cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taliban
Paluu valtaan (2021–)
Yhdysvallat alkoi vetää joukkojaan pois Afganistanista 1. toukokuuta 2021. Seuraavina kuukausina Taliban valtasi monia maaseudun pieniä keskuksia hyökkäämättä vielä suuriin kaupunkeihin. Heinäkuun alussa Yhdysvallat vetäytyi strategisesti tärkeältä Bagramin lentokentältä, ja suurin osa Afganistanissa yhä olleista amerikkalaissotilaista poistui maasta. Afganistanin hallituksen armeija oli Talibania suurempi ja paremmin varustettu, mutta sen taistelutahto oli heikko ja upseerikunta korruptoitunutta. Tehottoman vastarinnan rohkaisemana Taliban alkoi toimia yhä aggressiivisemmin. Elokuun alussa se alkoi tunkeutua kaupunkeihin, ja kuun puoliväliin mennessä se hallitsi lähes koko Afganistania. Liike valloitti Kabulin 15. elokuuta 2021 ja julisti Afganistanin islamilaisen emiraatin perustetuksi uudelleen. Tämän jälkeen taisteluja käytiin vielä Panjshirin laaksossa, jonka Taliban ilmoitti vallanneensa 3. syyskuuta. Propagandassaan Taliban vakuutteli, ettei se aio perustaa hirmuhallintoa tai kostaa vastustajilleen. Käytännössä se menetteli kuitenkin juuri näin.
Syyskuussa 2021 taliban ilmoitti nimittäneensä Afganistanin virkaatekevän hallituksen: pääministeri Mohammad Hassan Akhund, varapääministeri Abdul Ghani Baradar, puolustusministeri Mohammad Yaqoob, sisäministeri Sirajuddin Haqqani ja ulkoministeri Amir Khan Muttaqi ovat kaikki Talibanin vanhaa johtokaartia. Liikkeen ylin johtaja Haibatullah Akhundzada jättäytyi hallituksen ulkopuolelle. Julkisuudessa Taliban osoitti halukkuutta saada valta-asemalleen afganistanilaisten tuen ja kansainvälisen tunnustuksen, mikä herätti toiveita aiempaa maltillisemmasta ja sovittelevammasta hallinnosta. Käytännössä hallitukseen nimitettiin kuitenkin kovan linjan konservatiiveja, raa’at rangaistukset otettiin jälleen käyttöön ja tyttöjen syrjintä jatkui.
Liikkeen organisaatio ja talous
Talibanilla on ollut vuodesta 2013 saakka sekä sotilaallinen että poliittinen siipi. Koko organisaation ylin johtaja on kuitenkin viimeinen auktoriteetti kaikkiin poliittisiin, uskonnollisiin ja sotilaallisiin kysymyksiin. Johtajan tukena on kolme varajohtajaa ja useita ministereitä. Johtoa tukee myös sen korkein neuvoa-antava elin eli 26-jäseninen Quattan šuura.
Talibanin johdossa oli elokuussa 2021 Hibatullah Akhundzada, joka nousi asemaansa toukokuussa 2016. Varajohtajia ovat Abdul Ghani Baradar, Mohammad Yaqoob ja Sirajuddin Haqqani. Baradar on myös talibanin Dohassa sijaitsevan poliittisen toimiston johtaja, ja hän oli allekirjoittamassa vuonna 2020 Dohan sopimusta Yhdysvaltain joukkojen vetäytymisestä.
Ennen valtaannousuaan Taliban sai suurimman osan varoistaan oopiumin ja heroiinin viennillä. YK:n arvion mukaan vuosina 2018–2019 liike tienasi yli 340 miljoonaa euroa huumekaupalla. Yhdysvaltain viranomaisten mukaan tuotto vastasi noin 60 prosenttia talibanin tuloista. Huumekaupan lisäksi Talibanin talouteen vaikuttavat kaivosteollisuus, verotus ja lahjoitukset.
Stephen Carpenter
Stephen Carpenter (s. 3. elokuuta 1970) on yhdysvaltalainen muusikko ja Deftones-yhtyeen soolokitaristi. Hän on myös jäsenenä yhtyeissä Sol Invicto ja Kush.
Suurimmat vaikutteet Carpenterin soittoon tulevat klassisilta metalliyhtyeiltä, kuten Metallica, Slayer, Anthrax, Led Zeppelin sekä Faith No More. Led Zeppeliniltä sekä jopa Depeche Modelta imetyt vaikutteet kuuluvat Deftonesin rauhallisemmissa kappaleissa.
Välineet
Carpenter käyttää ESP:n 6, 7 ja 8-kielisiä kitaroita, Marshallin vahvistimia, Line 6:n tuotteita sekä BOSSin efektipedaaleja.
Ulleung
Ulleung eli Ulleunginsaari on Korean tasavaltaan kuuluva saari (Ulleung-do) ja kunta (Ulleung-gun) Japaninmerellä Korean niemimaalta itään. Kunnan alueeseen kuuluvat myös esimerkiksi Liancourtinluodot. Vuonna 2016 kunnan asukasluku oli 10 124.
Maantiede
thumb|vasen|Ulleung [[Nasa|Nasan ottamassa kuvassa.]] thumb|vasen|Paikallista metsämaisemaa. Ulleungin saari (Ulleung-do) on Etelä-Koreaan kuuluva saari Japaninmerellä noin 178 kilometriä Gangneungin rannikkokaupungista merelle päin. Saari on kooltaan idästä länteen noin 10 kilometriä ja etelästä pohjoiseen 9,5 kilometriä. Saaren keskellä kohoaa merenpinnasta mitattuna 984 metriin nouseva Seonginbong. Noin 76 % saaresta on metsää ja 18 % viljeltyä aluetta. Saari on tuliperäinen ja muodostunut mahdollisesti tulivuorenpurkauksen seurauksena noin 2,5 miljoonaa vuotta sitten. Hallinnollisesti Ulleungin kuntaan kuuluvat myös pienemmät Liancourtinluodot (Dokdo ri). Kaikkiaan kuntaan kuuluvia eri saaria on 43, mutta vain kolme niistä on asuttuja.
Saarella tavataan 62 eri eläinlajia ja 750 eri kasvilajia. Ympäröivällä merialueella on myös runsaita kalakantoja.
Vuoden keskimääräinen lämpötila Ulleungilla on 12°C ja keskimääräinen sadanta 1193 mm. Alueella esiintyy ajoittain taifuuneja ja pienempiä myrskyjä. Ulleung on myös yksi Etelä-Korean lumisimmista seuduista.
Historia
Ulleungilta on tehty joitakin arkeologisia löytöjä, jotka viittaavat ihmisasutukseen saarella pronssikaudella 1 000–300 vuotta ennen ajanlaskun alkua ja rautakaudella pronssikauden jälkeen ajanlaskun alun paikkeille saakka. Saareen on tehty mahdollisesti viittauksia Goguryeo-dynastian aikaisissa asiakirjoissa. Ensimmäinen varma maininta korealaisissa lähteissä on kuitenkin vasta vuodelta 513 Korean Sillan kuningaskunnan kaudelta, jolloin saari liitettiin kuningaskunnan alueeseen. Vuosien 1400 ja 1882 välillä saaret olivat aumattomia, kun Korean Joseon-dynastian hallitsijat tyhjensivät saaren sen asukkaista japanilaisten muodostaman uhan takia. 1880-luvulla Japani alkoi esittää vaatimuksia saaren suhteen ja se päätettiin asuttaa uudelleen Japanin vaikutusvallan hillitsemiseksi. Ensimmäiset 54 siirtolaista saapuivat saarelle vuonna 1883. Vuonna 1900 perustettiin Gangwoniin kuulunut Ulleungin kunta.
Väestö
Syyskuussa 2016 Ulleungin kunnassa oli 10 124 asukasta. Asukasluku on pienentynyt sitten vuoden 1974, jolloin kunnan asukasluku oli vielä 29 810.
Kulttuuri
thumb|Pyydystettyjä kalmareja kuivattavana. Ulleungilla syödään runsaasti meren antimia. Esimerkiksi kalmareja pyydystetään kesäkuun ja tammikuun välisenä aikana. Kalmarit kuivataan ja niitä käytetään muiden ruoka-lajien valmistukseen. Paikallisista kurpitsoista valmistetaan esimerkiksi hilloa. Myös monet saarella luonnostaan kasvavat kasvit ovat syömäkelpoisia. Kerättäviä ja käytettäviä luonnonvaraisia kasveja ovat esimerkiksi ginseng, ukonkauriit ja Allium ochotense.
Rick Adelman
pienoiskuva|Rick Adelman Richard Leonard ”Rick” Adelman (s. 16. kesäkuuta 1946) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Adelman syntyi Lynwoodissa, Kaliforniassa, ja opiskeli Saint Pius X High Schoolin jälkeen Loyola Marymount Universityssa. Hänen NBA-uransa alkoi vuonna 1968 Houston Rocketsissa (silloinen San Diego Rockets).
1,85-metrinen Adelman vetäytyi aktiiviselta peliuraltaan vuonna 1975.
Adelman on menestynyt valmentajana 1970-luvulta saakka; hän on toiminut päävalmentajana joukkueille Portland Trail Blazers (1989–1994), Golden State Warriors (1995–1997), Sacramento Kings (1998–2006) ja Houston Rockets (2007–2011). Syyskuussa 2011 hän sai saman viran Minnesota Timberwolvesissa Kurt Rambisin seuraajana. Keväällä 2014 hän lopetti valmennustehtävät.
Roque Júnior
Roque Júnior (oik. José Vítor Roque Júnior, s. 30. syyskuuta 1976 Santa Rica do Sapucai, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan 186-senttinen Roque Júnior oli keskuspuolustaja.
Maailman eliittiin italialaisessa AC Milanissa noussut Roque Júnior tunnetaan kovana taklaajana. Uransa aikana hän on Milanin lisäksi edustanut mm. São Joséa, Palmeirasia, Leedsiä ja Sienaa. Seurajoukkueuran parhaita saavutuksia ovat Brasilian cupin voitto ja Copa Mercosurin voitto vuodelta 1998, Copa Libertadoresin voitto 1999 sekä Italian cupin, Mestarien liigan ja UEFA Super Cupin voitot vuodelta 2003.
Chuck Daly
thumb|Chuck Daly vuonna 2006. Charles Jerome ”Chuck” Daly (20. heinäkuuta 1930 – 9. toukokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hänet valittiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1994.
Daly valmensi Yhdysvaltain koripallomaajoukkuetta, joka voitti kultaa vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa. Hän kuoli haimasyöpään 78-vuotiaana.
Joukkueet
Daly toimi päävalmentajana seuraaville NBA-joukkueille:
Julie Walters
Julia Mary Walters (s. 22. helmikuuta 1950 Smethwick, West Midlands, Englanti) on englantilainen näyttelijä.
Ura
Ennen ensiesiintymistään elokuvassa Educating Rita Walters työskenteli Liverpoolin paikallisteatterissa. Hän on näytellyt muun muassa Molly Weasleyta seitsemässä Harry Potter -elokuvassa. Lisäksi Walters on näytellyt esimerkiksi elokuvissa "Mamma Mia!", Jane Austenin jalanjäljillä, Billy Elliot ja Kalenteritytöt.
Yksityiselämä
Walters syntyi Smethwickissä kolmilapsisen perheen nuorimmaiseksi ja ainoaksi tytöksi. Hänen vanhempansa olivat irlantilaisia katolisia. Waltersin äiti Mary Bridget O'Brien oli postiapulainen ja isä Thomas Walters oli rakentaja ja sisustaja. Julie Waltersilla ja hänen miehellään Grant Roffeylla on yksi tytär.
A1 Uuden-Seelannin Grand Prix 2007
A1 Uuden-Seelannin Grand Prix 2007 oli A1 Grand Prix -kauden 2006–2007 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 21. tammikuuta Taupo Motorsport Parkin moottoriradalla Uudessa-Seelannissa.
Fabre d’Églantine
thumb|Fabre d’Églantine Philippe François Nazaire Fabre d’Églantine (28. heinäkuuta 1750 Carcassonne – 5. huhtikuuta 1794 Pariisi) oli ranskalainen vallankumousmies ja näytelmäkirjailija, jonka kuuluisin teos on Le Philinte de Molière.
Fabre d’Églantine oli konventin jäsen, ja hän laati vallankumouskalenterin nimistön. Hän myös osallistui Lyonin piiritykseen sekä oli Jacques Hébertin ja hänen kannattajiensa, hebertistien, pääsyyttäjä.
Fabre d’Églantine mestattiin yhdessä Georges Dantonin kanssa. Octave Aubryn mukaan d'Eglantine meni kuolemaan pää pystyssä kuten ystävänsä Danton. Eniten d’Eglantine murehti kuollessaan sitä, että vuoripuoluelaisten johtajiin kuuluva Collot d’Herbois, jolla myös oli kirjallisia harrastuksia, omisi hänen näytelmänsä omiin nimiinsä. Näin ei kuitenkaan tapahtunut.
Hänen yksityistä esineistöään, muun muassa tyylikäs käsin tehty salkku, on säilynyt yksityisissä kokoelmissa.
Kompo
Kompo tai compo tulee englannin kielen sanasta competition, kilpailu. Demoskenetapahtumissa eli demopartyillä se tarkoittaa yhtä sarjaa, johon eri ryhmät tekevät toistensa kanssa kilpailevia tuotoksia. Se on siis verrannollinen perinteisten urheilukilpailuiden lajiin. Pienempiä kompoja on toisinaan järjestetty myös demotapahtumien ulkopuolella mm. WWW-sivuilla ja IRC-kanavilla sekä 1990-luvulla BBS-järjestelmissä.
Erilaisia kompoja
Kompoissa on usein säännöt, jotka rajoittavat demon tai muun esityksen työvälineitä ja resursseja. Näin pyritään mm. luomaan haastetta, sillä nykyisin tietokoneet ovat erittäin tehokkaita. Näyttävien demojen tekeminen ei ole yhtä haastavaa kuin demoskenen syntyajoilla, kun kaikilla oli samanlaiset, yhtä tehokkaat koneet. Ohjelmoijan piti hallita monia kikkoja, jotta hän sai puserrettua tietokoneesta kaikki sen kyvyt irti. Nykyisin grafiikkapiiri on helpottanut kolmiulotteista ohjelmointia ja nopeat suorittimet antavat anteeksi kömpelöt ohjelmointiratkaisut.
Demon tiedostokoko saattaa olla rajoitettu 64 tai 4 kilotavuun (64 kB ja 4 kB introkompot). Toinen tapa vaikeuttaa ohjelmoijan työtä on rajoittaa alusta johonkin vanhaan laitteeseen kuten Commodore 64:ään tai Atari ST:hen (oldskool-kompot) tai mobiilialustaan, eli esimerkiksi matkapuhelimeen (mobiilikompot). Partyillä on kuitenkin lähes poikkeuksetta myös vapaasarja, jossa ei ole varsinaisia rajoituksia (demokompo).
Sääntörajoitukset saattavat myös olla eksoottisempia ja luoviin ratkaisuihin kannustavia. Esimerkiksi vuoden 2004 ja 2005 Alternative Partyilla oli dynaaminen demokompo, jossa sääntönä oli, että demon on oltava joka ajokerralla erilainen.
Demojen ja introjen ulkopuolella on myös grafiikka- ja musiikkikompoja. Näissä sarjoissa työt eivät ole ohjelmia vaan kuvia ja musiikkikappaleita, sillä myös grafiikka ja musiikki ovat demoskenen tärkeitä aloja. Piirretty ja mallinnettu grafiikka sekä tietokoneella ja instrumenteilla soitettu musiikki saatetaan erottaa omiin kompoihinsa. Kaikilla demopartyillä ei kuitenkaan ole järkevää olla kovin monta eri kompoa. Jos yleisön määrä on pieni, saattaa joihinkin sarjoihin tulla liian vähäinen määrä osanottajia.
Ympäristövahinko
Ympäristövahingolla tarkoitetaan yleensä ihmisten suoria toimia tai niistä aiheutuneita onnettomuuksia, joista on haittaa muulle maan eliökehälle. Vahingot voivat aiheutua veden, ilman tai maaperän pilaantumisesta, mutta myös esimerkiksi melusta, tärinästä, säteilystä, valosta, lämmöstä tai hajusta. Kyse on ympäristövahingosta, jos maaperään, veteen, viemäriin tai ilmaan on päässyt tai saattaa päästä joko räjähdysallttiita tai muita vaarallisia aineita. Sellaisia tapahtumia voivat olla esimerkiksi öljyvuodot, tehdaspalot ja kemikaalionnettomuudet. Vahingon torjunnan aloittajana toimii aina ensisijaisesti paikalliset pelastusviranomaiset. Ympäristövahinkoa vakavampi on ympäristötuho.
Magen David Adom
Magen David Adom (‎, "Punainen Daavidinkilpi", usein käännetty "Punainen Daavidintähti") on Israelissa toimiva, Punaista Ristiä ja Punaista Puolikuuta vastaava kansallinen järjestö, perustettu 1930. Se antaa lääketieteellistä apua hätätapauksissa ja hoitaa ambulanssi- sekä veripalvelua. Punaisen Ristin kansainvälinen komitea ICRC hyväksyi kesäkuussa 2006 Magen David Adomin Israelin viralliseksi apujärjestöksi Geneven sopimusten tuomine velvoitteineen, sekä Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten kansainvälisen liiton (IFRC) jäseneksi. Järjestön tunnus on punainen daavidintähti.
Perustaminen
Magen David Adom sai alkunsa vuonna 1930, jolloin perustettiin Tel Avivin paikallisosasto. Sitä seurasivat Jerusalemin ja Haifan osastot, ja viisi vuotta myöhemmin järjestö laajeni maata kattavaksi lääkintäapua tarjoavaksi järjestöksi. Vuonna 1950 knesset hyväksyi lain, joka virallisti MDAn aseman Israelin kansallisena kriisi- ja pelastuspalvelujärjestönä.
Tbilisin Dynamo
Tbilisin Dynamo eli FK Dinamo Tbilisi on perinteikäs jalkapalloseura Georgian pääkaupungista Tbilisistä.
Neuvostoliiton aikana Tbilisin Dynamo oli yksi maan parhaista seuroista. Georgian itsenäistymisen jälkeen se on voittanut maan mestaruuden lähes joka vuosi. Joukkue on saavuttanut menestystä myös kansainvälisissä seurajoukkuekilpailussa, suurimpana saavutuksena Cup-voittajien Cupin voitto vuonna 1981.
Lintuhäkki
Lintuhäkki (Bird Box) on Josh Malermanin kirjoittama kauhuromaani, joka julkaistiin vuonna 2014. Kirja kertoo post-apokalyptisestä maailmasta, jossa ihmiset joutuvat elämään pääasiassa sisätiloissa ja kulkemaan ulkona sideharso silmillään. Lintuhäkki on Malermanin esikoisromaani. Teoksen on julkaissut suomeksi Karisto ja suomentanut Pekka J. Mäkelä. Kirjaan perustuva Netflix-elokuva Bird Box sai ensi-iltansa vuonna 2018.
Kirjan jatko-osa Malorie julkaistiin heinäkuussa 2020. Suomennos Malorie – Älä katso, älä kosketa ilmestyi 21. maaliskuuta 2021.
Juoni
Yllättävä itsemurhien aalto on ajanut maailman kaaokseen. Selviytyneet tajuavat, että jokainen itsemurhan tehnyt on nähnyt jotain – jonkin selittämättömän olennon tai ilmiön, jonka alkuperää ei tunneta. Ihmiset peittävät talonsa ikkunat, jotta eivät näkisi ulos, ja lukitsevat ovensa, jotta olento ei pääsisi sisään. Ulkona selviytyneet ovat turvassa niin kauan, kun pitävät silmänsä kiinni.
Carl Friedrich Gauss
Johann Carl Friedrich Gauss FRS (,, ; 30. huhtikuuta 1777 Braunschweig – 23. helmikuuta 1855 Göttingen) oli saksalainen matemaatikko, tähtitieteilijä ja fyysikko. Hänen työnsä koskivat muun muassa tilastotiedettä, lukuteoriaa, analyysiä, differentiaaligeometriaa, maanmittausta, sähköstatiikkaa, tähtitiedettä ja optiikkaa. Gauss oli aikansa merkittävin matemaatikko ja on saanut lisänimen princeps mathematicorum (latinaa, ). Hän esitti muun muassa pienimmän neliösumman menetelmän, jolla pystytään sovittamaan jatkuvia käyriä havaintoaineistoon ja todisti algebran peruslauseen ja aritmetiikan peruslauseen, jonka mukaan jokainen luonnollinen luku voidaan esittää yksikäsitteisesti alkulukujen tulona. Gauss osoitti myös, että jokainen positiivinen kokonaisluku voidaan esittää korkeintaan kolmen kolmioluvun summana. Hän julkaisi tuloksiaan niukasti. Eräs julkaisematta jäänyt tutkimus koski epäeuklidista geometriaa – hän oli tutkinut tätä geometrian aluetta jo ennen Bolyaita ja Lobatševskiä.
Matematiikan lisäksi Gauss tunnetaan optiikan sekä sähkö- ja magnetismiopin saavutuksista. Niitä ovat esimerkiksi Gaussin kuvauslaki ja Gaussin laki magneettikentille. Gauss on eponyymi SI-järjestelmän ulkopuoliselle magneettivuon tiheyden yksikölle, gaussille (Gs). Hänen mukaansa on nimetty joka neljäs vuosi myönnettävä Carl Friedrich Gaussin palkinto.
Lapsuus
200px|thumb|left|Gaussin syntymätalo Braunschweigin Wilhelmstrasse 30:ssä vuoden 1914 asussa (aiemmin Wendengraben). Talo tuhoutui täysin pommituksissa 15. lokakuuta vuonna 1944. Carl Friedrich Gauss syntyi Braunschweigissa 30. huhtikuuta 1777 – päivää vaille viisikymmentä vuotta Isaac Newtonin kuoleman jälkeen. Gaussin vanhemmat olivat vähävaraisia työläisiä. Gaussin isä Gebhard Dietrich Gauss teki elämänsä aikana puutarhurin, muurarin, teurastajan ja vakuutusyhtiön varainhoitajan apulaisen töitä. Äiti Dorothea Bentze ei ollut käynyt koulua. Kirjoittaminen ja lukeminen tuottivat hänelle vaikeuksia, mutta hänen kerrotaan silti olleen varsin älykäs. Isää on kuvattu rehelliseksi ja oikeamieliseksi, mutta kasvattajana hyvin ankaraksi. Hän lannisti nuoren poikansa ja määräsi hänet ryhtymään kauppiaaksi. Isä ei myöskään pitänyt siitä, että Carl Friedrich käytti aikaansa harrastuksiin eikä auttanut töissä. Gaussin äiti ja eno kuitenkin huomasivat pojan lahjat ja ymmärsivät, että pojan on päästävä kehittämään niitä. Perheeseen kuului myös Gebhardin edellisestä suhteesta syntynyt poika, Johann George Heinrich Gauss.
Gaussin lapsuudesta on olemassa paljon anekdootteja, joita hän kertoi itsekin mielellään, mutta niiden totuudenmukaisuudesta ei ole varmuutta. Kerran hän putosi veteen, kun hän oli leikkimässä kotitalon läheisyydessä sijaitsevalla kanavalla, mutta hänet pelastettiin täpärästi. Gauss oppi jo varhain lukemaan kuuntelemalla, kun muut perheenjäsenet lukivat saamiaan kirjeitä ääneen. Hänen sanotaan olleen hyvä päässälaskija jo ennen kouluikää. Tästä kertoo esimerkiksi seuraava tarina: Gebhard Gauss vei 3-vuotiaan poikansa kesäisenä päivänä työpaikalleen muurausyritykseen. Kesken palkanlaskijan töiden poika huusi kovaan ääneen isälleen: ”Isä, nämä laskelmat ovat väärin!” Hämmentyneet läsnäolijat huomasivat pian virheen. Myöhempinä vuosina Gauss naureskeli asialle sanoen, että oppi laskemaan ennen kuin lukemaan. Piti tarina paikkansa tai ei, Gaussia voidaan matemaattisten taitojensa perusteella pitää lapsinerona.
Seitsemänvuotiaana Gauss aloitti koulunkäynnin kahdensadan oppilaan St. Katharinen-Volksschulessa (Pyhän Katariinan kansakoulu). Koulun rehtorina oli J. G. Büttner. Kerran 10-vuotias Gauss pääsi opiskelemaan aritmetiikkaa noin 15-vuotiaiden oppilaiden kanssa. Büttner antoi luokalle vaikean tuntuisen tehtävän: heidän piti kirjoittaa paperille luvut yhdestä sataan, laskea ne yhteen ja tuoda paperi opettajalle tarkastettavaksi. Büttner oletti oppilaiden käyttävän jonkin aikaa tehtävän tekemiseen, mutta hänen yllätyksekseen Gauss palautti paperinsa saman tien ja sanoi braunschweigin murteellaan Ligget se. Gaussin paperissa oli vain yksi luku, 5050, mikä on oikea tulos. Opettaja käski Gaussin selittää, kuinka hän oli keksinyt vastauksen niin nopeasti. Gauss sanoi: ”1+100=101, 2+99=101, 3+98=101, ja niin edelleen. Koska tällaisia pareja on sadassa 50 kappaletta, niin lopputulos on 50×101=5050.” Laskupäänsä ansiosta Gauss vältti raipaniskut, joita monet muut oppilaat saivat opettajalta väärien vastausten vuoksi. Büttner oli tuloksesta niin vakuuttunut, että osti Gaussille paremman aritmetiikan oppikirjan omatoimista opiskelua varten.
Gauss sai ohjausta Johann Christian Martin Bartelsilta. Hän eteni opinnoissaan niin nopeasti, että hallitsi jo yksitoistavuotiaana binomikaavan ja opiskeli päättymättömiä sarjoja. Kotonaan hän jatkoi opiskelemista, mutta illalla hänen piti mennä nukkumaan ajoissa, sillä perheellä ei ollut varaa polttaa kynttilöitä turhan takia.
Ennen yliopistoa
Guy Waldo Dunningtonin kirjoittaman Carl Friedrich Gauss: Titan of Science -elämäkertateoksen mukaan Gauss opiskeli eräänä päivänä matematiikkaa Braunschweigin herttuan palatsin nurmikolla. Herttuatar huomasi kirjaan syventyneen 14-vuotiaan pojan, mutta epäili aluksi hieman hänen matemaattisia taitojaan. Keskusteltuaan Gaussin kanssa herttuatar kuitenkin vakuuttui siitä, ettei tämä lukenut ainoastaan ajankuluksi vaan todella ymmärsi matematiikkaa, ja otti pojan kyvyt puheeksi herttuan kanssa. Tilanne kuvataan hieman eri tavalla Jane Muirin teoksessa Of Men and Numbers: The Story of the Great Mathematicians, jonka mukaan huhut Gaussin taidoista levisivät herttuan hoviin. Joka tapauksessa Braunschweigin herttua kiinnostui Carl Gaussista ja lähetti palvelijan hakemaan poikaa luokseen. Palvelija pyysi ensin Carlin velipuolta Georgea herttuan luokse, mutta George arvasi sen olevan väärinkäsitys ja pyysi palvelijaa ottamaan Carlin mukaansa. Georgella oli tapana vitsailla myöhemmin, että hän saattaisi olla nyt professori, jos olisi vain halunnut mennä herttuan luokse.
Braunschweigin herttuan avustamana Gauss kirjoittautui 14-vuotiaana 18. helmikuuta 1792 Collegium Carolinumiin (nyk. Braunschweigin teknillinen yliopisto), joka oli yliopistoon valmistava koulu. Kouluun hän kirjoittautui vielä nimellä Johann Friedrich Carl Gauss, mutta käytti sen jälkeen aina nimeä Carl Friedrich Gauss. Herttua tuki häntä taloudellisesti, jotta hän saisi kaikki vaadittavat matemaattiset välineet käyttöönsä. Matematiikantaitojaan hän harjoitteli lukemalla Newtonin, Eulerin ja Lagrangen kirjoituksia. Collegium Carolinumissa Gauss viihtyi neljä vuotta. Elokuussa 1795 hän sai herttualta stipendin, jonka turvin hän saattoi mennä Göttingenin yliopistoon. Gauss lähti synnyinkaupungistaan 11. lokakuuta.
Göttingenissä
Göttingenissä Gauss sai matematiikan opettajakseen Abraham Kästnerin, jota hän tapasi pitää pilkkanaan. Gauss osasi sujuvasti klassisia kieliä, etenkin latinaa, ja hän pohti vielä Göttingenissäkin, ryhtyisikö matemaatikoksi vai kielitieteilijäksi. Päiväkirjansa perusteella hän teki päätöksen 30. maaliskuuta 1796: hänestä tulisi matemaatikko. Tuona päivänä hän nimittäin ratkaisi kuuluisan, siihen asti avoimen ongelman: mitkä säännölliset monikulmiot voidaan konstruoida harpilla ja viivoittimella? Hän osoitti, että täsmälleen ne monikulmiot, joiden kulmien lukumäärän parittomat alkutekijät ovat Fermat'n lukuja. Gauss siis havaitsi, että 17-kulmio voidaan konstruoida euklidisin työkaluin. Löytöä on myöhemmin pidetty yhtenä tärkeimmistä Gaussin uralla.
Vuosi 1796 oli muutenkin hedelmällinen, sillä samana vuonna Gauss keksi lukuteorian osa-alueen modulaariaritmetiikan, joka tekee lukuteorian tutkimisen huomattavasti helpommaksi. 8. huhtikuuta hän keksi kuuluisan neliönjäännöslauseensa. Tuloksen ansiosta matemaatikot saattoivat kokeilla minkä tahansa modulaariaritmetiikan toisen asteen yhtälön ratkaisujen olemassaoloa. Toukokuun viimeisenä päivänä Gauss otaksui sittemmin todeksi osoittautuneen alkulukulauseen, jonka avulla voidaan tutkia, miten alkuluvut ovat jakautuneet kokonaislukujen joukossa. Gauss todisti myös, että jokainen positiivinen kokonaisluku voidaan esittää korkeintaan kolmen kolmioluvun summana. Tämän tuloksen hän keksi 10. heinäkuuta ja kirjoitti siitä päiväkirjaansa: "Heureka! num=." 1. lokakuuta hän julkaisi tuloksen polynomien ratkaisujen lukumäärästä, missä polynomin kertoimet kuuluvat annettuun äärelliseen kuntaan. (150 vuotta myöhemmin tämän tuloksen perusteella keksittiin niin sanotut Weilin otaksumat, jotka todistettiin vuonna 1974.)
Gaussilla oli opiskeluvuosinaan vähän ystäviä, mutta he olivat sitäkin läheisempiä. Parhaimpien ystävien joukossa oli Farkas Bolyai, josta tuli myös matemaatikko. Gaussin mielestä Bolyai oli ainoa, joka kykeni ymmärtämään hänen matemaattisia ajatuksiaan. Syyskuussa 1798 Gauss jätti opiskelunsa kesken ja palasi Braunschweigiin. Opiskelut olivat hankalassa vaiheessa, sillä herttua saattaisi lopettaa Gaussin tukemisen, eikä hän ollut vielä suorittanut tutkintoa. Onneksi herttua jatkoi tukeaan sillä ehdolla, että Gauss väittelisi Helmstedtin yliopistossa. Gauss suostui, sillä hän tunsi jo entuudestaan väitöstyönsä ohjaajan Johann Pfaffin. Rahoituksen varmistuttua Gaussin asema oli hyvä, sillä hänen ei tarvinnut etsiä töitä ja hän saattoi omistautua matematiikalle. Vuonna 1799 valmistuneessa väitöskirjassaan  Demonstratio nova theorematis omnem functionem algebraicam rationalem integram unius variabilis in factores reales primi vel secundi gradus resolvi posse Gauss todisti algebran peruslauseen ja kritisoi monia sen ajan huippumatemaatikkoja perusteellisuuden puutteesta. Nykymatemaatikot arvostavat Gaussin väitöstä paljon.
Algebran peruslause on tärkeä ja kuuluisa lause, jonka mukaan jokaisella kompleksikertoimisella polynomilla on ainakin yksi nollakohta. Todistus oli yksi ensimmäisistä puhtaista eksistenssitodistuksista, mutta silti vajavainen, koska se perustui oikeaksi todistamattomaan Jordanin käyrälauseeseen. Moni matemaatikko oli yrittänyt todistaa peruslauseen, muun muassa Jean le Rond d'Alembert, mutta tuloksetta. Algebran peruslauseelle Gauss esitti myöhemmin vielä kolme eri todistusta, joista viimeinen, vuodelta 1849, on yhtä täsmällinen kuin nykyajan matemaattiset julkaisut. Matemaattiselta kannalta se on todistuksista samalla yleisin, sillä se osoittaa, että algebran peruslause pitää paikkansa myös, kun polynomin kertoimet ovat kompleksisia. Gaussin todistukset vaikuttivat merkittävästi funktioteorian kehitykseen, ja tuon ajan matemaatikot oppivat paljon kompleksilukujen ominaisuuksista muun muassa algebran peruslauseen todistusten kautta.
Vuonna 1801 Gauss julkaisi pääteoksenaan pidetyn Disquisitiones Arithmeticae, jossa hän vihdoin esitti julkisesti eräitä aiempia tuloksiaan. Isaac Newtonin tapaan Gauss julkaisi tuloksiaan erittäin säästeliäästi, ja joitakin tärkeitä tuloksia hän jätti tyystin julkaisematta. Sinetissäänkin hän käytti mottoa Pauca sed matura. Aritmeettisten tutkimusten kirjoittamisen hän oli aloittanut jo 21-vuotiaana eli vuonna 1798. Omien tulostensa lisäksi Gauss esittelee teoksessaan Eulerin, Legendren ja Fermat'n lukuteoreettisia tuloksia.
Tähtitieteilijän uran alku ja avioliitto
Vuoden 1801 ensimmäisenä päivänä italialainen tähtitieteilijä Giuseppe Piazzi löysi Ceres-planeetan (joka nykyään luokitellaan kääpiöplaneetaksi), mutta onnistui tarkkailemaan sitä vain parina yönä. Tietoja kohteen radasta hän ehti tallentaa yhdeksän asteen verran, kunnes se katosi Auringon taakse. Franz Xaver von Zach julkaisi kesän ja syksyn aikana muutamia laskelmia kappaleen radasta. Myös Gauss osallistui kappaleen radan määrittämiseen, mutta Zachin ja hänen ystävänsä laskelmat erosivat varsin paljon. Ceres löydettiin joulukuun 7. päivänä uudelleen radalta, joka oli lähes täysin Gaussin laskelmien mukainen. Radan määrittämiseksi hän oli laskenut kahdeksannen asteen yhtälön likimääräisen ratkaisun. Zach huomautti, että ”ilman tohtori Gaussin työskentelyä ja nerokkaita laskelmia emme olisi löytäneet Ceresiä uudelleen”. Gauss kehitti tätä tarkoitusta varten pienimmän neliösumman menetelmän, jota käytetään nykyäänkin tilastollisen virheiden minimoimiseksi.
Seuraavana vuonna Gauss käytti samaa menetelmää Heinrich Olbersin löytämän Pallaksen radan määrittämiseksi, mutta tällä kertaa hän ei ratkaissut ongelmaa suoraviivaisesti, vaan muotoili yleisen ongelman mille tahansa vastaavanlaiselle kappaleelle ja ratkaisi Pallaksen radan sen avulla. Taivaankappaleiden ratojen määrittämisen ongelmien pohjalta Gauss kirjoitti Theoria motus corporum coelestium -teoksen (1809). Siinä hän esittelee havaintoaineiston virheiden käsittelyn yhteydessä niin sanotun Gaussin kellokäyrän. Käyrä tunnettiin jo ennen Gaussin syntymää, mutta siihen viitataan nykyään usein Gaussin nimellä.
Olbers ehdotti Gaussia Göttingeniin vastaperustetun yliopiston observatorion johtajaksi, mutta ehdotukseen ei tässä vaiheessa suostuttu. Pietarissakin oli kiinnostuttu Gaussista. Häntä yritettiin houkutella Pietariin eri tavoin, muun muassa valitsemalla hänet Pietarin tiedeakatemian ulkomaalaiseksi jäseneksi. Hänen mesenaattinsa sai hänet kuitenkin pidettyä Saksassa korottamalla tuntuvasti stipendin suuruutta.
Vuonna 1803 Gauss tutustui Johanna Elisabeth Rosina Osthoffiin. Osthoffia ei pidetty erityisen kauniina, eivätkä hänen kirjoittamansa kirjeet kerro kovin korkeasta koulutustasosta. Gaussiin vetosi kuitenkin voimakkaasti hänen ystävällisyytensä, iloisuutensa ja ymmärtäväisyytensä. Gauss tiesi jo tavatessaan hänet ensimmäisen kerran, että Osthoff olisi se nainen, jonka hän haluaa elämänkumppanikseen. Hän kosi ihastustaan kirjeitse 12. heinäkuuta 1804, mutta kolme kuukautta kului ilman vastausta. Gauss epäili, ettei hänen rakkautensa saanutkaan vastakaikua. Osthoffin epäröinti ei kuitenkaan johtunut rakkauden puutteesta, vaan Gaussin maineesta. Hän oli myös kuullut huhun, että Gauss olisi jo kihloissa toisen naisen kanssa. Lopulta Osthoff vastasi myöntyvästi. Rakastavaiset menivät kihloihin kiireesti, 22. marraskuuta 1804. Avioliitto solmittiin Braunschweigin Pyhän Katariinan kirkossa 9. lokakuuta vuonna 1805. Vuoden kuluttua heille syntyi ensimmäinen lapsi, poika Joseph.
Vaikeuksia yksityiselämässä
Napoleonin sodat sotkivat Gaussin elämää. Selvimmin tämä tuli esille, kun häntä tukenut herttua sai surmansa vuonna 1806 taisteltuaan ranskalaisia vastaan Preussin ja Itävallan armeijoiden johdossa. Kun stipendirahat loppuivat, Gaussin oli pakko hankkia töitä, mikä ei tosin tuottanut ongelmia. Gauss oli uransa huipulla, ja hänet haluttiin kaikkialle. Alexander von Humboldt sai hänet töihin Göttingenin yliopiston observatorioon, jonne Olbers oli jo aiemmin häntä ehdottanut. Tarinan mukaan Humboldt kysyi Laplacelta, kuka olisi Saksan paras matemaatikko. Tähän Laplace vastasi: ”Johann Friedrich Pfaff.” Vastauksesta yllättyneenä Humboldt kysyi heti perään, mitä mieltä Laplace sattui olemaan Gaussista. Tämä vastasi: ”Voi, Gauss on tietenkin maailman suurin matemaatikko!” Gaussin työhön kuului myös opettaminen Göttingenin yliopistossa. Hän inhosi opettamista yli kaiken, eivätkä oppilaatkaan pitäneet hänestä opettajana sen enempää. Tässä Göttingenin yliopiston tähtitieteen professorin hän toimi vuodesta 1807 elämänsä loppuun asti.
Braunschweigin herttuan kuolemaa seuranneen kolmen vuoden aikana Gaussin läheisistä kuolivat hänen isänsä, Johann Bentze -setänsä, vaimonsa ja kolmas lapsensa. Gaussin saama palkkakaan ei ollut erityisen suuri. Lähipiiri kritisoi voimakkaasti Gaussin ajankäyttöä: hänen ei olisi pitänyt tuhlata aikaansa tutkimuksiinsa vaan käyttää se paremmin tuottaviin askareisiin. Gauss oli tämän kaiken vuoksi todella masentunut. Päiväkirjaansa hän merkitsi: ”Kuolema on minulle elämää läheisempi.” Vaikka Johanna-vaimon kuolema oli suuri menetys, Gauss meni naimisiin vuoden sisällä Fredrica Wilhelmine Waldeckin kanssa. Häät pidettiin 4. elokuuta 1810. Heille syntyi yhteensä kolme lasta; Eugene, Wilhelm ja Theresa. Sitten Minna – kuten Gauss vaimoaan kutsui – sairastui pahaan tuberkuloosiin. Gauss teki parhaansa vaimonsa ja kodin hoitamiseksi. Se ei riittänyt, vaan Gauss kutsui leskeksi jääneen äitinsä luokseen asumaan. Gauss itse oli lupautunut Hannoveriin maanmittaajaksi. Hyvää maanmittaaja tarvittiin, koska muiden muassa maanviljelijöillä oli kiistoja rajalinjoista. Gauss käytti mittauksissaan kolmiomittausmenetelmää, joka on vaikea tasaisella seudulla kuten Hannoverissa. Matemaattisista käytännön ongelmien ratkaisuista oli paljon hyötyä myöhemmin, kun Gauss tutki differentiaaligeometriaa. Tältä alalta hän julkaisi teoksen Disquisitiones Generales Circa Superficies Curvas vuonna 1827. Siinä Gauss esittää ajatuksen avaruuden kaareutumisesta, joka tulisi olemaan Albert Einsteinin yleisen suhteellisuusteorian perustana.
Viimeiset vuodet
thumb|200px|Gaussin hautakivi Göttingenissä. Hän toivoi hautaansa 17-kulmion, kuten Arkhimedes toivoi lieriötä, jonka sisällä on mahdollisimman suuri pallo. Gauss ei saanut toivettaan läpi, mutta Braunschweigissa on häntä esittävä patsas, joka seisoo 17-sakaraisen tähden päällä. Taiteilija ajatteli 17-sivuisen monikulmion sekoittuvan ympyrään liian helposti. Gauss aloitti venäjän opiskelun aikansa kuluksi. Hän osasi jo saksan lisäksi ranskaa, kreikkaa, latinaa, englantia ja tanskaa, sekä hieman ruotsia, italiaa ja espanjaa. Kielitaitoaan hän harjaannutti kirjoittamalla kirjeitä vastaanottajan äidinkielellä. Kielten ohella hän harrasti kirjanpitoa ja pikakirjoitusta. Gauss otti askeleen kohti eläkepäiviä lopettamalla opettamisen ja luennoitsemisen Göttingenissä. Väittelyihinkään hän ei enää jaksanut ottaa osaa.
Viimeisenä elinvuotenaan Gauss kärsi muutamasta sydänkohtauksesta. Hänellä oli kammiolaajentuma eli suurentunut sydän. Gauss kuoli 23. helmikuuta vuonna 1855 Göttingenissä, joka silloin kuului Hannoverin kuningaskuntaan. Hänet haudattiin Albanifriedhofin hautausmaalle äitinsä vierelle.
Lukuteoria
Gauss käytti runsaasti aikaa huolellisuuteen ja aukottomaan päättelyyn omissa kirjoituksissaan. Esimerkki tästä on hänen lukuteoreettinen päätyönsä Disquisitiones arithmeticae, jonka levikki jäi kustantajan konkurssin vuoksi pieneksi. Lukuteoria olikin Gaussin lempialueita matematiikassa. Hänen kerrotaan sanoneen: ”Matematiikka on tieteiden kuningatar, ja lukuteoria on matematiikan kuningatar.” Teoksessaan hän esittelee monia lukuteorian kannalta olennaisia todistuksia ja ottaa käyttöön uusia käsitteitä. Yksi tällainen on kongruenssi ja sille nykyisinkin käytössä olevan merkintä (lue: a on kongruentti b modulo p). Kirjassa on seitsemän osaa, joista kolme ensimmäistä on lähinnä muiden matemaatikkojen löytöjen esittelyä. Sen jälkeen Gauss etenee kolmessa seuraavassa osassa kongruensseihin ja niihin perustuvaan modulaariseen aritmetiikkaan.
Gauss esittelee kirjassa jo alaikäisenä löytämänsä todistuksen neliönjäännöslauseelle – tai kultaiselle lauseelle, joksi hän sitä tapasi kutsua. Hän oli siitä niin innoissaan, että myöhemmin näytti sen toteen kuudella eri tavalla. Lausetta olivat ennakoineet jo Euler ja Lagrange, mutta he eivät kyenneet todistamaan sitä. Lauseen sisältö voidaan esittää seuraavassa muodossa: jos luvut p ja q ovat erisuuria parittomia alkulukuja, niin kongruenssiyhtälöt ja  ovat molemmat ratkeavia tai molemmat ratkeamattomia paitsi silloin, kun sekä p että q antavat luvulla 4 jaettaessa jakojäännökseksi luvun 3. Lauseen avulla ei siis voida ratkaista kongruenssiyhtälöä, vaan se ainoastaan kertoo, onko sille olemassa ratkaisuja.
Kirjansa viimeisessä osassa Gauss myös osoittaa mahdolliseksi 17-kulmion konstruoimisen harpin ja viivaimen avulla. Hän todisti myös, että muutkin säännölliset monikulmiot, joiden sivujen lukumäärä on Fermat'n alkuluku, ovat konstruoituvia. Sellaisia ovat myös 257- ja 65537-kulmiot. Hän ei kuitenkaan esittänyt menetelmiä, joilla nämä konstruktiot voitiin suorittaa. Myöhemmin Johann Gustav Hermes käytti kymmenen vuotta toteuttaakseen 65537-kulmion (5. Fermat'n luku).
Algebra ja analyysi
Analyysin osalta Gaussin tärkein työ on jo Albert Girardin 1600-luvulla pohtima väite, että jokaisella n-asteisella polynomilla on olemassa vähintään yksi juuri. Tälle niin sanotulle algebran peruslauseelle hän esitti ensimmäisen todistuksen omassa väitöstyössään. Elämänsä aikana Gauss todisti lauseen vielä kolmesti.
Epäeuklidinen geometria
Gauss oli vakuuttunut siitä, että Eukleideen esittämä paralleelipostulaatti voitaisiin korvata toisella olettamuksella geometrian sortumatta. Hän ei kuitenkaan julkaissut ajatuksiaan, joten kaksi muuta tutkijaa saivat kunnian epäeuklidisen geometrian löytämisestä. Toinen oli venäläinen Nikolai Lobatševski. Lobatševskin ajatukset levisivät hitaasti, mutta tulivat kuitenkin Gaussin tietoon. Vaikka Gauss yksityiskirjeissä kiittikin Lobatševskiä, hän ei ottanut kantaa tämän tuloksiin.
Toinen epäeuklidisen geometrian keksijä oli unkarilainen János Bolyai, jonka isä Farkas Bolyai oli Gaussin läheinen ystävä opiskeluaikana. Gauss kieltäytyi arvioimasta hänenkin tutkimuksiaan: ”Jos kehuisin tätä työtä, kehuisin itseäni, koska olen ajatellut samoin jo monen vuoden ajan.”
Fysiikka
Fysiikan alalla Gaussin kiinnostuksen kohteita olivat etenkin sähkö ja magnetismi. Lisäksi häntä kiinnosti optiikka, kristallografia, mekaniikka ja kapillaari-ilmiö. Fysiikan tutkimusten seurauksena hän kehitti muutamia laitteita, kuten bifilaarisen magnetometrin ja Wilhelm Eduard Weberin kanssa lennättimen prototyypin, jonka avulla Gauss ja Weber kykenivät keskustelemaan observatorion ja fysiikan laitoksen välillä. Välimatka oli 3 kilometriä. Matemaattisessa fysiikassa Gauss tutki potentiaaliteoriaa. Sähköopin alalla Gaussin laki yleistää Coulombin lain kuvaamalla matemaattisesti Faradayn esittämää sähkökentän käsitettä ja määrittelemällä sähkövuon käsitteen. Ennen SI-järjestelmää käytetyssä cgs-järjestelmässä magneettivuon tiheyden yksikkö oli nimetty gaussiksi.
Maanmittaus
Kun Gauss oli vähän aikaa maanmittaajana Hannoverissa, hän keksi työnsä ohella erittäin hyödyllisen heliotroopin. Itse asiassa heliotroopin kaltainen laite oli jo keksitty, mutta Gauss teki siitä entistä toimivamman. Laite mahdollisti aiempaa tarkemmat mittaukset jopa 110 kilometrin (15 saksan mailin) etäisyyksille. Heliotroopin toiminta perustuu auringon säteisiin ja laitteissa oleviin peileihin.
Gauss sai idean laitteen keksimiseen, kun hän katseli kaukoputkella 50 kilometrin päässä olevaa Hampurin Pyhän Mikaelin kirkon tornia. Auringonsäteet heijastuivat Gaussia kohti, mikä oli todella ärsyttävää. Mietittyään asiaa vähän aikaa Gauss keksi, kuinka auringonsäteistä saataisiin muodostettua merkkivalo, joka näkyisi päiväsaikaankin. Tämä merkki voitaisiin peilien avulla heijastaa haluttuun pisteeseen. Maanmittauksia oli aiemmin tehty öiseen aikaan, joten laitteen arveltiin olevan läpimurto. Suunniteltuaan laitteen vuonna 1821 Gauss antoi breithauptilaiselle yritykselle tehtäväksi rakentaa heliotroopin.
Vartiuksen rata
Vartiuksen rata tarkoittaa Suomen rataverkon osuutta Paltamon kunnassa sijaitsevalta Kontiomäen asemalta Suomen ja Venäjän rajalle Vartiuksen raja-asemalle. Rataosa avattiin liikenteelle vuonna 1976. Joskus rataosaa kutsutaan myös Kostamusradaksi, sillä sen kautta kulkee Kostamuksesta saapuva tavaraliikenne. Rataosalla on vain tavaraliikennettä.
Rataosalle tyypillisiä ovat vaativat nousut sekä korkeat ratapenkereet: muun muassa Vartiuksen länsipuolella ratapenkereen harja on lähes puiden latvojen tasalla. Rataosalla on myös raskaille junille erittäin vaativa pitkä Härmänmäen nousu, jossa jopa 5 400 tonnin malmipellettijunat etenevät vain hieman kävelyvauhtia nopeammin. Nousu on ollut rautatieharrastajien suosima valokuvauskohde.
Rautatieliikenteen ohjaus Vartiuksen radalla hoidetaan kaukokäytöllä Oulusta. Kansainvälisen yhdysliikenteen vaatiman työn vuoksi Vartiuksen asemalle kuitenkin jää miehitys.
Vartiuksen radan rakentaminen oli yksi 1970-luvun huomattavimmista ratahankkeista. Suomi ja Neuvostoliitto sopivat radan rakentamisesta Kostamuksen kaivokselle. Päätös radan rakentamisesta Kontiomäeltä Vartiukseen tehtiin 1973. Rakentaminen aloitettiin vuonna 1974 ja se edistyi nopeasti. Rata voitiin avata liikenteelle 1. marraskuuta 1976, vaikka rakennustyöt saatiin lopullisesti valmiiksi vasta vuonna 1980.
Vartiuksen rata sähköistettiin vuonna 2006 samaan aikaan Oulun–Kontiomäen ja Kontiomäen–Iisalmen ratojen kanssa. Jännite ajolankoihin kytkettiin 1. lokakuuta 2006 ja sähköveturivetoinen koeliikenne alkoi 1. marraskuuta 2006. Rataosan sähköistys otettiin kaupallisen liikenteen käyttöön 1. joulukuuta 2006.
Vuonna 2006 radan liikennemäärä oli 3 850 tuhatta tonnia, joka oli kokonaisuudessaan länteen suuntautuvaa liikennettä. Rata hiljeni merkittävästi helmikuun lopussa 2007, kun Raahen Rautaruukki lopetti rautamalmipellettien ostamisen Venäjältä. Liikenne alkoi uudelleen toukokuussa 2008, kun Vartiuksen kautta Kokkolan Ykspihlajaan kulkevat malmin kauttakulkukuljetukset jatkuivat.
Liberation (albumi)
Liberation on norjalaisen black metal -yhtyeen 1349:n ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Samana vuonna siitä julkaistiin myös vinyyliversio, joita painettiin 2000 kappaletta. Syyskuussa 2005 Apocalyptic Empire Records julkaisi LP-version uudestaan.
Albumilta löytyy myös Mayhem-cover "Buried by Time and Dust"
Kesän lapsi
Kesän lapsi on Tapani Kansan studioalbumi vuodelta 1976.
Kappaleet
A-puoli:
B-puoli:
Pink Cream 69
Pink Cream 69 on saksalainen hard rock -yhtye. Sen perustivat Andi Deris, Dennis Ward, Kosta Zafiriou ja Alfred Koffler Karlsruhessa vuonna 1987. Yhtye sai sopimuksen Metal Hammerin tulokkaiden bändikisassa, joka järjestettiin Ludwigsburgissa, vuosi perustamisen jälkeen. Vuonna 1994 Andi Deris jätti yhtyeen liittyäkseen saksalaiseen Helloween-yhtyeeseen. Hänet korvasi brittiläinen David Readman. Vuonna 2003 yhtyeestä tuli viisihenkinen, kun Uwe Reitenauer liittyi siihen.
Distinctive Software
Distinctive Software (DSI) on kanadalainen videopelien kehittäjä. Yrityksen perustivat Don Mattrick ja Jeff Sember vuonna. Electronic Arts osti yrityksen vuonna 1991, jolloin yrityksestä tuli EA Canada.
Megatiede
Termin ensimmäisenä esittäjänä pidetään Alvin M. Weinberg, joka Science-lehden artikkelissaan vuonna 1961 vertasi tieteen 1900-luvun saavutuksia aikaisempiin ihmisen saavutuksiin kuten pyramidit ja Versailles. Hän esitti myös että keskiaikainen uskonnollisen totuuden etsintä olisi korvautunut tieteellisen totuuden etsinnällä ja keskiajan monumentit kuten Notre Dame olisi korvautunut suurilla raketeilla, suurienergiaisilla kiihdyttimillä ja muilla uusilla monumenteilla.
Distinctive Software
Pelit
Yritys on tullut tunnetuksi kehittämällä muun muassa seuraavat pelit:
Megatiede
Historia
Toinen maailmansota toi tieteeseen suuret valtioiden rahoittamat tutkimushankkeet ja -laitokset. Näistä, usein sotilaallisista, hankkeista tunnetuin oli Yhdysvaltain Manhattan-projekti, jonka tuloksena syntyi ydinase. Rakennetuissa tutkimuslaitoksissa työskenteli tuhansia tieteilijöitä ja insinöörejä ja valtioista tuli tieteilijöiden ensisijainen tukija. Aiemmin keskeinen mesenaattien rahoittama sekä omakustanteinen tieteen tekeminen jäi suhteellisesti volyymiltaan marginaaliseksi.
Määritelmiä
Megatieteen tunnusmerkkeinä pidetään tavallisesti seuraavia: thumb|right|Suuret kilometrejä halkaisijaltaan olevat [[hiukkaskiihdytin|syklotronihiukkaskiihdyttimetit ovat tyypillisiä esimerkkejä suuresta tieteestä. Kuvassa Fermilabin Tevatron.]]
1900- ja 2000-luvun vaihteessa perinteisten "suurten tieteiden", fysiikan ja tähtitieteen, rinnalle on noussut esimerkiksi biologia, ilmeisimpänä hankeenaan Human Genome Project.
Cirkör
Circus Cirkör on ruotsalainen uuden sirkuksen ryhmä. Perustettu Tukholmassa vuonna 1995.
Cirkörin tekemiä/tuottamia esityksiä ovat mm. Trix ja 99%unknown.
Ryhmä on myös vahvasti mukana Subörb festivaalin tuottamisessa. (Subörb on katu-, taide- sekä sirkusfestivaali Albyssa Ruotsissa)
Meeri Hakala
Meeri Mirjami Hakala, o. s. Salomaa (25. helmikuuta 1922 Vilppula – 29. heinäkuuta 1994) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Näytelmiä
Lähde:
Reichstag
Reichstag (saks., kirjaimellisesti ”valtakunnanpäivät”) voi tarkoittaa seuraavia:
Juho Romakkaniemi
Elämä ja ura
Romakkaniemi tunnetaan pitkäaikaisena kokoomuksen taustavaikuttajana. Hän liittyi puolueeseen 16-vuotiaana. Romakkaniemi tutustui Jyrki Kataiseen Kokoomuksen Nuorten Liiton toiminnassa. Hän toimi kokoomusnuorten puheenjohtajana vuosina 2002–2003. Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Romakkaniemi oli ehdolla Kuopiossa, muttei tullut valituksi. Vuoden 2003 eduskuntavaaleissa hän oli ehdolla opiskelupaikkakunnaltaan Pirkanmaan vaalipiiristä. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Romakkaniemi valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon, jossa hän istui yhden kauden.
Poliittisen uransa alkuvaiheissa Romakkaniemi avusti muun muassa Reijo Paajasta ja Ville Itälää. Vuosina 2007–2012 hän kuului Kataisen avustajakuntaan tämän toimiessa pää- ja valtiovarainministerinä. Vuonna 2012 Romakkaniemi nimitettiin talouskomissaari Olli Rehnin kabinettiin. Kesäkuusta lokakuuhun 2014 Romakkaniemi oli pääministeri Alexander Stubbin poliittinen erityisavustaja. Marraskuusta 2014 alkaen hän toimi Euroopan komission varapuheenjohtaja Jyrki Kataisen kabinettipäällikkönä.
Kesällä 2021 Romakkaniemi toimi Helsingin Sanomien kolumnistina.
Vapaudenristi (Viro)
thumb|Vapaudenristin kolme lajia jakaantuvat kolmeen eri luokkaan. Viron Vapaudenristi on virolainen kunniamerkki, jonka Viron pääministeri Konstantin Päts perusti 24. helmikuuta 1919 palkitakseen ja kunnioittaakseen käynnissä olleessa Viron vapaussodassa ansioituneita. Vapaudenristejä on kolme erilaista: sotilaallisesta johtajuudesta (I), henkilökohtaisesta urheudesta (II) tai siviilissä palvelemisesta (III) ja ne kaikki jakaantuvat kolmeen eri luokkaan. Yhteensä Vapaudenristejä myönnettiin 3156, joista viimeinen 19. kesäkuuta 1925. Viimeinen elossa ollut kunniamerkin saanut oli Karl Jaanus, joka oli saanut 3. luokan vapaudenristin henkilökohtaisesta urheudesta. Hän kuoli 6. lokakuuta 2000.
Ritarikunnan kolmella eri divisionalla, joissa jokaisessa on kolme luokkaa, on omat nauhansa:
Tunnettuja henkilöitä, joille Vapaudenristi myönnettiin, ovat muun muassa Kyösti Kallio, Benito Mussolini ja Sir Winston Churchill.
Vapaudenristi sisältyy myös Tallinnan Vapaudenaukiolla vuonna 2009 paljastettuun Viron vapaussodan voitonpylvääseen. Pronssinen Vapaudenristi on myös keskeinen elementti Helsingin Vanhassa kirkkopuistossa sijaitsevassa  Vironkävijäin muistomerkissä, joka paljastettiin vuonna 1923 Viron vapaussodassa kaatuneiden suomalaisten veljeshaudalle. Haudassa lepäävien joukossa on yhdeksän Vapaudenristin ritaria.
Nimipäivä
Nimipäivä on päivä, joka vastaa almanakan nimiluettelossa olevaa nimen kohdalle merkittyä päivää. Vuoden 2020 suomalaisessa nimipäiväkalenterissa on 908 nimeä. Almanakkaan lisätään nimi, kun 1900-luvun alusta samaa nimeä on annettu noin viidellesadalle suomalaiselle. Uusien nimien lisäämisestä almanakkaan vastaa Helsingin yliopiston almanakkatoimisto, joka omistaa nimipäivälistan tekijänoikeudet.
Nimipäivän historia Suomessa
Nimipäivän vietto juontaa juurensa keskiaikaisesta pyhimyskalenterista. Sekä katolinen että ortodoksinen kirkko nimesivät kalenteriin pyhimysten muistopäiviä, usein joko heidän syntymä- tai kuolinpäiviensä mukaan, ja nimipäivät vakiintuivat osaksi suomalaista arkielämää jo 1300-luvulla. Nimipäivät olivat tärkeitä vuodenkulun merkkipäiviä; niiden mukaan ajoitettiin vuotuiset työt, kuten kylvö, sadonkorjuu, teurastus ja niin edelleen. Reformaatio karsi luterilaisesta kirkosta suuren osan katolisista perinteistä, mutta nimipäivien vietto oli niin vakiintunut käytäntö, että se jäi elämään.