cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Shing-Tung Yau
Hän opiskeli matematiikkaa Hongkongin yliopistossa ja Kalifornian yliopistossa. Tämän jälkeen hän toimi apulaisprofessorina New Yorkin yliopistossa kahden vuoden ajan, kunnes 1974 hän sai nimityksen Stanfordin yliopiston professoriksi.
Vuonna 1976 hän todisti Calabin konjektuurin, joka on nyt perustana fyysikkojen säieteorialle. Yau on saanut lukuisia palkintoja matemaattisista töistään, muun muassa 1982 Fieldsin mitalin osittaisdifferentiaaliyhtälöstä.
Hän on saanut Wolfin palkinnon matematiikassa vuonna 2010.
Pukkilan kartano
Aiheesta muualla
60.43222°N, 22.46917°W
Valkoviklo
pienoiskuva|Valkoviklon munia. Valkoviklo (Tringa nebularia) on subarktinen kurppalintu. Lajin nimesi Johan Ernst Gunnerus vuonna 1767.
Koko ja ulkonäkö
Valkoviklot ovat ruskeita kesällä ja harmaanruskeita talvella. Pitkät jalat ovat vihertävät. Nokka on pitkä ja hieman ylöspäin kaartuva. Ääni on tyypillinen, iskevän kova ”djy-djy-djy”.
Vanhin suomalainen rengastettu valkoviklo on ollut 3 vuotta 11 kuukautta 23 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut hollantilainen vähintään 24 vuoden 5 kuukauden ikäinen lintu.
Levinneisyys
Valkoviklo on levinnyt alueelle Skotlannista Aasian pohjoisosiin aina Kamtshatkan niemimaalle saakka. Laji talvehtii Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Australiassa. Euroopan pohjoisosissa pesii 57 000–83 000 paria. Maailman populaation kooksi arvioidaan 400 000–1,6 miljoonaa yksilöä.
Suomessa laji pesii Tampere-Lappeenranta linjan pohjoispuolella, ja esiintymisen painopiste on Pohjanmaalla ja Pohjois-Suomessa. Parimäärämme on noin 30 000. Valkoviklot saapuvat keväällä huhtikuun lopulta alkaen. Varhaisimmat naaraat muuttavat etelään jo kesäkuussa, nuoret linnut elokuussa.
Elinympäristö
Rannikkoseudut, suot, rannat, kosteikot, niityt ja soiden läheisyydessä olevat havumetsät.
Ravinto
Pääravintoa on pienet selkärangattomat. Pienet kalatkin kuitenkin käyvät ruoaksi.
Hannes Pekkinen
Hannes Pekkinen (s. 26. lokakuuta 1998 Kitee) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä Sotkamon Jymyä. Pekkinen siirtyi Jymyyn Kiteen Pallosta. Pekkisen pelipaikka on ulkopelissä etukentällä, usein ykkösvahtina.
Pekkinen on pelannut miesten Superpesiksessä kaudesta 2014 lähtien. Hän oli voittamassa Joensuun Mailan ensimmäistä Suomen-mestaruutta kaudella 2018. Pekkinen on 15.9.2022 mennessä pelannut 227 runkosarjaottelussa, joissa hän on lyönyt 9+144 juoksua, tuonut 109 juoksua, sekä lyönyt 720 kärkilyöntiä. Pekkinen on urallaan pelannut 27 ylempien pudotuspelien ottelua, joissa hän on lyönyt 1+12 juoksua, tuonut 10 juoksua, sekä lyönyt 84 kärkilyöntiä.
Hannes on myös pihapesiksen mestari vuodelta 2016.
Johan Verstappen
Johan Verstappen on hollantilainen lentopallovalmentaja. Verstappen valmensi Suomessa kaudella 2007–2008 Rovaniemen Santasportia Lentopallon SM-liigassa.
Ura
Ennen Suomeen tuloaan Verstappen valmensi Saksassa kovatasoisessa Bundesliigassa, sekä Belgian arvostetussa liigassa Halenin joukkuetta. Verstappenin Suomeen hankkimisen takana oli suomalainen Nisse Huttunen. Suomeen tultuaan Verstappen oli kovan tehtävän edessä. Hallitseva suomenmestari Santasport, jonka joukkue oli muuttunut kovasti, ja etenkin ykköspassarin vaihtuminen kakkospassariin oli iso muutos. Verstappen otti tehtävän kuitenkin innostuneesti vastaan, ja alkoi kouluttamaan entistä kakkospassaria Kalle Määttää ykköspassarin saappaisiin. Santasport pelasi Verstappenin johdolla runkosarjan vahvasti, ja myös euroopan cupissa hyvin. Lopulta joukkue sijoittui toiseksi runkosarjassa. Pudotuspeleissä joukkue eteni aina finaaleihin asti, jossa Verstappenin joukkue kaatoi yllättäen Pielaveden Sampon. Näin Verstappenista tuli heti suomenmestarivalmentaja.
Muuta
Kauden 2007-2008 finaalisarjan aikana Verstappenin perheeseen syntyi perheen esikoisvauva. Hänen vaimonsa synnytti lapsen Hollannissa. Verstappen on myös itse pelannut urallaan korkealla tasolla.
Wieniläishiiva
Wieniläishiiva oli vanhalla niin sanotulla painohiivamenetelmällä valmistettua hiivaa. Nimitys johtuu siitä, että menetelmä on itävaltalaista alkuperää. Suomeen sen toi menetelmää huomattavasti parantanut kemisti, filosofian tohtori Wilhelm Juslin ja sitä käytettiin ensimmäisenä Rajamäellä Hyvinkään Tehtaan Oy:n hiivatehtaalla.
Tohtori Juslinin työn tuloksena alkuperäinen alle 10 prosentin hiivatulos mäskiin käytetyn viljan määrästä parani huomattavasti: sadasta kilosta viljaa saatiin noin 11 kiloa hiivaa ja 50 litraa väkiviinaa.
Menetelmä
Alku oli sama kuin muissakin menetelmissä eli kasvatettiin ensin erillisessä laboratoriossa emähiiva; sen kasvaessa tehtiin viljasta mäskiä. Osa viljasta mallastettiin eli jyviin kasvatettiin muutaman sentin idut erityisessä mallastamossa. Loput jauhettiin karkeiksi jauhoiksi.
Nyt odotettiin kunnes seos alkoi kasvaa ja kuohua; riittävästi kasvanut kuohu työnnettiin erityisellä työntimellä eli kolalla kokoon, jotta se voitiin kuoria mäskin pinnalta talteen eli "kummata" isoilla kuparisilla kauhoilla erillisiin astioihin, joilla se vietiin käsikäyttöiseen koneelliseen sihtiin, jossa hiivaseos pestiin jotta siitä poistuisivat viljan kuoriosat.
Kummaajina oli etupäässä naisia; työtä tehtiin ympärivuorokautisesti, yöllä öljylamppujen valossa, kun voimala ei käynyt. Sihtikoneita käyttivät etupäässä nuoret joita kutsuttiin sihtipojiksi tai -tytöiksi ja ainakin kerran iäkäs kumaraselkäinen nainen, jota kutsuttiin "sihtimummuksi". Mäskin alkoholipitoinen loppuosa eli hiivavierre pumpattiin tislaamoon.
Kuorittuun ja pestyyn hiivaan sekoitettiin tärkkelystä eli lähinnä perunajauhoja sitkosaineeksi ja se pantiin alkuaikoina isoihin nahkasäkkeihin, joita sitten puristeltiin kunnes hiiva oli kuivaa; säkit korvattiin jo varhain suotopuristimilla. Lopuksi hiiva sullottiin muotteihin, jotta siitä tulisi paketointikelpoista.
Menetelmä oli miltei täysin käsivaraisena kuitenkin hidas ja kankea, joten se syrjäytyi jo 1890-luvulla ilmahiivamenetelmän tieltä, vaikka pitkään oltiin sitä mieltä, että wieniläishiiva oli korkealaatuisempaa kuin ilmahiiva. Ero kuitenkin tasoittui, kun ilmahiivamenetelmän käyttöön totuttiin.
Linnunkaalit
Linnunkaalit (Lapsana) on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti 1–9 lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.
Ben-Hur
Juoni
Elokuva kertoo ensimmäisellä vuosisadalla elävästä juutalaisesta ylimyksestä nimeltä Judah Ben-Hur (Charlton Heston), jonka kuningaskunnan, Juudean, käskynhaltijaksi nimetään hänen roomalainen lapsuudenystävänsä Messala. Judahin ja Messalan poliittiset näkemykset kuitenkin eroavat toisistaan, eivätkä he enää tule toimeen keskenään kuten ennen.
Kaikki alkaa väärinkäsityksestä, kun Ben-Hurin sisar pudottaa vahingossa tiilen palatsin katolta katsoessaan paraatia. Tiili on lähellä osua roomalaiseen käskynhaltijaan. Messala käyttää tilaisuuden hyväkseen ja tuomitsee koko perheen vankeuteen. Ben-Hurin äiti ja sisar joutuvat vankilaan, kun Ben-Hur tuomitaan kaleeriorjaksi.
Kaleeriorjana ollessaan Ben-Hur sattuu pelastamaan Rooman laivaston konsulin hengen makedonialaisten merirosvojen hyökkäyksen aikana. He lipuvat monta päivää yhdessä lautalla ja ystävystyvät ennen kuin heidät pelastetaan. Roomassa keisari antaa Ben-Hurille vapauden takaisin. Roomalainen konsuli ottaa Ben-Hurin huostaansa ja myöhemmin jopa adoptoi tämän.
Ben-Hur ei voi kuitenkaan unohtaa Juudeaa ja päättää palata takaisin selvittämään äitinsä ja siskonsa kohtalon, tällä kertaa roomalaisena ylimyksenä, adoptioisänsä poikana. Juudeassa hän tapaa šeikki Ilderimin, joka etsii ajajaa hevosilleen. Hur osoittaa lahjakkuutensa sirkuskuljettajana ja suostuu auttamaan Ilderimiä, kun kuulee Messalankin osallistuvan Jerusalemin sirkusajoihin.
Ennen kilpailua Ben-Hur käy vielä Messalan luona vaatimassa, että tämä vapauttaisi hänen perheensä. Messala suostuu, mutta kun vartija menee vapauttamaan heitä, käy ilmi, että he ovat sairastuneet lepraan. Heidät ajetaan kaupungin laidalla sijaitsevaan spitaalisten laaksoon ja selli puhdistetaan polttamalla. Messala päättää kertoa Ben-Hurille, että tämän koko perhe on kuollut. Tästä raivostuneena Ben-Hur haluaa tappaa Messalan, ja suostuu šeikki Ilderimin hevosten kilpa-ajajaksi. vasen|pienoiskuva|Kilpa-ajokohtaus. Alkaa kuuluisa kilpa-ajokohtaus, jossa Ben-Hur lopulta voittaa. Messala ajaa terävaunuilla, joilla hän yrittää rikkoa Ben-Hurin vaunut. Kuitenkin Messalan omat vaunut hajoavat, jolloin hän putoaa radalle ja saa kuolettavia vammoja. Kuolinvuoteellaan Messala paljastaa Ben-Hurille, että hänen perheensä on yhä elossa. Ben-Hur lähtee etsimään heitä lepraa sairastavien laaksosta, mutta he eivät halua tavata häntä pelätessään tartuttavansa tautinsa. Ben-Hur haluaa kuitenkin auttaa äitiään ja ymmärtää tilaisuutensa tulleen kuullessaan rakastetultaan Jeesus-nimisestä miehestä, joka voisi kyetä parantamaan hänen perheensä. On pääsiäinen, ja Jeesus aiotaan ristiinnaulita.
Nanda Devin biosfäärialue
pienoiskuva|Nanda Devi vuonna 2005. Nanda Devin biosfäärialue on biosfäärialue Intian pohjoisosassa Himalajan rinteillä. Sen ydinalueen muodostavat kaksi UNESCOn maailmanperintöluettelon kansallispuistoa: Nanda Devi ja Valley of Flowers.
Biosfäärialue on alueeltaan yhteensä 6 407 neliökilometriä, joista kansallispuistot muodostavat 712 km², puskurivyöhyke 5 149 km² ja siirtymäalue 546 km². Biosfäärialue on luonnoltaan lauhkeanvyöhykkeen metsää ja alppiniittyjä sekä korkeimmailla huipuilla kasvitonta jäätikköä.
Ben-Hur
Juoni
Ben-Hurin perhe seuraa kauhun vallassa toimitusta, mutta kun he uskovat ehdottomasti, että Jeesus kuoli sovitukseksi, alkanut sade pesee spitaalin pois.
Loppukohtaus Ben-Hurin ruhtinassuvun palatsin raunioissa on vakuuttava: nyt Judah uskoo armoon – ei enää kostoon.
Näyttelijät
thumb|Charlton Heston Judah Ben-Hurin osassa.
Vastaanotto
Aikoinaan Ben-Hur oli erittäin kallis elokuva, mutta se tuotti kustannuksensa takaisin moninkertaisesti. Siksi elokuvalle odotettiin myös hyvää menestystä Oscar-gaalassa. Elokuva onkin yhdessä Titanicin (1997) ja Kuninkaan paluun (2003) kanssa eniten Oscar-palkintoja saanut elokuva.
Ben-Hur valittiin vuonna 2004 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Ben-Hurin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti on Yhdistyneen kuningaskunnan korkein hallintoelin. Sen muodostavat Ison-Britannian monarkki, nykyisin Charles III, yhdessä alahuoneen (House of Commons) ja ylähuoneen (House of Lords) kanssa.
Tällä hetkellä hallituspuolueena on vuoden 2019 parlamenttivaaleissa enemmistön saanut konservatiivipuolue. Opposition suurin puolue on työväenpuolue. Käytännössä Britanniassa vallitsee kaksipuoluejärjestelmä.
Valtasuhteet
Parlamentin kolme elementtiä, kruunu, ylähuone ja alahuone ovat erilliset eli sama henkilö ei voi kuulua kuin yhteen niistä. Monarkilla on edelleen teoriassa paljon valtaa: hänen hyväksyntänsä vaaditaan kaikkien lakien läpimenoon ja lisäksi hän voi mm. hajottaa parlamentin, julistaa sodan ja solmia rauhan. Käytännössä kaikkia näitä oikeuksia käyttää kuitenkin monarkin puolesta pääministeri ja hallitus. Monarkki nimittää pääministerin, joka tavallisesti on vaaleissa voittaneen puolueen puheenjohtaja.
Ylähuone
Ylähuone koostuu enimmäkseen nimitetyistä jäsenistä ("Lords of Parliament"). Niihin kuuluvat Englannin kirkon edustajat ("Lords Spiritual") ja päärien edustajat ("Lords Temporal"). Periaatteessa nämä säädyt ovat erillisiä, mutta ne kokoontuvat ja äänestävät yhdessä. Jäseniä ylähuoneessa on vuonna 2007 yhteensä 731, vähän enemmän kuin alahuoneessa (646). Vuosien 1911 ja 1949 lakien säätämisen jälkeen ylähuoneen valta on ollut alahuoneeseen verrattuna erittäin pieni. Lähes kaikki lakiesitykset tosin kulkevat ylähuoneen äänestyksen kautta, mutta ylähuone kykenee ainoastaan viivyttämään lakiesityksen läpimenoa kahden parlamenttikäsittelyn tai yhden vuoden ajan. Sen jälkeen alahuone voi ajaa lain läpi ilman ylähuoneen hyväksyntää. Näin on menetelty seitsemän kertaa vuoden 1911 lain säätämisen jälkeen, viimeksi vuonna 2004.
Ylähuone tullaan luultavasti tulevaisuudessa korvaamaan kokonaan tai lähes kokonaan vaaleilla valittavalla kamarilla. Alahuone hyväksyi asiaa koskevan periaatepäätöksen 7. maaliskuuta 2007.
Alahuone
Alahuoneessa on 650 edustajaa, joista 529 on Englannista, 59 Skotlannista, 40 Walesista ja 18 Pohjois-Irlannista. Jokaisesta vaalipiiristä valitaan yksi alahuoneen jäsen enemmistövaalitavalla. Äänioikeutettuja ovat kaikki 18 vuotta täyttäneet Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset ja Irlannin ja Kansainyhteisön maiden kansalaiset, jotka asuvat pysyvästi Britanniassa. Kaikkien lakiesitysten on tultava alahuoneen hyväksymiksi ja alahuone kontrolloi verotusta ja hallituksen budjettia. Hallituksen ministerien täytyy säännöllisin väliajoin vastata alahuoneen kyselyihin.
Richard Wagner (täsmennyssivu)
Richard Wagner -nimisiä henkilöitä ovat:
Ovanmalmträsket
Ovanmalmträsket on vähähumuksinen järvi Tenholassa Raaseporin keskiosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Tammisaaresta on 13 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede
Ovanmalmträsketin pituus etelästä pohjoiseen on noin kaksi kilometriä. Järven keskiosan leveys on 300 metriä, eteläosan leveys on enimmillään 700 metriä, pohjoisosan leveys on noin kilometrin. Ovanmalmträsketin itärannan lähellä sijaitsee noin kolmen hehtaarin laajuinen saari Pellarholmen, joka kohoaa noin 20 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järven koillisosassa sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen Lillholmen. Ovanmalmträsket on varsin tasasyvyinen, suuri osa järvestä on 6–10 metriä syvä, syvimmät kohdat sijaitsevat altaan keskiosassa, eteläosassa on 10,8 metrin syvänne. Ovanmalmträsketin vesitilavuudesta noin kolmannes on merenpinnan alapuolella.
Ovanmalmträsketin ekologinen tila on hyvä, PICM-indeksin mukaan tila on tyydyttävä. Vesitilavuus on 8 699 000 kuutiometriä.
Ovanmalmträsket (82.010.1.002) kuuluu Bonäsånin valuma-alueeseen (82.01), joka on osa Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöä (82).
Raja
thumb|Suomen ja Venäjän rajapyykit [[Suomen ja Venäjän raja|maiden välisellä rajalla Suomen itäisimmässä pisteessä nimettömässä saaressa Ilomantsin Virmajärvellä.]] Raja tarkoittaa oikeustieteellisenä käsitteenä linjaa, joka erottaa toisistaan erilaiset hallinnolliset tai omistusoikeuteen perustuvat maa- tai vesialueet, kuten valtiot, osavaltiot, kunnat, äänestysalueet ja kiinteistöt. Raja voidaan merkitä viivana karttaan ja rajamerkkeinä maastoon.
Rajat ovat keinotekoisia, mutta ne voivat olla luonnollisia tai poliittisia. Luonnolliset rajat perustuvat luonnon piirteisiin, ja ne kulkevat esimerkiksi jokien, järvien, merien tai vuoristojen kautta, tai kahden erityyppisen alueen välissä. Poliittiset rajat vedetään luonnonmuodoista välittämättä, ja joskus ne voidaan nähdä vain viivoina kartalla.
Hallinnollisten rajojen avulla kansat ja ihmiset rajataan saman hallinnon alle. Maailma koostuu nykyisin itsenäisistä valtioista, joilla on ulkorajat. Valtionrajat eivät ole vakaita, vaan ne ovat historian aikana muuttuneet hyvin usein yhteisillä sopimuksilla tai väkisin. Nykyaikana valtionrajojen merkitys on vähentynyt aiemmasta.
Rajanveto voi aiheuttaa etnisiä konflikteja silloin, kun raja jakaa jonkin ryhmän kahteen valtioon, tai kun raja sulkee sisäänsä useita etnisiä ryhmiä.
Poliittinen raja
thumb|Afrikkalaisella [[Malilla on geometrisiä rajoja, jotka on vedetty suorina viivoina Saharan poikki pinnanmuodoista välittämättä.]] Poliittinen raja ei välttämättä noudata maaston luonnollisia piirteitä. Geometriset poliittiset rajat on vedetty suorina linjoina tai kaarina.
Luonnollinen raja
Luonnollinen raja noudattaa maaston luonnollisia piirteitä. Yhdentyyppisiä luonnollisia rajoja ovat joen, järven tai vuoriketjun mukaiset rajat. Tällainen luonnollinen raja on sikäli looginen valinta rajaksi, että se erottuu maastosta selkeästi ja toimii usein ihmisten liikkumisen ja vuorovaikutuksen esteenä.
Toisentyyppinen luonnollinen raja erottaa kahta erilaista luonnon aluetta kuten pinnanmuotoa, ilmastoa, kasvillisuusvyöhykettä tai ekosysteemiä. Tällainen raja on usein luonnossa vaikeasti havaittava vaiheittainen siirtymävyöhyke, kuten tasangon nouseminen vuoristoksi.
Rajat kulkevat joskus luonnollisen harvaan asutetun rajaseudun poikki, kuten autiomaassa, suolla, metsässä, vuoristossa tai merellä.
thumb|150px|left|Etelä-Amerikan länsirannikolla sijaitsevan Chilen kaikki rajat ovat luonnollisia. Chile on eräs esimerkki valtiosta, joka syntyi luonnollisten rajojen sisään. Sen länsipuolella on Tyynimeri, idässä korkea Andien vuoristo, pohjoisessa Atacaman aavikko ja etelässä kylmiä seutuja.
Valtiot ovat historian aikana usein vetäneet rajansa luonnolisiin luonnonesteisiin, jotta niitä olisi helppo puolustaa. Tämä tarve on nykyaikana vähentynyt sotateknologian kehityksen vuoksi. Ainoastaan karut ja korkeat vuoristoseudut toimivat enää tehokkaana esteenä. Luonnolliset rajat ovat kuitenkin säilyneet historiallisista syistä, ja niistä on edelleen hyötyä salakuljetuksen ja laittoman maahanmuuton hillitsemisessä.
Valtamerien omistukseen alettiin kiinnittää huomiota 1600-luvulla valtameripurjehduksen kehittymisen seurauksena. Britannia määritteli omat aluevetensä vuonna 1672 tykinkantaman päähän eli noin 5,6 kilometrin tai kolmen merimailin päähän. Hollannin korkein oikeus määräsi vuonna 1703 tämän etäisyyden kaikkien aluevesien rajaksi. Kansainliitto virallisti kolmen merimailin rajan vuonna 1930. Yhdistyneet kansakunnat laajensi vuonna 1982 rannikkovaltioiden aluevesirajoja 12 merimailin eli 22 kilometrin laajuisiksi. Jotkin valtiot, kuten Peru, Ecuador, Somalia ja Filippiinit, vaativat siitä huolimatta itselleen jopa 200 merimailin aluevesirajoja.
Rajaesteet
thumb|[[Meksikon ja Yhdysvaltain raja-aita|Meksikon ja Yhdysvaltain raja-aidan pää Tyynenmeren rannikolla.]] Valtionrajalle on usein pystytetty rajaeste, kuten aita tai tarkastuspiste. Ystävällismielisten naapurivaltioiden rajoilla ei joskus ole minkäänlaisia esteitä, jos kumpikaan ei pidä rajanylittäjiä uhkana itselleen. Jotkin poliittiset rajat eivät näy maastossa millään tavalla, vaan ne ovat vain viivoja kartalla. Tällainen on esimerkiksi Yhdysvaltain ja Kanadan välinen raja. Rajanylityspaikka voi olla merkitty kyltillä.
Xiaomi Redmi Go
Xiaomi Redmi Go on Xiaomin 12. maaliskuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 8.1 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Muotoilu
Xiaomi Redmi Go -älypuhelimessa on 5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat
Laitteesta löytyy 1,4 Gigahertsin 4-ydin prosessori. Laitteessa on 1 gigatavu RAM-muistia ja 8 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia
Takakameran tarkkuus on 8 megapikseliä. Etukamera on puolestaan 5 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.
Lähteet
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Redmi-Go_id11112
Heterolocha lunilinea
Heterolocha lunilinea on Heterolocha-sukuun ja mittarit-heimoon (Geometridae) kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Hampson vuonna 1907. Sillä ei ole alalajeja.
European Photovoltaic Industry Association
The European Photovoltaic Industry Association (EPIA) on Euroopan aurinkokennoteollisuutta edustava yhdistys. Yhdistyksessä on yli 150 jäsentä, jäsenistön tuotannon kattaessa aurinkosähkön koko valmistusketjun silikaattivalmistuksesta järjestelmätoimituksiin. Yhdistys edustaa 95 % Euroopan ja 80 % koko maailman aurinkokennojen valmistajista. yhdistyksen tarkoituksena on kannustaa aurinkosähkön tuotantoa kansallisella, eurooppalaisella ja maailmanlaajuisella tasolla, ja auttaa yhdistyksen jäseniä kehittämään liiketoimintaansa sekä EU:n sisäisillä että globaaleilla markkinoilla. Yhdistyksen toimitilat sijaitsevat Brysselissä. .
Lähiajan markkinaosuus ja tuotanto
EPIAn lähivuosien markkinatavoite on tuottaa Euroopassa 7 miljoonalle asukkaalle sähkö aurinkosähkönä vuoteen 2010 mennessä. Vuonna 2007 sähköä tuotettiin 1,5 miljoonalle kotitaloudelle. Markkinaosuuksiin verrattaessa tämä tarkoittaisi Euroopassa 3,6 GWpower tuotantoa ja maailmanlaajuisesti yhteensä 7 GWp tuotantoa. Vuonna 2007 maailman aurinkokennokapasiteetti oli yli 9 GW.EPIA ennustaa, että aurinkokennojen sähköntuotanto on kulutuksen huipputunteina taloudellisesti kilpailukykyistä muiden sähköntuotantotapojen kanssa Etelä-Euroopassa vuonna 2015 ja muualla Euroopassa vuonna 2020. Järjestön mukaan tuotannon kaksinkertaistaminen laskee tuotantokustannuksia 20 prosenttia.
Tukijärjestelmien muutos
EPIAn ajaa tukijärjestelmien uudistamista niin, että uudistuvan energiantuotannon saama tuki kanavoitaisiin kokonaan syöttötariffien kautta. Järjestö pitää tukea tarpeellisena uuden tekniikan käyttöönoton nopeuttamiseksi. EPIAn mukaan esimerkiksi Saksan aurinkokennojen syöttötariffijärjestelmä on yksinkertainen ja toimiva, ja se on lisännyt Saksassa sekä aurinkokennojen käyttöä että tuotantoa. EPIAn mukaan syöttötarifffi ei kuitenkaan automaattisesti johda hyvään tulokseen, vaan se on suunniteltava huolella. Tuen tulee olla riittävää rohkaistakseen sijoittajia investointeihin, mutta sen tulee toisaalta olla yleisesti hyväksyttävällä tasolla.
Jäsenyydet
EPIA on jäsenenä seuraavissa yhdistyksissä:
Constanze Mozart
thumb|[[Joseph Lange, Constanze Mozartin muotokuva, 1782.]] Constanze Mozart (o.s. Weber; 1762–1842) oli Wolfgang Amadeus Mozartin vaimo ja säveltäjä Carl Maria von Weberin serkku. Mozart tapasi Constanze Weberin perheineen Mannheimissa 1777. Aluksi Mozart oli rakastunut Constanzen siskoon Aloisiaan. Kun Mozart kohtasi Weberit uudelleen vuonna 1781 oli Aloisia jo naimisissa.
Mozartin avioliitto Constanzen kanssa 4. elokuuta 1782 merkitsi hänelle välirikkoa isän, Leopold Mozartin kanssa. Mozart ja Constanze saivat kuusi lasta:
Vuonna 1809 Constanze meni uusiin naimisiin tanskalaisen diplomaatin Georg Nikolaus Nissenin kanssa. Vuodet 1810 – 1820 pariskunta asui Kööpenhaminassa. Myöhemmin he matkustelivat Euroopassa, etenkin Saksassa ja Italiassa, ja asettuivat Salzburgiin 1824. He työstivät yhdessä Mozartin elämäkertaa, ja Constanze julkaisi sen 1828, kaksi vuotta Nissenin kuoleman jälkeen.
Ian Ogilvy
thumb|right|Ian Ogilvy vuonna 2007.
Ian Raymond Ogilvy (s. 30. syyskuuta 1943) on brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan muiden muassa televisiosarjoista Return of the Saint (1978–1979) ja Minä, Claudius (1976). Hänellä oli myös merkittävä rooli kauhuelokuvassa Noidantappajat (1968).
Ogilvy on myös kirjailija, joka tunnetaan varsinkin lapsille suunnatuista romaaneista.
Outerspace
Planetary sekä Crypt The Warchild yhdessä Jedi Mind Tricks -yhtyeen kokoonpanosta tutun Vinnie Pazin kanssa perustivat Outerspace-nimisen underground hip hop -yhtyeen. Yhdessä Vinnien kanssa "Jedi Mind Tricks presents: Outerspace" julkaistu debyytti albumi ilmestyi 2004. Sen jälkeen Crypt The Warchild sekä Planetary ovat julkaisseet kaksi pitkäsoittoa: "Blood And Ashes" sekä "Blood Brothers". Outerspacen jäsenet tunnetaan myös Itärannikon UG-porukan Army Of The Pharaohsin riveistä. He ovat tehneet yhteistyötä muun muassa Reef The Lost Cauzen sekä King Syzen kanssa, jotka myös ovat AOTP:n jäseniä
Outerspace on tehnyt yhteistyötä myös suomalaistuottaja Juan Muteniacin kanssa.
Miki Koyama
pienoiskuva|pysty|Koyama vuonna 2019. pienoiskuva|Koyama kilpailemassa W Seriesissä vuonna 2019. Miki Koyama (, Koyama Miki; s. 5. syyskuuta 1997 Jokohama, Japani) on japanilainen autourheilija.
Koyama liittyi kaudeksi 2019 uuteen W Series -kilpasarjaan. Se oli hänen uransa ensimmäinen sarja, jossa hän kilpaili Japanin ulkopuolella. Hän kilpaili sarjassa kaksi kautta, ja parhaimmillaan hän sijoittui sarjassa seitsemänneksi kaudella 2019.
W Series -kauden 2021 jälkeen Koyama siirtyi kilpailemaan Japanin Formula Regional -mestaruussarjaan. Hän voitti sarjan mestaruuden kaudella 2022.
Carea negativapex
Carea negativapex on Carea-sukuun ja venhokkaat-heimoon (Nolidae) kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Holloway vuonna 1976. Sillä ei ole alalajeja.
Disco Ensemble
Disco Ensemble oli Jussi Ylikosken ja Mikko Hakilan vuonna 1996 Ulvilassa perustama suomalainen punk-rock/post-hardcore-yhtye. Yhtyeen ensimmäinen nimi oli DisCo, mutta he pidensivät sitä koska Suomessa oli jo samanniminen pop-yhtye. Varsinaisen läpimurron yhtye teki toisella albumillaan First Aid Kit, jota seurannut kiertue myytiin nopeasti loppuun. Yhtye esiintyi viimeisen kerran joulukuussa 2018 Helsingin Tavastialla.
Historia
Keväällä 2006 Disco Ensemble ja Fullsteam Records allekirjoittivat Universal Musicin kanssa Suomea lukuun ottamatta koko maailmaa koskevan lisenssi- ja levytyssopimuksen. Samana vuonna julkaistiin First Aid Kit -albumi muun muassa Saksassa. Ulkomaanjulkaisua varten kappaleet ”Black Euro”, ”Drop Dead Casanova”, ”Sleep on the Wheel” ja "Eyes of a Ghost" äänitettiin uudelleen, joista viimeksi mainittu oli alun perin "We Might Fall Apart" -singlen b-puoli eikä sisältynyt First Aid Kitin ensimmäiselle julkaisulle. Myös albumin kannet uusittiin. First Aid Kit -levyn Suomen uusintapainos sisältää uudelleen äänitettyjen kappaleiden ja uusien kansien lisäksi myös Tavastia-livetaltiointeja sekä musiikkivideoita.
Disco Ensemble on keikkaillut useissa maissa. Vuoden 2006 lopulla he pääsivät mukaan Vansin järjestämälle Antidote Tour -kiertueelle yhdessä Danko Jonesin, Bedouin Soundclashin ja Gogol Bordellon kanssa. Kiertue päättyi 27. marraskuuta 2006 Kaapelitehtaalla, Helsingissä. Disco Ensemble valittiin myös ensimmäisenä suomalaisena yhtyeenä arvostetulle Vansin Warped Tourille, jonka myötä Disco Ensemble pääsi keikkailemaan Yhdysvalloissa kesällä 2008.
Disco Ensemblen kappale "This Is My Head Exploding" sai näkyvyyttä vierailemalla NHL 08 -pelissä, sekä "We Might Fall Apart" vierailemalla FIFA 08 -pelissä. Yhtye sai vuoden 2008 parhaan kotimaisen DVD:n Emma-palkinnon Video Vortex -julkaisustaan. Kappale "Golden Years" pääsi myös peliin NHL 10 ja oli myös kyseisen pelin mainoksessa taustamusiikkina.
Yhtye julkaisi uuden albumin Afterlife 27. tammikuuta 2017. Albumin ensimmäinen single "Fight Forever" julkaistiin lokakuussa 2016.
Winha (yhtye)
Winha oli vuosina 1988-2001 toiminut helsinkiläinen rockyhtye, joka julkaisi kaksi Jukka Orman tuottamaa julkaisua. Toisen julkaisunsa äänittämiseen yhtye käytti yhteensä lähes neljä vuotta aikaa studiossa. Kolmannen levynsä yhtye jätti lopulta julkaisematta, mutta osia siitä kuultiin myöhemmin mm. Madventures-TV-sarjan taustalla. Levyjen kokeellisen ja raa'an soinnin vastapainoksi yhtyeen live-sointi oli usein pelkistetympää ja suorempaa. Important-levynjulkaisutilaisuudessa Tavastialla 2001 yhtye soittikin ensin levymateriaalinsa kokonaisuudessaan ja tämän jälkeen Winhadelic-nimellä toisen keikan heti perään funk-henkisellä ohjelmistollaan.
Vuonna 2004 nähtiin Helsingin Juhlaviikkojen Huvila-teltassa yhtyeen solisti-säveltäjä-sanoittajan Roni Martinin säveltämä ja Jukka Orman sovittama modernia flamencotanssia ja Pentti Saarikosken tekstejä yhdistänyt esitys "Maailmasta". Myöhemmin samana vuonna julkaistiin erinomaisen vastaanoton siivittämänä samanniminen levytys. Tämän jälkeen Martinia on nähty mm. tanssiteosten säveltäjänä. Winha-yhtyeen basisti Arto Tuohimaa siirtyi elokuva-alalle ja yhtyeen lyhytaikaisempi basisti Ville Valo perusti yhtyeensä HIM:in. Yhtyeen urkuri Allu Lee Milonoff toimii nykyään suomentajana.
Justice League (täsmennyssivu)
Justice League eli Oikeuden Puolustajat on DC Comicsin kuvitteellinen sarjakuvasankariryhmä.
Winha (yhtye)
Ennen ensijulkaisuaan Winha toimi nimellä Vinhan Laituri.
Justice League (täsmennyssivu)
Justice League voi tarkoittaa myös:
Elias Parish Alvars
thumb|right|Elias Parish Alvars
Elias Parish Alvars (28. helmikuuta 1808 – 25. tammikuuta 1849) oli englantilainen harpisti ja säveltäjä. Hän sai opetusta Nicholas Charles Bochsalta ja François-Joseph Diziltä. Hän muutti 1830-luvulla Wieniin, koska tuon ajan brittiyleisö ei ollut valmis sooloharpulle. Parish Alvarsin teoksiin lukeutuu eräitä vaativimmista koskaan sävelletyistä harppukappaleista. Hän sävelsi myös konserttomuotoisia teoksia ja sinfonian. Hänen viimeinen virkansa oli keisarin kamarimuusikon työ Wienissä.
Parish Alvars oli sukupolvensa huomattavimpia harpisteja. Hän kehitti uusia soittotekniikoita Sébastien Érardin innovatiivisella instrumentilla.
Ratsastushousut
Nykyaikaiset eurooppalaistyyppisessä ratsastuksessa käytettävät ratsastushousut on yleensä tehty joustavasta materiaalista ja ne ovat hyvin vartalonmyötäiset. Lahkeen malli vaihtelee sen mukaan, onko housut tarkoitettu käytettäviksi ratsastussaappaiden kanssa (saappaanvarren sisään tuleva kapea säärenmyötäinen lahje, jonka suussa yleensä tarrakiinnitys ja joka saattaa yltää vain puoleenväliin pohjetta) vai ratsastuskenkien kanssa ("jodhpurhousut", joissa on polvesta alaspäin jonkin verran levenevä kengän varren päälle tuleva lahje ja usein jalkaterän alle tuleva lenkki hiihtohousujen tapaan).
Ratsastushousujen lahkeiden sisäsivua eli satulaa vasten tulevaa aluetta on tavallisesti vahvistettu niin kutsutuilla paikoilla. Alun perin paikkojen tarkoituksena oli varsinaisten housujen suojaaminen kulumiselta, ja ne usein ommeltiin tai teetettiin heti uusiin housuihin. Tällaiset paikat olivat kankaiset ja laajuudeltaan nykyisten polvipaikkojen luokkaa eli ylsivät lahkeen sisäsivulla hieman polvitaipeen ylä- ja alapuolelle. Nykyisin Suomessa käytetyissä ratsastushousuissa ovat yleisimpiä niin kutsutut kokopaikat, jotka yltävät lahkeensuusta aina ylös takamukselle peittäen käytännössä koko hevosen (satulan) kanssa kosketuksiin tulevan alueen, joskin myös pelkkiä polvipaikkoja näkee. Nykyiset paikat ovat usein mokkanahkaa tai samantyyppistä synteettistä materiaalia, joka lisää housujen ja siten ratsastajan istunnan "pitoa" satulassa. Myynnissä ja käytössä on kuitenkin edelleen myös kangaspaikkaisia housuja, joissa erityistä lisäpitoa ei ole.
Ennen joustavien ja kestävien housukankaiden yleistymistä ratsastushousut ommeltiin joustamattomista kankaista, jolloin reiden ja vyötärön alueelle jouduttiin käytännön syistä jättämään liikkumavaraksi "pussit". Pussihousuja saatetaan edelleenkin toisinaan kutsua ratsastushousuiksi, vaikkeivät tällaiset housut lainkaan välttämättä ole muuten ratsastukseen sopivaa mallia.
Halvat Huvit
Halvat Huvit, aluksi Cheap Thrills, oli vuosina 1971–1977 toiminut galleria Helsingissä Huvilakadulla. Gallerian perusti Elonkorjaajat-taiteilijaryhmä. Galleria syntyi tilaan, joka syntyi 1970-luvun ilmastossa, jossa vallalla oli poliittinen taide. Galleria oli kokeileva ja "kevyellä vaihteella toimiva".
Erilaisista paineista vapaassa galleriassa esitettiin maalausten lisäksi performanssia, sarjakuvia, installaatioita ja valokuvia. Erikoisia näyttelyitä olivat 400 postikortin kokoelma ja taiteilijoiden leimasimia sisältänyt kokoelma sekä vuonna 1974 kansainvälistä postitaidetta esitellyt A Head Museum for the Eighties, joka oli myöhemmin esillä Tukholmassa Moderna Museetissa. Suomalaisten taiteilijoiden lisäksi mukana oli heti alun pitäen ulkomaisia taiteilijoita.
Galleria järjesti 75 näyttelyä mutta kaatui rahapulaan. Tilan omisti Mikkolan perhe, ja Halpojen Huvien jälkeen sinne tuli Uuden Ajan Auran toimitus.
Axel Mickwitz
Alexander August Emil (Axel) Mickwitz (11. syyskuuta 1878 Moskova, Venäjän keisarikunta – 6. tammikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, yliopettaja ja historiantutkija.
Mickwitzin vanhemmat olivat insinööri Alexander Andreas Mickwitz ja Adelheid Hoffmann. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 (Nya svenska samskolan i Helsingfors) ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1907, lisensiaatiksi 1912 ja filosofian tohtoriksi 1913.
Mickwitz toimi oppikoulun opettajana Turussa 1904–1909. Hän oli Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon historian kollegana, vanhempana lehtorina ja yliopettajana 1909–1945.
Axel Mickwitz oli naimisissa 1904–1952 Karin Schybergsonin (k. 1952) kanssa ja vuodesta 1952 Anna Elisabet Virtasen kanssa.
Summer Days EP
Summer Days on romanialaisartisti Innan ensimmäinen EP, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2014.
Anthanassa ptolyca amator
Anthanassa ptolyca amator on Anthanassa-sukuun ja täpläperhoset-heimoon (Nymphalidae) kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Hall vuonna 1928. Se on lajin Anthanassa ptolyca alalaji.
Promenade des Anglais
thumbnail|right|250px|Promenade des Anglais'n meren puoleinen jalkakäytävä ja viereinen ranta-alue 250px|thumb|Näkymä Château-kukkulalta länteen thumb|240px|Merenrantaa Promenade des Anglais (Nizzan provensaalilla Camin deis Anglés) on Väli­meren rantaa pitkin kulkeva, noin seitsemän kilometriä pitkä puistokatu Nizzassa, Ranskassa Väli­meren rannalla. Se johtaa kaupungin keskustasta länteen Var-joelle saakka. Sen itäisenä jatkeena kaupungin keskustan kohdalla on Quai des États-Unis ("Yhdys­valtojen ranta­katu").
Meroden asema
Merode on metro- ja rautatieasema Etterbeekin kunnassa Brysselissä. Sitä käyttävät linjojen 1 ja 5 metrojunat sekä Brysselin paikallisjunat. Se avattiin vuonna 1976.
Promenade des Anglais
Historia
Promenade des Anglais rakennettiin 1820-luvulla, kun englantilainen pappi Lewis Way palkkasi paikalliset työttömät tasoittamaan kivistä rantaa ja rakentamaan sinne kulkutien. Kadun varrelle rakennettiin 1800-luvulla joukko huviloita ja palatseja.
Meroden asema
thumb|left|Aseman junalaiturit.
Promenade des Anglais
Historia
Nimensä, joka tarkoittaa "englantilaisten kävely­paikkaa" (promenadia), katu sai englantilaisista matkailijoista, joita 1800-luvulla saapui Rivieralle suurin joukoin varsinkin talvisin. Alun perin nimi oli paikallisella provensaalin murteella, nissardilla Camin deis Anglés. Nykyiseen muotoon nimi muutettiin vuonna 1860 sen jälkeen, kun Nizzan kreivikunta oli liitetty Ranskaan.
Nykyään
Promenade des Anglais on nykyisin varsin vilkas­liikenteinen, sillä se on osa kaupungin keskustasta länteen johtavaa liikenne­väylää. Kuitenkin myös sen jalkakäytävät ovat leveät ja varsinkin merenpuoleinen, palmujen reunustama jalka­käytävä on edelleen sekä paikallisten asukkaiden että turistien suosima kävelypaikka. Se on myös juoksijoiden, pyöräili­jöiden ja rulla­luistelijoiden suosiossa. Ranta-alue kadun ja meren­rannan välissä on päällystetty pyöreillä kivillä.
Nizzan karnevaalien yhteydessä Promenade des Anglais'lla järjestetään kukka­paraati. Ranta­kadulla on vuosittain myös Pariisi-Nizza-ajon maali.
Terrori-isku 14. heinäkuuta 2016
Kuorma-auto ajoi väkijoukkoon Promenade des Anglais:lla Ranskan kansallispäivänä 14. heinäkuuta 2016. Iskussa kuoli 84 ihmistä ja loukkaantui 202, joista 50 kriittisessä tilassa.
Kaituri (Lohja)
Kaituri on järvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 7,4 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 21 kilometriä luoteeseen.
Maantiede
Kaiturin pituus etelästä pohjoiseen on 800 metriä, leveys on 150 metriä, mutta järven kapea keskiosa on vain 50 metriä leveä. Saaria ei ole. Järven rannalla on haja-asutusta, metsämaata ja suota. Idässä on pieni luonnonsuojelualue. Kaituriin virtaa suovettä, Kaiturin pohjoisrannalta virtaa laskuoja Kunnansuon halki koilliseen Lihavaan. Kaiturin länsipuolella sijaitsee Enäjärvi, jonne etäisyys on 300 metriä. Etelässä sijaitsee Korpisuonmäki, joka kohoaa yli 100 metriä merenpinnan yläpuolelle, eli noin 35 metriä Kaiturin yläpuolelle. Kaakossa on Vähä Ruokjärvi.
Kaituri (23.074.1.012) kuuluu Hämjoen valuma-alueeseen (23.074), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Hämjoen alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; niiden nimet ovat varsin epätavallisia, kuten Sevolampi, Kivimäen Kaita, Lihava ja Laiha.
Johannes Strijdom
Johannes Gerhardus Strijdom (tai Strydom, 14. heinäkuuta 1893 Klipfontein – 24. elokuuta 1958 Kapkaupunki) oli Etelä-Afrikan pääministeri vuodesta 1954 kuolemaansa asti.
Soundbreaker
Soundbreaker on Kimmo Koskelan ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2012. Elokuva on musiikki- ja henkilödokumentti harmonikkataiteilija Kimmo Pohjosesta.
Johannes Strijdom
Strijdom syntyi Klipfonteinissa maalaisperheeseen. Hän opiskeli asianajajaksi Stellenboschissa ja Pretorian yliopistossa ja perusti oman lakitoimistonsa Transvaaliin. Strijdom valittiin parlamenttiin Waterbergin vaalipiiristä vuonna 1929. Hänen keskeiset poliittiset tavoitteensa olivat Etelä-Afrikan irrottaminen Kansainyhteisöstä ja apartheid-politiikan ylläpitäminen ja kehittäminen. Hänet valittiin Kansallispuolueen johtoon 30. marraskuuta 1954 ja samalla hänestä tuli Etelä-Afrikan pääministeri.
Mark Delpriora
Mark Delpriora (s. 1959 New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja kitaristi. Hän aloitti sävellysopintonsa 14-vuotiaana Roland Troganin johdolla ja jatkoi niitä Giampaolo Bracalin opettamana. Lisäksi hän opiskeli kitaransoittoa aluksi Rolando Valdez Blainin ja sitten Manuel Barruecon johdolla. Hän toimi myös Barruecoa avustavana opettajana. Delpriora on työskennellyt Manhattan School of Musicissa. Vuonna 2013 hän liittyi Juilliard School of Musicin henkilökuntaan.
Johannes Strijdom
Strijdomin äärimmäiset poliittiset linjat johtivat värillisten äänioikeuden menettämiseen koko Etelä-Afrikassa sekä apartheidia vastustavien aktivistien ”maanpetturuusoikeudenkäynteihin”. Strijdomin hallitus katkaisi myös diplomaattiset suhteet Neuvostoliittoon.
Strijdom kuoli Kapkaupungissa 24. elokuuta 1958. Etelä-Afrikassa on vielä useita hänelle omistettuja monumentteja ja hänen talonsa Nylstroomissa (nykyisin Modimolle) on museoitu.
Mustaviklo
Mustaviklo (Tringa erythropus) on pilkullinen kahlaaja. Lajin nimesi ja kuvaili Peter Simon Pallas 1764. Mustaviklo on arktinen lintu, jonka lisääntymisalueisiin kuuluvat Fennoskandia ja Pohjois-Venäjä. Lintu talvehtii Välimerellä, Afrikassa ja eteläisessä Aasiassa yleensä suolattoman veden äärellä.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 30 cm, paino 100–230 g ja siipien kärkiväli 60–65 cm. Juhlapukuinen vanha lintu on musta, siivet ja takaselkä valkopilkulliset ja yläperä on valkoinen. Nokka on pitkä ja ohuehko, ja alanokan tyvi on punainen. Koivet ovat pitkät ja mustat. Nuori lintu muistuttaa punajalkavikloa, mutta vatsapuoli on poikkijuovainen. Vanha lintu on talvipuvussa hyvin vaalea, ja sen koivet ovat punaiset.
Kutsuääni on hyvin tyypillinen, iskevän luja ”tjy-it”. Laulaa soidinlennossa hieman yksitoikkoista mutta kaunista säettä.
Esiintyminen
Fennoskandian pohjoisosat sekä Pohjois-Venäjä aina Tšuktšien niemimaalle saakka. Suomessa pesii 15 000–20 000 paria Lapissa. Maailman populaation koko on 120 000–360 000 yksilöä. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Päiväntasaajan eteläpuolella Afrikassa ja Aasiassa. Keväällä mustaviklot saapuvat hyvin täsmällisesti toukokuun alkupäivinä. Syysmuutto alkaa jo kesäkuussa, jolloin naaraat lähtevät etelään. Koiraat ja nuoret linnut muuttavat heinä-elokuussa.
Elinympäristö
Vetiset ja rimpiset aapasuot. Muuttoaikoina ja talvehtimisalueilla liete- ja vuorovesirannoilla.
Lisääntyminen
Pesä sijaitsee tavallisesti metsässä joidenkin kymmenien tai satojen metrien päässä suolta. Naaras munii neljä päärynänmuotoista munaa maakuoppaan ja hautoo niitä ensimmäiset viikot. Muuttovire voittaa kuitenkin hautomishalut, ja noin viikkoa ennen kuoriutumista naaras lähtee muutolle. Koiras suorittaa hautomisen loppuun ja huolehtii myös poikasista. Haudonta-aika lienee runsaat 3 viikkoa, ja kuoriutumisen jälkeen poikaset juoksevat jo tunnin sisään.
Ravinto
Selkärangattomat: hyönteiset, hämähäkit, nilviäiset, äyriäiset. Ruokailee vesirajassa tai vedessä, joskus jopa uiden.
Helmet (veistos)
thumb|Merja Pitkänen, Helmet, 2011. Taustan savupiipussa [[Mario Merzin Fibonacci Sequence 1–55.]] Helmet on Merja Pitkäsen (s. 1958) veistosryhmä Turun Itäinen Rantakatu 72:ssa, niin sanotun Valkoisen talon edustalla. Vuonna 2011 paljastettu teos muodostuu neljästä suurennetun vesipisaran muotoisesta elementistä, joiden kiillotetusta teräspinnasta heijastuu laajakulmapeilikuva kaupunkinäkymistä eri suuntiin.
Teoksen tilasi Valkoisessa talossa toimiva suunnittelutoimisto Elomatic Oy 70-vuotislahjaksi perustajalleen, teollisuusneuvos Ari Elolle. Neljä pisaraa symboloivat Elomaticin neljää toimintavuosikymmentä. Yritys lahjoitti veistosryhmän Turun kaupungin taidekokoelmaan.
Mini Racing Online
MiniRacingOnline on ilmainen peli, jonka on suunnitellut Vicente Mas Morant, alias "Kotai", vuonna 2003, pääasiassa Formula 1 -ajopelinä. Pelin innoittamana oli nopeustesti Circuit Ricardo Tormossa.
Autot
On olemassa useita ajoneuvoja, joista osa voidaan ladata MRO:n verkkosivuilta. Nämä autot vaihtelevat NASCARista Formula 1: een. Pelin mikana tulee F1-autopakkaus ja MRO F1 -auto. Omia ajoneuvoja voi luoda kuvankäsittelyohjelmalla (Adobe Photoshop, GIMP jne.). Autojen mukana tulee SKINS, jotka määrittävät AI-tekniikan autojen käyttäytymiselle ja ominaisuuksille, jotka tämä voidaan myös luoda ja kuten autoja, ennen kuin ne voidaan ladata Nettisivu.
Piirit
Kaikkia raitoja järjestää 6 kappaletta. Ne ovat General, F1 (Formula 1), Micro, Karting, NASCAR ja Rally. Jokainen sijoitus selittää itsensä, mutta aikaisemmista kysymyksistä on puhuttu, mikä on yleinen ja mikrorata. Yleinen sijoitus on sijoitus, jolla on kaikki kappaleet, jotka eivät sovi muihin riveihin. Mikroraidat ovat kappaleita, joita useimmat ihmiset käyttävät paikallisiin [moninpeli] soittoihin. Kappaleita voidaan luoda myös ulkoisilla kuvankäsittelyohjelmilla, ja pelin sisäisen "Track Editorin" avulla voi käyttää erilaista maafysiikkaa, kuten mutaa, hiekkaa ja tietysti asfalttia.
Ominaisuudet
Miniracingonlinella on monia versioita ja ominaisuuksia. Suurimpaan osaan näistä ominaisuuksista vaikuttavat voimakkaasti Formula 1 -säännöt ja kaikki vuosien aikana tapahtuvat sääntömuutokset. Esimerkiksi pelissä on KERS (Kinetic Energy Recovery System) -ominaisuus kaikille F1-autoille, koska KERS esiteltiin Formula 1 -mestaruuden kaudella 2009. Muita pelin ominaisuuksia ovat karsinta, harjoittelu, kilpailu ja aika-ajotila. Uusimpiin versioihin kuuluu DRS (Drag reduction system). Miniracingonline koostuu myös paikallisesta moninpelistä ja online-moninpelistä.
Paikallinen Moninpeli
Profiileja luomalla voi moninpelata paikallisesti yhdellä tietokoneella.
Globaali Moninpeli
Globaalissa moninpelitilassa kilpailussa voi olla 2-32 kuljettajaa tai lentäjää kerralla.
Sherlock Holmesin seikkailut (televisiosarja)
Sherlock Holmesin seikkailut (engl. The Adventures of Sherlock Holmes) on nimitys joukolle brittiläisen televisioyhtiö Granadan vuosina 1984–1994 tuottamia Sherlock Holmes -televisiosarjoja. Varsinaisesti vain kahta ensimmäistä sarjaa esitettiin Sherlock Holmesin seikkailut -nimellä. Nimiroolia sarjassa esitti Jeremy Brett. Seikkailut-sarjoissa Holmesin ystävää ja kumppania, tohtori Watsonia esitti David Burke. Burke jätti sarjan viettääkseen enemmän aikaa perheensä parissa, ja myöhemmissä sarjoissa Watsonia esitti Edward Hardwicke. Suomessa sarjaa on esitetty Yle TV1 -kanavalla 1980-luvun loppupuolella ja vuosina 2010–2011.
Taustatietoa
Sarjan muokkasi televisiolle John Hawkesworth, joka myös käsikirjoitti useita jaksoja. Sarjaa tuotti aluksi Michael Cox, myöhemmin June Wyndham Davies. Granadan studioille Manchesteriin rakennettiin sarjaa varten täysikokoinen Baker Street -lavaste, josta tuli myöhemmin turistinähtävyys. Suuren menestyksen jälkeen studio suljettiin 1999 ja lavasteet purettiin pois.
Kolmenkymmenenkuuden noin tunnin mittaisen ja viiden elokuvamittaisen jakson kokoiseksi kasvaneeksi televisiosarjaksi muokattiin yhteensä neljäkymmentäyksi Sir Arthur Conan Doylen kuudestakymmenestä Holmes-tarinasta. Sarja päättyi Brettin kuoltua sydänkohtaukseen vuonna 1995, joskin hänen kerrotaan jo sitä ennen päättäneen luopua Holmesin roolista, koska hän oli vaikeasti sairas sarjan viimeisiä jaksoja kuvattaessa.
Sarjaa on pidetty alkuperäistarinoille uskollisimpana filmatisointina, mutta joitain muutoksia juonikuvioihin ja hahmoihin tehtiin varsinkin sarjan loppupuolella. Yksi suurista muutoksista oli Paholaisen jalka -jaksossa tapahtunut Holmesin luopuminen kokaiinista, mikä tehtiin Doylen lapsenlapsen hyväksynnällä sen jälkeen kun kävi ilmi, että sarjalla oli paljon lapsikatsojia. Muutoksista huolimatta sarjaa on pidetty arvossa nimiosan näyttelijän, Doylen näkemystä vastaavan Watson-hahmon, tuotannon yleisen laadun sekä yksityiskohdiltaan tarkan ajankuvauksen takia.
Sarjaa esitettiin Yhdistyneen kuningaskunnan lisäksi muuallakin, ja se keräsi suosiota varsinkin Yhdysvalloissa. Myöhemmät sarjat saivat myös rahoitusta Bostonin yleisradioyhtiö WGBH:lta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa sarjaa on uusittu lukuisia kertoja sen emoyhtiön kanavilla, ja sarjaa myytiin jopa kilpailevalle BBC Two -kanavalle.
Jaksot
Vaikka sarjat nimettiin Doylen novellikokoelmien mukaan, ne eivät kaikilta osin noudata tarinoiden jakautumista kirjoissa.
Sherlock Holmesin seikkailut
(The Adventures of Sherlock Holmes)
1984
1985
Sherlock Holmesin paluu
(The Return of Sherlock Holmes)
1986
1987
1988
Sherlock Holmesin muistikirja
(The Casebook of Sherlock Holmes)
1991
1992
1993
Sherlock Holmesin muistelmat
1994
Muita tuotantoja
Vuosina 1988–1989 Brett ja Hardwicke esiintyivät West End -teatterin kaksiroolisessa näytelmässä The Secret of Sherlock Holmes, jonka televisiosarjan käsikirjoittaja Jeremy Paul oli kirjoittanut nimenomaan heitä varten. Vuonna 1992 kaksikko esiintyi myös lyhyessä jaksossa osana The Four Oaks Mystery -sarjaa, jossa ITV-televisioyhtiön neljän eri sarjan etsivät työskentelivät saman tapauksen kimpussa.
Punajalkaviklo
Punajalkaviklo (Tringa totanus) on punajalkainen kahlaaja. Lajin nimesi Carl von Linné 1758.