cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wish (verkkosivusto)
Wishin omistaa vuonna 2010 perustettu ContextLogic.
Ainolan rautatieasema
Asema peruskorjataan samalla kun pääradalle tulee 4 raidetta välille Kerava-Riihimäki.
Wish (verkkosivusto)
Mobiilisovellukset
Wishistä on saatavilla iOS- ja Android-käyttöjärjestelmille mobiilisovellus. Pääsovelluksen lisäksi Wishin osastot jakautuvat neljään sovellukseen:
Tuhkakäpinkäinen
Tuhkakäpinkäinen (Edolisoma schisticeps) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Tuhkakäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lucky Twice
Lucky Twice on ruotsalainen popduo, jossa laulavat Hannah Reynold ja Sofie Larsson. Yhtyeen levy-yhtiönä toimii ruotsalainen Family Tree Music. Yhtyeen manageri on Victoria Ekeberg.
Epáno Mýloi
Epáno Mýloi (, myös Epáno/Káto Míli, Επάνω/Κάτω Μίλι) on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Koufonísin saarella Kreikassa. Se sijaitsee aivan Koufonísin kylän länsipuolella. Alue on saanut nykyisen nimensä sen vanhoista tuulimyllyistä.
Lucky Twice
Yhtyeen ensimmäinen single "Lucky" julkaistiin Espanjassa 20. heinäkuuta 2006. Laulu meni singlelistan kärkeen ja myi tuplaplatinaa. Heidän albuminsa Young & Clever julkaistiin kesäkuussa 2007 ja sitä seurasi uusi single 23. heinäkuuta, nimeltään "Hop Non Stop".
Epáno Mýloi
pienoiskuva|vasen|240px|Epáno Mýloin arkeologista aluetta. Hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) noin 2800–2300 eaa. Paikan löydöt ovat Náxoksen arkeologisessa museossa.
Lucky Twice
"Lucky" on ollut listoilla myös Tanskassa (5.), Ranskassa (8.), Suomessa (17.), Saksassa (41.), Itävallassa (42.) ja Ruotsissa (43.).
Ratsutila
Ratsutila eli rustholli oli maatila, jonka tehtävänä oli verohelpotusten vastikkeeksi pitää kruunun palveluksessa armeijan ratsumiestä sekä tämän hevosta. Ratsutilojen perustaminen liittyi Kaarle XI:n toteuttamaan ruotujakolaitokseen. Lähes koko ruotujakolaitoksen olemassaolon aikana, 1600-luvun lopulta vuoteen 1808 saakka, ratsutilan tuli varustaa asekuntoinen mies ja hevonen ratsupalvelukseen kuninkaan käskystä sotaa varten. Arvoasteikossa he olivat tavallista talonpoikaa ylempänä, papistoa ja nimismiestä alempana. Ratsutilan isäntää kutsuttiin ratsutilalliseksi eli rusthollariksi. Rusthollari oli usein säätyläinen tai suhteellisen varakas talonpoika, jotka sittemmin muodostivat johtavan kerrostuman talonpoikaisessa säädyssä.
Ratsutilat nousivat usein tavallisten maatilojen ja ruotujakolaitokseen osallistuneiden tilojen yläpuolelle, ja ne muodostivat eräänlaisen talonpoikaisen eliitin. Usein nämä talonpojat olivat maatalouden uudistusten edelläkävijöitä ja vaikuttivat ratkaisevasti erilaisiin maaseudullekin levinneisiin ilmiöihin ja aatteisiin.
Ratsutilat saattoivat joskus muodostua kartanoiksi, mikäli ne päätyivät säätyläisten omistukseen. Kartanoiden yhteydessä ja niiden synonyyminä käytössä ollut käsite säteriratsutila on kuitenkin eri asia kuin ratsutila yleensä, ja näin siis kaikki ratsutilat eivät ole olleet kartanoita, vaikka nimitys ratsutila usein saattaakin esiintyä kartanoiden yhteydessä liittyen niiden säteriratsutilaominaisuuteen. Ratsutilat olivat hyvin selkeästi eteläsuomalainen ilmiö, joka on pohjoisessa harvinainen ja joskus jopa täysin tuntematon.
Irun
Irun on kaupunki Espanjan Baskimaassa. Kaupunki sijaitsee Ranskan rajan tuntumassa 18 kilometriä Donostiasta itään päin.
Jeddah Corniche Circuit
Radalla ajettiin ensimmäistä kertaa Formula 1 -kaudella 2021. Rata on 6,174 kilometriä pitkä, ja se on toiseksi pisin koko F1-kalenterissa Spa-Francorchamps’n jälkeen. Radalla on 27 mutkaa, joka on eniten koko F1-kalenterissa. Sen on suunnitellut saksalaisen F1-rata-arkkitehti Hermann Tilken poika Carsten. Osakilpailu ajetaan iltakilpailuna, ja se on Formula 1 -sarjan toinen iltakilpailu Singaporen GP:n lisäksi.
Djurgårdsbrunnsviken
thumb|300px|Djurgårdsbrunnsvikeniä [[Kaknästornetista.]] Djurgårdsbrunnsviken on lahti Itämeressä. Se sijaitsee Ruotsin pääkaupungin Tukholman alueella. Lahti on pituudeltaan noin 2,0 kilometriä, ja se on leveimmältä kohdaltaan 380 metriä leveä. Lahti levittäytyy noin 38,5 hehtaarin alueelle. Syvyysvaihtelee noin 2,5 metristä noin 9,4 metriin. Vuoden 1912 kesäolympialaisissa lahtea käyteyttiin kisojen uimakilpailuissa.
Kalevan kisat 1920
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1920 Helsingissä 3.–4. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Eläintarhan kenttä. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Kalevan malja
Kalevan Malja ratkaistiin mestaruuksien lukumäärän mukaan.
Anna Dawson
Anna Dawson (s. 27. heinäkuuta 1937, Bolton, Iso-Britannia) on englantilainen naisnäyttelijä, joka on näytellyt paljon teatterissa. Parhaiten hänet tunnetaan Pokka pitää -televisiosarjasta, jossa hän esittää Hyacinthin harvoin nähtävää Violet-siskoa.
Murhasta tuli totta: Kelttiläinen arvoitus
Murhasta tuli totta: Kelttiläinen arvoitus on neljäs Murhasta tuli totta -nimiseen televisiosarjaan perustuva elokuva. Sen ensi-ilta oli 9. toukokuuta 2003. Elokuvan pääosassa näyttelee Angela Lansbury, joka on näytellyt myös kaikissa muissa aiemmissa Murhasta tuli totta -elokuvissa ja televisiosarjassa.
Aiheesta muualla
List of Murder, She Wrote episodes
Markus Lehmusruusu
Markus Lehmusruusu (s. 1983) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän opiskeli elokuvaohjausta Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 2007–2015. Lehmusruusu on ohjannut elokuvia, lyhytelokuvia, mainoksia sekä televisiosarjoja.
Oscar Nikula
Ura
Vetruinkuljettajan perheeseen syntynyt Nikula kirjoitti ylioppilaaksi Svenska klassiska lyceumista vuonna 1926, jonka jälkeen hän opiskeli Åbo Akademissa. Nikula väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1934 aiheenaan ruotsalainen saaristolaivasto. Nikula työskenteli opettajana vuosina 1932–1945 ja 1945–1952 hän johti Turun kaupungin historiallista museota. Vuodesta 1962 lähtien Nikula oli Åbo Akademin rehtori. Vuonna 1982 Nikulalle myönnettiin Ruotsin akatemian Suomi-palkinto.
Nikulan puoliso oli historioitsija Sigrid Nikula (o.s. Rinne), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1933.
Yipsi Moreno
Yipsi Moreno (s. 19. marraskuuta 1980 Camagüey, Kuuba) on kuubalainen moukarinheittäjä.
Moreno aloitti yleisurheiluharjoittelun Cerro Pelado -urheilukoulussa ja muutti kotoaan 11-vuotiaana. 14-vuotiaana hän aloitti moukarinheiton harjoittelun ja voitti nuorten Pan-Amerikan kisat vuonna 1997. Seuraavana vuonna hän oli neljäs yleisurheilun nuorten MM-kisoissa Annecyssä. Moreno heitti 29. toukokuuta 1999 nuorten maailmanennätyksen 66,34. Hän sijoittui samana vuonna toiseksi Pan-Amerikan kisoissa ja osallistui Sevillan MM-kisoihin, jossa oli loppukilpailussa kahdeksastoista. Hän sijoittui Sydneyn olympialaisissa neljänneksi tuloksella 68,33 ja voitti maailmanmestaruuden Edmontonin MM-kisoissa 2001 heitettyään ennätyksensä 70,65. Saman vuoden universiadeissa hän oli toinen. 2002 hän heitti toiseksi yleisurheilun maailmancupissa ja uusi maailmanmestaruutensa Pariisin MM-kisoissa 2003 tuloksellaan 73,33. Hän voitti samana vuonna Pan-Amerikan kisat ja voitti loppukaudesta IAAF:n yleisurheilufinaalin tuloksella 73,42. Hänet valittiin samana vuonna Kuubassa vuoden urheilijaksi.
Moreno voitti olympiahopeaa Ateenan olympialaisissa tuloksella 73,36 häviten Venäjän Olga Kuzenkovalle. Vuonna 2005 hän kärsi jalkavammasta, mutta sijoittui siitä huolimatta alun perin toiseksi Helsingin MM-kisoissa. Kilpailun voitti alun perin Olga Kuzenkova, mutta hänen suorituksensa hylättiin vuonna 2013 dopingin käytön vuoksi ja Moreno nousi voittajaksi. Kauden 2005 lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin tuloksellaan 74,75. 2006 hän oli kolmas sekä IAAF:n yleisurheilufinaalissa sekä yleisurheilun maailmancupissa. Vuonna 2007 hän saavutti Osakan MM-kisoissa hopeaa, Pan-Amerikan kisoissa kultaa ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa voiton. Pekingin olympialaisissa 2008 Moreno sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi myöhemmin voittajaksi kun Aksana Mjankova hylättiin dopingin takia vuonna 2016. Vuoden 2008 IAAF:n yleisurheilufinaalin Moreno voitti tuloksella 74,09.
Moreno sijoittui kolmanneksi maanosien cupissa 2010. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 74,48. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 75,62. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 74,60. Hän oli kuudes myös Moskovan MM-kilpailuissa 2013.
Morenon ennätys on 76,62, minkä hän heitti 9. syyskuuta 2008 Zagrebissa. Hän lopetti uransa kauden 2014 jälkeen.
Helmut Bieler
Helmut Bieler (s. 1940 Gersfeld) on saksalainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä Franz Xaver Lehnerin johdolla sekä pianonsoittoa Aldo Schoenin ja Friedrich Wührerin johdolla Hochschule für Musik und Theaterissa Münchenissä, jossa hän sai diplominsa 1960-luvun puolessavälissä. Hänen saamiinsa palkintoihin lukeutuvat Nürnbergin kaupungin Kulturförderungspreis (1980), Bayreuthin kulttuuripalkinto (1992) ja Baijerin taiteiden akatemian musiikin Friedrich Baur -palkinto (2008).
Bielerin teoksia on esitetty Saksan lisäksi Itävallassa, Brasiliassa, Kroatiassa, Tšekissä, Tanskassa, Alankomaissa, Portugalissa, Venäjällä, Sloveniassa ja Yhdysvalloissa. Kerran hänen musiikkiaan esitettiin Amsterdamin Kansainvälisellä Gaudeamus-musiikkiviikolla, ja vuonna 1983 hänen tuotantoaan kuultiin ISCM:n maailman musiikkipäivillä Århusissa (1983).
Bieler perusti vuonna 1980 Bayreuthissa Ensemble Musica Vivan, jonka taiteellisena johtajana, kapellimestarina ja pianistina hän on toiminut. Hän opetti vuosina 1979–2004 Bayreuthin yliopistossa, jonka musiikkipedagogiikan professori hän oli vuodesta 1988.
Bielerin kustantaja on Keturi Musikverlag. Hänen teostensa joukossa ovat yksinäytöksinen ooppera Memorandum für eine Grabklingel (1983), Musik für Orchester (1996) ja pianokonsertto (2008) sekä lukuisia sävellyksiä eri kamarikokoonpanoille, pianolle, cembalolle ja uruille(
Mustakäpinkäinen
Mustakäpinkäinen (Edolisoma melas) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Mustakäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Patriarkaatti (yhteiskuntatieteet)
Patriarkaatti (πατριαρχία < πατήρ, patér 'isä', αρχή, arché 'valta') tarkoittaa kirjaimellisesti isänvaltaa. Sanan alkuperäisessä merkityksessä se on yhteiskunta, jossa vanhat miehet ovat hallitsevassa asemassa. Patriarkaalinen-sanaa käytettiin myöhemmin merkityksessä isäntävaltainen. Tällaisella yhteisöllä on miespuolinen johtaja, jolla on ehdoton määräysvalta yhteisössä. Hän huolehtii silti monin tavoin alaistensa hyvinvoinnista. Tämän vastineeksi alaisten on oltava uskollisia ja kuuliaisia.
Edustussopimus
Edustussopimus eli agenttisopimus on sopimus, joka tehdään päämiehen (valmistajan) ja epäitsenäisen kauppaedustajan eli agentin välillä ja jonka nojalla henkilöllä on oikeus edustaa eli toimia toisen henkilön tai oikeushenkilön puolesta. Agenttisuhteessa päämies on itse suorassa sopimussuhteessa loppuasiakkaisiin. Agenttisopimus on yleinen tapa harjoittaa liiketoimintaa toisessa maassa tai toisella maantieteellisellä alueella ja se liittyy usein kaupalliseen toimintaan kuten huolintaan, komissiokauppaan ja kauppaedustukseen. Huolitsija, kauppaedustaja ja komissionääri toimivat toisen henkilön eli päämiehen puolesta.
Agenttisopimuksen solmiminen on yksi keskeinen tapa hyödyntää markkinoilla olevia valmiita resursseja, asiakaskontakteja ja paikallista kulttuurituntemusta. Solmimalla agenttisopimuksen (eli edustussopimuksen) voidaan helposti harjoittaa kauppaa toisessa maassa ilman päämiehen merkittäviä investointeja, mm. Ilman, että päämiehellä olisi tarvetta esimerkiksi avata myyntikonttoria kyseiseen maahan. Kauppaedustaja toimii päämiehen nimissä ja lukuun tarkoituksenaan edistää päämiehen tavaroiden myyntiä tai tavaroiden ostoa, mutta huolitsija ja komissionääri sen sijaan omissa nimissään.
Patriarkaatti (yhteiskuntatieteet)
Historia ja perusta
Länsimaisen poliittisen teorian historiassa monarkin valtaa on perusteltu perheenisien patriarkaalisella auktoriteetilla pääasiallisesti kolmella tavalla:
Edustussopimus
Agenttisopimuksia sääntelee laki kauppaedustajista ja myyntimiehistä (KEL). Kauppaedustajan eli agentin toimintaa säätelee Laki kauppaedustajista ja myyntimiehistä vuodelta 1992. Agenttien toimintaa säätelee laki kauppaedustajista ja myyntimiehistä (417/1992), joka perustuu EU:n agenttidirektiivin, ja se sisältää mm. pakottavia säännöksiä toistaiseksi voimassa olevan agenttisopimuksen irtisanomisajasta sekä agentin oikeudesta hyvitykseen edustussopimuksen lakattua. Edustussopimus voidaan yleensä tehdä suullisenakin, mutta kauppaedustajan edustussopimuksen pitää olla kirjallinen jommankumman osapuolen niin vaatiessa.
Patriarkaatti (yhteiskuntatieteet)
Historia ja perusta
Antropologisella patriarkaatilla oletetaan, että alkukantaiset perhesuhteet kehittyivät laajemmiksi yhteiskunniksi ja samalla miespuoliset perheenpäät kehittyivät kuningaskuntien hallitsijoiksi.
Edustussopimus
Agenttisopimus määrittää edustamisen luonteen
Agenttisopimuksessa  osapuolet voivat sopia mm. seuraavista asioista :
Patriarkaatti (yhteiskuntatieteet)
Historia ja perusta
Moraalisella patriarkaatilla viitataan siihen käsitykseen, että poliittinen auktoriteetti kuului isien alkuperäiselle sukupolvelle, kuten Raamatun Aadamille, ja myöhempien sukupolvien miehet ovat saaneet heiltä periytyvänä oikeutensa valtaan.
Edustussopimus
Agenttisopimus määrittää edustamisen luonteen
Päämies ja agentti voivat sopia agenttisopimuksessa vähimmäismyyntivelvollisuudesta ja miten sen alittaminen vaikuttaa sopimussuhteeseen,  immateriaalioikeuksista,  tavaroiden lähetyksistä, mahdollisesta agentin vastuusta päämiestä kohtaan asiakkaiden maksukyvystä, miten mahdolliset toimintaan liittyvät kustannukset jaetaan, sopimuksen muuttamisesta ja siirtämisestä, sopimuksen päättämisestä, vahingonkorvauksesta ja mahdollisesta sopimussakosta, sopimussuhteeseen sovellettavasta laista ja miten ja missä mahdolliset sopimukseen liittyvät erimielisyydet ratkaistaan. :
Patriarkaatti (yhteiskuntatieteet)
Historia ja perusta
Ideologisella patriarkaatilla viitataan siihen, että poliittista auktoriteettia vaadittiin isyyttä koskevan kielen, vertauskuvien ja kuvien kautta. Opettajat, isännät, työnantajat ja rauhantuomarit ottivat isän roolin ja auktoriteetin sekä siirsivät ihmisten isiään kohtaan tunteman lojaalisuuden kansalaisten poliittisia isiään kohtaan tuntemaksi kuuliaisuudeksi.
Edustussopimus
Agenttisopimus määrittää edustamisen luonteen
Päämies ja agentti voivat sopia agenttisopimuksessa muistakin ehdoista kuin niistä, joista lausutaan kauppaedustajalaissa.
Patriarkaatti (yhteiskuntatieteet)
Historia ja perusta
John Locke kyseenalaisti yhteiskuntasopimusteoriallaan 1600-luvulla patriarkaalisen poliittisen auktoriteetin laillisuuden. Hän väitti, että perheenisien luontainen auktoriteetti ei siirtynyt poliittisille johtajille, vaan aikuisten miesten luonnollisia oikeuksia valvoi hallitus, eivätkä he olleet isiensä määräysvallan alaisia. Yhteiskuntasopimusteorian myötä liberalismi, yksilönoikeudet, vapaa markkinatalous ja rajoitettu perustuslaillinen hallinto alkoi syrjäyttää patriarkaalista ajattelutapaa ja rakenteita. Senkin jälkeen tosin dominoivat miehet ovat usein katsoneet oikeudekseen hallita muita miehiä, ja naiset ovat edelleen olleet usein miesten käskynalaisia.
Edustussopimus
Agenttisopimus määrittää edustamisen luonteen
Jos päämies saa myydä tuotteitaan saman alueen kilpaileville jälleenmyyjille, on kyseessä jälleenmyyntisopimus. Jälleenmyyntisopimus ja yksinmyyntisopimus ovat vapaamuotoisia sopimuksia, joita kaikki eivät pidä edustussopimuksina. Tällaiset myyjät nimittäin myyvät tuotteita omissa nimissään ja omaan lukuunsa, eivätkä päämiehen nimissä ja päämiehen lukuun. Ostajan katsotaan olleen tekemisissä jälleenmyyjän tai yksinmyyjän eikä agentin kanssa, ellei ostaja pysty näyttämään toteen muunlaista järjestelyä (KKO 1969 II 8).
David Sheff
David Sheff (s. 1955) on yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan omaelämäkerrallisesta bestseller-teoksestaan Beautiful Boy (2008), jossa hän käsittelee Nic-poikansa huumeriippuvuutta ja sen vaikutusta perheeseensä.
Sheffin poika Nic syntyi hänen ensimmäisestä avioliitostaan Vicki Bunchin kanssa. Nykyisen vaimonsa Karen Barbourin kanssa hänellä on kaksi lasta.
Sota ja rakkaus
thumb|Sota ja rakkaus (2019) Hämeenlinnan Kirjastopuistossa. Sota ja rakkaus on kuvanveistäjä Tiina Torkkelin lotta-aiheinen työ Hämeenlinnassa. Se esittää eläinlääkintälottaa ja hevosen päätä. Lotan sylissä on hevosenkengistä koottu symbolinen pallo, joka kuvaa väylää tulevaan ja pois sodasta. Teoksen materiaali on sinkittyä kierrätysmetallia.
Veistos oli alun perin tarkoitettu sijoitettavaksi Forssaan, mutta siellä se nähtiin poliittisena. Sittemmin teoksesta esittivät kiinnostuksensa useat paikkakunnat. Viimeksi sijaintipaikaksi suunniteltiin Hämeenlinnaa, jossa siitä on tehtiin valtuustoaloite. Teos odotti sijoituspaikkaa Taidekeskus Salmelassa. Veistoksen rahoituksesta vastaa pääasiassa Lotta Svärd Säätiö.
Veistos sai lopulta sijoituspaikan Hämeenlinnasta. Se paljastettiin kesäkuussa 2019 Kirjastonpuistossa Pikkutorinkujan varrella.
George Webb
George Webb (9. kesäkuuta 1911 – 30. joulukuuta 1998) oli englantilainen miesnäyttelijä. Hän näytteli monissa englantilaisissa televisiosarjoissa, sekä Pokka pitää -sarjan sisarusten isänä.
Ardatov
Ardatov (, mord. Орданьбуе, Ordan'buje) on kaupunki Venäjällä Mordvan tasavallassa, 114 kilometriä tasavalla pääkaupungista Saranskista koilliseen.
Alatyrjoen varrella sijaitseva Ardatov on Ardatovin piirin hallinnollinen keskus (vuodesta 1928). Aseutuksen perustaja ja ensimmäinen asukas oli mordvalainen esikristilliseltä nimeltään Ardat.
Asukasluvun kehitys: Ardatov mainitaan Ardatovo-nimisenä kylänä vuonna 1671. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1780.
Talous ja nuoret TAT
Talous ja nuoret TAT (aik. Taloudellinen Tiedotustoimisto) on valtakunnallinen toimija, joka auttaa nuoria kehittämään talous- ja työelämätaitoja sekä innostumaan yrittäjyydestä. TATin toiminnan ytimessä ovat nuorten talous-, työelämä- ja yrittäjyystaidot. TATin visio vuosina 2017–2020 on rohkeiden ja osaavien nuorten Suomi.
TAT edistää koulujen ja yritysten välistä yhteistyötä, herättää nuorten kiinnostusta yrittäjyyteen, sekä tukee nuoria koulutus- ja uravalinnoissa ja taloustaidoissa. TAT tavoittaa nuoret alakouluikäisistä aina toisella ja korkea-asteella opiskeleviin. Nuorimmalle ikäluokalle suunnatun Yrityskylä-oppimiskokonaisuuden suorittaa vuosittain yli 75 prosenttia Suomen kuudesluokkalaisista. TATin toiminnan mahdollistavat useat eri tahot. Yrityskylä ja Bisneskurssit hankkivat kokonaan itse oman rahoituksensa ja saavat avustusta esimerkiksi säätiöiltä, opetus- ja kulttuuriministeriöltä sekä suomalaisilta kunnilta. TATin muuta toimintaa rahoittaa TT-säätiö ja Elinkeinoelämän keskusliitto.
Hallitus
TATin hallituksessa vaikuttavat toimitusjohtaja Petri Lempiäinen, RP Logistics Oy (pj), asiamies Jouni Hakala, TT-säätiö (vpj), hallituksen puheenjohtaja Kari Jussi Aho, Rukakeskus Oy/Pyhätunturi Oy, johtaja, viestintä, HR- ja vastuullisuus Katri Viippola, Varma, henkilöstöjohtaja Susa Nikula, SOK, toimitusjohtaja Mari Kiviniemi, Kaupan liitto, viestintäjohtaja Nora Elers, Elinkeinoelämän keskusliitto EK sekä toimitusjohtaja Marianna Heikinheimo, Ark-byroo.
Yrityskylä Alakoulu
Yrityskylä Alakoulun oppimisympäristö on koululaisten oma yhteiskunta, pienoiskaupunki, jossa oppilas työskentelee omassa ammatissaan saaden palkkaa tekemästään työstä. Lisäksi oppilas toimii kuluttajana ja kansalaisena osana suomalaista yhteiskuntaa. Yrityskylä Alakoulussa kuudesluokkalaisten talousosaaminen paranee merkittävästi. (Kalmi 2016)
Yrityskylä Yläkoulu
Yrityskylä Yläkoulun peliareenalla oppilaat johtavat kilpaa yritystä kansainvälisillä markkinoilla. Oppilaiden toisiaan vastaan kilpailevissa johtoryhmissä jokaisella oppilaalla on oma vastuualueensa. Pelin aikana tiimit valmistavat ja myyvät tuotettaan asiakkaille ja johtavat yritystä yhden vuoden ajan. Voittajatiimi on se, joka on saanut kasvatettua hyvän liiketuloksen lisäksi eniten mainettaan. Pelissä yhdistyvät digitaalisuus ja vuorovaikutus.
Bisneskurssit
Bisneskurssit ovat toiselle asteelle suunnattu digitaalinen oppimiskokonaisuus. Kurssien sisältö koostuu neljästä osasta: Myynti, markkinointi ja kaupallistaminen, Vuorovaikutus ja neuvottelutaidot, Globaalit markkinat, Talous, raha ja yrittäjyys. Teemat käyvät yhteen uusien laaja-alaisten opetussuunnitelmien ja nuorten arjen kanssa. Nuoret oppivat kaupallista osaamista ja tulevaisuuden työelämätaitoja, joilla he menestyvät globaalissa toimintaympäristössä. Myös yritykset, jatko-opiskelupaikat ja erilaiset urapolut tulevat nuorille tutuiksi. Bisneskurssit perustuvat viimeisimpiin pedagogisiin ratkaisuihin (oivaltava oppiminen, prof. Lonka 2015) ja yritysten tarjoamiin materiaaleihin oikeasta liike-elämästä. Kurssit ovat ilmaiseksi valittavissa osaksi kaikkien Suomen lukioiden ja ammattioppilaitosten kurssitarjontaa.
Kiertueet
Mun elämä, mun rahat, Mun elämä, mun tulevaisuus ja Mun elämä, mun työ -kiertueet vievät hyvän elämän viestiä, oppeja oman talouden hallinnasta ja tulevaisuuden työelämätaitoja 8.-luokkalaisille, lukiolaisille ja ammatillisille opiskelijoille.
Kunkoululoppuu.fi
Kunkoululoppuu.fi-sivusto antaa tietoa peruskoulun ja lukion jälkeisistä valinnoista, nuoren elämästä, opiskelusta ja työelämästä. Palvelu tarjoaa vastauksia koulutusta ja tulevaisuutta koskeviin kysymyksiin.
TET
TAT on tarttunut haasteeseen päivittää TET tälle vuosituhannelle ja koonnut yhteen joukon toimijoita, jotka ovat tahoillaan kehittäneet uusia malleja nykypäivän työelämään tutustumista varten. TET-ohjeet, -mallit ja -materiaalit on kerätty Kun koulu loppuu -sivustolle.
Tutkimukset
TAT Nuorten tulevaisuusraportti on vuosittainen nuorten käsityksiä tulevaisuudesta ja työelämästä tutkiva raportti. Kun koulu loppuu -tutkimukseen osallistuu vuosittain tuhansia yläkoululaisia, ammatillisia opiskelijoita ja lukiolaisia. Nuorten talousosaaminen -tutkimus avaa nuorten ajatuksia talousasioista. Raportissa käsitellään tyttöjen ja poikien välisiä eroja taloudenhallinnassa sekä koulun roolia taloustaitojen opettajana. Opettajien talousosaaminen -tutkimus kartoittaa opettajien osaamista ja toiveita taloustietoon liittyen.
Puheenjohtajat
Seuraavat henkilöt toimivat TAT:n puheenjohtajina:
Narfi
Narfi on Lokin poika skandinaavisessa mytologiassa. Odinin poika Váli muuttuu sudeksi ja tappaa hänet, ja hänen suoliaan käytetään Baldrin murhaan syyllistyneen Lokin vangitsemiseen.
Proosa-Eddan osiossa Gylfaginning häntä kutsutaan Nariksi, ja hänet tappaa veljensä Váli. Lokasennan lopun proosatekstissä sen sijaan sanotaan, että Narfi muuttuu sudeksi ja tappaa veljensä Narin.
Teksteissä
Gylfaginningin luvussa 50 aasat muuttavat Lokin pojan Válin sudeksi, ja tämä raatelee veljensä "Narin tai Narfin", jonka suolia käytetään heidän isänsä sitomiseen.
Lokasennan proosaosuudessa kerrotaan ilmeisesti Snorri Sturlusonin sepittämä tiivistelmä samasta tarinasta. Tässä versiossa Vália ei mainita lainkaan, vaan Narfi muutetaan sudeksi ja tämä tappaa Narin. Narin suolien ja Narfin sudeksi muuttumisen välistä yhteyttä ei selitetä. Narfin nimi muutetaan joskus Váliksi, jotta tarinoista tulisi yhdenmukaisia; esimerkiksi Guðni Jónssonin vuoden 1954 versiossa ja Henry Adams Bellowsin vuoden 1923 englanninnoksessa.
Snorri myös nimeää "Narin tai Narfin" Lokin ja hänen vaimonsa Sigynin pojaksi aiemmin Gylfaginningissa, ja listaa "Narin isän" Lokin heitiksi eli toisintonimeksi Skáldskaparmálissa. Narfi mainitaan aiemmin Þjóðólfr Kviiniläisen Ynglingatalissa, jossa Heliin viitataan kenningillä "jóðís ulfs ok Narfa" ("suden ja Narfin sisar"), sekä mahdollisesti saman skaldin Haustlöngissä.
Narfia on käytetty myös ihmisten nimenä. Esimerkiksi vuonna 1304 kuolleen norjalaisen piispan ja kuninkaan neuvonantajan nimi oli Narve.
Tulkinnat
On epäselvää, ovatko Narfi ja Nari sama henkilö, ja ovatko he mitenkään yhteydessä Nóttin isään, Narfiin. Nimen on ajateltu tarkoittavan "kapeaa", mutta Rudolf Simek on ehdottanut yhteyttä Heliin ja Nóttin isään, mikä viittaisi Narfin "[olleen] alun perin kuoleman demoni". Tällöin nimi voisi olla yhteydessä muinaisnorjan sanaan nár ("ruumis"), mistä tulivat myös sanat Náströnd ja Naglfar.
Solubiologia
Solubiologia on soluja tutkiva tiede. Solubiologia tutkii pääasiassa solujen fysiologisia ominaisuuksia, rakennetta, niiden sisältämiä soluelimiä, vuorovaikutusta ympäristön kanssa, solun jakautumista, solusykliä sekä ohjelmoitua solujen itsetuhoa eli ohjelmoitua solukuolemaa. Tutkimusta tapahtuu sekä mikroskooppisella että molekulaarisella tasolla. Solubiologian tutkimuskohteet ulottuvat yksisoluisista eliöistä, kuten bakteerit ja tietyt yksinkertaiset sienet erittäin monimutkaisiin eliöihin, kuten ihminen ja niiden soluihin. Nykyään solubiologinen tutkimus yhdistelee biologian lisäksi osia useilta eri tieteenaloilta, kuten fysiikasta, kemiasta ja matematiikasta.
Solubiologiaan läheisesti liittyvä tieteenala on muun muassa kehitysbiologia eli alkion kehityksen tutkimus hedelmöityksestä aikuiseksi eliöksi. Myös genetiikka, biokemia ja molekyylibiologia ovat keskeisiä solubiologiaan liittyviä tieteenaloja.
Koska eliöiden määrä maapallon ekosysteemissä on valtava, solubiologia (kuten muutkin biotieteet) keskittyy mallieliöiden tarkasteluun. Niistä usein saadaan tietoa, jota voidaan soveltaa myös muihin eliöihin, esimerkiksi ihmisiin. Tämä on tärkeää erityisesti kokeellisessa genetiikassa, koska risteytyskokeiden tekeminen ihmisellä on mahdotonta. Genetiikan yleisimpiä mallieliöitä ovat ihmisen lisäksi muun muassa banaanikärpänen, kotihiiri, Arabidopsis thaliana eli lituruoho ja Aspergillus nidulans -home.
thumb|150px|[[Robert Hooken piirros havaitsemistaan korkkisoluista vuodelta 1665.]]Solubiologian voidaan ajatella alkaneen, kun Robert Hooke vuonna 1665 havaitsi korkkisoluja alkeellisella mikroskoopillaan. Vuonna 1683 Anton van Leeuwenhoek havaitsi yksisoluisia eliöitä, jotka nykyään tunnetaan alkueläiminä. Vaikka solut oli havaittu 1600-luvulla, niiden merkitys ymmärrettiin vasta 200 vuotta myöhemmin. Itse soluteoria sai alkunsa, kun Matthias Schleiden ja Theodor Schwann ehdottivat, että kaikki eliöt rakentuvat soluista, vuosina 1838 ja 1839.
Lyhyt johdatus solubiologiaan
Alla oleva on lyhyt yläaste-lukiotasoinen johdatus solubiologiaan.
1. Kaikki eliöt rakentuvat soluista
Solu on elämän perusyksikkö. Eliöt voivat olla yksisoluisia (kuten bakteerit, tietyt hiivat, alkueliöt, ja tietyt kasvit kuten dinoflagellaatit) tai monisoluisia (kuten selkärankaiset eläimet ja hyönteiset sekä putkilokasvit). Yksittäisten solujen koko vaihtelee paljon:
Vaikka solujen koot voivat vaihdella näinkin paljon, useimpien eliöiden solut ovat 10–30 µm halkaisijaltaan. Bakteerisolut (1–2 µm) ovat paljon pienempiä. Useimmat solut ovat näkymättömiä paljaalle silmälle. Solujen pienen koon ansiosta etäisyydet ovat riittävän pieniä diffuusion kannalta ja solut voivat muun muassa vastata ärsykkeisiin nopeasti.
2. Kaikkia soluja rajoittaa solukalvo
Solukalvo on kaksoiskerros, joka koostuu rasvoista. Kalvolla on proteiineja, jotka sekä läpäisevät sen, että ovat kiinnitettyjä vain pinnallisesti, joista osa on erittäin monimutkaisia ja suuria. Solukalvon proteiinit toimittavat useita tehtäviä: muun muassa toimivat solujen välisessä tunnistuksessa ja signaloinnissa sekä tekevät solukalvosta läpäisevän tietyille aineille. Solukalvo toimiikin puoliläpäisevänä kalvona, joka pitää karkeasti yleistettynä elämälle tärkeät molekyylit solun sisällä ja haitalliset ulkona. Tämän johdosta solut laajenevat, kun vettä tulee soluun sisään (kts. osmoosi).
3. Soluilla on monimutkainen sisäinen rakenne
Solujen sisäinen rakenne koostuu makromolekyyleistä, kuten proteiinit, nukleiinihapot, hiilihydraatit sekä rasvat. Nämä eivät ole vain satunnaisessa sekamelskassa solun sisällä, vaan muodostavat erittäin järjestäytyneen ja monimutkaisen mekanismin; solun. Solut voidaan jakaa kahteen pääryhmään: esitumallisiin sekä aitotumaisiin.
Aitotumaiset, eli tumalliset solut, ovat suurempia ja monimutkaisempia soluja, jotka muodostavat kasvit, eläimet ja sienet. Geneettinen materiaali säilytetään erillisen osaston, tuman sisällä. Aitotumaisten järjestäytyneempi sisäinen rakenne jakaantuu sisäisiin osastoihin (muun muassa soluelimet) ja sisäiseen luurankoon, eli solun tukirankaan.
Esitumalliset taas ovat yksinkertaisempia, ja erityisesti pienempiä soluja. Niillä ei ole tumaa.
4. Kaikki solut pystyvät käsittelemään energiaa
thumb|150px|Mitokondrio. 1: Sisempi kalvo 2: Ulompi kalvo 3: Crista 4: Matriisi Kaikki solut pystyvät käyttämään raaka-aineita, kuten ravinteita ja valoa varastoimaan energiaa, jota käytetään ylläpitämään solujen järjestäytynyt sisusta. Nämä prosessit sisältävät energian muutosta muodosta toiseen (esimerkiksi valon sähkömagneettinen energia kemialliseksi energiaksi). Koska energiamuunnokset eivät koskaan ole sataprosenttisen tehokkaita, (hukka)lämpöä tuotetaan. Suurissa eliöissä tämä saattaa muodostua ongelmaksi pienen pinta-ala/tilavuus-suhteen vuoksi. Tämän seurauksena esimerkiksi norsujen ja valaiden solut toimivat paljon verkkaisemmin kuin pienten eliöiden, kuten bakteerien ja alkueliöiden solut.
Kuutamokeikka (vuoden 1984 elokuva)
Kuutamokeikka (Finders Keepers) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on ohjannut Richard Lester. Elokuvan pääosia esittävät Michael O’Keefe, Beverly D’Angelo, Louis Gossett Jr., Pamela Stephenson, Jim Carrey, Ed Lauter, David Wayne ja Brian Dennehy.
Solubiologia
4. Kaikki solut pystyvät käsittelemään energiaa
Mitokondrioiden sisältämät elektroninsiirtoketjut toimivat solussa paikkana, jossa ruuan (pääasiassa glukoosin) sisältämä kemiallinen energia talletetaan ATP:n muotoon. Viherhiukkaset sisältävät samantyyppisiä, mutta erilaisia ketjuja, jotka muuntavat auringonvalon kemialliseksi energiaksi, glukoosiksi (pääasiassa) fotosynteesissä.
Kuutamokeikka (vuoden 1984 elokuva)
Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen kutsui Kuutamokeikkaa taitavan ohjaajan vähäisesti viehättäväksi farssiksi. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Solubiologia
5. ATP on universaali energiamolekyyli
ATP eli adenosiinitrifosfaatti on melko pieni biomolekyyli, joka sisältää suurienergiaisia fosfoanhydridi-sidoksia sekä negatiivisen varauksen luomaa potentiaalienergiaa. Solut käyttävät ATP:tä yhdistämään energiantuotannon energian käyttöön, jolloin niiden ei tarvitse tapahtua samassa paikassa samaan aikaan. Esimerkiksi erilaisten yhdisteiden aktiivinen kuljetus solun sisällä solun tukirankaa pitkin käyttää ATP:tä, kuten itse solujen kokonaisvaltainen liikekin. Myös aktiivinen kuljetus saa energiansa ATP:stä.
ATP:n käyttö on melko suurta. Keskimääräisessä levossa olevassa 75-kiloisessa ihmisessä 40 kiloa ATP:tä valmistetaan ja käytetään joka päivä. Vaativassa fyysisessä rasituksessa ATP:n käyttö nousee noin tasolle 0,5 kg/min. Pienet eliöt kuten bakteerit toimivat aktiivisemmin: 7 kiloa ATP:tä tuotetaan päivittäin grammaa kohti.
6. Kaikki solut sisältävät säilyneen joukon reaktioteitä
Reaktiotiet ravinteiden hajottamiseen, energian käsittelyyn ja erinäisten yhdisteiden biosynteesiin ovat pääosin säilyneet. Toisin sanoen tietyt perusreaktiotiet ovat samankaltaisia, ellei täysin samoja eri eliöiden soluissa. Yksittäiset reaktiot reaktioteissä tapahtuvat, koska niitä katalysoi jokin reaktiolle spesifinen entsyymi.
7. Kaikki solut käyttävät DNA:ta varastoimaan eliön geneettisen materiaalin
DNA, deoksiribonukleiinihappo, on polynukleotidi, joka sisältää neljää erilaista emästä (adeniini (A), sytosiini (C), guaniini (G) ja tymiini (T)). C ja T ovat pyrimidiinejä ja A ja G ovat puriineja. DNA:n rakenne on kaksoiskierre, joka koostuu kahdesta eri suuntiin juoksevista nukleotidirihmoista. Rihmat kiinnittyvät toisiinsa vetysidoksin: A pariutuu T:n kanssa (kaksi vetysidosta) sekä C pariutuu G:n kanssa (kolme vetysidosta). Toinen rihmoista sisältää itse geneettisen informaation emäsjärjestyksen muodossa ja toinen on komplementaarinen tälle. Eliön monimutkaisuutta voidaan tiettyyn pisteeseen asti mitata sen sisältämien geenien määrällä, ja sitä kautta suurin piirtein emäsparien määrällä:
Teoreettinen minimi geenien määrälle on nykytietämyksen mukaan n. 300.
Ramses ja unet
Ramses ja unet on Heikki Partasen ohjaama suomalainen näytelmällinen dokumenttielokuva vuodelta 1982. Elokuvan aiheena on muinaisen egyptin historia. Sen taustatutkimuksessa käytettiin neuvonantajana suomalaista egyptologia Rostislav Holthoeria, joka muun muassa suomensi hieroglyfejä, joita käytettiin lähtökohtana elokuvan dialogille.
Solubiologia
8. DNA:sta saadaan RNA, josta saadaan proteiinit
Emäsparien jakso DNA:ssa luetaan RNA:ksi tumassa, joka käsitellään sitten mRNA:ksi. mRNA poistuu tumasta solulimaan, jossa ribosomit luovat proteiineja aminohapoista mRNA:n emäsjakson sisältämän triplettikoodin perusteella.
Ramses ja unet
Elokuvaa varten kuvattiin yhteensä 25 tuntia filmimateriaalia ja niistä on tehty myös tv-sarjat Pepi egyptiläinen (1982) ja Niilin lapset (1985).
Solubiologia
9. Kaikki solut syntyvät toisista soluista
Soluilla on kyky luoda uusia soluja, yleensä jakautumalla. Lisääntymiskyky on yksi keskeinen ominaisuus, joka erottaa elävän ja ei-elävän.
Bakteerit voivat optimaalisissa oloissa jakaantua joka 20. minuutti. (Tämä nopeus itsessään johtaisi kahdessa päivässä monin kerroin maan massan ylittävään määrään bakteereja. Todellisuudessa bakteerien kasvua ihmisen taholta rajoitetaan esimerkiksi immuunijärjestelmän kautta.)
10. Kaikki solut ovat kehittyneet yhteisestä alkusolusta
Kaikkien solujen yleinen samankaltaisuus (esimerkiksi niiden sisältämät makromolekyylit ja perusprosessit) viittaavat johtopäätökseen, että kaikki solut ovat kehittyneet yhteisestä esi-isästä.
Niskavuoren naiset (vuoden 1958 elokuva)
pienois|Hilkka Helinä tulkitsee Martan roolin. Niskavuoren naiset on Valentin Vaalan ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1958. Se on väriversio kaksikymmentä vuotta aiemmin valmistuneesta samannimisestä elokuvasta. Molemmat Hella Wuolijoen samannimiseen näytelmään perustuvat elokuvat ohjasi Valentin Vaala. Juoni noudattaa hyvin tarkkaan vuoden 1938 elokuvaa, tapahtumat tosin on siirretty 1950-luvulle.
Sovcolor-menetelmällä kuvattu elokuva sisältää runsaasti punaista ja vihreää, restauroimattomana sen värit ovat pahoin haalistuneet. Monet tunnetut näyttelijät nähdään Niskavuoren naisten toisessa filmatisoinnissa ensimmäisen ja ainoan kerran väreissä. Emma Väänänen sai Jussi-palkinnon parhaasta naispääosasta Loviisana 18. marraskuuta 1958.
Juoni
pienois|Aarne (Viljos) ja Ilona (Sopanen). Hämäläiskylään saapuu uusi opettajatar Ilona Ahlgren. Hänen ja Niskavuoren Aarnen välille roihahtaa rakkaus. Pienessä kyläyhteisössä suhde ei kauaa pysy salassa. Huhumyllyä pyörittää ensi sijaisesti kylän puhelinkeskuksen hoitaja Sandra, joka pitää Aarnen puolison Martan ajan tasalla. Niskavuoren matriarkka Loviisa on jyrkästi Aarnen ja Ilonan suhdetta vastaan. Tilannetta ruoditaan lopulta koko kylän voimin ja Aarne joutuu jättämään kotitilansa ja -kylänsä nuoren ja kauniin Ilonan tähden. Martan elämä järkkyy, mutta yksittäisten ihmiskohtaloiden yläpuolelle nousee Niskavuoren mahtitilan menestys sekä suvun maine ja kunnia.
Tuotanto ja julkaisu
Niskavuoren naisia kuvattiin 11. syyskuuta 1957 – 26. lokakuuta 1957 ja edelleen kevättalvella 1958. Kuvauspaikkoja olivat Orimattilan kirkonkylä, Keimola Helsingin maalaiskunnassa sekä Humallahti ja Herttoniemi Helsingissä.
Jalmari Parikka sai sädehoitoa elokuvan kuvausten aikana ja kuoli kevään 1959 kynnyksellä. Pehtoorin näyttelijä vaihtuu kesken elokuvan Armas Jokiosta Arttu Suuntalaksi. Emma Väänänen mainitsi Loviisan mielenkiintoisimmaksi valkokangastehtäväkseen.
Niskavuoret naisten yleisömenestys kohosi selvästi ensi-iltavuoden keskiarvon yläpuolelle.
Niskavuoren naisten väriversiota on esitetty televisiossa harvemmin kuin Niskavuori-sarjan mustavalkofilmatisointeja. Televisiossa se esitettiin ensi kerran 4. syyskuuta 1967. Tuolloin se keräsi vastaanottimien ääreen noin puolitoista miljoonaa katsojaa. Kolmannella televisioesityskerralla tammikuussa 1981 katsojia oli noin 2,1 miljoonaa.
Suomi-Filmi on julkaissut Niskavuoren naiset myös DVD:nä.
Arviot
Aikalaiskritiikki piti väriversiota Niskavuoren naisista turhana toistona Vaalalta, mutta toisaalta uudempi versio on nähty jopa paremmin aiheensa ytimeen osuvana teoksena. Elokuva sijoitettiin valmistumisvuoden aikaiseen nykyhetkeen 1950-luvulle, mitä on pidetty eräänä sen heikkouksista. Kalevan kriitikko kehui Niskavuoren naisia: ”Siinä on käytetty myös ilahduttavassa määrässä hyväksi filmin omia keinoja, jopa niin, ettei sen yhteydessä voida sanottavasti puhua filmatusta teatterista, vaan tosiaan elokuvasta.” Elokuva-Aitan Valma Kivitie puolestaan ylisti Väänäsen Loviisa-tulkintaa. Markku Varjola arvioi 1970-luvun lopulla: ” --- tämä on Vaalan parhaita elokuvia, tekstin läpikotaiseen analyysiin perustuva kristallinkirkas tulkinta, jossa ohjaaja on kyennyt lähes täydellisesti alistamaan välineensä sisäisen vision palvelukseen.”
Aiheesta muualla
https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Niskavuoren_naiset_(vuoden_1958_elokuva)&action=submit#Aiheesta_muualla
Wava Stürmer
Wava Regina Stürmer (2. lokakuuta 1929 Boma, Belgian Kongo, nykyinen Kongon demokraattinen tasavalta – 6. marraskuuta 2022 ) oli suomenruotsalainen kirjailija ja sanoittaja, joka toimi myös naisliikkeen piirissä. Hän kirjoitti tekstin tunnettuun feministiseen taistelulauluun "Vi är många".
Merihistoriallinen museo
thumb|300px|Merihistoriallisen museon rakennus Tukholmassa Merihistoriallinen museo on museo Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Ladugårdsgärdetin kaupunginosan alueella. Museo esittelee Ruotsin kauppamerenkulun, laivanrakennuksen ja meripuolustuksen historiaa, ja se on yksi Ruotsin valtion kolmesta merihistoriallisesta museosta. Museoon on ilmainen sisäänpääsy.
Klassistinen museorakennus rakennettiin vuosina 1933–1935, ja sen suunnittelusta vastasi ruotsalainen arkkitehti Ragnar Östberg. Se rakennettiin Tukholman vuoden 1930 messujen näyttelyalueen paikalle. Käyttöön museo vihittiin 28. toukokuuta 1938. Museon rakentamisen teki mahdolliseksi Knut ja Alice Wallenbergin säätiön antama rahalahjoitus.
Aiheesta muualla
[[Luokka:Ruotsin merenkulkumuseot]
Sakari Kiuru
Pentti Sakari Kiuru (18. huhtikuuta 1926 Kauhajoki – 11. marraskuuta 2022 Helsinki ) oli Yleisradion pääjohtaja vuosina 1980–1989. Hän valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi 1951. Puoluekannaltaan Kiuru oli sosiaalidemokraatti.
Ura
Kiuru työskenteli Työväen Sivistysliiton opintosihteerinä 1951–1956, Pohjolan Opiston rehtorina 1956–1959, Kulutusosuuskuntien Keskusliiton valistusosaston päällikkönä 1959–1969, E-instituutin rehtorina 1969–1971, KK:n toisena johtajana 1971–1974, Yle TV1:n johtajana 1975–1979 ja Yleisradion pääjohtajana 1980–1989. Hän oli myös Työväen Sivistysliiton puheenjohtaja 1967–1978. Kiuru oli Suomen edustajana Unescon yleiskokouksessa 1964–1985. Työväen Akatemian esimiehenä ja johtokunnan puheenjohtajanan hän toimi 1968–1974. Suomen Unesco-toimikunnan puheenjohtajuus oli hänellä 1972–1986. Hän oli Pohjoisvision puheenjohtaja 1976–1979, Suomalais-norjalaisen kulttuurirahaston puheenjohtaja 1988–2003 sekä Kansainvälisen radio- ja televisiojärjestön OIRT:n presidentti 1987–1989. Kiuru oli muun mussa Suomen Kansanopistoyhdistyksen kunniajäsen, ja hän sai elämänsä aikana Suomen Valkoisen Ruusun Komentajamerkin.
Yleisradion pääjohtajana
Sakari Kiuru valittiin TV 1:n johtajaksi vuonna 1974 kompromissiehdokkaana. TV 1:n johtajan paikka oli jyvitetty sosialidemokraateille, ja SDP:n puoluetoimikunta oli päättänyt ehdokkaaksi kirjailija Pentti Holapan, jota myös silloinen pääministeri Kalevi Sorsa tuki voimakkaasti. Ylen hallintoneuvoston porvarienemmistö, etenkin Keskustapuolue, vastusti kuitenkin jyrkästi Holapan valintaa. Tässä tilanteessa Yleisradion pääjohtaja Erkki Raatikainen esitti johtajaksi Kiurua, joka empi aluksi, mutta suostui lopulta hallintoneuvoston sosialidemokraattisten jäsenten pyyntöön.
Erkki Raatikainen joutui lähtemään Yleisradion pääjohtajan paikalta vuodenvaihteessa 1979–1980. Tullessaan pääjohtajaksi Kiuru näki tärkeimmäksi tehtäväkseen valmistautumisen Ylen monopoliaseman menettämiseen. Hänen kaudellaan Ylen toiminta keskitettiin Pasilaan, ja sen lopulla myytiin Ylen toimitalo Kesäkadulla. Omissa muistelmissaan Kiuru luonnehti edeltäjäänsä Raatikaista liian passiiviseksi johtajaksi.
Kiurun kantavana ajatuksena oli ”empaattinen ohjelmapolitiikka”, mikä merkitsi ohjelmien tekijöiden asettumista käsittelemiensä henkilöiden asemaan. Kuuntelijan ja katsojan tuli voida nähdä ohjelmissa esitetyt kohtalot ja tapahtumat ominaan.
Kiurun pääjohtajakaudella Yleisradion ja presidentti Mauno Koiviston välille puhkesi niin kutsuttu sitaattikiista. Keväällä 1984 Koivisto esitti Kiurulle paheksuntansa siitä, että Yleisradion ajankohtaisohjelmissa oli käytetty katkelmia Koiviston aikaisemmista puheista ja haastatteluista. Koivisto vaati Kiurua toimimaan siten, ettei hänen vanhoja lausuntojaan lyhenneltäisi ja käytettäisi hänen tietämättään ja asiayhteydestään irrotettuina. Kiista kärjistyi vuoden 1985 aikana väännöksi kahden instituution, Yleisradion ja tasavallan presidentin välillä ja johti hetkellisesti Koiviston ja Yleisradion lähes täydelliseen välirikkoon. Koivisto osoitti mieltään Yleisradiolle antamalla kiistaa koskevan haastattelun Ylen pahimmalle kilpailijalle MTV:lle. Koiviston ja Yleisradion välistä kiistaa leimasi Kiurun mukaan pattitilanne: toisaalta Yleisradio ei voinut hävitä ja alistua presidentin ohjaukseen, mutta toisaalta Ylellä ei ollut varaa nöyryyttää presidentti-instituutiota. Koiviston suuttumusta asian suhteen kuvaa, että vielä kymmenen vuotta myöhemmin hän kirjoitti siitä muistelmissaan kitkerään sävyyn ja jätti kokonaan mainitsematta, että kiistassa oli päästy sovintoon Kiurun tehtävään pyytämän entisen vvaltakunnansovittelijan Matti Pekkasen välityksellä. Myrskyn silmään joutunut Kiuru puolestaan kuvasi sitaattikiistaa uransa ”hankalimmaksi rumbaksi”.
Hankaukset poliitikkojen ja Sakari Kiurun johtaman Yleisradion välillä juonsivat juurensa poliittisen ilmapiirin muuttumisesta 1980-luvun alkuvuosina. Siirryttäessä Kekkosen ajasta Koiviston aikaan tiedotusvälineiden toimintatavat ja -kulttuuri muuttuivat ja yleinen politiikan vastaisuus valtasi tilaa lehdistössä, radiossa ja televisiossa. Toimittajien asenne poliitikkoja kohtaan tuli kriittisemmäksi, minkä vuoksi poliitikkojen suhde toimittajiin muuttui ongelmallisemmaksi. Myös Kiurun suhteet moninkertaiseen pääministeriin ja puoluetoveriinsa Kalevi Sorsaan olivat vaikeat. Sorsan kritiikki tiedotusvälineitä kohtaan huipentui niin kutsuttiin infokratiapuheeseen, jonka hän piti SDP:n puoluekokouksessa Lahdessa kesällä 1984.
Jäätyään eläkkeelle Yleisradiosta Kiuru julkaisi muistelmateoksensa Sähköiset suhteeni ja alkoi sen jälkeen kirjoittaa myös muista aiheista.
Kirjepommi
Vuoden 1985 aikana Yleisradion ruotsinkielisen toimituksen ohjelmapäällikkö oli saanut kirjeitä, joissa oli paheksuttu ohjelmien seksuaalista sisältöä. Kirjeiden lähettäjä uhkasi ohjelmapäällikköä hänen kotitalonsa polttamisella, mikäli kirjoittajan paheksumien ohjelmien esittäminen jatkuisi. Poliisi uskoi, että Kiurulle osoitetun kirjepommin ja ohjelmapäällikölle esitettyjen uhkausten takana oli yksi ja sama henkilö.
Poliisi arveli ”Harri Likaisen” nimen esikuvana olleen Clint Eastwoodin tähdittämä elokuva Likainen Harry. Tekijän uskottiin säikähtäneen sivullisen joutumista kirjepommin uhriksi, koska uusia vastaavia iskuja Yleisradion johtoa vastaan ei enää myöhemmin tehty.
Yksityiselämä
Vuonna 1995 ilmestyneessä yhteisessä kirjassaan Kaarnalaiva Reidunn ja Sakari Kiuru kuvasivat poikansa itsemurhan ja tyttärensä vakavan sairastumisen aiheuttamia tunteita. Vaimonsa sairastumisesta ja joutumisestaan tämän omaishoitajaksi Sakari Kiuru puolestaan kertoi vuonna 2005 ilmestyneessä kirjassaan Sairauden satuttaessa.
Riveria
Riveria on ammattioppilaitos, jonka pääpaikka on Joensuu. Riveria järjestää monialaista ammatillista koulutusta Pohjois-Karjalan alueella. Perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintoja on yli 130. Pohjois-Karjalan koulutuskuntayhtymän organisaatiouudistuksen yhteydessä yhtymän ainoan oppilaitoksen nimeksi tuli Riveria vuoden 2018 alussa.
Vuosittain Riveriassa opiskelee yli 17 000 nuorta ja aikuista. Henkilöstöä on noin 800. Riverian keskeisiä koulutusmuotoja ovat ammatillinen koulutus, ammatillinen täydennyskoulutus, oppisopimuskoulutus, vapaa sivistystyö ja kesäyliopistotoiminta. Riverian rehtorina toimii koulutuskuntayhtymän johtaja Esa Karvinen (2016-). Opetushallinnon ammattikoulutuksen opiskelijatilastojen mukaan Riveriassa oli vuonna 2018 yhteensä 6 465 ammatillista perustutkintoa opiskelevaa, ja opiskelijoita oli yhteensä 7 224. Tämän lisäksi oppilaitoksessa opiskelee tuhansia muita opiskelijoita.
Koulutusyksiköt
Riverian koulutusyksiköt sijaitsevat Joensuussa, Kiteellä, Lieksassa, Nurmeksessa, Valtimolla ja Outokummussa.
Kaustisen kamarimusiikkiviikko
Kaustisen kamarimusiikkiviikko on tammi–helmikuun vaihteessa Kaustisella järjestettävä kamarimusiikkitapahtuma, jonka järjestäjänä on Kaustisen Kamarimusiikkiyhdistys ry. Ensimmäisen kerran kamarimusiikkiviikko järjestettiin vuonna 1978. Kamarimusiikkiviikon perusti säveltäjä Pehr Henrik Nordgren, joka on toiminut myös viikon taiteellisena johtajana. Vuonna 2020 viikon taiteellisena johtajana aloitti Sibelius-Akatemian viulumusiikin professori, viulutaiteilija Kaija Saarikettu.
Taiteellisina johtajina ovat aikaisemmin toimineet myös säveltäjä Veli-Matti Puumala, oboisti Anni Haapaniemi, viulisti Kreeta-Maria Kentala, viulisti Jari Valo sekä dramaturgi ja ohjaaja Vesa Tapio Valo. Viikon tunnuslause on "Talvi soi tarinoita".
Pääosa konserteista on Kansantaiteenkeskuksessa kallion sisään louhitussa Kaustinen-salissa sekä Pelimannitalossa ja Kaustisen kirkossa. Musiikki kiertää -ilmaiskonsertit toteutetaan yhdessä paikallisten ammattimuusikoiden sekä Kaustisen musiikkilukion kanssa. Tapahtuma on viime vuosina levittäytynyt myös alueen lähikuntiin erilliskonserttien ja kurssitoiminnan myötä.
Quadra 900
200px|thumb|47 senttimetriä korkeaan koteloon pakattu Quadra 900 oli toinen [[Macintosh Quadra|Quadra-malliston ensimmäisistä tietokoneista.]] Macintosh Quadra 900 on Apple Computerin 21. lokakuuta 1991 julkaisema, Macintosh Quadra -sarjan tietokone. Quadra 900 julkaistiin yhdessä Quadra 700 -mallin kanssa. Vuonna 1992 malli päivitettiin ja sitä alettiin myydä nimellä Quadra 950. Quadra 900 :n tuotanto lakkautettiin 18. toukokuuta 1992.