cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Menolippu
Säännöt
Peli päättyy, kun jollakulla pelaajista on enää kaksi tai vähemmän vaunua jäljellä, jonka jälkeen pelataan vielä viimeinen kierros. Viimeisen kierroksen jälkeen rakennettujen ratavälien pisteisiin lisätään vielä menolipuista saatavat pisteet ja pisin reitti -bonus. Voittaja on se, joka on kerännyt eniten pisteitä.
Alkovi
pienoiskuva|Alkovi Alkovi tai makuualkovi on syvennys, jota voi käyttää nukkumatilana. Alkoviin voi sisustaa myös esimerkiksi työtilan tai pienen lastenhuoneen. Alkovi ei ole kokonainen huone, mutta sen voi eristää muusta tilasta esimerkiksi verhojen avulla. Alkovista saa sisustettua mukavan oleskelupaikan esimerkiksi sängyllä, valaistuksella, hyllyillä ja tauluilla.
Menolippu
Pisteytys
Rakennetuista reiteistä saa pisteitä seuraavan taulukon mukaisesti pelin edetessä. Alkuperäisessä Amerikka-versiossa pisimmät kahden kaupungin väliset reitit ovat tosin vain kuuden vaunun mittaisia. 7-9 vaunun mittaisia reittejä löytyy kuitenkin pelin muista versioista.
Pelin lopussa toteutetuista menolipuista saadut tai epäonnistuneista menolipuista menetetyt pisteet ovat yhtä suuret kuin reittiin lyhintä reittiä kuluu vaunuja. Pelin lopussa pisimmän yhtenäisen vaunuketjun toteuttaja saa lisäksi kymmenen pisteen bonuksen. Jos kahdella pelaajalla on yhtä pitkä juna, molemmat saavat 10 bonuspistettä
Alkovi
Sanan alkovi etymologia on arabian sanassa al-qobba "holvi, holvattu huone", josta se on lainautunut espanjan (alcoba), ranskan (alcôve) ja ruotsin (alkov) kautta suomeen. Vuonna 1909 sana esiintyy muodossa alkoovi.
Menolippu
Taustatarina
Pelin ohjeiden kannesta löytyvän taustatarinan mukaan peli sijoittuu vuoden 1900 Amerikkaan, missä viisi vanhaa ystävää kohtaavat ja sopivat kilpailusta, joka järjestetään Phileas Foggin maailmanympärysmatkan 28. vuosipäivän kunniaksi. Kilpailussa on tavoitteena käydä mahdollisimman monessa Pohjois-Amerikan kaupungissa viikossa. Taustatarinan mukaan vaikuttaisi siis siltä, että rakentamisen sijaan pelissä on kyse matkustamisesta. Suomen kieliset ohjeet kuitenkin puhuvat vaunujen asettamisesta laudalle rakentamisena.
Palkinnot
Menolippu on voittanut useita palkintoja. Ilmestymisvuonna 2004 peli voitti sekä arvostetun, saksalaisen Spiel des Jahres -palkinnon, että yhdysvaltalaisen Origins-palkinnon. Vuonna 2005 peli valittiin Vuoden perhepeliksi Suomessa ja voitti vastaavan ruotsalaisen palkinnon, Årets Spel -palkinnon perhepelikategoriassa. Samana vuonna peli voitti myös englantilaisen Diana Jones -palkinnon sekä arvostetun ranskalaisen As d'Or -palkinnon Cannesissa. Ohessa on luettelo Menolipun voittamista palkinnoista maailmalla.
Sisarpelit
Menolippu-peliin on tehty sen julkaisun jälkeen useita sisarpelejä, jotka on esitelty lyhyesti tässä. Säännöt ovat pieniä poikkeuksia lukuun ottamatta samat kuin alkuperäisessä Menolipussa.
Menolippu Eurooppa
Menolippu Eurooppa on Menolipusta tehty, 1900-luvun alun Eurooppaan sijoittuva versio. Se julkaistiin vuonna 2005.
Pelilaudan muuttumisen lisäksi Eurooppa-versiossa on myös muutamia sääntömuutoksia. Osa rakennettavista radoista on tunneleita, joista voi joutua "maksamaan" jopa kolme korttia enemmän kuin tavallisesta sen pituisesta radasta. Mukana on myös merten yli kulkevia lauttareittejä, joiden rakentamiseen joutuu tavallisten värikorttien lisäksi käyttämään tietyn määrän veturikortteja. Asettamalla kaupunkiin muovisen aseman saa käyttöönsä jonkun vastapelaajan sinne vievän radan. Pelaaja saa myös alussa yhden erityispitkän menolipun, joka toimii muuten normaalina menolippuna.
Palkinnot
Myös Menolippu Eurooppa on menestynyt kansainvälisesti saaden useita palkintoja ja ehdokkuuksia. Ne on lueteltu ohessa.
Buk-ilmatorjuntajärjestelmä
Novator 9K37 M1 ”Buk” on venäläisvalmisteinen keskipitkän kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmä, jonka kantama on noin 35 km. Buk on NIIP/Vympel 3M9 Kub (SA-6 ”Gainful”) -järjestelmän seuraaja. Vientiversio tunnetaan nimellä ”Gang”. Merivoimien versio Bukista tunnetaan nimellä 3K90 M-22 ”Uragan” (Ураган, hurrikaani) (SA-N-7). Tämän vientiversio on ”Štil” (Штил, tyyni). Bukin edelleen kehitetty versio Buk-M1-2 ja Buk-M2 uudella ohjuksella saivat uuden Nato-koodinimen SA-17 ”Grizzly”/SA-N-12. Uusin versio Buk-M3 tuli palvelukseen 2013.
Menolippu
Ticket to Ride Märklin
Ticket to Ride Märklin on nyky-Saksan kartalle sijoittuva Menolipun sisarpeli, jossa uusia elementtejä ovat matkustajat ja kauppatavarat sekä matkustajakortit ja 4+-veturit. Peli julkaistiin vuonna 2006 ja sitä ei poikkeuksellisesti painettu kuin kolme yksikielistä laitosta englanniksi, ranskaksi ja saksaksi.
Megan Ellison
Margaret Elizabeth ”Megan” Ellison (s. 31. tammikuuta 1986 Santa Claran piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan tuottamistaan elokuvista Mestari, Zero Dark Thirty, American Hustle, Her ja Foxcatcher.
Menolippu
Ticket to Ride Märklin
Matkustajia voi asettaa rakentamisvaiheessa jompaan kumpaan päähän rakennettavaa rataa. Myöhemmin pelissä niillä voi matkustaa, eli kerätä kaupunkeihin sijoitettuja kauppatavara-nappuloita oman vaunuketjun varrelta. Matkustajakorteilla voi liikkua myös vastustajan reittiä pitkin ja näin "ryöstää" tämän reitin pisteitä. 4+-vetureita voi nostaa normaalien korttien tapaan, mutta ne eivät käy muille kuin vähintään neljän vaunun reiteille. Pelissä on myös poikkeuksellisesti kaksi kolmoisrataväliä ja menolippupakka on jaettu kahtia pitkiin ja lyhyisiin reitteihin. Kartalla on ensimmäistä kertaa reittejä myös naapurimaihin. Normaalista poiketen Märklin pelin loppubonuksen saa pelaaja, joka on toteuttanut eniten matkalippuja, eikä se, jonka junaketju on pisin.
Buk-ilmatorjuntajärjestelmä
Buk (ItO 96) yksikköön kuuluu ohjus-, maalinosoitus-, johtokeskus- sekä latausvaunu. Ohjusvaunut pystyvät myös itsenäiseen toimintaan oman tutkansa ansiosta. Myös latausvaunusta ampuminen on mahdollista.
Megan Ellison
Hänen isänsä on Oracle Corporationin pääjohtaja miljardööri Larry Ellison. Meganin veli David Ellison on myös elokuvatuottaja. Ellison opiskeli elokuva-alaa Etelä-Kalifornian yliopistossa vuoden ajan.
Menolippu
Ticket to Ride Märklin
Nimi Märklin viittaa erääseen maailman suurimmista pienoisrautateiden valmistajista. Kaikki Märklin-pelin vaunukortit ovat erilaisia, ja niissä on kuvituksena Märklinin vaunu- ja veturimalleja. Pelin kanteen on myös painettu "Colletors edition". Märklin-version myynti lopetettiin elokuussa 2017, kun Days of Wonder julkaisi uuden Ticket to Ride Germany -pelinsä.
Buk-ilmatorjuntajärjestelmä
Ohjusjärjestelmän tietokone muodostaa uhka-analyysin jonka perusteella järjestelmä valitsee maalin. Järjestelmä pystyy seuraamaan 75:tä maalia, mistä automaattisesti 15:tä sekä tulittamaan useita maaleja yhtäaikaisesti. Järjestelmä tuli Suomeen vuosina 1996 ja 1997 osana Venäjän Neuvostoliiton bilateraalikauppasaamisten lyhennystä vain 150 miljoonan markan kauppahinnalla.
Potchefstroom
thumb|Potchefstroomin [[yliopiston rakennuksia.]] Potchefstroom on eteläafrikkalainen yliopistokaupunki Mooi-joen rannalla Luoteismaakunnassa, noin 120 km Johannesburgista lounaaseen. Asukasluku oli 101 682 (1996).
Menolippu
Menolippu Pohjoismaat
Menolippu Pohjoismaat on vuoden 2007 lokakuussa julkaistu Pohjoismaihin sijoittuva Menolipun sisarpeli. Alun perin pelistä julkaistiin vain suomenkielinen ja sekä ruotsin-, tanskan- ja norjankielinen sekakielinen laitos pohjoismaiden markkinoille. Peli on sittemmin julkaistu myös muilla kielillä.
Potchefstroom
Kaupungin perustivat 1838 afrikaansia puhuvat buurit, jotka olivat paenneet Kapmaasta brittien sorron vuoksi. Nimi Potchefstroom viittaa perustajien johtajaan Andries Hendrik Potgieteriin ja kaupungin sijaintiin joen varrella.
Megan Ellison
Vuonna 2014 hänestä tuli ensimmäinen naistuottaja, joka on saanut kaksi elokuvaansa ehdolle parhaan elokuvan Oscarin saajaksi samana vuonna. Ellisonin tuotantoyhtiön Annapurnan elokuvat saivat yhteensä 17 Oscar-ehdokkuutta vuonna 2014.
Menolippu
Menolippu Pohjoismaat
Pohjoismaat-peli sijoittuu vuoden 1910 Norjaan, Tanskaan, Ruotsiin ja Suomeen, mutta kartalta löytyvät myös Murmansk ja Tallinna. Peli on suunniteltu erityisesti kahdelle ja kolmelle pelaajalle, joten pelaajat saavat siinä pelin aluksi vain 40 vaunua 45 sijaan. Peli sisältää Eurooppa-version tapaan tunneli- ja lauttareittejä, mutta erotuksena Eurooppa-pelin sääntöihin, Pohjoismaat-versiossa pelaaja voi korvata lauttareiteillä yksittäisiä kortteja kolmella millä tahansa muulla kortilla. Esimerkiksi lautta, johon tarvitaan kaksi keltaista ja veturi voidaan rakentaa käyttäen yksi keltainen, yksi veturi ja kolme muuta korttia. Myös veturi voidaan korvata. Vetureita saa peruspelistä poiketen Pohjoismaissa nostaa kaksikin näkyvistä korteista, mutta niitä ei voi käyttää kuin lautta- ja tunnelireittien tekoon. Pelin loppubonuksen saa Märklin-version tapaan eniten reittejä toteuttanut pelaaja.
Peli sisältää myös yhden Menolippu-pelisarjan pisimmistä yksittäisistä rataväleistä Lieksa-Murmansk, joka vaatii yhdeksän vaunua. Sillä voi kuitenkin korvata poikkeuksellisesti yksittäisiä kortteja käyttäen neljää mitä tahansa muuta korttia, mukaan lukien veturia.
Menolippu Korttipeli
Menolippu Korttipeli on vuonna 2008 julkaistu, pelkästään korteilla pelattava Menolippu-sarjan peli, joka sijoittuu Amerikkaan. Kuten muutkin Menolippu-pelit, sen on suunnitellut Alan R. Moon. Pelissä pelaajien on toteutettava menolippuja keräämällä tiettyjä väriyhdistelmiä korteilla, jotka heidän on sitten asetettava varikolle. Myös toisen varikolla olevia junakortteja voidaan ryöstää. Pelin pisteytys lasketaan toteutetuista menolipuista. Lisäksi eniten lippuja isoihin kaupunkeihin (Chicago, Dallas, Los Angeles, Miami, New York ja Seattle) rakentanut saa bonuksen.
Ticket to Ride: 10th Anniversary
Vuonna 2014 julkaistiin rajoitettu erä Menolipun juhlapainosta. Sen kartta on uudelleenväritetty ja suurennettu Amerikan kartta. Sen vaunut ovat myös isommat ja muotoillut oikeiksi junavaunuiksi. Vaunuille on pakkauksessa myös omat peltiset säilytysrasiansa. Muutoin peli ei eroa alkuperäisestä laitoksesta.
Rails & Sails
Syyskuussa 2016 julkaistu Rails & Sails -versio Menolippu-pelistä sijoittuu maailman kartalle. Laudan kääntöpuolella on Suurten järvien kartta.
Pelissä on ensimmäistä kertaa mukana myös laivat ja laivareitit. Laivareittejä rakennetaan erillisillä korteilla ja niille on oma nostopakkansa. Pelaaja saa aina valita, nostaako junien vai laivojen nostopakasta. Jokerikortteja on tosin ainoastaan junapakassa, vaikka ne käyvätkin myös laivareitteihin. Pelin alussa pelaaja saa 25 vaunua, 50 laivaa ja kolme satamaa. Pelin ainoat bonukset tulevat satamista. Jos pelaaja on saanut yhden reittinsä yhdistettyä satamaansa, saa hän 20 lisäpistettä. Kahdesta satamareitistä saa 30 pistettä ja useammasta 40. Käyttämättömistä satamista menettää neljä pistettä jokaisesta. Suuret järvet -versiossa tosin bonuspisteet ovat 10, 20 ja 30.
First Journey
Amerikassa julkaistiin pelistä Amerikan kartalle sijoittuva versio ja Euroopassa Euroopan kartalle sijoittuva.
Ticket to Ride Germany
Vuoden 2017 elokuussa Days of Wonder julkaisi englanninkielisen laitoksen jo aiemmin Saksassa ja Itävallassa julkaistusta Zug um Zug Deutschland -pelistä. Se korvasi aiemmin myydyn Märklin-pelin, jonka myynti samalla lopetettiin. Pelin kartta on reiteiltään identtinen Märklinin kanssa, mutta se on kuvioitu muiden Menolippu-pelien tapaan. Lisäksi matkustajasäännöt poikkeavat Märklinin matkustajasäännöistä.
Karttalaajennukset
Menolippu-sarjaan on julkaistu useita nk. karttalaajennuksia, eli laajennusosia, jotka sisältävät vain uuden kartan, siihen liittyvät menoliput sekä mahdolliset lisäosat ja vaativat jonkin kokonaisen Menolippu-pelin, jotta niitä voi pelata. Kaikki karttalaajennukset ovat monikielisiä julkaisuja.
Ticket to Ride Switzerland
Alun perin internet-versiona julkaistu Ticket to Ride Switzerland julkaistiin lautapeliksi vuonna 2007. Se oli Menolippu-sarjan ensimmäinen karttalaajennus. Laajennus sisältää, Sveitsiin sijoittuvan pelilaudan ja siihen sopivat matkalippu-kortit. Menolippu Sveitsi on tarkoitettu pelattavaksi kahden tai kolmen pelaajan pelinä. Siinä on samat veturisäännöt kuin Menolippu Pohjoismaissa. Sen erikoisuus ovat menoliput, jotka kulkevat Sveitsin kautta naapurivaltiosta toiseen tai Sveitsin kaupungista mihin tahansa naapurivaltioon. Sveitsi-lisäosan myynti erillisenä karttalaajennuksena lopetettiin vuonna 2011, kun se liitettiin osaksi Intia-laajennusta.
Ticket to Ride Map Collection 1: Asia
Vuonna 2011 julkaistu Menolipun Aasia-laajennus oli ensimmäinen kaksi karttaa sisältänyt laajennusosa. Se sisältää kaksi Aasian karttaa: Joukkue Aasian ja Legendaarisen Aasian.
Joukkue Aasia on kahdelle tai kolmelle kahden hengen joukkueelle tarkoitettu joukkuepeli, jossa joukkueet kerryttävät pisteitä yhdelle nappulalle. Kummallakin joukkueen jäsenellä on 27 vaunua käytettävissään. Heillä on myös sekä omia reittejä ja junakortteja että yhteisiä korttitelineessä. Joukkueiden jäsenet eivät saa pelin aikana keskustella keskenään pelistä. Jokaisella nostolla jäsenet laittavat yhden kortin omaan käteensä ja yhden joukkueen yhteiseen telineeseen. Pelissä on myös Märklinin tavoin kolmoisreittejä ja tunneleita, kuten Eurooppa-versiossa. Tunneleissa on kuitenkin tässä versiossa numeroita neljän ja kuuden välillä. Numero kertoo, kuinka monta korttia tunnelia rakennettaessa pakasta on nostettava. Laudalla on myös ensimmäistä kertaa "maaseutu-asemia", joilla ei ole nimeä ja joihin ei ole reittejä.
Legendaarinen Aasia ei poikkeuksellisesti ole Alan R. Moonin suunnittelema kartta, vaan se on Days of Wonderin järjestämän suunnittelukilpailun voittajatyö. Sen on suunnitellut François Valentyne. Pelissä on Eurooppa-pelin tavoin erillisiä pitkien reittien kortteja ja lauttoja. Erikoisuutena pelissä ovat kuitenkin vuoristoreitit, joista pelaaja menettää ylimääräisiä vaunuja. Jokaisesta menetetystä vaunusta pelaajalle korvataan kuitenkin kaksi pistettä. Loppubonuksen saa se, joka on yhdistänyt eniten kaupunkeja samaan ketjuun.
Ticket to Ride Map Collection 2: India
Aasia-laajennuksen kanssa yhtäaikaa vuonna 2011 julkaistu Intia-laajennus sisältää suunnittelukilpailun toiseksi tulleen Intia-laudan, jonka on suunnitellut Ian Vincent. Laudan kääntöpuolella on Sveitsi-laajennus, joka oli jo aiemmin julkaistu omana laitoksenaan.
Intia on suunniteltu 2-4-pelaajalle. Siinä lisäpisteitä saa rakentamalla saman menolipun kahdesti siten, etteivät nuo kaksi eri reittiä kulje yhtään väliä samaa reittiä. Ne saavat kuitenkin ristetä keskenään. Näistä niin kutsutuista Mandala-reiteistä saa bonuspisteitä seuraavan taulukon mukaisesti.
Ticket to Ride Map Collection 3: The Heart of Africa
Kolmas karttalaajennuspaketti julkaistiin vuonna 2012 ja se sisältää yksipuoleisen Afrikan kartan. Kartassa on Joukkue Aasian tavoin maaseutu-asemia. Lisäksi Afrikassa mukana on myös kolmas korttipakka: maastokortit. Koko kartta on jaettu kolmeen maastotyyppiin. Kun pelaaja pelaa reitin yhteydessä maaston mukaisen maastokortin, saa hän kyseisen reitin pisteet kaksinkertaisina.
Ticket to Ride Map Collection 4: Nederland
Jokaisella reitillä on siltoja, joista tulee maksaa siltatulleja. Ensimmäisenä kaksoisreitin toisen puolikkaan rakentanut pelaaja maksaa kartassa määrätyn siltatullin pankkiin ja toisen puolikkaan rakentanut ensimmäisenä rakentaneelle pelaajalle. Pelaajan on otettava velkaa mikäli hän ei pysty maksamaan siltatulliaan. Siltatullien antamaa etua ensimmäiselle pelaajalle tasoitetaan antamalla pelaajille lähtöpisteitä aloitusjärjestyksen mukaan. Aloittaja aloittaa nollasta, toisena pelaava yhdestä pisteestä, kolmantena pelaava kahdesta ja niin edelleen. Pelin lopussa loppubonus määräytyy sen mukaan, kenellä on eniten siltatullimerkkejä jäljellä.
Kahden pelaajan pelissä suositellaan käyttämään neutraalia pelaajaa, jolle vuorotellen kumpikin pelaaja pelaa, jotta peli olisi kilpailuhenkinen. Neutraali pelaaja tosin otetaan peliin vasta viidennellä kierroksella.
Ticket to Ride Map Collection 5: United Kingdom
Menolipun Iso-Britannia-laajennus julkaistiin vuonna 2015. Sen kääntöpuolella on Pennsylvanian osavaltion kartta.
Iso-Britannia-laajennusta pelatessa pelaajat saavat vain 35 vaunua pelin alussa. Pelissä on myös oma junakorttien pakka, jossa vetureiden määrää on kasvatettu. Pelissä on myös teknologia-kortteja, joita pelaajien on pelin aikana vetureilla ostettava, jotta he voivat rakentaa. Alussa pelaajat ovat ilman tekniikoita ja saavat siten rakentaa vain yhden tai kahden vaunun mittaisia reittejä Englannissa. Voidakseen rakentaa esimerkiksi lautta-reittejä, pidempiä reittejä tai laajentaakseen verkkoaan Englannin ulkopuolelle on pelaajien ostettava teknologioita. Teknologioita voi ostaa jokaisen vuoron alussa yhden. Pelissä on myös erikoisreitti Southampton-New York, joka on kymmenen vaunun mittainen, eikä vaadi mitään teknologioita. Pelin lopussa ei jaeta bonuspisteitä, elleivät pelaajat ole ostaneet niihin liittyviä teknologioita.
Buk-ilmatorjuntajärjestelmä
Johtokeskus 9S470 M1
Johtokeskuksen avulla johdetaan ilmatorjuntaohjuspatterin taistelua ja hallitaan tulenkäytön jakoa. Johtokeskus saa syötteinä ilmatilannekuvaa järjestelmän omalta maalinosoitustutkaltaan sekä ilmapuolustuksen tulenkäytön johtamisjärjestelmältä tulenosoituspäätteelle. Johtokeskus kykenee johtamaan enintään kuutta ohjusjaosta. Ohjusjärjestelmä voidaan hajauttaa viiden kilometrin etäisyydelle johtokeskuksesta.
Maalinosoitustutka 9S18 M1
Maalinosoitustutka on kolmiulotteinen (3D)-tutka, joka havaitsee kohteen etäisyyden, korkeuden ja suunnan (sivukulma). Etäisyysulottuvuus on korkeintaan 160 kilometriä ja korkeusulottuvuus 40 kilometriä, mikä on parempi kuin joillain länsimaisilla vastineilla.
Ohjuslavetti 9A310 M1
Ohjuslavetit toimivat johtokeskuksen ohjauksella yleensä ja ne voivat ottaa johtokeskuksen osoittamina seurantaan kohteen 100 kilometrin etäisyydeltä. Ohjuslavetit voivat kuitenkin toimia myös ilman johtokeskusta. Ohjusvaunuilta kyetään ampumaan torjuntaohjuksia 35 kilometrin etäisyydeltä. Korkein ampumaetäisyys ulottuu 22 kilometrin korkeuteen. Tultuaan torjuntaetäisyydellä voidaan neljästä lavetilla olevasta ohjuksesta laukaista yksi kohti kohdetta.
Ohjus 9M38 M1
Ohjuksen lyhyin ampumaetäisyys on kolme kilometriä ja pisin 35 kilometriä. Ohjuksen toimintakorkeus vaihtelee 30 metrin ja 22 000 metrin välillä. Ohjus on yksivaiheinen ja saa työntövoimansa ruutirakettimoottorista. Ohjuksen pituus on 5,6 metriä ja halkaisija 400 mm. Lentoonlähtömassa on 650 kg, mistä 70 kg on taistelukärki, joka koostuu räjähdysaineesta ja valmiista sirpaleista.
Kun ohjus on laukaistu, se ei vielä hakeudu maaliin, vaan lentää inertiaohjauksella lavetilta määriteltyä suuntaa ennakkoon laskettua pistettä kohti maalin lentoreitillä sen lentosuunnan, -nopeuden ja -korkeuden perusteella. Lennon puolessa välissä ohjus alkaa hakeutua maalista heijastuvaa maalinosoitustutkan säteilyä kohti.
Ohjuksen taistelukärjen räjähdyksen tappavan alueen halkaisija on 40 metriä.
Käyttö sotatoimissa
Georgialaisten Ukrainasta ostama Buk M1 pudotti ilmeisesti kaikki Venäjän Venäjän–Georgian sodassa 2008 menettämät lentokoneet, niiden joukossa strategisen tiedustelukoneen Tu-22MR:n.
Malaysia Airlinesin lento 17 ammuttiin alas samanlaisella mallin 9M38 ohjuksella 17. heinäkuuta 2014. Ohjus ja lavetti olivat peräisin Venäjän armeijan 53. ilmatorjuntaprikaatista Kurskista.
Käyttö Suomessa
pienoiskuva|ItO 96 - suomalainen 9M37 M1 Buk valtakunnallisessa itsenäisyyspäivän paraatissa Lahdessa 2005 Järjestelmä korvasi Suomessa alueilmatorjuntaohjusjärjestelmä ItO 79:n eli Isajev S-125 Petšoran, (, .)
Järjestelmälle annettiin varusmieskoulutusta kesään 2005 saakka. Sittemmin sen korvasi norjalainen NASAMS II -järjestelmä joka käyttää yhdysvaltalaista Amraam-ohjusta. Päätös hankittavasta ohjusmallista tehtiin huhtikuussa 2009. Kilpailussa oli loppuvaiheessa mukana ranskalainen MBDA Aster -ohjuksiin perustuva SAMP/T -järjestelmä. NASAMS oli vahvoilla siksi, että Norjassa suunniteltiin miehistönkuljetusajoneuvojen hankintaa, ja Suomella oli tarjota Patrian ajoneuvoja vastakaupoissa. BUK-M1 järjestelmälle on annettu koulutusta tarvittaessa.
BUK-M1 järjestelmä on poistunut käytöstä ja korkeatorjuntakykyä ovat paikanneet Hornet-hävittäjät. Järjestelmän korvaajaksi ITSUKO-hankkeessa olivat ehdolla Israelilaiset IAI:n ja Rafaelin järjestelmät, joista Rafaelin järjestelmä valittiin.
Buk M3
Venäläinen uutistoimisto Sputnik News kirjoittaa sivustollaan, että Venäjän armeija on ottamassa palveluskäyttöön modernisoidun version Buk M1:sestä lähiaikoina.
Menolippu
Ticket to Ride Map Collection 5: United Kingdom
Eniten reittejä valmiiksi saanut pelaaja saa lisäksi 15 pisteen bonuksen pelin lopussa. Kaksinpeleissä on otettava mukaan nk. "neutraali pelaaja", kuten Alankomaat-laajennuksessakin.
Ticket to Ride Map Collection 6: France
Days of Wonder ilmoitti 22. elokuuta 2017 julkaisevansa seuraavan karttalaajennuksen Menolippu-sarjaan syksyllä 2017. Uusi laajennus sisältää Ranskan ja villin lännen kartat.
Ranska-laajennuksessa suurimmasta osasta radoista on merkitty näkyviin vain harmaat pohjat. Pelaajat asettavat junakortteja nostaessaan aina yhden radan jollekin ratapohjalle ja määrittää samalla sen värin. Jos asetettu reitti risteää toisen ratapohjan kanssa, risteävää reittiä ei voi enää pelin aikana käyttää. Kun pelaajat rakentavat radan, jolle on jo määritelty väri, he poistavat väripalan vaunujensa alta ja pala voidaan sijoittaa myöhemmin muualle. Pisimmästä ketjusta saa 10 ja suurimmasta määrästä valmiita reittejä saa 15 lisäpistettä pelin lopussa.
Villi länsi -laajennuksessa pelaajien rakentamista on rajoitettu siten, että jokaisen rakennetun reitin tulee olla yhteydessä jo rakennettuun reittiin tai aloituskaupunkiin, jotka on valittu pelin alussa. Loppubonuksen saa eniten reittejä toteuttanut pelaaja. Bonuksen suuruus on 15 pistettä.
Lisäosat
Menolippuun on julkaistu useita lisäosia.
Mystery Train
Mystery Train -lisäosa julkaistiin vuonna 2004 tilaajalahjana Game Trade Magazinen joulukuun numerossa. Sitä jaettiin myös ilmaiseksi vuoden 2004 Essenin lautapelimessuilla. Suomessa sitä on ollut saatavilla Lautapelit.fi:n julkaisemien Days of Wonder -pelien kylkiäisenä. Lisäosan voi myös ladata nykyään ilmaiseksi pelin kotisivuilta.
Mystery Train-lisäosaan kuuluu 12 uutta korttia:
USA 1910
Toinen lisäosa, Menolippu USA 1910, julkaistiin sekä suomeksi että englanniksi vuonna 2006. Se esiteltiin ensimmäisen kerran Essenin lautapelimessuilla samana vuonna. Ensimmäisestä lisäosasta poiketen Menolippu USA 1910 on peltirasiaan pakattu ja maksullinen.
Menolippu USA 1910 sisältää koko alkuperäisen pelin kortit Menolippu Euroopasta ja Märklinistä tutussa isommassa korttikoossa. Neljän matkalipun pistearvoja on muutettu. Lisäosassa on myös 35 uutta matkalippu-korttia sekä uusi 15 pisteen Globetrotter-bonuskortti, jonka voittaa pelaaja, jolla on eniten toteutettuja menolippuja. Lisäosaan sisältyy myös Mystery Train -lisäosassa olleet neljä lyhyttä matkalippu-korttia. Lisäosa sisältää myös kolme uutta sääntöversiota, joiden avulla lisäosaa pelataan. Lisäosaa voi siis pelata pelkästään uusilla matkalipuilla, kaikilla matkalipuilla tai Big Cities -versiossa pelkästään tiettyjen isompien kaupunkien matkalipuilla.
Noppalaajennus
Noppalaajennus on vuonna 2008 julkaistu Menolipun laajennus, jota ei tosin enää nykyään valmisteta. Noppalaajennus käy mihin tahansa Menolipun versioon. Poikkeuksena sillä ei pysty rakentamaan 9 tai 10 vaunun mittaisia reittivälejä. Sillä pelatessa pelaajat eivät nosta lainkaan junakortteja, vaan heittävät noppia nostaakseen menolippuja tai rakentaakseen reittejä. Pelissä on myös erilliset tunnelinopat niiden rakentamista varten.
Europa 1912
Europa 1912 -laajennus on vuonna 2009 julkaistu laajennus Menolippu Eurooppa -peliin. Se sisältää 101 menolippua, joista 55 on uusia. Se tarjoaa samat pelivaihtoehdot kuin USA 1910-laajennus Amerikan kartalla. Lisäksi Europa 1912 laajennuksessa uutena ominaisuutena esiteltiin varastot ja varikot. Varikko-kaupunkiin rakennettessa saa kerätä itselleen kaikki varastoon varastoidut samanväriset kortit.
Alvin & Dexter
Alvin ja Dexter ovat dinosaurus ja avaruusolio, jotka laajennuksella pelatessa valtaavat kaupunkeja, jolloin niihin ei voi rakentaa ratoja. Niiden siirteleminen maksaa veturikortteja. Pelin lopussa kaikki reitit, joiden päätepiste on jossain Alvinin tai Dexterin valtaamassa kaupungissa, menettävät puolet arvostaan.
Deutschland 1902
Deutschland 1902 on vuonna 2015 Zug um Zug Deutschland -peliin tehty laajennus, joka sisälsi lisää reittikortteja ja matkustajia, jotka oli sijoiteltu kaupunkeihin jo ennen pelin alkua.
Orient Express
Essenissä vuonna 2015 julkaistu lisäosa Orient Express lisää Menolippu Eurooppa -peliin seitsemän uutta menolippua.
Muut laajennukset
Vuonna 2012 Menolippu-peliin julkaistiin rajoitettu erä Halloween Freighter-vaunuja, jotka olivat Halloween-teeman mukaisesti kurpitsoista koostuvia. Vuonna 2013 taas Days of Wonder julkaisi erän erilaisella tavalla muotoiltuja pisteen merkkaamiseen tarkoitettuja nappuloita kaikissa eri Menolippu-pelien käyttämissä väreissä.
Nikita Parris
Nikita Parris (s. 10. maaliskuuta 1994 Toxteth) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa vuoden 2022 EM-kilpailujen päättyessä 67 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia.
Parris esiintyi ensimmäisen kerran Englannin naisten maajoukkueessa kesäkuussa 2016 ottelussa Serbiaa vastaan. Hän oli mukana vuoden 2017 EM-kilpailuissa, joissa hän pelasi kahdessa alkulohko-ottelussa ja teki Portugalia vastaan yhden maalin. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa kuudessa ottelussa ja tuli vaihtopelaajana kentälle yhdessä ottelussa. Hän teki turnauksessa Englannin ensimmäisen maalin rangaistuspotkusta Skotlantia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän tuli kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle ja voitti kultaa. Parris kuului Englannin nuorten joukkueeseen vuonna 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Donauinsel
thumb|Donauinsel, joka erottaa Neue Donaun (vasemmalla) Tonavasta (oikealla). Näkymä [[Kahlenbergista. Kuvan keskellä Millennium Tower, vasemmassa laidassa UNO-City.]] thumb|Copa Cagrana majakkoineen ja ponttonisiltoineen kaakosta katsottuna. Taustalla Millennium Tower, Kahlenberg (antenni), Leopoldsberg (kirkko) ja kauimpana [[Klosterneuberg.]] thumb|Osa nudistirantaa. Donauinsel (Tonavansaari) on pitkä ja kapea keinotekoinen saari Wienissä, Itävallassa Tonavan ja sen kanssa samansuuntaisena kulkevan kaivetun kanavan, Neue Donaun (”Uuden Tonavan”) välissä. Saari on 21,1 kilometriä pitkä, mutta vain 70–210 metriä leveä. Neue Donauta voidaan pitää myös pitkänä ja kapeana tekojärvenä.
Käyttö virkistysalueena ja festivaalipaikkana
Useimmille kävijöille saari on lähinnä virkistysalue monine baareineen, ravintoloineen ja yökerhoineen. Siellä on myös urheilumahdollisuuksia rullalautailusta, pyöräilystä ja uinnista melontaan. Erästä saaren hiekkarantaa pidettiin aluksi niin eksoottisena, että se sai lempinimen ”Copa Cagrana”, joka sisältää humoristisen viittauksen Rio de Janeiron Copacabanaan; Kagran Wienin 22. kaupunginosaan kuuluva alue lähellä kyseistä rantaa. Saaren etelä- ja pohjoispäässä on laajat nudistirannat.
Donauinselfest on kansainvälisesti tunnettu vuotuinen ulkoilmajuhla ja laatuaan Euroopan suurin, jossa käy yli kolme miljoonaa vierailijaa. Se pidetään yleensä kesäkuun lopussa perjantaista sunnuntaihin. Vuonna 2008 se pidettiin kuitenkin poikkeuksellisesti vasta 5.–7. syyskuuta, koska Itävalta ja Sveitsi toimivat jalkapallon Euroopan-mestaruus­kilpailujen isäntänä. Syyskuun 23. päivänä 2008 Madonna piti siellä ensimmäisen konserttinsa Itävallassa 57 000-henkisen yleisön edessä.
Luotettava tulvasuojelu
Saaren päätarkoitus on kuitenkin toimia osana Wienin kehittynyttä tulva­suojelu­järjestelmää. Koska Tonava kulkee kaupungin halki (tai alkujaan, ennen kuin kaupunki oli laajentunut nykyiselleen, läheltä sen ohitse), tulvat ovat olleet jatkuvana huolenaiheena satojen vuosien ajan. Ensimmäiset laajakantoiset rakennustyöt kaupungin suojaamiseksi tulvilta suoritettiin vuosina 1870–1875. Joen keskelle kaivettiin 280 metrin levyinen syvä uoma, ja sen vasemmalle rannalle varattiin 450 metrin levyinen suojavyöhyke tulvien varalta.
Kauko Heikkilä (kommunisti)
Kauko Heikkilä (16. joulukuuta 1897 Sippola – 1985) oli Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) pitkäaikainen vaikuttaja.
Donauinsel
Luotettava tulvasuojelu
Rakennustyöt aloitettiin maaliskuussa 1972 ja ne valmistuivat vuonna 1988.
Kauko Heikkilä (kommunisti)
Heikkilä osallistui Suomen sisällissotaan Tiutisen punakaartin riveissä ja hänet tuomittiin sodan jälkeen kuudeksi vuodeksi kuritushuoneeseen, mutta armahdettiin jo joulukuussa 1918. Hän toimi sen jälkeen sahatyöläisenä, kunnes meni 1925 Neuvostoliittoon ja opiskeli Leningradissa Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa vuoteen 1929. Hänen puoluenimensä Neuvostoliitossa oli Kauko Saari. Toimittuaan jonkin aikaa opettajana Kontupohjassa Heikkilä palasi Suomeen 1930 tai 1931. Hän toimi SKP:n maanalaisena organisaattorina, kunnes jäi kiinni marraskuussa 1934 Toivo Antikaisen jutun yhteydessä. Hän oli lähes yhtäjaksoisesti vankilassa seuraavat kymmenen vuotta; alkuperäinen vankeustuomio päättyi lokakuussa 1940, mutta oltuaan vapaalla jalalla vain alle kolme kuukautta hänen vangittiin uudelleen turvasäilöön. Vankilassa Heikkilä kuului Aimo Aaltosen ja Ville Pessin ohella vankilakommunistien keskuudessa muodostuneeseen johtoryhmään, joka otti SKP:n johdon käsiinsä, kun puolue aloitti julkisen toimintansa syksyllä 1944. Hänet valittiin myös ensimmäiseen sodanjälkeiseen puoluetoimikuntaan.
SKP:ssä Heikkilä erikoistui kaaderiasioihin ja hänen erikoisalaansa oli puolueen omien jäsenten valvonta. Hänen on sanottu olleen viimeiseen asti uskollinen puolueelle ja hän oli puolueen sisällä suorastaan pelätty mies tiukan linjansa ja jäykän asenteensa vuoksi. Heikkilä toimi vuosina 1946–1947 SKP:n Helsingin piirisihteerinä, mistä hänet siirrettiin puolueen ay-jaostoon. Hän toimi sen jälkeen puolueen palveluksessa eri tehtävissä eläkeikään saakka. Vuodesta 1956 alkaen hän johti salaista operaatiota, jolla pyrittiin paljastamaan ”ohranan agentteja” puolueen sisältä. Viimeksi Heikkilä toimi Kansan Arkiston hoitajana, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1966. SKP:n hajaannuksen aikana Heikkilä tuki innokkaasti vähemmistöä.
Rose Wilder Lane
Rose Wilder Lane (1886–1968 ) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän oli Laura Ingalls Wilderin ja Almanzo Wilderin ainoa aikuiseksi elänyt lapsi.
Lapsuus
Rose Wilder ryhtyi Kaliforniaan muutettuaan kiinteistövälittäjäksi ja oli Kalifornian ensimmäinen nainen kiinteistövälittäjänä. Paremmin Wilder Lane tunnettiin kirjailijana ja libertaarisen suunnan perustajana ja republikaanipoliitikkona kuin kiinteistövälittäjänä. Rose Wilder avioitui Glaire Gillitte Lanen kanssa. Kesällä 1910 heille syntyi poika, joka kuitenkin kuoli pian syntymänsä jälkeen. Rose Wilder Lane ja Glaire Gillitte Lane erosivat vuonna 1918. Rose piti kuitenkin miehensä sukunimen. Eräs tutkija on arvellut Wilder Lanen olleen eron jälkeen vielä kahdesti naimisissa, mutta väitettä ei pystytä todistamaan.
Wilder Lane oli libertaarisen liikkeen perustaja yhdessä Ayn Randin ja Isabel Patersonin kanssa. Hän jätti perinnöksi saamansa Pieni talo -sarjan oikeudet republikaanipoliitikko Roger Lea MacBridelle.
Tuotanto
Wilder Lane julkaisi lukuisia kirjoituksia, ja hän oli aikanaan menestyskirjailija, joskin kirjat ovat jääneet unohduksiin. Hän oli myös Laura Ingalls Wilderin kirjojen takana, sillä hän innoitti äitinsä kirjoittamaan kirjoja ja vähintään auttoi tätä niiden kirjoittamisessa.
Wilder Lanen kirjoja:
Lähteet
Laura Ingalls Wilder
Sabit Hadžić
Sabit Hadžić (7. elokuuta 1957 Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia – 3. maaliskuuta 2018 Antalya, Turkki) oli bosniahertsegovinalainen koripallovalmentaja ja kilpaurallaan Jugoslaviaa edustanut koripalloilija.
Pelaajana Hadžić kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka voitti olympiapronssia Los Angelesissa 1984. Hän voitti seurajoukkueessaan Bosnassa Jugoslavian mestaruuksia ja cup-mestaruuksia sekä FIBA Euroliigan mestaruuden vuonna 1979. Valmentajana Hadžić toimi useassa maassa ja Bosnia ja Hertsegovinan miesten maajoukkueessa, joka osallistui hänen alaisuudessaan vuosien 1997, 1999, 2001 ja 2011 EM-kilpailuihin. Hadžić sai 60-vuotiaana helmikuussa 2018 vakavan infarktin ja kuoli Antalyassa 3. maaliskuuta 2018.
Adriano Celentano
Adriano Celentano (6. tammikuuta 1938 Milano, Italia) on italialainen laulaja, laulunsanoittaja, näyttelijä, koomikko, elokuvaohjaaja ja televisiojuontaja.
Adriano on ollut naimisissa italialaisen näyttelijän Claudia Morin kanssa vuodesta 1964 lähtien, pariskunnalla on kolme lasta.
Fonit
Fonit ovat Beninin suurin etninen ryhmä, joka asuu lähinnä maan etelä- ja keskiosissa. Siihen kuuluu yli 1,25 miljoonaa henkeä.
Fonit olivat 1700-luvulla kukoistaneen Dahomeyn kuningaskunnan perustajia ja vallanpitäjiä. Fonien kuningas vaikuttaa edelleen Abomeyn kaupungissa, mutta hänellä on enää seremoniallisia tehtäviä.
Fonien uskonnollinen perinne keskittyy esi-isien kunnioittamiseen. Dahomeyn kuningaskunnan loistoaikoina kuninkaallisten esi-isien vuotuinen muistojuhla huipentui satojen orjien tai sotavankien uhraamiseen. Tavalliset perheet pitivät kotonaan puista patsasta, johon hierottiin palmuöljyä rukouksena esi-isille, jotta perhe ja koko kylä saisivat suojelusta. Näitä patsaita veistetään edelleen.
Fonien vodun-pantheoni
Fonien pantheoni tunnetaan nimellä Vodun. Vodun voi tarkoittaa jumalaa jumaluuden merkityksessä, ja se voi tarkoittaa myös pantheonia, jumalten luetteloa. Vodun-palvonta on fon-kansan ihmisten uskonto.
Kaikki fonien jumalat ovat Vodunin jäseniä. Myös kuolleet korotetaan jumalien tasolle. Vodunissa ovat sekä suuret jumalat, että myös pienemmät jumalat, jotka ovat peräisin suuremmasta panteonista. Suuret jumalat ovat kolmessa panteonissa. Nämä ovat taivaan jumaluus, maan jumaluus ja ukkosen jumaluus. Fonien korkein olento, Nana-Buluku hallitsee kaiken yläpuolella alullepainijana, maailmankaikkeuden alun luojana. Fonien papit opettavat, että Nana-Buluku oli samanaikaisesti sekä mies että nainen. Tämän luojan uskotaan myös olevan Mawu-Lisan vanhempi.
Bronkhorstspruit
Bronkhorstspruit on pieni maatalouskaupunki Etelä-Afrikassa, 50 kilometriä itään Pretoriasta. Kaupungin ulkopuolella sijaitsee niin sanottu Chinatown.
Kochi
Kochi voi viitata muun muassa seuraaviin:
Kirstin talo
Kirstin talo on Vanhassa Raumassa sijaitseva historiallinen asuinrakennus ja nähtävyys. Kirstin taloa hallinnoi Rauman museo.
Kirstin talo edustaa tyypillistä Vanhan Rauman parituparakentamista. Se on rakennettu todennäköisesti 1730- tai 1740-luvuilla, sillä kaupungin asemakartassa vuodelta 1756 mainitaan Kirsti asutuksi, kun se vielä 1720-luvun lopun asutuskartassa esiintyi autiotonttina. Kirstissä on viimeisimpänä asunut merimiesperhe, joten nykyinen sisustus on myös merihenkinen kuivattuine meritähtineen ja merimieskirstuineen. Kirstille oli valmiina myös muokkaussuunnitelma vuodelta 1901, mutta se jäi toteuttamatta.
Kirsti on avoinna yleisölle toukokuun puolivälistä elokuun loppuun.
Kameramies
thumb|250px|Kameramies kuvaa Kamasa Drag Race Week -kiihdytyskilpailua [[Alastaron moottorirata|Alastaron moottoriradalla kesäkuussa 2012.]] Kameramies on televisio- ja elokuvauksessa käytettävä ammattinimike. Toisinaan käytetään myös nimitystä kameraoperaattori. Kameramiehet voivat olla miehiä tai naisia.
Kameramies television monikameratuotanossa
Monikameratuotannossa kameramiehet toteuttavat ohjaajan ja kuvaajan suunnitelmia. Usein kuvat on suunniteltu tarkasti etukäteen ohjaajan ja kuvaajan suunnittelupalavereissa. Niin on syntynyt kuvakäsikirjoitus (tai ohjaajan käsikirjoitus tai kuvausvalmis käsikirjoitus). Sen perusteella kuvaussihteeri on tehnyt kameramiehille kameralistat, joitten mukaan kameramiehet työskentelevät. Kameramiehelle jää kuitenkin paljon tilaa oman luovuuden käyttöön. Kuvaustilanteessa kuvaaja on kameramiesten työnjohtaja.
Improvisoiduissa toteutuksissa eli ohjelmissa, joissa tarkkaa kuvasuunnitelmaa ei ole voitu tehdä, kameramiehet toisaalta tarjoavat kuvia ohjaajalle, toisaalta ohjaaja pyytää kameramiehiltä tietynlaisia kuvia.
Kameramiehen työvälineenä on videokamera, joka on videokaapelilla tai linkillä yhdistetty kuvatarkkaamoon ja tv-ohjaamoon. Erikoistapauksissa kameramies voi käyttää kauko-ohjattavaa kameraa. Silloin kameramies operoi kameraa kauko-ohjauslaitteilla etäällä kuvauspaikasta usein kuvatarkkaamossa tai ohjaamossa.
Ohjaajan, kuvaussihteerin, kuvaajan ja kameramiesten välillä on komentoyhteys. Ohjaajalla, kuvaussihterillä ja kuvaajalla on mikrofoni ja kameramiehillä kuulokkeet. Ohjaaja ja kuvaussihteeri antavat ohjeita erityisellä komentokielellä, eräänlaisella koodikielellä.
Kameramies television yksikameratuotannossa ja elokuvatuotannossa
Yksikameratuotannossa ja elokuvauksissa kameramies on kuvaajan assistentti. Hän auttaa kuvauskaluston siirroissa sekä valojen ja kameran rakentamisessa. Kuvaaja suorittaa varsinaisen kuvauksen. Joskus kameramies voi myös tehdä yksinkertaisimpia kuvaustehtäviä.
Hämeen vaalipiiri
Hämeen vaalipiiri on yksi eduskuntavaalien 13 vaalipiiristä. Aikaisemmin eduskuntavaalipiireissä käytiin myös tasavallan presidentin valitsijamiesvaalit ennen suoraan kansanvaaliin siirtymistä 1994. Nykyään presidentinvaaleissa vaalipiirejä käytetään vain vaalien tekniseen toimittamiseen. Alueelta valitaan eduskuntaan 14 kansanedustajaa (7 % 200:sta). Nimestään huolimatta vaalipiiri ei kata koko Hämeen historiallisen maakunnan aluetta, vaan lähinnä eteläisen osan, Etelä-Hämeen eli Kanta-Hämeen maakunnan ja Päijät-Hämeen maakunnan alueet.
Hämeen vaalipiiriin kuuluvat Asikkala, Forssa, Hartola, Hattula, Hausjärvi, Heinola, Hollola, Humppila, Hämeenlinna, Iitti, Janakkala, Jokioinen, Kärkölä, Lahti, Loppi, Orimattila, Padasjoki, Riihimäki, Sysmä, Tammela ja Ypäjä.
Vaalipiirin entisiä kuntia ovat aiempi Akaa, Artjärvi, Hauho, Hämeenlinnan maalaiskunta, Hämeenkoski, Kalvola, Koijärvi, Lammi, Nastola, Renko, Somerniemi (liitettiin Someroon, joka kuuluu nykyisin Varsinais-Suomen vaalipiiriin), Sääksmäki, Tuulos, Tyrväntö ja Vanaja.
Historia
Vuoteen 1990 asti Valkeakosken seutu kuului Hämeen eteläiseen vaalipiiriin, mutta silloin se siirrettiin Hämeen läänin pohjoiseen vaalipiiriin. Samana vuonna Somero siirtyi Turun läänin eteläiseen vaalipiiriin. Tällöin Hämeen vaalipiirin kansanedustajanpaikkojen määrä väheni kahdella. Vuonna 2003 Hämeen vaalipiiriin liitettiin Heinolan seutu (Hartola, Heinola ja Sysmä), joka aikaisemmin kuului Mikkelin vaalipiiriin sekä Artjärvi ja Orimattila, jotka aikaisemmin kuuluivat Uudenmaan vaalipiiriin. Samalla Urjala siirrettiin Hämeen vaalipiiristä Pirkanmaan vaalipiiriin.
Uusin muutos tapahtui vuoden 2021 alussa, kun Iitti vaihtoi maakuntaa Kymenlaaksosta Päijät-Hämeeseen. Samassa yhteydessä vaalilakia muutettiin siten, että kunta vaihtoi myös Kaakkois-Suomen vaalipiiristä Hämeeseen.
Puolueiden kannatus
Historiallisesti Hämeen vaalipiirin suurin puolue on ollut Sosialidemokraattinen puolue, mutta vuoden 2023 vaaleissa Perussuomalaiset nousi ykköseksi. Kokoomus on kolmas suuri ryhmä tässä vaalipiirissä. Keskustan kannatus on vähäistä. Vasemmistoliitolla on joitakin vahvoja kuntia, kuten Riihimäki ja Jokioinen. Kristillisdemokraatit on 2000-luvulla menettänyt merkittävästi asemiaan, jotka olivat suhteellisen vahvat vuosisadan vaihteessa. Vihreiden kannatus ei ole erityisen laajaa. Ruotsalaisen Kansanpuolueen kannatuksesta ei voisi arvata, että se on edes eduskuntapuolue.
Kanta-Hämeessä SDP on suurin puolue kaupungeissa, mutta Perussuomalaiset on ottanut vallan muissa kunnissa. Päijät-Hämeessäkin SDP hallitsee kaupunkeja Orimattilaa lukuun ottamatta, sen sijaan maaseutukuntien tilanne vaihtelee.
Eduskuntavaalit 2007
Hämeen vaalipiirin voimasuhteissa tapahtui yleisen poliittisen linjan mukainen siirtymä, kun yksi paikka siirtyi SDP:ltä Kokoomukselle. Uusia kansanedustajia olivat Risto Autio Keskustasta, sekä Ilkka Viljanen ja Timo Heinonen Kokoomuksesta. Aiemmista kansanedustajista jäivät valitsematta SDP:n Minna Lintonen sekä Keskustan Maija-Liisa Lindqvist. Kesken vaalikauden vuonna 2009 Kalle Jokinen aloitti edustajuuden Kokoomuksen varasijalta. Vaalipiirin äänestysprosentti oli 63,9 (-3,1 prosenttiyksikköä).
Eduskuntavaalit 2015
Puolueiden voimasuhteissa tapahtui yhden paikan muutos, kun Keskusta sai edellisvaaleissa menettämänsä paikan takaisin. Nyt menettäjänä oli SDP, joka sai historiansa heikoimman paikkamäärän, mutta säilytti vielä suurimman puolueen aseman äänimäärällä mitaten. Keskustan paikan sai uutena kansanedustajana Martti Talja. SDP:n ehdokaslistalla menestyi uusi nimi, Ville Skinnari. Hän nousi eduskuntaan isänsä, pitkäaikaisen edustajan Jouko Skinnarin luovuttua ehdokkuudesta. Perussuomalaisten uusiksi edustajiksi nousivat Rami Lehto ja Jari Ronkainen. Vaalipiirin äänestysaktiivisuus jatkoi nousuaan päätyen vuosisadan ennätykseen, 68,2 prosenttiin (+1,5), kun yli 200.000 äänioikeutettua antoi äänensä.
Eduskuntavaalit 2019
Puolueiden voimasuhteet muuttuivat kahden paikan verran. SDP sai edellisvaaleissa menettämänsä paikan takaisin, ja Vihreät sai kahden edustajattoman kauden jälkeen taas kansanedustajan Hämeestä. Keskustan kaikkien edustajien kaudet loppuivat, kun puolue menetti kaksi paikkaa, ja eduskuntaan nousi uusi nimi, Hilkka Kemppi. Puolueen pitkäaikainen kansanedustaja Sirkka-Liisa Anttila ei enää asettunut ehdolle. SDP:n Johannes Koskinen palasi eduskuntaan, ja vihreiden paikan sai uutena kansanedustajana Mirka Soinikoski. Kilpailu vihreiden ainoasta paikasta muodostui poikkeuksellisen tasaiseksi, kun kolmen suosituimman ehdokkaan äänimäärät mahtuivat 80 äänen sisään. Sinisten jäseneksi vuonna 2017 lähtenyt edustaja Louhelainen ei asettunut ehdolle, ja perussuomalaisissa hänen paikkansa meni uudelle edustajalle, Lulu Ranteelle. Äänestysinto vaalipiirissä nousi edelleen, joten vuosisadan uudeksi ennätykseksi kirjattiin 70,0 % (+1,8).
Eduskuntavaalit 2023
Muutokset puolueiden voimasuhteissa jäivät pieniksi; Vain yksi paikka muuttui, kun Vihreät menetti ainoan paikkansa, ja Perussuomalaiset sai yhden lisää. Historiallisesti oli kuitenkin merkittävää, että SDP menetti suurimman puolueen aseman PS:lle. Perussuomalaisista Rami Lehtinen ja Mira Nieminen nousivat uusiksi kansanedustajiksi eduskuntaan, ja Rami Lehto putosi varaedustajaksi. Kokoomuksen Kalle Jokinen ei asettunut enää ehdolle, ja häneltä jääneen paikan sai Teemu Kinnari. Edellisten vaalien jälkeen Liike Nyt oli muuttunut puolueeksi. Muihin eduskuntapuolueihin verrattuna se oli prosentuaalisesti suurin nousija saaden lähes kaksinkertaisen äänimäärän edellisvaaleihin nähden. Vaalipiirin äänestysaktiivisuus oli 69,6 % (-0,4).
Presidentinvaalit 2006
Vuosituhannen toiset presidentinvaalit osoittivat Tarja Halosen olleen selvästi suosituin ehdokas Hämeen vaalipiirissä. Istuva presidentti olisi Hämeen tuloksella päässyt heti ensimmäisellä kierroksella toiselle kaudelle 52,7 prosentin ääniosuudella, mutta valtakunnalliset äänet eivät siihen riittäneet. Sauli Niinistö oli toiseksi suosituin (24,0 %) ja Matti Vanhanen kolmas (16,4 %). Äänestäjiä oli 210.876 ja äänestysprosentti 71,0. Toisella äänestyskierroksella Niinistö keräsi enemmän jatkosta pudonneiden ehdokkaiden äänestäjiä, mutta Halonen voitti äänin 119.172–102.921 (53,7–46,3 %). 2. kierroksen äänestysvilkkaus nousi 222.093 äänestäjällä 75,1 prosenttiin.
Presidentinvaalit 2012
Vaalin ensimmäisellä kierroksella Sauli Niinistö oli ylivoimainen ehdokas (41,8 %). Kilpailu toisesta sijasta oli tiukempaa; sen sai Pekka Haavisto (16,8 %). Paavo Väyrynen oli kolmas (14,5 %) ja Timo Soini neljäs (10,7 %). Äänestäjiä oli 213.482 ja äänestysprosentti 69,7. Toisella äänestyskierroksella Niinistölle tuli äänistä 65,5 %, ja Haavistolle jäi 34,5 %, äänin 133.309–70.264. 2. kierroksella hyväksyttyjä ääniä oli 203.573 ja kokonaisäänestysprosentti 66,8.
Presidentinvaali 2018
Poikkeuksellisesti vaali ratkesi jo ensimmäisellä kierroksella istuvan presidentin Sauli Niinistön voittoon. Hänen kannatuksensa oli ylivoimaista myös Hämeessä (66,5 %). Muista ehdokkaista vain Pekka Haavisto sai kymmenen prosenttia täyteen (10,0 %), sekin ylöspäin pyöristämällä. Hyväksyttyjä ääniä annettiin 205.093 ja kokonaisäänestysprosentiksi muodostui 67,1.
Valtioneuvosto
2000-luvulla Hämeen vaalipiirin kansanedustajista ovat valtioneuvostossa toimineet:
- Orpon hallituksessa sosiaaliturvaministeri Sanni Grahn-Laasonen (kok.) sekä liikenne- ja viestintäministeri Lulu Ranne (ps.),
- Marinin ja Rinteen hallituksissa sosiaali- ja terveysministeri Aino-Kaisa Pekonen (vas.) sekä kehitysyhteistyö- ja ulkomaankauppaministeri Ville Skinnari (sd.)
- Sipilän hallituksessa opetus- ja kulttuuriministeri Sanni Grahn-Laasonen (kok.) (5.5.2017 alkaen opetusministeri),
- Stubbin hallituksessa ympäristöministeri Sanni Grahn-Laasonen (kok.) sekä sisäministeri Päivi Räsänen (kd.),
- Kataisen hallituksessa maa- ja metsätalousministeri Jari Koskinen (kok.) sekä sisäministeri Päivi Räsänen (kd.),
- Kiviniemen ja Vanhasen II hallituksissa maa- ja metsätalousministeri Sirkka-Liisa Anttila (kesk.) sekä sosiaali- ja terveysministeri Juha Rehula (kesk.),
- Vanhasen I ja Jäätteenmäen hallituksissa työministeri Tarja Filatov (sd.) sekä oikeusministeri Johannes Koskinen (sd.) ja
- Lipposen II hallituksessa työministeri Tarja Filatov (sd.), maa- ja metsätalousministeri Jari Koskinen (kok.) sekä oikeusministeri Johannes Koskinen (sd.).
Pohjois-Korfu
Pohjois-Korfu ( eli Δήμος Βόρειας Κέρκυρας, Dímos Vóreias Kérkyras) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Korfun alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Sen väkiluku on 17 832 (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella). Kunnan kuntakeskus on Acharávi.
Pohjois-Korfun kunta käsittää nimensä mukaisesti Korfun saaren pohjoisosan. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat pienet saaret Peristerés ja Psýllos dýo.
Pohjois-Korfun kunta syntyi 1. syyskuuta 2019, kun aiempi vuonna 2011 Kallikrates-suunnitelman myötä muodostettu Korfun kunta jaettiin Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kolmeksi kunnaksi, joista muut ovat Etelä-Korfun kunta ja Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kunta.
Siddharthanagar
Siddharthanagar eli Bhairahawa tai Bhairawa on kaupunki Nepalin Läntisen kehitysalueen Lumbinin vyöhykkeellä, lähellä Intian Uttar Pradeshin osavaltion rajaa. Kaupunki kuuluu Rupandehin piirikuntaan ja sijaitsee vyöhykkeen keskuskaupungista Butwalista 22 kilometriä etelään. Nepalin pääkaupunki Kathmandu jää linnuntietä noin 185 kilometriä länteen. Vuoristosta johtuen matka pääkaupunkiin on maanteitse luokkaa kolmanneksen pidempi.