cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Väli
Tulovälit
Esimerkiksi avaruudessa \R^n tulovälit (kutsutaan tässä tapauksessa myös n-välit) ovat n:n reaaliakselin välin tuloja eli eräänlaisia useampiulotteisia laatikoita (avaruudessa \R^2 tulovälit ovat suorakaiteita ja avaruudessa \R^3 tulovälit ovat särmiöitä).
Avaruudessa \R^n avoimien välien tuloina saadut tulovälit muodostavat avaruuden normitopologialle kannan.
Kanta-Hämeen käräjäoikeus
Kanta-Hämeen käräjäoikeus on yksi Suomen 20 käräjäoikeudesta. Kanta-Hämeen käräjäoikeuden keskuspaikka on Hämeenlinna. Käräjäoikeus toimii Arvi Kariston kadulla sijaitsevassa oikeustalossa Hämeenlinnan keskustassa.
Oulun yliopiston tieto- ja sähkötekniikan tiedekunta
thumb|250px|Tieto- ja sähkötekniikan tiedekunnan tilat sijaitsevat pääosin Tietotalo I:ssa, joka on osa Linnanmaan yliopistorakennusta.
Oulun yliopiston tieto- ja sähkötekniikan tiedekunta on yksi Oulun yliopiston tiedekunnista. Tiedekunta aloitti toimintansa vuonna 2014, kun Oulun yliopiston teknillinen tiedekunta jakaantui kolmeen eri teknillistieteelliseen tiedekuntaan: teknilliseen tiedekuntaan, arkkitehtuurin tiedekuntaan sekä tieto- ja sähkötekniikan tiedekuntaan. Sähkötekniikan osasto perustettiin yliopiston teknilliseen tiedekuntaan vuonna 1965 samaan aikaan konetekniikan osaston kanssa. Sähkötekniikan osasto suuntautui ensimmäisen professorinsa Juhani Oksmanin johdolla elektroniikkaan ja radiotekniikkaan. Ensimmäinen tietoliikennetekniikan professuuri perustettiin vuonna 1985 ja langatonta tietoliikennetekniikkaa on tiedekunnassa tutkittu vuodesta 1986 asti. Tietotekniikan professuuri tiedekuntaan perustettiin vuonna 1990. Vuoden 2014 uudelleenjärjestelyn yhteydessä tiedekuntaan liitettiin tietojenkäsittelytieteiden laitos luonnontieteellisestä tiedekunnasta.
Kanta-Hämeen käräjäoikeus
Kanta-Hämeen käräjäoikeuden laamannina toimii Petteri Palomäki.
Oulun yliopiston tieto- ja sähkötekniikan tiedekunta
Oulun yliopiston tieto- ja sähkötekniikan tiedekunnasta valmistuneet ovat olleet merkittävässä roolissa Oulun alueen ICT-teollisuuden synnyssä ja kehittämisessä. Tiedekunta on tukenut vahvasti mm. Nokia Oyj:n, VTT:n sekä Technopoliksessa toimivien tekniikan alan yritysten toimintaa Oulussa. Tiedekunnasta valmistuneet ovat perustaneet Oulun seudulle useita yrityksiä, joista merkittävimpiä ovat Elektrobit, Polar Electro, Codenomicon ja NetHawk.
Gilbert Meriel
Gilbert Meriel (s. 11. marraskuuta 1986 Tahiti) on tahitilainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Vénusta. Meriel kuuluu myös Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Meriel pelasi nuorena Ranskassa sekä SCO Angersin että Carquefoun riveissä. Vuonna 2010 hän palasi takaisin Tahitille ja AS Tefanaan. Tefanassa Meriel pelasi vain kauden, ennen kuin siirtyi AS Central Sportin joukkueeseen. Tuota seuraa Meriel edusti kolme vuotta, kunnes vuonna 2014 hän siirtyi AS Vénukseen.
Maajoukkueura
Meriel debytoi Tahitin jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2012. Seuraavana vuonna hän kuului joukkueeseen, joka oli selviytynyt Maanosaliittojen cupiin voitettuaan vuonna 2012 Oseanian mestaruuden. Meriel pelasi turnauksessa yhden pelin, lohkon päätöskamppailun Uruguayta vastaan. Vaikka Tahiti hävisi, Meriel pelasi silti melko hyvin torjuen muun muassa Andrés Scottin rangaistuspotkun.
Francisco Viti
Francisco Viti (15. elokuuta 1933 Misasa-Evanga – 15. huhtikuuta 2023 Luanda) oli angolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 14. heinäkuuta 1963 ja nimitettiin Menonguen hiippakunnan piispaksi 10. elokuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni De Andrea, jota avustivat Américo Henriques ja Zacarias Kamwenho.
Viti sai 12. syyskuuta 1986 nimityksen Huambon arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 31. heinäkuuta 2003.
Kerkonkosken kanava
pienoiskuva|Kerkonkosken kanava Kerkonkosken kanava sijaitsee Rautalammilla Niiniveden ja Kiesimän välisellä kannaksella. Kanava on osa Keiteleen ja Iisveden välistä reittiä, joka rakennettiin vuosina 1919–1926. Reitillä on lisäksi Neiturin kanava ja Kiesimän kanava.
Kanavan pituus on 1 110 metriä ja putouskorkeus on noin kolme metriä. Siinä on yksi sulku jonka mitat ovat 43 × 8,3 × 2,7 metriä. Kanavassa voivat kulkea alukset, joiden maksimipituus 35,0 metriä, leveys 7,5 metriä, syväys 2,4 metriä sekä maston korkeus enintään 5,5 metriä. Kanavan ylittää yksi kiinteä maantiesilta. Kiesimän kanavaa alettiin rakentaa vuonna 1919, mutta määrärahojen puute viivästytti rakennustöitä niin, että kanava valmistui vasta 1926.
Niiniveden puoleiseen Kanavasaareen valmistui 1920–1921 kanavakasöörin asuin- ja toimistorakennus sekä kanavamiehistön asuinrakennus ulkorakennuksineen. Kanavan ympäristön koristeistutukset suunnitteli Saimaan kanavan puutarhuri Martti Parikka.
Neiturin, Kiesimän ja Kerkonkosken kanaviin asennettiin kokonaan uutta tekniikkaa: Sulkuportit rakennettiin puun sijaan teräksestä. Tämän ansiosta ei enää tarvinnut noudattaa periaatetta, että yhdellä sulkukammiolla nostetaan veden tasoa enintään kolme metriä. Sulut rakennettiinkin yksikammioisiksi. Vettä ei johdeta sulkukammioon eikä siitä pois sulkuporteissa olevien avattavien luukkujen kautta, vaan sivumuureissa olevan putkiston kautta. Tätä tekniikkaa käytettäessä sulkukammion vesi ei aaltoile eikä sulun pituussuuntaista virtausta synny. Veden korkeuden muutos myös tapahtuu selvästi nopeammin kuin luukkuperiaatteella toimivissa kanavissa. Samaa periaateratkaisua sovellettiin myöhemmin Saimaan kanavan suursuluissa.
Kanavaa käytettiin alusta saakka puutavaran kuljetukseen, joka kuitenkin loppui vuoteen 2002 mennessä koko Kymijoen vesistössä. Kanavan sulku toimii nykyisin itsepalveluperiaatteella.
Kerkonkosken, Kiesimän, Kolun ja Neiturin kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana NRC Group Finland Oy.
Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus
Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus on yksi Suomen 20 käräjäoikeudesta. Länsi-Uudenmaan käräjäoikeudella on kanslia ja pääistuntopaikka Espoon oikeustalossa Espoon Otaniemessä sekä istuntopaikka Raaseporin Tammisaaressa. Lohjan istuntopaikka lakkautettiin samalla kun Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus muutti uuteen Espoon oikeustaloon Otaniemeen.
Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus kuului ennen vuodenvaihteen 2018–2019 käräjäoikeusuudistusta Turun hovioikeuden tuomiopiiriin. Uudistuksen jälkeen se on kuulunut Helsingin hovioikeuden tuomiopiiriin. Itse Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuden tuomiopiiri muodostuu Espoon, Kauniaisen, Hangon, Inkoon, Kirkkonummen, Raaseporin, Siuntion, Karkkilan, Lohjan ja Vihdin kunnista.
Käräjäoikeuden henkilöstöä oli vuoden 2021 toimintakertomuksen mukaan henkilötyövuosina yhteensä noin 140. Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuden laamanni on Ilkka Lahtinen.
Serenity
Serenity voi viitata johonkin seuraavista:
Alfons Arlander
thumb|150px|Alfons Wilhelm Arlander Alfons Wilhelm Arlander  (käytti Saksassa nimeä Zühlke) (29. maaliskuuta 1890 Porvoo – 16. tammikuuta 1918 Osnabrück) oli suomalainen gruppenführer. Hänen vanhempansa olivat koneenkäyttäjä Julius Teodor Arlander ja Maria Sofia Karlsson ja hänen puolisonsa oli Eva Maria Hallman. Alfons Wilhelm Arlander kävi 5/8 lk. Porvoon ruotsalaista lyseota sekä Turun ruotsalaisen kauppaopiston. left|thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania.
Turussa hän hoiti omistamaansa paperikauppaa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 25. helmikuuta 1915, hän oli ensimmäisten suomesta lähteneiden joukossa ja osallistui Pfadfinder-kurssille. Hänet siirrettiin 31. elokuuta 1915 pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Schmardenissa ja Aa-joella. Alfons Wilhelm Arlander menehtyi 28-vuotiaana tapaturmaisesti junaonnettomuudessa lähellä Osnabrückin kaupunkia, kun hän oli saattamassa jääkäriystäviään pataljoonasta Kölniin työlomalle. Hänet oli haudattu Osnabrückin sotilashautausmaalle, kunnes hänet myöhemmin siirrettiin kotimaahan ja Turun sankarihautaan.
Eroon vehnästä
Kirjan tausta ja sen väittämät
Davis perustaa kirjassaan esittämänsä käsityksen vehnän vahingollisuudesta ensisijaisesti omiin potilaskokemuksiinsa. Davisin kertoman mukaan hänen potilaistaan 80 prosentilla oli diabetes tai sen esiaste, joten Davis neuvoi joitain heistä luopumaan vehnästä alentaakseen verensokeriaan. Hän kehotti potilaitaan korvaamaan vehnän terveellisemmillä ruoilla kuten kasviksilla, lihalla ja kasviöljyillä. Davisin mukaan ruokavalion muutoksen seurauksena kolmessa kuukaudessa potilaiden verensokeri laski, diabeteksen oireet vähenivät ja paino laski keskimäärin 15 kilogrammaa. Davisin potilaat kertoivat myös reumansa, nivelkipujensa ja ruoansulatusvaivojensa helpottaneen sekä ihottumiensa, migreeniensä ja jalkojensa turvotusten lakanneen.
Havaittuaan vehnän poisjättämisen hyödyt Davis alkoi suositella vehnästä luopumista kaikille potilailleen. Davisin mukaan hän kohtasi kaiken kaikkiaan 2 000 positiivista potilastapausta, joissa vehnästä luopuminen paransi terveyttä. Hän jätti myös itse vehnän pois ja kertoo omien kolesteroliarvojensa, verenpaineensa ja verensokerinsa parantuneen sekä "vehnämahansa" kadonneen. Davis ryhtyi aiheesta kiinnostuttuaan etsimään myös vehnästä tehtyjä tieteellisiä tutkimuksia, ja hän referoi niitä kirjassaan omien kokemuksiensa ohella.
Davis syyttää kirjassaan vehnän aiheuttamista ongelmista etenkin sen liiallista jalostamista: geenimuuntelun avulla vehnästä on jalostettu 1960-luvulta alkaen uusia kantoja, jotka sisältävät suuria määriä amylopektiini A -tärkkelystä sekä riippuvuutta aiheuttavia gluteomorfiineja (gliadorfiineja), jotka kumpikin kasvattavat myös ruokahalua. Davisin mukaan täysjyvävehnä on vähemmän vahingollista kuin puhdistettu vehnä, mutta hän vertaa niiden eroa filtterisavukkeiden ja tavallisten savukkeiden eroon.
Arvostelua
Ravitsemustieteen professori Mikael Fogelholm tyrmää Davisin väitteet tutkimustiedon vastaisina ja sanoo täysjyväviljan olevan terveellistä. Fogelholmin mukaan puhdistettu, vähäkuituinen vilja on haitallista, ja sen (mm. pulla ja vaalea leipä) pois jättäminen voi todella parantaa terveyttä. Davisin virhe on vastustaa vehnää kokonaisuudessaan, vaikka täysjyvävilja on virallisen käsityksen mukaan terveellistä. Yhdysvalloissa syödään lähinnä puhdistettua, valkoista vehnää. Täysjyväviljasta saa kuituja, vitamiineja ja hivenaineita, mikä voi olla hyväksi myös suoliston mikrobeille. Täysjyväviljan terveellisyys on vieläkin vahvemmin osoitettu kuin puhdistetun viljan epäterveellisyys.
Myös ravitsemusterapeutti Anette Palssa torjuu Davisin väitteen ja korostaa kuitupitoisen viljan hyötyjä ja puhdistetun viljan haittoja.
Ravitsemusterapeutti Reijo Laatikainen tuomitsee Davisin kirjan "törkeänä" ja arvioi aiheesta tehtyjen tieteellisten tutkimusten näyttöjä.
Herman Koroleff
Herman Koroleff (12. joulukuuta 1883 Helsinki – 5. huhtikuuta 1957 Kauniainen ) oli suomalainen juristi ja virkamies. Hän oli filosofian maisteri, lakitieteen lisensiaatti ja varatuomari. Hän toimi Ahvenanmaan maaherrana 1945–1953.
Koroleff oli myös kirjailija. Muistelmissaan Den gamla goda tiden (1953) hän kuvaa helsinkiläistä porvariselämää 1900-luvun alussa. Teoksessa Mexikoresan (1956) hän kertoo matkastaan silloin vielä melko tuntemattomaan maahan.
Koroleff käänsi oikeustieteellistä kirjallisuutta suomesta ruotsiksi, muun muassa K. J. Ståhlbergin hallinto-oikeutta käsitteleviä teoksia. Hän toimi Korkeimman hallinto-oikeuden hallintosihteerinä, ensin nuorempana vuodesta 1918, sitten vuodesta 1933 vanhempana.
Dante Pereira-Olson
Dante Pereira-Olson (s. 2010) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvista You Were Never Really Here (2017) ja Joker (2019).
Puskaradio
Puskaradio (myös viidakkorumpu) on leikillinen nimitys huhujen, kuulopuheen ja juorujen kautta kulkevista epävirallisista tietokanavista. Kuulopuheet saattavat olla täysin keksittyjä, tositapahtumiin perustuvia tai joidenkin tahallaan liikkeelle laittamia.
Monella suomalaisella paikkakunnalla on oma puskaradiona toimiva Facebook-ryhmä.
Kauhalammi
Kauhalammi on Kauhajoen kaakkoisosassa, Kauhanevan–Pohjankankaan kansallispuiston alueella sijaitseva Kauhanevan suoalueen suurin lampi. Lampi sijaitsee 167,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Kauhalammia kiertää pitkospuureitistö. Väriltään lammen vesi on ruskeaa.
Kauhalammin rannassa on laituri, jolta voi mennä uimaan lampeen. Viralliset uimarannat kansallispuistosta kuitenkin puuttuvat. Puiston alueella on ainoastaan Kauhalammista sallittua kalastaa ja sielläkin vain pilkillä ja mato-ongella. Lammen pohjoispuolella on luontotorni.
Kauhalammi on osa Karvianjoen vesistöä. Nykyisessä Suomen valuma-aluejaossa se luetaan Karvianjoen vesistön sisällä Aunesluoman valuma-alueeseen. Ehdotetussa uudessa Suomen valuma-aluejaossa se luetaan saman vesistön sisällä Kauhaluoman valuma-alueeseen.
1915
Vuosi 1915 oli normaalivuosi, joka alkoi perjantaista.
Tokyo Marui
thumb|220px|Tokyo Maruin valmistama MC51 Tokyo Marui INC. (東京マルイ) on japanilainen airsoft-aseiden valmistaja, joka valmistaa jousi-, kaasu- sekä sähkökäyttöisiä muovikuula-aseita. Tokyo Marui (TM) on ennen airsoft-aseita valmistanut radio-ohjattavia autoja ja junia, sekä myös moottoreita käsipainokoneisiin. Tokyo Maruin ensimmäinen sarjatuotantosähköase oli Famas. Tokyo Marui lanseerasi muutama vuosi sitten pulttilukkoisten tarkkuuskiväärien sarjan. Aseitten eri versiot ovat: VSR-10 real shock, VSR-10 pro sniper version ja VSR-10 G-Spec. VSR-sarjan aseet muistuttavat Remington 700 -kivääriä. Tokyo Marui ja muut valmistajat ovat tehneet Tokyo Maruin aseita varten monia viritysosia ja lisävarusteita.
Jakovlev Jak-28
pienoiskuva|Jakovlev Jak-28. pienoiskuva|Sivukuva Jakovlev Jak-28 -taistelukoneesta. pienoiskuva|JAK-28R Jakovlev Jak-28 on neuvostoliittolainen monikäyttöinen suihkukone, joka palveli kylmän sodan aikana. Konetyypistä oli olemassa eri versioita eri käyttötarkoituksiin. Koneen perusversio on taktinen pommittaja, josta on myös tiedustelu- ja elektronisen sodankäynnin versiot. Jak-28P rakennettiin pitkänmatkan torjuntahävittäjäksi.
Konetyyppi oli varustettu Tumanskin R-11-suihkumoottoreilla, suunnilleen samalla mallilla kuin MiG-21. Konetyyppi teki ensilentonsa 5. maaliskuuta 1958 nimellä Jak-129. Jak-28:n tuotanto jatkui vuoteen 1967, ja se vedettiin pois palveluksesta 1980-luvun keskivaiheilla.
Jak-28 esiteltiin ensi kerran Tushinon ilmailunäyttelyssä 1961. Läntinen tiedustelu luuli sitä aluksi uudeksi hävittäjäkoneeksi ja Jakovlev Jak-25:n seuraajaksi ja se sai koodinimen Flashlight. Koneen todellisen käyttötarkoituksen paljastuttua se sai pommittajakoodinimen Brewer.
Konetyypin saavuttama lakikorkeus oli tiedustelukäyttöä ajatellen jo tuohon ajankohtaan nähden varsin vaatimaton 16 000 m.
Lars Haugen
Haugen on Manglerud Starin kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2004–2005 Leksandin juniorijoukkueeseen. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi aikuisten sarjaan Sparta Warriorsin riveihin. Joukkueessa hän pelasi sekä GET-liigassa että seuran kakkosjoukkueessa ykkösdivisioonassa. Kaudeksi 2009–2010 Haugen siirtyi Lørenskogiin. Kesken kauden 2010–2011 hän siirtyi lainalle Manglerud Starin joukkueeseen. Toukokuussa 2011 Haugen siirtyi KHL:n Dinamo Minskiin, joka lainasi hänet syyskuussa Ekstraligan Šahtjor Soligorskiin.
Haugen toimi Norjan ykkösmaalivahtina vuoden 2011 MM-kisoissa. Kisoissa hän teki kansainvälisen läpimurtonsa Norjan voitettua Ruotsin. Haugen valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Norja selvisi turnauksessa lopulta puolivälieriin asti, jossa se hävisi Suomelle 4–1. Haugenin torjuntaprosentti turnauksessa oli 92,61. Vuoden 2012 MM-kisoissa Haugenin torjuntaprosentti oli 90,91 hänen pelatessa seitsemässä ottelussa. Haugen edusti Norjaa myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017, jossa hän toimi joukkueen ykkösmaalivahtina.
Rintamerkki
Merkkien historia alkaa muinaisuudesta. Ihmiset ovat aikojen alusta koristautuneet yhteisönsä tunnuksin. Amuletit, soljet, rahat, mitalit, brakteaatit, napit, sotilastunnukset, jetongit, rintamerkit, hihamerkit, pinssit kuuluvat samaan perheeseen.
Rintamerkkien käyttö on vanha perinne järjestötoiminnassa ja se on levinnyt kansainvälisiä teitä. Suomessa merkkejä alettiin harrastaa 1800-luvun lopulla, jolloin yhdistystoiminta vapautui siihen kohdistuneista rajoituksista. Osakunnat, raittius- ja urheiluseurat ja työväenjärjestöt ryhtyivät valmistuttamaan rintamerkkejä. Merkit olivat tuolloin useimmiten jäsenmerkkejä, joiden kantajilla oli jäsenyyden takaamia oikeuksia. Merkki rinnassa toimi esimerkiksi pääsylippuna tilaisuuksiin ja antoi oikeuden käyttää puheenvuoroja. Ensimmäiset merkit olivat usein rusetteja tai pahvimerkkejä. Poliittisia rintanappeja on käytetty Yhdysvalloissa jo 1800-luvulta lähtien, kun selluloidi keksittiin. Suomessa niiden käyttö yleistyi vasta 1960–1970-luvuilla.
Suomen puolustusvoimien todennäköisesti ensimmäinen joukko-osastopinssi on 1929 alkaen Tampereen Rykmentin Tappara-lehden toimituksen jakama emalinen lippukuvioinen pinssi.
Poliittisia merkkejä on valmistettu moniin erityistarkoituksiin: jäsen-, vaali-, puoluekokous-, keräys-, kunnia- ja juhlamerkkien lisäksi on valmistettu henkilöihin ja tapahtumiin liittyviä merkkejä. thumb|Vappumerkkitaulussa SKDL:n rintamerkit 1945-1989; 1940-luvun merkeistä monet ovat Tapio Tapiovaaran suunnittelemia; 1980-luvun merkeistä Markku Böökin. Merkkien suunnittelijat eivät monesti ole tiedossa.
Rintamerkkejä käytetään yleisesti varojen keräämiseen eri tarkoituksiin. Merkkien myyntiä harjoittavat niin hyväntekeväisyysjärjestöt kuin poliittiset ja aatteelliset järjestötkin. Kampanjamerkeillä pyritään tuomaan julki ajankohtaisia kysymyksiä ja tavoitteita.
NCIS: Los Angeles
NCIS: Los Angeles (NCIS:LA) on yhdysvaltalainen CBS-kanavan rikosdraamasarja, joka kertoo Naval Criminal Investigative Service -viraston Los Angelesin yksiköstä, joka tutkii Yhdysvaltain laivastossa ja merijalkaväessä tapahtuneita rikoksia. NCIS: Los Angeles ja NCIS: New Orleans ovat NCIS Rikostutkijat -sarjan sisarsarjoja.
Sarjan luojana toimii Shane Brennan, joka on ollut myös NCIS Rikostutkijat -sarjan vastaavana tuottajana.
Axel Törneman
Törneman tunnetaan monumentaalimaalarina. Tukholman kaupungintalon niin sanotun Sinisen salin maalaukset ovat hänen työtään. Myös Ruotsin valtiopäivätalossa on hänen seinämaalauksiaan.
NCIS: Los Angeles
Tammikuussa 2023 ilmoitettiin, että sarja päättyy 14. tuotantokauden jälkeen. NCIS: Los Angeles on toinen NCIS-sarja, joka on päätetty lopettaa.
Tuotanto
pienoiskuva|oikea|Kuva sarjan pilottijakson kuvauksista vuonna 2009. Sarjan kuvaukset aloitettiin helmikuussa 2009. NCIS: Los Angelesin uudet roolihahmot esiteltiin alkuperäisen sarjan kaksiosaisessa jaksossa. NCIS:n roolihahmot olivat aikanaan vierailleet samaan tapaan Kunnian miesten kuudennella tuotantokaudella.
Crossover jaksot
NCIS: Los Angeles ja Havaiji 5-0 ovat tehneet muutamia crossover jaksoja, joissa kummankin sarjan hahmoja nähdään toisessa sarjassa. Crossover-jaksoilla on yhdistetty sarjojen NCIS: Los Angeles, Havaiji 5-0 ja Nuori MacGyver tapahtumat toisiinsa.
NHL-kausi 1936–1937
Kausi 1936–1937 oli National Hockey Leaguen 20. kausi. Sen aikana kahdeksan joukkuetta pelasi kukin 48 ottelua. Detroit Red Wings vei Stanley Cupin kukistettuaan New York Rangersin loppuottelusarjassa voitoin 3–2.
Frank Calder oli nimennyt parhaat tulokkaat kaudesta 1932–1933 lähtien. Tällä kaudella hän kuitenkin osti ensimmäisen kerran parhaalle tulokkaalle annettavan palkinnon, jonka sai tällä kertaa Syl Apps.
Runkosarja
Suuri lamakausi oli tehnyt tehtävänsä NHL:lle. Vielä vuosikymmenen alussa liigassa oli kymmenen joukkuetta, mutta sen jälkeen kaksi joukkuetta oli joutunut lopettamaan toimintansa. New York Americans näytti olevan listalla seuraavana. NHL ei kuitenkaan aikonut sallia vahingon tapahtua. Niinpä sen sijaan, että joukkueen olisi annettu luhistua raha- ja omistajuusongelmiin, otti liiga joukkueen hallintaansa. Tällöin Americansin omistaja Bill Dwyer nosti asiasta oikeusjutun. Tuloksena oli sopimus, jonka mukaan NHL:n johtama joukkue jäisi hänen omistukseensa, ja Dwyer saisi mahdollisuuden maksaa velkansa takaisin.
Rahapulasta kärsivä Montreal Maroons joutui myymään tähtensä ja kapteeninsa Reginald ”Hooley” Smithin Bostoniin. Carl Vossin toivottiin täyttävän hänen jättämänsä aukon, mutta Voss sairastui influenssaan, eikä hänestä ollut joukkueelle missään vaiheessa apua. Bob Gracie osoittautui kuitenkin todelliseksi tehopelaajaksi, ja Maroons oli vähällä viedä Kanadan divisioonan ykköspaikan Montreal Canadiensien nenän edestä.
New York Americans oli vielä kauden alkuvaiheessa ykkössijalla, mutta sitten sen pelaajat sairastuivat influenssaan, ja joukkueen suoritukset notkahtivat. Pahin isku oli kuitenkin se, kun Roy Worters joutui tyräsairauden takia lopettamaan uransa. Alfie Moore ja Lorne Chabot eivät kyenneet korvaamaan häntä, ja Americans sijoittui Kanadan divisioonan viimeiseksi.
Montreal Canadiens oli tehnyt pohjakosketuksen kaudella 1935–1936, ja Babe Siebert hankittiin jäntevöittämään puolustusta. Lämpimimmän vastaanoton sai kuitenkin Howie Morenzin ostaminen takaisin New York Rangersilta. Canadiens saavutti Kanadan divisioonan ykköspaikan, kun se edellisellä kaudella sijoittui viimeiseksi. Morenz oli vasta pääsemässä huippukuntoonsa tammikuussa 1937, kun sattui traaginen tapahtuma. Yhdessä Morenzin räväköistä rynnistyksistä Chicagon Earl Seibert taklasi hänet tilanteessa, jossa Morenzin vasen luistin jäi jumiin päätylaudoitukseen, ja hänen jalkansa murtui pahoin. Hän kärsi hermoromahduksen murehtiessaan uransa jatkomahdollisuuksia, ja lisää huonoa onnea seurasi. 8. maaliskuuta 1937 paranevasta jalasta otetuissa röntgenkuvissa ilmeni verihyytymiä. Leikkausta kaavailtiin seuraavaksi päiväksi, mutta Howien syötyä kevyen illallisen sekä kerrottua sairaanhoitajalle haluavansa levätä hän nukahti ja hänen tilansa muuttui äkisti. Hoitaja tajusi jotain olevan vialla. Veritulppa oli pysäyttänyt hänen sydämensä, ja yritykset elvyttää Howieta epäonnistuivat. Uutiset Morenzin kuolemasta järkyttivät kiekkomaailmaa, ja tuhannet ihmiset – monet heistä kyynelsilmin – kävivät hänen arkkunsa äärellä jättämässä viimeiset, kunnioittavat jäähyväisensä NHL:n todelliselle suurpelaajalle.
NHL menetti vuoden aikana monia huippuja tavalla tai toisella. Bostonin Eddie Shoren selkä murtui, ja Toronton King Clancy lopetti uransa. Toronton pahin menetys sattui kuitenkin Charlie Conacherin vaurioittaessa ranteensa. Hän ei ollut sen jälkeen enää koskaan entisensä.
Runkosarjassa Detroit sijoittui Amerikan divisioonassa ensimmäiseksi Vezina Trophy -voittajan Normie Smithin avustuksella.
Loppusijoitukset
Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, RM = Rangaistusminuutit
Huom: Pudotuspeleihin selviytyneet joukkueet on lihavoitu.
Pistepörssin parhaat
Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, P = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit
Américo Henriques
Américo Henriques (6. lokakuuta 1923 – 14. elokuuta 2006) oli roomalaiskatolinen piispa. Hän syntyi Alburitelissa ja sai pappisvihkimyksensä 19. heinäkuuta 1947. Hänet nimitettiin Lamegon hiippakunnan vihkipiispaksi Portugalissa ja Tisilin titulaaripiispaksi 3. heinäkuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maximilien de Fürstenberg, jota avustivat João da Silva Campos Neves ja João Pereira Venâncio.
Henriques nimitettiin Lamegon koadjuuttoripiispaksi 15. huhtikuuta 1967, ja hänestä tuli Lamegon piispa 2. helmikuuta 1971. Hänet nimitettiin 19. helmikuuta 1972 Angolaan Nova Lisboan hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 13. huhtikuuta 1976.
Broccoli
Broccoli voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Lassi Nurila
Lassi Nurila (s. 16. lokakuuta 1987 Kälviä) on suomalainen lennokkiurheilija, joka edustaa Kokkolanseudun RC-lentäjiä. Nurilan lennokkiharrastus sai alkunsa vuonna 2000, kun Kälviälle saatiin oma lennokkikenttä. Nurila aloitti harrastuksen Arising Star trainer -lennokkia lennättämällä. Kerhon toiminta Kälviällä oli painottunut vahvasti taitolentoon, jota Nurilakin alkoi harrastaa.
Uran alku Nordic-luokassa
Nurila osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa vuonna 2002 Hämeenkyrön lentokentällä Nordic-luokassa. Saman kesä aikana hän osallistui vielä kahteen muuhun kilpailuun, saavuttaen neljännen sijan Nordic-luokan Suomen Cupissa.
Vuonna 2003 Nurila kilpaili vielä Nordic-luokassa, saavuttaen Suomen Cupin toisen sijan. Samana vuonna hän osallistui myös ensimmäiseen kansainväliseen kilpailuunsa, Pohjoismaidenmestaruuskilpailuihin Jämijärven lentokentällä. Nurila saavutti kilpailuissa Nordic-luokan toisen sijan.
Siirtyminen kansainväliseen FAI- luokkaan 2004
2004 vuonna Nurila saavutti FAI-luokan SM-pronssia. Junioreiden mestaruuskilpailuissa Moskovassa hän saavutti toisen sija.
===Maailmancup 2014 === Vuoden 2014 voitto tuli Nurilalle jopa yllätyksenä. Kilpailuissa järjestettiin yhteensä 14 osakilpailua, joista hän osallistui yhteensä neljään: Belgiassa, Englannissa, Saksassa ja Italiassa. Nurilan menestyksekkääseen kauteen sisältyi kaksi osakilpailujen voittoa, sekä yksi kolmas ja yksi neljäs sija.
Nurila oli harjoittellut lennokkilajin parissa päivittäin. Hän kertoi valmistautuneensa kilpailusuorituksiin erityisesti oululaisen kilpailutuomarin Esa Eirolan avustuksella.
EM-hopeaa 2016
Nurila sijoittui elokuussa 2016 Saksan Untermünkheimissa järjestetyissä EM-kilpailuissa hopealle. Nurilan kokonaispisteet olivat 1983,63.
=== Euroopanmestaruus 2022 === Nurila voitti radio- ohjattavien taitolennokkien Euroopan Mestaruuden Espanjan Zamorassa 21-28.8.2022 käydyssä kilpailussa. Tiukassa kilpailussa ensimmäisen ja toisen sijan välillä oli vain 1,37 pistettä. Nurilan kokonaispisteet olivat 2987,60.
== Maailmancup tulokset ==
William Edward Murray
William Edward Murray (16. helmikuuta 1920 – 21. huhtikuuta 2013) oli australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Sydneyn arkkihiippakuntaan Norman Thomas Gilroy 21. heinäkuuta 1945. Hän sai 5. kesäkuuta 1975 nimityksen Wollongongin hiippakunnan piispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 21. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi James Darcy Freeman, jota avustivat Thomas Vincent Cahill ja James Patrick Carroll.
Murray jäi eläkkeelle 12. huhtikuuta 1996.
Uusi-Seelanti talviolympialaisissa 2014
Uusi-Seelanti osallistuu Sotšin talviolympialaisiin 2014 15 urheilijan voimin. Olympialaisten avajaisissa Uuden-Seelannin lippua kantoi pikaluistelija Shane Dobbin.
Ihara Saikaku
thumb|right|250px|Ihara Saikaku thumb|right|250px|Ihara Saikakun patsas. Ihara Saikaku (, 1642–1693) oli japanilainen runoilija ja "kelluvaa maailmaa" kuvaavan proosan (ukiyo-zōshi) kehittäjä.
Hän syntyi vauraan kauppiaan, Hirayama Tōgōn, perheeseen Osakassa ja opiskeli aluksi haikai-runoutta Matsunaga Teitokun ohjauksessa. Myöhemmin hän siirtyi opiskelemaan Nishiyama Sōinin johdolla Danrin-koulukunnan runoutta, jossa painotettiin humoristista ketjurunoutta. Hänen on huhuttu kirjoittaneen yli 10 000 haikaita yhdessä vuorokaudessa.
Myöhemmin elämässään hän alkoi kirjoittaa rohkeita kertomuksia kauppiasluokan ja rakastajattarien talous- ja rakkausseikkailuista. Tarinat olivat nousevan kauppiasluokan makuun, sillä heitä viihdyttivät taiteet ja nautintokorttelit. Kun Saikakun suosio ja lukijakunta kasvoivat ja laajenivat koko Japaniin, lisääntyi myös hänen julkaisemansa kirjallisuus. Kun Saikaku menehtyi 51-vuotiaana vuonna 1693, hänestä oli tullut yksi Edo-kauden suosituimmista kirjailijoista. Omana aikanaan hänen tuotantoaan ei kuitenkaan pidetty korkeakulttuurina, koska se oli suunnattu kaupunkilaisväestölle, joka oli sen myös popularisoinut. Nykyään Saikakun teoksia kuitenkin arvostetaan merkityksellisinä japaninkielisen fiktion kehitykselle.
Patrick Depailler
thumb|Depailler vuonna 1970. Patrick Depailler (9. elokuuta 1944 Clermont-Ferrand, Ranska – 1. elokuuta 1980 Hockenheim, Länsi-Saksa) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja, joka kilpaili MM-sarjassa vuosina sekä –. Depailler lähti urallaan 95 GP-kilpailuun joissa ajoi 2 voittoa, 1 paalupaikan, 4 kilpailun nopeinta kierrosta sekä keräsi urallaan 141 MM-pistettä.
Alkuvaiheet
Ajouransa alussa Depailler ajoi ensin moottoripyöräkilpailuja ja heikosta taloudellisesta tilanteesta huolimatta pystyi vakuuttamaan kilpa-autoilija Jean-Pierre Beltoisen, joka järjesti hänelle monivuotisen sopimuksen Alpinelle. Sieltä hän kykeni siirtymään Formula 3:iin ja urheiluautoihin, joissa sai menestystä. Heikosta Formula 2-menestyksestä huolimatta Depailler ajoi vuonna 1971 Ranskan F3-sarjan mestariksi. F3-sarjan vuoden 1972 Monacon osakilpailuvoiton myötä hän sai mahdollisuuden ajaa muutaman kilpailun Formula 1-sarjassa. Vuonna 1973 Depaillerin jalka murtui moottoripyöräonnettomuudessa, mutta hän pystyi voittamaan Euroopan Formula 2 -sarjan mestaruuden seuraavana vuonna.
Formula 1
Depaillerin ensimmäisellä kokonaisella F1-kaudella hän pystyi ajamaan Tyrrellin autolla paalupaikalle ja palkintosijalle Ruotsin osakilpailussa. Koko Tyrrell-urallaan hän pystyi ajamaan palkintokorokkeelle seitsemäntoista kertaa, joista yksi oli vuoden 1978 Monacon osakilpailun voitto. Kausi Ligierillä mahdollisti voiton Espanjan osakilpailussa, mutta kausi päättyi kesken riippuliidinonnettomuuden vuoksi.
Kuolema
Depailler palasi F1-sarjaan Alfa Romeon-talliin, mutta sai kauden aikana surmansa Hockenheimin radalla ajetuissa testiajoissa sattuneessa onnettomuudessa vuonna 1980. Hänen autonsa suistui radalta ja murskautui kaiteeseen. Vaikeita vammoja saanut Depailler kuljetettiin helikopterilla Heidelbergin yliopistolliseen sairaalaan, jossa hän pian kuoli.
Muuta
Depaillerin isä oli arkkitehti ja Depailler itse opiskeli hammaslääketiedettä ennen kilpa-ajan uraansa.
Kongressin kultamitali
thumb|Mitalin luovutustilaisuus vuonna 2007. Congressional Gold Medal on Yhdysvaltain korkein siviilikunniamerkki presidentin myöntämän Presidential Medal of Freedomin rinnalla. Saajan ei tarvitse olla Yhdysvaltain kansalainen.
Mitalin myöntämiseen vaaditaan ensin kahden kolmasosan kannatus sekä alahuoneessa että senaatissa ennen kuin myöntävä komitea harkitsee mitalin myöntämistä.
Mitalin suunnittelee ja valmistaa Yhdysvaltain rahapaja, United States Mint. Jokainen mitali on kuva-aiheensa osalta yksilöllinen. Mitalia ei ole tarkoitettu kannettavaksi vaatteissa.
Manuel Orantes
Manuel Orantes Corral (s. 6. helmikuuta 1949 Granada) on espanjalainen tennispelaaja, joka voitti miesten kaksinpelin mestaruuden Yhdysvaltain avoimissa vuonna 1975 Jimmy Connorsia vastaan. Hän pääsi finaaliin Ranskan avoimissa vuonna 1974, mutta hävisi Björn Borgille.
Vasenkätinen Corral oli parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-rankingin sijalla kaksi ja nelinpelirankingin sijalla 160.
Corral pelasi Davis Cupissa ja kuului myös vuoden 1978 World Team Cupin voittaneeseen maajoukkueeseen.
Brett Cullen
Peter Brett Cullen (s. 26. elokuuta 1956 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Cullen on näytellyt muun muassa elokuvissa Apollo 13 (1995), Yön ritarin paluu (2012) ja Joker (2019), sekä televisiosarjoissa Viinitila Falcon Crest (1986–1988), Lost (2005–2008), Narcos (2016–2017), True Detective (2019) ja Blacklist (2019).
Inarinsaame
Ensimmäiset inarinsaamenkieliset kirjat, Edvard Wilhelm Borgin kääntämät aapinen ja katekismus, ilmestyivät vuonna 1859. Nykyinen kirjakieli on Lauri Itkosen johdolla tehty. Inarinsaamen kieltä on opetettu peruskouluissa vuodesta 1979 lähtien. Erkki Itkonen on toimittanut neliosaisen tieteellisen inarinsaamen kielen sanakirjan ja Pekka Sammallahti suomalais-inarinsaamelaisen sanakirjan käytännön tarpeisiin.
Historia
150px|thumb|Sivu suomen- ja inarinsaamenkielisestä aapisesta (E. W. Borg, 1859) Inarinsaamen puhujien määrä ei ole koskaan ollut erityisen suuri, suurimmillaan puhujamäärän arvioidaan olleen noin tuhat henkeä. Tähän vaikuttaa se, että kieltä on puhuttu lähinnä Inarinjärven ympärillä sijainneissa kylissä.
Ensimmäisen kerran inarinsaamea käytettiin kirjoitettuna kielenä vuonna 1854, jolloin Elias Lönnrot julkaisi kirjansa Ueber den Enare-Lappischen Dialekt. Lönnrotin mukaan kieltä oli aiemmin kirjoitettu ainoastaan muutamien irrallisten lauseiden ja Isä meidän -rukouksen verran, mistä syystä hän itse yritti kirjoittaa kieltä parhaansa mukaan. Kirjaan otettuja lauseita voikin pitää ensiaskeleina inarinsaamen kirjallistumisessa. Luonnollisesti Lönnrotin kieliasu erosi jonkin verran nykyortografiasta esimerkiksi Uuks aavvas, Ovi auki, on nykyortografiassa Uks áávus sekä Paahas s’odij, Kuuma tuli on nykyään Paahâs šoodâi. Aluksi kirjoitettua inarinsaamea käytettiin apukielenä kirkon järjestämässä kansanopetuksessa. Siksi vanhimmat varsinaiset julkaisut olivat juurikin kirkollisia ja ensimmäinen inarinsaameksi julkaistu kirja oli Edvard Wilhelm Borgin julkaisema inarinsaamenkielinen aapinen ja Martti Lutherin Vähä katekismus vuonna 1859, eli siis Anar Sami kiela aapis kirje ja Doktor Martti Lutherus Ucca katkismus. Borg oli ensimmäinen ihminen maailmassa, joka oli suorittanut inarinsaamen tutkinnon ja saanut todistuksena taidostaan kiitettävän arvosanan 20. helmikuuta 1858 professori Elias Lönnrotilta. Aapiskirjansa, johon kuului 93 sivua valmistamisessa hänellä oli apulaisena ja kielimestarina Heikki Mattus (1838–1926).
Vuonna 1899 Inarin seurakunnan kirkkoherraksi haki Lauri Itkonen, joka oli ennen hakemistaan hankkinut Lönnrotin edellä mainitun kirjan ja siihen huolellisesti tutustuttuaan oli suorittanut professori Arvid Genetzille inarinsaamen tutkinnon. Tämä toi hänelle edun kokeneempaan vastaehdokkaaseensa nähden. Päästyään kirkkoherraksi hän alkoi kääntää kielimestareidensa Iisakki Mannermaan ja Heikki Mattuksen kanssa englantilaisen piispan J. C. Rylen hengellistä kirjasta Nukutko sinä?, jonka Itkonen julkaisi vuonna 1902 inarinsaameksi nimellä Oađáh-uv tun?. Samana vuonna hän julkaisi myös Katekismuksen ja vuonna 1906 Fredrik Sundwallin Raamatun historian nimellä Ráámmat historja . Sen painatti Suomalaisen kirjallisuuden seura. Sen lopussa oli karttoja Välimeren itäosasta ja Kanaaninmaasta, joiden nimistö oli sovitettu inarinsaameen. Itkonen olisi voinut taitojensa vuoksi vaikuttaa kielen kirjalliseen etenemiseen ja jäämistöstä löytyneiden muutamien virsikäännösten perusteella hän saattoi suunnitella virsikirjaa tai virsikokoelmaa inarinsaameksi. Koska saamenkielisten julkaisujen painamiseen oli vaikea saada rahoitusta Itkonen kuitenkin turhautui ja suuntautui heprean tutkimiseen saavuttaen sillä saralla Suomen Tiedeakatemian jäsenyyden ja teologian kunniatohtorin arvon. Kesällä 1912 tapahtui myös suuri vahinko, kun Itkosen ollessa saarnamatkalla pappila syttyi tuleen ja tuhosi Itkosen koko saamenkielisen kirjallisuuden arkiston. Tämä helpotti päätöstä, jota Itkonen oli jo pidemmän aikaa lastensa kouluttamisen vuoksi miettinyt ja keväällä 1914 hän muutti Inarista Vihtiin.
Suomenkielinen koululaitos oli vähällä aiheuttaa kielen häviämisen kokonaan. Ennen kansakoulua oli kirkko ollut vastuussa saamelaislasten opetuksesta. Tällöin opetus oli toteutettu kiertokouluna, jossa lasten opetuksesta vastasivat katekeetat. He kulkivat talosta taloon opettaen lapsia näiden omassa ympäristössä. Suomi oli tuolloinkin virallinen opetuksen kieli ja kristinopin pääkohdat piti osata suomeksi, mutta kieleltään ummikoita lapsia opetettiin kuitenkin heidän omalla äidinkielellään. Kiertokoulun lakattua ja tultua korvatuksi kansakoululla opetuskieli muuttui ainoastaan suomeksi ja opettajat olivat suomenkielisiä. Useiden saamelaislasten kodit sijaitsivat etäällä kouluista, jonka vuoksi he muuttivat koulun asuntolaan koko lukuvuodeksi päästen kotiin ainoastaan pitkille lomille. Kouluympäristössä saamen puhuminen oli kiellettyä ja siitä voitiin rangaista. Tämä laukaisi voimakkaan kielenvaihtoprosessin. Kouluissa saamelaislapset suomalaistuivat kieleltään nopeasti. Koska he eivät myöhemmin halunneet omien lastensa kokevan sellaista nöyryytystä, jonka he itse vain saamea puhuvina ummikkoina olivat suomenkielisessä koulussa kokeneet, puhuivat he omille lapsilleen tietoisesti vain suomea. Näin seuraavasta sukupolvesta tuli täysin suomenkielinen, mikä uhkasi koitua inarinsaamen kielen tuhoksi.
1970-luvulla vähemmistökieliin alkoi kohdistua yleismaailmallista kiinnostusta. Tämä näkyi myös saamelaisten parissa. Inarinsaamesta tuli vakituinen osa Saamelaisradiota, kielellä julkaistiin hengellistä kirjallisuutta ja kielen opetus koulussa alkoi vuonna 1976. Varsinaisesti inarinsaamen kielen elvytyksen voi katsoa alkaneen 1986, jolloin perustettiin Inarinsaamen kielen yhdistys, Anarâškielâ servi. Sen näkyvimpänä toimena on ollut kielen yhteiskunnallisen aseman parantaminen. Konkreettisia tuloksia ovat olleet kielipesätoiminnan aloittaminen inarinsaameksi, kielen ortografian vakiinnutus ja inarinsaamenkielinen julkaisutoiminta. Oma merkityksensä on ollut myös sillä, että seuran aktivistit alkoivat puhua 1980-luvulla syntyneille lapsilleen alusta alkaen inarinsaamea.
Jo vuonna 1976 aloitettu inarinsaamen opetus peruskoulussa oli ainoastaan parin viikkotunnin mittaista, eikä se ollut riittävä määrä kielen elvyttämistä ajatellen.
Inarinsaamen tilanne parani 1980-luvun lopulla, ja uuden askeleen se otti eteenpäin 2000-luvun alussa, mutta se ei tapahtunut kerralla. Kielen opetus kouluissa oli yhä kunnan- ja valtionhallinnon kiistakapula. Niissä kiistelty esimerkiksi siitä, pitäisikö kieltä opettaa äidinkielenä vai ei ja onko tarpeen saada inarinsaamenkielinen äidinkielenkoe ylioppilaskirjoituksiin. 2000-luvun alussa ongelmana oli pula opettajista ja kunnon oppikirjoista. Niinpä inarinsaamen opetus kangerteli. Oppikirjapulan lisäksi muutakin kirjallisuutta oli hyvin vähän. Niistäkin suurin osa oli lastenkirjoja. Nuorten- ja aikuistenkirjallisuutta oli hyvin vähän. Tätä puutetta paikasi osaltaan inarinsaamenkielinen lehti Anarâs (‘Inarinsaamelainen’). Lehtikin kärsi tuolloin tekstien vähyydestä, mutta sen kautta ihmisillä kuitenkin oli mahdollisuus saada esille ajatuksiaan ja tarinoitaan, mikä auttoi kielen säilymistä aika paljon.
Vuonna 2011 tuli mahdolliseksi opiskella inarinsaamea pääaineena Oulun yliopistossa. Ensimmäinen inarinsaamen maisteri valmistui vuonna 2013.
Nykytilanne
Suomessa saamelaiskielten asemaa ja käyttöä on pyritty turvaamaan vuonna 1992 voimaan tulleella kielilailla. Saamelaisilla on oikeus käyttää viranomaisten kanssa asioidessaan suullisesti tai kirjallisesti saamea. Käytännössä tämä tarkoittaa käännös- ja tulkkipalveluja, mikä ei edistä viranomaisten saamen käyttöä. Ongelmana asiassa on myös vähäinen rahoitus, joka kunnilla on varattu kielilain toteuttamiseksi. Tällä hetkellä vain noin kymmenen prosenttia saamelaisalueen viranomaisista osaa palvella saameksi. Inarinsaamea on pyritty elvyttämään kielipesätoiminnan avulla, ja tällä hetkellä Inarissa sekä Ivalossa toimii inarinsaamenkielinen kielipesä.
Vuonna 2000 kielen puhujia oli koko maailmassa noin 400, ja heistä valtaosa asui Suomessa. Puhujia oli myös Norjassa ja Ruotsissa. Inarinsaamea puhui äidinkielenään vuonna 2004 yhteensä 258, vuonna 2008 yhteensä 279 ja vuonna 2018 noin 300–400 henkilöä.
Inarinsaamea voi opiskella Oulun yliopistossa sekä vuoden mittaisella opintolinjalla Saamelaisalueen koulutuskeskuksessa Inarissa.
19. lokakuuta 2020 inarinsaamenkielinen Wikipedia avattiin.
Äännejärjestelmä
Inarinsaamen äännejärjestelmä on seuraavanlainen:
Kirjoitusjärjestelmä
Inarinsaamessa on seuraava aakkosjärjestys:
Pronominit
Inarinsaamessa on kolme persoonapronominien lukua: yksikkö, monikko ja kaksikko. Ne taipuvat nominatiiviin, genetiiviin, akkusatiiviin, illatiiviin, lokatiiviin, komitatiiviin, abessiiviin, essiiviin ja partitiiviin ja niiden monikoissa.
Nominit
Inarinsaamen nominit taipuvat yhdeksässä sijamuodossa, niiden yksikössä ja monikossa. Sijamuotoja ovat nominatiivi (perusmuoto), genetiivi, akkusatiivi, illatiivi, lokatiivi, komitatiivi, abessiivi, essiivi ja partitiivi.
Verbit
Inarinsaamenkielessä verbit taipuvat kaikissa yhdeksässä persoonassa ja kaikissa aikamuodoissa. Aikamuotoja on preesens, preteriti, perfekti ja pluskvamperfekti.
Sijamuodot
Sana kielâ ('kieli') jokaisessa sijamuodossa:
Richard Wright (jalkapalloilija)
Richard Wright (s. 5. marraskuuta 1977 Ipswich) on englantilainen jalkapallomaalivahti, joka edusti urallaan pisimpään Ipswich Townia ja Evertonia ja päätti uransa vuonna 2016 Manchester Cityn varamaalivahtina. Oikeajalkainen Wright pelasi Englannin jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua.
Seurajoukkueura
Wright on Ipswich Townin kasvatti. Hän edusti seuraa vuodet 1995-2001 pelaten yhteensä 240 ottelua Valioliigassa ja toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 2001 Wright siirtyi Arsenal FC:hen. Hän pelasi seurassa kauden aikana 12 peliä ja voitti urallaan ensimmäistä kertaa Valioliigan. Seuraavat viisi kautta kuluivat Evertonissa, jossa tilille tuli 60 peliä. Kauden 2007-2008 Wright aloitti West Ham Unitedissa, mutta siirtyi maaliskuussa 2008 lainasopimuksella ilman ensimmäistäkään liigapeliä West Hamin paidassa Mestaruussarjan Southampton FC:hen, jossa hän pelasi loppukauden. Kesällä 2008 Wright palasi takaisin kasvattajaseuraansa Ipswich Towniin, joka pelasi Mestaruussarjassa. Kahden Ipswich-kauden aikana Wright pelasi 58 ottelua. Kauden 2010-2011 hän vietti Sheffield Unitedissa, ennen kuin palasi jälleen kaudeksi 2011-12 Ipswichiin. Hän pelasi kauden 2011-12 aikana vain yhden ottelun Mestaruussarjassa. 2012 kesällä hän siirtyi Preston North Endiin, mutta palasi takaisin ilman pelejä kärsittyään koti-ikävästä. Saman vuoden elokuussa Wright siirtyi hallitsevaan valioliigamestariin Manchester Cityyn, jossa hän voitti liigan kaudella 2013-14, muttei ole pelannut vielä yhtään peliä.
Maajoukkueura
Wright on pelannut Englannin jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua. Debyytti tapahtui harjoitusottelussa Maltaa vastaan vuonna 2000. Samana vuonna hän oli Englannin varamaalivahtina EM-kisoissa. Toinen ja viimeisin maaottelu tuli harjoitusottelussa Alankomaita vastaan vuonna 2001.
Parsakaali
thumb|250px|Kukkiva parsakaali. Parsakaali (Brassica oleracea var. italica) on ristikukkaiskasveihin kuuluva viljelykasvi, joka on kaalin muunnos. Sen kukinto ja varret ovat vihreät. Ulkonäöltään parsakaali muistuttaa lähisukulaistaan kukkakaalia. Nimestään huolimatta parsakaali ei ole sukua parsalle. Parsakaalista käytetään toisinaan sen italiankielistä nimeä broccoli. Broccoli on käytössä myös monissa muissa kielissä, muun muassa englannissa.
Parsakaalia on viljelty mahdollisesti jo antiikin Rooman aikana Etelä-Euroopassa. Pohjoismaissa sitä on alettu viljellä 1900-luvulla, mutta siitä on tullut suosittu vasta vuosituhannen vaihteessa.
Viljely
Parsakaalia kasvatetaan usein siemenistä taimiksi sisätiloissa ja siirretään sitten ulos jatkamaan kasvuaan. Kasvukauden alussa taimet voidaan suojata harsolla. Istutuksesta sadonkorjuuseen kuluu vajaat kaksi kuukautta. Sen jälkeen, kun kasvin päähaaran kukinto on leikattu käytettäviksi, sivuhaaroihin kehittyy vielä lisää kukintoja.
Käyttö
Parsakaalista syödään yleensä sen maanpäälliset osat eli nuppuiset kukinnot, varret ja lehdet. Parsakaalia voi syödä sekä kypsennettynä että raakana.
Breda Ba.65
Breda Ba.65 on italialainen maataistelukone. Konetyyppi osallistui Espanjan sisällissotaan. Toisen maailmansodan aikana Ba.65 osoittautui vanhentuneeksi, ja sen käyttö jäi melko vähäiseksi. Omana kehityskautenaan 1930-luvun puolivälissä kone oli vielä moderni, mutta myöhemmissä sotatoimissa se ei ollut enää kovinkaan taistelukelpoinen.
Ensimmäisten koneiden moottorit olivat Isotta-Fraschinin valmistamia 700 hv tehoisia Gnome-Rhône K14 -tyyppisiä, lisenssillä tehtyjä tähtimoottoreita. Myöhemmässä valmistussarjassa olivat tehokkaammat Fiatin valmistamat A.80 RC.41 -moottorit. Niiden teho oli tuhat hevosvoimaa. Konemuunnoksia oli kahta eri päävarianttia. Toisessa miehistöön kuului yksi ja toisessa kaksi henkilöä. Yksipaikkainen oli nopeampi (430 km/h) ja kaksipaikkainen hitaampi (410 km/h). Myös taka-ampumon tekemä lisäpaino hidasti konetta. Breda Ba.65:n pääaseistuksena oli kolme kiinteästi eteenpäin ampuvaa konekivääriä. Sisäisessä pommikuilussa saatettiin kuljettaa 300 kg ja koneen ulkoisissa ripustimissa 200 kg pommeja. Teoreettinen maksimipommikuorma oli tuhat kilogrammaa. Kaksipaikkaisen koneen taka-ampumossa oli liikuteltava kevyt konekivääri. Yksipaikkaisen koneen ampuma-aseistus oli 2x 12,7 mm kk:t ja 2x 7,7 mm kk:t. Konekivääriaseistus oli siipiin kiinteästi asennettu ja eteenpäin ampuva.
Konetyyppiä valmistettiin vuosien 1935–1939 aikana 218 yksilöä. Breda Ba.65 oli käytössä Regia Aeronautican ja Espanjan ohella Chilessä, Irakissa, Paraguayssa ja Portugalissa. Valmistajia olivat Breda ja Caproni. Italian Regia Aeronautica poisti omat Ba.65-koneensa ensilinjan käytöstä vuonna 1941.
Parsakaali
Ravintosisältö
Tuore parsakaali sisältää rautaa, A-vitamiinia, C-vitamiinia, folaattia, kaliumia, kalsiumia, fosforia, ravintokuitua ja K-vitamiinia. Moniin muihin tuoreisiin kasviksiin nähden tuore parsakaali sisältää myös runsaasti proteiineja, alfalinoleenihappoa, B2-vitamiinia ja steroleita. Yksi parsakaalin kukinto sisältää puolitoistakertaisesti päivän C-vitamiiniannoksen.
Tyko Hedlund
Tyko Heribert Hedlund (19. marraskuuta 1877 Teerijärvi – 17. toukokuuta 1944 Pietarsaari) oli suomenruotsalainen konttoristi ja runoilija.
Parsakaali
Ravintosisältö
Parsakaali sisältää 3,3'-diindolylmetaania, jolla on terveyttä edistäviä vaikutuksia.
Tyko Hedlund
Pietarsaaressa asunut Hedlund kirjoitti pääosin uskonnollisaiheista runoutta perinteistä tyyliä käyttäen. Hän oli muun muassa Uudenkaarlepyyn laulujuhlien 1934 juhlarunoilija.
Per Olof von Törne
thumb|P. O. von Törne. Per Olof von Törne (6. helmikuuta 1882 Viipuri – 23. lokakuuta 1940 Turku) oli suomalainen historioitsija.
Vuosina 1911–1919 von Törne oli yleisen historian dosenttina Helsingin yliopistossa, ja sen jälkeen hän hoiti vuosina 1918–1940 Åbo Akademin Pohjoismaiden historian professuuria. Hän kirjoitti muun muassa Suomen Ritarihuoneen historian.
Per Olof von Törnen vanhemmat olivat pankinjohtaja Johan Olof Reinhold von Törne (1849–1910) ja Olga Elisabeth Alexandrine von Knorring (1856–1946). Hänen veljiään olivat säveltäjä Bengt von Törne ja toimitusjohtaja Carl von Törne. Törnen puoliso oli Ellan Augusta von Born.
Hypoksifilia
Hypoksifilia (kr. hypo 'vajaa' + oksys 'happi' + filein 'rakastaa') on seksuaalinen parafilia, jossa henkilö kokee aivojen hapensaannin puutteen voimistavan seksuaalista kiihotustilaa. Yleensä tilaa tavoitellaan puristamalla kaulavaltimoita niin, että aivoihin menevän valtimoveren ja hapen määrä tilapäisesti vähenee. Puristus saadaan tavallisesti aikaan kuristamisella tai osittaisella hirttämisellä, joko itse tai kumppanin avulla. Hypoksifilian harjoittaminen on vaarallista, koska se saattaa johtaa jopa kuolemaan.