cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Plutarkhos
Metafysiikka
Plutarkhos oli laaja-alaisesti kiinnostunut eri filosofisista kysymyksistä, jotka nousevat esille Platonin dialogeissa. Hänen näkemystensä keskiössä oli kuitenkin Platonin Timaios-dialogi ja sen kuvaama metafysiikka, joka vaikutti pitkälti siihen, kuinka hän ymmärsi Platonin ajattelun kokonaisuuden. Hän katsoi sen selittävän asioiden perimmäiset syyt, sekä pelkästään järjellä käsitettävien syiden ja niiden aistein havaittavissa olevien seurausten väliset suhteet. Plutarkhos tulkitsi Timaiosta kirjaimellisesti, ja katsoi maailmassa vaikuttavan kaksi perusprinsiippiä, jotka ovat luojajumala ja määräämätön dyadi.
Plutarkhos käsitteli aihetta erityisesti tutkielmassa Sielun syntymisestä Timaioksessa. Jumala vastasi maailmassa olevasta järjestyksestä ja järjellisyydestä, ja loi järjestyksen järjellisen maailmansielun kautta. Dyadi vastasi epäjärjestyksestä ja toimi epäjärjellisen maailmansielun kautta. Nämä kaksi maailmansielua olivat sama sielu, joka oli ensin, ennen luomista, epäjärjellinen, mutta tuli järjelliseksi jumalan toiminnan kautta. Maailmansieluun jääneet epäjärjelliset ainekset olivat syynä maailmassa oleviin pahoihin asioihin. Tutkielmassaan Isiksestä ja Osiriksesta Plutarkhos esitti saman myyttinä, jossa Osiris vastasi luojajumalaa ja Isis vastaanottavaa ainetta.
Psykologia ja etiikka
Samaa dualismia Plutarkhos sovelsi psykologiassaan. Platonin tavoin hän katsoi, että ihmissielussa oli järjellinen ja epäjärjellinen osa, jotka taistelivat hallintavallasta. Hieman Platonista poiketan Plutarkhos jakoi ihmisen kolmeen osaan, jotka olivat ruumis, sielu ja järki. Hänen ajattelussaan ihmissielu, jonka alkuperä on maailmansielussa, toimii välittäjänä ruumiin ja järjen välillä ja muuttuu järjelliseksi ja hyväksi tai epäjärjelliseksi ja pahaksi sen mukaan, osallistuuko se enemmän järjen vai ruumiin toimintaan.
Vaikutus
Plutarkhoksella oli paljon vaikutusta myöhempiin platonisteihin erityisesti siinä, että hän pyrki muodostamaan kokonaisnäkemyksen Platonin teosten sisällöstä, sekä siinä, että hän korosti Timaioksen kuvaamaa metafysiikkaa.
Teokset
Plutarkhoksen teokset jaetaan nykyisin yleensä kahteen ryhmään: elämäkerrat ja muut kirjoitukset, kuten filosofiaa käsittelevät tekstit.
Elämäkerrat
pienoiskuva|upright|Kansilehti [[Kuuluisien miesten elämäkertoja|Kuuluisien miesten elämäkertojen englanninkielisestä käännöksestä vuodelta 1579.]] Plutarkhoksen kuuluisin teos on sarja elämäkertoja, joka tunnetaan nimellä Kuuluisien miesten elämäkertoja tai alun perin Rinnakkaiselämäkertoja. Siitä on säilynyt 46 elämäkertaa. Elämäkerrat on kirjoitettu pareittain, ja niissä verrataan aina yhtä kreikkalaista ja roomalaista henkilöä keskenään. Tällaisiksi pareiksi on yhdistetty esimerkiksi Aleksanteri Suuri ja Julius Caesar sekä Demosthenes ja Cicero.
Plutarkhoksen elämäkertoja ei ole tarkoitettu historiankirjoitukseksi vaan ihmisluonteen kuvauksiksi, ja ne heijastavat näin Plutarkhoksen eettistä ajattelua historiallisten henkilöiden kautta. Elämäkerrat keskittyvät kuvaamaan luonteita usein ennemmin anekdoottien kuin elämänvaiheiden yksityiskohtaisen käsittelyn kautta. Kirjallisten vapausten vuoksi niitä ei voisi edes käyttää historiana sellaisenaan, vaikka ne usein ovatkin tärkeimpiä lähteitä käsiteltyjen henkilöiden henkilöhistorioihin. Kuitenkin niitä on arvostettu kautta aikojen ennen kaikkea ikiaikaisten ihmisluonteiden kuvauksena.
Elämäkerroista on suomennettu valikoima, jossa rinnakkaiselämäkertaparit on hajotettu yksittäisiksi elämäkerroiksi. Säilyneiden Rinnakkaiselämäkertojen lisäksi Plutarkhos kirjoitti myös useita muita elämäkertoja, jotka eivät ole säilyneet nykyaikaan.
Eettiset kirjoitukset
pienoiskuva|upright|Sivu [[Moralian vuoden 1531 laitoksesta.]] Muut Plutarkhokselta säilyneet teokset on koottu kokoelmaan, joka tunnetaan yleensä latinankielisellä nimellään Moralia (kreikaksi, ”Etiikkaan liittyviä kirjoituksia”). Siihen kuuluu 78 eklektistä tutkielmaa, kirjettä ja muuta kirjoitusta monilta eri aihealueilta. Osa on käytännöllisiä filosofisia tutkielmia, osa historiallisia tutkielmia ja osa lähinnä anekdoottikokoelmia. Eettiset kirjoitukset ilmentävät Plutarkhoksen ihmisystävällistä luonteenlaatua. Teoksissa on vain vähän teoreettisempaa filosofointia. Osa kokoelmaan päätyneistä kirjoituksista on epäperäisiä, ja niiden kirjoittajasta käytetään nimitystä Pseudo-Plutarkhos.
Joitakin kokoelman tutkielmia on suomennettu. Niihin kuuluvat muun muassa kirjoitus Lihansyönnistä, joka on vanhin säilynyt antiikin teksti, jossa lihansyönnin oikeutus kyseenalaistetaan järkiperäisin perustein, sekä tutkielmat Eläinten älykkyydestä ja Mielen tyyneydestä.
Teosten historia
Plutarkhoksen teoksista on säilynyt epätäydellinen luettelo, jonka otsikko on ”Plutarkhoksen kirjojen luettelo”. Se on laitettu hänen poikansa Lampriaan nimiin. Ei ole tietoa siitä, onko luettelo todella Lampriaan tekemä, mutta ainakin on todennäköistä, että luettelo tehtiin jo antiikin aikana, sillä tällaiset teosluettelot olivat ajalle tyypillisiä.
Moralian ensimmäisen painetun laitoksen (editio princeps), kuitenkin vielä heikkolaatuisen, painoi Aldus Manutius Venetsiassa vuonna 1509. Rinnakkaiselämäkertojen ensimmäinen painettu mutta osittainen ja samoin vielä heikkolaatuinen laitos valmistui Filippo Giuntan painamana vuonna 1517. Plutarkhoksen kaikkien teosten ensimmäinen painettu laitos oli Henri Estiennen eli Henricus Stephanuksen Genevessä vuonna 1572 paimana 13-osainen laitos. Kreikankielinen teksti ja sen latinankielinen käännös painettiin Leipzigissa 12-osaisena vuosina 1774–1782. Se tunnetaan J. J. Reisken editiona, vaikka hän kuoli jo vuonna 1774.
Osaka Evessa
Osaka Evessa on japanilainen koripalloseura Osakasta. Seura pelaa nykyisin Japanin pääsarjassa, B.Leaguessa.
Historia
Seura perustettiin vuonna 2005, jolloin myös bj league perustettiin. Heti sarjan ensimmäisellä pelikaudella 2005–2006 Evessa voitti sekä runkosarjan että lopulta myös kauden mestaruuden. Myös seuraavina kahtena kautena seura voitti niin ikään runkosarjan ja kauden mestaruuden. Kausina 2008–2009 sekä 2010–2011 Evessa oli divisioonansa toinen ja eteni molempina kausina välieriin asti. Kaudella 2012–2013 Evessa sijoittui divisioonassaan seitsemänneksi, joka oli sen seurahistorian huonoin sijoitus.
Yhdistyneen kuningaskunnan vallanperimyslaki
Yhdistyneen kuningaskunnan vallanperimyslaki  vuodelta 1701 on laki, joka määrittelee, miten päätetään kuka nousee Yhdistyneen kuningaskunnan ja Kansainyhteisömaan valtionpäämieheksi. Se on osa Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden Kansainyhteisön jäsenmaiden perustuslakia.
Laki hyväksyttiin Englannin parlamentissa Vilhelm III Oranialaisen ollessa kuninkaana. Hän ja edesmennyt vaimonsa Maria II olivat lapsettomia, joten kruunun oli määrä siirtyä seuraavaksi Marian sisarelle Annalle. Annan viimeinen henkiin jäänyt lapsi kuoli vuonna 1700, ja oli epätodennäköistä että hän saisi enempää lapsia. Tuolloisen perustuslain mukaan vallanperimys päättyi Mariaan ja Annaan, joten tarvittiin uusi laki, joka huolehtisi siitä että seuraavakin hallitsija olisi vakaumukseltaan protestantti ja torjuisi syrjäytetyn Jaakko II:n ja hänen poikansa haaveet vallasta.
Uuden lain mukaan valta menisi Hannover-suvun prinsessalle Sofialle, joka oli Jaakko I:n lapsenlapsi, ja sellaisille hänen jälkeläisilleen, jotka eivät olleet katolisia eivätkä naimisissa katolisen kanssa. Lisäksi laki määritteli että on parlamentin asia päättää vallanperijästä, ei hallitsevan monarkin.
Tämä laki johti Skotlannin kuningaskunnan liittämiseen Englantiin ja Walesiin. Skotlannin parlamentti ei ollut tyytyväinen siihen, vaan vahvisti oman lain, joka antoi Skotlannille oikeuden valita eri seuraaja Skotlannin kuningatar Annalle. Tästä seurasi että Englannin parlamentti totesi että parlamentit ja valtiot on yhdistettävä ennen kuin kuningatar Anna kuolisi.
Nykyisin laista ja etenkin sen katolisuus-pykälästä käydään keskustelua. Englannin katolinen arkkipiispa on huomauttanut, että on outoa, että Prinssi William saa naida hindun tai muslimin muttei perienglantilaista katolista.
2011 perimysjärjestystä ehdotettiin muutettavaksi niin, että esikoinen perii aina huolimatta sukupuolesta. Lisäksi katolilaisen kanssa avioituminen ei enää poistaisi kruununperimyksestä. Katolinen ei kuitenkaan edelleenkään voisi olla Britannian monarkki.
Torkkelinmäki
Torkkelinmäki on osa-alue Helsingin Kalliossa. Sen virallisina rajoina ovat idässä Hämeentie, pohjoisessa Helsinginkatu, lännessä Kaarlenkatu ja etelässä Viides linja. Kuten muuallakin Kalliossa, alueen asunnot ovat pieniä, pääosaksi yksiöitä tai kaksioita.
Asukkaita tässä pienessä kaupunginosan osassa on enemmän kuin monessa pikkukaupungissa (7 172 kpl, tilanne 1.1.2015) ja työpaikkoja alue tarjoaa 1 225 hengelle (31.12.2013). Asukastiheys – yli 30 000 henkeä neliökilometrillä – on Suomen suurin ja samaa luokkaa Manhattanin kanssa. Alueen reunoilla, Hämeentien, Helsinginkadun ja Kaarlenkadun varsilla onkin varsin korkeita ja tiheään rakennettuja kerrostaloja. Näiden tiiviiseen kantakaupunkiin kuuluvien kortteleiden palvelutarjonta kahviloineen ja ravintoloineen on monipuolista.
Mäen päällä Torkkelinpuistikon ympärillä oleva Torkkelinmäen keskiosa eroaa ympäröivistä kaupunginosista täysin. Se rakennettiin vuosina 1926–1928 uusklassisen tyyliin puutarhakaupunkimaiseksi alueeksi, jossa kadut ovat kapeita ja kaarevia, eivätkä rakennukset muodosta umpikortteleita vaan sijaitsevat yleensä tontin keskellä. Usein, joskaan ei kaupungin virallisessa aluejaossa, Torkkelinmäellä tarkoitetaankin vain tätä Franzéninkadun, Torkkelinkadun ja Agricolankujan väliin jäävää arvostettua puutarhakaupunkialuetta, jota on kutsuttu myös Kallion Kaivopuistoksi ja Kallion Eiraksi. Museovirasto on määritellyt tämän Torkkelinmäen asuinalueen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Torkkelinmäen liikenneyhteydet ovat useimpina kellonaikoina erinomaiset. Alueen pikkukatuja pitkin ei kulje mikään joukkoliikennelinja, mutta Sörnäisten metroasema sijaitsee alueen koillisnurkassa ja Hakaniemen metroasema vastakkaisessa suunnassa. Hämeentietä pitkin kulkevat useimmat bussit keskustasta Helsingin ja pääkaupunkiseudun pohjois- ja koillisosiin. Myös useimmat raitiolinjat sivuavat Torkkelinmäkeä. Alueen kaikissa neljässä nurkassa on kaupunkipyöräasemat.
Torkkelinmäen puolella sijaitsevat mm. Karhupuisto ja Kallion kirjasto sekä opinahjoista mm. Kallion lukio ja Helsingin kuvataidelukio.
Liv Strömquist
pienoiskuva|Liv Strömquist kirjamessuilla Göteborgissa syyskuussa 2019 Liv Strömquist (s. 3. helmikuuta 1978) on ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä, taiteilija ja radiotoimittaja.
Useat hänen sarjakuvistaan ovat voittaneet palkintoja, niitä on käännetty lukuisille kielille ja dramatisoitu näyttämöille. Vuonna 2012 Strömquist sai Expressenin Ankan-satiiripalkinnon, vuonna 2016 hänet nimitettiin Malmön korkeakoulun kunniatohtoriksi, ja vuonna 2021 Leuvenin katolisen yliopiston kunniatohtoriksi.
Strömquist on esiintynyt televisiossa kulttuuritoimittajana, ja hänet tunnetaan myös podcasteistaan Lilla Drevet sekä En varg söker sin pod.
Ura ja elämä
Strömquist syntyi Lundissa ja eli lapsuutensa Ravlundassa Ruotsissa. Hän alkoi piirtämään sarjakuvia jo 7-8-vuotiaana. Hän suoritti valtiotieteiden tutkinnon
Hänen ensimmäinen sarjakuva-albuminsa Hundra procent fett julkaistiin vuonna 2006, ja siitä tuli välittömästi menestysteos. Hänen sarjakuviaan on julkaistu sarjakuvalehdessä Galago ja monissa sanomalehdissä kuten Dagens Nyheter, Dagens Arbete, Bang, Aftonbladet ja Ordfront Magasin.
Radio ja podcast
Vuodesta 2005 alkaen Strömquist on työskennellyt nuorten radiokanava Radio P3:ssa toimittajana ja tehnyt muun muassa satiiriset ohjelmat Tankesmedjan ja Pang Prego. Vuonna 2013 hän osallistui P1-kanavan radio-ohjelmaan Sommar.
Teatteri, elokuvat ja tv
Keväällä 2016 Strömquist tähditti SVT:n julkaisemaa ohjelmaa Liv och Horace i Europa, jossa hän matkusti yhdessä Horace Engdahlin kanssa ympäri Eurooppaa ja keskusteli eri kirjailijoiden elämistä. Syksyllä 2017 ohjelma sai jatko-osan Liv och Horace i Europa - den nya resan.
31. tammikuuta 2014 Tukholman Unga Dramaten / Elverketissä julkaistiin Ada Bergerin ohjaama näytelmä Liv Strömquist tänker på dig!, joka pohjasi Strömquistin sarjakuviin. Myöhemmin näytelmästä kuvattu versio esitettiin myös filmatisointina SVT-kanavalla. Talvella 2018 Strömquistin käsikirjoittama ja kuvittama lyhytanimaatiofilmi Fettknölen sai ensi -iltansa Sundancen elokuvajuhlilla.
Kuvataide ja muut tehtävät
Vuonna 2013 Strömquist toteutti The Knife -yhtyeen albumille Shaking the Habitual levynkansikuvan. Hän julkaisi myös taloudellista epätasa-arvoa kommentoivan sarjakuvastripin yhtyeen nettisivuille.
Strömquist työskenteli Ruotsin kulttuurineuvostossa vuonna 2013, ja hän on toiminut rauhantarkkailijana Zapatistan kansannousun aikana Meksikossa.
Ideologia ja arvot
Harri Römpötti sanoo Suomen Kuvalehden arviossaan, että Strömquist on Ruotsin feministisen sarjakuva-aallon suurin tähti. Strömquist löysi feminismin 17-vuotiaana ja sarjakuvat ilmaisuvälineekseen 25-vuotiaana. Sarjakuva tuli välineeksi kirjailijanurasta haaveilleelle Strömquistille, koska hän ei kirjailijaksi pyrkiessään löytänyt omaa ääntään.
Strömquist asettaa satiirisissa ja kantaaottavissa sarjakuvissaan normaaleina pidetyt valta-asetelmat naurunalaisiksi. Sarjakuvat sisältävät paljon tekstiä sekä lähdeviittauksia tutkimuskirjallisuuteen. Strömquistin sarjakuvien estetiikka on kömpelöä, mutta hän on vihjannut sen olevan tarkoituksenmukaista, jotta sarjakuvat olisivat helpommin lähestyttäviä.
WSC
WSC voi tarkoittaa seuraavia:
August Dufva
August Dufva (synt. n. 1888 ) oli pietarinsuomalainen sorvari, joka toimi Pietarin suomalaisen punakaartin päällikkönä ja myöhemmin Suomen sisällissodan aikana rintamakomentajana Tampereella.
Toiminta punakaartissa
Pietarin suomalainen punakaarti perustettiin lokakuun vallankumouksen jälkeen marraskuussa 1917, jolloin Dufva valittiin sen ensimmäiseksi päälliköksi. Sisällissodan sytyttyä 27. tammikuuta 1918, punakaarti lähetettiin Suomeen, missä se osallistui Hämeen rintamalla käytyihin taisteluihin. Tampereen taistelun aikana maalis–huhtikuussa punaiset jakoivat kaupungin kolmeen puolustusvyöhykkeeseen. Dufva sai komennettavakseen eteläisen rintamalohkon, johon kuului myös pääradan varsi. Läntisen päälliköksi nimitettiin Aatto Koivunen ja itäisen Jaakko Meriö.
Neuvosto-Venäjällä
Valkoisten vallattua Tampereen, Dufva pakeni huhtikuun puolivälissä Lahden, Kouvolan ja Viipurin kautta Neuvosto-Venäjälle. Hänen mukanaan pakomatkalla olivat myös Verner ja Jalmar Lehtimäki, Eino Rahja sekä Aleksanteri Vasten. Venäjälle saavuttuaan Dufva palveli brittien perustamassa Muurmannin legioonassa, jossa hän vuoden 1919 alusta toimi majuri Ronald Forbes Meiklejohnin alaisuudessa tiedustelu- ja vakoilutehtävissä päätehtävänään Suomen asioiden seuraaminen. Myöhemmin 1920-luvun alkupuolella hän vaikutti ainakin Leningradissa.
Sami Torkki
Ura
Torkki aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseurassaan Rauman Lukossa kaudella 1996–97, mutta pelasi suurimman osan tuosta kaudesta I-divisioonan Uudenkaupungin Jää-Kotkissa. Seuraavalla kaudella hän vakiinnutti nimellisesti paikkansa liigajoukkueessa, mutta varsinainen läpimurto tapahtui vasta kaudella 1998–99, kun Torkki siirtyi Kuopion KalPaan.
Tuon kauden jälkeen KalPa putosi liigasta suoraan Suomi-sarjaan ja Torkki palasi Uuteenkaupunkiin. Sieltä hänet poimi takaisin Lukkoon valmentaja Vasili Tihonov. Torkki viipyi Raumalla seuraavat kuusi kautta ja nousi joukkueen luottopelaajien joukkoon ja kaudella 2002–03 myös maajoukkueeseen. Kausi 2004–05 oli Torkin toistaiseksi paras SM-liigassa: hänelle merkittiin 52 ottelussa 39 tehopistettä ja 159 jäähyminuuttia.
Kaudelle 2005–06 Torkki siirtyi Ruotsin Elitserieniin Linköpingin joukkueeseen. Ruotsissa hän viihtyi kaksi kautta ja vaikkei juhlinutkaan pisteillä parhaiden Lukon-kausien tapaan, hän nousi suureen suosioon joukkueen fanien keskuudessa – Torkille perustettiin jopa oma fan club.
Kesällä 2007 polvileikkauksesta toipuva Torkki ei saanut uutta sopimusta Elitserienistä. Lopulta hän solmi yhden vuoden sopimuksen Tampereen Ilveksen kanssa. Seura käytti sittemmin sopimukseen sisältyneen option toisesta kaudesta, joten Torkki jatkoi Ilveksessä myös kaudella 2008–09. Torkki kärsi toisella Ilves-kaudellaankin loukkaantumisista, mikä oli osasyynä Torkin myymisessä 2009 Elitserienin MODOhon, jossa hän myös päätti uransa.
Pelitapa
Torkki oli pelaajana fyysinen ja suoraviivainen, jopa röyhkeä. Kiekonkäsittelijänä hän ei sen sijaan ollut parhaimmillaan, ja kuumaverinen pelityyli tuotti runsaasti rangaistuksia.
Lee Van Cleef
Lee Van Cleef (oik. Clarence Leroy Van Cleef Jr, 9. tammikuuta 1925 Somerville, New Jersey – 16. joulukuuta 1989 Oxnard, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hän näytteli kaikkiaan noin 90 elokuvassa, pääasiassa spagettiwesterneissä ja toimintaelokuvissa.
Elämä ja ura
Van Cleef syntyi New Jerseyssä vuonna 1925. Hänellä oli osittain hollantilaiset sukujuuret.
1980-luvulle tultaessa lännenelokuvien kulta-aika oli jo takana päin. Van Cleef kuitenkin jatkoi uraansa erilaisten toimintaelokuvien parissa. Hän muun muassa esitti pääosaa Master Ninja -nimisessä elokuvasarjassa sekä joissakin muissa toimintaelokuvissa, kuten John Carpenterin kulttimaineen saavuttaneessa klassikossa Pako New Yorkista ja Chuck Norrisin tähdittämässä The Octagon – hiljaiset tappajat -elokuvassa.
Van Cleef kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1989.
Leo Valve
Leo Valve (4. toukokuuta 1914 Helsinki – 11. joulukuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen shakkitehtävien laatija. Hän sai 7. suomalaisena kansallisen tehtävämestarin arvonimen 1945.
Elämä
Leo Erland Valve syntyi toukokuussa 1914. Hän vietti pääosan elämäänsä Helsingissä. Siviiliammatiltaan hän oli rautatievirkailija, VR:n virkamies Pasilan konepajassa. Valve aloitti shakkitehtävien laatimisen jo nuorena. Laatijana hän nousi hyvin nopeasti Suomen kansalliselle huipulle vuosien 1931–1936 välisenä aikana. Hän oli 1935 mukana perustamassa Suomen Tehtäväniekat ry:tä. Sittemmin hän toimi vuosina 1951–1952 Suomen Tehtäväniekkojen puheenjohtajana.
Vuodesta 1936 alkaen Valve piti taukoa laatimisesta. Hän osallistui kuitenkin tehtäväshakilliseen toimintaan mm. toimittamalla tehtäväpalstaa sanomalehdissä. Hän toimitti Suomen Shakin tehtäväpalstaa Osmo Kailan kanssa vuosina 1934–1939. Talvisodan syttyminen kuitenkin katkaisi Valven toimituksellisen uran. Hän palasi tehtäväshakin pariin vasta 1941, jolloin aloitti laadinnan uudelleen. Valve hoiti Suomen Shakin tehtäväshakin toimittamista yksin vuodesta 1943 aina vuoteen 1948 asti. Tästä toimesta hän siirtyi Helsingin Sanomien tehtäväpalstan toimittajaksi vuosiksi 1948–1952. Hän ehti ennen kuolemaansa vielä toimittamaan kolmannen kerran Suomen Shakin tehtäväpalstaa 1952. Lehtien tehtäväpalstojen ohella Valve toimitti useiden vuosien ajan Suomen Tehtäväniekkojen monisteita. Valve kuoli vain 38-vuotiaana Helsingissä joulukuussa 1952.
Laatijana
Valve laati lyhyeksi jääneen elämänsä aikana yli 400 tehtävää. Pääosa niistä oli kaksi- ja kolmisiirtoisia mattitehtäviä, mutta hän laati myös joitakin monisiirtoisia mattitehtäviä, itsematti- ja apumattitehtäviä sekä lopputehtäviä. Monet hänen tehtävistään palkittiin kilpailuissa. Valve sai mm. 1936 Helsingin Shakkiklubin 50-vuotisjuhlien kunniaksi järjestetyssä tehtävänlaadintakilpailussa toisen palkinnon kolmesiirtoisten mattitehtävien sarjassa.
Valven laatimista tehtävistä kansainvälisten valiotehtävien kokoelmiin eli FIDE-albumeihin on valittu 20 tehtävää, joista hänelle kertyi albumipisteitä 20. Pistemäärä ylittää laadinnan fidemestarin arvonimeen vaadittavan pisterajan eli 12 pistettä, mutta tätä arvonimeä Valvelle ei ole myönnetty. Tunnustuksena ansioistaan shakkitehtävien laatijana Valvelle myönnettiin kuitenkin kansallisen tehtävämestarin arvonimi 1945. Laatijana Valve sovelsi tehtävissään monia tehtäväshakillisia teemoja. Näistä tunnetuimpia ovat Valven houkutusteema ja Suomi-teema.
Esipeli (musta alkaa):
1... Td5 2.Tb6#
1...Rd3/Td6/Tc2/Tb2/Ta2/Tde2/Ld3 2. Dd6#
Ratkaisu:
'''1. Db3! (2. Db5#)'''
'''1...Td5 2. Db6#'''
'''1...Tb2/Ld3 2. Le7#'''
'''1...Dc4/Db2/Rc3 2. Dxc4#'''
'''1...Dc5 2. Db7#'''
'''1...Te5 2. Tc8#'''
'''1...Txb8 2. Ld4#'''
Matti Myllyniemen vuonna 1973 julkaisema teos Leo Valve sisältää 136 Valven laatimaa tehtävää.
Cadillac Escalade
Cadillac Escalade on Cadillacin SUV-malli. Se edustaa Cadillacin malliston yläpäätä ja on Pohjois-Amerikassa ns. full-size -kokoinen.
Ensimmäinen sukupolvi (1999–2001)
thumb|left|230px|Cadillac Escalade (1999-2001) Ensimmäisen polven Escalade oli GM:n vastaus Lincoln Navigatorin suureen kysyntään. Se jäi varsin heikoksi menestykseksi. Pohjana Escaladelle toimi GMC Yukon (Chevrolet Tahoe) Denalin (luksusvarustelutaso) pohjalevy. Moottori oli myös GM:n perus-V8.
Toinen sukupolvi (2002–2006)
thumb|left|230px|Cadillac Escalade vuodelta [[2005]]
Kolmas sukupovi (2007–2014)
thumb|left|230px|Kolmannen sukupolven Cadillac Escalade ESV Kolmas sukupolvi rakennettiin GMT900 pohjalevylle yhdessä kaikkien Chevroletin ja GMC:n kevyiden kuorma-autojen kanssa. Tämän sukupolven Escaladea tuodaan myös Suomeen. Escaladesta on myös olemassa pidennetty Escalade ESV (perustuu Chevrolet Suburbaniin) ja EXT (Perustuu Chevrolet Avalancheen). Näitä malleja ei tuoda Suomeen.
Neljäs sukupolvi (2015–)
thumb|left|230px|Neljännen sukupolven Cadillac Escalade ESV Neljännen sukupolven Cadillac Escalade ja Escalade ESV esitelitiin 7. lokakuuta 2013 New Yorkissa, noin kuukausi sen jälkeen kun General Motors oli julkistanut Chevroletin ja GMC:n seuraavan sukupolven katumaasturit.
Auton sarjatuotanto alkoi tammikuussa 2014 General Motorsin Arlingtonin tehtaalla Texasissa.
Paul McCartney (kirja)
Paul McCartney on Howard Sounesin kirjoittama Beatles-muusikko Paul McCartneyn elämäkerta. Sen on suomentanut Sami Heino ja kustantanut vuonna 2011 Otava.
Sounes on aiemmin kirjoittanut elämäkerrat muun muassa Bob Dylanista ja Charles Bukowskista.
Suomennos
Turun Sanomien kriitikko Matti Komulainen luonnehti teoksen suomennosta syväteräväksi ja moniulotteiseksi, Helsingin Sanomissa Tommi Uschanov kuitenkin kirjoitti, että kirjan suomennos on pöyristyttävän huono. Jaakko Yli-Juonikas kirjoitti lehdessä julkaistun vastineen, jossa hän oikaisi Uschanovin väitteitä.
Hilary Knight
Knight on Yhdysvaltain maajoukkueessa voittanut olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 sekä saanut olympiahopeaa Vancouverissa 2010, Sotšissa 2014 ja Pekingissä 2022. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2008, 2009, 2011, 2013, 2015, 2016, 2017, 2019 ja 2023 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2007, 2012, 2021 ja 2022. Hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen olympialaisissa 2014 sekä MM-kilpailuissa 2011, 2015, 2016 ja 2019. Vuoden 2023 MM-kilpailuissa hän oli paras maalintekijä ja teki loppuottelussa kolme maalia Yhdysvaltojen voittaessa Kanadan maalein 6–3.
Knight edusti Wisconsinin yliopistoa vuosina 2007–2009 ja 2010–2012, Boston Bladesia vuosina 2012–2015 sekä Boston Pridea vuodesta 2015 ennen siirtymistään Les Canadiennes de Montréaliin.
Hilary Knightin serkku Chip Knight on alppihiihdossa kilpaillut kolmissa olympialaisissa.
12. kaupunginosa (Valkeakoski)
12. kaupunginosa Valkeakoskella käsittää pääosan eteläisen kantakaupungin pientaloalueista.
Juhannusvuori
Juhannusvuoren pieni asuinalue sijaitsee keskustaajaman eteläpuolella, pienen mäen laella. Alue koostuu pääosin 1960-luvulla rakennetusta omakotiasutuksesta. Alueen itäpäässä, Kokkolan asuinalueen alapuolella sijaitsee ns. Juhannusvuori 2, joka on myöhemmin rakennettua omakoti- ja rivitalovaltaista aluetta. Alueen tiet on nimetty pääosin kesän ja sään mukaan, esim. Suvitie, Helletie ja Pilvitie.
Kokkola
Asuinalue on pääosin 1970-luvulla rakennettua omakoti- ja rivitaloaluetta. Kokkola sijaitsee kaupungin kaakkoispuolella. Kokkola on luonnonläheinen asuinalue.
Naakka
Naakka kuuluu osittain Valkeakosken 4. kaupunginosaan, osittain 12. kaupunginosaan. Se on myös yksi Sääksmäen vanhoista kylistä. Kaupungille nimensä antaneen Valkeakosken kylän kanssa samaan jakokuntaan kuuluneen Naakan eli Leipiälän kylän ainoa talo oli samanniminen ratsutila, jonka omistajana pitkään oli Walkiakoski Oy.
Raikas
Raikkaan asuinalue koostuu 1930- ja 1940-luvulla rakennetusta omakotiasutuksesta ja uudemmista rivitaloista. Alue on yksi Valkeakosken vanhimmista asutusalueista ja tämän huomaa vieläkin, Raikkaan kadut ovat enimmäkseen kapeita kujia. Alue on melko rauhallinen asuinalue lähellä palveluita. Aluetta halkoo useita katuja, pääkatu on Veistämöntie.
Sassi
Sassin asuinalue sijaitsee Valkeakosken eteläpäässä, maaseudun läheisyydessä. Sassin asutus koostuu neljästä 1960-luvulla rakennetusta yhteisen Asunto-osuuskunta Sassinmäen muodostavasta lamellitalosta ja pienestä joukosta omakotitaloja. Sassin kerrostalot jaetaan Pellervontie 20:n Ykköstaloon, Kemmolantie 12:n ja 14:n Kakkostaloon ja Kolmostaloon sekä Pellervontie 18:n Nelostaloon. Jokaisessa talossa on raput A–F, ja asuntoja on kaikkiaan koko osuuskunnassa 144 kappaletta. Kerrostaloilla on yhteinen vehreä piha-alue, jolla sijaitsee neljää kerrostaloa kuvaava oravapatsas. Sassin omakotiasutus on lisääntynyt rakentamisen kasvaessa alueella Mielikintien varteen. Sassin kaksi pääkatua ovat Pellervontie ja Kullervontie. Pellervontie oli 1990-luvun alkupuolelle asti Viuhantien alkuosaa, ja pieni osa Viuhaan kääntyvästä osuudesta nimeltään Ainontie.
Antti Kangas
Antti Kangas (s. 27. tammikuuta 1976 Kempele) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi pääasiassa Oulun Kärpissä. Kangas pelasi ensimmäistä kertaa aikuisten tasolla kaudella 1994–1995, edustaessaan Oulun Kärppiä II-divisioonassa. Kangas oli maalilla viidessä pudotuspeliottelussa. Ennen sitä hän oli ollut mukana yhdessä ottelussa kaudella 1993–1994. Kaudella 1994–1995 Kangas pelasi kuitenkin pääasiassa Kärppien A-nuorissa. Pelattuaan 32 ottelua I-divisioonassa Kangas siirtyi ruotsalaiseen Bodens IK:hon. Pelattuaan kauden siellä Kangas siirtyi kaudeksi 1997–1998 saksalaiseen EC Wilhelmshaven-Stickhausenin joukkueeseen. Pelattuaan Saksassakin vain kauden, palasi Kangas Suomeen ja II-divisioonaan, Limingan Kiekkoon. Kangas palasi Kärppiin kaudeksi 1999–2000, ja päätti uransa SM-liigassa kaudella, pelattuaan liigassa vain kaksi ottelua. Kangas on pelannut kuusi nuorten ja 16 poikien maaottelua. SM-liigassa Kangas pelasi 13 ottelua, puettuja otteluita kertyi 66. SM-liigan pudotuspeleistä Kankaalle kertyi yksi pelattu ja yhdeksän puettua ottelua.
Nekalan koulu
pienoiskuva|Nekalan koulutalo. Nekalan koulu on tällä hetkellä tyhjillään oleva koulurakennus Tampereen Nekalassa. Vuonna 1931 valmistunut koulurakennus edustaa arkkitehtuuriltaan aikakautensa mukaan funktionalismia. Nekalan koulussa toimi peruskoulun ala-aste eli opetusluokat 1–6. Elokuussa 2012 koulu siirtyi osaksi Tampereen normaalikoulua, kun peruskoulun alaluokat kattanut Tampereen yliopiston Hämeenlinnan normaalikoulu muutti Tampereelle. Tällöin koulun nimeksi muutettiin Tampereen yliopiston normaalikoulun Nekalan koulutalo. Sittemmin normaalikoulu siirsi opetustoimintansa pois Nekalan koulurakennuksesta läheiseen normaalikoulun rakennukseen sisäilmaongelmien vuoksi.
Antti Junkkari
Antti Junkkari (9. elokuuta 1886 Räisälä - 25. huhtikuuta 1970) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Tuomas Junkkari ja Anna Javanainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Laina Katri Läheniemen kanssa.
Opinnot
Junkkari kävi kansakoulun ja Haminan taistelukoulun vuonna 1918.
Jääkärikausi
Junkkari työskenteli maanviljelijänä Räisälässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 9. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota
Junkkari saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) vänrikiksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudussa ja itärajalla.
Sisällissodan jälkeinen aika
Junkkari palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, joka tunnettiin myöhemmin ensin nimellä Jääkäripataljoona n:o 2 ja myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoona. Armeijasta hän erosi 16. lokakuuta 1918 ja siirtyi sen jälkeen viljelemään maata Räisälään.
Talvi- ja jatkosota
Junkkari osallistui talvisotaan 5. Kuormastokomppanian päällikkönä ja osallistui sotatoimiin Karjalankannaksella. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin 38. Polttoaineosaston päälliköksi, josta hänet siirrettiin myöhemmin Käkisalmen ilmasuojelu-alueen 1006. Ilmasuojelukomppanian päälliköksi, mistä hänet siirrettiin vuonna 1942 edelleen päälliköksi 1721. Ilmasuojelukomppaniaan. Ilmasuojelutehtävistä hänet kotiutettiin vielä vuonna 1942, mutta hän joutui muuttamaan evakkona sotien jälkeen Lohjalle sieltä hankkimalleen tilalle. Hänet haudattiin Lohjalle.
Tomi Hauska
Ura
Hauska on pelannut urallaan aikaisemmin myös Mikkelin Kamppareiden sekä HIFK:n riveissä. Ruotsin Elitserienissä hän on pelannut yhden kauden Gripen Trollhättanissa. Lisäksi Hauska oli syksyllä 2012 kuuden ottelun ajan lainalla IFK Kungälvin joukkueessa.
Kesällä 2023 Hauska siirtyi kolmen Kampparit-kauden jälkeen takaisin Veiterään.
Saavutukset
Seurajoukkueissa Maajoukkueessa Henkilökohtaisesti
Archibald Wavell
Archibald Percival Wavell (5. toukokuuta 1883 Colchester, Essex, Iso-Britannia – 24. toukokuuta 1950, Lontoo, Iso-Britannia) oli englantilainen sotamarsalkka, Britannian armeijan komentaja toisessa maailmansodassa ja Intian varakuningas vuosina 1943–1947.
Nuoruus
Colchesterissa syntynyt Wavell vietti suuren osan lapsuudestaan Intiassa. Hän seurasi uravalinnassaan kenraalimajuri-isänsä jalanjälkiä. Hän opiskeli Oxfordin lähellä olevassa Summer Fieldsin sisäoppilaitoksessa, Winchester Collegessa ja Sandhurstin sotakorkeakoulussa.
Sotilasura
Hän liittyi Black Watch-rykmenttiin 1900 ja taisteli buurisodassa. Vuonna 1903 seurasi siirto Intiaan, jossa hän osallistui Bazar-laakson taisteluihin 1908. Wavell vietti vuoden sotilastarkkailijana Venäjän armeijassa 1911.
Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Wavell toimi esikuntaupseerina. Hänet siirrettiin taisteluyksikköön ja hän haavoittui menettäen toisen silmänsä Ypresin taistelussa 1915. Tervehdyttyään hänet nimitettiin yhteysupseeriksi Venäjän armeijaan 1916. Vuonna 1918 hän sai siirron Sir Edmund Allenbyn esikuntaan Palestiinaan.
Wavell toimi useissa eri tehtävissä sotien välisenä aikana. Vuonna 1937 hän sai siirron takaisin Palestiinaan, jossa levottomuuksien määrä oli kasvanut. Elokuussa 1939 hänet nimitettiin Lähi-idän joukkojen komentajaksi. Hän toimi tässä tehtävässä toisen maailmansodan alkaessa.
Toinen maailmansota
pienoiskuva|Montgomery, Wavell ja Auchinleck
Lähi-idän sotanäyttämö oli rauhallinen sodan ensimmäisten kuukausien ajan. Kesäkuussa 1940 Italia liittyi mukaan sotaan. Vaikka italialaisten joukkojen määrä Pohjois-Afrikassa oli huomattavasti brittijoukkoja suurempi, Wavell ei pelkästään torjunut Italian muodostamaa uhkaa vaan hävitti heidät. Hän valtasi italialaisten tukikohdat Etiopiassa ja Somaliassa. Helmikuussa 1941 britit näyttivät voittavan viimeiset italialaisten joukot Libyassa, ja akselivaltojen tulevaisuus Afrikassa näytti uhatulta.
Samaan aikaan saksalaiset ja italialaiset joukot aloittivat yhteisen hyökkäyksensä Kreikkaan. Wavell sai käskyn pysäyttää oma etenemisensä Libyassa ja lähettää joukkoja Kreikkaan. Hän ei kannattanut käskyä, mutta alistui noudattamaan sitä – seurauksena oli katastrofi. Saksalaiset saivat näin mahdollisuuden vahvistaa italialaisia joukkoja Afrikassa, britit puolestaan ehtivät Kreikkaan vain kärsimään tappioita ja joutuivat lopulta vetäytymään Etelä-Euroopasta Kreetalle ja Irakissa valtaan pääsi akselivaltioihin myönteisesti suhtautunut hallitus, joka taas aiheutti lyhyen sodan Britannian ja Irakin välille.
Intian kenraalikuvernööri
Wavell korvattiin jälleen Auchinleckilla, joka oli myös itse kokenut takaiskuja Pohjois-Afrikan rintamilla. Vuonna 1943 Wavellista tehtiin Intian kenraalikuvernööri ja hänen tehtävänään oli säilyttää poliittinen status quo maassa sodan ajan. Yksi hänen ensimmäisistä teoistaan virassa oli auttaa Bengalin nälänhädässä nääntyviä maaseudun bengalilaisia. Hän yritti, tosin vaihtelevin tuloksin, lisätä riisivarastoja ruoan hinnan laskemiseksi. Hän pysyi tehtävässään vuoteen 1947, jolloin hänen tilalleen astui lordi Mountbatten.
Myöhempi elämä
Wavell palasi Englantiin. Hänet nimitettiin Colchesterin ylimmäksi tilanhoitajaksi ja hänestä tehtiin jaarli 1947. Hän kuoli Lontoossa 1950 ja hänet haudattiin Winchester Collegen keskiaikaiseen pylväskäytävän ympyröimään pihaan Chantry-kappelin viereen. Hänen hautakivessään lukee yksinkertaisesti ”Wavell”. Hänen jaarlin arvonimensä periytyi hänen pojalleen Archibaldille. Wavellin jalanjälkiä seurannut poika kuoli myös pian palvellessaan Black Watch-rykmentissä Keniassa 1953.
Wavell oli tunnettu suurena runouden ystävänä. Hän kokosi antologian nimeltä Other Men’s Flowers (Toisten miesten kukkasia), joka julkaistiin vuonna 1944. Antologian viimeinen runo oli hänen itsensä kirjoittama. Hän myös muisti hyvin runoja ja pystyi lausumaan niitä ulkomuistista.
Teologi
Teologi tarkoittaa sananmukaisesti ”sitä, joka ymmärtää Jumalan”. Varhaiskirkossa sana teologi olikin paljolti tässä käytössä. Nykyään sillä tarkoitetaan usein ainoastaan akateemista oppiarvoa.
Armand Forchério
Armand Forchério (s. 1. maaliskuuta 1941) on monacolainen entinen jalkapalloilija ja -valmentaja. Hän pelasi puolustajana.
Teologi
Oppiarvo
Akateemisena oppiarvona teologi tarkoittaa teologian maisterin tutkinnon suorittanutta henkilöä.
Kirkollinen arvonimi
Erityisesti ortodoksisessa kirkossa ”teologi” on käytössä myös merkittävien kirkon opettajien arvonimenä. Tässä käytössä se on sangen harvinainen, sillä ainoastaan kolmen henkilön on katsottu sen ansaitsevan:
Armand Forchério
Forchério pelasi AS Monacossa vuosina 1961–1972 ja oli mm. voittamassa vuoden 1963 Ranskan cupin ja Ligue 1:en. Hän edusti viimeisen pelivuotensa AC Arlesia ja valmensi sitä seuraavalla kaudella. Forchério valmensi myös AS Monacoa vuosina 1975–1977.
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2019
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2019 kilpailtiin Budapestissa, Unkarissa 21.–28. huhtikuuta. Lajeina olivat miesten kaksinpeli, naisten kaksinpeli, miesten nelinpeli, naisten nelinpeli ja sekanelinpeli. Kiina voitti kaikki mestaruudet ja jaossa olleista 20 mitalista kaikkiaan 12. Mitaleille ylsi kahdeksan maan urheilijoita.
WWE SmackDown vs. Raw 2011
WWE SmackDown vs. Raw 2011 on vuonna 2010 lokakuussa ilmestynyt WWE SmackDown! -pelisarjaan kuuluva showpainipeli. Pelin on kehittänyt Yuke's ja julkaissut THQ.
Pelattavuus
Road to Wrestlemania-pelimuoto palaa uusilla tarinoilla. Pelissä pystyy jälleen olemaan vapaammin backstageilla, kuntosalilla, pysäköintihallissa yms. Pelin Xbox 360 ja Playstation 3-versioihin julkaistiin 21. joulukuuta 2010 DLC (downloadable content)-paketti, jonka lataamalla saa pelattavaksi WWE Supertähdet Wade Barrettin, Justin Gabrielin, David Otungan, Legendat Lex Luger ja British Bulldog, sekä WWE Divan Laylan. Paketista saa pelattavakseen uuden areenan, NXT areenan.
Arvostelu
Peli sai julkaisunsa jälkeen pääosin positiivista ja vaihtelevaa arvostelua. GameRankings ja Metacritic laskivat pelin arvosteluista keskimääräiseksi arvosanaksi 80/100 PS2 versiolle, kun taas PS3 versio sai 74 ja 77/100. Sitä vastoin Xbox 360 sai arvosanaksi 75-77/100 ja Wii 72-74/100. Huonoimmat arvostelut sai PSP versio, joka keräsi 60-62/100.
Nurmijärven yhteiskoulu
Nurmijärven yhteiskoulu (NYK) on yläkoulusta ja lukiosta koostuva koulu (luokka-asteet 7–12) Uudellamaalla Nurmijärven kunnan kirkonkylässä. Yläasteella ja lukiossa opiskelee yhteensä yli kahdeksansataa oppilasta. Koulun rehtori on Mikko Jordman.
Koulussa painotetaan tietotekniikan opetusta.
Kimmo Kyllönen
Kimmo Kyllönen (s. 11. toukokuuta 1983) on suomalainen jääpallomaalivahti. Hän edustaa Ruotsin pääsarjassa pelaavaa IFK Vänesborgia. Kyllönen on pelannut seitsemät MM-kisat.
Saavutukset
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Henkilökohtaisesti
Väinö Junnila
Väinö Alfred Junnila (30. syyskuuta 1893 Helsinki – 8. lokakuuta 1934) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat sähköliikkeen omistaja Frans August Junnila ja Anna Liisa Karittala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Tyyne Margareta Johanna Salovaaran kanssa.
Opinnot
Junnila kävi kolme luokkaa Pietarsaaren ruotsalaista yhteiskoulua.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania. Junnila työskenteli asentajana Pietarsaaressa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 11. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hän suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn moottoripyöräkurssin.
Suomen sisällissota
Junnila saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) varavääpeliksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin aluksi komppanian vääpeliksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Kämärän asemalla sekä Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Junnila palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana Kaartin jääkäripataljoonassa, josta hänet siirrettiin 30. kesäkuuta 1918 alkaen Jääkäripataljoona n:o 4:ään, joka tunnettiin myöhemmin ensin nimellä Jääkäripataljoona n:o 2 ja myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoona. Pataljoonassa hänen toimensa oli olla pataljoonan aseupseeri. Hänet siirrettiin aseupseerin paikalta 7. marraskuuta 1918 alkaen Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6:een, joka taasen tunnettiin myöhemmin nimellä Viipurin rykmentti. Rykmentissä hän palveli ensin nuorempana upseerina ja 1. kesäkuuta 1919 alkaen 8. komppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 1. lokakuuta 1919 ja siirtyi isänsä perustamaan sähköliikkeeseen töihin Pietarsaareen.
Paini kesäolympialaisissa 1952 – kreikkalais-roomalaisen painin yli 87 kg
Kreikkalais-roomalaisen painin sarjaan yli 87 kg Helsingin olympiakisoissa 1952 osallistui 10 painijaa, jokaisen edustaessa eri maata. Kilpailusta putosi kun kilpailija sai 5 miinuspistettä täyteen. Miinuksia tuli tappiosta 3. Työvoitosta seurasi -1. Kolmen parhaan keskinäiset ottelut ratkaisivat lopulliset sijoitukset. Kilpailut käytiin messuhalli I:ssä, Helsingissä 24. -27. heinäkuuta.
1.kierros
Augusto Baarendse ja Ken Richmond luopuivat kilpailusta ennen ensimmäistäkään ottelua.
Ristin Tuki
Ristin Tuki ry on suomalaisen kristillisen Taivas TV7 -televisiokanavan taustalla toimiva yhdistys. Ristin Tuki toimii lahjoitusvarojen koordinoijana, julkaisee TV7 uutiset -lehteä ja tuottaa ohjelmia näytettäväksi TV7:ssä. Noin 70 prosenttia kanavan tuloista on lahjoitusvaroja, joita kanavan tukiyhdistys Ristin Tuki ry kerää. Yhdistys on perustettu vuonna 1986, sen kotipaikka on Espoo ja rek.nro 146.323.
Baskerville
thumb|Baskerville Baskerville on John Baskervillen vuonna 1756 suunnittelema siirtymäkauden antiikvakirjaintyyppi. Baskerville on melko leveä ja avoin kirjaintyyppi, mikä tekee siitä helppolukuisen. Se soveltuukin parhaiten kirjojen ja muiden painotuotteiden leipätekstiin.
Pleksippos
Pleksippos oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri mieshahmon nimi.
Kyrsten Sinema
Kyrsten Sinema (s. 12. heinäkuuta 1979 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimii nykyään toisena Arizonan senaattoreista Yhdysvaltain senaatissa, jossa hänen nykyinen virkakautensa päättyy tammikuussa 2025. Hän seurasi senaattorina republikaanien Jeff Flakea, joka ei enää pyrkinyt jatkokaudelle.
Aikaisemmin Sinema on toiminut muun muassa Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä (2013–19), Arizonan osavaltionsenaatissa (2010–12) ja osavaltion edustajainhuoneessa (2004–10).
Sinema on puoluepoliittisesti sitoutumaton. Vuoteen 2022 asti hän oli demokraattisen puolueen jäsen. Tällöin häntä pidettiin puolueen piirissä maltillisena ja keskustalaisena, ja hänen katsottiin kuuluvan Uusien demokraattien siipeen. Sinema oli senaattorina pitkään ollut ristiriitainen monen demokraatin mielestä: Sinema oli monessa tilanteessa hankaloittanut demokraattijohtajien ajamien avainlakien hyväksymistä ja demokraattien agendaa.
Antiteismi
Antiteismi (muinaiskreikan sanoista anti, vastaan ja theismos, jumala) tarkoittaa jumaluskon eli teismin vastustamista tai uskonnollisessa käytössä itse Jumalan toimien vastustamista.
Merenptah
thumb|150px|Merenptahin [[sarkofagi KV8:ssa]]
Merenptah oli Egyptiä 19. dynastian aikaan vuosina 1213–1203 eaa. hallinnut faarao.
Merenptahin isä on hänen edeltäjänsä Ramses II ja hänen äitinsä kuningatar Isetnofret. Takhat ja Isetnofret olivat hänen päävaimojaan. Merenptahilla oli ainakin yksi poika, Seti-Merenptah, josta tuli hänen seuraajansa Seti II. Ramseksen kuoltua Merenptah oli vanhin hänen elossa olevista pojistaan ja nousi valtaistuimelle noin 60-vuotiaana. Merenptahista ei ole juuri merkintöjä ennen Ramses II:n 44. hallitusvuotta, jolloin hänestä tehtiin armeijan komentaja. Hänen oletetaan nousseen perijän asemaan Ramseksen 55. hallitusvuonna, jolloin hän täytti 48 vuotta. On hyvin todennäköistä, että tässä vaiheessa Merenptah otti hallinnolliset tehtävät vastuulleen Ramseksen korkean iän (noin 80 vuotta) takia.
Merenptahin hallituskauden aikana Egyptiä uhkasivat monet vaarat. Syyriassa puhkesi kapina, jonka Merenptah kuitenkin onnistui nopealla iskulla kukistamaan. Myös libyalaiset ja merikansat yrittivät murtaa Egyptin rajoja Niilin suistossa, mutta Merenptah vei joukkonsa nopeasti paikalle ja torjui hyökkäyksen. Voitto vaati Egyptiltä noin 8 000 kaatunutta. Voiton muistoksi pystytetyssä kivessä eli Merenptahin steelassa mainitaan voitettujen heimojen nimessä ensimmäisen kerran nimi Israel. Nopean voiton jälkeen Merenptah ehti kukistaa Nubiassa alkamaisillaan olevan kapinan. Sotilaallisesta menestyksestään huolimatta Merenptah pyrki ylläpitämään Ramses II:n luomaa rauhaa heettiläisten kanssa. Hän jopa lähetti heeteille viljaa heidän kärsiessään katovuodesta.
Merenptah siirsi hallinnollisen pääkaupunkinsa Pi-Ramseksesta takaisin Memfikseen, jonne hän rakensi palatsinsa Ptahin temppelin viereen. Hautatemppelinsä hän rakensi Theban länsirannalle Memnonin kolossien taakse, johon käytetystä rakennusmateriaalista suurin osa oli varastettu Amenhotep III:n hautatemppelistä. Lisäksi hän rakensi temppeleitä ja pyhäkköjä mm. Abydokseen ja Tentyraan.
Merenptah on muiden Uuden valtakunnan kuninkaiden tapaan haudattu Kuninkaiden laaksoon (hauta KV8). Hänen muumionsa löydettiin 1898 muumiokätköstä. Haudasta löytyi kappaleita kahdesta ulommasta kivisestä sarkofagista, jotka ovat edelleen hautakammiossa. Sisin sarkofagi siirrettiin Tanikseen faarao Psusennes I:n hautausta varten, ja se on nykyään Kairon museossa.
Adam Deadmarsh
Ura
Deadmarsh on Beaver Valley Nite Hawksin kasvatti. Junioriuransa hän edusti WHL-liigan Portland Winter Hawksia. Neljän WHL-kauden aikana Deadmarsh teki 220 ottelussa yhteensä 276 pistettä. Hän edusti Kanadan nuorten maajoukkuetta kahdesti vuonna 1992 ja seuraavalla kaudella Quebec Nordiques varasi hänet NHL:n varaustilaisuuden 1993 ensimmäisellä kierroksella 14. pelaajana. Kausi 1993–1994 oli Deadmarshin todellinen läpimurto, sillä hän teki kauden aikana 99 pistettä. Seuraavana vuonna kesken kauden hän siirtyi NHL:ään.
Nordiques oli hankkinut Deadmarshiin käytetyn varausoikeuden 20. kesäkuuta 1993 käydyssä kaupassa, jossa seura vaihtoi ensimmäisen kierroksen varausoikeukset päikseen New York Islandersin kanssa. Lisäksi Quebec sai vaihtokaupassa Mark Fitzpatrickin ja Islanders Ron Hextallin. Deadmarshin tulokaskauden jälkeisenä kesänä Nordiques muutti Coloradoon ja vaihtoi nimekseen Colorado Avalanche. Toisella kaudellaan Deadmarsh voitti Stanley Cupin Avalanchen riveissä. Alun perin hänet oli kirjoitettu Stanley Cupiin väärällä nimellä Adam Deadmarch. Jälkeenpäin se korjattiin, mikä oli ensimmäinen kerta kun kirjoitusvirhe korjattiin Stanley Cupissa.
Deadmarsh oli sivussa suurimman osan kaudesta sekä koko kauden  kahden aivotärähdyksen takia. Hän ilmoitti lopettavansa uransa 22. syyskuuta 2005, vedoten hänen edelliseen aivotärähdykseen jonka johdosta hän ei pystynyt enää pelaamaan jääkiekkoa. Kaudella 2009–2010 hänet valittiin Avalanche Alumniin.
Maajoukkueura
Kanadassa kasvaneella Deadmarshilla on kaksoiskansalaisuus sillä hänen äitinsä on yhdysvaltalainen. Niinpä Deadmarsh sai edustaa Yhdysvaltojen maajoukkuetta. Deadmarsh pelasi nuorten MM-kisoissa 1993, 1994 ja 1995. Lisäksi hän pelasi aikuisten tasolla Jääkiekon maailmancupissa 1996 ja olympialaisissa 1998 ja 2002.
Timo Kulmakko
Timo Kulmakko, joka aikaisemmin esiintyi taiteilijanimellä Timo Taikuri, on suomalainen taikuri. Erityisesti hänet tunnetaan ns. "close up" -taikatempuista eli lähitaikuudesta. Hän on esiintynyt lukuisissa televisio-ohjelmissa, muun muassa Pikku Kakkosessa, jossa hän 1980- ja 1990-luvuilla käytti lapsille suunnatuissa esityksissään taikasanaa "Ananasakäämä". Kyseinen taikasana on lainattu Pekka ja Pätkä -elokuvista.
Kulmakko valittiin Vuoden taikuriksi vuosina 1998 ja 2005. Vuonna 2013 Kulmakko taas kiertää Sirkus Finlandian seitsenkuukautisella kiertueella seremoniamestarina.
Sorsastus
thumb|230px|Sorsastusta. Vesilintujen metsästys eli sorsastus on yksi metsästyksen muoto.
Sekä BirdLife Suomi että Suomen Metsästäjäliitto katsovat, että sorsastuksessa on käytettävä harkintaa, jotteivät taantuvat lajit kärsi eikä vahingossa tule ammutuksi rauhoitettuja lajeja, joista Suomessa on ilmeisesti yleisin saalis harmaasorsa.
Vesilintuja voi houkutella pillin tai kuvien avulla. Lisäksi on suositeltavaa käyttää noutavaa koiraa, esimerkiksi labradorinnoutajaa, jotta saalis varmasti löytyisi.
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1993
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1993 on järjestyksessään 45. ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan kausi. Osakilpailuja ajettiin 14 kappaletta kolmessa eri luokassa.