cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ritva Wächter
Ritva Wächter varttui Naantalissa, jossa saksalaissyntyinen isä ja suomalainen äiti pitivät pesulaa ja kahvilaa. Oppikoulua käynyt 18-vuotias Wächter osallistui Turun Ruissalossa pidettyyn Juhannustyttökilpailuun ja voitti sen. Muutaman muun missikilpailun jälkeen hän pääsi osallistumaan Miss Suomi -kilpailuun.
Wächterin Miss Maailma -kilpailuun osallistuminen oli vaakalaudalla alkuperäisen sponsorin, Janne Hakulisen Ohjelmapalvelu Oy:n mentyä vähän ennen kisoja konkurssiin. Wächter halusi kuitenkin osallistua omalla kustannuksellaan, mutta Ohjelmapalvelu oli peruuttanut ilmoittautumisen kertomatta Wächterille. Viime hetkellä saatiin Lontoosta vahvistus ilmoittautumisen voimassaolosta, ja osallistuminen omalla kustannuksella oli mahdollista.
Tarinallistaminen: palvelukokemuksen punainen lanka
Sisältö
Kirjassa esitellään tarinalähtöisen palvelumuotoilun periaatteet ja annetaan ohjeita palveluiden tarinallistamiseen. Kirjan yritysesimerkkeinä on muun muassa Vincit, Zen Robotics ja Hullu Poro ja siihen on haastateltu muun muassa sisältöstrategi Kristina Halvorsonia, Lapin yliopiston professori Satu Miettistä, Oskar Korkmania ja Petra Tarjannetta, joka toimi myös kirjan mentorina.
Ritva Wächter
Myöhemmin Wächter esiintyi Maunu Kurkvaaran elokuvissa Lauantaileikit (1963) ja Naiset (1964).
Tarinallistaminen: palvelukokemuksen punainen lanka
Aiheesta muualla
Kirjan sisällysluettelo
Ritva Wächter
Wächter työskenteli Aero O/Y:n ja Finnairin lentoemäntänä vuosina 1963–2009, yhteensä 46 vuotta, mitä arvellaan alalla maailmanennätykseksi saman työnantajan palveluksessa. Hän on vielä yli 80-vuotiaana pitänyt Helsingin Runeberginkadulla Penny Lane -nimistä vintage-vaateliikettä, jonka hän perusti jo lentoemäntävuosinaan 1993.
Kenraaliluutnantti Lasse Wächter oli Ritva Wächterin veli.
Garrett Hardin
Garrett Hardin (1915 – 2003) oli biologi, joka tuli tunnetuksi vuonna 1968 julkaistulla artikkelillaan "Yhteislaidunten tragedia". Kirjoituksessaan Hardin kuvasi tilannetta, jossa karjankasvattajat käyttävät yhteistä laidunmaata, mutta heidän karjansa tuottamat kustannukset koituvat pääasiassa muiden maksettaviksi. Ongelman voi periaatteessa yleistää kaikkia rajallisia luonnonvaroja koskevaksi.
Madina Ly-Tall
Madina Ly-Tall (s. 25. huhtikuuta 1940 Bandiagara ) on malilainen historioitsija, poliittinen aktivisti ja diplomaatti.
Madina Tall syntyi William Ponty -koulun käyneen opettajan perheeseen. Hänen isänsä oli tukulorivaltakunnan hallitsijan Umar Tallin sukua ja äiti Macinan Sékou Amadoun sukua. Suoritettuaan alakoulun Koutialassa Tall opiskeli Bamakon tyttökoulussa ja Terrasson de Fougèren lyseossa. Hän suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1959 Ranskan Sudanin nuorimpana naisopiskelijana. Tall sai sen johdosta stipendiaatin Ranskassa, mutta koska isä ei päästänyt tyttöä matkaan yksin, tämä nai opiskelijatoverinsa Ibrahima Lyn.
Ly-Tall suoritti Toulousen yliopistossa ensin tutkinnon englannista ja alkoi sitten opiskella historiaa. Opiskeluaikanaan hän osallistui Afrikkalaisten opiskelijoiden liiton ja Afrikkalaisen itsenäisyyspuolueen toimintaan. Ly-Tall aloitti vuonna 1964 jatko-opinnot Sorbonnessa, mutta seuraavana vuonna perhe joutui palaamaan Maliin.
Ly-Tall työskenteli vuodesta 1965 lähtien opettajana Bamakossa, aluksi Askia Mohamedin lyseossa ja sitten tyttölyseon ja tyttöjen normaalikoulun rehtorina. Vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen Ibrahima Ly sai stipediaatin Neuvostoliitossa ja Madina muutti vuonna lastensa kanssa Ranskaan, jossa hän jatkoi opintojaan ja väitteli vuonna 1972.
Vuonna 1972 pariskunta palasi Maliin, jossa Ly-Tall nimitettiin Bamakon opettajakorkeakoulun historian professoriksi. Hän osallistui miehensä kanssa Moussa Traorén sotilasjuntan vastaiseen toimintaan. Ibrahiman pidätyksen aikana Ly-Tall oli matkalla Ranskaan, josta käsin hän kampanjoi poliittisten vankien vapauttamiseksi.
Ibrahima Lyn vapauduttua vuonna 1978 perhe siirtyi Dakariin, jossa Ly-Tall työskenteli Institut fondamental d’Afrique noiressa ja laati toista väitöskirjaansa Umar Tallista, jota hän puolusti vuonna 1988. Miehensä kuoltua Ly-Tall palasi vuonna 1991 Bamakoon, jossa hänet valittiin Malin uutta perustuslakia laatineen kansalliskongressin varapuheenjohtajaksi. Vuonna 1992 Ly-Tall johti Alpha Oumar Konarén presidentinvaalikampanjaa ja toimi sen jälkeen vuoteen 2002 saakka Malin suurlähettiläänä Pariisissa.
Ruu
Ruu on Nalle Puh -kirjoissa, -elokuvissa, -sarjakuvissa ja -piirrossarjoissa  esiintyvä kuvitteellinen satuhahmo. Ruu on ruskea kengurulapsi. Hän on erittäin utelias, vilkas ja yleensä hyvin innokas. Ruun äiti on Kengu ja hänen paras ystävänsä on Tikru.
Ruu on yksi Nalle Puh -tarinoiden hahmoista, joka aina joutuu pulaan ja lopulta oppii läksynsä, tosin usein kantapään kautta. Hänestä on kiva oppia uusia asioita ja pienen kengurun elämänkatsomus on hyvin rakastava ja sympaattinen. Usein hän myös kertoo ajatuksiaan ja tunteitaan, jotka saavat hänet vaikuttamaan vanhemmalta kuin hän onkaan.
Tikrun ja äitinsä lisäksi kengurupojan ystäviä ovat Nalle Puh, Nasu, Ihaa, Kani, Pöllö, Risto Reipas ja osittain tuntematon Myyrä.
Ruu esiintyy myös Kingdom Hearts -pelissä ja opettaa ensimmäisessä pelissä Tiikerin kanssa päähahmolle hyppimistä.
Ruun suomenkielisenä ääninä on säännöllisesti vuonna 1984 toiminut Johanna Nurmimaa Nalle Puh ja Tiikeri (1984) musiikkisadussa. Vuosina 1999–2000 toiminut Tomas Gerkov. Hän on näytellyt Ruuta mm. elokuvissa Nalle Puh – yhtä juhlaa (1999), Tiikerin oma elokuva (2000). Vuosina 2004–2011 toiminut Akira Takaki. Hän on näytellyt Ruuta mm. elokuvissa Nalle Puh: Kevät ja Ruu (2004), Nalle Puh ja Möhköfantti (2005), Nalle Puh ja Möhköfantin halloween (2005) ja Nalle Puhin elokuva (2011) sekä vuonna 2018 toiminut Vertti Uusitalo Risto Reipas ja Nalle Puh (2018) elokuvassa.
Junzō Yoshimura
Junzō Yoshimura (, 1908 Tokio – 11. huhtikuuta 1997) oli japanilainen arkkitehti.
Yoshimura opiskeli Tokion taideyliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1931. Sen jälkeen hän työskenteli kymmenen vuoden ajan tšekkiläis-amerikkalaisen, Japaniin muuttaneen arkkitehdin Antonín Raymondin toimistossa kunnes perusti oman toimistonsa vuonna 1941. Hänen tärkeimpiin töihinsä kuuluvat esimerkiksi Karuizawan kesähuvila (1962), Tokion keisarillinen palatsi (1968), New Yorkin Japan House (1971), Naran kansallismuseo (1973) ja Aichin prefektuurin taideyliopiston kampus (1974). Yoshimuran arkkitehtuurin erityispiirteet nousevat esiin hänen suunnittelemissaan asuinrakennuksissa, joissa asukkaiden tarpeet on asetettu etusijalle. Näissä rakennuksissa Yoshimura käytti perinteisiä materiaaleja ja loi intiimejä, matalia tiloja.
Yoshimura toimi Tokion taideyliopiston opettajana vuodesta 1945 ja professorina vuodesta 1962 lähtien.
One Way Mission
One Way Mission on suomalainen lähetysjärjestö. One Way Mission perustettiin vuonna 1983 Helsingin Vanhassa kirkossa Perjantai Kristukselle -tapahtuman yhteydessä. One Way Mission on yhteiskristillinen organisaatio, jonka nimi tulee Jeesuksen sanoista "Minä olen tie".
Suomessa One Wayn työmuodot ovat omien One Way Seurakuntien istuttaminen, Perjantai Kristukselle -katutyö, Opetuslapseuskoulu ja mediatyö (One Way TV).
One Way toimii Suomen lisäksi 11 lähetyskentällä: Intiassa, Israelissa, Italiassa, Kiinassa, Malawissa, Mosambikissa, Mongoliassa, Nepalissa, Ugandassa, Venäjällä ja Virossa.
One Way Mission on Suomen Evankelisen Allianssin yhteisöjäsen.
One Way Seurakunta
One Way Seurakunta on One Way Mission-järjestön Suomessa toimiva seurakuntien verkosto.
Seurakuntia on seuraavilla paikkakunnilla: Espoo, Forssa, Helsinki, Hyvinkää, Hämeenlinna, Joensuu, Jyväskylä, Järvenpää, Kajaani, Kotka, Kuopio, Lahti, Mikkeli, Oulu, Pori, Porvoo, Rovaniemi, Saarijärvi, Sastamala, Seinäjoki, Sipoo, Tampere, Turku ja Vantaa.
Ensimmäinen One Way -seurakunnat perustettiin Helsinkiin vuonna 2003. Seurakunnan perustamisen tavoitteena oli antaa hengellistä ohjausta ja apua toiminnan piirissä olleille yksinäisille ja haavoittuneille ihmisille, jotka eivät ole olleet minkään seurakuntatoiminnan piirissä. One Way -seurakunta halusi tarjota vaihtoehdon seurakunnille, joissa esiintyi liberalismia tai erilaisia epäterveitä virtauksia.
Etelänkeltakarve
Etelänkeltakarve (Xanthoparmelia mougeotii) on keltakarpeiden sukuun kuuluva laji. Se on kooltaan pieni ja muodoltaan ruusukkeinen. Reunat ovat kapealiuskaisia ja lehtimäisiä ja keskusta on rupimainen. Väri on yläpuolella vihreänruskea tai vihreänharmaa ja alapuoli on musta. Lajilla on usein kuromapulloja. Etelänkeltakarvetta tavataan Euroopassa ja sitä esiintyy rannikoilla ja aurinkoisilla kallioilla, monesti pienten kivien päällä.
Ray Medel
Ray Medel (s. 27. syyskuuta 1967) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisnyrkkeilijä, joka valmentaa Savate Clubilla Helsingin Sörnäisissä. Medelin alkuperäinen seura aktiiviuralla oli San Antoniossa Texasissa sijaitseva Zarzamora Street Gym. Ammattilaisuran tilastot olivat 20 voittoa ja 6 tappiota, ja amatööriurallaan hän keräsi 70 voittoa ja hävisi 10 kertaa. Medelin uran parhaisiin hetkiin kuului ylivoimainen voitto Los Angelesin olympiavoittajasta Paul Gonzalesista. WBA-liiton finaalivastustajanaan hänellä on ollut kolumbialainen Fidel Bassa.
Sauðárkrókur
Sauðárkrókur on noin 2 600 asukkaan kaupunki Skagafjörðurin kunnassa Islannissa. Se on toiseksi suurin kaupunki Islannin pohjoisrannikolla. 35 kilometrin päässä pohjoiseen sijaitsee kuumia lähteitä, jotka on mainittu Grettir Vahvan saagassa.
Sauðárkrókur oli ennen itsenäinen kuntansa kunnes se liitettiin kymmenen muun kunnan kanssa Skagafjörðurin kunnaksi vuonna 1998.
Iguaçu
Iguaçu on joki Brasiliassa ja Argentiinassa. Sen lähteet ovat Brasiliassa Paranán osavaltiossa. Se yhtyy Paranájokeen Brasilian, Paraguayn ja Argentiinan rajalla. Iguaçun kokonaispituus on noin 1 320 kilometriä, josta 1 200 kilometriä se kulkee Brasilian puolella.
Joessa ovat kuuluisat Iguassun putoukset, joka on Unescon maailmanperintökohde. Joen yli kulkee Argentiinan ja Brasilian yhdistävä Veljeyden silta.
Hökarängenin metroasema
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 12 600 matkustajaa päivässä.
Everybody in the Place
Everybody in the Place oli The Prodigyn toinen single, joka julkaistiin vuonna 1991. Singleä myytiin 7 ja 12 tuuman vinyylilevynä, C-kasettina ja CD-levynä. Singlen nimikkokappale julkaistiin albumilla Experience.
Näkövammaismuseo
Näkövammaisten liiton ylläpitämä Näkövammaismuseo on vammais­historiallinen erikoismuseo. Museo sijaitsee vuonna 2003 valmistuneessa arkkitehti, professori Rainer Mahlamäen piirtämässä Näkövammaisten palvelu- ja toimintakeskus Iiriksessä Helsingin Itäkeskuksessa.
Museon kokoelmat
Museo huolehtii näkövammaisyhteisöä koskevan historian ja kulttuuriperinnön tallettamisesta, tutkimisesta ja näytteillä pitämisestä. Museon kokoelmissa on esineitä, valokuvia, asiakirjoja, ääni- ja puhetallenteita sekä jäsenlehtiä ja kirjoja. Kokoelmat valottavat monipuolisesti näkövammaisten opetuksen, perinteisten ammattien, tiedonsaannin sekä arjen apuvälineiden ja järjestölähtöisen näkövammaistyön historiaa 1800-luvun puolivälistä nykypäivään.
Näyttelytoiminta
Vuonna 2019 uusitussa vitriinittömässä perusnäyttelyssä "Näkövammaistyön vuosisadat" on esillä mm. kohokarttoja, pistekirjoja, pistekirjoituskoneita ja -tauluja, pienoismalleja sekä perinteisiä harja- ja korityövälineitä. Kävijät voivat myös kokeilla pistekirjoitusta vanhoilla kirjoitusvälineillä ja työmenetelmillä sekä testata simulaatiolaseja. Simulaatiolasien tarkoituksena on tuoda esille näkövammaisuuden erilaisia haitta-asteita.
Ya-Rayi
Ya-Rayi on Khaledin studioalbumi, joka julkaistiin Euroopassa elokuussa 2004. Yhdysvalloissa se julkaistiin erilaisena versiona 27. kesäkuuta 2005. Singleinä ilmestyivät kappaleet "Ya-Rayi" ja "Zine Zina".
Trakooma
Trakooman historiaa
Trakooma on yksi ihmiskunnan historian vanhimmista tunnetuista tarttumataudeista : se on mainittu muinaisen Egyptin ja Kiinan teksteissä. Euroopassa tauti tuli tunnetuksi vasta Napoleonin sotien aikana, kun kymmenet tuhannet brittiläiset ja ranskalaiset sotilaat palasivat koteihinsa sairastuneina trakoomaan taisteltuaan Egyptissä.
Ya-Rayi
Ya-Rayin tuottivat Don Was, Jacob Desvarieux, Philippe Eidel, KC Porter ja Dawn Elder. Albumin kaikki kappaleet ovat arabiankielisiä.
Trakooma
Trakooman historiaa
Trakooma rehotti 1800-luvun Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa, jossa tosin Yhdysvallat kielsi maahanpääsyn trakoomaa sairastavilta. Australiaan trakooma saapui eurooppalaisten siirtokuntalaisten mukana. Siitä ei ole tietoa, esiintyikö trakoomaa Australiassa ennen eurooppalaisten saapumista, mutta vaikuttaa epätodennäköiseltä, että joukko nomadi metsästäjä-keräilijöitä olisi onnistunut pitämään yllä niin hyvää hygieniaa, ettei tautia olisi lainkaan esiintynyt.
Hoito
WHO on kehittänyt neljän vaiheen SAFE-strategian trakooman hoitamiseksi ja ehkäisemiseksi :
1) S: Leikkaus (surgery) korjaa sairauden loppuvaiheessa esiintyvän, sokeutta aiheuttavan vaiheen, jossa sisäänpäin kääntyneet silmäripset hankaavat sarveiskalvoa.
2) A: Antibiootit (atsiromysiini, Zithromax©), joilla hoidetaan aktiivista tulehdusta.
3) F: Kasvojen puhtaus (facial cleanliness) lisää henkilöhygieniaa ja rajoittaa siten sairauden leviämistä.
4) E: Ympäristön muutos (environmental change) parantaa veden ja viemäröinnin saantia.
Habib Galhia
Habib Galhia (, 14. toukokuuta 1941 Kairouan, Ranskan Tunisia – 25. joulukuuta 2011) oli tunisialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Galhia oli maansa ensimmäinen olympiamitalisti. Hän saavutti sarjan 63,5 kg olympiapronssia Tokiossa 1964. Méxicossa 1968 hän sijoittui samassa sarjassa 17:nneksi.
Galhia kuoli 70-vuotiaana 25. joulukuuta 2011.
Madhva
Madhva ( noin 1238 — noin 1317, myös Madhvacharya, Madhva Acharya, Pūrna Prajña tai Ānanda Tīrtha) oli hindufilosofi, ja vaishnavismin Dvaita-suuntauksen perustaja. Hän piti itseään tuulen jumala Vayun avatarina. Hänen mukaansa Vedanta-kirjoitusten ytimessä on dualisimi, perustavanlaatuinen ero sen välillä, mikä on yksilö itse atman, ja mikä on perimmäinen totuus, brahman.
Dualismissaan Madhva hylkäsi Adi Shankaran ajatuksen yksilön ja totuuden ykseydestä. Hän oli myös voimakkaasti sitä mieltä, että tieto on suhteellista, ei absoluuttista. Madhvan elinaikana hindut uskoivat yleisesti jälleensyntymiseen, ja että ihminen saattoi päästä pois jälleensyntymisten ketjusta pelastukseen. Madhva uskoi että vaihtoehtona on myös kadotus ja kiirastuli.
Madhva kielsi seuraajiltaan devadasit, eli seksuaalisia palveluksia pyhissä paikoissa tarjoavat naiset, ja suositteli veriuhrien sijaan taikinasta leivottujen hahmojen uhraamista. Hän julkaisi 37 teosta sanskriitin kielellä. Useimmat niistä ovat hindujen pyhien kirjoitusten selityksiä.
Italialainen gambiitti
Italialainen gambiitti on italialaisen pelin muunnelma, jota kuvaavat siirrot
Muunnelmat
Musta voi jättää sotilaan lyömättä, mutta menettää silloin itse sotilaan. Siksi järkevintä onkin ottaa gambiitti vastaan.
4...exd4 on mustan suosituin jatko Jatkossa valkea voi jatkaa gambiittia pelaamalla 5.c3. Tällöin avaus muuntuu Göringin gambiitiksi. Toinen vaihtoehto on jatkaa 5.0-0 ja 6.e5. Tällöin peli on Max Langen hyökkäystä.
4...Lxd4 on toiseksi suosituin jatko. Jatkossa valkea voi yrittää jatkoa 5.c3 Lc5 6.Dd5 uhaten mattia ja lähettiä. Mustan pitää pelata De7 ja valkealla on uhkauksia kuten Lg5 ja sen jälkeen Rh4-f5.
4...Rxd4 on kaikista heikoin jatko. Valkea voi pelata 5.Rxe5 uhaten heikkoa f7-ruutua ratsulla ja lähetillä.
Viitteet
意大利開局
Bror
Bror on ruotsalainen miehen etunimi, joka johtuu ruotsin kielen veljeä tarkoittavasta sanasta bror. Muodossa Broder tai Brodher nimi on ollut käytössä jo keskiajalla, Suomessakin 1400-luvulta.
Suomessa nimi Bror on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan hieman yli 3340 henkilölle. Suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Brorin nimipäivä on 9. tammikuuta, samana päivänä, jolle suomen­kielisessä kalenterissa on sijoitettu nimen käännös­vastine Veli.
Chris Gratton
Christopher A. Gratton (s. 5. heinäkuuta 1975 Brantford, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja maailmanmestari. Keskushyökkääjä pelasi NHL:n runkosarjassa yhteensä 1092 ottelua tehoin 214+354=568. Jäähyminuutteja tuli 1638, josta kertoi Grattonin hieman fyysisempi pelityyli. Hän keräsi kymmenenä NHL-kautena yli 100 jäähyminuuttia runkosarjassa. Isokokoinen Gratton oli hyvä aloittaja, laukoja ja hän osasi pelata molempiin suuntiin.
Ura
Gratton siirtyi kaudeksi 1991–1992 OHL-joukkue Kingston Frontenacsiin. Hän teki 62 ottelussa tehot 27+39=66 ja valittiin kauden päätteeksi OHL:n parhaaksi tulokkaaksi palkiten Emms Family Awardilla sekä tulokkaiden tähdistökentälliseen. Gratton oli Frontenacsin toiseksi paras pistemies Keli Corpsen jälkeen. Kaudella 1992–1993 hän teki 58 ottelussa tehot 55+54=109, joilla Gratton oli Frontenacsin paras pistemies. Hän oli OHL:n maalipörssin kuudes. Tampa Bay Lightning varasi Grattonin NHL:ään koko varaustilaisuuden kolmantena pelaajana Alexandre Daiglen ja Chris Prongerin jälkeen kesällä 1995.
Gratton siirtyi NHL:ään heti varauksensa jälkeen kaudeksi 1993–1994. Hän teki tulokaskaudellaan Lightningissä 84 ottelussa tehot 13+29=42. Neljännellä kaudellaan 1996–1997 Gratton teki henkilökohtaisen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 30+32=62. Hän oli Lightningin sisäisen pistepörssin voittaja. Gratton keräsi samalla kaudella yhden kauden jäähyennätyksensä 201 minuutillaan. Hän siirtyi vapaana agenttina Philadelphia Flyersiin kaudeksi 1997–1998 nelivuotisella sopimuksella, joka sisälsi yhdeksän miljoonan dollarin allekirjoituspalkkion. Gratton teki henkilökohtaisen piste-ennätyksensä uudelleen tehoilla 22+40=62. Hän pelasi neljästä sopimuskaudestaan vain noin puolitoista, kun Gratton kaupattiin takaisin Tampa Bay Lightningiin joulukuussa 1998. Hänen kanssaan sinne siirtyi Mike Sillinger ja vaihdossa Flyers sai Mikael Renbergin ja Daymond Langkowin. Gratton pelasi lähes koko kauden 1999–2000 Lightningin kapteenina, kunnes hänet kaupattiin siirtorajan kynnyksellä maaliskuussa 2000 toisen kierroksen varausvuoron kanssa Buffalo Sabresiin vaihdossa Cory Sarichiin, Wayne Primeauhun, Brian Holzingeriin ja kolmannen kierroksen varausvuoroon.
Kesäkuussa 2007 Gratton kaupattiin takaisin Tampa Bay Lightningiin. Vaihdossa Florida Panthers sai toisen kierroksen varausvuoron kesälle 2008. Kaudella 2008–2009 Lightning asetti Grattonin siirtolistalle hänen pelattua 18 ottelua. Hän pelasi farmijoukkue Norfolk Admiralsissa, kunnes Columbus Blue Jackets nappasi Grattonin riveihinsä helmikuussa 2009. Hänen sopimuksensa päättyi kevääseen 2009, jonka jälkeen Gratton lopetti uransa.
Maajoukkue
Vuosina 1997 ja 1998 Gratton edusti Kanadaa MM-kilpailuissa. Hän voitti vuonna 1998 maailmanmestaruuden. Gratton voitti myös alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1993.
Muuta
Grattonin serkku Josh on pelannut myös hyökkääjänä NHL:ssä ja hän edustaa nykyään KHL-joukkue Vitjaz Tšehovia. Myös toinen serkku Brad Gratton, Joshin veli on pelannut jääkiekkoa. Brad on nykyään EIHL-joukkue Edinburgh Capitalsin päävalmentaja.
Carl-Adam Nycop
Carl-Adam Nycop (24. heinäkuuta 1909 Helsinki – 4. heinäkuuta 2006 Kristianstad) oli suomalais-ruotsalainen journalisti, päätoimittaja ja kirjailija.
Hän syntyi suomenruotsalaiseen perheeseen. Hänen vanhempansa olivat lähetystöneuvos Albert Olof Nykopp ja Anna-Lisa Tilgmann ja veljiään teollisuusjohtajina tunnetut Marcus ja Johan. Hän työskenteli ruotsalaisen kuvalehti Sen päätoimittajana vuosina 1938-1944. Parhaiten hänet tunnetaan kuitenkin yhtenä ruotsalaisen iltapäivälehti Expressenin perustajista. Nycop työskenteli Expressenissä vuoteen 1962 asti. Nykyisin Expressen on Ruotsin kolmanneksi suurin lehti.
Nekalan talo
Talousrakennukset – 30 lehmän navetta, talli 10 hevoselle, riihi sekä muut tarpeelliset pikkurakennukset – sijaitsivat talosta länteen ja itäpuolella oli puutarha ja vainioita. Iidesjärven rannassa oli jykevistä hirsistä tehty laituri. Järven rannat olivat korkean ja monta metriä leveän järviruo'on vallassa. Pohja oli upottava, mutta silti uimaranta oli muonamiesten lasten vilkkaassa käytössä.
Kartanosta vajaa kilometri itään sijaitsi kaupungin paja ja seppänä oli Nikkinen. Siellä kengitettiin kaupungin hevoset ja tehtiin korjaustöitä. Pajan eteläpuolella oli iso lato ja sen yhteydessä puimala ja läheisyydessä myös viljamakasiini.
Stig-Erik Malmén
Stig-Erik (Stig-Eric ) Malmén (s. 1931) on suomalainen kenraalimajuri (1982). Hän oli rajavartiolaitoksen apulaispäällikkö 1982– 1989. Sitä ennen hän toimi Kainuun rajavartioston komentajana 1976–1978 ja rajavartiostojen esikunnan rajaosaston päällikkönä 1978–1982.
J. J. C. Smart
John Jamieson Carswell ”Jack” Smart (16. syyskuuta 1920 – 6. lokakuuta 2012 ) oli skotlantilaissyntyinen enimmäkseen Australiassa vaikuttanut filosofi, joka työskenteli erityisesti metafysiikan, mielenfilosofian, uskonnonfilosofian ja poliittisen filosofian aloilla.
Smart opetti Adelaiden yliopistossa, La Troben yliopistossa ja Australian kansallisessa yliopistossa. Mielenfilosofiassa Smart oli alun perin behavioristi, mutta myöhemmin hänestä tuli tyyppi-identiteettiteorian varhaisia kannattajia.
Leikkipuisto Tuhkimo
60.19806°N, 25.05278°W Leikkipuisto Tuhkimo on yksi Helsingin 71 leikkipuistosta. Puisto on osa suurempaa Roihuvuoren aluepuistoa. Leikkipuisto Tuhkimo sijaitsee Roihuvuoressa, Tuhkimontien varrella suojaisella alueella metsän ympäröimänä. Puisto on kaikille avoin ja maksuton. Se on ollut erityisesti lapsiperheiden suosima vapaa-ajanviettopaikka. Samassa osoitteessa toimii myös ikäihmisille suunnattu Toimintakeskus Kaisla. Puistosta itään sijaitsee Roihuvuoren japanilaistyylinen puutarha, etelässä Maria Hammarénin mäki ja lounaassa Roihuvuoren vesitorni sekä Roihuvuoren Kirsikkapuisto.
Yleistä
Puisto sijaitsee kahden kiillegneissikallion välisessä laaksossa. Alueen kallioperässä viime jääkauden jäljet ovat poikkeuksellisen selvästi nähtävillä esim. jäätikön kulkusuuntaisina urina. Alue kuului 1800-luvulla Herttoniemen kartanon Kiilatorppa-nimiselle torpalle. Vuoden 1936 topografikartassa leikkipuiston kohdalla oli pelto.
Leikkipuisto Tuhkimon läpi kulkee kevyen liikenteen väylä, joka yhdistää Roihuvuoren japanilaistyylisen puutarhan vuonna 2007 avattuun Roihuvuoren Kirsikkapuistoon. Kirsikkapuut ovat lahjoittaneet Suomessa asuvat japanilaiset ja Suomessa toimivat japanilaisyritykset. Alueelle on tarkoitus tulla kaikkiaan 150 kirsikkapuuta. Alueen ohitse kulkee myös Helsingin Marjaniemi–Roihuvuori–Tammisalo-kotiseutupyöräreitti.
Vuonna 2005 leikkipuisto Tuhkimo oli Helsingin neljänneksi vilkkain kesäruokailua tarjonnut puisto. Puiston kesätoiminnan säilyttämisen puolesta on vuonna 2005 lähetetty Helsingin kaupungille vetoomus, jonka allekirjoitti 30 henkilöä. Perusteluina puiston säilyttämiselle oli muiden leikkipuistojen kaukainen etäisyys (Tuorinniemi Herttoniemenrannassa tai Hilleri Siilitiellä), kesäruokailun suuri suosio ja puiston toiminnan monipuolisuus sekä sen tärkeys lasten jokapäiväisen rutiinin luomisessa ja säilymisessä.
Hinggan
Hinggan rajoittuu pohjoisessa Hulunbuirin, idässä Qiqiharin, kaakossa Baichengin, etelässä Tongliaon prefektuuritason kaupunkeihin. Lännessä naapurit ovat Xilingolin liitto ja Mongolia.
Leikkipuisto Tuhkimo
Yleistä
Leikkipuiston rakennus julistettiin lokakuussa 2008 käyttökieltoon kosteusvaurioiden takia ja virallinen toiminta siirrettiin Roihuvuoren nuorisotalolle.
Bräcken kunta
Bräcken kunta on Jämtlandin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Jämtlandiin. Kunnan keskustaajama on Bräcke.
Hinggan
Hallinnollinen jako
thumb|250px|vasen|Hingganin hallinnollinen jako.
Leikkipuisto Tuhkimo
Toiminta
Puistossa on leikkivälineitä, uima-allas, pelejä, keinuja, liukumäkiä ja lukemista. Myös mikroaaltouuni ja kahvinkeitin ovat vapaasti käytettävissä ja grillin saa käyttöön pyydettäessä. Talvisin puistossa on luistinrata ja jäämäki. Leikkivälineet, joiden kunnosta Helsingin kaupungin rakennusvirasto vastaa, ovat käytössä arkisin klo 9.15–16.15. Aikaisemmin puistossa sijaitsi Roihuvuoren nuorisotalo, mutta vuodesta 2006 lähtien on sen sijaintina ollut Prinssintie 1.
Bräcken kunta
Kunnan maapinta-ala on 3 408,09 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 6 181 henkeä (31.12.2020).
Hinggan
Hallinnollinen jako
Piirikuntatasolla Hinggan jaetaan kuuteen osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Leikkipuisto Tuhkimo
Toiminta
Aamupäivisin puistossa käy pääasiassa alle kouluikäisiä lapsia vanhempineen. Iltapäivisin puiston henkilökunta järjestää lähinnä ensi- ja toisluokkalaisille askartelua, musiikkia, urheilua, pelejä, liikuntaa, yhdessäoloa, tapahtumia ja retkiä. Puistossa on iltapäivällä maksullinen välipala. Tavanomaisen leikkipuisto-ohjelman lisäksi puistossa järjestetään myös tapahtumia ja teemaviikkoja. Kesällä 2008 viikkojen teemoja olivat vesiviikko, liikuntaviikko, luontoviikko, kesäkirppis, maalaus, unikeonjuhla ja puutyöviikko.
Helsingin kaupungin ylläpitämissä leikkipuistoissa ei saa tupakoida eikä nauttia alkoholijuomia. Niihin ei saa myöskään tuoda lemmikkieläimiä.
Bräcken kunta
Vuonna 2007 kunnassa oli 21,59 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 0,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Leikkipuisto Tuhkimo
Ruokailu
Leikkipuisto Tuhkimossa on kesä-heinäkuussa arkisin ilmainen ruokailu alle 17-vuotiaille lapsille. Aterimia puisto ei tarjoa.
Koulupäivinä leikkipuistossa on iltapäivällä tarjolla maksullinen välipala, johon osallistumista on erikseen haettava. . Välipala on tarkoitettu 1. ja 2. luokan oppilaille sekä erityisoppilaille.
Bräcken kunta
Kuntajaon kehitys
Vuonna 1891 Revsundin maalaiskunnasta erotettiin Nyhemin maalaiskunta. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat": Vuonna 1974 muodostettiin nykyinen Bräcken kunta yhdistämällä aiemmat Revsundin, Kälarnen ja Bräcken kunnat. Bräcken taajama oli vuosina 1907–1955 taajaväkinen yhdyskunta ja siitä tuli uuden kunnan keskustaajama.
Vaakuna
Nykyinen vaakuna on entisen Bräcken maalaiskunnan vaakuna. Myös Kälarnen maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Leikkipuisto Tuhkimo
Kahluuallas
Puiston ohjaajilla on valvontavastuu puistoalueella ja uima-altaalla. Helsingin kaupungin mukaan uimataidottomien ja alle kouluikäisten lasten ensisijainen uimavalvontavastuu on aina vanhemmilla ja vanhempien tulee olla altaan välittömässä läheisyydessä. Aivan pienten lasten ollessa kyseessä vanhempien on oltava altaan reunalla tai altaassa lapsen kanssa. Uima-allas ei ole käytössä ruokailun aikana. Pukukopit sijaitsevat myös altaan välittömässä läheisyydessä.
Ilkivalta ja muut ongelmat
Herttoniemen alueryhmän vuonna 2007 pitämän kokouksen mukaan Leikkipuisto Tuhkimossa on tehty paljon ilkivaltaa ja muun muassa ikkunoita on rikottu.
Bräcken kunta
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 84 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 2,8 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 132 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 163 322 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 40 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 4 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 46,7 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 672 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Bräcken kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Bräcken kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Tokion metron 16000-sarja
Tokion metron 16000-sarja on uusi metrojunamalli, joka korvasi aiemmat 6000-metrojunat.
Ristijärven kirkko
Ristijärven kirkko on Ristijärvellä sijaitseva puinen tornillinen ristikirkko, joka rakennettiin Intendentinkonttorin Gustaf af Sillénin piirustusten pohjalta vuosina 1806–1807. Tasavartisen kirkon ristikeskuksessa on nelikulmainen torni, alttaripäädystä ulkonee matalampi sakasti. Tornissa on telttakatto, sakaroissa ulkokatteena aumakatto ja sisäkatteena seinien luota pyöristetyt tasakatot. Kirkkoa on korjattu vuosina 1853, 1878, 1881, 1954–1955 sekä 2016-17. Kirkon pinta-ala on 300 neliömetriä ja istumapaikkoja siellä on 430 hengelle.
Kirkon aiemmat 21-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas vuonna 1956. Uudet Sotkamon Urkurakentajien valmistamat 22-ääniset urut vihittiin käyttöön vuonna 2011. Alttaritaulu Ristiinnaulittu on Toivo Tuhkasen vuonna 1956 maalaama. Vanha samanniminen alttaritaulu, jonka maalasi vuonna 1807 oululainen Carl Petter Elftröm, on kirkon kuoressa. Kirkon kellot oli alun perin tarkoitus sijoittaa torniin, mutta erillinen kellotapuli rakennettiin vuonna 1840 Jaakko Kuorikosken johdolla. Tapulissa oleva isompi, alun perin Tukholmassa vuonna 1831 valettu kello halkesi vuonna 1948 ja valettiin uudelleen Ykspihlajassa. Toinen pienempi kello on valettu Juankoskella vuonna 2007. Kirkkopihan sankarihautausmaalla on 125 hautaa.
Otto Kahn
thumb|Otto H. Kahn 1922. Otto Hermann Kahn (21. helmikuuta 1867 Mannheim – 29. maaliskuuta 1934 New York) oli saksalais-amerikkalainen pankkiiri, taiteen keräilijä, mesenaatti ja filantrooppi. Erityisesti hänet tunnetaan New Yorkin Metropolitan-oopperan kehittäjänä ja rahoittajana. Kahn toimi American International Corporationin ja Kuhn, Leob & Co -yhtiön hallituksissa. Manhattanilla sijaitsevan kaupunkiasunnon lisäksi Kahnilla oli Long Islandilla sijaitseva kartano, Oheka Castle.
Kvestori
Kvestori oli antiikin roomalainen virkamies. Kvestorit valittiin äänestämällä. Vuoden 420 eaa. tienoilla kvestoreita oli neljä, myöhemmin heidän määräänsä lisättiin kymmeneen. Vuonna 81 eaa. kvestoreita oli jo 20. Jotkut kvestorit toimivat Rooman kaupungissa virkamiehinä ja toiset provinsseissa kuvernöörien apulaisina.
Kvestoriksi haluavan patriisin täytyi olla 28-vuotias, plebeijin taas 30-vuotias. Valitseminen kvestoriksi teki henkilöstä automaattisesti senaatin jäsenen.
Kvestori oli ensimmäinen askel roomalaisella virkamiesuralla, jota kutsuttiin nimellä cursus honorum.
Euroopan unioni
Euroopan parlamentissa kvestorit ovat puhemiehistön neuvoa-antavia jäseniä. Heidän vastuullaan on Euroopan parlamentin jäseniä koskevia hallinnollisia ja taloudellisia asioita.
Oppilaitokset
Latinankielen sanasta quaestor johdettu taloushallinnon virkanimike. Kvestori toimii kvestuurin osastopäällikkönä ja vastaa muun muassa taloussuunnittelusta ja tilinpäätöksistä. Virkaan vaaditaan ylempi korkeakoulututkinto.
Kvestorin virkanimike on käytössä pääasiassa Helsingin yliopistossa.
Mouhous (yhtye)
Mouhous on suomalainen, Monakon (oik. Miki Hankomäki, ent. Miki), Van Hegenin (oik. Janne Pajunen) ja Valentinin (oik. Veikko Heikkilä, ent. Super Duve) muodostama trio, joka yhdistelee tuotannossaan rap/punk -soundia ja elektronista musiikkia. Yhtye oli alun perin neljäjäseninen, kunnes yhtyeen biiteistä vastannut perustajajäsen Axel Kala (oik. Axel Turunen) erosi yhtyeestä Crackstreetboysin jälkeen.
Taustaa
Mouhous levyttää Warner Music Finlandin alla toimivalle Etenee Recordsille, ja on julkaissut kaksi EP-albumia, Crackstreetboys ja Late Check-Outs. Ensimmäisen studioalbuminsa I Hate Mouhous yhtye julkaisi helmikuussa 2020. Albumin julkaisun myötä yhtye aloittaa samannimisen kiertueensa
Mouhous on julkaissut 13 kappaletta kolmihenkisenä: - Pahemmaks (2022) - Äänii (2020) - Mitä sitte (2020) - MMTT (2020) - Poikien vessa feat. Costee (2020) - Sori en oo pahoillani (2020) - Karma (2021) - Frendi (2020) - Vihaan sua (2020) - Valvon (2020) - Onneks (2020) - Mitä mulle kuuluu (2020) - Likaset vanssit (2020) - Aikuinen feat. Tippa (2021)
Monako ja Valentin ovat ennen Mouhousta olleet rap yhtyeissä Area52 ja Korstoraatio
Diskografia
Pääartikkeli: Mouhouksen diskografia
Iberianvuoret
thumb|Iberianvuoret Espanjan koillisosassa punaisella rajattuina. Iberianvuoret on hajanainen vuorijono tai vain yhteisnimitys Koillis-Espanjan vuoristoille. Se on osa Iberian niemimaan vedenjakajaa, jonka toista rinnettä joet (kuten Espanjan toiseksi suurin joki Ebro) virtaavat Välimereen, toista rinnettä joet (kuten Espanjan suurin joki Duero Atlantiin. Vuorijono on noin 650 km pitkä kaari, joka ulottuu Kastilian itäosista Valencian poikki Etelä-Aragoniaan ja Etelä-Kataloniaan asti.
Korkeimpia huippuja ovat Moncayo (2 313 m), San Lorenzo (2 262 m), Pico de Urbión (2 228 m), Javalambre (2 020 m) ja Peñarroja (2 024 m).
Kelsey Grammer
Allen Kelsey Grammer (s. 21. helmikuuta 1955 Saint Thomas, Yhdysvaltain Neitsytsaaret) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi Suomessa tilannekomedia Frasierin Frasier Cranena ja Simpsoneiden Sideshow Bobin ääninäyttelijänä. Hän on myös työskennellyt kirjoittajana, ohjaajana ja tuottajana.
Grammer on naimisissa Kayte Walshin kanssa ja heillä on kolme yhteistä lasta: vuonna 2012 syntynyt tytär sekä vuosina 2014 ja 2016 syntyneet pojat. Grammerilla on edellisistä suhteistaan neljä lasta.
Grammer on poliittiselta kannaltaan republikaani. Hän sai sydänkohtauksen Havaijilla 31. toukokuuta 2008.
Grammer on voittanut uransa aikana useita palkintoja, mukaan lukien Emmyjä ja Golden Globeja. Hän on kokenut suvussaan useamman tragedian; väkivaltarikosten uhreina kuolivat sekä sisko että eronnut, pojan harvoin tapaama isä. Vuosina 1988–1991 hänet pidätettiin kolmesti rattijuoppoudesta ja kokaiinin hallussapidosta.
Arepa
thumb |Juustoarepa Arepa on maissijauhosta leivottu pieni leipä, jota syödään Etelä-Amerikassa. Arepaa pidetään etenkin Venezuelassa perinteisenä ruokana, mutta se on suosittua myös Kolumbiassa, Panamassa ja Puerto Ricossa sekä levinnyt Yhdysvaltoihin siirtolaisten mukana.
Paksuhko arepa tyypillisesti halkaistaan ja täytetään juustolla ja muilla lisukkeilla, kuten vihanneksilla, kanalla tai majoneesilla.
Punaleukakanastero
Punaleukakanastero (Thripophaga cherriei) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Punaleukakanasteroa tavataan pienellä alueella Venezuelassa, eikä sitä ole havaittu lajin alkuperäisen löytöpaikan ulkopuolelta. Lajin kannaksi arvioidaan 350–1 500 yksilöä, mutta se saattaa olla paljon yleisempi.
Pleistoseeni
thumb|[[Mammutti kehittyi pleistoseenikaudella ja hävisi kauden lopulla ehkä osin ilmastonmuutoksen aiheuttamiin kasvillisuusmuutoksiin, ehkä osin nykyihmisen metsästämänä.]]
Pleistoseeni on Maan historiassa geologinen aikakausi, joka alkoi noin 2,6 miljoonaa vuotta sitten ja päättyi noin 11 500 vuotta sitten. Pleistoseenikaudelle olivat ominaisia toistuvat jääkaudet ja ihmisen nopea evoluutio ja aivan lopussa myös kiihtyvä kivikautinen kulttuurikehitys ja maanviljelyksen ensimmäiset elkeet. Pleistoseenikaudella eli monia kauden lopussa ja seuraavan kauden alussa sukupuuttoon kuolleita eläimiä, kuten mammutti, mastodontti, sapelihammaskissa ja jättiläislaiskiainen. Pleistoseeni oli kvartäärikauden ensimmäinen osa, ja sitä seurasi nykyisin jatkuva holoseeni.
Jo plioseenikauden loppupuolella noin 2,75 miljoonaa vuotta sitten maapallon ilmasto viileni huomattavasti. Lämpötila laski edelleen, ja noin 0,9 miljoonaa vuotta sitten alkoivat keskipleistoseenin suuret jääkaudet. Pleistoseenikauden lopussa päättyivät viime jääkausi ja ihmisen historiassa niin sanottu paleoliittinen kivikausi.
Pleistoseeni ja holoseeni (nykyinen jääkauden jälkeinen lämpökausi) muodostavat yhdessä kvartäärikauden. Välillä oli vallalla jaottelu, jonka mukaan neogeenikausi ulottui pidemmälle ja pleistoseeni on neogeenin kolmas kausi.
Jääkausiaika päättyi pleistoseenikauden lopussa, ja monet jättiläiseläimet hävisivät sen jälkeen ehkä osin ilmastonmuutosten, osin aikaisempia ihmislajeja kehittyneemmän nykyihmisen metsästämänä. Pleistoseenin ajallinen määritelmä on muuttunut asiasta käydyn pitkän keskustelun jälkeen. Aiemmin sen katsottiin alkaneen 1,8 miljoonaa tai 1,6 miljoonaa vuotta sitten. Vuonna 2009 geologinen yhteisö siirsi pleistoseenin (ja kvartäärikauden) alkukohdan 2,588 miljoonaan vuoteen, aikaan jolloin Maan ilmasto Gela-vaiheen (ja pretegelen-vaiheen) alussa kylmeni ratkaisevasti.
Kohti pleistoseenin jääkausia
thumb|400px|Lämpötilan vaihtelut viimeisen viiden miljoonan vuoden aikana
Merkittävä Maan lämpötilaan vaikuttava tekijä on merivirtojen kierto. Jos päiväntasaajan lähellä on koko Maan kiertävä yhtenäinen merivirta, Maa on lämmin.
Maapalloa viilentävät napojen lähellä pyörivät yhtenäiset kylmät merivirrat ja jäätiköitymiskykyiset mantereet korkeilla leveysasteilla. Maa oli ollut pitkään hyvin lämmin - Englannin leveysasteilla kasvoi trooppisia kasveja. Maa oli alkanut viiletä jo eoseenikaudella mannerliikuntojen takia. Noin 35 miljoonaa vuotta sitten Australia ajautui Etelämantereesta riittävän kauas, jotta leveä, kylmä merivirta saattoi kiertää Etelämantereen ympäri ja jäähdyttää maapalloa. Noin 14–13 miljoonaa vuotta sitten Afrikka törmäsi Euraasiaan.
Välimeren paikalla silloin ollut Tethysmeri eristyi Atlantista. Tethysmeren sulkeutuminen ohjasi sen kautta kulkeneen lämpimän merivirran kiertämään Afrikan eteläkärjen viileämpien vesien kautta. Tämä käynnisti jäätiköitymisen Etelämantereella. Ilmasto viileni, arot ja savannit laajenivat ilmaston kuivumisen takia. Maa viileni edelleen muun muassa Himalajan ja Tiibetin ylängön kohoamisen takia. Noin 6 miljoonaa vuotta sitten hävisivät palmut Keski-Euroopasta. Lämpimällä merivirralla oli yhä kapea reitti Panamankannaksen tienoilla, mutta se alkoi supistua toden teolla 4,5 miljoonaa vuotta sitten. Silti maa oli nykyistä lämpimämpi vielä noin 4 miljoonaa vuotta sitten. Euroopassa oli 4–5 astetta nykyistä lämpimämpää, ja Ranskassa kasvoi suosypressejä. Maa koki tilapäisiä viilenemisiä noin 3,3 ja 3,15 miljoonaa vuotta sitten, jolloin Panamankannas näytti hetkeksi sulkeutuneen, mutta avautui uudelleen. Maa ajautui lopullisesti jääkausitilaan noin 2,75 miljoonaa vuotta sitten, kun Panamankannaksen sulkeutuminen muutti merivirrat ja Atlantin suolapitoisuuden niin, että Maan akselikallistuman ja radan muutokset saattoivat ohjailla maan lämpötiloja. Jääkausitilassa termohaliinikierto, johon kuuluu pohjoista Eurooppaa lämmittävä Golf-virta, on hyvin herkästi häiriytyvä. Kun Maan ilmasto kylmeni noin 2,75 miljoonaa vuotta sitten, alkoivat kylmät ja kuivat sekä lämpimät ja kosteat kaudet vuorotella säännöllisesti. Laajoilla alueilla metsä ja aro vaihtelivat niin, että viileällä jaksolla oli aroa ja lämpimällä metsää. Noin 0,87 miljoonaa vuotta sitten alkoi Dorst, ensimmäinen 100 000 vuotta kestänyt pitkä ja hyvin kylmä jääkausi.
Pleistoseenikauden eläimistö
Pleistoseenikaudelle oli tyypillistä ihmisen nopea evoluutio. Pleistoseenina eli myös monia myöhemmin sukupuuttoon kuolleita jättiläismäisiä eläimiä. Kauden päättyessä tapahtui ilmeisesti ihmisen aiheuttama jättieläinten joukkosukupuutto. Tämä viime jääkauden päättymisen aikainen joukkosukupuutto tapahtui Euroopassa ja Amerikassa, ja se liittynee nykyihmisen metsästystoimintaan, mahdollisesti myös ihmisen aiheuttamiin metsäpaloihin.
Suuria kissaeläimiä eri puolilla maailmaa olivat muun muassa kissaeläimiä hieman alkeellisemman Macharodontinae-suvun sapelihammaskissat Megantereon, Homotherium, Dinobastis ja Smilodon. Dinofelis-sapelihammaskissa eli kauden alussa. Kaudella tulivat kuvaan nykyaikaisen Felinae-alaheimon kissaeläimet eli muun muassa leopardi, puuma, ilves.
Pleistoseenin Euroopalle oli jäätiköitymisten toistuessa tyypillistä kasvi- ja eläinlajiston harveneminen varsinkin pohjoisesta. Esimerkiksi euroopanvirtahepoa oli vielä viime interglasiaalilla Englannissa, mutta ei enää nykyisellä holoseenilla. Jääkauden väitetään kiihdyttäneen evoluutiota siten, että jääkaudella puolet lajeista korvautui uusilla noin puolessa miljoonassa vuodessa, mutta alkuplioseenilla 2 miljoonassa vuodessa. Jääkausia edeltävällä Villafranchium-kaudella eläimistö vaihteli metsä- ja arolajiston välillä. Arokausina oli antilooppeja, hevosia ja gepardeja, metsäkausina peuroja, villisikoja ja karhuja. Tegelen-lämpökaudella oli etelännorsuja, jättiläishyeenoja ja Ursus etruscus -karhuja. Waal-lämpökaudella oli Englannissa etelännorsuja, ensimmäiset aromammutit, leveäotsahirvi ja niin edelleen. Cromer-lämpökaudella noin 500 000 vuotta sitten oli Englannissa virtahepoja, magotteja, luolakarhuja, jättileijonia, etelännorsuja ja heidelberginihmisiä, joiden kulttuuri oli Abbeville-käsikirveskulttuuri.
Tiglia-lämpökaudella noin 1,5 miljoonaa vuotta sitten oli vielä Ursus etruscus -karhuja ja ehkä jo Ursus americanus -karhujakin, mutta Waal-lämpökaudella noin miljoona vuotta sitten kehittyneempiä Ursus savini ja Ursus thibetianus ja Ursus americanus -karhuja.
Metsäjänis kehittyi Riss-jääkaudella, joka oli alle 300 000 vuotta sitten. Riss-kaudella oli mammutteja, villasarvikuonoja, arobiisoneja, arosarvikuonoja sekä muita kylmässä viihtyviä tai pohjoisia lajeja. Ihmisen kulttuuri oli Acheul-käsikirveskulttuuria ja Clacton-levykirveskulttuuria.
Eem-lämpökaudella noin alle 120 000 vuotta sitten oli Englannissa virtahepoja, metsänorsuja ja Merckin sarvikuonoja. Jääkarhu näyttää kehittyneen vasta viimeisellä Veiksel-jääkaudella alle 100 000 vuotta sitten. Myskihärkä levisi Uuteen maailmaan vasta viime jääkaudella. Veiksel-jääkaudelle tyypillisiä olivat arobiisoni, mammutti, villasarvikuono, peura, jättiläishirvi, luolakarhu, luolahyeena, luolaleijona ja naali. Veiksel-jääkauden alkupuolinen ihminen oli neandertalinihminen, jääkauden keskivaiheen ja loppuvaiheen ihminen nykyihminen. Nykyihminen saapui Eurooppaan noin 40 000 vuotta sitten.
Amerikassa eli vielä pleistoseenillakin monen metrin pituisia jättiläislaiskiaisia. Biisoni saapui Amerikkaan Riss-jääkaudella. Pleistoseenikauden lopussa ja holoseenin alussa hävisi monia jättimäisiä eläimiä ihmisen metsästystoiminnan ja ilmastonmuutoksen ja ehkä tautien takia. Ihmisten uskotaan metsästäneen megafaunasta muun muassa mammutit, joiden poikasia sapelihammaskissat söivät. Amerikassa hävisivät mastodontit, jättiläislaiskiaiset ja jättiläisvyötiäiset (glyptodontit Glyptodon). Erityisen paha joukkosukupuutto tapahtui Pohjois-Amerikassa, jossa kamelit ja hevoset hävisivät.
Pleistoseenikauden kasvillisuus
Kasvilajisto oli pleistoseenilla yleisesti ottaen melko lähellä nykyistä, mutta vaihteli tuntuvasti suurten jääkausiin liittyvien ilmastonvaihtelujen mukana. Monilla alueilla, joilla ei tapahtunut huomattavaa kylmenemistä, tapahtuikin kuivumista, ja joillakin alueilla metsälajisto ja arolajisto vaihtelivat peilikuvamaisesti. Esimerkiksi Alankomaissa kasvoi toisinaan lähes lämpimänlauhkean ilmaston lehtimetsäkasvillisuutta, toisinaan alue oli arktista tundraa. Kylmiksi jääkausiksi lauhkean ilmanalan kasvillisuus pakeni Etelä-Euroopan refugioihin. Cromer-kaudella oli Luoteis-Euroopan kasvilajisto supistunut lähes nykyiselleen. Monet puulajit hävisivät Pohjois- ja Keski-Euroopasta kauden edetessä.
Pleistoseenikauden jako
Pleistoseenikauden jaksojen ajoitus nykyisin perustuu muun muassa merenpohjasta sekä Grönlannin ja Etelämantereen jäästä porattuihin näytteisiin, joiden kerrostumista päätellään ilmaston lämpötilan vaihtelut ja jääkausijaksot.
Seuraavan pohjalta saa kuvan siitä, miten hajanaisia mantereilta saadut tiedot ovat olleet eri lähteiden mukaan: Günzin ja Mindelin välissä on joillain alueilla Alpeilla Haslach-jääkausi. Gunz, Haslach ja Mindel muodostavat Deckenin. Deckshotter jakautuu Tonavaan (Donau) ja Biberiin (Menap, Eburon), ja siinä on mukana myös mahdollisesti Ylä-Tiglia. Erään oletuksen mukana Weybourne olisi sama kuin Günz.
Jääkausien nimet eri seuduilla
Viimeiset jääkaudet ovat
Jääkaudet ja happi-isotooppivaiheet
Huomautuksia ja lisäyksiä: Laajimmat jääkaudet olivat MIS 2, 6 ja 12 lämpimimmät interglasiaalit MIS 1, 5, 9 ja 11.
MIS54:stä eteenpäin 1,55 miljoonaa vuotta sitten ilmasto vaihteli kylmästä lämpimään melko lyhyessä jaksossa. Hieman suurempia jäätiköitymisiä alkoi tapahtua MIS36:sta lähtien noin 1,2 miljoonaa vuotta sitten, jolloin alkoi Menap-jääkausi. Ensimmäinen suurjäätiköityminen oli MIS22 0,87 Mvs eli 870 000 vuotta sitten. Pleistoseenin kylmimmät jäätiköitymiset olivat välillä MIS22-MIS12 0,87-0,43 Mvs.
Viimeinen jääkausijakso tarkemmin
Alla on yritetty tehdä tarkkaa taulukkoa viimeisestä jääkausijaksosta eri puolilla maailmaa.
Judon Euroopan-mestaruuskilpailut
Judon Euroopan-mestaruuskilpailut ovat vuosittain käytävät judon arvokilpailut, jotka järjestää Euroopan judoliitto.
Kilpailut
Lähde: Sports123
Rocking the USA
Rocking the USA on yhdysvaltalaisen hardrockyhtye White Lionin ainut livealbumi. Albumi julkaistiin 8. marraskuuta 2005. Levyllä soittaa kokonaan eri kokoonpano kuin edellisellä studiolevyllä lukuun ottamatta laulaja Mike Trampia.