cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikael Tellqvist
Maajoukkue
Tellqvist edusti Ruotsia ensimmäisen kerran miesten arvoturnauksessa vuonna 2000 Venäjän kisoissa. Hän pelasi turnauksessa yhden ottelun isäntämaata Venäjää vastaan, jonka Ruotsi voitti 4–2.
Tellqvist edusti maataan seuraavana vuonna Saksan MM-kilpailuissa. Hän pelasi turnauksessa yhden ottelun, jossa hän päästi yhden maalin torjuntaprosentilla 93,75. Tellqvist sai kisoista ensimmäisen arvokisamitalinsa, kun Ruotsi kaatoi pronssiottelussa Yhdysvallat. Lisäksi Tellqvist valittiin Ruotsin joukkueeseen vuoden 2002 Salt Lake Cityn talviolympialaisten jääkiekkoturnaukseen, jossa hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua.
Tellqvist edusti seuraavan kerran Ruotsia Suomen MM-kisoissa 2003. Kisoissa hän sai enemmän vastuuta ja pelasi kahdeksan ottelua loistavalla torjuntaprosentilla 94,00. Puolivälierässä Suomea vastaan Tellqvist pääsi kentälle Tommy Salon tilalle, kun Ruotsi oli 5–1-tappiolla. Hänen tulonsa jälkeen neljän maalin tappioasema muuttui Ruotsin 6–5-voitoksi. Tellqvist valittiin Ruotsin ykkösmaalivahdiksi Salon tilalle, ja hän pelasi voitokkaan välierän Slovakiaa vastaan torjumalla muutamia läpiajoja. Hän ei omien sanojensa mukaan uskonut pelaavansa välierässä.
Finaali Kanadaa vastaan venyi aina jatkoajalle saakka, kunnes Anson Carter yllätti Tellqvistin vanhanaikaisella. Videotarkistuksesta ei näkynyt selvästi, kävikö kiekko maalissa, koska Tellqvistin patja oli edessä. Lopulta videotuomari totesi maalin syntyneen, joten Kanada voitti kultaa.
Tellqvist valittiin Ruotsin joukkueeseen vuoden 2004 maailmancupiin, joka oli hänen kannaltaan surkea. Ruotsi hävisi puolivälierän Tšekille murskaavasti 6–1, ja Tellqvistin torjuntaprosenttikin oli vaatimaton 87,5. Seuraavan kerran Tellqvist edusti maataan vuoden 2006 Torinon talviolympialaisissa. Turnauksessa hän pelasi yhden ottelun Slovakiaa vastaan, joka päättyi 0–3-tappioon. Tellqvist teki hyviä torjuntoja ja hänet valittiin ottelun parhaaksi ruotsalaispelaajaksi. Turnauksesta Tellqvist voitti ensimmäisen olympiamitalinsa, joka oli kultainen.
Tellqvist valittiin Ruotsin kokoonpanoon vuoden 2008 Kanadan MM-kisoihin. Hän pelasi Ruotsin ensimmäisessä ottelussa Valko-Venäjää vastaan. Tellqvist torjui 19 laukausta, ja Ruotsi voitti 6–5. Seuraavan kerran Tellqvist pelasi Kanadaa vastaan välierässä., jonka hänen joukkueensa hävisi 6–5. Tosin hän pelasi vain viimeisen erän Henrik Lundqvistin lähdettyä pois maalilta. Tellqvist piti maalinsa puhtaana.
Yksityiselämä
Tellqvistillä on Sara-niminen tyttöystävä, ja hän harrastaa golfia ja PSP:tä. Lisäksi hän omistaa Tukholmassa ravintolan. Tällä hetkellä hän asuu Ruotsissa Solnassa.
Uusi Suomi
Uusi Suomi oli suomalainen päivälehti, joka ilmestyi vuosina 1919–1991.
Historia
pienoiskuva|left|Uuden Suomen viimeisen numeron etusivu [[29. marraskuuta 1991.]] Uuden Suomen edeltäjiä olivat Uusi Suometar ja sen edeltäjä Suometar. Suomettaren ensimmäinen numero ilmestyi 12. tammikuuta 1847. Sen perustajana pidetään Paavo Tikkasta. Lehden tavoitteena oli suomalaisuuden asian ajaminen ja kansan sivistäminen. Suometar kuitenkin lakkautettiin vuonna 1866. Uuden Suomen suora edeltäjä oli vuodesta 1869 ilmestynyt fennomaaniaatteen äänenkannattaja Uusi Suometar, joka lakkautettiin vuonna 1918. Lehden toimittajana toimi 36 vuoden ajan Viktor Löfgren.
Vuonna 1919 perustettiin itse Uusi Suomi, joka oli kokoomuksen pää-äänenkannattaja vuoteen 1976 asti. Vuoden 1976 jälkeen Uusi Suomi julistautui riippumattomaksi porvarilliseksi lehdeksi. 1970-luvulla lehti ajautui kuitenkin taloudellisiin ongelmiin. Vuonna 1977, jolloin Uuden Suomen eloon jääminen oli veitsen terällä, Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) toimitusjohtaja Max Jakobson ja puheenjohtaja Mika Tiivola sekä Uusi Suomi Oy:n hallituksen puheenjohtaja Jaakko Lassila aloittivat lehden elvyttämiseksi taloudellisen tukikampanjan, jolla se saatiinkin sillä kerralla jaloilleen. EVA piti Uutta Suomea tärkeänä markkinatalouden puolustajana aikana, jolloin länsimaisia arvoja kohtaan suuntautui voimakas yhteiskunnallinen kritiikki. Vuonna 1980 Uusi Suomi joutui taistolaisten lehden Tiedonantajan julkaisemalle "mustalle listalle" yhtenä "Neuvostoliitolle vihamielisenä" lehtenä.
Max Jakobsonin mukaan Uuden Suomen pelastusoperaatio jäi kuitenkin eräässä tärkeässä suhteessa puolitiehen, sillä lehden toimittajakuntaa ei vahvistettu. Niinpä Uusi Suomi alkoi jälleen olla ahdingossa 1980-luvun lopussa, ja 1990-luvun alun lamassa lehdelle ei enää mistään löytynyt pelastajaa. Suurin osa Uutta Suomea aiemmin tukeneista yrityksistä oli itsekin ajautunut pahoihin talousvaikeuksiin. Lehden kuoleman taustalla oli Jakobsonin mukaan myös se, että 1970-luvulla vaikuttaneet ideologiset motiivit olivat sosialistisen yhteiskuntajärjestelmän luhistuttua menettäneet merkityksensä; markkinatalous oli voittanut, Uusi Suomi oli tehnyt tehtävänsä ja sai mennä. Uutta Suomea ei pelastanut edes Helsingin Sanomat. Päin vastoin Sanoma Oy:n voimahahmo Aatos Erkko sanoi vielä lokakuussa 1991 Keskisuomalaiselle antamassaan haastattelussa Uuden Suomen edeltäjineen olleen aina HS:n aatteellinen vastustaja ja pysyvän sellaisena loppuun saakka.
Jyrki Vesikansa esittää Uuden Suomen alamäelle laajempia perusteluja analyysissään Kanava-lehdessä. Niistä yksi oli omistuspohja ja päätösvallan epämääräisyys. Kun Helsingin Sanomissa omistajan valtaa käyttivät Erkot yksin tai enintään lähipiirinsä kanssa, Uuden Suomen johtokunnassa oli elinkeinoelämän edustajia, joille lehden asioista päättäminen oli sivuseikka, joka piti kokouksissa saada nopeasti käsistä pois. Omistajia Uudessa Suomessa olivat 1930-luvun valtataistelujen jälkeen Tuko, Kansallis-osake-Pankki ja vakuutusyhtiö Pohjola, joilla ei ollut suurta intressiä Uudessa Suomessa. Markkinoinnista puuttui riittävän pätevää väkeä. Toimittajien koulutukseen ei panostettu, toisin kuin Helsingin Sanomissa. Lehdellä säilyi kiinteä suhde Kokoomukseen, eikä leima taannut lehdelle riittävää tilaajakuntaa, mikä taas piti kaupan mainostajat poissa.
Sanomalehtenä Uusi Suomi ilmestyi viimeisen kerran 1. lokakuuta 1991. Syyskuun lopulla 1991 Uusi Suomi Oy:n hallitus päätti muuttaa lehden viikkolehdeksi, mutta tämäkään ei enää auttanut. Tappiollisen lehden viimeinen numero ilmestyi 29. marraskuuta 1991.
Rautatiekirjakaupan irtonumeromyynnissä Uusi Suomi oli vuonna 1933 sijalla 6, vuonna 1943 sijalla 3, vuonna 1953 sijalla 7, vuonna 1963 sijalla 11, vuonna 1973 sijalla 43 ja vuonna 1983 sijalla 23.
Uuden Suomen henkisenä jatkajana ilmestyy edelleen Iltalehti, joka aloitti ilmestymisensä vuonna 1980 Uuden Suomen iltapäiväpainoksena. Vuonna 2007 kustantaja Niklas Herlin osti oikeudet Uuden Suomen nimen käyttöön ja perusti syksyllä 2007 samannimisen vain internetissä ilmestyvän verkkolehden. Vuosina 2018-2022 kaikki Uuden Suomen vanhat numerot digitoitiin Kansalliskirjastossa Uuden Päivän Rahaston tukemana.
Panamanvuoritangara
Panamanvuoritangara (Bangsia arcaei) on Väli-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu. IUCN luokittelee lajin silmälläpidettäväksi.
Levinneisyys ja elinympäristö
Panamanvuoritangaraa tavataan Costa Ricassa Karibianmeren rannikolla ja Panamassa. Linnun elinympäristöä ovat alankomaiden ja vuoristojen ainavihannat metsät ja metsien reunamaat. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 700–1 050 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta panamanvuoritangaraa on tavattu myös alempana ja korkeammalla vuoristoissa.
Costa Ricassa elävien panamanvuoritangaroiden määräksi arvioidaan 2 500–4 000 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristöjen väheneminen metsäpalojen ja metsien kaatamisen maatalousmaaksi vuoksi.
Elintavat
Panamanvuoritangaran ravinto koostuu hedelmistä ja hyönteisistä sekä toisinaan myös kukkien medestä. Linnun pesimäkausi on Panamassa heinäkuussa ja Costa Ricassa huhtikuussa. Lajin pesä sijaitsee sammalmättäässä.
Venkaiah Naidu
Muppavarapu Venkaiah Naidu (s. 1. heinäkuuta 1949) on intialainen poliitikko, joka toimi maansa varapresidenttinä vuosina 2017–2022. Hän edustaa Intian kansanpuoluetta (BJP).
Naidu liittyi 14-vuotiaana kansallismieliseen Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestöön, jonka lisäksi hän on opiskeluaikoinaan liittynyt hindunationalistiseen Akhil Bharatiya Vidyarthi Parishad -opiskelijajärjestöön. Hän toimi Intian kansanpuolueen nuorisojärjestön varajohtajana vuonna 1980. Naidusta tuli puolueensa pääsihteeri vuonna 1993 ja puheenjohtaja vuonna 2002. Vuosina 1998, 2004, ja 2010 hänet äänestettiin edustajaksi parlamentin ylähuoneeseen Karnatakan osavaltiosta ja vuonna 2016 Rajasthanista. Valtakunnan politiikan lisäksi Naidu on toiminut Andhra Pradeshin osavaltion lainsäätäjänä kahden kauden ajan.
Naidu on ensimmäinen Intian varapresidentti, joka vieraili ensimmäisen virkavuotensa aikana 28:ssa Intian 29 osavaltioista. Viimeiseen osavaltioon, Sikkimiin, hän ei päässyt sääolosuhteiden takia.
Yksityiselämä
Naidu menetti äitinsä ollessaan 18 kuukautta vanha, minkä jälkeen hän kasvoi sukulaistensa adoptoimana.
Naidu on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta, poika ja tytär. Naidu on vannottanut heitä pysymään poissa politiikasta niin kauan kuin hän itse toimii poliitikkona.
Zelan taistelu
Zelan taistelu käytiin Julius Caesarin johtamien roomalaisten ja kuningas Farnakes II:n johtamien pontoslaisten välillä vuonna 47 eaa. Taistelu on kuuluisa siitä, että roomalaisten voitettua Caesarin kerrotaan lähettäneen senaatille viestin, jossa luki vain "veni, vidi, vici", eli "tulin, näin, voitin".
Farnakes II oli Rooman suuren vihollisen Mithridates VI:n poika. Mithridateen tappion jälkeen Farnakes oli hallinnut pientä osaa isänsä valtakunnasta. Farnakes päätti laajentaa valtakuntaansa Caesarin sisällissodan aiheuttama sekaannuksen yhteydessä. Hän kukisti Caesarin legaatin Domitius Calvinuksen, joka oli marssinut estämään Farnakesta. Farnakes juhli voittoaan raa'alla tavalla. Vangittuja sotilaita kidutettiin ja teloitettiin. Myös useat roomalaiset nuorukaiset kastroitiin.
Tämän jälkeen Caesar, joka oli tuolloin Aleksandriassa, lähti marssimaan Farnakesta vastaan. Caesarilla oli vain vähän joukkoja. Legio VI:stä oli jäljellä vain rippeet, mutta sen jäsenet olivat veteraaneja. Caesarilla oli myös käytössään Deiotaroksen galatialainen legioona, Popmpeiuksen entinen Legio XXXVI ja Calvinuksen joukkojen rippeitä. Vaikka Caesar oli alakynnessä päätti hän marssia lähelle vihollisen leiriä Zelan kaupungin lähellä. Keskellä yötä Caesar siirsi leirinsä vieläkin lähemmäs pontoslaisten leiriä. Armeijoiden leirit sijaitsivat kukkuloilla, joiden rinteet olivat jyrkät. Puolustajalla olisi taistelussa selvä etulyöntiasema.
Vaikka Zela ei ollut mikään helppo voitto, oli se kuitenkin ratkaissut koko sodan parissa päivässä. Caesar tuumailikin, että Pompeius oli ollut onnekas, kun oli saanut maineensa kukistamalla tämän kaltaisia vihollisia.
Charlotte Augusta
Charlotte Augusta (7. tammikuuta 1796 – 6. marraskuuta 1817) oli Yhdistyneen kuningaskunnan prinsessa. Hänen vanhempansa olivat Walesin prinssi, tuleva kuningas Yrjö IV ja Caroline von Braunschweig.
Charlotte sai tavata äitiään vain rajoitetusti, ja kasvoi lastenhoitajien ja kotiopettajattarien huomassa. Hänellä oli lämmin suhde isoisäänsä Yrjö III:een. Hän meni naimisiin Saksi-Coburgin prinssin Leopoldin kanssa toukokuussa 1816, mutta kuoli vain 18 kuukautta myöhemmin synnyttäessään ensimmäistä lastaan.
Charlotte oli kansan suosiossa, toisin kuin pröystäilevään elämään taipuvainen isänsä, ja häntä kutsuttiin "kansakunnan toivoksi ja ylpeydeksi". Kun hän menehtyi viisikymmentä tuntia kestäneeseen synnytykseen, britit ilmaisivat suruaan monin tavoin.
Uv
Uv tarkoittaa seuraavia:
Kusa
thumb|125px|Kusan vaakuna. Kusa on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Etelä-Uralin länsirinteellä Kusajoen varrella 244 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupunki on Kusan piirin keskus. Sen kautta kulkee Njazepetrovskin ja Berdjaušin välinen rautatie. Asukkaita on 18 900 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1778 perustetusta rautatehtaasta. Myöhemmin siitä kehittyi tunnettu metallista valettujen taide-esineiden valmistaja. Vuonna 1943 Kusasta tuli kaupunki. Nykyään siellä toimii konepaja sekä kellojen ja laitteiden kiviä valmistava tehdas. Lähistöllä louhitaan rautamalmia ja marmoria. Kaupungissa on metallista valettuja taide-esineitä esittelevä museo.
Tanskan kuninkaallinen musiikkikonservatorio
Tanskan kuninkaallinen musiikkikonservatorio on vuonna 1867 perustettu maan vanhin konservatorio Frederiksbergissä. Sen nimi oli vuoteen 1902 saakka Kööpenhaminan musiikkikonservatorio
IRR
IRR voi tarkoittaa seuraavia:
Brasilian jääkiekkoliitto
Brasilian jääkiekkoliitto on jääkiekkoa ja rullakiekkoa Brasiliassa hallinnoiva järjestö.
Pitkäjärvi (Laitila)
Pitkäjärvi on kuivatettu järvi Varsinais-Suomessa Laitilan Kivijärven kylässä. Entinen järvi kuului Sirppujoen vesistön yläosan alueeseen. Järvi laskettiin 1800-luvulla ja nykyään se on joenrantasuota. Järvien paikalla lukee nykykartoissa edelleen Pitkäjärvi.
Brasilian jääkiekkoliitto
Jääkiekkotoiminta
Brasilia on ollut Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen jo vuodesta 1984, mutta jääkiekkoliitto perustettiin vuonna 1996. Liiton presidenttinä on toiminut Arialdo Boscolo. Nykyinen presidentti on Matheus Figueiredo.
Pitkäjärvi (Laitila)
Historiallinen maantieto
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimeksi on kirjoitettu "Kakojärvi", mikä lienee virhe. Alueella on toinen järvi, jonka nimi on Kakojärvi. Kartassa on kuvattu tilanne ennen järvenlaskua tai tilanne ensimmäisen järvenlaskun jäljiltä. Järvi ulottui etelässä nykyisen Pitkäojan mutkaan saakka ja pohjoisessa lähes kylätielle asti. Se perusteella entisen järven pituudeksi voidaan antaa noin 2,2 kilometriä. Leveyttä on vaikea arvioida Kalmbergin kartasta.
Brasilian jääkiekkoliitto
Jääkiekkotoiminta
Brasilian jääkiekkotoiminta on hiipunut sen jälkeen kun sitä aktiivisimmin vetänyt saksalaissyntyinen Erwin Dieterhofer kuoli 1990-luvulla, mutta maa maksaa Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsenmaksua edelleen. Jääkiekkoliitto järjestää kuitenkin edelleen myös kansallista jääkiekkosarjaa. Rekisteröityneitä miesjääkiekkoilijoita on tosin vain 20, eikä maassa ole tiettävästi yhtään jäähallia.
Pitkäjärvi (Laitila)
Järvenlaskun historia
Pitkäjärven laskemiseksi haettiin lupaa vuonna 1807 ja järven laskeminen toteutettiin vuonna 1816. Samassa yhteydessä laskettiin myös Malijärvi ja Kivijärvi, mikä tapahtui ennen vuotta 1819. Vuonna 1822 toimitettiin Pitkäjärven vesijättömailla pysyvä jako 13 osakkaan kesken siten, että kukin sai yhtä suuren osuuden. Toisilla järvillä vesijättö jäi yhteisomaisuudeksi.
Järvien toinen järvenlasku oli osa riitaisaa hanketta. Vuonna 1838 päättivät eräät Kivijärven kyläläiset, joka kuului tuolloin Hinnerjokeen, laskea uuden kerran Kivijärven, Malijärven ja Pitkäjärven vedenpintaa ja nyt yhteistoimin Laitilan Suontaustan ja Leinmäen kyläläisten kanssa. Muodostettiin järvenlaskuyhtiö, jonka puitteissa räjäytettiin kalliota rikki 120 kyynärän matkalta. Järvien vesi ei kuitenkaan laskenut toivotulla tavalla.
Vuonna 1841 torppari Daniel Johansson Laitilasta (nykyään Hinnerjoelta) peräsi oikeutta Pitkäjärvellä vesijättömaihin hakemuksessa, jonka hän jätti lääninkonttoriin. Samalla asialla hän oli myös Malijärven tapauksessa. Koska kaikki Kivijärven kyläläiset eivät olleet vuonna 1838 osallistuneet sopimukseen, syntyi vesijättömaista yleisempikin riita. Sitä puitiin käräjillä vuonna 1856, kun uutta järvenlaskulupaa anottiin. Päätökseksi tuli se, että laitilalaiset suljettiin pois yhtiöstä ja kaikki kivijärveläiset otettiin siihen mukaan.
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1934
Yleisluistelun maailmanmestaruudesta kilpailtiin Helsingissä 17.-18. helmikuuta 1934. Kisapaikka oli Töölön pallokenttä.
Tietomurto
Tietomurrolla tarkoitetaan oikeudetonta murtautumista tietojärjestelmään. Tietomurroissa voidaan hyödyntää teknologian haavoittuvuuksia tai käyttäjän toimia. Tietomurrot voivat kohdistua muun muassa yrityksiin tai yksityishenkilöihin.
Tietomurto rikoslaissa
Tietomurto on Suomen rikoslain 38 luvun 8 §:n mukaan rangaistava teko.
Tietomurrosta tuomitaan se, joka käyttämällä hänelle kuulumatonta käyttäjätunnusta taikka turvajärjestelyn muuten murtamalla oikeudettomasti tunkeutuu tietojärjestelmään, jossa sähköisesti tai muulla vastaavalla teknisellä keinolla käsitellään, varastoidaan tai siirretään tietoja, taikka sellaisen järjestelmän erikseen suojattuun osaan. Tietomurrosta tuomitaan myös se, joka tietojärjestelmään tai sen osaan tunkeutumatta teknisen erikoislaitteen avulla tai muuten teknisin keinoin turvajärjestelyn ohittaen, tietojärjestelmän haavoittuvuutta hyväksi käyttäen tai muuten ilmeisen vilpillisin keinoin oikeudettomasti ottaa selon tietojärjestelmässä olevasta tiedosta. Tietomurrosta tuomitaan sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi. Syyteoikeus tietomurrosta vanhentuu viidessä vuodessa. Tietomurrosta tuomitun maksettavaksi määrätään usein lisäksi huomattava vahingonkorvaus. Jo tietomurron yritys on rangaistava teko.
Jos tietomurto tehdään osana järjestäytyneen rikollisryhmän toimintaa tai erityisen suunnitelmallisesti ja tietomurto on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava törkeästä tietomurrosta sakkoon tai vankeuteen enintään kolmeksi vuodeksi.
Cimetière de Passy
Cimetière de Passy on hautausmaa Passyn kaupunginosassa Pariisissa, kuudennessatoista kaupunginosassa (arrondissement).
1800-luvun alussa kaikki Pariisin vanhat hautausmaat korvattiin uusilla. Cimetière de Montmartre perustettiin pohjoiseen, Cimetière du Père-Lachaise itään, Cimetière du Montparnasse etelään ja Cimetière de Passy kaupungin keskelle. Se avattiin vuonna 1820 kalliille alueelle lähelle Champs-Élysées'tä. Siitä tuli varakkaiden hautausmaa.
Kaunista Eiffel-tornin varjossa sijaitsevaa hautausmaata ympäröivät kastanjapuut.
Haudattuja
thumb|[[Édouard Manet'n hauta]]
Thy Disease
Thy Disease on puolalainen death metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1999 Krakovassa. Sanoitukset käsittelevät nihilismiä, apokalypsia sekä sotaa. Yhtyeen jäsenet ovat työskennelleet myös yhtyeissä Sceptic, Anal Stench ja Crionics.
Luettelo suomen kielen uudissanoista
Luettelo suomen kielen uudissanoista sisältää termejä, jotka on tietoisesti kehitetty suomen kieleen uudissanoina varsinkin 1800-luvun aikana. Osa listatuista sanoista on kuitenkin vain sanojen ensimmäisiä kirjallisia esiintymiä tai vanhan sanan käyttämistä uudessa merkityksessä, esimerkiksi oppisanana.
Uusia sanoja tarvittiin, jotta esimerkiksi lääketieteestä ja matematiikasta voitiin puhua ja kirjoittaa suomeksi. Jo aikaisempina vuosisatoina tarvittiin uudissanoja raamatunkäännöksiin, käräjille ja lakitekstien suomentamiseen. Osa sanoista on peräisin kansankielestä, jolloin kehittäjä on osannut käyttää vanhaa sanaa uudessa merkityksessä – jotkut sanat ovat sen ensiesiintymiä kirjakielessä (nimetty henkilö on vain sen ensimmäinen kirjallinen käyttäjä). Listalle on otettu enimmäkseen vain yleiskieleen vakiintuneita sanoja. Useimmat vuosikymmen-sarakkeen tiedot ovat epätarkkoja (ne on merkitty tasavuosikymmenellä, joka sekään ei ole varma).
1900-luvun kuluessa uudissanojen tarvetta lisäsivät keksinnöt ja yhteiskunnan muuttuminen. Kielenhuoltajat pyrkivät mieluummin kehittämään uusille ilmiöille uudissanan (puhelin, eduskunta, tietokone) kuin lainasanan (telefooni, parlamentti, kompuutteri). Lainasana saattoi vakiintua vastustuksesta huolimatta – esimerkiksi televisio ja läppäri.
Carl Fredrik Meinander
Carl Fredrik Waldemar Meinander (6. lokakuuta 1916 Helsinki – 23. elokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen arkeologi ja Helsingin yliopiston Suomen ja Skandinavian arkeologian professori.
Meinanderin isä oli Karl Konrad Meinander ja poikansa on professori Henrik Meinander.
Butyylikumi
thumb|Butyylikumista valmistetut suojakäsineet.
Butyylikumin valmistuksen tarveaineet saadaan maakaasusta tai maaöljyn kevyistä tislaustuotteista.
Trudshøj
Trudshøj on Skandinavian pronssikauden periodilta III oleva hautakumpu, joka sijaitsee Vordingborgin Udbyssä Skallerupin lähellä Sjællannissa Tanskassa. Seutu on merellistä seutua, ja peltoalueen mäkien huipuilta näkyy Smålandshavetin yli Falsterin ja Lollandin rannoille asti. Noin 5 kilometrin säteellä sijaitsee lähes 200 muuta hautakumpua.
Hautakumpu
Vuonna 1876 mitattiin hautakummun halkaisijaksi 31,39 metriä, vuonna 1895 mitattiin sille 37,66 metriä ja vuonna 1945 enää 30 metriä. Myös kummun korkeudeksi on saatu erilaisia arvoja. Ne ovat vastaavassa järjestyksessä 6,27 metriä, 7,53 metriä ja 6 metriä.
Dehn-Nielsen mainitsee kirjassaan, että hautakumpu olisi ollut aikanaan 9,5 metriä korkea. Yleensä ilmoitetaan kuitenkin maltillisia lukemia, kuten esimerkiksi 44 metriä halkaisijaltaan ja 7,5 metriä korkeutena. Totuutta ei koskaan saada tietää. Kuten hyvin monille hautakummuille on käynyt, on tämäkin kumpu kaivettu sisältämänsä maa-aineksen vuoksi. Silti ei voi olla huomaamatta, että hautakumpu on ollut tavallista suurempi.
Historiaa
Keväällä 1895 kaivoi omistaja hautakummusta maata ja silloin hän löysi romahtaneen kivipaasiarkun jäänteet, jossa oli pronssiesineitä. Hän ilmoitti löydöstään Kansallismuseolle. Vuonna 1895 tuli G. Sarauw Kansallismuseosta tutkimaan Trudshøjstä löytyviä muita jäänteitä ja samalla dokumentoimaan löytöpaikan. Hän näki jo puoliksi kaivetun hautakummun ja keräsi keräsi talteen vainajan henkilökohtaiset hauta-antimet ja vaunun sirpaleet. Hautakumpu rauhoitettiin vuoden 1937 lain avulla, mutta kummun jäänteitä ei ole tutkittu.
Arkkuhauta
Kun hautakummun omistaja kaivoi kumpua, hän pääsi kummun keskivaiheille. Siellä hän törmäsi kaksi metriä korkeaan kivilatomukseen, jonka alta löytyi jänteet noin 4 metriä pitkästä paasiarkusta. Alueen kummassakin päässä sijaitsi pystyssä leveät kivipaadet. Omistaja tyhjensi tämän kivisen arkun hautamateriaalista ilman Kansallismuseon henkilöiden läsnäoloa. Hauta sisälsi pronssista valmistetun Skallerupin vaunun jäännökset. Lisäksi löytyi vainajalle kuuluneita henkilökohtaisia esineitä: kultainen käsirengas, partaveitsi, jossa on hevosenpääkahva, pronssiveitsi, pinsetit ja pronssimiekka, jossa oli ollut orgaaninen kahva. Muista esineistä oli jäljellä pelkkiä katkelmia. Vainajasta oli jäljellä vain hammas ja luunpalanen. Vainajan vaatteista löytyi vain kankaanpalanen. Muita esineitä edustivat palanen nahkaa, sarven kappale ja puunkappale. Tutkijat ovat varsin yksimielisiä, että haudattu vainaja oli sukupuoleltaan mies. Esineet oli ajoitettu pronssikaudelle Monteliuksen periodille III, joka vastaa kalenterivuosina 1300–1100 eaa.
Hauta-arkku muodostui kivillä rajatusta alueesta. Kivet oli ilmeisesti ladottu nojaamaan joko tammiarkkuun, kuten tehtiin yleisesti vielä sata vuotta aiemmin, tai sitten lauta-arkkuun. Arkusta ei ole maatuessaan jäänyt jäljelle arvioinnin kannalta mitään hyödyllistä. Tiedetään kuitenkin, että se oli valmistettu tammesta. Arkku oli ilmeisesti asetettu pieneen syvennykseen maanpinnassa. Sitten arkku tuettiin kummaltakin sivulta toista metriä korkealla kivilatomuksella. Arkun kumpaankin päähän nostettiin vielä metrin korkeat paadet. Tähän arkkuun koottiin vainajan palaneet luut ja ne laitettiin Skallerupin vaunuun. Vaunu oli sijoitettuna itäpäähän hautaa. Keskelle hauta-aluetta oli auki levitettynä lehmännahka, jonka päällä sijaitsi kultainen rengas, pronssimiekka haudan suuntaisena ja muut tavarat. Vaikka hauta-alueen peittämisestä ei löytynyt havaintoja, on sillä todennäköisesti ollut kate. Kate on myöhemmin romahtanut alas ja murskannut allensa kaiken haudassa olevan ja erityisesti vaunun.
Lähteet
55.06583°N, 11.93889°W
Tampere-talo
Tampere-talo on Tampereen Sorsapuistossa sijaitseva Pohjoismaiden suurin konsertti- ja kongressikeskus. Rakennus on otettu käyttöön vuonna 1990, ja sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Sakari Aartelo ja Esa Piironen. Salien akustiikkasuunnittelusta on vastannut Alpo Halme. Taloon valmistui vuonna 2016 uusi laajennusosa.
Tampere-talossa on vuosittain satoja tapahtumia, konsertteja, kokouksia ja muita tilaisuuksia. Siellä toimivat muun muassa Tampere Filharmonia ja Muumimuseo. Talossa järjestettiin presidentin itsenäisyyspäivän juhlavastaanotto vuonna 2013.
pienoiskuva|Pilarien reunustama pääsisäänkäynti.
Historiaa
Konsertti- ja kulttuuritalon tarpeellisuudesta oli keskusteltu Tampereella jo 1930-luvulla, mutta vasta 1970-luvulla rakennushanke sisällytettiin kaupungin toiminta- ja taloussuunnitelmiin. Projektin edetessä talon käyttötarkoitus laajeni huomattavasti, ja vuonna 1982 järjestettiin arkkitehtuurikilpailu Pohjoismaiden suurimmasta konsertti- ja kongressitalosta. Sille oli varattu paikka tontilta, jossa oli toiminut teurastamo vuosina 1910–1962 ja eläintarha vuosina 1964–1972.
Arkkitehtuurikilpailun voittivat Sakari Aartelo ja Esa Piironen ehdotuksellaan ”Tehtaan pilli”. Rakennustöiden jo käynnistyttyä suunnitelmia muokattiin ja kokonaisuuteen päätettiin lisätä myös itäinen näyttelytila (Sorsapuistosali).
Tampere-talon ensimmäinen konsertti järjestettiin Isossa salissa 19. helmikuuta 1990. Esiintyjänä oli Juice Leskinen, joka juhli samana päivänä 40-vuotissyntymäpäiväänsä. Talon rakentaminen oli vielä kesken, joten virallisia avajaisia vietettiin vasta seuraavana syksynä. Vihkiäistilaisuudessa 29. syyskuuta 1990 olivat läsnä tasavallan presidentti Mauno Koivisto ja rouva Tellervo Koivisto. Esiintyjänä nähtiin musiikkikomiikan tähti Victor Borge.
Ison salin esiintymislava on ollut vuosien varrella monenlaisessa käytössä; se on saanut kaksi kertaa jopa jääpeitteen, kun ohjelmassa on ollut jääbalettia. Tampere-talon suurimpiin tuotantoihin on lukeutunut Laura Pausinin konsertti (2005), jota varten laulaja toi mukanaan 12 kiertuerekkaa.
Vuonna 2013 tasavallan presidentti Sauli Niinistö ja rouva Jenni Haukio järjestivät itsenäisyyspäivän juhlavastaanoton Tampere-talossa, sillä Presidentinlinna oli tuolloin remontissa. Presidentinkanslian mukaan tilaisuus päätettiin pitää Tampereella, koska sinne oli helppo saapua eri puolilta Suomea. Kutsuvieraina nähtiin sinä vuonna erityisesti maakuntien edustajia. Illan ohjelmaan kuului vastaanoton lisäksi Tampere Filharmonian konsertti, jossa esiintyivät solisteina Vesa-Matti Loiri, Soile Isokoski, Maria Ylipää ja Waltteri Torikka. Juhlat televisioitiin suorana lähetyksenä, ja parhaimmillaan niitä seurasi yli kaksi miljoonaa katsojaa.
Tampere-talon kävijäennätys tehtiin vuonna 2018, jolloin rakennuksessa vieraili yhteensä 605 500 kävijää. Kaiken kaikkiaan Tampere-talossa on sen olemassaolon aikana käynyt yli 9,5 miljoonaa ihmistä.
Arkkitehtuuri
pienoiskuva|Talon ravintolatiloja. pienoiskuva|Talvipuutarha.
Tampere-taloa voidaan pitää postmodernin ajan arkkitehtuurina, sillä rakennus on kovin moni-ilmeinen. Siinä on yhdistetty pyöreitä ja suorakulmaisia muotoja sekä erilaisia rakennusmateriaaleja. Julkisivu koostuu vaihtelevan kokoisista ja sävyisistä kaakelilaatoista, metallilevyistä sekä lasivitriineistä. Yliopistonkadun varrella sijaitsevaa pääsisäänkäyntiä reunustavat pilarit, joiden yläpuolelle sijoittuu talon putkimainen toimistosiipi. Rakennuksen sisällä kulkee katua muistuttava suoraviivainen tila, joka kiiltävine teräs- ja kivipintoineen muodostaa vastakohdan salien veistokselliselle puuverhoukselle. Aulatiloista ja lämpiöistä avautuu lasivitriinien kautta näkymä Sorsapuistoon.
Rakennuksessa näkyy niin sanottu laivaestetiikka, joka oli Tampere-talon suunnittelun aikaan vallinnut arkkitehtuuritrendi. Talo tuo mieleen sisämaahan ajautuneen valtamerialuksen. Tampere-talon eräs esikuva on ollut Sydneyn oopperatalo (1973), ja rakennusten julkisivulaatat ovat peräisin samasta tehtaasta. Laatat ovat hyvin tyypillinen 1980-luvun materiaalivalinta, ja Tampere-talossa käytetty pastellinsininen sävy on niin ikään aikakaudelle ominainen väri.
Vuonna 2017 avatun Muumimuseon näyttelytilat poikkeavat tunnelmaltaan Tampere-talon muista tiloista, ja ne on suunnitellut arkkitehti Taina Väisänen. Sisustuksessa on käytetty samoja sinisen, vihreän ja liilan sävyjä, joita esiintyy Tove Janssonin alkuperäistaiteessa. Museossa on hämärää, koska kova valo vahingoittaisi herkkiä taideteoksia.
Remontit ja laajennus
pienoiskuva|Laajennusosa Sorsapuiston puolelta nähtynä. Tampere-taloon on tehty pienehköjä laajennuksia ja julkisivumuutoksia vuosina 2005 ja 2007. Vuonna 2015 aloitettiin suuri, yli 20 miljoonaa euroa maksanut remontti- ja laajennushanke, jossa tavoitteena oli tehdä talosta houkuttelevampi kokous- ja tapahtumapaikka. Entisten Rondo- ja Studio-salien paikalle päätettiin rakentaa pysyvät tilat Muumimuseolle. Rondo ja Studio korvattiin puolestaan uusilla Maestro-, Duetto- ja Riffi-tapahtumatiloilla, joita varten rakennukseen tehtiin lisäosa. Remontin yhteydessä myös talon aulatiloja ja ravintolapalveluja uudistettiin.
Tampere-talon laajennusosa tapahtumatiloineen saatiin käyttöön vuonna 2016, ja Muumimuseo valmistui kesällä 2017. Tampereen kaupunki ei kuitenkaan ollut kaikilta osin tyytyväinen rakennustyön laatuun. Virheitä havaittiin muun muassa lisärakennuksen julkisivuritilässä, maalipinnoissa, lattioissa ja katsomorakenteissa. Urakoitsijana toiminut Jatke Oy oli kaupungin mielestä epäonnistunut ja jäänyt jälkeen aikataulusta. Urakoitsija taas syytti kaupunkia hankkeen huonosta suunnittelusta, sillä esimerkiksi arkkitehtitoimistoa oli vaihdettu kesken projektin. Kaupunki palkkasi kesällä 2017 uuden urakoitsijan korjaamaan puutteita, ja jälkityöt jatkuivat vielä vuonna 2018.
Madonreikä
thumb|Madonreikä mahdollistaisi nopean siirtymisen kahden kaukaisenkin [[Avaruus|avaruuden sijainnin välillä.]] Madonreikä on hypoteettinen aika-avaruuden topologinen ominaisuus. Yksinkertaisesti ilmaistuna kyse on mustan aukon suomasta ”oikopolusta”; madonreikä mahdollistaisi valoa nopeamman siirtymisen kahden toisistaan kaukana olevan pisteen välillä. Madonreiällä on ainakin kaksi suuta, jotka yhtyvät yhteen tunneliin. Ainetta voi kulkea suuaukosta toiseen menemällä tunnelin läpi.
Tampere-talo
Tampere-talo yrityksenä
Tampere-talo Oy on vuonna 1987 perustettu osakeyhtiö, jonka ainoa osakkeenomistaja on Tampereen kaupunki. Yhtiön toimitusjohtaja on vuodesta 2012 lähtien ollut Paulina Ahokas. Aiemmin Tampere-taloa ovat johtaneet Carl Öhman (1988–1997), Kaarina Suonio (1997–2004) ja Kalervo Kummola (2004–2012).
Madonreikä
Madonreiän nimi tulee seuraavasta analogiasta, jota käytetään ilmiön selittämiseen: kuvittele, että maailmankaikkeus on omenan kuori ja mato kulkee sen pinnalla. Matka omenan toiselle puolelle on puolet omenan kehästä, jos mato pysyy omenan pinnalla, mutta jos se kaivautuu omenan läpi, matka on huomattavasti lyhyempi.
Tampere-talo
Tampere-talo yrityksenä
Tampere-talon liikevaihto ja muut tuotot olivat vuonna 2018 yhteensä 18,9 miljoonaa euroa.
Madonreikä
Teoreettiset perusteet
Madonreiät ovat mahdollisia yleisen suhteellisuusteorian mukaan. Jokainen yleisen suhteellisuusteorian ratkaisu, jossa madonreiät ovat mahdollisia, vaatii myös eksoottisen aineen olemassaoloa. Tällä teoreettisella aineella olisi negatiivinen energiatiheys. Toisaalta ei ole voitu matemaattisesti osoittaa, että tämä olisi ehdoton vaatimus madonreikien olemassaololle. Eksoottisen aineen olemattomuutta ei myöskään ole voitu todistaa. Koska kvanttigravitaation teoria ei ole vielä valmis, asiaan ei voi toistaiseksi ottaa tieteellisesti kantaa.
Mannerjalusta
thumb|350px|Mannerjalustat turkoosilla Mannerjalusta eli mannermaajalusta on mantereita ympäröivä, yleensä matalan meren vyöhyke.
Tampere-talo
Konsertti- ja kokoustilat
pienoiskuva|Näkymä Isosta salista.
Mannerjalusta
Topografia
thumb|350px|Vasemmalta alkaen: [[rannikko, mannerjalusta, mannerrinne, mannernousu ja meri.]] Mannerjalusta päättyy yleensä jyrkkenevään rinteeseen, mannerrinteeseen, joka päättyy syvän meren tasankoon.
Madonreikä
Schwarzschildin madonreikä
Lorentzin madonreikä, joka tunnetaan myös Schwarzschildin madonreikänä ja Einsteinin-Rosenin siltana, on tietynlainen tunneli valkoisen aukon ja mustan aukon välillä. Tunnelin löysivät Albert Einstein ja Nathan Rosen. Tulokset julkaistiin vuonna 1935. Robert Fuller ja John Wheeler osoittivat vuonna 1962 tämäntyyppisten madonreikien olevan epävakaita, eivätkä ne kestäisi kauan syntymisensä jälkeen.
Tampere-talo
Marriott-hotelli
pienoiskuva|Hotelli Marriott vastavalmistuneena. Tampere-talon yhteyteen avattiin vuoden 2020 alussa Marriott-ketjun hotelli Courtyard by Marriott Tampere City. Hotellirakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto ALA, ja siinä on 11 kerrosta ja 229 huonetta. Hotellista pääsee kulkemaan Tampere-talon aulaan yhdyskäytävää pitkin.
Arecibo-viesti
Arecibo-viesti (engl. Arecibo Message) on Arecibon radioteleskooppilla avaruuteen lähetetty viesti maan ulkopuolisen älyn etsimiseen ja tiedottamaan maan elämän olemassaolosta. Viesti lähetettiin 16. marraskuuta 1974 kohti M13-tähtijoukkoa. Käytännössä katsoen vastauksen saaminen kestäisi ainakin 50 000 vuotta (25 000 suuntaansa), jos joku vastaisi viestiin. On kuitenkin huomioitava, että kohde on jo ehtinyt liikkua paikaltaan tuolloin. Radiosignaalin kokonaispituus on noin 3 minuuttia. Avattuna (ks. kuva) viestin pituus on 73 ruutua ja leveys 23 ruutua. Molemmat luvut ovat alkulukuja.
Tampere-talo
Marriott-hotelli
Hotellirakennuksen tontteineen omistaa työeläkevakuuttaja Keva. Tampereen kaupunki myi Kevalle tontin Tampere-talon piha-alueelta 3,4 miljoonalla eurolla vuonna 2017. Rakentaminen aloitettiin toukokuussa 2018, ja rakennustöistä vastasi SRV.
Mannerjalusta
Topografia
Mannerrinteen kaltevuuskulma on keskimäärin kolme astetta, mutta vaihtelee noin yhden ja kymmenen asteen välillä. Rinteissä on myös paljon kanjoneita.
Arecibo-viesti
Viesti koostuu mm. seuraavista osista:
Mannerjalusta
Geografiset ominaisuudet
Jalustojen koko vaihtelee huomattavasti. On alueita, joilla ei ole mannerjalustaa käytännössä lainkaan, vaan syvän meren tasanko alkaa käytännössä heti. Alueet ovat yleensä kahden mannerlaatan törmäysvyöhykkeessä, esimerkiksi Chilen rannikko. Mannerjalustoista suurin, Siperian mannerjalusta, ulottuu mantereelta noin 1 500 kilometrin etäisyydelle. Suuria mannerjalustojen päällä sijaitsevia meriä ovat muun muassa Pohjanmeri, Etelä-Kiinan meri ja Persianlahti. Mannerjalustat yltävät keskimäärin 80 kilometrin päähän mantereista. Mannerjalustojen syvyydet vaihtelevat, mutta pääasiallisesti ne ovat alle 150 metrin syvyisiä. Jalustan kaltevuuskulma on hyvin loiva, noin puoli astetta.
Sedimentit
Mannerjalustat ovat sedimenttien peitossa. Vain 30–40 prosenttia sedimenteistä on jokien tuomia. Loppu on jäännöstä viime jääkaudesta. Sedimentit kasaantuvat keskimäärin 30 senttimetriä tuhannessa vuodessa, vaihteluvälin ollessa 15–40 senttimetriä.
Käyttö
Öljy-yhtiöt kiinnostuivat mannerjalustoista sen jälkeen, kun mantereiden öljy- ja kaasuesiintymät olivat tutkittu, ja siinä vaiheessa mannerjalusta-alueet jaettiin sopimuksin. Barentsinmeren mannerjalusta-alue on kuitenkin yhä tutkimatta, koska on epäselvää, kuuluuko se Norjalle vai Venäjälle.
Arecibo-viesti
Luvut 1–10
Osa 1 — Luvut 1–10|right
Luvut 1–10 on kirjoitettu binäärilukuina niin, että alin merkki ilmaisee luvun alkamista (kaaviossa X). Ylemmillä riveillä valkoiset ruudut vastaavat ykkösiä, mustat nollia. Luvut 8-10 on jouduttu kirjoittamaan eri tavalla kuin muut luvut sijoittamalla lukua 8 (=23 vastaava ruutu viereiseen sarakkeeseen. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  10 -- 0 0 0 1 1 1 1 00 00 00 0 1 1 0 0 1 1 00 00 10 1 0 1 0 1 0 1 01 11 01 X X X X X X X X  X  X
DNA:ssa esiintyvät alkuaineet
H C N O P 1 6 7 8 15 -- 0 0 0 1 1 0 1 1 0 1 0 1 1 0 1 1 0 1 0 1 X X X X X
Numerot 1, 6, 7, 8, ja 15 osoittavat vedyn (H), hiilen (C), typen (N), hapen (O), ja fosforin (P) järjestysluvut kirjoitettuina edellä selitetyllä tavalla binäärilukuina. DNA koostuu näistä alkuaineista.
Nukleotidit
DNA:n nukleotidit koostuvat fosfaatista, deoksiriboosista ja jostakin orgaanisesta emäksestä, joita ovat adeniini, tymiini, sytosiini ja guaniini. Kaavioilla on osoitettu, mitä edellä luetelluista alkuaineista ne sisältävä ja kuinka monta atomia molekyylissä.
Esimerkiksi kuvan vasemmassa ja oikeassa yläkulmassa on deoksiriboosi (C5H7O), jonka kaava on luettava näin:
11000 10000 11010 XXXXX - 75010
eli 7 vetyatomia, 5 hiiliatomia, 0 typpiatomia, 1 happiatomi, ja 0 fosforiatomia.
Kaksoiskierre
11 11 11 11 11 01 11 11 01 11 01 11 10 11 11 01 X
11111111 11110111 11111011 01011110 (binaari) = 4 294 441 822 (desimaali)
Aurinkokunta
thumb|Aurinkokunta. Aurinko vasemmalla. Maa on kolmas. Aurinkokunta-osio esittelee aurinkokunnan keskeiset kappaleet. Vasemmalta oikealle ovat Aurinko, Merkurius, Venus, Maa, Mars, Jupiter, Saturnus, Uranus, Neptunus ja Pluto (Plutoa ei kuitenkaan enää nykyään lasketa aurinkokunnan planeetaksi). Maata vastaava merkki on sijoitettu muita ylemmäksi ja ihmishahmon kohdalle osoittamaan, millä planeetalla ihmiset asuvat.
Punka-Heikki
Henrik (Heikki) Johan Kuosmanen eli Punka-Heikki (1861 – 1924) oli suomalainen Nilsiässä Pohjois-Savossa elänyt rikollinen.
HMS Sluys
HMS Sluys (viirinumero D60) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Battle-luokan hävittäjä, joka valmistui toisen maailmansodan päätyttyä.
Punka-Heikki
Heikki Kuosmasen vanhemmat olivat Juho Kuosmanen (1837–1920) ja Riitta Markkanen (1839–1914). Hän oli naimisissa Roosa Josefina Rökmanin (s. 1866) kanssa. Heillä oli seitsemän lasta.
HMS Sluys
Palvelus
Alus myytiin 1967 Iranille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Artemiz (runkonumero D-5). Alus nimettiin uudelleen Damavandiksi.
Punka-Heikki
Suomen sisällissodan aikana Punka-Heikki esiintyi tilanteen mukaan joko punaisena tai valkoisena. Hänellä oli lukuisia vihamiehiä ja lopulta hänet ammuttiin 1924, tekijää tai tekijöitä ei koskaan saatu selville.
Kirjailija Matti Pajula on kirjoittanut Punka-Heikistä näytelmän Punka - väärä mies, joka esitettiin 2004.
Kaarnapaju
Ulkonäkö ja koko
thumb|left|240px|Lehdet ja norkot. thumb|240px|Kaarna. thumb|240px|Nuori oksa. Kaarnapaju on nopeakasvuinen, kesävihanta puu, joka voi kasvaa jopa 30 metrin korkuiseksi ja rungoltaan yhden metrin paksuiseksi. Sen paksu, turpea pääjuuri kasvaa alaspäin samaan tapaan kuin porkkanalla ja voi ulottua jopa kolmen metrin syvyyteen. Pääjuuresta haarautuu 30–40 cm syvyydessä useita ankkurinmuotoisia sivujuuria, jotka kiinnittävät puun lujasti maaperään. Runkoa peittää ruskeanharmaa kaarna, joka alkaa tummeta ja hilseillä puun vanhetessa. Latvus on nuorilla yksilöillä kartiomainen, mutta muuttuu iän myötä pyöreämmäksi. Oksat ovat kaljuja, vahapintaisia ja punertavankeltaisia tai purppuranpunaisia.
Kaarnapajun lehdet ovat harmaanvihreitä, ruodillisia ja pitkänomaisia tai suikeita. Lehtilapa on 5–8 cm pitkä, 1,5–2,3 cm leveä, pitkäsuippuinen ja suippotyvinen. Lehtilaita on hienosahainen tai lähes ehyt. Lapa on molemmin puolin kalju ja alapuolelta usein vahapintainen. Silmut ovat litteän munan muotoisia ja kiiltäviä.
Kuten muut pajukasvit, kaarnapaju on kaksikotinen eli sen hede- ja emikukat ovat eri yksilöissä. Pitkänomaiset, veltto- ja kaljulapakkoiset kukinnot eli norkot avautuvat toukokuussa. Hedenorkot ovat noin 1–3 cm pitkiä ja riippuvia, eminorkot hieman pienempiä ja pystympiä. Norkkosuomut ovat nukkalaitaisia, alapuolelta kaljuja ja munan- tai soikeanmuotoisia. Eminorkoista suomut varisevat aikaisin pois mutta hedenorkoissa ne säilyvät pitkään. Hedekukat ovat piilossa norkkosuomujen alla. Jokaisessa kukassa on viisi hedettä, jotka ovat kiinnittyneet palholla norkkosuomun tyveen. Heteiden päässä on keltainen, kalju ponsi, jossa kasvin siitepöly kehittyy. Emikukissa on kaksi kaksiliuskaista luottia ja joskus yksi tai kaksi pientä mesiäistä – yleensä mesiäiset puuttuvat kuitenkin kokonaan. Lieriömäinen tai lähes munanmuotoinen sikiäin on kiinnittynyt emikukkaan lyhyellä varrella.
Toisin kuin pajut, kaarnapaju on tuulipölytteinen. Sen siemenkodat kypsyvät kesäkuussa pian pölytyksen jälkeen ja halkeavat heinä–elokuussa, jolloin valkohaituvaiset siemenet vapautuvat ja leviävät puun ympäristöön. .
Levinneisyys
Kaarnapaju kasvaa luonnonvaraisena Koillis-Aasiassa hyvin laajalla vyöhykkeellä, joka ulottuu Honshun subtrooppisista lehtimetsistä Siperian karuille tundrille. Levinneisyysalue käsittää Baikaljärven ja Lenajoen itäpuoliset osat Itä-Siperiasta, lähes koko Venäjän kaukoidän (mukaan lukien Sahalinin saaren ja Kamtšatkan niemimaan), Mantšurian, Korean niemimaan koillisosat sekä Hokkaidon ja Honshun saaret Japanissa.
Elinympäristö
Kaarnapaju menestyy 300–1 000 metrin korkeudessa virtaavien vesien hiekka- ja sorarannoilla, jonne se muodostaa 30–100 puun metsiköitä. Lajin olemassaolo on vaarantunut elinympäristön kaventumisen vuoksi.
They Might Be Giants
thumb|They Might Be Giants esiintymässä vuonna 2010. thumb|Yhtyeen perustajat [[John Linnell (vas.) ja John Flansburgh vuonna 2015.]] They Might Be Giants on vuonna 1982 perustettu yhdysvaltalainen vaihtoehtorockyhtye. Alkujaan yhtye oli John Flansburghin ja John Linnellin muodostama duo. Nykyään yhtyeessä toimivat heidän lisäkseen Marty Beller, Dan Miller ja Danny Weinkauf. Yhtyeen ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1986. Yhtye on julkaissut tähän mennessä toistakymmentä studioalbumia sekä useita singlejä, kokoelmalevyjä, livelevyjä, EP-levyjä ja musiikkivideoita.
Yhtye otti nimensä elokuvasta Ollaanpa jättiläisiä (They Might Be Giants, 1971). Veljemme on nero -televisiosarja käytti teemanaan They Might Be Giantsin kappaletta ”Boss of Me”. Kappale toi yhtyeelle Grammy-palkinnon vuonna 2002.
Kaarnapaju
Käyttö
Koillis-Aasian alkuperäiskansat ovat jo kauan käyttäneet kaarnapajua rakentaessaan siltoja, asumuksia ja veneitä sekä valmistaessaan erilaisia käyttöesineitä, kuten sandaaleja, puukenkiä ja köysiä. Kaarnapajulla on taloudellista merkitystä myös peurankasvattajille, sillä lumen alle hautautuneet lehdet ovat peuroille tärkeä talviajan ravinnonlähde.
Evert Roos
Evert Roos (2. maaliskuuta 1876 Lappträsk – 17. joulukuuta 1933 Porvoo) oli suomalainen museon intendentti ja taidemaalari.
Roos opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1893–1896, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1896–1899 ja ulkomailla Peder Severin Krøyerin johdolla Kööpenhaminassa sekä tanskalaisen Christian Zahrtmanin maalarisiirtolassa Civita d’Antinon vuoristokylässä Abruzzon alueella Italiassa 1906–1909. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1900, 1901, 1906, 1907, 1908, 1909, 1911, 1913 ja 1916 sekä oli edustettuna vielä vuoden 1954 näyttelyssä. Roosin töitä oli esillä myös Tukholmassa 1929. Roos toimi Porvoon museon intendenttinä 1923–1933 (osa-aikaisena jo vuodesta 1919) ja hän perusti museon Albert Edelfelt-huoneet. Hän oli myös vuonna 1925 Porvoon museon osastoksi avatun Ville Vallgren -museon järjestäjänä.
Time (The Alan Parsons Projectin kappale)
Time on englantilaisen rockyhtye The Alan Parsons Projectin kappale vuonna 1980 julkaistulta albumilta The Turn of a Friendly Card. Hidastempoinen ja haikea balladi oli ensimmäinen The Alan Parsons Projectin kappale, jonka perustajajäsen Eric Woolfson lauloi.
”Time” julkaistiin singlenä vuonna 1981. Kappale menestyi listoilla hyvin ja siitä muodostui eräs yhtyeen suurimmista hiteistä. Billboardin Hot 100 -listalla kappale oli parhaimillaan sijalla 15 ja Cash Boxin listalla sijalla 14. Billboardin mukaan kappale oli koko vuoden 48. suosituin single ja Cash Boxin mukaan 94. suosituin.
Taustaa
”Time” merkittiin muiden The Alan Parsons Projectin kappaleiden tavoin yhtyeen keulahahmojen Eric Woolfsonin ja Alan Parsonsin kirjoittamaksi. Se oli ensimmäinen kappale, jonka Woolfson myös lauloi; aiemmin yhtye oli käyttänyt vierailevia laulajia. Woolfson: ”Löysimme itsemme Pariisista eikä muita laulajia ollut saatavilla. Suostuttelin Alanin antamaan minulle mahdollisuuden sillä ymmärryksellä, että jos hän ei pitäisi lopputuloksesta, hän voisi myöhemmin korvata sen uudella lauluraidalla.”
Laulajaksi pääseminen merkitsi Woolfsonin pitkäaikaisen toiveen toteutumista, ja hän lauloi myös yhtyeen myöhemmät hitit ”Eye in the Sky” ja ”Don’t Answer Me”. Parsons: ”Pitkään työnsin [Woolfsonin] syrjään, vaikka hän lauloikin aina demoversioilla. Ajattelin, ettei hänen pitäisi laulaa [The Alan Parsons] Projectin kappaleita, mutta hän puhui minut ympäri. Selvästikin olin väärässä, sillä siitä eteenpäin hän lauloi kaikki isot hitit.”
Arvioita
AllMusic-sivuston Mike DeGagnen mukaan ”Time” on samoihin aikoihin singlenä julkaistun ”Games People Playn” ohella The Alan Parsons Projectin koko tuotannon paras kappale. Myös Classic Rock Review -sivustolla Ric Albano kehuu ”yhtyeen parhaisiin balladeihin” lukeutuvaa kappaletta.
ProgArchives-sivustolla Bob Moore huomauttaa ”Timen” muistuttavan Pink Floydin samannimistä kappaletta, jota Parsons oli ollut äänittämässä.
Wear OS
Wear OS on Googlen luoma käyttöjärjestelmä älykelloille. Se julkistettiin Android Wear -nimellä 18. maaliskuuta 2014. Wear OS -kelloihin voi ladata ohjelmia Google Playsta. Canalysin raportin mukaan silloisia Android Wear -laitteita myytiin 2014 noin 720 000 kappaletta, mikä vastaa kuuttatoista prosenttia puettavien laitteiden vuoden kokonaismyyntimäärästä.
Käyttö
Wear OS -laitteet ovat yhteensopivia Android-laitteiden kanssa. Lisäksi on huhuttu, että Google on kehittämässä Wear OS:iin yhteensopivuutta iPhonejen kanssa. Wear OS -kellot yhdistetään puhelimeen Wi-Fi-verkolla tai Bluetoothilla.
Wear OS -kellot vastaanottavat ilmoituksia puhelimesta ja seuraavat käyttäjän aktiivisuutta. Kellossa on Google Now -palvelu, joka aktivoituu "Okay Google" -komennolla. Se osaa vastata käyttäjän kysymyksiin ja toimii kauko-ohjaimena muille laitteilla.
Helmikuussa 2017 julkaistun Wear OS 2.0 -päivityksen myötä Wear OS:ia käyttävistä älykelloista tuli vähemmän älypuhelimista riippuvaisia. Päivityksen myötä älykelloihin tuli oma Google Play -sovelluskauppa, tuki Google Pay -maksuille ja Google Assistant.
Michelle Gomez
Michelle Gomez (s. 23. marraskuuta 1966 Glasgow, Skotlanti), on skotlantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa komediarooleissa.
Gomez opiskeli näyttelijäksi Glasgow'ssa. Hänen ensimmäinen suuri roolinsa oli Irvine Welshin teokseen perustuvan näytelmän Trainspotting neljä naisroolia Glasgow Citizens Theatren tuotannossa 1990-luvun puolivälissä. Gomez tapasi näytelmää tehdessään myös tulevan aviomiehensä näyttelijä Jack Davenportin. , jonka kanssa hän on ollut naimisissa vuodesta 2000 ja heillä on vuonna 2010 syntynyt poika.
Sinikka Siekkinen
Siekkiselle myönnettiin vuonna 2006 valtion journalistipalkinto pitkästä ja merkittävästä journalistisesta urasta. Perusteluissa sanotaan Siekkisen koko uransa ajan puolustaneen rohkeasti sukupuolten välistä tasa-arvoa ja nostaneen esiin havaitsemiaan epäkohtia.