cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iivana VI
Vankeus
Vankeusaikanaan Iivana VI tunnettiin nimellä vanki nro 1. Sekä Elisabet että Pietari III toivat hänet kerran Pietariin nähtäväkseen. Lähes elinikäinen eristysvankeus teki Iivanasta ”puolihullun”, mutta hän tiesi kuitenkin olevansa entinen keisari. Hän vietti suurimman osan ajastaan alkeellisessa, kylmässä, pienessä ja likaisessa sellissään ja oppi lukemaan hänelle annetun uskonnollisen kirjallisuuden avulla. Hänellä oli kaksi vakituista vartijaa, joiden asema oli yhtä huono kuin vankinsa, sillä heillä ei ollut juurikaan yhteyksiä ulkomaailmaan, ja he pyysivät toistuvasti vapautusta tehtävästään.
Tavallinen kansa oli varsin tietämätön Iivanan oloista tai hänen fyysisestä tai psyykkisestä tilastaan. Tarinat vankina olevasta lapsikeisarista levisivät ajan mittaan, ja onneton vanki sai kansalta hellittelynimen Ivanuška.
Kuolema
thumb|pysty=1.1|Vasili Mirovitš Iivana VI:n ruumiin äärellä Pähkinäsaaren linnassa, Ivan Tvorožnikovin historiamaalaus (1884). Pähkinäsaaren linnan vartijoiden joukkoon pestattu upseeri Vasili Mirovitš sai selville vangin nro 1 henkilöllisyyden ja suunnitteli yhdessä kumppaninsa Apollon Usakovin nostavansa linnoituksen kapinaan ja saattavansa Iivana VI:n kansan tuella Pietariin, jossa tämä palautettaisiin valtaan. Usakov kuoli tapaturmaisesti päivää ennen aiottua kapinaa, jota Mirovitš ei kuitenkaan suostunut siirtämään.
Mirovitš onnistui 16. (5.) heinäkuuta 1764 tunkeutumaan apureineen Iivanan selliin, mutta keisarinnan käskyä noudattaneet vartijat olivat jo ehtineet haavoittaa Iivanaa kuolettavasti. Toinen kahdesta vartijasta oli pistänyt häntä rapiirimiekalla lonkkaan ja käteen, nuijinut miekkansa katkettua hänen päätään ja ylävartaloaan puisella penkillä ja survaissut lopulta toisen vartijan rapiirin selän kautta sydämeen. Suudeltuaan ruumista Mirovitš antautui. Hänet teloitettiin myöhemmin mestaamalla. Katariina Suurelle Iivanan kuolema oli sekä helpotus että taakka, sillä yhtäältä hän vapautui kruunuunsa kohdistuvasta uhkasta, mutta toisaalta hänen osuuttaan tapahtumiin arvuuteltiin jälleen, kuten jo hänen miehensä saadessa surmansa vain suunnilleen vuotta aiemmin.
Hauta
Iivana VI haudattiin tiettävästi alkujaan Pähkinäsaaren linnaan. Hautaa etsittiin linnasta tuloksetta Aleksanteri I:n aikana. Huhujen mukaan Iivanan jäännökset olisi jossain vaiheessa siirretty Tihvinän luostariin. Vuonna 2010 tutkijaryhmä ilmoitti löytäneensä kaksi vuotta aiemmin Iivana VI:n haudan Holmogorysta entisen kirkon alttarin läheltä etsiessään hänen isänsä hautaa. Iivanaksi tunnistettiin nuoren henkilön ruumis, jonka vasemmassa olkapäässä oli miekan pistojälki. Ei kuitenkaan tiedetä, milloin ja miksi hauta olisi siirretty Holmogoryyn.
Tom’s Brookin taistelu
Tom’s Brookin taistelu (joissain lähteissä myös Woodstock Racesin taistelu) oli Virginiassa 9. lokakuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa olivat vastakkain Unionin prikaatikenraali Alfred Torbert ja Konfederaation kenraalimajuri Thomas Rosser. Taistelu päättyi Unionin joukkojen voittoon.
Luettelo pikkuplaneetoista: 47001–48000
Lähteet
Zoznam planétok 47001-47250
Tom’s Brookin taistelu
Tapahtumien kulku
Unionin kenraalimajuri Philip Sheridanin joukot voittivat Konfederaation kenraaliluutnantti Jubal Earlyn joukot Fisher’s Hillin taistelussa 22. syyskuuta 1864. Taistelun jälkeen Sheridanin joukot ajoivat Earlyn perääntyviä joukkoja takaa Shenandoahin laaksoa pitkin. Earlyn joukkojen päästyä Stauntoniin 6. lokakuuta Sheridan lopetti takaa-ajon ja aloitti perääntymisen. Perääntymisen yhteydessä Sheridanin joukot polttivat paljon laaksossa olleita latoja ja myllyjä, jotta Konfederaation joukot eivät pystyisi hyödyntämään niitä myöhemmin.
Sheridanin lopettaessa takaa-ajoaan Earlyn joukot saivat vahvistuksia, kun Joseph B. Kershawin johtama divisioona tuli heidän avukseen. Early päätti nyt puolestaan ajaa Sheridanin joukkoja takaa. Takaa-ajon yhteydessä Petersburgista saapunut kenraalimajuri Thomas Rosser otti Fitz Leen johtaman ratsuväkidivisioonan komentoonsa ja pyrki sen avulla häiritsemään Unionin perääntyviä sotilaita.
9. lokakuuta Unionin prikaatikenraali Alfred Torbert lopetti perääntymisen ja hyökkäsi takaa-ajajiaan vastaan Tom's Brookissa. Taistelussa Torbertin joukot löivät Konfederaation joukot, mikä johti Rosserin ja Lunsford L. Lomaxin komentamien divisioonien järjestäytymättömään perääntymiseen. Konfederaation joukot menettivät taistelussa yhteensä 350 miestä, Unionin joukot taas 57.
Seuraukset
Tom’s Brookin taistelun jälkeen Unionilla oli selvästi enemmän ratsuväkijoukkoja Shenandoahin laaksossa kuin Konfederaatiolla. Lopullisesti Unionin joukot saivat Shenandoahin laakson haltuunsa puolitoista viikkoa myöhemmin, kun Sheridan löi Earlyn lopullisesti Cedar Creekin taistelussa.
Pietari II (Venäjä)
Pietarin isä oli Pietari Suuren poika ja kruununperillinen Aleksei Petrovitš. Pietari Suuri tuomitsi Aleksein kuolemaan pikku-Pietarin ollessa vain kolmevuotias. Pietari II nousi valtaistuimelle ollessaan vasta 12-vuotias. Tuolloin hän myös vapautti isoäitinsä, Pietari Suuren ensimmäisen vaimon, Jevdokian vankeudesta Pähkinälinnasta.
Pietari II hallitsi Venäjää vain kolmen vuoden ajan; koskaan häntä ei kuitenkaan kruunattu keisariksi. Hänelle oli järjestetty jo avioliitto ja hänen kihlattunsa oli Katariina Dolgorukova, joka oli hänen oppi-isänsä Vasili Lukitš Dolgorukovin veljentytär, mutta hän sairastui isorokkoon ja kuoli kaavailtuna hääpäivänä vain 14 vuoden ikäisenä. Hänen hautansa on Arkkienkelin katedraalissa Moskovassa.
Gustavo Noboa
Gustavo José Joaquín Noboa Bejarano (21. elokuuta 1937 Guayaquil, Ecuador – 16. helmikuuta 2021 Miami, Florida, Yhdysvallat) oli ecuadorilainen tutkija ja poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä 2000–2003.
Noboa väitteli oikeustieteestä vuonna 1965 ja sai professuurin Guayaquilin katolisesta yliopistosta. Hänellä oli yliopistovirka 30 vuoden ajan, josta kymmenen vuotta sen rehtorina. Hän työskenteli myös Ingenios San Carlos -yrityksessä ja toteutti sen kaikkia työntekijöitä koskevan koulutusohjelman, jossa myös maatalouden aputyövoimaa opetettiin lukemaan.
Noboa oli puolueista riippumattomana ehdokkaana monissa julkisissa viroissa, kuten kuvernöörinä ja liikennelautakunnan puheenjohtajana. 1998 hän asettui Jamil Mahuadin varapresidenttiehdokkaaksi. Vuonna 2000 Mahaud pakotettiin eroamaan, ja jonkun aikaa kestäneen kaaoksen jälkeen kongressi nimitti Noboan presidentiksi. Noboan noustessa presidentiksi Ecuador oli vaikeissa taloudellisissa ongelmissa, minkä takia Noboa joutui muun muassa vahvistamaan Yhdysvaltain dollarin omaksumisen kansallisvaluutaksi. Hän oli keskeisessä roolissa Ecuadorin valtionvelkojen uudelleenneuvottelemisessa.
Tammikuussa 2003 järjestettiin vaalit, joissa Noboa hävisi Lucio Gutiérrezille. Kaksi kuukautta presidenttikautensa päättymisen jälkeen Noboa haki turvapaikkaa Dominikaanisesta tasavallasta. Hänen toimiaan talousasioissa tutkittiin väärinkäytösepäilyjen takia.
Noboa kuoli helmikuussa 2021 Floridan Miamissa Jackson Memorial -sairaalassa, missä häneltä oli aiemmin kuussa leikattu meningeooma.
Presidenttifoorumi
Presidenttifoorumi on Suomen tasavallan presidentin Tarja Halosen kehittämä ja järjestämä keskustelutilaisuus, joissa pohditaan ajankohtaisia aiheita. Presidenttifoorumeissa on ollut mukana useita kymmeniä aiheen asiantuntijoita. Tilaisuudet on kuvannut Yleisradio ja ne on myös noteerattu laajalti mediassa. Ensimmäinen presidenttifoorumi järjestettiin elokuussa 2006. Presidenttifoorumien puheenjohtajana ovat toimineet Tarmo Ropponen ja Hannu Lehtilä.
Tamara Press (teatteri)
Tamara Press on tamperelainen musiikkiteatteriryhmä, jonka ydinryhmän muodostavat Pirkko Uitto, Ritva-Liisa Kangasluoma ja Pirjo-Riitta Toivakka. Teatteri on perustettu vuonna 2000.
Ryhmä on julkaissut esityksistään kaksi levyä Päivät toisiaan seuraa ja Ellan Jussin torpassa. Ryhmä on erilaisten tilaisuuksien ja tapahtumien ohella vieraillut Teatteri Telakalla, Tampereen Teatterikesässä, KOM-ravintolassa, Lainsuojattomat-festivaalilla ja Kajaanin teatteritapaamisessa.
Teatteriryhmää on luonnehdittu omaääniseksi ja mieltä kohottavaksi musiikkiteatteriksi, jonka esityksissä on osaamisen ohella poikkeuksellista intiimiyttä.
Hyperborea
Hyperborea oli kreikkalaisen mytologian mukaan kaukana pohjoisessa sijaitseva maa, jossa aurinko laski ja nousi vain kerran vuodessa. Hippokrateen mukaan Hyperborea sijaitsi Rhipai-vuorten takana. Rhipai-vuoret olivat pohjoisessa Otavan tai Pohjantähden alla. Boreas eli pohjatuuli saapui Rhipai-vuorilta, mutta vuorten takana oli tyyntä. Muinaistarujen Hyperboreaa on tutkinut Valery Uvarov.
Hyperboreassa asuivat hyperborealaiset, jotka olivat saaneet nimensä pohjoistuulen mukaan. Heidät yhdistettiin Apollonin ja Artemiksen palvontaan. Tarujen mukaan hyperborealaiset asuivat "pohjoistuulen tuolla puolen", maailman laidalla, maassa jossa aurinko paistoi alati. Siellä he elivät täydellisen onnellisina, ja Apollon vietti talvet heidän kanssaan. Myös Herakles ja Perseus vierailivat hyperborealaisten luona. Paratiisissaan hyperborealaiset elivät tuhatvuotiaiksi. Herodotoksen mukaan useita hyperborealaisia neitsyitä lähetettiin Deloksen temppeliin mukanaan uhrilahjoja. Neidot kuitenkin kuolivat, kun uhrit oli toimitettu. Sen jälkeen hyperborealaiset käärivät uhrilahjansa olkiin ja pyysivät naapurikansoja toimittamaan ne eteenpäin. Hyperborealaisten ajateltiin olevan Apollonin suosikkeja, jotka elivät rauhallista ja onnellista elämää vapaana taudeista, eripuraisuudesta ja kärsimyksistä. Muun muassa Herodotoksen mukaan hyperborealaiset olivat arvossa pidettyjä ja rauhallisia. Joidenkin mukaan hyperborealaiset olivat iloisia ja oikeamielisiä ja saavuttivat pitkän iän. He asuivat metsissä ja lehdoissa. Hyperboreassa sijaitsi myös Apollonin pyhä lehto.
Onnettomuus
thumb|300px|[[Auto-onnettomuus|Tavallinen autokolari ei ole suuronnettomuus.]] Onnettomuus on ennalta-arvaamaton vahinkotapahtuma, joka voi aiheuttaa muun muassa omaisuusvahinkoja, tuhoa, kuolemantapauksia tai loukkaantumisia taikka muutoin haittaa tai vahinkoa esimerkiksi ihmisille, luonnolle tai infrastruktuurille.
Suuronnettomuus
Suuronnettomuus on onnettomuus, joka on erityisen vakava kuolleiden tai loukkaantuneiden määrällä taikka ympäristöön tai omaisuuteen kohdistuneilla vahingoilla mitattuna. Suuronnettomuuttakin vakavampi tapahtuma on katastrofi; näistä tuhoisimpia voidaan kutsua suurkatastrofeiksi.
Suuronnettomuuden pelastustoimien organisaatio
Suuronnettomuuden sattuaessa saatetaan vaatia useiden viranomaisten yhteistoimintaa sekä tavanomaista suurempia määriä pelastustoimintaan osallistuvia henkilöitä. Toimialueen pelastustoimi perustaa pelastustoiminnan johtokeskuksen, PEL-JOKE:n, ennakkosuunnitelman tai pelastustoiminnan johtajan päätöksen mukaisesti. Sen katsotaan tulleen perustetuksi, kun osallistuvien tehtävät on jaettu, viestiliikenneyhteydet on kokeiltu ja tilannekuva ajanmukaistettu. Pelastustoiminta yleensä on kunnalliseen itsehallintoon liittyvää toimintaa, jossa kunnat ovat siirtäneet toimeenpanon aluepelatuslaitokselle.
Tilanteen seurannassa kootaan tilannetietoja, käsitellään niitä, ylläpidetään tilannekuvaa, jaetaan sitä. Tilanteesta pidetään karttaa ja tilannepäiväkirjaa. Tilannetietoja voidaan saada alemman tason johtoportailta, yhteistyöorganisaatioilta, joukkotiedonvälityksestä, kansainvälisiltä järjestöiltä ja muista lähteistä.
Päätöksiä tehdään säädösten, työjärjestysten ja suunnitelmien mukaisesti.
Viestintää kuuluu tiedonjakaminen omalla organisaatiolle tilanteesta ja sen muutoksista, yhteistyöviranomaisille. Ulkoisesti viestintään kuuluu tiedottaminen ja toimintaohjeiden antaminen väestölle sekä uutistiedottaminen joukkotiedonvälittäjille. Valvonnalla varmistetaan kokonaisuuden toiminta.
Poliisin johtojärjestelmä on kolmiportainen. Poliisin yleisjohtajana toimii päällystöön kuuluva poliisi, joka vastaa poliisin kenttätoiminnan operatiivisesta johtamisesta. Hän tukee poliisiyksikön johtoa ja varmistaa operatiivisen kenttäjohtamisen. Hän vastaa tilannekuvan muodostamisesta, voimavaroista ja toimintavalmiusasioista. Yleisjohtajan esimiehiä ovat poliisipäällikkö, polisipalvelut-linjan apulaispoliisipäällikkö, sekä valvonta- ja hälytystoiminnan sektorijohtaja ja esimieheksi erikseen määrätyt.
Suuronnettomuustapauksessa poliisien tehtävät jakautuvat liikenteenohjaamiseen, eristämiseen, tutkintaan ja etsintään.
TUJE
PEL-JOKE:n tueksi voidaan perustaa tukitoimintojen johtoelin, TUJE. Se tukee pelastustoimintaa ja huolehtii niistä, joilla ei ole fyysisiä vammoja, onnettomuuden uhrien omaisista ja henkisen huollon järjestämisestä. TUJE:n johtovastuu voi olla myös poliisilla.
Merellä tai muussa vesistössä kulkevaa alusta kohdannutta onnettomuutta kutsutaan haaksirikoksi, lakitekstissä myös haveriksi.
Simplicius (paavi)
Pyhä Simplicius (s. n. 420 Tivoli, Italia – k. 10. maaliskuuta 483, Rooma) oli paavina Länsi-Rooman kukistumisen aikaan 3. maaliskuuta 468 - 10. maaliskuuta 483. Hänen elämästään tiedetään lähinnä Liber Pontificaliksen kirjoitusten pohjalta. Simplicius puolusti paavina Khalkedonin kirkolliskokousta kiistassa monofysitismiksi kutsuttua harhaoppia vastaan. Hän rakennutti Roomaan useita kirkkoja ja pienempiä uskonnollisia rakennuksia.
Pyhimykseksi julistetun Simpliciuksen päivää on vietetty 10. maaliskuuta.
Kaffrine
Kaffrine on kaupunkikunta sekä Kaffrinen alueen ja departementin hallinnolinen keskus Senegalissa. Se sijaitsee 250 kilometriä Dakarista kaakkoon. Vuoden 2013 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 39 500 asukasta.
Kaffrine sijaitsee Saloumjoen kuivuneella yläjuoksulla. Sitä ympäröi Kahin maalaiskunta. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa.
Kaupungin kautta kulkevat Dakarista Tambacoundan kautta Malin rajalle johtava valtatie RN1 sekä Dakarin–Nigerin rautatie. Seudun pääelinkeino on maanviljely ja tärkein viljelykasvi maapähkinä. Kaffrinesta tuli hallintoalueen keskus vuonna 2008.
Club Sportif de Hammam-Lif
Club Sportif de Hammam-Lif on tunisialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1944. Sen kotistadion on Stade Bou Kornine, joka sijaitsee Hammam-Lifissä. Joukkue on voittanut Tunisian liigamestaruuden neljä kertaa.
Tunnettuja entisiä pelaajia
1960-luku
1990-luku
2000-luku
San Marinon parlamenttivaalit 2016
San Marinon parlamenttivaalit 2016 toimitettiin ennenaikaisesti San Marinossa 20. marraskuuta ja 4. joulukuuta 2016. Kyseessä oli kolmannet peräkkäiset ennenaikaiset vaalit. Vaaleissa valittiin maan parlamenttiin 60 edustajaa, joista 14 naisia. Ennenaikaisuus johtui siitä, että kansanpuolue jätti hallituksen, ja näin hallituksella ei enää ollut enemmistöä San Marinon suur- ja yleisneuvostossa. Paikkoja vaaleissa sai vain kaksi puoluetta: Adesso.sm sai 35 paikkaa ja San Marino ensin 25 paikkaa.
Hellmuth Reymann
Vuonna 1945 kenraali Burgdorf määräsi Reymannin puolustamaan Dresdeniä, mutta Reymann kieltäytyi. Myöhemmin hänet määrättiin Berliinin puolustajaksi, kunnes Ernst Käther korvasi hänet. Reymann sai myöhemmin vajavaisen divisioonan käskynsä alle Potsdamin lähistölle ja onnistui pakenemaan 20 000 miehen kanssa Walther Wenckin johtaman 12. armeijan luo ennen antautumistaan Yhdysvaltain joukoille.
Eggemoen
thumb|200px|Eggemoen. Eggemoen (Hønefossin lentopaikka) on norjalainen toisen maailmansodan aikainen lentokenttä, jota käytetään edelleen harrastuslentotoimintaan. Kentän lähistöllä sijaitsee Norjan puolustusvoimien ampumarata. Aluetta pyritään jalostamaan ilmailu- ja teknologiapuistoksi.
Paikka on virallisesti luokiteltu Hønefossin lentopaikaksi, ja se sijaitsee Hønefossin ja Jevnakerin välillä. Kentän ICAO-tunnus on ENEG.
Eggemoeniin oli sijoitettuna Saksan miehityksen aikana Junkers Ju 52:sta koostunut kuljetuslentolaivue ja Junkers Ju 88:sta koostunut kaukotiedustelulaivue.
Marita
Marita on monissa maissa esiintyvä naisen etunimi, josta Suomessa on käytössä myös muoto Maritta. Se on alkujaan espanjalainen hellittelymuoto nimestä Maria ja merkitsee ’pikku Mariaa’. Nimeä on toisinaan pidetty myös Margaretan lyhentymänä.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Marita on annettu Suomessa 28 717:lle ja Maritta 11 407 henkilölle.
Maritta-nimeä taivutetaan Kielitoimiston ohjeen mukaan seuraavasti: Maritta, Maritan, Marittaa, Maritalla, Marittaan.
Lähteet
Marita Marita
San Marinon parlamenttivaalit 2012
San Marinon parlamenttivaalit 2012 toimitettiin 11. marraskuuta 2012 San Marinossa. Vaaleissa valittiin 60 edustajaa San Marinon suur- ja yleisneuvostoon. Valituista kymmenen oli naisia. Vaalien äänestysprosentti oli noin 64.
Tulokset
Puolueet saivat paikkoja seuraavasti:
Neliösenttimetri
Neliösenttimetri (lyhenne cm²) on SI-järjestelmän pinta-alan johdannaisyksikkö. Yksi neliösenttimetri on 1 senttimetri x 1 senttimetri. Yhden euron kolikon pinta-ala on noin 4,15 neliösenttimetriä.
Neliösenttimetri on esimerkiksi:
Romanian koripallomaajoukkue
Romanian koripallomaajoukkue edustaa Romaniaa koripallon maajoukkuekilpailuissa.
Romania on päässyt historian aikana kerran olympialaisiin. Helsingin olympialaisissa vuonna 1952 maa sijoittui sijoille 17–23.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Romania on ollut yhteensä 17 kertaa, mutta ei ole saavuttanut yhtään mitalia. Paras sijoitus on vuosien 1957 ja 1967 kisoissa saavutettu viides sija. Viimeisimmän esiintymisensä arvokisoissa maa teki vuoden 1987 EM-kisoissa.
Carmaux
Carmaux on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Occitanien alueella.
Ystävyyden kunniamerkki
Kunniamerkin myöntämisperuste
Ystävyyden kunniamerkki voidaan myöntää Venäjällä myös ulkomaalaisille henkilöille, jotka ovat esimerkiksi tehneet jotain erityistä rauhan, ystävyyden ja kansojen välisen yhteisymmärryksen lujittamiseksi. Perusteluissa mainitaan, että kunniamerkin voi saada myös kansojen välisen kulttuuriyhteistyön lujittamisesta sekä Venäjän historian ja kulttuuriperinnön vaalimisesta. Merkki on korkein mahdollinen ulkomaalaiselle myönnettävä kunniamerkki.
Kunniamerkin kuvaus
Kunniamerkin pohjana oli viisisakarainen tähti, jonka sisällä on maailmankartan kuva. Kunniamerkin koko on 44 mm.
Kunniamerkin suomalaiset saajat
1994: 2000: 2001: 2004: 2005: 2007: 2008: 2009: 2010: 2012: 2013: 2014:   2016: 2017: 2022:
Asetukset
Kunniamerkki on perustettu presidentin asetuksella 442, joka annettiin 2. maaliskuuta 1994. Kunniamerkkiä koskevia lisäasetuksia on annettu myöhemmin presidentin asetuksella 19 tammikuun 6. 1999, asetuksella 1099 syyskuun 7. 2010, asetuksella 1631 joulukuun 16. 2011 ja asetuksella 308 maaliskuun 16. 2012.
Polygoni (tietokonegrafiikka)
Polygoni eli monikulmio on kolmiulotteisessa grafiikassa renderöintiin käytettävä monikulmion kaltainen primitiivi. Polygoni määritellään verteksien (kulmapisteiden, kärkien) joukolla. Verteksien välinen jana (särmä) on polygonin reuna ja polygonin määrittelemä taso (tahko) on sen sivu. Polygonimalli on polygonien joukosta koostuva kappale.
Polygoneilla voi olla useita kulmia, mutta renderöintiin nämä voidaan yksinkertaistaa kolmikulmaisiksi: kolmikulmaisen kappaleen kaikki pisteet ovat aina samassa tasossa, jolloin sen koko pinnan alueella on sama normaalivektori. Polygoneilla ei ole syvyyttä (paksuutta), vaan ne ovat kaksiulotteisia tasoja kolmiulotteisessa avaruudessa: kolmiulotteiset kappaleet muodostetaan polygonimalleilla (polygoniverkoilla). Polygonit voivat olla kaksipuoleisia tai vain yksipuoleisia suorituskykysyistä: menetelmällä on helppo poistaa esimerkiksi kuution piiloon jäävä sivu renderöinnistä.
Polygonilla on rajoituksia, joita matemaattisessa määrittelyssä ei ole: renderöinti ei salli polygoneja, joissa ääriviivat leikkaavat toisiaan, jotka ovat koveria tai joissa on reikiä. Tesselaatioalgoritmi voi pilkkoa monimutkaisemmat kappaleet renderöinnissä sallittaviin yksinkertaisiin polygoneihin.
Tyypillisesti polygonit piirretään täytettyinä (sivun sisään jäävälle alueelle piirretään), mutta niin kutsutussa rautalankamallissa vain polygonien ääriviivat (reunat) piirretään.
Roúpelin sola
41.31194°N, 23.34°W Roúpelin sola on sola Kreikassa. Se sijaitsee Sintikín kunnassa Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella lähellä Bulgarian vastaista rajaa. Solaa pitkin kulkee Strymónas- eli Struma-joki.
Polygoni (tietokonegrafiikka)
Polygonin muodostavat verteksit voivat olla käytössä myös rinnakkaisille polygoneille, esimerkiksi kuution kaksi sivua voivat jakaa kaksi verteksiä. Monimutkaisemmissa kappaleissa samoja verteksejä voivat jakaa useammat polygonit. Tästä syystä polygoneja ei yleensä määritellä jokaista erikseen, vaan määritellään verteksit ja mitkä verteksit muodostavat polygonit. Näin tarvittavia funktiokutsuja ja saman tiedon toistamista vähennetään, joka tehostaa käsittelyä sekä vähentää mahdollisia ongelmakohtia.
Roúpelin sola
Solan pituus on noin kymmenen kilometriä. Se muodostuu, kun Strymónaksen reitti puristuu Bulgariasta Kreikan puolelle tullessaan solaksi lännenpuoleisen Kerkíni- eli Belasitsa-vuoren ja idänpuoleisen Ágkistro-vuoren väliin. Solan kautta kulkee tärkein valtatie Bulgarian ja Kreikan välillä. Sola on aina ollut strategisesti merkittävä, ja se muistetaan erityisesti toisen maailmansodan aikaisista tapahtumista vuonna 1941. Tuolloin sen kautta kulki Kreikan rakentama puolustuslinja, Metaxás-linja. Solassa sijaitsi linjaan kuulunut Roúpelin linnake, josta taisteltiin saksalaisia vastaan 6.–10. huhtikuuta 1941.
San Marinon parlamenttivaalit 2008
San Marinon parlamenttivaalit 2008 toimitettiin 9. marraskuuta 2008 San Marinossa. Vaaleissa valittiin 60 edustajaa San Marinon suur- ja yleisneuvostoon. Valittujen joukossa oli yhdeksän naista. Äänestysprosentti oli n. 68,5. San Marinon puolesta -blokki sai 35 edustajaa, Reformeja ja Vapautta -blokki puolestaan 25
Tulokset
Paikkajako vaalien 2008 jälkeen:
Tihomir Ognjanov
Tihomir Ognjanov (2. maaliskuuta 1927 Subotica, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 2. heinäkuuta 2006 Subotica, Serbia) oli Jugoslaviaa edustanut jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti.
Ognjanov saavutti Jugoslavian jalkapallomaajoukkueessa olympiahopeaa Helsingissä 1952.
Lentopallon miesten 1-sarja
Lentopallon miesten 1-sarja on toiseksi korkein sarjataso Suomessa lentopallon puolella. Sarja pelataan nykyisin yhdessä lohkossa.
Ykkössarjassa nähdään joka vuosi tulevia SM-liigan pelaajia. Kuortaneen valtakunnallisen valmennuskeskuksen poikien nuortenmaajoukkue pelaa myös 1-sarjassa hakien kovia pelejä kansainvälisiä arvokisoja varten.
Historia
Lentopallon ykkössarja perustettiin 1975. Lentopallon 1-sarja palasi kaudella 2001-2002 jatkamaan entisen Super­sarjan otteluita toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomessa. Kaudeksi 2005 1-sarjan joukkueiden määrää nostettiin 24. joukkueeseen, jotka jaettiin edelleen pohjois- ja etelälohkoon sijaintinsa perusteella. Kaudella 2008 sarjassa pelasi kuitenkin vain 23. joukkuetta kun pohjoislohkossa Kalajoen Lentopallo luopui paikastaan ja sitä ei saatu täytettyä tarpeeksi nopeasti. Kaudella 2008 sarjan sääntöjä uudistettiin kun lentopalloliiton niin sanottu "pateri-päätös" nosti suurta kohua. Tuolloin Keski-Savon Pateri pelasi peräti kahdeksalla ulkomaalaispelaajalla 1-sarjassa. Ulkomaalaisrajoituksia sarjaan ei ollut vielä tuolloin, mutta kaudeksi 2009 astuu voimaan enintään kahden ulkomaalaispelaajan käyttö. thumb|300px|1-sarjan ottelu käynnissä (2007)
Kaudella 2012-13 1-sarjassa otettiin käyttöön jo pari vuotta aiemmin Mestaruusliigassa ollut pistelaskutapa, jossa 3-2-voitosta joukkue saa kaksi pistettä ja samaisesta tappiosta yhden pisteen. 3-0- ja 3-1-voitoista joukkue ansaitsee kolme pistettä.
Sarjajärjestelmäkuvaus
Miesten 1-sarjan joukkueet jaettiin aikaisemmin kahteen eri lohkoon sijaintinsa perusteella, pohjoinen lohko ja eteläinen lohko. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen parhaat pelasivat tämän jälkeen jatkosarjan liigakarsintoihin pääsemisestä toisen lohkon parhaita joukkueita vastaan.
Kaudella 2016-2017 Miesten 1-sarja pelattiin yhdessä lohkossa, jonka parhaat jatkoivat pudotuspeleihin.
Rauman vanha rautatieasema
Rauman vanha rautatieasema sijaitsee Rauman keskustan tuntumassa Karjalankadun varrella. Matkustajaliikenne asemalle lakkautettiin toukokuussa 1988. Nykyisin asemarakennuksessa on liikehuoneistoja. Rauman ratapihan tavaraliikenne hoidetaan läheiseltä tavara-asemalta.
Aseman edustalla olevalla aukiolla on vuonna 1962 Rauman radan 65-vuotisjuhlassa paljastettu radanrakentajien muistomerkki. Sen on suunnitellut kuvanveistäjä Uno Aro.
Museovirasto on vuonna 2009 määritellyt rautatieaseman ympäristöineen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Kajaani
Kajaani on Suomen kaupunki ja Kainuun maakuntakeskus, joka sijaitsee Oulujärven itäpuolella Kajaaninjoen varrella.
Kajaanin naapurikunnat ovat Paltamo, Pyhäntä, Siikalatva, Sonkajärvi, Sotkamo, Vaala ja Vieremä, joista Paltamo ja Sotkamo kuuluvat Kainuuseen, Pyhäntä, Siikalatva ja Vaala Pohjois-Pohjanmaahan, Sonkajärvi ja Vieremä Pohjois-Savoon.
Elias Lönnrot toimi piirilääkärinä Kajaanissa 1833–1853 kerätessään runoja Kalevalaan Vienan Karjalasta. Kajaanin suuriin merkkihenkilöihin kuuluu myös runoilija Eino Leino, ja presidentti Urho Kekkonen kävi koulunsa Kajaanin lyseossa.
Historia
pienoiskuva|vasen|250px|[[Kajaanin linnan raunioita.]] Kajaanin seudun asutuksen juuret ovat vuosituhansien takaisessa menneisyydessä.
Kajaanin kaupungin perusti kreivi Pietari Brahe 6. maaliskuuta 1651 vapaaherrakuntansa keskukseksi. Erillinen Kajaanin maalaiskunta oli olemassa vuosina 1655–1786 ja 1897–1977. Sen keskus oli kaupungin ja joen pohjoispuolella. Kajaanin väkiluku oli 1650-luvulla vain 400 asukasta, ja taloja kaupungissa oli joitain kymmeniä. Vuonna 1815 väkiluku oli 313 ja vielä vuonna 1900 se oli vain 1 264 henkeä.
1900-luku oli Kajaanille tärkeää aikaa kasvun kannalta. Toisen maailmansodan aikana Kajaani joutui kokemaan kovia, sillä huomattava osa sen asuinrakennuksista tuhoutui useissa pommituksissa. Myös monet ydinkeskustan liiketalot tuhoutuivat. Rakentaminen ja väestönkasvu oli erityisen voimakasta varsinkin jatkosodan jälkeisenä aikana. Kaupunki on 1990-luvun puolivälistä alkaen kärsinyt muuttotappiosta, kun erityisesti nuoret ikäluokat ovat muuttaneet muun muassa Ouluun.
Luonto
pienoiskuva|250px|[[Oulujärvi|Oulujärven Paltaselkä kuvattuna Kajaanin Paltaniemeltä pohjoiseen päin.]] pienoiskuva|250px|Auringonottajia Paltaniemen rannalla heinäkuussa 2014. pienoiskuva|250px|[[Ämmäkosken voimalaitos Kajaaninjoen varrella.]]
Kajaanin luonnonmaisemat ovat vaihtelevat, sillä kaupunki sijaitsee Kainuun vaara-alueen ja Suomenselän vaihettumisvyöhykkeellä. Maisemien rungon muodostavat kivilajikoostumukseltaan kirjava kallioperä ja mannerjäätikön aikaiset muodostumat.
Kallioperä
Kallioperältään Kajaanin alue jakaantuu kahteen selväpiirteiseen osaan. Länsiosassa Kajaaninjoen eteläpuolella on laaja yhtenäinen graniittialue. Itä- ja pohjoisosa taas ovat liuskekivien muodostamaa aluetta. Kaupungin keskustan kohdilta ulottuu muutaman kilometrin mittainen graniittikiila myös joen pohjoispuolelle. Sitä kiertää liuskevyöhyke, jossa on erilaisia gneissejä ja migmatiittia. Gneissivyöhyke jatkuu joen eteläpuolelle, jossa tavataan laajoja alueita myös kvartsiittia, kiilleliusketta ja fylliittiä. Kvartsiittia esiintyy erityisesti korkeimpien kohoumien kuten Lehtovaaran kallioperässä. Lehtovaaran alueella tavataan hieman myös dolomiittikallioperää. Kunnan länsiosassa on peridotiitti-, gabro- ja amfiboliittiesiintymiä.
Maaperä
Tärkein kivennäismaalaji Kajaaninkin alueella on luonnollisesti moreeni. Moreenipeitteen paksuus vaihtelee ja se on kohoumien kohdalla ohuempi kuin alavammilla alueilla. Kuitenkin esimerkiksi Kajaanin kaakkoisosissa moreeni esiintyy paikoin drumliinimaisina muodostumina. Myös kumpumoreeneja tavataan Kajaanin eteläosassa. Kohoumien väliset notkelmat, samoin kuin laajemmat tasaiset alueet etenkin kaupungin länsi- ja eteläosissa ovat turvekerrostumien peitossa. Turvemaita on Kajaanin alueen eteläpuolella huomattavasti enemmän kuin pohjoisosassa. Glasifluviaalinen aines esiintyy harvoissa kohdin selväpiirteisinä harjumuodostumina. Yleisimmin sitä esiintyy laajoina tasanteina tai kuoppakenttinä. Kajaanin laajimmat lajittuneiden maalajien esiintymät liittyvät harjujaksoon. Hiekkaesiintymiä on myös muun muassa Koutalahdessa ja Vuoreslahden perällä. Savimaalajeja on pieninä esiintyminä esimerkiksi Paltaniemessä, Koutaniemessä ja Kajaaninjoen rannalla.
Kajaanin läpi kulkee huomattava harjujakso. Se alkaa Pohjois-Karjalan puolelta, kulkee Sotkamon kirkonkylän ja Vuokatin kautta Kajaaniin ja suuntautuu sieltä edelleen Manamansalon ja Rokuan kautta luodetta kohti. Kajaanin alueella harjujakson kuuluvat Matinmäen – Mustikkamäen alue, Paltaniemi, Koutaniemi ja Ärjänsaari. Pekonkankaan – Salmijärven harjujakso kuuluu valtakunnalliseen harjujensuojeluohjelmaan. Suhteellisilta korkeussuhteiltaan pääosa Kajaanin alueesta on loivasti kumpuilevaa, lähinnä kankaremaata. Korkeusvaihtelut kasvavat itään ja pohjoiseen päin ja osassa aluetta avataan vuorimaatakin. Absoluuttinen korkeus kohoaa Oulujärven rannasta kohti itään ja kaakkoa. Kaupungin kaakkoisosassa Karsikkovaaran-Lahnasjärven seudulla keskikorkeus on yli 220 m, koillisosassa keskikorkeus on lähes 200 m. Yksi Kajaanin korkeimmista vaaroista on Sotkamon vastaisella rajalla kohoava Leihunvaara (263 m). Myös tunnettu Lehtovaara kohoaa yli 270 metrin. Kajaanin korkein vaara on Sotkamon vastaisella rajalla, jossa Vaaranmäen Kajaanin puoleinen korkein kohta on noin 293 metrin korkeudessa merenpinnasta. Kunnan länsiosassa maasto viettää loivasti etelästä pohjoiseen. Täällä myös on paljon ylävää kumpumaata, mutta alueen korkein kohouma Saaresmäki on vain 229 m.
Kajaaninjoen eteläpuolella, suunnilleen linjan Sarvivaara-Hoikankankaan eteläpuolisella alueella, maasto on poikkeuksellisen kivistä ja huuhtoutunutta. Muinaisen Sotkamon jääjärven purkausuomasto sijaitsi todennäköisesti juuri näillä kohdin. Uomia esiintyy koko Kattilamäen ja Sarvivaaran välisellä alueella ja viimeinen niistä on Sarvivaaran länsipuolella. Sotkamon jääjärven purkautuminen on alkanut noin 200 m nykyiseltä tasolta ja putouskorkeutta silloiselle Itämeren tasolle oli 25 m, joten alueella on täytynyt olla mahtavia koskia. Tämä selittää alueen nykyisen maaston kivisyyden ja huuhtoutuneisuuden.
Vesistöt
Kajaanin alueen vedet kuuluvat pääasiassa Oulujärven vesistöön. Vain hyvin pieni osa vesistä kuuluu Vuoksen vesistöalueeseen. Oulujärven rantaa kuuluu pitkän matkaa Kajaaniin, pohjoisesta Jormuanlahden seudulta etelään aina Kouraniemen eteläpuolelle. Välillä sijaitsee muun muassa ennen jyrkistä vyöryvistä rannoistaan tunnettu Paltaniemi. Idässä Kajaanin alueeseen kuuluvat Sotkamon reitin länsipäässä Nuasjärvessä olevat Kuluntalahti ja pääosa Rehjanselkää. Kaupungin keskustan läpi virtaa Kajaaninjoki juoksuttaa Sotkamon reittiä pitkin tulevat vedet Oulujärveen. Sotkamoon saakka ulottuvan Nuasjärven vedenpinnan korkeus on 137 m ja Oulujärven vedenpinta 122 m joten putousta on lyhyellä matkalla lähes 15 m. Kaupungin kohdalla on kaksi vesivoimalaa, Koivukosken ja Ämmänkosken voimalat. Lännessä huomattavimmat joet ovat Vuolijoki ja Vuottojoki. Kaupungin alueella on myös lukuisia pikkujärviä ja -jokia. Suurin osa kaupungin alueen vesistöistä kuuluu Kajaaninjoen valuma-alueeseen, mutta on myös pienempiä jokia tai puroja, jotka purkavat valuma-alueensa suoraan Oulujärveen. Maininnan ansaitsee Kajaanin alueen lounaisosassa sijaitseva Mainuanjoki.
Oulujärven rannalla sijaitsevat Kajaanin harjut ovat tunnettuja korkeista ja jyrkistä törmistään. Tyrsky on kuluttanut harjun rinteisiin jyrkkiä vyörytörmiä Paltaniemessä, Koutaniemessä ja Ärjänsaaressa. Oulunjärven kallistuessa hiljalleen maankohoamisen myötä kohti kaakkoa järvenpinta on noussut ja kuluttanut rantoja. Paltaniemen vanha hautausmaakin on osittain vyörynyt aaltoihin. Oulujärven säännöstely 1950-luvulta lähtien on kuitenkin melkein keskeyttänyt eroosion ja törmät ovat alkaneet metsittyä.
Metsät ja suot
Kasvitieteellisesti Kajaani sijoittuu vaihettumisvyöhykkeeseen jossa tavataan sekä pohjoista että eteläistä vaikutusta. Kasvillisuuden alueellinen vaihtelu seuraa paljolti pinnanmuotojen sekä maa- ja kalloperän vaihteluita. Tärkeimmät kasvillisuudet muodot ovat luonnollisesti metsät ja suot. Kajaani kuuluu alueeseen, jossa maa-alasta on suota yli kolmannes. Eteläosan vedenjakajaseuduilla ja länsiosan alavilla mailla suota on jopa yli 60 % maapinta-alasta. Merkittävä osa suoalasta on kuitenkin samalla luettava metsämaahan.
Kajaanin alue kuuluu Pohjanmaa-Kainuun metsäkasvillisuusvyöhykkeeseen. Suhteellisesti suurin osa metsäalasta on tuoreita kangasmetsiä, mutta myös kuivahkoja kankaita on runsaasti. Myös lehtomaisia kankaita, jopa lehtometsiä tavataan kaupungin alueella. Kuivimmilla lajittuneiden maalajien alueilla esiintyy myös variksenmarja-kanerva-tyypin kuivia kankaita. Kajaanin metsämaista on puolet mäntyvaltaisia. Näitä on paitsi kuivien kankaiden metsät myös varsin kaupungin eteläosassa yleisesti esiintyvät rämeet. Kuusimetsiä on runsaasti ja lehtipuuvaltaisia metsiä noin viisi prosenttia metsäalasta loppujen ollessa puuttomia.
Kajaani kuuluu Pohjanmaan aapasuoalueeseen. Tutkittujen soiden turvekerrosten keskipaksuudet ovat vaihdelleet 0,5–2,3 metrin välillä. Valtaosa soista on ojitettu. Lännessä entisen Vuolijoen pitäjän alue on runsassoinen. Alueen suurimpia soita ovat Humpinsuo, Kaakkurisuo, Lämpsänneva ja Väyryneva.
Ilmasto
Vuoden keskilämpötila on Kajaanissa n. +1,1…+2,0 °C. Lämpimimmän kuukauden, heinäkuun, keskilämpötila on n. +15 °C ja kylmimmän kuukauden, helmikuun −16…−18 °C. Termisen kasvukauden pituus on Kajaanissa n. 145 vuorokautta. Pysyvän lumipeitteen Kajaani saa keskimäärin 15. marraskuuta ja lumipeite häviää aukeilta mailta 30. huhtikuuta ja 10. toukokuuta välisenä aikana. Lumipeitteen syvyys maaliskuussa on keskimäärin 75 cm.
Väestö
Kajaanissa asui 31.12.2021 yhteensä 36 493 henkeä. Näistä suomenkielisiä oli 34 841 eli 95,5% väestöstä. Ruotsinkielisiä oli 39 eli 0,1%. Saamea puhui kaksi henkeä. Vieraskielisiä oli kunnassa 1 611 eli 4,4%. Näihin kieliin kuuluivat ainakin venäjä (622 puhujaa), arabia (186 puhujaa), kurdi (68 puhujaa), somali (67 puhujaa), englanti (53 puhujaa), thai (48 puhujaa), viro (40 puhujaa), farsi (34 puhujaa), tigrinja (33 puhujaa), espanja (28 puhujaa), kiina (26 puhujaa), puola (25 puhujaa), ukraina (22 puhujaa), swahili (21 puhujaa), portugali (19 puhujaa), vietnam (19 puhujaa), amhara (18 puhujaa), ruanda (18 puhujaa), turkki (18 puhujaa), tagalog (17 puhujaa), turkmeeni (17 puhujaa), saksa (14 puhujaa) ja albania (10 puhujaa).
Väestöstä 71% kuului vuonna 2021 Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon ja 2,9% muihin uskonnollisiin yhdyskuntiin. 26,1% ei kuulunut mihinkään uskonnolliseen yhdyskuntaan.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Kajaanissa oli 37 239 asukasta, joista 32 518 asui taajamissa, 4 393 haja-asutusalueilla ja 328:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kajaanin taajama-aste on 88,1 %. Kajaanin taajamaväestö jakautuu kuuden eri taajaman kesken :
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.
Talous
Škoda Transtech Oy on suomalainen kiskokaluston valmistaja, jonka tehdas on Kajaanin Otanmäessä.
Yritykset ja liike-elämä
pienoiskuva|250px|Kauppakatu Kajaanin ydinkeskustassa.
Oppilaitokset
Kajaanissa on 14 peruskoulua: Jormuan koulu, Kajaanin lyseo, Keskuskoulu, Kuluntalahden koulu, Kätönlahden koulu, Lehtikankaan koulu, Lohtajan koulu, Nakertajan koulu, Otanmäen koulu, Palokankanaan koulu, Seminaarin koulu, Soidinsuon koulu, Teppanan koulu ja Vuolijoen koulu. Kajaanin lukio ja Kainuun ammattiopisto muodostavat Kajaanin kaupungin koulutusliikelaitoksen. Yhteistyössä Oulun yliopiston kanssa toimivat Kajaanin yliopistokeskus ja Kajaanin ammattikorkeakoulu.
Kulttuuri
pienoiskuva|250px|[[Kajaanin kirkko|Kajaanin evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkko.]] pienoiskuva|250px|Kajaanin ortodoksisen seurakunnan kirkko Kajaanissa ilmestyy kuusipäiväinen viikkolehti Kainuun Sanomat (1918) ja paikallislehti Koti-Kajaani. Näitten lisäksi lukuisat yhteisöt ja yhdistykset toimittavat omia tiedotuslehtiään, säännöllisimmin ilmestyy Kajaanin luterilaisen seurakunnan Seurakuntalehti (1958).
Nähtävyydet
pienoiskuva|250px|[[Paltaniemen kuvakirkko.]] pienoiskuva|250px|Eino Leinon talo Paltaniemessä. pienoiskuva|250px|[[Vuolijoen kirkko on Kainuun ainoa kivikirkko.]]
Kuvataide
Kajaanissa on toiminut vuodesta 1993 lähtien Kajaanin taidemuseo, joka sijaitsee entisen poliisitalon tiloissa. Taidemuseon omistuksessa on kotimaiseen moderniin taiteeseen erikoistunut taidekokoelma, jota on kerätty 1980-luvulta alkaen.
Teatteri
Teatteritoimintaa Kajaanissa harrastettiin koko 1900-luvun ajan, ja vuodesta 1969 kaupungissa on toiminut Kajaanin kaupunginteatteri. Se on nykyisin myös Oulun läänin alueteatteri, ja se valittiin vuonna 2003 vuoden teatteriksi Kristian Smedsin ollessa sen johtajana.
Osana Kajaanin kaupunkiseudun aluekeskusohjelmaa käynnistettiin syksyllä 2003 Generaattori -hanke. Hankkeen tavoitteena oli luoda seudun taiteilijoille toimintaedellytyksiä ja kouluttaa sekä nuoria että ammattimaisia taiteen tekijöitä. Näkyvin osa Generaattoria oli vilkas toiminta omalla näyttämöllä sekä useat eri tapahtumat. Kulttuuriprojektia on jatkanut alkuvuodesta 2007 toimintansa aloittanut kulttuuriosuuskunta G-voima. G-voima on Generaattorin, Routa ry:n, Kajaanin harrastajateatterin sekä paikallisten esittävän ja visuaalisen taiteen ammattilaisten muodostama osuuskunta.
Musiikki
1950-luvun lopulla Kajaanissa aloitti toimintansa orkesteri, joka laajeni, kun Kuopion varuskuntasoittokunta siirtyi Kajaaniin 1963. Vuoteen 1968 mennessä hahmottui paikallisten tanssimuusikkojen kanssa yhteistyönä big band. Vuonna 1974 aloitettiin aluemusiikkitoiminta ja tuolloin Kajaani Big Band muuttui ensimmäisenä Suomessa kunnalliseksi päätoimiseksi kevyenmusiikin ammattiorkesteriksi. Se työllisti aluksi neljä päätoimista ammattimuusikkoa. Laajimmillaan toiminnassa oli kapellimestari, 3 äänenjohtajaa ja 14 muusikkoa. Puuhamiehinä olivat muun muassa Ilpo Saastamoinen, Sakari Kukko ja Arto Piispanen. Kajaani Quartetin solisteina vierailivat muun muassa Richie Cole, Bob Stewart, M. A. Numminen, J. Karjalainen, Pepe Ahlqvist, Ailu Gaup, Raoul Björkenheim ja Carola. Toimintaa jatkoi Kainuun Sotilassoittokunta vuodesta 1990 vuoteen 2013, jolloin se lakkautettiin puolustusvoimien rakenneuudistusten yhteydessä.
Tapahtumat
Kajaanin merkittävimpiä kulttuuritapahtumia ovat vuosittain järjestettävät Kajaanin Runoviikko ja Kajaani tanssii.
Kajaanissa on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Kajaanissa kuusi kertaa, vuosina 1913, 1923, 1930, 1938, 1960 sekä 1978. Herättäjäjuhlat on järjestetty Kajaanissa kaksi kertaa: 1932 ja 1998.
Jokavuotinen Kainuun kennelpiirin järjestämä Kajaanin kansainvälinen Tamminäyttely on merkittävä tapahtuma. Kainuun Rastiviikko juostaan noin joka viides vuosi Kajaanissa, vetovastuu vaihtuu kainuulaisten urheiluseurojen välillä vuosittain. Kajaanissa järjestetään myös joka kesä Markkinakatu, jolloin Kauppakadun valtaa 150 myyntikojua.
Kajaanin Hevosharrastekeskus ja Kajaanin Ratsastusseura järjestävät yhteistyössä vuosittain Lady Meeting -kouluratsastustapahtuman, jossa yli 18-vuotiaat naiset ratsastavat kouluratsastusohjelmia kuten tavallisissa kouluratsastuskilpailuissa, ainoana erona jokaisen ratsastajan ladymainen asu. Lady Meetingin lisäksi KRS ja KHK järjestävät Kainuun Pojjaat -esteratsastuskilpailu, joka on avoin kaikille mies- ja poikaratsastajille.
Syksyllä 2010 Kajaanin Ratsastusseura järjesti tempauksen Ponikuninkuusravien yhteydessä. Kajaanin raviradalle kerättiin 845 keppihevosratsastajaa, jotka kirmailivat raviradalla 5 minuuttia. Tapahtumalla yritettiin saada eri-ikäisiä ihmisiä liikkumaan uudella tavalla, sekä samalla saatiin maailmanennätys, joka pääsi myös Guinnessin ennätyskirjaan.
Kesän suurin yleisötapahtuma Kajaanissa ovat Seppälän Maalaismarkkinat elokuun lopussa, jotka kokoavat koulutilalle yli 13 000 ihmistä. Kaksipäiväisessä tapahtumassa on mahdollista ostaa paikallisten tuottajien ja käsityöläisten tuotteita, tutustua kymmeniin erilaisiin maatilan eläimiin ja harvinaisempiin lemmikkeihin sekä näytöksiin. Tapahtuma on Kainuun ammattiopiston opettajien ja opiskelijoiden järjestämä.
Ruokakulttuuri
Kajaanin pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla muikkukeitto.
Uskonto
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kajaanissa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat :
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Kajaanin kunnan nykyisellä alueella.
Herätysliikkeet ja muut kirkkokunnat
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii herännäisyys sekä vanhoillislestadiolaisuus, jolla on paikkakunnalla kaksi rauhanyhdistystä: Kajaanin rauhanyhdistys sekä Vuolijoen rauhanyhdistys. Myös evankelisuutta esiintyy paikkakunnalla. Viidesläisyyttä edustavat Kansanlähetys, jolla toimii paikkakunnalla alueosasto Kainuun Ev.lut. Kansanlähetys ry, joka omistaa muun muassa paikkakunnalla kristillisen päiväkodin Pikku Karitsan, sekä Suomen Evankelisluterilainen Opiskelija- ja Koululaislähetys, joka järjestää Kajaanissa opiskelija-iltoja Kansanlähetyksen tiloissa. Kajaanissa toimii Suomen evankelisluterilaiseen lähetyshiippakuntaan kuuluva Filippuksen luterilainen seurakunta.
Muita kirkkokuntia edustavat Suomen ortodoksiseen kirkkoon kuuluva Kajaanin ortodoksinen seurakunta, jonka toimialueena on koko Kainuu ja jonka jäsenmäärä oli vuoden 2011 alussa 1 830 henkeä, helluntaiherätykseen lukeutuva Kajaanin helluntaiseurakunta , Suomen vapaakirkkoon kuuluva Kajaanin Vapaaseurakunta , Suomen Baptistikirkon seurakunta , Suomen Adventtikirkon Kajaanin Adventtiseurakunta sekä Kajaanin Cityseurakunta.
Muita uskontoja edustaa islamilainen Kainuun islamilainen yhdyskunta Suomessa, jolla oli vuonna 2009 98 jäsentä ja jonka moskeija sijaitsee Kajaanissa. Myös mormoneilla on oma seurakunta kaupungissa. Lisäksi kaupungissa on Jehovan Todistajien seurakunta.
Kaupunginvaltuusto
pienoiskuva|250px|Kajaanin kaupungintalo pienoiskuva|250px|Kansan Pirtti on talkoilla pystytetty työväentalo. pienoiskuva|250px|Sissilinna, entinen suojeluskuntatalo on nykyään kaupunginteatterin pieni näyttämö.
Kaupunginjohtajat
Kajaanin nykyinen kaupunginjohtaja on Jari Tolonen. Kaupunginvaltuuston puheenjohtajana toimii Eila Aavakare ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana Teuvo Hatva.
Urheilu ja liikunta
Kajaanissa on monipuolinen urheilutarjonta. Vimpelinlaakson ulkoilu- ja urheilukeskuksessa on monitoimikenttä muun muassa yleisurheilulle ja jalkapallolle, Kajaanin jäähalli ja tennishalli. Kajaanin liikuntapuistossa on hiekkatekonurmi pesäpalloilijoille ja uusi ajanmukainen jalkapallokenttä keinonurmella varustettuna. Kajaanin uusi vesiliikuntakeskus, Kaukavesi otettiin käyttöön 29.11.2013. Vesiliikuntakeskus sijaitsee Hotelli Kajanuksen ja Kaukametsän kulttuuri- ja kongressikeskuksen välittömässä läheisyydessä. Sisälajien harrastajille yksi vaihtoehto on Kajaanihalli. Omat paikkansa on myös keilaajille ja golfaajille. Jalka- ja pesäpalloilijoilla sekä golfaajilla on mahdollisuus talviharjoitteluun Kajaanin pallohallissa. Kaupunki ylläpitää myös laajaa latuverkostoa maastohiihdon harrastajille, talvisin on latuyhteys jäätilanteen salliessa Vuokatin Katinkultaan ja Vuokatinvaaran latureiteille.
Jääkiekossa Kajaania edustaa Kajaanin Hokki, joka voitti Mestiksen vuonna 2007. Pesäpallon lippulaiva Kajaanissa on Kajaanin Pallokerho. Jalkapallossa Kajaanin miesten mainetta ylläpitävät AC Kajaani, FC Tarmo, Kajaanin Haka, Kajaanin Palloilijat sekä uusimpana tulokkaana Spartak. Naisten jalkapallojoukkueena toimii vuoden 2007 lopussa perustettu FC Wimma.
Salibandyssa Kajaania edustaa Papas, joka pelasi kaudella 2013–2014 2. divisioonassa Pohjois-Suomen lohkossa. He pelaavat Kajaanihallissa.
Kajaanissa toimii myös Kajaanin Ratsastusseura, joka on Nuori Suomi Sinettiseuran ansainnut ratsastusseura. Seura on valittu useita kertoja Suomen parhaaksi ratsastusseuraksi. KRS:n kanssa yhteistyötä tekee Kuluntalahdessa sijaitseva Kajaanin Hevosharrastekeskus. Kuluntalahdessa on kaksi maneesia, Kajaanin ravirata, kaksi suurta hiekkakenttää, suuri soramurskakenttä maastoratsastusmahdollisuudet sekä pyöröaitauksia.
Kajaanissa toimii useita tanssi- ja voimisteluseuroja, kuten Kajaanin Elo, Kajaanin Casamba, Kajaani Dance ja Kajaani Gymnastic.
Kajaanin Honka on koripallon kasvattajaseura, jonka edustusjoukkue pelaa III-divisioonassa.
Ystävyyskaupungit
Lähde:
Postimerkkejä
7. heinäkuuta 1951 Suomessa julkaistiin ruskea 20 markan arvoinen postimerkki Kajaanin kaupungin 300-vuotisjuhlien kunniaksi. Postimerkissä näkyvät Ämmäkosken saaressa oleva Isak Rasmuksenpojan johdolla 1604-1619 rakennettu Kajaanin linna (1619-1717), Koivukosken voimalaitos ja Jac Ahrenbergin Kajaanin kirkko (1896) sekä Engelin suunnitteleman Kajaanin raatihuoneen tornit.
Vittingen kirkko
Vittingen kirkko on Ruotsissa Hebyn kunnassa sijaitseva kirkkorakennus.
Alkuperäinen kirkkorakennus on rakennettu ennen 1300-lukua. Runkohuoneen holvit maalauksineen on tehty 1400-luvulle tyypilliseen tapaan, mutta läntisessä osassa kirkkoa ei ole maalauksia ja siellä on puiset tynnyriholvit. Holvien rakentamisen jälkeen kirkkoa on laajennettu länteen päin, todennäköisesti 1500- tai 1600-luvulla. Myös sakaristo on myöhempi lisärakennus ja se on tehty ennen keskiajan loppua.
Vuosina 1892–1894 tehtiin restaurointi, jolloin holvien ja pilarien maalaukset otettiin esille. Viimeisin remontti on tehty 1970–1971, jolloin maalaukset puhdistettiin ja kirkon penkit saivat nykyisen vihreän värinsä.
Ähtävän vaakuna
thumb|150px|Ähtävän vaakuna (1962–1976) Ähtävän vaakuna oli Ähtävän kunnan tunnus, jonka aaltokoroinen hirsi symboloi Ähtävänjokea ja kissankellot jokilaakson niittyjä ja peltoja.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 10. huhtikuuta 1962. Vaakunan selitys on ”kultakentässä aaltokoroinen, yläinen hirsi ja sen alapuolella neljä kissankelloa, joiden varret yhtyvät ristiksi; kaikki sinisiä”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1977, kun Ähtävän kunta liittyi osaksi Pietarsaaren maalaiskuntaa yhdessä Purmon kanssa.
Luettelo kuuluisista onnettomuuksista
thumb|[[Intian valtameren maanjäristys 2004|Vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksessä kuoli noin 230 000 ihmistä.]] Tämä on luettelo kuuluisista onnettomuuksista, sekä luonnollisista että ihmisen aiheuttamista.
Suomessa
Suuronnettomuudet Muut vakavat junaonnettomuudet