cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Santtu Raitala
Kilpailusaavutuksia
pienoiskuva|Santtu Raitala ohjasti Atupemin voittoon Seinäjoki Racessa vuonna 2019. Pihtiputaalla asuva Raitala on ohjastajana voittanut kolme kansainvälistä suurkilpailua, joista ensimmäisen vuonna 2019 Seinäjoki Racessa Atupemilla, toisen vuonna 2020 Finlandia-ajossa italialaisori Zarenne Fasilla ja kolmannen vuonna 2022 Seinäjoki Racessa Willow Pridella. Ravikuninkuuden Raitala on voittanut kolmesti Evartin ohjastajana, vuosina 2020 ja 2021 Seinäjoella sekä Forssassa 2022. Vuonna 2019 hän voitti Lämminveristen Kriteriumin Markku Niemisen valmentamalla Raskolnikov Fridolla. Suur-Hollola-ajon Raitala voitti kylmäveristen kilpailussa Evartilla vuonna 2020 ja lämminveristen kilpailussa MAS Champilla 2021. Raitala on voittanut suurkilpailuista Killerin Eliitin kolme kertaa ja St. Legerin kahdesti MAS Champilla sekä Willow Pridella. Ensimmäisen suurkilpailuvoiton ulkomailla Raitala ohjasti 20. elokuuta 2022 Ruotsissa, kun hän voitti Dea Grifin ohjastajana tammojen E3-kilpailun lyhyellä matkalla. Vuoden 2023 heinäkuussa Mikkelin St Michel -raveissa hän ohjasti lyhyen matkan Suomen ennätykset sekä suomenhevosissa Evartilla että lämminverisissä Hierro Bokolla sekä 4-vuotiaiden lämminveristen pitkän matkan Suomen ennätyksen Sands Gangsterilla.
Vingenin kalliopiirrosalue
Tutkimus
Kalliopiirrokset löysi vuorikiipeilijä ja asianajaja Kristian Bing vuonna 1910 ja vuonna 1912 hän julkaisi löytönsä artikkelissaan Oldtiden. Piirroksia alettiin heti tutkia. Muun muassa ruotsalainen arkeologi Gustaf Hallström, jolla oli jo laaja kokemus ruotsalaisista Nämforsenin kalliopiirroksista, tutki niitä ensin vuosina 1913−1917 ja Johannes Bøe 1920-luvulla. Pitkän tauon jälkeen Egil Bakka palasi aiheeseen 1960-luvulla, jolloin oli dokumentoitu jo 1 500 piirrosta. Hän luokitteli saksanhirveä esittävät kuviot tyylin ja aiheen mukaisiin kategorioihin tarkoituksenaan järjestää ne kronologiseen järjestykseen. Ajoitusprobleema sai apua geologisista maankohoamiseen liittyvistä tutkimuksista ja 1970-luvulla piirrosten lähellä tehdyistä arkeologisista kaivauksista. Kaivauksia tehtiin lisää 1990−2000-luvuilla.
Santtu Raitala
Kilpailusaavutuksia
Santtu Raitala osallistui ohjastajien EM-kilpailuun ensimmäistä kertaa syksyllä 2022. Belgiassa käydyssä kilpailussa Raitala oli viides. Elokuussa 2023 Raitala osallistui ensimmäistä kertaa ohjastajien MM-kilpailuun, jonka osalähdöt ajetttiin Hollannissa, Belgiassa ja Saksassa. Raitala oli kilpailussa neljäs.
Vingenin kalliopiirrosalue
Tutkimus
Vuosien etsintä on tuottanut tulosta, sillä 1930-luvulla tunnettiin noin 800 piirrosta, 1970-luvulla noin 1 500 piirrosta ja 2000-luvulla yli 2 200 piirrosta.
Ajoitus
Geologien tarkentuneet arviot seudun maankohoamisen nopeudesta eri vuosituhansina antoivat uuden tavan ajoittaa piirroksia, sillä Norjassa arkeologit ajattelevat sekä asuinpaikkojen että kalliopiirrosten ja -maalausten sijainneen aina veden äärellä. Näin ollen kuvioiden piirtäminen suljettiin aikahaarukkaan, joka alkoi neoliittisen kivikauden alussa ja päättyi saman kauden keskivaiheeseen. Kuitenkin eräät kuviot olisi tämän perustelun mukaisesti voitu piirtää jo mesoliittisen kauden lopussa. Vingenin alueella meri nousi välillä nopeammin kuin maankohoaminen ja siten osa alueista jäivät toistamiseen veden alle. Siksi vain ne alueet, jotka ovat tulvimisalueen yläpuolella (6 metriä merenpinnan yläpuolella eli mpy), voidaan ajoittaa maankohoamisen avulla.
Kun vuosituhannen vaihteessa suoritettiin arkeologisia kaivauksia eri asuinpaikkojen kohdilla, saatiin talteen esineistöä mesoliittisen kauden loppupuolelta. Löytöjen joukossa oli myös orgaanista materiaalia, jonka ajoittaminen tarkensi asumisen kronologiaa. Ajoitukset muodostivat jatkumon, joka alkoi mesoliittisella kaudella 5000 eaa. ja päättyi 4200 eaa. . Kun 800 vuotta kestänyt asuminen ja yli 2 000 kuvion piirtäminen linkitetään yhteen, saadaan tarkentunut kuva kalliopiirrosten syntyajasta. Walderhaug jatkaisi kuitenkin piirtämisen kestoa noin 2400 eaa. saakka.
Asuinpaikka
Vuosituhannen vaihteen eri kaivaukset selkeyttivät paikan asutushistoriaa suuresti. Vingen on ollut 1600-1700-luvulta lähtien jatkuvasti asuttuna ja paikkaa on siitä lähtien käytetty maanviljelyyn ja karjanhoitoon. Siitä huolimatta kaivauksissa löydettiin mesoliittiseen kivikauteen ajoittuvia asuinpaikkoja ja niihin liittyviä rakenteiden jäänteitä. Asuinpaikoilta saatiin talteen enimmäkseen kiviesineiden työstämiseen liittyvää jätettä. Käytettyjä kivimateriaalejä olivat olleet piikivi, kvartsi, kvartsiitti, kristallit ja myloniitti. Jopa kalliopiirrosten valmistamiseen käytettyjä työkaluja löytyi piirrosten läheisyydestä.
Noin 8 kilometrin päässä sijaitsee samaan aikaan asuttu Skatestraumenin asuinpaikka, jonka arkeologiset löydöt ovat olleet runsaat ja monipuoliset. Sieltä on voitu vierailla kalliopiirrosalueelle veneillä, sillä Vingenin kohde on muilla tavoilla edelleen vaikeasti saavutettavissa. Trond Lødøenin mukaan Vingenin asuinpaikka on ollut kivikaudella vain osan vuotta asuttuna. Asuinpaikalta löytyi pieniä nuotionpohjia ja kivirakenteita. Myös suurempia asumusten pohjia havaittiin. Asumuksiin liittyvien liesien ympäristöissä kulttuurimaan kerrokset olivat paksuja. Kalliopiirrokset olivat siten syntyneet kotipihan takana oleville kallionseinämille. Näin voidaan sulkea pois sellainen teoria, että kalliopiirrosalue olisi vain ollut syrjäinen pyhä kohde, jossa ei oleskeltu muuten kuin piirtämisen aikana. Paikka olisi ollut otollinen nimenomaan saksanhirven metsästyksen kannalta.
Piirrosten aiheet
S. Visten mukaan alueella on 2 159 kuviota, joista 564 ovat kuvioiden katkelmia tai ovat vain yksinkertaisia viivoja tai pisteitä tai muita keskeneräistä kuviota. Jäljelle jääneiden 1 595 kuvion motiivi voidaan tunnistaa. Eläintä esittää 941 kuviota, joista enemmistö 859 esittää peuraeläintä. Peuraeläimistä erottuu 756 saksanhirveä, joka on nykypäiviin asti ollut Länsi-Norjan yleisin ja halutuin suurnisäkäs. Muiden eläinten aiheet on harvinaisempaa. Kuvioista on tunnistettu 3 koiraa, 1 karhu, 3 "käärmettä", 2 lintua ja 3 valasta ja noin 8% eläimistä jää tunnistamatta. Lødøenin mukaan piirroksia tunnetaan jo yli 2 200. Monet piirrokset ovat aiheeltaan ja tyyliltään samanlaisia kuin 40 kilometriä etelämpänä sijaitsevalla Ausevikin kalliopiirrosalueella, joka on ajoitettu Vingenin kuvakenttiä nuoremmaksi.
Arne Nordheim
pienoiskuva|oikea thumb|Arne Nordheimin lapsuudenkoti. Arne Nordheim (20. kesäkuuta 1931 Larvik – 5. kesäkuuta 2010 Oslo ) oli norjalainen säveltäjä. Hän sai sävellyksistään lukuisia palkintoja, ja hänet valittiin International Society for Contemporary Musicin kunniajäseneksi 1997.
Vingenin kalliopiirrosalue
Piirrosten aiheet
Saksanhirvet on piirretty usealla eri tyylillä. Suurimmillaan kuviot voivat olla metrin pituisia ja lähes saman korkuisia. Vingenesetissä on jopa 2 metriä pitkä saksanhirvi. Suurin osa eläimistä ovat huomattavasti pienempiä. Bakkas käytti paljon aikaa luokitellessaan saksanhirvet neljään eri luokkaan. Hammaren-luokassa hirvet olivat piirretty naturalistisesti ja ne olivat hänen mielestään vanhimpia kuvioita. Hirvien päät ovat sopusuhtaiset muuhun vartaloon nähden ja eläinten jalat olivat oikein taivutettuja. Jalkoja piirrettiin kuitenkin vain kaksi. Näitä hän löysi esimerkiksi Vehammaren pääryhmän kuvioista. Hardbakken-luokassa hirvien pää oli jo muuttunut viivamaiseksi, sarvet pelkistyneet pystyviivoiksi, etu- ja takajalat piirrettiin suorilla tai mutkaisilla viivapareilla. Tällaisia piirroksia Bakka löysi Vehammerenistä, Hardbakkenista ja Brattebakkenista. Brattebakken-luokassa monen hirven vartalo sai nyt kolmiomaisen muodon, jollaisia löydetään myös Ausevikin kuvakentistä. Vartalon täytteeksi piirrettiin tiheitä viivakoristeita. Näitä löydettiin esimerkiksi Brattebakkenista, Leitetista ja Hardbakkenista. Elva-luokassa eläimen muoto muuttui melko abstraktiseksi. Sen vartalo muuttui joko viivamaiseksi kaareksi tai muulla tavalla pitkälle pelkistetyksi vartaloksi. Näitä nelijalkaisia eläimiä ei enää tunnista edes hirvieläimiksi. Näitä kuvioiden piirtotyylejä on löydetty Vehammarenista, Lægdasta, Hardbakkenista ja Leitetista.
Huang Xing
pienoiskuva|Huang Xing Huang Xing (Wade-Giles: Huang Hsing; 25. lokakuuta 1874 Changsha – 31. lokakuuta 1916 Shanghai) oli kiinalainen vallankumouksellinen, joka oli Sun Yat-senin ohella yksi Xinhai-vallankumouksen johtajista ja Kiinan tasavallan perustajista.
Arne Nordheim
Nordheim opiskeli Oslon konservatoriossa ensin urkujensoittoa. Hän kiinnostui sävellyksestä lopullisesti kuultuaan Gustav Mahlerin toisen sinfonian esityksen. Nordheim sai sävellysopetusta muun muassa Vagn Holmboelta. 1955 hän sai kosketuksen konkreettiseen musiikkiin Pariisissa ja opiskeli myöhemmin vuonna 1959 elektronista musiikkia Bilthovenissa Alankomaissa. Vuosina 1967–1972 hän teki matkoja Varsovaan elektronisen musiikin studioon, jossa hän loi useita tärkeitä elektroakustisia teoksia. Nordheimin tuotanto keskittyi Anders Beyerin mukaan "yksinäisyyden, kuoleman, rakkauden ja luonnon" teemoihin. Hänen teoksensa kuvastavat suurta kiinnostusta runouteen ja kirjallisuuteen. Hän käytti mieluimmin alkuperäisiä tekstejä alkukielellä. Nordheimin tärkeitä vokaaliteoksia ovat laulusarjat Aftonland ja Doria orkesterin säestyksellä sekä Eco sopraanolle lapsikuorolle, sekakuorolle ja orkesterille. Yhdessä orkesteriteosten Canzona, Epitaffio ja Floating and Greening kanssa nämä sävellykset ovat luoneet Nordheimin kansainvälisen maineen. Hänen myöhempiä teoksiaan ovat muun muassa Viulukonsertto, Sarja soolosellolle, Fonos pasuunalle ja orkesterille sekä näyttämömusiikki Draumkvedet.
Vingenin kalliopiirrosalue
Piirrosten aiheet
Ihmishahmot, tai niihin verrattavat antropomorfiset hahmot, ovat monimuotoinen ryhmä. Osa piirroksista ovat tikku-ukkoja, joiden vartalo on suora viiva ja raajat taivutettuja viivoja. Vartalo jatkuu joskus jalkojen väliin kuin alaspäin osoittavana falloksena. Toisinaan vartalon reuna on piirretty ääriviivoin ja sen sisäosa ristattu täytteen viivoituksella. Eräissä tapauksissa hahmo muistuttaa ihmistä enää etäisesti. Näitä kuvioita on vain 68.
Huang Xing
Ollessaan vielä opiskelija Huang johti vallankumouksellista ryhmää, joka järjesti vuonna 1900 Hunanissa epäonnistuneen kapinan salaseurojen avulla. Hän perusti sittemmin Huaxinghui (”Kiinan uudelleensyntymisen seura”) -nimisen vallankumousjärjestön, jonka tavoitteena oli Qing-dynastian syökseminen vallasta. Useiden epäonnistuneiden vallankumousyritysten jälkeen Huang joutui pakenemaan Japaniin. Vuonna 1905 Sun Yat-sen kokosi Kiinan vallankumoukselliset ryhmät yhteen Tongmenghui-nimiseen järjestöön. Sunista tuli järjestön puheenjohtaja ja Huangista hänen oikea kätensä. Järjestö kuitenkin menetti pian merkityksensä kokoavana voimana, sillä sen sisällä oli liikaa monenlaisia suuntauksia. Sen nimissä järjestettiin vuosina 1906–1911 Etelä-Kiinassa kahdeksan kapinaa, jotka kaikki kukistettiin. Vuonna 1911 Huang kannattajineen yritti yhdessä heitä tukeneiden sotilaiden kanssa vallata Kantonin kaupungin Etelä-Kiinassa. Kantonin kansannousu epäonnistui koska siihen osallistuneiden lukuisten ryhmien yhteistyö petti, mutta yritys on saavuttanut juhlitun aseman Kiinan vallankumoushistoriassa.
Vingenin kalliopiirrosalue
Piirrosten aiheet
Eräät kuviot esittävät esineitä. Sellaisia ovat leveäteräisen viikatteen muotoiset sauvat, joista työntyy sivulle kaksi korvamaista viivaa. Lødøenin mukaan ne esittävät eläinpääsauvoja. Muissakin kalliopiirrosalueissa tunnetaan tällaisia sauvoja, joita kutsutaan Suomessa hirvenpääsauvoiksi. Pronssikautisista piirroksista tutuja jalanpohjan kuvioita on Vingenissä vain kaksi. Geometrisiä kuvioita tunnetaan vain 71.
Huang Xing
Vallankumous Kiinassa sai lopulta alkunsa Wuchangissa Keski-Kiinassa 10. lokakuuta 1911 puhjenneesta sotilaskapinasta, joka levisi eri puolille maata. Koska Sun Yat-sen oli tuolloin Euroopassa, Huang kiirehti ottamaan vallankumouksen johdon käsiinsä. Tukijoineen hän onnistui pidättelemään keisarillisen armeijan joukkoja kolmen viikon ajan Hanyangissa, mikä antoi vallankumousjoukoille ratkaisevasti aikaa järjestäytymiseen. Joulukuun alussa vallankumoukselliset valtasivat Nanjingin ja perustivat sinne pääkaupunkinsa. Nanjingissa toiminut vallankumouksellinen väliaikaishallitus tarjosi Huangille 14. joulukuuta ylipäällikön asemaa, mutta hän kieltäytyi. Kun Sun Yat-sen kaksi viikkoa myöhemmin palasi Kiinaan, hänet valittiin väliaikaiseksi presidentiksi, mutta hän luovutti maaliskuussa 1912 tehtävänsä entiselle keisarillisen armeijan komentajalle Yuan Shikaille, joka siirtyi näin vallankumouksen puolelle. Huangille tarjottiin nyt pääministerin paikkaa ja kenraalin arvoa tasavallan armeijassa, mutta hän kieltäytyi jälleen. Sen sijaan hän hajotti joukkonsa ja ryhtyi organisoimaan Tongmenghuin pohjalta poliittista puoluetta. Yuan Shikain hankittua itsevaltaisen aseman Sun ja Huang yrittivät vuonna 1913 nostattaa niin sanotun Kiinan toisen vallankumouksen häntä vastaan, mutta Yuan murskasi yrityksen. Huang joutui jälleen pakenemaan Japaniin. Hän palasi Kiinaan Yuanin kuoleman jälkeen heinäkuussa 1916, mutta kuoli pian sairauteen.
Vingenin kalliopiirrosalue
Piirrosalueen pääryhmät
Vingenin kalliokuvat sijaitsevat matalan ja itä-länsi-suuntainen vuorenharjanteen etelä- ja pohjoispuolella. Suurin osa kuvioista ovat Vingenissä, läntiset kuviot sijaitsevat Vingelvenin jokilaaksossa ja loput kuvioista Furassa ja Hennøyassa. Piirrosalueen kuviot voidaan ryhmitellä pääryhmiin, joille on annettu nimet sijaintinsa mukaan. Pääryhmien sisällä kuviot on piirretty sileisiin kalliopintoihin ja irtonaisiin kiviin siten, että ne muodostavat usean kuvion kuvakenttiä. Pääryhmät ovat lännestä itään lueteltuna seuraavat (suluissa kuvioiden kokonaismäärä): Vehammaren (199), Bak Vehammaren (197), Storåkeren (32), Ved Vatnet (111), Hardbakken Sør ja Nord (162), Lyngrabben (43), Leitet (350), Teigen (152), Brattebakken (132), Vindbakken (96), Bakkane (171), Urane, Nedeste Lægda, Elva ja Vingeneset.
Vuonna 2002 Vingenin kalliopiirrosalue suljettiin yleisöltä Norjan Riksantikvarenin (vastaa Suomen Museovirastoa) toimesta. Vingenin piirrokset ovat kärsineet eroosiosta ja biorapautumisesta ja niitä on alettu konservoida. Alue on Bergenin museon omistama ja luvaton liikkuminen alueella on kiellettyä.
Bak Vehammaren
Vingelvanin jokilaaksossa harjanteen eteläpuolella melko korkealla sijaitsee Bak Vehammaren. Se käsittää 32 piirroskenttää, joissa on yhteensä 197 kuviota. Piirroskentät 1, 2, 4–7, 15, 21, 23, 26 ja 29 on dokumentoinut Bøe ja kentät 1, 2, 4–7, 17, 21 ja 23 taas Hallström. Vuosina 1993−1997 löydettiin kentät 8, 25 ja 27–30 sekä monista kentistä uusia kuvioita.
Storåkeren
Harjanteen länsipuolella olevan Vatnet-järven luoteispuolella on tasainen alue, jota kutsutaan Storåkereniksi. Täällä sijaitsee 11 piirroskenttää, joissa on 32 kuviota. Nämä ovat dokumentoineet Bøe (kentät 1, 3, 8–11) ja Bakka (4 ja 7). Vuonna 1996 löydettiin uusi kuvio (kenttä 6). Vuoden 2010 tarkastuksissa ei enää löydetty neljää piirroskenttää (8–11).
Ved Vatnet
Pääryhmä, joka sijaitsee Vatnet-järven ympärillä, tunnettiin jo vuosina 1925−1927, kun Bøe tutki Vingeniä. Hän onkin dokumentoinut niistä suurimman osan. Pääryhmässä on 32 piirroskenttää, joissa on yhteensä 111 kuviota. Vuosina 1994–2000 löydettiin kaksitoista uutta kuvakenttää (7–18) vedessä olevista kivistä, kun järven vedenpinta oli tavallista alempana.
Hardbakken Sør ja Nord
Pääryhmien alue on 50 metriä pitkä harjanne, jota kutsutaan Hardbakkeniksi ja jonka etelä- ja pohjoispuolella on piirroskenttiä. Hardbakken Nord viettää alas pohjoiseen ja alue on 30 metriä pitkä ja 10 metriä leveä. Bøe totesi 1930-luvulla alueen huonoksi piirroksille, koska kallio oli halkeilutta ja rapautunutta. Poistaessaan turvetta kallion päältä löysi hän yhteensä 32 kuvioita. Kun 1960-luvulla paikalliset löysivät lisää kuvioita, poistettiin loputkin turpeet pohjoispuolen kallioiden päältä. Bøe dokumentoi tämän jälkeen 128 kuviota.
Lyngrabben
Pääryhmä Lyngrabben sijaitsee Vatnet-järveltä kaakkoon. Pienillä kalliopinnoilla on 9 erillistä piirrosryhmää, joissa on yhteensä 43 piirrosta. Bøe dokumentoi kaikki ryhmät ja Hallström vain ryhmät 2, 3, 4, 6, 7 ja 8. Sittemmin on kuuden piirroksen sijainti hukkunut ja 10 kuviota löydetty lisää.
Leitet
Pääryhmä Leitet sijaitsee Vingepollenin etelärannalla. Lahden rannat kohoavat 600 metrin korkeuteen, josta putoaa kiviä kapealle ja louhikkoiselle rantatörmälle. Alueen eteläpuolella sijaitsevat piirrokset 12 piirroskenttään jakautuneina. Piirroksia tunnetaan yhteensä 350. Bøe dokumentoi näistä 5 kenttää (1−5), Hallström myös viisi (2−5 ja 6) ja Bakka 7 kenttää (6–12). Thorvald Vingelven räjäytti suuren kiven osiin, jotta sen alle jääneet piirrokset voitiin dokumentoida. 1990-luvulla löydettiin vielä 20 uutta piirrosta. Osa kuvakentistä ovat rapautumassa piloille ja ne sen vuoksi peitettiin turpeilla. Yhdele kuvakentälle tehtiin vuonna 1991 ilkivaltaa maalamalla sen päälle vihreällä maalilla.
Teigen
Hardbakkenin ja Vindbakkenin välissä sijaitsee Teigenin pääryhmä, josta tunnetaan 23 piirroskenttää ja niissä 152 piirrosta. Bøe dokumentoi näistä kentät 1, 4, 5, 7, 8, 10–13 ja 21–22. Halström ja Bakka tutkivat yhteensä vain 15 kenttää. Vuosina 1994–1997 löydettiin uusi piirroskenttä 18 ja muista kentistä 9 uutta kuviota. Vuoden 2010 tarkastuksessa jäi 12 aiemmin tunnettua piirrosta ja kaksi kokonaista piirroskenttää eli 11 kuviota myös löytämättä.
Brattebakken
Pääryhmä Brattebakken on suuri kalliotasanne, joka sijaitsee itään Leitetistä. Piirrokset sijaitsevat tasanteen länsiosassa ja ne ovat kolmessa piirroskentäss, joissa on yhteensä 132 piirrosta. Bøe dokumentoi kentät 1 ja 3, kun taas Bakka on puolestaan dokumentoinut ne kaikki.
Vindbakken
Vindbakkenin pääryhmästä, joka sijaitsee rantatörmän päällä Teigenistä itään ja Brattebakkenista pohjoiseen, tunnetaan 36 piirroskenttää, joissa on yhteensä 96 piirrosta. Bøe dokumentoi niistä kentät 2, 12, 31, 32 ja 36, Hallström kentät 10, 12, 31 ja 32 ja Bakka kentän 17. Vuosina 1994–1998 löydettiin 13 uutta piirroskenttää (nro:t 17, 19–30), joissa oli 19 piirrosta.
Bakkane
Pääryhmä Bakkene sijaitsee Vindbakkenista itään rajautuen etelässä vuorenjuureen. Siinä on 40 piirroskenttää, joissa on yhteensä 171 piirrosta. Bøe on dokumentoinut näistä kentät 3, 4, 17 ja 32–40, Hallström kentät 3, 4, 6 ja 7 ja Bakka kentät 1, 2, 5, 8, 14, 15 ja 23. Kolme irtokivissä ollutta kuvaryhmää on siirretty Bergenin museoon. Vuosina 1994–98 on löydetty 19 uutta kuvakenttää (8–13, 16 ja 18–31). Tämän jälkeen on löydetty vielä kentät 35–40.
Urane
Urane on suurimpia pääryhmiä pinta-alassa mitattuna. Se alkaa merenrannalta ja se nousee jyrkähköä rinnettä ylös vuoren juurelle saakka. Pääryhmässä on 78 piirroskenttää, joissa on 174 piirrosta. Useimmat kentät ovat Bøen ja Hallströmin dokumentoimia. Vain kentät 15, 16 ja 29 ovat Bakkan dokumentoimia. Täältä on siirretty Bergenin museoon neljä irtokiveä, joilla on piirroksia. Vuosina 1994–1998 löydettiin 33 uutta piirroskenttää (3, 6, 9, 11, 22, 26, 28, 31–32, 37–40, 43–45 ja 47–63), joissa oli yhteensä 49 piirrosta. Samaan aikaan löydettiin 6 uutta kuviota kentästä 13. Vuoden 2010 tarkastuskäynnillä ei löydetty enää 11 kuvakenttää, joissa oli yhteensä 14 piirrosta.
Uranen piirrokset ovat pahoin rapautuneet niin, ettei piirroksien kaikkia viivoja enää erota kunnolla. Alueen keskellä kivilouhikossa on paaden alle jäänyt ahdas onkalo ("Hellaren"), jonka sisältä on löytynyt piirroksia. Ne esittävät geometrisiä kuvioita tai epärealistisia antropomorfisia hahmoja. Hahmojen vartalo on koristeltu ristikkäisillä viivoilla ja päässä saattaa olla "sarvia". Osa kuvioista ovat kuitenkin kuvioiden katkelmia tai vain viivoja, jotka eivät muodosta tunnistettavia kuvioita.
Nedeste Lægda
Pääryhmä Nedeste Lægda sijaitsee alueen itäosassa rannan suuntaisena ja sen tuntumassa ovat myös Elvan piirroskentät. Nämä piirrokset saavuttaa vain kiipeämällä kalliota ylös tai laskeutumalla sitä alas köysien varassa. Piirrosten kohdalle aurinko paistaa vain iltaisin ja muun osan päivää ne ovat varjossa. Paikalla on myös voimakas kaiku, mikä on eräiden tutkijoiden mukaan mahdollinen syy piirtää kuvia tänne. Piirrokset esittävät peuraeläimiä ja "viikatteita". Mitä "viikate"-kuvio esittää, ei ole tiedossa. Eräs ehdotus on eläinpääsauva, koska varren päässä on kaksi lyhyttä "korvaa".
Valtteri Viitakoski
Valtteri Viitakoski (s. 30. huhtikuuta 1996 Cornwall, Ontario, Kanada) on kanadansuomalainen salibandyn pelaaja. Hän pelaa Nokian KrP:n riveissä ja on edustanut Kanadaa alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa sekä vuosina 2016, 2018 ja 2021 miesten MM-kilpailuissa.
Valtterin isä on entinen maajoukkuetason jääkiekkoilja Vesa Viitakoski. Valtteri syntyi isänsä pelatessa Calgary Flamesin farmijoukkue Cornwall Acesin riveissä ja hänellä on näin ollen sekä Suomen että Kanadan kansalaisuus.
Valtteri pelasi jääkiekkoa kevääseen 2017 asti Ilveksen junioreissa ja kolmen ottelun verran suomisarjaa KOOVEEssa. Jääkiekkoharrastus jäi kuitenkin syrjään Viitakosken saatua kutsun Kanadan salibandymaajoukkueelta alle 19-vuotiaiden MM-kisoihin. Kanadan salibandymaajoukkue on IFF:n rankingissa sijalla 12 joten Suomen salibandyliigassa pelaava pelaaja on heille arvokas vahvistus.
The Circus (Take Thatin albumi)
The Circus on brittiläisen poikabändi Take Thatin viides studioalbumi, joka julkaistiin ensimmäisenä Saksassa 28. marraskuuta 2008. Isossa-Britanniassa se julkaistiin 1. joulukuuta. Albumin julkaisusta ilmoitettiin ensimmäisen kerran 13. lokakuuta yhtyeen jäsenen Gary Barlowin vieraillessa Chris Moylesin radio-ohjelmassa Radio 1 -kanavalla.
Albumista julkaistiin myös kirjan sisältänyt erikoispainos.
Kaupallinen menestys
Ensimmäisten neljän päivän aikana "The Circus" myi Isossa-Britanniassa 306 000 kappaletta, mikä teki siitä vuoden nopeimmin myyneen albumin ja yhden kaikkien aikojen nopeimmin myyneistä maassa. Yhteensä ensimmäisellä viikolla albumia myytiin 432 490 kappaletta, mikä oli maan historian kolmanneksi korkein ensimmäisen viikon myyntimäärä. "The Circus" nousi myös heti Ison-Britannian albumilistan ykköseksi. 19. joulukuuta se ylitti miljoonan kappaleen myynnin ollen Oasiksen "Be Here Now" -levyn jälkeen toiseksi nopeimmin Isossa-Britanniassa miljoona kappaletta myynyt albumi. Toistaiseksi "The Circus" on myynyt 1 133 000 kappaletta, mikä ylittää platinarajan nelinkertaisesti. Irlannin albumilistalla "The Circus" nousi suoraan kolmanneksi ja nousi kärkipaikalle seuraavalla viikolla.
Kappaleet
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin 24. marraskuuta "Greatest Day".
Kiertue
Albumin julkaisuun liittyen Take That lähtee "The Circus Live" -stadionkiertueelle vuonna 2009. Kiertueesta tuli Ison-Britannian kaikkien aikojen nopeimmin myynyt, kun pääsylippuja myytiin päivässä 35 miljoonan punnan edestä ja viidessä tunnissa myytiin 600 000 lippua. Aikaisemmin ennätystä piti hallussaan Michael Jacksonin "Bad World Tour" vuonna 1987.
Lommaha
Lommaha (myös Lomoha, ) on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kaprion kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Lamoškajoen varrella kuusi kilometriä Kapriosta etelään. Kylässä on 148 asukasta (vuonna 2010).
Tiibetinmakaki
Koko ja ulkonäkö
thumb|vasen|Makaki poikasen kanssa. Tiibetinmakaki on makakiksi suhteellisen suurikokoinen ja ruumiinrakenteeltaan roteva. Urokset voivat painaa 30 kiloa, mutta naaraat ovat niitä pienempiä. Sillä on pitkä ja tiheä tummanharvaa karvoitus, joka on tummempi selkäpuolelta ja vaaleampi vatspuolelta. Vatsanseudulla on valkoista karvoitusta. Naamassa ei ole karvoitusta. Naaman väri on vaaleanpunainen ja aikuisilla uroksilla naaraita punaisempi. Tiibetinmakakin häntä on makakiksi lyhyt, vain noin 10 cm pitkä.
Lommaha
Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut Lommahan kylä mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Se esiintyy myös ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatimassa maakirjassa.
Tiibetinmakaki
Levinneisyys ja elinympäristö
thumb|vasen|Makakiryhmä. Tiibetinmakakia tavataan Kiinassa ja sen levinneisyysalue käsittää osia Anhuin, Fujianin, Gansun, Guangdongin, Guangxin Guizhoun, Jiangxin, Shaanxin, Sichuanin, Tiibetin, Yunnanin ja Zhejiangin maakunnista. Joissakin lähteissä makakin sanotaan esiintyvän myös Intian puolella Arunachal Pradeshin osavaltiossa, mutta kyseessä lienee pikemminkin lajin sekoittaminen muihin makakilajeihin.
Lommaha
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Lommahassa asui venäläisiä ja 60 savakkoa. Myöhemmin se mainitaan suomalais-venäläisenä sekakylänä. Suomalaiset kuuluivat Kaprion luterilaiseen ja venäläiset ortodoksiseen seurakuntaan.
Tiibetinmakaki
Levinneisyys ja elinympäristö
Tiibetinmakakia esiintyy ikivihantaisissa ja kesävihantaisissa lehtimetsissä alueilta noin 1 000 korkeudelta aina 2 500 metrin korkeuteen saakka. Paksu turkki suojaa makakia hyvinkin kylmillä alueilla.
Lommaha
Lommahan talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Vuonna 1862 mainitaan Suuri ja Pieni Lommaha, joissa oli yhteensä 25 taloa ja 116 asukasta. Kylässä oli myös Pietarin löytölastenhuoneen talo. Myöhemmin se kuului Pietarhovin kihlakunnan Kaprion volostiin.
Tiibetinmakaki
Elintavat
Tiibetinmakakit ovat pääasiassa päiväaktiivisia ja ne viettävät suuren osan ajastaan maassa. Makakit nukkuvat usein esiintymisalueensa luolissa. Makakit elävät suurikokoisissa ryhmissä, joissa on useampia uroksia. Hallitsevassa asemassa on kuitenkin vain yksi uros. Lisääntyminen tapahtuu useimmiten maaliskuun ja huhtikuun välisenä aikana. Noin 4-vuoden ikäisinä sukukypsuksi tulevat naaraat synnyttävät yleensä yhden poikasen kerrallaan kahden vuoden välein. Tiineys kestää suurin piirtein 70 päivää. Myös urokset osallistuvat jälkikasvusta huolehtimiseen.
Lommaha
Neuvostoaikana Lommaha oli aluksi kyläneuvoston keskus. Vuonna 1954 se liitettiin Kaprion kyläneuvostoon.
Lars Arne Nilsen
Lars Arne Nilsen (s. 6. huhtikuuta 1964 Fjell) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Syyskuusta 2020 lähtien hän on toiminut Aalesundin päävalmentajana.
Tiibetinmakaki
Elintavat
Makakit käyttävät ravinnokseen esimerkiksi hedelmiä, lehtiä, hyönteisiä, linnunmunia ja jopa pieniä lintuja. Tietyillä paikoilla makakit ovat oppineet myös kerjäämään ruokaa turisteilta.
Lommaha
Lommaha koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan lähes 200 henkeä. Kylässä toimii yksi maatalousyrittäjä. Palveluihin kuuluu lääkintäasema. Lommahaan kuuluu myös entinen Kommolan kylä, joka Kaprion kunnan vuoden 2015 yleiskaavan mukaan aiotaan perustaa uudestaan.
Tiibetinmakaki
Uhat, suojelu ja ihminen
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt tiibetinmakakin silmälläpidettäväksi lajiksi. Lajia tavataan suurella alueella, mutta toisaalta se on menettänyt huomattavan osan elinympäristöstään viime vuosikymmenten aikana. Monet metsät ovat kadonneet, mutta toisaalta metsien katoaminen on hidastunut selvästi pahimmasta vaiheestaan.
Lars Arne Nilsen
Ura
Nilsen pelasi urallaan 17 ottelua Norjan pääsarjassa Sogndalissa. Hän edusti myös muita pienempiä seuroja urallaan, jonka lopetti vuonna 1995.
Pirttimäki (Espoo)
pienoiskuva|Pirttimäen ulkoilumaja Pirttimäki on Helsingin kaupungin omistama 430 hehtaarin laajuinen ulkoilualue Espoon Kunnarlan ja Nuuksion alueella. Se on alkujaan Dahlbacka-niminen metsätila, jonka kaupunki osti vuonna 1946.
Pirttimäki sijaitsee Bodominjärven ja Nuuksion Pitkäjärven välisellä alueella. Alueelle tyypillisiä ovat suuret korkeuserot, ja siellä on jyrkkiä kalliorinteitä, mutta myös useita pieniä järviä, lampia ja soita. Luoteessa Pirttimäkeen liittyy niin ikään Helsingin kaupungin omistuksessa oleva Karjakaivon ulkoilualue Solvallan urheiluopiston läheisyydessä.
Pirttimäen itäosassa, Kunnarlantien varrella Bodomjärven pohjoispään tasalla, on ulkoilumaja kahvioineen ja kerhohuoneineen. Sen välittömässä läheisyydessä on pysäköintialue, lasten leikkipaikkoja, pallokenttiä, sauna ja takkatupa. Alueella sijaitsevien lampien rannoilla on telttailualueita. Sulalammen (entisen Sultingsträskin) rannalla oli myös kahdella tulisijalla varustettu rakennus, johon pääsi tulistelemaan hyvin myös huonommalla kelillä. Pirttimäen ulkoilumajalta Solvallaan johtaa noin 7,4 kilometrin pituinen ulkoilutie. Seudulla on myös muita ulkoiluteitä ja -reittejä, mm. pääosin rakennettu reitti Oittaalle ja edelleen Bemböleen, Kasavuoreen ja Espoon keskuspuistoon.
Pirttimäen palveluihin liittyvää informaatiota sekä Espoon että Helsingin kaupungin verkkosivuilla ulkoilualueen sijaitessa Espoon kaupungin alueella mutta ollessa Helsingin kaupungin omistuksessa.
Lars Arne Nilsen
Ura
Pelaajauransa jälkeen Nilsen toimi valmentajana Ørstassa ja Voldassa. Elokuussa 2008 hänestä tuli Høddin päävalmentaja. Joukkue putosi kauden päätteeksi Norjan kolmannelle sarjatasolle. Nilsen jatkoi päävalmentajana ja johdatti seuran sarjanousuun kaudella 2010. Kaudella 2012 hän luotsasi Høddin Norjan cupin finaaliin, jossa joukkue voitti sensaatiomaisesti Tromsøn rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Nilsen jätti seuran kauden 2013 jälkeen.
Kesäkuussa 2015 Nilsenistä tuli SK Brannin päävalmentaja. Seura sijoittui kauden päätteeksi Adecco-liigassa toiseksi ja nousi takaisin pääsarjaan. Kaudella 2016 Nilsen luotsasi Brannin liigassa hopealle. Sijoitus oli seuran paras sitten mestaruuskauden 2007. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan parhaaksi valmentajaksi. Nilsen valmensi seuraa tulevina vuosina liigassa, mutta parhaaksi sijoitukseksi jäi toinen sija. Elokuun alussa 2020 Brann ja Nilsen purkivat sopimuksensa.
Elokuun lopussa 2020 Nilsenistä tuli liigassa viimeiseksi juuttuneen Aalesundin päävalmentaja.
Meriitit
-hopeaa: 2015
Erkki Putkonen
Laitapuolustajana pelannut Putkonen edusti urallaan Tampereen Ilvestä 1984–1989 ja 1992–1993 mestaruussarjassa ja Veikkausliigassa. Lisäksi hän pelasi alemmilla sarjatasoilla Rautsun Reippaassa 1990 sekä FC Tampereessa 1991 ja 1994. Putkonen voitti Ilveksessä SM-hopeaa ja pronssia. Kaikkiaan hän pelasi kahdeksan kauden aikana 133 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki kuusi maalia.
Putkonen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1987–1988 yhteensä neljä maaottelua.
Manuel Osborne-Paradis
Manuel Osborne-Paradis (s. 8. helmikuuta 1984 North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka laskee lähinnä syöksylaskua ja supersuurpujottelua.
Osborne-Paradis saavutti hopeaa junioreiden MM-kilpailujen supersuurpujottelussa Mariborissa 2004. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli syöksylaskussa kolmastoista ja Åren MM-kilpailuissa 2007 samassa lajissa yhdeksäs. Hän saavutti Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 pronssia supersuurpujottelussa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli syöksylaskussa neljästoista.
Osborne-Paradis sijoittui maailmancupin osakilpailussa ensimmäisen kerran kolmen parhaan joukkoon oltuaan toinen Lake Louisen syöksykilpailussa marraskuussa 2006. Hän sijoittui samassa lajissa lisäksi kolmanneksi Val d'Isere'ssä tammikuussa 2007, Wengenissä tammikuussa 2008 ja Val Gardenassa joulukuussa 2008. Hän sijoittui kuudenneksi syöksycupin kokonaispisteissä kaudella 2007–2008.
Osborne-Paradis saavutti ensimmäisen voittonsa maailmancupissa Kvitfjellin syöksykilpailussa 6. maaliskuuta 2009. Seuraavana päivänä oli kolmas Kvitfjellin toisessa syöksykilpailussa. Syöksycupin kokonaispisteissä hän oli kaudella 2008–2009 viides.
Maailmancupkaudella 2014–2015 Osborne-Paradis sijoittui toiseksi Lake Louisen ja Kvitfjellin syöksylaskuissa.
Delphine Software
Pelit
Tunnettuja pelejä:
Only Built 4 Cuban Linx...
Only Built 4 Cuban Linx... on yhdysvaltalaisen rap-artisti Raekwonin ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin elokuussa 1995. Only Built 4 Cuban Linx... nousi Billboard 200-listalla neljännelle sijalle. Levyä pidetään merkittävänä mafioso rap -albumina.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2013
Mestaruuden, historiansa ensimmäisen, voitti Ranska. Hopeaa saavutti Liettua ja pronssia edellisten EM-kisojen mestari Espanja. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Ranskan Tony Parker.
Jailbreak (iOS)
pienoiskuva|Kuvan Cydia -ohjelmasta.
iOS Jailbreak on keino sallia kolmannen osapuolen ohjelmistojen ajon Applen iOS -käyttöjärjestelmässä. Jailbreakatut laitteet sallivat allekirjoittamattomien ohjelmistojen ajon. Tämä mahdollistaa myös järjestelmän muuntelemisen, eli niin sanottujen tweakien asentamisen. Jailbreikin teon jälkeen laitteeseen yleensä asentuu Cydia. Cydialla hallitaan näitä "epävirallisia" sovelluksia.
Cydia
Cydia on Jay Freeman aka "Saurik":in tekemä sovellus, jolla voidaan hallita sovelluksia ja tweakeja. Cydia toimii selainpohjaisesti, mutta Jailbreakin ansiosta sillä pystytään ajamaan erilaisia koodeja.
Tämä mahdollistaa erilaisien teemojen ja tweakien lataamisen ja asentamisen. Tweakeillä voi esimerkiksi nopeuttaa käyttöjärjestelmän animaatioita.
Xatcobeo
Xatcobeo on espanjalainen Vigon yliopistossa rakennettu CubeSat-pikosatelliitti. . Instituto Nacional de Técnica Aeroespacial (INTA) ja galicialainen valtionyhtiö Retegal tukivat hanketta. Tarkoitus on, että satelliitin laukaisee ESA Vega-raketin koelennolla, mutta Vegan ensilento on viivästynyt vuodelta 2009 vuoden ainakin 2011 loppuun.
Satelliitti toimii 6-12 kuukautta. Sen toteutus maksoi noin 1,2 miljoonaa euroa.
Marie-Christine Debourse
Marie-Christine Debourse sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 viisiottelussa 11:nneksi tuloksella 4 419 pistettä. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän karsiutui korkeushypyssä tuloksella 171 cm. Münchenin 1972 olympialaisten viisiottelussa hän sijoittui 17:nneksi 4 239 pisteellä. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hänen lajinaan oli korkeushyppy ja saavutuksena yhdeksäs sija tuloksella 183 cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui korkeushypyssä 15:nneksi tuloksella 184 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän saavutti korkeushypyssä hopeaa Katowicessa 1975 tuloksella 183 cm; itäsaksalainen Rosemarie Witschas voitti hänet yhdeksän senttimetrin erolla. Seuraavana vuonna Münchenin EM-hallikisoissa Debourse sijoittui neljänneksi tuloksella 186 cm.
Debourse voitti korkeushypyssä Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1971 ja 1973–1977 sekä sisäradoilla vuosina 1975–1976. Viisiottelussa hän voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1969, 1972–1973 ja 1975–1977. Ranskan ennätystä hän paransi korkeushypyssä kuudesti vuosina 1973–1977 sekä viisiottelussa kahdeksan kertaa vuosina 1969–1977. Kesäkuussa 1977 tekemänsä viisiotteluennätyksen 4 228 pistettä hän menetti seuraavana vuonna Florence Picaut'lle ja samalla kertaa tekemänsä korkeushyppyennätyksen 188 cm kesäkuussa 1982 Charles-Line Scaronille.
Jooa
Suomessa nimi Jooa tuli käyttöön vasta 1900-luvun loppupuolella ja on yleistynyt vasta 2000-luvulla. Vuosina 1980–2019 nimi annettiin kaikkiaan 1 916 pojalle ja 16 tytölle. Lisäksi muodossa Joa nimi annettiin samana aikana 436 pojalle ja 20 tytölle. Sekä Jooa- että Joa-nimisistä suurin osa on 2010-luvulla syntyneitä. Ennen vuotta 1960 nimeä Jooa ei ollut annettu kenellekään, ennen vuotta 1940 ei myöskään nimeä Joa. . Vuodesta 2015 lähtien Jooan nimipäivä on 20. maaliskuuta.
Max Houben
Max Houben (5. toukokuuta 1898 Verviers – 10. helmikuuta 1949 Lake Placid, Yhdysvallat) oli belgialainen rattikelkkailun olympia- ja MM-mitalisti, yleisurheilija, jalkapalloilija ja kilpa-autoilija.
Urheilullisesti monipuolinen Houben menestyi parhaiten rattikelkkailussa, jossa hän saavutti olympiahopeaa Sankt Moritzissa 1948 ja kaksi MM-mitalia vuonna 1947. Yhteensä hän osallistui neljiin talviolympialaisiin. Houbenin 49 vuoden ja 278 päivän ikäisenä voittama olympiamitali teki hänestä vanhimman talvikisojen olympiamitalistin aina vuoteen 2006 saakka, jolloin kanadalainen Russ Howard ohitti hänet. Houben oli myös ensimmäinen sekä kesä- että talviolympialaisissa kilpaillut belgialainen.
Rattikelkkailun lisäksi Houben kilpaili muissakin lajeissa. Yleisurheilussa hän voitti 100 metrin juoksun Belgian mestaruuden vuonna 1920, teki matkalla oman ennätyksensä 10,8 sekuntia ja kilpaili samana vuonna Antwerpenin olympialaisissa 200 metrillä ja pikaviestissä. Jalkapallossa Houben pelasi Belgian pääsarjassa, ja voitti maan mestaruuden vuonna 1933. Hän harrasti myös kilpa-autoilua.
Houben kuoli rattikelkkailun vuoden 1949 MM-kilpailuissa Lake Placidissa. Kahden miehen kelkkojen harjoituslaskussa Belgian kelkka lensi ulos radalta: Houben kuoli välittömästi, ja toinen laskija sai vakavia vammoja.
Lambeosaurinae
Kuvaus
Kaikkien Hadrosauridae-heimon sukujen tapaan oli Lambeosaurinae-alaheimon lajeilla myös levät, mutta kapeampi kuono. Lambeosaurinae-alaheimon suvut olivat suhteellisen suuria verrattuna muihin Hadrosauridaen dinosauruksiin. Suurin osa Lambeosaurinae-alaheimoon kuuluvista dinosauruksista oli jopa 9–10 metriä pitkiä. Charonosauruksen arvioidaan olleen jopa 10–13 metriä pitkä. Suurin osa Lambeosaurinae-alaheimon dinosauruksista painoi noin 2500–4000 kilogrammaa.
Parasaurolophini
Esimerkiksi Parasaurolophuksella oli noin kahden metrin harja päässään, joka oli luultavimmin ontto. Se peitti lähes koko pään yläosan ja jatkui pitkälle taaksepäin. Tämäkin harja saattoi toimia kaikukammiona ja tehdä sillä kumeita ääntelyitä.
Luokittelu
Lambeosaurinae-alaheimo on perinteisesti jaettu kladeihin, jotka ovat Parasaurolophini, joka sisältää Parasaurolophuksen, Charonosauruksen, Arenysauruksen & Blasisauruksen.  Se sisältää myös Lambeosaurinin, joka sisältää muun muassa Lambeosauruksen, Corythosauruksen, Olorotitanin.
Kladogrammi
Alla oleva kladogrammi perustuu Albert Prieto-Márquen ja hänen kollegoidensa analyysiin vuodelta 2013.
Glitter & Gold
Glitter & Gold on englantilaisen laulaja-lauluntekijän Rebecca Fergusonin kolmas single hänen ensimmäiseltä studioalbumiltaan Heaven. Single julkaistiin 29. huhtikuuta 2012, ja julkaisijana toimi Syco Music ja RCA Records. Kappaleen teki Ferguson itse yhdessä Alex Smithin ja Paul Berryn kanssa. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 13. huhtikuuta 2012. Glitter & Gold menestyi parhaiten Italiassa, jossa se ylsi singelistalla sijalle 27 ja sai kultalevyn.
Kappaleen nimi tuo mieleen varakkuuden ja kalliit korut, mutta kappale kertoo itse asiassa ystävyydestä ja siitä, miten rahalla ei voi ostaa sielua. Single sai kriitikoilta positiivisia arvioita. Digital Spy antoi sille neljä tähteä viidestä verraten kappaletta Adelen tuotantoon. The Guardian kuvaili kappaletta ihastuttavaksi. The Telegraph kirjoitti kappaleen olevan "vaikuttavaa R&B:tä".
Papuan territorio
Papuan territorio käsitti kaakkoisen neljänneksen Uuden-Guinean saaresta vuosina 1883–1975. Vuonna 1883 Queensland liitti alueen brittiläiseen imperiumiin. Britannia kieltäytyi hyväksymästä liittämistä, mutta vuonna 1884 territoriosta tuli Britannian protektoraatti, jota kutsuttiin tuolloin Brittiläiseksi Uudeksi-Guineaksi. Ei ole varmaa tietoa tarkasta päivämäärästä, jolloin Britannia liitti koko alueen imperiumiinsa, mutta Papua Act 1905:n mukaan se tapahtui suunnilleen 4. syyskuuta 1888. 18. marraskuuta 1902 territorio siirrettiin Britannian Commonwealth realmin Australian vallan alle.
Vuonna 1949 Papuan territorio ja Uuden-Guinean territorio yhdistettiin hallinnolliseksi unioniksi Papuan ja Uuden-Guinean territorioksi. Unioni nimettiin uudelleen Papua-Uudeksi-Guineaksi vuonna 1971.
Hersjana Matmuja
Hersjana ”Hersi” Matmuja (s. 1. helmikuuta 1990) on albanialainen laulaja, joka voitti Festivali i Këngës -laulukilpailun joulukuussa 2013 kappaleellaan ”Zemërimi i një nate” ja pääsi näin edustamaan Albaniaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa. Kansainvälistä kilpailua varten kappale käännettiin englanniksi nimelle ”One Night’s Anger”. Matmuja esiintyi ensimmäisessä semifinaalissa, mutta ei selviytynyt finaaliin.
Maklakkova
Maklakkova on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kaprion kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängöllä kahdeksan kilometriä Kapriosta etelään. Kylässä on 22 asukasta (vuonna 2010).
Maklakkovan eteläpuolelta on löydetty keskiaikainen kumpuhautaryhmä. Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut kylä mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatimassa maakirjassa se esiintyy autiona.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Maklakkovassa asui venäläisiä ja 15 savakkoa. Myöhemmin se mainitaan suomalais-venäläis-virolaisena sekakylänä. Suomalaiset ja virolaiset kuuluivat Kaprion luterilaiseen ja venäläiset ortodoksiseen seurakuntaan.
Maklakkovan talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Vuonna 1862 kylässä oli 33 taloa ja 173 asukasta. Myöhemmin se kuului Pietarhovin kihlakunnan Kaprion volostiin. Kylässä toimi semstvon ylläpitämä koulu. Neuvostoaikana Maklakkova kuului aluksi Lommahan ja myöhemmin Kaprion kyläneuvostoon.
Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan yli sata henkeä.
TheFreeDictionary.com
TheFreeDictionary.com on pääosin ilmainen onlinesanakirja ja -tietosanakirja. Sivusto sisälsi lokakuussa 2010 seuraavat osat:
Sivusto ilmoittaa käyttävänsä monia tekijänoikeudella suojattuja lähteitä, kuten The American Heritage Dictionary of the English Language, Britannica Concise Encyclopedia, The Columbia Electronic Encyclopedia, Collins Thesaurus of the English Language, ynnä erikoistuneita laki-, talous- ja muita sanakirjoja. . Sivusto sisältää myös GFDL-lisenssillä julkaistuja kopioita Wikipedian artikkeleista. Sivusto ei kuitenkaan peilaa Wikipediaa ajantasaisesti, vaan artikkelien kopiot saattavat olla melko vanhoja.
Vuonna 2003 aloittanutta sivustoa ylläpitää online-hakuteoksia tarjoava yhdysvaltalainen Farlex Inc.
Pesäpallon suomensarja 1948
Pesäpallon suomensarja pelattiin neljännen kerran kaudella 1948. Sarjan mestaruuden voitti Tampereen Pyrintö.
Lohko 2
Pörön Urheilijat hävisi kotonaan JMP:lle 1-9 ja luopui muista otteluistaan.
Ykkösmarkkinat
Lohkovoittajat pelasivat lopputurnauksen Vimpelissä.
Tampereen Pyrintö ja Vimpelin Veto nousivat suoraan mestaruussarjaan. Kouvola ja Pieksämäki jatkokarsintaan.
Jatkokarsinta
Pelattiin Kouvolassa 3. lokakuuta. Mukana Suomensarjan sijoille 3.-4. sijoittuneet sekä TUL:n mestaruussarjan 3.-4. sijoittuneet, joista Jyväskylän Veikot jäivät kuitenkin pois.
Tainionkosken Tähti nousi Mestaruussarjaan kaudeksi 1949..
Carl Erich Correns
Carl Erich Correns [korəns] tai [korens] (19. syyskuuta 1864 München – 14. helmikuuta 1933) oli saksalainen kasvitieteilijä, perinnöllisyystutkija sekä professori Münsterissä vuodesta 1909 ja Berliinissä vuodesta 1914.
Arno Forsius
Forsiuksen vanhemmat olivat pankinjohtaja Eiler Forsius ja pankinjohtaja, kansanedustaja Saara Margareta Elisabeth Hiidenheimo. Hän tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1947 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1954. Forsius avioitui Armi Anita Lehtisen kanssa vuonna 1952.
Carl Erich Correns
Yhdessä Hans Spemannin kanssa hän johti Kaiser-Wilhelm-instituuttia Berliinissä. Samana vuonna (1900) kuin alankomaalainen Hugo de Vries ja itävaltalainen Erich Tschermak mutta näistä riippumatta Correns keksi unohdetut Mendelin lait. Correns osoitti, että Mendelin lait ovat myös sukupuolen määräytymisessä voimassa. Hän tutki etenkin kasvien sukupuolen määräytymistä. Hän myös osoitti samoin vaikuttavia (homomeerisia) perintötekijöitä olevan olemassa.
Arno Forsius
Forsius toimi Kiikan kunnanlääkärinä 1954–1957, erikoistui sisätauteihin Helsingissä 1957–1963, oli Helsingin A-klinikan lääkärinä 1960–1963, Lahden kaupunginsairaalan sisätautien osastolla osastonlääkärinä 1963–1970 ja ylilääkärinä 1970–1986. Hän oli Lahden kaupunginsairaalan johtava lääkäri vuosina 1970–1976 ja johtava ylilääkäri 1977–1986 sekä Lahden kaupungin terveystoimen johtaja 1986–1992.
Carl Erich Correns
Hänen nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Correns.
Arno Forsius
Lahdessa Forsius oli sosiaalilautakunnan jäsen 1965, terveydenhoitolautakunnan puheenjohtaja 1966–1972 ja terveyslautakunnan puheenjohtaja 1972–1975, sekä Lahden evankelis-luterilaisten seurakuntien sairaalasielunhoidon johtokunnan jäsen, varapuheenjohtaja ja puheenjohtaja 1964–1975.
Forsius on osallistunut Lahdessa useiden yhdistysten, kuten Päijät-Hämeen (aik. Kyminlaakson) Lääkäriseuran, Lahti-seuran ja Päijät-Hämeen tutkimusseuran toimintaan. Hänet on kutsuttu Päijät-Hämeen Lääkäriseuran ja Päijät-Hämeen tutkimusseuran kunniapuheenjohtajaksi, ja Lahti-Seura on nimennyt hänet ”Vuoden lahtelaiseksi” vuonna 1992. Lisäksi Suomen Lääketieteen Historian Seura on kutsunut hänet kunniajäsenekseen.
Forsiukselle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan ritarimerkki 1976 ja professorin arvonimi 2001 sekä Lahden kaupungin kultainen mitali 1992 ja Suomen Lääketieteen Historian Seuran Gunnar Soininen -mitali 2001.
Forsius on kirjoittanut 1970-luvun lopulta alkaen lääketieteen ja terveydenhuollon historiaa sekä kulttuurihistoriaa käsitteleviä kirjoituksia valtakunnallisiin ja paikallisiin julkaisuihin, Suomen kansallisbiografiaan sekä Internet-kotisivuilleen, joilla on myös täydellinen luettelo hänen julkaisuistaan.
Richairo Živković
Seurajoukkueura
Živković aloitti uransa Eredivisien FC Groningenissa. Debyytti seuran ykkösjoukkueen paidassa tapahtui jo 16-vuotiaana, joulukuussa 2012 Heracles Almeloa vastaan. Avausmaali syntyi elokuussa 2013 NEC Nijmegenia vastaan. Živković pelasi Groningenissa 37 ottelua onnistuen maalinteossa 11 kertaa.
Heinäkuussa 2014 Živković siirtyi Eredivisien hallitsevaan mestariin AFC Ajaxiin, jonka paidassa hän debytoi joulukuussa 2014 FC Utrechtia vastaan. Avausmaali syntyi seuraavalla kierroksella SBV Excelsiorin verkkoon. Kaudella 2014–2015 Živković debytoi Ajaxin paidassa myös Mestarien liigassa ja Eurooppa-liigassa.
Živković siirtyi kesällä 2017 Jupiler Pro Leaguen KV Oostendeen, ja pelasi puolentoista kauden aikana pudotuspelit mukaan lukien 50 Belgian pääsarjaottelua, joissa teki 12 maalia. Hän siirtyi Changchun Yataihin helmikuussa 2019 ja pelasi tulokaskaudellaan Kiinan kakkosliigassa 25 ottelua, joissa teki 16 maalia. Kevätkauden 2020 hän oli lainalla Englannin Valioliigan Sheffield Unitedissa mutta pääsi vaihtopelaajana kentälle vain viidessä ottelussa.
Maajoukkueura
Živković on edustanut Alankomaita alle 18-, 19-, 20- ja 21-vuotiaissa. Alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa hän on pelasi vuosina 2013–2015 kymmenen ottelua tehden niissä viisi maalia. Alle 21-vuotiaissa hän teki yhdeksässä ottelussa neljä maalia vuosina 2016–2018.
Muuta
Živkovićin sukunimi on peräisin hänen äidiltään, joka on kotoisin Serbiasta. Živkovićin isä, joka jätti perheen Richairon ollessa pieni, on puolestaan kotoisin Alankomaihin kuuluvalta Curaçaolta. Živković voi siis näin halutessaan edustaa maajoukkuetasolla Serbiaa, Alankomaita tai Curaçaoa.
Markus Malin
Markus Malin (s. 28. toukokuuta 1987 Lahti) on suomalainen uransa lopettanut lumilautailija. Hän kilpaili half-pipessa.
Malin kilpaili Vancouverin talviolympialaisissa 2010 sijoittuen half-pipessa 11:nneksi. Vuosina 2011 ja 2013 Malin voitti pronssia half-pipessa lumilautailun maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän oli kolmas myös Aspenin X Gamesin superpipessa vuonna 2013.