cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helsingin Palloseura
Max Viinioksan aikakausi
HPS osallistui vuonna 1958 ensimmäisenä suomalaisseurana Euroopan Cupiin. Mestaruussarjan kaudella 1958 mestaruus oli jälleen lähellä, sillä HPS päätyi tasapisteisiin Kuopion Palloseuran kanssa. Kultamitali ratkaisiin uusintaottelulla, jonka KuPS voitti jatkoajan jälkeen 1–0. Vuonna 1962 se voitti Suomen Cupin kukistaen finaalissa Maakuntasarjan Rovaniemen Palloseuran 5–0. Cup-voitto toi HPS:lle paikan Cup-voittajien cupiin, jossa se putosi tšekkoslovakialaiselle Slovan Bratislavalle yhteismaalein 2–12.
Pioneerikomppanian määrävahvuus (talvisota)
Pioneerikomppanian organisaatioon kuului:
Helsingin Palloseura
Max Viinioksan aikakausi
Joukkueen tähtipelaaja Kai Pahlman erosi HPS:stä sopupelijupakan seurauksena vuonna 1963. Seuraavana vuonna 1964 HPS pelasi toistaiseksi viimeisen kautensa Mestaruussarjassa. Putoamisen jälkeen nousua takaisin ylimmälle sarjatasolle yritettiin jatkuvasti. Pelaajien vaihtuvuus oli kuitenkin suurta, ja taloudellinen tilanne heikkeni. Seuran edustusjoukkue ei myöskään onnistunut hyödyntämään nuorisotoiminnan piristymistä, vaan pelaajia hankittiin rahalla seuran ulkopuolelta. Vuonna 1968 käynnistyneestä bingotoiminnasta kehittyi HPS:lle tärkeä rahoituskanava. Lisäksi toimintaa turvaamaan perustettiin HPS:n Tuki ry.
Talousongelmia ja muutto Pohjois-Helsinkiin
Max Viinioksa vetäytyi seuran puheenjohtajuudesta vuoden 1969 jälkeen, ja tilalle tuli Uolevi Lehikoinen. Uolevi Lehikoisen jälkeen HPS:n puheenjohtana toimi lyhyen aikaa Esko Lahtinen, kunnes hänen tilalleen tuli Seppo Saario. HPS:n edustusjoukkue pelasi 1970-luvulla vuoroin I divisioonassa, II divisioonassa ja III divisioonassa. Jatkuvat talousongelmat hidastivat seuran kehittymistä, ja taloudellisten syiden vuoksi HPS:n toiminnan pääpaino jouduttiin valitsemaan edustusjoukkueen ja nuorisotoiminnan välillä, mikä päätyi edustusjoukkueen hyväksi. Siksi nuorisotoimintaan ei riittänyt resursseja, eikä sieltä voitu haalia edustusjoukkueeseen reservejä.
HPS:n junioritoiminta elpyi 1980-luvulla, jolloin seura muutti Vallilasta Pakilan ja Paloheinän alueelle. Edustusjoukkueella oli kuitenkin edelleen tärkeä osa seuran toiminnassa. Junioritoiminta ei kuitenkaan pystynyt tukemaan edustusjoukkuetta tarpeeksi, vaan se pelasi edelleen I- ja III-divisioonien väliä. Myös puheenjohtajat vaihtuivat: Seppo Saario vaihtui Tapani Koskiseen, ja lyhyen aikaa tehtävässä vaikuttivat Kalevi Salminen ja Aimo Timberg. Seuran taloustilanne oli edelleen vaikea, vaikka talouden tasapainottamisen puolesta puhuttiin joka vuosi. Keskeistiä tuloja saatiin edelleen bingotoiminnasta.
Juniorit etusijalle
HPS alkoi 1990-luvulla edustusjoukkueen sijaan panostaa yhä enemmän nuorisotoimintaan. Seuran hallituksessa enemmistö oli juniorijoukkueiden edustajia, ja HPS:sta tuli junioripelaajien vanhempien hallinnoima organisaatio, jossa korostuivat paikallisuus ja talkoohenki. Ilpo Kokkilan puheenjohtajakaudella seuran talous saatiin kuntoon. Edustusjoukkue pelasi Kolmosen ja Nelosen väliä, kunnes nousi Kakkosen ja FinnPan farmijoukkueeksi. Tuolloin HPS oli myös lähellä nousua Ykköseen. FinnPan kanssa tehty farmisopimus kuitenkin purkaantui, ja vuonna 1999 HPS joutui talousvaikeuksien vuoksi luopumaan Kakkosen sarjapaikastaan ja lopettamaan edustusjoukkueen toiminnan. HPS suunnitteli yhteistyötä ja seurafuusiota Gnistanin kanssa, mutta hanke hylättiin HPS:n vuosikokouksessa.
Puheenjohtaja Hannu Ilvesniemen aikakaudella 2000-luvulla seuran harjoitteluolosuhteet paranivat oman jalkapallohallin myötä. Junioritoimintaan ja kasvattajaseuran asemaan keskittyminen syventyivät entisestään. Jäsenmäärä kasvoi, talous vahvistui ja seuraan palkattiin ensimmäiset toimihenkilöt.
HPS:n edustusjoukkue aloitti 2000-luvulla toiminnan uudelleen kaikkein alimmalta sarjatasolta Seiskasta kohti Nelosta ja Kolmosta, joista tuli sille pysyvämpi toimintaympäristö. Pelaajia ei enää hankittu rahalla, vaan omista junioreista. Puheenjohtajaksi tuli vuonna 2008 Kurt Grönlund, jonka kaudella pyrittiin edelleen kehittämään olosuhteita ja jäsenmäärää.
HPS:n miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2019 Kolmosessa, Uudenmaan lohkossa 1. Joukkueen päävalmentajana toimi toista kautta peräkkäin Janne Viljamaa. Kaudelle 2021 päävalmentajaksi tuli aiemmin HPS:n naisten edustusjoukkuetta valmentanut Toni Anttila.
Identiteetti ja arvot
HPS on usein yhdistetty Helsingin Vallilan kaupunginosaan ja edustaneen aikoinaan suomenkielistä työväenluokkaa, mutta vielä 1920-luvulla seura sijoittui selkeästi Pitkänsillan porvarilliselle eteläpuolelle. Esimerkiksi ottelut ja harjoitukset järjestettiin Kaisaniemen kentällä, Eläintarhan kentällä ja Töölön pallokentällä. Pitkänsillan työväenluokkaiselta pohjoispuolelta haettiin vaikutteita, mutta ei kauempaa kuin Haapaniemen kentältä, jossa sillä oli muiden helsinkiläisseurojen tavoin harjoitusvuoroja. HPS:n kokoontumiset keskittyivät Helsingin ydinkeskustaan, ja merkittävät pelaajasiirrot HPS:aan tapahtuivat enimmäkseen Pitkänsillan eteläpuolelta kotoisin olevista joukkueista HJK:sta ja KIF:sta. Töölön pallokenttä oli HPS:n kotikenttä 1980-luvulle asti.
HPS:n perustajat ja alkuvuosien seura-aktiivit olivat Ressun lukion oppilaita, jotka useimmiten jatkoivat opintojaan yliopistossa. Ensimmäisen vuosikymmenen ajan myös seurassa vallitsi porvarillinen, keskiluokkainen ja akateeminen aatemaailma. Esimerkiksi alkuvuosien toimihenkilöistä Yrjö Tornivuori oli koulutukseltaan juristi, ja Kauko Karvonen ja Aarre Linna insinöörejä, joita edustusjoukkueessa pelasi kaikkiaan seitsemän. Vuonna 1922 HPS:n puheenjohtajaksi valittu Kauko Karvonen oli teekkari ja ylioppilaskunnan puheenjohtaja. Seura oli pitkään perustajajäsentensä hallinnoimma ja siten aatemaailmaltaan heidän kaltaisensa. Suomen sisällissodassa HPS sijoittui porvarilliselle valkoiselle puolelle, vaikka seuran jäseniä ei taisteluihin osallistunutkaan.
1920-luvun lopulla Työväen Urheiluliiton seuroista siirtyi pelaajia HPS:n miesten edustusjoukkueeseen ja samalla perustajajäsenten määrä väheni. HPS:n jäsenistö ja edustusjoukkue alkoivat siirtyä sosiaaliselta taustaltaan työväen suuntaan. Työläisten oli helppo liittyä HPS:aan, sillä nuorella seuralla ei ollut vanhojen seurojen rasitteita. HPS alkoi yleisesti muotoutua suomenkielisen työväestön seuraksi.
Sotien jälkeen HPS:n ydinalueeksi tuli Vallila, jossa sen asema oli vahvimmillaan 1940- ja 50-luvuilla, jolloin myös junioritoiminta keskittyi sinne. Kannattajia seuralla oli kuitenkin Pitkänsillan molemmilla puolilla.
1980-luvulla HPS:n toiminta siirtyi Vallilasta Pakilan ja Paloheinän alueelle, koska Vallilan väestöpohja ei enää mahdollistanut laajaa nuorisotoimintaa. Seura määritteli itsensä 1990-luvun lopulla paikalliseksi, junioritoimintaan keskittyväksi kasvattajaseuraksi.
Nykyisen HPS:n toiminta perustuu ajatukseen "Kaikki pelaa – omalla tasollaan”. HPS on toiminta-ajatuksensa mukaan paikallinen seura, joka tarjoaa jalkapalloharrastuksen edellytykset mahdollisimman monelle lähialueen lapselle ja nuorelle aikuisuuteen saakka. Toiminta perustuu Suomen Palloliiton ja koko suomalaisen jalkapallon perusarvoihin, joihin kuuluvat luotettavuus, yhteisöllisyys, iloisuus, ja menestys.
Värit ja tunnukset
HPS:n alkuperäinen pelipaita oli väriltään harmaa. Ensimmäiset harmaat pelipaidat ostettiin huutokaupasta pian perustamiskokouksen jälkeen. Vihreitä paitoja käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1922 jääpallo-ottelussa KIFiä vastaan.
Seuran ensimmäinen merkki otettiin käyttöön vuonna 1922.
Lempinimet
HPS:n lempinimi on Vihreät Jääkärit. Sen keksijäksi on arveltu selostaja Martti Jukolaa, joka kutsui HPS:aa Vihreiksi Jääkäreiksi ensimmäisen kerran kirjoittaessaan jalkapallo-ottelusta HPS–HIFK Suomen Urheilulehdessä 12. toukokuuta 1932. Nimi levisi, ja vähitellen sitä käytettiin muidenkin lehtien otteluselostuksissa. Helsingin Palloseuran 100-vuotishistoriikin mukaan on kuitenkin ilmeistä, että nimi syntyi jo vuonna 1922, jolloin pelipaita vaihdettiin vihreäksi ja Suomen itsenäistymisestä ja sisällissodasta oli kulunut vain muutama vuosi. Jääkäriliike oli yhteiskunnassa edelleen merkittävässä osassa, ja jääkäreitä pidettiin porvarillisen Suomen pelastajina ja sankareina, joihin yhdistyi glooriaa ja arvonantoa. Lisäksi HPS:n vihreä väri oli sama kuin jääkäriliikkeellä ja seuran perustajien koulun, Ressun, lipussa. Nimen taustalla on katsottu olevan yhtäläisyys menestyvän nuoren joukkueen ja nuorten jääkärien välillä, minkä historiikissa katsotaan olevan ajan henki huomioiden ymmärrettävää.
HPS:aa kutsutaan myös Hopsiksi.
Miesten edustusjoukkue
''Päivitetty 18. syyskuuta 2020.''
Sunil Dutt
Sunil Dutt (oik. Balraj Dutt; 6. kesäkuuta 1929 Jhelum – 25. toukokuuta 2005 Mumbai) oli intialainen elokuvanäyttelijä, -tuottaja, -ohjaaja ja poliitikko. Hänen roolinsa vuoden 1957 elokuvassa Mother India teki hänestä tähden. Hänelle myönnettiin Padma Shri -palkinto vuonna 1968.
Helsingin Palloseura
Naisten jalkapallo
HPS:n ensimmäinen naisten jalkapallojoukkue pelasi vuonna 1972. Kaudella 2020 HPS voitti Naisten Ykkösen ja nousi Kansalliseen Liigaan.
Sunil Dutt
Vuonna 1958 Dutt meni naimisiin näyttelijä Nargisin kanssa. Nargis kuoli vuonna 1981. Heillä oli kolme lasta: näyttelijä Sanjay Dutt, poliitikko Priya Dutt ja Namrata Dutt.
Sunil Dutt kuoli sydänkohtaukseen 75-vuotiaana.
Helsingin Palloseura
Naisten jalkapallo
Seuralla on myös naisten kakkos-, kolmos- ja nelosjoukkueet sekä Queens-harrastejoukkue.
Muut joukkueet
Helsingin Palloseuran miesten kakkosjoukkue pelaa kaudella 2019 Nelosessa ja Jägers-niminen joukkue Kutosessa. Seuralla on myös 35-vuotiaiden ikämiesjoukkue ja Knights-niminen harrastejoukkue juniorijoukkueiden lasten isille. Naisten kakkosjoukkue pelaa Naisten Kolmosessa, kolmosjoukkue Naisten Nelosessa ja nelosjoukkue Naisten Vitosessa. Lisäksi HPS:llä on naisten harrastejoukkue Queens.
HPS:llä on lukuisia juniorijoukkueita. Pojissa nuorimpia ovat 6-vuotiaat, jotka muodostavat P12–13-joukkueen, ja vanhimpia A-juoniorit. Tytöissä nuorimmat muodostavat 8-vuotiaiden T10–11-joukkueen, ja vanhimmat 17–18-vuotiaiden GPSB (00–02) -joukkueen. Ensimmäinen tyttöjoukkue aloitti vuonna 1983.
Stadion
thumb|right|Paloheinän tekonurmi elokuussa 2017. HPS:n joukkueet pelaavat kotiottelunsa Paloheinän tekonurmella. Kenttä valmistui toukokuussa 2014, ja sen rakentaminen toteutettiin HPS:n ja Helsingin kaupungin liikuntaviraston yhteisprojektina, jossa aiempi Sokkarin hiekkakenttä korvattiin jalkapallonurmikentällä. Alusta sisältää täysimittaisen jalkapallokentän, ja lisäksi siinä on mahdollisuus pelata poikittain kahdella pienemmällä kentällä juniorien pelejä. Tekonurmi uusittiin kesällä 2022.
Kentän yhteydessä sijaitsee HPS-kahvila. Kenttää kehitettiin kesällä 2021, jolloin kentän yhteyteen valmistui HPS-talo, johon sijoitettiin uudet pukutilat sekä toimisto seuran työntekijöille. Samalla kenttä täytti Kansallisen liigan kriteerit, jolloin HPS:n naisten edustusjoukkue siirtyi sinne pelaamaan kotiottelunsa.
Seuran harjoitukset järjestetään kesäkausilla pääsääntöisesti Paloheinän tekonurmella sekä HPS-juniorikentällä Pakilan yläasteen vieressä. HPS-juniorikentän ohessa sijaitsee myös HPS-halli.
Muu toiminta
Helsingin Palloseura järjestää lisäksi lapsille jalkapallokoulua, leirejä ja kerhoja. ”Lapsi-vanhempi futiksessa” lapset harjoittelevat yhdessä vanhemman kanssa jalkapallotaitoja sekä yleisiä liikunnallisia perustaitoja.
Seura julkaisee vuosittain Vihreät Jääkärit -nimisen seurajulkaisun, joka jaetaan jokaiseen asuntoon Paloheinässä, Pakilassa ja Torpparinmäessä. Sitä jaetaan myös joukkueiden tapahtumissa ja paikallisissa liikkeissä.
Organisaatio
Johtokunta 2021:
Jääkiekko
HPS pelasi jääkiekkoa vuosina 1928–1969 ja sijoittui hopealle vuosina 1929, 1932 ja 1934. Jääkiekko eli silloinen jäähockey tuli seuraan uutena talvilajina vuonna 1928. Cup-muotoisen SM-kilpailun loppuotteluun HPS ylsi ensimmäisen kerran vuonna 1929, jolloin se hävisi HJK:lle 1–5.
Jääpallo
HPS:n jääpallojoukkue pelasi koko seuran ensimmäisen virallisen ottelun 26. tammikuuta 1918 HIFK:ta vastaan, jolle se hävisi 1–2. HPS selvisi jääpallon SM-loppuotteluun jo vuonna 1920, mutta hävisi kuitenkin sen Viipurin WBJS:lle eli Susille maalein 3–8. Varsinaiseen SM-sarjaan seura osallistui 1931, 1936, 1939, 1941, 1946, 1947, 1948 ja 1950.
Jalkapallo
Miehet
Naiset
Nuoret
Ilmari Järvenpää
Ilmari Järvenpää (s. 26. maaliskuuta 1996) on suomalainen näyttelijä.
Ukrainan kieli
Ukrainan kieli eli ukraina on indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva slaavilainen kieli ja muodostaa yhdessä ruteenin, valkovenäjän ja venäjän kanssa itäslaavilaisten kielten ryhmän. Sitä puhuu noin kaksi kolmasosaa Ukrainan vajaasta 49 miljoonasta asukkaasta sekä ukrainalaiset yhteisöt Itä-Euroopassa, Keski-Aasiassa sekä Pohjois-Amerikassa. Kielellä on puhujia hieman yli 33 miljoonaa, mikä tekee siitä maailman 44. puhutuimman kielen.
Leppäkertun koulu
Leppäkertun koulu on joulukuussa 2018 käyttöön otettu uusi koulurakennus Leppävirran ja kahden peruskoulun yhdistämisen seurauksena käynnistyneen uuden koulun nimi. Siihen liitettiin aiemmat Alapihan ja Tietolan koulut.
Antti Lindtman
Antti Ilmari Lindtman (s. 11. elokuuta 1982 Vantaa) on suomalainen poliitikko. Hän on ollut SDP:n kansanedustaja vuodesta 2011 lähtien. Lindtman on ollut vuodesta 2009 Vantaan kaupunginvaltuuston puheenjohtaja.
Leppäkertun koulu
Vuonna 2016 Leppäkertun koulun muodostaneissa peruskouluissa opiskeli yhteensä 298 oppilasta (280 Alapihan koulussa ja 18 Tietolan koulussa). Sittemmin koululaisten määrä on hieman kasvanut, sillä vuonna 2019 uudessa koulussa opiskeli 325 peruskoululaista ja 25 esikoululaista. Koulussa työskentelee 50 henkilökunnan edustajaa.
Ukrainan kieli
Kielellä on virallisen kielen asema Ukrainassa, jossa se on maan ainoa virallinen kieli. Lisäksi ukraina on virallinen kieli Transnistriassa venäjän ja romanian rinnalla. pienoiskuva|Puhuttua ukrainaa pienoiskuva|Kaksikielinen [[Tampereenkatu (Kiova)|Tampereenkadun katukyltti Kiovassa.]]
Baarle-Hertog
Baarle-Hertog on kunta Antwerpenin provinssissa, Flanderissa, Belgiassa. Kunta kuuluu Turnhoutin arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2008 Baarle-Hertogissa oli 2 385 asukasta. Pinta-alaa kunnalla on 7,48 km² ja asukastiheys on 319 asukasta neliökilometrillä.
Baarle-Hertogin naapurikunnat ovat Hoogstraten lännessä, Merksplas etelässä, Turnhout kaakossa, Ravels idässä sekä alankomaalainen Baarle-Nassau pohjoisessa ja ympärillä.
Baarle-Hertogilla on erittäin monimutkaiset rajat, sillä sen 22 osaa, joita kutsutaan eksklaaveiksi,  sijaitsee Alankomaille kuuluvan Baarle-Nassaun sisällä. Kahdeksan eksklaavia Baarle-Nassauta puolestaan on kokonaan Belgian ympäröimänä. Näistä kahdeksasta seitsemän sijaitsee Belgialle kuuluvien enklaavien sisällä.
Baarle-Nassaussa ja Baarle-Hertogissa on omat kaupungintalot, paloasemat, kirkot, poliisiasemat sekä yrityksillä alankomaalainen ja belgialainen osoite. Puolestaan muun muassa juomaveden ja kaasun kunnat hankkivat yhdessä.
Monimutkaiset rajat ovat lukuisten keskiaikaisten sopimusten, maavaihtokauppojen sekä Bredan lordin ja Brabantin herttuan välisten kauppojen tulos.
Alankomaalainen taidemaalari Petrus Christus syntyi Baarle-Hertogissa 1400-luvulla.
Konrad II (Saksa)
Konrad II (12. kesäkuuta 990 – 4. kesäkuuta 1039 Utrecht) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija vuosina 1024–1039. Hallitsijana Konrad oli kova ja kiivasluonteinen. Hän käytti usein asevoimaa sekä naapurimaita että omia vasallejaan vastaan. Hänestä alkoi Frankenilaisen hallitsijasuvun aikakausi keisarikunnan valtaistuimella.
Ukrainan kieli
Johdantoa
Ukrainan kielen varhaisen historian tutkimusta haittasi pitkään itsenäisen Ukrainan valtion puuttuminen ja näkökulma oli vahvasti ulkomaisten tutkijoiden käsitysten värittämä. Erillisen ukrainan kielen olemassaoloa ei sata vuotta sitten edes yleisesti tunnustettu. Esimerkiksi vuoden 1911 Encyclopædia Britannicassa siihen viitattiin nimellä venäjän kielen vähävenäläinen murre (Little Russian dialect of the Russian language). Käsitykset siitä, milloin voidaan katsoa erillisen ukrainan kielen olleen olemassa, vaihtelevat. Neuvostotutkijat usein näkivät eriytymisen tapahtuneen vasta 14. ja 16. vuosisatojen välillä kun taas jotkut ukrainalaiset tutkijat asettavat sen aikaisemmaksi, aina 1100-luvulle. 1500-luvulla kun Rutenia (Ukraina ja Valko-Venäjä) liitettiin Puola-Liettuaan, ukraina ja valkovenäjä olivat jo kehittyneet selvästi omiksi kielikseen.
Muinaishistoria
Ukrainan alueella on oleillut slaaviheimoja 6. vuosisadalta asti. Nykyisen Ukrainan läntisimmät osat ovat slaavien 'alkukodiksi' katsotun alueen eteläpuolella. Seuraavalla vuosisadalla slaaviheimojen vaellukset jakoivat kantaslaavin kolmeen haaraan itä-, etelä- ja länsislaavilaisiin kieliin.
Konrad II (Saksa)
Nuoruus
Vaikka Konrad oli keisari Otto I Suuren jälkeläisiä, ei hänellä ollut herttuan arvoa eikä mainittavia maaomaisuuksia. Lisäksi hänen isänsä Henrik oli kuollut ennen isoisäänsä herttua Ottoa, ei Konradilla ollut mitään oikeutta isoisänsä perintöön. Wormisin piispaksi vuonna 1000 noussut piispa Burchard otti nuoren Konradin suojiinsa kasvatettavaksi, olivathan Konradin esi-isät olleet Wormsin hallitsijoita. Piispa asui Wormsin linnassa suojassa rauhattoman aikakauden melskeeltä opettaen Konradille jumalanpelkoa ja rakkautta Jumalaan. Keskiajalla oli yleistä että aatelisten pojat ja tyttäretkin kasvatettiin ja koulutettiin kirkon helmassa ylläpidetyissä katedraalikouluissa tai piispankirkoissa. Konrad sai kuitenkin maallisen koulutuksen, johon kuului muun muassa metsästystä, aseharjoituksia, hallinnontuntemusta ja oikeudenkäyttöä.
Ukrainan kieli
Kiovan suuriruhtinaskunta ja Galitsia-Volynia
Kasaarien aikakaudella liikkui pohjoisesta slaavilaisia heimoja useassa aallossa Ukrainan alueelle, johon oli aikaisemmin asettunut turkkilaisia, iranilaisia ja suomalais-ugrilaisia heimoja. Varjagien hallitsija Oleg Viisas valtasi Kiovan ja perusti Kiovan suuriruhtinaskunnan. Jotkut tutkijat sijoittavat jo näihin aikoihin erillisen ukrainan kielen aikaisen vaiheen, toiset puhuvat varhaisitäslaavista. Venäläiset akateemikot taas kutsuvat näiden aikojen kieltä vanhaksi venäjäksi, täten linkittäen suuriruhtinaskunnan tietoisesti nykyiseen Venäjän valtioon. Kolmas näkemys esittää, että suuriruhtinaskunnassa kielellistä yhtenäisyyttä ei ollut vaan heimojen kesken selkeitä eroja. Nykyään nimityksen vähävenäjä katsotaan olevan halventava.
Konrad II (Saksa)
Nuoruus
Konrad avioitui vuonna 1016 tai 1017 Schwabenin Giselan kanssa, joka oli jo kahdesti jäänyt leskeksi. Naimakauppa oli Konradille edullinen, sillä Gisela oli Schwabenin herttuakunnan perijätär ja hänellä oli perustellut oikeudet myös Burgundin kuningaskunnan kruunuun. Avioliittoa ei estänyt edes puolisoiden läheinen sukulaisuus, Gisela oli Konradin täti, jolla oli edellisistä avioliitoista jo kolme poikaa ja ainakin yksi tytär. Ensimmäisen avioliittovuoden aikana he saivat pojan – Henrikin – joka nousi Konradin jälkeen Henrik III keisariksi.
Ukrainan kieli
Kiovan suuriruhtinaskunta ja Galitsia-Volynia
Suuriruhtinaskunnan ajan kielitilanteesta ei ole täydellistä yhteisymmärrystä. Kirjallisuuden kielenä toimi vanha kirkkoslaavi kun taas suurin osa lakidokumenteista on kirjoitettu itäslaavilaisella, ilmeisesti Kiovan murteeseen perustuvalla kielellä. Kuitenkin monista kirjallisista dokumenteista voi nähdä venäjän ja ukrainan kielten lähteneen eri teilleen jo tällöin. Tähän vaikutti mm. kirkkoslaavin leviäminen valtion pohjoisiin osiin samalla kun puolan kieli levisi ja vaikutti nykyisen Ukrainan valtion alueella. Varsinkin länsiukrainalaisissa murteissa on paljon vaikutteita puolan kielestä.
Antti Lindtman
Tausta ja ura
Lindtman valmistui ylioppilaaksi Koivukylän lukiosta vuonna 2002. Vuosina 2000–2001 Lindtman toimi Vantaan nuorisovaltuuston puheenjohtajana, vuodesta 2000 Demarinuorten hallituksessa, vuosina 2002–2003 Varusmiesliiton varapuheenjohtajana ja vuosina 2002–2006 Uudenmaan Sosiaalidemokraatit ry:n piirihallituksessa. Ennen valintaansa kansanedustajaksi hän työskenteli SAK:ssa projektisihteerinä (2003–2007) ja nuorisosihteerinä (2007–2011). Vuodesta 2008 hän on toiminut Koivukylän Sosiaalidemokraatit ry:n puheenjohtajana. Kansanedustajan työnsä ohella hän valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistossa vuonna 2016.
Ukrainan kieli
Kiovan suuriruhtinaskunta ja Galitsia-Volynia
Pavlo Biletskyi-Nosenko laati 1830-luvulla ukrainan kielen kieliopin sekä sanakirjan Slovar malorossiskogo ili jugo-vostotšnorusskogo jazyka ('Vähävenäjän eli kaakkoisvenäjän kielen sanankirja'), jotka molemmat katosivat, ja syylliseksi on esitetty Venäjän tiedeakatemiaa. . Biletskyi-Nosenko kuitenkin kokosi sanakirjan uudestaan 1838–1843. Sanasto perustuu Pultavan alueen murteisiin, mutta se sisältää myös kirjallisuudesta peräisin olevia sanoja, osa keskiukrainan kaudelta. Se sisältää 380 sivua ja on 1800-luvun alkupuolen laajin ukrainan kielen sanakirja. Se ilmestyi kuitenkin vasta 1966 Vasyl Nimtšukin toimittamana, joten sillä ei ole ollut vaikutusta ukrainan sanaston kehitykseen.
Venäläistäminen ja moderni ukraina
Ukrainan kielen käyttö kouluissa oli kielletty vuodesta 1804 vallankumoukseen saakka. Modernin ukrainan kielen synnyssä merkittävä osa oli runoilija Taras Ševtšenkolla, jonka toimintaa keisari Nikolai I pyrki kuitenkin tukahduttamaan. Keisari Aleksanteri II:n aikana muun muassa Valujevin kiertokirje (1863) ja Emsin ukaasi (1876) rajoittivat ukrainankielisen kirjallisuuden julkaisemista merkittävästi. Keisari Nikolai II:n kerrotaan sanoneen, että "mitään ukrainan kieltä ei ole olemassakaan, ainoastaan lukutaidottomia vähävenäjää puhuvia talonpoikia".
Neuvostoaikoina venäläistäminen alkoi näkyä vuonna 1933, kun muun muassa ukrainankielisten sanakirjojen julkaisu lopetettiin ja kielen ortografiaa alettiin uudistamaan venäläisempään suuntaan.
Vuonna 2019 Ukrainassa säädettiin laki, jonka nojalla ukraina on maan ensisijainen kieli: koulujen tulee käyttää sitä ensisijaisena opetuskielenään (myös alueilla, joissa ukraina ei ole enemmistön kieli), ja palvelualoilla asiakkaan kanssa tulee puhua ensisijaisesti ukrainaa, ellei asiakas itse pyydä toisin. Laki määrää kahdesta vuoden aikana tapahtuneesta rikkomuksesta noin 200 euron sakon, joka on puolet keskivertoukrainalaisen kuukausipalkasta.
Nykyukrainan kirjakielen katsotaan vastaavan melko hyvin yleistä puhekieltä ilman minkään tietyn maantieteellisen alueen dominointia siitä huolimatta, että kirjakieli perustuu eteläisen Kiovan ja Pultavan alueiden murteisiin.
Konsonantit
Kuten esimerkiksi venäjässä ja valkovenäjässä, ukrainassa on niin sanottuja kovia eli liudentumattomia sekä pehmeitä eli liudentuneita tai palatalisoituneita konsonantteja; venäjästä ja valkovenäjästä poiketen palataalistuminen on kuitenkin foneemista ainoastaan dentaalisten ja alveolaaristen konsonanttien tapauksessa. Muiden konsonanttien heikosti palataalistuneita allofoneja kutsutaan perinteisesti puolipehmeiksi.
Foneemi on ennen vokaaleja useimmiten bilabiaalinen, mutta voi olla myös labiodentaalinen  erityisesti ennen vokaalia  tai labiovelaarinen  ennen vokaaleja. Sanan alussa ennen toista konsonanttia sekä vokaalin jälkeen ennen konsonanttia tai sanan lopussa se ääntyy lähes -maisena vokaalina. Ennen soinnitonta konsonanttia muulloin kuin vokaalin jälkeen soinniton ääntämys on myös mahdollinen.
Dentaali-alveolaarisista konsonanteista alveolaarisina ääntyvät, kun taas muut niistä ääntyvät dentaalisina.
Kirjoitusjärjestelmä
Ukrainan kieli käyttää omaa versiotaan kyrillisestä kirjaimistosta, kuten monet muutkin slaavilaiset kielet. Grammaatikko Josyp Lozynskyi ehdotti 1834 latinalaisen aakkoston ottamista käyttöön, mutta ukrainalainen älymystö, joukossa Markijan Šaškevytš, vastusti ehdotusta voimakkaasti. Siirtymistä latinalaiseen aakkostoon valmisteltiin jälleen maailmansotien välisenä aikana hankkeessa, jossa mukana oli muun muassa kirjailija Maik Johansen.
Kielioppi
Ukrainan kielessä substantiivit, pronominit ja numeraalit taipuvat seitsemässä sijamuodossa. Verbit taipuvat kolmessa aikamuodossa ja kahdessa aspektissa. Sanajärjestys on vapaa, mutta yleisin malli subjekti-verbi-objekti.
Sanasto
elämä = життя (žyttja), rakkaus = любов (ljubov), кохання (koh’annja), omena = яблуко (jabluko), oopperatalo = оперний театр (opernyi teatr), tyttö = дівчинa (divtšyna).
Pour Some Sugar on Me
”Pour Some Sugar on Me” on brittiläisen hard rock-yhtye Def Leppardin kappale ja single vuodelta 1987. Kappale julkaistiin alun perin samana vuonna yhtyeen neljännellä studioalbumilla Hysteria. Singlenä kappale julkaistiin yhtyeen kotimaassa Britanniassa 8. syyskuuta 1987, Yhdysvalloissa seuraavana vuonna. Kappaleen ovat kirjoittaneet Hysteria-albumin tuottanut Robert John “Mutt” Lange sekä Def Leppardin jäsenet lukuun ottamatta rumpali Rick Allenia. Singlen b-puolena julkaistiin Britanniassa kappale "I Wanna Be Your Hero", ja Yhdysvaltojen painoksessa b-puolena oli kappale "Ring of Fire".
Antti Lindtman
Tausta ja ura
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Lindtman valittiin kolmannella yrittämällään eduskuntaan. Toukokuussa 2012 Lindtman valittiin SDP:n toiseksi varapuheenjohtajaksi ja toukokuussa 2014 ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi. Hän luopui puolueen johtotehtävistä sen jälkeen, kun tuli eduskuntavaalien 2015 jälkeen valituksi sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi. Hän on ollut eduskunnassa muun muassa hallintovaliokunnan ja lakivaliokunnan jäsen.
Lindtmanin muihin luottamustehtäviin kuuluvat muun muassa Kuntaliiton hallituksen puheenjohtajuus 2013–2015 ja Nuorisoasiain neuvottelukunta Nuoran puheenjohtajuus.
Konrad II (Saksa)
Kuninkaan vaali
Henrik II kuoltua 13. kesäkuuta 1024 ei Saksan kuninkaan valtaistuimelle ollut perijää. Kuninkaan vaali pidettiin 4. syyskuuta 1024. Konrad sai vastaehdokkaakseen serkkunsa Konrad nuoremman, mutta kuninkaanvaalia hoitaneen Mainzin piispa Aribon annettua vaalin ensimmäisen äänen Konradille, vastaehdokas vetäytyi. Konrad kruunattiin Saksan kuninkaaksi Mainzin tuomiokirkossa 8. syyskuuta 1024. Kruunauksen jälkeen Konrad II teki perinteisen kuninkaan kierroksen valtakuntaansa, jonka aikana aateliset vannoivat uskollisuutta uudelle kuninkaalle. Se ei kaikkialla käynyt helposti, ja sanotaan hänen noutaneen asevoimin langobardien kuninkaan kruunun Italiassa kapinoivilta pavialaisilta.
Antti Lindtman
Tausta ja ura
Lindtman ei vastoin odotuksia haastanut Antti Rinnettä SDP:n puheenjohtajan paikasta helmikuun 2017 puoluekokouksessa, mihin lienee vaikuttaneen listakohu. Rinteen pyydettyä eroa pääministerin virasta 3. joulukuuta 2019 Lindtman ilmoittautui ehdolle SDP:n uudeksi pääministeriehdokkaaksi. Puolueen pääministeriehdokkaan päätti SDP:n puoluevaltuusto 8. joulukuuta 2019. Lindtmanin lisäksi ehdolla oli Sanna Marin, joka voitti niukasti äänestystuloksen oltua 32−29.
Konrad II (Saksa)
Suhteet naapureihin
Puolan herttua Bolesław I Rohkea oli keisari Henrik II:n kuoltua kruunattu Puolan kuninkaaksi, jolloin hänen vasallisuhteensa Saksan kuninkaaseen purkautui, samoin heidän vuonna 1018 solmimansa Bautzen rauha. Konrad II ei ryhtynyt mihinkään toimenpiteisiin Puolan suhteen, koska Boleslaw oli jo iäkäs, eikä hänen oma asemansa Saksassa ollut vielä vakiintunut. Konradin onneksi Puolan uusi kuningas kuoli seuraavana vuonna.
Antti Lindtman
Tausta ja ura
Marinin ilmoitettua vuoden 2023 eduskuntavaalien jälkeen, ettei hän aio asettua ehdolle SDP:n puheenjohtajaksi syyskuun 2023 puoluekokouksessa, Lindtman päätti lähteä mukaan puheenjohtajakisaan. Helsingin Sanomien huhtikuussa tekemässä gallupissa Lindtman oli ylivoimainen suosikki puheenjohtajaksi 33 prosentin kannatuksella sekä myös SDP:tä kannattavien keskuudessa.
Konrad II (Saksa)
Suhteet naapureihin
Italiassa syttyi kapina Henrik II:n kuolinviestin saavuttua. Paviassa tuhottiin keisarillinen palatsi. Kapinalliset olisivat halunneet saksalaisen sijaan italialaisen hallitsijan. Akvitanian herttua Wilhelm III kruunattiin Italian kuninkaaksi. Konrad II saapui vuonna 1026 Milanoon, jossa hänet kruunattiin Italian kuninkaaksi. Paavi Johannes XIX kruunasi hänet Roomassa 26. maaliskuuta 1027 keisariksi ja Giselan keisarinnaksi.
Seuraavana vuonna Konrad II vihki poikansa Henrik III Aachenissa Saksan kuninkaaksi ja järjesti tämän avioliittoon Knuut Suuren tyttären Kunigunden (Gunhilda) kanssa. Knuut Suuri oli Tanskan, Ruotsin, Norjan ja Englannin kuningas. Seuraavaksi Konrad II käänsi katseensa Puolaan, jota oli noussut hallitsemaan Mieszko II. Konrad II ryhtyi sotaan Puolaa vastaan, sai vangittua Mieszkon ja vaati tätä luopumaan kuninkaan tittelistä ja palaamaan Konradin vasalliksi.
Pour Some Sugar on Me
"Pour Some Sugar on Me" on kenties Def Leppardin tunnetuin kappale. Se nousi Suomessa virallisen singlelistan sijalle 27 ja Yhdysvalloissa single oli Billboard Hot 100 -singlelistalla korkeimmillaan toisena, ja vuonna 2006 kappale saavutti saman paikan VH1-musiikkikanavan äänestyksessä parhaista 1980-luvun kappaleista. "Pour Some Sugar on Me" oli alun perin yhtyeen laulaja Joe Elliottin sävellys. Kappale lisättiin Hysteria-albumille levyn nauhoitusten loppupuolella, ja Elliott soitti kappaleen riffiä studiossa akustisella kitaralla. Tuottaja Mutt Lange innostui kappaleesta, ja sitä alettiin hioa jotta se voitaisiin lisätä albumille.
Antti Lindtman
Kohuja
Syksyllä 2016 SDP:n eduskuntaryhmä sai selville, että Lindtman oli toimittanut eduskunnan puhemiehille listoja, joissa suositeltiin puheenvuorojen jakamista kulloistakin asiaa parhaiten tunteville kansanedustajille. Osa kansanedustajista oli jo ehtinyt ihmetellä puheenvuorojen omituista jakautumista.
Konrad II (Saksa)
Suhteet naapureihin
Burgundin kuningas Rudolf III kuoli 2 helmikuuta 1032 ilman perillisiä. Hän oli luvannut maansa siirtyvän Pyhän saksalais-roomalaisen keisarin haltuun, mutta hänen veljenpoikansa kreivi Odo II yritti sotilaallisella operaatiolla saada Burgundia haltuunsa. Vastavetona Konrad II hyökkäsi talvella 1033 Burgundiin, mutta ilman suurempaa menestystä. Tämä jälkeen Konrad II liittoutui Ranskan kuninkaan Henrik I:n kanssa. Seuraavana vuonna Konradin onnistui vallata Burgundi ja hänet kruunattiin Genevessä 1. elokuuta 1034 Burgundin kuninkaaksi.
Pour Some Sugar on Me
Kesällä 1988 Hysteria, joka oli aikansa kallein albumi, oli myynyt maailmanlaajuisesti 3 miljoonaa kappaletta. Huolimatta varsin hyvistä myyntiluvuista, ei albumin tuotto ollut edelleenkään tarpeeksi suuri korvaamaan lähes neljä vuotta kestäneen äänitysprosessin kuluja. Pour Some Sugar on Me" päätettiin julkaista singlenä ja musiikkivideona myös Yhdysvalloissa, ja kappaleen johdosta Hysterian myyntiluvut kasvoivat huimasti. Yhdysvalloissa julkaistu versio kappaleen musiikkivideosta oli 73 viikkoa Music Televisionin toivotuimpana videona.
Ukrainan kieli
Sanasto
Lukusanat 1–10 ukrainaksi: Ukrainan sanasto on hieman yli 60-prosenttisesti yhtenäinen venäjän kanssa. Enemmän sanastollisia yhtäläisyyksiä on puolan (70%), slovakian (66%) ja valkovenäjän (80%) kanssa. Ukraina ja venäjä sekoitetaan joskus toisiinsa, koska venäjää puhutaan yleisesti Ukrainassa ja se on monen ukrainalaisen ensimmäinen vieras kieli. Lisäksi Krimillä ja Itä-Ukrainassa enemmistö puhuu ukrainan sijaan venäjää. Monet ukrainalaiset käyttävät myös niin sanottua sekakieltä nimeltä suržyk.
Antti Lindtman
Kohuja
Heinäkuussa 2023 Lindtmanista jaettiin netissä kuvia, jossa hän on mukana miesporukassa, jonka jäsenet ilman vaatteita, joulupukin myssyä lukuun ottamatta, tekevät natsitervehdyksiä ja Lindtman ja toinen jäsen pitelevät aseelta näyttävää esinettä. Lindtman myönsi Iltalehdelle olleensa kuvassa muoviaseen kanssa, mutta kieltää että hänellä olisi natsisympatioita. Kuvat on otettu kun Lindtman oli 18-vuotias.
Pour Some Sugar on Me
Kappaleet
Yhdysvalloissa julkaistun, 7”-tuumaisen singlen kappalelista:
Antti Lindtman
Yksityiselämä
Lindtman avioitui vuonna 2011 Kaija Stormbomin kanssa, ja marraskuussa 2017 he saivat tyttären.
Pour Some Sugar on Me
Kappaleet
Yhdysvalloissa julkaistun, 12”-tuumaisen singlen kappalelista:
Britanniassa julkaistu singlen sisältö on sama Yhdysvalloissa julkaistun 7”-tuumaisen singlen kanssa, mutta b-puolen kappaleena on “Ring of Firen” sijasta “I Wanna Be Your Hero”.
Ukrainan kieli
Sanasto
Modernissa ukrainassa katsotaan olevan noin 170 000 sanaa.
Charlotte Amalie
Charlotte Amalie on Yhdysvaltain Neitsytsaarten pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se sijaitsee Saint Thomasin saarella. Vuonna 2004 saarella oli asukkaita noin 19 000.
Konrad II (Saksa)
Kuolema
Konrad kuoli 4. kesäkuuta 1039 Utrechtissa kihdin aiheuttamaan sairauskohtaukseen. Ruumis kuljetettiin Speyerin tuomiokirkkoon haudattavaksi. Hänen jälkeensä keisariksi tuli hänen poikansa Henrik III.
Konrad II:ta pidetään poliittisesti yhtenä merkittävimmistä keskiajan hallitsijoista. Hän oli henkilönä asiallinen ja avarakatseisena hallitsijana.
Annie Jennings
Annie Jennings (12. marraskuuta 1884 – 20. marraskuuta 1999) oli brittiläinen henkilö. Hän kuoli 115 vuoden ja kahdeksan päivän ikäisenä vuonna 1999. Hän työskenteli elämänsä aikana opettajana. Hän ei saanut lapsia. Jennings oli Britannian vanhin henkilö vuodesta 1997 kuolemaansa saakka, jonka jälkeen titteli siirtyi Eva Morrisille. Jennings oli Britannian toiseksi vanhin henkilö. Häntä vanhemmaksi elänyt brittiläinen oli Charlotte Hughes. Jennings oli viimeinen dokumentoitu vuonna 1884 syntynyt henkilö.
Kamil Kašťák
Kamil Kašťák (s. 8. toukokuuta 1966 Most, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.
Kašťák aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Chemopetrol Litvinovissa, jossa hän pelasi kaudet 1988–1992. Tämän jälkeen hän siirtyi Ruotsin Elitserieniin HV71:een, jossa pelasi yhden kauden. Kauden 1993–1994 hän aloitti Rauman Lukossa, mutta siirtyi kesken kauden takaisin HC Chemopetrol Litvinoviin. Seuraavalla kaudella hän pelasi HC Sparta Prahassa ja HC Plzenissä ja kaudella 1996–1997 jälleen HC Chemopetrol Litvinovissa. Uransa kaksi viimeistä kautta hän pelasi Saksassa ES Weißwasserissa.
Maajoukkueurallaan Kašťák edusti Tšekkoslovakiaa 1992 talviolympialaisissa, 1991 Kanada Cupissa ja 1992 MM-kisoissa. Tšekin paidassa hän pelasi 1994 talviolympialaisissa sekä vuosien 1993 ja 1994 MM-kisoissa. Arvoturnauksista hänen saldonsa oli olympiapronssi ja kaksi MM-pronssia.
Torsioryhmä
Torsioryhmä on ryhmäteorian käsite. Olkoon G Abelin ryhmä ja p alkuluku. Merkitään. Tällöin G_t on G:n aliryhmä, torsioaliryhmä. Jos G=G_t, kutsutaan G:tä torsioryhmäksi.
Kirjallisuutta
Torsion subgroup
Sonkakoski
Sonkakoski on kylä Sonkajärven kunnassa Pohjois-Savossa. Kylä on saanut nimensä kylän läpi virtaavan Matkusjoessa olevan kosken mukaan. Sonkakoskelta on kahdeksan kilometriä Sonkajärven kirkonkylälle, 12 kilometriä Sukevalle ja seitsemän kilometriä Viitostielle. Kylässä risteävät tie 5862 Poromäentie/Jyrkäntie, tie 5863 Sonkakoskentie, tie 16295 Hirvijärventie ja tie 16288 Tetrikoskentie.
Sonkakoskella toiminut Sonkakosken koulu on lakkautettu vuonna 2010. Sittemmin tiloissa on toiminut Sonkakosken nuorisoseura, ja rakennus kantaa nimeä Koskela. Sonkakoskella toimii yhä muun muassa Sonkakosken mylly ja myllyn vesivoimalaitos sekä Sonkakosken tanssilava (Sonkakosken huvilava).
Roman Schatz
Roman Schatz ( ['ʃat͡s] s. 21. elokuuta 1960 Überlingen, Länsi-Saksa) on saksalaissyntyinen suomalainen kirjailija ja toimittaja.
Suomen kansalaisuuden Schatz sai helmikuussa 2012, joten nykyään hänellä on kaksoiskansalaisuus.
Muutettuaan Suomeen 1986 Schatz työskenteli Helsingin saksalaisessa vanhainkodissa laitosapulaisena, kunnes Yleisradio tarjosi hänelle töitä saksankielisestä palvelusta. Schatz esiintyi monissa kielten opetusohjelmissa (esimerkiksi Das ist Deutschland) ja toimi juontajana Toisten TV -ohjelmassa. Hän oli mukana televisiosarjassa Ähläm Sähläm ”Opi suomalaiseksi” -osiossa Roman von Schnaps -nimisenä asiantuntijana, joka opetti ulkomaalaisia suomalaisten tavoille.
Schatz osallistui keväällä 2007 kilpailijana Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan, johon hänet valittiin ennen sarjan alkua menehtyneen Kirkan tilalle. Schatz putosi kilpailusta toisena. Schatz on ääninäytellyt Rottatouille-animaatioelokuvassa (2007) sekä näytellyt sivuosassa suomalaiselokuvassa Raja 1918 (2007) ja kansainvälisessä yhteistuotannossa Better Than Andy (Suomi / USA, 2009).
Yle Radio 1 on esittänyt vuodesta 2013 alkaen Schatzin isännöimää viikoittaista keskusteluohjelmaa Roman Schatzin Maamme-kirja.
Yksityiselämä
Schatz kuvailee itseään "hormonaaliseksi maahanmuuttajaksi". Hän tapasi ensimmäisen suomalaisen vaimonsa Berliinissä ja muutti tämän perässä Suomeen vuonna 1986. Avioliitosta syntyi kaksi lasta, poika ja tyttö. Schatzilla on tytär myös toisesta avioliitostaan.
Cillian Murphy
Cillian Murphy (s. 25. toukokuuta 1976 Cork) on irlantilainen näyttelijä, joka aloitti elokuvauransa vuonna 1998.
Nuoruus
Murphy syntyi Irlannissa vuonna 1976. Hänen isänsä oli koulutarkastaja ja äitinsä ranskanopettaja.
Teinivuosinaan Murphy soitti yhtyeissä kuten The Sons of Mr. Green Genes, jossa hän soitti rytmikitaraa.
Elokuvaura
Murphyn ensimmäinen elokuva oli Sweety Barrett (1998), jota seurasi komediallinen draama Sunburn. Murphyn mainetta kasvattivat roolit elokuvissa How Harry Became a Tree (2001), Disco Pigs (2001), 28 päivää myöhemmin (2002), Zonad (2003), Intermission (2003) ja Tyttö ja helmikorvakoru (2003). Kasvavasta kansainvälisestä elokuvamenestyksestään huolimatta Murphy jakoi yhä aikansa elokuvan ja teatterin välillä.
Murphyn myöhempiä rooleja ovat esimerkiksi Linnunpelättimen rooli elokuvassa Batman Begins (2005) ja sen kahdessa jatko-osassa, Patrick ”Kitten” Bradenin rooli draamakomediassa Aamiainen Plutolla (2005), Robert Michael Fischerin rooli tieteistoimintatrillerissä Inception (2010), sotilaan rooli sotaelokuvassa Dunkirk (2017), fyysikko Robert Oppenheimerin rooli elokuvassa Oppenheimer (2023) sekä Thomas Shelbyn rooli television rikosdraamasarjassa Peaky Blinders – gangsteriklaani (2013–2022).
Yksityiselämä
Murphy on ollut naimisissa Yvonne McGuinnessin kanssa vuodesta 2004 lähtien. He tapasivat kahdeksan vuotta aiemmin Murphyn yhtyeen konsertissa. Heillä on kaksi lasta. Perhe asui Lontoossa vuoteen 2015 asti ja muutti sitten Dubliniin Irlantiin.
Kasvianatomia
Kasvianatomia on kasvitieteen osa-alueen kasvimorfologian osa-alue, joka tutkii kasvin sisärakennetta, kuten solut, niiden osat ja solukot. Yksi kasvin solukkotyyppeistä on fotosynteesissä toimiva, eräänlaisena tukisolukkona toimiva sekä varastosolukkona toimiva perussolukko. Toinen solukkotyyppi on kasvin sisäosia suojaava pintasolukko. Kolmas solukkotyyppi on johtosolukko, joka muodostaa reitin, jota pitkin ravinteet ja vesi kulkevat juurista latvaan saakka. Pienemmässä mittakaavassa kasvin solut muodostavat joko tylppy-, tuki- tai vahvikesolukkoa. Käytännön kannalta perussolukot ovat esimerkiksi kasvusolukkoa ja yhteyttämissolukkoa. Pintasolukot muodostavat esimerkiksi ilma- ja vesirakoja. Tukisolukot muodostuvat esimerkiksi paksusoppisoluista tai puiden niinisyysoluista. Johtosolukot muodostuvat putkisoluista, siiviläputkista ja putkiloista.
Johan Reinhold von Törne
Johan Reinhold von Törne (5. elokuuta 1752 – 3. lokakuuta 1810 Porvoo) oli ruotsalainen sotilas, joka oli kotoisin Kirkkonummelta.
Törnen vanhemmat olivat kenraalimajuri Peter von Törne ja Johanna Lovisa Armfelt ja puoliso Hedvig Sofia Essen. Törne astui sotapalvelukseen 1766, vuonna 1772 hänet oli ylennetty vänrikiksi ja 1790 majuriksi. Törne kunnostautui Porrassalmella sekä Suomen sodassa vuosina 1808–1809. Hän toimi pataljoonan päällikkönä Lapuan, Alavuden sekä Oravaisten taisteluissa. Törne on yksi Vänrikki Stoolin tarinoiden sankareita.
Von Törnen poika oli eversti, insinööri Johan Ulrik von Törne.
Nemesios
Nemesios Emesalainen (n. 390) oli kristitty filosofi ja Emesan piispa Syyriassa.
Nemesios kirjoitti teoksen De natura hominis ("Ihmisluonnosta"). Hänen elämästään ei tiedätä juuri muuta, ja jopa hänen ajoituksensa on epävarma. Tekstinsisäinen todistusaineisto osoittaa apollinarismi-kiistan jälkeiseen aikaan ja ennen Eutykheen ja Nestorioksen nimiin liittyviä kiistoja, toisin sanoen 300-luvun loppupuolelle.
Nemesioksen teos on mielenkiintoinen yritys koostaa antropologinen järjestelmä kristillisen filosofian näkökulmasta. Mooses ja Paavali esitetään vieri vieressä Aristoteleen ja Menandroksen kanssa, ja teos kallistuu platonilaisiin oppeihin muun muassa sielun ennaltaolemisen ja metempsykoosin suhteen. Fysiologisissa kysymyksissä Nemesios seuraa Aristotelesta ja Galenosta. Kaiken kaikkiaan teos on osoitus kristinuskon ja hellenismin yhtäaikaisesta vaikutuksesta 300-luvulla. Johannes Damaskolainen, Albert Suuri ja Tuomas Akvinolainen pitivät Nemesiosta suuressa arvossa ja uskoivat hänen teoksensa olevan Gregorios Nyssalaisen kirjoittama, sillä heidän kirjoituksillaan on paljon yhteistä.
Tapio Pulkkanen
Tapio Pulkkanen (s. 21. toukokuuta 1990) on suomalainen ammattilaisgolfaaja. Pulkkanen edustaa Kymen Golfia. Maajoukkueeseen hän pääsi suhteellisen myöhään verrattuna muihin Suomen huippuihin eli vasta 16-vuotiaana. Pulkkanen on saavuttanut lyhyen uransa aikana suomalaisissa kisoissa paljon. Miesten lyöntipelin SM-kultaa on tullut kahdesti, hopeaa kahdesti ja pronssia kerran. Joukkue-SM:n hän voitti vuonna 2011. Hopeaa hän sai 2008. Pulkkanen osallistui European Tourin karsintoihin ensimmäistä kertaa 2011. Finnish Openin hän on voittanut kahdesti. European Challenge Tourilta on yksi voitto  Kazakhstan Openista vuodelta 2017.
Alexandra Oehler
Alexandra Oehler (s. 22. helmikuuta 1970 Ronneburg) on saksalainen pianisti. Hän sai ensimmäiset oppituntinsa viiden vuoden iässä Günter Fuhrmannilta Zeitzin Anna Magdalena Bach -musiikkikoulussa ja jatkoi opintojaan vuosina 1981–1987 Halle an der Saalen erikoismusiikkikoulussa. Vuonna 1987 Oehler aloitti opiskelun Leipzigissa Herbert Sahlingin johdolla, ja vuoden 1990 jälkeen hän suoritti opintoja Ulrich Urbanin johdolla. Valmistuttuaan vuonna 1995 hän on yhä osallistunut Urbanin mestarikursseille. Oehler on saanut sekä kansallisia että kansainvälisiä palkintoja ja diplomeja; myönnettyjen tunnustusten joukossa on palkinto Liszt-kilpailusta Weimarista.
Oehler on itse työskennellyt opettajana Leipzigissa.
Arto Pirttilahti
Arto Väinö Uolevi Pirttilahti (s. 4. huhtikuuta 1963 Pohjaslahti) on suomalainen poliitikko ja keskustan entinen kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa, joissa hän sai yhteensä 5516 ääntä. Pirttilahti on koulutukseltaan agrologi ja valmistunut 1988. Ennen kansanedustajuuttaan hän on työskennellyt maataloussihteerinä, maaseutuasiamiehenä, seutuasiamiehenä, kansanedustajan avustajana ja toiminnanjohtajana.
Hän asuu Mänttä-Vilppulassa. Pirttilahden perheeseen kuuluvat vaimo ja kolme lasta.
Asko Halme
Asko Kai Reijo Halme (17. tammikuuta 1931 Kotka – 29. kesäkuuta 2019 Vaasa ) oli suomalainen kuvanveistäjä ja arkkitehti.
Dorothee Oberlinger
Oberlinger on pitänyt resitaaleja eri puolilla Eurooppaa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Hän on myös esiintynyt solistina lukuisten kansainvälisten barokkikokoonpanojen, kuten London Baroquen ja Musica Antiqua Kölnin kanssa. Sinfoniaorkestereidenkin kanssa hän on tehnyt yhteistyötä. Oberlinger on levyttänyt muun muassa Antonio Vivaldia. Hän perusti Ensemble 1700 -kokoonpanon vuonna 2003 ja sai nimityksen Mozarteumin professoriksi Salzburgissa 2004.
Lizzy Caplan
Elizabeth Anne ”Lizzy” Caplan (s. 30. kesäkuuta 1982 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Mean Girls (2004), Cloverfield (2008) ja The Interview (2014). Televisiosarjoissa Caplanin mainittavia rooleja ovat useamman jakson kattava sivujuoni True Blood -vampyyrisarjassa sekä päärooli Masters of Sex -draamasarjassa.
Yksityiselämä
Caplan seurusteli näyttelijä Matthew Perryn kanssa vuosina 2006–2012. Hän on näyttelijä Busy Philippsin ja sanoittaja Marc Silversteinin tyttären kummitäti.
Serbian kieli
Serbian kieli (serb. српски језик, srpski jezik) eli serbia (serb. српски, srpski) on eteläslaavilaisten kielten läntiseen haaraan kuuluvan serbokroaatin kielen Serbiassa käytettävä standardisoitu muoto. Saman kielen muita standardeja ovat kroatian kieli, bosnian kieli ja montenegron kieli. Kaikki nämä muodot perustuvat läntisen eteläslaavin štokaaviseen murteeseen, joka jakautuu ekaavin, jekaavin ja ikaavin äänneryhmiin.
Serbiassa käytetään sekä latinalaisia että kyrillisiä kirjaimia.
Muodot
Balkanin läntinen eteläslaavi jaetaan kolmeen päämurteeseen: štokaavi, kajkaavi ja čakaavi. Näistä štokaavi, nimenomaisesti sen itähertsegovinalainen muoto, valittiin Wienin kirjallisuussopimuksessa 1850 kroaatin ja serbian yhteisen kirjakielen pohjaksi.
Sebastián Piñera
Miguel Juan Sebastián Piñera Echenique (s. 1. joulukuuta 1949) on chileläinen liikemies ja poliitikko, joka toimi Chilen presidenttinä vuosina 2010–2014 sekä 2018–2022. Maaliskuussa 2022 hänen seuraajakseen tuli Gabriel Boric.
Poliittinen toiminta
Piñera toimi senaattorina vuosina 1990–1998 ja johti oikeistolaiseen Alianza por Chile -liittoumaan kuuluvaa Renovación Nacional -puoluetta vuosina 2001–2004.
Serbian kieli
Muodot
Jekaavinen tunnetaan myös nimellä ijekaavinen, varsinkin jos halutaan korostaa ääntämyseroa. Yleensä jekaavissa -ije ääntyy -je, mutta esimerkiksi montenegrossa svijete ei äännykään svje-te, vaan svi-je-te.
Sebastián Piñera
Poliittinen toiminta
Piñera pyrki Chilen presidentiksi vuosien 2005–2006 ja 2009–2010 vaaleissa, joista jälkimmäisessä hän sai enemmistön äänistä ja hänet valittiin presidentiksi. .
Serbian kieli
Aakkoset
Serbian kyrilliset ja latinalaiset aakkoset:
Sebastián Piñera
Poliittinen toiminta
Piñera astui virkaan 11. maaliskuuta 2010. Virkaanastujaisten aikaan Chilessä koettiin helmikuun maanjäristyksen jälkijäristyksiä. Piñera joutui heti valtakautensa alussa kohtaamaan pari viikkoa aiemmin tapahtuneen maanjäristyksen jälleenrakentamisvaatimukset. Virkaanastujaisten jälkeen hän matkusti maanjäristyksestä kärsineeseen Constitucióniin. Hän allekirjoitti lakiesityksen, jonka tarkoituksena oli 40 000 peson arvoisen apukupongin jakaminen 4,2 miljoonalle köyhälle lapselle.
Piñera on monesti yhdistetty Augusto Pinochetin diktatuuriin muun muassa siksi, että hänen veljensä toimi Pinochetin ministerinä. Kansanäänestyksessä vuonna 1988 hän kuitenkin äänesti Pinochetin hallintoa vastaan. Hän on maltillinen demokraatti, joka on arvostellut Chilen autoritaarista oikeistoa.
Kesäkuusta 2011 lähtien opiskelijat osoittivat kuukausia mieltään vaatien ilmaista ja laadukasta koulutusta. Mielenosoitukset alkoivat 9. toukokuuta ympäristönsuojelijoiden mielenosoituksilla Patagoniaan rakennettavaksi hyväksyttyjä viittä patoa vastaan. Opiskelijoiden mielenosoitukset alkoivat 12. kesäkuuta. Karabineerien hajotettua opiskelijoiden mielenosoituksen CUT-ammattiliitto ryhtyi elokuussa kahden päivän tukiyleislakkoon.
Chilen perustuslaki estää saman henkilön toimimisen presidenttinä kaksi peräkkäistä kautta, joten Piñera ei voinut olla ehdolla vuonna 2013. Hänen seuraajakseen valittiin aiemminkin presidenttinä toiminut Michelle Bachelet, joka aloitti toisen virkakautensa maaliskuussa 2014.