cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomen metsätalous
Taloudellinen kestävyys
Metsätalouden harjoittamisen taloudellinen kestävyys on pyritty ottamaan Suomessa huomioon jo 1900-luvun alkupuolelta alkaen. Tämä tarkoittaa, että metsiä on pyritty käsittelemään siten, että tulevaisuuden hakkuumahdollisuudet eivät kärsi nykyhetken toiminnasta, vaan seuraavan kiertoajan päätyttyä puustoa olisi jälleen sama määrä hakattavaksi. Tavoitteena on voinut olla myös tasaiset hakkuutulot, mikäli metsämaata on omistettu niin paljon, että puustoa on voitu hakata ja uudistaa esimerkiksi viiden vuoden välein. Tällöin on käytetty normaalimetsän käsitettä, jolloin vuotuinen hakkuumäärä ei ylitä vuotuista kasvua, ja kaikkia ikäluokkia edustavia metsiköitä on tilalla yhtä paljon.
Sosiaalinen kestävyys
Sosiaalinen kestävyys on ensisijaisesti paikallisen väestön työmahdollisuuksien lisäämistä ja kunnan tulojen muodostumista yhteiskunnallisten palveluiden järjestämiseksi. Metsien virkistyskäyttö kuuluu metsätalouden sosiaaliseen kestävyyteen. Monissa maissa metsien käyttö virkistykseen on kiellettyä ilman maanomistajien lupaa, mutta Suomessa on voimassa jokamiehen oikeudet, jotka takaavat kaikille oikeuden liikkua metsissä.
Kulttuurinen kestävyys
Metsätalouden kulttuuriseen kestävyyteen on määritelty kuuluvaksi muun muassa uskonnon harjoittaminen. Monilla alkuperäiskansoilla on metsissä pyhiä paikkoja ja rituaaleja, jotka suoritetaan metsissä. Metsistä saadaan myös monia perinteisiä lääkeaineita sekä rituaalimenoissa käytettäviä kasveja. Metsän katoaminen tai rakenteen muuttuminen voi uhata kulttuurin olemassaoloa, mikäli sen harjoittamisen edellytykset katoaisivat. Kulttuuriperintökohteiden suojeleminen metsätalouden toimenpiteiden yhteydessä on yleisin tapa suojella kulttuuriperintöä. Pyyntikuoppien, tervahautojen ja rakennusten raunioiden päältä poistetaan puusto juuriston aiheuttamien vahinkojen minimoimiseksi ja kohteen ympäriltä katkaistaan puut noin kahden metrin korkeudelta merkiksi kulttuuriperintökohteesta.
Metsälaki
Uusi metsälaki tuli voimaan 2014. Ympäristöjärjestöjen voimakkaan painostuksen vuoksi aiemmin voimassa olleet uudistamisrajat poistuivat laista. Uudistuksen tarkoitus oli antaa mahdollisuus ns. jatkuvan kasvatuksen hakkuiden tekemiseen laillisesti. Seurauksena oli myös ennenaikaiset hakkuut, koska Metsälaki ei enää rajoita avohakkuita keskenkasvuisissa metsissä.
Sauvon vaakuna
thumb|120px|Sauvon vaakuna
Sauvon vaakunassa esiintyy Sauvon tunnuslintu naakka eli sauvolaisittain hakkinen, joita Sauvossa on paljon. Sauvon asukkaita on ennen kutsuttu hakkisiksi. Vaakunassa olevat kannukset viittaavat paikkakunnan aiemmin runsaaseen aateliin ja sen moniin kartanoihin. Vaakunan suunnitteli Ahti Hammar. Vaakuna hyväksyttiin vuonna 1956, ja sen selitysteksti on seuraava: ”Kultakentässä seisova naakka, saatteena kummallakin puolellaan kuusikärkinen kannustähti keskenään vastapalkeittain, kaikki mustia”.
Hanne Ojanperä
Hanne Ojanperä (s. 7. heinäkuuta 1991) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa nykyisin HJK:ssa Naisten Liigassa. Ojanperä on pelannut Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 2 ottelua.
Holhousviranomainen
Holhousviranomainen valvoo edunvalvojien toimintaa ja pitää yllä holhousasioiden rekisteriä, josta voi tarvittaessa saada tiedon esimerkiksi siitä, kuka on tietyn henkilön edunvalvoja. Suomessa Digi- ja väestötietovirasto on holhousviranomainen, paitsi että Ahvenanmaan maakunnassa tehtävää hoitaa Ahvenanmaan valtionvirasto. Edunvalvojan tarpeesta ilmoitetaan holhousviranomaiselle, joka tekee tarvittaessa käräjäoikeudelle hakemuksen edunvalvojan määräämiseksi holhottavalle. Holhousviranomainen voi ratkaista asian, jossa henkilö hakee edunvalvojan määräämistä itselleen.
Pohjois-Mariaanien lippu
thumb|230px|Pohjois-Mariaanien lippu
Pohjois-Mariaanien lippu on Pohjois-Mariaanien liittovaltion tunnus vaakunan ohella. Lippu on otettu käyttöön 25. lokakuuta 1988. Lipun mittasuhteet ovat 20:39.
Lippu kuvaa seuraavia asioita:
John Berger (hiihtäjä)
John Berger (31. heinäkuuta 1909 – 12. tammikuuta 2002) oli ruotsalainen hiihtäjä. Hän kilpaili 1930-luvulla ja saavutti pronssia vuoden 1936 olympialaisissa 4 × 10 kilometrin viestissä. Samana vuonna hän voitti Jokkmokks IK:n joukkueen avausosuuden hiihtäjänä Ruotsin-mestaruuden viestissä. Henkilökohtaisia Ruotsin-mestaruuksia hän ei voittanut.
Qwak!
Qwak! on Atarin kolikkopeli, joka on julkaistu vuonna. Peli on yksinpelattava valopistoolipeli.
Pelissä ammutaan ankkoja musta-valkoisella näytöllä kiväärin muotoisella ohjaimella.
Kallikrates
thumb|Parthenon Kallikrates (400-luku eaa.) oli kreikkalainen arkkitehti. Hän rakensi yhdessä Iktinoksen kanssa Ateenaan vuonna 434 eaa. valmistuneen Parthenonin. Hän on todennäköisesti suunnitellut myös Ateenan Nike Apteroksen temppelin.
Hadjer-Lamis
thumb Hadjer-Lamis on yksi Tšadin 22 hallinnollisesta alueesta. Sen pinta-ala on 30 800 neliökilometriä. Hadjer-Lamisissa oli vuonna 2009 noin 567 000 asukasta. Sen pääkaupunki on Massakory.
Unisport-Saltex
Unisport-Saltex Group Oy on vuonna 2015 perustettu urheilupaikkoja rakentava yritys. Sen liikevaihto oli 152 miljoonaa euroa vuonna 2021, henkilöstö 345. Toimitusjohtaja oli Chrone Morten.
Unisport on liikuntapaikkarakentaja, joka osti monia yrityksiä 2010-luvulla: Saltex, Kerko Sport, RH-Asennus, Urheilulattiat-Indoors, tanskalainen Virklund Sport ja Jäämestarit. Unisport-konserniin kuuluu 31 yhtiötä ja yli 20 tuoteryhmää. Se toimii Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Britanniassa ja Latviassa. Digian mukaan Unisport on Pohjoismaiden johtava urheilutilojen ja -pinnoitteiden tuottaja.
Unisportin omistajat ovat pääomasijoitusyhtiöt Vaaka Partners ja Suomen Teollisuussijoitus sekä Unisportin avainhenkilöitä. Pääkonttori on Vantaan Technopoliksessa.
Hadjer-Lamis
Alue sijaitsee maan länsiosassa Kamerunin rajalla. Se on muodostettu aluehallinnon uudistuksessa 2002 Chari-Baguirmin provinssin pohjoisosasta.
Vuonna 2006 alueella havaittiin koleraa.
Tepe Yahya
Tepe Yahya on Etelä-Iranissa sijaitseva muinainen jo raunioitunut asutuskeskus. Paikka oli asuttu 5500 eaa.–400 jaa. Paikka sijaitsee sisämaassa Hormuzin salmesta pohjoiseen, Kermānin provinssissa noin 220 km Kermanin kaupungista etelään. Paikalta on löydetty satoja kloriittikivestä tehtyjä astioita.
Aikajako
Tepe Yahyassa vaikuttaneet kulttuurit jaetaan ajoitusten mukaan seuraavasti:
Iktinos
Iktinos (400-luku eaa.) oli kreikkalainen arkkitehti. Hän suunnitteli Ateenan Parthenonin (447–432 eaa.) yhdessä Kallikrateen kanssa.
Täydellisin säilynyt esimerkki Iktinoksen töistä on Ateenan Hefaistoksen temppeli. Temppeli on doorilaista tyyliä. Se on säilynyt lähes täydellisesti, koska se on ollut kirkkona.
Matti Kettunen
Matti Juhani Kettunen (s. 23. helmikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen Joensuussa asuva opettaja ja eräkirjailija. Hänen teoksensa ovat pääasiassa luontoa, eränkäyntiä ja kalastusta käsitteleviä kertomuskokoelmia. Teosten tapahtumat sijoittuvat yleensä Pohjois-Karjalaan, Kainuuseen ja Lappiin, erityisesti Tenojoelle.
Kettusen vanhemmat olivat autoilija Antti Kettunen ja kansakoulunopettaja Anja o.s. Vainio. Hän pääsi ylioppilaaksi 1972 ja valmistui luokanopettajaksi 1976 sekä filosofian maisteriksi 1978. Kettunen toimii nykyisin peruskoulun luokanopettajana Joensuun Karsikon koulussa.
Kettusen tekstejä on ilmestynyt myös kokoomateoksissa (Eränkävijä, Erätulilta, Eräjuttuja, Erämiesten matkassa).
Nälkjärvi
Nälkjärvi Nälkäjärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Syrjäntaustan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Pannijoen valuma-alueeseen (14.253) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,5 metriä mpy.
Maria de Medeiros
pienoiskuva|Maria de Medeiros Maria Ferreira Esteves de Medeiros e Almeida (s. 19. elokuuta 1965 Lissabon) on portugalilainen näyttelijä. Hän on muusikko António Vitorino de Almeidan tytär ja näyttelijä Inês de Medeirosin sisar.
Automobile License Plate Collectors Association
Automobile License Plate Collectors Association (ALPCA) on suurin rekisterikilpien keräilyorganisaatio maailmassa. Se perustettiin Rumney Depotissa, New Hampshiressa, Yhdysvalloissa vuonna 1954. Sen ensimmäinen kokous järjestettiin vuonna 1955 Massachusettsin North Attleboroughissa. Järjestön kautta keräilijät voivat vaihtaa kilpiänsä ja jakaa uutisia, ja järjestö antaa historiallista tietoa sen jäsenille. . ALPCA:lla on noin 13 200 jäsentä.
Erik Aalbæk Jensen
Jensenin ensimmäisissä romaaneissa ilmenee kulttuuripessimismi, seuraavissa aiheena on Saksan Tanskan-miehitysaika. Romaani Perleporten (1964) kuvaa pientä uskonryhmää. Tanskaa ja sen satoja saaria käsittelee suurteos, kahdeksanosainen sarja Livet på øerne (1981–1987).
Jensenin poika on elokuvatuottaja Peter Aalbæk Jensen.
Orkiektomia
Orkiektomia (< kreik.) eli kivesten poisto tai kivesten poistoleikkaus on yhden tai molempien kivesten kirurginen poisto. Sana on johdettu kreikan kielen sanasta orkhis (kives) ja ektomia (leikata ulos). Kirurgiaa tehdään muun muassa kivessyövän hoitoon tai kastraatioissa (omaehtoisesti tai joissain maissa edelleen pakotettuna). Leikkaus voidaan tehdä selkäydinpuudutuksessa. Yhden kiveksen poistaminen ei yleensä vaikuta hedelmällisyyteen. Mikäli mieheltä on poistettu molemmat kivekset hänelle voi toisinaan ilmaantua naisten vaihdevuosia muistuttavia hetkittäistä hikoilua ”kuumia aaltoja”. Noin 90 prosenttia miehen testosteronista muodostuu kiveksissä. Kun kivekset poistetaan tämä lisää osteoporoosin riskiä. Hoidon vaikutuksia on sukupuolivietin ja/tai erektiokyvyn joko osittainen tai kokonaan katoaminen. Se voi myös aiheuttaa diabetesta.
Kantelu
Kantelu on hallinto-oikeudellinen ylimääräinen muutoksenhakukeino. Kanteluksi kutsutaan myös eduskunnan oikeusasiamiehelle, valtioneuvoston oikeuskanslerille tai muulle valvontaviranomaiselle tehtyä kirjelmää, jolla kannellaan jonkin viranomaisen toiminnasta. Julkishallinnon ulkopuolella kanteluiksi kutsutaan myös Julkisen sanan neuvostolle tehtyjä kanteluita, jotka koskevat lehtien tai muiden medioiden väitettyjä journalistin ohjeiden vastaisia toimia.
Prosessuaalinen kantelu hallintolainkäytössä
Kantelun saa hallintolainkäyttölain 60 §:n mukaan tehdä lainvoiman saaneesta päätöksestä valitusviranomaiselle tai, tällaisen puuttuessa, korkeimmalle hallinto-oikeudelle.
Päätös voidaan kantelun johdosta poistaa, jos
Käytännössä kantelu on erittäin harvinainen muutoksenhakukeino, sillä sen onnistumisen edellytykset ovat tiukat.
Hallintokantelu ylimmille laillisuusvalvojille
Oikeuskanslerille ja oikeusasiamiehelle saa kannella myös muista kuin lainvoimaisista päätöksistä, esimerkiksi viranomaisen asiattomasta käyttäytymisestä. Heillä ei kuitenkaan ole toimivaltaa muuttaa tai kumota viranomaisen tai tuomioistuimen tekemiä päätöksiä.
Istukas
Istukas on kaksivuotinen juurikasvi, joka on ehtinyt kasvaa yhden kesän. Se säilytetään talven yli lievästi listittynä tai listimättömänä, minkä jälkeen se keväällä istutetaan siemensatoa varten.
Suomessa käytetään istukkaita kelta- ja punasipulin kasvatuksessa, koska ne tarvitsevat pitkän kasvukauden.
Myös istutuksissa käytettäviä nuoria kaloja kutsutaan istukkaiksi.
Aino Räsänen
Aino Alina Räsänen (o.s. Heikkinen; 23. lokakuuta 1910 Nakkila – 14. syyskuuta 1995 Siilinjärvi ) oli suomalainen kirjailija.
Räsäsen 1940-luvulta 1970-luvun lopulle kirjoittamista Helena-kirjoista on otettu toistakymmentä painosta, sarjan ensimmäisestä romaanista Soita minulle, Helena peräti 26 painosta. Sarjan 12 romaania painettiin yhteensä yli miljoona kappaletta.
Räsänen kirjoitti kirjojen lisäksi myös lehtikirjoituksia ja pakinoita. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli opettaja: hän valmistui Jyväskylän seminaarista vuonna 1931 ja toimi opettajana vuoteen 1941 asti. Hän oli vuodesta 1934 naimisissa maanviljelijä Toivo Räsäsen kanssa ja asui suurimman osan elämästään Maaningalla.
Afrodisiaka
Afrodisiaka eli lemmenrohto tarkoittaa aineita, lähinnä rohtoja ja ruoka-aineita, joiden uskotaan kiihottavan lemmenviettiä. Nimi tulee kreikkalaisesta jumalattaresta Afroditesta. Osa aineista on leimattu afrodisiakaksi muotonsa ja rakenteensa takia (esimerkiksi osterit ja sarvikuonon sarvi), osa aiheuttaa turvotusta suun limakalvoilla (espanjankärpänen, chili).
Tyypillistä afrodisiakalle on, että se on hiukan eksoottista ja vaikeasti hankittavissa.
San Francisco Demons
Joukkue luotiin vuonna 2001 osaksi Vince McMahonin perustamaa XFL:ää, jonka omistivat puoliksi showpainiorganisaatio WWE ja televisioyhtiö NBC. Demonsin kotikenttä oli noin 40 000 katsojan Pacific Bell Park.
Ainoalla kaudellaan Demons pelasi runkosarjassa kymmenen ottelua, joista se voitti viisi ja hävisi viisi. Joukkue selvisi pudotuspeleihin, joissa se voitti välierissä Orlando Ragen 26–25, mutta hävisi finaaliottelun eli Million Dollar Gamen Los Angeles Xtremelle lukemin 6–38.
Mathias Gustaf Joachim Stenbäck
Mathias Gustaf Joachim Stenbäck (18. marraskuuta 1837 Loviisa – 21. huhtikuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, kätilöopettaja ja professori.
Stenbäckin vanhemmat olivat Loviisan kirkkoherra Gustaf Leonhard Stenbäck (1809–1861) ja Ulrika Sofia Elisabet Sucksdorff. Hän pääsi ylioppilaaksi 1856 Porvoon kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1860, lääketieteen kandidaatiksi 1862 sekä lääketieteen lisensiaatiksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1866.
Stenbäck oli Helsingin yliopiston lapsenpäästöopin dosenttina vuodesta 1871 alkaen. Hän oli Helsingin yleisen sairaalan synnytysosastolla apulaislääkärinä ja sittemmin alilääkärinä 1868–1881 sekä toimi kätilöopettajana vuodesta 1888 alkaen. Stenbäck sai professorin arvon 1885.
Stenbäck oli naimisissa vuodesta 1867 Elin Sofia Amalia Arppen kanssa. Heidän poikansa oli diplomi-insinööri ja venesuunnittelija Gunnar L. Stenbäck. Stenbäckin sisar oli opettaja ja kirjailija Eva Stenbäck.
Christopher McCandless
Christopher Johnson McCandless oli yhdysvaltalainen vaeltaja. McCandless oli harras luonnon ihailija ja halusi saada yksinään henkisen elämyksen Alaskan luonnosta. Niinpä hän matkusti Alaskaan harvaan asutulle seudulle ja lähti varusteineen jalan pitkälle vaellukselle. McCandless joutui kulkuvaikeuksien takia pysähtymään ja vietti elämänsä viimeiset kolme kuukautta hylätyssä linja-autossa, jossa hän kuoli nälkään elokuussa 1992 24-vuotiaana. McCandlessin kohtalosta on ilmestynyt kirja Erämaan armoille ja myös samanniminen elokuva.
Tausta
Hänen vanhempansa olivat Walt ja Wilhalmina "Billie" McCandless. Ylempään keskiluokkaan kuuluneilla vanhemmilla oli usein riitaa keskenään. Vuonna 1976 McCandlessit muuttivat Waltin työn perässä Virginiaan, jossa hän työskenteli NASAn antenniasiantuntijana ja Billie Hughes-lentokonetehtaan sihteerinä. Kesällä 1986 Christopher McCandless ajoi Yhdysvaltain läpi vuoden 1982 vuosimallia olevalla Datsun-autollaan saapuakseen syksyllä yliopistoonsa Atlantaan.
Vuosina 1986–1990 McCandless opiskeli Atlantan Emoryn yliopistossa historiaa ja antropologiaa saaden näistä kandidaatin tutkinnon. Kirjailijat Jack London, Leo Tolstoi, W. H. Davies ja Henry Thoreau vaikuttivat suuresti McCandlessiin. Erityisesti hän ihaili Jack Londonin kirjoja.
McCandless vastusti veljeskuntayhdistys Phi Beta Kappa Societyn liian materialistisena pitämäänsä henkeä eikä suostunut liittymään siihen. Valmistuttuaan McCandless lahjoitti 24 000 dollaria Oxfamille. Jossain vaiheessa McCandless alkoi käyttää toisinaan valenimeä Alexander Supertramp. Kesällä 1990 hän vaelsi pitkän matkan Kaliforniassa, Arizonassa ja Etelä-Dakotassa toisinaan erilaisia töitä tehden, muun muassa Carthagessa viljavarastolla. Ajoittain McCandless oli ilman rahaa eristyksissä omasta tahdostaan muista ja keräsi luonnosta ruokansa.
Vuonna 1991 McCandless laski Coloradojokea alas kajakilla. Hän selvisi yli kuukauden kahdella riisikilolla ja onkimillaan kaloilla, mistä McCandless päätteli, että Alaskan erämaassa olisi helppo selvitä luonnon antimilla.
Alaskan odysseia
McCandlessin eli Alexin näki elossa viimeksi sähkömies Jim Gallien, joka kyyditsi Alexiksi esittäytyneen McCandlessin ratsulla matkareittinsä alkupäähän Stampede Trailin päähän. Alue sijaitsee Keski-Alaskan Denalin harvaan asutussa piirikunnassa Fairbanksista lounaaseen ja Alaska-vuorista pohjoiseen. Alex sanoi Gallienille haluavansa elää luonnossa muutamia kuukausia. Gallien, kokenut eräretkeilijä ja metsästäjä, huomasi Alexin rinkan olevan hyvin kevyt ja painavan korkeintaan 15 kilogrammaa. Gallien ajatteli alussa Alexin olevan tärähtänyt, mutta myöhemmin vaikutelma tasoittui hieman. Gallienia silti huolestutti Alexin aikomus.
McCandlessilla oli varusteissaan muun muassa Remington-kivääri, joitain leirintätarvikkeita ja 5 kiloa riisiä, muttei esimerkiksi kompassia tai radiopuhelinta. McCandlessilla oli myös riekaleinen huoltoasemalta otettu tiekartta muttei tarkkoja maastokarttoja.
Gallien koetti pelotella Alexia siitä, mitä edessä oli. Gallien kertoi Alexin kiväärin olevan liian pienikaliiperinen esimerkiksi uhkaavien karhujen ampumiseen ja Alexin määränpäässä olevan vain vähän riistaa.
Sattumalta useisiin karttoihin merkitsemätön, vain harvoin kuljettu Gaorge Parks Highwaysta haarautuva tie, Stampede Trail, näkyi katkoviivana McCandlessilla mukana olevassa tiekartassa. Gallien jätti McCandlessin Stampede Trailille 28. huhtikuuta 1992 paikkaan, johon hän ei uskaltanut tätä sohjoista tieuraa pitkin ajaa. Kun Gallien jatkoi matkaansa Anchorangeen, hän ajatteli ensin ilmoittaa Alexista viranomaisille, koska epäili, ettei tämä pärjää erämaassa hengissä. Loppujen lopuksi hän kuitenkin uskoi Alexin selviävän, koska ajatteli tämän tulevan pian nälkäiseksi ja palaavan valtatielle.
Viimeiset kuukaudet
thumb|300px|Hylätty linja-auto numero 142 Alaskan Stampede Trailin varressa. McCandless piti päiväkirjaa 189 päivää tarkoituksenaan tehdä pitkä retki Alaskassa. McCandless kulki keväällä vielä lumisen Stampede Trailin läpi löytäen 25 km Healystä länteen olevan tarkoituksella suojaksi hylätyn vanhan linja-auton (63.86004°N, -149.41406°W). Paikka on laakso lähellä Denalin kansallispuistoa Outer Rangen länsipäästä etelään Sushana-joen varrella. Noin 16 km itään on Teklanika- ja Savage-jokien risteys ja lännessä on Toklat-joki.
Stampede Trailia eivät enää käyttäneet talviset moottorikelkkailijat, kun lämpötila oli alkanut nousta päivisin nollan yläpuolelle ja monet joet olivat jo sulia. Toisena retkipäivänään McCandless kahlasi Teklanika-joen yli. 29. huhtikuuta McCandless upposi vähäksi aikaa erään lammikon jäihin. 1. toukokuuta McCandless löysi lepopaikaksi tarkoituksella jätetyn bussin, josta löytyivät kamiina, makuusija, hyönteismyrkkyjä yms. Liikkeelle lähtiessään McCandless näki noin viikon ajan nälkää, minkä jälkeen seuraavien kuuden viikon ajan riistaa riitti hyvin. Toukokuun puolivälissä lumi suli ja yöt olivat lyhyitä sekä valoisia, koska oltiin napapiirin tuntumassa.
McCandless huomasi soisen ja tiheälepikkoisen maaston olevan kesällä liian vaikeakulkuinen, kun routa suli. Matkantekoa hidasti myös ruoaksi tarvittavien saaliseläinten odottelu. Tuolloin McCandless tajusi, että oli älytöntä kulkea 200 km Beringinmeren rantaan asti. Niinpä McCandless päätti palata hylätylle romuna olevalle linja-autolle numero 142, jota tämä oli kutsunut ”loihdituksi bussiksi”.
McCandless päätti jäädä asumaan bussiin. Ravintonsa hän hankki metsästämällä ja keräilemällä kasveja. McCandless onnistui ampumaan villisikoja ja lintuja, ja jopa hirvenkin. McCandless savusti hirven dakotalaisten metsästäjien ohjeiden mukaan, jolloin liha meni pilalle eikä savustamisella ollut vaikutusta. Alaskalaisilla on tapana ilmakuivata saaliseläimen liha, jotta se säilyisi Alaskan oloissa. Tätä McCandless ei kuitenkaan tiennyt.
McCandless koetti 3. heinäkuuta palata takaisin ihmisten ilmoille Stampede Trailia pitkin takaisin valtatietä kohti. Hän huomasi 5. heinäkuuta, että Teklanika-joki oli tulvinut kulkukelvottomaksi. Keväällä joki oli ollut jäässä, mutta heinäkuussa se virtasi vuolaasti jymisten liian syvänä kahlata. Tämän lisäksi jäätiköltä virranneen joen vesi oli yhä jääkylmää. McCandless oli myös huono uimari ja pelkäsi vettä.
Noin kaksi kilometriä ylävirtaan joki koostui pienistä uomista. Joen takana ollut taival olisi ollut helppo kulkea, mutta McCandless palasi uudelleen linja-autolle 8. heinäkuuta. Hänen kartassaan luultavasti näkyi Denalin tie, joka oli noin 16 km:n päässä linja-autosta. 10 km:n säteellä linja-autosta oli eri paikoissa kolme hätäruokavarastoa. Aiemmin huhtikuussa tuntemattomaksi jäänyt henkilö oli murtautunut kaikkiin kolmeen rakennukseen ja tärveli niiden ruokavarat. McCandless ei kuitenkaan edes tiennyt näiden hätävarastojen olemassaolosta, koska hänellä ei ollut kyllin tarkkaa karttaa. Jotkut väittävät, että McCandless olisi itse tuhonnut hätävarastot, koska McCandless vastusti sivistystä ja halusi vapauttaa erämaat. Tämä ei kuitenkaan selitä sitä, miksei McCandless tuhonnut bussia samalla tavoin eikä McCandlessin päiväkirja kerro, että hän olisi liikkunut tai aikonut liikkua etelässä olevien varastojen lähellä, koska oli pyrkinyt linja-autosta pohjoiseen. Paikallinen riistanvartija myös kiisti ajatuksen siitä, että McCandless olisi tahallaan sabotoinut varastoja.
Eräässä vaiheessa McCandless teippasi linja-auton ikkunaan viestin, jossa ilmoitti olevansa pahoin vammautunut ja liian heikko. McCandless kuoli elettyään löytämässään hylätyssä linja-autossa 113 päivää. Kun paikallinen metsästäjä löysi McCandlessin makuupussistaan 6. syyskuuta 1992, hän oli ollut kuolleena pari viikkoa. Hieman ennen metsästäjien osumista paikalle alaskalainen pariskunta huomasi bussista tulevan hajun ja ikkunaan teipatun lapun, muttei uskaltanut käydä bussissa sisällä. Myöhemmin paikalle tuli kolme alaskalaista metsästäjää, joista yksi löysi ruumiin. Paikalle tuli vielä Healystä kotoisin oleva metsästäjä Butch Killian, joka soitti radiopuhelimella paikalle poliisin, joka nouti vainajan helikopterilla pois. Kuolinsyyn tarkka määrittäminen oli mahdotonta, koska ruumis oli niin pahoin mädäntynyt.
Samaan aikaan löytyi myös McCandlessin ”sanomalehti” Kaunis mustikka, johon McCandless oli kirjannut matkansa tapahtumia. 12. elokuuta McCandless oli kirjoittanut sanat ”upeita mustikoita” päiväkirjaansa ja pelkät päivien numerot ja viivat 18. elokuuta asti. Viimeisessä McCandlessin ottamassa valokuvassa hän seisoo sairaalloisen laihan näköisenä toinen käsi kohti kameraa, toinen ylös nostettuna.
Kulttuuriperintö
Jon Krakauer kirjoitti McCandlessin seikkailuista kirjan Erämaan armoille (1996), joka teki Christopher McCandlessista monille sankarillisen hahmon. Vuoteen 2002 mennessä hylätystä linja-autosta Stampede Traililla oli tullut turistinähtävyys. Vuosien kuluessa kaksi turistia hukkui pyrkiessään linja-autolle ja ainakin 15 jouduttiin pelastamaan. Lopulta, vuonna 2020, rapistunut linja-auto siirrettiin pois paikalta helikopterilla.
Sean Penn ohjasi Krakauerin kirjan mukaan nimetyn elokuvan, jonka ensi-ilta oli 21. syyskuuta 2007. Elokuva sai hyvän vastaanoton ja se palkittiin useilla palkinnoilla kuten Golden Globella parhaasta laulusta (Eddie Vedderin ”Guaranteed”). Lokakuussa 2007 indie-dokumentaristi Ron Lamothe julkaisi dokumenttielokuvan The Call of the Wild, jota kuvatessaan hän kohtasi useasti Sean Pennin kuvausryhmän.
Kritiikki
Alaskalaisen riistanvartija Peter Christianin mielestä McCandlessin kokemuksella ja varustuksella yksin matkaan lähteminen oli hengenvaarallista harvaan asutulla seudulla. Christianin mielestä McCandless oli menettänyt järkensä.
Ghost of Love
Ghost of Love on The Rasmuksen Black Roses -albumin kolmas single. Kappale jaettiin radioille 8. kesäkuuta 2009.
Single julkaistiin ainoastaan radiopromona.
Martin Bahne
Carl Martin Bahne (s. 22. huhtikuuta 1975 Kaarina) on suomalainen näyttelijä. Äidinkieleltään ruotsinkielinen Bahne on näytellyt niin suomeksi kuin ruotsiksikin. Hän on mukana vuonna 2006 perustetussa Projektori-teatteriryhmässä.
Ura ja elämä
Martin Bahne syntyi vientipäällikkö Johan Bahnen ja Vivi-Ann Bahnen perheeseen. Bahne valmistui merkonomiksi vuonna 1994 ja edelleen taloustieteiden maisteriksi Åbo Akademista 1999. Teatteritaiteen maisteriksi hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2003. Hänen veljensä Magnus Bahne on entinen jalkapallomaalivahti.
Vuonna 2007 Bahne tulkitsi pääosan Minna Haapkylän vastanäyttelijänä, kapteeni Carl von Munckina Lauri Törhösen draamaelokuvassa Raja 1918. Åke Lindmanin sotakuvauksessa Etulinjan edessä hänellä oli sivuosa. Bahne on näytellyt myös eräissä televisiotuotannoissa. Tällä hetkellä hän näyttelee Virus-teatterissa.
Rebecka Blomqvist
Rebecka Blomqvist (s. 24. heinäkuuta 1997 Göteborg) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Blomqvist voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015 kultaa Ruotsin joukkueessa.
Blomqvist on pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 13 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, joista ensimmäisen joulukuussa 2020 EM-karsintaottelussa Slovakiaa vastaan ja toisen huhtikuussa 2022 MM-karsintaottelussa Georgiaa vastaan.
Blomqvist edusti kotimaassaan Göteborg FC:tä. Vuoden 2021 alussa hän siirtyi saksalaisseura VfL Wolfsburgiin.
Aruban lippu
thumb|230px|Aruban lippu
Aruban lippu on Aruban tunnus. Lippu on otettu käyttöön 1. tammikuuta 1986, kun Aruba irtaantui Alankomaiden Antilleista. Lipun mittasuhteet ovat 2:3.
Lipun sininen pohjaväri symboloi Karibianmerta ja taivasta. Punainen tähti kuvaa Aruban pääkieliä, punaista maaperää ja valkeita rantoja. Keltaiset raidat kuvaavat saaren mineraalivarantoja, aurinkoa, turismia ja wanglo-kukkaa.
Andrew Rock
Andrew Rock (s. 23. tammikuuta 1982, Marshfield, Wisconsin) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Rock oli Ateenan olympialaisissa 2004 Yhdysvaltojen 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa alkuerissä, mutta ei juossut loppukilpailussa. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän voitti 400 metrin juoksussa hopeaa ennätysajallaan 44,35. Hän oli mukana myös maailmanmestaruuden voittaneessa 4 x 400 metrin viestijoukkueessa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2006 Rock sijoittui 400 metrillä neljänneksi ajalla 44,69.
Juhani Vesanen
Juhani Ensio Vesanen (18. helmikuuta 1955 Viiala – 9. maaliskuuta 2017 Lempäälä) oli suomalainen lentopalloilija. Hän pelasi nuorena kotipaikkansa Viialan Pyryssä kakkossarjassa. Hän pelasi 350 pääsarjaottelua ja 77 A-maaottelua. Komea ura päättyi mestaruuteen keväällä 1988. Peliuran jälkeen Vesanen vaikutti suomalaisessa lentopallossa monin tavoin, seuratasolla Isku-Volleyn toiminnassa. Hän toimi Iskun managerina useita vuosia. Vesanen palkittiin opetusministeriön myöntämällä Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansioristillä ja -mitalilla työstään urheilun ja liikunnan hyväksi. Elämäntyönsä Vesanen omisti fysioterapialle hän toimi alan yrittäjänä yli 30 vuotta. Vesanen perusti 23-vuotiaana hämeenlinnalaisen Risto Kuitusen kanssa Suomen ensimmäisen urheiluvammojen hoitolaitoksen ja oli perustamassa Suomen urheilufysioterapeuttien yhdistystä 1980-luvulla.
Pervin Imaditdin
Pervin Imaditdin on suomalainen arkkitehti, joka tunnetaan erityisesti hotellien ja ravintoloiden sekä erilaisten korjausrakentamishankkeiden suunnittelijana. Hänen töitään ovat 2020-luvun taitteessa avatut helsinkiläishotellit St. George ja Lapland Hotels Bulevardi, espoolaisen Sokos Hotel Tapiola Gardenin lisärakennus ja saneeraus sekä Tampereen Näsinneulan ravintolan uudistus.
Imaditdin on työskennellyt Arkval Arkkitehdit Oy:ssä ensin Ilmo Valjakan kanssa ja vuodesta 2016 Arkval Taite Oy:ssä yhdessä Marjut Kauppisen kanssa. Imaditdinillä on vuodesta 1996 lähtien ollut myös oma toimisto Arkkitehdit P.I. Oy. Arkval Arkkitehdit on tehnyt yhteistyötä myös kansainvälisten hotelliketjujen kuten Marriott Internationalin ja InterContinental Hotels Groupin kanssa.
Pervin Imaditdin kuuluu Suomen tataarivähemmistöön.
Albert Pike
pienoiskuva|Albert Pike [[Mathew Bradyn valokuvassa]] Albert Pike (29. joulukuuta 1809 Boston – 2. huhtikuuta 1891 Washington, DC) oli yhdysvaltalainen asianajaja, sotilas, kirjailija ja vapaamuurari. Pike toimi Yhdysvaltain sisällissodan aikana konfederaation armeijan prikaatinkenraalina.
Pike liittyi vapaamuurarehin vuonna 1850. Vuonna 1853 hän liittyi muurariuden skottilaisen riitin yläastejärjestelmään, ja nousi nopeasti organisaatiossa. Vuonna 1859 hänet valittiin skottilaisen riitin Yhdysvaltojen eteläisen hallintoalueen korkeimmaksi komentajaksi, jonka alueelle kuuluivat koko Yhdysvallat Mississippi-joesta itään sijaitsevia 15 osavaltiota ja Ohio-joen pohjoispuolella olevia osavaltioita lukuun ottammatta. Pike hoiti tätä tehtävää loppuikänsä. Sisällissodan jälkeen Pike käytti suuren osan ajastaan ​​skottilaisen riitin rituaalien kirjoittamiseen. Hänen teostaan Morals and Dogma of the Ancient and Accepted Scottish Rite of Freemasonry (1871) jaettiin vuosikymmeniä skottilaisen riitin eteläisen hallintoalueen jäsenille, ja siitä tehdään edelleen uusia painoksia.
Pike kuoli skottilaisen riitin temppelissä Washington DC:ssä 2. huhtikuuta 1891. Vuonna 1944 hänen ruumiinsa siirrettiin temppelin alla olevaan kryptaan. Piken vapaamuurariveljet pystyttivät tälle patsaan Washington DC:en vuonna 1901. Mustien orjuutta puolustaneiden ja liittovaltiota vastaan kapinoineiden etelävaltioiden upseerin patsaan sijainti maan pääkaupungissa on herättänyt kritiikkiä, ja sen poistamisesta on keskusteltu.
Philipp Reis
Johann Philipp Reis (7. tammikuuta 1834 Gelnhausen, Hessenin vaaliruhtinaskunta – 14. tammikuuta 1874 Friedrichsdorf, Saksan keisarikunta ) oli saksalainen opettaja ja tiedemies. Hän oli yksi puhelimen varhaisista kehittäjistä. pienoiskuva|vasen|Reisin puhelin Reis kehitti toimivan puhelimen esiversion vuonna 1861, jolloin hän esitteli Frankfurtissa saksalaisille tiedemiehille kehittämäänsä sähkömagnetismiin perustuvaa laitetta, jolla ääntä pystyi siirtämään lankaa pitkin. Laitteessa oli lähetyspäässä puinen laatikko, missä oli korvaa matkiva torvi ja platinakalvo, joka toimi tärykalvona. Sähköjohto oli ikään kuin kuulohermo. Kun korvan aukosta tuli ääntä laatikkoon, platinakalvo tärisi ja kalvoon nojannut vasara katkoi sähkövirtaa ääniaaltojen mukaan. Virta ohjattiin sähköjohtoa pitkin vastaanottopäässä olleen releen kelaan, jolloin sen sisässä ollut rautapuikko toisti äänen. Rautapuikko oli kaikulaatikossa, joka hieman vahvisti ääntä.
Reisin rakentama puhelin toisti kuitenkin puhetta huonosti, puhtaita ääniä kuten viulunsoittoa se toisti paremmin. Reisin esittelemä puhelin välitti äänen myös vain sadan metrin päähän. Saksalainen aikakauslehti luonnehti Reisin rakentamaa puhelinta leikkikaluksi, eikä sitä huolittu tieteelliseen aikakauslehteen. Reis kuoli 40-vuotiaana vuonna 1874, eikä hän ehtinyt nähdä Alexander Graham Bellin rakentamaa puhelinta. Kun Bell patentoi oman puhelimensa vuonna 1881, oikeus päätti että Reisin puhelin ei ollut tarpeeksi toimiva, jotta se estäisi Bellin patentin saamisen omalle puhelimelleen. Reisin puhelin oli vain pienen askeleen päässä Bellin puhelimista, ja on esitetty että jos Reis olisi dokumentoinut laitteensa paremmin, olisi se saattanut estää Bellin patentin saamisen.
Kaakkojärvi (Padasjoki)
Kaakkojärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Syrjäntaustan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Pannijoen valuma-alueeseen (14.253) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,9 metriä mpy.
Adele
Adele Laurie Blue Adkins (s. 5. toukokuuta 1988 Lontoo), tunnetaan esiintyjänimellä Adele, on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hänen debyyttialbuminsa 19, joka julkaistiin vuonna 2008, oli sekä kaupallinen että arvostelumenestys. 19 on myynyt Britanniassa seitsenkertaisesti ja Yhdysvalloissa kahdesti platinaa sekä Suomessa kultaa. Ura Yhdysvalloissa lähti käyntiin esiintymisestä Saturday Night Live -televisio-ohjelmassa vuoden 2008 lopulla. Vuoden 2009 Grammy-palkintogaalassa Adele vastaanotti parhaan uuden artistin ja parhaan naisartistin palkinnot.
Faustino Sainz Muñoz
Faustino Sainz Muñoz (5. kesäkuuta 1937 Almadén – 31. lokakuuta 2012) oli espanjalainen katolisen kirkon diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1964 ja nimitettiin Novalicianan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Kuubaan 29. lokakuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Casaroli, jota avustivat Angel Suquía Goicoechea ja Maximino Romero de Lema.
Adele
Lapsuus
Adele syntyi työväenluokkaiseen perheeseen pohjoislontoolaisessa Tottenhamissa 5. toukokuuta 1988. Äiti Penny Adkins oli 18-vuotias taideopiskelija ja isä Mark Evans 22-vuotias. He olivat tavanneet ja muuttaneet yhteen vain vähän ennen kuin Penny oli alkanut odottaa lasta. Mark kuunteli vanhaa rhythm and bluesia, joten tytön toiseksi nimeksi annettiin Blue. Pennyn musiikkimaku oli modernimpi: hän kuunteli etenkin The Curea. Pariskunta erosi, kun Adele oli kolmevuotias. Mark palasi Walesiin mutta piti tyttäreensä yhteyttä senkin jälkeen. Adele myös vieraili isän ja velipuolensa Cameronin luona Cardiffissa. Isän ja tyttären yhteys katkesi muutamaksi vuodeksi, kun Mark alkoi juopotella menetettyään oman isänsä.
Faustino Sainz Muñoz
7. lokakuuta 1992 Sainz Muñoz sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Kongon demokraattiseen tasavaltaan, 21. tammikuuta 1999 Euroopan yhteisöön ja 11. joulukuuta 2004 Isoon-Britanniaan. Hän erosi 5. joulukuuta 2010 terveyssyistä.
Adele
Lapsuus
Yksinhuoltaja Penny ja tytär Adele elivät vaatimattomasti ja heidän suhteensa muodostui hyvin kiinteäksi. Adelen elämässä oli läsnä myös laaja serkkujen ja sukulaisten joukko. Äiti vei pikku-Adelea konsertteihin ja tuki hänen musiikkiharrastustaan. Vuonna 1996 kahdeksanvuotiaasta Adelesta tuli suuri Spice Girls -fani. Sen jälkeen hän alkoi kuunnella yhdysvaltalaista r’n’b:tä kuten Destiny’s Childia ja Lauryn Hilliä, jonka albumia The Miseducation of Lauryn Hill hän pitää lempilevynään.
Kouluaika
Perhe muutti usein, joten Adele joutui vaihtamaan koulua toistuvasti, mikä hänestä oli kuitenkin vain hauskaa. Äitinsä uudesta elämänkumppanista Adele sai itselleen uuden isän. Yhdeksänvuotiaasta yksitoistavuotiaaksi Adele asui Brightonissa ja sen jälkeen Etelä-Lontoossa.
Koulussa Adele menestyi keskinkertaisesti. Vapaa-aikanaan hän kuunteli levyjä ja kierteli levykaupoissa. Hän löysi Etta Jamesin ja Ella Fitzgeraldin musiikin, ja Etta Jamesista tuli hänen suosikkilaulajansa ja esikuvansa. Hän sai tilaisuuden kokeilla studiossa levyttämistä 14-vuotiaana, kun Mark-isän ystävä kutsui hänet nauhoittamaan version Blondien ”Heart of Glassista”. Adele kirjoitti myös jo omia laulujaan. Hän oli teini-ikäisenä rakastunut Pop Idol -voittaja Will Youngiin ja The Streetsin Mike Skinneriin.
Ilmaisutaidekoulu
Neljätoistavuotiaana Adele aloitti opinnot lontoolaisessa Brit School -ilmaisutaidekoulussa. Samaa koulua on käynyt moni muukin brittiläinen menestyslaulaja; Adelen aikana koulua kävivät myös Jessie J ja Noisettes-yhtyeen Shingai, joista tuli Adelen hyviä ystäviä. Koulutoveriensa mukaan Adele oli koulussa hyvin suosittu, ja häntä arvostettiin myös laulajana. Lukuaineista hän ei ollut kiinnostunut: hän lintsasi tunneilta ja oli lähellä tulla erotetuksi koulusta. Hän lopetti myös laulutunneilla käymisen ja opetteli laulamista vain kuuntelemalla suosikkejaan.
Musiikkiuran alku ja 19 (2006–2010)
Eräs Adelen tuttavista teki Adelelle MySpace-sivut ja latasi sinne kolme Adelen kappaletta, jotka hän lähetti myös Platform-nimiseen verkkolehteen. Kun lehti julkaisi kappaleet, levy-yhtiötkin kiinnostuivat Adelesta. Keväällä koulunsa päättänyt 18-vuotias Adele teki syyskuussa 2006 levytyssopimuksen XL-levy-yhtiön kanssa. Hän kirjoitti uusia lauluja toukokuussa 2007 rikkoutuneen rakkaussuhteensa innoittamana. Hänet tapasi tuottajia ja laulunkirjoittajia, levytti studiossa ja esiintyi televisiossa Jools Hollandin musiikkiohjelmassa kesäkuussa. Vielä tuntematon Adele esitti ohjelmassa kappaleensa ”Daydreamer”. Ohjelma teki katsojiin vaikutuksen, ja toi uusia esiintymisiä televisiossa ja konserttien lämmittelijänä. Ensisingle ”Hometown Glory” julkaistiin loppuvuonna 2007. Joulukuussa Adele sai tietää voittaneensa BRIT Awardsin kriitikoiden valinta -palkinnon, joka myönnetään vuoden kuumimmalle nousevalle kyvylle.
Adelen esikoisalbumi 19 joka julkaistiin tammikuussa 2008 on tyyliltään soulmusiikkia. Albumi oli sekä kaupallinen että arvostelumenestys. 19 on myynyt seitsenkertaisesti platinaa Britanniassa ja kaksinkertaisesti Yhdysvalloissa sekä kultaa Suomessa. Toukokuussa 2008 Adele aloitti Pohjois-Amerikasta pitkän maailmankiertueen nimeltä ”An Evening with Adele”. Adelen ura Yhdysvalloissa lähti käyntiin hänen esiinnyttyään televisio-ohjelmassa Saturday Night Live vuoden 2008 lopulla. Vuoden 2009 Grammy-palkintogaalassa Adele vastaanotti parhaan uuden artistin ja parhaan naispoplaulajan esityksen palkinnot.
21 ja ”Skyfall” (2011–2014)
thumb|Esiintymässä [[Seattlessa elokuussa 2011]] Adelen toinen albumi 21 julkaistiin alkuvuonna 2011. Se sisälsi monipuolisesti country-, blues-, soul-, pop- ja r&b-vaikutteita. Albumista tuli kansainvälisesti suuri menestys, ja se nousi listaykköseksi 17 Euroopan maassa ja Yhdysvalloissa. Albumi rikkoi Whitney Houstonin ennätyksen pisimpään Billboard 200 -listan kärjessä olleena naisartistin levynä ja Britanniassa Madonnan vastaavan ennätyksen. 21-albumia myytiin vuoden 2011 aikana 15 miljoonaa kappaletta. Albumi valittiin vuoden parhaaksi albumiksi Grammy-palkintogaalassa helmikuussa 2012. Adele oli ehdolla kuudessa eri sarjassa ja voitti ne kaikki. Vuoden 2012 BRIT Awards -gaalassa Adele valittiin vuoden naisartistiksi ja 21 vuoden parhaaksi albumiksi. American Music Awardseissa marraskuussa 2011 hän voitti ensimmäisenä naisartistina koskaan kolme palkintoa.
Albumin ilmestymisen jälkeen keväällä 2011 Adele aloitti Adele Live -kiertueensa Norjasta. Suuresta suosiostaan huolimatta hän keskittyi keskisuuriin esiintymispaikkoihin sekä teattereihin ja karttoi suuria festivaaleja. Adele joutui keskeyttämään kiertueen pitkäksi aikaa aiemminkin vaivanneen kurkunpääntulehduksen vuoksi. Lokakuussa leikattiin äänihuulista polyyppi, mitä seurasi kuukausien toipumisjakso.
Vuonna 2013 Adele voitti parhaan kappaleen Oscar-palkinnon ja Golden Globen James Bond -elokuvan 007 Skyfall tunnuskappaleesta ”Skyfall”. Adele sävelsi ja sanoitti esittämänsä kappaleen yhdessä Paul Epworthin kanssa.
25 (2015–2020)
Albumin julkaisemisen jälkeen Adele lähti konserttikiertueille, joista Euroopan kiertue kesti helmikuusta 2016 kesäkuuhun ja Yhdysvaltain kiertue heinäkuusta 2016 marraskuuhun. Vuonna 2017 hän konsertoi vielä Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Wembleyllä. Adelella on ollut usein tapana pyytää yleisöstä faneja kanssaan lavalle juttelemaan, laulamaan ja ottamaan selfieitä.
Syyskuussa 2016 Adele ilmoitti haaveistaan keskeyttää musiikkiuransa toistaiseksi ja opiskella yliopistossa, sekä pitää huolta lapsestaan.
Vuonna 2017 Adele sai viisi Grammyä parhaasta albumista ja parhaasta pop-albumista (25), kappaleesta ja levytyksestä (Hello) sekä parhaasta pop-sooloesityksestä.
30 (2021–)
Adele vihjasi työskentelevänsä neljännen albuminsa parissa jo vuonna 2019, mutta koronaviruspandemia pitkitti albumin julkaisua. Syksyllä 2021 Adele tiedotti julkaisevansa 19. marraskuuta 2021 neljännen albuminsa, joka on nimeltään 30. Adelen mukaan 30 ei ole eroalbumi, vaikka sillä käsitelläänkin hänen avioeroaan. Albumin avulla hän haluaa selittää pojalleen, miksi päätyi hajottamaan tämän elämän tullakseen itse onnelliseksi. Albumin ensimmäinen single, ”Easy on Me”, julkaistiin saman vuoden lokakuussa. Se oli Adelen ensimmäinen julkaisu lähes viiteen vuoteen. Albumi nousi heti maailmanlaajuiseksi listaykköseksi.
Yksityiselämä
Adele varjelee tarkoin yksityiselämäänsä. Hän pyrkii elämään normaalia elämää ja kieltäytyy pintaliitoelämästä. Hän ei myöskään mainosta mitään tuotteita tai tee rahakkaita yksityiskeikkoja.
Adele on ollut naimisissa entisen pankkiirin ja kehitysmaissa vesiprojektia vetäneen Simon Koneckin kanssa. He tapasivat vuonna 2011. Parilla on lokakuussa 2012 syntynyt poika. Adele kutsui Koneckia ensimmäisen kerran aviomiehekseen vuoden 2017 Grammy-juhlassa pitämässään kiitospuheessa, ja vahvisti pian sen jälkeen, että he olivat menneet naimisiin. Pariskunta ilmoitti huhtikuussa 2019 liittonsa päättyneen. He olivat muuttaneet erilleen jo joulun maissa 2018, mutta lopullisen eron he saivat vasta vuoden 2021 alussa.
Roomalainen satiiri
Roomalainen satiiri oli roomalaisen kirjallisuuden tyylilaji, joka syntyi esiklassisena aikana. Se oli ilmeisesti oman aikansa ja ympäristönsä tuote, jonka muodolla ei ollut suoria kreikkalaisia esikuvia. Roomalainen satiiri ei välttämättä ollut nykyaikaisessa merkityksessä satiirista, vaan pikeminkin heksametrimuotoinen pakina.
Roomalaisia satiireita kirjoittivat mm. Lucilius (180-102 eaa.) ja Ennius (239–169 eaa.). Ennius oli ensimmäinen, jonka tiettyjä tekstejä kutsuttiin nimellä saturae. Lucilius kutsui omia kirjoituksiaan saarnoiksi tai puheiksi (sermones), ja ne olivat epäkohteliaita keitoksia, joissa aggressiivisesti arvosteltiin henkilöitä, moraalia, tapoja, politiikkaa ja kirjallisuutta. Luciliuksen jälkeen satiiria kehittivät voimakkaimmin Horatius ja Juvenalis. Tyylillisesti näiden kolmen käsitys satiirista eroaa toisistaan, ja kaikki kolme ovat saaneet seuraajia myöhemmillä vuosisadoilla.
Castelnou (Pyrénées-Orientales)
Castelnou ([kastɛlnu], ) on Ranskan kunta Occitanien alueella Pyrénées-Orientalesin departementissa, manner-Ranskan eteläisimmässä kolkassa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 341. Kunta kuuluu departementissaan Les Aspresin kantoniin Perpignanin arrondissementissa ja sijaitsee parikymmentä kilometriä Perpignanin kaupungista länsilounaaseen.
Castelnou kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluvat samasta departementista myös Eus, Évol, Mosset ja Villefranche-de-Conflent. Kylä muodostuu kukkulan laella seisovan linnan juurella sijaitsevista kivitaloista ja kivetyistä kaduista.
Gauja
Gauja (viroksi Koiva jõgi) on joki Pohjois-Latviassa, vanhan Liivinmaan alueella.
Riianlahteen Riian koillispuolelle laskeva Gauja on 452 kilometriä pitkä. Joen lähteet sijaitsevat Cēsiksen kaakkoispuolella. Joki virtaa ensin koilliseen ollen Valkan kaakkoispuolella Viron ja Latvian välisenä rajajokena ennen kuin ottaa suunnakseen Riianlahden virraten muun muassa Valmieran, Cēsisin, Līgatnen ja Siguldan kaupunkien kautta.
Gaujaan laskee useita sivujokia, kuten Amata ja Rauna.
Gauja on hiekkapohjainen, ja sen rantoja täplittävät monin paikoin hiekkakivikalliot. Valmieran ja Siguldan välinen alue on Gaujan kansallispuiston aluetta.
Gauja on suosittu melontajoki, ja sitä pitkin pääsee hyvin myös kumiveneellä ja puista kootuilla lautoilla, joskin koskissa jälkimmäisillä saattaa olla hieman taiteilemista. Varsinkin juhannuksen aikaan (23.-24.6.) latvialaiset kerääntyvät Gaujalle juhlimaan mitä moninaisimmin tavoin.
Muurahaiskeko
thumb|Muurahaiskeko Muurahaiskeko on muurahaisten pesän yläpuolinen keko. Keon rakennusaineina käytetään Suomessa yleisimmin neulasia ja vanhoja lehtiä sekä muuta maasta löytyvää orgaanista ainetta. thumb|Muurahaiskeko Ruotsissa
Suomessa esiintyvistä muurahaisista kekoja rakentavat Formica-suvun lajit: kaikki kekomuurahaislajit, kaikki loviniskamuurahaislajit, mustapäämuurahainen ja verimuurahainen. Yksi havainto on myös kiiltomuurahaisen kekopesästä.
Pesän perustaminen
Tietyt muurahaislajit, esimerkiksi Euroopassa ja osissa Aasiaa tavattava verimuurahainen (Formica sanguinea), eivät perusta lainkaan omaa pesää, vaan niiden hedelmöittyneet kuningattaret tunkeutuvat jonkin pienemmän muurahaislajin pesään ja syrjäyttävät sen vanhan kuningattaren. Isäntälajin työläiset hoitavat vieraan kuningattaren jälkeläisiä kuin omiaan, ja ennen pitkää kaikki isäntälajin työläiset ovat kadonneet ja pesä siirtynyt toisen lajin hallintaan.
Lähteet
Ameisen
Kallimakhos
Kallimakhos (, ; n. 305–240 eaa.) oli antiikin kreikkalainen grammaatikko ja runoilija, joka oli kotoisin Kyrenestä. Hän edusti uutta runoilijatyyppiä, "oppinutta runoilijaa" (lat. poeta doctus), joka sekoitti rohkeasti toisiinsa eri tyylilajeja.
Teokset
Kallimakhos laati Aleksandriassa laajan kirjallisuushistoriallisen ja bibliografisen luettelon Pinakes (”Taulut”). Siinä hän luetteloi systemaattisesti ensi kertaa arkaaisen ja klassisen ajan kreikkalaisen kirjallisuuden edustajat kirjallisuuslajeittain. Teos käsitti 120 kirjaa, joista on säilynyt vain joitakin katkelmia. Tällaista tutkimusta alettiin nimittää filologiaksi.
Runouden alalla Kallimakhos kirjoitti muun muassa elegioja, hymnejä ja epigrammeja. Käsikirjoituksina häneltä on säilynyt kuusi hymniä kreikkalaisten hymnien kokoelmassa ja 63 epigrammia Anthologia Graecassa. Katkelmina ja papyruslöytöinä tunnetaan osittain muitakin Kallimakhoksen teoksia, kuten Aitia (”Syitä”), joka on neljä kirjaa käsittävä elegiakokoelma, joka kuvaa tapojen, uskomusten, laitosten yms. syntyyn vaikuttaneita syitä. Hänen jambirunonsa kuvaavat ajan jokapäiväisen elämän tapahtumia. Pienoiseepos Hekale käsittelee osaa Theseuksen elämästä. Runoteostensa lisäksi Kallimakhos kirjoitti suuren määrän oppineita proosateoksia varsinkin tapahistorian, etnologian, antropologian ja kirjallisuustieteen alalta mutta vastusti laajoja eeppisiä runoelmia.
Kallimakhos oli useiden roomalaisten kirjailijoiden esikuva. Niinpä Propertius sovelsi 20-luvulla eaa. runoihinsa Kallimakhoksen Aitia-teoksen rakkaustematiikkaa Rooman oloihin. Muutamaa vuosikymmentä aikaisemmin Catullus käytti epigrammeissaan Kallimakhoksen aihetta, jossa Egyptin kuningatar Bereniken hiuskiehkura muuttuu tähtikuvioksi.
ISM-taajuusalue
ISM-radiotaajuudet (ISM <  ) on joukko radiotaajuusalueita, jotka on varattu muiden sähkölaitteiden (ISM-laitteet) kuin varsinaisten radiolaitteiden käyttöön. ISM-laitteet saavat synnyttää ympäristöön radioaaltoja vain niille varatuilla taajuusalueilla ja määritellyillä ehdoilla.
ISM-laite
ISM-laitteet ovat muita radioaaltoja tuottamaan tarkoitettuja teollisen, tieteellisen, lääkinnällisen tai vastaavan käyttötarkoituksen sähkölaitetta kuin varsinaisia radiolaitteita (ISM; < ;  ).
ISM-laitteita on esimerkiksi suurtaajuuskuumentimet ja UKW- eli Diatermia-hoitolaitteet. Käytännössä yleisin ISM-taajuusalueilla tähän tapaan toimiva laite on kotikäytössäkin tavallinen mikroaaltouuni, jonka lämmitysteho perustuu 2,4 GHz:n mikroaaltoihin.