cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harolanjärvi
Historiaa
Järven nimi on vaihdellut aikojen saatossa. Vuoden 1688 Hiirijärven kylän pitäjänkartassa järven nimeksi oli kirjoitettu "Isojerfwi" eli Isojärvi, mutta sitä kutsutaan nykyään Harolanjärveksi. , koska järvi on ilmeisesti myöhemmin ollut vain Harolan kylän nautinnassa. Myöhemmässä Kalmbergin kartastossa ei järvellä ole nimeä, vaikka se on Hiirijärveä suurempi järvi, jonka nimi kirjoitetaan Mörtin kartassa "Wähäjärfwi". Vuonna 1688 Euran ja Kokemäen välinen raja kulki järven keskellä.
Järvenlasku ja raivaus
Järvi on myöhemmin laskettu ja sen reunat ojitettu niityiksi. Myöhemmin niityt raivattiin pelloiksi, mutta entisen järven keskikohta on edelleen koskeikkoa.
Alan
Alan on monessa maassa esiintyvä miehen etunimi.
Suomessa nimi Alan on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 980 henkilölle.
Twist (leikkiväline)
pienoiskuva|Twistnaru kerällä Twist-naru on joustava, molemmista päistä yhteen sidottu naru, jota käytetään twistaamiseen (kirjoitetaan ja sanotaan joskus "vistaaminen"), joka on ulkoleikki- ja kuntoilumuoto. Twistaaminen on ollut suosittu esimerkiksi koulujen välituntiaktiviteettina Suomessa ainakin 1970-luvulta saakka. pienoiskuva|Krefeldiläiset lapset twistaamassa vuonna 1998 Twistin hyppääminen eli twistaaminen eli vistaaminen on vanhaa kansanperinnettä, joka juontaa juurensa 700-luvun Kiinasta. Twistaaminen tunnetaan kiinaksi nimellä 跳皮筋; pinyin: tiàopíjīn, englanniksi nimellä kiinalaiset narut, "jumpsies" tai "elastics" (Australia, Uusi-Seelanti, Iso-Britannia), "yoki" tai "ranskalainen hyppääminen" (Kanada), ja muualla maailmassa nimillä "kiinalainen sukkanauha" (Filippiinit), ja "gummitwist" (Saksa).
Jyväskylän maalaiskunta
thumb|Maalaiskunnan kunnantalo sijaitsi Jyväskylän kaupungin puolella. Jyväskylän maalaiskunta, virallisissa yhteyksissä lyhennettynä Jyväskylän mlk, oli Suomen kunta, joka sijaitsi Keski-Suomen maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä Jyväskylän kaupungin luoteis-, pohjois- ja itäpuolella. Kunta liittyi uuteen Jyväskylän kaupunkiin 1. tammikuuta 2009. Jyväskylän maalaiskunta oli Suomen viimeinen maalaiskunta-nimikettä käyttänyt kunta.
Twist (leikkiväline)
1960-luvulla läntisen pallonpuoliskon lapset mukauttivat peliä siten, että peliä pelataan yleensä vähintään 3 pelaajan ryhmässä noin 5 m pitkällä joustavalla köydellä, joka on sidottu ympyrän muotoon. Monessa maassa hyppäämiseen kuuluu erilaisia loruja, Suomessa tämä vaikuttaa kuitenkin harvinaiselta. Perinteiset kiinalaiset hyppynarut ovat yhteen sidottuja kuminauhoja, mutta nykyään twist-naruja myydään kaupallisesti siihen tarkoitukseen.
Jyväskylän maalaiskunta
Ennen vuoden 1965 alueliitosta Jyväskylän maalaiskunta ympäröi Jyväskylän kaupungin joka puolelta. Sittemmin sen alue käsitti kaksi toisistaan lähes erillistä lohkoa, luoteisen ja kaakkoisen, joiden välissä oli Jyväskylän kaupunki. Sen väkiluku kasvoi nopeasti, 2000-luvulla monena vuonna nopeammin kuin Jyväskylän kaupungin. Vuonna 2008 kaupungin väkiluku kuitenkin kasvoi nopeammin.
Twist (leikkiväline)
Hyppäämisen säännöissä on jonkin verran muunnelmia, ja kuten monissa muissa lasten harrastamissa ulkoleikeissä, hyppääjät kehittelevät usein myös omia sääntöjään. Perussäännöt kuitenkin pysyvät: Twistaamiseen vaaditaan vähintään kolme hyppijää: kaksi tolppaa, jotka seisovat narun päissä, sekä hyppääjä. Hyppääjät yrittävät tehdä vuorotellen sarjoja, ja jos he astuvat vahingossa narun päälle tai sotkeentuvat askeleissaan, joutuu narun päähän seisomaan ja toinen hyppääjä pääsee yrittämään. Jos hyppysarja onnistuu virheittä, nostetaan vaikeustasoa eli narua. Ensin naru nostetaan tolppina toimivien nilkkojen korkeudelta polvien korkeudelle, sitten pyllyn alle ja tarvittaessa aina vyötärölle, kainaloihin ja kaulaan asti.
Jyväskylän maalaiskunta
Jyväskylän maalaiskunnan naapurikunnat olivat Jyväskylä, Korpilahti, Laukaa, Muurame, Petäjävesi, Toivakka ja Uurainen. Vuoteen 1993 saakka naapurikuntiin kuului myös Säynätsalo.
Apran satama
thumb|Apran satama ilmakuvattuna lännestä
Jyväskylän maalaiskunta
Jyväskylän maalaiskunta, Korpilahti ja Jyväskylä muodostivat 1. tammikuuta 2009 lukien uuden kunnan, jonka nimeksi tuli Jyväskylä. Aikaisemmin Jyväskylän maalaiskunnasta oli liitetty useita alueita Jyväskylän kaupunkiin. Suurimmat näistä liitoksista tapahtuivat vuosina 1941 ja 1965. Pienempiä liitoksia tapahtui ainakin 1914, 1948, 1968 tai 1967, 1978 ja 1990. Kaupungin ja maalaiskunnan yhdistämisestä päätettiin 18. helmikuuta 2008, ja tällöin perustettuun uuteen Jyväskylän kaupunkiin liittyi samalla myös Korpilahden kunta. Liitoksista enemmän Jyväskylästä kertovan artikkelin osiossa Alueliitokset.
Twist (leikkiväline)
10 sarja
Suomessa yksi perinteisimmistä twistausleikeistä on "kymppi", johon kuuluu etenevästi haastavampi hyppyjen sarja. Se vaatii sekä hyppyjen järjestyksen muistamista, että taitoa ja harjoittelua.
Apran satama
Apran satama on luonnon muovaama syvävesisatama Guamin saarella, Mariaanien saaristossa Tyynellä valtamerellä. Satama palvelee Yhdysvaltain laivastoa ja kaupallista liikennettä. Vuosittain sataman läpi kulkee noin kaksi miljoonaa tonnia tavaraa, mukaan lukien 90 % saaren kokonaistuonnista. Suurin osa rahdista kulkee konteissa; vuosittainen konttimäärä on noin 100 000.
Twist (leikkiväline)
Muut twist-naruleikit
Twist-narua käytetään myös sik-sak-sokkeloks-pelissä, jossa kaksi sokkelontekijää lausuvat sanat sik-sak-sokkeloks! rytmikkäästi samalla, kun pitävät kuminauhasta kiinni ja luovat siitä horisontaalisen sokkelon, josta muiden leikkijöiden on päästävä läpi koskematta naruun.
Jyväskylän maalaiskunta
Jyväskylän maalaiskunnan virastot sijaitsivat Jyväskylän kaupungissa Rajakadulla.
Apran satama
Sataman maapinta-ala on yli 4 km² ja työntekijöitä on yli 300. Satamassa on yhteensä noin 1000 metriä laiturirantaa sekä kaksi öljy-yhtiöiden operoimaa ulkolaituria. Turismia ja kalastusaluksia varten on erillinen "hotellilaituri".
Jyväskylän maalaiskunta
Nimi
Jyväskylän maalaiskunta oli viimeinen Suomen kunta, joka käytti nimessään maalaiskunta-sanaa. Kuntia, jotka ovat aikaisemmin käyttäneet nimessään sanaa maalaiskunta, on kuitenkin olemassa vielä kolme: Keminmaa (ent. Kemin maalaiskunta), Pedersören kunta (ent. Pietarsaaren maalaiskunta) ja Vantaa (ent. Helsingin maalaiskunta). Enimmillään maalaiskunta-nimisiä kuntia on ollut yli 30.
Apran satama
Apran luonnonsataman ovat muodostaneet etelästä luoteeseen ulottuva Oroten niemi ja pohjoisen puoleinen kapea Cabrassaari, jota on laajennettu aallonmurtajalla. Sataman eteläosan sisälahti on laivastotukikohdan käytössä.
Jyväskylän maalaiskunta
Historia
Jyväskylän maalaiskunta oli osa ensin Hämeen lääniä ja vuoden 1775 jälkeen Vaasan lääniä, kunnes Keski-Suomen lääni perustettiin vuonna 1960. Vuodesta 1997 vuoteen 2009 kunta kuului Länsi-Suomen lääniin.
Laukaan pitäjästä erotettu Jyväskylän kaupunki perustettiin Jyväsjärven rannalle vuonna 1837. Pian asukkaat alkoivat kaivata myös kirkollista itsenäisyyttä, ja 1850-luvulla syntyikin myös Jyväskylän oma seurakunta. Seuraavan vuosikymmenen kunnallislainmuutokset johtivat ehdotukseen erottaa Laukaasta uusi kunta, joka perustettaisiin kaupungin ympärille. Ensi kerran asia otettiin esille vuonna 1865 ja uudelleen alkuvuodesta 1867, mutta se kaatui molemmilla kerroilla johtuen perustettavan kunnan suuresta köyhyydestä. Kuitenkin joulukuussa 1867 lääninhallitus määräsi, että uusi kunta oli tarpeen, ja niinpä vuonna 1868 Jyväskylän maalaiskunta perustettiin. Kaupunkiseurakunta ja Jyväskylän maaseurakunta erotettiin toisistaan vasta 1880.
Maalaiskunnalla oli aina läheiset yhteydet Jyväskylän kaupunkiin, ja esimerkiksi kunnantalo ja maaseurakunnan kirkko sijaitsivat kaupungissa, Taulumäellä. Suuri osa asukkaista kävi töissä Jyväskylän kaupungissa. Kunnantalon tiloissa alkoi pian kuntaliitoksen jälkeen toimia Jyväskylän ammattikorkeakoulun hyvinvointiyksikkö.
Suurimmat Jyväskylän maalaiskunnan ja kaupungin keskinäiset aluemuutokset tapahtuivat vuosina 1941 ja 1965. Vuonna 1941 maalaiskunnasta siirrettiin kaupunkiin Halssilan, Keljon, Lohikosken, Nisulan, Savelan, Taulumäen ja Tourulan alueet, vuonna 1965 taas Kuokkalan, Etu-Palokan eli Mannilan, Haukkalan, Keljonkankaan ja Taka-Keljon alueet sekä osa Seppälänkankaasta.
Iina Hyttinen
Iina Hyttinen (s. 18. syyskuuta 1991) on suomalainen sosiaalisen median vaikuttaja ja yrittäjä. Hyttinen asuu miehensä ja lastensa kanssa Helsingissä. Hän aloitti perhe- ja lifestyle-aiheisen bloginsa But I'm a Human not a Sandwich kirjoittamisen vuonna 2011 odottaessaan esikoistaan. Blogi on yksi Suomen suosituimmista ja sillä on noin 80 000 lukijaa kuukaudessa. Hyttinen ja hänen miehensä Otto ovat tehneet Yhdessä-podcastia.
Jyväskylän maalaiskunta
Historia
Jyväskylän seudun teollistuminen alkoi vuonna 1816, kun majuri Carl Christian Rosenbröijer rakennutti Vaajakoskelle (entinen Haapakoski) sahan ja jauhomyllyn. SOK osti Vaajakosken sahan maa-alueineen sen silloiselta omistajalta James Salvesenilta vuonna 1916. 1960-luvulla SOK:lla oli Vaajakoskella kymmenen eri tehdasta, joiden tuotanto kattoi neljänneksen SOK:n valtakunnallisesta teollisuustuotannosta. Vanha lastulevytehdas tuhoutui tulipalossa vuonna 1966, ja sen tilalle valmistui seuraavana vuonna uusi tehdas, josta tuli alallaan Suomen suurin. Tikkakosken tehdas perustettiin alun perin vuonna 1893, jolloin jo toiminnassa olleiden sahan ja myllyn yhteyteen rakennettu metalliverstas sai toimiluvan läänin kuvernööriltä. Tikkakosken tehtaan tunnetuimmat tuotteet toisen maailmansodan jälkeen olivat ompelukoneet, joista suurin osa meni vientiin lähinnä Neuvostoliittoon.
Jyväskylän ensimmäinen kirkko rakennettiin sen ajan kuuluisan kirkonrakentajan Jaakko Jaakonpoika Leppäsen johdolla vuonna 1775. Se oli puinen ristikirkko, jossa oli jyrkkä harjakatto. Ensimmäinen Jyväskylän maaseurakuntaa varten tehty kirkko rakennettiin Taulumäelle vuosina 1883–1885, mutta se paloi vuonna 1918. Tulipalosta saatiin pelastetuksi Eero Järnefeltin maalaama alttaritaulu. Samalle paikalle valmistui vuonna 1929 arkkitehti Elsi Borgin suunnittelema uusi kirkko. Maaseurakunnassa olivat lisäksi vuonna 1957 valmistunut Tikkakosken kirkko ja vuonna 1954 valmistunut Vaajakosken seurakuntatalo, joka oli vihitty kirkoksi.
Agronomi William Koskelin osallistui talonpoikaissäädyn edustajana säätyvaltiopäiville vuodesta 1899 ja toimi säädyn varapuhemiehenä. Eduskuntauudistuksen jälkeen hän oli vielä kolmeen otteeseen Nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana.
Kuntaliitos Jyväskylään oli aiemminkin ollut ajoittain esillä. Maalaiskunta suhtautui asiaan jyrkän kielteisesti ennen vuotta 2007. Käänne maalaiskunnan valtuutettujen enemmistön mielipiteissä tapahtui kuitenkin äkkiä.
Talvi- ja jatkosodan jälkeen Jyväskylän maalaiskuntaan sijoitettiin siirtoväkeä enimmäkseen Sortavalan maalaiskunnasta.
Maantiede
Entisen Jyväskylän maalaiskunnan Tikkakosken taajamassa sijaitsee Jyväskylän lentoasema, joka on yksi Suomen vilkkaimmista. Muita asutuskeskuksia ovat Vaajakoski ja Palokka, jotka kuuluvat Jyväskylän keskustaajamaan. Alueen läpi kulkee pääväylistä nelostie, jonka ansiosta bussiyhteydet taajamiin Jyväskylän kaupungista ja muualta Suomesta ovat hyvät. Myös poikittaiset tieyhteydet Jyväskylästä itään päin (ja länteenkin) kulkivat kunnan läpi, samoin tärkeä Jyväskylä–Pieksämäki-poikkirata, joskaan Vaajakosken asema ei ole enää käytössä, joten henkilöjunaliikenne hoidetaan Jyväskylän rautatieaseman kautta.
Kunnan osat
Jyväskylän maalaiskunnan kolme pääasutuskeskusta olivat Vaajakoski, joka oli Jyväskylän kaupungin itäpuolella, Palokka kaupungin pohjoispuolella sekin kaupunkiin kiinteästi yhteydessä ja kunnan pohjoisosassa kauempana kaupungista Tikkakoski. Vaajakosken asukasmäärä oli kunnan olemassaolon loppuessa vuoden vaihteessa 2008–2009 noin 14 000, Palokan runsaat 10 000 ja Tikkakosken 5 000. Loppu asutus oli jakaantunut haja-asutusalueille ja pikkutaajamiin kuten Vesankaan.
Jyväskylän maalaiskunnan kylät olivat Haapaniemi, Humalamäki, Ilmoniemi, Jylhänperä, Kaunisharju, Puuppola, Kuohu, Leppälahti, Mehtoniemi, Nyrölä, Oravasaari, Palokka, Perälä, Tikkakoski, Tikka-Mannila, Jyskä, Vaajakoski, Vesanka ja Väinölä.
Saaret
Kunnan pinta-alasta suuri osa oli vesistöjä. Niissä olevia saaria ovat muun muassa:
Ystävyyskunnat
Ystävyyskuntasuhdetta selviteltiin myös Slovakian Presovin ja Thaimaan Narathiwasin kanssa.
Särkijärvi (Jämsä, Eväjärvi)
Särkijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Hallin Eväjärvellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Kuusjärven eteläpuolella mäkien välisellä suoalueella. Järven etelärannat ovat Särkisaaren rinnettä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat suota tai avosuota.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,0 metriä mpy. Järveen on johdettu muutama metsäoja ja sen läpi virtaa vanhastaan Myllyoja, joka on toinen Kuusjärven laskuojista. Oja jatkaa Särkijärvestä Pirttijärveen ja sitten Vekuriin. Lopulta vesireitti laskee Eväjärveen.
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa jarveen laskeva Myllyoja on kylänrajana, mikä viittaa vanhaan ojaan. Kuusjärvestä on merkitty myös toinenkin laskuoja Vekuriin, mutta se on ollut aina rinnakkainen oja tai sitten se on myöhemmin syvennetty rinnakkaiseksi ojaksi. Ilman dokumenttia asiaa ei voi tarkentaa, mutta usein syynä on ollut tukinuitto. Saman kartan mukaan Särkijärveen ei tullut muita ojia, mutta seuraavassa vuoden 1981 kartassa eteläinen Isosuo ja Särkisaaren itäpuoli oli ojitettu. Viimeksi mainitun ojan kuivatusvedet oli johdettu Särkijärveen. Viereisen maatilan peltoa ulottui Myllyojan uomaan asti. Pellot metsitettiin 1980-luvulla.
Bil Keane
pienoiskuva|Bil Keane vuonna 1990. Bil Keane (5. lokakuuta 1922 – 8. marraskuuta 2011 Paradise Valley, Arizona ) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija. Hänet tunnetaan yksiruutuisesta sanomalehtisarjakuvasta The Family Circus, jota hän piirsi vuodesta 1960 alkaen.
Keane syntyi Philadelphiassa ja alkoi opiskella piirtämistä toden teolla high school -vuosinaan; hänen varhaisimmat sarjakuvansa ovat jo 1930-luvun lopulta. Palvellessaan Yhdysvaltain maavoimissa vuosina 1942–1945 hän teki töitä Yank, the Army Weekly- ja Stars and Stripes -lehdille.
Keane tutustui Australiassa Thelma ”Thel” Carneen, jonka hän nai Brisbanessa vuonna 1948. Pari muutti Pennsylvaniaan, ja sille syntyi viisi lasta: Gayle, Neal, Glen, Christopher ja Jeff. Perhe muutti Scottsdaleen, Arizonaan vuonna 1959, ja Bil oli jo ennättänyt luoda melkoisen uran ennen ensimmäisen The Family Circus -stripin ilmestymistä helmikuussa 1960.
Keane jatkoi uraansa sarjakuvantekijänä vielä 2000-luvulla yli 80-vuotiaana, ja hän teki yhteistyötä poikansa Jeffin (s. 1958) kanssa. National Cartoonists Society myönsi hänelle Reuben-palkinnon vuonna 1982.
Louhimies
Louhimies on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Toimintasuunnitelma
Toimintasuunnitelma on yhdistyksen tai säätiön toiminnan suunnitteluun liittyvä asiakirja, jossa suunnitellaan toimintaa yleensä vuodeksi kerrallaan. Yleisin toimintasuunnitelma on juuri yhdistyksissä ja säätiöissä, mutta joskus sellainen saatetaan laatia myös yrityksissä, joskin niissä puhutaan yleisemmin liiketoimintasuunnitelmasta.
Suomessa toimintasuunnitelman sisällöstä tai muodosta ei ole laissa määräyksiä, vaan niitä määrittävät lähinnä vakiintuneet käytännöt sekä yhdistyksen tai säätiön omat säännöt, määräykset ja käytännöt. Yleisimmin toimintasuunnitelma laaditaan kuitenkin vuodeksi kerrallaan, ja siinä määrätään toiminnan sisällön keskeiset asiat ja tavoitteet. Yleensä toimintasuunnitelman kanssa samanaikaisesti laaditaan talousarvio, joka on suunnitelma yhdistyksen tai säätiön taloudesta. Usein toimintasuunnitelma ja toimintakertomus laaditaan samalla kaavalla, jolloin toteutuneen toiminnan vertaaminen suunniteltuun on helpompaa.
John Hospers
John Hospers (9. kesäkuuta 1918 Pella, Iowa – 12. kesäkuuta 2011 Los Angeles, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen filosofi ja poliitikko. Hän oli vuonna 1972 libertaarien presidenttiehdokkaana ja vielä vuonna 1974 ehdolla Kalifornian kuvernööriksi.
Hospers julkaisi useita kirjoja mm. estetiikasta. Hän toimitti 1980-luvun alusta 1990-luvun alkuun The Monist -lehteä. Hän oli Etelä-Kalifornian yliopiston emeritusprofessori.
Nab Labs
Eurofins Nab Labs Oy on suomalainen yksityinen teollisuuspalveluita tuottava asiantuntija- ja laboratorioalan yritys, joka kuuluu kansainväliseen Eurofins Scientific -konserniin. Suurimpia yrityksen asiakassektoreita ovat metsä-, kemian-, energia-, kaivos- ja metalliteollisuus. Yritys työllisti vuonna 2017 n. 120 henkilöä useilla paikkakunnilla Suomessa ja sen liikevaihto on n. 9,46 milj.€ (2017). Nab Labs Oy:n kotipaikka on Oulu.
Historia
Nablabs syntyi 2003 kun Pohjanmaan Tutkimuspalvelu, Lännen Laboratoriot ja Juve AC yhdistivät toimintansa. Samana vuonna SCC Viatek -konserniin kuuluvan Vesihydro Oy:n laboratorio Helsingissä ja ilmanlaadun mittauksiin erikoistunut Laiteoptimointi ER Oy siirtyivät osaksi perustettua yhtiötä Nablabs Oy:tä.
Yrityksen nimi on yhdistelmä sanoista nabla ja labs/laboratory. Yritys on muuttanut virallisen nimensä vuosien varrella Nab Labs Oy:ksi. Yritys on laajentunut perustamisensa jälkeen useilla yritys- ja liiketoimikaupoilla.
Vuonna 2017 yritys vaihtoi virallisen nimensä Eurofins Nab Labs Oy:ksi.
Tuotteet
Laboratorio- ja asiantuntijapalvelut: teollisuuden prosessi- ja tuoteanalytiikka sekä tutkimuspalvelut.
Iso Pentti
Iso Pentti eli Iso-Pentti on Keski-Suomessa Jämsän Heinäkulmalla sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Etelä- ja itärannat laskevat jyrkästi veteen, kun taas pohjois- ja länsirannat ovat alavia. Vähä-Pentti sijaitsee pohjoisessa saman suon toisella reunalla. Rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet valtatieltä 9.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 148,0 metriä mpy ja sen laskuoja, joka yhdistää sen Vähä-Penttiin, laskee suolta 14 metriä alempana sijaitsevaan Lähdenperänjärveen. Vesireitti jatkuu Kuusjärven kautta Eväjärveen.
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin Iso Pentinjärvi, ja samasta syystä naapurilammen nimi kirjoitettiin Vähä Pentinjärvi. Vuoden 1988 kartoissa järvi-liite on jätetty pois.
Peitekuvaus
Peitekuvauksella tarkoitetaan topologiassa topologisen avaruuden X jatkuvaa surjektiivista kuvausta p:C → X, missä C on toinen topologinen avaruus, jolla on se ominaisuus, että kaikilla X:n alkioilla x on olemassa avoin ympäristö U siten, että U:n alkukuva kuvauksessa p on yhdiste erillisistä avoimista joukoista, joista kukin kuvautuu kuvauksessa p homeomorfisesti U:lle.
Peiteavaruutta kutsutaan toisinaan myös peitteeksi. Peitekuvauksen C→X maalijoukkoa C sanotaan X:n peiteavaruudeksi. Jokaisesta X:n alkion x alkukuvaa kutsutaan säikeeksi. Yleensä kommutoivissa kaavioissa C asetetaan X:n yläpuolelle, jolloin p osoittaa "alaspäin". Tätä sanotaan kuvauksen nostoksi, tai tarkemmin, p-nostoksi.
Erikoistapauksena saadaan avoin peite, missä C on erillinen yhdiste avoimista joukoista Xi. Mielivaltaisen joukon S peite on erikoistapaus, kun S:ssä on määritelty diskreetti topologia, eli mielivaltainen S:n osajoukko on avoin.
Funktionaalianalyysi
Funktionaalianalyysi on matematiikan, erityisesti matemaattisen analyysin, osa-alue, joka tutkii funktioavaruuksia. Funktionaalianalyysi sai alkunsa erilaisten muunnosten, kuten Fourier'n muunnoksen, tutkimisesta sekä differentiaali- ja integraaliyhtälöiden ratkaisujen tutkimisesta. Termi funktionaali on peräisin variaatiolaskennasta, ja tarkoittaa funktiota, joka saa argumenttinaan toisia funktioita. Käsitettä käytti ensimmäisinä laajemmalti Vito Volterra ja Stefan Banach.
Normitetut vektoriavaruudet
Nykyään funktionaalianalyysi tutkii täydellisiä reaalisia tai kompleksisia normiavaruuksia. Tällaisia avaruuksia kutsutaan Banachin avaruuksiksi. Tunnetuin esimerkki Banachin avaruuksista on Hilbertin avaruudet, joissa sisätulo määrittää avaruuteen normin. Nämä avaruudet ovat erityisesti käytössä kvanttimekaniikassa. Yleisemmin funktionaalianalyysi tutkii myös Fréchet'n avaruuksia ja muita topologisia vektoriavaruuksia.
Tärkeä funktionaalianalyysin tutkimuksen kohde on Banachin ja Hilbertin avaruuksien jatkuvat lineaarimuunnokset. Nämä johtavat luonnollisella tavalla C*-algebran ja muiden operaattorialgebroiden käsitteisiin.
Hilbertin avaruudet
Hilbertin avaruudet voidaan luokitella täydellisesti. Jokaista kardinaalilukua kohti on olemassa isomorfiaa vaille yksikäsitteinen Hilbertin avaruus. Koska äärellisulotteiset Hilbertin avaruudet tunnetaan lineaarialgebrasta ja koska Hilbertin avaruuksien väliset morfismit voidaan aina jakaa Alef-nolla (ℵ0)-dimensioisiin osiin, funktionaalianalyysi Hilbertin avaruuksissa tutkii lähinnä Aleph-nolla-ulotteista Hilbertin avaruutta ja sen morfismeja. Yksi funktionaalianalyysin avoimia ongelmia on todistaa, että jokaisella Hilbertin avaruuden operaattorilla on aito aliavaruus, joka on invariantti. Monille erikoistapauksille tunnetaan jo ratkaisu.
Banachin avaruudet
Yleisesti Banachin avaruudet ovat Hilbertin avaruuksia monimutkaisempia. Ei ole olemassa esimerkiksi selvää määritelmää sille, mitkä funktionaalit muodostavat Banachin avaruuden kannan.
Jokaista reaalilukua p≥ 1 kohti pitää paikkansa, että niiden Lebesgue-mitallisten funktioiden avaruus, joiden itseisarvon p:nnellä potenssilla on äärellinen integraali, on Banachin avaruus.
Banachin avaruuksien yhteydessä tutkitaan usein myös avaruuden duaalia eli kaikkien jatkuvien funktionaalien avaruutta. Duaalin duaali ei ole aina isomorfinen alkuperäisen avaruuden kanssa, mutta on olemassa luonnollinen monomorfismi avaruudelta duaalilleen.
Derivaatan käsite voidaan yleistää Banachin avaruuksissa kaikille funktioille. Osoittautuu, että funktion derivaatta tietyssä pisteessä on todella jatkuva lineaarikuvaus.
Géza Képes
thumb|250px|Géza Képes. Géza Képes (1909 Mátészalka, Unkari – 1989 Budapest, Unkari) oli unkarilainen runoilija ja kääntäjä. Hän käänsi suomalaista kirjallisuutta unkariksi, muun muassa kansanrunoutta ja Eino Leinon tuotantoa.
Képesin runoutta on julkaistu suomeksi kokoelmissa Unkarin lyyra (1970) ja Kaivojen maa (1970).
William Anthony Hughes
William Anthony Hughes (23. syyskuuta 1921 – 7. helmikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Youngstownin hiippakuntaan 6. huhtikuuta 1946 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Inis Cathaigin titulaaripiispaksi 23. heinäkuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi James William Malone, jota avustivat Joseph Louis Bernardin ja William Michael Cosgrove.
Música Popular Brasileira
Musica Popular Brasileira (MPB) tarkoittaa brasilialaista popmusiikkia, joka kehittyi bossa novan ohella.
Paraskevás Ántzas
thumb|160px|Paraskevás Ántzas. Paraskevás Ántzas (s. 18. elokuuta 1976) on kreikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelaa Olympiakosin joukkueessa.
Ántzas on pelannut urallaan Skoda Xanthissa (1995–1998), Olympiakosissa (1998–2003), Doxa Dramassa (2003–2004), Skoda Xanthissa (2004–2007) ja Olympiakosissa vuodesta 2007. Seuraurallaan hän voitti Kreikan liigamestaruuden viisi kertaa peräkkäin (1999, 2000, 2001, 2002, 2003) ja lisäksi Kreikan cupin vuonna 1999.
Ántzas lukeutui myös Kreikan maajoukkueen vakiopelaajiin pelattuaan vuosina 1999–2008. Lopettamisestaan hän ilmoitti joukkueen jäätyä alkulohkoon EM-kilpailuissa 2008. Yhteensä hän pelasi 22 ottelua mutta ei tehnyt maaleja.
Arthur McIntyre
pienoiskuva|Arthur McIntyre vuonna 1955. Arthur John William McIntyre (14. toukokuuta 1918 – 26. joulukuuta 2009) oli brittiläinen kriketinpelaaja. Hän osallistui Englannin maajoukkueen jäsenenä kolmeen test matchiin vuosina 1950–1955.
Sukunimi
Sukunimi on henkilönnimi, joka periytyy suvussa. Sukunimet ovat harvinaisempi ilmiö kuin etunimet, joita käytetään yleisesti kaikissa tunnetuissa kulttuureissa.
Sukunimet eri kulttuureissa
Nimenantokäytännöt vaihtelevat maittain ja kulttuureittain. Aluksi ihmisille annettiin vain etunimi. Etunimen lisäksi käytettiin Pohjoismaissa yleisesti isännimeä kuten Matti Juhaninpoika. Nykyäänkin sellainen esiintyy Suomessa joillakuilla henkilöillä toisena etunimenä. Sukunimet ovat usein syntyneet isännimen, asuinpaikan tai ammatin mukaan. Isännimistä ovat saaneet alkunsa myös esimerkiksi Ruotsissa ja Tanskassa yleiset -sson ja -sen -loppuiset sukunimet. Monissa maissa, kuten esimerkiksi Saksassa, on yleistä, että sukunimi alkujaan kuvasti ammattia tai yhteiskuntaluokkaa.
Useimmissa länsimaissa sukunimi mainitaan yleensä etunimen jälkeen. Monissa aasialaisissa ja afrikkalaisissa kulttuureissa sukunimi mainitaan ennen etunimeä. Tunnettuja esimerkkejä ovat Kiina ja muut itäaasialaiset kulttuurit sekä Euroopassakin Unkari. Länsimaissakin hakuteoksissa henkilöt yleensä aakkostetaan ensisijaisesti sukunimen mukaan. Sukunimi on tällöin poikkeavasti etunimen edellä, usein pilkulla erotettuna. Suomessa on lisäksi puhekielessä tavallista käyttää sukunimen genetiiviä etunimen edellä, Virtasen Pekka.
Länsimaissa on yleistä, että nainen vaihtaa sukunimensä solmiessaan avioliiton ja ottaa aviomiehensä sukunimen. Joskus nimet yhdistetään kaksiosaiseksi nimeksi. Toisaalta on mahdollista, että mies ottaa vaimonsa sukunimen. Noin viidennes naisista pitää oman sukunimensä, ja joskus nimet yhdistetään kaksiosaiseksi nimeksi. Aikanaan mies on vaihtanut sukunimensä esimerkiksi vaimon korkeamman aatelisarvon vuoksi ja ottanut vaimon suvun nimen tullessaan avioliiton kautta taloon.
Joissakin kulttuureissa etunimi kertoo sisarusten ikäjärjestyksestä. Tällainen käytäntö on ainakin perinteisissä balilaisissa etunimissä. Perheen ensimmäinen lapsi on nimeltään Putu, toinen Made ja niin edelleen. Sukupuoli ilmaistaan erillisellä nimellä. Kun sarjan nimet loppuvat, aloitetaan alusta lisäämällä etunimeen Balik eli uudelleen. Tämän perusteella voidaan esimerkiksi päätellä, että Balin pommi-iskujen tutkintaa johtanut poliisipäällikkö I Made Pastika oli perheensä toinen poikalapsi. Antiikin Roomassa käytettiin toisinaan samaan tapaan järjestysnumeroita etuniminä.
Suomi
Länsisuomalaisille sukunimille ovat ominaista patronyymit, matronyymit ja talonnimien kanssa yhtenevät lisänimet. Itä-Suomessa käytössä ovat olleet puolestaan vakaasti periytyneet sukunimet. Itä-Suomen rahvaan sukunimikäytäntö saattaa olla yksi maailman vanhimmista. Suomen yleisimmät sukunimet ovat Korhonen, Virtanen ja Mäkinen.
Lainsäädäntöä
Suomessa laki edellyttää vuodesta 1920 että kaikilla on sukunimi. Suomen lain mukaan lapsi saa vanhempiensa sukunimen. Jos vanhempien sukunimi on sama, lapsi (sekä biologinen että adoptiolapsi) saa sen. Muutoin lapsi saa sen vanhemman sukunimen, jonka vanhemmat ilmoittavat. Jos ilmoitus jätetään tekemättä, lapsi saa äidin nimen. Täyssisaruksille on kuitenkin annettava sama sukunimi.
Suomessa sukunimen voi muuttaa Digi- ja väestötietovirastossa, mutta sen on täytettävä tietyt ehdot.
Sukunimi avioliitossa
Avioliittoa solmittaessa puolisot voivat molemmat säilyttää oman sukunimensä tai toinen voi ottaa puolisonsa nimen, jolloin hän voi käyttää omaa sukunimeään puolison nimen edellä (niin sanottu yhdistelmäsukunimi).
Yhdistelmäsukunimi muodostuu kahdesta sukunimestä, joiden välissä on kirjoituksessa yhdysmerkki (esimerkiksi Virtanen-Korhonen). Yhdistelmänimen osista ensimmäinen on Suomessa kantajansa aiempi sukunimi, jälkimmäinen puolestaan puolison sukunimi.
Avioliittoon menevät naiset joutuivat muuttaman nimensä miehen sukunimeksi vuodesta 1930 lähtien, kunnes vuoden 1985 sukunimilain mukaan puolisot voivat ottaa yhteisen nimen, pitää omat sukunimensä tai jompikumpi puolisoista voi ottaa yhdistelmänimen.
Sukunimi rekisteröidyssä parisuhteessa
Parisuhdelain mukaan samaa sukupuolta olevien henkilöiden sukunimi ei muutu parisuhteen rekisteröinnin yhteydessä.
Ruotsi
Tavallisimmat ruotsalaiset sukunimet ovat kansanomaiset nimityypit, jotka ovat joko muotoa isännimi (Johansson, Andersson) tai luontosanojen yhdistelmä (Lindberg, Granlöv). Nämä yleistyivät 1800-luvulla, mutta porvarit olivat jo aikaisemmin käyttäneet luontosanojen yhdistelmää, jossa yhdistettiin kotipaikan nimi ja luontosana (Almgren oli kotoisin Almbystä). Aatelisto rupesi käyttämään sukunimiä laajemmin 1500-luvulla. Vanhimmat aatelisnimet juontuvat usein sukuvaakunassa olevaan esineeseen (Bielke, Vasa). 1600-luvulla aatelisnimet olivat yleensä tekemällä tehtyjä ja niissä yhdistettiin sanoja, joilla oli aristokraattinen (eli ylimysvaltainen) sävy (Lagercrantz). Papisto omaksui myös sukunimikäytännön 1500-luvulla. Alussa suosittua oli tehdä latinalainen versio kotipaikkakunnasta (Montanius Bergistä ja Nobelius Nöbbelövistä). 1600-luvulla papiston keskuudessa oli suosittua lyhentää latinalaiset nimet ranskalaisen mallin mukaisesti ja Nobeliuksesta tuli Nobel ja Walleniuksesta Wallén.
Ranska ja Quebec
Ranskassa ja Québecissä nimenvaihdosta avioiduttaessa ei enää tunnusteta. Näin nainen, joka haluaa aviopuolisonsa sukunimen, joutuu anomaan nimenmuutosta virallisten kanavien kautta. Toisaalta vuoteen 2005 saakka Ranskassa lapset saivat automaattisesti isänsä sukunimen. Nykyisin sallittuja nimiä ovat isän tai äidin sukunimi taikka näiden yhdistelmä. Tämä muutos tehtiin Ranskan lainsäädännön mukauttamiseksi Euroopan neuvoston vuoden 1978 julistuksen ja YK:n vuoden 1979 julistuksen mukaiseksi.
Yhdysvaltojen mustien sukunimet
Monen afroamerikkalaisen sukunimi perustuu entisen isännän sukunimeen – kun vapautetut mustat orjat saivat valita nimensä, he valitsivat sen usein juuri entisen isäntänsä mukaan. Jotkut, kuten Muhammad Ali (alun perin Cassius Marcellus Clay Jr.), ovat vaihtaneet nimensä mieluummin kuin käyttäneet orjanimenä pitämäänsä nimeä. Muhammed Alin nimenmuutokseen vaikutti hänen kääntymisensä islamin uskoon.
Espanjalaiset nimet
Espanjassa sukunimi saadaan sekä äidiltä että isältä. Sukunimet voidaan yhdistää konjunktiolla ”y” (ja) tai ”de” (-sta, -stä), Kataloniassa ”i”. Esimerkiksi Juan Guerrero Macíasin ja Ana de la Garza Díazin lapset saavat sukunimekseen Guerrero de la Garza. Arkikäytössä riittää yksi sukunimi, yleensä isän, joka aina muutoinkin ilmoitetaan ensimmäisenä sukunimenä. Tosin myös äidin sukunimeä voidaan käyttää: Esimerkiksi Pablo Ruiz Picasso käytti äitinsä nimeä. Myös kirjailija Federico García Lorca tunnetaan yleensä äitinsä sukunimellä Lorca. Portugalinkielisissä Portugalissa ja Brasiliassa isän ja äidin sukunimen järjestys on päinvastainen.
Puhutteluja señor (herra), señora (rouva) ja señorita (neiti) käytetään joko yksinään tai sukunimen kanssa. Nainen voi käyttää epävirallisesti miehensä ensimmäistä sukunimeä preposition "de" kanssa (esimerkiksi Sra. de Guerrero), joskin tämä käytäntö on vanhahtava. Puhutteluja don (herra) ja doña (rouva) käytetään vain etunimen kanssa. Niitä käytetään yleensä vain iäkkäistä tai korkea-arvoisista henkilöistä: esimerkiksi (Espanjan kuningaspari) don Felipe ja doña Letizia.
Venäläiset nimet
Venäjänkieliset nimet koostuvat etu- ja sukunimen lisäksi isännimestä, joka seuraa aina etunimeä. Isän nimeen lisätään pääte, joka tarkoittaa tytärtä (-ovna) tai poikaa (-ovitš). Jos nimi päättyy pehmeään konsonanttiin, o muuttuu je:ksi (е). Esimerkiksi Vladimir Vladimirovitš Putinin isän nimi on Vladimir. Sergein poika saa isännimen Sergejevitš.
Virallisessa ja kunnioittavassa puhuttelussa käytetään sekä etu- että isännimeä. Presidentistä voidaan käyttää esimerkiksi puheessa nimeä Vladimir Vladimirovitš. Mediassa merkittävät henkilöt mainitaan joskus kaikilla kolmella nimellä.
Sukunimellä on yleensä eri muoto eri sukupuolilla: Esimerkiksi Boris Jeltsinin vaimo on nimeltään Naina Jeltsina.
Kiinalaiset nimet
Kiinalaisen käytännön mukaan sukunimi on ennen etunimeä (kuolleista puhuttaessa etunimi-sukunimi esimerkiksi hautakivissä). Kiinassa on käytössä vain noin 700 eri sukunimeä. Sukunimet ovat lähes poikkeuksetta yksitavuisia (mukaan lukien kaikkein yleisimmät nimet kuten Wang, Liu ja Zhao), tosin löytyy myös harvinaisia kaksitavuisia nimiä (muun muassa Sima ja Ouyang). Sukunimet ovat voineet säilyä samoilla suvuilla jopa vuosituhansia. Etunimet ovat usein kaksitavuisiakin.
Japanilaiset nimet
Nykyaikana japanilainen nimi (日本人名) koostuu sukunimestä (苗字 tai 名字, myōji), jota seuraa etunimi (下の名前, shita no namae). Miehillä voi olla keskimmäinen nimi, mutta se on erittäin harvinaista. Nimet kirjoitetaan yleensä kanjilla, harvoin hiraganalla tai katakanalla. Japanin kansalaisten on esitettävä romanisoitu nimi passin hankkimista varten.
Kanji-nimiin on 2 232 sallittua merkkiä (jinmeiyō kanji 人名用漢字) (2004), tosin määrää ollaan lisäämässä 578 merkillä lähitulevaisuudessa, jotta varmistettaisiin, että nimiä voidaan lukea ja kirjoittaa peruskoulusivistyksellä. Vanhakantaisissa nimissä on edelleen suhteellisen harvinaisia merkkejä listan ulkopuolelta, mikä voi osoittautua hankalaksi datatekniikan kannalta. Tällaiset merkit on usein korvattava muilla, samankaltaisilla merkeillä, joilla taas voi olla täysin eri merkitys. Lausumisongelmista selvitään usein furigana-merkkien avulla.
Ulkomaalaiselle Japanin kansalaisuus edellyttää japaninkielisen nimen hankkimista. Hallitus on yleensä sallinut alkuperäisen nimen katakanalla kirjoitettuna. Kuuluisin esimerkki on Martti Turunen, josta tuli ”Tsurunen Marutei” (ツルネンマルテイ). On tosin mahdollista ottaa nimi, joka koostuu samalla tavalla lausutuista kanji-merkeistä. Tästä esimerkkinä on David Aldwinckle, josta tuli ”Arudō Debito” (有道出人). On myös mahdollista ottaa kokonaan uusi nimi, kuten Lafcadio Hearnin, josta tuli ”Koizumi Yakumo” (小泉 八雲). Tällöin oli tosin vielä pakollista tulla adoptoiduksi japanilaiseen perheeseen (Hearn liittyi vaimonsa perheeseen) ja ottaa heidän nimensä.
Pariskunnalla on oltava sama sukunimi, ja kun sukupuoliroolit ovat Japanissa voimakkaat, nimeä vaihtaa lähes aina nainen. Käytäntöä yritettiin muuttaa vuonna 2015, mutta Japanin korkein oikeus päätti, että laki vuodelta 1898 on yhä voimassa.
Juutalaiset nimet
Juutalaiset eivät käyttäneet sukunimiä vielä keskiaikaankaan mennessä, vaan nimenä käytettiin etunimeä sekä lisänimenä isän nimeä, kotipaikan nimeä tai ammattinimeä. Keskiajan lopulla juutalaiset alkoivat ottaa käyttöön varsinaisia sukunimiä, aluksi Italiassa ja islamilaisessa maailmassa. Itä- ja Keski-Euroopan aškenasijuutalaiset ottivat sukunimet käyttöön vasta 1700- ja 1800-lukujen taitteessa. Joutuessaan pakon edessä valitsemaan itselleen sukunimiä juutalaiset ottivat niin hepreankielisiä kuin kansankielisiäkin nimiä. Moni aškenasijuutalainen otti sukunimekseen isännimen, äidinnimen, paikkanimen tai erityisen kauniin nimen kuten jalokiveä tai kukkaa tarkoittavan.
Krupp
thumb|250px|Kruppin tunnuksena toiminut kolme lomittaista [[ympyrää.]]
Krupp on merkittävä saksalainen teollisuussuku Essenistä. Krupp tunnetaan erityisesti teräksen, aseiden ja ammusten valmistuksesta. Perheen yritys tunnettiin pitkään nimellä Friedrich Krupp AG. Yritys fuusioitui Thyssen AG:n kanssa vuonna 1999 muodostaen ThyssenKrupp AG -monialayrityksen, joka on Saksan viidenneksi suurin yritys ja maailman johtavia teräksen tuottajia.
Historiaa
thumb|250px|Alfred Krupp.
Friedrich Krupp aloitti suvun toiminnan metallialalla perustamalla pienen teräsvalimon Esseniin vuonna 1811. Hänen kuollessaan 1826 yritys oli suurissa veloissa. Yritys siirtyi hänen 14-vuotiaalle pojalleen Alfredille ja leskelleen Thereselle. Alfred Krupp (1812–1887) investoi ajan uusiin teknologioihin ja kehitti suvun liiketoimintaa sekä tuli tunnetuksi erityisesti veturien ja rautatietarvikkeiden valmistajana. Alfred hankki suvulle myös useita kaivoksia Ranskassa ja Saksassa. Yritys aloitti tykkien valmistamisen 1840-luvulla erityisesti Venäjän, Turkin ja Preussin armeijoille. Sotatarvikkeiden kysyntä oli kovempaa kuin yrityksen muiden tuotteiden, ja lisäksi yritys sai valtiolta tukia asetuotantoonsa.
Krupp otti vuonna 1862 ensimmäisenä mannereurooppalaisena yrityksenä käyttöön englantilaisen insinöörin Henry Bessemerin vuonna 1855 patentoiman teräksenvalmistusmenetelmän.
Tultaessa 1880-luvun lopulle yrityksen tuotannosta noin puolet liittyi sotatarvikkeisiin. Alfred Kruppin aloittaessa työnsä suvun yrityksessä sillä oli viisi työntekijää. Hänen kuollessaan yritys oli maailman suurin teollisuusyritys, jolla oli yli 20 000 työntekijää.
Yrityksen johtoon nousi vuonna 1906 sukuun naimakaupan kautta tullut Gustav Krupp von Bohlen und Halbach, jolla oli alusta alkaen läheiset suhteet Saksan valtiojohtoon. Ensimmäisen maailmansodan aikana Krupp tuli kuuluisaksi todella isojen tykkien valmistajana. Paksu-Bertta oli ensimmäisen maailmansodan aikainen saksalainen 42 cm L/14-mallin haupitsi. Sillä ammuttiin Pariisia 120 kilometrin päästä keväällä 1918. Yritystä syytettiin siitä, että se myi sotatarvikkeita sekä keskusvalloille että ympärysvalloille. Kritiikistä huolimatta toiminta oli huomattavan tuottoisaa.
Adolf Hitlerin noustua valtaan Saksassa vuonna 1933 Kruppien yritys muodosti Saksan sotatarviketeollisuuden selkärangan. Osakeyhtiönä toiminut yritys palautettiin Hitlerin erikoismääräyksellä perheen haltuun vuonna 1943 ja Gustav Kruppin poika Alfried Krupp von Bohlen und Halbach ryhtyi yrityksen johtoon. Hitlerin määräykseen kuului Lex Kruppiksi kutsuttu verotuslievennys sekä ehto, että Kruppin omistuksen on pysyttävä yhden perillisen hallussa.
Saksan hävittyä toisen maailmansodan Alfried Krupp tuomittiin Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynneissä orjatyövoiman käytöstä 12 vuodeksi vankilaan. Hänet määrättiin myymään 75 prosenttia omistuksestaan perheen yrityksistä. Kylmän sodan kiihtyessä länsiliittoutuneet halusivat Saksasta liittolaisen ja alkoivat vapauttaa natsirikollisia. Alfried Krupp vapautettiin jo vuonna 1951, ja koska hänen omistuksilleen ei löytynyt ostajaa, hän palasi yrityksen johtoon vuonna 1953. Todellista valtaa Krupp-yhtiössä käytti kuitenkin Alfried Kruppin valitsema Berthold Beitz.
thumb|left|250px|Kruppin tykkitehdas ensimmäisen maailmansodan aikana.
Lauma (televisiosarja)
Lauma on marraskuussa 2021 MTV3-kanavalla alkanut Roope Salmisen juontama viihdeohjelma, jossa kilpailijoiden on tarkoitus vastata erilaisiin kysymyksiin samalla tavalla kuin muut kilpailijat, tietämättä mitä muut ovat vastanneet. Ohjelma perustuu Salmisen alkuperäisideaan. Ohjelmaformaatin kehittämisessä oli mukana myös Joonas Nordman.
Ohjelman vakiokilpailijat ovat Ernest Lawson, Heli Sutela, Köpi Kallio, Fathi Ahmed ja Shirly Karvinen. Jokaisessa jaksossa on myös kolme vierasta.
Leväkatkarapu
Leväkatkarapu (Palaemon adspersus) on Euroopan rannikkomerissä elävä katkarapulaji. Se on toinen kahdesta Pohjois-Itämeressä ja Suomen rannikollakin alkuperäisenä esiintyvästä katkaravusta hietakatkaravun ohella. Viime vuosina on kolmantena tavattu leväkatkaravulle lähisukuista sirokatkarapua, joka on vieraslaji.
Ulkonäkö ja koko
Leväkatkarapu kasvaa noin kahdeksansenttiseksi. Sillä on huomiota herättävä, kapea ja terävä otsapiikki, jonka yläreunassa on 5-7 väkästä ja alareunassa 2-4. Sen tuntosarvet ovat pitkät ja sillä on kaksi paria varsin sirorakenteisia saksia. Väriltään leväkatkarapu on elinympäristönsä mukaan vihertävä, punertava tai harmaanruskea, ruskeiden pilkkujen kirjoma.
Leväkatkarapu elää matalassa vedessä rakkolevän ja muun kasvillisuuden kuten meriajokkaan seassa. Talvella se siirtyy syvemmälle, 5–10 metriin. Se on kaikkiruokainen ja käyttää sekä kasvi- että eläinravintoa. pienoiskuva|left|Leväkatkarapuja syödään etenkin Tanskassapienoiskuva|left
Leväkatkaravun levinneisyys kattaa Euroopan rannikot Norjasta Välimerelle ja Mustallemerelle ja nykyisin myös Kaspianmeren. Suomessa laji elää noin Porin ja Pernajan välisellä rannikkoalueella.
Leväkatkarapua pyydetään ravinnoksi kaupallisessa mitassa muun muassa Tanskassa.
Ikurin Vire
Ikurin Vire (IkVi) on länsitamperelainen voimistelu- ja urheiluseura, joka on perustettu 13. lokakuuta 1957. Tällä hetkellä seurassa toimii yleisurheilu-, hiihto-, jääkiekko-, jalkapallo-, voimistelu- ja harrastejaosto. Eri jaostoja on ollut toiminnassa enimmillään yli kymmenen. Ikurin Vireen puheenjohtajana toimii Timo Ahonen.
Seuran alkuajoista lähtien 1990-luvulle saakka Vireen näkyvin laji oli jääkiekko. Parhaimmillaan seuran edustusjoukkue pelasi I divisioonassa keväällä 1992. Tämän jälkeen seuralla oli joukkue II divisioonassa kaudella 1995–1996. Tämä jälkeen edustusjoukkueen toiminta ajettiin alas kunnes aloitettiin uudelleen III divisioonasta kaudella 2011–2012. Kevätkaudella 2013 joukkue kävi Suomi-sarjassa josta kuitenkin putosi takaisin II divisioonaan. Seuraavalla kaudella joukkue ylsi II divisioonassa neljänneksi. Kausi 2014–2015 meni huonosti ja joukkue putosi III divisioonaan. Edustusjoukkueen toiminta ajettiin jälleen alas kahdeksi vuodeksi ja aloitettiin uudelleen III divisioonasta kaudella 2017–2018. Joukkue taisteli tiensä II divisioonaan ja ylsi keväällä 2019 II divisioonan puolivälieriin. Kaudelle 2019–2020 Vire ei saanut miesten edustujoukkuetta kasattua.
Ikurin Vireen historiasta on kirjoitettu 30-vuotishistoriikki ''Vireästi – 30 vuotta työtä nuorison ja urheilun hyväksi. Ikurin Vire 1957–1987.'' Kirjan on kirjoittanut Tuomo Koivisto.
Kilpakävely
Nykyään seura tunnetaan parhaiten kilpakävelijöistään, ja yleisurheilujaoston kilpailutoiminta onkin keskittynyt lähinnä kilpakävelyyn. Kaudella 2011 seuran kasvatti Jenni Lahtinen voitti SM-pronssia maantiekävelyssä.
Lahdenperänjärvi
Lahdenperänjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Ylä-Partalan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,9 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisen ja metsäisen ylänköalueen painaumassa yhdessä Kuusjärven ja Suonalasen kanssa. Molemmat järven rannat kohoavat 20–30 metriä ylöspäin. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven pohjoispuolella kulkee sen pohjoispään lähellä Orivesi–Jyväskylä-rautatie ja sähkölinja. Valtatie 9 kulkee 800 metrin päästä metsien suojassa.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,0 metriä mpy. Järven eteläpäähän tulee kolme ojaa, joiden kautta laskevat siihen Syrjäjärvi, Juhajärvi, Suonalanen sekä Vähä-Pentti ja Iso Pentti. Järven oma laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja se laskee Kuusjärven kaakkoispään Lahdenperään. Kuusjärven vesireitti päätyy lopulta Eväjärveen.
Arizona Coyotes
Arizona Coyotes on yhdysvaltalainen ammattilaistason jääkiekkoseura Phoenixin metropolialueelta. Arizona Coyotes kuuluu NHL:n Läntisen konferenssin Keskiseen divisioonaan. Seura siirtyi Arizonaan vuonna 1996 Winnipeg Jetsin myynnin myötä. Arizona Coyotes tunnettiin vuosina 1996–2014 nimellä Phoenix Coyotes.
Organisaatio (entinen Jets mukaan lukien) on NHL:n vanhin, joka ei ole ikinä pelannut Stanley Cupin loppuotteluissa. Coyotesin merkittävin saavutus on kaudelta 2011–2012, jolloin joukkue selvisi konferenssin loppuotteluihin asti. Niissä Coyotes kuitenkin hävisi Los Angeles Kingsille otteluvoitoin 4–1. Coyotes on kärsinyt 2000-luvulla talousongelmista, alhaisista katsojaluvuista ja useista omistajanvaihdoksista. Esitettyjen arvioiden mukaan myös NHL:n pelaajayhdistys NHLPA on tyytymätön joukkueen toimintaan. Seuran nykyiset omistajat ovat miljardööri Alex Meruelo ja liikemies Andrew Barroway.
Arizona Coyotes pelaa kotiottelunsa 4 600 katsojan Mullett Arenalla Tempen kaupungissa. Halli on katsojakapasiteetiltaan selvästi NHL:n pienin. Aiemmin Coyotesin kotihalli oli Gila River Arena Glendalessa, mutta joukkue joutui muuttamaan sieltä pois vuonna 2022.
Idänsinililja
pienoiskuva|Kukka. Idänsinililja eli siperiansinililja (Scilla siberica) on monivuotinen, hyönteispölytteinen sipulikasvi parsakasvien (Asparagaceae) heimossa, joka on aiemmin luokiteltu kuuluvaksi vaihtelevasti liljakasvien (Liliaceae) tai hyasinttikasvien (Hyacinthaceae) heimoon. Se on pieni sinikukkainen kasvi, joka kukkii aikaisin keväällä ja leviää helposti laajoiksi matoiksi puistoissa ja puutarhoissa. Kasvi on kotoisin Aasiasta mutta sitä on levitetty Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan.
Ulkonäkö ja koko
Idänsinililjan sipulit ovat soikeat ja pienikokoiset (1,5–2 cm), ja niiden kuori on väriltään sinipunainen tai tummanruskea. Kasvilla on yhdestä neljään 10–20 cm korkeaa, pystyä kukkavanaa ja kahdesta viiteen tasasoukan suikeaa tai pitkulaista, ehytlaitaista tyvilehteä (10–15 cm × 0,5–2 cm). Lehdet ovat nuorina toisiinsa kietoutuneet ja vielä keskenkasvuiset kukinnan alkaessa keskikeväällä. Etelä-Suomen puutarhoissa idänsinililja kukkii yleensä huhti-toukokuiden vaihteessa. Luontaisella levinneisyysalueellaan Itä-Euroopassa ja Venäjällä sen kukinta aikaa on tyypillisesti huhtikuu.
Harsussa kukinnossa on kahdesta viiteen kukkaa, joissa on 1–2 mm mittaiset suojuslehdet ja 8–12 mm pitkä, nuokkuva kukkaperä. Kehä on kellomainen (12–16 mm × 4–6 mm) ja väriltään kirkkaan- tai tummansininen, joillakin lajikkeilla myös valkea. Siemenkota on halkaisijaltaan 4–6 mm, ja vaaleanruskeissa, pallonmuotoisissa siemenissä (2–3 mm) on pitkä valkoinen lisäke. Idänsinililja leviää helposti paitsi siementämällä myös kasvattamalla sivusipuleita.
Levinneisyys
Idänsinililja esiintyy luonnonvaraisena Länsi-Aasiassa (Luoteis-Iran, Pohjois-Irak ja Turkki), Kaukasiassa ja Itä-Euroopassa (Valko-Venäjä, Lounais-Venäjä ja Ukraina). Lisäksi se on kotiutunut Keski-Eurooppaan ja levinnyt ihmisen mukana Pohjois-Amerikkaan. Suomessa idänsinililja on tavallinen koristekasvi puistoissa ja puutarhoissa, joista se on karannut paikoitellen myös luontoon.
Mesosfääri
Mesosfääri on ilmakehän kerros stratosfäärin ja termosfäärin välissä. Se alkaa 50 kilometrin korkeudesta ja jatkuu 80–100 kilometriin. Mesosfääri on ilmakehän kylmin kerros: lämpötila laskee ylöspäin mentäessä niin että kerroksen ylärajalla mesopaussissa lämpötila on noin –100 °C. Ilmanpaine mesopaussissa on vain 0,001 prosenttia maanpinnan ilmanpaineesta.
Arizona Coyotes
Kotihalli
Coyotesin on tarkoitus olla vuokralla yliopiston areenalla siihen asti, kunnes se saa rakennusluvat omalle uudelle kotiareenalleen. Eri lähteiden mukaan kyse on käytännössä 3–4 vuoden vuokra-ajasta.
Idänsinililja
Elinympäristö
Idänsinililja on pieni ja kestävä kevätkasvi, joka viihtyy lehdoissa, pensaikoissa ja vuorten alarinteillä kasvavissa metsissä.
Mesosfääri
Avaruudesta tulevat meteorit törmäävät tavallisesti mesosfäärissä ilmakehään ja hajoavat näkyen tähdenlentoina. Mesosfäärissä esiintyy valaisevia yöpilviä.