cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Star Wars: The Force Awakens
Pohjois-Amerikassa
Star Wars: The Force Awakens tuotti torstain ennakkonäytöksistä yhteensä 57 miljoonaa dollaria rikkoen edellisen ennätyksen, jonka teki Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 (43,5 miljoonaa) vuonna 2011. Samalla se teki kaikkien aikojen parhaan avauksen torstaipäivälle rikkoen Tähtien sota: Episodi III – Sithin koston (2005) edellisen 50 miljoonan ennätyksen. Perjantaina se teki ennätysavauksen tuottamalla 120,5 miljoonaa dollaria. Avausviikonloppunaan elokuva teki ennätyksen tuottamalla 248 miljoonaa dollaria. Maanantaina se rikkoi Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2:n (2004) asettaman ennätyksen (27,7 miljoonaa), kun se tuotti 40,1 miljoonaa dollaria. Tiistaina se rikkoi tiistaipäivän ennätyksen tuottamalla 37,3 miljoonaa dollaria. Keskiviikkona se tuotti arviolta 38 miljoonaa dollaria. Jouluaattona tuotto laski 27% edellisestä, kun elokuva tuotti 27,5 miljoonaa dollaria nostaen Pohjois-Amerikan kokonaistuoton 391 miljoonaan dollariin. Elokuva teki joulupäivän ennätyksen tuottaen 49,3 miljoonaa dollaria. 6. tammikuuta 2016, vain 20 päivää ensi-iltansa jälkeen, The Force Awakens nousi Avatarin (2009) ohi eniten tuottaneeksi elokuvaksi Pohjois-Amerikassa.
Kansainvälisesti
The Force Awakens sai ensi-iltansa keskiviikkona 12 eri maassa tuottaen 14,1 miljoonaa dollaria. Torstaina se sai ensi-iltansa 32 eri maassa tuottaen 58,6 miljoonaa dollaria tuoden kokonaistuoton 72,7 miljoonaan dollariin. Se teki kaikkien aikojen suurimman yksittäisen päivän tuoton Britanniassa/Irlannissa, Saksassa, Norjassa ja Ruotsissa. Se teki myös kaikkien aikojen parhaan avauksen Britanniassa/Irlannissa, Saksassa, Australiassa, Brasiliassa, Uudessa-Seelannissa, Belgiassa, Suomessa, Alankomaissa, Norjassa, Ruotsissa, ranskaa puhuvassa Sveitsissä, Itävallassa, Ukrainassa, Slovakiassa, Kroatiassa, Islannissa, Serbiassa, Chilessä ja Perussa. Perjantaina se avautui Espanjassa ja Japanissa tuoden kokonaistuoton 129,5 miljoonaan dollariin. Avausviikonloppuun mennessä se oli tuottanut 281 miljoonaa dollaria. Maanantaina se tuotti 41,7 miljoonaa dollaria ja rikkoi maanantaipäivän ennätykset Tanskassa, Suomessa, Ranskassa, Norjassa, Britanniassa/Irlannissa ja Ukrainassa. Tiistaina elokuvan kansainvälinen kokonaistuotto nousi 364 miljoonaan, kun se tuotti 41,3 miljoonaa dollaria. Keskiviikkona sen tuotto ylitti 400 miljoonaa dollaria, kun se tuotti 38,4 miljoonaa. Jouluaattona, joka on tyypillisesti verkkaisempi elokuvapäivä, se tuotti 20 miljoonaa dollaria, mikä on 48% lasku edellisestä päivästä. Tapaninpäivänä elokuva tuotti 133 miljoonaa dollaria nostaen kansainvälisen kokonaistuoton 546 miljoonaan. Se ylitti samalla miljardin dollarin rajan maailmanlaajuisesti 12 päivän ennätysajassa. 8. tammikuuta 2016 elokuva nousi kymmenen kansainvälisesti eniten tuottaneen joukkoon 821,3 miljoonalla dollarilla. Samalla se ohitti 007 Skyfallin (2012) Britanniassa ja nousi maan eniten tuottaneimmaksi elokuvaksi 103 miljoonalla punnalla. Se on historian toinen elokuva, joka on onnistunut tuottamaan yli sata miljoonaa puntaa Britanniassa. Elokuva sai ensi-iltansa Kiinassa vasta 9. tammikuuta tuottaen ennätykselliset 52,6 miljoonaa dollaria.
Palkinnot
Elokuva oli vuoden 2016 Oscar-gaalassa ehdolla viidessä kategoriassa: musiikki (John Williams), äänitehosteet (Matthew Wood ja David Acord), äänitys (Andy Nelson, Christopher Scarabosio ja Stuart Wilson), leikkaus (Maryann Brandon ja Mary Jo Markey) ja erikoistehosteet.
Pyramidi (elokuva)
Pyramidi (Pyramiden) on ruotsalainen elokuva, joka perustuu osittain Henning Mankellin samannimiseen novellikokoelmaan. Elokuvan juoni eroaa melko paljon kirjasta, joskin siinä on myös samoja kohtauksia kuin esimerkiksi kirjan Pyramidi-novellissa. Elokuvassa on takaumajaksoja Wallanderin nuoruusvuosiin. Walladerin osassa on varsinaisesti Rolf Lassgård, mutta nuorta Wallanderia esittää Gustaf Skarsgård.
Ala-Suolijärvi
Ala-Suolijärvi, joka tunnetaan myös yhdistelmänimellä Ala-Suolijärvi–Oivanjärvi , on Lapissa Posiolla sijaitseva järvi. Se on 72. suurin suomalainen järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5 590 hehtaaria eli 56 neliökilometriä. Se on 24,2 kilometriä pitkä ja 11,5 kilometriä leveä. Järven rantaviiva on polveileva ja yhtenäisten järvenselkien sijasta järvellä on paljon lahtia, salmia, järvialtaita, saaristoja ja kapeikkoja. Järven vedenpinnan nosto on kasvattanut alavalla mailla sijaitsevan järven pinta-alaa ja siihen yhdistynyt myös Oivanjärvi, jonka pinta-ala on ollut noin 2,0 neliökilometriä. Järvellä on kuusi selkeästi oman kokonaisuuden muodostavaa järvenosaa. Pohjoisessa sijaitsee Murtoselkä ja sen eteläpuolella Kiviperä. Oivanjärvi on yhteydessä Murtoselkään lyhyellä salmella. Eteläisimmän järvenosan rannassa sijaitsee Luksuan kylä ja Ala-Suolijärvi on siellä yhteydessä Yli-Suolijärveen Luksuanjoen välityksellä. Edellä mainitut neljä järvenosaa virtaavat Ristipudaksen kautta läntisimpään järvenosaan.
Murtoselkä yhdeksän kilometriä pitkä ja viisi kilometriä leveä. Murtoselän osuus tästä järvenosasta on murto-osa, sillä järvenselästä erkanee koilliseen viisi kilometriä pitkä päästään kapeneva Niskaselkä. Täältä lähtee järven luontainen laskujoki Jumiskonjoki. Niskaperän lahdensuun nimitys on Runttiselkä, ja siitä työntyy itään Likamättäänsalmi, jonka takana sijaitsevat Heralampi, Itälahti, Välttisalmi ja Peräjärvi. Murtoselän kaakkoispäässä etelään työntyy Hietalampi ja sen salmi, joka johtaa Oivanjärveen.
Murtoselän eteläpuolella sijaitsee Kiviperä. Se on Ämmänniemen ja Kelsonniemen rikkoma järvenosa, joka on pohjoisessa yhteydessä Murtoselkään Murtosalmen kautta. Siinä on kaakkoisosassa Kelsonlahden perällä sumppumainen lahti Kelsonlampi. Kiviperän lounaispäässä virtaa länteen Ristisalmi, joka johtaa Ristipudakseen. Se on 1,2 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä järveosa, jonka kautta kaikki eri järvenosista tuleva vesi kulkee.
Eteläisin järvenosa on yhteydessä Ristipudakseen Jaakimonsalmen kautta. Siinä on lukuisia pieniä järvenselkiä, joita erottavat toistaan pitkät niemet ja suuret saaret. Tämä järvenosa on hyvin sokkeloinen ja sen huomattavimpia järvenselkiä ovat Jaakimonselkä, Hämeenselkä, Kelsonselkä, Kiviselkä, Jokiselkä, Lehtiperä, Pirttiselkä, Luksuanselkä ja Pitkäperä.
Läntisin järvenosa on 15 kilometriä pitkä ja viisi kilometriä leveä. Sen keskellä sijaitsevat Porosaari ja Seimisaari, jotka rikkovat järvenosan Koiraselkään, Kiviselkään, Aittaselkään, Kiekkiselkään ja Kolkonperään ja Jokiperään. Saunaniemen taakse jää 2,5 kilometriä pitkä Liejuperä.
Saaret ja syvyystiedot
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 240 miljoonaa kuutiometriä eli 0,24 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 21 metriä. Murtoselän syvin kohta on 17 metriä syvää, mutta järvenselän keskellä on kolme 13–15 metriä syvää syvännettä. Oivanjärven syvänteessä on 13 metriä syvää. Kiviperä on matala järvenosa ja syvimmät kohdat painuvat yli 6 metrin syvyyteen. Myös eteläisin järvenosa on matalaa, mutta Kiviselällä sijaitsee 15 metrin, Hämeenselällä 13 metrin ja Jaakkimonselällä 13 metrin syvänne. Syvin kohta sijaitsee läntisessä järvenosassa. Siellä on Koiraselällä 15 ja 12 metrin syvänteet, Kiviselällä kaksi yli 13 metrin syvännettä, Aittaselällä lähes 19 metrinen ja Kiekkiselällä kolme yli 15 metrin syvännettä ja järven syvin 21 metrin kohta. Syvin kohta sijaitsee tarkalleen Kalliosaaren lounaispuolella 100 metriä rannasta.
Rannikon piirteitä
Järven rantaviivan pituus on 336 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 96 kilometriä. Järven asutus on haja-asutusta, mutta esimerkiksi Ristilässä, Oivassa, Luksuassa, Hämeenniemessä, Mouruniemessä, Jumiskossa, Honkarannassa ja Aittaniemessä on tiiviimpää asutusta. Järven itäpuolelta sen ohittaa kauempaa seututie 947 ja länsipuolelta seututie 945. Teitä yhdistää yhdystie 19819, joka kulkee Luksuan kautta, yhdystie 19822, joka yhdistää Ristilän ja Oivan toisiinsa,
Säännöstely
Järven vedenpinnan korkeus on 242,5 metriä mpy. Järveä säännöstellään Jumiskon voimalaitoksella siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 240,55 metriä ja 243,55 metriä mpy. Voimalaitos valmistui vuonna 1954 ja vesistöjärjestelyillä sille järjestettiin Suomen suurin putouskorkeus 93–96 metriä. Vesi johdetaan Ala-Suolijärvestä voimalaan pitkän kanava-, järvi- ja tunnelijakson kautta, jossa on keinotekoista uomaa yhteensä 18 kilometriä.
Ala-Suolijärven lisäksi voimalan vesivarastona käytetään muita ympäristön järviä. Näitä ovat Yli-Suolijärvi, jonka pinta-ala on 32,2 neliökilometriä (km²), Irnijärvi-Vierusjärvi (4,0 km²), Niemijärvi (3,4 km²), Nolimo (1,8 km²) ja Isojärvi (4,8 km²). Isojärvi sijaitsee Sallassa ja siitä tuodaan vedet ensin kanavaa pitkin ja pumpataan siitä Ala-Suolijärveen. Ala-Suolijärven vedenpinnan luontainen vuotuinen korkeusvaihtelu ennen säännöstelyä on ollut vuosina 1948–1951 noin 70 senttimetriä. Vuosina 1960–1973 vedenkorkeus vaihteli keskimäärin 264 senttimetriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Kemijärven–Pelkosenniemen alueen (65.3) Jumiskon voimalaitoksen valuma-alueella (65.39), jonka Ala-Suolijärven alueeseen (65.392) järvi kuuluu.
Järvi saa pääosan vedestään Yli-Suolijärven alueelta (65.393) Luksuanselkään laskevan Luksuanjoen kautta, Jaksamojoen valuma-alueelta (65.397), jonka laskujoki on Jokiselkään laskeva Jaksamonjoki, Mourujoen–Vääräjoen valuma-alue (65.396), jonka vedet tulevat Vääräjokea ja Mourujoeka pitkin Murtoselkään.
Ala-Suolijärven alueella on lukuisia pieniä järviä ja lampia, jotka laskevat suoraan järveen. Niistä huomattavia ovat esimerkiksi Säynäjäjärvi (44 ha), Rasalampi (12 ha), Kaihlalampi (10 ha), Peräjärvi (48 ha), Kolvanlampi (7 ha), Palontakasenlampi (6 ha), Pirttilampi (14 ha), Saarijärvi (182 ha) ja Ukonjärvi (40 ha).
Järvi laskee kahta reittiä Kemijärveen. Voimalaitoskäytössä on Ala-Askanjärven alueella (65.391) Ala-Askanjärvestä alkava tunneli, jossa vesi johdetaan Jumiskon voimalaitoksen kautta Iso Askanjoen ohitse suoraan Kemijärveen. Toinen reitti on sen luontainen vesireitti, joka on pato- ja kanavajärvetelyin otettu säännöstelyyn. Sieltä vesi johdetaan Jumiskonjokeen, joka laskee Kemijärveen.
Amy Wong
Amy Wong on kuvitteellinen hahmo Futurama-televisiosarjassa. Ääninäyttelijänä toimii Lauren Tom.
Elämä
Amy Wong on hyvin rikkaasta Marsilaisesta perheestä. Hänen vanhempansa Inez ja Leo Wong ovat Marsin rikkaimmat henkilöt. Amy Wong opiskelee insinööriksi Marsin yliopistossa ja kuuluu naisopiskelijakunta Kappa Kappa Wongiin (ΚΚ王). Hän toimii myös harjoittelijana Planet Expressissä. Professori Hubert J. Farnsworth sanoi jaksossa ”Kuun kamaralla”, että Amy on vain siksi harjoittelijana, koska heillä on sama veriryhmä.
Amy Wong tapasi Kif Kroekerin jaksossa ”Ikimuistoinen lento”. He alkoivat seurustella vasta myöhemmin, koska Kif oli aluksi liian ujo kysyäkseen Amya treffeille. Amylla ja Benderillä oli jonkin aikaa suhde sarjan kuudennella tuotantokaudella. Jotkut, mukaan lukien Amyn vanhemmat ja professori Farnsworth, suhtautuivat roboseksualisteihin melko tylysti, joten Bender ja Amy tekivät roboseksuaalien aviosta laillisen. Suhde kuitenkin päättyi ja Amy sekä Kif palasivat yhteen.
Manu Bennett
Manu Bennett (s. 10. lokakuuta 1969) on australialais-uusiseelantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Crixus-gladiaattoria Spartacus-televisiosarjassa, Azog-nimistä örkkiä Peter Jacksonin Hobitti-elokuvissa ja suurroisto Deathstrokea Arrow-televisiosarjassa.
Bennetillä on maorilais-irlantilais-skotlantilaiset sukujuuret.
Lähisytytin
pienoiskuva|Kuvan [[toinen maailmansota|toisen maailmansodan aikainen, saksalaisvalmisteinen: ns. lentomiina, eli miinapommi, jossa lähisytytin.]] Lähisytytin on sytytin, joka on suunniteltu räjäyttämään räjähteen automaattisesti, kun etäisyys kohteeseen on pienempi kuin aiemmin määritelty reuna-arvo tai kun kohde ohittaa määritellyn tason.
Yksi ensimmäistä käyttökelpoisista lähisytyttimistä oli koodinimeltään VT fuze. Sen toimintaperiaatteen olivat kehittäneet brittitutkijat, erityisesti fyysikko Samuel Curran. Niitä tuotettiin Merle A. Tuven ohjauksessa Johns Hopkinsin yliopiston Applied Physics Laboratoryssä. Lähisytyttimen katsotaan kuuluvan toisen maailmansodan merkittävimpien keksintöjen joukkoon. Myös saksalaisilla oli vastaavaa tutkimusta 1930-luvulla. Rheinmetallin kehitystyö kuitenkin keskeytettiin vuonna 1940, jotta resursseja pystyttiin keskittämään tärkeämpinä pidettyihin projekteihin.
Vannevar Bush -palkinto
Vannevar Bush -palkinto on Kansallisen tiedesäätiön johtokunnan vuonna 1980 perustama palkinto, jota jaetaan Vannevar Bushin muistoksi. Palkinto jaetaan henkilölle, joka on tehnyt pitkän uran tiede- ja tekniikkajohtajana.
Palkintoehdokkaiden tulee täyttää vähintään kaksi kuudesta nimetystä kriteeristä. Ehdokkaan pitää olla :
SAP Center at San Jose
SAP Center at San Jose on sisäliikuntakeskus San Josén kaupungissa Yhdysvalloissa. Sen tunnetuin käyttäjä on NHL-jääkiekkojoukkue San Jose Sharks. Halli valmistui vuonna 1991, ja sitä kutsuttiin aluksi nimellä San Jose Arena. Myöhemmin se on tunnettu sponsorien mukaan nimillä Compaq Center at San Jose (2001–2002) ja HP Pavilion at San Jose (2002–2013). Jääkiekon lisäksi hallissa järjestetään konsertteja ja monenlaisia urheilukilpailuja kuten kaunoluistelu- ja painikilpailuita.
Aleksandr Mosolov
Aleksandr Vasiljevitš Mosolov (11. elokuuta (J: 29. heinäkuuta) 1900 Kiova – 12. heinäkuuta 1973 Moskova) oli venäläinen säveltäjä. Hänet otettiin Moskovan konservatorioon vuonna 1921, ja häntä opettivat Reinhold Glière ja Nikolai Mjaskovski. Uransa kukoistaessa 1920-luvun lopulla Mosolov keskittyi moderneihin musiikillisiin ideoihin. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa pianosonaatteja, sinfonioita ja oopperoita. Vuosina 1937–1938 Mosolov oli vangittuna gulagilla, ja vuonna 1942 hän palasi Moskovaan. Myöhemmällä urallaan hän kiinnostui kuorolle säveltämisestä. Hän hyödynsi musiikissaan kansanmusiikin vaikutteita, ja kun Stalinin aikana säveltäjän aiempaa kiinnostusta futurismia kohtaan ei suvaittu, kansanmusiikki veikin hänen kaiken huomionsa.
Mosolovin tunnetuin yksittäinen sävellys lienee orkesteriteos Teräsvalimo, jonka riitasoinnut kuvaavat koneiden voimaa. Se oli alkujaan osa Teräs-nimistä vuonna 1927 ensi-iltansa saanutta neliosaista balettisarjaa, jonka muut osat ovat kadonneet.
Fubuki (1905)
Fubuki oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Harusame-luokan torpedovenehävittäjä, joka myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1924.
Valmistus
Alus tilattiin 1903 osana vuoden 1894 kymmenvuotisohjelmaa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 29. syyskuuta 1904. Alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1905 ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 28. helmikuuta.
Palvelus
Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Tsushiman meritaisteluun.
Fubuki luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se muutettiin apumiinanraivaajaksi 1. huhtikuuta 1922 ja myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1924.
Pietaryrtti
pienoiskuva Pietaryrtti eli rohtopietaryrtti (Tanacetum vulgare, syn. Chrysanthemum vulgare; nappikukka) on asterikasveihin kuuluva keltakukkainen monivuotinen ruoho. Se kasvaa alkuperäisenä Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa se on yleinen maan etelä- ja keskiosissa Oulun korkeudelle asti. Monin paikoin pietaryrttiä tavataan viljelyjäänteenä. Pohjois-Amerikkaan se on levinnyt viljelykasvien mukana rikkaruohona.
Kuvaus
Pietaryrtti kasvaa 20–120 cm korkeaksi. Sen varsi on jäykkä ja mykeröt kohoavat tasalatvaisena huiskilona, joka jää kasvin kuihduttua törröttämään pystyyn. Lehdet ovat pariosaiset, sinivihreät.
Pietaryrtti on kuivien pientareiden ja joutomaiden kasvi, joka kukkii loppukesästä. Sen mykerökukinto muistuttaa päivänkakkaran kukinnon keskiosaa.
Käyttö
Pietaryrttiä on käytetty mausteena ja muurahaisten karkotteena. Pietaryrtin haju on voimakas ja vastenmielinen, mikä selittää kasvin käyttöä keskiajalla rohtona ja karkotteena. Sen ajateltiin auttavan esimerkiksi ruuansulatushäiriöihin, kuukautiskipuihin, hermosairauksiin ja matolääkkeenä. Pietaryrtti oli tärkeä rohtoyrtti ruotsalaisten luostarien yrttitarhoissa. Pietaryrtti kestää kuivuutta erittäin hyvin, ja siksi sen viljelyä on jälleen alettu kokeilla muun muassa piennaralueilla.
Pietaryrtti on nyttemmin todettu myrkylliseksi, joten sen rohtokäyttö on kielletty monissa maissa. Kasvi sisältää muun muassa tujonia. Toisaalla se on apteekkitavaraa. Ongelmana on myrkkypitoisuuden vaihtelu kasviyksilöstä toiseen.
Pietaryrttiä käytetään myös lankojen värjäykseen; lehdistä ja juurista saadaan vihreää väriä ja kukista keltaista.
Karl Wilhelm Malm
thumb|Karl Wilhelm Malm Karl Wilhelm Malm (14. elokuuta 1772 Kuopio – 18. elokuuta 1826 Joroinen) oli Suomen sotaan osallistunut everstiluutnantti. Hän johti vuoden 1808 aikana menestyksekkäitä partioretkiä Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa käyttäen apunaan vapaaehtoisia talonpoikaisjoukkoja.
Karl Wilhelm Malmin isä oli sotakomissaari Johan Malm. Isänsä kuoltua Malm joutui keskeyttämään koulunkäyntinsä vain 10-vuotiaana vuonna 1782 ja värväytymään vapaaehtoisena Savon jääkärirykmenttiin, jossa hän palveli sen jälkeen 28 vuotta. Hänet nimitettiin hieman ennen Kustaa III:n sodan puhkeamista vuonna 1788 majoitusmestariksi. Osallistuttuaan sodan aikana Parkuinmäen ja Laitaatsillan taisteluihin hänet ylennettiin kersantiksi ja seuraavana vuonna vänrikiksi. Sittemmin hän yleni 1796 aliluutnantiksi, 1798 luutnantiksi ja 1804 kapteeniksi. Akordijärjestelmän vuoksi Malm joutui maksamaan Kerimäen komppanian päällikkön tehtävästä huomattavan summan rahaa.
Suomen sodan alussa Malm kuului Savosta perääntyviin joukkoihin, mutta pääsi sitten osallistumaan eversti Johan August Sandelsin johtamaan vastahyökkäykseen. Pulkkilan taistelun jälkeen toukokuussa 1808 Malm johti 150 miehen erikoisosastoa, jonka tehtävänä oli hävittää venäläisten varastot Iisalmessa ja Kuopiossa. Hän vangitsi 9. toukokuuta ilman taistelua satamiehisen venäläisosaston Taipaleessa, minkä jälkeen tie oli auki Kuopioon. Malm valloitti Kuopion 12. toukokuuta 1808 ja sai palkkiona ylennyksen majuriksi. Hän jatkoi etenemistään Juvalle saakka, josta siirtyi heinäkuussa Joensuuhun ja karkotti siellä olleet venäläiset käyttäen apunaan talonpoikia. Hän voitti 10. elokuuta Pälkjärven taistelussa 600 miehen kokoisella joukolla 2 000 miehen vahvuisen venäläisosaston ja eteni jopa Venäjän puolelle rajaa, mutta joutui lopulta perääntymään ylivoiman edessä Sandelsin muun armeijan luo. Everstiluutnantiksi ylennetty Malm osallistui lokakuun 1808 lopussa Koljonvirran taisteluun. Sandels lähetti hänet 11. marraskuuta takaisin Koljonvirralle johtamaan vastaiskua, mutta tuolloin Malm haavoittui päähän ja jäi venäläisten vangiksi. Malm vapautui sotavankeudesta jo ennen Haminan rauhaa. Hän erosi Ruotsin sotapalveluksesta vuonna 1810. Eronsa yhteydessä hänet aateloitiin Ruotsissa ja hänelle myönnettiin hovijahtimestarin arvo sekä Miekkaritarikunnan suurristi, joista yhtäkään hän ei ottanut vastaan. Hän ei myöskään jatkanut sotilasuraansa Venäjän palveluksessa. Loppuikänsä hän toimi maanviljelijänä Joroisten Torstilassa ja Tuomaalassa. Suomen sisällissotaan ja heimosotiin osallistunut eversti Carl Wilhelm Malm oli Karl Wilhelm Malmin pojanpoika.
Savon Lentolinjat
Savon Lentolinjat Oy oli suomalainen vuosina 1950–1955 Mikkelissä toiminut lentoyhtiö. Yhtiö harjoitti vuosina 1951–1952 reittiliikennettä Mikkelin lentokentän ja Helsingin Malmin lentoaseman välillä. Yhtiöllä oli kaksi 7-paikkaista De Havilland Dragon Rapide -konetta jotka se oli ostanut Veljekset Karhumäki Oy:ltä 1950. Yhtiön suurin osakkeenomistaja oli piirieläinlääkäri Kaarlo Ilmari Jaakkola (1884–1967).
Mikkelin lentokentälle rakennettiin liikennettä varten uusi matkustajapaviljonki. Reittilennot tapahtuivat kesäaikaan vuosina 1951 ja 1952, matkustajia oli vuodessa noin 500. Savon Lentolinjat yritti laajentaa verkostoaan Kajaaniin ja perustaa poikittaislinjan Turku-Tampere-Mikkeli-Joensuu mutta se ei saanut vakinaista liikennelupaa valtion omistaman Aeron vastustuksesta johtuen. Savon Lentolinjat lopetti sen vuoksi toimintansa ja myi koneensa pois.
Koneet
Molemmat koneet olivat tulleet alun perin Aerolle vuosina 1936–1938
Robert Dumontois
Robert Michel Dumontois (6. elokuuta 1941 Lyon – 15. kesäkuuta 2022 Saint-Paul-lès-Romans) oli ranskalainen soutaja. Hän sai perämiehellisessä nelikossa hopeaa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Hän kilpaili myös vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja jäi kahdeksikossa seitsemännelle sijalle.
Okkasionalismi
Okkasionalismi oli 1600-luvulla filosofinen oppi, jonka mukaan Jumala huolehtii sielun ja ruumiin vuorovaikutuksesta jollain ihmiselle käsittämättömällä tavalla.
Kysymys sielun ja ruumiin vuorovaikutuksesta nousi esille etenkin René Descartesin filosofian myötä. Descartesin filosofian sisäisenä ristiriitana pidettiin usein sitä, että sielu (henki) oli toisaalta täysin eri substanssi kuin ruumis (aine), mutta silti nämä kaksi olivat kausaalisessa vuorovaikutuksessa. Okkasionalismin vastaus tähän ongelmaan on väittää, että sielun ja ruumiin vuorovaikutus on Jumalan ihme. Vastauksena ongelmaan okkasionalismi on periaatteessa selkeä, mutta se tuntuu monista vähän liiankin helpolta, ja oletus Jumalasta, joka huolehtii jokaisesta sielun ja ruumiin vuorovaikutustapahtumasta, ei välttämättä tunnu uskottavalta.
Tunnetuin okkasionalisti uuden ajan länsimaisessa filosofiassa lienee Nicolas Malebranche. Islamilaisessa filosofiassa ja teologiassa opilla on ollut laajaa kannatusta aš'hariittien koulukunnan piirissä, jonka tunnetuin edustaja lienee Al-Ghazali.
Arare (1905)
Arare oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Harusame-luokan torpedovenehävittäjä, joka myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1924.
Valmistus
Alus tilattiin 1903 osana vuoden 1894 kymmenvuotisohjelmaa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1904. Alus laskettiin vesille 5. huhtikuuta 1905 ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 10. toukokuuta.
Palvelus
Arare luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se muutettiin apumiinanraivaajaksi 1. huhtikuuta 1922 ja myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1924.
Buzz Lightyear
Buzz Lightyear on kuvitteellinen hahmo elokuvassa Toy Story – leluelämää (1995) ja sen jatko-osissa Toy Story 2 (1999). Toy Story 3 (2010) ja Toy Story 4 (2019) sekä elokuvassa Buzz Lightyear Avaruusranger: Seikkailu alkaa (2000) ja televisiosarjassa Buzz Lightyear of Star Command.
Disney on julkistanut myös spin-off-elokuvan Lightyear, joka saa ensi-iltansa kesällä 2022. Chris Evans esittää elokuvassa ihmistä, johon Buzz Lightyear -lelu Toy Story -maailmassa perustuu.
Rooli
Buzz Lightyear on elokuvassa uusi avaruuslelutoimintahahmo, jonka Andy-niminen poika saa lahjaksi syntymäpäivänään. Buzz on sen ajan halutuin ja paras lelu, jota lapsi voi toivoa. Elokuvassa Buzz on muiden lelujen tapaan elossa, kun ihmiset eivät ole paikalla. Buzzilla on käytössään avaruuspuku, joka esimerkiksi hohtaa pimeässä, ampuu laservaloa ja sisältää siivet.
Vinklotsoliini
Vinklotsoliini (C12H9Cl2NO3) on dikarboksamideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina. Euroopan unionin alueella vinklotsoliinin käyttö on ollut kiellettyä vuodesta 2007 alkaen.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa vinklotsoliini on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee muun muassa etanoliin, asetoniin, etyyliasetaattiin, bentseeniin ja kloroformiin. Vinklotsoliini hydrolysoituu emäksisissä liuoksissa. Yhdiste on laajakirjoinen fungisidi ja vaikuttaa useisiin sienipatogeeneihin. Vinklotsoliini on antiandrogeeni eli estää mieshormonien vaikutuksia.
Valmistus ja käyttö
Vinklotsoliinia valmistetaan 3,5-dikloori-isosyanaatin ja 2-hydroksi-2-unyylipropaanihapon esterin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on 3,5-dikloorianiliinin, fosgeeniin, natriumsyanidin ja metyylivinyyliketonin välinen reaktio.
Vinklotsoliinia käytetään fungisidina muun muassa kasvis-, marja- ja hedelmäviljelmillä sienitautien hoitoon ja torjuntaan. Aine levitetään liuoksena tai jauheena. Se on rekisteröity muun muassa Yhdysvalloissa. Euroopan unionin alueella vinklotsoliinin käyttö on ollut kiellettyä 1.1.2007 alkaen.
Aldious
Aldious on japanilainen power metal -yhtye, joka on perustettu Osakassa vuonna 2008.
Jäsenet
Sekä sessiojäsenenä Narumi.
Mississippi: The Album
Mississippi: The Album on rap-artisti David Bannerin toinen albumi, joka ilmestyi 4. huhtikuuta 2003. Screwed & Chopped -versio ilmestyi 17. heinäkuuta 2003.
Jean Fridolin Nganbe Nganbe
Jean Fridolin Nganbe Nganbe (s. 11. toukokuuta 1988 Douala, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Ilves-Kissoja. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Nganbe Nganbe pelasi kauteen 2009 asti kotimaassaan Kamerunissa pääsarjaseura Canon Yaoundéssa. Sinä aikana hän pelasi kotimaansa alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ottelua, joissa teki kaksi maalia.
Keväällä 2010 Nganbe Nganbe siirtyi Veikkausliigaan ja AC Oulun riveihin. Veikkausliigadebyytin Nganbe Nganbe pelasi 18. huhtikuuta ottelussa AC Oulu - Tampere United. Kausi 2010 päättyi kuitenkin elokuussa vakavaan loukkaantumiseen. Kaudeksi 2010–2011 Nganbe Nganbe siirtyi Puolan toiselle sarjatasolle Odra Wodzisławin joukkueeseen.
Nganbe Nganbe palasi Ouluun elokuussa 2011, kun hän siirtyi loppukauden ajaksi OPS:n riveihin. Tammikuussa 2012 hän teki kahden vuoden jatkosopimuksen OPS:n kanssa. Heinäkuussa 2013 FC Lahti vuokrasi Nganben loppukauden kattavalla pelaajasopimuksella. Kaudeksi 2014 Nganbe Nganbe siirtyi Veikkausliigassa pelaavaan Vaasan Palloseuraan.
Vaasaan siirtyessään Nganbe Nganbe on pelannut AC Oulussa ja FC Lahdessa kaikkiaan 35 Veikkausliigaottelua ja tehnyt niissä 6 maalia.
IMS-sarja
IMS-57
Ensimmäinen valmistettu automalli ja myös ensimmäinen romanialainen auto oli IMS-57. Auton mallinimi muodostuu tehtaan nimestä (Intereprinderea Metalurgică de Stat) ja julkaisuvuodesta. Kaikkiaan 914 ajoneuvoa valmistettiin vuosien 1957–1959 välillä, valtaosin käsityönä. IMS-57:n ominaisuuksia: kaksiovinen avokori irrotettavalla peitteellä, 3260 cc sivuventtiili bensiinimoottori, teho 50 hv (37 kW) / 2,800 rpm, huippunopeus 80 km/h, kulutus 24 L/100 km. Loppukokoonpano oli täysin käsityötä; valmistetut rungot siirrettiin ajamalla Campulung-Muscelista Colibaşiin, jossa koritus-, maalaus- ja viimeistelytyön suoritti Pitestin autotehdas. Koripellit tehtiin puisten lestien avulla. Varusteiltaan auto oli hyvin yksinkertainen, muun muassa tuulilasinpyyhkimet olivat käsikäyttöiset.
M59
Vuonna 1959 IMS-57 korvattiin uudella mallilla, M59, joka oli edeltäjäänsä verrattuna huomattavasti kehittyneempi. Moottorin teho oli 56 hv (42 kW), huippunopeus oli nyt 90 km/h ja nyt lasinpyyhin oli varustettu sähkömoottorilla. Korimallisto oli kasvanut, nyt mallistoon kuului 2-ovinen ja 4-ovinen malli sekä lavaversio, ilman takaosan istuimia. Korityö oli nyt siirretty Campulung-Musceliin. Mallia valmistettiin vuosina 1959–1963, ja tänä aikana vuosittainen valmistusmäärä hyppäsi 803:sta vuonna 1959 3 222:een autoon vuonna 1963.
M461
Uusi malli, M461, esiteltiin 1964. Vaikka suunnittelu pohjautui edeltäviin malleihin, olivat koripellit täysin erilaiset ja tuulilasi yksiosainen. Myös teknistä laatua ja viimeistelyn tasoa oli parannettu. Uusi 2500 cc -moottori tuotti 70 hv (52 kW), huippunopeus oli 100 km/h. Polttoaineenkulutus oli saatu pudotettua lukemaan 17 l / 100 km.
Romania aloitti mallin M461 ulkomaanviennin 1965, kun Kiinaan ja Kolumbiaan vietiin 2 000 ajoneuvoa. Monien autonvalmistajien tapaan ARO pyrki vauhdittamaan myyntiä länsimarkkinoilla, osallistumalla autokilpailuihin. Tämä ei ollut huono ajatus, koska luokassaan M461 oli aikanaan suorituskykyinen auto, ja sillä saavutettiin kaksi voittoa: 1970 Belgian Forests Rallyssa ja 1973 Sons of Beaches -kilpailussa Oregonissa. Kaikkiaan 80 233 kappaletta M461-autoja valmistui vuoteen 1975 mennessä, jolloin mallin valmistus lopetettiin. Näistä yli puolet meni vientiin ja osa Romanian armeijan käyttöön. Arviolta 3 000 M461:ä on edelleen liikenteessä Romaniassa, ja niiden omistajilla on toimiva merkkikerho. Myös maan armeija käytti mallia viime vuosiin asti. Viimeisiä valmistuneita autoja on ollut mallinimellä M473 myynnissä muun muassa Saksan käytettyjen autojen markkinoilla.
Uganda
Ugandan tasavalta eli Uganda on sisämaavaltio itäisessä Keski-Afrikassa. Sen rajanaapureita ovat Kenia, Tansania, Ruanda, Kongon demokraattinen tasavalta ja Etelä-Sudan. Maan historia on ollut väkivaltainen Idi Aminin ja Milton Oboten hallintokausilla. Idi Amin joutui maanpakoon vuonna 1979, jonka jälkeen Milton Obotesta tuli toistamiseen presidentti. Vuodesta 1986 presidentti Yoweri Musevenin hallintokaudella Uganda on ollut suhteellisen rauhallinen.
Uganda on kehittyvä maa. Vuonna 2017 bruttokansantulo per asukas oli 667 Yhdysvaltain dollaria (Atlas-menetelmä) ja ostovoimakorjattuna 1 227 Yhdysvaltain dollaria. Ugandassa on asukkaita noin 45,8 miljoonaa (2019). Vuonna Uganda sijoittui UNDP:n inhimillisen kehityksen indeksillä (HDI) tutkittujen valtion joukosta sijalle.
Suurimmassa osassa Ugandaa on nykyisin rauhallista, ja maassa voi matkustaa melko vapaasti. Matkailu on voimakkaassa kasvussa. Ugandan suurimpia matkailuvaltteja ovat luonnonkohteet ja villieläimet. Ugandassa on mahdollista tavata harvinaisia vuorigorilloja. Uganda sijaitsee Victoriajärven länsipuolella, joten risteilyt ja kalastusmatkailu Victoriajärvellä sekä Kalangala saaristo ovat suosittuja turistikohteita.
Maantiede, luonto ja ilmasto
left|322x322px
Uganda on sisämaavaltio, mutta sillä on yhteys muutamiin suuriin järviin kuten Victorianjärveen, Albertinjärveen, Kyogajärveen ja Edwardinjärveen. Uganda sijaitsee ylätasangolla, minkä vuoksi maan ilmasto on hieman viileämpi kuin monilla muilla päiväntasaajan läheisyydessä olevilla valtioilla. Victorianjärvi toimii kosteuden lähteenä, joten ilmasto on myös kosteampi kuin lähialueilla. Sen rannoilla saadaan sadetta 1 500 millimetriä vuodessa. Maan länsiosan vuorilla sataa yhtä paljon, sillä kosteat tuulet tuovat sateita Kongon puolelta. Muualla vuosittainen sademäärä jää tuhannen millimetrin alapuolelle. Lämpötilan vuodenaikaisvaihtelu on pientä; Kampalassa jokaisen kuukauden keskimääräinen päivän ylin on 25 ja 28 asteen välillä, yön alin 16–18 astetta. Vuoriston keskellä sijaitsevassa Kabalessa vastaavat lukemat ovat päivisin 22–24 ja öisin 9–11 astetta.
Ugandan kautta kulkee Victorianjärven laskujoki, Victorian Niili, joka johtaa Albertinjärveen ja jatkuu sieltä Albertin Niilin nimisenä Etelä-Sudanin rajalle. Nämä joet muodostavat Valkoisen-Niilin yläjuoksun.
thumb|150px|Murchisonin putoukset Ugandassa on monia kansallispuistoja. Unescon maailmanperintökohde Bwindin kansallispuisto tunnetaan vuorigorillapopulaatiostaan, samoin Mgahingan kansallispuisto, jossa rauhoitettu alue jatkuu rajan takana Ruandan ja Kongon kansallispuistoissa. Toinen maailmanperintökohde Rwenzorivuorten kansallispuisto sisältää Ugandan korkeimman vuoren. Elgonvuoren kansallispuistossa on sammunut tulivuori. Ne, samoin kuin Kidepolaakson kansallispuisto, tarjoavat henkeäsalpaavia maisemia. Kibalen kansallispuisto suojelee sademetsää. Murchisonin putousten kansallispuisto kattaa Niilissä olevan suuren vesiputouksen ympäristöineen. Kuningatar Elisabetin kansallispuisto suojaa monimuotoista afrikkalaista luontoa; siellä on virtahepoja, apinoita, leijonia ja suuria puhvelilaumoja. Myös Semlikin kansallispuistossa on monia luontotyyppejä savannista kosteikkoihin. Pieni Mburojärven kansallispuisto tunnetaan ruohonsyöjistään.
Historia
Eurooppalaisten ja arabien saapuessa Ugandaan 1800-luvulla alueella oli joukko kuningaskuntia, joiden historian sanotaan ulottuvan 1500-luvulle. Suurin ja tärkein näistä oli Buganda.
Arabialaiset kauppiaat saapuivat maan itärannikolle 1830-luvulla. Heitä seurasivat 1860-luvulla brittiläiset valloittajat, jotka etsivät Niiliä. Protestanttiset lähetyssaarnaajat saapuivat maan itäosiin vuonna 1877 ja katoliset lähetyssaarnaajat vuonna 1879. Iso-Britannia otti maan itäosat haltuunsa ja liitti ne Itä-Afrikan kauppakomppaniaansa vuonna 1888 ja hallitsi niitä protektoraattinaan vuodesta 1894 eteenpäin. Vuonna 1914 britit ottivat haltuun loputkin nykyisen Ugandan alueesta, ja siitä tuli lopullisesti Ison-Britannian siirtomaa. Maa itsenäistyi vuonna 1962 ja sen johtoon nousi Apollo Milton Obote, joka hallitsi maata poikkeustilalailla vuodesta 1966.
Vuonna 1971 maassa kaappasi vallan armeijan komentaja Idi Amin, joka perusti verisen sotilasdiktatuurin. Lähes 50 000 Ugandan aasialaista karkotettiin maasta syyskuussa 1972 ja heidän omaisuutensa takavarikoitiin. Tuhansia Idi Aminin vastustajiksi epäiltyjä kidutettiin ja murhattiin. Epäilyttäväksi koettuja etnisiä ryhmiä vastaan käynnistettiin suoranainen kansanmurha. CIA:n arvion mukaan Amin oli vastuussa noin 300 000 vastustajansa kuolemasta. Marraskuussa 1978 Idi Amin aloitti rajasodan Tansaniaa vastaan, mutta sota kääntyi nopeasti tappiolliseksi ja huhtikuussa 1979 Tansanian joukot marssivat Kampalaan pakottaen Aminin maanpakoon.
Tansanian avustuksella valtaan nousi jälleen Apollo Milton Obote, jonka UPC-puolue voitti joulukuussa 1980 vaalit vaalivilppisyytösten saattelemana. Yoweri Musevenin johtama National Resistance Army (NRA) aloitti sisällissodan hallitusta vastaan helmikuussa 1981. Oboten hallitus vastasi verisellä tukahduttamispolitiikalla, väestönsiirroilla ja NRA:n kannattajiksi epäiltyjen joukkomurhilla. Musevenin hallituksen arvioiden mukaan Oboten terrori ja sisällissota vaati jopa 500 000 ugandalaisen hengen.
Heinäkuussa 1985 vallan kaappasi kenraali Tito Lutwa Okello ja Obote pakeni jälleen ulkomaille. Ugandan armeija, jonka sotilaat oli rekrytoitu paljolti Pohjois-Ugandasta, vetäytyi kuitenkin NRA:n joukkojen tieltä pohjoiseen ja tammikuussa 1986 Museveni saattoi julistautua presidentiksi.
Musevenin johtaman NRM-liikkeen valtakaudella Ugandan talous ja ihmisoikeustilanne on kohentunut aikaisempaan verrattuna. Vuoden 2005 kansanäänestyksellä maahan hyväksyttiin monipuoluejärjestelmä ja vuonna 2006 pidettiin suhteellisen rehelliset vaalit, joissa opposition ehdokas Kizza Besigye sai 37,4 prosenttia äänistä. Presidentti Museveni valittiin jatkokaudelle.
thumb|200px|left|LRA:n toimialueena olevat piirikunnat. Pohjois-Ugandassa toimi vuodesta 1986 Joseph Konyn johtama kapinaliike Lord’s Resistance Army (LRA), jonka yhteiskuntapoliittinen agenda on hyvin häilyvä. Yhtäältä sen väitetään pyrkivän luomaan Raamatun kymmenelle käskylle pohjautuvan valtion Pohjois-Ugandaan, toisaalta se taistelee myös Musevenin hallintoa, etelän baganda-väestön ylivaltaa ja muita etnisiä ryhmiä vastaan. LRA:n tärkein kantava voima on kuitenkin silmitön väkivalta, tappaminen, raiskaukset, ryöstely ja siviilien terrorisointi. Järjestössä on uskonnollisen kultin piirteitä, ja sen johtaja on kertonut, miten henget puhuvat hänelle.
LRA joutui poistumaan Ugandasta vuosina 2005 ja 2006. Sen jälkeen LRA on toiminut Kongon demokraattisen tasavallan, Etelä-Sudanin ja Keski-Afrikan tasavallan alueilla. Loppuvuodesta 2013 Joseph Kony oleskeli Keski-Afrikan tasavallassa.
Vuoden 2014 alussa vahvistettiin homoseksuaalisuuden kriminalisoiva laki.
Hallinto ja politiikka
thumb|234px|Presidentti Museveni [[Entebbessä vuonna 2003.]] Uganda on hallitusmuodoltaan tasavalta. Sen valtionpäämies on presidentti, joka valitaan kansanvaalein viideksi vuodeksi kerrallaan. Viimeksi vaalit pidettiin vuonna 2016. Vaalit voitti istuva presidentti Yoweri Kaguta Museveni, joka sai noin 60 % äänistä. Opposition ehdokkaana oli Kizza Besigye, joka hävisi saaden noin 35 % äänistä. Museveni voitti myös edelliset vaalit vuonna 2011 saaden noin 68 % äänistä. Museveni voitti myös vuonna 2006 järjestetyt presidentinvaalit vastaehdokkaanaan Kizza Besigye. Vaalit olivat teknisesti ottaen vapaat ja rehelliset, mutta vaaleihin johtanut prosessi ei ollut. Museveni aloitti oikeusprosessin Besigyeä vastaan maanpetos- ja raiskaussyyttein juuri ennen vaaleja. Opposition kokouksia hajotettiin väkivalloin ja presidentin arvostelemista mediassa rajoitettiin.
Presidentti nimittää pääministerin virkaansa. Parlamentissa on 303 paikkaa, joista 86:een eturyhmät (kuten naiset ja armeija) saavat valita edustajiaan. Lopuille paikoille valitaan edustajat viisivuotiskaudelle yleisillä vaaleilla, joissa jokaisella yli 18-vuotiaalla kansalaisella on äänioikeus.
Tämänhetkinen presidentti on Yoweri Museveni, varapresidentti Edward Ssekandi (2011–) ja pääministeri Ruhakana Rugunda (2014–).
Loppuvuodesta 2009 nousi maailmanlaajuinen kohu, kun Ugandan hallitus teki lakiesityksen, jossa homoseksuaalisuudesta olisi eräissä tilanteissa langetettu kuolemanrangaistus. Esityksen uskottiin saaneen pontta yhdysvaltalaisten lähetyssaarnaajien vaikutuksesta.
Vapauksien kehitys
Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan Uganda ei ole vapaa maa. Ugandassa järjestetään säännöllisiä vaaleja, mutta niiden uskottavuus on heikentynyt ajan myötä. Maata on hallinnut sama puolue ja presidentti vuodesta 1986. Hallitseva puolue, National Resistance Movement (NRM), säilyttää vallan manipuloimalla valtion resursseja, turvallisuusjoukot pelottelevat ja oppositiojohtajien syytteet politisoidaan. Ugandan kansalaisyhteiskunta ja riippumaton media kärsivät laillisesta ja lain ulkopuolisesta häirinnästä ja valtion väkivallasta.
Ihmisoikeudet
Amnesty Internationalin 2021/22 raportin mukaan turvallisuusjoukot käyttivät uhkaavia taktiikoita tukahduttaakseen poliittisen opposition jäseniä ja kannattajia tammikuun 2021 vaalien yhteydessä, mukaan lukien mielivaltaiset pidätykset, sieppaukset, pitkittyneet pidätykset ilman viestintää, pakotetut katoamiset ja syytteet. Oikeutta sananvapauteen, rauhanomaiseen kokoontumiseen ja yhdistymisvapauteen rajoitettiin ankarasti; viranomaiset hyökkäsivät ihmisoikeusjärjestöihin ja sulkivat Internetin viideksi päiväksi. Korkein oikeus poisti tärkeimmän oppositiojohtajan kotiarestin. Rokotusten käyttöönotto oli hidasta. Hallitus määräsi maatalousyritykset pysäyttämään tuhansien ihmisten häädöt, ja perustuslakituomioistuin totesi, että alkuperäiskansat oli häädetty laittomasti heidän esi-isiensä maista. Presidentti kieltäytyi hyväksymästä lainsäädäntöä, joka, jos se hyväksyttäisiin, voisi tarjota paremman suojan seksuaalisesta väkivallasta selviytyneille, mutta kriminalisoi samaa sukupuolta olevien yhteisymmärryksessä syntyneet seksuaalisuhteet. Uganda isännöi edelleen Afrikan suurinta pakolaisten väestöä.
Homoseksuaalien asema
Ensimmäinen homoseksuaalien gay pride -paraati järjestettiin Kampalassa elokuussa 2012. Homoseksuaalisuus on Ugandassa kielletty ja tabu. Maassa on yritetty saada lakiin kuolemanrangaistusta homoseksuaalisuuden tietyistä ilmenemismuodoista.
Hallinnolliset alueet ja suurimmat kaupungit
pienoiskuva|Maan pääkaupungin, yli miljoonan asukkaan [[Kampalan keskusta ja sen maamerkkinä toimiva Mapeera-talo.]] Brittiläiset siirtomaaisännät jakoivat Ugandan neljään hallintoalueeseen: pohjoinen, itäinen, keskinen ja läntinen alue. Näistä keskinen alue kattoi Bugandan kuningaskunnan. Hallintoalueet oli jaettu 18 piirikuntaan, monesti heimorajoja pitkin. Neljän hallintoalueen luomisella pyrittiin lisäämään yhteistyötä naapuripiirikuntien välillä ja luomaan yhteisöllistä tunnetta esimerkiksi urheilussa.
Nykyisin näillä neljällä hallintoalueella ei ole virallista asemaa, vaan valtiota pienemmät yksiköt ovat piirikuntia, joita Ugandassa on nykyisin yhteensä 80. Useita kymmeniä piirikuntia on perustettu 2000-luvulla.
Ugandan alueella on lisäksi viisi vanhaa bantukansojen kuningaskuntaa, joilla on eräänlainen kulttuuriautonomia, mutta niidenkin alueet kuuluvat myös edellä mainittuihin piirikuntiin. Kuningaskunnat ovat Toro, Busoga, Bunyoro, Buganda ja Rwenzururu. Milton Obote lakkautti kuningaskunnat vuonna 1967, mutta presidentti Yoweri Museveni palautti ne kulttuurisina instituutioina voimaan vuonna 1993. Myös Ankolen kuningaskuntaa on vaadittu palautettavaksi, mikä ei ainakaan toistaiseksi ole toteutunut.
Vuoden 2020 väestöarvion mukaan maassa oli yksi miljoonakaupunki, pääkaupunki Kampala (1 353 189 asukasta), ja kaksi yli sadantuhannen asukkaan kaupunkia, Gulu (146 858 asukasta) ja Lira (119 323 asukasta).
Talous
Vuonna 2012 Ugandan bruttokansantulo per asukas oli 440 Yhdysvaltain dollaria (Atlas-menetelmä) ja ostovoimakorjattuna 1 140 dollaria.
Luonnonvarat
Ugandalla on merkittäviä luonnonvaroja, kuten hedelmällinen maaperä, säännölliset sateet ja suurehkot mineraalivarat (muun muassa kultaa, kuparia ja kobolttia). Maan länsiosasta on löytynyt öljyä, ja vuoden 2009 löytöjen arvellaan olevan käytettävissä noin kolmen vuoden kuluttua. Öljyvarojen hyödyntämisen epäillään rikastuttavan kansainvälisiä yhtiöitä enemmän kuin Ugandaa valtiona. Korruptoituneen hallituksen epäillään tehneen sopimuksen, jossa valtio ottaa riskit mutta yrityksille taataan ainakin 35 prosenttia voittoa.
Liikenne
Ugandan tieverkosto on vielä huonokuntoinen, vaan suuria pääteiden rakennushankkeita on käynnissä 2019. Entebbe - Kampala Expressway valmistui 2018. Suurimpien keskusten välillä on päällystetyt tiet, mutta niiden sivutiet ovat huonokuntoisia.
Maayhteydet naapurimaihin hoidetaan lähinnä linja-autoilla ja minibusseilla. Rautatie on lakkautettu matkustajaliikenteen osalta, mutta suunnitelma Kampala - Nairobi - Mombasa rautatiestä on olemassa 2019. Matka Kampalasta Nairobiin kestää 12–14 tuntia. Reitti Tansaniaan seurailee Victorianjärven länsirantaa Bukobaan. Aiemmin Victorianjärvellä on ollut matkustajalaivoja Ugandasta Tansaniaan, nykyisin vain rahtiliikennettä.
thumb|[[Entebben kansainvälinen lentoasema.]] Ugandassa on 35 lentokenttää, joista viiden kiitotiet on päällystetty, ja yhden kiitotie pitempi kuin kolme kilometriä. Kansainvälinen kenttä on Entebbe International Airport.
Järvillä on laivaväyliä; suurimmat satamakaupungit ovat Entebbe, Jinja ja Port Bell. Kapearaiteista rautatietä on rakennettu 1 244 kilometriä. Rautatieyhtiön toiminta lakkasi 1990-luvun puolivälissä, mutta vuonna 2010 julkistettiin suunnitelmia joidenkin rataosuuksien avaamisesta rahtiliikenteelle.
Energia
Ugandalla on käytettävissään vesivoimaa ja muita energiavaroja, mutta vain alle 15 prosenttia sen väestöstä on sähkönjakelun parissa. Sähkönjakelussa on jatkuvia katkoksia jopa pääkaupungissa Kampalassa. Epäluotettava sähkönjakelu on merkittävä hidaste talouden kehittymiselle. Sähköverkkoa laajennetaan maaseudulle, mutta koko maan sähköistäminen on haastellista.
Viime vuosina Ugandassa on pyritty hyödyntämään aurinkovoimaa, mutta toistaikseksi aurinkopaneeleja käytetään hyvin pienten energiamäärien tuottamiseen (esimerkiksi kännykän lataaminen auringon avulla). Mobiiliverkkoyhtiöt ovat jakaneet mikrolainoja aurinkoenergian asentamiseen.
Tietoliikenne
Kuten muukin Afrikka, Uganda on hyötynyt merkittävästi matkapuhelinten kehittymisestä. Matkapuhelinverkot kattavat suurimman osan maasta ja puhelinten määrä on kasvanut nopeasti. Maassa on vuonna 2018 alkanut 4G-verkon laajentuminen, 3G-verkko kuitenkin on yleinen.
Vuonna 2018 Ugandan parlamentti julkaisi lakimuutoksen, jonka myötä sosiaaliselle medialle asetettiin päivittäin maksettava vero. Veroa on kritisoitu ja kutsuttu sananvapautta loukkaavaksi.
Vesi ja sanitaatio
Suurimmalla osalla ugandalaisista ei ole käytettävissä juoksevaa vettä eikä viemäröintiä. Monissa kylissä ei ole tarjolla puhdasta vettä eikä turvallisia käymälöitä. Tilanne on kuitenkin parantunut.
Maanviljelys
pienoiskuva|Kahvipellot Lounais-Ugandassa. Maan tärkein elinkeino on maanviljely, joka työllistää noin 80 prosenttia väestöstä. Suurin osa, noin 65 prosenttia, viennin arvosta tulee kahvista. Uganda on Afrikan suurin robusta-kahvin tuottajamaa. Kahvin maailmanmarkkinahintojen heilahtelu vaikuttaa maan talouteen.
Korruptio
Uganda on varsin korruptoitunut maa. Yritysten on tyypillisesti lahjottava virkamiehiä esimerkiksi lupa-asioiden hoitamiseksi. Myös poliitikot ovat korruptoituneita. Monet yritykset nimeävät korruption yhdeksi tärkeimmäksi tekijäksi, joka hidastaa Ugandan talouskehitystä.
Vuosina 2012–2013 Ugandan korruptio nousi otsikoihin, kun selvisi, että osa kehitysapurahoista oli siirretty yksityisille tileille. Kriisin myötä Norja, Irlanti, Ruotsi, Tanska ja Britannia keskeyttivät tukien maksamisen. Uganda joutui palauttamaan väärin käytettyjä kehitysapurahoja muun muassa Iso-Britannialle, Irlannille ja Norjalle.
Väestö ja terveys
thumb|Nainen Ruwenzori-vuorelta.
Ugandassa on noin 44,3 miljoonaa asukasta. Vuonna 2019 eliniänodote oli 63,4 vuotta.
Väestönkasvu
Ugandassa syntyvyys on korkea, yhtä naista kohti syntyvyys on vuonna 2019 4,7 lasta ja väestö kasvaa vauhdilla. Vuonna 2013 YK arvioi Ugandan väkiluvun nousevan yli 200 miljoonaan vuoteen 2100 mennessä.
Terveys
HIV ja siitä hoitamattomana kehittyvä AIDS räjähti 1980-luvulla Ugandassa valtaisaksi terveysongelmaksi. Epidemiaa on pyritty rajoittamaan ABC-strategialla, johon kuuluvat pidättäytyminen seksistä (Abstinence) ja uskollisuus kumppanille (Be faithful) sekä kondomin käyttö (Condoms). Näistä kahdella ensimmäisellä on suurempi hallituksen tuki; varsinkin alkuvuosina presidentti Museveni vastusti kondomien jakamista. Strategian raportoitiin pienentäneen HIV-positiivisten aikuisten osuutta kolmanneksesta ensin 15 prosenttiin 1990-luvulla ja siitä alle viiden prosentin. Myöhemmin kampanjan onnistumista on pidetty ylimainostettuna, ja todettu, että osa sairaiden osuuden pienenemisestä johtuu kuolleisuudesta. Aikuisten HIV-levinneisyys oli CIA:n mukaan 6,1 prosenttia vuonna 2019. HIV:iin liittyy edelleen leimautumisen pelko, joka haittaa hoitoon hakeutumista ja on jopa saanut vanhemmat välttämään lastensa hoitamista.
Maailman terveysjärjestön (WHO) vuonna 2004 tekemän selvityksen mukaan Ugandassa käytettiin alkoholia enemmän kuin missään muussa maailman maassa; puhtaaksi alkoholiksi muunnettuna 8,9 litraa aikuista kohti.
Kielet
Ugandan väestö jakautuu pääasiassa bantu-kansoihin, niloottiseen kielikuntaan kuuluviin kansoihin ja nilo-hamiittisiin kansoihin. Bantukielistä gandalla on eniten puhujia, noin neljä miljoonaa.
Uskonnot
Vuonna 2014 ugandalaisista oli uskonnoltaan protestantteja 45,1 prosenttia, katolisia 39,3 prosenttia, muslimeja 13,7 prosenttia ja muita, eli esimerkiksi hinduja ja perinteisiä paikallisia uskontoja harjoittavia oli 1,6 prosenttia. Idi Amin karkotti aasialaissyntyiset ugandalaiset vuonna 1972, ja silloin hindu- ja sikhiväestön määrä romahti. Aminin kukistumisen jälkeen intialaissyntyisiä afrikkalaisia on palannut Ugandaankin. Vuonna 1989 heitä arveltiin olevan 10 000, kun 1969 heitä oli 70 000.
Koulutus
Nopea väestönkasvu on aiheuttanut haasteita koululaitokselle ja pätevistä opettajista on pulaa. Koulutuspolku muodostuu pakollisesta ja ilmaisesta ala-asteesta 6-13-vuotiaille, neljävuotisesta yläasteesta ja kaksivuotisesta lukiosta.