cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HMS Neptune (1909)
Palvelus
Ensimmäisen maailmansodan syttyessä alus kuului Suuren laivaston 1. taistelulaivaviirikköön. Huhtikuussa 1916 alus törmäsi SS Needvaalin kanssa, mutta törmäys ei aiheuttanut merkittäviä vaurioita. Se otti 1916 osaa Skagerrakin taisteluun. Alus ampui 48 kranaattia pääaseillaan osuen useita kertoja Saksan keisarikunnan laivaston taistelulaiva SMS Lützowiin. Neptune ei kärsinyt taistelussa vaurioita.
Vuonna 1917 alus siirrettiin 4. taistelulaivaviirikköön.
Neptune poistettiin 1922 palveluksesta ja myytiin syyskuussa romutettavaksi.
Lasikangas
pienoiskuva|Maalaismaisemaa Lasikankaalla kesällä 2017. thumb|Pattijoki Hietalan takana.
Lasikangas eli Pattijoen Ylipää on maalaiskylä Raahen kaupungissa, entisen Pattijoen kunnan alueella. Kylän asukasmäärä on hieman yli 300 asukasta. Kaupungin keskustasta Lasikankaalle on matkaa noin 15 kilometriä, Pattijoelta noin 10 kilometriä. Kylästä voidaan erotella seuraavat maantieteelliset alueet: Tuohinnonperä, Kastellinperä, Kallionperä sekä Pihlajakangas ja Jokiperä.
Kylän läpi virtaa Pattijoki sekä Ylipäässä Pattijokeen yhdistyvä Latvalammenoja. Opasteet kylälle ovat Ylipää-nimellä, mutta nykyisin alueesta käytetty vakiintunut nimi on Lasikangas. Naapurikyliä ovat Kopsa, Mattilanperä ja Jokela.
Kylällä toimi oma koulu ja kirjasto vuoteen 2007 saakka. Kylän viimeinen kauppa, yksityiskauppa Siermala, sulki ovensa vuonna 1997.
Bo Ljungberg
Bo Alexander Ljungberg (21. marraskuuta 1911 Stoby, Skåne – 19. maaliskuuta 1984 Jönköping) oli ruotsalainen seiväshyppääjä ja kolmiloikkaaja.
Lasikangas
Historiaa
thumb|left|Silverin vanha talo kylän keskustassa.
Bo Ljungberg
Ljungberg saavutti Torinon EM-kilpailuissa 1934 hopeaa seiväshypyssä. Hän hyppäsi saman tuloksen, 400 cm, kuin kilpailun voittanut saksalainen Gustav Wegner. Ljungberg oli lisäksi kahdeksas kolmiloikassa tuloksella 14,01. Berliinin olympialaisissa 1936 hän sijoittui seiväshypyssä jaetulle kuudennelle sijalle tuloksella 400 ja kolmiloikassa 18:nneksi. Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän sai hopeaa seiväshypyssä hypättyään jälleen tasan neljä metriä.
Ljungberg teki seiväshypyn Ruotsin ennätyksen 415 cm Lundissa 5. lokakuuta 1935. Se kesti maan ennätyksenä vuoteen 1946 saakka.
Lasikangas
Yleistä
Alkujaan Syvänmaaksi kutsutulla kylällä alkoi aktiivinen talkootoiminta Maamiesseuran perustamisen jälkeen vuonna 1915. Tieverkkoa parannettiin ja järjestettiin erilaisia tapahtumia ja kilpailuja. Maamiesseura ylläpiti myös seurantalo Jukolaa sekä aktiivisella toiminnallaan edesautti osuuskaupan sivumyymälän avaamista kylälle.
Kaiken kaikkiaan kylällä on toiminut kolme eri kauppaa, ensimmäinen jo 1920-luvulla. Viimeinen kauppa postipalveluineen suljettiin vuonna 1997.
Ensimmäinen puhelinkeskus saatiin kylälle vuonna 1927. Puhelinkeskus toimi aluksi Pietilän talossa, josta se myöhemmin siirrettiin Jukolaan.
Jukola
Kylän keskustassa sijaitsi aina vuodenvaihteeseen 2003 asti alueellisesti merkittävä seurain- ja nuorisotalo Jukola, jonka historia ulottui kauas menneisyyteen: 1900-luvun alkupuolelle. Jukola oli lähes vuosisadan ajan alueen kohtauspaikka, jossa järjestettiin aikanaan myös erilaisia iltamia; tansseja ja elokuvanäytelmiäkin.
Vuosituhannen loppua kohden Jukolan rooli muuttui enemmän kohti nuorisotaloa diskoineen ja nuorteniltoineen. Ennen liikuntasalin valmistumista Ylipään koulun liikuntatunnit ja joulu- sekä kevätjuhlat pidettiin Jukolassa.
Rakennuksessa toimi myös kioski kesän ajan vuonna 2001.
Maamiesseura lahjoitti rakennuksen silloiselle Pattijoen kunnalle 1980-luvun loppupuolella. 2000-luvulle tultaessa rakennus oli päässyt ränsistymään ja olisi kaivannut remonttia. Jukolaa tarjottiin nyt Lasikankaan kyläyhdistykselle, joka ei ottanut rakennusta vastuulleen kustannussyistä. Pian tämän jälkeen rakennukseen suoritettiin kosteus- ja homevauriotutkimuksia ja se asetettiin käyttökieltoon mikrobilöydösten vuoksi.
Rakennus myytiin kyläläisten suuresta vastustuksesta huolimatta ja se poltettiin vuodenvaihteessa 2003, jolloin yksi merkittävimmistä aikakausista maalaiskylän historiassa paloi savuna ilmaan.
Ylipään koulu
thumb|left|Ylipään koulun opetustoiminta päättyi kevätlukukauden myötä 2007.
Ylipään koululla oli vaiherikas historia; koulu aloitti toimintansa 1900-luvun taitteessa Silverin emännältä vuokratuissa tiloissa, mutta jo vuonna 1905 kuntakokous lakkautti koulun oppilasmäärän vähyyden vuoksi. Eri kylät “taistelivat” uuden kansakoulun sijaintipaikasta ja vuonna 1924 koulu aloittikin jälleen toimintansa Korkian talosta vuokratuissa tiloissa, tosin supistettuna kansakouluna.
Oman koulurakennuksen valmistuminen vei vuosia. Hanketta viivästyttivät etenkin sotavuodet ja pula-ajat. Vuonna 1948 Ylipäähän saatiin oma täydellinen kansakoulurakennus, joka kuitenkin paloi heti seuraavan vuoden kesällä. Vakuutus kattoi vahingot ja niin tontille kohosikin uusi, tilavampi koulurakennus.
Tiloissa toimi normaalin koulutyöskentelyn ohella kunnan kirjaston Ylipään sivutoimipiste. 1994 koulun yhteyteen valmistui talkoovoimin liikuntahalli kerhotiloineen. Pattijoen kunta varasi hallin materiaalikustannuksiin 558 000 markkaa ja lupautui kustantamaan liittymismaksut ja vesi- ja viemäröintikustannukset. Näihin kustannuksiin ei sisältynyt puutavara, joka hankittiin lahjoituksina kyläläisten omista metsistä. Rakennustöiden ohella myös muun muassa hallin suunnittelutyö tehtiin talkoilla.
thumb|Kyläläisten talkoovoimin rakentama liikuntahalli valmistui 1994.
Ylipään koulun ja kirjaston tarina päättyi vuonna 2007. Pattijoen ja Raahen yhdistymissopimuksessa kirjattiin, että kyläkoulut säilyvät uudessa kunnassa niin kauan kuin koulussa esikoululaiset mukaan lukien on vähintään 20 oppilasta. Jo silloin oli ennustettavissa, että Ylipään koululla ei ole kovin montaa vuotta elinaikaa.
Ylipään entisen koulualueen oppilaat kuljetetaan nykyisin Mattilanperälle Tikkalan koululle.
Ylipään koululla toimi koulun sulkemisen jälkeen kaksi pienyritystä, joiden toiminta kuitenkin siirtyi toisaalle Raahen kaupungin myydessä Ylipään koulurakennuksen liminka- ja siikajokilaisille yrittäjille, jotka avasivat koulun tiloihin remontin jälkeen lastensuojeluyksikön. Yksikköä on kaavailtu maksimissaan 14 lapselle, jotka ovat ikähaarukaltaan 7-18 vuotta. Kaupunginhallitus hyväksyi noin 70 000 euron arvoisen tarjouksen kesäkuun 2009 kokouksessaan eikä nikotellut kyläläisten salaisiksi moittimia kauppoja. . Kauppaan ei kuulunut itse tontti eikä liikuntahalli, johon tulevat yrittäjät kuitenkin ilmaisivat myös kiinnostuksensa. Kyläläisten käyttöoikeus liikuntahalliin oli katkolla vuoden 2010 lopussa, mutta Raahen kaupungin tekninen lautakunta päätti jatkaa asukkaiden ilmaista käyttöoikeutta kymmenellä vuodella vuoteen 2020 asti.
Vielä aiemmin mm. sanomalehti Raahen Seutu arvioi pääkirjoituksessaan, että Ylipään koulu olisi saatettu joutua ottamaan uudestaan opetuskäyttöön, mikäli Laivakankaalle avattava kultakaivos olisi tuonut alueelle lisää lapsiperheitä. Tikkalan kouluun oppilaita ei mahdu enempää ja Kopsan koulu myytiin jo aiemmin.
Palvelut ja toiminta
thumb|Laavu pururadalla.
Koulun pihapiirissä sijaitseva jääkiekkokaukalo sekä valaistu pururata antavat mahdollisuuden talviurheilulajien harrastamiseen.
Lisäksi kyläyhdistys järjestää vuosittain erilaisia tapahtumia ja tilaisuuksia. Esimerkiksi Pattijoki-päivien iltajuhla vuonna 2004 keräsi noin 200 osanottajaa. Toukokuussa 2010 puolestaan Pattijoen kotiseutuyhdistys ja Ylipään kyläkirjatoimikunta järjestivät Korkian kävely -nimisen opastetun luontokävelyn, jossa tutustuttiin kylän historiaan; mm. joen varren vanhoihin myllyn paikkoihin.
Kyläkirja Maailman kaunein kylä Pattijoen Ylipään historiasta valmistui 2012. Kirjan julkistamistilaisuus pidettiin 3. elokuuta 2012 Ylipään liikuntahallilla.
Kastellin jätinkirkko
Myös Kastellin linnanraunioiksi kutsuttu kivimuodostelma Lasikankaan Kastellinperällä on suurin Pohjanmaalla tavatuista ns. jättiläisten linnoista ja kirkoista. Linnakangas -nimisellä harjanteella sijaitseva muinaisjäännös on keskimäärin parinkymmenen senttimetrin kokoisista luonnonkivistä ladottu suorakaiteen muotoinen kehämuuri.
Jon Zazula
Jon ”Jonny Z” Zazula (1952 – 1. helmikuuta 2022 ) oli yhdysvaltalainen musiikkituottaja ja manageri, joka perusti levy-yhtiö Megaforce Recordsin.
Jon ja hänen vaimonsa Marsha Zazula omistivat 1980-luvulla East Brunswickissä New Jerseyssä levykaupan nimeltä Rock'n Roll Heaven. Levykauppansa ansiosta pariskunta oli aktiivinen nauhatreidauksen parissa ja he soittivat kaupassaan usein tuntemattomien yhtyeiden demonauhoja. Itärannikon metallimusiikki levisi tehokkaasti treidausverkostossa, johon kuuluivat Yhdysvaltain länsirannikolla myös Metal Blade Recordsin perustaja Brian Slagel, Metal Mania -lehden toimittaja Ron Quintana ja musiikkituottaja Mark Whitaker.
Kuultuaan thrash metal -yhtye Metallican demon No Life Til Leather Jon Zazula tarjosi Metallicalle sen ensimmäisen levytyssopimuksen. Zazulan pariskunnan oli samalla perustettava Megaforce Records, jotta he pystyivät julkaisemaan Metallican esikoisalbumin Kill 'Em Allin. Ensi töikseen hän järjesti myös Metallicalle lyhyen itärannikon kiertueen yhteistyössä muiden yhtyeiden kanssa. Yhtiö toimi aluksi täysin Zazulan henkilökohtaisten varojen turvin, mutta Kill 'Em Allin menestyksen jälkeen Zazula jatkoi työskentelyä useiden metalliyhtyeiden kanssa. Hänen yhtiönsä kuuluisimpia artisteja ovat sittemmin olleet Testament, Overkill, Frehley's Comet, King’s X, Ministry ja Anthrax.
World Rally Championship-3
World Rally Championship-3 tai WRC-3 on Rallin MM-sarjan ohella ajettava sarja, jossa ajetaan samat pikataipaleet kuin muissakin MM-sarjan osakilpailuissa.
Gordon Clapp
Clapp esitti Chicago White Soxin sieppari Ray Schalkia vuonna 1988 draamaelokuvassa Lahjotut. Hän näytteli Star Trek: Deep Space Nine -sarjan jaksossa ”Vortex”. Vuonna 2008 hän näytteli korruptoitunutta poliisia Todistettavasti syyllinen -sarjan jaksossa. Elokuvassa Isiemme liput Clapp esitti Yhdysvaltojen merijalkaväen kenraali Holland McTyeire ”Howlin’ Mad” Smithiä ja elokuvassa The Game Plan valmentaja Mad Maddoxia. Clapp näytteli Broadwayllä David Mametin Pulitzer-palkitun Glengarry Glen Ross -näytelmän uudessa versiossa, josta hän oli ehdokkaana Tony-palkinnon saajaksi parhaasta pääosasuorituksesta.
World Rally Championship-3
Historia
Vuonna 2013 WRC-3-luokka korvasi PWRC:n. WRC-3:ssa autoina käytettiin R-ryhmän (R3, R2 ja R1) autoja. Vuonna 2013 sarjan muuttuttua WRC-3-sarjaksi, myös kilpailukalenteria muutettiin, jolloin valmistajat ja kuljettajat saavat vapaasti valita MM-sarjan 13 osakilpailuista seitsemän osakilpailua ja näistä kuuden parhaan osakilpailun pisteet lasketaan sarjaan mukaan. Vanhan PWRC-sarjan autoilla ajetaan nykyään WRC-2-luokassa, S2000-, R4- ja R5-ryhmän autojen kanssa.
Gordon Clapp
Gordon Clapp syntyi ja varttui North Conwayssä, New Hampshiressä. Hän aloitti koulun pienessä yksityisessä sisäoppilaitoksessa South Kentissä. Myöhemmin hän valmistui Williams Collegesta pääaineenaan englanti.
World Rally Championship-3
Historia
Vuosina 2020–2021 WRC3-luokassa kilpailtiin R5-ryhmän yksityistallien autoilla. Vuodesta 2022 eteenpäin WRC3-sarjaa on ajettu Rally3-luokan autoilla ja sarjan rakennetta on muutettu (rallipyramidi).
Strela (satelliitti)
Strela on venäläinen sotilaallinen tietoliikennesatelliittijärjestelmä, jonka toiminta alkoi varhain 1960-luvulla ja on jatkunut aina 2010-luvulle saakka. Strela-satelliitteja tunnetaan viisi sukupolvea: Strela-1, Strela-1M, Strela-2, Strela-2M ja Strela-3.
Lesbos (alueyksikkö)
Lesboksen alueyksikkö on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Pohjois-Egean saarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Mytilíni. Alueyksikön pinta-ala on 1 633 neliökilometriä ja asukasluku 86 436 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|upright=0.9|Lesboksen alueyksikön hallintorakennus [[Mytilínissä.]] Alueyksikkö käsittää Lesboksen saaren. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Lesboksen prefektuuri (Νομός Λέσβου, Nomós Lésvou) lakkautettiin ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Lesboksen alueyksikköön ja Límnoksen alueyksikköön.
Kunnat
Vuoden 2019 Kleisthenes I -suunnitelmasta lähtien alueyksikkö jakaantuu kahteen kuntaan seuraavasti (väkiluvut perustuvat vuoden 2011 väestönlaskentaan, jolloin alueyksikkö muodostui yhdestä kunnasta, Lesboksen kunnasta):
Strela (satelliitti)
Strela-1
Ensimmäinen Strela-satelliitti oli Kosmos 39, joka laukaistiin avaruuteen Baikonurin avaruuskeskuksesta 18. elokuuta 1964. Satelliiteista kehitettiin halpoja – ne olivat vain 40–70 kg painoisia, alle metrin kokoisia ja niiden elinikä oli vain puoli vuotta. Kahdessa Strela-1 -satelliitissa oli kokeellinen ydinteknologiaan perustuva RTG-energiajärjestelmä (Kosmos 83 ja 90), muut tuottivat sähkönsä aurinkokennoilla. Strela-1 -sarjan satelliitit laukaistiin tyypillisesti noin 1 500 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio oli 56,1 astetta.
Strela-1M
Strela-1M satelliittijärjestelmä käynnistyi vuonna 1970. Sarjan ensimmäinen satelliitti Kosmos 340 laukaistiin avaruuteen Neuvostoliiton Plesetskin avaruuskeskuksesta 25. huhtikuuta 1970. Strela-1M -satelliitteja laukaistiin Maata kiertävälle radalle aina vuoteen 1985 saakka, jolloin sen korvasi Strela-3 -satelliittijärjestelmä. Satelliitin tehtävänä oli vastaanottaa tietoliikennettä sotilaallisilta yksiköiltä ja välittää ne maa-asemille, satelliitin olessa Neuvostoliiton yläpuolella. Strela-1M -satelliitit laukaistiin tyypillisesti 1 500 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio oli 74 astetta.
World Rally Championship-3
Voittajat
thumb|[[Nasser Al-Attiyah ja Subaru Impreza WRX STI vuoden 2006 Akropolis-rallissa.]] Sarjan voittajat:
Strela (satelliitti)
Strela-2
Strela-2 -satelliitteja laukaistiin avaruuteen vuodesta 1965 lähtien. Sen ensimmäinen edustaja on Kosmos 103, joka laukaistiin Neuvostoliiton Baikonurin avaruuskeskuksesta 28. joulukuuta 1965. Tähän sarjaan kuuluu vain kolme satelliittia, joista viimeinen laukaistiin radalleen elokuussa 1968. Satelliitit laukaistiin alle 400 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio oli 56 astetta. Satelliitit olivat myös muita Strela-satelliitteja kookkaampia, noin 2 x 3 metrin kokoisia ja painoivat 875 kg.
Anson
Anson tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Strela (satelliitti)
Strela-2M
Strela-2M -satelliittien laukaisu alkoi vuonna 1970. Sarjan ensimmäinen edustaja oli Kosmos 372, joka laukaistiin avaruuteen Neuvostoliiton Plesetskin avaruuskeskuksesta 16. lokakuuta 1970. Strela-2M -satelliitit olivat lieriömäisiä 2 x 3 metrin kokoisia ja painoivat noin 750 kg. Ne laukaistiin tavallisesti noin 800 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio oli 74 astetta. Satelliitin toiminta-aika oli parhaimmillaan jopa 36 kuukautta. Strela-2M -sarjan satelliitteja on laukaistu aina vuoteen 1994 saakka.
Strela-3
Strela-3 -ohjelma käynnistyi vuonna 1985. Sen ensimmäinen edustaja oli Kosmos 1617, joka laukaistiin avaruuteen Neuvostoliiton Plesetskin avaruuskeskuksesta 15. tammikuuta 1985. Satelliitit olivat lieriömäisiä, kooltaan 1 x 1,5 metriä ja painoivat noin 220 kg. Strela-3 -satelliitit laukaistiin tavallisesti 1 400 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio oli 82,6 astetta. Operatiiviseen järjestelmään kuului 12 satelliittia kahdella eri ratatasolla, joiden välinen etäisyys oli 90 astetta. Näistä satelliiteista kehittyi kaupallinen Gonets-satelliittien järjestelmä 1990-luvulla. Strela-3 -satelliitteja on laukaistu avaruuteen yli 100 kpl ja viimeisimpiä tiettävästi vuonna 2008.
Satelliittien törmäys
thumb|200px|Satelliittien törmäys Strela-2M -sarjaan kuulunut Kosmos 2251 -satelliitti ja Iridium 33 -satelliitti törmäsivät toisiinsa Maata kiertävällä radalla 10. helmikuuta 2009. Törmäys tapahtui Siperian yläpuolella ja siitä aiheutui sadoittain avaruusromun kappaleita eri ratatasoille. Osa kappaleista tuhoutui myöhemmin ilmakehässä. Kosmos 2251 -satelliitti tuhoutui törmäyksessä täysin. Se oli kiertoradalla jo ennestään käytöstä poistettuna avaruusromuna. Kosmos 2251 laukaistiin avaruuteen 16. kesäkuuta 1993 Venäjän Plesetskin avaruuskeskuksesta.
Hanna Palamaa
Hanna Elisabeth Palamaa (s. 8. syyskuuta 1977 Helsinki) on entinen suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Espoon Tapioita ja häntä valmensi Kari Kosola.
Hän saavutti Kalevan kisoissa kultaa vuonna 2003 tuloksella 400 cm. Hän voitti myös kaksi hopeaa, vuonna 2001 tuloksella 385 cm ja vuonna 2004 tuloksella 395 cm. SM-halleissa hän voitti kultaa vuonna 2004 tuloksella 400 cm. Suomi–Ruotsi-maaotteluun hän osallistui kolme kertaa, vuosina 2002, 2003 ja 2004. Hän oli neljäs sekä 2002 (410 cm) että 2003 (390 cm) ja jäi ilman tulosta 2004.
Hänen ennätyksensä ulkoradoilla on 410 cm, jonka hän hyppäsi Lappeenrannassa 18. elokuuta 2002. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on Bowling Greenissä, Ohiossa 22. helmikuuta 2002 hypätty 411 cm.
Éric Gélinas
Ura
Gélinas pelasi kaksi kautta QMJHL-joukkue Lewiston Maineiacs ja oli joukkueensa eniten pisteitä tehnyt puolustaja 39 pisteellään. Hän pelasi vuonna 2009 CHL:n nuorten lupausten ottelussa. Gélinas pelasi QMJHL:ssä vielä puolitoista kautta Chicoutimi Saguenéensissä ja puolikkaan Saint John Sea Dogsissa. Hän voitti Sea Dogsissa Memorial Cupin joukkueen päihitettyä Mississauga St. Michael's Majorsin finaalissa.
Ammattilaisuransa Gélinas aloitti AHL:ssä. Hän pelasi kaudella 2011–2012 75 peliä ja oli AHL:n eniten maaleja tehnyt puolustaja. Hän oli myös Albany Devilsin paras pistemies puolustajista.
Seuraavan kauden 2012–2013 harjoituskaudella Gélinas loukkaantui kiekon osuessa häneen ja oli kaksi kuukautta sivussa. Hän pelasi 57 ottelua, joissa teki kuusi maalia ja 22 pistettä.
23. huhtikuuta 2013 Gélinas kutsuttiin ylös New Jersey Devilsiin. Hän teki NHL-debyyttinsä kauden viimeisessä kotiottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan.
Gélinas teki ensimmäisen maalinsa 24. lokakuuta 2013 Vancouver Canucksia vastaan.
Salmed
Salmed Oy oli Kemijärvellä vuosina 1980–1983 toiminut suomalainen lääketehdas. Vuonna 1979 perustetun Salmed Oy:n emoyhtiö oli Suomen Lääketehdas Oy Salco, joka oli aloittanut toimintansa Aarne Salomaan perustamana 1957 nimellä Suomen Lääketehdas Oy ja siirtynyt 1976 Eero Bergqvistin omistukseen 60 tuhannella markalla. Muun muassa mineraalisuolaa ja lisäravinteita valmistaneen Salcon tehdas sijaitsi Hämeenlinnassa ja pääkonttori Helsingissä.
Kehitysaluerahaston rahoittama lääketehdas valmistui Kemijärvelle marraskuussa 1980. Suunnitteluvaiheessa sen ajateltiin tuottavan lähinnä Heikki Karppasen kehittämää terveellistä mineraalisuolaa, joka tuli vuosia myöhemmin kuluttajamarkkinoille nimellä Pansuola. Kemijärven sijasta Salco teettikin tätä tuotetta OTK:n Helsingin-tehtaalla. Salmedin oli sitten tarkoitus alkaa valmistaa merkkilääkkeitä noin neljänneksen halvempia rinnakkaislääkkeitä sairaaloille, mutta Lääkintöhallitus ei antanut toiminnalle lääkelupia vaaditun nopeasti ja Salmed joutui perumaan jo tekemiään tarjouksia. Salmedin toiminta oli alusta lähtien tappiollista ja konkurssihuhujen varjostamaa, ja lopulta sekä Salmed että sen emoyhtiö ajautuivatkin 1983 konkurssiin. Lisäksi vararikkoon menivät Salcon tytäryhtiöt Oy Sa-Re-Cen Ltd, Oy Salco-Dietra Ltd ja turkulainen Lihatukku T. Bang Oy.
Konkurssioikeudenkäynnit
Konkurssin selvittelyssä paljastui talousrikoskokonaisuus, jossa valtionavun edellytyksenä ollutta osakepääomaa ei ollutkaan kokonaan maksettu, vaikka näin oli kaupparekisteriin ilmoitettu. Näin Kehitysaluerahasto ja kauppa- ja teollisuusministeriö päätyivät antamaan Salmedille yli 15 miljoonaa markkaa tukea väärin tiedoin. Yhtiön tilanne oli jo toisena toimintavuonna 1981 huono, mutta sen onnistui silti saada yhä lisää tukia.
Salmedin ja Salcon konkursseja käsiteltiin Kemijärven kihlakunnanoikeudessa sekä Kuopion ja Hämeenlinnan raastuvanoikeuksissa, ja niiden päätöksistä valitettiin hovioikeuksiin. Itä-Suomen hovioikeus tuomitsi Bergqvistin vuonna 1986 vankeuteen jatketusta petoksesta ja konkurssirikoksista. Turun hovioikeus kumosi helmikuussa 1988 Bergqvistin alioikeudessa saamat tuomiot sekkipetoksesta ja jatketusta petoksesta, mutta piti muut alioikeuden ratkaisut etupäässä voimassa. Asianajaja Juhani Salmenkylä vapautettiin alioikeuden antamasta kahden vuoden vankeustuomiosta, joka liittyi arvokkaiden patenttien siirtoon Sveitsiin perustetulle Bergqvistin omistamalle yhtiölle. . Bergqvistin rangaistukset yhdistettiin kolmen vuoden ja kymmenen kuukauden vankeudeksi, eikä valituslupaa korkeimpaan oikeuteen saatu. Tammikuussa 1990 presidentti Mauno Koivisto muutti armonanomuksesta tuomion ehdolliseksi niin, että Bergqvist vapautui vankilasta maaliskuussa 1990.
Mainehaitta keskustapuolueelle
Salmedin synty Kemijärvelle oli pitkälti Suomen Keskustan hyväuskoisten ja kehitysaluemyönteisten poliitikkojen aikaansaamaa. Kun sosialidemokraatit olivat muutamaa vuotta aiemmin tahranneet mainettaan kuvaputkitehdas Valcon epäonnistumisessa, Salcoa ja Salmedia alettiin kutsua ”keskustalaisten Valcoksi”. Salmedin kehitysaluetukien paljastuminen petoksella saaduiksi tahrasi etenkin päätöksissä mukana olleiden Salmedin hallintoneuvoston puheenjohtajan, valtioneuvos Martti Miettusen sekä sen jäsenten Ahti Karjalaisen ja Esko Ollilan mainetta.
Límnos (alueyksikkö)
Límnoksen alueyksikkö on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Pohjois-Egean saarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Mýrina. Alueyksikön pinta-ala on 520,9 neliökilometriä ja asukasluku 17 262 (vuonna 2011).
Alueyksikkö käsittää Límnoksen ja Ágios Efstrátioksen saaret. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Lesboksen prefektuuri (Νομός Λέσβου, Nomós Lésbou) lakkautettiin ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Lesboksen alueyksikköön ja Límnoksen alueyksikköön.
Kunnat
Alueyksikkö jakaantuu kahteen kuntaan seuraavasti:
Kupari(II)bromidi
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa kidevedetön kupari(II)bromidi on ulkomuodoltaan mustaa kiteistä ainetta. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen tetrahydraatti (CuBr2·4H2O), joka on vihreää kiteistä jauhetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja myös eräät orgaaniset liuottimet kuten etanoli ja asetoni. Kuumennettaessa kupari(II)bromidi voi hajota pelkistyen kupari(I)bromidiksi.
Tony Gilroy
Anthony Joseph ”Tony” Gilroy (s. 11. syyskuuta 1956) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja. Gilroy on tehnyt muun muassa Bourne-elokuvien käsikirjoitukset, ja hän ohjasi ja käsikirjoitti elokuvan Michael Clayton, josta hän sai parhaan ohjauksen ja parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-ehdokkuuden vuonna 2007.
Hovinsaaren voimalaitos
thumb|250px Hovinsaaren voimalaitos on Kotkan Hovinsaaressa sijaitseva Kotkan Energian voimalaitos. Se tuottaa sähköä, kaukolämpöä sekä prosessihöyryä Danisco Sweetenersin tehtaalle. Laitos toimii Kotkan kaukolämpöverkon peruskuorman tuottajana vuoden ympäri. Voimalaitos koostuu kombivoimalaitoksesta, biopolttolaitoksesta ja maakaasukattilasta. Maakaasua polttoaineenaan käyttävän kombivoimalaitoksen polttoaineteho on 108 MW. Biopolttolaitoksen polttoaineteho on 65 MW ja maakaasukattilan 24 MW. Kombivoimalaitos on otettu käyttöön vuonna 1997 ja biopolttolaitos vuonna 2003. Voimalaitoksella on 70 metriä korkea piippu ja kaksi 50 metriä korkeaa piippua.
Voimalaitoksella oli vuonna 1975 käyttöön otettu maakaasua käyttänyt Högfors-kattila, jonka polttoaineteho oli 27 MW. Se korvattiin toisella maakaasukattilalla vuonna 2014.
Vilmos Zsigmond
pienoiskuva|Vilmos Zsigmond vuonna 2008 Vilmos Zsigmond (16. kesäkuuta 1930 Szeged – 1. tammikuuta 2016) oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän voitti parhaan kuvauksen Oscarin elokuvasta Kolmannen asteen yhteys vuonna 1977 ja oli ehdolla myös elokuvista Kauriinmetsästäjä (1978), Kun joki tulvii (1984) ja Musta Dahlia (2006).
Zsigmond opiskeli elokuvausta Budapestin teatteri- ja elokuvataiteen akatemiassa. Opiskelutoverinsa László Kovácsin kanssa hän kuvasi Unkarin kansannousua vuonna 1956 ja pakeni kuvaamansa materiaalin kanssa ensin Itävaltaan ja sitten Yhdysvaltoihin.
Urallaan Zsigmond työskenteli useiden merkittävien yhdysvaltalaisohjaajien kuten Robert Altmanin, Steven Spielbergin, Brian De Palman, Michael Ciminon ja Woody Allenin kanssa. Hänen läpimurtoelokuvansa oli Altmanin McCabe & Mrs. Miller (1971). Zsigmond kuvasi ensimmäisen Panavisionin Panaflex-kameralla kuvatun elokuvan, Spielbergin Kovat ratsastajat (1974).
Appledore
Appledore tarkoittaa seuraavia asioita:
Orajärvi
Orajärvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Aphis
Aphis voi viitata seuraaviin asioihin:
Archer
Archer tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Valkea ruusu
Valkea ruusu on Eero Avenin studioalbumi vuodelta 1988.
Golitsyno
Golitsyno on kaupunki Moskovan alueen Odintsovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Smolenskin välisen rautatien varrella 40 kilometriä Moskovasta länteen. Kaupungin kautta kulkee myös Moskovan ja Valko-Venäjän rajan välinen M1-valtatie. Asukkaita on 17 500 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut nimensä Golitsynin ruhtinassuvusta, joka omisti siellä kartanon 1600-luvun lopulla. Vuonna 2004 siitä tuli kaupunki. Nykyään Golitsinossa toimii mm. keramiikka- ja linja-autotehdas.
Espanjankilpikonna
Espanjankilpikonna (Testudo graeca) on isokokoinen Euroopan ja Afrikan alueella elävä uhanalainen maakilpikonna. Sen maahantuontiin tarvitaan CITES-todistus.
Elinympäristö luonnossa on avoin, aromainen ja kivikkoinen maa. Yleensä se piiloutuu maakoloihin. Päivisin kilpikonna on aktiivinen, kiipeilee ja kaivelee mielellään kuoppia. Ravinnoksi espanjankilpikonna syö lähinnä lehtiä, heiniä ja ruohoa.
Lemmikkinä
Lemmikkinä espanjankilpikonnan hoitamiseen tarvitaan terraario ja ulkotarha. Ilman lämpötilan tulee olla 18 °C (yöllä) ja 26 °C (päivällä) välillä. Kylminä päivinä tulee käyttää kohdevalaisinta, jotta kilpikonna saa tarvittavan lämmön. Talvilevon aikana sekä syksyllä että keväällä kilpikonna on pidettävä terraariossaan.
Anatoli Nogovitsyn
Anatoli Aleksejevitš Nogovitsyn, venäjäksi Анатолий Алексеевич Ноговицын, (29. huhtikuuta 1952 Borodupih Semipalatinskin alue – 4. marraskuuta 2019 ) oli Venäjän federaation asevoimien yleisesikunnan apulaispäällikkö ja Etelä-Ossetian sodasta 2008 vastaava Venäjän federaation asevoimien tiedottaja. Sotilasarvoltaan hän on kenraalieversti.
Luottamustehtäviä Nogovitsynillä on mm. puolustusvälineteollisuusyritysten hallituksissa.
Morris Commercial Cars
Historia
Morris osti E.G. Wrigley and Companyn omaisuuden ja toiminnat, kun se oli joutunut selvitystilaan loppuvuodesta 1923. Siihen saakka Morris oli valmistanut Cowleyn tehtaallaan pieniä määriä tavaroiden kuljettamiseen tarkoitettuja autoja. Nämä olivat olleet lähinnä kevyisiin kuljetuksiin soveltuvia muunnoksia Morriksen henkilöautoista. Nyt hankitun yhtiön mukana seurasi Birminghamissa sijainnut tehdas, ja laajempi hyötyajoneuvojen valmistus saattoi alkaa. Vuonna 1932 liiketoiminnot siirrettiin Birminghamin länsipuolelle, Adderley Parkin alueelle.
Vuonna 1936 Morris myi henkiökohtaisessa omistuksessaan olleen yhtiön omistamalleen Morris Motorsille. Brändinä Morris Commercial jatkoi vuoteen 1968, jolloin Austinin ja Morriksen emoyhtiö British Motor Holdings (BMH) ja Leyland Motor Corporation fuusioituivat ja muodostivat British Leyland Motor Corporationin (BLMC).
Toisen maailmansodan aikana Morris Commercial rakensi kuorma-autopohjaisia ajoneuvoja sotilaskäyttöön, mm. Morris C8. Lisäksi Morris Commercial valmisti sotilaskäyttöön myös erikoiskalustoa, kuten Terrapin-amfibiovaunuja
1960-luvulla kevyitä kuorma-autoja sekä J4-vaneja valmistettiin sekä Austin että Morris nimillä. Pakettiautojen valmistus keskitettiin Birminghamiin, Adderley Parkin tehtaalle, kun taas F- ja W-sarjojen kevyiden kuorma-autojen valmistus siirrettiin Skotlantiin, jonne avattiin vuonna 1960 Bathgaten tehdas.
1960-luvun kevyt kuorma-automallisto sisälsi kaksi mallia, pystyhyttisen FF:n ja perinteisen nokallisen WF:n. BMC oli esitellyt 1958 kuorma-autoissa pystyhytin, jossa ohjaamo sijaitsee moottorin päällä,. FF-mallin päivitetty versio, FJ esiteltiin vuonna 1964. FJ:n varustukseen kuuluivat muun muassa kaksipiiriset nestetoimiset jarrut, kokoluokassaan tuona aikakautena edistyksellistä teknologiaa. FF:n tuotanto jatkui uuden mallin esittelynkin jälkeen. Austin / Morris hyötyajoneuvomallistoon kuului 1960-luvulla myös persoonallisen näköinen FG-sarja. Kaupunkijakeluun suunniteltu, muodoiltaan pyöreäkulmainen hytti, jonne sisäänkäynti tapahtui ikään kuin hytin takakulman kautta, herätti mielipiteitä puolesta ja vastaan, ketään se ei jättänyt kylmäksi.
Elämäntoveri (vuoden 1991 kokoelma-albumi)
Elämäntoveri on Eero Avenin kokoelmakasetti vuodelta 1991.
Philipp Aschenwald
Philipp Aschenwald (s. 12. marraskuuta 1995) on itävaltalainen mäkihyppääjä. 177 senttimetriä pitkä Aschenwald edustaa SC Mayerhofen-Tirol -seuraa.
Aschenwald saavutti hopeaa Seefeldin MM-kilpailuijen 2019 joukkuemäessä ja sekajoukkuemäessä. Samoissa kilpailuissa hän sijoittui normaalimäessä neljänneksi ja suurmäessä 13:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui suurmäessä 11:nneksi ja normaalimäessä 12:nneksi sekä oli mukana Itävallan hopeajoukkueessa.
Aschenwald debytoi maailmancupissa tammikuussa 2016 Keski-Euroopan mäkiviikon Bischofshofenin kilpailussa. Hän saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä ollen 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Oberstdorfin lentomäessä helmikuussa 2019. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti marraskuussa 2019 oltuaan toinen Kuusamossa. Alun perin hän sijoittui kilpailussa neljänneksi, mutta nousi lopulta parilla sijalla Norjan Marius Lindvikin ja Slovenian Peter Prevcin hylkäysten myötä. Hän oli samalla kaudella kolmas Nižni Tagilissa. Hän oli maailmancupin kokonaispisteissä kymmenes kaudella 2019–2020.
Nuorten MM-kilpailuista Aschenwaldilla on yksi joukkuepronssi vuodelta 2015.
Nobuhiro Watsuki
Nobuhiro Watsuki (, oik., s. 26. toukokuuta 1970 ) on japanilainen mangaka. Hänen tunnetuin teoksensa on Rurouni Kenshin -manga. Hän on myös toiminut Takeshi Obatan avustajana ja ollut mukana videopeliprojekteissa.
Franklinin Copperminejoen retki 1818–1822
Franklinin Copperminejoen retki 1818–1822 oli Englannin laivaston luutnantin John Franklinin johtaman tutkimusryhmän Kanadan pohjoisrannikolle tekemä matka, jonka tarkoituksena oli löytää Kanadan pohjoispuolitse kulkeva Luoteisväylä. Retkikunta kulki ensin Isolta Orjajärveltä alas Copperminejokea, sitten huterilla tuohikanooteilla merellä rannansuuntaisesti itään ja lopulta Hoodjokea etelään.
Elämäntoveri (vuoden 1988 kokoelma-albumi)
Elämäntoveri on Eero Avenin kokoelmakasetti vuodelta 1988.
Franklinin Copperminejoen retki 1818–1822
Turkisyhtiöt epäsivät avun retkikunnalta keskinäisen kilpailunsa vuoksi. Matkan alusta lähtien huono tai olematon huolto aiheutti kapinointia retkikunnan keskuudessa. Intiaanit osoittautuivat epäluotettaviksi avustajiksi. Retkikunnan reitillä oli tavanomaista kylmempää ja riistaa oli vähemmän kuin tavallisesti.
Tutkimusretken alku
Franklinin retki oli osa Edward Parryn yritystä löytää Luoteisväylä. Parry itse etsi väylää meriteitse. Luutnantti Franklinin oli määrä saapua Copperminejoen kautta Kanadan rannikolle kohdatakseen Parryn. Tutkimusmatkailija Samuel Hearne oli jo vuonna 1779 käynyt Copperminejoen päässä. Retkeä johtaneen Franklin lisäksi laivastosta olivat mukana kadetit John Back, Robert Hood, varajohtajana tohtori ja luonnontieteilijä John Richardson ja sotilaspalvelija John Hepburn. Retkikuntaa haittasi, että se oli hajanainen koostumus englantilaisia, ranskalaisia ja intiaaneja.
Franklinin oli tarkoitus saada apua paikallisilta turkismetsästäjiltä voyageurseilta, joista monet olivat intiaanien ja ranskalaisten jälkeläisiä. Turkismetsästäjät tekivät yhteistyötä keskenään kauppasotaa käyneiden Hudson's Bay Companyn ja North West Companyn kanssa. Myös seudun keltaveitsi-intiaanien oli määrä antaa retkikunnalle ruoka-apua.
Retkikunta kohtasi heti alussa vaikeuksia. Kova tuuli vei Hudsoninlahdella mukanaan kuljetuslaivan ja miesten oli kuljettava maitse Norfolkin rannikolta Hudsoninlahden York Factoryyn, josta alkoi 2 700 km:n matka Isolle Orjajärvelle. Retkikuntaa huoltamaan tarkoitetut kauppayhtiöt olivat keskenään kauppasodassa, eivätkä tehneet yhteistyötä. Hudson Bay Company ei uskonut retkikunnan selviävän arktisella tundralla. Suurin osa retkikunnan tarvitsemasta huollosta jäi saamatta.
Erämaassa ja Copperminejoella
thumb|250x250px|Retkikunta rakentaa talvileiriä retken ensimmäisenä vuonna.|alt=Retkikunta lähti talven hyytävässä pakkasessa metsien lävitse kohti Fort Chipewyania. Elohopeamittari jäätyi kylmyydessä ja intiaaneilla oli nälkävuosi. Vaikka retkikunnalla ei ollut telttoja he saapuivat kuusi viikkoa myöhemmin maaliskuun lopulla Fort Chipewyaniin, missä he saivat turkismetsästäjiltä epämääräisiä lupauksia avusta. Ruoka oli vähissä myös Fort Chipewyanissa, joten tukea oli vaikea saada. Voyageursit vastustivat lähtöä kohti pohjoista heikosti varustettuna. Seutu oli heille tuntematonta. Franklin onnistui silti keräämään kokoon 16 miestä, joista suurin osa oli kuitenkin tehtävään soveltumattomia.
Fort Chipewyanista retkikunta jatkoi kohti Ison Orjajärven Fort Providencea, missä kohdattiin paikallisten keltaveitsien johtaja Akaitcho ("Iso Jalka"), joka metsästi turkiksia North West Companylle. Akaitcho lupasi auttaa retkikuntaa, mutta kieltäytyi jatkamasta pohjoisessa intiaanien vihollisten inuitien maille saakka. Franklin yritti taivutella Akaitchoa kertomalla seurueen etsivän tärkeää Luoteisväylän kauppareittiä. Akaitcho kysyi, että jos reitti oli niin tärkeä, miksi sitä ei oltu löydetty jo aiemmin. vasen|pienoiskuva|Talvi Fort Enterprisessa Copperminejoella. Retken toisena talvena kumpikaan kilpailevista turkisyhtiöistä ei lähettänyt ajoissa apua retkikunnalle, vaan yrittivät sysätä vastuun Franklinin retkikunnan avustamisesta kilpailijalleen. Ammuksista oli pulaa ja intiaanit eivät saaneet metsästettyä niin paljon saalista kuin oli etukäteen oletettu. Ruokavarat Copperminejoen tukikohdassa kävivät vähiin. Retkikunnan jäsenten keskuudessa heräsi epäilys onnistumisesta, mutta Franklin kukisti orastavan kapinan uhkaamalla vakavilla rangaistuksilla. Miesten moraali heikkeni.
George Backin johtama ryhmä lähettiin lumikengissä, pelkkiin päällystakkeihin ja peurannahkoihin pukeutuneina hakemaan tarvikkeita 1900 kilometrin päästä Fort Providencesta. Syynä oli ilmeisesti Backin ja Robert Hoodin kilpailu intiaanityttö Vihreäsukasta. Back onnistui matkassaan vaikeissa olosuhteissa. Copperminejoen tukikohdassa voyageursien johtajat St Germian ja Adam olivat sillävälin ryhtyneet kapinoimaan. Heidän mukaansa matka pohjoiseen tarkoitti varmaa kuolemaa. Franklinin uhkaukset "salaliittolaisten teloituksista" olivat heidän mukaansa naurettavia. North West Companyn asiamies Willard Wentzel onnistui kuitenkin välittämään sovun osapuolten välille.
Arktisella merellä
thumb|250x250px|Franklinin retkikunta saapui kanadan pohjoisrannikolle.|alt=|vasenFranklinin retkikunta jatkoi pohjoiseen ja saavutti lopulta merenrannan. Matka vei pidempään kuin oli ajateltu, vaikka aikaisempi seutua aiemmin kartoittanut Hearne oli määritellyt Copperminejoen suun vielä pohjoisemmaksi. Matkalla mukana olleet kuivalohivarastot olivat mädäntyneet ja miehet pyydystivät syödäkseen muun muassa hiiriä. Franklin ei luottanut retkikunnan intiaaneihin, jotka tunsivat seutua huonosti. Merenrannan lähellä kohdatut inuiitit pakenivat. thumb|250x250px|Franklinin kanootit myrskyssä.|alt=
Retkikunnan mukana olleet intiaanit ja kauppayhtiön Wentzel lähtivät paluumatkalle kuten aiemmin oli sovittu. Franklin ei ollut varma miten retkeä jatkettaisiin. Yksi vaihtoehto oli kulkea itään pitkin aiemmin tutkimatonta rannikkoa. Retkikunta lähtikin purjehtimaan itään tuohikanooteilla. Kanootit kuitenkin vioittuivat jatkuvasti myrskyissä, ja sumu, jää ja ukkonen häiritsivät kulkua.
Franklin laski maihin Bathurstinlahden seuduilla Point Turnagainissa Kentin nimimaalla. Retkikunta päätti palata etelään Hood-jokea pitkin. Paluumatka alkoi 25. elokuuta 1821.
Paluu kohti Fort Enterpriseä tundran halki
Miesten täytyi kulkea paluumatka jalkaisin kivisten karujen maiden, The Barreniksi nimeämänsä tundran halki. Terävät kivet viilsivät reikiä vaeltajien saappaisiin. Seutu oli vaikeakulkuista ja kanootit hylättiin ilman Franklinin lupaa.
Miehet alkoivat taas kapinoida upseereita vastaan, sillä matkalle oli luvattu kunnolliset ruoka-annokset. Ainoa syy, miksi miehet eivät eronneet Franklinista, oli se, etteivät he olisi löytäneet yksin määränpäätään. Myös Franklinilla oli vaikeuksia löytää oikeaa suuntaa. Magneettinen pohjoisnapa oli lähellä retkikuntaa ja oli melkein aina pilvistä, joten suunnistaminen ei onnistunut myöskään auringon ja tähtien mukaan. Miehistö oli täydessä kapinassa, kun retkikunta osui 26. syyskuuta Copperminejoelle.
Nyt kirottiin sitä, että kanootit oli heitetty pois. Nopeasti virtaavaa kylmää ja leveää jokea ei voitu ylittää, eikä arviolta 64 kilometrin päässä olleeseen Fort Enterpriseen päästy. Yksi retkikunna miehistä karkasi, eikä hänestä kuultu enää mitään. Lopulta retkikunta onnistui kuitenkin rakentamaan kankaasta ja pajusta kanootin. Ylitys onnistui, vaikka kanootti täyttyi osin vedellä.
Pelastus näytti olevan vain viikon matkan päässä. Miehet olivat kuitenkin äärimmäisen heikkoja nälästä. Kaksi retkikunnan jäsenistä, Credit ja Vaillant, kaatuivat ja heidät jätettiin sijoilleen. Kaksi muuta miestä, Hood ja Richardson, eivät voineet enää jatkaa, vaan jäivät paikalleen leiriin. George Back lähti matkaan etujoukkona parhaassa kunnossa olevien kanadalaisten kanssa löytääkseen intiaanit ja hakeakseen apua. Franklin eteni miehineen kohti Fort Enterpriseä. Mukana oli myös irokeesi Michel Terohaute. Kun ei löytynyt enää syötäväksi kelpaavaa tripe de roche -jäkälääkään, Michel pyysi lupaa palata miehineen 6,4 kilometrin päähän Hoodin ja Richardsonin leiriin. Franklin antoi luvan. Kun retkikunta saapui Fort Enterpriseen, se todettiin hylätyksi. Leiriin ei oltu tuotu luvattuja tarvikkeita.
Murhat ja kannibalismi
Vain irokeesi Michel Terohaute saapui takaisin Hoodin ja Richardsonin leiriin. Michel kertoi kanadalaisten eronneen hänestä ja ehkä saapuvan myöhemmin. Michelillä oli lihaa, jonka hän sanoi olleen yhtenä päivänä jänistä, toisena sutta. Britit ahmivat lihaa. Seuraavien päivien kuluessa Michel ei kerännyt jäkälää niin kuin muut, vaan poistui usein leiristä. Kun englantilaiset kysyivät meneekö Michel metsälle hän vastasi, ettei täällä ollut eläimiä metsästettäviksi, teidän oli parempi tappaa ja syödä minut. Myöhemmin Michel väitti kanadalaisten syöneen setänsä.
Richardson ja Hood alkoivat epäillä, että Michel oli tappanut kolme seuralaistaan ja kävi syömässä kuolleiden lihaa. Heidän syömänsä oudolta maistunut "sudenliha" saattoi olla peräisin ihmisestä. Michel käyttäytyi oudosti, ei halunnut olla teltassa ja vietti paljon aikaa leirin ulkopuolella. Jonkin ajan kuluttua englantilaiset kuulivat leiristä laukauksen. Näköetäisyydelle tultuaan he löysivät Hoodin kuolleena ja Michelin seisomassa ase kädessään. Michel selitti, että ase oli lauennut vahingossa kun hän oli puhdistanut sitä. Ase oli kuitenkin liian pitkä ja laukaus oli osunut Hoodin päähän takaapäin tämän lukiessa kirjaa.
Richardson ja Hepburn eivät voineet tehdä mitään, sillä Michel oli heitä molempia vahvempi ja aseistettu. Seuraavina päivinä Michel muuttui yhä aggressiivisemmaksi ja kyseli englantilaisilta, oliko hän heidän mielestään tappanut Hoodin. Oli selvää, että Michel aikoi tappaa myös Franklinin ja Hepburnin. Kun Michel meni muutaman päivän kuluttua keräämään jäkälää, Richardson latasi pistoolinsa ja ampui leiriin palanneen Michelin.
Paluu
Richardson ja Hepburn palasivat heikkoina Fort Enterpriseen, missä vain Peltier kykeni kohottamaan kätensä heitä tervehtiäkseen. Edellisenä talvena täällä oli ollut vain vähän lunta ja paljon peuroja metsästettäväksi. Nyt metsässä oli noin 60 cm lunta ja vain muutamia peuranjälkiä. Miehet olivat syöneet nälissään jopa mökin ikkunanpeitteenä olleet nahat. Myös Richardson, Hepburn ja Franklin olivat kuolemaisillaan. Peltier and Samandré kuolivat mökissä 1. marraskuuta. Myös kolmas mies Adam oli heikossa kunnossa.
Backin matkaan lähettämät intiaanit toivat ruoaksi muun muassa kalaa 7. marraskuuta 1821 viime tipassa. Miehet toipuivat noin viikossa sellaiseen kuntoon, että pystyivät aloittamaan matkan kohti Fort Providencea, minne he saapuivat 11. joulukuuta.
Akaitchon mukaan intiaanit eivät olleet täydentäneet Fort Enterprisen varastoja, sillä kolme heistä oli uponnut jäihin. Hän myönsi kuitenkin, että pääsyyt oli Fort Enterprisen miehittämättömyys ja epäluottamus retkikunnan paluuseen. Franklin uskoi Akaitchon selitykset, eikä hän syyttänyt tätä jälkikäteen huollon laiminlyönnistä, sillä tämä oli kuitenkin auttanut retkikuntaa paljon. Akaitcho ei ollut saanut avustaan luvattua maksua. Retkeltä palannutta Franklinia ylistettiin sankarina. Retkikunta oli onnistunut kartoittamaan pitkän matkan Kanadan pohjoisrannikkoa, mutta hintana oli yhdeksän miehen henki.
John Farnham & Tom Jones Together in Concert
Vuonna 2005 Tom Jones ja John Farnham esiintyivät yhdessä kymmenessä konsertissa Australian kaupungeissa Perthissä, Sydneyssä, Brisbanessa ja Melbourness. 31.toukokuuta levy ja DVD julkaistiin, DVD saavutti ensimmäisen paikan listoilla ja albumi kolmannen sijan ja myi 3x platinaa.
Fallen (For My Painin albumi)
Fallen on suomalaisen goottimetallin yhtyeen For My Painin esikoisalbumi, joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2003 levymerkillä Spinefarm Records.
Vuonna 2009 albumista julkaistiin uusintapainos, joka sisältää yhtyeen singlen ”Killing Romance” kappaleet.
Kauppakatu
Kauppakatu voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kapila
Maharshi Kapila (n. 500 eaa.) oli vedalainen viisas, joka mainitaan Bhagavata Puranassa hindulaisen filosofian Samkhya-koulukunnan perusperiaatteiden muotoilijana. Hänen opetuksiaan siteerataan laajasti useissa klassisissa hindulaisissa kirjoituksissa.
HELLP-oireyhtymä
HELLP-oireyhtymä on hengenvaarallinen korkeaan verenpaineeseen ja maksan toimintaan liittyvä raskauskomplikaatio, joka voi kehittyä ennen synnytystä tai vähän sen jälkeen. Siihen ei välttämättä liity runsasta valkuaisaineiden erittymistä virtsaan kuten raskausmyrkytyksessä yleensä, eikä tilan perimmäisiä syitä tiedetä. Sairaus löydettiin vasta 1980-luvulla. Tila ennustaa sekä synnyttävän äidin, että lapsen kohonnutta riskiä sairastua myöhemmin sydän- ja verisuonisairauksiin.
Nimi on lyhenne seuraavista englanninkielisistä sanoista:
HELLP-oireyhtymän diagnosointi voi olla vaikeaa ja sairaus edetä nopeasti hengenvaaralliseen tilaan, jossa raskauskouristukset ja jopa mahdollinen kooma uhkaavat sekä äidin että sikiön henkeä. Tätä edeltäviä ulkoisia oireita ovat monenlaiset näköhäiriöt, ylävatsakipu, hengitysvaikeudet, turvotukset ympäri kehoa ja yhtenä vakavimmista lihasvärinä. Aina äiti ei tosin vaikuta kovin sairaalta ennen kunnon romahtamista. Ainoa varma hoitokeino on vauvan synnyttäminen yleensä suunnitellulla keisarileikkauksella tai hätäsektiolla. Alatiesynnytys ei ole mahdollinen. Odottavien äitien veriarvojen seuranta jo raskauden aikana ja etenkin kohonneita verenpaineita hoidettaessa on ensiluokkaisen tärkeää sairauden vaikean ennustettavuuden vuoksi. Tiedetään kuitenkin, että äidin korkea ikä, sidekudossairaus, liikalihavuus ja perintötekijät vaikuttavat sairauden puhkeamiseen.
Tila ilmenee raskausmyrkytyksen komplikaationa. 10–20 %:lle vakavan raskausmyrkytyksen saaneille naisille arvellaan kehittyvän tämä oireyhtymä. Sairaus voi vahingoittaa äidin maksaa sekä munuaisia pysyvästi.
Uudessa raskaudessa HELLP-oireyhtymän uusimisriskiksi arvioidaan 25 %. Usein HELLP-oireyhtymään tai raskausmyrkytykseen sairastuneet kokevat henkisen romahduksen synnytyksen jälkeen ja he tarvitsevat ulkopuolista henkistä apua.
Kálymnos (alueyksikkö)
Kálymnoksen alueyksikkö on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Etelä-Egean saarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Póthia. Alueyksikön pinta-ala on 300,6 neliökilometriä ja asukasluku 29 452 (vuonna 2011).
Alueyksikkö käsittää Dodekanesian saariryhmän pohjoisimmat ja läntisimmät saaret, mukaan lukien Kálymnos, Léros, Pátmos ja Astypálaia. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Dodekanesian prefektuuri lakkautettiin ja jaettiin neljäksi alueyksiköksi, joista Kálymnos on yksi.
Kunnat
Alueyksikkö jakaantuu kuuteen kuntaan seuraavasti:
14 Blades
14 Blades (, Jin yi wei) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut hongkongilais-kiinalainen wuxiaelokuva. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Daniel Lee yhdessä Abe Kwongin, Tin Shu Makin ja Ho Leung Laun kanssa. Pääosissa näyttelivät Donnie Yen, Zhao Wei ja Sammo Hung.
Juoni
Ming-dynastian loppupuolella kiinalaisimperiumin oikeutta on vaivannut korruptio, kun eunukki anastaa valtion valtaa ja hallitsevan keisarin katsotaan olevan epäpätevä. Jinyi Wei on hallituksen salainen poliisimainen ryhmä, jolle on opetettu lapsesta lähtien salaisia kamppailutaitoja. He ovat vastuussa rauhan ja tasapainon turvaamisesta valtakunnassa. Heillä on myös valta syyttää niitä, joiden he katsovat olevan valtion vihollisia.
Kun organisaatio perustettiin, se sai käskynsä suoraan keisarilta. Nyt se on eunukin ryhmän hallinnassa. Heidän johtajansa Jia Jingzhong suunnittelee prinssi Qingin kanssa kapinoivansa keisaria vastaan ja kaappaavansa hänen valtansa. Jia käskee Qinglongia tappamaan keisarillisen neuvosmiehen Zhao Shenyan ja viemään hänen tallelipastonsa, joka huhun mukaan sisältää listan pettureiden nimistä.
Qinglong saa kuitenkin selville tulleensa hyväksikäytetyksi, ja että lipas sisältää keisarillisen sinetin, keisarin arvovallan symbolin. Qinglongista tulee karkuri, kun Jia tuomitsee hänet petturiksi ja asettaa käskyn pidättää hänet. Qinglong pakenee ja liittyy Justice Escort -ryhmään, jossa hän tapaa ryhmän johtajan tyttären, Qiao Huanin. Qinglong päättää täyttää lupaamansa uskollisuuden keisaria kohtaan ja jatkaa todisteiden etsimistä prinssi Qingin kapinallisen juonen paljastamiseksi. Matkan aikana Qinglong saa apuunsa Heaven Eagles -roistojengin, jotka Judgen johdolla auttavat Qinglongia saamaan lippaan haltuunsa. He joutuvat samalla ottelemaan Tou Touta vastaan.
Kartoffeltyskere
thumb|250px|right|"Pottusaksalaisten" muistokivi Frederiksin seurakunnan hautausmaalla Keski-Jyllannissa Tanskassa.
Kartoffeltyskere (suom. vapaasti "pottusaksalaiset" ) on nimitys ryhmälle eteläsaksalaisia siirtolaisia, jotka tulivat Tanskaan Pfalzista ja Hessenistä 1760-luvulla.