cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Akronyymi ja kirjainlyhenne
Tulkinnanvaraisuutta
Lyhennesanan ja kirjainlyhenteen ero ei kuitenkaan ole täysin yksiselitteinen. Jotkin normaalisti kirjain kerrallaan ääntyvät lyhenteet saattavat ainakin periaatteessa esiintyä myös akronyymeinä: ”USA” lausutaan tavallisesti kirjaimittain [uu-es-aa] mutta toisinaan leikillisesti sanana [usa]; ”URL” voidaan lausua huolitellusti [uu-är-äl] tai arkisesti [url] tai [urli]. Etenkin arkisessa puhekielessä kirjainlyhenteet helposti pyrkivätkin muuntumaan lyhennesanoiksi, jos ne ylipäätään on mahdollista lausua sanoina. Käänteisesti lyhennesanat on toki aina mahdollista ääntää kirjain kirjaimelta, mutta tämä tuntuu usein kömpelöltä, varsinkin jos lyhennesana on pitkä.
Erityistapauksia ovat sellaiset yhdyslyhenteet, joissa kirjaimittain ääntyvä lyhenne liittyy sananomaisesti ääntyvään akronyymiosaan: ”CD-rom” [see-dee-rom], ”JPEG” [jii-peg].
Toisaalta on kyseenalaista, voidaanko sellaisia lyhennesanoja kuin ”luomu”, ”KalPa” (Kalevan Pallo) tai ”Kotus” (Kotimaisten kielten tutkimuskeskus) pitää alkukirjainlyhenteiden alaryhmän edustajina, kun ne suurimmaksi osaksi muodostuvat muista kuin alkukirjaimista.
Isot vai pienet kirjaimet?
Suomessa lyhennesanat kirjoitetaan mieluiten kuten tavalliset sanat pienaakkosin, mutta erisnimet toki isolla alkukirjaimella. Kirjainlyhenteet puolestaan on tapana kirjoittaa kokonaan suuraakkosin. Kirjaimittaisen ääntämyksen korostamiseksi kirjaimet voidaan joskus lisäksi erottaa toisistaan pisteillä, mutta tämä on nykyään harvinaista: ”V.S.O.P.” (engl. very special old pale, ’erittäin hieno vanha vaalea’ konjakki).
Käytännössä sekä lyhennesanojen että kirjainlyhenteiden kirjoitusasu kuitenkin vaihtelee. Etenkin englannista lainautuneet lyhennesanat saatetaan kirjoittaa kokonaan suuraakkosin, koska tämä on englannissa yleinen kirjoitusasu. Suuraakkosia saatetaan käyttää myös siksi, että ne saavat lyhennesanan näyttämään virallisemmalta ja nimenomaan lyhenteeltä. Kirjainlyhenteet puolestaan saatetaan kirjoittaa pienaakkosin, jos ne koetaan hyvin arkisiksi: ”tv”, ”atk”.
Taivuttaminen
Taivutettaessakin lyhennesana pääpiirtettäin käyttäytyy kuin tavallinen sana, joten taivutuspääte lisätään siihen suoraan: ”mopo” : ”mopoon” : ”mopossa”, ”Nato” : ”Natoon” : ”Natossa”. Toisin kuin tavallisissa sanoissa, taivuttaminen ei kuitenkaan välttämättä vaikuta sanan vartaloon: vrt. ”lato” : ”ladon” mutta ”Nato” : ”Naton” (vaikka toisaalta ”Kotus” : ”Kotuksen”). Vaikka lyhennesana kirjoitettaisiin muuten suuraakkosin, taivutuspääte tavataan kirjoittaa pienaakkosin: ”NATOon” : ”NATOssa”. (Tämä on väärä esimerkki, koska Natoa ei kirjoiteta suuraakkosin.)
Kirjainlyhenteeseen taivutuspääte liitetään kaksoispisteellä. Taivutuspäätteen muoto perustuu tyypillisesti kirjaimittaiseen ääntämykseen: ”HTML:ään”, ”STT:hen”. Vanhastaan hyväksyttävänä pidetään myös mallia, jonka mukaan kirjainlyhenne äännetäänkin lyhentämättömänä ja taivutuspääte on tämän ääntämyksen mukainen: ”STT:oon” [suomen tietotoimistoon] (vokaalin pidentyminen osoitetaan aina kahdella kirjaimella, vaikka ensimmäinen niistä oikeastaan kuuluu lyhenteeseen). Lyhenteen ääntäminen lyhentämättömänä on tosin ristiriidassa sen periaatteen kanssa, että yleensä suomessa kirjoitus vastaa ääntämystä, joten se saattaa hämmentää lukijaa, etenkin jos hän ei tunne kirjainlyhenteen alkuperää.
Historia
Sana ”akronyymi” on muodostettu kreikan sanoista (akros, ’korkein, äärimmäinen’) ja  (onoma, ’nimi’). Se viittaa siis nimisanaan, joka muodostuu jonkin ilmauksen näkyvimmistä tai äärimmäisistä osista. Alun perin akronyymillä on tarkoitettu nimenomaan sanoja, jotka on muodostettu muiden sanojen alkukirjaimista tai ‐tavuista. Varhaisimmat tunnetut maininnat ovat englannin kielestä vuodelta 1943.
Alkukirjainlyhennettä tarkoittava englannin sana ”initialism” puolestaan esiintyi arvovaltaisessa englannin sanakirjassa Oxford English Dictionaryssä ensimmäisen kerran vuonna 1899, mutta yleiseen käyttöön se ilmaantui vasta 1960-luvulla. Koska kirjainlyhenteiden ja akronyymien käyttö on yleistynyt vasta 1900-luvulla lukemisen ja kirjoittamisenkin arkistuessa, erityistä nimeä ilmiölle ei aiemmin ilmeisesti tarvittu.
Boo.com
Boo.com oli brittiläinen yritys, jonka perustivat ruotsalaiset Ernst Malmsten, Kajsa Leander ja Patrik Hedelin. Yritys myi Webin kautta muotivaatteita ja kosmetiikkaa. Se toimi ympäri Eurooppaa.
Boo.com on yksi tunnetuimpia IT-kuplan tarinoita. Yritys perustettiin 1998 ja jo vuonna 2000 se oli tuhlannut kaikki riskisijoitusvaransa ja ajautui konkurssiin toukokuussa.
Mestis-kausi 2009–2010
Kausi 2009–2010 oli jääkiekon Mestiksen 10. kausi. Sarjassa pelattiin 12 joukkueen nelinkertainen runkosarja, ja lisäksi joukkueet pelasivat yhden kotiottelun Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vastaan. Runkosarjan kahdeksan parasta joukkuetta pääsivät pudotuspeleihin. Kaksi viimeistä joutui karsimaan sarjapaikastaan Suomi-sarjan kahden parhaan joukkueen kanssa.
Uutena joukkueena Mestikseen oli Suomi-sarjasta noussut RoKi, joka korvasi sarjasta pudonneen Titaanit.
Sarjan mestaruuden voitti Joensuun Jokipojat.
Runkosarjan ottelut
Sarjataulukot kertovat kunkin joukkueen pelit kotona-vieraissa. Kotijoukkue vasemmalla, vierasjoukkue ylhäällä.
Karsintasarja
Mestiksen karsintasarjaan osallistuivat sarjan kaksi viimeistä, Heinolan Kiekko ja Rovaniemen Kiekko, sekä Suomi-sarjan kaksi parasta, Kiekko-Laser ja KJT TuusKi.
Uusintaottelu
Koska karsintasarjan jälkeen RoKilla ja Kiekko-Laserilla oli yhtä paljon pisteitä, viimeisestä Mestis-paikasta pelattiin uusintaottelu RoKin kotihalissa Lappi-areenalla, koska RoKilla oli parempi maaliero.
Jacobus Clemens non Papa
Jacobus Clemens non Papa (n. 1510 – 1555/6) oli flaamilaisen koulukunnan säveltäjä renessanssiajalla. Hänen nimensä yhteyteen vakiintui aikalaisten suissa lisänimi non Papa erotukseksi paavi Klemens VII:stä.
Clemens syntyi 1510-luvun alkuvuosina nykyisen Belgian tai Alankomaiden alueella. Tarkemmasta syntymäajasta ja -paikasta ei ole varmuutta.
Vuosina 1544–1545 Clemens työskenteli Bruggen katedraalissa. Tämän jälkeen Clemensillä oli liikesuhde Tielman Susaton kanssa, ja hän toimi ilmeisesti kuoromestarina Kaarle V:n hovissa 1540-luvun viimeisinä vuosina. Lisäksi Clemensin uskotaan työskennelleen ainakin 's-Hertogenboschissa, Ieperissä ja Leidenissä.
Clemens kuoli noin vuonna 1555, mahdollisesti hieman sen jälkeen. Jacobus Vaetin kirjoittamasta itkuvirrestä käy ilmi, että Clemens surmattiin. Oletetun henkirikoksen taustoja ei tunneta.
Musiikki
Clemens kirjoitti elämänsä aikana huomattavan kirkkomusiikkituotannon. Siihen kuuluu viisitoista messua, 233 motettia, viisitoista magnificatia ja 159 Souterliedekens-psalmia.
Clemens sävelsi jonkin verran myös maallista musiikkia. Hänen 89 ranskalaista chansoniaan on kirjoitettu ajan polyfoniseen tyyliin.
Back in the U.S.S.R.
”Back in the U.S.S.R.” on The Beatles -yhtyeen vuonna 1968 julkaistun albumin The Beatles avausraita. Paul McCartneyn kieli poskessa tekemä laulu kertoo Miami Beachistä takaisin kotiinsa Neuvostoliittoon saapuneesta miehestä.
Laulu merkittiin McCartneyn ja John Lennonin yhdessä tekemäksi. Kappale sai kielteisen vastaanoton yhdysvaltalaisten antikommunistien ja konservatiivien keskuudessa; yhtyettä syytettiin kommunismin levittämisestä ja ”epäamerikkalaisuudesta”.
Vuosina 1968–1969 ”Back in the U.S.S.R.” julkaistiin singlenä ainoastaan Tanskassa, Ruotsissa ja Norjassa. Yhtyeen kotimaassa Britanniassa se ilmestyi singlenä vasta vuonna 1976, jolloin se ylsi sijalle 19.
Laulun synty
”Back in the U.S.S.R.” oli yksi niistä monista The Beatles -albumin kappaleista, jotka syntyivät Intian-matkalla, jossa yhtye opiskeli meditointia Maharishi Mahesh Yogin opastuksessa. Kappaleen kirjoitti yksin Paul McCartney maaliskuussa 1968. Matkalla mukana olleen The Beach Boys -yhtyeen solisti Mike Loven mukaan McCartney tuli hänen luokseen akustisen kitaran kanssa, ja alkoi soittaa ”Back in the U.S.S.R:ää”. Love ehdotti, että kappaleessa tulisi kertoa venäläisistä, ukrainalaisista ja georgialaisista tytöistä. Laulun nimi oli peräisin Britannian pääministerin Harold Wilsonin johtamasta I’m backing Britain -nimisestä kampanjasta. Nimi muistutti myös Chuck Berryn vuoden 1959 hittiä ”Back in the U.S.A.”, jota kappale Beach Boysin lisäksi parodioi. Kyseiseltä yhtyeeltä inspiraatiota antoi erityisesti kappale ”California Girls”, jossa moskovalaisten, ukrainalaisten ja georgialaisten tyttöjen sijaan hehkutetaan amerikkalaisia tyttöjä.
Kappaleesta tuli nerokkaana pidetty mukaelma ”Back in the U.S.A.sta”, joka oli juhlistanut elämää sodanjälkeisessä Amerikassa. McCartney teki kappaleesta tarkoituksella Chuck Berry -tyylisen, ja jopa väliosa muistuttaa The Beach Boysin vuoden 1962 kappaletta ”Surfin’ U.S.A.”, joka vastaavasti muistutti toista Chuck Berryn kappaletta, ”Sweet Little Sixteen”. Väliosan lopun sanoituksissa viitataan puolestaan Hoagy Carmichaelin ”Georgia on My Mindiin” tarkoittaen Yhdysvaltain osavaltion sijaan samannimistä neuvostotasavaltaa.
Nauhoitus
McCartneyn palatessa Lontooseen maaliskuun puolivälissä, oli laulu kolmatta säkeistöä vaille valmis. Yhtye aloitti valmiin kappaleen äänityksen Abbey Road Studiosin kakkosstudiossa 22. elokuuta 1968 kello 19. Rumpali Ringo Starr ei kuitenkaan osannut soittaa erästä tomifilliä McCartneyn haluamalla tavalla. Tämä johti riitaan, ja koska tunnelma studiossa oli nähin aikoihin muutenkin usein hyvin jännittynyt, Starrin mitta täyttyi, ja hän erosi yhtyeestä lähtien lomalle Sardiniaan. Starrin mukaan eroon vaikutti myös se, että hän ei kokenut soittavansa hyvin, minkä lisäksi hän tunsi itsensä yhtyeessä ulkopuoliseksi. Sessio kuitenkin jatkui, ja jäljelle jääneet jäsenet nauhoittivat kappaleen pohjaraidan viidellä otolla. McCartney soitti rumpuja, John Lennon kuusikielistä bassoa ja George Harrison kitaraa. Sessio päättyi seuraavana aamuna kello 4.45, ja sen päätteeksi tuottaja George Martinille annettiin kappaleen ”Baby, You’re a Rich Man” monomasternauha. Syytä tähän ei tiedetä.
Kappaleen äänittäminen jatkui seuraavana päivänä kello 19. Tällöin nauhoitettiin päällekkäisäänityksiä; McCartney lisäsi pianon ja Harrison lisää rumpuja kolmosraidalle, syrjäyttäen Lennonin bassoraidan. Myös toinen sähkökitara lisättiin. Tämän jälkeen kuudennelle otolle tehtiin yksinkertainen miksaus, jossa kaikki soittimet olivat samalla raidalla. McCartney nauhoitti laulun ja samanaikaisesti Lennon ja Harrison lauloivat taustalaulun. Lauluosuudet asetettiin kahdelle erilliselle raidalle. Neljännelle raidalle tuli McCartneyn soittama basson päällekkäisäänitys, Harrisonin soittama kuusikielinen basso sekä Lennonin lyömä virvelirumpu. Lopuksi tehtiin vielä kappaleen monomiksaus, ja samalla tuottaja George Martin lisäsi siihen ääniefektejä. Kyseinen Vickers Viscount -lentokoneen ääni oli peräisin EMIn arkistoista ja äänitetty Heathrow'n lentoasemalla. Sessio päättyi kolmelta aamuyöllä. ”Back in the U.S.S.R.” oli lopullisesti valmis 13. lokakuuta, jolloin suoritettiin stereomiksaus.
Ringo Starr palasi lopulta Beatlesiin sen jälkeen, kun yhtye oli lähettänyt tälle kirjoittamansa sähkeen, jossa häntä muun muassa kehuttiin maailman parhaaksi rumpaliksi. Yhtye oli kuitenkin ehtinyt äänittää kappaleen ”Dear Prudence” ilman häntä. Starr palasi Lontooseen 3. syyskuuta, ja oli seuraavaksi mukana äänittämässä George Harrisonin tekemää kappaletta ”While My Guitar Gently Weeps”.
Ole Beich
Ole Beich (1955 Esbjerg – 16. lokakuuta 1991 Kööpenhamina) oli tanskalainen basisti, joka soitti rock-yhtye L.A. Gunsissa ja vuonna 1985 Guns N' Roses-yhtyeessä. Beich hukkui Sct. J& -järveen Kööpenhaminan keskustassa vuonna 1991.
Back in the U.S.S.R.
Kokoonpano
”Back in the U.S.S.R.” on ainoa Beatles-kappale, jossa sekä John Lennon että George Harrison soittavat rumpuja ja bassoa sekä samalla ainoa, jossa on kolme rumpu- ja basso-osaa. Ringo Starr ei soita kappaleessa rumpuja, sillä tämä oli tilapäisesti eronnut yhtyeestä riitaannuttuaan McCartneyn kanssa.
Rakenne
Kappaleen sävellaji on A-duuri ja tahtilaji 4/4. Se etenee seuraavasti:
Kappaleen lopullinen versio on monista eri elementeistä ja päällekkäisäänityksistä koottu palapeli, sillä siinä on esimerkiksi useampi rumpuraita. Paul McCartneyn lauluraita on tuplattu kertosäkeissä ja väliosissa.
Julkaisu
Kappale julkaistiin avausraitana The Beatles -tupla-albumilla, joka ilmestyi Britanniassa 22. marraskuuta 1968, ja Yhdysvalloissa kolme päivää myöhemmin, 25. marraskuuta. Laulu otettiin yhdysvaltalaisten antikommunistien ja konservatiivien keskuudessa vastaan kielteisesti. Esimerkiksi John Birch Society aloitti Beatles-vastaisen vastaiskun, syyttäen yhtyettä kommunismin edistämisestä, minkä lisäksi kappaletta pidettiin ”epäamerikkalaisena”. John Lennon totesi jälkimmäiseen syytökseen; ”Tämä on heiltä varsin huomaavaista, emmehän ole amerikkalaisia”. Sen sijaan Neuvostoliitossa, missä kappale levisi maanalaisen julkaisutoiminnan myötä, "Back in the U.S.S.R." saavutti yhtyeen fanien keskuudessa suurta suosiota. Ikävän sivumaun kappaleeseen toi kuitenkin Neuvostoliiton tankkien ajankohtainen tunkeutuminen Tšekkoslovakiaan.
Kappaleen monoversiossa piano on kovemmalla kuin stereoversiossa, ja myös lentokoneen ääni on erilainen. Vuonna 1976 George Martin teki kappaleeseen uuden stereomiksauksen, kun se julkaistiin kokoelma-albumilla Rock 'n' Roll Music. The Beatlesin ja Rock 'n' Roll Musicin lisäksi ”Back in the U.S.S.R.” on julkaistu kokoelma-albumeilla The Beatles 1967–1970 ja Love.
Vuosien 1968–69 aikana The Beatlesin silloinen levy-yhtiö Apple Records julkaisi ”Back in the U.S.S.R:n” singlenä ainoastaan Tanskassa, Ruotsissa ja Norjassa. B-puolella oli Ringo Starrin kirjoittama ”Don’t Pass Me By”.
”Back in the U.S.S.R:stä” ovat sittemmin tehneet cover-version muun muassa Billy Joel, Chubby Checker, Dead Kennedys, Baba Yaga, Elton John, Leningrad Cowboys, Molly Hatchet, Phish ja David Hasselhoff. Myös kappaleeseen vaikutteita antanut The Beach Boys on levyttänyt oman versionsa.
Single
Parlophone julkaisi Britanniassa ”Back in the U.S.S.R.” -kappaleen singlenä 25. kesäkuuta 1976 B-puolenaan ”Twist and Shout”. Sen tarkoitus oli promotoida uutta Rock and Roll Music -kokoelma-albumia. Single saavutti Record Retailerin listalla kuuden viikon aikana korkeimmillaan sijan 19. Single julkaistiin vuonna 1976 myös muun muassa Länsi-Saksassa, Chilessä, Brasiliassa sekä Ruotsissa, missä single nousi Britannian tavoin sijalle 19. Vuonna 1980 se julkaistiin Uudessa-Seelannissa, missä se pääsi sijalle 44.
Single julkaistiin Britanniassa uudelleen 6. joulukuuta 1982 osana The Single Collection -vinyyliboksia. Yhdysvalloissa kappaletta ei ole julkaistu singlenä koskaan.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Isokirvavainokainen
Isokirvavainokainen (Aphidius colemani) on vainopistiäisten (Braconidae) heimoon kuuluva hyönteislaji.
Lajia käytetään kirvojen kuten kurkkukirvan (Aphis gossypii) ja persikkakirvan (Myzus persicae) biologiseen torjuntaan kasvihuoneissa. Isokirvavainokainen on kirvojen sisäloinen. Isokirvavainokainen munii munansa kirvan sisään munan jatkaen kehitystään kirvan sisällä ja lopulta tappaen kirvan. Naaras ehtii loisimaan elämänsä aikana 200-500 kirvaa.
Ohrat
Ohrat (Hordeum) on kasvisuku heinäkasvien heimossa. Siihen kuuluu GrassBasen mukaan 36 lajia risteymälajeja huomioimatta. Suvun lajeista ohra (Hordeum vulgare) on yksi maailman eniten viljellyistä viljakasveista riisin, maissin ja leipävehnän jälkeen.
Ohralajeja
thumb|oikea|230px|Ohrantähkiä
Daniel Cousin
Daniel Cousin (s. 2. helmikuuta 1977 Libreville) on gabonilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Gabonin pääsarjassa FC Sapinsia.
Ura
Cousin aloitti ammattilaisuransa Ranskassa, jonne hän muutti kolmevuotiaana. Hänen ensimmäinen ammattilaisseuransa oli Martigues, jossa Cousin pelasi vain yhden kauden. Hän pelasi vielä kaksi kautta Chamois Niortaisissa ennen siirtymistään Le Mansiin vuonna 2000. Parhaimmillaan Cousin teki 15 maalia kaudella 2002-2003. Maaleillaan hän auttoi joukkuetta nousemaan Ranskan pääsarjaan. Cousin onnistui tekemään ensimmäisellä pääsarjakaudellaan 11 maalia 33 ottelussa, jonka myötä hän siirtyi RC Lensin joukkueeseen. Uudessa seurassa peliaikaa tuli runsaasti ja maaleja syntyi kahden ensimmäisen kauden aikana yhteensä 22. Kolmannella kaudella Cousin teki vain neljä maalia, jonka jälkeen hän matkasi kesken kauden 2007-2008 Skotlantiin.
Elokuussa 2007 Cousin allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Rangersin kanssa. Hän pelasi kuitenkin vain yhden kauden ja siirtyi vasta Englannin valioliigaan nousseeseen Hull Cityyn kolmen vuoden sopimuksella.
Maajoukkueura
Cousin on edustanut Gabonin maajoukkuetta vuodesta 2000 lähtien yhteensä 20 ottelun verran. Hän oli mukana vuoden 2010 Afrikan kisoissa, jossa Cousin onnistui tekemään maansa avausottelussa maalin Kamerunia vastaan. Maali oli myös ottelun ainut maali, jolla Gabon voitti Kamerunin 1-0.
Opticks
thumb|250px|Vuoden 1704 laitos. Opticks on brittiläisen matemaatikon ja fyysikon Isaac Newtonin kirjoittama ja vuonna 1704 julkaisema optiikkaa käsittelevä teos. Opticks on Newtonin optiikan töiden pääteos. Teosta pidetään yhdessä Principian kanssa yhtenä tieteenhistorian julkaisuista suurimpana saavutuksena. Teoksessaan Newton selvittää valon hiukkasluonnetta, ja että valkoinen valo koostuu eri väreistä. Newton osoitti myös, että valkoinen valo pystyttiin hajottamaan näihin väreihin ja kokoamaan uudelleen valkoiseksi valoksi prismojen avulla.
Maikat
Maikat (engl. Teachers) on Arthur Hillerin ohjaama yhdysvaltalainen draamakomedia vuodelta 1984. Elokuvan pääosia esittävät Nick Nolte, JoBeth Williams, Ralph Macchio, Judd Hirsch, Richard Mulligan, Morgan Freeman, Laura Dern, Crispin Glover, William Schallert ja Madeleine Sherwood.
Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 27,5 miljoonaa dollaria.
Juoni
Juristinainen (Williams) saapuu kurittomaan high schooliin tuomaan haastetta entiseltä oppilaalta, joka syyttää koulua siitä ettei ole oppinut yhtään mitään. Siellä hän tapaa toinen toistaan erikoisempia opettajatyyppejä, kuten loppuunpalaneen vanhan hipin (Nolte) ja mielisairaalasta lomalla olevan sijaisen (Mulligan).
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Mikael Fränti luonnehti Maikkoja pyrkimyksiltään demokraattiseksi ja edistykselliseksi kouluelokuvaksi: ”Hillerin kerronta poimuilee ja kaartelee kaaoksen reunoilla. Sävytys on pitkälle humoristinen ja farssimainen. Kuitenkin sisimmältä olemukseltaan elokuva on jopa traaginen kuvaus siitä, mitä yhteiskunnassa tapahtuu ja miten meille on käymässä.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen piti Maikkoja kriittisenä mutta ratkaisuja tarjoamattomana ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Näyttelijöitä
Lähde:
Paul Young
pienoiskuva|Paul Young vuonna 2017. Paul Antony Young (s. 17. tammikuuta 1956, Luton, Bedfordshire) on englantilainen poplaulaja.
Ennen soolouraansa Young oli jäsenenä yhtyeissä Kat Kool & The Kool Kats, Streetband ja Q-Tips. Vuonna 1982 hän lähti soolouralle ja julkaisi kaksi singleä "Iron Out The Rough Spots" ja "Love Of The Common People", jotka eivät olleet menestyksekkäitä. Kolmas single, joka oli cover Marvin Gayen klassikosta "Wherever I Lay My Hat (That's My Home)", sen sijaan nousi Isossa-Britanniassa listaykköseksi ja pysyi siellä kolme viikkoa.
Young menestyi ympäri Eurooppaa, sillä debyyttisooloalbumi No Parlez myi platinaa useissa maissa. Vuonna 1985 hän julkaisi singlen "Everytime You Go Away", josta tuli maailmanlaajuinen hitti. Young esiintyi vuonna 1988 Nelson Mandelan 70-vuotissyntymäpäivän kunniaksi järjestetyssä konsertissa, jossa hän lauloi Crowded Housen kappaleen "Don't Dream It's Over". 1992 hän esitti kappaleen "Radio Ga Ga" yhdessä Queenin kanssa konsertissa, joka järjestettiin aiemmin menehtyneen Freddie Mercuryn kunniaksi.
Kyūshū Hikōki K.K.
Kyūshū Hikōki K.K. (九州飛行機) oli toisen maailmansodan aikainen japanilainen lentokonetehdas. Pääasiassa se toimi muiden japanilaisten lentokonetehtaiden tuotteiden valmistajana, mutta kehitti itse esim. Kyūshū J7W "Shinden" -hävittäjälentokoneen.
Paul Young
Yksityiselämä
Young tapasi malli Stacey Smithin vuonna 1983, he avioituivat vuonna 1987 ja saivat kolme lasta. Vaimo kuitenkin jätti Youngin toisen miehen vuoksi ja synnytti tälle lapsen. Aviopari Young ei kuitenkaan ollut eronnut ja Paul otti vaimonsa takaisin toisen miehen pojan kanssa. Vaimo Stacey kuoli tammikuussa 2018.
Hollannin Grand Prix 1964
Hollannin Grand Prix 1964 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 24. toukokuuta 1964 Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Jim Clark, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Yhdysvaltain kansallisarkisto
Yhdysvaltain kansallisarkisto (, lyh. NARA) on Yhdysvaltain liittohallituksen alainen virasto, joka vastaa historiallisten asiakirjojen ja muiden dokumenttien arkistotoimesta. NARA:n tehtäviin kuuluu myös kopioiden säilyttäminen laeista, presidenttien antamista asetuksista ja liittovaltion säännöksista. Vaalien jälkeen NARA toimittaa valitsijamiehistön äänet Yhdysvaltain kongressiille. vasen|pienoiskuva|Yhdysvaltain kansallisarkiston päärakennus Washingtonissa. Kansallisarkisto perustettiin 19. kesäkuuta 1934 ja siitä tuli itsenäinen virasto 1. huhtikuuta 1985. NARA:n päämaja on Washington DC:ssä sijaitseva National Archives Building. Rakennuksessa pidetään esillä tärkeitä asiakirjoja, kuten alkuperäinen Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus, Yhdysvaltain perustuslaki ja niin sanottu Bill of Rights.
Nummi (maantiede)
thumb|320px|[[Lüneburgin nummi|Lüneburgin nummea Saksassa. Kanervaa ja heinää sekä harvassa kasvavia kitukasvuisia mäntyjä.]] Nummi on hiekkainen tai sorainen, puuton, varpuvaltainen alue. Aiemmin nummia on käytetty laitumina ja ne ovat yleensä laidunnuksen tuloksena syntyneitä. Yleensä nummella kasvaa sammalta, jäkälää ja varpuja, mutta hyvin vähän tai ei lainkaan puita.
Pohjoismaisessa alueidenkäyttöluokituksessa nummi on määritelty puuttomaksi (kasvillisuus alle kaksi metriä korkeaa) kasvipeitteiseksi avomaaksi, jossa kasvaa saniaisia, kanervia ja piikkipensaita mutta ei rehukasveja.
Kuuluisia nummialueita ovat Bodminin nummi Cornwallissa, Yorkshiren ja Skotlannin nummet ja Öölannin Stora Alvaret. Suomessa nummia on Lounais-Suomen saaristossa sekä Merenkurkun ja Perämeren saarissa ja rannikolla. Maan suurin nummialue on Korppoon Jurmon saaressa Paraisilla.
Suomen nummet ovat kehittyneet moreenimaiden ja harjujen havumetsästä kulotuksen, laidunnuksen ja hakkuiden myötä, ja niiden maannos on havumetsien tapaan ravinteiltaan niukkaa podsolia. Laidunnetut nummet ovat Suomessa erittäin harvinaisia ja ne ovat arvokkaita sekä perinnebiotooppeina että maisemallisesti.
Perinnebiotooppina
Nummet jaotellaan kasvillisuuden perusteella kol­meen tyyppiin: varpunummiin, pienruohonummiin ja heinänummiin. Vuonna 2018 nummien kokonaispinta-alaksi arvioitiin – hehtaaria, josta hehtaaria on suojeltu ja 200– hehtaaria on suojelualueiden ulkopuolella tai kartoittamatto­mina suojelualueilla. Nummia esiintyy Suomessa koko rannikkoalueella ja ne on luokiteltu erittäin uhanalaisiksi.
Pienruohonummet
Pienruohonummet ovat äärimmäisen uhanalainen nummityyppi, jota esiintyy Ahvenanmaalla ja Saaristome­rellä. Niiden kokonaispinta-alaksi arvioidaan joita­kin kymmeniä hehtaareja (10–50 ha).
Heinänummet
Heinänummet ovat erittäin uhanalainen nummityyppi, jonka kokonaispinta-alaksi arvioidaan 300–500 hehtaaria. Pinta-ala on supistunut 50–80 % 1960-luvun tilanteesta.
Varpunummet
Varpunummet ovat erittäin uhanalainen nummityyppi, jonka kokonaispinta-alaksi arvioidaan – hehtaaria. Varpunummien pinta-ala on supistunut 50–60 % 1960-luvun tilanteesta.
Nummi murresanana
Suomen murteissa sana nummi merkitsee myös ’kuivaa hiekkaperäistä maata’ tai ’ympäristöään korkeampaa metsämaata tai kumparetta’. Tässä merkityksessä se esiintyy monissa paikannimissä etenkin Etelä- ja Lounais-Suomessa, ja samassa merkityksessä sitä ovat käyttäneet myös esimerkiksi kirjailijat Helvi Hämäläinen ja Aleksis Kivi.
Eredivisien kausi 2014–2015
Eredivisien kausi 2014–2015 oli Alankomaiden jalkapallon pääsarjan Eredivisien 59. kausi. Kausi päättyi PSV Eindhovenin mestaruuteen, mikä katkaisi AFC Ajaxin neljä kautta kestäneen mestaruusputken.
Joukkueet
Kauteen osallistui yhteensä 18 seuraa: kauden 2013–2014 15 parasta joukkuetta, kaksi nousukarsinnan voittajaa sekä Eerste Divisien kauden 2013–2014 mestari.
Sarjaan nousi kaudeksi kolme seuraa. Willem II Tilburg palasi Eredievisiin kauden tauon jälkeen voitettuaan Eerste Divisienin mestaruuden. FC Dordrecht ja SBV Excelsior nousivat nousukarsintojen kautta. Dordrecht palasi pääsarjaan 19 vuoden tauon jälkeen, Excelsior pelasi kaksi kautta Eerste Divisiessä ennen nousuaan takaisin.
Eurooppa-liigan karsinnat
Neljä joukkuetta karsi paikasta Eurooppa-liigan kolmannelle karsintakierrokselle.
Selitykset: * = Voittaja, (a) = Voitti vierasmaalisäännöllä, (e) = Voitto toisen osaottelun jatkoajan jälkeen (p) = Voitto rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Nousukarsinta
Nousukarsinnat voittivat De Graafschap ja Roda JC.
Jacques Clément
250px|thumb|right|Jacques Clément ja Henrik III Jacques Clément (1567 – 1. elokuuta 1589) oli Ranskan kuninkaan Henrik III:n murhannut dominikaani.
Clément syntyi Burgundissa. Hän lähti vuonna 1589 Saint-Cloudiin, josta Henrik III oli piirittämässä Pariisia. Hänelle myönnettiin lupa päästä kuninkaan pakeille seuraavana päivänä. Clément väitti, että kuningasta odotti tärkeä viesti.
Kun kuningas oli lukemassa viestiä, Clément iski tätä puukolla 1.8.1589. Clément surmattiin välittömästi, ja kuningas kuoli vammoihinsa seuraavana aamuna.
Henrik III:n salamurhaan suhtauduttiin aikanaan ristiriitaisin tuntein. Paavi Sixtus V piti Clémentiä marttyyrinä.
Alexis af Enehjelm
pienoiskuva|Alexis af Enehjelm. pienoiskuva|Af Enehjelm haastattelemassa autoa korjaavaa miestä 1930-luvulla. Alexis Gustaf Maximilian af Enehjelm (2. lokakuuta 1886 Hämeenlinna – 19. heinäkuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja sekä radiokuuluttaja ja -toimittaja.
Elämänvaiheet
Enehjelmin vanhemmat olivat everstiluutnantti Gustaf Emil af Enehjelm ja Hedvig Mathilda Alfthan. Hän kävi Hämeenlinnan lyseota ja siirtyi sitten Haminan kadettikouluun. Kadettikoulun lakkauttamisen jälkeen Enehjelm jatkoi opintojaan Helsingissä ja pääsi ylioppilaaksi 1906 (Nya svenska läroverket i Helsingfors). Opiskeltuaan muutamia vuosia Helsingin yliopistossa Enehjelm aloitti lauluopinnot ulkomailla.
Enehjelm opiskeli vuosina 1909–1913 laulua Wienissä ja Münchenissä ja toimi vuosina 1914–1919 Helsingin musiikkiopistossa laulunopettajana ja piti samanaikaisesti konsertteja. Vuosina 1919–1920 hän lauloi Suomalaisessa Oopperassa, minkä jälkeen hän oli kiinnitettynä Darmstadin oopperassa vuosina 1920–1924 ja sen jälkeen uudelleen Suomalaisessa Oopperassa vuoteen 1931. Enehjelm hallitsi noin 50 eri oopperaroolia. Lisäksi Enehjelm työskenteli vuodesta 1926 Yleisradiossa kuuluttajana ja toimittajana, ja sen myötä hänestä tuli yksi merkittävimmistä suomalaisista radiopersoonista. Jo ennen Yleisradion perustamista Enehjelm oli työskennellyt Suomen Radioyhdistyksen kuuluttajana ja ohjelmanhankkijana.
Vuodesta 1934 Alexis af Enehjelm toimi radion selostus- ja ajanvieteosaston päällikkönä. Reportaasiohjelmien saavuttamaa suurta suosiota hän arvioi: "Reportaasit välittävät meille jotain juuri sinä hetkenä tapahtuvaa, ja kuuntelijat niiden kautta tulevat kosketukseen elävän elämän kanssa. Reportaasitoiminta yhdistää mitä erilaisimmat kansalaiset toisiinsa: työmies tutustuu tieteen korkeimmalla huipulla kulkevaan oppineeseen, rikas tirehtööri tutustuu yksinkertaiseen rehtiin sotamieheen, balettineitonen vakavaan talonpoikaan ja uljas sotakenraali haaveilevaan runoilijattareen. Sitä paitsi radion silmä, mikrofoni – tai oikeastaan korva pääsee kaikkialle. Sen alue ulottuu Presidentinlinnasta Pelastusarmeijan yömajaan, vedenalaisesta sukellusveneestä Kallion kirkon torniin, rikospoliisin vankikopista itse arkkipiispan ympäristöön, tanssilattian riemusta ja remusta ulos kalmistojen kukkiin ja seppeleihin."
Enehjelm myös sävelsi yksinlauluja ja julkaisi vuonna 1919 novellikokoelman sekä romaanin Giovanna går vilse vuonna 1934. Hän suomensi lisäksi oopperatekstejä.
Radiotyönsä ansiosta Enehjelmistä tuli niin suosittu ja rakastettu, että hänen hautajaisiinsa Helsingin Hietaniemen kappelissa osallistui useita tuhansia ihmisiä ja siunaustilaisuus välitettiin kappelista kovaäänisten välityksellä yleisön kuultavaksi.
Alexis af Enehjelm oli naimisissa vuodesta 1917 Brita Constance Johanna Hisinger-Jägerskiöldin kanssa.
Päivänliljat
Päivänliljoja on 16 lajia, joista useita viljellään koristekasvina. Ne myös risteytyvät usein.
Tuntomerkkejä
Pohjoismaissa viljellään useita päivänliljalajeja ja -risteymiä koristekasveina. Ne ovat monivuotisia kaljuja ruohokasveja, joiden juuret ovat mukulamaiset ja tasasoukat lehdet kasvavat kaksirivisesti tiheinä ruusukkeina. Päivänliljojen kukinto on viuhkomainen ja koostuu 6–20 suppilomaisesta hieman vastakohtaisesta kukasta. Pohjoismaissa tunnetut lajit ovat kelta- tai oranssinpunakukkaisia. Hedelmänä on kota. Kaikki päivänliljat eivät tee siemeniä.
Arménoi (Réthymno)
Arménoi (myös Arméni) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 379 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Arménoin kylää. Arménoi sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Réthymnosta etelään saaren pohjoisrannikolta etelärannikolle johtavan päätien varressa. Kylä tunnetaan ennen kaikkea Arménoin minolaisaikaisesta hautausmaasta, joka sijaitsee kylän lähellä sen pohjoispuolella. Hautoja on yli 200 ja ne on ajoitettu myöhäisminolaiselle ajalle.
Vernissaus
400px|pienoiskuva|Hugo Birger, Skandinaaviset taiteilijat lounaalla Pariisin Salongin vernissauspäivänä, 1886 Vernissaus tarkoittaa taidenäyttelyn avajaisia. Vieraille voidaan tarjota pientä purtavaa ja viiniä heidän keskustellessaan taiteilijan ja muiden vieraiden kanssa näyttelyn teoksista. Läsnä voi olla myös kriitikoita ja muita toimittajia, tai heidät on voitu kutsua erilliseen tilaisuuteen.
Amnisos
Amnisos (myös Ἀμνισσός, Amnissós) oli minolaisaikainen ja antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Iraklionin kunnassa Karteróksen kylässä lähellä saaren pohjoisrannikkoa, noin seitsemän kilometriä Iraklionin kaupungista itään.
Seppo Repo
Seppo Hannu Antero Repo (s. 21. syyskuuta 1947 Liperi, Suomi) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Hän oli ensimmäisiä suomalaisia Pohjois-Amerikan ammattilaisliigoissa.
Vernissaus
Tapa on saanut alkunsa Pariisin salongista. Taiteilijat tekivät teoksilleen viimeistelyn vernissaamalla ne. Mesenaatit ja eliitti olivat läsnä vernissauksen aikana ennen virallisia avajaisia, ja tästä tavasta sai alkunsa perinne juhlistaa taideteoksen tai taideteosten valmistumista ystävien ja mesenaattien kanssa. Aikaa myöten ero varsinaisen vernissauspäivän ja avajaisten välillä hävisi. Nykyisin vernissaus on myyntinäyttelyissä tilaisuus markkinoida myytäviä teoksia ostajille ja kriitikoille.
Seppo Repo
Pelaajaura
Repo aloitti pääsarjauransa Savonlinnan SaPKossa 1968. Kahden kauden päästä Repo siirtyi Helsinkiin, jossa pelasi yhden kauden Jokereissa, Karhu-Kissoissa ja HJK:ssa. Kaudet 1973–1976, 1977–1978 ja 1981–1983 hän pelasi TPS:ssa. Repo voitti yhden Suomen mestaruuden ja yhteensä neljä mitalia. Hän pelasi SM-sarjassa ja -liigassa 353 runkosarjaottelua tehoin 239 + 153. Pudotuspeleissä hän teki 22 ottelussa pisteet 9 + 9.
Amnisos
Amnisos oli yksi Knossoksen satamakaupungeista. Nimi ”Amnisos” palautuu ilmeisesti paikan alkuperäiseen nimeen ja esiintyy mykeneläisaikaisissa lineaari-B-kirjoituksissa muodossa a-mi-ni-so. Nykyisin paikka tunnetaan myös nimellä Palaióchora.
Seppo Repo
Pelaajaura
Ulkomailla Repo pelasi useassa eri maassa. Vuonna 1976 hän siirtyi WHA-liigan Phoenix Roadrunnersiin. Joukkueessa pelasivat myös Pekka Rautakallio, Lauri Mononen ja Juhani Tamminen. Repo, Mononen ja Tamminen pelasivat samassa ketjussa nimeltä "Lappline". WHA:ssa Repo sai aikaan 80 ottelussa tehot 29 + 31. Pohjois-Amerikan kauden jälkeen Repo siirtyi TPS:n kautta kahdeksi vuodeksi Japanin liigan Kokudoon. Tämän jälkeen hän pelasi vuoden Saksan EHC Münchenissä ja vielä 1986–1987 Tanskan liigan Herning IK:ssa.
Amnisos
thumb|left|180px|Amnisoksen niin kutsuttu Liljafresko. Amnisoksen alueelta on löydetty minolaisaikainen ”huvila”, joka tunnetaan nimellä ”Liljojen talo” sieltä löytyneiden lilja-aiheisten seinämaalausten mukaan. Huvila rakennettiin mahdollisesti uuden palatsikauden alkupuolella (MM III-kaudella, noin 1700–1600 eaa.), joskin myös uuden palatsikauden loppupuolta (LM IA, noin 1600–1480 eaa.) on ehdotettu. Huvila tuhoutui maanjäristyksessä ja rakennettiin uudelleen vaatimattomampana. Lopullisesti se tuhoutui tulipalossa 1400-luvulla eaa., jälleen mahdollisesti maanjäristyksen seurauksena.
Seppo Repo
Pelaajaura
Repo edusti Suomea kahdeksan kertaa MM- ja kerran olympiatasolla. Yhteensä hän pelasi 170 A-maaottelua saldolla 39 + 26.
Amnisos
Rakennuksen koko oli 20 x 20 metriä. Se oli kaksikerroksinen ja siinä oli lukuisia erikokoisia huoneita, joissa osassa oli polythyron-seinät, ja mahdollisesti valokuilu. Sen lukuisiin kasviaiheisiin seinämaalauksiin kuuluu myös mm. iiriksiä ja minttuja esittäviä maalauksia. Maalaukset ovat nykyisin Iraklionin arkeologisessa museossa.
Seppo Repo
Valmennusura
Peliuransa jälkeen Repo on toiminut valmentajana. Ensimmäinen valmennuspesti oli Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana 1992–1993. Seuraavana syksynä hän aloitti Kouvolan KooKoon apuvalmentajana mutta nostettiin kesken kauden joukkueen päävalmentajaksi. 1996–1999 Repo valmensi Tanskassa Herning IK:n joukkuetta. Ensimmäisellä kaudella tuli heti runkosarjan voitto ja sen päälle mestaruus. Toisella kaudella joukkue jäi runkosarjassa kolmanneksi, mutta voitti jälleen mestaruuden. Kolmannella kaudella joukkue jäi runkosarjassa viidenneksi ja karsiutui jatkosta puolivälierissä. Vuoden 2001–2002 Repo valmensi Mestis-joukkue KJT:a.
Vernissaus
Vastaavasta näyttelyn päätöstilaisuudesta käytetään englanniksi ja saksaksi nimitystä finissage. Suurten näyttelyiden puolivälissä voi olla myös tilaisuus nimeltä midissage.
Amnisos
Alueelta on löydetty myös muita rakennuksia, kuten niin kutsutut kompleksit C ja E, jotka säilyivät käytössä myös mykeneläisenä aikana. Antiikin aikana 600-luvulla eaa. paikalle rakennettiin Zeus Thenatakselle omistettu temppeli, joka oli käytössä 100-luvulle jaa. saakka. Keskiajalla paikka autioitui ja asutettiin uudelleen venetsialaisvallan aikana.
Seppo Repo
Muuta
Revon vuonna 1982 syntynyt poika Johannes on myös pelannut jääkiekkoa.
Amnisos
Ensimmäiset arkeologiset kaivaukset alueella suoritti Spyrídon Marinátos vuosina 1929–1938. Myöhemmin alueella on suoritettu muita kaivauksia.
Seppo Repo
Muuta
Repo on asunut jo pitkään Lahdessa.
Amnisos
Eileithyian luola, joka oli merkittävä kulttipaikka, sijaitsee noin kilometrin Amnisoksesta etelään.
Markus Laitinen
Markus ”Uku” Laitinen (s. 1979 Pieksämäki) on tietokirjailija ja muusikko. Hän on julkaissut kirjan Katujen zen (Like, 2013).
Elämä ja toiminta
Laitinen on harjoittanut zazenia vuodesta 1996. Hän sai zenbuddhalaisen vihkimyksen (jap. jukai) Japanissa vuonna 2009 zenopettaja Peter Roccalta, Gudo Wafu Nishijiman oppilaalta. Laitinen perusti vuonna 2009 sōtō-zenbuddhalaisen ryhmän Kajo Zendon (ent. Dogen Sangha Finland). Laitinen on haastanut buddhalaisia puolustamaan syrjäytyneitä.
Laitinen on tehnyt musiikkia 1990-luvun alkupuolelta asti. Hän on mukana duoissa The Fishkillers ja Radio TV. Vuonna 2004 Metrotraks Records julkaisi hänen ja Mikko ”Rammu” Ramulan elektroduo Telefunkerin albumin Elektroakustik.
Laitisella on (ensimmäisestä) avioliitostaan kolme lasta.
Laitinen aiheutti kohun vuonna 2019 keksimällä kuvitteelisen hahmon "Venla Olsen" ja esiintymällä kyseisenä hahmona somepalvelu Twitterissä. Laitinen esitti nuorta naista joka päätyi ihmisten järkytykseksi tekemään itsemurhan. Tämä aiheutti useita puhelinsoittoja hätäkeskukseen. Laitinen paljasti myöhemmin keksineensä hahmon osana psykiatrista kuntoutumistaan ja pyysi anteeksi aiheuttamaansa kohua.
Aiheesta muualla
Markus Uku Laitisen blogi
Alison Bechdel
Alison Bechdel (s. 10. syyskuuta 1960 Lock Haven, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä. Hänet tunnetaan sarjakuvasta Lepakkoelämää, joka kuvaa lesbojen elämää Amerikassa.
Vuonna 2006 Alison Bechdeliltä ilmestyi sarjakuvaromaanina muistelmateos Hautuukoti: Tragikoominen perheeni, joka muun muassa voitti vuonna 2007 Eisner-palkinnon.
Elämä
Bechdel syntyi katoliseen perheeseen. Hän muutti New Yorkiin valmistuttuaan Oberlin Collegesta vuonna 1981. Hän tuli jo 1980-luvulla tunnetuksi sarjakuvastaan Lepakkoelämää, jota julkaisi ensimmäisenä Womannews-lehti loppukesästä 1983. Vakinaiset päähenkilöt, Mo ystävineen, otettiin käyttöön vasta 1987.
Bechdel aloitti vuonna 1992 seurustelun naisystävänsä Amyn kanssa ja meni tämän kanssa naimisiin San Franciscossa, Kaliforniassa, helmikuussa 2004. Kalifornian osavaltion korkein oikeus kumosi kuitenkin pian samansukupuolisten parien avioliitto-oikeuden, ja avioliitto mitätöityi lain edessä. Vuonna 2008 samansukupuolisten avioituminen mahdollistettiin taas Kaliforniassa, mutta pariskunta oli eronnut jo vuonna 2006.
Falun Gong
Falun Gong (’lakipyörän harjoitusmenetelmä’), tunnetaan myös nimellä Falun Dafa (’lakipyörän suuri laki’), on fyysisiä ja henkisiä harjoituksia yhdistävä oppijärjestelmä, joka esiteltiin Kiinassa vuonna 1992. Se yhdistää meditointia ja hitaita qigong-harjoituksia perustajansa Li Hongzhin kuvailemiin moraalisiin opetuksiin ja filosofiaan. Falun Gong painottaa vahvasti moraalisen ja eettisen toiminnan merkitystä sekä ”hyveen kultivointia” noudattamalla menetelmän keskeisiä periaatteita: totuudenmukaisuutta, laupeutta ja kärsivällisyyttä. Se identifoituu buddhalaisia periaatteita noudattavaksi qigong-menetelmäksi, joskin sen opetukset sisältävät myös elementtejä taolaisista perinteistä. Moraalisen toiminnan sekä meditaation harjoittamisen kautta Falun Gongin harjoittajat pyrkivät kohti parempaa terveyttä ja viime kädessä henkistä valaistumista.
Falun Gong nousi julkisuuteen Kiinan niin kutsutun ”qigong-buumin” loppuvaiheilla. Tänä aikana lukuisat samantapaiset meditaatioharjoitteet, joista osaan liittyi hitaita fyysisiä harjoituksia ja hengityksen hallintaa, nauttivat Kiinassa suurta suosiota. Falun Gong poikkeaa muista qigong-koulukunnista muun muassa siten, että siihen ei liity mitään maksuja, muodollista jäsenyyttä, palvontaa tai rituaaleja, ja kaikki oppimateriaalit ovat vapaasti saatavilla Internetissä; toisaalta se antaa suuremman painoarvon moraalisuudelle, ja sen opetukset käsittelevät myös teologisia kysymyksiä. Länsimaiset akateemiset tutkijat ovat nimittäneet Falun Gongia sekä qigong-oppijärjestelmäksi, ”hengelliseksi liikkeeksi” Li Hongzhin opetusten perusteella, ”kultivointijärjestelmäksi” Kiinan antiikkisten perinteiden mukaisesti että toisinaan uudeksi uskonnolliseksi liikkeeksi (NRM).
Vaikka Falun Gong nautti aluksi Kiinan viranomaisten huomattavaa suosiota, 1990-luvun puolivälin jälkeen Kiinan kommunistinen puolue (KKP) alkoi asteittain pitää Falun Gongia potentiaalisena uhkana. Syinä olivat Falun Gongin harjoittajien valtava määrä, menetelmän riippumattomuus Kiinan valtiosta sekä hengelliset opetukset. Vuonna 1999 harjoittajia oli The New York Timesin lainaamien arvioiden mukaan yli 70 miljoonaa, mikä ylitti Kiinan kommunistipuolueen kokonaisjäsenmäärän.
Falun Gongin perustaja Li Hongzhi on asunut Yhdysvalloissa vuodesta 1996. Falun Gongin harjoittajia on runsaasti ympäri maailmaa; eräät lähteet arvioivat, että Kiinassa on yhä miljoonia Falun Gongin harjoittajia vainosta huolimatta. Satojentuhansien ihmisten on arveltu harjoittavan Falun Gongia Kiinan ulkopuolella noin 70 eri maassa. Sen harjoittamista ei ole kielletty, rajoitettu tai säädelty missään muualla kuin manner-Kiinassa.
Alkuperä
Falun Gong identifioidaan useimmiten osaksi Kiinan qigong-liikettä. Qigong on nykyaikainen kattokäsite, jonka alle kuuluu monenlaisia harjoituksia, joiden tunnuspiirteitä ovat hitaat liikesarjat, meditaatio ja/tai hengityksen hallinta. Qigongin kaltaisia menetelmiä ovat perinteisesti harjoittaneet eräät buddhalaiset munkit, taolaisten kamppailulajien harjoittajat sekä konfutselaiset oppineet. Näiden menetelmien tavoitteena on ollut hengellinen, moraalinen ja fyysinen jalostuminen.
Moderni qigong-liike sai alkunsa 1950-luvun alkupuolella, kun kommunistipuolueen johtohenkilöt ottivat käyttöön perinteisiä tekniikoita oman ja joukkojensa terveyden kohentamiseksi. Uuden käsitteen tarkoituksena oli välttää mielleyhtymät uskonnollisiin harjoituksiin, jotka oli leimattu ”feodaaliseksi taikauskoksi” ja joita vainottiin Mao Zedongin aikana. Qigong-liikkeen alkuvaiheessa harjoittajat välttelivät menetelmiin perinteisesti liittyneitä uskonnollisia sävyjä ja pitivät qigongia ensisijaisesti kiinalaisen lääketieteen haarana. 1970-luvun loppupuolella kiinalaiset tiedemiehet väittivät löytäneensä materiaalisia todisteita qi-energian olemassaolosta, mikä antoi liikkeelle jossain määrin tieteellistä uskottavuutta.
David Aikmanin mukaan ”pragmaattiset ja hyväluonteiset amerikkalaiset saattavat uskoa qigongin kuuluvan sosiaalisesti neutraaliin yleiskategoriaan, New Age -tyylisiin käsitteisiin, jotka ovat ainoastaan subjektiivisia, eivät välttämättä vahingollisia, ja joista ei voi olla tieteellistä näyttöä. Kiinan tiedeyhteisö ei kuitenkaan jaa tätä näkemystä. 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa Kiinan tiedeakatemian valvotuissa olosuhteissa toteuttamat kokeet osoittivat, että qigong-ekspertin erittämä qi koostuu itse asiassa mitattavissa olevasta sähkömagneettisesta infrapunasäteilystä, ja että se aiheuttaa kemiallisia muutoksia seisovassa vedessä mentaalisen keskittymisen avulla. Kiinan tiedepiirit pitivät qi'tä kaikin puolin todellisena asiana.” Xu Jian on todennut, että Kiinan tiedeyhteisössä vallitsi laajamittainen ”diskursiivinen taistelu”, jossa toiset yrittivät selittää qigongia tavanmukaisen luonnontieteen ja materialismin näkökulmasta, kun taas toiset pitivät sitä toimintamekanismeiltaan "yliluonnollisena". Jälkimmäisen näkemyksen kannattajiin lukeutui muun muassa Qian Xuesen, kiinalainen tiedemies, joka oli sekä Yhdysvaltain että Kiinan kansantasavallan ohjus- ja avaruusohjelmien perustaja; vuonna 1986 hän sanoi qigong-tutkimuksen johtavan tieteelliseen vallankumoukseen.
Maon jälkeisen ajan hengellisessä tyhjiössä kymmenet miljoonat kiinalaiset, joista monet olivat ikääntyneitä kaupunkilaisia, alkoivat harjoittaa qigongia, ja monet karismaattiset qigong-mestarit toivat esille harjoitusmenetelmiään. Yhteen aikaan Kiinassa opetettiin yli kahtatuhatta erilaista qigong-harjoitusmuotoa. Valtion alaisuudessa toiminut ”Kiinan qigong-tieteellinen tutkimusseura” perustettiin valvomaan ja hallinnoimaan qigong-liikettä.
Toukokuun 13. päivänä 1992 Li Hongzhi piti ensimmäisen julkisen seminaarinsa Falun Gongista (Falun Dafasta) Koillis-Kiinassa sijaitsevassa Changchunin kaupungissa. Li Hongzhin biografiassa sanotaan hänen oppineen ”kultivoinnin harjoittamista” useilta buddha- ja tao-perinteisiin kuuluvilta mestareilta, heidän joukossaan Quan Jue, ”Buddha-koulukunnan Suuren Lain 10. perillinen”; taolainen mestari, joka opetti häntä kahdeksannesta kahdenteentoista ikävuoteen; sekä Changbai-vuoristosta kotoisin oleva ”Suuren Taon mestari”. Falun Dafan sanotaan olevan näiden opetusten pohjalta uudelleen järjestelty, suurelle yleisölle julkistettavaksi tarkoitettu korkean tason harjoitusmenetelmä.
Li esitteli Falun Gongin osana ”vuosisataista kultivoinnin harjoittamisen perinnettä” ja pyrki palauttamaan siihen niitä henkisiä ja hengellisiä qigongin elementtejä, jotka oli jätetty sivuun kommunistihallinnon alkuaikoina. David Palmerin mukaan Li ”määritteli menetelmällään olevan täysin toisenlaisia päämääriä kuin qigongilla: harjoittamisen perimmäisenä tarkoituksena ei pitäisi olla fyysisen terveyden kohentaminen tai "yliluonnollisten kykyjen" hankkiminen, vaan oman sydämen puhdistuminen ja hengellisen pelastuksen saavuttaminen”.
Falun Gong poikkeaa muista qigong-koulukunnista siten, että sen opetukset käsittelevät monenlaisia hengellisiä ja metafyysisiä aiheita, painottavat moraalisuuden ja hyveen merkitystä sekä kuvailevat kokonaista kosmologiaa. Menetelmä identifioituu buddha-koulukuntaan (tai ”buddha-järjestelmään”, fojia), mutta se käyttää myös hyväkseen taolaisuudesta ja konfutselaisuudesta peräisin olevia käsitteitä. Tämä on saanut jotkut tutkijat nimittämään harjoitusta synkretistiseksi. Andrew P. Kipnis on sanonut, että ”tavalliselle länsimaiselle maallikolle kaikenlainen qigong voi vaikuttaa uskonnolliselta, koska se käsittelee hengellisiä asioita. Koska Li Hongzhi käyttää monia buddhalaisuudesta ja taolaisuudesta tuttuja käsitteitä kirjoituksissaan, Falun Gong saattaa ulkopuolisesta vaikuttaa vieläkin enemmän uskonnolta. Falun Gong [kuitenkin] kasvoi aluksi [Kiinassa] tieteelliseksi määriteltyyn alueeseen, mutta enimmäkseen suljettiin länsimaissa pois siltä alueelta, joka muodollisesti tunnustetaan institutionaaliseksi tieteeksi.”
Oppi ja harjoittaminen
thumb|Falun Gongin viisi liikesarjaa.
Keskeiset opetukset
Falun Gong sanoo kaikkien ihmisten olevan alkujaan ja sisäsyntyisesti hyviä, mutta heidän katsotaan laskeutuneen asteittain kohti harhakuvien ja kärsimysten maailmaa, kun he muuttuivat vähitellen itsekkäämmiksi ja heille kertyi yhä enemmän karmaa. Falun Gongin harjoittajien on määrä elää normaalisti tavallisessa yhteiskunnassa, mutta samalla mukauttaa itsensä ”Totuudenmukaisuuteen, Laupeuteen ja Kärsivällisyyteen” päästämällä omassa mielessään asteittain irti ”kiintymyksistä ja haluista”, olemalla ystävällisiä ja lempeitä kaikkia kohtaan sekä suhtautumalla elämässään luonnollisesti ilmenevään kärsimykseen karman takaisinmaksuna. Tämän sanotaan mahdollistavan ”paluun alkuperäiseen, todelliseen itseen”. Menetelmän harjoittamisen lopullisena päämääränä on valaistuminen ja vapautuminen jälleensyntymien kiertokulusta, joka buddhalaisessa perinteessä tunnetaan nimellä samsara.