cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Henry Campbell-Bannerman
Elämäkerta
Campbell-Bannermanin hallitusta pidettiin tehokkaana, vaikka ylähuone estikin esitykset uudesta koululaista. Ulkoministeri Sir Edward Greyn johdolla solmittiin entente Venäjän kanssa 1907. Samana vuonna Campbell-Bannermanista tuli pitkäaikaisin parlamenttiedustaja (Father of the House), ainoana pääministerinä tähän mennessä. Eteläafrikkalaisille Transvaalin (1906) ja Oranjejoen siirtokunnille (1907) annettiin itsehallinto. Hänen hallitukseensa kuuluivat myös nousevat tähdet Asquith, Lloyd George ja Winston Churchill.
Campbell-Bannermanin terveys huononi pian, ja hän erosi pääministerin tehtävistä 3. huhtikuuta 1908, jolloin hänen tilalleen tuli valtiovarainministeri Herbert Henry Asquith. Campbell-Bannerman asui edelleen osoitteessa 10 Downing Street, ja pian eronsa jälkeen hänestä tuli ainoa pääministeri, joka on kuollut siellä, 22. huhtikuuta 1908.
Meltosjoen valuma-alue
Meltosjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.98) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 229,19 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,52 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Miekojärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Miekojärven alueelle (67.93).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Juan Pablo Sorín
pienoiskuva|Juan Pablo Sorín vuonna 1995. Juan Pablo "Juanpi" Sorín (s. 5. toukokuuta 1976 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän pelasi yleensä vasemmalla laidalla joko puolustuksessa tai keskikentällä.
Sorín edusti viimeisenä seuranaan Brasilian pääsarjan Cruzeiroa. Aiemmin hän pelasi Argentinos Juniorsissa, Juventuksessa, River Platessa, Cruzeirossa, Laziossa, FC Barcelonassa, Paris Saint-Germainissa, Villarrealissa ja Hamburg SV:ssä.
Sorín lukeutui Argentiinan maajoukkueen avainpelaajiin. Hän edusti Argentiinaa MM-kisoissa vuosina 2002 ja 2006, joista ensimmäisellä kerralla hän pelasi Argentiinan kolmesta ottelusta kaksi kokonaan ja kolmannesta 63 minuuttia ennen tuloaan vaihtoon sekä jälkimmäisellä kerralla alusta loppuun kaikki Argentiinan ottelut lukuun ottamatta jatkopaikan kannalta merkityksetöntä viimeistä alkulohko-ottelua. Hän pelasi kaikkiaan 75 maaottelua ja teki niissä 11 maalia vuosina 1995–2006.
Olli Kunnari
Olli Kunnari (s. 2. helmikuuta 1982 Alahärmä) on entinen suomalainen lentopalloilija ja nykyinen lentopallovalmentaja. Ulkomailla Kunnari pelasi Ranskassa, Puolassa, Kreikassa ja Turkissa. Hänet valittiin Puolassa ja Ranskassa tähdistökentälliseen. Suomessa Kunnari oli vuoden pelaaja lentopalloliigassa vuosina 2004, 2012, 2013, 2014. Kunnari valittiin vuoden lentopalloilijaksi vuonna 2014. Hän pelasi Suomen lentopallomaajoukkueessa yli 250 A-maaottelua, ja kuului aloitusseitsikkoon A-maajoukkueen menestysvuosina.
Suomen mestaruuksien lisäksi Kunnari voitti Kreikan lentopalloliigan peliurallaan, joka päättyi keväällä 2020 VaLePan riveissä. VaLePan valmentajaksi Kunnari nimitettiin kesällä.
Lentopalloilijana Olli Kunnari tunnettiin erityisen monipuolisena pelaajana. Hän käytti hyökkäyksissään ja aloituksissaan usein niin sanottua tsekkilyöntiä. Kunnarin roolit yleispelaajana vaihtuivat myös useampaan kertaan urallansa. Ranskassa ja Puolassa hänellä oli enemmän vastuuta hyökkäyspelissä, kun Kreikassa ja Suomen A-maajoukkueessa Kunnari oli ennen kaikkea vastaanottopelin tukipilari.
Peliura
Kunnari aloitti lentopallon 6-vuotiaana Alahärmän Kisassa. 17-vuotiaana hän muutti Tampereelle opiskelemaan ja harjoittelemaan Lentopalloliiton valtakunnallisessa valmennuskeskuksessa, missä hän pelasi lentopallon 1-sarjaa ikäluokkansa nuorten maajoukkueessa, mutta edusti samanaikaisesti myös Kauhavan Wisaa.
Ensimmäiset liigaottelunsa Olli Kunnari kirjautti Vammalan Lentopallossa kaudella 2000-2001. Kunnari pelasi VaLePassa kaikkiaan kaksi kautta ennen kuin hän siirtyi Pielaveden Sampoon. Ensimmäisellä kaudellaan Sammossa hän voitti SM-pronssia ja seuraavalla SM-kultaa. Kunnari oli kantavia voimia Sammossa. Hänet valittiin lopulta kauden 2003-2004 päätteeksi lentopalloliigan parhaimmaksi pelaajaksi. Erinomainen kädenjälki kotimaan lentopallokentillä vei hänet lopulta kansainvälisille pelikentille.
Olli Kunnarin ura Euroopan ammattilaiskentillä sai alkunsa Ranskassa. Hän edusti kaudet 2004-2005 ja 2005-2006 Beauvaisia. Pohjois-Ranskasta tie vei Etelä-Ranskaan Kunnarin allekirjoitettua kesällä 2006 sopimuksen huippuseura Cannesiin, joka pelasi myös lajin arvostetuimmassa seurajoukkuekilpailussa lentopallon Mestareiden liigassa. Ensimmäisellä kaudellaan Cannesissa Kunnari oli voittamassa Ranskan lentopallocupia. Seuraavalla kaudella media valitsi hänet Ranskan lentopalloliigan tähdistöön.
Kaudeksi 2008-2009 Kunnari siirtyi Puolan lentopalloliigaan edellisellä kaudella pronssia saavuttaneen AZS Olsztynin riveihin. Olsztynia kaavailtiin yhdeksi kauden ennakkosuosikiksi, mutta suurimman sponsorin menetyksen vuoksi iskukykyiseksi kasattu joukkue menetti arvokkaimpia pelaajiaan. Kunnari oli lopulta ainoa ulkomaalainen vahvistus, mikä toisaalta nosti hänen rooliaan. Menestystä Olsztynissa aikaansaanut Kunnari pelasi kauden aikana myös Puolan liigan tähdistöottelussa. Myöhemmin Kunnari muisteli, että hän pelasi henkilökohtaisesti peliuransa parhaimman kautensa 2008–2009 Olsztynissa.
Elämä Puolassa vaihtui Kreikkaan kaudella 2009-2010 Kunnarin siirryttyä Olympiakosiin, jonka riveissä hän voitti mestaruuden. Kentän ulkopuolella Kunnarilla oli haasteita hänen vaimonsa sairastuttua masennukseen. Kausi Kreikassa riitti Kunnarille ja maisemat vaihtuivat Turkkiin. Arkea helpotti, että myös hänen perheensä saapui pelikauden ajaksi Turkkiin. Kunnari edusti Turkissa maan pääkaupungin paikallisseura IBB Istanbulia, mikä oli yksi sarjan ennakkosuosikeista. Häntä aiemmin seuraan oli kiinnitetty Suomesta Mikko Oivanen. Kausi päättyi kuitenkin pettymykseen, kun tie tuli pystyyn puolivälierissä.
Kansainväliset kentät vaihtuivat kotimaiseen lentopalloliigaan kaudella 2011-2012, kun Kunnari solmi yllättäen yksivuotisen sopimuksen VaLePaan. Sopimus puolalaisen joukkueen kanssa oli ollut allekirjoitusta vaille valmis. Merkittävimpänä syynä palata Suomeen oli aiemmin päätetty perheen muutto takaisin vakituisesti. Suomen kentillä Kunnari teki poikkeuksellisen vakuuttavaa työtä. Hän vei VaLePan kaudesta toiseen lentopalloliigan finaaleihin ja Suomen mestariksi. Keväällä 2019 VaLePa voitti kolmannen Suomen mestaruutensa putkeen ja sitä pidettiin kotimaisen lentopalloilun dynastiana. Kunnari voitti viisi mestaruutta VaLePassa vuosina 2012, 2014, 2017, 2018 ja 2019. Suomen mestaruus vuonna 2012 oli VaLePan seurahistorian ensimmäinen.
Kunnarin paluu VaLePaan avasi käytännössä vammalalaisseuran mitalihanat. Kunnari oli VaLePassa saavuttamassa kaikkia seuran 2010-luvun mitaleita: viisi SM-kultaa, yksi SM-hopea ja kaksi SM-pronssia. Lisäksi VaLepa otti viisi kertaa ykköspaikan Suomen Cupissa ja tuli kahdesti toiseksi. Myös Euroopan kentillä seura menestyi. Euroopan toiseksi korkeimmassa seurajoukkuekilpailussa CEV-cupissa VaLePa selviytyi puolivälieriin eli 8. parhaan joukkoon kaudella 2015-16. Se oli ensimmäinen kyseiseen saavutukseen yltänyt suomalainen miesjoukkue. Myöhemmin Kunnari pelasi VaLePan kanssa lentopallon Mestareiden liigassa.
Kunnarin ura päättyi 38-vuotiaana kaudella 2019-2020 koruttomasti, kun koronavirusepidemia lopetti lentopalloliigan pelit ja kauden äkkinäisesti. Kunnarin huippulentopalloilijan uran viimeinen virallinen ottelu pelattiin tyhjille katsomoille VaLePan kotisalissa koronavirusepidemian vuoksi asetettujen rajoitustoimien vuoksi. Päätös uran lopettamisesta oli kypsynyt kauden mittaan. Merkittävänä syynä pelikenkien naulaan ripustamiseen olivat vaivat, jotka veivät Kunnarin mukaan häneltä suurimman ilon tekemisestä ja mahdollisuuden harjoitella ja pelata täysipäiväisesti.
Vuonna 2020 Olli Kunnari äänestettiin vuosikymmenen lentopalloliigan vuosikymmenen miespelaajaksi. Annetuista äänistä hän sai 24 prosenttia.
A-maajoukkue
Olli Kunnari debytoi Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa vuonna 2002. Ensimmäisissä A-maaotteluissaan hän oli vielä lähinnä vaihtopelaaja, mutta paikka aloituskentällisessä vakiintui kuitenkin suhteellisen nopealla vauhdilla. Vuonna 2006 Kunnari oli keskeisessä roolissa viemässä Suomea vuosien tauon jälkeen takaisin lentopallon EM-lopputurnaukseen. Myöhemmin Suomi pelasi Moskovan vuoden 2007 EM-kisoissa historiallisesti tiensä välieriin asti.
Vuosina 2002-2015 Kunnari pelasi yhteensä 251 A-maaottelua. EM-lopputurnauksessa hän esiintyi kaikkiaan viidesti (2007, -09, -11, -13, -15) ja kertaalleen MM-lopputurnauksessa vuonna 2014. Lisäksi Kunnari pelasi lukuisina vuosina lentopallon Maailmanliigassa Suomen riveissä. Tammikuussa 2020 päivitetyillä tilastoilla hän oli kahdeksanneksi eniten maaotteluita pelannut suomalainen mieslentopalloilija.
Urheilusanomien toimittaja Jari Perkiö vuonna 2014, että Puolan MM-kisoissa vuonna 2014 Kunnari olisi mahtunut minkä tahansa maan aloituskentälliseen. Suomi tuli kisoissa yhdeksänneksi, mikä on maan historian paras tulos maailmanmestaruuskilpailuissa. YLE:n verkkoäänestyksessä Kunnari valittiin Suomen parhaimmaksi pelaajaksi. Kisat olivat Kunnarille eräällä tavalla maajoukkueuran huipennus, sillä niiden jälkeen hän veti maaotteluista happea ja puki maajoukkuepaidan enää vain kertaalleen ylleen EM-kisoissa 2015.
Dallas Long
Dallas Long (s. 13. kesäkuuta 1940 Pine Bluff, Arkansas) on entinen yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.
Dallas Long tuli kuulantyöntäjänä kansainvälisestikin tunnetuksi jo ennen 18-vuotissyntymäpäiväänsä, kun hän toukokuussa 1958 työnsi 5,44 kg:n juniorikuulalla tuloksen 21,10 ja miesten kuulalla tuloksen 18,60, joka jäi vain 65 cm maailmanennätyksestä. Vuosina 1959–64 hän paransi maailmanennätystä seitsemän kertaa menettäen sen välillä Parry O'Brienille ja Bill Niederille. Vuonna 1962 hänestä tuli kaikkien aikojen toinen 20 metrin ylittäjä. Viimeisen maailmanennätyksensä 20,68 hän työnsi Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton maaottelussa Los Angelesissa 25. heinäkuuta 1964.
Rooman 1960 olympiakisoissa 193-senttinen Long sai pronssia ja varmisti Yhdysvalloille ylivoimaisen kolmoisvoiton: paras eurooppalainen hävisi Longille toista metriä. Uransa päätöskilpailussa Tokion 1964 olympialaisissa Long voitti kultaa tuloksella 20,33.
Melodika
thumb|200px|Hohnerin valmistama näppäinmelodika thumb|200px|Hohnerin valmistama pianomelodika
Melodika on eräs 1950-luvulla markkinoille tullut koskettimistollinen puhallinsoitin, jonka ääniala on tyypillisesti kaksi tai kolme oktaavia. Ääni muodostuu suukappaleen kautta puhallettavan ilman virtauksesta painetun vapaalehdykkäkielen lävitse koskettimia painettaessa. Äänenmuodostus instrumentin sisällä tapahtuu samalla tavalla kuin harmonikassa, jonka ääntä melodikan ääni myös muistuttaa.
Dallas Long
Ammatiltaan Long on hammaslääkäri. Hän esiintyi oikeudessa todistajana Los Angelesissa 1991 tapahtuneessa Rodney Kingin pahoinpitelytapauksessa.
Buduaari
thumb|250px| [[Ludvig XVI:n tyylinen buduaari]] Buduaari tai budoaari (ranskaksi boudoir) tarkoittaa pientä huonetta tai salonkia, jossa nainen viimeistelee pukeutumistaan tai ottaa vastaan lähimpiä ystäviään. Oikeinkirjoitusasun vaihtelu selittyy sanan alkuperän mukaan. U:lla kirjoitettu asu kuvaa sanan ääntämystä ranskassa, o-asuinen muoto taas sen oikeinkirjoitusta ruotsissa. Siinäkin toinen tavu äännetään ranskan mukaisesti lähinnä u:na. Sana boudoir on ajoitettu ranskan kielessä vuoteen 1740. Se on johdettu verbistä bouder, joka tarkoittaa huonolla tuulella olemista, mököttämistä. Silloinen merkitys kuuluu suomeksi: ”huone, jonne voi vetäytyä mököttämään”. Pian kuitenkin korostui mielentilan sijasta vetäytyminen. Sanan nykymerkitys kuuluu: ”naisen pieni ja tyylikäs salonki”. Esimerkiksi Guy de Maupassant käytti sanaa tässä merkityksessä.
Buduaarin nykyvastine on lähinnä pukeutumishuone. Korsetti muodin aikana buduaari oli yksityinen tila, paikka jossa naiset saattoivat oleskella kevyemmin nyöritettyinä ja käyttää mukavampia ja kevyempiä asuja kuin tiloissa, jonne saattoi tulla vieraita. Buduaari sijaitsi tavallisesti talon rouvan tai pariskunnan makuuhuoneen vieressä. Sellainen saattoi kuulua myös edustustiloihin, esimerkiksi tanssi- ja ruokasalien läheisyyteen, kuten 1800-luvun lopussa Berliiniin rakennetussa Strousbergin modernissa kaupunkipalatsissa.
Tunnettuja buduaareja
Tunnetaan myös kokonainen rakennus, joka on nimetty buduaariksi. Se sijaitsee Versailles'n palatsin maille rakennetussa Kuningattaren kylässä (Hameau de la Reine), joka rakennettiin 1700-luvun lopulla Marie-Antoinettelle pakopaikaksi palatsin paineista. Kokonaisuuteen kuuluu kaikkiaan tusinan verran rakennuksia, kuten kuningattaren talo, buduaari, vesimylly, kyyhkyslakka ja vartijan talo. thumb|250 px| Numerolla 5 merkitty Strousbergin kaupunkipalatsin buduaari oli osa edustustilojen kokonaisuutta.
Sinipunainen buduaari eli Liila oleskeluhuone kuului Venäjän viimeiselle keisarinnalle, Aleksandra Fjodorovna Romanoville. Se sijaitsee Pietarissa Aleksanterin palatsin vasemmassa siivessä. Huoneen seinät oli päällystetty syreenin värisellä ranskalaisella silkillä. Matot, verhot, huonekalut ja jopa kiinalaisten maljakoiden syreenit ja orkideat olivat hiukan vaaleamman sinipunaisia, kuten myös pianoa peittävä liina. Aleksandran väitetään valinneen värityksen Nikolailta saamansa syreeninoksan mukaiseksi.
Melodika
Melodikoja valmistetaan erityyppisiä, joista yleisin on tenorimelodika. Sopraano- ja alttomelodikat ovat ohuempia ja koskettimisto niissä on usein erilainen. Myös bassomelodikoja on olemassa. Melodikat valmistetaan lähes poikkeuksetta muovista, minkä ansiosta instrumentin hinta on alhainen. Suurin valmistaja, Hohner, toi instrumentin ensimmäisenä markkinoille. Muita valmistajia on muun muassa Samick. Eri valmistajilta on ilmestynyt melodikan kaltaisia puhallinsoittimia eri nimillä, esimerkiksi Yamahalta pianica.
Varhaisimpiin melodikaa musiikissaan käyttäneisiin artisteihin kuuluu muun muassa jamaikalainen reggae-muusikko Augustus Pablo. Rock-yhtye R.E.M. on käyttänyt melodikaa kappaleissaan Find the River ja Boy in the Well, joista jälkimmäisessä on melodikasoolo.
Fontenayn apottiluostari
Fontenayn apottiluostari sijaitsee Ranskassa, Burgundin maakunnassa ja Marmagnen kunnan alueella. Luostari on rakennettu metsän ympäröimään paikkaan Fontenay-joen ja Saint-Bernard-laakson risteymäkohtaan.
Luostari, johon kuuluu kirkko, majoitustilat, leipomo ja paja, on esimerkki varhaisten sistersiläisluostarien omavaraisuudesta. Vuonna 1981 luostari merkittiin Unescon maailmanperintöluetteloon. Vielä nykyäänkin luostari on Aunardin perheen yksityisomistuksessa ja suurin osa siitä on avoinna yleisölle.
Historia
Huolimatta tästä kuninkaallisesta suojelusta, tai jopa juuri siitä syystä, luostari ryöstettiin useasti kun sodat riehuivat Burgundin alueella. Kuitenkin 1500-luvulle saakka luostari nautti kasvavaa arvonantoa. Muutos, jolla poistettiin munkkien mahdollisuus apottinsa valintaan kuninkaallisen valinnan hyväksi, merkitsi kuitenkin luostarin rappiokauden alkua.
1700-luvulta lähtien luostari ei ollut enää kuin varjo aiemmasta loistostaan ja vauraudestaan. Munkit olivat pakotettuja taloudellisten mahdollisuuksien puuttumisen vuoksi luopumaan ruokasalista. Vallankumouksen tieltä väistyi vain kymmenkunta munkkia, kun se aiemmin oli ollut useamman sadan munkin luostari.
Yleisölle avoinna olevat rakennukset
thumb|150px|Sisäkuva luostarin kirkosta
Apottiluostarin kirkko
Kirkko luostarille rakennettiin vuosien 1127 ja 1150 välisenä aikana. Rakennus perustuu ristin muotoon ja on siten tyypillinen sisterssiläiselle arkkitehtuurille. Kirkkorakennuksen pituus on 66 metriä ja kirkkolaivan leveys on 8 metriä ja poikkilaivan pituus on 19 metriä. Kirkkolaivan sivuilla on kummankin puolen kaksi matalampaa holvistoa. Kirkon kuori on neliön muotoinen ja se on matalampi kuin kirkkolaiva. Lattiapinta on tehty keramiikkalaatoista, jotka aiemmin kattoivat koko rakennelman lattiapinnat. Keskiajalla julkisivulle oli rakennettu myös ”porstua”. thumb|200px|Luostarin piha
Luostarin sisäpiha
Kun kyseessä on luostarin sisäpiha, niin kyseessä on yksi rakennuskokonaisuuden merkittävimmistä saavutuksista. Pihan koko on 36 metriä kertaa 38 metriä ja sitä ympyröi neljä käytävägalleriaa, jotka muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden, vaikka kyseessä on eri vaiheissa tehdyt rakenteet. Jokainen käytävägalleria muodostuu yhden kokonaisuuden muodostavasta holvista, joka on jakautunut kahteen eri osaan. Piha on luostarin sydän, sillä siellä munkit kohtasivat ja itäinen galleria oli kaikkein suosituin alue, joka oli yhteydessä suoraan kirkon keskilaivan kanssa ja siten se johdatti munkin myös messuun. Eteläinen galleria johdatti puolestaan kapitulaarisaliin ja makuusaliin vieviin portaisiin. Vuoden 1911 töiden yhteydessä paljastui armarium, jossa munkin säilyttivät kirjojaan ennen messuun menemistään. Eteläinen galleria johdatti vielä ruokasaliin, jonka edessä oli pesuallas, joka kuitenkin on sittemmin kadonnut. Luostarin pihalla tapahtuivat luostarin juhlakulkueet. thumb|120px|Luostarin piha kiertävät kaariholvit
Kapitulaarisali
Kirkon jälkeen keskeisin huone apottiluostarin elämässä oli kapitulaarisali: siellä päätettiin toimenpiteistä ja kannanotoista, jotka koskivat koko yhteisöä - kunhan oli aina ensin luettu kappale pyhän Bernhardin sääntöä. Kapitulaarisali avautui luostarin sisarpihalle, sen itäiseen galleriaan suuren kaarikäytävän kautta. Aluksi sali oli säännöllisen neliön muotoinen ja sen katto oli muodostunut kolmesta holvista, joita tukevat pilarit. Vuonna 1450 kolmas holvikaari tuhoutui tulipalon seurauksena. 1900-luvun alussa purettiin seinämä, joka erotti kapitulaarisalin ja vierassalin. Holvikaaret on koristeltu yksinkertaisin kukka-aihein.
Munkkien asuintilat
Kun edetään kapitulaarisalin ja vierassalin kautta, niin saavutaan munkkien arkisaliin. Tämä on paikka, jossa kaikella todennäköisyydellä munkin kopioivat ja kuvittivat käsikirjoituksia. Sali on 30 metriä pitkä ja sen rakenteessa on kaksitoista holvikaarta, jota ovat pareittain ja siten muodostavat kuusi kokonaisuutta. thumb|200px|Makuusali
Makuusali
Munkkien makuusali sijaitsee rakennuksen toisessa kerroksessa ja sen alla on kapitulaarisali. Sinne saavutaan parinkymmenen askelman pituisia portaita pitkin. Sali paloi 1400-luvulla ja kattopalkisto korvattiin uudella, jota saatamme vielä tänäänkin ihailla. Kattorakennelma muistuttaa ylösalaisin käännettyä isoa puuvenettä tai puulaivaa. Pyhän Bernhardin sääntökunta edellytti sääntöjensä mukaisesti, että munkeilla ei ollut yksityiskammioita, vaan he sijasivat olkipatjansa paljaalle lattialle.
Paja
Paja sijaitsee aivan luostarin alueen pohjoisella laidalla. Se on kooltaan 53 metriä pitkä ja 13 metriä leveä. Kattorakenteen holvit lepäävät keskelle sijoitetuilla pilareilla sekä tietenkin seinään tukeutuen. Pajan rakensivat munkit itse 1100-luvulla, jotta he voisivat työskennellä rautamalmin parissa, jota löytyi läheisestä vuoresta, joka dominoi koko luostarin maisemaa. Fontenayn joen keinotekoinen ja muutettu uoma kulkee pajarakennuksen seinustaa pitkin ja saa aikaan liikkeen, jolla käytettiin pajan suuria vasaroita. thumb|200px|Kyyhkyslakka ja perhostalo
Dungeon Siege
Dungeon Siege on Gas Powered Gamesin kehittämä vuonna julkaistu toimintaroolipeli, jossa pelaajan tehtävänä on pelastaa Ehbin kuningaskunta. Pelaaja voi valita onko hän maagi, jousiampuja vai lähitaistelija. Pelin on suunnitellut Chris Taylor ja sen musiikin on säveltänyt tunnettu pelimusiikin säveltäjä Jeremy Soule. Vuonna 2005 pelille ilmestyi jatko-osa Dungeon Siege II.
Toinen tavanomaisesta poikkeava ratkaisu on pelin sisällön lataus tietokoneen muistiin vähitellen, jolloin lataustaukoja ei ole juuri lainkaan, ja pelimaailma on yksi valtava kokonaisuus, eikä kokoelma erillisiä kenttiä.
Pelaaja voi hankkia hahmonsa lisäksi seurueeseen lisää jäseniä, joista osa perii maksun, jos heidät haluaa seurueeseensa. Pelissä on myös verkkopelimahdollisuus joko lähiverkon, internetin tai ZoneMatchin kautta.
Muu media
Vuonna 2008 julkaistiin Uwe Bollin elokuva In the Name of the King: A Dungeon Siege Tale, joka perustuu peliin.
Vastaanotto
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 8.4/10 arvostelussaan.
Luettelo Bilderberg-kokouksiin osallistuneista
Tämä on luettelo Bilderberg-kokouksiin osallistuneista henkilöistä. Luettelo on lajiteltu ensin henkilön ensimmäisen osallistumisvuoden mukaan ja sen jälkeen aakkosjärjestyksessä. Nimen perässä olevat vuodet kertovat kaikki kokoukset, joihin kyseinen henkilö on osallistunut vuosina 1964, 1991 sekä 1993–2010.
Suomalaiset
Suomalaisia kokouksiin osallistuneita ovat ainakin seuraavat:
Mulhacén
Mulhacén on Manner-Espanjan korkein vuori. Se kohoaa 3 479 metriin ja kuuluu Andalusiassa sijaitsevaan Sierra Nevadan vuorijonoon. Se valloitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1910.
Parveke
pienoiskuva|Parvekkeita rakennuksessa [[Aarhusissa Tanskassa.]] pienoiskuva|Parveke rakennuksen seinällä [[Szegedissä Unkarissa.]] Parveke on rakennuksen seinästä ulkoneva – yleensä aidattu – tasanne, jonne usein johtaa ovi rakennuksen sisältä.
Piirteet
Parvekkeella voi olla useita eri tarkoituksia. Niillä voidaan esimerkiksi laajentaa kodin pinta-alaa ja tehdä mahdolliseksi aktiviteetteja rakennuksissa, joilta saattaa puuttua oma piha tai puutarha. Kuumissa maissa parvekkeen ovien avaaminen on myös tehokas keino lisätä ilmanvaihtoa. Parvekkeita saatetaan rakentaa myös rakennuksen sisäpuolelle, esimerkiksi kirkoissa muusikoille tai teattereissa istumapaikkojen lisäämiseksi. Aikanaan parvekkeet rakennettiin esimerkiksi olkakivien eli konsolien varaan. 1800-luvulta lähtien parvekkeiden tukirakenteita on rakennettu esimerkiksi teräsbetonista.
Ranskalaisella parvekkeella tarkoitetaan yleensä parveketta ilman tasannetta. Ranskalainen parveke sisältää yleensä vain rakennuksesta avautuvan oven sekä oven takana sijaitsevat, rakennukseen kiinnitetyt kaiteet.
Altaani eroaa parvekkeesta siinä, että se ei tukeudu talon rakenteisiin vaan on oman tukirakenteensa varassa.
Historia
Ensimmäiset parvekkeet rakennettiin mahdollisesti nykyisessä Iranissa noin 3000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Tuolloin parvekkeiden tarkoitus oli suojata talojen edustojen katuja paahtavalta auringolta. Mykeneläisessä Kreikassa noin 1400 vuotta eaa. tarkoitus oli puolestaan lisätä talon valoisuutta ja ilmanvaihtoa. Roomassa maenianum oli parveke hallitsijoille tai senaattoreille, jolta seurattiin esimerkiksi gladiaattoripelejä Colosseumilla.
Ajan kuluessa parvekkeista tuli entistä yksityiskohtaisempia. Arabimaailmassa yleistyi keskiajalla mashrabiya-ristikot parvekkeiden ympärillä, jotta talon asukkaat voisivat nauttia ulkoilmasta suojaten samalla yksityisyyttään islamilaisen uskontokäsityksen mukaisesti. Renessanssiajan Italiassa parvekkeet yleistyivät arkkitehtoonisena ilmiönä Donato Bramanten suunniteltua Palazzo Caprinin Roomassa. Kolonialismin kautta parvekkeet levisivät myös muihin maihinosiin.
Nykyaikaisemmissa rakennuksissa käytettiin 1900-luvulta alkaen esimerkiksi niin sanottuja tuuletusparvekkeita, jotka pienissä asunnoissa olivat yhteiskäytössä esimerkiksi siivoamista ja tuulettamista varten. 1960-luvulta lähtien yleistyi tapa rakennuttaa huoneistokohtaisia parvekkeita. 1960-luvulla parvekkeet saattoivat olla esimerkiksi pieniä nauhaparvekkeita, mutta parvekkeiden koko on ajan saatossa kasvanut. Nykyisin parvekkeille on usein tilaa sijoittaa kalusteita. Lasitetut parvekkeet ovat erityisesti pohjoismainen ilmiö paikallisen sään edellytyksiin.
Indianapolis 500 1951
Indianapolis 500 1951 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. toukokuuta 1951 Indianapolis Motor Speedwaylla. Kilpailun voitti Lee Wallard.
Vesikirput
Vesikirput (Cladocera) on pienehköjen, kidusjalkaisiin (Branchiopoda) kuuluvien äyriäisten alalahko. Vesikirput puolestaan jaetaan edelleen neljään osalahkoon, noin 14 heimoon, 87 sukuun ja yli 400 lajiin. Useimmat vesikirput elävät sisävesissä, merissä eläviä lajeja on vähän. Tunnetuin vesikirppusuku on Daphnia, jota käytetään muun muassa koe-eläimenä ekotoksikologiassa, ympäristömyrkkyjen haitallisuutta arvioitaessa, sillä se reagoi niihin herkästi mutta myös sopeutuu.
Ruumiinrakenne
pienoiskuva|vasen|Vesikirpun raajoja Useimmat vesikirput ovat vedessä vapaasti uivia äyriäisiä, joilla tyypillisesti on takkimainen selkäkilpi eli carapax, joka muodostuu oikeasta ja vasemmasta kuorenpuoliskosta ja joka usein peittää lähes koko ruumiin raajoja lukuun ottamatta. Monilla lajeilla kaulamainen painauma erottaa pään muusta ruumiista selvästi. Päästä suuntautuu usein eteenpäin otsapiikki (rostrum).
Vesikirpun otsassa on pariton verkkosilmä, joka on syntynyt kahden silmän yhteensulaumasta. Useilla lajeilla on myös yksinkertainen naupliussilmä. Ommatidien eli osasilmien määrä vaihtelee paljon, lajien saalistustavan mukaan. Kasviplanktonia suodattavilla Daphnioilla on vain 22 ommatidia, petovesikirpuilla enemmän, esimerkiksi Evadnella 80 ja Leptodoralla 300. Pedot tarvitsevat tarkkaa näköä saalistaessaan. Etumainen tuntosarvi- eli antennipari on pieni ja siinä on lähinnä tuntoelimiä. Toiset antennit puolestaan ovat suhteettoman suuret ruumiiseen nähden, ja ne toimivat äyriäisen pääasiallisina uinti- ja saalistuseliminä. Nämä soutusarvet ovat kaksihaaraiset, ja niissä on sulkamaisia sukasia. Monilla lajeilla sarviparit ovat toisiinsa kiinnittyneet. Tuntosarvien yhtaikainen alaslyönti saa aikaan vesikirpun nykivän, hyppivänoloisen liikkeen. Suu leukaosineen on pään alapuolella.
Vesikirpun keskiruumis (thorax) on lyhyt ja koostuu 4–6 jaokkeesta. Naarailla selkäkilven (kuoren) ja itse selän väliin jää vapaa tila joka toimii eläimen hautomataskuna (marsupio), jossa munat kehittyvät. Eläinplanktonia saalistavilla petovesikirpuilla kuori on vaatimaton ja itse asiassa peittää ainoastaan hautomataskun. pienoiskuva|220px|vasen|Cercopagis (ylh.) ja Bythotrephes
Jalkojen rakenne vaihtelee ruokailutapojen mukaan. Useimmiten vesikirput käyttävät jalkaraajojaan siilatakseen vedestä pieniä ravintohiukkasia; tätä varten tiuhaan, jopa 500 kertaa minuutissa lyövät jalat ovat hienojen sukasten reunustamat.
Useimmat vesikirput lisääntyvät sekä suvullisesti että partenogeneettisesti, so. ilman hedelmöitystä. Partenogeneettinen lisääntyminen on nopeaa ja tehokasta. Suvullisia munia monet lajit tuottavat vasta epäedullisten ympäristöolojen uhatessa kuten kuivan kauden lähestyessä. Tällöin hautomataskuun kehittyy erityinen munakotelo, efippium, jossa on vain pari suurikokoista hedelmöittynyttä ”lepomunaa”, ja jossa on kova ylimääräinen suojakuori, jonka turvissa lepomunat voivat säilyä talven tai pitkänkin kuivan kauden yli ja myös levitä pitkiä matkoja tuulen tai eläinten mukana.
Lasaruslaji
Sukupuuttoon kuolleeksi luultu laji on löytynyt Suomesta Lapin järvistä, ja se on nyt lasaruslaji. Se on tunnettu fossiilinimellä Unapertura latens, mutta nyt sille on annettu uusi tieteellinen nimi Rhynchotalona lantens. Suomenkielisiä nimiä vesikirpuilla ei ole.
Kuijasjoen valuma-alue
Kuijasjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.99) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 358,85 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,54 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Lohijärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Lohijärven alueelle (67.92).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Aleksandr Parygin
Aleksandr Vladimirovitš Parygin (s. 25. huhtikuuta 1973 Almaty) on kazakstanilainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Atlantan olympialaisissa 1996.
Olavi Laaksonen
Kaarlo Olavi Laaksonen (26. heinäkuuta 1921 Turku – 27. lokakuuta 2004 Turku) oli Suomen jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja vuosina 1962–1974. Laaksonen oli pelaajaurallaan maalivahti Turun Tovereissa (TuTo) vuoteen 1956 saakka ja toimi samalla joukkueen valmentajana. Hän pelasi 21 A-maaottelussa ja edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952.
Vuonna 1962 Laaksonen valittiin Suomen jalkapallomaajoukkueen valmentajaksi. Maajoukkue pelasi Laaksosen aikana hyvin ja saavutti Pohjoismaiden-mestaruuden vuosina 1964 ja 1966. Laaksosen aikakaudella saavutettiin myös toistaiseksi viimeinen jalkapallon todellisesta suurmaasta saatu voitto, kun Espanja kaatui kotikentällä 1969. Laaksosen valmennuskaudella maajoukkue pelasi 88 maaottelua, joista se voitti 15 ja pelasi 21 kertaa tasan.
Maajoukkueuransa jälkeen Laaksonen toimi vielä TPS:n valmentajana vuosina 1975–1977. Tuolloin turkulaiset saavuttivat toistaiseksi viimeisimmän Suomen mestaruutensa vuonna 1975, ja vuoden 1977 päätteeksi joukkue sai SM-pronssia.
Laaksonen pelasi myös jääkiekkoa ja valmensi muun muassa TuTo:n jääkiekon edustusjoukkuetta kaudella 1959–1960. Käsipallossa hän voitti TUL:n mestaruuksia.
Väinö Kuisma (keihäänheittäjä)
Väinö Kuisma (7. elokuuta 1934 Vuoksenranta – 18. helmikuuta 2015) oli suomalainen keihäänheittäjä.
Kuisma osallistui ainoana suomalaisena keihäänheittäjänä Rooman 1960 olympialaisiin ja sijoittui neljänneksi 17 senttiä pronssimitalistille, Unkarin Gergely Kulcsárille hävinneenä. EM-kilpailuihin Kuisma osallistui kolmasti: Tukholmassa 1958 hän sijoittui viidenneksi, Belgradissa 1962 kymmenenneksi ja Budapestissa 1966 kuudenneksi.
Urheilu-ura
Vuonna 1952 keihäänheitto vakiintui Väinö Kuisman päälajiksi. Pääsy Helsingin olympialaisiin seuraamaan urheilijoiden ja keihäänheittäjien kisaamista oli mieleenpainuva kokemus ja samalla vahvistus sille, että jonain päivänä Kuisma haluaa edustaa Suomea olympiakisoissa.
Kesäkuussa 1953 oli tiedossa ensimmäinen ulkomaanmatka Budapestiin ja samana kesänä Oslon Bisletillä Kuisma heitti nuorten Suomen ennätyksen 70,84. Kalevan kisoissa tuli ensimmäinen yleisen sarjan SM-mitali. Kauden maailmantilastossa 1953 Väinö Kuisma oli sijalla 12. 1958 kesällä pidettiin Kalevan kisat Kouvolassa. Suomen mestaruuden voittaminen omassa kotikaupungissa oli mieluinen voitto. Kesän varma kunto varmisti pääsyn EM-kisoihin Tukholmaan, jossa Kuisma oli tuloksellaan 74,90 viides. Unelma edustaa Suomea olympialaisissa toteutui vuonna 1960. Kuisma heitti kisoissa oman ennätyksensä (78,40) ja jäi lopulta 17 cm päähän pronssimitalista tiukan kisan jälkeen.
Omasta terveydestä huolehtiminen oli Kuismalle hyvin tärkeää. Kuisma innostui kasvisruokavaliosta ollessaan Juntusen opistolla urheiluhierojakurssilla. Kuisma noudatti laktovegetariaanin ruokavaliota noin 10 vuotta, eikä syönyt lainkaan lihaa, kalaa eikä kananmunaa. Kuisma osoitti tällä, että myös voimailulajeissa on mahdollista pärjätä huipulla syömättä lihaa ym.
Tokion olympiavuonna 1964 Kuisma heitti hyviä tuloksia ja oli SM-kilpailussa Jorma Kinnusen jälkeen toinen tuloksella 75,13. Pettymys oli suuri, kun kisalippu Tokioon jäi saamatta hyvistä näytöistä huolimatta. Kutsut Kuuban kisamatkoille kahdesti vuosina 1965 joulukuussa ja 1966 olivat Kuismalle hyvin mieluisia kisareissuja. Kuisma oli ensimmäinen keihäänheittäjä, joka on heittänyt yli 80 metriä Kuuban maaperällä. Samaisena syksynä ennen Kuuban matkaa Kuisma heitti 3.10.1965 oman ennätyksensä 85,04. Kuisman neljännet suurkilpailut ja samalla viimeiset olivat vuonna 1966 Budapestissa, jossa hän tuli kuudenneksi tuloksella 79,26.
Työura
Väinö Kuisma toimi poliisin alokaskurssista lähtien liikkuvassa poliisissa. Ensimmäinen virkapaikka oli Joensuussa, jonka jälkeen seurasivat Heinola, Mikkeli ja Kouvola. Väinö Kuisma kuului ryhmään, jonka päätehtävänä oli alkoholin salakuljetuksen ja huumekaupan torjunta. Työtehtävien hoito oli Kuismalla aina päätehtävänä ja urheilu oli harrastus.
Väinö Kuisman elämän viimeinen virallinen edustustilaisuus oli tasavallan presidentin kutsu saapua 6.12.2014 itsenäisyyspäivän vastaanotolle muiden keihään arvokisamitalistien mukana. Väinö Kuisma oli puolisoineen hyvin otettu tästä huomionosoituksesta suomalaisia keihäänheittäjiä ja urheilijoita kohtaan.
Challenge Cup (lentopallo)
Lentopallon Challenge cupiin osallistuvat niiden Euroopan maiden mestarijoukkueet, joiden ranking ei ole tarpeeksi korkea Mestareiden liigaan. Lisäksi Challenge cupiin saavat osallistua kaikkien Euroopan maiden cup-mestarit.
Suomalaisjoukkueet
Miesten Top Teams Cupissa pelasivat suomalaisseuroista kaudella 2006-2007 Rovaniemen Santasport ja Tampereen Isku-Volley. Santasport eteni kuudentoista parhaan joukkoon ja kahdeksasosafinaalit venäläistä Iskra Odintsovoa vastaan olivat tiukkaakin tiukemmat. Venäjällä pelattu ensimmäinen ottelu päättyi Odintsovon voittoon 3-2 ja Santasport voitti kotiottelunsa samoin numeroin - erävoittojen ollessa tasan jouduttiin jatkoerään. Sen Odintsovo voitti 25-19 jatkaen kahdeksan parhaan joukkoon.
Kausi 2007
Top Teams Cupin voiton kaudella 2006-2007 vei yllättäen slovenialainen Autocommerce Bled, joka kukisti italialaisen Cimone Modenan tähdet loppuottelussa, ja vieläpä näiden kotikentällä, erin 3-2. Voitto oli samalla ensimmäinen slovenialaisseuran saavuttama lentopallon Euroopan Cupin mestaruus. Pronssiottelussa Santasportin jatkosta pudottanut Iskra Odintsovo voitti Isku-Volleyn tien pysäyttäneen makedonialaisen Rabotnicki Fersped Skopjen 3-1.
Ketjureaktio
Ketjureaktio tarkoittaa seuraavia asioita:
Sipilä
Sipilä voi tarkoittaa seuraavia:
Sipilä on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkiöillä:
Thorin Tammikilpi
Thorin II Tammikilpi on J. R. R. Tolkienin luoma fiktiivinen hahmo kirjassa Hobitti eli sinne ja takaisin ja kirjassa Keskeneräisten tarujen kirja.
Elämäkerta
Thorin syntyi vuonna 2746 Kolmatta Aikaa ja kuoli vuonna 2941. Hän oli kuollessaan 195-vuotias. Thorin oli kääpiö Durinin heimoa (yksi kääpiöiden seitsemästä heimosta) ja ehti olla heimon kuningas 91 vuotta. Thorin oli kääpiöksi kookas ja erityisen voimakas ja urhoollinen. Thorinilla oli nuorempi veli Frerin ja sisar Dis. Thorin soitti harppua. Hänen isoisänsä Thrór oli Ereborin eli Yksinäisen vuoren Vuorenalainen Kuningas Lohikäärme Smaug Kultaisen hyökätessä Yksinäiselle vuorelle. Thorinin isä Thráin II ja isoisä selvisivät elossa pakenemalla Ereborin sisältä salaista käytävää pitkin. Thorin säilyi elossa Smaugin vallatessa vuoren, koska sattui juuri silloin olemaan ulkona. Smaug ajoi Thorinin maanpakoon yhdessä muiden eloonjääneiden kääpiöiden kanssa. Tähän aikaan Thorin oli 24-vuotias. Taakseen kääpiöt jättivät suuren kulta-, hopea- ja jalokiviaarteen, jonka päällä lohikäärme Smaug nukkui vuoren alimmassa suuressa aarrekammiossa.
Narin tuoma tieto Thrórin kohtalosta suututti Thráinin ja hän kokosi suuren kääpiöarmeijan ja aloitti Kääpiöiden ja Örkkien Sodan Thorinin ollessa vielä nuori 53-vuotias kääpiö. Kääpiöarmeija marssi Sumuvuorille Morian itäiselle portille. Siellä Dimrillin laaksossa käydyssä Azanulbizarin taistelussa Thorin osoitti suurta taitoa ja urhoollisuutta nuoruudestaan huolimatta. Kesken taistelun hänen kilpensä särkyi ja hän kaappasi suojakseen tammen oksan, mistä hän sai nimen Tammikilpi. Taistelussa örkkien johtaja Azog lyötiin, mutta kääpiöt kokivat myös raskaita tappioita, ja muun muassa Thorinin veli Frerin kaatui. Moriaa ei kuitenkaan pystytty valtaamaan takaisin, mutta portin raosta Dáin Rautajalka näki vilaukselta kaivoksessa liikkuvan kauhistuttavan balrogin.
Myöhemmin Kolmannen Ajan vuonna 2941 velho Gandalfin johdolla Thorin muodosti 12 muun kääpiön ja hobitti Bilbo Reppulin kanssa seurueen Smaugin lyömiseksi. Thorinin tunsi sinisestä huppuviitasta, jonka hupusta roikkui hopeinen tupsu. Seurueen jäsenet olivat: Thorin, Balin (myöhemmin vähän aikaa Morian ruhtinas), Glóin, Dwalin, Kíli (äiti Dis), Fíli (äiti Dís), Dori, Nori, Ori, Óin, Bifur, Bofur, Bombur ja tietenkin Hobitti Bilbo Reppuli. Luettelo Keski-Maan sivuhahmoista sisältää lisätietoja Thorinin seurueen jäsenistä. Thorin taisteli hiisiä ja hukkia vastaan Viiden armeijan taistelussa. Hän hyökkäsi Pohjoisen örkkien päällikön Bolgin henkivartiokaartia vastaan 12 toverinsa kanssa ja joutui saarroksiin ja haavoittui pahoin keihäiden lävistettyä hänet. Ennen kuin hän kuoli hänet kantoi pois taistelutantereelta Beorn, joka oli karhuksi muuttuneena tullut taistelemaan. Kuolinvuoteellaan Thorin ehti tavata Bilbo Reppulin ja pyytää anteeksi ahneuden ja kullanhimon synnyttämiä pahoja tekojaan ja sanojaan. Bilbo itki katkerasti huopaan kääriytyneenä Thorinin kuolemaa.
Thorin Tammikilpi haudattiin Yksinäiseen vuoreen. Hänen rinnalleen asetettiin Arkkikivi eli Vuoren Sydän, joka oli kääpiöiden aarteen suurin ja arvokkain jalokivi. Arkkikivi oli omavaloinen ja hohti himmeästi pimeässäkin. Thorinin haudan päälle asetettiin Orkrist, haltioiden Gondolinissa takoma miekka, jonka retkikunta löysi Sumuvuorten länsipuolelta peikkojen luolasta. Haltiakuningas Thranduil otti miekan Thorinilta, mutta palautti sen Thorinin kuoltua. Orkrist alkoi hohtaa sinistä valoa, jos hiidet lähestyivät sitä, eikä Ereborin kääpiöitä siksi enää koskaan yllätetty.
Tr1
Tr1 (ennen 1942 R1) eli Risto on Valtionrautateiden käytössä ollut tavaraliikenteeseen tarkoitettu raskas höyryveturi. Nimensä se on saanut presidentti Risto Rytistä, jonka presidenttikaudella veturit otettiin käyttöön.
Ruskomarmorilude
Ruskomarmorilude (Phytocoris ulmi) on kuneluteisiin kuuluva ludelaji joka elää lehtipuuvaltaisissa metsissä ja puutarhoissa.
Tr1
Valmistus ja käyttö
Vetureita rakennettiin 67 kappaletta vuosina 1940–1957 kolmessa veturitehtaassa: Tampellassa, Lokomossa sekä saksalaisessa Jungissa. Tavarajunaveturi Risto on saman aikakauden tuote kuin pikajunaveturi Ukko-Pekka, ja ne ovatkin lähes samannäköisiä ulkonäöltään. Tr1-vetureita on säilynyt useita, mutta yhtäkään ei ole tällä hetkellä ajokunnossa. Parhaiten veturit erottaa toisistaan vetopyörien koosta ja lukumäärästä: Ukko-Pekoissa on kolme huomattavan kookasta vetopyöräparia halkaisijaltaan 1,9 metriä, kun taas Ristoissa on vetopyöräpareja neljä, halkaisijaltaan 1,6 metriä. Useammalle pyöräparille saatiin enemmän painoa tavaravaunujen vetämiseksi, vaikka nopeus samalla aleni. Riston teli oli yksiakselinen, hiekoitusputkia pyörille oli neljä.
Ruskomarmorilude
Ulkonäkö
Ruskomarmorilude on punaruskean kirjava laji. Sen tuntosarvien ensimmäinen jaoke on noin 1,5 × pään leveys. Pituudeltaan se on 6,4–8,1 mm
Tr1
Valmistus ja käyttö
Neljä viimeistä Tr1-veturia varustettiin rullalaakerein. Näitä Rulla-Ristoja pidettiin lajinsa parhaina. Tr1 1096 vuodelta 1957 oli viimeinen VR:lle valmistettu höyryveturi.
Ruskomarmorilude
Levinneisyys
Suomessa ruskomarmoriludetta tavataan eteläisimmästä Suomesta rannikoilla harvinaisena, myös sisämaasta on havaintoja. Euroopassa lajia tavataan yleisesti. Sitä tavataan myös idässä Itä- ja Keski-Aasiassa.
Tr1
Valmistus ja käyttö
Tr1-veturit poistettiin liikenteestä 1970-luvun alussa, kun vetokalusto vaihdettiin dieselkäyttöisiin.
Ruskomarmorilude
Elinympäristö
Ruskomarmoriludetta esiintyy lehtipuuvaltaisissa metsissä puutarhoissa, ainakin pähkinäpensaalla (Corylus), herukoilla (Ribes) ja angervoilla (Filipendula). Ulkomailla ruskomarmoriludetta on tavattu omenapuilta (Malus), oratuomelta (Prunus spinosa), orapihlajilta (Crataegus) ja mesiangervolta (Filipendula ulmaria) sekä vatukoilta (Rubus).
Tr1
Säilyneet Tr1-veturit
Yhden parhaiten säilyneen Tr1:n, 1074:n, siirtämistä Jyväskylästä Rovaniemelle turistikäyttöön suunniteltiin. Lopulta veturin osti Uudenkaarlepyyn Munsalassa toimivan RM-Trucks Oy:n omistaja Håkan Westerlund. Veturin siirtäminen Jyväskylästä Uuteenkaarlepyyhyn aloitettiin 17. syyskuuta 2008. Tr1 1051 on siirretty Haapamäeltä Kouvolaan 4.12.2017 varaosalähteeksi ja romutettavaksi.
Ernő Gerő
Gerő syntyi juutalaisperheeseen Terbegecissä, Unkarissa, nykyisessä Slovakian Trebušovicessa. Hän muutti Unkarista Neuvostoliittoon Béla Kunin kommunistihallituksen kaaduttua vuonna 1919. Molemmilla kerroilla Neuvostoliitossa ollessaan hän oli aktiivinen KGB:n agentti. Hän toimi Kominternissa Ranskassa ja taisteli Espanjan sisällissodassa.
Alfeld
pienoiskuva|Alfeldin kaupungintalo pienoiskuva|Alfeldin Marktstraße Alfeld, virallisesti saksaksi Alfeld (Leine) on kaupunki Ala-Saksissa Saksassa. Kaupungissa oli noin 18 500 asukasta vuoden 2019 arvioiden mukaan, mikä tekee Alfeldista Hildesheimin piirikunnan toiseksi suurimman kaupungin. Kaupungissa sijaitsee Unescon maailmanperintökohde Fagus-Werk.
Heikki Pennola
Heikki Pennola (alkujaan Henrik Aleksander Åhlman) (11. syyskuuta 1879 Kanneljärvi – 26. maaliskuuta 1960 Kuopio) oli suomalainen yleisurheilija. Pennola osallistui Suomen joukkueessa Ateenan välikisoissa 1906 useampaan lajiin, joissa parhaiten pärjäsi seiväshypyssä, jossa jakoi viidennen sijan hypättyään tasan 3 metriä.
Painissa Pennola oli Viron mestari 1902 ja Venäjän mestari 1903. Seuratasolla hän edusti Viipurin Reipasta.
Madridin lentoasema
Madridin lentoasema voi tarkoittaa:
Jämsänkoski (yritys)
Jämsänkoski Osakeyhtiö oli vuosina 1887–1920 Jämsänkoskella toiminut metsäteollisuusyhtiö. Se omisti sulfiittiselluloosa- ja paperitehtaat sekä sahalaitoksen. Yhtiö tuli osaksi Yhtyneitä Paperitehtaita vuonna 1920 ja edelleen osa UPM-Kymmene-konsernia vuonna 1996. Yhtiöllä oli kaksi paperitehdasta: Patalankosken (1899–1920) ja Hovilanhaaran (1902–1920) paperitehtaat. Tehdasrakennuksen osia oli suunnitellut arkkitehti W. G. Palmqvist.
Casimir Ehrnrooth
Valmistuttuaan Ehrnrooth toimi ensin asianajajana, mutta vuonna 1958 hänestä tuli Oy Petko Ab:n toimitusjohtaja. Petko oli Ehrnroothin suvun hallinnoima öljy-yhtiö.
Ehrnrooth pääsi ensimmäisen kerran pörssiyhtiön hallitukseen 1950-luvulla, mutta vuonna 1962 hän siirtyi Helsingistä Lauritsalan kauppalaan Kaukaan paperitehtaan johtajaksi. Hän nousi Kaukaan toimitusjohtajaksi enonsa Jacob von Julinin jälkeen.
Kaukas ja Kymi-Strömberg yhdistyivät vuonna 1985 Kymmene Oy:ksi, josta tuli Suomen suurin metsäteollisuusyhtiö. Ehrnrooth toimi fuusioiden kautta muodostuneen UPM-Kymmenen hallituksessa aina vuoteen 1999 saakka. Kuitenkin hänen ehkä vaikutusvaltaisin hallituspaikkansa oli matkapuhelinyhtiö Nokian hallituksen puheenjohtajuus 1989–1999. Hän kuului Jorma Ollilan tukimiehiin.
Ehrnrooth erosi 1991 Teollisuuden keskusliiton TKL:n hallituksen puheenjohtajan paikalta vastalauseena Ahon hallituksen kovan markan politiikalle. Syksyllä 1991 markka päästettiin kellumaan. Ehrnrooth oli vuosina 1993–1997 European Round Table of Industrialists -ryhmän jäsen.
Vuonna 2013 paljastui, että Ehrnroothilla oli ollut EU:n veroparatiisissa liechtensteinilaisessa LGT-pankissa tili, jolle oli talletettu yli kymmenen miljoonaa euroa. Hän sai Suomen verottajalta vaatimuksen jälkiverotuksesta, mutta kiisti omistaneensa tämän rahasumman.
Ehrnrooth kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen Mallorcan-kodissaan 84-vuotiaana heinäkuussa 2015. Hänet haudattiin Janakkalan Pyhän Laurin kirkon hautausmaalle. Ehrnrooth oli itse anonut hautapaikkaa Janakkalan hautausmaalta, sillä hänen omistamansa Vanantaan kartanon edellisetkin omistajat on haudattu kyseiselle hautausmaalle.
Frenkie de Jong
Frenkie de Jong (s. 12. toukokuuta 1997 Arkel, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaisseura FC Barcelonaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän siirtyi Barcelonaan Ajaxista kesällä 2019.
Seurajoukkueura
De Jong pelasi ensimmäisen ottelunsa Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessa toukokuussa 2015 Willem II:n joukkueessa. Myös seuraavalla kaudella hän pelasi Eredivisiessa vain yhden ottelun. Ajaxin edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran Eredivisiessa helmikuussa 2017. Tuolla kaudella hän pelasi neljä liigaottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2017–2018 de Jong pelasi liigassa 22 ottelua ilman maaleja. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 31 liigaottelua ja teki neljä maalia. Hän voitti vuonna 2019 liigamestaruuden ja Alankomaiden cupin.
Maajoukkueura
Frenkie de Jong pelasi useissa Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa. Hän edusti maataan alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.
Alankomaiden A-maajoukkueessa de Jong pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2018 Perua vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki kymmenennessä maaottelussaan syyskuussa 2019 EM-karsinnassa Saksaa vastaan, kun Alankomaat voitti vieraskentällä 2–4. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi joukkueensa kaikki neljä ottelua avauskokoonpanossa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi Alankomaiden viidessä ottelussa avauskokoonpanossa lähes täydet minuutit ja teki maajoukkueuransa toisen maalin alkulohko-ottelussa Qataria vastaan.
Vuoden 2022 loppuun mennessä de Jong on pelannut 50 A-maaottelua, joissa hän on ollut 48 kertaa avauskokoonpanossa.
Enkooderi
Enkooderi on laite, ohjelma tai niiden yhdistelmä, joka pakkaa, salaa, kätkee, yhdistää tai muuttaa informaatiota jonkin algoritmin mukaisesti, jolloin informaatio voidaan tallentaa tai siirtää helpommin, nopeammin ja turvallisemmin.
Enkooderin vastakohta on dekooderi, joka tekee päinvastaisen muunnoksen kuin enkooderi, eli muuttaa informaation jälleen alkuperäiseen tai lähellä alkuperäistä olevaan muotoon, mikäli enkooderi käyttää häviöllistä algoritmia.
Akuutti maksan vajaatoiminta
Akuutti maksan vajaatoiminta on maksan toiminnan äkillinen pettäminen, joka on usein maksansiirron syy. Akuutin vajaatoiminnan aiheuttajia voivat olla myrkytykset (mm. parasetamolin yliannostus, myrkylliset sienet ), jotkin luontaistuotteet ja eräät sairaudet, kuten Wilsonin tauti tai maksatulehdus. Usein aiheuttajaa ei saada tutkittaessa selville; maksasolukko voi olla täysin tuhoutunut, jolloin solunäyte ei paljasta maksan pettämisen syytä.
Akuutti maksan vajaatoiminta saattaa aiheuttaa äkillisen maksatuhon lisäksi munuaisten vajaatoimintaa (hepatorenaalinen oireyhtymä) ja vakavia aivo-oireita (hepaattinen enkefalopatia) sekä johtaa hengenvaaralliseen infektioon. Toipumismahdollisuudet ilman maksansiirtoa vaihtelevat paljon maksan pettämisen aiheuttajasta riippuen.
Noin 20 % maksansiirroista tehdään Suomessa potilaille, jotka kärsivät akuutista maksan vajaatoiminnasta. Yli puolessa näistä tapauksista maksan pettämisen syytä ei saada selville.
Babylon (Dr. Johnin albumi)
Babylon on Dr. Johnin toinen levy vuodelta 1969.
Viiruviittalude
Viiruviittalude (Adelphocoris lineolatus) on kuneluteiden heimoon kuuluva nivelkärsäinen hyönteislaji. .
Ulkonäkö
Pituus 8-10 mm Viiruviittalude on yksi monista vaaleanvihertävistä luteista. Se on melko suurikokoinen ja muodoltaan pitkulainen. Etusiipien sisäreunassa on tumma juova.
Elinympäristö
Viiruviittalude elää paahteisissa elinympäristöissä, myös kuivilla niityillä, kedoilla ja nummilla.
Manasse (kuningas)
Manasse oli Vanhan testamentin mukaan yksi monista Juudan kuninkaista. Hän tuli valtaan isänsä Hiskiaan kuoleman jälkeen 12-vuotiaana ja hallitsi Juudaa 55 vuotta. Hän teki sitä, mikä on väärää Herran silmissä. Hän pystytytti Jerusalemin temppeliin assyrialaisia epäjumalia ja alistui Assyrian vasallivaltioksi. Lisäksi hän rakensi alttareita muille jumalille ja jopa tähdille, ryhtyi harjoittamaan noituutta ja ennustamista. Jumala lähetti profeettoja, mutta Manasse tapatti heidät. "...hän syyllistyi myös niin moneen verityöhön, että Jerusalem oli hänen aikanaan ääriään myöten täynnä viatonta verta..." Manassen kuoltua Juudan kuninkaaksi tuli hänen poikansa Aamon.
Manasse katui tekojaan ja rukoili armoa Jumalalta.