cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Farthing
Farthing oli brittiläinen kolikko, arvoltaan neljäsosa pennyä. Kolikon nimi tulee sanasta fourthing, neljännes. Sitä lyötiin vuosina 1860–1956, mutta samannimisiä kolikoita on ollut Englannissa käytössä eri metalleista valmistettuna 1200-luvulta lähtien. Se poistettiin käytöstä 31. joulukuuta 1960 sen arvon laskettua hyvin alhaiseksi – muun muassa linja-autojen kuljettajat kieltäytyivät usein ottamasta vastaan farthingeja maksuna.
Englantilainen nimitys penny-farthing tarkoittaa velosipediä eli polkupyörää, jossa etupyörä on huomattavasti suurempi kuin takapyörä, kuten pennyn kolikko oli kookkaampi kuin farthing.
Nikolaus Schwerdtfeger
thumb|Nikolaus Schwerdtfeger Nikolaus Schwerdtfeger (s. 1. lokakuuta 1948) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Hildesheimin hiippakuntaan Heinrich Maria Janssen 5. kesäkuuta 1982. Schwerdtfeger sai 19. kesäkuuta 1995 nimityksen Hildesheimin vihkipiispaksi ja Fussalan titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Josef Homeyer, jota avustivat Karl Lehmann ja Hans-Georg Koitz.
Sardiiniliike
Sardiiniliike on Italiasta alkanut fasismia ja äärioikeistoa vastustava liike.
Sardiiniliike on ottanut nimensä sardiineista, sillä sen edustajat pakkautuvat toreille tiiviiksi kuin säilykekalat (italialaisen sanonnan mukaan "kuin sardiinit purkissa", suomeksi usein "sillit suolassa"). Sardiini on myös pieni ja hiljainen kala, se ei huuda ja riehu. Sardiiniliikkeen mielenosoituksissa puoluetunnukset on kielletty. Symboliikkaa on myös pienten parvikalojen joukkovoimassa.
Sardiiniliike vastustaa populismia ja maahanmuuttovastaisuutta, edistää ihmisläheistä politiikkaa. Se tekee yhteistyötä nuorten ympäristöliike Fridays for Futuren kanssa.
Italian sardiiniliike on ilmoittanut tavoitteekseen vaikuttaa tammikuun paikallisvaaleihin, mutta ilman omaa ehdokaslistaa. Sillä on kuusi vaatimusta politiikan muuttamiseksi:
Corriere della Seran pääkirjoituksen mukaan Sardiiniliike kasvoi täyttämään tyhjiötä Italian poliittisessa kentässä. Äärioikeistolaisen Salvinin populismia vastustavat liberaalit eivät ole löytäneet poliittista kotia valtaapitävän vasemmistopuolueen riveistä.
Roomassa 12. joulukuuta järjestettyyn mielenosoitukseen osallistui jo 40 000 kannattajaa. Samana päivänä järjestettiin pienempiä mielenosoituksia Lontoossa, Pariisissa ja Berliinissä.
Suomessa vastaava liike on järjestäytymässä nimellä Silakkaliike tai vain Silakat.
Retretin seisake
Retretin seisake on Suomen rataverkon rautatieliikennepaikka Savonlinnan kaupungissa rataosalla. Seisake sijaitsee Tuunaansaaressa, noin kahdeksan kilometriä luoteeseen entisen Punkaharjun kunnan keskustaajamasta Punkasalmesta. Samalla paikalla on aiemmin ollut Tuunaansalmen seisake, joka oli toiminnassa vuosina 1962–1963.
Retretin seisake palvelee Tuunaansaaressa sijaitseviin taidekeskus Retrettiin, Kesämaahan ja Punkaharjun Lomakeskukseen suuntautuvaa liikennettä. Tuunaansaaressa on myös jonkin verran pysyvää asutusta. Seisakkeella ei ole asemarakennusta, mutta laiturialueella on Olavi Lanun 1987 valmistunut suurikokoinen veistos "Siirtolohkare", joka toimii matkustajien sadekatoksena.
Savonlinnan ja Parikkalan välillä kulkevat henkilöjunat pysähtyvät Retretissä. Liikennepaikalla ei ole lipunmyyntiä.
Flora Robson
Flora McKenzie Robson (28. maaliskuuta 1902 – 7. heinäkuuta 1984) oli englantilainen näyttelijä. Hän esittää Elisabet I:tä vuoden 1940 elokuvassa Merihaukka.
Lyne Bessette
Lyne Hélène Bessette (s. 10. maaliskuuta 1975 Lac-Brome) on kanadalainen pyöräilijä, joka on kilpaillut maantiepyöräilyssä ja cyclocrossissa.
Bessette voitti vuonna 1998 kultaa Kansainyhteisön kisojen maantieajossa, ja hän oli samassa lajissa 22. Sydneyn olympialaisissa 2000. Bessette voitti seuraavana vuonna Auden ympäriajon, jonka hän valloitti myös vuonna 2001. Hän sai Kansainyhteisön kisoissa 2002 pronssia aika-ajosta ja oli saman lajin kuudestoista vuoden 2004 olympialaisissa. Bessette joutui keskeyttämään Ateenassa pidetyissä olympiakisoissa maantieajossa. Hän siirtyi vuonna 2005 maantiepyöräilystä cyclocrossin pariin ja on voittanut lajissa muun muassa kaksi maansa mestaruutta ja vuonna 2012 maailmanmestaruuden 35–39-vuotiaiden sarjassa. Bessette voitti myös maantiepyöräilyssä kaksi Kanadan-mestaruutta. Lontoon paralympialaisissa 2012 hän oli Robbi Weldonin "pilottina" tämän voittaessa kultaa näkövammaisten maantieajossa.
Herbapol
Herbapol on Unilever Polskan ja Tata Global Beverages -yrityksen ohella eräs Puolan merkittävimmistä teetaloista. Teealalla se keskittyy yrtti- ja hedelmäteen valmistamiseen.
Tuaregikapina
Tuaregikapinalla voidaan tarkoittaa:
Orlik taitolento-osasto
Ryhmän nimi tulee sen käyttämästä konetyypistä PZL-130 Orlik.
Heinz-Günter Bongartz
thumb|right|Heinz-Günter Bongartz 150px|pienoiskuva Heinz-Günter Bongartz (s. 5. maaliskuuta 1955) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Hildesheimin hiippakuntaan Heinrich Maria Janssen 5. kesäkuuta 1982. Hänet nimitettiin Hildesheimin vihkipiispaksi sekä Bonustan titulaaripiispaksi 4. joulukuuta 2010, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. helmikuuta 2011. Pääkonsekraattorina toimi Norbert Trelle, jota avustivat Nikolaus Schwerdtfeger ja Hans-Georg Koitz.
Lutz Heßlich
Lutz Heßlich (s. 17. tammikuuta 1959 Ortrand) on Saksan demokraattista tasavaltaa edustanut saksalainen ratapyöräilijä. Hän on eräajon kaksinkertainen olympiavoittaja ja nelinkertainen amatöörien maailmanmestari. Hän edusti SC Cottbus -seuraa, ja on pituudeltaan 185 cm.
Takaa-ajo Vaccaresiin
Takaa-ajo Vaccaresiin (Caravan to Vaccares) on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut englantilais-ranskalainen elokuva. Se perustuu Alistair MacLeanin samannimiseen romaaniin (suom. WSOY 1970).
Lutz Heßlich
Heßlich voitti eräajon olympiakultaa Moskovassa 1980 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Yavé Cahardin erävoitoin 2–1. Hän ei päässyt boikotin vuoksi mukaan Los Angelesin olympialaisiin 1984, mutta voitti toisen kultamitalinsa Soulissa 1988 häviämättä pudotuskierroksilla erääkään.
SKA-Neva
SKA-Neva on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Pietarista. Seura pelaa Venäjän toisella sarjatasolla VHL:ssä.
Lutz Heßlich
Heßlich voitti eräajon amatöörien maailmanmestaruuden 1979, 1983, 1985 ja 1987, sai MM-hopeaa 1981, 1982 ja 1986 sekä MM-pronssia 1977. Hän voitti eräajon nuorten maailmanmestaruuden 1976 ja 1977. Hän voitti eräajon Ystävyyden kisoissa 1984 ja Hyvän tahdon kisoissa 1986.
SKA-Neva
Seura perustettiin nimellä HK VMF (ven. ХК ВМФ) Pietarissa vuonna 2008 SKA Pietarin farmijoukkueeksi. HK VMF siirrettiin siirrettiin Kontupohjaan kesken kauden 2012–2013 ja sen nimi vaihdettiin seuraavalla kaudella. Kaudella 2014–2015 seura otti käyttöön nimen SKA Karjala ja kaudella 2015–2016 nykyisen nimensä SKA-Neva. Samalla se siirtyi takaisin Pietariin. right|thumb|150px|Seuran logo 2008–2014
Takaa-ajo Vaccaresiin
Juoni
Amerikkalainen Neil Bowman on matkalla halki Ranskan ja tapaa englantilaisen valokuvaajan Lilan. Ranskalainen maanomistaja Duc de Croyter palkkaa heidät saattamaan erään unkarilaisen tiedemiehen New Yorkiin, mutta joutuvat taistelemaan miehen sieppausta yrittävien kanssa.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
SKA-Neva
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
HMS Carysfort (1914)
HMS Carysfort oli Britannian kuninkaallisen laivaston Caroline-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 25. helmikuuta 1914. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1915.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 4. kevyt risteilijäviirikön johtoalukseksi Suureen laivastoon, mistä se siirrettiin 1916 Harwichiin sijoitettuun 5. kevyt risteilijäviirikköön valvomaan Englannin Kanaalin itäpään meriliikennettä. Harwichissa alus korvasi pahoin vaurioituneen ja telakalle siirretyn sisaraluksensa ''HMS Conquestin. Vuonna 1917 alus siirrettiin 7. kevyt risteilijäviirikkön lippulaivaksi Suureen Laivastoon. Alus törmäsi joulukuussa SS Glentaisen kanssa.
Huhtikuussa 1919 alus palasi 2. kevyt risteilijäviirikköön Harwichiin, jonka mukana se lähetettiin Itämerelle vuoteen 1920, mistä palasi takaisin Harwichiin. Alus liitettiin osaksi Atlantin laivastoa huhtikuussa 1921.
Carysfort partioi Irlannin rannikolla Irlannin sisällissodan aikana 1922 ja sen jälkeen alus lähetettiin Turkin vesille 1922-1923 Kreikan ja Turkin välisen sodan vuoksi.
Syyskuussa 1923 alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin Devonportiin reserviin, mistä se palautettiin seuraavana vuonna aktiivipalvelukseen joukkojenkuljetusaluksena. Alus palveli Devonportin reservin lippulaivana vuodesta 1927. Alus palasi uudelleen joukkojenkuljetusalukseksi kuljettaessaan joukkoja Kiinaan helmikuusta heinäkuuhun 1929. Kiinasta palattuaan alus palasi Devonportin reserviin ja tammikuusta 1930 vanhemman lippu-upseerin alukseksi, kunnes HMS Comus vapautti sen tehtävästä.
Dorotheos Gazalainen
pienoiskuva|upright=0.64|Abba Dorotheoksen fresko [[Athos|Athoksen Pyhän Dionysioksen luostarissa.]] Abba Dorotheos Gazalainen (, 505 – noin 565) oli kristitty munkki ja luostarin johtaja, igumeeni.
Häneltä on suomennettu kristikunnassa laajalti tunnettuja opetuksia nimellä Kaksitoista opetuspuhetta.
Erittäin salainen
thumb|right|Elokuvan mainostamiseen tarkoitettu kello. Erittäin salainen (For Your Eyes Only) on John Glenin ohjaama järjestyksessä 12. James Bond -elokuva vuodelta 1981. Elokuvassa James Bondia näyttelee viidennen kerran Roger Moore, ja muissa pääosissa näyttelevät Carole Bouquet, Chaim Topol, Lynn-Holly Johnson ja Julian Glover. Elokuva tunnuskappaleen ”For Your Eyes Only” laulaa Sheena Easton.
Elokuvan käsikirjoituksesta vastasivat Richard Maibaum ja Michael G. Wilson, ja juoni on edeltäjää Kuurakettia realistisempi. MI6:n johtaja M ei esiinny elokuvassa, koska roolin esittäjä Bernard Lee kuoli syöpään ennen elokuvan kuvauksia. Elokuvassa M:n mainitaan olevan lomalla. Elokuvan alkukohtauksessa esiintyvä Ernst Stavro Blofeld ei esiinny virallisesti, koska Pallosalaman aikaisen oikeuskiistan takia Blofeldin hahmon oikeudet siirtyivät Kevin McClorylle. Blofeld esiintyy myös Kevin McCloryn epävirallisessa Bond-elokuvassa Älä kieltäydy kahdesti.
Juoni
James Bond (Roger Moore) on käymässä vaimonsa Teresan haudalla, kun pappi helikopteri tulee hakemaan häntä. Kyseessä on kuitenkin Ernst Stavro Blofeldin ansa. Blofeld ottaa koneen komentoonsa kauko-ohjaimella, mutta Bondi saa sen hallintaansa, nappaa Blofeldin kyytiin ja pudottaa hänet tehtaan savupiippuun.
Miinaan osunut brittiläinen vakoilualus St. Georges uppoaa Albanian rannikolla mukanaan ATAC-laite, jolla ministeriö pitää yhteyttä Kuninkaallisen laivaston sukellusveneisiin. Jos toinen suurvalta löytäisi sen veden alta, sukellusveneiden ydinohjukset olisivat käytettävissä länsimaita vastaan. Palkkamurhaaja Hector Gonzales murhaa salaisen palvelun palkkaaman meriarkeologi Havelockin ja hänen vaimonsa, mutta tytär Melina (Carole Bouquet) selviää iskusta. MI6 lähettää Bondin selvittämään Gonzalesin toimeksiantajaa, mutta Melina tappaa tämän ennen kuin mitään selviää.
Käy ilmi, että Gonzalesin toimeksiantaja on Emile Locque (Michael Gothard). Bond matkustaa Italiaan ja tapaa siellä yhteyshenkilönsä, joka esittelee Bondille kreikkalaisen liikemiehen ja tiedonantajan Aris Kristatoksen (Julian Glover). Tämän mukaan Locquen esimies on kreikkalainen salakuljettaja Milos Columbo (Chaim Topol). Bond kohtaa Italiassa myös Melinan ja he joutuvat Columbon kätyrien hyökkäyksen kohteeksi. Myöhemmin Columbo saa tietää Bondin ja Kristatosin keskusteluista ja hänen apurinsa toimittavat Bondin Columbon laivalle. Bond saa tietää, ettei Locque olekaan Columbon vaan Kristatoksen palveluksessa. Kristatos on tehnyt sopimuksen KGB:n kanssa ATAC:in hankkimisesta ja myymisestä. Kristatos oli lavastanut Columbon roistoksi, koska tämä tiesi liikaa hänen KGB-yhteyksistään.
Bond osallistuu Columbon johtamaan hyökkäysretkeen Kristatosin tehtaaseen, mistä he nappaavat Locquen. Bond kiristää häneltä tietoja Kristatoksen piilopaikasta ja sitten tappaa hänet. Bond sukeltaa Melinan kanssa Neptune-pienoissukellusveneellä troolarin hylkyyn etsimään ATAC:ia. Laite löytyy, mutta heidän palattuaan Neptuneen heidän kimppuunsa hyökkää toinen pienoissukellusvene, jonka Bondin ohjaama Neptune kuitenkin tyrmää. Pinnalla odottaa Kristatos, joka ottaa ATAC:in haltuunsa ja yrittää tappaa Bondin ja Melinan.
Bond menee Kristatoksen piilopaikkaan Meteoraan, jossa Kristatoksen on määrä luovuttaa laite KGB:n johtajalle kenraali Gogolille (Walter Gotell). Kristatos yrittää paeta helikopterilla, mutta Columbo tappaa hänet ja luovuttaa ATAC:in Bondille. Kenraali Gogol vaatii sitä itselleen, mutta Bond heittää sen vuorenjyrkänteeltä alas.
Tapahtuma- ja kuvauspaikat
Tapahtumapaikat:
Kuvauspaikat:
Arviot
Helsingin Sanomien Ilja Rautsin mukaan elokuva on ”tuttua rutiinia harvoilla kohokohdilla”.
Joutsenkaula
Joutsenkaula voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Heinrich Roleff
Heinrich Roleff (25. elokuuta 1878 Unna – 5. marraskuuta 1966) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Münsterin hiippakuntaan 6. kesäkuuta 1903 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Elaean titulaaripiispaksi 7. maaliskuuta 1936. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Clemens August von Galen.
Tatra T138
Tatra T138 on tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1959 - 1971 valmistama kuorma-automalli. Se kehitettiin seuraajaksi T111-mallille, jota valmistettiin rinnalla vuoteen 1962 asti.
Päätös T111:n korvaamisesta syntyi jo 1952. T138 esiteltiin yhdessä T137:n kanssa Tšekkoslovakian toisilla koneenrakennusmessuilla Brnossa 1956. 70 % auton osista periytyi T111:stä.
Voimansiirto ja alusta
Moottori oli sijoitettu etuakselin etupuolelle. Sen ja vaihteiston välissä oli lyhyt väliakseli. Kytkin oli kaksilevyinen ja kuiva, ja mukavuusvarusteena oli alipainetehostin. Vaihteisto oli viisivaihteinen ja vaihteet 2-5 oli synkronoitu. Tämän lisäksi autossa oli kaksiportainen alennusvaihde.
Autossa oli kantavana rakenteena keskusputkirunko, johon voimansiirto oli yhdistetty. Putken etupäässä oli etuakselin tasauspyörästö ja sen takana oli pätkä runkoputkea, jonka sisällä kulki etuakselille menevä kardaaniakseli. Putken takapäässä oli alennusvaihde, josta lähti runkoputki kardaaniakseleineen taka-akselille. Kaksiakselisella telillä varustettujen mallien tasauspyörästöjen välillä putkirakenne oli toteutettu vastaavasti. Jokaiselta akselilta löytyi sähköpneumaattisesti toimiva tasauspyörästön lukko.
Kaikilla akseleilla oli heilurityyppinen erillisjousitus. Etuakselilla oli vääntösauvajousitus. Nelivetoisessa muunnelmassa taka-akseli oli jousitettu vastaavasti, mutta telillä varustetussa mallissa oli pitkittäin asetetut puolielliptiset lehtijouset, jotka toimivat samalla telin keinuvipuina.
Jarruina oli paineilmatoimiset, kaksipiiriset rumpujarrut. Seisontajarrua varten runkoputken takapäähän oli rakennettu erillinen jarrurumpu, joka vaikutti suoraan voimansiirtoon.
Ominaisuuksia
T138:ssa oli panostettu kuljettajan ergonomiaan. Autossa oli muun muassa hydraulinen ohjaustehostin ja paineilmatehosteinen kytkin. Sähköjärjestelmä oli PAL Magnetonin valmistama 24-volttinen ja auton huippunopeus oli 71 km/h.
Vääntöjäykän rungon, erillisjousituksen ja jokapyörävedon ansiosta auto oli erittäin maastokelpoinen. Keskusputkirunkorakenteen teknisten hyötyjen lisäksi ratkaisun etuna oli modulaarisuus, sillä rungon mittaa pystyi helposti muuttamaan sovelluskohtaisesti.
Muunnelmat
thumb|200px|right|T138 rakennustyömaalla [[Itä-Saksassa 1970-luvun alussa.]]
Siviilisovellukset
T138 oli laajasti käytössä erilaisten ajoneuvosovellusten alustana. Erityisen suosittu se oli maansiirtoajossa, mutta niitä oli paljon myös nosturi-, palo- ja betoniautojen alustoina.
Turboahtimella varustettujen versioiden mallinimi oli T138 NT6×6.
Sotilassovellukset
Armeijan sovelluksista merkittävimmässä roolissa oli pioneerien koottavan ponttonisillan kuljetukseen käyttämä sovellus T138PP16V. Järjestelmä oli 1960-luvulla eräs parhaista alallaan nopean pystytettävyytensä ansiosta. Muita pioneeriaselajin käyttämiä T138:n alustalle rakennettuja sovelluksia olivat kaivinkone T138D-031a, liikkuva porauskalusto PZV, huoltoauto AV-8, nosturiauto AB-063 ja maansiirtoajoneuvo T138S-1/S-3. Lavalla varustettua mallia T138VN käytettiin raskaiden kuormien siirtelyyn sekä 100 mm panssarintorjuntakanuuna vz.53:n vetämiseen.
Ilmavoimien T138-sovelluksiin lukeutui polttoaineenkuljetukseen tarkoitettu, kapasiteetiltaan 11 000-litrainen säiliöauto T138CL, lentokenttien liikkuvaan valaistusohjaukseen käytetty MLOK-1 sekä lentokenttäpaloauto CAS-32.
Kolmiakselinen, raskaiden kuormien vetämiseen tarkoitettu malli oli nimeltään T138NT. Sen pääasiallinen käyttökohde oli liikuteltavien komentokeskusten vetäminen.
T138CL-säiliöautoja myytiin sotilaskäyttöön Itä-Saksaan, Puolaan, Egyptiin, Syyriaan ja Libyaan.
Coppola
Coppola on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aki Viitasaari
Aki Petteri Viitasaari (s. 1971 ) on suomalainen kunnallisvirkamies ja Parkanon vt. kaupunginjohtaja. Hän on aiemmin ollut Akaan kaupunginjohtaja ja sitä ennen Pyhäjärven kaupungin hallintojohtaja. Akaan valtuuston valitessa kaupunginjohtajaa vuonna 2007 hän sai 40 ääntä 62:sta. Vaali jouduttiin uusimaan virheellisen menettelyn takia, ja uudestaan äänestettäessä Akaan kaupunginjohtajasta Viitasaari sai 44 ääntä. Koulutukseltaan Viitasaari on hallintotieteiden maisteri.
Akaan valtuusto irtisanoi 31. toukokuuta 2017 Viitasaaren luottamuspulan vuoksi. Korkein hallinto-oikeus hylkäsi Viitasaaren tekemän valituksen ja vahvisti siten Hämeenlinnan hallinto-oikeuden antaman päätöksen laillisuuden.
Reginald Lee
thumb|Reginald Lee Reginald Robinson Lee (19. toukokuuta 1870 – 6. elokuuta 1913) oli toinen RMS Titanicin tähystäjistä Frederick Fleetin soittaessa komentosillalle ja sanoessa Iceberg, right ahead! (Jäävuori suoraan edessä!). Lee selvisi onnettomuudesta, mutta hän kuoli keuhkokuumeeseen runsas vuosi myöhemmin.
Jukka Salmela (näyttelijä)
Jukka Salmela (1960 Muurame – 23. elokuuta 2014 Jyväskylä ) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli teatterissa ja televisiossa. Salmela tuli tunnetuksi televisiosarjasta Pirunpelto. Salmelan rooli Pirunpellossa oli sorayrittäjä Sulo K. Rastas. Hahmo oli mukana sarjassa sen alusta loppuun saakka.
Jukka Salmela näytteli televisiossa myös mm. sarjoissa Kylmän kosketus ja Hovimäki. Teatterikiinnityksiä hänellä oli mm. Tampereella Teatteri 2000:een ja Kokkolan kaupunginteatteriin. Keski-Suomessa Salmela näytteli mm. Ränssin Kievarin kesäteatterissa, J+J teatterissa, Aploodi- ja Himos-teatterissa. Äänekosken teatteriin hän ohjasi vuonna 2014 Onnenloukun. Hän kuoli elokuussa 2014 Jyväskylässä Keski-Suomen keskussairaalassa vaikeaan sairauteen.
Sylvie Guillaume
Guillaume on ollut erilaisissa toimissa Ranskan sosialistisessa puolueessa vuodesta 1993 lähtien. Vuosina 1998–2004 hän oli Rhône-Alpesin aluevaltuuston jäsen, ja vuodesta 2001 lähtien hän on ollut Lyonin kaupungin apulaiskaupunginjohtaja.
Koulutuksena Guillaumella on ylioppilastutkinnon lisäksi sosiaali- ja terveysalan sihteerin tutkinto.
Ei itketä lauantaina
Ei itketä lauantaina voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Rovaniemen lentoasema
Rovaniemen lentoasema  on Suomen kolmanneksi vilkkain lentoasema Helsinki-Vantaan lentoaseman ja Oulun lentoaseman jälkeen. Se sijaitsee Rovaniemeltä noin yhdeksän kilometriä koilliseen. Vuonna 2019 sen kautta kulki 661 000 lentomatkustajaa.
Pohjoinen napapiiri kulkee juuri lentoaseman kiitotien poikki.
Lentoasemalla on käytössä ILS CAT II -tarkkuuslähestymisjärjestelmä kiitotielle 21. Tämä mahdollistaa laskeutumiset myös huonossa säässä.
Concorde on vieraillut Rovaniemellä kolmesti, vuosina 1984, 1999 ja 2000. Vuonna 1999 paikalla olivat yhtä aikaa sekä Air Francen että British Airwaysin Concordet.
Historiaa
pienoiskuva|175px|[[Eduard Dietl ja Albert Speer Rovaniemen lentokentällä talvella 1944.|alt=]] Rovaniemen maalaiskunnan Someroharjulle valmistui vuonna 1940 kaksi nurmipäällysteistä kiitotietä, joilta Aero Oy aloitti lentotoimintansa. Jatkosodan aikana Rovaniemen lentokenttä toimi Luftwaffen päälentokenttänä ja huoltokeskuksena Lapissa.
Mahdollinen lentoreitti Rovaniemen ja Pekingin välillä
Vuonna 2017 Suomen valtio on neuvotteli Kiinan valtion kanssa sopimuksen, jonka mukaan Rovaniemen ja Pekingin välille voidaan perustaa lentoreitti.
Lentoaseman muita toimijoita
thumb|Lennonjohtotorni. alt=|pienoiskuva|[[Norwegian Air Shuttle|Norwegian Air Shuttlen Boeing 737-800 kone Rovaniemen lentoasemalla helmikuussa 2012.]] thumb|Rovaniemen lentoaseman jouluruuhkaa vuodelta 2013. Finavia (entinen Ilmailulaitos) huolehtii lentoaseman ylläpidosta, muun muassa lennonjohdosta, kunnossapidosta, lennonneuvonnasta ja lentoterminaalin monista toiminnoista. Vuodesta 2016 Finavia ja Joulupukkisäätiö ovat kehittäneet Rovaniemeä Joulupukin virallisena lentoasemana. Joulupukin pajakylä ja luola Santa Park sijaitsevat noin kahden kilometrin etäisyydellä lentoasemasta valtatie 4:n varrella.
Rovaniemen lentoasema on niin sanottu yhteistoimintalentoasema, jossa on sekä siviili- että sotilasilmailua.
Puolustusvoimat
Lentoasemalla toimii Lapin lennosto, jonka pääasiallisena kalustona ovat Hornet-hävittäjät.
Rajavartiolaitos
Rajavartiolaitoksen vartiolentolaivueen Rovaniemen vartiolentue toimii lentoasemalla.
Liikenneyhteydet
Lentoasemalta on taksien lisäksi Airportbus ja Santa's Express lentokenttäkuljetus kaupunkiin. Reitit kulkevat linja-autoaseman ja suurimpien hotellien kautta. Matka Rovaniemen keskustaan ja keskustasta lentokentälle kestää noin 15–20 minuuttia.
Lentoasemalta on aikataulunmukaiset linja-autoyhteydet Nuorgamiin, Karigasniemelle, Inariin, Ivaloon, Saariselälle, Sodankylään, Luostolle, Pyhätunturille, Kemijärvelle, Sallaan, Savukoskelle ja Pelkosenniemelle. Läntisen Lapin tunturikeskuksiin, Leville, Ylläkselle, Olokselle, Pallakselle ja Kilpisjärvelle on yhteydet Rovaniemen linja-autoasemalta. pienoiskuva|Rovaniemen lentoasema elokuussa 2014. Airportbusin autot ovat kentällä koneiden saapuessa. Ne kuljettavat matkustajia Rova­niemen kaupungin ja ympäristön alueelle tai alueelta. Santa's Express kulkee julkaistujen aikataulujen mukaan keskustaan.
Ikuiset lapset
Ikuiset lapset on suomalaisen laulaja Olavi Uusivirran kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2014. Levyn julkaisi Johanna Kustannus.
Rovaniemen lentoasema
Tunnustukset
Finavia on valinnut Rovaniemen lentoaseman vuoden lentoasemaksi vuosina 2006 ja 2015.
Rakentaminen
Lentoaseman suunnittelijat on palkittu Vuoden teräsrakenne -palkinnolla vuonna 1992. Palkitut ovat arkkitehdit Mikko Heikkinen ja Markku Komonen sekä diplomi-insinööri Erkki Juva ja insinööri Ritva Kyllönen.
Ikuiset lapset
Taustaa
Albumin kappaleet ovat pääosin Uusivirran säveltämiä ja sanoittamia. Joidenkin kappaleiden tekemiseen ovat osallistuneet myös levyn tuottaja Timo Kämäräinen sekä Jaakko Kämäräinen. Tyyliltään levy edustaa suomirockia. Laulaja Anna Puu vierailee levyn kappaleella "Tiedän miten tulta tehdään"; Marco Hietala on taustalaulajana kappaleella "Rakkautta ilmassa".
Julkaisu
Ikuiset lapset julkaistiin fyysisessä ja digitaalisessa muodossa 28. helmikuuta 2014. Albumi oli kuunneltavissa kokonaisuudessaan YleX-radiokanavan sivuilla jo julkaisua edeltäneellä viikolla.
Rovaniemen lentoasema
Investointi
Vuosina 2014–2015 Finavia investoi 20 miljoonaa euroa Lapin lentoasemiin. Tuolloin muun muassa Rovaniemen lentoasemalla parannettiin terminaalin toimivuutta, palveluja ja viihtyisyyttä.
Finavia käynnisti vuoden 2018 alussa mittavan 55 miljoonan euron kehitysohjelman Kittilän, Rovaniemen ja Ivalon asemilla, jonka myötä Lapin lentoasemat valmistautuvat palvelemaan kahta miljoonaa matkustajaa vuodessa. Rovaniemen lentoaseman osuus oli 25 miljoonaa euroa. Terminaalin laajennuksen myötä tilat kasvoivat 6000 neliöstä 11 000 neliöön, ja myös pysäköintipaikkoja rakennettiin lisää. Lentoaseman tuntikapasiteetti kasvoi aikaisemmasta kolmesta koneesta viiteen. Matkustusta helpottavat uudet passintarkastus-, lähtöselvitys- ja turvatarkastuslinjat sekä lähtöportit ja laajennettu matkatavarajärjestelmä. Laajennuksen myötä check-in -pisteiden määrä nousi kahdeksasta neljääntoista. Laajennuksen yhteydessä tehtiin myös päätös kolmannen matkustajasillan rakentamisesta joka otettiin käyttöön talvikaudelle 2022-2023.
Ikuiset lapset
Julkaisu
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin tammikuussa 2014 "Kauneus sekoittaa mun pään", johon kuvattiin Jenni Kangasniemen ohjaama musiikkivideo. "Kauneus sekoittaa mun pään" on ollut parhaimmillaan Suomen radiokanavien 14:nneksi soitetuin kappale.
Vastaanotto
Ikuiset lapset debytoi Suomen virallisen albumilistan kolmannella sijalla.
Albumi sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Levyn hyväntuulinen energia herätti kiitosta. Soundin sanoi Uusivirran olevan "maamme taitavimpia sanoittajia"; toisaalta sanomalehti Keskisuomalaisen kriitikko kaipasi sanoituksiin uusia teemoja ja näkökulmia. Rumban kriitikko luonnehti levyä valtavirtaisemmaksi ja radioystävällisemmäksi Uusivirran edellisiin albumeihin verrattuna.
Kuuttaren korut
Liedes oli aikaisemmin vaikuttanut Niekku-yhtyeessä, ja tämä on hänen ensimmäinen soololevynsä. Hänen kanssaan musisoivat mm. Maria Kalaniemi ja entiset Värttinä-yhtyeen jäsenet Olli ja Tapani Varis.
Kokoonpano
Kuoro: Maari Kallberg, Eila Kosonen, Sirkka Kosonen, Anita Lehtonen, Outi Pulkkinen, Pia Rask.
Sons of Aeon
Sons of Aeon on jyväskyläläinen vuonna 2010 perustettu melodista death metalia soittava yhtye.
Yhtyeen vuonna 2013 julkaistu esikoisalbumi Sons of Aeon debytoi Suomen virallisen listan sijalla 32.
Susanin kääntymys
Susanin kääntymys (Miracle on 34th Street) on George Seatonin ohjaama yhdysvaltalainen jouluelokuva vuodelta 1947. Elokuvassa tavaratalon joulupukkina työskentelevä Kris Kringle joutuu oikeuden edessä todistamaan olevansa oikea joulupukki. Elokuva sai kolme Oscar-palkintoa. Palkinnot tulivat parhaasta alkuperäistarinasta, parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta ja Edmund Gwennille parhaasta miessivuosasta roolistaan Kris Kringlenä.
Elokuva valittiin vuonna 2005 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Susanin kääntymyksen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 kahdenkymmenen kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon.
Vastaanotto
Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa helmikuussa 1949. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti uutuuselokuvan lapsellisen tarinan jakavan mielipiteitä: kyynikot ihmettelevät, minkä aatteellisen ryhmäkunnan tilauksesta joulupukkitarina on sepitetty, kun taas hän itse pyyhki kyyneliä katsoessaan. Hänestä tekijät ovat ansainneet Oscarinsa: ”Kyllä tässä elokuvassa tavallista hauskemmin on osoitettu, miten hullua nyky-yhteiskunnassa on olla hyvä, rakastaa lähimmäisiään.” Hän piti myös elokuvan puolidokumentaarisesta tyylistä, jossa tapahtumapaikkana on aito New Yorkin Macy’s-tavaratalo.
Tyler Brown
Tyler G. Brown (s. 7. helmikuuta 1990 Wasaga Beach, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-joukkue Hartford Wolf Packissa.
Ura
Brown solmi 2. maaliskuuta 2011 kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa pelattuaan ennen tätä neljän kauden ajan juniorikiekkoa Plymouth Whalersissa.
Heinrich Gleumes
Heinrich Gleumes (6. helmikuuta 1897 – 26. elokuuta 1951) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Münsterin hiippakuntaan 17. joulukuuta 1921 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Cissitan titulaaripiispaksi 5. lokakuuta 1948. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael Keller, jota avustivat Heinrich Roleff ja Joseph Ferche.
Gleumes toimi vihkipiispana kuolemaansa saakka.
Meredith Vieira
thumb|Meredith Vieira vuonna 2009. Meredith Vieira (s. 30. joulukuuta 1953 Providence, Rhode Island, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja talk show -juontaja. Hän on voittanut monta Daytime Emmy -palkintoa. Hänet tunnetaan muun muassa televisio-ohjelmista The Rosie O'Donnell Show, The View, Late Night with Conan O'Brien, Today, Entertainment Tonight ja Haluatko miljonääriksi?.
Hän on näytellyt myös muutamissa elokuvissa.
Yksityiselämä
Meredith Vieira on naimisissa Richard M. Cohenin kanssa, heillä on kolme lasta (s. 1989, 1991 ja 1993). Vieira on portugalilaista syntyperää.
HMS Duke of Wellington (1852)
HMS Duke of Wellington oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1852 vesillelaskettu Duke of Wellington -luokan 121-tykkinen potkurilla varustettu höyrykäyttöinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 29. kesäkuuta 1848 Pembroken telakalta Queen-luokan aluksena HMS Windsor Castle, jonka köli laskettiin toukokuussa 1849. Höyrykoneiden ja potkureiden yleistyessä alus määrättiin 19. tammikuuta 1852 muutettavaksi 131-tykkiseksi potkurialukseksi, mikä alkoi samana päivänä. Alus laskettiin vesille 14. syyskuuta ja nimettiin 1. lokakuuta HMS Duke of Wellingtoniksi. Se hinattiin 11. lokakuuta Portsmouthiin, missä se valmistui 27. marraskuuta 1853.
John E. Mack
John Edward Mack (4. lokakuuta 1929 – 27. syyskuuta 2004) oli yhdysvaltalainen psykologi, kirjailija ja professori Harvard Medical Schoolissa. Hän voitti Pulitzer-palkinnon T. E. Lawrencesta kirjoittamastaan elämäkerrasta A Prince of Our Disorder: The Life of T.E. Lawrence (1976). Hänen viimeinen kirjansa Passport to the Cosmos: Human Transformation and Alien Encounters (1999) liittyi hänen työhönsä ufosieppauksen uhreiksi joutuneiden kanssa. Hän kuoli 74-vuotiaana auto-onnettomuudessa Lontoossa 2004, kun hänen autonsa kolaroi rattijuopon kanssa.
Jari Neuvonen
Jari Neuvonen (s. 23. huhtikuuta 1964 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Neuvonen teki SM-liiga-debyyttinsä Ilveksessä kaudella 1983–1984, mutta pelasi vain viidessä ottelussa. Seuraavalla kaudella Neuvonen pelasi Raimo Helmisen ja Mikko Mäkelän kanssa Ilveksen ykköskentällisessä. Neuvonen oli pelannut Helmisen kanssa samassa kentällisessä jo junioreista asti ja he olivat hyviä ystäviä. Neuvonen voitti tulokkaiden pistepörssin ja hänet palkittiin vuoden tulokkaana. Ilves juhli kauden jälkeen mestaruutta.
Neuvonen jatkoi seuraavatkin kaudet tehokkaasti. Hänen paras kautensa oli 1986–1987, jolloin hän teki 30 maalia ja antoi 21 maaliin johtanutta syöttöä 43 ottelussa. Kaudeksi 1989–1990 Neuvonen siirtyi Ilveksestä Lukkoon, jossa pelasi kaksi kautta. Lukon jälkeen Neuvonen jatkoi uraansa I divisioonassa, kun hän siirtyi Centersiin ja sieltä edelleen KooKoohon. Kaudeksi 1993–1994 Neuvonen palasi SM-liigaan ja Ilvekseen. Vuoden visiitti toi vain tehot 2+4 ja Neuvosen pelit jatkuivat II divisioonassa Lätkä-77:ssä ja Uudenkaupungin Jää-Kotkissa, jota oli nostamassa I divisioonaan. Keväällä 1998 Neuvonen lopetti aktiiviuransa.
Maajoukkueessa Neuvonen pelasi yhdeksän A- ja 15 B-maaottelua. Poikien ikäluokassa hän puki Suomen edustusasun kahdeksan kertaa.
Neuvonen sai aivoinfarktin joulukuussa 2011.
Anita Wachter
Anita Wachter (s. 12. helmikuuta 1967 Bartholomäberg, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Wachter voitti olympiakultaa alppiyhdistetyssä 1988. Albertvillen kisoissa neljä vuotta myöhemmin hän saavutti hopeaa alppiyhdistetyssä sekä suurpujottelussa. MM-kisoista hänellä on kaksi hopeaa ja kolme pronssia. Maailmancupin kokonaiskilpailun voiton Wachter saavutti kaudella 1992–1993, lisäksi hänellä on suurpujottelucupin voitot kausilta 1989–1990 ja 1993–1994. Hän voitti 19 osakilpailua, joista 14 suurpujottelussa.
Augsburger Puppenkiste
Augsburger Puppenkiste on Augsburgissa Saksassa oleva marionettiteatteri.
pienoiskuva|oikea|Augsburger Puppenkisten näyttämö Augsburger Puppenkisten perustivat Rose ja Walter Oehmichen toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1948. Teatterin ensimmäinen esitys oli 28. helmikuuta 1948 Der gestiefelte Kater, joka tunnetaan suomeksi nimellä Saapasjalkakissa. Muita tunnettuja alkuajan esityksiä olivat Kasperl, Tove Janssonin muumikirjoihin perustuva die Muminfamilie sekä kirjailija Max Krusen Urmel aus dem Eis, josta tehdyt uudemmat elokuva-animaatiot tunnetaan Suomessa nimellä Dino seikkailee. Kasvava teatteriryhmä tuotti tunnettujen satujen, oopperoiden ja nykyaikaisten lasten tarinoiden lisäksi myös omia alkuperäisiä tarinoita.
Augsburger Puppenkiste esiintyi ensimmäisen kerran Länsi-Saksan valtiollisella ARD tv-kanavalla tammikuussa 1953, vain kuukausi sen jälkeen kun kanava oli perustettu. Augsburger Puppenkisten esitykset olivat television tukipilari. Lukuisat televisiosarjat, kuten saksalaisen lastenkirjailija Michael Enden Jim Knopf und Lukas der Lokomotivführer, pysyivät lähetyksissä vuoteen 1995 asti. Esityksistä on tullut osa monien saksalaisten lapsuuden muistoja.
Televisiokauden jälkeen Augsburger Puppenkiste on edelleen suosittu marionettiteatteri. Sillä on noin 420 esitystä vuosittain, ja niissä käy noin 90 000 katsojaa. Teatteri avasi vuonna 2001 marionettimuseon nimeltä Die Kiste. Jopa paikallisen jalkapalloseura FC Augsburgin maskottina on marionetti. pienoiskuva|vasen|Augsburger Puppenkiste
Ei itketä lauantaina (televisio-ohjelma)
Ei itketä lauantaina oli MTV3:n syksystä 1993 kevääseen 1995 tuottama musiikkiohjelma, jonka juontajina olivat Anita Hirvonen ja Petri Kaivanto. Ohjelmaa ohjasivat vuorotellen Pertti Humppila ja Mervi Pohjanheimo tuottajanaan Pirkko Leisti. Ohjelmaa seurasi parhaimmillaan yli miljoona katsojaa ja sen esikuvina olivat ranskalainen Taratata ja englantilainen Top of the Pops. Ohjelmassa esiintyi useimmiten kaksi kotimaista artistia omien yhtyeidensä säestäminä ja yksi ulkomainen artisti playbackina tai singbackina. Tunnetuimpia ohjelmassa esiintyneitä ulkomaisia artisteja olivat mm. Take That, Tanita Tikaram, Johnny Logan ja Patricia Kaas.
Kunnes palaat
Kunnes palaat (Since You Went Away) on John Cromwellin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1944. Sen käsikirjoitti myös elokuvan tuottajana toiminut David O. Selznick Margaret Buell Wilderin romaanin pohjalta. Kunnes palaat oli Oscar-ehdokkaana yhdeksässä eri kategoriassa. Niistä se sai palkinnon parhaasta musiikista.
Tom Bombadilin seikkailut
Tom Bombadilin seikkailut on vuonna 1962 julkaistu J. R. R. Tolkienin kirjoittama runokokoelma, joka kuuluu hänen Keski-Maa-tarinoidensa yhteyteen. Kokoelman 16 runosta kaksi sisältyy myös Tolkienin pääteokseen, Taruun sormusten herrasta. Kirjan nimestä huolimatta vain kaksi ensimmäistä runoa kertovat Tom Bombadilista.
Tom Bombadilin seikkailujen suomennos ilmestyi syyskuussa 2012. Kokoelman runot on kääntänyt Alice Martin lukuun ottamatta kolmea Panu Pekkasen jo aiemmin Tarua sormusten herrasta varten kääntämää runoa.
Tausta
Ajatus kokoelmasta tuli Tolkienin tädiltä Jane Neavelta, joka kirjoitti hänelle vuonna 1961 ja pyysi häntä tekemään pienen kirjan, jonka ”keskuksena olisi Tom Bombadil? Sen kokoista kirjaa, että meillä vanhoilla tädeillä olisi varaa ostaa se joululahjaksi.” Vastauksessaan Tolkien arveli, että hänen alkuperäisestä Oxford Magazinessa julkaistusta Tom Bombadil -runostaan voisi saada ”kelpo kirjasen”, jos Pauline Baynes kuvittaisi säkeistöt. Uusien runojen kirjoittaminen ei häntä innostanut. Kustantaja kehotti kuitenkin Tolkienia täydentämään kokoelmaa muilla runoilla.
Marraskuun 1961 ja huhtikuun 1962 välillä Tolkien kävi läpi aiemmin kirjoittamiaan runoja etsien kokoelmaan sopivia. Tulos ei ollut hänen mielestään kovin häävi, ja hän myös epäili valitsemiensa runojen sopivuutta kokoelmaksi – juuri minkäänlaista yhdistävää tekijää niissä ei ollut, ellei ”kuvitelma, että ne ovat peräisin Konnusta, jotakuinkin Sormusten herran ajoilta. Mutta sekään ei päde kaikkiin noin vain.” Pääosa kokoelman runoista on hänen 1920–1930-luvulla kirjoittamiaan, joskin ”Kissan” hän oli kirjoittanut lapsenlapselleen Joan Annelle vuonna 1956. Runon ”Bombadil veneilee” hän kirjoitti varta vasten kirjaa varten. Tolkienin toiveiden mukaisesti Baynes suostui kirjan kuvittajaksi.
Johannes Pohlschneider
Johannes Pohlschneider (18. huhtikuuta 1899 – 7. maaliskuuta 1981) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Münsterin hiippakuntaan 19. huhtikuuta 1924 ja nimitettiin Aachenin piispaksi 30. elokuuta 1954. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Josef Frings, jota avustivat Michael Keller ja Friedrich Hünermann.
Pohlschneider osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 13. joulukuuta 1974.
Hiidenvirta (televisiosarja)
Hiidenvirta (Maelstrom) on BBC:n tuottama brittiläis-norjalainen television jännityssarja vuodelta 1985. Se sijoittuu Norjan rannikkomaisemiin ja kuvattiin Ålesundin liepeillä.
Kuusiosaisen minisarjan on kirjoittanut Michael J. Bird, tuottanut Vere Lorrimer ja ohjannut David Maloney. Pääosia näyttelevät Tusse Silberg, David Beames, Trevor Baxter, Susan Gilmore, Edita Brychta, John Abineri, Christopher Scoular ja Ann Todd.
Hiidenvirta-sarjassa nuori englantilaisnainen (Silberg) matkustaa Norjaan selvittääkseen, miksi hänelle tuntematon sikäläinen miljonääri on testamentannut hänelle syrjäisessä saaressa sijaistevan puuhuvilan, jossa on paljon nukkeja. Hän joutuu keskelle mystisiä juonitteluja ja huomaa henkensä olevan uhattuna.
Hidastempoisena ja juoneltaan sekavana ja väkinäisenä pidetty Hiidenvirta sai huonot arviot etenkin kotimaassaan Britanniassa.
Sarja ensiesitettiin Suomessa 1980-luvun puolivälissä, ja YLE Teema on uusinut sen vuosina 2005 ja 2006.
Heinrich Tenhumberg
pienoiskuva|Heinrich Tenhumberg Heinrich Tenhumberg (4. kesäkuuta 1915 – 16. syyskuuta 1979) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Münsterin hiippakuntaan 23. syyskuuta 1939 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Thuburnican titulaaripiispaksi 28. toukokuuta 1958. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael Keller, jota avustivat Heinrich Baaken ja Franz Hengsbach.
Tenhumberg sai 7. heinäkuuta 1969 nimityksen Münsterin piispaksi, joksi hänet asetettiin 14. syyskuuta. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja toimi piispana kuolemaansa saakka.
Drusus Caesar
Drusus Julius Caesar (7|7 jaa. – 33) oli roomalainen aristokraatti. Hän oli Germanicuksen ja Agrippina maiorin toiseksi vanhin poika.
Drusus meni naimisiin Marcus Aemilius Lepiduksen tyttären Aemilia Lepidan kanssa. Tiberius adoptoi Drusuksen sen jälkeen kun hänen oma poikansa Drusus kuoli. Drusus juonitteli vanhempaa veljeään Neroa vastaan, mutta lopulta Drususta itse syytettiin juonittelusta Tiberiusta vastaan ja hänet vangittiin vuonna 30. Drusus kuoli nälkään vankeudessa vuonna 33. Drusuksen veljiä olivat Nero Caesar ja Caligula.
Damià Abella
Damià Abella Pérez (s. 15. huhtikuuta 1982 Olot, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Osasunaa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja tai keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Damiàn ensimmäinen seura ammattilaisurallaan oli Figueres, jonne hän siirtyi kaudeksi 2003–2004. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Barcelonan reservijoukkueeseen.
Edustusjoukkueen pahojen loukkaantumishuolien takia Damià nostettiin kokoonpanoon ja hän teki ensiesiintymisensä 30. lokakuuta 2004 ottelussa Athletic Bilbaota vastaan. Hän ei kuitenkaan lopulta onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa edustusjoukkueessa. Tammikuussa 2006 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Racing Santanderiin. Hän pelasi joukkueessa pääosin keskikentän oikealla puolella, josta hänellä oli kokemusta jo Barcelonan reservijoukkueesta, ja teki ensimmäisen maalinsa Primera Divisiónissa 12. helmikuuta 2006 ottelussa Espanyolia vastaan.
Kesällä 2006 Damià siirtyi Betisiin 1 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Vakavan loukkaantumisen takia hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua ensimmäisellä kaudellaan 2006–2007. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 30. syyskuuta 2007 Mallorcaa vastaan. Ensimmäiset ja ainoat maalinsa sevillaisseurassa hän teki kaudella 2008–2009 peräkkäisissä otteluissa Villarrealia ja Mallorcaa vastaan.
Irving Azoff
pienoiskuva|Irving Azoff vuonna 2018. Irving Azoff (s. 12. joulukuuta 1947) on yhdysvaltalainen musiikkialan johtaja ja henkilökohtainen manageri, joka edustaa muun muassa artisteja Christina Aguilera, Journey, Eagles, Joe Walsh, Van Halen, Thirty Seconds to Mars, Steely Dan, Maroon 5, No Doubt, Fleetwood Macin Lindsey Buckingham, Jon Bon Jovi, Bon Jovi ja koomikkoa Chelsea Handler.
Syyskuusta 2013 lähtien hän on ollut Azoff MSG Entertainmentin hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja. Yritys on yhteinen Madison Square Garden Companyn kanssa. Tätä ennen hän on ollut Ticketmaster Entertainmentin hallituksen puheenjohtaja, Live Nation Entertainmentin puheenjohtaja sekä Front Line Managementin toimitusjohtaja. Hän on myös yhtiöiden Clear Channel Communications, Starz Inc,. ja IMG hallituksissa.
Vuonna 2012 Azoff oli Billboardin Power 100 -listan kärjessä, ja lehti nimesi hänet musiikkialan vaikutusvaltaisimmaksi henkilöksi.
Steve Smith (jääkiekkoilija, s. 4.4.1963)
Steve Smith (s. 4. huhtikuuta 1963 Trenton, Ontario) on peliuransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi 18 ottelua NHL:ssä Philadelphia Flyersissa ja Buffalo Sabresissa vuosina 1981–1988.
Ura
Smith pelasi junioriuransa OHL-liigan Peterborough Petesissä ja eteni ensimmäisellä kaudellaan Memorial Cup -turnaukseen saakka. Smith siirtyi toiseen joukkueeseen Sault Ste. Marie Greyhoundsiin, jossa pelasi kolme kautta vuoteen 1983 asti.
Vuonna 1992 Smith siirtyi EK Zell am Seen joukkueeseen Itävallan Eishockey-Nationalligaan. Kaudella 1992–1993 Smith edusti italialaista SG Brunicoa. Tämän jälkeen hän lopetti ammattilaisuransa.
Apinanleipäpuu
Apinanleipäpuu (Adansonia digitata), jota kutsutaan myös nimillä baobab ja baobabpuu, on malvakasvien heimoon kuuluva puulaji. Se kasvaa Australiassa sekä alkuperäisenä Afrikassa.
Apinanleipäpuut ovat 5–25 metriä korkeita, mutta hyvin paksuja; rungon läpimitta voi olla jopa seitsemän metriä. Runko haarautuu oksistossa tiheästi. Ohuimmat oksat voivat olla läpimitaltaan vain millimetrin. Apinanleipäpuu varastoi vettä, ja sen tilavuudesta 70–80 % täytyy olla vettä, jotta se pysyisi pystyssä. Ne voivat myös kuolla, jos kukinta-aikaan on liian kuivaa. Apinanleipäpuussa ei ole kasvurenkaita, joista ikää voitaisiin määrittää, ja siksi ikää mitataankin radiohiiliajoituksella. Vanhimpien yksilöiden iäksi on tällä menetelmällä arvioitu noin 2 500 vuotta.
Apinanleipäpuu kasvaa luonnonvaraisena Afrikassa Etelä-Afrikkaa ja pohjoisrannikkoa lukuun ottamatta, sekä Arabian niemimaan etelärannikolla. Se on levinnyt ihmisen mukana Madagaskarille, Intiaan ja Vietnamiin.
Puun hedelmät ovat syötäviä. Ne sisältävät monia ravintoaineita. Esimerkiksi C-vitamiinia niissä on noin kuusi kertaa niin paljon kuin appelsiinissa. Sadassa grammassa apinanleipäpuun hedelmiä on 300 milligrammaa kalsiumia ja 45 grammaa ravintokuituja. Euroopan unionissa apinanleipäpuu on hyväksytty elintarvikkeeksi uuselintarvikemenettelyn kautta.
Honji suijaku
Honji suijaku tarkoittaa Japanin buddhalaisessa terminologiassa Meiji-kaudelle saakka yleistä teoriaa, jonka mukaan buddhalaiset jumaluudet esiintyvät Japanille omaperäisinä kameina johdattaakseen japanilaiset pelastukseen. Teorian mukaan jotkut kamit (mutteivät kaikki) ovat buddhalaisten jumaluuksien (, kirjaimellisesti ”alkuperäinen maa”) ilmentymiä (, kirjaimellisesti ”jälki”). Nämä kaksi entiteettiä muodostavat jakamattoman kokonaisuuden, ja teoriassa niiden piti olla toistensa suhteen tasa-arvoisia, mikä ei kuitenkaan historiallisesti aina toteutunut. Esimerkiksi Nara-kauden alussa honji-osaa pidettiin tärkeämpänä. Kamakura-kauden loppupuolella ehdotettiin myös, että kamit olisivatkin todellisuudessa honji-osa ja buddhat suijaku-osa.
Teoriaa ei koskaan systematisoitu, mutta se oli siitä huolimatta erittäin yleinen ja vaikutusvaltainen. Sitä pidetään shinbutsu shūgōn eli buddhalaisten jumaluuksien ja japanilaisten kamien synkretismin kulmakivenä.
Teorian alkuperä ja kehitys
thumb|250px|Mandala, johon on kuvattu buddhalaisia jumalia ja niitä vastaavat kamit.
Varhaiset buddhalaiset munkit eivät epäilleet kamien olemassaoloa, mutta he pitivät niitä omia buddhiaan alempiarvoisempina. Hindulaisiin jumaliin oli jo suhtauduttu aiemmin samalla tavalla: niitä oli pidetty valaistumattomina saṃsāran vankeina. Buddhalaisten väitteet paremmuudesta saivat osakseen vastarintaa, ja munkit yrittivät voittaa sen liittämällä tietoisesti kameja omaan uskomusjärjestelmäänsä. Japaninbuddhalaiset halusivat itse antaa jollakin tavalla kameille tasa-arvoisen aseman. Tasa-arvon saavuttamiseksi kehitettiin erilaisia keinoja, joista yksi oli honji suijaku -teoria.
Honji suijaku -termin kehitti alun perin tendai-buddhalaisuus erottamaan absoluuttisen totuuden sen historiallisesta ilmenemistavasta, esimerkiksi ikuisen Buddhan historiallisesta Buddhasta tai absoluuttisen dharman sen todellisista, historiallisista muodoista. ”Honji” viittasi ensimmäiseen, ”suijaku” toiseen. Termi esiintyy ensimmäisen kerran tässä merkityksessä Eizan daishiden -nimisessä tekstissä, jonka uskotaan kirjoitetun vuonna 825. Honji suijaku -teoriaa alettiin myöhemmin soveltaa buddhiin ja kameihin; tässä kontekstissa sitä tiedetään käytetyn ensimmäisen kerran vuonna 901 teoksessa Sandai jutsuroku, jonka kirjoittaja huomauttaa: ”mahasattvat [buddhat ja bodhisattvat] ilmenevät ajoittain kuninkaina ja ajoittain kameina.” On huomattava, että kahtiajakoa sovellettiin jumaluuksiin vain Japanissa, eikä esimerkiksi Kiinassa.