cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juhannuslisko
Lajia esiintyy Välimeren koillisosissa ja Mustanmeren lounaisrannikolla muun muassa Turkin, Kreikan, Bulgarian ja entisen Jugoslavian alueella, sekä pienellä alueella Unkarissa ja Slovakiassa. Laji on elinvoimainen, mutta osissa sen Euroopan puoleista esiintymisaluetta lajia uhkaa soveliaiden elinympäristöjen muuttaminen maa- ja metsätalouden tai teollisuuden käyttöön.
Juhannuslisko on saanut tieteellisen nimensä unkarilaisen kasvitieteilijän Pál Kitaibelin mukaan.
Suomen Epätieteellinen Seura
Säiden säätäminen jaakonpäivän kylmän kiven avulla on muodostunut seuran vuotuiseksi rutiiniksi.
Results May Vary
Musiikki ja sanoitukset
Vaikka Results May Vary sisältää yhtyeen aiemman diskografian tapaan heavy metal- sekä rap-elementtejä, sillä kuullaan myös muun muassa alternative rock-, funk- ja jazz-vaikutteita. Kitaristi Wes Borland ei esiinny albumilla, sillä hän oli eronnut yhtyeestä vuonna 2001. Mike Smith valittiin Borlandin korvikkeeksi, mutta hänet kuullaan lopullisessa julkaisussa vain seitsemällä kappaleella. Yhtyeen laulajan Fred Durstin huhuttu suhde laulaja Britney Spearsin kanssa inspiroi osan albumin sanoituksista. Spears on kieltänyt olleensa suhteessa Durstin kanssa. Albumilla vierailevat rap-artisti Snoop Dogg sekä Korn-yhtyeestä tuttu kitaristi Brian "Head" Welch. Monta albumia varten nauhoitettua kappaletta jätettiin pois lopullisesta julkaisusta.
Kappaleet
Sanoitus: Fred Durst (raidat 1-14, 16), Snoop Dogg (raita 8), Pete Townshed (raita 15)
Islannin lippu
thumb|250px|Islannin lippu thumb|250px|Valtiolippu thumb|250px|Presidentin lippu Islannin kansallislippu otettiin käyttöön vuonna 1915. Siinä yhdistyvät Islannin perinteiset värit, valkoinen ja sininen. 1900-luvun alkupuolella Islannille suunniteltiin lippua, jossa olisi ollut valkoinen risti sinisellä pohjalla, kuvaamassa merta ja jäätä. Myöhemmin valkoisen ristin keskelle lisättiin kapeampi punainen risti kuvaamaan tulivuoria.
Skandinaavinen risti muistuttaa siitä, että Islanti kuuluu Skandinavian kulttuuripiiriin. Lippu on kuin Norjan lippu käänteisenä: Norjan lipussa on punaisella pohjalla sininen risti valkoisin reunoin ja Islannin lipussa sinisellä pohjalla punainen risti valkoisin reunoin. Tämä symboloi Islannin väestön polveutumista norjalaissiirtolaisista. Valtiolippu, jota myös sotalaivasto käyttää ja joka on tyypillinen halkio- eli kielekelippu, noudattaa Pohjoismaiden mallia.
Lipun mitat ja värit
thumb|Islannin lipun mittasuhteet. Islannin lipun korkeus on 18 ja pituus 25 mittayksikköä. Lippu jakautuu pystysuunnassa suhteessa 7:1:2:1:7 ja vaakasuunnassa (lipputangon puolelta lähtien) suhteessa 7:1:2:1:14. Ristin punaisen osan leveys on siis 2 mittayksikköä ja valkoisen reunan 1 mittayksikkö. Siniset kentät ovat seitsemän mittayksikön korkuiset. Lipputangon puoleisten sinisten kenttien leveys on seitsemän ja uloimpien kenttien vastaavasti 14 mittayksikköä.
Lipun viralliset SCOTDIC-järjestelmän (Standard Colour of Textile, — Dictionaire Internationale de la Couleur) mukaiset värit ovat: Lisäksi Islanti on harkinnut esittävänsä lipulle myös Pantone-, CMYK- ja RGB-järjestelmien mukaiset väriarvot. Toistaiseksi nämä ehdotetut arvot ovat kuitenkin vielä epävirallisia:
Pantone: CMYK: RGB heksadesimaaliarvot:
Silwan
Historia
Silwanin juutalainen historia ulottuu Raamatun aikoihin. Juutalaiset asettuivat kylään jo ennen Israelin valtion perustamista. Vuonna 1882 joukko Jemenin juutalaisia pakeni maansa vainoja ja he asettuivat ensin alueella oleviin luoliin. Myöhemmin syntyi ns. jemeniläiskylä Kfar Shiloach (Siloan kylä). Nämä juutalaiset karkotettiin arabikapinan vuosina 1936-1939 ja arabit ottivat haltuunsa heidän talonsa.
Arkeologiset kaivaukset
Alueella tehdään arkeologisia kaivauksia, joissa tutkitaan historiallista Daavidin kaupunkia. Paikallisten asukkaiden mukaan kaivauksilla on poliittinen tausta: Israel suunnittelisi käyttää niitä syynä vaatia aluetta itselleen ja ajaa palestiinalaiset pois Jerusalemista.
Mengjiang
Mengjiang oli Japanin nukkevaltio nykyisen Sisä-Mongolian alueella toisen maailmansodan aikaan. Se oli alun perin periaatteessa itsenäinen ja sittemmin Japanin Kiinaan perustaman nukkehallituksen alainen autonominen alue. Mengjiang palasi kiinalaisen vallan alle Japanin hävittyä maailmansodan.
Tausta
220px|thumb|vasen|[[Demchugdongrub kuvassa vasemmalla.]] Qing-dynastian romahduksen jälkeen Mongolia yritti valloittaa alueen Kiinan ja Mongolian välisessä sodassa 1910-luvulla, mutta yritys epäonnistui. Yuan Shikain valtakaudella alueen hallinto oli jaettu etnisin linjoin mongolien ja kiinalaisten alueisiin. Shikain kuoltua vuonna 1917 valtaan nousivat kuitenkin paikalliset sotaherrat. Kiinalaiset pyrkivät asuttamaan Sisä-Mongoliaa kiinalaisilla siirtolaisilla, ja tämä politiikka vahvistui entisestään nationalistien noustua valtaan Kiinassa. Japani miehitti Sisä-Mongolian Khorchinin ja Hulun Buirin alueet vuosina 1931-32. Demchugdongrub käytti japanilaisten uhkaa solmiakseen sopimuksen autonomiasta Kiinan keskushallinnon kanssa, mutta käytännössä tilanne ei muuttunut paikallisten sotalordien vastustuksesta. Demchugdongrub otti täten vastaan sotilaallista apua Japanilta, mutta hänen joukkonsa eivät pärjänneet kiinalaisille ennen Kiinan ja Japanin sodan puhkeamista vuonna 1937.
Japanin alaisuudessa
220px|thumb|Sisämongolialaisia virkamiehiä ja paikallisia julkisessa kokouksessa. Japanin miehitettyä alueen kiinalaisten siirtolaisten tulo lakkasi, ja japanista ja mongolista tuli hallinnon ja koulutuksen ainoat kielet. Hallintoon asetettiin etnisiä mongoleja myös niillä alueilla, joilla varsinaiset mongolit muodostivat vain pienen vähemmistön. Toisaalta osa Sisä-Mongolian alueista menetettiin Japanin toiselle nukkevaltiolle Mantšukuolle. Demchugdongrub nousi jäljelle jääneiden alueiden autonomisen hallinnon johtoon vuonna 1937. Mengjiang perustettiin kuitenkin varsinaisesti vuonna 1939, kun Japani painosti Demchugdongrubin liittymään heidän luomaansa Kiinan nukkehallitukseen autonomisena alueena. Vuonna 1941 Demchugdongrub sai kuitenkin jälleen itsenäistä valtaa, kun Sisä-Mongoliasta muodostettiin Mongolian autonominen valtio. Kiinalaiset nationalistit pitivät koko sodan ajan kiinni osista Sisä-Mongolian lounaisosaa. Japanilaisen Mongolian loppu tuli vuonna 1945, kun Neuvostoliiton ja sen liittolaisen Ulko-Mongolian joukot hyökkäsivät alueelle. Kiinan sisällissodan aikaan Sisä-Mongolian johtoon nousivat Neuvostoliiton tukemina kommunistit. Paikalliset elättelivät ensin toiveita yhdistymisestä Ulko-Mongolian kanssa, mutta suunnitelmista ei tullut lopulta mitään Kiinan kommunistien ja Neuvostoliiton välisten sopimusten myötä. Sisä-Mongoliasta tehtiin kommunistien alaisuudessa autonominen alue jälleen vuonna 1947.
Kulttuuri ja väestö
220px|thumb|Mengjiangilainen postimerkki. Demchugdongrubin johtamassa Sisä-Mongoliassa oli vuonna 1941 74 julkista ja 31 yksityistä oppilaitosta, sekä neljä toisen asteen oppilaitosta. Japanilaismiehityksen aikaan julkaistiin mongolialaista kirjallisuutta, kuten Sisä-Mongolian ensimmäinen pienoisromaani ja useita runo- ja essee­kokoelmia. Alueella julkaistiin myös lehtiä kuten Ulaan bars ja Shine Monggol. Väestölle sota osoittautui kuitenkin muuten raskaaksi. Väestömäärä putosi vuoden 1937 noin 847 000:ta 832 000:een vuonna 1947.
Mahmoud Guendouz
Mahmoud Guendouz (s. 24. helmikuuta 1953 El Harrach, Ranskan Algeria) on algerialainen valmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka pelasi suurimman osan urastaan kotimaassaan Algeriassa. Hän pelasi myös Ranskassa puolitoista kautta Martiguesissa.
HMS Whiting
HMS Whiting oli Britannian kuninkaallisen laivaston Star-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1895 Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista, missä köli laskettiin 13. huhtikuuta 1896 telakkanumerolla 711. Alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1896 ja valmistui heinäkuussa 1897.
Palvelus
Vuonna 1897 alus siirrettiin Kiinan asemalle, jossa se alus palveli aina romutettavaksi myyntiinsä saakka 27. marraskuuta 1919 Hong Kongissa. Alus romutettiin lopulta Kiinassa.
Vapausaste (termodynamiikka)
Vapausasteet ovat fysikaalisen systeemin tilaa kuvaavia, toisistaan riippumattomia muuttujia. Käsite esiintyy monilla fysiikan aloilla mekaniikasta alkaen sekä myös tilastotieteessä, mutta erityisen suuri merkitys sillä on statistisessa mekaniikassa ja siihen liittyen termodynamiikassa. Tällöin vapaus­asteiden lukumäärä kuvaa sitä, kuinka monella tavalla systeemin sisäenergia voi jakautua esimerkiksi molekyylien eri liike­suuntien sekä etenemis- ja pyörimis­liikkeen välillä. Systeemin vapaus­asteet yhdessä muodostavat sen faasi­avaruuden.
Määritelmä
Fysikaalisen systeemin vapaus­asteella tarkoitetaan tavallisimmin niitä reaali­arvoisia parametreja, joita tarvitaan systeemin tarkkaan kuvaamiseen.
Tarkastellaan esimerkiksi pistemäistä hiukkasta, joka voi liikkua kolmi­ulotteisessa avaruudessa kaikkiin suuntiin. Sen sijainti avaruudessa voidaan ilmaista kolmella koordinaatilla: x, y ja z. Hiukkasen liikesuunta ja nopeus voidaan niin ikään ilmaista kolmella nopeusvektorin komponentilla: vx, vy ja vz. Jos systeemin ajallinen kehitys on deterministinen eli sen tila yhdellä hetkellä määrittää yksi­käsitteisesti sen sijainnin ja nopeuden myös kaikkina menneinä ja tulevina ajankohtina, tällaisella systeemillä on kuusi vapaus­astetta, jotka vastaavat kolmea paikka­koordinaattia ja kolmea nopeus­vektorin komponenttia. Jos hiukkasen liike on rajoitettu pienempään määrään ulottuvuuksia – jos se esimerkiksi voi liikkua vain jotakin lankaa pitkin tai vain tietyllä pinnalla – systeemillä on vähemmän kuin kuusi vapaus­astetta. Toisaalta systeemillä, joka voi myös pyöriä tai värähdellä, voi olla enemmän kuin kolme vapaus­astetta. Hiukkaseen vaikuttavalla voimalla, joka riippuu vain hiukkasen sijainnista ja nopeudesta, on samat vapaus­asteet kuin hiukkasellakin.
Samaan tapaan statistisessa mekaniikassa vapaus­asteet ovat skalaarisia lukuja, joka määrittävät systeemin tietyn mikrotilan. Systeemin kaikkien mikrotilojen arvot muodostavat pisteen systeemin faasi­avaruudessa.
Vapausaste voi olla mikä tahansa systeemin tilaa kuvaava suure, joka on riippumaton muista muuttujista. Esimerkiksi kolmi­ulotteisessa ideaaliketjumallissa kunkin monomeerin suuntautumisen määrittämiseen tarvitaan kaksi kulmaa.
Statistisessa mekaniikassa ja termodynamiikassa on usein kätevää määrittää neliölliset vapaus­asteet. Ne esitetään luvuilla, jotka hiukkasen liike-energian tavoin ovat verrannollisia sen nopeuden neliöön.
Kaasumolekyylien vapaus­asteet
thumb|right|Eri tapoja visualisoida kaksiatomisen molekyylin kuusi vapaus­astetta. (CM: systeemin [[massakeskipiste, T: siirtoliike, R: pyörimisliike, V: molekyylin värähtelyliike.)]]
Kolmi­ulotteisessa avaruudessa hiukkasen etenemis­liikkeeseen liittyy kolme vapaus­astetta. Kaksi­atomisella molekyylillä vapaus­asteita on kaikkiaan kuusi. Ne voidaan jakaa molekyylin etenemisen, pyörimisen ja värähdysliikkeen vapaus­asteeseen. Molekyylin massakeskipisteen liikkeellä vapaus­asteita on samat kolme kuin yksittäisellä hiukkasellakin. Lisäksi molekyylillä on kaksi pyörimis­liikkeen ja yksi värähdys­liikkeen vapaus­aste. Molekyyli voi nimittäin pyöriä minkä tahansa sellaisen akselin ympäri, joka on molekyylin kahden atomin keskipisteiden välisen janan keskinormaalitasolla, ja niinpä nämä mahdolliset akselit muodostavat kaksi­ulotteisen tason. Sen sijaan pyörimistä atomien välisen sidos­suoran ympäri ei pidetä vapausasteena, koska tällöin kummankaan atomin ytimen sijainti ei muutu. Värähtely taas tapahtuu siten, että atomien ytimet vuoroin lähestyvät toisiaan, vuoroin etääntyvät toisistaan, mutta tällä on vain yksi vapaus­aste. Niinpä kaksiatomisella molekyylillä vapaus­asteita on kaikkiaan:
Yleensä ei-lineaarisella molekyylillä, jossa on N > 2 atomia, pyörimisakseli voi olla minkä suuntainen tahansa, minkä vuoksi silläkin on kolme vapaus­astetta. Värähdys­liikkeen vapaus­asteita tällaisella N-atomisella molekyylillä on N - 6, ja kaikkiaan vapaus­asteita on:
Erikoistapauksissa, kuten adsorboituneilla suurilla molekyyleillä, pyörimis­liikkeen vapaus­asteita on toisinaan vain yksi.
Vaihtoehtoisesti systeemin vapaus­asteet voidaan laskea myös pienimpänä määränä koordinaatteja, jotka tarvitaan hiukkasten sijainnin ilmoittamiseen. Tämä voidaan tehdä seuraavasti: Soveltamalla pisteiden välisen etäisyyden lauseketta saadaan yksi yhtälö ja siinä yksi tuntematon, z2, joka voidaan ratkaista. Jos siis koordinaateista {x1, x2, y1, y2, z1 ja z2 viisi tunnetaan, kuudes määräytyy niiden mukaan. Täten myös atomiytimien sijaintien perusteella päädytään tulokseen, jonka mukaan kaksiatomisella molekyylillä on viisi vapaus­astetta.
Termodynamiikassa voidaan puhua myös makro­skooppisten ainemäärien vapaus­asteista, sillä systeemin kokonais­energia voi jakautua molekyylien kesken eri tavoilla. Kaasun vapaus­asteiden kokonais­lukumäärä saadaan kertomalla yhden molekyylin vapausasteiden lukumäärä molekyylien lukumäärällä kaasussa.
thumb|Kaksiatomisen kaasun moolinen [[ominaislämpö molekyylin keskimääräisen energian (lämpötilan) funktiona (yksikkönä kaasuvakio). Lämpötilan Tvib alapuolella molekyylin sisäisten värähtelyjen vapaus­asteet ovat jäätyneet ja molekyyli käyttäytyy jäykän roottorin tavoin. Lämpötilan Trot alapuolella myös molemmat pyörimis­liikkeen vapaus­asteet ovat jäätyneet.]]
Kaasun lämpötila on verrannollinen sen molekyylien keski­määräiseen energiaan vapaus­astetta kohti. Eri kaasuilla kuitenkin on eri suuri moolinen lämpö­kapasiteetti, mikä johtuu pääasiassa atomien eri suuresta lukumäärästä eri kaasujen molekyyleissä, minkä vuoksi niillä on myös eri määrä vapausasteita. Jokaisen kaasun moolinen lämpökapasiteetti vakiopaineessa onkin likimäärin puolet yleisen kaasuvakion ja molekyylikohtaisten vapausasteiden lukumäärän tulosta. Klassisen tasan­jakautumis­periaatteen mukaan kaasun sisäenergian pitäisi termo­dynaamisessa tasapaino­tilassa jakautua tasan kaikkien vapaus­asteiden kesken. Tietyn lämpö­tilan alapuolella näin ei kuitenkaan tapahdu, sillä muut kuin etenemis­liikkeen vapaus­asteet eivät voi luovuttaa tai vastaan­ottaa pienempiä kuin tietyn suuruisia energia­määriä. Tämän vuoksi aineiden ominais­lämmöt riippuvat myös lämpötilasta. Tätä sanotaan vapaus­asteiden jäätymiseksi, ja siihen kiinnitti huomiota jo James Clerk Maxwell vuonna 1859. Ilmiötä ei kuitenkaan kyetty selittämään, ennen kuin 1900-luvulla kvanttiteoria osoitti sen johtuvan värähdys- ja pyörimis­energian kvantittumisesta; energian ominaisarvojen erotus on pienempi kuin molekyylien keski­määräinen energia vallitsevassa lämpötilassa.
Statistisessa mekaniikassa oletetaan ideaalikaasun molekyylien nopeuden kunkin koordinaatti­akselin suunnassa noudattavan normaalijakaumaa, jossa keskiarvo kunkin akselin suunnassa on 0 (vastakkaisiin suuntiin liikkuu yhtä monta molekyyliä) ja keskihajonta missä T on kaasun lämpötila, m molekyylin massa ja k Boltzmannin vakio. Kun etenemis­liikkeen vapaus­asteita on kolme, noudattaa etenemis­liikkeen liike-energia, joka on verrannollinen nopeuden neliöön, khii2-jakaumaa vapausaste­luvulla 3, ja sen odotusarvo on Tämä tulos pätee kuitenkin vain yksiatomisille kaasuille, joissa pyörimis- ja värähdys­liikkeen vapaus­asteita ei tarvitse ottaa huomioon. Useampiatomisten kaasujen tapauksessa luku 3 on tässä korvattava kaikkien vapausasteiden lukumäärällä.
Seuraava taulukko osoittaa erilaisten molekyylien vapaus­asteiden lukumäärät:
Riippumattomat vapaus­asteet
Systeemin vapaus­asteiden joukko X1,...,XN on riippumaton, jos siihen liittyvä energia voidaan esittää seuraavassa muodossa:
missä funktio Ei kullakin i:n arvolla riippuu vain muuttujasta Xi.
Esimerkki: Jos X1 ja X2 ovat kaksi vapaus­astetta ja E niihin liittyvä energia:
Jos vapausasteet ovat riippumattomat, kaikilla vapausasteilla Xi, joilla i:n arvot vaihtelevat 1:stä N:ään, energia on jakautunut Maxwellin-Boltzmannin jakauman mukaisesti. Sen todennäköisyystiheysfunktio on tällöin:
Jäljempänä kulmasulut tarkoittavat aina niiden välissä olevan suureen keskiarvoa.
Systeemin sisäenergia on sen kaikkiin vapaus­asteisiin liittyvien energioiden summa:
Neliölliset vapausasteet
Vapausaste Xi on neliöllinen, jos siihen liittyvä energian osuus on muotoa
missä Y on muiden neliöllisten vapaus­asteiden lineaarikombinaatio.
Esimerkiksi jos X1 ja X2 ovat kaksi vapaus­astetta ja E niihin liittyvä energia, niin:
Esimerkiksi Newtonin mekaniikassa sellaisen systeemin dynamiikan, jossa vapausasteet ovat neliölliset, määrittää joukko homogeenisia lineaarisia differentiaali­yhtälöitä, joiden kertoimet ovat vakioita.
Neliölliset ja riippumattomat vapausasteet
X1,...,XN ovat neliöllisiä ja riippumattomia vapausasteita, jos niiden kuvaamaan systeemin mikrotilaan liittyvä energia voidaan esittää muodossa:
Tasanjakautumisperiaate
Rajatapauksissa, joissa statistisessa mekaniikassa voidaan olettaa molekyylien noudattavan klassisen mekaniikan lakeja, sellaisen systeemin sisäenergia, jolla on N neliöllistä ja riippumatonta vapausastetta, on:
Tällöin kuhunkin vapausasteeseen liittyvä keskimääräinen energia on:
Systeemin sisäisissä vuoro­vaikutuksissa energia pääsee vapaasti siirtymään vapaus­asteelta toiselle. Näiden vuoro­vaikutusten tuloksena energia pyrkii vähitellen jakautumaan tasan kaikkien vapaus­asteiden kesken, koska mikään niistä ei ole erikois­asemassa. Tätä klassisen statistisen mekaniikan keskeistä periaatetta sanotaan energian tasan­jakautumisen periaatteeksi. Se ei kuitenkaan päde alhaisissa lämpötiloissa, jolloin osa systeemin vapaus­asteista on niiden energian kvantittumisen vuoksi "jäätyneitä", jolloin ne eivät voi luovuttaa eivätkä vastaanottaa energiaa.
Vapausasteet kvanttimekaniikassa
Systeemin tilan kuvaaminen pisteellä faasiavaruudessa on matemaattisesti kätevää mutta perustavalla tavalla epätarkkaa. Kvanttimekaniikassa etenemisliikkeen vapausasteet korvataan aaltofunktiolla, ja operaattorit, joilla muut vapausasteet korvataan, voivat saada vain tiettyjä diskreettejä arvoja. Esimerkiksi elektronin tai fotonin sisäisellä pyörimismäärällä eli spinillä on vain kaksi ominaisarvoa. Tämä diskreettiys ilmenee, kun vaikutus on Planckin vakion suuruusluokkaa ja eri vapausasteet voidaan erottaa toisistaan.
Robert Browning
Robert Browning (7. toukokuuta 1812 – 12. joulukuuta 1889) oli brittiläinen runoilija, joka on erityisesti tunnettu dramaattisista monologeistaan kuten ”Porphyria’s Lover” ja ”My Last Duchess”. Browning on yksi tunnetuimmista viktoriaanisen ajan runoilijoista. Browning avioitui 1846 Elizabeth Barrettin kanssa, ja pari asui 1840-luvulta alkaen Firenzessä, Italiassa.
Browningin tunnetuimpien teostensa joukossa on 1860-luvun lopussa julkaistu The Ring and the Book, 21 000 riviä pitkä ylistyslaulu Barrett Browningille.
Browning jäi leskeksi vuonna 1861, mutta hän ei solminut uutta avioliittoa. Hän kuoli itse Venetsiassa 77-vuotiaana. Hänet haudattiin Englantiin Westminster Abbeyyn.
Browningin kirjoitustyyli
Browning oli eksoottinen luonne, jonka runoelmissa tuntuu hänen kreolilaisen verensä väreilyä. Hänen runoutensa, joka ikään kuin huohottelee ajatus- ja kuvittelurikkautensa alla, on omituinen kudos hentoa, syvällistä tunnelmaa ja ihmeellisiä, enemmän häämöttäviä kuin kuvattuja tapauksia, jotka kuitenkaan eivät kehity yhtäjaksoiseksi, ulkokohtaiseksi tapaukseksi, vaan pysyvät kummallisen intuitiivisen kuvitteluvoiman hahmottamina kohtauksina. Browningin vahvin ja luonteenomaisin muoto on draamallinen monologi, sen puitteissa hän loihtii lukijan mieleen eläytyvän, keskitetyn sisäisen kuvan jostakin draamallisesti jännitetystä tilanteesta, antaen puhtaasti sisäisin keinoin vähitellen tapauksen ulkohahmot lukijan mielikuvitukselle, mutta täytettynä niin intensiivisellä ajatus- ja elämänrikkaudella, että kuvaus saa huumaavan tehon.
Browningin pääteos on The ring and the book (1869). Toinen huomattava teos on kokoelma Bells and pomegranates (1841−1846), johon sisältyy muun muassa dramaattinen runoelma Pippa passes. Muita ovat Balaustion’s adventure, Men and women, runokokoelma Dramatis personæ sekä näytelmä Paracelsus. 1888−1889 ilmestyneet kootut teokset sisältävät 16 nidettä.
Browning on useimmiten tunnettu lyhyistä runoistaan, joista esimerkkeinä ”Rabbi Ben Ezra”, ”How they brought the good News to Aix”, ”Evelyn Hope”, ”The Pied Piper of Hamelin”, ”A Grammarian’s Funeral” ja ”A Death in the Desert”. Alun perin Browningia ei pidetty suurena runoilijana, sillä hänen runojensa aiheet olivat suurten massojen näkemyksen ja ymmärryksen ulkopuolella. Myös runojen teemojen käsittely oli usein vaikeaselkoista ja hämäräperäistä.
Browningin nykymaine on pääosin hänen ”dramaattisten monologiensa” ansiota: näissä sanavalinnat eivät ainoastaan välitä lukijalle tapahtumia ja tapahtumapaikkoja, vaan myös paljastavat kertojan luonteen. Toisin kuin yksinpuheluissa, dramaattisissa monologeissa tarkoituksena ei ole se, mitä puhuja suoraan ilmaisee, vaan ennemminkin mitä hän epäsuorasti paljastaa itsestään. Sen sijaan, että hän ajattelisi ääneen, henkilöhahmo rakentaa itselleen puolustuksen, jonka läpi hän haastaa lukijan näkemään. Browning valitsi hahmoikseen äärimmäisiä, jopa psykopaateiksi luokiteltavia hahmoja, kuten runossaan ”Porphyria’s Lover”.
Ólympos (Kypros)
Ólympos (, myös Chionístra, Χιονίστρα) on Kyproksen korkein vuori. Se sijaitsee Tróodos-vuoristossa ja sen korkeus ja prominenssi ovat metriä.
Robert Browning
Suomennettu tuotanto
Lähde:
Edward Petter
pienoiskuva|Westland Lysander Edward Petter (8. elokuuta 1908 – 1. toukokuuta 1968) oli englantilainen lentokonesuunnittelija, koko nimeltään William Edward Willoughby "Teddy" Petter (W. E. W. Petter).
Ólympos (Kypros)
Ólympoksen rinteillä kasvaa havumetsää. Talvella vuorella on lunta ja se on suosittu talviurheilukeskus. Lähellä vuoren huippua sijaitsee Tróodoksen kylä. Vuoren huipulla sijaitsee Ison-Britannian Akrotírin tukikohtaa palveleva Britannian kuninkaallisten ilmavoimien tutka-asema.
Edward Petter
Elämäkerta
Edward Petter oli Petters Limited -insinööritoimiston omistaneen Sir Ernest Petterin poika. Hänen isänsä ja isän veli olivat perustaneet Westland-yrityksen vuonna 1915. Edward Petter valmistui koneinsinööriksi vuonna 1929.
Petter pestautui Westlandiin, jossa hän nousi tekniseksi johtajaksi vuonna 1935. Tämä nepotistinen valinta johti monen Petterin syjäyttämäksi tulleen hyvän insinöörin lähtemiseen yrityksestä. Vuonna 1935 Westlandiin perustettiin Petterin koulutusta vastaava lentokoneosasto. pienoiskuva|Westland Whirlwind Petter suunnitteli Westland Lysander -yhteyskoneen. Seuraava Petterin suunnitelma oli Westland Whirlwind (hävittäjälentokone), josta tehtiin vain muutama kappale. Viimeisin suunnitelma Westlandilla oli Westland Welkin, joita tehtii noin sata kappaletta. Westlandista tuli tähän aikaan Supermarine Spitfire -koneen osavalmistaja.
Vuonna 1944 Petter lähti English Electricille, jossa sai pääsuunnittelijan pestin. Hän suunnitteli 1950-luvun alussa English Electric Canberran. Kone perustui Westlandin pääsuunnittelijan Arthur Davenportin kaavailemaan pommikoneeseen. Hän aloitti English Electric Lightningin suunnittelun, mutta erosi yhtiöstä ennen sen varsinaista suunnittelua. pienoiskuva|Folland Gnat Petter siirtyi vuonna 1951 Follandille. Hän suunnitteli Folland Midge- ja Folland Gnat -koneet. Hän osallistui Red Dean -ohjuksen suunnitteluun ennen kuin sen siirrettiin Vickersille. Petteristä tuli Follandin toimitusjohtaja vuonna 1954, kun Henry Folland kuoli. Folland Aircraft sulautui Hawker Siddeley -yritykseen vuonna 1959. Petter muutti Sveitsiin.
Omega-3-rasvahapot
Omega-3-rasvahapot eli n-3-rasvahapot ovat monityydyttymättömiä rasvahappoja, joiden hiiliketjun ensimmäinen kaksoissidos metyyliryhmän päästä laskettuna on kolmannessa hiili-hiili-sidoksessa.
Pitkäketjuisiin omega-3-rasvahappoihin kuuluvat yksinomaan eläinkunnan tuotteissa esiintyvät klupadoni- eli dokosapentaeenihappo (DPA), dokosaheksaeenihappo (DHA) ja eikosapentaeenihappo (EPA) sekä monissa eläin- ja kasvikunnan tuotteissa esiintyvä alfalinoleenihappo.
Väestöseurantutkimuksissa on havaittu, että niillä, joiden veressä esiintyy runsaasti aivoissa, kalassa ja lihassa esiintyvää klupanodonihappo DPA:ta esiintyy 36 prosenttia vähemmän sydän- ja verisuonisairauksia.
Saanti
Australialaislapsilla vuonna 2014 laaditussa tutkimuksessa havaittiin, että 56 prosenttia DPA:sta saatiin lihasta, 23 prosenttia kalasta ja merenelävistä, noin 6 prosenttia viljatuotteista, noin kuusi prosenttia maitotuotteista ja lähes neljä prosenttia kananmunista.
Meriperäisten omega-3-rasvahappojen keskimääräinen saanti on 163 milligrammaa päivässä, ja se vaihtelee maittain välillä 5–3 886 mg. Lihasta saadaan lähes yhtä paljon omega 3-rasvahappoja kuin kalasta, koska lihaa syödään paljon enemmän.
Vegaaneilla on todettu alhaisia veren eikosapentaeenihappo- (EPA) ja dokosaheksaeenihapon (DHA) pitoisuuksia.
Saantisuositukset
Suomen Sydänliitto suositti vuonna 2010, että EPA:ta ja DHA:ta tulisi saada sydänterveyden edistämiseen 2 000 kcal:n päivittäisellä energiankulutuksella vähintään 200 milligrammaa vuorokaudessa. Kyseisen määrän saa noin puolesta teelusikallisesta kalanmaksaöljyä, 13 grammasta makrillia tai 55 grammasta kirjolohta. Lisäksi liitto suositteli, että monilla ihmisillä omega-3-rasvahappojen esiasteena toimivaa alfalinoleenihappoa sisältäviä elintarvikkeita nautittaisiin niin paljon, että niistä saisi 2 000 milligrammaa alfalinoleenihappoa vuorokaudessa, mikä vastaa noin kahta ruokalusikallista rypsiöljyä. Kyseisestä määrästä alfalinoleenihappoa syntyy elimistössä 0–180 milligrammaa DHA:ta ja alle 75 milligrammaa EPA:ta.
Sydäntautipotilaiden ja muihin riskiryhmiin kuuluvien tuli saada sydänliiton mukaan EPA ja DHA -rasvahappoja vähintään 1 000 milligrammaa vuorokaudessa. Sydänliitto varoitti lisäksi, ettei kasviöljyjen käytön pitäisi olla suhteettoman runsasta kalanrasvan saantiin verrattuna, koska kasviöljyjen sisältämä linolihappo (LA) vähentää alfalinoleenihapon muuntumista EPA:ksi ja DHA:ksi.
Valtion ravitsemusneuvottelukunnan vuoden 2016 suositus elimistölle käyttökelpoisten omega-3-rasvahappojen osuudesta oli noin puolet pienempi eli sen mukaan riitti, että nautittiin kaksi kala-ateriaa viikossa, joista vähintään toinen sisälsi rasvaista kalaa. Lisäksi piti nauttia päivittäin omega-3-rasvahappojen esiastetta alfalinoleenihappoa sisältäviä ruoka-aineita esimerkiksi seuraavasti: leivän päällä sukupuolesta riippuen 6–9 teelusikallista margariinia, ruokalusikallinen öljyä salaatin kanssa ja ruoanvalmistukseen pehmeitä rasvoja sisältävää rasvaa kuten kasviöljyä tai margariinia. Omega-3-rasvahappojen osuuden ravinnon kokonaisenergiamäärästä tuli olla noin 1 %, eli 2 000 kcal energiankulutuksella 2 000–3 000 milligrammaa omega-3-rasvahappoja. .
Ruotsin elintarvikevirasto suositteli kuitenkin vuonna 2013, että lapset ja nuoret naiset söisivät Itämeren lohta, taimenta tai silakkaa enintään kaksi kolme kertaa vuodessa niiden sisältämän haitallisen dioksiinin ja PCB:n vuoksi. Suomen elintarviketurvallisuusvirasto Eviran mukaan kyseisiä kaloja sai syödä korkeintaan 200 grammaa kuussa. Jos jättää nahan syömättä, kolmanneksen kalan dioksiineista ja PCB:stä jää pois. Kasvatetussa kalassa niitä on vain vähän, koska kasvatusrehua valvotaan. Itämeren lohessa onkin kymmenkertainen määrä ympäristömyrkkyjä kasvatettuun loheen verrattuna. Kasvatetun lohen EPA- ja DHA-rasvahappopitoisuus on puolittunut kymmenessä vuodessa, koska niitä on alettu ruokkimaan kasviperäisellä ravinnolla kalaöljyn ja -jauhon sijaan. Siksi norjalaisestakaan lohesta ei enää saa EPA- ja DHA:ta sisältäviä rasvahappoja paremmin kuin kirjolohesta. Samalla myös dioksiini- ja PCB-pitoisuudet ovat vähentyneet.
Harvardin yliopiston tiedotuskeskus esitti vuonna 2008, ettei ihmisen elimistö pystyisi valmistamaan eikosapentaeenihappoa EPA:ta eikä dokosaheksaeenihappoa DHA:ta kasviperäisestä alfalinoleenihaposta, ja suositteli sen vuoksi rasvaisen kalan säännöllistä syöntiä tai vaihtoehtoisesti kalaöljyn tai levistä uutetun EPA:n ja DHA:n nauttimista. Se kiinnitti samalla huomiota tutkimusnäyttöön, jonka mukaan sydämentahdistimen omaavien sekä vaikeahoitoisesta rasitusrintakivusta, vaikeasta sydämen vajaatoiminnasta tai vaarallisista sydämen rytmihäiriöistä kärsivien on syytä rajoittaa kalansyöntiä ja EPA:ta sekä DHA:ta sisältävien lisäravinteiden käyttöä.
Lääkäriseura Duodecimin vuonna 2016 julkaisemassa artikkelissa todettiin, että ihmisen elimistö pystyy valmistamaan alfalinoleenihaposta sekä EPA:ta että DHA:ta. . Keskimäärin 7–8 % alfalinoleenihaposta muuntuu elimistössä biologisesti aktiivisiksi omega-3-rasvahapoiksi. Siitä vain alle puolet muuntuu EPA:ksi. Vain 0–9 % alfalinoleenihaposta muuntuu DHA:ksi, eli kaikkien elimistö ei kykene valmistamaan alfalinoleenihaposta DHA:ta. Vegaaneilla todetaankin usein alhaisia veren EPA- ja DHA-pitoisuuksia.
EPA:n ja and DHA:n saantisuositukset perustuvat siihen, että runsaimmin lähinnä kalaöljyperäistä EPA:ta and DHA:ta nauttineella väestönosalla esiintyy vuoteen 2011 mennessä kertyneen tutkimusnäytön mukaan muita vähemmän sydän- ja verisuonitauteja. Vuonna 2018 julkaistussa siihenastisten interventiotutkimusten tieteellisessä yhteenvedossa havaittiin kuitenkin, ettei EPA:n and DHA:n säännöllinen nauttiminen vähennäkään sydän- ja verisuonisairastavuutta eikä sydänkohtauksia tai muita sydäntapahtumia. Tarkasteltuihin tutkimuksiin osallistui yhteensä lähes 80 000 henkeä ja tutkimukset kestivät keskimäärin 4,4 vuotta.
Äidinmaito
Rintamaito sisältää runsaasti DPA:ta. Myös DHA:ta esiintyy äidinmaidossa, ja tutkijat ovat esittäneet, että sitä pitäisi lisätä äidinmaidonkorvikkeisiin.
Meren elävät
Australiassa kulutettu kala sisältää sataa grammaa kohti keskimäärin 415 milligrammaa DPA:ta, 247 milligrammaa EPA:ta ja 66 mg DHA:ta. Suomessa kulutetut kalat sisältävät Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen ylläpitämän Fineli-tietokannan mukaan 0,1–3,4 % DHA:ta ja 0,1–1,5 % EPA:a. DPA-pitoisuuksia ei Finelissä mainita minkään elintarvikkeen kohdalla. Lohen omega 3:n kokonaispitoisuutta voidaan ehkä lähestyä lisäämällä Finelin lukuihin yhdysvaltalaisen viljellyn lohen keskimääräinen DPA-pitoisuus 393 mg /100 g.
Turskan maksasta valmistetussa öljyssä, jonka DHA-pitoisuus on 16 prosenttia ja EPA-pitoisuus 11 prosenttia. DHA:ta ja EPA:a on runsaasti myös mädissä sekä rasvaisissa kalalajeissa kuten makrillissa, ankeriaassa ja sillissä.
DHA:ta ja EPA:ta syntyy vesien mikrolevissä, joista ne leviävät ravintoketjuun. DHA:ta ja EPA:ta esiintyy eniten turskan maksasta valmistetussa öljyssä, jonka DHA-pitoisuus on 16 prosenttia ja EPA-pitoisuus.
Sata grammaa kalaa sisältää keskimäärin 120 mg alfalinoleenihappoa.
Liha
56 prosenttia australialaislasten DPA:n saannista tulee lihasta, 23 prosenttia kalasta ja merenelävistä, noin 6 prosenttia viljatuotteista, noin kuusi prosenttia maitotuotteista ja lähes neljä prosenttia kananmunista. Australialaiset saavat lihasta lähes yhtä paljon omega 3-rasvahappoja kuin kalasta. Lihassa on vähemmän omega kolmosia, mutta lihaa syödään kuusi kertaa enemmän.
Nurmella ruokitun naudan liha nostaa sekä elimistön DPA- että EPA-pitoisuuksia. Hylkeenlihassa ja -rasvassa on erityisen paljon DPA:ta. Suomessa käytettävistä lihoista etenkin naudan- ja lampaanlihassa on runsaasti DPA:ta.
Naudanrasvassa on myös DHA:ta.
Kananmunat
Kananmunan DHA-pitoisuus on 0,1 prosenttia mutta EPA-pitoisuus nolla Kananmuna sisältää myös DPA:ta.
Sydänterveys
Vuoden 2005 yhdysvaltalainen, lähes 280 000 sydänpotilaan kaksoissokkokoe-tutkimuksien katsaus totesi, että omega-3-rasvahappoja nauttineilla oli keskimäärin 23 prosenttia muita sydänpotilaita pienempi kuolleisuus.
Vuonna 2014 julkaistiin laaja ja perusteellinen tutkimuskatsaus kansainvälisen tutkijaryhmän toimesta, jonka johdossa oli Cambridgen yliopiston kansanterveyslaitoksella työskennellyt sydän- ja verisuonisairauksiin erikoistunut epidemiologi. Tutkimus laadittiin Britannian sydänsäätiön toimesta, ja siihen koottiin 72 siihen mennessä julkaistua tutkimusta, joihin oli osallistunut yhteensä yli puoli miljoonaa koehenkilöä. Tuloksena oli, että runsaasti omega-3-rasvahappoja saaneilla esiintyi vain 13 prosenttia tavallista vähemmän sydän- ja verisuonisairauksia. Omega-3-rasvahappojen suojaava vaikutus liittyi etenkin kalassa, aivoissa ja lihassa esiintyvään klupanodonihappo DPA:han sekä myös dokosaheksaeenihappo DHA:han ja eikosapentaeenihappo EPA:an, kun taas kasviperäisellä alfalinoleenihapolla ei ollut kovinkaan suurta suojaavaa vaikutusta.
Interventiotutkimuksissa on havaittu, että erityisen runsaasti DPA:ta sisältävä hylkeenöljy vähentää veren triglyseridipitoisuutta kalaöjyä enemmän. DPA:lla vaikuttaisi olevan myös verihiutaleiden kasautumista ehkäisevää spesifiä vaikutusta. DPA parantaa lisäksi veren rasva-arvoja ja lievittää kroonista tulehdusta.
Vuonna 2018 julkaistun kliinisten tutkimusten tieteellisesti vertaisarvioidun yhteenvedon mukaan EPA:lla ja DHA:lla ei olekaan sydänsairauksia vähentävää riskiä. Tarkasteltuihin tutkimuksiin osallistui yhteensä lähes 80 000 koehenkilöä, joita seurattiin keskimäärin 4,4 vuoden ajan. Tutkimuksista on saatu lisäksi viitteitä siitä, että EPA ja DHA ovat vaarallisia sydämentahdistimen omaaville sekä vaikeahoitoisesta rasitusrintakivusta, vaikeasta sydämen vajaatoiminnasta tai vaarallisista sydämen rytmihäiriöistä kärsiville.
Sillä väestönosalla, jonka veressä esiintyy runsaasti DPA:ta esiintyy 36 prosenttia vähemmän sydän- ja verisuonisairauksia.
Diabetes
Laaja 4 500 henkilön viisitoistavuotinen seurantatutkimus ei havainnut DHA- tai EPA-rasvahappojen saannin vähentävän tyypin 2 diabetesriskiä. Ensimmäisen elinvuoden aikana nautittu kalanmaksaöljy näyttäisi kuitenkin vähentävän riskiä sairastua ykköstyypin diabetekseen, mikä liittynee siihen, että kalanmaksaöljy sisältää runsaasti diabetesriskiä vähentävää D-vitamiinia.
Nivelreuma
Runsaasti omega-3-rasvahappoja sisältävä kalarasva on osoittautunut Reumaliiton mukaan vuoteen 2013 mennessä tehokkaimmaksi reumakipuja lievittäväksi ruokavaliohoidoksi.
Silmäsairaudet
Vuonna 2005 julkaistun tutkimuskatsauksen mukaan omega 3-rasvahapot saattavat edistää silmien verkkokalvon terveyttä.
Aivoterveys
DPA:n on havaittu parantavan hermoston terveyttä.
Vuonna 2008 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin, että EPAaa ja DHA:ta sisältäviä ravintolisiä nauttineiden Alzheimer-potilaiden periferaaliveren mononukeliinisoluissa vapautui vähemmän interleukiini kuutta ja 1B:tä sekä granulosyyttikolonioita stimuloivaa ainetta. Lisäksi vuonna 2009 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin, että EPA- ja DHA-lisä lisäsi alle 23-painoindeksin omaavien Alzheimer-potilaiden painoa.
Vuonna 2007 julkaistussa pienimuotoisessa interventiotutkimuksessa havaittiin, että DHA-ravintolisää nauttineiden äitien vauvoilla oli tavallista paremmat ongelmanratkaisutaidot. Faganin imeväisen älykkyystesteissä ei kuitenkaan tullut esiin ryhmien välisiä eroja.
Vuonna 2008 julkaistussa pienimuotoisessa interventiotutkimuksessa havaittiin, että EPA- ja DHA-ravintolisää saaneiden äitien lapsilla oli 2,5-vuotiaana tavallista parempi käden- ja silmän koordinaatio. Interventio- ja lumeryhmän lapsilla ei kuitenkaan havaittu eroja muussa kehityksessä tai käyttäytymisessä.
Masennuksen niin sanottu fosfolipidihypoteesi kehitettiin, kun havaittiin, että masennuspotilaiden aivoissa esiintyy tavallista vähemmän omega-3-rasvahappoja. Vuonna 2017 julkaistun tutkimuksen mukaan veren korkean EPA- ja DHA-pitoisuuden omaavilla tutkittavilla oli muita parempi aivoverenkierto.
Omega-3-rasvahappojen on ajateltu myös lievittävän lukemisen ja kirjoittamisen vaikeuksia. Vuonna 2009 julkaistussa suomalaistutkimuksessa havaittiin kuitenkin, ettei omega-3-rasvahappoja nauttineen lukemisvaikeuksista kärsineen koululaisryhmän kehitys poikennut plaseboryhmästä.
EU:n hyväksymät terveysväittämät
Euroopan komission ravitsemustuotteita, ravintoa ja allergioita käsittelevä paneeli hyväksyi vuonna 2010 markkinointiin tarkoitetun terveysväittämän, jonka mukaan EPA ja DHA edistävät sydämen normaalia toimintaa ja veren paastotriglyseridiarvojen pysymistä normaaleina. Hyväksyntä perustui vuoteen 2010 mennessä julkaistuihin tutkimuksiin, joissa oli havaittu, että eniten kalaperäistä EPA:ta ja DHA:ta nauttivalla väestönosalla esiintyi muita vähemmän sydän- ja verisuonisairauksia. Komitea tutki ja hylkäsi samalla väittämät, joiden mukaan EPA ja DHA edistäisivät veren LDL-kolesterolin, verenpaineen tai verensokeriarvojen pysymistä normaalina tai immuunijärjestelmän normaalia toimintaa taikka ehkäisisivät UV-säteilyn aiheuttamia ihovaurioita.
Käänteisen etäisyyden menetelmä
Käänteisen etäisyyden menetelmät ovat yksinkertaisia monimuuttujaisia interpolaatiomenetelmiä, joilla lasketaan näytteiden arvojen avulla annetussa pisteessä  sijaitsevan suureen f(x) arvo. Näytteet sijaitsevat yksi- tai monidimensioisissa pisteissä, joiden etäisyydet kohdasta x voidaan määrittää. Etäisyys voi olla joko euklidinen etäisyys tai jokin muu etäisyysfunktion arvo, joka noudattaa metriikan perusteita. Kunkin arvioitavan kohdan arvo saadaan laskemalla kullekin näytteelle painokertoimet p_i, joiden avulla muodostetaan näytteiden arvoista f_i painotettu aritmeettinen keskiarvo
Tätä muotoa kutsutaan englanninkielisessä kirjallisuudessa usein Shepardin menetelmäksi. Se on eräs vanhimmista spatiaalisista interpolointimenetelmistä.
Etäisyyden laskeminen
Näytteen x_i ja arvioitavan kohteen x välinen etäisyys lasketaan normaalisti niin, että metriikkana on euklidinen etäisyys. Kun interpolointi suoritetaan yksiulotteisena (x-akselia pitkin), saadaan etäisyydeksi x-koordinaattien erotuksen itseisarvo eli välimatka Kun interpolointi suoritetaan tasolla eli kaksiulotteisena, käytetään pisteiden koordinaateille ja  Pythagoraan lauseen tulosta Kolmiulotteisessa tapauksessa voidaan pisteet merkitä ja  ja etäisyys laskea vastaavasti
Käänteisen etäisyyden potenssit
Koska käytännössä ei yleensä merkitä etäisyyden käänteislukuja suoraan painokertoimiksi p_i, merkitään niitä vielä q_i. Usein etäisyyden käänteisluvut korotetaan potenssiin r mikä korostaa lähellä olevien näytteiden painoarvoa kaukana olevien kustannuksella. Mitä lyhyempi on näytteistä mitattujen arvojen riippuvuus toisistaan, sen korkeampi on valittu potenssi.
Painokertoimien normitus
Painokertoimille asetetaan yleensä ehto, että niiden summa tulee olla yksi Näin halutaan varmistaa, että interpolointi tuottaa arvoja, joilla on sama odotusarvo \mu kuin näytteiden keskiarvo on eli
Kukin käänteisen etäisyyden potenssi tulee siksi jakaa näiden kaikkien summalla jolloin painokertoimiksi saadaan lausekkeet joiden summa on yksi.
Interpolointi näytteessä
Menetelmä ei toimi, jos yritetään laskea kohteen painokertoimia näytteen kanssa samassa pisteessä. Etäisyys näytteen f_i ja kohteen f(x) välillä on silloin nolla eikä nollalle ole määritelty käänteislukua. Algoritmiin lisätään siksi ehto, että kun kohteen etäisyys näytteestä f_i on nolla (tai hyvin lähellä nollaa), kirjataan näytteen painoksi p_i=1 ja muille näytteille painoiksi Näin menetelmä antaa näytteen i kohdalla suoraan näytteen f_i arvon ja menetelmästä tulee interpolointimenetelmä.
Interpolaation ominaisuuksia
thumb|450px|Oikeassa reunassa on värikoodit eri näytteiden arvoista. Kun käytetään menetelmää ja interpoloidaan tasoalueella olevia tason pisteitä, saadaan kuvien mukaisia tuloksia sen mukaan, mitä eksponentin arvoa käytetään interpoloinnissa. Tekstissä eksponentti oli r, mutta kuvassa sitä edustaa parametri p. Huomaa. että näytteissä on käytetty vain arvoja 1 (keltainen) tai 0 (musta). Koska menetelmässä huomioidaan vain näytteiden etäisyydet kohteestaan eikä näytteiden keskinäisiä etäisyyksiä, voi menetelmä painottaa suurestikin esimerkiksi kolmea läheistä näytettä. Näiden (todennäköisesti) lähes yhtäsuuret arvot saavat silloin kolminkertaisen painoarvon. Ongelma kierretään yleensä korvaamalla mainitut kolme näytettä yhdellä uudella näytteellä, jolle lasketaan arvoksi kolmen näytteen keskiarvo.
Kun käänteisen etäisyyden potenssin eksponentti kasvaa, kasvaa lähimmän näytteen painokerroin muiden näytteiden painokertoimien kustannuksella. Kunkin näytteen lähelle syntyy silloin leveä alue, jossa interpolaation antama tulos on lähes sama kuin näytteelläkin. Tämän ilmiön välttämiseksi eksponentin arvo tulee pitää matalana. Eksponentti r=2 tuottaa tyydyttävät interpoloinnit.
thumb|450px|Interpoloitavan suureen arvot on piirretty sinisellä käyrällä. Näytteiden x-koordinaatit ja arvot U ovat kuvaajassa mustien pisteiden koordinaatteina (x,U). Menetelmä on eksakti interpolointimenetelmä, sillä näytteen kohdalla se antaa aina arvoksi näytteen arvon. Näytteiden väleissä interpolaatiokäyrä taipuu kohti näytteiden keskiarvoa (viereinen kuva). Menetelmästä ei ole suurtakaan iloa, jos näytteiden välit ovat liian suuret, sillä samaan tulokseen pääsee keskiarvoa laskemalla.
Ras al-Ain
Ras al-Ain (syyriaksi Rēsh ʿAynā, kurdiksi Serekani ) on kaupunki Syyrian Turkin vastaisella rajalla Al-Hasakan maakunnassa. Kaupungin asukasluku vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan oli 29 347.
Maantiede
Ras al-Ain sijaitsee Eufratjoen sivuhaara Khaburin alueella. Historiallinen asutuskeskus on nykyisin jakautunut kahtia. Ras al-Ain sijaitsee Syyriassa ja Turkin puolella rajaa sijaitsee Ceylanpınar. Alue on tunnettu lähteistään, jotka muodostavat samalla myös Khaburin yläjuoksun eri lähteiden kanssa lopulta yhtenäisen joen.
Historia
thumb|vasen|Kirkko Ras al-Ainissa. Rooman valtakunnan kaudella nykyinen Ras al-Ain tunnettiin nimillä Resaina ja Theodosiopolis kaupungin saatua kaupunginoikeudet keisari Theodosius I:n valtakaudella. Roomalaiset ja Persia sotivat alueella ja kaupunki vaihtoi omistajaa useampaan otteeseen. Persialaiset tuhosivat sen vuosina 578 ja 580. Kaupunki jälleenrakennettiin, mutta keisari Fokaksenvaltakaudella sen mainitaan olleen jälleen persialaisten käsissä.
Syyrian sisällissodan aikana kaupunki oli vuodesta 2012 lähtien arabeihin ja kurdeihin liitettyjen asejoukkojen välisten taistelujen keskipisteessä. Monet paikalliset joutuivatkin pakenemaan muualle. Kurdien PYD-puoleen asejoukot valtasivat kaupungin al-Nusran rintaman asemiehiltä vuonna 2013. Turkin armeijan ja sen tukemat syyrialaiset aseelliset joukot valtasivat kaupungin lokakuussa 2019 Pohjois-Syyrian kurdien vastaisen hyökkäyksen myötä.
Väestö
Ras al-Ainin asukasluku Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan oli 29 347. Ras al-Ainin väestö koostuu arabeista, kurdeista ja kristityistä assyrialaisista. Syyrian assyrialainen väestö on keskittynyt etenkin Ras al-Ainin ja Hasakan välisiin kyliin Khaburjoen varrella. Pienempiä vähemmistöjä ovat tšetšeenit ja inguušit, jotka polveutuvat kaupunkiin 1900-luvun alussa tulleista muuttajista.
Kurganets-25
Kurganets-25 on venäläinen BMP-sarjan seuraajaksi kaavailtu rynnäkköpanssarivaunu. Vaunusta on olemassa sekä rynnäkköpanssarivaunuversio, että panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvoversio.
Uutistoimisto TASS:in haastatteleman lähteen mukaan Venäjän maavoimien suunitteilla olevan 1. panssariarmeijan ja uusi 20. armeijan piti saada Kurganets-25 vaunut käyttöönsä vuosien 2016 ja 2017 välillä. Vaunun sarjatuotannon sanottiin alkavan vuonna 2017. Tosiasiassa vaunu vaipui unohduksiin useiksi vuosiksi. Sitä esiteltiin voitonpäivän paraatissa 2015 ja 2016 ja seuraavan kerran vasta Armija-2022-messuilla.
Ominaisuudet
Kurganets-25 -tyypin panssarivaunut esiintyivät ensikertaa yleisölle Venäjän voitonpäivän paraatin harjoituksissa huhtikuussa 2015. Vaunun arvellaan painavan 25 tonnia, mikä tekee siitä alle 20 tonnia painavan BMP-sarjan viimeisintä BMP-3-vaunua raskaamman. BMP-1 ja BMP-2 painoivat puolestaan alle 15 tonnia. Julkaistuissa valokuvissa vaunujen tornit on huputettu. IHS Jane's-yhtiön arvelujen mukaan vaunun rynnäkköpanssarivaunuversio voidaan on varustaa kahdella eri pääaseella, 30 mm tai 57 mm tykillä. Kurganets-25 -panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo on sitä vastoin aseistettu vain 12,7 mm konekiväärillä.
Uusien Armata-vaunujen tapaan Kurganets-25:ssä on sensoreita rungon ympärille sijoitettuja heittimiä, jotka liittyvät panssarintorjunta-aseiden torjuntajärjstelmään. Kurganets-25 vaunun heittimet ovat kuitenkin kooltaan Aramatan laukaisimia pienemmät.
Vaunua piti valmistaa kurganilaisen Kurganmašzavod-yhtiön. Concern Tractor Plants -yhtiön entinen omistaja ja pääjohtaja Mihail Bolotin tunnusti elokuussa 2022 syyllisyytensä 90 miljoonan ruplan kavallukseen puolustusministeriön 5,2 miljardin tilauksesta Kurganets-25:n kehitykseen. Kun valmistuksen piti alkaa paljastui KTZ:n olevan konkurssin partaalla.
Luettelo Prahan metron asemista
pienoiskuva|400px|Prahan metrokartta. Tämä on luettelo Prahan metron asemista.
Eskimosumu
pienoiskuva|[[Hubble-avaruusteleskooppi|HST:n ottama kuva]] Eskimosumu (NGC 2392), tunnettuna myös Klovnisumuna tai Caldwell 39, on bipolaarinen tuplakuorinen planetaarinen sumu (PN). Sen löysi tähtitieteilijä William Herschel vuonna 1787. Se näyttää ihmiskasvoilta joiden ympärillä on parka huppu. NGC 2392 sijaitsee 2,870 valovuotta Maasta, ja sen voi nähdä pienellä teleskoopilla.
Kuiluanalyysi
Kuiluanalyysi on menetelmä kuvata tyytyväisyyttä arvioitaessa palautekyselyissä esitettyjen laatukriteerien merkitystä ja onnistumista. Kyselytutkimuksessa kysytään laatukriteerin lisäksi sen tärkeyttä. Laatukriteerin ja tärkeyden erotusta voidaan käyttää mittarina kuvaamaan sitä, miten hyvin tavoitteessa on onnistuttu. Tätä erotusta kutsutaan kuiluksi.
Yleensä kuilukuviot piirretään siten, että kuilumuuttujan rinnalle laitetaan tärkeys.