tréluyer ajoi osakilpailun voittoon Audi R18 -autollaan.
Paul Kletzki
thumb|Paul Kletzki vuonna 1965. Paul Kletzki (synt. Paweł Klecki, 21. maaliskuuta 1900 Łódź – 5. maaliskuuta 1973 Liverpool) oli puolalais-sveitsiläinen kapellimestari ja säveltäjä. Opiskeltuaan Varsovan konservatoriossa ja Berliinin akatemiassa Kletzki johti Berliinin filharmonikkoja ensimmäistä kertaa vuonna 1923. Hän asettui Berliiniin, josta muutti Italiaan, Venetsiaan ja Milanoon vuonna 1933. Vuosina 1937–1938 Kletzki oli Kharkovin filharmoonikkojen musiikillinen johtaja. Sen jälkeen Kletzki muutti Sveitsiin, jonka kansalaisuuden hän sai 1947. Toisen maailmansodan jälkeen hän ei enää säveltänyt, mutta nousi tunnetuksi kapellimestariksi. Kletzki johti Dallasin sinfoniaorkesteria 1958−1962, Bernin sinfoniaorkesteria 1964−1966 ja Romaanisen Sveitsin orkesteria 1968−1970.
Tarjoilija
thumb|Tarjoilija ottaa vastaan tilauksen ravintolassa
Tarjoilija on hotelli- ja ravintola-alan perustutkinnon ravintolapalvelun koulutusohjelman suorittaneen henkilön ammattinimike. Tarjoilijoina toimii myös oppilaitoksissa kouluttamattomia henkilöitä. Koulutuksen suorittanut tarjoilija erikoistuu anniskeluravintolan tarjoilu-, myynti-, kassa- ja asiakaspalvelutehtäviin. Ammattitaitoinen tarjoilija noudattaa anniskelumääräyksiä ja osaa neuvoa asiakasta ruoka- ja juomavalinnoissa. Hän kattaa pöydät, esittelee ja suosittelee asiakkaille ruokia ja juomia, vastaanottaa tilauksen ja välittää sen keittiöön, tarjoilee ruoan ja kaataa juomat laseihin sekä kirjoittaa laskun ja perii maksun.
Työpaikkana voivat olla hotellit, ravintolat, henkilöstöravintolat, kahvilat, pikaruokapaikat sekä juhla- ja pitopalveluyritykset. Tarjoilijan ammatti vaatii ulospäin suuntautuneisuutta, ystävällisyyttä, palvelualttiutta ja joustavuutta, tilanneherkkyyttä, myyntihenkisyyttä ja mahdollisesti kielitaitoa. Hyvä muisti ja järjestelykyky auttaa työn sujumisessa. Työ on yleensä vuorotyötä ja työrytmi saattaa vaihdella paikan mukaan. Vastuun määrä vaihtelee työpaikan mukaan.
Monissa maissa tarjoilijalle on tapana antaa tippiä eli palvelurahaa laskun maksun yhteydessä. Tarjoilijan palkka voi perustua kokonaan tai osittain asiakkaiden antamiin palvelurahoihin.
Lumessakahlaajat
Lumessakahlaajat on Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus-yhtyeen kolmas single albumilta Rajaportti. Single sisältää nimikkokappaleen lisäksi live-version kappaleesta "Kova maa" Provinssirockista vuodelta 2002 sekä kappaleen "Tie", jota on aikaisemmin esittänyt ainakin Sakari Kuosmanen.
Kappale debytoi Suomen virallisen singlelistan ykkösenä, ja se pysyi listalla yhteensä 9 viikkoa.
Naamiaiset (täsmennyssivu)
Naamiaiset voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Muodossa Naamiohuvit:
Meistotekniikka
Meistotekniikalla tarkoitetaan tuotteiden valmistamista levystä tai nauhasta joko leikkaamalla tai muovaamalla. Meistotekniikkaa käyttämällä valmistetaan suuria kappalemääria. Meistotekniikan tärkeimmät työkalutyypit ovat leikkain (lävistin), meisti ja vedin.
Antissa
Antissa oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Lesboksen saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren pohjoisrannikolla noin yhdeksän kilometriä pohjoiskoilliseen nykyisestä Ántissan kylästä, lähellä Archaía Ántissan kylää.
Historia
Antissa oli lesboslaisen pentapoliin jäsen eli yksi saaren viidestä merkittävimmästä kaupungista (muut olivat Mytilene, Methymna, Eresos ja Pyrrha). Kaupungin alkuperäinen nimi saattoi olla Issa, tai sitten Issa oli alun perin erillinen paikka Lesboksen pääsaaren puolella Antissan paikan ollessa vielä saari. Nimi Antissa (anti + Issa) on syntynyt samoin kuin esimerkiksi nimet Antíparos ja Antímilos ja viittaa paikkaan vastakkaisella puolella.
pienoiskuva|vasen|240px|Orfeuksen oraakkelin luola Antissan lähellä. Antissasta oli kotoisin muun muassa Terpandros, jota pidettiin seitsenkielisen lyyran kehittäjänä. Kreikkalaisessa mytologiassa Terpandros antoi lyyran Orfeukselle. Kun mainadit repivät Orfeuksen kappaleiksi, he heittivät Orfeuksen pään ja lyyran mereen, jonka jälkeen ne ajelehtivat rantaan Antissassa. Terpandros hautasi pään paikalle, ja perusti näin Orfeuksen pyhäkön. Toisen version mukaan pää sijoitettiin luolaan, jossa se toimi oraakkelina. Muun muassa Apollonios Tyanalainen kävi paikalla. Oraakkelin kerrotaan tulleen niin suosituksi Delfoin oraakkelin kilpailijaksi, että Apollon itse pyysi sitä lopettamaan toimintansa.
Kaupunki oli usein sodassa Methymnan kanssa. Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 428 eaa. Antissa liittyi Mytilenen kapinaan Ateenan valtaa vastaan, ja puolustautui menestyksekkäästi kaupunkiin hyökänneitä, Ateenan puolella olleita methymnalaisia vastaan. Ateenalaiset kuitenkin valtasivat kaupungin saatuaan Mytilenen.
Roomalaiset tuhosivat Antissan Perseuksen Makedonian valtakuntaa vastaan käymänsä sodan aikana vuonna 168 eaa., koska kaupunki oli tukenut Perseuksen laivaston komentajaa Antenoria. Tämän jälkeen roomalaiset luovuttivat kaupungin alueet Methymnalle, ja myös asukkaat siirrettiin sinne.
Bysanttilaisella kaudella Antissan paikalla saattoi olla Ágioi Theódoroi -niminen linnoitus, joka esiintyy vanhoissa kartoissa. Kaupungin alueella on suoritettu joitakin arkeologisia kaivauksia 1900-luvun alkupuolella.
Rakennukset ja löydökset
Antissan paikalta on löydetty joitakin jäänteitä kaupungista, kuten rakennusten ja muurien raunioita. Löydöt ovat kuitenkin suhteellisen vähäisiä. Kaupungilla tiedetään olleen satama.
Eresós
Eresós (myös Eressós) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Eresós-Ántissan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Lesboksen kunnan Eresós-Ántissan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 086 (vuonna 2011).
Eresós muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ερεσού, Dimotikí Koinótita Eresoú), johon kuuluvat varsinaisen Eresóksen kylän ja Skála Eresoún lisäksi Chliará, Christós ja Psínia. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 611. Ranta-asutus Skála Eresoú on nykyisin erityisesti seksuaalivähemmistöjen suosiossa oleva turistikohde.
Uno Fagernäs
thumb|upright|Uno Fagernäs Frans Uno Fagernäs (käytti Saksassa nimeä Fichte) (4. maaliskuuta 1894 Teerijärvi – 31. lokakuuta 1980) oli suomalainen jääkärikenraalimajuri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Anders Fagernäs ja Fina Bredbacka. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Agnes Valborg Bergin kanssa.
Opinnot
Fagernäs kirjoitti ylioppilaaksi Pietarsaaren ruotsalaisesta reaaliopistosta vuonna 1914 ja liittyi Vasa nationiin. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla syyslukukauden vuonna 1914. Hän osallistui kenraali Nenosen johtamille tykistökursseille 20. maaliskuuta – 25. syyskuuta 1923, Sotakorkeakoulun erikoiskurssin hän suoritti vuonna 1925 sekä Sotakorkeakoulun yleisen osaston hän suoritti vuosina 1926–1927.
Jääkärikausi
thumb|Jääkäripataljoona 27:n 1. komppania Fagernäs ja hänen serkkunsa Martin Rafael Berg liittyivät ensimmäisten joukossa vapaaehtoisiin, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 55 muun miehen kanssa 25. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän suoritti sotakoulun A-kurssin Libaussa vuonna 1917.
Suomen sisällissota
Fagernäs saapui jääkäreiden pääjoukon mukana Vaasaan kapteeniksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianpäälliköksi 1. jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet komennettiin 2. jääkäripataljoonan komentajaksi 20. huhtikuuta 1918 ja tehtävässä hän toimi 27. huhtikuuta 1918 saakka. Hän osallistui taisteluihin Lempäälässä, Kämärällä ja Viipurissa.
Maaliskuussa Fagernäs oli väitetysti osallisena Pietarsaaressa keskellä yötä tapahtuneessa laittomassa oikeudenkäynnissä, jossa humalaiset jääkärit tuomitsivat kuolemaan ja teloittivat kuusi paikallista työväenliikkeen aktiivia ja oikeudenkäyntiä vastustaneen lakimiehen Johannes Jääskeläisen. Teloitettujen joukossa oli myös kansanedustaja Kalle Suosalo.
Kuitenkin Kristian Sundqvist artikkelissaan Uno Fagernäs sodissa ja sutinoissa toteaa,  että historiallinen näyttö ei tue olettamaa, että Uno Fagernäs olisi osallistunut laittomaan oikeudenkäyntiin. Jääkärikapteeni ei kaiken todennäköisyyden mukaan ollut murhien aikana edes Pietarsaaressa, vaan Teerijärvellä. Sinne juuri ensimmäisen maailmansodan melskeistä sisällissotaan saapunut jääkärikapteeni Uno Fagernäs oli tullut lyhyelle kotilomalle.
Tarja Lappalaisen teoksen "Ottakaa ryssiltä aseet - Kenraali Uno Fagernäsin sodat" mukaan Pietarsaaressa kokoontuivat tykistöjääkärit heidän palattuaan Suomeen Saksasta. Uno oli puolestaan jalkaväkiupseeri eikä hänen nimeään näin löydy Vakkurin julkaisemasta listassa tykistökouluun komennetuista jääkäreistä.
Perusteluna Unon jäsenyyteen kenttäoikeudessa on esitetty, että hän oli juristi. ”Isoisäni ei ennen jääkäriksi lähtöään ollut ehtinyt oikein edes aloittaa lääkäriopintojaan. Ja kun pohditaan tuon aikaisia kulku- välineitä ja aikatauluja, hänellä ei olisi ollut mitään mahdollisuutta olla Pietarsaaressa”, Uno Fagernäsin pojanpoika Peter Fagernäs toteaa.
Koska Uno Fagernäsillä ei ollut lainopillista koulutusta, hänellä ei ollut oikeutta edes vahvistaa tuomioita. Lappalainen arveleekin, että Uno Fagernäs on todennäköisesti sotkettu Ingevald Pippingiin, joka oli lakimies, ja hänet on nimetty monissa lähteissä toiseksi tuomariksi jakamaan oikeutta lakimies Leo Kyanderin kanssa. Teerijärveltä Uno Fagernäs  lähti kouluttamaan omaa komppaniaansa Laihialle. Dosentti Mikko Uola on hänkin perehtynyt aikalaislähteitä tarkastellen Pietarsaaren teloituksiin. Dosentti Uola toteaa Tarja Lappalaisen kirjassa, että Malmberg, Pipping ja Kyander ovat luontevia oikeuden jäseniä. ”Mitähän kuusi vuotta nuorempi, pari kuukautta lääkäriksi opiskellut jalkaväen kapteeni, joka oli mennyt kotiinsa Teerijärvelle, olisi siinä joukossa tehnyt?” Mikko Uola toteaa.
Myöskään Pietarsaaren tapahtumia perusteellisesti käsitellyt filosofian maisteri Juhani Vakkuri kirjassaan Pietarsaaren tykistökoulu ei pidä Fagernäsin käyntiä kaupungissa edes mahdollisena. Fagernäsillä ei ollut motiivia. Kuten Peter Fagernäs, Vakkurin mukaan Unolla ei ollut aikataulujen vuoksi mahdollisuutta ehtiä Pietarsaareen.
Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen Fagernäs palveli 1. jääkärirykmentistä muodostetussa Kaartin jääkäripataljoonassa ja sen 3. komppaniassa ja 27. kesäkuuta 1918 alkaen 1. komppanian päällikkönä. Hänet siirrettiin 10. joulukuuta 1918 1. divisioonaan sekä määrättiin Porin rykmentin II pataljoonan komentajaksi ja edelleen 20. toukokuuta 1920 rykmentin talouspäälliköksi. Hän palasi II pataljoonan komentajan tehtävään 9. kesäkuuta 1921. Hänet siirrettiin 14. tammikuuta 1925 1. divisioonan esikuntapäälliköksi ja 31. elokuuta 1926 Polkupyöräpataljoona 2:n komentajaksi ja edelleen 27. elokuuta 1929 Kaartin jääkäripataljoonan komentajaksi. Mäntsälän kapinan aikaan 1932 kun monet suojeluskuntalaiset upseerit olivat "tavoittamattomissa" soitti presidentti Svinhufvud everstiluutnantti Fagernäsille Vaasaan ohi virkatien ja pyysi ”ruotsalaiselta” apua kapinan taltuttamisessa. Fagernäs totteli ja kävi joukkoineen kukistamassa kapinapesäkkeen Jyväskylässä. Hämeenlinna sotilaspiirin päällikön tehtävät hän otti vastaan 15. syyskuuta 1933. Jääkäriprikaatin komentajan tehtäviä hän hoiti ajalla 18. elokuuta – 26. marraskuuta 1936, jonka jälkeen hän otti vastaan Vaasan Suojeluskuntapiirin päällikön tehtävät vastaan.
Talvi- ja jatkosota
Talvisotaan Fagernäs osallistui Ylimääräisten harjoitusten aikana Vaasan lohkon ja Vaasan suojeluskuntapiirin komentajana. Sotatoimien alettua hän sai komentoonsa Jalkaväkirykmentti 64:n (JR 64) ja myöhemmin hänet komennettiin Osasto Kilven komentajaksi. Talvisodassa Fagernäs osallistui taisteluihin Suomussalmi–Raate-akselilla ja Laatokan Karjalassa. Välirauhan aikana hän toimi 15. divisioonan komentajana sekä Pohjois-Pohjanmaan sotilasläänin komentajana. Jatkosotaan hän osallistui 3. divisioonan komentajana vuoteen 1943 saakka, jolloin sai komentoonsa 1. divisioonan. Hän osallistui jatkosodassa taisteluihin Uhtualla ja Maaselän kannaksella. III Armeijakunnan komentaja kenraalimajuri Hjalmar Siilasvuo esitti Fagernäsille 2. luokan Mannerheim-ristiä 25. elokuuta 1941, mutta ylipäällikkö Mannerheim ei joidenkin lähteiden mukaan puoltanut esitystä. Tämä ei pidä paikkaansa.
Ylipäällikkö Mannerheim tutustui Siilasvuon esitykseen ja päämajassa suhdauduttiin asiaan myönteisesti. Mannerheim halusi kuitenkin ennen lopullista päätöksentekoa,  että Siilasvuo täydentäisi hakemusta lisäten siihen Uno Fagernäsin henkilökohtaisia tekoja. Jostakin syystä Siilasvuo ei saanut tätä tehtyä. 30.11.1942 Fagernäs ylennettiin 3. armeijakunnan väliaikaiseksi komentajaksi Siilasvuon tilalle. Tämän lisäksi Fagernäs sai hoitaa vielä omaa divisioonaansa. Nimitykselle Hjalmar Siilasvuo ei mahtanut mitään, vaikka kuinka sapetti, sillä nimityksen takana oli Mannerheim. Ylipäällikkö siirsi Siilasvuon Helsinkiin esikuntatehtäviin 30.11.1942. Siilasvuo piti siirtoa hyllytyksenä. Viimeistään nyt täydennysten tekeminen kävi mahdottomaksi Mannerheim-ristii-hakemukseen. Siilasvuo ei ollut enää Fagernäsin esimies ja Fagernäs ei voinut näitä itse itselleen kirjoittaa. Lisäksi Siilasvuo katkaisi välinsä Fagernäsiin. Siilasvuon hyllytys ei ollut kuitenkaan Fagernäsin syy. Siirron kun määräsi itse ylipäällikkö.
Sotien jälkeinen aika
Fagernäs oli Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajana vuosina 1944–1945, josta tehtävästä hänet komennettiin Keski-Suomen sotilasläänin (vuodesta 1951 Pohjanmaan sotilaslääni) komentajaksi. Siinä tehtävässä hän oli, kunnes erosi palveluksesta 1. maaliskuuta 1954. Sotilasuran jälkeen siviilissä hän hankki lisäansioita raatimiehenä, väestönsuojelupäällikkönä ja satamavirkailijana sekä opetti ranskaa ja suomea Pietarsaaren ruotsinkielisessä työväenopistossa. Kun hän täytti 80 vuotta kesällä 1974, tuli kenraalia tervehtimään 3 000 henkeä, pääosa pohjoisen sotaveteraaneja.
Luottamustoimet
Fagernäs oli Vaasan ja Pietarsaaren reserviupseerikerhojen kunniapuheenjohtajana ja Vapaussoturien huoltosäätiön hallituksen jäsen.
Fagernäsin pojanpoikia ovat Leif Fagernäs ja Peter Fagernäs.
Marcellin Berthelot
Marcellin Pierre Eugène Berthelot (25. lokakuuta 1827 Pariisi, Ranska – 18. maaliskuuta 1907 Ranska) oli ranskalainen kemisti ja poliitikko, joka tunnetaan lämpökemian alalla kehittämästään Thomsenin–Berthelot'n periaatteesta. Hän syntetisoi monia orgaanisia yhdisteitä epäorgaanisista aineista. Hän ei hyväksynyt vitalismin teoriaa. Hän oli Ranskan akatemian jäsen tuolilla 40 vuodesta 1900 kuolemaansa saakka Hän on synteettisen orgaanisen kemian uranuurtajia.
Berthelot oli Collège de Francen professori vuodesta 1864, elinikäinen senaattori vuodesta 1881, Ranskan opetusministeri 1886–1887, ulkoministeri 1895–1896 ja Ranskan tiedeakatemian sihteeri vuodesta 1889. Hänen orgaanisia yhdisteitä koskevat tutkimustuloksensa sisältyvät pääosin teokseen Chimie organique, fondée sur la synthèse (1860). Lämpökemiaa koskevat tutkimukset sisältyvät teoksiin Mécanique chimique, fondée sur la thermochimie (1879) ja La thermochimie (1897). Hän tutki myös kemian historiaa, räjähdysaineita ja kasvifysiologiaa.
Berhtelot'n poika oli merkittävä 1920-luvun alun ranskalainen diplomaatti Philippe Berthelot, joka sotkeutui pankkiskandaaliin ja joutui eroamaan.
Angel (Mika Newtonin kappale)
"Angel" on Mika Newtonin kappale, joka edusti Ukrainaa vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Düsseldorfissa, Saksassa.
Radviliškis
Radviliškis on pohjoisessa Liettuassa, Šiauliain läänissä sijaitseva kaupunki. Se on Radviliškisin kunnallispiirin hallinnollinen keskus. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 19 185 asukasta.
Marcellin Berthelot
left|thumb|upright=0.5|La Révolution chimique, 1890.
Radviliškis
Historia
Kaupunki on ollut historiallisesti ja on yhä tärkeä rautateiden solmukohta. Rautatie kaupunkiin saapui 1870 (linja Venäjän keisarikunnan satamakaupunki Liepāja–Vilna–Minsk–Homel–Ukrainan Romny); jo 1873 Radviliškisin rautatieasemasta tuli risteyspaikkakunta itään Daugavpilsiin ja edelleen Moskovaan johtavan poikittaisradan rakentamisen seurauksena.
Angel (Mika Newtonin kappale)
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 25. maan joukosta 4. sijalle.
Radviliškis
Aiheesta muualla
55.8°N, 23.55°W
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1939
Suomen vuoden 1939 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Turussa 11.-12. helmikuuta. Ohjelmassa oli miesten kilpailu. Kilpailuun osallistui kaikkiaan 25 miesluistelijaa. Miesten yleiskilpailun ohessa ratkaistiin matkamestaruudet.
Naisten kisat käytiin samaan aikaan Hämeenlinnassa. Kilpailuissa oli neljä osanottajaa.
Miesten yleismestaruus
<br style="clear:both;"/>
Naisten yleismestaruus
<br style="clear:both;"/>
Taistelulähetin sota
Taistelulähetin sota on Pentti H. Tikkasen kirjoittama sotaromaani.
Andrea Leeds
Andrea Leeds, oik. Antoinette Lees (18. elokuuta 1914 Butte, Montana, Yhdysvallat – 21. toukokuuta 1984 Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka teki lyhyen uran 1930-luvulla. Hän oli vuonna 1938 ehdokkaana parhaam naissivuosan Oscar-palkintoon. Hän jätti elokuva-alan mentyään vuonna 1939 naimisiin.
Elämä
Andrea Leeds opiskeli Kalifornian Los Angelesin yliopistossa, kun elokuvaohjaaja Howard Hawks löysi hänet elokuva-alalle. Leedsin ensimmäinen Hawksin ohjaamassa, vuonna 1936 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Tukkikuningas. Leeds näytteli tämän jälkeen muun muassa elokuvissa Hänen salaisuutensa, Me soittoniekat, The Last Frontier ja Swanee River.
Leeds oli ehdokkaana parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon elokuvasta Suuri hetki. Sen ohjaaja Gregory La Cava kutsui Leedsiä parhaaksi synnynnäiseksi näyttelijäksi, jonka kanssa on työskennellyt. Samuel Goldwyn Productions kutsui häntä ”Hollywoodin suudelmamestariksi” ja järjesti miespääosaehdokkaille suutelutestejä Leedsin kanssa.
Leeds meni naimisiin vuonna 1939 Robert S. Howardin kanssa. Hän jätti tuolloin elokuva-alan ja halusi keskittyä perhe-elämään. Hänen miehensä oli autokauppias Charles S. Howardin poika. Howard omisti useita laukkahevosia, muun muassa Seabiscuitin. Leeds kiinnostui itsekin hevosurheilusta ja omisti myöhemmin useita laukkahevosia.
Robert Howard osti 1940-luvun lopulla hotellin Palm Springsistä, missä Leeds piti jalokivisalonkia kuolemaansa asti. Leeds kuoli syöpään vuonna 1984.
Alexandra Lacrabère
Alexandra Lacrabère (s. 27. huhtikuuta 1987 Pau) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa joulukuussa 2006. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 ja oli mukana jo Pekingin olympialaisissa 2008 ja Lontoon olympialaisissa 2012, joissa Ranska sijoittui viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Saksassa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi espanjalaista Akaba Bera Beraa, venäläistä Zvezda Zvenigorodia ja makedonialaista ŽRK Vardar Skopjea.