cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Melrose Place
Juoni
Michaelin ainoa oikea ystävä oli Matt Fielding (Doug Savant). Hän tuki myös aina Kimberlya. Matt oli homo, ja joutui sarjassa tämän takia usein häiriköidyksi, erotetuksi ja hakatuksi. Mattilla ei ollut sarjassa kovin monta suhdetta, ja ne ainoatkin päättyivät aina huonosti; kerran eräs hänen rakastajistaan jopa lavasti hänet syylliseksi murhaan. Doug Savant lähti Melrose Placesta vuonna 1997, minkä jälkeen Matt kuoli auto-onnettomuudessa.
Muita alkuperäisiä hahmoja olivat Rhonda (Vanessa Williams), joka kirjoitettiin ulos sarjasta ensimmäisen kauden jälkeen, kroonisesti masentunut valokuvaaja Jo (Daphne Zuniga) sekä rakastavaiset Alison (Courtney Thorne-Smith) ja Billy (Andrew Shue). Billy oli alussa jonkin aikaa Amandan kanssa, mutta palasi Alisonin luokse, joka kuitenkin myöhemmin jätti tämän alttarille. Alisonin jälkeen Billy meni naimisiin rikkaan ja hemmotellun Brooken (Kristin Davis) kanssa, kun taas Alison avioitui Brooken isän (Perry King) kanssa. Brooke ja hänen isänsä yrittivät ohjailla Alisonin ja Billyn elämää kunnes he molemmat kuolivat traagisesti. Alisonista tuli alkoholisti ja Billy alkoi seurustella Samanthan (Brooke Langton) kanssa.
Vuonna 1995 sarjaan saapui Jack Wagner, joka esitti tohtori Peter Burnsia. Burns melkein tappoi Amandan leikkauspäydälle, minkä jälkeen hänet pidätettiin. Peter ja Amanda kuitenkin päätyivät yhteen monta kertaa sarjan edetessä.
Kautena 1996–1997 sarjaan tuli taas uusia hahmoja: Megan (Kelly Rutherford), ravintoloitsijat Kyle (Rob Estes) ja Taylor (Lisa Rinna) sekä Michaelin sisko Jennifer (Alyssa Milano). Tällä kaudella monet pitkäaikaiset hahmot jättivät ohjelman. Samin isä tappoi vahingossa Sydneyn, ja Billy ja Jennifer lähtivät kaupungista ja muuttivat Italiaan vuonna 1998. Myös Jake ja Alison muuttivat pois ja Kimberly kuoli auto-onnettomuutta seuranneeseen aivokasvaimeen.
Melrose Placen paluu
Syksyllä 2008 yhdysvaltalaisilla verkkosivuilla uutisoitiin Melrose Placen mahdollisesta paluusta Beverly Hills 90210:n paluun innoittamana. The CW alkoi esittää uutta, niin ikään nimellä Melrose Place esitettyä sarjaa vuonna 2009, mutta sarjan tuotanto lopetettiin vain yhden tuotantokauden jälkeen vuonna 2010. Uudessa Melrose Placessä esiintyivät uusien näyttelijöiden lisäksi myös aiemmasta sarjasta tutut Josie Bissett, Thomas Calabro, Laura Leighton, Heather Locklear ja Daphne Zuniga.
666 (albumi)
666 on vuonna 1985 ilmestynyt rock-yhtye Kansanturvamusiikkikomission ensimmäinen studioalbumi. Saksalainen Power It Up julkaisi sen uudelleen vinyylinä vuonna 2007. Lisäksi albumista on vuonna 2002 ilmestynyt mp3-versio, jonka materiaali on kopioitu suoraan levyn masternauhalta.
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2017
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2017 olivat järjestyksessään 21:nnet alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut. Lopputurnaus pelattiin Puolassa 16.–30. kesäkuuta 2017. Kisapaikkakuntina olivat Lublin, Kielce, Gdynia, Bydgoszcz, Tychy ja Krakova. Loppuottelu pelattiin Krakovan Marshal Józef Piłsudski Stadiumilla.
Lopputurnaukseen selviytyi 12 joukkuetta ja ne pelasivat kolmessa alkulohkossa, joista Englanti, Espanja ja Italia etenivät lohkovoittajina sekä Saksa parhaana lohkokakkosena välieriin. Välierissä Saksa voitti rangaistuspotkukilpailun tuloksena Englannin ja Espanja Saúl Ñíguezin hattutempun ansiosta maalein 3–1 Italian. Loppuottelussa Saksa voitti Espanjan 1–0, maalintekijänä Mitchell Weiser.
Lopputurnauksessa pelasivat A-lohkossa Englannin lisäksi Slovakia, Ruotsi ja Puola, B-lohkossa Espanjan lisäksi Portugali, Serbia ja Makedonia sekä C-lohkossa Italian ja Saksan lisäksi Tanska ja Tšekki.
Eläinten rektaalitutkimus
thumb|Rektaalitutkimus on osa [[keinosiemennystoimenpidettä.]]
Rektaali- eli peräsuolitutkimus kuuluu eläinlääkinnän perustoimenpiteisiin. Tutkimuksen avulla saadaan palpoimalla paljon tietoa lisääntymiselimistä, tiineydestä, paksu- ja umpisuolesta, jopa munuaiset voidaan useimmiten tunnustella. Rektaalitutkimuksessa tarvitaan apuna vain suojahansikas sekä mahdollisesti suojaesiliina. Lehmät voidaan yleensä tutkia ilman varotoimenpiteitä, hevosten tutkimisessa käytetään erilaisia potkunestomenetelmiä. Nykyisin rektaalitutkimuksen apuna käytetään usein ultraäänilaitetta, jolla nähdään alkutiineydet ja pystytään määrittämään kiiman vaiheet esimerkiksi keinosiemennystä varten. Hevosilla ultraäänitutkimus on kaksoistiineyksien torjumiseksi rutiinitoimenpide. Uuhen (lammas) ja emakon (sika) rektaalitutkimukset ovat myös mahdollisia mikäli eläin on kookas tai tutkijan kädet sirot.
Tuhansien zombien maa
Tuhansien zombien maa: Tarinoita elävistä kuolleista ja Suomesta on Juri Nummelinin toimittama kokoelma suomalaisia zombinovelleja. Teos ilmestyi vuonna 2009 Turbatorin kustantamana. Teoksen esipuhe kartoittaa zombiviihteen historiaa kirjallisuudessa ja elokuvissa.
Vastaanotto
Tähtivaeltaja-lehden Toni Jerrmanin mukaan kokoelman onnistuneimmat novellit ovat Petri Salinin, Heikki Nevalan, Jussi Katajalan ja Tuomas Salorannan. Sen sijaan Mike Pohjolan kertomus jää heppoiseksi vitsiksi ja Harri Erkin maailmanloppunäky rappeutuu huolimattomaksi kirjoitetuksi pilailuksi.
Nikarkhos
Nikarkhos oli paremmin tunnetun latinaksi kirjoittaneen Martialiksen aikalainen. Tämä sai häneltä vaikutteita.
Katkelma Nikarkhokselta:
Günter Schröter
thumb| Schröter vasemmalla 1956 Günter Schröter (3. toukokuuta 1927 – 10. helmikuuta 2016 Berliini ) oli saksalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Dynamo Dresdenissä vuosina 1950–1954 ja Dynamo Berlinissä vuosina 1954–1964. Itä-Saksan jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 39 ottelua ja teki 13 maalia.
Moreno Mannini
Moreno Mannini (s. 15. elokuuta 1962 Imola) on entinen italialainen jalkapallopuolustaja. Hänen ammattilaisseuranaan oli pisimpään (vuosina 1984–1999) UC Sampdoria. Hän oli ennen sitä pelannut jo muissa italialaisissa seuroissa, ja sen jälkeen vuoteen 2000 hän pelasi Nottingham Forest FC:issa Englannissa.
Mannini kuului myös Italian jalkapallomaajoukkueeseen.
Lassi ja Leevi
thumb|right|Lassi ja Leevi -sarjakuvastrippi. Lassi ja Leevi on Bill Wattersonin luoma sarjakuva, jossa seurataan kuusivuotiaan Lassin ja hänen lelutiikerinsä Leevin seikkailuja. Lassin näkökulmasta Leevi on elävä tiikeri, muut pitävät sitä pehmoleluna. Watterson piirsi ja käsikirjoitti kaikki stripit. Ensimmäinen Lassi ja Leevi -strippi julkaistiin 18. marraskuuta 1985. Enimmillään sarjakuvaa julkaistiin yli 2 400 lehdessä ympäri maailmaa, ja stripeistä koostettuja sarjakuvakirjoja on painettu maailmanlaajuisesti noin 30 miljoonaa kappaletta. Suomessa strippejä ovat julkaisseet sarjakuvasivullaan useat sanomalehdet, muun muassa Helsingin Sanomat ja Hufvudstadsbladet.
Watterson piti sarjan ilmestymisen aikana kaksi pitkää taukoa: ensin toukokuusta 1991 helmikuuhun 1992, ja toisen kerran huhtikuusta joulukuuhun 1994. Monien kuukausien mittaiset tauot olivat vielä tuolloin ennenkuulumattomia päivittäistä sarjakuvaa tehtäessä. Yleensä sarjoja tehdään etukäteen valmiiksi enemmän, jotta piirtäjä saisi pitää lomaa. Viimeisen Lassi ja Leevi -sarjakuvan Watterson piirsi joulukuussa 1995 ja omistautui sen jälkeen ”muille taiteenaloille”. Yhteensä strippejä valmistui 3 160.
Lelutiikeri Hobbesin nimi tulee 1600-luvun brittiläiseltä filosofilta, Thomas Hobbesilta, jolla Wattersonin mukaan ”oli aika synkkä ihmiskuva”. Päähenkilön Calvinin nimi tulee puolestaan 1500-luvun teologilta Jean Calvinilta. Ilta-Sanomissa ja Kodin Kuvalehdessä sarjan hahmoista on käytetty myös nimiä Paavo ja Elvis.
Wattersonin mukaan Lassin ja Leevin syntyyn ja kehittymiseen vaikuttivat ennen kaikkea kolme sarjakuvaa: Charles M. Schulzin Tenavat, Walt Kellyn Pogo ja George Herrimanin Krazy Kat.
Watterson ei ole antanut lupaa Lassi ja Leevi -hahmojen kaupalliseen käyttöön lukuun ottamatta sarjakuva-albumeja. Siten Lassi ja Leevi -oheistuotteet, esimerkiksi T-paidat, rikkovat tekijänoikeutta.
Syntyvaiheet
Bill Watterson oli lukiosta lähtien piirtänyt työkseen lähinnä pilapiirroksia, mutta vapaa-ajallaan hän piirsi myös sarjakuvia ja yritti saada niitä myydyksi syndikaateille ja sitä kautta lehtiin. Wattersonin viides yritys oli In the Dog House, jonka hän lähetti syndikaateille maaliskuussa 1982. Siinä seikkaili parikymppinen Sam ja hänen ystävänsä Fester, jonka Watterson oli tuonut vanhasta Mewkis and Fester -sarjakuvastaan. Samin pikkuveli oli nimeltään Marvin, jolla oli täytetty tiikeri Hobbes, joka näyttäytyi ajoittain elävänä. Syndikaatit torjuivat tämänkin sarjakuvan Wattersonin edellisten tapaan, mutta United Features -syndikaatti piti sitä lupaavana, ja myös Wattersonin arvostamat piirtäjäkollegat pitivät siitä. Watterson otti neuvoista vaarin ja karsi ahtaaksi moititusta sarjakuvastaan kaiken ylimääräisen. Sarjakuvan uusi versio oli nimeltään Fernbusterville. United Featuresin sarjakuvajohtajan Sarah Gillespien mielestä yhä liian sekavan sarjakuvan tähdet olivat Marvin ja Hobbes, joten Watterson keskittyi heihin. Watterson huomasi nopeasti, että Marviniin ja Hobbesiin keskittyminen helpotti kirjoittamista, sillä hahmojen persoonallisuuden ansiosta Watterson saattoi sijoittaa heidät luontevasti mihin tahansa tilanteeseen. Watterson muutti Marvinin nimen Calviniksi vuonna 1983, sillä edellisenä vuonna oli alkanut ilmestyä Tom Armstrongin sarjakuva Marvin. Watterson kertoi vuonna 1987 nimien Calvin ja Hobbes olevan vitsikäs kunnianosoitus Kenyon Collegen valtio-opin yksikölle: Calvin sai nimensä 1500-luvun protestanttisesta teologista ja Hobbes 1600-luvun filosofista. Calvinilla oli alun perin silmät peittävä otsatukka, mutta Watterson poisti sen juuri ennen sarjakuvan julkaisua vuonna 1985.
Avaya
Avaya on IP-puhejärjestelmiin erikoistunut laite- ja ohjelmistovalmistaja. Avaya irtaantui 1. lokakuuta 2000 yhdysvaltalaisesta Lucent Technologiesista, joka oli aikaisemmin irtaantunut AT&T:stä 30. syyskuuta 1996.
Lassi ja Leevi
Lassi ja Leevi (1985–1995)
Calvin and Hobbes (suom. Lassi ja Leevi), pikkupojasta ja hänen lelutiikeristään kertova sarjakuvastrippi, alkoi ilmestyä 35 yhdysvaltalaisessa lehdessä 18. marraskuuta 1985. Pian Watterson jätti työnsä taittajana ja pilapiirtäjänä pystyäkseen keskittymään sarjakuvaansa. Hän kertoi seuraavana vuonna olleensa aluksi huolissaan vain siitä, saavuttaisiko sarjakuva riittävästi suosiota pysyäkseen lehdissä. Lassi ja Leevi menestyi kuitenkin hyvin heti alusta lähtien, ja sitä alettiin nopeasti julkaista yhä useammassa lehdessä.
Avaya
Avayan päätuotteita ovat datalaitteet, IP-puhelimet, yhteyskeskuksen laitteet ja puhelinvaihteet.
Lassi ja Leevi
Lassi ja Leevi (1985–1995)
Lassi ja Leevi oli sikäli vallankumouksellinen sarjakuva, että subjektiivisen todellisuuden teema on siinä niin näkyvä ja oleellinen: Leevi on elävä tiikeri Lassin silmin, mutta täytetty lelutiikeri muiden silmissä. Watterson on itse kertonut, että hän ei näe Leeviä eläväksi muuttuvana nukkena tai mielikuvitusolentona, vaan että hän on vain halunnut esittää kaksi järkeenkäypää versiota todellisuudesta, joista lukija voi valita mielestään todellisemman.
Avaya
26. lokakuuta 2007 Avaya poistui yhdysvaltalaista Nasdaq-pörssistä, kun kaksi pääomasijoitusyritystä TPG Capital ja Silver Lake Partners ostivat Avayan 8,2 miljardilla dollarilla.
19. joulukuuta 2009 Avaya osti Nortel Enterprise Solutions -yksikön tuotteet ja toiminnat.
Lassi ja Leevi
Lassi ja Leevi (1985–1995)
Watterson on kertonut olevansa asioista usein eri mieltä kuin Lassi, mikä on tehnyt hahmosta hänelle hauskemman kirjoittaa. Lassi heijastaa Wattersonille enemmän tämän aikuisuutta kuin lapsuutta, ja moni asia Lassissa on metafora Wattersonin omasta elämästä aikuisena. Lassin luonnetta tai mielikuvitusmaailmaa Watterson ei lapsenakaan mielestään jakanut, ja viittaukset Wattersonin omaan lapsuuteen ovat löyhiä. Leevin hahmon luonne sai kuitenkin vaikutteita Wattersonin Sprite-kissasta, Susanna (Susie Derkins) hänen Melissa-vaimostaan, ja Lassin isä Wattersonin omasta isästä ulkonäköä myöten.
Avaya
Tuotteet
pienoiskuva|upright|Avaya ERS-8600 Avayan tärkeimmät tuoteperheet:
Sertifikaatit
Avaya tarjoaa Avayan tuotteisiin ja ratkaisuihin perehtyneille ammattilaisille sertifikaatteja. Näitä ovat:
Lassi ja Leevi
Lassi ja Leevi (1985–1995)
Frazz-sarjakuvan luoja Jef Mallett on ylistänyt Wattersonin piirrosjälkeä sen luonnollisuudesta:
Palattuaan muutaman kuukauden mittaiselta tauolta vuoden 1992 helmikuussa Watterson alkoi hyödyntää saamaansa lisätilaa visuaalisesti näyttävillä sunnuntaistripeillä, jotka rikkoivat sarjakuvan perinteisen muodon. Vuosina 1994–1995 Watterson piti toisen pitkän tauon. Vuoden 1995 lopulla Watterson kirjoitti lukijoilleen avoimen kirjeen, joka julkaistiin Lassia ja Leeviä julkaisevissa lehdissä 9. marraskuuta 1995:
Vuoden 1995 lopussa Lassia ja Leeviä julkaistiin yli 2400 lehdessä ja kokoelmakirjat olivat myyneet 23 miljoonaa kappaletta. Watterson piirsi yhteensä 3160 strippiä.
Lassi
Lassi on 6-vuotias koululainen, joka pohdiskelee monenlaisia asioita. Lassin vauhdikas käytös hermostuttaa usein hänen vanhempiaan, joille riittääkin töitä Lassin kylpyyn, kouluun tai nukkumaan saamisessa. Lassi on utelias ja kyselee paljon. Toisinaan kysymyksissä ei ole mitään järkeä: ”Mitä jos ihmiset olisivat kannibaaleja? Olisivatko lapset silloin kuin broileria?” Joskus hän kysyy isältään järkeviäkin, mutta vastaukset saattavat olla omituisia. Lassi ei menesty koulussa, ja yksinkertaiset matematiikantehtävätkin tuottavat hänelle hankaluuksia, koska hän ei jaksa opiskella. Lassilla on vilkas mielikuvitus, niin vilkas, että hän saattaa kesken matematiikankokeenkin vaipua ajatuksiinsa. Hän on kuvitellut olevansa Ällistysmies, avaruusmies Spiff, dinosaurus ja etsivä Tracer Bullet.
Leevi
Vaikka Leevi onkin tiikeri, se usein käyttäytyy kuin ihminen – se kävelee kahdella jalalla ja puhuu. Leevin käytöksessä ja luonteessa on kuitenkin eläimellisetkin puolensa. Leevi ei missään nimessä haluaisi olla ihminen vaan se on ylpeä ollessaan tiikeri. Yksi sarjan arvoituksia on se, mikä Leevi on; Lassi näkee sen tiikerinä, joka puhuu, syö ja leikkii hänen kanssaan. Kaikki muut hahmot taas näkevät Leevin pehmoleluna. Watterson itse on sanonut Leevin olevan enemmän oikea tiikeri kuin lelu tai mielikuvitushahmo mutta on myös kertonut, ettei hän koe tehtäväkseen selvittää tätä asiaa lukijalle vaan antaa kaikkien muodostaa oman mielipiteensä ja lukea sarjakuvaa sen mukaan.
Leevin hahmon luonne sarjakuvassa on hyvin arvokas ja järkevä, ja Leevi joutuu siksi usein henkisesti kamppailemaan Lassin päätöntä innokkuutta ja kokeilunhalua vastaan.
Leevin mallina ja esikuvana toimi piirtäjän oma kissa nimeltä Sprite.
Lassin vanhemmat
Watterson ei antanut Lassin vanhemmille nimiä, koska he ovat tärkeitä vain Lassin vanhempina. Vain isä käy töissä, joten lastenkasvatus on jäänyt äidin harteille. Se ei olekaan ihan helppoa, sillä Lassi on hyvin eloisa poika.
Useimmiten Lassin vanhemmat esiintyvät stripeissä, kun Lassi on tehnyt jotakin pahaa, ja antavat siksi lukijalle varsin ärtyisän kuvan itsestään. Watterson itse tiedostaa tämän ja onkin paitsi pahoitellut tätä piirrettä, myös sarjoissaan näyttänyt vanhemmat hyväntuulisena heidän puuhastellessaan harrastustensa parissa, ennen kuin Lassi kirmaa paikalle.
Susanna Pääkkönen
Lassin naapurissa asuva Susanna Pääkkönen on yksi niistä hänen harvoista luokkatovereistaan, jotka esiintyvät stripeissä säännöllisesti. He tulevat huonosti toimeen keskenään, ja Lassi heittelee häntä lumi- ja vesi-ilmapalloilla koulumatkoilla ja välitunneilla. Toisinaan Leevi kiusoittelee Lassia hänen ja Susannan väitetyllä ihastumisella, mikä saa Lassin aina suunniltaan raivosta. Leevi itse taas nauttii Susannan huomiosta.
Nipa
Nipa on Lassin kanssa suunnilleen samanikäinen, mutta vaikuttaa huomattavasti vanhemmalta kokonsa, voimakkuutensa ja väkivaltaisen käytöksensä vuoksi. Hän on myös hyvin kömpelö ja hidasälyinen. Lassi ei pidä hänestä, mikä on ymmärrettävää, sillä Nipa tuuppii ja vie hänen taskurahansa välitunneilla.
Opettaja
Lassin opettaja yrittää alituiseen pitää Lassin keskittyneenä tunneilla. Se on kuitenkin hankalaa, sillä tylsät aineet saavat mielikuvituksen valtaamaan Lassin ajatukset helposti. Opettajan englanninkielinen nimi Miss Wormwood on peräisin C. S. Lewisin kirjasta Paholaisen kirjeopisto.
Lassin koulusta on esitelty opettajan lisäksi myös rehtori, jonka puhutteluun Lassi satunnaisesti joutuu.
Riitta
Lassin lapsenvahti Riitta. Toisinaan Lassin vanhemmat käyvät ulkona, ja silloin kutsutaan lapsenvahti katsomaan Lassin perään. Riitta esiintyy yleensä vain jatkosarjoissa. Lassi ei pidä Riitasta. Riitta on yksi niistä harvoista, jotka pystyvät herättämään Lassissa pelkoa.
Muodonmuutoskone
Hienosti sarjan henkeä ilmentää Lassin keksimä muodonmuutoskone. Tavallinen pahvilaatikko, joka kuusivuotiaan mielikuvituksella voi muuttaa hänet miksi tahansa. Kun Lassi esitteli ensi kerran koneen, muutti hän samassa sarjassa itsensä muun muassa tiikeriksi Leevin rinnalle. Myöhemmissä jaksoissa Lassi muutteli muodonmuutoskonetta tarpeen mukaan myös monistuskoneeksi ja aikakoneeksi. Lassi on tehnyt myös muunnelman muodonmuutoskoneesta, muodonmuutospistoolin.
Lassipallo
Peli, jota Lassi ja Leevi pelaavat. Lassi on usein todennut inhoavansa urheilua ja joukkuelajeja muun muassa lukuisten sääntöjen takia. Tästä syystä Lassin lempilajiksi onkin muodostunut hänen itse keksimänsä laji, Lassipallo. Pelin erikoisuus on ettei siinä ole valmiita sääntöjä, vaan niitä keksitään samalla kun peliä pelataan. Samoja sääntöjä ei myöskään koskaan käytetä kahdesti. Yleensä kaikki urheilulajit, joita Lassi ja Leevi harrastavat muuttuvat ennen pitkää Lassipalloksi. Leevin lisäksi myös lapsenvahti Riitta on ottanut osaa peliin sarjan loppupuolella, ja pärjäsikin oikein hyvin sisäistettyään pelin tärkeimmän ajatuksen, "pudottuaan viisauden lähteeseen".
HIT
HIT (Häipykää Inhottavat Tytöt) on Lassin ja Leevin puumajassa pitämä kerho, jonka tarkoitus on laatia sotasuunnitelmia tyttöjä (yleensä Susannaa) vastaan. Lassi on kerhon elinikäinen diktaattori ja Leevi ykköstiikeri. Päähineenä heillä on sanomalehdistä taitellut hatut.
Julkaisut
Kaikki Lassi ja Leevi-stripit sisältyvät englanninkielisinä The Complete Calvin and Hobbes -julkaisussa.
Santerin komissio
Santerin komissio oli Euroopan komissio, jonka toimikausi oli 25. tammikuuta 1995–17. syyskuuta 1999. Komission puheenjohtajana toimi luxemburgilainen Jacques Santer. Komissio joutui maaliskuussa 1999 eroamaan sitä kohtaan esitettyjen väärinkäytösepäilyjen takia.
Laskuvarjojääkäri
pienoiskuva|Laskuvarjot maalaavat taivaan Yhdysvaltain ja Australian armeijan harjoituksessa. pienoiskuva|Venäläisiä ja yhdysvaltalaisia laskuvarjojääkäreitä yhteisharjoituksessa 1998 Laskuvarjojääkärit ovat maavoimien sotilaita, jotka siirtyvät kohteeseensa hyppäämällä lentokoneesta laskuvarjon varassa. Laskuvarjojääkäreitä käytettiin ensimmäistä kertaa toisessa maailmansodassa.
Laskuvarjojoukkojen käyttöönotto tapahtui ensimmäisenä 1930-luvun Neuvostoliitossa, jossa saksalaisia sotilaita koulutettiin erityisesti lentäjiksi kiertäen Weimarin tasavallalle asetettuja rauhansopimuksen kieltoja. Tätä kautta oppi tuli Saksan armeijalle, joka käytti sitä salamasotansa ilma-maa-sotaopin osana.
Laskuvarjojääkärit ovat osa maahanlaskujoukkoja. Historian aikana maahanlaskujoukot ovat käyttäneet myös liitokoneita, mutta Korean sodasta alkaen kuljetusväline on ollut yhä useammin helikopteri. Muun muassa Suomen tulevat valmiusprikaatit ovat osittain ilmakuljetteisia.
Suomen Puolustusvoimissa laskuvarjojääkärikoulutusta antavat Utin jääkärirykmentin Erikoisjääkäripataljoonaan kuuluvat Laskuvarjojääkärikomppania ja Erikoisjääkärikomppania. Suomessa laskuvarjojääkäreitä ei ole tarkoitus pudottaa suurena joukkona etulinjaan muun muassa Normandian maihinnousun tapaan, vaan pienissä ryhmissä vihollisen selustaan tiedustelu- ja sissitehtäviin.
Kuuluisa laskuvarjoyksikkö ja samalla erikoisjoukko on brittiläinen Special Air Service (SAS). Muita kuuluisia laskuvarjoyksiköitä ovat muun muassa Yhdysvaltain maavoimien 82. maahanlaskudivisioona (All-American), Venäjän 106. kaartin maahanlaskudivisioona ja 101. laskuvarjodivisioona (”Screaming Eagles”).
Laskuvarjojääkäreitä kutsutaan toisinaan lempinimellä ”punaiset paholaiset” (engl. Red Devils), koska useissa maissa heidän tunnuksenaan on punainen baretti. Suomessa sen käyttöoikeuden saa ensimmäisen laskuvarjohypyn jälkeen ja se on palveluksen suorittaneille suuri ylpeyden aihe. Baretin väri kuitenkin vaihtelee eri maissa. Esimerkiksi Ranskan muukalaislegioonassa laskuvarjojääkärit käyttävät vihreää barettia, brittiläisten erikoisjoukkoyksikkö SAS vaalean kellanruskeaa ja venäläinen VDV vaaleansinistä barettia.
Cory Doctorow
Cory Doctorow (s. 17. heinäkuuta 1971 Toronto Kanada) on journalisti ja tieteiskirjailija. Hän on muun muassa yksi Boing Boing -blogin toimittajista. Hän puolustaa tekijänoikeuslakien liberalisointia ja on Creative Commons -järjestön kannattaja. Monet hänen töistään onkin julkaistu ilmaiseksi verkossa Creative Commons -lisenssin alla. Yleisiä teemoja hänen töissään ovat käyttöestojen hallinta, tiedostojen jakaminen, Disney ja puutteenjälkeiset yhteiskunnat (eng. post-scarcity economics).
Elämä
Doctorowin vanhemmat olivat trotskilaisia opettajia. Doctorow kasvoi aktivistiperheessä ja oli lapsena mukana ydinaseriisuntaa kannattaneessa liikkeessä ja Greenpeacessa kampanjoitsijana. Myöhemmin hän oli Grindstone Island Co-operativen johtokunnassa Big Rideau Laken alueella Ontariossa, jolloin hän auttoi pyörittämään konferenssikeskusta, joka oli omistautunut rauhan ja sosiaalisen oikeuden kasvatukselle ja aktivistivalmennukseen. Hän valmistui high schoolista nimeltä SEED School, joka on demokraattinen koulu Torontossa. Tämän jälkeen hän on jättänyt opinnot kesken neljässä yliopistossa.
Kesällä 2006 Doctorow muutti Lontoosta Los Angelesiin. Lontoossa hän työskenteli neljän vuoden ajan Euroopan toimien koordinaattorina (eng. European Affairs Coordinator) Electronic Frontier Foundation -säätiöllä. Tällöin hän oli perustamassa Open Rights Group -ryhmän, joka pyrkii säilyttämään digitaaliset oikeudet ja vapaudet. Lopettaessaan työnsä EFF:llä Doctorow sai kunnianimen Fellow of the Electronic Frontier Foundation. Tammikuussa 2006 hän alkoi kokopäivätoimiseksi kirjailijaksi. Hän myös käy pitämässä puheita tekijänoikeusasioista ja opettaa talvella 2006–2007 University of Southern Californiassa.
Kritiikkiä
Tammikuussa 2007 Doctorow'ta kritisoitiin, koska hän oli kehottanut tuhoamaan Chicagossa olevan Anish Kapoorin julkisen taideteoksen Cloud Gate.
Maltan europarlamenttivaalit 2019
Vuoden 2019 europarlamenttivaalit järjestettiin Maltalla 25. toukokuuta 2019. Vaaleissa valittiin Maltan kuusi edustajaa europarlamenttiin.
Vaalien suurin voittaja oli työväenpuolue, joka voitti yli 50% äänistä ja sai neljä edustajaa. Kansallispuolue voitti loput kaksi edustajaa. Nämä kaksi puoluetta ovat perinteisesti hallinneet Maltan politiikkaa brittiläisen siirtomaavallan jälkeen.
Maltalla on usein ollut yksi europarlamenttivaalien korkeimmista äänestysprosenteista. Äänestysaktiivisuus laski viime vaaleihin nähden noin kahdella prosentilla.
Tulokset
Maltan europarlamenttivaalien 2019 tulokset ! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;"| Puolue ! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;"| Europuolue ! colspan="3"| Äänet ! colspan="2"| Paikat ! width="75"| Ääniä ! width="30"|% ! width="40"|+/– ! width="30"| Paikat ! width="30"|+/– Lähde:
Aiheesta muualla
Euroopan parlamentti – Eurovaalien 2019 tulokset Maltalla
12 Wasted Years
12 Wasted Years on Iron Maidenin videodokumentti vuodelta 1987. Videolla seurataan yhtyeen historiaa vuosilta 1975–1987. Video sisältää useita harvinaisia videoita ja haastatteluja yhtyeen uralta, joista suurin osa on myös vuonna 2005 julkaistulla The Early Days -DVD:llä. Video julkaistiin alun perin laserdiscille ja VHS:lle.
Kuolleet lehdet
”Kuolleet lehdet” on Joseph Kosman säveltämä ranskalainen laulu vuodelta 1945. Kappaleen esitti näyttelijä ja laulaja Yves Montand elokuvassa Yön portit. Laulu perustui Jacques Prévert'n kirjoittamaan runoon. Suomenkielinen teksti on Kullervon kirjoittama.
Elokuva Yön portit ei menestynyt kaupallisesti, mutta kappaleesta tuli heti ilmestyttyään suosittu, ja se nosti Montandin tähdeksi. Siitä on tullut pop- ja jazzstandardi Euroopassa ja Yhdysvalloissa, ja sitä esitetään sekä lauluna että instrumentaalina. Ranskaksi sen ovat esittäneet muun muassa Cora Vaucaire, Marcel Mouloudji, Charles Aznavour, Juliette Gréco ja Edith Piaf. Pianisti Roger Williamsin vuoden 1955 instrumentaalinauhoituksesta tuli yksi vuoden suurimmista myyntimenestyksistä, ja sitä myytiin yli kaksi miljoonaa kappaletta. Williamsin versio on yhä ainoa pianoinstrumentaali, joka on noussut Billboardin singlelistan kärkeen. Jazzsuosioon kappaleen nostivat vuonna 1957 Coleman Hawkinsin, Dizzy Gillespien ja Duke Ellingtonin levytykset.
Laulun englanninkielinen versio on nimeltään ”Autumn Leaves”, ja sen sanoitti Johnny Mercer vuonna 1949. Ensimmäisenä kappaleen levytti englanniksi Jo Stafford vuonna 1950. Kappaleen mukaan nimettiin vuoden 1956 elokuva Syyslehtiä (Autumn Leaves), jossa laulun esittää Nat King Cole.
Suomeksi kappaleen levytti ensimmäisenä Henry Theel vuonna 1951, sittemmin mm. Olavi Virta (1958), Aikamiehet (1968), Eino Grön (1969) ja Pasi Kaunisto (1976). Myös Georg Ots teki siitä vuonna 1958 oman tulkintansa, jossa hän laulaa ensimmäisen säkeistön ranskaksi ja toisen suomeksi. Harmonikalla kappaleen ovat levyttäneet mm. Matti Viljanen vuonna 1955, Seppo Leino vuonna 1982 ja Taito Vainio vuonna 1987. Agents & Jorma Kääriäinen ovat levyttäneet kappaleen. Topi Sorsakoski on myös levyttänyt kappaleen Kultaa ja timantteja -albumille. Kappaleen ovat esittäneet myös Vesa-Matti Loiri ja Samuli Edelmann elokuvassa Tie pohjoiseen, taustayhtyeenään Kaihon karavaani.
Laulaja-lauluntekijä Serge Gainsbourg kirjoitti kappaleen ”La chanson de Prévert” (”Prévert'n laulu”) tribuuttina ”Kuolleille lehdille”.
Fabrizio Mori
Fabrizio Mori (s. 28. kesäkuuta 1969 Livorno) on entinen italialainen 400 metrin aitajuoksija, lajin maailmanmestari.
Mori sijoittui Atlantan olympialaisissa 1996 kuudenneksi ajalla 48,41. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän oli neljäs juostuaan ajan 48,05, jolla jäi pronssimitalista 0,17 sekunnin päähän. Hän kuului myös Italian 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen, joka sijoittui kahdeksanneksi. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän saavutti aitajuoksussa pronssia ajalla 48,71.
Mori voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden Sevillassa 1999. Hänen voittoaikansa oli 47,72 ja hän kukisti hopeamitalisti Stéphane Diaganan 0,4 sekunnilla. Sydneyn olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 Mori sijoittui toiseksi ennätyksellään 47,54. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Felix Sánchezille viisi sadasosasekuntia. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 hän oli neljäs.
Air Iceland
pienoiskuva|Air Iceland [[Fokker 50]] pienoiskuva|Air Icelandin Islannin lentojen reittikartta
Al Hushan piirikunta
Al Hushan piirikunta sijaitsee Al Dalin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 60 178.
Air Iceland
Air Iceland on islantilainen lentoyhtiö. Se lentää Grönlantiin ja Färsaarille sekä kotimaassaan Islannissa Akureyriin, Egilsstaðiriin, Grímseyiin, Ísafjörðuriin, Þórshöfniin ja Vopnafjörðuriin.
Eddie Cheever
Eddie McKay Cheever, Jr. (s. 10. tammikuuta 1958 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kilpa-autoilija, joka kilpaili melkein kolmekymmentä vuotta erilaisissa luokissa, kuten Formula 1:ssä, CARTissa ja Indy Racing Leaguessa eli IRL:ssä. Nykyään hän omistaa IRL-tallin. Cheever osallistui 143 Formula 1 -sarjan Grand Prix -kilpailuun ja starttasi niistä 132:een. Tämä on enemmän kuin kenelläkään muulla yhdysvaltalaisella kuljettajalla. Hän ajoi yhteensä yhdeksässä eri tallissa kaudesta 1978 kauteen 1989. Vuonna 1997 hän perusti oman IRL-tallin, ja voitti Indianapolis 500 -kilpailun vuonna 1998 ajaen tallinsa autoa.
Formula 1
Cheever teki debyyttinsä F1-sarjassa 20 vuoden iässä vuonna 1978. Karsiuduttuaan Argentiinan Grand Prix'sta hän onnistui pääsemään lähtöruudukkoon Etelä-Afrikan Grand Prix'ssa. Hän kuitenkin joutui keskeyttämään moottoririkon takia vain kahdeksan kierroksen jälkeen. Kaksi kautta myöhemmin hänestä tuli Osella-tallin säännöllinen kuljettaja.thumb|300px|right|Cheever ajamassa [[Alfa Romeota Saksan Grand Prix'ssa 1985.]] Hän ajoi vain kerran maaliin asti kymmenessä kilpailussa. Jatkuvien tallivaihtojen avulla Cheever yritti onnistua karsiutua aika-ajoista itse kilpailuun. Tämän ansiosta hän onnistui ajamaan viidesti pisteillä Tyrrell-tallilla vuonna 1981, ja kolmasti palkintosijalle Ligier-tallilla seuraavalla kaudella. Tähän sisältyi toinen sija Detroitissa ajetusta Itä-Yhdysvaltain Grand Prix'sta.
Kausi 1983 osoittautui Cheeverin F1-uran kohokohdaksi. Hän siirtyi Renault-talliin ranskalaisen Alain Prostin tallikaveriksi. He olivat molemmat suosikkeja kauden maailmanmestariksi. Cheever ajoi hyvin tukien tallin ykköskuljettajaa Prostia. Cheever onnistui saalistamaan neljä palkintosijaa ja 22 MM-pistettä, mutta sekä kuljettajien että valmistajien mestaruus jäivät Renault'lta saavuttamatta. Renault päätti tämän seurauksena vaihtaa molemmat kuljettajansa pois. Kuutena seuraavana kautena Cheever ei enää päässyt ajamaan yhtä kilpailukykyistä autoa. Hänen viimeinen palkintosijansa tuli Yhdysvaltain Grand Prix'sta kaudella 1989. Kilpailu oli viimeinen Yhdysvaltain Grand Prix, jossa ajoi yhdysvaltalainen kuljettaja, ennen Scott Speedia kaudella 2006.
CART
Vuodesta 1986 vuoteen 1988, samalla kun hän ajoi F1:ssä, hän voitti kymmenen urheiluautokilpailua Jaguarilla. Vuonna 1990 hän siirtyi Yhdysvaltoihin ajamaan Chip Ganassi Racing -talliin CART-sarjaan. Hänen ensimmäisessä osallistumisessaan, joka oli Indianapolis 500, hän sijoittui kahdeksanneksi. Hänet nimettiin vuoden tulokkaaksi. Vuonna 1992 hän starttasi toisesta ruudusta ja sijoittui kilpailussa neljänneksi. Yhteensä hän saavutti sarjassa neljä palkintosijaa, mutta ei koskaan voittanut. Ajaessaan A.J. Foyt'lla Nazarethin kilpailussa vuonna 1995 Cheever oli lähimpänä voittoa. Hän johti kilpailua viimeisellä kierroksella, mutta hänen autostaan loppui polttoaine.
Indianapolis 500
Vuonna 1996 Indy Racing League perustettiin, ja Cheever siirtyi sinne CARTista. Kauden 1996 kaksi ensimmäistä kilpailua Cheever ajoi Team Menardilla. Indianapolis 500 -kilpailussa samaisella kaudella hän ajoi siihen mennessä nopeimman kierrosajan ikinä. Myöhemmin hän perusti oman tallinsa, Cheever Racingin. Cheever itse ajoi tallissaan.
Vuonna 1998 kaikki osaset loksahtivat paikalleen, kun Cheever onnistui voittamaan uransa suurimman voiton sekä kuljettajana että valmistajana. Hän starttasi kilpailuun ruudusta 17, ja johti 76 kierrosta 200:sta, voittaen Indianapolis 500 -kilpailun. Hänen tallinsa (aktiivinen heinäkuuhun 2006 asti) ajatti autojaan kuljettajinaan Alex Barron ja Patrick Carpentier vuonna 2005. Cheever oli ripustanut kypäränsä naulakkoon vuonna 2002, mutta kilpaili satunnaisesti erilaisissa kilpailuissa. Cheever ilmoitti 21. helmikuuta palaavansa eläkkeeltä, ja kilpailevansa IRL:ssä omalla autollaan neljässä ensimmäisessä kilpailussa. Tähän sisältyi myös Indianapolis 500. Cheever sulki tallinsa kahdeksannen kilpailun jälkeen sponsorien puutteen vuoksi.
GP Masters
Cheever kilpaili GP Masters -sarjassa, johon yli 45-vuotiaat entiset Formula 1 -kuljettajat saavat osallistua. Sarjan ensimmäisessä kilpailussa Kyalamin radalla Etelä-Afrikassa Cheever sijoittui kahdeksanneksi. Tämän lisäksi hän sijoittui toisessa GP Masters -sarjan kilpailussa Qatarissa, 29. huhtikuuta 2006, neljänneksi.
Cheever onnistui voittamaan 13. elokuuta 2006 ajetun sateisen kilpailun Silverstone Circuitilla, Englannissa.
Magomed-Ali Dahadajev
thumb|200px|Temir-Han-Šuran sosialistiryhmä vuonna 1918. Magomed-Ali Dahadajev takarivissä oikealla. Magomed-Ali Dahadajev (, puoluenimeltään Mahatš, Махач; 1882 nykyisen Untsukulin piirin Untsukulin kylä, Dagestan – 22. syyskuuta (J: 9. syyskuuta) 1918 Verhni Džengutai) oli dagestanilainen bolševikkijohtaja.
Magomed-Ali Dahadajev syntyi sepän perheeseen. Vuodesta 1900 hän opiskeli Pietarin liikenneinsinööri-instituutissa. Vuonna 1905 hän toimi yhtenä Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen Temir-Han-Šuran järjestön johtajista. Marraskuussa 1906 hänet karkotettiin Dagestanista. Vuonna 1910 Dahadajev valmistui instituutista ja työskenteli sen jälkeen insinöörinä Maikopin rautatiellä.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Dahadajev osallistui Dagestanin bolševikkien toimintaan. Vuoden 1918 alussa hän oli perustamassa paikallista punakaartia, toukokuusta 1918 lähtien toimi alueen sota- ja vallankumousneuvoston jäsenenä ja sotakomissaarina. Myöhemmin hänet valittiin Dagestanin toimeenpanevan komitean ja sotaneuvoston jäseneksi. Yhdessä Ullubi Buinakskin kanssa hän johti Dagestanin puna-armeijaa. Syyskuussa 1918 Dahadajev jäi valkokaartilaisten vangiksi ja hänet ammuttiin. Petrovsk-Portin kaupunki nimettiin hänen mukaansa Mahatškalaksi vuonna 1922. Dahadajevin nimeä kantaa myös Dahadajevin piiri Dagestanissa.
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2015
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2015 olivat järjestyksessään 20:nnet alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut. Lopputurnaus pelattiin Tšekissä 17.–30. kesäkuuta 2015. Kisapaikkakuntina olivat Praha kahdella stadionilla, Olomouc ja Uherské Hradiště. Loppuottelu pelattiin Prahan Eden Arenalla.
Lopputurnaukseen selviytyi kahdeksan joukkuetta ja ne pelasivat kahdessa alkulohkossa, joista Tanska ja Portugali etenivät lohkovoittajina sekä Saksa ja Ruotsi lohkokakkosina välieriin. Välierissä Portugali voitti Saksan 5–0 ja Ruotsi Tanskan 4–1. Loppuottelussa Ruotsi voitti rangaistuspotkukilpailussa Portugalin maalein 4–3 varsinaisen peliajan ja jatkoajan päätyttyä maalittomana. Alkulohkosta Ruotsi pääsi jatkoon Simon Tibblingin tasoitettua lohkon viimeisen ottelun Portugalia vastaan 89. minuutilla.
Lopputurnauksessa pelasivat A-lohkossa Tanskan ja Saksan lisäksi Tšekki ja Serbia sekä B-lohkossa Portugalin ja Ruotsin lisäksi Italia ja Englanti. Maalikuninkuuden voitti kolmella maalillaan hattutempun alkulohko-ottelussa Serbiaa vastaan tehnyt Tšekin Jan Kliment.
Ping Pong (täsmennyssivu)
Ping Pong (tai sana erilaisissa kirjoitusasuissaan) tarkoittaa seuraavia asioita:
Israelin kansalliskirjasto
Israelin kansalliskirjasto (,, lyhennys NLI) on Israelin kansalliskirjasto. Se sijaitsee Heprealaisen yliopiston kampuksilla. Kirjasto toimii myös yliopistokirjastona ja käytössä on myös nimi Juutalainen kansallis- ja yliopistokirjasto (,, lyh. JNUL).
The Triffids
The Triffids oli australialainen Perthissä vuonna 1978 perustettu folk pop -yhtye. 1980-luvulla se oli Australian ohella suosittu Britanniassa ja Skandinaviassa.
Alkuvuodet
Basisti ja laulaja-lauluntekijä David McComb sekä rumpali Alsy MacDonald perustivat Dalsy-nimisen yhtyeen koulussa ollessaan vuonna 1976. Toukokuussa 1978 syntyi The Triffids, jonka kitaristina oli Phil Kakulas. Byron Sinclair korvasi McCombin basistina tämän alkaessa soittaa rytmikitaraa. Kun Sinclair ja Kakulas jättivät yhtyeen vuonna 1979, heidän korvaajikseen tulivat David McCombin veli Robert (viulu, kitara) ja Will Akers (basso). Margaret Gillard tuli The Triffidsin kosketinsoittajaksi vuonna 1980. Kahdessa vuodessa perustamisen jälkeen McComb oli säveltänyt yhtyeelle jo yli sata omaa kappaletta.
Ensimmäiset levytykset
Loppuvuonna 1980 The Triffids voitti perthiläisen 6NR-radioaseman musiikkikilpailun. Palkintona yhtye sai julkaistua ensimmäisen singlensä ”Stand Up”/”Farmers Never Visit Nightclubs” Shake Some Action -levymerkillä heinäkuussa 1981. Seuraavana vuonna ilmestyi neljän kappaleen EP Reverie Resonant Recordsin kautta. Yhtye asettui Sydneyyn ja julkaisi ensimmäisen albuminsa Treeless Plain marraskuussa 1983. Tätä seurasi Nick Mainsbridgen tuottama minialbumi Raining Pleasure heinäkuussa 1984.
Suosion vuodet
Samaan aikaan The Triffids oli saavuttanut kulttisuosiota Britanniassa Rough Trade Records -merkin jakelusopimuksen ansiosta. Yhtye levytti Englannissa marraskuussa kolmen kappaleen 12-tuuman EP:n Field of Glass. Britanniassa äänitettiin myös The Triffidsien toinen kokopitkäalbumi Born Sandy Devotional, joka ilmestyi maaliskuussa 1986. Albumi nousi Britannian listalla sijalle 26 ja Ruotsin albumilistalla sijalle 18.
Yhtyeen hajoaminen ja myöhemmät vuodet
The Triffidsin toinen Island-albumi The Black Swan ilmestyi kesäkuussa 1989. Tätä seurasivat kiertueet Australiassa ja Euroopaassa sekä sivuprojekti The Blackeyed Susans, jossa soitti McCombin ja MacDonaldin lisäksi muun muassa entinen The Triffids -basisti Phil Kakulas. Vuoden 1989 loppuun mennessä The Triffids oli kuitenkin jo hajonnut. Syynä lopettamiseen olivat kyllästyminen matkusteluun ja albumin odotettua huonompi kaupallinen menestys. Jälkikäteen ilmestyi Ruotsin radiolle tehdyistä äänityksistä livealbumi Stockholm Live helmikuussa 1990.
Sivuprojektina alkanut The Blackeyed Susans jatkoi toimintaansa ja McComb oli mukana sen albumeilla Welcome Stranger (1992) ja All Souls Alive (1993). Vuonna 1994 ilmestyi McCombin sooloalbumi Love of Will. David McComb kärsi huonosta terveydestä ja sai sydämensiirron vuonna 1995. Tammikuussa 1999 McComb joutui auto-onnettomuuteen ja kuoli sairaalassa muutamia päiviä myöhemmin.
E Scow
thumb E Scow on nopea Scow-luokan purjevene, kuin suuri kevytvene eli jolla. Vaikka jotkut Scow-purjehtijat Yhdysvalloissa pitävätkin E Scow -veneitä vielä nuorukaisena, alkoi E Scow-yksityyppiluokan toiminta jo 1900-luvun alussa Yhdysvaltojen järvialueilla. Luokkaliitto perustettiin 1924 ja samana vuonna järjestettiin ensimmäiset kilpailut. Ensimmäiset luokkamestaruuskilpailut järjestettiin 1954 ja vuoden 2006 luokkamestaruuskilpailuissa Minnesotassa Yhdysvalloissa oli jo 92 venettä. Ensimmäiset E Scowit tulivat Suomeen keväällä 2006. Tiettävästi joitain yksittäisiä veneitä on myös Ranskassa ja Sveitsissä. Suomessa veneluokan toimintaa hallinnoi ja kehittää Suomen Urheiluveneliitto ry.
E Scow veneluokkana
Vene on Yhdysvalloissa vanha yksityyppiluokka, joten trimmiohjeita, vinkkejä, käytettyjä veneitä ja purjeita on hyvin saatavilla. E Scoweja valmistaa nykyisin Melges Boatworks Inc. Aiemmin niitä teki myös Johnson Boatworks -niminen veistämö, mutta se lopetti toimintansa ja myi koko irtaimistonsa Melgesille 1990-luvun lopulla. Melges antaa tukea myös Johnsonin veneille ja vaikka luokka onkin konstruktioluokka, ovat luokan säännöt sen verran tiukat, että veneiden valmistajien väliset erot olivat pieniä ja vauhtieroja ei tiedetä olevan kumpaankaan suuntaan.
Venetyypin kehitys vuosikymmenten aikana
Luokkaan on tullut vuosien varrella hienoisia muutoksia ja veneen purjehdittavuutta on pyritty parantamaan. Silti vanhoillakin veneillä pystyy kilpailemaan jokseenkin tasaväkisesti uudempien veneiden kanssa. Yleinen mielipide on, että 1990-luvun veneet ovat pääsääntöisesti hyvässä kunnossa ja kilpailukykyisiä - ainakin seuratasolla kilpailtaessa. Veneeseen on tullut muun muassa seuraavia muutoksia: avoperä (sitlooda jatkuu perään asti), uudet peräsimet, ison ylin latta on läpilatta, takaharukset (barduunat) poistettu rikistä (saalingit taakse). Viimeisin muutosehdotus koskee nykyisen symmetrisen spinaakkerin muuttamista epäsymmetriseksi mastonhuippuspinaakkeriksi, mutta NCESAn jäsenet äänestivät muutoksen nurin.
Purjehdusominaisuudet
Vene on parhaimmillaan pienessä aallokossa tai täysin sileässä vedessä. Aivan avomerelle scoweilla ei kannata lähteä, koska käytännön raja aallonkorkeudessa on alle metri. Vene kiihtyy nopeasti ja huippunopeudet ovat yli 20 solmun luokkaa. Muista kevytveneistä poiketen sitä ajetaan jatkuvasti noin 20 asteen kallistuksessa suuren märkäpinnan ja kölien (kölejä on kaksi yhden sijasta) kallistuksen takia.
Kuljetettavuus
Vene on kevyt ja kapea ja siksi se on helposti traileroitava ja laskettavissa vesille joko rampista tai nosturin avulla. Veneen kuljettamiseen riittää hyvin tavallinen henkilöauto. Trailerin ja veneen yhdistelmä on niin kevyt, että traileri on jarruton.
Chiba
Chiba on Japanin Chiban prefektuurin pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se sijaitsee Honshūn saarella Kantōn alueella Tokionlahden rannalla noin 40 kilometriä Tokion metropolista itään. Kaupungissa on 965 006 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 272,08 neliökilometriä. Se on yksi Japanin virallisista suurkaupungeista ja Kantōn alueen tärkeimmistä satamakaupungeista.
Suurin osa kaupungista on asuinaluetta, mutta rannalla on jonkin verran tehtaita ja varastoja. Makuharin alue on kaupungin pääasiallinen kauppa-alue, ja siellä sijaitsee myös Makuhari Messe.
Kaupungissa järjestetään vuosittain suuri katuviestikilpailu Chiba Ekiden.
Historia
Ensimmäiset kirjalliset merkinnät Chibasta ovat Heian-kaudelta, kun Taira Tsuneshige muutti nykyisen Chiban alueelle ja julisti itsensä Chiban yksinvaltiaaksi. Hän hallitsi aluetta, joka nykyään tunnetaan Chiban kaupunkina. Hänen jälkeläisensä alkoivat käyttää Chibaa sukunimenään ja heidän valta-asemansa alueella jatkui Muromachi-kaudelle asti. Kamakura-kaudella Chiba Tsunetane auttoi Minamoto Yoritomoa perustamaan Kamakura-bakufun. Tämä nosti Chiba-klaanin tärkeäksi Kamakura-bakufun sisällä. Chiba Tsunetane rakensi Inohanan linnan ja muutti päämajansa Ōjin linnaan.
Chiba-klaanin vaikutusvalta väheni Kantōn alueella käytyjen sotien seurauksena Nanboku-chō-kaudella ja Muromachi-kaudella. 1500-luvulla Chiba-klaanin palvelijaklaani Hara-klaani nousi valtaan alueella. Sengoku-kaudella Hara-klaanin syrjäytti Yoshiaki Ashikaga ja pian Sakai-klaani syrjäytti Yoshiaki Ashikagan. Sakai-klaani oli yksi Satomi-klaanin palvelijaklaaneista. Lopulta Toyotomi Hideyoshi murskasi molemmat Chiba-klaanin ja Sakai-klaanin.
Edo-kaudella sekä Oyumi-klaani että Sakura-klaani hallitsivat alueella. Osa alueesta taasen oli suoraan Tokugawa-bakufun alaisuudessa.
Meiji-restauraation myötä klaanijärjestelmä poistettiin ja tilalle luotiin Chiban prefektuuri, jonka pääkaupungiksi Chiban kaupunki muodostui.
Aluejako
250px|pienoiskuva|Chiban suuralueet
Säderusokki
Ulkonäkö ja koko
Säderusokki kasvaa 10–60 cm korkeaksi. Haarakas varsi on vaalean kellan- tai punaruskea, melkein kalju tai karheakarvainen. Vaaleanvihreät tai kellanvihreät lehdet ovat vastakkain ja lyhytruotisia. Lehden lapa on tavallisesti kolmeliuskainen, joskus useampiliuskainen, mutta harvoin täysin ehyt. Liuskat ovat suikeita ja hampaat kärkeä kohti kääntyviä. Kukinto on pitkäperäinen, yksittäin oleva, pysty mykerö. Mykeröt ovat noin 2 cm leveitä ja pituuttaan leveämpiä. Mykerön uloimpia, muodoltaan vaihtelevia kehtosuomuja on 7–14 kappaletta, sisemmät kehtosuomut ovat ruskeita ja vihreälaitaisia. Säderusokki kukkii Suomessa elo-syyskuussa. Siemenet kypsyvät noin puolen senttimetrin pituisissa, rusehtavan sinipunaisissa, kaksiotaisissa pähkylöissä.
Säderusokki muistuttaa paljon samoilla kasvupaikoilla esiintyvää tummarusokkia (B. tripartita). Lajit voivat myös risteytyä keskenään. Risteymä isorusokki (Bidens × polakii eli B. radiata × tripartita) on usein huomattavan kookaskokoinen.
Chiba
Väestö
thumb|200px|Chiban katua. thumb|200px|[[Chiba Urban Monorailin juna.]]
Vuonna 2014 kaupungin väkiluku oli 965 006 ihmistä ja pinta-ala 272,08 neliökilometriä. Kaupungin väestötiheys oli siten 3 547 asukasta neliökilometrillä.
Säderusokki
Elinympäristö
Säderusokki suosii muiden rusokkilajien tapaan typpipitoista kasvualustaa. Se kasvaa useilla erilaisilla kosteilla paikoilla, kuten rannoilla, ojissa, lätäköissä, joutomailla, pihoilla, kesantopelloilla, teillä ja poluilla. Säderusokki on tummarusokkia enemmän tyypillinen rantakasvi.
Chiba
Liikenne
Chibaa palvelee kaksi lentoasemaa: Naritan kansainvälinen lentoasema sekä Tokion kansainvälinen lentoasema. Naritan lentoasema tunnettiin vuoteen 2004 asti nimellä Tokion uusi kansainvälinen lentoasema, jolloin se muutettiin Naritaksi lentoaseman sijaitessa toisessa prefektuurissa ja yli tunnin matkan päässä Tokiosta nopeimmalla junalla.
Chiba Urban Monorail kulkee koko kaupungin halki. Lisäksi kaupungissa on kaksi suurta rautatieasemaa, Chiba ja Soga.
Urheilu
Chiba on usean ammattiurheilujoukkueen kotikaupunki:
Ystävyyskaupungit
Chiballa on useita ystävyyskaupunkeja:
EGP-painatus
EGP-painatus (, ’laajennetun väriavaruuden painatus’) on painomenetelmä, jolla pystytään toistamaan laajempi väriavaruus käyttämällä tavanomaisen nelivärisen CMYK-värisarjan lisäksi vakioituja lisävärejä.
ISO 12647-2:2013 -standardin mukaisella CMYK-painatuksella voidaan tuottaa noin 55 prosenttia pantone-värikirjaston väreistä, kun CMYK-värien lisäksi oranssia, vihreää, violettia käyttävällä EGP-painatuksella päästään noin 90 prosentin kattavuuteen.
EGP-painatuksessa käytetään tyypillisesti 1–3 lisäväriä. Lisävärit voivat olla esim. punainen, vihreä ja violetti tai oranssi, vihreä ja sininen. Myös muita osavärimääriä tai väriyhdistelmiä voidaan käyttää, menetelmä ei ole sidottu 5–7 painoväriin.
EGP-painatuksella vältetään työkohtaisten lisävärien (”spottiväri”, esim. pantone-värit) käyttö painatuksessa. Eri painotöissä tarvittavat lisävärit toteutetaan EGP-painatuksessa vakioidulla sarjalla painovärejä, jolloin syntyy säästöjä nopeutuvan painokoneen kuntoonlaittoajan myötä.
EGP-painatusta on tuotettu 1990-luvulta lähtien monilla tuotenimillä, kuten Hexachrome, MaxCYM, Kodak Digital Science (custom colors) sekä Opaltone. Se ei kuitenkaan ole yleistynyt puutteellisen standardisoinnin, vaadittavien erikoisohjelmistojen kalleuden ja monimutkaiseksi koetun prosessin vuoksi.
Vuonna 2013 Pantone arvioi EGP-painatusta käytettävän noin 15–25 prosentissa kaikista pakkaus- ja etikettipainotöistä. Tämän osuuden odotetaan nousevan 50% seuraavan vuosikymmenen aikana.
Al Husseinin piirikunta
Al Husseinin piirikunta sijaitsee Al Dalin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 37 118.
Jeesus Siirakin poika
Jeesus Siirakin poika oli Jerusalemista kotoisin oleva juutalainen kirjanoppinut, joka eli toisen vuosisadan alussa ennen ajanlaskun alkua. Hänet tunnetaan Sirakin kirjan kirjoittajana.
Tausta
thumb|Jeesus Siirakin kirjan kuvitusta. Hänen henkilöstään tiedetään varsin vähän. Katolisten lähteiden mukaan hänen etunimensä oli Jeesus, Sirakin kirjan kreikankielisessä prologissa Iesous. Hänen sukunimensä oli Ben Sira ("Siran poika"), mikä käy ilmi kirjan hepreankielisistä teksteistä. Kirjan kreikan- ja latinankieliset vanhat versiot viittaavat häneen myös "Jerusalemin miehenä", jonka mukaan hänen tiedetään ainakin asuneen, ellei olleen jopa syntyisin, Jerusalemista. Hän oli eräänlainen filosofinen elämän tarkkailija ja hän itse kertoo hankkineensa tietämyksensä matkustelemalla runsaasti. Hänen sanotaan myös olleen Eleaserin pojanpoika, hänen isänsä nimi on todennäköisesti ollut Simon, ja ben Sira-nimi on ollut koko suvun kantanimi.
Joissakin lähteissä hänen on sanottu myös olleen papillista sukua, mikä on todennäköisesti johtunut kirjoitusvirheestä. Hän ei myöskään ole ollut itse rabbi eikä lääkäri, vaikka niinkin on väitetty. Hänen on myös sanottu olleen säännöllisesti kuolemanvaarassa. Ainut varma tieto on, että hän oli aikansa mittapuun mukaan korkeasti oppinut henkilö.