cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ella Zeller
thumb|right|Ella Zeller vuonna 1955. Ella Zeller (myöh. Constantinescu, s. 26. marraskuuta 1933 Moldova Nouă, Romania) on romanialainen pöytätennispelaaja, joka menestyi varsinkin 1950-luvulla. Hän voitti viisi maailmanmestaruutta sekä vuonna 1958 alkaneissa EM-kilpailuissa yhden Euroopan-mestaruuden. Kaksinpelissä hän ylsi parhaimmillaan kolmasti MM-pronssille.
MM-mitalit
Lähde:
EM-mitalit
Lähde:
Carl Laemmle
thumb|200px|Carl Laemmle. Carl Laemmle (alun perin Karl Lämmle; 17. tammikuuta 1867 – 24. syyskuuta 1939) oli saksalais-yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hän oli tuottamassa tai muuten mukana tekemässä yli neljäsataa elokuvaa.
Saksanjuutalaiseen perheeseen syntynyt Laemmle muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1884. Hänen yrityksensä valmisti aluksi kolikkoautomaatteja. Hän perusti elokuvien jakeluyhtiön vuonna 1907 ja kehitti sen jo vuonna 1909 alan johtavien yhtiöiden haastajaksi. Seuraava askel oli oma tuotantoyhtiö Independent Motion Picture Company (IMP). Se alkoi hankkia jalansijaa tähtinäyttelijöiden avulla. Ennen kaikkea Florence Lawrence oli siinä tärkeä tekijä. Vuonna 1912 Lammle oli perustamassa Universal Studios -yhtiötä, joka oli Kalifornian ensimmäisiä elokuvastudioita.
HMS Ardent (1764)
HMS Ardent oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1764 vesille laskettu 64-tykkinen Ardent-luokan kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 4. tammikuuta 1762 Hugh Blaydes'ltä Hesslestä Hullista, missä köli laskettiin puolitoista viikkoa myöhemmin 15. tammikuuta. Se laskettiin vesille 13. elokuuta 1764 ja otettiin palvelukseen lokakuussa 1773.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1774 päällikkönään Sir George Douglas. Vuonna 1778 päällikkönään George Keppel se oli amiraali lordi Howen laivastossa New Yorkin edustalla suojaamassa kaupunkia ylivoimaiselta amiraali d'Estaingin johtamalta Ranskan laivastolta. Laivastot ottivat 11. elokuuta mittaa toisistaan Rhode Islandin edustalla, mutta myrsky hajotti laivastot. Ardent palasi Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta tammikuussa 1779.
Kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen takaisin 14. huhtikuuta 1782 Saintesin taistelussa. Se palautettiin palvelukseen vielä huhtikuussa päällikkönään Richard Lucas. Alus nimettiin 28. elokuuta 1783 HMS Tigeriksi ja myytiin kesäkuussa 1784.
Eltville
Eltville on kaupunki Saksassa Hessenin osavaltiossa. Kaupungissa asui 16 999 ihmistä vuoden 2016 lopussa.
Caroline Pipping
Caroline Pipping (s. 1958 Helsinki) on suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli vuosina 1979–81 Kankaanpään taidekoulussa ja sen jälkeen vuoteen 1987 saakka Suomen taideakatemiassa Helsingissä. Pipping on osallistunut yhteisnäyttelyihin eri maissa vuodesta 1984 lähtien. Niiden ohella hän on järjestänyt omia näyttelyitään muun muassa Helsingissä ja Maarianhaminassa.
Pippingin teoksia on otettu muun muassa Amos Rexiin, Espoon, Helsingin ja Maarianhaminan kaupunkien kokoelmiin, Tampereen Pyynikinlinnaan, Kiasmaan ja Ahvenanmaan museoon.
Suomenruotsalainen Pipping on asunut Ahvenanmaalla ja Tukholmassa.
Agkouselianá
Agkouselianá (transl. myös Angouselianá) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Vasíleioksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 213 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Agkouselianán Pyhän Kolminaisuuden (Agía Triáda) kappeli. Agkouselianán kylä sijaitsee Kreetan eteläisissä keskiosissa noin 25 kilometriä etelään Réthymnosta. Se on rakennettu noin 350 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän kerrotaan saaneen nimensä siitä, että sen ensimmäiset asukkaat tulivat Moíresin Kousésin kylästä. Agkouselianá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αγκουσελιανών, Topikí Koinótita Agkouselianón), johon kuuluu varsinaisen Agkouselianán kylän lisäksi Palaióloutran kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 272.
Aiemmin kylä kuului Foínikaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ágios Vasíleioksen kunnan Foínikaksen kunnallisyksikköön.
Mr Gay World
pienoiskuva|Stuart Hatton Jr. voitettuaan vuoden 2014 Mr Gay World -tittelin. Mr Gay World on vuosittainen homomiesten kauneuskilpailu. Kilpailu on nelipäiväinen, ja siinä otetaan huomioon ulkoisen kauneuden lisäksi muun muassa julkiset puhe- ja luonnolliset johtamistaidot. Voittajan on tarkoitus voida toimia "hyvän tahdon lähettiläänä". Kilpailu edellyttää 19 vuoden ikää kuukautta ennen sen ajankohtaa.
Cicely Saunders
Cicely Mary Strode Saunders (22. kesäkuuta 1918 Barnet, Yhdistynyt kuningaskunta – 4. heinäkuuta 2005 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli englantilainen sairaanhoitaja, sosiaalityöntekijä, lääkäri ja kirjailija. Hän oli yksi nykyaikaisen palliatiivisen hoidon perustajista.
Nuoruus ja opiskelu
Cicely Saunders syntyi Hertfordshiren Barnetissa vuonna 1918. Hän kävi 1932–1937 Roedean Schoolin tyttökoulua. Hän oli muita tyttöjä pidempi ja koki sen takia ulkopuolisuutta. Hänen selkärankansa oli lisäksi hieman vino, minkä takia hän kärsi selkäkivuista.
Saunders pääsi vuonna 1938 opiskelemaan Oxfordin yliopiston St Anne’s Collegeen. Hänen pääaineensa yhdisti politiikkaa, filosofiaa ja taloustiedettä (PPE). Kun toinen maailmansota syttyi, Saunders halusi tehdä jotain hyödyllisempää ja jätti Oxfordin. Hän alkoi opiskella hoitotyötä St Thomasin sairaalassa, mistä hän valmistui vuonna 1944. Selkäkipujen takia Saundersia neuvottiin lopettamaan sairaanhoidon ammatin, ja siksi hän palasi Oxfordiin. Saunders suoritti 1945 alemman korkeakoulututkinnon ja sai vuonna 1947 paikan St Thomasin sairaan sosiaalihoitajana.
Ura
Saunders tapasi sosiaalihoitajana vuonna 1948 puolanjuutalaisen maahanmuuttajan David Tasman, joka oli paennut Varsovan ghettosta. Saunders hoiti kuolevaa Tasmaa, ja heillä oli lyhyt suhde. He keskustelivat muun muassa kuoleville ihmisille suunnatuista kodeista, joissa nämä, voisivat löytää rauhan viimeisten päiviensä aikana. Tasman jätti Saundersille perintönä 500 puntaa.
Saunders alkoi suunnitella tapaamisen perusteella uudenlaista terminaalivaiheen potilaiden hoitokotia. Eräs kirurgi kertoi hänelle, ettei hän tulisi ikinä saamaan ajatusta läpi tavallisena sairaanhoitajana. Saunders hyväksyttiin 33-vuotiaana St Thomasin sairaalaan lääketieteen opiskelijaksi. Hän valmistui lääkäriksi 1957 ja sai seuraavana vuonna Halley Stewart -säätiöltä stipendin tutkiakseen terminaalipotilaiden kivunhoitoa.
Saundersilla oli vuonna 1959 valmiina 10-sivuinen esitys saattokodista. Alkujaan hänen ajatuksena oli, että saattokoti olisi ollut Englannin kirkon, mutta monien avustusjärjestöjen vaatimuksesta hän muutti sen avoimeksi kaikille.
Työskennessään St Josephin saattokodissa Saunders tapasi puolalaisen Antoni Michniewicz, johon hän myös rakastui. Michniewicz kuoli vuonna 1960. Samoihin aikoihin kuolivat myös Saundersin isä ja yksi ystävä. Omien sanojensa mukaan Saunders kärsi ”patologisesta surusta”. Michniewiczin kuolema oli osoittanut kuitenkin hänelle, että kun ”ruumiista tulee heikompi, sielusta tulee vahvempi”.
Saunders aloitti vuonna 1963 varojenkeruun, ja vuonna 1965 hänellä oli tarpeeksi rahaa St Christopherin saattokodin rakentamiseksi. St Christoper Hospice avautui vuonna 1967. Siitä tuli ensimmäinen nykyaikainen saattokoti, jossa yhdistyivät kivun- ja oireiden hoito sekä myötätuntoinen hoito ja opetus- ja tutkimustyö. St Christopher on ollut palliatiivisen hoidon edelläkävijöitä.
Saunders toimi itse saattokodin lääketieteellisenä johtajana vuodesta 1967. Hän oli sen puheenjohtaja 1985–2000 ja presidentti vuodesta 2000.
Yksityiselämä
Saunders meni vuonna 1980 naimisiin puolalaisen taidemaalarin ja professorin Marian Bohusz-Szyszkon kanssa. He olivat naimisissa Bohusz-Szyszko kuolemaan 1995 asti. He olivat tavanneet vuonna 1963. Bohusz-Szyszko oli tuolloin naimisissa Puolassa asuvan naisen kanssa. Heidän liittonsa oli jo erkaantunut, mutta katolinen mies tuki edelleen vaimoansa. Bohusz-Szyszkon vaimo kuoli vuonna 1975.
Merkitys ja tunnustukset
Saundersin näkemys saattohoidosta mullisti sen, miten yhteiskunnan tulisi hoitaa sairaita, kuolevia ja surevia. St Christopherin saattokoti on ollut esikuva monille saattokodeille ympäri maailmaa. Saunders toi mukaan tehokkaan kivunlievityksen ja vaati, että kuoletvatkin ihmiset tarvitsevat arvokkuutta, myötätuntoa ja arvostusta.
Jurjung-Haja
Jurjung-Haja eli Ürüŋ Xaja  on maalaiskunta ("Jurjung-Hajan kansallinen nasleg", ) ja sen ainoa kylä Anabarin kansallisessa piirissä (ulusissa) Sahan tasavallan pohjoisosassa. Kunta sijaitsee piirin pohjoisosassa, Anabarjoen varrella lähellä Laptevinmeren rannikkoa, 160 kilometriä piirikeskuksesta Saskylahista pohjoiseen. Jurjung-Hajassa on laivalaituri, koulu, terveyskeskus, kauppa ja kulttuuritalo. Paikkakunnalla harjoitetaan poronhoitoa, kalastusta ja turkiseläinten metsästystä.
Noin tuhannen asukkaan Jurjung-Haja on ainoa dolgaanien asutuskeskittymä Sahassa.
Asukasluvun kehitys:
Etiopiankorppi
Etiopiankorppi (Corvus crassirostris) on suurikokoinen Afrikan sarvessa elävä varpuslintulaji.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 60–64 cm ja paino jopa 1,5 kg. Se on maailman suurin varpuslintu yhdessä korpin (Corvus corax) kanssa. Lajin höyhenpuku on musta lukuun ottamatta takaraivosta niskaan ulottuvaa valkoista laikkua. Nokka on hyvin paksu ja voimakas. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen
Etiopiankorpin esiintymisalue kattaa Afrikan sarven alueen eli osia Etiopiasta, Eritreasta ja mahdollisesti Somaliasta. Rüppel kuvaili lajin holotyypin Eritrean Halaista. Lajin elinympäristön ala on noin 470 000 neliökilometriä. Se on paikkalintu.
Elinympäristö
Laji elää vuoristossa 1 500–3 400 metrin korkeudella.
Lisääntyminen
Etiopiankorpit rakentavat risupesänsä joko puuhun tai kallionjyrkänteelle. Munia on kolmesta viiteen.
Ravinto
Etiopiankorpit ovat kaikkiruokaisia ja syövät muun muassa raatoja, jätteitä ja eläinten lannassa eläviä kovakuoriaisten toukkia.
Day Dream
”Day Dream” on Billy Strayhornin säveltämä ja John LaTouchen sanoittama jazzstandardi vuodelta 1941.
Sävellys oli tarkoitettu erityisesti saksofonisti Johnny Hodgesille. Hodges nauhoitti kappaleen ensimmäisen kerran vuonna 1941 Strayhornin toimiessa pianistina. Vuonna 1961 Hodges ja Strayhorn nauhoittivat sen koko Ellingtonin orkesterin kanssa. Ella Fitzgerald nauhoitti oman versionsa vuoden 1957 albumilleen Duke Ellington Songbook; sovituksen Fitzgeraldin versiota varten teki säveltäjä Strayhorn itse. Strayhorn nauhoitti kappaleen myös sooloalbumilleen The Peaceful Side vuonna 1961. Kappaleen ovat nauhoittaneet myös muun muassa Marian McPartland, Fred Hersch, Joe Henderson, Sarah Vaughan, Helen Merrill, ja Tony Bennett.
Ellington otti kappaleen mukaan Strayhornin kuoleman jälkeen nauhoitetulle vuoden 1967 tribuuttialbumille ...And His Mother Called Him Bill. Pääsaksofonistina toimi tässäkin versiossa Johnny Hodges.
Ventura Ruiz Aguilera
Ventura Ruiz Aguilera (2. marraskuuta 1820 Salamanca, Espanja – 1. heinäkuuta 1881 Madrid, Espanja) oli espanjalainen runoilija ja lääkäri, joka toimi Espanjan kansallisen arkeologisen museon johtajana kuolemaansa asti. Hän laati nationalistisia sanomalehtikirjoituksia ja isänmaallisia runoja, kuten ”Ecos nacionales”, sekä elegioita, kuten ”Elegias y Armonias”. Hän kirjoitti myös suorasanaista kirjallisuutta, muun muassa näytelmiä, jota eivät saaneet yhtä paljon huomiota osakseen.
Aguilera opiskeli ensin lääketiedettä mutta heittäytyi pian poliittisiin kiistoihin. Hänestä tuli loistava journalisti ja Espanjassa aikansa runollisin edistysmielinen. Hänen maineensa runoilijana loi kokoelma Los cantares, joka toi hänelle nimen Espanjan Bérangerina. Hän vaikutti suuresti omana aikanaan poliittisesti kiihkeällä runokokoelmalla Ecos nacionales (1849), jonka alussa on ”Roncesvalles” ja lopussa ”Vergara”. Merkittävimmäksi hän kuitenkin nousi lyyrikkona kokoelmallaan Elegías y armonías. Muita merkittäviä ovat Sátiras, joka koostuu yksitoistatavuisista kolmirivisistä säkeistä, Rimas varias, Legenda de Nochebuena (1872), Proverbios ejemplares sekä Proverbios cómicos (1864), joissa erityisen merkittävää on tyylin puhtaus ja tunteen syvyys. Intohimoinen rakkaus isänmaahan ja kotiin ovat leimallisia koko hänen runotuotannolleen.
Varjoina kuljemme kuolleiden maassa
Albumi on konseptialbumi, jonka tarina on jatkoa yhtyeen edelliselle albumille V: Hävitetty. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Kanta-Hämeen sairaanhoitopiiri
Kanta-Hämeen sairaanhoitopiiri (lyhennys KHSHP) eli virallisesti Kanta-Hämeen sairaanhoitopiirin kuntayhtymä oli yhdentoista Kanta-Hämeen maakunnan kunnan yhteisesti omistama kuntayhtymä, joka vastasi alueensa väestön erikoissairaanhoidon palveluista. Kuntayhtymän kotipaikka oli Hämeenlinna. Sairaanhoitopiiri ylläpiti Kanta-Hämeen keskussairaalaa Hämeenlinnassa ja Riihimäellä. Sote-uudistuksen myötä sairaanhoitopiirien toiminta lakkasi koko maassa.
Kanta-Hämeen hyvinvointialue vastaa nykyisin alueen sosiaali-, terveys- ja pelastustoimen palveluista.
Sairaalat
Sairaanhoitopiirin ylläpitämiä sairaaloita olivat
Lisäksi Forssan seudun hyvinvointikuntayhtymä (FSHKY) ylläpiti Forssan sairaalaa (Urheilukentänkatu 9, 3. kerros, Forssa), joka tarjosi myös erikoissairaanhoitoa seutukuntansa asukkaille.
Pjongjang
Pjongjang on Pohjois-Korean suurin kaupunki ja hallinnollinen keskus. Se muodostaa oman, maakuntajaon ulkopuolisen kaupunkialueensa (jikhalsi), joka on suoraan maan keskushallinnon alaisuudessa.
Maantiede
Pjongjangin kaupunki sijaitsee Daedongjoen syvänteessä, joka muodostuu tasangosta lännessä ja kukkuloista idässä. Yksi syy kaupungin rakentamiselle nykyiselle paikalleen olivat kukkuloiden muodostama suoja ja mahdollisuus purjehtia Daedongia pitkin Pjongjangiin saakka.
Historia
thumb|vasen|Pjongjangin piiritys vuonna 1593. Tarinan mukaan Pjongjang perustettiin vuonna 1122 eaa. paikalle, jolla oli aiemmin sijainnut korealaisten ensimmäisen kuninkaan Dangunin pääkaupunki vuonna 2333 eaa. Kaupungin kirjoitettu historia alkaa kuitenkin vasta vuodesta 108 eaa, jolloin kiinalaiset perustivat kauppasiirtokunnan lähelle nykyistä kaupunkia. Vuonna 427 Pjongjangista tuli Goguryeon kuningaskunnan pääkaupunki. Kiinalaiset maahantunkeutujat valtasivat kaupungin vuonna 668 ja myöhemmin siitä tuli korealaisen Goryeo-dynastian toinen pääkaupunki. Vuonna 1592 kaupungin valtasivat japanilaiset ja 1600-luvulla mantšut.
Korean avauduttua ulkomaailmalle Pjongjangista pyrittiin tekemään kristinuskon levittämisen keskus. Kaupunkiin rakennettiin yli 100 kirkkoa ja 1880-luvulla kaupungissa sanottiin olevan enemmän protestanttisia lähetyssaarnaajia, kuin missään muualla Aasiassa. Pjongjang kärsi huomattavia tuhoja Kiinan–Japanin sodan aikana. Sotaa seurasi kulkutauti vuonna 1895, jonka jälkeen suuri osa kaupungista hylättiin ja raunioitui. Korean Japanin miehitysaikana vuosina 1910–45 Pjongjangista kehittyi teollisuuden keskus ja Korean sodan aikana kaupunki kärsi jälleen tuhoja ilmaiskuissa. Sodan aikana YK:n joukot valtasivat sen vuonna 1950, mutta se menetettiin sotaan liittyneille Kiinan kommunisteille. Sodan jälkeen kaupunki jälleenrakennettiin Kiinan ja Neuvostoliiton tuen avulla.
Aluejako
thumb|Pjongjangin kartta. Vuonna 2011 Pjongjang jakautui hallinnollisesti kahdeksaantoista kuyok- ja kahteen kun-alueeseen.
Liikenne
thumb|260px|Pjongjangin metro.
Pjongjangissa on 1970-luvulla rakennettu kaksilinjainen metro, jonka radalla on pituutta 22,5 kilometriä. Kaupungissa on myös raitiovaunuja, johdinautoja ja linja-autoja. Yksityisautoilu on harvinaista; henkilöautoista 90 % on valtion virka-autoja, jotka käyttävät valkoista rekisterikilpeä. Harvat yksityisautot, jotka tunnistaa keltaisista rekisterikilvistä, ovat pääasiassa Japanista paluumuuttaneiden korealaisten omistamia.
24 kilometrin päässä Pjongjangin keskustasta sijaitsee Sunanin kansainvälinen lentoasema, josta on valtion omistaman Air Koryo -lentoyhtiön viikoittaisia lentoja Pekingiin, Shenyangiin ja Vladivostokiin. Lentoasemalla on toisinaan myös reittilentoja Macaoon, Incheoniin ja Japaniin. Air Koryo on myös ilmoittanut järjestävänsä Pohjois-Korean sisäisiä lentoja.
Kaupungista on myös junayhteydet Pekingiin ja Moskovaan. Junamatka Pekingiin kestää 23 tuntia ja matka Moskovaan seitsemän vuorokautta.
Talous
Pjongjang on Pohjois-Korean teollisuuden keskus. Teollisuuden kehittymiseen ovat vaikuttaneet alueen luonnonvarat, kuten hiili, rauta ja kalkkikivi. Alueella on myös hyvät liikenneyhteydet teollisuuden tarpeisiin. Teollisuuden kulmakiven muodostaa koneteollisuus, jonka lisäksi tuotetaan esimerkiksi sementtiä, keraamia ja aseita. Kevyen teollisuuden aloihin kuuluvat esimerkiksi tekstiilit ja ruoka. Kaupungin reunamilla harjoitetaan maataloutta.
Nähtävyydet
thumb|260px|Kim Il-Sungin aukio ja Juche-aatteen torni. Pjongjangissa on laajoja aukioita sekä valtavan kokoisia kerrostaloja ja monumentteja. Ympäri kaupunkia on pystytetty lukemattomia patsaita ja monumentteja, jotka on omistettu joko Kim Il-Sungille, Kim Jong-Ilille tai Juche-aatteelle.
Kaupungin korkein rakennus on 105-kerroksinen Ryugyŏng-hotelli. Kaupungissa on myös 170-metrinen Juche-aatteen torni, joka pystytettiin vuonna 1982 Kim Il-Sungin 70-vuotissyntymäpäivän kunniaksi. Eräs toinen korkeutensa takia huomattava nähtävyys on 150-metrinen Pjongjangin televisiotorni.
Kaupungin muita merkittäviä maamerkkejä ovat vuonna 1959 perustettu Pjongjangin eläintarha, katsojapaikoilta maailman suurin urheiluareena Reungnado, Kim Il-Sungin kunniaksi pystytetty maailman suurin riemukaari ja Kim Il-Sungin ilmoitettu syntymäpaikka Mangyongdaen kukkulalla. Vuonna 2001 valmistunut Korean Yhdistymisen riemukaari rakennettiin Pjongjangiin Korean yhdistymisen toivossa.
Compressorhead
Compressorhead on kolmen robotin muodostama saksalainen rock-yhtye. Yhtyeen kokoonpanoon kuuluu 78-sorminen kitaristi Fingers, nelikätinen rumpali Stickboy ja basisti Bones. Robottiyhtye on berliniläistaiteilijoiden Frank Barnes, Markus Kolb ja Stock Plum projekti. Vuonna 2013 yhtye julkaisi YouTubessa coverin Motörheadin kappaleesta Ace of Spades, joka keräsi miljoonia katsojia. Robotit ovat myös esiintyneet Big Day Out -festivaalin päälavalla Australiassa.
Yhtye hakee joukkorahoituksella varoja laulajan rakentamiseen ja esikoisalbumin levyttämiseen. Albumin neljätoista kappaletta on säveltänyt kanadalaisen NoMeansNo-yhtyeen rumpali John Wright.
Kirsi Mattila
Kirsi Irene Mattila (o.s. Korja, ent. Rauta, s. 17. maaliskuuta 1962 Kouvola) on suomalainen kestävyysjuoksija, jonka päämatka oli maraton. Hän edusti Kouvolan Poikia ja Turun Urheiluliittoa ja häntä valmensivat Jorma Rauta, Timo Vuorimaa ja Pasi Mattila.
Ürüŋ Xaja
Ürüŋ Xaja (Үрүҥ Хайа) on seuraavien paikkojen jakuutinkielinen nimi Sahan tasavallassa Venäjällä:
Pavel Ermolinskij
Pavel Ermolinskij (s. 25. tammikuuta 1987) on islantilainen koripalloilija.
Ermolinskij on pelannut Islannissa, Ranskassa, Espanjassa ja Ruotsissa. Vuonna 2005 hän voitti CB Málagassa Espanjan cup-mestaruuden.
Islannin miesten maajoukkueessa Ermolinskij pelasi vuoden 2015 EM-kilpailuissa, jotka olivat maan historian ensimmäiset.
Chromecast
thumb|Kokoelma jokaisen sukupolven Chromecast-laitteesta Chromecast on Googlen kehittämä mediasoitin. Se on pienehkö HDMI-laite, jonka avulla ääntä ja videota voi suoratoistaa WLANin (Internetin tai lähiverkon) kautta teräväpiirtotelevisioon tietokoneen, tabletin tai älykännykän ohjaamana. Toistoa voi ohjata Chromecastin mobiili- tai web-sovelluksella tai käyttämällä Chrome-selaimen ”tab casting” -ominaisuutta. Chromecastin kanssa toimivat muun muassa Spotify, YouTube, Netflix, Viaplay ja HBO Max.
Chromecast julkaistiin 24. heinäkuuta 2013 ja se tuli Yhdysvalloissa myyntiin samana päivänä 35 dollarin hintaan yhdessä Netflix-sovelluksen kolmen kuukauden ilmaisen käyttöoikeuden kanssa. Ohjelmistokehityspaketti Google Cast SDK julkaistiin 3. helmikuuta 2014. Sen avulla kolmannet osapuolet voivat rakentaa omiin sovelluksiinsa tuen Chromecastille.
Toisen sukupolven Chromecast julkaistiin syksyllä 2015. Lokakuussa 2016 julkistettiin Chromecast Ultra, jolla voi toistaa 4K- ja HDR-laatuista kuvaa. Kesäkuussa 2022 julkaistiin Chromecast, jolla pystyy käyttämään myös Googlen omaa Google TV-järjestelmää.
Anthony Gerard Bosco
Anthony Gerard Bosco (1. elokuuta 1927 New Castle – 2. heinäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pittsburghin hiippakuntaan 7. kesäkuuta 1952 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Labicumin titulaaripiispaksi 14. toukokuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Joseph Wright, jota avustivat Vincent Martin Leonard ja John Bernard McDowell.
Bosco sai 2. huhtikuuta 1987 nimityksen Greensburgin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 30. kesäkuuta. Hän jäi eläkkeelle 2. tammikuuta 2004.
Alikianós
Alikianós on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Plataniáksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Alikianós muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Αλικιανού, Topikí Koinótita Alikianoú). Kylän väkiluku on 825 (vuonna 2011).
Kaukaisin ranta
Kaukaisin ranta on yhdysvaltalaisen kirjailijan Ursula K. Le Guinin luoman Maameren tarinat -kirjasarjan kolmas osa vuodelta 1972. Alun perin se oli sarjan viimeinen osa, sillä Le Guinin oli tarkoitus kirjoittaa vain trilogia. Myöhemmin hän kuitenkin laajensi sarjaa vielä kahdella osalla ja yhdellä novellikokoelmalla.
Alikianós
pienoiskuva|vasen|Alikianóksen tuhoutunut silta keväällä 2019. Alikianóksen kylä sijaitsee Kerítis-joen länsirannalla Kreetan luoteisosissa noin 13 kilometriä lounaaseen Chaniásta. Aiemmin kylä kuului Mousoúroin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Plataniáksen kunnan Mousoúroin kunnallisyksikköön.
Kaukaisin ranta
Kaukaisimman rannan keskusroolissa on jälleen velho Ged, joka on nyt Roken arkkimaagi, jonka on järkyttäviä uutisia kuultuaan lähdettävä purjehtimaan kohti nimessä mainittua Kaukaisinta rantaa.
Alikianós
Alikianóksessa oli vanha Kerítiksen ylittänyt kolmikaarinen kivisilta, joka oli rakennettu vuonna 1908. Se tuhoutui myrskyn aiheuttamassa tulvassa 25. helmikuuta 2019.
Kaukaisin ranta
Alkuperäisteos voitti National Book Award -palkinnon vuonna 1972. Suomeksi teoksen käänsi Kristiina Rikman WSOY:n kustantamana vuonna 1977.
Antti Vihtori Komulainen
pienoiskuva|Antti Vihtori Komulainen Antti Vihtori Komulainen (10. marraskuuta 1870 Sotkamo – 27. kesäkuuta 1937 Käkisalmi) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kunnallisneuvos ja kaupunginjohtaja.
Komulaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Komulainen ja Kaisa Lovisa Trast. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 Oulun yksityislyseosta ja valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän opettajaseminaarista vuonna 1897. Komulainen toimi opettajana Käkisalmessa 1896–1919 ja kansakouluntarkastajana 1919–1930. Viimeksi hän oli Käkisalmen kaupunginjohtajana 1930–1937. Komulainen sai kunnallisneuvoksen arvon 1930.
Suomen kielen kirosanat
Suomen kielen kirosanat ovat ei-kirjaimellisesti käytettyjä suomenkielisiä sanoja, jotka rikkovat jotain kulttuurista tabua. Tällaiset tabut liittyvät esimerkiksi uskontoon, eritteisiin tai seksuaalisuuteen. Useat suomen kielessä nykyään kirosanana käytetyt sanat eivät alun perin olleet kirosanoja, vaan ovat muuttuneet sellaisiksi vähitellen.
Paitsi parahduksiin ja noitumiseen, suomen kielen kirosanoja käytetään muun muassa vahvistussanoina (helvetin hyvä), sävypartikkeleina tai ylimääräisinä lisäyksinä (No kerro jo jumalauta). Kirosanoja voidaan käyttää myös kieltosanattomissa mutta merkitykseltään kielteisissä ilmauksissa, joita Lari Kotilainen nimittää aggressiiviksi (Vittu tästä jutusta kukaan tykkää).
Käsitykset siitä, mitkä sanat ovat kirosanoja, vaihtelevat. Solvaussanoja (mulkku), miedompia päivittelysanoja (jestas), kiertoilmaisuja (voi perjantai) ja muuta karkeaa kielenkäyttöä ei aina pidetä kirosanoina. Suomen kielessä uskonnollisperäiset kirosanat ovat vuosisatojen kuluessa menettäneet voimaansa, kun taas seksuaalisperäiset ovat voimistuneet.
Kirosanat eivät välttämättä ole aina halventavia, vaan ne voivat ilmaista myös ryhmään kuulumista ja läheisyyttä.
Fifty Shades of Grey
Fifty Shades of Grey on brittiläisen E. L. Jamesin vuonna 2011 julkaistu eroottinen romaani. Sen tarina kertoo nuoren opiskelijan ja rikkaan liikemiehen suhteesta. Kirja sisältää kuvauksia muun muassa sadomasokismista. Romaani on käännetty yli 50 kielelle ja sitä on myyty yli 70 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Sen suosio käynnisti hetkellisen kevyen eroottisen kirjallisuuden ilmiön, jonka aikana Suomessakin kustantamoille lähetettiin runsaasti lajityyppiin sovitettuja käsikirjoituksia.
Suomen kielen kirosanat
Luettelo kirosanoista
Kielitoimiston sanakirjassa mainittuja karkeita tai lieviä kirosanoja tai kirouksia, tai sanoja, joita voidaan käyttää kirosanana yksinään tai esimerkiksi voi-huudahdussanan kanssa, ovat: helkatti, helkkari, helkutti, helskutti, helvetti, hemmetti, hiisi, hiivatti, hitsi, hitto, jeesus, jeeveli, jessus, jukolauta, jukoliste, jukra, jukranpujut, juku, jumalauta, juukeli, juutas, jösses, kehno, kehveli, kirottu, lempo, pahus, pakana, pannahinen, paska, peeveli, peijakas, pentele, perhana, perkele, perkule, permanto, perse, pirskatti, piru, pirulauta, raato, riivattu, ryökäle, räkä, saakeli, saakuri, saamari, saasta, saatana, samperi, syötävä, turkanen, täytinen, vitjat, vitsi ja vittu.
Fifty Shades of Grey
Fifty Shades of Greystä on ilmestynyt myös kaksi jatko-osaa, joita on molempia myyty Britanniassa yli kolme miljoonaa kappaletta. Romaaniin perustuva samanniminen elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 13. helmikuuta 2015. Elokuva sai jatko-osat 2017 ja 2018.
Suomen kielen kirosanat
Helvetti
Helvetti tarkoittaa paikkaa, johon ihminen mo­nien uskontojen mukaan saattaa kuolemansa jälkeen joutua syntiensä vuoksi. Suomessa ja monissa muissakin kielissä helvettiä merkitsevää sanaa käytetään myös kirosanana ilman uskonnollista merkitystä. Helvetti on alun perin vanha germaanisten kielten sana manalalle, ja sana saapui suomen kieleen vasta Raamatun käännöksen matkassa. Sanasta on myös lievennettyjä muunnelmia, kuten hemmetti, helkkari ja helkutti.
Fifty Shades of Grey
Yleisön vastaanotto
Fifty Shades of Greytä on myyty maailmanlaajuisesti yli 70 miljoonaa kappaletta ja se on käännetty yli 50 kielelle. Se on kaikkien aikojen nopeimmin myyty taskukirja Britanniassa, jossa sitä on myyty painettuna ja sähkökirjoina yhteensä 5,3 miljoonaa kappaletta. Julkaisuajankohtanaan kirjan suosio aiheutti hetkellisen kevyen eroottisen kirjallisuuden ilmiön. Suomessakin kustantamot vastaanottivat paljon lajityyppiin sovitettuja käsikirjoituksia.
Suomen kielen kirosanat
Jumalauta
Jumalauta on lyhenne ilmauksesta Jumala + auta.
Fifty Shades of Grey
Yleisön vastaanotto
Romaani on saanut Suomessa huomiota ja sen meemit ovat innoittaneet suomalaisnuoria muodikkaisiin sidontaleikkeihin.
Suomen kielen kirosanat
Kyrpä
Kyrpä on siitintä tarkoittava alatyylinen nimitys, jota käytetään harvemmin myös karkeana kirosanana sekä vastenmielisestä tai huonokäytöksisestä miehestä herjauksena. City-lehden lukijat valitsivat vuonna 2003 kyrvän kaikkein törkeimmäksi suomen kielen kirosanaksi. Sanan kuvailtiin olevan “pornoversio miehen sukuelimestä, likainen, armottoman kova ja itsekäs, härski ja perverssi.”
Paska
Paska on ulosteen yleinen arkikielinen nimitys, jolla yleisesti tarkoitetaan myös ylipäätään kaikkea huonoa. Lisäksi sanaa käytetään yleisesti kirosanana sekä haistattelusanana. Paska on vanha suomalais-ugrilainen sana, jonka vastineita on useissa suomen sukulaiskielissä. Suomen kirjakielessä paska on esiintynyt Agricolan ajalta, 1500-luvulta alkaen.
Perkele
Perkele on erittäin vanha kirosana, joka tarkoittaa paholaista. Sana on lainaa balttilaisesta ukkosenjumalan nimestä, joka liettuassa on Perkūnas ja latviassa Perkons. Suomeen sana on lainattu pelkästään kirosanakäyttöön jo 3 000 vuotta sitten. Sana on suosittu etenkin vanhemman kansanosan keskuudessa. Sanasta on myös lievennettyjä muunnelmia, kuten perhana.
Perse
Perse on takapuolesta käytetty alatyylinen ilmaus, jota käytetään kirosanana "voi"-huudahdussanan kanssa. Sanaa käytetään alatyylissä myös muissa yhteyksissä, kuten perseestä (huono, ala-arvoinen) ja perse auki (rahaton).
Saatana
Saatana tarkoittaa Jumalan vastustajaa, joka houkuttelee ihmisiä syntiin. Sana tuli suomessa käyttöön Raamatun käännöksen mukana 1600-luvulla. Sanasta on myös lievennettyjä versioita, kuten saakeli, saamari ja samperi.
Vittu
Vittu on lähes tuhat vuotta vanha lainasana ruotsin kielestä, ja se on alun perin tarkoittanut synnyttäneen tai vaihdevuosiin ehtineen naisen ulkoisia sukupuolielimiä. Nykyään vittu on erittäin yleinen sana varsinkin nuorten suomalaisten kielenkäytössä, ja sitä käytetään lähes yksinomaan kirosanana. Nykyisin sanaa pidetään yhtenä rumimmista ja hävyttömimmistä suomen kielen kirosanoista. City-lehden lukijat kuvailivat vuonna 2003 sanaa "loppuun kulutettuna, mutta kuitenkin alentavana, rumana ja inhottavana.”
Lucia Recchia
Lucia Recchia (s. 8. tammikuuta 1980) on italialainen alppihiihtäjä. Hän edusti G.S. Fiamme Gialle -seuraa.
Ensimmäisen kerran hän kilpaili maailmancupissa Val d'Iseressa vuonna 1998. Ensimmäisen pistesijansa Recchia sai oltuaan 27:s Veysonnazin syöksylaskussa joulukuussa 1998. Maailmancupissa hän on sijoittunut kaksi kertaa kolmen parhaan joukkoon. Santa Caterinan MM-kilpailuissa 2005 hän saavutti supersuurpujottelussa hopeaa.
9 PM (Till I Come)
”9 PM (Till I Come)” on saksalaisen trance-tuottaja ATB:n kappale, joka on julkaistu hänen debyyttisinglenä sekä ensimmäisenä singlenä hänen Movin' Melodies-debyyttialbumilta. Single pääsi 14. sijalle Saksan singlelistalla.
Kappale oli ensimmäinen, jonka André Tanneberger julkaisi hänen ATB-nimekkeen alaisena. Kappaleen sanat esittää Yolanda Rivera. ”9 PM (Till I Come)” muodostui vuonna 2000 niin suosituksi, että Electronic Arts päätti käyttää sitä heidän FIFA Premier League All Stars 1999 -pelin tunnuskappaleena. Siinä käytetty versio oli Signumin tekemä remix. Sequential Onen vuoden 1999 remix-versio on ollut hyvin suosittu klubeilla vuodesta 1999 lähtien ja sitä on käytetty myös Britannian radioversiossa.
Anshur-Za
Anshur-Za on puolalaisen death metal -yhtye Thy Diseasen viides studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2009.
Kappalelista
Bonuskappaleet
Suomenvedenpohja
Suomenvedenpohja ( ’suojalahti’) on Viipurinlahden äärimmäinen perukka Viipurissa, kaupungin keskustan pohjoispuolella Viipurin piirissä Leningradin alueella Venäjällä.
Koko ja sijainti
Suomenvedenpohja on noin 9 kilometriä pitkä ja leveimmästä kohdasta noin 1,5 kilometriä leveä lahti, jonka pinta-ala on noin 10 km². Sen erottaa Viipurinlahdesta Linnasaari. Linnasaaren länsipuolisessa Kivisillansalmessa kulkee Suomenvedenpohjan halki nykyinen Saimaan kanavalle johtava vesiväylä. Saaren itäpuolisessa Linnasalmessa olevalla saarella sijaitsee Viipurin linna. Linnasaaren koillisosassa Suomenvedenpohjan kaakkoisrannalla on Monrepos’n kartano, ja vastapäätä Linnasaarta lahden eteläpäässä Viipurin historiallinen keskusta.
Nimi
Samaan nimiperheeseen Suomenvedenpohjan kanssa liittyvät käsitteet Suomenvedenselkä ja Suomenvesi. Näistä Suomenvedenselkä on Viipurin ja Linnasaaren eteläpuolinen Viipurinlahden selkä Viipuriin ja Uuraan välillä. Paikannimi esiintyy jo Pähkinäsaaren rauhansopimuksessa vuodelta 1323, tällöin muodossa Somewesi (Suomenvesi).
Vesiväylä
Suomenvedenpohjaan laskee pohjoisesta Juustilanselän kautta Vuoksen vanhan, läntisen lasku-uoman muodostanut vesistö, joka pitkälle historialliselle ajalle muodosti kulkukelpoisen vesireitin Viipurin ja Käkisalmen välille Suomenlahdelta Laatokalle. Maankohoamisen myötä uoma vähitellen kuivui, eikä sitä 1600-luvulla enää voinut kulkea suurilla veneillä, kun yhä suurempi osa Vuoksen vesistä virtasi Käkisalmen haaran kautta. Lopullisesti tämä Vuoksen läntinen haara jäi kuivilleen, kun Kiviniemen kannas Sakkolassa puhkaistiin vuonna 1857 ja Vuoksi sai nykyisen päälasku-uomansa Taipaleenjokeen.
Saimaan kanavan valmistuttua vuonna 1856 väylä kanavalle tehtiin Viipurinlahdelta Linnasalmen, Suomenvedenpohjan ja Juustilanjärven kautta, ja kanavaan rakennettiin 0,6 metrin korkuinen sulku Lavolaan Suomenvedenpohjan ja Juustilanjärven välille. Vuonna 1932 sulku Lavolassa korvattiin avokanavalla. Kun kanava vuosina 1964–1968 rakennettiin uudelleen, väylä Suomenvedenpohjassa siirrettiin nykyiselle paikalleen Kivisillansalmeen. Nykyään Vuoksen vanhan uoman loppuosa Suomenvedenpohjan ja Juustilanselän välillä muodostaa merenpinnan tasossa olevan sisääntuloväylän Saimaan kanavalle ennen kanavan ensimmäistä sulkua Juustilassa.
Leo Tynkkynen
Tynkkynen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Cortina d'Ampezzossa 1956 hän sijoittui 5 000 metrillä 25:nneksi ja 1 500 metrillä 26:nneksi. Squaw Valleyssa 1960 hän oli 500 metrillä 19:s, 5 000 metrillä 21:s ja 10 000 metrillä 24:s.
Suomenvedenpohja
Historialliset kylät ja kartanot
Suomenvedenpohja sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle 1940 luovuttamalla alueella ja oli Suomeen kuuluessaan osa Viipurin kaupunkia ja Viipurin maalaiskuntaa.
Leo Tynkkynen
Tynkkynen edusti seuratasolla Lauritsalan Terästä ja Imatran Luistelijoita. Hän voitti Suomen-mestaruuden 500 metrillä ja SM-pronssia yhteispisteissä vuonna 1960. Hän voitti TUL:n mestaruuden 3 000 metrillä vuonna 1958.
Leo Tynkkynen hukkui heikkoihin jäihin syksyllä 1971.
Suomenvedenpohja
Historialliset kylät ja kartanot
Lahden eteläpäässä sijainneen Viipurin kaupungin vanhimman alueen ja Linnasaaren ohella Suomenvedenpohjaan rajoittuivat Viipurin maalaiskunnasta vuosina 1924–1933 Viipurin kaupunkiin liitetyt Laiharannan, Huusniemen ja Papulan kylät lahden koillisrannalla ja Herttualan ja Tuuttilan kylät lahden lounaisrannalla sekä Viipurin maalaiskuntaan vuonna 1939 kuuluneet Pakkaisen, Lavolan, Pietilän, Kaukolan ja Rapattilan kylät lahden pohjoisrannalla.
Viipurin ympäristön monista kartanoista Suomenvedenpohjan rannoille osuivat Monrepos'n ohella Herttualan, Auralan, Kaukolan, Rapattilan, Pälttärin, Pietilän, Lavolan, Pakkaisten ja Lauharannan kartanot eli hovit. Näiden lisäksi alueella oli runsaasti myös huvila-asutusta.
Joihinkin alueen kylistä oli jo 1930-luvulle tultaessa ehtinyt muodostua myös kaavoitettuja esikaupunkialueita. Suomenvedenpohjan rannoille osuvia näistä olivat ainakin Imatran esikaupunki Huusniemen kylässä ja Karjalan esikaupunki Papulan kylässä.
Ernst Arthur Hagfors
Ernst Arthur Hagfors (27. huhtikuuta 1859 Orimattila – 18. elokuuta 1900 Sortavala) oli suomalainen opettajaseminaarin lehtori ja päätoimittaja.
Hagforsin vanhemmat olivat lukkari Erik Henrik Hagfors ja Karolina Charlotta Bastman. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1880 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1888. Hagfors oli Sortavalan (Kymölän) opettajaseminaarin suomen ja ruotsin kielen lehtorina vuodesta 1889 alkaen. Hän toimi samalla Sortavalassa ilmestyneen Laatokka-lehden päätoimittajana 1893–1900.
Hagfors oli naimisissa vuodesta 1887 Elin Matilda Sofia Grönlundin kanssa. Hagforsin veljiä olivat toimittaja ja musiikkikriitikko Johan Fridolf Hagfors ja Myrskylän kirkkoherra Erik Wilhelm Hagfors (1863–1956). Hagforsin tytär Alli Maria Haapakoski (1888–1963) oli naimisissa suurlähettiläs Harri Holman kanssa. Hagforsin poika kapteeni Eero Ilmari Haapakoski (1893–1929) toimi suojeluskuntain yliesikunnan nuorempana sotilastarkastajana.
HMS Raisonnable (1768)
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 17. marraskuuta 1770 päällikkönään Horatio Nelsonin eno Maurice Suckling, joka kirjasi Nelsonin aluksen miehistöön. Alus oli Medwayssä vartioaluksena. Suckling siirtyi HMS Triumphin päälliköksi ottaen Nelsonin mukaansa.
Henry Evans vastaanotti 5. joulukuuta 1778 aluksen päällikön tehtävät. Alus osallistui toukokuussa 1779 kommodori Sir George Collierin laivueen mukana Hampton Roadsiin tehtyyn hyökkäykseen. Alus osallistui 1. kesäkuuta Hudson Riverillä kahden linnakkeen valtaukseen. Elokuussa Collier nosti lippunsa aluksella, joka lähti Penobscotiin, missä brittijoukot olivat piiritettyinä. Heti saavuttuaan Collierin johtamat seitsemän alusta joutuivat taisteluun kapinallisten 41 aluksen laivaston kanssa. Kapinallisaluksista kaksi vallattiin ja loput joko upotettiin tai muuten tuhottiin.
Per Ståhlfot
Per Ståhlfot (vanhempi) (21. tammikuuta 1690 Turku – 17. joulukuuta 1769 Pori) oli suomalainen Porin pormestari ja valtiopäivämies.
Per Ståhlfotin vanhemmat olivat turkulainen kannunvalaja Erland Bengtsson Ståhlfot (k. 1697) ja Katarina Eriksdotter Snick. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1709 tai 1710.
Ståhlfot meni lääninkanslian palvelukseen 1711 ja hän oli Turun hovioikeuden auskultanttina. Hän toimi Porin läänin jalkaväkirykmentin sotatuomarina 1717–1719 ja oli Porin pormestarina 1721–1749 sekä samalla Porin vt. postimestarina 1721–1725. Ståhlfot oli valtiopäivämiehenä 1723.
Per Ståhlfot vanhempi oli naimisissa vuodesta 1722 Magdalena Forteliuksen (k. 1782) kanssa. Heidän poikiaan olivat Porvoon kaupunginnotaari Erland Ståhlfot (1726–1750) ja Porin postimestari, raatimies Per Ståhlfot nuorempi (1733–1805). Per Ståhlfot vanhemman veli oli stipendinotaari ja pietisti Petter Schaeferin kannattaja Erland Ståhlfot (k. 1712).
Troye Sivan
Troye Sivan Mellet, paremmin tunnettuna Troye Sivan (5. kesäkuuta 1995), on australialainen näyttelijä, laulaja, lauluntekijä ja vloggaaja. Sivan on julkaissut muun muassa EP-levyjä ja menestyssinglejä, hänen ensimmäinen studioalbuminsa on nimeltään Blue Neighbourhood (2015). Vuoden 2014 lokakuussa Time-lehti valitsi Sivanin 25:n maailman vaikutusvaltaisimman nuoren joukkoon kuluneena vuonna.
Musiikki
Hän on laulanut vuosina 2006, 2007 ja 2008 Seven Networkin rahankeräyksissä. Vuonna 2007 hän lauloi dueton yhdessä Australian Idol -voittajan, Guy Sebastianin, kanssa. Sivan myös eteni StarSearch 2007 -kilpailujen finaaleihin ja hänen ensimmäinen albuminsa, Dare to Dream, julkaistiin vuonna 2008. Albumi sisälsi viisi kappaletta, ”There’s A Hero”, ”Angels Brought Me Here”, ”Somewhere Over the Rainbow”, ”Unsung Hero” ja ”The Prayer”. Troyen EP, TRXYE julkaistiin 15.08.2014, ja se sisälsi myös viisi kappaletta, ”Happy Little Pill”, ”Touch”, ”Fun”, ”Gasoline” ja ”The Fault In Our Stars”.
Sivan julkaisi EP:n Wild 4. syyskuuta 2015. Hän julkaisi musiikkivideotrilogian nimeltään Blue Neighbourhood. Trilogia sisälsi kappaleet ”Wild”, ”Fools” ja singlen ”Talk Me Down”.
Hänen ensimmäinen studioalbuminsa Blue Neighborhood julkaistiin 4. joulukuuta 2015. Hän tuki uutta albumia Troye Sivan Live -kiertueella. Kiertue kattoi monta kaupunkia Yhdysvalloissa ja myös muutamia kaupunkeja Euroopassa (muun muassa Lontoo, Pariisi, Berliini ja Tukholma).
8. joulukuuta 2015 hän esiintyi Jimmy Fallonin The Tonight Showssa. Vuonna 2017 toukokuussa Sivan julkaisi yhdessä Martin Garrixin kanssa musiikkisinglen "There For You".
Sivanin toinen studioalbumi on nimeltään Bloom (2018). Albumi sisältää muun muassa kappaleet "My My My!", "Dance to This" (mukana Ariana Grande), "The Good Side" ja "Bloom".
Näytteleminen
Näyttelemisen Sivan aloitti teattereissa ja hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli vuonna 2007 Regal Theatren Oliver! -musikaalissa, jossa hän esitti Oliver Twistiä. Myöhemmin Sivan sai nuoren Loganin osan X-Men Origins: Wolverine -elokuvassa. Vuonna 2010 hän esitti pääroolia Spud-elokuvassa. Hän jatkoi rooliaan John ”Spud” Miltonina myös Spud-elokuvien jatko-osissa. Spud-elokuvasarjan kolmannessa osassa hän näytteli tubettaja Caspar Leen kanssa. Hän näytteli sivuosaa elokuvassa Boy Erased vuonna 2018, mm. Nicole Kidmania ja Russell Crowea vastapäätä.
Yksityiselämä
Sivan syntyi Johannesburgissa Etelä-Afrikassa ja on asunut perheineen Perthissä Australiassa. Uskonnoltaan ja perhetaustaltaan Sivan on juutalainen; hänen vanhempansa ovat Laurelle ja Shaun Mellet, isä on syntynyt juutalaiseen perheeseen ja äiti kääntynyt juutalaisuuteen. Troyella on kolme sisarusta: Steele, Sage ja Tyde. Elokuussa 2013 Sivan kertoi YouTube-vlogissaan olevansa homoseksuaali. Hänen toinen nimensä on ”Sivan” ja hän käyttää sitä taiteilijanimenään.
Palkinnot
Troye on voittanut Teen Choice Awardin yhteisvideollaan Tyler Oakleyn kanssa kategoriassa ”Choice Web Collaboration”. Video on nimeltään ”Boyfriend Tag”.
Pohjois-Norlannin hovioikeus
Pohjois-Norlannin hovioikeus on hovioikeus, jonka piiri käsittää Västerbottenin läänin ja Norrbottenin läänin. Hovioikeuden kotipaikka sijaitsee Uumajassa, rakennuksessa, joka on yksi vanhimmista taloista kaupungissa. Se on myös yksi harvoista kivitaloista, jotka pystytettiin ennen kaupungissa riehunutta suurta tulipaloa, joka vuonna 1888 tuhosi suurimman osan kaupungista.
Rakennus
Arkkitehti Johan Nordquist on suunnitellut uusrenessanssityylisen suuren valkoisen rakennuksen, joka rakennettiin vuosina 1886–1887. Alkuvuosinaan taloa käytettiin kouluna kansakoulun opettajien kouluttamiseen. Rakennuksessa oli rehtorin asunto, luokkahuoneet, auditorio ja kuntosali. Rakennusta ympäröi pieni puisto.
1920-luvulla rakennus ei ollut enää koulukäytössä ja joinakin seuraavina vuosina se toimi kultturitalona, jossa oli kirjasto sekä museo. Suurta auditoriota käytettiin teatterina ja konserttisalina. 1950-luvulla taloa laajennettiin kohti itää ja länttä. Talon sisäpuoli remontoitiin myöhemmin useaan otteeseen, viimeksi vuonna 1999.
Hovioikeus
thumb|260px|Hovioikeuden avajaiset Uumajassa. Kunniakomppania odottaa saapuvaksi kuningas Kustaa V:tä.
Grace Aguilar
Grace Aguilar (2. kesäkuuta 1816 Hackney, Englanti − 16. syyskuuta 1847 Frankfurtin vapaakaupunki) oli kuuluisa viktoriaanisen ajan englantilainen runoilija ja romaanikirjailija.
Aguilar oli Portugalista tullutta sefardijuutalaista sukua. Aguilar sairasteli koko ikänsä paljon: jokin tuntematon sairaus heikensi hänen vastustuskykyään jo lapsena. Tuhkarokko hänellä oli 19-vuotiaana, ja selkärangasta johtuva halvaantuminen jäi parantumatta. Hän kykeni silti aktiviteetteihin, kuten soittoharrastukseen instrumentteinaan harppu ja piano, ja hän matkusteli. Hän oli kristillisen siveysopin kannattaja mutta säilytti myös vanhempiensa perinteitä. Hänen teoksensa käsittelivät pitkälti kotia ja kasvatusta. Niistä ovat tunnetuimmat Home influence (1855), The mother’s recompense (1855). Teokset levisivät laajalti Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän käänsi isänsä pyynnöstä ranskasta englanniksi Orobio de Castron Israel Defended -puolustuspuheen ja loi muuta Israelin ja juutalaisuuden historia -aiheista tuotantoa.
Rules of Engagement
Voimankäyttösäännöt (VOKS; Rules of Engagement, ROE-säännöt) määrittävät sotilas- tai poliisioperaatioiden voimankäytön rajat. Osa säännöistä on yleispiirteisiä ja tarkkoja. Asiasta annetut määräykset ovatkin vaihdelleet eri kulttuureissa eri aikakausina. Säännöt voivat olla julkisia – poikkeustilalakiin kirjoitettuja – mutta yleensä ne ovat vain toimeenpanevan osapuolen tiedossa. Sääntöjen tulisi sopia yhteen julkisesti hyväksyttyjen poikkeustilalakien kanssa.
Voimankäyttösäännöt määrittelevät, miten ja missä järjestyksessä yksittäisen taistelijan tai poliisin tulee käyttää voimankäyttövälineitä. Voimankäyttösäännöt ottavat kantaa seuraaviin kysymyksiin:
Hyvin omaksutut voimankäyttösäännöt ovat jokaisen poliisi- ja sotilasoperaation kannalta välttämättömiä.
Suomen ensimmäinen oikeustieteellinen lisensiaatintyö voimankäyttösäännöistä hyväksyttiin Turun yliopistossa 2.10.2009 (OTL Jouni Lehtimäki).
Voimankäyttövirheet
Jokaisessa operaatiossa voimankäytön täytyy tasapainotella kahden päämäärän välillä: operaation onnistumiseksi tulee voida käyttää riittäviä voimakeinoja, mutta välttää liiallista tai tarpeetonta voimankäyttöä tulee välttää. Tämä tasapainottelu luo mahdollisuuden kahdenlaisille virheille:
Meksikonsusikoira
Meksikonsusikoira (Perro lobo de México) eli calupoh on meksikolainen koirarotu. FCI ei ole hyväksynyt sitä, mutta Meksikon Kennelliitto (FCM) sitä vastoin on.
Ulkomuoto
thumb|right|200px|Meksikonsusikoiran pää. Ulkonäöllisesti rotu tuo mieleen saksanpaimenkoiran, vaikkakin sen väritys poikkeaa hieman viimeksi mainitusta ja sen selkälinja on huomattavasti suorempi. Se on yhtä aikaa sekä voimakas että ketterä. Rungoltaan se on hieman pituuttaan korkeampi. Karvapeite on keskipitkä, kaksinkertainen ja säänkestävä. Toivotuin väritys on joko musta tai savunmusta (negro ahumado), mutta myös hopeanharmaita, soopeleita ja soopeli-valkoisia yksilöitä esiintyy. Valkoiset merkit käpälissä ja rinnassa sekä ruskeat "sukat" raajoissa sallitaan. Urosten sallittu säkäkorkeus on 62–75 cm ja narttujen 58–70 cm.
Luonne ja käyttäytyminen
Meksikonsusikoira on tasapainoinen, helposti käsiteltävä ja muiden koirien kanssa toimeentuleva. Se on omistajaansa kohtaan miellyttämishaluinen, mutta saattaa suhtautua vieraisiin varautuneesti. Se soveltuu erilaisiin aktiviteetteihin, mutta myös perhekoiraksi.
Alkuperä
Rotu polveutuu harmaasuden ja koiran välisestä risteytyksestä, joka ajoittui esikolumbiaaniselle aikakaudelle (0–1500 jaa). Ensimmäinen sitä edustava nykyaikainen yksilö tunnistettiin kuitenkin vasta vuonna 1999. Arkeologisia jäänteitä on löydetty Kuun pyramidilta, Sulkakäärmeen temppelistä, sekä Templo Mayorilta. Koiria uhrattiin jumalille, ja niillä uskotaan olleen korkea hengellinen merkitys senaikaisessa paikallisessa kulttuurissa. Valikoiva jalostus alkoi vasta 1990-luvun puolivälissä, ja Meksikon Kennelliitto hyväksyi rodun virallisesti 2000-luvun alussa.
Toni Muñoz
Antonio Muñoz Gómez eli Toni (s. 4. helmikuuta 1968 Córdoba, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka pelasi 1990-luvulla vasempana laitapuolustajana Atlético de Madridissa. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut Atléticon ja Getafen urheilutoimenjohtajana.
Seurajoukkueura
Toni aloitti uransa kotikaupunkinsa seurassa Córdobassa kaudella 1988–1989, mistä siirtyi seuraavaksi kaudeksi pääkaupungin suurseuraan Atlético de Madridiin.
Vuosituhannen vaihteessa Toni koki myös Atléticon putoamisen Segunda Divisióniin, jossa hän pelasi kauden 2000–2001 ennen pelaajauransa päättämistä. Kaikkiaan hän esiintyi seuran edustusjoukkueessa 251 liigaottelussa 11 kauden aikana.
Pelaajauransa päättämisen jälkeen Toni toimi kaksi kautta Atléticon junioritoimenjohtajana ja kolme kautta urheilutoimenjohtajana. Hän toi seuraan muun muassa Luis Perean, Pablo Ibáñezin ja Sergio Agüeron, mutta jätti seuran kauden 2005–2006 jälkeen sen jäätyä jälleen kansainvälisten kilpailujen ulkopuolelle. Kaudesta 2008–2009 alkaen hän on toiminut naapuriseura Getafen urheilutoimenjohtajana.
Maajoukkueura
Vakiinnutettuaan asemansa Atléticossa Toni nousi myös Espanjan maajoukkueeseen, jossa hän pelasi kymmenen ottelua vuosina 1992–1993. Debyyttinsä hän teki 11. maaliskuuta 1992 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän oli mukana kuudessa ottelussa vuoden 1994 MM-kilpailuiden karsinnoissa, mutta ei kuulunut lopputurnausjoukkueeseen.
Margaret Starbird
Margaret Starbird (s. 18. kesäkuuta 1942) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut seitsemän teosta, jotka pohjautuvat väitteelle, että Jeesus oli naimisissa Maria Magdalenan kanssa.