cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Duqu
Duqu on tietokonemato, joka löydettiin 1.9.2011. Madon uskotaan olevan läheistä sukua Stuxnetille. Mato on saastuttanut järjestelmiä useissa maissa, mutta on löytynyt erityisesti Iranista.
Salvatore Riina
Salvatore "Totò" Riina (16. marraskuuta 1930 Corleone, Italia – 17. marraskuuta 2017 Parma, Italia ) oli sisilialainen mafioso, joka toimi Cosa Nostran ja sen neuvoston johtajana vuosina 1982–1993. Ennen tätä hän johti Corleonesin ("corleonelaiset") mafiaperhettä.
Duqu
Budapestin Yliopiston alainen The Laboratory of Cryptography and System Security (CrySyS) Unkarissa, joka alkujaan haittaohjelman löysi, kirjoitti ja julkaisi Duquksi nimeämästä uhasta 60-sivuisen raportin. Symantec julkaisi myöhemmin saman raportin päivitetyn version.
Salvatore Riina
Lisänimillä "La Bestia" (Peto, Elukka), Totò û curtu (sisil.) (Lyhyt-Toto) ja "La Belva" (ital.) (Peto) tunnettua Riinaa pidetään koko maailman italialaisen mafian yhtenä verisimpänä johtajana, capona. Omakätisesti hänen arvellaan surmanneen 40 henkilöä, mutta hänen määräämänsä murhat lasketaan sadoissa.
Duqu
Keskeisiä ominaisuuksia Duqulle ovat muun muassa ohjelmallinen näppäilyn tallentaja, joka tallentaa myös kaiken näytön sisällön, sekä etäkäyttöohjelma, jonka tutkijat uskovat antavan mahdollisuuden koneen täydelliseen hallintaan. Duqun varsinaiseksi tarkoitukseksi on kuitenkin uskottu olevan tunkeutuminen suojattuihin järjestelmiin käyttäen saman verkon kevyemmin suojattuja koneita alustana ja varastaa näistä näiden suojauksesta vastaavia sertifikaatteja.
Salvatore Riina
Riina oli ensimmäinen Cosa Nostran johtaja, joka hyökkäsi avoimesti ja rajusti Italian valtiota ja sen järjestelmää vastaan. Hän toteutti muun muassa mafian vastaisten syyttäjien Giovanni Falconen ja Paolo Borsellinon sekä Sisilian prefektin, kenraali Carlo Alberto dalla Chiesan murhat.
Duqu
Yhtymäkohdat Stuxnetin kanssa
Symantec lausui omassa CrySyS raporttiin perustuvassa tutkimuksessa, että Duqu on rakenteeltaan lähes identtinen Stuxnetin kanssa, mutta haittaohjelman käyttötarkoitus on täysin eri. Symantec uskoo, että Duqun loi joko sama taho kuin Stuxnetin tai käytössä oli ainakin Stuxnetin lähdekoodi. F-Securen Mikko Hyppönen taas totesi, että Duqun kerneli on niin identtinen Stuxnetin kanssa, että heidän oma analyysijärjestelmä erehtyi luulemaan Duqua Stuxnetiksi.
Salvatore Riina
Elämä
Pienen corleonelaisen perheen mafian huipulle nostanut Riina kävi 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa verisen kamppailun sekä muita mafiosoja että viranomaisia vastaan. Rikollisuransa aikana hänen on uskottu murhanneen noin 40 ihmistä itse ja murhauttaneen tuhatkunta ihmistä. Tunnetuimpiin Riinan murhauttamiin henkilöihin kuuluvat Punaiset prikaatit kukistanut karabinieerikenraali Carlo Alberto dalla Chiesa 1982 sekä mafiaa tutkineet tuomarit Giovanni Falcone ja Paolo Borsellino vuonna 1992. Murhattuihin mafiosoihin kuului muun muassa vaikutusvaltainen päällikkö Stefano Bontade sekä Salvatore Inzerillo.
Riina pidätettiin Palermossa 15. tammikuuta 1993. Hänet tuomittiin samana vuonna 1993 elinkautiseen yli sadasta murhasta. Riinalta takavarikoitiin yli sata miljoonaa dollaria, jotka lienevät kuitenkin vain pieni osa hänen koko omaisuudestaan. Cosa Nostran seuraava päälliköiden päällikkö oli Riinan ystävä Bernardo Provenzano, joka pidätettiin 2006.
Duqu
Yhtymäkohdat Stuxnetin kanssa
Duqun hiljaisen asentumisen mahdollistaa aito, taiwanilaiselta C-Media -yritykseltä varastettu laitesertifikaatti. Sertifikaatti on sittemmin peruttu.
Salvatore Riina
Elämä
Salvatore Riinasta on tehty kuusiosainen minisarja nimeltä Corleone (Il capo dei capi). Suomessa sarjan on esittänyt MTV3 12-osaisena.
Duqu
Yhtymäkohdat Stuxnetin kanssa
Yksi lähde, Dell SecureWorks, ei kuitenkaan usko Duqun olevan kytköksissä Stuxnetiin.
Salvatore Riina
Elämä
Riinan puoliso oli mafiaperheen tytär opettaja Antonietta Bagarella, ja heillä on neljä lasta. Yksi lapsi oli tuomittu neljästä murhasta vankilaan.
Duqu
Yhtymäkohdat Stuxnetin kanssa
Haittaohjelma tunkeutuu järjestelmiin nk. nollapäivähaavoittuvuuden kautta, tässä tapauksessa TrueType-kirjasinjärjestelmän kautta. Myös Stuxnet käytti aiemmin tuntematonta heikkoutta hyväkseen; levitysalustana on toiminut Microsoft Word -asiakirja.
Salvatore Riina
Elämä
Riina kuoli vankilasairaalassa syöpään marraskuussa 2017.
NRP Jacinto Cândido (F476)
NRP Jacinto Cândido (runkonumero F476) oli Portugalin laivaston vuonna 1969 vesillelaskettu João Coutinho -luokan korvetti.
Avaruuskulma
Avaruuskulma (tunnus Ω) on kolmiulotteinen kulmasuure, joka mittaa sitä, kuinka suurena havaitsija näkee tarkasteltavan kohteen. Se kuvastaa pallon pinnalla olevan pinta-alan A suhdetta säteen r neliöön ja se voidaan esittää muodossa. Avaruuskulma on kolmiulotteinen vastine kaksiulotteiselle tasokulmalle.
NRP Jacinto Cândido (F476)
Valmistus
Alus tilattiin Blohm + Vossilta Saksasta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1968. Alus laskettiin vesille 16. kesäkuuta 1969 ja otettiin palvelukseen 10. kesäkuuta 1970.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 15. marraskuuta 2018.
Avaruuskulma
Avaruuskulman yksiköt
Geometrisesti avaruuskulman suuruutta mitataan SI-järjestelmässä steradiaaneina (sr). Avaruuskulma steradiaaneina on yhtä suuri kuin avaruuskulman määrittelevän kartion pallomaisen pohjan pinta-ala pallon säteen ollessa 1. Täysi avaruuskulma on 4\pi sr, sillä 1-säteisen pallon pinta-ala on 4\pi.
Tähtitieteessä mitataan avaruuskulmia usein neliöasteina, joka on huomattavasti steradiaania pienempi yksikkö. Yksi neliöaste on steradiaania. Täysi avaruuskulma on noin 41 252,96 neliöastetta.
Rykmentti
Rykmentti (lyhenne rykm. tai sotilaskäytössä R) on klassisen kolmijaon mukainen, yleensä kolmesta pataljoonasta koostuva joukkoyksikkö, jota johtaa useimmiten eversti. Rykmentti ei toimi yksin, vaan vaatii tuekseen divisioonan muiden joukkojen apua.
Taustaa
Sana "rykmentti" on peräisin latinan sanasta regimen, joka tarkoittaa sääntöä tai järjestystä, ja se kuvaa rykmentin päätehtäviä eli joukkojen kouluttamista ja varustamista. Ranskalaisia ratsuväen yksiköitä kutsuttiin jo vuonna 1558 rykmenteiksi. Euroopan armeijoissa rykmenteissä on 1800-luvulta lähtien ollut yleensä kolme pataljoonaa, joskin Napoleonin armeijan rykmenteissä saattoi olla jopa viisi pataljoonaa. Myös Yhdysvaltain armeija otti käyttöön kolmen pataljoonan rykmentit vuonna 1901.
Rykmentit Suomen puolustusvoimissa
Nykyisin Suomen puolustusvoimissa perinteistä rykmentin nimeä käyttävät joukko-osastoista Kaartin jääkärirykmentti ja Utin jääkärirykmentti. Vuosina 2012–2015 toteutetussa Puolustusvoimauudistuksessa lakkautettiin Hämeen rykmentti, Pioneerirykmentti sekä neljä alueellista huoltorykmenttiä.
Suomessa sodan ajan kokoonpanossa maavoimien prikaatiin kuuluu kenttätykistörykmentti, lisäksi on olemassa ilmatorjunta-, rannikko-, pioneeri-  ja huoltorykmenttejä. Rykmentin koko on noin 2 000–2 500 henkilöä.
Nathalie Ahlström
Anja Nathalie Ahlström (s. 1974) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut Fiskarsin toimitusjohtajana vuodesta 2021. Hän on työskennellyt aiemmin Fazerilla.
Ahlström on koulutukseltaan tuotantotalouden ja paperiteknologian diplomi-insinööri. Hänen työuransa on ollut kansainvälinen, sillä hän on viettänyt maailmalla yhteensä yhdeksän vuotta. Työuransa hän aloitti liikkeenjohdon konsulttina Pöyryllä, jonka toiminta oli maailmanlaajuista. Siellä hän oppi, ettei ole vain yhtä oikeaa tapaa johtaa yritystä. Seuraavaksi Ahlström työskenteli Singaporessa aluksi Huhtamäen palveluksessa ja sitten australialaisen pakkausyhtiö Amcorin Aasian toimintojen johtajana. Singaporesta hän siirtyi Sveitsiin johtamaan Amcorin yhtä divisioonaa. Maailmalta Ahlström palasi perheineen Suomeen Fazer Makeisten toimitusjohtajaksi ja siitä työstä Fiskarsin palvelukseen, ensin hallitukseen ja sitten toimitusjohtajaksi.
Secretariat
Secretariat (30. maaliskuuta 1970 Yhdysvallat – 4. lokakuuta 1989 Yhdysvallat) oli rodultaan englannintäysiverinen laukkahevonen, joka on yksi laukkaurheilun suurimmista tähdistä. Secretariat oli väriltään rautias ori. Sen isä oli Bold Ruler ja emä Somethingroyal. Uransa aikana Secretariat voitti muun muassa arvostetun Triple Crownin (eli voitti samana vuonna 1973 kaikki kolme kilpailua Kentucky Derby, Preakness Stakes ja Belmont Stakes) ja keräsi palkintorahoja yhteensä 1 316 808 USD. Se teki urallaan lukuisia rataennätyksiä ja useita maailmanennätysaikoja. Se tunnettiin lempinimellä "Big Red" (iso punainen); samalla nimellä oli aikoinaan tunnettu väriltään samoin rautias Man O'War.
Secretariatin kuoleman jälkeen sen ruumiinavauksessa kävi ilmi, että sen sydän painoi noin 21 paunaa (9,5 kiloa) ja oli näin ollen yli kaksi kertaa suurempi kuin englannintäysiverisen sydän normaalisti (noin 4 kg) ja selvästi suurempi kuin mikään hevosen sydän jonka eläinlääkärit aiemmin olivat nähneet. Sydän oli muuten täysin normaali, terve ja hyväkuntoinen. Oletettavasti Secretariatin huikea menestys laukkaradoilla oli ainakin osittain poikkeuksellisen sydämen ansiota.
Mount Rainierin kansallispuisto
Mount Rainierin kansallispuisto on 2. maaliskuuta vuonna 1899 perustettu kansallispuisto, joka sijaitsee Yhdysvalloissa Washingtonin osavaltion kaakkoisosassa Piercen piirikunnassa. Puisto oli perustamisaikanaan Yhdysvaltain viides kansallispuisto. Se on alaltaan noin 954 km², ja sitä hallinnoi maan muiden kansallispuistojen tapaan National Park Service. Kansallispuiston tunnetuin nähtävyys on keskellä puistoa oleva kerrostulivuori Mount Rainier, jolta puisto myös saa nimensä. Kaskadeihin kuuluvalla vuorella on laelta säteittäisesti lähteviä jäätiköitä sekä alempana vuoristoniittyjä ja tiheitä havumetsiä. thumb|left|Mount Rainier.
Ukrainalaiset
Ukrainalaiset ovat etninen ryhmä, joka asuttaa pääasiassa Ukrainan valtiota. Kyseisen itäslaavilaisen kansan väestöä asuu myös erityisesti Venäjän federaatiossa. Ukrainalaiset ovat Euroopan viidenneksi suurin kansakunta. Nykyään neljäosa ukrainalaisista asuu Ukrainan ulkopuolella, joista noin 5 miljoonaa asuu entisen Neuvostoliiton alueilla ja 2,5 miljoonaa Amerikoissa. Ukrainalaiset tunnetaan myös vanhahtavalla nimityksellä vähävenäläiset. Vuonna 2021 Ukrainassa asui 43,79 miljoonaa ukrainalaista.
Ukrainalaisia järjestöjä Suomessa
Suomen ukrainalaiset ovat Suomessa asuvia ukrainalaisia tai heidän jälkeläisiään. Vuonna 2015 Suomessa asui 3 000 – 4 000 ukrainalaista. Vuonna 2022 määrä oli noin 37 000.
Aapeli-myrsky
thumb|right|280px|Aapeli-myrskyn aiheuttamia metsätuhoja [[Nakkilassa.]] thumb|right|280px|Myrskytuhoja Ruotsin [[Norrtäljessä.]] Aapeli-myrsky (tunnetaan myös nimellä Alfrida-myrsky) oli voimakas myrsky, joka iski Suomeen 2. tammikuuta 2019. Myrsky aiheutti suuria ja vakavia omaisuusvahinkoja, ja niiden lisäksi yksi myrskytuhoja Ahvenanmaalla raivaamassa ollut ihminen sai surmansa. Myrskyn aikana aallokko oli merialueilla hyvin suurta. Myrskyssä suurin keskituulennopeus – suurin Suomessa koskaan todettu – oli Kökarissa mitattu 32,5 m/s ja kovin puuska ylitti 40 m/s. Sähkö oli poikki enimmillään yli 100 000 kotitaloudelta lähinnä Lounais-Suomessa. Sähkökatkot aiheuttivat häiriöitä myös matkapuhelinverkoissa.
Ukrainalaiset
Ukrainalaisia järjestöjä Suomessa
Suomen ukrainalaiset ry on aktiivinen Suomessa asuvia ukrainalaisia yhdistävä yhdistys. Lisäksi Helsingissä toimii Ukrainalaisten yhdistys Suomessa ry ja Tampereella Ukrainan kansainvälinen kulttuurikeskus.
Ukrainalaisten yhdistys Suomessa on vuonna 1997 perustettu järjestö, jonka tavoite on edustaa Suomessa asuvia ukrainalaisia. Yhdistyksen puheenjohtaja on Vassili Gotsoul. Vuonna 2022 järjestö aloitti lahjoitusten vastaanoton Ukrainan tukemiseen Ukrainan sodassa. Järjestön kotipaikka sijaitsee Helsingissä.
Magnus Krog
Magnus Krog (s. 19. maaliskuuta 1987 Høydalsmo) on norjalainen yhdistetyn hiihtäjä, olympiamitalisti ja joukkuekilpailun MM-mitalisti.
Nuorten MM-kilpailuissa Krog voitti joukkuekilpailun pronssia vuonna 2007. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kymmenes. Normaalimäen joukkuekilpailusta Krog voitti hopeaa yhdessä Norjan joukkueen kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti normaalimäen Gundersen-kilpailussa pronssia ja voitti joukkuekilpailussa kultaa. Suurmäen kilpailussa hän oli kahdestoista. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sai joukkuehopeaa ja parisprinttikilpailun hopeaa sekä sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa kymmenenneksi ja suurmäessä 11:nneksi.
Krog sijoittui kaudella 2010–2011 Continental Cupin kokonaispisteissä toiseksi.
Haukilahden vesitorni
thumb|Vesitornia pidetään yhtenä eteläisen Espoon maamerkkinä. Kuva syyskuulta 2006. Haukilahden vesitorni on Espoon Haukilahdessa sijaitseva vuonna 1968 valmistunut betonirakenteinen vesitorni. Tornin suunnittelivat arkkitehti Erkko Virkkunen ja diplomi-insinööri Ilmari Hyppänen. Sen omistaa kuntayhtymän vesihuolto-organisaatio Helsingin seudun ympäristöpalvelut (HSY); ennen vuotta 2010 se oli kunnallisen liikelaitoksen Espoon Veden omistuksessa. Tornissa on kaksi sisäkkäistä vesisäiliötä, ja niiden yhteinen vesitilavuus on 4 100 kuutiometriä. Vesitornin korkeus alemmalta sisääntulotasolta vesikaton huippuun on noin 46 metriä ja merenpinnasta noin 76 metriä.
Vesitornia pidetään yhtenä eteläisen Espoon maamerkkinä. Arkkitehti Erkko Virkkusen leski on kertonut, että vesitornin futuristinen ulkonäkö sai innoitusta Jetsonit-animaatiosarjasta. Tornin yläosa muistuttaa muodoltaan lentävää lautasta. Rakennuksessa on myös nähty yhtymäkohtia Seattlen Space Needle -näkötorniin. Haukilahden vesitornin rakentamisessa käytettiin ensimmäisen kerran Suomessa tekniikkaa, jossa maassa valetut betoniosat vedettiin hydraulisesti ylös.
Tornin yläosassa vesisäiliöiden päällä on toiminut vuodesta 1969 näköalaravintola Haikaranpesä.
Suunnittelu ja rakentaminen
Haukilahden vesitornia alettiin suunnitella 1960-luvun puolivälissä Etelä-Espoon ollessa voimakkaimmassa kasvuvaiheessaan. Tornia suunniteltiin yhdessä Mäkkylään suunnitellun vesitornin kanssa, joka kuitenkin peruuntui myöhemmin Otaniemen vesitornin suunnittelun alkaessa. Suunnittelussa haasteellisia osia olivat muun muassa tornin pallokalotin muotoiset betoniset säiliöt, joiden suunnittelulaskelmien tekemiseen käytettiin jopa tuohon aikaan harvinaisia tietokoneita. Tornin kapasiteetti suunniteltiin 40 000 henkilön yhdyskuntaa varten. Espoon kauppalan valtuusto hyväksyi Haukilahden tornin luonnospiirustukset huhtikuussa 1966, ja torni sai rakennuskiellon ajalla vaaditun poikkeusluvan jo seuraavan kuun puolivälissä. Tornin sijoituspaikaksi oli hankittu 3 360 neliömetrin maa-ala Gäddvikin tilasta. Lopullinen rakennuslupa saatiin vuoden 1966 marraskuussa, ja rakennustyöt käynnistyivät maaliskuussa 1967.
Torni rakennettiin erikoisella työmenetelmällä, jossa halkaisijaltaan 5,7-metrinen keskuspilari ja kuusi puolentoista metrin halkaisijallista tukipilaria valettiin ensin täyteen korkeuteen liukuvalumenetelmällä, minkä jälkeen tornin säiliön alapuoliset kalotit valettiin maan päällä ja nostettiin myöhemmin pilarien päähän hydraulisilla tunkeilla. Tornin säiliön alapuoli koostui kahdesta pallokalotista, joista ensimmäinen oli läpimitaltaan 40-metrinen ja painoi 1 230 tonnia. Toinen alempi 45-metrinen pallokalotti rakennettiin samalla menetelmällä, ja se toimii säiliön lämmöneristeenä ja julkisivuna. Valittu työtapa vähensi rakennustelineiden määrää ja pienensi rakennusvaiheen työturvallisuusriskejä. Sisempi pallokalotti oli umpinainen betonirakenne, ulommaisen ollessa niin kutsuttu sandwich-rakenne, jossa kahden betonikuoren väliin oli asennettu vaahtomuovilevy eristeeksi. Haukilahden vesitorni oli Suomen ensimmäisiä rakennuskohteita, missä käytettiin vaahtomuovia eristämiseen laajemmassa mittakaavassa.
Toinen nostovaihe osui tammikuuhun, jonka pakkaset toivat työhön omat ongelmansa. Hankkeen pääurakoitsija Vesipojat Oy meni samoihin aikoihin myös konkurssiin, ja tornin rakennustöitä jatkoi ensin insinööritoimisto Vesi-Pekka Oy laskutustöinä, ja työt saattoi loppuun rakennustoimisto Tuomas Savolainen. Nostovaiheen jälkeen säiliölle valettiin betoninen kansi, jonka päälle rakennettiin sadan henkilön näköalaravintola terasseineen. Lähes kolme miljoonaa markkaa maksanut vesitorni päästiin ottamaan käyttöön syyskuussa 1968.
Käyttö
Vesitorniin suunniteltiin näköalakahvilaa tai -ravintolaa sen suunnitteluvaiheesta lähtien. Tornin yläosan tilojen vuokraamisesta ravintolakäyttöön tehtiin ensin sopimus Elannon kanssa syyskuussa 1968, mutta hanke jäi kuitenkin toteutumatta. Tilat vuokrasikin maaliskuussa 1969 pariskunta Tauno ja Lydia Roiha, jotka hoitivat ravintolaansa 2000-luvun vaihteeseen, jolloin toimintaa tuli jatkamaan sukupolvenvaihdoksen jälkeen Markku Roiha. Ravintola järjesti vuoteen 1987 niin kutsuttuja diskoiltoja, mutta on profiloitunut tämän jälkeen enemmän tilausravintolaksi ja yritysasiakkaiden lounaspaikaksi.
Aavelaiva (vuoden 2002 elokuva)
Aavelaiva on vuonna 2002 valmistunut amerikkalainen kauhuelokuva.
Haukilahden vesitorni
Peruskorjaus ja tornin nykytila
Vesitornin peruskorjauksen arkkitehtisuunnittelun teki vuonna 2009 juuri ennen eläkkeelle siirtymistään arkkitehti Pirjo Kovanen, joka oli ollut töissä Virkkusen toimistossa, kun vesitorni suunniteltiin. Tornin rakenteet tutkittiin perusteellisesti, ja tutkimusten perusteella tehtiin niiden korjaustarvearvio.
Peruskorjaustyöt käynnistyivät kesäkuussa 2011 ja valmistuivat lokakuuhun 2012 mennessä. Peruskorjauksessa tornin kattokalotti rakennettiin uudelleen jännitettynä betonirakenteena. Rakennuksen 144 betonipinnoitettua kuorielementtiä purettiin ja rakennettiin uudelleen, ja betoniset vesisäiliöt puhdistettiin ja pinnoitettiin uudestaan. Peruskorjaukseen käytettiin 4,6 miljoonaa euroa. Peruskorjaus tehtiin historiaa ja alkuperäisrakenteita kunnioittaen Museoviraston valvonnassa, sillä vesitornia on pidetty rakennustaiteellisesti arvokkaana ja paikallisesti merkittävänä kohteena.
Haukilahden vesitorni nähtiin edelleen 2010-luvulla käyttökelpoisena ja tarpeellisena osana kaupungin vesihuoltoa. Se palveli vuonna 2013 noin 70 000 asukkaan kulutusta ja oli pääkaupunkiseudun ainoa vesitorni, johon yleisöllä oli vapaa pääsy.
Meri-Rastila
Meri-Rastila on Helsingin Vuosaaren kaupunginosan osa-alue. Meri-Rastilassa asuu 5 327 ihmistä (1.1.2017) ja työpaikkoja on 263 (31.12.2015).
Nykyinen kerrostalovaltainen asuinalue on rakennettu pääosin 1990-luvun alkupuolella; sitä ennen alue oli lähinnä metsäistä Rastilan ulkoilualuetta. Vanhastaan alue on kuulunut Rastilan (Rastböle) keskiajalta periytyvän kartanon alueisiin, jonka maat Helsingin kaupunki hankki omistukseensa 1950-luvun alussa.
Maantiede
Meri-Rastila rajoittuu maantieteellisesti pohjoisessa Vuotiehen ja metrorataan, lännessä Vartiokylänlahteen, ja idässä Kallahden alueeseen ja etelässä se jatkuu aina Ramsinniemen kärkeen asti. Metroradan pohjoispuolella Meri-Rastilan naapurissa sijaitsee pientalovaltainen Rastila, johon kuuluu myös 2000-luvulla valmistunut Rastilankallion kerrostaloalue. Meri-Rastilan alueeseen kuuluvat pientalo- ja huvila-alueet Ramsinrannassa ja Ramsinniemessä. Ramsinniemessä sijaitsee meren rannalla myös kokoushotelli Rantapuisto. Sen lähellä sijaitsee myös entinen hotelli Vuoranta, joka oli aikanaan Alkon koulutuskeskus.
Meri-Rastilan kerrostaloalueen keskellä on Haruspuisto, jonka eteläpuolella on hieman metsää. Pohjoispuolella on Meri-Rastilan tori. Torin vieressä on kauppa, jossa on myös muita liiketiloja. Puiston ja torin väliin jää korttelitalo Merirasti, jossa on päiväkoti, Merilahden peruskoulun luokat 1–4, nuorisotalo ja Merirasti-kappeli. Korttelitalo on valmistunut vuonna 1993 ja sen ovat suunnitelleet Kaarlo Leppänen ja Anneli Nurmi.
Väestö
Meri-Rastila on yksi Helsingin monikulttuurisimpia alueita, ja vuoden 2019 lopussa 40 prosenttia osa-alueen asukkaista oli ulkomaalaistaustaisia. Maahanmuuttajista kertova tv-sarja Mogadishu Avenue on nimetty Meri-Rastilantien lempinimen mukaan.
Asukkaiden tulo- ja koulutustaso ovat kaupungin keskiarvoa matalampia. Ramsinrannan rakentamisen myötä asukkaiden keskimääräinen tulo- ja koulutustaso ovat kuitenkin viime vuosina selvästi nousseet. Nykyisin 8 prosentilla 15 vuotta täyttäneistä Meri-Rastilan asukkaista on ylempi korkeakoulututkinto tai tutkijankoulutus.
Vuonna 2021 hyväksytty uusi asemakaava mahdollistaa alueelle 2 400 asukasta lisää.
Taikuri Savinen
Taikuri Savinen on Tuula Pukkilan tekemä vaha-animaatiosarja, jota on esitetty lastenohjelma Pikku Kakkosessa, ensimmäisen kerran vuonna 1977. Sarjan kertojana on Erkki Thil.
Meri-Rastila
Nähtävyyksiä
Meri-Rastilassa Vartiokylänlahden rannalla on laaja ulkoilupuisto, joka käsittää metsää, kallioista merenrantaa sekä niittyalueita Vuosaaren sillan lähistöllä muistuttamassa Rastilan kartanon entisistä pelto- ja laidunalueista. Metsässä on myös pirunpelto, joka on vanhaa Litorinameren rantakivikkoa.
Liikenne
Meri-Rastilaan pääsee Rastilan ja Vuosaaren metroasemilta runkolinjalla 560. Öisin ajaa yöbussi 96N suoraan Rautatientorilta/Rautatientorille. Yöbussilla on viikonloppuisin myös aamuyölähtöjä. Arkipäivisin kulkee lähibussilinja 817 Vuosaaren metroasemalta Kallahden kautta Ramsinniemeen.
SuRie
SuRie valmistui Royal Academy of Music -korkeakoulusta. Hän opettaa myös Mountview Academy of Theatre Arts -koulussa, Lontoossa.
Faros-seura
Faros-seura oli 1960-luvulla Helsingissä toiminut vasemmistolainen keskustelukerho. Sitä on pidetty yhtenä ensimmäisistä uusvasemmistolaisuuden ilmentymistä Suomessa.
Faros-seuran perustivat vuonna 1958 Työterveyslaitoksen psykologeina työskennelleet Jyrki Juurmaa, Aarne Sipponen ja Johan Weckroth. Juurmaa oli seuran kantava voima ja puheenjohtaja vuoteen 1967. Seura perustettiin virallisesti yhdistyksenä joulukuussa 1960 ja rekisteröitiin alkuvuodesta 1961. Se kokoontui Ratakadulla Helsingin Punavuoressa. Faros-seuran perustajat halusivat ylittää kylmän sodan kahtiajaon sosiaalidemokraattisen ja kommunistisen liikkeen välillä. Päätavoitteekseen seura ilmoitti sosialistisen yhteiskunnan luomisen edistämisen kansanvaltaisin ja rauhanomaisin keinoin. Se pyrki tuomaan yhteen kolmen sosialistisen puolueen, SDP:n, SKDL:n ja TPSL:n edustajat sekä puolueettomat vasemmistolaiset teoreettisen keskustelun merkeissä.
Faros-seura järjesti puoluerajat ylittäneitä keskustelutilaisuuksia, joissa pohdittiin vasemmiston yhteistyön mahdollisuuksia ja demokraattisen sosialismin sisältöä. Kootut keskustelupuheenvuorot julkaistiin kahtena kirjana, Ihmisyyden yhteiskunta (1963) ja Entäs nyt, vasemmisto? (1966). Vasemmistopuolueiden saavutettua voiton vuoden 1966 eduskuntavaaleissa ja ryhdyttyä hallitusyhteistyöhön Faros-seuran tavoitteet katsottiin saavutetuiksi ja sen toiminta hiipui. Faros-seura ilmoitettiin uudelleenperustetuksi vuonna 1990, jolloin sen vanhat aktiivit julkaisivat kirjan Uusi Eurooppa – haaste vasemmistolle.
Morsianten sota
Morsianten sota (alkuperäiseltä nimeltään Bride Wars) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Gary Winick ja käsikirjoittaneet Greg DePaul, June Raphael ja Casey Wilson. Elokuvan pääosissa esiintyvät Anne Hathaway ja Kate Hudson.
NRP General Pereira D’Eça (F477)
NRP General Pereira D’Eça (runkonumero F477) oli Portugalin laivaston vuonna 1969 vesillelaskettu João Coutinho -luokan korvetti.
Valmistus
Alus tilattiin Blohm + Vossilta Saksasta, missä köli laskettiin lokakuussa 1968. Se laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1969 ja otettiin palvelukseen 10. lokakuuta 1970.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 2010.
Uudenkaledoniankäpinkäinen
Uudenkaledoniankäpinkäinen (Edolisoma anale) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Uudenkaledoniankäpinkäistä tavataan Uudessa-Kaledoniassa. Sen kannaksi arvioidaan 10 000–19 999 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Pohjoinen hallintoalue (Israel)
Pohjoinen hallintoalue, on yksi Israelin kuudesta hallintoalueesta. Sen pinta-ala on 4478 km², josta Golanin kukkulat ovat 1154 km², ja väestötiheys 265/km². Alueen hallintokeskus ja suurin kaupunki on Nasaret. Israelin tilastokeskuksen mukaan alueen asukkaista 52,5 % on arabeja, 44,2 % juutalaisia ja 3,3 % luokittelemattomia.
Sariwon
Sariwon (, hanja 沙里院市, McCune–Reischauer Sariwŏn-si) on Korean demokraattisen kansantasavallan Pohjois-Hwanghaen maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee sisämaassa maakunnan länsirajalla Pjongjangin eteläpuolella. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan Sariwonissa oli 307 764 asukasta.
Maantiede
Vuoden keskimääräinen lämpötila Sariwonissa on 10,5°C. Tammikuun keskilämpötila on -5,1°C ja elokuun 24,3°C. Keskimääräinen vuotuinen sadanta on 901,9 mm. Etenkin toukuun ja kesäkuun välinen kausi on hyvin kuiva.
Historia
thumb|vasen|Sǒngbulin temppeli. Sariwonista tuli tärkeä kauppareitti Korean Joseon-dynastian kaudella, kun aiemmin Jǒngbanvuorten itäpuolella kulkenut pohjois-etelä suuntainen kulkureitti katkesi Jabi-solan tukkeuduttua. Kaupungin tärkeä asema liikenteen kannalta korostui, kun kaupunkiin rakennettiin rautatie vuonna 1905. Kaupunki myös teollistui läheisten kaivosten tuella. Paikallinen hallinnollinen kesksu siirrettiin Sariwoniin Pongsanista vuonna 1912 ja vuonna 1945 kaupungin asukasluku oli jo yli 50 000. Sariwonsita tehtiin hallinnollisesti oma kaupunkinsa vuonna 1947. Kaupunki kärsi huomattavia tuhoja Korean sodan aikana, jolloin arviolta 95 % kaupungista tuhoutui. Huomattava osa kaupungin väestöstä muutti sodan jälkeen Etelä-Koreaan tai he jäivät paettuaan pohjoiseen. Uusia asukkaita tuli Hamgyeongista ja Pjongjangista.
Talous ja liikenne
thumb|Maanviljeilijöitä Sariwonissa. Sariwonin alueella viljellään esimerkiksi riisiä, kasviksia ja hedelmiä. Pohjois-Koreassa kaupunki tunnetaan myös magnolioistaan. Kaupunki on myös tärkeä tekstiiliteollisuuden keskus. Muita merkittäviä teollisuuden aloja ovat esimerkiksi koneteollisuus ja elintarviketeollisuus. Jotkin paikalliset teollisuuslaitoksen on liitetty Pohjois-Korean kemiallisten aseiden tuotantoon.
Kaupungissa on myös matkailua. Korealaisia kaupunkiin vetävät esimerkiksi eläintarha ja vesipuisto, sekä Kyǒngnam-vuoren järvimaisemat. Paikalla sijaitsee myös ulkomaalaisille turisteille suunnattu kansanperinnekatu. Tunnettu matkailukohde on myös Jǒngbanvuoren Goryeo-dynastian aikainen linnoitus ja vuonna 898 perustettu Sǒngbulin temppeli.
Sariwon on liikenteen solmukohta, joka yhdistää läntisen rannikon sisämaan vuoristoalueeseen. Sariwon sijaitsee Korean niemimaan läpi Busanista Sinuijuun kulkeneen rautatien varrella. Sariwonissa rautatieasemia on kolme. Kaupungin läpi kulkee myös maantie Pjongjangista Gaeseongiin. Keskustasta kulkee tie Haejuun. Chaeryong- ja Daedongjokien kautta kaupungista kulkee myös vesiliikennettä Songnimiin, Nampoon ja Pjongjangiin.
Väestö
Sariwonin asukasluku oli vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 307 764. Huomattava osa kaupungin asukkaista on syntynyt muualla Pohjois-Koreassa. Paikallisten suhde ulkopuolisiin on noin 6/4. Sariwonin asukastiheys oli vuonna 2008 1,637 as./km², mikä teki kaupungista yhden Pohjois-Korean tiheimmin asutuista.
Kulttuuri
Sariwonissa on kymmenen korkeamman asteen oppilaitosta. Maakunnan keskuksena kaupungissa on myös kirjasto, taidekeskus, elokuvateatteri, historiamuseo ja radioasema.
Leone Caetani
thumb|19-vuotias Leone Caetani Egyptissä 1888. Leone Caetani (12. syyskuuta, 1869 Rooma – 25. joulukuuta 1935 Vancouver), viidestoista Sermonetan herttua ja viides Teanon prinssi, oli italialainen historioitsija, islamologi ja poliitikko, joka tunnetaan etenkin varhaista islamia koskevista tutkimuksista.
Elämä
Leone Caetani syntyi Caetanin aatelisperheeseen. Hänen isänsä Onorato Caetani oli toiminut Italian ulkoministerinä, mutta suvussa oli myös paaveja (Gelasius II, k. 1119 ja Bonifatius VIII, 1235-1303). Caetanon kiinnostus Egyptiin johti hänet jäseneksi egyptiläisen Osiris-jumalan mukaan nimettyyn vapaamuurarijärjestöön. Vuosina 1909–1013 Caetani oli liberaalis-demokraattisen puolueen kansanedustaja. Vuonna 1927 Caetani muutti Brittiläiseen Kolumbiaan Kanadaan, koska solmi toisen avioliittonsa, jota ei voinut Italian lakien takia tehdä Italiassa. Caetani oli myös radikaali sosialisti ja Italiassa valtaan vuonna 1922 oli noussut Benito Mussolini. Caetanin toisesta avioliitosta syntynyt tytär Sveva Caetani oli tunnettu kanadalainen taiteilija. Caetani menetti pääosan omaisuudestaan vuoden 1929 pörssiromahduksessa. Kun Caetani päätti jättää kotimaansa, hän perusti "Islamin tutkimuksen Caetani-säätiön" vuonna 1924 ja lahjoitti sille kirjastonsa.
Tutkimustyö
Caetani kokosi vuosi vuodelta ja tapahtuma tapahtumalta keskiajan arabihistorioitsijoiden kuvaukset islamin varhaisvaiheista vuoteen 665 asti eli Muawijan aikaan. Caetani oli itseoppinut itämaisissa kielissä, mutta jo hänen laajan10-osaisen teoksensa Annali dell' Islam (1905–1926) ensimmäinen osa herätti ihailua orientalistien keskuudessa. Caetani päätyi käsitykseen, ettei juuri mitään voitu tietää Muhammedista tämän aineiston pohjalta. Hän kuitenkin ajatteli, että kriittisen analyysin avulla siitä olisi vielä löydettävissä totuuden jyviä. Caetani katsoi, että Koraani ei suoraan sisältänyt Muhammedin tekstiä, ja että kirjan kokoaminen ensin Abu Bakrin ja sitten Uthmanin alaisuudessa oli pelkkä myytti. Caetani myös uskoi islamin syntyneen vasta paimentolaisvalloitusten jälkeen eikä sitä ennen. Valloituksia ei olisi saanut aikaa islam vaan ilmastonmuutos Arabiassa. Teoria sai 1920-luvulla kannattajia Neuvostoliitossa.
Teokset
Caetani julkaisi tutkimuksensa 10-osaisen teoksessa Annali dell' Islam (1905–1926). Toinen laaja julkaisu oli kolme nidettä käsittävä Studi di storia orientale (1911-1914).
Jälkimaine
Leone Caetanin mukaan on nimetty koulu Cisterna di Latinassa, Latiumissa, alueella, joka on ollut Caetanin suvun läänityksiä. Caetani tunnetaan edelleen Italian maineikkaimpiin kuuluvana islamin tutkijana.
Henry Kvist
Torsten Henry Sigurd Kvist (11. huhtikuuta 1920 Helsinki – 23. tammikuuta 1999 Mäntyharju) oli suomalainen metsänhoitaja sekä jääkiekkopuolustaja ja -valmentaja, joka valmensi maajoukkuetta vuosina 1946–1949.
Urheilu-ura ja saavutukset
Kvist pelasi urallaan Tampereen Ilveksessä kaudet 1938–1947. Hän voitti kaksi Suomen mestaruutta. Viimeisellä kaudellaan Kvist toimi myös Ilveksen valmentajana. Hän valmensi vuodet 1946–1949 sekä Ilvestä että maajoukkuetta.
Alkemisti (kirja)
Alkemisti on brasilialaisen kirjailijan Paulo Coelhon tunnetuin teos. Kirja julkaistiin Brasiliassa vuonna 1988. WSOY kustansi kirjan suomennoksen vuonna 1995 nimellä Santiagon unelmat. Bazar Kustannus julkaisi saman suomennoksen uudelleen vuonna 2002 Alkemistina. Coelhon Alkemisti on käännetty 62 kielelle ja sitä on myyty yli 150 maassa.
Alkemisti oli kirjana hyvin erilainen kuin Coelhon esikoisteos. Se on symbolinen ja monitasoinen, metaforin puhuva teos, joka kehottaa lukijoitaan pitämään unelmistaan kiinni. Kirja kuvastaa Paulo Coelhon yhdentoista vuoden mittaisia alkemian opintoja. Alkemistin tarina on saanut paljon vaikutteita argentiinalaisen Jorge Luis Borgesin kirjasta Tale of two dreams.
Warner Brothers on parhaillaan tekemässä Alkemistista elokuvaa. Oikeudet elokuvaversioon yhtiö hankki jo vuonna 1993.
Menestys ei seurannut kirjan julkaisua heti, sillä ensimmäistä painosta vuonna 1988 myytiin vain 900 kappaletta, eikä kustantaja halunnut tehdä uusintapainosta heikon menekin vuoksi. Paulo Coelho sai kuitenkin uuden mahdollisuuden löytäessään suuremman kustantajan, Roccon. Kun Rocco julkaisi Coelhon kolmannen kirjan Bridan, julkisuutta tuli niin paljon, että kiinnostus heräsi myös kahta aiempaa kirjaa kohtaan. Alkemistin suosio vain yltyi, ja 1993 kirjasta otettiin Yhdysvalloissa suuri ensipainos. Samana vuonna kirja nousi myyntitilastojen kärkeen Australiassa. Myös norjalainen kustantaja kiinnostui kirjan julkaisemisesta. Seuraavana vuonna kirja julkaistiin Ranskassa, sitten Italiassa ja muualla Euroopassa. Saksassa 1996 julkaistu kirja rikkoi tilastoennätyksiä pitämällä listapaikkansa Der Spiegelissä yli 306 viikkoa.
Juoni
Kirjan päähenkilön nimi on Santiago, joka on ammatiltansa paimen. Santiago haluaa muutosta elämään ja tapaakin sattumalta vanhan miehen, joka osoittautuu kuninkaaksi. Kuningas neuvoo pojalle, mistä tämä voisi löytää etsimänsä aarteen. Poika lähtee tavoittelemaan aarretta ja matkallaan hän joutuu ylittämään meren ja jopa aavikon. Aavikolla hän tapaa tytön (Fatima), johon hän rakastuu syvästi. Matka ei ole liian helppo ja Santiago joutuukin useampaan kertaan miettimään elämäänsä ja tulevaisuuttaan.
Henkilöt
Kirja sisältää paljon itsensä mietiskelyä, mutta se sisältää myös muita henkilöitä:
Santiago on nuorehko espanjalainen mies, joka lähtee etsimään itselleen parempaa elämää. Hän on ammatiltansa paimen, koska hän itse on halunnut paimeneksi, koska hän haluaa tutustua maailmaan ja sen ihmeisiin. Santiago on matkaan lähtiessä melko tietämätön maailmasta, mutta saapuessaan takaisin kotimaailmaansa hänen käsityksensä maailmasta on laajentunut huomattavasti.
Melkisedek on vanhahko mies, joka tapaa Santiagon ja neuvoo tätä. Hän vaikuttaa tiedonhaluiselta, mutta on myös auttavainen.
Alkemistiksi kutsuttu mies vaikuttaa päättäväiseltä ja ehkä hieman vaaralliseltakin. Hän on ainoita ihmisiä, jotka tuntevat elämän eliksiirin valmistustavan. Luonteestaan huolimatta hän haluaa auttaa Santiagoa ja opettaa tälle eväät maailmaan.
Kristallikauppias on Afrikan mantereella asuva mies, joka omistaa kristallikaupan. Hän palkkaa Santiagon töihin kauppaan. Santiagon ollessa töissä käy ilmi kristallikauppiaasta, että hän on muutosta pelkäävä eli haluaa pitää kaiken ennallaan.
Englantilainen on nuori mies, joka etsii alkemistia kysyäkseen häneltä neuvoa kullan tekemiseen. Hänen intohimonsa ovat kirjat ja alkemistiksi tuleminen. Hän lukee aavikkoa ylittäensä kirjojaan koko ajan vilkuilematta ympäröivää maailmaa.
Teema
Kirjan teemana voisi olla esimerkiksi elämän tarkoituksen etsiminen, oikean polun löytäminen tai oman minänsä löytäminen. Suurimmaksi osaksi Santiago pyrkii vain ymmärtämään elämäänsä ja sitä miksi hänelle käy niin kuin käy.
Miljöö ja tapahtumapaikka
Aika, jolloin tapahtumat tapahtuvat eivät kuulu tähän aikaan. Kirjassa ei tule ilmi vuosilukuja, mutta viittaukset ammatteihin ja ympäristöön ovat sellaisia, että niitä ei välttämättä enää nykypäivänä näe. Tietysti tapahtumapaikkakin on sellainen, että kehitys ei ole levinnyt niin suuresti sille alueelle.
Tarina alkaa espanjan laitumilta ja etenee Afrikan kaupunkeihin, aavikoille, aavikkokaupungeille ja lopulta itse Egyptin pyramideille.
Anna Nicole Smith
Anna Nicole Smith (oikealta nimeltään Vickie Lynn Marshall, o.s. Hogan; 28. marraskuuta 1967 Houston, Texas – 8. helmikuuta 2007 Hollywood, Florida) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja Playboy-tyttö.
Elämä
Vuonna 1993 Smithistä tuli Playboy-lehden ”Playmate of the Year”. Hän ilmoitti aikovansa ”olla seuraava Marilyn Monroe”. 27. kesäkuuta 1994 26-vuotias Smith nai 89-vuotiaan öljymiljardööri J. Howard Marshallin. Neljäntoista kuukauden avioliiton jälkeen Marshall kuoli 4. elokuuta 1995 Houstonissa. 1990-luvulla Smith esiintyi sivuosissa muutamissa elokuvissa ja vuosina 2002–2004 hänellä oli oma tosi-tv-ohjelma The Anna Nicole Show.
2000-luvulla Anna Nicole Smith oli julkisuudessa pääosin paino-ongelmiensa ja etenkin oikeusjutun takia, jota käytiin hänen kuolleen aviomiehensä perinnön vuoksi. Vuonna 2006 Smith synnytti Nassaussa, Bahamalla tyttären, jonka nimeksi tuli Dannielynn Hope Marshall Stern. Bahamalaiseen syntymätodistukseen merkittiin aluksi tyttären isäksi Smithin lakimies Howard K. Stern, mutta huhtikuussa 2007 DNA-testit varmistivat Dannielynnin isäksi valokuvaaja Larry Birkheadin.
Daniel Wayne Smith, Anna Nicole Smithin 20-vuotias poika ensimmäisestä avioliitosta, kuoli vuonna 2006 yllättäen sairaalassa ollessaan tapaamassa äitiään ja tämän vastasyntynyttä lasta. Ruumiinavaus osoitti, että Daniel Smithin kuolinsyy oli lääkkeiden sekakäyttö.
Anna Nicole Smith kuoli 8. helmikuuta 2007 Seminole Hard Rock Cafe Hotel and Casino -hotellissa Hollywoodissa, Floridassa. Silminnäkijöiden mukaan hänet löydettiin tukehtuneena omaan oksennukseensa. Sairaalaan tuotaessa hänet todettiin kuolleeksi. Smithin kerrotaan nauttineen ennen kuolemaansa runsaasti alkoholia ja lasten masennuslääkkeitä. Ruumiinavaus paljasti kuolinsyyksi useiden laillisten reseptilääkkeiden eli unilääkkeenä käytetyn kloraalihydraatin sekä useiden eri bentsodiatsepiinien pitkäaikaisen ja liiallisen sekakäytön, joiden yhteisvaikutuksena Anna Nicole Smith kuoli. Hänen elimistöstään löytyi useita reseptilääkkeitä kuten, masennus- ja unilääkkeitä, metadonia sekä antibiootteja. Mitään viitteitä itsemurhasta tai henkirikoksesta ei löytynyt.
Lace and Whiskey
Lace and Whiskey on Alice Cooperin albumi vuodelta 1977. Tyylillisesti albumi sekoittaa 1950-luvun rock'n'rollia ja klassista rockia, eikä se sisällä Alice Cooperille aikaisemmin tyypillisiä shock rock -elementtejä. Lace and Whiskey sai kriitikoilta huonon vastaanoton, ja albumi aloittikin Alice Cooperin kaupallisen alamäen. Albumilta singlenä julkaistu "You and Me" nousi Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -listalla korkeimmillaan yhdeksänneksi.
Juozas Gruodis
pienoiskuva|Juozas Gruodis Juozas Gruodis (1884–1948) oli liettualainen säveltäjä. Hän yhdisteli kansanmusiikin elementtejä moderneihin sävellystekniikoihin. Hän oli myös kapellimestari ja johtava sävellysopettaja.
Gruodis pääsi Moskovan konservatorioon syksyllä 1915. Vuodesta 1920 lähtien hän opiskeli säveltämistä Leipzigin konservatoriossa, jossa häntä opettivat Stephan Krehl, Paul Graener ja Sigfrid Karg-Elert. Saksassa Gruodis kehitti oman kansallisromanttisen tyylinsä. Hän palasi Liettuaan vuonna 1924. Hän työskenteli muun muassa Kaunasissa ja oli konservatorioiden kunniajäsen Latviassa ja Helsingissä. Neuvostomiehityksen alkuvuosina Gruodis sai virallista tunnustusta, mutta myös voimakasta kritiikkiä soitinsävellystensä "formalistisista" aineksista.
Gruodiksen tuotantoon kuuluu muun muassa kymmeniä pianoteoksia, kuorosävellyksiä, yksinlauluja, baletti ja sävellyksiä sinfoniaorkesterille.
Opéra-Comique
thumb|Opéra-Comiquen nykyinen rakennus, Salle Favart. thumb|250px|[[Jules Massenet|Jules Massenet’n vuonna 1897 kantaesityksensä saanutta Saphoa mainostava juliste.]] Théâtre national de l’Opéra-Comique, tai pelkkä Opéra-Comique, on oopperatalo Pariisin 2. arrondissementissa, Boieldieun aukiolla.
Se perustettiin tukemaan ranskalaista oopperaa vuonna 1714, vastavoimaksi maanosaa hallinneelle italialaiselle oopperalle. Opéra-Comiquen tuottamat oopperat olivat Académie Royale de Musiquen tuotantoja vähemmän tiukasti määriteltyjä. Ranskalainen opéra comique terminä kattoi (ainakin 1800-luvulla) laajemman kentän kuin vain koomisen oopperan.
Opéra-Comiquen historiassa merkittäviä säveltäjiä ovat olleet Daniel-François-Esprit Auber, Fromental Halévy, Hector Berlioz ja Georges Bizet. Maininnan arvoinen on myös omintakeinen harpunsoittaja Nicolas Bochsa, joka sävelsi talolle seitsemän oopperaa. Bizet’n Carmen, joka nykyään on maailman tunnetuimpia oopperoita, sai kantaesityksensä Opéra-Comiquessa.
Salle Favart
Vaikka Salle Favart, kuten rakennusta nykyään nimitetään, rakennettiin vasta 1898, oopperatalo itsessään on Pariisin vanhin. Kaksi aikaisempaa rakennusta paloivat maan tasalle 1838 ja 1887 – tyypillistä 1800-luvun teattereille.
Bob Russell
Sidney Keith ”Bob” Russell (25. huhtikuuta 1914 Passaic, New Jersey – 18. helmikuuta 1970 Beverly Hills, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hän aloitti uransa sanoittamalla vaudeville-musiikkia ja siirtyi myöhemmin elokuvamusiikin pariin.
Russellin sanoittamia kappaleita ovat muun muassa Duke Ellingtonin ”Don’t Get Around Much Anymore” (1942) ja ”Do Nothin’ till You Hear from Me” (1943), Billie Holidayn esittämä ”Crazy He Calls Me (1949) sekä The Hollies -yhtyeen tunnetuksi tekemä ”He Ain’t Heavy, He’s My Brother” (1969). Hänen kääntämiinsä vieraskielisiin kappaleisiin kuuluvat Alberto Domínguezin ”Frenesí”, Lorenzo Barcelatan ”Maria Elena” ja Ary Barroson ”Aquarela do Brasil” (engl. ”Brazil”).
Serie A:n kausi 2018–2019
Serie A:n kausi 2018–2019 on italialaisen jalkapalloilun pääsarjan Serie A:n 117. kausi. Kausi alkoi 18. elokuuta 2018 ja päättyi 26. toukokuuta 2019.
Hvannadalshnúkur
Hvannadalshnúkur on Öræfajökull-tulivuoren luoteisosassa sijaitseva Islannin korkein vuori. Se sijaitsee Vatnajökull-jäätikön eteläosassa. Elokuussa 2005 suoritettujen virallisten mittausten mukaan vuoren korkeus on 2 109,6 metriä, aikaisemmin vuoren korkeudeksi ilmoitettiin 2 119 metriä.
Katso myös
thumb|260px|left|Hvannadalshnjúkur
Joukkue
Joukkue on ryhmistä koostuva sotilasjoukko. Joukkueen vanhanaikainen nimitys oli plutoona. Joukkueen miesvahvuus on yleensä noin 20–40 henkeä aselajeista riippuen ja se koostuu yleensä 3–6 ryhmästä. Joukkuetta suurempi yksikkö, komppania koostuu puolestaan tavallisesti 3–4 joukkueesta. Rannikko-, kenttä- tai ilmatorjuntatykistössä saman suuruista joukkoa kutsutaan jaokseksi. Laivastossa taas ruoduksi. Joukkueen vahvuista tulenjohtoyksikköä kutsutaan tulenjohtueeksi. Suomessa joukkuetta johtaa yleensä nuori upseeri (vänrikki – luutnantti) tai kokenut aliupseeri (ylikersantti – sotilasmestari). Joukkueen varajohtaja on joukosta riippuen upseeri tai aliupseeri. Joukkueen lyhenne Suomen puolustusvoimissa on iso J, jolloin esimerkiksi viestijoukkue lyhennetään VIESTIJ.
Komppania 2005
Suomalaisen kranaatinheitinjoukkueen kokoonpano on 1 upseeri, 4 aliupseeria ja 23 miestä, yhteensä 28 sotilasta. Joukkueeseen kuuluu:
Alueelliset joukot
Maavoimien uuden taistelutavan 2015 mukaisten alueellisten joukkojen jääkärijoukkueeseen kuuluu kolme jääkäriryhmää, tulenjohtoryhmä ja johto-osa. Jääkärijoukkueen aseistukseen kuuluvat rynnäkkökiväärit, kevyet konekiväärit, kertasingot ja viuhkapanokset. Ajoneuvoina voi olla kokoonpanosta riippuen peräkärryllä varustettuja traktoreita, telakuorma-autoja tai miehistönkuljetusajoneuvoja.
Jalkaväkiprikaati-80
Vuoden 1980 jalkaväkiprikaatin kiväärijoukkueessa oli 37 sotilasta. Joukkueenjohtajana oli upseeri, joukkueen varajohtajana vanhempi aliupseeri, kersantti, taistelulähetti, lääkintämies sekä traktorinkuljettaja. Joukkue liikkui jalan, polkupyörillä tai maataloustraktorin peräkärryn lavalla. Tavoitteena oli kyetä liikkumaan noin 22 kg:n kenttävarustuksessa jalkamarssein noin 25 km ja polkupyörillä 120 km vuorokaudessa taistelukykyisenä.
Tämän lisäksi joukkueessa oli neljä kivääriryhmää, joiden vahvuus oli 1+7. Ryhmän viidennellä miehellä oli kevyt 7,62 mm:n konekivääri. Yleensä yhtä jalkaväkiryhmää voitiin vahvistaa sinkopartiolla, jolla oli 55 S 55 -kevytsinko. Joukkueelle voitiin osoittaa myös tulenjohtue.
Taktinen jako perustui nelijakoisuuteen, jossa neljä ryhmää olivat joukkue, neljä komppaniaa pataljoona ja neljä pataljoonaa prikaati kaikkine esikunta- ja huolto-osineen sekä tukevine osineen.
Jalkaväkirykmentti
Suomalaisen jalkaväkirykmentin jalkaväkijoukkueen kokoonpano vuonna 1939 oli 1 upseeri, 5 aliupseeria ja 32 miestä, yhteensä 38 sotilasta. Joukkueeseen kuului:
Tykistön jaokset
Tykistöllä on joukkueelle oma nimityksensä, jaos. Jaoksen perusratkaisussaan tulijaoksen muodostavat tykkiryhmät. Tykistön orgaaniset viestiosat käyttävät myös nimitystä jaos; esimerkiksi elektroniikka- tai voimakonejaos.
Joukkueen tukikohta
Joukkueen tukikohta on paikka, johon asevoimiin tai puolustusvoimiin kuuluva joukkueen kokoinen joukko on sijoittunut. Koska joukkue on noin 40 hengen kokoinen osasto, se voi koostua useista toiminnallisista ryhmistä, joilla voi olla esimerkiksi yhteinen majoitus, majoituskorsu tai puolijoukkuetelttoja. Näin ollen se ei ole yhtä täsmällisesti määritelty yhtenä paikkana kuin esimerkiksi ryhmän pesäke.
PDK
PDK voi tarkoittaa seuraavia:
Nokia C2-05
Nokia C2-05 on matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama lokakuussa 2011 julkaistu liukukannellinen matkapuhelin. Nokia C2-05:n hintaluokka on noin 50 euroa ilman veroja.
Jüri Pihl
Jüri Pihl (17. maaliskuuta 1954 Kuressaare – 3. helmikuuta 2019) oli virolainen virkamies ja poliitikko.
Pihl valmistui juristiksi Tarton yliopistosta vuonna 1982. Neuvostoaikana Pihl työskenteli tutkijana Eestin SNT:n sisäministeriössä vuosina 1975–1986.
Uudelleenitsenäistyneessä Virossa Pihl toimi Kaitsepolitsein ensimmäisenä pääjohtajana vuosina 1991–2003, minkä jälkeen hän oli Viron pääsyyttäjänä 2003–2005 ja oikeusministeriön kanslerina 2005–2007. Politiikassa Pihl toimi sisäministerinä Ansipin II hallituksessa 2007–2009 edustaen sosiaalidemokraatteja. Pihl oli Sosiaalidemokraattisen puolueen (SDE) puheenjohtajana 2009–2010 toimien samaan aikaan Tallinnan apulaispormestarina. Tämän pestin jälkeen hän jätti politiikan.
Z9 109
z9 109 on IBM:n heinäkuussa 2005 julkaisema, z9-suurtietokonesarjan ensimmäinen malli. z9 109 muistuttaa paljon edeltäjiään zSeries 990 ja zSeries 900.
Ominaisuuksia
54-prosessorisen koneen laskentateho on arviolta 18 660 000 000 (18,66 miljardia) peruslaskutoimitusta sekunnissa. Yksi tällainen kone voi tehdä yli miljardi tapahtumankäsittelyä päivässä, esimerkiksi palvella miljardia pankkiasiakasta.
Yksi kone maksaa tyypillisesti 3M€...6M€, jonka lisäksi asiakas joutuu maksamaan ohjelmistolisenssejä.
Supersaurus
Supersaurus (nimen merkitys: "superlisko") on sukupuuttoon kuollut, liskonlantioisiin dinosauruksiin kuulunut sauropodisuku. Siihen kuului yksi laji, tyyppilaji S. vivianae ja se käytti ravinnokseen kasveja. Supersauruksen fossiileita on löydetty Yhdysvalloissa sijaitsevasta Morrisonkerrostumasta Coloradon ja Wyomingin osavaltioiden alueelta. Löydetyt fossiilit ovat hajanaisia ja ne kuuluvat vähintään kahdelle yksilölle.
Supersaurus eli noin 155–145 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä jurakaudella. Supersaurus oli poikkeuksellisen suurikokoinen dinosaurus: sen pituus oli arviolta 33–34 metriä. Kaulalla oli pituutta noin 15 metriä, mikä on kaikista tunnetuista maaeläimistä kaikkein pisin. Painoa kaulalla oli noin 6 000 kilogrammaa.
Grönlannin kansalliskirjasto
Grönlannin kansalliskirjasto (Groenlandica; ;, ) on Nuukin kaupungissa toimiva Grönlannin kansalliskirjasto. Kansalliskirjasto sijaitsee Grönlannin yliopiston Ilimmarfikin kampuksella, mutta on hallinnollisesti osa Grönlannin keskuskirjaston ja julkisen kirjaston organisaatiota.
Kansalliskirjaston kokoelmaan kuului 56 000 nimikettä (voluumia) vuonna 2002. Vuoden 2013 alussa kansalliskirjaston kokoelma sisälsi noin 88 800 nimikettä.
Echoes of Decimation
Echoes of Decimation on yhdysvaltalaisen teknisen death metal -yhtyeen Originin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Relapse Records.
Albumista julkaistiin myös rajoitettu 1000 kappaleen vinyylipainos.
Tosi valheita
Tosi valheita on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut toimintakomediaelokuva. Elokuvan on ohjannut James Cameron.
Elokuva kertoo Harry Taskerista (Arnold Schwarzenegger), joka on toiminut jo 17 vuotta vaimonsa tietämättä vakoojana. Vaimo Helen (Jamie Lee Curtis) luulee Harryä tavalliseksi myyntimieheksi. Harryn kuullessa, että Helen kaipaa jännitystä elämäänsä ja tapailee toista miestä, ottaa Harry Helenin mukaansa vaaralliseen tehtävään.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä pitää elokuvaa hieman ylipitkänä ja komediallisuutensa takia huonosti Schwarzeneggerille sopivana. Hän antaa Tosi valheille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.