cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Villa Roosa
Tekstiilitaiteilijan kotina
Tekstiilitaiteilija Maisa Kaarna puolisoineen osti tehdasrakennuksen vuonna 1991 ja he muuttivat sen asunnoksi ja näyttelytilaksi. Maisa Kaarna järjesti tekstiilitaidenäyttelyitä kesäisin Villa Roosassa vuosina 1994–2007. Kaarnat antoivat entiselle tehdasrakennukselle nimen Villa Roosa, jossa ”villa” viittasi huopatossujen raaka-aineeseen.
Modernin taiteen näyttelytilana
Vuoden 2007 lopulla rakennuksen ostivat Eerika Malkki ja Jari Granholm, jotka jatkoivat Villa Roosan näyttelytoimintaa kesäisin, tekstiilitaiteen lisäksi esillä oli nykytaidetta. Villa Roosan näyttelytilat laajenivat rakennuksessa ylös- ja myös ulospäin – pihakin eli ”Tehtaanpuisto” oli näyttelytilana, samoin piharakennukseen tehty Kino Käkelä. Malkki ja Granholm luopuivat Villa Roosasta vuoden 2017 syksyllä.
Asuntona
Villa Roosan uudet omistajat ottivat rakennuksen kokonaan asuinkäyttöön eikä se ole avoinna yleisölle. He kunnostavat noin 1 000 neliömetrin laajuista rakennusta ja yli 7 000 neliön pihaa.
Commodore LCD
pienoiskuva|Commodore LCD. Commodore LCD oli kokeellinen tietokonemalli, josta on joissakin tilanteissa käytetty lyhennettä C=LCD tai CLCD, jonka virheellisesti on luultu tarkoittavan Color-LCD eikä Commodore LCD kuten pitäisi. Se oli prototyyppi, josta on olemassa vain muutama kappale. Laitteessa hyödynnettiin samoja resursseja kuin esimerkiksi Commodore 16 -koneessa. Commodore LCD julkaistiin tammikuussa 1985.
Ernst
Ernst on miehen etunimi. Nimi on saksalainen ja hollantilainen muunnos nimestä Ernest, joka tarkoittaa vakavaa. Nimen suomalaisia vastineita ovat Erno ja Ernesti.
Suomessa nimi Ernst on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 2893 miehelle. Ernstin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 13. maaliskuuta, joka suomenkielisen kalenterin mukaan on Ernon ja Ernestin nimipäivä.
Ernst sukunimenä
Ernst on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kiirunansammal
Levinneisyys
Kiirunansammal esiintyy molemmilla pallonpuoliskoilla viileillä ja mereisillä alueilla. Suomesta vain yksi havainto Kilpisjärven Saanalta. Lajia pidetään Suomessa sukupuuttoon hävinneenä.
Elinympäristö
Kiirunansammal viihtyy kostealla humuksella happamalla- tai kalkkikalliolla.
The Orders
The Orders on nelihenkinen helsinkiläinen rock-yhtye. Yhtye aloitti vuonna 2003 nimellä Dive julkaisten kaksi EP:tä. Nimenvaihdoksen jälkeen, kesällä 2006, The Orders julkaisi EP:n ja tammikuussa 2007 esikoisalbuminsa Guilt & Confusion.
The Orders -Facebook-sivun mukaan yhtye lopetti toimintansa 30. elokuuta 2010.
The Ordersin musiikkia on kuultu myös elokuvissa Koti-ikävä ja Suden vuosi.
Asemakirjuri
Asemakirjuri on nykyisin poistettu rautatiealan ammatti. thumb|Asemakirjurin virkalakki M20, Jokioisten Museorautatien kokardilla ja siipipyörällä thumb|Yhdeksännen virkapukuluokan hihalaatta M50 Asemakirjuri oli suurempien rautatieasemien vuorotyönjohtaja, joka hoiti asemaa iltaisin ja öisin. Asemakirjurin pätevyysvaatimuksiin kuului kauan sähkötystaito, kunnes lennättimet poistettiin käytöstä.
Yleisesti asemakirjurit toimivat aseman konttorinhoitajina eli huolehtivat aseman kirjanpidosta, lipunmyynnistä, rahti- ja kiitotavarasta sekä postista ja kaikenlaisesta muustakin juoksevasta työstä.
Asemakirjurit kuuluivat vuoden 1950 käskykirjeen mukaan (käskykirje 40/1950)yhdeksänteen virkapukuluokkaan. Asemakirjurilla oli oikeus käyttää punaista junasuorittajan virkalakkia jossa leukanauhat olivat hopeanväriset. Kapearaiteisilla rautateillä ei asemakirjureilla ollut yleensä varsinaista virkapukua, ainoastaan virkalakki.
David Arkin
pienoiskuva|David Arkin vuonna 1970. David George Arkin (24. joulukuuta 1941 – 14. tammikuuta 1991) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa Saanko suudella perhostasi? (1968), M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala (1970), Presidentin miehet (1976) ja Cannonball (1976).
Ammunta kesäolympialaisissa 1988 – miesten 50 metrin pienoiskiväärin makuuammunta
Miesen 50 m pienoiskiväärin makuu ammuttiin 19. syyskuuta. Kilpailun voitti Tšekkoslovakian Miroslav Varga tuloksella 703.9 (600+103.9).
Peruskilpailun jälkeen kilpailua johti Varga sivuavalla ME:llä. Peruskilpailussa olosuhteet muuttuivat nopeasti tuuliseksi, sateiseksi ja hämäräksi, siksi Varga ampui kilpailun 28 minuutissa. Finaaliin lähdettäessä tilanne oli tasainen, koska kaikki kahdeksan ampujaa olivat kolmen pisteen sisällä. Finaalissa Varga ampui varmasti voittoon 1.1 pisteen erolla, vaikka hopeamitalisti korealainen Young Chul-Cha uhkasikin häntä välillä. Korealaisyleisö innostui kannustamaan Youngia niin, että alkoivat taputtaa kierrosten aikana ennen kuin kaikki ampujat olivat ehtineet laukaista aseensa. Pronssille ampui Unkarin Attila Záhonyi.
Kilpailussa Suomea edustivat Juha Hirvi ja Kurt Thune. Molemmat sijoittuivat jaetulle sijalle 24. tuloksella 594. Kummatkin ampujat ampuivat hitaasti, joka oli huono valinta jatkuvasti vaikeutuvissa olosuhteissa.
Icelandair
Icelandair on Islannin kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön kotikenttänä toimii Keflavíkin kansainvälinen lentoasema. Nykyään Icelandair on Islannin suurin kuljetusyhtiö, ja ainoa lentoyhtiö usealla Islannin ja Euroopan välisellä reitillä.
Icelandair tarjoaa lentoja Atlantin yli siten, että matkaan kuuluu parin tunnin välipysähdys Islannissa.
Historia
Vuonna 1944 Flugfelag Islands sai ensimmäisen kilpailijansa – Loftleiðirin. 1945 Flugfélag Íslands aloitti ensimmäisenä islantilaisena lentoyhtiönä kansainväliset lennot Largsiin, Skotlantiin. Loftleiðir seurasi Flugfélag Íslandsin jalanjälkiä ja aloitti pari vuotta myöhemmin oman kansainvälisen liikenteensä. Vuonna 1953 Loftleiðir aloitti myös ensimmäiset lennot Islannista Atlantin yli.
Lokakuusta 2005 lähtien Icelandair-yhtiön omistaja on ollut Icelandair Group, joka omistaa kymmenkunta matkailualalla ja lentoliikenteessä toimivaa yhtiötä.
Icelandair aloitti helmikuussa 2015 kahdesti viikossa liikennöidyn lennon Reykjavikista Birminghamiin. Kohteeseen, joka oli lentoyhtiön viides Britanniassa, lennettiin Boeing 757 -lentokoneilla.
Jääpallon Itä–Länsi-sarja 1939
Jääpallon Itä–Länsi-sarja oli kaudella 1939 Suomen toiseksi korkein sarjataso Suomessa. Itä–Länsi-sarjassa joukkueet jaettiin itä- ja länsilohkoihin. Ensin joukkueet pelasivat alueellisissa alkulohkoissa, joiden voittajat selvisivät loppusarjoihin. Aluesarjojen voittajiksi selvisivät Jukolan Pojat, Porin Kärpät, Oulun Palloseura, Lappeenrannan Urheilu-Miehet, Joensuun Palloseura ja Mikkelin Palloilijat.
Icelandair
Laivasto
pienoiskuva|Icelandairin [[Boeing 737 MAX|Boeing 737 MAX 8 Berliinin–Brandenburgin lentoasemalla.]] pienoiskuva|Icelandairin [[Boeing 757-200 lähdössä Arlandan lentoasemalta.]] pienoiskuva|Icelandairin [[Boeing 757-300 "Þingvellir" -värityksessä laskeutumassa Glasgow’n kansainväliselle lentoasemalle.]] pienoiskuva|Icelandairin [[Boeing 767-300ER laskeutumassa Heathrow’n lentoasemalle.]]
Nykyinen laivasto
Lokakuussa 2022 Icelandairin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 18,2 vuotta.
Jääpallon Itä–Länsi-sarja 1939
Länsi
'''Uudenmaan-Hämeen lohko
Turun-Satakunnan lohko
Pohjanmaan lohko
Itä
Viipurin-Kymenlaakson lohko
Laatokan-Karjalan lohko
Sisämaan lohko
Idän loppusarja
Joensuun Palloseura ja Porin Kärpät nousivat sarjavoittajina mestaruussarjaan. Vuonna 1940 mestaruussarja jäi kuitenkin Talvisodan vuoksi pelaamatta, joten joukkueet nähtiin mestaruussarjassa vasta talvella 1941. Kaudeksi 1941 mestaruussarjaan hyväksyttiin lisäksi sarjojen toiseksi sijoittuneet Oulun Palloseura ja Lappeenrannan Urheilu-Miehet
Milanon metro
Milanon metro on metrojärjestelmä Milanossa, Italiassa. Järjestelmä koostuu viidestä linjasta, jotka on nimetty eri numeroilla ja väreillä. Linjojen kokonaispituus on 96,8 kilometriä ja koostuu 106 metroasemasta, joista suurin osa on maanalaisia. Metroa käyttää arkipäivisin noin 1,4 miljoonaa matkustajaa.
Ensimmäinen linja avattiin vuonna 1964, toinen linja vuonna 1969, kolmas linja vuonna 1990, neljäs linja vuonna 2022 ja viides linja vuonna 2013. Milanon metro on Italian suurin metrojärjestelmä pituuden, asemien lukumäärän ja matkustajamäärien mukaan.
Historia
thumb|Milanon metrojärjestelmän kehitys. Kaupungin hallinto äänesti 3. heinäkuuta 1952 metrojärjestelmäprojektista ja 6. lokakuuta 1955 perustettiin uusi yritys, Metropolitana Milanese, joka hallinnoi uuden infrastruktuurin rakentamista. Ensimmäisen linjan rakennustyöt aloitettiin 4. toukokuuta 1957. Ensimmäinen linja avattiin Lottosta Sesto Marelliin avattiin 1. marraskuuta 1964, seitsemän vuoden rakennustöiden jälkeen.
Tulevaisuus
thumb|Neljännen linjan metroasema rakenteilla. Milanon metro on laajentamassa nykyisiä linjojaan.
Pikkumunkkitangara
Pikkumunkkitangara (Conothraupis mesoleuca) on erittäin uhanalaisena Brasiliassa elävä lintu. Lajia luultiin sukupuuttoon kuolleeksi, mutta niitä löytyi vuonna 2003 neljältä pieneltä alueelta Emasin kansallispuistosta Cerradosta.
Pikkumunkkitangara on kooltaan noin 16-senttinen. Pikkumunkkitangara muistuttaa ulkonäöltään yleisempää ja laajemmalle levinneempää munkkitangaraa (Conothraupis speculigera). Koiras on musta lukuun ottamatta valkeaa alavatsaa ja pientä valkoista siipipilkkua. Naaraan värityksestä ei ole tarkkoja tietoja. .
Pikkumunkkitangarat elävät kuivissa metsissä pensaikkoisilla alueilla. Lajia luultiin aiemmin harvinaisemmaksi, mutta 2010-luvulla niitä on havaittu useammista paikoista. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto muuttikin vuonna 2017 lajin luokitusta äärimmäisen uhanalaisesta erittäin uhanalaiseksi. Useat kannan pienenemiseen vaikuttavat tekijät ovat vielä tuntemattomia, mutta yhtenä pääsyynä pidetään metsien raivausta maanviljelysmaaksi.
Inula candida ssp. candida
'Inula candida'' ssp. candida' on asterikasvien heimoon ja hirvenjuurten sukuun kuuluva Inula candida'' -lajin alalaji.
Lajia tavataan ainakin Kytheran, Kreetan, Kásoksen, Gávdoksen ja Kárpathoksen saarilla sekä Antikytheran, Porín (Prasonísi) ja Porétin (Lagoúvardos) saarten muodostamalla Natura 2000 -alueella. Kaikki saaret kuuluvat Kreikalle ja sijaitsevat Välimeressä.
Inula candida ssp. candida var. rotundifolia on Inula candida ssp. candida -alalajin muunnos.
Rönninge
thumb|right|250px|Skönviksparken Rönningessä. Taustalla näkyy Flaten-järveä.
Rönninge on Salemin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa.
Rönninge muodosti aikaisemmin oman taajamansa, mutta on sittemmin kasvanut yhteen pääosin Botkyrkan kuntaan kuuluvan ja sen keskustaajamana toimivan Tumban taajaman kanssa.
Rönningessä sijaitsee Rönningen rautatieasema, jota käyttävät Tukholman paikallisjunat. Matka Rönningestä Tukholman keskusrautatieasemalle kestää noin puoli tuntia.
Baseballin SM-sarja 2011
Baseballin SM-sarja 2011 käynnistyi 4.5. ottelulla Expos - Puumat, tulos 3-5. Runkosarja päättyi 1.8. SM-sarjassa on mukana myös yksi joukkue Virosta, Kiilin Pantterit.
Runkosarja
Pantterit ja Puumat semifinaaliin. Espoo Expos suoraan loppuotteluun.
Diane Hendricks
Diane Marie Hendricks (s. 1947) on yhdysvaltalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, elokuvatuottaja ja miljardööri. Hän perusti vuonna 1982 ABC Supply -yrityksen edesmenneen puolisonsa Ken Hendricksin (k. 2007) kanssa ja toimii nykyään yrityksessä hallituksen puheenjohtajana. ABC Supply on Yhdysvaltain suurin katto- ja julkisivumateriaalien sekä ikkunoiden tukkuliike. Hendricksin vuodesta 2013 täysin omistaman yrityksen kotipaikka on Beloit, Wisconsin. Yritys on kasvanut ostamalla kilpailijoitaan 2010-luvulla ja laajentamalla valikoimaansa myös rakennusten sisämateriaaleihin. Yrityksellä on 700 toimipistettä ja se teki 7,2 miljardin Yhdysvaltain dollarin liikevaihdon vuonna 2016. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Diane Hendricskin omistusten arvoksi 5,5 miljardia dollaria.
Hendricks on syntyisin suurperheestä ja edesmenneen Ken Hendricksin leski. Hänellä on 7 lasta. Poliittisesti hän on republikaani ja on tukenut kotiosavaltionsa Wisconsin taloudellista kehitystä ja koulutusta.
Kari Juusonen
Kari Juusonen (s. 16. huhtikuuta 1967 Jyväskylä) on suomalainen elokuvaohjaaja. Juusonen on ohjannut kaksi pitkää animaatioelokuvaa sekä useita lyhytelokuvia. Juusonen oli ehdolla Parhaan ohjauksen Jussi -palkinnon saajaksi animaatioelokuvasta Niko – Lentäjän poika. Vuonna 2012 elokuvalle valmistui jatko-osa Niko 2 – lentäjäveljekset. Juusonen voitti lyhytanimaatiollaan Pizza Passionata Cannesin elokuvajuhlilla merkittävän "Jury Prize Ex-aequo" -palkinnon vuonna 2001.
Jesse Peltomäki
Jesse Peltomäki (s. 1. maaliskuuta 1989 Kuortane) on suomalainen pistooliampuja. Hän edustaa Kuortaneen Kuntoa ja häntä valmentaa isänsä Reino Peltomäki.
Peltomäki sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 2005 neljänneksi poikien 25 m vakiopistoolissa. Seuraavana vuonna hän oli Zagrebin MM-kilpailuissa viides poikien 25 m urheilupistoolissa ja kuudes 25 m vakiopistoolissa. Vuonna 2008 Peltomäki saavutti pronssia poikien urheilupistoolissa nuorten EM-kilpailuissa Plzeňissä tuloksella 575 ja oli lisäksi kuudes 50 metrin pistoolissa.
Pelkonen
Pelkonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Jacob Nilsson
Jacob Nilsson (s. 12. lokakuuta 1993 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Frölunda HC:ssa. Nilsson on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
Seuraura
Nilsson on Mörrums GoIS IK:n kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2009–2010 Tingsryds AIF:n J18-junioreihin. Kaudella 2010–2011 Nilsson oli 11 osumallaan seuran J20-junioreiden toiseksi paras maalintekijä Filip Owessonin jälkeen. Kaudella 2011–2012 hän debytoi Tingsrydin miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa Nilsson pelasi 11 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Varsinaisella tulokaskaudellaan 2012–2013 hän teki siellä 50 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7 ja kymmenessä Kvalserien AS:n ottelussa yhden maalin. Tingsryd putosi kauden päätteeksi Ruotsin I-divisioonaan. Nilsson teki Tingsrydin kanssa kuitenkin kaksivuotisen jatkosopimuksen toukokuussa 2013.
Sekä kauden 2013–2014 että 2014–2015 päätteeksi Nilsson eteni Tingsrydin kanssa Kvalserien AS:ään saakka. Jälkimmäinen kausi päättyi joukkueen sarjanousuun Allsvenskaniin. Nilsson siirtyi kaudeksi 2015–2016 kuitenkin jatkamaan Allsvenskan-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Mora IK:hon. Huhtikuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 Nilsson oli Moran toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+22=42. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun SHL:ään. Toukokuussa 2017 Nilsson teki Moran kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
SHL:n tulokaskaudellaan 2017–2018 Nilsson teki 40 runkosarjaottelussa tehot 8+10=18 ja neljässä karsintasarjan ottelussa tehot 1+2=3. Hänen tehonsa riittivät runkosarjassa Moran sisäisen pistepörssin neljänteen sijaan. Nilsson teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 16. syyskuuta 2017 vieraissa Frölunda HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 20.36 minuuttia, mikä oli Moran hyökkääjistä eniten. SHL-uransa avausmaalin Nilsson teki 19. lokakuuta 2017 Frölunda HC:tä vastaan. Hän pääsi Moran 3–4-voittomaalikilpailutappioon päättyneessä ottelussa pisteille joukkueen jokaisessa maalissa kerättyään myös kaksi syöttöpistettä.
Toukokuussa 2018 NHL-varaamaton Nilsson teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hän aloitti kauden 2018–2019 AHL-joukkue Rockford IceHogsissa, jossa Nilsson pelasi lopulta lähes koko kauden tehden 61 runkosarjaottelussa tehot 15+17=32. Hän debytoi samalla kaudella myös Blackhawksin NHL-joukkueessa, jossa Nilsson pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki NHL-debyyttinsä 23. joulukuuta 2018 Florida Panthersia vastaan. Nilsson sai ottelussa jääaikaa 6.47 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1. Huhtikuussa 2019 Nilsson teki Blackhawksin kanssa vuoden mittaisen, yksisuuntaisen ja 700 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Syyskuussa seura asetti hänet siirtolistalle. Koska mikään toinen NHL-seura ei napannut Nilssonia vuorokauden kuluessa, Blackhawks lähetti hänet farmiin. Nilsson kutsuttiin ennen runkosarjan alkua vielä NHL:ään, mutta hänet lähetettiin kuitenkin pari päivää myöhemmin uudelleen IceHogsiin, jossa Nilsson pelasi kokonaan kauden 2019–2020.
Michael Good
Good syntyi Parmassa, Ohiossa, mutta kasvoi Broadview Heightsissa, Ohiossa. Hän on naimisissa Joan Dickinsonin kanssa. Heillä on kolme lasta.
Ura
Good palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa lentäjänä. Good on lentänyt yli 2 300 tuntia yli 30 erilaisella lentokoneella, kuten F-111 ja F-15. Good valittiin NASAn astronauttikoulutukseen vuonna 2000.
Jacob Nilsson
Seuraura
Kaudeksi 2020–2021 Nilsson palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Färjestad BK:hon. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.
Maajoukkueura
Nilsson on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa 13 ottelua tehden neljä maalia. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 6. huhtikuuta 2018 Oskarshamnissa Slovakiaa vastaan. Nilsson keräsi ottelusta teholukeman –1. Hän avasi maalitilinsä A-maajoukkueessa kahdella osumalla neljännessä ottelussaan 14. huhtikuuta 2018 Rødovressa Tanskaa vastaan. Nilssonin ensimmäinen maali jäi Ruotsin 0–5-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi.
Kaikkonen
Kaikkonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Töölön ala-asteen koulu
thumb|Rakennus 1960-luvulla, kun se vielä tunnettiin Töölön kansakouluna. Töölön ala-asteen koulu (aik. Töölön kansakoulu) on Helsingissä Taka-Töölön kaupunginosassa Töölönkadulla sijaitseva peruskoulun luokat 1–6 käsittävä koulu. Koulussa on kaksikielisiä suomi-englanti-luokkia sekä erityistä tukea tarvitsevien oppilaiden luokkia. Lukuvuonna 2011–2012 koulussa oli noin 350 oppilasta.
Rakennus, jossa koulu toimii valmistui vuonna 1905, ja sen suunnitteli arkkitehti Theodor Höijer.
Kaksikielinen opetus
Töölön ala-asteella on kaksikielistä opetusta kielillä suomi-englanti. 1. luokalta alkavaan kaksikieliseen opetukseen haetaan soveltuvuuskokeella. Kaksikieliselle luokalle haettaessa oppilaan ei tarvitse osata yhtään englantia. Englanninkielisen opetuksen määrä kasvaa luokalta toiselle siirryttäessä ja 6. luokalla tarkoitus olisi, että opetusta on 50 % suomeksi ja 50 % englanniksi.
Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 32 konsuli)
pienoiskuva|Gnaeus Domitius Ahenobarbus Gnaeus Domitius Ahenobarbus (17 eaa. – 40 jaa.) oli roomalainen poliitikko, joka oli keisari Neron isä. Hän oli naimisissa Germanicuksen tyttären Agrippina nuoremman kanssa. Ahenobarbus oli konsuli vuonna 32. Suetonius kuvaa Ahenobarbusta "täysin inhottavaksi".
Ruotsin kieli
Ruotsi on indoeurooppalaisten kielten germaanisen haaran skandinaaviseen eli pohjoisgermaaniseen ryhmään kuuluva kieli. Sillä on noin 8,3 miljoonaa äidinkielistä puhujaa eri maissa, joista noin 7,9 miljoonaa Ruotsissa. Ruotsin kielilain (Språklag 2009:600 ) mukaan ruotsi on maan pääkieli, ja sitä käytetään tuomioistuimissa ja julkishallinnossa. Ruotsi on yksi Euroopan unionin sekä Pohjoismaiden neuvoston virallisista kielistä. Suomessa ruotsi on toinen kansalliskielistä: vuonna 2016 sitä puhui äidinkielenään 289 540 henkilöä, eli 5,3 prosenttia Suomen väestöstä. Ruotsinkielisten osuus Suomen väestöstä on 1900-luvulla huomattavasti laskenut; vielä 1880-luvulla se oli 14 %.
Ruotsin läheisimmät sukulaiskielet ovat muut pohjoisgermaaniset eli skandinaaviset kielet tanska, norja, islanti ja fääri. Yhdessä tanskan sekä kirjanorjan eli bokmålin kanssa ruotsi muodostaa skandinaavisten kielten itäisen ryhmän. Ruotsille – ja yleensä skandinaavisille kielille – ovat ominaisia sananloppuiset määräiset artikkelit (epämääräinen: ett ord; määräinen: ordet). Kieliopillisia sukuja on kirjakielessä kaksi: neutri (ruots. neutrum) sekä epäneutri (ruots. utrum), niin sanottu yhteinen suku, joksi maskuliini ja feminiini ovat sulautuneet. Neutrin epämääräinen artikkeli on ett, ei-neutrin en, ja vastaavasti neutrin määräiset muodot loppuvat t:hen ja ei-neutrin n:ään. Koska kielissä, joissa on erikseen maskuliini ja feminiini, ovat miehiä tarkoittavat sanat yleensä maskuliineja ja naisia tarkoittavat sanat feminiinejä, on ruotsin kielen yksinkertaistuminen johtanut siihen, että lähes kaikki ihmisiä tarkoittavat sanat kuuluvat yhteen sukuun. Poikkeuksia säännössä ovat esimerkiksi ett barn ’lapsi’ ja ett syskon ’sisarus’.
Riikinruotsia eli Ruotsissa puhuttavaa ruotsia puhuttaessa painollisella tavulla on laskeva tai nouseva korko (esimerkiksi áxel ’olkapää’, àxel ’akseli’). Suomenruotsin painotus on monotonisempi, lähes samanlainen kuin suomen kielen. Pohjois-Ruotsissa puhuttavilla ruotsin murteilla on jonkin verran samoja ominaisuuksia kuin suomenruotsilla.
Ruotsin ensimmäiset kirjalliset muistomerkit ovat riimukiviä keski- ja myöhäisrautakaudelta, jolloin skandinaaviset kielet olivat vielä saman kielen murteita. Lopullisesti ruotsin ja tanskan kielet erosivat toisistaan uskonpuhdistusten ja erillisten raamatunkäännösten myötä. Ehdotonta rajaa kielten välille ei kokonaan kuitenkaan vieläkään voi vetää – Skånessa eteläisimmässä Ruotsissa käytettävä kielenmuoto lasketaan Tanskan murremaantieteessä edelleen tanskan variantiksi. Nykyään ruotsin, norjan ja tanskan puhujat ymmärtävät toisiaan vaihtelevasti. Tanskalaisten ja ruotsalaisten on vaikea ymmärtää toisiaan, mutta norjan ymmärtäminen on kummankin kielen puhujille hieman helpompaa.
Aakkoset
Näistä Q, W ja Z ovat harvinaisia ja esiintyvät vain lainasanoissa ja erisnimissä. C esiintyy omakielisissä sanoissa vain ck-yhdistelmässä, joka äännetään etenkin suomenruotsissa suomen kk:n tavoin. Lainasanoissa se esiintyy yleisesti myös e:n, i:n ja y:n edellä s-äänteen merkkinä.
Kielioppia
Ruotsissa on kaksi kieliopillista sukua, neutri ja epäneutri ( << latinan uter ’kumpi tahansa (kahdesta)’). Epäneutri syntyi maskuliinin ja feminiinin yhdistyessä. Tätä kuvastaa se, että ruotsin neutriin kuuluu paljon vähemmän sanoja kuin toiseen sukuun ja että lähes kaikki ihmisiä tarkoittavat sanat kuuluvat epäneutriin. Ruotsin neutria kutsutaan joskus myös ett-suvuksi (Sen epämääräinen artikkeli on ett.) ja epäneutria yhdistyneeksi suvuksi, yleiseksi suvuksi tai en-suvuksi (Sen epämääräinen artikkeli on en.). Substantiivin määräisyys ilmaistaan taivutuspäätteillä (yksikössä -n, -en ja -t, -et; monikossa -na, -en), minkä lisäksi määritteenä olevan adjektiivin edellä käytetään erillistä artikkelia (den, det, monikossa de: det stora huset).
Ruotsin substantiivit jaetaan yleensä monikon tunnuksen perusteella seuraaviin taivutusluokkiin eli deklinaatioihin. Muodot on lueteltu järjestyksessä; epämääräinen yksikkö eli perusmuoto, määräinen yksikkö, epämääräinen monikko ja määräinen monikko:
Sijoja on nominatiivin lisäksi nykyruotsissa vain genetiivi, joka substantiiveilla muodostetaan lisäämällä sanan loppuun s-pääte.
Adjektiivit taipuvat ruotsissa suvun, luvun ja määräisyyden mukaan. Monikkomuoto ja määräinen muoto ovat yleensä samat, ja niitä kutsutaankin joskus yhteisnimityksellä a-muoto, koska ne loppuvat a-kirjaimeen. Esimerkiksi en skön blomma (kaunis kukka), ett skönt hus (kaunis talo), sköna blommor (kauniita kukkia, kauniit kukat). Lisäksi on vertailumuodot, esimerkiksi skönare (= kauniimpi) ja skönast(e) (= kaunein).
Verbien taivutus
Verbien aikamuotoja ovat preesens, imperfekti, perfekti ja pluskvamperfekti. Kaksi viimeksi mainittua ovat liittomuotoja, jotka muodostetaan ha-apuverbin sekä pääverbin supiinin avulla. Oikeampi nimi imperfektille olisi preteriti. Verbien taivutus on viime vuosisatoina todella voimakkaasti yksinkertaistunut. Verbit eivät nykyään enimmäkseen taivu persoonamuodoissa vaan ensimmäinen ja toinen persoona erotetaan kolmannesta pelkällä persoonapronominilla (jag, du, vi, ni) eikä myöskään yksikkö- ja monikkopersoonien välillä enimmäkseen ole eroa. Aikaisemmin myös ruotsissa verbeillä oli persoonataivutus, ja juhlatyylissä voidaan vieläkin käyttää verbien monikkomuotoa, joka tosin on 1800-luvulta lähtien ollut ainakin säännöllisillä verbeillä kaikissa monikon persoonissa samanlainen, infinitiivin kaltainen. Aikaisemmin verbien monikoilla eri persoonien välillä oli eroja: 1800-luvulle asti monikon ensimmäinen persoona oli säännöllisillä verbeillä e-loppuinen, kun muut monikon persoonat säännöllisillä verbeillä olivat a-loppuisia. Vielä aikaisemmin esiintyi m-loppuisia monikon ensimmäisen persoonan ja n-loppuisia monikon toisen persoonan verbinmuotoja. Verbien monikkomuodoista muuten kuin juhlatyylissä luovuttiin 1900-luvulla, kun ne olivat puhekielessä jokseenkin täysin kuolleet. Verbit jakautuvat seuraaviin taivutustyyppeihin:
Verbien passiivi muodostetaan lisäämällä aktiivimuotoon s-pääte, jota paitsi preesensin -r jätetään pois.
Huomaa myös, että joillakin ruotsin verbeillä on kaksi vaihtoehtoista taivutusta, esimerkiksi gala – gal – galde – galt (2. konjugaation mukainen) tai gala – gal – gol – galit (4. konjugaation mukainen).
Sanajärjestys
Ruotsin sanajärjestys on suhteellisen tarkkaan määrätty. Perussanajärjestys on subjekti–predikaatti–objekti. Jos jokin adverbiaali sijoitetaan lauseen alkuun, tulee subjekti päälauseessa kuitenkin vasta predikaatin jälkeen. Sivulauseen sanajärjestykselle on muistisääntö, niin sanottu konsukiepre: konjunktio, subjekti, kieltosana, predikaatti, objekti.
Ruotsin kielen historia
500-luvusta alkaen pohjoismainen kantakieli alkoi muuttua ja jakautua. Vaikka kielet viikinkiaikana eriytyivät yhä enemmän, skandinaavit katsoivat edelleen puhuvansa samaa kieltä. Vasta varhaiskeskiajalla kielten eriytymisen oli tullut niin pitkälle, että voidaan riimukirjoituksissa ja ensimmäisissä tuon ajan kirjoituksissa syntyvässä erottaa variantteja, joiden pohjalta syntyivät eri pohjoismaiset kielet.
thumb|250px|Äldre Västgötalagen: vanhimpia esimerkkejä latinalaisin kirjaimin kirjoitetusta ruotsista 1200-luvulta.
800-luvulla muinaisnorja alkoi erota Norjassa ja Islannissa puhuttavaksi vanhaksi länsinorjaksi ja Ruotsissa ja Tanskassa puhuttavaksi vanhaksi itänorjaksi. Tanskan ja Ruotsin alueen murteet alkoivat eriytyä 1100-luvulla, ja niistä kehittyivät muinaisruotsin ja muinaistanskan kielet 1200-luvulla. Keskiajalla näihin kaikkiin kieliin vaikutti voimakkaasti keskialasaksa.
Kehityshistoria
Ruotsissa puhuttua muinaisnorjaa kutsutaan riimuruotsiksi, ja sitä puhuttiin noin vuodesta 800 vuoteen 1225. Siitä käytetään ruotsiksi nimeä runsvenska erotukseksi Tanskan riimutanskasta, rundanska, vaikka ne olivat vielä sama murre 1100-luvulle saakka, lukuun ottamatta Tanskan vokaalimuunnosta. Myös Gotlannissa puhuttiin omaa murrettaan (gutniska).
700-luvulle asti käytetyssä vanhemmassa kirjaimistossa oli 24 riimua. Riimu-nimitys tulee siitä, että suurin osa tekstistä on kirjoitettu riimukirjaimin. Urnordiskan riimuaakkoset, vanhempi fuþark (tai futhark) oli tuolloin jo kehittynyt nuoremmaksi fuþarkiksi. Siinä oli vain 16 kirjainta. Kirjainten määrän vähyyden vuoksi joillain riimuilla ilmaistiin useita foneemeja. Esimerkiksi u:ta tarkoittavalla riimulla ilmaistiin myös vokaaleja o, ø ja y, ja i-riimulla myös e:tä.
Vähitellen latinalainen kirjoitus syrjäytti riimut, jotka kuitenkin elivät pitkään uuden kirjoitustavan rinnalla. Riimukirjaimissa tapahtui myös muutoksia, jotka olivat sekä ajallisia, alueellisia että riimujen tekijän valintoja.
1100-luvun vaihteesta ja eteenpäin Tanskan alueen murre alkoi eriytyä Ruotsin alueen murteesta. Kehityksen tulokset levisivät rajoitetusti Tanskasta, ja niin syntyi useita murrerajoja lähtien Själlannista Norlantiin, Pohjanmaalle ja Kaakkois-Suomeen.
Varhainen muutos, joka erotti riimutanskan muista itämuinaisnorjan murteista, oli diftongin æi muutos é:ksi, kuten sanassa stæinn → sténn. Riimuissa tämä näkyi kirjoitetun muodon muuttumisensa stain → stin. Myös au muuttui pitkäksi avoimeksi ø:ksi, kuten sanassa dauðr → døðr ja kirjoitettu muoto tauþr → tuþr. Diftongi øy muuttui pitkäksi suljetuksi ø:ksi, kuten muinaisnorjan sanassa ’saari’. Nämä muutokset tapahtuivat pääasiassa myös riimuruotsissa, paitsi Mälarinlaakson pohjoispuolisissa ja itäpuolisissa murteissa, joissa diftongeja edelleen esiintyy eristyneillä alueilla.
Varhaisempi muinaisruotsi oli käytössä suunnilleen vuosina 1225–1375. Varhaisessa keskiaikaisessa ruotsissa oli nykyruotsia monimutkaisempi sijarakenne, eivätkä maskuliini ja feminiini olleet vielä yhtyneet toisiinsa. Substantiivit, adjektiivit, pronominit ja osa numeraaleista saivat nykyisten nominatiivin ja genetiivin lisäksi nykysaksan tavoin datiivin ja akkusatiivimuodon. Kieliopillinen suku muistutti sekin nykysaksan vastaavaa, siinä oli maskuliini, feminiini ja neutri. Suurin osa maskuliinisista ja feminiineistä yhdistyi myöhemmin yhdeksi ryhmäksi. Verbeillä oli subjunktiivi ja imperatiivi, ja niitä taivutettiin persoonissa. 1500-luvulle mennessä sijat ja suku olivat puhutussa kielessä ja maallisessa kirjallisuudessa supistuneet nykyruotsin kahteen sijaan ja kahteen sukuun. Vanhat taivutukset säilyivät korkealentoisessa proosassa 1700-luvulle ja joissain murteissa 1800-luvulle saakka.
Myöhempi muinaisruotsi oli käytössä suunnilleen vuodesta 1375 alkaen. Sen käytön katsotaan loppuneen vuoteen 1526.
Sukujärjestelmän yksinkertaistuminen aiheutti myös sen, että pronomineja han (= 'hän' [miehestä]) ja hon (= 'hän' [naisesta]) lakattiin käyttämästä muista kuin ihmisistä, ja ne korvasi kaikista ei-neutriin kuuluvista sanoista käytettävä pronomini den (= 'se'; aikaisemmin kaikista feminiiniin kuuluvista sanoista käytettiin hon-pronominia ja maskuliiniin kuuluvista sanoista han-pronominia, mutta nyt, kun maskuliini ja feminiini ovat sulautuneet yhdeksi suvuksi ja sana voidaan mieltää maskuliiniseksi tai feminiiniseksi vain sukupuolen perusteella, han viittaa vain miespuolisiin ihmisiin ja hon vain naispuolisiin ihmisiin).
Kielelliset muistomerkit
thumb|250px|Riimukivi [[Lundin kunta|Lundin kunnassa Etelä-Ruotsissa.]] Vanhimmat Ruotsista löydetyt tekstit ovat muinaisnorjankielisiä riimukirjoituksia. Esimerkiksi Rökin riimukivi Itä-Götanmaalla sisältää noin vuoden 800 tienoille ajoittuvan pitkän mytologisen tekstin. Suurin osa säilyneistä riimukirjaimilla kirjoitetun riimuruotsin näytteistä ajoittuu 1000-luvulle. Latinalaisin aakkosin kirjoitetusta keskiaikaisesta ruotsin kielestä vuodesta 1225 lähtien käytetään nimeä muinaisruotsi. Tämän ajan dokumenteista tärkeimpiä on latinalaisilla aakkosilla kirjoitettu lakikokoelma Västgötalagen, josta on säilynyt osia vuodelta 1250. Kieleen vaikuttivat tänä etenkin katolisen kirkon vankka vakiintuminen ja luostarit, jotka toivat mukanaan kreikan ja latinan lainasanoja. Hansaliiton nousu 1200- ja 1300-luvuilla vahvisti alasaksin vaikutusta edelleen. Hansakaupan myötä Ruotsiin saapui runsaasti saksan puhujia, jotka toivat mukaan äidinkielensä sanastoa. Sodankäyntiä, kauppaa ja hallintoa koskevien lainasanojen lisäksi kieleen tuli kieliopillisia päätteitä ja jopa konjunktioita. Lähes kaikki merenkulkusanasto lainattiin hollannista. Vanhin tunnettu varsinainen ruotsinkielinen kirjallinen teos on 1320-luvulla kirjoitettu Eerikinkronikka.
Uusi ruotsi
Kustaa Vaasan Raamattu oli kompromissi vanhan ja uuden kielen välillä. Vaikka se ei seurannutkaan puhekieltä, se ei käyttänyt myöskään arkaaista kieltä. Ruotsin kielen ortografiassa se oli merkittävä askel. Se otti käyttöön kirjaimet å, ä ja ö ja siinä kirjoitettiin ck kk:n sijaan eron tekemiseksi Tanskan Raamatun kanssa, mahdollisesti maiden välisten vihamielisyyksien vuoksi. Kaikki kääntäjät olivat Keski-Ruotsista, minkä nähdään antaneen kieleen keskiruotsalaisen leiman.
Vaikka Raamatun oikeinkirjoitus oli vahva esikuva luomassa ortografisia käytäntöjä, oikeinkirjoitus itse asiassa muuttui vielä hajanaisemmaksi vuosisadan loppuun mennessä. Vasta 1600-luvulla alettiin keskustella oikeinkirjoituksesta ensimmäisten kielioppien laatimisen myötä. Oikeinkirjoitustaistelu jatkui 1800-luvun alkuun asti ja vasta sen jälkipuolella vakiintui hyväksytyksi standardiksi.
Vuosina 1732–1900 käytössä ollutta ruotsin muotoa kutsutaan myöhemmäksi uusruotsiksi.
Isojen kirjainten käyttö ei ollut vakiintunut, ja se riippui kirjoittajasta. Jotkut seurasivat saksan kielen käytäntöä, jossa kaikki substantiivit kirjoitetaan isolla alkukirjaimella. Toiset käyttivät isoja kirjaimia harvemmin. Uuden ruotsin aikana tapahtui muutamia tärkeitä muutoksia, kuten monien konsonanttiklusterien muuttuminen hankausäänteiksi /ʃ/. Myöhemmin äänne muuttui riikinruotsissa muotoon /ɧ/, kun taas suomenruotsissa /ʃ/ säilyi. /g/ ja /k/ pehmenivät /j/:ksi ja /ɕ/:ksi taikka /tʃ/:ksi ennen etuvokaaleja. /ɣ/ muuttui /g/:ksi.
Nykyruotsi
Nykyruotsi (nusvenska) on 1900-luvun alusta puhuttua ruotsia. Teollistuminen ja kaupungistuminen olivat hyvässä vauhdissa 1800-luvun loppuvuosikymmeninä, ja uudet kirjailijat jättivät jälkensä Ruotsin kirjallisuuteen. Monilla kirjailijoilla, poliitikoilla ja julkisuuden henkilöillä oli suuri vaikutus kansalliseen kieleen. Heistä merkittävin oli August Strindberg.
Vasta 1900-luvulla yhteinen ja vakioitu kieli tuli kaikkien ruotsalaisten käyttöön. Oikeinkirjoitus oli viimein standardoitu ja lähes yhdenmukainen vuoden 1906 uudistuksen myötä. Silloin kirjoitusasusta poistettiin eräitä ääntymättömiä kirjaimia kuten f sen tapaisissa sanoissa kuin huvud, ennen hufvud, joka asu kuitenkin edelleen esiintyy muun muassa Hufvudstadsbladetin nimessä. Lukuun ottamatta verbien monikkomuotoja (kuten: vi gingo, me menimme, nyk. vi gick) ja kirjoitetun kielen pieniä lauseopillisia eroja kieli oli sama kuin nykyään puhuttava ruotsin kieli. Verbien monikkomuodot, jotka säännöllisillä verbeillä olivat lopuksi aina infinitiivin kaltaisia, olivat hävinneet puhekielestä joitakin syrjäisiä murteita lukuun ottamatta jo 1800-luvun loppuun mennessä, ja kirjakielessäkin ne olivat jo vähitellen jäämässä pois käytöstä, kunnes ne 1950-luvulla poistettiin virallisista suosituksistakin.
Merkittävä muutos kielessä tapahtui 1960-luvulla, niin sanottu du-reformen. Ennen oikea tapa puhutella korkeammassa asemassa olevaa oli mainita puhuteltavan titteli ja sukunimi. Puhuttelujen herr, fru tai fröken käyttö oli hyväksyttyä vain tuntematonta ammattia, akateemista oppiarvoa tai sotilasarvoa käyttävän henkilön kanssa keskustelua avattaessa. Kuuntelijaan oli myös viitattava kolmannessa persoonassa, kuten saksassa. 1900-luvun alussa tehtiin yritys korvata tittelien käyttö puhuttelulla ni, kuten suomen (te) ja ranskan (vous) teitittelyssä. Teitittelystä tuli kuitenkin vähemmän suorasukainen puhuttelu alemmassa asemassa olevaa henkilöä puhutellessa. 1950- ja 1960-luvun liberalisoitumisen ja radikalisoitumisen myötä entiset luokkaerot kuitenkin vähensivät merkitystään ja sinuttelusta tuli käytäntö jopa virallisissa yhteyksissä. Vaikka uudistusta ei ajanut mikään virallinen taho, se levisi käyttöön uusien asenteiden myötä muutamassa vuodessa 1960-luvun lopusta 1970-luvun alkuun.
Maantieteellinen jakautuminen
Ruotsi on noin kahdeksan miljoonan Ruotsissa syntyneen ruotsalaisen ja miljoonan maahanmuuttajan ensimmäinen kieli.
Vuonna 1993 Suomessa ruotsia äidinkielenään puhuvia suomenruotsalaisia oli 5,39 % väestöstä eli 291 219 henkeä, pääosin Uudellamaalla, Pohjanmaan rannikolla sekä Ahvenanmaan ja Turun saaristossa.
Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan Yhdysvalloissa oli 67 000 yli viisivuotiasta ruotsinpuhujaa, tosin heidän kielitaitoonsa ei otettu kantaa. Pieniä määriä ruotsinpuhujia asuu muissakin maissa, kuten Argentiinassa ja Brasiliassa, jossa he ovat säilyttäneet kielensä ja nimensä.
Virossa asui vironruotsalaisia etenkin Hiidenmaan, Saarenmaan ja Vormsin saarilla Itämeren rannikolla. Ruotsin menetettyä Viron Venäjälle 1700-luvun alussa tuhatkunta ruotsinpuhujaa marssitettiin Ukrainaan, jossa he perustivat Gammalsvenskbyn Krimin pohjoispuolelle. Muutama vanhus puhuu kylässä vieläkin ruotsia ja noudattaa ruotsalaista kalenteria, vaikka murre, gammalsvenska, onkin kuolemassa sukupuuttoon.
Virossa pientä vähemmistöä kohdeltiin hyvin sotien välisen ajan, mutta suurin osa puhujista pakeni Ruotsiin Viron tultua liitetyksi Neuvostoliittoon.
Virallinen asema
Ruotsin kielilaki määrittelee ruotsin ”pääkieleksi”, jonka käyttöä suositellaan paikallis- ja valtionhallinnossa. Lakiesitys ruotsin nimittämiseksi viralliseksi kieleksi kaatui parlamentissa äänin 145–147 kokonaisen lakipaketin jäädessä hyväksymättä.
Suomessa ruotsin kieli on kansalliskieli, jonka asemaa säätelevät perustuslaki ja kielilaki.
Ruotsi on myös Euroopan unionin virallinen kieli.
Kielenhuolto
Ruotsin kielellä ei ole yhtä virallista kielenhuoltajaa. Ruotsissa Ruotsin hallituksen rahoittama Språkrådet (suom. ’kielineuvosto’) antaa kielenhuollon ja -käytön suosituksia ja keskeinen kirjoitetetun kielen auktoriteetti on Ruotsin akatemian (Svenska Akademien) ylläpitämä sanakirja Svenska Akademiens Ordlista (SAOL) ja Svenska Akademiens ordbok (SAOB). Språkrådet on julkaissut neljännesvuosittaista lehteä Språkvård vuodesta 1965 alkaen.
Suomessa Kotimaisten kielten keskuksen tavoitteisiin kuuluu pitää suomenruotsi linjassa riikinruotsin kanssa. Kotus on vuodesta 2000 alkaen julkaissut Finlandssvensk ordbok -teosta, joka on sanakirja suomenruotsin ja riikinruotsin eroista. Kotus julkaisee myös ruotsinkielistä kielenhuollon tiedotuslehteä ''Språkbrukia.
Äänneoppi
Ruotsissa on suhteellisen suuri määrä vokaaleja: yhdeksän, joista muodostuu 17 foneemia useimmissa murteissa (lyhyt /e/ ja /ɛ/ ovat päällekkäiset). Kahdeksastatoista konsonanttifoneemista /ɧ/ ja /r/ vaihtelevat huomattavasti sosiaalisen tilanteen mukaan ja eri keskusteluyhteyksissä.
Ruotsin merkittävä piirre on prosodia, jossa on merkittäviä eroja eri murteissa. Prosodiaa nimitetään usein melodiaksi, mutta tämä käsite ei ole kielitieteellinen, ja sitä käytetään usein kuvaavana mutta epämääräisenä käsitteenä tästä ruotsin ja norjan piirteestä. Äidinkielenään ruotsia puhuvat mukauttavat usein äänteensä uuteen ympäristöön, mutta he säilyttävät oman murteensa prosodian. Usein se on myös ensimmäinen vaihdettava, ehkä koska se on eniten ymmärtämistä häiritsevä elementti tai sitten helpoin muuttaa.
thumb|left|Ruotsin vokaalit
Vokaalit
Ruotsin vokaalit muodostavat minimipareja, ja etuvokaalit ääntyvät pyöreinä ja pyöristymättöminä. Painoton /ɛ/ lausutaan useimmissa murteissa švaana ja vokaalin aleneminen on yleistä ennen /r/:ää ja retrofleksisia assimilaatioita kuten [ʈ], [ɳ].
Murteet
Ruotsilla on monia murteita, jotka eroavat toisistaan paljon ääntämisen ja jopa kieliopin suhteen: joissakin murteissa verbeillä näkyy monikkomuotoja tai nomineilla sijamuotoja. Tosin kirja- ja yleiskielessäkin verbien monikkomuotoja käytettiin 1900-luvulle asti, vaikka ne olivat kaupunkipuhekielestä ja useimmista murteista jo silloin lähes kuolleet ja vieläkin niitä esiintyy murteiden lisäksi muun muassa uskonnollisessa kielessä (esimerkiksi vara (suomeksi 'olla') -verbin preesensmuoto on nykyisin yleensä myös monikossa yksikön muoto är (”on”), mutta poikkeustapauksissa esiintyy myös monikkomuoto äro). Monet murteet ovatkin muunmurteisille ruotsalaisille vaikeita ymmärtää, mutta nykyisin lähes kaikki ruotsalaiset osaavat yleiskieltä. Murteita voi esiintyä niinkin pienillä alueilla, että eri pitäjillä saattaa olla omia murteita. Murteet kuitenkin jaetaan yleisesti kuuteen pääryhmään, joilla on selviä yhtäläisyyksiä ääntämisessä ja kieliopissa. Alla joka ryhmästä on annettu joitakin esimerkkejä; murteiden lukumäärä lienee yhteensä useita satoja. Ruotsissa murreryhmien nimissä esiintyy sana mål, joka tarkoittaa puhetyyliä.
thumbnail|350px|Murrenäytteiden esiintyminen kartalla.
Suomen ruotsinkielisten puhuma ruotsi eroaa Ruotsissa puhuttavasta varsinkin ääntämykseltään mutta myös sanastossa on eroja. Erot eivät johdu vain suomen kielen vaikutuksesta, vaan myös siitä, että suomenruotsissa on säilynyt sanoja ja ääntämyspiirteitä, jotka ovat Ruotsissa kadonneet tai harvinaistuneet. Pohjois-Ruotsissa puhuttava ruotsi muistuttaa suomalaisvaikutuksen vuoksi jonkin verran suomenruotsia. Samantapaisia ilmiöitä esiintyi myös vironruotsissa, joka luettiin yhdessä suomenruotsin kanssa itäruotsalaisten murteiden ryhmään. Vironruotsi on kuitenkin melkein kadonnut, sillä lähes kaikki vironruotsalaiset siirtyivät Ruotsiin Neuvostoliiton liitettyä Viron itseensä.
Ruotsin lainasanoja suomeen
Professori Kaisa Häkkisen mukaan ruotsalaisia lainasanoja on suomen kielessä ainakin 4 000. Suomalaisia lainasanoja taas on ruotsin kielessä vain noin 10.
Usein varsinkin vanhemmat erikoistermistöt saattavat koostua melkein kokonaisuudessaan lainasanoista. Kaiketi englannin kielen yleistymisen myötä on uudempien erikoisalojen sanasto enenevässä määrin kuitenkin englanti-vaikutteista. Esimerkin ruotsin kielen voimakkaista vaikutteista antaa (harraste)veneilyssä, erityisesti purjehduksessa, käytössä oleva termistö (josta on tosin eräitä sanoja varten annettu suosituksia suomenkielisiksi vastineiksi).
Suomalaisperäisiä sanoja ruotsissa
Lähde: Svenska Akademiens ordbok
Porsche Supercup Euroopan Grand Prix 2009
Porsche Supercup Euroopan Grand Prix 2009 oli Porsche Supercup -kauden 2009 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 23. elokuuta Valencian katuradalla Espanjassa.
Asemapäällikkö
thumb|Asemapäällikön hihalaatta, virkapuku M50. Asemapäällikkö on VR:n käytöstä poistunut rautatiealan ammatti. Asemapäällikkö toimii kunkin liikennepaikan vastuullisena päällikkönä. Hänen kauttaan kulkee kaikki toiminta asemalla. Asemapäällikön pätevyysvaatimuksiin kuului sähkötystaito aina lennättimen käytöstä poistamiseen asti. Tämä ei ollut mikään ongelma, koska pääsääntöisesti asemapäälliköksi ylennyttiin asemakirjurin kautta. Suurimmilla asemilla oli erikseen sähköttäjä.
Aiemmin asemapäällikkö toimi vain päivävuorossa ja muita aikoja varten asemilla oli asemakirjuri. Asemapäällikkö kuului kuudenteen eli toiseksi korkeimpaan kentällä toimivaan virkapukuluokkaan. Hihalaatassa oli yksinkertainen ristikkonauha ja sen alla kaksi puolileveää nauhaa. Virkalakin leukapunokset olivat kullanväriset.
Asemapäällikkö hoiti suuret linjat ja kantoi päävastuun. Hän toimi tarvittaessa myös epäitsenäisten liikennepaikkojen vastuullisena johtajana, näin muun muassa Jokioisten rautatiellä, jossa Minkiön asema oli Jokioisten aseman alainen laiturivaihde, vaikka siellä oma pysäkinhoitaja olikin.
2000-luvulla asemapäällikön nimike poistettiin virkakäytöstä. Nimike on edelleen käytössä muun muassa Jokioisten Museorautatiellä.
Adour
Adour on joki Lounais-Ranskassa. Se saa alkunsa Pyreneiden vuoristosta ja laskee Biskajanlahteen Atlantin valtamereen. Joen pituus on noin 324 kilometriä.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko
pienois|Suomen evankelis-luterilaisen kirkon logo. Suomen evankelis-luterilainen kirkko on evankelis-luterilaista kristinuskon haaraa tunnustava kirkkokunta Suomessa. Kirkkoon kuuluu 65,2 prosenttia suomalaisista. Noin 3,6 miljoonalla jäsenellään kirkko on Suomen suurin kirkkokunta, kolmanneksi suurin luterilainen kirkkokunta Euroopassa Ruotsin kirkon ja Tanskan kansankirkon jälkeen sekä maailman kuudenneksi suurin luterilainen kirkkokunta.
Kirkon teologia ja uskontunnustus perustuu Augsburgin tunnustukseen sekä muihin luterilaisen kirkon tunnustuskirjoihin. Kirkko on jaettu yhdeksään hiippakuntaan, jotka jakautuvat edelleen rovastikuntiin ja seurakuntiin. Kirkon keskushallinto sijaitsee Helsingissä ja arkkipiispan istuin Turussa. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon primus inter pares on Turun ja Suomen arkkipiispa – nykyisin Tapio Luoma.
Luterilaisen kirkon seurakuntaelämän keskiössä ovat jumalanpalvelukset, joka rytmittyvät kirkkovuoden mukaan. Kirkon yhteiskunnallisiin tehtäviin kuuluvat kasvatustyö, sosiaalinen palvelutyö eli diakonia, hautausmaiden ylläpito, päihdetyö, väestökirjanpito, kulttuurihistoriallisesti arvokkaiden rakennusten ylläpito, työ ulkosuomalaisten parissa sekä kansainvälinen apu.
Oppi ja tunnustus
Kirkon mukaan sen nimi tarkoittaa ”luterilaisella tavalla evankelisten ryhmää Suomessa”. Kirkko on saanut nimensä saksalaisen reformaattori Martti Lutherin ja evankeliumin mukaan. Kirkon näkemyksen mukaan nimi viittaa reformaation eli uskonpuhdistuksen perintöön.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon usko perustuu Raamattuun. Kirkon oppi perustuu kolmeen uskontunnustukseen sekä luterilaisiin tunnustuskirjoihin. Luterilaisen uskon käsitykset on tiivistetty katekismukseen. Jumalanpalveluksessa käytettäviä kirjoja ovat Raamattu, kirkkokäsikirja ja virsikirja. Kirkon hallinto perustuu episkopaalisuuteen ja noudattaa apostolista seuraantoa. Kirkko on jäsen Luterilaisen maailmanliitossa.
Evankelis-luterilaisen kirkon sisällä vaikuttaa joukko herätysliikkeitä, joiden oppi voi erota kirkossa tehtyjen päätösten kanssa. Monet herätysliikkeiden jäsenet ovat uskonnollisesti aktiivisempia ja heidän katsomuksensa voi erota muista kirkon jäsenistä. Kirkon paikallisseurakuntien ja herätysliikkeiden suhde on toiminut pääsääntöisesti hyvin. Seurakuntien henkilöstöön on kuulunut paljon herätysliiketaustaisia ihmisiä. Vuonna 2010 yli 40 prosenttia kirkon työntekijöistä oli mukana jossakin herätysliikkeessä.
Raamattu
Evankelis-luterilaisen kirkon mukaan Raamattu on pyhien kirjoitusten kokoelma, jonka teksteissä kuullaan Jumalan puhuttelua. Evankelis-luterilaisen kirkon mukaan kaikkea kirkon opetusta on arvioitava Raamatun mukaan. Evankelis-luterilaisen kirkon mukaan Raamatussa on sekä jumalallinen että inhimillinen puoli. Kirkko korostaa erityisesti rakkauden kaksoiskäskyn merkitystä Vanhan ja Uuden testamentin tiivistäjänä. Kirkon näkemyksen mukaan Raamattua on pyrittävä lukemaan ja tulkitsemaan Kristus-keskeisesti, sillä Jumalan varsinainen ilmoitus on Jeesus Kristus. Kirkon käsityksen mukaan kaikki Vanhan testamentin käskyt eivät ole tulkinnallisesti samanarvoisia Jeesuksen Kristuksen kaste- ja lähetyskäskyn kanssa.
Uskontunnustukset ja sakramentit
Suomen evankelis-luterilainen kirkko käyttää kolmea ekumeenista uskontunnustusta:
Evankelis-luterilaisessa kirkossa on kaksi sakramenttia: kaste ja ehtoollinen. Kirkon mukaan sakramenttien välityksellä Jumala antaa ihmiselle synnit anteeksi ja avaa yhteyden Kristukseen. Yhdessä Raamatun sanan avulla sakramentit synnyttävät ja vahvistavat ihmisen uskoa. Keskeisenä pidetään Kristuksen ristinkuolemaa, ylösnousemusta ja näistä kertovaa evankeliumia ja sakramentteja.