cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Târgu Jiu
Târgu Jiun nähtävyyksiä
Paikallisia nähtävyyksiä ovat muun muassa Târgu Jiun kirkko, rautatieasema ja kaupungintalo sekä kuvanveistäjä Constantin Brâncușin (1876–1957) veistokset Loputon pylväs, Suudelman portti ja Hiljaisuuden pöytä. Brâncuși oli kotoisin Târgu Jiusta, mutta loi uransa Ranskassa.
Aino Valli
Aino Elisabet Valli, o.s. Oksanen, (16. syyskuuta 1902 Iitti – 22. syyskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen murretutkija, vaikkakin hänen päätyönsä oli opettaminen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1921, suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1925 ja sai maisterin arvon 1927. Hän toimi äidinkielen opettajana useissa oppikouluissa 1930-luvulta aina 1960-luvulle asti. Eläkkeelle hän jäi äidinkielen lehtorin virasta Helsingin tyttönormaalilyseosta.
Iitin murteen tutkiminen muodostui hänen merkittävimmäksi työkseen. Työ alkoi 1924, jolloin hän aloitti toiminnan ns. sanastajana Iitissä ja Jaala ssa. Vuoteen 1930 asti hän keräsi sanoja, sanontoja, esimerkkilauseita ja perinnetietoa; muistiinpanoliuskoja kertyi runsaat 43.000. Tämä työ liittyi ensin Sanakirjasäätiön, sittemmin Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen hankkeeseen, jossa haluttiin kerätä näytteitä eri murteista noin 60 pitäjästä ja saada aikaan suuri Suomen murteiden sanakirja. Aino Vallin innostuneen ja kotiseuturakkauden täyttämän työn ansiosta Iitin sanasto on yksi suurimmista kerätyistä pitäjänsanastoista.
Iitin ja Jaalan murteen sanakirja
Aino Vallin kokoamasta aineistosta saatiin myöhemmin sanakirja. Iittiläisten aloitteesta Helsingin Iittiläiset ry teki 1958 ehdotuksen, että myös Iitin kunta olisi mukana kirjahankkeessa. Aino Valli suostui tehtävään, ja siitä muodostui hänelle vuosikymmenten mittainen työ. Sanakirjasta tuli laaja, kustantajaa sille ei helposti löytynyt. Lopulta Iitin kunta oli rahoittajana ja myös Aino Valli testamenttinsa varoilla. Sanakirjan puhtaaksikirjoitusta tekivät useat henkilöt Iitin kunnantalossa, mittavimman puhtaaksikirjoitustyön teki Kirsi Heikkilä. Sanakirjassa on neljä osaa. Viimeiset osat saatiin puhtaaksikirjoitettua vasta Aino Vallin kuoleman jälkeen. Kirjasarjaa on saatavissa Iitin kunnasta.
Aino Valli halusi liittää sanakirjaan jokaisen sanan alkuperän. Niinpä hän haki vertailusanat lähikielistä, mm. karjalan kielestä ja virosta. Sanoista on annettu esimerkkilauseita. Lisäksi sanakirjassa on paljon kansanperinnettä, valokuvia ja piirroksia. Aino Valli oli haastatellut ja kuunnellut vanhoja iittiläisiä ja jaalalaisia, joiden syntymäajat olivat 1830 – 1860 tietämillä. Näin se kieli ja perinne, joka tuli kerättyä, oli erityisen vanhaa. Näitä vanhoja kielenoppaita, joita Aino Valli puhutti, oli 150. Lukijalle sanakirja avaakin nyt vanhaa ajankuvaa mm. maanviljelystä, karjanhoidosta, käsitöistä, metsästyksestä, ruoanlaitosta, sairauksista, juhlista, uskomuksista ja monesta muusta. Esimerkkinä sana ”heponiekko”: eräänlainen tauti. Heponiekkoo oli ollut yhdeksää lajia, mutta ei muistettu kuin kaksi: ”Sit ol hiirenniekkoo ku kieroo katto, ja heponiekkoo ku pää tutajaa” (s. 495).
Aino Valli laati sanakirjan alkuun laajan selvityksen, jossa hän esittää omat näkemyksensä Iitin murteen alkuperästä ja kehityksestä. Hän piti karjalan kieltä suurimpana vaikuttajana, osittain myös viron kieltä ja vasta sitten hämäläistä vaikutusta. Nykytutkimus ei yhdy kaikkiin Aino Vallin näkemyksiin. Sanakirja on kuitenkin ehtymätön iittiläisen ja jaalalaisen kansankulttuurin ja värikkään sanankäytön lähde. Aino Valli kirjoittaakin kirjansa johdannossa: ''”Pääkielenoppainani, kielimestareina, oli yli sata tarkan karsinnan jälkeen valittua monen polven syntyperäistä ja kansakoulunkäymätöntä Iitin-Jaalan vanhusta… Tuli kosolti minulle ennen tuntemattomia sanoja, jolloin iloni oli vilpitön kuin simpukanpyytäjällä helmen löydettyään. Oppaani olivat suurelta osalta torppien vanhuksia, koska näiden murre oli puhtaampaa kuin talonpojiston siksi, että heille tuli vähän sanomalehtiä, mikäli tuli lainkaan. Näin tämä murre on lähinnä vähäosaisten sanataidetta.”'' (s. 36)
Meripuolustusalue
Meripuolustusalue on yleensä rannikkoalueesta ja siihen liittyvän merialueen valvonnasta ja tarvittaessa puolustuksesta vastaava yhtymä. Yhtymän alaisina joukkoina voi olla rannikkojoukkoja (tykistöä, ohjuksia ja jalkaväkeä), ilmatorjuntajoukkoja sekä laivasto-osastoja.
Suomessa meripuolustusalueita olivat Saaristomeren meripuolustusalue sekä Suomenlahden meripuolustusalue, joiden laivastojoukot yhdistettiin Rannikkolaivastoksi ja rannikkojoukot Rannikkoprikaatiksi 1. tammikuuta 2015.
Kjell A. Nordström
thumb|right|180px|Kjell A. Nordström, 2004 Kjell Anders Nordström (s. 26. helmikuuta 1958, Skärholmen, Tukholma) on ruotsalainen kauppatieteen tohtori ja tietokirjailija. Hän toimii apulaisprofessorina Tukholman kauppakorkeakoulun Kansainvälisen liiketoiminnan instituutissa.
Nordström tunnetaan erityisesti Jonas Ridderstrålen kanssa tekemistään kirjoista Funky Business (1999) ja Karaokekapitalismi (2004). Ensin mainittu on käännetty 33 kielelle ja sitä on myyty yli 300 000 kappaletta. Jälkimmäinen on käännetty puolestaan yli 20 kielelle.
Ahvenanmaalla nuoruutensa viettänyt Nordström on nykyään Ruotsin parhaiten palkattu puhuja. Hän oli aikaisemmin naimisissa ruotsalaisen The Real Group -yhtyeen laulaja Katarina Henrysonin kanssa, jonka kanssa hänellä on myös lapsi.
Uuden-Englannin pimeä päivä
Uuden-Englannin pimeä päivä oli perjantai 19. toukokuuta 1780, jolloin Uudessa-Englannissa ja osissa Kanadaa taivas tuli keskellä päivää epätavallisen pimeäksi. Varhain iltapäivällä oli suunnilleen yhtä pimeää kuin tavallisesti pilvisellä säällä on noin tunnin kuluttua auringonlaskun jälkeen.
Pimeyden vuoksi keskellä päivääkin oli poltettava kynttilöitä, ja ulkona liikkuminen oli vaikeaa. Harper's Magazinessä vuonna 1881 julkaistun artikkelin mukaan linnut menivät tällöin yöpuulle, kukot kiekuivat kuin keskiyöllä ja eläimet olivat kauhuissaan. Ilmiön aiheutti todennäköisesti suuressa metsäpalossa syntynyt savupilvi, minkä lisäksi samaan aikaan mahdollisesti esiintyi sakeaa sumua. Savupilvi hälveni vasta keskellä yötä, jolloin tähdet tulivat näkyviin.
Ilmiön laajuus
Harvard Collegen professori Samuel Williamsin mukaan pimeys vallitsi alueella, joka ulottui pohjoisessa ainakin Mainen Portlandiin ja etelässä New Jerseyyn. Pennsylvaniassa pimentymistä ei havaittu.
Nicholas Autrecourtlainen
Nicholas Autrecourtlainen (, tai Nicolaus de Ultricuria) (n. 1299 – n. 1369) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi.
Nicholas syntyi Autrecourtissa lähellä Verdunia. Hänet tunnettiin ennen kaikkea skeptisismin kehittäjänä kohti äärimmäisiä loogisia johtopäätöksiä. Häntä on joskus pidetty keskiajan ainoana aidosti skeptisenä ajattelijana. Toisaalta hän ei ollut skeptikko esimerkiksi suhteessa aistihavaintoihin.
Uuden-Englannin pimeä päivä
Ilmiön laajuus
Vallankumoussotilas Joseph Plumb Martin kirjoitti asiasta myöhemmin: "Olimme täällä [ New Jerseyssä ] 'pimeän päivän' (19. toukokuuta aikoihin); sanottiin, että pimeys ei New-Jerseyssä ollut yhtä suuri kuin Uudessa-Englannissa. Kuinka suuri se oli siellä, en tiedä, mutta tiedän, että siinä osassa New-Jerseytä, jossa olin, se oli hyvin suuri, siinä määrin, että kanat menivät orrelle, kukot kiekuivat ja yökehrääjät lauloivat tavallisen iltalaulunsa; ihmisten oli sytytettävä kynttilät taloissaan voidakseen nähdä riittävästi voidakseen suoriutua arkisista toimistaan; seuraava yö oli yhtä epätavallisen pimeä kuin päiväkin."
Nicholas Autrecourtlainen
Nicholas oli omaksunut myös eräänlaisen atomismin. Hän katsoi, että kaikki aine, avaruus ja aika koostuvat jakamattomista atomeista, pisteistä ja hetkistä, ja että kaikki syntyminen ja häviäminen on seurausta atomien uudelleenjärjestymisestä. Hänen ajatuksensa muistuttavat paljon al-Ghazalin näkemyksiä. Tästä on päätelty, että hän olisi ollut tietoinen tämän teoksista joko suoraan tai Averroksen teosten kautta.
Nicholaksen teoksiin kuuluvat Exigit Ordo (1333/35), kirjeet (Epistolae, 1335/36) sekä kvestio Utrum visio alicuius rei naturalis possit naturali intendi (1336/39). Ei ole varmaa, missä määrin Nicholas oli sitoutunut ajatuksiinsa, mutta paavi Klemens VI tuomitsi ne harhaoppisiksi 19. toukokuuta 1346, ja hänen teoksiaan poltettiin julkisesti.
Uuden-Englannin pimeä päivä
Vaikutukset
Ensimmäisenä epätavallinen pimeys havaittiin Rupertissa, Vermontissa, jossa aurinko oli paksun pilven peitossa jo noustessaan. Massachusettsin Cambridgessä professori Samuel Williams mainitsi pimeyden alkaneen klo 10:n ja 11:n välillä ja jatkuneen seuraavaan yöhön saakka. Pastori Ebenezer Parkham Westboroughista, Massachusettsista mainitsi, että puolenpäivän aikaan oli pimeää, mutta ei kertonut, milloin se oli alkanut. Harvard Collegessa sen mainitaan alkaneen klo 10.30, olleen syvimmillään klo 12.45 ja hälvenneen osittain noin klo 1.10 iltapäivällä, minkä jälkeen lopun päivää kuitenkin oli vain hieman valoisampaa. Pimeyden kerrotaan levinneen Massachusettsin Barnstableen saakka klo 2 iltapäivällä ja olleen syvimmillään puoli kuudelta illalla.
Muita havaittuja ilmiöitä
Jo useita päiviä ennen pimeää päivää aurinko näytti Uudesta-Englannista katsottuna punaiselta ja taivas keltaiselta. Kun pimeys tuli, joissa ja sadevedessä havaittiin olevan nokea, mikä viittasi savun läsnäoloon. Yön tultua kuu näytti punaiseksi värjäytyneeltä. Osissa Uutta-Englantia satoi aamulla 19. toukokuuta 1780, mikä osoittaa, että silloin oli myös pilvistä.
Uskonnolliset tulkinnat
Useimmat henkilöt pitivät keskellä päivää esiintynyttä epätavallista pimeyttä hämmästyttävänä ja selittämättömänä varsinkin, kun tiedonkulku tuohon aikaan oli hidasta. Monet tulkitsivat tapahtuman uskonnollisesti. Yleisesti sitä pidettiin merkkinä siitä, että tuomiopäivä oli lähellä. Toisaalta, kun pimeä päivä sattui keskellä Yhdysvaltain vapaussotaa, jotkut itsenäisyysjulistusta vastustaneet lojalistit pitivät sitä Jumalan rangaistuksena siitä, että amerikkalaiset olivat nousseet kapinaan Englannin laillista hallitusta vastaan.
Connecticutissa kuvernöörin neuvosto oli parhaillaan kokoontuneena, mutta se aikoi hajaantua, kun monet sen jäsenistä pelkäsivät tuomiopäivän olevan lähellä. Neuvosto muutti kuitenkin mieltään, kun yksi sen jäsenistä, Abraham Davenport, ilmaisi mielipiteenään:
"Vastustan hajaantumista. Tuomiopäivä joko on lähellä tai se ei ole. Ellei se ole, ei ole mitään syytä hajaantua; jos se on, haluan mieluummin tulla löydetyksi velvollisuuksiani suorittamassa. Pyytäisin sen vuoksi, että tänne tuotaisiin kynttilöitä."
Myöhemminkin erityisesti adventistit ovat pitäneet vuoden 1780 pimeää päivää tärkeänä tapahtumana ja ajan merkkinä, joskin luonnollisesti vasta varhaisena merkkinä siitä, että lopun ajat ovat lähestymässä. Ellen G. White piti sitä Joelin kirjassa olevan ennustuksen toteutumisena: "Aurinko pimenee ja kuu muuttuu vereksi, ennen kuin Herran päivä tulee, se suuri ja peljättävä" Samaa mieltä ovat olleet monet myöhemmätkin adventistit, jotka pitävät Whiten teoksia suuressa arvossa. Tärkeänä ajan merkkinä se mainitaankin myös esimerkiksi Arthur S. Maxwellin 10-osaisessa kirjasarjassa Ikuisia kertomuksia.
Selitys
Todennäköinen syy pimeään päivään oli laajoista metsäpaloista levinnyt savupilvi, joka vallinneen tuulen suunnan vuoksi kulkeutui alueelle. Tiedetäänkin, että Pohjois-Amerikassa oli samoihin aikoihin esiintynyt suuria metsäpaloja.
Jos tuli vahingoittaa puuta, sitä kuitenkaan tappamatta, ja puu myöhemmin alkaa jälleen kasvaa, palosta jää selviä merkkejä puun vuosirenkaisiin. Tämä tekee mahdolliseksi päätellä, milloin on esiintynyt metsäpaloja. Puiden vuosirenkaiden tutkijat ovatkin löytäneet nykyisen Algonquinin provinssipuiston alueelta Kanadan Ontariosta jälkiä juuri vuonna 1780 riehuneesta laajasta metsäpalosta, jonka he katsovat aiheuttaneen pimeän päivän.
Irakli Tsirekidze
pienoiskuva|Irakli Tsirekidze Irakli Tsirekidze (s. 3. toukokuuta 1982) on georgialainen judoka.
Tsirekidzen parhaat saavutukset kansainvälisistä arvokilpailuista ovat maailmanmestaruus 90 kilogramman painoluokassa 2007 Rio de Janeirosta ja olympiakulta samassa sarjassa 2008 Pekingistä. Lisäksi hän on saavuttanut 90-kiloisissa EM-hopeaa vuonna 2007 ja -pronssia vuonna 2008 sekä 100 kg:n painoluokassa EM- ja MM-pronssia 2011. Masters/Grand Prix/Grand Slam -kilpailuista hän on saavuttanut yhden voiton ja kolme kolmossijaa sekä maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa viisi voittoa, kolme kakkossijaa ja neljä kolmossijaa.
Nayib Bukele
Nayib Armando Bukele Ortez (s. 24. heinäkuuta 1981) on elsalvadorilainen poliitikko, joka valittiin El Salvadorin presidentiksi presidentinvaaleissa helmikuussa 2019. Hän astui virkaansa 37-vuotiaana kesäkuussa 2019, jolloin hän oli yksi maailman nuorimmista valtionpäämiehistä.
Central District
thumb|Central District kuvattuna Botswanan karttaan. Central District on Botswanan hallinnollisista alueista suurin. Sen pinta-ala on 142 302 neliökilometria, vuoden 2006 asukasluku oli 582 394 ja pääkaupunki on Serowe.
Nayib Bukele
Poliittinen ura
Bukele on ensimmäinen presidentti El Salvadorin sisällissodan jälkeen, joka ei edusta kumpaakaan maan valtapuolueista ARENA tai FMLN.
Presidenttinä
Bukele tulee maansa poliittisen valtakeskittymän ulkopuolelta, ja häntä pidetään populistina, joka ei kuitenkaan oikein yksiselitteisesti lukeudu mihinkään Latinalaisen Amerikan tämän hetkisen politiikan valtasuuntaukseen.
Ennen vuoden 2019 presidentinvaaleja Bukele perusti oman puolueensa nimeltä ”Nuevas Ideas” (’Uusia ideoita’). Puoluetta ei kuitenkaan hyväksytty tarpeeksi ajoissa, minkä vuoksi Bukele liittoutui keskusta-oikeistolaisen GANAn kanssa. Bukele voitti vaalit GANAn ehdokkaana ensimmäisellä kierroksella 53,1 prosentin ääniosuudella.
Bukele on ollut ennätysmäisen suosittu presidentti El Salvadorissa, ja ensimmäisen 100 päivän jälkeen häntä on arvioitu erittäin myönteisesti. Hän on kiinnittänyt erityistä huomiota taisteluun korruptiota vastaan, yritykseen vähentää El Salvadorin erittäin korkeaa henkirikosten määrää sekä pyrkimykseen parantaa edelleen maan suhteita Yhdysvaltoihin, jonne on pyrkinyt suuri määrä elsalvadorilaisia siirtolaisia kotimaansa heikkojen mahdollisuuksien takia.
Yksityiselämä
El Salvadorissa syntyneen Bukelen sukutausta vie osittain Lähi-itään, sillä hänen isänpuoleiset isovanhempansa olivat kristittyjä palestiinalaisia ja hänen isänsä kääntyi myöhemmin islamiin ja tuli imaamiksi. Bukele ei pidä itseään kovin uskonnollisena, mutta on sanonut uskovansa Jeesukseen.
Mariestadin kunta
thumb|262px|Mariestadin kunnan alueella sijainneet pitäjät.
thumb|250px|Näkymä Mariestadiin.
Mariestadin kunta on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Mariestad.
Kunnan maapinta-ala on 602,47 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 24 723 henkeä (31.12.2021).
Kunnassa sijaitsee Djurön kansallispuisto.
Kuntajaon kehitys
Vuonna 1887 Hassle, Berga och Färedin maalaiskunta jaettiin kolmeen osaan, jolloin kukin seurakunta muodosti oman maalaiskuntansa. Hassle ja Berga yhdistettiin jälleen vuonna 1924 Hassle-Berga-Enåsan maalaiskunnaksi. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin neljä "suurkuntaa": Lisäksi Mariestadin kaupunkiin liitettiin Leksbergin maalaiskunta. Vuonna 1971 muodostettiin nykyinen Mariestadin kunta yhdistämällä kaupunki ja edellä mainitut neljä maalaiskuntaan.
Väestönkehitys
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 569 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,4 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 5,9 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 774 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 5 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 76,5 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 5 589 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Radbyn on sittemmin kasvanut yhteen Mariestadin taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Mariestadin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Mariestadin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Alfredo Morelos
Alfredo José Morelos Aviléz (s. 21. kesäkuuta 1996 Cereté) on kolumbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Rangersia. Vasenjalkainen Morelos on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Mariestadin kunta
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Alfredo Morelos
Seurajoukkueura
Morelos on Independiente Medellínin kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa kaudella 2014, jolloin hän pelasi Categoría Primera A -sarjassa yhden ottelun. Tammikuussa 2016 kolumbialainen jalkapallosivusto uutisoi Morelosin olevan hyvin lähellä lainasopimusta Veikkausliigan Helsingin Jalkapalloklubin kanssa. Helmikuussa Morelos siirtyikin lainasopimuksella HJK:hon. Hän teki debyyttinsä Veikkausliigassa huhtikuussa 2016 IFK Mariehamnia vastaan.
Mariestadin kunta
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Alfredo Morelos
Seurajoukkueura
Morelos oli Veikkausliigan kaudella 2016 HJK:n paras maalintekijä ja hänet valittiin sarjan parhaaksi hyökkääjäksi. 7. joulukuuta 2016 HJK käytti Morelosin lainasopimuksen osto-option ja teki hänen kanssaan kolmen vuoden sopimuksen.
Maanviljelyskoulu
Maanviljelyskoulu oli aiemmin Suomessa toiminut maatalousalan oppilaitos.
Alfredo Morelos
Seurajoukkueura
Mores siirtyi Skotlannin Valioliigassa pelaavaan Rangersiin kesäkuussa 2017.
Maanviljelyskoulu
Maanviljelyskoulu 1930-luvun Suomessa
Maanviljelyskoulun tarkoituksena oli antaa itsenäisiksi maanviljelijöiksi ja työnjohtajiksi aikoville henkilöille maataloudellista ammattiopetusta ja käytännöllistä harjaantumista maataloudessa. Maanviljelyskoulu voitiin sijoittaa vain valtion omistamalle tilalle.
Alfredo Morelos
Maajoukkueura
Morelos on edustanut Kolumbiaa alle 20-vuotiaiden maajoukkuetasolla. Hän oli mukana vuoden 2015 ikäluokan Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa, joissa Kolumbia saavutti hopeaa.
Maanviljelyskoulu
Maanviljelyskoulu 1930-luvun Suomessa
Maanviljelyskoulu oli maataloushallituksen valvonnan alainen ja sen toimintaa valvoi paikallinen johtokunta, johon asianomainen maanviljelys- tai talousseura ja maataloushallitus valitsivat kumpikin yhden jäsenen ja yhden varajäsenen kolmeksi vuodeksi kerrallaan ja johon kolmantena jäsenenä kuului koulun johtaja.
Alfredo Morelos
Saavutukset
Maajoukkuetasolla
Maanviljelyskoulu
Harjoittelujakso
Harjoittelujaksolla, joka kesti yhden vuoden, tuli oppilaiden suorittaa kaikkia tilalla esiintyviä töitä sekä saada tietopuolista alkeisopetusta kuutena talvikuukautena keskimäärin kaksi tuntia päivää kohti seuraavissa aineissa: Tämän lisäksi oppilaille annettiin kesäkauden kuluessa sopivina aikoina ammattiopetusta selittelyjen muodossa tai retkeilyjen yhteydessä.
Tietopuolinen oppijakso
Tietopuolisella oppijaksolla annettiin opetusta seuraavissa aineissa: Opetukseen voitiin sisällyttää muitakin yleistä kansalaissivistystä kohottavia aineita.
Pääsyvaatimukset
Päästäkseen oppilaaksi kouluun tuli hakijan olla 18 vuotta täyttänyt ja esittää seuraavat todistukset:
Koulun tietopuoliselle jaksolle voitiin ottaa lisäoppilaaksi henkilöitä, jotka olivat suorittaneet vähintään yhden kesäkauden valvonnanalaisen harjoittelun sekä pääsytutkinnon niissä aineissa, joita harjoittelujaksolla oli luettu.
Lakiviitteet
<references group=L />
Kuurinmaan motti
Kuurinmaan motti oli toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton Baltian offensiivin ja Operaatio Bagrationin seurauksena syntynyt motti, jossa Neuvostoliiton 1. Baltian rintaman joukot motittivat Saksan Pohjoisen armeijaryhmän joukot Kuurinmaalle, Latviaan 9. lokakuuta 1944. Armeijaryhmä uudelleennimettiin 25. tammikuuta 1945 Armeijaryhmä Kuurinmaaksi. Mottiin jäivät Saksan 16. ja 18. armeija. Motissa olleet joukot antautuivat sodan loputtua 22. toukokuuta 1945, jolloin siellä olleet 180 000 saksalaissotilasta joutui sotavankeuteen.
Taustaa
Saksan pohjoinen armeijaryhmä oli vallannut Baltian ja siten myös Kuurinmaan operaatio Barbarossassa kesällä 1941. Seuraavat kaksi vuotta armeijaryhmä yritti vallata Leningradin, kunnes tammikuussa 1944 puna-armeija mursi kaupungin piiritysrenkaan.
Neuvostoliitto aloitti 22. kesäkuuta 1944 Valko-Venäjän strategisen iskun, jonka peitenimi oli operaatio Bagration. Operaation tavoitteena oli Valko-Venäjän alueen vapauttaminen saksalaismiehityksestä. 29. elokuuta päättynyt operaatio oli menestys tuhoten lähes täysin Saksan keskustan armeijaryhmän. Sen viimeiset vaiheet Kaunaksen ja Siauliain hyökkäykset kohdistuivat Itämeren rannikolle eristäen keskustan ja pohjoisen armeijaryhmät toisistaan.
Bagrationin päätyttyä puna-armeija aloitti Balttian alueella hyökkäyksen Saksan joukkojen yrittäessä säilyttää rintamansa operaatio Doppelkopfin avulla. Neuvostojoukot aloittivat Memelin operaation pyrkimyksenään eristää pohjoinen armeijaryhmä lopullisesti.
Motin muodostuminen
thumb|300px|Kuurinmaan armeijaryhmän tunnus. Neuvostojoukot saavuttivat Itämeren rannikon Memelin lähistöllä 9. lokakuuta 1944. Sen seurauksena pohjoinen armeijaryhmä eristettiin Itä-Preussista. Hitlerin neuvonantajat – erityisesti Heinz Guderian – ehdottivat saarroksiin joutuneen armeijaryhmän evakuoimista meritse, jotta itärintama voitaisiin vakauttaa. Hitler kielsi evakuoinnin ja käski joukkojen pitää hallussaan olevat alueet Kuurinmaalla ja Viron saaristossa.
Aiheesta muualla
thumb|200px|Kuurinmaan motin aikana käytetty postimerkki
1927
Vuosi 1927 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
Lähteet
1901 – 1950
Kana (joki)
Kana on 50 km pitkä joki Kuolan niemimaan lounaisosassa Murmanskin alueella Venäjällä. Se on Umbajoen sivujoki. Joen lähteet ovat Imandrajärven kaakkoispuolisissa metsissä, noin 25 km etelään Apatityn kaupungista. Sieltä se virtaa kaakkoon pääasiassa asumattomien soitten ja metsien kautta ja laskee Umbajoen varella sijaitsevan Kanozero -järven pohjoispäähän. Saman järven itälaitaan laskee Umbajoen toinen sivujoki Muna.
Tähtikampela
Tähtikampela (Platichthys stellatus) on Tyynenmeren pohjoisosassa elävä kampelalaji.
Ulkonäkö ja koko
Kala on enimmillään metrin mittainen, yleensä pienempi. Evät ja pyrstö ovat mustan ja keltaisen raidalliset. Keskiruumis on siniharmaa.
ORP Czajka (1935)
Valmistus
Alus tilattiin Panstwowa Stocznia Modlinskalta Modlinista, missä köli laskettiin huhtikuussa 1933. Alus laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1935 ja valmistui 10. helmikuuta 1936.
Palvelus
Syyskuussa 1939 Czajka osallistui sotatoimiin raivaajalaivueen lippulaivana päällikkönään Alexei Czerwinski. Alus joutui 1. syyskuuta laivueensa mukana Saksan ilmavoimien hyökkäyksen kohteeksi kotisatamassaan Helissä, minkä jälkeen laivueen jäljelle jääneet alukset siirtyivät Czajkan johdolla Jastarniaan. Alus tuki 11.ja 12. syyskuuta rannikkopuolustuksen taistelua saksalaisia vastaan. Alus miinoitti 13. syyskuuta ja seuraavana päivänä se tuki rannikkojoukkojen taistelua, kun se joutui ilmahyökkäykseen Jastarniassa. Lievästi vaurioitunut alus siirrettiin Heliin, jonne se hylättiin miehistön liittyessä maavoimiin.
Tähtikampela
Ravinto
Laji syö kaloja sekä äyriäisiä ja muita selkärangattomia eläimiä.
ORP Czajka (1935)
Palvelus
Helin antauduttua 2. lokakuuta saksalaiset valtasivat Czajkan ja liittivät aluksen laivastoonsa nimettynä Westerplatteksi. Alus palveli miinanraivaajana ja sodan lopulla tuki- ja apualuksena. Elokuusta 1943 alkaen alus palveli torpedokoulun maalilaivana tunnuksella TFA 11. Alus selvisi sodasta kolmen muun Puolan merivoimien miinanraivaajan kanssa, joten ne palautettiin sodan päätyttyä 25. tammikuuta 1946 Travemündessä.
Alus aseistettiin saksalaisilla 20 millimetrin ilmatorjuntatykeillä ja varustettiin miinanraivausvälinein 12. maaliskuuta Kielissä, josta se matkasi muiden takaisin saatujen alusten kanssa Gdyniaan kunnostettavaksi. Alukset muodostivat miinanraivaajalaivueen yhdessä yhdeksän Neuvostoliitosta saadun miinanraivaajan kanssa, mikä oli samalla uusien merivoimien ensimmäinen laivue.
Alus kunnostettiin 1947, minkä jälkeen se liitettiin merisotakouluun ennen ORP Błyskawican siirtoa koululaivaksi. Alus palasi miinanraivaajaksi. Miinanraivauksen päätyttyä 1949 alus muutettiin partioveneeksi, kunnes se 1960 siirrettiin majoituskäyttöön. Helmikuussa 1970 alus päätettiin romuttaa.
Viitteet
}
Alex Cross
Alex Cross on fiktiivinen hahmo James Pattersonin Alex Cross -kirjasarjassa ja sen pohjalta tehdyissä elokuvissa. Cross on afroamerikkalainen etsivänä toimiva entinen FBI-agentti ja psykologi.
Työelämä
Alex Cross työskenteli aluksi yksityisenä psykologina Washingtonissa. Hän kamppaili elannosta kolme vuotta, kunnes luovutti. Hän liittyi Washingtonin poliisiin psykologiksi työskentelemään murhien ja muiden suurten rikosten parissa. Cross on profiloija. Hän on VICAP-ohjelmassa (Violent Criminal Apprehension Program, ) yhdessä FBI:n ja Washingtonin poliisin kanssa. Oltuaan lyhyen aikaa FBI:n agenttina Cross siirtyi takaisin yksityiseksi psykologiksi ja jatkoi Washingtonin poliisin ja FBI:n auttamista tarvittaessa. Hän palasi myöhemmin poliisivoimiin erityiskonsultiksi suurten tapausten yksikköön. Washington Post -lehti julkaisi syventävän artikkelin Crossista otsikolla ”Cross - The Last Southern Gentleman”. Artikkeli ylisti hänen työtään murhien parissa, ja se toi hänet yhteiskunnan tietoon.
Yksityiselämä
Alex Cross syntyi Winston-Salemin kaupungissa Pohjois-Carolinassa. Alexin vanhemmat kuolivat hänen ollessa nuori: äiti kuoli keuhkosyöpään Alexin ollessa yhdeksänvuotias ja alkoholisti-isä vuotta myöhemmin. Alex lähetettiin Washingtoniin isoäitinsä Regina Cross Hopen (”Nana Mama”) luokse asumaan. Isoäiti työskenteli tuolloin englannin opettajana ja apurehtorina. Alexilla on kolme veljeä, joista kaksi on kuollut.
Alexin vaimo Maria, joka työskenteli sosiaalityöntekijänä, ammuttiin eräästä ohiajavasta autosta käsin. Tapausta ei koskaan ratkaistu. Alexin vastuulle jäivät heidän kaksi lastaan, Damon ja Janelle. Alexilla on toinenkin poika, Alex Jr. Pojan äiti, Christine Johnson, oli rehtori Sojourner Truth Schoolissa. He eivät olleet koskaan naimisissa.
Alex työskentelee vapaaehtoisena St. Anthonyn soppakeittiössä, jossa häntä kutsutaan "Maapähkinävoimieheksi". Hän tarjoaa siellä myös ilmaisia terapiasessioita. Hänen harrastuksiinsa kuuluu pianonsoitto sekä fiktiivisten kirjojen ja tietokirjojen lukeminen. Lisäksi hän pitää lapsilleen nyrkkeilytunteja kotikellarissa. Hänen mielestään paras lomakohde on Karibia.
Koulutus
Alex Crossilla on psykologian tutkinto Johns Hopkinsin yliopistosta Baltimoresta. Hänen erikoisalanaan on epänormaali psykologia ja kriminaalipsykologia. Hän työskenteli ennen valmistumistaan vuoden ajan avustajana maatilalla.
Esiintymiset kirjoissa
Lähde:
Michel Budsko
Michel Budsko (s. 1954) on suomalainen näyttelijä, joka on tehnyt uraa pääasiassa teattereissa. Hän asuu Helsingissä.
Opiskelu
Michel Budsko kävi Helsingin ranskalais-suomalaista koulua, josta hän myös valmistui ylioppilaaksi vuonna 1974. Vuonna 1979 hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa, josta valmistui vuonna 1983. Hänellä oli jo Teatterikorkeakoulun aikana kiinnitys Wasa Teaterissa.
Ura
Hänellä on ollut myös muutamia rooleja elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on myös dubannut animaatioita. Hänen tunnetuin ääniroolinsa on Nuuskamuikkunen Muumilaakson tarinoiden ruotsinkielisessä versiossa. Hän esitti kyseistä roolia myös Muumipeikko ja pyrstötähti -elokuvan (1992) ruotsinkielisessä versiossa.
Nykyään Budsko työskentelee freelancerina, ja hän kuuluukin Helsingin freelancenäyttelijöiden liittoon ja Suomen Näyttelijäliittoon.
Muuta
Michel Budsko on työskennellyt myös ahtaajana, oppaana sekä mielisairaanhoitajana. Häneltä sujuu näytteleminen suomeksi, ruotsiksi, ranskaksi, englanniksi, saksaksi ja espanjaksi.
Rosia Bay
thumb|250px|Rosia Bay vanhassa postikortissa. Rosia Bay on lahti lähellä Gibraltarin eteläkärkeä, niemen lounaispuolella. Se on Gibraltarin alueen ainoa luonnonsatama. Lahtea suojelee Parson's Lodgen linnoitus.
Brittilaivastolla oli pitkään lahdella varustelutelakka, jossa sen laivoihin lastattiin juomavettä ja muonavaroja. Sinne rakennettiin amiraali Nelsonin laivastoa varten suuret vesisäiliöt, jotka päätettiin purkaa vuonna 2006. Säiliöihin kerättiin telakan rakennusten katoilta valunut vesi, joka säilöttiin hermeettisesti maanalaisiin säiliöihin, joista se voitiin tankata laivojen juomavesitankkeihin painovoiman avulla.
Nykyisin lahdella on uimaranta ja kahviloita, jotka houkuttelevat matkailijoita. Luonnonrannan lisäksi sinne onkaivettu kaksi uima-allasta. Nelsons Anchorage -museossa näkee paikan, jossa Horatio Nelsonin ruumis tuotiin maihin Trafalgarin taistelun jälkeen. Juorujen mukaan hänen ruumiinsa oli säilötty rommitynnyriin, ja se vaihdettiin täällä toisenlaiseen alkoholiin. Britannian kuninkaallinen laivasto on aina kiistänyt tämänsuuntaiset huhut.
Argeș (joki)
Argeș on Tonavan sivujoki Etelä-Romaniasa. Joki saa alkunsa Făgărașvuoristosta, missä siihen liittyy kaksi sivujokea, Buda ja Capra. Joen yläjuoksulla sijaitsee Vidrarun pato, joka muodostaa Vidrarun tekojärven. Joki ohittaa Piteștin kaupungin ja virtaa edelleen etelään, kunnes se laskee Tonavaan Călărașin piirikunnassa, Munteniassa.
Historia
thumb|left|200px|Argeş kartalla. Joen nimen alkuperän uskotaan tulevan Antiikin Kreikan sanasta Ὀρδησσός Ordessus, jota historioitsija Herodotos oli käyttänyt. Jotkut uskovat, että nimi tulee Daakialaisen hallitsijan Burebistan perustamasta Daakian pääkaupungista Argedavasta.
Suzuki SX4
Suzuki SX4 on Suzukin vuodesta 2006 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Sen ensimmäisen sukupolven mallista oli saatavana myös alempaan keskiluokkaan sijoittuva neliovinen sedan-versio.
Argeș (joki)
Vesivoima
Argeşia ja sen sivujokia käytetään vesivoiman tuottamiseen. Joen varrella on useita patoja, tekojärviä, tunneleita sekä voimalaitoksia. Joesta tehtyjä tekojärviä ovat: Vidraru, Oieşti, Cerbureni, Curtea de Argeş, Zigoneni, Merişani, Budeasa, Bascov, Piteşti, Călineşti, Zăvoiu, Ogrezeni sekä Mihăileşti.
Suzuki SX4
Suzuki SX4 I (2006–2014)
Ensimmäisen sukupolven SX4 kehitettiin yhteistyössä Fiatin kanssa, joka myi samaa autoa Fiat Sedici -nimisenä. Euroopassa myytävät autot valmistettiin Suzukin tehtaalla Unkarissa, joista kaksi kolmasosaa myytiin Suzuki-merkkisenä ja loput yksi kolmasosa Fiateina. Malli oli tarkoitus tuoda markkinoille myös ylellisempänä versiona nimellä Lancia Pangea, mutta hanke kuitenkin peruuntui.
Johannes Lilje
Johannes (Hanns) Lilje (s. 20. elokuuta 1899, Hannover – 1977 ) oli saksalainen teologi, huomattava Luther-tutkija sekä 1920-luvun puolivälistä lähtien yksi ekumeenisen liikkeen keskeisistä johtajista. Vuosina 1934–1945 hän oli Luterilaisen Maailmanliiton pääsihteeri ja vuosina 1952–1957 puheenjohtaja. Koska hän oli yksi Saksan tunnustuskirkon johtajista, hänet vangittiin Hitlerin loppuaikoina. Vuonna 1947 hänestä tuli Hannoverin maapiispa, 1955 Saksan yhtyneiden evankelis-luterilaisten kirkkojen johtava piispa ja vuonna 1950 Loccumin evankelisen akatemian johtava esimies. Lilje myös perusti Sonntagsblatt-lehden ja julkaisi tätä.
Suzuki SX4
Suzuki SX4 II (2013–)
Toisen sukupolven SX4 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2013.
Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä SX4 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2016 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut SX4. Suurimmat uudistukset kohdistuivat keulan ilmeeseen. Lisäksi maavara kasvoi 15 millimetrillä. vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli.
Ghanzi
thumb|Ghanzi kuvattuna Botswanan karttaan. Ghanzi on Botswanan hallinnollisista alueista harvimpaan asuttu. Sen pinta-ala on 117 910 neliökilometria, mutta vuoden 2006 asukasluku oli vain 33 700. Alueen pääkaupunki on Ghanzi.
Suuri osa Ghanzista on Kalaharin autiomaata. Siellä asuu saneja Monet heistä ovat jatkaneet perinteistä elämäntapaansa Kalaharin luonnonsuojelualueella, mutta vuodesta 1990 alkaen hallitus on koettanut saada heitä muuttamaan kyliin. Vuonna 2002 toteutetusta pakkomuutosta sanit valittivat korkeimpaan oikeuteen.
Irving Mills
Mills syntyi New Yorkissa venäjänjuutalaiseen perheeseen, joka oli muuttanut Odessasta. Hän työskenteli Philadelphiassa musiikin kustantaja Leo Feistin yhtiössä, kunnes vuonna 1919 perusti veljensä Jackin kanssa oman yrityksensä, Mills Musicin. Vuoteen 1965 mennessä yhtiöstä oli tullut maailman suurin itsenäinen musiikinjulkaisija. Mills Musicin tukemia artisteja olivat muun muassa Cab Calloway, Benny Carter, Fletcher Henderson, Jimmie Lunceford ja Don Redman. Vuosina 1926–1939 Mills toimi Duke Ellingtonin managerina ja hankki tälle muun muassa läpimurtoon johtaneen paikan New Yorkin Cotton Clubin vakio-orkesterina.
Kaius Tihtonen
Kaius Tihtonen (25. heinäkuuta 1934 – 6. heinäkuuta 2004) oli suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Tihtonen oli kotoisin Tyrvännöstä. Hän teki yhden pitkäsoiton Blue Master -levymerkille, mutta katosi sitten julkisuudesta.
Ylen Elävän arkiston sivulla Jukka Lindfors kuvaa hänen ääntään koulimattomaksi ja kappaleita naiivin romanttisiksi tai rempseiksi ralleiksi.
Richard Zedník
Richard Zedník (s. 6. tammikuuta 1976 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija. Hän pelaa oikeana laitahyökkääjänä Venäjän KHL-liigan Lokomotiv Jaroslavlissa.
Slovakian maajoukkueessa Zedník on pelannut vuoden 2006 ja 2010 talviolympialaisissa, vuosien 2001, 2003 ja 2005 MM-kilpailuissa sekä vuosien 1996 ja 2004 maailmancupissa. Vuoden 2003 MM-kilpailuissa joukkue saavutti pronssia.
Zedník loukkaantui vakavasti 10. helmikuuta 2008 Florida Panthersin ja Buffalo Sabresin välisessä NHL-ottelussa, kun joukkuetoveri Olli Jokisen luistin viilsi tapaturmaisesti hänen kaulaansa. Mies leikattiin heti ja on nyt toipunut hyvään kuntoon.
Jean Boldt
Boldtia voidaan pitää tolstoilaisena kristillisenä anarkistina, joka oli kiinnostunut muun muassa eläinsuojelusta, kasvissyönnistä sekä rauhanaatteesta. Lakia opiskelleena hän vastusti kiivaasti oikeuden väärinkäyttöä, jota Boldt kutsui valtion pakkovallaksi ja piti oikeuslaitosta rikkaiden etujen ajajana. Hän vastusti myös prostituutiota, joka tuolloin oli Suomessa valtiovallan hyväksymää ja osittain säätelemää toimintaa. Viimeisinä vuosinaan Boldt radikalisoitui vallankumoukselliseksi, jonka toiminta huipentui vuonna 1917 tapahtuneeseen Nikolainkirkon eli nykyisen Helsingin tuomiokirkon valtaukseen.
Varhaiset vuodet ja yhteiskunnallisen toiminnan alku
Kuopiossa syntyneen Boldtin vanhemmat olivat kenraali Johan Dietrich Boldt ja Kuopion piispan Robert Frosteruksen tytär Anna Christina Frosterus. Kotiseutututkimuksen uranuurtaja Robert Boldt, kirjailija Alexander Boldt sekä sosialisti ja uskontofilosofi Georg Boldt olivat hänen veljiään. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1883 ruotsinkielisestä Kuopion yksityislyseosta ja suoritti sen jälkeen yleisen oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1886. Boldtin yliopistoaikojen parhaan ystävän on kerrottu olleen myöhemmin kansallissosialistina tunnettu Johannes Öhquist. Boldtin puoliso oli vuodesta 1898 lähtien Katarina Vilhelmina Söderberg.
1890-luvulla Boldt kiinnostui sosialismista, tolstoilaisuudesta sekä teosofiasta. Vuonna 1897 hän perusti yhdessä kirjailija Matti Kurikan ja teosofi Pekka Ervastin kanssa Helsinkiin ruotsinkielisen rauhanyhdistyksen Finlands Fridsförening. Vuosina 1896–1898 Boldt työskenteli vain kaksi vuotta ilmestyneen Humanitas-lehden toimittajana. Matti Kurikan lähdettyä vapaaehtoiseen maanpakoon vuonna 1899 Boldt pyrki pariin otteeseen ilman menestystä hänen seuraajakseen Työmies-lehden toimitukseen.
Vuoden 1900 lopulla Boldt ja Ervast perustivat Uusi Aika -nimisen viikkolehden. Boldt uskoi, että siitä tulisi maailman paras lehti, ja siksi joulukuussa 1900 ilmestyneestä näytenumerosta otettiin 165 000 kappaleen jättiläispainos. Uusi Aika ehti kuitenkin ilmestyä vain seuraavan vuoden tammikuusta toukokuuhun, ennen kuin lehti jouduttiin varojen puutteessa lopettamaan. Lehti levitti kuitenkin teosofisia ajatuksia myös työväestön keskuuteen, ja Ervast julkaisi siinä Valoa kohti kirjansa alkuosan ”teosofisten kirjeiden” muodossa.
Boldt osallistui elokuussa 1906 Oulussa pidettyyn SDP:n edustajainkokoukseen, mutta hänet poistettiin kokoussalista jo heti alkuunsa, kun hän menetti malttinsa ja esiintyi äänekkäästi.
Anarkismi ja Nikolainkirkon valtaus
Boldt siirtyi 1910-luvulla kristillisestä tolstoilaisuudesta kohti anarkososialismia ja tuli tunnetuksi keväällä ja kesällä 1917 niin sanottujen kirkkomellakoiden yhteydessä. Hän piti toukokuusta lähtien väkijoukoille ”Boldtin kongresseiksi” kutsuttuja palopuheita Nikolainkirkon portailla. Samaan aikaan toinen tolstoilainen anarkisti, kirjailija Arvid Järnefelt, järjesti omia, jopa väkivaltaisiksi muuttuneita puhetilaisuuksiaan Nikolainkirkon lisäksi myös Johanneksen ja Kallion kirkoissa. Puheissaan Boldt käsitteli vallankumouksen lisäksi muun muassa eläinsuojelua, prostituutiota sekä oikeuslaitoksen korruptiota, hänen kerrotaan myös vaatineen väkivaltaista loppua suomalaisille suurkapitalisteille.
Kesäkuun alussa Boldt kannattajineen kokoontui Senaatintorille päivittäin. Hän yritti myös huonolla menetyksellä perustaa omaa punakaartia vastapainoksi radikaalien sosialidemokraattien ja suojeluskuntalaisten aseellisille ryhmille. Kesäkuun 17. päivänä joukko Boldtin johtamia anarkisteja valtasi jumalanpalveluksen jälkeen Nikolainkirkon ja alkoi pitää siellä omaa kokoustaan. Boldt puhui kannattajilleen saarnatuolista käsin, kunnes miliisi saapui paikalle ja hajotti kokouksen. Hänen ohellaan valtauksessa oli mukana myös muun muassa pastori Juho Uoti. Boldt vaati puheissaan muun muassa, että Helsingin miljonäärit oli vangittava ja tapettava, että ”kansa pääsisi vapaaksi sellaisista loisista”. Boldt pidätettiin 18 tuntia kestäneen valtauksen jälkeen kirkon tyhjennyksen yhteydessä ja toimitettiin Niuvanniemen mielisairaalaan. Hänen pidätyksensä aiheutti Senaatintorilla rajun mellakan, jossa loukkaantui kolme miliisiä. Boldtin kannattajat jatkoivat Senaatintorilla kokousten pitämistä vielä tämän jälkeenkin koko kesän ajan.
Juha Siltanen on kirjoittanut Nikolainkirkon valtauksesta näytelmän Vallankumous, joka sai ensi-iltansa 2014. Boldtin lisäksi sen toisena päähahmona on myös valtauksessa mukana ollut muotiliikkeen pitäjä Josefiina Huttunen.
Jean Boldtin kirjallinen tuotanto käsittää yhden runoteoksen sekä prostituutiota, militarismia sekä eläinsuojelua käsittelevät teokset. Hän kuoli Helsingin maalaiskunnan Kulosaaressa toukokuussa 1920. Jean Boldt on haudattu Hietaniemen vanhalle hautausmaalle.
Teresa Rosenius
Teresa Rosenius (usein myös muodossa Theresa Rosenius) (12. tammikuuta 1944 Helsinki – 29. joulukuuta 2018 Helsinki ) oli Yleisradion ruotsinkielinen sekä Mainostelevision kuuluttaja ja iskelmälaulaja. Hänen vuonna 1965 julkaistu singlensä ”Menolippu” myi 12 000 kappaletta.
Rosenius toimi 1960-luvun puolivälissä Mainos-TV:n ohjelmaosuuksien kuuluttajana. Vuonna 1965 hän levytti suomeksi Neil Sedakan tunnetuksi tekemän kappaleen ”One Way Ticket” nimellä ”Menolippu”, jonka suomenkieliset sanat teki Sauvo Puhtila.
Roseniuksen singlen ”Menolippu” kääntöpuolella oli Jaakko Salon ja Juha Vainion kirjoittama ”Dannyn kersantti”. Roseniuksen lyhyeksi jääneen levytysuran toinen single oli vuonna 1966 julkaistu ”Aamu liian lyhyt on” / ”Nyt mitä teen”.
Haapala (Jaaman piiri)
Kylä mainitaan autiona ruotsalaisten vuosina 1618–1623 laatimassa maakirjassa. Myöhemmin sen asukkaat olivat venäläisiä, jotka kuuluivat aluksi Soikkolan ja vuodesta 1878 lähtien Valkovitsan ortodoksiseen seurakuntaan. Haapalan talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Sen jälkeen he kuuluivat kyläkuntana Kattilan volostiin. Vuonna 1899 Haapalassa oli 22 taloutta ja 125 asukasta. Neuvostoaikana se kuului Valkovitsan ja Villikaisin kyläneuvostoihin.
Haapalanjärven rannalla on kreivitär Zavodovskajan miehensä muistoksi vuonna 1861 rakennuttama kivinen tsasouna. Kylässä toimii kalastus- ja metsästysmaja.
Soikkolan inkerikot ovat nimittäneet Haapalan kylää Sairaksi ja Haapalanjärveä Sairan järveksi.
Nojabrsk
Nojabrsk on öljyntuotannon synnyttämä teollisuuskaupunki ja piirikunnan alainen kaupunkipiiri Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan eteläosissa Luoteis-Siperiassa. Jamalin Nenetsian pääkaupunki Salehard sijaitsee kaupungista linnuntietä 580 kilometriä luoteeseen ja lähin suurempi kaupunki Tjumen 870 kilometriä lounaaseen. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Nojabrskin asukasluku oli 110 620, mikä teki siitä piirikunnan suurimman kaupungin.
thumb|left|210px| Kävelykatuja kaupungintalon edustalla kantakaupungissa thumb|left|210px|Kaupungin kerrostaloja thumb|left|210px|Maantie kaupungista pohjoiseen
Historiaa, kaupunkikuva ja nähtävyyksiä
Nojabrskin taajama perustettiin 1976 öljyntuotantoalueelle johtavan rautatien rakentajien saapuessa paikalle etelästä. Rautatieaseman lähistölle syntynyt taajama nimettiin venäjän kielen marraskuuta tarkoittavan sanan mukaan. Kaupungin aseman se sai 1982.
Kaupungin keskustassa on runsaasti 5-9 kerroksisia asuintaloja, mutta esimerkiksi kaupungin eteläosista löytyy 1-2 kerrosvaltaisia asuinalueita. Maantie ja rata jakavat kaupungin niin, että asuin- ja liikehuoneistot jäävät pääosin länsipuolelle ja teollisuusosa liikenneväylien itäpuolelle. Kaupungissa on historiallinen museo ja taidemuseo.
Talouselämä
Kaupungin talous perustuu hiilivetyjen tuotantoon, suurimpina yrityksinä öljyntuotantoon keskittynyt Gazprom Neft ja Gazpromin maakaasuntuotantoyritys. Näiden ohella kaupungissa vaikuttaa satoja pienempiä petrokemiallista teollisuutta palvelevia yrityksiä.
Liikenneyhteydet
Nojabrsk sijaitsee Tjumenista ja Hanti-Mansian Surgutiin vievän pääradan pohjoiseen Novyi Urengoihin (ja eteenpäin) jatkavan runkoradan varrella Jamalin Nenetsian etelärajan lähellä. Surgutiin on kaupungin pääasemalta Nojabrsk II:lta rautateitse 270 kilometriä. Lisäksi runsas 10 kilometriä ennen kaupunkia, keskustan lounaispuolella on Nojabrsk I asema. Kaupunki on myös Jamalin Nenetsian keskiosat etelään liittävän, etelästä pohjoiseen vievän maantien eteläinen portti (etelään Surgutiin 255 km, pohjoiseen Novyi Urengoihin 455 km). Kaupungin 9 kilometriä kaupungin länsipuolella on Nojabrskin lentoasema.
Yhdistetyn maailmancup 2008–2009
Yhdistetyn maailmancup 2008–2009 alkoi 29. marraskuuta 2008 Kuusamossa ja päättyi 15. maaliskuuta 2009 Vikersundissa. Kauden aikana järjestettiin 23 henkilökohtaista kilpailua ja yksi joukkuekilpailu. Suomen Anssi Koivuranta voitti kokonaiskilpailun ennen Norjan Magnus Moania.
Kauden aikana kaikissa henkilökohtaisissa kilpailuissa oli vain yksi hyppykierros ja 10 kilometrin hiihto kun aikaisemmilla kausilla normaalikilpailussa on hypätty kaksi kierrosta ja hiihdetty 15 kilometriä ja sprinttikilpailussa hypätty yksi kierros ja hiihdetty 7,5 kilometriä. Myös muita kilpailumuotomuunnelmia on ollut. Kansainvälisen hiihtoliiton mukaan muutoksen tavoitteena oli selkeyttää lajia ja lyhentää kilpailupäivää.
Lopputulokset
Mainittuna kymmenen parasta:
Aguirre – jumalan viha
Aguirre – Jumalan viha (Aguirre, der Zorn Gottes) on saksalaisen Werner Herzogin elokuva vuodelta 1972. Espanjalaisten valloittajien johtaja (Klaus Kinski) etsii siinä tarunomaista kultakaupunkia Eldoradoa 1500-luvun Etelä-Amerikassa.
Tarinan pohjana Herzog on käyttänyt alkuperäiseen retkikuntaan kuuluneen papin Caspar de Carvajalin (elokuvassa Del Negro) päiväkirjoja.
Juoni
Espanjalainen retkikunta etsii 1560-luvun Perussa El Doradoa. Tehtävä vaikuttaa mahdottomalta, ja viimeisenä toivonaan retkikunnan johtaja lähettää pienemmän joukon syvemmälle viidakkoon aarteen perään. Pian tässä joukossa ottaa vallan Lope de Aguirre, joka on päättänyt onnistua tehtävässä, maksoi mitä maksoi.
Tuotanto
Aguirre on kuuluisa ohjaaja Herzogin ja pääosan esittäjä Kinskin yhteenotoista kuvausten aikana. Itse draamalle kaksikon henkientaiston on nähty olleen kuitenkin hyvästä.
Isokeltasiipi
Isokeltasiipi (Lithosia quadra) on siilikkäisiin kuuluva, keskikokoinen ja kapeasiipinen yöperhonen.
Aguirre – jumalan viha
Vastaanotto
Aguirre sai ensi-iltansa Suomessa vasta vapunpäivänä 1981, yli kahdeksan vuotta maailmanensi-iltaa myöhemmin.
Kriitikko Arto Pajukallio on luonnehtinut teosta ”hurjaksi hulluuden runoelmaksi”, jossa kuvaus ja progeyhtye Popol Vuhin etnisesti värittynyt musiikki tukevat toisiaan mykistävän runollisesti.