cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Visiiri
Visiiri Osmanien valtakunnassa
Ensimmäinen osmanien visiiriksi nimitetty oli Alaeddin pašša, joskin hänet on myöhemmin luettu suurvisiiriksi, sillä hänen toimenkuvansa vastasi myöhemmin käyttöön otettua suurvisiirin virkaa. Vuodesta 1385 aina Konstantinopolin valtaukseen 1453 saakka osmanien visiirit ja suurvisiirit tulivat nimenomaan Çandarli-suvun jäsenistä. Tällöin petosta epäillyt Mehmed II Valloittaja teloitutti suurvisiirinsa ja asetti tilalle yhden kenraaleistaan. Tästä muutoksesta lähtien visiirit ja suurvisiirit olivat usein sotilastaustaisia 1600-luvun alkuun saakka. Samana aikakautena monet visiireistä olivat syntyperältään muita kuin turkkilaisia ja he olivat usein taustaltaan kristittyinä syntyneitä orjia. Erityisesti 1430–1550 suuri osa visiireistä tuli köyhiltä seuduilta Albaniasta sekä slaavilaisilta alueilta. Heidät oli värvätty orjiksi devshirme-järjestelmän kautta osmanien sotaretkien yhteydessä. Tämän jälkeen monet visiirit tulivat samoista syistä Kroatiasta, Unkarista ja Itävallasta. Orjista onnekkaimmat ja kyvykkäimmät olivat saaneet korkeatasoisen koulutuksen joko hovissa tai muissa osmanien instituutioissa, ja he saattoivat nousta urallaan jopa valtakunnan toiseksi tärkeimmäksi mieheksi.
Visiirin virka ei aina tuonut turvaa kantajalleen, sillä sulttaanin epäsuosioon joutuminen saattoi merkitä jopa kuolemaa. Jotkut visiirit osallistuivat juonitteluihin ja kapinojen sytyttämiseen. Erityisesti Kösem Sultanin aikana 1600-luvun alkupuolella hovissa juoniteltiin paljon ja visiireistä muodostuvan korkeimman neuvoston henkilöstöä vaihdettiin tämän tästä.
Plutokratia
Plutokratia (kreikaksi ”rahavalta”) on poliittinen järjestelmä, jossa kansalaisten yhteiskunnallisen vaikutusvallan pohjana on omaisuus eikä esimerkiksi syntyperä. Tällaisessa valtiomuodossa valta jakautuu omaisuuden määrän ja yleisen kunnioituksen perusteella. Tuloerot ovat yleensä suuria, ja tulonsiirrot jäävät pieniksi. Sana plutokratia on johdettu muinaiskreikan sanoista πλουτος (plutos, ’rikkaus’) ja κρατείν (kratein, ’hallita’).
Earl Heiskala
Urho "Earl" Waldemar Heiskala (s. 30. marraskuuta 1942 Kirkland Lake, Ontario) on kanadansuomalainen entinen jääkiekkoilija, jonka vanhemmat olivat kotoisin Suomesta. Heiskalan perhe muutti Torontoon Urhon ollessa nuori. Hän pelasi liki 700 ammattilaisottelua.
Ura
Hän pelasi NHL:ssä Philadelphia Flyersissa vuosina 1968–1971 ja WHA:ssa Los Angeles Sharksissa vuosina 1972–1974.
Rolf Larsson (jääpalloilija)
Rolf Larsson (s. 3. joulukuuta 1986) on suomalainen jääpalloilija. Hänen seuransa on Bandyliigassa pelaava Porvoon Akilles.
Larsson esiintyi Bandyliigassa jo 15-vuotiaana kaudella 2001–2002 Kulosaaren Vestan riveissä. Seuran luovuttua seuraavan kauden sarjapaikastaan hän siirtyi HIFK:n joukkueeseen. Larsson on pelannut 30 A-maaottelua ja edustanut Suomea kolmissa MM-kisoissa.
Saavutukset
Maajoukkueessa Seurajoukkueissa
Perungan Pojat
Perungan Pojat (lyh. PerPo) on vuonna 1947 perustettu urheiluseura Rovaniemeltä. Seuran päälaji on lentopallo, jossa sen edustusjoukkue pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla SM-liigassa nimellä Team Lakkapää. Se pelaa kotiottelunsa Lapin urheiluopistolla. Valmentajana toimii Henri Tuomi. Aiempia valmentajia ovat muun muassa Ismo Tuominen ja Normunds Veinbergs.
Historia
Alkujaan seura perustettiin nimellä Perunkajärven Pojat Ounasvaaran Hiihtoseuran alajaostoksi Perunkajärven kylässä. Alkujaan seuralla oli vilkasta hiihto- ja mäenlaskutoimintaa. Vuonna 1990 seurassa alkoi vuosikymmenten tauon jälkeen lentopallotoiminta, ja edustusjoukkue nousi 12 vuodessa kuutossarjasta liigaan.
Santasport
Ennen lentopallon SM-liigakautta 2006 Perungan Pojat ja toinen rovaniemeläinen liigajoukkue Napapiirin Palloketut yhdistyivät Rovaniemen Santasport -tuotemerkin alla toimivaksi urheiluseuraksi. NaPa oli kuitenkin mukana vain yhden kauden ja jatkoi kaudella 2007–2008 pelaamista omana seuranaan ykkössarjassa.
Ensimmäisellä Santasport-nimellä pelatulla kaudella runkosarjassa joukkue sijoittui lopuksi toiseksi edellään vain suurin mestarisuosikki Pielaveden Sampo. Pudotuspeleissä Santasport eteni aina finaaleihin asti, pudottamalla muun muassa edelliskauden Suomen-mestarin Tampereen Isku-Volleyn välierissä. Finaaleissa joukkue kohtasi mestarisuosikin Pielaveden Sammon. Finaalisarja alkoi Kuopiohallissa, jossa Sampo voitti ensimmäisen pelin erin 3–2. Rovaniemellä kotijoukkue otti 3–1 voiton, ja jatkoi voittokulkuaan Kuopion jäähallissa erin 3–1. Suomenmestaruus oli katkolla seuraavassa ottelussa kotikentällä Santasportille, mutta joukkue ei pystynyt voittamaan ottelua ja ottelusarja eteni viidenteen loppuotteluun. Kuopion jäähallissa pelatussa ottelussa Santasport voitti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa vaiheikkaan vaiheiden jälkeen erin 3–2. Finaalisarja nostettiin yhdeksi kautta aikojen parhaimmista mitä on SM-liigassa pelattu.
Santasport osallistui kaudella myös 2006–07 Top Teams Cupiin pudoten puolivälierissä pelattuaan venäläistä miljoonajoukkuetta Iskra Odintsovoa vastaan. Ensimmäinen ottelu oli päättynyt Venäjällä Odintsovan tiukkaan 3–2 voittoon ja toisessa pelissä Santasport voitti venäläiset 3–2 kotikentällään. Odintsovo pääsi lopulta lopputurnaukseen, koska se voitti ratkaisuerän, jonka voittaja selviytyi lopputurnaukseen.
Santasport hajosi mestaruuskauden jälkeen heti, kun Napapiirin Palloketut sanoi irti yhteistyösopimuksen Perungan Poikien kanssa. Perungan Pojat jatkoivat edelleen silti SM-liigassa koska Napapiirin Palloketut eivät halunneet liigaan vaan jatkoivat edustustoimintaansa ykkössarjassa. Liigaan jääneen Perungan Poikien joukkueen nimi säilyi edelleen Santasportina.
Toinen mestaruus
Kaudella 2007–08 Santasportin joukkue muuttui merkittävästi, kun hakkuri Mikko Oivanen siirtyi Turkin liigaan ammattilaiseksi ja passari Ugis Krastins lopetti uransa mestaruuteen. Joukkueeseen hankittiin kovanluokan ulkomaalaisvahvistus, kun amerikkalaishakkuri Matthew Webber liittyi mukaan, ja tuli näin paikkaamaan Oivasen jättämää aukkoa. Euroopan cupeissa Santasport pelasi aluksi CEV-cupissa, ja tämän jälkeen Challenge Cupissa. Challenge Cupissa Santasport eteni neljännesvälieriin, jossa se pelasi venäläistä Lokomotiv-Izumrudia vastaan. Santasport voitti neljännesvälierissä kotiottelussa Lokomotiv-Izumrudin joukkueen 3–1, mutta se ei riittänyt jatkoon pääsyyn. Santasport putosi jatkosta, koska se hävisi itänaapurissa toisen ottelunsa.
SM-liigan runkosarjassa Santasport sijoittui toiseksi edellään vain mestarisuosikki Pielaveden Sampo. Sijoitus oli sama kuin edellisvuonna. SM-liigan puolivälierissä joukkue kohtasi Raision Loimun. Santasport voitti ottelusarjan luvuin 3–0. Välierissä Santasport kohtasi vammalalaisen VaLePa:n. Ottelusarja päättyi Santasportille voitoin 3–1. Joukkue kohtasi finaalissa Pielaveden Sammon. Sampo lähti finaalisarjaan edellisvuoden tapaan ennakkosuosikkina, mutta Santasport voitti kaksi ensimmäistä osaottelua ja nousi näin ennakkosuosikiksi. Pielaveden Sampo kuitenkin piristyi ja voitti kaksi seuraavaa ottelua. Viides ottelu pelattiin Kuopiohallissa. Ottelu ratkesi edelliskauden tapaan viidennessä erässä, jonka Santasport voitti 13–15, ja saavutti näin toisen peräkkäisen Suomen-mestaruutensa.
Kaudeksi 2008-2009 Santasport on pestannut päävalmentajakseen tšekkiläisen Pavel Tresnakin, joka on valmentanut muun muassa Slovakian ja Tšekin A-maajoukkueita EM-kisoissa asti, sekä Euroopan huippujoukkuetta Paris Volleyta. Lisäksi joukkue hankki huippuluokan hakkurin Yhdysvalloista, kun Steve Klosterman liittyi joukkueen vahvuuteen. Kauan ei kuitenkaan Klostermania Rovaniemellä nähty kun selvisi että hän oli kärähtänyt huumeista edelliskaudella Puerto Ricossa, jossa asia oli painettu villaisella.
Lopulta Santasportin hakkuriksi hankittiin yllättäen Pielaveden Sampon ikonipelaaja, latvialainen Salvis Cielavs. Cielavsin piti siirtyä pielavetisjoukkueesta Kyproksen pääsarjaan pelaamaan, ja Sampo lupasikin hänellä vapaat kädet tehdä sopimus ulkomaille. Kyproslainen joukkue ei kuitenkaan tehnyt yllättäen sopimusta latvialaisen kanssa, ja Cielavs päätti tehdä Santasportin kanssa sopimuksen. Kauden 2008-09 Eurocupissa Santasport pudotti jälleen uuden pommin lentopallokentillä, kun se kaatoi kaksinkertaisen mestareiden liigan voittojan Lokomotiv Belgrodin kotonaan erin 3-1. Vieraissa joukkue kärsi tiukan tappion venäläisjoukkueelle ja tippui näin Eurocupista. Santasportin tiputtanut Belgrod eteni lopulta aina Euroopan Cupin voittoon asti menettäen eniten eriä suomalaisjoukkueelle.
SM-liigan runkosarjan rovaniemeläisjoukkue vei näytöstyyliin ja eteni suoraan puolivälieriin. Kempeleen Lentopallo kaatui puolivälierissä suoraan erin 3-0 kuten myös välierissä viime vuoden tapaan Vammalan Lentopallo voitoin 3-0. Finaalisarjassa joukkue ei yltänyt parhaimpaansa. Päävalmentaja Pavel Tresnakin mukaan joukkue pelasi 90-pronsenttisesti paremmin kauden kaikissa muissa otteluissa kuin finaaleissa. Pielaveden Sampo vei SM-kultaa voitoin 3-1.
2009-2015
Kaudeksi 2009/2010 joukkue luopui Santasport-nimestä ja jatkoi liigassa nimellä Perungan Pojat. Perpo voitti runkosarjan ja johti puolivälieräsarjaa Raision Loimua vastaan jo voitoin 3-0. Joukkue kadotti kuitenkin vireensä, ja tippui välieristä voitoin 3-4. Ennen viimeistä ottelua PerPo oli erottanut Pavel Tresnakin tehtävistään, ja viimeisen ottelun joukkuetta valmensi Jukka Tuovinen.
Syksystä 2010 vuoteen 2015, viisi sarjakautta, joukkueen nimi liigassa on Team Lakkapää.
Kaudeksi 2010-11 PerPon valmennusvastuun otti englantilainen Shailen Ramdoo. Joukkue uudistui hieman, mutta runko pysyi joukkueella kohtuullisen hyvin kasassa. PerPo voitti runkosarjan, ja sen aikana myös lentopallon Liiga-Cupin. Joukkueen nestorille Normunds Veinbergsille haussa ollut Cup-kulta oli pääsyy peliuran pitkittämiseen vuodella. Runkosarjan voittoa PerPo ei juhlinut, ja joukkueen pelivire oli ailahtelevaista kevätkaudella. Pudotuspelien koittaessa kuitenkin joukkue löysi sen kadoksissa olleen peli-ilon ja eteni Suomen mestariksi häviten vain yhden ottelun pudotuspeleissä. Finaaleissa VaLePa kaatui otteluvoitoin 4-1. Samalla päättyi ikoni Normunds Veinbergsin pitkäaikainen pelaajaura.
Kaudeksi 2011-12 Lakkapään joukkue muuttui jonkun verran, esimerkiksi Veinbergs lopetti uransa ja latvialaishakkuri Hermans Egleskalns siirtyi Belgian liigaan. Joukkue nuorentui, ja päävalmentajaksi tuli seuraikoni Veinbergs. Lakkapää pelasi läpi kauden ailahtelevasti, mutta menestyi silti hyvin. Joukkue voitti Suomen Cupissa hopeaa ja ponnisti runkosarjan viidenneltä tilalta lopulta pudotuspeleissä pronssille.
Läjä Äijälä
Veli-Matti ”Läjä” Äijälä (s. 29. syyskuuta 1958 Tornio) on suomalainen muusikko ja sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan etenkin hardcore punk -yhtyeensä Terveiden Käsien (TK) laulajana ja ainoana jäsenenä, joka oli yhtyeessä koko sen olemassaolon ajan. Terveet Kädet aloitti uransa alkumuodossaan 1978 ja virallisesti vuonna 1980
Terveiden Käsien lisäksi Äijälän yhtyeitä ovat Aavikon kone ja moottori, Billy Boys, Death Trip, The Leo Bugariloves, The Sultans, The Kolmas, Sakset! ja Lapin Helvetti. Näistä Aavikon kone ja moottori, The Kolmas, Sakset! ja Billy Boys soittavat kokeellista elektronista musiikkia, joskin Billy Boys on soittanut myös rockabilly-musiikkia.
Äijälän underground-sarjakuvia on julkaistu muun muassa kokoelmassa X (Huuda huuda, 2010).
Ura
Äijälä on julkaissut myös yhden elektronisen kappaleen nimellä Veli-Matti Äijälä Passions of Läjä Äijälä -kokoelmalla. Äijälän oma levy-yhtiö on Torniossa vuonna 1979 perustettu IKBAL eli Ismon Karkean Brutaalit Aavikkolevyt.
Musiikin tekemisen lisäksi Äijälä on piirtänyt underground-sarjakuvia. Kemin valtakunnallisessa sarjakuvakilpailussa 1985 Äijälä sijoittui sarjallaan Slemmy jaetulle toiselle sijalle. Äijälän sarjakuvia ovat julkaisseet muun muassa lehdet Kupla (1982–83), Kannus (Seinäjoen sarjakuvaseura, 1986–88) ja Sarjari (Tampereen sarjakuvaseura, 1986–2017 ). Äijälä on tehnyt myös kuvituksia levynkansiin (muun muassa Terveet Kädet, Billy Boys, CMX, Raygun , Death Trip, Sorto).
Vuosina 1990–94 Äijälä toimitti ja osin piirsi viisi X-sarjakuvalehteä, jotka julkaisi hänen oma IKBAL-kustantamonsa. Lehti julkaistiin ensimmäistä numeroa lukuun ottamatta englanninkielisenä, Kari Heikosen käännöksinä. Äijälän lehteen tekemät sarjakuvat on koottu suomenkielisinä albumiin X (Huuda Huuda, 2010), jossa mukana ovat myös englanninkieliset käännökset.
Äijälä on sanoittanut kappaleita myös Apulannalle ja julkaissut punk-runokokoelman Runojen kevät vuonna 2007 yhdessä Pupu Lihaviston ja Astro Lihjamon kanssa.
Ampumahiihdon maailmancup 1998–1999
Ampumahiihdon maailmancup 1998–1999 alkoi 11. joulukuuta Itävallan Hochfilzenista ja päättyi 14. maaliskuuta Norjan Holmenkollenille.
Kilpailukalenteri
Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua, sekä MM-kilpailut. Normaalimatkojen ja yhteislähtöjen maailmanmestaruuskilpailut tosin siirrettiin ankaran pakkasen vuoksi Holmenkollenin viikonlopulle.
Kilkinkylä
Kilkinkylä eli Kilkki on kylä Hirvensalmen kunnan eteläosassa Etelä-Savossa. Se sijaitsee Ryökäsveden rannalla, kantatien 429 varrella noin kuusi kilometriä kirkonkylästä etelään. Kylän huomattavimmat maisemat ovat 157 metrin korkuinen Tornialanmäki ja niin ikään korkealla harjanteella sijaitseva peltoaukea.
Antal Kovács
Antal Kovács (s. 28. toukokuuta 1972 Paks, Tolna) on unkarilainen judoka.
Kilkinkylä
Kilkinkylän saarialueisiin sovelletaan muutaman muun Hirvensalmen kylän saarien tavoin saaristokuntaa koskevia valtioneuvoston asetuksen (1529/2015) säädöksiä.
Antal Kovács
Hän voitti kultaa vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja vuoden 1993 judon maailmanmestaruuskilpailuissa Hamiltonissa, molemmissa alle 95 kg -sarjassa. . Hän oli vuonna 1993 "vuoden unkarilainen miesurheilija". Hän sai MM-hopeaa alle 100 kg:n painoluokassa 2001. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa alle 100-kiloisissa 2004 sekä pronssia alle 95 kg:n painoluokassa 1992 ja 1993, alle 100 kg:n sarjassa 2002 ja 2003 sekä avoimessa luokassa 2004. EM-joukkuekilpailussa hän sai hopeaa 2005.
Rajasuo (Hamina)
Rajasuo on Natura 2000 -alueisiin kuuluva suo Haminassa lähellä Virolahden rajaa. Alue kuuluu soidensuojeluohjelmaan ja on osittain suojeltu. Rajasuota on tarkoitus ennallistaa syksystä 2012 alkaen osana Metsähallituksen Suoverkosto-LIFE -hanketta. Ennallistamisen päämääränä on saada suon vedenpinnan taso luonnolliselle korkeudelle patoamalla ja kaivamalla ojia umpeen.
Luonto
Rajasuo on pääosin puuton, korkeiden kallioiden rajaama melko karu suoalue, joka käsittää suoyhdistymätyypeiltään keidassuon nuoruusvaiheita ja eteläisiä aapasoita. Alueesta on avosuota lähes 90 % ja puustoista hakattua rämettä sekä korpea noin 10 %. Suotyyppejä ovat rahkaräme (RR), isovarpuräme (IR), lyhytkorsineva (LkN), silmäkeneva (SiN), nevaräme (NR), kalvakkaneva (KN), saraneva (SN), rimpineva (RiN) ja nevakorpi eli sarakorpi (NK).
Kasviston valtalajeja ovat virpapaju (Salix aurita), vaivaiskoivu (Betula nana), tupasvilla (Eriophorum vaginatum), valkopiirtoheinä (Rhynchospora alba), raate (Menyanthes trifoliata), pullosara (Carex rostrata), mutasara (Carex limosa), jouhisara (Carex lasiocarpa) sekä rahkasammalet (Sphagnum).
Linnustoltaan Rajasuo on merkittävä kohde, jossa esiintyy lintudirektiivin I liitteen lajeista muun muassa huuhkaja, kapustarinta, kurki, liro, palokärki ja varpuspöllö.
Kuosmalan koulu
Kuosmalan koulu on eteläsavolaisen Juvan kunnan Kuosmalan kylässä Voipää-järven läheisyydessä sijaitseva yli satavuotias alakoulu (luokka-asteet 1-6). Kyläkoulua kävi lukuvuonna 2018-2019 yhteensä 27 oppilasta (vuonna 2016 koulussa oli 29 alakoululaista).
Vuoden 2021 alkuun mennessä Juvan keskustaajamaan rakennetaan uusi koulukampusalue 100-paikkaiselle päiväkodille, yhtenäiskouluksi muuttuvalle peruskoululle, lukiolle ja liikuntakeskukselle. Juvan koulukeskuksen tontille nouseva rakennushanke tunnetaan nimellä Martti Talvela -kampus. Kuosmalan kyläkoulun oppilaaksiottamisalueen alakoululaiset ohjataan jo syksystä 2020 lähtien Juvan yhtenäiskouluun, ja opetus Kuosmalan kyläkoululla lakkaa.
Filippiinien alueet
Filippiinien alueet ovat 18 hallinnollista aluetta Filippiineillä. Ne jakautuvat edelleen 81 provinssiin.
Väsby IK
Väsby IK on ruotsalainen jääkiekkoseura Upplands Väsbyn kaupungista Tukholman läänistä. Se pelaa tällä hetkellä Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttanissa. Väsby IK perustettiin vuonna 1956 ja se pelaa kotiottelunsa Vilundaparkens Ishallissa.
Filippiinien alueet
Näillä alueilla ei ole omaa aluehallintoa, lukuun ottamatta Mindanaon autonomista aluetta. Useimmat valtion viranomaisten aluetoimipisteet toimivat näiden alueiden (eikä provinssien) tasolla. Alueet ovat myös tilastoinnin apuna.
Kolmen alueen nimet (CALABARZON, MIMAROPA ja SOCCSKSARGEN) on muodostettu lyhenteenä niihin kuuluvien provinssien nimistä, ja siksi ne kirjoitetaan usein suuraakkosin.
Väsby IK
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Annie-gaala 1997
Annie-gaala 1997 oli 25. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain ASIFA-Hollywood jakoi vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1997 parhaille animaatioille. Gaala järjestettiin 16. marraskuuta 1997 Pasadena Civic -teatterisalissa Pasadenassa, Kaliforniassa.
Ehdokkaat ja voittajat
Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna):
Sándor Rozsnyói
Sándor Rozsnyói (24. marraskuuta 1930 Zalaegerszeg, Unkari – 2. syyskuuta 2014 Sydney, Australia) oli unkarilainen estejuoksija.
Rozsnyói voitti Bernin EM-kilpailuissa 1954 kultaa 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 8.49,6. Kansainvälinen yleisurheiluliitto alkoi vasta tuolloin noteerata estejuoksun virallisia maailmanennätyksiä ja Rozsnyóin aika merkittiin ensimmäiseksi viralliseksi maailmanennätykseksi vaikka joidenkin maiden kansalliset ennätykset olivat kyseistä aikaa parempia – esimerkiksi suomalainen Olavi Rinteenpää, joka Bernissä sijoittui hopealle, oli vuonna 1953 juossut ajan 8.44,4. Rozsnyói menetti välillä maailmanennätyksen mutta otti sen jälleen nimiinsä Budapestissa 16. syyskuuta 1956 juostessaan ajan 8.35,6, joka jäi hänen uransa parhaaksi ajaksi. Melbournen 1956 olympialaisissa hän saavutti hopeaa ajalla 8.43,6. Hänen edellään maaliin tullut Chris Brasher hylättiin aluksi kolmantena maaliin tulleen Ernst Larsenin tönimisestä, mutta kun sekä Rozsnyói että Larsen puhuivat Brasherin puolesta, sai tämä pitää kultamitalinsa.
Aminata Touré
Aminata Touré (s. 12. lokakuuta 1962 Dakar, Senegal) on senegalilainen poliitikko, joka toimi maan pääministerinä 2013–2014. Sitä ennen hän oli ollut oikeusministerinä 2012–2013 ja työskennellyt YK:n väestörahasto UNFPA:n sukupuoli-, ihmisoikeus ja kulttuurijaoston johtajana.
Opiskeluaika
Touré syntyi Dakarissa vuonna 1962. Hänen isänsä oli lääkäri ja äitinsä kätilö. Hän aloitti koulunsa Tambacoundassa. Lukioaikana hän opiskeli Kaolackissa ja Dakarissa. Touré muutti korkeakouluopintoja varten Ranskaan. Taloustieteen maisteriksi hän valmistui Burgundin yliopistosta. Hän suoritti ranskalaisen DESS-jatkokoulutustutkinnon Aix-Marseillen yliopistossa, ja väitöskirjansa hän kirjoitti pariisilaisessa International School of Management -koulussa.
Touré oli jo peruskouluikäisenä aktiivinen poliittisesti. Ranskassa hän liikkui akateemisissa vasemmistopiireissä ja liittyi senegalilaiseen kommunistiseen työväenliittoon.
Senegalista YK:n väestörahastoon
Touré aloitti vuonna 1988 työuransa Dakarin liikennelaitoksessa, jossa hän johti yrityksen markkinoinnin ja viestinnän osastoa. Poliittisen työnsä hän aloitti vuoden 1993 presidentinvaaleissa Landing Savanén kampanjapäällikkönä.
Tourén ura Yhdistyneissä kansakunnissa alkoi vuonna 1995, jolloin hän sai paikan väestörahasto UNFPA:ssa. Hän toimi ensin Burkina Fason perhe- ja yhteiskuntasuunnitteluministerin neuvonantajana ja UNFPA:n Afrikan ranskaa puhuvien maiden alueellisena neuvonantajana. Touré johti vuosina 2003–2010 UNFPA:n sukupuoli-, ihmisoikeus ja kulttuurijaostoa.
Ministerinä
Touré palasi vuonna 2010 Senegaliin, kun hän rupesi Macky Sallin kampanjapäälliköksi presidentinvaaleja varten. Touré toimi huhtikuussa 2012 syyskuulle 2013 Senegalin oikeusministerinä. Hän sai tuolloin mainetta tiukasta otteestaan korruptiota vastaan. Hänen kautenaan monia entisiä ministeritä ja yritysjohtajia vangittiin korruption takia. Hän sai aikaan myös Tšadin entisen diktaattorin Hissène Habrén pidätyksen. Habré oli asunut pakolaisena Dakarissa vuodesta 1990. Touré myös varmisti, että Habrén oikeudenkäynti venyi vuosien mittaiseksi. Touré sai lehdistöltä tiukan linjansa ansiosta lempinimen ”rautarouva”. Oikeusministerinä hän teki myös läheistä yhteistyötä UN Womenin Senegalin paikallisjärjestön kanssa ja pyrki edistämään sukupuolten välistä tasa-arvoa.
Touré nousi syyskuussa 2013 oikeusministeristä Senegalin pääministeriksi. Hän oli toinen nainen tehtävässä. Ensimmäisenä virkaa oli hoitanut Mame Madior Boye vuosina 2001–2002. Touréa kritisoitiin heti ministerivalinnoistaan, sillä hän valitsi uudeksi oikeusministereksi Sidiki Kaban, joka kannattaa homoseksuaalisuuden laillistamista. Touré ei ehtinyt olla virassa vuottakaan, kun presidentti Macky Sall hajotti hallituksen heinäkuussa 2014. Tourén erottamisen syynä olivat paikallisvaalit, joissa heidän Alliance pour la république -puolueensa pärjäsi huonosti. Sall valitsi seuraavana vuonna Tourén erityisavustajakseen.
Ristiluu
Ristiluu koostuu viidestä yhteen sulautuneesta ristinikamasta. Se muodostaa yhdessä lonkkaluun kanssa luisen lantiorenkaan. Yläosastaan ristiluu niveltyy alimpaan lannenikamaan, sivuilta lonkkaluihin ja alhaalta häntäluuhun. Ristiluun tasolla ei ole enää selkäydintä, mutta monet selkäydinhermojen juuret kulkevat sen sisällä olevassa ristiluukanavassa. Ristiluu on vahva luu, ja se murtuu harvoin. Murtumisen syinä on yleensä liikenneonnettomuus tai voimakas isku suoraan luuhun.
Nimensä ristiluu on saanut hevosen ristiluusta, joka irrotettuna ja pystyyn nostettuna muistuttaa krusifiksia.
Ristiluun tienoota kutsutaan ristiseläksi.
Frank Gorshin
Frank Gorshin (5. huhtikuuta 1933 – 17. toukokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänen tunnetuin roolinsa oli Arvuuttaja 1960-luvun Batman-televisiosarjassa.
Myös alkuperäisessä Star Trek -televisiosarjassa Gorshin näyttäytyi ensimmäisen tuotantokauden lopulla jaksossa ”Let that be your final battleground”. Hän esitti ulkopuolisen kulttuurin poliisimiestä, joka oli hakemassa takaisin vankeuteen oman maailmansa vallankumousjohtajaa.
Myös 1960-luvun mustavalkoisessa televisiosarjassa Lahjomattomat Gorshin nähtiin joitakin kertoja pikkurikollisena.
Muistoissa sininen maa
Muistoissa sininen maa on Alastair Reynoldsin vuonna 2012 ilmestynyt tieteisromaani. Suomennos ilmestyi samana vuonna. Teos aloittaa Poseidonin lapset -kirjasarjan.
Halloween-gambiitti
Halloween-gambiitti on neliratsupelin muunnelma, joka alkaa yleensä siirroilla
Muunnelma on toiselta nimeltään Müller–Schulze-gambiitti. Gambiitissa valkea uhraa ratsunsa mustan keskustasotilaaseen tarkoituksenaan voittaa tempoja ajaessaan sotilaillaan mustan ratsuja takaa. Avausta käytetään joskus yllätysaseena harrastelijoiden välisissä peleissä, mutta huipputasolla sitä ei näe käytännössä koskaan, sillä valkean ei uskota saavan tarpeeksi korvausta uhrauksestaan. Tilastollisesti gambiitti tarjoaa kuitenkin valkealle selvän edun. Gambiitti saattaakin olla hyvä yllätys nopeissa tai pikapeleissä.
Päivä (viikkolehti)
thumb|Päivän etusivu 17. elokuuta 1909. '''Päivä. Viikkolehti suomalaista kulttuuria varten''' oli Helsingissä vuosina 1907–1911 ilmestynyt aikakauslehti. Lehti yhdisti pääkaupungin vasemmistonuorsuomalaisia ja aktivisteja ajamaan suomalaisen kulttuurin asiaa "ilman hedelmätöntä kansallisuus- ja kielikiihkoa". Venäjänpoliittisissa kannanotoissaan Päivä edusti ehdotonta perustuslaillisuutta. Lehti ilmoitti asettuvansa tieteiden, taiteiden ja "yleensä kaiken henkisen työn" palvelukseen. Lehden päätoimittaja oli Herman Stenberg.
Päivän ensimmäinen numero ilmestyi Aleksis Kiven syntymäpäivänä 10. lokakuuta. Numerossa julkaistiin Eino Leinon artikkeli "Aleksis Kivi ja Päivä", jossa hän esitti tunnetun "kulttuurisuomalaisuuden" ohjelmajulistuksensa. Päivä sai kirjoittajikseen tunnettuja nimiä. Leinon lisäksi sen avustajakuntaan kuuluivat mm. Ernst Lampén, Robert Kajanus, L. Onerva, Aarni Kouta, Wilhelm Bolin, Georg Schauman ja Joel Lehtonen.
Halloween-gambiitti
Valkean viides siirto gambiitissa on käytännössä aina 5.d4, koska f4 ei auta kehitystä, vaikkakin ajaa myös ratsun pois keskustasta. Viidennellä siirrollaan musta voi valita, perääntyykö c6:een ja g6:een. 5...Rc6 johtaa pääjatkoon, jossa valkea ajaa mustan ratsua takaa sotilaillaan: 6.d5 Re5 7.f4 Rg6 8.e5 Rg8 9.d6 cxd6 10.exd6. Tässä valkea saa vahvan tuetun sotilaan d6:een ja koittaa käyttää tilanteen hyväkseen. Mustan kuningas jää keskustaan valkealla on vaarallisia uhkauksia, kuten De2+ ja Le3-b6, jos musta pelaa siirron ...a6. Toinen uhka on ratsun eteneminen Rb5-c7.
Päivä (viikkolehti)
Päivän toimitus ja sen ympärille syntynyt Päivän klubi kokoontuivat Erottajalla sijainneessa Pirtin näyttelyhuoneistossa. Pirtin rakennuksen, joka sittemmin purettiin, oli piirtänyt Eliel Saarinen.
Halloween-gambiitti
Myös musta voi pelata niin sanottua käänteistä Halloween-gambiittia, jos valkea pelaa siirron 4.g3. Tällöin gambiitin dynamiikka on hieman erilainen, sillä valkean f3-ruutu on heikentynyt, mutta Hän voi pelata siirron Rh4. Myös Irlantilainen gambiitti muistuttaa Halloween-gambiittia. Sitä pidetään tosin vielä heikompana.
Kletsk
Kletsk on pieni kaupunki ja samanniminen maaseutuvaltainen hallinnollinen piiri Valko-Venäjän Minskin alueen lounaisosissa Baranavitšyn itäpuolella. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 10 761 ja piirissä yhteensä 32 302 ihmistä.
Pärnu
pienoiskuva|Video Pärnun rannasta Pärnu on Pärnun kaupunkiin kuuluva epäitsenäinen kaupunki Pärnumaan maakunnassa Lounais-Virossa. Kaupungin läpi virtaa Pärnunjoki. Pärnu on kesäisin vilkas turistikaupunki, mikä johtuu sen hiekkarannoista ja kylpylöistä. Pärnulla onkin Viron kesäpääkaupungin symbolinen arvonimi.
Kletsk
Historia
Kletsk on vanha aatelisten asuinpaikka. Historiallisissa dokumenteissa Turau-Pinskin herttuakunnan ajalta mainitaan paikkakunnan feodaalilinna jo vuonna 1127.
Pärnu
thumb|Pärnun pääkatu Rüütli.
Kletsk
Historia
Ajanjaksolla 1558–1939 kaupunki linnoituksineen kuului Radvilan (Radziwill) aatelissuvun hallintaan Puola-Liettuan ja vielä Puolan alaisuudessa, pois lukien lyhyt neuvostomiehitys 1917–1919. Radviloiden Njasvižin, Olikan ja Kletskin sukuhaara, joka sai alkunsa Jonas Radvila I:stä 1500-luvun alkupuolella, ja jonka jäsenille hänen poikansa, Liettuan suuriruhtinaskunnan menestyksekkäänä hetmannina toiminut Mikalojus Radvila Musta hankki herttuan (herttuattaren) periytyvän arvonimen, on säilynyt nimenomaan Kletskin sukuhaaran jälkeläisten kautta nykypäivään asti. 1600- ja 1700-luvun sodissa kaupunki poltettiin ja tuhottiin useaan otteeseen. Vanhoissa piirroksissa kuvattu linna ympäristöineen hävisi tällöin suurelta osaltaan.
Syyskuussa 1939 puna-armeija liitti alueen Valko-Venäjän neuvostotasavaltaan. Toisen maailmansodan aikana saksalaisjoukot miehittivät kaupunkia 27. kesäkuuta 1941 – 2. heinäkuuta 1944.
Liikenne
Pari kilometriä keskustasta koilliseen on Kletskin rautatieasema. Junarata liittää kaupungin Baranavitšyyn lännessä sekä Slutskiin ja Asipovitšyyn idässä. Kantatie P12 luo yhteyden Njasvižiin pohjoisessa (17 km) ja kantatiet P103 ja P4 Baranavitšyyn lännessä (noin 30 km). Etelään vievä kantatie P13 kytkee kaupungin Valko-Venäjän eteläosien poikittaisiin kantatie P43:een (16 km) ja valtatie M10:een.
Pärnu
Historia
Ensimmäinen kylpylä Pärnuun avattiin 1800-luvun alkupuoliskolla. Sata vuotta myöhemmin kaupungista kehittyi nopeasti suosittu lomakohde. Pärnun kylpylöissä käytettävän mutahoidon kerrottiin tekevän ihmeitä iholle ja terveydelle. Mutakylvyt ovat edelleen suosittuja.
Pärnusta tuli osa Viron valtiota sen itsenäistyttyä vuonna 1918. Viron itsenäisyysjulistus luettiin ensimmäisen kerran julkisesti Endla-teatterin parvekkeelta. Toisen maailmansodan aikana heinäkuusta 1941 syyskuuhun 1944 kaupunki oli saksalaisten miehittämänä ja Pärnun kylpylät toimivat etulinjan sotilaiden lepo- ja virkistyspaikkoina. Neuvostoaikona Pärnun kylpylät olivat ammattiliittojen omistuksessa ja toimivat työläisten lomapaikkoina ja puna-armeijan veteraanien hoitokoteina.
Pärnun nykyisen torin ja bussien laiturialueen paikalla oli kapearaiteisen rautatien Pärnun asema. Ensimmäisenä asemalta avattiin yhteys Valgaan 1896 ja seuraavana vuonna Viljandiin. Vuonna 1900 avattiin yhteys Tallinnaan Viljandin kautta, ja 1928 Pärnu sai uuden kapearaiteisen rautatien kautta suoran yhteyden Lellen kautta Tallinnaan. Välimatka lyheni 146 kilometriin. Samalla asetettiin kulkuun Tallinnan sataman ja Pärnun välille kapearaiteisen rautatien moottorivaunujuna, joka oli lajissaan maailman nopein. Nopein matka-aika oli kolme tuntia 20 minuuttia. Ennen toista maailmansotaa Pärnun keskusta oli tärkeä ratojen ja junien kohtauspaikka. Vanha asemarakennus tuhotui sodassa, ja myöhemmin Neuvostoliiton viranomaiset siirsivät radat pois keskustasta. Esikaupunkialueelle rakennettu uusi asema oli osa Tallinna–Riika-radan kaukoliikennettä. Vuonna 1939 Pärnu jakautui neljään kaupunginosaan. Pärnujoen pohjoispuolella sijaitsi itäisempänä Räämä alev, joka oli lähinnä teollisuuskaupunginosa. Siitä länteen oli Ülejoe alev, joka oli yhdistetty kaupungin keskustaan Pärnujoen maantiesillalla. Saugajoen ja Pärnun lahden välissä oli Vana-Pärnu alev, josta johti Saugajoen ylittävä maantiesilta Ülejoen aleviin. Kaupungin keskusta oli Pärnujoen ja Pärnun lahden välisellä kannaksella. Siitä käytettiin nimeä Riia alev. Siellä sijaitsivat kaikki kaupungin tärkeimmät rakennukset, kuten Eesti Pankin paikalliskonttori, Nikolain kirkko, raatihuone, posti ja lennätin, tyttökymnaasi, poikakymnaasi, kauppakoulu, Endla-teatteri, Rannasalong, Rannahotell, Rannapaviljon, Jahtklubi sekä stadion, naisten uimalaitos ja miesten uimalaitos. Pärnujoen pohjoispuolella oli yksityisen kapearaiteisen rautatien rata Rabalta sekä Lavassaaren kuntaan että Sindiin.
Vuoden 2005 talvimyrsky nosti vedet kaupungin kaduille, ja monia rakennuksia jouduttiin evakuoimaan.
Väestö
Vuonna 2011 silloisessa Pärnun kaupungissa oli 39 728 asukasta, joista 33 000 (83,1 %) oli virolaisia, 5 076 (12,8 %) venäläisiä ja 1 593 (4,0 %) muita kansallisuuksia.
Nähtävyyksiä
pienoiskuva|[[Miehittämätön ilma-alus|Droonilla kuvattu video Pärnun linnasta 2022]] thumb|right|200px|[[Tallinnan portti]] right|200px|thumb|Pärnun ranta on suosittu matkakohde kesäisin.
Pärnu on etenkin kesällä suosittu matkakohde. Kaupunkiin houkuttelevat kylpylät, hiekkarannat ja kesätapahtumat.
Heikki Kuorikoski
Heikki (Henrik) Matinpoika Kuorikoski (käytti myös sukunimiä Nikula ja vuodesta 1826 lähtien Kvikant ja Qvikant, 17. marraskuuta 1772 Kaustinen – 23. helmikuuta 1847 Kokkola ) oli suomalainen kirkonrakentaja, joka kuului tunnettuun Kuorikosken kirkonrakentajasukuun. Hän oli myös lahjakas rakennusten suunnittelija, vaikka joutui tekemään valtaosan töistään Ruotsin ja Suomen intendentinkonttorin piirustusten mukaan.
Heikki Kuorikosken vanhemmat olivat kirkonrakentaja Matti Kuorikoski ja Kaisa Juhontytär Hannila. Kuorikoski oli avioliitossa kahdesti. Ensimmäinen puoliso vuodesta 1792 oli Kaisa Jaakontytär o.s. Torppa (1775–1809) ja toinen puoliso vuodesta 1809 Leena Erkintytär Slotte (aik. Riippa) (1783–1864). Kuorikoskella oli avioliitoistaan yhteensä 15 lasta, joista ainakin neljä kuoli lapsena Kuorikoski asui aluksi synnynkodissaan Nikulan kylän Kuorikosken talossa. Vuonna 1926 hän jätti talon vanhimmalle pojalleen ja muutti Kokkolaan, ostamaansa Kvikantin taloon. Kuorikoski rakensi yli 40 vuotta kestäneen rakentajanuransa aikana parikymmentä kirkkoa ja tapulia ja teki laajan korjauksen kymmeneen kirkkon ja tapuliin. Hän kuoli kotonaan Kvikantissa vuonna 1847.
Kuorikosken itse suunnittelemia rakennuksia ovat ainakin Vetelin, Isojoen, Kalajoen ja Ylikannuksen kirkot, jotka nykyisin eivät enää ole pystyssä. Säilyneitä Kuorikosken rakentamia töitä ovat Lapuan tuomiokirkon lisäksi Konginkankaan ja Lestijärven kirkot, Petolahden kirkon kellotapuli, Laukaan kirkko ja siinä oleva Kuorikosken suunnittelema kellotapuli. Halsuan kirkko on poika Jaakko Kuorikosken vuosina 1825–1826 rakennuttama, isänsä Heikin laatimien suunnitelmien perusteella.
Kuorikoski toteutti Turun palon jälkeiset Turun tuomiokirkon korjaustyöt (1828–1830). Niiden aikana hänen poikansa Fredrik Henrikinpoika kuoli pudottuaan kirkon tornista. Toinen poika Jaakko Kuorikoski jatkoi isänsä tapaan kirkonrakentajana.
Hanhenputket
Hanhenputket (Berula) on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi viisi lajia.
Hanhenputkia ei kasva luonnonvaraisina Suomessa.
Kharon (kuu)
Kharon on kääpiöplaneetta Pluton kuu. Sitä voidaan toisaalta pitää kaksoiskääpiöplaneettana Pluton kanssa. Kharon tunnetaan myös nimellä (134340) Pluto I. Kharonin löysi tähtitieteilijä James Christy 22. kesäkuuta 1978 tutkiessaan muutamaa kuukautta aiemmin otettuja valokuvia Plutosta ja huomatessaan pienen pullistuman ilmestyvän siihen säännöllisesti. Myöhemmin pullistuma vahvistettiin 29. huhtikuuta 1965 otetuista kuvista erilliseksi taivaankappaleeksi. Kharonin pinnalla arvellaan olevan jäätynyttä vettä. Aluksi Kharonille annettiin tilapäinen nimi 1978 P 1.
Kyyryhaikara
Kyyryhaikara (Butorides striata) on pienehkö haikaralaji.
Kharon (kuu)
Kuu sai nimensä kreikkalaisen mytologian hahmon mukaan: Kharon oli tuonelan jumalan Haadeen lautturi. Haades puolestaan tunnettiin myöhemmin roomalaisessa mytologiassa nimellä Pluto. Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (IAU) vahvisti nimen vuonna 1985.
Kyyryhaikara
Koko ja ulkonäkö
Kyyryhaikaran pituus on noin 40–48 cm, siipien kärkiväli 62–70 cm ja paino 200–250 grammaa.
Kharon (kuu)
Vuorovesivoimat pitävät Pluton ja Kharonin aina sama puoli toisiinsa kääntyneinä. Kharon kiertää Pluton samassa ajassa kuin tämä kierähtää akselinsa ympäri eli 6,387 vuorokaudessa (6 vrk 9 h 18 min). Kharonin halkaisija 1 192 km on runsas puolet (53 prosenttia) Pluton halkaisijasta. Kharonin massa on seitsemäsosa Pluton massasta ja pinta-ala on 4 400 000 km². Toisin kuin Pluto, joka on jäätyneen metaanin peittämä, Kharon näyttäisi olevan vesijään peitossa.
Vuonna 2005 löydetyt kiertolaiset Nix ja Hydra ovat myös Pluton kuita. Tämä pätee myös vuonna 2011 löydettyyn Kerberosiin (aikaisemmin: S/2011 (134340) 1), joka kiertää Nixin ja Hydran välillä, sekä vuonna 2012 löytyneeseen Styxiin (aikaisemmin: S/2012 (134340) 1) jonka kiertorata on lähimpäna Kharonia ja Plutoa.
Kesällä 2005 sattuneen tähdenpeiton aikana tehdyistä havainnoista ESOssa on mitattu Kharonin säteeksi 604 km ja tiheydeksi 1,71 g/cm3. Lisäksi voitiin päätellä, että Kharonilla ei ole kaasukehää, tai että sen paine voi olla korkeintaan miljoonasosan Maan ilmakehän paineesta.
Malkamäki
Malkamäki on suomalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Dachhiri Sherpa
pienoiskuva|Dachhiri Sherpa Dachhiri Dawa Sherpa (s. 13. marraskuuta 1969 Chulemo-Taskindu Solukumbu) on nepalilainen kestävyysurheilija.
Harry Potter (elokuvasarja)
Harry Potter on fantasiaelokuvasarja, joka perustuu brittiläisen J. K. Rowlingin kirjoittamiin Harry Potter -romaaneihin. Siihen kuuluu kahdeksan elokuvaa, jotka ilmestyivät vuosina 2001–2011 alkaen elokuvasta Harry Potter ja viisasten kivi ja päättyen elokuvaan Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2. Vuonna 2016 sai ensi-iltansa Ihmeotukset ja niiden olinpaikat, joka on ensimmäinen kolmesta spin-off- ja esiosaelokuvasta. Harry Potter- ja Ihmeotukset-elokuvasarjat muodostavat yhdessä mediajatkumon nimeltä J. K. Rowlingin velhomaailma. Se on kaikkein neljänneksi eniten tuottanein elokuvasarja 8,539 miljardin dollarin kokonaistuotolla.
Dachhiri Sherpa
Ennen kestävyysurheilijan uraansa Sherpa vietti seitsemän vuotta luostarissa Bhutanissa. Hän on muun muassa voittanut 4 000 metrin korkeudessa Himalajan vuoristossa käydyn tuhannen kilometrin mittaisen vaelluskilpailun sekä voittanut ja saavuttanut palkintosijoja lukuisissa ultrajuoksukilpailuissa ja vuoristomaratonjuoksuissa. Hän on myös kiivennyt Mount Everestille.
Harry Potter (elokuvasarja)
Potter-elokuvissa työskenteli neljä ohjaajaa: Chris Columbus, Alfonso Cuarón, Mike Newell ja David Yates. Steve Kloves käsikirjoitti kaikki sarjan elokuvat lukuun ottamatta Harry Potter ja Feeniksin kiltaa (2007), jonka käsikirjoitti Michael Goldenberg. David Heyman tuotti kaikki kahdeksan elokuvaa, mutta työskenteli myös David Barronin kanssa toisesta elokuvasta alkaen. J. K. Rowling oli mukana kahden viimeisen elokuvan tuotannossa.
Dachhiri Sherpa
2006 Torinon olympialaisissa Sherpa muodosti maansa yhden urheilijan kisajoukkueen. Hän osallistui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuun, jossa sijoittui maaliin tulleista kolmanneksi viimeiseksi.
Sherpalla ja hänen sveitsiläisellä vaimollaan on yhdeksän lasta.
Harry Potter (elokuvasarja)
Kirjasarjan viimeinen osa Harry Potter ja kuoleman varjelukset jaettiin kahdeksi elokuvaksi. Kuoleman varjelusten kuvaukset päättyivät 12. kesäkuuta 2010. Osa 1 sai ensi-iltansa 17. marraskuuta 2010 ja Osa 2 13. heinäkuuta 2011.
Pääroolien valitseminen
thumb|left|Harry Potter -elokuvasarjan pää­henkilöt [[Daniel Radcliffe (Harry Potter), Rupert Grint (Ron Weasley) ja Emma Watson (Hermione Granger).]] Vuonna 2000 seitsemän kuukauden etsinnän jälkeen Heyman ja Kloves huomasivat Daniel Radcliffen istuvan aivan heidän takanaan teatterissa. Heyman kertoi: ”Takanani istui poika, jolla oli isot siniset silmät. Tämä poika oli Dan Radcliffe. Muistan ensireaktioni: Hän oli utelias, hauska ja niin energinen. Hänessä oli myös jalomielisyyttä ja herttaisuutta. Mutta samaan aikaan hän oli erittäin ahne ja himoitsi tietoa kaikesta.”
Radcliffe oli jo esiintynyt vuonna 1999 BBC-televisiotuotannossa David Copperfield, jossa hän näytteli lapsuusvuosiensa ajan. Heyman suostutteli Danielin vanhemmat päästämään Danielin koe-esiintymään Harry Potterin rooliin. Rowling oli innokas nähdessään Radcliffen koe-esiintymispätkät ja sanoi, ettei varmasti olisi ollut parempaa vaihtoehtoa Harry Potterin rooliin. — Samaa osaa oli tavoitellut muiden joukossa myös Eddie Redmayne, joka sittemmin valittiin elokuvan Ihmeotukset ja niiden olinpaikat päärooliin.
Elokuvatiimi löysi Emman tämän teatteriopettajan kautta. Elokuvatiimi oli vaikuttunut Emman itseluottamuksesta. Aluksi Emma meni mukaan vain huvin vuoksi, mutta mitä enemmän koe-esiintymisiä hän teki, sitä vakavammaksi juttu kehittyi. Emman lisäksi roolia tavoittelivat tuhannet muut kokelaat, joista monet olivat kehittyneet näyttelijänä jo pitkälle ja joilla oli enemmän näyttelijäkokemusta.
Siitä huolimatta monta koe-esiintymistä myöhemmin hän sai kuulla saaneensa osan, koska hänestä oli kuoriutunut esille erinomainen näyttelijä. Emma teki yhteensä kahdeksan koe-esiintymistä. ”Minut tuotiin studioon ja pantiin istumaan Rupertin viereen, ja sitten minulle sanottiin: ’Sinä sait sen osan’, ja siinä minä istuin jotain viisi minuuttia, kunnes aloin tajuta, mitä minulle oli juuri kerrottu. Olin vähän että ’Voi Jessus, onko tämä unta?’ Joku nipisti minua.” Rowling oli kannattanut Emmaa jo tämän ensimmäisestä koe-esiintymisestä lähtien.
Palkintoja
3. helmikuuta 2011 ilmoitettiin Harry Potter -elokuvasarjan saavan kunnia-BAFTA:n sen myötävaikutuksesta elokuvamaailmassa. Palkinnon vastaanottivat J. K. Rowling ja tuottaja David Heyman 13. helmikuuta pidettävissä BAFTA-palkintojenjakotilaisuudessa.
S: Saadut E: Ehdokkuudet
Gertrude Lawrence
Gertrude Alexandria Dagmar Lawrence-Klasen (4. heinäkuuta 1898 - 6. syyskuuta 1952) oli englantilainen näyttelijä. Hän esiintyi sekä teatterissa että muutamassa elokuvassa.
Lawrence aloitti uransa 1920-luvulla ja työskenteli kuolemaansa asti. Hän näytteli muun muassa Lontoossa ja New Yorkin Broadwaylla. Puhenäyttämön lisäksi hän esiintyi musiikkikomedioissa.
Merkittävä tulevan uran kannalta oli Lawrencen tutustuminen vuotta nuorempaan näytelmäkirjailijaan Noël Cowardiin jo 1910-luvulla. Tuosta lähtien Lawrence esiintyi monissa Cowardin kirjoittamissa näytelmissä. Robert Wisen ohjaama musikaalielokuva Star! (1968) perustuu näyttelijän elämään. Tuotannossa Lawrencea esitti Julie Andrews ja Cowardia Daniel Massey.
Maratoonari (elokuva)
Juoni
Elokuva kertoo nuoresta maratonia harrastavasta opiskelijasta nimeltä Babe Levy (Hoffman). Tahtomattaan hän joutuu kylmäverisen natsin, tohtori Christian Szellin (Olivier), kieron timanttivarkaussuunnitelman pyörteisiin.
Shin Megami Tensei: Persona 3
Shin Megami Tensei: Persona 3, alun perin Japanissa vain Persona 3, on Atluksen julkaisema roolipeli.
Alkuperäinen versio julkaistiin PlayStation 2:lle 13. heinäkuuta 2006. Pelistä on tehty myös kaksi uudelleenjulkaisua: Shin Megami Tensei: Persona 3 FES PlayStation 2:lle sekä Shin Megami Tensei: Persona 3 Portable PlayStation Portablelle. Persona 3 FES sisältää lisäjuonen nimeltä The Answer sekä lisäyksiä alkuperäiseen juoneen. Persona 3 Portablessa pelaaja voi itse valita protagonistin sukupuolen, mikä vaikuttaa samalla myös pelin sivujuoniin.
Peli on neljäs osa Shin Megami Tensei: Persona -sarjassa.
Pelin päähenkilöistä suurin osa esiintyy myös taistelupeleissä Persona 4 Arena ja Persona 4 Arena Ultimax, rytmipelissä Persona 3: Dancing in Moonlight sekä spin-off -peleissä Persona Q: Shadow of the Labyrinth ja Persona Q2: New Cinema Labyrinth.
Pelistä on julkaistu myös 10 vuotta pelin tapahtumien jälkeen sijoittuva, mutta jatkumoon virallisesti kuulumaton, animaatiosarja Persona: Trinity Soul. Pelistä on tehty myös sen tapahtumiin sijoittuva neljäosainen anime-elokuvasarja Persona 3 The Movie.
Pelaaminen
Persona 3 yhdistää toisiinsa sekä perinteisen roolipelin että simulaatiopelin elementtejä. Siinä seurataan protagonistin elämää päivä kerrallaan, kun hän menee kouluun ja muodostaa ystävyyssuhteita muiden ihmisten kanssa. Päivä voi jakautua kolmeen osaan: "aamu", "koulun jälkeen" (vapaapäivinä "päiväsaika") ja "ilta". Tietyt aktiviteetit ovat saatavilla vain tiettyinä päivinä ja tiettyyn aikaan päivästä. Vapaa-aikaa voi käyttää joko kerhoissa, elokuvissa käyntiin, ravintolassa syömiseen tai viettämään aikaa toisen ihmisen kanssa vahvistaakseen sosiaalista linkkiä (Social Link).
Sosiaaliset linkit ovat pelisarjan uusi ominaisuus. Ne ovat ystävyyssiteitä, jotka protagonisti muodostaa muiden ihmisten kanssa. Jokainen sosiaalinen linkki edustaa yhtä Tarot-korteissa esiintyneestä isosta arkanasta (Major Arcana), joihin myös kaikki pelin persoonat luokitellaan. Jokainen sosiaalinen linkki alkaa tasolta 1, kun se muodostetaan, ja maksimitaso on 10. Kullakin linkillä on erillinen kertomus sitä edustavan henkilön henkilökohtaisista ongelmista ja niiden ratkaisemisesta. Mutta tietyissä kohtauksissa on tehtävä oikeita valintoja tai linkki voi muuttua käänteiseksi (Reverse) tai pahimmassa tapauksessa tulla pysyvästi murtuneeksi (Broken).
Paikka, jossa protagonisti ja muut persoonankäyttäjät pääsevät taistelemaan, on Tartaros (Tartarus), 264-kerroksinen torni, joka ilmestyy vain "pimeän tunnin" (Dark Hour) ajaksi. Protagonisti voi illalla mennä sinne taistelemaan vihollisina toimivia varjoja (Shadows) vastaan ja vahvistaakseen persooniaan. Jokainen Tartaroksen kerros muodostuu täysin satunnaisen muotoiseksi jokaisella käyntikerralla. Tietyissä kerroksilla on minipomovastuksia, jotka pitää voittaa jatkaakseen ylempiin kerroksiin. Jotkut kerrokset aukeavat vasta pelin tarinan etenemisen mukaan. Mennessään portaiden kautta ylempiin kerroksiin pelaaja ei pääse enää edellisen kerrokseen, mutta siirtyä muihin osiin Tartarosta tai jopa takaisin sisäänkäynnille joistain kerroksista löytyvien teleporttien kautta. Jokainen taistelu kuitenkin heikentää protagonistin tai muiden ryhmän jäsenten kuntoa. Jos joku hahmoista tulee väsyneeksi tai sairaaksi, hänen on päästävä Tartaroksen ulkopuolelle toipumaan. Pelin varsinaiset pomotaistelut sijoittuvat suurimmalta osin Tartaroksen ulkopuolelle ja tapahtuvat täydenkuun aikaan.
Viron koripallomaajoukkue
Viron koripallomaajoukkue edustaa Viroa miesten koripallon maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Eesti Korvpalliliit.
Viro pelasi ensimmäisen koripallon arvoturnauksensa Berliinin olympialaisissa 1936. Koripallo oli tuolloin ensimmäistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa ja kisojen avausottelussa Viro voitti Ranskan pistein 34–29. Viro sijoittui kisoissa lopulta yhdeksänneksi.
EM-kilpailujen lopputurnauksessa Viro esiintyi ensimmäisen kerran Latviassa 1937. Näissä kisoissa, samoin kuin kahta vuotta myöhemmin Liettuassa, Viro sijoittui viidenneksi.
Viron kuuluessa Neuvostoliittoon maan pelaajat edustivat Neuvostoliiton maajoukkuetta. Uudelleenitsenäistymisen myötä Viro liittyi FIBA:n jäseneksi 1992. Maan koripallojoukkue on tuon jälkeen selviytynyt kolmasti EM-kilpailujen lopputurnaukseen: Saksassa 1993 se sijoittui kuudenneksi, Turkissa 2001 14:nneksi ja Latviassa 2015 20:nneksi.
Phragmipedium kovachii
Phragmipedium kovachii (heterotyyppinen synonyymi Phragmipedium peruvianum) on vuonna 2001 Koillis-Perusta Amazonin viidakosta löydetty kämmekkälaji, jota pidetään merkittävimpänä kämmekkälöytönä neotrooppisella alueella sataan vuoteen.
Shin Megami Tensei: Persona 3
Kamppailu
Edellisten pelien tapaan jokainen toiminta perustuu vuoroilla tehtyihin siirtoihin. Alkuperäisessä sekä FES-versiossa pelaaja voi valita itse suoraan vain protagonistin liikkeet. Muiden ryhmän hahmojen liikkeet määräytyvät Tactics-valikossa olevien asetusten mukaan. Jokainen hahmo voi joko hyökätä kantamallaan aseella, käyttää yhtä persoonansa kyvyistä tai käyttää jotain mukanaan kantavista esineistä. Kukin hahmoista kutsuu oman persoonansa ampumalla itseään päähän herättimellä (Evoker), pistoolin muotoisella laitteella. Joillakin vihollisilla on heikkoudet ja jos protagonisti tai muut hahmot onnistuvat lyömään alas (Knock Down) kaikki viholliset, protagonisti voi valita tekevätkö kaikki hahmot hyökkäyksen kerralla (All-Out-Attack). Toisinaan vihollisen kukistumisen jälkeen ilmestyy tietty määrä Tarot-kortteja, joista pitää valita sekoitettuna yksi. Joistakin saa kerättyä uusia persoonia ja pienten arkanoiden (Minor Arcana) korteista saa joko uusia aseita, ylimääräisiä kokemuspisteitä, rahaa tai parantaa terveyspisteitä.