cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Korihait
Talous
Ensimmäisen Suomen mestaruuden jälkeen seuran rahavaikeudet alkoivat kasaantua. Tämä johti Uudenkaupungin Urheilijoiden koripallotoiminnan alasajoon.
Vuodesta 1994 asti Korihait on ollut rekisteröity yhdistys. Seuran kannalta pienellä paikkakunnalla sijainti on sekä hyvä että huono asia: pelaamista pääsarjatasolla pidetään velvollisuutena, mutta resurssien määrä on rajattu. Vuosina 2007–2009 monet suomalaiset koripallojoukkueet kärsivät huonosta taloustilaneesta, mutta Korihait on onnistunut pitämään taloutensa kunnossa. Seura onkin sanonut, että taloutta ei riskeerata menestyksen takia.
Kaudella 2008–2009 Korihaiden manageri Tom Westerholm ilmoitti, että Korihailla on velkaa muutamia tuhansia euroja, mutta talous on kuitenkin hyvin hallinnassa. Kesken kauden 2015-2016 Korihait ilmoitti suurista talousongelmista, mutta seura sai taloutensa kuiville ks. kauden kuluessa.
Kakkosjoukkue
Korihaiden kakkosjoukkue pelasi II-divisioonassa. Seuran kakkosjoukkue perustettiin vuonna 2009, jolloin se sai Rauma Basketin paikan II-divisioonasta. Syy siirtoon oli se, että Rauma kärsi pelaajapulasta ja Korihailla oli paljon yli-ikäisiä nuoria pelaajia. Kakkosjoukkueen nimeksi otettiin kirjainyhdistelmä UU, jota on viimeksi käytetty vuonna 1999. Tällä eleellä haluttiin kunnioittaa seuran koripallohistoriaa.
Kaudeksi 2016-2017 Korihait herätti uudestaan kakkosjoukkueen henkiin nimellä Korihait 2, joka pelasi läntisen alueen III-divisioonaa. Kaudella 2017-2018 Joukkueessa pelasi mm. entiset Korisliiga-pelaajat Mikko Jalonen ja Heikki Saaristo sekä edustusjoukkueen junioripelaajat. Korihait 2 voitti läntisen alueen III-divisioonan voittosuhteella 17/1. Kaudeksi 2018–2019 Korihait 2 nousi läntisen alueen II-divisioonaan. Joukkue jatkoi voittokulkuaan voittamalla tämänkin sarjan voittosuhteella 17/3. Korihait 2:lla olisi ollut mahdollisuus karsia paikasta miesten I-divisioona B:hen, mutta joukkue ei sitä halunnut vedoten harrastuspelailuun.
Nimi ja logo
Kun vuonna 1993 alettiin valmistautua uuden seuran tuloon, järjesti UU kannattajilleen nimeämiskilpailun. Uudenkaupungin merellisen sijainnin takia suurin osa ehdotuksista liittyi jollakin tapaa mereen, minkä lisäksi nimiehdotukset olivat englanninkielisiä. Kesäkuussa 1993 seuran johtokunnan kokouksessa ehdotuksia käytiin läpi, jolloin yksi nimiehdotus nousi esille. Se oli Walan pojan ehdotus, joka oli hahmotellut logoksi palloa ja haita. Tästä johdettiin sana Korihait. Kaudella 1993–1994 käytettiinkin jo uutta logoa pelipaidoissa, vaikka siirtymä uuteen seuraan tapahtui vasta vuoden päästä.
Vuonna 2011 Korihaiden peliasuun tuli uusi nimilogo. Vuoden 2012 puolella nimilogo sai seurakseen myös uuden tunnuksen, kun joukkueen uusi ilme julkistettiin 30.4.2012. Uusi logo astui seuran viralliseksi tunnukseksi toukokuun 1. päivästä alkaen. Uuden logon suunnitteli ja piirsi Atte Uotila. Vuonna 2016 Korihait päivitti seuran ilmeen kelta-mustaksi. Myös vuonna 2012 luodun logon värit muutettiin uuden ilmeen mukaiseksi. Vuonna 2019 seuran ilme palautettiin jälleen viininpunaiseksi.
Kannattajat
Korihaiden entisen valmentajan Jyri Lehtosen mukaan Pohitulli on ollut aina kova paikka vastustajalle. Vuodesta 1981 lähtien, kun Korihait on pelannut pelinsä Pohitullissa, jokaisessa ottelussa on ollut vähintään 600 katsojaa aina 2010-luvulle asti. Vaikka kannatus on yleensä ollut vastustajaakin kohtaan kohteliasta, niin ylilyöntejä on myös sattunut. Muun muassa vuonna 1982 yleisö ärtyi tuomarien ajettua UU:n valmentajan Paavo Koskivaaran kentältä niin, että heti pelin loputtua yleisö ryntäsi kentälle. Tuomaripari jouduttiin viemään kaupungista pois poliisisaattueessa, koska yleisö kävi vielä pelin jälkeenkin kuumana. 1990–luvun vaihteessa Korihaiden ja KTP:n kannattajien välillä oli usein myös havaittavissa pieniä erimielisyyksiä, minkä takia peleissä oli yleensä poliisipartio.
Korihait maratontaulukossa
Toiseksi korkeimman sarjatason maratontaulukossa Korihait on sijalla 11. Seura on pelannut sarjassa kuusi kautta, joiden aikana se on pelannut 177 ottelua. Näistä voittoon on päättynyt 147, jolloin voittoprosentti on 83,1. Muista toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneista edelleen toimivista joukkueista ainoastaan KTP:llä on korkeampi voittoprosentti. Kotkalaisjoukkueen prosenttilukema on 100.
Jäädytetyt pelinumerot
Lähde
Henkilökohtaiset palkinnot
Korisliigan vuoden pelaaja
Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus
Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja
Korisliigan paras kuudes pelaaja
Vuoden I-divisioonapelaaja Korisliigan vapaaheittopalkinto
Pelaajatilastot
Korihaiden seurahistorian päätilastokategorioiden kymmenen parasta miesten SM-sarjan runkosarjassa
Lihavoidut pelaajat pelaavat Korihaissa kaudella 2022–2023.
Tilastot päivitetty kauden 2022–23 jälkeen.
Natallja Safronnikava
Natallja Safronnikava (,, o.s. Vinogradova, s. 28. helmikuuta 1973) on valkovenäläinen pikajuoksija.
Lissabonin MM-hallikisoissa 2001 Safronnikava sijoittui 200 metrillä pronssille ajalla 23.17. Samana vuonna hän saavutti pronssia myös Pekingissä järjestetyissä universiadeissa. Birminghamin MM-hallikisoissa 2003 Safronnikava oli 200 metrillä viides ja samana vuonna Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa kuudes.
Budapestin MM-hallikisoissa 2004 Safronnikava oli alun perin 200 metrillä toinen. Kilpailun voittaja Anastasija Kapatšinskaja kuitenkin kärähti kielletyn stanozololin käytöstä ja menetti kultansa, jolloin Safronnikava nousi maailmanmestariksi. Samoissa kisoissa Safronnikava oli 60 metrillä kahdeksas.
Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän voitti pronssia 4×100 metrin viestissä.
Henkilökohtaiset ennätykset
(ulkoradoilla)
Tapio Nikkari
Nikkarin vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Veli Urho Nikkari ja Aino Mirjam Hirvonen ja hänen puolisonsa vuodesta 1959 on opettaja Marja Elina Särkilä. Nikkari tuli ylioppilaaksi 1953 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962. Nikkari oli vuodesta 1973 Tampereen yliopiston lääketieteellisen biokemian professori. Hän on tutkinut lipidien biokemiaa.
Kruunusepät
Kruunusepät (Capito) on tikkalintusuku, joka kuuluu tukaanien alaheimoon Capitoninae
Ulkonäkö ja koko
Useimmilla lajeilla punainen pää.
Lasse Nikkarinen
Lasse Verner Nikkarinen (2. elokuuta 1931 Virrat – 20. lokakuuta 2013 Helsinki ) oli suomalainen juristi. Hän oli korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos vuodesta 1977 vuoteen 2001.
Nikkarinen sai varatuomarin arvon 1957. Hän toimitti parikymmentä vuotta Suomen laki -kokoelmaa.
Amiga Format
Amiga Format oli brittiläinen Amiga-tietokoneisiin ja ohjelmiin keskittynyt aikakauslehti. Lehteä julkaisi Future Publishing 136 numeroa vuodesta 1989 vuoteen 2000. Lehti oli aluksi nimellä ST/Amiga Format kunnes se jaettiin kahtia Amiga Format ja ST Format lehdiksi.
Samalla julkaisijalla oli myös puhtaasti videopeleihin keskittynyt lehti Amiga Power.
Lehden huippuvuosina se myi yli 170 000 kappaletta kuukaudessa.
Dave Kennedy
David "Dave" Kennedy (s. 15. tammikuuta 1953 Sligo, Irlanti) on entinen irlantilainen Formula 1 -kuljettaja.
Pikkuformulasarjat
Ennen Formula 1:iä Kennedy kilpaili useissa eri pikkuformulasarjoissa, mm. Formula Fordeja sekä Italian ja Euroopan Formula 3:issa. Kennedy oli myös Irlannin moottoriurheilun pioneereja, joka ensimmäisenä irlantilaisena voitti vuoden 1976 Townsend Thoresen Britannian Formula Ford-mestaruuden.
Formula 1
Kennedy osallistui urallaan 7 kilpailuun Shadow-tallin autolla, mutta ei selvittänyt koskaan karsintaa eikä näin ollen päässyt mukaan itse kilpailuun kertaakaan. Hän osallistui myös sarjan ulkopuolisiin kilpailuihin.
Paluu pienempiin sarjoihin
F1-kauden jälkeen Kennedy siirtyi rata-autojen pariin ja voitti Le Mansin 24 tunnin ajojen IMSA-sarjan vuosina 1987 ja 1989.
Muuta
Kilpauransa jälkeen Kennedy siirtyi työskentelemään Status GP:lle, jossa hän toimi aluksi A1 GP:n aikoina tallipäällikkönä ja sen jälkeen tallin hallinnollisella puolella. Vuodesta 1995 lähtien Kennedy on toiminut myös F1-lähetysten kommentaattorina Irlannin televisiossa.
Vila Real
Vila Real on kunta Vila Realin piirissä, Douron alueella, Região Nortessa, Pohjois-Portugalissa. Siihen kuuluu 30 freguesiaa ja kunnan pinta-ala on 378,8 km². Asukkaita Vila Realissa on noin 52 000. Asukastiheys on 137/km². Kunnan vapaapäivä on Antonius Padovalaisen päivänä 13. kesäkuuta. Kunnan pormestari on Rui Santos.
Rory McCann
Rory McCann (s. 24. huhtikuuta 1969 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten HBO:n hittisarja Game of Thronesin (2011–) Sandor "The Hound" Cleganen roolista, Michael "Lurch" Armstrongin roolista Edgar Wrightin rikoskomediassa Hot Fuzz, Jurgen The Brutalin roolista seikkailukomedia Jumanji: The Next Levelissä sekä Megatronin äänenä Transformers: EarthSpark -sarjassa.
Vihioja
Vihioja on Tampereen 25. kaupunginosa. Se muodostaa Nekalan ja Jokipohjan kanssa Nekalan alueen. Vihioja rajoittuu pohjoisessa Nekalaan, idässä Jokipohjaan, etelässä Koivistonkylään ja lännessä Hatanpäähän.
Kaupunginosan epävirallinen nimi perustuu sitä sivuavaan Vihiojaan. Puro saa alkunsa Kangasalan puolella sijaitsevasta Houkanjärvestä ja laskee Pyhäjärven Vihiojanlahteen. Sana vihi merkitsee metsälinnun pyydyksen kuusenoksista tehtyä johdetta. Vihioja on ollut myös Hatanpään kartanoon kuulunut peltoalue puron varrella. Alkujaan Messukylään kuulunut kaupunginosa kaavoitettiin vuonna 1939 teollisuusalueeksi.
Saksanpihta
Saksanpihta (Abies alba, syn. A. pectinata) on ainavihanta, paljassiemeninen havupuu. Lajista on käytetty myös nimityksiä saksanjalokuusi ja saksankuusi.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|200px|Saksanpihdan oksa thumb|vasen|200px|Saksanpihdan käpyjä thumb|vasen|200px|Saksanpihta kuvattuna Otto Wilhelm Thomén teoksessa Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (1885) Saksanpihta kasvaa alkuperäisellä levinneisyysalueellaan yleensä 30–50 metriä korkeaksi, mutta Suomessa laji jää yleensä 10–15 metrin korkuiseksi. Puun latvus on leveähkön kartiomainen. Runko on väriltään harmaa ja sen kuoressa on pihkarakkuloita. Nuorena rungon kuori on sileä, mutta vanhana matalaan pitkittäisuurteinen. Kuluvan kesän kasvainranka on lyhyt- ja pystykarvainen, talvisilmut ovat ruskeita, pihkattomia, muodoltaan munanmuotoisia. Litteät, kiiltävän tummanvihreät neulaset eli lehdet ovat pituudeltaan 15–30 mm ja leveydeltään 1,5–2,5 mm. Lehdet siirottavat kampamaisesti sivuille ja yläviistoon, ja jättävät haararangan paljaaksi. Lehtien yläpinta on ilmaraoton, alapinnalla on kaksi kapeaa ja harmaata 7–9-jonoista ilmarakojuovaa. Pihkatiehyet ovat lehtien pinnan lähellä.
Saksanpihdan kukinto on käpy. Hedekukat ovat riippuvia, kun taas emikukat ovat pystyjä. Kukat ovat yksineuvoisia, kehättömiä ja pieniä. Suomessa saksanpihta kukkii kesäkuussa. Pysty, pitkänomainen käpy on hyvin lyhytperäinen ja suippo- tai tylppäkärkinen. Kävyn peitinsuomujen kärjet ovat pitkät ja taakäänteiset. Kooltaan käpy on 9–17 × 2–4 cm. Kävyt kypsyvät kukintavuoden syksyllä, jolloin käpysuomut irtoavat, mutta pysty käpyranka jää kiinni haaraan. Siemen on ohutkuorinen ja siivekäs.
Suurin mitattu saksanpihta on ollut 68 metriä korkea, ja halkaisijaltaan 3,8 metriä. Puu kasvoi Saksan Schwarzwaldissa.
Levinneisyys
Saksanpihta on peräisin Etelä- ja Keski-Euroopasta: Pohjois-Espanjasta Keski-Ranskaan, Etelä-Italiaan ja Pohjois-Kreikkaan sekä edelleen Romaniaan, Etelä-Puolaan ja -Saksaan. Erityisesti lajia tavataan ylänkö- ja vuoristoalueilta Pyreneillä, Alpeilla, Apenniineilla, Balkanilla ja Karpaateilla. Suomessa saksanpihta on harvinainen viljelykarkulainen Ahvenanmaalla ja aivan eteläisimmässä Suomessa.
Elinympäristö
Saksanpihta kasvaa tuoreissa, keski- ja runsasravinteisissa metsissä etenkin yhdessä euroopanpyökin (Fagus sylvatica) ja euroopankuusen (Picea abies subsp. abies) kanssa, harvemmin yksinään. Laji viihtyy 140–2 100 metrin korkeudessa, parhaiten alueilla, joilla sataa 1 000–2 500 millimetriä vuodessa.
Käyttö
Saksanpihta on laji, jota käytettiin ensimmäisenä joulukuusena. Nykyään kaukasianpihta (A. nordmanniana) ja metsäkuusi (Picea abies) ja muut lajit ovat suurilta osin syrjäyttäneet saksanpihdan käytön joulukuusena.
Saksanpihdan puuaines on pehmeää, joustavaa ja vaaleaa. Sitä käytetään yleisesti rakennuksien, huonekalujen ja paperin raaka-aineena. Puuaines soveltuu hyvin myös soitinten rakentamiseen ja lahonkestävyytensä ansiosta myös vesirakentamiseen ja kattopäreisiin. Aikaisemmin saksanpihtaa käytettiin erityisesti kaivoskäytävien tukemiseen. Tämä johtui siitä, että saksanpihdan puuaines natisi kovaäänisesti joutuessaan liiallisen paineen alle ja varoitti näin kaivostunnelien romahtamisvaarasta.
Saksanpihta on levinneisyysalueensa ulkopuolella yleinen koristepuu, joskus myös viljelymetsäpuu. . Suomessa saksanpihta menestyy viljeltynä sisämaassa Keski-Suomen korkeuksille, rannikolla Oulun korkeudelle saakka.
Blackpool Northin rautatieasema
Blackpool Northin rautatieasema on rautatieasema Blackpoolin lomakaupungissa Lancashiressä. Se on Blackpoolin radan pääteasema.
Asema avattiin 29. huhtikuuta 1846 nimellä Blackpool. Asema sai uudeksi nimekseen Blackpool Talbot Road vuonna 1872, ja nykyinen nimi otettiin käyttöön 17. maaliskuuta 1932. Asemaa käytti hieman alle 1,6 miljoonaa matkustajaa kaudella 2017–2018.
Aittoniemi
Aittoniemi on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Planckin pinta-ala
Planckin pinta-ala on pinta-alan yksikkö Planckin yksikköinä tunnetussa luonnollisessa yksikköjärjestelmässä. Planckin tilavuus on Planckin pituuden neliö.
Perusyksilöillä ilmaistuna ja likiarvo SI-järjestelmässä: missä
Isaac Hempstead-Wright
Isaac Hempstead-Wright (s. 9. huhtikuuta 1999) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Bran Starkina yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Game of Thrones.
Hempstead-Wright innostui näyttelemisestä liityttyään koulunsa teatterikerhoon välttääkseen talviset jalkapalloharjoitukset. Sen jälkeen hän kirjautui Kent Youth Theatren riveihin. Syksyllä 2009 Hempstead-Wright sai roolin Game of Thronesin pilottijaksosta. Fantasiasarja osoittautui menestykseksi ja Hempstead-Wright on jatkanut roolissaan. Hän ei esiintynyt viidennellä tuotantokaudella, mutta palasi sarjaan kuudennella kaudella keväällä 2016. Vuonna 2013 hän sai roolisuorituksestaan Young Artist -palkintoehdokkuuden.
Hempstead-Wrightin ensimmäinen valkokangasrooli oli sivuosa kauhuelokuvassa The Awakening (2011). Vuonna 2013 hän näytteli elokuvassa Closed Circuit, ja syksyllä 2014 ensi-iltansa saaneessa animaatioelokuvassa Boksitrollit hänellä on pääosa Eggsin ääninäyttelijänä.
Nekala
thumb|Taloja Nekalantiellä
Nekala on Tampereen kaupunginosa ja alue, joka muodostuu Nekalan, Vihiojan ja Jokipohjan kaupunginosista. Virallisesti Nekala, Vihioja ja Jokipohja ovat Tampereen 24., 25. ja 26. kaupunginosat. Etelässä Nekalan alue rajoittuu Vihiojan puroon, lännessä Lempääläntiehen, pohjoisessa Pahalammen puistoon, Viinikan bulevardinomaiseen puistoon ja lopulta Iidesjärveen sekä idässä Muotialantiehen. Nekalaa ympäröivät pohjoispuolelta Viinikan kaupunginosa, eteläpuolelta Taatala, Koivistonkylä ja Veisu, länsipuolelta rautatie ja Hatanpää sekä itäpuolelta Muotialan lähiö. Vihioja – yläjuoksullaan nimeltään Houkanoja – saa alkunsa Houkanjärvestä Kangasalan puolelta ja laskee Pyhäjärven Vihilahteen.
Nekalan pääkadut ovat länsi-itä-suuntainen Kuokkamaantie, joka yhtyy itäpäässään Viinikan liikenneympyrästä kaakkoon kulkevaan Nekalantiehen, sekä pohjois-etelä-suuntainen Jokipohjantie.
Nekalan kaupunginosan asukasluku vuoden 2007 lopussa oli 1 093 henkeä ja keski-ikä 40,5 vuotta. Nekalan alueen väkiluku oli noin 3 000 asukasta.
Nekala maaseutuna
Ensimmäiset säilyneet tiedot Nekalan alueen asukkaista ovat 1500-luvulla. Iidesjärven rantamilla oli Per Nekan isännöimä Nekalan talo, jonka mukaan tuleva kaupunginosakin sai nimensä.
Nekalan päärakennus sijaitsi Iidesjärven rannassa nykyisellä kaupungin varastoalueella. Vielä 1980-luvulla se oli pystyssä rapistuneena muistomerkkinä mahtavasta kartanoiden ajasta. Nekalasta Hatanpään kartanoon johtava tie kulki suunnilleen nykyisen Nekalantien paikalla.
Talousrakennukset – 30 lehmän navetta, talli kymmenelle hevoselle, riihi sekä muut tarpeelliset pikkurakennukset – sijaitsivat talosta länteen ja itäpuolella oli puutarha ja vainioita. Iidesjärven rannassa oli jykevistä hirsistä tehty laituri. Järven rannat olivat korkean ja monta metriä leveän kaislan vallassa. Pohja oli upottava, mutta silti uimaranta oli muonamiesten lasten vilkkaassa käytössä.
Nekalasta johti toinenkin tie kohti nykyistä Muotialantietä. Sen varrella olivat muonamiesten asunnot: Koivula, Uotila, Vinni (Finni), Heikkilä ja toinen Uotila sekä riihi konehuoneineen.
Vanhasta Tohkantiestä Vihiojaan päin, nykyisen Jokipohjantien paikalla oli Severi Jokipohjan talo. Samannimisiä torppia oli lähiympäristössä ollut kaksi muutakin, joten nykyisen tien nimellä on vankat perinteensä. Torpat olivat saaneet nimensä siitä, että kaikkien kolmen talon välissä oli notko, jossa on joskus ollut oja, jota pitkin vesi on kulkenut soilta Nirvan kallion ympäri Vihiojaan. Notko oli siis joen pohjaa, mistä nimi Jokipohja. Sekä Jokipohjan että Saviniemen torpat on hävitetty joskus vuosisadan vaihteessa.
Rautalähde oli Uotilan torpalta Vihiojaan päin sijainnut lähde. Siinä oli kirkas ja kylmä vesi ja sen pohja oli punertavan ruskeaa santaa, aivan kuin ruostetta.
Kaupunki laajenee
Nykyinen Nekala-Viinikan alue oli pitkään Hatanpään kartanon viljapeltoa, kunnes Tampereen kaupunki osti kartanon vuonna 1913 Idmanin kavallusjutun seurauksena ja palstoitti maat työväestön omakotitaloalueeksi. Nekalassa pidettiin kesäkuussa 1922 Suomen XII yleinen maatalousnäyttely ja teollisuusnäyttely. 1950-luvulle asti Nekalaan rakennettiin runsaasti myös pienkerrostaloja. Nekalan teollisuusaluetta (Vihiojan kaupunginosa) alettiin rakentaa 1940-luvulla. Ensimmäinen tehdastontti Nekalan alueelta luovutettiin 1938 Finska Aktiebolaget Gasaccumulator Oy:llle. Tehdasalueelle johdettiin myös rautatieraide ja sitä varten rakennettiin silta Lempääläntien yli. Raiteet jakautuivat sillan itäpuolella viuhkamaisesti eri teollisuustonteille.
Vuonna 1932 Nekalaan perustettiin siirtolapuutarha. 1920-luvun lopussa tila alkoi loppua Hatanpään ja Litukan siirtolapuutarhoissa. Tampereen kaupunki päätti vastata siirtolapuutarhatonttien kysyntään perustamalla uuden siirtolapuutarha-alueen Nekalaan, aivan Messukylän rajan tuntumaan, sen sijaan, että olisi laajentanut jo olemassa olevia. Paikaksi valittiin Nekala muun muassa siksi ettei siirtolapuutarhan kasvu haittaisi kaupungin kasvua. Nekalan siirtolapuutarha on Suomen toiseksi suurin ja käsittää reilut 300 mökkiä ja 16,4 hehtaarin kokoisen alueen.
Toisen maailmansodan jälkeen, vuonna 1946, Nekalan alueen itäosaan entisen Hatanpään kartanon pelloille siirtolapuutarhan viereen rakennettiin kymmenen yksinkertaisen rivitalon, niin sanottu pikatalon ryhmä. Pikatalojen tarkoituksena oli helpottaa Tampereen silloista vakavaa asuntopulaa. Kussakin talossa oli kuusi pinta-alaltaan 25 neliömetrin asuntoa, joista jokaisessa oli huone ja keittokomero. Kustannussäästöjen vuoksi asuntoihin ei asennettu vesijohtoja, vaan asukkaat hakivat käyttövetensä yhteisestä vesipisteestä. Nämä talot purettiin loppuvuonna 2009. Pirkanmaan maakuntamuseo vastusti talojen purkamista.
Nekalan koulussa toimi 1940- ja 1950-luvuilla opettaja Antti Jussilan perustama ja johtama Nekalan tyttökuoro. Kuoron tunnetuin ohjelmanumero oli vielä nykyisinkin radiossa kuultava Oskar Merikannon Kesäillan valssi, jonka Jussila sanoitti ja sovitti. Tyttökuoroa säestäneessä Nekalan poikaorkesterissa soitti muun muassa myöhemmin säveltäjänä ja muusikkona tunnetuksi tullut Rauno Lehtinen. Kuoro ja orkesteri tekivät kaksi esiintymismatkaa Ruotsiin vuosina 1947 ja 1949 sekä vuonna 1950 äänilevyn, jolla olivat Kesäillan valssi ja Kesäpäivä Kangasalla.
Liikenne
Nekalan kautta kulkee Tampereen seudun joukkoliikenteen linjoista seuraavat: Tahmelasta Kaukajärvelle linja 10 ja Lamminpäästä Turtolaan linja 14. Nekalan länsirajalla kulkee Tampere–Helsinki-moottoritie. Nekalassa on myös Pirkanmaan suurin ratapiha.
Talous
Nekalaan on kasvanut rakennus- ja sisustusalan yritysten markkinapaikka. Nekalassa on myös useita ravintoloita ja pizzerioita. Esimerkiksi ravintola Wanha Tappi Jokipohjankadulla entisessä pankkikonttorissa on tullut tunnetuksi oman grillikeittiön tuhdeista hampurilaisista joten se on menestynyt hyvin kaupunkilehti Tamperelaisen lähiökapakkakilpailussa. Nekalassa sijaitsee myös Konditoria Mari.
Nekalan teollisuusalueella sijaitsee muun muassa kaksi suurta elintarvikkeiden tukkuliikettä, sähkötarvikkeiden tukkuliike, kuntosaleja, useita rengasliikkeitä sekä lukuisia pienempiä yrityksiä.
Nekalan päivittäistavarakaupat:
K-Market Nekalankulma, Nekalankulma 5
K-Supermarket Nekala, Viinikankatu 40
Puistot
thumb|Lampipuistoa Nekalassa on runsas määrä erilaisia puistoja ja puistikoita:
Paikkoja ja alueita
thumb|right|[[Nekalan koulu]]
Beulah Bondi
thumb|right|Beulah Bondi Beulah Bondi, alkujaan Bondy (3. toukokuuta 1889 Chicago, Illinois – 11. tammikuuta 1981 Hollywood, Kalifornia), oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi aluksi teatterissa ja sai suurta menestystä roolillaan Elmer Ricen Pulitzer-palkitussa näytelmässä "Street Scene" (1929). Elokuvadebyyttinsä hän teki näytelmän elokuvaversiossa (1931), jonka ohjasi King Vidor.
Myöhemmällä urallaan Bondi sai mainetta ennen kaikkea elokuva- ja televisioesiintyjänä. Hänellä oli merkittäviä rooleja muiden muassa elokuvissa Make Way for Tomorrow (1937), Mr. Smith lähtee Washingtoniin (1939) ja Ihmeellinen on elämä (1946). Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscarin saajaksi vuosina 1937 ja 1939 rooleistaan elokuvissa Nykyaikainen Pompadour (1936) ja Ennen sisällissotaa (Of Human Hearts, 1938). Vuonna 1977 hän voitti Emmy-palkinnon esiintymisestään Waltonin perheen jaksossa "The Pony Cart".
Elokuvissa Bondi tuli tunnetuimmaksi äitien ja isoäitien roolien esittäjänä. Näyttelijällä on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän kompastui kissaansa ja kuoli kaatumisen komplikaatioihin 91-vuotiaana.
Alavoinen
thumb|right|200px|Alavoisen kunta Aunuksen kansallisen piirin kartalla. Alavoinen on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Aunuksen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Alavoisenjoen varrella 19 kilometriä Aunuksesta länteen. Taajamassa on 3 000 ja kunnassa 4 300 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus
Alavoisen kunnan pinta-ala on 721,52 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa Aunuksen piirin Vitelen, koillisessa Koveran, idässä Tuuksen ja Aunuksen ja kaakossa Mäkriän kuntiin sekä etelässä Laatokan kautta Leningradin alueeseen. Pinta-alasta 69,8 % on vesialuetta, 24,0 % luonnonmaisemaa ja 5,4 % maatalousmaata.
Kunta sijaitsee Laatokan alankoon kuuluvalla Aunuksen tasangolla. Sen alueella virtaavat Laatokkaan laskevat Alavoisenjoki ja Tuuloksenjoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka ja sora. Luonnonsuojelualueita ovat Ondrusovan ja sianpuolukan kasvupaikan rauhoitusalueet sekä Alavoisenjoen varrella sijaitsevan suon muodostama luonnonmuistomerkki. Suunnitteilla on Tuuloksen rauhoitusalueen perustaminen.
Alavoisen taajama on Aunuksen piirin toiseksi suurin asutuskeskus. Sen lisäksi kuntaan kuuluu Alavoisen sovhoosin asutus sekä yhdeksän kylää: Aleksala, Gorka eli Alavoisenmäki (ven. Iljinskaja Gorka), Homala (Bolšakovo), Hörppälä (Gerpelja), Jeroila, Nurmoila, Sieksi (Sedoksa), Tuulos ja Uusi-Tuulos (Ustje Tuloksy). Nurmoilassa, Alavoisen sohvoosin asutuksessa ja Uudessa-Tuuloksessa on yli 300 asukasta ja Aleksalassa lähes 200. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 46 % on venäläisiä, 45 % karjalaisia, 2 % valkovenäläisiä ja 2 % ukrainalaisia.
Historia
Novgorodin arkkipiispalle kuulunut Pyhän Eliaan (Iljinskin, Alavoisen) pogosta mainitaan vuoden 1551/1552 verokirjassa. Se käsitti laajan alueen Säämäjärvellä, Tulemajärvellä ja Vieljärvellä sekä Tuuloksenjoen, Vitelenjoen, Alavoisenjoen alajuoksun ja Pisinjoen varrella.
1900-luvun alussa seudun kylät kuuluivat Riipuskalan volostin Alavoisen ja Juoksielan (ven. Juksila) kyläkuntiin. 1920-luvulla muodostettiin Aunuksen piirin Alavoisen kyläneuvosto, jonka keskuspaikkana toimi aluksi Kotsila (Kottšila) ja myöhemmin Leskelä (Sjamojevo). Vuonna 1927 perustettiin lähinnä vientitavaraa valmistanut Alavoisen saha ja vuonna 1932 karjanhoitoon keskittynyt Alavoisen sovhoosi. Seudun asukkaat olivat etupäässä karjalaisia, mutta sahalla asui myös paljon venäläisiä ja sovhoosin asutuksessa suomalaisia. Jatkosodassa vuosina 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä.
Hoskila (ven. Goškila), Jaakkoila (Jakkoila), Juoksiela, Kotsila, Martoila, Rukoila (Rugoila), Sloboda, Töttöilä (Unoila) ja Vinokurovo yhdistettiin Alavoiseen vuonna 1957. Vuosina 1962–1991 Alavoisella oli kaupunkimaisen taajaman status.
Liikenne, talous ja palvelut
Alavoisen kautta kulkee Aunuksen ja Sortavalan välinen maantie A130 sekä Lotinapellon ja Jänisjärven välinen rautatie, jolla on samanniminen rautatieasema.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Kunnassa toimii maidon tuotantoon erikoistunut Alavoisen karjatila, joka on yksi Karjalan tasavallan suurimmista maatalousyrityksistä. Toimintansa lopettaneen sahan tilalle suunnitellaan uutta tuotantoa.
Nähtävyydet ja matkailu
Kunnan alueella on kolme arkeologista kohdetta: 1400–1700-luvuilta peräisin oleva Alavoisen pogosta Jeroilan kylässä, Laatokan rannalla toiminut Ondrusovan luostari sekä sen lähellä sijaitseva kivi. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu 1800-luvun loppupuolella rakennettu Mihailovin talo Vekkoilassa. Historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan.
Alavoisessa toimii lomakylä Olonka.
Ferrokromikuona
Ferrokromikuona on ferrokromin valmistuksessa syntyvää sivutuotetta. Sitä on vuosikymmeniä käytetty muun muassa roudalta suojaavana eristeenä rakennusten pohjissa sekä kantavana tienpohjien materiaalina. Ympäristöviranomaisten tulkinnan mukaan ferrokromikuonaa pidettiin välillä jätteenä. EU:n jätemääritelmän mukaan ferrokromikuonaa pidettiin jätteenä, josta pitää maksaa sekä jäteveroa että tuotteen myynnistä aiheutuvaa arvonlisäveroa. Korkeimman hallinto-oikeuden päätöksellä (KHO200590) ferrokromikuonan on todettu olevan tuotetta, ei jätettä.
Ympäristö
Tuotannon ohjaamisella sulatusvaiheesta alkaen varmistetaan tuotteen ympäristökelpoisuus, jotta sulan kemiallinen koostumus edistäisi kidemäisen koostumuksen syntymistä. Kidemäinen koostumus vähentää tuotteen liukenemisominaisuutta.
Asfaltin runkoaineena
Vuoden 2010 tienoilla havaittiin, että Oulussa autojen jakohihnat hajosivat ennen aikojaan. Tavallisesti jakohihnan pitäisi kestää 200 000–250 000 kilometriä, mutta Oulun seudulla hihnat rikkoutuivat jo 50 000–70 000 kilometrin ajon jälkeen tai vieläkin aiemmin. Seuraus oli moottorin rikkoutuminen ja uuden moottorin hankinta tuhansien eurojen kustannuksilla. Vika vaivasi automerkkejä, joissa oli moottorin ulkopuolelle koteloitu kuminen jakohihna, mutta ei autoja, joissa oli moottorin sisäinen metallinen jakoketju. Ilmiötä nimitettiin "Oulun taudiksi". Syiksi rikkoutumisiin epäiltiin muun muassa tiesuolausta, happamia sulfaattimaita, mustaliusketta, nastarenkaista irtoavaa metallia, korundia, kylmää ja kosteaa ilmastoa, turvetta ja ferrokromikuonaa.
Ferrokromikuonaa syntyi Outokummun Tornion terästehtaalla sivutuotteena. Sitä myytiin OKTO-murskeen nimellä. Asfaltin runkoaineena käytettynä se on erittäin kovaa ja kestävää. Oulun seudulla se oli myös ainoa saatavilla oleva aine, joka täytti asfaltille asetetut laatuvaatimukset.
Mutta Outokummun vuonna 2013 tekemissä tutkimuksissa rikkoutuneen jakohihnakotelon sisältä löytyi pelkkää tiepölyä, eikä lainkaan kromia. Siten rikkoutumisen aiheuttanut pöly ei voinut olla ferrokromikuonaa. Samoin Aalto-yliopiston ja Lapin ammattikorkeakoulun 2014 julkaistussa tutkimuksessa jakopäänkotelosta löytyi vain rautapitoista pölyä, ei ferrokromikuonaa. Toukokuussa 2014 Helsingin Sanomat julisti, että jakohihnojen rikkojaksi oli varmistunut tiesuola.
Sitten autojen jakopäät alkoivat rikkoutua myös Vaasassa. Ferrokromikuonaa oli käytetty Vaasassa 11 kilometriä pitkän moottoritieosuuden päällysteessä.
Tutkijat totesivat, että esimeriksi mustaliusketta, happamia sulfaattimaita, korundia ja kosteaa ilmastoa esiintyi laajalla alueella, ja jos ne olisivat syy rikkoutumisiin, jakohihnaongelmia pitäisi esiintyä muuallakin kuin vain Oulussa. Jakopään osista nähtiin, että jokin naarmuttaa niitä mekaanisesti. Siten syyllisen täytyi olla hiova materiaali, jota löytyi vain Oulun seudulta.
Tutkimuksen aikana Metropolia ja SYKE keräsivät Oulun alueen maantiepölyä Nuuskija-autolla ilmasta ja painehuuhtelulla asfaltin pinnasta. GTK analysoi nämä näytteet sekä sen pölyn, jota kerättiin autojen moottoritiloista ja jakopään kotelosta. GTK Mintecin koetehdas valmisti havaintoja vastaavia testipölyjä erilaisista kiviaineksista ja ferrokromikuonasta. Oulun yliopistoon rakennettiin testikaappeja, joissa sähkömoottorit pyörittivät jakopään osia testipölyjen seassa päiväkausien ajan.
Lopulta tutkijat laativat selityksen: Kaiken syy on ferrokromikuona. Tuhoisa prosessi alkaa, kun nastarenkaat irrottavat asfaltin pinnasta ferrokromikuonaa pölyn muodossa. Pölypartikkelit ovat kovia ja teräviä. Pöly päätyy jakopäänkoteloon tuuletuskanavien kautta. Pölypartikkelit kiinnittyvät hihnan pintaan ja alkavat kuluttaa metallisia pyöriä. Oktomurskepöly kasvattaa kulumista jopa 3 000 prosenttia muihin pölyihin verrattuna. Jakohihnan koteloista löytynyt punertava pöly ei ollutkaan ongelman syy vaan seuraus: tämä pöly oli peräisin hammaspyöristä, joita ferrokromikuonan pöly kulutti. Kulumisen seurauksena hammaspyörien hampaat kapenevat ja madaltuvat ja niiden reunat terävöityvät. Pyörien halkaisija pienenee, jolloin hihna löystyy ja sen vetotaakka siirtyy kitkalta hampaalle, kunnes metallihampaan terävä reuna leikkaa kumihihnan hampaat irti, mikä aiheuttaa moottorin hajoamisen.
Maisie Williams
Margaret Constance ”Maisie” Williams (s. 15. huhtikuuta 1997 Bristol, Englanti ) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti Arya Starkin roolista yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Game of Thrones (2011–2019). Williams sai sarjasta parhaan naissivuosan Primetime Emmy -ehdokkuuden vuonna 2016.
Ferrokromikuona
Valmistus
Ferrokromikuona tuotteita valmistetaan muun muassa Torniossa. Outokumpu Oyn Tornion tehtaat myy tuottamaansa ferrokromikuonaa eri kauppanimillä: OKTO-eriste ja OKTO-murske.
Maisie Williams
Game of Thronesin lisäksi Williams on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa The Secret of Crickley Hall (2012), televisioelokuvassa Cyberbully (2015) ja elokuvassa The Falling (2014). Viimeksi mainitusta roolistaan hän sai Shooting Stars -tunnustuksen Berliinin elokuvajuhlilla. Vuonna 2015 Williams näytteli Ashildrin hahmoa brittiläisen Doctor Who -sarjan yhdeksännellä tuotantokaudella.
Ferrokromikuona
OKTO-murske
OKTO-murskeen valmistus tapahtuu murskaamalla jäähtynyt sula, jota ei ole voitu rakeistaa kuten OKTO-eriste. Samalla kuonasta erotellaan suurin osa ferrokromista, sekä eroteltu kuona jaetaan seuloilla 0–4 mm, 0–5 mm, 4–8 mm, 8–11 mm, 11–16 mm ja 16–22 mm OKTO-murskeeksi.
Maisie Williams
Toukokuussa 2017 Williams valittiin näyttelemään Rahne Sinclairia elokuvasarjaan X-Men kuuluvassa The New Mutantsissa, joka sai ensi-iltansa vuonna 2020.
Blackpoolin rautatieasema
Blackpoolin rautatieasema voi tarkoittaa seuraavia:
Hans van Manen
thumb|Hans van Manen 1986. Hans van Manen (s. 1932) on hollantilainen tanssija, koreografi ja baletinjohtaja. Hän on tanssinut Amsterdamin oopperan baletissa ja Roland Petit'n tanssiryhmän jäsenenä. Hän oli mukana perustamassa 1960 Nederlands Dans Theateria ja oli sen koreografi ja taiteellinen johtaja aina vuoteen 1970. Hän on tehnyt koreografioita useille belettiseuruelle, kuten brittiläiselle Royal Balletille, Scapino Balletille ja Deutsche Oper am Rheinille.
Electronic Games
Electronic Games oli videopeleihin keskittynyt yhdysvaltalainen lehti, jota julkaistiin vuodesta 1981 vuoteen 1997 eri nimillä.
Lehti oli ensimmäisiä ainoastaan videopeleihin keskittyneitä lehtiä. Lehti muutti nimeksi Fusion vuonna 1995.
Lehti aloitti myös palkinnot parhaimmille videopeleille nimellä Arcade Awards tai Arkie Awards.
Lehteä julkaistiin kahdessa jaksossa eri nimillä sen oltua välillä lakkautettuna.
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailujen 2019 pudotuspelivaihe
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailujen 2019 pudotuspelivaihe oli turnauksen toinen ja viimeinen vaihe. Se alkoi 22. kesäkuuta 2019 neljännesvälierävaiheesta ja päättyi 7. heinäkuuta 2019 loppuotteluun, joka pelattiin Yhdysvaltojen ja Alankomaiden välillä Parc Olympique Lyonnaisilla, Lyonissa. Pudotuspeleihin eteni 16 joukkuetta: alkulohkojen kaksi parasta ja neljä parasta lohkokolmosta.
Saksa vs. Nigeria
<section begin=nelj-1 /><section end=nelj-1 />
Norja vs. Australia
<section begin=nelj-2 /><section end=nelj-2 />
Englanti vs. Kamerun
<section begin=nelj-3 /><section end=nelj-3 />
Espanja vs. Yhdysvallat
<section begin=nelj-5 /><section end=nelj-5 />
Italia vs. Kiina
<section begin=nelj-7 /><section end=nelj-7 />
Alankomaat vs. Japani
<section begin=nelj-8 /><section end=nelj-8 />
Norja vs. Englanti
<section begin=puol-1 /><section end=puol-1 />
Ranska vs. Yhdysvallat
<section begin=puol-2 /><section end=puol-2 />
Italia vs. Alankomaat
<section begin=puol-3 /><section end=puol-3 />
Saksa vs. Ruotsi
<section begin=puol-4 /><section end=puol-4 />
Englanti vs. Yhdysvallat
<section begin=väli-1 /><section end=väli-1 />
Alankomaat vs. Ruotsi
<section begin=väli-2 /><section end=väli-2 />
Seppo Juusonen
Seppo Juusonen (s. 27. marraskuuta 1949 Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä, joka näytteli Suentassua elokuvassa Tuntematon sotilas vuonna 1985. Juusonen on esiintynyt myös Autovarkaassa Pultsarin roolissa ja Metsoloissa Partasen roolissa sekä Kyllä isä osaa -ja Kiimaiset poliisit -tv-sarjoissa.
Alex Harvey (hiihtäjä)
Alex Harvey (s. 7. syyskuuta 1988) on kanadalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti Nordique Mont St.Anne -seuraa.
Harvey saavutti junioreiden MM-kilpailuissa 2007 pronssia 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Seuraavana talvena hän sai nuorten MM-hopeaa 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen Kanadan viestijoukkueeseen. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs ja parisprintissä neljäs. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän voitti parisprintissä kultaa yhdessä Devon Kershaw'n kanssa. 50 kilometrin yhteislähtökilpailussa hän oli viides, vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemäs ja yhdistelmäkilpailussa kahdestoista. Val di Fiemmen MM-kisoissa 2013 hän sai perinteisen hiihtotavan sprintissä pronssia ja oli yhdistelmäkilpailussa 13:s. Parisprintissä hän oli Devon Kerhaw'n kanssa neljäs sekä Kanadan joukkueen kanssa viestissä 12:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli parisprintissä 12:s. Hän sai Falunin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa perinteisen hiihtotavan sprintissä ja pronssia yhdistelmäkilpailussa sekä sijoittui viidenneksi 50 kilometrin perinteisen kilpailussa. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän voitti 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun, sijoittui yhdistelmäkilpailussa viidenneksi, parisprintissä kuudenneksi ja vapaan hiihtotavan sprintissä 12:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa neljänneksi, 15 kilometrin vapaalla seitsemänneksi ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kahdeksanneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Harvey sijoittui yhdistelmäkilpailussa kuudenneksi, 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 12:nneksi ja vapaan hiihtotavan sprintissä 16:nneksi.
Harvey saavutti ensimmäisen maailmancupin palkintosijansa oltuaan George Greyn kanssa kolmas Vancouverin parisprintissä tammikuussa 2009. Ensimmäisen henkilökohtaisen palkintokorokepaikkansa hän sai myöhemmin samalla kaudella oltuaan kolmas Trondheimin 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Kaudella 2010–2011 hän oli toinen Drammenin vapaan hiihtotavan sprintissä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella kymmenes. Kaudella 2011–2012 hän sijoittui kolmanneksi Lahden yhdistelmäkilpailussa ja voitti prologin maailmancupin finaalitapahtumassa Falunissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kuudes. Tour de Skillä 2013–2014 hän voitti vapaalla hiihtotavalla käydyn prologin Oberhofissa. Hän voitti vapaan hiihtotavan maailmancup-sprintin Szklarska Porębassa tammikuussa 2014. Falunin finaalitapahtumassa hän voitti yhdistelmäkilpailun ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Maailmancupin yhteispisteissä hän oli kolmas ja normaalimatkojen cupissa viides. Kaudella 2014–2015 hän sijoittui Östersundin perinteisen hiihtotavan sprintissä toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs ja seuraavalla kaudella seitsemäs. Hän sijoittui kaudella 2016–2017 seitsemänneksi Tour de Skin kokonaiskilpailussa ja voitti Len Valjasin kanssa vapaan hiihtotavan parisprintin Toblachissa. Hän voitti Ulricehamnin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun. Hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin maailmancupin finaalitapahtumassa Quebecissa. Finaalitapahtuman kokonaistuloksissa hän oli toinen. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja normaalimatkojen cupissa toiseksi. Kaudella 2017–2018 hän oli Tour de Skin kokonaiskilpailussa kolmas ja Seefeldin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa toinen. Hän sijoittui Falunin finaalitapahtumassa toiseksi ja oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa nopein. Hän sijoittui neljänneksi maailmancupin kokonaiskilpailussa ja normaalimatkojen cupissa. Kauden 2018–2019 Quebecin finaalitapahtuman kokonaiskilpailussa hän oli toinen. 15 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa hän oli nopein.
Harvey lopetti hiihtouransa kauteen 2018–2019.
Alex Harveyn isä Pierre Harvey oli olympiatason maastohiihtäjä ja pyöräilijä.
Pierre Harvey
Pierre Harvey (s. 24. maaliskuuta 1957 Rimouski, Quebec, Kanada) on kanadalainen maastohiihtäjä ja pyöräilijä.
Harvey edusti Kanadaa kaksissa kesä- ja talviolympialaisissa. Montréalissa 1976 hän sijoittui maantieajossa 24:nneksi. Los Angelesissa 1984 hän keskeytti maantieajon ja kuului 14:nneksi sijoittuneeseen Kanadan joukkueeseen 100 kilometrin joukkueajossa. Hän voitti maantieajon Kanadan mestaruuden 1976 ja sai Kansainyhteisön kisoissa hopeaa 1978.
Harvey sijoittui Sarajevon talviolympialaisissa 1984 20:nneksi 50 kilometrillä sekä 21:nneksi 15 ja 30 kilometrillä. Calgaryssä 1988 hän oli 30 kilometrillä neljästoista, 15 kilometrillä seitsemästoista, 50 kilometrillä 21:s ja viestijoukkueen jäsenenä yhdeksäs. Hän voitti kolme maailmancupin vapaan hiihtotavan osakilpailua: Falunin 30 kilometriä 1987 ja 1988 sekä Holmenkollenin 50 kilometriä 1988. Lisäksi hän sijoittui kolmanneksi Castelrotton 30 kilometrillä joulukuussa 1987. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli kaudella 1985–1986 yhdeksäs, kaudella 1986–1987 seitsemäs ja kaudella 1987–1988 kuudes.
Myös Pierre Harveyn poika Alex Harvey on maastohiihtäjä.
Geriatria
thumb|250px|Isoäiti viettää 78-vuotispäiväänsä. Geriatria tai kliininen gerontologia (, vanhuus tai pitkä ikä ) on iäkkäiden ihmisten hoitoon erikoistunutta lääketiedettä. Geriatria keskittyy vanhusten sairauksien ehkäisyyn, diagnostiikkaan ja hoitoon ja vanhusten terveyden, toimintakyvyn, elämänlaadun ja itsenäisyyden parantamiseen.
Geriatrisessa työssä lääkäriltä vaaditaan hyvää yhteistyökykyä vanhusten kanssa. Väestön ikärakenteen vanhenemisen vuoksi geriatrien ja geriatrisen tiedon ja taidon tarve lisääntyy ja myös geriatriaan erikoistumattomat terveydenhuollon ammattilaiset kohtaavat yhä enemmän iäkkäitä potilaita.
Väestön ikääntyminen
Suomen väestö on yksi Euroopan nopeimmin vanhenevista. Yli 65-vuotiaiden määrän on ennustettu olevan vuonna 2035 noin 1,5 miljoonaa.
Vanhenemismuutokset
Vanhenemismuutoksella tarkoitetaan tavallisesti mahdollisimman terveillä esiintyviä ikään liittyviä muutoksia tai mahdollisimman terveiden vanhojen ja nuorten ihmisten välisiä eroja. Näiden ns. primaaristen vanhenemismuutosten erottaminen ympäristötekijöiden, sairauksien ja toiminnanvajauksien vaikutuksista on kuitenkin usein epätäsmällistä. Rajanveto vanhenemismuutoksen ja sairauden välillä on kuitenkin ollut hyödyllistä geriatrisessa kliinisessä työssä, missä vanhenemismuutosten ylidiagnostiikkaa ja ylihoitoa tulee välttää aktiivisesti. Toisaalta luonnollisesti tulee myös välttää sairauden alihoitoa, joka voi seurata siitä, että terveysongelmaa selitetään virheellisesti hoitoon reagoimattomien primaaristen vanhenemismuutosten aiheuttamiksi, vaikka ongelmaan olisikin ratkaisukeinoja.
Vanhenemismuutokset ovat tyypillisesti esiintyvyydeltään universaaleja, kulultaan hitaasti eteneviä ja palautumattomia, syiltään sisäsyntyisiä ja vaikutuksiltaan haavoittuvuutta ja toiminnanvajautta lisääviä. Mitä enemmän muutos siis on tämänkaltainen, sitä enemmän kyse on primaarista vanhenemismuutoksesta, ja päinvastoin.
Oireet ja sairaudet
Vanhuksille tyypillisiin päivystyksellisiin ongelmiin kuuluvat muun muassa seuraavat:
Geriatrisiin oireyhtymiin lasketaan muun muassa kaatuilu, unettomuus, virheravitsemus, delirium, dementia, depressio, virtsainkontinenssi ja gerastenia. Toimintakyvyn heikennettyä ajankohtaiseksi tulevat muun muassa oikeudellisen toimintakyvyn ja ajokyvyn arviointi. Myös kaltoinkohtelun, yksinäisyyden, monilääkityksen ja hoitohaittojen (iatrogeneesi) riskit kasvavat.
Kuolevilla vanhuspotilailla esiintyy usein kipua, ummetusta, pahoinvointia, suun kuivuutta ja tulehduksia, kuihtumista, hengenahdistusta ja hengitysteiden limaisuutta.
Vanhuspalvelut
Vanhuspalvelujen muotoihin kuuluvat muun muassa seuraavat:
Vanhuksen palvelutarpeen arvioinnissa ja kuntoutumissuunnitelman luomisessa käytetään kokonaisvaltaisen, moniammattillisen ja potilaskeskeisen geriatrisen arvioinnin menetelmiä. Lääkärin tehtäviin osana moniammatillista vanhuspalvelua kuuluvat muun muassa diagnostiikasta, lääkehoidosta, hoidonrajauksista (esim. paineluelvytyskielto ja palliatiivinen hoito), hoidon jatkuvuudesta ja hoitotiimin yhteistyöstä huolehtiminen.
Geriatrinen diagnostiikka
Tavanomainen kliinisiin diagnooseihin keskittyvä diagnostiikka ei ole usein riittävää vanhoilla potilailla, joilla on usein monia toisiinsa kytkeytyviä ongelmia, vaan tämän lisäksi tarvitaan ns. geriatrinen kokonaisvaltainen arviointi (engl.  CGA, comprehensive geriatric assessment), jossa kartoitetaan laajemmin potilaan fyysistä, psyykkistä ja sosiaalista toimintakykyä ja ympäristöä.
Geriatrisen kokonaisvaltaisen arvioinnin kohteisiin kuuluvat muun muassa seuraavat osat:
Vanhuspotilaiden tärkeimpiä arvioinnin kohteita on kuvattu myös muistisäännöillä, joihin kuuluvat muun muassa seuraavat:
Geriatrisessa arvioinnissa käytettäviin testeihin kuuluvat muun muassa seuraavat:
Lisäksi vanhuspotilaiden diagnostiikassa on monia erityisosaamista vaativia piirteitä, kuten esimerkiksi seuraavat:
Geriatrinen ennaltaehkäisy
Ennaltaehkäisyn tavoitteet on perinteisesti jaettu primordiaalipreventioon (tila ei kehity), primaaripreventioon (tila kehittyy myöhemmin), sekundaaripreventioon (lievä tila ei kehity vaikeaan tilaan) ja tertiaaripreventioon (vaikea tila kehittyy lievään tilaan aikaisemmin tai tila ei palaudu). Käsitteiden käytössä on paljon vaihtelua, mutta oleellista on ottaa lähestymistapa, jossa ehkäistään proaktiivisesti taudin seuraavaa vaihetta, eikä vain reaktiivisesti hoideta ilmaantuvia ongelmia. Kun puhutaan ennaltaehkäisystä, tarkoitetaan usein alkuvaiheen primordiaali- ja primaaripreventiota, mutta käsitettä on yleistetty kaikkiin taudinkulun vaiheisiin.
Vanhusten toimintakyvyn lievät häiriöt vaikeutuvat nopeasti, joten monet ennaltaehkäisevät toimenpiteet ovat vaikuttavampia tässä ryhmässä. Tehokkaimmat ennaltaehkäisevät ohjelmat ovat olleet yleensä tarkemmin kohdennettuja, intensiivisempiä ja tiiviimpää seurantaa käyttäviä. Lisäksi sairaalassa ja ryhmätyöllä toteutetut ohjelmat ovat olleet tehokkaampia.
Seulonta on yksi varhaisen vaiheen menetelmä, jossa taudin kulkuun pyritään vaikuttamaan tunnistamalla se ja vaikuttamalla siihen optimaalisen lievässä vaiheessa ennen muita menetelmiä. Muun muassa ennaltaehkäiseviä kliinisiä terveystarkastuksia on suositeltu tehtäväksi yli 65-vuotiaille vuoden välein. Tarkastuksen sisältö olisi parasta olla yksilöllinen, mutta yli 75-vuotiaille on suositeltu esimerkiksi kuulon mittausta kuiskaustestillä, näön mittausta lukutestillä, jalkojen suonikohjujen, säärihaavojen ja muun tilan tutkimista tarkastelemalla (inspektio), painon ja pituuden mittausta vaa'alla ja mittanauhalla, ravitsemuksen mittaamista MNA-testillä (engl. mini nutritional assessment), verenpaineen mittaamista mansetilla, veren hemoglobiinin, glukoosin, tyroksiinin ja TSH:n kliinis-kemiallista mittaamista sekä ennakoivaa tarvekartoitusta kotikäynnillä. Rintasyövän seulontaa mammografian avulla on suositeltu käytettävän noin 85. ikävuoteen asti tai kun odotettavissa oleva elinikä on yli 5 vuotta. Paksusuolen syövän seulontaa on suositeltu myös korkeintaan 85-vuotiaille. Kohdunkaulan syövän Papa-seulonta on taas lopetettu noin 65-69 vuoden iässä.
Elintapamuutoksiin perustuva ennaltaehkäisy noudattaa pääasiassa nuoremmillekin soveltuvia toimenpiteitä, mutta joitakin erityispiirteitä on. Vanhuksilla tulee ensisijaisesti välttää ali- ja virheravitsemusta, sillä lievä ylipaino (BMI 25-30) näyttää olevan ennemminkin yhteydessä matalampaan kuoleman riskiin. Verenpaineen tavoitetasona on pidetty alle 150 mmHg systolista painetta kohtuullisen hyväkuntoisilla vanhuksilla, mutta tähän ei yleensä päästä lääkkeettömillä menetelmillä. Gerasteniaa, lihaskatoa ja luukatoa ehkäistään riittävällä proteiininsaannilla ravitsemuksessa sekä liikunnalla.