cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Patrick Eaves
Muuta
Eavesin veli Ben on jääkiekkohyökkääjä. Veljesten isä Mike Eaves on entinen NHL-hyökkääjä ja toiminut myös HIFK:n ja Yhdysvaltain maajoukkueen päävalmentajana. Myös Patrickin ja Benin setä Murray Eaves on pelannut hyökkääjänä NHL:ssä.
Carita Nyström
Fanny Carita Kristina Nyström (20. helmikuuta 1940 Vaasa – 12. lokakuuta 2019 Korsnäs ) oli suomenruotsalainen kirjailija, toimittaja ja feministi. Hänen puolisonsa oli kirjailija Erik Ågren (1924–2008).
Nyström opiskeli muun muassa ruotsinkielistä kirjallisuutta ja pohjoismaista filologiaa Helsingin yliopistossa ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1968. Hän oli apulaisrehtori Folkets bildningsförbundissa 1974−1978 ja Vaasan läänin läänintaiteilija 1991−1993. 1970-luvulla hän oli aktiivinen feministinen keskustelija, erityisesti kirjallaan ''Denna värld är vår! Handbok i systerskap'' (1975, Birgitta Bouchtin kanssa). Hän toi feminismiä esiin edelleen myöhemmissä runokokoelmissaankin. Hän perusti kustannusyritys Hantverkin 1984 ja johti kirjoittajakursseja ruotsinkielisen Suomen alueella.
Nyström toimi 1970-luvulla marxilaisen feministiryhmän Marxist-Feministernan aktiivina. Yhdessä Birgitta Bouchtin kanssa he määrittivät analyysissaan ryhmän luonteen vallankumoukselliseksi, täydentäen marxilaisuutta ja marxilaisuuden sukupuolikäsitystä.
Kalsiumbentsoaatti
Kalsiumbentsoatti eli kalsiumdibentsoaatti on bentsoehapon kalsiumsuola. Kalsiumbentsoaatin kidevedettömän muodon kemiallinen kaava on Ca(C7H5O2)2, moolimassa 282,305 g/mol ja CAS-numero 2090-05-3.
Kalsiumbentsoaatti on säilöntäaine, jonka elintarvikkeiden E-koodi on E 213. Sitä käytetään myös kotisäilönnässä ja se on tehokas hiivojen, homeiden ja joidenkin bakteerien tappaja. Kalsiumbentsoaatin ylin hyväksyttävä päivittäinen saanti eli ADI-arvo on 5 mg/kg/vrk.
Ahrik Tsveiba
Ahrik Sokratovitš Tsveiba (, s. 10. syyskuuta 1966 Gudauta) on venäläinen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Tsveiba debytoi Neuvostoliiton maajoukkueessa 1990. Hän kuului Neuvostoliiton joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1990. Hän on pelannut 34 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Ranskan frangi
thumb|200px|1 frangin kolikko Ranskan frangi oli Ranskan virallinen rahayksikkö ennen vuonna 2002 tapahtunutta euron käyttöönottoa. Se jakaantui 100 centimeen. Sen lyhenteenä oli F tai FF, harvemmin ₣, ja valuuttatunnuksena FRF. Sen arvo oli 1 € = 6,55957 frangia. Ranskan lisäksi se oli virallinen rahayksikkö Monacossa Italian liiran ohella sekä Andorrassa Espanjan pesetan ohella.
Ennen vallankumousta
Frangi tuli rahan nimenä käyttöön ensimmäisen kerran Juhana II:n hallitsija­kaudella vuonna 1360. Nimi syntyi lyhentymänä rahaan lyödystä latinankielisestä tekstistä Johannes Dei Gratia Francorum Rex ("Johannes (= Juhana) Jumalan armosta frankkien kuningas"), ja se oli arvoltaan yhtä suuri kuin laskuyksikkönä käytetty livre tournois. Frangeja lyötiin myöhemmin myös Kaarle V:n, Henrik III:n ja Henrik IV:n hallitsija­kausilla.
Ludvig XIII lopetti frangien lyönnin vuonna 1641, jolloin sen korvasivat écu ja Louis d'or. Sanaa frangi käytettiin kuitenkin edelleen livre tournois:n rinnakkais­nimenä.
Ranskan vallankumous
thumb|left|240px|5 frangin kolikko vuodelta 1811, Napoleon I. Uudestaan frangi tuli käyttöön Ranskan vallan­kumouksen aikaisen konventin päätöksellä vuonna 1795. Samalla raha­yksiköt muutettiin kymmenjärjestelmän mukaisiksi: yksi frangi oli nyt 10 décimeä ja 100 centimeä. Frangin rahassa oli 4,5 grammaa puhdasta hopeaa, hieman vähemmän kuin vanhassa Ranskan livressä (4,505 g), mutta vuonna 1796 päätettiin, että yksi frangi vastasi vanhoissa rahayksiköissä 1,0125 vanhaa livreä (5 frangia = 5 livre 1 sou ja 3 denieriä, koska aikaisemmin oli lyöty myös alku­peräistä vähemmän hopeaa sisältäviä rahoja.
Liikkeessä olevien metalli­rahojen määrä väheni suuresti Ranskan ensimmäisen tasa­vallan aikana, sillä vanhat kulta- ja hopea­rahat kerättiin pois liikkeestä ja vaihdettiin painettuihin assignaatteihin. Ne olivat velka­sitoumuksia, joiden vakuutena oli kirkolta taka­varikoitu omaisuus, mutta myöhemmin ne määrättiin laillisiksi maksu­välineiksi. Valtiolle kerätty kulta ja hopea käytettiin sotien rahoittamiseen sekä elin­tarvikkeiden tuontiin, sillä niistä oli puutetta.
Kun assignaatteja laskettiin liikkeeseen ylen määrin, valtionvelkaa ei voitu maksaa eikä tarpeeksi hopeaa ollut käytettävissä rahojen lyöntiin, uuteen rahaan ei enää luotettu, vaan se menetti arvonsa ja seurauksena oli hyperinflaatio. Tämä vaikutuksesta myös poliittiset olot pysyivät epä­vakaina. Konventin syrjäytti ennen pitkää direktoriohallitus, sen taas Napoleonin vallankaappaus ja konsuli­hallinto, jonka aikana hän enenevässä määrin keskitti vallan itselleen, ja lopulta ensimmäinen keisari­kunta.
Ensimmäinen keisarikunta ja Bourbonien paluu
thumb|left|240px|5 frangin kolikko vuodelta 1814, [[Bourbonien palattua valtaan.]] thumb|left|240px|5 frangin kolikko vuodelta 1850, [[Ranskan toinen tasavalta.]] Vuonna 1803 otettiin käyttöön uusi kultaan perustuva raha­yksikkö, franc germinal, jonka nimi johtui vielä tuolloin käytössä olleen vallankumouskalenterin germinal-kuukauden nimestä. Kulta­frangi sisälsi nyt 290,32 milli­grammaa puhdasta kultaa. Samalla tuli käyttöön uusi 5 gramman painoinen hopeafrangi, joka sisälsi 90 % puhdasta hopeaa. Kulta- ja hopea­rahat olivat käytössä rinnakkain eli käytössä oli kaksimetallikanta, jossa hopean ja kullan virallinen arvo­suhde oli 15,5:1. Tämä järjestelmä pysyi käytössä myös Bourbonien palattua valtaan vuonna 1814 ja sen jälkeenkin, myöhemmistä vallan­kumouksista ja muista vallan­vaihdoksista huolimatta, vuoteen 1864 saakka, jolloin kaikkien muiden hopea­rahojen paitsi 5 frangin rahan hopea­pitoisuus alennettiin 90 %:sta 83,5 %:iin, rahojen painojen kuitenkin pysyessä ennallaan.
Latinalainen rahaliitto
Vuonna 1865 Ranska liittyi perustajajäsenenä Latinalaiseen raha­liittoon. Siinä yhteisen rahajärjestelmän perustana oli franc germinal. Myös Sveitsin ja Belgian rahayksiköiden nimenä oli jo ennestään frangi, kun taas muissa liittoon kuuluneissa maissa säilyivät niiden raha­yksiköiden entiset nimet, mutta ne olivat nyt arvoltaan yhtä suuria kuin Ranskan frangi. Vuonna 1873 Latinalaisen raha­liiton maissa siirryttiin puhtaasti kultakantaan, jolloin yksi frangi vastasi 0,290322581 grammaa kultaa.
Ensimmäinen maailmansota
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Ranska joutui luopumaan Latinalaisen raha­liiton kulta­kannasta. Sota heikensi raskaasti frangia: sodan kustannukset, inflaatio ja sodan jälkeinen jälleen­rakennus rahoitettiin osittain painamalla yhä lisää seteleitä. Vuosien 1915 ja 1920 välillä frangin osto­voima vähenikin 70 % ja edelleen 43 % vuosien 1922 ja 1925 välillä. Vuosien 1928 ja 1936 välillä palattiin lyhyeksi ajaksi kulta­kantaan, mutta sen jälkeen rahan arvo päästettiin jälleen alenemaan, kunnes se vuonna 1959 oli alle 2,5 % siitä, mikä se oli ollut vuonna 1934.
Sodanjälkeinen aika
thumb|120px|Neljännen tasavallan aikainen 5 frangin kolikko vuodelta 1945 Toisen maailmansodan jälkeen Ranskan frangi devalvoitiin useita kertoja Bretton Woodsin järjestelmän salliessa. Vuonna 1945 yksi Ison-Britannian punta vastasi 480 Ranskan frangia ja Yhdysvaltain dollari 119,1 frangia, mutta 1949 yksi punta vastasi jo 980 frangia ja yksi dollari 350 frangia. Vuosina 1957-1958 yksi punta vastasi jo 1 382,3 frangia ja yksi dollari 493,7 frangia, ja yhden frangin arvo vastasi enää 1,8 milligrammaa kultaa.
Uusi frangi
Vuoden 1960 alussa Ranskassa otettiin käyttöön uusi frangi, joka vastasi sataa vanhaa frangia. Vanhat yhden ja kahden frangin kolikot pysyivät käytössä yhden ja kahden centimen kolikkoina. Muutkin vanhat rahat pysyivät laillisina maksuvälineinä euroon siirtymiseen saakka, joskin ne kerättiin vähitellen pois liikkeestä. Jonkin aikaa uusissa seteleissä käytettiin lyhennettä NF, nouveau franc (uusi frangi). Muutkin vanhat rahat pysyivät edelleen laillisina maksuvälineinä.
Inflaatio heikensi edelleen Ranskan frangin arvoa, mutta vähemmän kuin monissa muissa maissa. Rahauudistuksen jälkeen Ranskassa suoritettiin enää yksi devalvaatio, elokuussa 1969, ennen kuin Bretton Woodsin järjestelmä korvattiin vapaasti kelluvilla valuuttakursseilla.
Vielä kauan rahauudistuksen jälkeen monet ranskalaiset laskivat suuria rahasummia "vanhoina frangeina". Esimerkiksi arpajaisten mainoksissa ilmoitettiin usein voittojen suuruus centimeinä, jotka itse asiassa tarkoittivat vanhoja frangeja. Uutta frangia sanottiin usein myös "raskaaksi frangiksi"
Talous- ja rahaliitto
Vuoden 1999 alussa euro tuli käyttöön tilivaluuttana, mutta Ranskan frangi pysyi käytössä vielä kolmen vuoden ajan. Sen ja euron välillä oli nyt kiinteä vaihtosuhde 1 € = 6,55957 F. Euromääräiset kolikot ja setelit syrjäyttivät frangit vuoden 2002 alussa tammikuun 1. ja helmikuun 17. päivän välisenä aikana.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa
1800-luvulla Ranskassa lyötiin kuparista 1 ja 5 centimen sekä 1 ja 2 decimen, hopeasta 1/4, 1/2, 1, 2 ja 5 frangin sekä kullasta 20 ja 40 frangin rahoja. Kuparirahoja ei kuitenkaan lyöty vuosien 1801 ja 1848 välillä, vaan pienin tällöin lyöty raha oli 1/4 frangin hopearaha. Liikkeessä pysyivät kuitenkin edelleen vanhat, aikaisempaan rahajärjestelmään perustuneet kuparirahat, joista tärkein, sou oli nyt viiden centimen arvoinen.
Pronssisia kolikoita alettiin lyödä vuonna 1848, ja vuodesta 1853 lähtien käytössä olivat 1, 2, 5 ja 10 centimen kolikot. Neljännesfrangin rahoja lakattiin lyömästä, ja niiden sijasta vuosina 1849–1868 lyötiin 20 centimen kolikoita. Myös kultarahoihin tehtiin muutoksia: 40 frangin rahoja lakattiin lyömästä ja tilalle tulivat 5, 10, 50 ja 100 frangin rahat. Viimeiset 5 frangin kultarahat lyötiin vuonna 1869, viimeiset 5 frangin hopearahat 1878. Nikkeliset 25 centimen kolikot otettiin käyttöön vuonna 1903.
Ensimmäinen maailmansota
Ensimmäisen maailmansodan aikana kolikot uusittiin täysin. Kultarahoja lakattiin lyömästä, ja alettiin lyödä nikkelistä tai nikkelikuparista valmistettuja 5, 10 ja 25 centimen kolikoita, joissa oli keskellä reikä. Vuonna 1920 pronssi- ja hopearahoja lakattiin lyömästä, ja käyttöön tulivat alumiinipronssiset 50 centimen sekä 1 ja 2 frangin kolikot. Vuoteen 1929 saakka ne laski liikkeeseen Ranskan kauppakamari. Vuonna 1929 otettiin jälleen käyttöön hopearahat, nyt 10 ja 20 frangin arvoiset.
Toisesta maailmansodasta rahauudistukseen
Myös toisen maailmansodan aikana kolikot uusittiin täysin. Pienimmät, 10 ja 20 centimen kolikot lyötiin nyt sinkistä, 50 centimen sekä 1 ja 2 frangin kolikot alumiinista. Sodan jälkeen nopea inflaatio johti siihen, että yhtä frangia pienemmät kolikot jäivät pois käytöstä. Käyttöön tulivat seuraavat ja seuraavista metalleista lyödyt kolikot:
Uusi frangi
Vuonna 1960 tuli käyttöön uusi frangi, joka vastasi 100 vanhaa frangia. Uudet kolikot lyötiin nyt seuraavista metalleista:
Nikkelillä päällystetty nikkelikuparinen 5 frangin kolikko otettiin käyttöön vuonna 1970, nikkelimessinkinen 10 frangin vuonna 1974, ja ne syrjäyttivät hopearahat. Nikkelinen 2 frangia otettiin käyttöön vuonna 1979, ja sen jälkeen kaksimetalliset 10 ja 20 frangin rahat vuosina 1988 ja 1992. Viimeksi mainitussa oli sen keskuksen ympärillä kaksi eri metalleista valmistettua rengasta. thumb|right|350px|Rahanuudistuksen jälkeiset kolikot
Vuonna 1986 laskettiin liikkeeseen nikkelinen 10 frangin kolikko, mutta se vedettiin nopeasti pois liikkeestä ja julistettiin rahana kelpaamattomaksi, koska se helposti sekaantui 50 centimen kolikkoon ja sen kuviointi osoittautui epäsuosituksi. Alumiinipronssiset 10 frangin kolikot pysyivätkin käytössä, kunnes kaksimetalliset korvasivat ne vuonna 1988.
Vuosina 1974–1980 lyötiin myös 50 frangin hopearahoja, mutta ne jäivät pois käytöstä, kun hopean arvo 1980-luvun alussa nopeasti nousi. Tämän jälkeen laskettiin liikkeeseen pieni määrä hopeisia 100 frangin rahoja, joita oli jonkin verran käytössä euron käyttöönottoon saakka.
Vuonna 2005 kaikki frangimääräiset kolikot menettivät arvonsa rahana, eikä Banque de France enää vaihda niitä euroihin.
Viimeisinä vuosina ennen euroon siirtymistä 2002 käytössä olevat kolikot olivat:
Setelit
Vuonna 1800 Banque de France alkoi laskea liikkeeseen seteleitä, ensin 500 ja 1 000 frangin määräisiä. Myöhemmin tulivat käyttöön 1840-luvulla 100 ja 200 frangin sekä 1860- ja 1870-luvuilla 5, 20 ja 50 frangin setelit, joista kuitenkin 200 frangin setelien painaminen pian lopetettiin.
Ensimmäisen maailmansodan aikana tulivat käyttöön 10 ja 5 000 frangin setelit. Vaikka samaan aikaan tulivat käyttöön myös epäjalosta metallista valmistetut 5 frangin kolikot, samanarvoisia seteleitä ei poistettu käytöstä.
Toisen maailmansodan jälkeen tulivat käyttöön 10 000 frangin setelit, kun taas 5, 10 ja 20 frangin setelit korvattiin kolikoilla, samoin kuin 1950-luvulla 100 frangin setelitkin.
Vuoden 1960 rahanuudistuksen yhteydessä vanhoihin 500, 1 000, 5 000 ja 10 000 frangin setelien päälle painettiin niiden arvot uusina frangeina: 5, 10, 50 ja 100 frangia. Tilalle tulivat pian uudet setelit, jotka olivat muutoin saman näköisiä kuin entisetkin paitsi että niihin oli arvo merkitty vain uusina frangeina. Samaan aikaan otettiin käyttöön myös 500 frangin seteli. Viiden ja kymmenen frangin setelit poistettiin käytöstä vuosina 1970 ja 1979.
Ennen euroon siirtymistä Ranskassa käytössä olleet setelit, niiden kuva-aiheet ja värit olivat :
Frangimääräisiä seteleitä vaihdetaan euroihin helmikuun 17. päivään 2012 saakka. Ne setelit, jotka ennen euroon siirtymistä oli korvattu uudenmallisilla, oli yleensä vaihdettava kymmenen vuoden kuluessa uuden setelimallin käyttööntulosta. Viimeinen niistä, Montesquieun kuvalla varustettu 200 frangin seteli, oli vaihdettava maaliskuun 2008 loppuun mennessä.
Lähteet
€
Vladimir Šainski
Šainski syntyi Kiovassa ja aloitti siellä musiikinopintonsa lapsena. Vuonna 1942 hän päätyi perheensä kanssa evakoksi Taškentiin. Hän joutui armeijaan vuonna 1943, selvisi toisesta maailmansodasta ja aloitti sen jälkeen opintonsa Moskovan konservatoriossa. Hän valmistui vuonna 1949 viulistina.
Sävellykseen Šainski syventyi myöhemmin Bakussa. Hänen varhaisimpien teostensa joukkoon lukeutuvat jousikvartetto vuodelta 1963 sekä sinfonia vuodelta 1965. Hän sävelsi muun muassa musiikkia lapsille, suosittuja lauluja ja elokuva-/animaatiomusiikkia. Hänet on palkittu useilla korkea-arvoisilla palkinnoilla, kuten Neuvostoliiton valtionpalkinnolla vuonna 1981.
Hänen säveltämänsä laulu Песенка крокодила Гены (”Krokotiili Genan laulu”) tunnetaan Suomessa M. A. Nummisen sanoittamana nimellä ”Minä soitan harmonikkaa”.
Markus Babbel
Markus Babbel (s. 8. syyskuuta 1972) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja uransa lopettanut puolustaja. Hän on toiminut viimeksi australialaisen Western Sydney Wanderersin päävalmentajana.
Ura pelaajana
Babbel aloitti peliuransa FC Bayern Münchenissä, jossa pelasi ensin juniorijoukkueessa debytoiden kaudella 1991/92 edustusmiehistössä. Ura Bayernissa ei kuitenkaan ottanut auetakseen ja 1992 hän siirtyi Hamburger SV:hen, jossa hän nousi avauskokoonpanon pelaajaksi. Kahden HSV-kautensa aikana Babbel pelasi 60 Bundesliigaottelua ja palasi takaisin Bayerniin, jossa oli nyt käyttöä puolustajalle.
Vuonna 2000 Babbel jätti Bayernin ja siirtyi Liverpoolin miehistöön. Hän kuului Gerard Houllierin avainmiehistöön ja oli voittamassa debyyttikaudellaan uransa toista UEFA Cupin mestaruutta. Ura sai ikävän käänteen hänen sairastuttua Guillain-Barrén oireyhtymään, josta hän toipui vuonna 2003 ja pelasi kaudella 2003/04 lainalla Blackburn Roversissa. Babbel nousi Roversin avauskokoonpanon mieheksi ja pelasi kauden aikana 25 liigaottelua.
2004 Babbel palasi kotimaahansa ja pelasi uransa kolme viimeistä kautta VfB Stuttgartissa jättäen pelikentät 35-vuotiaana vuonna 2007.
Babbel oli mukana voittamassa Saksalle Euroopan-mestaruutta vuoden 1996 EM-kisoissa. Babbel edusti Saksaa myös vuoden 1998 MM-kisoissa ja vuoden 2000 EM-kisoissa. Hän pelasi 51 maaottelua ja teki niissä yhden maalin.
Ura valmentajana
Valmennusuransa Babbel aloitti VfB Stuttgartissa Armin Vehin apulaisvalmentajana toukokuussa 2007. Vehin saatua potkut marraskuussa 2008 Babbelista tuli seuran päävalmentaja. Hänen johdollaan seura sijoittui kauden päätteeksi liigassa upeasti kolmanneksi ja eteni Mestarien liigan karsintoihin ja niiden kautta lohkovaiheeseen. Toukokuussa hän allekirjoitti vuoteen 2011 ulottuvan jatkosopimuksen seuran kanssa.
Kausi 2009/10 on alkanut Babbelin suojattien osalta takkuillen sekä Bundesliigassa että Mestarien liigassa. Seurajohto on kuitenkin luottanut Babbeliin ja lokakuun lopulla seuran pudottua Saksan cupista SpVgg Greuther Fürthiä vastaan seurajohto ilmoitti Babbelin nauttivan heidän luottamustaan. Tulokset eivät kuitenkaan parantuneet ja Stuttgart vajosi putoamisviivan tuntumaan. Joulukuun alussa Stuttgart jäi kotitasuriin VfL Bochumin kanssa, ja tämä oli liikaa seurajohdolle. Babbel sai valmennustiimeineen potkut 6. joulukuuta.
Toukokuussa 2010 Babbel allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen 2. Bundesliigaan pudonneen Hertha BSC Berlinin kanssa. Babbelin johdolla Hertha pelasi odotusten mukaisesti vahvan kauden ja varmisti paluunsa Bundesliigaan kolme kierrosta ennen sarjan päätöstä. Hän valmensi Herthaa joulukuulle 2011, jolloin hänet erotettiin. Babbel oli ilmoittanut hieman aiemmin, ettei aio jatkaa joukkueessa kauden jälkeen, ja kritisoinut samalla joukkueen toimintaa.
Toukokuussa 2018 Babbelista tuli Australian A-Leaguen Western Sydney Wanderersin päävalmentaja. Debyyttikaudellaan Babbel luotsasi seuran A-Leaguessa kahdeksanneksi, mikäli oli seuran toiseksi heikoin sijoitus liigassa. Cupissa joukkue eteni välieriin. Babbel sai seurasta potkut tammikuussa 2020, kun joukkue kärsi kolmannen perättäisen tappion ja oli liigassa yhdeksäntenä.
John Brookfield
John Brookfield on yhdysvaltalainen voimamies, joka on erikoistunut puristusvoimaan. Hän on tehnyt lukuisia puristusvoimatemppuja, kuten repinyt 100 korttipakkaa 2 minuutissa 15 sekunnissa, taivuttanut 12 millimetrin paksuisen ja noin kuusi metriä pitkän terästangon matkalaukkuun sopivaksi sekä taivuttanut 520 kahden tuuman (noin viiden senttimetrin) naulaa 1 tunnissa 42 minuutissa.
Brookfield on kirjoittanut puristusvoiman kehittämisestä lukuisia oppaita, joista tunnetuin lienee "Mastery of Hand Strength". Lukuisat muut voimamiehet ovat osoittaneet ihailunsa Brookfieldia kohtaan. Esimerkiksi Bill Kazmaier on sanonut hänestä "I was strong, BUT JOHN IS STRONG."
Gibraltarin taistelu
Gibraltarin taistelu käytiin Gibraltarin edustalla 25. huhtikuuta 1607. Se oli osa kahdeksankymmenvuotista sotaa. Alankomaiden laivasto yllätti ja tuhosi täysin Gibraltarinlahdelle ankkuroituneen espanjalaislaivaston. Neljätuhatta espanjalaista ja sata alankomaalaista menetti henkensä taistelussa.
Alankomaiden joukkoja johti amiraali Jacob van Heemskerck joka kaatui itse taistelussa. Hyökkäys oli rohkea, sillä espanjalaiset kaljuunat olivat paljon suurempia kuin hollantilaisten alukset. Hollantilaiset eivät olleet koskaan aikaisemmin sotineet näin kaukana kotivesiltä. Voitto oli heille henkisesti tärkeä, ja lisäsi uskoa siihen että Alankomailla oli mahdollisuuksia itsenäistyä suuren Espanjan vallasta.
Kuivilla susta (kappale)
Kuivilla susta on Kristiina Braskin single hänen samannimiseltä albumilta. Single julkaistiin 5. kesäkuuta 2009 Braskin Myspace -sivustolla. Radioille single lähetettiin 8. kesäkuuta ja digitaalisesti se julkaistiin viikkoa myöhemmin, 15. kesäkuuta 2009.
Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Chisu, Michel Zitron ja Pasi Siitonen. Suomenkieliset sanat on tehnyt Brask yhdessä Saara Hopeahaarniskan kanssa. Kappaleen on tuottanut ja miksannut MGI ja Goodwill.
Mikko Harman ohjaama musiikkivideo oli ensinäytössä The Voicella 21. elokuuta 2009.
Valmennuskurssi
Valmennuskurssi on kurssi, jonka tarkoituksena on auttaa ja tukea pääsykokeisiin tai ylioppilaskirjoituksiin lukemisessa ja valmistautumisessa. Valmennuskursseilla oppilaalle tarjotaan yleensä valmis opiskelumateriaali, joka esittelee pääsykokeeseen tarvittavan sisällön pedagogisesti jaotellussa muodossa sekä tehtäviä, jotka valmentavat pääsykoetta varten. Tämän lisäksi kurssille kuuluu lähiopetusta sekä mahdollisesti harjoitteita netissä tai muita kokeeseen valmistavia harjoitteita.
Kurssien hinnat vaihtelevat, mutta yleensä ne nousevat tuhansiin euroihin. Joissakin kursseissa on takuu, joka takaa, että osa hinnasta maksetaan takaisin, mikäli osallistuja ei pääse sisään oppilaitokseen. Opetusministeriö on ottanut kielteisen kannan yliopistojen henkilökunnan osallistumiseen valmennuskurssien toimintaan sekä tilojen käyttämiseen valmennuskurssitoimintaan. Opettajat kursseilla ovat usein opiskelijoita, mutta joillakin kursseilla opettajina toimivat myös tohtorit.
Tarjolla on myös ilmaisia pääsykoeoppaita, joiden tarkoitus on vähentää maksullisten ja usein suurissa kaupungeissa järjestettävien valmennuskurssien hakijoita maantieteellisesti ja taloudellisesti epätasa-arvoistavaa vaikutusta. Valmennuskursseja järjestävät sekä ainejärjestöjen yritykset että yksityiset tahot.
Valmennuskurssien kritiikkinä voi kyseenalaistaa opiskelijavalinnan rehellisyyden kun vertauksena käyttää työhaastattelua, johon toiset saavat rahallisesti hyötyvältä sisäiseltä taholta ennakkokoulutusta ja toiset eivät.
HMS Härnösand
HMS Härnösand (runkonumero K33) on Ruotsin laivaston Visby-luokan korvetti.
Valmistus
Alus tilattiin 17. joulukuuta 1995 Kockums AB:n telakalta, jossa työt aloitettiin joulukuussa 1997. Se laskettiin vesille 16. joulukuuta 2004 kumminaan kruununprinsessa Victoria ja luovutettiin 12. kesäkuuta 2006 tilaajaa edustaneelle Ruotsin puolustusvoimien materiaalilaitokselle.
Palvelus
Alus vieraili 2006 koeajojen aikana Hampurissa. Se liitettiin laivastoon 16. joulukuuta 2009 ja seuraavana vuonna se osallistui Northern Coast 2010 -harjoitukseen, jonka aikana alus vieraili 16. syyskuuta Turussa. Se palautetaan 2012 materiaalilaitokselle ja edelleen telakalle järjestelmien modernisointia varten. Alus palannee laivastopalvelukseen vuoden 2014 puolivälissä.
Into the Wild (albumi)
Into the Wild on Uriah Heepin 23. studioalbumi, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2011. Sen julkaisi Frontiers Records sekä CD:nä että LP:nä. Albumi jäi basisti Trevor Bolderin viimeiseksi.
Kappaleesta ”Nail on the Head” kuvattiin musiikkivideo. Lisäksi yhtye piti videopäiväkirjaa levyn äänityksistä. Kansikuvasta vastasi kreikkalaisamerikkalainen taiteilija Ioannis, joka on tehnyt kansia myös muun muassa Lynyrd Skynyrdille ja Styxille.
Hamlet (täsmennyssivu)
Hamlet (englannin kielessä kylä) voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kaiku (täsmennyssivu)
Kaiku voi tarkoittaa:
Romeo (täsmennyssivu)
Romeo voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lucien Fruchaud
Lucien Fruchaud (s. 23. lokakuuta 1934 Le Loroux-Bottereau) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. kesäkuuta 1962 ja nimitettiin Saint-Brieucin (-Tréguierin) hiippakunnan johtoon 17. heinäkuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Émile Marcus, jota avustivat Jacques André Marie Jullien ja Michel Paul Marie Moutel.
Jouni Palokangas
thumb|250px|Jouni Palokangas Jouni Palokangas (s. 1986) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut Suomen A-maajoukkueessa sekä kaudella 2012–2013 Mestaruusliigassa Team Lakkapään väreissä.
Lucien Fruchaud
Fruchaud jäi eläkkeelle 20. elokuuta 2010.
Jouni Palokangas
Palokangas pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun Katowicessa Puolassa pelatussa Maailmanliigan turnauksessa Brasiliaa vastaan 1. kesäkuuta 2012. Hän on edustanut urallaan pääsarjatasolla lisäksi Vammalan Lentopalloa, Raision Loimua ja Salon Piivolleyta. Lakkapäähän hän siirtyi kaudeksi 2011–2012.
Ura
Tampereella syntynyt Palokangas aloitti lentopallouransa Aitolahden Riennossa E-juniorina. B-poikaikäisenä hän siirtyi Vammalan Lentopalloon ja A-junioreissa takaisiin Tampereelle, Isku-Volleyn paitaan. Samassa joukkueessa pelasi hänen kanssaan myös A-maajoukkueessa esiintynyt libero Tommi Roininen.
Liigadebyytin Palokangas teki 1. lokakuuta 2005 liigan avauskierroksella Vammalan Lentopallon paidassa kotiottelussa Isku-Volleyta vastaan. Avauskaudella peliaika jäi erittäin vähiin ja pisteitäkin syntyi vain seitsemän koko kaudella.
Palokangas jatkoi Vammalassa vielä toisen kauden ennen siirtymistään 1-sarjassa pelaavaan Naantalin VG-62:een kaudeksi 2007–2008.
Liigaan Palokangas palasi kaudeksi 2008–2009 Raision Loimun riveissä. Yhden Raision kauden jälkeen Palokangas vaihto Salon Piivolleyn riveihin. Siellä hän teki toisella kaudellaan läpimurron liigassa kaudella 2009–2010: 13,5 pisteen ottelukeskiarvo oli edellisiin liigakausiin verrattuna huima. Palokangas sijoittui pistepörssissä kolmanneksitoista, ässäsyöttötilastossa hän oli yhdeksäs.
Rovaniemelle Palokangas siirtyi kaudeksi 2011–2012 Team Lakkapään joukkueeseen voittaen siellä ensimmäisen SM-mitalinsa, pronssia. Runkosarjassa Palokangas teki 11,6 pistettä ottelua kohden ja pudotuspeleissä lähes 13. Kauden aikana Palokangas saavutti myös Suomen Cupissa hopeaa. Kauden päätteeksi Palokangas valittiin miesten maajoukkueryhmään. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä maailmanliigassa ja pelasi Suomen riveissä EM-karsinnoissa, joista Suomi eteni vuoden 2013 EM-kisoihin.
Suklaakakku
thumb|250px|Suklaafudgekakku jonka päällä suklaakuorute. Suklaakakku on sulatetulla suklaalla tai kaakaojauheella maustettu kakku. Suklaakakulla on Yhdysvalloissa kansallinen juhlapäivä, joka on 27. tammikuuta.
Body Heat
Body Heat voi viitata seuraaviin asioihin:
Huuma (täsmennyssivu)
Huuma voi viitata seuraaviin asioihin:
Wolfram Löwe
Wolfram Löwe (s. 14. toukokuuta 1945 Markranstädt) on saksalainen entinen jalkapalloilija, joka edusti urallaan Itä-Saksaa.
Löwe pelasi urallaan seuratasolla 1. FC Lokomotive Leipzigissa vuosina 1963–1980. Maajoukkuetasolla hän pelasi Itä-Saksan joukkueessa 43 ottelua ja teki 12 maalia. Hän oli mukana voittamassa olympiakultaa Montrealista 1976. Arvokisoissa hän edusti maataan lisäksi MM-kisoissa 1974.
Niinistönjärvi
Niinistönjärvellä pesii yli 20 lintulajia. Pienempiin pesijöihin lukeutuvat niittykirvinen, keltavästäräkki, västäräkki, käki, lehtokerttu, ruokokerttunen, pajusirkku ja pajulintu. Pesiviin vesilintuihin kuuluvat joutsen, tavi, telkkä, tukkasotka ja mustakurkku-uikku. Pesiviin kahlaajiin ja rantakanoihin lukeutuvat liro, luhtahuitti ja taivaanvuohi. Naurulokkeja järvellä pesii suunnilleen 400 paria. Naurulokki onkin Niinistönjärven runsaslukuisin lintulaji.
Järvellä tavataan lisäksi töyhtöhyyppiä, isokuovia, rantasipejä ja kurkia. Toisinaan näitä lajeja tavataan järvellä pesimässäkin. Petolinnut ja pääskyset käyvät Niinistönjärvellä saalistamassa.
David Navara
David Navara (s. 27. maaliskuuta 1985 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen shakin suurmestari.
Wes Unseld
Westley Sissel ”Wes” Unseld (14. maaliskuuta 1946 Louisville, Kentucky – 2. kesäkuuta 2020) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän pelasi koko ammattilaisuransa 1968–1981 nykyään Washington Wizardsina tunnetussa organisaatiossa, ensin viisi kautta Baltimore Bulletsissa ja sitten uransa lopun Washington Bulletsissa.
Unseld valittiin tulokaskaudellaan NBA:n arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän oli Wilt Chamberlainin jälkeen toinen pelaaja NBA-historiassa, joka on saanut samalla kaudella sekä arvokkaimman pelaajan että vuoden tulokkaan tittelit. Unseld oli vuonna 1978 voittamassa NBA:n mestaruutta. Hänet valittiin tuolloin myös finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Vuonna 1967 Unseld voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa Pan-Amerikan kisojen kultamitalin.
Hänestä tuli myöhemmin joukkueensa päävalmentaja, ja hänet valittiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1988. Vuosina 1996–2003 Unseld toimi Bulletsin/Wizardsin general managerina. Hän kuoli 74-vuotiaana 2. kesäkuuta 2020.
Tallinnan evakuointi
thumb|250px|Neuvostoristeilijä [[Kirov (1936)|Kirov savuseinän suojassa Tallinnan evakuoinnin aikana elokuussa 1941.]]
Tallinnan evakuointi tapahtui toisen maailmansodan aikana 28. elokuuta 1941. Operaatiossa evakuoitiin neuvostojoukkoja ja neuvostohallintoa perheineen, joiden maayhteydet itään saksalaiset olivat katkaisseet. Evakuointiin käytetyt lähes 200 laivaa juuttuivat suomalaisten ja saksalaisten Suomenlahden poikki laskemaan Juminda-miinakenttään, missä ne joutuivat alttiiksi miinoille, pommikoneille, rannikkotykeille sekä suomalaisten ja saksalaisten kevyille sota-aluksille. Kaikkiaan 65 alusta upposi ja 6 000–16 000 ihmistä kuoli. Käytyä taistelua pidetään esimerkkitapauksena merimiinojen tehokkaasta käytöstä sotatoimissa.
Jumindan miinakentän laskeminen
Kun saksalaiset joukot alkoivat lähestyä Tallinnaa vuonna 1941, neuvostojoukot päättivät evakuoitua meritse Leningradiin. Suomalaiset saivat vihiä hankkeesta ja laskivat Jumindanniemen eteen, Lahemaan rannikon tuntumaan suuren miinakentän. Miinoja tuotiin muun muassa Porvoon Tolkkisten satamaan ennen sodan syttymista saksalaisilla rahtilaivoilla.
Kujanjuoksu 28.–29. elokuuta
Tallinnan evakuointiin osallistui 183 alusta neljänä osastona, joista jokaisessa oli raivaaja-aluksia, muita sota-aluksia sekä kuljetusaluksia. Toisen tiedon mukaan operaatioon osallistui 197 sota-, kuljetus- ja apualusta, joista upotettiin 53.
Neuvostolaivat purjehtivat Jumindan miinoihin 28. elokuuta 1941. Tutkijoiden arvion mukaan miinakentällä kuoli tuhansia sotilaita ja siviilejä, suurimpien arvioiden mukaan 15 000. Suuri osa kuolleista oli siviilejä. Jumindan miinasulussa tuhoutui yhdessä yössä yli 50 alusta. Evakuointiosastoon kuuluneista neljästä suuresta kuljetusaluksesta ainoastaan yksi pääsi perille. Pellingin saaristoon huuhtoutui suuri määrä ruumiita.
Amerikkalaisten tutkijoiden mukaan toisessa maailmansodassa tuhoutui miinoihin 534 laivaa. Näistä n. 10% tuhoutui kahdessa päivässä Tallinnan edustalla Jumindan miinakentässä.
Muistaminen
Hukkuneiden ja kuolleiden neuvostosotilaiden muistomerkki on Jumindan niemimaalla Viron pohjoisrannikolla Tallinnasta itään.
Metyyli-p-hydroksibentsoaatti
Metyyli-p-hydroksibentsoaatti eli metyyliparabeeni on p-hydroksibentsoehapon ja metanolin esteri. Yhdistettä voidaan valmistaa bentsoehaposta. Bentsoehapon karboksyyliryhmä on esteröitynyt metanolin kanssa ja para-asennossa on hydroksyyliryhmä. Metyyli-p-hydroksibentsoaatti kuuluu parabeenien aineryhmään.
Metyyli-p-hydroksidibentsoaatti on elintarvikkeiden säilöntäaine, jonka E-koodi on E 218. Yhdiste toimii happamuudeltaan neutraaleissa olosuhteissa estämässä hiivojen ja homeiden kasvua. Metyyli-p-hydroksibentsoaatin ylin hyväksyttävä päivittäinen saanti eli ADI-arvo on 10 mg/kg/vrk.
Metyyli-p-hydroksibentsoaattin kemiallinen kaava on C8H8O3, moolimassa 152,147 g/mol ja CAS-numero 99-76-3.
Aiheesta muualla
メチルパラベン
Denis Moutel
thumb|right|Denis Moutel
Denis Moutel (s. 6. tammikuuta 1952 Ancenis) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Nantesin hiippakuntaan 11. kesäkuuta 1977 ja nimitettiin Saint-Brieucin (-Tréguierin) hiippakunnan johtoon 20. elokuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pierre d'Ornellas, jota avustivat Lucien Fruchaud ja Jean-Paul André Denis Marcel James.
Luettelo Saint Kittsin ja Nevisin kaupungeista
right|350px Tämä on luettelo Saint Kittsillä ja Nevisillä sijaitsevista kaupungeista.
Keltavenuksenkenkä
Keltavenuksenkenkä (Paphiopedilum gratrixianum) on Vietnamissa ja Laosissa kasvava venuksenkenkiin kuuluva kämmekkälaji.
Igor Ledjahov
Igor Anatoljevitš Ledjahov (, s. 22. toukokuuta 1968 Sotši) on venäläinen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Ledjahov debytoi Neuvostoliiton maajoukkueessa 1992. Hän kuului Venäjän joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1994. Hän on pelannut 16 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Keltavenuksenkenkä
Kuvaus
Keltavenuksenkenkä on pienehkö venuksenkenkä. Jopa 30 cm pitkiä ja 2-4 cm leveitä lehtiä on neljästä kahdeksaan kappaletta. Väritys on päältä vihreä, alta tyvestä violettipilkullinen. Kukkavana on jopa 35 cm pitkä, väriltään vihreä, lyhyen ja pehmeän violetin nukan peittämä. Kukkavanan kärkeen kehittyy yksi kukka, joka on 7-12 cm leveä. Laji kukkii lokakuusta joulukuuhun.
Elinympäristö
Keltavenuksenkenkä kasvaa puolivarjossa tiheissä ikivihreissä metsissä jyrkillä rinteillä ja kielekkeillä 900-1100 metrin korkeudella happamassa ja kosteassa maaperässä. Lajin luontaiset levinneisyysalueet sijoittuvat Pohjois-Vietnamiin ja Etelä-Laosiin. Alueen lämpötila vaihtelee 9 ja 22 celsiusasteen välillä. Ilmasto on talvisin kosteahko, kesäisin kostea.
New Hampshire State House
New Hampshire State House on New Hampshiren osavaltion lainsäädäntörakennus Concordissa, Yhdysvalloissa. Rakennuksessa toimii New Hampshiren kaksikamarinen osavaltioparlamentti ja osavaltiohallitus, ja siellä sijaitsee myös osavaltion kuvernöörin toimisto. Se on rakennettu vuosien 1815 ja 1818 välillä arkkitehti Albe Cadyn suunnitelmien pohjalta. Parlamentin ensimmäinen istunto rakennuksessa pidettiin vuonna 1819.
Lähteet
43.20675°N, -71.53813°W
Rrëshen
Rrëshen on kaupunki Albaniassa. Se sijaitsee maan pohjoisosassa, Lezhën maakunnassa, Mirditën kunnassa. Etäisyys Tiranaan on puolisensataa kilometriä.
Rrëshenissä on 8 803 asukasta (2011).
Pääuskonto on katolilaisuus. Kaupungissa on Rrëshenin roomalaiskatolisen hiippakunnan piispanistuin ja katedraali.
Työläisten stadion
299px|thumb|Työläisten stadion vuonna 2008 Työläisten stadion on Kiinan pääkaupungissa Pekingissä sijaitseva stadion. Se avattiin vuonna 1959, ja stadionin katsojakapasiteetti on 66 161.
Vakituisesti stadionia käyttävät Kiinan Superliigassa pelaava jalkapallojoukkue Beijing Guoan, sekä Kiinan jalkapallomaajoukkue. Aiemmin stadionilla järjestettiin myös yleisurheilutapahtumia, jotka sittemmin ovat keskittyneet Pekingin kansalliselle stadionille.
Vuoden 2008 kesäolympialaisissa osa jalkapallo-otteluista pelattiin Työläisten stadionilla. Aiemmin stadionia suunniteltiin pääareenaksi Kiinan yrittäessä saada vuoden 2000 kesäolympialaiset, jotka lopulta menivät kuitenkin Sydneyyn Australiaan.
Ennätykset
Stadionilla on juostu kolme voimassa olevaa yleisurheilun maailmanennätystä:
Baysix
Baysix on helsinkiläinen yhtye. Baysixin perustivat vuonna 1983 Juha Mieskonen, Markus Miikkulainen, Kaarle Mannila, Ari Ilaskivi, Ako Kiuru ja Antti Aumo. Baysix levytti ja kiersi lavoja ja festareita aktiivisesti vuosina 1984-1988, esiintyi radiossa ja televisiossa. Vuonna 1988 yhtye teki myös 3 viikon konserttikiertueen USA:n länsirannikolla. Vuonna 2005 Baysix teki paluun levyttämällä albumin Secrets And Lies, jota on seurannut useampi single- sekä musiikkivideojulkaisu. Baysix on viime ajat yhteisellä päätöksella pysytellyt ns. studiobändinä jaj kieltäytynyt keikkatarjouksista, vaikka kaikki jäsenet esiintyvät aktiivisesti tahoillaan.
Francis Gillot
Francis Gillot (s. 9. helmikuuta 1960 Maubeuge, Ranska) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Valmentajana
Valmennusuransa Gillot aloitti FC Sochaux'n juniorijoukkueen valmentajana 1996. Hän luotsasi hyvästä nuorisotyöstään tunnettun seuran junioreja seitsemän vuoden ajan siirtyen kaudeksi 2003/04 arabiemiraattilaisen Al Ainin päävalmentajaksi.
2004 Gillot palasi Ranskaan ja siirtyi RC Lensin apuvalmentajaksi. Tammikuussa 2005 Gillot nousi seuran päävalmentajaksi Joël Mullerin saatua potkut tehtävistään. Debyyttikaudellaan hän johdatti seuran Ligue 1:ssä seitsemänneksi ja hän sai jatkaa tehtävässään. Seuraava kausi sujui vieläkin paremmin ja Lens oli lopulta neljäs. Kaudella 2006/07 Gillot'n suojatit taistelivat ennätystasaisessa sarjassa jopa kolmossijasta, mutta jäivät viidensiksi häviten pisteen sarjakolmoselle Toulouselle. Toukokuun lopussa Gillot sai potkut tehtävistään.
Gillot palasi valmennustehtäviin tammikuussa 2008, kun FC Sochaux palkkasi hänet päävalmentajakseen. Gillot'n alku Sochaux'ssa ei ollut helppo, sillä ensimmäinen kokonainen kausi 2008/09 toi Sochaux'lle vasta sijan 14. Kaudella 2009/10 tuli kuitenkin pohjanoteeraus, kun flegmaattiset peliesitykset sysäsivät seuran putoamiskamppailuun. Lopulta sarjapaikka säilyi Sochaux'n ollessa 16:s. Seurajohto luotti vaikeuksista huolimatta päävalmentajaansa ja Gillot sai jatkaa tehtävässään. Kaudella 2009/10 tuli vihdoin palkinto, kun Gillot luotsasi loistavan kevätkauden päätteeksi seuransa liigassa viidenneksi. Sijoitus oli seuran paras sitten kauden 2003/04 ja sen tuloksena Sochaux selviytyi Eurooppa-liigaan kaudella 2011/12. Menestyskauden jälkeen Gillot ilmoitti yllättäen jättävänsä tehtävänsä seuran päävalmentajana. Pian Sochaux'sta lähtönsä jälkeen Gillot siirtyi Girondins Bordeaux'n päävalmentajaksi.
Debyyttikaudellaan Bordeaux'ssa Gillot luotsasi seuran liigassa viidenneksi ja sitä kautta Eurooppa-liigaan kaudelle 2012/13. Tammikuussa 2013 Gillot allekirjoitti kesään 2015 ulottuvan jatkosopimuksen Bordeaux'n kanssa. Seura lähti liigan talvitauolle seitsemäntenä. Bordeaux ei kevään aikana onnistunut nostamaan sijoitustaan liigassa, vaan kausi päättyi seitsemänteen sijaan. Coupe de Francessa Bordeaux eteni loppuotteluun, jossa se voitti mestaruuden kaatamalla Évian TG:n maalein 3–2. Cup-mestaruus oli Gillot'n valmennusuran ensimmäinen. Bordeaux'lle mestaruus oli seurahistorian neljäs, mutta edellisestä oli kulunut jo 26 vuotta. Kesällä 2013 joukkue menetti siirtomarkkinoilla avainpelaajistaan Benoît Trémoulinas'n ja Anthony Modesten. Kaudella 2013/14 Bordeaux jäi Eurooppa-liigan lohkovaiheessa jumboksi voitettuaan vain yhden kuudesta lohko-ottelustaan. Coupe de Francessa mestaruutta puolustanut joukkue putosi jo toisella pelaamallaan kierroksella amatöörijoukkue FB Île-Rousselle. Liigassa Gillot luotsasi Bordeaux'n seitsemänneksi. Hän ilmoitti ennen liigan viimeistä kierrosta jättävänsä seuran kauden jälkeen, vaikka hänellä oli sopimusta jäljellä vielä vuosi.
Tammikuussa 2015 Gillot aloitti Kiinan Superliigassa pelaavan Shanghai Greenlandin päävalmentajana. Ranskalaisen johdolla Shanghai Greenland jäi Kiinan superliigassa kuudenneksi. Kiinan cupissa seura eteni loppuotteluun, mutta hävisi mestaruuden yllättäjäjoukkue Jiangsu Suningille. Marraskuun lopussa 2015 seura ilmoitti, ettei Gillot jatka päävalmentajana kauden jälkeen.
Kesäkuun alussa 2017 Gillot allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Ligue 2:ssa pelaavan AJ Auxerren kanssa. Auxerren menestys Gillot'n alaisuudessa jäi heikoksi ja joukkue vajosi Ligue 2:n putoamiskamppailuun. Kehnot tulokset johtivat potkuihin joulukuun alussa 2017.
Fly-by-wire
thumb|250px|[[Vought F-8 Crusader|F-8 Crusader -lentokoneen fly-by-wire-järjestelmää (kuvassa vihreällä).]] Fly-by-wire on ohjausjärjestelmä, jossa käskyt ohjaimelta ohjattavalle laitteelle välittyvät sähköisesti ilman suoraa mekaanista tai hydraulista yhteyttä. Yleisemmin termi yhdistetään lentokoneisiin, joissa sitä on ensin käytetty. Toisinaan muidenkin laitteiden vastaavia järjestelmiä, kuten autojen sähköisiä kaasupolkimia, saatetaan kutsua fly-by-wire-järjestelmiksi. Autoissa elektronisesti ohjatun järjestelmän yleisnimitykseksi on kuitenkin yleistynyt drive-by-wire (DbW, drive by wire). Osajärjestelmistä käytetään täsmällisempiä nimiä, kuten brake-by-wire (eli sähköinen jarrutuksen ohjausjärjestelmä).
Fly-by-wire-järjestelmä on usein tietokoneohjattu, jolloin ohjaukseen saadaan yhdistettyä erilaisia toimintoja. Esimerkiksi lentokoneissa järjestelmään on liitetty usein toimintoja, joilla kone varmistaa ohjauskäskyn turvallisuuden ennen sen toteuttamista. Toisaalta fly-by-wire-ohjaus voi olla myös lineaarinen, esimerkiksi yksinkertainen sähköinen kaasupoljin, jolloin tietty polkimen asento vastaa suoraan tiettyä kaasun määrää.
Esimerkkejä käyttökohteista ovat F-16 ja F-117- sekä uudemmat Airbus-liikennelentokoneet (A320/330/340/350/380). Järjestelmä voidaan yleisemmän, digitaalisen ratkaisun ohella toteuttaa myös analogisena, kuten Concordessa.
Lähteet
מערכת בקרת טיסה Stabilizačný systém lietadla
Matti Kuusisto
Matti Kuusisto (s. ) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Kuusisto on Forssan Palloseuran kasvatti, joka on pelannut FPS:n lisäksi myös Bluesissa, Jukureissa, KalPassa, Lukossa ja Ässissä sekä Itävallan EHC Lustenaussa.
Nurmeksen rautatieasema
Nurmeksen rautatieasema on rautatieliikennepaikka Pohjois-Karjalan Nurmeksessa rataosuudella . Rautatieasema avattiin vuonna 1911, ja asema-alueen rakennukset valmistuivat samana vuonna. Aseman miehitys loppui 2005, mutta asema on yhä sekä henkilö- että tavaraliikenteen käytössä.
Historia
Rautatien rakentamisen aikoihin Nurmes oli nuori kauppala. Kauppalan merkitys oli noussut sen jälkeen, kun maalaiskunnan keskus Porokylä tuhoutui tulipalossa 1891. Asema päätettiin sijoittaa keskeiselle paikalle Kauppatorin laidalle. Thure Hellströmin suunnittelema asemarakennus valmistui 1911, ja liikenne pääsi alkamaan asemalle 16. lokakuuta 1911. Asema-alueelle rakennettiin myös asemapäällikön rakennus, tavaramakasiini, vesitorni, varastoja ja veturitalli, jota myöhemmin laajennettiin viisipaikkaiseksi. Rata Kontiomäelle avattiin 1929.
Rataosuuden kauko-ohjauksen valmistuttua Nurmeksen asema muutettiin miehittämättömäksi ja lipunmyynti lopetettiin kesäkuussa 2005. Nurmeksen kaupunki osti vuodelta 1910-luvulta peräisin olevat kiinteistöt Senaatti-kiinteistöiltä joulukuussa 2008. . Kauppaan kuului asema, asemapäällikön asuinrakennus, tavaramakasiini, rivitalo ja varastorakennuksia. Asemarakennuksessa avautui vapunaattona 2007 kahvila, käsityömyymälä ja kukkakauppa.
VR jäi joksikin aikaa veturitalleille vuokralaiseksi myös kaupan jälkeen. Niihin on sittemmin muuttanut vuonna 2013 museojunayhtiö Höyryraide.
Junaliikenne
Joensuun ja Nurmeksen välillä liikennöi päivittäin kaksi VR:n taajamajunaa molempiin suuntiin. Henkilöliikenne Nurmeksen ja Kontiomäen välillä päättyi 1993. Asemalle on yhä myös tavaraliikennettä.
Junavuorojen lakkauttamisesta on käyty keskustelua, mutta liikennettä jatketaan ainakin vuoteen 2019 VR:n velvoiteliikenteenä.
Luettelo Saint Lucian kaupungeista
Tämä on luettelo Saint Lucialla sijaitsevista kaupungeista.
Martin Lidberg
Martin Lidberg (s. 1. helmikuuta 1972 Farsta) on ruotsalainen kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestari. Lidberg voitti urallaan myös yhteensä 19 Ruotsin mestaruutta painissa. Lidberg osallistui olympialaisiin kolmesti parhaana sijoituksenaan kuudes sija. Myös hänen nuorempi veljensä Jimmy Lidberg on kreikkalais-roomalaisen painin olympiamitalisti.
Audi R10 TDI
Audi R10 TDi on dieselkäyttöinen LMP1 (Le Mans Prototype) -luokan kilpa-auto. Se esiteltiin 13. joulukuuta 2005, ja sillä voitettiin heti Sebringin 12 tunnin ajo, sekä Le Mansin 24 tunnin ajo. Se on ensimmäinen dieselmoottorilla varustettu auto, jolla on voitettu edellä mainitut kilpailut. Vuonna 2009 esitelty Audi R15 TDI korvasi R10 TDi mallin.
Runko
Audi R10 TDi korvasi edellisen Audi R8 LMP:n, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen menestyksekkäämpänä kilpa-autona. Sillä voitettiin mm. Le Mansin 24 tunnin ajo yhteensä viisi kertaa vuosina 2000–2002 ja 2004–2005. Vaikka R10 muistuttaa paljon R8:aa, se on kuitenkin uutta suunnittelua. Aerodynamiikkaa on uusittu muuttuneiden sääntöjen takia, turvakaarta on muutettu ja autoa on pidennetty uuden suuremman V12-moottorin takia.
Moottori
Audi R10 TDi:n voimanlähteenä on 5,5-litrainen täysalumiininen 90° tuplaturbo V12-dieselmoottori. Moottorissa käytetään nykydieseleistä tuttua common rail –ruiskutusta ja Boschin viimeisintä MS14-moottorinohjausjärjestelmää. Moottorin ilmansaantia rajoitetaan kahdella sääntöjen määräämällä 39,9 mm kuristimella. Kahden Garrett-turboahtimen ahtopaine on myös sääntöjen mukaan rajattu 2,94 bar:iin. Suurin moottorista saatava teho on noin 650 hv (485 kW) (rajoitettu), ja suurin vääntö on noin 1100 Nm. Moottorin suurimpia etuja kilpakäytössä ovat laaja kierrosalue, suuri vääntö ja taloudellisuus.
President’s Emergency Plan for AIDS Relief
President's Emergency Plan For AIDS Relief (PEPFAR) oli Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin viisivuotinen ohjelma (2003–2008) HIV-pandemiaa vastaan. PEPFAR on suurin rahallinen panostus AIDSia vastaan Yhdysvalloissa.
Layvin Kurzawa
Layvin Marc Kurzawa (s. 4. syyskuuta 1992 Fréjus) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Ligue 1 -joukkue Paris Saint-Germainia mutta pelasi kauden 2022–2023 lainalla Englannin Valioliigan Fulhamissa.
President’s Emergency Plan for AIDS Relief
US Institute of Medicinen vuonna 2007 julkaiseman raportin mukaan Yhdysvaltain kongressin asettamat rajoitukset ja vaatimukset ovat aiheuttaneet tuhlausta ohjelman sisällä. Ohjelman alkamisen aikoihin kongressi vaati, että kolmannes 3 miljardista dollarista pitäisi käyttää suosittelemaan seksistä pidättäytymistä ennen avioliittoa taudin leviämisen estämisessä. Tämä rajoitti muiden estokeinojen rahoitusta, kuten ilmaisten kondomien jakamista ja puhtaiden neulojen jakamista huumeiden käyttäjille.
Layvin Kurzawa
Seurajoukkueura
Kurzawa teki ensiesiintymisensä Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssa Monacon joukkueessa 25. syyskuuta 2010, kun joukkue hävisi vierasottelun Lorientille 1–2. Hän pelasi kausina 2010–2011, 2011–2012 ja 2012–2013 enimmäkseen seuran kakkosjoukkueessa, mutta jokaisena kautena myös edustusjoukkueessa. Edustusjoukkueen runkopelaajaksi Kurzawa nousi Monacon noustua takaisin pääsarjaan kaudeksi 2013–2014, jonka aikana hän oli avauskokoonpanossa kaikissa pelaamissaan 28 ottelussa. Monaco sijoittui sarjassa toiseksi. Kaikkiaan hän pelasi Monacossa 63 Ligue 1:n ja 12 Ligue 2:n ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua.
Kurzawa siirtyi Paris Saint-Germainiin 25 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2015. Hän on pelannut seurassa kesäkuun 2023 loppuun mennessä 106 Ranskan pääsarjaottelua, joissa hän on viimeistellyt kymmenen maalia. Hän on voittanut Ranskan-mestaruuden 2016, 2018, 2019 ja 2020, Ranskan cupin 2016, 2017, 2018, 2020 ja 2021, liigacupin 2016, 2017 ja 2020 sekä supercupin 2016, 2017 ja 2020. Mestarien liigassa hän on pelannut PSG:n joukkueessa 21 ottelua ja tehnyt kolme maalia, kaikki samassa ottelussa Anderlechtia vastaan lokakuussa 2017. Hän pelasi kauden 2019–2020 tappiollisessa loppuottelussa Bayern Müncheniä vastaan viimeiset kymmenen minuuttia.
President’s Emergency Plan for AIDS Relief
US Institute of Medicinen raportti vaati pidättäytymisopin poistoa. Lisäksi suositeltiin, että ohjelmassa alettaisiin käyttää maailman terveysjärjestö WHO:n hyväksymiä lääkkeitä, jotka ovat huomattavasti halvempia kuin Yhdysvaltain Food and Drug Administrationin hyväksymät. Tällä keinolla olisi ollut mahdollista saada samalla rahalla kolme kertaa enemmän lääkkeitä.
Layvin Kurzawa
Seurajoukkueura
Kurzawa pelasi kauden 2022–2023 lainalla englantilaisessa Fulhamissa. Hän pelasi loukkaantumisten kiusaamalla kaudella vain kolme ottelua Valioliigassa ja kolme ottelua FA Cupissa. Hän teki maalin FA Cupin kolmannella kierroksella Hull Cityä ja neljännen kierroksen uusintaottelussa Sunderlandia vastaan.