cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
KNM Fridtjof Nansen (F310)
Palvelus
Norjan hallitus päätti 26. helmikuuta 2009 lähettää Fridtjof Nansenin Adeninlahdelle Atalanta-operaatioon eli Euroopan unionin Somalian rannikon merirosvojen vastaiseen operaatioon. Alus liittyi alueella olleisiin aluksiin elokuussa 2009. Alukselle ei ollut operaation ajaksi sijoitettu helikopteria, mikä johtui lähinnä helikopterien toimituksen viiveistä. Niiden sijaan aluksella oli kaksi nopeaa kumivenettä.
Baškarikin kieli
Baškarik (gawri) kuuluu dardilaisten kielten itäisen ryhmän kohistanilaiseen alaryhmään. Se toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä.
Aapo-Matti Salmi
Aapo-Matti Salmi (6. helmikuuta 1920 Mikkeli – 18. huhtikuuta 2005 Rovaniemi) oli suomalainen maatalous- ja metsätieteiden maisteri, rehtori ja eräkirjoja kirjoittanut kirjailija.
J. A. Halonen
Johan Alfred Halonen (30. heinäkuuta 1879 Kokkola – 26. maaliskuuta 1922 Rauma) oli suomalainen opettaja ja kirjallisuuden suomentaja. Hän käytti nimimerkkiä A. H..
Halosen vanhemmat olivat merimies, suolamestari Sefanias Halonen ja Anna Maria Orjala. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1899 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1905 ja maisteriksi 1910.
Halonen toimi Rauman lyseon venäjän ja historian (ruotsin) opettajana vuodesta 1905 ja hän oli koulun johtaja vuodesta 1915.
Wessel Freytag von Loringhoven
Wessel Freiherr Freytag von Loringhoven (10. lokakuuta 1899 – 26. heinäkuuta 1944) oli saksalainen eversti toisessa maailmansodassa. Hän oli Claus von Stauffenbergin hyvä ystävä. Hän kuului saksalaiseen vastarintaliikkeeseen. Freytag von Loringhoven oli yksi osallinen heinäkuun 20. päivän salaliittoon, jonka tehtävänä oli salamurhata Adolf Hitler.
Henkilökuva
Wessel Freytag von Loringhoven varttui Adiamündessa Baltian saksalaisessa perheessä. Von Loringhoven liittyi Landeswehriin vuonna 1918. Hänestä tuli myöhemmin upseeri ja hän liittyi 13.sta jalkaväkirykmenttiin, joka palveli Latviassa. Vuonna 1922 hän jätti latvian ja päätti liittyä Reichswehriin. Alkuun von Loringhoven tunsi myötätuntoa kansallissosialismia kohtaan, mutta vuonna 1934 sattuneen pitkien puukkojen yön jälkeen hän oli tyytymätön kansallissosialistien julmiin puhdistuksiin, jolloin useita kansallissosialismin vastustajia murhattiin. Ajan kuluessa ja useiden natsien julmuuksien myötä von Loringhoven päätti liittyä vastarintaliikkeeseen vuonna 1943.
20. päivän salaliitto
Wessel Freytag von Loringhoven otti osaa attentaattiin, jossa tehtävänä oli syökseä Adolf Hitler vallasta ja saada sota loppumaan. Freytag von Loringhovenin tehtävä oli toimittaa räjähteet ja siihen liittyvät osat Claus von Stauffenbergille, jonka tehtävä oli viedä pommi Hitlerin päämajaan Itä-Preussiissa. Salaliiton epäonnistuttua useita siihen osaa ottaneita vangittiin ja teloitettiin myöhemmin. Gestapo vangitsi von Loringhovenin kuusi päivää attentaatin jälkeen 26. heinäkuuta 1944. Gestapo määräsi von Loringhovenia tekemään itsemurhan vielä samana päivänä. Hän teki itsemurhan Mauerwaldissa Itä-Preussissa.
Attentaatin jälkeen
Wessel Freytag von Loringhovenin kuoleman jälkeen hänen vaimonsa pidätettiin ja vangittiin mahdollisesta osallisuudesta salaliittoon. Vaimo joutui eroon heidän neljästä pojastaan useiden kuukausien ajaksi. Liittoutuneet vapauttivat vaimon ja lapset sodan lopulla.
Muuta
Bernd Freytag von Loringhoven oli Wessel Freytag von Loringhovenin serkku. Bernd von Loringhoven pakeni Berliinistä sodan lopulla ennen kuin liittoutuneet valtasivat kaupungin toukokuussa 1945. Bernd von Loringhoven selvisi sodasta hengissä ja kuoli helmikuussa 2007.
Aloituskodoni
Aloituskodoni eli aloituskolmikko on DNA-jakso, joka koodaa metioniinia. RNA-molekyylissä tätä vastaa AUG-ryhmä. Aloituskodoni aiheuttaa aina proteiinisynteesin alkamisen.
Bill Moss
Bill Moss (4. syyskuuta 1933 Luton, Bedfordshire – 13. tammikuuta 2010 Woodsford, Dorchester, Dorset ) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui vain vuoden 1959 Britannian GP:hen. Hän karsiutui aika-ajoissa eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän ajoi F2-luokan autolla. Bill Moss ei ollut sukua Stirling Mossille.
Koba Jass
Koba Jass (s. 1. toukokuuta 1990 Riika, Latvia) on latvialainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2022–2023 Dinamo Riikaa, joka pelaa Latvian pääsarjassa.
Jass on edustanut Latvian maajoukkuetta viisissä arvokisoissa. Hänen setänsä Mareks ja Ilgvars, sekä serkkunsa Maris ovat myös jääkiekkoilijoita.
Rovaniemen rovastikunta
Rovaniemen rovastikunta on yksi Oulun hiippakunnan yhdeksästä rovastikunnasta. Rovastikuntaan kuuluvat Kemijärven, Pelkosenniemen, Posion, Ranuan, Rovaniemen ja Sallan luterilaiset seurakunnat.
Tulipäätiainen
Tulipäätiainen (Cephalopyrus flammiceps) on tiaisten heimoon kuuluva varpuslintu. Aikaisemmin laji luettiin pussitiaisiin.
Levinneisyys
Tulipäätiaista tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa ja Thaimaassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 226 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Torwalin kieli
Torwalin kieli on Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan maakunnassa Swatin yläjuoksun Torwalin alueella puhuttava dardilainen kieli. Vuonna 1987 sen puhujia arvioitiin olevan noin 60 000 henkeä.
Herman Niittynen
Herman Niittynen (20. syyskuuta 1870 Korpilahti – 31. elokuuta 1942 Korpilahti) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja.
Niittysen vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Lönnroth ja Karoliina Tahvonen. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Korpilahdella vuodesta 1886 alkaen. Niittynen oli Korpilahden säästöpankin rahastonhoitajana 1904–1919 ja Kansallis-Osake-Pankin Korpilahden haarakonttorin esimiehenä 1919–1925. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1931.
Herman Niittynen oli naimisissa vuodesta 1894 Eeva Sandelinin kanssa.
Tiaishylia
Levinneisyys
Tiaishyliaa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 140 000 km2. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Terebutinets
Terebutinets on kylä Novgorodin alueen Ljubytinon piirissä 3 382 asukkaan (2010) Neboltšin maalaiskunnassa Venäjällä. Terebutinets sijaitsee Valdain ylängön koillisosassa metsäisellä ja pienten järvien kirjomalla alueella, joka on suosittua metsästys- ja kalastusmaata. Korkeus merenpinnasta on 222 m. Kylän kautta kulkee rautatie (Terebutinetsin asema tai seisake).
Terebutinets perustettiin 1930-luvulla, ja nykyinen asukasluku on alle 30.
Lähteet
59.02083°N, 33.65056°W
Martin Smedberg-Dalence
Martin Ramiro Guillermo Smedberg-Dalence (s. 10. toukokuuta 1984 Norrköping) on bolivialais-ruotsalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa pelaavaa IFK Göteborgia.
Gor-luokka (tykkivene)
Gor-luokka oli Norjan laivaston kahden 2. luokan tykkiveneen muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin vuosina 1884-1887. Alukset olivat pieniä ja ketteriä. Niiden aseistuksena oli yksi iso tykki, joka vastasi ajan taistelulaivojen pääaseita, sekä muutama pienempi tykki itsepuolustukseksi. Luokan alukset olivat ensimmäisiä Norjassa valmistettuja teräksisiä aluksia.
Hieman ennen ensimmäistä maailmansotaa alukset muutettiin vuonna 1914 miinalaivoiksi. Muutostöiden aikana niiden raskas tykki korvattiin uudenaikaisemmalla 120 mm tykillä ja lisäksi yksi yhden naulan (37 mm) tykki korvattiin tehokkaammalla 57 millimetrin (Tyr) tai 76 millimetrin (Gor) tykillä. Raskaiden tykkien poiston jälkeen aluksille kyettiin kuormaamaan mielekäs määrä miinoja.
Alukset olivat edelleen palveluksessa Saksan hyökätessä maahan huhtikuussa 1940 ja ne viettivät sodan Saksan laivastossa. Sodan päätyttyä alukset palautettiin Norjalla, joka myi alukset vuonna 1946.
Almuñécar
Almuñécar on kunta Andalusian itsehallintoalueella Espanjassa. Almuñécarin asukasluku on 27 135 (2017).
Foinikialaiset perustivat nykyisen Almuñécarin paikalle siirtokunnan nimeltä Sexi noin vuonna 800 eaa. Paikkakunnalle kehittyi tärkeää kalansuolauksen ja kalansäilönnän teollisuutta. Roomalaiset valloittivat alueen toisen puunilaissodan aikana 200-luvulla eaa. Vuonna 49 eaa. roomalaiset nimesivät kaupungin nimellä Sexi Firmum Iulium. Kalateollisuuden tarpeita varten roomalaiset rakensivat 100-luvulla useita kilometrejä akvedukteja. Maurilaisaika alkoi vuonna 755, kun Abd ar-Rahman I valloitti seudun ja päättyi vuonna 1489 kristittyjen toimesta. Maurilaiset toivat sokeriruo'on viljelyn ja kehittivät kalateollisuutta. Maurilaisten aikana Almuñécariin rakennettiin myös paljon uusia katuja ja rakennuksia.
Almuñécarin kunnan alueella on kolme taajamaa: Almuñécar, La Herradura ja Velilla-Taramay.
Teuvo, maanteiden kuningas
Teuvo, maanteiden kuningas on Leevi and the Leavings -yhtyeen kappale ja single vuodelta 1988. Sen sävelsi ja sanoitti Gösta Sundqvist. Kappale on julkaistu albumilla Häntä koipien välissä. Kappaleesta tuli albumin suurin hitti, ja sen ansiosta levyä myytiin yli 50 000 kappaletta.
Kappale kertoo Teuvo-nimisestä miehestä, jonka haaveissa on rallikuninkuus. Tarina on kuitenkin yhteensopimaton kappaleen nimen kanssa, sillä Teuvon ajotaidot eivät ole kuningas-arvonimen veroiset: Teuvo ajaa kotikylän kadulla katolleen, ja törmää myöhemmin moottoritiellä rekkaan.
Kriitikot ovat kehuneet laulun tarinaa ja sen yksityiskohtia. Sundqvist itse kertoi, että hänen ihannevaltiossaan huviajelut loppuisivat ja ”Teuvot ei juhlis siellä.”
Sanat
Kappaleessa esitellään kovan onnen sankari Teuvo, jonka haaveissa on rallikuninkuus. Heti kappaleen alussa tuodaan esille kappaleen sanoitusten ja nimen yhteensopimattomuus, sillä Teuvon ajotaidot eivät ole kuningas-arvonimen veroiset: Teuvon Ford Anglia kääntyy ohjausvirheestä katolleen kotikylän hiekkatiellä, minkä seurauksena Teuvo lentää verissään etulasin läpi ojan pohjalle. Sanoituksen koomisuus syntyy lisäksi yksityiskohtien liioitellusta korostamisesta.
Teuvon ajoharrastus jatkuu epäonnisena, sillä poliisi takavarikoi hänen ajokorttinsa ja autonsa rekisterikilvet. Tästä huolimatta Teuvo elättelee toiveita rallikuskin urasta. Hän lainaa naapurinsa Ford Sierraa, mutta törmää moottoritiellä rekkaan, oletettavasti kuolettavasti.
Mikko Vuoristo on tutkinut pro gradu -työssään huumorin keinoja Leevi and the Leavingsin kappaleissa. Hänen tulkintansa mukaan kappaleessa konkretisoituu ”esimerkillisesti groteskille realismille tyypillinen alentaminen, kun Teuvon ajotaidot pilkkavat niin oikeaa kuningasta kuin Teuvoa itseään”.
Tero Valkosen mukaan kappale on hyvä esimerkki Gösta Sundqvistin sanoituksista, joista ”ei oikein voi päätellä, mikä on lauluntekijän suhde lauluissa kuvattuihin henkilöihin”. Valkosen mukaan on mahdotonta sanoa, onko kappale ”tarkoitettu laulun päähenkilön pilkaksi vai onko Teuvon kuvaus sympaattinen”.
Vuonna 1989 Gösta Sundqvist kommentoi Teuvoon viitaten:
Tuotanto
Gösta Sundqvist aikoi studiossa aloittaa Teuvon äänityksen alusta asti uudestaan, koska kappaleen tempo huojui ja kiihtyi. Äänittäjä-tuottaja Kessu Kalén vakuutti Sundqvistin siitä, että kappale toimii sellaisenaan.
Yhtyeen uusi rumpali Niklas Nylund tuli suoraan studioon soittamaan kappaletta. Nylundin mukaan Sundqvistin ohjeet soittamiseen olivat ainoastaan ”pohjalta ’zum zum za’”. Nylundin mukaan Sundqvist halusi kappaleeseen ”U2-meininkiä”. ”Soinnutuksella ei tosin ole mitään tekemistä U2:n kanssa”, Nylund kertoo Leevi and the Leavings – hittitehtaan tarina -kirjassa. Kappaleen rakenne hahmoteltiin rummuilla ja 12-kielisellä kitaralla. Kaikki raidat soitettiin täyteen, joten biisistä piti tehdä välimiksauksia.
Yhtyeen kitaristi Karastie muistelee, että albumin tekoprosessi huipentui Teuvoon: ”levyn johtoajatuksena tulee mieleen Teuvon synnytystuska.” Karastie ideoi kappaleen mandoliinin soinnut.
Julkaisu
Singlen b-puolella julkaistiin ”Pimeä tie, mukavaa matkaa”. Kappaleesta julkaistiin myös toinen singleversio, jonka b-puolena on ”Rin Tin Tin”. Kappaleesta tehtiin musiikkivideo vuonna 1990.
Versioinnit
Viikate on versioinut kappaletta Melkein vieraissa -tribuuttialbumilla. Samoin singlen b-puoli ”Pimeä tie, mukavaa matkaa” löytyy albumilta Paula Vesalan ja Olavi Uusivirran versioimana. Cheek lainaa kappaletta epäsuorasti kappaleessaan ”Maanteiden kingi”, jota Tuukka Hämäläinen kutsui huonoksi esimerkiksi hiphopmusiikin piirissä tehtävistä cover-kappaleista.
Ruotsinkielinen Vasas Flora & Fauna -laulajaduo viittaa ”Leevi and the Leavings” -nimisessä kappaleessaan ”Pimeä tie, mukavaa matkaa” -kappaleeseen.
Vastaanotto
Nuorgamin diskografia-artikkelissa kappaleen sävellystä kutsuttiin ”Göstan nerokkuuden ytimekkääksi kiteymäksi, jonka kerrostettu sovitus paljastaa yhä edelleen uusia puolia itsestään”. Kirjoittaja piti kappaletta oppikirjaesimerkkinä siitä, kuinka ”hyvä tarina myydään yksityiskohdilla”. Kappale myös sijoittui kolmanneksi saman julkaisun Leevi and the Leavings Top 40 -listauksessa. Sitä kutsuttiin ”suomalaiseksi road movieksi”.
Soundissa toimittaja Jarkko Fräntilä on maininnut kappaleen yhtenä esimerkkinä yhtyeen ”ikuisista karaoke- ja yhteislauluklassikoista”, jotka ovat kuin ”laulun muotoon puettuja mininovelleja”.
Radio Rockin ”1000 kaikkien aikojen kovinta rock-biisiä” -listauksessa kappale sijoittui sijalle 340. Kirjoittajan mukaan kappaleessa sävelessä oli kuultavissa The Hooters -yhtyeen vuotta aiemmin julkaistujen kappaleiden ”Satellite” ja ”Johnny B” vaikutus. Kirjoituksessa kuvailtiin, että sanoissa haettiin ”hirtehistä jäynää -- lähes kansallissankareiksi kohotettujen suomalaisten rallikuskien innoittamien pienten kyläyhteisöjen jäljittelijäkuljettajien suuntaan”.
Äänestykset
”Teuvo, maanteiden kuningas” (1988) on Leevi and the Leavingsin kenties tunnetuin kappale, ja se on menestynyt yhtyeen kappaleista parhaiten erilaisissa äänestyksissä.
Se valittiin yhtyeen ainoana kappaleena Radiomafian top 500 -listalle. Rumban ”Suomirockin parhaat biisit” -kriitikkoäänestyksessä 1998 se pääsi sijalle 22. – kaiken kaikkiaan listalla oli kahdeksan Leevi and the Leavingsin kappaletta. Helsingin Sanomat järjesti Sata rakkainta suomirockia -äänestyksen lukijoilleen vuonna 2007. Leevi and the Leavingsiltä valittiin lopulliselle listalle kahden muun kappaleen lisäksi ”Teuvo, maanteiden kuningas”, mutta yhtye ei päässyt lopullisessa äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon. Vuonna 2010 Radio Rockin kuuntelijat äänestivät kappaleen vuoden 1988 kuudenneksi parhaaksi rock-kappaleeksi.
Kulttuurissa
Kouvolan Korvenkylän kesäteatterissa sai ensi-illan Teuvo ja Paperitaivas – Leevi and the Leavings musikaali kesällä 2009. Näytelmän päähahmo on Teuvo, joka haluaisi rahoittaa kalliin ralliharrastuksensa jollain muulla kuin työllä paperitehtaassa. Hän iskee silmänsä tehtaan uuteen, rikkaaseen johtajaan, mutta rakennemuutos uhkaa sulkea tehtaan. Näytelmä perustuu Gösta Sundqvistin musiikkiin, ja sen on käsikirjoittanut Marianne Tikkanen.
Ida Castalia Lönnbeck
Ida Castalia Lönnbeck os. Lindström (27. tammikuuta 1845 Tammisaari – 1. joulukuuta 1920 Tukholma) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hän käytti nimimerkkejä ***talia, -talia tai ...talia
Ida Castalia Lönnbeck oli naimisissa vuodesta 1885 vapaakirkon saarnaaja Fredrik Waldemar Lönnbeckin (1854–1914) kanssa.
Kreivi (elokuva)
Kreivi on Peter von Baghin ohjaama elokuva vuodelta 1971. Se kertoo naisten huijaajana tunnetusta Pertti Ylermi Lindgrenistä. Pääosaa esittää Lindgren itse. Kreivi on ainoa von Baghin ohjaama kokoillan fiktioelokuva.
Arviot
Kriitikoista Paula Talaskivi lyttäsi Kreivin, mistä ohjaaja von Bagh oli katkera:
"”’Kreivin’ maine, seikkailut ja tarinat ovat inspiroineet ensikertalaisohjaajan ehkä liian monitahoiseen ja vaativaan yritykseen.  Uskoisin ja toivon kuitenkin, että on runsaasti sellaista yleisöä, joka nauttii ’Kreivin’ seurasta paljon enemmän kuin minä.  Omasta puolestani toivon, että Peter von Bagh seuraavalla kerralla keskittyy todellisempiin aiheisiin.”"
Yleisesti ottaen kritiikki jakautui kahtia: osa ei ymmärtänyt elokuvaa vaan leimasi sen anaalihuumoriksi; toisen puolen ymmärtävissä teksteissä nostettiin vertailuun Chaplinin ja Keatonin elokuvat. Kritiikkiä seurasi lehdistössä käyty ankara polemiikki. Myöhemmin, vuonna 1981, Ywe Jalander jopa nosti elokuvan suomalaisen elokuvan parhaimmistoon.
Oskar Hackman
Walter Oskar Hackman (27. heinäkuuta 1868 Viipuri – 2. elokuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria
Hackmanin vanhemmat olivat konsuli Woldemar Hackman ja Emilia Krohn. Hänen veljiään olivat arkeologi Alfred Hackman ja geologi Victor Hackman. Hän pääsi ylioppilaaksi Leipzigissa 1887 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1892, maisteriksi 1904 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1905.
Hackman oli aatelissäädyn edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Kirkkoniemen kirkko
Rakentaminen ja muoto
Kirkkoniemen kirkon suunnitteli arkkitehti Sofus Hougen. Hän sai suunnitelmat valmiiksi jo 1940-luvun lopulla, mutta rakennustöihin päästiin vasta vuonna 1957. Kirkon sanotaan olevan hyvin tyypillinen Pohjois-Norjan jälleenrakennuskauden kirkko: siinä on perinteinen ulkomuoto, mutta nykyaikaiset rakennusaineet. Kirkko on rakennettu betonista ja katettu liuskekivipaanuilla.
Kirkko on muodoltaan kolmilaivainen basilika, sen keskilaiva on leveä ja sivulaivat hyvin kapeat. Klerestorioikkunat muodostavat yhtenäisen nauhan ja antavat kirkkosaliin runsaasti luonnonvaloa. Torni on kuorin päällä.
Sisätilat
Alttaritauluna on puusta ristin muotoon veistetty reliefi, jonka eri osat kuvaavat kristinuskon symboleja. Alttariveistoksen on tehnyt kuvanveistäjä Kristoffer Leirdal. Kastemaljan valkoista kyyhkystä esittävä puuveistos on Pyhän Hengen symboli ja saarnastuolin veistokset symboloivat uskoa, toivoa ja rakkautta. Kastemaljan ja saarnastuolin puuveistokset on tehnyt kuvanveistäjä Sivert Donali.
Kirkon sivulaivojen seinillä on kymmenen käsin kudottua ryijyä, jotka ovat Kirkenesin kirkkoyhdistyksen lahjoittamat. Kirkon urut ovat lahja Kirkkoniemessä toimineelta kaivosyhtiö A/S Syd-Varangerilta. Kirkossa on tilaa 275 henkilölle.
Edellinen kirkko
thumb|left|125px|Ensimmäisen kirkon tornin risti. Kirkkoniemen edellinen kirkko oli seudun ensimmäinen kirkko. Malliltaan se oli pitkänomainen kahdeksankulmainen puukirkko, joka oli valmistunut vuonna 1862. Toisen maailmansodan pommituksessa 4. heinäkuuta 1944 kirkko paloi kokonaan kivijalkaa myöten. Raunioista löytyi kirkon torniristi, joka otettiin talteen ja sijoitettiin uuden kirkon kirkkosaliin.
Ensimmäisen kirkon kirkon rakennuspaikaksi kaavailtiin aluksi Svartakslaa, joka on Varangerinvuonon sivuvuonon Bøkfjordenin itärannalla. Vuonna 1857 kirkon paikaksi valittiin Langfjordenin ja Paatsjoen välinen tuolloin vielä Piselvnesiksi kutsuttu niemi. Ensimmäisen kirkon suunnittelija oli arkkitehti Christian Heinrich Grosch.
Amerikanpuukiipijä
Amerikanpuukiipijä (Certhia americana) on puukiipijöiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Amerikanpuukiipijää tavataan Kanadassa, Yhdysvalloissa, Meksikossa ja Keski-Amerikassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 6 540 000 km2. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ravinto
Syö pääosin hyönteisiä kuten kärsäkäsmäisiä, kuoriaisia, kirvoja, toukkia, muurahaisia, hämähäkkejä sekä pseudoskorpioneja ja hyönteisten munia ja koteloita.
Emil Forsgren
Emil August Viktor Forsgren (23. marraskuuta 1860 Korpilahti – 2. huhtikuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjallisuuden suomentaja. Hän käytti nimimerkkiä E. F...
Emil Forsgrenin vanhemmat olivat lukkari Viktor Theodor Forsgrén ja Edla Augusta Silfvenius. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1879 ja opiskeli Helsingin yliopistossa.
Forsgren oli Suomalainen Wirallinen lehti-lehden ulkomaanosaston toimittajana 1883–1885. Hän oli sitten Porissa ilmestyneen Lounas-lehden päätoimittajana 1888–1892 ja Rauman Lehden toimittajana 1894–1898. Oltuaan vielä Viipuri-lehden toimittajana 1898–1899 Forsgren palasi Helsinkiin ja oli virallisten lehtien aputoimittajana vuodesta 1899 alkaen. Forsgren oli Uusi Suometar-lehden v.t. toimitussihteeri 1901–1902, Rautatie-lehden toimittaja 1903–1905 ja Uusi Rautatielehti-lehden toimittaja 1906–1913. Hän oli välillä Uudenmaan lääninhallituksessa kanslistina 1904–1906. Viimeksi Forsgren oli Suomen Wirallisten lehtien toimittajana.
Forsgren oli Suomalaisen sanomalehtimiesliiton johtokunnan jäsenenä ja sihteerinä 1911–1915 sekä Suomen sanomalehtimiesjärjestöjen keskusvaltuuskunnan jäsenenä ja sihteerinä 1913–1915. Hän toimitti näihin aikoihin kaksi vuosikertaa Suomalainen-nimistä albumia, jota Suomalainen sanomalehtimiesliitto julkaisi. Viimeisinä elinvuosinaan Forsgren oli mukana kansallisen työväenpuolueen toiminnassa.
Emil Forsgren oli naimisissa vuodesta 1895 Aino Mathilda Malénin kanssa. Forsgren kuoli huhtikuun alussa 1922 pitkään sairastamaansa sydäntautiin.
Pätkis
pienoiskuva|256x256px|Katkaistu Pätkis-suklaapatukka|alt= Pätkis on Fazerin valmistama maitosuklaalla kuorrutettu suklaapatukka, jossa on täytteenä minttutryffeliä. 18 g:n painoinen Pätkis-patukka on ollut myynnissä vuodesta 1978 lähtien. Pätkistä myydään myös 36 g:n painoisina patukoina nimellä Iso Pätkis ja 140 g painoisiin pusseihin pakattuna.
Rotanpyytäjä
Rotanpyytäjä on todellisuudessa Otis Flannegan, joka työskenteli aiemmin Gotham Cityssä tuholaistorjujana. Flannegan kykenee kommunikoimaan, kouluttamaan ja hallitsemaan rottia. Hän alkoi tuholaistorjujan työnsä sijasta hyödyntämään kykyään erilaisten rikosten tekemiseen, ja tämän myötä hänestä tuli yksi Batmanin vihollisista. Rotanpyytäjä tuntee koko Gotham Cityn viemäriverkoston läpikotaisin, ja hänen piilopaikkansa sijaitseekin viemäriverkoston syövereissä. Hän käyttää aseenaan kaasuasetta ja voi käsitellä erilaisia ​​asioita syanidikaasulla.
Pätkis
Vuoden 2017 arvion mukaan Pätkistä myydään vuosittain yli 12 miljoonaa kappaletta, ja se on vuodesta toiseen ollut kappalemäärässä mitattuna Suomen myydyimpiä patukoita. 2017 Iso Pätkis oli Keskon ja S-ryhmän myyntitilastoihin perustuen Suomen 4. myydyin makeinen.
Rotanpyytäjä
DC Extended Universen elokuvassa The Suicide Squad: Suicide Mission (2021) esiintyy kaksi Rotanpyytäjää, joista Cleo Cazo eli Rotanpyytäjä 2 on yksi päähahmoista. Cazo on myös ensimmäisen Rotanpyytäjän tytär. Cazoa elokuvassa näyttelee Daniela Melchior. Ensimmäistä Rotanpyytäjää näyttelee Taika Waititi. Rotanpyytäjä esiintyy myös pelissä Batman: Dark Tomorrow, jossa häntä ääninäyttelee Jonathan Roumie.
Rotanpyytäjä esiintyi myös Harley Quinn animaatiosarjan jaksossa "There's Nowhere to Go But Down" Kaksinaaman apulaisena. Häntä ääninäytteli sarjassa James Adomian. Rotanpyytäjään viitattiin myös Gotham televisiosarjan viidennellä kaudella. Batman Beyond animaatiosarjan jaksossa "Rats" esiintyi Ratboy-niminen hahmo, joka perustui rotanpyytäjään.
Pätkis
Kesällä 2015 Pätkiksestä tehtiin myös jäätelötuote.
Vuonna 2017 Fazer valmisti Suomen itsenäisyyspäivän satavuotisjuhlan kunniaksi 8 kappaletta maailman pisimpiä Pätkiksiä, joista kukin painoi 350 g ja ne olivat 95 cm pitkiä. Ne olivat siten 11 kertaa normaaleja Pätkiksiä pidempiä.
Mikkelin maalaiskunta
Mikkelin maalaiskunta ympäröi Mikkelin kaupunkia joka puolelta, ja muut naapurikunnat olivat Anttola, Haukivuori, Hirvensalmi, Juva, Kangasniemi, Mäntyharju, Ristiina ja Virtasalmi.
Jokaiselle Savon kunnalle äänestettiin 1980-luvulla omat nimikkoruoat. Mikkelin maalaiskunnan perinneruoaksi valittiin ”potlohko”, joka valmistetaan perunalohkoja, sipulia ja lihaa uunissa hauduttamalla. Toiseksi Mikkelin maalaiskunnan pitäjäruoaksi nimettiin rättänä eli mustikkakukko.
Historiaa
Mikkelin maalaiskunnan historian voidaan katsoa alkaneen novgorodilaisten 1200-luvulla perustamasta Savilahden pogostasta. Se oli ensimmäinen tunnettu hallinnollinen yksikkö Savossa. Muut savolaiset hallintopitäjät on erotettu sen myöhemmistä seuraajista. Muun muassa Mikkelin kaupunki irrotettiin vuonna 1838. Valtioneuvoston päätöksellä Anttolan kunta, Mikkelin kaupunki ja Mikkelin maalaiskunta lakkautettiin vuoden 2000 lopussa ja tilalle perustettiin vuoden 2001 alusta niiden kaikkien silloiset alueet käsittävä uusi Mikkelin kunta, joka otti käyttöön kaupunki-nimityksen ja lakkautetun Mikkelin vaakunan.
Mikkelin pitäjässä mainitaan olleen koulumestari jo vuodesta 1798. Pitäjän ensimmäiset kansakoulut perustettiin Rahulaan ja Linnanmäelle vuonna 1870, seuraavat Harjunmaahan vuonna 1881 ja Liukkolaan 1891. Otavan kansanopisto aloitti toimintansa vuonna 1892, ja sitä laajennettiin vuonna 1950 kansankorkeakoululla.
Mikkelin seurakunnasta erotettiin Hirvensalmen seurakunta vuonna 1867, Anttolan seurakunta vuonna 1872 ja Mikkelin kaupunkiseurakunta vuonna 1908.
Liikenne
Mikkelin maalaiskunnan kautta kulkivat valtatie 5 Lahdesta Kuopioon, valtatie 13 Lappeenrannasta Jyväskylään, kantatie 62 Mikkelistä Imatralle, kantatie 72 Mikkelistä Pieksämäelle sekä Savon rata. Savon radalla olivat Mikkelin maalaiskunnan alueella Hietasen, Otavan, Vuolingon, Hiirolan ja Kalvitsan asemat.
Nähtävyyksiä
Mikkelin maalaiskunnan nähtävyyksiä ovat Anjan Puisto, Tuukkalan muinaismuistoalue, Porrassalmen taistelun (1789) muistomerkki, Kyyhkylän ja Tuukkalan kalmistot (Savon suurin) sekä Tertin kartano. Sen sijaan Mikkelin maaseurakunnan kirkko (Charles Bassi, 1817) sijaitsi jo ennen vuoden 2001 kuntaliitosta Mikkelin kaupungin alueella.
Kyliä
pienoiskuva|vasen|Mikkelin maalaiskunnan viiri Alamaa, Anianniemi, Asila, Haahkala, Haapataipale, Harjujärvi, Harjumaa, Haukkakorhola, Heinälahti, Helppanala, Hiirola, Hyyrylä, Häyrylä, Ihastjärvi, Kaipiala, Karstula, Kirkonkylä, Korpijärvi, Koskentaipale, Kovala, Kyyhkylänniemi, Laitiala, Laurikkala, Liukkola, Marjoniemi, Moisio, Norola, Närvälä, Olkkolanniemi, Pajula, Parantala, Parkkila, Pekkola, Puttola, Rahula, Rantakylä, Rieppola, Riittilä, Rämälä, Sairila, Salmenkylä, Savonlahti, Seppälä, Soikkala, Suonsaari, Taipale, Tikkala, Tuukkala, Vanhala, Vanhamäki, Vatila, Vehmaskylä, Viljakkala, Visulahti, Vuolinko, Väänälä, Väärälä
NHC Arena
NHC Arena (aikaisemmin Sydkraft Arena ja E.ON Arena ja NHK Arena) on sisäpalloiluareena joka sijaitsee Timråssa, Ruotsissa. Areenan katsojakapasiteetti on 6 000 katsojaa ja se toimii jääkiekkoseura Timrå IK:n kotihallina.
Alttiusgeeni
Alttiusgeeni tarkoittaa geeniä, joka altistaa yksilön jollekin taudille. Tautigeenit ovat yleensä resessiivisiä ja altistavat perinnöllisille taudeille homogeenisinä.
Keijo Talvisto
Keijo (Keke) Talvisto (7. tammikuuta 1928 Jyväskylä – 5. maaliskuuta 2018 Helsinki ) oli suomalainen pesäpalloilija. Hän pelasi Jyväskylän Kirissä ja sitten Myllykosken kilpaveikoissa.
The Invisible Band
The Invisible Band on skotlantilaisen alternative rock-yhtye Travisin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Albumin nimi viittaa siihen, että yhtyeen mielestä musiikki on tärkeämpää, kuin sen luonut yhtye. Nimi saattaa olla myös vihjaus Adam Smithin "näkymättömään käteen".
Albumi nousi heti julkaisunsa jälkeen Britannian albumilistan kärkeen neljäksi viikoksi.
Wulfhelm
Wulfhelm (k. 941) oli Canterburyn arkkipiispa ja sitä ennen Wellsin piispa.
Elämä
Wulfhelm vihittiin Wellsin piispaksi 923–925 välisenä aikana ja Canterburyn arkkipiispaksi vuonna 926. Hän kävi henkilökohtaisesti noutamassa palliumin Roomasta paavi Johannes X:ltä, mikä vielä tuohon aikaan oli epätavallista. Arkkipiispana ollessaan hänelle lahjoitettiin kaksi evankeliumikirjaa, jotka ovat säilyneet tuomiokirkossa.
Kalašan kieli
Kalašan kieli on Pakistanissa Chitralin alaosassa asuvan kalašheimon puhuma dardilainen kieli. Vuonna 1991 sen puhujia arvioitiin olevan 4 500 henkeä.
Kalaša kuuluu dardilaisten kielten keskisen ryhmän pohjoiseen alaryhmään. Se toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä.
Lähteet
Kalaština
Onneli, Anneli ja orpolapset
Kirjaan pohjautuva elokuva Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen sai ensi-iltansa tammikuussa 2017. Elokuvan ohjasi Saara Cantell.
Tom Chorske
Thomas Patrick Chorske (s. 18. syyskuuta 1966 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, joka pelasi vasempana laitahyökkääjänä.
Peliura
Montreal Canadiens varasi hänet NHL:n varaustilaisuuden 1985 ensimmäisen kierroksen 16. pelaajana. Chorske debytoi NHL:ssä kaudella 1989–1990 Canadiensin riveissä. NHL-kaudella 1994–1995 Chorske saavutti Stanley Cupin pelatessaan Detroit Red Wingsissä. Hän pelasi NHL:n työsulun 1994–1995 aikana italialaisessa HC Devils Milano-seurassa. Jääkiekon MM-kilpailuissa 1996 Chorske sai mitalin, kun Yhdysvallat nujersi Venäjän pronssiottelussa. NHL-kaudella 1996–1997 Chorske toimi Ottawa Senatorsin varakapteenina. Chorsken peliuran viimeinen kausi oli 2000–2001, jolloin hän pelasi Houston Aerosissa, IHL:ssä.
Muuta
Tom Chorsken poika Brett pelaa myös jääkiekkoa.
Alice in Chains
Alice in Chains on yhdysvaltalainen rockyhtye, jonka kitaristi Jerry Cantrell ja rumpali Sean Kinney perustivat Seattlessa Washingtonissa vuonna 1987. Yhtyeen alkuperäisen kokoonpanon täydensivät basisti Mike Starr, jonka korvasi yhtyeeseen vuonna 1993 liittynyt Mike Inez, sekä laulaja Layne Staley, jonka aiemmalta, Alice N’ Chains -nimiseltä glam metal -yhtyeeltä Alice in Chains peri nimensä. Alice in Chains hajosi Layne Staleyn kuoleman jälkeen vuonna 2002, mutta vuonna 2005 yhtyeen muut jäsenet palasivat yhteen ja jatkoivat soittamista uuden laulajan, William DuVallin kanssa.
Savilahti
Savilahti, myöhemmin Suur-Savo, oli Savon vanhin kirkkopitäjä. Jo 1329 mainittu Savilahti käsitti alkujaan lähes koko Savon maakunnan. Myöhemmin Savonlinnan seudusta ml. Pohjois-Savo muodostettiin Pien-Savo.
Alice in Chains
Alice in Chains yhdistetään usein tiiviisti grunge-tyylilajiin, mutta yhtyeen musiikissa on läsnä vaikutteita myös esimerkiksi heavy metalista. Eräs yhtyeen tummanpuhuvaksi ja raskaaksi luonnehditun soundin keskeisimmistä elementeistä on laulaja Layne Staleyn, sekä myöhemmin William DuVallin, ja kitaristi Jerry Cantrellin yhdessä laulamat harmoniat. Alun perin vain taustoja laulaneen Jerry Cantrellin rooli yhtyeen toisena laulajana kasvoi vuoden 1992 akustisen EP-levyn Sap tekemisen myötä.
Savilahti
Historia
Savilahden eli nykyisen Mikkelin seudun varhaisin väestö lienee hämäläistä alkuperää, johon myöhemmin on sekoittunut karjalaista väestöä. Kalmistot antavat kuvan ristiretkiajan karjalaisesta kulttuurisiirrosta. Ensi kerran suurpitäjä Savilahti mainitaan 1323 Pähkinäsaaren rauhankirjassa. Vasta 1600-luvun puolivälissä otettiin käyttöön nimi Mikkeli, kun Mäntyharju, Ristiina ja Hirvensalmi irtosivat entisestä Savilahdesta, silloisesta Suur-Savosta. Mikkelin maalaiskuntaa pidetään kunnallisessa jaotuksessa Savilahden seuraajana.
Alice in Chains
Alice in Chains nousi kansainväliseen suosioon 1990-luvun alussa, ja yhtyeestä tuli eräs aikansa merkittävimmistä grunge- ja rockyhtyeistä. 1990-luvulla yhtye levytti kolme studioalbumia: Facelift (1990), Dirt (1992) ja Alice in Chains (1995). Laulaja Layne Staleyn yksityiselämän vaikeudet, kuten esimerkiksi vaikea päihderiippuvuus, kuitenkin varjostivat yhtyeen uraa ja pakottivat yhtyeen lopettamaan keikkailun vuonna 1996. Alice in Chainsin ura päättyi väliaikaisesti Staleyn kuoltua vuonna 2002, mutta yhtyeen elossa olevat jäsenet palasivat yhteen vuonna 2005, ja Staleyn paikan yhtyeen keulilla otti vuonna 2006 William DuVall. Yhtye on sittemmin julkaissut kolme uutta studioalbumia, joista uusin on Rainier Fog (2018).
Savilahti
Seurakunnan historia
Mikael Agricola kävi tarkastuskäynnillä Savilahdella vuonna 1549.
Alice in Chains
Esikoisalbumi Facelift ja akustinen EP-levy Sap (1990–1992)
thumb|left|[[Kitaristi Jerry Cantrell on yhtyeen keskeisin lauluntekijä ja musiikillinen johtohahmo.]] Vuoden 1990 heinäkuussa levy-yhtiö Columbia Records julkaisi Alice in Chainsin ensimmäisen EP-levyn We Die Young, jonka oli tuottanut Dave Jerden. EP koostui kolmesta kappaleesta, ja sen nimikkokappale ”We Die Young” soi ahkerasti metallimusiikkia soittaneilla radiokanavilla. EP:n hyvä vastaanotto sai Columbia Recordsin vauhdittamaan myös Alice in Chainsin esikoisalbumin Facelift tekoa.
Savilahti
Seurakunnan historia
Suur-Savon pappilasta Kenkäveronniemellä tuli vuonna 1597 Savon nuijasodan lopputapahtumiin kuuluneen Suur-Savon taistelun näyttämö.
Alice in Chains
Esikoisalbumi Facelift ja akustinen EP-levy Sap (1990–1992)
Faceliftin tuotti sitä edeltäneen EP-levyn tavoin Dave Jerden, ja albumi julkaistiin 21. elokuuta 1990. Kitaristi Jerry Cantrellin mukaan albumille pyrittiin luomaan ”tunnelmallinen aura”, joka oli ”suora seuraus Seattlen haurastuneesta ilmapiiristä ja tunnelmasta”. We Die Young -EP:n luomasta hyvästä lähtökohdasta huolimatta Facelift ei kuitenkaan osoittautunut välittömästi menestykseksi, sillä albumi myi ensimmäisen puolen vuoden aikana alle 40 000 kappaletta. Ratkaiseva käänne albumin kannalta tapahtui, kun Music Television otti ”Man in the Box” -singlen musiikkivideon päivittäiseen ohjelmistoonsa. ”Man in the Box” nousi Yhdysvalloissa Album Rock Tracks -listan sijalle 18, ja seuraava single ”Sea of Sorrow” sijalle 27. Singlejulkaisujen menestys kasvatti Faceliftin suosiota huomattavasti, ja albumi myi seuraavien kuuden viikon aikana Yhdysvalloissa yli 400 000 kappaletta. Albumi saavutti vuoden 1991 kesällä korkeimman sijoituksensa Billboard 200 -albumilistalla nousten sijalle 42.
Savilahti
Savilahti nykyään
Nykyään Savilahdeksi kutsutaan Mikkelin kaupungin ydinkeskustaa, joka on Saimaan Savilahden rannalla. Paikalla on Savon vanhimmaksi rakennukseksi kutsuttu Savilahden kivisakasti.
Alice in Chains
Esikoisalbumi Facelift ja akustinen EP-levy Sap (1990–1992)
Facelift sai hyvän vastaanoton myös kriitikoiden keskuudessa. Esimerkiksi AllMusicin Steve Huey on sanonut albumin olevan ”yksi tärkeimmistä levytyksistä grunge- ja vaihtoehtoisen rockin yleisön perustamisessa hard rock- ja heavy metal -kuuntelijoiden keskuudessa”. Van Halen -yhtyeen laulaja Sammy Hagar on sanonut kutsuneensa Alice in Chainsin kiertueelle Van Halenin kanssa nähtyään ”Man in the Boxin” musiikkivideon esityksen Music Televisionilla.
Savilahti
Savilahti nykyään
Muita Savilahti-nimisiä paikkoja on mm. Kuopiossa, alueella jolla sijaitsevat Kuopion yliopisto, Kuopion yliopistollinen sairaala ja Teknologiakeskus Teknia.
Alice in Chains
Esikoisalbumi Facelift ja akustinen EP-levy Sap (1990–1992)
Recording Industry Association of America sertifioi Faceliftin myyneen kultalevyyn oikeuttavat puoli miljoonaa kappaletta vuoden 1991 syyskuussa. Siitä tuli ensimmäinen kultalevyn saavuttanut Seattlen grunge-liikkeen albumi. Sittemmin se on saavuttanut Yhdysvalloissa kolminkertaisen platinalevyn, eli kolmen miljoonan myydyn kappaleen, rajan. Vuonna 1992 yhtye oli ehdokas parhaan hard rock -esityksen Grammy-palkinnon voittajaksi kappaleella ”Man in the Box”, mutta se hävisi Van Halenin albumille For Unlawful Carnal Knowledge.
Faceliftin julkaisemisen tiimoilta Alice in Chains kiersi muun muassa Van Halenin, Iggy Popin, Poisonin ja Extremen lämmittelijänä. Vuonna 1991 Alice in Chains kiersi Clash of the Titans -kiertueella Megadethin, Slayerin ja Anthraxin lämmittelijänä. Vuoden 1990 joulukuussa yhtye taltioi konserttinsa Seattlen Moore Theatressa, ja se julkaistiin vuoden 1991 kesäkuussa VHS-tallenteena Live Facelift. Se sisältää viisi yhtyeen konsertissa kuvattua kappaletta, sekä kolme musiikkivideoa. Live Facelift on myynyt Yhdysvalloissa kultaa, yli 50 000 kappaletta.
Kiertue-elämän päätyttyä Alice in Chains siirtyi takaisin studioon tarkoituksenaan äänittää demoja toisen, tulevan albuminsa kappaleista. Yhtye päätyi kuitenkin levyttämään viisi uutta akustista kappaletta, joiden tekemisen aikana rumpali Sean Kinney oli nähnyt unen, jossa yhtye oli levyttänyt Sap-nimisen EP-levyn. Yhtye päätti omien sanojensa mukaan olla ”leikkimättä kohtalon kanssa”, ja vuoden 1992 helmikuussa nimen Sap saanut EP näkikin päivänvalon. Sap ylitti kultalevyn rajan kahdessa viikossa. Kitaristi Jerry Cantrell kunnostautui EP:llä ensimmäisen kerran laulajana, sillä hän lauloi EP:n avausraidan ”Brother”. Myös Heart-yhtyeen Ann Wilson vieraili laulamassa EP:n kappaleissa ”Brother” ja ”Am I Inside”, ja kappaleessa ”Right Turn” puolestaan vierailivat Mudhoneyn Mark Arm ja Soundgardenin Chris Cornell.
Vuonna 1992 Alice in Chains esiintyi ”baariyhtyeenä” Cameron Crowen elokuvassa Singles. Yhtye levytti elokuvan soundtrackille erään tunnetuimmista kappaleistaan, ”Would?”, jonka musiikkivideo palkittiin vuonna 1993 MTV Video Music Award -palkinnolla.
Menestysalbumi Dirt ja basistinvaihdos (1992–1993)
thumb|[[Basisti Mike Inez on soittanut yhtyeessä vuodesta 1993 lähtien.]] Vuoden 1992 maaliskuussa Alice in Chains kokoontui studioon tehdäkseen seuraavan studioalbuminsa. Yhtye oli kirjoittanut uutta materiaalia ollessaan kiertueella. Uudet kappaleet olivat tyyliltään Facelift-albumia synkempiä, ja kolmestatoista kappaleesta kuudessa käsiteltiin päihderiippuvuutta. Kitaristi Jerry Cantrell kuvaili yhtyeen tehneen ”paljon sieluntutkiskelua” kappaleita kirjoittaessaan, ja sanoi albumin sisältävän paljon ”rankkoja tunteita”.
Yhtyeen uusi albumi sai nimekseen Dirt, ja se julkaistiin 29. syyskuuta 1992. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan sijalle kuusi, ja sitä on myyty Yhdysvalloissa nelinkertaisen platinalevyn verran, mikä tekee siitä yhtyeen parhaiten menestyneen albumin. Dirt keräsi positiivisia arvioita myös kriitikoilta, ja esimerkiksi AllMusicin kriitikko Steve Huey kutsui albumia ”valtavaksi artistilliseksi kannanotoksi” sekä yhtyeen tuotannon mestariteokseksi. Guitar Worldin Chris Gill kirjoitti albumin olevan ”valtava ja pahaenteinen, mutta myös aavemainen ja intiimi” sekä ”mahtavan synkkä ja raa'an rehellinen”.
Dirt-albumilta julkaistiin viisi singleä, ”Would?”, ”Them Bones”, ”Angry Chair”, ”Rooster” ja ”Down in a Hole”, jotka kaikki menestyivät hyvin ja nousivat Yhdysvalloissa singlelistoilla 30 parhaan joukkoon. Itse albumi pysytteli Billboard 200 -albumilistalla lähes kahden vuoden ajan. Alice in Chains soitti albumin tiimoilta Ozzy Osbournen lämmittelijänä tämän No More Tears -albumin kiertueella vuonna 1992. Laulaja Layne Staley loukkasi jalkansa mönkijäonnettomuudessa kesken kiertueen, ja joutui esiintymään osan kiertueesta pyörätuolissa istuen.
Basisti Mike Starr jätti yhtyeen vuoden 1993 alussa. Starr ilmoitti eronneensa yhtyeestä, koska halusi viettää enemmän aikaa perheensä kanssa ja jättää kiertämisen vähemmälle. Kitaristi Jerry Cantrell sanoi eron syyn olleen Starrin uupumus, ja Layne Staley kommentoi vuonna 1994 Rolling Stonen haastattelussa Starrin eron johtuneen näkemyseroista; muu yhtye ”halusi jatkaa tiivistä keikkailua ja lehdistöjuttuja, mutta Mike oli valmis lähtemään kotiin.” Vuosia myöhemmin Starr kertoi, että hän sai todellisuudessa potkut yhtyeestä huumeriippuvuutensa vuoksi.
Alice in Chainsin uudeksi basistiksi pestattiin Mike Inez, joka oli soittanut aiemmin Ozzy Osbournen yhtyeessä ja johon yhtye oli tutustunut yhteisellä kiertueella. Alun perin Inezin oli tarkoitus toimia Starrin tuurajana yhden, vuoden 1993 tammikuussa alkaneen Euroopan-kiertueen ajan, mutta hän jäikin yhtyeen basistiksi pysyvästi, kun Starr ei enää palannut takaisin. Euroopan-kiertueella Alice in Chains konsertoi myös Suomessa, soittaen Helsingin Tavastia-klubilla helmikuussa 1993; kyseinen konsertti jäi yhtyeen ainoaksi Suomen-konsertiksi Layne Staleyn kanssa.
Vuoden 1993 huhtikuussa yhtye nauhoitti elokuvan Last Action Hero soundtrackille kaksi uutta kappaletta, ”What the Hell Have I” ja ”A Little Bitter”. Vuoden 1993 kesällä yhtye päätti Dirt-albumia seuranneen kiertueensa keikkailuun Lollapalooza-festivaaleilla. Dirtiä seurannut kiertue jäi kuitenkin lopulta viimeiseksi kunnon kiertueeksi, jonka yhtye teki Layne Staleyn kanssa.
EP-levy Jar of Flies ja ensimmäinen keikkatauko (1994–1995)
thumb|left|Yhtyeen alkuperäinen laulaja [[Layne Staley esiintymässä vuonna 1992.]] Vuoden 1994 tammikuussa Alice in Chains julkaisi akustista musiikkia sisältäneen EP-levyn Jar of Flies, joka oli syntynyt vuoden 1993 mittavan kiertuerupeaman seurauksena sen jälkeen, kun yhtye oli Layne Staleyn mukaan ”vain halunnut mennä muutamaksi päiväksi studioon akustisten kitaroiden kanssa ja katsoa, mitä tapahtuisi”. Staleyn mukaan yhtye ei ollut suunnitellut julkaisevansa tuolloin tekemäänsä musiikkia, mutta yhtyeen levy-yhtiö oli pitänyt kuulemastaan ja halunnut julkaista uudet kappaleet EP-levynä. Jar of Flies oli sekä ensimmäinen Alice in Chains -julkaisu että kaikkien aikojen ensimmäinen EP-levy, joka nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan ykköseksi.
Rolling Stonen kriitikko Paul Evans kehui Jar of Fliesin olevan ”synkän upea”, ja AllMusicin Steve Huey piti EP:tä ”samanaikaisesti hillityn hämmästyttävänä, tuskallisen upeana ja ahdistavan surumielisenä”. EP-levyn singlestä ”No Excuses” muodostui yhtyeen uran ensimmäinen listaykkönen Yhdysvalloissa Mainstream Rock -listalla. EP:n toinen single ”I Stay Away” nousi listan sijalle kymmenen, ja kolmas ja viimeinen single ”Don’t Follow” sijalle 25. Jar of Flies on ylittänyt Yhdysvalloissa kolminkertaisen platinalevyn rajan, ja se myi Yhdysvalloissa vuonna 1994 yli kaksi miljoonaa kappaletta. Se oli myös ehdokas kahteen Grammy-palkintoon.
Layne Staley hakeutui vuonna 1994 vieroitushoitoon päästäkseen irti heroiinista. Yhtyeen oli määrä soittaa vuoden 1994 kesällä Metallican, Suicidal Tendenciesin, Danzigin ja Fightin kanssa, sekä Woodstock-festivaaleilla. Staley kuitenkin retkahti heroiiniin uudelleen ennen kiertueen alkua, ja yhtyeen oli pakko perua kaikki vuoden 1994 kiertue- ja keikkasuunnitelmansa. Staleyn kunto oli niin huono, että Alice in Chains joutui jäämään puolen vuoden tauolle. Rumpali Sean Kinney kommentoi myöhemmin vuonna 1996 Rolling Stonen haastattelussa, että jos yhtye olisi tuolloin jatkanut normaalia toimintaansa, se olisi hyvinkin saattanut tuhoutua tien päälle koko maailman katsellessa.
Kolmas albumi ja viimeiset esiintymiset Layne Staleyn kanssa (1995–1996)
Alice in Chainsin tauon aikana vuonna 1995 Layne Staley liittyi mukaan grungen superyhtyeeseen Mad Season, jossa vaikuttivat Pearl Jam -kitaristi Mike McCready, The Walkabouts -basisti John Baker Saunders ja Screaming Trees -rumpali Barrett Martin. Mad Season julkaisi yhden albumin, jonka single ”River of Deceit” nousi Mainstream Rock -listan kakkossijalle.
Alice in Chainsin nimikkoalbumi, 7. marraskuuta 1995 julkaistu Alice in Chains debytoi Yhdysvalloissa albumilistan ykkösenä ja on sittemmin ylittänyt kolminkertaisen platinalevyn myynnin. Albumilta julkaistiin neljä singleä: ”Grind”, ”Again”, ”Over Now” ja ”Heaven Beside You”, joista kolmessa lauloi Jerry Cantrell. Albumin jatkoksi yhtye julkaisi joulukuussa videotallenteena pseudodokumentin The Nona Tapes, jossa yhtyeen jäseniä haastatteli Jerry Cantrellin näyttelemä journalisti Nona Weisbaum. Yhtye kuitenkin päätti, ettei se lähtisi Alice in Chainsin tiimoilta lainkaan kiertueelle, mikä lisäsi jo entuudestaan vahvoja huhuja yhtyeen heikosta tilanteesta ja Layne Staleyn huumeidenkäytöstä.
Yhtye palasi julkisuuteen vuoden 1996 huhtikuussa, kun se soitti ensimmäisen konserttinsa kahteen ja puoleen vuoteen Music Televisionin televisio-ohjelmassa MTV Unplugged. Yhtye soitti ohjelmassa monia tunnetuimmista kappaleistaan, sekä uuden, Jerry Cantrellin laulaman kappaleen ”The Killer is Me”. Esitys julkaistiin kesällä 1996 Billboard 200 -albumilistan sijalle kolme nousseena livealbumina, sekä videotallenteena. Unpluggedin jälkeen Alice in Chains vieraili vielä Saturday Night Specialissa soittamassa kappaleen ”Again”, sekä The Late Show with David Lettermanissa, jossa se esitti kappaleet ”Again” ja ”We Die Young”.
Vuonna 1996 Alice in Chains soitti vielä neljä konserttia Yhdysvalloissa, kun yhtye lämmitteli alkuperäiseen kokoonpanoonsa palannutta Kiss-yhtyettä Alive/Worldwide Tour -kiertueella. Neljäs konsertti, joka järjestettiin Kansas Cityssa 3. heinäkuuta 1996, jäi Layne Staleyn viimeiseksi julkiseksi esiintymiseksi yhtyeen laulajana. Hieman konsertin jälkeen Staley otti yliannostuksen heroiinia ja joutui sairaalaan; Staley toipui tapahtuneesta, mutta Alice in Chains oli jälleen pakotettu tauolle.
Hiljaiselo, sivuprojektit ja Layne Staleyn kuolema (1996-2004)
Vaikkei Alice in Chains koskaan virallisesti hajonnutkaan, Staleysta tuli erakko joka poistui harvoin seattlelaisesta asunnostaan sen jälkeen, kun hänen entinen morsiamensa Demri Parrott kuoli huumeiden yliannostukseen 29. lokakuuta 1996. "Huumeet toimivat minulle vuosia", Staley kertoi Rolling Stone -lehdelle helmikuussa 1996, "ja nyt ne kääntyvät minua vastaan ... nyt kävelen helvetin läpi ja tämä on syvältä. En halunnut fanieni ajattelevan, että heroiini oli siistiä. Mutta sitten fanit ovat tulleet luokseni ja osoittaneet peukkua ja kertoneet olevansa pilvessä. Juuri sitä en halunnut tapahtuvan... "
Koska Cantrell ei pystynyt jatkamaan uuden Alice in Chains -materiaalin parissa, hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Boggy Depot vuonna 1998, jolla soittivat myös Sean Kinney ja Mike Inez. Cantrell ja Kinney olivat mukana myös Metallican vuoden 1998 albumilla Garage Inc vierailevina muusikkoina kappaleessa Tuesday's Gone, joka oli Lynyrd Skynyrdin cover.
Marraskuussa 1998 Staley äänitti coverin Pink Floydin kappaleesta Another Brick in the Wall Class of '99 -superyhtyeen kanssa. Superyhtyeeseen kuuluivat kitaristi Tom Morello Rage Against the Machinesta, basisti Martyn LeNoble ja rumpali Stephen Perkins Porno for Pyrosista ja Jane's Addictionista sekä kosketinsoittaja Matt Serletic. Kappale oli mukana samana vuonna ilmestyneen Kauhun oppitunnit -elokuvan soundtrackilla.
Sean Kinney ja Queensrÿche-kitaristi Chris DeGarmo perustivat uuden Spys4Darwin-yhtyeen kierrettyään Cantrellin sooloyhtyeen mukana vuonna 1998. Mike Inez ja Spongen laulaja Vin Dombroski liittyivät superyhtyeeseen pian perustamisen jälkeen. Yhtye julkaisi vuonna 2001 ensimmäisen ja ainoan levytyksensä, joka oli 6-raitainen Microfish-EP. Kesäkuussa 2001 Mike Inez liittyi Zakk Wylden Black Label Society -yhtyeeseen Ozzfestin jäljellä oleville päivämäärille basisti Steve Gibbin lähdettyä lääketieteellisistä syistä. Inez liittyi yhtyeeseen uudelleen vuonna 2003 sen länsirannikon ja Japanin-kiertueelle.