cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pavel Ponedelin
Henkilökuva
Pavel Ponedelin toimi vuosina 1926–1930 31. jalkaväkidivisioonan komentajana. Vuosina 1930–1933 Ponedelin toimi Frunzen sotilasakatemian opettajana. Vuosina 1933–1934 hän toimi 95. jalkaväkidivisioonan komentajana.
Talvisota
Talvisodassa Ponedelin toimi 139. jalkaväkidivisioonan komentajana 15. joulukuuta 1939 alkaen. Hän siirtyi tehtävään Nikolai Beljajevin tilalle, joka oli epäonnistunut Tolvajärven–Ägläjärven taisteluissa. Ponedelin vastasi divisioonan komentamisesta sodan loppuun saakka. Talvisodan jälkeen Ponedelin toimi Leningradin sotilaspiirin vastaavana komentajana vuosina 1940–1941.
Suuri isänmaallinen sota
Ponedelin osallistui alkuun suureen isänmaalliseen sotaan, mutta joutui vuonna 1941 sotavankeuteen. Hän oli sotavankeudessa vuosina 1941–1945. Sodan jälkeen hänet pidätettiin maanpetoksesta, koska oli antanut itsensä saksalaisten vangiksi. Josif Stalinin määräyksellä hänet teloitettiin ampumalla vuonna 1950. Juuri ennen teloitustaan Ponedelin oli lausunut ”Minä kuolen ihan kaikessa rauhassa, koska syntyperäisenä neuvostoliittolaisena maani ottaa vastaan minun tuhkani.” Ponedelin rehabilitoitiin vuonna 1956.
Bob Dole
Robert Joseph "Bob" Dole (22. heinäkuuta 1923 Russell, Kansas, Yhdysvallat – 5. joulukuuta 2021 Washington D.C., Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Dole toimi Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtajana 1985–1987 ja 1995–1996 ja oli presidenttiehdokkaana vuoden 1996 presidentinvaaleissa.
Hän oli Kansasin osavaltion edustaja Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1961–1969 ja Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1969–1996. Hän oli republikaanisen puolueen virallisena valtakunnallisena ehdokkaana kahteen otteeseen, ensin Gerald R. Fordin varapresidenttiehdokkaana 1976 ja viisi vaalikautta myöhemmin presidenttiehdokkaana 1996, häviten molemmissa vaaleissa. Dole luopui poliitikonurastaan Bill Clintonin voitettua helposti vuoden 1996 presidentinvaalit.
Dolen oikea käsi halvaantui hänen taistellessaan Italiassa toisessa maailmansodassa. Hänen vaimonsa (vuodesta 1975) Elizabeth Dole on Yhdysvaltain entinen liikenneministeri (1983–1987) ja työministeri (1989–1990), joka on myös toiminut Yhdysvaltain senaatin jäsenenä, vuosina 2003–2009 Pohjois-Carolinan osavaltion edustajana. Dolen ensimmäinen vaimo oli Phyllis Holden, jonka kanssa hän oli naimisissa vuodesta 1948 vuoteen 1972, ja jonka kanssa hän sai yhden lapsen, vuonna 1954 syntyneen tyttären.
left|thumb|240px|Bob Dole toisen maailmansodan Euroopassa päättymisen 60-vuotisjuhlassa.
Sinkkuelämän säännöt
Sinkkuelämän säännöt on Tonislav Hristovin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2011. Se on Hristovin ensimmäinen pitkä dokumenttielokuva. Elokuvan kuvaukset alkoivat joulukuussa 2008 ja päättyivät syyskuussa 2009. Elokuva sai elokuvateatteriensi-iltansa 1.4.2011.
Juoni
Sinkkuelämän säännöt kertoo neljästä Helsingissä asuvasta nuoresta miehestä. 29-vuotias Tonislav, elokuvan ohjaaja ja päähenkilö, ja hänen ystävänsä Zoran, 27, ovat eronneet suomalaisista vaimoistaan. Kiril on pitkässä parisuhteessa ja haluaisi mennä tyttöystävänsä kanssa naimisiin, mutta tämä kieltäytyy. Hristian, 24, on sinkku. Miehet etsivät rakkauden ja parisuhteen todellista merkitystä kokeilemalla kaikkea aina nettideittailusta urheilutreffeihin ja tyylikoulutukseen. Rakkauden etsintä on täynnä vastoinkäymisiä ja onnen hetkiä.
Vastaanotto
Sinkkuelämän säännöt palkittiin parhaana dokumenttielokuvana 4.–13.3.2011 järjestetyillä Sofian elokuvajuhlilla Bulgariassa.
Daniel Bernhardt
Daniel Bernhardt (s. 31. elokuuta 1965 Worblaufen, Sveitsi) on sveitsiläinen näyttelijä ja entinen malli.
Ura
Bernhardt opiskeli arkkitehdiksi Bernissä ja valmistumisensa jälkeen hän perusti veljensä kanssa kamppailukoulun. Bernhardt on harjoitellut kamppailulajeja 15-vuotiaasta lähtien, kuten potkunyrkkeilyä, kungfuta ja taekwondoa. Hän työskenteli vaatemallina Pariisissa, Ranskassa ja myöhemmin myös New Yorkissa. Bernhardt esiintyi Versacen mainoksessa yhdessä Jean-Claude Van Dammen kanssa, josta hän sai innostuksen esiintyä toimintanäyttelijänä.
Iso Lehmojärvi
Iso Lehmojärvi on Keski-Suomessa Luhangalla Tommolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,2 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,1 metriä mpy.
Talvisota (kirja)
Talvisota on Antti Tuurin kirjoittama romaani, joka kertoo yhden suomalaisen jalkaväkisotilaan kokemuksista talvisodassa. Talvisota on Antti Tuurin Pohjanmaa-sarjan toinen osa. Kirja ilmestyi vuonna 1984 Otavan kustantamana. Kirja on käännetty ruotsiksi, tanskaksi, islanniksi, viroksi ja saksaksi.
Talvisota on julkaistu äänikirjana C-kasetilla, CD-levyllä ja eri äänikirjapalveluissa. Äänikirjan lukijana on Taneli Mäkelä.
Vuonna 1989 ilmestynyt Pekka Parikan ohjaama elokuva Talvisota perustuu Talvisota-romaaniin. Antti Tuuri ja Pekka Parikka toimivat elokuvan käsikirjoittajina.
Kirjan juoni
Kirjan kertojana toimii Martti Hakala. Martti on minäkertoja, joka kertoo tarkkoja muistelmia omista kokemuksistaan talvisodassa. Talvisota-elokuvaan verrattuna kirjassa esiintyy melko vähän nimeltä mainittuja henkilöhahmoja.
Martti Hakalan ja hänen nuoremman veljensä Paavo Hakalan sotatie alkaa 13. lokakuuta 1939, kun miehet lähtevät muiden kauhavalaisten asevelvollisten kanssa ylimääräiseen kertausharjoitukseen. Hakalan veljekset sijoitetaan pohjalaisista koottuun jalkaväkirykmentti 23:een, jonka komentajana toimi everstiluutnantti Matti Laurila.
Jalkaväkirykmentti 23 keskitetään junakuljetuksilla ja jalkamarsseilla Karjalankannakselle. Ennen sodan puhkeamista rykmentti harjoittelee ja osallistuu linnoitustöihin Unnunkosken ja Konnitsan kylissä. Konnitsassa Paavo Hakalan ja paikallisen nuoren naisen välille syntyy romanssi, joka katkeaa naisen perheen lähdettyä evakkoon. Samaan aikaan Paavolla on romanssi myös kotikylässä naapurin tytön kanssa.
Talvisodan puhjettua jalkaväkirykmentti 23 käsketään eturintamaan Terenttilän peltoaukealle itsenäisyyspäivänä 1939. Terenttilässä Martti ja Paavo taistelevat menestyksekkäästi puna-armeijaa vastaan. Martti Hakala kuvaa sodankäyntiä erittäin tarkasti. Paavo Hakala haavoittuu Terenttilässä ja käy kotilomalla. Pian kotilomalta paluun jälkeen Paavo kaatuu vihollisen tykistön suorasta osumasta Martin silmien edessä. Veljen kuolema vaikuttaa Marttiin syvästi, mutta sodan todellisuudessa suremiseen ei ole mahdollisuutta. Martti löytää Paavon tavaroista rakkauskirjeitä joita Paavo on saanut Konnitsan kylässä tapaamaltaan naiselta. Veljensä mainetta suojellakseen Martti polttaa kirjeet.
Jalkaväkirykmentti 23 siirretään Terenttilän aukeilta lepoon tapaninpäivänä. Martti pääsee levon aikana käymään kotona lomalla. Loman jälkeen Martin joukkue on vähän aikaa kunnostamassa Taipaleen rintaman takalinjoja. Tämän jälkeen jalkaväkirykmentti 23 siirretään nopeasti Äyräpään rintamalle. Jalkaväkirykmentti 23 kokee Äyräpäässä erittäin raskaita tappioita ja koko rintama on lähellä romahtamista. Martti ja koko muu rykmentti ovat taistelukyvyn äärirajoilla. Rauhan tulo 13. maaliskuuta 1940 pelastaa Martin ja loput rykmentin vähiin kuluneista miehistä. Kirjan viimeisissä lauseissa Martti kuvaa kokemaansa suurta katkeruutta siitä, kuinka suurista tappioista huolimatta Suomen armeijan oli vetäydyttävä Moskovan rauhan mukaisille rajoille ja luovutettava puolustamansa alueet Neuvostoliitolle.
Honor 7 Lite
Honor 7 Lite on Huawein valmistama älypuhelin.
Ominaisuudet
Honor 7 Litessä on Android 7.0 Huawein omalla Emotion UI 5.0.2 -käyttöliittymällä. Siinä on sisäistä muistia 16 gigatavua ja 2 gigatavua keskusmuistia. Puhelimessa on kaksi paikkaa nano-SIM-korteille, mutta jos kaksi SIM-korttia on käytössä, toinen niistä varaa microSD-muistikortin paikan.
Kamera
Honor 7 Litessä on 13 megapikselin f/2.0 aukolla varustettu takakamera LED-salamalla. Etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Honor 7 Litellä voi kuvata videoita korkeintaan 1080p-laadulla ja 30 fps:n nopeudella.
Prosessori
Honor 7 Litessä on HiSilicon Kirin 650 kahdeksanydinprosessori (4 × 1,7 GHz & 4 × 2,0 GHz).
Logan Brown
Logan Brown (s. 5. maaliskuuta 1998 Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Tampa Bay Lightningin organisaatiossa. Ottawa Senators varasi Brownin ensimmäisellä kierroksella 11. pelaajana kesällä 2016. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Eliteprospects.com -sivuston Tyler Parchemin mukaan isokokoinen Brown on pelityyliltään kahden suunnan sentteri, joka pystyy olemaan kuitenkin dominoiva hyökkäyspäässä. Hänen mukaansa Brown käyttää isoa kokoa hyväkseen ja hän on hyvä suojaamaan kiekkoa, aloittamaan, laukomaan ja syöttämään. Brown ei ole kokoisekseen kuitenkaan kovin fyysinen. Häntä on yleisesti verrattu pelityyliltään Joe Thorntoniin.
Seuraura
Brown on St. Louis Bluesin junioreiden kasvatti. Kaudella 2012–2013 hän osallistui yhtenä kolmesta yhdysvaltalaispelaajasta IIHF Development Campille. USHL-joukkue Indiana ice varasi Brownin 346. pelaajana kesällä 2013. Hän pelasi kaudella 2013–2014 HPHL-junioriliigaa Indiana Jr. Icessa ja toimi joukkueensa varakapteenina.
Niagara IceDogs varasi Brownin koko OHL:n varaustilaisuuden kuudentena pelaajana ja ensimmäisenä yhdysvaltalaispelaajana kesällä 2014. Saman vuoden elokuussa IceDogs kuitenkin kauppasi hänet Windsor Spitfiresiin vaihdossa vuosien 2015, 2017 ja 2018 toisen kierroksen, vuosien 2016 ja 2018 kolmannen sekä vuoden 2017 14. kierroksen varausvuoroihin. Brown siirtyi Spitfiresiin kaudeksi 2014–2015, jolloin hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 17+26=43. Brown valittiin kauden päätteeksi OHL:n tulokkaiden toiseen tähdistökentälliseen.
Kaudella 2015–2016 Brown oli Spitfiresin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Christian Fischerin jälkeen. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras syöttäjä ja jakoi Spitfiresin sisäisen pistepörssin voiton Bradley Latourin kanssa. Brown pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa. Hän piipahti lisäksi Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelmassa. Brown pelasi kauden aikana myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
Ottawa Senators varasi Brownin ensimmäisellä kierroksella 11. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Hän teki jo saman vuoden elokuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen.
Syyskuussa 2021 Brown teki Senatorsin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Brown teki vapaana agenttina Tampa Bay Lightningin kanssa yhden vuoden ja 775 tuhannen dollarin arvoisen sopimuksen
Sierra Leonen erikoistuomioistuin
Sierra Leonen erikoistuomioistuin (Special Court for Sierra Leone, SCSL) oli Sierra Leonessa toiminut erikoistuomioistuin, joka toimi vuosina 2002–2013. Se käsitteli Sierra Leonen sisällissodan aikana tehtyjä julmuuksia ja tuomitsi muun muassa Liberian presidentin Charles Taylorin. Tuomioistuinta kritisoitiin myös esimerkiksi budjettinsa ylittämisestä.
Perustaminen
Sierra Leonen erikoistuomioistuin SCL perustettiin vuonna 2002, kun Sierra Leone ja YK sopivat asiasta. Sen tarkoituksena oli käsitella Sierra Leonen sisällissodassa tapahtuneita julmuuksia. Sisällissotaa kuvasti poikkeukselliset raakuudet. Erityisesti kapinallisarmeija RUF tunnettiin siviileihin kohdistuneista silpomisista ja amputaatioiden käyttämisestä pelotteena. Sodassa pakotettiin myös tuhansia lapsia sotilaiksi ja seksiorjiksi.
Tuomioistuin sijaitsi Sierra Leonen pääkaupungissa Freetownissa, ja sen toimivaltaan kuuluivat sotarikokset, rikokset ihmisyyttä vastaan ja Sierra Leonen lain vastaiset rikokset. Vaikka sisällissota oli alkanut jo vuonna 1991, tuomioistuin päätti, että se käsittelee vain vuonna 1996 tehdyn Abidjanin rauhansopimuksen jälkeisiä tekoja.
Toiminta
thumb|Tuomioistuimen toimirakennus Kevyt tuomioistuin sai alkuun paljon kiitosta, mutta sitä alettiin pian kritisoida sen ylitettyä budjettinsa. Tuomioistuimen toiminta oli pitkälti vapaaehtoisten rahoitusten varassa. Tuomiostuimen piti alkujaan toimia vain kolme vuotta, mutta se suljettiin virallisesti vasta yli 11 vuotta perustamisen jälkeen joulukuussa 2013. Tuomiostuin kulutti toiminta-aikanaan noin 300 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, vaikka alkuperäinen budjetti oli 75 miljoonaa dollaria. Kriitikot huomauttivat muun muassa tuomioistuimen tuomareiden palkoista. He saivat palkkaa verovapaasti 240 000 Yhdysvaltain dollaria vuodessa eli moninkertaisesti, mitä esimerkiksi Sierra Leonen presidentti.
Tuomioistuimessa oli syytettyinä yhteensä 13 henkilöä. Heistä yhdeksän tuomittiin. RUF:n johtaja Foday Sankoh ja sotapäällikkö Sam Bockarie kuolivat ennen oikeudenkäynnin alkua ja siviilipuolustusvoimien epäilty johtaja Samuel Hinga Norman oikeudenkäynnin aikana. Tuomiostuimessa tuomittiin muun muassa Liberian presidentti Charles Taylor, joka oli ensimmäinen valtionpäämies sitten Nürnbergin oikeudenkäynneissä tuomitun Karl Dönitzin, joka tuomittiin kansainvälisessä oikeudessa sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Martin Štajnoch
Martin Štajnoch (s. 15. syyskuuta 1990 Bojnice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija.
Gustaf Sohlström
Gustaf Adolf Sohlström (4. elokuuta 1821 Pori – 1. syyskuuta 1907 Pori) oli suomalainen Porissa vaikuttanut kauppaneuvos, kunnallisneuvos, kauppias, laivanvarustaja ja teollisuudenharjoittaja.
Sohlströmin vanhemmat olivat porilainen porvari Otto Jakob Sohlström ja Anna Greta Sohlström. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja Turun kauppakoulun ja opiskeli sitten Ranskassa, Englannissa ja Saksassa kieliä ja liikealaa.
Sohlström oli Porin satamakonttorin esimiehenä, kunnallisneuvosmiehenä Porin maistraatissa ja raastuvanoikeudessa ja hoiti lukuisia muita luottamustehtäviä. Hn oli Tanskan varakonsuli vuodesta 1868, ja hän toimi Porin Kauppiasyhdistyksen ja Porin Kauppaklubin puheenjohtajana.
Gustaf Sohlström oli naimisissa Maria Wilhelmina Lindeqvistin kanssa. Heidän lapsiaan olivat Muntra Musikanter -mieskuoron johtaja, varatuomari Gustaf Maximilian (Gösta) Sohlström (1849–1925) ja kirjailija Edith Sohlström (1870–1934).
Sohlström oli myös Suomen ensimmäisen purjehdusseuran Börneborgs segelförening perustajia.
FK Arsenal Kiova
FK Arsenal Kiova on ukrainalainen jalkapalloseura, joka pelaa Ukrainan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. liigassa.
Seuran perustivat nykymuodossaan kannattajat vuonna 2014 vuosina 1925–1964 ja 2001–2013 toimineiden samannimisten seurojen jatkajaksi. Se pelaa kotiottelunsa Kiovan lähistöllä Štšaslyvessa. Seura on tunnettu erityisesti vahvasta kannattajakulttuuristaan, Arsenalin ultrat ovat Ukrainan ainoa antirasistinen ja antinationalistinen ryhmittymä useimpien joukkueiden kannattajatoiminnan rakentuessa vahvasti äärioikeistolaisten ideologioiden ympärille.
Jatuli (liikuntakeskus)
thumb|250px|Vesi-Jatuli kesällä 2012. Jatuli on Haukiputaalla Oulussa sijaitseva vapaa-aika- ja liikuntakeskus. Keskus muodostuu liikuntasalista, voimailusalista sekä uimahalli Vesi-Jatulista.
Liikuntahalli
Jatulin liikuntahallin kentän pituus on 40 metriä, leveys 25 metriä ja korkeus yhdeksän metriä. Halli voidaan jakaa kolmeen osaan väliverhoin. Lattiamateriaalina on lakattu puu. Kenttään on merkitty pelialueiden rajaviivat lentopallolle, koripallolle, käsipallolle, futsalille, salibandylle ja sulkapallolle. Kentän katsomonpuoleisessa reunassa on juoksusuora sekä pituus- ja korkeushyppypaikat. Hallista on väliseinällä erotettu voimailusali, painimolski ja kiipeilyseinä.
Liikuntahallin katsomossa on 600 kiinteää istumapaikka, lisäksi irtotuolein voidaan kapasiteettiä lisätä tuhanteen.
Vesi-Jatuli
Uimahalli Vesi-Jatuli on rakennettu Jatulin liikuntahallin yhteyteen. Se valmistui vuonna 2003. Uimahallissa on kuusirataisen pääaltaan lisäksi opetus-, kahluu- ja monitoimialtaat sekä kylmävesiallas. Uimahallin yhteydessä on myös takkahuone sekä tilaussauna. Vesi-Jatuli valittiin vuonna 2005 vuoden uimahalliksi Suomessa.
Oheispalvelut
Jatulissa on myös nuorisotila, kahvio, kahvila Jatuli, kokous- ja ryhmätoimintatiloja sekä diskosali.
Australian ympäristöpolitiikka
Australian ympäristöpolitiikkaan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen.
Ilmastonmuutoksen haitat Australialle ennustetaan mittaviksi. Vesiongelmien, kuivuuden ja maastopalojen taloudelliset tappiot ovat jo nyt miljardeja dollareita vuosittain. Australia ratifioi Kioton pöytäkirjan joulukuussa 2007. Matkailu on Australian toiseksi suurin elinkeino ja uhanalaisten valaiden ja koralliriuttojen suojelu on myös siksi ensisijaisen tärkeää.
Patrik Rybár
Patrik Rybár (s. 9. marraskuuta 1993 Skalica, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa KHL:n valkovenäläisseura Dinamo Minskissä.
Australian ympäristöpolitiikka
Ilmastonmuutos
Australian johtavan ilmastotutkijat tekivät ilmastotutkimuksen 70 vuodeksi vuonna 2004. Ennusteen mukaan lämpötila nousee 6 °C vuoteen 2070 ja myrskyt ja kuivuus lisääntyvät. Australian vesivarat voivat niukentua. Koralliriutat ovat vaarassa. Ennusteen mukaan trooppiset taudit, kuten denguekuume ja Ross River kuume, lisääntyvät. Australian kasvihuonekaasupäästöt henkeä kohti ovat suurimpien joukossa. Aluksi Australia ei ratifioinut Kioton sopimusta, koska se koki sen merkityksettömäksi niin kauan kuin Yhdysvallat jää sopimuksen ulkopuolelle. Ilmastonmuutoksen haitat Australialle ovat kuitenkin mittavia. Australia ratifioi Kioton pöytäkirjan 3. joulukuuta 2007.
Valaat
Australia tukee valaiden suojelua. Useat valasturistit matkustavat Australiaan katsomaan ryhävalaiden näyttäviä hyppyjä. Niitä ei ole saanut pyytää 40 vuoteen, koska ne aikoinaan pyydettiin melkein sukupuuttoon.
Scuderia Toro Rosso STR9
Scuderia Toro Rosso STR9 oli italialaisen Formula 1 -talli Toro Rosson käyttämä auto kaudella 2014. Autolla kilpailivat ranskalainen Jean-Éric Vergne ja venäläinen Daniil Kvjat. Testikuljettajana toimi Max Verstappen.
Australian ympäristöpolitiikka
Koralliriutta
Matkailu on Australian toiseksi suurin elinkeino. Iso valliriutta on suurimpia vetonauloja. Koralliriutta antaa 30 mrd. $ vuositulot jokamiehen etujen lisäksi. Vuonna 1998 42 % valliriutasta vahingoittui, josta 18 % vauriot oli pysyviä. Vuonna 2002 60 % valliriutasta vahingoittui. Australia on julistanut 30 % isosta valliriutasta suojelualueeksi. Australian merentutkimuslaitos julkaisi koralliriutan kartoituksen tammikuussa 2009. Kartoituksen mukaan korallin kasvu on vähentynyt yli 13 % vuodesta 1990. Vastaavaa ei ole todettu 400 vuoteen.
Vesi
Epäsäännölliset sateet lisäävät kuivuutta ja tuovat maaperän suolaongelman. Merituulet ovat tuoneet valtamereltä suolaa maaperään miljoonien vuosien ajan. Aiemmin kasvillisuus käytti sadevettä. Nyt maan alta on noussut haitallista suolaista vettä. Rahalliset tappiot ovat miljardeja. Vesiongelman vuoksi on tehty esimerkiksi 350 milj. Australian dollarin suolanpoistosuunnitelma. Se kattaa 15 % Perthin veden tarpeesta.
Patrik Rybár
Seuraura
Rybár on HK 36 Skalican kasvatti. Hän siirtyi B-juniori-ikäisenä HC Slovan Bratislavaan kaudeksi 2009–2010. Kaudella 2010–2011 Rybárilla oli Slovakian B-nuorten sarjan paras torjuntaprosentti (93,5%). Hän teki samalla kaudella myös Extraliga-debyyttinsä. Vain 17-vuotias Rybár sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen Extraliga-ottelunsa 1. joulukuuta 2010 HK Orange 20:tä vastaan. Ottelusta hänelle erikoisen teki se, että Slovanin aloittavana maalivahtina toimi Rybárin isä Pavol. Patrik vaihdettiin isänsä tilalle joukkueen maalille ajassa 53.09, kun Slovan johti ottelua lukemin 6–0. Patrik Rybár torjui vajaan seitsemän minuutin aikana kaksi kertaa, eikä ottelussa nähty enempää maaleja.
Australian ympäristöpolitiikka
Vieraslajit
Euroopasta on viety Australian kaniineja, jotka söivät laidunmaata. Etelä-Amerikasta tuotiin tuholaistorjuntaan myrkyllisiä agakonnia. Pohjois-Australiassa agakonnat uhkaavat alkuperäiseläimistöä. Tutkimusmatkailijat toivat dromedaarit eli yksikyttyräiset kamelit Australiaan 1800-luvun puolivälissä. Kanta kaksinkertaistuu 9 vuodessa. Vuonna 2009 kameleita oli miljoona. Niillä ei ole luontaisia vihollisia. Kamelit vaeltavat villeinä. Vuonna 2009 hallitus päätti varata 11 miljoonaa euroa kameleiden harventamiseen, koska ne kilpailevat vedestä ja ruoasta lampaiden ja karjan kanssa ja vaurioittavat rakennuksia ja vesijohtoja vedenetsinnässä.
Haminanniitty
Haminanniitty oli Käkisalmen esikaupunki Käkisalmen maalaiskunnassa Norsjoen, Tenkalahden, Pörtsykän ja Vuohensalon kylien rajaseudulla Käkisalmen keskustan itäpuolella. Pääosa Haminanniitystä kuului Norsjoen kylään. Noin kilometrin verran Haminanniitystä luoteeseen sijaitsi toinen suurempi Porkanniemen esikaupunki. Haminanniityn esikaupunki alkoi syntyä 1920-luvulla, koska maa oli maalaiskunnan puolella halvempaa kuin kaupungissa ja rakennusmääräykset olivat vapaampia. Alue kehittyi varsinkin 1930-luvulla, kun Käkisalmeen perustettiin Waldhofin selluloosatehdas, jossa suuri osa haminanniittyläisistä kävikin töissä.
Australian ympäristöpolitiikka
Kansainväliset sopimukset
Australian ratifioimiin kansainvälisiin ympäristösopimuksiin sisältyy:
Patrik Rybár
Seuraura
Kesken kauden 2011–2012 Rybár siirtyi Slovan Bratislavasta HK Spišská Nová Vesiin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan Slovakian A-nuorten sarjassa, jossa Rybárilla oli sarjan paras torjuntaprosentti (94,6%) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.53). Hän pelasi Spišská Nová Vesin miesten joukkueessa Slovakian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. hokejová liga SR:ssä kauden aikana yhden runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua. Rybár pelasi kauden aikana samaa sarjaa myös kuuden runkosarjaottelun verran lainalla HK Púchovin joukkueessa. Hän pelasi myös yhden Extraliga-ottelun Slovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kehitysohjelma HK Orange 20:n mukana. Kaudeksi 2012–2013 Rybár palasi Slovan Bratislavan organisaatioon ja pelasi kautensa pääosin seuran A-nuorissa. Hän pelasi miesten pelejä yhteensä 15 ottelun verran lainalla 1. ligaa HK Trnavan ja HK 95 Považská Bystrican joukkueissa. Kaudella 2013–2014 Rybár pelasi Slovanin A-nuorten lisäksi 1. ligaa neljän runkosarja- ja yhden playoff-ottelun verran HK Dukla Senican riveissä.
Haminanniitty
Nykyisin Haminnanniityn alueella on huomattavasti enemmän asutusta kuin ennen sotia ja alue kuuluu nykyisin kiinteämmin Käkisalmen kaupunkiin.
Patrik Rybár
Seuraura
Kaudeksi 2014–2015 Rybár siirtyi Extraliga-joukkue ŠHK 37 Piešťanyn maalinsuulle. Hän jäi niukasti joukkueen kakkosmaalivahdiksi Martin Surekille ja pelasi liigassa varsinaisella tulokaskaudellaan 27 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua. Kaudella 2015–2016 Rybár nousi Piešťanyn varsinaiseksi torjuntavastuun kantajaksi. Hän torjui 36 runkosarjaottelussa kaksi nollapeliä. Rybárilla oli koko Extraligan paras torjuntaprosentti (93,3%). Kauden jälkeen Piešťany kuitenkin jätti Extraligan ja myi sarjan lisenssin HK 32 Liptovský Mikulášille.
Rybár siirtyi kaudeksi 2016–2017 Tšekin Extraligan HK Hradec Královéen. Hän nousi joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi. Rybár voitti kauden päätteeksi Extraligan pronssia. Rybár pelasi kauden aikana myös seitsemän ottelua lainalla Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan HC Litoměřicessä. Kaudella 2017–2018 Rybár torjui maanmiehensä, HC Olomoucin Branislav Konrádin ohella eniten nollapelejä (7) Extraligan runkosarjassa, tosin Rýbar pelasi 12 ottelua vähemmän kuin Konrád. Hänellä oli myös liigan paras päästettyjen maalien keskiarvo (1.73).
Toukokuussa 2018 NHL-varaamaton Rybár teki vuoden mittaisen tulokassopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Hän pelasi kauden 2018–2019 kuitenkin kokonaan AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsin vahvuudessa, jossa Rybár pelasi 37 runkosarjaottelua torjuen kaksi nollapeliä.
Kaudeksi 2019–2020 Rybár siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin. Joulukuussa 2019 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Rybár jakoi varsin tasaisesti torjuntavastuun Justus Annusen kanssa, mutta Annusen loukkaantumisten ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen myötä hän pelasi lopulta suurimman osan Kärppien otteluista. Kaudella 2020–2021 Rybár nousi aisaparinsa Annusen epätasaisemman kauden myötä joukkueensa selkeäksi ykkösmaalivahdiksi ja pelasi 33 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua.
Rybár siirtyi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n valkovenäläisseura Dinamo Minskiin.
Maajoukkueura
Rybár edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018, jolloin hän toimi joukkueensa kolmosmaalivahtina ja puki vain yhteen otteluun. Rybár pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2019, joista molemmissa turnauksissa hän pelasi kolme ottelua. Yhteensä Rybár on pelannut 13 A-maaottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Ice Hockey Challengessa 12. helmikuuta 2016 Itävaltaa vastaan. Rybár torjui Slovakian 3–1-tappioon päättyneessä ottelussa 18 kertaa.
Rybár pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011.
Muuta
Rybár on toisen polven Slovakian maajoukkuemaalivahti. Hänen isänsä Pavol Rybár oli voittamassa mm. MM-hopeaa vuonna 2000 ja MM-pronssia vuonna 2003. Nykyään hän toimii Tšekin Extraliga-joukkue HC Pardubicen maalivahtivalmentajana.
Hümmət
thumb|250px|Hümmətin perustajajäsenet Məşədi Əzizbəyov, A. Melikov, [[Əsədulla Axundov ja Məhəmməd Əmin Rəsulzadə.]] Hümmət (lausutaan [hymmä´t], suomeksi ”Energia”, ) oli azerbaidžanilainen sosiaalidemokraattinen järjestö. Se perustettiin vuonna 1904 Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen Bakun komitean yhteyteen tekemään propagandatyötä azeriväestön keskuudessa. Järjestö toimi yhteistyössä bolševikkien kanssa, mutta taktisista syistä se esiintyi usein itsenäisenä. Hümmətin perustajiin kuuluivat Prokofi Džaparidze, Aleksandr Stopani ja Sultan Məcid Əfəndiyev. Järjestön johdossa toimivat myös Məşədi Əzizbəyov, Məmməd Məmmədyarov, Nəriman Nərimanov ja Stepan Šaumjan.
Vuosien 1905–1907 vallankumouksen jälkeen Hümmətin toiminta lamaantui. Järjestö perustettiin uudelleen helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917. Neuvostovallan kaaduttua Bakussa heinäkuussa 1918 Hümmətin bolševikkijohtajat siirtyivät maan alle tai pakenivat Astrahaniin, kun taas Tbilisissä kesällä 1917 perustettu menševikkiryhmä osallistui Azerbaidžanin demokraattisen tasavallan parlamentin toimintaan. Vuonna 1919 ryhmät tekivät yhteistyötä. Helmikuussa 1920 VKP(b):n Bakun järjestö, Hümmətin bolševikit ja iranilaisten työläisten Ədalət perustivat Azerbaidžanin kommunistisen puolueen.
Kalle Soini
Kaarle Ahto (Kalle Ahti) Soini (13. helmikuuta 1884 Mouhijärvi – 24. toukokuuta 1946 Tampere) oli suomalainen karjatalousmies ja Kokoomuksen kansanedustaja.
Soinin vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Malakias Soini (alkujaan Toijanen) ja Matilda Elisabet Soini. Hän valmistui agronomiksi 1911 ja toimi kansanopiston johtajana ja maamieskoulun opettajana 1912–1915, osuuskunta Karjan johtajana 1915–1916, Suomen Sahanomistajainyhdistyksen maanviljelyskonsulenttina 1916–1918, Satakunnan maanviljelysseuran karjatalouskonsulenttina 1919–1921 sekä sen jälkeen Länsi-Suomen Karjanjalostusyhdistyksen eli LSK:n toiminnanjohtajana, paneutuen muun muassa lypsykarjan jalostukseen. Vuodesta 1933 vuoteen 1944 Soini oli Kokoomuksen kansanedustaja. Hän toimi lisäksi monissa eri järjestöissä ja oli muun muassa Karjakunnan hallintoneuvoston puheenjohtaja. Vuonna 1935 hänelle myönnettiin maanviljelysneuvoksen arvonimi.
Soinin puoliso vuodesta 1913 oli Anna Matilda Suominen.
Ağcabədin piirikunta
thumb|250px|Ağcabədin piiri Azerbaidžanin kartalla. Ağcabədin piirikunta on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1760 neliökilometriä. Asukkaita on 122 600 henkeä (vuonna 2010).
Ağcabədin piiri sijaitsee Azerbaidžanin keskiosan tasankoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Bərdən ja Zərdabin, idässä Beyləqanin, etelässä Füzulin ja Xocavəndin sekä lännessä Ağdamin piireihin.
Piirin keskus on Ağcabədin kaupunki, josta on 263 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Kuntia on yhteensä 46, taajamia 3 ja kyliä 45. Kaupunkiväestön osuus on 38,3 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,7 % asukkaista on azereja.
Seudun pääelinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito.
Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuinpaikat ja hautakummut sekä Ağcabədin moskeija. Piirin alueella toimii Ağ gölin kansallispuisto.
Paikallislehtenä ilmestyy Aran.
Georg Smirnoff
Georg Smirnoff (16. helmikuuta 1840 Vaasa – 9. lokakuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori.
Smirnoffin vanhemmat olivat kauppias Mikael Smirnoff ja Klara Johanna Lindeqvist. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1864, lääketieteen lisensiaatiksi 1870 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1871. Toimittuaan Helsingin yleisen sairaalan ihotautien ja sukupuolitautien osaston vt. johtajana ja samalla Helsingin yliopiston sukupuolitautiopin vt. professorina vuodesta 1881 hänet nimitettiin vakinaiseksi professoriksi 1894. Yliopiston sukupuolitautiopin dosenttina Smirnoff oli toiminut 1885–1894. Professorin virkaa varten hän oli julkaissut kolme väitöskirjaa 1883–1890, mutta ne kaikki hylättiin. Tämä sai hänet hyökkäämään kuuden lentolehtisen voimin lääketieteellistä tiedekuntaa vastaan. Smirnoff kehitti mm. lihakseen ruiskeena annettavan elohopeasuolalääkityksen syfiliksen hoitoon. Hän kuoli naimattomana Helsingissä 1896.
Ruotsi kesäolympialaisissa 1936
Ruotsi osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 151 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa 20 mitalia, joista kuusi oli kultaisia, viisi hopeisia ja yhdeksän pronssisia. Painista maa¨voitti yhdeksän mitalia eli lähes puolet kokonaissaldostaan. Kisojen mitalitilastossa Ruotsi sijoittui seitsemänneksi.
Nina Ananiašvili
Ananiašvili syntyi Tbilisissä ja lähti opiskelemaan Venäjälle. Hän on esiintynyt muun muassa Bolšoi-baletin, New Yorkin baletin, Houstonin baletin ja American Ballet Theatren kanssa sekä vierailevana taiteilijana lukuisissa Euroopan valtioissa.
Ananiašvili ja Andris Liepa olivat ensimmäiset New York City Balletissa esiintyneet neuvostoliittolaiset tanssijat. Ananiašvili voitti kultamitalin Moskovan kansainvälisessä balettikilpailussa 1985, ja hänelle myönnettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvo 1986.
Ananiašvilistä tuli vuonna 2006 Georgian presidentti Mikheil Saakašvilin pojan kummi.
Christian Engelhart
Christian Engelhart (s. 13. joulukuuta 1986 Ingolstadt) on saksalainen autourheilija. Hän on kilpailut vuodesta 2009 lähtien Porsche Supercup -sarjassa.
Mourad Hdiouad
Mourad Hdiouad (s. 10. syyskuuta 1976) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä 2. Bundesliigassa pelaavaa FC Augsburgia.
Idiopatia
Idiopatia on lääketieteessä käytetty termi, joka tarkoittaa itsenäistä eli muusta sairaudesta riippumatonta, tuntemattomasta syystä johtuvaa sairautta. Esimerkiksi suurin osa skoliooseista on idiopaattisia.
Xinxiang
Xinxiang (, pinyin: Xīnxiāng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Henanin maakunnan pohjoisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 68 kilometriä maakunnan pääkaupunki Zhengzhousta pohjoiskoilliseen. Kaupungin väkiluku on 5,708 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 8 629 neliökilometriä.
Kaupunki rajoittuu etelässä Kaifengin ja Zhengzhoun, lännessä Jiaozuon ja Jinchengin, pohjoisessa Changzhin, Anyangin, Hebin ja Puyangin, sekä idässä Hezen prefektuuritason kaupunkeihin.
Piirikuntatasolla prefektuuritason kaupunki jakautuu 12 osaan seuraavasti:
<gallery widths=180px heigths=120px>
Vähä Lehmojärvi
Vähä Lehmojärvi on Keski-Suomessa Luhangalla Tommolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,7 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Aladağ
Aladağ on kaupunki Etelä-Turkissa, Adanan maakunnassa. Se on samannimisen piirikunnan pääkaupunki. Vuonna 2011 kaupungissa oli 4 129 asukasta ja piirikunnassa 17 074. Kaupunki on saanut nimensä Aladağlar-vuoristosta.
Węgorzewon piirikunta
Węgorzewon piirikunta on Puolan piirikunta Warmia-Masurian voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 22 638. Piirikunta on jaettu kolmeen maalaiskuntaan, jotka ovat Budry, Pozezdrze sekä Węgorzewo ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; hallintokeskus Węgorzewo.
Węgorzewon piirikunta syntyi 1. tammikuuta 2002, mihin asti siihen nykyisin kuuluvat kunnat olivat osa Giżyckon piirikuntaa.
Węgorzewon piirikunnan pinta-alasta arviolta 21 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Węgorzewon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 15,1 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Warmia-Masurian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Węgorzewon piirikunnassa arvioitiin olevan 22 638 asukasta, joista 50,3 prosenttia naispuolisia ja 49,7 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 23 815 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 17 717 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 16,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,9 prosenttia ja eläkeikäisten 22,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 179 lasta. Väestönlaskennassa 2011 puolalaisten lisäksi ainoa vähintään prosentin väestöstä muodostava ryhmä olivat ukrainalaiset, joita oli yhteensä 1 438 eli kuusi prosenttia piirikunnan koko väestöstä.
Michaela Hončová
Michaela Hončová (s. 22. joulukuuta 1992 Bratislava) on slovakialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 235 syyskuussa 2013. Hän on voittanut urallaan neljä ITF-turnausta kaksinpelissä.
WTA-turnauksen pääsarjassa Hončová pelasi ensimmäisen kerran Marrakechissa huhtikuussa 2013. Hän hävisi kuitenkin avauskierroksella Sílvia Soler Espinosalle.
Kankaisjärvi (Luhanka)
Kankaisjärvi on Keski-Suomessa Luhangalla Tommolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,1 metriä mpy.
Kuuhimojärvi
Kuuhimojärvi on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kuuhimojärvi on osa Vuorijoen valuma-aluetta.
Maantietoa
Järven pituus on 1,8 kilometriä, leveys 450 metriä ja sen pinta-ala on 34 hehtaaria. Se sijaitsee Parkanon kirkolta 6 kilometriä koilliseen Vuorijärven kylässä. Siihen laskee seitsemän suo-ojaa ympäröiviltä soilta. Suo-ojia myöten laskee myös Vähä-Kuuhimon ja Kivilammen vedet. Järven oma laskuoja laskee 1,4 kilometriä pitkää laskuojaa myöten Vuorijärveen. Järvi hieman kivinen ja siinä on yksi pieni saari. Rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä. Rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Kolmen maatilan pelloista yksi ulottuu järvenrantaan asti.
Xavier de Le Rue
Xavier de Le Rue (s. 1. heinäkuuta 1979 Lannemezan) on ranskalainen uransa päättänyt lumilautailija. 176 senttimetriä pitkä ja 82 kilogrammaa painava de Le Rue kilpaili lumilautakrossissa. Hän edusti SC St. Lary -seuraa.
De Le Rue osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin, vuosina 2006 ja 2010. Parhaimmillaan hän oli 18. vuonna 2006 Torinossa. MM-kilpailuihin de Le Rue osallistui kolmesti saavuttaen kultaa vuosilta 2003 ja 2007 sekä hopeaa vuodelta 2009. Voitettuaan toisen MM-kultansa de Le Ruesta tuli historian ensimmäinen kaksinkertainen lumilautakrossin maailmanmestari. Nuorten MM-kilpailuista de Le Rue saavutti yhden hopean suurpujottelusta.
De Le Rue kilpaili maailmancupissa vuosina 1997–2014. Hän saavutti 11 osakilpailuvoittoa ja 20 palkintosijaa. Lisäksi hän saavutti lumilautakrossin kokonaiskilpailun voiton kolmesti peräkkäin kausilla 2002–2003, 2003–2004 ja 2004–2005. Hän on ainoa mies, joka on pystynyt tähän saavutukseen. De Le Rue lopetti uransa vuonna 2014.
De Le Ruen pikkuveli Paul-Henri de Le Rue on lumilautakrossin olympiamitalisti.
Sveitsi kesäolympialaisissa 1936
Sveitsi osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 174 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa 15 mitalia, joista yksi oli kultainen, yhdeksän hopeisia ja viisi pronssisia. Maa sai voimistelusta yhdeksän mitalia, eli yli puolet kisojen kokonaissaaliistaan. Kisojen mitalitilastossa Sveitsi sijoittui 16. sijalle.
Harmaatuulihaukka
Harmaatuulihaukka (Falco ardosiaceus) on afrikkalainen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 30–33 cm ja paino 205–255 g (koiras) ja 240–300 g (naaras). Harmaatuulihaukan höyhenpuku on kokonaan liuskeenharmaa ja sen silmät, nokka, vahanahka ja koivet ovat keltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun puvussa on ruskehtava sävy.
Esiintyminen
Harmaatuulihaukka elää Afrikassa Sahelin alueella, Senegalista lännessä Etiopiaan ja Eritreaan idässä, ja aina Namibian ja Zambian pohjoisosiin asti. Lajin elinympäristön ala on noin 12 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan 100 000–1 000 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, mutta osa Länsi-Afrikan kannasta suorittaa ajoittain vaelluksia.
Elinympäristö
Harmaatuulihaukka asuu metsissä, puustoisilla ruohomailla ja savanneilla, usein aukeiden tai kulottuneiden alueiden reunoilla.
Lisääntyminen
Pesä on puunkolossa tai jonkun muun linnun vanhassa risupesässä, usein vasarapäähaikaran (Scopus umbretta) pesässä, josta se voi häätää haikaran pois kesken sen pesinnän. Naaras munii 2–5 munaa, joita haudotaan 26–31 päivää. Poikaset lähtevät pesästä lentokykyisinä kuukauden ikäisinä.
Ravinto
Lajin pääravintoa ovat isokokoiset hyönteiset sekä pienet liskot, pikkujyrsijät, linnut, lepakot ja madot. Se on petolinnuksi siitä erikoinen, että sille kelpaavat myös öljypalmun (Elaeis) siemenet.
Eeva Nikoskelainen
Eeva Nikoskelainen (s. 22. helmikuuta 1942 Salo) on Turun yliopiston silmätautiopin emeritaprofessori ja vapaa kirjailija, joka on kirjoittanut viisi romaania. Nikoskelainen on toiminut pitkään Turun yliopistossa. Hän kirjoitti esikoisteoksensa vuonna 1996.
Nikoskelainen oli naimisissa sisätautiopin professori Jukka Nikoskelaisen (1943–2013) kanssa. Avioliitosta on neljä lasta.
Vähä-Kuuhimo
Vähä-Kuuhimo on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Vähä-Kuuhimo on osa Vuorijoen valuma-aluetta.
Maantietoa
Järven pituus on 350 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 5,5 hehtaaria. Se sijaitsee Ristinevalla noin viisi kilometriä Parkanon kirkolta luoteeseen. Siihen laskee toistakymmentä suo-ojaa, joista yksi on samalla järven laskuoja. Laskuoja laskee kilometrin pituisena Kuuhimojärveen. Rantaviiva on 950 metriä pitkä ja rannat ovat suota. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet seututieltä 274.
Iso-Hyttynen
Iso-Hyttynen on Keski-Suomessa Luhangalla Tommolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 13,1 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126 metriä mpy.
Norja kesäolympialaisissa 1936
Norja osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 70 urheilijan joukkueella, jotka osallistuivat 12 eri lajiin. Maa saavutti urheilulajeissa kuusi mitalia, joista yksi oli kultainen, kolme hopeisia ja kaksi pronssisia. Kisojen mitalitilastossa Norja sijoittui 18. sijalle. Avajaisseremoniassa Norjan lippua kantoi pituushyppääjä Otto Berg.
Vienan Karjala
thumb|Venehjärvi. thumb|Vuokkiniemeä heinäkuussa 2007. thumb|Uhtualaiset runonlaulajat Poavila ja Triihvo Jamanen vuonna 1894 [[I. K. Inhan ottamassa valokuvassa.]]
Vienan Karjala eli Viena ( samoin, ) on historiallis-maantieteellinen alue Venäjällä Vienanmeren länsirannikolta Suomen itärajalle. Pohjoisessa se rajoittuu Murmanskin alueeseen, etelässä Aunuksen Karjalaan Luva-, Kiimas- ja Nuokkijärven linjalla itäkaakkoon ja idässä Arkangelin alueeseen. Viena käsittää Karjalan tasavallan pohjoisosan. Kulttuurisesti Vienaan kuuluu myös kolme runokylää Suomen puolelta Kainuusta. Vienan Karjalan pinta-ala on 66 935 km² ja alueella on noin 100 000 asukasta.
Historia
Vienan Karjalassa, niin kuin muuallakin Koillis-Euroopassa on asunut jo vuosituhansia suomalais-ugrilaisia kansoja, jotka olivat nykyisten karjalaisten ja suomalaisten esi-isiä. Vienankarjalaiset ovat suomalaisten lähin sukulaiskansa, mikä onkin tehnyt yhteyksien pitämisen rajan yli helpoksi. Suomen kieli ja Vienassa puhuttava karjalan kielen murre ovat lähellä toisiaan, mikä näkyy esimerkiksi Vienan paikannimistössä. Tämä helpotti esimerkiksi Vienasta Suomeen suuntautuvaa laukkukauppaa vuosisatojen varrella.
Suomen ollessa Suomen suuriruhtinaskuntana osa Venäjän keisarikuntaa Vienan alue kuului Arkangelin kuvernementin Kemin kihlakuntaan.
Suomen itsenäistymisen jälkeen alkaneissa heimosodissa vuosina 1918–1922 ja jatkosodassa 1941–1944 alue pyrittiin liittämään Suomeen. Molemmilla kerroilla suomalaiset valtasivat laajoja alueita Itä-Karjalasta ja osa alueen asukkaista kannatti innokkaastikin Suomeen liittymistä.
Kihlakunnat ja piirit
Nykyisin tuon alueen käsittävät suunnilleen Kalevalan, Louhen, Kemin, Belomorskin ja Kostamuksen piirit Karjalan tasavallasta sekä Kantalahden piiri Murmanskin alueelta. Etelässä raja on kulkenut Repolan ja Rukajärven pohjoispuolitse kohti itäkaakkoa. Nykyään Vienaan rajautuvat Aunuksen Karjalasta Mujejärven ja Segežan piirit.
Entiset kunnat
Vuonna 1905 Kemin kihlakuntaan kuuluivat sen hallintokaupunki Vienan Kemi, Suman posaadi, Solovetskin luostari ja 22 kuntaa:
Vienan kunnat lakkautettiin 1920-luvulla muiden Karjalan ASNT:n kuntien tavoin.
Vienan runokylät
Vienan Karjala on tullut kuuluisaksi erityisesti rikkaasta runonlauluperinteestään, runonlaulajistaan ja runokylistään. Niillä on ollut merkittävä asema myös suomalaisten kansallisen identiteetin rakentajina, sillä pääosa Suomen kansalliseepoksen, Kalevalan runoista kerättiin Vienasta. Tästä syystä Vienalla on ollut jonkinlainen myyttinen asema alueena, josta on löydettävissä jotakin, jota pidetään alkuperäisenä suomalaisuutena.
Vienan runokyliin lasketaan kuuluviksi sellaiset vielä olemassa olevat tai elvytyssuunnitelmien piirissä olevat Vienan kylät, jotka ovat antaneet runoaineistoa Kalevalaa ja Kanteletarta varten tai olleet vaikuttamassa karelianismin syntyyn.
Suomen puolella runokyliä ovat Hietajärvi ja Kuivajärvi Suomussalmella aivan valtiorajan läheisyydessä sekä Rimmin kylä Kuhmossa. Venäjän Karjalassa runokyliin kuuluviksi lasketaan: Kostamuksen kaupungista: Vuokkiniemi, Latvajärvi, Venehjärvi, Ponkalahti, Pirttilahti, Tsena, Tollonjoki, Akonlahti, Kontokki ja Vuokinsalmi, Kalevalan piiristä: Uhtua, Vuonninen, Lonkka, Jyvöälahti, Haikola, Jyskyjärvi ja Pistojärvi. Kemin piiristä: Paanajärvi.
Vincent Cavanagh
Vincent ”Vinny” Cavanagh (s. 29. elokuuta 1973 Liverpool) on englantilainen laulaja ja kitaristi, joka tunnetaan parhaiten metalliyhtye Anatheman perustajajäsenenä. Hänestä tuli yhtyeen laulaja, kun edellinen laulaja Darren White jätti Anatheman Pentecost III -EP:n julkaisun jälkeen vuonna 1995. Vincent Cavanagh on kitaristi Daniel Cavanaghin veli ja basisti Jamie Cavanaghin kaksoisveli.
Dmitri Ipatov
thumb|Dmitri Ipatov Dmitri Gennadjevitš Ipatov (, s. 30. kesäkuuta 1984 Magadan) on venäläinen mäkihyppääjä, joka on kilpaillut kansainvälisellä tasolla vuodesta 2002 lähtien. Hän on kilpaillut maailmancupissa ja Continental cupissa.
Eino Hemmilä
Eino Mikael Hemmilä (6. elokuuta 1902 Alavieska – 24. huhtikuuta 1969 Kokkola) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija.
Hemmilän vanhemmat olivat itsellinen Konstantin Manunpoika Hemmilä ja hänen toinen vaimonsa Sofia Mikontytär. Pienviljelijäperheeseen syntynyt Hemmilä kävi kansakoulun ja oli innokkaasti mukana kotipaikkakuntansa Alavieskan nuorisoseuraliikkeessä. Hän pyrki myös parantamaan tietojaan itseopiskelun avulla.
Hemmilä aloitti lehtiuransa Kalajokilaakso-lehden toimitussihteerinä. Hän oli Keskipohjanmaa-lehdessä tilapäistoimittajana 1932–1935 ja sen jälkeen uutistoimittajana sekä toimitussihteerinä aina vuoteen 1952 saakka. Hemmilä opiskeli 1934–1935 Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Hän toimitti 1930-luvulla Keskipohjanmaa-lehden kaunokirjallista kuukausiliitettä ja piti siinä yhteydessä kirjoittajakoulua harrastajakirjoittajille. Hemmilä kirjoitti myös itse pari nuorisokirjaa.
Hemmilä alkoi kirjoittaa 1930-luvun lopulla pakinoita nimimerkillä Hervo ja jatkoi tätä aina 1950-luvun alkuun saakka. Hemmilä harrasti myös maalausta ja varsinkin 1940-luvun lopulta lähtien erityisesti hänen Lapin-aiheiset maalauksensa alkoivat saada arvostusta. Hemmilä piti muutaman taidenäyttelyn Kokkolassa ja hänen töitään hankittiin myös Kokkolan Taidemuseoon. 1940-luvulta alkaen hän kirjoitti myös taidepakinoita nimimerkillä Poropeukalo.
Eino Hemmilä oli naimisissa 1936–1960 Enna Sohvi Halosen (1898–1960) kanssa. Heillä oli yksi ottotytär.
Maunun saha
thumb|250px|Maunun saha vuonna 1895. Maunun saha oli Haukiputaan Asemakylälle, nykyisen Pohjola-opiston paikalle, vuonna 1863 perustettu saha. Alun perin vesikäyttöinen sahalaitos oli Haukiputaan ensimmäinen suursaha. Sahan perusti Charles Herlofson yhdessä kauppias O. E. Inbergin kanssa. Saha muutettiin höyrykäyttöiseksi vuonna 1882. Laitos työllisti noin 60–70 henkeä ja sahasi vuorokaudessa keskimäärin 60 tukkia.
Fugitoidi
Fugitoidi, oikealta nimeltään Professori Honeycutt on IDW-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä tiedemies ja keksijä. Peter Lairdin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1985 Mirage Studiosin Fugitoid -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa. Honeycutt oli nerokas tiedemies, jonka aivot siirtyivät vahingossa apulaisrobottinsa kehoon. Pian sen jälkeen Liittovaltion ja Triceratorien sotilaat kutsuivat häntä Fugitoidiksi yrittäessään jahdata robottia. IDW:n tarinassa Honeycuttin mieli siirtyi robottiin yrittäessään pelastaa perheensä ja muut nutrinot tulipalosta.
Maunun saha
Sahatavara uitettiin sahalta kaivettua kanavaa ja Niemelänojaa pitkin Siikasaareen, jonne sahatavara tapuloitiin odottamaan laivausta.