cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antagonisti
Antagonisti on tarinassa sankarin tai protagonistin päävastustaja. Käsitteen alkuperä on kreikan kielen sanoissa anti (vasta) ja agonistes (taistelu), ja käsite merkitsee suomeksi ”vastustajaa”. Antagonisti voi myös muuttua keskellä tarinaa protagonistiksi, tällöin kyseessä on deuterantagonisti.
Klassisissa tarinoissa on kysymys sankarin ja konnan kamppailusta. Protagonisti ja antagonisti on helppo tunnistaa tällaisissa tarinoissa. Kirjailijat ovat kuitenkin usein luoneet mutkikkaampia asetelmia. Tarina voidaan esimerkiksi kertoa konnan näkökulmasta, jolloin sankari onkin tarinan antagonisti. Tällöin yleensä epämiellyttävänä tai pahana esiintyvä antagonisti onkin hyveellinen tai miellyttävä hahmo, kuten Macduff Shakespearen näytelmässä Macbeth.
Antagonistia ei tule sekoittaa antisankariin.
Elämäkerrat
Antagonistin käsitettä voidaan käyttää myös dokumentaarisissa teksteissä, kuten elämäkerroissa, kuvaamaan kahden henkilön suhdetta. Esimerkki: ”Aarne Sihvo oli Mannerheimin antagonisti jo vuodesta 1918 alkaen.”
Harmolehmäntatti
Harmolehmäntatti (Leccinum schistophilum) on Boletaceae-heimoon ja Leccinum-sukuun kuuluva ruokasieni. Se muistuttaa valkolehmäntattia, mutta eroaa siitä vaalean ruskeanharmaan lakin sekä sinertymättömän jalan tyven avulla. Lisäksi valkolehmäntatti on harmolehmäntattia hennompi. Harmolehmäntatti viihtyy kosteassa ympäristössä. Se on helposti pehmenevä ja toukkaantuva.
Tietosuojavastaava
Tietosuojavastaava on erityisasiantuntija, jonka tehtävä on toimia ensisijaisesti rekisterinpitäjän tukena ja auttaa rekisterinpitäjää lakisääteisten velvoitteiden toteuttamisessa. Tietosuojavastaavan tehtäviin kuuluu myös asiantuntija-avun antaminen sekä organisaation henkilöstölle että organisaation johdolle tietosuojaan liittyvissä kysymyksissä. Tietosuojavastaavan tulee myös toimia organisaatiossa henkilötietojen käsittelyä valvovana tahona sekä yhdyssiteenä valvontaviranomaisiin, kuten tietosuojavaltuutettuun.
Lainsäädäntö
EU:n yleisen tietosuoja-asetuksen mukaan organisaation on nimettävä tietosuojavastaava, jos se käsittelee arkaluontoisia tietoja laajassa mittakaavassa, harjoittaa laajamittaista ja säännöllistä ihmisten seurantaa tai toimii julkishallinnossa. Nimeämisvelvollisuus ei koske tuomioistuimia.
Andrei Bubnov
Andrei Bubnov syntyi tehtaan isännöitsijän perheeseen. Hän opiskeli Moskovan maatalousinstituutissa, josta hänet erotettiin vallankumouksellisen toiminnan takia. Vuonna 1903 hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen. Vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumien aikana Bubnov toimi puolueen Ivanovo-Voznesenskin ja Moskovan komiteoissa, joutui pidätetyksi ja karkotetuksi. Vuonna 1912 hänet valittiin puolueen keskuskomitean ehdokasjäseneksi. Vuodesta 1913 lähtien hän työskenteli Pravdan toimituksessa.
Tietosuojavastaava
Tehtävät
Tietosuojavastaavan tehtävät on määritetty EU:n yleisessä tietosuoja-asetuksessa. Hänen tehtäviinsä kuuluu muun muassa antaa neuvoja rekisterinpitäjälle tai henkilötietojen käsittelijälle tietosuojasäännösten velvoitteista sekä seurata, että organisaatio noudattaa tietosuoja-asetusta sekä muita tietosuojasäännöksiä. Tietosuojavastaava toimii tietosuojavaltuutetun yhteyshenkilönä organisaatiossa.
Andrei Bubnov
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Bubnov toimi bolševikkipuolueen Moskovan aluebyroon jäsenenä, tuli valituksi puolueen keskuskomiteaan ja politbyroohoon. Hän osallistui lokakuun vallankumoukseen Pietarissa ja työskenteli kansalaissodan aikana Ukrainan neuvostohallituksen ja kommunistipuolueen johdossa. Vuonna 1921 Bubnov oli tukahduttamassa Kronstadtin kapinaa. Vuosina 1921–1922 hän toimi Pohjois-Kaukasian sotilaspiirin vallankumousneuvoston jäsenenä ja vuosina 1922–1923 VKP(b):n keskuskomitean agitproposaston johtajana.
Tietosuojavastaava
Asema ja vaatimukset
Menestyksekäs suoriutuminen tietosuojavastaavan tehtävistä edellyttää kykyä ja valtuuksia itsenäiseen työskentelyyn sekä kattavaa tuntemusta organisaation tietojenkäsittelyyn liittyvistä käytännöistä ja määräyksistä. Esimerkiksi sosiaali- ja terveydenhuollon organisaatioissa tämä edellyttää sovellettavan lainsäädännön, ohjeiden ja määräysten tuntemista. Jotta tietosuojavastaavalla olisi todelliset mahdollisuudet päästä vaikuttamaan organisaation tietosuojan tilaan, on hänellä oltava suora yhteys organisaation ylimpään johtoon.
Andrei Bubnov
Vuoden 1918 alussa Bubnov kuului Brest-Litovskin rauhaa vastustaneisiin vasemmistokommunisteihin. Vuosina 1920–1921 hän oli mukana hallinnon hajauttamista vaatineessa ”demokraattisten sentralistien” ja vuonna 1923 trotskilaisten ryhmässä. Vuosina 1924–1929 Bubnov toimi puna-armeijan poliittisen hallinnon päällikkönä sekä Neuvostoliiton vallankumousneuvoston ja puolueen keskuskomitean organisaatiobyroon jäsenenä. Vuonna 1925 hän oli keskuskomitean sihteeri. Vuosina 1929–1937 hän työskenteli Venäjän SFNT:n valistusasiain kansankomissaarina. Vuodesta 1924 lähtien Bubnov kuului NKP(b):n keskuskomiteaan. Hän toimi myös Venäjän ja Neuvostoliiton toimeenpanevien keskuskomiteoiden jäsenenä. Hän on kirjoittanut joukon kommunistisen puolueen historiaa käsitteleviä teoksia.
Tietosuojavastaava
Asema ja vaatimukset
Tietosuojavastaavan koulutuksesta tai ammattinimikkeestä ei aseteta nimenomaisia vaatimuksia. Hänellä tulee kuitenkin olla riittävä tietotaito kuvatuista työtehtävistä suoriutumiseen sekä oman erityisammattitaitonsa kehittämiseen.
Tietosuojavastaavan tulee noudattaa salassapitosäännöksiä, kuten vaitiolovelvollisuus, joista säädetään mm. Suomen perustuslaissa (731/1999, 10 §) sekä viranomaisten osalta tarkemmin julkisuuslaissa (621/1999, 24§).
Ozzy & Drix
Ozzy & Drix on Warner Bros. Animationin tuottama yhdysvaltalainen piirrossarja, joka perustuu elokuvaan Osmosis Jones. Sarjaa esitettiin alun perin yhdysvalloissa Kids' WB:llä vuosien 2002–2004 aikana. Suomessa sitä esitettiin maksullisella Cartoon Networkilla. Ozzy & Drix sarja sijoittuu Hector nimisen pojan kehon sisälle, jossa päähahmot Osmosis "Ozzy" Jones ja Drix suojelevat erilaisilta viruksilta Hectorin kehoa.
Satakunnankatu
Satakunnankatu voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Ozzy & Drix
Tarina
Ozzyn ja Drixin jahdatessa tuhkarokkoa, kaikki kolme joutuvat hyttysen imetyksi pois Frankin kehosta. Myöhemmin he joutuvat samaisen hyttysen vuoksi nuoren pojan Hectorin kehoon. Kaksikon onnistuttua tuhoamaan tuhkarokon heidät ylennetään yksityisetsiviksi Hectorin kehossa.
Veli-Matti Hynninen
Veli-Matti Hynninen (s. 15. tammikuuta 1944) on suomalainen evankelis-luterilaisen kirkon pappi.
Hynninen toimi Loviisan suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1980–2012. Hän toimi Porvoon rovastikunnan lääninrovastina 1994-1999, pappina Helsingin hiippakunnan eri seurakunnissa. Jaksoja Espoon ja Mikkelin hiippakunnan pappina. Pappiskutsumuksen lisäksi hän on opiskellut viestintää ja toiminut journalistina ja kolumnistina eri medioissa. Hän oli kirkkoherran virkansijaisena muun muassa Helsingin Kulosaaressa, Artjärvellä, Pukkilassa, Lapinjärvellä, Pohjassa, Hangossa,Enonkoskella. Helsingin hiippakunnan vt.notaarina. Helsingin Kallion seurakunnan kappalaisena.
Hän toimii Kallion seurakunnan vapaaehtoispappina ja hoitaa kirkollisia toimituksia jumalanpalveluksia, seurapuhuja eri seurakunnissa.
Hynninen on Loviisan rauhanfoorumin perustajajäsen 1987 ja pääsihteeri, Loviisan Kulttuuri- ja Ympäristöliikkeen perustajajäsen ja varapuheenjohtaja, Suomen kristillisen rauhanliikkeen valtuuskunnan ja hallituksen jäsen, Helsingin Etykin (CSCE-kokous Helsingissä) tarkkailijajäsen. Rauhanlähettiläs. Helsingin hiippakunnan jumalanpalvelus- ja musiikkitoimikunnan puheenjohtaja, Herättäjä-Yhdistyksen aluetoimikunnan puheenjohtaja ja alueyhdyshenkilö, Kirkon rauhan- ja ihmisoikeustoimikunnan (RIO) jäsen, Helsingin Savonlinna-seuran varapuheenjohtaja, Suomi-Uganda-seuran varapuheenjohtaja.
Hän on toiminut sanomalehti-,radio- ja tv-journalistina mm. YLEn, MTV3:n, STT:n ja Radio Dein tuotannossa. Rovastin raportti tv-sarja. Kolumnisti, esseisti, artikkelitoimittaja. Julkaissut kirjoja, artikkeleita, historiikkeja, radiopakinoita, tallenteita. Miksi minusta pappi-kirja (toim.), Liehuvat liperit, Pappilan Pankolta -kolunmneja.
Kunnianosoituksina Hynnisellä on muun muassa Unkarin Csömörin kunniaporvari, OCM-Suomenlahti Konstantinuksen ritarikunnan perustajajäsen ja 1. komtuuri, kamarineuvos 2011, Ortodoksikirkon siunauskirja, Pyhän Johanneksen kunniaristi Viron Haapsalu, Albanian presidentin The Title for Special Civil Merits- kunniamerkki, Soitainvalidien Veljesliiton kultainen ansiomerkki. Hän sai Kristillisen rauhanpalkinnon vuonna 1992. Vuonna 1998 hän sai Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarimerkin.
Hynninen toimii radiotoimittajana ja -pakinoitsijana (muun muassa Loviisan Sanomissa ja Radio DeissäRadio Dei) ja kolumnistina (muun muassa Loviisan Sanomat). Hän suoritti vuosina 1963–1964 varusmiespalveluksen ja yleni vuonna 1999 reservin luutnantiksi. Hän on tehnyt pitkään rauhantyötä, tullut tunnetuksi siviilipalveluksen käyneiden puolestapuhujana ja toiminut kouluttajana Lapinjärven koulutuskeskuksessa Lapinjärvellä. Hän perusti Loviisan rauhanfoorumin.
Vuosina 1994–1999 Hynninen toimi Porvoon rovastikunnan lääninrovastina.
Volkswagenin päästöhuijausskandaali
pienoiskuva|Volkswagenin osakekurssi romahti päästöhuijausskandaalin seurauksena syyskuun puolivälissä 2015. Volkswagenin päästöhuijausskandaali (myös dieselgate) alkoi syyskuussa 2015, kun Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto (EPA) julkaisi ilmoituksen, jonka mukaan saksalainen autonvalmistajakonserni Volkswagen Group oli rikkonut Clean Air Act -lakia vääristellessään automalliensa päästölukemia. pienoiskuva|Volkswagen Golf oli yksi automalleista, johon oli asennettu mittaustilanteessa päästöjä vääristelevä tietokoneohjelma. Yhdysvalloissa paljastuneessa Volkswagenin dieselautojen päästöhuijauksessa oli kyse autoon asennetusta tietokoneohjelmasta, joka tunnistaa mittaustilanteen ja tuolloin alentaa moottorin tehoja alle normaalin sekä laskee typpioksidipäästöjä. Normaalissa käytössä rajoite kytkeytyy pois päältä, jolloin autojen todelliset päästöt ovat jopa 40 kertaa ilmoitettuja suuremmat. Väärennöksessä ovat kyseessä dieselmallit Jetta, Beetle ja Golf vuosilta 2009–2015 ja Passat vuosimallia 2014–2015 sekä myös Audi A3 -malli vuosilta 2009–2015. Volkswagen on Saksan liikenneministerin mukaan manipuloinut myös paketti- ja avolava-autojensa päästötestien tuloksia. Volkswagen joutui myöntämään, että 11 miljoonassa sen valmistamassa dieselautossa oli päästöjä väärentävä laite. Viranomaiset eri puolilla maailmaa ilmoittivat aloittaneensa tutkimukset päästöhuijauslaitteista ja uhkasivat yhtiötä oikeustoimilla. Yhtiötä vastaan on käynnistetty rikostutkimukset sekä Yhdysvalloissa että Saksassa. Pelkästään Yhdysvalloissa Volkswagen joutuu maksamaan sakkoa huijauksesta jopa 16 miljardia euroa ja maksamaan autojen korjauskulut. Volkswagenin maine luotettavana autovalmistajana kärsi ja sen taloudellinen tilanne heikkeni skandaalin seurauksena. Volkswagenin pörssikurssi romahti sen jälkeen, kun tieto väärennöksestä paljastui. Myös Volkswagenin dieselautojen myynti romahti Saksassa päästöskandaalin vuoksi. Volkswagenin toimitusjohtaja Martin Winterkorn ilmoitti eroavansa päästöskandaalin vuoksi. Myös yhtiön tutkimuksesta ja tuotekehityksestä vastaava johtaja erotettiin määräajaksi väärinkäytösepäilyjen takia. Volkswagen joutui myöntämään päästöhuijauksen tapahtuneen myös eurooppalaisissa päästötesteissä. Euroopassa päästöhuijaus koskee ainakin 1,2-, 1,6- ja 2,0-litraisia dieselmoottoreita.
Kulttuurikeskus Cruselli
Kulttuurikeskus Cruselli on Uudessakaupungissa sijaitseva julkinen rakennus, joka on saanut nimensä säveltäjä Bernhard Henrik Crusellin mukaan. Rakennuksessa on 260-paikkainen konserttisali nousevine katsomoineen, pienempi Nevander-sali ja taidenäyttelyihin soveltuva Liljelund-halli, joka on nimetty taidemaalari Arvid Liljelundin mukaan.
Volkswagenin päästöhuijausskandaali
Konsernin toimitusjohtajaksi tuli Winterkornin jouduttua eroamaan Matthias Müller. Jo aiemmin oli Ferdinand Piech menettänyt konsernin hallituksen puheenjohtajan paikan valtataistelun seurauksena, mutta hän on yhä vaikutusvaltainen Porsche-Pier-suvun edustajana.
Kulttuurikeskus Cruselli
Myös teatterikäyttöön soveltuvan salin näyttämöaukon leveys on 12 metriä, korkeus 16 metriä ja syvyys 8 metriä.
Volkswagenin päästöhuijausskandaali
Päästöhuijaus koskee myös Volkswagen-konsernin bensiiniautoja. Huijaus koskee Volkswagen Poloa, Golfia ja Passatia sekä Audin A1- ja A3-malleja, Škoda Octaviaa, SEAT Ibizaa ja SEAT Leónia. Volkswagenin mukaan autojen hiilidioksidipäästöt ja kulutus on ilmoitettu liian mataliksi. Yhtiön mukaan ne koskevat aiemmin ilmoitettujen 11 miljoonan ajoneuvon lisäksi 800 000 autoa. Päästöhuijaus koskee ainakin 1,4-, 1,6- ja 2,0-litraisia bensiinimoottoreita. Konserni kertoi myös vuosimallin 2016 autoistaan, joiden bensiinimoottoreita huijaus koskee. Kyseisiä autoja on yli 430 000. Näitä ovat muun muassa 1,0-, 1,2-, 1,4-, 1,8- ja 2,0-litraiset moottorit.
Kulttuurikeskus Cruselli
Kulttuurikeskus on valmistumisestaan saakka toiminut kesäisen musiikkifestivaalin Crusell-viikon päätapahtumapaikkana. Suurta salia käyttää myös Uudenkaupungin teatteri.
Kimmo Koskimaa
Koskimaa aloitti runoilemisen tutustuttuaan Eino Leinon Helkavirsiin. Hänen esikoiskokoelmansa Hukkaperän lauluja sai hyvät arvostelut muun muassa V. A. Koskenniemeltä joka vertasi Koskimaata Unto Kupiaiseen ja Eino Leinoon. Koskimaan loppusointuja käyttänyt runous poikkesi aikakauden modernistisesta valtavirtauksesta mutta se on säilyttänyt suosionsa nykypäiviin saakka.
Kilpirauhassairaudesta ja sydänongelmista kärsinyt Koskimaa kuoli 29-vuotiaana maaliskuussa 1954. Orvokki Vääriskoski toimitti Koskimaan runokokoelmasta uuden laajennetun version joka ilmestyi 2007.
Plutoniumkarbidi
Plutoniumkarbidi (molekyylikaava PuC, plutoniummonokarbidi) on plutoniumin karbidi. Tarkasti ottaen kyseessä on epästoikiometrinen yhdiste PuC1–x. Se on huoneenlämpötilassa kiinteää ja muodostaa mustia, pintakeskisiä kuutiollisia kiteitä, jotka muistuttavat ruokasuolan (NaCl) kiderakennetta (mutta jossa epästoikiometrisuus aiheuttaa häiriöitä muuten säännölliseen rakenteeseen).
Monokarbidin PuC lisäksi ainakin seuraavat plutoniumin karbidit tunnetaan: Pu3C2, Pu2C3, ja PuC2. PuC on sovellusten kannalta näistä kuitenkin tärkein yhdiste. Plutoniumkarbideja on tutkittu sangen paljon, koska niitä on suunniteltu käytettäväksi yhdessä uraanikarbidin kanssa uudenlaisena ydinvoimaloiden polttoaineena (UPuC-ydinpolttoaine).
Plutoniummonokarbidi hapettuu ilmassa jo 200–300 °C:n lämpötiloissa. Jauheena se on reaktiivista ja jopa pyroforista. Se syttyy palamaan 400 °C:ssa happi-ilmakehässä.
Plutoniumkarbidia voidaan valmistaa ainakin näillä reaktioilla:
Tai plutoniumdioksidista 800–1350 °C:n lämpötilassa:
PuC hydrolysoituu kuumassa vedessä muodostaen Pu(OH)3 sekä vedyn ja hiilivetyjen seoksia.
Juhani Tiainen
Juhani Tiainen on suomalainen viulisti, joka sijoittuu Gramexin eniten levytyksiä tehneiden studiomuusikkojen listalla sijalle 14.
Ibores
Ibores-juusto on 650 gramman ja 1,2 kilon painoinen lieriön muotoinen kiekko. Sen kuoreen hierotaan kypsymisen aikana oliiviöljyä tai paprikajauhetta. Iboresiin käytettävä maito saadaan Serrana-, Verata- ja Retinta-vuohiroduista. Juuston annetaan kypsyä vähintään kahden kuukauden ajan ennen myymistä.
Iboresin rasvapitoisuus on 45 % kuiva-aineesta. Siinä tuntuu voin ja vuohenmaidon aromi. Ibores sopii leivän kanssa tai kohokkaisiin, kalaruokiin, kastikkeisiin ja keittoihin, ja viiniksi sen kanssa sopivat jälkiruokaviinit kuten sherry.
Päivänavaus
Päivänavaus on koulussa päivän alkajaisiksi järjestettävä lyhyt hengellinen tai muu vastaava tilaisuus. Suomessa sellainen järjestetään asetuksen mukaan sekä peruskoulussa että lukiossa, joskaan asetuksissa ei ole tarkemmin säädetty päivänavauksen sisällöstä.
Suhde uskontoon
Osa koulujen päivänavauksista on uskonnon harjoittamista. Esimerkiksi Suomen evankelis-luterilainen kirkko on laatinut jokaiseen virteensä sopivan päivänavauksen.
Suomen perustuslain 11 §:n 2 momentin perusteella ketään ei voida velvoittaa osallistumaan vakaumuksensa vastaisesti uskonnon harjoittamiseen. Tämän perusteella oppilasta ei voida velvoittaa osallistumaan uskonnolliseen päivänavaukseen. Nykyinen käytäntö on, että oppilaan huoltaja ilmoittaa, jos oppilas ei osallistu uskonnollisiin tilaisuuksiin. Ilmoituksen jälkeen koulun on huolehdittava siitä, että oppilas ei osallistu kyseisiin tilaisuuksiin ja järjestettävä oppilaalle tilaisuuden ajaksi muuta toimintaa. Lukiossa ilmoituksen tekee oppilas itse.
Yhdysvaltain korkein oikeus on kieltänyt päivänavaukset, koska ne rikkovat perustuslakia.
Schneider Electric
thumb|Yhtiön logo. thumb|Yhtiön pääkonttori.
Schneider Electric on ranskalainen sähkötekniikan laitteita ja komponentteja valmistava yhtiö. Yhtiö on perustettu vuonna 1836 Schneiderin veljekset Adolphe Schneider ja Joseph-Eugène Schneider taholta, ketkä ottivat haltuunsa valimon Creusotissa.
Yrityksen toimintaa Suomessa
Yhtymä toimii Suomessa nimellä Schneider Electric Finland Oy, jonka liikevaihto on noin 124,4 milj. € (2017). Yrityksen rinnakkaistoiminimiä ovat Merlin Gerin, Schneider MGTE ja Telemecanique.
Schneider Electric omisti vaasalaisen Vamp Oy:n. Se omisti myös 2000-luvun alussa jonkin aikaa tamperelaisen Nokian Kondensaattorit Oy:n.
Schneiderin viimeinen tuotantolaitos Suomessa oli sen Ruotsinpyhtäällä toiminut, loppuaikoina noin 200 ihmistä työllistänyt Strömfors Electric -sähkötarviketehdas, joka lakkautettiin vuonna 2015.
Juho Komonen
Juho Komonen. oli suomalainen jääkärimajuri. Komonen oli Saksassa sotilauransa aloittanut jääkäri ja neljän sodan veteraani.
Perhetausta
Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Vilho Komonen ja Ida Pulkkinen. Hänet vihittiin avioliittoon ensimmäisen kerran vuonna 1920 Lydia Lojanderin kanssa, josta hän erosi vuonna 1929 ja toisen kerran vuonna 1932 Irja Annikki Sievon kanssa.
Opinnot
Komonen kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Käkisalmen yhteiskoulussa vuonna 1930. Hän suoritti myös hyökkäysvaunukurssin vuonna 1922 ja Taistelukoulun kapteenikurssin vuosina 1927–1928.
Jääkärikausi
thumb|200px|Havainnekuva M.G.K:n miehistä (Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppania) Riianlahdelta vuoden 1916 rintamaoloista. Komonen työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 8. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän suoritti vuonna 1917 Polangenissa järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi).
Suomen sisällissota
Komonen saapui takaisin Suomeen aselaiva S/S Equityn ensimmäisellä retkellä Tolvmansgrundetin saarelle Luodon pitäjään 1. marraskuuta 1917. Luodosta hänet komennettiin suojeluskuntien kouluttajana Etelä-Pohjanmaalle. Ennen sisällissotaa hän toimi vielä Vimpelin sotakoulussa opettajana. Sisällissodan puhjettua hän johti joukkoa joka oli koottu Kuortaneen, Lapuan Tiistenojan ja Haapakosken suojeluskuntalaisista. He osallistuivat Lapualaisten ja Seinäjokelaisten venäläisjoukkojen aseistariisuntaan. Seinäjoelta hän marssi 30. tammikuuta 1918 eteläpohjalaisen komppanian (isokyröläisiä ja ylistarolaisia) päällikkönä Kuopioon ja osallistui joukkoineen Kuopion valtaukseen. Komonen lähti 14. helmikuuta 1918 Ylistaron vapaaehtoisista suojeluskuntalaisista kootun osaston johtajana rintamalle, minne hän saapui 17. helmikuuta 1918 Vilppulaan. Hän toimi aluksi Häneen rintamalla Hämeen ryhmän 10:nnen komppanian (Ylistaron komppania) ja 22. maaliskuuta 1918 alkaen I Ruoveden pataljoonan 1. komppanian päällikkönä. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Ruoveden rintamanlohkolla Pekkalassa ja Korpelassa sekä Tampereelle edettäessä Suinulassa (Markkula), Haiharalla, Messukylässä ja Kalevankankaalla sekä itse Tampereella. Komonen haavoittui lievästi Ruovedellä 22. helmikuuta 1918 ja 24. helmikuuta 1918 sekä Messukylässä 24. maaliskuuta 1918. Haavoittumisistaan toivuttuaan hän toimi Vaasan rykmentin 7. komppanian päällikkönä ja otti osaa taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Komonen määrättiin sisällissodan jälkeen 15. kesäkuuta 1918 alkaen Vaasan rykmentin III pataljoonan komentajaksi, jolta paikalta hänet siirrettiin edelleen 1. heinäkuuta 1918 Suomen valkoiseen kaartiin ja sijoitettiin päälliköksi 1. konekiväärikomppanian ja 18. huhtikuuta 1919 alkaen 3. konekiväärikomppaniaan. Rykmentin ase- ja konekivääriupseeriksi hänet siirrettiin 1. tammikuuta 1920. Seuraavaksi hän joutui siirtymään 21. kesäkuuta 1920 alkaen Kaartin jääkäripataljoonaan konekiväärikomppanian päälliköksi ja 1. huhtikuuta 1921 alkaen 7. Erilliseen konekiväärikomppanian, missä hänet siirrettiin edelleen 20. kesäkuuta 1924 alkaen 4. Erilliseen konekiväärikomppaniaan. Polkupyöräpataljoona 2:een hänet siirrettiin 31. toukokuuta 1927 (tunnettiin myöhemmin nimellä Jääkäripataljoona 2) ja sijoitettiin konekiväärikomppanian päälliköksi.
Talvi- ja jatkosota
Komonen osallistui talvisotaan Jääkäripataljoona 2:n komentajana. Hän johdatti joukkonsa taisteluihin Pasurissa, Oinaalassa, Kyyrölässä, Parkkilanlammella, Kämärällä, Heinjoella, Näätälässä, Kaplainmäellä ja Portinhoikassa. Välirauhan aikana hän jatkoi samassa tehtävässä, mutta hänet siirrettiin myöhemmin Etelä-Pohjanmaan läntisen suojeluskuntapiirin IV alueen päälliköksi. Tästä tehtävästä hänet siirrettiin jatkosodan puhjetessa pataljoonan komentajaksi Jalkaväkirykmentti 37:een, josta hänet siirrettiin vielä ensimmäisenä sotavuonna päälliköksi Jalkaväenkoulutuskeskus 21:een. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin niin ikään päälliköksi Jalkaväenkoulutuskeskus 16:sta, josta hänet siirrettiin edelleen Pohjois-Satakunnan suojeluskuntapiirin komentajakasi, missä tehtävässä olikin sitten sodan loppuun saakka. Vakinaisesta palveluksesta Komonen erosi sotien jälkeen. Komonen haudattiin Helsingin Kaartin hautausmaalle.
R. Sathyanarayana
thumb|right|R. Sathyanarayana
R. Sathyanarayana (9. toukokuuta 1927 Mysore – 16. tammikuuta 2020 Mysore) oli intialainen musiikkitieteilijä ja tanssin tutkija.
Sathyanarayana syntyi muusikkoperheeseen ja alkoi saada äidiltään Varalakshmilta musiikkikasvatusta 5-vuotiaana. Hänen isänsä oli karnaattisen musiikin laulaja. Sathyanarayana sai maisterin arvon kemiassa, jota opetti vuosina 1949–1984. Samanaikaisesti hän työskenteli karnaattisen musiikin opetuksessa.
Sathyanarayana julkaisi urallaan kymmenittäin teoksia, kuten kriittisiä editioita sanskriitinkielisistä tutkielmista sekä alkuperäisiä teoksia eri taidemuodoista. Hän käänsi monia teoksia kannadaksi, ja häneltä ilmestyi satoja artikkeleita. Hän piti tärkeänä yhteistyötä muusikoiden kanssa musiikin edelleen kehittämiseksi. Hän ei pitänyt tarpeellisena erottelun ylläpitämistä klassisen intialaismusiikin, kevyen musiikin ja elokuvamusiikin välillä. Sathyanarayana profiloitui laaja-alaisena tutkijana, joka sivusi työssään myös filosofiaa, kasvatustiedettä, psykologiaa ja kulttuuriantropologiaa. Hän vei muusikoita ja musiikintutkijoita useisiin kansainvälisiin seminaareihin ja musiikkijuhlille Intian hallituksen sponsoroimana.
Sathyanarayana valittiin vuonna 2013 Sangeet Natak Akademin jäseneksi. Hänen saamiensa palkintojen joukossa oli Padma Shri (2018 ). Hänellä oli kunniatohtorin arvot Indira Kala Sangeet Vishwavidyalayasta, Mysoren yliopistosta ja Gangubhai Hangal -yliopistosta. Sathyanarayanan kuoltua hänen poikansa kertoi, että oli saanut isältään toimeksiannon tältä kesken jääneen kirjan viimeistelyksi.
Monika Mikkola
Monika Mikkola (s. 6. heinäkuuta 1996 Espoo) on suomalainen purjehtija, joka kilpailee Laser Radial -veneluokassa. Hän on voittanut luokassa useita nuorten MM- ja EM-mitaleita.
Esbo Segelföreningiä edustava Mikkola sijoittui vuoden 2018 MM-kilpailuissa Aarhusissa neljänneksi ja hankki samalla Suomelle maapaikan Tokion kesäolympialaisiin 2020. Neljäs sija oli Mikkolan uran paras sijoitus arvokilpailujen yleisessä sarjassa.
Mikkola on voittanut alle 21-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2016 ja alle 19-vuotiaiden mestaruuden vuosina 2013 ja 2014. Lisäksi hän on voittanut Euroopan-mestaruuden 16- ja 19-vuotiaiden sarjoissa. Alle 21-vuotiaiden sarjassa Mikkola on voittanut myös MM-pronssia vuonna 2015 sekä EM-hopeaa vuosina 2016 ja 2015. Hänellä on myös kaksi pronssimitalia ISAF Youth Worlds -kilpailuista.
Maailmancupissa Mikkola on sijoittunut parhaimmillaan toiseksi, ja maailmanrankingissa hän on parhaimmillaan ollut kuudentena. Häntä valmentavat Erica Bäckström, Jan Gahmberg sekä Dennis Paaske.
Mikkola aloitti purjehtimisen kahdeksanvuotiaana. Hän kilpaili 15-vuotiaaksi asti optimistijollassa ja vaihtoi sen jälkeen vuodeksi Laser 4.7 -luokkaan ja seuraavaksi vuodeksi Laser Radialiin. Mikkola siirtyi aikuisten luokkaan kaudeksi 2017. Hänet on valittu kahdesti Suomen parhaaksi nuoreksi purjehtijaksi.
Mikkola kilpaili lapsena myös laskettelussa. Hän harrastaa laskettelun lisäksi viulunsoittoa.
Ship to Gaza
thumb|Logo Ship to Gaza on ruotsalainen järjestö, joka on varustanut MS Sofia -nimisen laivan, hankkinut siihen miehistön ja pyrkinyt viemään meritse avustusta Skandinaviasta Gazaan yhtenä Freedom Flotilla -hankkeen järjestöistä.
Tehtävä
Ship to Gaza ilmaisi edellyttävänsä, että valtiot kunnioittavat vapaan merenkulun kansalaisoikeuksien periaatteita kansainvälisillä vesillä, ja että kaikki valtiot takaavat vapaan kulun ja suojan niissä satamissa, joihin saattue pysähtyy matkalla. Gazassa lastin vastaanottajana olisivat riippumattoman järjestöt.
Ship to Gaza on saanut viestimissä huomiota, ja se on kerännyt rahaa tukikonsertein ja muin tapahtumin.
Gazan avustussaattueen välikohtaus
Israelin laivaston joukot nousivat saattueen aluksiin 30. toukokuuta 2010, ja valtauksessa kuoli 9 turkkilaista aktivistia ja haavoittui 48 aktivistia sekä kahdeksan israelilaista sotilasta, joista kaksi vakavasti. Israelin mukaan sotilaat avasivat tulen, kun heidän kimppuunsa oli käyty keppien, puukkojen ja kirveiden kanssa. Aktivistien mukaan sotilaat avasivat tulen noustessaan laivaan. YK, EU ja Kiina, Yhdysvallat sekä monet Euroopan ja Lähi-idän valtiot ovat tuominneet välikohtauksen. Yhdeksän turkkilaisen kuoleman myötä turkin pääministeri kuvaili valtausta "valtionterrorismiksi."
Risto Pajari
Risto Pajari (17. kesäkuuta 1909 Oulu – 26. marraskuuta 1995 Helsinki ) oli suomalainen eversti, virkamies, vakuutusalan toimihenkilö ja sotakirjailija.
Toimisto- ja viestijaosto
Toimisto- ja viestijaosto oli jatkosodan lopussa toiseksi suurin Lotta Svärdin jaosto. Lotta Svärdin suurin jaosto oli muonitusjaosto. Lotta Svärdin viestitoimiala vastasi vahvuudeltaan viittä viestipataljoonaa ja kuudettaosaa viestijoukkojen vahvuudesta. Viestijaoston lotat olivat monissa erilaisissa tehtävissä, joista osa vaati pikkutarkkaa teknistä osaamista. Viestijaostoon kuului muun muassa radisti- ja säähavaintolotat sekä puhelinkeskuksissa työskentelevät lotat.
Risto Pajari
Henkilöhistoria
Risto Pajarin vanhemmat olivat maanmittausinsinööri Olli Pajari ja Selma Elisabet Heikel ja puoliso vuodesta 1932 sairaanhoitaja Irja Elina Saukkonen. Suurlähettiläs Erkki Pajari (1933–1993) oli heidän poikansa.
Toimisto- ja viestijaosto
Viestilottia koulutettiin Syvärannan ja Sorjan lottaopistoissa. Jatkosodan alussa koulutusta annettiin kahden viikon puhelinvälittäjä- ja kolmen kuukauden radiosähköttäjäkursseilla, myöhemmin myös kaukokirjoitin- ja puheradiokursseilla. Koulutusta tehostettiin vuoden 1944 aikana lisäämällä viestijoukkojen kursseja, ja sodan lopussa koulutusvastuu siirtyi kokonaan sille yksikölle jonka palvelukseen lotta astui. Vuosien 1941-1943 välillä Lotta Svärd -järjestön viestikursseilla oli oppilaina noin 2 100 lottaa, ja vuoden 1943 syyskuussa puolustusvoimissa palvelleiden viestilottien määrä vastasi noin 16 % varsinaisten viestijoukkojen määrävahvuudesta. Viestilottia oli tuolloin noin viiden viestipataljoonan verran eli 2 170, joista puhelinvälittäjiä 1 421, lennätinhenkilöstöä 355 ja radiohenkilöstöä 414. Heinäkuussa 1944 puolustusvoimissa palvelevien viestilottien määrä oli kasvanut 2 617:aan.
Talvisodan aikana oli havaittu, että joukkojen liikkuvuuden kannalta viestijoukkojenkin määrää oli lisättävä, mikä toteutettiinkin jatkosotaan mennessä. Ensimmäinen lottien viestikurssi järjestettiin talvisodan loppuvaiheessa Syvärannan lottaopistolla kolmen kuukauden pituisena. Yksi pisimmistä lotille järjestetyistä viestikursseista järjestettiin Oulussa. Sen pituus oli viisi kuukautta. Kurssi oli radiosähköttäjäkurssi ja kurssilta valmistuneita nimitettiin radisteiksi. Tehtävänä oli sähkötysradion käyttäminen.
Risto Pajari
Henkilöhistoria
Ylioppilaaksi Pajari tuli Oulun lyseosta. Hän suoritti Kadettikoulun 1930 ja Sotakorkeakoulun 1938. Pajari toimi Lentosotakoulun opetusupseerina ja adjutanttina, merilentolaivueen tähystäjänä, adjutanttina ja lentueen varapäällikkönä ja päällikkönä 1930-luvulla, 1940-luvulla taas Ilmavoimien esikunnassa toimistoupseerina, toimistopäällikkönä ja esikuntapäällikkönä. Ilmasota-lehden päätoimittaja hän oli 1941. Eduskunnan puolustusasiain valiokunnan sihteeri Pajarista tuli 1947. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1930, luutnantiksi 1932, kapteeniksi 1936, majuriksi 1940, everstiluutnantiksi 1942 ja everstiksi 1944. Vuonna 1949 Pajari palasi Lentosotakouluun, toimien sen johtajana vuoteen 1954, jolloin hän erosi puolustusvoimien palveluksesta. Pajari työskenteli Henkivakuutusyhtiö Salaman prokuristina ja hankintapäällikkönä vuoteen 1970, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Pajarin teokset Talvisota ilmassa ja Jatkosota ilmassa kuvaavat laajaan lähdeaineistoon perustuen talvi- ja jatkosodan tapahtumia ilmarintamalla. Kolmen teoksen lisäksi hän kirjoitti runsaasti artikkeleita sotilaallisiin aikakauslehtiin.
Toimisto- ja viestijaosto
Toimisto- ja viestijaoksella oli erilaisia koulutusmerkkejä. Omat merkit olivat ilmavalvontalottaa, viestilottaa, lennätin- ja kaukokirjoituslottaa, sääkartanpiirtäjää ja säähavainnontekijää varten. Kaukokirjoitin-keskusvälittäjän koulutusmerkkiä ei ehditty ottaa käyttöön, mutta joissain tehtävissä käytettiin vahvistamattomiakin koulutusmerkkejä, kuten kenttäpostilotan.
Viestilottia oli toimisto- ja viestijaoksen lisäksi myös keräys- ja kansliajaoksella. Sen koulutusmerkkejä olivat toimistolotan, viestilotan, radiolotan, meteorologilotan, sääpalvelulotan, voimistelunohjaajan ja tyttötyön ohjaajan koulutusmerkit. Lukuun ottamatta tyttötyön ohjaajan koulutusmerkkiä, kaikissa muissa keräys- ja kansliajaoston lottakoulutusmerkeissä oli yläosassa kirjailtuna KK tarkoittaen keräys- ja kansliajaostoa.
Näin ollen viestilotista keräys- ja kansliajaoston viestilotalla oli koulutusmerkkinään teknillisten aselajien, pioneerien ja viestijoukkojen violetti merkkinsä pohjana ja kirjaimet KK sekä kahteen suuntaan osoittava salama alavasemmalta yläoikealle olivat keltaiset Suomen puolustusvoimien viestijoukkojen tapaan reunojen ollessa vihreä, kun taas toimisto- ja viestijaoston viestilotilla reunatkin olivat keltaiset viestijoukkojen tapaan ja salama oli yhdensuuntainen osoittaen kohtisuoraan alaspäin.
Kalle Päätalo (yhtye)
Diskografia
Albumi:
Liekkimalja
oikea|pienois|[[Vapaa-ajattelijain liitto|VAL:n vaakuna.]] Liekkimalja on tunnus, jossa on kuvattuna astiassa palava tuli.
Uskonnottomien tunnuksena
Liekkimalja on vapaa-ajattelijoiden tunnus kuolinilmoituksissa ja hautakivissä. Liekkimalja on kuvattuna Vapaa-ajattelijain liiton vaakunassa. Liitto on myynyt hautakiveen kiinnitettävää liekkimaljaa sekä tunnuksella varustettuja tuhkauurnia ja suruadresseja.
Anton Sudesh Peiris Kurukulasooriyage
Anton Sudesh Peiris Kurukulasooriyage (s. 1985) on srilankalainen painonnostaja. Hän voitti pronssia alle 62-kiloisten sarjasta Kansainyhteisön kisoissa 2010 tuloksellaan 272 kiloa.
Liekkimalja
Liekehtivä malja unitaariuniversalistien tunnuksena
Jalallinen liekkimalja on unitaariuniversalistisen kirkon tunnus. Liekehtivä malja -tunnuksen suunnitteli itävaltalainen taiteilija Hans Deutsch toisen maailmansodan aikana.
Varastopimikät
Varastopimikät (Tribolium) on pimikkökuoriaisten (Tenebrionidae) heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluvien lajien määrä vaihtelee eri lähteissä.
Akseli Urhonen
Akseli Urhonen (1892 – 1952) oli suomalainen merimies ja merikirjailija.
Urhonen kuvasi romaanissaan Kun fregattimme kävi Jaavalla omien purjelaivakokemuksiensa perusteella raumalaisen fregatti/parkki Altain vaiheita maailman merillä vuosina 1876-1902. Jo aiemmin kirjailija Hjalmar Nortamo käytti Urhosen muistelmia pohjana teoksessaan ''Valtamerillä. Akseli Urhosen merimieselämyksiä'' (WSOY 1930).
Jorge Molina
Seurajoukkueura
Kesällä 2009 hän siirtyi Elcheen, joka pelasi Segunda Divisiónissa. 19. kesäkuuta 2010 hän teki joukkueensa kaikki maalit, kun Elche vei voiton Real Sociedadista numeroin 4–1. Hän pelasi joukkueessa kaiken kaikkiaan erinomaisen kauden tehden 38 ottelussa 26 maalia, jolla hän voitti myös sarjan maalikuninkuuden.
29. kesäkuuta 2010 Molina teki nelivuotisen sopimuksen Real Betisin kanssa ja hänestä maksettiin 1,6 miljoonan euron siirtokorvaus. Siirtosumma voi vielä nousta 500 000 eurolla, mikäli joukkue nousee sarjakauden päätteeksi Primera Divisióniin.
Sarkomaa
Sarkomaa on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Rakennusautomaatio
Rakennusautomaatiolla tarkoitetaan talotekniikkaan liittyvää rakennusten teknisten lämmitys-, valvonta-, hälytys- ja ilmanvaihtojärjestelmien ohjaamista automaattisesti. Rakennusautomaatio on osa kiinteistöautomaatiota.
Usein rakennusautomaatiojärjestelmissä pyritään yhdistämään nämä kaikki toimenpiteet yhdeksi helposti hallittavaksi järjestelmäksi. Rakennusautomaatiolla pyritään lisäämään viihtyvyyttä ja turvallisuutta sekä vähentämään energiankulutusta. Laitteiden yhdistäminen on usein toteutettu väylätekniikalla, jolloin ne saadaan toimimaan yhtenäisesti ja älykkäästi. Rakennusautomaatiot ovat tyypillisesti yhden toimittajan toteuttamia automaatiojärjestelmiä.
Kiinteistöautomaation ja rakennusautomaation eroavaisuudet
Kiinteistöautomaatio on laajempi ja selkeämpi käsite, ja sisältää rakennusautomaation lisäksi myös muut kiinteistön automaatioon liittyvät osat. Kiinteistöautomaatioon yhdistetään rakennusautomaation lisäksi muita järjestelmiä, kuten esimerkiksi valaistus, lukitus, kulunvalvonta, jne.
Ildar Garifullin
Ildar Ilfatovitš Garifullin (27. toukokuuta 1964 Ufa – 22. toukokuuta 2023 ) oli venäläinen entinen yhdistetyn urheilija. Hän saavutti yhdistetyn joukkuekilpailun MM-pronssia Neuvostoliiton joukkueessa Rovaniemellä vuonna 1984. Samana vuonna Sarajevon olympialaisissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa sijalle 23. Hänen valmentajanaan toimi Nikolai Beznosov. Uransa jälkeen Garifullin toimi valmentajana kotikaupungissaan Ufassa, Baškorostanissa.
Rakennusautomaatio
Rakennusautomaatiojärjestelmien ominaisuuksia
Rakennusautomaatiojärjestelmiä on markkinoilla useita ja niiden ominaisuudet poikkeavat suuresti toisistaan. Yksinkertainenkin rakennusautomaatiojärjestelmä voidaan ohjelmoida esimerkiksi tekemään tiettyjä toimenpiteitä asunnosta poistuttaessa, kuten lämmityksen pudotus kotona/poissa -toiminnolla.
Kiinteistöautomaatiolla voidaan rakennusautomaation tehtävien hallinnan lisäksi ohjata muuta automaatiota, esimerkiksi päälle jääneiden valojen, lieden, kahvinkeittimen ja muiden kodinkoneiden virran katkaisu poistuttaessa kotoa. Kotiin palattaessa voidaan esimerkiksi, määrittelyjen mukaan, ohjata ja säätää rakennusautomaatiolla lämpö ja ilmanvaihto tilan tarpeen mukaiseksi ja ohjata lisäksi esimerkiksi valaistus haluttuihin tiloihin ja määritellyille tasoille sekä asettaa murtohälytys pois.
Automaation käsitteen ratkaisee se, mihin se kohdistuu. METSTAN standardointikomiteassa K247 on 15.11.2019 tehty määrittely rakennusautomaatiolle ja kiinteistöautomaatiolle.
Vehviläinen
Vehviläinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Sơn Đoòng
Sơn Đoòng on luola Vietnamissa. Luola sijaitsee Vietnamin Quảng Bìnhin maakunnassa Phong Nha-Kẻ Bàngin kansallispuistossa. Kansallispuisto sijaitsee noin 500 kilometriä Vietnamin pääkaupungista Hanoista etelään. Lännessä kansallispuisto rajautuu Laosille kuuluvaan Hin Namnon luonnonsuojelualueeseen. Kansallispuisto sijaitsee kalkkikivialueella. Brittiläinen tutkimusryhmä löysi puistosta huhtikuussa 2009 maailman suurimman luolan, Sơn Đoòngin. Pituutta luolalla on yli viisi kilometriä, korkeutta 200 metriä ja leveyttä 150 metriä.
The Diary
The Diary on rap-artisti Scarfacen kolmas studioalbumi, joka ilmestyi 18. elokuuta 1994. The Soucre Magazine ja XXL antoivat täydet viisitähteä albumin arvostelussa. Albumi saavutti Yhdysvalloissa 5. joulukuuta 1994 RIAAn hyväksymän kultalevyn rajan. Screwed & Chopped versio ilmestyi 17. lokakuuta 2007.
Sơn Đoòng
Paikalliset asukkaat löysivät Son Doongin 1991, mutta eivät löytäneet pääsytietä rotkoon. Luolaan sisälle tunkeutuivat ensimmäisinä vasta brittiläiset tutkijat vuonna 2009.
Tauno Pohjanlehto
Tauno Poju Verner Pohjanlehto (30. elokuuta 1920 Karjalankannas Kanneljärvi – 23. heinäkuuta 1995 Kotka) oli suomalainen metsänhoitaja ja panssarikapteeni.
Opinnot
Tauno Pohjanlehto valmistui ylioppilaaksi Viipurin kaksoisyhteislyseosta vuonna 1941 oltuaan sitä ennen jo mukana talvisodassa Summan rintamalla ja käytyään sen jälkeen Reserviupseerikoulun. Heti ylioppilaaksi valmistumisensa jälkeen hän pyrki kadettikouluun, jonne hänet myös hyväksyttiin.
Sotilasaika
Kasvanut isänmaallisuus ja talvisodassa kärsitty kodin menetys saivat Pohjanlehdon lähtemään kadettikoulun sijasta kesällä 1941 Saksaan sotilaskoulutukseen. Hän oli yksi niistä vapaaehtoisista, joista perustettiin suomalainen SS-pataljoona, ns. Panttipataljoona. Pohjanlehto merkittiin pataljoonan kirjoihin 1. lokakuuta 1941.
Kukkulasta 701 käydyissä taisteluissa Pohjanlehto toimi iskuryhmän johtajana 16.10.1942. Seuraavana päivänä hän johti puolustusta komppanianpäälliköiden Palleschen ja Mühlinghausin haavoituttua sekä toimi taistelun loppuajan yhdistetyn 11. komppanian päällikkönä Mühlinghausin jälkeen. Komppanian vahvuus oli illalla 1 + 12, Pohjanlehto siis ainoana upseerina. Pataljoonan historiateoksen kirjoittaja, professori Mauno Jokipii esittää taistelun merkityksestä seuraavan yhteenvedon: "Kaatuneiden komppanianpäälliköiden Palleschen ja Müllinghausin sekä eloon jääneiden upseereiden Pohjanlehdon ja Ertelin nimet tullaan suomalaisten SS-aseveljien piirissä aina yhdistämään erityisesti kukkulaan 701, jossa he miehiämme johtivat." Pohjanlehto toimi komppanian päällikkönä maaliskuussa 1943 tapahtuneeseen haavoittumiseensa saakka.
Malgobegin tapahtumat vaikuttivat pyrkimyksiin varmistaa pataljoonan kotiinpaluu sopimusajan päättyessä. Felix Steinerin annettua tästä lupauksen pataljoonan edustajille, mainitsee Steiner Pohjanlehdon yhtenä niistä kolmesta upseerista, jotka saivat joukot niin luottavaisiksi, ettei pataljoonassa ollut havaittavissa erityistä väsymistä palveluksen loppuaikana.
Pohjanlehto kotiutettiin haavoittumisen takia 8. syyskuuta 1943. Toivuttuaan vammoistaan Pohjanlehto oli mukana kotimaan rintamalla jatkosodan kesän 1944 ratkaisutaisteluissa toimien panssarikomppanian päällikkönä Laguksen Panssaridivisioonassa. Viime vaiheessa Talin-Ihantalan menestykselliset ja Suomen kannalta ratkaisevan tärkeät puolustustaistelut muuttivat mielen niin, että sodan päätyttyä Pohjanlehto päätti pidättäytyä jo saamastaan kadettikoulun paikasta.
Sotien jälkeinen aika
Sodan jälkeen Tauno Pohjanlehto opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui metsänhoitajaksi vuonna 1948. Hän avioitui ennen valmistumistaan vuonna 1947 ja siirtyi samana vuonna Sunila Oy:n palvelukseen. Hän aloitti metsäosaston konttoripäällikkönä ja jatkoi yhtiön budjettipäällikkönä vuodesta -64. Vuonna 1977 hänet nimitettiin Sunila Oy:n metsäpäälliköksi, josta tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1983. Suomen sodanjälkeisten vuosien valtiollinen poliisi, ns. punainen Valpo, kortistoi ja seurasi SS-pataljoonassa palvelleita. Pohjanlehto kuuluu heihin, joiden ainoa rekisterimerkintä koski palvelusta SS-pataljoonassa.
KK Helios Domžale
KK Helios Domžale on slovenialainen koripalloseura Domžalen kaupungista. Seura on voittanut yhden Slovenian mestaruuden, joka tapahtui kaudella 2006–2007. Seuran huonoin sijoitus Slovenian liigassa on kahdestoista sija, jolloin seuran olisi pitänyt tippua sarjasta. Joukkueen onneksi KK Maribor Lumar meni konkurssiin, eikä seura pudonnut.
Tauno Pohjanlehto
Sotien jälkeinen aika
Pohjanlehdon harrastuksena säilyi vapaaehtoinen maanpuolustyö. Hän toimi Karhulan Reserviupseerikerhon puheenjohtajana 1963–1971 ja vuodesta 1974 lähtien kunniapuheenjohtajana. Reserviupseeriliiton liittoneuvoston jäsenenä hän oli vuodesta 1982 lähtien. Sota- ja siviiliansioistaan hänet palkittiin useilla kunniamerkeillä. Panoksestaan vapaaehtoisen maanpuolustustyön hyväksi hänelle mm. luovutettiin vuonna 1994 reserviupseeriliiton piirin valiokilpi n:o 1 sekä vuonna 1995 piirin kenraalipatsas.
Tauno Pohjanlehto esiintyi Tapani Itärannan ohjaamassa Yleisradion tv-dokumentissa Panttipataljoona (esitetty 29.12.1988)
Andreas Falk
Seuraura
Falk on Huddinge IK:n kasvatti. Hän voitti kauden 1998–1999 päätteeksi U16 SM:n mestaruuden. Kaudella 1999–200 Falk jakoi tehoilla 10+10=20 seuran J18-junioreiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin voiton Hampus Åströmin kanssa. Kaudella 2001–2002 hän voitti Huddingen J20-junioreiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 30+17=47, joilla Falk sijoittui koko J20 SuperElitin maalipörssissä toiseksi edellään vain Brynäs IF:n Simon Östlund. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa, jossa Falk pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Varsinaisella Allsvenskanin tulokaskaudellaan 2002–2003 Falk teki Huddingessa 38 runkosarja- ja kahdessa nousukarsintasarjan ottelussa tehot 18+13=31. Hän oli joukkueen paras maalintekijä. Falk jakoi myös sarjan jäähypörssin seitsemännen sijan Team Kirunan Dan Erikssonin kanssa 122 minuutillaan. Kaudella 2003–2004 hän oli tehoilla 14+12=26 Huddingen kolmanneksi paras maalintekijä ja Falk jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin neljännen sijan Johan Älgekransin kanssa. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi jatkamaan Allsvenskan-uraansa Skellefteå AIK:hon. Falk oli kauden 2005–2006 päätteeksi nostamassa joukkuetta Elitserieniin.
Kaudeksi 2006–2007 Falk siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Elitserien-joukkue HV71:een. Hän teki näin ollen Elitserien-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 18. syyskuuta 2006 Brynäs IF:ää vastaan. Kaikkiaan Falkin tulokaskausi toi runkosarjan kaikissa 55 ottelussa tehot 6+8=14 ja 14 playoff-ottelussa tehot 4+2=6. Maaliskuussa 2007 hän teki HV71:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kauden 2007–2008 päätteeksi Falk voitti Ruotsin-mestaruuden. Kausi 2008–2009 päättyi Elitserien-hopeaan. Hän edusti HV71:tä kauden aikana myös Mestarien liigassa, jossa Falk jakoi kolmella syöttöpisteellään joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Jukka Voutilaisen ja Johan Davidssonin kanssa. Tammikuussa 2009 hän teki HV71:n kanssa taas kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Falk jakoi kaudella 2009–2010 kuudella osumallaan Elitserienin voittomaalipörssin voiton Timrå IK:n Martin Sonnenbergin ja Luleå HF:n Mats Lavanderin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Kaudella 2010–2011 Falk nousi HV71:n varakapteeniksi. Huhtikuussa 2011 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Falk ylsi HV71:ssä harvinaiseen saavutukseen, sillä hän pelasi Elitserien-debyytistään viitenä kautena peräkkäin kauden kaikki 55 runkosarjaottelua sekä pudotuspelit. Myös kuudennella kaudellaan 2011–2012 Falkilta jäi väliin vain yksi ottelu.
Kaudeksi 2012–2013 Falk siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Kölner Haieen. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Falk oli 27 syöttöpisteellään Haien toiseksi paras syöttäjä maanmiehensä Andreas Holmqvistin jälkeen. Hän eteni joukkueen kanssa aina DEL:n finaaleihin saakka, mutta Saksan-mestaruuden vei kuitenkin Eisbären Berlin otteluvoitoin 3–1. Joulukuussa 2012 Falk teki Haien kanssa vuoden mittaisen jatkosopimksen. Kaudella 2013–2014 hän jakoi tehoilla 13+19=32 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Alexander Weißin ja Rok Tičarin kanssa edellään vain Chris Minard. Falk eteni Haien kanssa jälleen DEL:n finaaleihin, mutta mestaruus meni lopulta kuitenkin ERC Ingolstadtille voitoin 4–3. Toukokuussa 2014 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Ruotsin A-maajoukkueessa Falk on pelannut 12 ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupissa 19. maaliskuuta 2009 Moskovan Megasport-urheilupalatsissa Tšekkiä vastaan.
Yann M’Vila
thumb|Yann M’Vila Yann M’Vila (s. 29. kesäkuuta 1990 Amiens, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Saint-Étienneä. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa 22 ottelua. M’Vilalla on myös Kongon tasavallan kansalaisuus.
Seurajoukkueura
M’Vila pelasi Rennesin junioreissa ja edusti seuran ykkäsjoukkuetta kausina 2009–2013. Hän siirtyi tammikuussa 2013 venäläiseen Rubin Kazaniin. Välillä hän pelasi lainalla italialaisseura Interissä ja englantilaisessa Sunderlandissa. Tammikuussa 2018 hän palasi Ranskaan ja Saint-Étiennen joukkueeseen.
Maajoukkueura
M’Vila pelasi Ranskan maajoukkueessa 22 ottelua, joista viimeiset olivat kolme ottelua EM-kilpailuissa 2012. Ainoan maaottelumaalinsa hän teki syyskuussa 2011 EM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan.
Pelityyli
M’Vila on kommentoinut puolustavan keskikentän roolia seuraavasti: "Riistämme pallon, syötämme sen. Vastaanotamme pallon, syötämme sen." Hän pelaa aggressiivisesti. Hänen pitkät kaaripallonsa olivat todella tarkkoja jo hänen pelatessaan nuorena lupauksena. Hän on vapauttanut hyökkääjän läpiajoon oman rangaistusalueen rajalta lähteneillä syötöillä.
Yksityiselämä
M’Vilalla on kaksi lasta. Ensimmäisen hän sai 18 vuoden iässä vuonna 2008 ja toisen vuonna 2010. Hänen veljensä Yohan M’Vila pelasi myös jalkapalloa ammattilaisena.
Nizzan nykytaiteen museo
Nizzan nykytaiteen museo (Musée d’art moderne et d’art contemporain, MAMAC) on Nizzassa Ranskan Rivieralla sijaitseva taidemuseo, joka on avattu kesällä 1990. Sen ovat suunnitelleet Yves Bayard ja Henry Vidal.
Carraran marmorilla vuorattu suuri taidemuseorakennus sijaitsee Nizzan keskustan Promenade des Arts -katuosuudella, Acropolis-kongressipalatsin eteläpuolella ja vastapäätä Nizzan teatteritaloa. Rakennus koostuu neljästä tornimaisesta osasta, joita yhdistävät läpinäkyvät kävelysillat. Rakennuksen sisäpiha on nimetty taidemaalari Yves Kleinin aukioksi. Museossa on paljon töitä Kleiniltä sekä Niki de Saint Phallelta, joka lahjoitti niitä museon kokoelmiin vuonna 2001.
Museossa on näyttelypinta-alaa noin 4 000 neliömetriä. Näyttelysalien lisäksi rakennuksessa on kahvila, kirjakauppa, elokuvasali, dokumenttikirjasto ja museomyymälä. Kaksi alinta kerrosta on varattu pysyvälle kokoelmalle, joka koostuu etupäässä eurooppalaisesta ja yhdysvaltalaisesta avantgardesta 1960-luvulta eteenpäin, yhteensä noin 1 300 teoksesta 300 taiteilijalta. Kolmannessa kerroksessa on vaihtuvia näyttelyitä.
José Ángel Ziganda
José Ángel Ziganda (s. 1. lokakuuta 1966) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskushyökkääjä. Kesäkuusta 2022 lähtien hän on toiminut SD Huescan päävalmentajana.