cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Honda Shigetsugu
Honda Shigetsugu (1529 – 9. elokuuta 1596), tunnetaan myös nimellä Honda Sakuzaemon, oli japanilainen samurai, joka palveli Tokugawa-klaania. Vuonna 1565 hänet nimettiin Kōriki Kiyonagan ja Amano Yasukagen ohella yhdeksi Mikawan kolmesta bugyōsta, joiden oli määrä hoitaa provinssin sisäisiä asioita. Hän myös taisteli useissa taisteluissa Tokugawa Ieyasun joukoissa, ja tuli tunnetuksi nimellä "Paholais-Sakuza" tunnustuksena raivokkuudestaan. Honda Narishige oli hänen poikansa.
Goodies (kappale)
Goodies on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Ciaran kappale hänen samannimiseltä debyyttialbumiltaan, jolla myös vierailee hänen levy-yhtiötoverinsa Petey Pablo. LaFace Records julkaisi kappaleen albumin johtosinglenä 8. kesäkuuta 2004. Kappaleen sanoittivat Ciara itse, Sean Garrett, LeMarquis Jefferson sekä Craig Love, ja tuotannosta vastasi Lil Jon. Kappale nauhoitettiin vastaukseksi vierailevan artistin menestyskappaleelle "Freak-a-Leek". Kappale kertoo sanoituksiltaan neitsyydestä.
Kappale sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka yllättyivät sen viheltävästä crunk-biitistä sekä Ciaran hengittävistä vokaaleista. Kappale oli kaupallinen menestys, saavuttaen Billboard Hot 100 -listan kärjen seitsemäksi viikoksi sekä muodostuen listan historian pisimpään ensimmäisellä sijalla pysyneeksi naisartistin debyyttisingleksi sitten vuoden 1977. Se saavutti lista kärjen myös Isossa-Britanniassa sekä pääsi kymmenen parhaan joukkoon Saksassa, Uudessa-Seelannissa ja Sveitsissä. Kappaleella Ciara sai itselleen tittelin "First Lady or Princess of Crunk&B" (Crunk&B:n ensimmäinen nainen tai prinsessa).
Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon ohjasi Benny Boom ja sillä vierailevat Bone Crusher, Monica, Rasheeda, Jazze Pha, Young Jeezy ja Lil Jon. Videolla nähdään Ciara tanssimassa sinivalkoisen taustan edessä hänen taustatanssijoiden kanssa. Tällä videolla Ciara tekee "Matrixin", josta tuli myöhemmin hänen tunnusliikkeensä. Kappale on esitetty BETin 106 & Parkissa sekä vuoden 2005 Billboard Music Awardsissa kappaleiden "1, 2 Step" ja "Oh" kanssa.
Moduli (algebra)
Abstraktissa algebrassa käsite moduli on yleinen yleistys kahdesta tärkeästä algebrallisesta rakenteesta, vektoriavaruudesta ja Abelin ryhmästä.
Motivointi
Vektoriavaruudessa skalaarit muodostavat kunnan ja toimii vektoreiden skalaarikertolaskun avulla. Kertolasku toteuttaa tietyt laskutoimituslait, esimerkiksi osittelulait. Modulissa riittää, että skalaarit muodostavat renkaan, joten moduli on merkittävä yleistys vektoriavaruudesta.
Moduleiden teoria perustuu paljolti siihen, että vektoriavaruuden teoria on yleistetty moduleille. Siinä on koetettu siirtää vektoriavaruuksia koskevat tulokset renkaiden, esimerkiksi pääideaalirenkaan päälle. Tästä huolimatta modulit voivat olla hieman monimutkaisempia kuin vektoriavaruudet. Esimerkiksi kaikilla moduleilla ei ole kantaa ja vaikka olisikin, niin vapaat modulit käyttäytyvät joiltain osin merkittävästi eri lailla kuin vektoriavaruudet.
Modulit ovat keskeinen käsite kommutatiivisessa algebrassa, joka taas on tärkeä matematiikan osa-alue esimerkiksi:
Määritelmä
Renkaan R vasen moduli eli vasemmanpuolinen moduli sisältää Abelin ryhmän (M,+) ja skalaarikertolaskun R × M → M, jota merkitään rx, missä r kuuluu R:ään ja x kuuluu M:ään siten, että kaikilla R:n alkioilla r,s ja M:n alkioilla x,y on voimassa
Tätä voidaan myös sanoa M:n vasemmaksi R-moduliksi tai RM. Oikeanpuolisessa modulissa ehto 3. korvataan ehdolla (sr)x = r(sx).
Toisin kuin tässä artikkelissa oletetaan, kirjallisuudessa ei aina vaadita renkaiden olevan ykkösellisiä. Tällöin myöskään moduliehtojen ehtoa 4 ei tietenkään vaadita. Jos modulissa on kuitenkin yksikköalkio, sanotaan, että moduli on ykkösellinen.
Bimoduli on moduli joka on sekä vasen, että oikea moduli. Jos rengas R on kommutatiivinen, on vasen R-moduli sama kuin oikea R-moduli. Tällöin molempia moduleita kutsutaan yksinkertaisesti nimellä R-moduli.
Hanhijärvi (Jyväskylä)
Hanhijärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Hanhiperän lähellä sijaitseva järvi. Se on ollut Jyväskylän, Keljon ja Vesangan rekisterikylien rajalla.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 245 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 5,7 metriä ja suurin syvyys on 11,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Syväojan valuma-alueeseen (14.293) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 152,4 metriä mpy.
Miou-Miou
Miou-Miou (oik. Sylvette Héry tai Herry; s. 22. helmikuuta 1950 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä.
Miou-Miou sai vuonna 1980 parhaan naisnäyttelijän César-palkinnon roolistaan elokuvassa Minun tarinani (La dérobade, 1979). Lumiere-palkinnon hän sai 1998 roolistaan elokuvassa Nettoyage à sec (1997). Muita hänen elokuviaan ovat Riipukset (Les Valseuses, 1974), Iltapuku (Tenue de soirée, 1986) ja Milou toukokuussa (Milou en mai, 1989).
Miou-Mioulla on kaksi lasta. Ensimmäisen isä on näyttelijä Patrick Dewaere ja toisen laulaja Julien Clerc. Näyttelijästä oli käytetty kissan nau’untaan viittaavaa lempinimeä jo ennen huomattavaa menestystä 1970-luvulla.
Lause
Lause on sanoista muodostuva rakenne ja yksi kielen perusyksiköistä. Toisiinsa rinnasteisesti tai alisteisesti kytkeytyvien lauseiden kokonaisuutta voidaan kutsua yhdyslauseeksi eli kompleksiseksi lauseeksi.
Lause rakentuu persoonamuotoisen verbin ympärille.
Kirjoituksessa lause tai yhdyslause ilmenee tavallisesti virkkeenä, joka alkaa suuraakkosella ja päättyy pisteeseen, kysymysmerkkiin tai huutomerkkiin. Puheessa lause ilmenee lausumana, joka edustaa jotain tilanteeseen sopivaa puhetoimintoa, kuten käskyä, kysymystä tai vastausta. Virkkeistä ja lausumista puhuttaessa näkökulma on kuitenkin toisenlainen kuin lauseista puhuttaessa, sillä pikemmin kuin rakenteellisiksi kokonaisuuksiksi ne hahmottuvat jonkin tekstin tai keskustelun osiksi.
Lauseen määritteleminen on tuottanut kielitieteilijöille päänvaivaa antiikista lähtien, eikä täsmällistä määritelmää oikeastaan ole. Perinteisesti lauseen on ajateltu olevan kielellinen ilmaus, joka kuvaa yhden kokonaisen ajatuksen, mutta tällaista semanttista määritelmää ei voi pitää kovin tieteellisenä. Se ei tarkkaan ottaen päde sivulauseisiin eikä oikeastaan sellaisiin päälauseisiinkaan, joihin sivulause liittyy täydennyksenä.
Lauseen rakenne
Kielten välillä on suuriakin eroja siinä, miten lauseet rakentuvat, mutta tiettyjä perusominaisuuksia pystytään nimeämään. Strukturalistisen kielioppiteorian mukaan lause rakentuu peräkkäisistä ja osin sisäkkäisistäkin lausekkeista, jotka puolestaan muodostuvat edussanasta ja sen mahdollisista laajennuksista. Edussana on lausekkeen ydin, joka lauserakenteessa voi yksinään edustaa koko lauseketta ja toisaalta toimii lausekkeen sisäisessä rakenteessa laajennustensa pääsanana. Laajennukset voivat olla joko täydennyksiä eli pääsanan välttämättömiä seuralaisia tai määritteitä, jotka antavat lisätietoa pääsanan tarkoitteesta mutta ovat lauseopillisesti valinnaisia.
Lausekkeet muodostuvat ja liittyvät toisiinsa kielelle ominaisten sääntöjen mukaan. Näitä sääntöjä ja lainalaisuuksia tutkii syntaksi eli lauseoppi.
Predikaatio lauseessa
Lauseen lähes yleismaailmalliseksi ominaisuudeksi ajatellaan usein, että se kuvaa jotain tilaa, tapahtumaa, muutosta, tunnetta, ajatusta tai tulosta. Lähes kaikissa maailman kielissä tätä ilmaistaan predikaatilla, jona toimii tai johon sisältyy finiittinen verbi. Finiittisiksi määritellään muoto-opillisin perustein ne verbimuodot, jotka ilmentävät persoonataivutusta. Esimerkiksi jokaisessa kieliopillisesti korrektissa suomenkielisessä lauseessa on yksi persoonamuotoinen verbi (kun myös passiivi lasketaan persoonamuodoksi). Jos predikaattina toimii verbin liittomuoto, finiittiverbi on apuverbi (suomen kieltolauseessa kieltoapuverbi).
Persoonataivutukseen perustuva finiittisyyden määritelmä ei tosin ole kovin hyödyllinen tarkasteltaessa esimerkiksi englantia, jossa persoona usein ei mitenkään ilmene verbin muodosta. Tällöin finiittisyys saattaakin paremmin olla todettavissa lauseopillisin perustein.
Lauseita koskeva säännöstö on osin sopimuksenvarainen ja keinotekoinen. Käytännössä täyden lauseen voi välillä korvata elliptisesti vajaa lause, jossa predikaatti jätetään mainitsematta, koska se on mainittu jo edeltävässä lauseessa. Seuraavassa esimerkkivirkkeessä on kaksi rinnasteista lausetta, joista ensimmäisen predikaatti tekee hahmottuu myös jälkimmäisen lauseen predikaatiksi:
Etenkin puheessa esiintyy runsaasti lausumia, joista predikaatti puuttuu joko elliptisesti tai muutoin. Predikaatittomistakin lausumista (tai niitä kirjoituksessa jäljittelevistä virkkeistä) voi muodostua tilannekohtaisesti ymmärrettäviä keskusteluita tai ainakin keskustelunkatkelmia:
Suomen kielioppi tunnistaa lauseiden ohella myös lauseenvastikkeita eli lauseiden kaltaisia rakenteita, joissa persoonamuotoista predikaattia vastaa verbin nominaalimuoto (infinitiivi tai partisiippi).
Joskus predikaatin paikan lauseessa voi täyttää niin sanottu kopula eli merkitykseltään tyhjä verbi, jonka tehtävänä on oikeastaan vain kuvata kieliopillisia suhteita. Kopula kytkee jotkin lauseen osat toisiinsa, mutta sen merkitys ei ole ymmärtämisen kannalta olennainen. Suomessa kopulana voidaan pitää olla-verbiä. Esimerkiksi lauseessa nainen on kaunis kopulan tehtävä on yhdistää subjekti ja predikatiivi toisiinsa ja täyttää suomen syntaktiset vaatimukset. Merkitys ei muuttuisi, vaikka kopulan jättäisi pois, mutta tulos olisi lauseopillisesti epänormaali: nainen kaunis. – Lauseessa minulla on koira puolestaan olla-verbillä voidaan ajatella olevan omistamista ilmaiseva funktio, jolloin se ei ole tyhjä. Tosin tässäkin tapauksessa olla-verbi oikeastaan vain täydentää adessiivi-sijaa (minulla), joka varsinaisesti ilmaisee omistajan.
Lausetyypit
Lauseita voidaan jakaa alatyyppeihin ilmausten hierarkian ja niiden esiintymisvapauden perusteella. Vaihtoehtoisesti lauseita voidaan luokitella sisällöllisesti niiden edustaman puhetoiminnon (toteamus, kysymys, käsky tms.) perusteella.
Päälause
Päälause voi esiintyä itsenäisenä ja näin muodostaa kirjoituksessa yksinäänkin virkkeen. Semanttisesti ajateltuna päälause (joskus täydentävine sivulauseineen) ilmaisee yhden kokonaisen ajatuksen:
Päälauseet voivat yhdistyä niin toisiin päälauseisiin kuin sivulauseisiinkin. Mikäli kaksi päälausetta muodostaa yhdyslauseen, ne ovat keskenään rinnasteisia. Tällöin molemmat yhdyslauseen osat ovat samanarvoisia eli ne ilmaisevat rakenteen kannalta kaksi yhtä oleellista asiaa. Rinnasteiset päälauseet yhdistetään rinnastavalla sidesanalla eli rinnastuskonjunktiolla (ja, sekä, sekä–että, ‐kä, eli, tai, joko–tai, vai, mutta, vaan, sillä). Usein rinnasteisilla lauseilla on jokin yhteinen lauseenjäsen (kuten seuraavassa esimerkissä subjekti Saija), jota on tarpeetonta toistaa:
Mikäli päälauseilla ei ole merkittävää yhteistä lauseenjäsentä, sidesanan eteen kirjoitetaan pilkku:
On huomattava, että rinnasteisissa lauseissa erikseen esiintyvät sanat eivät ole yhteinen lauseenjäsen, vaikka ne samassa lauseopillisessa roolissa viittaisivat samaan tarkoitteeseen (esimerkiksi subjekteina henkilön nimi Saija ja samaan henkilöön viittaava pronomini hän). Tällöinkin päälauseet siis erotetaan toisistaan pilkulla:
Jos yhteinen subjekti sen sijaan ilmenee pelkästään predikaatin persoonamuodosta, se tulkitaan tavallisesti yhteiseksi lauseenjäseneksi eikä lauseiden väliin merkitä pilkkua:
Jos lauseet ovat hyvin lyhyitä, pilkun voi jättää pois, vaikkei mitään yhteistä lauseenjäsentä olisikaan:
Sivulause päälauseen laajennuksena
Sivulause täydentää tai määrittää päälausetta tai jotain sen lauseenjäsentä eikä voi koskaan esiintyä yksin. Sen esiintymisvapaus on siis rajattu. Sivulauseen suhde päälauseeseen on aina alisteinen, sillä päälause on rakenteen hallitseva lause. Kirjoituksessa pää- ja sivulause erotetaan toisistaan pilkulla:
Jotkin sivulausetyypit voivat esiintyä päälauseensa edelläkin, mutta joka tapauksessa lauseet erotetaan toisistaan pilkulla:
Jos sivulause jää kahden rinnasteisen päälauseen väliin, se erotetaan kummastakin pilkulla:
Toisinaan sivulause voi työntyä päälauseen keskellekin (esimerkiksi subjektin ja predikaatin väliin), mikä tosin helposti antaa kömpelöhkön vaikutelman, jos sivulause on pitkä. Myös tällaisen niin sanotun kiilalauseen alkuun ja loppuun lisätään pilkku:
Jos virke alkaa sanaparilla se että, se joka tai se mikä, ensimmäinen pilkku jää kuitenkin usein pois:
Rinnasteiset ja alisteiset sivulauseet
Toiseen sivulauseeseen nähden sivulause voi olla rinnasteinen tai alisteinen. Rinnasteisia sivulauseet ovat, kun ne laajentavat samaa päälausetta. Tällöin kummankin sivulauseen voi ajatella alkavan alistussanalla, joka yleensä kuitenkin mainitaan vain ensimmäisessä sivulauseessa. Kahden rinnastuskonjunktiolla yhdistetyn sivulauseen väliin ei merkitä pilkkua:
Alisteinen lause erotetaan pilkulla hallitsevasta lauseesta riippumatta siitä, onko tämä päälause tai toinen sivulause:
Joskus sivulause voi kiilautua suoraan ylemmäntasoisen konjunktion perään, niin että muodostuu konjunktiopari (esimerkiksi ja että, ja kun, ja jos, ja vaikka, että jos, että kun, että vaikka, mutta jos, mutta kun, tai että, tai kun, tai vaikka). Tällaisten konjunktioparien välistä pilkku jää pois:
Sivulauseiden tyypit
Sivulauseita on kolmenlaisia:
Jaottelu sisällöllisin kriteerein
Lauseet voidaan jakaa myös sen perusteella, mitä ne ilmaisevat. Näin erotetaan muun muassa väitelause, kysymyslause ja huudahduslause.
Historiallisen kehityksen aikana lauseita on eroteltu lukemattomin kriteerein, sillä voi osin olla vaikea vetää rajaa siihen, kuinka syvälle tyyli- ja vivahde-eroihin on syytä mennä.
Kōriki Kiyonaga
Kōriki Kiyonaga (1530 – 12. maaliskuuta 1608) oli japanilainen daimio. Hän oli kotoisin Mikawan provinssista, ja palveli Tokugawa-klaania kuolemaansa asti.
Kiyonaga liittyi Tokugawa Ieyasuun vuonna 1552. Tuolloin hän toimi yhtenä Ieyasun kolmesta bugyōsta yhdessä Amano Yasukagen ja Honda Shigetsugun kanssa. Kiyonaga tunnettiin armeliaisuudestaan työssään, mikä toi hänelle lempinimen "Buddha Kōriki".
Kiyonaga oli myös mukana useissa taisteluissa. Hän muonitti Odakan linnoitusta Okehazaman taistelun aikaan, auttoi Ikkō-ikki-liikkeen kukistamisessa ja otti osaa Komakin kampanjaan. Hän myös auttoi laivojen rakentamisessa Toyotomi Hideyoshin Korean kampanjaa varten.
Vuonna 1590 Kiyonaga nimitettiin daimioksi, ja hänelle myönnettiin 20 000 kokun arvoinen Iwatsukin lääni. Kiyonagan pojan Kōriki Masanagan kuoltua vuonna 1599, Kiyonaga jäi eläkkeelle ja siirsi klaaninsa johtajuuden lapsenlapselleen Kōriki Tadafusalle.
Paliskunta
thumb|250px|Vaadin ja vasa Kiimingin paliskunnan alueella Hillatien varressa [[Utajärvi|Utajärvellä, elokuussa 2008.]] Paliskunta on poronhoitoalueen paikallisorganisaatio. Poronhoitolain mukaan paliskunnan muodostavat poronhoitoalueella asuvat poronomistajat, joiden poroja hoidetaan paliskunnan alueella. Laki toteaa myös, että paliskunnan tehtävänä on huolehtia siitä, että paliskunnan osakkaiden porot hoidetaan paliskunnan alueella ja että paliskunnan osakkaiden harjoittamaan poronhoitoon kuuluvat työt tulevat tehdyiksi. Vuonna 2006 paliskuntia oli 56. Näistä 40 oli Lapin ja 16 Oulun läänissä.
Kitkan viisas
Kitkan viisas -nimitystä käytetään Koillismaan ylänköalueen järvistä pyydetyistä muikuista, joiden erityisominaisuutena on pehmeä ruoto. Kitkan viisas -muikku on lisätty vuonna 2013 komission asetuksella niiden tuotteiden joukkoon, joilla on suojattu alkuperänimitys (SAN).
Paliskunta
Paliskunnat muodostavat Paliskuntain yhdistyksen.
Kitkan viisas
Alueen arktisten olosuhteiden ja vesistöjen vähäravinteisuuden takia Kitkan viisas on useimpia muita makean veden muikkukantoja huomattavasti pienempi, noin kahdeksan senttimetrin pituinen ja 4–5 gramman painoinen. Pienen koon takia Kitkan viisaan ruoto ei kovetu vaan se säilyy pehmeänä.
Kitkan Legendat -peli
Kuusamolaismuikusta on myös julkaistu tietokonepeli Kitkan Legendat. Pelissä tutustutaan Kitkan viisaan elinympäristöön. Peli on strateginen kalastuspeli, jossa tavoitteena on hankkia elanto kalastamalla. Peliä ovat olleet kehittämässä myös ammattikalastajat.
Brewster F2A
Brewster F2A Buffalo oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen moderni tukialushävittäjä 1930-luvun lopulla. Kone tunnetaan yleisesti lempinimellä ”Buffalo”, joka sille annettiin Britannian kuninkaallisissa ilmavoimissa. Alankomaiden Itä-Intian ilmavoimat käytti Brewsteriä ketterämpiä japanilaishävittäjiä vastaan vaatimattomalla menestyksellä. Suomen ilmavoimat olivat koneen merkittävin ja menestyksekkäin käyttäjä. Suomessa kone tunnettiin nimellä ”Brewster” tai lempinimillä, joita olivat muun muassa ”Pylly-Valtteri”, ”Taivaan helmi”, ”Lentävä kaljatynnyri” ja ”Ryysteri”.
Historia
Yhdysvaltain laivasto alkoi 1930-luvun alussa suunnitella uuden Grumman F3F -kaksitasot korvaavan hävittäjäkoneen hankintaa. Koneen tuli olla yksitasoinen ja riittävän tehokas. Tarjouskilpailuun hyväksyttiin Grumman- ja Brewster-yhtiöt. Vuonna 1936 Brewster Aeronautical Corporation -yhtiö (Long Island, New York) toimitti prototyypin XF2A-1, joka lensi ensilentonsa 2. joulukuuta 1937. Sen lento-ominaisuudet osoittautuivat erinomaisiksi. Suorituskyky oli kuitenkin puutteellinen ja prototyyppi vietiin tutkittavaksi NACA:n suureen tuulitunneliin Virginian Langleyhin. Siellä suoritettujen tutkimusten ja kattavan koelento-ohjelman jälkeen prototyyppiin tehtiin muutoksia, jolloin myös suorituskyky parani olennaisesti: huippunopeus nousi 490 kilometriin tunnissa 5 000 metrin korkeudessa.
Kilpailu Grummanin XF4F-1:n kanssa alkoi maaliskuussa 1938 Anacostiassa. Brewsterin voitettua tarjouskilpailun yhtiö sai 54 koneen tilauksen 11. kesäkuuta 1938. Tuotantosarjan koneisiin asennettiin 940 hevosvoiman R-1820-34-moottori. Aseistukseksi tuli yksi .30-06-kaliiperinen ja yksi .50-kaliiperinen konekivääri rungossa ja kahden .50-kaliiperisen konekiväärin asennusvalmius siivissä. Ensimmäinen sarjakone valmistui kesällä 1939. Joulukuun puoliväliin 1939 mennessä laivastolle oli toimitettu yksitoista F2A-1:tä (tehtaan tyyppi Model 239), joista yhdeksän konetta toimitettiin USS Saratogalle (VF-3-laivue). Loppuja sarjakoneita ei toimitettu laivastolle, vaan ne myytiin Suomeen.
Brewster Aeronautical Corporationin tehtaat sijaitsivat Long Islandilla New Yorkissa ja myöhemmin myös Newarkin lentokentällä New Jerseyssä. Sodasta johtuva koneiden suuri tuotantovauhti aiheutti hallitsematonta valmistuskapasiteetin kasvua ja työvoimapulaa, jonka vuoksi jouduttiin palkkaamaan epämääräistäkin työvoimaa. Tehtaalla paljastui jopa sabotaasia. Naval Aircraft Factory (Yhdysvaltain laivaston lentokonetehdas) otti vuonna 1942 lopulta Brewster Aeronautical Corporationin valvontaansa yhtiön huonon johtamisen ja jatkuvien toimitusvaikeuksien takia.
Koneen eri tyypit olivat: pienoiskuva|Brewster XF2A-1 prototyyppi Yhdysvaltain laivaston kuvassa. XF2A-2-prototyyppiin asennettiin voimakkaampi 1 200-hevosvoimainen R-1820-40, jolla huippunopeus kasvoi hieman. Yhdysvaltain Laivasto hankki Suomeen myytyjen koneiden tilalle 43 uudenmallista F2A-2 konetta ja loput F2A-1:t modifioitiin vastaamaan F2A-2 mallia.
Yhdysvaltain laivasto sai lisää tukialuksia sodan laajetessa. Viimeiset 108 Brewsterin F2A-3-hävittäjää tilattiin tammikuussa 1941. Tässä versiossa oli pidempi nokka, lisää panssarointia ja enemmän ammuksia. Tyhjäpaino oli 463 kilogrammaa suurempi kuin alkuperäisessä koneessa, mikä heikensi koneen nousu- ja liikehtimiskykyä.
Brewster-tehdas ajautui toimitusvaikeuksiin suurten tilausmäärien vuoksi. Se joutui Yhdysvaltain viranomaisten seurantaan myös monien epäselvyyksien takia: esimerkiksi ammattiyhdistyksellä oli mafiakytkentöjä. Yhtiö otettiin valtion valvontaan keväällä 1942. Brewsterin paikan tukialuksilla otti Grumman F4F Wildcat.
Kaitajärvi (Jyväskylä, Reijunperä)
Kaitajärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Reijunperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Brewster F2A
Historia
pienoiskuva|Yhdysvaltalainen Brewster F2A-3. Yhdysvaltain laivastossa ei saavutettu Brewstereilla yhtään ilmavoittoa tukialuskäytössä. Koneet siirrettiin merijalkaväen käyttöön.
Kaitajärvi (Jyväskylä, Reijunperä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 32 hehtaaria, se on 1,6 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0014 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 9,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä.
Brewster F2A
Historia
Englanti hankki F2A-2 (B-339E) -koneita Itä-Aasiassa toimiville laivueilleen. Kone sai brittiläisiltä kutsumanimen Buffalo. Brittiläisten koneet tuhoutuivat ajan mittaan taisteluissa. Jäljelle jääneitä koneita toimitettiin Australiaan.
Kaitajärvi (Jyväskylä, Reijunperä)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Syväojan valuma-alueeseen (14.293) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,6 metriä mpy.
Brewster F2A
Historia
Kaikkiaan Brewster-hävittäjää rakennettiin eri tyyppimerkintöjen alla 509 konetta.
Midwayn taistelu
Midwayn taistelussa 4. kesäkuuta 1942 oli amerikkalaisten Brewsterien ensimmäinen ja viimeinen merkittävä operaatio, johon osallistui 21 F2A-3:ta. Mukana oli myös kaksi Grumman F4F Wildcat - paria. Amerikkalaisten onnistui hyökätä ennen japanilaisten Mitsubishi A6M Reisen - saattohävittäjien reagointia. A6M- koneiden ominaisuudet yllättivät, mutta johtivat myös esimerkiksi yliarviointiin nousunopeudesta. Sekä selviytyneet Brewster- että Grumman - lentäjät käyttivät A6M - konetta vastaan irtautumiseen jyrkkää syöksyä tai puolivaakakierre + syöksy- yhdistelmää alaspäin. Japanilaiset ampuivat 13 konetta alas. Kapteeni Humberdt ampui alas A6M:n suoraan edestä. Japanilaisten tappiot olivat yhdeksän konetta. Amerikkalaisten lentäjien menetyksiin vaikutti, että japanilaiset tulittivat hypänneitä lentäjiä. Taistelun kulkuun vaikutti myös japanilaisten lentäjien tuolloin erittäin korkea taso, sillä osalla piloteista oli jo sotakokemusta Japanin - Kiinan sodasta. Sekä Brewster- että Grumman-hävittäjää kritisoitiin. Midwayn taistelun jälkeen Brewster siirrettiin harjoituskäyttöön.
Hankinta Suomeen
Toukokuussa 1938 tehtiin Suomen ilmavoimille perushankintaohjelma, johon kuului kolme hävittäjä-, neljä maayhteistoiminta-, yksi meriyhteistoiminta ja kolme kaukotoimintalaivuetta. Kolmesta hävittäjälaivueesta yksi toimi Bristol Bulldog- ja kaksi Fokker D.XXI -hävittäjillä. Helmikuussa 1939 herättiin huomaamaan, että lentokaluston sodanaikainen täydennys oli ratkaisematta. Lisäksi huhtikuussa 1939 Ilmavoimien esikunnassa tehtiin esitys yhden kaukotoimintalaivueen korvaamisesta hävittäjälaivueella. Varakaluston puute sekä yhden hävittäjälaivueen lisäystarve kiristyvän ulkopoliittisen tilanteen lisäksi olivat ne tekijät, jotka aktivoivat suomalaiset tekemään hävittäjäkauppaa keväällä ja kesällä 1939. Parempien puuttuessa neljännelle hävittäjälaivueelle tilattiin Fiat G.50 -hävittäjät lokakuussa 1939.
Ilmavoimien komentaja, kenraalimajuri J.F.Lundqvist, otti yhteyttä 17. lokakuuta 1939 Suomen Washingtonin suurlähetystöön ja pyysi hankkimaan hävittäjäkoneita tyypistä välittämättä. Ainoat vaatimukset olivat 87-oktaanisen polttoaineen ja konekiväärinpatruunoiden sopivuus. Suomen sotilasasiamies Yhdysvalloissa, eversti Zilliacus ryhtyi hankkimaan tarjouksia. Talvisota syttyi marraskuun lopussa 1939 Neuvostoliiton hyökättyä Suomeen. Sotatalouspäällikkö Grandell sähkötti Washingtonin suurlähetystöön, että Suomi tarvitsee heti 30 hävittäjää ja vähän myöhemmin konemäärä nostettiin 50:een. Toimitus haluttiin suoraan varastosta, mutta tällaisia varastoja ei kenelläkään ollut, ja Yhdysvaltain liittovaltion lait kielsivät myymästä armeijan ilmavoimille tai laivastolle toimitettuja koneita.
Presidentti Ryti ja suurlähettiläs Procopé kehittivät juonen, jonka mukaan yli 100 Yhdysvaltain armeijan ilmavoimille valmistumassa olevaa konetta myytäisiin Suomelle, ja Yhdysvallat saisi korvaavat koneet myöhemmin tehtailta. Sotamateriaalin vientikielto ei ollut vielä voimassa, Suomi ei ollut sodassa virallisesti ja koneet olivat toimittamattomina vielä tehtaiden omaisuutta. Kauppaa järjesteltiin muun muassa presidentti Rooseveltin kanssa. 13. joulukuuta 1939 Suomi sai luvan ostaa 43 Yhdysvaltain laivastolle valmistumassa olevaa Brewster F2A-1 -hävittäjää. Niitä pidettiin jo vanhentuneena, sillä isommalla moottorilla varustetun F2A-2:n prototyyppi oli toimitettu vastaanottokokeisiin jo heinäkuussa 1939 ja sen toivottiin olevan F2A-1:tä parempi. 54:stä tilatusta koneesta 11 oli toimitettu lentotukialus Saratogalle.
Kauppa Brewster Aeronautical Corporationin kanssa tehtiin 16. joulukuuta 1939, ja se koski 44 Brewster Model 239:ää (F2A-1:n vientiversio). Kauppahinta oli korkea (54 000 dollaria koneelta) eikä hinta sisältänyt laivaston omaisuutta (muun muassa tukialusvarustus, aseet, tähtäimet ja mittarit), joiden riisuminen koneista tuli suomalaisille yllätyksenä. Jo asennetut moottorit vaihdettiin G-5-moottoreihin, sillä asennettu Wright R 1820-34 oli vientikiellossa. Kuusi koneista jouduttiin ottamaan Belgian tilauksesta ja niihin jouduttiin tekemään suuri eturunkomodifikaatio. Koneisiin jäi vikoja ja osia jäi puuttumaan. Vain kolme konetta kokoonpantiin ja koelennettiin Yhdysvalloissa.
Koneet toimitettiin kuljetuslaatikoihin pakattuna rahtilaivalla Norjan Stavangeriin, ja sieltä rautateitse Ruotsiin. Brewsterit koottiin Saabin lentokonetehtaalla Trollhättanissa, jossa ruotsalaiset kokosivat saksalaisia Junkers Ju 86 -pommikoneita Flygvärnetiään varten. Saabin tehtaan silloisena johtajana toimi marsalkka Mannerheimin sisarenpoika kreivi Clas Eric Sparré (1898–1948). Ensimmäiset neljä konetta lennettiin Suomeen 1. maaliskuuta 1940 ja viimeinen saapui kaksi kuukautta myöhemmin.
Mititei
270px|right|thumb|Mititein grillausta 270px|right|thumb|Tyypillisiä kasvispohjaisia lisukkeita mititein oheen Mititei, joskus myös mici, on romanialainen jauhelihasta valmistettava perinteinen makkaran muotoinen liharuokalaji, jonka vastine on länsibalkanilainen ćevapčići.
Brewster F2A
Hankinta Suomeen
Suomi oli kiinnostunut ostamaan myös kaikki Belgian tilaamat Brewster-hävittäjät. Brewster ehdotti 29. joulukuuta 1939, että Suomi pyytäisi Belgiaa siirtämään omia tilauksiaan niin, että Suomeen voitaisiin toimittaa toivotut 60 konetta heti toimitettujen 44:n jälkeen ja Suomi sitoutuisi maksamaan korkokulut Belgialle. Sopimusta Belgian kanssa ei syntynyt.
Mititei
Valmistamisessa käytetään yleensä sekä sian- että lampaanlihaa ja usein erilaisia paprikoita sekä valkosipulia. Seosta voi maustaa erilaisilla yrttimausteilla sekä tarpeen mukaan suolalla.
Brewster F2A
Hankinta Suomeen
Huhtikuussa 1940 neuvoteltiin valmistuslisenssin hankkimisesta Brewsteriltä. Hintakin lisenssille saatiin mutta tuntemattomasta syystä Brewster antoi 27. toukokuuta 1940 kieltävän vastauksen. Kauppayhteyksien katkettua Brewsterin varaosia aloitettiin suunnitella ja valmistaa Suomessa. Puusiipi- ja muut kokeilut johtivat Brewster-kloonin Humun suunnitteluun. Humusta ehdittiin rakentaa vain prototyyppi, joka on nähtävillä entisöitynä Keski-Suomen ilmailumuseossa Tikkakoskella.
Mititei
Ruokalajia voidaan nauttia esimerkiksi paikallisen hedelmäviinan ţuicăn yhteydessä.
Brewster F2A
Talvisota
Ennen talvisodan päättymistä Suomeen lennettiin kuusi Brewsteriä, joista viisi ehdittiin saada lentokäyttöön talvisodan viimeisiksi viikoiksi Hollolan Pyhäniemeen 22. hävittäjälentolaivueelle. Sotatoimissa koneita ei ehditty käyttää. Talvisodan aselepo solmittiin 13. maaliskuuta 1940.
Jatkosota
Välirauhan aikana LeLv 24 varustettiin Brewster-kalustolla. Jatkosodan alussa Brewsterit muodostivat hävittäjäkaluston rungon ennen Messerschmitt Bf 109:n hankkimista. Jatkosodan ensimmäisinä vuosina Brewsterit osoittautuivat erinomaisiksi hävittäjäkoneiksi Neuvostoliiton ilmavoimia vastaan LeLv 24:n ollessa menestyksekkäin hävittäjäyksikkö. Se saavutti Brewstereilla ennätykselliset 460 ilmavoittoa. Neuvostoliiton I-153 Tsaika- ja I-16 Rata- hävittäjät olivat jatkosodan alussa täysin alakynnessä suorituskykyiseen ja raskaasti aseistettuun Brewsteriin verrattuna jota käytettiin oikein ketteriä konetyyppejä vastaan.
Tiffany Haddish
Elämä ja ura
Haddish syntyi Los Angelesissa etiopianjuutalaistaustaiselle isälle ja afroamerikkalaiselle äidille. Isä poistui kuvioista pian Haddishin syntymän jälkeen. Haddish kasvoi South Centralin kaupunginosassa. Hänen ollessaan 9-vuotias hänen äitinsä sai vakavan aivovamman autokolarissa, minkä jälkeen hän joutui huolehtimaan sisaruksistaan. 12-vuotiaana hänet sijoitettiin sijaiskotiin, ja 15-vuotiaana hän asettui asumaan sisaruksiensa kanssa isoäitinsä luokse.
Makrolidit
thumb|Erytromysiinin rakennekaava Makrolidit ovat monimutkaisia kemiallisia yhdisteitä, joille tyypillinen rakenneominaisuus on makrosyklinen laktonirengas, jossa hiiliatomeja on tyypillisesti 13–15. Laktonirenkaaseen on liittyneenä yksi tai useampi sokerijohdannainen.
Tiffany Haddish
Elämä ja ura
Haddish aloitti uransa stand up -koomikkona. Hän on kertonut asuneensa uransa alkuvaiheessa autossaan. Saatuaan huomiota esiinnyttyään Who’s Got Jokes? -ohjelmassa vuonna 2006 hän alkoi tehdä myös näyttelijänrooleja.
Brewster F2A
Jatkosota
Toukokuussa 1944 BW-kalusto luovutettiin LeLv 26:lle, joka sekin saavutti silloin jo vanhentuneella kalustollaan 17 ilmavoittoa.
Tiffany Haddish
Elämä ja ura
Vuonna 2016 Haddish näytteli elokuvassa Keanu. Hän teki läpimurtoroolinsa vuoden 2017 elokuvassa Girls Strip, josta hän sai muun muassa BET Awards -palkinnon. Marraskuussa 2017 Haddish juonsi ensimmäisenä afroamerikkalaisena naiskoomikkona Saturday Night Live -ohjelmaa, mistä hänelle myönnettiin Emmy-palkinto. Hän julkaisi omaelämäkerrallisen kirjan The Last Black Unicorn vuonna 2017, joka oli Grammy-palkinnon ehdokkaana. Vuonna 2018 hän alkoi näyttelemään The Last O.G. -televisiosarjassa.
Makrolidit
Makrolidien on huomattu soveltuvan lääkinnälliseen käyttöön antibioottina, koska ne estävät bakteerien proteiinisynteesiä. Antibakteerista tehoa makrolideilla on muun muassa stafylokokkeja ja streptokokkeja vastaan, mutta tehoa on osoitettu myös klamydiaa, riketsiaa, mykoplasmaa ja jopa tuberkuloosia aiheuttavia mykobakteereja vastaan. Osa bakteereista kykenee kuitenkin muodostamaan resistenssin lääkettä kohtaan.
Brewster F2A
Lapin sota
Lapin sodassa HLeLv 26 pudotti mahdollisesti vielä kaksi saksalaista Junkers Ju 87 -konetta. Nämä kaksi pudotusta on kyseenalaistettu myöhemmin, koska laajoista tutkimuksista huolimatta koneiden hylkyjä ei ole löydetty.
Makrolidit
Makrolideja käytetään ylempien ja alempien hengitysteiden infektioiden, kuten poskiontelotulehduksen, keuhkokuumeen ja keuhkoputkentulehduksen hoitoon. Niillä hoidetaan myös ihon ja pehmytkudosten infektioita.
Brewster F2A
Ilmavoitot
pienoiskuva|2./LeLv 24:n Brewster-hävittäjä [[Selänpään lentokenttä|Selänpään lentokentällä kesäkuussa 1941.]] Brewsterillä eniten ilmavoittoja saavuttivat kapteeni Hans Wind, joka sai Brewsterillä 39 (kaiken kaikkiaan 75) ilmavoittoa, ja lentomestari Ilmari Juutilainen, joka sai Brewsterillä 36 (kaiken kaikkiaan 96) ilmavoittoa.
Makrolidit
Makrolideilla on todettu vakavia yhteisvaikutuksia eräiden muiden lääkkeiden kanssa. Esimerkiksi antihistamiinina käytettävä terfenadiini saattaa makrolidien kanssa yhdessä aiheuttaa sydämen rytmihäiriöitä.
Makrolidit kuuluvat anatomis-terapeuttis-kemiallisessa lääkeluokituksessa luokkaan J01FA. Makrolidien ryhmään kuuluvat muun muassa seuraavat lääkeaineet:
Brewster F2A
Ilmavoitot
Eniten ilmavoittoja keränneenä koneyksilönä on pidetty BW-393:a (Windin nimikko), jolla saavutettiin 41 ilmavoittoa. Venäjän arkistojen auettua ja ilmavoittojen ristiintarkistuksen myötä on käynyt ilmi, että BW-364:llä (Juutilaisen nimikko) on saavutettu 42 ½ ilmavoittoa.
Sodan jälkeen
Sodan jälkeen Brewstereillä lennettiin lähinnä yhteyslentoja vuonna 1948 tapahtuneeseen poistoon asti. Viimeisen lennon konetyypillä Suomen ilmavoimissa suorittivat koneyksilöt BW-377 ja BW-382 14. syyskuuta 1948.
Suomalainen museokone BW-372
pienoiskuva|BW-372 Keski-Suomen ilmailumuseossa. pienoiskuva|BW-372 Keski-Suomen ilmailumuseossa. Vuonna 1998 löydettiin Karjalasta BW-372 -hävittäjälentokone, jonka luutnantti Lauri Pekuri pakkolaski 25. kesäkuuta 1942 palavana järveen.
Konetta oli etsinyt 1990-luvun alusta alkaen yhdysvaltalais–suomalais–venäläinen ryhmä. Etsinnät oli käynnistänyt hävittäjä-ässä Heimo Lampi. Koneen etsinnästä oli sovittu Yhdysvaltain Pensacolassa, Floridassa sijaitsevan laivaston museon kanssa.
Karjalan tasavallan hallitus yhdessä moskovalaisen Aviazaptsast-yhtiön kanssa toimitti koneen etsintäryhmän sen nostettua Irlantiin, korvaamatta neljän vuoden työtä etsijöille, löytäjälle ja nostajille. Koneen nostajan Karjalan hallitus pidätti. Aviazaptsast maksoi Karjalan hallitukselle koneesta korkeintaan 125 000 dollaria, vaikka amerikkalainen etsintöjä alkuvaiheessa rahoittanut Marvin Kottman oli tarjonnut koneesta 500 000 dollaria. Suurimmaksi osaksi etsijät itse rahoittivat etsinnät, mutta eivät ole saaneet edes omia kulujaan takaisin kuten ei ole saanut Kottmankaan. Lain mukaan kone oli Venäjän federaation omaisuutta. Irlannissa konetta yritettiin 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa myydä noin kymmenen miljoonan dollarin hintaan muun muassa internetin kautta.
BW-372:n kohtalo on herättänyt kiinnostusta myös Suomessa. Puolustusministeriö, ulkoasiainministeriö ja eduskunta lausuivat kantojaan siitä, halutaanko kone Suomeen. Silloinen ulkoministeri Tarja Halonen kertoi eduskunnassa 19. marraskuuta 1998 Suomen puolustusministeriön tehneen Venäjälle esityksen koneen siirtämisestä Suomeen Suomen ja Venäjän sotahistorian yhteistyön puitteissa. Koneen etsijöiden, löytäjän ja nostajan kantaa ei tässä vaiheessa kukaan kysynyt. Alasammuttuja Brewstereitä voi olla muitakin Suomenlahden pohjukassa ja Karjalassa. Osa koneista on pudotessaan hajonnut. Suomenlahden pohjaan ehjänä uponnutta BW-388:aa ei yrityksestä huolimatta ole löydetty.
Yhdysvalloissa Brewster vedettiin pian pois taistelukäytöstä hävittäjälentäjien koulukoneeksi – tästä syystä monia koneita putosi Kalifornian rantavesiin, mutta niitä ei ole joko löydetty tai merivesi on tuhonnut hylyt.
Sari Ketolainen
Sari Anneli Ketolainen (s. 15. tammikuuta 1968 Jyväskylä) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen seitsenottelija. Hän edusti koko uransa ajan Savonlinnan Rientoa ja hänen valmentajanaan toimi Kauko Ketolainen. Kalevan kisoista Ketolainen saavutti seitsenottelun hopeaa vuonna 1986. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1987 jälkeen.
Imidatsoli
Imidatsoli on heterosyklinen aromaattinen yhdiste. Imidatsolista käytetään myös nimiä 1,3-diatsa-2,4-syklopentadieeni, 1,3-diatsoli, glyoksaliini ja miatsoli. Imidatsolirengas on läsnä tärkeissä biomolekyyleissä, kuten histidiinissä ja histamiinissa.
Imidatsolilla on kaksi tautomeeristä muotoa, koska vety (H) voi olla kiinnittyneenä kumpaan typpiatomiin tahansa. Imidatsoli on sekä emäs (pKa = 7,0) että heikko happo (pKa = 14,5). keski|pienoiskuva|Imidatsoliumionin resonanssirakenteet Imidatsolin protonoituessa syntyy imidatsoliumioni. Imidatsoliumioni pystyy stabiloimaan positiivisen varauksen kahden typpiatomin kesken, ja näin muodostunut resonanssistabiloitu rakenne tekee imidatsolista emäksisemmän kuin esimerkiksi pyridiini, jolla ei vastaavaa resonassia synny.
thumb|300px|Imidatsolin rakennekaavoja
Valmistus ja käyttö
Imidatsolia valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1858 glyoksaalista ja ammoniakista. Yhdistettä voidaan syntetisoida myös käsittelemällä viinihapon dinitraattiesteriä formaldehydin ja ammoniakin kanssa ja muodostuva dikarboksyylihappo dekarboksyloidaan kupari(II)oksidin katalysoimana. Yhdistettä käytetään viljan tuholaisten torjuntaan, hyönteismyrkkynä ja muiden kemikaalien synteesiin.
Sentenssit
thumb|Sentenssien käsikirjoitus, Englanti, 1200-luvun loppu. Sentenssit (, ”Sentenssien neljä kirjaa”) on Petrus Lombarduksen teologinen pääteos, jonka ansiosta hänestä tuli hyvin tunnettu keskiajan skolastikkojen keskuudessa. Teos on kirjoitettu noin vuonna 1150.
Sentenssit ei ole varsinaisesti omaperäinen teos, vaan enemmänkin systemaattinen teologinen kokoelma, joka kattaa katolisen kirkon teologian kaikki osa-alueet. Teos oli siis eräänlainen summa. Teos on kooste raamatullisista teksteistä, joihin on yhdistelty sopivia kohtia kirkkoisien ja monien keskiajan ajattelijoiden kirjoituksista. Petrus Lombarduksen työtä oli tekstikatkelmien valinta, pyrkimys sovittaa ne yhteen silloin kun ne näyttivät olevan ristiriidassa toistensa kanssa, sekä materiaalin järjestäminen systemaattiseen järjestykseen.
Systemaattisen ja kaikenkattavan sisältönsä vuoksi Sentensseistä tuli keskiaikaisen yliopiston keskeisin teos, ja se oli useiden skolastisten kommentaarioiden kohde. Maisterin tutkintoon vaadittiin keskiajalla kahden vuoden luennointi teoksesta.
Sentenssit koostuu neljästä kirjasta (liber), jotka oli jaettu distinktioiksi (distinctio). Se oli skolastisten teosten yleisen tavan mukaisesti kirjoitettu kysymys- ja vastausmuotoon. Se alkaa Pyhästä Kolminaisuudesta kirjassa I, siirtyy luomiseen kirjassa II, käsittelee Kristusta ja pelastusta kirjassa III, sekä käsittelee sakramentteja, jotka välittävät Kristuksen armoa, kirjassa IV.
Petrus Lombarduksen tunnetuin ja eniten kiistoja aiheuttanut oppi Sentensseissä oli se, että hän samastaa armeliaisuuden Pyhään Henkeen kirjan I distinktiossa 17. Tämän opin mukaan kun ihminen rakastaa Jumalaa ja lähimmäistä, tämä rakkaus on kirjaimellisesti Jumala – ihmisestä tulee jumalallisia ja hän tulee otetuksi kolminaisuuden elämään. Tätä oppia ei koskaan julistettu harhaoppiseksi, mutta harva seurasi Petrusta tämän opetuksen suhteen.
Aiheesta muualla
Teos:
Kommentaareja:
Patricia Anthony
Anthonyn avaruusolioita käsitellyt scifiesikkoromaani Cold Allies (1992) voitti Locus Award for Best First Novel -kirjallisuuspalkinnon vuonna 1993.
Anthonyn tunnetuin ja arvostetuin romaani on Brother Termite (1993), jonka elokuvaoikeudet ohjaaja James Cameron hankki itselleen 2000–luvun alussa ja John Saylesin oli tarkoitus toimia elokuvan käsikirjoittajana, mutta elokuvaa ei lopulta tehty. Anthonyn muut romaanit saivat myös samoihin aikoihin kiinnostusta toisilta elokuvaohjaajilta. Vuonna 1998 julkaistussa romaanissa Flanders Anthony keskittyi vähemmän tieteiskirjallisuuteen ja kuvaili sen sijaan yhdysvaltalaisen lapsisotilaan yliluonnollisia kokemuksia ensimmäisen maailmansodan juoksuhaudoissa.
Kirjailijan työnsä lisäksi Anthony työskenteli luovan kirjoittamisen opettajana Southern Methodist Universityssa ja toimittajana The Dallas Morning Newsissa.
Amesha Spenta
Amesha Spenta tai Amesa Spenta (avestan kielellä “hyväntahtoinen kuolematon”) ovat zarathustralaisuudessa kuusi pyhää kuolematonta henkeä, jumalolentoja tai arkkienkeleitä. Luultavasti he olivat alun perin muinaisia iranilaisia jumalia, jotka zarathustralaisuuden perustaja Zarathustra omaksui opetuksiinsa. Zarathustran mukaan he ovat ylimmän henkiolennon Ahura Mazdan eri puolia ja palvelevat häntä. Ahura Mazda loi heidät auttamaan luomistyössä. Kolme näistä hengistä on miespuolisia, kolme naispuolisia. Amesha Spentat auttavat Ahura Mazdaa taistelussa pahaa henkeä Ahrimania vastaan, ja myöhemmässä zarathustralaisuudessa kullakin on lisäksi vastustajanaan määrätty arkkidemoni.
Jokainen Amesha Spentoista hallitsee yhtä todellisuuden puolista. Näitä saattoivat olla jotkin olennot, elementit tai vuodenaika.
Amesha Spentat ovat:
Seitsemäs henki on Spenta Mainyu, ihmiskunnan valtias. Hänet joko lasketaan Amesha Spentojen joukkoon tai hänen katsotaan olevan itse Ahura Mazda.
Sydney Pollack
Sydney Pollack (1. heinäkuuta 1934 Lafayette, Indiana – 26. toukokuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -näyttelijä.
Hänen ohjaamiaan elokuvia ovat muun muassa Ammutaanhan hevosiakin (1969), Parhaat vuotemme (1973), Korppikotkan kolme päivää (1975), Valaistu ratsumies (1980), Tootsie – lyömätön lyyli (1982) ja Karen Blixenin elämästä kertova Minun Afrikkani (1985), joka sai seitsemän Oscaria.
Näyttelijänä Pollack esiintyi esimerkiksi elokuvissa Kuolema pukee häntä ja Eyes Wide Shut sekä useissa televisiosarjoissa.
Pollackin vanhemmat olivat Venäjältä Yhdysvaltoihin siirtyneitä juutalaisia.
Hyacinthe Jadin
Hyacinthe Jadin (27. huhtikuuta 1776 Versailles – 27. syyskuuta 1800 Versailles) oli ranskalainen säveltäjä ja pianisti. Hän tuli tunnetuksi tulevaa romanttista musiikkia ennakoivista sävellyksistään pianolle. Hänen isänsä Jean B. Jadin oli viulisti ja todennäköisesti kotoisin Brysselistä. Hyacinthe opiskeli musiikkia isänsä ja myöhemmin Nicolas-Joseph Hüllmandelin johdolla. Myös hänen vuotta vanhempi veljensä Louis-Emmanuel oli säveltäjä.
Huhtikuussa 1789 Jadin soitti yhden omista konsertoistaan pianolle Concerts Spirituels -sarjan konsertissa. Ranskan vallankumouksen jälkeen sekä hän että hänen veljensä toimivat kosketinsoittajina Théâtre de Monsieurissa. Jadin sai nopeasti mainetta kosketinvirtuoosina. Vuonna 1794 hän soitti Institute National de Musiquen festivaaliesityksissä. Hänestä tuli tämän jälkeen Pariisin konservatorion ensimmäinen pianonsoiton professori.
Jadin sävelsi vokaalimusiikkia vallankumousaiheista, kolme pianokonserttoa, 12 jousikvartettoa, muuta kamarimusiikkia, pianosonaatteja ja pienimuotoisia teoksia pianolle. Parhaiten Jadin muistetaan sonaateistaan. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös näyttämöteoksia. Jadin kuoli 24-vuotiaana sairastuttuaan tuberkuloosiin.
Nissan Micra
Nissan Micra on Nissanin vuodesta 1982 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli. Sitä myydään Japanissa, Taiwanissa ja Latinalaisessa Amerikassa nimellä Nissan March.
Nissan Micra K10 (1982–1992)
Ensimmäisen sukupolven Micra esiteltiin vuonna 1982 kilpailijaksi erittäin hyvin menestyneelle Honda Citylle. Sen tarkoituksena oli korvata Datsun Cherry yhtiön B-segmentin automallina, kun Cherry oli kasvanut ajan myötä isommaksi. Nissan alkoi tuolloin poistaa Datsun-nimeä markkinoilta, mutta joillakin Euroopan markkinoilla Micra tunnettiin vielä nimellä Datsun-Nissan Micra. Vuoden 1984 lopussa nämä Datsun-Nissan-tarrat hävisivät uusista autoista. Micran voimanlähteenä oli aluksi 1,0-litrainen bensiinimoottori, joka oli valmistettu alumiinista. Moottorissa oli puolipallon muotoiset palotilat, ontto kampiakseli sekä jakohihnan voimin toimiva vesipumppu. Micra oli yksi aikansa taloudellisimmista autoista. Auton sai joko neli- tai viisivaihteisella vaihteistolla varustettuna. Nelivaihteisessa mallissa tehoa oli 50 hevosvoimaa, viisivaihteisessa 55 hevosvoimaa. Korissa oli käytetty runsaasti syvälujuusterästä, minkä vuoksi auto painoikin vain 650 kilogrammaa. Micran etujousitus oli samanlainen kuin Cherryssä, mutta taka-akseli oli jäykkä. Pyörät olivat 12-tuumaiset. Ajo-ominaisuudet eivät olleet erityisen kehuttavat, sillä suuntavakaus oli heikko ja jousitus epämukava, mutta Micra oli kuitenkin erittäin ketterä pienen kokonsa ansiosta. Sisätilat olivat keskimääräistä ahtaammat. Vuosina 1982–1983 markkinoille tuli suuri määrä uusia pikkuautoja, kuten Opel Corsa, Fiat Uno ja Peugeot 205. Näiden joukossa Micra jäi vaatimattomana autona hieman kilpailijoidensa varjoon.
vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Nissan Micra K10 (1989).vasen|pienoiskuva|Nissan March Superturbo RMicralle tehtiin kevyt kasvojenkohotus vuonna 1985, jolloin muun muassa takavaloja suurennettiin. Suurempi kasvojenkohotus tuli maaliskuussa 1989, jolloin Micra sai syvemmät puskurit, uudenlaisen keulan ilmeen ja kirkaslasiset ajovalot. Samalla esiteltiin sähköisesti ohjattu kaasutin, 1,2-litrainen (60 hv) moottori sekä viisiovinen korimalli. Etuistuimia uudistettiin ja sisustuksesta tuli aikaisempaa tasokkaampi. Teknisiä muutoksia tehtiin etujousitukseen, millä saatiin parannettua ajo-ominaisuuksia. Myös pyöräkoko kasvoi 13 tuumaan.
Nissan March Superturbo R
Vuonna 1989 Nissan valmisti rajoitetun 10 000 yksilön sarjan Nissan March Superturboja MA09ERT-moottorilla. Autossa on sekä mekaaninen ahdin että turbo, joiden avustamana sen 1,0-litrainen nelisylinterinen rivimoottori tuottaa 110 hevosvoiman tehon. Superturboa oli saatavilla sekä viisivaihteisella manuaalivaihteistolla että kolmeportaisella automaattivaihteistolla. March Superturbo kiihtyy nollasta sataan 7,7 sekunnissa.
Nissan Micra K11 (1992–2002)
Toisen sukupolven Micra tuli markkinoille vuonna 1992, ja se valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 1993. Se oli yksi ensimmäisistä autoista, joita rakennettiin Nissanin Sunderlandin tehtaalla Englannissa. Micra oli aina kolmi- tai viisiovinen hatchback, mutta Marchia valmistettiin lisäksi avomallina, porrasperänä ja farmarina.
Vuonna 2001 japanilainen vähittäiskaupan yritys Muji myi tuhannen kappaleen erän Micraa nimellä Muji+Car 1000. Auto oli aina väriltään beige mustilla puskureilla. Nissanin logot oli poistettu ohjauspyörää lukuun ottamatta. Mallia myytiin ainoastaan verkkokaupan välityksellä. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Nissan Micra K11 (1996). Micran voimanlähteinä olivat uudet 1,0- ja 1,3-litraiset moottorit. Lisävarusteena Micraan saatiin nyt myös ohjaustehostin, ja myöhemmin vakiovarusteiksi tulivat ABS-jarrut ja kuljettajan turvatyyny. Lisävarusteina oli valittavana sähköikkunat, matkustajan turvatyyny, keskuslukitus ja ilmastointi, jotka olivat tuohon aikaan vielä harvinaisia tämän kokoluokan henkilöautoissa. Turvallisuuden osalta Micran kahden tähden tulos Euro NCAP -kolaritestissä vuonna 1997 oli pettymys. Tulokseen vaikutti huomattavasti se, että Micra oli ehtinyt tuolloin jo viiden vuoden ikään.
Micra voitti Good Design Award -palkinnon ja se valittiin Vuoden autoksi sekä Euroopassa että Japanissa vuonna 1993. Tämän johdosta Nissan toi markkinoille V3 Award Edition -erikoismallin. vasen|pienoiskuva|Nissan March Cabriolet Vuonna 1996 Micra koki pienen kasvojenkohotuksen. Ulkonäöllisistä muutoksista huomattavimmat olivat uusi etupuskuri, jonka lista oli yhtenäisen sijaan katkaistu, sekä suuremmat ajovalot. Suurempi tekninen uudistus vuonna 1998 lisäsi muun muassa ohjaustehostimen vakiovarusteeksi kaikkiin malleihin. Lisäksi markkinoille tuli Peugeot’lta peräisin oleva 1,5-litrainen dieselmoottori.
Viimeinen uudistus tehtiin vuonna 2000, kun 1,3-litrainen moottori vaihdettiin uuteen 1,4-litraiseen. Myös ulkonäköä päivitettiin hieman esimerkiksi virtaviivaisemmilla kylkilistoilla ja uudelleenmuotoillulla etupuskurilla.
Nissan Micra K12 (2002–2010)
Kolmannen sukupolven Micra esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2002. Auto oli ensimmäinen Nissanin ja Renault’n yhteistyössä kehittämä malli, ja se perustui Renault Clion perusrakenteeseen.