cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Senegal
Maantiede
Sahelin alueeseen kuuluva Pohjois-Senegal on ilmastoltaan kuivempi kuin Etelä-Senegal. Ilmastoltaan maa on trooppinen ja sadekausi on kesäkuusta lokakuuhun. Sadekausi johtuu siitä että pasaatien kohtaamisvyöhyke liikkuu kääntöpiiriltä toiselle ja saapuu pohjoisimmassa vaiheessaan Senegaliin. Sen liikkeiden vaihtelut, suurimpana El Niñoon liittyvät erot vuosien välillä, selittävät eri vuosien sadekausien eroja.
Krivošeino
Krivošeino on kylä, maalaiskunta ja Krivošeinon piirin hallinnollinen keskus Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Objoen vasemmalla rannalla 170 kilometriä Tomskista luoteeseen. Kunnassa on 5 800 asukasta (vuonna 2015).
Kunnan pinta-ala on 559,1 neliökilometriä. Keskuskylän lisäksi siihen kuuluvat Novoislambulin ja Žukovon kylät.
Senegal
Maantiede
Senegalissa on kuuminta huhtikuusta kesäkuuhun, jolloin sisämaassa on 35 °C ja rannikolla 25–28 °C.
Unescon maailmanperintöluettelossa on Senegalista kolme kulttuurikohdetta – Goréen saari, Saint-Louisin saari, Senegambian kivikehät – ja kaksi luontokohdetta (Djoudjin kansallinen lintujensuojelualue ja Niokolo-Koban kansallispuisto). Gambiajoen varressa sijaitsevassa Niokolo-Kobanissa tavataan norsuja, leijonia, leopardeja, simpansseja, paviaaneja ja virtahepoja sekä monia lintuja, matelijoita ja sammakkoeläimiä.
Krivošeino
Krivošeinon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1740. Vuonna 1868 sinne rakennettiin kirkko. Vuonna 1920 muodostettiin Krivošeinon kyläneuvosto ja vuonna 1925 kylästä tuli piirikeskus. 1930-luvulla seudulle asutettiin karkotettuja kulakkeja.
Krivošeinon kautta kulkee Tomskin ja Kolpaševon välinen maantie. Tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely ja metsäteollisuus. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, ammattikoulu, lasten harrastuskeskus, musiikkikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy Raionnyje vesti.
Senegal
Varhainen historia
Senegalissa on asunut ihmisiä tuhansia vuosia, ja Dakarin läheltä on löytynyt kivikautisia kirveenteriä ja nuolenkärkiä. Keskisestä Senegalista on pulestaan löydetty kupari- ja rautaesineitä sekä kivikehiä, jotka on pystytetty 200-luvun eaa. ja 1500-luvun jaa. välisenä aikana.
Senegalin alueen ensimmäinen järjestäytynyt hallinto oli Ghanan kuningaskunta 700–800-lukujen välillä. 1000-luvulla Senegaljoen alajuoksulla asuneita kansoja olivat fulanit ja tukulorit.Islam levisi Senegaliin 1000-luvulla arabialaisten kauppiaiden välityksellä. Ghana-kuningaskunnan tuhouduttua Malin kuningaskunta otti alueen hallintaansa ja piti sen 1400-luvulle saakka, tosin Wolofien valtakunta, joka oli Malin vasalli Senegaljoen varrella, irtautui Malista 1300-luvulla ja onnistui pysymään itsenäisenä 500 vuotta.
Malin tuhoutuminen merkitsi suurta muutosta alueella. Aiemmin islam oli ollut vain ylimystön uskonto, mutta 1500-luvusta lähtien se levisi myös muun kansan keskuuteen. Songhai onnistui saamaan hallintaansa osia Malin hallitsemista alueista Senegalissa, mutta alue pirstaloitui lukuisiksi pieniksi kuningaskunniksi Senegal- ja Gambiajokien välillä. Tuaregit tuhosivat Songhain 1591, mikä antoi pienille kuningaskunnille entistä enemmän tilaa. Useat alueen heimot hallitsivat itsenäisiä valtakuntiaan, kuten Cayor, Samlou ja Sine, seuraavat 200 vuotta.
Eurooppalaiset tulevat
Britit valloittivat Senegalin Goréeta lukuun ottamatta seitsenvuotisessa sodassa, mutta Ranska valloitti alueen takaisin Yhdysvaltain itsenäisyyssodan aikana. Senegal pysyi Ranskan tärkeimpänä orjakaupan keskuksena 1600- ja 1700-lukujen ajan.
Orjakaupan loputtua 1800-luvulla Ranska otti hallintaansa myös Senegalin sisämaan, josta tuli siirtokunta 1864. Sisämaan valtaus ei sujunut vaivatta ja esimerkiksi Cayorin kuningas Lat Dior taisteli ranskalaisia vastaan vuoteen 1886 saakka. Samaan aikaan Toucouleurin kuningaskunta pyrki levittäytymään alueelle idästä. Myös muslimifanaatikot kapinoivat uusia siirtomaaisäntiään vastaan. Brittien siirtokunta Gambiajoen suussa jakoi Senegalin kahtia, ja ranskalaiset halusivat ostaa tai vaihtaa Gambian Norsunluurannikkoon, mutta britit eivät olleet kiinnostuneita. Senegalin siirtokunnan pääkaupunkina oli aluksi Saint-Louis ja myöhemmin Dakar, josta tuli koko Ranskan Länsi-Afrikan hallinnollinen keskus. Tämän vuoksi Dakarin infrastruktuuria kehitettiin ja satamaa laajennettiin.
Itsenäistyminen
Toisen maailmansodan jälkeen islamistiset ja marxilaiset liikkeet vaativat Senegalin itsenäistymistä, mutta lopulta Léopold Sédar Senghorin perustamasta Progressiivinen senegalilainen unioni -järjestöstä tuli maan nationalismin lipunkantaja. Senegal ja autonominen Ranskan Sudan yhdistettiin 1959, ja se itsenäistyi seuraavana vuonna nimellä Malin liittovaltio. Jo kahden kuukauden kuluttua liittovaltio hajosi poliittisiin erimielisyyksiin, ja Senegal ja Mali perustettiin. Senghorista tuli Senegalin ensimmäinen presidentti.
Leopold Sedar Senghor 1960-1981
Vuonna 1960 itsenäistyneen Senegalin ensimmäinen presidentti oli siis Leopold Sedar Senghor, jota vastaan toteutettiin vuonna 1962 epäonnistunut vallankaappausyritys ja vuonna 1966 Senghorin puolueesta tuli maan ainoa sallittu poliittinen puolue .Senegalissa oli sen ensimmäisen vuosikymmenen aikana yksipuoluejärjestelmä, mutta maasta ei koskaan tullut kuitenkaan diktatuuria. Ainoa puolue oli Progressiivisen senegalilaisen unionin seuraaja Senegalin sosialistinen puolue, joka säilytti enemmistön parlamentissa vuoteen 2000 asti. Yksipuoluejärjestelmästä tuli kolmipuoluejärjestelmä 1974 ja monipuoluejärjestelmä 1980.
Leopold Sedar Senghor onnistui säilyttämään maassa vakauden ja hän oli presidenttinä yli 20 vuotta.
Abdou Diouf 1981-2000
Vuoden 1981 alussa Senghor luopui presidenttiydestään ja Abdou Dioufista tuli hänen seuraajansa. Samana vuonna maassa yritettiin vallankaappausta, mutta Diouf pysyi vallassa armeijan tuella. Vuonna 1982 muodostettiin Senegalin ja Gambian muodostama valtioliitto Senegambian konfederaatio, joka kesti vuoteen 1989 saakka. Vuonna 1982 alkoi myös pitkä sisällissota maan eteläisessä maakunnassa Casamancessa, joka halusi itsenäistyä. Mauritanian etniset levottomuudet vuonna 1989 eskaloituivat lopulta rajakonfliktiksi maiden välillä. Maat uusivat diplomaattisuhteensa vuonna 1992.
Abdoulaye Wade 2000-2012
Neljä vuosikymmentä hallinnut Senegalin sosialistinen puolue hävisi vaalit ensimmäisen kerran vuonna 2000, ja Senegalin demokraattinen puolue nousi valtaan. Demokraattisen puolueen perustaja on vuosina 2000–2012 presidenttinä toiminut Abdoulaye Wade. Wade alkoi neuvotella Casamancen kanssa rauhasta, joka saatiin aikaan vuonna 2004. Yli 20 vuotta kestäneessä sisällissodassa on avustusjärjestöjen mukaan kuollut noin viisituhatta ja 60 000 on joutunut lähtemään kodeistaan. Rauha Casamancessa ei kuitenkaan ole kestänyt. Syksyllä 2009 Casamancessa oli jälleen levottomuuksia. Vuonna 2013 presidentti Waden poikaa syytettiin korruptiosta.
Macky Sall 2012-
Macky Sall astui virkaansa Senegalin historian neljäntenä presidenttinä huhtikuussa 2012 voitettuaan presidentinvaalien toisella kierroksella istuvan presidentin Abdoulaye Waden. Aiemmin hän on toiminut Senegalin pääministerinä ja parlamentin puhemiehenä. Hänet valittiin vuoden 2019 vaaleissa toiselle kaudelle.
Politiikka
thumb|left|200px|Katunäkymä Senegalista thumb|200px|Senegal satelliittikuvassa toukokuussa 2002. Senegal on semipresidentiaalinen tasavalta. Senegalin presidentti valitaan vuoden 2001 lakimuutoksen mukaan joka viides vuosi. Ensimmäinen presidentti oli Léopold Sédar Senghor. Kaksikamarisen parlamentin kansalliskokouksessa (alahuone) on 150 edustajaa ja senaatissa 100 edustajaa. Demokratia on vakiintunut, joskin silloinen presidentti Abdoulaye Wade pyrki lykkäämään vuoden 2006 presidentinvaaleja. Wade valittiin vuoden 2007 vaaleissa toiselle kaudelle. Presidentinvaalit sujuivat rauhallisesti.
Yksi Waden vuoden 2000 presidentinvaalikampanjan teemoista oli korruption vastustaminen. Waden kaudella korruptio kuitenkin lisääntyi.
Macky Sall valittiin presidentiksi vuoden 2012 vaaleissa ja toiselle kaudelle 2019. Hänen kaksi päävastustajaansa suljettiin pois vaaleista korruptioepäilyjen nojalla.
Kuolemantuomio poistettiin vuonna 2004.
Senegal on yksi Afrikan suurimmista rauhanturvaajamaista. Maa lähetti sotilaitaan Saudi-Arabiaan tukemaan Jemenin huthien vastaista koalitiota.
Senegalin parlamenttivaaleissa vuonna 2017 presidentti Macky Sallin hallitseva koalitio BBY sai ylivoimaisen enemmistön ja 125 parlamentin 165 paikasta. Oppositiossa oli entisen presidentin Abdoulaye Waden puolue.
Vapauksien kehitys
Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan Senegal on yksi Afrikan vakaimmista vaalidemokratioista, ja kilpailevien puolueiden välillä on tapahtunut rauhanomaisia ​​vallansiirtoja vuodesta 2000 lähtien. Oppositiojohtajien poliittiset syytteet ja vaalilain muutokset ovat kuitenkin vähentäneet opposition kilpailukykyä viime vuosina. Maa tunnetaan suhteellisen riippumattomista tiedotusvälineistään ja sananvapaudesta, vaikka kunnianloukkauslait rajoittavat edelleen lehdistön vapautta. Muita jatkuvia haasteita ovat korruptio hallituksessa, heikko oikeusvaltio ja riittämätön naisten ja LGBT+-ihmisten oikeuksien suojelu.
Aluejako
thumb|200px|right|Senegal jaetaan 14 alueeseen Senegalin nykyinen aluejako vahvistettiin vuonna 2008. Senegal jakautuu 14 alueeseen, jotka jakautuvat 34 departementtiin ja edelleen 103 arrondissementiin.
Talous
Maatalous on selvästi Senegalin tärkein elinkeino. Viljelysala on väkilukuun nähden yksi Afrikan suurimmista. Vain eteläosaa voidaan viljellä kunnolla, mutta myös sateisimmilla savannialueilla kasvatetaan durraa. Casamancejoen tulvatasangoilla viljellään riisiä. Maapähkinät ovat maan talouden perusta, mutta niiden viljely vie puolet viljelyalasta. Valtio on pyrkinyt tuilla monipuolistamaan maataloutta. Sokeriruo’on, hirssin, puuvillan ja riisin kasvatusta onkin lisätty.
Maan kuivassa pohjoisosassa karjanhoito on pääelinkeino. Senegalin karjakantakin on väkilukuun ja maan pinta-alaan nähden suuri. Monet savanni- ja puoliaavikkoalueiden heimot elävät paimentolaisina.
Senegalilla on vähäiset luonnonvarat. Casamancen rannikolla tosin on maaöljyesiintymiä. Kuitenkin Senegal on kansainvälisen kehitysavun vastaanottaja.
Merkittävimmät luonnonvarat ovat fosfaatti, rautamalmi ja kala. Merkittävimmät vientituotteet ovat kala, maapähkinät, öljytuotteet, fosfaatit ja puuvilla.
Liikenne
Senegalissa on 20 lentopaikkaa, joista yhdellä on yli kolmen kilometrin kiitotie. Rautatieverkon yhteispituus on 906 km. Junamatka Dakarista Malin Bamakoon kestää 48 tuntia. Reitti oli aikoinaan suosittu, mutta nykyisin junia on usein peruutettu.
Kielet ja väestö
Senegalin väestöstä 94 % on muslimeita ja 5 % on kristittyjä. Senegalin puhutuin kieli on wolof, jonka lisäksi maassa puhutaan vähemmistökielinä sereriä, fulania, mandinkaa, soninkea ja jolaa. Kaikkiaan maassa puhutaan 38 kieltä. Useimmat kielet ovat pääasiassa puhekieliä, vaikka nuoret senegalilaiset ovat alkaneet kirjoittaa niitä latinalaisella aakkostolla. Islaminuskoiset senegalilaiset kirjoittavat äidinkieltään joskus myös arabialaisella kirjaimistolla. Maan virallista kieltä ranskaa käyttää yleisesti vain eurooppalaistaustaisia kouluja käynyt vähemmistö. YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan Senegalin aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) osasi vuonna 2013 lukea vain 42,8 prosenttia.
Vuonna 2007 arvioitiin, että HIVin kantajia oli noin prosentti aikuisväestöstä, kaikkiaan noin 67 000 henkeä. ARVT-lääkitystä olisi tarvinnut noin 12 000 henkeä, ja sitä sai noin puolet heistä, noin 6 700 henkeä.
Kulttuuri
Senegalilaista perusruokaa on riisi ja mausteinen kalavihanneskastike, jota kutsutaan nimellä chep-bu-jen i. Toinen yleinen ruoka on sitruunamehussa marinoitu, uunissa paahdettu kana sipulin ja riisin kanssa.
Senegalin kirjallisuuden juuret ovat suullisessa tarinankerronnan perinteessä. Sen pohjalta julkaistiin ensimmäisiä ranskankielisiä tekstejä 1800-luvulla. Maan ensimmäisen presidentin Léopold Sédar Senghorin runot nousivat kansainväliseen kuuluisuuteen 1930-luvulla, jolloin afrikkalainen kulttuuri oli muutenkin muodissa länsimaissa. Toisen maailmansodan jälkeen vaikuttaneisiin kirjailijoihin kuuluvat Ousmane Socé, Ousmane Sembène, Cheikh Hamidou Kane ja Abdoulaye Sadji. Kansainväliseen kuuluisuuteen viimeisinä elinvuosinaan 1980-luvulla nousivat Birago Diop ja Mariama Bâ.
Musiikki
Senegalin musiikkiala on läntisen Afrikan kehittyneimpiä. Senegalista kotoisin oleva mbalax-muusikko ja laulaja Youssou N’Dour on tunnettu myös muualla maailmassa, etenkin Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Myös rap-artisti Akon on kotoisin Senegalista. Senegalissa kehittynyt mbalax-musiikki syrjäytti afrokuubalaisen musiikkityylin 1970-luvulla.
Urheilu
Naisten 400 metrin juoksun maailmanmestaruuden Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 voitti Amy Mbacke Thiam, joka sai lisäksi pronssia Pariisin MM-kilpailuissa 2003. Senegalin ainoa olympiamitalisti on Amadou Dia Ba, joka voitti hopeaa miesten 400 metrin aidoissa Soulissa 1988. Maa on osallistunut kesäolympialaisiin vuodesta 1964, ja sillä on toisinaan ollut myös edustaja talviolympialaisissa.
Senegalin jalkapallojoukkue selviytyi ensimmäistä kertaa MM-kilpailuihin vuonna 2002 ja ylsi siellä peräti puolivälieriin asti. Erityisen ilahduttava oli kisojen avausottelussa saavutettu voitto entisestä siirtomaaisännästä Ranskasta. Joulukuussa 2021 Senegal oli FIFA-rankingissa sijalla 20.
Walter Gargano
Walter Alejandro Gargano Guevara (s. 27. heinäkuuta 1984 Paysandú, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hänen tämän hetkinen seuransa on Italian pääsarjassa pelaavaa Inter ja hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Tekoripset
Tekoripset tai irtoripset ovat oikeiden silmäripsien päälle kiinnitettävät, luonnollisia ripsiä näyttävämmät ja pidemmät ripset. Tekoripset kiinnitetään paikalleen liimalla. Tekoripsiä voi ostaa nauhoina tai tupsuina. Tupsuja voi lisätä esimerkiksi silmänurkkiin, ja ne voivat kestää paikoillaan liimasta riippuen jopa pari päivääkin.
Vendor
Vendor on kahviautomaatteja- ja laitteita toimittava suomalainen yritys, joka on osa Paulig-konsernia. Vendorin asiakkaita ovat hotellit, kahvilat, ravintolat sekä toimistot ja liiketilat.
Tekoripset
Tekoripsiä on olemassa erilaisia eri käyttötarkoituksiin: luonnollisia, pitkiä ja näyttäviä, värikkäitä ja esimerkiksi höyhenin ja tekojalokivin koristeltuja. Tekoripset ovat keinokuitua.
Walter Gargano
Ura
30. heinäkuuta 2007 Gargano siirtyi italialaisseura Napoliin 2 miljoonan punnan siirtokorvauksella. Maaliskuussa 2009 loukkasi jalkansa harjoituksissa ja joutui olemaan sen takia muutamia kuukausia sivussa. Ennen loukkaantumistaan hänen peliesityksensä olivat olleet hyviä ja hän oli yksi joukkueen menestyksen kulmakiviä.
Tekoripset
Erityisen suosittuja tekoripset olivat 1960-luvulla Yhdysvalloissa.
Keinotekoisten ripsien käyttö ei ole suositeltavaa, jos kosmeettisten tuotteiden käytöstä tulee allergisia oireita, koska ripsien kiinnitysliima voi aiheuttaa oireita.
Vendor
Historia
Vendor on perustettu 1969 Ahvenanmaalla maahantuontiyhtiöksi. Vuoteen 1990 asti yhtiön toimialana oli laaja-alainen maahantuonti, ja se toi maahan muun muassa viihdepeliautomaatteja, jukeboxeja, kahvilaitteita, myymäläkalusteita ja autonpesukoneita.
Vuosina 1991−1993 Vendor muutti yritysstrategiaa ja päätti keskittyä kahvilaitteisiin. Laitevalikoima keskitettiin muutaman yrityksen tuotteisiin.
Vendorin liiketoiminta on kasvanut tasaisesti vuodesta 1993 lähtien. Yritys on kasvanut orgaanisesti sekä yritysostoin. 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen aikana Vendor avasi pääkaupunkiseudun ja Ahvenanmaan ulkopuolelle useita myynti- ja huoltopisteitä. Laajeneminen ulkomaille alkoi Virosta vuonna 2002. Sen jälkeen olivat vuorossa Latvia ja Liettua vuonna 2004. Yritys laajeni Ruotsiin 2006 ja Norjaan 2011.
Oy Vendor Group Ab perustettiin vuonna 2008 vastaamaan ulkomaantoiminnoista ja koko konsernin kehittämisestä. Paulig-konserni hankki enemmistöosuuden, 51 %, Vendorista vuonna 2010 ja yhtiöstä tuli osa Pauligin kahvidivisioonaa. Myöhemmin vuonna 2013 Paulig hankki omistukseensa loput 49 % Vendorin osakkeista.
Toiminta ulkomailla
Vendor Group toimii tytäryhtiöittensä kautta Virossa, Liettuassa, Latviassa, Ruotsissa ja Norjassa.
Vilma Vaattovaara
Vilma Vaattovaara (s. 10. maaliskuuta 1993 Oulainen) on uransa jo lopettanut suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti SM-sarjassa pelaavaa Tampereen Ilvestä.
Vaattovaara pelasi SM-sarjaa Hämeenlinnan Pallokerhossa 2008–2011 ja Tampereen Ilveksessä 2011–2012. Kausilla 2012–2016 hän pelasi New Hampshiren yliopiston joukkueessa. Kausilla 2016–2018 hän edusti Ilvestä. Hän saavutti Suomen-mestaruuden HPK:ssa 2011 ja SM-hopeaa Ilveksessä 2018.
Vaattovaara pelasi SM-sarjassa/liigassa 93 runkosarja- ja 19 pudotuspeliottelua. Yhdysvaltojen yliopistosarjassa hän pelasi 67 ottelua.
Vaattovaara pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009. Hän sai MM-pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän oli turnauksessa kolmosmaalivahtina, eikä päässyt pelaamaan. Kaikkiaan hän pelasi kahdeksan naisten maaottelua.
Vaattovaara opiskelee ja toimii sen ohessa valmentajana Isossa-Britanniassa. Hän on kertonut julkisesti kärsineensä alkoholi- ja mielenterveysongelmista opiskeluaikoinaan Yhdysvalloissa.
Johannes Heikkonen
Johannes Edvardinpoika Heikkonen (2. lokakuuta 1892 Muolaa – 6. marraskuuta 1938 Leningrad) oli suomalainen kivityömies joka toimi Karjalan Autonomisen Sosialistisen Neuvostotasavallan sotakomissaarina. Heikkonen joutui Stalinin puhdistusten uhriksi ja hänet kidutettiin kuoliaaksi Leningradin tutkintavankilassa 6. marraskuuta 1938. Hänen maineensa palautettiin vuonna 1955. Petroskoissa Drevljankan kaupunginosassa sijaitsee Heikkosen mukaan nimetty katu.
Sulfoksidit
thumb|250px|Sulfoksidien yleinen rakenne Sulfoksidit ovat orgaanisia yhdisteitä, jotka sisältävät funktionaalisen ryhmän R2S=O. Tässä R on joko alifaattinen tai aromaattinen orgaaninen ryhmä.
Johannes Heikkonen
Lapsuus ja nuoruus
Muolaan Kuusaan kylässä syntyneen Johannes Heikkosen vanhemmat olivat Edvard ja Hetti Heikkonen. Johannes oli työssä 9-vuotiaasta ensin nahkurinverstaassa ja sitten metsätöissä ja paimenena sekä suutarin oppipoikana. Hän lähti sitten Viipuriin, missä hän työskenteli kivenhakkaajana.
Sulfoksidit
Ominaisuudet
Sulfoksideilla on kaksi resonanssimuotoa ja yhdisteessä rikillä voidaan katosa olevan positiivinen osittaisvaraus ja hapella negatiivinen osittaisvaraus ja rikillä on tällöin vapaa elektronipari. Molekyylimassaltaan pienet sulfoksidit ovat huoneenlämpötilassa nesteitä, suuremmat kiinteitä aineita. Yhdisteiden kiehumispisteet ovat tyypillisesti korkeita. Varsinkin molekyylimassaltaan pienet sulfoksidit liukenevat hyvin polaarisiin proottisiin liuottimiin, kuten veteen.
Johannes Heikkonen
Lokakuun vallankumouksessa ja Suomen sisällissodassa
Heikkonen muutti vuonna 1910 Venäjälle, missä hän työskenteli tehtaissa ja rakennustyömailla muun muassa Moskovassa, Kostromassa, Kiovassa, Räävelissä ja Sevastopolissa. Vuonna 1917 Heikkonen asui Pietarissa ja työskenteli marmoriveistämössä, jonka kaikki työntekijät liittyivät punakaartiin helmikuun vallankumouksen aikana. Maaliskuussa hän liittyi Venäjän bolševikkipuolueeseen ja toukokuussa Pietarin suomalaiseen työväen miliisiosastoon. Heikkonen oli mukana myös heinäkuun epäonnistuneessa vallankumousyrityksessa. 25. lokakuuta hän osallistui bolševikkien joukoissa Talvipalatsin valtaukseen. Heikkonen liittyi marraskuussa 1917 suomalaisten kansalliseen vapaaehtoisosastoon, joka komennettiin Pietarin edustalla sijainneille Pulkovon kukkuloille torjumaan syrjäytetyn pääministeri Kerenskin kokoamia kasakoita. Heikkonen siirrettiin Pietarin suomalaisen punakaartin konekiväärikomppanian mukana Suomen sisällissotaan tammikuussa vuonna 1918. Hän oli punaisten joukoissa komppanianpäällikkönä osallistuen taisteluihin Kämärässä, Helsingissä, Vilppulassa, Enorannassa ja Pekkalassa. Heikkonen haavoittui kevättalvella 1918 Vilppulassa ja palasi Pietariin 7. maaliskuuta 1918.
Sulfoksidit
Ominaisuudet
Jos sulfoksidien kaksi orgaanista ryhmää ovat keskenään erilaisia sisältävät kiraalisen rikkiatomin ja ovat optisesti aktiivisia. Kiraalisia sulfoksideja hyödynnetään asymmetrisissä synteeseissä kiraalisina apuaineina sekä enantiomeerin erottamisessa toisistaan resoluutiolla. Eräitä kiraalisia sulfoksideja, kuten esomepratsolia käytetään lääkeaineina.
Johannes Heikkonen
Sotilasura puna-armeijassa
Toivuttuaan Heikkonen sai bolševikkien sotilasjärjestöltä komennuksen Petroskoihin kokoamaan työläisosastoja. Sen jälkeen hän   oli toukokuusta 1918 alkaen aluksi yleisvenäläisen erikoiskomission määräämissä tehtävissä ja osallistui sitten 9.12.1918 alkaen Pietarin kansainvälisen punaupseerikoulun tykistökurssille ja jalkaväen komentajakursseille. Huhtikuun lopulla 1919 Heikkonen lähti sotakoulun kurssilaisryhmän mukana Aunuksen rintamalle, missä hän toimi ensimmäisen suomalaisen rykmentin komissaarina ja heinäkuusta 1919 alkaen 6. suomalaisen rykmentin komissaarina. Rykmentti taisteli Suomen puolelta tulleita Aunuksen retkeläisiä vastaan aina syksyyn 1919 saakka. Heikkonen palasi syksyllä Pietariin, mutta lähti sieltä pian kansainvälisen sotakoulun suomalaisoppilaista kootun pataljoonan komentajana Arkangelin rintamalle, missä vastassa olivat englantilaiset ja amerikkalaiset joukot. Taistelut päättyivät helmikuussa 1920 Arkangelin valtaukseen ja tämän jälkeen suomalainen kurssilaispataljoona siirrettiin Puolan rintamalle. Heikkonen haavoittui Valko-Venäjällä 13.6.1920.
Sulfoksidit
Ominaisuudet
Sulfoksidit muodostavat kompleksiyhdisteitä useiden metalli-ionien kanssa.
Rakkaudesta (PMMP:n albumi)
Rakkaudesta on PMMP:n 11. kesäkuuta 2012 julkaistu kuudes studioalbumi. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1, myyden jo julkaistaessaan kultaa.
Sulfoksidit
Valmistus ja reaktioita
Tyypillisin sulfoksidien valmistustapa on sulfidien hapetus käyttäen vetyperoksidia tai jotain muuta vahvaa hapetinta. Hapetinylimäärän käyttö johtaa sulfoneihin. Valmistettaessa kiraalisia sulfoksideja, reaktion selektiivisyyttä parannetaan käyttämällä kiraalisia apuaineita esimerkiksi titaani-isopropoksidin ja dietyylitartraatin avulla.
Sulfoksideja voidaan valmistaa myös usealla muulla tavalla. Grignardin reagenssit reagoivat sulfinaattiesterien kanssa stereospesifisesti sulfoksideja, aromaattiset yhdisteet reagoivat tionyylikloridin kanssa trifluorimetaanisulfonihapon läsnä ollessa muodostaen diaryylisulfoksideja ja tyydyttymättömiä sulfoksideja valmistetaan alkyynien ja sulfeenihappojen välisellä reaktiolla.
Rakkaudesta (PMMP:n albumi)
Arvostelut
Nuorgamin Niko Peltonen kehui albumia siitä, että PMMP ei ollut jäänyt paikoilleen, vaan yhtye oli hakenyt uusia näköaloja. Peltonen kirjoitti albumin olevan "ylettömän vakava" ja sen rakenteen olevan erikoinen. Rumban Anna Brotkinin mukaan PMMP:n vahvuus oli sen moniulotteisuudessa. Hän huomasi kuitenkin kaipaavansa yhtyeelle tyypillistä "ronskia sekoilua". Soundin Tero Alanko totesi albumin olevan "varmaotteista ja odotettua musiikkia", mutta myös hän kiinnitti huomiota räävittömyyden ja punkin poissaoloon. Hänen mukaansa yhtyeestä oli "kadonnut jotain sellaista, minkä vuoksi monet siihen aikoinaan rakastuivat".
Johannes Heikkonen
Sotilasura puna-armeijassa
Elokuussa 1920 toipunut Heikkonen palasi punaupseerikursseille Pietarin kansainväliseen sotakouluun. Maaliskuussa 1921 Heikkosen johtama kansainvälisen sotakoulun oppilaista muodostettu pataljoona oli mukana kukistamassa Kronstadtin kapinaa. Vajaa vuosi myöhemmin tammikuussa 1922 Heikkonen osallistui Itä-Karjalan kansannousun aikana Toivo Antikaisen johtamalle Kiimasjärven retkelle adjutanttina ja komppanianpäällikkönä.
Neuvosto-Karjalassa
Heikkonen toimi sitten Pietarissa kansainvälisen sotakoulun opettajana ja myöhemmin siirtyi Neuvosto-Karjalaan, missä hän oli muodostamassa Karjalan jääkäripataljoonaa sekä toimi ensin joukkojen aluehallinnon poliittisen sihteeristön päällikkönä ja sen jälkeen aluehallinnon päällikkönä. 1930-luvulla Heikkonen toimi Mujejärven piirin puoluesihteerinä ja osallistui muun muassa uitto-, metsä- ja toukotöiden organisointiin. Heikkonen oli Neuvosto-Karjalan tunnetuimpia johtajia.
Reniini-angiotensiinijärjestelmä
Reniini-angiotensiinijärjestelmä tai Reniini-angiotensiini-aldosteronijärjestelmä on verenpainetta ja nestetasapainoa säätelevä hormonaalinen järjestelmä.
Verenpaineen laskiessa munuaisten jukstaglomerulaariset solut erittävät verenkiertoon reniiniä. Veriplasmassa reniini pilkkoo maksan tuottamasta angiotensinogeenista angiotensiini I:stä. Angiotensiinikonvertaasientsyymi (ACE) puolestaan hajottaa tämän angiotensiini II:ksi. Angiotensiini II supistaa verisuonia nostaen näin verenpainetta. Angiotensiini II saa myös aikaan aldosteronierityksen lisääntymistä lisämunuaisissa, sekä lisää antidiureettisen hormonin eritystä aivolisäkkeen takaosasta. Aldosteroni vähentää natriumin ja veden eritystä virtsaan, mikä niin ikään nostaa verenpainetta.
thumb|center|700px|Reniini-angiotensiini-aldosteronijärjestelmän toiminta.
Ignacio Noguer Carmona
Ignacio Noguer Carmona (13. tammikuuta 1931 Sevilla – 3. lokakuuta 2019 ) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin Guadixin hiippakunnan johtoon 10. syyskuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi José María Bueno y Monreal, jota avustivat Emilio Benavent Escuín ja Gabino Díaz Merchán.
Noguer Carmona sai 19. lokakuuta 1990 nimityksen Huelvan koadjuuttoripiispaksi, ja 27. lokakuuta 1993 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 17. heinäkuuta 2006.
Oriani-luokka
Oriani-luokka eli Poeti-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän 1935-1936 valmistetun hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Verkkopyton
Levinneisyys
Verkkopytonia tavataan Kaakkois-Aasiassa Intiasta Filippiineille. Länsimaissa pytoneita pidetään myös lemmikkeinä.
Tuntomerkit
Verkkopytonilla on mustalla pohjalla vaaleanruskea verkkokuvio, jota koristavat valkeat merkit. Tyypillinen aikuisen yksilön enimmäispituus on 5–6 metriä. Pytonit ovat pituuteensa nähden hoikkia; samanpituinen anakonda painaa huomattavasti enemmän. Guinnessin ennätystenkirjassa 1991 on mainittu lähes 10 m pitkä (32 ft 9 in) yksilö.
Oriani-luokka
Suunnittelu
Luokan alukset olivat toisinto Maestrale-luokasta, mutta niiden konetehoa oli kasvatettu ja ilmatorjunta-aseistusta muutettu. Tehonlisäys oli kuitenkin pettymys, koska se ei tuonut toivottua nopeuden lisäystä. Vanhentuneet 40 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin 13,2 millimetrin ilmatorjuntakonekiväärein. Matapanin taistelusta selvinneiden alusten asejärjestelmää modernisoitiin, kun yksi torpedopakka korvattiin kahdella 37 millimetrin tykillä. Samalla asennettiin 20 millimetrin ilmatorjuntatykki, 120 millimetrin valaisutykki ja syvyyspomminheittimet. Ennen sodan päättymistä Orianille asennettiin Saksasta hankittu Seetakt-tutka.
Verkkopyton
Tuntomerkit
Kerrotaan myös, että maailman pisin luotettavasti mitattu käärme oli kymmenmetrinen verkkopyton Sulawesin eli Celebesin saarella Indonesiassa 1912.
Elinympäristö
Verkkopytonit elävät sademetsissä.
Ravinto
Yleensä nuori verkkopyton syö rottia ja muita jyrsijöitä. Aikuinen yksilö syö lähinnä melko kookkaita nisäkkäitä, kuten apinoita ja villisikoja. Verkkopytonit ovat myös tiettävästi surmanneet ja jopa syöneet ihmisiä.
Suojelu
IUCN ei ole vielä luokitellut verkkopytonia. Verkkopyton on mainittu CITESin listan liitteessä II.
Ihmistiikeri
Ihmistiikeri on tarun mukaan ihminen joka muuttuu öisin ihmistiikeriksi. Se kuuluu intialaiseen tarustoon mutta on sittemmin levinnyt ympäri Aasiaa. Ihmistiikerin sanotaan olevan vahva kuin tiikeri ja älykäs kuin ihminen. Tuntomerkkeinä on pitkät terävät hampaat, teräväkyntiset käpälät ja tiikerin ruumis ilman häntää. Ihmistiikeriä esiintyy samoilla seuduilla kuin tiikereitä Aasiassa.
Ihmistiikeri eroaa ihmissudesta siten että ihminen voi itse päättää haluaako hän ihmistiikeriksi toisin kuten ihmissusi joka muuttuu tahtomattaan ihmissuden pureman vuoksi. Tarun mukaan ihminen pystyy muuttumaan ihmistiikeriksi monin eri keinoin. Tapa vaihtelee riippuen mistä osasta Aasiaa tarina tulee. Malesiassa vain noidat omaavat tiedon ihmisen muuttamiseksi hirviöksi ja he veloittavat palveluksesta melkoisesti. Jaavalla riittää, että ihminen lausuu loitsun sanat tiikerin turkki tai vastaava vaate päällään. Balilla rituaali on kaikkein vastenmielisin ja henkisesti sairain: ihmisen on anastettava vainajan suolet, keitettävä ne ja juotava kammottava liemi.
Tarun mukaan ihmistiikerin voi päivällä tunnistaa alaselän tummasta laikusta. Täplän ajatellaan syntyneen paikalle, josta häntä on palanut. Paikoin uskotaan, että vain vainajat voivat muuttua ihmistiikereiksi. Mikäli paha ihminen rukoilee kuolemansa hetkellä anteeksiantoa, hän voi herätä henkiin ja hitaasti muuttua tiikeriksi.
Rovaniemen kaupunginkirjasto
Rovaniemen kaupunginkirjasto, joka on samalla alueellista kehittämistehtävää hoitava kirjasto, toimii Rovaniemellä seitsemässä eri toimipisteessä .Lisäksi kirjastolla on yksi kirjastoauto.
Pääoma 2000-luvulla
Alkusanoissa Piketty toivoo, että kirja puhuttelisi teorioihin vihkiytymättömiä maallikoitakin ja Jyrki Alenius uskoo arviossaan, että toiveella on varmasti mahdollisuus toteutua, niin selkeä ja helppolukuinen kirja on. Opiskelijoita ja tutkijoita varten hän on julkaissut verkossa kirjan oheisaineistoa, kuvioita ja taulukoita, joita on tarkoitus myös päivittää.
Rovaniemen kaupunginkirjasto
Historia
Rovaniemen kirjasto perustettiin 9. huhtikuuta 1860. Kirjaston nimi oli Rovaniemen pitäjänkirjasto. Vuonna 1911 kirjasto järjestettiin uudelleen ja se sai uudet säännöt ja uuden nimen: kirjaston nimeksi tuli Rovaniemen pitäjän kansankirjasto. Kun Rovaniemen kauppala ja maalaiskunta erosivat vuonna 1928 omiksi kunnikseen, kirjasto jakautui kahdeksi kantakirjastoksi (Rovaniemen kauppalankirjastoksi ja Rovaniemen maalaiskunnan kirjastoksi).
Pääoma 2000-luvulla
Piketty argumentoi kirjassa, että ensimmäistä kertaa ensimmäisen maailmansodan jälkeen pääoman tuottavuus on ylittänyt reaalisen talouskasvun ("r>g"), mikä johtaa tulevaisuudessa tuloerojen räjähdysmäiseen kasvuun ja uhkaa koko länsimaisen demokratian olemassaoloa. Ongelmien torjumiseksi Piketty ehdottaa globaalia progressiivista varallisuusveroa. Kirjasta tuli monissa maissa bestseller, ja sitä on kuvattu lähihistorian merkittävimmäksi taloustieteen teokseksi.
Rovaniemen kaupunginkirjasto
Historia
1960-luvulla Rovaniemen kaupunki panosti kirjastoon, jotta kirjasto täyttäisi maakuntakirjastovaatimukset. Vuoden 1961 lopussa kaupunginvaltuusto perusti kirjastoon uusia virkoja. Vuoden 1962 keväällä valtuusto hyväksyi Alvar Aallon suunnitelman uudeksi kirjastorakennukseksi.
Pääoma 2000-luvulla
Kirjan sisältö
Pikettyn mukaan kirjan olennainen epäyhtälö on seuraava: r > g
Rovaniemen kaupunginkirjasto
Historia
Kaupunginkirjasto sai vuonna 1960 maakuntakirjasto-oikeudet.
Pääoma 2000-luvulla
Kirjan sisältö
Epäyhtälössä r tarkoittaa pääoman tuottoastetta eli sen keskimääräistä vuosituottoa: voitot, osingot, korot ja muut pääomatulot prosentteina pääoman arvosta. Muuttuja g puolestaan merkitsee talouskasvua eli tulojen ja tuotannon vuotuista lisäystä.
Rovaniemen kaupunginkirjasto
Historia
Rovaniemen kaupunginkirjasto voitti pohjoismaisen kirjastopalkinnon vuonna 1988 aktiivisuudesta pohjoismaisessa kirjastotyössä ja hyvästä pohjoiskalottikokoelmasta.
Suomen saamelainen erikoiskirjasto perustettiin vuonna 1990 ja se toimii osana Rovaniemen kaupunginkirjastoa.
Pääoma 2000-luvulla
Kirjan sisältö
Pikettyn mielestä tällainen kehitys aiheuttaa syvää eriarvoisuutta ja voi horjuttaa modernin demokratian peruspilareita. Kirjan mukaan pääoman tuotto on sitä parempi, mitä suurempi alkupääoma on, mikä kiihdyttää erkaantumista. Piketty ennustaa myös väestönkasvun ja talouskasvun hidastumista tulevina vuosikymmeninä, mikä pahentaa ongelmaa.
Rovaniemen kaupunginkirjasto
Historia
Kaupunginkirjaston tehtävä maakuntakirjastona muuttui alueellista kehittämistehtävää hoitavaksi kirjastoksi vuoden 2018 alussa.
Pääoma 2000-luvulla
Kirjan sisältö
Kirjan mukaan varallisuus ja pääomatulot jakautuivat hyvin eriarvoisesti aina 1900-luvun alkuun asti. Maailmansodat ja niitä seuranneet poliittiset ratkaisut (mm. verot) edistivät eriarvoisuuden vähenemistä 1900-luvulla. Eriarvoisuus kuitenkin kääntyi jyrkkään nousuun 1970-luvulla. Kirjan mukaan myös pääoman suhteellinen määrä on kasvussa: Maailman pääoman kansantulosuhde (pääoman määrä jaettuna vuotuisella kansantulolla) laski ajanjaksolla 1910–1950 muun muassa maailmansotien johdosta. Pääoman kansantulosuhde on kuitenkin sen jälkeen noussut, ja Piketty ennustaa sen voivan nousta jatkossa korkeammalle kuin aiemmin historiassa.
Varallisuuden kasautumisesta johtuen – kirjan mukaan – perintövarallisuus saa todennäköisesti suuren merkityksen, kuten menneinä vuosisatoina. Epäyhtälöstä r > g johtuen periytyvä vauraus kasvaa nopeammin kuin työstä karttuva vauraus, josta voi säästää. Menneisyydestä juontuvat varallisuuserot ja perintöpääoma saavat Pikettyn mielestä suhteettoman suuren merkityksen. Näin käy ainakin maissa, joissa hidas kasvu ja korkea tuotto toteutuvat yhtä aikaa, todennäköisesti kuitenkin koko maailmassa. Kehityksessä häviäjiä ovat pieni- ja keskituloiset palkansaajat, varsinkin jos heillä ei ole varallisuutta.
Paragon (kuitti)
Paragon on kuittilomake, joka yleisimmin kirjoitetaan käsin. Kuittiin yksilöidään ostetut tuotteet ja asiakas. Paragon-kuittivihkoja voi ostaa kirjakaupoista ja niitä valmistaa Suomessa ainakin Editan kirjapaino.
Pääoma 2000-luvulla
Kirjan sisältö
Ongelman ratkaisuksi kirja ehdottaa globaalia pääomaveroa (varallisuusveroa). Vero perittäisiin vuosittain prosentteina henkilön kokonaisvarallisuudesta (nettovarallisuudesta). Pienimpiä omaisuuksia ei kuitenkaan verotettaisi tai verotettaisiin aivan kevyesti. Alkuvaiheessa vero olisi alueellinen, esimerkiksi Euroopan unionin laajuinen. Veron tuotto käytettäisiin valtionvelan lyhentämiseen.
Paragon (kuitti)
Itsekopiovan kuitin (Paragon Black Leaf Check Book) kehitti Kanadassa John Carter, joka patentoi keksintönsä vuonna 1882 (patentti numero CA 14182). Kuittivihkoa alkoi samana vuonna valmistaa Grip Printing & Publishing Company ja se sai heti suuren suosion. Euroopassa valmistuksen aloitti ensimmäisenä brittiläinen Paragon Check Book Co., joka perustettiin vuonna 1886 Lontoossa.
Vuodesta 1909 alkaen Suomessa Paragon-kuittien valmistamisen yksinoikeus oli kirjapaino Oy Weilin + Göös Ab:lla.
Pääoma 2000-luvulla
Arvioita
"Laajaan empiiriseen aineistoon perustuva teos on selkeästi kirjoitettu ja selkeästi ajateltu", sanoo Jyrki Alenius arviossaan Suomen Kuvalehdessä. Hänen mukaansa Piketty tuo ajatuksensa esille hämärtämättä niitä kaavioilla tai epämääräisillä spekulaatioilla.
Taloustieteen nobelistit Robert Solow ja Paul Krugman ovat kiittäneet kirjaa.
MIT:n ja Harvardin professorit Daron Acemoglu ja James A. Robinson osoittavat Ruotsin ja Etelä-Afrikan taloushistorioiden avulla, että sosiaaliset erot riippuvat paljon enemmän institutionaalisista tekijöistä kuin Pikettyn korostamista tekijöistä, kuten tuoton ja talouskasvun erosta. Professorien mukaan Pikettyn "lait" ovat hyödyttömiä menneen ymmärtämisessä ja tulevaisuuden ennustamisessa. Eri maiden datojen vertailu osoittaa, että myöskään Pikettyn korostama ylimmän yhden prosentin tulo-osuus ei näytä riippuvan tuoton ja kasvun erosta. Professorit toteavat Pikettyn tehneen saman virheen kuin Malthus, Ricardo ja Pikettyn jäljittelemä Marx: hän ei ota huomioon instituutioiden ja teknologian vaikutusta.
Yhdysvaltalaisia taloustieteilijöitä edustava IGM:n paneeli ei yhtä lukuun ottamatta uskonut tuoton ja kasvun eron (r-g) ensisijaisesti aiheuttaneen varallisuuserojen kasvua Yhdysvalloissa, mutta Pikettyn työtoveri Emmanuel Saez uskoi niin tapahtuvan tulevaisuudessa, mitä myös Nobel-palkittu tutkija Angus Deaton piti mahdollisena. Johtava tuloerotutkija David Autor (MIT) jopa sanoi väitettä varallisuuserojen kasvusta "epäfaktaksi", ja Yalen William Nordhaus piti kysymystä vitsinä ja arvosteli uskomusta tuoton kasvusta. Berkeleyn Barry Eichengreenin mielestä koko "r-g" on hyödytön käsite, ja Robert Hall korosti, että superrikkaat tulevat yleensä ylemmästä keskiluokasta [eivätkä rikkaista perijöistä]. Nobel-palkittu Eric Maskin sanoi kasvun ja tuoton olevan taloudellisen tasapainon seurauksia, joten siinäkin tapauksessa, että ne olisivat tärkeitä, niille olisi jotkin muut, syvemmät syyt. Caroline Hoxby sanoi, että Pikettyn argumentin teoria on heikko ja empiria lähes olematonta, kuten Acemoglu ja Robinson osoittavat. Moni sanoi teknologisen muutoksen olevan keskeistä, muutama myös globalisaation, tulojen ja säästämiserojen.
Barack Obaman talousneuvostoa johtanut professori Lawrence Summers kirjoittaa Democracy Journalissa, että Piketty on väärässä. Euron lisä omassa varallisuudessa lisää ihmisen kulutusta viisi senttiä, mikä jo yksin riittää kumoamaan Pikettyn olettaman vaurauden kasautumisen. Sitä paitsi pääoman kasvaessa sen lisätuotto kasvaa yhä hitaammin toisin kuin Piketty olettaa. Pikettyn esimerkitkin ovat Summersin mielestä kovin valikoivia. Muutkin taloustieteilijät selittävät pääoman tulo-osuuden kasvun globalisaatiolla ja teknologisella muutoksella eivätkä pääomien kasautumisella.
400 rikkaimmasta yhdysvaltalaisesta vuonna 1982 enää vain joka kymmenes oli listalla vuonna 2012 (Forbes 400). Rikkaimmat siis Summersin mukaan pikemminkin menettivät vaurautensa kuin kasvattivat sitä. Jos he olisivat kasvattaneet vaurauttaan oletetulla neljällä prosentilla vuodessa, he pääosin olisivat yhä listalla. Lisäksi yhä pienempi osa listalaisista on saanut vaurautensa perinnöistä.
Marker (Norja)
thumb|right|275px|Markerin väkiluvun kehitys vuodesta 1951.
Pääoma 2000-luvulla
Arvioita
Summersin mukaan eniten rikastuvan prosentin tulot ovat peräisin lähinnä työstä eivätkä pääomien kasautumisesta, kuten Piketty kirjoittaa. Toimitusjohtajien väitetään täyttävän pörssiyritysten hallitukset läheisillään ja jakavan itselleen korkeita palkkoja, mutta oikeasti parhaiten palkatut toimitusjohtajat ovatkin vahvojen pääomasijoittajien hallitsemissa yrityksissä eivätkä pörssiyhtiöissä. Palkka riippuu monella tavalla työntekijän tuottamasta voitosta toisin kuin Piketty esittää. Globalisaatio hyödyttää myös viihde- ja urheilusupertähtiä.
Marker (Norja)
Marker on Norjan kunta Østfoldin läänissä Ruotsin rajalla. Sen rajanaapureita ovat Aremark, Rakkestad, Eidsberg ja Rømskog Østfoldissa sekä Aurskog-Høland Akershusin läänissä. Ørje on kunnan ainut taajama ja hallinnollinen keskus. Valtatie E18 vie kunnan läpi ja sen alueella sijaitsevat myös Ørjen linnake, Basmon linnoitus ja Haldenkanalen. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Markerin kunnassa oli 3 587 asukasta.
Kunta perustettiin 1. tammikuuta 1964 Rødenesin ja Øymarkin kuntien liityttyä yhteen.
Pääoma 2000-luvulla
Arvioita
Financial Times esitti toukokuussa 2014 käsityksensä, että Pikettyn teos pohjaa osittain virheelliseen aineistoon ja löydökset ovat vääristyneitä. Piketty pitää Financial Timesin kritiikkiä ”epärehellisenä”, sillä vaikka hänen käytössään oleva data ei ollut täydellistä, se ei muuta hänen päätelmiään, joita tukevat myös viimeisimmät tutkimukset, jotka ovat käyttäneet eri lähteitä kuin hän. Lisäksi Piketty pitää Financial Timesin kritiikkiä ”naurettavana”, sillä kaikki sen aikalaiset ovat myöntäneet suurten omaisuuksien kasvavan nopeammin. Hän on julkistanut käyttämänsä lähteet internetissä luettavaksi. Financial Times torjui Pikettyn vastakritiikin. Kriitikoiden mukaan Pikettyn käyttämän datan akuutein ongelma liittyy Englantia käsittelevään dataan ja sen käyttöön. Nobelisti Paul Krugman tukee Pikettyä ja totesi New York Timesin blogissaan: "Joka luulee, että käsitys taloudellisen epätasa-arvon lisääntymisestä on osoitettu vääräksi, joutuu varmasti pettymään."
Wolfersin analyysi Pikettyn pääväitteestä
Pikettyn mukaan kasvua suurempi tuotto ("r>g") johtaa tulojen kasautumiseen rikkaille seuraavien askelten kautta. Brookings-instituutin ja Michiganin yliopiston professorin Justin Wolfersin mukaan Piketty ei osoita niistä yhtäkään, vaikka hän tarvitsisi ne kaikki:
Pikettyn ja Saezin omaan dataan viitaten Wolfers osoittaa, että vuosina 1970-2010 ylimmän prosentin lisätuloista 68 prosenttia selittyy palkkaerojen kasvulla ja 0 prosenttia sillä, että pääomatulojen osuus tuloista olisi kasvanut.
Huippukymmenyksen osuus yhdysvaltalaisten tuloista on 1997-2010 ollut vuosien 1924-1940 tasolla, vuonna 2007 jopa korkeampi, oltuaan siinä välissä vuosisadan matalin. Samantapainen U-käyrä koskee myös huippuprosentin osuutta tuloista anglosaksisissa maissa. Sen sijaan on epäselvää, ovatko vaurauserot kasvaneet, ja ne ovat selvästi alempia kuin huippuaikana, vuonna 1910.
Maxi Pereira
Victorio Maximiliano "Maxi" Pereira Páez (s. 8. kesäkuuta 1984 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän on luontaiselta pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja, mutta kykenee pelaamaan myös keskikentällä.
Seurajoukkue
Pereira aloitti ammattilaisuransa vuonna 2002 Defensorista, jonka kasvatti hän on. Hän murtautui joukkueen avauskokoonpanoon jo alussa ja oli jatkossa yksi sen tärkeimpiä pelaajia yhdessä Álvaro Gonzálezin kanssa. Joukkue menetti kummatkin "timanttinsa", kun he jättivät seuran kauden 2006–2007 jälkeen. González siirtyi argentiinalaiseen Boca Juniorsiin, kun Pereira itse suuntasi Portugaliin ja Benficaan.
Ensimmäisenä kautenaan 2007–2008 lissabonilaisseurassa hän pelasi lähinnä oikeana keskikenttäpelaajana. Pereira teki kaksi maalia kotiotteluissa marraskuussa 2007, joista ensimmäinen tuli 6–1-murskavoitossa Boavistaa vastaan ja toinen Mestarien liigan ottelussa Milania vastaan.
Seuraavalla kaudella 2008–2009 hän tippui oikeaksi laitapuolustajaksi, kun aikaisemmin kyseisellä paikalla pelannut Nélson Marcos siirtyi Real Betisiin. Hän pelasi kauden aikana 28 sarjaottelua ja kuusi UEFA Cupin ottelua.
Seuraavilla kuudella kaudella Pereira pelasi 25−32 liigaottelua. Kaikkiaan hän pelasi Benficassa kahdeksan kauden aikana 212 Portugalin pääsarjaottelua, joissa teki 13 maalia. Hän voitti seurassa Portugalin mestaruuden 2010, 2014 ja 2014, Portugalin cupin 2014 sekä kuudesti Portugalin liigacupin. Mestarien liigassa hän pelasi Benfican paidassa 35 ottelua ja lisäksi neljä karsintaottelua. Eurooppa-liigassa Benfica oli häviävä finalisti 2013 ja 2014, Pereira pelasi jälkimmäisessä finaalissa.
Pereira siirtyi FC Portoon vapaalla siirrolla kesällä 2015. Hän pelasi tulokaskaudellaan täydet minuutit kaikissa liigaotteluissa lukuun ottamatta kahta ottelua, joista oli pelikiellossa. Porton mestaruuskaudella 2017−2018 hän joutui usein vaihtopelaajan rooliin ja pelasi vain 15 liigaottelussa, näistä 11 aloituskokoonpanossa.
Maajoukkue
Pereira teki ensiesiintymisensä Uruguayn maajoukkueessa 26. lokakuuta 2005 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan. Tämän jälkeen hän on edustanut maajoukkuetta muun muassa vuosien 2010, 2014 ja 2018 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2007, 2011, 2015 ja 2016 Copa Américassa.
Pereira oli vaihtopenkillä vuoden 2007 Copa Américan avausottelussa, mutta pelasi kaikki 18 seuraavaa Uruguayn ottelua vuosien 2007−2016 turnauksissa. Hän oli avauskokoonpanossa kaikissa kuudessa ottelussa Uruguayn voittaessa Copa Américan 2011.
Pereira on pelannut 14. helmikuuta 2019 mennessä 125 maaottelua, eniten Uruguayn pelaajista kautta aikojen.
Record of Youth
Record of Youth on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Park Bo-gum, Park So-dam, Byeon Woo-seok ja Kwon Soo-hyun.
Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä.
Edge of Tomorrow
Edge of Tomorrow on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Doug Liman. Se perustuu Hiroshi Sakurazakan vuoden 2004 romaaniin All You Need Is Kill, jonka ovat sovittaneet käsikirjoitukseksi Christopher McQuarrie, Jez Butterworth ja John-Henry Butterworth. Elokuvan pääosia esittävät Tom Cruise ja Emily Blunt. Elokuva sijoittuu tulevaisuuteen jossa Maa on joutunut avaruusrodun hyökkäyksen kohteeksi.
Edge of Tomorrow sai ensi-iltansa 28. toukokuuta 2014 Suomessa ja 6. kesäkuuta 2014 Yhdysvalloissa. Elokuva tuotti 370,5 miljoonaa dollaria lipputuloja, 178 miljoonan dollarin budjettia vastaan, ja sai enimmäkseen myönteisiä arvosteluja kriitikoilta.
Juoni
Majuri William Cage (Cruise), taistelukokematon tiedotusupseeri, joutuu esimiestensä käskystä osallistumaan maihinnousuoperaatioon avaruusolentoja vastaan. Vaikka Cage kuolee taistelussa, hän huomaa joutuneensa aikaluuppiin, joka lähettää hänet takaisin taistelua edeltävään päivään aina kun hän kuolee. Cage lyöttäytyy yhteen erikoisjoukkosotilas Rita Vrataskin (Blunt) kanssa etsien keinoa avaruusrodun päihittämiseen.
Anssi Kelan diskografia
Suomalaisen laulaja-lauluntekijän ja muusikon Anssi Kelan diskografia koostuu kuudesta studioalbumista, yhdestä livealbumista, kahdesta kokoelmalevystä, 52 singlestä ja 11 musiikkivideosta. Tämän lisäksi hän on myös vieraillut muiden artistien kappaleilla ja esiintynyt useilla eri julkaisuilla.
Anssi Kela aloitti musiikkiuransa vuonna 1986 Yhdeksäs hetki -yhtyeessä, jonka nimeksi vaihtui myöhemmin Pekka ja Susi. Yhtye julkaisi yhden studioalbumin vuonna 1994, ja lopetti toimintansa vuonna 1999. Tämän jälkeen Anssi Kela solmi levytyssopimuksen BMG Finlandin kanssa. Hänen debyyttialbuminsa Nummela julkaistiin 2. maaliskuuta 2001, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle. Nummela oli vuoden 2001 ostetuin levy, ja sitä on myyty yli 150 000 kappaletta eli multiplatinaa. Siitä tuli myös 2000-vuosikymmenen myydyin levy Suomessa sekä 2000-luvun myydyin levy Suomessa vuoteen 2012 asti. Marraskuussa 2001 Nummelasta julkaistiin triplaplatinapainos, joka sisälsi uuden kappaleen. Albumin viidestä singlestä ”Puistossa” ja ”Milla” nousivat listojen kärkeen. ”Milla” ylitti platinarajan vuonna 2002, ja sitä on myyty yli 10 000 kappaletta.
Anssi Kelan toinen studioalbumi Suuria kuvioita julkaistiin 28. syyskuuta 2003, ja se nousi albumilistan kärkeen. Levy ylitti platinarajan, ja sitä on myyty yli 51 000 kappaletta. Se oli myös vuoden 2003 kahdeksanneksi myydyin levy Suomessa. Albumilta julkaistiin kolme singleä, joista ”1972” nousi Suomen soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Kelan kolmas studioalbumi Rakkaus on murhaa julkaistiin 19. lokakuuta 2005. Se nousi albumilistan kolmannelle sijalle. Levy ylitti kultarajan, ja sitä on myyty yli 15 000 kappaletta. Albumilta julkaistiin neljä singleä; ”Karhusaari” ja ”Älä mene pois” nousivat radiosoittolistan ensimmäiselle ja toiselle sijalle. Toukokuussa 2007 Kela julkaisi singlen ”Suomalainen” osana Euroopan unionin rasisminvastaista kampanjaa.
Kelan neljäs studioalbumi Aukio julkaistiin 9. syyskuuta 2009, ja se nousi albumilistan neljännelle sijalle. Levyä myytiin runsas 4 000 kappaletta. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, joista ”Aamu” sijoittui single- ja latauslistan toiseksi sekä radiosoittolistan kolmanneksi. Anssi Kelan ensimmäinen kokoelmalevy Singlet 2000–2010 julkaistiin 24. maaliskuuta 2010. Se nousi albumilistan sijalle 21. Levyn julkaisun jälkeen Kela irtisanoi levytyssopimuksensa Sony Musicin kanssa. Joulukuussa 2010 hän lanseerasi Musiikkipuoti-verkkokaupan yhteistyössä Equal Dreams -palvelun kanssa. Verkkokaupassa myytiin Kelan ennenjulkaisemattomia kappaleita sekä demoja.