cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Linus Ölund
Seuraura
Kaudella 2014–2015 Ölund nousi Brynäsin J20-junioreiden varakapteeniksi. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+11=26. Ölund vahvisti kauden aikana myös seuran J18-junioreita, jossa hän voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin mestaruuden. Vain 17-vuotias Ölund debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Ölund teki SHL-debyyttinsä 28. lokakuuta 2014 vieraissa Leksands IF:ää vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 34 sekuntia. Kaudella 2015–2016 Ölund nousi Brynäsin J20-junioreiden kapteeniksi. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Jesper Boqvistin jälkeen tehoilla 18+16=34. Pudotuspeleissä Ölund oli Brynäsin paras syöttäjä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Marcus Erssonin kanssa tehoilla 1+3=4. Ölund pelasi kauden aikana SHL:ssä 23 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehden yhden syöttöpisteen. Joulukuussa 2015 hän teki Brynäsin kanssa kevääseen 2018 asti ulottuvan SHL-sopimuksen.
Kaudella 2016–2017 Ölund teki SHL:ssä 39 runkosarjaottelussa tehot 8+7=15 ja 20 playoff-ottelussa tehot 6+4=10. Hän teki SHL-uransa avausmaalin 10. joulukuuta 2016 Färjestad BK:ta vastaan. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Ölund pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kaksi ottelua lainalla HockeyAllsvenskan-joukkue AIK IF:ssä loka-marraskuun 2016 vaihteessa.
Pittsburgh Penguins varasi Ölundin "yli-ikäisenä" (20 vuotta) viidennellä kierroksella 155. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Kaudella 2017–2018 hän teki SHL:n runkosarjassa 23 tehopistettä. Mestarien liigassa Ölund oli Brynäsin paras maalintekijä viidellä osumallaan.
Kivijärven–Vuosjärven alue
Kivijärven–Vuosjärven alue (vesistöaluetunnus 14.44) on Kymijoen vesistön (14) Viitasaaren reitin valuma-alueella (14.4) sijaitseva toisen jakovaiheen alue. Se muodostuu pääasiassa sekä Kivijärvestä ja Vuosjärven lähialueista että niihin laskevista pienistä vesistöistä. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Keiteleen pohjoisosan alueeseen (14.43). Alueen läpi virtaa Kymijoen vesistöalueen pääuoma eli pääreitti.
Vesistöalueen sijainti
Kivijärven–Vuosjärven alueen pinta-ala on 1 567,41 neliökilometriä ja järvisyys on 15,27 %. Vesistöalueen alarajana on Huopanankoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 2 185,94 neliökilometriä ja sen järvisyys on 13,06 %. Alue on noin 65 kilometriä pitkä ja noin 35 kilometriä leveä. Se sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa Kinnulan, Kivijärven, Pihtiputaan, Karstulan, Kannonkosken, Saarijärven, Viitasaaren, sekä pohjoisessa Keski-Pohjanmaalla hieman Perhon ja Lestijärven kuntien alueilla ja Pohjois-Pohjanmaalla hieman Reisijärven alueella. Vesistöalue sijaitsee Kymijoen vesistöalueen pohjoisosassa Viitasaaren reitin valuma-alueen sisällä. Sitä reunustaa itäpuolella Koliman alue (14.47), pohjoisessa Alvajärven valuma-alue (14.48), länsipuolella Isojoen–Jääjoen valuma-alue (14.45), ja kaakossa sekä Keiteleen pohjoisosan alue (14.43) että Keiteleen keskiosan alue (14.42). Aivan eteläosassa vedenjakajan takana sijaitsee Saarijärven reitin valuma-alue (14.6).
Pääuoman kulun määritys ja pituus
Kivijärven–Vuosjärven alue muodostaa Viitasaaren reitin valuma-alueen sisäosan, jossa kulkee Kymijoen vesistöalueen pääuoman eli pääreitin yläjuoksun osuus. Kymijoen pääuoman pituudelle ei ole löytynyt lähdettä, joten se on määritetty ja mitattu Kymijoen vesistön artikkelin kappaleessa ”Pääuoman kulun ja pituuden määritys”. Siellä pääuoman pituudelle on saatu arvio yli 530 kilometriä, josta Viitasaaren reitin valuma-alueen osuus on noin 170 kilometriä ja josta Kivijärven–Vuosjärven alueen osuus on noin 50–60 kilometriä.
Pajalan kunta
thumb|250px|right|Pajalan taajaman keskustaa. thumb|right|250px|Köngäskoski (ruots. Kengisforsen) Tornionjoessa.
Kivijärven–Vuosjärven alue
Vesistöalueen jako
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä. Vesistöalueen pääuomaan kuuluvat vesistöalueiden linkit on lihavoitu :
Pajalan kunta
Pajalan kunta on Norrbottenin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Norrbotteniin. Kunnan keskustaajama on Pajala.
Kivijärven–Vuosjärven alue
Suomen päävesistö
Kymijoen vesistöalue on Suomen päävesistöalue (vesistöaluetunnus 14), jonka valuma-alueen pinta-ala on 37 158,74 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,34 %. Viitasaaren reitin valuma-alue sijaitsee vesistöalueensa pohjoisosissa ja se muodostaa vesistöalueesta 6 265,31 neliökilometrin pinta-alallaan noin 17 % osuuden. Kivijärven–Vuosjärven alueen pinta-ala on 2 185,94 neliökilometriä, mikä tekee 5,9 % koko vesistöalueesta ja 35 % Viitasaaren reitin valuma-alueesta.
Pajalan kunta
Kunnan maapinta-ala on 7 840,30 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 5 973 henkeä (31.12.2021).
Kivijärven–Vuosjärven alue
Pääuoman sivu-uomia
Alla on taulukoidussa muodossa lueteltu suurimpia Kivijärven–Vuosjärven alueen pääreitille laskevia jokia ja ojia. Ne on järjestetty niin, että taulukko alkaa lasku-uomilla, jotka sijaitsevat reitin alajuoksulla, ja loppuu reitin yläjuoksun lasku-uomilla. Silloin seurataan samalla Kymijoen vesistöalueen pääuoman vesireittiä, joka laskee etelässä Suomenlahteen. Sarakkeessa ”Etäisyys mereen” luvut esittävät pääuoman kohtaa kilometreinä Kotkan rannikolta sillä edellytyksellä, että etäisyys mereen on Huopanankoskelta noin 460 kilometriä. ”Pituus” tarkoittaa sivu-uoman pääuoman pituutta. Jos arvon edessä on tähti (*), on kyseessä vain lasku-uoman pituus. Virtaamalla tarkoitetaan ilmoitettu keskivirtaamaa (MQ). Taulukon lähteet on esitetty viimeisen taulukon alla, ja niitä on tarkennettu rivin oikeassa sarakkeessa tietokohtaisesti. <section begin="kivijarvi_vuosjarvi" />
Pajalan kunta
Kunta sijaitsee Ruotsin itärajalla eli Suomen vastaisella rajalla, molemmin puolin Tornionjokea. Kunnan eteläosassa yhtyvät Tornionjoki sekä Suomen ja Ruotsin rajaa pitkin kulkeva Muonionjoki.
Kivijärven–Vuosjärven alue
Järviä
Sekä Kivijärvi (154 km²) että Vuosjärvi (40 km²) ovat vesistöalueella suurimmat järvet, mutta niiden välissä sijaitseva Pudasjärvi on myös yksi suurimmista järvistä. Viivajoen valuma-alueen (14.445) alajuoksulla sijaitsevat Ala-Viivajärvi (252 ha) ja Ylä-Viivajärvi (290 ha) ja yläjuoksulla Lahnajärvi (251 ha) ja Pääpohjanjärvi (177 ha). Heitjärven valuma-alueen (14.446) suurin järvi on Heitjärvi (779 ha). Muut järvet ovat suhteellisen pieniä.
Pajalan kunta
Pajala on tullut tunnetuksi Mikael Niemen kirjoittamasta romaanista Populäärimusiikkia Vittulajänkältä sekä maastohiihdon olympiakultaa voittaneesta Charlotte Kallasta.
Kunnan keskustassa on maailman suurin aurinkokello, jonka halkaisija on 38,33 metriä. Käymäjärven kylässä sijaitsee puolestaan muinaisjäännös Käymäjärven kivi.
Linus Ölund
Seuraura
Kesäkuussa 2020 Ölund teki Brynäsin kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hänet nimettiin kaudeksi 2020–2021 joukkueen varakapteeniksi.
Pajalan kunta
Pajalassa oli 1930-luvulta vuoteen 1970 saakka oma rautatieasema.
Linus Ölund
Maajoukkueura
Ölund pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän toimi Ruotsin varakapteenina ja voitti joukkueen sisäisen syöttöpörssin viidellä syöttöpisteellään. Ölund pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014, jolloin hän toimi Ruotsin varakapteenina. Ölund pelasi samana vuonna myös World U-17 Hockey Challengessa. Yhteensä hän on pelannut 12 nuorten ja 36 poikien maaottelua. Ölund on toiminut myös Ruotsin alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Pajalan kunta
Pajalan kunnan suurin kesätapahtuma on jokavuotinen Pajalan markkinat, jossa käy kymmeniätuhansia ihmisiä. Pajalan markkinoita on vietetty 1800-luvun alkupuolelta lähtien.
Vuonna 2007 kunnassa oli 11,03 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 0,1 prosenttia kunnan maapinta-alasta
Kuntajaon kehitys
Pajalan pitäjä erotettiin vuonna 1725 Ylitornion pitäjästä. Tuolloin Pajalaan kuului alueita myös Tornionjoen itäpuolelta, jotka Haminan rauhassa 1809 liitettiin Ruotsista Venäjään. Vuonna 1788 pitäjästä erotettiin Muonionniskan seurakunta (nykyinen Suomen Muonio) ja ennen vuotta 1812 Suomeen kuuluva Kolari. Kengisin ruukinseurakunta liitettiin Pajalaan 1837. Muonionalustan seurakunta erotettiin Pajalasta 1854, mutta se ei koskaan muodostanut omaa kuntaa.
Linus Ölund
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston mukaan Ölund on taitava kahden suunnan hyökkääjä, joka on monipuolinen ja käyttökelpoinen pelaaja molemmissa kenttäpäädyissä. Sivuston mukaan hänellä on hyvä pelikäsitys, pelinlukutaidot, kiekolliset taidot ja hyökkäyspään taidot.
Pajalan kunta
Kuntajaon kehitys
Pajalan pitäjästä tuli maalaiskunta vuoden 1862 kuntauudistuksessa. Siitä erotettiin 1870 Korpilompolo, 1885 Täräntö ja 1914 Junosuvanto. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa nämä liitettiin takaisin Pajalaan. Nykyinen Pajalan kunta on kuitenkin suurempi kuin vanha Pajala, koska Korpilompoloa perustettaessa siihen oli liitetty alueita myös Ylikainuun ja Ylitornion kunnista.
Seurakuntien osalta Junosuvanto ja Muonionalusta yhdistettiin takaisin Pajalaan 2006, Täräntö 2008 ja Korpilompolo 2010.
Vaakuna
Vaakunaselitys: Aaltokoron hopeaan ja vihreään jakamassa kilvessä kolme hopeista kolikkoa asetettuina 2+1. (Ruotsiksi Sköld: av en vågskura delad i silver och grönt, vari tre bysantiner av silver, två och en ställda.)
Vaakuna vahvistettiin alun perin Pajalan maalaiskunnalle vuonna 1947. Aaltokoro symboloi rajajokea ja ympyrät puolestaan kolikoita, joita valmistettiin Kengisin kolikkotehtaalla. Vuoden 1971 kuntauudistuksen myötä Korpilompolon vaakuna vuodelta 1952 ja Tärännön vaakuna vuodelta 1951 jäivät pois käytöstä. Pajalan vanha vaakuna vahvistettiin Patentti- ja rekisterihallituksessa uuden kunnan käyttöön vuonna 1974.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 559 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 8,9 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 9,3 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 774 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 8,9 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 157 485 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 97 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 4 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 48,7 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 221 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Puumalan yhtenäiskoulu
Puumalan yhtenäiskoulu on suomenkielinen luokka-asteiden 0–9 yhtenäiskoulu Puumalan kunnassa Etelä-Savossa. Se on Puumalan ainoa peruskoulu. Vuonna 2019 koulua kävi 114 peruskoululaista, ja lisäksi kymmenkunta esiopetuksen oppilasta opiskelee koulun alaisuudessa. Yhtenäiskoulun rehtorina on toiminut vuodesta 2012 Anni Riikka Marila.
Pajalan kunta
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Pajalan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Puumalan yhtenäiskoulu
Esiopetus ja perusopetuksen 1. luokka toimivat päiväkotirakennuksen koulusiivessä (Sininen koulu, Kappalaisenkuja 5). Ylemmät luokat eli luokat 2–9 opiskelevat vuonna 1952 valmistuneessa Puumalan keskuskoulussa (Kirkkotie 3 B).
Pajalan kunta
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Pajalan kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Puumalan yhtenäiskoulu
Puumalan yhtenäiskoulu perustettiin 2000-luvulla, kun Puumalan yläaste ja Kirkonkylän ala-aste eli Sininen koulu yhdistyivät hallinnollisesti. Aiemmin luokat 1-6 opiskelivat Sinisellä koululla ja yläaste toimi samoissa tiloissa Puumalan lukion kanssa viereisellä Keskuskoululla. Opetus siirtyi kuitenkin lähes kokonaan Keskuskoululle vuoden 2015 syksyllä, kun lukio-opetus loppui Puumalassa. Samalla Puumalan päiväkoti muutti Sinisen koulun toiseen siipeen saneerattuihin tiloihin pois entisistä sisäilmaongelmaisista tiloista.
Pajalan kunta
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
John Frankenheimer
John Michael Frankenheimer oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän kuoli aivoverenkiertohäiriöön 72 vuoden iässä.
Carlos Alberto
Carlos Alberto voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Sefardijuutalaiset
Sefardijuutalaiset (hepreaa, sefardim) on yksi juutalaisten diasporaryhmistä, joka sai alkunsa nykyisten Espanjan ja Portugalin alueilla. Sieltä heidät karkotettiin 1490-luvulla uskonnollisen puhdistuksen seurauksena ja he asettuivat muualle Välimeren ympäristöön sekä muun muassa Alankomaihin.
Sefardit ovat ylläpitäneet alkujaan Lähi-idässä muodostuneen juutalaisen kansan kulttuuria ja uskontoa, mutta muodostaen diasporan aikana myös joitakin omia, muiden juutalaisryhmien tavoista erottuvia perinteitään. Sefardiyhteisössä esimerkiksi kehittyi ladinon kieli.
Laajemmin ymmärrettynä sefardijuutalaisiksi mielletään myös erilliseen juutalaisten diasporaryhmään kuuluvat mizrahit.
Sefardi-termi
Nimi sefardi tulee Espanjaa tarkoittavasta heprean kielen sanasta s'farád (סְפָרַד). Sana viittaa Vanhan Testamentin Obadjan kirjassa mainittuun paikkaan Səphāradh. Tämän on tulkittu tarkoittavan Espanjan aluetta, mutta tutkijoilla ei ole asiasta yksimielisyyttä; osa ajattelee sanan tarkoittaneen esimerkiksi Sardesta tai Kreikkaa. Joka tapauksessa keskiaikaan mennessä termin merkitys Espanjana oli vakiintunut juutalaisten keskuudessa.
Sefardi-käsitettä käytetään joskus myös Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän mizrahijuutalaisista, etenkin yhteyksissä, joissa sillä ilmaistaan yleistävästi eroavaisuutta aškenasijuutalaisiin. Sefardeja asettui mizrahien asuttamille alueille tultuaan karkotetuksi Iberian niemimaalta ja useat mizrahit omaksuivat sefardeilta uskonnollisia rituaaleja, ja ryhmien erottaminen toisistaan voi olla joissakin yhteyksissä haasteellistakin. Välimeren pohjoispuolella asuneet sefardit kuitenkin erottuvat tavoiltaan ja kieleltään mizraheista selkeästi.
Organoelohopeayhdisteet
thumb|250px|Organoelohopeayhdisteet sisältävät hiilen ja elohopean välisen kovalenttisen sidoksen Organoelohopeayhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät rakenteessaan elohopean ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Organoelohopeayhdisteitä käytetään orgaanisessa synteesissä, mutta niiden käyttöä on pyritty vähentämään niiden suuren myrkyllisyyden vuoksi. Eräitä organoelohopeayhdisteitä, kuten tiomersaalia, merbromiinia eli elohopeakromia ja fenyylielohopea-asetaattia käytetään edelleen jonkin verran lääketieteessä.
Rakenne, ominaisuudet ja valmistus
thumb|250px|[[Dimetyylielohopea on esimerkki dialkyylielohopeayhdisteestä]] Organoelohopeayhdisteet ovat yksiä ensimmäisiä tunnettuja ja tutkituimpia organometalliyhdisteitä. Organoelohopeayhdisteet ovat tyypillisesti joko dialkyyli- tai diaryylielohopeayhdisteitä, joita voidaan kuvata yleisellä kaavalla R2Hg tai monoalkyyli- tai aryylielohopeajohdannaisia, joita voidaan kuvata kaavalla RHgX, missä X on joko halogeeni tai epäorgaaninen tai orgaaninen happotähde. Dialkyyli- ja diaryylielohopeayhdisteet esiintyvät yleensä lineaarisina monomeereina.
Sefardijuutalaiset
Historia
Iberian niemimaalla on asunut juutalaisia jo ainakin Rooman valtakunnan myöhäisempien vuosisatojen ajoilta asti, erään uskomuksen mukaan jo kuningas Salomon ajalta asti. Niemimaalla asuneista juutalaisista ei kuitenkaan ole paljon tietoa ennen visigoottien valtakunnan aikaa.
Organoelohopeayhdisteet
Rakenne, ominaisuudet ja valmistus
Moniin muihin organometalliyhdisteisiin verrattuna organoelohopeayhdisteet ovat suhteellisen pysyviä ja vähemmän reaktiivisia ja käyttäytyvät usein organopiiyhdisteiden tavoin. Erityisesti dialkyyli- ja diaryylielohopeayhdisteet ovat stabiileja ilmassa ja vedessä. Osa organometalliyhdisteistä myös liukenee veteen, mutta suurin osa on veteen liukenemattomia. Dialkyylielohopeajohdannaiset ovat tyypillisesti kirkkaita nesteitä tai matalan sulamispisteen omaavia kiinteitä aineita. Monoalkyylielohopeajohdannaiset ovat huoneenlämpötilassa kiinteitä.
Sefardijuutalaiset
Historia
Espanjaa hallinneiden visigoottien käännyttyä katolilaisuuteen 500-luvulla alettiin asettamaan juutalaisvastaisia lakeja, joilla pyrittiin tukahduttamaan maan juutalaisyhteisö. Juutalaisia pakkokäännytettiin kristinuskoon, ja myös kristinuskoon kääntyneiden juutalaisten oikeuksia rajoitettiin. Asenne juutalaisia kohtaan kärjistyi etenkin Sisenandin valtakaudella, jolloin asetettiin laki, joka kielsi juutalaisilta, myös katolilaisuuteen nimellisesti kääntyneiltä, kaiken toimivallan.
Organoelohopeayhdisteet
Rakenne, ominaisuudet ja valmistus
Tavanomaisin tapa valmistaa organoelohopeayhdisteitä on elohopea(II)kloridin ja Grignard-reagenssin välinen reaktio. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu monoalkyyli- tai aryylielohopeajohdannainen, joka voi reagoida edelleen Grignard-reagenssin kanssa muodostaen dialkyyli- tai diaryylielohopeayhdisteitä.
Diaryylielohopeayhdisteiden synteeseissä käytetty menetelmä on myös aromaattisten yhdisteiden reaktio elohopea-asetaatin kanssa. Muita organoelohopeayhdisteiden valmistusmenetelmiä ovat elohopeakloridin reaktio alkeenien, kanssa, jossa ei monista muista siirtymämetalleista poiketen muodostu metallin ja hiilen välistä π-sidosta vaan δ-sidos, alkyylihalogenidien ja elohopea-amalgaamin välinen reaktio ja sulfiinihappojen reaktiot elohopea(II)suolojen kanssa.
Sefardijuutalaiset
Historia
700-luvulla islaminuskoiset maurit valloittivat Iberian niemimaan. Maurien vallan alla juutalaiset saivat harjoittaa uskontoaan vapaasti ja alkoi niin kutsuttu espanjanjuutalaisen kulttuurin kulta-aika. Juutalaiset menestyivät muun muassa lääke- ja luonnontieteen sekä filosofian parissa. Sovussa eläneiden juutalaisten ja muslimien välit alkoivat kuitenkin kiristyä 1000-luvulla. Tilanne kärjistyi ensimmäistä kertaa Córdoban verilöylyssä 1066, kun muslimit tappoivat tuhansia juutalaisia. Almohadien noustua valtaan juutalaisten olot kävivät tukaliksi ja moni muutti niemimaan pohjoisiin, kristittyjen hallitsemiin osiin. Kristittyjen vallattua muslimeilta niemimaan eteläosatkin takaisin alettiin juutalaisia käännyttää kristinuskoon. Lopulta ne, jotka eivät kääntyneet, karkotettiin Espanjasta vuonna 1492. Moni muutti Portugaliin, jossa juutalaisuus oli vielä sallittua. Vuonna 1497 ei-kristityt karkotettiin kuitenkin myös Portugalista. vasen|pienoiskuva|Sefardiperhe [[Bosnia|Bosniassa 1800-luvulla.]] Karkotetut sefardit suuntasivat ympäri Välimerta, kuten Marokkoon, Palestiinaan, Turkkiin ja Balkanille ja toisaalta myös pohjoiseen, kuten Hollantiin. Muslimimaissa juutalaisilla oli dhimmi-asema; heitä kohdeltiin toisen luokan kansalaisina, mutta heidän ei ollut pakko kääntyä islamiin. Euroopassa sefardit menestyivät ja vaurastuivat.
Osa sefardeista kuitenkin kääntyi kristinuskoon ja jäi Iberian niemimaalle. Heistä käytettiin nimityksiä converso (käännynnäinen) ja cristianos nuevos (uudet kristityt). Niin kutsutut kryptojuutalaiset kääntyivät katolilaisiksi vain nimellisesti ja jatkoivat juutalaisuuden harjoittamista salassa, ja heistä käytettiin nimitystä marrano (sika).
Pohjois-Amerikkaan ensimmäiset sefardit asettuivat vuonna 1654. Yhdysvaltain vanhin juutalainen seurakunta Congregation Shearith Israel oli pääasiassa sefardijuutalaisten perustama ja sefardit muodostivat enemmistön Yhdysvaltojen juutalaisista valtion perustamisesta 1800-luvun puoliväliin asti, mikä muuttui aškenasijuutalaisten suurten muuttoaaltojen myötä.
Toisen maailmansodan jälkeen
Yli puolet Euroopan sefardiväestöstä kuoli natsi-Saksan keskitysleireillä toisen maailmansodan aikana. Israelin valtion perustamisen yhteydessä suhtautuminen juutalaisiin muslimimaissa muuttui huomattavasti aiempaa negatiivisemmaksi johtaen syrjimiseen ja jopa hengenvaaraan. 1950–1960-luvuilla kymmeniä tuhansia Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän juutalaisia muutti Israeliin. Monien muslimimaiden hallitukset itse karkottivat juutalaiset ja pakottivat näitä luovuttamaan omaisuutensa, mikä vaikutti sefardisiirtolaisten asemaan myös Israelissa: he olivat yleensä aškenaseja riippuvaisempia sosiaaliavustuksista ja asuivat aluksi leirimajoituksissa huonoissa oloissa.
Vuonna 2015 Portugalissa ja Espanjassa tuli voimaan laki, joka oikeuttaa sefardijuutalaisten jälkeläiset saamaan maan kansalaisuuden. Espanjassa laki oli voimaan vuoteen 2019 asti.
Kulttuuri
vasen|pienoiskuva|Boureka-leivokset ovat osa sefardijuutalaista ruokakulttuuria. Sefardit ovat juutalaisten alaryhmänä kehittäneet omaa kulttuuriperinnettään. Heillä on esimerkiksi oma kielensä (ladino), omaa kertomus- ja ruokaperinnettä ja omia uskonnollisia tapojaan. Sefardijuutalaisen kansanmusiikin olennaisimmat muodot ovat synagogalaulu, kerronnallinen ja lyyrinen romance-laulu, compla-juhlalaulu ja pitkäsäkeinen cantica-laulu.
Israelin valtion perustamisen jälkeen sefardien ja aškenasien kulttuuriset erot ovat vähentyneet molempien ryhmien eläessä samoilla alueilla.
Kieli
Sefardien perinteinen kieli on ladino, eli niin kutsuttu juutalaisespanja. Kun sefardit jatkoivat karkotuksensa aikaisen espanjan kielen puhumista muun muassa Ottomaanien valtakunnan alueilla, alkoi ladino ajan myötä erottua muuttuvasta espanjan kielestä ja siihen jäi keskiaikaisen espanjan kielioppia ja sanastoa. Ladino on saanut myös runsaasti vaikutteita hepreasta (sekä muun muassa turkista, ranskasta, kreikasta ja italiasta). Israelissa puhutussa ladinossa on vaikutteita myös jiddishin kielestä. Ladinoa kirjoitetaan heprealaisilla aakkosilla. Toisen maailmansodan jälkeen sefardit alkoivat omaksumaan asuinmaidensa paikallisia kieliä, eikä ladinoa enää käytetä äidinkielenä.
Ladinon ohella sefardiyhteisöissä puhuttiin lisäksi juutalaisportugalia ja mahdollisesti myös juutalaiskatalaania.
Genetiikka
Gil Atzmonin ja muiden (2010) geenitutkimuksen mukaan (Turkin ja Kreikan) sefardijuutalaiset muodostavat muiden Euroopan juutalaisryhmien ja Lähi-idän mizrahijuutalaisten kanssa yhteisen väestöklusterin. Sefardit ovat erityisen läheisiä aškenasi-, italian- ja syyrianjuutalaisten kanssa ja heidän geeneistään noin 30–60 prosenttia on Euroopasta ja loput enimmäkseen Lähi-idästä, ja ryhmät ovat irtautuneet Iranin ja Irakin juutalaisryhmistä noin 2500 vuotta sitten.
Myös Doron M. Beharin ja muiden samana vuonna julkaistussa tutkimuksessa (Bulgarian ja Turkin) sefardit muodostivat aškenasi- ja mizrahijuutalaisten kanssa väestöklusterin, joka osoitti yhteyttä Levantiin. Tutkimusryhmä esitti selitykseksi eri juutalaisryhmien yhteistä geneettistä alkuperää, "joka on johdonmukainen juutalaisen kansan muinaisten Levantissa asuneiden heprealaisten ja israeliittien jälkeläisinä muodostumisen kanssa".
Tunnettuja sefardijuutalaisia
vasen|pienoiskuva|[[Baruj Benacerraf on yksi Nobel-palkituista sefardijuutalaisista.]] Nobel-palkittuja sefarditaustaisia juutalaisia ovat olleet Baruj Benacerraf, Elias Canetti, René Cassin, Claude Cohen-Tannoudji, Serge Haroche, Rita Levi-Montalcini, Salvador Luria, Patrick Modiano, Franco Modigliani ja Emilio G. Segrè.
Poliitikkoja, joilla on sefarditaustaa, ovat olleet esimerkiksi Yitzhak Navon, Benjamin Disraeli ja Pierre Mendès-France.
Filosofeja tai uskonnollisia vaikuttajia ovat olleet muun muassa Avicebron, Yehuda Halevi, Nahmanides, Maimonides, Isaac Abrabanel, Baruch Spinoza ja Jacques Derrida.
Sefardeja on vaikuttaneet myös taiteen ja viihteen parissa. Näistä esimerkkeinä Emma Lazarus, Camille Pissarro, Murray Perahia, Enrico Macias ja Emmanuelle Chriqui.
Urheilijoita ovat olleet muun muassa Victor Perez, Yossi Benayoun ja Omri Casspi.
Trollrunor
Trollrunor (norj. Trollruner, suom. Taikariimut) on norjalais-ruotsalaisen Margit Sandemon kirjoittama fantasiakirjasarja, jonka tapahtumat sijoittuvat 1400-luvun jälkipuoliskon Österleniin. Trollrunorin päähenkilöt ovat nuori tyttö nimeltä Iliana ja hänen elämänkumppaninsa Ravn, joka on pahan ruhtinaan Bogislavin nuorempi poika. Heidän vihollisensa on ilkeä Kuunoita. Kirjasarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 2005, ja se on ilmestynyt ruotsin ja norjan kielillä. Trollrunoriin kuuluu yksitoista kirjaa.
A cappella
A cappella (italian sanoista a cappella ’kappelissa’ tai ’kappelityyliin’) tarkoittaa soitinsäestyksetöntä laulumusiikkia. Termi juontaa juurensa kirkkomusiikkiin, sillä sivukirkkoina toimivissa kappeleissa ei ollut urkuja, joilla olisi voitu säestää laulua. Nykyään a cappella -tyyliin esitetään kuitenkin lähes mitä tahansa vanhoista madrigaaleista aina uusimpaan populaarimusiikkiin.
thumb|[[Rajaton|Lauluyhtye Rajaton on kuulunut 2000-luvun alun tunnetuimpiin a capella -lauluyhtyeisiin Suomessa.]] Tunnetuimpiin a cappella -lauluyhtyeisiin kuuluvat yhdysvaltalaiset Home Free ja Pentatonix, ruotsalainen The Real Group, yhdysvaltalainen Manhattan Transfer sekä englantilaiset Hilliard Ensemble ja King’s Singers. Suomalaista a cappellaa edustavat klassisen musiikin puolella renessanssiajan vokaalipolyfoniaan erikoistunut Lumen Valo, lauluyhtye Talla ja muun muassa Johann Sebastian Bachin musiikkia levyttänyt Ring Ensemble. Kevyen musiikin puolella Lauluyhtye Rajaton, Seminaarinmäen mieslaulajat, Fork, Lauluyhtye Viisi ja Club for Five ovat niin omilla sävellyksillään kuin sovituksillaan tunnetuista hiteistä nostaneet lauluyhtyemusiikin tasoa ja suosiota Suomessa.
Olaf Broch
pienoiskuva|Olaf Broch Olaf Broch (4. elokuuta 1867 – 1961 ) oli norjalainen kielentutkija. Hän tutki slavistiikkaa ja fonetiikkaa. Broch toimi professorina Oslossa vuosina 1900–1937.
Veikkolan urheilukenttä
Veikkolan urheilukenttä sijaitsee Veikkolassa, Pohjois-Kirkkonummella. Urheilukentällä on oma ennätystilasto ja katsomo.
Kentän läheisyydessä on myös frisbeegolfrata, tekonurmikenttä ja liitäntäpysäköintialue. Vuorenmäen koulun vieressä sijaitseva tekonurmikenttä valmistui vuonna 2012 ja sen yhteyteen on suunnitteilla katsomo.
Oingt
thumb|250px|Trayne-Cul-katu Oingtin kylässä Oingt [wɛ̃] on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 523 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Oingtin pinta-ala on neljä neliökilometriä.
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Liisa Nevalainen
Perhetausta
Liisa Nevalaisen nuorempi veli oli palkittu elokuvaaja Esko Nevalainen.
Ura
Nevalainen siirtyi 1960-luvun puolivälissä televisioon, missä hän alkoi näytellä ja kirjoittaa jaksoja miehensä luotsaamaan Hanski-sarjaan. Hän esiintyi myös suositussa televisiosarjassa Me Tammelat, jossa hän näytteli äiti Tammelaa. Nevalainen myös ohjasi sarjaa yhdessä Eine Laineen kanssa. Lisäksi hän kirjoitti useita televisionäytelmiä.
Näyttelijänuransa jälkeen Nevalainen alkoi kirjoittaa rikosromaaneja. Häneltä ilmestyi yhteensä kahdeksan dekkaria, joissa kerrotaan rikoskomisario Antti Karpalon tutkimuksista. Viimeinen dekkari ilmestyi vuosi ennen Nevalaisen kuolemaa.
Yksityiselämä
Vuodesta 1939 kuolemaansa asti Nevalainen oli naimisissa näyttelijä Hannes Häyrisen kanssa. Heillä oli kaksi lasta, Marjukka ja Jukka.
Nevalainen kuoli keuhkoveritulppaan 71-vuotiaana. Nevalainen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Saint-Laurent-d’Oingt
thumb|250px|Saint-Laurent-d'Oingtin kirkko Saint-Laurent-d'Oingt on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 726 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Laurent-d'Oingtin pinta-ala on yhdeksän neliökilometriä.
Juha Kinnunen (kävelijä)
Juha Kinnunen (s. 4. maaliskuuta 1972) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti urallaan Raision Ryhtiä ja hänen valmentajanaan toimi Seppo Immonen. SM-kilpailuissa Kinnunen saavutti kaksi hopeaa ja kolme pronssia 20 kilometrin kävelyssä sekä neljä pronssia 50 kilometrin kävelyssä. Ulkoradoilla hän oli lisäksi voittamassa kahta kultaa 3 × 5 000 metrin kävelyviestissä. Sisäratojen SM-kilpailuista Kinnunen saavutti kolme pronssia 5 000 metrin kävelyssä.
Urheilu-uran lisäksi Kinnunen on toiminut myös valmentajana. Hänen valmennettavanaan on ollut muun muassa Heikki Kinnunen vuodesta 2001 lähtien.
Hyvinkään rautatieasema
Hyvinkään rautatieasema on rautatieasema Helsinki–Riihimäki-radan varrella Hyvinkäällä. Asema on yksi vuonna 1862 valmistuneen Helsinki–Hämeenlinna-radan alkuperäisistä asemista, sijaiten melko tarkkaan radan puolivälissä. Se rakennettiin arkkitehti Carl Albert Edelfeltin laatimien Riihimäen aseman piirustusten mukaan. Asemalla sijaitsi myös postitoimisto, kunnes sen eteläpuolelle valmistui erillinen postitalo vuonna 1907. Asemalla pysähtyvät pääradan lähijunat R, D ja T. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Riihimäelle raiteelta 4. Ohittavat kaukojunat käyttävät raiteita 2 ja 3, joilla ei ole laituria. Raide 5 ei ole käytössä. Hyvinkäältä on yhteys Helsinkiin, Karjaalle ja Riihimäen kautta Tampereelle sekä Lahteen ja Kouvolaan. VR Hyvinkään konepaja sijaitsee pari kilometriä asemalta pohjoiseen. Aseman tuntumassa sijaitsee myös Suomen Rautatiemuseo entisellä Hanko–Hyvinkää-radan Hyvinkään aseman alueella, minkä lisäksi rautatieasema toimii Hyvinkään kaupunkiliikenteen keskeisenä risteyspaikkana ja kaikkien paikallisbussilinjojen lähtöpaikkana.
Alkuperäisistä pääradan asemista Järvenpään ja Hyvinkään asemat ovat ainoat, jotka ovat yhä alkuperäisessä käytössään. Hyvinkään rautatieasemat ovat myös yksi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Lähellä rautatieasemaa sijaitsi vuonna 1911 avatun yksityisen Hyvinkää-Karkkila-radan Hyvinkään-asema, joka purettiin radan lakkauttamisen jälkeen 1960-luvun lopulla.
Hyvinkään asema on Helsinki–Riihimäki-rataosan korkeimmalla sijaitseva rautatieliikennepaikka (111 metriä merenpinnan yläpuolella).
Historiaa
Rautatietä suunniteltaessa 1850-luvulla sijoitettiin ensimmäiset rautatieasemat 20 kilometrin välein veden ja polttoaineen täydennystarpeen vuoksi. Tikkurilan ja Järvenpään jälkeen kolmas väliasema oli alkujaan tarkoitus sijoittaa Palojoelle eli Palopuroon, mutta vuonna 1859 aseman paikaksi päätettiin rautatien ja maantien risteys Hyvinkäänkylässä. Paikalla sijaitsi radanrakentajien muodostama yhdyskunta ja siellä tehtiin suuria maansiirtotöitä ratalinjan puhkaisemiseksi Salpausselän läpi. Osaltaan aseman sijaintiin lienee vaikuttanut Erkylän kartanon omistaja Johan Reinhold Munck, joka pyrki laajentamaan metsätaloustuotteidensa markkinointia. Silloinen Nurmijärven ja Hausjärven sekä Uudenmaan ja Hämeen läänien raja kulki aivan Hyvinkään rautatieaseman koillispuolitse.
Hyvinkään asemanseutu hiljeni nopeasti rautatieaseman valmistuttua vuonna 1862. Rakentajien muutettua pois jäivät monet alueelle rakennetut talot tyhjilleen, ja niitä siirrettiin mm. Tikkurilaan, Ryttylään ja Hämeenlinnaan. Kuitenkin Hyvinkäänkylässä sijainnut kestikievari siirrettiin aseman lähistölle, jotta junalla saapuvien oli helpompi saada kyyti asemalta eteenpäin. Pienessä asemakylässä rautatieasema oli ainoa julkinen rakennus, jossa järjestettiin myös juhlatilaisuudet ja jumalanpalvelukset. Kylään saatiin kauppa vuonna 1866, mutta rukoushuone sinne rakennettiin vasta vuonna 1896.
Ensimmäinen teollisuuslaitos Hyvinkään rautatieaseman seudulle saatiin vuonna 1895, kun aseman kaakkoispuolelle, silloin vielä Hausjärven alueelle perustettiin villatehdas. Sen myötä asemakylä alkoi laajentua myös idän suuntaan lääninrajan molemmin puolin. Nurmijärven kunnan koillisosasta ja Hausjärven kunnan lounaisosasta muodostettiin vuonna 1918 uusi Hyvinkään kunta, jolloin lääninraja siirtyi pohjoisemmaksi. Samalla asemakylästä muodostettiin taajaväkinen yhdyskunta. Asemakylästä oli kuitenkin muodostunut niin merkittävä asutus- ja teollisuuskeskus, että se erotettiin maalaiskunnasta omaksi kauppalakseen vuonna 1926. Hyvinkää muuttui kaupungiksi yhtenä ensimmäisistä ns. uusista kaupungeista vuoden 1960 alussa ja Hyvinkään maalaiskunta liitettiin kaupunkiin vuoden 1969 alussa.
Hyvinkään merkitys risteysasemana korostui entisestään 1900-luvun alkuvuosina. Vuonna 1905 valmistui kapearaiteinen teollisuusrata Hangon radan ratapihalta Hyyppärän kivilouhoksille. Tämä rata oli käytössä 1950-luvulle saakka. Vuonna 1908 valmistui sekä henkilö- että tavaraliikennettä palveleva kapearaiteinen rautatie Kytäjälle; tätä rataa jatkettiin Karkkilaan saakka vuonna 1911. Karkkilan radan asemarakennus rakennettiin Hangon radan pohjoispuolelle nykyisen Siltakadun ja pääradan väliin. Ensimmäiset ehdotukset Valtionrautateiden konepajan siirtämiseksi Helsingistä Hyvinkäälle tehtiin vuonna 1919, mutta konepajan sijoituskiistojen ja 1930-luvun pulakauden vuoksi hanke lykkääntyi. Konepajan rakennustyöt Hyvinkäällä alkoivat sota-aikana vuonna 1941, pistoraide ratapihan pohjoispäästä alueelle valmistui vuonna 1943 ja veturikonepaja aloitti toimintansa vuonna 1949. VR:n keskustaimisto siirrettiin Hyvinkäältä Tuusulan Nuppulinnaan vuonna 1962 ja sen alueelle rakennettiin myöhemmin mm. Hyvinkään kaupunginkirjasto, kaupungin virastotalo ja kauppatori.
Vuonna 1957, jolloin tuli kuluneeksi sata vuotta Hyvinkään ratatyömaan perustamisesta, rautatieaseman pohjoispuolella sijaitsevassa puistikossa paljastettiin Wäinö Aaltosen veistämä rautateiden rakentajien muistomerkki.
Pari kilometriä Hyvinkään rautatieaseman pohjoispuolella Paavolan kaupunginosan kohdalla sattui 28. tammikuuta 1981 junaonnettomuus, jossa Poriin matkalla ollut pikajuna törmäsi raskaassa soralastissa olleeseen kuorma-autoon tilapäisellä tasoylikäytävällä. Onnettomuudessa sai surmansa viisi ja loukkaantui 15 henkilöä.
Kulkuyhteydet
Asemalta lähtevät Hyvinkään paikallisliikenteen bussilinjat:
Asemarakennus
Arkkitehti Carl Albert Edelfelt laati Hyvinkään asemarakennuksesta piirustukset, jotka vahvistettiin 15. maaliskuuta 1860. Näitä piirustuksia ei kuitenkaan koskaan käytetty, vaan asema rakennettiin Edelfeltin Riihimäkeä varten laatimien suunnitelmien pohjalta vuosina 1860-1862. Aseman vuoraus tapahtui vuonna 1863. Alkuperäistä asemarakennusta on myöhemmin laajennettu ja alkujaan sveitsiläisvaikutteista asemaa muutettiin enemmän uusrenessanssityyppiseksi asemaksi. Myöhemmin aseman laiturikatos purettiin, ikkunoiden jako ja vuorilaudat vaihdettiin ja aseman katolla ollut kello poistettiin. Myös aseman sisäosat on remontoitu.
Kenneth Battilana
Kenneth Battilana (s. 17. tammikuuta 1948 Turku) on suomalainen näyttelijä. Taiteellisen uransa Battilana on tehnyt pääosin Turun ruotsalaisessa teatterissa.
Elämä ja ura
Battilana syntyi taiteilija Paulo Battilanan ja Signe Battilanan perheeseen. Hän aloitti opinnot Teatterikoulussa 1966, opiskeli siellä vuoden, palasi Turun Piirustuskouluun, jossa hän opiskeli niin ikään vuoden, jonka jälkeen hän päätti palata Teatterikouluun vielä vuodeksi. Hänet kiinnitettiin Turun ruotsalaiseen teatteriin 1971, kiinnitys kesti 36 vuotta. Battilana oli Turun ruotsalaisen teatterin kantavia voimia.
Battilana on näytellyt myös muutamissa televisiotuotannoissa; vuonna 1975 hän teki konstaapeli Nymanin roolin Carl Mestertonin ohjaamassa televisiosarjassa Någon borde sörja. Yle TV2:n epookkidraamassa Hovimäki hän näytteli piirilääkäri Cederin roolin. Vuonna 1989 Battilana näytteli sivuroolin Åke Lindmanin ohjaamassa televisioelokuvassa Härän vuosi ja vuonna 1991 hänellä oli sivurooli niin ikään Lindmanin ohjaamassa tuotannossa Vihan päivät.
Battilana on jatkanut uraansa Turun ruotsalaisessa teatterissa myös eläkkeelle jäämisensä jälkeen.
Näyttelijän uransa ohella Battilana on kuvittanut kaksi lastenkirjaa: Ilona ja Muffa kirjastossa sekä Ilona ja Muffa teatterissa. Lisäksi hän on tehnyt lavastuksia ja julisteita Turun ruotsalaiselle teatterille.
Aavelaiva (täsmennyssivu)
Aavelaiva voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pirunviulu
Pirunviulu on leikeissä ja pilailutarkoituksiin käytetty soitin. Pirunviuluksi on joskus kutsuttu myös pahvista kitkarumpua.
Isojoen–Jääjoen valuma-alue
Isojoen–Jääjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.45) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 405,06 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,98 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kivijärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kivijärven–Vuosjärven alueelle (14.44).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta tulevassa järjestyksessä. Pääuomaan kuuluvien vesistöalueiden nimet on lihavoitu :
Carlos Alberto (jalkapalloilija, 1984)
Carlos Alberto (oik. Carlos Alberto Gomes de Jesus, s. 11. joulukuuta 1984, Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija.
Ennen kuin José Mourinho hankki Carlos Alberton Portugaliin tammikuussa 2004, hän edusti kotimaassaan Fluminenseä. Hän on voittanut seurajoukkuetasolla useita titteleitä, suurimman osan vuonna 2004, jolloin hän voitti FC Portossa Portugalin mestaruuden, Portugalin Supercupin, Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin. Mestarien liigan finaalissa AS Monacoa vastaan Carlos Alberto teki ensimmäisen Porton kolmesta maalista 3-0 päättyneessä ottelussa. Lisäksi hän voitti vuonna 2005 Brasilian mestaruuden.
Brasilian maajoukkueessa Carlos Alberto on pelannut viisi ottelua.
Hubert Fichte
Hubert Fichte (1935 Perleberg, Brandenburg, Saksa – 1986 Hampuri, Länsi-Saksa) oli länsisaksalainen kirjailija. Hän oli silloisessa yhteiskunnassa monessa suhteessa ulkopuolinen – avioton lapsi, joka protestanttina kasvoi katolisessa orpokodissa, puolijuutalainen, homoseksuaali – ja tuotannossaan hän käsitteli ihmisiä, jotka elävät yhteiskunnan laitamilla. Hän on kirjoittanut lapsuudenkokemuksistaan muun muassa kirjoissa Der Aufbruch nach Turku (1963) ja Das Waisenhaus (1965) Hän kirjoitti myös Keski- ja Etelä-Amerikan sekakulttuureja käsitteleviä "etnopoeettisia" kirjoja.
Manitoba Moose
Manitoba Moose on kanadalainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa American Hockey Leaguessa. Joukkueen kotipaikka on Winnipeg Manitoban provinssissa, kotiottelunsa joukkue pelaa Bell MTS Placessa. Manitoba Moose on NHL-seura Winnipeg Jetsin farmiseura.
Historia
Vuonna 1996 Minnesota Moose muutti St. Paulista Minnesotasta Winnipegiin ja sai kotikentäkseen silloisen Winnipeg Arenan. Tuolloin Manitoba Moose oli yksi IHL:n joukkueista.
NHL-seura Atlanta Thrashersin muutettua Winnipegiin vuonna 2011, Manitoba Moose purki farmiseurasopimuksen Vancouverin kanssa ja siitä tuli farmiseura Winnipegin uudelle joukkueelle. Winnipeg Jets siirsi Moosen St. John'sin kaupunkiin Newfoundlandille, ja joukkue otti uudeksi nimekseen St. John’s IceCaps.
St. John’s IceCaps pelasi AHL-liigassa vuosina 2011–2015. Kauden 2014–2015 jälkeen Winnipeg Jets siirsi seuran takaisin Winnipegiin ja se otti uudelleen käyttöön nimen Manitoba Moose.
Saavutukset kausittain
International Hockey League
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Kerttu
Kerttu on suomalainen naisen etunimi.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Kerttu on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 33 806 ja Kerttuli hieman alle 1000 naiselle.
Palindromi
Palindromi on sana, virke, luku tai mikä tahansa merkkijono, jonka merkkien järjestys on etu- ja takaperin sama. Palindromia toiseen suuntaan luettaessa voivat sanavälit, välimerkit ja isot kirjaimet olla eri kohdissa. Pitkät palindromit ovat usein outoja ja vaikeaselkoisia.
Palindromi-sana johtuu kreikan sanoista palin (πάλιν) ’takaisin’ ja dromos (δρóμος) ’tie, suunta’. Suomalaiseksi vastineeksi on ehdotettu sanaa molempiperoinen sana, koska palindromi on luettavissa sekä etu- että takaperoisesti.
Suomea on kuvailtu ”palindromien kieleksi”. Guinnessin ennätystenkirjan mukaan maailman pisin palindromisana on suomen kielen saippuakivikauppias. Suomi on fonemaattinen kieli, tästä syystä Suomen kielen palindromit ovat kaksinkertaisesti palindromeja: sekä ääneen luettuina että kirjoitettuina. Näin ei monissa muissa kielissä enimmäkseen ole: englannin "eye" on palindromi vain kirjoitettuna. Yksi ranskan harvoista fonemaattisista palindromisanoista on "été" (kesä).
Historia
Palindromeja on ollut jo ainakin 2 000 vuotta sitten. Niitä on luotu esimerkiksi antiikin Kreikassa ja Roomassa. Sotades Maroneialaista (275 eaa.) pidetään yhtenä ensimmäisistä palindromien kirjoittajista. Sotadeen tiedetään käyttäneen tekniikkaa monissa kirjoituksissaan, jotka olivat usein niin häpeämättömiä ja loukkaavia, että lopulta, loukattuaan Egyptin kuningasta Ptolemaios II:ta, hänet valettiin lyijyyn ja hukutettiin.
Myöhäisantiikin klassinen palindromi on kirjailija Sidoniuksen säe:
Toinen antiikin ajoilta periytynyt klassikko on tuntemattoman tekijän Sator Arepo tenet opera rotas – ”Kylväjä Arepo pitelee vaivalloisesti pyöriä”. Tämä on samalla taikaneliölause: kun sanat kirjoittaa allekkain, ne muodostavat saman lauseen myös pystysuoraan etu- ja takaperin. Siksi sitä onkin tavattu kaiverrettuna eri puolilta Eurooppaa ja eri ajoilta.
Palindromirunous
Humoristit Simo Frangén ja Pasi Heikura ovat kehittäneet paljon palindromeja. He ovat kirjoittaneet myös kaksi palindromirunokirjaa: Retki – Dikter (1991) ja Aito idiotiA (2002). Paitsi kirjojen nimet, ovat niiden julkaisuvuodetkin palindromeja. Alivaltiosihteeri-radio-ohjelmassa kuultiin viikoittain kaksi Frangénin ja Heikuran tekemää palindromia.
Myös runoilijana paremmin tunnettu Esa Hirvonen on kirjoittanut palindromirunokokoelman Takana kapakan akat (Savukeidas 2002), jossa hän yhdistelee palindromirunoon muita mittoja, muun muassa haikua, tankaa ja loppusoinnullista runoutta.
Suomen kieli taipuu myös varsin pitkiin palindromeihin. Harri Carlson on laatinut yli 170 000 kirjainta tai merkkiä sisältävän palindromirunon, joka on alusta loppuun suomea.
Simo Frangén ja Dave Lindholm äänittivät keväällä 2017 levyn ''Tana! Hitit ihanat!'' (TurenkiCD-14200-59), jonka kaikki kappaleet ovat sävellettyjä palindromirunoja.
Joskus palindromin määritelmää on laajennettu myös sanoihin ja lauseisiin, jotka eivät ole takaperin samoja mutta merkityksellisiä: olut – tulo; akka putosi – iso tupakka; lammas – sammal; Zeus – Suez.
Simo Frangén ja Pasi Heikura julkaisivat keväällä 2019 teoksen nimeltään ABCBA-kirja – Alivaltiosihteerin palindromiopas (Otava). Kirjassa käydään läpi mm. palindromien historiaa, maailman pisimmän palindromin kehitystä, kerrotaan miten palindromi tehdään ja esitellään suomalaisia palindromintekijöitä. Lisäksi teoksessa on esitelty Alivaltiosihteerin kauneimpia palindromeja sekä on tehty palindromi lähes jokaisesta suomalaisen almanakan etunimestä.
Simo Frangén teki yhdessä sarjakuvataiteilija Milla Paloniemen kanssa palindromirunoteoksen Edestä- ja takaapäin (Täysi Käsi Oy, 2020). Se sisältää 60 Frangénin laatimaa seksiaiheista palindromirunoa, joista osan Paloniemi on kuvittanut puuväripiirroksilla.
Palindromihetket
Maailmalla on koettu hetkiä, jolloin päivämäärä, vuosi ja kellonaika on sama etu- ja takaperin. Palindromipäivän palindromihetkiä on ollut seuraavasti:
Seuraava palindromiminuutti koetaan 01.01. 2112 kello 10.10. Sitä seuraava on 21.12.2112 kello 21.12 ja sitä seuraava 22.2.2222 kello 22.22.
Suomenkielisiä palindromeja
pienoiskuva|Saippua- eli [[vuolukivi|vuolukiveä työstävä Tulikivi-yritys on saippuakivikauppias. Kuvassa saippuakiven tuotantoa.]]
Lars Forssell
Lars Forssell (1928 Tukholma, Ruotsi – 2007 Tukholma, Ruotsi ) oli ruotsalainen runoilija ja Ruotsin akatemian jäsen. Hän kirjoitti aktiivisesti lehtiin. Esikoisrunokokoelma Ryttaren ilmestyi 1949. Hänen runotuotantonsa on vaikeaselkoista eikä siten nauti suurta suosiota. Hän on kirjoittanut myös laulurunoja ja ruotsintanut toisen maailmansodan jälkeistä ranskalaista laulurunoutta. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu näytelmiä.
Enonjärven valuma-alue
Enonjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.46) on Viitasaaren reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 213,47 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,16 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kannonkoski, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kivijärven–Vuosjärven alueelle (14.44).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
Madagaskarin ja alusmaiden siirtomaa
Madagaskarin ja alusmaiden siirtomaa oli Ranskan siirtomaa Itä-Afrikassa vuosien 1897 ja 1958 välillä. Alueen aika Ranskan siirtomaahallinnon alla on vaikuttanut muun muassa nykyisen Madagaskarin kulttuuriin huomattavasti: esimerkiksi maan toisena virallisena kielenä on malagassin ohella ranska.
Härmälän rotko
60.48884°N, 22.00627°W