cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Le Lauzet-Ubaye
Le Lauzet-Ubaye on kunta Ranskan kaakkoisosassa Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpit-Riviera‎n alueella.
thumb|left|Roomalainen silta Le Lauzet-Ubaye sijaitsee Ubayen laaksossa, missä sillä on ollut aikanaan sotilaallista merkitystä. Kuntaan kuuluva Ubayen kylä jäi veden alle vuonna 1956, kun Lac de Serre-Ponçon -tekojärvi rakennettiin. Kunnan nähtävyyksiä on roomalainen silta, joka on kuitenkin nimestään huolimatta rakennettu keskiajalla.
Westboron baptistikirkko
Westboron baptistikirkko (WSB) on kirkollinen järjestö Topekassa, Kansasissa, Yhdysvalloissa. Se on parhaiten tunnettu kannastaan homoseksuaaleihin. Westboron kirkko käyttää Internetiä mielipiteidensä levittämiseen ja järjestää homoseksuaalisuutta, juutalaisuutta, Yhdysvaltoja, sekä sen armeijaa vastustavia mielenosoituksia. Ryhmä itse pitää itseään baptistisena, mutta se ei kuulu laajempiin baptistiorganisaatioihin.
Kirkon johtaja oli vuoteen 2014 asti Fred Phelps (1929–2014). Itse ryhmään kuuluu noin 40 henkeä, joista useimmat lienevät Phelpsin yhdeksän vielä puheväleissä olevan lapsen perheenjäseniä ja hänen lapsenlapsiaan. Sen Internet-sivuilla on käynyt syksyyn 2005 mennessä yli viisi miljoonaa kävijää.
Louis Theroux on tehnyt kirkon toiminnasta kaksi tv-dokumenttia: The Most Hated Family in America vuonna 2007 ja America's Most Hated Family in Crisis vuonna 2011.
Kirkon lausuntoja
Westboron baptistikirkko sai julkisuutta Suomessa vuonna 2000 uhattuaan tehdä Suomeen ekskursion, jossa Suomen lippu olisi poltettu Helsingin keskustassa. Taustalla oli se, että eräs suomalainen oli väittänyt kirkon kotisivuilla vastavalitun presidentin Tarja Halosen olevan lesbo. Lipunpolttonäytöstä ei kuitenkaan koskaan pidetty.
Vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksen jälkeen Phelps julisti tsunamin olleen Luojan rangaistus siveetöntä elämää viettäneille ruotsalaisille (jotka olivat myös tuominneet pastori Åke Greenin kiihotuksesta kansanryhmää vastaan vankilaan, tosin hänet vapautettiin myöhemmin). Westboron baptistikirkko syytti Ruotsin kuningashuonetta moraalittomuudesta 2007. Järjestö lähetti Ruotsin kuningashuoneelle viestin otsikolla ”Ruotsi – sodomian, eläimiin sekaantumisen ja insestin maa”. Mitä ilmeisimmin taustalla oli taas tapaus Åke Green.
Westboron baptistikirkko järjesti mielenosoituksia Yhdysvaltain Irakin sodassa kuolleiden sotilaiden hautajaisissa, joissa se piti esillä homoutta vastustavia kylttejä, koska sen mukaan Jumala salli kuolemat, koska Yhdysvalloissa siedetään homoja. Osa Yhdysvaltain osavaltioista kielsi ryhmän toiminnan vuoksi lailla mielenosoitukset muutamien satojen metrien päässä hautajaisista, mitä Westboron baptistikirkko pitää sananvapauden rajoittamisena ja on ryhtynyt oikeustoimiin. Myös Yhdysvaltain kongressi hyväksyi toukokuussa 2006 Respect for America's Fallen Heroes Actin, joka kielsi mielenosoitukset sodissa kaatuneiden hautajaisissa. Kirkko tuomittiin lokakuun 2007 lopussa 11 miljoonan dollarin korvauksiin henkisen kärsimyksen aiheuttamisesta Albert Snyderille, jonka Irakissa kuolleen pojan hautajaisissa kirkon jäsenet olivat osoittaneet mieltä maaliskuussa 2006. Hautajaisten mielenosoituskiellot kaatuivat maaliskuussa 2011 korkeimmassa oikeudessa, koska perustuslaki takaa sananvapauden. frame|WBC:n mielenosoitus [[Topekassa 2.12.2005|left]] Jokelan koulusurmien jälkeen kirkko kiitti Jumalaa yhdeksästä kuolleesta suomalaisesta ja ilmoitti sen olevan Jumalan kosto homoagendaa ajaville ateistiskandinaaveille. Samankaltaisen lausunnon kirkko antoi myös kymmenen uhria syyskuussa 2008 vaatineen Kauhajoen koulusurmien jälkeen. Tiedotteessaan kirkko sanoo Jumalan vihaavan Suomea sekä sen ”alter-egoa” Ruotsia ja lähettäneen ampujan muun muassa kostona homomyönteisyydestä.
Tammikuussa 2008 kirkko ilmoitti osoittavansa mieltä näyttelijä Heath Ledgerin hautajaisissa. Ledger näytteli useita homorooleja.
Vuonna 2012 kirkon edustaja kertoi kirkon järjestävän mielenilmauksen Newtownin kouluammuskelutapauksen uhrien hautajaisissa, koska tapaus oli rangaistus homouden sallivalle kansakunnalle.
Viimeisellä rannalla (romaani)
Viimeisellä rannalla on vuonna 1957 ilmestynyt englantilais-australialaisen Nevil Shuten romaani. Tarina kuvailee maailman viimeisten ihmisten elämää Australiassa tappavan ydinlaskeumapilven lähestyessä.
Sovitukset
Kirjasta tehtiin tuoreeltaan vuonna 1959 samanniminen elokuva, jonka pääosia näyttelivät Gregory Peck ja Ava Gardner. Lisäksi kirjasta on tehty vuonna 2000 kolmiosainen minisarja.
Sir Elwoodin Hiljaiset Värit -yhtyeen levyltä Kymmenen tikkua laudalla löytyy samanniminen kappale, joka on saanut inspiraationsa Shuten kirjasta. Myös levyn kansipapereissa viitataan kirjan herättämiin ajatuksiin.
Mike Reid
Michael "Mike" Reid (19. tammikuuta 1940 – 29. heinäkuuta 2007) oli englantilainen näyttelijä ja koomikko, joka muistetaan parhaiten Frank Butcherin roolista sarjassa EastEnders. Hän oli syntynyt Lontoossa, mutta perhe muutti Lontoon pommitusten jälkeen Tottenhamiin, jossa Reid opiskeli Rowland Hill Schoolissa.
Reid meni vuonna 1958 naimisiin ensimmäisen vaimonsa Sheilan kanssa ja sai ensimmäisenä lapsenaan Jane-tyttären. Vuonna 1967 otetun avioeron jälkeen hän solmi vuonna 1971 uuden avioliiton Shirley Collinsin kanssa. Reid ja Collins saivat pojat Michael ja Mark, joista jälkimmäinen teki itsemurhan vuonna 1990.
Reid työskenteli 1960-luvun alussa stand up -koomikkona ja sai pian sivurooleja suosituissa televisiosarjoissa, kuten Doctor Who'ssa, Pyhimyksessä (The Saint) ja Department S'ssa. Hän oli myös stunttina elokuvissa Casino Royale (1967) ja Likainen tusina (1967).
Reid liittyi EastEndersiin vuonna 1987. Hän sai tällä roolilla uransa suurimman menestyksen. Vuonna 1994 hän aloitti stressin johdosta tauon. Hän teki useita lyhytaikaisia paluita vuosina 1995–1997 ja palasi täyspäiväisesti joulukuussa 1997. Toukokuussa 2000 hän ilmoitti jättävänsä sarjan, ja hänen viimeinen jaksonsa näytettiin saman vuoden marraskuussa. Samana vuonna hän esiintyi elokuvassa Snatch – hävyttömät, ja vuonna 2003 hänellä oli rooli espanjalaisessa elokuvassa Oh Marbella!
Claude Monet
Claude Monet oli ranskalainen taidemaalari, joka oli ranskalaisen impressionismin perustajia. Monet maalasi tuotteliaasti ja johdonmukaisesti impressionismin periaatteiden mukaisesti: hän ilmaisi havaintojaan luonnosta ja sovelsi niitä varsinkin ulkoilmamaalaukseen.
Lapsuus ja uran alku
Taidemaalari Eugène Boudin perehdytti nuoren Monet’n maisemamaalaukseen ja ulkona työskentelemiseen. Monet opiskeli Pariisissa taidetta vuosina 1859–1860. Hän oli Algeriassa asepalvelussa 1861–1862, mutta palvelus keskeytyi, kun hän sairastui anemiaan ja joutui palaamaan kotiin. Le Havressa hän tutustui hollantilaiseen maisemamaalariin Johan Barthold Jongkindiin, joka neuvoi häntä uralla eteenpäin. vasen|pienoiskuva|150x150px|Claude Monet n. 1867 [[Carolus-Duran|Carolus-Duranin maalaamasa muotokuvassa.]] Monet opiskeli syksystä 1862 vuoteen 1864 Pariisissa Charles Gleyren ateljeessa. Gleyre arvosteli oppilastaan siitä, että tämän maalaukset olivat liian luonnonmukaisia ja liian kaukana klassisista kauneusihanteista. Gleyren ateljeessa Monet solmi hyviä ystävyyssuhteita opiskelijatovereihinsa, joista tuli myöhemmin hänen ohellaan merkittäviä impressionisteja. Vuonna 1865 kaksi Monet’n työtä otettiin merkittävään valtiolliseen taidenäyttelyyn Pariisin salonkiin. Kahden vuoden kuluttua hän kuitenkin palasi rahapulassa Le Havreen. Hän sai lapsen. Tämä aika oli hänelle synkkää aikaa, ja hän saattoi yrittää itsemurhaa. Monet meni naimisiin lapsensa äidin Camille Doncieux’n kanssa vuonna 1870 ja siirtyi pian Englantiin välttyäkseen joutumasta Saksan–Ranskan sotaan. Monet oleskeli Lontoossa vuoden ajan. Siellä hän tutki Constablen ja William Turnerin töitä sekä tutustui taidekauppias Paul Durand-Rueliin, josta tuli hänen tärkein tukijansa. Monet palasi Pariisiin loppuvuonna 1871 ja vuokrasi perheelleen talon Argenteuil’sta, missä hän asui vuoteen 1878. Argenteuil’n aika oli hyvin tuotteliasta, ja Monet maalasi siellä paljon etenkin jokinäkymiä ja kuvia perheestään. Hän vuokrasi myöhemmin asunnon myös Pariisista rautatieaseman läheltä ja maalasi paljon junia.
Impressionismin perustaminen
pienoiskuva|Claude Monet vuonna 1875 [[Pierre-Auguste Renoirin maalaamana.|vasen|250x250px]] Monet ja muut impressionistit järjestivät Pariisissa vuonna 1874 yhteisnäyttelyn. Monet’n maalaus Impressio, auringonnousu antoi nimen koko impressionistiselle tyylisuunnalle. Arvostelijat tyrmäsivät näyttelyn, mutta impressionismi hyväksyttiin vähitellen seuraavien vuosien kuluessa, kun taiteilijat jatkoivat yhteisnäyttelyjen järjestämistä.
Viimeiset vuodet
vasen|pienoiskuva|Monet puutarhassaan 1917. Monet’n ura oli kääntynyt nousuun, ja viisikymmenvuotiaana hän oli vapaa taloudellisista huolista. Hän osti Givernystä talon ja laajensi sen puutarhaa sekä matkusteli paljon Euroopassa. Vaimonsa Alicen kuoltua vuonna 1911 hän lopetti matkustelun. Monet rakennutti puutarhaansa ateljeen, jossa hän maalasi suurikokoista Lummelampi-sarjaa. Vuonna 1908 hänen näkönsä alkoi heikentyä, ja 1912 silmälääkäri vahvisti sen, mitä oli jo epäiltykin: harmaakaihi molemmissa silmissä. 1918 Monet kirjoitti, ettei enää kyennyt havaitsemaan värejä yhtä voimakkaina kuin aikaisemmin. Kun hän vertasi uusia töitään aiempiin maalauksiinsa, hän joutui raivon valtaan ja tuhosi ne veitsellä. Vuonna 1922 siniset värit olivat kadonneet kokonaan ja myös muodot alkoivat sumentua. Kun hän ei enää kyennyt erottamaan värejä toisistaan, hän käytti maaleja umpimähkään. Hän joutui tunnustamaan itselleen, ettei hän enää kyennyt tuottamaan kauneutta. Silmäterää laajentavat tipat auttoivat hetken aikaa, mutta lopulta hänen todettiin olevan täysin sokea. Useat hänen kollegansa olivat kokeneet epäonnisia leikkauksia, ja Monet pelkäsi samaa kohtaloa. Hänen ystävänsä kuitenkin muistutti, että Monet oli luvannut vielä lahjoittaa maalleen 19 maalausta lumpeenlehdistä. Lopulta Monet päätti mennä leikkaukseen. Puudutusaineena käytettiin kokaiinia. Leikkauksen jälkeen Monet vietti pimeässä 10 päivää ja yötä. Leikkaus oli kuitenkin onnistunut. Muutaman kuukauden kuluttua leikkauksesta hänen oikea silmänsä sumentui. Tätä lääkäri oli odottanutkin, mutta Monet uskoi menettäneensä näkönsä loppuiäkseen. Uusi leikkaus palautti osan näkökyvystä, mutta vääristyneenä ja vain lähialueille. Kun kellertävä kaihi oli poistunut, Monet koki sopeutumisvaikeuksia. Hän valitti näkevänsä kaiken keltaisena. Sitten hän näki kaiken sinisenä. Tuolta ajalta peräisin olevat maalaukset todistavat samaa: ennen leikkausta päivätyt maalaukset ovat kellanpunaisia, ja leikkauksen jälkeiseltä ajalta on säilynyt joukko sinisiä maalauksia. "Olen varma, että tämän maalarin näkö on mennyttä, ja kaikki on turhaa. [...] Elämä on kidutusta", Monet kirjoitti. Mutta kun hänelle hankittiin erikoisvalmisteiset, kellanvihreät silmälasit, jotka oli tarkoitettu korjaamaan mykiön puutetta, hänen havaitsemansa sininen sävy katosi. Ennen pitkää Monet alkoi maalata uudella innolla. Hän kokeili useita erivärisiä silmälaseja, ja 1924 hän siirtyi kokonaan värittömiin laseihin. 1925 hän kertoi: "Näköni on parantunut. Työskentelen kovemmin kuin koskaan" ja "Olen saanut oikean näköni takaisin".
Seuraavana vuonna Monet'n kuoleman jälkeen hänen lumpeenlehtimaalauksiaan pantiin esille Tuileriesin Orangerie-museoon, missä ne ovat nähtävillä vielä tänäkin päivänä. Monet’n kotitalo Givernyssä on nykyisin suosittu matkailukohde.
Taiteilijana
Monet oli impressionisteista merkittävin, ja hän pysyi koko uransa ajan uskollisena suuntauksen ihanteille. Monet’ta kiinnostivat erityisesti valo ja väri, ja hän maalasi paljon ulkosalla. Hänelle oli tärkeintä kohteen luoma hetkellinen vaikutelma, siitä tietyllä hetkellä muodostettu näköhavainto, eikä niinkään se, mitä kohde todellisuudessa oli. Monet työskenteli ripeästi: hän levitti maalia joko levein soljuvin vedoin tai reippailla sivalluksilla. Hän suosi yleensä puhtaiden värien muodostamaa rajoitettua palettia, joita hän siveli vaalealle kankaalle. Uransa alkuvaiheessa Monet maalasi usein henkilöhahmoja, mutta myöhemmin hän kiinnostui luonnosta sellaisenaan. Hän oli myös ensimmäinen taiteilija, joka teki sarjoja samasta aiheesta. Niistä tunnetuimman sarjan muodostavat lummemaalaukset, joihin hän keskittyi vuoden 1905 jälkeen.
Vaikka Monet työskenteli yleensä ulkona, hän maalasi 1860-luvun henkilömaalaukset ateljeessa, ja 1870-luvun jälkeen hän usein myös viimeisteli siellä ulkona aloittamansa työt.
Museoissa
Musée Marmottan Monet -museossa Pariisissa on sata Monet’n teosta.
Suomessa on yksi Monet'n teos. Se on nimeltään "Heinäsuova ilta-auringossa" ja se sijaitsee Mäntän Serlachius-museossa. Vuonna 1891 tehty maalaus on kuulunut Serlachiuksen kokoelmiin 1950-luvulta asti, mutta se paljastui Monet'n tekemäksi vasta vuonna 2015 tehdyssä hyperspektrikuvauksessa.
Pyhän Nikolaoksen luostari (Thíra)
pienoiskuva|vasen|Pyhän Nikolaoksen luostari. Luostari perustettiin alun perin 6. joulukuuta 1651, mikä tekee siitä saaren toiseksi vanhimman luostarin. Se sai alkunsa Gkýzin (Gizi) suvun yksityisestä kirkosta, joka sijaitsi Skároksessa, saaren varhaisemmalla keskuspaikalla. Suku oli Skároksen harvoja ortodoksisukuja, ja muutti kirkkonsa luostariksi, jonka ensimmäiset nunnat olivat suvun tyttäriä. Luostari siirrettiin nykyiselle paikalleen, jossa alun perin sijaitsi Elävöittävälle lähteelle omistettu kappeli, vuonna 1815. Uusi luostari valmistui vuonna 1820.
Luostarin keskuksena toimii Pyhälle Nikolaokselle omistettu pääkirkko eli katholikon. Luostarissa toimivat kirkollinen museo, jossa on bysanttilaisaikaisia ikoneita, sekä kansanperinnemuseo.
Sfumato
thumb|200px|Yksityiskohta [[Leonardo da Vincin Mona Lisasta, jossa sfumato-tekniikkaa on käytetty erityisesti silmien ympärysten varjostamisessa.]] Sfumato (, savu, sumu) eli valohämytekniikka on maalaustapa, jossa värisävyjä pehmennetään ja sulautetaan toisiinsa. Sillä pyritään luomaan utuinen, kolmiulotteinen kuva häivyttämällä värien ohella ääriviivoja yleensä ohuin maalikerroksin, joita maalataan useita.
Yksi sfumaton kehittäjiä oli Leonardo da Vinci, joka hallitsi menetelmän täydellisesti. Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa työskentelevän da Vinci -tutkija Jacques Franckin mukaan da Vinci käytti Mona Lisan silmien ja suun ympäristöön 30–40 värikerrosta.
Henrik Flanderilainen
Kun Balduin joutui vangiksi Adrianopelin taistelussa huhtikuussa 1205, valittiin Henrik valtakunnan hallitsijaksi. Balduinin kuoltua 20. elokuuta 1205 Henrik julistettiin keisariksi. Henrik taisteli hallituskautensa aikana Bulgarian tsaaria Kalojania ja Nikaian keisarikunnan Theodoros I Laskarista vastaan. Henrik kuoli 11. kesäkuuta 1216 eräiden lähteiden mukaan bulgarialaisen vaimonsa Marian myrkyttämänä.
Luna 8
Luna 8 oli Neuvostoliiton kuuluotain, joka yritti pehmeää laskeutumista Kuun pinnalle. Jarrutusrakettijärjestelmä käynnistyi liian myöhään ja luotain törmäsi kuun pintaan Myrskyjen valtamereen Oceanus Procellarumiin 6. joulukuuta 1965.
Kaksi kuukautta sen jälkeen kun Luna 7 oli tuhoutunut lähes samalla tavalla, ja viisi kuukautta Luna 5:n epäonnistuneen laskeutumisyrityksen jälkeen, Luna 8 pääsi näistä lähimmäs onnistumista, ja se ehti kokeilla monia teknisiä uutuuksia kuten tähtien mukaan suunnistamista ja radiolaitteiden käyttöä maasta käsin.
Viimeinen kesä (vuoden 2007 elokuva)
Viimeinen kesä (Der geköpfte Hahn) on Radu Gabrean ohjaama saksankielinen elokuva vuodelta 2007. Se kertoo aikuisuuden kynnyksellä elävien nuorten ystävyydestä ja rakkaudesta pienessä romanialaisessa kaupungissa vuonna 1944.
Juoni
Eginald Schlattnerin romaaniin perustuva elokuva kertoo toisen maailmansodan vaikutuksista transilvanialaiseen Făgărașin seutuun, jossa asuu saksalaisia, unkarilaisia, romanialaisia ja juutalaisia. Suvaitseva monikulttuurinen yhteisö saa kärsiä natsien ja sodanuhkan alla. Elokuvan tarina kerrotaan vapaamielisen ja vauraan saksalais-unkarilaisen perheen teinipojan näkökulmasta. Hän liittyy parhaan kaverinsa mukana enempiä ajattelematta Hitler-Jugendin jäseneksi. Pojat ihastuvat rikkaan talon ja juutalaisen elokuvakoneenkäyttäjän tyttäriin, mutta sota-ajan tuomat ristiriidat saavat vanhan kyläidyllin ja nuoruuden viattomuuden nopeasti katoamaan.
Reinier Beeuwkes
Beeuwkes edusti vuosisadan vaihteessa FC Dordrechtia, josta hänet valittiin Alankomaiden maajoukkueen kaikkien aikojen ensimmäiseksi maalivahdiksi. Hän vartioi Alankomaiden maalia maan ensimmäisessä maaottelussa, joka pelattiin 30. huhtikuuta 1905 Antwerpenissä. Ottelu päättyi Alankomaiden 4-1 voittoon. Beeuwkesin uran kohokohta oli kolmas sija 1908 olympialaisissa. Kyseiset kisat olivat ensimmäiset olympialaiset, joissa jalkapallo oli mukana.
Vuonna 1910 hän lopetti pelaajauransa ja muutti Alankomaiden Itä-Intiaan (nykyisen Indonesian alueelle), joka oli silloin Alankomaiden siirtomaa.
Juomumoreeni
Juomumoreenit  ovat ylhäältä katsoen epämääräisen muotoisia kumpuja, lyhyitä ja joskus mutkaisia. Niiden arvellaan syntyneen jäätikön repiessä vanhempia moreenimuodostumia hajalle. Syntyi moreenikenttä, jossa on satoja samansuuntaisia moreeniharjanteita ja joissa yksittäiset harjanteet ovat epäsäännöllisiä. Juomumoreenit ovat poikittain jäätikön virtaussuuntaa vastaan, mikä viittaa niiden syntyneen jäätiköitymisen viimeisessä vaiheessa. Niiden oletetaan syntyneen kun alustaansa jäätynyt pohja liukui jäätikön sulamisvaiheessa ja pohjalle kehittyi vetojännitys. On myös esitetty että kummut olisivat voineet syntyä Veiksel-jääkauden aikana vanhemmista moreenimuodostumista.
Suomen lisäksi juomumoreenia löytyy Ruotsista ja Kanadasta Nova Scotiasta sekä suurilla kentillä Hudsoninlahden länsipuolelta.
Jeff Odgers
Jeff Odgers (s. 31. toukokuuta 1969 Spy Hill, Saskatchewan, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi NHL:ssä lähinnä tappelijan roolissa ja sai pelaamassaan 821:ssä runkosarjan ottelussa 2364 jäähyminuuttia. Tehopisteitä Odgers teki runkosarjassa 75+70=145.
Odgers pelasi kaudet 1986–1990 WHL:n Brandon Wheat Kingsissa. Odgersia ei koskaan varattu NHL:ään. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1990–1991 IHL:n Kansas City Bladesissa.
Cosmos Arena
Cosmos Arena on jalkapallostadion Samaran kaupungissa. Se valmistui vuonna 2018. Sen kapasiteetti on 44 918 ja se oli yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2018 pelipaikoista. Maailmanmestaruuskilpailujen ajaksi stadionin nimi tulee olemaan Samara Arena.
Jeff Odgers
Kaudella 1991–1992 Odgers teki NHL-debyyttinsä San Jose Sharksissa. Kaudella 1995–1996 hän oli San Josen kapteeni. Neljän San Jose -kauden jälkeen Odgers siirtyi kaudeksi 1996–1997 Boston Bruinsiin, jossa pelasi kuitenkin vain yhden kauden ennen siirtymistään Colorado Avalancheen seuraavaksi kaudeksi. Kolmen Coloradon kauden jälkeen Odgers siirtyi Atlanta Thrashersiin, jossa pelasi kolme kautta ennen kuin lopetti uransa kauden 2002–2003 jälkeen.
Uransa jälkeen Odgers on toiminut radiotoimittajana ja valmentanut poikansa juniorijoukkuetta.
Polyainos (kirjailija)
Polyainos oli makedonialainen kirjailija jonka pääteos oli sodankäyntiä käsittelevä Strategemata. Polyainos eli 100-luvulla ja omisti teoksensa keisari Marcus Aureliukselle ja Lucius Verukselle. Hän otti osaa Parthian sotaan jota käytiin vuosina 162–165.
Polyainoksen Strategemata jakaantuu kahdeksaan kirjaan joissa esitellään tunnettuja sotajuonia. Kuusi ensimmäistä kirjaa käsittelee antiikin kreikkalaisten sotapäällikköjen käyttämiä sotajuonia. Seitsemäs kirja käsittelee ulkomaalaisten kenraalien sotajuonia. Kahdeksas ja viimeinen kirja kertoo puolestaan roomalaisten ja naisten käyttämistä sotajuonista. Osia kuudennesta ja seitsemännestä kirjasta on kuitenkin kadonnut. Teos on säilynyt nykypäivään yhden 1200-luvulla tehdyn kopion ansiosta. Strategemata sisältää monia merkittäviin sotapäällikköihin liittyviä tapahtumia joita ei mainita muissa lähteissä.
Guyanan dollari
Guyanan dollari (GYD) on Guyanan virallinen valuutta vuodesta 1839 alkaen, ja joka on ollut käytössä nykyisessä muodossaan vuodesta 1951 lähtien. Valuutan tunnuksena käytetään $-merkkiä tai tarvittaessa GY$-merkintää. Guyanan dollari jakautuu 100 senttiin, joskin senttiarvoisia kolikkoja ei ole enää inflaation vuoksi yleisesti käytössä.
Yleiset kolikkoarvot ovat $1, $5 ja $10 ja seteliarvot $20, $100, $500 ja $1 000.
Nina Lundström
thumb|right|Nina Lundström Nina Lundström (s. 26. lokakuuta 1961, Savonlinna) on ruotsinsuomalainen poliitikko, joka istui vuosina 2002–2006, 2010–2012 ja jälleen vuodesta 2016 alkaen liberaalien edustajana Ruotsin valtiopäivillä. Hänet valittiin Tukholman läänin vaalipiiristä. Paikallispolitiikassa hän on ollut kotikuntansa Sundbybergin kunnanvaltuustossa 1994–2003 ja 2006–2010.
Kousa (täsmennyssivu)
Kousa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lykynlammen ulkoilukeskus
thumb|300px|Lykynlammen ulkoilumaja thumb|300px|Lykynlampi ja vanhan hyppyrimäen rinne.
Lykynlammen ulkoilukeskus on Joensuun kaupungin omistama koko perheen ympärivuotinen ulkoilupaikka. Ulkoilukeskus sijaitsee 10 kilometrin päässä Joensuun keskustasta Kontiolahden kunnan puolella.
Ulkoilukeskuksen perustamisvaiheet
Mäenlaskun suuri suosio Norjassa ja Ruotsissa heijastui 1920-30 -luvuilla näkyvästi myös suomalaisiin hiihtopiireihin. Innostus lajiin vauhditti useita hyppyrimäkihankkeita myös itäisessä Suomessa. Joensuussa hankkeen otti omakseen v. 1938 perustettu Joensuun Mäki Oy, jonka taustalta löytyi niin kaupungin korkeita virkamiehiä kuin puolustusvoimien, rajavartiolaitoksen ja liike-elämän vaikuttajia.
Hyppyrimäen suunnittelu annettiin aihepiiriä hyvin tunteneelle rovaniemeläiselle diplomi-insinööri Suune Sirolalle. Hyppyrimäen sijoituspaikaksi oli kaksi vaihtoehtoa kaupungin kupeesta: Lehmonharju ja Lykynlampi. Sirolan mielestä Lehmonharju olisi ollut teknisesti parempi ratkaisu, sillä Lykynlammen heikkoutena oli hyppyrinteen avautuminen eteläiseen ilmansuuntaan. Tästä johtuva rinteen alttius sulamiselle sekä hyppääjien häikäistymisen vaara eivät kuitenkaan painaneet riittävästi kun toisessa vaakakupissa oli Lykynlammen yleisöystävällisempi luonne. Hankkeesta haluttiin myös liiketaloudellisesti kannattava.
Sirola arvioi suunnittelmansa mäen mäkiennätyksen asettuvan 55 metrin paikkeille. Höytiäisen mäkenä tunnettu hyppyri valmistui marraskuussa 1938 ja oli joensuulaisten arvion mukaan lajissaan maamme kolmanneksi suurin. Luonnollisesti mäki oli Suomen Hiihtoliiton ja Kansainvälisen Hiihtoliiton hyväksymä. Pian mäen valmistumisen jälkeen, 1.2.1939, avattiin yleisölle myös hiihtomaja oheisrakennuksineen. Hiihtokeskuksen vihkiäiskisana toimivat Pohjois-Karjalan Hiihtoseuran järjestämät kansainväliset 'Pohjoismaiset talvikisat' 11.-12.3.1939.
Suursodan syttyminen Euroopassa vaikutti syvästi hiihtokeskuksen ja sen omistajayhtiön toimintaan. Hiihtomaja otettiin 10.10.1939 alkaen sotilasmajoitukseen. Hyppyrimäkeä puolestaan käytettiin ilmavalvonnan tähystyspaikkana. Talvella 1940-1941 kilpailutoiminta oli kielletty seudun linnoitustöiden takia, ja kesästä 1941 lähtien rakennukset olivat jälleen sotilaskäytössä aina sodan loppuun saakka. Hiihtokeskusta pidettiin silti Joensuun kaupungille tärkeänä, joten jo sodan aikana aloitettiin valmistelut sen siirtämiseksi kaupungin omistukseen. Lopullisesti omistajanvaihdos toteutui keväällä 1945.
Ulkoilumaja, polut ja ladut
Lykynlammella on suuri ulkoilumaja, joka toimii kahviona, kokoontumistilana ja suksien huoltotilana. Hiihtomajaa on laajennettu 1980-luvulla.
Joensuun Latu ylläpitää ulkoilumajan kahvilaa talvella viikonloppuisin.
Ulkoilumaja on korkean ja jyrkän rantatörmän päällä. Talvella majalta lammelle saa pulkalla huikeat vauhdit. 1970-luvulla rinteessä oli pieni hiihtohissi. Lammelle vieviä portaita urheilijat käyttävät kuntotestauksessa.
Ulkoilumajan ympärillä on monipuoliset luontopolut ja talvella hiihtoladut kuntoilijoille ja kilpailijoille. Valaistu latu on 2,7 kilometrin pituinen. Latuyhteyksiä on Joensuun Mehtimäelle (10 km), Pärnävaaralle (10–13 km) ja Karelia Hiihdon aikaan Kontiolahden ampumahiihtokeskukseen (n. 20 km) sekä Lehmoon ja Utraan. Talvella 2008 lammen jäälle aurattiin ensimmäisen kerran retkiluistelurata. Vuonna 2009 se avattiin tammikuussa. thumb|250px|left|Lykynlammen opasteita thumb|250px|left|Latukartta
Lampi ja laavu
Ulkoilukeskus sijaitsee pienen Lykynlammen ympärillä. Lampi on kesäisin hyvä, lämminvetinen uimapaikka. Sen rannalla on sauna, jossa on ilmainen saunavuoro lauantaisin tammi-maaliskuussa.
Rannalla on laavu, jossa voi paistaa makkaraa tai jopa yöpyä.
Hiihtomaa
Lapsille on hiihtomaa, jossa Joensuun Latu järjestää muumihiihtokouluja.
Suunnistus
Suunnistajat, hiihtosuunnistajat ja pyöräsuunnistajat käyttävät Lykynlammen maastoja kuntoiluun ja kilpailuihin. Kesällä 2006 se oli yksi Fin5-kisojen sekä pyöräsuunnistuksen MM-kisojen pitopaikka.
Hyppyrimäki
Höytiäisen hyppyrimäkenä tunnettu hyppyrimäki ulkoilumajaa vastapäätä purettiin räjäyttämällä 1993. Mäessä ei ollut hypätty 1980-luvun lopun jälkeen. Hyppyrimäki valmistui 1964, edellinen hyppyrimäki oli purettu vuonna 1960. Alastulorinteenä oli korkean harjun rinne, joka päättyi Lykynlampeen. Hyppyrimäen portaat säilyivät kuntoilijoiden käytössä.
Frisbeegolf
Vuonna 2016 Lykynlammelle valmistui Joensuun Ladun, Joensuun kaupungin ja Joen Liitokiekon yhteisprojektina 18-väyläinen frisbeegolfrata. Rata on hyvä lisäys Joensuun kasvavaan frisbeegolfratavalikoimaan.
Max Wikström
Max Wikström (s. 1971 Amsterdam) on suomalainen lavastaja, valosuunnittelija ja pelisuunnittelija.
Opinnot
Wikström opiskeli kuvaamataitopainoitteissa Kaitaan lukiossa kuvaamataiteita. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1991. Valo- ja äänisuunnittelua hän on opiskellut Teatterikorkeakoulussa, valo- ja äänisuunnittelun laitoksella, josta hän on valmistunut vuonna 2001.
Tämän lisäksi hän on opiskellut useissa muissa Kuvataideakatemiassa (1995), Wimbeldon School of Artissa (1997) ja lavastamista Taideteollisen korkeakoulun Lavastustaiteen laitoksella (2000-2001). .
Työura teatterissa
Wikström on työskennellyt niin valo- kuin äänisuunnittelijana ja lavastajana kymmenissä näytelmissä. Hänellä on laaja kokemus työskentelystä eri teattereissa etenkin Saksassa ja Suomessa mm. Academie der Kunst (Berliini), Ballhaus Ost (Berliini), Espoon teatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa, Kansallisteatterissa, Jyväskylän kaupunginteatterissa, KOM-teatterissa, Lilla Teaternissa, Linnateatterissa Turussa, Q-teatterissa, Staatstheater (Rostock) ja Tampereen Teatterissa.
Pitkän ja runsaan teatteriuran aikana hänet on palkittu myös sädepalkinnolla Valonsäteellä. Palkinto myönnettiin hänelle valosuunnittelusta Pohjalla-näytelmässä. Näytelmä on Janne Reinikaisen ohjaama ja sitä esitettiin Kansallisteatterissa.
Pelisuunnittelu
Vuonna 2015 hän oli mukana perustamassa Toad Kings oy:tä, jonka toimitusjohtajana hän on toiminut perustamisesta saakka.
Wikström on ollut pääsuunnittelijana kolmessa lautapelissä: Realm of Wonder, Space Freaks ja Astro Drive. Lisäksi hän on ollut mukana suunnittelijana Toad Kingsin suunnittelemissa Dokmus- ja Allies-lautapeleissä ja muissa peleissä.
Tällä hetkellä hän toimii pääsuunnittelijana Agemonia-lautapeliprojektissa, jonka julkaisijana toimii Lautapelit. Syyskuussa joukkorahoitukseen julkaistava Agemonia-projekti on yksi vuoden odotetuimmista lautapelijulkaisuista. Se on saanut erinomaiset etukäteisarvostelut.
Yksityiselämä
Max Wikström on naimisissa näyttelijä Leena Pöystin kanssa. He asuvat Espoossa yhdessä pariskunnan vuonna 2013 syntyneen pojan ja Leenan tyttären kanssa. Wikström on monipuolinen ja intohimoinen lauta- sekä roolipelaaja.
Wise (muusikko)
Seiji Kameyama (, s. 10. elokuuta 1979), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Wise tai WISE on japanilainen hip hop-artisti. Hän kuuluu Rip Slyme ja Teriyaki Boyz hip hop -yhtyeisiin. Hän on kuulunut myös SONPUBin kanssa WISE'N'SONPUB -nimiseen hip hop duoon.
Aniridia
Aniridia on värikalvon synnynnäinen vaikea alikehittyneisyys tai puuttuminen useimmiten molemmista silmistä. Se aiheuttaa mm. heikkonäköisyyttä, valonarkuutta ja jo varhain huomattavan glaukoomariskin.
Aniridia on monesti autosomin kautta peittyvästi tai vallitsevasti periytyvä geneettinen vaurio, mutta sitä tavataan myös satunnaistapauksina.
Aniridia ei ole kovin yleinen vaiva. Maailmanlaajuisesti yksi ihminen arviolta 64 000:sta–96 000:sta kärsii aniridiasta. Värikalvon puute itsessään ei merkittävästi vaikuta henkilön elinkaaren pituuteen, mutta joillakin on kohonnut Wilmsin kasvaimen riski. Aniridia saattaa ilmetä myös WAGR-oireyhtymän, Gillespien oireyhtymän, "kissansilmäoireyhtymän" tai tuberoosiskleroosin oireena.
Danielle Rousseau
Danielle Rousseau on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Lost. Vanhempaa Rousseauta näyttelee Mira Furlan, nuorempaa Melissa Farman.
Ennen lento-onnettomuutta
Danielle Rousseau oli yksi kuudesta ranskalaisen tutkimusryhmän jäsenestä yhdessä miehensä Robertin kanssa. Ryhmä partioi Tyynellämerellä kolmen päivän matkan päässä Tahitilta, kun he kuulivat lähetyksen, joka toisti numeroita 4 8 15 16 23 42. Ryhmä päätti muuttaa kurssia tutkiakseen mistä lähetys tuli. Laivan koneisiin tuli vikoja ja myrsky nousi yllättäen. 17 marraskuuta 1988 heidän aluksensa ajoi karille ja kääntyi ympäri. Ryhmä pelastui hätälautalla ja purjehti kohti maata, kunnes he havaitsivat miehen kellumassa meressä. Ryhmä pelasti miehen ja souti rantaan. Mies osoittautui Jiniksi, jonka luultiin kuolleen Kahana-laivan räjähdyksessä.
Yhdessä Jinin kanssa Rousseaun ryhmä lähti tutkimaan radiomastoa, josta lähetys tuli. Matkalla ryhmä kohtasi savuhirviön, joka tappoi Nadinen ja raahasi Montandin Temppelin alle. Jin ehti estää Daniellea menemästä tunneleihin ennen seuraavaa aikahyppyä. Kaksi kuukautta myöhemmin Danielle oli tappanut loput tutkijaryhmänsä jäsenet väittäen heidän ”sairastuneen”. Robert yritti puhua Daniellelle järkeä mainiten heidän lapsensa. Robert yritti ampua Daniellen mutta Danielle oli poistanut iskurin Robertin aseesta. Danielle ampui Robertin. Rousseau huomasi Jinin ja yritti ampua hänet peläten hänenkin sairastuneen, mutta Jin ehtii juosta pakoon samalla kun aikahyppy tapahtuu.
Rousseau synnytti tyttärensä Alexandran vuonna 1989 eläen yksin rantaleirissään. Widmore oli lähettänyt Benin tappamaan Daniellen pian tämän jälkeen. Benin valmistautuessa ampumaan Daniellen hän huomasi Alexin ja päätti säästää Daniellen hengen mutta Ben varasti Alexin Danielilta. Ben neuvoi Daniellea pakenemaan jos tämä kuulee kuiskauksia.
Rousseau vaihtoi lähetyksen radiomastolla ennen kuin hän synnytti Alexin. Myöhemmin Danielle väitti selviytyneille Toisten olleen Black Rock -aluksen kantajia ja ryhmänsä sairastuneen Toisten takia. Ei tiedetä, miten Danielle selvisi Toisten surmattua kaikki Dharman työntekijät vuonna 1992 Myrsky-aseman avulla. Rousseau eli saarella yksin 16 vuotta rakentaen ansoja ja välttäen kontakteja Toisiin.
Lento-onnettomuuden jälkeen
Sayidin löydettyä merenalaisen kaapelin ja seurattua sitä hän jää Rousseaun ansaan. Rousseau ottaa Sayidin vangiksi luullen tätä Toiseksi. Hän kiduttaa Sayidia ja vaatii tältä tietoja tyttärestään Alexista. Sayid saa vakuutettua hänet uskomaan ettei hän ole Toisia, jolloin Rousseau kertoo hänelle saaresta ja Toisista. Rousseaun kuultua eläimen ääniä bunkkerinsa ulkopuolelta ja mentyä tutkimaan asiaa, Sayid varastaa Rousseaun kartat ja pakenee. Hurley hämmästyy Rousseaun numeroista kertovasta muistiinpanoista ja lähtee tapaamaan tätä. Rousseau sanoo olevansa Hurleyn kanssa samaa mieltä siitä, että numerot ovat kirottuja. Ilahtunut Hurley halaa Rousseauta.
Myöhemmin Rousseau löytää hourailevan Clairen viidakosta. Clairen huudettua Ethanin nimeä Rousseau joutuu kamppailemaan Clairen kanssa ja Claire raapii Daniellen kättä pahasti. Rousseau tainnuttaa Clairen ja jättää tämän paikkaan, josta selviytyneet löytävät hänet. Myöhemmin Rousseau saapuu selviytyneiden leiriin varoittaen heitä saarelta tulevasta mustasta savusta sekä Toisten aikeesta kidnapata Aaron. Rousseau johdattaa dynamiittia etsivät selviytyneet Black Rockille. Rousseau kidnappaa Aaronin ja vie tämän saaren toiselle puolelle, mutta Charlie ja Sayid saavat hänet kiinni. Danielle kertoo aikoneen vaihtaa Aaronin Alexiin, mutta palauttaa Aaronin Charlielle.
Sayidin vaeltaessa viidakossa ja huomatessa miehen jääneen Rousseaun ansaan, Rousseau kertoo miehen olevan yksi Toisista. Salanimeä Henry Gale käyttävä ja myöhemmin Beniksi paljastuva mies yrittää paeta, jolloin Rousseau ampuu tätä jousella olkapäähän ja jättää tämän Sayidin huostaan.
Claire muistelee aikaansa Ethanin vankina ja pyytää Rousseauta viemään hänet paikkaan, josta tämä löysi hänet. He löytävät aution Lääkintäaseman Katen kanssa. Claire kertoo Roussealle muistavansa Alexin pelastaneen hänet asemalta. Rousseau kiittää Clairea ja palaa takaisin viidakkoon.
Myöhemmin Rousseau lähtee Katen, Locken ja Sayidin kanssa pelastamaan Jackiä parakeilta. Matkalla he löytävät Liekki-aseman ja ottavat Mikhailin vangiksi. Saavuttuaan parakeille Rousseau näkee tyttärensä Alexin ensimmäistä kertaa 16 vuoteen. Rousseau lähtee pois kun muut ryhmästä jäävät Toisten vangeiksi.
Yhdeksän päivää myöhemmin Rousseau nähdään Black Rockin lähistöllä, kun Locke pitää Sawyeria ja isäänsä vankina laivassa. Rousseau hakee dynamiittilaatikon aluksesta ja lähtee. Rousseau auttaa selviytyneitä asettamaan ansan Toisille piilottamalla dynamiitit telttoihin. Karlin saavuttua varoittamaan selviytyneitä he päättävät lähteä radiomastolle Sayidin, Jinin ja Bernardin jäädessä väijymään Toisia. Matkalla ryhmä kohtaa Benin ja Alexin. Jack ottaa Benin vangiksi, jolloin Ben tunnustaa Alexille Rousseaun olevan hänen äitinsä. Aiemmin Rousseau sanoi Jackille auttavansa heidät pois saarelta mutta jäävänsä itse saarelle, koska hänellä ei ole muuta paikkaa minne mennä.
Vaihtoehtoinen aikajana
Vaihtoehtoisessa aikajanassa Danielle Rousseau teki kahta työtä elättääkseen Alexin. Kun Ben oli joutunut Desmondin pahoinpitelemäksi, Alex ehdotti äidilleen että Ben tulisi syömään heille. Rousseau suostui ja avasi oven Benille kohteliaisuudesta. Ruoan jälkeen Rousseau kertoi Benille Alexin pitävän tätä isähahmonaan tämän auttamisen ansiosta, mistä Ben liikuttui. Danielle ei ollut mukana kirkossa selviytyneiden kanssa, mutta hän luultavasti ”siirtyi eteenpäin” Alexin ja Benin kanssa.
Lost
Personatges de Lost Personnages de Lost, les disparus pt:Anexo:Lista de personagens de Lost
Ontelolaatta
thumb|200px|Ontelolaatan asennus. Ontelolaatta on teräsbetonista valmistettu elementti, jota käytetään rakennusten kantavana vaakarakenteena alapohjissa, välipohjissa ja yläpohjissa. Lisäksi ontelolaattoja voidaan käyttää kantavina ja osastoivina seininä, sekä sokkelin anturalaattana ja perustuspalkkina. Ontelolaattojen kehitys ja valmistus alkoi 1970-luvun alussa.
Ontelolaattoja voidaan käyttää myös liittolaatan osana.
Rakenne
Ontelolaatan sisällä on pitkittäissuuntaisia lieriömäisiä onteloita. Nämä tekevät laatasta kevyemmän. Onteloita voidaan käyttää myös sähköjohtojen kulkureittinä. Laatan raudoitteena ovat esijännitetyt teräspunokset, yleensä laatan alapinnassa. Ontelolaattoja on saatavissa myös yläpunoslaattoina, joita käytetään, kun laatta on ulokkeena.
Ontelolaatan pinnassa voi olla valmiina lämmöneristyskerros, jolloin elementillä saadaan nopeasti rakennettua kantava alapohjarakenne tai sokkeli. Eristettyjä laattoja saa myös paloaeristävinä luokkiin REI 120-240.
Koot
Ontelolaatan vakioleveys on 1200 mm (12M). Kohteesta riippuen voidaan käyttää jopa 20 metriä pitkiä ontelolaattoja: kantavuus on aina selvitettävä tapauskohtaisesti.
Laattojen paksuudet vaihtelevat: tyypillisiä vahvuuksia ovat 150, 200, 265, 320, 370, 400 ja 500 mm. Ontelolaatan paino neliömetriä kohden vaihtelee paksuuden mukaan 205 kilosta 560 kiloon, saumattuna painoa tulee neliölle vielä 10–40 kiloa lisää.
Erikoislaatat
Asuinrakentamisessa käytetään kylpyhuoneiden kohdalla lattiakallistusten tekemiseksi joko muuta laatastoa matalampaa ontelolaattaa tai niin sanottua kylpyhuone- eli kololaattaa. Kololaatta on kolon kohdalta 90–170 mm vastaavaa normaalilaatta ohuempi. Kolon kohdalla ei ole onteloita.
Laatan valmistaminen
Ontelolaatta valetaan pitkälle öljytylle teräspedille, johon vedetään vaijerit. Lisäksi vaijerit täytyy jännittää. Tämän jälkeen pedille nostetaan valukone ja laatta valetaan ja mitataan. Kun laatta on kovettunut, se pätkitään tilauksen mukaan tarvittavan pituisiin osiin.
Ontelolaattojen valmistajia
Ontelolaattoja valmistavia elementtitehtaita ovat muun muassa Ansion Sementtivalimo, Lujabetoni, Parma ja Betset.
Rökäslammi (Orivesi, Kutema)
Rökäslammi on Pirkanmaalla Orivedellä Kuteman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Lego Star Wars: The Video Game
Lego Star Wars: The Video Game on Traveller’s Talesin ja Giantin kehittämä sekä Eidos Interactiven ja LucasArtsin huhtikuussa 2005 julkaisema toimintaseikkailupeli, joka perustuu George Lucasin Tähtien sota -elokuvasarjan uudempaan trilogiaan Pimeä uhka, Kloonien hyökkäys, Sithin kosto sekä Lego Star Wars -lelusarjaan. Peli ilmestyi hieman ennen Sithin koston ensi-iltaa. Pelistä tuli huippusuosittu ja se on voittanut monia eri palkintoja.
Vuonna 2006 ilmestynyt jatko-osa, Lego Star Wars II: The Original Trilogy, perustuu vanhempaan trilogiaan (Tähtien sota, Imperiumin vastaisku, Jedin paluu). Sarjan kolmas osa, maaliskuussa 2011 julkaistu Lego Star Wars III: The Clone Wars, keskittyy Star Wars: The Clone Wars -televisiosarjan tapahtumiin.
Pelaaminen
Pelaajan tehtävänä on ohjata Lego-hahmoja eteenpäin tasohyppelytyyliin ja ratkoa pulmanratkaisutehtäviä. Pulmanratkaisuissa yleensä yritetään saada silta tai ovi avatuksi ja edetä kentässä eteenpäin. Pelaajalla on pelissä käytössä useita hahmoja, joita kaikkia tarvitaan kentässä: sädeaseilla varustetut hahmot voivat avata portteja ja kiivetä köysillä korkeisiin paikkoihin, jedi- ja sith-hahmot voivat siirtää tavaroita ja työntää droideja Voiman avulla ja lapsihahmot voivat ryömiä alueille, jonne tavalliset hahmot eivät pääse. Pelaaja saa käyttöön myös hahmoja, jotka voivat hypätä korkeammalle kuin muut (esimerkiksi Jar Jar Binks). Hahmoja pelissä on 56. Pelin 18 kenttää on jaettu kolmeen episodiin; Pimeä uhka, Kloonien hyökkäys ja Sithin kosto, sekä bonustaso jonka saa avattua kun on saanut jokaisesta kentästä True Jedi- mittarin täyteen. Kenttien välissä on hauskoja Lego-videoklippejä elokuvasta, jossa kuvataan juonet yksinkertaisesti ja nopeasti. Videot esiintyvät vain tarinatilassa. Pelin läpäisy ei vie kovinkaan paljon aikaa, mutta peli sisältää myös vapaan pelin -muodon,  jossa voi etsiä kentän kaikki salaisuudet (minikit-kanisterit ja salaiset alueet) ja pelata millä tahansa avatulla hahmolla. Peli sisältää myös kaksinpelin, joka toimii Drop in/Drop Out -tekniikalla, eli toinen pelaaja voi hypätä tai poistua pelistä milloin vain. Kaksinpeliin siirtyessä peli ei muutu jaetuksi ruuduksi vaan molemmat pelihahmot ovat samalla ruudulla.
thumb|250px|Kuvankaappaus Dexterin kuppilan sisäpuolelta. Episodi II:sta tutun Dexter Jettsterin kuppila on tämän pelin niin sanottu "lepopaikka". Täältä pelaaja pääsee kaikkiin episodeihin ja tasoihin, pystyy ostamaan uusia hahmoja ja extroja, sekä katsoa lego-kulkuneuvoja. Kuppilassa on kaksi aluetta, kuppilan sisäpuoli ja piha. Pihalta löytyvät Lego-kulkuneuvot ja sisältä kauppa sekä tasojen ovet. Kaikki hahmot jotka on pelin aikana saanut kerättyä, vaeltelavat ympäri kuppilaa ja pelaaja voi halutessaan vaihtaa niihin.
Vepsän koulu (Kuhmo)
Vepsän koulu oli Kuhmossa Vepsän kylässä sijainnut peruskoulu. Koulu rakennettiin vuosina 1955–1956 ja opetus alkoi syksyllä 1956. Koulu toimi ensin kansakouluna, ja myöhemmin ala-asteena. Koulu lakkautettiin oppilasmäärien vähyyden vuoksi vuonna 2002 syksyllä.
Sonic Bloom Entropica Profilica
Sonic Bloom Entropica Profilica on brittiläisen Solar Questin nimellä Entropica vuonna 1994 julkaisema albumi. Albumin musiikki koostuu rytmittömästä ambientista ja on alun perin sävelletty osana Solar Questin live-esiintymisiä.
Kaukana kaikesta
Kaukana kaikesta on kanadalainen tilannekomedia, jota on tuotettu vuodesta 2004. Sarja kertoo kuvitteellisen Saskatchewanissa sijaitsevan pikkukaupungin, Dog Riverin, arjesta. Sarjan on luonut Brent Butt. Sarja on palkittu useilla kanadalaisilla Canadian Comedy Awards ja Gemini -palkinnoilla.
Sarjan päähenkilöt ovat:
Sonic Bloom Entropica Profilica
Levykotelon takakannessa on albumin äänimaailmaa kuvaava teksti:
To be used with caution...
These are not sounds...
They are seeds...
Plant one in ambient space
and marvel at its growth.
Generated by Solar Quest
Tulihuulikala
Tulihuulikala (Cirrhilabrus lubbocki) on koralliriuttojen huulikala, jota pidetään joskus myös riutta-akvaariossa.
Koko ja ulkonäkö
Tulihuulikala kasvaa noin 7,5 cm pitkäksi. Sen väritys vaihtelee. Usein vartalo on tulipunainen, evät keltaiset. Lajista on jalostettu myös muotoja, joiden vartalossa on laajoja sinisiä alueita.
Alkuperä
Tulihuulikala elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Ravinto
Tulihuulikala syö liha- ja leväpitoista ruokaa.
RFA Wave Knight (A389)
RFA Wave Knight (viirinumero A389) on Royal Fleet Auxiliaryn Wave-luokan tankkeri.
Valmistus
Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1997 Barrowista BAE Systemsiltä, missä köli laskettiin 22. toukokuuta 1998. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 2000 ja otettiin palvelukseen 8. huhtikuuta 2003.
Palvelus
Aluksella ollut helikopteri torjui 18. huhtikuuta 2009 Adeninlahdella kaksi merirostohyökkäystä.
Katastrofielokuva
Katastrofielokuva on elokuvan lajityyppi, jossa kuvataan ihmisten selviytymistä jostain heitä kohtaavasta katastrofista kuten onnettomuuksista, rajuilmoista, luonnonmullistuksista tai vastaavista.
Lajityyppi oli varsin suosittu 1970-luvulla, jolloin niitä valmistui runsaasti. Katastrofielokuvat useimmiten noudattivat etenkin aiemmin samaa kaavaa. Alun roolihahmojen esittelyn jälkeen siirryttiin laivaan, lentokoneeseen, tornitaloon, junaan, avaruusalukseen tai muuhun ihmisen keksimään tekniseen ympäristöön, jossa sitten jokin menee vikaan tai luonnonvoimat alkavat uhata. Tässä kohtaa nousevat elokuvan sankarit esille, ja katsoja saa nauttia näyttävistä erikoistehosteista ja pohtia, kuka hahmoista selviytyy ja kuka ei.
Eniten tuottanut katastrofielokuva on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut 2012, joka spekuloi maailmanlopun tapahtuvan vuonna 2012, kun mayakalenterin 13, bakun päättyy.
Kithara
pienoiskuva|upright=0.8|[[Muusa virittämässä kitharaa, kreikkalainen maalaus noin vuodelta 470–460 eaa.]] Kithara oli pitkä kielisoitin antiikin Kreikassa. Se ei ole nimestään huolimatta sukua kitaralle vaan lyyralle. Kitaran nimi on kuitenkin peräisin kitharasta.
Kitharassa oli 7–12 kieltä. Yleisin oli seitsenkielinen malli. Litteään kaikukoppaan oli kiinnitetty sivukaaret, joiden taipuisuus tuotti aaltomaisen äänen. Kaikki kielet olivat yhtä pitkiä.
Kokonaisia soittimia ei ole säilynyt, eikä soittimen ääntä tai soittotapaa tiedetä tarkasti. Vanhoista kuvista päätellen kitharaa soitettiin lennokkain liikkein, joskus erityisellä näppäimellä tai plektralla. Kitharansoittaja käytti soitinta usein oman laulunsa säestykseen. Sen soittaminen vaati suurta taitoa, ja soittimen opettelu kuului kreikkalaismiesten koulutukseen. Kitharaesitykset olivat hyvin suosittuja Kreikan festivaaleilla ja musiikkikilpailuissa.
Christian Ferdinand Abel
thumb|Christian Ferdinand Abel poikineen. Christian Ferdinand Abel (heinä- tai elokuu 1682 Hannover – 3. huhtikuuta 1761 Köthen) oli saksalainen bassogamban soittaja.
Christian Ferdinandin isä oli säveltäjä, viulisti ja urkuri Clamor Heinrich Abel. Myös Christian Ferdinandin poika Carl Friedrich oli säveltäjä. Abel toimi Cöthenin (nyk. Köthen) hoviorkesterissa Johann Sebastian Bachin kapellimestarikaudella, vuodesta 1715 eteenpäin. Bachin ja Abelin välit olivat lämpimät ja Bach pyydettiin muun muassa Abelin tyttären kummiksi. Arvellaan, että Bach olisi säveltänyt kuuluisat sellosarjansa nimenomaan Abelia varten.
Paxoí
Paxoí ( eli Δήμος Παξών, Dímos Paxón) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Korfun alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Kunnan pinta-ala on 30,121 neliökilometriä ja väkiluku 2 300 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Gáios.
Paxoín kunta käsittää Paxoín saariryhmän eli Paxóksen ja Antípaxoksen sekä pienemmän Panagían saaren.
Zac Efron
Zachary David Alexander ”Zac” Efron (s. 18. lokakuuta 1987 San Luis Obispo, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän tuli tunnetuksi näyteltyään elokuvamusikaalitrilogiassa High School Musical (2006–2008). Samoihin aikoihin Efron näytteli musikaalielokuvassa Hairspray (2007) ja komediaelokuvassa 17 Again (2009). Sittemmin Efron on näytellyt muun muassa elokuvissa New Year’s Eve (2011), The Lucky One (2012), Naapurit (2014), Dirty Grandpa (2016) ja The Greatest Showman (2017).
Elämä
Efron syntyi San Luis Obispossa Kaliforniassa, josta hän muutti myöhemmin Arroyo Grandeen. Hänen isänsä David työskentelee insinöörinä ja äiti Starla on sihteeri. Perheeseen kuuluu myös pikkuveli Dylan. Efronin isä kannusti häntä näyttelemään yksitoistavuotiaana, kun oli kerran kuullut poikansa laulavan ajomatkalla. High schoolin aikana Efron osallistui moniin näytelmiin ja otti laulutunteja. Hän valmistui Arroyo Grande High Schoolista vuonna 2006 ja hänet hyväksyttiin collegeen. Hän päätti kuitenkin lykätä opintojaan näyttelijänuran lähdettyä nousuun.
Ura
Efron ja hänen äitinsä ajoivat monta kertaa viikossa Los Angelesiin koe-esiintymisiin. Lopulta hän sai pieniä rooleja muun muassa televisiosarjoista Teho-osasto ja CSI Miami. Vuonna 2003 hän näytteli autistista poikaa elokuvassa Miracle Run. Vuonna 2004 hän sai pitkäaikaisemman roolin Cameronina Summerlandissä. Efron esiintyi Hope Partlow’n kappaleen ”Sick Inside” musiikkivideolla vuonna 2005 ja näytteli myös hevosia rakastavaa poikaa elokuvassa Live Your Dream.
Vuonna 2006 Efron valittiin Troy Boltonin rooliin Disney Channelin elokuvaan High School Musical. Hän sai roolin sopivan karismaattisen äänensä ja tanssitaitonsa ansiosta, mutta lopullisessa elokuvassa hänen lauluäänensä on dubattu. Elokuva saavutti odottamattoman suuren suosion, ja elokuussa 2006 Efron voitti Teen Choice Awardseissa läpimurtotähden palkinnon.