cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Emma Nuutinen
Nuutinen siirtyi Kiekko-Vantaan juniorijoukkueesta SM-sarjaseura Espoo Bluesiin kauden 2011–2012 aikana. Seuraavalla kaudella hänet valittiin SM-sarjan kauden tulokkaaksi ja pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2013−2014 hänet valittiin All Stars -kentälliseen. Hän pelasi Bluesissa kevääseen 2016 saakka. Kauden 2016–2017 hän pelasi Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueessa ja kausilla 2017–2020 Mercyhurstin yliopistossa. Lokakuussa 2020 Nuutinen teki tammikuun 2021 loppuun ulottuvan sopimuksen Kiekko-Espoon kanssa. Välivuoden jälkeen hän edusti PHF-seuraa Buffalo Beautsia kaudella 2022–2023.
Nuutinen on pelannut 92 SM-sarjan runkosarjan ottelua, joissa on tehnyt 85 maalia ja antanut 92 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 38 ottelussa 24 maalia ja antanut 22 maalisyöttöä. NCAA:n sarjassa hän on pelannut 121 runkosarjan ottelua, joissa hän on tehnyt 55 maalia ja antanut 45 maalisyöttöä. PHF:n 24 ottelussa hän on viimeistellyt neljä ja syöttänyt kuusi maalia.
Nuutinen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012, 2013 ja 2014. Vuoden 2013 kisoissa hänet valittiin all stars -hyökkääjäksi. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa Japania vastaan elokuussa 2013. Hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen Sotšin olympialaisissa 2014 sekä Suomen pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa Ruotsissa 2015 ja Yhdysvalloissa 2017. Pyeongchangissa 2018 hän saavutti olympiapronssia. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa.
Hän on pelannut 27.5.2023 mennessä 102 naisten maaottelua ja kerännyt niissä tehopisteet 14+18=32. Olympialaisissa hän on tehnyt 12 ottelussa kaksi maalia ja antanut yhden maalisyötön, MM-kilpailuissa hän on antanut 18 ottelussa yhden maalisyötön. .
Nuutinen on pelannut myös jalkapalloa naisten Ykkösessä Tikkurilan Palloseurassa. Hän edusti Suomea jalkapallon alle 17-vuotiaiden EM-karsintaturnauksessa Ranskassa keväällä 2013.
Powerman 5000
Powerman 5000 on bostonilainen industrial / alternative metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1991.
Historia
Yhtyeen perustaja on Spider One, Rob Zombien nuorempi veli. Kitaristi Adam 12 liittyi yhtyeeseen vuonna 1993 ja vuosina 1994–1995 Powerman 5000 julkaisi kaksi omakustantamaa levyä; True Force ja The Blood Splat Rating System. Albumit olivat paikallisia menestyksiä, tyyliltään rapcorea ja rockia. Edellä mainittu albumi julkaistiin uudelleen vuonna 1997 nimellä Mega!! Kung Fu Radio Dreamworks Recordsin kautta.
Vuonna 1999 Powerman 5000 julkaisi heidän tähän mennessä menestyneimmän albumin, Tonight The Stars Revolt!, ja se on myynyt yli miljoona kappaletta maailmanlaajuisesti. Kappaleet "When Worlds Collide" ja "Nobody's Real" olivat suosittuja radiohittejä Yhdysvalloissa. Musiikillinen tyyli oli hyvin industrial-painotteista ja raskasta. Vuonna 2001 julkaistu jatko-osa edelliselle albumille nimeltään Anyone for Doomsday? oli myynnissä Powermanin virallisilla kotisivuilla hetken, mutta vedettiin pian pois markkinoilta syystä, että Spider One sanoi olleensa tyytymätön albumin kokonaisuuteen.
Yhtye palasi vuonna 2003 albumillaan Transform, ja albumi Destroy What You Enjoy julkaistiin vuonna 2006. Pitkän kiertueen jälkeen yhtyeen jäsenet ilmoittivat pitävänsä taukoa. Seuraavan albumin kerrottiin tulevan vuoden 2008 jälkeen ja uusi kappale "Super Villain", julkaistiin yhtyeen myspace-sivustolla.
Somewhere On The Other Side Of Nowhere julkaistiin vuoden 2009 lopussa.
Powermanin musiikkia on käytetty lukuisissa soundtrack -kompilaatioissa, sekä videopeleissä. Tunnetuimpia näistä on Shadow the Hedgehog, Tony Hawk's Pro Skater 2, Tony Hawk's Pro Skater HD ja WWE Smackdown! vs. Raw. Kappaleista "Free" ja "When Worlds Collide" on tehty karaokeversiot.
Alex Guerci
Alex Guerci (s. 31. heinäkuuta 1989 Soresina, Cremonan maakunta, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A'ssa pelaavaa AC Milania. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
AC Milanin oma kasvatti Guerci valittiin ensimmäistä kertaa Milanin ykkösjoukkueeseen 17. lokakuuta 2006 mestarien liiga -ottelussa Anderlechtia vastaan. Hän on istunut penkillä myös Italian Cupin ottelussa Bresciaa ja mestarien liigassa kreikkalaista AEK Ateenaa vastaan.
Mäkihypyn maailmancup 2000–2001
Mäkihypyn maailmancup 2000–2001 käsitti 25 osakilpailua, joista neljä peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Kuopiossa Suomessa 24. marraskuuta 2000 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 18. maaliskuuta 2001.
Britannian Grand Prix 1990
Britannian Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. heinäkuuta 1990 Silverstonessa Britanniassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden neljäs ja kolmas peräkkäinen.
Suvelan kappeli
Suvelan kappeli on Espoon Suvelassa sijaitseva kappeli, joka valmistui 2016. Kappelin on suunnitellut arkkitehti Anssi Lassila arkkitehtitoimisto OOPEAAsta. Kappelissa on erityisjärjestelyillä enimmillään 270 paikkaa.
Britannian Grand Prix 1990
Prost siirtyi voittonsa turvin MM-sarjan kärkeen ohittamalla Ayrton Sennan kahdella pisteellä.
Holkeri (kala)
Holkeri eli jäähai tai grönlanninhai (Somniosus microcephalus) on suurikokoinen hailaji, joka elää Atlantin valtameren pohjoisosissa. Holkerin läheinen sukulaislaji Somniosus pacificus puolestaan elää arktisen Tyynenmeren alueella.
Mikään muu selkärankainen laji ei elä yhtä vanhaksi kuin holkeri. Se voi elää jopa 400–500-vuotiaaksi. Holkeri voi kasvaa pituudeltaan 6–7-metriseksi ja tonnin painoiseksi, eli se on kooltaan valkohain luokkaa.
Holkeria pyydystetään maksan vuoksi, josta keitetään rasvaa. Sen liha on käsittelemättömänä myrkyllistä.
Nimestä
Lajin suomenkielinen nimi tulee sen ruotsinkielisestä nimestä håkäring (vapaasti käännettynä 'haieukko'); tämä johtuu siitä, että pyydykseen joutuessaan tämä kookas hai käyttäytyy norjalaisten kalastajien mukaan niin sanotusti akkamaisesti: kala on pyydykseen jäätyään veltto ja lähes unisen tuntuinen, kun esimerkiksi paljon pienempi piikkihai tappelee vastaan todella rajusti. Lisäksi Norjan Kirkkoniemen nimi saamen kielellä viittaa jäähaihin. Näin on siitä huolimatta, että vesi ei sen läheisillä merialueilla ole kovinkaan syvää.
Levinneisyys
pienoiskuva|vasen|Nelimetristä holkeria vedetään jäälle. Holkeria tavataan Atlantin valtameren pohjoisosissa ja Pohjoisella jäämerellä. Lajista tehdään joskus havaintoja eteläiseltä pallonpuoliskolta, mutta havainnoissa se on ilmeisesti sekoitettu lajin Somniosus antarcticus kanssa.
Toisinaan holkeri voi harhautua myös Itämereen suolapulssien mukana, ja siitä on joitakin havaintoja Pohjanlahdella.
Elintavat
Holkeri pysyi varsin tuntemattomana lajina aina 1980-luvulle asti. Vasta silloin alkoi holkerien järjestelmällinen tutkiminen. Siihen asti tieto tästä hailajista pohjautui lähinnä kalastajien pyydystämiin yksilöihin. Viime vuosina tutkijat ovat kiinnostuneet siitä sen poikkeuksellisten ominaisuuksien takia.
Holkeri on hidasliikkeinen hai, joka elää kesäkuukausina yleensä 200–600 metrin syvyydessä. Talvella sitä tavataan rantavesistä ja jokisuistakin. Se voi elää jopa 400–500-vuotiaaksi.
Kun holkeri syntyy, se syö heikommat sisaruksensa. Syntyessään kala on 40 sentin mittainen, ja se varttuu hyvin hitaasti. Sukukypsyyden saavuttaminen vie aikaa, mutta tarkalleen ei tiedetä, kuinka kauan. Koska laji saavuttaa sukukypsyyden hitaasti, ihmisen harjoittama pyynti pienentää lajin kantaa muita lajeja enemmän. Sata vuotta sitten esimerkiksi Grönlannin vesillä pyydettiin jopa 32 000 haita vuodessa. On mahdollista, että lajin uhanalaisuusluokitus muuttuu pian silmälläpidettävästä vaarantuneeksi.
Holkerin lisääntymistavoista ja -paikoista on vain uuteen tutkimukseen perustuvia olettamuksia. Lajin todennäköisimmät parittelupaikat ovat syvällä syrjäisissä vuonoissa.
Holkerilla on pari riviä teräviä hampaita. Se voi liikkua korkeintaan 0,6 metriä sekunnissa. Hitaudestaan huolimatta holkeri on sinnikäs peto, joka saattaa väijyä saalistaan jopa viikkokausia. Näin on siitä huolimatta, että holkerit ovat lähes sokeita. Tämä johtuu niiden silmiin pesiytyvistä madoista. Holkerin ravinto on monipuolista: se käsittää kaloja ja selkärangattomia, mutta myös merinisäkkäitä kuten hylkeitä, sekä lintuja. Holkerien mahoista on löydetty jopa jääkarhujen jäänteitä.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut holkerin silmälläpidettäväksi lajiksi. Holkeria on historiallisesti kalastettu runsaasti etenkin Norjan, Islannin ja Grönlannin aluevesillä. Vuonna 1857 pelkästään Grönlannissa vuotuinen saalis oli 2 000–3 000 haita, ja 1910-luvulle tultaessa saalis oli kasvanut 32 000 haihin vuosittain. Holkerin maksasta saadun öljyn ohella kalastusta on ajanut myös ajoittain ajatus lajista muiden kalakantojen kuluttajana, ja esimerkiksi 1970-luvulla Norjan valtio tuki holkerin kalastusta sen kannan pienentämiseksi. Nykyisin holkereita jää myös muita lajeja kalastaviin trooleihin ja verkkoihin. Koska pitkäikäiset holkerit kasvavat hitaasti, kalastuksella on saattanut olla merkittävä vaikutus lajin kantoihin. Sen tarkempia vaikutuksia ei kuitenkaan tunneta.
Holkeri on ekosysteemin huipulla oleva peto, joten siihen kertyy myrkkyjä. Koska laji voi saavuttaa myös huomattavan korkean iän, sillä voi olla paljon annettavaa tutkimukselle siitä, miten ihmisten toiminta näkyy valtameressä. On mahdollista, että sen geenien, luiden ja muiden kudosten perusteella pystytään mittaamaan, miten ilmastonmuutos ja merten saastuminen ovat vaikuttaneet lajiin.
Holkeri ravintona
pienoiskuva|Islantilaista [[hákarlia.]] Holkeri varastoi virtsansa elimistöön, mikä tekee raa’asta lihasta ammoniakkipitoista ja myrkyllistä. Tuntikausia keittämällä ja keitinvettä välillä vaihtamalla ammoniakki voidaan poistaa ja kalasta saadaan syötäväksi kelpaavaa. Mikäli tätä ei tehdä, lihasta voi jopa huumaantua. Lihaa on jouduttu kuitenkin syömään pula-aikoina. Silloin ihmiset huumaantuivat lihasta, ja heidän sanottiin olevan haihumalassa. Islannissa holkerista valmistetaan käyttämällä hákarl-nimistä vahvahajuista ja -makuista perinneruokaa. Holkeria on pyydetty sen suuren maksan takia, josta saadaan kalanmaksaöljyä.
Lisäksi maksasta saatavaa öljyä on käytetty muun muassa lampuissa ja koneiden voiteluaineena. Hain nahka on niin karheaa, että sitä käytettiin myös hiomapaperina.
Humaania Päihdepolitiikkaa
Humaania Päihdepolitiikkaa ry (HPP) on vuonna 2001 perustettu suomalainen päihdepoliittinen järjestö.
Järjestö pyrkii luomaan yhteysverkostoja sekä järjestämään yleisötilaisuuksia ja seminaareja. HPP julkaisee myös tiedotteita, ottaa kantaa lainsäädäntöön ja seuraa aktiivisesti kansainvälistä päihdekeskustelua. Järjestön mukaan kansainvälinen huumeiden täyskielto on epäonnistunut, eikä rangaistusten koventaminenkaan ole saavuttanut toivottuja tuloksia. Täyskiellon korvaavista toimenpiteistä on saatu rohkaisevia kokemuksia. Kansainvälisellä tasolla mm. Kofi Annan sekä joukko nimekkäitä entisiä ja nykyisiä valtionjohtajia ovat puhuneet painokkaasti huumausaineiden täyskieltoa vastaan.
Yhdistyksen edustaja Juha Alakulppi kertoo sanomalehti Kalevan haastattelussa, että haittojen minimoinnin keinona on kontrolli, vastakohtana laittomien markkinoiden kontrolloimattomuudelle. Laittomuudesta seuraa ongelmien hallitsemattomuus. Sitä, miten laillistettu päihdejakelu käytännössä toimisi, hän ei osaa sanoa. Yhdistyksen avainkäsite on "haittojen minimointi".
Vinopillikääpä
Vinopillikääpä (Antrodia serpens, aikaisemmin Antrodia albida, joka on nyt jaettu kolmeen eli Antrodia heteromorpha, Antrodia serpens ja Antrodia tanakai) on eteläinen kääpälaji, jota ei ole tavattu Suomesta, vaan lähin havainto on Ruotsin etelärannikolta. Vinopillikääpä on kuitenkin rivikääpien sukujaon kannalta tärkeä, sillä se lienee suppean Antrodia -suvun uusi nimilaji. Vinopillikäävän isäntäpuita ovat ainakin tammi, euroopanpähkinäpensas, saarni, euroopanpyökki ja valkopyökki. Käävän aiheuttama ruskolaho on kovaa.
Humaania Päihdepolitiikkaa
Humaania päihdepolitiikka ry on suomalaisten kehitysyhteistyötä tekevien järjestöjen kattojärjestö Kepa n jäsen. Vuonna 2016 järjestö erosi eurooppalaisesta huumausainepoliittisesta kattojärjestö ENCOD:ista ja liittyi International Drug Policy Consortiumin (IDPC) jäseneksi.
Vinopillikääpä
Vinopillikäävän itiöemä on yksivuotinen, pienikokoinen ja tyypiltään resupinaattinen, joskus itiöemän reunaan voi kehittyä muutaman millin ulkoneva lakki. Itiöemän on pehmeän korkkimainen ja kaikki sen osat ovat valkoisia. Pillit ovat pyöreitä tai kulmikkaita, usein pitkulaisia mutteivät sokkeloisia ja voivat muistuttaa helttoja. Pillejä mahtuu 12-17 senttimetrille, mutta vinopillikääpä on hennompi verrattuna muihin isopillisiin suvun lajeihin väljäpillikääpään ja tanakkakääpään. Vinopillikääpä on varsin tuoksuton ja mauton, mikä erottaa sen värin ohella mesipillikäävästä.
Humaania Päihdepolitiikkaa
Toiminta
Järjestö on toiminut aktiivisesti osana päihdepoliittista työtä. Melko pian perustamisensa jälkeen järjestö kutsuttiin mukaan sosiaali- ja terveysministeriön päihdepolitiikan ohjausryhmän kokoukseen ja vuonna 2015 se osallistui sosiaali- ja terveysministeriön huumausainepoliittisen seminaari- ja kuulemistilaisuuteen. Siellä eri päihdepoliittiset järjestöt ottivat kantaa Suomen päihdepolitiikan suuntaan.
Järjestö on kommentoinut päihdepoliittisia kysymyksiä useasti mediassa. Muun muassa vuonna 2008 järjestö otti kantaa kannabiksen kotikasvatuksen puolesta, viitaten haittojen vähentämiseen. Humaania Päihdepolitiikkaa on kuitenkin korostanut olevansa poliittisen keskustelutavan muuttamiseen tähtäävä järjestö, eikä se ole huumemyönteinen tai huumevastainen.
Vuonna 2003 yhdistys käynnisti Katkolla todellisuus? -kampanjan, jonka tarkoituksena oli nostaa esiin YK:n huumausainesopimusten velvoittaman politiikan tehottomuus ja esitellä sen aiheuttamia ongelmia. Kampanja oli osa Euroopan laajuista kansalaisjärjestöjen yhteiskampanjaa, joka nosti esille nykyisen huumepolitiikan luomia ongelmia ja sen kyvyttömyyttä ehkäistä huumeongelmien jatkuvaa pahenemista. Yhdistys julkaisi aiheesta 40 sivuisen pamfletin, joka lähetettiin kaikille kansanedustajille. Osana kampanjaa HPP järjesti huumepoliittisen asiantuntijapaneelin ja keskustelutilaisuuden 12.3.2003 Vanhalla ylioppilastalolla sekä 5.4.2003 Suomen Sosiaalifoorumissa Huumekaupan korruptoivat vaikutukset -seminaarin yhdessä Elämäntapaliiton HuuMaa -projektin ja Youth Against Drugsin Huumeboikotti-kampanjan kanssa. Järjestö on osallistunut useana vuonna myös Maailma kylässä -festivaaliin.
Huhtikuussa 2014 yhdistys järjesti yhdessä Youth Against Drugs ry:n, Suomen kannabisyhdistys ry:n ja Dekriminalisointi-kampanjan kanssa kannabiksen haittojen vähentämiseen keskittyneen Savua ilman tulta -seminaarin, jossa puhuivat muun muassa Markku Soikkeli ja Jussi Perälä.
Vuonna 2015 järjestö jatkoi yhteistyötä Suomen kannabisyhdistyksen kanssa järjestäen päihdepoliittisen vaalipaneelin eduskuntaavaalien tiimoilta. Vaalipaneeliin osallistuivat kaikki eduskuntapuoleet kokoomus ta lukuun ottamatta.
Hiirenportaat
Hiirenportaat eli aitohiirenportaat (Athyrium) on saniaisten suku, johon kuuluu noin 180 kuivalla maalla elävää lajia Hiirenportaita tavataan maapallon kaikilla puolilla. . Suomessa tavataan luonnonvaraisena kahta hiirenporraslajia: soreahiirenporras eli hiirenporras (Athyrium filix-femina) ja tunturihiirenporras (Athyrium distentifolium).
Muutamia hiirenporraslajeja käytetään monivuotisina koristekasveina. Näitä monivuotisina koristekasveina käytettäviä lajeja ovat soreahiirenporras eli hiirenporras (Athyrium filix-femina), tunturihiirenporras (Athyrium distentifolium) ja japaninhiirenporras (Athyrium niponicum).
FK Comae Berenices -muuttuja
FK Comae Berenices -muuttuja eli FK Com -tähti on nopeasti pyörivä Auringon lämpöinen tai hieman sitä viileämpi jättiläistähti, jonka spektriluokka on G tai K. Pyörähdysjakso on vain muutamia päiviä ja kirkkauden vaihtelut magnitudin kymmenyksiä. Näiden tähtien uskotaan olevan eräs vaihe kaksoistähtien kehityksessä, ns. yhteisvaippakaksoistähti, jossa jättiläistähden sisällä liikkuva pienempi tähti on yhdistynyt suuremman tähden ytimeen.
Pikkutrogoni
Pikkutrogoni, aikaisemmalta nimeltään ampiaistrogoni (Trogon violaceus) on trogonien heimoon kuuluva amerikkalainen lintu. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikon etelä- ja itäosista Keski-Amerikkaan sekä Etelä-Amerikan pohjoisosaan Ecuadoria, Perua, sekä Boliviaan ja Brasiliaan kuuluvaa Amazonian aluetta myöten. Lajista tunnetaan kuusi alalajia. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Surinamesta vuonna 1788. Pikkutrogoni valtaa pesäkseen puussa sijaitsevan paperimaisen ampiaispesän, jonka asukkaat se ensin syö.
Peine
Peine on maalaiskaupunki Saksassa. Se on myös Heinolan ystävyyskaupunki. Vuonna 2011 Kaupungin asukasluku oli 49 366 asukasta ja sen pinta-ala on 119,7 km².
Peinen kaupunki kuuluu Ala-Saksin osavaltioon. Sieltä on noin 20 kilometrin matka Tampereen kokoiseen Braunschweigin kaupunkiin. Peine on perustettu 1220, jolloin Peinen linna valmistui, ja jo kolme vuotta myöhemmin se sai kaupunginoikeudet.
Heinz Ulzheimer
Heinrich-Otto ”Heinz” Ulzheimer (27. joulukuuta 1925 Höchst – 18. joulukuuta 2016 Bad Sooden-Allendorf) oli saksalainen juoksija ja olympiamitalisti, jonka päämatka oli 800 metriä.
Ulzheimer saavutti Helsingin 1952 olympialaisissa pronssia 800 metrin juoksussa ajalla 1.49,7 ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa ajalla 3.06,6. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän saavutti viestijuoksussa hopeaa Saksan joukkueen tullessa maaliin ajalla 3.08,8. Ulzheimer kuoli 91-vuotiaana 18. joulukuuta 2016.
Informaatiolukutaito
Informaatiolukutaito tarkoittaa kykyä tunnistaa tiedontarve, hakea ja paikantaa tietoa, sekä löydetyn tiedon kriittistä ja eettistä arviointia ja käyttöä. Käsite on nykyisin laajentunut sisältämään myös digitaalisen informaatiolukutaidon eli digitaalisessa ympäristössä toimimisen.
Informaatiolukutaitoinen henkilö kykenee:
Informaatiolukutaidon merkitys
Toimimme jatkuvasti laajenevassa informaatio- ja mediaympäristössä. Tietoverkoista on tullut keskeisin informaation tuottamisen, jakelun ja hakemisen kanava. Informaation julkaisukynnys on madaltunut, jolloin tiedon luotettavuuden arviointi jää aiempaa enemmän käyttäjän vastuulle. Hakiessamme tietoa joudumme entistä moninaisempien valintojen eteen niin akateemisissa opinnoissamme, työpaikallamme kuin henkilökohtaisessa elämässämmekin. Tietoa on saatavilla kirjastoista, julkisista tietovarannoista, etujärjestöistä, tiedotusvälineistä ja tietoverkoista – ja joudumme lisääntyvässä määrin käsittelemään tietoa suodattamattomissa muodoissa, jolloin herää kysymys tiedon aitoudesta, pätevyydestä ja luotettavuudesta. Lisäksi tietoa on tarjolla hyvin monenlaisten tiedotusvälineiden kautta esimerkiksi kuvaan tai kuuloon perustuvassa ja kirjoitetussa muodossa, ja näin ihmiset joutuvat uusien haasteiden eteen pyrkiessään arvioimaan ja ymmärtämään tietoa. Ihmisiltä vaaditaan yhä lisääntyviä tiedonhallinnan taitoja.
Informaatiolukutaidon edistäminen ja hallinta globaalisti
UNESCO on yksi isoimmista järjestöistä joka tukee informaatiolukutaidon kehittämistä globaalisti ja tukee YK:n jäsenmaiden informaatiolukustratetgioiden kehitystä. Globaalin media- ja informaatiolukutaidon viikko pidetään vuosittain vaihtuvalla teemalla.
Suomen opetusministeriö on linjannut koulutuksen ja tutkimuksen kehittämissuunnitemassa kirjastoille tehtäväksi olla osaltaan vastuussa informaatiolukutaitojen kehittämisestä.
Joseph Wirtz
Joseph Wirtz (5. tammikuuta 1912 Teterchen, Moselle, Ranska – 12. syyskuuta 1991 Boulay-Moselle, Moselle, Ranska) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli moukarinheitto.
Wirtz edusti maataan kaksien arvokilpailujen moukarinheitossa. Berliinin 1936 olympialaisissa hän sijoittui 16:nneksi tuloksella 45,69 m ja Pariisin EM-kilpailuissa 1938 viidenneksi tuloksella 48,75 m.
Wirtz voitti moukarinheitossa Ranskan mestaruuden vuonna 1937–1939. Hän paransi kolmasti Ranskan ennätystä: vuonna 1936 hän heitti tulokset 46,78 ja 50,48 m sekä heinäkuussa 1939 tuloksen 51,06 m. Ennätys pysyi hänen nimissään yli kymmenen vuotta kunnes Pierre Legrain rikkoi sen elokuussa 1949.
Särkänniemen Tornado
Särkänniemen Tornado on suomalais-sveitsiläisenä yhteistyönä toteutettu riippurakenteinen (”inverted”) vuoristorata, jossa kuljetaan radan alla. Radan ja vaunut on valmistanut sveitsiläinen Intamin. Se maksoi 50 miljoonaa markkaa, ja on Särkänniemen tähän astisista laitteista toiseksi kallein investointi.
Päästäkseen Tornadoon on oltava vähintään 140 senttimetriä pitkä. Tornadossa on nostomäki, joka nousee 25 metrin korkeuteen. Nostomäen jälkeen tulee radan jyrkin ja pisin alamäki sekä silmukka. Tornado kulkee myös Tukkijoen alta, ja se kierähtää ympäri tunnelissa. Juuri ennen viimeistä mutkaa se kierähtää vielä kerran ympäri. Laitteessa on kaksi junaa, väreiltään punainen ja keltainen.
Radan nimen piti olla alun perin Metro, mutta viime hetkellä ennen avajaisia radan nimi muutettiin Tornadoksi. Rataan lisättiin vuonna 2006 tunneli heti silmukan jälkeen, joka on myös radan nopein kohta.
Tornado on rakennettu maaston mukaan, joten täysin samanlaista ei ole missään muualla.
2. syyskuuta
2. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 245. päivä (246. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 120 päivää.
Comité national pour le salut du peuple
Comité national pour le salut du peuple (CNSP) oli Malin vuoden 2020 vallankaappauksen yhteydessä perustettu sotilasjuntta.
Vallankaappaus tapahtui 18. elokuuta 2020, kun Katin varuskunnasta Bamakoon tulleet sotilaat pakottivat presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan eroamaan ja ilmoittamaan Malin kansalliskokouksen ja hallituksen hajottamisesta. Seuraavana päivänä sotilaat kertoivat maan televisiossa Malin kansan pelastuskomitean CNSP:n perustamisesta.
Komitean puheenjohtajana toimi everstiluutnantti Assimi Goïta. Sen muita jäseniä olivat everstit Malick Diaw, Sadio Camara ja Modibo Koné sekä tiedottajana toiminut everstimajuri Ismaël Wagué. He edustivat eri aselajeja, mutta Diaw, Camara ja Koné olivat valmistuneet kaikki samaan aikaan Koulikoron sotakoulusta. Vuoden 2012 vallankaappauksen johtajiin verrattuina CNSP:n jäsenet olivat vanhempia upseereja, jotka ovat tottuneet kansainväliseen yhteistyöhön. Heidän uskottiin pyrkivän välttämään kapteeni Amadou Haya Sanogon kohtalo ja suunnittelevan paluuta siviilivaltaan. Kapinan syinä pidettiin armeijan turhautumista vuodesta 2012 jatkuneeseen sisällissotaan ja eri aselajien välisiä ristiriitoja. Tapahtumien laukaisijaksi arveltiin presidentti Keïtan turvallisuuspäällikön everstiluutnantti Ibrahim Traorén erottamista.
Sotilasjuntan 24. elokuuta 2020 hyväksymän ja 27. elokuuta julkaiseman asetuksen mukaan CNSP toimi Malin väliaikaisena hallituksena ja lainsäädäntöelimenä. Komitean puheenjohtaja Assimi Goïta oli maan väliaikainen valtionpäämies. CNSP esitti Länsi-Afrikan talousyhteisön kanssa käymissään neuvotteluissa paluuta siviilivaltaan kahden tai kolmen vuoden siirtymäkauden jälkeen. Tänä aikana maata johtaisi sotilaiden nimittämä presidentti.
Neuvotteluissa päädyttiin lopulta 18 kuukauden siirtymäkauteen. CNSP nimitti Malin presidentiksi entisen sotilaan Bah N’Dawin, joka vannoi virkavalansa 25. syyskuuta. Assimi Goïtasta tuli samalla maan varapresidentti. Siirtymäkauden pääministeriksi nimitettiin Länsi-Afrikan talousyhteisön vaatimuksesta uradiplomaatti Moctar Ouane, mutta Sadio Camara, Modibo Koné ja Ismaël Wagué ottivat haltuunsa puolustus-, turvallisuus- ja kansallisen sovinnon ministerien paikat. Joulukuun alussa perustettiin väliaikainen lainsäädäntöelin, jonka puheenjohtajaksi tuli Malick Diaw. Presidentti Bah N’Daw lakkautti CNSP:n siirtymäkauden peruskirjan mukaisesti 18. tammikuuta 2021 allekirjoittamallaan asetuksella.
Antti Laukkarinen
Antti Laukkarinen (s. 10. huhtikuuta 1976) on suomalainen näyttelijä.
Ura
Laukkarinen valmistui teatteri-ilmaisun ohjaajaksi 2005 ja on valmistuttuaan työskennellyt näyttelijänä muun muassa Ahaa Teatterissa ja Teatteri Telakassa sekä Helsingin ja Espoon kaupunginteattereissa. Suomalaisille näyttelijöille tyypillisesti Laukkarinen on ollut mukana myös useissa kesäteatteriproduktioissa.
Laukkarinen on näytellyt useaan otteeseen Juha Hurmeen ohjaamana, etenkin Teatteri Telakan produktioissa. Syksyllä 2016 hän teki pääroolin Hurmeen näytelmässä Hullu. "Antti Laukkarinen tulkitsee upeasti hulluksi tulevaa teatteriohjaajaa", Aamulehden kriitikko kirjoitti hänen suorituksestaan. Helsingin Kaupunginteatterissa Laukkarista on ohjannut muun muassa Kari Heiskanen.
Laukkarinen on tehnyt muutamia sivurooleja suomalaisissa kokoillan elokuvissa, kuten sotamies Grankvistin osan Åke Lindmanin jatkosota-aiheisessa tuotannossa Etulinjan edessä. Laukkarinen on näytellyt niin ikään pieniä sivurooleja erinäisissä televisiosarjoissa, kuten Kotikadussa ja Robassa.
Laukkarinen on ollut mukana myös muutamissa kuunnelmissa, kuten Juha Hurmeen 2012 ohjaamassa tuotannossa Ääniä kiven sisältä, jossa hän näytteli tuomaria.
Laukkarinen on työskennellyt pariin otteeseen teatteriohjaajana. Vuonna 2017 hän ohjasi vantaalaiselle harrastelijateatterille näytelmän Häräntappoase. Laukkarinen sai Anna-Leena Härkösen alkuperäistekstiin perustuvasta näytelmästä Ramppikuumeen kiertopalkinnon.
Jarmo Manninen
Jarmo Manninen (s. 11. maaliskuuta 1951 Pori) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Manninen pelasi maajoukkueessa vuosina 1973–1975 yhteensä 8 maaottelua ja teki kaksi maalia.
Tampereen musiikkijuhlat
Tampereen musiikkijuhlissa järjestetään kolmen musiikkilajin tapahtuma Tampereella.
Jazztapahtuma
Tampere Jazz Happening järjestetään joka marraskuussa. Se järjestettiin ensimmäisen kerran 1982. Ohjelma koostuu improvisoidusta musiikista ja rockvaikutteisesta jazzista. Lisäksi tapahtuman aikana paikalla on erilaisia myyntikojuja ja taidenäyttelyitä.
Tampereen sävel
Tampereen sävel järjestetään joka toinen vuosi kesäkuun alussa. Ensimmäisen kerran se pidettiin 1975. Festivaali sisältää suosittuja kansainvälisiä yhtyelaulukilpailuja ja kuorolauluja. Tälläkin festivaalilla on erilaisia myyntikojuja. Yleensä kävijöitä on 30 000 henkeä.
Tampere Biennale
Tampere Biennale esittelee suomalaisten säveltäjien nykyaikaista klassista musiikkia. Konserttipaikkoja ovat Tampere-talo ja Old Customs House Hall. Suomalaista elektronista musiikkia on kuultavissa planetaariossa ja klubissa. Tapahtuma on järjestetty vuodesta 1986 alkaen.
Carolyn Kizer
Kizer valmistui Sarah Lawrence Collegesta New Yorkissa ja täydensi vuosina 1945–1947 opintojaan Columbian yliopistossa ja Washingtonin yliopistossa. Hän voitti vuonna 1985 Pulitzer-palkinnon teoksellaan Yin.
Kizerin toinen aviomies oli John Marshall Woodbridge. Hän asui Sonomassa, Kaliforniassa sekä Ranskan pääkaupungissa Pariisissa. Hän sai 1950-luvulla opetusta Pulitzer-palkitulta yhdysvaltalaisrunoilija Theodore Roethkelta.
Arkalochórin kirves
300px|thumb|Arkalochórin kirves, noin 1600 eaa. [[Iraklionin arkeologinen museo.]] Arkalochórin kirves on minolaisaikainen kaksoiskirves eli labrys, joka löydettiin Arkalochórin luolasta keskiseltä Kreetalta vuonna 1934.
Kirves on valmistettu minolaisen kulttuurin kukoistuskaudella MM III - ja LM I -kausien taitteessa noin vuonna noin 1600 eaa. Se on alun perin jätetty minolaisen uskonnon kulttipaikkana toimineeseen luolaan votiivilahjaksi, tai sitä on käytetty muihin uskonnollisiin tarkoituksiin. Kirves löytyi Spyrídon Marinátoksen johtamissa kaivauksissa. Se oli yksi luolasta löydetyistä lukuisista esineistä, joihin kuului noin 30 kultaista ja hopeista kirvestä sekä satoja pronssisia miekkoja, veitsiä ja kaksoiskirveitä.
Kirveestä on säilynyt sen pronssinen teräosa. Siihen on kirjoitettu 15 tuntematonta kirjoitusta edustavaa kirjoitusmerkkiä. Osa merkeistä on samoja kuin Faistoksesta löydetyssä niin kutsutussa Faistoksen kiekossa, osa taas muistuttaa kreetalaisia hieroglyfejä. Joidenkin tutkijoiden mukaan kirveen kirjoitus saattaisi olla jonkinlaista lineaari-A-kirjoitusta, mutta näkemystä ei ole yleisesti hyväksytty.
Kirves on nykyisin esillä Iraklionin arkeologisessa museossa.
Kirjoitus
Kirveenterässä oleva kirjoitus koostuu 15 kuva- tai tavumerkistä. Eri merkkejä on yhteensä 10. Teksti on kirjoitettu kolmeksi pystysuoraksi sarakkeeksi. Vasemmassa ja keskisarakkeessa on kummassakin 6 merkkiä ja oikeanpuoleisessa 3 merkkiä.
Merkeistä kaksi tunnetaan ainoastaan kyseisestä kirveestä. Muiden merkkien vertailu lineaari-A-kirjoitukseen ja Faistoksen kiekkoon on peräisin Torsten Timmiltä (2004).
Etelä-Afrikan maatilahyökkäykset
Etelä-Afrikan maatilahyökkäykset ovat eteläafrikkalaisiin maanviljelijöihin kohdistuneita väkivaltaisia hyökkäyksiä. Suurin osa hyökkäysten kohteiksi joutuneista on valkoisia maanviljelijöitä, ja heihin kohdistuneilla hyökkäyksillä on esitetty olevan ainakin osittain rasistiset motiivit. Maatilahyökkäysten määrä kasvoi vuosina 1991–2001 mutta on sittemmin tasaantunut tai kääntynyt laskuun. Hyökkäyksissä on kuollut vuoden 2009 loppuun mennessä arviolta 2 500–3 000 henkilöä. Maanomistusolot ovat Etelä-Afrikassa vinoutuneet, sillä mustien hallussa on vain neljä prosenttia maasta, vaikka heitä on koko väestöstä 75 prosenttia.
Määritelmä
Termi "maatilahyökkäys" ei ole rikosnimike itsessään, vaan se voi tarkoittaa useita eri rikoksia, jotka on tehty maanviljelijöitä vastaan maatiloilla. Etelä-Afrikan poliisin mukaan maatilahyökkäyksiin lasketaan mukaan myös maatilojen sisäiset rikokset, kuten esimerkiksi työpaikkaväkivalta. Joidenkin näkemysten mukaan maatilahyökkäyksiksi tulisi laskea vain kuolemaan johtaneet tapaukset. Myös termiä itsessään on kritisoitu, sillä esimerkiksi Human Rights Watchin mukaan siitä saa sen väärän käsityksen, että teot olisivat sotilaallisia tai terroristien toteuttamia.
Selvityskomitean raportti
Etelä-Afrikan oikeusministeriön vuonna 2001 asettaman komitean vuonna 2003 julkaiseman tutkimuksen mukaan suurimmalla osalla tapauksista ei ollut minkäänlaisia poliittisia vaikuttimia eikä taustalta myöskään ollut löydettävissä minkäänlaista organisoitunutta rikollisuutta, joitain maanvaltaustapauksia lukuun ottamatta. Komitean raportin julkaisemisen aikaan 60 % näiden rikosten uhreista oli valkoisia, mutta mustien osuus oli kasvussa. Valkoisilla oli tosin suurempi riski tulla vahingoitetuksi tai tapetuksi kuin mustilla. Komitean raportin mukaan tälle erolle ei kuitenkaan ollut löydettävissä yleistä rasistista syytä. Selvityksen mukaan tyypillinen maatilahyökkäyksen tekijä oli musta työtön nuori, joka oli lähtöisin kaupunkialueelta.
Human Rights Watch
Human Rights Watchin vuonna 2001 julkaiseman raportin mukaan väkivalta maatilallisia kohtaan on suurimmalta osalta välineellistä, ja sen tavoitteena on aseiden, rahan ja ajoneuvojen varastaminen. Syrjässä ja etäällä toisistaan olevat maatilat ovat rikollisille helppoja kohteita. Rikollisuus ei raportin mukaan ole yleisempää maaseuduilla kuin kaupungeissa. HRW:n mukaan valkoisten maatilallisten ja näiden palkkaamien turvallisuuspalveluiden väkivalta maatilojen työntekijöitä ja muita niiden alueella asuvia mustia kohtaan on myös mittava ongelma.
Reaktio maailmalla
Maaliskuussa 2018 Australian maahanmuutosta vastaava sisäministeri Peter Dutton ehdotti Etelä-Afrikan valkoisille maanviljelijöille turvapaikkaa Australiasta.
Elokuussa 2018 Yhdysvaltain presidentti Donald Trump kiinnitti asiaan huomiota ja sanoi käskeneenä ulkoministeri Mike Pompeon seuraamaan tarkasti Etelä-Afrikan maatilojen valtauksia, maatakavarikkoja ja maanviljelijöiden laajamittaista tappamista. Valtapuolue ANC ja presidentti Cyril Ramaphosa olivat valmistelemassa perustuslain muutoksia, joilla maata voisi viedä omistajilta ilman korvauksia. Etelä-Afrikan maanviljelijät yrittivät epätoivoisesti myydä tilojaan ennen valtion suunnittelemia takavarikkoja.
Vhäldemar
Vhäldemar on espanjalainen heavy/power metalli -yhtye. Se perustettiin Baracaldosa vuonna 1999/2000.
Aiheesta muualla
Myspace
Simo Salminen (täsmennyssivu)
Simo Salminen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Johnny Otis
John Alexander Veliotes eli Johnny Otis (28. joulukuuta 1921 Vallejo, Kalifornia – 17. tammikuuta 2012) oli yhdysvaltalainen blues- ja R&B-muusikko. Hänet valittiin Rock and Roll Hall of Fameen 1994.
Otisilla on kreikkalaisia sukujuuria, ja hän tuli tunnetuksi mm. "Willie and the Hand Jive" -standardillaan huhtikuussa 1957. Hän pääsi Blues Hall of Fameen vuonna 2000. Otis kuoli tammikuussa 2012.
Tesfaye Tola
Tesfaye Tola (s. 19. lokakuuta 1974 Arsi, Oromia, Etiopia) on etiopialainen kestävyysjuoksija.
Tolan ennätykset ovat 10 000 metrin juoksussa 28.12,32 (1999), 15 kilometrin katujuoksussa 43.13 (2001), puolimaratonilla 59.51 (2000) ja maratonilla 2.06.57 (1999).
Öis
Öis on hip hop -yhtye Kaucasista tutun Aztran (entinen Hullu A) 1. lokakuuta 2010 julkaisema omakustannealbumi.
Taustaa
Albumin tuotannosta vastaa kokonaisuudessan Aztra itse. Poikkeuksena kappale "Helvetti liekeis", jonka tuotannosta vastaa Aztran lisäksi Samu. Albumilta on julkaistu kaksi näytekappaletta nimikkokappale "Öis", jolla vierailevat Raipati ja Laineen Kasperi sekä kappale "Vaarallisii". Kappaleista ensimmäinen on ladattavissa Redrum-187 -sivustolla.
Himalajankorppikotka
Himalajankorppikotka (Gyps himalayensis) on korppikotkien sukuun kuuluva lintu. Sen varsinaista esiintymisaluetta Aasiassa ovat Himalajan vuoristo ja Tiibetin ylänkö, mutta nuoret linnut voivat levittäytyä etelämmäksi. Siten sen esiintymistä on todettu Afganistanissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Kazakstanissa, Kirgisiassa, Malesiassa, Mongoliassa, Nepalissa, Pakistanissa, Tadžikistanissa, Thaimaassa ja Uzbekistanissa sekä muuttolintuna Singaporessa. Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen heinäarot ja kivikkoiset alueet, kuten kalliot ja vuorenhuiput 1 200–4 500 metrin korkeudessa.
Lähteet
pienoiskuva|left|Nuori himalajankorppikotka.
Opportunismi
Opportunismi merkitsee kulloistakin tilannetta hyväksi käyttävää, vallitsevia oloja myötäilevää asennoitumista tai niiden hyväksikäyttöä moraalisista näkökohdista välittämättä.
Vivienne Wallington
Vivienne Elizabeth Wallington o.s. Shephard, kirjailijanimi Elizabeth Duke (s. 1937 Erindale, Etelä-Australia, Australia) on australialainen kirjailija
Kaustari
pienoiskuva|Peltomaisemaa Kokkolan Kaustarissa. Kaustari on Kokkolan itäpuolella sijaitseva kaupunginosa, jossa asuu noin 2 000 henkilöä. Kaustari kuului ennen vuoden 1977 kuntaliitosta Kaarlelan kuntaan.
Vivienne Wallington
Hän avioitui John Wallingtonin kanssa, ja he muuttivat miehen työn vuoksi Melbourneen. Hän työskenteli eri tyyppisissä kirjastoissa, viimeksi sairaalakirjastoissa, ennen kuin ryhtyi täysipäiväiseksi kirjailijaksi. Hänen kirjojaan on käännetty useille kielille. Suomennetut on julkaistu romanttisen kirjallisuuden Harlequin-sarjassa.
Kaustari
Kaustari on noin kahden kilometrin päässä Kokkolan keskustasta sijaitseva pientaloalue, jolla on enimmäkseen omakotitaloja. Kaustari käsittää myös Köykärinmäen alueen, jossa on esimerkiksi frisbeegolfrata, skeittipaikka, ulkoliikuntasali, vaellusreittejä ja talvisin hiihtolatuja. Kaustarissa on useita leikkipuistoja.
Hayden Carruth
Hayden Carruth (3. elokuuta 1921 – 29. syyskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija. Hänelle myönnettiin Ruth Lillyn runouspalkinto vuonna 1990 sekä Kansallinen kirjapalkinto runoudesta 1997. Runoteosten ohella Hayden Carruth julkaisi esimerkiksi kirjallisuusarvosteluja.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1952 – naisten joukkuekilpailu
Naisten voimistelun joukkuekilpailun parhaat maat Helsingin olympiakisoissa olivat Neuvostoliitto, Unkari ja Tšekkoslovakia. Joukkueita kilpailuun osallistui kaikkiaan kuusitoista. Joukkueeseen sai maksimissaan kuulua kahdeksan urheilijaa ja joukkueen tulokseen laskettiin mukaan kuuden parhaan urheilijan yhteistulos lisättynä yhteisvoimistelun pisteillä.
Adygeia
Adygeia on Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Kaukasiassa Itä-Euroopassa sisämaassa lähellä Mustanmeren rannikkoa Kuban- ja Laba-jokien sekä Kaukasuksen välissä. Tasavaltaa ympäröi joka puolelta Krasnodarin aluepiiri.
Varhaisempaa historiaa
Adygeita kutsuttiin yleisesti tšerkesseiksi aina 1900-luvun alkuun asti. Alue kuului 800- ja 900-luvuilla Alanian valtioon ja tuona aikana alueelle muodostui adygei-tšerkessiläinen ”kantakansa”. Mongolit valloittivat adygeiden asuinalueet 1200-luvulla.
Osana Tšerkessiaa
Alue kuului sittemmin Tšerkessian valtioon, joka käsitti laajan alueen Länsi-Kaukasiasta, aina Asovanmereltä Georgian Mustanmeren rannikolle asti. Valtion pääkaupunkina oli Mustanmeren rannikkokaupunki Sotši. Tšerkessia oli vuosisatojen ajan Kabardian poliittisen vaikutuksen alaisena. Lisäksi se oli ajoittain Turkin suojeluksen alainen. Adygeit käännytettiin kristinuskosta islamiin 1700-luvuilla Osmaanien valtakunnan taholta.
Osana Venäjän keisarikuntaa
Venäjän keisarikunta ryhtyi valloittamaan aluetta 1800-luvun alkupuolella, mutta vasta 1858 Venäjä sai valloitettua Tšerkessian. Tämän jälkeen seurasi Tšerkessian tuhoaminen, jonka seurauksena peräti 90 % tšerkessikansasta (johon adygeitkin tuolloin luettiin) joko tapettiin tai ajettiin pois kotimaastaan. Suurin osa, yli 400 000 henkeä, vaelsi 1858–1864 Turkin alueelle, jossa heidät asutettiin eri puolille valtakuntaa. Loput 10 % onnistuivat säilymään lähinnä Kaukasian vuoristoalueilla.
Osaksi Neuvostoliittoa
Adygeit taistelivat venäläisiä vastaan myös Venäjän vallankumouksen ja sisällissodan yhteydessä. Tosin tuolloin he taistelivat ajoittain ”valkoisten” venäläisten kanssa bolševikkeja vastaan. Adygeia julistautui itsenäiseksi 1917, mutta bolševikit valloittivat maan seuraavana vuonna. Neuvostohallitus perustettiin Maikopiin tammikuussa 1918 ja saman vuoden toukokuussa perustettiin Kubanin-Mustanmeren neuvostotasavalta, joka sittemmin liitettiin Venäjän neuvostotasavaltaan.
Tšerkessien (Adygeiden) autonominen alue perustettiin 24. elokuuta 1922 ja 13. elokuuta 1928 se nimettiin uudelleen Adygeiden autonomiseksi alueeksi, jonka pääkaupunki oli Krasnodar. Alueen rajoja muutettiin 1936, jolloin Krasnodar jäi alueen ulkopuolelle ja Maikopista tuli pääkaupunki. Samalla Adygeiden autonominen alue tuli kuulumaan Krasnodarin aluepiiriin.
Toinen maailmansota
Toisen maailmansodan aikana saksalaiset valloittivat Adygeiden autonomisen alueen loppukesästä 1942. Pääkaupunki Maikop siirtyi saksalaisille 8. elokuuta 1942. Neuvostoliitto valtasi alueen takaisin seuraavana vuonna.
Osana Venäjän federaatiota
Sovmen ja muu Adygeian poliittinen eliitti on kansallisuudeltaan adygeita. Tämän vuoksi tasavaltaan on perustettu oppositiopuolue, Slaavilainen unioni, joka väittää että etnisiä venäläisiä syrjitään Adygeiassa. Slaavilainen unioni on ehdottanut Adygeian liittämistä Krasnodarin aluepiiriin, mutta puolueen ehdotus on saanut vain vähän kannatusta Venäjän federaation johdossa, Kremlissä.
Maantiede
Adygeian pohjoisosat ovat kumpuilevaa alankoa, joka muuttuu etelään päin mentäessä mäkiseksi ylängöksi ja lopulta Kaukasusvuoristoksi. Alueen korkein vuori on Tšuguš (3 238 m). Muita yli 2 000 metrin korkuisia vuoria ovat Fišt, Ošten, Pseaškho ja Šepsi.
Adygeia kuuluu pääasiassa Kubanin vesistöalueeseen. Kuban muodostaa osittain Krasnodarin aluepiirin vastaisen rajan pohjoisessa. Adygeian alueella virtaa useita Kubanin sivujokia, kuten Belaja, Tšohrak, Dah, Fars, Hodz, Kiša, Laba, Psekups, Pšiš ja Sahrai. Laba muodostaa osittain Krasnodarin vastaisen rajan idässä. Adygeian alueella ei ole juurikaan suuria järviä, mutta alueella on useita tekojärviä.
Tasavallan ilmasto on leuto. Pääkaupungin Maikopin keskilämpötila on tammikuussa −1,6 ˚C ja heinäkuussa +22,2 ˚C. Keskimääräinen sademäärä on 700 mm.
Talous
Adygeian teollisuustuotannon osuus koko Venäjän teollisuustuotannosta vuonna 2002 oli 0,04 % ja vähittäiskaupan liikevaihdosta 0,15 %.
Nuclear Barbarians
Nuclear Barbarians on suomalaisen metalliyhtye Steel Mammothin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Ektro Records.
Adygeia
Väestö
Adygeian asukasluku on 439 996 (2010) ja sen osuus koko Venäjän federaation väestöstä on 0,31 prosenttia. Suurin kaupunki on pääkaupunki Maikop (155 200 as.), jossa asuu noin kolmasosa tasavallan väestöstä. Maikopin lisäksi maassa on vain yksi muu kaupunki, Adygeisk (12 500 as.). Kaupungeissa ja muissa taajamissa asuu kaikkiaan 52 % väestöstä. Väestöstä on miehiä 206 463 ja naisia 237 848.
Kulttuuri
Uskonnoltaan adygeit ovat pääasiassa muslimeita ja muut kristittyjä.
Leijonamieli & Putkimiehet
Leijonamieli & Putkimiehet oli tamperelainen rap-yhtye, jonka muodostivat Leijonamieli (MC) sekä livebändinä toimiva Putkimiehet, joihin kuuluvat Jukka Kosunen, Tommy Fast, Aatu Mällinen, Ville Houttu ja Johannes Salomaa.
Adygeia
Kulttuuri
Adygeiden perinteisen kulttuurin sallittiin jatkua neuvostoaikana, huolimatta venäläistämispolitiikasta. Adygeit kuitenkin kärsivät maatalouden kollektivisoinnista 1930-luvulla ja uskonnon tukahduttamisesta. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen uskonnolliset perinteet ovat kuitenkin alkaneet elpyä. Adygen kirjakieli kehitettiin Venäjän vallankumouksen jälkeen. Sitä kirjoitettiin ensin arabialaisilla aakkosilla vuodesta 1918 lähtien. Vuonna 1927 siirryttiin latinalaisiin aakkosiin ja 1938 kyrillisiin aakkosiin.
Maikopissa toimivat Adygeian valtion yliopisto (entinen Adygeian kasvatustieteellinen instituutti) ja Teknologinen instituutti. Adygeiassa on kahdeksan valtion tukemaa ja 23 paikallista museota. Näistä merkittävin on Adygiean kansallismuseo, jossa on ainutlaatuisia arkeologisia, kansatieteellisiä ja luonnontieteellisiä kokoelmia. Museossa on myös adygeiden diasporasta kertova osasto.
Leijonamieli & Putkimiehet
Leijonamieli & Putkimiehet perustettiin Tampereella vuonna 2004. Yhtye teki levytyssopimukset Plastinkan kanssa vuonna 2005. Ensimmäinen studioalbumi, Lauluja sadepäivän varalle, julkaistiin 15. helmikuuta 2006. Yhtye oli tauolla vuodesta 2007 vuoteen 2009, jolloin ilmoitettiin uuden albumin, Harmaan sävyjä, ilmestyvän vuonna 2010. Yhtye kuitenkin hajosi jo syksyllä 2009, jolloin levyn kappaleista vain neljä oli valmistunut.
Nuclear Barbarians
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut ja sovittanut Steel Mammoth.
Adygeia
Etniset ryhmät
Adygeian alkuperäisasukkaat adygeit ovat läheistä sukua kabardeille ja tšerkesseille, jotka asuvat läheisissä Kabardi-Balkariassa ja Karatšai-Tšerkessiassa. Venäläisten muutto alueelle alkoi jo Venäjän keisarikunnan aikana ja se jatkui edelleen Neuvostoliiton aikana. Tämä johti siihen, että adygeit menettivät suurimman väestöryhmän aseman venäläisille. Kaikkiaan Adygeiassa asuu yli 80 eri etniseen ryhmään kuuluvia ihmisiä.
* Sisältyy muihin
Liikenne
Tasavallan läpi kulkee 3 rautatielinjaa ja pääkaupungissa on lentokenttä.
Norfolkinravuri
Norfolkinravuri on sukupuuttoon kuollut hevosrotu, joka oli kotoisin Norfolkin alueelta Englannista. Rotu oli "Norfolkin seudulta peräisin oleva kookas ravaava ajohevonen". Nimitys norfolkinravuri tuli käyttöön myöhemmin, kun rotu oli vakiintunut Norfolkissa. Tähän vaikutti Englannin kuninkaan Henrik VIII:n vuonna 1542 antama määräys, jonka mukaan varakkailla henkilöillä piti olla tietty määrä ravurioriita.
Rodun historian tärkein isäori oli puolirotuinen Shales (s. 1755), josta käytetään myös nimeä Old Shales. Shalesin isä Blaze (s. 1733) oli englannintäysiverinen ja kuulun laukkahevosen Flying Childersin poika.
Adygeia
Hallinnollinen jako
thumb|350px|Adygeian piirijako. Adygeia on jaettu hallinnollisesti 7 piiriin ja 2 kaupunkialueeseen. Piirit jakaantuvat 5 kaupunkityyppiseen taajamaan ja 46 maaseutupiirikuntaan, joissa on 224 maaseutuasutusta.
Politiikka
Adygeian perustuslaki hyväksyttiin 10. maaliskuuta 1995.
Norfolkinravuri
Shalesin aikoina norfolkinravurista tuli Englannissa yleiskäyttöinen matkahevonen. Rotua käytettiin ratsuna seuduilla, joilla ajokuntoista tiestöä ei ollut. Se tunnettiin kyvystään kantaa painavaa miestä pitkienkin matkojen päähän 16–17 mailin tuntivauhtia. Yorkshiressa sama rotu tunnettiin yorkshirenravurina, ja sitä kutsuttiin myös nimityksellä roadster. Ravikilpailut erityisesti ratsastettuina olivat 1800-luvun alkupuolella suosittuja, ja norfolkinravuri menestyi niissä erittäin hyvin.
Vuonna 1822 Amerikkaan viety ori Bellfounder tuli poikansa Hambletonian 10:n kautta tärkeäksi vaikuttajaksi amerikanravuriin. Norfolkinhevonen vaikutti merkittävästi myös hackneyhevosen syntyyn.
Adygeia
Politiikka
Adygeian tasavallan valtionpäämies on presidentti, jonka virkakausi on viisi vuotta. Voidakseen asettua ehdolle presidentinvaaliin ehdokkaan tulee osata adygen kieltä. Presidentti Hazret Sovmenin virkakausi kesti 2002–2006. Presidentti johtaa hallitusta ja nimittää pääministerin kansallisen neuvoston hyväksynnällä. Vuonna 2006 Adygeian pääministerinä toimii Asfar Hagur. Presidentti Putin nimitti 6. joulukuuta 2006 Adygeian presidentiksi Aslan Thakušinovin, minkä parlamentti vahvisti 13. joulukuuta äänin 52/53.
Adygeian parlamentti Khase on kaksikamarinen, jonka molemmissa kamareissa on 27 edustajaa, jotka valitaan viideksi vuodeksi kerrallaan. Kamarien nimet ovat tasavallan neuvosto ja edustajien neuvosto.
Adygeialla on kolme edustajaa Venäjän federaation parlamentissa, kaksi federaation neuvostossa (ylempi kamari) ja yksi duumassa (alempi kamari).
Neuvostokaudella aluetta hallitsi paikallinen kommunistipuolue, joka oli Neuvostoliiton Kommunistipuolueen alaosasto. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Adygein poliittinen valta jäi pääasiassa entiselle kommunistieliitille.
Hieroglyfit (täsmennyssivu)
Hieroglyfeillä viitataan useisiin kirjoitusjärjestelmiin, jotka muistuttavat toisiaan ulkoisesti tai periaatteeltaan, mutta eivät ole historiallisesti sukua toisilleen:
Kaan Ayhan
Kaan Ayhan (s. 10. marraskuuta 1994 Gelsenkirchen, Saksa) on turkkilais-saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Sassuoloa. Oikeajalkainen Ayhan voi pelata keskikentän pohjalla, topparina tai laitapakkina.
Seurajoukkueura
Kevätkauden 2016 Ayhan pelasi lainasopimuksella Eintracht Frankfurtissa, ja kesällä 2016 hän siirtyi Fortuna Düsseldorfiin, joka vuonna 2018 nousi 2. Bundesliigasta pääsarjaan. Kolmessa seurassaan hän pelasi yhteensä 91 Bundesliigan ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia, ja 54 ottelua 2. Bundesliigassa, mikä tuotti kaksi maalia. Schalken joukkueessa hän pelasi viisi Mestarien liigan ja neljä Eurooppa-liigan ottelua.
Kesällä 2020 Ayhan siirtyi italialaisseura Sassuoloon. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Serie A:ssa 19 ottelua.
Maajoukkueura
Ayhanin suku on kotoisin Turkista. Hänellä oli mahdollisuus edustaa aikuisten maajoukkuetasolla joko Turkkia tai synnyinmaataan Saksaa. Ayhan on pelannut kummankin maan nuorten maajoukkueissa. Turkin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi jo 14-vuotiaana vuonna 2009. Saksaa Ayhan edusti 17- ja 18-vuotiaissa. Vuosina 2013–2015 hän pelasi Turkin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.