cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Solid Edge
Synchronous-mallinnus
Synchronous-tekniikalla mallinnettaessa mallille ei synny historiaa. Synchronous-mallinnus etenee samaan tapaan kuin perinteinen. Ensin piirretään sketsiin profiili, jota käytetään piirteitä luotaessa. Sketsi tallentuu joidenkin piirteiden tietoihin, mutta yleensä piirrettä muokataan muilla tavoin kuin sketsiä muokkaamalla.
Version V20 jälkeen julkaistuissa Solid Edge ST -versioissa Synchronous-tekniikkaa hyödynnetään osamallinnuksessa sekä kokoonpanossa. Versiosta ST2 alkaen on käytettävissä myös Synchronous-ohutlevymallinnus, sekä osa- ja kokoonpanotilojen lukuiset parannukset.
Tie 73 (Viro)
Kantatie 73 kulkee Etelä-Virossa Tõrvan kaupungin keskustasta valtatieltä 6 Pikasillaan kantatielle 52. Tien pituus on runsaat 10 kilometriä.
Kantatie 73 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 74 (Viro)
Kantatie 74 kulki 1990-luvulla Saarenmaan halki Kuressaaresta Kuivastuun. Tie muutettiin kymmenisen vuotta sitten valtatieksi 10. Tässä yhteydessä valtatiestä 10 tuli yhtenäinen väylä Rististä Kuressaareen.
Faruq Leghari
pienoiskuva|Farooq Leghari Faruq Leghari (29. toukokuuta 1940 – 20. lokakuuta 2010) oli Pakistanin presidentti 14. marraskuuta 1993 – 2. joulukuuta 1997. Hän oli Pakistanin ensimmäinen belutšeihin kuulunut presidentti.
Leghari suoritti tutkinnon Lahoressa Forman Christian Collegessa ja siirtyi sen jälkeen opiskelemaan Oxfordin yliopistoon filosofiaa, politiikkaa ja taloustieteitä (PPE). Hän liittyi Pakistanin kansanpuolueeseen ja hänestä tuli puolueen johtaja, kun Zulfiqar Ali Bhutto joutui vankilaan. Muhammad Zia-ul-Haqin sotilashallinnon aikana hän oli itsekin vankilassa useaan otteeseen.
Leghari valittiin presidentiksi vuonna 1993. Hän erosi kesken kauden, jouduttuaan välirikkoon pääministeri Nawaz Sharifin kanssa.
Tie 71 (Viro)
thumb|Kantatie 71 Kõdukülassa. Kantatie 71 kulkee Etelä-Virossa Rõngusta Otepään kautta Kanepiin. Se alkaa Elvan kunnan Rõngun pienkauppalasta valtatieltä 3 ja päättyy Kanepin kunnan Erastveren kylään valtatielle 2.
Tien kulku
Kantatie 71 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Stig Östling
Stig Östling (s. 31. joulukuuta 1948 Ockelbo) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sapporon olympialaisissa 1972, Kanada-cupissa 1976 ja viisissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja kolme MM-pronssia. Östling siirtyi kotikaupunkinsa seurasta Mora IK:hon vuonna 1966 ja edelleen Brynäs IF:ään vuonna 1970. Hän voitti Brynäsissä Ruotsin-mestaruuden vuosina 1971, 1972, 1976, 1977 ja 1980. Hän sai Guldpucken-palkinnon kauden parhaana ruotsalaispelaajana vuonna 1975.
Muhammad Mursi
Muhammad Mursi (, 20. elokuuta 1951 – 17. kesäkuuta 2019 ) oli Egyptin presidentti, joka kuului muslimiveljeskuntaan. Hän nousi presidentiksi vuoden 2011 vallankumouksen jälkeen järjestetyissä presidentinvaaleissa. Hän oli muslimiveljeskunnan poliittisen siiven vapaus- ja oikeuspuolueen ehdokkaana. Mursi oli presidenttinä vain hieman yli vuoden, kun armeija syrjäytti hänet heinäkuun 2013 vallankaappauksessa.
Nuoruus ja opiskelu
Mursin isä on talonpoika. Mursi syntyi Niilin suiston kylässä Egyptin pohjoisosassa Al-Šarqiyyan kuvernoraatissa. Hän opiskeli Kairon yliopistossa tekniikkaa ja valmistui tekniikan tohtoriksi Etelä-Kalifornian yliopistosta vuonna 1982. Hän palasi opintojensa jälkeen Yhdysvalloista Egyptiin vuonna 1985. Kaksi hänen viidestä lapsestaan on syntynyt Kaliforniassa, joten heillä on Yhdysvaltojen kansalaisuus.
Nousu muslimiveljeskunnassa
Mursi liittyi opiskeluaikanaan Yhdysvalloissa vuonna 1979 muslimiveljeskuntaan. Hän nousi nopeasti sen arvoasteikossa, ja hänestä tuli sen voimakkaan johtoryhmän jäsen 1995. Mursi valittiin vuonna 2000 Egyptin parlamenttiin. Hän oli virallisesti puolueeton, sillä muslimiveljeskunnalta oli kielletty pääsy parlamenttiin. Mursi menetti paikkansa vuoden 2005 vaaleissa, joiden hän väitti olleen vilpilliset. Kansanedustajana Mursi sai jonkin verran huomiota hyvänä puhujana.
Mursi joutui vuonna 2006 vankilaan seitsemäksi kuukaudeksi osallistuttuaan mielenosoitukseen, joka tuki oikeuslaitoksen itsenäisyyttä vaativia tuomareita. Hän oli myös lyhyesti vangittuna vuoden Egyptin presidentin Hosni Mubarakin kaataneen vallankumouksen aikana. Mubarakin kaaduttua muslimiveljeskunta perusti poliittiseksi siivekseen vapaus- ja oikeuspuolueen.
Presidenttiaika
Vapaus- ja oikeuspuolue valitsi vuoden 2012 presidentinvaaleihin ehdokkaakseen Khairat el-Shaterin, joka joutui kuitenkin luopumaan ehdokkuudestaan teknisen syyn takia. Vapaus- ja oikeuspuolueen puheenjohtajana toiminut Mursi valtitiin hänen tilalleen. Hän sai vaalien toisella kierroksella 51,73 prosenttia äänistä ja voitti niukasti entisen pääministerin Ahmad Shafiqin. Mursi astui presidentin virkaan kesäkuun 2012 lopussa.
Mursi lupasi astuttuaan valtaan johtavansa maata ”kaikille egyptiläisille”. Hänen toimintatapojaan alettiin kuitenkin pian vastustaa. Hänen vastustajansa syyttivät häntä siitä, että hän oli antamassa kaiken vallan islamisteille ja erityisesti muslimiveljeskunnalle. Lisäksi kriitikot sanoivat, että Mursi ei ollut osannut hoitaa Egyptin taloutta eikä hän ollut pystynyt parantamaan yhteiskunnallista tasa-arvoa.
Mursin vastustus alkoi kasvaa marraskuussa 2012, kun hän yritti saada uuden perustuslain voimaan. Egyptin oppositio vastusti perustuslakia, koska se ei sen mukaan takaa riittäviä ihmisoikeuksia eikä naisten ja uskonnollisten vähemmistöjen oikeuksia. Perustuslaki vahvistettiin joulukuun lopulla kahden päivän aikana järjestetyn kansanäänestyksen jälkeen. Mursi toivoi itse sen tuovan maahan vakautta.
Syrjäyttäminen ja oikeudenkäynnit
Mursi sai kesäkuussa 2016 elinkautisen vankeustuomion laittoman järjestön johtamisesta ja 15 vuoden tuomion valtion turvallisuuteen liittyvien asiakirjojen varastamisesta.
Kuolema
Mursi sai sairauskohtauksen 17. kesäkuuta 2019 vakoiluoikeudenkäynnin aikana ja sairaalassa myöhemmin hänen todettiin kuolleen sydänkohtaukseen. Mursi oli pitämässä puolustuspuhettaan vakoiluoikeudenkäynnissä, ja läsnäolijoiden mukaan hän oli erittäin kiihtynyt. Puheen kestettyä noin 20 minuuttia Mursi vaipui tajuttomana maahan. Egyptin syyttäjäviraston mukaan Mursi oli ollut syöpähoidossa, eikä hänelle tehty ruumiinavaus paljastanut mitään tuoreita vammoja. Mursi oli virunut vankilassa miltei kuusi vuotta ja tänä aikana hän oli saanut tavata perheensä jäseniä vain kolme kertaa. Asianajajien tai Mursin omien lääkärien käyntejä vankilassa ei ollut sallittu lainkaan. Mursin omaiset ja ihmisoikeusjärjestöt eivät ole pitäneet virallista selvitystä uskottavana, vaan uskovat huonojen vankilaolojen vähä vähältä raunioittaneen Mursin terveyden ja vaativat puolueetonta ja läpinäkyvää tutkimusta asiasta.
Håkan Pettersson
Håkan Pettersson (11. toukokuuta 1949 Sundsvall – 10. toukokuuta 2008 Sundsvall) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sapporon olympialaisissa 1972 ja neljissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti neljä MM-pronssia. Pettersson edusti seuratasolla Timrå IK:ta kausina 1967–1982.
Malte Mohr
Hän karsiutui 2009 Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa ja oli kolmastoista Berliinin MM-kilpailuissa tuloksella 550. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti hopeaa tuloksella 570, mutta karsiutui saman vuoden Barcelonan EM-kilpailuissa. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän sai pronssia tuloksella 571. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän oli viides tuloksella 585. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 575. Saman vuoden Helsingin EM-kilpailuissa hän oli neljäs tuloksella 577 ja Lontoon olympialaisissa yhdeksäs hypättyään 550. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän sai pronssia tuloksella 576. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi. Hän sai hopeaa Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 tuloksella 580.
Hänen ennätyksensä on ulkoradoilla 591 cm, jonka hän hyppäsi 22. kesäkuuta 2012 Ingolstadtissa. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on 590 cm, jonka hän hyppäsi 1. maaliskuuta 2014 Berliinissä.
Rantakangas
Rantakangas on kylä Alajärvellä, entisen Lehtimäen kunnan alueella. Rantakangas sijaitsee Lehtimäen taajamasta noin 10 kilometriä Alajärven keskustaan päin, kantatie 68:n varrella ja siellä asuu noin 50 ihmistä.
Rantakangas kuuluu Pohjois-Lehtimäen kyliin. Muut Pohjois-Lehtimäen kylät ovat Saarimaa, Latojoki ja Jaakkola. Pohjois-Lehtimäen alueella on yhteensä 150 asukasta (2007).
Pohjois-Lehtimäen kylät ry:n ylläpitämä Kylätalo Metso sijaitsee Rantakankaalla, missä järjestetään pääsiäisenä jokavuotinen pääsiäiskokko ja muuta toimintaa. Kylätaloa on käytetty myös erilaisissa häissä ja kokouksissa.
Rantakankaan kansakoulu toimi kylässä vuoteen 1966.
DeeDee Trotter
De'Hashia Tonnek ”DeeDee” Trotter (s. 8. joulukuuta 1982, Decatur, Georgia) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.
Trotter juoksi vuonna 2003 toiseksi NCAA-finaalissa ja kolmanneksi Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa. Pan-Amerikan kisoissa hän juoksi ankkuriosuuden Yhdysvaltain kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Hän osallistui Pariisin MM-kisoihin, joissa karsiutui välierissä ajalla 51,68. Hän sai pitkän viestin kultamitalin juostuaan matkan alkuerissä. Seuraavana vuonna hän voitti NCAA-mestaruuden ja sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa kolmanneksi. Ateenan olympialaisissa Trotter sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi ajalla 50,00, mutta oli mukana voittamassa olympiakultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Kauden lopussa hän juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi.
Lyijyjodidi
Valmistus
thumb|left|250px|Lyijyjodidia saostuu vesiliuoksesta lyijynitraatin ja jodidiliuoksen välisessä reaktiossa Lyijyjodidia tuotetaan lyijynitraatin ja vetyjodidin tai jodidisuolan, esimerkiksi kaliumjodidin, välisellä reaktiolla. Lyijyjodidi liukenee melko huonosti veteen ja se puhdistetaan ja erotetaan vedestä uudelleenkiteyttämällä.
Käyttö
Lyijyjodidia käytetään sulatteena primäärisissä paristoissa elektrolyyttinä, termoelektrisissä materiaaleissa, elohopeakaarilampuissa, ja valokuvauksessa. Lyijyjodidia voidaan käyttää myös sadepilvien kylvämisessä. Lyijyjodidikiteet toimivat pisaroiden tiivistymiskeskuksina. Yhdisteen myrkyllisyyden vuoksi hopeajodidi on kuitenkin yleisempi tähän tarkoitukseen.
DeeDee Trotter
Trotter voitti vuonna 2007 maansa 400 metrin mestaruuden sekä sisä- että ulkoradoilla. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ja oli voittamassa kultamitalia 4 × 400 metrin viestissä. Seuraavana vuonna hän sijoittui kolmanneksi Yhdysvaltojen olympiakarsintojen 400 metrillä. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui välierissä. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän voitti kultaa 4×400 metrin viestissä. 400 metrin kilpailussa hän karsiutui välierissä.
Trotter sijoittui 2012 maansa olympiakarsinnoissa toiseksi. Hän saavutti Lontoon olympialaisissa pronssia 400 metrillä ajalla 49,72 ja juoksi avausosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen joukkueessa 4 × 400 metrin viestissä.
Trotter opiskelee Tennesseen yliopistossa rikosoikeutta.
Manfredi Ravetto
Manfredi Ravetto (s. 13. maaliskuuta 1975 Palermo, Sisilia) on italialainen Caterhamin Formula 1 -tallin entinen tallipäällikkö. Heinäkuussa 2014 Ravetto nousi Caterhamille apulaistallipäällikön tehtävään ja syyskuussa hän nousi tiimin tallipäälliköksi Christijan Albersin jättäessä tehtävän. Ravetto on toiminut aiemmin myös Minardilla markkinointipuolella ja HRT F1 -tiimin talousjohtajana. Ravetto on toiminut kilpa-ajaja Bertrand Baguetten managerina.
Stefan Stanciu
Stefan Stanciu (s. 1982) on suomalainen muusikko - säveltäjä. Hänen uransa alkoi jo alakouluikäisenä. Stanciu aloitti musiikinopintonsa seitsemänvuotiaana romanialaissyntyisen isänsä Constantin Stanciun johdolla soittimenaan Romanian kansallissoitin panhuilu. Kymmenen julkaistun sooloalbumin lisäksi Stanciu on esiintynyt useissa tv-ohjelmissa. Sadat konsertoinnit sisältävät muun muassa vierailuja klassisissa kamarimusiikkikokoonpanoissa ja sinfoniaorkesterien solistina kuten HKO, Tapiola Sinfonietta ja Tallinna RSO. Stanciu on aktiivisesti esiintynyt myös eri puhallinorkestereiden solistina. Hän on esiintynyt ja konsertoinut Suomen lisäksi muun muassa Ranskassa, Tanskassa, Romaniassa, Espanjassa, Itävallassa, Singaporessa ja Hollannissa.
Stanciu on opiskellut panhuilua muun muassa Sibelius-akatemiassa (valmistunut musiikinmaisteriksi vuonna 2014), Helsingin konservatoriossa (valmistunut muusikon perustutkinnosta ja Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa (valmistunut panhuilusoiton pedagogiksi vuonna 2007). Hänen puhallinsoiton opettajina ovat toimineet muun muassa Marjatta Teirilä, Kristiina Ilmonen, Kirsi Ojala, Jouko Kyhälä ja Sanna Niemikunnas.
Stefan Stanciun toinen pääsoitin on oboe, jonka soiton hän aloitti lukio-ikäisenä Vantaan musiikkiopistossa. Hän valmistui oboensoiton pedagogiksi vuonna 2007 Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiasta sekä sitä ennen Helsingin Konservatoriosta. Oboistina ja englannintorven soittajana hän on toiminut sekä musiikkipedagogina että orkesterisoittajana. Hän on toiminut soitonopettajana (oboe / panhuilu) muun muassa Vantaan Musiikkiopistossa, Helsingin Konservatoriossa ja Iin kansalaisopistossa.
Vuonna 2008 Stanciu valmistui filosofian maisteriksi Jyväskylän yliopistosta, jossa pääaineenaan oli musiikkitiede.
Stanciu on myös aktiivinen säveltäjä. Syksyllä 2017 Stanciu aloitti opintonsa Tampereen ammattikorkeakoulussa, pääaineenaan sävellys. Hänen opettajinaan toimivat Hannu Pohjannoro ja Paavo Korpijaakko.
Luuluola
Luuluola on tavallisesti kalkkikivialueilla esiintyvä onkalo, jonka pohjalla on luubreksiaa. Tämä sedimenttikivilaji on muodostunut luiden kappaleista, jotka kalkkisintteri on iskostanut yhteen. Luolan pohjalla voi olla luubreksiaa monen metrin paksuinen kerros. Luolat ovat muinoin olleet ihmisten tai eläinten suojapaikkoja. Luita luoliin on kertynyt ihmisten ateriatunkioista tai paikalla kuolleista eläimistä ja jopa ihmistenkin jäänteistä. Luuluolia on esimerkiksi Dordognessa keskisessä Ranskassa ja Mentonissa Etelä-Ranskassa, Belgian Spyssä, Saksan Neandertalissa ja useassa paikassa Etelä-Amerikassa.
Pangaío
Pangaío (myös Pangéo; ) on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1 956 metriä.
thumb|left|260px|Pangaío [[Fílippoista nähtynä.]] Pangaío sijaitsee Kaválan ja Sérresin alueyksiköiden alueella Strymónas-joen suiston itäpuolella, linnuntietä noin 28 kilometriä länteen Kaválan kaupungista. Pangaíon kunta on saanut nimensä vuoresta.
Pangaío-vuorelta on kaivettu kultaa ja hopeaa mahdollisesti jo esihistoriallisella ajalla ja viimeistään antiikin aikana. 500-luvulla eaa. muun muassa Ateenan tyranni Peisistratos omisti kaivoksia alueella. 300-luvulla eaa. Makedonian kuningas Filippos II perusti läheisen Filippoin kaupungin kaivosten hallitsemiseksi.
Luubreksia
Luubreksia on eläinten luista muodostunut sedimenttikivilaji, jossa luita yhteenliittävänä iskosaineena on tavallisesti kalkkisintteri tai joskus piihappo. Pääasiassa kalsiumfosfaattia sisältävä luubreksia kuuluu fosforiitteihin. Luubreksiaa on muodostunut luoliin kahdella tavalla, joko kvartäärikaudella niihin kuolleiden eläinten luista tai kivikauden ihmisten ateriatunkioista, jotka ovat joutuneet tippukiven sisään. Luubreksia saattaa peittää luuluolan pohjan metrien paksuisena kerroksena.
Munuais- ja maksaliitto
Munuais- ja maksaliitto ry, aiemmin pelkkä Munuaistautiliitto (Njursjukdomsförbundet), on suomalainen kansanterveys- ja potilasjärjestö. Se perustettiin vuonna 1970. Liiton työ tähtää sekä sairauksien ennaltaehkäisyyn että niiden hoidon edistämiseen.
Liitolla on 19 jäsenyhdistystä ja noin 6 000 jäsentä ympäri maata. Se perusti Munuaissäätiön, ja toimintaan kuuluu myös Suomen munuaistautirekisteri.
Munuais- ja maksaliitto on SOSTEn jäsenjärjestö.
Mats Waltin
Mats Waltin (s. 7. lokakuuta 1953 Tukholma) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän toimi Ruotsin maajoukkueen kapteenina ja edusti maajoukkuetta kaksissa olympialaisissa, kahdessa Kanada-cupissa sekä kahdeksan kertaa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kaksi olympiapronssia, kaksi MM-hopeaa ja kolme MM-pronssia. Vuoden 1976 MM-kilpailuissa hänet valittiin tähdistökentälliseen.
Waltin edusti kotimaassaan IK Götaa, Södertälje SK:ta ja Djurgårdens IF:ää sekä Sveitsissä HC Luganoa ja EV Zugia. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden Djurgårdenissa vuosina 1983 ja 1990 sekä Sveitsin-mestaruuden Luganossa vuosina 1986 ja 1987. Hän sai Guldpucken-palkinnon kauden parhaana ruotsalaispelaajana vuonna 1976.
Pelaajauransa jälkeen Waltin on toiminut valmentajana Ruotsin, Sveitsin, Itävallan ja Norjan sarjoissa. Hän oli MM-kilpailuissa Sveitsin päävalmentaja vuonna 1995 ja Slovenian päävalmentaja vuonna 2008.
Kruunausviitta
pienoiskuva|upright|Kruunausviitta ja vaakunateltta. Kruunausviitta on heraldiikassa joko kilpeä tai täydellistä vaakunaa kilvenkannattajineen ympäröivä viitta. Se on yleensä punainen tai purppurainen ja kärpännahalla vuorattu. Sen laskostettua yläosaa pitää koossa arvokruunu, ja viitan molemmat kulmat on sidottu tupsunauhalla tyynymäiseksi mytyksi. Kruunausviittaa käytetään pääasiassa hallitsijoiden sekä itsenäisten ruhtinaiden vaakunoissa. Kruunausviitan ja arvokruunun välissä voi lisäksi olla kupumainen vaakunateltta.
Kaikkialla kruunausviittoja ja vaakunatelttoja ei käytetä. Vaikka ne ovat Manner-Euroopan heraldiikassa melko yleisiä, esimerkiksi brittiläisessä heraldiikassa niitä ei tunneta.
Kantalan rautatieasema
Kantalan rautatieasema on lakkautettu rautatieliikennepaikka Savon radalla Mikkelissä. Se avattiin 1. lokakuuta 1889 samaan aikaan Savon radan kanssa. Asemarakennus rakennettiin vuosina 1887–1889 Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan. Sitä laajennettiin vuonna 1928. Aseman ulkoasussa on tapahtunut muutoksia ja sisätilat on uusittu. Miehitys asemalla lopetettiin 1. maaliskuuta 1969 ja henkilöliikenne lakkautettiin 29. toukokuuta 1983. Vuonna 1998 asemarakennuksen katto muutettiin tiilisestä peltiseksi. Tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 2000 ja koko liikennepaikka lakkautettiin 22. marraskuuta 2001. Lakkauttamisen jälkeen sivuraiteet purettiin. Asemarakennus siirtyi 2007 Senaatti-kiinteistöille ja sitä kautta myyntiin.
Vanadiinioksitrikloridi
Vanadiinioksitrikloridi eli vanadiini(V)trikloridioksidi (VOCl3) on epäorgaaninen yhdiste. Ainetta käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Valmistus ja käyttö
Teollisesti vanadiinioksitrikloridia valmistetaan kloorista ja divanadiinipentoksidista hiilen länäollessa.
Vanadiinitrioksidia käytetään katalyyttinä erityisesti muoviteollisuudessa valmistettaessa etyleenipropyleenidieenikumia (EPDM) ja polyeteeniä. Sitä käytetään myös lähtöaineena valmistettaessa orgaanisia vanadiiniyhdisteitä.
Hilja Grönfors
Hilja Grönfors (s. 27. huhtikuuta 1952 Juuka) on suomalainen laulaja, joka tunnetaan perinteisten romanilaulujen tulkitsijana. Hän on myös kerännyt romanien lauluperinnettä. Grönfors on levyttänyt kaksi albumia ja hänet on palkittu muun muassa Suomi-palkinnolla.
Elämä ja ura
Grönfors on ammatiltaan ompelija ja hänellä on myös romanin kielen opettajan koulutus. Grönfors vietti varhaislapsuutensa kiertolaiselämää ja asui koulunkäynnin aloitettuaan Juuassa ja Tuusniemellä. Kansakoulun jälkeen Grönfors suoritti opiskeli vuoden Pohjois-Savon kansanopistossa. Myöhemmin hän oli 15 vuotta Ruotsissa ja asuu nykyään Lahdessa. Grönfors on opettanut romanien musiikkiperinnettä Kaustisen kansanmusiikkiopistossa ja Sibelius-Akatemiassa.
Grönfors esittää yhtyeensä Latšo Džinta kanssa perinteistä romanimusiikkia. Hän on kerännyt ja tallettanut runsaat sata romanilaulua. Vuonna 2011 ilmestynyt Grönforsin toinen albumi ''Kai tu džaha? - Minne kuljet?'' on yhtä kappaletta lukuun ottamatta suomenkielinen ja sisältää perinteisiä romanilauluja. Levyn päätöskappale ”Kun kuljen tietäni” on Grönfosin itse säveltämä ja sovittama. Hän levyttänyt myös kappaleen ”Aurinko kun mailleen vaipuu” vuonna 2000 julkaistulle Indiako drom - romanimusiikkia Kumpulassa -levylle sekä ollut vierailijana Palefacen albumilla Helsinki - Shangri-La (2010) kappaleella ”Saapuu elokuun yö”.
Palkinnot ja tunnustukset
Vuonna 2005 Grönfors nimettiin Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla mestarikansanlaulajaksi. Hänen albuminsa Phurane mirits palkittiin Etno-Emmalla vuonna 2008. Vuonna 2011 Grönfors sai Kalevalaseuran perinteentaitajien ja -tallentajien tunnustuspalkinnon hän oli myös vieraana itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolla. Vuonna 2014 Grönforsille myönttiin Suomi-palkinto romanien kulttuuriperinteen hyväksi tekemästään työstä ja samana vuonna hänelle myönnettiin myös valtion taiteilijaeläke.
Muuta
Katariina Lillqvist on tehnyt Grönforsista ja Suomen romanien historiasta dokumenttielokuvan Eihän tämä maa minun omani ollut.
Hans Jax
Hans Jax (s. 6. maaliskuuta 1948 Vikarbyn) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kolmissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia. Jax edusti seuratasolla Leksands IF:ää kausina 1967–1977 ja 1979–1980 ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1969, 1973, 1974 ja 1975. Hänen muita seurojaan olivat Vikarby IK, IF Björklöven, IK Rommehed ja IFK Lidingö.
Akkalansaamelaiset
Akkalansaamelaiset ovat saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä Venäjällä. Akkalansaamelaisista, kiltinänsaamelaisista ja turjansaamelaisista käytetään yhteisnimeä Kuolan saamelaiset. Akkalansaamelaisten määräksi vuonna 1995 arvioitiin 100 henkilöä. Akkalansaamen kielen viimeinen puhuja Marja Sergina kuoli vuonna 2003.
Formula 2 -kausi 2019
Formula 2 -kausi 2019 oli FIA Formula 2 Championship -sarjan kolmas kausi.
Tapahtumia
Belgiassa Span kilpailussa Anthoine Hubert kuoli ja Juan Manuel Correa loukkaantui vakavasti onnettomuudessa, jossa oli osallisena monta autoa.
Mestaruuspisteet
Pisteet jaettiin lauantain pitkän kilpailun kymmenen parhaan joukkoon sijoittuneille kuljettajille ja kahdeksalle parhaalle sunnuntain sprinttikisassa. Lauantain pitkään kilpailuun paalupaikalle ajanut kuljettaja palkittiin neljällä pisteellä. Nopeimman kierroksen ajanut kuljettaja sai kaksi pistettä, mikäli hän on ajanut 90 % kisakierroksista ja sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon lopputuloksissa. Sprinttikisaan paalupaikan ottanut kuljettaja ei saanut ylimääräisiä pisteitä.
Televisiointi
Suomessa F2-kilpailut esitti kaudella 2019 maksutelevisiokanava C More Max.
Tampereen Pyrintö (naisten koripallo)
Tampereen Pyrintö on samannimisen tamperelaisen urheiluseuran naisten koripallon edustusjoukkue. Se pelaa kaudella 2020–2021 Naisten Korisliigassa. Seura on Suomen menestyneimpiä kahdeksalla Suomen mestaruudellaan ja yhteensä 12 SM-mitalillaan. Suomen cupin Pyrintö on voittanut kerran. Pyrintö pelaa kotiottelunsa Pyynikin palloiluhallissa.
Seura on nostanut kattoon Pyrinnön naiskoripalloilijoista Seija Leinon pelipaidan. Hänen lisäkseen seurassa ovat pelanneet muun muassa Brita Lindberg, Eila Tähtinen, Maire Tähtinen, Anne Mäkelä, Satu Saarteinen ja Reija Vesa.
Historia
Pyrintö on naisten SM-sarjan menestyneimpiä seuroja. Erityisesti 1950- ja 1980-luvuilla Pyrintö kuului naisten SM-sarjan parhaisiin joukkueisiin ja on voittanut kahdeksan kertaa Suomen mestaruuden ja kerran Suomen cupin. 1950-luvulla Maajoukkueessa pelanneista pelaajista ainakin Terttu Aarnivala, Brita Lindberg, Eila Tähtinen ja Maire Tähtinen pelasivat Pyrinnössä. 1980-luvulla joukkueen pelaajistoon kuului muun muassa Seija Leino ja vuoden 1986 mestaruusjoukkueeseen yhdysvaltalainen Martha Mogish. Kaudella 1986–1987 Pyrintö osallistui Mestariseurojen cupiin, jonka karsintakierroksella se hävisi alankomaalaiselle Canadians Amstelveenille yhteispistein 114–140 (55–70, 59–70).
Kaudella 1990–1991 Pyrinnön liettualaisvahvistus Ingrida Jonkutė voitti naisten SM-sarjan korikuninkuuden, mutta joukkue putosi pääsarjasta. Seuraavaksi kaudeksi Pyrintö sai päävalmentajakseen 21-vuotiaan Ilpo Rantasen, ja joukkueen pelaajisto vaihtui täysin. Rantanen valmensi Pyrintöä kevääseen 1996 saakka. Rantasen ajan Pyrinnön pohjana käytettiin seuran B-tyttöjen SM-hopean voittanutta joukkuetta. Toisella Rantasen-kaudella Pyrintö nousi takaisin SM-sarjaan, ja kahdella kaudella se selviytyi pronssiotteluihin. Näinä kahtena kautena Pyrinnössä pelasi yhdysvaltalainen Keisha Johnson, joka tulokaskaudellaan voitti SM-sarjan kori- ja levypallokuningattaruuden ja sijoittui kummallakin kaudella myös riistotilaston kärkikolmikkoon. Kaudella 1995–1996 Pyrinnön ulkomaalaispelaajana toimi jamaikalainen Oberon Pitterson. Rantanen palasi Pyrinnön valmentajaksi kaudeksi 1999–2000, jolloin joukkue oli sekavassa tilassa. Seuraavan kerran Rantanen valmensi Pyrinnön naisjoukkuetta vuosina 2002–2005, jolloin se nousi jälleen I-divisioonasta SM-sarjaan ja pudotuspeleihin.
Ennen tuoreinta paluutaan korkeimmalle sarjatasolle Pyrintö pelasi edellisen kerran naisten SM-sarjaa kaudella 2005–2006, jolloin se varmisti karsimalla sarjapaikkansa, mutta luopui siitä taloudellisten, taustatuki- ja pelaajaresurssien puutteiden vuoksi. Tämän jälkeen I-divisioonaa pelanneessa Pyrinnössä pelasivat 2000-luvulla muun muassa Maiju Kekki ja Annika Heinisuo. Toukokuussa 2012 naisten edustusjoukkueen ja tyttövalmennuksen päävalmentajaksi valittiin Heikki Järnström, ja Pyrinnön naisten koripalloa alettiin kehittää. Kesällä 2013 edustusjoukkueen ja A-tyttöjen päävalmentajaksi valittiin jälleen Ilpo Rantanen.
Pyrintö palasi Koripalloliiton liittohallituksen päätöksellä korkeimmalle kansalliselle sarjatasolle kaudeksi 2014–2015, ja Rantanen jatkoi joukkueen päävalmentajana. Joukkueen valmistautumisaika uuteen kauteen jäi lyhyeksi, ja sen pelaajisto vaihtui paljon. Uusina pelaajina joukkueeseen saapuivat muun muassa Meral Bedretdin, Kaisa Lind ja ulkomaalaisvahvistukset Brittany Hedderson sekä Jessica Schroll. Pyrinnön tavoite oli säilyttää sarjapaikkansa Naisten Korisliigassa ja vakiinnuttaa toimintansa pääsarjatasolle. Säilymistavoite täyttyi, kun Pyrintö sijoittui paluukaudellaan yhdeksänneksi ja putosi ensimmäisenä joukkueena pudotuspeleistä. Seuraavaksi kaudeksi joukkueen päävalmentajaksi siirtyi edelliskauden apuvalmentaja Roope Tähkä. Pyrintö jäi runkosarjassa viimeiseksi ja putosi pääsarjasta.
Koronaviruspandemian keskeyttämän kauden 2019–2020 päätteeksi Pyrintö nousi jälleen ylimmälle sarjatasolle. Sen reservijoukkue sai samalla paikan naisten I-divisioonasta.
Nykyinen kokoonpano
undefined undefined undefined undefined undefined undefined undefined undefined undefined undefined undefined undefined undefined undefined undefined undefined undefined
Tilastot
Tampereen Pyrinnön naisten edustusjoukkueen tilastohistorian kymmenen parasta Suomen pääsarjan runkosarjassa. Huomionarvoista on, että naisten koripallon tilastointi alkaa kaudesta 1973–1974, osaa kategorioista alettiin tilastoida 1980-luvulla ja että ottelukohtainen tilastointi aloitettiin vasta kaudella 1995–1996. Lihavoidut pelaajat ovat aktiivipelaajia. Tilastot päivitetty 12. heinäkuuta 2016.
Henkilökohtaiset palkinnot
Naisten Korisliigan vuoden tulokas
Kunnioitetut pelaajat
Pyrintö nosti ensimmäiset koripallolegendojensa pelipaidat Pyynikin palloiluhallin kattoon 7. helmikuuta 2014 ennen sarjaottelun alkua. Paidat nostettiin kunnianosoituksena pelaajille ja esikuvaksi sekä kertomaan seuran perinteistä tuleville sukupolville. Kunnioitettujen pelaajien pelinumeroita ei ole "jäädytetty", vaan ne pysyvät käytössä. Kunnian sai neljä pyrintöläistä.
Organisaatio
Pyrinnön koripallojaoston taustalla on yleisseura Tampereen Pyrintö. Pyrinnön koripallojaosto on keskittynyt toimintansa kehittämiseen ja pelaajakasvatukseen eikä tavoittele menestystä vuosittain muun toiminnan kustannuksella. Pyrinnön koripallon naisten edustusjoukkueen runko muodostuu pääasiassa pirkanmaalaisista nuorista ja paikkakunnalle opiskelemaan muuttaneista pelaajista.
Juniori- ja harrastetoiminta
Pyrinnössä on molemmat sukupuolet huomioiden yli 500 koripallojunioria ja yli 55 valmentajaa, ja se on Suomen suurimpia ja menestyneimpiä juniorikoripalloseuroja. Seura pyrkii kehittämään kasvattejaan kilpatasolle aina ulkomaille ja maajoukkueeseen saakka. Seuran koripallon junioritoiminta on viime aikoina ollut erittäin suosittua, ja salivuorojen puute on toistaiseksi rajoittanut junioritoiminnan laajentamista.
Juniorijoukkueita Pyrinnössä on tytöissä supermikro-, mikro- ja kahdessa mini-ikäluokassa sekä C-, B- ja A-tyttöjen tasolla. Varttuneemmille seurassa toimii naisten edustusjoukkueen lisäksi II-divisioonajoukkue ja kuntosarjajoukkue. Lisäksi seura järjestää erilaisia koripallokouluja.
Naisten ja tyttöjen joukkueet kaudella 2015–2016
Pyrinnön kotisalit kaudella 2015–2016
Areena
250px|thumb|Pyynikin palloiluhalli. Pyrintö pelaa kotiottelunsa vuonna 1977 valmistuneessa Pyynikin palloiluhallissa. Hallin katsojakapasiteetti on 1 000–1 400 henkeä, mutta erikoisjärjestelyin katsojia on kirjattu esimerkiksi miesten vuoden 2010 finaaliottelussa 1 896 kappaletta. Hallin katsomo-osien laajentamista on suunniteltu.
Yleisseura Tampereen Pyrinnön toimisto sijaitsee Klingendahlilla Pyhäjärvenkadulla.
Talous
Kaudella 2014–2015 Pyrinnön naisten edustusjoukkueen budjetti oli 50 000 euroa, mikä oli pääsarjaa pelanneista kymmenestä joukkueesta pienin. Yli 100 000 euron budjetti oli kuitenkin vain kolmella joukkueella. Koska Koripalloliiton päätös Pyrinnön sarjapaikasta tuli myöhään, joukkue teki paluukaudellaan pääsarjaan odotusten mukaisen, noin 10 000 euron tappion. Yleisseurana Pyrinnön naisten ja miesten koripallon edustusjoukkueet eivät maksa erillisiä toimistokustannuksia, mikä pienentää niiden budjetteja. Kaudeksi 2015–2016 joukkueen budjetti nousi 65 000 euroon ollen silti sarjan pienin.
Korkein kansanneuvosto
Korkein kansanneuvosto (koreaksi 최고인민회의; Choego Inmin Hoeui) on Korean demokraattisen kansantasavallan eli Pohjois-Korean yksikamarinen parlamentti ja maan perustuslain mukaan maan korkein päättävä elin. Korkeimman kansanneuvoston kokoamisesta ja valtaoikeuksista säädetään perustuslain artikkeleissa 87-99. Tällä hetkellä parlamentissa on 687 kansanedustajaa, yksi maan jokaisesta vaalipiiristä.
Vaalit
thumb|210px|Vaaliuurna ja Kim Il-sungin ja Kim Jong-ilin muotokuvat. Vaaliuurnan vieressä pöydällä on kynä, jolla vastaan äänestävä voi yliviivata ehdokkaan nimen. Korkeimman kansanneuvoston edustajat valitaan viisivuotiskaudeksi suoralla kansanvaalilla. Perustuslain 89 §:n mukaan kansanneuvostovaalit ovat yleiset, yhtäläiset, suorat ja salaiset. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että kyseessä olisi demokraattisesti valittu elin, koska maassa ei ole toimivaa monipuoluejärjestelmää. Käytännössä jokaisessa vaalipiirissä on vain yksi ehdokas, joka valitaan maassa toimivan kansanrintaman, Demokraattisen isänmaan yhdistämisen rintaman paikallisosastojen kokouksissa. Kyseinen rintama on maata hallitsevan Korean työväenpuolueen dominoima. Käytännössä suurin osa Korkeimman kansanneuvoston jäsenistä onkin Korean työväenpuolueen jäseniä.
Jokaisella 17 vuotta täyttäneellä Korean demokraattisen kansantasavallan kansalaisella on äänioikeus ja samalla myös äänestysvelvollisuus. Periaatteessa jokaisella äänioikeutetulla on oikeus äänestää joko demokraattisen rintaman yhtenäislistan ehdokkaan puolesta tai häntä vastaan. Äänestyspaikalla äänioikeutetulle annetaan äänestyslippu, johon on painettu valmiiksi vaalipiirin ehdokkaan nimi. Mikäli äänestäjä hyväksyy ehdokkaan, hän taittelee vaalilipun ja pudottaa sen äänestysuurnaan. Mikäli hän haluaa äänestää vastaan, hänen tulisi yliviivata ehdokkaan nimi. Äänestäjän käytettävissä on äänestyskoppi ja kynä ehdokkaan yliviivaamista varten. Käytännössä maan turvallisuusviranomaiset valvovat tiukasti vaalitoimitusta, ja ehdokasta vastaan äänestänyttä pidetään poliittisesti epäluotettavana. Häntä uhkaa usean vuoden vankileirituomio. Käytännössä jo äänestyspaikan kynän vilkaiseminen voi johtaa pidätykseen.
Toiminta
Korkein kansanneuvosto on periaatteessa maan korkein päättävä elin. Se ei kuitenkaan ole parlamentti sanan perinteisessä mielessä, koska se työskentelee vain muutaman päivän vuodessa. Yleensä se kokoontuu muutaman päivän kestävään istuntoon kahdesti vuodessa, keväällä ja syksyllä. Kansanneuvosto voi kokoontua myös ylimääräiseen istuntoon, mikäli puhemiehistö kutsuu sellaisen koolle tai vähintään kolmasosa kansanedustajista sellaista esittää.
Korkeimman kansanneuvoston tehtäviin kuuluvat lain mukaan maan perustuslain säätäminen ja muuttaminen, maan politiikan yleisten suuntaviivojen määrääminen, maan talousarvion päättäminen, parlamentin puhemiehen ja muun 14 puhemiehistön jäsenen valinta, maan puolustusneuvoston puheenjohtajan ja jäsenten valinta, maan presidentin, varapresidentin ja ministereiden valinta sekä eräiden muiden korkeiden virkamiesten vaali. Kansanneuvosto ottaa myös vastaan ja hyväksyy maan hallituksen kertomukset maan tilasta ja poliittisesta kehityksestä. Käytännössä hallituksen selonteot hyväksytään keskustelematta, ja kansanneuvostolle tehdyt esitykset henkilövaaleihin hyväksytään yksimielisesti.
Korkeimman kansanneuvoston kokousten väliaikoina (siis käytännössä aina) parlamentin tehtäviä hoitaa Korkeimman kansanneuvoston puhemiehistö. Sen puheenjohtaja oli vuoteen 1972, jolloin maalle luotiin presidentinvirka, myös Korean demokraattisen kansantasavallan valtionpäämies. Presidentti Kim Il-Sungin kuoleman jälkeen tämä nimitettiin maan ikuiseksi presidentiksi, ja samalla maan puolustusneuvoston puheenjohtajan Kim Jong-Ilin virka katsottiin maan korkeimmaksi. Teoriassa kansanneuvoston puhemiehistön puheenjohtajasta (tällä hetkellä Kim Yong-nam) tuli kuitenkin uudelleen maan valtionpäämies. Hän ottaa esimerkiksi vastaan maahan akkreditoitujen suurlähettiläiden nimityskirjat.
Historia
Korkeimman kansanneuvoston edeltäjä oli väliaikainen kansanneuvosto, jonka kunnanvaltuustot valitsivat vuonna 1946. Virallisesti väliaikainen kansanneuvosto katsoi edustavansa koko Korean kansaa, mutta käytännössä vaalit pantiin toimeen vain Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä. Väliaikainen kansanneuvosto puolestaan valitsi väliaikaisen kansankomitean, joka otti vastuulleen hallitusvallan Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä ennen perustuslain hyväksymistä ja vaalien järjestämistä. Kansanneuvosto valitsi myös perustuslakikomitean, jonka tarkoituksena oli kirjoittaa maalle (tässä vaiheessa vielä koko Korealle) perustuslaki. Väliaikainen kansanneuvosto hyväksyi perustuslain väliaikaisesti erityisistunnossa 28. huhtikuuta 1948. Ensimmäiset perustuslain mukaiset Korkeimman kansanneuvoston vaalit järjestettiin 25. elokuuta samana vuonna. Virallisten tietojen mukaan äänestysvilkkaus vaaleissa oli hyvin korkea, 99,97 % äänioikeutetuista käytti äänioikeuttaan. Annetuista äänistä 98,49 % annettiin kansanrintaman yhtenäislistojen ehdokkaille. Kansanrintaman yhtenäislistoilta valittiin kansanneuvostoon 212 jäsentä. Parlamentissa oli mukana myös 360 edustajaa, jotka valitsi Eteläisen Korean väestön edustajien kansanneuvosto. Näin ollen valitun parlamentin 572 edustajan katsottiin edustavan koko Korean kansaa. Näin valittu Korkein kansanneuvosto piti ensimmäisen varsinaisen istuntonsa 2.-10. syyskuuta 1948. Istunnossaan se hyväksyi lopullisesti Korean demokraattisen tasavallan perustuslain. Se myös vahvisti Kim Il-Sungin hallituksen aseman 9. syyskuuta.
Vuoden 2019 vaalit
Vaalien seurauksena parlamentin 687 paikasta 607 kuuluu hallitsevalle Korean työväenpuolueelle. Korean sosiaalidemokraattisella puolueella on 50 edustajaa ja Cheondogyolainen Ch'ôngu -puolueella 22 edustajaa. Kaksi edustajaa eivät edusta mitään puoluetta. Lisäksi kuusi edustajaa edustaa Japanissa asuvia pohjoiskorealaisia. Heidät valitaan Japanissa toimivan Ch'ongryŏn-järjestön kautta. Myös heitä pidetään virallisesti puolueettomina.
Masse
Masse tai Massé on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Routa ei lopu (on ilmoja pidelly)
Julkaisu sijoittui parhaimmillaan Suomen singlelistan kahdeksanneksi ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Andrew Alberts
Andrew James Alberts (s. 30. kesäkuuta 1981 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelaa NHL-seura Vancouver Canucksissa.
Ura
Alberts pelasi juniorina jääkiekkoa USHL:n Waterloo Black Hawksissa vuosina 1999–2001. Boston Bruins varasi hänet kesällä 2001 NHL:n varaustilaisuudessa vuorolla 179. Varauksen jälkeen Alberts pelasi yliopistossa jääkiekkoa Boston Collegessa vuosina 2001–2005. Vuosina 2004 ja 2005 hänet valittiin yliopistosarjan tähdistökentälliseen. Keväällä 2005 hän pelasi muutaman runkosarjan ottelun ja pudotuspelit AHL:n Providence Bruinsissa, joka on Boston Bruinsin farmijoukkue. NHL:ään Alberts siirtyi syksyllä 2005. Vuonna 2007 hän solmi monivuotisen pelaajasopimuksen Bostonin kanssa, mutta hän oli suurimman osan kaudesta 2007–2008 pelaamatta aivotärähdyksen takia. Alberts siirtyi lokakuussa 2008 Philadelphia Flyersiin, kun Boston vaihtoi hänet Philadelphian Ned Lukaceviciin.
Kriketin Euroopan-liiga 2006
Kriketin Euroopan-liigassa pelattiin kaudella 2006 1., 2., ja 4. divisioonassa.
Judo kesäolympialaisissa 1972
Münchenin kesäolympialaisissa 1972 kilpailtiin judossa kuudessa miesten painoluokassa. Laji palasi olympiaohjelmaan kahdeksan vuoden tauon jälkeen oltuaan pois Méxicon kisoista 1968. Alankomaiden Willem Ruska voitti kultaa sekä raskaassa sarjassa että avoimessa luokassa. Samalla hänestä tuli judon ensimmäinen kaksinkertainen olympiavoittaja.
Kriketin Euroopan-liiga 2006
1. divisioona
1. divisioonan mestaruudesta pelattiin 4.–9. elokuuta Glasgow'ssa ja Ayrissa Skotlannissa. Skotlannin, Irlannin ja Alankomaiden keskinäiset ottelut käytiin ODI-statuksella. Turnauksen voitti Irlanti.
Kolme parasta joukkuetta selviytyivät vuoden 2007 kriketin maailmanliigan 1. divisioonaan, neljänneksi sijoittunut 2. divisioonaan ja viides 3. divisioonaan.
2. divisioona
Toinen divisioona pelattiin samaan aikaan ensimmäisen kanssa ja samoissa paikoissa. Divisioonan voittaja nousi 1. divisioonaan.
Ensiesiintymisensä kansainvälisellä tasolla tekivät Guernsey ja Jersey. Turnauksen voitti Norja, joka nousi 1. divisioonaan. Voitto tiesi sille myös paikkaa Kriketin maailmanliigan 5. divisioonassa yhdessä Jerseyn ja Saksan kanssa. Kreikan joukkue diskattiin sen käytettyä edustuskelvottomia pelaajia. Kreikka pudotettiin lopulta 5. divisioonaan saakka.
Ryhmä A
Kreikka diskattiin.
4.divisioona
Neljännen divisioonan turnaus pelattiin Belgiassa, ja ensiesiintymisensä teki Kyproksen joukkue. Turnauksen voitti Suomi, joka yhdessä Kyproksen kanssa nousi 3.divisioonaan.
Tuorlan kartano
Kartano sijaitsee Piikkiönlahden pohjoisrannalla, entisen Helsinki–Turku-valtatien eli nykyisen Seututie 110:n varrella Tuorlan kylässä, 13 kilometrin päässä Turun keskustasta. Kartanon pihapiirissä sijaitsee myös Livian opetusrakennuksia ja opiskelija-asuntoja sekä Tuorlan majatalo.
Kartanon päärakennus on rakennettu maaston korkeimmalle kohdalle ja sen vanhimmat osat saattavat olla 1600-luvulta. Rakennuksen kaksikerroksista osaa reunustavat yksikerroksiset siivet on rakennettu 1810-luvulla. Päärakennusta on uudistettu arkkitehti Erik Bryggmanin johdolla 1929.
Kartanon talousrakennukset muodostavat muurimaisen seinämän maantielle päin. Puistossa sijaitsee 1800-luvun alkupuolella valmistunut viljamakasiini. Vanhojen rakennusten eteläpuolelle on 1980-luvulla rakennettu maaseutuoppilaitoksen uusi koulurakennus, asuntoloita ja talousrakennuksia.
Historiaa
Tuorlan kartano toimi keskiajalla nimellä Hulkkis-Tuorla ja oli ilmeisesti piispan karjatila eli osa salmen toisella puolella sijainnutta Kuusiston piispanlinnaa. Kustaa Vaasa takavarikoi 1500-luvulla katolisen kirkon omaisuutta ja määräsi piispanlinnan purettavaksi. 1600-luvulla Sabelfana-suvulle läänitetty Tuorlan tila palautettiin kruunun omistukseen isossa reduktiossa vuonna 1683, ja Tuorlasta tuli kruunun ratsutila. Vuonna 1693 kartanon osti turkulainen kauppias Arppe. Tuorla oli hänen suvullaan vuoteen 1774, jolloin se siirtyi Bremerin kauppiassuvulle.
1800-luvulla varakkaat omistajat laajensivat viljelyksiä ja kartanon maaomaisuus kasvoi. Kartanon käyttö koulutustarkoituksiin juontaa vuoteen 1885, jolloin metsänhoitaja Alfred Michael von Haartman perusti sinne kaksivuotisen maanviljelyskoulun. Tilalla toimi myös tyttöjen puutarhakoulu ja pidettiin Suomen ensimmäiset karjakkokurssit.
Koulun toiminta lakkasi 1908, ja vuonna 1924 Tuorlan osti kunnallisneuvos Akseli Haikio. Hän lahjoitti kartanon 1944 Turun yliopistolle, joka perusti Tuorlaan uuden maatalouskoulun. Tilan siirryttyä valtion omaisuudeksi 1974 siellä aloitti jälleen uusi maanviljelyskoulu ja 1977 myös puutarhakoulu.
Nykyisin Ammattiopisto Livian opetuskäytössä ovat kartanon 155 hehtaarin peltoalueet, 423 hehtaarin metsät ja 3 500 neliömetrin kasvihuoneet.
Kartanon läheisyydessä toimivat myös Turun yliopistolle kuuluvat Tuorlan observatorio ja planetaario.
Kirjallisuutta
60.41586°N, 22.43831°W
Kruunupyyn kirkko
Kruunupyyn kirkko valmistui vasta 1822. Rakennustyö oli aloitettu Ruotsin yli-intendentinviraston piirustusten pohjalta jo vuonna 1799, mutta työ oli jäänyt tuntemattomasta syystä keskeneräiseksi muutaman vuosikymmenen ajaksi. Kirkon loppuunrakentajaksi mainitaan Heikki Kuorikoski. Kirkko on mitä luultavimmin pitäjän neljäs kirkko. Ensimmäisestä kappelikirkosta on mainintoja jo vuodelta 1611. Seuraava, puinen pitkäkirkko rakennettiin vuonna 1613 ja kolmas, edellistä suurempi pitkäkirkko valmistui 1660.
Kirkko on arkkitehtuuriltaan tasavartinen ja sisäviisteinen ristikirkko. Sakaroiden ja viisteiden yläpuolella on kookas kahdeksankulmainen attika ja sen päällä vielä lyhty. Sakaroiden ulkokatteena on satulakatto ja sisällä laakeat puiset tynnyriholvit. Attikaosassa on neljä pientä ikkunaa. Tyylillisesti kirkko liittyy 1700- ja 1800-lukujen vaihteen sisäviisteisten ja attikalla korostettujen kirkkojen ryhmään. Kirkkoa on korjattu ainakin vuosina 1847, 1901, 1925, 1952 ja 2000. Kirkon lattiapinta-ala on 450 m2 ja siellä on istumapaikat 850 henkilölle.
Kirkon alttaritaulu on peräisin edellisestä kirkosta. Se on nimeltään Valaiseva pelastuksen tie ja sen on maalannut Johan Backman noin vuonna 1756. Kirkossa on myös muita Backmanin tekemiä seinämaalauksia. Kirkon saarnatuolin on veistänyt Hans Biskop ja se on vuodelta 1759.
Kirkon vieressä on puinen kellotapuli, jonka rakentamisvuosi on noin 1694. Tapuli on uusittu vuonna 1822. Tapulin kolme kelloa ovat vuosilta 1675, 1694 ja 1829. Isonvihan aikaan kaksi suurinta kelloa olivat korjattavana Ruotsissa, mutta alkuperäinen "pikkukello" päätyi venäläisten sotasaaliiksi.
Kulkurin taivas
Kulkurin taivas on suomalainen vuonna 1998 valmistunut televisioelokuva, joka on 39 minuutin pituinen lyhytelokuva. Elokuvan on ohjannut Joona Tena. Tuottajina toimivat Taideteollinen korkeakoulu ja Cinergia Films. Pääosissa ovat Kalevi Haapoja, Turo Pajala ja Petra Karjalainen.
Fredrik Oskar Teodor von Kothen
Fredrik Oskar Teodor von Kothen (20. maaliskuuta 1832 Viapori – 13. helmikuuta 1894 Väinänlinna) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Fredrik Oskar Teodor von Kothenin vanhemmat olivat luutnantti Fredrik Gustaf von Kothen ja Hedvig Charlotta Schmidt ja puoliso vuodesta 1862 Nadežda Alexandrovna Levsina. Myös heidän pojistaan Alexanderista ja Mikaelista tuli kenraalimajureita. Fredrik Oskar Teodor von Kothen valmistui Paavalin kadettikoulusta Pietarista ja määrättiin vänrikkinä 15. kenttätykistöprikaatiin 1852. Aliluutnantiksi hänet ylennettiin 1854 Krimin sodan jälkeen, johon hän osallistui prikaatissaan, luutnantiksi 1856 ja alikapteeniksi 1862. Seuraavana vuonna Von Kothen tuli ensin 5. tykistödivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi ja sitten Vilnan sotilaspiirin tykistökomentajan adjutantiksi ja edelleen sotilaspiirin tykistön aluehallinnon esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1867 ja määrättiin 27. tykistöprikaatissa patterin päälliköksi 1871. Everstiksi von Kothen yleni 1875 ja kenraalimajuriksi 1888, jolloin hänet määrättiin 25. tykistöprikaatin komentajaksi. Hän kuoli tässä tehtävässä olleessaan helmikuussa 1894.
Four Year Strong
Four Year Strong on yhdysvaltalainen pop-punk- ja hardcoreyhtye, joka on perustettu vuonna 2001.
Eddie Tolan
Thomas Edward ”Eddie” Tolan (s. 29. syyskuuta 1908 Denver, Colorado – 31. tammikuuta 1967 Detroit, Michigan) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Ura
Eddie Tolan opiskeli Michiganin yliopistossa juostessaan ensimmäisen maailmanennätyksensä vuonna 1929. Hän juoksi 100 jaardia 9,5 sekunnissa, mikä teki hänet kuuluisaksi maassaan. Samana vuonna hän sivusi kahdesti 100 metrin maailmanennätystä.
Vuonna 1932 Tolanilla oli jo muutama Yhdysvaltojen mestaruus voitettuna, kun hän osallistui maansa olympiakarsintoihin. Hän hävisi 100 ja 200 metrillä Ralph Metcalfelle, mutta molemmat pääsivät olympialaisiin. Los Angelesin olympialaisissa osat vaihtuivat ja Tolan voitti olympiakultaa molemmilla pikamatkoilla. Erikoista on, että Tolan ja Metcalfe kumpikaan eivät kuuluneet Yhdysvaltojen 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa maailmanennätysajalla.
Tolan kuoli Detroitissa 58 vuoden ikäisenä sydänkohtaukseen.
Perho Liiketalousopisto
Perho Liiketalousopisto on Helsingissä toimiva ravintola-, matkailu- ja liiketalouden alojen sekä urheilun ammatillinen oppilaitos. Oppilaitos syntyi, kun Helmi Liiketalousopisto, Ravintolakoulu Perho ja Haaga-Perho yhdistyivät 1. tammikuuta 2017.
Pieni Majaslampi
Pieni Majaslampi on noin hehtaarin laajuinen korpijärvi Nuuksion kansallispuistossa luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Velskolan kaupunginosassa. Sen naapurijärviä ovat Iso Majaslampi etelässä ja Pöksynhaara lännessä. Saarijärvi sijaitsee puolisen kilometriä Pienestä Majaslammesta pohjoiseen. Pienen Majaslammen itäpuolella on Espoon korkein kohta eli Mustakorvenkallio. Helsingin kantakaupunki sijaitsee noin 25 kilometriä Pienestä Majaslammesta kaakkoon.
Pienestä Majaslammesta käytetään myös nimeä Pikku Majaslampi.
Melbourne (täsmennyssivu)
Melbourne on Victorian osavaltion pääkaupunki Australiassa. Melbourne voi viitata myös seuraaviin paikkoihin, henkilöihin ja asioihin:
Muualla
Etelämantereella
Kanadassa
Englannissa
Yhdysvalloissa
Walid Azaiez
Walid Azaiez (, s. 25. huhtikuuta 1976) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä tunisialaisessa Stade Gabèsienissa. Azaiez edusti maataan vuoden 2000 Afrikan-mestaruuskisoissa Nigeriassa, sekä vuoden 2002 Afrikan-mestaruuskisoissa Malissa.