cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oppiva alue
90-luvulla puhuttiin, että työntekijä joutuu vaihtamaan elämänsä aikana useamman kerran ammattia. Ammatin vaihtoon liittyy myös kouluttautuminen, sillä vanhan ammatin tietoja ei välttämättä suoraan pysty soveltamaan uudessa tehtävässä. 2000-luvulle tultaessa tilanne on muuttunut siten, että nyt puhutaan jatkuvasta muutoksesta ja siten myös jatkuvasta oppimisesta.
Organisaatioiden kilpailukykyisenä pysyminen vaatii jatkuvaa oppimista. Jotta organisaatioista voisi tulla oppivia, tarvitsee sen ympärillä olevien sidosryhmien tukea oppimista. Sidosryhmät muodostavat alueen organisaation ympärille. Sidosryhmät voidaan nähdä myös maantieteellisesti, jolloin puhutaan oppivasta alueesta. Oppivana alueena voidaan pitää esimerkiksi kaupunkia tai maakuntaa.
Oppivat alueet voivat tukea organisaatioiden ja yritysten oppimista tarjoamalla riittävästi koulutuspalveluja sekä muita oppimista tukevia asioita, kuten esimerkiksi rahoitusta. Alueelle tulee syntyä ilmapiiri, jossa oppimista arvostetaan ja pidetään tärkeänä osana jokapäiväistä toimintaa. Ihmiset ovat valmiita auttamaan toisia oppimaan ja suhtautuvat myönteisesti saamaansa uuteen tietoon.
Määritelmä
Oppiva alue on maantieteellinen alue, kuten kaupunki tai maakunta, jolla oppimista arvostetaan ja pidetään tärkeänä. Alueella oleva kulttuuri suosii elinikäistä oppimista. Oppivalla alueella on myös tarvittavaa koulutusta kaikkien saatavilla.
Lyytisen (1999) mukaan oppiva alue voidaan määritellä seuraavasti. Sillä on oppimisen turvaamiseksi
• identiteettiperustainen ja alueen omaleimaisuuteen pohjautuva tarve ja valmius kehittää kilpailukykyään panostamalla väestönsä voimavarojen (inhimillinen, osaamis- ja sosiaalinen pääoma) kehittämiseen oman tulevaisuutensa turvaamiseksi
• alueen sisäisten ohjausjärjestelmien avulla luotu yhteinen haasteellinen visio ja siitä johdetut kehittämisstrategiat (oppivan alueen toimintamalli)
• toimijat, jotka ovat tavoitteellisesti ja monipuolisesti verkostoituneet paikallisesti, seudullisesti, alueellisesti ja globaalisesti uuden osaamisen ja innovaatioiden tuottamiseksi
• hyvin kehittyneet alueellista oppimista tukevat verkostotieto- ja arviointijärjestelmät ts. alueella tiedetään, mitä tietoa siellä on ja mitä taas täytyy kehittää ja
• kehittämisstrategiat, jotka ovat itsestään uudistuvia ja toimintaympäristön muutoksia ennakoivia (Lyytinen, 1999).
Julio Médem
pienoiskuva|Julio Médem vuonna 2010. Julio Médem Lafont (s. 21. lokakuuta 1958) on espanjalainen elokuvaohjaaja. Hän syntyi San Sebastiánissa, Baskimaassa.
Médem on koulutukseltaan lääkäri. Vaikka hän aloitti ohjaajantyönsä jo 1970-luvulla, hänen läpimurrokseen osoittautui vasta Lehmät (1991). Hänen myöhempiä töitään ovat muiden muassa Punainen orava (1992), Tierra (1996), Napapiirin rakastavaiset (1998) ja Lucia ja seksi (2001).
Vuonna 2003 ilmestynyt La pelota vasca oli ohjaajansa kuvaus Baskimaan oloista nykypäivänä.
Médem oli vuonna 1996 ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi. Vaikka hän ei voittanut kyseistä palkintoa, hänet on palkittu espanjankielisen elokuvan arvostetuimmalla palkinnolla Goyalla. Hän oli vuonna 1998 ehdolla Kultaisen leijonan saajaksi Venetsian elokuvajuhlilla.
Flavius Orestes
Flavius Orestes (k. 28. elokuuta 476) oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän hallitsi Länsi-Roomaa 475–476.
Flavius Orestes oli ylhäistä syntyperää. Hän toimi diplomaattina ja Rooman edustajana Attilan hovissa. Vuonna 475 Länsi-Rooman keisari Julius Nepos nimitti hänet magister militumiksi, asevoimien komentajaksi. Flavius Orestes kuitenkin petti Neposin ja valtasi foederati-joukkojen avulla Ravennan, joka oli tuolloin Länsi-Rooman hallintokeskus. Julius Nepos joutui pakenemaan Dalmatiaan. Flavius Orestes nimitti poikansa Romuluksen Augustukseksi, ja tästä tuli Länsi-Rooman viimeinen keisari Romulus Augustus. Itä-Rooman keisari Zenon ja hänen kilpailijansa Basiliscus eivät kuitenkaan tunnustaneet vallankaappaajia. He eivät silti lähteneet sotimaan Flavius Orestesta vastaan, sillä Itä-Rooman sisällissota esti sen.
Flavius Oresteen ja Romulus Augustuksen valtakausi jäi lyhyeksi. Flavius Orestes ei suostunut germaanipalkkasotureiden vaatimuksiin maapalstoista Italiassa, mikä johti kapinaan. Odovakarin johdolla germaanit vangitsivat entisen isäntänsä ja teloittivat hänet. Romulus Augustus syrjäytettiin ja Odovakar valittiin kuninkaaksi.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2022 – naisten turnaus
Jääkiekon naisten turnaus talviolympialaisissa 2022 pelattiin 3.–17. helmikuuta 2022 Pekingissä Kiinassa. Naisten turnaus pelattiin ensimmäisen kerran kymmenellä joukkueella.
Kanada saavutti historiansa viidennen kultamitalin voittamalla loppuottelussa Yhdysvallat maalein 3–2. Kanada teki turnauksessa yhteensä 57 maalia, mikä on naisten olympiaturnauksen ennätys. Naisten olympiakiekon yhden turnauksen piste-ennätyksen teki Kanadan Sarah Nurse; 18 tehopistettä seitsemässä pelissä.
Suomi saavutti pronssia voittamalla Sveitsin pronssiottelussa lukemin 4–0.
Pertsa ja Kilu merellä
Pertsa ja Kilu merellä on Väinö Riikkilän Pertsa ja Kilu -sarjan neljäs osa. Se julkaistiin vuonna 1953 WSOY:n kustantamana. Kirja kuvaa Karhulan lähiseudulla olevan Suulisniemen työläisperheiden lapsien seikkailuja, joihin ei tällä kerralla kuulu lainkaan rikoksen ratkaiseminen. Sen sijaan pojat ovat työssä pienessä hinaajassa, jonka päällystö ei noudata merenkulun sääntöjä ja tästä seuraa laivan tuho.
Juoni
"Työmaa"-luku: Pertsa oli pohtinut, miltä elämä tuntuu, kun kansakoulu on kokonaan loppu. Hän pääsi kesän alussa pieneen Sam-nimiseen hinaajaan lämmittäjäksi. Hänen isänsä oli hankkinut hänelle tuon työn. Hinaajan piippu oli komea - Pertsa muisti sanonnan "jos laivassa on paksu korsteeni, on miehillä hyvä ruoka." Laivassa oli kapteeni ja konemestari, jotka kumpikin odottivat apumiestä - täkkimiestä ja lämmittäjää.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2022 – naisten turnaus
Lohkot
Turnaukseen valittiin kuusi joukkuetta vuoden 2020 jääkiekon naisten maailmanrankingin perusteella. Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämä maailmanranking määritettiin vuoden 2020 maailmanmestaruuskisojen jälkeen. Venäjä suljettiin olympiakisoista, mutta maan urheilijat osallistuvat turnaukseen puolueettomina olympialipun alla. Kiina pääsi kisoihin isäntämaana ja kolme muuta maajoukkuetta olympiakarsintaturnauksen kautta. Karsintojen kautta olympialaisten lopputurnaukseen päässeet maat ovat Tšekki, Tanska ja Ruotsi.
Pertsa ja Kilu merellä
Juoni
Konemestari opettaa Pertsalle miten höyrykone toimii - polttopuita uuniin ja vettä höyrykattilaan. ja paineen noustessa liian korkeaksi höyryä varoventtiilistä ulos. Käytännössä tämä helppo työ oli vaikeampaa. Uunin lataaminen polttopuilla ei sekään ollut yksinkertainen toimitus. Työ on hikistä ja konemestari opastaa huutamalla, yleensä vihaisena.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2022 – naisten turnaus
Lohkot
Lohko A
Pertsa ja Kilu merellä
Juoni
Pertsan ja Kilun pohtiessa työnsä luonnetta ilmenee, että Kilun isä oli useita kertoja aikonut perustaa oman yrityksen. Yksi ajatus oli polkupyöräliike, mutta niitä oli tullut seudulle kolme hänen pohtiessaan. Samoin kävi kioskiajatukselle. Markkinoiden pienuuden takia liika kilpailu söisi katteen. Pojat pohtivat taas kerran oman yrityksen perustamista todeten: "Pahin ongelma on pääoma. Kun aina pitää olla rahaa." Ensimmäisen työpäivänsä yönä Pertsa näki unta työstään laivalla.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2022 – naisten turnaus
Lohkot
Lohko B
Pertsa ja Kilu merellä
Juoni
"Kuittari"-luku kertoo Kilun päässeen sahalla mieheksi, joka vie lastien paperit ja saa niihin hinaaja-alusten kapteenien kuittaukset. Hän tarkasti kunkin lautalastin sisällön. Hänen ensimmäinen aluksensa olisi Sam, joka hinaisi kaksi proomullista lautaa Tilly Russ-laivalle. Hän joutui samalla Samin kansimieheksi ja sen proomuissa perää pitäväksi mieheksi. Veneilykokemus ei ollut tuonut täysiä merimiestaitoja ja kapteeni huusi tämän tästä neuvoja. Kilun ensimmäinen työpäivä oli jäädä elämän viimeiseksi hänen pudotessaan ohittavan ison laivan ja proomun väliin.
Juneau
Juneau on kaupunki ja samanniminen hallintoalue (borough) Alaskan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Juneau on Alaskan pääkaupunki ja kooltaan osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki Anchoragen ja Fairbanksin jälkeen. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 32 255 asukasta. Monet paikalliset ovat työllistyneet kaupungissa sijaitsevien liittovaltion ja osavaltion virastojen kautta.
Nummipiippo
Nummipiippo (Luzula congesta) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, piippojen (Luzula) sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa nurmipiippoa (Luzula multiflora), ja joskus nummipiippo määritellään nurmipiipon alalajiksi. Lajit ovat erotettavissa toisistaan kukinnon ulkonäön perusteella.
Juneau
Maantiede
Juneau sijaitsee Inside Passage-nimisen merireitin varrella Alaskan osavaltion eteläosassa. Tyyneltämereltä kaupunkia suojaa 120 kilometriä leveä saarien vyöhyke. Kaupungin vieressä kohoavat Mount Roberts (1 164 m) ja Mount Juneau (1 090 m). Juneaun lähistöllä sijaitsevat Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvat Tatshenshini-Alsekin kansallispuisto, Glacier Bayn kansallispuisto ja Wrangell-St. Eliasin kansallispuisto.
Pertsa ja Kilu merellä
Juoni
Uudet kuukausipalkkaiset merimiehet, jotka olivat niin nuoria, että maksullista ylityötä hei eivät saaneet tehdä, saivat varsinaisen työajan jälkeen tehtäväkseen messinkien kiillotuksen ja ikkunoiden pesun.
Nummipiippo
Nummipiippo on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka voi kasvaa noin 60 cm korkeaksi. Varret kasvavat yksittäin tai pienissä ryhmissä. Lehdet ovat tasaisia. Kukat sijaitsevat tiiviinä, yleensä perättömänä rykelmänä varren päässä. Joskus kukinto voi kuitenkin koostua yhdestä perällisestä kukkaryppäästä. Nummipiippo kukkii touko–kesäkuussa.
Juneau
Maantiede
Kaupungin pinta-ala on 2 704,03 neliömailia eli hieman yli 7003 km2.
Nummipiippo
Nummipiippo kasvaa nummilla ja niityillä, yleensä kosteilla kasvupaikoilla.
Pertsa ja Kilu merellä
Juoni
"Uuni"-luku kertoo, miten moottorin korjauksen aikana Pertsan piti pestä höyrykattilan putket. Konemestari yritti patistaa Pertsan töihin tulikuumaan uuniin, mutta tällä oli sekä järkeä että rohkeutta olla menemättä. Konemestari huusi: "Kun minä olin nuori ja olin lämmittäjänä, ei mieleenikään tullut sanoa vastaan" ja meni itse uuniin polttaen mahansa. Hänkin hyppäsi mereen - jäähdyttelemään tuskaansa. Palovammaan laitettiin maaliöljyä lääkkeeksi, mutta myöhemmin lääkärissäkäynti johti sairaalaan. Mutta konemestari selvisi kuitenkin pelkällä säikähdyksellä
Juneau
Historia
thumb|vasen|Näkymä Juneauhun vuodelta 1887. thumb|vasen|Juneaun vuonna 1894 valmistunut venäläis[[ortodoksinen kirkko.]] Ennen Juneaun kaupungin perustamista tlingit-intiaanit käyttivät aluetta kalastukseen. Seutu tunnettiin etenkin rikkaana lohialueena. 1800-luvun lopulla Sitkassa asunut insinööri George Pilz tarjosi paikallisille palkintoa mahdollisten kultasuonten sijaintipaikoista. Kowee-niminen tlingitien auke-heimon päällikkö kertoi tällaisen paikan olevan Gastineaun vesiväylän varrella. Pilz lähetti paikkaa tutkimaan kullankaivajat Joseph Juneaun ja Richard Harrisin, jotka löysivät kultasuonen Quartz Gulch-nimiseltä paikalta vuonna 1880. Seuraavan vuoden puolella heidän tukikohtaansa läheiselle rannalle oli saapunut yli sata kullankaivajaa ja uusi asutuskeskus sai nimensä Joseph Juneaun mukaan. Lähiseudun kukkuloille kaivettiin muutaman vuoden aikana syviä kaivostunneleja ja kaupunkiin kohosi kaksi suurta myllyä, Alaska-Juneau ja Alaska-Gastineau. 1900-luvun puolella kullankaivuusta tuli pikku hiljaa liaan kallista esimerkiksi työvoimakulujen takia. Alaska-Gastineau suljettiin vuonna 1921 ja Alaska-Juneau vuonna 1944.
Nummipiippo
Nummipiippoa tavataan Euroopassa, mutta ei Suomessa. Suomea lähimmät esiintymät ovat Ruotsin länsirannikolla ja Tanskassa.
Pertsa ja Kilu merellä
Juoni
"Likka"-luku alkoi Pertsan ja Kilun menolla veneellään kalaan. Jälleen Riikkilä loihtii myrskyn, kun kone sammuu. Ankkurinaru katkeaa ja vene purjehtii kohti maata Kilun seisoessa takki auki mastona ja purjeena. Tämä toi veneelle ohjattavuuden. Pertsa ohjasi veneen rapistuneen talon laituriin. Talon pihassa paloi. Pirkko sai sattuman tuomaa apua pojilta. Komposti oli ottanut tulta saunan uunin kytevistä tuhkista. Pirkko tarjosi pojille kahvit ja petrolia moottoriin. Tämä oli poikien ja Pirkon ensitapaaminen.
"Olihan se messi" -luku alkaa Samin nostolla kuivatelakalle - kattila meni korjaukseen. Puuyhtiö valvoi laivastonsa merikelpoisuutta. Pojat joutuivat siivoamaan laivan. Heille jäi työn päälle aikaa ja silloin he löysivät telakalta messin. Sen ostoa pohtiessa Pertsa kyselee, mihin ammattiin Kilu aikoo ylioppilaaksi tultuaan - vanhempien mukaan vaihtoehtoja ovat lääkäri, pappi, maisteri ja hammaslääkäri. Kilulla ei ole omaa näkemystä asiasta - oma yritys kiinnosti ehkä Pertsan esikuvan innoittamana. Pojat ostivat halvalla messin. Poikien tarjotessa 200 mk ulkotyönjohtaja myi sen satasella.
"Pirkon työmaa" -luku kertoo siitä, miten nopeasti Pirkko tottui myyntityöhön. Heinäkuussa tuo kauppa myytiin omistajan lähtiessä Helsinkiin osana 1950-luvun muuttoliikettä. Pirkko menetti työnsä. Mummo oli hankkinut hänelle uuden polkupyörän ja lähetti Pirkon maalle - sinne menoon tarvittiin polkupyörä. Pirkko pääsisi ikäisensä tytön kaveriksi, keräisi mustikoita ja pitäisi lomaa.
Poikien ostama messi tuotiin kuorma-autolla Pertsan kotiin. Suku oli auttamassa. Myös Pirkko vieraili heidän luonaan.
"Sam kunnostettuna" -luku kuvaa hinaaja Samin tulleen korjauksessa likimain uudeksi hinaajaksi. Pojat olivat satamassa omin luvin tehdyn koekäytön aikana rikkoa koneen, mutta korjasivat vahingot omin keinoin.
"Ikävä aamu" oli sateinen aamu, jolloin naapurihinaajan miehistö oli tukkinut Samin savupiipun ja alus nokeentui pahasti. Konemestari kehotti Pertsaa maksamaan ilkityön joskus takaisin. Hinauksessa tuuli oli epäsuotuisa eikä Sam voinut ajaa hinattavan proomun eteen, vaan Kilun piti heittää sen pollariin hinausköysi kiinni - tämä uroteko onnistui, kun ei uskaltanut epäonnistua heitossa. Kiitollinen ja yllättynyt kippari lupasi opettaa Kilulle mm. merikorttien lukua. Illalla Pertsa meni viereiseen hinaajaan ja aikoi ottaa sen pohjapropun auki, mutta luopui aikeesta, sillä ajateltuaan sen vaikutuksia hän jätti ilkityön tekemättä. Tuo hinaaja kuitenkin upposi, koska sen oma miehistö oli vahingossa jättänyt pohjapropun osin auki!
"Kurssi länteen" kertoi Samin matkan myrskyssä. Kilu oli yksin proomussa sen perämiehenä. "Maijansalmi"-luku kertoo, miten pahinta myrskyä välteltiin ajamalla kapealla sisäväylällä. "Kiviniemi"-luvussa kerrotaan Pirkon elosta maalla. Tullessaan Pirkko toivotettiin tervetulleeksi kahvilla. Hän näkee Samin kulun merellä. "Valkoon"-luvussa hinaajan rahti saadaan perille siitä huolimatta, että vettä pumppaava imuri hajosi. "Uusi suunnitelma" -luvussa konemestari lähti korjauttamaan imurin, mutta jäi juopottelemaan ja panttasi imurin. Imurin toiselle korjausmatkalle lähti koko päällystö. Pertsa ja Kilu löysivät sillä aikaa telakalta keskeneräisen suuren ja moottorittoman puuveneen. Sen osto tapahtui vahingossa, myyjä halusi päästä siitä eroon. 15 000 mk myyntihintaan pojat tarvitsivat parin viikon mietintä- ja hankinta-ajan.
Karilleajo ja paluu
"Paluu" sisältää kirjan suuren seikkailun. Päällystö saapuu hieman humalassa ja lähtee merelle humaltuen vielä paljon lisää - konemestarikin jäi sillalle pelkästään juodakseen kapteenin kanssa. Sää oli huono: ukkosmyrsky nousi. Laiva meni täyttä vauhtia kapeikoissa uhmaten karilleajon vaaraa. Lopulta potkuri osui kiviin ja proomu iski hinaajan perään heittäen konemestarin mereen. Kilu huomasi aluksen olevan merihädässä ja Pertsa alkoi upottaa alusta matalaan veteen. Kippari oli loukannut itsensä iskussa ruoriin. Pojat pääsivät proomuun, mutta kippari jäi liian raskaana siirrettävänä laivaansa. Pojat pitivät pumpulla proomun pinnalla yön ajan ja nukkuivat sitten.
"Konemestarin uimataito" -luvussa kerrotaan miten konemestari selvisi meressä - uimataito toi hänet rantaan, josta hieman matkaa kompuroituaan ja näännyttyään Pirkko hänet löysi luvussa "Pirkon marjat". Tytöt keräsivät mustikoita kuivattavaksi suuren määrän kuten aina Riikkilän kuvaamat nuoret. Kaupunkilaisen Pirkon ikiaikainen käärmepelko muistetaan sanoa. Syyllisyydentunto kalvoi sekaisin olevaa konemestaria samalla, kun hän pohti miten selittää asia siten, ettei ammatti mene. Tytöt hankkivat paikalle poliisin ja tästä alkoi Samin tarina sanomalehdissä, joiden tarina oli selkeää journalismia otsikoilla: Kaikki kuolivat (paitsi konemestari)!
"Samin kippari" -luku kertoo kapteenin pelastumisen. Kalastusalus löytää karilla olevan Samin ja vie kapteenin sairaalaan Loviisaan. "Jehu"-luku kertoo miten Jehu-proomu selvisi yön yli. Proomu törmäsi toisiin hinattaviin proomuihin, Pertsa heräsi törmäykseen ja sitoi Jehun kiinni. Vasta Villingin kohdalla hinaajan kapteeni huomasi kolmannen proomun lastissaan. Proomu matkasi Helsinkiin, missä pojat selittivät asiansa poliisille ja puuyhtiön miehille sekä myivät juttunsa lehdille. Pojat saivat puuyhtiöltä bonusta 5000 mk kumpikin - yhtiö oli hinaajan uppoamisesta pelkästään tyytyväinen - vanha alus, jolla oli hyvä vakuutus.
Tarinan loppuu rauhallisesti - pojat menivät heti ostamaan Loviisasta veneen itselleen. Kotona oli luultu poikien kuolleen, joten paluu oli iloinen yllätys vanhemmille ja Pirkolle. Uusi vene hinattiin vanhalla kotiin ja sai nimen Adventure. Pojat alkoivat heti uuden liiketoiminnan - halkojen kuljetuksen Adventurea proomuna käyttäen.
Juneau
Historia
Kullankaivuun sijaan Juneausta kehkeytyi lähialueen kaupan ja liikenteen keskus. Alaskan pääkaupunki Juneausta tuli vuonna 1906, kun pääkaupunki siirrettiin sinne Sitkasta. Vuonna 1931 valmistui Alaska State Capitol-rakennus. Toinen huomattava historiallinen rakennus on vuonna 1894 valmistunut venäläisortodoksinen kirkko. Vuonna 1970 Juneau liitettiin hallinnollisesti kaupungin edustalla olevalla saarella sijainneeseen Douglasiin. Alaskan pääkaupunkia on ajoittain pyritty muuttamaan uudestaan muualle, mutta hankkeita ei ole lopulta toteutettu. Pääkaupungin asemaan liittyvät liittovaltion ja osavaltion virastot ovatkin edelleen Juneaun merkittävimmät työnantajat.
Hallinto ja talous
Vuodesta 2018 lähtien kaupungin pormestarina on toiminut Beth Weldon. thumb|[[Alaska State Capitol.]] Juneaun merkittävimmät työnantajta ovat liittovaltio ja osavaltio. Eri valtion virastoilla on toimistoja kaupungissa. Suurimpia virastoja Juneaussa ovat esimerkiksi United States Forest Service, National Park Service, National Marine Fisheries Service, United States Fish and Wildlife Service, Yhdysvaltain rannikkovartiosto ja Bureau of Indian Affairs. Taloudellista merkitystä on myös kalastuksella ja metsäteollisuudella, minkä lisäksi Juneaussa käy huomattavia määriä matkailijoita risteilyaluksilla. Juneaussa on myös kahden Alaskan alkuperäisasukkaiden yhtiön Sealaskan ja ANCSA:n päätoimistot.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Juneaussa aikavälillä 2016–2020 olivat 88 077 USD ja henkilöä kohden 40 592 USD. 6,9 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Maa (täsmennyssivu)
Maa, MAA tai Maapallo voivat tarkoittaa seuraavia:
Georgian sotilastie
280px|pienoiskuva|Georgian sotilastie vuonna 1901
USS Ranger (CV-4)
Valmistus
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 26. elokuuta 1931. Alus laskettiin vesille 25. helmikuuta 1933 kumminaan Herbert Hooverin puoliso ja otettiin palvelukseen 4. kesäkuuta 1934 Norfolkin laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään Arthur L. Bristol.
Pauli Pyykölä
Pauli Asseri Pyykölä (s. 1937 Kemi) on suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Pyykölä opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1958–1961 ja Aukusti Tuhkan oppilaana 1962–1963. Pyykölä on osallistunut yhteisnäyttelyihin Suomessa ja muualla vuosina 1960–2001 ja järjestänyt yksityisnäyttelyiyä Suomessa ja muualla vuosina 1966–2007.
Georgian sotilastie
Georgian sotilastie on Suuren Kaukasuksen ylittävä, Venäjän ja Georgian toisiinsa yhdistävä pohjois–eteläsuuntainen vuoristotie. Sen reitti alkaa Tbilisin ja Kutaisin väliseltä tieltä Mtskhetan luoteispuolelta ja johtaa Pasanaurin ja Stepantsmindan kautta Pohjois-Ossetian Vladikavkaziin.
Georgian sotilastien reitti Kaukasuksen yli on ollut käytössä jo ennen ajanlaskun alkua, mutta nykyisen tien rakensivat venäläiset 1700-luvun lopulla 800 sotilaan voimin. Se menetti suuren osan merkityksestään maiden välisenä yhteytenä, kun rautatie Kaspianmeren rannikkoa pitkin valmistui vuonna 1883. Nykyisin tie muodostaa tärkeän yhteyden Tbilisistä Khevin vuoristoalueelle. Tie on huonossa kunnossa ja talvisin usein osittain suljettu lumen vuoksi.
Reitti
Georgian sotilastie haarautuu Tbilisin ja Kutaisin välisestä tiestä Mtskhetan luoteispuolella ja johtaa sieltä pohjoiseen Aragvijoen laaksoa pitkin Žinvalin padolle ja Ananuriin. Se kulkee Mtiuletin alueen läpi Pasanaurin vuoristolomakohteen kautta Gudaurin kylään. Tämä 2 196 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitseva hiihtokeskus on tien varren korkein asuttu paikka. Seuraavaksi se ylittää Džvarin solan, joka on 2 379 metrin korkeudessa tien korkein kohta, ja saapuu Khevin vuoristoalueelle Stepantsmindan eli Qazbegin kaupunkityyppiseen taajamaan Terekjoen varrella. Tie seurailee jokilaaksoa Kazbekvuoren itäpuolella Darialin rotkon kautta Venäjän rajan yli pohjoiseen Vladikavkaziin saakka.
Kulttuuri
Lukuisat venäläiset kirjailijat seurasivat Georgian sotilastietä ja kirjoittivat kokemastaan. Aleksandr Puškin kulki tietä pitkin vuonna 1829; häntä seurasivat Mihail Lermontov, Maksim Gorki, Leo Tolstoi ja Vladimir Majakovski.
800px|pienoiskuva|keskitetty|Venäläinen kartta sotilastiestä vuodelta 1913
USS Ranger (CV-4)
Palvelus
Lentotoiminta aluksella aloitettiin 6. elokuuta 1934 ja alus lähti 17. elokuuta neitsytristeilylle Rio de Janeiroon, Buenos Airesiin ja Montevideoon. Alus palasi 4. lokakuuta Norfolkiin, josta se teki koejoja Virginia Capesin edustalla aina 28. maaliskuuta 1935 saakka. Alus lähti koeajojen päätyttyä Tyynelle valtamerelle Panaman kanavan kautta, jonka se läpäisi 7. huhtikuuta. Alus saapui San Diegoon 15. huhtikuuta.
Seuraavien neljän vuoden aikana alus osallistui sotaharjoituksiin, jotka veivät sen Perun Callaosta Seattleen, Washingtoniin. Alus lähti 4. tammikuuta 1939 San Diegosta Karibianmerelle Guantanamonlahdella pidettäviin harjoituksiin, joista se jatkoi matkaansa saapuen 18. huhtikuuta Norfolkiin.
Syksyllä 1939 alus aloitti puolueettomuuden valvonnan Bermudalta pitkin saattuereittejä keskiselle Atlantille ja sieltä edelleen Argentiaan Newfoundlandiin. Se palasi Japanin hyökättyä Pearl Harboriin Norfolkiin partioalueeltaan, jota oli laajennettu aina Port-of-Spainiin ja Trinidadiin. Alus saapui Norfolkiin 8. joulukuuta, josta se lähti 21. joulukuuta Etelä-Atlantille. Alus siirrettiin 22. maaliskuuta 1942 Norfolkin laivastontelakalle huollettavaksi.
Alus oli Yhdysvaltain Atlantin-laivaston tukialusten komentajan kontra-amiraali A. B. Cookin lippulaivana 6. huhtikuuta 1942 saakka, jolloin kontra-amiraali Ernest D. McWhorter nosti lippunsa alukselle. Alus lähti Quonset Pointiin, jossa sille kuormattiin 68 Maavoimien P-40 hävittäjää ja maavoimien 33. hävittäjälaivueen henkilöstö. Alus lähti 22. huhtikuuta merelle ja laski 10. toukokuuta maavoimien joukot maihin Accrassa Kultarannikolla, minkä jälkeen se palasi Quonset Pointiin 28. toukokuuta.
Ranger teki partiomatkan Argentiaan, josta se palasi Newportiin 1. heinäkuuta. Alukselle kuormattiin 72 P-40 hävittäjää, jotka se laski maihin jälleen Accrassa 19. heinäkuuta. Käytyään Trinidadissa alus palasi Norfolkiin, jossa se osallistui laivastoharjoitukseen 1. lokakuuta saakka. Harjoituksesta vapauduttuaan alus oli koulutustehtävissä Bermudan vesillä neljän saattuetukialuksen kanssa.
Alus johti taisteluosastoa, jossa oli sen lisäksi neljä Sangamon-luokan saattuetukialusta, maihnnousussa Vichyn Ranskan hallitsemaan Marokkoon 8. marraskuuta 1942. Yhdeksän aluksen Wildcat-hävittäjää hyökkäsi varhain aamulla Rabatin ja Rabat-Salen lentokentille ja Vichyn Ranskan Marokkoon sijoitettujen ilmavoimien esikuntaan ilman tappioita. Ne tuhosivat yhteensä 21 lentokonetta. Toinen lentue tuhosi saman aikaisesti seitsemän lentokonetta Port Lyauteyn lentokentälle. Lentokoneet rynnäköivät lisäksi satamassa olleita aluksia ja rannikkotykistön asemia vastaan.
Kolmen vuorokauden aikana aluksen lentokoneet tekivät 496 lentosuoritetta, joiden aikana saatiin kaksi osumaa satamassa olleesiin laivueenjohtajaan Albatrosiin. Lentokoneet iskivät myös risteilijä Primaguetiin, tuhoten kaksi sukellusvenettä syvyyspommein ja iskien rannikkopuolustukseen. Taisteluiden aikana tuhottiin yli 70 lentokonetta maahan ja ammuttiin alas viisitoista. Aluksen lentorykmentti menetti taisteluissa 16 lentokonetta. Casablanca antautui 11. marraskuuta, ja seuraavana päivänä Ranger lähti paluumatkalle Norfolkiin, jonne se saapui 23. marraskuuta.
Kotilaivaston mukana alus lähti 2. lokakuuta häiritsemään Norjan rannikon meriliikennettä Bodön edustalle. Alukselta lähetettiin matkaan 4. lokakuuta Vestfjordista 20 Dauntless syöksypommittajaa, joita suojasi kahdeksan Wildcat hävittäjää. Osasto upotti useita aluksia. Toinen alukselta lähtenyt lento-osasto, jossa oli 10 Avengeria ja kuusi Wildcatia, tuhosi kolme alusta. Lentokoneista tuhoutui kolme. Kolme Saksan ilmavoimien tiedustelukonetta paikallisti lentotukialuksen 4. lokakuuta, mutta laivaston ilmavoimien koneet pudottivat kaksi ja karkottivat kolmannen saksalaiskoneen.
Alus palasi 6. lokakuuta Kotilaivaston mukana Scapa Flowhun. Se partioi Britannian kuninkaallisen laivaston 2. taistelulaivaviirikön Islantiin. Alus lähti 26. marraskuuta Hvalfjordista Bostoniin, jonne se saapui 4. joulukuuta. Alus määrättiin 3. tammikuuta 1944 koululaivaksi Quonset Pointiin.
Koulutus keskeytyi 20. huhtikuuta, kun alus saapui Staten Islandille New Yorkiin kuormatakseen 76 P-38 hävittäjää sekä maavoimien, laivaston ja Ranskan laivaston henkilöstöä kuljetettavaksi Casablancaan. Alus lähti 24. huhtikuuta saapuen määränpäähänsä 4. toukokuuta. Aluksen kuorma purettiin ja sille lastattiin henkilöstöä ja materiaalia Yhdysvaltoihin kuljetettavaksi. Alus saapui 16. toukokuuta New Yorkiin.
Ranger siirrettiin Norfolkin laivastontelakalle, jossa sen lentokantta vahvistettiin ja sille asennettiin uuden tyyppinen katapultti, tutka ja jarruvaijerit. Muutoksilla mahdollistettiin yöhävittäjien koulutus aluksella. Alus palasi palvelukseen 11. heinäkuuta ja se läpäisi Panaman kanavan viisi vuorokautta myöhemmin. Balboassa alukselle nousi useita satoja sotilaita kuljetettavaksi San Diegoon, jonne se saapui 25. heinäkuuta.
102. yöhävittäjälaivueen ja lähes 1 000 merijalkaväen sotilaan noustua alukseen alus lähti 28. heinäkuuta Havaijille, ja se saapui 3. elokuuta Pearl Harboriin. Alus koulutti yöhävittäjätoimintaa Pearl Harborin vesillä, kunnes se siirrettiin 18. lokakuuta San Diegoon Alamedan laivaston ilmavoimien komentajan alaisuuteen. Alus oli sodan lopun koulutustehtävissä kouluttaen lentorykmenttejä ja laivueita pitkin Kalifornian rannikkoa.
San Diegosta alus lähti 30. syyskuuta 1945 Balboaan, jossa siihen nousi siviilejä ja sotilaita kuljetettavaksi New Orleansiin. Alus saapui määränpäähänsä 18. lokakuuta. Seurattuaan laivastopäivän juhlallisuuksia alus lähti 30. lokakuuta Pensacolaan vieraillen matkalla Norfolkissa. Alus saapui Philadelphian laivastontelakalle 18. marraskuuta huollettavaksi.
Ranger viipyi Yhdysvaltain itärannikolla, kunnes se poistettiin palveluksesta 18. lokakuuta 1946 Norfolkin laivastontelakalla. Alus poistettiin laivastoluettelosta 29. lokakuuta ja se myytiin 28. tammikuuta 1947 romutettavaksi Sun Shipbuilding and Drydock Companylle Chesteriin.
Weathered
Weathered yhdysvaltalaisen Creed-yhtyeen viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin 20. marraskuuta 2001. Se myi Yhdysvalloissa kuusinkertaisesti platinaa.
Albumi on myös yhtyeen ainoa albumi, jossa kitaristi Mark Tremonti soittaa myös bassoa, syynä Brian Marshallin lähtö yhtyeestä pois.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Scott Stapp ja Mark Tremonti.
Jääpallon Elitserien-kausi 2022–2023
Ruotsin jääpallon Elitserien pelattiin kaudella 2022-2023 14 joukkueella. Västerås SK voitti seurahistoriansa 21. Ruotsin mestaruuden.
AATK
AATK voi tarkoittaa seuraavia:
Alytus
Alytus on kaupunki eteläisessä Liettuassa, Alytusin läänissä. Vuonna 2012 kaupungin väkiluku oli 58 616 asukasta, jolla asukasmäärällä kaupunki oli Liettuan kuudenneksi suurin.
Historia
Ensimmäinen maininta Alytuksesta on vuodelta 1377, jolloin nimi mainitaan Marburgin Wigandin aikakirjassa. Puolan kuningas ja Liettuan suurherttua ilmoittivat 5. heinäkuuta 1581, että Alytus saa kaupunginoikeudet. Tuolloin se sai myös vaakunansa. Päivämäärä 5. heinäkuuta muodostuikin kaupungin vuosittaisen juhlapäivän nimeksi.
1700-luvun loppupuolella Alytus jakaantui kahteen osaan, kun Preussin ja Venäjän raja siirtyi niin, että se halkaisi kaupungin Venäjän puolella olevaan itäiseen ja Preussin puolella olevaan länteiseen osaan. Läntinen osa kuului Preussille 12 vuoden ajan, kunnes Napoleon I määräsi sen Puolan herttuakunnalle vuonna 1807. Myöhemmin se tuli osaksi Puolan uutta kuningaskuntaa ja sen hajotessa osaksi Venäjän keisarikuntaa. Vuonna 1918 Liettuan itsenäistyttyä Alytuksen hallinnollinen kahtiajako pysyi silti voimassa.
Toisen maailmansodan jälkeen Alytus siirtyi muun Liettuan mukana osaksi Neuvostoliittoa.
Alytuksen kaupungin nykyinen vaakuna – valkoinen kukka punaisella pohjalla – otettiin käyttöön vuonna 1995.
Talous
Kaupungissa sijaitsevat liettualaisittain merkittävän vientiyrityksen AB Snaigėn tehtaat. Yritys on perustettu vuonna 1963 ja se valmistaa jääkaappeja ja pakastimia. Tuotannosta 97% menee vientiin ja sen tuotteita myydään 30 valtiossa. Yritys on noteerattu Vilnan arvopaperipörssissä.
Viljoen
Viljoen on muun muassa seuraavien eteläafrikkalaisten henkilöiden sukunimi:
Magnus Uggla Band sjunger schlagers
Magnus Uggla Band sjunger schlagers on ruotsalaisen Magnus Uggla Bandin vuonna 1979 julkaistu EP. Kaikki sen kappaleet ovat covereita, paitsi Johnny the Rucker, jonka on kirjoittanut Magnus Uggla ja Johan Langer. Yhtye osallistui kappaleella Melodifestivalen-laulukilpailuun vuonna 1979 ja sijoittui viimeiseksi 22 pisteellä.
Branislav Simić
Branislav Simić (, s. 21. maaliskuuta 1935 Gornja Rogatica, Jugoslavian kuningaskunta) on Jugoslaviaa edustanut, aktiiviuransa lopettanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, painituomari ja olympiavoittaja.
Annie Sprinkle
thumb|right|Annie Sprinkle vuonna 2005
Branislav Simić
Simić voitti 87 kg:n painoluokan olympiakultaa Tokiossa 1964 ja olympiapronssia Méxicossa 1968. MM-kilpailuista hän saavutti yhden hopeamitalin.
Talala
Talala on kylä Punkalaitumella Pirkanmaalla. Kylä sijaitsee matkailutienä Taikayöntieksi nimetyn Huittinen–Urjala-maantien (Seututie 230) varrella, noin kilometrin keskustasta Urjalan suuntaan. Kylän tunnetuin nähtävyys on talonpoikaismuseo Yli-Kirra, joka on ollut esikuvana Mauri Kunnaksen Koiramäki-kirjoille. Muutoin kylää hallitsevat maanviljely, pellot ja metsä.
Branislav Simić
Simić nimettiin vuonna 2007 FILA:n kunniagalleriaan.
Annie Sprinkle
Annie M. Sprinkle (s. 23. heinäkuuta 1954 Philadelphia) on yhdysvaltalainen multimedia- ja performanssitaiteilija. Hän on toiminut myös pornotähtenä ja pyrkinyt muuttamaan pornografiassa vallinneita representaation käytäntöjä. Hän työskenteli seksityössä vuosina 1973–1995 ja on myös toteuttanut seksityöläisten asiaa ajanutta aktivismia.
Talala
Historia
Talalan kylän talot sijaitsivat ennen isojakoa nykyisen Yli-Kirran talonpoikaismuseon risteyksen vaiheilla maantien varressa. Isojaon myötä kylän talot (muun muassa Jalli ja Yli-Kirra) siirrettiin hajalleen ja kylän paikalle jäi vain Kirran talo. Uudemmat tilat ovat näiden vanhojen tilojen osia, entisiä torppia tai siirtoväen asutustiloja. Samoin kylässä on useita alun perin tilojen työväelle lohkottuja asuintontteja, niin kuin useimmissa Suomen kylissä.
Annie Sprinkle
Sprinkle oli keskeinen 1980-luvun seksiposiitivisen feminismin keskeinen vaikuttaja. Hän on kiertänyt säännöllisesti pitäen yhden naisen teatteriesityksiä vuodesta 1989. Hän on korostanut myös taiteellisessa työssään pitkään seksuaalikasvatusta ja tasa-arvoasioita. Sprinkle oli ensimmäinen pornotähti, joka menestyneesti siirtyi luomaan uraa taidemaailmassa. Hän sai filosofian tohtorin arvon San Franciscon Institute for Advanced Study of Human Sexualitysta vuonna 2002. Hän on saavuttanut suosiota vierailevana taiteilijana monissa yliopistossa. Sprinkle on käyttänyt seksuaalista itseilmaisua performanssitaiteessa ja on ammentanut vaikutteita myös globaalien ympäristöongelmien teemoista.
Talala
Historia
Kylän kaakkoisosassa oli pieni järvi, joka kuivattiin Haukankosken perkaamisen yhteydessä 1800-luvulla.
Annie Sprinkle
2000-luvun alussa Sprinkle aloitti työskentelyn taideduona elämänkumppaninsa Beth Stephensin kanssa. Sprinkle ja Stephens aloittivat auonna 2002 taiteellisten multimediahankkeiden toteuttamisen rakkauden, seksin ja queerekologian aiheista. Vuonna 2005 pariskunta aloitti seitsemän vuotta kestäneen julkisten häärituaalien projektin Linda Montanon työn innoittamana. Sprinkle ja Stephens ovat menneet seremonioissa naimisiin muun muassa Maan, Appalakkien ja Suomessa Kallaveden kanssa. Tarkoitus on ollut maailmankaikkeuden erotisointi ja rakkauden määrittely politiikan, ekologian ja taiteen kielellä ihmisten välisten kytkösten välttämättömyyttä purkaen. Sprinklen ja Stephensin toiminta loi pohjan "ekoseksuaaliselle liikkeelle". Pariskunta on tehnyt yhdessä ympäristöaiheisia elokuvia ekoseksuaalisella näkökulmalla. Sprinkle ja Stephens ovat myös yhdessä järjestäneet symposiumeja ja workshopeja.
Sprinkle on kirjoittanut omaelämäkertateoksen Post Porn Modernist. Akateemiselle yleisölle suunnatulla kirjallaan Hardcore from the Heart: The Pleasures, Profits and Politics of Sex in Performance hän sai vuonna 2002 Firecracker Alternative Book Awardin. Sprinklen tuottama ja ohjaama elokuva The Sluts and Goddesses Video Workshop on tullut esitetyksi yli sadalla elokuvafestivaalilla sekä museoissa ja gallerioissa, kuten New Yorkin Solomon R. Guggenheim -museossa. Sprinkle oli myös tekijänä kirjassa Assuming the Ecosexual Position: The Earth as Lover, joka valmistui vuoden 2020 koronasulkujen aikana. Sprinklelle ja Stephensille myönnettiin vuonna 2019 Eureka Fellowship ja vuonna 2021 Guggenheim Fellowship.
Talala
Historia
Talalan läpi on myös kulkenut vanha Turku–Tampere-tie, josta on vielä osia jäljellä. Tien varrella sijaitsee "Ristikivi", jonka takaa tarinan mukaan ammuttiin 1900-luvun alussa eräs Punkalaitumen isännistä.
Maantiede
Talalan kylä rajoittuu etelässä, idässä ja pohjoisessa Punkalaitumenjokeen. Pääosa kylästä onkin viljeltyä jokilaaksoa, joka rajautuu metsäiseen saarekkeeseen. Lännessä Talala rajoittuu Punkalaitumen keskustaajamaan Sarkkilaan ja Punkalaidun–Vesilahti-tiehen.
Jokilaakson pellot ovat pääosin viljelykäytössä. Kylän kaakkoiskulman "Jokiniittulle" syntyy lähes joka kevät tulvajärvi 1800-luvulla kuivatun järven paikkeille. Tulvajärvellä levähtää lukuisia muuttolintuja, kuten joutsenia, kurkia ja hanhia. Peltojen laidoilta löytyy muutamia savenottoon käytettyjä kaivantoja, prunneja, joista voi onkia ruutanoita.
Metsäinen selänne kylän keskiosissa koostuu pääasiassa talousmetsästä, jossa vallitsevana puulajina on kuusi. Alueella on vielä jonkin verran jäljellä vanhaa, lähes luonnontilaista metsää.
Lähikyliä ovat: Sarkkila lännessä, Koskioinen idässä ja Oriniemi pohjoisessa.
Kongeå
Kongeå on joki Tanskassa. Joki on noin 60 kilometriä pitkä. Se saa alkunsa Koldingin lounaispuolelta Vamdrupista, virtaa länteen Jyllannin niemimaan poikki ja laskee Vattimereen Riben koillispuolella.
Kongeålla on historiallista merkitystä, sillä se on ollut rajajokena historian eri vaiheissa: Tanskan ja Schleswigin herttuakunnan rajana 1200-luvulta 1400-luvulle, Tanskan ja Schleswigin tullirajana 1500-luvulta 1800-luvulle sekä Tanskan ja Saksan keisarikunnan välisenä rajana vuosina 1864–1920.
Paltto
Paltto on saamelainen sukunimi.
Lida (täsmennyssivu)
Lida voi tarkoittaa:
Thielemannin tipat
Thielemannin tipat olivat apteekeista aikoinaan saatavilla ollut vatsakipuihin tarkoitettu lääke joka sisälsi oopiumitinktuuraa ja valeriaanaa. Muita vastaavanlaisia apteekeista saatavilla olleita lääkkeitä olivat Inosemzeffin tipat, Belajevin tipat, Törnrothin vatsatipat ja Ursinin tipat.
Ymmärrät varmaan
Ymmärrät varmaan on Aarne Tenkasen kuudes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2014 levymerkillä Suomen Musiikkipiste.
Jelena Dementjeva
Jelena Vjatšeslavovna Dementjeva (s. 15. lokakuuta 1981) on venäläinen tennispelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli parhaimmillaan tenniksen maailmanlistalla kolmantena ja voitti urallaan neljä WTA-turnausta. Dementjeva oli uransa aikana kaksi kertaa Grand Slam -turnauksen finaalissa. Hän voitti kaksi olympiamitalia: kultaa Pekingin olympialaisista ja hopeaa Sydneystä.
Ammattilaisuran alku
Dementjeva aloitti ammattilaisuransa elokuussa 1998. Sitä ennen hän oli voittanut kolme ITF-kiertueen turnausta kaksinpelissä ja yhtä monta nelinpelissä, parinaan Anastasija Myskina. Vuonna 1999 hän edusti maataan Fed Cupin loppuottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Yhdysvallat voitti Venäjän 4–1 ja Dementjeva hankki maalleen sen ainoan pisteen. Vuonna 1999 hän pelasi myös debytoi kaikkien Grand Slam -turnausten pääsarjassa. Australian avoimiin, Ranskan avoimiin ja Wimbledoniin hän pääsi karsintojen kautta ja Yhdysvaltain avoimiin ilman karsintoja. Australian avoimissa ja Ranskan avoimissa tie nousi pystyyn toisella kierroksella, Wimbledonissa heti ensimmäisellä ja Yhdysvaltain avoimissa hän eteni kolmannelle kierrokselle. Saman vuoden kesällä hän nousi maailmanlistalla sadan parhaan pelaajan joukkoon.
Vuonna 2000 Dementjeva teki läpimurtonsa WTA-huipulle. Syksyllä hän eteni ensimmäisenä Venäjää edustavana naisena Yhdysvaltain avointen välieriin voitettuaan muun muassa Conchita Martínezin kolmannella kierroksella ja Anke Huberin puolivälierissä. Hän hävisi välieräottelunsa Lindsay Davenportia vastaan suoraan kahdessa erässä. Hyvät otteet Yhdysvalloissa nostivat hänet WTA:n maailmanlistalla kahdenkymmenen parhaan pelaajan joukkoon. Vain muutamaa viikkoa myöhemmin Dementjeva voitti hopeaa Sydneyn olympialaisten kaksinpelissä. Hän hävisi loppuottelun Yhdysvaltain Venus Williamsia vastaan luvuin 2–6, 4–6. Kauden päättävällä maailmanlistalla hän oli sijalla 12. Kauden jälkeen Dementjeva palkittiin WTA-kiertueen kehittyneimpänä pelaajana.
2001–2003
Vuonna 2001 Dementjeva kahden WTA-turnauksen loppuottelussa, Acapulcossa ja Moskovassa. Acapulcossa hän hävisi loppuottelun Amanda Coetzeria vastaan luvuin 6–2, 1–6, 2–6 ja Moskovassa Jelena Dokićia vastaan luvuin 6–4, 5–7, 4–6. Hän päätti kauden jälleen maailmanlistan viidentoista parhaan pelaajan joukossa. Seuraavana vuonna Dementjeva pelasi kaksinpelissä yhden turnauksen loppuottelussa. Hän hävisi kesäkuussa 's-Hertogenboschin ruohokenttäturnauksen loppuottelun Eléni Daniilídouta vastaan luvuin 6-3, 2-6, 3-6. Hän menestyi kaudella 2002 nelinpelissä kaksinpeliä paremmin. Hän voitti Janette Husarovan kanssa neljä nelinpeliturnausta, mukaan luettuna WTA-kiertueen mestaruusturnauksen, ja he pelasivat myös Yhdysvaltain avointen nelinpelin loppuottelussa.
Huhtikuussa 2003 Dementjeva otti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa kaksinpelissä voittamalla Amelia Islandilla pelatun massakenttäturnauksen. Hän kaatoi turnauksen loppuottelussa Lindsay Davenportin luvuin 4-6, 7-5, 6-3. Syyskuussa hän otti kaksi turnausvoittoa lisää voittamalla viikon sisään turnaukset Balilla ja Shanghaissa. Kummallakin kertaa loppuottelun häviävänä osapuolena oli Chanda Rubin. Hän päätti kauden ensimmäistä kertaa maailmanlistan kymmenen parhaan joukossa. Nelinpelissä Dementjeva voitti maannaisensa Lina Krasnoroutskajan kanssa 's-Hertonboschin turnauksen, jonka loppuottelussa he kaatoivat Nadja Petrovan ja Mary Piercen. Lisäksi hän ja Krasnoroutskaja etenivät Wimbledonin nelinpelin välieriin, joissa he hävisivät Paola Suarezille ja Virginia Ruano Pascualille. Matkalla välieriin he voittivat muun muassa Williamsin siskokset Serenan ja Venusin.
2004
Touko-kesäkuussa 2004 Dementjeva eteni Ranskan avointen kaksinpelin loppuotteluun. Matkalla loppuotteluun hän voitti muun muassa Lindsay Davenportin neljännellä kierroksella, Amélie Mauresmon puolivälierissä ja Paola Suarezin välierissä. Hän hävisi lopulta loppuottelun maannaistaan Anastasija Myskinaa vastaan luvuin 1-6, 2-6. Vuoden 2004 Ranskan avoin tennisturnaus oli ensimmäinen Grand Slam -turnaus avoimella aikakaudella, jossa kolme venäläisnaista (Dementjeva, Myskina ja Marija Šarapova) on edennyt kaksinpelin puolivälieriin, ensimmäinen, jossa kaksi venäläisnaista on edennyt kaksinpelin välieriin ja ensimmäinen, jonka kaksinpelin loppuottelussa vastakkain on pelannut kaksi venäläisnaista. Wimbledonissa Dementjeva putosi jo ensimmäisellä kierroksella hävittyään tšekkiläiselle Sandra Kleinovalle kolmessa erässä.
Myöhemmin kaudella 2004 hän eteni Yhdysvaltain avointen loppuotteluun voitettuaan matkalla muun muassa Vera Zvonarjovan neljännellä kierroksella, Amélie Mauresmon puolivälierissä ja Jennifer Capriatin välierissä. Hän kohtasi loppuottelussa maannaisensa Svetlana Kuznetsovan, joka vei voiton suoraan kahdessa erässä, luvuin 3–6, 5–7. Vuoden 2004 Yhdysvaltain avoin tennisturnaus oli jo kolmas peräkkäinen Grand Slam -turnaus, jossa naisten kaksinpelin mestaruuden voittaja oli venäläinen (Wimbledonissa voiton oli ottanut Marija Šarapova). Ranskan ja Yhdysvaltain avointen lisäksi Dementjeva pelasi myös kolmen muun turnauksen, Miamin, Hasseltin ja Moskovan turnausten loppuottelussa. Miamissa hän hävisi loppuottelun Serena Williamsia vastaan, Hasseltissa hän voitti Jelena Bovinan ja Moskovassa hän hävisi loppuottelun Anastasija Myskinaa vastaan.
2005–2006
Vuonna 2005 Dementjeva eteni Yhdysvaltain avointen välieriin, joissa tie nousi pystyyn Mary Pierceä vastaan. Turnauksen nelinpelissä hän pelasi parinsa Flavia Pennettan kanssa loppuottelussa. He hävisivät Lisa Raymondille ja Samantha Stosurille kolmessa erässä. Dementjeva pelasi kauden aikana myös kahden muun nelinpeliturnauksen loppuottelussa, Sydneyssä hän hävisi Ai Sugiyaman kanssa loppuottelun Samantha Stosuria ja Bryanne Stewartia vastaan ja Los Angelesissa hän ja Flavia Pennetta voittivat loppuottelun Angela Haynesia ja Bethanie Mattekia vastaan. Viikko Yhdysvaltain avointen jälkeen Dementjeva auttoi maataan uusimaan edellisvuotisen Fed Cupin voittonsa; vuonna 2004 Dementjeva ei ollut Fed Cupia pelannut. Venäjä voitti Ranskan 3–2 ja kaikki maan otteluvoitot tulivat otteluista, joissa Dementjeva pelasi. Hän voitti kaksinpeliotteluissa Mary Piercen ja Amélie Mauresmon ja nelinpeliottelun Pierceä ja Mauresmoa vastaan Dinara Safinan kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös kahden WTA-kaksinpeliturnauksen loppuottelussa, Charlestonin loppuottelussa hän koki tappion Justine Henin-Hardennelle ja Philadelphiassa Amélie Mauresmolle.
Dementjeva aloitti kauden 2006 putoamalla Australian avointen kaksinpelissä jo ensimmäisellä kierroksella hävittyään Julia Scruffille. Kauden toisessa turnauksessaan, Tokion Toray Pan Pacific Openissa, Dementjeva otti ensimmäisen Tier I -luokan turnausvoittonsa kaksinpelissä voitettuaan turnauksen loppuottelussa Martina Hingisin suoraan kahdessa erässä, 6–2, 6–0. Samantasoisessa Indian Wellsin turnauksessa hän hävisi loppuottelun Marija Šarapovalle 1–6, 2–6. Toukokuussa Dementjeva selviytyi Flavia Pennettan kanssa Berliinin nelinpeliloppuotteluun, jossa he kokivat tappion Yan Zille ja Zheng Jielle 2–6, 3–6. Wimbledonissa Dementjeva eteni kaksinpelin puolivälieriin, mutta kärsi selvän 1–6, 4–6 tappion Šarapovalle. Elokuussa hän voitti Tier II -tason JPMorgan Chase Open -turnauksen Los Angelesissa peitottuaan loppuottelussa Jelena Jankovićin 6–3, 4–6, 6–4. Yhdysvaltain avoimissa Dementjeva puolestaan hävisi puolivälierässä Jankovićille 2–6, 1–6 – hän ei voittanut ottelussa yhtään omaa syöttövuoroa.
2007–2008
Vuoden 2007 toukokuussa Dementjeva voitti ensimmäisen turnauksensa punaisella massakentällä voitettuaan Tier III -luokan turnauksen Istanbulissa. Hänen loppuotteluvastustajansa Aravane Rezaï luovutti ottelun tilanteessa 7–6, 3–0. 14. lokakuuta 2007 Dementjava saavutti uransa siihen asti suurimman turnausvoiton kukistettuaan Serena Williamsin Kremlin Cup -turnauksen finaalissa Moskovassa 5–7, 6–1, 6–1. Kauden Grand Slam -turnaukset sujuivat vaisusti: Australiassa hän selvisi neljännelle, muissa kolmannelle kierrokselle. Kauden päätteeksi Dementjeva oli maailmanlistalla yhdestoista – ensimmäisen kerran vuoden 2002 jälkeen kymmenen parhaan ulkopuolella.
Kaudella 2008 Dementjeva selviytyi Australian avoimissa neljännelle kierrokselle, jossa hävisi Marija Šarapovalle 2–6, 0–6. Helmi-maaliskuussa hän voitti Tier II -tason turnauksen Dubaissa voitettuaan loppuottelussa Svetlana Kuznetsovan 4–6, 6–3, 6–2. Berliinin Tier I -kilpailussa Dementjeva selviytyi finaaliin, jonka hävisi Dinara Safinalle 3–6, 6–2, 6–2. Toukokuun lopulla hän selviytyi Istanbulin turnauksessa finaaliin, jossa hän hävisi Agnieszka Radwańskalle numeroin 3–6, 2–6. Ranskan avointen puolivälierissä Dementjeva hävisi maannaiselleen Dinara Safinalle. Wimbledonin puolivälierissä hän voitti maannaisensa Nadja Petrovan mutta hävisi välierissä Venus Williamsille lukemin 1–6, 6–7(3).
Pekingissä 2008 Dementjeva voitti olympiakultaa kaksinpelissä. Hän voitti finaalissa Dinara Safinan 3–6, 7–5, 6–3. Safina kärsi ottelussa epätasaisuudesta ja syöttövirheistä, mikä ratkaisi tasaiselle Dementjevalle kultamitalin. Dementjeva hävisi olympiaturnauksessa vain kaksi erää: Safinalle finaalissa ja Serena Williamsille puolivälierissä. Yhdysvaltain avointen välierissä Dementjeva hävisi Jelena Jankovićille lukemin 4–6, 4–6. Lokakuussa hän voitti Luxemburgin WTA-turnauksen loppuottelussa Caroline Wozniackin eräluvuin 2–6, 6–4, 7–6(4).
T. S. Eliot
Thomas Stearns Eliot (26. syyskuuta 1888 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat – 4. tammikuuta 1965 Lontoo, Britannia) oli englantilais-amerikkalainen runoilija, näytelmäkirjailija ja kriitikko. Eliot oli 1900-luvun merkittävimpiä englanninkielisiä kirjailijoita. Nobelin kirjallisuuspalkinnon hän sai vuonna 1948. Eliotin tuotanto voidaan jakaa kolmeen kauteen, Aution maan (1922) modernismiin, Neljän kvarteton (1943) uskonnollissävyiseen runouteen sekä näytelmäteoksiin, kuten Murha katedraalissa (1935).
Jelena Dementjeva
2009–2010
Dementjeva aloitti kauden voittamalla Aucklandin WTA-turnauksen, jonka finaalissa hän kukisti Jelena Vesninan erin 6–4, 6–1. Heti seuraavalla viikolla hän voitti Sydneyn WTA-turnauksen. Välierissä hän voitti Serena Williamsin 6–3, 6–1 ja finaalissa Dinara Safinan 6–3, 2–6, 6–1. Australian avoimessa turnauksessa hän eteni välieriin mutta hävisi Serena Williamsille eräluvuin 3–6, 4–6. Aiemmin hän oli Australian avoimissa päässyt parhaimmillaan neljännelle kierrokselle vuosina 2002, 2005, 2007 ja 2008.