cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Borodin-kvartetti
Yhtye on levyttänyt useiden säveltäjien teoksia venäläiselle Melodija-levymerkille, Teldecille, Virgin Recordsille ja Chandos Recordsille. Sen levytys Onyx Classicsille vuonna 2005 valittiin parhaaksi kamarimusiikkilevytykseksi. Vuonna 1994 Teldecin julkaisema Tšaikovski-levytys sai Gramophone-palkinnon. Kvartetto on levyttänyt kaikki Šostakovitšin jousikvartetot ja kaikki Beethovenin kvartetot. Yhtyeen ohjelmistoon kuuluu Šostakovitšin oppilaan Mieczysław Weinbergin teoksia ja Nikolai Mjaskovskin kvartetto no 13 a-molli. Kvartetti on viime vuosina soittanut yksinomaan Beethovenille ja Šostakovitšille omistettua ohjelmistoa.
Kvartetti on saanut kahdesti Venäjän valtionpalkinnon. Se on kiertänyt laajasti maailmalla ja vieraillut usein Suomessa.
Filippo Marchetti
thumb|right|Filippo Marchetti Filippo Marchetti (1831–1902) oli italialainen oopperasäveltäjä. Hänen teostensa joukossa ovat Romeo e Giulietta (Trieste 1865) ja Ruy Blas (Milano 1869). Kaikkiaan hän sävelsi seitsemän oopperaa.
I Got You (Bebe Rexhan kappale)
I Got You on yhdysvaltalaislaulaja Bebe Rexhan kappale. Sen julkaisi Warner Bros. Records artistin "All Your Fault: Pt. 1" EP-levyn ensimmäisenä singlenä 28. lokakuuta 2016. Kappale sisällytettiin myöhemmin myös artistin "Expectations"-studioalbumille. Kappaleen sanoituksista vastasivat Ben Berger, Lauren Christy, Jacob Kasher, Ryan McMahon, Ryan Rabin ja Rexha. Kappaleen tuotannosta vastasi puolestaan Captain Cuts.
I’m a Mess
I’m a Mess on yhdysvaltalaislaulaja Bebe Rexhan kappale hänen "Expectations"-debyyttistudioalbumiltaan. Sen julkaisi Warner Bros. Records albumin ensimmäisenä singlenä 15. kesäkuuta 2018, jota ennen kappale oli tosin varhaisjulkaistu Yhdysvaltain radiokanavilla. Kappaleen ovat tuottaneet Jussifer ja Devon Corey. Artistin mukaan kappale kertoo epätäydellisyyksien ja epävarmuuksien juhlistamisesta.
Dark Archive
Dark Archive on helsinkiläinen satanistinen black metal-yhtye, joka on perustettu vuonna 2016.
Historia
Dark Archive on perustettu vuonna 2016 Helsingissä. Yhtyeen perustivat kitaristi Joakim Lindholm ja laulaja Niko Aromaa. He alkoivat työstämään muutamia biisejä alkuun kahdestaan, mutta hyvin pian perustamisen jälkeen yhtyeeseen liittyivät kitaristi Heidi Holappa ja basisti Kitty.
Valmiita biisiaihioita yhtyeellä oli 5–7, joista ensimmäiselle julkaisulle kaavailtiin noin kolmea. Lopulta ensimmäiselle EP:lle, joka kantoi nimeä Abandon All Hope, päätyi intro mukaan lukien neljä biisiä. EP julkaistiin omatoimisesti ja sen miksasi sekä masteroi yhtyeen basisti Kitty, joka myös suunnitteli EP:n kansitaiteen. Julkaisu tapahtui loppuvuodesta 2016.
Vuoden 2017 alussa yhtyeestä erosivat ensin basisti Kitty ja pian sen jälkeen kitaristi Heidi Holappa henkilökohtaisten syiden takia.
Kuitenkin keväästä 2017 perustajajäsenet päättivät jatkaa yhtyeen toimintaa. He olivat yksimielisiä siitä, että entinen materiaali ja ensimmäisen EP:n suunta eivät olleet heidän yhteisten näkemystensä mukaisia. Tämän jatkopäätöksen jälkeen yhtye päätti tuottaa yksittäisiä kappaleita ja julkaista niitä yksi kerrallaan kuuntelijoille pienillä saatesanoilla ja omalla markkinoinnilla. Yhtyeen sanoituksissa kuuluu hyvin vahvasti bändin perustajajäsenten avoin satanistinen ideologia.
Pérama (Korfu)
Pérama on Kreikan kylä, joka sijaitsee Korfun saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen ja on osa Gastoúrin kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 1 021 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|upright=0.96|Näkymä Péramasta [[Pontikonísi (Korfu)|Pontikonísin saarelle.]] Péraman kylä sijaitsee Korfun itärannikon keskivaiheilla linnuntietä noin viisi kilometriä etelään saaren keskuksesta Korfun kaupungista. Kylän edustalla sijaitsee Pontikonísin saari. Aiemmin kylä kuului Achílleion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Korfun kuntaan ja sen Achílleion kunnallisyksikköön.
Dark Archive
Historia
Dark Archive julkaisi kaiken kaikkiaan viisi kappaletta noin 1-2 kuukauden välein. Metallimediat huomioivat yksittäiset julkaisut, mutta muuten yhtye tuli tunnetuksi pääasiallisesti Facebookin metallikanavien kautta. Yhtye alkoi saamaan jalkaa oven väliin lähinnä Keski-Euroopan underground-piireissä mm. Ukrainassa, Portugalissa, Ranskassa, ja useissa Etelä-Amerikan maissa.
Kasvava kuuntelijakunta toivoi yhtyeen laittavan siihenastiset julkaisut yhden otsikon alle. Tästä ideasta muodostui yhtyeen toinen EP Cultivate Our Blood in Aeon, joka sisälsi viisi uutta kappaletta. Yhtye teki yhteistyötä suomalaisen Inverse Recordsin kanssa, jonka kanssa yhtye solmi julkaisukohtaisen sopimuksen sekä sopimuksen digilevityksestä.
Dark Archive on ilmoittanut julkaisevansa seuraavaksi täyspitkän albumin. Yhtye on myös ilmoittanut halukkuudestaan siirtyä livepuolelle sekä laajentaa jäsenmääräänsä keikkailun vaatimalle tasolle.
Oskari Niekka (Re-Armed) liittyi bändin toiseksi kitaristiksi kesäkuussa 2018.
20.8.2018 bändi julkaisi tehneensä sopimuksen australialaistaustaisen Iain Huntleyn kanssa basistin paikasta. Huntley on soittanut aiemmin muun muassa yhtyeissä Elegeion, Malignus, Rapture, Diffuse Content jaWalking Dead Suicide.
20.7.2018 Dark Archive julkaisi Inverse Recordsin avustuksella musiikkivideon singlelle "Morningstar", joka on osa tulevaa myöhemmin julkaistavaa täyspitkää.
Vuonna 2022 yhtye julkaisi ensimmäisen täyspitkän albumin Reunite The Darkness. Yhtye aloitti black metal -tyylisenä, mutta on lisännyt death metal -elementtejä, joita albumilla yhdistetään.
Miguel Ángel Olaverri Arroniz
Miguel Ángel Olaverri Arroniz (s. 9. toukokuuta 1948 Pamplona) on Kongon tasavallassa toimiva espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 5. toukokuuta 1976 ja nimitettiin Pointe-Noiren apostoliseksi hallitsijaksi 31. maaliskuuta 2011.
Olaverri Arroniz sai 22. helmikuuta 2013 nimityksen Pointe-Noiren piispaksi, ja hänet konsekroi 28. huhtikuuta Pierre Pican, jota avustivat Louis Portella Mbuyu ja Jan Romeo Pawłowski.
Bioreportterit
Bioreportterit ovat bakteereita, jotka pystyvät ilmaisemaan tietyn metallin esiintymisen niiden kasvuympäristössä. Niitä käytetään haitallisten metallien löytämiseen ja määrittelemiseen.
Bahrainin Grand Prix 2012
thumb|270px|Kilpailun startti. Bahrainin Grand Prix 2012 (virallisesti 2012 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix) oli Formula 1 -kauden neljäs osakilpailu, joka ajettiin 20.–22. huhtikuuta 2012 Bahrain International Circuitin moottoriradalla Bahrainissa. Bahrain palasi kalenteriin vuoden tauon jälkeen, kun viime vuoden Bahrainin GP jouduttiin perumaan maan levottomuuksien vuoksi.
Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Red Bullin Sebastian Vettel, Lotuksen Kimi Räikkönen sijoittui toiseksi ja kolmanneksi ajoi hänen tallikaverinsa Romain Grosjean. Räikkönen nousi toiselle sijalle kilpailun yhdennestätoista lähtöruudusta.
Vapaat harjoitukset
Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla.
The Beginning and the End
The Beginning and the End on rap-artisti Bizzy Bonen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 7. marraskuuta 2004. Albumin julkaisu oli siten erikoinen, että se oli Internet julkaisu ja se julkaistiin vain kuukauden päästä edellisestä The Gift albumista, joka oli ollut suuri pettymys faneille.
Syyrinki
Syyrinki eli ompelurengas on vaatturien käyttämä ompelun apuväline, joka pujotetaan oikean käden keskisormeen. Ompelijat käyttävät sormustinta eli fingerporia.
Molemmat apuvälineet on valmistettu metallista. Vaatturien käyttämän syyringin yläpää on avoin, ja sen reunoille on valmistettu pieniä painaumia, joihin neulan tyvi uppoaa ommeltaessa. Sormustimessa pääty on ompinainen ja siihen on tehty painautumia neulaa varten. Perinteisesti sormustimen sivut ovat sileät, mutta markkinoilla on myös sormustimia, joissa on painautumia sekä päässä että sivuissa.
Beef or Chicken
Beef or Chicken (joskus kirjoitettuna muotoon Beef or Chicken?) on japanilaisen j-hip hop -yhtye Teriyaki Boyzin debyyttialbumi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2005. Albumi sisältää bändin ensimmäisen singlen HeartBreakerin. Kyseinen single on samplattu Daft Punkin kappaleesta Human After All.
Salme Kinnunen
Salme Kinnunen (s. 5. heinäkuuta 1961) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti Kemin Intoa, jossa hän voitti muun muassa Suomen mestaruuden ja Naisten Suomen Cupin. Kinnunen pelasi vuosina 1979–1986 maajoukkueessa 26 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Love Canal
thumb|Alue vuonna 2012. Love Canal on Niagara Fallsin asumalähiö New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Ympäristömyrkyt
thumb|Mielenosoittaja Love Canalissa. 1940-luvun lopulla Hooker Chemical Company osti Love Canalin alueella sijaitsevan kaatopaikan ja vei sinne 21 800 tonnia kemiallisia jätteitä. Kaatopaikka peitettiin maalla vuonna 1953, ja sen ympärille rakennettiin asuintaloja ja alakoulu. Maasta nousevat hajut ja nesteet johtivat alueen evakuointiin vuosina 1978–1980. Lapsille ja lemmikeille tuli iho-oireita, ja alueella esiintyi keskenmenoja ja syntyi epämuodostuneita lapsia. Asukkailla ilmeni paljon syöpää ja muita vaikeita sairauksia.
Maaperän puhdistaminen kesti 21 vuotta, ja se julistettiin puhtaaksi vuonna 2004. Kaatopaikka oli ympäröitiin vedenpitävillä materiaaleilla ja sen valumavedet johdettiin puhdistettaviksi. Työ maksoi lähes 400 miljoonaa dollaria. Asuntoja remontotiin ja ne myytiin uusille asukkaille, ja alueelle kaavoitettiin pienteollisuuden tiloja.
Helena Vanhanen
Helena Vanhanen (s. 15. huhtikuuta 1962) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edusti muun muassa Kotkan Työväen Palloilijoita ja Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän voitti neljä Suomen mestaruutta ja Suomen cupin kahdesti. Vanhanen pelasi vuosina 1981–1992 maajoukkueessa 23 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia.
Perivóli (Korfu)
Perivóli on Kreikan kylä, joka sijaitsee Korfun saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Etelä-Korfun kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 378 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|upright=0.96|Perivólin Pyhien Theodorosten (Ágioi Theódoroi) kirkko. Perivólin kylä sijaitsee Korfun eteläosassa noin 35 kilometriä etelään saaren keskuksesta Korfun kaupungista ja noin neljä kilometriä länteen Lefkímmistä.
Perivóli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Περιβολίου, Dimotikí Koinótita Perivolíou), johon kuuluu varsinaisen Perivólin kylän lisäksi Potámian kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 427. Aiemmin Perivóli kuului Korissían kuntaan ja vuosina 2011–2019 Korfun kuntaan ja sen Korissían kunnallisyksikköön.
Augusto César Sandino
thumb|Augusto César Sandino thumb|250px|Augusto Sandino (keskellä) matkalla Meksikoon. Augusto Nicolás Calderón Sandino (18. toukokuuta 1895 – 21. helmikuuta 1934 ) oli nicaragualainen vallankumouksellinen, joka johti taistelua Yhdysvaltain sotilaallista läsnäoloa vastaan Nicaraguassa 1926–1933.
Yhdysvaltain hallitus piti häntä lainsuojattomana, mutta hänen seuraajansa kaikkialla Latinalaisessa Amerikassa pitävät häntä sankarina. Hänestä on monille latinalaisamerikkalaisille tullut Yhdysvaltain imperialismin vastaisen taistelun symboli. Hän onnistui vetämään Yhdysvaltain merijalkaväen sissisotaan, ja vaikka hän koki myös tappioita, hän onnistui välttämään kiinnijäämisen. Yhdysvaltain joukot vetäytyivät nähtyään presidentti Juan Bautista Sacasan virkaanastumisen.
Sandino vangittiin ja teloitettiin kenraali Anastasio Somoza Garcían käskystä, joka teki vallankaappauksen kaksi vuotta myöhemmin ja perusti dynastian, joka hallitsi Nicaraguaa yli neljäkymmentä vuotta.
Sandinon perintönä pidetään sandinistien kansallista vapautusrintamaa (FSLN), joka syrjäytti Anastasio Somoza Debaylen hallinnon 1979.
Alexandra Orlando
Alexandra Michel Orlando (s. 19. tammikuuta 1987, Toronto) on kanadalainen rytminen kilpavoimistelija. Vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa Orlando voitti kuusi kultamitalia. Samaan ovat aiemmin Kansainyhteisön kisoissa pystyneet kanadalainen uimari Graham Smith vuonna 1978 sekä australialaiset uimarit Susie O'Neill (1998) ja Ian Thorpe (2002).
Chaoyong-luokka
Chaoyong-luokka oli Kiinan keisarillisen laivaston kahden aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka, jonka alukset tilattiin Armstrong Whitworthilta Elswickistä.
Alexandra Orlando
Orlando on voittanut Kanadan mestaruuden vuosina 2003–2007. Vuonna 2007 Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kolme välinemestaruutta ja oli maailmanmestaruuskilpailussa yleiskilpailun yhdeksäs. Orlando oli ensimmäinen pohjois- tai eteläamerikkalainen MM-kisojen kymmenen parhaan joukossa sitten vuoden 1984. Orlando oli mukana myös vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä.
Orlandon perhetausta on italialainen. Hänen isänsä on kotoisin Sisiliasta ja äiti Salernosta.
Chaoyong-luokka
Alukset
George Rendellin suunnittelmat alukset olivat teräsrunkoisia, kaksi mastoisia, yksi savuhormisia, osittain panssaroituja risteilijöitä. Ne oli tilattu Peiyangin laivastolle. Alusten aseistuksena olevat kaksi Armstrongin valmistamaa kymmenen tuuman 25 tonnin tykkiä oli asennettu kääntyville alustoille, mutta varsinainen suojarakenne oli kiinteä. Ampuma-alat tornista olivat 70-40-70 astetta ja tykkien 400 naulan kranaatit kykenivät läpäisemään 18 tuuman rautapanssaroinnin. Apuaseina olleet Armstrongin 4,7 tuuman 40 naulan tykit oli asennettu kansirakenteen kulmiin. Alukset oli kokonaisuudessaan kevyt rakenteisia ja niiden vapaakorkeus oli vain kaksi metriä ja siten niihin tehtiin siirtokuljetuksen ajaksi korotettu perä- ja keula.
Alusten panssarikansi kattoi ainoastaan kattilahuoneen, konehuoneen ja koneiston itsessään. Koneistona oli kaksi akselinen nelisylinterinen HCR-höyrykone. Aluksilla oli kaikkiaan 250-300 tonnia hiiltä, joka mahdollisti kahdeksan solmun nopeudella 5 000 merimailin toimintamatkan.
Speaking in Tongues (Bizzy Bonen albumi)
Speaking in Tongues on rap-artisti Bizzy Bonen viides studioalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2005.
Prince Amartey
Prince Amartey (25. kesäkuuta 1944 Ho – 23. syyskuuta 2022 Ho) oli ghanalainen nyrkkeilijä. Hän saavutti pronssia keskisarjassa vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä. Lisäksi hän osallistui vuoden 1968 kesäolympialaisiin Méxicossa kevyessä keskisarjassa.
Sykoúrio
Sykoúrio on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Témpin kuntaan, Lárisan alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Συκουρίου, Dimotikí Koinótita Sykouríou). Kaupungin väkiluku on 2 316 (vuonna 2011).
Sykoúrion pieni kaupunki sijaitsee Óssa-vuoren länsipuolella noin 20 kilometriä koilliseen Lárisasta. Aiemmin kaupunki kuului Néssonaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Témpin kunnan Néssonaksen kunnallisyksikköön.
Nick Shenck
Nick Schenk (s. 12. marraskuuta 1965 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva-alan käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänen käsikirjoituksensa elokuvaan Gran Torino sai vuonna 2008 NBR:n parhaan käsikirjoituksen palkinnon.
Elämä ja ura
Shenck näytteli 1990-luvulla televisiosarjassa Let's Bowl, mutta ryhtyi myöhemmin sen käsikirjoittajaksi. Samaan aikaan hän näytteli muutamissa pienissä rooleissa.
Vuonna 2007 Schenk käsikirjoitti ja tuotti televisiolle kamppailulajien kilpailuohjelman Bodog Fight. Hän oli tehnyt käsikirjoituksen Gran Torino, jonka Clint Eastwood luki ja päätti ohjata. Poikkeuksellisesti käsikirjoitukseen ei tehty muutoksia, vaan se noudatti sanatarkasti Schenkin tekstiä. Ainoastaan kuvauspaikaksi tuli Michigan käsikirjoituksen Minnesotan sijasta. Elokuva oli Schenckin läpimurto käsikirjoittajana. Hän on aiemmin, 15 vuotta sitten, myynyt käsikirjoituksen Disneylle, mutta elokuva jäi tekemättä, vaikka ohjaaja ja näyttelijät oli jo valittu. Minnesotalaissyntyisen Schenckin käly on suomalaisjuurinen, sukunimeltään Kaukinen, ja hänen parhaita ystäviään on Brad Koski. Näin hän perustelee Gran Torinon eräässä kohtauksessa esiintyvää nimeä Koski.
Animismi
Animismi eli sielu-usko on käsitys, jonka mukaan kaikilla olioilla on sielu. Antropologi Edward Tylor esitti teoksessaan Primitive Culture vuonna 1871 käsitteen animismi alkukantaisten kulttuurien uskonnoille, joiden mukaan jokainen luonnonesine, kuten kivi, puu tai vesiputous, on jumala tai sen ilmentymä. Siihen liittyy siis usko lukemattomiin henkiolentoihin, jotka asuvat esimerkiksi eläimissä ja kasveissa valvoen maailman tapahtumia ja vaikuttaen niihin. Ihmisillä tämä henkiaines on sielu, joka jää jäljelle ruumiin kuoltua. Tämä käsitys ilmenee uskona vainajien sieluun. Animismin käsitettä on arvosteltu, mutta sen on sanottu sopivan yhä kuvaamaan uskomusjärjestelmiä, joilla ei ole kirjoituksiin jähmettynyttä teologista oppia. Animismia on myös rinnakkain järjestäytyneiden uskontojen kanssa, esimerkiksi buddhalaisuudessa.
Metsästäjä-keräilijäheimojen animistisessa todellisuuskäsityksessä ihminen on yleensä jokseenkin tasavertainen eläinten, kasvien ja luonnonvoimien kanssa. Rituaalit ovat välttämättömiä, koska niillä pyydetään lupa käyttää eläimiä tai kasveja ravinnoksi, puuta polttopuuksi sekä muuta vastaavaa.
Suomalaisten muinaisessa maailmankuvassa oli animistisia piirteitä. Kaikessa voitiin uskoa olevan voimaa tai olentoja, eli väkeä. Saamelaisilla oli useita pyhiä uhripaikkoja, joita kutsuttiin seidoiksi. Seidan haltijaa lepytettiin lahjoilla muun muassa metsästysonnen takaamiseksi.
Afrikassa
Afrikkalainen animismi on yksi vanhimmista uskonnoista, ja sen juuret voidaan jäljittää ihmisten henkisyyden kokemuksiin mielikuvien ja unien kautta. Tämä uskomusjärjestelmä on syvällä muun muassa Beninissä, jossa animistiset uskonnot ovat edelleen merkittävä osa kulttuuria sekä pohjoisissa muslimienemmistöisissä maakunnissa että etelässä, jossa on enemmän kristittyjä alueita.
Yhteys voduniin
Tutkijat arvelevat, että vodun on uskonto, joka on peräisin Beninin alueelta. Se on synkretistinen uskonto, joka yhdistää piirteitä animismista, roomalaiskatolisuudesta sekä Länsi-Afrikan orjien taioista. Vodun tunnustaa laajan jumalten ja henkien pantheonin, kuten paikalliset, esi-isien ja holhoavat jumaluudet ja pyhimykset. Uskovat viestivät näiden henkien kanssa unien, transsitilojen ja rituaalien kautta.
Väestön enemmistö Beninissä uskoo animistisiin kultteihin ja erityisiin jumaluuksiin, joita kunnioitetaan vaihdellen eri alueilla. Etelä-Beninissä pantheonissa on noin 5000–6000 jumaluutta, jotka tunnetaan lännessä nimellä "fetissit." Nämä jumalat ovat tärkeitä osa Fonien, Jorubojen Orisha-kulttien sekä Minojen vodunin ja muiden Togon raja-alueiden asukkaiden uskonnollista elämää.
Animismi ja vodun ovat osa mielenkiintoista uskonnollista perinnettä ja kulttuuria Beninissä ja Länsi-Afrikassa. Ne ovat syvästi juurtuneet paikallisiin yhteisöihin ja jatkavat vaikutustaan monien ihmisten elämässä.
Valentin Berlinski
Valentin Berlinski (25. tammikuuta 1925 – 15. joulukuuta 2008 Moskova, Venäjä) oli venäläinen sellisti, joka tunnettiin erityisesti Borodin-kvartetin jäsenenä.
Berlinski opiskeli Moskovan konservatoriossa. Hän oli 1944 perustamassa opiskelijoiden jousikvartettoa, joka myöhemmin liitettiin Moskovan filharmoniseen kvartettiin. Hänen edeltäjänään jälkimmäisessä oli lyhyen aikaa ollut Mstislav Rostropovitš. Kvartetin nimi muutettiin vuonna 1955 Borodin-kvartetiksi. Hän väistyi yhtyeestä 2007, ja hänen seuraajakseen tuli hänen oppilaansa Vladimir Balšin.
Thomas J. Watson
thumb|Thomas J. Watson 1920-luvulla. Thomas John Watson, Sr. (17. helmikuuta 1874 – 19. kesäkuuta 1956) oli IBM:n hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja, jonka johdolla yritys kasvoi kansainväliseksi suuryritykseksi vuosina 1914–1956. Watson loi IBM:n tasokkaan johtamiskulttuurin ja muutti yrityksen tehokkaaksi myyntiorganisaatioksi silloin, kun yritys vielä toimi reikäkorttien ja reikäkorttikoneiden toimittajana. Watson oli yksi aikansa rikkaimmista miehistä ja muistopuheissa vuonna 1956 hänen sanottiin olleen maailman paras myyntimies.
Rita Drávucz
Rita Drávucz (s. 14. huhtikuuta 1980 Szolnok) on unkarilainen vesipalloilija. Drávucz pelasi maailmanmestaruuden voittaneessa Unkarin joukkueessa vuonna 2005 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 2001 voittaneessa joukkueessa. Lisäksi hänellä on MM-hopeaa vuodelta 2001 ja EM-hopeaa vuosilta 1995 ja 2003 sekä EM-pronssia vuosilta 2006 ja 2008. Vuonna 2002 Unkari voitti FINA:n maailmancupin.
Thomas J. Watson
Tausta
Thomas oli perheensä ainoa poika. Hänen isänsä oli maanviljelijä ja hoiti samalla pientä sahayritystä lähellä Elmiraa New Yorkin osavaltiossa. Käytyään koulut Watson jatkoi opiskelua liikeopistossa. Hänen ensimmäinen työpaikkansa oli kirjanpitäjän työ kaupassa. Ensimmäinen myyntityö oli myydä pianoja ja harmonikkoja kiertämällä asiakkaiden luona. Muutaman vuoden jälkeen hän ymmärsi, että voisi ansaita 70 dollaria viikossa komissiopalkalla, kun hän palkkansa oli vain kymmenen dollaria. Tämän seurauksena hän irtisanoitui työstä. Hän muutti Buffaloon ja avasi jonkin ajan päästä lihakaupan. Tämä kuitenkin epäonnistui ja Watsonin jäi rahattomaksi ja työttömäksi.
Rita Drávucz
Vesipalloilun ohella Drávucz on tehnyt mallintöitä Everlastille ja hän on ollut Italian Vanity Fairin kannessa.
Bandyliigakausi 2013–2014
thumb|290px|JPS:n kulmalyönti loppuottelussa. Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 2013-2014 ratkaistiin kymmenen joukkueen runkosarjan jälkeen kahdeksan parhaan joukkueen pudotuspeleillä. Mestaruuden voitti Oulun Luistinseura. Mestaruus oli seuran 16. OLS voitti Oulussa pelatussa loppuottelussa Jyväskylän Seudun Palloseuran maalein 4-2. JPS:n hopea oli ensimmäinen jyväskyläläisseurojen saavuttama miesten jääpallon SM-mitali. Pronssia sai Porvoon Akilles. Edellisen kerran porvoolaiset olivat mitaleilla kaudella 1986-1987.
Thomas J. Watson
NCR
Watson oli hankkinut lihakauppaansa NCR:n kassakoneen, jonka asentamisen maksut piti siirtää lihakaupan uudelle omistajalle. Käydessään NCR:llä Watson tapasi John J. Rangen, jolta kysyi työtä. Watson oli päättänyt päästä NCR:lle töihin ja oli usein yhteydessä Rangeen, kunnes tämä lopulta vuonna 1896 palkkasi hänet myyntiapulaisekseen. NCR oli aikansa myyntiorganisaatio. Watson oli aluksi huono myyntimies, mutta Rangen henkilökohtaisella opetuksella hänestä tuli paras ja hän ansaitsi sata dollaria viikossa. Neljä vuotta myöhemmin Watson siirtyi NCR:n Rochesterin konttoriin, joka oli vaikeuksissa. Edustajana hän sai 35 prosentin komission ja raportoi suoraan NCR:n toiseksi korkeimmalle johtajalle. Neljässä vuodessa Watson teki Rochesterista käytännössä NCR:n monopolialueen työntämällä yhtiön pahimman kilpailijan Hallwoodin pois jopa joskus sabotoimalla kilpailijan koneita. Palkinnoksi Watson kutsuttiin NCR:n pääkonttoriin Daytoniin Ohiossa.
IBM:n johtaja
Charles Ranlett Flint oli luonnut Computing Tabulating Recording Companyn (CTR) yhdistämällä neljä yritystä, joista yksi oli Herman Hollerithin perustama Tabulating Machines Company. Flint piti tämän yrityksen johtamista vaikeana ja palkkasi Watsonin johtajaksi vuonna 1914. Silloin yrityksessä oli töissä 1 300 henkeä. Yksitoista kuukautta myöhemmin Watson nimitettiin yrityksen pääjohtajaksi. Neljässä vuodessa CTR kaksinkertaisti liikevaihtonsa. Vuonna 1924 Watson muutti yrityksen nimeksi International Business Machines (IBM). Watsonin johdolla IBM saavutti reikäkorttikonemarkkinoilla niin määrävän aseman, että Yhdysvaltain hallitus nosti sitä vastaan syytteen kilpailuoikeudessa vuonna 1952. Watsonin kuollessa vuonna 1956 IBM:n liikevaihto oli 897 miljoonaa dollaria ja työntekijöitä oli 72 500.
Kreivi
pienoiskuva|Kreivin kruunu Kreivi on aatelisarvo. Kreivin arvo ja sitä korkeampi markiisin arvo ovat kehittyneet vanhan Rooman vallan ja keisari Kaarle Suuren ajan comes- ja marchis-arvoista. Kreivin arvo tuli perinnölliseksi 900-luvulla.
Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa kreivin arvoja jaettiin usein johonkin virkaan tai vastuuseen liittyen; esimerkiksi linnakreivi (Burggraf), rajakreivi (Markgraf), palatsikreivi (Pfalzgraf) tai varakreivi (Vizegraf). Rajakreivin arvosta kehittyi markiisin arvo. Saksassa kreivin arvo pysyi pitempään virka-arvona kuin Ranskassa, missä kreiveistä tuli omien pienien maidensa perinnöllisiä herroja. Fredrik Barbarossa antoi kreiveille oikeuden pitää rauhaa omilla maillaan, mikä oli ollut aikaisemmin vain ruhtinaiden oikeus. Läntisessä Saksassa etenkin 1100-luvulta lähtien ilmestyi lukuisa määrä kreivejä, jotka ottivat arvonimensä hallitsemansa linnan mukaan ilman virka-asemaa.
Ruotsissa Eerik XIV perusti kreivin ja vapaaherran arvot 1561. Venäjällä arvon otti käyttöön Pietari Suuri. Britanniassa kreiviä vastaa tanskalaisperäinen jaarli. Kreivi on nykyisin korkein Suomessa käytössä oleva aatelisarvo. Aiemmin Suomen Ritarihuoneella on ollut myös yksi ruhtinassuku, mutta se on ollut pitkään sammuneena.
Suomessa
Suomen aateliin on introdusoitu 11 kreivillistä sukua, joista mieslinjaisena on säilynyt kolme. Suomen alueella myönnettiin useita läänitysalueita kreivikunniksi 1500- ja 1600-luvuilla. Kreivikuntien läänitykset peruttiin vuoden 1680 reduktiossa.
Johannes Høsflot Klæbo
Johannes Høsflot Klæbo (s. 22. lokakuuta 1996 Trondheim) on norjalainen maastohiihtäjä, viisinkertainen olympiavoittaja ja yhdeksänkertainen maailmanmestari, joka edustaa seuratasolla Byåsen IL:ää. Hän on voittanut maailmancupin kokonaiskilpailun neljä kertaa ja sprintticupin viidesti. Yksittäisten osakilpailuvoittojen lukumäärällä mitattuna Klæbo on maailmancuphistorian menestynein mieshiihtäjä. Ilmiömäiset vauhtiominaisuudet ovat tuoneet hänelle Suomessa lempinimen ”Rakettimies”, minkä lisäksi häntä on verrattu Usain Boltiin.
Juuri räjähtävästä nopeudestaan tunnettu Klæbo debytoi maailmancupissa jo 19-vuotiaana, ja hän saavutti ensimmäisen kokonaiskilpailun voittonsa kolmannella kaudellaan 2017–2018. Samana vuonna hänestä tuli kolminkertainen olympiavoittaja. Harvinaisen nuorena ansaitusta menestyksestä johtuen CNN tituloi hänet ”Norjan Justin Bieberiksi”. Vuosien 2019 ja 2021 välillä Klæbo voitti kuusi maailmanmestaruutta ja yhteensä neljä maailmancupin kristallipalloa lisää. Olympiavuoden 2022 hän aloitti tulemalla ykköseksi Tour de Skillä yli kahden minuutin erolla toiseksi sijoittuneeseen Aleksandr Bolšunoviin nähden. Hän saavutti Pekingissä pidetyistä olympiakisoista neljä mitalia, mukaan lukien kaksi kultaa sprinteistä.
Asiantuntijoiden välillä vallitsee konsensus, että Klæbo on yksi kaikkien aikojen ylivoimaisimmista hiihtäjistä. Hänet on mainittu Klæbo-juoksun keksijäksi.
Lahden MM-kilpailut 2017
Klæbo saavutti Lahden MM-kilpailuissa 2017 pronssia vapaan hiihtotavan sprintissä. Parisprintissä hän oli Emil Iversenin kanssa neljäs. Ennen loppusuoraa Iversen oli vielä ankkuriosuudellaan ensimmäisenä ennen Iivo Niskasta. Iversen kuitenkin kaatui viimeisessä kaarteessa. Niskanen kompastui norjalaiseen, ja Iversen jäi kilpailussa neljänneksi palkintopallin ulkopuolelle. 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Klæbo oli viidestoista.
Pyeongchangin olympialaiset 2018 ja Seefeldin MM-kilpailut 2019
Klæbo voitti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 kultaa perinteisen hiihtotavan sprintissä, 4 × 10 kilometrin viestissä, jossa hiihti ankkuriosuuden sekä vapaan hiihtotavan parisprintissä Martin Johnsrud Sundbyn kanssa. Viestihiihdossa Ranskan ja Venäjän olympiaurheilijoiden ankkurit Adrien Backscheider ja Denis Spitsov pyrkivät vuoroillaan aiheuttamaan väsymystä Klæbolle. Klæbo onnistui jättämään kilpailun ratkaisun loppukirin varaan, jossa hän oli odotetusti vahvin. Hän otti osaa myös 30 kilometrin yhdistelmäkisaan sijoittuen siinä kymmenenneksi. Seefeldin vuoden 2019 MM-kilpailuissa Klæbo voitti kultaa vapaan hiihtotavan sprintissä, perinteisen hiihtotavan parisprintissä ja viestissä.
Oberstdorfin MM-kilpailut 2021
Myös 50:llä kilometrillä Klæbo kävi voittokamppailun Bolšunovia vastaan ja ylittikin maaliviivan ensimmäisenä. Tuomarineuvoston pitkään kestänyt käsittely tuotti kuitenkin lopputuloksena tulkinnan, jonka mukaan Klæbo oli estänyt loppusuoran ohitushetkellä Bolšunovia ja aiheuttanut tämän sauvan rikkoutumisen, vaikka hän olikin hiihtänyt tilanteessa tätä nopeammin. Harvinainen päätös jakoi mielipiteitä Pohjoismaissa ja Venäjällä: etenkin monet norjalaisurheilijat tukivat Klæboa julkisesti, kun taas Venäjän presidentti Vladimir Putin kutsui Bolšunovia ”kilpailun todelliseksi sankariksi”. Voittajaksi valittu Iversen ja pronssille noussut Simen Hegstad Krüger olivat sitä mieltä, että Klæboa ei olisi pitänyt hylätä. Bolšunov itse sanoi, että mestaruus olisi pitänyt merkitä vain joko hänelle tai Klæbolle, mutta Klæbo ei pettymyksestään huolimatta halunnut valittaa päätöksestä.
Pekingin talviolympialaiset 2022
Klæbo lähti pienoisena ennakkosuosikkina olympialaisten avausmatkalle yhdistelmäkilpailuun. Hän tuli maaliin kuitenkin odotusten vastaisesti vasta 40:ntenä, noin yhdeksän minuuttia voittaja Aleksandr Bolšunovin jälkeen. Tulosta pidettiin suurena pettymyksenä. Sijoituksen alhaisuutta selittää osaltaan se, että pudottuaan kärjen matkavauhdista perinteisen osuudella, Klæbo hidasti säästääkseen energiaa kaksi päivää myöhemmin käytyä vapaan hiihtotavan sprinttikilpailua varten, jonka hän sitten voitti. Siitä huolimatta, että hän jäi sprintin karsinnassa kolmanneksi ja välierässään toiseksi, hän kontrolloi finaalin kulkua. Ja vaikka hän finaalissa horjahti loppusuoran kirin aikana, hän kykeni pitämään hopeaa saavuttaneen Federico Pellegrinon takanaan.
Anu Toikka
Anu Toikka (s. 27. lokakuuta 1963) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti muun muassa Myllykosken Palloa, Herttoniemen Tovereita sekä Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän voitti sekä mestaruuden että Suomen cupin 1991 ja 1992. Toikka pelasi vuosina 1979–1992 maajoukkueessa 29 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia.
Johannes Høsflot Klæbo
Planican MM-kilpailut 2023
Planican MM-kilpailuissa 2023 Klæbon kisaurakka lähti lupaavasti käyntiin, kun hän voitti perinteisen hiihtotavan sprintissä kultaa. Moni muu ennakkosuosikki ajautui ongelmiin epätavallisen vaikealla radalla. Klæbo sen sijaan onnistui välttämään vahingot ja kaatumiset kaikissa erävaiheissa. Loppukilpailun hän ratkaisi ennen loppukiriä, dominoiden kisan kulkua. Seuraavan päivän yhdistelmäkilpailussa Klæbo saavutti hopeaa. Hän tuli suksien vaihtoon toisella tilalla, heti Iivo Niskasen jälkeen. Pysähdys sujui hitaasti; sen kesto sijoittui mediaanin alapuolelle, ja Klæbo menetti paljon aikaa. Sjur Røthe ja Simen Hegstad Krüger pääsivät sillä välin irtiottoon. Klæbo ajoi heidät kiinni, mutta hänen voimansa tuhlaantuivat yhtäkkiseen vauhdin lisäykseen. Krüger kontrolloi irtiottoa ja piti perusvauhdin niin kovana pitkissä nousuissa, että Klæbo putosi pois voittotaistelusta. Samoin kävi Røthelle viimeistä edellisellä kierroksella. Klæbo tavoitti Røthen laskuvoittoisilla osuuksilla ja ratkaisi hopeamitalin lopussa hyvällä kirinopeudellaan.
Anu Toikka
Toikka valittiin vuoden naisjalkapalloilijaksi vuonna 1987.
Johannes Høsflot Klæbo
Planican MM-kilpailut 2023
Klæbo palasi kultakantaan parisprintissä yhdessä Pål Golbergin kanssa. Golberg antoi Klæbolle ankkuriosuudelle muutaman sekunnin etumatkan italialaiseen Federico Pellegrinoon ja ranskalaiseen Richard Jouveen nähden. Klæbo hieman kasvatti eroa takaa-ajajiin, kunnes Pellegrino otti välimatkan umpeen yllättävällä nykäyksellä kierroksen keskivaiheilla. Klæbo reagoi tähän kiihdyttämällä uudelleen, eikä Pellegrino kyennyt enää vastaamaan vauhdin kiristymiseen. Norjan ja Italian välinen ero oli maalissa 2,48 sekuntia.
Nuorten arvokilpailut
Hän on kolminkertainen maailmanmestari ja viisinkertainen mitalisti nuorten MM-kilpailuista. Vuonna 2015 Almatyssä hän saavutti pronssia sekä sprintistä perinteisellä hiihtotavalla että viestistä. Vuonna 2016 Râșnovissa Klæbo saavutti kultaa vapaan hiihtotavan sprintissä, kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa ja viestissä.
Maailmancup
Klæbo debytoi maailmancupissa helmikuussa 2016 Drammenin perinteisen kaupunkisprintissä sijoittuen sijalle 15. Näin ollen hän saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Ensimmäisen palkintopallisijansa Klæbo saavutti toisessa maailmancup-kilpailussaan oltuaan marraskuussa 2016 kolmas Rukalla perinteisen sprintissä. Seuraavana viikonloppuna hän sijoittui toiseksi Lillehammerin Nordic Opening -tapahtuman kokonaiskilpailussa. Myöhemmin samalla kaudella hän oli kolmas Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän saavutti Otepään vapaan hiihtotavan sprintissä 18. helmikuuta 2017. Drammenin perinteisen sprintissä hän oli toinen. Hän voitti maailmancupin finaalitapahtumassa Quebecissa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Hän voitti myös finaalitapahtuman kokonaiskilpailun. Hän voitti kauden 2016–2017 sprintticupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi.
Klæbo voitti maailmancupkaudella 2017–2018 Rukalla käydyn Nordic Opening -tapahtuman kokonaiskilpailun, perinteisen sprintin ja perinteisen hiihtotavan 15 kilometrin kilpailut. Lillehammerissa hän voitti perinteisen hiihtotavan sprintin ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailun. Davosissa hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin, Toblachissa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailun. Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä hän oli toinen. Hän voitti Planicassa perinteisen hiihtotavan sprintin ja oli perinteisen 15 kilometrillä toinen. Seefeldissä hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin. Hän oli Lahden vapaan sprintissä kolmas ja voitti Drammennin perinteisen sprintin. Falunin finaalitapahtumassa hän voitti vapaan sprintin. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja sprintticupin.
Kaudella 2019–2020 Klæbo voitti Rukan Nordic Opening -tapahtuman kokonaiskilpailun ja perinteisen hiihtotavan sprintin. Davosissa hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin. Tour de Skillä hän voitti Lenzerheiden vapaan hiihtotavan sprintin sekä Val di Fiemmessä perinteisellä hiihtotavalla käydyt 15 kilometrin yhteislähtökilpailun ja sprintin. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas. Nové Městossa hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailussa toiseksi. Hän voitti Oberstdorfin perinteisen hiihtotavan sprintin. Ski Tourilla hän voitti Åren vapaan hiihtotavan ylämäkisprintin ja Trondheimin perinteisen hiihtotavan sprintin. Drammenissa hän otti vielä voiton vapaan hiihtotavan sprintistä. Hän voitti sprintticupin neljännen kerran ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi.
Marraskuussa 2020 Klaebo voitti Nordic opening -tapahtuman Rukalla. Hän voitti myös 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailun ja oli perinteisen sprintissä toinen. Falunissa hän oli 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa toinen ja voitti perinteisen hiihtotavan sprintin. MM-kisojen jälkeen hän sijoittui toiseksi Engadinin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas.
Kaudella 2021–2022 Klæbo sijoittui Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä toiseksi. Hän voitti Lillehammerin vapaan hiihtotavan sprintin. Davosissa hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin ja oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa toinen. Tour de Ski-kiertueella hän voitti avausosakilpailun Lenzerhaiden vapaan hiihtotavan sprintin, Oberstforfin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun ja perinteisen hiihtotavan sprintin sekä Val di Fiemmen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpaiun. Tour de Skin kokonaiskilpailun hän voitti turvallisella kahden minuutin ja kolmen sekunnin erolla Aleksandr Bolśunoviin. Olympialaisten jälkeen hän voitti Lahden vapaan sprintin ja oli 15 kilometrin perinteisellä toinen. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun sekä oli sprintticupissa toinen ja normaalimatkojen cupissa kolmas.
Kaudella 2022-2023 Klæbon hiihto kulki entisen lailla. Vaikka hän oli joutunut kuntouttamaan takareittään monia kuukausia, loukkaantuminen ei pahemmin vaikuttanut hänen asemaansa lajin supertähtenä. Hän voitti Rukan perinteisen hiihtotavan sprintin, kymmenen kilometrin perinteisen kilpailun ja 20 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun. Takaa-ajossa häneltä ei löytynyt lainkaan vetohalukkuutta, koska hän tahtoi säästää voimiaan viimeisen nousun ratkaisuhetkeä varten. Lillehammerin vapaan hiihtotavan sprintissä hän teki ratkaisunsa jo ennen loppusuoraa ja vei voiton. Kaksi viikkoa myöhemmin hän sijoittui yllättäen "vasta" toiseksi vapaan hiihtotavan sprintissä Davosissa, kun hän taipui maalisuoran kirissä Federico Pellegrinolle 15 sekunnin sadasosalla. Tour de Skillä hän voitti Val Müstairin sprintin hyvien laskulinjojensa ansiosta. Hän voitti Val Müstairissa myös kymmenen kilometrin takaa-ajon. Oberstdorfissa Klæbo voitti kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailun. Hän voitti Oberstdorfissa myös normaalimatkaa seuranneen 20 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun. Hän koki pääjoukon luoman uhan niin korkeaksi, että hänen oli järkevintä päästää heidät mukaansa ja hoitaa kisan voitto totutusti maksimaalisella kirillä. Val di Fiemmessä hän voitti perinteisen hiihtotavan sprintin ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Sijoituttuaan viimeisen etapin vapaan yhteislähtökilpailussa kuudenneksi hän voitti Tour de Skin lähes minuutin erolla Simen Hegstad Krügeriin. Hän voitti Livignon vapaan hiihtotavan sprintin. Les Roussesin perinteisen hiihtotavan sprintissä Klæbo sijoittui toiseksi. Hän hiihti Richard Jouven peesissä loppusuoralle ja yritti ohitse juuri ennen maaliviivaa siinä kuitenkaan onnistumatta. Les Roussesin 20 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun hän taas voitti vahvan loppukirinsä turvin. Hän voitti myös pilvisissä olosuhteissa käydyn vapaan hiihtotavan sprintin Toblachissa. Kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Hän voitti Drammenissa perinteisen hiihtotavan sprintin, Falunissa 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun ja vapaan sprintin, Tallinnan vapaan hiihtotavan kaupunkisprintin sekä Lahdessa perinteisen hiihtotavan sprintin ja 20 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailun. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja sprintticupin sekä oli normaalimatkojen cupissa toinen.
Hiihtotyyli
Klæbon poikkeuksellisia vahvuuksia ovat huippunopeus, korkean intensiteetin kirikyky, taktinen älykkyys   sekä välineiden hallinta erityisesti käännöksissä, myötäleissä ja loivissa nousuissa. Hän popularisoi ylämäkien erikoistekniikan, jossa edetään juoksemalla ladun vieressä sekä käytetään polvia korkealla ja jalkoja ylhäällä vartalon takana. Siinä hyödynnetään lyhyttä voimantuottoaikaa saattamalla ”suksen alle kova hetkellinen paine, jolla saadaan pito paremmaksi”.
Vuoden 2022 talviolympialaisten alla Reijo Jylhä huomautti, että Klæbo kykenee rytminvaihto- ja koordinaatiokykyjensä avulla hyödyntämään energiaansa ja tuottamiaan tehoja kokonaiskuormitukseen nähden ”paremmin kuin kukaan aiemmin”. Yhteislähtö- ja takaa-ajomuotoisten kilpailujen voitot Klæbo on miltei aina pyrkinyt ratkaisemaan nopeilla iskuilla lähellä maaliviivaa. Hänen hapenottokapasiteettinsa ja kestävyysominaisuutensa ovat myös maailman absoluuttista huipputasoa, joten häneltä on lähes mahdotonta päästä irti. Kansainvälisen uran aivan alkuvuosina hänen jaksamistasonsa oli heikompi kuin muutamilla muilla eliittihiihtäjillä. Vapaa hiihtotapa on tuottanut hänelle enemmän haasteita kuin perinteinen.
Tulokset
''Päivitetty 3. huhtikuuta 2023.''
Nuorten Norjan mestaruuskilpailut
Neljä mitalia (kaksi kultaa, yksi hopea ja yksi pronssi).
Nuorten maailmanmestaruuskilpailut
Viisi mitalia (kolme kultaa ja kaksi pronssia).
Norjan mestaruuskilpailut
Seitsemän mitalia (kolme kultaa, kaksi hopeaa ja yksi pronssi).
Olympialaiset
Kuusi mitalia (neljä kultaa, yksi hopea ja yksi pronssi).
Maailmanmestaruuskilpailut
12 mitalia (yhdeksän kultaa, kaksi hopeaa ja yksi pronssi).
Kausisijoitukset
13 kristallipalloa (neljä kokonaiskilpailun, viisi sprintticupin ja kaksi alle 23-vuotiaiden cupin voittoa).
Henkilökohtaiset palkintopallisijoitukset
68 voittoa (41 MC:sta, 27 etapeilta) ja yhteensä 90 palkintopallisijoitusta (59 MC:sta, 31 etapeilta).
Muut palkintopallisijoitukset
Neljä voittoa ja neljä palkintopallisijoitusta.
Kaupin pesäpallostadion
Kaupin pesäpallostadion sijaitsee Tampereella Kaupin urheilupuistossa. Stadion on yhdistetty pesäpallo- ja hiihtostadion. Manse PP:n naisten ja miesten superpesiksen kotiottelut pelataan Kaupin pesäpallostadionilla.
Stadion otettiin käyttöön kesällä 2020. Uudet katsomot valmistuvat heinäkuussa 2022, kun stadionilla pelataan Itä-Länsi -ottelut.
Aiemmin stadion sijaitsi Kaupin jalkapallokenttien eteläpuolella, kun nykyinen on pohjoispuolella. Siellä oli katettu katsomo ja hiekkatekonurmi. Stadionin vieressä oli lisäksi toinen hiekkapohjainen pesäpallokenttä. Nykyään paikalla on tekonurminen jalkapallokenttä.
Arjun Rampal
Arjun Rampal (s. 26. marraskuuta 1972 Jabalpur, Madhya Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä, elokuvatuottaja, televisiojuontaja ja entinen malli. Hän näyttelee hindinkielisissä elokuvissa ja on voittanut National Film Awards -palkinnon sekä Filmfare Awards -palkinnon, molemmat elokuvasta Rock On!! (2008).
Yksityiselämä
Rampal meni naimisiin entisen Miss Intian Mehr Jessian kanssa vuonna 1998. Heillä on kaksi tytärtä (s. 2002 ja 2005). He muuttivat erilleen vuonna 2018 ja avioero astui voimaan vuonna 2019. Lapset jäivät asumaan äitinsä luo.
Rampalin tyttöystävä Gabriella Demetriades synnytti parin pojan heinäkuussa 2019.
Vanáto
Vanáto on Kreikan kylä, joka sijaitsee Zákynthoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Vanáto muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Βανάτου, Topikí Koinótita Vanátou). Kylän väkiluku on 1 045 (vuonna 2011).
Vanáton kylä sijaitsee Zákynthoksen itäisissä sisäosissa linnuntietä noin neljä kilometriä länteen saaren keskuksesta Zákynthoksen kaupungista. Kylän kirkot on omistettu Neitsyt Marialle (Panagoúla eli Panagía) sekä arkkienkeleille ja Pyhälle Nikolaokselle (Taxiárches kai Ágios Nikólaos).
Aiemmin kylä kuului Arkádioin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Zákynthoksen kunnan Arkádioin kunnallisyksikköön.
The Coming
The Coming on rap-artisti Busta Rhymesin debyyttialbumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 1996. Albumin aiheena on maailmanloppu, jonka voi päätellä albumin kannesta.
Kulttuuritalo Laikku
Kulttuuritalo Laikku on 28. huhtikuuta 2018 avattu taide- ja tapahtumakeskus, joka sijaitsee Tampereen Keskustorin laidalla Tammerkosken läheisyydessä. Rakennus on tunnettu aiemmin nimellä Vanha kirjastotalo, sillä se on Tampereen kaupunginkirjaston entinen pääkirjasto. Talon ovat suunnitelleet Jussi ja Toivo Paatela, ja se on valmistunut vuonna 1925.
Kulttuuritalon toiminnasta vastaa Tampereen kaupungin kulttuuripalvelut, mutta mukana on myös muita toimijoita ja tapahtumanjärjestäjiä. Laikussa sijaitsee Lastenkulttuurikeskus Rulla, Järjestöhautomo, Pispalan Sottiisin festivaalitoimisto, Kansainvälinen toimintakeskus, Nuorisoseurat Häme ja Suomen lastenkulttuurikeskusten liitto. Lisäksi siellä on viisi kokoustilaa, iso ja pieni galleria, taidelainaamo ja kahvila.
Rakennuksen historiaa
thumb|Rakennus Tammerkosken puolelta kuvattuna noin vuonna 1927. Kirjastotalon rakentamisesta oli puhuttu Tampereella jo 1893, mutta ratkaiseva käänne tapahtui 1919, kun kenkätehtailija Emil Aaltonen lahjoitti hanketta varten miljoona markkaa. Talon sijoituspaikaksi oli tarjolla useita vaihtoehtoja, ja aiheesta käytiin julkisuudessa vilkasta keskustelua. Kaupunginvaltuusto päätti 1920, että kirjasto rakennetaan Venäläisen kirkon aukiolle. Kirjastonhoitaja Juho Arvi Kemiläinen ei kuitenkaan pitänyt sitä parhaana paikkana kirjastolle, ja myöhemmin suunnitelmia muutettiin. Lopulliseksi paikaksi valikoitui Vanhan kirkon puisto.
Talon suunnittelukilpailu järjestettiin 1922. Jussi ja Toivo Paatela voittivat sekä ensimmäisen että toisen palkinnon ja ryhtyivät tekemään varsinaisia rakennuspiirustuksia. Tässä vaiheessa taloon päätettiin lisätä tilat kaupunginvaltuuston istuntosalille sekä työväenopistolle ja taidenäyttelyille. Kirjastotalosta tuli valmistuessaan maan nykyaikaisin, ja se maksoi yhteensä 3,5 miljoonaa. Talon vihkiäisissä Aleksis Kiven päivänä 1925 Aaltonen lahjoitti vielä 200 000 markkaa, jotta kirjaston eteen saataisiin Aleksis Kiven patsas. Se pystytettiin 1928.
Vanha kirjastotalo peruskorjattiin ja muutettiin virasto- ja kulttuuritiloiksi. Talo avattiin uudelleen vuonna 1988. Siellä toimivat sen jälkeen muun muassa kaupungin kouluvirasto ja Galleria Emil. Rakennus suljettiin joulukuussa 2016 ja remontoitiin kulttuuritaloksi, joka otettiin käyttöön keväällä 2018. thumb|Taloa ympäröi [[Kirjastonpuisto.]]
Arkkitehtuuri ja status
Paatelat voittivat kirjastotalon arkkitehtuurikilpailun 1922. Heidän alkuperäisessä ehdotuksessaan rakennus oli kaksikerroksinen ja kaareva. Myöhemmin suunnitelmia kuitenkin muutettiin niin, että talosta tuli nelikerroksinen ja suorakaiteen muotoinen. Kasvaneisiin tiloihin tuli kirjaston lisäksi myös muita toimijoita.
Malwina Kopron
Malwina Kopron (s. 16. marraskuuta 1994 Puławy, Lublinin voivodikunta, Puola ) on puolalainen moukarinheiton MM-mitalisti.
Kulttuuritalo Laikku
Arkkitehtuuri ja status
Rakennus edustaa 1920-luvun klassisismia, joka on tyyliltään pelkistetympää kuin varhaisempi uusklassisismi. Pääjulkisivua hallitsevat monumentaaliset portaat ja koko talon korkuiset pilarit. Pääsisäänkäynti toimii päätteenä vanhalle puistoakselille, joka on peräisin 1800-luvun alusta.
Malwina Kopron
Kopron saavutti hopeaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lillessä 2011 tuloksella 57,03. Hän jäi Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen 2012 karsinnassa ilman tulosta. Hän sijoittui saman ikäluokan EM-kilpailuissa Rietissä 2013 neljänneksi tuloksella 63,13. Hän saavutti pronssia Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 tuloksella 68,57. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Kopron sijoittui Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 kuudenneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Hän saavutti Lontoon MM-kilpailuissa 2017 pronssia avauskierroksen heitollaan 74,76. Hän voitti samana vuonna kultaa Taipein universiadeissa ennätystuloksellaan 76,85. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui neljänneksi. Seuraavana vuonna hän sai hopeaa Napolin universiadeissa ja karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 75,49. Hän karsiutui vuonna 2022 loppukilpailusta sekä Eugenen MM-kilpailuiss että Münchenin EM-kilpailuissa.
Kulttuuritalo Laikku
Arkkitehtuuri ja status
Rakennus on osa Keskustoria, joka muodostaa valtakunnallisesti merkittävän kokonaisuuden yhdessä Hämeenkadun ja Hämeensillan kanssa. Talo kuuluu olennaisena osana myös Tammerkosken ja Koskipuiston kaupunkimaisemaan. Rakennusta ei kuitenkaan ole suojeltu; voimassa oleva asemakaava on vuodelta 1938, eikä siihen sisälly suojelumerkintää.
Taideteokset
Rakennuksen kolmannessa kerroksessa on musiikkisali (entinen kaupunginvaltuuston istuntosali), jossa on Allan Salon maalaama suurikokoinen Tampere-fresko (1956). Sisätiloissa on myös Emil Aaltosta esittävä patsas. Kulttuuritalo Laikkuun on sijoitettu teoksia myös Tampereen taidemuseon kokoelmista.