cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Darren Shanin tarina
Teokset
"(Hunters of the Dusk) Vamppyyriprinssi Darren Shan on kuusi vuotta ollut Vampyyrivuoressa opettelemassa kansansa tapoja ja parantamassa taistelutaitojaan. Vampyyrit ja vampaneesit ovat olleet sodassa siitä asti, kun Darren sai paljasttettua petturivampyyri Kurda Smahltin tämän yrittäessä vallata Vampyyrivuori pienen vampaneesijoukon kanssa. K. H. Talo (Korpernikus Henrik Talo = kohtalo)- iätön pikkumies, joka pystyy kulkemaan tulevaisuuteen ja menneisyyteen tulee vampyyrivuoreen kertomaan, että Vampaneesimestari kokoaa joukkojaan voittaakseen vampyyrit sodassa. Vain kolme vampyyriä pystyvät pysäyttämään Vampaneesimestarin ja tappamaan tämän. Hän nimeää jahtaajiksi Larten Crepsleyn, Darrenin ja vampyyriprinssi Vancha Marchin, joka liittyy heidän seuraansa myöhemmin. Heidän mukaansa lähtee siniviitta Harkat Mulds. Jahtaajat saavat neljä kertaa yrittää tappaa Vampaneesimestarin ja ennustuksen mukaan jos kaksi kolmesta jahtaajasta kuolee, kolmas jahtaaja joutuu todistamaan oman kansansa tuhoa Varjojen Herran noustessa maailman valtiaaksi."
"(Allies of the Night) Darren Shan, Harkat Mulds ja Larten Crepsley palaavat Crepsleyn vanhaan kotikaupunkiin ottamaan selvää, ovatko vampaneesit raakojen murhien takana. Joku on ilmoittanut Darrenin kouluun, kuka? K.H. Talo? Vampaneesit? Darren tapaa entisen tyttöystävänsä Debbie Keison, joka on opettaja samassa koulussa, johon Darren on ilmoitettu (suonissaan virtaavan vampyyriveren vuoksi Darren näyttää vain noin 15-vuotiaalta, vaikka todellisuudessa on jo 26-vuotias). Darren tapaa vanhan ystävänsä Steve Leonardin, joka kertoo hautausmaalla tapahtuneiden tapahtumien jälkeen ottaneensa selvää vampyyreistä ja vampaneeseista. Steve luonnehtii vampyyrejä 'jaloiksi ja kunniallisiksi otuksiksi, jotka kunnioittavat elämää eivätkä tapa verta juodessaan.' Sanoista huolimatta hän on edelleen katkera Crepsleylle, joka totesi Steven verta testatessaan tämän olevan paha,ja Darrenille, joka 'varasti' Steven mahdollisuuden päästä vampyyriksi. Todellisuudessa Steve on puolivampaneesi, joka tahtoo kostaa Darrenille ja Crepsleylle. Steve luuli Darrenin hylänneen hänet ja liittyneen vampyyreihin omasta tahdostaan, vaikka tosiasiassa Darren jätti ihmisen elämänsä pelastaakseen Steven Madam Octalta saamaltaan tappavan myrkyn vasta-aineen saadakseen."
Jonathan Melvoin
Jonathan Melvoin (6. joulukuuta 1961 – 12. heinäkuuta 1996) oli kiertävä kosketinsoittaja The Smashing Pumpkins -yhtyeessä heidän maailmankiertueensa Mellon Collie and the Infinite Sadness aikana.
Mary Oliver
Mary Jane Oliver (10. syyskuuta 1935 Maple Heights, Ohio – 17. tammikuuta 2019 ) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hänen ensimmäinen kokoelmansa No Voyage, and Other Poems julkaistiin vuonna 1963. Hänet on palkittu muun muassa Pulitzer-palkinnolla kokoelmastaan American Primitive (1983) sekä National Book Awardilla kokoelmasta New and Selected Poems (1992). Hänen runouttaan on kuvattu uudenlaiseksi romantiikaksi, jossa luonnon ja sitä havainnoivan ihmisen väliset rajat häviävät. Oliverin laajasta runo- ja esseetuotannosta on suomennettu kaksi runokokoelmaa, Joutsen (2013) ja Tuhat aamua (2015).
Oliver opiskeli Ohio State Universityssä sekä Vassar Collegessa. Hän asui ja työskenteli vuosikymmeniä Provincetownissa, Massachusettsissa, kunnes 2000-luvulla muutti pitkäaikaisen elämänkumppaninsa, valokuvaaja Molly Malone Cookin kuoleman jälkeen Floridaan.
Angel Pena
Angel Pena on venezuelalainen lentopalloilija, joka pelasi kaudella 2010–2011 Suomessa lentopallon mestaruusliigassa, Muuramen Lentopallon riveissä. Pena esiintyi Muurlen riveissä jo kaudella 2009–2010, jolloin hän voitti Mestaruusliigan pistepörssin ja hänet valittiin myös liigan parhaaksi ulkomaalaispelaajaksi.
Andri Stadnik
Andri Volodymyrovytš Stadnik (, s. 15. huhtikuuta 1982 Hmelnytskyi, Ukrainan SNT) on ukrainalainen vapaapainija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Angel Pena
Penan avauskausi Suomessa Muurlen riveissä oli nappisuoritus, sillä pistepörssin voiton lisäksi hän vei nimiinsä pistekeskiarvo-, plus/miinus- ja hyökkäyspistetilastot. Lisäksi Pena voitti Iltasanomien tähtikisan.
Pena on pelannut urallaan myös baseball-ammattilaisena. Hän oli vuoden verran baseball-ammattilainen kotimaassaan Venezuelassa. Syy tähän oli se, että lentopallo ei ottanut onnistuakseen, joten mies kokeili lajivaihtoa entiseen nuoruuden harrastuksensa.
Jonathan Melvoin
Melvoin kuoli New Yorkissa heroiinin yliannostukseen, jota hän oli käyttänyt yhdessä rumpali Jimmy Chamberlinin kanssa. Smashing Pumpkinsia ei kutsuttu Melvoinin hautajaisiin. Melvoinia jäivät suremaan vaimo ja lapsi.
Andri Stadnik
Stadnik saavutti sarjan 66 kg olympiahopeaa Pekingistä 2008. Loppuottelussa hän hävisi turkkilaiselle Ramazan Şahinille. MM-tasolta Stadnik on voittanut yhden pronssimitalin. Euroopan mestaruuden hän on voittanut Vilnassa 2009, minkä lisäksi hänellä on yksi EM-pronssi.
Stadnik on naimisissa ukrainalaissyntyisen, Azerbaidžania edustavan olympiamitalistin, maailman- ja euroopanmestarin Mariya Stadnikin kanssa. Stadnikin sisko Yana Stadnik edustaa nykyisin Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja on saavuttanut EM-hopeamitalin.
Purppurakotilo
Purppurakotilo (Nucella lapillus) on Muricidae-heimoon kuuluva kotilolaji. Se voi kasvaa yli 4 senttimetrin mittaiseksi ja elää 6-vuotiaaksi. Sukukypsyyden se saavuttaa noin 3-vuotiaana. Purppurakotilo elää pohjoisella Atlantin valtamerellä ja arktisella alueella. Purppurakotiloa ja värikotiloa on käytetty purppuravärin valmistukseen.
Luisa Tomas
thumb|right|Luisa Tomas
Luisa Tomas (s. 24. maaliskuuta 1983 Luanda) on angolalainen koripalloilija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä 12. sijoittuneeseen Angolan naisten koripallojoukkueeseen.
Tabivere
Tabivere on Virossa sijaitseva Tartumaan Tarton kunnan pienkauppala ja entinen Jõgevamaan kunta.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Tarton kunta, Laeva ja Piirissaar sekä Tabiveren kunta yhdistettiin uudeksi Tarton kunnaksi ja Tabiverestä tuli uuden kunnan pienkauppala.
Entinen kunta
Kunnan asukasluku oli 2 454 (2010), pinta-ala 200,40 neliökilometriä ja asukastiheys 12,2 asukasta neliökilometrillä.
Kyliä kunnassa oli 24: Elistvere, Juula, Kaiavere, Kaitsemõisa, Kassema, Koogi, Kõduküla, Kõnnujõe, Kõrenduse, Kärksi, Lilu, Maarja-Magdaleena, Otslava, Pataste, Raigastvere, Reinu, Sepa, Sortsi, Tormi, Uhmardu, Vahi, Valgma, Voldi ja Õvanurme.
Väestö
Vuonna 2011 Tabiveren kunnassa oli 2 179 asukasta, joista 2 043 (93,8 %) oli virolaisia, 72 (3,3 %) venäläisiä ja 63 (2,9 %) muita kansallisuuksia.
Jack Johnson
Jack Johnson -nimisiä henkilöitä:
Pää
Ihmisen pää
Aikuisen ihmisen pää painaa noin 4,5–5 kilogrammaa. Päälle antaa muodon luinen kallo, joka suojaa sen sisällä olevia aivoja. Kallo on muuten enimmäkseen yhtenäistä luuta, mutta alaleuka on kiinnittynyt siihen leukanivelillä. Ylä- ja alaleukaan on kiinnittynyt yhteensä 32 pysyvää hammasta.
Pään etuosassa eli kasvoissa sijaitsevat silmät, nenä ja suu. Korvat ovat pään sivuilla. Kasvojen lihakset sijaitsevat lihaksille epätyypillisesti pinnallisesti ja vaikuttavat ihoon. Kielen ja nielun lihaksistot sijaitsevat pään sisällä. Päätä yhdistävät ruumiseen kaulan lihakset, joiden yläpäät kiinnittyvät kalloon.
Ihmiset syntyvät yleensä pää edellä. Vauvan pää on muun ruumiin kokoon nähden paljon kookkaampi kuin aikuisella.
B-luokka (sukellusvene, Espanja)
B-luokka oli Espanjan laivaston kuuden 1920-luvulla valmistetun aluksen muodostama sukellusveneluokka.
Suunnittelu
Holland-tyyppiset sukellusveneet olivat suurempia ja paranneltuja versioita Isaac Peralista. Ne tilattiin laivastolailla 15. helmikuuta 1915 ja valmistus aloitettiin heinäkuussa 1916.
Amor prohibido
Amor prohibido voi tarkoittaa seuraavia:
Zeuksen temppeli (Priene)
Zeuksen temppeli oli antiikin aikainen Zeus Olympiokselle omistettu kreikkalainen temppeli Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Historia
Zeuksen temppeli rakennettiin hellenistisen kauden alussa 300-luvun ja 200-luvun eaa. taitteessa. Sen arkkitehdiksi oletetaan Pytheos (tai Pythios), koska rakennus muistuttaa paljon hänen suunnittelemaansa Prienen Athenen temppeliä. Zeuksen temppelin myöhemmästä historiasta ei tiedetä juuri mitään. Rakennus tulkittiin tutkimuksen alkuvaiheessa virheellisesti Asklepieioniksi eli Asklepioksen temppeliksi läheltä löytyneen piirtokirjoituksen vuoksi.
Rakennus
Temppeli pyhäkköalueineen sijaitsi Prienen agoran itäpuolella ja kytkeytyi sen rakennuksiin. Temppeliä ympäröineen temenos-alueen koko oli noin 30 × 29,7 metriä. Sen sisäänkäynti oli itäsivulta.
Temppeli edusti joonialaista tyyliä ja oli monin tavoin Athenen temppelin pienempi versio. Se oli malliltaan tetrastyyli prostyyli, toisin sanoen sen edessä oli neljä pylvästä. Temppelin koko oli noin 11,8 × 8,5 metriä. Sen sisäosan naoksen eli cellan koko oli noin 6 × 5,2 metriä. Temppelissä ei ollut takaosan opisthodomosta. Erityisesti temppelin pylväiden kapiteelit olivat samanlaiset kuin Athenen temppelissä. Entablementissa oli kolmesta fascia-nauhasta koostunut arkkitraavi, mutta ei friisiä. Temppelin koristeosat ovat nykyisin Pergamon-museossa Berliinissä.
Temppelin alttari sijaitsi tavan mukaan sen itäpuolella. Sen koko oli noin 4,8 × 3,6 metriä. Temenos oli ympäröity doorilaista tyyliä edustaneilla stoilla eli pylväshalleilla.
Pyhäkköalueen paikalla on myös myöhempiä, bysanttilaisaikaisen linnoituksen ja kirkon raunioita.
Jouttijärvi (Ylöjärvi)
Jouttijärvi on Pirkanmaalla Kihniön ja Ylöjärven rajalla Haavistonperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Jouttijärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.
Maantietoa
Järven pituus on 300 metriä, leveys 230 metriä ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Se sijaitsee Jouttinevalla Haavistonperän pohjoispuolella metsämaan ja suon välissä. Suo on tiheästi ojitettu, mutta niitä ei ole yhdistetty järveen. Sen sijaan yksi metsäoja etelästä laskee järveen. Järven laskuoja lähteen sen lounaispäästä kulkee suon läpi sen johto-ojana ja laskee sitten Vähä Jouttijärveen. Rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Järven itä- ja etelärannat ovat kovaa metsämaata, jossa on viisi vapaa-ajan asuntoa. Yksi vapaa-ajan asunto on rakennettu Kihniön puoleiselle suolle. Näille johtaa tiet yhdystieltä 3350. Järvessä on saari, jonka kautta kulkee Yläjärven ja Kihniön välinen raja. Raja ylittää järven niin, että yli puolet siitä kuuluu Ylöjärvelle.
Henry F. Farny
thumb|right|Farny: Intiaaniperheen elämää talvella. thumb|right|Farny: Vanki. thumb|Farny: Moki-intiaanien kosiskelua. thumb|Farny: Tasankointiaanien leiri. Henry F. Farny (1847 – 1916) oli Ranskassa syntynyt taidemaalari, joka muutti jo nuorena Pennsylvaniaan vanhempiensa mukana. Täältä hän siirtyi Cincinnatiin Ohioon, josta hän paikallisten taiteilijoiden polkuja seuraten matkusti opiskelemaan Düsseldorfin taideakatemiaan ja Münchenin taideakatemiaan.
Villin lännen maalauksillaan kuuluisuutta saavuttanut Albert Bierstadt rohkaisi nuorta Farnya matkustamaan Yhdysvaltain länsiosiin ja erikoistumaan tasankointiaanien kulttuuriin. Farny otti oppia saksalaisten mestareiden töistä ja kehitti samalla omaa tekniikkaansa. Vuonna 1881 hän teki ensimmäisen matkansa suurille tasangoille ja oli otaksuttavasti eräs sioux-johtaja Istuvan Härän pidätyksen silminnäkijöitä. Myöhemmin Farny teki useita matkoja länteen ja painoi mieleensä näkemiään tapahtumia ja maisemia tasangoilla ja vuoristoissa. Kerättyään tarpeellisen määrän materiaalia hän palasi studioonsa Cincinnatiin. Valokuvien ja mieleen piirtyneitten muistikuvien avulla hän ikuisti tasankojen ja vuoristojen intiaanikulttuuria öljyvärimaalauksiinsa.
Paperback Writer (kirja)
Paperback Writer on Mark Shipperin kirjoittama puoliksi fiktiivinen, satiirinen Beatles-historiikki vuodelta 1978. Siinä yhdistetään tositapahtumia fiktioon ja muun muassa väitetään, että Beatlesien ensimmäinen LP olisi ollut nimeltään We're Gonna Change the Face of Pop Music Forever. Kirja huipentuu Beatlesin comebackiin ja uuden albumin julkaisuun vuonna 1977.
Kirja on ilmestynyt suomeksi 1982 nimellä Paperback writer – Beatlesien elämä ja toiminta, Juice Leskisen suomentamana.
Cherry Pie (Warrantin kappale)
”Cherry Pie” on yhdysvaltalaisen glam metal -yhtye Warrantin kappale, joka julkaistiin yhtyeen samannimisellä albumilla Cherry Pie vuonna 1990. Se on julkaistu myös singlenä ja siitä on tehty musiikkivideo.
Sloboda
Sloboda on alkujaan Ukrainan, Venäjän ja Valko-Venäjän historiaan liittyvä aluekäsite. Käsitteellä on nykyisin useita hieman toisistaan poikkeavia merkityksiä.
Sloboda oli tyypillisesti 1000–1600-luvulla perustettu itsehallinnollinen, erivapauksista nauttinut kyläyhteisöllinen alue. Termin taustalla on venäjän kielen vapautta tarkoittavan sana (свобода, svoboda), jonka sanan eritysmerkitys sloboda myös on. Slobodan perusti tavallisesti joku suurtilallinen, kuten magnaattiylimys, valtio tai kirkko (luostari) hallitsemalleen maa-alueelle. 1500–1700-luvuilla slobodoita muodostettiin erityisesti nykyisen Ukrainan koillisosien seutuvilla. Slobodoille annettiin pitkäkestoinen, tavallisesti 15–25 vuotta kestävä vapautus veroista ja muista velvoitteista. Erityisalueen statuksella houkuteltiin talonpoikaisperheitä ja muita uudisasukkaita harvaanasutuille maille. Laaja, vielä Kiovan Rusjin aikaan paljon tiheämmin asuttu "villien maiden" alue oli autioitunut edellisinä vuosisatoina paimentolaisheimojen ja tataarien (Kultainen orda) hyökkäysten seurauksena.
Moskovan Venäjä yritti 1500-luvun alkupuolella asuttaa näitä seutuja. Suurin slobodoiden kukoistusaika oli 1600-luvun alkupuolella, jolloin ukrainalaiset kasakat löysivät seudulta turvapaikan itselleen. 1630- ja 1640-luvuilla satoja slobodoja perustettiin Moskovan Venäjän lounaisille rajaseuduille. Etuudet houkuttelivat runsaasti väkeä Dneprin oikean ja vasemman rannan puoleisen Ukrainan seuduilta idemmäksi. 1600-luvun lopulla siellä asui jo yli 100 000 ukrainalaista ja 20 000 venäläistä uudisasukasta.
1700-luvun lopulla Sloboda-Ukrainan alueeksi kutsutulla seudulla oli 523 svobodaa. Lisäksi yli 100 slobodaa oli perustettu muualle ("Uuden setšin" alueelle). Sloboda-Ukraina käsitti nykyisen Ukrainan Sumyn, Harkovan alueet, pohjoisosat Donetskin ja Luhanskin alueista, sekä eteläosat nykyisen Venäjän Voronežin, Kurskin ja Belgorodin alueista. 1600-luvun puolivälissä Venäjä järjesti seudulle aluehallinnollisen rykmenttijärjestelmän. Vaikka Sloboda-Ukrainan suhtautuminen Venäjän hallintoon oli lojaalia, imperialistisen Venäjän keisarikunnan hallitsijat eivät pitäneet vähäisintäkään itsehallintoa suotavana. Jo Pietari I sääti rajoituksia ja Katariina II riisti vuonna 1765 loput itsehallinnosta. Alueesta muododostettiin Sloboda-Ukrainan kuvernementti.
Óscar Freire
thumb|250px|Óscar Freire (2011)
Óscar Freire Gómez (s. 15. helmikuuta 1976 Torrelavega) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän kilpaili ammattilaisena vuosina 1998–2012 ja häntä pidetään yhtenä aikansa parhaana kiriajajana. Freire voitti pyöräilyn maantieajon maailmanmestaruuden kolmesti, vuosina 1999, 2001 ja 2004. Kolmeen voittoon olivat aiemmin pystyneet vain Alfredo Binda, Rik Van Steenbergen ja Eddy Merckx. Freire voitti kolmesti myös yhdeksi pyöräilyn monumenteiksi kutsutun Milano–San Remo -kilpailun.
Ura
Freire aloitti ammattilaisuransa Vitalico Seguros -tallissa vuonna 1998. Ensimmäisellä kaudellaan hän voitti ainoastaan yhden kilpailun, etapin Vuelta a Castilla y León -ajossa ja sijoittui 11. Pariisi-Tours-kilpailussa. Kaudella [1999 Freire saavutti ensimmäisen merkittävän voittonsa vasta kauden lopussa järjestetyissä maailmanmestaruuskilpailuissa. Hänen ajateltiin olevan mukana lähinnä täydentämässä Espanjan joukkuetta, mutta hän yllättäen veikin kilpailun voiton. Kilpailun jälkeen otetusta kuvasta, jossa Freire soittaa isoäidilleen, jolla ei ollut televisiota, kertoakseen hänelle voitostaan, tuli kuuluisa. Freire rakennutti kilpailun voittorahoilla hissin isoäitinsä taloon.
Freire on kiriajaja, joka toisin kuin useimmat muut, ei tarvitse merkittävästi tallitoveriensa apua päästäkseen hyviin asetelmiin loppukiriä ajatellen. Pienestä koostaan huolimatta, Freire on yksi pelätyimmistä kiriajajista. Useimmiten hän muodostaa oman suunnitelmansa ja pyrkii sen avulla yllättämään kilpakumppaninsa. Freire harjoittelee vähemmän kuin muut, hänen kilometrimääränsä harjoituskaudella jäävät jopa puoleen muista.
Kaudeksi 2000 Freire siirtyi Mapei-talliin, joka oli arvostettu parhaimmaksi talliksi vuodesta 1994 lähtien. Freire voitti 11 kilpailua, mukaan lukien kaksi etappia Espanjan ympäriajossa sekä saavutti kolmannen sijan maailmanmestaruuskilpailuissa. Kausi 2001 ei ollut yhtä menestyksekäs. Hän voitti ainoastaan kaksi kilpailua ja Vuelta a Burgos -kilpailun pistekilpailun, mutta silti hän saavutti uransa toisen maailmanmestaruuden. Kausi 2002 oli vielä vähemmän menestyksekäs, mutta silti hän voitti etapin Ranskan ympäriajossa.
Vuoden 2006 Ranskan ympäriajossa Freire voitti 5. ja 9. etapin ja taisteli pistekilpailun voitosta ennen kuin joutui sairauden takia keskeyttämään kilpailun. 12. etapilla Freire oli mukana irtiotossa kolmen muun ajajan kanssa. Discovery Channel -tallin Jaroslav Popovytšin ajaessa etapin voittoon levisi huhuja, joiden mukaan Rabobankin urheilupäällikkö oli kieltänyt Freireä voittamasta, koska hän halusi saada Discovery Channeliltä tukea vuoristoetapeilla. Molemmat tallit kiistivät huhut, mutta Freire oli etapin jälkeen selvästi vihainen.
Freire jatkoi menestyksekästä kauttaan voittamalla Vattenfall Cyclassics -kilpailun. Voitto oli kauden seitsemäs mikä tarkoitti, että Freire oli tuonut puolet Rabobank-tallin voitoista kaudella 2006. Jälleen kausi kuitenkin jäi loukkaantumisen takia kesken. Freire ei niskavaivojen takia pystynyt osallistumaan Espanjan ympäriajoon ja myös maailmanmestaruuskilpailut jäivät häneltä väliin.
Vuonna 2009 Freire voitti Tour de Romandien toisen ja viidennen etapin. Seuraavana vuonna hän voitti Trofeo Mallorca -sarjaan kuuluneen Trofeo Cala Millor -kilpailun. Vuelta a Andalucia -kilpailussa hän voitti toisen ja kolmannen etapin. Maaliskuussa hän voitti kolmannen kerran Milano–San Remo-klassikon. Baskimaan ympäriajossa hän sijoittui kahdella ensimmäisellä etapilla alun perin toiseksi, mutta nousi voittajaksi Alejandro Valverden tultua hylätyksi. Melbournen MM-kilpailuissa hän sijoittui maantieajossa kuudenneksi. Viikkoa myöhemmin hän voitti Pariisi–Tours-klassikon.
Freire voitti 2011 Vuelta a Andalucía -kilpailussa neljännen ja viidennen etapin sekä pistekilpailun. Amstel Gold Racessa hän sijoittui kuudenneksi ja Kööpenhaminan MM-kilpailuissa yhdeksänneksi. Hän siirtyi 2012 Katjuša-talliin. Tammikuisessa Tour Down Under -kilpailussa hän voitti neljännen etapin. Helmikuussa hän oli paras Vuelta a Andalucian kolmannella osuudella. E3 Harelbeke -kilpailussa ja Brabantse Pijl -ajossa hän sijoittui toiseksi, Gent–Wevelgemissä ja Amstel Gold Racessa neljänneksi. Valkenburgin MM-kilpailuissa hän oli maantieajossa kymmenes.
Vanjoki (täsmennyssivu)
Vanjoki voi viitata johonkin seuraavista:
1. toukokuuta
thumb|Vapunviettäjiä Helsingin Kaivopuistossa vuonna 2004. 1. toukokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 121. päivä (122. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 244 päivää.
1. toukokuuta on vapunpäivä, joka on työväenliikkeen, Ruotsissa ja Suomessa myös ylioppilaiden juhlapäivä. Suomessa 1. toukokuuta on myös suomalaisen työn päivä, joka on liputuspäivä.
Masaya
Masaya voi tarkoittaa seuraavia:
Josué (jalkapalloilija, 1979)
Josué Anunciado de Oliveira tai yksinkertaisesti Josué (s. 19. heinäkuuta 1979, Vitória de Santo Antão, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka pelaa Saksan Bundesliigassa Wolfsburgin joukkueessa. Josué pelaa keskikentällä.
Maajoukkue
Ensimmäisen kerran Josué pelasi Brasilian paidassa alle 23-vuotiaiden joukkueessa Yhdysvaltoja vastaan 7. huhtikuuta 1999. Ottelu päättyi kotijoukkueen Brasilian 7–0-voittoon. Vuonna 2007 Josué edusti Brasiliaa Copa Américassa, jonka joukkue myös voitti lyömällä loppuottelussa Argentiinan puhtaasti 3–0. Turnauksessa hän teki yhden maalin Chileä vastaan. Brasilia voitti ottelun lopulta 6–1. Josué valittiin Brasilian kokoonpanoon vuoden 2010 MM-karsintoihin. Lisäksi hän on samassa joukkueessa vuoden 2009 Maanosaliittojen cupissa.
Saaranen
Saaranen on pieni maalaiskylä Iitissä, Päijät-Hämeessä, noin 7 kilometriä Kausalasta Haapakimolan suuntaan, ulottuen Kouvolan rajalle asti. Seututie 360 kulkee Saarasten läpi. Iitin historia III -kirjan mukaan asukasluku on ollut parhaimmillaan noin 200–300, nykypäivänä asukasluku on noin 50 henkilöä. Omaa koulua Saarasilla ei ole ollut vuosikymmeniin, vanha koulurakennus on Haapakimolantiellä.
Josué (jalkapalloilija, 1979)
Saavutuksia ja palkintoja
Goiás
Saaranen
Ikärakenne on vanhempaan ikäluokkaan painottuva, kuitenkin muutamia nuoria perheitä on ilmestynyt uusien talojen kera. Saaranen kuuluu ns. maakansaan, joten vesialueita ei löydy sieltä. Korkeuseroja löytyy ja runsaasti korkeita kallioita esiintyy, mutta muuten on varsin tasaista.
Josué (jalkapalloilija, 1979)
Saavutuksia ja palkintoja
São Paulo
Wolfsburg
Brasilia
Mars Science Laboratory
thumb|Mars Science Laboratory -mission logo. thumb|Taiteilijan näkemys Curiositysta Marsissa. Mars Science Laboratory (MSL) on NASAn Jet Propulsion Laboratoryn suunnittelema ja rakentama miehittämätön Mars-luotain, jossa on mukana suurikokoinen ajokki, Mars-mönkijä Curiosity. Laukaisu tapahtui 26. marraskuuta 2011 Atlas V -kantoraketilla Cape Canaveral Air Force Stationista Floridasta. Curiosity laskeutui Marsiin 6. elokuuta 2012 kello 8.32 Suomen aikaa.
Historia
Ydinkäyttöisen Curiosityn kokonaispaino on yli viisinkertainen ja tieteellisten mittalaitteiden paino yli kymmenkertainen verrattuna Spirit- ja Opportunity-kulkijoihin. Curiosityn massa on 900 kg ja pituus 3 metriä. Koko MSL-hankkeen kustannukset ovat noin 2,5 miljardia dollaria. MSL:n laukaisu siirtyi vuodelta 2009 marraskuulle 2011. Kunnianhimoisen projektin toteuttamisongelmat ja kustannusylitykset olivat yksi syy laukaisun viivästykseen. Vuonna 2011 oli uhkana, että laukaisu olisi siirtynyt vuoteen 2013, mikä olisi voinut merkitä 500 miljoonan dollarin lisäkustannuksia.
Marraskuussa 2008 NASA järjesti yhdysvaltalaisille koululaisille kilpailun kulkijan uudesta nimestä. 27. toukokuuta 2009 julkaistiin voittanut nimiehdotus, Curiosity ('uteliaisuus'), jonka oli lähettänyt kuudesluokkalainen koululainen Clara Ma.
Tehtävä
thumb|Curiosity kesäkuussa 2011. Lentomatka Marsiin kesti noin kahdeksan kuukautta. Avaruusluotaimen laukaisussa rakettina käytettiin raskasta yhdysvaltalaista Atlas V -kantorakettia.
Kulkijan on suunniteltu toimivan vähintään yhden Marsin vuoden ajan (686 Maan vuorokautta). Kulkijan tehtäviin kuuluu elämän merkkien ja elämän mahdollisuuksien etsiminen Marsissa. Tähän sisältyy mm. hiilen ja veden etsintä. Curiosityn kivi- ja maaperänäytteitä jopa 7 metrin päästä kulkijasta höyrystävä laser on yksi kymmenestä elämän löytymisen etsintään käytetystä laitteesta. Laser on osa Curiosityn ChemCam-mittalaitteiston Laser-induced breakdown spectroscopy (LIBS) -järjestelmää. Curiosity käytti ensimmäisen kerran laseria 19. elokuuta 2012 Marsissa ampumalla nyrkin kokoiseen kiveen laserpulsseja. Curiosityn teleskoopin avulla ChemCan analysoi syntyneen höyrystyneen plasman spektriä.
Koko avaruusaluksen (MSL) massa laukaisussa oli 3 893 kg. Tähän sisältyy 899 kg painava Curiosity-kulkija, 2 401 kg painava lähestymisjärjestelmä ja laskeutumisjärjestelmä (suojakuori ja laskeutumisosa sekä 390 kg laskeutumisen jarrurakettien käyttämää rakettipolttoainetta) sekä 539 kg:n polttoaineella varustettu Marsin kiertoradalle kuljettava luotainosa (voimalähde, tietoliikenne, työntövoima matkalla Marsiin). Curiosityn massasta 80 kg on mittalaitteita, Mars Exploration Rovereissa oli vain 6,8 kg mittalaitteita.
Mars-kulkija eli Curiosity
thumb|Curiosity (tässä vielä nimellä Mars Science Laboratory) kokovertailussa muihin [[Mars-kulkijoihin (Spirit/Opportunity, Mars Pathfinderin Sojourner) ja Mars-laskeutujaan Phoenix.]] thumb|thumbtime=50|Video (.ogg): Curiosityn prototyypin ajotestejä. Curiosityn suurin nopeus on 2,5 senttimetriä sekunnissa (90 metriä tunnissa) ja arvioitu keskinopeus on 30 metriä tunnissa. Curiosity pystyy ylittämään 75 cm korkeita esteitä. Sen odotetaan kulkevan vähintään 19 kilometrin matkan yhden Marsin vuoden aikana.
Curiosityn voimanlähteenä on Boeingin valmistama radioisotooppinen termosähkögeneraattori (RTG), sen uusinta sukupolvea edustava Multi-Mission Radioisotope Thermoelectric Generator (MMRTG). RTG-generaattoreita käytettiin menestyksekkäästi Marsissa jo vuonna 1976 Viking 1 ja Viking 2 Mars-laskeutujien lennoilla. Curiosityn MMRTG-generaattorin polttoaineena on 4,8 kg plutonium-238:n dioksidiyhdistettä (plutoniumdioksidia), mikä tuottaa 120 watin sähkötehon.
Curiosityssa on kaksi identtistä "Rover Compute Element" (RCE) tietokonetta joista toinen toimii varalaitteena. Kummankin tietokoneen muisteina toimii säteilysuojattu 256 kt EEPROM, 256 mt DRAM ja 2 Gt flash-muisti. Suorittimena on Spiritissä ja Opportunityssa käytetyn RAD6000:n seuraaja RAD750. Sen suoritusnopeus on 400 MIPS, RAD6000:ssa 35 MIPS
Tietoliikenneyhteyksiin Curiosity käyttää X-aaltoalueen radiolähetintä, jolla saadaan yhteys Maahan. Signaalilta kestää keskimäärin 14 minuuttia 6 sekuntia tavoittaa Maa. Pääasiassa Curiosity käyttää kuitenkin tiedonsiirtoon UHF-alueen Electra-Lite ohjelmistopohjaista radiolähetintä millä Curiosity keskustelee Marsia kiertävien satelliittien (NASAn Mars Reconnaissance Orbiter ja Mars Odyssey) kanssa. Curiosityn ja satelliittien välinen tiedonsiirtonopeus on vastaavasti 2 Mbit/s ja 256 kbit/s. Kukin satelliitti pystyy olemaan yhteydessä Curiosityn kanssa vain noin 8 minuuttia vuorokaudessa. Marsin kiertoradalla on myös Curiosityn laskeutumista tarkkaillut Euroopan avaruusjärjestön Mars Express. Satelliitit lähettävät tiedot edelleen Maahan sillä niissä on Curiositya suurempi lähetysantenni ja enemmän lähetystehoa.
Ilmatieteen laitos kehitti kulkijaan paine- ja kosteusmittausinstrumentit (REMS-P ja REMS-H), joilla tutkitaan Marsin kaasukehän olosuhteita. Curiosity laskeutui Marsin Gale-kraatteriin 6. elokuuta 2012. Ilmatieteen laitos osallistuu tutkimusohjelmaan. Marsin kaasukehän tutkimuksia voidaan hyödyntää myös Maan sään ja ilmaston analysoimisessa.
Curiosity-kulkija oli tarkoitus varustaa myös Avatar-elokuvan ohjaajan James Cameronin 3D-kameralla, mutta testaukseen ei riittänyt aikaa ja suunnitelmasta luovuttiin.
Curiosityn ensimmäiset kuvat oli otettu mönkijän ohjaamisessa käytettävillä ajoesteitä havaitsevilla matalaresoluutioisilla (2 megapikseliä) Hazcam-kameroilla. Curiosityn nostettavassa sensorimastossa on parempiresoluutioisia HD-tason kameroita (Mastcamera). thumb|none|Curiosityn kokoonpano.
Laskeutuminen
thumb|Laskeutumisen vaiheet thumb|Curiosity (alin) kiinni vaijereilla laskeutumisalustaan laskeutumisen lopussa. Taiteilijan näkemys. thumb|Gale-kraatteri, halkaisija 154 km. Mahdollinen laskeutumispaikka Aeolis Palus merkitty ellipsillä. thumb|Curiosityn reitti Marsissa ensimmäiset 1705 Marsin vuorokautta. Klikkaa kartta isommaksi. Curiosity ajoi tänä aikana 16.5 km. thumb|Curisoityn paikan lähimaasto Marsin vuorokautena 1705 thumb|Curisoityn kuvaamia Namibin dyynejä Galen kraatterissa.
Curiosityn laskeutuminen oli hyvin monimutkainen operaatio, eikä senkaltaista oltu aikaisemmin yritetty toteuttaa. Jokaisessa laskeutumisen vaiheessa Curiosityn laskeutumisnopeutta vähennettiin. Kulkijan suuren massan vuoksi joidenkin aikaisempien luotainten (Mars Pathfinder, Mars Exploration Rover) käyttämiä laskeutumista pehmentäviä kaasutyynyjä ei voitu enää käyttää. Marsin kaasukehä ei ole myöskään riittävän tiheä, jotta voitaisiin käyttää pelkkää ilmajarrutusta ja laskuvarjoa laskeuduttaessa. MSL käytti uutta suureen laskeutumistarkkuuteen pystyvää EDL-laskeutumisjärjestelmää (kiertoradalle asettuminen, laskeutuminen ja maahantulo), jonka avulla Curiosity voitiin laskea 20 × 7 km:n alueelle, toisin kuin 150 × 20 km laskeutumistarkkuutta käyttänyt Mars Exploration Roverin laskeutumisjärjestelmä. Laskeutumisoperaatio kesti seitsemän minuuttia. Seuraavassa yksinkertaistettu kuvaus laskeutumisesta, joka koostui neljästä peräkkäisestä vaiheesta.
Ohjattu kaasukehään saapuminen
10 minuuttia ennen Marsin kaasukehään saapumista MSL:n kiertoradalle tuonut avaruusaluksen osa, joka huolehti Mars-lennon tietoliikenneyhteyksistä, virransyötöstä ja työntövoimasta, irtautui muusta aluksesta ja tuhoutui myöhemmin Marsin kaasukehässä. Lennolla Curiositya avaruudessa ja kaasukehään laskeuduttaessa suojaavan suojakuoren (aeroshell ) rakettimoottorit (ohjausmoottorit) käynnistyivät minuutin päästä, pysäyttivät aluksen pyörimisliikkeen ja käänsivät Marsin kaasukehään saavuttaessa alusta suojaavan suojakuoren alaosan lämpökilven oikeaan asentoon ilmajarrutusta varten. Lämpökilpi on suurin tähän asti avaruudessa käytetty, halkaisijaltaan 4,5 metriä. Siinä käytettiin samaa materiaalia (PICA — Phenolic Impregnated Carbon Ablator), jota käytettiin Stardust-komeettaluotaimen lämpökilvessä. Lämpökilpi vähensi laskeutumisnopeuden kaasukehään tulon 5,8 km/s:stä noin 470 m/s:iin, ja tässä nopeudessa voitiin jo avata laskuvarjo noin 4 minuutin päästä. 75 sekuntia kaasukehään saapumisesta lämpökilpi saavutti suurimman lämpötilansa 2 090 °C, kun kaasukehä muunsi liike-energiaa lämmöksi. Laskeutumistarkkuuteen vaikutti se, että painopisteeltään epäkeskinen suojakuori aiheutti nostetta, jonka suuntaa voitiin ohjata suojakuoren ohjausmoottoreilla ja siten muuttaa laskeutumissuuntaa. Painopisteen muutos saavutettiin volframipainoilla, jotka sysättiin ulos suojakuoresta ennen kaasukehään saapumista.
Laskuvarjon aukeaminen
Noin 10 kilometrin korkeudessa avautui halkaisijaltaan 15-metrinen laskuvarjo ja lämpökilpi irrotettiin noin 5 kilometrin korkeudessa. Videokamera ryhtyi kuvaamaan laskeutumista ja korkeustutka mittaamaan etäisyyttä Marsin kamarasta. Etäisyyden tietäminen oli tärkeää, jotta rajallista polttoainetta käyttävät jarruraketit osattiin käynnistää myöhemmin oikeaan aikaan.
Jarruraketteja käyttävä laskeutuminen
Laskuvarjo ja siinä kiinni oleva Curiosityn suojakuoren yläosa (backshell) irrotettiin noin 1,1 kilometrin korkeudessa Curiositysta ja siihen yhdistetystä laskeutumisosasta. Curiosity oli kiinni 7,6 metrin pituisilla vaijereilla MSL:n laskeutumisosaan (toimii laskeuduttaessa eräänlaisena "avaruusnosturina" (sky crane ), jonka nurkissa olevat hydratsiinia käyttävät jarruraketit (8 kpl) käynnistyivät ja hidastivat entisestään laskeutumista. Curiosity siirtyi varastotilasta laskeutumistilaan.
Avaruusnostokurki
Laskeutumisosa laski Curiosityn pehmeästi, pyörät alhaalla, Marsin kamaralle 7,5 metrin korkeudessa ja jäi leijumaan paikalleen. Curiosity-kulkija tutki kahden sekunnin ajan, tunnistavatko sen pyörät olevansa tukevalla Marsin pinnalla ja laukaisi pienet räjähdyspanokset, jotka aktivoivat kaapelileikkurit, ja nämä puolestaan katkaisivat laskeutumisosaan yhdistävät kaapelit (datakaapelit ja tukikaapelit). Laskeutumisosa erkani raketteja käyttäen Curiositysta ja teki pakkolaskun turvallisen matkan päähän (vähintään 150 metriä) Curiositysta.
Avaruusnostokurki-lähestymistavasta oli myös se hyöty, että mikäli Curiosity olisi käyttänyt laskeutumisessaan omaa rakettimoottoria, olisi Curiosity vaatinut korkeat tukijalustat alleen, jotta rakettimoottori olisi ollut laskeuduttaessa riittävällä korkeudella Marsin pinnasta eikä mahdollisesti mittalaitteita vahingoittuvaa pölypilveä olisi laskeuduttaessa muodostunut. Curiosity olisi tällöin vaatinut myös laskeutumisrampin.
thumbtime=1:38|thumb|none|Video (.ogv): NASAn kuvaus Curiosityn laskeutumisesta.
Löydöt
Curiosity-mönkijän kauhaan on sattunut tähän mennessä ainakin vaikeasti tulkittavia mineraaleja.
Puhas
Puhas Oy on kunnallinen jätehuoltoyhtiö, jonka omistavat Joensuu, Ilomantsi, Kontiolahti, Liperi ja Polvijärvi. Toiminta-alueella on noin 110000 asukasta. Yhtiö aloitti tällä nimellä vuonna 2012; aikaisempi nimi oli Joensuun Seudun Jätehuolto Oy.
Puhas hoitaa keskitetysti kilpailutetut seka- ja biojätteen kuljetuspalvelut. Yhtiö omistaa Joensuussa sijaitsevan Kontiosuon jätekeskuksen. Lisäksi sillä on kotitalousjätteiden ekopisteitä, vaarallisten jätteiden ja käytöstä poistettujen sähkölaitteiden vastaanottopisteitä ja jätehuollon palveluneuvontaa.
Torpin panttivankikriisi
Torpin panttivankikriisi Norjan Sandefjordissa 28. – 29. syyskuuta 1994 oli yksi Norjan historian dramaattisimpia panttivankitilanteita. Kaksi ruotsalaista ryöstäjää otti poliisia paetessaan panttivangeiksi naispoliisin ja kaksi eläkeläistä. Myös poliisin neuvottelija joutui myöhemmin panttivangiksi. Tilanne laukesi, kun poliisin erikoisjoukot (beredskapstroppen) puuttuivat siihen ja toinen kaappaajista kuoli. Tämä oli ensimmäinen kerta Norjan historiassa, kun poliisimestari antoi käskyn ampua kuolettavasti.
Ryöstö
Ruotsin kansalaiset Resid Koca ja Zvonimir Majdek murtautuivat syyskuun 28. päivän vastaisena yönä Østre Halsenin postikonttorin tiloihin Larvikissa wc:n ikkunan kautta. Naispuolisen työntekijän tullessa töihin aamulla he uhkasivat tätä aseella, jotta tämä avaisi postikonttorin kassakaapin. Ryöstäjät jättivät hänet konttoriin sidottuna ja veivät mukanaan 1,5 miljoonaa kruunua.
Ryöstäjät poistuivat Larvikista pakottamalla puusepän ajamaan heidät ulos kaupungista. Puusepän jätettyä heidät kaupungin ulkopuolelle he poistuivat metsään.
Kun ryöstö havaittiin, suuri poliisioperaatio käynnistyi syyllisten löytämiseksi. Puusepältä saadut tiedot ryöstäjien kulkusuunnasta auttoivat poliisia asettamaan tiesulkuja alueelle.
Ryöstäjät kohtasivat poliisit Svanhild Teigenin ja Terje Carmin Farrisjärven luona. He ottivat Teigenin panttivangiksi uhkaamalla tätä aseella, mutta tämä onnistui painamaan radiopuhelimensa lähetyspainiketta kaappaajiensa havaitsematta. Näin muut poliisit saivat välittömästi tietää tapahtuneesta. Kaappaajat veivät Teigenin läheiseen taloon.
Panttivankitilanne
Talossa asuivat aviopuolisot Uno Fyhr ja Sigrid Nilsson, jotka ryöstäjät ottivat uusiksi panttivangeikseen. He ilmoittivat Teigenin radiopuhelimen avulla poliisille vaatimuksensa, joihin kuului suuria summia rahaa sekä lentokone, jolla he pääsisivät pois maasta.
Poliisin panttivankineuvottelija Frode Anmarkrud lupasi ryöstäjille rahat ja lentokoneen voittaakseen aikaa, jotta poliisin erikoisjoukot ehtisivät tulla paikalle Oslosta. Ryöstäjät saivat kuitenkin tietää suunnitelmasta radiouutisten kautta. He vaativat lisää rahaa, ja Anmarkrud ilmoitti heille, että rahat ja lentokone olisivat valmiina Sandefjordin lentokentällä.
Ryöstäjät ottivat Fyhnin ja Nilssonin auton ja lähtivät ajamaan kohti Torpia. He ottivat mukaansa Fyhnin ajamaan autoon kaikki kolme panttivankia. Useita poliisiautoja perässään he ajoivat ohi huoltoaseman, johon asiaa seuraavat toimittajat olivat kokoontuneet.
Torp
Kaappaajien saavuttua Torpin lentokentälle tilanteen käynnistymisestä oli kulunut jo vuorokausi, ja 29. päivän aamuna Teigenin radiopuhelimen akku tyhjeni. Poliisin neuvottelija Anmarkrud kävi tuomassa kaappaajille uuden akun, jolloin myös hänet otettiin vangiksi autoon.
Kaappaajat ilmoittivat ryhtyvänsä ampumaan panttivankeja yksitellen ellei heidän vaatimuksiinsa rahasta ja lentokoneesta suostuttaisi. Anmarkrud pakotettiin ilmoittamaan asiasta poliisin radiopuhelimen välityksellä, ja sen kuulivat sekä poliisit että poliisitaajuutta seuranneet toimittajat.
Tilanteen laukeaminen
Poliisin erikoisjoukot olivat nyt saapuneet paikalle ja suunnitelleet operaation panttivankien pelastamiseksi. Poliisimestari Ivar Schrøen hyväksyi erikoisjoukkojen suunnitelman, ja hänestä tuli samalla ensimmäinen norjalainen poliisimestari, joka antoi käskyn ampua kuolettavasti.
Alle viisi minuuttia ennen kuin kaappaajien vaatimuksilleen asettama aikaraja täyttyi, erikoisjoukkojen tarkka-ampuja tappoi Resid Kocan ampumalla tätä päähän. Samanaikaisesti poliisiauto ajoi päin kaappaajien autoa ja aseistetut poliisit uhkasivat Zvonimir Majdekia. Panttivangit saatiin pelastettua ja Majdek vangittiin. Kukaan panttivangeista ei loukkaantunut operaatiossa.
Majdek tuomittiin 15 vuodeksi vankeuteen ryöstöstä, vapaudenriistosta ja tapon yrityksestä. Hän pääsi vapaaksi 28. syyskuuta 2004, tasan kymmenen vuotta tapahtumien jälkeen.
Medianäkyvyys
Samaan aikaan sattuneen Estonian onnettomuuden vuoksi tapahtumat eivät saaneet suurta näkyvyyttä mediassa.
Myöhemmin on spekuloitu, ampuiko kuolettavan laukauksen poliisin erikoisjoukkojen tarkka-ampuja vai oliko paikalla myös Norjan puolustusvoimien terrorismin vastainen erikoisyksikkö Forsvarets Spesialkommando.
Tapahtumien pohjalta julkaistiin vuonna 2005 Nils Gaupin ohjaama elokuva Deadline Torp.
Ernest Roney
Ernest John Roney (8. kesäkuuta 1900 Lambeth – 1975 Blyth) oli brittiläinen purjehtija. Hän oli mukana saamassa hopeaa 8mR-tapahtumassa Emilylla vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa. Hän sijoittui siinä lisäksi seitsemänneksi Feolla vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa.
Myös Ernestin sisarukset Margaret ja Esmond Roney pääsivät kilpailemaan olympialaisiin.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1984
Los Angelesin vuoden 1984 olympialaisten jalkapalloturnaus pelattiin 29.heinäkuuta-11.elokuuta 1984. Useat itäblokin maat boikotoivat Yhdysvalloissa järjestettyjä olympialaisia. Jalkapalloturnauksesta vetäytyivät kaikki edellisen turnauksen mitalimaat Itä-Saksa, Neuvostoliitto ja Tšekkoslovakia. Näiden tilalle turnaukseen osallistuivat Länsi-Saksa, Italia ja Norja.
Los Angelesin olympialaisissa turnaukseen saivat osallistua myös ammattilaisjalkapalloilijat. FIFA oli ehdottanut, että turnaus avattaisiin kaikille alle 23-vuotiaille jalkapalloilijoille, riippumatta siitä ovatko nämä ammattilaisia vai eivät. Tämä ei sopinut Itä-Euroopan maille, jotka olivat hallinneet aiempia olympiaturnauksia. Näiden maiden joukkueet koostuivat pääosin amatööreistä ja heidän mukaansa uudistus rikkoi KOK:n periaatteita, koskien ikärajoituksia ja ammattilaisuutta.
Olympiakultaa voitti Ranska, se voitti loppuottelussa Brasilian maalein 2-0.
Karsinnat
Vuoden 1984 olympialaisten jalkapalloturnaukseen selviytyi karsintojen kautta 15 maata. Isäntämaa Yhdysvallat selviytyi kisoihin ilman karsintoja. Muut paikat jakaantuivat siten että Euroopan karsinnoista kisoihin selviytyi 4 maata, Etelä-Amerikasta 2, Pohjois- ja Keski-Amerikasta 2, Afrikasta 3 ja Aasiasta 3. Hallitsevan olympiavoittajan Tšekkoslovakian tilalla kisoissa oli Italia.
Maalintekijät
Turnauksen maalitilaston ykkössijan jakoivat viisi maalia tehneet Ranskan Daniel Xuereb ja Jugoslavian Borislav Cvetkovic ja Stjepan Deveric.
Tutkijaliitto
Tutkijaliitto (Suomen Tutkijaliitto – Forskarförbundet i Finland ry.) on vuonna 1976 perustettu suomalaisten tieteellisen tutkimustyön harjoittajien yhdistys, joka ilmoittaa tukevansa "monitieteellistä ja kriittistä tutkimusta".
Historiansa aikana Tutkijaliitto on käynyt läpi useita perusteellisia muutoksia niin jäsenmäärässä kuin toimintansa luonteessa. Liiton toiminnassa ovat vuorotelleet yhteiskunnallinen kantaa ottava radikalismi ja viileä akateeminen analyysi. Aluksi sekä luonnontieteitä että ihmistieteitä yhteen tuovan liiton toiminnassa nykyään keskeiseksi tieteenaloiksi ovat painottuneet yhteiskuntatieteet, filosofia, humanistiset tieteet, ympäristötiede, oikeustiede, taloustiede sekä taideteoreettinen tutkimus.
Nykyään Tutkijaliitto vaalii ennen kaikkea monitieteellistä ja kriittistä tutkimustyötä, tieteen suomenkielistä julkaisemista ja laadukkaan tutkimuksen ja tieteen tuomista ja liittämistä kansalaisyhteiskunnassa käytäviin keskusteluihin. Tutkijaliitto ei ole tiedettä popularisoiva järjestö vaan monitieteinen yhdistys, joka pyrkii yhdistämään uusimman tieteen ja tutkimuksen suoraan kansalaisyhteiskunnan keskusteluihin. Liitto pyrkii tarjoamaan yhteisen foorumin useiden tieteenalojen edustajille ja uusia näkökulmia avaavalle kriittiselle tutkimukselle. Tutkijaliitto onkin toiminut edelläkävijänä erilaisten teoreettisten keskustelujen johdatuksessa kansalliseen tietoisuuteen. Erityisen merkittävä rooli Tutkijaliitolla on ollut eurooppalaisen yhteiskuntateorian, filosofian ja keskustelun johdattamisessa Suomeen.
Tutkijaliiton nykyiseen toimintaan kuuluvat muun muassa tieteelliset seminaarit, esitelmä- ja luentotilaisuudet, koulutus- ja tiedotustoiminta sekä tieteellisen kirjallisuuden ja Tiede & edistys -aikakauslehden julkaiseminen.
Tutkijaliitto on Tieteellisten seurain valtuuskunnan, Tiedekustantajien liiton ja Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liiton (Kultti) jäsen.
Liiton toimeenpaneva elin on 10–15 jäsenestä koostuva hallitus ja tämän valvoma toiminnanjohtaja.
Perustaminen vasemmistolaisen opiskelijaliikehdinnän seurauksena
Tutkijaliiton lähes 40-vuotinen historia on ollut hyvin polveileva ja heijastanut osaltaan yhteiskunnallisen teorian ja keskustelun ajankohtaisia muutoksia sekä samalla muuttuvia näkemyksiä tieteen ja yhteiskunnan suhteista. Kimmo Lind on käsitellyt tuota historiaa 70- ja 80-luvun osalta teoksessaan Radikalismista aikalaisanalyysiin: Tutkijaliiton kehitys 1970-luvulta 1990-luvulle.
Tutkijaliiton alkutaival sijoittuu 1970-luvun akateemiseen vasemmistolaiseen opiskelijaliikehdintään. Perustava kokous järjestettiin Sosialistisen opiskelijaliiton aloitteesta 18. tammikuuta 1976. Järjestö teki alkuvuosina yhteistyötä Suomen kommunistisen puolueen oppositioon kiinnittyneen "taistolaisen" opiskelijaliikkeen kanssa. Lindin mukaan se "jatkoi puoluepoliittisen opiskelijalinjan konseptiota suhteellisen suoraan ja kritiikittömästi aina 1970-luvun lopulle asti." Liiton ensimmäinen puheenjohtaja oli Seppo Toiviainen. 1970-luvulla liiton toiminta olikin laajinta ja sen jäsenmäärä historiansa suurin. Tuolloin liiton toiminnassa oli mukana myös luonnontieteilijöitä. Liitto julkaisi monitieteellisesti, mutta kuitenkin pääosin "marxilaisesti" suuntautunutta tutkimusta ja kävi keskusteluja marxilaisesta teoriasta.
1980-luvun alussa liitossa jo vähemmistöksi jääneet taistolaiset marssivat liitosta ulos. Pyrkien eroon alun vahvemmasta poliittisesta suuntauksesta liitossa säilytettiin edelleen kriittisen yhteiskunta-analyysin ohjelma. Liitosta muodostuikin nyt monitieteellisen kriittisen tutkimuksen yhteen kokoava järjestö. Alun marxilaisesta tieteen painotuksesta siirryttiin yleiseen kriittisen yhteiskunnan, tieteen ja teorian tutkimuksen tukemiseen. Erityisesti yhteiskunnallisen edistyksen teema korvautui yhteiskuntakritiikin painotuksella ja myös liiton julkaiseman lehden Tiede & edistys nimeä ehdotettiin muutettavan Tieteeksi ja kritiikiksi.
Liiton monitieteellistyminen
Monitieteellisyys pysyi yhä liiton ohjelmassa, mutta todellisuudessa liiton painopiste oli nyt selvästi yhteiskunnallisessa ja varsinkin sosiologisessa tutkimuksessa, sekä yhteiskuntateorian klassikoiden julkaisussa. Liitosta muodostui yhä enemmän yhteiskuntatieteilijöiden ja tutkijoiden järjestö.
1980-luvulla Tutkijaliitto oli osaltaan tuomassa Suomeen keskustelua modernista ja postmodernista. Yhteiskuntakritiikistä siirryttiin yhteiskuntatieteellisen aikalaisdiagnoosin suuntaan.
1990-luvun alussa liitossa painottui yhteiskuntateorian lisäksi myös aate-, sosiaali- ja mikrohistorian tutkimus. Liiton puheenjohtajana toimi yhteiskuntapolitiikan professori Marja Järvelä.
1990-luvun puolivälissä liitto otti jälleen uutta suuntaa. Painotus siirtyi yhä teoreettisempaan ja filosofisempaan suuntaan.
1990-luvun puolivälissä liitossa perustettiin uusi Paradeigma-sarja, jonka aloitti yllättävästi konservatiivisen italialaisen antiikin filosofian ja Nietzsche-tutkijan Giorgio Collin Filosofian synty -teos. Paradeigmasta muodostui yhä vahvemmin eurooppalaisen ajattelun klassikkosarja. Liiton puheenjohtajana toimi erityisesti italialaiseen yhteiskuntateoriaan ja filosofiaan perehtynyt Jussi Vähämäki.
2000-luvulla yhteiskuntatieteellisen teorian ja tutkimuksen lisäksi liitossa on kustannettu myös erityisesti taiteen ja kirjallisuuden tutkimusta. Liiton puheenjohtajana on toiminut monitieteellisesti suuntautunut Markku Koivusalo.
Liitto myös uudisti jälleen julkaisutoimintaansa. Paradeigma-sarjasta erotettiin vuonna 2005 tieteellisen tutkimuksen julkaisemiseen keskittyvä Episteme-sarja.
Vuonna 2006 liitto perusti uuden Polemos-sarjan kantaa ottavan ajankohtaisen yhteiskuntakriittisen kirjallisuuden julkaisemiseksi.
Toimintaa
Tutkijaliitto järjestää Kritiikki-kahvila-keskustelutilaisuuksia julkaisuistaan sekä osallistuu Ikuisesti ajassa -keskustelusarjojen järjestämiseen.
Liitto järjestää myös muita seminaareja ja tilaisuuksia yhteistyössä muiden tieteellisten seurojen kanssa.
Liitto on vahvasti mukana Tieteen kieli -projektissa ja on toiminut aloitteentekijänä ja järjestäjänä Tiedä suomeksi -kiertueessa.
Joka elokuun viimeisenä viikonloppuna Tutkijaliitto pitää Sibelius-Akatemian tiloissa Järvenpään Kallio-Kuninkalassa teemaseminaarin. Se on luonteeltaan monitieteinen ja keskusteleva. Tätä kesäkoulun nimellä tunnettua seminaaria järjestävät Kirsti Määttänen ja Tuomas Nevanlinna.
Kustannustoiminta
Tutkijaliitto toimii monitieteisen kriittisen aikakausjulkaisun Tiede & edistys julkaisijana.
Tutkijaliitto on toiminut merkittävänä kirjallisuuden julkaisijana Suomessa. Kustannustoiminta jakaantuu nykyään kolmeen sarjaan:
Tietoon perustuva suostumus
Tietoon perustuva suostumus on lääketieteen etiikass a käytetty periaate, jonka mukaan ihmisiä ei saa ottaa lääketieteellisiin kokeisiin ilman, että ihmiseltä on hankittu (yleensä kirjallinen) suostumus niin, että koehenkilö ymmärtää lääketieteelliseen kokeen merkityksen riskeineen. Tietoon perustuva suostumus on myös useiden maiden lainsäädäntöön otettu periaate – myös Suomessa lääketieteellisestä tutkimuksesta annetussa laissa säädetään rangaistavaksi tutkimukseen ryhtyminen ilman tietoon perustuvaa suostumusta
Vehnä
Vehnä eli leipävehnä (Triticum aestivum) on vehnien sukuun kuuluva itsepölytteinen eli kleistogaami viljalaji, josta tehdään muun muassa leipää.