cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Biisoni
Metsästys
Eurooppalaiset toivat tuliaseet Pohjois-Amerikkaan 1700-luvulla. Koska biisonien talja oli arvokasta kauppatavaraa ja koska biisonit kilpailivat karjan kanssa laitumista, vaikeuttivat junaliikennettä ja tarjosivat ravintoa alkuperäiskansoille, jotka taistelivat uudisasukkaita vastaan, eurooppalaiset pyrkivät biisoneista kokonaan eroon. Biisoneja teurastettiin niin paljon kuin voitiin; niistä otettiin talteen vain taljat, ja ruumiit jätettiin mätänemään. Tunnetuimpia ammattimetsästäjiä oli William "Buffalo Bill" Cody. Biisonikantojen romahdusta edesauttoivat myös 1800-luvun puolivälin kuivuudet. Vuosisadan loppuvuosikymmeninä biisonit olivat kuolleet lähes sukupuuttoon.
Levinneisyys nykyään
Pelastustyöt pelastivat eläinlajin kokonaan sukupuuton partaalta. Vuonna 1995 kokonaiskanta oli noin 150 000, josta lähes 90 prosenttia yksityisillä karjatiloilla.
C. T. Hornadayn johtama suojelutoimikunta perusti Montanaan ja Oklahomaan biisoninsuojelualueet, joille siirretyistä eläimistä kasvanut kanta kukoistaa. Biisoneita on nykyisin Yhdysvaltain keskilännessä ja Kanadassa. Etelä-Dakotassa joillakin yksityisfarmeilla on suuria laumoja. Kun eläimet ovat olleet turvassa metsästäjiltä ja petoeläimiltä, niiden määrä on kasvanut tasaisesti. Tällä hetkellä biisoneita onkin 200 000–500 000, ja laji on suojelunvarainen.
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1967
Vuoden 1967 Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Tukholmassa Tukholman Olympiastadionilla 19. ja 20. elokuuta.
Jim Lauderdale
thumb|Jim Lauderdale Jim Lauderdale (s. 11. huhtikuuta 1957 Statesville, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen country- ja bluegrass-laulaja ja -lauluntekijä.
Lauderdalen albumit Lost in the Lonesome Pines (2002) The Bluegrass Diaries (2007) on palkittu parhaan bluegrass-albumin Grammyllä.
Cambridge Analytica
Yhtiö sai huomiota kansainvälisessä mediassa, kun paljastui sen käyttäneen noin 87 miljoonan Facebook-käyttäjän tietoja liittyen Donald Trumpin presidentinvaalikampanjaan ja Britannian brexit-kampanjaan.
Yhtiö ilmoitti 2. toukokuuta 2018 lopettavansa toimintansa. Asiakkaiden määrä on vähentynyt yrityksen saaman huomion vuoksi, ja yritys hakeutuu konkurssiin. Useat yrityksen työntekijät siirtyvät Emerdataan.
Jorma Elovaara
Jorma Elovaara (17. maaliskuuta 1946 Vampula – 17. maaliskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän tuli tunnetuksi erityisesti Yleisradion toimittajana ja oli myöhemmin mukana Radio Cityssä. Myöhemmin, yhdeksänkymmentäluvulta alkaen, aina viimeisiin viikkoihinsa asti, hän teki ohjelmia helsinkiläiseen Lähiradioon, jossa hän hoiti myös ääniteknikon tehtäviä.
Nuoruudessa Elovaara perusti kotipaikkakunnalleen merirosvoradion Pentti Kemppaisen kanssa. Elovaara muistetaan omasta radio-ohjelmastaan Vesimiehen aika vuosina 1969–1971. Hän käsitteli ohjelmissaan ja myöhemmin julkaistuissa kirjoissaan esimerkiksi okkultismia, psykologisia rajatiloja, huumeita, homoseksuaalisuutta ja politiikkaa, joten hänet luetaan hippisukupolven guruksi. Vuonna 1971 Elovaara perusti oman kustantamon ja ryhtyi julkaisemaan Tähti-nimistä okkultista undergroundlehteä. Hän toimi myös lauluntekijänä: esimerkiksi Hectorin vuonna 1973 levyttämä ”Sisämaan retkellä” on hänen tekstinsä.
Yleisradio julkaisi 2007 Elovaarasta Tosi tarina -dokumenttisarjassa Stadin kundit -nimisen ohjelman.
Elovaara kuoli lyhyen sairauden jälkeen 73-vuotissyntymäpäivänään maaliskuussa 2019.
Universal Monsters
Universal Monsters on suomalaisen rockyhtyeen The 69 Eyesin 11. studioalbumi. Se julkaistiin 22. huhtikuuta 2016 levymerkillä Nuclear Blast.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan toiseksi ja pysyi listalla yhteensä 6 viikkoa.
Vastaanotto
Soundin Henri Eerola antoi albumille kaksi tähteä viidestä. Hän piti hittien ja muiden kappaleiden välistä tasoeroa suurena, ja vertasi sitä tunnelmalliselta keveydeltään vuoden 1999 Wasting the Dawn -albumiin.
Kissajärvi
Kissajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kissakulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Susan Landale
Susan Landale on brittiläinen urkuri. Hän valmistui Edinburghin yliopistosta ja lähti sitten opiskelemaan Pariisiin André Marchalin johdolla. Hän on työskennellyt muun muassa Pariisin Pyhän Yrjön anglikaanisessa kirkossa. Lisäksi hän on Royal Academy of Musicin professori. Hän on esiintynyt solistina lukuisien johtavien orkestereiden kanssa ja levyttänyt muiden muassa Olivier Messiaenin, Louis Viernen, Charles Tournemiren sekä César Franckin tuotantoa. Landale voitti ensimmäisen palkinnon ensimmäisessä St Albansin kansainvälisessä urkukilpailussa.
Johan Kröger
Johan Ferdinand Kröger oli suomalainen jääkärikapteeni.
Perhetausta
Hänen vanhempansa olivat asioitsija Juho Abraham Kröger ja Hilda Maria Tikkanen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1904 Lydia Juhlenskyn kanssa, josta hän erosi vuonna 1909.
Opinnot
Kröger kävi viisi luokkaa reaalilyseota. Hän suoritti asevelvollisuutensa 6. Suomalaisesta tarkk'ampujapataljoonassa Mikkelissä vuosina 1899–1901.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osasto, kuvaan merkitty osaston johtajat [[Birger Homén ja Eric Heimbürger.]] Kröger työskenteli lennätinreviisorina Lennätinlaitoksessa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 7. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota
Kröger saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Päämajan radioasemalle.
Edvard Eberhard Standertskjöld
Edvard Eberhard Standertskjöld (30. syyskuuta 1823 Heinola – 8. toukokuuta 1878 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri ja vapaaherra.
SiRF
pienoiskuva|SiRF II chip SiRF Technology Holdings, Inc. on yhdysvaltalainen satelliittipaikannuksen piirejä valmistava yhtiö. Yhtiö on mukana NASDAQ-indeksissä. Yhtiö perustettiin vuonna 1995 ja sen pääkonttori on San Joséssa, Kaliforniassa. Vuonna 2007 sen liikevaihto oli 330 miljoonaa dollaria, josta kolmannes oli voittoa. Sen johtajat ovat Diosdado P. Banatao ja Kanwar Chadha.
Edvard Eberhard Standertskjöld
Standertskjöldin vanhemmat olivat kapteeni Carl August Standertskjöld ja Maria Charlotta Kalmberg. Myös hänen veljensä Carl August Standertskjöld ja Carl Arvid Mauritz Standertskjöld olivat kenraaleita. Edvard Eberhard Standertskjöld tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1836 ja määrättiin sieltä 1844 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen Henkivartioväen rakuunarykmenttiin Pietariin. Hän suoritti 1844–1846 Pietarin tykistökoulun upseeriluokat, jonka jälkeen hänet ylennettiin luutnantiksi. Seuraavana vuonna Standertskjöld määrättiin opetusupseeriksi Aatelisrykmenttiin Pietariin. Alikapteeniksi hän yleni 1848 ja kapteeniksi 1852. Vuonna 1855 hänet määrättiin luokantarkastajan apulaiseksi Konstantinin kadettikouluun Pietariin. Vuonna 1858 Standertskjöld ylennettiin everstiksi ja nimitettiin luokantarkastajaksi Konstantinin kadettikoulussa. Vuonna 1865 hänet siirrettiin erityistehtäviin Venäjän sotilasopetuslaitosten ylihallitukseen, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina kesäkuussa 1867.
SiRF
Helmikuussa 2009 englantilainen CSR ilmoitti ostavansa SiRFin 136 miljoonalla dollarilla. .
Kronogrammi
thumb|Kronogrammi tšekkiläisen kirkon lähellä. Kronogrammi on lause tai kirjoitus, jossa tietyt kirjaimet muodostavat roomalaisina numeroina tulkittuina tietyn luvun, yleensä vuosiluvun. Sana tulee kreikan kielen sanoista chronos ("aika") ja gramma ("kirjain"). Kronogrammeissa voi jokainen sana sisältää yhden numeron tai sitten numerot oikeassa järjestyksessä, kuten kirjoituksessa AMORE MATVRITAS (MMVI = 2006).
Verza
José Antonio García Rabasco eli Verza (s. 29. syyskuuta 1986 Orihuela, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Levantea ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Kesällä 2008 Verza siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Albaceteen, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Kolmen seurassa pelaamansa kauden aikana hän kuului joukkueen luottomiehiin, jonka jälkeen hän siirtyi Almeríaan.
Avid
Avid Technology, Inc. on yhdysvaltalainen pörssiyritys, joka tunnetaan erityisesti videoeditointi- ja elokuvaleikkauslaitteistoistaan ja -ohjelmistaan ja muista luovan työn digitaalisista työvälineistään.
Verza
Seurajoukkueura
8. kesäkuuta 2015 Verza allekirjoitti nelivuotisen sopimuksen Levanten kanssa.
Avid
Avid perustettiin vuonna 1987 ja listautui pörssiin 1993. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Burlingtonissa, Massachusettsin osavaltiossa.
Avidin tuotteita käytetään televisio- ja videoalalla. Yrityksen nykyinen lippulaivatuote on ammattikäyttöön tarkoitettu nonlineaarinen editointiohjelmisto Avid Media Composer. Muita yrityksen tunnettuja ohjelmistoja ovat sävellystyökalu Sibelius ja äänieditointiohjelma Pro Tools.
Historiaa
Vuonna 1993 Avid osti Lucasfilmiltä EditDroid-ohjelmiston, joka oli kehitetty uudestaan aiemmasta 1970-luvulla kehitetystä järjestelmästä.
Vuonna 1994 Avid julkisti avoimen standardin Open Media Framework -tiedostomuodon (OMF) liikkuvan kuvan ja äänen sekä niihin liittyvän metadatan tallentamiseen ja jakamiseen.
Aiheesta muualla
Avid
M/S Cheri
M/S Cheri on suomalainen yhteisalus. Cheri liikennöi Nauvon poikittaista liikennealuetta. Alus lähtee Pärnäisistä ja pysähtyy muun muassa Kirjaisissa, Gullkronassa ja Stenskärissä. Cherin omistaa Transportservice Oy Sjövägen Ab. Alus on rakennettu vuosina 1986–7 ja sen pituus on 10,3 metriä, leveys 3,2 metriä ja syväys 1,0 metriä. Cherin maksiminopeus on 18 solmua ja sille mahtuu 12 matkustajaa.
Luettelo televisiosarjan Under the Dome jaksoista
thumb|290px|Under the Domen näyttelijäkaartia sekä vastaava tuottaja [[Neal Baer (toinen oik.) vuoden 2014 Comic-Con-tapahtumassa.]] Tämä on luettelo televisiosarjan Under the Dome jaksoista.
Under the Dome on yhdysvaltalainen scifisarja, joka perustuu Stephen Kingin romaaniin Kuvun alla (Under the Dome). Sarjan esitti Yhdysvalloissa CBS, joka 31. elokuuta 2015 ilmoitti peruuttaneensa sarjan päättäen sen kolmanteen tuotantokauteen. Suomessa sarjan esitti Nelonen.
Georgian teknillinen yliopisto
Yliopistourheilu
Georgia Techin Yellow Jackets -urheiluseura kuuluu Atlantic Coast Conferenceen.
Del Harris
Delmer ”Del” William Harris (s. 18. kesäkuuta 1937 Plainfield) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Viimeksi hän on toiminut New Jersey Netsin apuvalmentajana.
Ura
Harris aloitti valmennusuransa Earlham Collegen lukiojoukkueesa, josta hän siirtyi ABA:ssa pelanneeseen Utah Starsiin. Joukkueen lopetettua toimintansa Harris liittyi Houston Rocketsin apuvalmentajaksi, mutta nousi kolme kauden jälkeen päävalmentajaksi. Hän toimi joukkueessa vuoteen 1986, jolloin hän liittyi Milwaukee Bucksiin. Harris toimi myös Bucksissa ensin apuvalmentaja, mutta nousi myöhemmin päävalmentajaksi. Vuonna 1994 Harris siirtyi Los Angeles Lakersiin parin vuoden valmentamattomuuden jälkeen. Ensimmäisellä kaudellaan hänet valittiin NBA:n vuoden valmentajaksi. Harris lopetti joukkueen päävalmentajana kauden 1998–1999, mutta toimi vielä tämän jälkeen Dallas Mavericksin, Chicago Bullsin ja New Jersey Netsin apuvalmentajana. Helmikuussa 2010 Harris lähti Netsistä joukkueen pelattua yhden sarjahistorian huonoimmista kausista.
Ruostelintuhaukka
Ruostelintuhaukka (Accipiter rufiventris) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Angolassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Eritreassa, Etiopiassa, Keniassa, Lesothossa, Malawissa, Mosambikissa, Ruandassa, Etelä-Afrikassa, Sudanissa, Swazimaassa, Tansaniassa, Ugandassa, Sambiassa ja Zimbabwessa.
Pohjois-Baikalin piiri
thumb|250px|Pohjois-Baikalin piiri Burjatian kartalla. Pohjois-Baikalin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1925 perustetun piirin pinta-ala on 53 991 neliökilometriä. Asukkaita on 14 700 henkeä (vuonna 2009).
Ruostelintuhaukka
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät, kuivat pensastot ja ruohoarot.
Pohjois-Baikalin piiri
Pohjois-Baikalin piiri sijaitsee Burjatian pohjoisosassa. Idässä se rajoittuu Mujan, kaakossa Bauntin, etelässä Kurumkanin ja Barguzinin piireihin sekä lännessä ja pohjoisessa Irkutskin alueeseen. Kokonaan Pohjois-Baikalin piirin sisäpuolella Baikalin luoteisrannalla sijaitsee piiriin kuulumaton Severobaikalskin kaupunkipiirikunta, asukasluvultaan piiriä suurempi.
Ruostelintuhaukka
Sen kannan arvellaan olevan kasvussa.
Pohjois-Baikalin piiri
Piirin alue käsittää Baikalin pohjoisrannat ja Verhnjaja Angaran jokilaakson. Pinta-alasta huomattava osa on metsää. Hyötykaivannaisia ovat polymetallit, kupari ja nikkeli, kulta, kalium- ja alumiiniraaka-aineet, rakennuskivi, kvartsi, maametallit ja apatiitti. Seudulla sijaitsee Barguzinin luonnonpuisto.
Piiriin kuuluvat Jantšukanin, Kitšeran, Nižneangarskin ja Novyi Uojanin kaupunkikunnat (kaupunkimaiset taajamat) sekä kuusi maalaiskuntaa: Angoja, Baikalskoje, Holodnoje, Kumora, Uojan ja Verhnjaja Zaimka. Neljällä maalaiskunnalla on evenkiläisen kunnan status. Hallinnollinen keskus on Nižneangarsk, josta on 1025 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen. Asutuskeskuksia on yhteensä 12.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita nykyään on 4,5 % piirin väestöstä. Venäläisiä on 83,8 %, ukrainalaisia 3,6 %, burjaatteja 2,9 %, tataareja 1,1 % ja valkovenäläisiä 0,7 %. Kaupunkiväestön osuus on 78,2 %.
Piirin kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Tärkeimmät elinkeinot ovat kalastus ja kalanjalostus, rakennus- ja kaivostoiminta sekä puunhankinta ja -jalostus. Suuria maatalousyrityksiä on kaksi. Evenkit harjoittavat metsästystä, kalastusta ja poronhoitoa.
Piirissä on kolme lasten taidekoulua, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Nižneangarskissa toimii vuonna 1992 perustettu evenkiläinen kansanperinnekeskus ja taidesalonki. Seudulla on useita kuumia lähteitä, joista tunnetuin on Baikalin itärannalla sijaitseva Hakusyn parantola.
Paikallislehtenä ilmestyy Baikalski meridian (”Baikalin meridiaani”).
Wäinö Wiljamaa
Viljamaan merkittäviä roolisuorituksia olivat muun muassa Jeppe Niilonpoika -näytelmän Jeppe, Henrik Ibsenin Nuorten liitto -näytelmän Daniel Haine, Regina von Emmeritz -näytelmän munkki Hieronymus, Tukkijoella-näytelmän Tolari, Aleksis Kiven Kihlaus-näytelmän Eenokki, Seitsemän veljestä -näytelmän Timo ja viimeksi Pohjalaisia-näytelmän vallesmanni.
Vuonna 1908 Wiljamaa todennäköisesti esiintyi järjestyksessään toisessa suomalaisessa näytelmäelokuvassa Vasikan häntä, yhdessä kahden muun Tampereen teatterin näyttelijän, Riika Raunio-Pakarisen ja Waldemar Raunion kanssa. Elokuva, sekä sen käsikirjoitus ja tuotantotiedot ovat kuitenkin kadonneet, joten asiasta ei ole täyttä varmuutta.
Iso Valkjärvi (Kuhmoinen)
Iso Valkjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kissakulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 10,9 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Rannat ovat metsämaata. Järvellä on muutama vapaa-ajan asunto, joille tulee tiet järven itäpuolelta kulkevalta valtatieltä 24 tai hieman kauempaa etelästä kulkevalta yhdystieltä 3255. Järven länsipuolelta kulkee voimalinja.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,5 metriä mpy. Siihen johtaa neljä ojaa, joista yksi tulee Lemitjärvestä. Iso Valkjärvi laskee sen pohjoispäästä lähtevää Markkaojaa pitkin Poikkijärveen. Laskuojan pituus on 2,9 kilometriä ja pudotus 19,8 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nimellä Walkiajärvi.
Vuoden 1965 peruskartassa järvi oli autio ja sen ympäristössä oli nykyistä enemmän peltoja. Lisäksi järven länsirannalla oli pelto. Vuoteen 1985 mennessä järvelle oli rakennettu kaksi taloa.
Khadga Prasad Oli
Khadga Prasad Sharma Oli (s. 22. helmikuuta 1952), joka tunnetaan nimellä KP Sharma Oli on nepalilainen poliitikko, joka on toiminut Nepalin pääministerinä vuodesta 2018 lähtien. pienoiskuva|KP Sharma Oli Joulukuun 2017 vaaleissa kommunististen puolueiden liittouma eli CPN-UML ja maolainen puolue saivat suuren vaalivoiton ja selvän enemmistön parlamenttiin. Kongressipuolue menestyi odotettua huonommin. Helmikuussa 2018 kommunistista puoluetta CPN-UML edustava KP Sharma Oli aloitti Nepalin uutena pääministerinä kommunististen puolueiden hallituskoalitiossa. Oli seurasi virassa kongressipuolueen Sher Bahadur Deubaa. Oli on ollut aiemmin Nepalin pääministeri vajaan vuoden ajan vuosina 2015-2016 ja Nepalin kommunistista puoluetta hän on johtanut vuodesta 2014. Nepalin autoritaarisen monarkian aikana Oli vietti aikoinaan vankilassa 14 vuotta radikaalin kommunistisen poliittisen toimintansa takia.
Petit Le Mans
thumb|Petit Le Mansin rata. Petit Le Mans on moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajetaan Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa. Petit Le Mansin perusti liikemies Don Panoz ja ensimmäinen kilpailu ajettiin vuonna 1998. Suomalaisista kisan voittoa on juhlinut Jyrki Järvilehto vuosina 2003 ja 2004. Vuodesta 2014 alkaen kilpailu on kuulunut WeatherTech SportsCar Championship -sarjaan.
Kilpailua on pidetty tuhannen mailin tai kymmenen tunnin kisana (kumpi täyttyy ensin), mutta vuodesta 2014 alkaen se on kestoltaan kymmenen tuntia.
Kosteusvaurio
thumb|400px|right|Vesivahinkojälkiä Kosteusvauriolla tarkoitetaan rakennuksen sisäpinnan aluetta tai rakenteen osaa, jossa voidaan havaita selviä kosteusjälkiä tai näkyvää mikrobikasvustoa. Kosteusvaurioituneiden rakennusten sisäilman mikrobipitoisuudet ovat usein pieniä, mutta mikrobien lajikoostumus poikkeaa tavanomaisesta. Mikrobikasvuston esiintyminen varmennetaan mikrobiologisin menetelmin. Hoitamaton kosteusvaurio johtaa käytännössä aina mikrobivaurioon. Kosteusvaurio voi johtua monista syistä. Kosteusvaurio voi aiheuttaa sisäilmaongelman.
Kosteusvaurion tunnistaminen
Kosteusvaurio voidaan tunnistaa esimerkiksi ylimääräisen veden aiheuttamista kosteusjäljistä. Näitä ovat esimerkiksi rakennusmateriaalien muodonmuutokset, kuten pinnoitteiden irtoaminen, värimuutokset tai materiaalin turpoaminen sekä kalkkihärmän esiintyminen tiili- tai betonipinnassa. Rakennuksen liiallinen kosteus voidaan myös todentaa sähköisillä mittalaitteilla. Mikrobivaurio on myös lähes varma merkki kosteusvauriosta.
Rakennusten kunnon arviointiin on olemassa monentasoisia menetelmiä ja palveluja. Kosteusvauriokuntoarvio on rakennustekninen tarkastus, jossa selvitetään rakennuksen kunto kosteusvaurioiden varalta. Tarkastuksessa käytetään aistinvaraisia menetelmiä, eikä pintoja rikota. Rakenteiden liiallinen kosteus osoitetaan pintakosteuden osoittimilla. Kuntotutkimuksessa selvitetään muun muassa rakenteiden ja koneteknisten järjestelmien kunto. Tässä tarkastustyypissä voidaan avata pintarakenteita ja käyttää laboratoriotutkimuksia. Kuntotutkimuksella saadaan tarkempaa tietoa rakennuksen kosteusteknisestä kunnosta kuin kuntoarvioilla.
Kosteusvaurioiden syitä
thumb|300px|Tulvan aiheuttaman kosteusvaurion jälkiä. Rakennuksen kosteusvaurio voi johtua monista syistä, joista tärkeimpiä ovat rakenteiden suunnittelussa ja toteutuksessa tapahtuvat virheet. Seuraavassa luettelossa on listattu joitakin kosteusvaurioiden vaaraa lisääviä tekijöitä ja esimerkkejä:
Kellarit
thumb|400px|Kosteusvaurioitunut kellari. Vanhojen rakennusten kellarien salaojitus ja seinien vedeneristys puuttuvat usein kokonaan. Salaojien puuttumisen lisäksi ongelmia voi aiheuttaa niiden tukkeutuminen maassa olevan hienojakoisen aineksen vähitellen kulkeutuessa putkiin, jolloin ne lakkaavat toimimasta. Yleistä on myös salaojan purkuaukon tukkeutuminen vuosikymmenten aikana.
Kellarin ulkopuolella oleva maa-aines saattaa kyllästyä vedellä, koska vesi poistuu maa-aineksesta hitaasti salaojituksen puuttuessa. Tällöin kellarinseinät saattavat olla kosketuksissa pitkiäkin aikoja veden kanssa. Kellarinseinämä on useimmiten rakennettu betonista tai kevytsoraharkoista. Nämä ovat materiaaleja, joissa vesi voi edetä kapillaarivoiman vaikutuksesta betonihuokosia pitkin kellarin sisäpintaan asti, mikäli ulkopinnassa ei ole asianmukaista vesieristettä, esimerkiksi bitumisivelyä tai -mattoa. Sama ilmiö voi tapahtua myös harkkorakenteessa, jossa sementtilaasti toimii kapillaarireittinä. Kapillaari-ilmiön lisäksi rakenne voi kastua vuotamalla seinässä olevien rakojen kautta. Kosteusvaurioiset kellariseinät ovat yleensä kosteita yläosastaan ja märkiä alaosastaan. Tämä johtuu siitä, että vesi laskeutuu painovoiman vaikutuksesta alaspäin ja törmää seinän perustuksiin.
Kosteusvauriota indikoiva mikrobivaurio on yleensä pahempi, jos seinän sisäpinta on peitetty lämmöneristeellä, paneloinnilla tai levytyksellä. Silloin veden haihtumisreitti on suljettu, eikä ilmanvaihto kuivata seinärakennetta. Käytännössä suurin osa seinän läpi tulleesta kosteudesta jää näin rakenteeseen. Kosteaa betoni- tai harkkopintaa vasten oleva puumateriaali tai lämpöeriste on hyvä kasvualusta homeille ja bakteereille. Tällaista kosteusvauriota on vaikea havaita aistinvaraisesti. Sisäpuolelta lämpöeristetty kellarinseinä voi joskus vahingoittua diffuusion seurauksena ulkopuolelta tulevan vesihöyryn vaikutuksesta, kun seinässä on muovikalvo. Näissä tapauksissa on vaikea erottaa toisistaan kapillaari- ja diffuusiokosteusvauriota.
Myös pintavedet voivat valua kellariin. Tällöin kysymys on yleensä sade- ja sulamisvesistä, jotka pääsevät kellariin joko vuotamalla rakenteissa olevien rakojen kautta tai siirtymällä kapillaarisesti. Usein molempia tapahtuu samanaikaisesti. Rakojen kohdalla valumisveden kastelema rakenne saattaa olla erittäin märkä. Tyypillisesti seinärakenteiden rakoja löytyy betoniseinistä, maanpinnan tasolla sijaitsevista ikkunanpielistä ja harkkoseinän epätiiviistä saumoista. Yleinen pintaveden aiheuttama kosteusvaurio johtuu siitä, että kellarin ulkopuolella oleva maa viettää sokkelia kohti. Tämä on erittäin ongelmallista, sillä kellariin valuva vesi kastelee rakenteet täysin. Lisäksi betoni ja sementtipohjainen harkko kuivuvat varsin hitaasti: on havaittu, että sateiden ja lumien sulamisen aikaan kastuva rakenne ei välttämättä edes kuivu ennen seuraavaa kastumista. Siksi kellariseinien pinnoilla, varsinkin kastumisalueen läheisyydessä on jatkuvasti mikrobikasvun vaara. Vaikka rakenteissa ei yleensä ole paljoa ravinteita bakteereille ja sienille, mikrobikasvustot ovat usein silminnähtävissä.
Useimmissa ennen 1960-lukua rakennetuissa kellariseinissä ei ole lämmöneristettä. 1960-luvun kellareihin rakennettiin usein sokkelihalkaisu yläosaan, mutta maan alapuolisiin osiin ei laitettu lämmöneristettä ainakaan ulkopuolelle. Sokkelihalkaisun puuttuessa kellariseinän yläosa kylmenee talvisin. Jos kellarissa on kosteat olosuhteet, saattaa kellarin yläosan kylmetä alle kastepisteen, jolloin seinänpintaan tiivistyy vettä.
Tuulettuvat alapohjat
Tuulettuva alapohja kosteusvaurioituu yleensä riittämättömän tuuletuksen vuoksi. Tämän lisäksi vaurion syynä saattaa olla puutteellinen salaojitus, kapillaari-ilmiön katkaisevan kerroksen puuttuminen tai alapohjaan vuotava pintavesi. Joskus kosteusvaurioita syntyy tuulettuvaan alapohjaan paikallisesti, kun jokin alue jää tuulettumatta. Tällaisissa kohdissa voi ilman suhteellinen kosteus nousta maasta nousevan kosteuden seurauksena, eikä kosteus pääse poistumaan ilmavirtausten mukana. Paikallinen kosteusvaurio havaitaan todennäköisesti vain ryömimällä alapohjatilaan.
Maanvastaiset alapohjat
Maanvastainen alapohja kostuu yleensä kapillaari-ilmiön vuoksi, jolloin kosteus siirtyy laattamateriaalia pitkin sen yläpinnalle. Jos kapillaarisesti siirtyvä vesi kohtaa laatan yläpinnalla läpipääsemättömän esteen, kuten muovimaton tai muun eristävän materiaalin, kosteus jää laattaan. Kapillaarisen vedennousun taustalla saattaa olla tukkeentunut tai puuttuva salaojitus, jolloin lattialaatan alapuolella oleva sora- tai hiekkakerros vettyy. Jos kapillaarista vedennousua ei estetä, siirtyy kosteus suoraan betonilaattaan. Kosteus saattaa siirtyä myös eristelevyn saumoista. Jos lattian pinnassa on muovimatto, se estää herkästi kosteuden siirtymisen sisäilmaan. Näin lattialaatta muovin alla saattaa säilyä kosteana pitkiä ajanjaksoja, mikä havaitaan pintakosteusmittarilla.
Kapillaari-ilmiön lisäksi rakenteet voivat kostua pintavesien vuoksi, jolloin vettä saattaa joutua valesokkelirakenteen taakse seinien alajuoksuihin tai lattian eristetilaan. Näitä vauriotyyppejä ei useinkaan havaita pintakosteusmittarilla, vaan hajun perusteella.
Valesokkeli
1960-luvun puolivälistä lähtien aina 1990-luvun alkuun saakka oli yleistä rakentaa omakotitaloihin valesokkeli. Vasta sen jälkeen havaittiin rakenteen kosteusriski. Lähes kaikissa valesokkelirakennuksissa on ongelmia. Kun seinän alaosan puurakenteet ovat maanpinnan tasossa tai sen alapuolella, on rakenne aina riskirakenne. Yksi riskeistä on kapillaarinen kosteus ja maaperän kosteus. Seinärakenteen alaosan tuuletus ja kosteuden poistuminen rakenteista ei tapahdu kuten maanpäällisissä rakenteissa. Tutkimusten mukaan noin joka neljännessä omakotitalossa on jonkinasteinen homevaurio, joten homevauriokorjauksia pitää tehdä noin 250 000 talossa. Kustannuksiltaan vakavimmat vauriot ovat yleisesti alapohjassa ja märkätiloissa. Rakennuksissa joudutaan tekemään joko suuria korjauksia tai uusimaan tilojen rakenteita. Vauriot alapohjan rakenteisiin on aiheuttanut virheellisten rakenneratkaisujen aiheuttama vesi tai ylimääräinen kosteus. Asumisterveysliiton tutkimuksessa on selvinnyt, että yli kolmannes perheistä oli kärsinyt homeen aiheuttamista terveysongelmista. Alapohjan mikrobivaurion aiheuttajia on tutkimusten mukaan yhtä usein rivi- ja ketjutaloissa kuin pientaloissa. Virheellisiä rakenteita korjataan tavallisesti muuraamalla valesokkeliin harkko. Pystyrunko katkaistaan, betonisokkelia korotetaan harkoilla ja ulkopuolelle lisätään vesieristys. Harkkomuurausmenetelmässä on useita työvaiheita ja se on suhteellisen kallis toteuttaa. Vuonna 2013 palkittiin Rakennusfysiikkapäivillä Termokenkä-tuote jossa vaurioitunut osa rakenteesta korvataan teräksisillä ja lämpöeristetyillä osilla.
thumb|left|Yläpohjan kosteusvaurio ei välttämättä näy sisäkatossa
Yläpohja
Suurin osa yläpohjien kosteusvaurioista johtuu vuodoista, jotka löytyvät piipun tai muun läpiviennin juuresta. Vuotava vesi kastelee yläpohjan eristeet, mutta saattaa pysähtyä höyrynsulkumuoviin. Tällöin sisäkattoon ei tule kosteusjälkiä, joten vaurio on erittäin hankala havaita. Käytännössä vaurio löydetään vain ryömimällä yläpohjan eristetilaan ja tutkimalla eristeitä. Määrätyillä eristetyypeillä kosteus aiheuttaa eristeisiin näkyvän jäljen, mutta muuten joudutaan avaamaan eristeitä. Joskus kosteusjälkiä jää eristeiden yläpuolisiin, näkyviin puurakenteisiin, mikä helpottaa vaurion löytymistä.
Myös yläpohjan huono tuulettuvuus aiheuttaa merkittävästi kosteusvaurioita. Usein tuulettuvuus huonontuu jälkikäteen tehtyjen muutostöiden, kuten lisäeristysten yhteydessä. Tällöin tuuletusrakoja usein tukitaan. Katealustan tuuletuksen on havaittu olevan usein puutteellinen ullakkotilaan rakennettujen lisähuoneiden kaltevien sisäkattojen kohdalla. Kattorakenteiden kosteusongelmat saattavat johtua myös yläpohjan puutteellisesta höyrynsulusta, jolloin kosteus etenee sisätiloista kattorakenteisiin.
Kosteusvaurioiden yleisyys
Kirjanpidollisten syiden takia kuntien ei välttämättä ole taloudellisesti kannattavaa purkaa kosteusvaurioista kärsivää julkista rakennusta, koska käyttökelvottomankin rakennuksen purkaminen johtaa kirjanpidossa omaisuuden arvon laskemiseen kunnantalouden tunnusluvuissa.
Tyypillisiä kosteusvaurioita eri vuosikymmenien pientaloissa
Terveyden ja hyvinvoinnin laitos suoritti vuonna 1993 tutkimuksen "Pientalojen kosteusvauriot - yleisyyden ja korjauskustannusten selvittäminen". Tutkimuksessa selvitettiin muun muassa eri vuosikymmenillä rakennettujen suomalaisten pientalojen kuntoa.
1960-lukua varhaisemmat rakennukset
Ennen 1960-lukua rakennettuja erillispientaloja oli Suomessa noin 400 000 kappaletta vuonna 1993, joista suurin osa rintamamiestaloja. 1950-luvun talojen yleisimmäksi kosteusvaurioksi on osoittautunut maata vasten rakennetun perusmuurin vuoto, jonka kautta kosteus pääsee kellaritiloihin. Kansanterveyslaitoksen suorittamassa tutkimuksessa tämä vaurio havaittiin joka toisessa tutkitussa talossa. Joka toisessa talossa havaittiin myös vesikattovaurio. Sen todettiin johtuvan yleensä peltikaton naulanreikien vähäisestä vuodosta tai kondenssivedestä, joka tiivistyi peltikattoon pyykinkuivauksen yhteydessä. Joka kolmannesta tutkitusta rakennuksesta löytyi myös putki- ja laitevuotojen aiheuttamia kosteusvaurioita.
1960-luku
1960-luvun pientalojen yleisin kosteusvaurio on vesikatteen vuoto, josta kärsi THL:n tutkimuksen mukaan 38 % tutkituista taloista. Yhtä yleinen ongelma on seinien kosteusvaurio, joka löytyy yleensä kylpyhuoneesta. Putkiston aiheuttamia kosteusvaurioita on 35 %:ssa taloja ja talon alapohjan vaurioita 34 %:ssa tutkituista 60-luvun taloista. Alapohjan vaurion syy on yleensä joko kylpyhuoneen lattiavaurio tai talon ulkopuolisten pintavesien jääminen sokkelin juureen. Ilmanvaihtokanaville kondensoituneesta vedestä aiheutuu kosteusvaurioita noin 12 %:ssa taloista.
1970-luku
Tämän vuosikymmenen pientalot ovat tyypillisesti matalalle perustettuja, puurunkoisia taloja, joista monissa on myös valesokkelirakenne. 1970-luvulla alettiin käyttää muovia höyrysulkuna. Yleisin kosteusvaurio on vesikatteen vuoto (jopa 61 %), johtuen tasakatoista ja vuotavista läpivienneistä. Yleinen ongelma on myös kylpyhuoneen seinien kosteusvaurio (28 %), putkivauriot (26 %) sekä alapohjavauriot (22 %). Alapohjavaurion syynä on yleensä kylpyhuoneen lattiavaurio. Ilmanvaihtokanaville kondensoituneesta vedestä on aiheutunut kosteusvaurioita noin 22 %:lle 1970-luvun taloista.
1980-luku
1980-luvun pientalojen yleisin kosteusongelma on seinien kosteusvaurio, joka esiintyy usein kylpyhuoneen seinässä (42 %). Laitevaurioita (25 %), alapohjan kosteusvaurioita (24 %), vesikattovaurioita (21 %) sekä ilmanvaihtokanaville kondensoituneesta vedestä aiheutuneita kosteusvaurioita (24 %) löytyy myös suhteellisen paljon. Vesijohtovaurioita (12 %) löytyy myös.
Kosteusvauriorakennuksen aiheuttama terveysvaara
Kosteusvaurioituneen rakennuksen mikrobikasvusto muodostaa usein terveyshaitan, ja kosteusvaurioituneissa rakennuksissa oleskelevilla ihmisillä esiintyy keskimääräistä enemmän terveysongelmia. Kosteusvauriorakennuksiin yhdistettäviä terveyshaittoja on kutsuttu epävirallisella tautinimikkeellä sairaan rakennuksen oireyhtymä (engl. SBS). Sisäilmayhdistys on suosittanut kyseisen termin korvaamista täsmällisemmillä tautinimikkeilla sitä mukaa, kun kosteusvaurion aiheuttamiin terveysongelmiin löytyy selviä rakennukseen ja sen sisäilmaan liittyviä syitä.
Kymmenet-, jopa sadattuhannet ihmiset herkistyvät päivittäin rakennuksissa eläville mikrobeille. Suomalainen tutkimusryhmä onnistui osoittamaan vuonna 2017 suoran yhteyden sisäilman heikon laadun ja työntekijöiden oireilun välillä. Ryhmä onnistui samalla kehittämään sisäilman myrkyllisyyttä kuvaavan mittarin, joka perustuu ympäristömyrkyille äärimmäisten herkkien sian siittiöiden käyttöön ilmanlaadun inkikaattorina. Aiemmat tutkimukset olivat epäonnistuneet suoran syy-yhteyden osoittamisessa sen vuoksi, että sopivaa mittaria oli ollut niin vaikea löytää. Oireita aiheuttavia mikrobeja ei kannata mitata koehenkilöistä, koska ne eivät lisäänny pääsääntöisesti ihmisen elimistössä.
Kosteusvaurioihin liitettyjä oireita ja sairauksia
Kosteusvauriorakennuksissa oleskelevilla ihmisillä on todettu esiintyvän tavanomaista enemmän ärsytysoireita ja epäspesifejä yleisoireita. Erityisesti hengityselinten oireet ovat kosteusvauriorakennuksissa yleisiä. Pitkäaikainen altistus kosteusvauriomikrobeille ja niiden aineenvaihduntatuotteille voi aiheuttaa erilaisia sisäilmasairauksia kuten monikemikaaliyliherkkyyttä.
Kosteusvaurioituneissa rakennuksissa altistuneilla on kuvattu monenlaisia oireita, joista yleisimpiä ovat silmien ja limakalvojen ärsytysoireet; nuha, kurkkukipu, äänen käheys, pitkittynyt yskä ja lisääntynyt limaneritys. Tyypillisiä oireita ovat myös allergioiden puhkeamiset tai pahenemiset, sillä useat homeet ovat tunnettuja allergeenien tuottajia.
Varsinaisten oireiden lisäksi kosteusvauriorakennuksissa asuvilla tai työskentelevillä ihmisillä on todettu myös ylisairastavuutta muun muassa seuraavien suhteen: astma, niveltulehdus (artriitti) ja sydän- ja verisuonitaudit.
Trichoderma longibrachiatum on yleinen kosteusvaurioihin liitetty homesieni. Se tuottaa pieniä peptidejä, jotka imeytyvät elimistön kudoksiin ja soluihin tuottaen kaliumia ja natriumia läpäiseviä nanokanavia. Nanokanava voi oikosulkea eliöiden omia elintärkeitä natriumia tai kaliumia kuljettavia ionikanavia, jotka säätelevät esimerkiksi sydän-, hengityselin- ja hermosolujen toimintaa ohjaavia viestintäjärjestelmiä.
Valvonta
Suomessa työsuojelupiiri valvoo työpaikan olosuhteita, ja se voi olla tehokkain tapa pakottaa työnantajaa, useissa tapauksissa kuntaa korjaamaan kiinteistö tai osoittamaan korvaavat homeettomat tilat. Käytännössä syy hometerveyskeskuksen, homesairaalan tai homekoulun korjaamiseen on työsuojelullinen, esimerkiksi opettajien tai terveydenhoitoalan ammattihenkilöiden työsuojeluun liittyvä, koska potilasturvallisuuden tai koululaisten terveyden perustein asian ajaminen on vaikeampaa.
Tatjana Talyševa
Tatjana Andrejevna Talyševa (, s. 15. lokakuuta 1937 Barnaul, Altai, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolainen olympiamitalisti ja yleisurheilija, jonka päälajit olivat pituushyppy ja 80 metrin aitajuoksu.
Talyševa sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 1962 pituushypyssä yhdeksänneksi tuloksella 592 cm. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui pituushypyssä kymmenenneksi tuloksella 618 cm ja karsiutui 80 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 10,9 s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui pituushypyssä kuudenneksi tuloksella 633 cm. Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti pituushypyssä pronssia tuloksella 666 cm ja sijoittui 80 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi ajalla 10,7 s.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Talyševa voitti Prahassa 1967 kultaa 4 × 1 kierroksen viestijuoksussa sekä sijoittui pituushypyssä neljänneksi tuloksella 626 cm.
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1967
Vuoden 1967 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Tukholmassa Tukholman Olympiastadionilla 19. ja 20. elokuuta.
Heavy (Lauri Ylösen kappale)
”Heavy” on Lauri Ylösen musiikkikappale, joka julkaistiin hänen soolouransa ensimmäisenä singlenä 25. helmikuuta 2011. Kappale on mukana Ylösen 30. maaliskuuta 2011 julkaistulla esikoisalbumilla New World. ”Heavy” menestyi erittäin hyvin Suomen lisäksi myös ulkomailla, sillä esimerkiksi Virossa Estonian Chart -listalla se sijoittui parhaimmillaan neljänneksi ja Puolassa sijalle 2. Suomessa se ylsi virallisella singlelistalla sijalle 2.
Avery Johnson
Avery Johnson (25. maaliskuuta 1965 New Orleans) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hänet valittiin kaudella 2005–2006 NBA:n vuoden valmentajaksi. Kaudella 1997–1998 Johnson palkittiin NBA:n NBA Sportsmanship Awardilla.
Suomen luontotyyppien uhanalaisuus
Suomen luontotyyppien uhanalaisuus on arvioitu kahdesti, vuonna 2008 ja 2018. Uhanalaisuuden arvioinnit luontotyypeille on tehty tutkijoiden ja asiantuntijoiden yhteistyönä. Arviointien tulokset eivät ole suoraan vertailukelpoisia, koska toisessa uhanalaisuusarvioinnissa siirryttiin käyttämään IUCN Red List of Ecosystems -menetelmää. Arviointikriteereinä käytetään muutosta luontotyypin määrässä tai laadussa, sekä luontotyypin harvinaisuutta ja kehityssuuntaa. Suomen Ympäristökeskus on osallistunut arviointimenetelmän kehittämiseen.
Uusimman uhanlaisuusarvioinnin tulokset
Viimeisin luontotyyppien uhanalaisuusarviointi on tehty vuonna 2018. Arviointiin on tehty yhteensä 388 luontotyypille, jotka kuuluvat kahdeksaan pääryhmään: Itämeri, Itämeren rannikko, sisävedet ja rannat, suot, metsät, kalliot ja kivikot, perinnebiotoopit ja tunturit. Kaikista Suomen luontotyypeistä 48% arvioidaan uhanalaisiksi. Etelä-Suomessa on enemmän uhanalaisia luontotyyppejä kuin Pohjois-Suomessa. Suurin osa erittäin uhanalaisiksi arvioiduista luontotyypeistä on perinnebiotooppeja. Suomen vastuuluontotyyppejä on nimetty 44.
Ensimmäinen uhanalaisuusarviointi
Vuonna 2008 ilmestyi Anne Raunion, Anna Schulmanin ja Tytti Kontulan toimittama julkaisu, jossa ensimmäisen kerran arvioitiin Suomen luontotyyppien uhanalaisuutta. Teoksen on julkaissut Suomen ympäristökeskus Suomen ympäristö -sarjassa vuonna 2008. Teoksessa arvioidaan kaikki Suomen seitsemän pääluontotyyppiä, Itämeri ja rannikko, sisävedet ja rannat, suot, metsät, kalliot ja kivikot, perinnebiotoopit sekä tunturit. Luokituksessa on tutkittu luontotyyppien muutoksia 1950-luvulta nykyaikaan. 368 luontotyypistä uhanalaisiksi on arvioitu 188. Luontotyypeistä 35 määriteltiin Suomen vastuuluontotyypeiksi.
Kaksiosainen julkaisu sisältää seuraavat aiheet :
Julkaisu on saatavissa painettuna, verkkojulkaisuna ja cd:nä.
Aaron Mooy
pienoiskuva|[[Kamerun vs. Australia (1-1). FIFA Cup vuonna 2017.]] Aaron Frank Mooy (s. 15. syyskuuta 1990 Sydney, Australia) on australialainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Celticiä.
Mooy on pelannut Australian maajoukkueessa 52 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Hän teki maalin kolmessa ensimmäisessä maaottelussaan joulukuussa 2012 ja heinäkuussa 2013. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Australian kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 hän pelasi kaksi ottelua ja teki yhden maalin.
Bisnode Finland
Bisnode Finland Oy on yritys- ja luottotietoyhtiö. Henkilöluottotietojen osalta Suomessa on vain kaksi toimijaa, joista toinen on Suomen Asiakastieto Oy. Yhtiö perustettiin Ruotsissa 1908. Toiminta alkoi Suomessa vuonna 1990 nimellä Soliditet Oy. Vuonna 1993 pohjoismaisen Soliditet-konsernin osti maailman suurin luottotietoalan yritys Dun & Bradstreet.
Bisnode Finland Oy on osa Bisnode-konsernia. Konsernin emoyhtiö on Bisnode AB, joka siirtyi Dun & Bradstreetin hallintaan tammikuussa 2021. Aikaisempina omistajina olivat Tukholman pörssissä noteerattu pääomasijoittaja Ratos AB (70 %) ja Bonnier AB (30 %). Suomen maajohtajana toimii Juha Airaksinen.
Alexander Stewen-Steinheil
pienoiskuva| [[Dagerrotypia, joka esittää Alexander Stewen-Steinheiliä univormussa]] Alexander Stewen-Steinheil (4. syyskuuta 1783 Hamina – 19. maaliskuuta 1842 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti ja kreivi.
Stewen-Steinheilin vanhemmat olivat kollegineuvos Christian Daniel Stewen ja Anna Christina Wulffert ja puoliso vuodesta 1819 kreivitär Helena Alexandra Steinheil, jalkaväenkenraali, kenraalikuvernööri, kreivi Fabian Steinheilin tytär. Alexander Stewen valmistui 1. kadettikoulusta Pietarista 1798 ja ylennettiin valmistuttuaan aliluutnantiksi. Luutnantiksi hän yleni 1804. Vuonna 1806 Stewen määrättiin palvelukseen H.M. Keisarin miliisipataljoonaan. Hän osallistui Ranskan vastaiseen sotaan 1807, kapteeniksi hänet ylennettiin joulukuussa 1807 ja everstiksi 1810. Ranskan vastaisessa sodassa 1812–1813 hän osallistui useisiin eri taisteluihin. Vuonna 1816 Stewen nimitettiin Turun kaupungin komendantiksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi, Helsingin kaupungin komendantiksi hänet siirrettiin 1819.
Stewenin appi Fabian Steinheil adoptoi Stewenin elokuussa 1824 kreivilliseen sukuunsa. Seuraavana vuonna hänet merkittiin Suomen ritarihuoneen kreivilliseen sukuun numero 7 nimellä Stewen-Steinheil. Vuonna 1826 Stewen-Steinheil määrättiin Suomeen sijoitetun sotaväen suomenmaalaisen divisioonan komentajaksi. Kenraaliluutnantiksi hänet ylennettiin 1829. Vuonna 1830 Stewen-Steinheil määrättiin Suomeen sijoitetun 23. jalkaväkidivisioonan va. komentajaksi. Samana vuonna hänet nimitettiin Suomen Keisarillisen Aleksanterin Yliopiston varakansleriksi ja sensuuriylihallituksen päälliköksi. Näistä tehtävistään hän sai eron toukokuussa 1831 ja sotapalveluksesta saman vuoden lokakuussa. Vuonna 1831 Stewen-Steinheil myös peri apeltaan Saarelan kartanon Viipurin pitäjässä. Stewen-Steinheilin kuoltua kartano siirtyi hänen leskelleen, kreivitär Helena Alexandra Steinheilille.
Kasvitieteilijä Christian von Steven oli Alexander Stewen-Steinheilin veli ja virkamies, kuvernööri Fredrik Stewen hänen velipuolensa.
Energiatodistus
Energiatodistus on rakennuksen energiatehokkuutta kuvaava virallinen asiakirja. Energiatodistus on osa rakennuksen energiaselvitystä. Vuodesta 2013 lähtien energiatodistus on ollut Suomessa pakollinen yli 50 m2 uudisrakennukselle, jossa käytetään energiaa rakennuksen tilojen tarkoituksenmukaisten sisäilmasto-olosuhteiden ylläpitämiseksi.
Olemassa olevan rakennuksen energiatodistuksessa kerrotaan rakennuksen energialuokitus, minkä lisäksi se sisältää ehdotuksia rakennuksen energiatehokkuuden parantamiseen. Todistukseen merkitty energialuokka tulee ilmoittaa esimerkiksi myynti- tai vuokrausilmoituksessa.
Rakennukselle voidaan laatia myös energiatodistus kevennetyn menettelyn mukaisesti tietyissä erityistapauksissa, esimerkiksi jos kohdetta ei esitellä julkisesti. Kevennetyn menettelyn mukaisen energiatodistuksen energialuokka ilmoitetaan tunnuksella H.
Rakennuksen omistaja vastaa siitä, että rakennuksen energiatodistus hankitaan ja että sitä tai siinä olevia tietoja käytetään tässä laissa säädetyissä tilanteissa, ellei asiasta erikseen toisin säädetä. Jos rakennuksen kunnossapitovastuu on lain tai sopimuksen nojalla taikka muulla tavoin rakennuksen haltijalla, mainittu vastuu on rakennuksen haltijalla.
Energiaselvitys
Uudisrakennuksissa vaaditaan rakennuslupamenettelyn yhteydessä energiaselvitys. Energiaselvitys koostuu näistä:
Osa, joskaan eivät kaikki, rakennelupamenettelyistä vaatii myös rakennuksen energiatodistuksen.
Kaikille näistä on asetettu raja-arvot, joiden alapuolelle kaikkien uudisrakennusten on päästävä.
Rivitaloa suuremmille uudiskohteille laaditaan energiaselvityksen osana myös kesäajan huonelämpötilatarkastelu.
Energialuokka, E-luku
Rakennuksen energialuokka määrittyy asteikolla A-G. Energialuokka määritellään laskennallisen E-luvun mukaan. E-luku ilmaisee rakennuksen laskennallisen ostoenergian kulutuksen neliömetriä kohden vuodessa siten, että eri energiantuottotavoilla tuotettu energiamäärä kerrotaan eri energiamuotokertoimella. E-luvun yksikkö on.
Energialuokka näkyy energiatodistuksen etusivulla monivärisessä nuolikaaviossa, josta näkyy esimerkki alla olevassa kuvassa.
Keskenään samaa käyttöluokkaa olevia rakennuksia (esimerkiksi kahta omakotitaloa) on mahdollista verrata energiatodistusten perusteella. E-luku ei tarkoita suoraan rakennuksen laskennallista ostoenergiankulutusta vaan E-luvussa on huomioitu myös lämmitysmuodon ilmastoystävällisyys.
Energiatodistuksen päivitys
Todistus on korvattava täydennetyllä tai tarkennetulla todistuksella ennen rakennuksen käyttöönottoa, jos todistus on puutteellinen tai tiedot tarkentuvat hankkeen edetessä. Rakennus katsotaan otetuksi käyttöön, kun se on maankäyttö- ja rakennuslain 153 §:n 1 momentin mukaisessa loppukatselmuksessa hyväksytty käyttöönotettavaksi. Käyttöönotettu rakennus tarkoittaa, että rakennus on ilmoitetun käyttötarkoituksen mukaisessa käytössä, eli esimerkiksi asuinrakennuksessa asutaan.
Pardon the Interruption
Pardon the Interruption on yhdysvaltalainen ESPN-kanavan esittämä urheiluohjelma. Ohjelman juontajina toimivat Tony Kornheiser ja Michael Wilbon, jotka keskustelevat urheiluaiheista. Sarjaa on esitetty vuodesta 2001 lähtien.
’38
’38 (38 – Auch das war Wien) on Wolfgang Glückin ohjaama saksalais-itävaltalainen draamaelokuva vuodelta 1987. Elokuva kertoo Wienin viimeisistä kuukausista 1938 ennen Anschlussia.
Elokuva oli Oscar-ehdokkaana parhaasta vieraskielisestä elokuvasta 1986.
Valinomysiini
Valinomysiini on syklodepsipeptidi. Se on ionofori, jonka takia se on myrkyllinen ihmisille ja muille eläimille. Samasta syystä se toimii myös antibioottina ja alkueläinmyrkkynä, mutta lääkkeenä sitä ei vaarallisuutensa takia käytetä.
Bakteerit tuottavat valinomysiiniä. Sitä tuottavat useat Streptomyces-bakteerit, kuten S. anulatus, S. exfoliatus, S. fulvissimus, S. griseus ja S. tsusimaensis.
Rakenteellisesti ja ominaisuuksiltaan samantapainen aine on kereulidi.
Kemia
vasen|pienoiskuva|220px|L-Val: L-valiini. D-HyValer: D-α-hydroksi-isovaleriaanahappo. D-val: D-valiini. Lac: L-maitohappo. Valinomysiini on rengasmainen 12 karbonyylin depsipeptidi. Siinä on 4 molekyylin perättäinen sarja, joka toistuu 3 kertaa ja sulkeutuu renkaaksi. Sarjassa on L-valiini, jossa on esterisidoksella D-α-hydroksi-isovaleriaanahappo, jossa on kiinni amidisidoksella D-valiini, jossa on esterisidoksella kiinni L-maitohappo. Valinomysiinin nimi tulee sen valiineista.
Eero Tuomola
Eero Mikael Tuomola (28. syyskuuta 1900 − 27. elokuuta 1992) oli suomalainen Mellilässä asunut kansantarinoiden kerääjä ja kirjailija. Hän käytti myös salanimeä Eero Sotanuotio. Tuomola alkoi jo nuorena merkitä muistiin kuulemiaan kansantarinoita. Hän toimitti niistä kokoelmat Loimaan ja Mellilän kirjastoihin ja Loimaa-Seura julkaisi 189 tarinan kokoelman nimellä Isoisän tarinoita 1−2.
Valinomysiini
Kemia
Valinomysiinin rakenne on amfipaattinen. Renkaan ulkokehän valiinit tekevät siitä rasvaliukoisen ja liukoisen siten muun muassa solukalvoihin. Taas renkaan vesiliukoisen sisäkehän karbonyyleihin voi liittyä eli kelatoitua yksi ioni. Sisäkehä on valikoiva kaliumioneille (K+), joille dissosiaatiovakio (Kd) on 10-6. Natriumille (Na+) Kd on vain 0.1. Nämä ominaisuudet tekevät siitä kantajatyyppisen K+-ionoforin.
Eero Tuomola
Teoksia
Nimellä Eero Sotanuotio:
Valinomysiini
Kemia
Valinomysiini ei liukene veteen. Se liukenee täysin petrolieetteriin, dietyylieetteriin, bentseeniin, kloroformiin, jääetikkaan, n-butyyliasetaattiin ja asetoniin.
Käyttö
Valinomysiini sitoo valikoivasti kaliumioneita. Sitä voidaan siksi käyttää eri näytteiden kaliumpitoisuutta mittaavana ioniselektiivisenä elektrodina ioninvaihtokromatografiassa.
Myrkyllisyys
Ihmisten valinomysiinimyrkytykset voivat olla tappavia, mutta ovat harvinaisia, harvinaisempia kuin esimerkiksi kereulidimyrkytykset. Valinomysiinin LD50 on hiirille nieltynä 2.5 milligrammaa per kehonpainokilo (mg/kg). Se imeytyy myös ihon läpi. Iholle levitettyn LD50 on 5 mg/kg kaneille.
Valinomysiini voi aiheuttaa eläimillä muun muassa hengitysvaikeuksia, pysyviä silmävaurioita, ääreis- ja keskushermostovaurioita.
Helga Nowitzki
Helga Nowitzki (o.s. Bredenbröcker) on saksalainen koripalloilija.