cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Austeniitti
Bainiittikarkaisu
Bainiittikarkaisua käytetään rautapohjaisten metallien mekaanisten ominaisuuksien parantamiseen. Metalli kuumennetaan rauta-sementiitti-faasidiagrammissa austeniittialueelle ja päästetään suola-altaassa tai jäähdytysaineessa, joka on lämpötilaltaan 300–375 °C. Metallia lämpökäsitellään mainituilla lämpötilarajoilla, kunnes austeniitti on muuttunut bainiitiksi tai ausferriitiksi (bainiittinen ferriitti + korkeahiilinen austeniitti). Muuttamalla austenoinnin lämpötilaa, prosessi voi tuottaa erilaisia haluttuja mikrorakenteita. Korkeampi austenointilämpötila voi tuottaa korkeamman hiilipitoisuuden austeniitissa, kun taas alempi lämpötila tuottaa tasaisemmin jakautuneen bainiittirakenteen. Hiilipitoisuus austeniitissa muuttuu austenointiajan funktiona.
Käyttäytyminen seostamattomassa hiiliteräksessä
Kun austeniitti jäähtyy, se usein muuttuu ferriitin ja sementiitin sekoitukseksi kun hiili diffusoituu. Perliittiä saattaa syntyä, riippuen seoksesta ja jäähdytysnopeudesta. Jos jäähdytysnopeus on riittävän suuri, ferriittiä ja sementiittia ei muodostu, vaan sen sijaan seoksessa saattaa tapahtua suuria hilavääristymiä, jotka tunnetaan martensiittisena reaktiona. Tässä teollisesti tärkeässä reaktiossa estetään hiilen diffuusio suuren jäähdytysnopeuden johdosta ja seurauksena on tkk-rakenne. Tuloksena on kovaa martensiittia. Jäähdytysnopeus määrää faasien suhteelliset osuudet ja siten teräksen mekaaniset ominaisuudet kuten kovuuden ja murtolujuuden. Sammutusta seuraava päästö tai myöstö muuttavat osan hauraasta martensiitista päästömartensiitiksi. Jos huonosti karkenevaa terästä sammutetaan, merkittävä osa austeniitista säilyy mikrorakenteessa.
Melih Cevdet Anday
Melih Cevdet Anday, kirjailijanimi Murat Tek, (1915 Konstantinopoli, Osmanien valtakunta – 2002 ) oli turkkilainen kirjailija, toimittaja, kirjastonhoitaja ja Istanbulin konservatorion opettaja. Hän oli Garip-liikkeen perustajia ja sitä kautta Turkin kirjallisen modernismin uranuurtajia.
Austeniitti
Käyttäytyminen valuraudassa
Hypereutektisen valuraudan kuumentaminen yli 730 °C aiheuttaa austeniitin muodostumisen primäärisen sementiitin kristalleihin. Valkoisessa raudassa austeniittia muodostuu primäärisen sementiitin ja ferriitin rajapinnassa. Kun austeniitti ydintyy sementiitissä, ne esiintyvät lamelliryppäinä, jotka suuntautuvat sementiittikristallin pinnan suuntaisesti. Austeniittia syntyy kun sementiitistä siirtyy hiiltä ferriittiin.
Huolinta
Huolinta on rahdin kulun hallintaa ostajan, myyjän, kuljetus- ja varastointiyritysten sekä viranomaisten välillä.
Austeniitti
Austeniitin stabilointi
Tiettyjen seosaineiden kuten mangaanin tai nikkelin lisääminen stabiloi austeniittista rakennetta helpottaen niukkaseosteisten terästen lämpökäsittelyä. Ääritapauksessa, kuten austeniittisessa ruostumattomassa teräksessä paljon suurempi seosainepitoisuus tekee rakenteesta vakaan jopa huoneenlämmössä. Toisaalta eräät seosaineet kuten pii, molybdeeni ja kromi tekevät austeniitin epävakaammaksi nostaen eutektoidista lämpötilaa.
Huolinta
Laajemmin avattuna huolinta on toisen omistamien tavaroiden kuljettamisen järjestämistä, tullauksesta huolehtimista sekä tuonti- ja vientiselvitysten tekemistä. Usein siihen liittyy myös tavaroiden varastointi. Huolitsija, eli speditööri on itsenäinen yrittäjä, joka työskentelee omissa nimissään tavaranomistajan lukuun. Oikeudellisesti huolitsija on välillinen edustaja. Jos huolitsija suorittaa tavaroiden kuljetuksen itse, häneen sovelletaan rahdinkuljettajaa koskevia säännöksiä. Huolintayritykset ovat logistiikkasektorilla toimivia yrityksiä, jotka tuottavat ja välittävät huolinta- ja logistiikkapalveluita asiakkaiden hyvinkin vaihteleviin tarpeisiin. Huolintayritysten perustoimintoihin kuuluvat edelleen ne logistiikkapalvelut, jotka on perinteisesti totuttu liittämään huolitsijan toimintoihin, kuten esimerkiksi tullauspalvelut, kansainvälisten kuljetusten järjestäminen ja välittäminen sekä niihin liittyvät nouto- ja jakelupalvelut. Huolitsijalla on oikeus palkkioon tekemästään työstä ja korvaukseen kuluistaan. Palkkion ja kulujen vakuutena ovat huolitsijan hallussa olevat päämiehen tavarat, joihin huolitsijalla on pidätysoikeus.
Austeniitti
Austeniitin stabilointi
Austeniitti on bulkkinametallina stabiilia ainoastaan yli 910 °C:n lämpötilassa. Kuitenkin pintakeskiskisen kuutiollisen (pkk) tai timanttikuutiollisen perusaineen käyttö mahdollistaa pkk-rakenteisten siirtymämetallien epitaksiaalisen kasvun. Austeniitin epitaksiaalinen kasvu timantin (100) sivulla on mahdollista, koska lähekkäiset hilat täsmäävät ja timantin (100) sivulla on pkk-rakenne. Useamman kuin yhden molekyylin paksuinen kerros austeniittia voidaan kasvattaa, koska kriittinen paksuus jännitetyssä monikerroksessa on määritelty ja se täsmää teorian kanssa.
Huolinta
Huolinnan päämääränä on esimerkiksi tuotteen kuljettamista tehtaalta väliaikaisvarastoon, ja väliaikaisvarastosta jälleenmyyjälle tai loppukäyttäjälle. Jos tuotteen valmistaja, varsinkin pienet valmistajat, joutuisivat itse hoitamaan tuotteiden varastoinnin, niin siitä koituisi huomattavia kuluja. Huolintayrityksillä on suuret varastot, joihin tuotteiden varastointi on halpaa. Käyttämällä huolintayrityksen varastoa valmistajan varastointikulut ovat pienemmät kuin mitä ne olisivat käytettäessä omaa varastoa. Suuremmilla valmistajilla on yleensä omat huolintatytäryhtiöt, joiden ansiosta suuret valmistajat saavat pienennettyä logistiikasta aiheutuvat kulut mahdollisimman pieniksi.
Austeniitti
Austeniitin muodostuminen ja Curie-piste
Monilla magneettisilla aineilla Curie-piste eli lämpötila, jossa magneettinen materiaali lakkaa olemasta magneettinen on lähes sama kuin lämpötila, jossa aine muuttuu austeniittimuotoon. Austeniitti on paramagneettista, kun taas martensiitti ja ferriitti ovat voimakkaasti ferromagneettisia.
Huolinta
Määritelmiä
Huolinta on tavaran, tiedon, rahan sekä kuljetusvälineiden ja -yksiköiden liikkumisen oikea-aikaista ja kustannustehokasta hallintaa maailmankaupassa ostajan, myyjän, kuljetus- ja varastointiyritysten sekä viranomaisten välillä. Se on erittäin tärkeä, mutta usein näkymätön osa toimivaa ulkomaankauppaa. Huolinta- ja logistiikkapalvelut muodostavat kansainvälisen kaupankäynnin perustan. Lisäksi ne vastaavat teollisuuden ja kaupan alan sekä kuljetusyritysten välisestä sujuvasta toiminnasta ja toimivasta maailmankaupasta.
Austeniitti
Lämpöoptinen emissio
Seppä luo faasimuutoksia rauta-hiili systeemiin, jotta hän voi hallita materiaalin mekaanisia ominaisuuksia. Usein hän käyttää lämpökäsittelyä kuten hehkutusta, sammutusta ja päästöä tai myöstöä. Kuuman metallin lämpötila voidaan likipitäen päätellä sen lähettämän hehkuvalon väristä. Austeniitin syntyessä keski- tai runsashiilisessä teräksessä kappaleen väri muuttuu punaisesta oranssiksi.
Hiiltä liukenee austeniittiin maksimissaan 2,03 massaprosenttia 1 420 K:n lämpötilassa (1 147 °C)
Huolinta
Huolinta Suomessa
Noin puolet Suomen ulkomaankaupan kuljetuksista on huolintaliikkeiden organisoimaa, ja että huolitsijoiden käsittelemän ulkomaankaupan arvo on yli 100-kertainen toimialan omaan arvonlisäykseen verrattuna.
Suomessa toimivia huolintayrityksiä on arviolta noin 350–380 kappaletta. Tarkkaa lukumäärää on vaikea todeta, koska samalla TOL-koodilla 52291 luokitellaan huolintayritysten lisäksi rahtausyritykset eivätkä kaikki rekisteröityneet yritykset ole aktiivisia.
Suomen suurimpiä huolinta- ja logistiikka-alan yrityksiä ovat muun muassa Schenker Oy, DHL Freight (Finland) Oy, DSV Road Oy, Nurminen Logistics Services Oy, Oy Kuehne + Nagel Ltd, Varova Oy, Oy Beweship Ab, United Parcel Service Finland Oy (UPS), PostNord Oy.
Huolinta-alan toimijoita
Suomen Huolinta- ja Logistiikkaliitto ry (SHLL) on huolinta- ja logistiikka-alan yritysten kansallinen elinkeino- ja työmarkkinapoliittinen edunvalvontajärjestö. Liitolla on noin 65 jä­sen­tä.
Huolinnan tulevaisuus
Kotimaisten huolintayritysten tulevaisuus on vahvasti sidottu talouden ja Suomen ulkomaankaupan kehitykseen, Mikäli ulkomaankaupan vienti tai tuonti (tonnit tai arvo) laskee, laskee samalla viejien ja tuojien palvelutilaukset huolinta- ja logistiikkayrityksille. Ja päinvastoin, jos ulkomaankauppa vetää hyvin, myös huolinta- ja logistiikkayrityksillä on hyvät menestymisen mahdollisuudet.
Myös uudet teknologiat tulevat monin tavoin muuttamaan toimialaa. Esimerkiksi digitalisaatio tulee parantamaan kuljetusketjujen läpinäkyvyyttä, lähetysten seurantaa ja kuljetusten kustannustehokkuutta. Teknologisen kehityksen lisäksi myös ympäristö- ja turvallisuussääntelyn muutokset tulevat lähivuosikymmeninä vaikuttamaan huolinta- ja logistiikka-alaan merkittävästi.
Laajan toimenkuvan ja alaan vaikuttavien muutosten vuoksi huolinta- ja logistiikka-alan toimijoilta vaaditaan nopeaa mukautumiskykyä sekä jatkuvaa oppimista. Tällä hetkellä yksi alan haasteista on pula osaavasta työvoimasta. Alan houkuttelevuus on viime vuosina jonkin verran parantunut, mutta Suomen ulkomaankaupan toiminnalle kriittisen huolintaalan suosiota ja tunnettuutta on tarpeen kehittää määrätietoisesti myös tulevaisuudessa.
Nueva Gerona
Nueva Gerona on Kuubaan kuuluvan Isla de la Juventudin alueen pääkaupunki.
Maantiede
Nueva Gerona sijaitsee Isla de la Juventudin saarella Las Casas -joen länsirannalla noin kymmenen kilometrin päässä joen suulta.
Se sijaitsee Caballosin ja Casasin rinteiden välissä noin 3 kilometriä korkeammalla kuin Rio Casas, mikä mahdollistaa purjehduskelpoisen vesireitin Karibianmerelle.
Historia
Nueva Gerona on ollut useamman vuosisadan ajan monien merirosvojen vakiopiilopaikka.
Yhdysvaltalaiset pioneerit perustivat kaupungin vuonna 1830. Siellä onkin yhdysvaltalaisten hautuumaa, joka on säilynyt näihin päiviin saakka.
Kaupungin nimi on Nueva Gerona eli Uusi Gerona viitaten Geronan eli Gironan kaupunkiin Espanjassa.
Aivan kaupungin eteläpuolella sijaitsevat museo ja planetaario esittelevät Isla de la Juventudin saaren historiaa.
3-pentanoli
3-pentanoli eli dietyylikarbinoli tai sek-n-amyylialkoholi voidaan esittää rakennekaavan muodossa CH3CH2CHOHCH2CH3. Se kuuluu sekundaaristen alkoholien aineryhmään, sillä alkoholin OH-ryhmää kantavaan hiiliatomiin on liittynyt kaksi muuta hiiliatomia.
Nueva Gerona
Elinkeinot ja talous
Nueva Gerona on Isla de la Juventudin saarella tuotettujen maataloustuotteiden tuonnin ja kaupan pääasiallinen keskus. Näitä maataloustuotteita ovat erityisesti erilaiset hedelmät, kuten greipit, appelsiinit, tangeriinit, mangot, melonit sekä muut trooppiset hedelmät.
3-pentanoli
3-pentanoli on normaaliolosuhteissa väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. 3-pentanolin moolimassa on 88,2 g/mol, sulamispiste −8 °C, kiehumispiste 116 °C, suhteellinen tiheys 0,8 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 34 °C c.c., itsesyttymislämpötila 360 °C ja CAS-numero 584-02-1.
Nueva Gerona
Elinkeinot ja talous
Maataloustuotteiden lisäksi alueella louhitaan marmoria sekä kaoliinia posliinin valmistukseen.
3-pentanoli
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
3-pentanoli on pentanolin (C5H11OH) isomeerinen muoto.
Valmistus ja käyttö
3-pentanolia voidaan valmistaa 2-penteenin ja veden välisellä reaktiolla. Sitä muodostuu myös 2-pentanolin ohella 2-penteenin reagoidessa dimesityyliboraanin kanssa. Myös dietyyliketoni voidaan pelkistää 3-pentanoliksi. 3-pentanolia käytetään katalyyttinä dimeroitumis- ja polymeroitumisreaktioissa sekä valmistettaessa metanolia hiilimonoksidista ja vedystä.
Suomi ilman naamiota
Suomi ilman naamiota on suomalaisen kommunistin Otto Wille Kuusisen jatkosodan aikana Neuvostoliitossa kirjoittama kirja. Propagandaksi tarkoitettu teos julkaistiin vuonna 1943 suomeksi, venäjäksi ja englanniksi. Se sisältää voimakasta arvostelua Saksan rinnalla sotaa käynyttä Suomea kohtaan. Teos on julkaistu uudelleen vuonna 2006 Johan Beckman Instituten kustantamana.
Kirjan sisältö
Kirja paljastaa Suomen neuvostovastaisen politiikan alkujuuret, todeten Suomea hallitsevan porvariston taantumuksellisen koplan olevan täynnä kansalliskiihkoista vihamielisyyttä Neuvostoliittoa kohtaan. Kirjassa todetaan entisten tsaarin upseerien, kuten Mannerheimin, muuttuneen uskollisesta tsaarinvallan palvelijasta, Venäjältä Suomeen siirryttyään, suomalaisiksi kansalliskiihkoilijoiksi.
Kirja kertoo Suomen rahavallan ahneudesta ja sen epäonnistuneesta pyrkimyksestä anastaa sotatoimin Neuvosto-Karjalan luonnonrikkaudet, varsinkin sen suunnattomat metsärikkaudet. Karjalais-suomalainen kansa tuli silloin kokemuksesta tuntemaan, että suur-Suomi on pieni, mutta ahne ja suurikitainen peto, joka on valmis nielemään kaikki luonnonrikkautemme ja ennen kaikkea vihreän kultamme.
Kuusinen kertoo kirjassaan miten Suomi valjastettiin Saksan imperialististen sotavankkurien eteen kytkemällä Suomi Saksaan taloudellisin ja poliittisin sitein. Saksan kapitalistit myivät Suomeen tuotteitaan mielellään ja paljon, mutta eivät tahtoneet ostaa suomalaisia tuotteita.
Kuusinen kirjoitti myös vuoden 1929 maailman talouspulasta, joka aiheutti Suomen rahavallalle niin suuria vaikeuksia, että se päätti järjestää terroristisen fasistiryntäyksen sälyttääkseen pulan rasitukset työväenluokan ja talonpoikien harteille. Suomen rahavalta nostatti sanomalehdissä raivokkaan neuvostovastaisen kamppailun, jonka avulla lapualaiskonnat komennettiin lyömään hajalle Suomen ammattijärjestön ja kaikki vasemmistolaiset työväenjärjestöt. Lapuan liikkeen johdon otti Kuusisen mukaan käsiinsä Suomen armeijan yleisesikunta, jolloin kenraali Walleniuksesta tuli fasistien joukkohulinan ja tihutöiden järjestäjä. Helsingin suurpankkien johtajat ottivat suorittaakseen lapualaishulinan rahoituksen.
Kuusinen kertoo fasistiroistojen tuhonneen työväenjärjestöjen sanomalehtien kirjapainoja ja huoneistoja, ottaneen kiinni satoja sosialisteja pahoinpidellen ja häpäisten heidät. Useita murhattiin ja toisia kuljetettiin itärajalle ja heitettiin Neuvostoliiton puolelle.
Kuusinen kertoo neuvostovastaisen sodan valmisteluista, maan aseteollisuuden kehittämisestä ja Suomen armeijan aseistuksen vahvistamisesta, 40 rakennetusta lentokentästä, jotka enimmäkseen sijaitsivat pitkin Neuvostoliiton rajaa. Kuusinen kertoo myös Mannerheimin linjasta, josta oli tehty vuoden 1939 syksyyn mennessä valmis sotilaallinen hyökkäystukikohta Neuvostoliittoa vastaan.
Kuusinen kertoo kirjassaan, että huolimatta Suomen lukuisten rautabetonilinnakkeiden lujuudesta Karjalankannaksella uljaan Punaisen Armeijan joukko-osastot lyhyessä ajassa murskasivat ”Mannerheimin linjan" aiheuttaen Suomen armeijalle raskaan tappion.
Kirja kertoo uuden neuvostovastaisen sodan valmisteluista ja saksalaisten sotilaiden ja sotatarvikkeiden tuomisesta maahan, maassa vallitsevasta terroristisesta hirmuvallasta, poliittisten vankien näännyttämisestä nälkään, talouspulasta ja nälänhädästä.
Kirjan viimeinen luku käsittelee työtätekevän kansan vihaa ja aktiivisen vastarinnan kasvua todeten työtätekevien tyytymättömyyden sotaa kohtaan muuttuvan vihaksi ja suuttumukseksi sekä aktiiviseksi vastarinnaksi fascististen valtaherrain määräyksiä vastaan.
Päijänteenlampi (Keuruu)
Päijänteenlampi on Keski-Suomessa Keuruulla Hirvon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Asunnanjärven alueeseen (35.682) se kuuluu.
Jan Pethman
Jan Tapio Pethman (s. Helsinki) on suomalainen rumpali. Hän on soittanut rumpuja muun muassa Maija Vilkkumaan yhtyeessä sekä lyömäsoittimia Ultra Brassa. Muita kokoonpanoja ovat olleet Chicken Grass, Daddy Giljoteen, Eternal Erection, Hypnomen sekä Niko Ahvosen ja Saara Soisalon yhtyeet.
Hattu (vuori)
Hattu on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Omasvuonon kunnassa Pohjois-Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 075 metriä.
Alfa Cassiopeiae
Alfa Cassiopeiae (α Cas / α Cassiopeiae) eli Schedar on melko kirkas tähti Kassiopeian tähtikuviossa. Schedar kirjoitetaan eri tavoin, esimerkiksi Shedar, Shadar, Schedir, tai Shedir. Nimi schedar tulee Arabian kielen sanasta صدر şadr, "rinta", mikä viitanneen Kassiopeian W-muotoon, joka on kuin nainen sivulta (missä pullottaa rinta ja reisi). Schedar on oranssi jättiläistähti.
Aiheesta muualla
thumb|left|220px|Shedar on α-tähti "W":n oikeanpuoleisessa haarassa
NEC PC-9801
NEC PC-9801 (lyhenne PC-98) on japanilaisen NEC Corporationin kehittämä mikrotietokone, joka ilmestyi vuonna 1982. NEC ilmoitti tietokoneesta lokakuussa 1982. Suorittimenaan PC-9801 käytti NEC:n valmistamaa Intel 8086 -yhteensopivaa 16-bittistä mikroprosessoria. NEC PC-9801 oli de facto -standardi japanilaisilla markkinoilla ja muun muassa Seiko Epson valmisti PC-9801-yhteensopivia tietokoneita.
Alkuperäisen PC-9801:n ensimmäinen seuraaja oli vuonna 1983 julkaistu PC-9801E, jonka Intel 8086-2-prosessori ylsi 5–8 MHz:n kellotaajuuteen (valittavissa). Viimeisin PC-98:n pohjalta tehty tietokone oli PC-9821Ra43, joka julkaistiin vuonna 2000. PC-9821Ra43 käytti Intel Celeron -suoritinta ja 433 MHz:n kellotaajuutta.
PC-98 -sarja myi yli 15 miljoonaa kappaletta kymmenen vuoden aikana ja hallitsi suurta osaa markkinoista Japanissa. NEC PC-9801:n markkinaosuus Japanissa oli 90 % vuonna 1987.
Laitteisto
PC-9801-sarjan ensimmäiset mallit kykenivät näyttämään yhtä aikaa 16 eri väriä 4 096 värin paletista: myöhemmät mallit pystyivät 256, 4 096 ja lopulta jopa 16.7 miljoonaan väriin.
Yhtäläisyydet ja erot IBM PC:hen
PC-9801:n ja IBM PC:n tekniikkaa yhdistävät monet eri piirteet, joista esimerkkeinä yhtä suuri RAM, Intel-yhteensopiva suoritin sekä sama levykeohjain ja PIC. Väylänään PC-98 käytti 16-bittistä C-Busia IBM:n ISA:n sijasta. Toisistaan koneet eroavat myös graafisen ulostulon, muistinhallinnan ja BIOS-ohjelman osalta.
Anne Nurmi
thumb|Anne Nurmi Anne Nurmi, oik. Anne Marjaana Wolff (s. 22. elokuuta 1968 Tampere) on suomalainen laulaja, säveltäjä ja kosketinsoittaja, joka soittaa Lacrimosa-nimisessä goottimetalliyhtyeessä.
Nuorempana Nurmi lauloi kirkkokuoroissa ja oppi soittamaan kosketinsoittimia.
Vuonna 1987 Anne perusti yhdessä toisen laulajan Jyrkin kanssa Noidat-nimisen goottirock-yhtyeen. Nimi vaihtui muotoon Two Witches myöhemmin samana vuonna, kun yhtyeen laulukieleksi vakiintui englanti. Yhtyeeseen liittyivät 1989 Nauku ja Toby.
Two Witchesin esiinnyttyä Euroopan kiertueellaan 1993 Lacrimosa-yhtyeen kanssa, Lacrimosan saksalaissyntyinen laulaja Tilo Wolff pyysi Annea soittamaan kosketinsoittimia kolmannella levyllään Satura. Annen ääni lumosi Tilon niin, että hän pyysi tätä mukaan pysyvästi, minkä jälkeen Anne on soittanut Lacrimosan riveissä. Lichtgestalt (2005) on pariskunnan yhdeksäs levy.
Hopeanuoli (manga ja anime)
Hopeanuoli on Yoshihiro Takahashin käsikirjoittama ja piirtämä manga ja sen pohjalta tehty animesarja. Manga ilmestyi vuosina 1983–1987 ja Toei Animationin tekemä anime vuonna 1986. Manga voitti vuonna 1987 vuoden parhaan shōnen-mangasarjan palkinnon.
Hopeanuolen alkuperäinen nimi ”Ginga: Nagareboshi Gin” (jap. 銀牙~流れ星銀~) tarkoittaa ”Hopeahammas: Tähdenlento Hopea”. Kyseessä on sanaleikki, sillä sanan ”ginga” voi kirjoittaa kahdella eri tavalla; kanjeilla 銀牙 merkitys on ”hopeahammas”, kun taas kanjeilla 銀河 merkitys on ”Linnunrata”.
Hopeanuolella on neljä jatko-osaa: Ginga Densetsu Weed kertoo Hopeanuolen pojasta Weedistä, ja Ginga Densetsu Weed: Orion kertoo Weedin pojasta, Orionista ja Ginga: The Last Wars, joka kertoo Weedin varttuneista pojista sekä Akakabuton pennusta, Monsoonista. Tarina jatkuu edelleen ja uusin sarja on nimeltään Ginga Densetsu Noah. Hopeanuolella on lisäksi useita lyhyttarinoita, jotka asettuvat sarjojen väliin sekä kaksi esiosaa. Ginga Densetsu Riki kertoo ajasta ennen Hopeanuolen syntymää, ja tarinassa seurataan Hopeanuolen isän, Rikin, pentuvaiheita. Ginga Densetsu Akame asettuu 1500-luvulle ja kertoo Iga- ja Koga-ninjakoiraklaanien historiasta.
Suomessa Hopeanuoli on ollut erittäin suosittu, ja siitä on myös olemassa fanitekoinen musikaali, joka esitettiin vuoden 2011 Traconissa ja uudistettu versio siitä vuoden 2012 Animeconissa. Ginga-aiheisina oheistuotteina myydään esimerkiksi pehmoja, avaimenperiä, mukeja ja julisteita.
Tarina
Gin (Hopeanuoli) on taitavan karhukoiran, Rikin, pentu. Gin syntyi tiikeriraitaisena, minkä katsottiin sinetöineen hänen kohtalonsa karhukoirana: tiikeriraitaisia pidetään karhukoirista parhaina. Pentuna Gin näki, kuinka Akakabuto-karhu paiskasi hänen isänsä rotkoon. Menetettyään metsästyskoiransa Gohee Takeda alkoi kouluttaa nuorta Giniä, mutta joutui sairaalaan, jolloin Daisuke alkoi kouluttaa pentua. Daisuken ja Ginin välillä on vahva side: Gin on pelastanut Daisuken hengen ja kaksikko kaatoi ensimmäisen karhunsa Ginin ollessa puolivuotias. Daisuke käyttää aseenaan metsästysjousta.
Metsästysretkellä Daisuke ja Gin kohtaavat villikoiralauman, joka taistelee karhuja vastaan. Gin hylkää Daisuken, peläten tämän joutuvan karhun uhriksi metsästysmatkoilla, ja liittyy koiralaumaan. Tässä vaiheessa tarinaa tapahtuu huomattava muutos, kun koirat alkavat puhua ja ottavat ihmisten paikan tarinan päähenkilöinä.
Ginin liittyessä laumaan se tunnistaa lauman pomon: se on kuolleeksi luultu Riki. Riki on kuitenkin menettänyt muistinsa eikä tunnista Giniä. Gin asettuu osaksi 1. ryhmää ja saa ryhmänjohtajakseen Benin. Koirat aloittavat 3 kuukauden matkan, jonka tavoitteena on kerätä Japanin voimakkaimmat koirat yhteen ja haastaa Akakabuto. Laumaan liittyy useita eri koiria ja koiralaumoja esimerkiksi Kain Hornanhurtat (suomidubissa Tiikeriveljekset), Kasumidaken Moss, Igan ninjakoira Akame, Ryöväri-Bill, maailman vahvin koira Benizakura, tappelukoira Musashi, Mutsun 4 valtiasta, Hakurou Ruskeakarhuntappaja, Bemu, John, Oliver ja monia muita.
Kolmen kuukauden aikarajan umpeuduttua koirat kokoontuvat takaisin lähtöpaikkaansa, Ōun Futago-solaan (suom. Kaksoissola), ja aloittavat hyökkäykset Akakabutoa vastaan. Myös Akakabuto on koonnut itselleen armeijan. Taistelu on pitkä ja sen päättävät Riki ja Gin Zetsu Tenrō Battōga (Katkaiseva Siriuksen Miekanvedon Hammas) -iskulla. Myös Gohee Takeda osallistuu lopputaisteluun. Kun Akakabuton oletettiin kuolleen, mutta nousee pystyyn ja haavoittaa Gohenia. Riki hyökkää karhun kimppuun, mutta haavoittaa Rikiä kuolettavasti. Hopeanuoli käyttää samaa liikettä ja katkaisee karhun pään, jolloin Akakabuto on lyöty. Daisuke ja muut metsästäjät saapuvat paikalle. Gohee kertoo että kaksoissola kuuluu nyt koirille. Ennen lähtöä Daisuke toivoo että hän ja Hopeanuoli näkisivät uudestaan ja että he ovat aina ystäviä. Ennen kun Riki menehtyy vammoihinsa, hän tekee Hopeanuolesta uuden johtajan. Kaikki koirat ulvovat voiton kunniaksi. Anime-sarja päättyy tähän.
Manga
Ginga Nagareboshi Gin -manga ilmestyi alun perin vuosina 1983–1987. Mangaa tehtiin 18 osaa, ja siinä tarina jatkuu vielä Akakabuton kukistumisen jälkeen niin kutsutulla ”Susiosalla”, jossa Ōun lauma kohtaa kaksi keskenään sotivaa susilaumaa. Mangaa on käännetty lisäksi koreaksi, kiinaksi ja suomeksi. Näiden lisäksi sarjaa on käännetty myös Internetissä vapaaehtoisvoimin englanniksi ja suomeksi.
Manga Suomessa
Vuonna 2010 Punainen jättiläinen aloitti Hopeanuoli-mangan julkaisemisen suomeksi. Sarja jaettiin 18 kirjaan, jotka ilmestyivät noin kerran kuussa. Hopeanuoli-manga oli loppukesästä 2011 Suomen myydyin manga. Se palkittiin Suomessa vuonna 2011 DesuTalks-seminaarissa parhaana uutena mangasarjana.
Oheismangat Suomessa
Sangatsu Manga julkaisi Hopeanuoli-tietokirjan, Ginga Seiken Densetsu Meteor Ginin, suomeksi 1. syyskuuta 2011. Samoihin aikoihin ilmestyi erikoispainos mangan ensimmäisestä osasta: pokkari sisälsi värisivuja, bonuspiirroksen ja Takahashin tervehdyksen suomalaisille lukijoille. Joulukuussa 2012 julkaistiin sivutarinoita sisältänyt Ginga Nagareboshi Gin Shin Gaiden 1 suomeksi. Toinen osa ilmestyi maaliskuussa 2013.
Anime
Anime julkaistiin Suomessa alun perin vuonna 1989 neljän VHS:n kokonaisuutena, joiden kautta Hopeanuoli sai suuren suosion Suomessa. VHS:t julkaistiin myöhemmin uusintana vuosina 1994, 1996 ja 1998, mutta vuosien aikana sarjasta on otettu useita eri painoksia. Animesta oli leikattu paljon raakoja kohtia pois, jotta se olisi sopivampi lapsille. Joulukuussa 2003 julkaistiin leikkaamaton japaninkielinen versio Suomessa ja Ruotsissa viiden DVD:n pakettina. Hopeanuoli-anime on julkaistu alkuperäiskielensä japanin lisäksi suomeksi, koreaksi, ruotsiksi, norjaksi, tanskaksi ja unkariksi, sekä vapaaehtoisvoimin myös englanniksi.
Ääninäyttelijät
296px|right|thumb|Animesarjan alkutunnus Alkuperäiset äänet
Sarjan suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi Golden Voice Oy neljän kasetin VHS-julkaisuun. Sarjan suosion myötä katsojat valittivat dubbauksen laadusta.
Suomen Kristillinen Ylioppilasliitto
Suomen Kristillinen Ylioppilasliitto SKY on ekumeenisesti suuntautunut ja kansainvälisesti toimiva kristillinen opiskelijajärjestö. Järjestö on sitoutunut evankelisluterilaisen kirkon tunnustukseen. Liittohallituksen puheenjohtaja on Esa-Pekka Helanne (2022-). Pääsihteeri on (2023 alkaen) Katri Malmi.
SKY on ollut uranuurtaja ekumenian, diakonian, rippileiritoiminnan ja ympäristökysymysten kohdalla. Järjestö tekee kriittistä, keskustelevaa ja ennakkoluulotonta työtä 2000-luvun kirkollisessa elämässä sekä kristillisessä opiskelijamaailmassa.
Globaali näkökulma on leimallista SKY:n toiminnassa. 1970-luvulta alkaen vapautuksen teologiaan tutustuminen sai SKY:n jäsenet kiinnostumaan kolmannen maailman asemasta. Erilaisilla projekteilla on pyritty paitsi auttamaan hädänalaisia myös herättämään keskustelua siitä, mitä voi tai pitäisi tehdä.
SKY on perustettu keväällä 1897. Liitto vietti 110-vuotisjuhlaansa 6. toukokuuta 2007 Helsingissä.
Paikallisyhdistykset
SKY:n paikallisyhdistyksistä vuonna 2011 aktiivisimmin toimivat Helsingin, Turun, Tampereen, Kuopion ja Joensuun järjestöt.
Paikallisyhdistyksiä on
Lehdet: Etsijä ja Ad Lucem
SKY julkaisee kahta lehteä.
Muita julkaisuja
SKY on julkaissut vinyyli- ja cd-levyjä. Vuonna 2012 julkaistiin Salvadorilainen kansanmessu-cd-levy. Yhdistys julkaisi 1968 Nostokurki-levyn. Se oli ensimmäinen nuorten hengellisen musiikin levy. Levyllä soitti Sataset ja Heikki Laitinen. Nostokurki-kappaleen sanat ovat Mikko Heikan. Nostokurki-levyn parhaita paloja on julkaistu cd-levynä vuonna 2007.
Kansainvälinen toiminta
SKY toimii kansainvälisissä järjestöissä. Yhdistys on yhdessä Ortodoksisen Opiskelijaliiton (OOL) kanssa osa maailmanlaajuista ekumeenista kristillistä opiskelijaliikettä, World Student Christian Federationia (WSCF).
WSCF:n Euroopan alueen pohjoismais-baltialaiseen yhteistyöneuvostoon NBCC:ään kuuluvat Suomen, Ruotsin, Norjan, Tanskan ja Liettuan jäsenjärjestöt. NBCC:n jäsenjärjestöt pitävät tiiviisti yhteyttä ja järjestävät vuosittain kaksi pohjoismaista tapahtumaa.
SKY on Suomen ekumeenisen neuvoston (SEN) kumppanuusjärjestö ja nimeää edustajiaan SEN:n jaostoihin.
Muuta yhteistyötä
Kotimaassa läheisiä yhteistyökumppaneita ovat muun muassa Ortodoksinen Opiskelijaliitto ja Kirkon Ulkomaanavun Changemaker-verkosto.
Julius Hibbert
Julius Hibbert eli tohtori Hibbert (Dr. Hibbert), on kuvitteellinen hahmo piirrossarjassa Simpsonit. Hahmon ääninäyttelijänä oli pitkään Harry Shearer. Hibbert on Simpsonin perheen useimmiten hyväsydäminen perhelääkäri. Hibbert tunnetaan tavastaan naureskella hilpeästi omille puheilleen sopimattomissakin tilanteissa. Toisin kuin sarjan toinen lääkäri tohtori Nick, Hibbert on ammatissaan ainakin pääosin pätevä ja vastuullinen, mutta hän myös veloittaa korkeita taksoja.
Hibbertin ensiesiintyminen oli 2. tuotantokauden jaksossa ”Huimapää rullalaudalla”. Hibbert ja hänen perheensä olivat mahdollisesti alkujaan jossain määrin parodioita Bill Cosby Show -sarjan Huxtablen perheestä.
Vuonna 2021 Hibbertin uudeksi ääninäyttelijäksi tuli Kevin Michael Richardson, koska valkoihoisten näyttelijöiden ei enää haluttu ääninäyttelevän ei-valkoisia hahmoja Simpsoneissa. Shearer kuultiin hahmon äänenä viimeisen kerran 32. kauden jaksossa ”Päiväkirjan salaisuudet”.
Hibbert lääkärinä
Tohtori Hibbert on valmistunut lääkäriksi Johns Hopkinsin yliopistosta ja työskentelee Springfieldin sairaalassa. Hänet tunnistaa aina lempeästä "Uh-heh-heh-heh"-naurustaan. Hibbert nauraa yleensä mahdollisimman sopimattomissa tilanteissa, kuten tehdessään diagnoosia potilaalleen tai ilmoittaessaan huonot uutiset; hänen mukaansa kyse on raskaan työn tuottaman stressin torjunnasta. Kuitenkin eräässä jaksossa viitataan siihen, että kyseessä on oire morfiinin käytöstä. Lempeästä olemuksestaan huolimatta Hibbert laskuttaa hoitotoimenpiteistä tuntuvasti ja on toisinaan tiukka maksun perinnässä. 14. kauden jaksossa ”Jarrut päälle” hän kahlitsi Bartin käsiraudoilla sairaalasänkyyn, kunnes tämän vanhemmat maksoivat lääkärinlaskun. Hibbert palkitsee lapsipotilaansa usein tikkukaramellilla.
Perhe
Tohtori Hibbertin vaimo on nimeltään Bernice Hibbert (ääninäyttelijä Tress MacNeille). Heillä on kaksi poikaa ja yksi tytär, mutta Hibbertien lapset esiintyvät sarjassa melko harvoin. Toisinaan vihjataan, että Julius ja Bernice ovat etääntyneet toisistaan ja pitävät enää lähinnä onnellisen avioliiton kulisseja pystyssä. 17. kauden jaksossa ”Margen ja Homerin parisuhdeneuvot” käykin ilmi, että he pitävät julkista suutelua rahvaanomaisena. 31. kauden jaksossa "Paineita parariisissa" he kuitenkin vaikuttivat lähentyneen jälleen, viettäen koko loman täydessä sovussa.
Muuta
Hibbert perheineen kuvataan yleensä keskiluokkaisena ja suhteellisen hyvätuloisena. Hän omistaa useita autoja: 15. kauden jaksossa ”Robotti-Homer” hän ajaa Mercedes-Benz G500:aa, 6. kauden jaksossa ”Mikä tyttö” hän mainitsee Porschen avaimensa ja eräässä jaksossa hän ajaa Volvo 850:llä. Hibbert kuuluu Springfieldin republikaaneihin ja on myös Mensan jäsen.
Sairaalan ulkopuolella Hibbert käyttää farkkuja ja vaaleanviolettia villapaitaa. Simpsonien takaumajaksoissa Hibbertillä on aina erilainen, kunkin vuosikymmenen muotiin sopiva hiustyyli; 1970-luvulla hän käytti afrokampausta, 1980-luvulla Mr. T -tyylistä mohawk-kampausta, ja myöhemmin muun muassa rastalettejä.
Lääkärin työn lisäksi Hibbert on työskennellyt myös Springfieldin aikuiskoulutuskeskuksen "Kuinka strippaan vaimolleni" -kurssin opettajana 14. jaksossa ”Pääjohtaja Homer”. Silloin hän mainitsi maksaneensa yliopistokustannuksensa miesstripparina nimellä Malcolm Sex.
Hibbert tappoi vahingossa Simpsonin perheen kissan Lumipallo II:n jaksossa ”Robotti-Homer” ajamalla sen päälle autolla, tosin Simpsonit hankkivat tilalle uuden samanlaisen kissan.
Valkeislampi (Keuruu)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Kolonjärven alueeseen (35.683) se kuuluu.
Isosepelkaija
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 37-42 cm ja paino 123–206 g. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, pää, posket ja niska ovat mustat, kaulassa on kirkkaan keltainen sepel ja pitkä pyrstö on sinikiiltoinen ja valkokärkinen. Naaras muistuttaa koirasta mutta on väreiltään himmeämpi ja sen pää on ennemminkin tummanruskea kuin musta. Nokka on vaaleanharmaa, koivet harmaat ja iiris ruskea. Aiemmin lajiin B. barnardi kuuluneet alalajit ovat muutoin samankaltaiset, mutta niiltä puuttuu selvästi tumma pää ja niiden höyhenpuku on himmeämmän vihreä.
Esiintyminen
Isosepelkaijat elävät laajalla alueella Australian sisäosissa, lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja populaation koko on yli 100 000 yksilöä. Siitä tunnetaan neljä alalajia.
Isosepelkaija on melko suosittu lemmikkilintu Euroopassa, mutta Suomessa sitä ei tavata ollenkaan tai juuri ollenkaan.
Elinympäristö
Laji elää hyvin monenlaisissa elinympäristöissä, kuten jokivarsien eukalyptusmetsiköissä, pensaikoissa, esikaupunkien ja viljelysmaiden metsiköissä.
Lisääntyminen
Pesintä alkaa elokuussa ja voi jatkua helmikuulle, jos olot ovat suotuisat, jolloin laji voi pesiä kahdesti kesän aikana. Pesä on tavallisesti syvällä eukalyptuksen onkalossa. Naaras munii neljästä kuuteen munaa, tavallisesti viisi, joita se hautoo keskimäärin 20 päivää. Naaras poistuu ruokailemaan vain aikaisin aamulla ja illalla. Koiras vartioi lähipuussa ja varoittaa heti, jos vaara uhkaa. Poikaset jättävät pesän viiden viikon ikäisinä.
Ravinto
Ruokavalio koostuu hedelmistä, pähkinöistä, siemenistä, marjoista, silmuista, kukista ja hyönteisistä sekä niiden toukista. Erityistä herkkua näyttävät olevan erään kurkun (Cucumis myriocarpus) ja vesimelonin (Citrullus lanatus) siemenet sekä pensastupakan (Nicotiana glauca) hedelmät.
Lappeenrannan kaupungintalo
Lappeenrannan kaupungintalon on suunnitellut arkkitehtitoimisto Castrén-Jauhiainen-Nuuttila, ja sen peruskivi muurattiin joulukuussa 1980. Talo rakennettiin vaiheittain: ensimmäiseen vaiheeseen kuului valtaosa tiloista, muun muassa Lappeenranta-sali, ja toisessa vaiheessa lisättiin toimistotiloja. 2010-luvulla kiinteistön mahdollista laajennusta on kaavailtu yhdeksi uuden oikeustalon sijoituspaikaksi, mutta oikeustalohanke on viivästynyt.
Lappeenranta-sali
Kaupungintalokiinteistön keskellä sijaitsevassa Lappeenranta-salissa järjestetään noin 150 tilaisuutta vuosittain. Salin avajaiskonsertti pidettiin huhtikuussa 1983. Salin koko on 910 neliömetriä, ja siinä on pohjaltaan neljännesympyrän muotoinen nouseva 621-paikkainen katsomo. Sali on Lappeenrannan kaupunginorkesterin kotisali, ja siellä pidetään myös joka kolmas vuosi järjestettävät Lappeenrannan valtakunnalliset laulukilpailut. Akustiikan on suunnitellut Alpo Halme.
Talossa on myös pienempiä vuokrattavia kokoussaleja sekä ravintola.
Sorjosen kuvauspaikka
Televisiosarjassa Sorjonen Lappeenrannan kaupungintalon teknisen toimen kokoushuone on esittänyt kaupunginjohtajan työhuonetta. Tila nimettiin vuonna 2017 kokoushuone Sorjoseksi.
Maa (albumi)
Maa on lauluyhtye Rajattoman 10-vuotisjuhlalevy. Se julkaistiin suomalaisen kirjallisuuden päivänä 10. lokakuuta 2007. Albumilla on pelkästään suomenkielisiä kappaleita, kuten oli yhtyeen debyyttialbumi Novallakin. Suurin osa albumin kappaleista on yhtyeen jäsenten säveltämiä, sovittamia ja tuottamia. Levyn päätösraitana on "Valse triste". Kappaleella on haluttu kunnioittaa säveltäjä Jean Sibeliusta, jonka kuolemasta tuli vuonna 2007 kuluneeksi 50 vuotta.
Ensimmäisellä listaviikollaan Maa oli virallisella albumilistalla sijalla 12.
Albumin julkaisun jälkeen Rajaton aloitti Ääni on rajaton -juhlakiertueen 19. lokakuuta. Kiertueeseen kuului 31 konserttia. Yhtyeen mukana kiertueella esiintyi kitaristi Petteri Sariola.
Madeleine Stowe
Madeleine M. Stowe (s. 18. elokuuta 1958) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Stowe syntyi Los Angelesissa brittiläiselle isälle ja costaricalaiselle äidille. Hän aloitti pianonsoiton kymmenvuotiaana, mutta keskeytti opintonsa iäkkään opettajansa kuoltua. Hän siirtyi Etelä-Kalifornian yliopistoon ja esiintyi useiden vuosien ajan vain vähäisissä sivuosissa.
Stowe sai vuonna 1993 roolin Robert Altmanin elokuvasta Short Cuts – oikopolkuja. Vuonna 2002 hänellä oli televisiorooli klassikkoelokuvan Mahtavat Ambersonit uudelleenfilmatisoinnissa. Muita merkittäviä rooleja hänellä on ollut muiden muassa Terry Gilliamin tieteiselokuvassa 12 apinaa (1995) sekä Viimeisessä mohikaanissa (1992). Hän esiintyi myös televisiosarjassa Kosto.
Stowe on naimisissa näyttelijä Brian Benbenin kanssa, ja heillä on tytär.
Neptunium
Neptunium on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Np, järjestysluku 93 ja CAS-numero 7439-99-8. Neptunium kuuluu aktinoideihin ja on ensimmäinen transuraani. Se sijaitsee jaksollisessa järjestelmässä uraanin jälkeen ja ennen plutoniumia. Neptuniumin pysyvintä isotooppia Np-237:ää muodostuu ydinreaktioissa. Alkuaineen moolimassa on 237 u. Se on hopeanhohtoinen metalli ja sen tiheys on likipitäen 20 000 kg/m³. Neptunium on nimetty planeetta Neptunuksen mukaan ja se löydettiin 1940 pommitettaessa uraania neutroneilla. Neptuniumia on käytetty lähinnä mittalaitteissa.
Ominaisuudet
thumb|left|Neptuniumkuula
Fysikaaliset ominaisuudet
Neptunium on hopeisen harmaa radioaktiivinen metalli. Sen sulamispiste on 640 °C ja tiheys 20,45 g/cm3. Neptuniumilla on kolme allotroppista muotoa. Huoneenlämmössä neptunium on alfa-muodossa, jolloin sen kiderakenne on rombinen. Yli 280 °C lämpötilassa se on beta-muodossa, jolloin sen kiderakenne on tetraedrinen. Yli 577 °C neptunium on gamma-muodossaan, ja sen kiderakenne on kuutiollinen.
Kemialliset ominaisuudet ja yhdisteet
Neptunium on suhteellisen reaktiivinen. Se reagoi nopeasti muun muassa hapen kanssa muodostaen neptuniumoksidia. Se reagoi monien epämetallien kanssa, mutta ei reagoi emästen kanssa. Neptunium muodostaa joitakin erikoisia yhdisteitä, kuten neptuniumdialuminidin (NpAl2) ja neptuniumberyllidin (NpBe3). Näiden erikoisuus on se, että näissä kaksi metallia muodostavat yhdisteen, joka ei ole lejeerinki. Neptunium-jauhe on pyroforista, eli helposti syttyvää.
Neptuniumilla on useita hapetusasteita. Hapetusasteella +III neptunium on vesiliuoksessa violettia ja hapetuasteella +IV kellertävän vihreää, +V (NpO2+) on happoliuoksissa vihreää ja emäksisissä liuoksissa keltaista, +VI (NpO22+) vaaleanpunaista ja +VII vihreää. Tärkeimmät hapetusasteet ovat +IV ja +V. Hapettavassa ympäristössä neptunium on dioksokationina NpO2+, joka on veteen liukenevaa. Neptunium muodostaa oksidit Np3O8, Np2O5 ja NpO2. Korkeissa pH:issa neptunium muodostaa hydroksidin NpO2OH:n, joka ei liukene veteen.
Neptunium reagoi vedyn kanssa tuottaen hydridit NpH2 ja NpH3. Halideja tunnetaan useilla hapetusasteilla, joista tavallisimmat ovat +III, +IV. Neptunium muodostaa myös hyvin voimakkaat hapettimet NpF6 ja NpF5, joita voidaan valmistaa antamalla NpF4 reagoida fluorin kanssa.
Neptuniumilla on kompleksiyhdisteitä monilla eri hapetusasteilla. Hapetusluvulla +VII se muodostaa emäksisissä olosuhteissa sekä sähköllä hapettaen [NpO4(OH)2]3-. Hapetusasteilla +VI ja +V hallitsevat spesiekset ovat oksokationit NpO22+ ja NpO2+, joka voidaan koordinoida esimerkiksi fluoridilla, joka stabiloi samalla oksokationin. Hapetusluvulla +IV neptuniumilla on paljon erilaisia kompleksiyhdisteitä muun muassa nitraatin ja sulfaatin kanssa sekä joitakin kelaatteja. Hapetusluvulla +III neptunium muodostaa halidien kanssa komplekseja. Hapetusasteilla +VII, +VI ja +V tavallisia yhdisteitä ovat neptuniumfluoridikompleksit, joissa on kiinni jokin alkalimetalli, kuten natrium. Esimerkiksi hapetusluvulla +V neptunium muodostaa Na3NpF8.
Neptuniumilla tunnetaan joitakin organometalliyhdisteitä. Tavallisin ligandi on syklopentadieeni, jonka kanssa neptunium voi reagoida hapetusluvuilla +III ja +IV.
Haitallisuus
Neptunium on haitallista ihmiselle sen radioaktiivisen luonteen takia. Elimistössä neptunium kertyy luustoon ja maksaan.
Isotoopit
Neptuniumin kaikki isotoopit ovat radioaktiivisia. Neptuniumilla on kaksi isotooppia, joiden puoliintumisajat ovat tuhansia vuosia: 236Np yli 10 000 vuotta ja 237Np yli 200 000 vuotta.
Lähde:
Ferrari 125 F1
Formula 1 -tulokset
(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja asteriski (*) nopeinta kierrosta)
Neptunium
Historia
thumb|right|200px|Syklotroni [[Kalifornian yliopisto (Berkeley)|Berkeleyn yliopistossa, jossa neptunium löydettiin ensimmäisen kerran.]] Neptunium oli ensimmäinen löydetty transuraani. Sen löysivät Edwin McMillan ja Philip Abelson Berkeleyssä vuonna 1940. He pommittivat neutroneilla uraania, jolloin syntyi neptuniumia. Samaan aikaan Berliinissä Kurt Starke mahdollisesti valmisti neptuniumia kollegoidensa Fritz Strassmannin ja Otto Hahnin laboratoriossa, mutta he eivät julkaisseet tuloksia toisen maailmansodan takia vasta kuin vuonna 1942. Neptunium on nimetty Neptunus-planeetan mukaan. Se myös sijaitsee uraanin ja plutoniumin välissä jaksollisessa järjestelmässä samoin kuin Neptunus sijaitsee Uranuksen ja Pluton välissä.
Ferrari 125 F1
Formula 1 -tulokset
Ferrari 159 S
Neptunium
Esiintyminen ja eristäminen
Neptuniumia eristetään yleensä ioninvaihdon, uuttamisen tai kromatografisin menetelmin. Np(+IV) voidaan saostaa vesiliuoksista fluoridin avulla. Eristämisen hankaluus yleensä johtuu siitä, että neptuniumin konsentraatio on hyvin pieni suhteessa uraaniin. Uraani eristetään yleensä neptuniumista siten, että uraani on hapetusasteella +VI, sillä tällaisessa ympäristössä neptunium on hapetusasteella +IV.
Puhdasta metallista neptuniumia voidaan valmistaa antamalla neptuniumtrifluoridin reagoida kuuman (1 200 °C) bariumin tai litiumin kanssa.
Käyttö
Neptuniumia on käytetty neutroni-ilmaisimissa eli mittalaitteissa, joiden tarkoituksena on ilmaista onko ympäristössä neutroneja. Pommittamalla neptuniumia neutroneilla voidaan valmistaa plutoniumia, jota käytetään muun muassa avaruusteknologiassa.
Sýntagma
Sýntagma (myös Síntagma) eli Sýntagma-aukio (, ”Perustuslain aukio”) on aukio Ateenan ydinkeskustassa Kreikassa. Se on myös aukiota ympäröivä kaupunginosa, joka kuuluu kaupungin 1. suuralueeseen.
Sýntagma-aukio on Ateenan keskusaukio. Se on nimetty sen Kreikan perustuslain kunniaksi, joka Kreikan kuningas Otto oli pakotettu hyväksymään vuonna 1843. Perustuslaki oli itsenäistyneen Kreikan ensimmäinen ja teki maasta perustuslaillisen monarkian.
thumb|left|230px|Sýntagma-aukiota ja sen pohjoislaidan suuria hotelleja. Aukio sijaitsee Kreikan parlamenttitalon edustalla. Rakennus toimi aiemmin Kreikan kuninkaan palatsina, ja ennen uudelleennimeämistä aukio tunnettiin nimellä Plateía Anaktóron (Πλατεία Ανακτόρων, ”Palatsiaukio”). Parlamenttitalon edessä aukion puolella on Tuntemattoman sotilaan hauta.
Aukiolla on suihkulähde sekä puistikkoa. Se on monien julkisten kokoontumisten keskuspaikka. Useita Kreikan historian merkittäviä tapahtumia on juhlistettu aukiolla. Erityisesti Kreikan velkakriisin aikana aukio on tullut tunnetuksi monien mielenosoitusten pitopaikkana. Aukion ympäristö toimii myös eräänä kaupungin julkisen liikenteen keskuspaikoista. Sen alla sijaitsee Sýntagman metroasema.
Aukiota reunustavat kadut Vasilíssis Amalías idässä, Óthonos etelässä, Filellínon lännessä ja Vasiléos Georgíou A' pohjoisessa. Aukiolta saa alkunsa länteen suuntautuva Ermoú-katu, joka on yksi Ateenan merkittävimmistä ostoskaduista. Aukion pohjoislaidalla ovat kaupungin merkittävimmät hotellit Grande Bretagne ja George II.
Sýntagman alueen pohjoispuolella sijaitsee Akadimían kaupunginosa, koillispuolella Kolonáki, kaakkoispuolella Kansallispuutarhan alue ja länsipuolella Ateenan vanhakaupunki Pláka.
Myöhäispronssikausi
Myöhäispronssikausi on nuoremmasta pronssikaudesta joskus käytettävä nimitys. Pronssikausi on esihistorian ajanjakso, jonka aikana opittiin valmistamaan tai käytettiin muualta tuotuja pronssiesineitä. Pronssikausi ajoittuu eri alueilla hieman eri aikaan. Suomessa pronssikausi sijoitetaan aikavälille 1300–500 ennen ajanlaskun alkua. Arkeologit jakavat lisäksi pronssikauden kuuteen alaperiodiin sen mukaan, millaisia pronssiesinetyyppejä esiintyy eniten tiettynä ajanjaksona. Vanhempana pronssikautena voidaan pitää I–III alaperiodia (noin 1300–1000 eaa.), nuorempana pronssikautena IV–VI alaperiodia (noin 1000–500 eaa.). Vanhemmasta pronssikaudesta käytetään joskus myös sanaa varhaispronssikausi.
Francis Kallarakal
Francis Kallarakal (s. 10. lokakuuta 1941) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin Kottapuramin hiippakunnan piispaksi 3. heinäkuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Cornelius Elanjikal, jota avustivat Joseph Kureethara ja Joseph Gabriel Fernandez.
20. helmikuuta 2010 Kallarakal sai nimityksen Verapolyn arkkihiippakunnan arkkipiispaksi.
Takaisin luontoon
Takaisin luontoon on suomalaisen Problems? -yhtyeen 8. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003.
KVM
Lyhenne KVM tai KvM voi tarkoittaa useampaa asiaa.
Varhaispronssikausi
Varhaispronssikausi on vanhemmasta pronssikaudesta joskus käytettävä nimitys. Pronssikausi on esihistorian ajanjakso, jonka aikana opittiin valmistamaan tai käytettiin muualta tuotuja pronssiesineitä. Pronssikausi ajoittuu eri alueilla hieman eri aikaan. Suomessa pronssikausi sijoitetaan aikavälille 1300–500 ennen ajanlaskun alkua. Arkeologit jakavat lisäksi pronssikauden kuuteen alaperiodiin sen mukaan, millaisia pronssiesinetyyppejä esiintyy eniten tiettynä ajanjaksona. Vanhempana pronssikautena voidaan pitää I–III alaperiodia (n. 1300–1000 eaa.), nuorempana pronssikautena IV–VI alaperiodia (n. 1000–500 eaa.). Nuoremmasta pronssikaudesta käytetään joskus myös sanaa myöhäispronssikausi.
Kangasjärvi (Keuruu, Kaleton)
Kangasjärvi on Keski-Suomessa Keuruulla Kalettoman kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Asunnanjärven valuma-alueella (35.68), jonka Kangaspuron valuma-alueeseen (35.684) se kuuluu.
H. L. A. Hart
Herbert Lionel Adolphus Hart (18. heinäkuuta 1907 Harrogate, Englanti – 19. joulukuuta 1992 Oxford, Englanti) oli englantilainen oikeustieteilijä ja -teoreetikko, jota on pidetty 1900-luvun merkittävimpänä englanninkielisenä analyyttisen oikeuspositivismin edustajana ja oikeusajattelijana ylipäätänsä. Hän toimi oikeusteorian professorina Oxfordin yliopistossa 1950- ja 60-luvuilla.
Hartin kaikki kirjoitukset vaikuttivat oikeusteoreettiseen keskusteluun, mutta hänen pääteoksenaan pidetään teosta The Concept of Law (1961). Monet Hartin teoksessa esittämistä ajatuksista, kuten oikeudesta sosiaalisena käytäntönä, ainakin kahdentyyppisistä säännöistä oikeuden välttämättöminä osina ja kielenkäyttötilanteiden merkityksestä, hyväksytään nykyään enemmän tai vähemmän ilmeisinä, vaikka teoksen ilmestyessä ne eivät olleet läheskään yhtä selviä. Jopa monia Hartin tärkeimpiä kriitikoita ja sellaisia teorioita, jotka eivät juuri liity hänen oikeusteoriaansa, on pidetty monessa suhteessa "hartilaisina".
Tieteellinen ura
Hart opiskeli oikeustiedettä Oxfordin yliopistossa ja valmistui vuonna 1929. Vuonna 1932 Hart hyväksyttiin asianajajakunnan jäseneksi, ja hän toimi käytännön asianajotehtävissä kahdeksan vuoden ajan. Sotavuosina hän palveli brittien tiedustelupalvelussa, missä hän myös tutustui kahteen merkittävään oxfordilaisfilosofiin, Gilbert Ryleen ja Stuart Hampshireen.