cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Intianhanhikki
Levinneisyys ja elinympäristö
Intianhanhikki kasvaa luonnonvaraisena Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa Kiinan eteläosissa, Afganistanissa, Intiassa, Pakistanissa, Tiibetissä, Bhutanissa, Nepalissa, Indonesiassa, Thaimaassa ja Filippiineillä sekä Laosissa, Japanissa ja Koreassa. Kiinassa laji kasvaa vuorenrinteillä, niityillä, joenrannoilla, pellonreunoilla ja muilla kosteilla paikoilla jopa 3100 metrin korkeudessa.
Intianhanhikkia on levitetty Itä-Aasiasta muualle maailmaan lääke- ja koristekasviksi. Keski-Euroopassa sitä on kasvatettu 1800-luvun puolivälistä asti; siellä se on monin paikoin villiintynyt. Itävallassa laji havaittiin ensimmäisen kerran vuonna 1918, vakiintuneena se on kasvanut vuodesta 1990. Siellä lajin pelätään leviävän ja häiritsevän alkuperäisiä kasvilajeja. Keski-Euroopassa lajia esiintyy hajanaisesti nuorissa pensasaidoissa, koristenurmikoilla, kaupunkien takapihoilla, puutarhoissa ja metsänreunoissa. Siellä laji kuuluu Alliarion-vyöhykkeeseen.
Myös Yhdysvalloissa intianhanhikkia tavataan villiintyneenä useimmissa osavaltioissa. Tilapäisesti lajia on esiintynyt Ruotsissakin.
Käyttö
Intianhanhikin murskatuista lehdistä tehtyä haudetta käytetään monien ihovaivojen, kuten ekseeman, hoitoon. Intianhanhikin mansikkaa muistuttava epähedelmä on syömäkelpoinen, mutta mauton.
Luokittelu
Intianhanhikkia kutsuttiin pitkään nimellä Duchesnea indica, mutta viimeaikaiset geneettiset tutkimukset ovat osoittaneet, että intianhanhikki, ainoa sukuun Duchesnea luokiteltu laji, kuuluu varsinaisiin hanhikkeihin (Potentilla). Suurin osa lähteistä kutsuu intianhanhikkia edelleen nimellä Duchesnea indica.
Kansallinen voitto
thumb|Teoksen ruotsinkielisen alkuperäispainoksen kansi. Kansallinen voitto (Den Nationnale Winsten) on suomalaisen Anders Chydeniuksen alkuaan ruotsinkielinen kirjoitus, joka ilmestyi heinäkuussa 1765. Teoksessa Chydenius kritisoi merkantilistista politiikkaa ja puolustaa elinkeinovapautta. Chydenius esitti Kansallisessa voitossa taloudellisen liberalismin perusajatuksen hyvin samansuuntaisesti kuin skotlantilainen filosofi Adam Smith 11 vuotta myöhemmin vuonna 1776 teoksessaan Kansojen varallisuus.
Teoksen koko nimi on Den nationnale winsten: wördsamast öfwerlemnad til riksens högloflige ständer, af en deras ledamot (”Kansallinen voitto jonka kunnioittavimmin on jättänyt valtakunnan korkea-arvoisille säädyille niiden eräs jäsen”). Chydenius lähti pappissäädyn edustajana vuosien 1765–1766 säätyvaltiopäiville Tukholmaan päätavoitteenaan ulkomaankaupan mahdollistavien tapulioikeuksien myöntäminen Pohjanmaan satamakaupungeille. Pian valtiopäivien alettua Chydenius julkaisi joukon poliittisia lentokirjasia, joissa hän arvosteli Ruotsin talousjärjestelmän epäkohtia. Nämä kirjoitukset synnyttivät laajan ja kiivaan keskustelun, minkä vuoksi Chydenius halusi esittää kokonaisnäkemyksensä taloudellisen toiminnan perusteista. Näin syntyi Kansallinen voitto. Teos painettiin Lars Salviuksen kirjapainossa Tukholmassa. Valtiopäivät myönsivät Chydeniuksen toivomat tapulioikeudet Kokkolalle, Vaasalle, Porille ja Oululle.
Chydenius kuvailee Kansallisessa voitossa vapaan markkinatalouden tuottamaa hyötyä luontoaiheisella vertauksella, jonka mukaan ”virran keskeytyksetön juoksu” ja ”jokaisen vesipisaran liike” tuottaisi kokonaisuutta hyödyttävän tasapainon samalla tavoin kuin vesimassat tasoittuvat meressä. Chydeniuksen merivertauksen katsotaan vastaavan ajatussisällöltään Smithin kuuluisaa ”näkymätön käsi” -metaforaa.
Kansallinen voitto ilmestyi suomeksi ensi kerran vuonna 1929 WSOY:n julkaisemissa Chydeniuksen valituissa kirjoituksissa Verner Malisen suomennoksena. Samana vuonna ilmestyi myös alkukielinen näköispainos Ruotsissa. Suomessa näköispainoksen on julkaissut Alea-kirjat Katariina Kareen toimittamana vuonna 1986. Englanniksi teoksen ovat kääntäneet Georg Schauman ja Ernst Benn vuonna 1931 nimellä The National Gain sekä Peter C. Hogg vuonna 2012.
Skylanders: Giants
Skylanders: Giants on Toys for Bobin ja n-Spacen kehittämä tasohyppelypeli. Peli on jatkoa vuonna 2011 julkaistulle Skylanders: Spyro’s Adventurelle ja sen julkaisi Activision ja Neoplay Euroopassa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa vuonna 2012 kaikille seitsemännen sukupolven kotikonsoleille, Nintendo 3DS:lle, Windowsille, Mac OS X:lle sekä Wii U:lle. Peli esiteltiin ensimmäisen kerran E3 2012-messuilla. Pelille julkaistiin jatko-osa, Skylanders: Swap Force syksyllä 2013.
Pelaaminen
Skylanders: Spyro’s Adventuren tapaan pelaajan tehtävänä on läpäistä juonen mukaisesti erilaisia episodeja. Episodeja suoritetaan Skylander-hahmoilla, jotka asetetaan "Portal of Power"-portaalilaitteeseen, johon laitettu hahmo puolestaan ilmestyy pelissä. Sen jälkeen pelaaja pystyy ohjaamaan portaalilaitteeseen laitettua hahmoa.
Peli koostuu pääosin vihollisten mätkimisestä ja pienimuotoisten pulmien ratkaisemisesta, mutta tässä osassa pelaaja joutuu myös pelaamaan "taivaskivi" nimistä peliä, jossa pitää saada pelilauta täytettyä niin että pelaajalla on enemmän kiviä laudalla kuin vastustajalla. Kun pelaaja voittaa taivaskivi-ottelun, hän saa haastajan parhaimman kiven. Muutamassa kohdassa edeltäjän tapaan tulee myös tykillä ampumista, jossa täytyy ampua vihollisaluksia alas tai tuhota lukuisia isompia esteitä. Pelin tarinatilaa pystyy pelaamaan kaksinpelinä, mutta monipeliä varten pelistä löytyy myös erillinen moninpelitila, jossa voi suorittaa lukuisia kasvokkain käytäviä kaksintaisteluja kuten edeltäjässä.
Erona edelliseen osaan, tässä pelissä on Skylander-hahmojen lisäksi 8 kappaletta jättiläisiä joilla voi murskata koko pelin päävihollisen KAOSin linnakkeita tai vetää erilaisia kielekkeitä lähemmäs. Pelissä tulleiden uusien Skylander-hahmojen lisäksi peliin voi tuoda pelaajahahmoja ja esineitä pelin aikaisemmasta osasta. Kuten edeltäjässä, tässäkin pelissä voi löytää piilotettuna erilaisia hattuja, sielukiviä sekä tarinakääröjä, joissa kerrotaan tietoa episodiin liittyvästä asiasta. Tässä pelissä uusi piilotettu esine on "siipisafiiri", jolla saa alennusta erikoisvoimien ostamisessa. Pelaaja voi löytää jokaisesta episodista myös onnenpyöriä, joilla voi esimerkiksi lisätä suojaustehoa tai nostaa onnen määrää.
Vastaanotto
Peli on saanut pääosin positiivisia vastaanottoja, sillä Metacriticin tilastoimien arvosanojen keskiarvoksi muodostui 80/100 Wii ja Xbox 360 -versiolle sekä 78/100 PS3 -versiolle.
IGN antoi pelin kaikille seitsemännen sukupolven konsoliversioille arvosanaksi 8.0 kehuen jättiläisten hauskuutta, kerättävien hattujen määrää sekä pelille saatavien lisäosien ja tavaroiden määrää, sanoen että "Parannukset tekevät pelin pariin palaamisen miellyttäväksi vaikkei peli edellisestä osasta suuremmin eroakkaan." IGN kuitenkin kritisoi pelin lyhyyttä, verkkopelin puuttumista ja moninpelin rajaamista kahteen pelaajaan. Game Revolution antoi pelille arvosanaksi 4/5 kehuen esimerkiksi jättiläisiä sekä suurta tehtävien määrää, mutta kritisoi pelaajalle mahdollisesti sattuvaa lukuisten elementaalialueiden tutkimattomaksi jäämistä ja sitä, että pitkän pelaamisajan takaamiseen vaaditaan paljon rahaa. Pelilehti Joystiq antoi pelille 3.5/5 tähteä. PlayStation LifeStyle antoi pelin PS3-versiolle arvosanaksi 7/10. Videogamer antoi pelin Xbox 360-versiolle 8/10 pistettä kehuen esimerkiksi jättiläisiä, mutta se kritisoi kuitenkin esimerkiksi figuurien entistä suurempaa hintaa. NintendoWorldReport antoi pelin Wii-versiolle arvosanaksi 9.5/10 kehuen esimerkiksi mahtavaa kaksinpeliä sekä upeaa tarinaa, mutta kritisoi puolestaan sitä että "hahmojen kerääminen ei ole kaikkien mieleen".
Skylanders: Giants sijoittui edeltäjäänsä paremmin Ison-Britannian myyntilistalla: kun Spyro's Adventure sijoittui julkaisussaan listalla 16:ksi, Giants sijoittui toiseksi päästäen edelleen vain FIFA 13:n.
Suomalaisista arvostelijoista Gamereactor antoi pelille 8/10 pistettä kehuen laadukasta toteutusta sekä uutta konseptia, mutta kritisoi pelin kallista hintaa.
Aiheesta muualla
スパイロ・ザ・ドラゴン
Ingman (suku)
Ingman-nimisiä sukuja on Suomessa tiettävästi ollut neljä, mutta niistä kolmella on arveltu olevan yhteinen alkuperä. Tunnetuimmassa suvussa on ollut kaksi aateloitua haaraa, jotka ovat kuitenkin jo sammuneet. Nimeä on myös suomennettu useaan eri muotoon, joita ovat muun muassa Iisalo ja Ivalo.
Tunnetuimman Ingman-suvun varhaisin tunnettu jäsen on Karjaalla 1600-luvulla elänyt talollinen Sigfrid Mattsinpoika. Hänen poikansa Matts peri apeltaan talon Karjaan Ingvalsbyssä, mistä hänen viisi poikaansa ottivat sukunimekseen Ingman. Hänen eräs pojanpoikansa, Elias Magnus Ingman (1704–1773) aateloitiin 1758 nimellä Nordenstolpe, mutta tämä aatelissuku sammui Ruotsissa mieslinjalta vuonna 1869. Tämän veljenpojan poika Erik Gustaf Ingman (1773–1825) puolestaan aateloitiin vuonna 1821 nimellä Gyllenheim, mutta hän kuoli naimattomana.
Kaksi muutakin Suomen Ingman-sukua on oletettu Matts Sigfridinpojan jälkeläisiksi, sen sijaan Pohjanmaan Vöyrin Ingon talosta oleva neljäs samanniminen suku ei tiettävästi liity edellisiin mitenkään.
Jäseniä (Matts Sigfridinpojan suku)
Äitinsä puolelta sukuun (Iisaloihin) kuuluu muun muassa pääministeri Paavo Lipponen.
Porttipahdan tekojärvi
Porttipahdan tekojärvi, myös lyhyesti Porttipahta, on Kitisen latvoilla Sodankylässä sijaitseva tekojärvi. Järven pinnan säännöstelyväli on 9 metriä, mikä vastaa pinta-alan vaihtelua välillä 34–214 km². Tekojärven täyttö alkoi vuonna 1967 ja se valmistui vuonna 1970. Porttipahdan tekojärven ja sen itäpuolella sijaitsevan Lokan tekojärven yhdistävät Tankajoki sekä vuonna 1981 valmistunut Vuotson kanava, jonka kautta on sittemmin juoksutettu myös Lokan säännöstelyvesiä Kitiseen. Porttipahdan säännöstelypato sijaitsee järven eteläpäässä. Sen pudotuskorkeus on 30 m ja sen yhteydessä on 35 MW:n vesivoimalaitos.
pienoiskuva|vasen|Porttipahdan voimalaitos ja säännöstelypato. Kitisen alku näkyy vasemmalla.
Aiheesta muualla
Dokumentteja ja ohjelmia
Sollentunan kirkko
Sollentunan kirkko on Ruotsissa Sollentunan kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu 1100-luvun lopussa ja sitä on laajennettu tai remontoitu useita kertoja sen jälkeen. 1400-luvun jälkipuolella tehdyt kalkkimaalaukset ovat Albertus Pictorin edustamaa koulukuntaa.
Aiheesta muualla
keski|pienoiskuva|405x405px|Kirkko sisältä
Miss Turku
Miss Turku on Turussa vuosittain järjestettävä kauneuskilpailu, jonka järjestäjänä toimii turkulainen mallitoimisto Fashion Team. Kilpailu on järjestetty vuodesta 1989 lähtien. Kilpailun ensimmäinen voittaja oli Nina Björkfelt. Muun muassa Lola Wallinkoski, Jenni Dahlman, Saija Palin, Ellen Jokikunnas, Tanja Karpela ja Minna Kuukka ovat aloittaneet uransa Miss Turku -kilpailusta.
Mulkvist
Mulkvist on vuonna 2011 perustettu huumoriorkesteri.
Diskografia
Levy äänitettiin Kujalandiassa Lahdessa ja sen tuotti levy-yhtiö AXR ja Ilkka Vainio.
Polttoöljy
Polttoöljy eli kaasuöljy on maaöljyn jalostustuote. Sitä käytetään lämmitykseen ja dieselmoottorien tai höyrykoneiden polttoaineena.
Kevyet polttoöljyt
Kevyitä polttoöljyjä tuotetaan useaa eri laatua ja eri polttoöljylajeille on oma nimityksensä.
Lämmitysöljy
Lämmitysöljy on lämmitykseen tarkoitettua kevyttä polttoöljyä. Se koostuu etupäässä alkaanisarjan hiilivedyistä, joiden molekyyleissä on 15–19 hiiliatomia (C15H32, C16H34, C17H36, C18H38 ja C19H40). Lämmitysöljyä käytetään talojen lämmitykseen öljypolttimissa ja maataloudessa esimerkiksi viljankuivureiden öljypolttimissa.
Suomessa nykyisin käytettävä lämmitysöljy on vähärikkistä, tyypillisesti lämmitysöljy sisältää alle 0,1 % rikkiä. Jos palokaasujen lämpötila laskee alle 100 °C:n, rikkidioksidi muodostaa kondensoituneen veden kanssa happoliuoksen, joka syövyttää vähitellen tiilisavupiipun saumoja. Tästä syystä öljypolttimen savuhormiin asennetaan useimmiten haponkestävä sisäputki.
Kevyesti verotettu polttoöljy
Työkoneiden dieselmoottoreihin tarkoitettu moottoripolttoöljy on vähemmän verotettua, ja sen käyttö tieliikenteessä johtaa ankariin veroseuraamuksiin ja sakkoihin kiinni jäätäessä. Veneissä on pitänyt käyttää vuoden 2007 alusta alkaen verollista dieselöljyä. Kevyesti verotettuun kevytpolttoöljyyn lisättiin Suomessa aiemmin punaista väriainetta, furfuraalia. Nykyään väriaineena käytetään niin sanottua eurokeltaista, Solvent Yellow 124, joka pH-arvon laskiessa värjäytyy punaiseksi. Väriainetta jää polttoainesäiliöön pitkään vaikka käytön jälkeen tankkaisikin verollista dieseliä. Moottoripolttoöljystä käytetään joskus arkikielistä nimitystä löpö. Löpö nimitys tulee aikoinaan öljytynnyreihin maalatusta merkinnästä: LÖ-PÖ, tarkoittaen siis lyhennettä "LämmitysÖljy - PolttoÖljy", kyse ei siis ole verollisesta diesel-polttoaineesta.
Dieselöljy
Tieliikenteeseen käytettävässä dieselmoottorissa on käytettävä verollista dieselöljyä. Dieselöljyn arkikielinen nimitys on nafta ja toisinaan kaasuöljyllä tarkoitetaan vain dieselöljyä.
Kevyen polttoöljyn myynti Suomessa
Suomessa kevyttä polttoöljyä myyvät eniten seuraavat öljy-yhtiöt :
Raskas polttoöljy
Raskas polttoöljy koostuu pääasiassa hiilivedyistä, joiden molekyyleissä on ainakin 20 hiiliatomia. Sitä käytetään lähinnä laivoissa ja suuremmissa lämpövoimaloissa. Kysynnän vähäisyyden takia se on edullisempaa kuin kevyt polttoöljy. Raskas polttoöljy varastoidaan ja kuljetetaan lämmitettynä. Se täytyy lämmittää yli 100 °C:n lämpötilaan ennen kuin sitä voidaan käyttää dieselmoottorin polttoaineena.
Raskas polttoöljy koostuu maaöljyn raskaista tisleistä tai alitteista, joita on voitu hajottaa krakkaamalla. Sen tiheys vaihtelee 0,9 – 1,0 kg/dm³, sen lämpöarvo on noin 11,8 kWh/litra (40,6 MJ/kg). Raskaan polttoöljyn sulamispiste vaihtelee välillä -1 °C – +35 °C. Raskaan polttoöljyn rikkipitoisuus voi olla jopa 4 %.
Aiheesta muualla
مازوت Мазут Mazut Mazuto fa:مازوت מזוט Mazutas Mazut Мазут Мазут
Krystyna Czajkowska
Krystyna Czajkowska(-Rawska) (s. 25. huhtikuuta 1936 Sosnowiec) on puolalainen entinen lentopalloilija. Hän sai joukkueineen pronssia sekä kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa että kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa.
Turn on the Night
Turn on the Night on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Kissin singlejulkaisu vuodelta 1988. Se on kymmenes raita yhtyeen vuoden 1987 studioalbumilla Crazy Nights, ja singlenä kappale julkaistiin 10. syyskuuta 1988. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen laulajakitaristi Paul Stanley yhteistyössä lauluntekijä Diane Warrenin kanssa, ja singlen b-puolella olevan "Hell or High Waterin" ovat kirjoittaneet yhtyeen laulajabasisti Gene Simmons sekä soolokitaristi Bruce Kulick. Singlen a-puolella päälaulajana toimii Stanley, kun taas b-puolella lauluvastuun kantaa vastaavasti Simmons.
Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo, jonka ohjasi Marty Callner.
Trine
Pelille on julkaistu jatko-osat Trine 2, Trine 3: The Artifacts of Power ja Trine 4: The Nightmare Prince.
Pelaaminen
Pelissä on 16 kenttää, joissa on 4–5 herätyspistettä. Pelaajan hahmoja voi kuolla matkan varrella, mutta pelaaja voi yhä jatkaa pelaamista jäljellä olevilla hahmoilla, ja elvyttää kuolleet hahmonsa herätyspisteessä. Pelin vaikeustasoa on mahdollista vaihtaa minkä myötä vihollismäärät kasvavat.
Päähenkilöt
Pelissä on kolme päähenkilöä: Pontius, vahva ja fyysistä toimintaa painottava soturi; Amadeus, tehtävistä selviämisessä auttavia objekteja taikomaan kykenevä velho; sekä Zoya, tarkka ja ketterä hiippailija varas.
Pelin tarinan mukaan päähenkilöt ovat juuttuneet mystiseen Trineksi kutsuttuun kojeeseen, josta ulkona voi olla vain yksi hahmo kerrallaan, mikä mahdollistaa hahmon vaihtamisen lennossa tilanteen mukaan.
Pelimoottori
thumb|left|250px|Kuvassa soturihahmo. Trinen pelimoottorina toimii rankalla kädellä muokattu Frozenbyten esikoispelin Shadowgroundsin moottori. Grafikkamoottori on uudelleenkirjoitettu PlayStation 3 -versiota varten. Pelin ohjelmointi on suoritettu kokonaan C++:lla, ja omien työkalujensa ohella tekijätiimi on käyttänyt myös Visual Studiota.
Fysiikoiden toteutukseen pelissä käytetään Nvidian PhysX-moottoria, jota tekijätiimi käytti jo ennemmin Shadowgrounds Survivor pelissään.
Trine: Enchanted Edition
Heinäkuussa 2014 Frozenbyte julkaisi uudelleentehdyn version pelistä nimellä Trine: Enchanted Edition. Eroja alkuperäiseen peliin ovat mukautettu Trine 2:n pelimoottori ja tuki verkkomoninpelille. Enchanted Editionin myötä peli julkaistiin myös Linuxille ja Mac OS X:lle. Uuden julkaisun myötä peli on julkaistu myös uusille alustoille kuten PlayStation 4 ja Wii U.
Vastaanotto
Peli on saanut paljon positiivista palautetta julkaisunsa jälkeen. Muun muassa V2-sivusto, Plazan eDome ja Pelaaja-lehti ovat antaneet pelille positiivisia arvioita. eDome-sivusto antoi pelille lisäksi "suosittelemme"-leiman. Peli voitti myös E3 09 Editors' Choice Awardseissa palkinnon kategoriassa "Paras ladattava peli". Trine oli myös E3-messuilla finalisti myös Best Platformer ja Best PC Game -kategorioissa.
Loppuvuoteen 2011 mennessä peliä oli myyty 1,1 miljoonaa kappaletta.
Orotšit
Orotšit ovat Venäjällä lähinnä Habarovskin aluepiirissä asuva tunguusilaista orotšin kieltä puhuva kansa. Nimitys orotši tarkoittaa ”poronhoitajaa”, vaikka kansan ei tiedetä harjoittaneen poronhoitoa. Sitä ei tule sekoittaa samankantaisiin nimityksiin orokit ja orotšenit, joista jälkimmäinen on tarkoittanut kaikkia poronhoitoa harjoittavia tunguuseja. Orotšeilla on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Asuinalue ja lukumäärä
Orotšit asuvat Habarovskin aluepiirissä Tumninjoen varrella lähellä Sovetskaja Gavanin kaupunkia sekä Amurin ja sen sivujokien varsilla.
Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli 883 orotšia. Heihin oli kuitenkin luettu mukaan myös Sahalinilla asuvia orokkeja. Tarkennettujen tietojen mukaan orotšeja oli 671 ja orotšin kielen puhujia 133 henkeä.
Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 686 orotšia, joista 426 asui Habarovskin aluepiirissä. Heistä kaikki puhuvat venäjää. Orotšin kieltä osaavat enää muutamat vanhukset.
Elinkeinot ja kulttuuri
Perinteisiä elinkeinoja ovat lohenkalastus ja metsästys. Liikennevälineinä toimivat vene ja koiravaljakko. Muutaman perheen muodostamat vakituiset asutukset sijaitsivat kaukana toisistaan. Talviasumuksena oli maahan upotettu hirsisalvos. Miehet hoitivat metsästyksen ja kalastuksen, naisten tehtävänä oli saaliin käsittely sekä vaatteiden ja jalkineiden valmistaminen. Ruokavalio koostui tuoreesta ja kuivatusta kalasta, lihasta, marjoista sekä villinä kasvavista juureksista ja kasveista.
Sukuyhteisö sääteli lähinnä avioitumista ja eräitä uskonnollisia menoja. Uskontoon kuului luonnonhenkien palvonta, karhunpeijaiset ja šamanismi. Suullinen kansanperinne käsittää taruja, satuja, arvoituksia ja lauluja. Käsityötaide on kehittynyt. Nykyään monet perinteisen kulttuurin piirteet ovat kadonneet.
Joseph Plunkett
thumb Joseph Mary Plunkett (21. marraskuuta 1887 Dublin – 4. toukokuuta 1916 Dublin) oli irlantilainen runoilija, lehtimies ja nationalisti, joka osallistui vuoden 1916 pääsiäiskapinan johtoon. Hänet teloitettiin kapinan kukistamisen jälkeen.
Plunkettin isä George Noble Plunkett oli saanut paavilta kreivin arvon. Plunkett kävi useita jesuiittakouluja Irlannissa ja Englannissa, ja kirjoitti ensimmäiset runonsa opiskeluaikanaan. Hän valmistui vuonna 1909 University College Dublinista. Hän sairastui nuorena tuberkuloosiin ja hoiti itseään matkustelemalla Italiassa ja Pohjois-Afrikassa vuosina 1910–1912. Plunkett tutustui varhain runoilija Thomas MacDonaghiin, joka toimi hänen yksityisopettajanaan hänen valmistautuessaan yliopiston sisäänpääsykokeisiin, ja heistä tuli ystäviä. MacDonagh julkaisi Plunkettin varhaisia runoja toimittamassaan Irish Review -lehdessä ja toimitti myös vuonna 1911 ilmestyneen Plunkettin ensimmäisen runokokoelman The Circle and the Sword. Plunkett tuli Irish Review’n päätoimittajaksi vuonna 1913 ja teki lehdestä Sinn Féin -puolueen avoimen kannattajan.
Plunkett valittiin marraskuussa 1913 perustettujen Irlannin vapaaehtoisjoukkojen (Irish Volunteers) väliaikaiseen keskusneuvostoon ja myöhemmin hänestä tuli järjestön sotilasoperaatioiden johtaja. Hän liittyi myös maanalaiseen vallankumousjärjestö Irlannin tasavaltalaisveljeskuntaan (IRB). Huhtikuussa 1915 hän matkusti Sir Roger Casementin kanssa Saksaan tarkoituksenaan hankkia aseita ja sotilaallista tukea Irlannissa järjestettävää separatistista kapinaa varten. Seuraavassa kuussa Plunkett otettiin mukaan IRB:n sotaneuvostoon, joka valmisteli kapinaa. Hän suunnitteli pääsiäiskapinan käytännön toteutuksen yhdessä James Connollyn ja Seán Mac Diarmadan kanssa. Plunkettin ja Mac Diarmadan on arveltu väärentäneen 19. huhtikuuta 1916 julkistetun asiakirjan, jossa annettiin ymmärtää viranomaisten suunnittelevan Irlannin vapaaehtoisjoukkojen lakkauttamista, oletettavasti saadakseen joukkojen maltillisen osan tukemaan kapinaa. Pääsiäiskapinan alkaessa Plunkett oli huonossa kunnossa ja toipumassa niskaleikkauksesta, mutta hän liittyi silti mukaan kapinajohtoon. Hän oli nuorin pääsiäisjulistuksen seitsemästä allekirjoittajasta.
Tulan kuvernementti
Tulan kuvernementti oli Venäjän keisarikunnan ja Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan hallinnollinen alue vuosina 1796-1929. Sen hallinnollinen keskus oli Tula. Sitä rajoittivat seuraavat kuvernementit myötäpäivään pohjoisesta alkaen: Moskovan kuvernementti, Rjazanin kuvernementti, Tambovin kuvernementti, Orjolin kuvernementti ja Kalugan kuvernementti.
Joseph Plunkett
Kapinan kukistamisen jälkeen Plunkett tuomittiin sotaoikeudessa kuolemaan ja teloitettiin 4. toukokuuta. Viranomaiset sallivat hänen mennä teloituspäivää edeltäneenä yönä Kilmainhamin vankilassa naimisiin kihlattunsa, Thomas MacDonaghin kälyn Grace Giffordin kanssa. Hän oli kuollessaan vain 28-vuotias.
Tulan kuvernementti
Hallinnollinen jako
Vuonna 1900 kuvernementti oli jaettu seuraaviin kihlakuntiin (ujezd):
Piaggio Ape
Piaggio Ape on italialaisen Piaggion valmistama kolmipyörä, joka on tarkoitettu pääasiassa pientavaran kuljettamiseen. Sen ensimmäiset versiot suunniteltiin Piaggion Vespa-skootterin pohjalta. Ape on ollut tuotannossa lukuisina eri malleina vuodesta 1948 lähtien.
Historia
pienoiskuva|vasen|Alkuperäinen Ape vuodelta 1948. pienoiskuva|vasen|Ape 50. pienoiskuva|vasen|Ape Calessino vuodelta 2007. Italian taloustilanteen kohentuessa toisen maailmansodan jälkeen syntyi tarve edulliselle, helppokäyttöiselle ja ketterälle kevyelle hyötyajoneuvolle. Piaggion johtaja Enrico Piaggio sekä yhtiön menestyksekkään Vespa-skootterin suunnitellut Corradino D’Ascanio loivat Vespan pohjalta kolmipyöräisen ajoneuvon, jossa Vespan etuosaan ja sen 125 cm³:n moottoriin oli yhdistetty taka-akseli ja avolava. Ensimmäiset versiot rakennettiin loppuvuodesta 1946, ja sarjatuotanto alkoi vuonna 1948. Malli sai nimekseen Ape, joka tarkoittaa italiaksi mehiläistä.
Vuonna 1952 esiteltiin suuremmalla ja tehokkaammalla 150 cm³:n moottorilla varustettu Ape B. Ensimmäisen suuren edistysaskeleen toi vuoden 1952 Ape C, jossa kuljettajan suojaksi oli lisätty ohjaamo. Sen pohjalta luotiin matkustajien kuljettamiseen tarkoitettu Ape Calessino. Ape C:tä seurasivat vuonna 1958 suurempi ja tehokkaampi Ape D ja vuonna 1960 pienellä puoliperävaunulla varustettu Ape Pentarò. Sitä käytettiin tavarankuljetuksen lisäksi erikoisajoneuvojen pohjana – eräällä vaatetehtaalla Luccassa oli vuoteen 2002 saakka käytössä Ape Pentarò -paloauto.
Vuonna 1966 esiteltiin mukavammalla ohjaamolla ja 190 cm³:n moottorilla varustettu Ape MP. Aiemmista malleista poiketen Ape MP:n moottori oli sijoitettu taakse, jolloin aiemmissa malleissa käytettyä ketjuvoimansiirtoa ei enää tarvittu. MP:n kehitysversio Ape MPV:ssä (1968) ohjauspyörä tuli ensi kertaa tarjolle skootterimaisen ohjaustangon sijasta. Mallisarja täydentyi vuonna 1969 Ape 50:llä. Se oli pienempi malli, jossa oli 50 cm³:n moottori, jonka vuoksi se luokiteltiin mopediksi eikä sitä tarvinnut rekisteröidä Italiassa.
Jotta Ape kykenisi paremmin kilpailemaan kevyiden kuorma-autojen kanssa, vuonna 1971 esiteltiin Ape Car. Sen koria ja ohjaamoa oli uudistettu ja muokattu enemmän auton kaltaiseksi. Samaa kehitystä jatkoi vuoden 1982 Ape TM, joka suunniteltiin puhtaalta pöydältä. Siinä oli muun muassa uusi kojetaulu, jarrujärjestelmä ja jousitus. Ensimmäiset dieselkäyttöiset Apet valmistettiin vuonna 1984. Nelipyöräinen versio Ape Poker esiteltiin vuonna 1990 ja nuorisolle mopon vaihtoehdoksi markkinoitu Ape Cross vuonna 1994.
Ape Calessinon valmistaminen aloitettiin uudelleen vuonna 2007, jolloin Piaggio valmisti niitä 999 numeroitua kappaletta. Niiden saaman positiivisen vastaanoton seurauksena uuden Calessino 200:n valmistus alkoi vuonna 2013. Seuraavana vuonna markkinoille tuli retrohenkinen Ape Classic.
Vuonna 1999 Piaggio käynnisti Apen tuotannon Intian Baramatissa, jossa tytäryhtiö Piaggio Vehicles Private Ltd. valmistaa niitä Intian sisäisille markkinoille sekä vientiin muualle Aasiaan, Afrikkaan ja Etelä-Amerikkaan. Vuositasolla Intian tehdas valmistaa yli 200 000 Apea. Euroopassa Apeja myytiin vuonna 2007 vain 10 000, ja talouskriisin myötä kysyntä on entisestään vähentynyt. Vuonna 2013 käytiinkin keskusteluja Pontederan tuotantolinjan sulkemisesta ja tuotannon keskittämisestä Intiaan. Tuotanto Pontederassa jatkui kuitenkin vielä vuonna 2019.
Tuotannossa olevat mallit
Seuraavat Ape-mallit ovat Piaggion mukaan tuotannossa:
HMS Sjöhästen (Shä)
HMS Sjöhästen (runkonumero Shä) oli Ruotsin laivaston Sjöormen-luokan sukellusvene.
Valmistus
Ruotsin valtiopäivät päättivät 1961 aluksen hankinnasta. Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1966. Se laskettiin vesille 6. elokuuta 1968 ja liitettiin laivastoon 15. syyskuuta 1969.
Palvelus
Alus myytiin 1997 Kockumsille, joka luovutti sen edelleen Singaporelle varaosina muihin luokan aluksiin.
Kalle Kehveli
Kalle Kehveli (, alkujaan Take Barney Google, F'rinstance, myöhemmin Barney Google and Snuffy Smith) on Billy DeBeckin vuonna 1919 luoma, myöhemmin Fred Lasswellin ja nykyään John Rosen piirtämä yhdysvaltalainen strippisarjakuva, joka kuuluu King Features Syndicaten yhtiöön.
Sarjan päähenkilönä oleva Kalle Kehveli on vuoristolainen (engl. hillbilly) ja asuu vaimonsa Loviisan ja poikansa Tatun kanssa maatilalla jossakin Appalakeilla ja heillä on koira Luoti. Kalle Kehvelin paras kaveri on hänen naapurinsa Luukas, jolla on vaimo nimeltä Elviira. Miehet käyttävät haalareita ja isoja hattuja. Ajankulukseen he enimmäkseen juovat pontikkaa tai laiskottelevat. Loviisa ja Elviira vaihtavat usein kuulumisia erityisellä juoruaidalla.
Jack Brickhouse
pienoiskuva|Jack Brickhouse vuonna 1958. John Beasley ”Jack” Brickhouse (24. tammikuuta 1916 Peoria, Illinois – 6. elokuuta 1998) oli yhdysvaltalainen urheiluselostaja ja radiotoimittaja.
Brickhouse aloitti uransa radiossa vuonna 1934 WMBD-asemalla Peoriassa. Vuonna 1940 hän siirtyi Chicagoon WGN-asemalle, jolla ollessaan hän toimi Chicago Cubsin ja Chicago White Soxin ottelujen selostajana. Lisäksi hän selosti Chicago Bearsin ottelut 24 vuoden ajan. Baseballin ja amerikkalaisen jalkapallon ohessa hän selosti painia, koripalloa, nyrkkeilyä ja golfia.
Vaikka Brickhouse tunnetaan ensisijaisesti urheiluselostajana, hän on juontanut myös musiikkiohjelmia ja selostanut poliittisia tapahtumia, kuten Yhdysvaltain presidentin virkaanastujaisia. 1960-luvulla hän isännöi WGN:llä Jack Brickhouse Reports -ohjelmaa, jossa hän haastatteli kirjailijoita, urheilijoita, poliitikkoja ja viihdyttäjiä.
Brickhouse nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1998.
Rotterdam
Rotterdam on Alankomaiden kunta ja toiseksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Reinin pohjoisen suuhaaran, Nieuwe Maasin varrella Etelä-Hollannin provinssissa. 625 000 asukkaan kunta on osa yli kolmen miljoonan asukkaan taajamaa, joka ulottuu Haagiin ja Leideniin.
Historia
left|thumb|240px|Rotterdamin kartta vuodelta 1888.Rotterdam alkoi kasvaa kaupungiksi 1270-luvulla, kun Rotte-jokeen tehtiin pato. Sitä ennen paikalla oli ollut pieni kalastajakylä. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1340.
Renessanssifilosofi Erasmus Rotterdamilainen eli 1400- ja 1500-lukujen vaihteessa.
Kaupungin keskiaikainen keskusta tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa. Luftwaffe pommitti kaupunkia raskaasti 14. toukokuuta 1940.
Vuonna 2006 kaupungin asukkaista kolmasosalla sukujuuret olivat muualla kuin Euroopassa. Lisäksi puolella nuorista asukkaista on tausta muualla kuin Euroopassa.
Maantiede
Rotterdam on rakennettu patojen taakse, ja 90 prosenttia kaupungista on merenpinnan tason alapuolella, paikoin jopa viisi tai kuusi metriä merenpinnan alla.
Nieuwe Maas -joki jakaa kaupungin pohjois- ja eteläosaan. Niitä yhdistävät neljä tunnelia ja neljä siltaa. Kaupungin keskusta sijaitsee joen pohjoisrannalla.
Ilmasto
thumb|240px|Rotterdam NASA:n World Wind -projektin kuvassa. thumb|240px|Rotterdamin kaupungintalo. thumb|240px|Kynänmuotoinen talo sekä [[Kuutiotalot|kuutiotaloja Rotterdamissa.]]
Kulttuuri
Kaupungissa toimii Rotterdamin Erasmus-yliopisto. Siellä on myös monia museoita.
Würzburgin suurherttuakunta
Würzburgin suurherttuakunta oli saksalainen Würzburgin kaupunkiin keskittynyt suurherttuakunta, joka oli olemassa vuosien 1805 ja 1814 välillä.
Rotterdam
Kulttuuri
thumb|left|240x240px|Kartta Rotterdamin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Würzburgin suurherttuakunta
Vuoden 1801 Lunévillen rauhansopimuksen johdosta Würzburgin hiippakunta sekularisoitiin vuonna 1803 ja myönnettiin Baijerin vaaliruhtinaskunnalle. Samana vuonna Ferdinand III, entisen Toscanan suurherttuakunnan suurherttua, hyvitettiin Salzburgin vaaliruhtinaskunnalla. Pressburgin rauhassa 26. joulukuuta 1805 Ferdinand menetti Salzburgin Itävallan keisarikunnalle, mutta hyvitettiin Würzburgin alueella Baijerin luopuessa siitä vastineeksi Tirolin kreivikunnasta.
Rotterdam
Kulttuuri
Rotterdam oli vuonna 2001 Euroopan kulttuuripääkaupunki. Kulttuuripääkaupunkivuosi johti musiikkiteatterialan toimijoiden yhteistoimintaan. Kaupungissa on järjestetty oopperajuhlat vuodesta 2005 alkaen. Vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu piti järjestää kaupungissa, mutta se peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Vuoden 2021 Eurovision laulukilpailu järjestettiin Rotterdam Ahoyssa 12.–16. toukokuuta 2021.
Würzburgin suurherttuakunta
Ferdinandin asema tunnettiin lyhyen aikaa nimeltä Würzburgin vaaliruhtinas, mutta se korotettiin suurherttuaksi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan purkamisen jälkeen 6. elokuuta 1806. Se liittyi Reinin liittoon 30. syyskuuta 1806.
Rotterdam
Talous
Rotterdamissa sijaitsee Euroopan suurin ja maailman kolmanneksi suurin satama; vuoden 2010 tilastojen mukaan vain Shanghain ja Singaporen satamat ovat suurempia. Konttiliikenteen ohella satamassa käsitellään runsaasti raakaöljyä, hiiltä sekä malmia. Satama-alueelle ja sen läheisyyteen on sijoittunut runsaasti teräs- ja petrokemianteollisuutta.
Würzburgin suurherttuakunta
Napoleonin kärsittyä tappion Leipzigin taistelussa Ferdinand purki liittouman Ranskan ensimmäisen keisarikunnan kanssa 26. lokakuuta 1813. Itävallan ja Baijerin tekemän sopimuksen kautta 3. kesäkuuta 1814 Ferdinand menetti alueensa Baijerin kuningaskunnalle ja suurherttuakunta purettiin.
Rotterdam
Liikenne
Rotterdamiin matkalla olevat lentomatkustajat käyttävät yleensä Haagin lentoasemaa.
Rotterdamista on hyvät rautatieyhteydet sekä muualle Alankomaihin että ulkomaille. Satamaan on vedetty erillinen rataosuus rahtiliikennettä varten, jota pitkin rahti pääsee kolmessa tunnissa Saksan rajalle.
Rotterdamissa on hyvin toimiva joukkoliikennejärjestelmä, jota liikennöi kaupungin liikennelaitos RET (Rotterdamse Elektrische Tram). Liikennelaitoksen vastuulle kuuluu tällä hetkellä viiden metro-, yhdeksän raitio- ja 38 bussilinjan liikennöinti Rotterdamin kaupungin ja sen ympäröivien kuntien alueilla.
Rotterdamissa on myös toimiva vesitaksijärjestelmä. HNY-vesitaksi kulkee tiettyä reittiä aikataulun mukaan. Maastaxi on nopeampi ja vie minne haluaa, kuten tavallinenkin taksi. Vesitaksin voi myös vuokrata kiertoajelua varten.
Württembergin vaaliruhtinaskunta
Württembergin vaaliruhtinaskunta oli lyhytikäinen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtio Reinin rannalla. Vuonna 1803 Napoleon korotti Württembergin herttuakunnan Württembergin vaaliruhtinaskunnaksi. Tästä huolimatta pian tämän jälkeen, 1. tammikuuta 1806 viimeinen vaaliruhtinas omaksui Württembergin kuninkaan nimikkeen. Myöhemmin viimeinen keisari Frans II hajotti keisarikunnan 6. elokuuta 1806.
Rotterdam
Yhteiskunnan peruspalvelut
Rotterdamissa toimii useita sähkön, kaasun ja kaukolämmön toimittajia, mutta vesilaitoksia on vai yksi, Evides. Evides ottaa käyttämästään raakavedestä pääosan Maas-joesta, mutta se käyttää jonkin verran myös pohjavettä.
Stavropolin kuvernementti
thumb|Kuvernementin vaakuna Stavropolin kuvernementti oli Venäjän keisarikunnan ja myöhemmin Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan hallinnollinen alue keskuksenaan Stavropol vuosina 1847–1918 aina Stavropolin neuvostotasavallan perustamiseen asti. Kuvernementti sijaitsi pohjois-Kaukasuksella ja sitä reunusti pohjoisesta katsoen myötäpäivään Donin kasakoiden alue, Astrahanin kuvernementti, Terekin alue ja Kubanin alue. Kuvernementti oli 1900-luvun alussa jaettu neljään kihlakuntaan:
Vuoden 1897 väestölaskennan mukaan kuvernementissä asui 873 301 henkeä, joista 55,2 %:a oli venäläisiä, 36,6 %:a ukrainalaisia ja 2,3 %:a nogaita
Not Alone
Not Alone on armenialaisen laulajan Aram Mp3:n kappale, jolla hän edusti Armeniaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa Tanskassa. Kappale julkistettiin 14. maaliskuuta 2014. "Not Alone" on balladi, johon sisältyy myös dubstepia. Laulajan mukaan kappaleen viesti on: "Älä koskaan luovuta, ja taistele aina rakkauden puolesta. Yksi suudelma voi muuttaa kaiken." Sen on säveltänyt esittäjä itse ja sanoittanut hänen paras ystävänsä, Garik Papoyan.
Aram Mp3 pääsi 6. toukokuuta pidetyssä ensimmäisessä semifinaalissa Eurovision laulukilpailun finaaliin, joka nähtiin 10. toukokuuta 2014. Aram sijoittui loppukilpailussa neljänneksi.
Suruaika (yhtye)
Todellisuus 666 oli sarjakuvamainen, rumpukoneella tahditettu ja vahvasti suomalaista goottiperinnettä (Musta Paraati, Silmät) jatkanut kokoonpano. Yhtyeen vaihtaessa nimeään Suruajaksi muuttui myös linja hieman vakavampaan suuntaan. Plastic Passion -levy-yhtiölle tehty Avointen hautojen päivä olikin monen esikoisalbumin tavoin yhtyeen parhaat palat siihen asti koottuna. Toisen albumin Nekropoli (Cyberware Productions, 2004) julkaisuun mennessä yhtye oli ehtinyt vaihtaa rumpukoneen oikeaan rumpaliin ja tyyli muuttui alkuaikojen goottirockista kohti post-punkia. Vuonna 2006 ilmestyi Nimesi jää elämään -EP sekä kolmas täyspitkä Pelkäämme vain toisiamme (Cyberware Productions).
Mika Kujanpää
Mika Kujanpää (s. 20. syyskuuta 1989 Vaasa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kauden 2016–2017 II-divisioonan KoMu HT:ssä. Aiemmin urallaan hän on pelannut 12 ottelua SM-liigassa Sportissa. Sportia hän on edustanut myös viiden Mestis-kauden ajan. Sportissa Kujanpää voitti kahdesti ja Jukureissa kertaalleen Mestiksen mestaruuden. Kujanpään pelipaikka on keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
Ura
Kaudeksi 2009–2010 Kujanpää teki vuoden mittaisen sopimuksen Sportin Mestis-joukkueen kanssa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin vielä seuran SM-liigaan nousseissa A-nuorissa, joiden paras pistemies ja syöttäjä Kujanpää oli tehoilla 9+17=26. Hän pelasi kauden aikana Mestiksessä 13 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua jääden ilman tehopisteitä. Toukokuussa 2010 Kujanpää teki kaksivuorisen jatkosopimuksen Sportin kanssa. Ensimmäisellä kokonaisella Mestis-kaudellaan 2010–2011 hän teki 40 runkosarjaottelussa tehot 11+11=22 sekä 11 playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Kujanpää jakoi runkosarjassa joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Mika Halavan kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden, mutta liigakarsinnat vei kuitenkin Pelicans otteluvoitoin 4–0. Kaudella 2011–2012 Kujanpää teki Mestiksen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+19=38, joilla hän oli Sportin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kujanpää voitti kauden päätteeksi taas Mestiksen-mestaruuden, mutta liigakarsinnat vei Tampereen Ilves otteluvoitoin 4–1. Hänet valittiin kauden päätteeksi Mestiksen toiseen tähdistökentälliseen. Huhtikuussa 2012 Kujanpää teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Sportin kanssa.
Kauden 2012–2013 Kujanpää aloitti myöhemmin syksyllä kesällä 2012 operoidun olkapään takia. Hänen rikkonainen kautensa lähti kunnolla käyntiin vasta loppupuolella, eikä Kujanpää saanut myöskään tarpeeksi tukea ketjukavereiltaan vastatakseen häneen kohdistuneisiin odotuksiin. Hänen sopimuksessaan ollut optio SM-liigaan siirtymisestä jäi lopulta käyttämättä ja Kujanpää teki Sportin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen huhtikuun 2013 lopulla. Kaudella 2013–2014 hän teki runkosarjassa 35 tehopistettä ja oli kevään 2014 pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä kolmella osumallaan.
Sport nostettiin kaudeksi 2014–2015 SM-liigaan. Kujanpää jatkoi joukkueessa try-outilla. Hän teki liigadebyyttinsä kauden avauskierroksella 12. syyskuuta 2014 vieraissa JYPiä vastaan. Kujanpää sai ottelussa jääaikaa 6.40 minuuttia ja hän sai myös syöttöpisteen Charles Bertrandin tekemään ottelun avausmaaliin. Syyskuun 2014 lopulla Kujanpää sai 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Sportiin. Hän pelasi joukkueessa 12 ottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja kävi myös kahden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssa, kunnes Kujanpään sopimus Sportin kanssa purettiin hänen omasta aloitteestaan joulukuussa. Tammikuussa 2015 Kujanpää siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Mikkelin Jukureihin. Hän jakoi kevään 2015 pudotuspeleissä kymmenellä syöttöpisteellään joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Iivo Hokkasen kanssa ja voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden.
Kujanpää ei pelannut missään kaudella 2015–2016 ja kaudella 2016–2017 II-divisioonan KoMu HT:ssä.
Pelityyli
Kujanpään vahvuuksiin kuuluu sähäkkyys, näppäryys, tehokkuus, tilanteisiin hakeutuminen, peliäly ja sijoittuminen. Hänen heikkouksiinsa kuuluu pieni koko. Kujanpäätä on verrattu Patrik Westerbackiin, jota hän pitää myös esikuvanaan.
Pontcysyllten akvedukti
Pontcysyllten akvedukti on vesiliikenteeseen soveltuva akvedukti, jota pitkin Llangollenin kanava ylittää Deejoen laakson. Vuonna 1805 valmistunut rakennelma sijaitsee Walesissa, lähellä Wrexhamin kaupunkia.
Killswitch Engage (vuoden 2009 albumi)
Killswitch Engage on Killswitch Engagen viides studioalbumi. Nimi herättää sekaannusta, koska yhtyeen ensimmäisellä levyllä on täysin sama nimi. Suomessa levy ilmestyi 30. kesäkuuta 2009.
Fredrik Bergbom
Fredrik Bergbom (1785–1830) oli suomalainen filosofi, Turun akatemian teoreettisen filosofian professori vuodesta 1823 ja yliopiston rehtori 1825–1826. Hän oli Mnemosynen toimittaja. Hän julkaisi latinankielisiä väitöskirjoja aiheenaan Immanuel Kant, Johann Gottlieb Fichte ja Friedrich von Schelling.
Pontcysyllten akvedukti
Historia
Kanavainsinööri William Jessop oli suositellut läntistä reittiä, mihin tarvittiin akveduktin rakentaminen. Hän suunnitteli myös Deen ylittävän akveduktin ja ehdotti siltaa, joka olisi noin seitsemän metriä kanavan alapuolella. Silta yhdistettäisiin kanavaan sen molemmissa päissä kolmella sululla. Kanavan rakennustöitä valvonut Thomas Telford vastusti kuitenkin suunnitelmaa ja ehdotti valurautaista akveduktia. Rakennustyöt alkoivat elokuussa 1795. Työt takeltelivat ja viisi vuotta myöhemmin akveduktin tiilipilarit olivat vielä kesken. Lisäksi kanavahankkeen järkevyyttä alettiin epäillä ja vaihtoehtoiseksi ratkaisuksi harkittiin rautatietä. Pontcysyllten akvedukti valmistui kuitenkin 26. marraskuuta 1805. Avausseremonioihin osallistui noin 8 000 ihmistä. Akvedukti tuli lopulta maksamaan 47 000 puntaa.
Killswitch Engage (vuoden 2009 albumi)
Killswitch Engage on yhtyeen viimeinen albumi, jolla laulajana toimii Howard Jones.
Pontcysyllten akvedukti
Rakennelma
thumb|215px|right|Akveduktin kanava on kapea. Pontcysyllten akveduktia kannattelee 19 valurautaista kaarta, jotka lepäävät korkeiden muurattujen pylväiden päällä. Akvedukti on kaikkiaan yli 300 metriä pitkä. Jokaisen kaaren pituus on noin 13,7 metriä ja pylväiden korkeus noin 35,4 metriä. Akveduktissa on noin 1,5 miljoonaa litraa vettä. Kanavan leveys on noin 3,4 metriä ja syvyys noin 1,6 metriä.
Killswitch Engage (vuoden 2009 albumi)
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 7. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 15.
Simbirskin kuvernementti
thumb|Kuvernementin vaakuna thumb|Kartta vuodelta 1822 Simbirskin kuvernementti oli Venäjän keisarikunnan ja Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan hallinnollinen alue vuosina 1798-1928 Volgan oikealla rannalla Euroopan puoleisen Venäjän itäosissa. Sen hallinnollinen keskus oli Simbirsk. Vuonna 1924 alue ja sen keskus nimettiin Leninin kunniaksi Uljanovskiksi ja Uljanovskin kuvernementiksi. Kuvernementti rajautui pohjoisessa Kazanin kuvernementtiin, idässä Samaran kuvernementtiin, etelässä Saratovin kuvernementtiin, lännessä Penzan kuvernementtiin ja luoteessa Nižni Novgorodin kuvernementtiin.
Alue
Ensimmäisen Venäjällä toteutetun väestönlaskennan mukaan vuodelta 1897 43 491 neliövirstan (49 500 km²) alueella asui 1 527 848 asukasta, joista 67 %:a oli venäläisiä, 12 %:a mordvalaisia, 10 %:a tšuvasseja, 9 %:a tataareja jne... Noin 7 %:a asukkaista asui kaupungeissa. Alueen keskuksessa Simbirskissä asui 41 684 asukasta.
Hallinnollinen jako
Vuonna 1900 alue oli jaettu seuraavaan 8 piirikuntaan (ujezd):
Kambodžan politiikka
thumb|215px|Kambodžan nykyinen kuningas [[Norodom Sihamoni.]] Kambodžan politiikka on järjestelmältään perustuslaillinen monarkia, ja maan valtionpäämies on kuningas, joka on nykyään Norodom Sihamoni. Toimeenpanovaltaa pitää kuningas ja pääministerin (nykyinen Hun Sen) johtama hallitus. Lainsäädäntövalta on kaksikamarisella parlamentilla, johon kuuluu 123-paikkainen alahuone ja 61-paikkainen ylähuone. Oikeuslaitos on kaksiportainen.
Kambodžassa on monipuoluejärjestelmä, ja viiden vuoden välein käytäviin parlamenttivaaleihin osallistuu useita puolueita. Valtaa pitää kuitenkin käytännössä Kambodžan kansanpuolue. Vaalit ovat suhteellisen vapaat, vaikka opposition toimintaa vaikeutetaan epädemokraattisin keinoin. Kambodžalla on erityisen läheiset suhteet Kiinaan, joka tukee maata taloudellisesti. Naapurivaltioidensa Vietnamin ja Thaimaan kanssa maalla on ollut rajaerimielisyyksiä, jotka ovat edelleen Thaimaan kanssa ratkomatta. Kambodža kuuluu useisiin kansainvälisiin järjestöihin, kuten Yhdistyneisiin kansakuntiin Maailmanpankkiin ja Kaakkois-Aasian maiden yhteistyöjärjestö ASEANiin.
Poliittinen järjestelmä
thumb|225px|left|Kambodža parlamentin alahuoneen [[Kambodžan kansalliskokous|kansalliskokouksen rakennus.]] Kambodža on perustuslaillinen monarkia, jonka valtionpäämies on kuningas Norodom Sihamoni, joka astui valtaan vuonna 2004. Kambodžan kuninkaan valitsee erillinen neuvosto, joka tekee valintansa kuninkaan miespuolisten perillisten joukosta. Vallan kolmijako-opin mukaan maan lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomiovalta on erotettu toisistaan. Poliittinen järjestelmä määritellään maan perustuslaissa, joka on vuodelta 1993. Siihen on tehty myöhemmin lisäyksiä vuosina 1999 ja 2006.
Käytännössä kuninkaalla ei ole mitään todellista poliittista valtaa.
Toimeenpanovaltaa pitävät kuningas ja Kambodžan pääministerin johtama hallitus. Parlamentin puhemies ja kuningas nimittävät pääministerin, joka valitaan vaalien jälkeen eniten ääniä saaneen puolueen tai koalition jäsenistä. Pääministeri ja kuningas nimittävät hallituksen muut jäsenet. Toimeenpanovalta on puolestaan kaksikamarisella parlamentilla. Parlamentin alahuone eli kansalliskokous on 123-paikkainen, ja sen jäsenet valitaan vaaleilla viiden vuoden välein. Ylähuone eli senaatti 61-paikkainen. Senaatin jäsenetkin valitaan viideksi vuodeksi. Niitä ei kuitenkaan valita vaalilla, vaan kuningas nimittää kaksi jäsentä, kansalliskokous myös kaksi jäsentä ja loput senaattorit valitaan kansanedustajien ja kunnallisneuvostojen yhteisellä päätöksellä.
Valkovatsa-aratti
Valkovatsa-aratti (Pionites leucogaster) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö sijoittuu Amazonin eteläpuolelle Itä-Perusta ja Pohjois-Boliviasta Brasiliaan Amazonin suistoalueelle. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Sen holotyypin kuvaili Heinrich Kuhl Brasiliasta 1820.
Kambodžan politiikka
Vaalit ja puolueet
thumb|225px|Vaalimainontaa [[Kambodžan parlamenttivaalit 2008|vuoden 2008 parlamenttivaaleissa.]] Kambodžassa on vaalilaki, jonka pitäisi varmistaa demokraattiset vaalit. Perustuslain mukaan vaalien pitää tapahtua monipuoluejärjestelmän ja liberaalin demokratian periaatteita noudattaen. Kansallinen keskusvaalilautakunta perustettiin ennen vuoden 1998 parlamenttivaaleja. Sen tarkoituksena on varmistaa vapaat ja rehelliset vaalit.
Valkovatsa-aratti
Joidenkin lähteiden mukaan valkovatsa-aratti ei ole vain yksi laji, vaan kolme erillistä lajia. Birdlife Suomi tunnustaa nykyisellään vain yhden lajin, mutta Birdlife International tunnustaa kolme erillistä lajia, joilla ei ole alalajeja. Lajit (jotka vastaavat alalajeja) ovat:
Kambodžan politiikka
Vaalit ja puolueet
Kambodža on näennäisesti monipuoluejärjestelmä, sillä pääministeri Hun Senin johtama Kambodžan kansanpuolue CPP on 2010-luvulla noussut de facto yksinvaltaiseen asemaan. Se sai vuoden 2018 vaaleissa kaikki 125 paikkaa kansalliskokoukseen. Vaaleissa oli hallitsevan puolueen lisäksi ehdokkaita tuntemattomista pienpuolueista. Länsimaat, oppositio ja ihmisoikeusjärjestöt pitivät vaaleja epäuskottavina ja vilpillisinä.
Korkein oikeus oli hajottanut vuonna 2017 merkittävimmän oppositiopuolueen Kambodžan kansallisen pelastuspuolueen (CNRP). Päätös oli poliittisesti motivoitunut. Puolue oli saanut vuoden 2017 kunnallisvaaleissa 43,8 prosenttia äänistä ja vuoden 2013 parlamenttivaaleissa 55 paikkaa parlamentista. CNRP menetti kaikki paikkansa, sen johtaja Kem Sokha pidätettiin vallankaappaussyytösten takia ja kaikki puolueen jäsenet sai viiden vuoden osallistumiskiellon politiikkaan. CNRP kiisti puoluetta kohtaan esitetyt syytökset, ja pääministeri Hun Senia on syytetty opposition tukahduttamisestä, sillä kansanpuolueella ei ollut vuoden 2018 vaaleihin enää varteenotettavaa haastajaa.
Vallasta suurin osa on keskittynyt Hun Senin käsiin, ja vain hänen lähipiirillänsä voi olla jotain merkitystä lainsäädäntötyössä. Hän on myös raporttien mukaan kasvattamassa pojastansa, kenraali Hun Manetista jatkajaa. Tästä on tehty isän valtakaudella muun muassa Kambodžan ilmavoimien varapäällikkö.