cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Live Vengeance ’82
Live Vengeance ’82 on Judas Priestin livetaltiointi vuodelta 1982. Se on kuvattu Memphisissä Yhdysvalloissa 12. joulukuuta 1982. Alun perin se on julkaistu VHS:nä nimellä Judas Priest Live 1982.
Kappaleet
Kesto 95 minuuttia
Sosiaalibarometri
Sosiaalibarometri on SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry:n toistuva tutkimus, joka kartoittaa hyvinvoinnin, palvelujen ja palvelujärjestelmän tilaa ja tulevaisuuden ennakointeja. Kyselyllä koottava monipuolinen sisältö käsittelee sosiaali- ja terveydenhuoltoa, työvoimapolitiikkaa ja etuusjärjestelmää. Painotus on ajankohtaisissa teemoissa, mutta mukana on myös toistuvia kysymyksiä.
Tavoitteena on tuottaa tietoa ammattilaisten näkökulmasta ja nostaa laajempaan keskusteluun kentän havaitsemia onnistumisia ja riskejä. Vastaajat ovat sosiaali- ja terveydenhuollosta, TE-palveluista ja Kelan etuuksista vastaavia esimiehiä ja viime vuosina Kelassa ja sosiaali- ja terveydenhuollossa työskenteleviä muita työntekijöitä.
Lähestymistapa on monialainen, sillä suomalaisten hyvinvointia ja palveluja turvataan eri tahojen tuottamissa palveluissa. Erityisesti monimutkaisissa elämäntilanteissa tarvittaisiin sujuvaa yhteistyötä eri viranomaisten – ja muiden toimijoiden kesken.
Ensimmäinen Sosiaalibarometri tehtiin vuonna 1991. Sosiaalibarometrin kehitti Sosiaaliturvan keskusliitto ry 1990-luvun alun syvän laman aikaan. Tällöin suomalaisten työllisyys ja toimeentulo heikkenivät äkillisesti, eivätkä tilastot ja tutkimukset pystyneet tuottamaan ihmisten hyvinvoinnista ajantasaista tietoa, vaan tarvittiin uudentyyppinen tutkimusväline. Kysely on tehty sittemmin vuosittain: 2021 julkaistiin 31. Sosiaalibarometri, ensimmäistä kertaa viitenä teemakohtaisena verkkojulkaisuna.
Sosiaalibarometrin tulokset ovat nostaneet keskusteluun esimerkiksi koronakriisin vaikutukset mielenterveyteen ja sosiaalityöhön. Sosiaalibarometrissa pitkään seurattu sote-uudistus ja toimeentulotuki keskusteluttivat keväällä 2021.
Anonymisoidut tutkimusaineistot on arkistoitu Yhteiskuntatieteelliseen tietoarkistoon jatkotutkimusta varten. Sosiaalibarometrilla on tavaramerkin suoja.
Sosiaalibarometrin historia ja toteutus
Sosiaalibarometria laadittiin vuoteen 2011 asti Sosiaaliturvan keskusliitossa (vuodesta 1997 lähtien Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto ry). Vuonna 2012 kolme sote-järjestöjen kattojärjestöä yhdistyivät SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry:ksi, joten siitä lähtien Sosiaalibarometrin ovat laatineet SOSTE n tutkijat. Sisältöjen pohdintaan on osallistunut SOSTEn asiantuntijoita ja sidosryhmien edustajia.
Vuoden 2020 Sosiaalibarometri toteutettiin ensimmäistä kertaa yhteistyössä THL:n tutkijoiden kanssa, aiheena koronapandemian vaikutukset hyvinvointiin ja palveluihin. Vuoden 2021 toimeentulotukea käsittelevien tulosten analysointiin osallistui myös Kelan tutkijoita.
Sosiaalibarometrin tulokset kootaan survey-kyselyllä, mikä mahdollistaa ison vastaajajoukon ja tulosten nopean analysoinnin. Vuoteen 2002 asti aineisto kerättiin yksinomaan postikyselyillä, nivelvaiheessa rinnalla käytettiin verkkokyselyä ja vuodesta 2016 lähtien koko tutkimusaineisto on kerätty pelkästään vastaajaryhmäkohtaisilla verkkokyselyillä.
Hikaru Nakamura
Hikaru Nakamura (s. 9. joulukuuta 1987) on yhdysvaltalainen shakin suurmestari ja viisinkertainen Yhdysvaltain mestari shakissa. Nakamura oli maailman shakkiliitto FIDE:n julkaisemilla virallisella ranking-listalla sijalla yksi pikashakissa ja nopeassa shakissa, kun virallinen listaus aloitettiin toukokuussa 2014. Vuonna 2022 Nakamurasta tuli shakki960-variantin toinen virallinen maailmanmestari.
Sosiaalibarometri
Sosiaalibarometrin historia ja toteutus
Sosiaalibarometrin vastaajajoukko on laajentunut ajan myötä. Ensimmäinen Sosiaalibarometri pilotoitiin sosiaalijohdolla. Jo 1996 rinnalle tulivat vastaajiksi valtakunnallisten sosiaali- ja terveysjärjestöjen toiminnanjohtajat. Järjestöjen toiminnanjohtajat olivat vastaajina vuoteen 2009 asti, jonka jälkeen järjestönäkemykset on koottu erilliseen Järjestöbarometriin. 1996 vastaajajoukkoa laajennettiin silloisiin Kelan paikallistoimistojen ja työvoimatoimistojen johtajiin, 1997 puolestaan terveyskeskusten johtaviin viranhaltijoihin. Vuosina 2008–2013 osa kysymyksistä osoitettiin myös sosiaali- ja terveyslautakuntien puheenjohtajille.
Arto Lilja
Arto Lilja (s. 16. huhtikuuta 1973) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja moninkertainen MM-mitalisti. Navia edustavaa Liljaa valmensi Kari Melender.
Sosiaalibarometri
Sosiaalibarometrin historia ja toteutus
2016–2021 Sosiaalibarometrissa seurattiin laajasti perustoimeentulotuen toimeenpanoa Kelassa. Tämän vuoksi vastaajaryhmiä laajennettiin vuonna 2016 kunnissa työskenteleviin sosiaalityöntekijöihin ja vuonna 2017 Kelan toimeentulotuen asiakaspalvelu- ja ratkaisutyötä tekeviin toimihenkilöihin.
Hikaru Nakamura
Lapsuus ja uran alku
Nakamura syntyi Hirakatassa, Japanissa. Hänen isänsä oli syntyperältään japanilainen ja äiti yhdysvaltalainen. Perhe muutti Yhdysvaltoihin Nakamuran ollessa 2-vuotias. Hän aloitti shakin pelaamisen 7-vuotiaana, jolloin hänen valmentajanaan toimi isäpuolensa, FIDE-mestari Sunil Weeramantry.
Arto Lilja
Östersundin MM-kilpailuissa 2004 Lilja voitti pronssia keskimatkalta. Lisäksi hän on voittanut MM-kilpailuiden viestistä hopeaa vuonna 1996 Lillehammerissa, 2002 Borovetzissa ja 2005 Levillä sekä pronssia vuonna 2004 Östersundissa.
Sosiaalibarometri
Sosiaalibarometrin historia ja toteutus
Kaikkia kysymyksiä ei kysytä kaikilta vastaajaryhmiltä.
Arto Lilja
Hiihtosuunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa 2003 Lilja sijoittui kolmanneksi.
Hikaru Nakamura
Lapsuus ja uran alku
Nakamurasta tuli 15 vuoden ja 79 päivän ikäisenä kaikkien aikojen nuorin yhdysvaltalainen suurmestari vuonna 2003. Ennätys oli aiemmin Bobby Fischerillä. Vuonna 2007 Fabiano Caruana onnistui rikkomaan Nakamuran ennätyksen.
Arto Lilja
Nykyään hän toimii terveystiedon ja liikunnan opettajana yläkoulussa ja lukiossa.
Hikaru Nakamura
Pelaajaura
Vuonna 2005 hän voitti USA:n mestaruuden tuloksella 7/9. Hän jakoi kärkisijan Alex Stripunskyn kanssa, mutta Nakamura voitti nopean shakin uusinnan Stripunskya vastaan ja vei mestaruuden nuorimpana sitten Fischerin aikojen. Vuonna 2006 hän oli voittamassa Yhdysvalloille pronssia shakkiolympialaisista, jotka pidettiin Italian Torinossa. USA:n joukkueessa pelasivat muun muassa Gata Kamsky ja Alexander Onischuk (vuoden 2006 USA:n mestari). Nakamura oli jälleen voittamassa Yhdysvalloille pronssia vuoden 2008 shakiolympialaisista, jotka pidettiin Saksan Dresdenissä. Pronssi varmistui sensaatiomaisella voitolla viimeiseltä kierrokselta Ukrainan joukkueesta 3,5-0,5. Ukrainan joukkueessa pelasivat mm. Vasyl Ivantšuk ja Sergei Karjakin.
Vuonna 2009 Nakamura voitti toisen kerran shakin yhdysvaltainmestaruuden. Samana vuonna Nakamura voitti shakki960:n epävirallisen maailmanmestaruuden Mainzissa. Finaalissa Nakamura kukisti hallitsevan mestarin, Levon Aronianin. Pelimuoto tuonnetaan myös nimellä Fischer Random -shakki, ja siinä arvotaan upseereiden sijainti pohjarivillä.
Tammikuussa 2011 Nakamura voitti Tata Steel -turnauksen Wijk aan Zeessa useiden maailman kärkipelaajien edellä. Hieman ennen turnausvoittoaan Nakamura oli alkanut tehdä yhteistyötä Garri Kasparovin kanssa. Wijk aan Zeen jälkeen hänen tuloksensa turnauksissa olivat pettymys Nakamuralle, joka joulukuussa 2011 päätti jatkaa shakkiuraansa ilman Kasparovin apua.
Lokakuussa 2022 Nakamura voitti shakki960-variantin virallisen FIDE-shakkiliiton maailmanmestaruuden Islannin Reykjavíkissa järjestetyssä turnauksessa. Nakamura voitti finaalissa venäläisen Jan Nepomnjaštšin. Lopputurnaukseen osallistui lisäksi useita muita maailman kärkipelaajia, kuten hallitseva maailmanmestari Magnus Carlsen, turnauksen edellisenä vuonna voittanut Wesley So, Vladimir Fedosejev ja Nodirbek Abdusattorov.
Pelityyli
Nakamura tunnetaan shakkimaailmassa hyvänä pikapelin pelaajana. Häntä on sanottu muun muassa "parhaaksi pikapelinpelaajaksi Yhdysvalloissa" ja "erääksi maailman parhaista pikapelin pelaajista".
Nakamura pelaa aktiivisesti pikapelejä internetissä. Hän on pelannut Playchessissä tunnuksella "Star Wars" ja Internet Chess Clubissa tunnuksella "Smallville".
Eeva Renvall
Eeva Helmi Elina Renvall (ent. Rauhala, o.s. Waris; 17. kesäkuuta 1917 Helsinki – 11. syyskuuta 2011 Turku) oli suomalainen tekstiilitaiteilija.
Renvall opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa tekstiilitaiteen osastolla, josta hän valmistui 1943. Hän oli 1960–1970-luvulla suomalaisen tekstiilitaiteen uudistajia. Hän oli alkujaan haaveillut lääkärinurasta isänsä esimerkin mukaan, mutta vanhemmat suuntasivat hänet naiselle mielestään paremmin sopivaan ammattiin, koska hän voi työskennellä kotona. Hänen äitinsä oli koristetaiteilija Katri Warén-Waris (o.s. Cannelin). Hän aloitti äitinsä assistenttina mutta perusti 1950-luvulla oman kutomon Kauniaisiin. 1960-luvulla hän sai perheeltä enemmän aikaa keskittyä uraan, joka sitten lähtikin nousuun. Hänen töitään oli 1969 esillä MoMA:ssa näyttelyssä Wall Hangings, jossa oli edustettuna kansainvälisiä kuuluisuuksia, kuten Magdalena Abakanowicz, Anni Albers ja Sheila Hicks.
Hänen teoksiaan on lähes sata julkisissa ja museoiden kokoelmissa. Retrospektiivinen näyttely järjestettiin 1998, ja aktiivinen ura jatkui siihen asti.
Eeva Renvallin puoliso oli Helsingin yliopiston professori, kansleri Pentti Renvall vuodesta 1954.
Malta lasten Eurovision laulukilpailussa
thumb|Maltan edustaja Destiny Chukunyere esittämässä kappalettaan vuoden 2015 kilpailussa. Malta on osallistunut Lasten Eurovision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna 2003. Malta on voittanut kilpailun kaksi kertaa, vuosina 2013 ja 2015.
Malta on järjestänyt vuoden 2014 ja 2016 kilpailun.
Laihia
Laihia on Suomen kunta Pohjanmaan maakunnassa Laihianjoen yläjuoksulla. Asukkaita Laihialla on lähes 0. Kunnan halki kulkee valtatie 3, johon risteää keskustassa valtatie 18. Laihian rautatieasema on Seinäjoen–Vaasan rataosalla 23 kilometriä Vaasasta ja 51 kilometriä Seinäjoelta. Asemalta on kirkolle noin kaksi kilometriä.
Laihian naapurikunnat ovat Ilmajoki, Isokyrö, Kurikka, Maalahti, Mustasaari ja Vaasa. Laihia ja vuonna 2013 lakkautettu Vähäkyrö käynnistivät terveydenhuollon yhteistyön Vaasan kanssa vuonna 2007.
Esihistoria
pienoiskuva|Maankohoamisen vaikutuksesta tapahtunut rantalinjan siirtyminen varhaiselta kivikaudelta nykypäivään. Kivikauden alkupuolella vajaa 10 000 vuotta sitten Laihia oli viimeisimmän jääkauden jäljiltä vielä täysin veden peitossa. Noin 7000 vuotta sitten alueen korkeimmat kohdat alkoivat maankohoamisen vaikutuksesta nousta luotoina Litorinamerestä. Kivikauden lopusta pronssikauden halki rautakaudelle saakka Laihia oli rannikkoa ja saaristoa. Varhaisimmat kivikautiset löydöt asutuksesta ovat kampakeraamisesta kulttuurista kunnan kaakkoisosasta ajalta noin 3400 eaa. Pyyntiin ja keräilyyn perustunut asutus on seurannut rantaviivaa.
Pronssikaudella 1500–500 eaa. etenkin Laihian keski- ja länsiosat muodostuivat saaristosta ja sen suojaamasta rannikosta. Myös asutus näyttää keskittyneen tälle alueelle. Tärkeimmät elinkeinot ovat edelleen olleet pyyntivaltaisia, mutta myös pienimuotoista karjanhoitoa ja maanviljelyä on saatettu harjoittaa. Ajanlaskun alun tienoilla varhaisen metallikauden loppupuolella maanviljely alkoi vakiintua Laihianjoen varressa. Laihialta on löydetty tuhansia röykkiöhautoja, ja kunta on Suomen muinaisjäännöstiheimpiä alueita. Röykkiöistä suurin osa ajoittuu pronssikaudelle ja varhaiselle rautakaudelle, loput ovat myöhäiseltä rautakaudelta.
Vo
Vo tarkoittaa seuraavia:
Laihia
Esihistoria
600-luvun rautakauden keskivaiheille saakka asutus siirtyi edelleen rantaviivan mukana. 300–700-luvun keskirautakaudella pääosin Laihianjokilaaksossa eläneen 10–15 asutusyksikön yhteisön väkimäärän on arveltu olleen noin 60–180 henkeä. Merovingiajan kuluessa pohjalainen asutus kuitenkin vähitellen supistui, ja 800–1200-luvun myöhäisrautakaudella alue muodostui pääasiallisesti todennäköisesti Kokemäenjoen asutuksen nautinta-alueeksi. Tältä seudulta Etelä-Pohjanmaa lienee saanut myös ensimmäiset historiallisen ajan asukkaat.
Keskiaika
Osittain Kyrönjokilaaksosta lähtöisin oleva Ylilaihian eli nykyisen Kirkonkylän eteläpuolisen jokivarren asutus on syntynyt viimeistään 1200-luvun puolivälissä. Alalaihian asutus puolestaan muodostui 1300-luvun vaihteen ruotsalaisen muuttoliikkeen vaikutuksesta. Asuttamisesta lähtien ensimmäiset lähes kolme vuosisataa Ylilaihia kuului Kyrön kirkkopitäjään ja Alalaihia puolestaan Mustasaaren kirkkopitäjään. Kirkkopitäjien välisen rajan tienoille muodostui myös vastaavien hallintopitäjien raja.
Keskiajan kuluessa maatalous voimistui vähitellen, ja tämän seurauksena myös väkiluku alkoi kasvaa voimakkaasti. Viimeistään 1400-luvulla Laihian kylien pääelinkeinoksi pyynnin tilalle tuli maanviljelys ja karjanhoito. Viljaa kasvatettiin jokivarteen raivatulla hyvällä peltomaalla.
Pitäjän perustaminen
pienoiskuva|Laihian kartta vuodelta 1680. Vuonna 1508 perustettiin Laihian kappeliseurakunta ja paikkakunnan ensimmäinen kirkko vihittiin käyttöön. Kirkon tiedetään sijainneen Mustasaaren puolella, mutta tarkasta paikasta ei ole varmuutta. Tapahtuma oli yhteydessä Mustasaaren ja Kyrön suurpitäjien alkavaan hajoamisprosessiin. Vuonna 1576 Laihia erotettiin Kyröstä ja Mustasaaresta omaksi kirkkopitäjäksi ja 1606 myös hallintopitäjäksi. Tarkemmat pitäjän rajat muodostuivat näiden tapahtumien jälkeen vasta vähitellen. Tuohon aikaan Laihiaan kuului suurin piirtein kunnan nykyisen alueen lisäksi myöhemmin itsenäistynyt Jurva. Pitäjän ensimmäinen kirkko oli käytössä lähes puolitoista vuosisataa, kunnes Laihian toinen kirkko valmistui 1642 Kirkonkylään nykyisen Napuen puiston kohdalle. Pitäjähallinnon tavanomaista kulkua häiritsi jossain määrin 1600-luvulla läänityslaitos. Vuonna 1614 Laihia ja Maalahti annettiin virkalääniksi kansleri Axel Oxenstiernalle. Tämä peruuntui 1651, jolloin kuningatar Kristiina lahjoitti Laihian vapaaherrakunnaksi valtaneuvos Karl Bondelle. Vapaaherrakunta periytyi Bonden suvun omistuksessa kunnes se 1674 peruutettiin takaisin kruunulle.
1600-luvulla tervanpoltto nousi maatalouden rinnalle tärkeäksi elinkeinoksi ja tervasta kehittyi nopeasti laihialaisten tärkein kauppatavara. Tätä edesauttoi lyhyt kulkuyhteys 1606 perustettuun Vaasan kaupunkiin, joka toimi kaupan keskuksena.
Kasvun aikaa
Maataloudessa 1700-luvulla tapahtunut tärkeä uudistus isojako aloitettiin vuosisadan puolivälissä Pohjanmaalta. Laihian pitäjä oli ensimmäinen kohde, ja kuten muuallakin myös Laihialla toimeenpano kohtasi vastustusta. Toimenpiteen yhteydessä myös pitäjän siihen saakka epämääräisiä rajoja selvennettiin. 1700-luvun loppupuolella ja 1800-luvun alkupuolella Laihia kuului maan tärkeimpiin salpietarin valmistuksen seutuihin ja parhaimpina aikoina oli jokaisessa talossa ainakin yksi salpietarin valmistukseen tarkoitettu lato.
Laihian väestö alkoi 1700-luvun puolivälin jälkeen lisääntyä voimakkaasti ja kasvu jatkui vahvana seuraavallakin vuosisadalla. Myös Jurvan väkiluku oli kasvanut nopeasti.
1800-luvulta nykypäivään
Väkimäärän lisääntymisestä huolimatta Jurvan kappeliseurakunta jatkoi Laihian seurakunnan alaisuudessa vielä 1800-luvun alkupuoliskon. Vuoden 1859 syksyllä senaatti hyväksyi anomuksen Jurvan itsenäistymisestä ja ero toteutettiin vuonna 1863. Tuohon aikaan Jurvassa oli noin kolmetuhatta asukasta. Pitäjien väliset rajat säilyivät kuitenkin pitkälle 1900-luvun puolelle saakka varsin epäselvinä.
1860-luvun jälkipuoliskon suurina nälkävuosina Laihian väestö pieneni noin 550 hengellä. Muuten väkiluku jatkoi vahvaa kasvusuuntausta vuosisadan loppuun saakka.
Laihian ensimmäinen, yksityinen kansakoulu avattiin vuoden 1867 syksyllä ja se oli toiminnassa kaksi vuotta. Ensimmäinen kunnan kansakoulu, nykyinen Isonkylän koulu, avattiin vuoden 1870 syksyllä. Nuorisoseuratoiminta samoin kuin muu yhdistystoiminta oli Laihialla vilkasta jo 1880-luvulta lähtien. Laihialaiset Juho Hietanen ja Santeri Alkio olivat 1880-luvulla mukana nuorisoseuraliikkeen alullepanemisessa, ja Alkiota pidetäänkin liikkeen aatteellisena oppi-isänä. Pari vuotta toiminut Laihian Nuorisoyhdistys perustettiin vuonna 1883 ja varsinainen Laihian nuorisoseura vuonna 1892.
Vuosina 1890–1909 toimitettiin kunnassa isojaonjärjestely, jossa ympäriinsä pieninä palstoina olleita maatilojen viljelyksiä yhtenäistettiin. Tuloksena maatalouden tuotto moninkertaistui. Suomen sisällissodan alussa Laihialla käytiin Hulmin taistelu, jota Pohjanmaalla pidetään jopa koko sodan alkuna.
Nimen etymologia
Nykyisten nimitysten Laihia ja Laihela lisäksi paikkakunnasta on käytetty asiakirjoissa mm. nimiä Laia, Laya, Laiha, Laihala ja Laihiala. On arveltu, että todennäköisesti Laihia on alun perin ollut muinaissuomalainen henkilönimi. Muodosta Laihala on maininta vuodelta 1440 ja muotoa Laihia tai Laihiala esiintyi 1500-luvun veroluetteloissa. Alkuaan nimitys lienee viitannut selvästi nykyistä pienempään alueeseen. Vuonna 1508 kappelin vihkimisen yhteydessä on nimitys ilmeisesti tarkoittanut jo koko jokilaakson asutusta. Toisaalta nimiä Iso-Laihala ja Iso-Laihiala on vielä 1500-luvulla käytetty nykyisistä Isokylän ja Jakkulan alueista.
Maantiede
Keskeisiä maamerkkejä ovat kirkonkylän ja Yrjäälän halki virtaava joki, vanha vaaleasävyinen puukirkko sekä Vaasaan, Tampereelle ja Jyväskylään johtavat valtatiet.
Luonto
Laihian länsi- ja eteläosissa levittäytyvät harvaan asutut suot ja kankaat. Levaneva on 3 000 hehtaarin suojeltu suoalue, jolla on runsas linnusto sekä kasviharvinaisuuksia (rauhoitettu punakämmekkä ja kaarlenvaltikka).
Kylät
Seuraavat ovat Laihian kyliä: Allinen, Aronkylä, Isokylä, Jakkula, Jokikylä, Jokiperä, Jokisalo, Kasinkylä, Keskikylä, Kirkonkylä, Kumaala, Kupparla, Kylänpää, Käyppälä, Lounaala, Lyyskilä, Maunula, Miettylä, Nikkari, Peltomaa, Perälä, Poola, Potila, Pukkala, Ratikylä, Ruto, Suorttila, Torstila, Tyllijoki, Valjoo, Vedenoja ja Yrjäälä.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Laihialla oli 8 051 asukasta, joista 6 587 asui taajamassa, 1 422 haja-asutusalueilla ja 42:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Laihian taajama-aste on 82,2 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Laihian kirkonkylä. Laihian kirkonkylä sijaitsee pääosin Laihialla, mutta pieneltä osin myös Vaasassa.
Talous
Laihialla on erityisen paljon yrityksiä teollisuusalalla. Laihian suurimpia yrityksiä ovat mallastuotteita valmistava Laihian Mallas, putkentyöstöratkaisuja tuottava T-Drill, viljakaupan palveluja tarjoava Maatalousliike Puska sekä puutuotteiden valmistaja Jukajan Ristikko. Laihian suurimpiin yritystuloverojen maksajiin kuului vuonna 2021 myös ohjelmistoyritys Devatus
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Laihialla on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Laihian alueella toimii Vaasan ortodoksinen seurakunta.
Kulttuuri
pienoiskuva|pysty=1.75|alt=Laihian lakeus.|Laihian lakeus.
Nuukuus ja laihialaisvitsit
Laihia on koko maassa tunnettu nuukuudestaan, josta kertovat lukuisat laihialaisvitsit. Tämän vuoksi Laihiaa kutsutaan myös Suomen Skotlanniksi, joka sekin tunnetaan säästeliäisyydestään. Laihialla sijaitsee Kotiseutu- ja Nuukuurenmuseo, jossa esitellään loppuun käytettyjä esineitä sekä entisajan elämää, jossa kaikki käyttökelpoinen otettiin talteen ja hyötykäyttöön. Laihialaisuutta on käytetty myös positiivisessa mielessä jopa eräiden yritysten säästötoimenpiteiden projektinimenä.
Tapahtumat
Herättäjäjuhlat järjestettiin Laihialla vuonna 1994.
Ruoka
Laihian pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla kaljavelli.
Urheilu
Laihialla toimivat mm. urheiluseurat Laihian Luja ry, Laihia Sports Club, autourheiluseura Laihian Urheiluautoilijat ry sekä Laihian Ylipään Nuorisoseura ry ja MLL Laihian yhdistys ry.
Laihian monitoimihalli valmistui kesän 2007 alussa. Hallin avajaiset olivat 30. elokuuta kun Suomen lentopallomaajoukkue pelasi harjoitusmaaottelun Moskovan EM-kisoja varten Espanjaa vastaan. Hallissa on tilaa vähän yli tuhannen hengen yleisömäärälle.
Laihialla on mahdollista harrastaa eri urheilulajeja kuten painia, jalkapalloa, salibandya, taekwondoa, uintia, ja lentopalloa.
Liikenne
Kunnan halki kulkee valtatie 3, johon risteää keskustassa valtatie 18. Laihian rautatieasema on Seinäjoen–Vaasan rataosalla 23 kilometriä Vaasasta ja 51 kilometriä Seinäjoelta. Asema on lakkautettu vuonna 2016. Asemalta on kirkolle noin kaksi kilometriä. Maantietä pitkin Vaasaan on noin 26 kilometriä, josta osa on moottoritietä.
Kansainvälinen matkailutie, Sininen tie, kulkee Laihian kautta.
Hallinto ja politiikka
Laihian kunnanjohtaja on Juha Rikala. Kunnanvaltuustossa on yhteensä 27 paikkaa.
Annetut äänet viimeisimmissä kunnallisvaaleissa.
Wo
Wo tarkoittaa seuraavia:
Takamatsu
Kaupunki perustettiin virallisesti 15. elokuuta 1890. Se on kuitenkin toiminut alueen poliittisena ja taloudellisena keskuksena Edo-kaudelta lähtien, jolloin alue oli Matsudaira-klaani hallinnassa. Genpei-sodassa käyty Yashiman taistelu sijoittuu Takamatsun kaupunkiin, josta löytyy edelleen Yashiman kaupunginosa. Takamatsun suurimpia nähtävyyksiä on Edo-kaudella valmistunut Ritsurinin puutarha. Nykyisin kaupunki on tullut tunnetuksi myös nuudeleistaan, joita kutsutaan nimellä Sanuki udon.
Fuel for Life
Fuel for Life on Judas Priestin videojulkaisu, joka sisältää kymmenen promovideota vuosilta 1980–1986.
Takamatsu
Takamatsusta Tamanoon Seton sisämeren yli kulkeva Seto-ōhashin silta tajoaa kulkureitin Honshūn ja Shikokun saarien välille.
Vähä Ruuhijärvi (Hämeenlinna)
Vähä Ruuhijärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueeseen.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 153,5 metriä mpy.
Bioetiikan instituutti
Bioetiikan instituutti on vuonna 2015 perustettu, poliittisesti ja uskonnollisesti riippumaton yleishyödyllinen yhdistys, joka sijaitsee Tampereella. Instituutin tavoitteena on kuroa Suomen välimatkaa bioetiikan tiedonalalla erityisesti naapurimaihin kuten Ruotsiin, Norjaan ja Viroon nähden, sillä bioetiikan tiedonalan koulutus ja yhteiskunnallinen merkitys ovat Suomessa moniin muihin länsimaihin nähden toistaiseksi vähäisempiä. Instituutti pyrkii myös tukemaan bioetiikan alalla kattavien kansainvälisten yhteyksien rakentumista Suomesta ulkomaille, esimerkiksi Yhdysvaltoihin, jota pidetään bioetiikan tiedonalan synnyinmaana ja sen keskeisenä edelläkävijänä. Bioetiikan instituutti toimii tyypillisesti yhteistyössä toimijoiden kuten korkeakoulujen, tutkimusinstituuttien, sairaaloiden, kuntien ja valtionhallinnon kanssa.
Käytännössä bioetiikan instituutti on toteuttanut tehtäväänsä erityisesti osallistumalla Suomessa aktiivisesti yleisen tietoisuuden herättämiseen bioetiikan tiedonalan olemassaolosta sekä bioetiikassa käsiteltävistä aihepiireistä ja näkökulmista. Bioetiikan instituutti on myös toteuttanut hankkeita kuten kansalaisraateja ajankohtaisista bioetiikan kysymyksistä. Esimerkiksi kansalaisraateja on järjestetty vanhojen ihmisten hoivarobotiikan sekä toisaalta geenitiedon ja -tutkimuksen eettisistä ja yhteiskunnallisista teemoista.
Bioetiikan instituutti on Suomessa tehdyn työn ohella rakentanut kansainvälisiä suhteita Suomen ulkopuolelle erityisesti tutkijavaihtojen ja kansainvälisten yhteistyöprojektien kautta.
Ijo
Ijo voi tarkoittaa seuraavia:
Ijo Ijo Иджо (народ) Иџо Idžo Іджо Ijo
Jevgeni Nosov
Jevgeni Ivanovitš Nosov (1925 Tolmatševo, Kurskin alue, Neuvostoliitto – 2002 ) oli venäläinen kirjailija. Aiheiltaan ja kieleltään hän oli niin sanottuja maaseutukirjailijoita.
Mitä on valistus?
Mitä on valistus? on Vastapainon vuonna 1995 julkaisema artikkelikokoelma, joka sisältää filosofien kirjoituksia valistuksesta. Teoksen ovat toimittaneet Juha Koivisto, Markku Mäki ja Timo Uusitupa.
Simiane-la-Rotonde
Simiane-la-Rotonde on kunta Ranskan kaakkoisosassa Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpit-Riviera‎n alueella. thumb|left|Rotunda Simiane-la-Rotonde oli aikoinaan vauras kaupunki, ja se on edelleen tärkeä laventelituotannon keskus. Mäelle rakennetun kylän näkymää hallitsee mäen huipulle 1100-luvulla rakennettu linna Château de Simiane-la-Rotonde, jonka torni joka on muodoltaan rotunda, ja josta koko kunta on saanut nimensä.
Hokajärvi
Hokajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueeseen.
SATU (järjestö)
Suomen audiovisuaalisen alan tuottajat SATU ry oli vuosina 1994-2018 toiminut audiovisuaalista sisältöä tuottavien yritysten edunvalvonta- ja palvelujärjestö. Se edusti noin 110 jäsenyritystä ja sen tarkoituksena on kehittää jäsenistön liiketoimintaa muun muassa vaikuttamalla alan lainsäädäntöön, osallistumalla viestintäpoliittiseen keskusteluun ja lisäämällä alan toimijoiden yhteistyötä.
Hokajärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,4 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
SATU (järjestö)
SATU ry oli alan eurooppalaisten kattojärjestöjen CEPI:n (European Coordination of Independent Producers) ja CFP-E (Commercial Film Producers of Europe) jäsen. Suomessa SATU ry oli yksi kolmesta tekijänoikeusjärjestö Tuotoksen jäsenestä ja yksi Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus ry:n jäsenistä.
Hokajärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,2 metriä mpy.
SATU (järjestö)
Audiovisuaalisen alan tuottajien edunvalvonta- ja tekijänoikeusyhdistykset Tuotos ry, Elokuvatuottajat ry, SATU ry sekä Audiovisual Finland ry yhdistivät toimintonsa saman katon alle vuonna 2018, sekä perustivat yhteisen APFI ry:n, av-tuotantoyhtiöiden edunvalvonta- ja tekijänoikeusyhdistyksen.
Media & Message
Media & Message oli vuodesta 1994 SATU ry:n järjestemä vuosittainen sähköisen viestinnän ja sisältötuotannon tapahtuma, joka järjestettiin yleensä jossain muualla kuin Helsingissä. Tapahtuman kävijämäärä on viime vuosina ollut 300–400 kävijän välillä ja sen ohjelmaan on kuulunut viestintäministerin avauspuheenvuoro.
Voitto – suomalainen mainoselokuvakilpailu
Voitto – suomalainen mainoselokuvakilpailu oli SATU ry:n ja yhdessä Mainostajien liiton ja MARK Suomen Markkinointiliiton kanssa järjestämä kilpailu, jonka tarkoituksena oli kilpailun sivujen mukaan "parantaa suomalaisen mainoselokuvan tasoa, kohottaa tekijöiden ammattitaitoa sekä lisätä suomalaisen mainoselokuvan arvostusta". Kilpailua on järjestetty vuodesta 1981 ja sen nimi oli ennen vuotta 1995 Suomen Mainoselokuvakilpailu.
Grand prix voittajia:
Maris Gothóni
Gothóni aloitti uransa muusikkona ja kirjailijana, konsertoiden solistina ja kamarimusiikkina eri puolilla maailmaa. Kirjailijana hän esittäytyi 1996 runokokoelmallaan Peili peilistä; hän on julkaissut myös esseitä musiikista ja kirjallisuudesta.
Maris Gothónin puoliso on säveltäjä Unsuk Chin. Hänen isänsä on pianisti ja säveltäjä Ralf Gothóni ja velipuolensa viulisti Mark Gothóni.
Ortrun Wenkel
pienoiskuva|Ortrun Wenkel vuonna 1993.Ortrun Wenkel (s. 25. lokakuuta 1942) on saksalainen altto, joka on ansioitunut varsinkin barokkimusiikin tulkitsijana. Lisäksi hän on esittänyt rooleja muun muassa Wagnerin oopperoissa. Hän opiskeli Weimarissa sekä Frankfurtissa ja aloitti uransa konsertti- ja oratoriosolistina vuonna 1964. Oopperadebyyttinsä hän teki vuonna 1971 Heidelbergissä Gluckin teoksessa Orfeuksena.
Ilhan Omar
Ilhan Abdullahi Omar (s. 4. lokakuuta 1981 Mogadishu, Somalia) on somalialaissyntyinen yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hänet valittiin Minnesotan osavaltion edustajainhuoneeseen 2016, mikä teki hänestä ensimmäisen amerikansomalin, joka on äänestetty lainsäädäntöelimeen Yhdysvalloissa.
Omar valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen 6. marraskuuta 2018 edustamaan Minnesotan 5. vaalipiiriä. Hänestä tuli kongressin ensimmäinen amerikansomalialainen jäsen ja yhdessä Rashida Tlaibin kanssa ensimmäinen musliminainen kongressissa. Omar on myös ensimmäinen tummaihoinen naispuolinen edustajainhuoneen jäsen Minnesotasta.
Omar kuuluu kongressissa neljän progressiivisen ja sosialistinaisen muodostamaan ryhmään "the Squad", johon kuuluvat myös Ayanna Pressley, Alexandria Ocasio-Cortez ja Rashida Tlaib.
Presidentti Donald Trump herätti heinäkuussa 2019 huomiota toivottamalla Twitterissä progressiiviset demokraattinaiset "palaamaan sinne, mistä ovat tulleet", vaikka joukosta vain Ilhan Omar on syntynyt ulkomailla. Demokraattienemmistöinen edustajainhuone tuomitsi presidentin twiitin rasistiseksi. Trump on kampanjoinnissaan kutsunut naisia myös "vihaa täynnä oleviksi ekstremisteiksi."
Elokuussa 2019 Israel esti Omarin ja Tlaibin pääsyn maahan, mutta Tlaibin osalta kielto kumottiin humanitaarisista syistä.
Helmikuussa 2023 republikaanien hallitsema edustajainhuone tuomitsi Omarin antisemitistiset lausunnot ja erotti hänet ulkoasiainvaliokunnasta.
Perhe
Omar meni 19-vuotiaana vuonna 2002 naimisiin muslimimenojen mukaan Ahmed Hirsin kanssa Minnesotassa, mutta Yhdysvaltain lain mukaan he eivät olleet naimisissa. He saivat kaksi lasta mutta erosivat 2008 muslimiperinteen mukaan. Vuosina 2009–2017 hän oli naimisissa Ahmed Nur Said Elmin kanssa, joka on Britannian kansalainen. He erosivat muslimimenojen mukaan jo 2011, mutta laillisesti Omar oli naimisissa vuoteen 2017 asti. Omar ja Hirsi palasivat yhteen 2012 ja saivat vielä kolmannen tyttären ja ovat nykyisin naimisissa myös Yhdysvaltojen lain mukaan.
Elmi asuu sosiaalisen median päivitysten mukaan Afrikassa, eikä häntä ole voitu haastatella mediassa.
Etäisyys (elokuva)
Etäisyys (Distance) on Anthony Loverin ohjaama yhdysvaltalainen independent-elokuva vuodelta 1975. Pienen varuskuntakaupungin kantahenkilökunnan ihmissuhteista kertovan draaman pääosissa nähdään James Woods ja Eija Pokkinen, jolle tämä oli merkittävin elokuvarooli sitten Jaakko Pakkasvirran Vihreän lesken (1968).
Juoni
Tapahtumat sijoittuvat 1950-luvun puolivälin Georgiaan. Paikallisen varuskunnan kantahenkilökuntaan kuuluva afroamerikkalainen Elwood Horne on tuonut valkoihoisen vaimonsa Gretan Saksasta ollessaan siellä työssä Yhdysvaltojen tukikohdassa. Avioliitto on viilennyt, ja Greta Horne iskee silmänsä miehensä apulaisena varusmiespalvelustaan suorittavaan Larry Vincentiin.
Tuotanto
Elokuva on kuvattu Yhdysvalloissa Georgian osavaltion Savannah’ssa ja Hinesvillessä.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mukaan Etäisyys on kunnianhimoinen pikkufilmi, joka muistuttaa 1950-luvun lopun television arkikuvauksia. Elokuvan rakennetta hän pitää hieman rosoisena mutta kirjoittaa Eija Pokkisen selviytyvän vaikeasta roolistaan kaikella kunnialla.
Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa 23. marraskuuta 1979 Helsingin Museokadun Cinemassa. Se sai 188 katsojaa.
Lapinjärvi (Hämeenlinna)
Lapinjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueeseen.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,2 metriä mpy.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1946
Vuoden 1946 yleisurheilun EM-kisat pidettiin Oslossa, Norjassa 22.–25. elokuuta. Kisoihin otti osaa 20 maata ja 353 urheilijaa. Kisat avasi Norjan kuningas Haakon VII.
100 m
<br style="clear:left" />
200 m
<br style="clear:left" />
400 m
<br style="clear:left" />
800 m
<br style="clear:left" />
1 500 m
<br style="clear:both" />
5 000 m
<br style="clear:both" />
10 000 m
<br style="clear:both" />
Maraton
<br style="clear:both" />
10 km kävely
<br style="clear:both" />
50 km kävely
<br style="clear:both" />
110 m aidat
<br style="clear:both" />
3 000 m esteet
<br style="clear:both" />
4 x 100 m viesti
<br style="clear:both" />
4 x 400 m viesti
<br style="clear:both" />
Korkeushyppy
<br style="clear:both" />
Seiväshyppy
<br style="clear:both" />
Pituushyppy
<br style="clear:both" />
Kolmiloikka
<br style="clear:both" />
Kuulantyöntö
<br style="clear:both" />
Kiekonheitto
<br style="clear:both" />
Moukarinheitto
<br style="clear:both" />
Keihäänheitto
<br style="clear:both" />
200 m
<br style="clear:both" />
80 m aidat
<br style="clear:both" />
Simon Rolfes
Simon Rolfes (s. 21. tammikuuta 1982 Ibbenbüren, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edusti pitkään Bayer Leverkusenia. 189 senttimetriä pitkän Rolfesin pelipaikka oli puolustava keskikenttäpelaaja. Rolfes toimi Leverkusenin kapteeninakin vuodesta 2008 lähtien.
Saksan maajoukkueessa Rolfes teki ensiesiintymisensä 28. maaliskuuta 2007 Tanskaa vastaan pelatussa ystävyysottelussa. Hänet valittiin mukaan EM-kisoihin 2008. Kaikkiaan hän pelasi 26 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Mattiesko Hytönen
Mattiesko Hytönen (s. 17. elokuuta 1943 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja televisiopersoona.
1970-luvulla toimittajanuransa aloittanut Hytönen tuli tunnetuksi suorasanaisena Helsingin Sanomien kulttuuritoimittajana ja kolumnistina. Televisiossa hän esiintyi ohjelmassa Päivän lööppi (1997). Sittemmin hän on jatkanut toimittajana kirjoittaen useisiin lehtiin sekä julkaissut muistelmateoksen Rinnanympärys 106 (Otava, 1999, ISBN 951-1-16155-5).
Mattiesko Hytönen on toimittanut teoksen AKS:n tiellä (Kirjayhtymä 1982) joka perustui hänen isänsä Mikko Hytösen (1912–1978) vuosina 1938–1945 pitämiin päiväkirjoihin ja muistelmiin. Mikko Hytönen oli Akateemisen Karjala-Seuran valajäsen ja kuului vuonna 1951 perustetun Suomen Kansanpuolueen perustajajäseniin.
Hytönen on kirjoittanut myös näytelmän. Kadonnutta pesäpalloa etsimässä sai ensi-iltansa Koko-teatterissa helmikuussa 2006. Näytelmää luonnehdittiin "satiiriksi Suomen poliittisesta historiasta". Vuonna 2001 Hytönen esitti Tosimiestä suomalaisessa komediaelokuvassa Ponterosa.
Vuonna 1997 koomikko Jope Ruonansuu levytti kappaleen Mattiesko Hytönen albumilleen Vara Mara. Näyttelijä Outi Alanen on kommentoinut laajalti Hytösen persoonaa kotisivuillaan. Mattiesko Hytösen adoptiopoika Joonas Hytönen on niin ikään television viihdeohjelmien juontaja. Hytösellä on myös adoptoitu tytär.
Valkea-Kotinen
Valkea-Kotinen on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueen Kotisen luonnonsuojelualueeseen.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,9 metriä mpy.
Hassan Maikal
Hassan Maikal (s. 1996 Tampere) on rap- ja r'n'b-artisti. Artistiuransa lisäksi on toiminut tubettajana ja vaikuttajana. Hän tehnyt esimerkiksi kouluvierailuja, joilla hän on kertonut tarinaansa. Maikal levyttää Sonylle, ja hänen esikoisalbuminsa Betonitarha julkaistiin toukokuussa 2021. Levyn on tuottanut Alvar Yrjänä Escart. Albumi kertoo muun muassa yhteisöllisestä elämästä Kontulassa, mutta käsittelee myös yksinäisyyttä ja epävarmuutta.
Moksifloksasiini
Moksifloksasiini (C21H24N3O4F) on fluorokinoloneihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään antibioottina lääketieteessä ja eläinlääketieteessä useiden bakteeri-infektioiden hoitamiseen. Moksifloksasiini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö
Moksifloksasiini kuuluu niin kutsuttuihin neljännen sukupolven fluorokinoloneihin. Sen vaikutus perustuu siihen, että se estää bakteerien DNA-gyraasientsyymin toimintaa ja tällöin bakteerit eivät kykene lisääntymään. Lääkeaine on laajakirjoinen ja tehoaa grampositiivisista bakteereista erityisesti kokkeihin kuten strepto-, stafylo- ja enterokokkeihin. Lisäksi se tehoaa mykobakteereihin ja gramnegatiivisiin enterobakteereihin esimerkiksi kolibakteeriin. Moksifloksasiini annostellaan tablettina, ruiskeena suoneen tai silmätippoina. Moksifloksasiinia voidaan käyttää muun muassa keuhkokuumeen, keuhkotulehdusten, hengityselinten infektioiden, poskiontelontulehdusten, ihotulehdusten, silmätulehdusten ja tuberkuloosin hoitamiseen.
Valmistus
Moksifloksasiinin rakenteessa on kaksi keskeistä rakenneyksikköä, jotka ovat kinoliiniosa ja pyrrolopyridiiniosa. Yhdisteelle on kehitetty enantioselektiivinen synteesi ja kinoliiniosan synteesi lähtee 2,4,5-trifluori-3-metoksi-1-karbonyylikloridista ja pyrrolopyridiiniosan synteesin lähtöaine on kinoliinihappo.
Jamie Burnett
Jamie Burnett (s. 16. syyskuuta 1975 Hamilton) on skotlantilainen entinen snooker-ammattilainen.
Vuonna 1992 ammattilaisuransa aloittanut Burnett on parhaimmillaan ollut maailmanrankingin sijalla 27 vuonna 1999.
Vuoden 2004 UK Championship -turnauksessa Burnett teki ennätyksen, suorittaen turnaustasolla suurimman lyöntisarjan 148 pistettä aloittaen freeball-tilanteesta tyhjentäen sitten kaikki pallot pöydältä. Samassa turnauksessa David Gray teki turnauksen historian kuudennen maksimibreikin, joten tällöin harvinaislaatuisesti turnauksen suurimman lyöntisarjan palkinto meni eri henkilölle, kuin sille, joka teki maksimin.
Marokon historia
pienoiskuva|Marokon kartta Marokon historia alkaa nuoremmalla kivikaudella, jolloin alue sai ensimmäiset asukkaansa. Seutu alkoi saada Algeriasta ja Tunisiasta poikkeavaa alueellista identiteettiä myöhäisellä 700-luvulla, jolloin sinne syntyi poliittisia valtakeskuksia. Useiden islamilaisten berberi- ja beduiinidynastioiden jälkeen 1600-luvulla valtaan tuli nykyinen alaviittidynastia, ja siitä pitäen maan identiteetti on määrittynyt sen pohjalta.
Vuoret jakavat Marokon kolmeen maantieteelliseen alueeseen: Atlantin runsassateiseen alankoon, vuoristoiseen sisämaahan ja Saharaan kohti laskevaan puolikuivaan ja kuivaan aro- ja aavikkomaastoon maan itä- ja eteläosissa. Atlantin alanko on vakiintuneeseen maanviljelyyn sopivaa aluetta, kun taas vuoristoja ja Saharan aluetta ovat hallinneet itsenäiset paimentolaiskansat. Jako on näkynyt Marokon poliittisessa elämässä siten, että heimoalueet, jotka tunnetaan nimellä siba eli ”kapina”, ovat Ranskan siirtomaa-aikaan asti menestyksellä vastustaneet urbaaneja valtakeskuksia, vaikka marabouttinen islam on periaatteessa ollut kaikkia yhteen liittävä aate.
Marokon historia jakautuu kolmeen vaiheeseen: 1) perinteiseen yhteiskuntaan, joka ulottui vuoteen 1912 ja siitä eteenkin päin, 2) ranskalaiseen siirtomaa-aikaan ja 3) itsenäisyyteen vuosista 1955/1956 alkaen.
Perinteinen yhteiskunta –1912
pienoiskuva|Summittainen kartta Marokon alueen heimovaltioista 700-luvulla. Nykyinen Marokon alue on ollut asutettu neoliittiselta kaudelta lähtien. Varhaiset asukkaat olivat pääasiassa berbereitä. Ensimmäinen paikallisvaltio oli Mauretanian kuningaskunta, joka sai alkunsa viimeistään 110 eaa. Rooman valtakunta valloitti nykyisen Marokon pohjoisosan viimeisellä vuosisadalla eaa., ja teki siitä Mauretania Tingitana -nimisen provinssin. Roomalaiskauden aikana osa väestöstä oli kristittyjä tai juutalaisia.
Beduiinivalloitus
600-luvun viimeisinä vuosina Marokon alueelle tulivat Lähi-idästä beduiinivalloittajat, jotka myöhemmin alkoivat kutsua itseään arabeiksi. 700-luvun alussa he Pohjois-Afrikan berberien tukemana valtasivat edelleen Pyreneiden niemimaan. Umaijadien hallinto Damaskoksessa ei saanut lujaa otetta sille liian kaukaisesta Marokon alueesta. Pohjois-Afrikan berberit nousivat kapinaan uusia arabi-isäntiään vastaan jo 740-luvulla. Kapinoivat berberit ja beduiinit perustivat pitkin rannikkoa 700-luvun kuluessa itsenäisiä valtioita, jotka olivat umaijadeista riippumattomia. Marokossa salihidit perustivat sellaisen Nekoriin Välimeren rannikolle 700-luvulla.
Islamisoituminen
pienoiskuva|Al-Karaouinen moskeijan ja nykyisen yliopiston piha Fèsissä muistuttaa [[Alhambra|Alhambraa Espanjassa. ]] Beduiinivalloitus kohtasi 600-luvun lopussa uskonnollisesti kirjavan väestön. Välimeren etelärannikon alueelle olivat levinneet sekä kristinusko että paikoitellen juutalaisuus, kun taas enin osa sisämaassa asuvista berbereistä oli animismia ja polyteismia harjoittavia pakanoita. Valloittajien uskonnosta on ristiriitaisia tietoja. Islamilaisen perimätiedon mukaan he olivat muslimeja, mutta valloittajien uskonnosta kertova tärkein aikalaisdokumentti, vuonna 691 rakennettu Kalliomoskeija Jerusalemin Temppelivuorella, osoitti, että arabien pyhä kaupunki oli Mekan asemesta Jerusalem, eikä pyhäkön seinäkirjoitus anna yksiselitteistä kuvaa uskonnon sisällöstä. Todisteita islamista ei löydy vielä arabivalloituksen ensimmäiseltä vuosisadalta 700-luvulta. Espanjassa (al-Andalus) varhaisimmat viittaukset siihen ilmaantuvat lähteisiin vasta 800-luvulla. Valloituksen jälkeen kristinuskon katoamiseen meni vuosisatoja niin, että vasta uudella tuhat-luvulla väestön enemmistö oli kääntynyt islamiin. Esimerkiksi Marokon Fèsissä toimi vielä 800-luvulla kristillinen kirkko. Marokkolaiset olivat silti nopeita omaksumaan valloittajien kulttuuria jo 700-luvulla, mistä todistavat uudet hautaustavat ja sianluitten vähäisyys tunkioissa. Islamiin kääntyminen tapahtui usein heimoittain.
Marokossa varhainen dynastia oli idrisit, jonka valtakeskus rajoittui sisämaahan Fèsin ympärille. 800-luvulla Fèsistä tuli idrisien pääkaupunki ja uskonnollinen keskus. Islamin yleistyessä idrisit korostivat olevansa šarifeja eli profeetta Muhammedin jälkeläisiä, tässä tapauksessa Muhammedin tyttären Fatiman ja Muhammedin vävyn Alin kautta. Tällaisia sukutauluja oli helppo tehdä, sillä faktoja oli mahdoton tarkistaa. Marokossa sukulaisuudesta Muhammediin tuli yleinen tapa legitimoida hallitsijan valta. Perustelua heikensi vain se, että Marokko oli täynnä Muhammedin jälkeläisiä.
Berberidynastiat
Uudella vuosituhannella Marokossa kehittyi kaksi suurta berberidynastiaa. Ne olivat ensin uskonnollisia lahkoja, jotka olivat vastareaktiota harhaoppeihin, kuten kharijitteihin, šiialaisuuteen ja pakanuuteen. Lukutaidottomien nomadien liikkeinä ne sitoutuivat jyrkkään malikiittiseen laintulkintaan ja takoivat marokkolaisen omatunnon ja loivat koko Marokon identiteetin.
Almoravidit ( n.1050–1147)
pienoiskuva|328x328px|Almoravidien valtakunnan kartta. Marokkoa hallitsivat 1000-luvulta 1600-luvulle berberidynastiat. Niistä ensimmäinen, almoravidit, hallitsi suunnilleen 1050–1150. Pääkaupungikseen almoravidit perustivat Marrakechin vuonna 1062. Se oli jyrkkää islamin tulkintaa edustava Saharan berberiheimojen liitto, joka valtasi ensin Marokon ja sitten islamilaisen Andalusian lukuisat taifat pysäyttäen kristittyjen etenemisen Toledosta eteenpäin. Liikkeen kerrotaan alkaneen Lamtuna-heimosta, jonka jäsenet olivat käyneet pyhiinvaelluksella Mekassa ja tuoneet tietoa todellisesta ja oikeasta islamista, jota erityisesti uskonoppinut Ibn Yasin levitti. Almoravidien nimi muuntui muotoon ”marabout”, ja heistä tuli militantin islamin esikuvia sukupolvien ajaksi. Espanjasta almoravidit alkoivat vuonna 1126 karkottaa massoittain kristittyjä dhimmejä Afrikkaan joko rangaistuksena tai estääkseen heitä auttamasta vihollisia.
Marinidit (1244–1465)
Marinidit oli viimeinen berberivalloituksen luoma dynastia. Se hallitsi Marokkoa kaksisataa vuotta pääkaupunkina Fès, jonka kulta-aikaa tällöin elettiin. Marinideilta puuttui marokkolaisen perinteen vaatima uskonnollinen legitimaatio vallankäytölleen. Sitä hankittiin perustamalla 1200-luvulla kaupunkien moskeijoiden yhteyteen madrasoita, joissa koulutettiin maliki-koulukuntaan kuuluvaa ulamaa ankaran uskonnollisessa hengessä. Madrasakoulutuksen tarkoituksena oli myös luoda urbaania vastavoimaa maaseutua hallitseville suufilaisille sheikeille.
”Marabout-kriisi”
Sosiaaliantropologi Clifford Geertz kutsuu marinidien jälkeistä aikaa ”marabout-kriisiksi”, jota kesti alaviittidynastian valtaannousuun asti 1600-luvulla, jolloin maraboutien valta heikkeni. Kyseessä oli keskushallinnon otteen herpaantuminen paikallisten pyhien miesten ja Suufi-veljeskuntien johtajien, maraboutien, saadessa valtaa maaseudulla ja levittäessä teokraattista anarkiaa ja lahkolaista uskonkiihkoa. Maraboutit olivat pyhiä miehiä, itsensä nimittäneitä saarnaajia, Suufi-ryhmien johtajia, Koraanin opettajia, vaeltavia askeetteja, joiden luomukset olivat pieniä, aggressiivisia utopistisia kommuuneja, ribat-valtioita.
Marinidien jälkeen Marokossa nähtiin berbereiden Wattasid-dynastian (1472–1554) kausi. Tämän jälkeen hallitsijat olivat beduiinitaustaisia.
Saadi-dynastia (1554–1659)
pienoiskuva|Saadi-dynastia noin vuonna 1600 Beduiinitaustaiset saadit laajensivat alueitaan Saharan suuntaan ja pyrkivät hallitsemaan sen kauppaa, jonka tärkeimpiä artikkeleita olivat suola, kulta ja orjat. Saharan halki kulki kolme suurta kauppareittiä, joissa näiden lisäksi liikkuivat myös norsunluu, taatelit ja jalokivet. Beduiinivalloituksen jälkeen 600-luvulla Välimeren yli kulkeva kauppa oli romahtanut, mutta sitä korvasi jo roomalaiskaudella alkanut Saharan kauppa, joka oli vastaavasti vilkastunut. Tämä kauppa kuljetti myös islaminuskoa Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan. Saadit panivat toimeen 4000 sotilaan voimin sotaretken ja voittivat Songhain kuningaskunnan suuremman orja-armeijan vuonna 1591. Marokkolaisia siirtokuntia asettui sen jälkeen Timbuktuun ja Nigerjoen ympäristöön.