cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Turkistarhaus
Ympäristövaikutukset
Turkistilat ovat ravinteiden kierrättäjiä – aiemmin käytäntönä oli jopa nyljettyjen minkinraatojen käyttäminen rehuna minkkitarhoilla. Minkkien prionitaudin eli sienimäisen aivorappeutumasairauden (Transmissible mink encephalopathy, TME) epidemiat 1960-luvulla muun muassa Suomessa ja Yhdysvalloissa pakottivat luopumaan käytännöstä. Nykyään rehussa käytetään raaka-aineena muun muassa teurastuksen sivutuotteita ja kalojen perkausjätettä.
Itämerestä nousee turkiseläinten rehuna käytetyn silakan mukana merkittävissä määrin fosforia. Tämä estää meren rehevöitymistä, sillä fosfori on ns. minimiravinne, joka käynnistää veteen päästessään rehevöitymisen ja on siten haitallista vesistöille. Tästä syystä fosforin poistaminen vesistöstä on tärkeää.
Turkistuotannon yhteenlasketut typpipäästöt ovat Suomessa 430 tonnia vuodessa ja fosforipäästöt 45 tonnia vuodessa. Paitsi pintavesiin eli jokiin ja järviin, turkistarhojen aiheuttama kuormitus kohdistuu myös pohjavesiin. Kuormituksessa on selviä eroja eri tarhojen välillä. Typpi- ja fosforipäästöjen suuruuteen vaikuttavat paitsi tarhan eläinmäärä, myös muun muassa lähimaaston korkeuserot, maaperän läpäisykyky ja se, kuinka usein tarhaaja siivoaa lannan pois häkkien alta. Tarhauksen aiheuttamia ympäristöhaittoja pyritään vähentämään muun muassa siirtämällä tarhoja pois pohjavesialueilta rakentamalla uusia tarhausalueita. Turkiseläinten lanta on tehokas lannoite, jota käytetään maataloudessa ja siten vapautuva typpi ja fosfori hyödynnetään. Häkkien alle kertyvästä lannasta ja virtsasta vapautuu paitsi typpeä ja fosforia, myös ammoniakkia. Ammoniakki kohoaa ilmaan ja leviää tarhan lähiympäristöön, jossa sen on todettu aiheuttavan puustovaurioita.
Suomessa istutuksista ja tarhoilta luontoon karanneista sekä vapautetuista eläimistä on kehittynyt villiminkkikanta, mitä pidetään osasyynä siihen, että Suomen eläimistöön perinteisesti kuulunut vesikko on kadonnut.
Lainsäädäntö
pienoiskuva|Vangittu [[supikoira Puolassa, 2015.]]
Maat, joissa turkistarhaus on kielletty
Turkistarhaus on kielletty useissa maissa. Kielto on voimassa Isossa-Britanniassa (vuodesta 2000), Itävallassa (2005), Kroatiassa (2017), Tanskassa (kettutarhaus 2009) ja Alankomaissa, jossa kettujen ja chinchillojen tarhaus on ollut kiellettyä vuodesta 2005 lähtien ja minkkien tarhaus loppuu vuoteen 2024 mennessä. .
Kyssäkurki
Kyssäkurki (Psophia crepitans) kuuluu kyssäkurkien sukuun perunkyssäkurjen ja brasiliankyssäkurjen kanssa. Nämä kolme lajia elävät kaikki vain Amazonin sademetsässä.
James Rolph
thumb|right|James Rolph James Rolph, Jr. (23. elokuuta 1869 – 2. kesäkuuta 1934) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän toimi San Franciscon pormestarina vuosina 1912–1931 ja sen jälkeen kuolemaansa saakka Kalifornian kuvernöörinä.
Kyssäkurki
Kyssäkurki esiintyy luonnossa Amazon-joen pohjoispuolella; Ecuadorissa, Kolumbiassa, Venezuelassa, Brasiliassa ja Koillis-Perussa.
Šiialaisuus
thumb|Ali ja hänen poikansa Hasan ja Husain 1800-luvun ihannoidussa persialaisessa muotokuvassa.
Kyssäkurki
Kyssäkurki on tanakka lintu, jolla on pitkä kaula sekä jalat ja lyhyt keltainen nokka. Kyssäkurki on 48–56 cm pitkä ja painaa 1,3 kg. Höyhenpeite on pääosin musta, mutta selkäosa on harmaa.
Šiialaisuus
Šiialaisuus on islamin pienempi päähaara, johon kuuluu noin 10–13 % kaikista muslimeista eli noin 200 miljoonaa, kun islamin pääsuuntaukseen sunnalaisuuteen kuuluu noin 87–90 % muslimeista eli vajaat kaksi miljardia. Suurin osa šiioista asuu Iranissa, Pakistanissa, Intiassa ja Irakissa. Šiiat ovat enemmistönä Iranissa, Azerbaidžanissa, Bahrainissa ja mahdollisesti Jemenissä. Useimmat šiiat ovat niin sanottuja kaksitoistašiialaisia; he odottavat kätkeytyneen kahdennentoista imaamin paluuta aikojen lopussa. Nykyisin pieniksi vähemmistöiksi supistuneita šiiojen alaryhmiä ovat seitsemänšiialaiset eli ismailiitit (arviolta 15 miljoonaa), Jemenin zaidilaiset (n. 12 miljoonaa) sekä Lähi-idän druusit (n. 1 miljoona).
Šiialaisuus historiassa
Šiialaisuus syntyi varhaisessa arabikalifaatissa niissä protestiliikkeissä, jotka eivät hyväksyneet istuvan hallitsijan laillisuutta ja vetosivat perusteluna uskontoon. Šiah tarkoittaa "puoluetta" ja on lyhennys ilmaisusta "Alin puolue". Erilaisia mielipiteitä on siitä, oliko šiialaisuuden taustalla aito traditio, joka alkoi jo 600-luvulla, vai löydettiinkö islamin varhaishistoriasta ja sen mahdollisesti kuvitelluista tapahtumista välineitä omille vaatimuksille. Kirjallisia tietoja šiialaisuudesta alkoi joka tapauksessa ilmestyä vasta 800-luvun lopulla, jolloin šiialaisuus nykyisin tunnistettavana liikkeenä syntyi.
Volker Poppin mukaan šiialaisuuden tärkeään hahmoon 'Aliin liitetty motto walī allāh ("Jumalan ystävä") esiintyy vuonna 70 arabien aikaa lyödyssä kolikossa Kirmānissa. Samassa kolikossa on Muhammedia tarkoittava teksti, ja Muhammed esiintyy Poppin mukaan Jeesuksen kunnianimenä Kalliomoskeijan friisitekstissä. Popp päättelee, että 'Ali ("ylevä") on myös alun perin Jeesuksen kunnianimi ja Alin hahmo on syntynyt kristillisyyden inkulturaationa Iranissa.
Vaikka keskiajalla oli myös šiialaisia hallitsijoita etenkin 900-luvulla, šiiat pysyivät lähes kaikkialla vähemmistönä. 1500-luvulla safavidit kuitenkin nostivat šiialaisuuden vaikutusvaltaiseen asemaan. He tekivät šiialaisuudesta ainoan hyväksytyn uskonnon Iranissa, joka silloin ulottui myös Azerbaidžaniin ja osaan Irakia. Vuonna 1979 šiialaiset nousivat valtaan ajatollah Khomeinin johdolla Iranissa ja perustivat islamilaisen pappisvaltion. Saddam Husseinin kukistumisen jälkeen vuonna 2003 valta Irakissa siirtyi šiioille. Heillä on asemia myös Libanonissa, missä toimii Iranin tukema šiialainen Hizbollah -liike.
Šiialainen kertomus
Islamin varhaisvaiheista on säilynyt kirjallisia lähteitä 800-luvulta lähtien. Ne kertovat tapahtumista, jotka sijoitettiin 200 vuotta aikaisemmiksi eli 600-luvulle. Tarinaperinteen runsaudesta huolimatta tiedämme silti Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan yllättävän vähän islamin varhaisvaiheista. Islamille varhaiset kertomukset ovat kuitenkin osa uskontoa, joten muslimit eivät niitä kyseenalaista.
Šiialaisuus johtaa tarinoissa juurensa profeetta Muhammedin seuralaiseen Alī ibn abī Ṭālibiin ja oikeaanjohdettujen kalifien aikaan. Šiialaiset, eli "Alin puolue" muodostui niistä, jotka puolustivat Alin oikeutta kalifaattiin. Islamilainen perimätieto kertoo, että Ali valittiin neljänneksi kalifiksi (656–661), mutta häntä vastaan nousi umaijadien klaaniin kuuluneen Muāwijan johtama kapina. Ali siirtyi tämän takia Medinasta Irakin Kufaan, jossa hänellä oli eniten kannattajia. Alin kannattajat katsoivat, että Alilla olisi ollut oikeus johtajuuteen, koska hän oli Muhammedin serkku, ottopoika ja vävy. Muhammed oli myös nimittänyt Alin seuraajakseen Ghadir Khummissa jäähyväispyhiinvaelluksellaan vuonna 632. Alin kerrotaan kärsineen vuonna 661 marttyyrikuoleman, kun hänen entinen kannattajansa murhasi hänet Kufan moskeijan aamurukouksessa. Tällöin Muawija julistautui julkeasti kalifiksi (661–680) Damaskoksessa ja perusti ensimmäisen perinnöllisen muslimidynastian. Muawijan ja hänen seuraajiensa toiminta merkitsi luopumista Muhammedin ja oikeaan johdettujen kalifie n alkuperäisistä islamilaisista periaatteista.
Karbalan taistelu
thumb|left |Vanhin tunnettu maalaus Karbalan taistelusta havainnollistaa sen epätasaisuutta: Husainin 72 kannattajaa vastassa oli 80 000 sotilasta, missä mukana eivät vielä olleet täydennysjoukot.
Kyssäkurki
Kyssäkurjet ovat seurallisia metsälintuja, jotka pesivät onttoihin puihin. Ne munivat 3–4 valkoista munaa, joita hautovat vuorollaan kaikki parven linnut. Pesintäaikana parveen kuuluu yleensä 5 lintua, mutta pesimäajan ulkopuolella parvi voi kasvaa yli 50 yksilöön.
Šiialaisuus
Karbalan taistelu
Perimätiedon mukaan Medinan vanhat muslimiperheet nousivat vuonna 680 kapinaan ja kutsuivat Alin pojan Husainia ottamaan yhteisön johtajan ja imaamin paikan. Husainin äiti oli Muhammedin tytär Fatima, joten Husain oli myös profeetan tyttärenpoika. Husain lähti kohti Kufaa noin 70 kannattajansa kanssa, mutta törmäsi Karbalan autiomaassa Muawijan pojan Jazidin johtamaan armeijaan. Maailman historian epätasaisimmaksi luonnehditussa Karbalan taistelussa Husain perhekuntansa kanssa teurastettiin julmasti.
Kyssäkurki
Kyssäkurkien ravintona on hyönteiset ja hedelmät, joita ne poimivat maasta. Kyssäkurjet ovat huonoja lentäjiä ja juoksevat mieluummin lentämisen sijasta.
Turkistarhaus
Maat, joissa turkistarhaus on kielletty
Virossa turkistarhauksen kielto tulee voimaan siirtymäajan jälkeen vuonna 2026. Kesäkuussa 2021 Israel kielsi turkisten myynnin muotiteollisuudelle. Japanissa minkkien tarhaus loppui vuonna 2016 viimeisen minkkitarhan lopetettua toimintansa. Uusien minkkifarmien perustaminen oli kielletty vuodesta 2006; minkkien tarhaaminen rikkoi haitallisten vieraslajien kasvattamisen kieltoa, joka on ollut voimassa vuodesta 2006.
Šiialaisuus
Karbalan taistelu
Šiiat näkevät Karbalan taistelun ja Husainin marttyyrikuoleman maailmanhistorian taitekohtana, johon koko edeltävä historia oli tähdännyt. Kerrotaan jopa, että aamurusko alkoi esiintyä taivaalla vasta Husainin marttyyrikuoleman jälkeen. Jumala oli ilmoittanut tapahtumasta etukäteen kaikille profeetoille Adamista alkaen, ja nämä olivat etukäteen surreet sitä.
Ašura -juhla
thumb|Ašura -kulkue Syyriassa vuonna 2017. Osallistujat lyövät itseään tahdissa muistellessaan Husainin kärsimyksiä. Šiiat muistelevat Karbalan murhenäytelmää ja Husainin marttyyriutta viettämällä vuosittain Ašura-juhlaa, joka on šiiojen tärkein juhla. Ašura -kulkueessa osallistujat ilmaisevat suruaan Husainin kohtalon johdosta lyömällä itseään ja toisinaan myös ruoskimalla tai viiltämällä itseään miekoin.
Myös sunnit muistelevat ašuraa, mutta eri syistä. He viettävät sitä 24 tunnin mittaisella paastolla, jolla on yhteys juutalaisten pääsiäisenviettoon. Al-Bukharin hadith kertoo: "Kun profeetta saapui Medinaan, juutalaiset viettivät Ašura-paastoa (10. Muharramkuuta) ja sanoivat: 'tämä on se päivä, jolloin Mooses voitti Faaraon'. Tämän johdosta profeetta sanoi kumppaneilleen: 'teillä (muslimeilla) on suurempi oikeus juhlia Mooseksen voittoa kuin heillä, paastotkaa siis tänä päivänä.'"
Baulapuut
Baulapuut (Mimusops) on sapotillakasvien (Sapotaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu noin 45 lajia.
Baulapuut kasvavat luonnossa Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa, Arabian niemimaalla, Intian niemimaalla, Kaakkois-Aasiassa, Pohjois-Australiassa, Malaijien saaristossa sekä useammilla muilla Intian valtameren ja Oseanian saarilla.
Šiialaisuus
Ašura -juhla
Husainin hahmolla on selvät yhteydet kristilliseen Jeesus -kuvaan. Ašurajuhlassa keskitytään Husainin kärsimyskokemuksiin, kuten kristillisessä pääsiäiskertomuksessa. Husainin kuolemaan sisältää myös pelastussanoman, sillä Husain ja hänen äitinsä Fatima saivat oikeuden puhua kaikkien šiiojen puolesta Viimeisellä tuomiolla. Sunni-islamissa tämä oikeus on vain Muhammedilla. Yksi Husainin kuoleman johdosta vuodatettu kyynel voi pelastaa ihmisen Helvetin tulelta. Šiialaisessa ikonografiassa Husain esiintyy Kristusta muistuttavana, ihannoituna hahmona. Yhtäläisyydet sinetöi ašura-juhlan liittymäkohdat pääsiäiseen.
Muhammed vahvistaa Alin aseman
Šiiat korostavat, että Alin erikoisasema on vahvistettu monissa haditheissa. Muuan sellainen on kertomus, jossa Muhammed pysähtyi jäähyväispyhiinvaelluksellaan vuonna 632 paikassa nimeltä Ghadīr Khumm. Siellä Muhammed julisti Alin suosikkiseuraajakseen ja itselleen kaikkein läheisimmäksi. Toisen – sunnien tosin heikoksi arvioiman – hadithin mukaan Buraidah oli sanonut "Jumalan lähettiläälle rakkain naisista oli Fatima ja miehistä Ali". On väitetty, että hadith -kirjallisuus sisältää vastaavia huomautuksia muistakin Muhammedin seuralaisista, ja niiden tarkoituksena oli lisätä sellaisten hadithien arvovaltaa, joissa kiitetyt henkilöt esiintyivät välittäjinä.
Šiialaisuus ja pyhät kirjoitukset
Šiiat hyväksyvät saman Koraanin kuin sunnitkin, vaikka yksityiskohdissa onkin erimielisyyksiä. Tätä on pidetty todisteena siitä, että jakautuminen sunneihin ja šiioihin ei ole tapahtunut ennen Koraanin kanonisointia. Muuten molemmat suuntaukset olisivat tuottaneet toisistaan poikkeavan Koraanin. Tämä jättää silti väljyyttä eroamisaikatauluun, sillä käsitykset Koraanin kanonisoinnin ajankohdasta vaihtelevat. Varhaisimman käsityksen mukaan Koraani koottiin 600-luvun puoliväliin mennessä, myöhäisimmän arvelun mukaan vasta 800-luvun alkuun mennessä. Jälkimmäinen ajankohta siirtäisi myös jakautumisen ajankohdan tarinoiden kertomaa myöhemmäksi.
Šiiojen ja sunnien väliset erot pyhien kirjoitusten tasolla keskittyvät haditheihin, joita alettiin julkaista 800-luvulla. Šiiat eivät suoraan hyväksy sunnien kanonisoiman kokoelman Kutub al-sittah kaikkia kertomuksia. Šiiojen mukaan niihin sisältyy väärennettyjä haditheja, ja kertovat, että kalifi Muawija jopa maksoi hänelle sopivien hadithien kirjoittamisesta. Haditheja olisi väärennetty myös oman uran edistämiseksi tai tietyn uskonnollisen näkemyksen tueksi.
Ja'fari -lakikoulukuntaan kuuluvat šiiat nojautuvat "puhdistettuun" profeetan sunnaan. Se löytyy kokoelmasta, josta käytetään nimeä Ali Ahl al-Bayt eli "Alin talonväki". Hadithien kokoamisen aloitti heidän mukaansa imaami Ali, joka keräsi tarinoita jo Abu Bakrin aikana. Šiiat luottavat Kutub al-sittah -kokoelmien haditheihin vain silloin, kun ne ovat sopusoinnussa edellä mainitun kokoelman kanssa. He käyttävät uudelleen arvioimastaan kokoelmasta nimitystä Al-Sihah Al-Sittah ("luotettavat kuusi").
Imaamin virka
Šiiat uskovat, että Abu Bakrin tullessa Muhammedin jälkeen yhteisön johtajaksi, Alille siirtyi myös Muhammedin uskonnollinen auktoriteetti, ja hänestä tuli ensimmäinen imaami. Imaamin tehtävänä oli ohjata muslimeita tulkitsemalla Jumalan lakia ja kaitsemalla heidän uskonnollista elämäänsä. Tässä häntä auttoi imaamin läheinen yhteys Jumalaan, mikä ilmeni inspiraatiossa (ilhām). Se oli eri asia kuin ainoastaan Muhammedille kuuluva yhteyden muoto eli ilmestykset (waḥy).
Šiialaisuuden suurimmassa koulukunnassa, 12 –šiialaisuudessa katsotaan, että uskonnollinen auktoriteetti siirtyi isältä pojalle aina 12. imaamiin asti. Jokaisen imaamin syntymää edelsivät ihmeet. Imaamien lukumäärä 12 rinnastuu moniin uskonnollisiin yhteyksiin, joissa luku 12 esiintyy (kuten Israelin 12 heimoa, Jeesuksen 12 opetuslasta, Muhammedin 12 seuraajaa). Imaamien ketju katkesi 12. imaamin kohdalla, sillä tämä kätkeytyi tullakseen takaisin Mahdi na vasta lopun aikojen koittaessa. 7-šiialaisuudessa imaamien ketju katkeaa jo seitsemänteen imaamiin, joka vastaavasti on kätkeytynyt.
Seitsenšiialaisten imaamiketju päättyy tähän, mutta 12-šiialaisten ketju jatkuu seuraavasti:
12-šiialaisuuden mukana kahdestoista imaami aloitti "pienen kätkeytymisen" vuonna 874 minkä jälkeen hän lähetti neljän henkilön kautta viestejään ihmisille. Luvussa esiintyy rinnastus neljään oikeaan johdettuun kalifiin. Vuonna 941 hän aloitti "suuren kätkeytymisen", minkä jälkeen häneltä ei ole enää tullut viestejä. Kätkeytymiseen oli luonnollinen syy, sillä kahdennellatoista imaamilla ei ollut tämän työtä jatkavaa poikaa, ja toisaalta maailma ei voinut olla ilman imaamia. Kahdestoista imaami palaa lopun aikoina Mahdin hahmossa taistelemaan Antikristusta ja roomalaisia vastaan. Hän tuo mukanaan oikeudenmukaisuuden ja ajaa pois vääryyden.
Vasta kahdennentoista imaamin ajoista eli 800-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta alkaen alkaa löytyä historiallisia lähteitä, jotka kertovat šiialaisuudesta. Sillä perusteella nykyisen šiialaisuuden syntyaikana voi pitää 800-lukua. Oppi 12. imaamin kätkeytymisestä sopi šiiojen poliittiseen tilanteeseen, sillä he olivat vähemmistönä usein vainottuja. Se johti kehittämään myös opin siitä, että oman uskon kätkeminen hätätilanteessa (taqiyya) oli luvallista.
Šiialainen papisto
Islam syntyi yhteiskunnassa, joka perustui paimentolaisuuteen ja klaanikulttuuriin. Esimerkiksi Muhammedin kerrotaan kuuluneen Quraiš-heimon Banu Hashim -klaaniin. Klaanikulttuureista puuttuu yhteen paikkaan keskittynyt hallintovalta. Väkivallan monopolin tilalla on paimentolaisten vapaus ja demokraattinen päätöksenteko. Paimentolaiskulttuurissa kehittynyt islam sopi tällaiseen yhteiskuntaan, eikä siinä edellytetty järjestyneille valtioille ominaista kaltaista byrokratiaa. Islamissa uskonoppineet ovat oman yhteisönsä luottomiehiä, joilla on täysi auktoriteetti lausua sanansa uskonnosta ilman, että mikään ylempi taho voi väittää sitä vääräksi. Tässä suhteessa islamilaisen ulaman eli papiston autonomia heijasti heimojen riippumattomuutta. Šiioilla kuitenkin kehittyi 1500-luvulta alkaen hierarkkisia uskonoppineiden tasoja. Tasot ilmaisivat arvostuksen määrää, eivät suoraan käskyvaltasuhteita. Ylempiä papillisia tasoja edustavat nykyisessä Iranissa ajatollah ja suur-ajatollah. Jälkimmäisten arvonimenä on mardza (Arab: مرجع‎ ), ja heitä on alle sata. Useimmat heistä asuvat pyhissä kaupungeissa Qom ja Najaf.
Šiialainen teologia
900-luvulla buyijdien dynastia alisti Bagdadin abbasidit ja hallitsi sata vuotta (945–1055) Irakia ja Persiaa. Buijidit olivat šiioja, joten tässä vaihessa alkoi näyttää siltä, että šiialaisuus ohittaa sunnalaisuuden, sillä myös Pohjois-Afrikassa valtaan nousseet fatimidi t (910–1171) olivat šiioja. Ibn Bābawayh (k. 991) näyttää olleen tuon ajan johtava šiiateologi. Hän ilmeisesti kannatti mutaziliittien mielipidettä ihmisen vapaasta tahdosta, minkä sunnilaisuus oli jyrkästi kieltänyt. Toisaalta hän luotti traditioon ja tuomitsi kreikkalaistyyppisen järjenkäytön, jota edustivat islamilaiset kalām -teologit
Uskon juuret (Usūl ad-Dīn)
Moustafa Al-Qazwini (1961–) on Yhdysvalloissa asuva irakilais-amerikkalainen šiiaoppinut. Hän luettelee seuraavat asiat uskon juurina.
Uskon peruspilarit (Furū al-Dīn)
Moustafa Al-Qazwini luettelee seuraavat asiat uskon peruspilareina. Šiiamuslimit uskovat siihen, mitä Koraanissa lukee sekä siihen, mitä profeetta on sanonut, eli sunnaan. Šiiamuslimit uskovat, että Koraania ei ole koskaan muutettu eikä sitä voida muokata. Šiialaiset uskovat, että profeetta on määrännyt muslimit seuraamaan hänen kuolemansa jälkeen Jumalan valitsemaa johtajaa, imaamia.
Šiialaiset uskovat, että Jumala ei hylkää koskaan uskovaisiaan, ja että pelkästään tästä syystä on perusteetonta sanoa, ettei Jumala olisi itse valinnut profeetta Muhammedin jälkeistä seuraajaa. He uskovat, että Abraham, Jeesus ja Muhammed olivat oman aikansa imaameja, ja että Muhammedin kuoleman jälkeen tulee ihmiskunnan tuhoutumiseen asti olemaan aina yksi Jumalan valitseman imaami. Šiialaiset uskovat, että nykyhetken Jumalan valittu imaami on Al-Mahdi, joka on näkymättömissä siihen asti, kunnes aika on sopiva ja kirjoitukset ovat täyttyneet.
Šiialaiset uskovat, että Jumala on oikeudenmukainen (al-adl) joka suhteessa. Šiialainen filosofia perustelee tällä sen, että Jumala ei koskaan heitä hyvän tekijöitä Helvettiin. Šiialaiset uskovat, että Jumala tietää hyvän ja pahan, ja että hän on opettanut myös ihmisen tuntemaan ne. Šiialaiset uskovat, että kun Jumala ilmoittaa jonkun olevan hyvä tai paha, hän ilmoittaa sen siksi, että tietää sen olevan hyvä tai paha; itse ilmoitus ei tee asiasta hyvää tai pahaa.
Šaria
thumb|Kitab al-Kafi on käännetty myös englanniksi Šiialaisen lakikoulukunnan synnyssä tärkeä oppinut oli persialainen al-Kulayni (864–941), jonka hadith -kokoelma Kitab al-Kāfī fī ʿIlm al-Dīn sisälsi myös šariaa koskevia haditheja. Kirja argumentoi, että imaamia ei enää ole, koska hän on kätkeytynyt. Tämän takia šiiojen piti sunnien tavoin alkaa turvautua elävän tradition asemesta kirjallisiin lähteisiin. Kirjan ilmestyminen oli osoitus šiialaisen papiston noususta buijidien valtakunnassa. Al-Kulayni kirja oli ensimmäinen šiialaisten neljästä lakikokoelmasta. Sen jälkeen kokoelmansa laativat Ibn Bābawayh ja al-Ṭūsī (joka laati niitä kaksi).
Lain historiaa
Ilman imaamin läsnäoloa joukko velvollisuuksia jäi ilman selvää vastuuhenkilöä. Näitä olivat pyhän sodan (jihad) johtaminen, sotasaaliin jakaminen, perjantairukouksen johtaminen, oikeuspäätösten toimeenpano ja uskonnollisten verojen kokoaminen. Vasta 1000-luvulla al-Tūsī loi teorian juridisesta auktoriteetista, joka kuului uskonoppineille (fuqahāʾ). Vielä sen jälkeenkin kului vuosisatoja kaikenkattavan teorian luomiseen. Vasta 1500-luvulla alettiin katsoa, että fuqahāʾ oli kätkeytyneen imaamin perillinen kaikissa näissä asioissa paitsi jihadin julistamisessa hyökkäystarkoituksessa. Tämä jäi kuulumaan vain imaamille.
Šiialainen lakiajattelu kehittyi sunneihin verraten myöhään, pääosin vasta 1300–1500 -luvuilla. Tämän takia šiialaisuus seurasi monissa asioissa sunnalaisuutta, eivätkä erot päässeet kasvamaan suuriksi. Niinpä šiialaisuus ei olekaan kovin paljon enempää kuin yksi islamilainen lakikoulukunta, joita sunnalaisuuden puolella on neljä (kun lasketaan vain suurimmat).
Eroavaisuudet sunneihin
Šiioijen ja sunnien välillä on eroja rukousrituaaleissa ja ramadan-paastossa. Perjantairukous ei ole šiioille yhtä tärkeä kuin sunneille, koska sitä johtamaan tarkoitettu imaami on kätkeytynyt. Šiioilla on omia rituaalejaan, kuten imaamien haudoilla käynti. Šiioilla on käytössä väliaikainen avioliitto (mutʿa), jonka katsotaan perustuvan Koraaniin (4:24). Sunnit eivät hyväksy avioliiton keston rajoittamista etukäteen. Avioeroa ja perintöä koskevissa säädöksissä on eroja.
Joistakin eroista on kehittynyt erottavia tunnuksia. Huomattavin niistä on uskontunnustus, johon on lisätty lause: "ja todistan että Ali on Jumalan ystävä [wali]”. Kyseessä on myöhäinen lisäys; sitä ei esiinny varhaisissa teksteissä lukuun ottamatta Ibn Bābawayhia, joka kieltää käyttämästä tällaista lisäystä. Lause omaksuttiin luultavasti vasta 1500-luvulla, kun safavidit tekivät šiialaisuudesta Iranin valtionuskonnon vuonna 1501. Kuitenkin jo al-Kulayni katsoi, että perinteinen kaksiosainen šahada ei ollut riittävä vaan tarvitsee täydennystä. 1500-luvulta lähtien šiialaisuus kehittyi nykymuotoonsa oppineiston järjestäydyttyä hierarkiaksi, jonka huipulla on yksi tai useampi mardza ("jäljittelyn kohde") ja hänen alapuolellaan ylempien oppineiden (ajatollah) ja tavallisen papiston luokat.
Toinen keskeisin asia, joka erottaa toisistaan šiiat ja sunnit on imaamin virka. Muuan šiialainen hadith tuo esille imaamin viran ilmestymisen. Ibn Bābawayh kertoo (1942:61), että kuoleman jälkeen Alin äidin Fāṭima n hautaan saapui (islamin tavanomaisen käsityksen mukaiset) kaksi enkeliä (Munkar ja Nakir), jotka kuulustelivat vainajaa. Fatima vastasi kysymyksiin, että hänen Herransa on Jumala ja profeettansa Muhammed, mutta ei tiennyt kuka oli hänen imaaminsa. Enkelit neuvoivat: "Sinun poikasi, sinun poikasi!". Kun Fatima toisti vastauksen, enkelit sanoivat :"Meillä ei ole valtaa sinuun". Enkelit tarkoittivat tällä, ettei heillä ollut oikeutta kiduttaa Fatimaa, kuten he tekivät kaikille vääräuskoisille vainajille. Islamissa Munkar ja Nakir aloittavat vääräuskoisten kidutuksen heti haudassa tapahtuvan kuulustelun jälkeen.
Kolmas ja näkyvä ero on šiialaisten merkittävin vuotuinen juhlapäivä, Alin pojan Husainin muistoksi vietettävä Ašura-juhla. Juhla, joka Iranissa kestää kolmekin päivää, korostaa Husainin kärsimyksiä ja marttyyrikuolemaa. Käynti Husainin haudalla Karbalassa lähestyy tärkeydessä pyhiinvaellusta Mekkaan. Ašuran vietolla on tärkeä symbolinen merkitys šiioille, joille se on oman, sunneista eroavan identiteetin juhlintaa.
Šiialaisuuden suuntaukset
Šiialaisuuden perusajatuksiin kuului, että jokaisella sukupolvella oli oma imaaminsa. Imaamien ketjusta saattoi helposti syntyä poikkeavia käsityksiä, ja šiialaisuus eriytyikin useisiin ryhmiin, joista tärkeimpiä nykyisin ovat 12-šiialaiset, ismailiitit eli 7-šiialaiset ja zaidilaiset. 12-šiialaiset ovat ylivoimaisesti suurin ryhmä ja esiintyy varsinkin Iranissa. Zaidilaisuus erkani siitä viidennen imaamin kohdalla ja sen esiintymisalue keskittyy nykyisin Pohjois-Jemeniin. Suuntaus on lähestynyt sunni-islamia. Ismailiitit eli seitsemänšiialaiset erkanivat muista seitsemännen imaamin kohdalla. Ismailiitteja elää Etelä-Aasiassa, Syyriassa, Saudi-Arabiassa, Jemenissä, Kiinassa, Tadžikistanissa, Afganistanissa ja Itä-Afrikassa.
Šiialaisuus Iranissa
Iranissa šaahin ja uskonoppineiden tasapaino kesti vuoteen 1978, jolloin alkoi Iranin islamilainen vallankumous. Levottomuuksien syttymiseen vaikutti osaltaan šaahi Reza Pahlavin ja hänen seuraajansa Muhammad Reza Pahlavin pyrkimys länsimaiseen, sekulaariin valtioon. Valtaan noussut Ajatollah Khomeini muotoili opin, jonka mukaan uskonoppinut voi hallita valtiota siihen saakka, kunnes kätkeytynyt imaami palaa takaisin. Iran muuttui Khomeinin hallitsemaksi islamilaiseksi valtioksi 1979. Jotkut näkivät Khomeinin persoonassa jopa kätkeytyneen kahdennentoista imaamin.
Šiialaisuuden varhaisia kerrostumia
Jos niin sanottu islamilainen perimätieto 800-luvulta hylätään, šiialaisuuden syntyvaiheet jäävät niukkojen lähteiden varaan. Raymond Dequin on analysoinut suunnilleen 700-luvun puoliväliin sijoittuvaa 70-sivuista tekstiä Umm al-Kitab (alkukirja), joka edustaa esi-islamilaista ja gnostilaista teologiaa. Kirjan katsotaan olevan peräisin Irakin Kufasta. Teos antaa viitteitä Aliin kohdistuvan kultin varhaisesta kehityksestä.
Kirjassa Ali esiintyy osana taivaallista viisikkoa, joka oli olemassa valona jo ennen maailman luomista. Nämä viisi eriväristä valoa olivat Muhammed, Ali, Fatima, Hasan ja Husain. Dequin arvelee, että Ali oli aluksi gnostinen jumaluus, joka vasta myöhemmin muuttui "yleväksi kuninkaaksi" maan pinnalle. Toisessa kirjan kertomuksessa enkeli Gabriel kertoo, että taivaallisella valtaistuimella istuu Fatima kruununaan Muhammed ja korvarenkaina Hasan ja Husain. Hänen miekkanaan on uskovien ruhtinas Ali.
Alfred Vogel
thumb|150px|Alfred Vogel Alfred Vogel (26. lokakuuta 1902 Aesch, Basel-Landschaft, Sveitsi – 1. lokakuuta 1996 Feusisberg, Schwyz, Sveitsi ) oli sveitsiläinen fytoterapeutti, ravintoterapeutti ja kirjailija. Hän on perustanut suosittuja luontaiselintarvikkeita ja kasvilääkkeitä valmistavan tehtaan ja sen myötä tunnetuksi tulleen A. Vogel -luontaistuotemerkin. Suomessa tunnetuimmat A. Vogel -merkin alla myytävät valmisteet lienevät Herbamare-yrttisuola, Molkosan-heratiiviste ja Echinaforce-punahattu-uute.
Šiialaisuus
Šiialaisuuden varhaisia kerrostumia
Kolikoihin "Ali" ilmestyy ensimmäisen kerran vuonna 745–746, jolloin Mervistä löytyneestä hopearahasta on löydetty teksti "Alin kannattajat Kirmanissa". Vuonna 817–821 esiintyy teksti "Ali ibn Musa ibn Ali ibn Abi Talib", missä siten esiintyy myöhemmin vakiintunut Alin koko nimi. Dequin olettaa myös, ettei Alin kultti kehittynyt erillään vaan oli aluksi yksi osa abbasidihallitsijoiden teologista rakennelmaa. K-H. Ohlig on arvellut, että Ali olisi esiintynyt islamin kehityksessä välimuotona arabiprofeetasta ennen kuin saman paikan otti Muhammed.
Dequin rinnastaa Husainin pääkalloreliikin kunnioittamisen Karbalassa Johannes Kastajan pääkallon kunnioitukseen Damaskoksessa.
NIVR
Toiminta
NIVR oli puolivaltiollinen, voittoa tuottamaton säätiö, jonka tavoitteena oli edistää ilmailu- ja avaruustoimintaa Alankomaissa. Se sijaitsi Delftin teknillisen yliopiston lentotekniikan osaston rakennuksessa.
Alfred Vogel
Elämä
Alfred Vogel syntyi vuonna 1902 Baselin lähellä sijaitsevassa Aeschin kylässä. Isä ja isovanhemmat tutustuttivat hänet pienestä pitäen lähiseudun rohtokasveihin, ja jo 21-vuotiaana hän perusti oman rohdos- ja luontaistuotekaupan Baseliin. Samoihin aikoihin hän aloitti julkaisu- ja esitelmätoimintansa kasvilääkinnästä, terveellisestä ravinnosta ja luonnonmukaisista elämäntavoista.
Itävallan avaruusjärjestö
Itävallan avaruusjärjestö perustettiin vuonna 1972. Se huolehtii sekä avaruustekniikan että ilmailutekniikan kehittämisohjelmista Itävallassa sekä koordinoi itävaltalaista avaruustutkimusta kansallisen ja kansainvälisen toiminnan ja ohjelmien yhteydessä.
NIVR
Toiminta
Alankomaiden teknologiapolitiikka on talousministeriön (Ministerie van Ekonomische Zaken) vastuulla, joka ensisijaisesti vastaa myös avaruuspolitiikasta. Avaruuspolitiikkaa käsitellään ministeriöiden välisessä avaruuskomiteassa (Interdepartementale Commissie Ruimtevaart, ICR), johon osallistuvat ne ministeriöt, joilla on avaruustoiminnassa etuja valvottavanaan.
Itävallan avaruusjärjestö
Historia
Itävallan avaruusjärjestö (ASA) perustettiin vuonna 1972. Vuosina 1977–1987 sitä kutsuttiin Itävallan aurinko- ja avaruusjärjestöksi (ASSA), jollon valmistauduttiin liittymään Euroopan avaruusjärjestöön (ESA) edistämään avaruusteknologiaa. Vuonna 1987 Itävallasta tuli ESA:n jäsen ja organisaation nimi muutettiin ASA:ksi.
NIVR
Tausta
NIVR syntyi toisen maailmansodan jälkeen perustetun ilmailuteollisuuden kehitysorganisaation (NIV) pohjalle vuonna 1971.
Itävallan avaruusjärjestö
Historia
Tärkeitä ASA-projekteja olivat ensimmäisen itävaltalaisen astronautin Franz Viehböckin lento Mir-avaruusasemalle vuonna 1991 sekä yhteistyö SPACELAB-1:ssä, kansainvälisessä ISS-avaruusasemassa ja GALILEO-projektissa.
NIVR
Tausta
Toisen maailmansodan jälkeen perustettu NIV jälleenrakensi mm. Fokker-lentokonetehtaan toimivaksi yhtiöksi 1940-luvulta lähtien. Sen rahoittamia kehitysohjelmia olivat Fokker S-11-koulukone 1940-luvulla ja Fokker F-27 "Friendship" 1950-luvulla.
Itävallan avaruusjärjestö
Historia
Vuonna 2004 se sulautui Itävallan tutkimuksen kehitysorganisaatioon (FFG) ( (FFG)).
SimTunes
SimTunes on Electronic Artsin ja Maxisin kehittämä musiikkipeli, joka on julkaistu vuonna 1996. Peli on osa Sim-pelisarjaa.
SimTunesissa pelaajalle annetaan tyhjä kenttä, johon hänen pitää napsia pieniä erivärisiä kuutioita. Kuutioiden yli pitää pistää kulkemaan pieniä soitin-eläimiä. Erivärisistä kuutioista tulee eri ääni. Myös soitin-eläin pitää valita huolellisesti luettelosta, koska eri soittimesta kuuluu eri ääni. Pelikentällä liikkuu monta soitin-eläintä kerralla.
Alfred Vogel
Elämä
Vuonna 1929 Alfred Vogel alkoi julkaista omaa aikakauslehteä "Das neue Leben" (Uusi elämä). Lehti ilmestyi myöhemmin kuukausittain nimellä "A. Vogel’s Gesundheitsnachrichten" (suom. A. Vogelin Terveydenhoitouutiset). Suomessakin vuodesta 1968 ilmestynyt A. Vogelin Terveydenhoitouutiset on ollut ensimmäisiä luonnonmukaisen terveydenhoidon aikakauslehtiä. Julkaisuillaan ja julkisella toiminnallaan Alfred Vogel vaikutti merkittävästi myös Suomessa näkemyksiin terveellisestä ravinnosta ja luonnonmukaisesta terveydenhoidosta.
Alfred Vogel alkoi jo varhaisessa vaiheessa valmistaa mietoihin lääkekasveihin perustuvia fytoterapeuttisia rohdoksia asiakkailleen. 1930-luvulla hän laajensi toimintaansa perustamalla oman klinikan Teufeniin, missä hän myös jatkoi kasvilääkkeiden valmistusta. Vuonna 1935 hän julkaisi ensimmäisen kirjansa, "Ravinto ja Terveys".
Alfred Vogel oli innokas maailmanmatkaaja. Hän matkusteli tutkimusmatkailijana vuodesta 1950 ympäri maailmaa tutustuen mm. sademetsien ja aavikoiden alkuperäiskansojen elämäntapoihin. Erityisen kiinnostunut hän oli heidän käyttämistään lääkekasveista ja parannusmenetelmistä. Yhtenä merkittävimpänä rohtokasvilöytönään hän piti Pohjois-Amerikan sioux-intiaanien punaista auringonhattua (Echinacea purpurea), josta hän kehitti sittemmin yhden tunnetuimmista fytoterapeuttisista valmisteita, Echinaforce-tuotemerkillä markkinoidun lääkinnällisen punahattu-uutteen.
Vuonna 1952 Alfred Vogel julkaisi alansa klassikoksi nousseen pääteoksensa "Der kleine Doktor" (suom. Luonto paras lääkitsijä). Hänen teoksistaan on saatavilla suomeksi myös kirjat "Maksa ja terveys" sekä "Syöpä, aina on toivoa".
Vuonna 1963 Alfred Vogel laajensi toimintaansa edelleen perustamalla Koillis-Sveitsissä sijaitsevaan Roggwiliin oman tehtaan, Bioforce AG:n, joka on nykyään Euroopan merkittävimpiä kasvilääkkeiden valmistajia. 1960-luvulla ensimmäiset Bioforce AG:n tuotteet tulivat myös Suomen markkinoille. Suomeen A. Vogel Oy perustettiin vuonna 1977.
Itävallan avaruusjärjestö
Historia
Vuonna 2005 Itävallan avaruusjärjestö siirrettiin Aeronautics and Space Agencylle (englanninkielinen nimi Aeronautics and Space Agency säilyttää vakiintuneen lyhenteen ASA). Se liitettiin syyskuussa 2004 perustetun Itävallan tutkimuksen edistämisviraston (FFG) tutkimusinfrastruktuuriorganisaatioon, ja se toimii tiedeministeriön alaisuudessa. Tutkimuksen ja kehityksen toiminnallinen puoli on sisällytetty vuonna 2002 alkaneeseen Itävallan avaruussovellusohjelmaan (ASAP) sekä lukuisiin yliopistojen ja yliopistojen ulkopuolisiin erityishankkeisiin. Viraston on siitä lähtien palvellut kansainvälistä ja "Itävallan taloutta ja tiedettä kansainvälisen ilmailualan telakointiasemana ja keskeisenä yhteyspisteenä kaikkien ilmailu- ja avaruustoimintaan liittyvien toimintojen" koordinointia. Samaan aikaan sen rinnalle asetettiin ilmailu- ja avaruusalan neuvottelukunta, joka "tukee FFG:n hallintoa sekä itse viraston johtamista, erityisesti ilmailuteollisuuden strategioiden kehittämisessä."
Reuben Kosgei
Reuben Seroney Kosgei (s. 2. elokuuta 1979 Marakwet, Kenia) on kalenjin-heimoon kuuluva estejuoksija.
Kosgei voitti 3 000 metrin estejuoksun Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000. Tuolla saavutuksellaan hänestä tuli kautta aikain nuorin estejuoksun olympiavoittaja, sillä hän oli tuolloin vasta 19-vuotias. Aika 8.21,43 oli hitain olympialoppukilpailun voittoaika sitten 1972 Münchenin kisojen. Seuraavana vuonna Edmontonin MM-kilpailuissa hän voitti vielä maailmanmestaruuden.
Itävallan avaruusjärjestö
Historia
Aerospace Agencyn johtaja oli (2012) Harald Posch  ja neuvottelukunnan puheenjohtaja (sen perustamisesta lähtien) Peter Jankowitsch. Heinäkuussa 2015 Andreas Geisler nimitettiin viraston johtajaksi Harald Poschin seuraajaksi, joka kuoli toukokuussa 2015.
Reuben Kosgei
Vuonna 2002 Reuben sai osakseen voimakasta arvostelua, kun hän jätti yhdessä maanmiestensä Richard Limon ja Bernard Lagatin kanssa osallistumatta Kansainyhteisön kisoihin Manchesterissa, Englannissa, ja päätti sen sijaan keskittyä rahan ansaitsemiseen IAAF:n Kultaisessa liigassa.
Itävallan avaruusjärjestö
Historia
Vuonna 2016 menot olivat noin 65 miljoonaa euroa. Tästä noin 48 miljoonaa euroa oli tarkoitettu ESA:n maksuihin (18 miljoonaa euroa ESAn pakolliseen ohjelmaan ja noin 30 miljoonaa euroa valinnaisiin ohjelmiin).[
Reuben Kosgei
Vuoden 2004 Kenian olympiakarsinnoissa Reuben karsiutui Kenian kivikovasta 3 000 metrin estejoukkueesta.
Itävallan avaruusjärjestö
Tehtäviä
Järjestön tehtäviä ovat:
Madame
Madame oli suomalainen juorulehti, jota julkaistiin vuosina 1962–1965.
Turkistarhaus
Maat, joissa turkistarhaus on kielletty
Turkistarhaus on kielletty myös Sloveniassa (2013), Pohjois-Makedoniassa (2014), Serbiassa (2019), Bosnia-Herzegovinassa (2028 mennessä), Ranskassa (2021), Slovakiassa (2025 mennessä), Norjassa (2025 mennessä), Belgiassa (2023 mennessä), Luxemburgissa (2018), Tšekissä (2019) ja Italiassa (2022 mennessä).
Unkari kielsi turkistarhauksen vuonna 2020, kielto koskee minkkien, kettujen, hillerien ja nutrioiden tarhausta.
Euroopan unionin kielto kissojen ja koirien turkiksen myynnistä
EU-maissa on kissojen ja koirien turkisten myynti, markkinointi, maahantuonti ja maastavienti kielletty tammikuusta 2009 alkaen eettisistä syistä.
Väliaikaiset kiellot tarhata minkkejä
Tanska, Italia ja Ruotsi kielsivät minkkien tarhauksen väliaikaisesti vuoden 2021 loppuun asti. Kieltojen syynä oli minkeillä ollut koronaviruksen mutaatio, joka voisi tarttua myös ihmisiin. Tanska jatkoi kieltoa vuodella Italia teki kiellosta pysyvän ja kaikkia turkiseläimiä koskevan.
Maat, joissa eläinsuojelulaki vaatii lajityypillisempiä oloja
Tarhausta on rajoitettu tai tehty käytännössä taloudellisesti kannattamattomaksi tiukalla eläinsuojelulainsäädännöllä Italiassa, Uudessa-Seelannissa, Saksassa ja kettujen kohdalla myös Ruotsissa.
Maat, joissa ei ole eläinsuojelulakia
Kiinassa turkiseläinten pitoa tai kohtelua ei säädellä minkäänlaisella lainsäädännöllä. Rajoitusten puute on johtanut paikoin eläinten julmaan kohteluun ja käsittelyyn. Kiinan ensimmäinen eläinsuojelulaki on kuitenkin valmisteilla.
Madame
Lehti
Tabe Slioor perusti Madame-lehden "puolustamaan lakia ja oikeutta sekä esiintuomaan yhteiskunnassamme vallitsevaa mädännäisyyttä". Lehdelle jouduttiin rakentamaan oma jakeluverkosto, koska Rautakirja kieltäytyi sen levittämisestä suurkustantajien yrittäessä estää sen myynnin.
Madame sisälsi juttuja suomalaisista ja kansainvälisistä julkisuuden henkilöistä, reportaaseja ajankohtaisista aiheista, reseptejä, horoskooppeja ja ristikoita. Slioorin johtaman Helsingin Mannakiinikoulun syys- ja kevätlukukausien aikoihin lehteen toimitettiin myös kirjallista oppikurssia. Lisäksi lehti mainosti näyttävästi Slioorin Ranskassa tuottamaa parfyymisarjaa Tabe. Timo Sarpanevan suunnittelema pakkaus käsitti neljä eri pulloa: yö-, päivä-, ilta- ja erikoiskäyttöön, ja sitä myytiin vuosina 1963–1965.
Madamen suosituimpiin osastoihin lukeutui Ah société -juorupalsta, joka keskittyi suomalaisiin julkisuuden henkilöihin kertoen avoimesti myös korkea-arvoisten vaikuttajien tekemisistä. Lehdessä oli myös erillinen autojuorupalsta, jossa kerrottiin autoilijoiden liikennerikkomuksista ja julkaistiin heidän autojensa rekisterinumeroita.
Slioorin alun perin Jallu-miestenlehdessä vuonna 1961 julkaisema Miehet ja minä -muistelmasarja sai jatkoa hänen omassa lehdessään vuosina 1964–1965, kun Madamessa julkaistiin sarjan osat 11–18. Slioorin muutettua Yhdysvaltoihin hänen tyttärensä Aulikki toimitti Madamen viimeiset numerot. Aulikki oli jo aiemmin kirjoittanut juttuja lehteen muun muassa kansainvälisistä seurapiireistä matkustaessaan eri puolilla Eurooppaa ja Pohjois-Afrikassa.
Merkitys
Madame-lehtensä johdosta Sliooria on pidetty skandaalijournalismin uranuurtajana Suomessa. Tampereen yliopiston tutkijan Laura Saarenmaan mukaan "näin jälkikäteen katsoen hän oli hyvinkin merkittävä. Hän oli ensimmäinen henkilö, joka julkaisi kuuluisuuksien, erityisesti eliitin yksityiselämään liittyviä asioita -- seuraajia tuli vasta 60-luvun lopussa ja 70-luvulla."
C. C. Young
thumb|C. C. Young Clement Calhoun Young (28. huhtikuuta 1869 Lisbon – 24. joulukuuta 1947 Berkeley) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Young istui vuosina 1909–1919 Kalifornian osavaltiollisessa kongressissa, minkä jälkeen hän toimi vuoteen 1927 Kalifornian varakuvernöörinä. Hän oli Kalifornian osavaltion 26. kuvernööri vuosina 1927–1931.
Youngia seurasi kuvernöörinä James Rolph, eikä hänen onnistunut päästä virkaan uudelleen vuoden 1934 vaalissa.
HMS Shiant
HMS Shiant (viirinumero T170) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Isles-luokan aseistettu troolari, joka valmistui sukellusveneentorjuntaan sekä miinanraivaajaksi.
Valmistus
Alus tilattiin vuonna 1940 Goole Shipbuilding and Repairing Companyltä Goolesta, ja sen moottorin toimitti Amos and Smith. Alus laskettiin vesille 9. elokuuta 1941.
Palvelus
HMS Shiant lainattiin 29. syyskuuta 1944 Norjan laivastolle, jossa se aloitti palveluksensa 4. marraskuuta. Alus palveli Norjan laivaston osastossa Scapa Flow’ssa aina marraskuun loppuun saakka. Alus nimettiin KNM Jeløyksi. Se aloitti 7. joulukuuta Pohjois-Norjan miinanraivausosastossa, jossa alus palveli toukokuuhun 1945. Alus palautettiin kuninkaalliselle laivastolle syyskuussa 1946, ja se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin helmikuussa 1947 T. W. Tornøe A/S:lle Bergeniin, joka muutti sen rahtialukseksi nimeten sen Artemiiksi. Alus myytiin vuonna 1951 Strindheims Rederi A/S:lle Trondheimiin ja edelleen huhtikuussa 1952 Francesco Boero fu Antoniolle Mogadishuun. Alus tuhoutui 31. heinäkuuta 1960 jouduttuaan kovaan aallokkoon 40 merimailia koilliseen Hobyosta, kun se oli matkalla Adenista Mogadishuun.
Tališin kieli
Tališin kieli on Azerbaidžanissa ja Iranissa asuvien tališien puhuma kieli. Se kuuluu indoeurooppalaisten kielten indoiranilaisen haaran iranilaiseen ryhmään.
Kieltä puhutaan Azerbaidžanin tasavallan eteläosassa Astaran, Lənkəranin, Lerikin ja Masallın piireissä sekä Iranin luoteisosassa Gīlānin maakunnassa. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Neuvostoliiton Azerbaidžanissa 21 000 henkeä piti tališia äidinkielenään. Iranissa tališeja arvioitiin vuonna 1998 olevan noin 100 000 henkeä.
Tališi kuuluu iranilaisten kielten luoteisryhmään. Sen edeltäjänä on pidetty arabialaisten maantieteilijöiden 900–1100-luvuilla kuvailemaa iranilaista azerin kieltä. Murre-erot ovat melko vähäiset. Iranissa puhuttu etelämurre on lähellä tatimurteita ja persiaa. Tališissa on runsaasti turkkilaisia aineksia.
Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Azerbaidžanin tasavallassa suurin osa tališeista osaa turkkilaista azerin kieltä ja Iranissa persiaa tai azeria. Neuvostoliitossa 1930-luvulla kokeiltu tališin kirjakielen luominen ei johtanut pysyviin tuloksiin.
Jô
João Alves de Assis Silva, joka tunnetaan paremmin nimellä Jô (s. 20. maaliskuuta 1987 São Paulo, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kevätkauden 2010 Turkin Superliigassa pelaavaa Galatasarayta lainasopimuksella Manchester Citystä.
Seurajoukkueura
Jô pelasi Corinthiansin juniorijoukkueessa vuosina 2000–2003, jonka jälkeen aloitti ammattilaisuransa saman seuran väreissä. Hän edusti Corinthiansia vuoteen 2005 mennessä kansallisessa liigassa yhteensä 82 ottelussa, joissa teki 13 maalia. Tämän jälkeen hän siirtyi Venäjän liigassa pelaavan PFK TsSKA Moskovan riveihin. Taitava ja vahva hyökkääjä nousi nopeasti kannattajien suosikiksi tehtyään ensimmäisissä 18 ottelussaan 14 maalia. Hän teki myös kaksi maalia Mestarien liigan ottelussa Interiä vastaan. Kaikki kilpailut mukaan laskien hän pelasi TsSKA:n riveissä 77 ottelua ja teki 44 maalia.
Heinäkuussa 2008 Jô siirtyi Englannin valioliigaan, Manchester Cityn väreihin. Siirtosummaa ei julkaistu, mutta englantilaisten lehtitietojen mukaan se oli noin 24 miljoonaa euroa. Kyseessä oli Cityn kaikkien aikojen kallein pelaajahankinta. Helmikuussa 2009 hän siirtyi loppukaudeksi lainalle Evertoniin. Jô pelasi Evertonissa kahdessatoista ottelussa ja teki viisi maalia. Heinäkuussa 2009 Everton hankki uudelleen Jô:n lainalle Manchester Citystä.
Maajoukkueura
Jô valittiin Brasilian maajoukkueeseen ensimmäisen kerran toukokuussa 2007. Hän ei kuitenkaan päässyt kentälle ottelussa Englantia vastaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi saman vuoden kesäkuussa Turkkia vastaan. Hän kuului Brasilian joukkueeseen, joka saavutti pronssia Pekingin olympialaisissa 2008.
Hämeenlinnan seudun kuntaliitos 2009
Hämeenlinnan seudun kuntaliitoksen kautta liittyivät 1. tammikuuta 2009 Hauho, Hämeenlinna, Kalvola, Lammi, Renko ja Tuulos yhteen yhdeksi kaupungiksi, jonka nimeksi tuli Hämeenlinna. . Kuntien valtuustot tekivät asiasta päätökset 26. marraskuuta 2007. Hämeenlinnan vaakuna säilyi uudelle kaupungille. Erityisesti Hämeenlinna toivoi mukaan myös kahta muuta seutukunnan kuntaa Hattulaa ja Janakkalaa, mutta molemmat päättivät jäädä kuntien liitoksen ulkopuolelle. Koska Hämeenlinnan ja Kalvolan välissä oleva Hattula päätti jäädä liitoksen ulkopuolelle, Kalvolalla ei ollut yhteistä rajaa minkään muun kuntaliitoksessa mukana olevan kunnan kanssa. Valtioneuvosto päätti 19. kesäkuuta 2008 pakkoliittää noin 27 neliökilometrin alueen Hattulasta Hämeenlinnaan 1.1.2009 alkaen, korostaen samalla ettei asialla ole ennakkotapauksen merkitystä. Toisaalta samaan aikaan 1.1.2009 pakkoliitettiin valtioneuvoston päätöksellä ja Korkeimman hallinto-oikeuden hyväksymänä myös Sipoosta alue Helsinkiin ja Enonkoskesta alue Savonlinnaan. Hattulasta liitettävällä alueella asui 32 asukasta.
Valtiolta uusi kunta sai 12,24 miljoonan euron yhdistymistuen. Summasta noin kolme miljoonaa käytettiin palkkakuluihin ja loput noin yhdeksän miljoonaa liikuntakeskusten, koulun, päivähoidon ja palvelutalon parantamiseen. Kuntien henkilöstölle toteutui viiden vuoden irtisanomissuoja. Kunnallisveroprosenttina säilyy Hämeenlinnan 18,00 %.
Uuden Hämeenlinnan naapurikunnat ovat Pälkäne, Padasjoki, Asikkala, Hollola, Hämeenkoski, Hausjärvi, Janakkala, Loppi, Tammela, Hattula, Urjala, Kylmäkoski (2011 asti), Akaa ja Valkeakoski.
Valtuustot 26.11.2007
Useissa kunnissa liittyminen hyväksyttiin yksimielisesti, mutta sekä Lammilla että Hauholla asiasta äänestettiin. Kalvolassa liitettiin yksimieliseen päätökseen yksi eriävä mielipide.
Lammin valtuuston äänestys oli tasaisin, vaikka siinäkin oli lopulta viiden äänen ero. Lammi oli kuitenkin lähellä jäädä pois kuntaliitoksesta, sillä 13. marraskuuta Lammin kunnanhallituksessa ennen valtuuston äänestystä äänet menivät tasan 3-3 ja hyväksymisen ratkaisi suurkuntaa kannattaneen puheenjohtajan ääni. Äänestys olisi Lammilla päättynyt toisin, mikäli yksi hallituksen jäsenistä olisi ehtinyt kokoukseen ajoissa.
Poliittinen uusi Hämeenlinna
Hämeenlinnan uuden suurkunnan alueen kuudessa viimeisessä kunnanvaltuustossa ovat paikat jakautuneet seuraavasti:
Kunnallisvaalit 2008
Tammikuun ensimmäisenä päivänä 2009 toimintansa aloittavaan Hämeenlinnan kaupunginvaltuustoon valittiin syksyn 2008 kunnallisvaaleissa 59 valtuutettua. Valtuuston puoluejakaumassa ei tapahtunut suuria muutoksia. Nyt valittu uusi valtuusto kokoontui jo vuoden 2008 loppupuolella päättämään talousarviosta vuodella 2009. Uuden kaupunginvaltuuston kokoonpano on:
Liitoskuntien osuudet uudessa valtuustossa
Jokainen liitoskunta sai vähintään yhden oman edustajan uuteen valtuustoon. Ennalta määrättyjä kiintiöpaikkoja ei ollut, vaan paikat jaettiin täysin äänestystulosten perusteella. Pikkukunnista tuli valituksi kaikkiaan 18 ehdokasta uuteen valtuustoon, eli enemmän kuin osattiin ennakolta odottaa.
Uusi Hämeenlinna lukuina
Väkiluku on laskettu, pinta-alat ja veroprosentit.
Uusi, noin 65 000 asukkaan Hämeenlinna on väkiluvultaan Suomen 11. suurin kaupunki.
Hämeenlinnan seutukunta, eli Hämeenlinna sekä Janakkala ja Hattula muodostaa merkittävän kokoisen kasvukeskuksen. Hämeenlinnan elinkeinoalue vastaa kooltaan esimerkiksi liki uutta Kouvolaa, joka muodostettiin myös liittämällä uuteen kuntaan useimpia pienempia kuntia.
Errol Barrow
pienoiskuva|Errol Barrow vuonna 1968. Errol Walton Barrow (21. tammikuuta 1920 – 1. kesäkuuta 1987) oli barbadoslainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 1966–1976 ja jälleen vuodesta 1986 kuolemaansa.
Barrow opiskeli Lontoossa ja palveli Royal Air Forcessa toisen maailmansodan aikana. Hän kuului aluksi Barbadoksen Labour-puolueeseen (BLP), mutta perusti vuonna 1955 oman Demokraattisen Labour-puolueensa (DLP).
Tatin kieli
thumb|300px|Tatin kielen puhuma-alue (keltaisella). Tatin kieli eli tati (tatiksi тати, tati) on tatien ja vuoristojuutalaisten eli džuhurien puhuma iranilaisten kielten lounaisryhmään kuuluva kieli. Sitä puhutaan Azerbaidžanissa, Venäjällä lähinnä Dagestanissa ja Kabardi-Balkariassa sekä nykyään myös Israelissa.