cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chrysler Europe
Chrysler Europe oli yhdysvaltalaisen Chryslerin eurooppalainen osasto, joka toimi vuosina 1967–1979. Siihen kuuluivat ranskalainen autonvalmistaja Simca, brittiläinen Rootes Group ja espanjalainen Barreiros. Talousvaikeuksiin joutunut Chrysler myi eurooppalaisen osastonsa ranskalaiselle PSA-konsernille vuonna 1978 nimellisellä yhden dollarin hinnalla.
Historia
Chryslerilla ei ollut vahvaa jalansijaa Euroopassa, toisin kuin kilpailevalla General Motorsilla, joka omisti saksalaisen Opelin ja brittiläisen Vauxhallin. Vuonna 1958 Chrysler osti Fordilta 15 prosenttia ranskalaisen Simcan osakkeista. Omistusosuus kasvoi 63 prosenttiin vuonna 1963, kun Chrysler osti Fiatin osuuden Simcasta. Samana vuonna Chrysler hankki lisäksi 35 prosenttia espanjalaisesta Barreirosista, josta tuli kokonaan osa Chrysler Europea vuonna 1969.
Chrysler oli vuonna 1962 epäonnistunut aikeissaan ostaa osuus brittiläisestä Leyland Motorsista, mutta vuonna 1964 se puolestaan osti 30 prosentin osuuden Rootes Groupista. Chrysler osti yhtiön kokonaan itselleen vuonna 1967. Rootesista tuli vuonna 1970 muodollisesti Chrysler (UK) Ltd. ja Simcasta Chrysler (France). Rootesin valmistama Hillman-merkki lakkautettiin vuonna 1976, jonka jälkeen sen malleista tuli Chryslereita.
Vuonna 1978 Chrysler Europe myytiin nimellisellä yhden dollarin hinnalla ranskalaiselle PSA-konsernille. Uusi omistaja lopetti Simca-merkin käytön ja muutti sen entiset mallit Talbot-merkkisiksi, samoin kuin aiemmin Chrysler-merkillä myydyt mallit. Chrysler säilytti oikeudet Avenger-malliin, jonka valmistuksen PSA-konserni lopetti vuonna 1981. Chrysler kuitenkin jatkoi mallin valmistusta Etelä-Amerikassa.
Paavali V
thumb|Paavali V Crispyn de Passen (1564–1637) kaiverruksessa. Paavali V (alun perin Camillo Borghese; 17. syyskuuta 1552 – 28. tammikuuta 1621) oli paavina 16. toukokuuta 1605 – 28. tammikuuta 1621. Paavali V kuului Sienasta lähtöisin olleeseen Borghesen aatelissukuun. Suku kuitenkin muutti Roomaan, missä Camillo syntyi vuonna 1552. Nuoruudessaan hän opiskeli lakia Perugiassa ja Padovassa. Klemens VIII nimitti hänet kardinaaliksi vuonna 1596.
Paavali V oli huomattava taiteen suosija ja mesenaatti. Hänen virkakautenaan vietiin Rooman Pietarinkirkon rakennustyöt päätökseen. Hän myös kehitti Vatikaanin kirjastoa ja perusti oman pankin, Banco di Santo Spiriton.
Mulan 2
Mulan 2 on Disneyn Mulan-elokuvaan perustuva jatko-osa. Elokuvan ensi-ilta oli 1. helmikuuta 2005. Elokuvan ovat ohjanneet Darrell Rooney ja Lynne Southerland.
Juoni
Mushu nauttii palautetusta asemastaan Fan perheen suojelijana. Shang kosii Mulania, joka vastaa myöntävästi. Mushu on innoissaan kihlauksesta, kunnes esi-isät ilmoittavat hänelle, että mikäli Mulan menee naimisiin Shangin kanssa, tulee Shangin esi-isistä myös Mulanin esi-isiä. Tämän seurauksena Mushu menettäisi työnsä. Keisari kutsuu Mulanin ja Shangin luokseen ja ilmoittaa heille, että mongolit uhkaavat Kiinaa. Vastatoimena keisari pyrkii vahvistamaan Kiinaa liittoutumalla Qui Gongin kuningaskunnan kanssa naittamalla kolme tytärtään, prinsessat Mein, Ting Tingin ja Sun, Qui Gongin prinsseille ja pyytää Mulania ja Shangia suojelemaan heitä. Vaikka ajatus järjestetystä avioliitosta ei miellytä Mulania, hän ottaa tehtävän vastaan.
Mulan ja Shang lähtevät yhdessä prinsessoiden sekä Yaon, Lingin ja Chien-Pon kanssa kohti Qui Gongia. Mushu kuitenkin uskoo Mulanin ja Shangin olevan liian erilaisia ja suojellakseen työtään yrittää sabotoida heidän suhdettaan Si-Ri -sirkan pyrkiessä estämään häntä. Mushun yritykset kuitenkin epäonnistuvat ja hän onnistuu epähuomiossa tuhoamaan prinsessoiden kantamukset. Joukko joutuu jatkamaan matkaansa jalkaisin, jolloin Shang ja Mulan alkavat riidellä oikeasta reitistä sekä heidän velvollisuuksistaan. Mushu näkee tämän ja valehtelee Shangille Mulanin kyllästyneen tähän kiristäen heidän välejään entisestään.
Samaan aikaan Mei, Ting Ting ja Su rakastuvat Yaoon, Lingiin ja Chien-Pohon ja päättävät noudattaa Mulanin ohjetta seurata sydäntään. Samana yönä Yao, Ling ja Chien-Po vievät prinsessat kylään, jossa tunnustavat näille rakkautensa. Mulan seuraa heitä iloisena siitä, että prinsessat päättivät seurata sydäntään. Mulan herättää Shangin, joka tavoittaa ryhmän ja nuhtelee heitä velvollisuuksiensa unohtamisesta. Mulan ja Shang ajautuvat kiivaaseen riitaan ja eroavat huomattuaan olevansa liian erilaisia.
Ryhmä jatkaa matkaansa ja Mushu tajuaa, että ero Shangista teki Mulanin vain entistä surullisemmaksi. Syyllisyydentuskissaan Mushu tunnustaa tekonsa Mulanille ja vaikka hän menettää tämän luottamuksen, yrittää hän saada Mulania korjaamaan asian. Ryhmän kimppuun hyökkää joukko rosvoja, jotka yrittävät kidnapata prinsessat. Vaikka prinsessat pelastuvat, Mulan ja Shang jäävät roikkumaan hajonneen riippusillan varaan. Jotta Mulan voisi pelastaa itsensä, Shang pudottautuu alas rotkoon. Surun murtamana Mulan tajuaa, ettei prinsessoita voi pakottaa rakkaudettomaan avioliittoon ja jatkaa matkaansa Qui Gongiin yksin. Mulan esittelee itsensä Qui Gongin johtajalle, kuningas Qinille ja valehtelee prinsessojen kuolleen matkan aikana tarjoten itseään vaimoksi heidän sijastaan. Qin suostuu ja järjestää häät Mulanille ja vanhimmalle pojalleen, prinssi Jeekille.
Shang ilmestyy elävänä ja kohtaa prinsessat, Yaon, Lingin ja Chien-Pon. Joukko suuntaa Qui Gongiin, missä Shang keskeyttää häät myöntäen Mulanin olleen oikeassa sydämensä seuraamisesta. Pelastaakseen Mulanin ja Shangin Mushu naamioituu suureksi kultaiseksi lohikäärmeeksi pakottaen Qinin liittoutumaan keisarin kanssa. Samalla hän hyväksyy Mulanin ja Shangin avioliiton ja vapauttaa prinsessat keisarin sopimuksesta. Myöhemmin Mulan ja Shang menevät virallisesti naimisiin Mulanin kotikylässä ja Mushu hyväksyy työnsä menetyksen. Shang kuitenkin yhdistää sukujen temppelit, jotta Mushu voi jatkaa suojelijana. Juhlinnan aikana Mushu paljastaa itsensä Shangille ja Mulanille. Shang kuitenkin paljastaa tienneensä Mushun läsnäolosta ja halaa lopuksi Mulania.
Toshirō Mifune
Toshirō Mifune (, 1. huhtikuuta 1920 Qingdao, Kiina – 24. joulukuuta 1997 Mitaka, Japani) oli toisen maailmansodan jälkeisen Japanin merkittävimpiä ja kansainvälisesti tunnetuimpia näyttelijöitä, joka tuli kuuluisaksi esittämällä energisiä ja vaikuttavia samuraihahmoja etenkin Akira Kurosawan ohjaamissa elokuvissa. Vuosina 1948–1995 hän esiintyi lähes 170 elokuvassa. Lisäksi Mifune esiintyi lukuisissa televisiosarjoissa.
Lapsuus ja nuoruus
Toshirō Mifune syntyi Kiinan Qingdaossa japanilaisille vanhemmille. Mifunen isä oli maahantuoja ja valokuvaaja, ja keskikoulusta valmistuttuaan nuori Mifune työskenteli isänsä valokuvaamossa. Hän vietti koko nuoruutensa Kiinassa ja muutti pysyvästi Japaniin vasta 21-vuotiaana. Täytettyään 20 vuotta Mifunen oli asevelvollisena astuttava Japanin armeijan palvelukseen. Hän liittyi ilmavoimiin ja palveli toisessa maailmansodassa sen ilmavalokuvausyksikössä.
Jos tahdot tietää
Jos tahdot tietää on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 10. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1993.
Toshirō Mifune
Ura
Sodan jälkeen Toshirō Mifune muutti Tokioon, jossa hänet palkattiin elokuvastudio Tōhōn sopimusnäyttelijäksi Akira Kurosawan suosituksesta. Vuonna 1947 Mifune sai hyvät arvostelut roolisuorituksestaan gangsterina Kurosawan ohjaamassa elokuvassa Juopunut enkeli (Yoidore Tenshi). Mifune nousi kansainväliseen kuuluisuuteen Kurosawan elokuvassa Rashomon – paholaisen temppeli, joka sai Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan vuonna 1951. Mifune esitti elokuvassa rehvastelevaa maantierosvoa.
Mifune teki kuuluisimmat roolityönsä Kurosawan elokuvissa Seitsemän samuraita, Kätketty linnake, Yojimbo ja Samuraimiekka, joissa hän esitti samurai- tai rōninhahmoja. Mifunen voimakkaat eleet ja intensiivinen näyttelytyyli tukivat Kurosawan kehittämää näkemystä luonteeltaan monimutkaisesta ja arvaamattomasta samuraista.
Mifune oli monipuolinen näyttelijä, ja hän esiintyi menestyksellisesti myös Kurosawan eurooppalaisten klassikkojen elokuvasovituksissa, joita olivat Seittien linna eli Shakespearen Macbeth, Hakuchi eli Dostojevskin Idiootti ja Donzoko eli Gorkin Pohjalla. Mifunen ja Kurosawan viimeiseksi yhteistyöksi jäi vuoden 1965 Punaparta, jossa Mifune esitti kokenutta maalaislääkäriä, joka opastaa nuorta harjoittelijaa.
Kurosawan elokuvien lisäksi Mifune näytteli kymmenissä japanilaisissa elokuvissa, muun muassa Hiroshi Inagakin samurailtrilogiassa, jossa hän esitti legendaarista rōninia Miyamoto Musashia. Mifune näytteli myös useissa kansainvälisissä elokuvissa. Mifunella oli toinen pääosa John Boormanin toista maailmansotaa kuvaavassa elokuvassa Kahden miehen helvetti, jossa hänen vastanäyttelijänään oli Lee Marvin. Hän esiintyi myös elokuvissa Tora! Tora! Tora!, Verenpunainen aurinko ja Midwayn taistelu.
Mifune perusti 1980-luvulla oman näyttelijäkoulun, joka kuitenkin ajautui talousvaikeuksiin.
Simone Paris
Simone Paris (Simone Marie-Thérèse Maderon; 10. syyskuuta 1909 Pariisi – 17. joulukuuta 1985 Mantes-la-Jolie ) oli ranskalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä.
Hän teki elokuvarooleja vuodesta 1936 alkaen ja otti taiteilijanimensä vuonna 1939.
Hän julkaisi muistelmansa vuonna 1977 nimellä Paris sur l’oreiller. Hän oli naimisissa näyttelijä Maurice Cronierin kanssa.
Selän ojentajalihas
thumb|Kehittyneet selänojentajalihakset jännitettynä.Selän ojentajat ovat suuret selkälihakset, jotka alkavat lantiosta ja päättyvät kallonpohjaan. Erector spinae-lihakset koostuvat itse asiassa useista lihaksista ja jänteistä. Ne kulkevat parillisina selkärangan vieressä.
Erector spinaeta peittää rintarangan ja lantion alueella thoracolumbaalinen sidekudoskalvo. Kaulan alueella vastaavasti lihasta peittää niskaside, nuchal ligament.
Kuntosalilla niitä voi harjoittaa esimerkiksi maastavedolla ja selänojennuksella. Koska rasitus esimerkiksi selänojennuksessa kohdistuu selän ojentajien alaosaan, kutsutaan selän ojentajia usein alaseläksi.
Uusi päivä – 1. esityskausi (2010–2011)
Uusi päivä -draamasarjan ensimmäinen kausi esitettiin alun perin Yle TV2-kanavalla alkaen lokakuussa 2010 ja päättyen toukokuussa 2011.
==Jaksot ==
Stanislav Tšertšesov
Stanislav Salamovitš Tšertšesov (,, s. 2. syyskuuta 1963 Alagir, Pohjois-Ossetian ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto, nykyinen Pohjois-Ossetia, Venäjä) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.
Walk Away Renée/Pretty Ballerina
Walk Away Renée/Pretty Ballerina on The Left Banken esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1967.
Geir Haarde
Geir Hilmar Haarde (s. 8. huhtikuuta 1951 Reykjavík) on islantilainen poliitikko, joka toimi Islannin pääministerinä vuosina 2006–2009 ja Itsenäisyyspuolueen johtajana lokakuusta 2005 maaliskuuhun 2009.
Elämäkerta
Haarde syntyi Reykjavíkissa. Hän on yksi harvoista islantilaisista, joilla on sukunimi, sillä hänen isänsä oli norjalainen. Haarde opiskeli Yhdysvalloissa taloustiedettä ja kansainvälistä politiikkaa.
Haarde on työskennellyt Islannin keskuspankin ekonomistina ja talousministerin erikoisavustajana. Alltingiin hänet valittiin vuonna 1987. Haarde oli talousministeri 1998–2005 ja ulkoministeri 2005–2006. Hän oli Itsenäisyyspuolueen puheenjohtaja lokakuusta 2005 Davíð Oddssonin eron jälkeen. Hän toimi tehtävässä maaliskuuhun 2009, jolloin hänen seuraajakseen valittiin Bjarni Benediktsson.
Pääministerinä
Haarde ilmoitti 26. tammikuuta 2009 hallituksensa kaatuneen. Hallitusta vastaan oli osoitettu mieltä jo kuukausia. Kansainvälinen talouskriisi ajoi Islannin talouden konkurssin partaalle lokakuussa, kun valtio joutui ottamaan haltuunsa kolme maan suurinta pankkia ja maan valuutan arvo romahti. Edellisenä päivänä kauppaministeri Björgvin G. Sigurðsson ja rahoitustarkastuksen johto erosivat katsottuaan menettäneensä kansan luottamuksen. Islannin hallituksesta tuli ensimmäinen talouskriisin kaatama Euroopan hallitus.
Vain muutamaa päivää ennen hallituksensa kaatumista Haardelta oli löydetty kurkusta pahanlaatuinen kasvain. Hän ilmoitti hakeutuvansa hoitoon Alankomaihin.
Syyskuussa 2010 Islannin parlamentti äänesti Haarden asettamisesta valtakunnanoikeuteen hänen osuudestaan talouskriisiin, joka ajoi Islannin lähes vararikkoon.
Nuorisotyönohjaaja
Nuorisotyönohjaaja on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virka, joita on seurakunnissa ja seurakuntayhtymissä. Isoissa seurakunnissa nuorisotyö jaetaan varhaisnuorisotyöhön, rippikoulutyöhön, rippikoulun jälkeiseen nuorisotyöhön sekä erityisnuorisotyöhön. Nuorisotyönohjaajan työnkuva on hyvin moninainen, sisältäen paljon opetusta, koulutusta, tiedotusta ja hengellistä työtä sekä tapahtumien kuten leirien järjestämistä.
Kirkon nuorisotyöntekijän viran kelpoisuusehtona on sosionomin tai yhteisöpedagogin tutkinto, johon tulee sisältyä piispainkokouksen edellyttämiä opintoja. Tällä hetkellä nuorisotyönohjaajan virkaan kelpoistavat opinnot voi suorittaa Diakonia-ammattikorkeakoulussa (Sosionomi) sekä Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulun Ylivieskan yksikössä (Yhteisöpedagogi). Nuorisotyönohjaajan palkkaluokka vaihtelee. Suomen ev. lut. kirkossa siirryttiin työn vaativuuden mukaiseen palkkaukseen vuonna 2007, jonka jälkeen eri seurakunnissa on maksettu nuorisotyönohjaajille eri palkkaluokkien mukaista palkkaa.
Nuorisotyönohjaajan virka on maallikkovirka, jota ei lueta kirkon erityisen viran osaksi. Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa on ollut 70-luvulta saakka käynnissä diakonaattiuudistus, jonka tarkoituksena on kehittää diakonian ja nuorisotyönohjaajan virkoja niin, että niihin kutsutaan ja vihitään, ja ne sillä tavoin erotetaan maallikkoviroista kirkon erityisen viran yhteyteen. Hanke on kesken, koska sen teologisista perusteista ja käytännön seurauksista ei ole päästy riittävään yksimielisyyteen.
Toisin kuin pappi, kanttori ja diakoniatyöntekijä, nuorisotyöohjaajaa ei välttämättä tarvitse olla jokaisessa seurakunnassa. Nuorisotyötä tehdään suurissa seurakunnissa usein tiimissä, johon kuuluvat kaikki seurakunnan nuorisotyönohjaajat ja nuorisopapit.
Rattijuopumus
thumb|Poliisi puhalluttaa autoilijoita Saksassa. Rattijuopumuksella tarkoitetaan kulkuneuvon kuljettamista päihtyneenä tai toimintakykyä liikenteessä haittaavan aineen vaikutuksen alaisena. Joissakin maissa näiden kahden välillä on selvä nimikkeistöön perustuva jako, jolloin puhutaan erikseen kuljettamisesta aineen vaikutuksen alaisena ja kuljettamisesta päihtyneenä, eli varsinaisesta rattijuopumuksesta. Rattijuopumukseen syyllistynyttä henkilöä kutsutaan rattijuopoksi.
Tutkimusten mukaan korkea päihtymys monikymmenkertaistaa onnettomuusriskin. Sen sijaan on epäselvää, vähentääkö vai lisääkö 0,1–0,5 promillen alkoholipitoisuus hieman onnettomuusriskiä. Eräässä tutkimuksessa jo 0,4–0,5 promillea näytti hieman lisäävän riskiä. Toisissa tutkimuksissa 0,1–0,4 promillea laski riskiä vähän, mahdollisesti siksi, että ajajat kompensoivat päihtymistilaansa varovaisuudella.
Matovaaran Mahti
Matovaaran Mahti on lieksalainen urheiluseura. Se on perustettu 1951 Työväen urheiluliiton alaiseksi urheiluseuraksi. Matovaaran kylään kyläseurana syntyneen urheiluseuran toiminta on jatkunut 2010-luvulle saakka, vaikka maaseutu on käynyt läpi rakennemuutoksen ja seuran jäsenistö ja toiminta on keskittynyt vuosien myötä Lieksan keskustaan. Tästä "selviytymistarinasta" on tehty liikuntahistorian ja liikuntasossiologian tutkimuksia (ks. lähteet).
2000-luvulla toiminta on ollut kunto- ja retkeilypainotteista liikuntaa. Jäsenille on järjestetty kylpyläretki, pilkkitapahtuma, kevätretki, polkupyörä tapahtuma, syysretki luontoon ja kuntokuukaudet. Varsinainen kilpailutoiminta on lopetettu. Seuralla on lasten ja nuorten salivuoroja on mm. tennishallilla. Vuodesta 2007 alkaen on pidetty kerran kesässä iltamat Kisapirtillä.
Rattijuopumus
Rattijuopumuksen haitat
Saksalaisen Robert F. Borkensteinin 1990-luvun tutkimuksista saatu data osoitti, että 0,4 promillen humalaan asti kuljettajien onnettomuusriski on sama tai pienempi kuin selvillä kuljettajilla, mutta jo 1,5 promillen humalassa riski on 25-kertainen. Saksan 0,8 promillen rattijuopumusraja ja monen muun maan rajat on asetettu Borkensteinin tutkimuksen perusteella.
Würzburgin yliopiston tutkijat saivat mainitulla 1990-luvun datalla melkein kaikilla promillelukemilla korkeammat alkoholihaitat kuin Borkensteinin tutkimuksessa, mutta tässäkin alkoholin aiheuttamista lisäonnettomuuksista kaikki johtuivat yli 0,6 promillen humalasta, 96 % yli 0,8 promillen humalasta ja 79 % yli 1,2 promillen humalasta.
Tutkimuksen tapaustilastot näyttivät 0,1–0,4 promillen humalassa alentunutta riskiä (87–92 % selvän kuljettajan riskistä). Kun kuljettajien ikä, sukupuoli, siviilisääty ym. vakioitiin, jo 0,5 promillessa riski näytti olevan hieman korkeampi. Lisäksi tämän vakioinnin jälkeenkin yhä esiintyvä 0,1–0,3 promillen kuljettajien matalampi riski (92–94 %) ei ollut tilastollisesti merkitsevä, ja oletetun otosvinouman perusteella näilläkin kuljettajilla arveltiin olevan 3–6 % korkeampi merkitsemätön riski.
Myös Alsopin Grand Rapids -tutkimuksessa 0,1–0,3 promillen kuljettajilla oli vain 80–96 %:n onnettomuusriski, ehkä siksi, että he kompensoivat humalatilaansa varovaisuudella.
Historiaa
Suomessa rattijuopumus kiellettiin lailla 7. heinäkuuta 1950, kun moottoriajoneuvoliikennettä koskevan lain 12 §:ssä muokattiin kieltämään moottoriajoneuvon kuljettaminen alkoholin vaikutuksen alaisena sekä moottoriajoneuvon luovutus juopuneelle. Taustalla oli rattijuopumustapauksissa kuolleiden ja vammautuneiden määrän raju kasvu. Vuonna 1941 169 ihmistä kuoli tai vammautui liikenneonnettomuuksissa, joihin liittyi alkoholi. Vuonna 1949 luku oli kasvanut jo 758:aan.
Vuonna 1985 Suomessa sai rattijuoppojen aiheuttamissa tieliikenneonnettomuuksissa surmansa 54 ja loukkaantui 593 ihmistä. Liikenneturva arvioi syksyllä 1987, että todennäköisyys kuolla tai loukkaantua vakavasti rattijuopon aiheuttamassa onnettomuudessa oli Suomessa 1:68, kun samaan aikaan todennäköisyys kuolla henkirikoksen uhrina oli 1:568.
Keskustelu rattijuoppoudesta ja liikennekäyttäytymisestä yleensä kiihtyi tuntuvasti, kun vahvassa humalatilassa olleen kuljettajan ohjaama kuorma-auto törmäsi vastaan tulleeseen henkilöautoon valtatie 4:llä Orimattilassa itsenäisyyspäivänä 1986. Henkilöautossa matkustaneen perheen äiti ja lapsi saivat surmansa ja isä loukkaantui vaikeasti. Loppuelämäkseen pyörätuoliin joutunut isä esiintyi Hannu Karpon televisiohaastattelussa hieman onnettomuuden jälkeen. Presidentti Mauno Koivisto ilmaisi vuoden 1987 uudenvuodenpuheessaan huolestumisensa piittaamattomuuden lisääntymisestä tieliikenteessä ja vaati kovempia toimia rattijuoppoutta vastaan. Törkeän rattijuopumuksen promilleraja alennettiin 1,5:stä 1,2:een syyskuun alussa 1994 voimaan tulleella lainmuutoksella.
Rikoslaki
Suomen rikoslaissa rattijuopumuksesta säädetään 23 luvun ("Liikennerikoksista") 3 ja 4 §:ssä. Alkoholin lisäksi myös huumausaineet luetaan rattijuopumuksen piiriin lukuun ottamatta kuljettajan käyttämiä luvallisia lääkevalmisteita.
Rattijuopumuksen raja on 0,5 promillen alkoholipitoisuus veressä tai vähintään 0,22 mg alkoholia litrassa uloshengitysilmaa. Rattijuopumuksesta rangaistaan sakolla tai enintään kuudella kuukaudella vankeutta. Perusmuotoisesta rattijuopumuksesta rangaistuksena on lähes aina sakkoa.
Törkeän rattijuopumuksen raja on 1,2 promillen veren alkoholipitoisuus tai vähintään 0,53 mg alkoholia litrassa uloshengitysilmaa. Rangaistus on vähintään 60 päiväsakkoa ja enintään kaksi vuotta vankeutta. Yleisen rangaistuskäytännön mukaan törkeästä rattijuopumuksesta on rangaistusseuraamuksena vankeusrangaistus. Aiemman törkeästä rattijuopumuksesta saadun ehdollisen rangaistuksen koeajan loppupuolella tehdystä uudesta törkeästä rattijuopumuksesta tuomitaan vankeus usein ehdollisena. Koeajan alkupuolella toistetusta rikoksesta tuomitaan vankeus lähinnä ehdottomana.
Tyyppitapauksesta poikkeavassa tapauksessa tuomio on joko lievempi tai ankarampi. Vamman- ja kuolemantuottamukset lisäävät rangaistuksen määrää. Uusija saa ensikertalaista hieman ankaramman rangaistuksen. Ensikertalaisille vankeustuomiot ovat lähinnä ehdollisia ja ehdottoman käyttöä harkitaan ensikertalaisilla lähinnä vasta promillemäärän ollessa yli 2,60. Ehdollisen ohella tuomitaan melkein aina oheissakko, ja sen määrä on päiväsakoissa puolet ehdollisen pituudesta, eli vaikkapa 40 päivän ehdollisen ohella tuomittaisiin täten 20 päiväsakkoa.
Rattijuopumuksen seurauksena määrätään tyypillisesti myös ajokieltoa, jonka pituus voi olla enintään viisi vuotta. Myös ajokielto voidaan määrätä ehdollisena tietyissä tapauksissa, mutta vain jos ajo-oikeus on ammatin takia välttämätön tai siihen on muu erityinen syy.
Vuonna 2002 voimaan tulleiden rikoslain 10 luvun menettämissäännösten johdosta toistuvasti rattijuopumukseen ja kulkuneuvon kuljettamiseen oikeudetta syyllistyneen ajoneuvo voidaan tuomita valtiolle menetetyksi. Korkeimman oikeuden ennakkotapaukset säännösten soveltamisesta saatiin vuonna 2005.
Eräissä tapauksissa auton matkustaja on tuomittu rattijuopumuksesta. Kuljettajan vieressä istunut juopunut matkustaja oli vetänyt käsijarrun päälle auton ollessa liikkeessä, minkä seurauksena kuljettaja oli menettänyt auton hallinnan. Korkein oikeus katsoi matkustajan osallistuneen auton kuljettamiseen käyttämällä sen hallintalaitetta ja siten syyllistyneen rattijuopumukseen. Rattijuopumuksesta on tuomittu myös humaltunut linja-auton matkustaja, joka oli tarttunut auton ohjauspyörään kesken ajon ja aiheuttanut auton suistumisen tieltä.
Rattijuopumusten määrä ja vaikutukset
Vuonna 2011 Poliisi tilastoi Suomessa yhteensä 21 333 rattijuopumusta, joista törkeitä oli 11 379 (53,3 %). Rattijuopumusten kokonaismäärä oli 1,5 prosenttia vuotta 2010 enemmän. Vuodesta 2007 vuoteen 2010 rattijuopumusten määrä oli laskussa: vuonna 2007 tilastoitiin 27 550 rattijuopumusta, kun vuonna 2010 tapauksia oli 21 019.
Vuonna 2012 rattijuopumus oli vaikuttavana tekijänä 43 kuolemantapauksessa ja 611 loukkaantumisessa.
Vuonna 2018 rattijuopumustapauksissa kuoli 30 ja loukkaantui 495, kun vuonna 2017 luvut olivat 52 ja 549. Vuonna 2018 85 % kuolemista ja 66 % loukkaantumisista tapahtui taajamien ulkopuolella. Vuosina 2016–2018 77 % kuolleista oli juopuneita kuljettajia, 19 % matkustajia ja 4 % sivullisia.
Rattijuopumus liittyi noin neljännekseen moottoriajoneuvojen kuolemaan johtaneista liikenneonnettomuuksista vuosina 2006–2010. Niistä runsas 70 % oli yksittäisonnettomuuksia, kuten suistumisia ajoradalta. 86 prosentissa tapauksista kuljettajan veren alkoholipitoisuus ylitti törkeän rattijuopumuksen rajan 1,2 ‰.
Onnettomuustapauksissa rattijuopumukseen syyllistyneellä kuljettajalla on vain rajoitetut mahdollisuudet saada korvauksia aiheuttamistaan vahingoista liikennevakuutuksesta.
Liikennejuopumus
Rikoslain 23 luvun 9 §:n mukaan liikennejuopumukseen syyllistyy se, joka kuljettaa moottoritonta ajoneuvoa tiealueella alkoholin tai muun huumaavan aineen vaikutuksen alaisena siten, että siitä aiheutuu vaaraa tai haittaa muille tienkäyttäjille (esim. ”tankojuopumus” polkupyörällä). Liikennejuopumuksesta rangaistaan sakolla tai enintään kolmen kuukauden vankeudella.
Oikeuskäytännöt vuonna 2001
thumb|250px|Rattijuopon aiheuttama auto-onnettomuus [[Malesiassa.]] Alla olevasta taulukosta käy ilmi tyypillinen seuraamus tyyppitapauksessa. Taulukossa veren alkoholipitoisuus promilleina ja tyyppirangaistus kyseisellä pitoisuudella.
Tuomiot yksittäisrikoksista
Vuonna 2000 rattijuopumuksesta yksittäisrikoksena annettiin yhteensä 4 789 tuomiota. Näistä 4 748 (99 %) oli sakkoja. Ehdollisia vankeusrangaistuksia tuomittiin 19, yhdyskuntapalvelua 11 ja ehdottomia vankeusrangaistuksia 11 kertaa. Päiväsakkojen keskilukumäärä oli 41, ehdollisten vankeusrangaistusten keskipituus 1,6 kuukautta ja ehdottomien keskipituus 1,5 kuukautta.
Samana vuonna tuomittiin yksittäisrikoksena törkeitä rattijuopumuksia 5 125 kappaletta. 347 (7 %) tuomioista oli sakkoja, 3 901 (76 %) ehdollisia vankeuksia, 614 (12 %) yhdyskuntapalvelua ja 263 (5 %) ehdottomia vankeuksia. Päiväsakkojen keskilukumäärä oli 64, ehdollisen vankeuden keskipituus 1,8 kuukautta ja ehdottoman 2,5 kuukautta.
Euroopan unionin lentoturvallisuusvirasto
thumb|160px|Euroopan lentoturvallisuusvirasto EASA:n edustaa [[Kölnissä.]] thumb|160px|Euroopan lentoturvallisuusvirasto Kölnissä. Euroopan unionin lentoturvallisuusvirasto on Euroopan unionin virasto, jonka tehtävänä on säädellä ja valvoa lentoturvallisuutta. Se perustettiin vuonna 2002, jolloin se alkoi ottaa aiemman eurooppalaisen Joint Aviation Authorities -viraston tehtävät hoitaakseen. EASAlle on siirtynyt myös monia EU:n jäsenmaiden kansallisten ilmailuviranomaisten, kuten Suomen Liikenteen turvallisuusviraston, tehtäviä.
EASAn pääkonttori sijaitsee Kölnissä, Saksassa, ja sen johtajana toimii Patrick Goudou.
Timo Toropainen
Timo Toropainen on työskennellyt 1.5.2014 alkaen Eläkesäätiöyhdistyksen toimitusjohtajana. Aiemmin hän vaikutti pitkään media-alalla.
Politiikan toimittajana hän toimi Suomenmaassa 1988–1990, Demarissa 1990, Ilta-Sanomissa 1991–1995 ja MTV3:n uutisissa 1995–1997. Sen jälkeen hän toimi Nelosen Suoraa asiaan -ajankohtaisohjelman pääjuontajana ja toimituspäällikkönä 1997–1998. Nelosen uutisissa hän työskenteli politiikan ja talouden toimittajana, uutisankkurina, 20.20.-haastatteluohjelman juontajana ja vaaliohjelmien vetäjänä 1998–2014. Joulukuussa 2012 Nelosen uutiset yhdistettiin Helsingin Sanomiin.
Nuoren Keskustan Liiton puheenjohtajana Toropainen toimi kaksi kautta 1983 -1987. Pohjoismaiden keskustanuorten liittoa hän johti 1989. Suomen Varusmiesliiton puheenjohtajana hän toimi vuonna 1988. Toropainen kävi 205. Maanpuolustuskurssin. Kurssilaiset valitsivat hänet kurssin isännäksi.
Evgenija Radanova
Evgenija Radanova (, s. 4. marraskuuta 1977 Sofia, Bulgaria) on bulgarialainen entinen kaukalopikaluistelija, ratapyöräilijä, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Radanova saavutti urallaan kolme olympiamitalia. Salt Lake Cityssä 2002 hän saavutti hopeaa 500 metrillä ja pronssia 1 500 metrillä. Neljä vuotta myöhemmin Torinossa 2006 hän uusi 500 metrin hopean. Radanova osallistui olympialaisiin jo Lillehammerissa 1994 ja Naganossa 1998, mutta ei saavuttanut tuolloin mitaleja. Viimeisen kerran hän osallistui talviolympialaisiin Vancouverissa 2010. Radanova on osallistunut olympialaisissa myös ratapyöräilyyn Ateenassa 2004, jolloin oli sprintin 12. Radanova on myös moninkertainen maailman- ja Euroopan-mestari.
Baffininnata
Baffininnata (Festuca baffinensis) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, pikkunatojen (Festuca) sukuun kuuluva kasvilaji. Toisinaan baffininnata on tulkittu samaksi lajiksi kuin lampaannata (Festuca ovina). Baffininnata voi risteytyä tundranadan (Festuca brachyphylla) tai muiden lähisukuisten lajien kanssa.
Baffininnata on tiiviisti mätästävä heinälaji, joka ei muodosta maarönsyjä. Sen varret kasvavat 5–25 cm korkeiksi, joskus jopa 30 cm korkeiksi. Lehtitupet ovat kiinni noin puolet niiden pituudesta. Kieleke on hyvin lyhyt, vain 0,1–0,3 mm pitkä. Lehtilavat ovat halkaisijaltaan 0,4–1,2 mm, tavallisimmin 0,6–1 mm, ja lehtilavoissa on viidestä seitsemään suonta, joskus vain kolme tai neljä. Varsilehdet ovat 5–40 mm pitkiä ja niiden lehtitupet ovat tavallisesti heikosti kiinni varren ympärillä. Kukintona on tavallisesti 1,5–4 cm pitkä röyhy, joskus harvoin terttu. Kukinnon tähkylät ovat 4,5–8,5 mm pitkiä ja niissä on kahdesta kuuteen kukkaa, tavallisesti kolmesta viiteen kukkaa. Kaikki tähkylän kukat jäävät kaleiden sisään; ulkokaleet ovat 2,2–4 mm pitkiä ja sisäkaleet 3–5 mm pitkiä. Ulkohelpeet ovat 3,5–6 mm pitkiä ja niiden kärjissä on 0,8–3,3 mm pitkät vihneet. Sisähelpeet ovat samanpituisia kuin ulkohelpeet tai hieman lyhyempiä.
Baffininnata kasvaa kosteilla ja soraisilla kasvupaikoilla kalkkipitoisilla tai vulkaanisilla alueilla. Baffininnadan levinneisyys on sirkumpolaarinen ja sitä tavataan sekä arktisilla että vuoristoissa.
Kaakkois-Suomen Kokoomus
Kaakkois-Suomen Kokoomus on Kaakkois-Suomen vaalipiirin alueella toimiva Kansallinen Kokoomuksen piirijärjestö. Kaakkois-Suomen Kokoomus toimii kolmessa maakunnassa: Etelä-Karjalassa, Etelä-Savossa ja Kymenlaaksossa. Paikallisyhdistyksiä, kunnallisjärjestöjä, jäsenpiirejä ja näiden jäseniä palvelevat piiritoimistot sijaitsevat Kouvolassa ja Mikkelissä.
Boninlahti
Boninlahti tai Bonenlahti on Indonesian Itä-Intian saaristossa sijaitseva merenlahti ja merialue, joka rajautuu lännessä, pohjoisessa ja idässä Sulawesin saareen ja etelässä Bandanmeren koillisrajaan. Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) listaa Boninlahden omana merialueenaan.
Michaela
Michaela on naisen etunimi. Se on naispuolinen vastine miehen etunimelle Michael, jonka juuret ovat hepreankielisessä nimessä מיכאל‎ eli "kuka on Jumalan kaltainen?" Tämän nimen teki suosituksi Raamatussa esiintyvä arkkienkeli Mikael. Nimi Michaela äännetään saksaksi ja englanniksi.
Suomessa etunimi Michaela on annettu vuoteen 2023 mennessä alle 1 409 ihmiselle.
Europa (kuu)
Europa on Jupiterin kuu. Se on pienin ja toiseksi sisin Galilein kuista, mutta kuitenkin Aurinkokunnan kuudenneksi suurin kuu. Europa oli kreikkalaisessa mytologiassa foinikialainen prinsessa, yksi Zeuksen rakastetuista. Kuun nimeä ehdotti Simon Marius pian löytämisen jälkeen, mutta se vakiintui vasta 1900-luvun puolessavälissä. Varhaisemmissa tähtitieteen oppaissa sitä kutsutaan joko Jupiter II:ksi tai Jupiterin toiseksi satelliitiksi.
Rakenne
Europan sisäinen rakenne on todennäköisesti samankaltainen kuin Maalla. Sisäosat koostuvat lähinnä silikaattimineraaleista ja mahdollisesti pienestä rautaytimestä. Uloimpana on noin sadan kilometrin paksuinen vesi- ja jääkerros, josta jäätä on 10–30 kilometrin paksuinen kerros veden päällä. Galileo-luotain on havainnut pinnan alla sähköä johtavan kerroksen, joka todennäköisesti on suolainen meri. Meren olemassaoloa tukevat myös luotaimen havainnot kuun heikosta magneettikentästä, joka on vuorovaikutuksessa Jupiterin magneettikentän kanssa.
Pinta
Europan jäinen pinta on äärimmäisen tasainen: siinä on vain harvoja yli 300 metrin korkuisia kohtia. Myös kraatterit ovat harvinaisia: vain kolme läpimitaltaan yli viiden kilometrin suuruista kraatteria on löydetty, mikä kertoo pinnan nuoresta iästä, jonka on arveltu olevan korkeintaan 30 miljoonaa vuotta. Silmiinpistävintä kuun pinnassa ovat lukuisat tummat juovat, jotka muistuttavat suuresti maapallon merten jääpeitteiden railoja. Juovat ovatkin todennäköisesti syntyneet, kun vulkaaniset sulan veden purkaukset ovat murtaneet pinnan, minkä jälkeen se on jäätynyt uudelleen. Vulkaanisen toiminnan arvellaan olevan seurausta Jupiterin aiheuttaman vuorovesivoiman synnyttämästä lämmöstä. Toinen piirre pinnalla ovat tummat laikut, jotka ovat syntyneet, kun lämmin jää on tunkeutunut pinnalle kylmemmän jään läpi, samaan tapaan kuin magma maapallolla. Laikut voivat muodostaa pintaan korkeuseroja. Juovien ja laikkujen väri saattaa olla peräisin raudasta tai rikistä. Lisäksi ne sisältävät suoloja, kuten magnesiumsulfaattia, joka on jäänyt jäljelle veden haihtuessa pois.
Kun Europa kiertää Jupiterin hiukkassäteilyä sitovassa magneettikentässä, säteily tappaisi Europan pinnalla olevan suojaamattoman ihmisen noin vuorokaudessa. Vuorokautinen säteilyannos on 5,40 Sv. .
Europa kuun keltainen väri johtuu natriumkloridista.
Tutkimus
thumb|right| Europan railoista pintaa. Täplien koko on noin 10 kilometriä.
Voyager-luotaimet lähettivät ensimmäiset kunnolliset valokuvat Europasta vuonna 1979. Galileo-luotain tutki kuuta vuosina 1995–1999, ja sen avulla pystyttiin muodostamaan suurin osa nykyisestä tiedostamme taivaankappaleen ominaisuuksista. Myös Hubble-avaruusteleskooppi on havainnoinut Europaa Maan kiertoradalta käsin, löytäen muun muassa sen ohuen hapesta koostuvan ilmakehän vuonna 1995. Europaan on suunnitteilla useita mahdollisia lentoja ensi vuosikymmenellä, kuten NASAn harkitsema Europa Geophysical Explorer, joka kiertäisi Europa-kuuta ja pudottaisi mahdollisesti laskeutujan kuun pinnalle. Myös Euroopan avaruusjärjestö (ESA) suunnittelee laskeutujaa.
Elämää?
Europan pinnan alla oleva meri on herättänyt keskustelua elämän olemassaolon mahdollisuudesta kuussa. Meren olosuhteet vastaavat suuresti Etelämantereella neljän kilometrin paksuisen mannerjään alla sijaitsevaa Vostok-järveä, jossa on havaittu olevan ikivanhaa mikrobitason elämää.
Toistaiseksi mitään todisteita ei ole, mutta asian selvittämiseksi on ehdotettu erilaisia projekteja, esimerkiksi jonkinlaisen jään kairaamiseen kykenevän mönkijän lähettämistä kuun pinnalle. Jupiteria ja sen kuita tutkinut Galileo-luotain ohjattiin elinkaarensa päätteeksi syyskuussa 2003 törmäyskurssille kohti Jupiteria siltä varalta, ettei se tulevaisuudessa törmäisi Europaan. Mahdollisen törmäyksen jälkeen voi olla mahdotonta varmistua siitä, oliko Europalla alun perin elämää, koska luotaimien mukana kulkeutuu usein Maasta peräisin olevia mikrobeja. Ne saattaisivat jopa hävittää Europalla kytevän elämän.
Vidigueira
Vidigueira on kunta Bejan piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 314,2 km² ja väkiluku noin 6 000.
Vidigueiran nykyinen pormestari on Manuel Narra.
Vidigueiran arvellaan olevan portugalilaisen tutkimusmatkailijan Vasco da Gaman synnyinpaikka. Vasco da Gamasta tehtiin Vidigueran Kreivi palatessaa toiselta Intian purjehdukselta.
Kirsi Virrantaus
Kirsi-Kanerva Virrantaus (o.s. Makkonen, ent. Eloranta 1977-1984, Artimo 1991-1999, Virrantaus 2000-; s. 4. elokuuta 1953 Raahe) on suomalainen tekniikan tohtori ja vuodesta 1988 lähtien Teknillisen korkeakoulun ja nyttemmin Aalto-yliopiston geoinformatiikan professori. Virrantaus on toiminut myös Aalto-yliopiston Insinööritieteiden korkeakoulun varadekaanina.
Makkonen tuli ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseosta (1972). Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi (1977). Hän täydensi opintojaan Hollannin Delftin teknillisessä korkeakoulussa tutkijana (1979–1980), ja jatkoi TKK:lla tekniikan lisensiaatiksi 1982 ja tekniikan tohtoriksi (1984). Makkosen englanninkielinen väitöskirja (1984) oli otsikoitu On urban land information systems : a semantic approach to analysis and design. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston dosentti vuodesta 1996.
Virrantaus on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen. Hänelle on myönnetty myös sotilasansiomitali ja Suomen Leijonan ansiomerkkiritarikunnan ensimmäisen luokan ritarin arvomerkki.
Victoriansaari
Victoriansaari on Kanadalle kuuluva arktinen saari. Se on pinta-alaltaan 217 291 km². Victoriansaari on maailman kahdennakseksi suurin saari ja samalla Kanadan toiseksi suurin saari.
Saarella asui 1707 ihmistä (2001). Saaren isoin asutuskeskus on Cambridge Bay saaren kaakkoisosassa.
Saaren eteläosassa on kuparimalmia, jota inuiitit ovat hyödyntäneet.
Satukallio
Satukallio on Järvenpään 20. kaupunginosa. Se sijaitsee noin kolme kilometriä Keskustasta itään ja se rajoittuu idässä Lahdenväylään ja oikorataan, etelässä Tuusulaan, lännessä Pohjoisväylään sekä pohjoisessa Vanhaan yhdystiehen ja Sipoontiehen. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosan väkiluku oli 889.
Yrkeshögskolan Sydväst
Sydväst oli yksi Suomen pienimpiä ammattikorkeakouluja. Opetuskielenä oli ruotsi.
Satukallio
Satukalliossa toimii kaupunginosan asukasyhdistys, joka pyrkii edistämään toiminta-alueensa asumisviihtyvyyttä, liikenne- ja asumisturvallisuutta sekä alueen asukkaiden yhteenkuuluvaisuuden tunnetta.
Yrkeshögskolan Sydväst
Sydväst ja Svenska yrkeshögskolan yhdistyivät 1.8.2008 Ammattikorkeakoulu Noviaksi.
Koulutusohjelmat ja opetuspaikkakunnat
Ennen lakkautusta:
Matovaara
Matovaara on kylä Lieksassa. Se sijaitsee kaupungin keskustan eteläpuolella kantatie 73:n lähellä.
Fabien
Fabien on ranskankielinen miehen etunimi. Sen alkuperä ovat latinankieliset sukunimet Fabianus ja Fabius, jotka puolestaan perustuvat latinan sanaan faba, "papu". Suomessa etunimi Fabien on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 161 ihmiselle.
Matovaara
Kyläläisten yhteinen kokoontumispaikka on urheiluseuran omistama Kisapirtti.
Koulu
Matovaaran koulu perustettiin 1914. Vuonna 1938 koulussa oli 52 oppilasta. Koulu lakkautettiin 1991.
Selkälihas
Selkälihakset ovat varsin voimakkaita lihaksia, joiden päätehtävänä on vartalon pitäminen pystyssä ja selkärangan suojaaminen iskuilta. Selkälihaksia on ihmisellä useita: suurimpia selkälihaksista ovat selän ojentajat, leveät selkälihakset sekä epäkäslihakset.
Muiden lihasryhmien tavoin myös selkälihakset tarvitsevat harjoittelua, sillä vahvuudestaan huolimatta selkälihaksetkin voivat vahingoittua vääränlaisen kuormituksen tai huonon kuntonsa vuoksi täysin arkipäiväisessäkin tilanteessa. Selkälihasten harjoittaminen ehkäisee tehokkaasti muun muassa selkävaivoja, ja varsinkin skolioosia sairastaville selkälihakset ovat erityisen tärkeitä selkärangan tukemisen vuoksi. Lihasharjoitteluista johtuvat selkäkivut johtuvat useimmiten liian äkkinäisistä liikkeistä tai liian laajoista liikeradoista.
Selkälihakset voidaan jakaa pituutensa mukaan pitkiin, keskipitkiin ja lyhyisiin selkälihaksiin.
Selkää vahvistavia harjoituksia
Yläselän lihaksia harjoittaessa liikkeet ovat usein joko vartaloon nähden vaakatasossa suoritettuja (alatalja, kulmasoutu) taikka silkkoja ylhäältä tehtyjä vetoja (ylätalja, leuanveto). Vaakavedoissa pääosassa ovat lapaluiden välissä olevat epäkäslihakset, kun taas ylhäältä vedoissa keskitytään käsien lähentämiseen vartaloa kohti eli leveä selkälihas on silloin pääosassa.
Aiheesta muualla
Linkkejä selkälihaksien harjoittamiseen liittyen:
Ynglingatal
Ynglingatal  (suom. ”Luettelo Ynglingeistä”) on runo, jonka alkuperäisenä laatijana pidetään eteläisessä Norjassa 800-luvun lopulla ja 900-luvun alussa vaikuttanutta skaldirunoilijaa Þjóðólfr Kviiniläistä [thjoudoulfr] (isl. Þjóðólfr hvinverski tai ór Hvíni). Ynglingatalissa luetellaan 27 Ynglingien kuningassuvun jäsentä ja kerrotaan edesmenneiden kuninkaiden osalta, miten nämä kuolivat ja minne nämä on haudattu. Luettelo ulottuu myyttisistä jumalista ja tarunhohtoisista Ynglingien suvun kuninkaista norjalaisena Vestfoldin kuninkaana mainittuun Rögnvaldr Vuorenkorkuiseen (isl. heiðum-hæri) saakka, jonka kunniaksi runon kerrotaan laaditun. Ynglingatal on alkujaan ajoitettu vuoden 870 paikkeille. Nykytutkijat katsovat kuitenkin, että sen laatimisen todennäköisempi ajankohta on vasta 900-luvulla. Joka tapauksessa on katsottu, että toisen norjalaisen skaldin, Eyvindr Skaldienturmelijan (isl. Eyvindr Finsson skáldaspillir) laatiessa 900-luvun lopulla Hlaðirin jaarleista samoin näiden sukupuun Óðinn-jumalaan saakka ulottavan runon Háleygjatal, on Ynglingatal jo tuolloin tunnettu. Vastakkaisiakin näkemyksiä on esitetty; Ynglingatal on esimerkiksi nähty 1100-luvulla laadituksi pastissiksi. Runon myöhäistä alkuperää ei kuitenkaan ole pystytty kiistatta osoittamaan. Nykytietämyksen valossa runon uskotaan välittyneen suullisesti usean vuosisadan ajan kunnes se kirjattiin ylös 1100-luvulla tai 1200-luvun alussa. Se on säilynyt Snorri Sturlusonin Heimskringlaan kuuluvassa Ynglinga sagassa (n. 1230). Ynglingatalin runomitta, kviðuháttr, on edda-runoudelle tyypillisen fornyrðislag-runomitan muunnelma, mutta runossa on käytetty paljon myös kenninkejä. pienoiskuva|[[Gerhard Munthen vinjetti, "Kuningas Yngvin kuolema" Ynglingatalin vuoden 1899 painokseen]]
Neoklassinen metalli
Neoklassinen metalli tarkoittaa metallimusiikin lajia, jolle on tyypillistä tyylien lainaaminen klassisesta musiikista. Puhutaan muun muassa barokki- ja oopperatyyleistä.
Neoklassisessa metallissa artistit yhdistävät klassisen musiikin elementtejä metallimusiikkiin. Musiikki on melodista, ja sävellyksien rytmirakenteet ovat usein klassisen musiikin mukaisia.
Jon Lord oli ensimmäisiä muusikoita, joka sekoitti klassista musiikkia ja rock-musiikkia, pääosin kosketinsoittimille. Kitaristeista ensimmäisiä oli Ritchie Blackmore, 1970-luvun muista neoklassisista kitaristeista hyvä esimerkki on myös Uli Jon Roth. Neoklassinen metalli sai suurempaa huomiota Yngwie Malmsteenin ja hänen soolojensa suosion myötä 1980-luvulla. Muita neoklassisen metallin kehittäjiä 1980-luvulla olivat muun muassa Randy Rhoads, Paul Gilbert, Vinnie Moore, Marty Friedman ja Jason Becker. Tyylille tunnusomaista on kitaristien tekninen taituruus, nopeus ja täsmällisesti soitetut nuotit.
Tunnettujen klassisen musiikin teosten lainaaminen ja lisääminen kappaleisiin on tyylilajille tavanomaista. Myös sinfoniaorkesterin tai kuoron voidaan käyttää musiikin yhteydessä. Esimerkiksi power metal -yhtyeet, joilla on neoklassisia piirteitä (esimerkiksi Stratovarius), käyttävät vaihtuvia tahtilajeja harvoin, osa neoklassisen metallin yhtyeistä luokitellaan pääosin progressiiviseksi metalliksi, jossa vaihtuvat tahtilajit ovat isossa osassa. Tällaisia yhtyeitä ovat esimerkiksi Waltari, Winds, Symphony X ja espanjalainen Dark Moor. Yngwie Malmsteenin Rising Forcea pidetään yleisesti yhtenä tärkeimmistä neoklassisen metallin albumeista.
Bani (kirjain)
Bani (asomtavruli Ⴁ, nuskhuri ⴁ, mkhedruli ბ) on 2. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Ulaidit
Ulaidit tai ulaidhit olivat varhaisessa Irlannissa asuva kansa, joka antoi nimensä myöhemmälle Ulsterille. Sana Ulster juontuu iirin sanasta Ulaidh ja muinaisnorjan sanasta staðr.
Keskiaikaisissa teksteissä ulaidit tunnetaan myös nimellä Clanna Rudrige eli Rudrigen jälkeläiset. Tästä tulee iirin sana Rúraíocht eli Ulaid-tarusto, joka on yksi neljästä suuresta tarustosta irlantilaisessa mytologiassa.
Jadon Sancho
Jadon Malik Sancho (s. 25. maaliskuuta 2000 ) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Hän on pelannut Watfordin ja Manchester Cityn nuorten joukkueissa sekä Bundesliigan Borussia Dortmundissa. Hän on pelannut Englannin miesten maajoukkueessa lokakuusta 2018 alkaen.
Seurajoukkueura
Kauden 2019–2020 aluksi Sancho voitti DFL-Supercupin; hän syötti ensimmäisen maalin ja teki itse toisen Dortmundin voittaessa Bayern Münchenin 2–0. Bundesliigassa Sancho pelasi kauden aikana 32 ottelua, joissa hän teki 17 maalia ja antoi 17 maalisyöttöä. Hän teki kaksi maalia joulukuussa kotivoitossa Fortuna Düsseldorfia vastaan ja kolme maalia eli hattutempun toukokuussa vierasvoitossa Paderbornia vastaan.
Kaudella 2020–2021 Sancho pelasi Bundesliigassa 26 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia ja antoi 12 maaliin johtanutta syöttöä. Maaleista kaksi syntyi toukokuussa sarjakakkosta RB Leipzigia vastaan ottelussa, jonka Dortmund voitti 3–2. Hän voitti Saksan Cupin ja teki kuudessa cupottelussa kuusi maalia; maaleista kaksi hän teki loppuottelussa RB Leipzigia vastaan. Maalis-huhtikuussa Sancho oli loukkaantumisen vuoksi 1,5 kuukautta poissa pelikentiltä.
Mestarien liigassa Sancho pelasi Borussia-vuosinaan 21 ottelua, joissa hän teki viisi ja syötti kuusi maalia. Hän teki maalin lokakuussa 2018 kotiottelussa Atlético Madridia vastaan, marraskuussa 2019 vierasottelussa FC Barcelonaa vastaan, joulukuussa 2019 kotiottelussa Slavia Prahaa vastaan, lokakuussa 2020 kotiottelussa Pietarin Zenitiä vastaan ja marraskuussa 2020 kotiottelussa Club Bruggea vastaan.
Maajoukkueura
Sancho on pelannut Englannin nuorten maajoukkueissa ja voittanut alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja saman ikäluokan EM-hopeaa vuonna 2017. MM-kilpailuissa hän sai pelata vain alkulohko-ottelut, joiden päätyttyä Borussia Dortmund vaati häntä palaamaan vahvuuteensa. EM-kilpailuissa hän teki viisi ja MM-kilpailuissa kolme maalia.
Sancho pelasi Englannin miesten maajoukkueessa ensimmäisen kerran Kansojen liigan ottelussa Kroatiaa vastaan lokakuussa 2018. Hänestä tuli ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt Englannin A-maajoukkueen pelaaja. Tammikuun 2023 loppuun mennessä Sancho on pelannut 23 maaottelua. Hän teki kaksi maalia syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Kosovoa vastaan ja yhden maalin marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Irlantia vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta hetkeksi kentälle viimeisen alkulohko-ottelun lopulla ja pelasi puolivälieräottelun Ukrainaa vastaan kokonaan. Loppuottelussa hän tuli kentälle jatkoajan viime hetkillä ja epäonnistui laukauksessaan tappiollisessa rangaistuspotkukilpailussa. Hän on pelannut EM-kilpailujen jälkeen vain yhden maaottelun, lokakuussa 2021 MM-karsintaottelun Andorraa vastaan.
Carlos Menditéguy
Carlos Alberto Menditéguy (10. elokuuta 1915 Buenos Aires, Argentiina – 27. huhtikuuta 1973 Buenos Aires, Argentiina ) oli argentiinalainen kilpa-autoilija ja Formula 1 -kuljettaja.
Hän ajoi yhteensä 10 GP:tä F1-urallaan, joka kesti 1953–1960. Parhaimmillaan hän sijoittui kolmanneksi (Argentiinan GP 1957). Hän keräsi yhteensä 9 MM-pistettä.
Carlos Menditeguy oli lahjakas urheilija, joka menestyi useissa lajeissa. Hän kuului maailman parhaiden poolonpelaajien joukkoon päättäessään muuttaa Eurooppaan ja ryhtyä kilpa-autoilijaksi. Hän ei kilpaillut Formula ykkösissä yhtään kokonaista kautta, pääasiassa siksi että tallipäälliköt pitivät tulista ja temperamenttista argentiinalaista liian kovakouraisena autojen käsittelijänä.
Benkadi (Banamban piiri)
Benkadi (myös Ben Kadi) on maalaiskunta Koulikoron alueen Banamban piirissä Malissa. Sen keskuskylä Samakélé sijaitsee 17 kilometriä Banambasta länteen. Kunnassa on 9 100 ja kylässä 1 000 asukasta (vuonna 2009).
Benkadin kunta rajoittuu pohjoisessa Banamban piirin Madina Sackon, idässä Banamban, etelässä Koulikoron piirin Sirakorolan ja lännessä Kolokanin piirin Massantolan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu 12 kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja ja bambaroita. Puhutuimmat kielet ovat bambara ja soninke. Uskontoja ovat islam ja animismi.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Bégnénissä ja Samakéléssa pidetään viikoittaiset markkinat.
Savatage
Savatage on veljesten Jon ja Criss Olivan vuonna 1979 perustama, progressiivista metallia soittava yhtye. Yhtyeen laajan tuotantonsa alkupuolella on aineksia myös thrash- ja death metalista.
Historiaa
Olivan veljekset perustivat yhtyeen Floridassa, alun perin nimellä Metropolis. Yhtyeen nimen vaihduttua Avatariksi he julkaisivat vuonna 1982 City Beneath a Surface -EP:n ja pääsivät mukaan muutamille heavy metal -kokoelmalevyille, muun muassa tampalaisen rockradion WYNF:n paikallisille yhtyeille tarkoitetulle "The YNF Pirate Tape" -kokoelmalle.
Yhtye piti nimetä vielä kerran uudelleen, kun oli käynyt ilmi, että toisella yhtyeellä oli jo sama nimi. Päädyttiin nimeen Savatage, joka on yhdistelmä sanoista avatar ja savage ’hurja, villi’. Yhtyeen kokoonpano oli tässä vaiheessa Jon Oliva (laulu), Criss Oliva (kitara), Steve Wachholz (rummut) ja Keith Collins (basso). Power of the Night -albumin jälkeen Johnny Lee Middleton korvasi Collinsin.
Vuonna 1987 Savatage julkaisi ensimmäinen kaupallisesti menestyneen levynsä, Hall of the Mountain Kingin. Se on edelleen yhtyeen myydyin levy.