cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Barbara Bain
Bain oli vuodesta 1957 naimisissa näyttelijä Martin Landaun kanssa. Pari sai kaksi lasta: näyttelijätär Juliet Landaun ja elokuvatuottaja Susan Bain Landau Finchin, mutta erosi vuonna 1993. Bainin kenties tunnetuin rooli oli Cinnamon Carterina televisiosarjassa Mission: Impossible vuosina 1966–1969. Hän esitti saman roolin myös eräässä Diagnoosi: Murha -sarjan jaksossa. Hän voitti kolme Emmy-palkintoa vuosina 1967, 1968 sekä 1969 ja oli lisäksi ehdolla Golden Globen saajaksi 1968.
Bainilla oli 1970-luvulla miehensä kanssa rooli televisiosarjassa Avaruusasema Alfa. Hänet nähtiin myös sarjassa Niin sanottu elämäni.
Nicolas Anelka
Nicolas Anelka (s. 14. maaliskuuta 1979 Versailles, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edusti viimeksi intialaista Mumbai Cityä. Anelka lopetti uransa kauden 2015 päätteeksi.
Ura
Oikukkaana pelaajana tunnettu Anelka on edustanut ranskalaisseuroista Paris Saint-Germainia kahteen otteeseen sekä ulkomailla Arsenalia, Real Madridia, Liverpoolia, Manchester Cityä, Fenerbahçea, Bolton Wanderersia, Chelseaa ja nykyistä seuraansa Shanghai Shenhuaa. Kansallisen liigamestaruuden hän on saavuttanut Arsenalissa (1998) ja Fenerbahçessa (2005), Mestarien liigan Real Madridin paidassa (2000) sekä FA Cupin Arsenalissa (1998).
Anelka nousi Juan Sebastian Veronin ohi siirtyessään tammikuussa vuonna 2008 englantilaiseen Chelseaan 15 miljoonan punnan hintaan. Anelka ei pystynyt loppukaudella antamaan vastinetta siirtosummalle ja kevään Mestarien liigan finaalissa Manchester Unitedia vastaan ratkaisi voiton Manulle missaamalla rangaistuspotkukisassa Chelsean seitsemäntenä vetäjänä. Anelka kuitenkin jäi vielä Chelseaan ja iski seuraavalla kaudella seuralle yhteensä 25 osumaa (19 Valioliigassa, 4 FA Cupissa, 2 Mestarien liigassa) ja Valioliigan maalikuninkuuden hän voitti tiukan Cristiano Ronaldoa vastaan käydyn taiston jälkeen vain maalilla.
Heinäkuussa 2013 Anelka teki vuoden mittaisen sopimuksen Englannin Valioliigassa pelaavan West Bromwichin kanssa. Anelka siirtyi West Bromwichiin vapaana pelaajana.
Maajoukkueessa
Anelka pelasi Ranskan maajoukkueessa 69 maaottelua ja teki niissä 14 maalia. Hän kuului voittajajoukkueeseen EM-kilpailuissa 2000 ja Maanosaliittojen cupissa 2001. Hän edusti Ranskaa EM-kisoissa 2008 ja MM-kisoissa 2010. Ranskan päävalmentaja Raymond Domenech lähetti Anelkan kotiin kesken MM-kisojen 2010, koska tämä oli arvostellut Domenechia Meksiko-ottelun puoliajalla. Anelkan pakattua tavaransa ja häivyttyä, koko muu Ranskan joukkue osoitti seuraavissa harjoituksissa mieltään ja kieltäytyi harjoittelemasta Anelkan tapauksen takia. Lopulta Ranska saalisti kisoista vain yhden tasapelipisteen ja lähti aikaisin kotimatkalle.
Yksityiselämä
Anelka on naimisissa belgialaissyntyisen koreografin Barbara Tausian kanssa. He avioituivat kesäkuussa 2007 Marrakechissa Marokossa.
Anelka on muslimi. Hän kääntyi islaminuskoon virallisesti vuonna 2004 ja otti käyttöön musliminimen Abdul-Salam Bilal.
Pektoraaliteologia
Pektoraaliteologia on teologinen lähestymistapa, jonka keskeisenä muotoilijana oli August Neander (1789 - 1850). Pektoraaliteologian pääperiaate on muotoiltu latinaksi sanoilla pectus est quod facit theologum (sydän tekee teologin). Pektoraaliteologia korosti tunnetta erityisesti vastalauseena niin rationalistiselle supernaturalismille kuin myöskin uusortodoksia.
Jorge Valdano
Jorge Valdano (s. 4. lokakuuta 1955 Las Parejas, Santa Fe) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edusti pelaajaurallaan seuratasolla kotimaansa Newell's Old Boysia sekä espanjalaisia Deportivo Alavésia, Real Zaragozaa ja Real Madridia. Valdano voitti Argentiinan paidassa MM-kultaa Meksikon kisoissa 1986.
Valdano aloitti uransa Newellissä 16-vuotiaana. Vuonna 1975 Valdano siirtyi Segunda Divisiónin Alavésiin, jossa pelasi vuoteen 1979. Tämän jälkeen hän siirtyi Zaragozaan ja sieltä edelleen Real Madridiin 1984. Madridissa Valdano voitti kolmesti Espanjan-mestaruuden ja kerran Espanjan cupin sekä kahdesti UEFA-cupin. Valdano joutui lopettamaan uransa 1988 sairastuttuaan hepatiittiin. Tämän jälkeen hän toimi valmentajana Tenerifessä, Real Madridissa ja Valenciassa. Real Madridin valmentajana hän saavutti neljännen Espanjan-mestaruutensa vuonna 1995.
Maajoukkueurallaan Valdano edusti Argentiinaa 22 ottelussa, joissa teki seitsemän maalia. Vuoden 1986 MM-kisoissa hän teki neljä maalia Argentiinan voittaessa mestaruuden. Valdano oli mukana myös neljä vuotta aiemmin 1982 Espanjan kisoissa, mutta loukkaantui jo toisessa ottelussa Unkaria vastaan.
Pelaaja- ja valmentajauransa jälkeen Valdano on toiminut asiantuntijakommentaattorina eri medioissa ja kirjoittajana. Hän on julkaissut viisi jalkapalloaiheista teosta. Vuosina 2000–2005 hän toimi Real Madridin urheilutoimenjohtajana puheenjohtaja Florentino Pérezin alaisuudessa ja vuosina 2006–2009 Real Madridin ja Universidad Europea de Madridin yhteisen yliopisto-ohjelman johtajana. Pérezin palattua Real Madridin puheenjohtajaksi vuonna 2009 Valdano nimitettiin seuran toimitusjohtajaksi.
Huijari Felix Krullin tunnustukset (televisiosarja)
Huijari Felix Krullin tunnustukset (Bekenntnisse des Hochstaplers Felix Krull) on länsisaksalais-itävaltalainen viisiosainen television minisarja vuodelta 1982. Se perustuu Thomas Mannin samannimiseen romaaniin (1954, suom. Kai Kaila, Weilin + Göös, 1980). Bernhard Sinkelin ohjaamassa sarjassa nuorta Felix Krullia näyttelee englantilainen John Moulder-Brown, ja muissa pääosissa nähdään Klaus Schwarzkopf, Daphne Wagner, Rita Tushingham ja Joss Ackland.
Romaani ja televisiosarja kertovat tarinan Reininlaakson samppanjatilalla kasvaneesta pojasta, joka kasvaa moraalittomaksi seikkailijaksi ja viettelijäksi opittuaan konkurssin ja itsemurhan tehneeltä isältään, miten maailma ja ihmiset taivutellaan omiin tarpeisiin soveltuvaksi. Poika aloittaa oman elämänsä tyhjätaskuna, mutta huijaa tiensä eteenpäin.
Vastaanotto
Sarja esitettiin Suomen televisiossa vuoden 1984 tammikuussa. Helsingin Sanomien Kirsikka Siikalan mielestä Huijari Felix Krullin tunnustusten ensimmäinen jakso lupaa paljon ja tarjoaa herkullista ajankuvaa ja satiiria. Sen sijaan vuotta myöhemmin Pertti Avola ei pitänyt tätä eikä vuoden 1984 aikana Suomen televisiossa esitettyä kahta muuta minisarjaa Der Zauberberg (ohj. Hans W. Geissendörfer, 1982, esitettiin ruotsinkielisin tekstein nimellä Bergtagen) ja Tohtori Faustus (ohj. Franz Seitz, 1982) järin mullistavina Thomas Mann -filmatisointeina.
Areópoli
Areópoli on Kreikan kylä, joka sijaitsee Mánin niemimaalla eteläisellä Peloponnesoksella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Mánin kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Aiemmin kylä kuului Oítylon kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Anatolikí Mánin kunnan Oítylon kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 888 (vuonna 2011).
thumb|left|240px|[[Petrómpeis Mavromichális|Petrómpeis Mavromicháliksen patsas Areópolissa.]] Areópoli sijaitsee noin 72 kilometriä etelään Spártin kaupungista ja noin 20 kilometriä lounaaseen Gýtheiosta. Osmanivallan aikana kylän nimi oli Tsímova (Τσίμοβα) tai Tzímova (Τζίμοβα). Areópoli tunnetaan ennen kaikkea siitä, että Kreikan vapaussota sai alkunsa siellä 17. maaliskuuta 1821. Kylän nykyinen nimi, joka otettiin käyttöön vuonna 1836, tarkoittaa ”Areen kaupunkia”, mikä viittaa kreikkalaisen mytologian sodanjumalaan. Nimen antoi Kreikan ensimmäinen kuningas Otto kiitoksena kylän panoksesta vapaustaistelussa.
Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa sen kirkot ja tornit. Näistä merkittävimmät ovat Taksiarkkien kirkko (Ágioi Taxiárches) 1600-luvulta, jonka edessä siunattiin mánilaisten aseet vapaussodan alussa; Neitsyt Marian (Panagía) ja Pyhän Kharalampoksen (Ágios Charálampos) kirkko; sekä Pikoulákiksen, Kapetanákoksen, Mavromicháliksen ja Pikoulákiksen tornit. Kylän keskusaukiolla nimeltään Plateía Athanáton (”Kuolemattomien aukio”) on vapaustaistelun johtajiin kuuluneen Petrómpeis Mavromicháliksen patsas.
Areópoli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αρεοπόλεως, Topikí Koinótita Areopóleos), johon kuuluvat varsinaisen Areópolin kylän lisäksi kylät Dryália, Lagokoíli, Liméni, Omalés ja Sotíras. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 014.
László Kovács
thumb|László Kovács László Kovács (s. 3. heinäkuuta 1939 Budapest) on unkarilainen poliitikko, joka oli Barroson ensimmäisen komission verotuksesta ja tulliliitosta vastaavana komissaarina vuosina 2004–2009. Tätä ennen Kovács oli Unkarin ulkoministerinä vuosina 1994–1998 ja 2002–2004. Hän oli myös Unkarin sosialistisen puolueen puheenjohtaja 1998–2004.
Pomponio Nenna
Pomponio Nenna (1556–1608) oli italialainen säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kahdeksan kirjaa madrigaaleja, joista toinen ja kolmas ovat hävinneet.
Nenna syntyi Barissa vuonna 1556. Hänen syntymäpäivästään ei ole varmuutta, mutta hänet kastettiin 13. kesäkuuta. Nennan arvellaan opiskelleen Barissa Stefano Felisin johdolla. Vuonna 1574 Nenna julkaisi ensimmäiset sävellyksensä, neljä villanellaa. Ensimmäisen kirjansa madrigaaleja hän julkaisi vuonna 1582. Madrigaalit omistettiin Andrian kreiville, Fabrizio Carafalle, jonka Carlo Gesualdo surmasi vuonna 1590. Myöhemmin Nenna kuitenkin ystävystyi Gesualdon kanssa ja omisti tälle teoksiaan. Nennan arvellaan myös opettaneen Gesualdolle sävellystä. Nenna kuoli Roomassa vuonna 1608.
Alex Katz
Alex Katz (s. 24. heinäkuuta 1927 New York) on yhdysvaltalainen poptaiteilija. Hän opiskeli Cooper Unionissa sekä Skowhegan School of Painting and Sculpturessa. Hänen ensimmäinen oma näyttelynsä pidettiin vuonna 1954.
Katzista tuli mainelaisen Colby Collegen kunniatohtori vuonna 1984.
Thomas Gage
thumb|right|Thomas Gage, kuparipiirros. Thomas Gage (1721 Firle, Sussex, Englanti – 2. huhtikuuta 1787 Englanti) oli brittiläinen kenraali Amerikan vallankumouksen aikaan. Hän toimi vuosina 1763–1775 brittiarmeijan ylipäällikkönä Pohjois-Amerikassa.
Gage valmistui upseeriksi vuonna 1741 ja siirtyi 1754 everstiluutnantin arvoisena Pohjois-Amerikkaan. Suuressa siirtomaasodassa hän osallistui aluksi kenraali Edward Braddockin johtamaan epäonniseen sotaretkeen Pennsylvaniassa toimien etujoukkojen komentajana. Vuosina 1759–1760 Gage johti Quebecin valtausta ja sai sen jälkeen nimityksen Montrealin kuvernööriksi sekä 1761 ylennyksen kenraalimajuriksi. Vuodesta 1763 hän oli kaikkien Pohjois-Amerikan brittijoukkojen ylipäällikkö ja piti päämajaansa New Yorkissa. Hänet ylennettiin 1770 kenraaliluutnantiksi.
Gagen kompastuskiveksi muodostui kolmessatoista siirtokunnassa kehittynyt itsenäisyys- ja kapinaliike. Lontooseen lähettämissään raporteissa hän kuvaili siirtokuntien kehitystä kielteiseen sävyyn ja edisti siten emämaan asenteen tiukentumista. Bostonin teekutsujen jälkeen Gage oli keskeisellä tavalla muotoilemassa siirtokuntalaisia rankaisseita vuoden 1774 pakotuslakeja, joihin sisältyi Bostonin sataman sulkeminen, brittijoukkojen majoitus siirtokuntalaisten koteihin sekä Massachusettsin itsehallinnon kumoaminen ja kyseisen siirtokunnan asettaminen sotilashallinnon alaiseksi. Viimeksi mainitun säädöksen seurauksena Gage toimi toukokuusta 1774 alkaen myös Massachusettsin sotilaskuvernöörinä. Tässä ominaisuudessa hän määräsi huhtikuussa 1775 brittijoukot tuhoamaan Lexingtonissa ollutta salaista asekätköä, mikä johti 19. huhtikuuta Lexingtonin taisteluna tunnettuun yhteenottoon ja siten Yhdysvaltain vapaussodan puhkeamiseen. Heinäkuussa 1775 käydyn Bunker Hillin taistelun jälkeen Gagen joukot joutuivat perääntymään George Washingtonin komentaman siirtokuntien armeijan tieltä Bostoniin, minkä seurauksena Gage korvattiin kenraali William Howella ja kutsuttiin takaisin kotimaahan. Hänet ylennettiin kenraaliksi 1782.
Kiiminkijoen vesistöalue
Kiiminkijoen vesistöalue (vesistöaluetunnus 60) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Kiiminkijoki laskee Perämereen. Se sijaitsee Pohjois-Pohjanmaalla Utajärven, Pudasjärven, Puolangan ja entisten Haukiputaan, Kiimingin ja Ylikiimingin kuntien alueella. Vesistöalueen pääjoet ovat Kiiminkijoki sekä sen suurin sivujoki Nuorittajoki.
Virka-aateli
Virka-aateliksi kutsuttiin monarkioissa niitä valtion ylimpiä virkamiehiä, jotka oli aateloitu henkilökohtaisesti. Käytännössä virka-aatelin asema soivat siten titulatuuran eli arvonimiluettelon ja verovapauden, mutteivät yleensä periytyvää arvoa. Normaali aateli oli vanhaa sotilaallisesti ansioitunutta aatelia.
Kiiminkijoen vesistöalue
Vesistön sijainti
Kiiminkijoen valuma-alueen pinta-ala on 3 813,55 neliökilometriä ja järvisyys on 2,97 %. Joen pääuoman pituus on noin 150 kilometriä. Nuorittanjoen valuma-alueen pinta-ala on 1 136 km² ja järvisyys 2,2 %. Muut Kiiminkijoen huomattavat sivujoet ovat Tilanjoki-Pirttijoki, Jolosjoki ja Vepsänjoki. Kiiminkijoen valuma-alueen pinta-alasta noin 60 % on suota.
Virka-aateli
Isossa-Britanniassa eräiden korkeiden virastojen päälliköiden virka-asemaan liittyy automaattisesti ritarin arvo, mikä merkitsee henkilökohtaista virka-aatelisarvoa.
Kiiminkijoen vesistöalue
Vesistöalueen jakovaiheita
Vesistöalueen suurimmat järvet ovat joen keski- ja latva-alueilla sijaitsevat Kalhamajärvi, Iso Olvasjärvi, Vihajärvi sekä Auhojärvi. Virtaamien vaihtelut ovat suuria vähäjärvisyyden vuoksi.
Kiiminkijoen vesistöalue on nykyään suojeltu koskiensuojelulailla. Kiiminkijoki kuuluu Project Aqua -ohjelmaan, jonka tavoitteena on säilyttää vesistöt jatkuvan tieteellisen tutkimustyön kohteina. Kansainvälisestikin harvinaisena Kiiminkijoki on kokonaisuudessaan sisällytetty Natura 2000 -ohjelmaan.
Rally-toko
Rally-toko on koiraharrastuslaji, jonka tavoitteena on koiran ja sen ohjaajan yhteistyö. Rally-tokossa yhdistyy elementtejä tottelevaisuuskoulutuksesta, agilitystä ja koiratanssista. Laji kehitettiin Yhdysvalloissa 2000-luvun alkupuolella ja sai virallisen koiraharrastuslajin aseman Suomessa 1.5.2014.
Virallisissa kilpailuissa on neljä eri luokkaa: alokasluokka, avoin luokka, voittajaluokka ja mestariluokka. Koiran rodulla, iällä tai koolla ei ole rally-tokossa väliä, vaan kaikki koirat voivat harrastaa lajia. Edellytyksenä lajin harrastamiselle on kuitenkin koiran keskittyminen ohjaajan kanssa työskentelyyn.
Radan suorittaminen
Jokaisessa luokassa suoritetaan tehtäväkylteistä koostuva rata, joka on jokaisessa kilpailussa erilainen. Radalla voi olla 10–20 tehtäväkylttiä ja niiden määrä sekä haastavuus lisääntyy luokasta seuraavaan siirryttäessä. Radan suorittaminen aloitetaan lähtökyltiltä tuomarin annettua lähtölupa ja päätetään ohittamalla maalikyltti. Koirakko etenee radalla niin, että koira seuraa ohjaajaa kylttien määräämänä joko tämän vasemmalla tai oikealla puolella. Jokaisen kyltin kohdalla koirakko suorittaa siinä määritellyn tehtävä. Tehtäviin voi kuulua esimerkiksi tempon vaihdokset, pyörähdykset, pujottelu, suunnanmuutokset ja puolenvaihdot.
Rally-tokokilpailuissa rataan tutustutaan ennen jokaisen kilpailuluokan alkamista. Tutustuminen kestää noin 15 minuuttia ja tapahtuu ilman koiria. Radan arvostelee sen suunnitellut tuomari rally-tokon virallisen kilpailuohjeen mukaan. Jokaisen koiran suorituksesta täytetään arvostelulomake, johon merkitään mahdolliset pistevähennykset.
Radan enimmäispistemäärä on jokaisessa luokassa 100 pistettä ja hyväksyttyyn tulokseen vaaditaan vähintään 70 pistettä. Radalle lähtiessään koirakolla on täydet 100 pistettä ja radan aikana tuomitaan 1:n, 3:n tai 10:n virhepisteen arvoisia pistevähennyksiä. Virheitä ovat esimerkiksi väärin tai epätarkasti suoritettu liike, vino asento, liian kova komentaminen tai taluttimen kiristyminen. Sen sijaan sallittua on koiran ohjaaminen sanallisten käskyjen lisäksi myös käsimerkein ja vartaloavuin. Radan aikana voi käyttää rajattoman määrän sanallisia käskyjä sekä kannustaa koiraa sanallisesti.
Kilpailuluokat ja eteneminen
Rally-tokokilpailu muodostuu neljästä kilpailuluokasta: alokasluokka (ALO), avoin luokka (AVO), voittajaluokka (VOI) ja mestariluokka (MES). Saavutettuaan kilpailuluokasta kolme hyväksyttyä tulosta koirakolle jaetaan koulutustunnus (RTK1-4), ja koira siirtyy seuraavaan luokkaan. Ylemmässä luokassa kilpailtuaan koirakon ei ole mahdollista palata kilpailemaan alempiin luokkiin.
Koiralle myönnetään rally-tokovalion arvo (FI RTVA) sen saavutettua mestariluokasta kolme vähintään 95 pisteen suoritusta. Tulosten on oltava vähintään kahden eri tuomarin radoilta. Lisäksi koiralla täytyy olla aikaisintaan 15 kuukauden ikäisenä saatu laatumaininta ”hyvä” virallisesta koiranäyttelystä.
Virallisia rally-tokokilpailuja järjestetään myös Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa. Lisäksi vuosittain järjestetään Pohjoismaiden mestaruuskilpailut, joissa kilpaillaan sekä yksilö- että joukkuemestaruudesta. Koiran on mahdollista saavuttaa valionarvo Suomen lisäksi myös muista Pohjoismaista.
Säännöt
Kilpailuun osallistumisen vaatimuksena on koiran vähintään 10 kuukauden ikä. Mestariluokkaan saa osallistua 15 kuukautta täyttäneet koirat.
Koira voi osallistua yhdessä kilpailussa ainoastaan yhteen luokkaan. Säännöistä löytyy tarkennettuja rajoituksia osallistumisoikeuteen. Kilpailuun ei esimerkiksi saa osallistua sairaan, tunnistusmerkittömän tai vihaisen koiran kanssa.
Rally-tokon alokasluokan rata tulee suorittaa niin, että koira on kytkettynä. Sen sijaan avoimessa, voittaja- ja mestariluokassa rata suoritetaan koira vapaana, mutta koiran tulee olla kytkettynä kehään saapuessa ja kehästä poistuessa.
Pukala (Orivesi)
Pukala on Pirkanmaalla Orivedellä lähellä Tampereen rajaa sijaitseva järvi. Se on yhdessä Enojärven ja Velaattajärven kanssa metsäalueen suurimpia järviä.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 410 hehtaaria eli 4,1 neliökilometriä. Se on 6,6 kilometriä pitkä ja 2,1 kilometriä leveä. Järvi on pituuteensa nähden kapea ja se on selvästi itä-länsi-suuntainen. Sen eteläranta on melko selväpiirteinen, mutta sen pohjoisrannoilla vuorottelevat lahdet ja niemet. Järven keskeltä työntyy pohjoiseen Valkealahti ja tämän itäpuolella sijaitsevasta Majalahdesta työntyy kapeasta lahdensuusta koilliseen 1,4 kilometriä pitkä Isolahti. Isolahti kääntyy lopulta kohti kaakkoa ja kietoo sisäänsä laajan Punkanniemen. Punkanniemen itäpuolella sitä rajaa yli 600 metriä pitkä Vähälahti, jonka pohjukka lähes yhtyy Isolahden pohjukkaan. Järven itäpäätä kutsutaan Vuorilahdeksi.
Järvessä on laskettu olevan 43 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 20 hehtaaria, mikä on noin 4,7 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista viisi, eli Leenansaari, Naurissaari, Pukkisaari, Korpisaari ja Korpisaari, ovat yli hehtaarin suuruisia, muista saarista 27 on yli aarin ja loput 11 on alle aarin kokoisia. Muita karttaan nimettyjä saaria ovat Latosaari, Palanutsaari, Maailmanlopunsaari, Onkisaari, Honkasaari, Kalliosaari, Napulit, Kuusisaari, Kuolemasaari, Selkäsaari, Selkäsaaret, Paskasaari ja Munasaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 62 miljoonaa kuutiometriä eli 0,062 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 15 metriä ja suurin syvyys on 57 metriä. Järven pituusakselin kohdalla kulkee syvänteiden ketju, jossa erilliset syvänteet ulottuvat esimerkiksi 46, 49, 55, 57 ja 45 metrin syvyyteen. Syvin kohta 57 metriä sijaitsee Roninmaan ja Myllylahden välissä järven keskikohdassa.
Järven rantaviivan pituus on 34 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 9 kilometriä. Järven pohjoispuolella avautuu metsäinen erämaa ja järven eteläpuolella olevat entiset pientilat ovat lopettaneet viljelynsä. Asutus on pääasiassa vapaa-ajan asutusta ja moniin rantoihin on rakennettu tiheästi mökkejä. Tästä huolimatta järvellä on vielä paljon rantoja, jotka ovat täysin autiot. Mökeille johtaa tiet etelästä valtatieltä 9 ja siitä haarautuvalta yhdystieltä 14199. Järven pohjoispuolelle kiertää pari kylätietä, mutta siellä risteilee enää metsäautoteitä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Pukalan alueeseen (35.393) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,1 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään pohjoisen valuma-alueilta. Sieltä laskevat Neejärven valuma-alue (35.395) Neejärven (20 ha) laskuojaa myöten Isolahteen ja Kielikänjärven valuma-alue (35.394) Kielikänjärven (61 ha) laskuojaa myöten Pukalan länsipään pohjoisrantaan. Neejärven valuma-alue on näistä suurempi ja sen valuma-alueeseen kuuluvat esimerkiksi Iso-Musturi (7 ha), Vähä-Musturi (5 ha) ja Siitinjärvi (44 ha). Kielikänjärveen laskee vielä Valkeajärvi (16 ha). Pukalan valuma-alueella on kuusi muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Valkeajärvi (6 ha), Ahvenlammi (6 ha), Hirvijärvi (3 ha), Rökäslammi (3 ha), Loppisjärvi (2 ha) ja Muurainjärvet (1 ha).
Pukalan laskujoki on Pukalanjoki, joka laskee Hankajärveen (105 ha). Sen kuuluu Lauttajärven–Hankajärven alueeseen (35.392), jonka pääjoki laskee Savonkylän, Myllykylän ja Asuntilan läpi, ja laskee sitten Kaletonjärven alueen (35.391) Asuntilanjokea myöten Näsijärven Koljonselkään.
Luontoarvoja
Järvi on kirkasvetinen ja Metsähallitus on rauhoittanut hallinnassaan olevia pohjoisrantojen metsiä ja saaria retkeilykäyttöön. Siellä kulkee patikointireitistö, joka ulottuu pohjoisrannoille asti. Pukalaa suositellaan myös melontaan ja kalastukseen.
Rainio
Rainio voi tarkoittaa seuraavia:
Olave Baden-Powell
thumb|Olave Baden-Powell. Olave St Clair Baden-Powell (o.s. Soames) (22. helmikuuta 1889 Chesterfield, Englanti – 25. kesäkuuta 1977) oli tyttöjen partiotoiminnan ylijohtaja ja partioliikkeen perustajan, Robert Baden-Powellin, vaimo.
Olave Baden-Powellista tuli vuonna 1930 partiotyttöjen ylijohtaja, ”World Chief Guide”. Hän vieraili Suomessa vuonna 1960.
Sankt Gallen (kantoni)
270px|thumb|Sankt Gallenin kantonin alue kuntineen.
Sankt Gallenin kantoni (Saks. Kanton Sankt Gallen, ransk. Canton de Saint-Gall, ital. Canton San Gallo, retoromaaniksi Chantun Son Gagl) on yksi Sveitsin 26 kantonista. Se sijaitsee maan koillisosassa. Kantonin pääkaupunki on Sankt Gallen.
Maantiede
Suurin osa kantonin alueesta on kumpuilevaa Mittellandia, mutta eteläosa on Alppeja: Kantonin korkein vuori on Glarusin Alpeilla sijaitseva Ringelspitz (3 247 m mpy.). Säntis (2 502 m mpy.) on tunnettu vuori Appenzellin Alpeilla. Sankt Gallenin kantoni rajoittuu koillisessa Bodenjärveen ja Saksaan sekä idässä Reiniin ja Itävaltaan ja Liechtensteiniin. Etelässä kantonin naapurina ovat Graubündenin, Glarusin ja Schwyzin kantonit, lännessä Zürichin kantoni. Pohjoinen rajanaapuri on Thurgau. St. Gallenin kantoni ympäröi Appenzell Ausserrhodenin ja Appenzell Innerrhodenin kantonit.
Reinin lisäksi kantonia halkovat muun muassa Thur-, Sitter-, Linth- ja Tössjoet.
Historiaa
Kantonin alue on muodostunut St. Gallenin luostarin vuosisatojen varrella hankkimasta maaomaisuudesta. Sankt Gallen on kuulunut Sveitsin valaliittoon vuodesta 1803.
Asukkaat ja hallinto
Sankt Gallenin kantoni koostuu 77 kunnasta (1.1.2013 alkaen), jotka muodostavat kahdeksan hallintoaluetta. Kantonissa on runsaat 500 000 asukasta. Sen kokonaispinta-ala 2 031 neliökilometriä, josta 80 neliökilometriä on järviä (Bodenjärvi, Walensee, Zürichinjärvi).
Kantonin kaupungit eli yli 10 000 asukkaan kunnat ovat:
Kantoni on saksankielinen: 88 prosenttia asukkaista käyttää saksaa pääkielenään (vuonna 2017). Kantonin valtauskonto on katolisuus, jota tunnustaa 44 prosenttia asukkaista (vuonna 2017). Kantonin vakituista asukkaista neljännes (24 %) oli vuoden 2019 lopussa ulkomaalaisia.
Liikenne
Moottoritie A1 kulkee kantonin pohjoisosan poikki, A13 itärajaa seuraillen sekä A3 eteläosan poikki. SBB:n pääradat Zürichistä Sankt Gallenin kautta Rorschachiin ja edelleen Sargansiin sekä Zürichistä Thalwilin kautta Sargansiin ja edelleen Churiin kulkevat kantonin poikki.
Nähtävyydet
700-luvulta peräisin oleva Sankt Gallenin benediktiiniläisluostari on Unescon maailmanperintökohde.
Anatoli Lunatšarski
Lunatšarski opiskeli Zürichin yliopistossa, jossa hän tapasi eurooppalaisia sosialisteja kuten Rosa Luxemburgin ja Leo Jogichesin. Hän liittyi aluksi sosiaalidemokraatteihin ja 1903 bolševikkeihin. Lunatšarski kuului Aleksandr Bogdanovin kannattajiin 1908. Hän tutustui Bogdanoviin ja Maksim Gorkiin Caprin saarella, jossa he perustivat koulun Venäjän sosialistityöläisille. Vuonna 1910 Bogdanov, Lunatšarski, Mihail Pokrovski ja heidän kannattajansa siirsivät koulun Bolognaan, jossa he jatkoivat opetusta vuodesta 1911 lähtien.
Vuonna 1913 Lunatšarski muutti Pariisiin, jossa hän aloitti oman "Proletaarisen kulttuuripiirinsä". Ensimmäisen maailmansodan alkaessa 1914 hän omaksui kansainvälisen sodanvastaisen ajattelun, joka yhdisti hänet Vladimir Iljitš Leninin ja Lev Trotskin kanssa. Vuonna 1915 Lunatšarski ja Pavel Lebedev-Poljanski aloittivat uudelleen sosiaalidemokraattisen sanomalehden Vperjod («Вперёд»; Eteenpäin) toimittamisen. Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen Lunatšarski palasi Venäjälle, kuten muutkin kansainväliset sosiaalidemokraatit, ja liittyi Mežrajonka-ryhmään, joka yhdistyi bolševikkeihin heinä-elokuussa 1917.
Vallankumouksen jälkeen 1917 Lunatšarski nimitettiin koulutuksesta vastaavaksi kansankomissaariksi, ja hän oli myös vastuussa valtion sensuurista. Lunatšarski määräsi Kornei Tšukovskin artikkelin koko loppuosan julkaistavaksi laajalevikkisessä Lehdistö ja vallankumous -aikakauslehdessä. Hän jakoi kirjailijat ja runoilijat vanhan ja uuden maailman edustajiin (Anna Ahmatova versus Vladimir Majakovski). Hän perusti riippumattoman proletaarisen taideliikkeen proletkult ja kehitti proletaarikulttuurin (proletkult) ohjelmaa. Hänen ansiosta Mariinski-teatteri ja Bolšoi-teatteri päätettiin säilyttää ja taata niille valtion rahoitus. Vuonna 1929 Lunatšarski menetti komissaarin virkansa ja luottamustehtävänsä. Vuonna 1930 hän edusti Neuvostoliittoa Kansainliitossa. Josif Stalin nimitti hänet suurlähettilääksi Espanjaan vuonna 1933. Hän kuitenkin kuoli ennen kuin oli astunut uuteen virkaansa.
Lunatšarskin merkitys oli siinä, että hän suhtautui melko vapaamielisesti kokeilevaan, moderniin ja klassiseen taiteeseen ja pyrki säilyttämään arkkitehtuuria ja taidetta vallankumouksen jälkeisinä aikoina. Hän oli useiden aikakauslehtien toimittaja.
thumb|left|Lunatšarski ja Lenin tarkistavat kunniakomppaniaa vuonna 1920.
Hedgerahasto
Hedgerahasto on sijoitusrahasto, joka pyrkii markkinatilanteesta riippumatta kasvattamaan arvoaan. Se on absoluuttisen tuottotavoitteen rahasto ja pyrkii siten jatkuvasti voittamaan määritellyn positiivisen tuottotavoitteen, kun perinteiset rahastot pyrkivät vain voittamaan vertailuindeksinsä. Käytännössä menestyksekkään hedge-rahaston tuoton pitää perustua johonkin markkinatuotosta riippumattomaan strategiaan.
Hedgerahaston sijoitusstrategia
Hedgerahaston sijoitusstrategiat poikkeavat perinteisistä rahastoista usein merkittävästi. Osake- ja korkosijoitusten lisäksi hedgerahastot sijoittavat laajasti muihinkin omaisuuslajeihin, esimerkiksi valuuttoihin tai raaka-aineisiin. Jonkinasteinen johdannaisten käyttö on olennainen osa sijoitusstrategian toteutusta ja myös sijoitusten arvon suojaamista suunnittelemattomilta riskeiltä. Eri hedgerahastot toteuttavat erilaisia sijoitusstrategioita, ja rahastojen riskitasot vaihtelevat merkittävästi rahastosta toiseen. Kuten perinteisemmät rahastot, osa hedgerahastoista pyrkii tasaiseen ja maltilliseen arvonnousuun. Osa hedgerahastoista sallii suuren tuotonvaihtelun eli volatiliteetin tavoitellen suurempaa arvonnousua suunnitellulla sijoitusaikavälillä.
Sijoitusten suojaaminen
Sana hedge viittaa sijoitukseen tai järjestelyyn, jolla vähennetään toisen sijoituksen riskiä tai eliminoidaan se kokonaan. Hedgerahastojen kohdalla termi viittaa rahastojen riippumattomuuteen markkinakehityksestä. Pyrkiessään absoluuttiseen tuottotavoitteeseen kaikissa tilanteissa rahasto joutuu suojautumaan negatiiviselta markkinakehitykseltä. Tällöin käytännössä rahasto joutuu luopumaan myös hyvien aikojen positiivisista tuotoista. Rahaston tuoton voi ajatella olevan täysin suojattu (hedged) markkinoiden kehitykseltä. Rahaston tuotto perustuu tällöin vain sijoitusstrategian mukaiseen markkinariippumattomaan tuottolähteeseen.
Riskinoton kritiikki
Hedgerahastoja kohtaan on esitetty kritiikkiä, koska osa niistä käyttää merkittävästi johdannaisia - ei pelkästään suojaukseen vaan myös markkinanäkemyksen ottamiseen, mikä kohottaa riskitasoa. Näin hedgerahastosta tulee käytännössä vipurahasto. Osa sijoittajista ei kuitenkaan tätä huomaa.
Osa hedgerahastoista hakee arvonnousua esimerkiksi jakamalla monialayhtiöitä, joista ne hakevat määräysvaltaa isojen pääomien turvin.
Tunnetuin esimerkki hedgerahastojen riskienhallinnan epäonnistumisesta on Long-Term Capital Managementin (LTCM) romahtaminen 1998. LTCM:n romahtaminen uhkasi aiheuttaa vakavia ongelmia rahoitusmarkkinoilla, joten Yhdysvaltojen keskuspankin FEDin johdolla järjestettiin pelastusoperaatio ongelmien leviämisen estämiseksi.
Lokakuun 2008 finanssikriisissä nimenomaan hedgerahastojen arvonlaskun uskottiin olleen osa markkinavaihteluiden jyrkentymiseen.
Ásos
Ásos (myös Ássos) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kefalonián saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sámin kuntaan, Kefalonián alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Érisoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kefalonián kunnan Érisoksen kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Άσου, Topikí Koinótita Ásou). Kylän väkiluku on 88 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Ásoksen kylä. Ásos sijaitsee Kefalonián pohjoisrannikolla Mýrtoksenlahden pohjoisosassa, noin 36 kilometriä pohjoiseen saaren pääkaupungista Argostólista. Kylä on rakennettu niemeen johtavan kapeamman kannaksen kohdalle. Niemessä on venetsialaisvallan aikana 1500-luvulla rakennetun linnan (Froúrio) rauniot. Maisemiensa ansiosta kylä on saarella suosittu nähtävyys.
Uto Ughi
thumb|right|Uto Ughi
Ughi aloitti musiikkiopintonsa Sienassa ja oli yksi George Enescun viimeisistä oppilaista Pariisissa. Hän opiskeli myös Jehudi Menuhinin johdolla. Ughi toimi vuosina 1987–1992 Orchestra dell'Accademia Nazionale di Santa Cecilian taiteellisena johtajana.
Ughi perusti Venetsiaan, Roomaan ja Milanoon "Homage"-festivaalit, joiden tarkoituksena on ollut klassisen musiikin edistäminen nuorten keskuudessa ja joiden avulla on myös kerätty varoja historiallisten rakennusten hyväksi. Ughin käyttämiä instrumentteja ovat olleet aiemmin Rodolphe Kreutzerin soittama Antonio Stradivarin viulu vuodelta 1701 ja aiemmin Arthur Grumiaux'n soittama Giuseppe Guarnerin viulu vuodelta 1744.
Halkietelä
Halkietelä ja halkipohjoinen ovat savolaisten kansanperinteisiä ilmansuuntia, jotka oli sidottu paikallisiin maastonmuotoihin varsinaisten ilmansuuntien sijasta. Nämä ilmansuunnat määräytyivät suuria osia Savon maastosta hallitsevien, jotakuinkin luode-kaakko-suuntaisten moreeniharjanteiden ja pitkittäisharjujen, ja niiden välisten järvien ja soiden mukaan siten, että halkietelä eli maaetelä oli paikallisten harjujen ja harjanteiden pitkittäissuunnassa jotakuinkin kaakossa päin, ja halkipohjoinen tai maapohjoinen taas oli vastakkaisessa suunnassa jotakuinkin luoteeseen. Nämä ilmansuunnat vaihtelivat hieman maastonmuotojen paikallisen suunnan mukaan. Erotuksena maahan sidotuista halkietelästä ja halkipohjoisesta varsinaista etelää sanottiin ilmaneteläksi ja varsinaista pohjoista ilmanpohjoiseksi.
Poikittain harjujen ja järvien pitkittäissuuntaa vastaan, eli jotakuinkin koilliseen tai lounaaseen suuntautuvan asian, kuten talon edustan, polun, katseen tai liikkeen sanottiin suuntautuvan poikkimaan, kun taas pitkittäin harjujen ja järvien mukaan suuntautunut kohdistui halkimaan. Halkimaan oli usein helpompi kulkea pitkiä matkoja kuin poikkimaan. Talojen ja rakennusten etuseinä ja ovi suunnattiin yleensä joko halkimaan eli jotakuinkin kaakkoon, taikka poikkimaan eli jotakuinkin lounaaseen - molemmat suunnat hakivat muun muassa päivän lämpöä. Talot suunnattiin halkimaan useimmiten järvien luoteisissa pohjukoissa, ja poikkimaan järvien pitkillä koillisrannoilla. Talon etuosa siis suunnattiin yleensä järvelle, ja talon taakse jäi usein harju. Lounais-, etelä-ja kaakkoisrannoilla ei mielellään asuttu.
A Moonclad Reflection
A Moonclad Reflection on death metal -yhtye Dark Tranquillityn vuonna 1992 julkaistu ensimmäinen EP.
Taskuvarkaus
thumb|[[Ennustaminen|Ennustajaeukko kiinnittää kohteen huomion samalla kun toinen nainen (äärimmäisenä vasemmalla) tyhjentää tämän taskut. Georges de La Tourin maalaus 1630-luvulta.]] Taskuvarkaus on etenkin suurkaupungeille tyypillinen rikosmuoto. Taskuvaras yrittää varastaa uhriltaan lompakon tai muuta arvokasta ilman, että uhri huomaa asiaa. Monesti taskuvaras apureineen yrittää harhauttaa tavalla tai toisella uhrin huomion, jotta varsinainen varkaus voidaan vaivihkaa suorittaa. Harhautus voi perustua katutaiteeseen tai rihkaman kaupusteluun.
Tampereen kaupunginvaltuusto
[[File:Tampere2021.svg|thumb|300px|Tampereen kaupunginvaltuuston istumajärjestys kaudella 2021–2025:
Taskuvarkaus
Taskuvarkaiden sesonkiaikaa on turistikausi ja heidän suosiossaan ovat turistien suosimat kaupungit.
Tampereen kaupunginvaltuusto
Kokoomus (17)
Vihreät (11)
Perussuomalaiset (10)
Vasemmistoliitto (7)
Keskusta (3)
Kristillisdemokraatit (2)]] Tampereen kaupunginvaltuusto on hallintoelin, joka käyttää ylintä päätösvaltaa Tampereen kaupungissa. Kaudella 2021–2025 kaupunginvaltuustossa on 67 jäsentä ja seitsemän valtuustoryhmää.
Valtuuston suurin puolue oli pitkään kokoomus, joka sai vuoden 2012 vaaleissa 17 valtuutettua. Kokoomus ja RKP olivat vuoden 2012 kuntavaaleissa vaaliliitossa. Kaupungin toinen valtapuolue on SDP. Vuoden 2017 kuntavaaleissa SDP nousi 16 edustajalla jälleen suurimmaksi puolueeksi ohi 15 paikkaa saaneen kokoomuksen. Kaupunginvaltuustossa oli vasemmistoenemmistö 1920-luvulta 1990-luvun alkuun.
Kokoomuksen ja RKP:n vaaliliitto nousi Tampereen suurimmaksi 2021 kuntavaaleissa ja pormestarineuvottelut aloitti kokoomuksen pormestariehdokas Anna-Kaisa Ikonen (kok).
Valtuusto kokoontuu Tampereen kaupunginvaltuuston kokoussalissa Keskusvirastotalolla. Valtuuston kokoukset lähetetään suorana Radio Moreeni -kanavalla ja suorana videolähetyksenä kaupungin verkkosivuilla.
Kausi 2009–2012
* ) Aila Dündar-Järvinen siirtyi vaalien jälkeen Kokoomuksesta SDP:hen.
Støren hallitus
Støren hallitus on Norjan nykyinen hallitus 14.10.2021 lähtien. Pääministerinä toimii työväenpuolueen Jonas Gahr Støre. Työväenpuolueen lisäksi hallitukseen kuuluu keskustapuolue. Hallituksessa on pääministerin lisäksi 18 ministeriä. Kaksi heistä on Utøyan joukkoampumisesta selvinneitä.
Ministerit
Lähde:
Minja Koskela
Minja Koskela (s. 1987 ) on suomalainen poliitikko, tietokirjailija ja bloggaaja. Vasemmistoliittoa edustava Koskela on Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen ja vuonna 2023 hänet valittiin myös kansanedustajaksi.
Ura
Koskela on työskennellyt viisi vuotta musiikinopettajana. Koskela kirjoitti Lily-blogiyhteisön alla Bluestocking-nimistä blogia. Hän aloitti blogin kirjoittamisen syyskuussa 2015 ja julkaisi toistaiseksi viimeisen blogipostauksensa tasan neljä vuotta myöhemmin.
Koskelalta on ilmestynyt tietokirja Ennen kaikkea feministi. Kirja käsittelee muun muassa intersektionaalista feminismiä, neljännen aallon feminismiä, äitimyyttiä, sukupuolen moninaisuutta, populaarikulttuuria ja vihapuhetta. Tulva-lehden arvostelun mukaan kirja on hyvä ja kiinnostava perusteos siihen, mitä feminismissä juuri nyt tapahtuu. Skeptikko-lehden mukaan kirja sisältää kyseenalaisia väitteitä ilmiöistä, jotka ovat selitettävissä biologialla.
Vuonna 2020 ilmestyi Koskelan ja Elina Tuomen tietokirja Toisin tehty, jossa pohditaan muun muassa sitä, miten koulusta voisi tehdä yhä tasa-arvoisemman. Suomen Kuvalehdessä julkaistun arvion mukaan teos on ”harmillisen hajanainen”, mutta arvion kirjoittanut toimittaja kehuu kuitenkin Koskelan tekstin sujuvuutta. Vuonna 2021 ilmestyi Äidiksi tuleminen, joka käsittelee keskenmenoa, raskautta ja äitiyttä.
Musiikinopettajana toimimisen ja esikoiskirjansa julkaisun jälkeen Koskela siirtyi syksyllä 2019 työskentelemään vasemmistoliiton poliittisena asiantuntijana. Hän oli ehdolla vuoden 2021 kuntavaaleissa vasemmistoliiton ehdokkaana Helsingissä ja keräsi yhteensä 5 600 ääntä. Marraskuussa 2021 Koskela valittiin Suomen musiikkioppilaitosten liiton toiminnanjohtajaksi.
Koskela on väitellyt musiikin tohtoriksi Taideyliopiston Sibelius-Akatemiasta. Hänen väitöskirjansa käsitteli populaarimusiikkikasvatuksen demokratiaa. Lisäksi hän on suorittanut maisterintutkinnot musiikkikasvatuksesta ja yhteiskuntatieteistä.
Koskela on myös muusikko, hän on soittanut viulua ja pianoa Lahden konservatoriossa ja toiminut laulajana Team Play -yhtyeessä vuodesta 2012 lähtien. Yhtye on julkaissut vuonna 2020 albumin Wishes and Desires.
Yksityiselämä
Koskelalla on yksi lapsi.
Jean Lartéguy
Jean Lartéguy (5. syyskuuta 1920 Maisons-Alfort, Ranska – 23. helmikuuta 2011 ) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli sotakirjeenvaihtajana Korean ja Indokiinan sodissa ja kirjoitti ranskalaisista laskuvarjosotilaista romaanin Kunnian puolesta (Les Centurions, 1960).
Merita
Merita tarkoittaa seuraavia:
John Churchill, Marlborough’n herttua
Hänen avioliittonsa kiivasluonteisen Sarah Jenningsin, Annan hyvän ystävän, kanssa varmisti Marlborough’n nousun ensin brittiarmeijan kenraalikapteeniksi ja sitten herttuaksi. Hänestä tuli liittoutuneiden de facto ylipäällikkö Espanjan perimyssodassa ja hänen voittonsa Blenheimin (1704), Ramilliesin (1706), Oudenarden (1708) ja Malplaquet’n (1709) taisteluissa varmistivat hänen paikkansa historiassa yhtenä Euroopan suurimmista sotapäälliköistä. Mutta hänen vaimonsa myrskyisä suhde kuningattareen ja tämän hovista erottaminen olivat keskeinen osa hänen omaa tuhoaan. Jouduttuaan Annan epäsuosioon ja Tory- ja Whig-puolueiden väliin, Marlborough, joka oli tuonut loistoa ja menestystä Annan valtakauteen, pakotettiin eroamaan virastaan, minkä jälkeen hän meni vapaaehtoisesti maanpakoon. Hän palasi Englantiin ja vaikutusvaltaan Hannover-suvun alle Yrjö I:n valtaannousun myötä vuonna 1714.
Piacenza
Piacenza on kaupunki Italiassa Piacenzan maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Piacenza on pinta-alaltaan 118 neliökilometriä ja siellä on runsas 100 000 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Pojoen etelärannalla. Vaikka asutus kaupungin alueella onkin vanhempaa, varhaisimman asutuskeskuksen paikalle perustivat roomalaiset vuonna 218 eaa. nimellä Placentia. Kaupungin asemakaavan pääpiirteet ovat säilyneet roomalaisajoista. Rooman tasavallan aikana kaupungista tuli merkittävä keskus Via Aemilian päätepisteeseen. Varhaiskeskiajan jälkeen kaupunki kukoisti jälleen vuodesta 1000 eteenpäin, sillä se sijaitsi tärkeän Via Francigenan varrella kauppareittien yhtymäkohdassa. Keskiajalla kaupungin talous kasvoi ja Piacenzaan rakennettiin kirkkoja ja luostareita, mukaan lukien kaupungin kaksi nykyistäkin maamerkkiä: Duomo di Piacenza ja Palazzo Gotico. Vuonna 1848 Piacenza oli ensimmäinen Sardinian kuningaskuntaan liittynyt italialainen kaupunki.
John Churchill, Marlborough’n herttua
Marlborough’n kyltymätön kunnianhimo teki hänestä rikkaimman kaikista Annan alaisista. Hänen perheyhteytensä liittivät hänet Euroopan politiikan verkostoihin (hänen siskostaan Arabellasta tuli Jaakko II:n rakastajatar ja heidän poikansa, Berwickin herttua, nousi yhdeksi Ludvig XIV:n suurimmista marsalkoista). Hänen johtajuutensa liittoutuneiden armeijassa vahvisti Britannian esiintulemista ensiluokkaisena suurvaltana. Hän ylläpiti onnistuneesti yhtenäisyyttä liittoutuneiden kesken, siten osoittaen diplomaattisia taitojaan. Kymmenen perättäisen sotaretken läpi Espanjan perimyssodassa, Marlborough piti epäsopuista liittoumaa koossa silkan pakottavan luonteensa kautta ja nosti brittiarmeijan aseman tasolle jollaista ei oltu nähty sitten keskiajan. Vaikka hän ei lopulta saanut aikaan täyttä antautumista vihollisiltaan, hänen voittonsa mahdollistivat Britannian nousun pienestä vallasta suurvallaksi, varmistaen maan kasvavan vaurauden läpi 1700-luvun.
Metaaniklatraatti
thumb|upright|Metaaniklatraatin polttoa. Metaaniklatraatti tai metaanihydraatti (metaanijääkasauma, ”palava jää”) on valkoista huokoista jäätä, jossa vesijään kiderakenne sulkee metaanikaasun (CH4) sisäänsä. Sitä on muun muassa merten pohjan kerrostumissa mannerjalustojen rinteillä. Yhdysvaltain geologinen tutkimuslaitos on arvioinut, että metaaniklatraatteihin on sitoutunut kaksi kertaa niin paljon hiiltä kuin kaikkiin tunnettuihin muihin fossiilisten polttoaineiden raaka-aineiden esiintymiin.
1 of 1
1 of 1 on eteläkorealaisen poikabändi SHINeen viides albumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2016.
Metaaniklatraatti
Synty
Metaaniklatraattia muodostuu kylmässä ja korkeassa paineessa maan sisässä. Orgaaninen muodostuminen vaatii hapettomat olot ja riittävän määrän hiiltä. Metaaniklatraatti sijaitsee sen muodostumiselle sopivalla syvyydellä, jossa ei ole liian kuuma ja on sopiva paine. Tätä vyöhykettä kutsutaan englanninkielisellä lyhenteellä GHSZ (Gas Hydrate Stability Zone).
Metaaniklatraatit ovat syntyneet tuhansien vuosien aikana orgaanisesta materiaalista, joka on vajonnut meren pohjaan. Mikrobit ovat tuottaneet orgaanisesta planktonista metaania. Korkeassa paineessa osasta metaania on muodostunut metaaniklatraattia. Metaaniklatraatteja syntyy, kun on paljon metaania, korkea paine ja kylmää.
Esiintyminen
Metaaniklatraatteja on valtamerien sedimenteissä useiden satojen metrien syvyydessä. UNEP:n mukaan merenpohjan metaaniklatraattien määräksi arvioidaan 2 000–5 000 mrd tonnia tai jopa 10 000 mrd tonnia hiiltä metaanina. Ilmakehässä on nyt 800 mrd tonnia hiiltä hiilidioksidina. Arktisilla alueilla metaaniklatraatteja on merenpohjassa lähellä pintaa, esimerkiksi jäätikön ja ikiroudan alla. Metaaniklatraattia on kaikissa maailman merissä ja esiintymät ovat valtaisat. Metaaniklatraatteja arvioidaan olevan hiileksi mitattuna kaksi kertaa niin paljon kuin maailman tunnetut hiili-, öljy- ja maakaasuesiintymät yhteensä.
Vapautuminen
Metaaniklatraatti voi vapauttaa metaania ilmakehään muun muassa merenpinnan nousemisen tai lämpötilan nousun myötä. Jo parin asteen lämpötilan nousu metaaniklatraattien ympäristössä riittää niiden purkautumiseen meristä. UNEP:n mukaan metaaniklatraattien arvioidaan olevan metaanipäästölähde tulevaisuudessa. Metaanin lämpötilaa kohottava vaikutus on 25-kertainen hiilidioksidiin verrattuna.
Energia
IPCC:n mukaan maailman metaaniklatraattien energiamäärä voi olla valtava. Arviot vaihtelevat välillä 216–2 880 EWh. Turvallista ja taloudellista käyttötekniikkaa ei tunneta. Metaaniklatraattien käyttöönottoon liittyy merkittäviä ympäristöongelmia, koska erotuksessa voi vapautua tahattomasti hiilidioksidia.
1 metaanimooli vapautuu jokaisesta metaaniklatraatin 5,75 vesimoolista, eli nollassa asteessa ja yhden ilmakehän paineessa yksi metaaniklatraattilitra sisältää 168 metaanikaasulitraa. Metaaniklatraatin tiheys on 0,9 g/cm³. Metaani alkaa vapautua tästä ”palavasta jäästä” 18 asteen lämpötilassa.
FS République (1902)
République oli vuonna 1906 valmistunut Ranskan laivaston République-luokan pre-dreadnought-taistelulaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin joulukuussa 1901. Alus laskettiin 4. syyskuuta 1902 vesille ja otettiin palvelukseen 12. tammikuuta 1907.
Tony Ashton
Tony Ashton (1. maaliskuuta 1946, Blackburn, Lancashire – 28. toukokuuta 2001) oli brittiläinen rockmuusikko, laulaja ja kosketinsoittaja, joka tuli tunnetuksi yhtyeistä kuten The Remo Four, Family, Ashton, Gardner and Dyke ja Paice Ashton Lord.
Hora (täsmennyssivu)
Hora voi viitata seuraaviin:
FS République (1902)
Palvelus
pienoiskuva|vasen|Libérteltä lentänyt panssarilevy Républiquen kyljellä. Jouaninlahdella pidetyssä harjoituksessa 16. helmikuuta 1910 Patrien torpedoputki laukesi ja torpedo osui Républiqueen, joka vaurioitui. Alus oli 25. syyskuuta 1911 laiturissa Toulonissa, kun lähistöllä olleella Libertéllä tapahtui räjähdys. Alukseen osui räjähtäneestä aluksesta irronnut 37 tonnin osa panssarointia tykkitornin taakse. Aluksella sai surmansa 23 miestä.
Tony Ashton
1960-luvun puolessavälissä Tony Ashton tuli Remo Four -yhtyeen kosketinsoittajaksi Don Andrewsin tilalle ja levyttivät Smile!-levyn. 1967 George Harrison palkkasi bändin taustayhtyeeksi Soundtrack-levylle Wonderwall. 1970 Remo Four hajosi ja Tony Ashton perustivat yhdessä Remo Four -rumpali Roy Dyken ja basisti Kim Gardnerin kanssa yhtyeen Ashton Gardner & Dyke. Yhtyettä täydensi vielä kitaristi Mick Liber. Ashton, Gardner & Dyken single "Resurrection Shuffle" nousi Englannin listalle vuonna 1971. Bändin hajoamisen jälkeen Tony Ashton liittyi joulukuussa 1972 Familyyn John Palmerin tilalle. Bandi levytti albumin "It's Only A Movie" ja teki vielä yhden kiertueen. Lokakuussa 1973 Family hajosi ja sen jälkeen Tony Ashton teki yhteistyötä Deep Purplen Jon Lordin ja Ian Paicen kanssa. Vuonna 1976 perustettu Paice, Ashton & Lord julkaisi yhden levyn, Malice In Wonderland, vuonna 1977.
FS République (1902)
Palvelus
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa elokuussa 1914 alus oli Välimerellä 2. laivueen 1. viirikössä, jonka muut alukset olivat Vérité ja Patrie. Viirikkö suojasi seisemän matkustaja-alusta, joilla kuljetettiin 7 300 XIX armeijakunnan sotilasta, Algeriasta Eurooppaan.
Tony Ashton
thumb|Tony Ashton (oik.), Kim Gardner (vas.) ja Mick Liber (kesk.)
FS République (1902)
Palvelus
Pääosan sodasta laivasto oli valvomassa Otranton saartoa. Alus osallistui Antivarin taisteluun, jossa yllätetty Itävalta-Unkarin laivaston risteilijä SMS Zenta upotettiin. Alus suojasi Gauloisin kanssa Gallipolin evakuointia tammikuussa 1916. Saman vuoden lopulla alus osallistui Salonikan operaatioihin.
Tony Ashton
1980-luvun alussa hän isännöi GasTank nimistä TV-show’ta yhdessä Rick Wakemanin kanssa.
FS République (1902)
Palvelus
Sotatoimien päätyttyä alus siirrettiin 1919 sisaraluksensa kanssa reserviin. Alus siirrettiin 2. lokakuuta telakalle, missä kaksi 305 millimetrin tykkitornia poistettiin. Alus poistettiin 21. toukokuuta 1921 ja alusrekisteristä 29. kesäkuuta. Alus myytiin romutettavaksi vielä samana vuonna. Se siirrettiin marraskuussa romutettavaksi Savonaan.
Tony Ashton
1990-luvulla Tony Ashton aloitti maalaamisen ja hän kuvitti useita levyn kansia. 1990-luvun lopulla hän sairastui syöpään. Hänen tilansa parani, niinpä muusikkoystävät ja vaimo järjestivät hänelle EMI:n Abbey Road -studiolla konsertin, The Tony Ashton Testimonial. Konsertti oli 16. kesäkuuta 2000 ja siinä esiintyi parille sadalle fanille Paice, Ashton & Lord, Bernie Marsdenin ja Micky Moodyn Company of Snakes, Tony Ashton Band, John Entwistle Band, Pete York's Endangered Species sekä Johnnie Johnson Band. Nopeasti konsertin jälkeen Tony Ashton sairastui uudelleen, kunnes toukokuussa 2001 hän kuoli.
Aiheesta muualla
Tony Ashtonin muistosivut
Andaandi
Andaandi eli dongolawi on Sudanin pohjoisosassa puhuttu uhanalainen nubialainen kieli. Sitä puhui vuonna 1996 äidinkielenään 180 000 ihmistä, ja määrä on laskusuunnassa puhujien siirtyessä yhä enemmän käyttämään sudaninarabiaa.