cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maitotalouskoelaitos
Maitotalouskoelaitoksen tehtävät
Maitotalouskoelaitoksen tehtävänä oli toimittaa maitotaloustuotteita ja niiden valmistusta, raaka-aineen tuotantoa ja käsittelyä, meijerien liiketaloutta sekä muita maitotaloutta koskevia kokeita ja tutkimuksia sekä suorittaa meijerikoneiden koetuksia ja meijeritarvikkeiden tarkastuksia. Tarpeen mukaan ja varojen riittäessä laitos saattoi järjestää myös paikallisia kokeita.
Koelaitoksen henkilöstö ja johtokunta
Maitotalouskoelaitoksessa oli johtaja sekä assistentteja voinvalmistusta, juustonvalmistusta, biokemiaa ja meijeriliikeoppia varten. Lisäksi laitoksessa oli juustomestari ja voimestari sekä muita toimihenkilöitä.
Koelaitoksen johtokuntaan kuuluivat koelaitoksen johtaja, maataloushallituksen valitsema Jokioisten kartanoiden edustaja, Helsingin yliopiston maatalousmetsätieteellisen tiedekunnan valitsema edustaja sekä yksi meijeriliittojen yhteisesti valitsema edustaja ja yksi maitotaloustuotteiden vientiä harjoittavien osuustoiminnallisten liikkeiden yhteisesti valitsema edustaja.
Valko-Venäjä kesäolympialaisissa 2004
Mitalit
Valko-Venäjä voitti kisoissa kaksi kultaa, viisi hopeaa ja kuusi pronssia. Mitalit oikeuttivat mitalitaulukossa sijalle 29. Mitalitaulukossa alapuolella jäi muun muassa Suomi sekä Kanada.
Joukkue
Valko-Venäjää edusti kisoissa 151 urheilijaa, joista 82 oli miehiä ja 69 naisia. Joukkueen nuorin osallistuja oli voimistelija Hlafira Martsinovitš, joilla oli ikää vain 15 vuotta. Joukkueen vanhin urheilija oli 43-vuotias yleisurheilija Ellina Zvereva. Martsinovitš on edelleen Valko-Venäjän historian nuorin olympiaedustaja: hänellä oli olympialaisten alkaessa ikää 15 vuotta ja 204 vuorokautta.
Doping
Valko-Venäjän joukkueesta kärähti kaksi urheilijaa: moukarinheitossa hopeaa voittanut Ivan Tsih’an sekä kiekonheitossa pronssia voittanut Iryna Jattšanka. Molemmat urheilijat jäivät kiinni vuonna 2012, kun Kansainvälinen olympiakomitea testasi kisoista otetut näytteet uudelleen. Heidän lisäkseen samalla kertaa kiinni jäivät miesten kuulantyönnön kultamitalisti, Ukrainan Juri Bilonoh ja naisten kuulantyönnön pronssimitalisti, Venäjän Svetlana Kriveljova. Kaikkien edellä mainittuen tulokset hylättiin ja he joutuivat luovuttamaan mitalinsa.
François Latil
François Latil (s. 10. kesäkuuta 1938) on vanuatulainen entinen jousiampuja. Hän kilpaili vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä ja jäi miesten yksilökilpailussa 61. sijalle (64:stä kilpailijasta). Hän oli iäkkäin Sydneyn olympialaisissa lajissaan kilpaillut urheilija.
Dawson City
Dawson City on noin 1 400 asukkaan kaupunki Yukonin territoriossa, Kanadassa. Kaupunki sijaitsee lähellä Kanadan ja Alaskan välistä rajaa. Siellä käy vuosittain noin 60 000 matkailijaa. Sen pääelinkeinoja ovat kullankaivanta ja matkailu.
Historiaa
Kaupunki sai nimensä geologi George M. Dawsonin mukaan vuonna 1897. Se oli territorion pääkaupunki vuosina 1898–1952. Kaupunki kukoisti Klondiken kultaryntäyksen aikana. Enimmillään asukkaita oli 40 000. Vuonna 1902 kultakuume oli ohi ja asukkaita jäljellä enää noin viisituhatta.
Kirjailija Jack London asui Dawson Cityssä kultaryntäyksen aikana.
Aiheesta muualla
thumb|[[Kanadan ratsupoliisi|Ratsupoliiseja Dawson Cityssä heinäkuussa 1900]]
Aubrey Herbert
Aubrey Herbert (1880-1923) oli brittiläinen diplomaatti ja tiedustelu-upseeri, joka sekaantui Albanian itsenäistymiseen. Hän matkusti Balkanille ensimmäisen kerran vuonna 1904 attaseaksi Britannian suurlähetystöön Konstantinopolissa. Siitä alkaen kuolemaansa asti hän pyrki toimimaan Albanian puolesta, ja häntä jopa rohkaistiin pyrkimään Albanian kuninkaaksi.
Aubrey Herbert oli Tutankhamonin tutkimuksia rahoittaneen Lordi Carnarvonin veli. Hän opiskeli Etonissa ja Oxfordin yliopiston Balliol Collegessa.
Peter Beardsley
Peter Andrew Beardsley (s. 18. tammikuuta 1961 Newcastle upon Tyne, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura
Liverpoolin paikallisvastustaja Everton hankki Beardsleyn 5. elokuuta 1991 miljoonalla punnalla. Debyyttinsä hän teki 17. elokuuta ottelussa Nottinghamia vastaan, ollessaan 30-vuotias. Pari kautta Evertonissa pelannut Beardsley oli loppuaikoinaan joukkueen paras maalintekijä.
Vuonna 1993 Beardsley palasi Newcastleen. Uransa aikana Beardsley edusti vielä Boltonia, Manchester Citya, Fulhamia, Hartlepool Unitedia, Melbourne Knightsia ja Doncaster Roversia.
Englannin maajoukkuetta Beardsley edusti vuosien 1986 ja 1996 välillä 59 ottelussa, joissa hän teki yhteensä yhdeksän maalia. Kapteeninakin toiminut newcastlelainen edusti maataan vuoden 1986 ja 1990 MM-kisoissa ja 1988 EM-kisoissa.
Gunung Kerinci
Gunung Kerinci on Indonesian korkein tulivuori. Se sijaitsee Sumatran saarella Barisanin vuoristossa. Yli 3800 metrin korkuinen vuori on Kerinci Seblatin kansallispuiston huomattavin maastonpiirre. Vuori kohoaa jopa 2400–3300 metriä ympäröivän tasangon yläpuolelle. Kerincin huipulla on syvä ja 600 metriä leveä kraatteri, joka on usein osin täyttynyt vedellä muodostaen kraatterijärven.
Sepangin piiri
Sepangin piiri on piiri Selangorin osavaltiossa Malesiassa.
Sepangin piirin pinta-ala on 556 km2 ja asukkaita siellä on 211 361. Sen pääkaupunki on Bandar Baru Salak Tinggi.
Sepangin piirissä sijaitsee muun muassa Malesian ”Piilaakso” Cyberjaya, rantalomakohde Bagan Lalang sekä Sepang, jossa sijaitsevat muun muassa Kuala Lumpurin kansainvälinen lentoasema ja Sepangin moottorirata. Putrajaya on Sepangin piirin enklaavi.
Veisiejai
Veisiejai on Liettuan eteläosassa, Alytusin läänissä sijaitseva kaupunki. Se on osa Lazdijain kunnallispiiriä. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 1 545 asukasta. Lazdijai sijaitsee 18 kilometriä kaakkoon Veisiejaista.
Kaupungissa toimii vuonna 1817 rakennettu katolinen kirkko, joka on pyhitetty Pyhälle Yrjölle.
Historia
Ensimmäinen maininta Veisiejaista on vuodelta 1501. Kaupunginoikeudet sille annettiin vuonna 1956. Status kaupunkina kuitenkin kumottiin kolme vuotta myöhemmin vuonna 1959, jolloin Veisiejai liitettiin osaksi Lazdijain kaupunkia. Vuonna 1990 Veisiejaista tuli kunta ja viisi vuotta myöhemmin vuonna 1995 kaupunkikunta. Taiteilija Laima Ramonienen suunnittelema vaakuna hyväksyttiin Veisiejain nykyiseksi kaupunginvaakunaksi vuonna 2000. Vaakuna pohjautuu historialliseen vaakunaan.
Ida Aalberg -museo
Ida Aalberg -museo sijaitsee Janakkalassa Leppäkoskella koulun ja radan välissä. Museorakennuksena toimiva entinen ratamestarin talo sisältyy sopimukseen valtakunnallisesti merkittävien asema-alueiden suojelusta.
Veisiejai
Aiheesta muualla
54.1°N, 23.7°W
Ida Aalberg -museo
Leppäkosken ratamestarin talo on täydellinen harvinaisuus rautatierakennusten joukossa. Se on vanhimman radan ensimmäisen vaiheen aikana rakennettu ja siellä asui jo vuonna 1862 silloinen ratamestari Antti Ahlberg. Hän oli tulevan suuren diivan, näyttelijä Ida Aalbergin isä. Talo oli Ahlbergien hallussa 1900-luvun alkuun asti. Rakennuksessa on ollut Ida Aalberg -museo vuodesta 1976 alkaen. Aluksi museorakennus oli vuokralla Valtionrautateiltä ja museo käsitti vain 2 huonetta.
Janakkalan kunta osti rakennuksen vuonna 2002 ja museonrakennus restauroitiin Museoviraston ohjeiden mukaisesti. Myös näyttely uudistettiin ja museo avattiin yleisölle kesällä 2005. Museona on nyt koko rakennus. Uusitun perusnäyttelyn tarkoituksena on korostaa museorakennuksen ainutkertaista historiaa ja rautateiden merkitystä sekä Ida Aalbergin uran että Leppäkosken kylän kannalta. Näyttely kunnioittaa Ida Aalbergin elämäntyötä sekä kansainvälistä uraa luoneena taiteilijana että Janakkalassa syntyneenä yksityishenkilönä.
Whoosh!
Whoosh! on englantilaisen rockyhtye Deep Purplen 21:s studioalbumi. Se julkaistiin julkaistiin 7. elokuuta 2020 levymerkillä earMUSIC.
Mutai
Mutai on kenialainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
3. helmikuuta
3. helmikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 34. päivä. Vuodesta on jäljellä 331 päivää (karkausvuonna 332).
Luca Aerni
Luca Aerni (s. 27. maaliskuuta 1993) on sveitsiläinen alppihiihtäjä ja joukkuekilpailun olympiavoittaja. Hän edustaa Les Barzettes -seuraa.
Aerni kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan yhdeksäs Münchenin kaupunkipujottelussa uudenvuodenpäivänä 2013. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2017.
Aerni sijoittui nuorten MM-kilpailujen pujottelussa neljänneksi 2013 ja sai samassa lajissa hopeaa 2014. Hän voitti Euroopan cupin pujottelukilpailun Chamonix'ssa tammikuussa 2013. Hän voitti Sveitsin-mestaruuden superalppiyhdistetyssä 2012 ja 2017 sekä pujottelussa 2015 ja 2017.
Marttilan taistelu
Marttilan taistelu käytiin Varsinais-Suomen Marttilassa 29. elokuuta 1599 osana Sigismundin ja Kaarlen valtataistelua. Taistelussa Kaarle-herttuan joukot löivät Akseli Kurjen komentaman Suomen aateliston armeijan, joka kannatti kuningas Sigismundia. Marttilan taistelu vaikutti ratkaisevasti Suomen päätymiseen Kaarle-herttuan valtaan.
Tausta
Ruotsin valtionhoitaja Kaarle-herttua oli tehnyt sotaretken Suomeen jo syksyllä 1597, mutta hänen palattuaan Ruotsiin Suomi oli päätynyt uudelleen sigismundilaisten käsiin. Sigismund oli antanut Suomen-joukkojen ylipäällikkyyden Akseli Kurjelle, mutta aiempi ylipäällikkö Arvid Stålarm sai pitää Suomen käskynhaltijan tehtävän. Kaarlea tukenut amiraali Joakim Scheel valtasi kesällä 1599 Ahvenanmaan. Kaarle itse nousi maihin 17. elokuuta Varsinais-Suomessa. Hän löi 18. elokuuta pienen ratsuväkiosaston Halikossa, mutta vei joukkonsa sitten takaisin laivoihin ja teki uuden maihinnousun lähempänä Turkua Sauvossa. Hänen aikeenaan oli ilmeisesti saartaa Turussa ollut suomalainen armeija ja sulkea sen pakoreitti itään. Estääkseen saartoliikkeen Kurki vei armeijansa Turusta Marttilaan kohdatakseen Kaarlen. Stålarm jäi johtamaan Turun linnan puolustusta.
Kurki oli saanut perättömän tiedon, jonka mukaan hänen avukseen oli tulossa viisisataa Sigismundin Liivinmaalta lähettämää saksalaista ratsumiestä. Vasta Marttilaan saavuttuaan Kurki sai tietää, että mitään apujoukkoja ei ollutkaan tulossa. Koska hän oli joutunut jättämään osan armeijastaan puolustamaan Turun linnaa ja lähettämään osan pohjoiseen pysäyttämään Kaarlea tukenutta Augustinus Laurinpoikaa, hänellä ei liene ollut Marttilassa käytössään kovin suurta sotajoukkoa.
Taistelun kulku
Akseli Kurjen sotaleiri sijaitsi Marttilan kirkon edustalla. Kaarle-herttuan armeija aloitti hyökkäyksensä sinne aamulla 29. elokuuta. Kurjen armeija onnistui aluksi torjumaan herttuan etujoukot, mutta joutui vetäytymään tämän pääarmeijan ja ratsuväen tieltä. Taistelua käytiin vetäytymisen yhteydessä kapealla metsätiellä, jolla Kaarlelle oli ylivoimastaan vähemmän hyötyä. Perääntyminen jatkui kuitenkin avoimempaan maastoon, jossa Kaarlen ratsuväen oli mahdollista kiertää vihollisen taakse. Tällöin Kurjen armeija hajaantui pakosalle hyläten tykistönsä ja kuormastonsa. Jopa Kurki itse joutui pakenemaan ilman hevostaan. Kaarle menetti taistelussa 160 miestä kaatuneina, vastapuolen tappiot olivat suuremmat.
Seuraukset
Sotilaallisesti Marttilan taistelu ei ollut yksinään ratkaiseva, mutta se oli Kaarle-herttualle suuri propagandavoitto ja sillä oli lamaannuttava vaikutus suomalaisten taistelutahtoon. Taistelun jälkeen Akseli Kurjen armeijan rippeet perääntyivät Viipuriin Itä-Suomeen ja Sigismundia kannattavia suomalaisia aatelisia alkoi paeta maasta. Scheel nousi 30. elokuuta maihin suojattomaksi jääneessä Turussa ja alkoi piirittää Turun linnaa. Kaarle ei enää kohdannut edetessään suurta vastarintaa. Hänen lähestyessään Helsinkiä amiraali Arvid Tönnenpoika Wildeman evakuoi Sigismundin Suomen-laivaston turvaan Tallinnaan. Stålarmin komentama Turun linna antautui kolmisen viikkoa kestäneen piirityksen jälkeen syyskuun 20. päivän aikoihin ja Arvid Henrikinpoika Tavastin komentama Viipurin linna vain kahden päivän piirityksen jälkeen 23. syyskuuta. Marttilan taistelun jälkeen Kaarle-herttua alkoi myös rankaista Sigismundia tukeneita Suomen aatelisia teloituksilla sekä antamalla armeijansa ryöstellä näiden kartanoita. Syksyn aikana Suomen eri kaupungeissa järjestetyt teloitukset huipentuivat Viipurin ja Turun verilöylyihin.
Muistomerkki
thumb|Marttilan taistelun muistomerkki. Marttilan taistelun muistomerkki sijaitsee Mäntsälän kylässä Hämeen Härkätien ja Paimionjoen välisellä kaistalla. Muistomerkin pystytti vuonna 1934 Marttilan Suojeluskunta.
Take a Bow (Madonnan kappale)
Take a Bow on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan toinen kappale ja toinen single hänen kuudennelta studioalbumiltaan Bedtime Stories. Se julkaistiin joulukuussa 1994. Madonnan ja Babyfacen tuottamasta kappaleesta tuli vuoden 1995 myydyin single, ja sen paras sijoitus Yhdysvaltain Billboard-listalla oli ykkössija. Britanniassa menestys oli vaisumpaa; paras sijoitus oli vasta kuudestoista. Kappale on silti yksi Madonnan suurimmista hiteistä.
”Take a Bow'sta” tuli Madonnan ensimmäinen listaykkönen Yhdysvalloissa lähes kolmeen vuoteen. Balladi, jossa taustalaulajana toimi tuottaja Babyface, erosi Madonnan senhetkisestä rohkeasta ja seksiä tihkuvasta tuotannosta vahvasti.
Kappaleen musiikkivideo, jonka ohjasi Michael Haussman, kuvattiin Antequerassa Espanjassa. Se kertoo Madonnan ja espanjalaisen härkätaistelijan Emilio Muñozin traagisesta romanssista. Videon teeman haluttiin olevan espanjalaistyylinen, koska Madonna oli sopinut Eva Peronin roolista elokuvassa Evita. Madonna tosin sai puoleensa eläinsuojelijoiden vastalauseita: he syyttivät tähden ihannoivan härkätaistelua.
”Take a Bow” esitettiin Frendien ensimmäisen tuotantokauden viimeisessä jaksossa.
Vitšuga
thumb|right|250px|Vitšugan ortodoksinen punakirkko. Vitšuga on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Ivanovon ja Kinešman välisen rautatien varrella (Vitšugan asema) 71 kilometriä Ivanovosta luoteeseen. Kaupunki on Vitšugan piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 38 500 henkeä (vuonna 2008).
Godhra
Godhra on Intian Gujaratissa sijaitseva noin 140 000 asukkaan kaupunki, joka toimii Panchmahalin piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki sai osakseen runsaasti julkisuutta vuonna 2002, jolloin siellä poltettiin hindupyhiinvaeltajia kuljettanut juna. Tapauksen johdosta Gujaratissa alkoivat laajat väkivaltaisuudet, jotka vaativat yli tuhannen ihmisen hengen. Kaupungin nimen alkuperä on tarinan mukaan peräisin lehmiä rakastaneelta erakolta, joka kutsui seutua nimellä Gaudhara eli lehmien maa. Tämä muuttui myöhemmin Godhraksi.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukkaista 51 prosenttia on muslimeita. Toiseksi suurin uskonto on hindulaisuus, jota tunnustaa noin 47 % väestöstä.
Kylmäverisesti sinun
Kylmäverisesti sinun on suomalainen Nelosen esittämä rikossarja, joka kertoo suomalaisesta rikostodellisuudesta ja oikeuskäytännöstä tosielämässä tapahtuneiden rikosten pohjalta.
Alkuvaiheessa sarjan juonet perustuivat oikeisiin rikoksiin, mikä aiheutti ilmestymisaikanaan aikamoista kohua, koska suurin osa rikoksista oli julkisuudessa paljon käsiteltyjä murhatapauksia Albertinkadun ampumaklubin kolmoissurma mukaan lukien. Sarjaa moitittiin myös siitä, että ensimmäisen kauden 3. jaksossa ”Betoni kukkii” oli kohtauksia kopioitu lähes suoraan Vesalan lähiönuorista kertovasta dokumentista ”Karkotetut” (1998). Toisen kauden rikokset olivat jo fiktiota. Sarjaa tehtiin yhteensä kolme kautta ja viimeinen osa esitettiin syksyllä 2005. Kolmannen kauden jaksot olivat hakeneet inspiraatiota ulkomaiden kohurikoksista.
Ohjauksesta vastasivat ensimmäisellä kaudella Minna Virtanen, Claes Olsson ja Peter Lindholm. Toisella kaudella Markus Selin tuotti sarjaa, jolloin kauden ohjaustyöstä vastasivat Minna Virtanen ja Aleksi Mäkelä. Kolmannen kauden jaksot Minna Virtanen ohjasi yksin.
Ensimmäinen tuotantokausi
Vierailevina näyttelijöinä muun muassa Jaakko Saariluoma, Mika Nuojua, Paavo Westerberg ja Elina Knihtilä.
Toinen tuotantokausi
Vierailevina näyttelijöinä muun muassa Tommi Eronen, Pekka Valkeejärvi, Hannu-Pekka Björkman ja Niko Saarela.
Kolmas tuotantokausi
Vierailevina näyttelijöinä muun muassa Kari Hietalahti, Matti Ristinen, Tapani Perttu ja Ville Myllyrinne.
Whoa, Nelly!
Whoa, Nelly! on Nelly Furtadon esikoisalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2000. Albumia oli myyty kansainvälisesti noin 6 miljoonaa kappaletta vuoden 2006 elokuuhun mennessä.
Albumilta on julkaistu kolme kansainvälistä singleä: ”I'm like a Bird”, ”Turn off the Light” ja ”...On the Radio (Remember the Days)”. Ennen albumia julkaistu single ”Party’s Just Begun (Again)” on uudelleen nimetty albumille nimellä ”Party”. Se julkaistiin ainoastaan club-singlenä yhdysvalloissa. Levy-yhtiö julkaisi kappaleen ”Trynna Find Way” Meksikossa ja Etelä-Amerikassa, radio remix -version ”Hey, Man!” -kappaleesta Isossa-Britanniassa ja Saksassa ja kappaleen ”Legend” Etelä-Afrikassa.
World of Warships
World of Warships (lyhyemmin WoWs, aluksi nimellä World of Battleships) on Wargaming.netin 17. syyskuuta 2015 julkaisema massiivinen monen pelaajan sota-aluspeli. Vuoden 2016 maaliskuussa pelillä oli 6,5 miljoonaa rekisteröitynyttä pelaajaa.
Kehitys
World of Warships pääsi suljettuun beetavaiheeseen maaliskuussa 2015. Avoin beetavaihe alkoi 2. heinäkuuta 2015. Peli julkaistiin 17. syyskuuta 2015.
Pelaaminen
World of Warshipsissä pelaaja ohjaa omaa sotalaivaansa. Pelissä voi pelata joka tekoälyn ohjaamaa vihollislaivastoa tai muita pelaajia vastaan. PvP-taisteluissa on molemmilla puolilla 12 pelaajaa. Taistelun voi voittaa joko tuhoamalla kaikki vihollislaivat tai valloittamalla voittoon vaaditun määrän alueita. Taistelussa ansaituilla kokemuspisteillä ja rahalla sotalaivoja voi kehittää ostamalla niihin uusia järjestelmiä (esim. paremmat tykit). Lisäksi sotalaivoja voi kehittää haluamaansa suuntaan kehittämällä laivan kapteenin erikoistaitoja ja ostamalla laivaan lisävarusteita.
Sotalaivoja on neljää tyyppiä: hävittäjiä, taistelulaivoja, risteilijöitä ja lentotukialuksia. Hävittäjät ovat nopeita ja pieniä sotalaivoja, joilla on kevyt tykkiaseistus ja torpedoja. Ne voivat nopeutensa ansiosta toimia tiedustelualuksina. Taistelulaivat ovat hitaita, mutta raskaasti panssaroituja ja tehokkailla pitkän kantaman tykeillä aseistuttuja sotalaivoja. Ne voivat lähettää tiedustelukoneita hakemaan tietoa vihollisten liikkeistä. Risteilijät ovat joka suhteessa kohtalaisia sotalaivoja, mutta ne eivät ole erityisen hyviä missään. Lentotukialukset ovat lähitaistelussa haavoittuvaisia sotalaivoja, jotka hyökkäävät lähettämällä lentokoneita. Pelissä on yli 100 sotalaivaa on 1900-luvun alusta toisen maailmansodan lopun laivoihin. Sotalaivoja on neljän eri maan (Japanin, Yhdysvaltain, Neuvostoliiton ja Ison-Britannian) laivastolta. Lisäksi Ranskalta, Puolalta ja Kiinalta on joitakin muutamia laivoja.
World of Warshipsissä on World of Tanksin ja World of Warplanesin osastoja vastaava Battle groups -järjestelmä, jossa pelaajat pääsevät samalle puolelle taisteluissa. Peleistä saa kokemusta ja rahaa, joilla pystyy parantamaan laivoja ja niiden miehistöä. Peli käyttää Wargaming.net ID -kirjautumisjärjestelmää, joten samalla tilillä voi kirjautua myös World of Tanksiin ja World of Warplanesiin ja käyttää samaa Premium-tiliä.
Vastaanotto
War of Warships on saanut pääosin hyvän vastaanoton niin pelaajilta kuin arvostelijoiltakin. Arvosteluja keräävässä Metacriticissä sen arvostelukeskiarvo oli 81 sadasta ja Game Rankingsissa 80,93 prosenttia.
Domen arvostelija Jukka Kauppinen kehui World of Warshipsiä jo sen ollessa beetavaiheessa. Pelin ilmestyttyä hän kehui sitä arvostelussaan Wargaming.netin parhaaksi peliksi, joka on monien toisiinsa vaikuttavien elementtien takia palkitseva. Pelaajalehden arvostelija Janne Pyykkönen kuvaili World of Warshipsiä hiotuksi laatupeliksi. Hän kuitenkin moitti peliä etenemisen hitaudesta ilman maksullista Premium-tiliä.
Meriinaho
Meriinaho on entisen Korpiselän kunnan kylä, jonka itäosa luovutettiin Neuvostoliitolle 1944 ja jonka Suomen puolelle jäänyt osa kuuluu nykyisin Joensuun kaupunkiin. Meriinaho sijaitsee Korpijärven etelärannalla Joensuun kaupungin itäosassa valtakunnan rajan tuntumassa noin 70 kilometriä Joensuun keskustasta kaakkoon. Venäjän puolelle jääneeseen, nykyisin tyhjillään olevaan, Korpiselän kirkonkylään matkaa on noin 10 kilometriä. Meriinahon naapurikyliä ovat Hoilola, Saarivaara ja Korpijärven pohjoispuolella oleva Saaroinen sekä luovutetulle alueelle jäänyt Tšiipakka.
Historia
Viime sotien alueluovutuksissa uusi valtakunnan raja halkaisi Meriinahon kylän, siten että osa kylästä jäi luovutetulle alueelle. Meriinaho kuului Korpiselän kuntaan vuoteen 1946 asti, jolloin se lakkautettiin ja liitettiin Tuupovaaran kuntaan, joka puolestaan liitettiin Joensuun kaupunkiin vuonna 2005.
Adam Mitchell
Adam Mitchell (s. 24. marraskuuta 1944 Glasgow, Skotlanti, Iso-Britannia) on lauluntekijä ja tuottaja. Skotlannista kotoisin oleva, mutta Kanadassa kasvanut, Mitchell on työskennellyt useiden tunnettujen yhtyeiden ja artistien kuten KISS, Chicago ja Merle Haggard kanssa. Mitchellin tuotokset kattavat useita tyylilajeja kuten popin, rockin ja countryn.
Elämä ja ura
Adam Mitchell syntyi Skotlannin Glasgowssa vuonna 1944, mutta muutti varhaisnuorena perheensä kanssa Kanadan Torontoon. 1960-luvun alussa Mitchell käynnisti uraansa musiikkimaailmassa ensin folklaulajana ja myöhemmin osana The Paupers -yhtyettä. Yhtye keräsi mainetta esiinnyttyään vuonna 1967 Monterey International Pop Festival-tapahtumassa.
Bändin hajoamisen myötä vuonna 1968 Mitchell siirtyi musiikkituotannon puolelle, aloittaen kanadalaisista yhtyeistä, kuten Fludd. Vuonna 1979 Mitchell julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Readhead In Trouble. Warner Bros Recordsin tuottaman albumin ensimmäisen singlen Fool For Love lisäksi levyllä on useita lauluja, jotka ovat tulleet tunnetuksi vasta myöhemmin muiden artistien esittäminä. Esimerkiksi French Waltz, yksi Mitchellin uran merkittävimmistä tuotoksista, tuli suuren yleisön tietoisuuteen Nicolette Larsonin esittämänä.
Myöhemmin Mitchell on tehnyt lauluntekijänä yhteistyötä muun muassa KISS-yhtyeen jäsenten kanssa. Hänen kädenjälkensä näkyy muun muassa kappaleissa "Creatures of the Night" ja "Crazy Nights". Muita Mitchellin teoksia tunnetuksi tehneitä artisteja ovat esimerkiksi Bonnie Tyler, Johnny Lee, Paul Anka, Wendy O. Williams ja Graham Nash.
Mitchellin musiikkia on esitetty myös muussa mediassa, kuten televisiossa ja elokuvissa.
Mamo
Venäjän edellisvuoden voitton ansiosta kappale pääsi suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 25. maan joukosta 11. sijalle.
Jouhisara
Jouhisara (Carex lasiocarpa) on soilla ja rannoilla kasvava monivuotinen saralaji.
Ulkonäkö ja koko
Jouhisara kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Sen pitkästä suikertavasta juurakosta kasvaa hoikkia, lähes liereitä varsia. Varren kanssa samanpituiset lehdet ovat kouruisia, lähes rihmamaisia, 1–2 millimetriä leveitä, väriltään tumman harmaanvihreitä. Jouhisaran kukinnossa on hede- ja emitähkiä yhdestä kolmeen. Tähkät ovat 1–3,5 cm pitkiä, pystyjä ja tiheäkukkaisia. Munanmuotoiset pullakot ovat enintään 5 millimetriä pitkiä ja tiheästi lyhytkarvaisia, mikä on yksi lajin erityistuntomerkeistä. Usein otakärkiset tähkäsuomut ovat pullakoiden pituisia.
Jouhisara risteytyy joidenkin muiden sarojen kanssa. Suomessa tunnetaan lajin ristemiä vankkasaran (Carex riparia), aapasaran (Carex rotundata) ja luhtasaran (Carex vesicaria) kanssa.
Jouhisaralla voi esiintyä jouhisarannoki (Anthracoidea intercedens) ja luhtasarannoki (Anthracoidea subinclusa) -nokisieniä.
Jouhisara Suomessa
Suomessa jouhisara kasvaa yleisenä koko maassa, etenkin itä- ja pohjoisosissa jopa erittäin yleisenä. Sen kasvupaikkoja ovat nevat, letot, korvet ja rannat, harvoin myös rämeet.
Velimir Hlebnikov
Suku ja koulutus
Hlebnikov syntyi tiedemiesperheeseen Astrakanin kuvernementissa, Volgan alajuoksulla. Hänen isänsä oli metsänhoitaja ja ornitologi sekä darvinismin kannattaja. Äiti taas oli historiantutkija. Kymnaasin käytyään Hlebnikov opiskeli matematiikkaa, luonnontieteitä, filosofiaa ja slaavilaista filologiaa Kazanissa ja Pietarissa. Hän alkoi kirjoittaa runoja vuoden 1903 tienoilla, mutta kypsäksi katsotun tuotannon noin vuonna 1905.
Kirjallinen ura
Hlebnikov kuului vuodesta 1909 pietarilaiseen Vjatšeslav Ivanovin runoilijaryhmään sekä kubofuturistien ryhmään, joka tunnetaan nimellä Hylaea ja jonka jäseniä olivat myös muun muassa Aleksei Krutšonyh, Vladimir Majakovski ja David Burljuk.
Tuotannossaan Hlebnikov käytti kieltä kokeellisesti ja sitä uudistaen luoden venäjään koko joukon uudissanoja. Runojen ohella Hlebnikov kirjoitti futuristisia esseitä, jotka käsittelivät muun muassa tulevaisuuden tiedonvälityksen kehitystä. Hlebnikov oli kosmisten mittojen utopisti ja “tähtien kielen” tulkki. Hän katsoi, että suuri aika virtaa yksilön tajunnan kautta yli aikojen sekä menneeseen että tulevaan aikaan. Hän pyrki siihen, että sanan nopeus olisi niin suuri, että se puhkaisisi nykyhetken.
Hlebnikov erosi ajattelussaan aikansa kirjallisuuden valtavirrasta symbolismista siinä, että hän ei etsinyt sanojen takana olevaa “toista todellisuutta”. Sen sijaan hän piti tajuttuja sanoja ainoana kielen todellisuutena. Sana on sellaisenaan todellisuutta ja se kantaa mukanaan vuosituhantista elämystietoa. Sanoista piti vain puhdistaa arki-informaatio. Puhdistusta varten Hlebnikov hajotti venäjän kielen sanoissa olevat keskeiset morfeemit ja suffiksit ja liitti ne yhteen uusin tavoin. Tälle hän antoi nimen metalooginen eli mielentakainen kieli. pienoiskuva|286x286px|Velimir Hlebnikov noin 1913 Samalla periaatteella Hlebnikov uudisti runousoppia: hän korosti sanojen merkitystä soinnillisuuden kustannuksella. Runoissaan hän yhdisti alkuihmisen huudon (epärationalistisuuden) 1900-luvun teknologiseen hälyyn (rationalistisuuteen). Hän kehitti uuden runolajin, jolle hän antoi nimen ylirunoelma (sverhpovetsh), joka oli eräänlainen runon ja proosan kollaasi. Sitä hän käytti ensimmäisen kerran teoksessa Saukon lapset (Deti vydry, 1911–1913). Samoina vuosina valmistui myös näytelmiä, kuten primitivistinen joulusatu Snežimotška ja Maeterlinck-vaikutteinen monodraama Gospoža Lenin, jossa erisnimi voi viitata Leniniin tai Le Niniin.
Hlebnikovin tuotanto jaetaan kolmeen kauteen: vuodet 1905–1914 olivat kokeilujen ja teoreettisten pohdintojen aikaa, vuodet 1915–1917 olivat siirtymä- ja vaellusvaihe, jolloin hän sulki ajatuksena pois suursodan mielettömyydestä (esimerkiksi sodanvastaisessa teoksessa Voina v Myšelovke, 1915). Vuodet 1918–1922 muodostavat loppukauden, jolloin kirjailija kommentoi aikansa todellisuutta yksinkertaisin ilmauksin. Alkuvuosien 1905–1914 tuotannosta ilmenee, miten kirjailija kehittelee oppejaan. Kauden tunnetuin teos on runsaasti Hlebnikovin uudissanoja sisältävä runo Nauruloitsu (1910).
Hlebnikov uskoi lukujen mahtiin. Hän pyrki hahmottamaan historiaa matemaattisesti esimerkiksi rakentelemalla historian kausia todennäköisyyslaskelmien avulla. Vaikka tästä ei seurannutkaan suurta ajatusten läpimurtoa, se rikastutti kirjailijan runollista ilmaisua. Tämä näkyy egyptiläisaiheisessa proosateoksessa Ka (1915), jossa kuvaillaan muinaisten ihmisten kontakteja. Nykyisin on selvitelty Hlebnikovin ajattelun yhteyttä matematiikkaan, ja siinä on havaittu yhteyksiä Gottfried Leibnizin, Baruch Spinozan ja Nikolai Lobatševskin tutkimuksiin. Toisaalta hänen kielitieteelliset pohdintansa voidaan nähdä Roman Jakobsonin ja myöhemmän Prahan kielitieteellisen piirin sukulaisina. Modernin maalaustaiteen virtauksiin Hlebnikovilla oli suoria kontakteja, sillä hänen lähipiiriinsä kuuluivat taiteilijat Marc Chagall, Pavel Filonov, Natalja Gontšarova, Wassily Kandinsky, Mihail Larionov, Kazimir Malevitš, Olga Rozanova ja Vladimir Tatlin.
Vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen Hlebnikov kieltäytyi alistumasta uuteen järjestykseen ja vetäytyi erakoksi Astrahaniin, jossa hän kuoli nälänhädän aikaan 1922.
Pirttiniemennokka
Pirttiniemennokka on Varsinais-Suomen, Hämeen ja Satakunnan historiallisten maakuntien rajapaikka. 2000-luvulla se on edelleen Varsinais-Suomen ja Kanta-Hämeen nykymaakuntien sekä Loimaan (aiemmin Mellilän ja Loimaan kunnan), Ypäjän, Someron ja Tl Kosken kuntien rajapaikkana.
Rajapaikkana Pirttiniemennokka muodostuu Loimaan Öksyssuon eli Eksyssuon rahkaan pistävästä harjuniemekkeestä, jonka päässä suon reunassa on rajamerkkinä pitkä kolmitahkoinen kivi. Vanhoissa asiakirjoissa puhutaan metsäniemekkeestä, mutta kun suota on 1900-luvulla ojitettu, myös ympäröivä suo rajapaikan läheisyydessä on puustoista. Vielä 1950-luvun lopulla kangasmaaniemeke on ollut kokonaan avosuon ja mäntyrämeen ympäröimä.
Rajapaikasta on olemassa asiakirjatietoja vuodesta 1489 alkaen. Paikalla yhtyvät Loimaan (aiemmin Mellilän) Vähäperän, Loimaan (aiemmin Loimaan kunnan) Joenperän, Ypäjän Mannisten, Someron Vilukselan, Tl Kosken Isosorvaston kylien maat. Näistä Loimaan Vähäperä ja Joenperä sekä Ypäjän Manninen ovat historiallista Satakuntaa, Kosken Sorvasto historiallista Varsinais-Suomea ja Someron Viluksela historiallista Hämettä.
Viitteet
60.77417°N, 23.15461°W
Ubuntu
Ubuntu on tietokoneille tarkoitettu käyttöjärjestelmä, joka perustuu Debian Linux-jakeluun. Ubuntu pyrkii Canonicalin mukaan tarjoamaan kenen tahansa käytettävissä olevan käyttöjärjestelmän, joten siinä keskitytään ennen kaikkea toimivuuteen sekä asennuksen helppouteen. Kehityksessä pääasiallisena painopisteenä ovat käytettävyys, säännölliset päivitykset ja helppo käyttöönotto. Ubuntu on saavuttanut nopeasti suosiota käyttäjien parissa ja se on ollut DistroWatch.com-sivuston suosituimpia Linux-jakeluita vuodesta 2005 lähtien.
Ubuntun zulunkielinen nimi tulee eteläafrikkalaisesta "Ubuntu"-ideologiasta ja käännetään usein lyhyesti "inhimillisyydeksi toisia kohtaan". Ubuntun kehitystä rahoittaa eteläafrikkalaisen yrittäjä Mark Shuttleworthin perustama Canonical Ltd.
Historia ja kehitysprosessi
Ubuntu perustuu Debianin lähdekoodiin. Alun perin Ubuntu-ryhmän tavoitteena oli luoda helppokäyttöinen Linux-käyttöjärjestelmä työpöytäkäyttöön ja julkaista uusi versio joka kuudes kuukausi, minkä tuloksena olisi useammin päivitetty järjestelmä. Ubuntun ensimmäinen julkaisu ilmestyi 20. lokakuuta 2004. Siitä lähtien Canonical on julkaissut uuden Ubuntu-version joka kuudes kuukausi ja sitoutunut toimittamaan turvallisuuspäivityksiä, korjauksia pahoihin ongelmiin ja pienimuotoisia ohjelmapäivityksiä. Päätettiin, että joka neljäs julkaisu on LTS-versio eli pitkään tuettu julkaisu. Nykyisin voimassa olevien tuen piiriin kuuluvien LTS-julkaisujen työpöytäversioihin ja palvelinversioihin julkaistaan päivityksiä viiden vuoden ajan. Versiosta 6.06 (Dapper Drake) lähtien koodinimet ovat noudattaneet aakkosjärjestystä ja se oli ensimmäinen pitkään tuettu versio (LTS). thumb|10.04-version Ubuntun ja Kubuntun työpöytäversioiden ja palvelinversion CD-levyjen kannet ja levyt.
Ubuntua rahoittaa tällä hetkellä Canonical Ltd. 2005 Mark Shuttleworth ja Canonical Ltd. julkistivat Ubuntu Foundation -rahaston perustamisen ja antoivat sille 10 miljoonan yhdysvaltain dollarin alkupääoman. Rahaston tarkoituksena on varmistaa kaikkien tulevien Ubuntu-versioiden tukeminen ja kehitys. Mark Shuttleworth kuvaa sitä "hätärahastoksi" (siltä varalta että Canonicalin osallisuus päättyy).
Ubuntussa oli 9.10-versiosta lähtien Ubuntu Software Center -sovelluskauppa, jonka avulla ohjelmien asentaminen ja uusien sellaisten löytäminen kävi vaivattomammin. Canonical toi 10.04-versioon uutuutena musiikkikaupan osana sittemmin lakkautettua Ubuntu One -palveluitaan. Tämä Ubuntun musiikkikauppa oli integroitu suoraan Rhythmbox-mediasoittimeen, jonka kautta käyttäjä voi ostaa musiikkia MP3-muodossa. Ostettu musiikki ilmestyy välittömästi käyttäjän henkilökohtaiseen Ubuntu One -hakemistoon ja siirtyy sieltä automaattisesti mediasoittimeen. Musiikkitiedostot voi käydä lataamassa Ubuntu One -hakemistosta myös nettiselaimen avulla. Canonical lakkautti Ubuntu One -palvelun heinäkuussa 2014.
Elokuussa 2015 Canonical ilmoitti hylkäävänsä Ubuntu Software Centerin ja lopettavansa deb-pohjaisten pakettien hyväksymisen kauppaan. Canonical ilmoitti samalla aikomuksesta siirtyä Snap-paketinhallintaan, joka tuli aluksi Snappy Core -nimisessä rinnakkaisversiossa käyttöön. Versiossa 16.04 GNOME Software korvasi Ubuntu Software Centerin.
Canonical ilmoitti vuonna 2017 että oletuksena käytetystä Unitystä siirryttiin takaisin GNOME-ympäristöön. Myös kehityksen alla olleen Mir-ohjelman sijaan siirrytään Wayland-ohjelmistoon X Window Systemin korvaajana.
Aiemmin ilmoitettu 32-bittisten kirjastoversioiden tuen loppuminen on muutettu ja tuki jatkuu suosituimmille, eniten käytetyille ja kriittisille riippuvaisuuksille.
Ominaisuudet
Ubuntu-asennuslevyjä voi asentaa, ladata ja kopioida vapaasti sen mahdollistavan lisensoinnin johdosta. Ubuntu julkaistaan avoimen lähdekoodin vapaana ohjelmistona, johon on lisäksi saatavilla käyttöoikeuksiltaan rajoitettua ohjelmistoa. Ubuntun levykuvan voi ladata Ubuntun kotisivuilta ja sitten kirjoittaa sen esimerkiksi itse muistitikulle tai DVD-levylle. Käyttöjärjestelmästä toimitetaan uusi versio noin puolen vuoden välein ja kahden vuoden välein huhtikuussa julkaistava versio on pitkäaikaisen tuen versio (LTS), jota tuetaan vähintään viisi vuotta. Ohjelmien asentaminen hoidetaan pääasiassa pakettienhallintaohjelmalla, joka automaattisesti hakee tarvittavat tiedostot asennuslähteistä ja suorittaa asennuksen. Ubuntussa pakettienhallinnan tehtävät hoitaa Debianin Advanced Packaging Tool -ohjelmisto ja Snap-pakettienhallinta. Näiden lisähyötynä on mahdollisuus kaikkien järjestelmän ohjelmien päivittämiseen samalla kertaa automaattisesti.
Ubuntun mukana olevia sovellusohjelmia ovat muun muassa Firefox, LibreOffice, Rhythmbox, Shotwell, Thunderbird ja Transmission. Oletuksena asennettavien ohjelmien lisäksi on saatavilla useita muita ohjelmia.
Ohjelmaversiot
Ubuntusta julkaistaan uusi vakaa versio kuuden kuukauden välein: huhtikuussa ja lokakuussa. Jokaisella julkaisulla on koodinimi sekä versionumero, josta selviää julkaisuvuosi ja -kuukausi. Esimerkiksi Ubuntu 16.04 LTS julkaistiin 20 16 huhtikuussa ( 04 . kuukausi). Koodinimi on kaksiosainen ja koostuu edeltävästä adjektiivista sekä sitä seuraavasta samalla kirjaimella alkavasta eläinlajin nimestä. Esimerkiksi ensimmäisen version 4.10 koodinimi oli Warty Warthog.
LTS-versioita (pitkäaikaisen tuen julkaisu, ), tuetaan vähintään viisi vuotta sekä työpöytäkäytössä että palvelimissa ja muita versioita tuetaan yhdeksän kuukautta. LTS-versioita julkaistaan kahden vuoden välein huhtikuussa. Canonical on tammikuussa 2023 julkaissut Ubuntu Pro -palvelun, joka tarjoaa kymmenen vuotta tietoturvapäivityksiä Ubuntun ESM-julkaisun "main"-pakettivarastoon sisältyville ohjelmille. Tämä Extended Security Maintenance (ESM) jatkaa LTS-version tukea viidellä vuodella tarjoamalla tietoturvapäivityksiä. Lisätuki on ilmainen henkilökohtaiseen käyttöön korkeintaan viidelle koneelle ja maksullinen yrityksille.
Ubuntun rinnakkaisversiot
Ubuntusta on useita virallisia ja yhteisön ylläpitämiä rinnakkaisversioita, joissa on erilaisia työpöytäympäristöjä tai muita eroja. Näitä ovat:
Neuchâtel (kantoni)
Neuchâtelin kantoni (virallisesti République et Canton de Neuchâtel) on yksi Sveitsin 26 kantonista. Se sijaitsee Länsi-Sveitsissä, Ranskan vastaisella rajalla. Kantonin pääkaupunki on Neuchâtelin kaupunki.
Ubuntu
Ubuntun rinnakkaisversiot
Myös itse voi asentaa haluamansa työpöytäympäristön jälkikäteen.
Neuchâtel (kantoni)
Maantiede
Kantoni sijaitsee Neuchâtelinjärven luoteispuolella, järven rantamailla ja Juravuoristossa.
Neuchâtelin kantoni rajoittuu luoteessa Doubsjokeen ja Ranskan Doubsin departementtiin. Pohjoisessa rajanaapurina on Juran kantoni, idässä Bernin kantoni sekä lounaassa Fribourgin ja Vaud’n kantonit.
Ubuntu
Ubuntun rinnakkaisversiot
Edubuntu oli opetuskäyttöön suunnattu rinnakkaisversio, joka aluksi julkaistiin nimellä Ubuntu Education Edition.
Ubuntu Touch on mobiililaitteille suunnattu versio.
Neuchâtel (kantoni)
Historiaa
Neuchâtelin kantoni on kuulunut Sveitsin valaliittoon vuodesta 1815.
Asukkaat ja hallinto
Kantonissa on noin 180 000 asukasta. 2000-luvulla väkiluku on ollut kasvussa vuoteen 2017 asti: Kantoni koostuu 31 kunnasta (1.1.2018 alkaen). Kunnat muodostivat 31.12.2017 asti kuusi hallintoaluetta. Vuoden 2018 alusta alkaen hallintoalueita on ollut neljä: Littoral, Montagnes, Val-de-Ruz ja Val-de-Travers.
Kantonin kaupungit eli yli 10 000 asukkaan kunnat ovat:
Kantonin asukkaat ovat enimmäkseen ranskankielisiä, joita oli vuonna 2014 88 prosenttia asukkaista. Kantonin suurimmat uskontokunnat on katoliset (22,9 % vuonna 2014) ja protestantit (22,6 %).
Talous
Kantonin työpaikoista 65 prosenttia oli vuonna 2017 palvelusektorilla. Teollisuudessa oli 33 prosenttia ja alkutuotannossa kaksi prosenttia työpaikoista.
Kelloja on valmistettu nykyisen Neuchâtelin kantonin alueella jo 1600-luvulla. Merkittäväksi teollisuuden alaksi kelloteollisuus nousi 1800-luvun loppupuoliskolla. Vanhoja neuchâtelilaisia kellomerkkejä ovat muun muassa Tissot ja Zenith. Teollisuus, suurimmalta osin kelloteollisuus, työllisti väestöstä yli puolet 1900-luvun alusta 1960-luvun lopulle asti.
Nähtävyydet
La Chaux-de-Fonds ja Le Locle ovat vanhoja kelloteollisuuskaupunkeja ja Unescon maailmanperintökohde.
Liikenne
Moottoritie A5 kulkee kantonin poikki Neuchâtelinjärven länsirantaa seuraillen. Samaa reittiä kulkee SBB:n rautatie Lausannesta Neuchâtelin kautta Bieliin. Kantonista kaksi rautetietä Ranskaan: Neuchâtelista Pontarlieriin sekä Le Loclesta Besançoniin.
Neuchâtelinjärvellä on kesäisin risteilylaivaliikennettä sekä reittiliikennettä Murtenseelle Murteniin ja Bieljärvelle Bieliin.
Molly Tay
Chin Say "Molly" Tay (s. 13. elokuuta 1952) on malesialainen entinen uimari. Hän kilpaili vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa niiden nuorimpana osallistujana. Hän putosi naisten 100 metrin perhosuinnissa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä seitsemänneksi.
Molly Tay voitti useita mitaleita Kaakkois-Aasian kisoissa vuosina 1965–1969.
Myös hänen siskonsa Tay Chin Joo oli uimari ja osallistui olympialaisiin vuonna 1972.
Martin Henriksson
Martin Henriksson (s. 30. lokakuuta 1974 Ruotsi) on ruotsalainen muusikko. Hän oli ruotsalaisen death metal -yhtyeen Dark Tranquillityn toinen kitaristi, yksi perustajajäsenistä ja tärkeimmistä lauluntekijöistä. Ennen siirtymistä kitaraan hän oli yhtyeen basisti. Henriksson lähti yhtyeestä vuonna 2016.
Äärellinen automaatti
Äärellinen automaatti on tietojenkäsittelytieteen automaattiteoriassa, kieliteknologiassa ja generatiivisessa kielitieteessä käytetty käsite, joka viittaa tehtävän, kielen tai vaikkapa tietojoukon mallintamiseen eräänlaisena tilojen ja niiden välisten relaatioiden tai siirtymien joukkona. Äärellinen automaatti on malli äärellistilaiselle tietokoneelle, joka saa syötteen merkki kerrallaan.
Automaatit jaetaan niiden tilasiirtymien ominaisuuksien mukaan kahteen ryhmään: epädeterministisissä äärellisissä automaateissa on tyhjiä kaaria, joita merkitään joko lambdalla 'λ' tai epsilonilla 'ε', ja kutsutaan sovellusalueesta riippuen vaikkapa vapaiksi siirtymiksi, tai tyhjäksi syötteeksi. Tällaisen kaaren tarkoitus on mahdollistaa vapaa siirtyminen tilasta toiseen, joka usein helpottaa automaatin kokoamista. Toinen erikoistapaus kaaren paino tai todennäköisyys, jotka viittaavat siirtymän valintaan jonkinasteisen sattuman mukaan.
Äärellisiä automaatteja tyypillisesti kuvataan graafisesti siten, että tiloja merkitään ympyröillä tai ellipseillä, ja tilojen välisiä siirtymiä merkitään nuolilla. Sekä tilat, että siirtymät ovat nimettyjä. Tilojen nimet kirjoitetaan tässä ympyrän sisälle, ja siirtymien nimet kaaren päälle tai sen läheisyyteen.
Deterministinen äärellinen automaatti
thumb|Esimerkki deterministisestä äärellisestä automaatista.
Deterministinen äärellinen automaatti, lyh. DFA (engl. deterministic finite-state automaton) on tila-automaatti, jossa kustakin tilasta voi olla vain yksiselitteisiä tilasiirtymiä muualle. Tällaisen automaatin erottamisen peruste on, että näin voidaan koneellisesti tai mekaanisesti läpikäydä automaattia ilman epäselvyyksiä tai välivaiheita.
DFA:n määrittely
Deterministinen äärellinen automaatti määritellään viisikkona ( Q, Σ, δ, q̂, F ) jossa:
DFA voidaan esittää graafisesti graafina, jolloin automaatin tila piirretään solmuina, alkutila merkitään siihen tyhjästä osoittavalla nuolella, ja hyväksyvät lopputilat kaksinkertaisilla ympyröillä. Tilasiirtymät piirretään kaarina tilojen välille. Kaaret nimetään kielen aakkoston mukaan, samasta tilasta voi olla vain yksi samanniminen lähtökaari.
DFA:n toiminta
Deterministinen äärellinen automaatti D hyväksyy kielen merkkijonon α jos ja vain jos α:n lukeminen vie D:n alkutilasta johonkin lopputilaan.
DFA:n operaatioita
DFA:n osittainen tilasiirtymäfunktio δ voidaan täydentää täydelliseksi. Tämä tapahtuu lisäämällä uusi hylkäävä tila, nimeltään vaikkapa qr (R = reject), ja vetämällä kaari (qr, a, qr) jokaiselle a ∈ Σ ja (q, a, qr) jokaiselle q ∈ Q ja a ∈ Σ, joille δ(q, a) ei ole määritelty.
DFA:n voidaan komplementoida, jolloin aakkostosta Σ muodostetun kielen ℒ komplementti ℒ - Σ* on ne merkkijonot, jotka eivät kuulu ℒ:ään. Tämä tapahtuu muuntamalla kaikki lopputilat ei-lopputiloiksi ja ei-lopputilat lopputiloiksi. Ennen tätä operaatiota DFA:n tilasiirtymäfunktio on muutettava täydeksi.
Automaatin minimointi: saman kielen hyväksyviä automaatteja on äärettömän monta. Niitä voidaan konstruktoida vaikka lisäämällä loputtomasti tiloja, joihin ei ole kaaria mistään. Saavuttamattomien tilojen poisto tekee osan minimoinnista, mutta ei täydellistä. Automaatin minimointi tapahtuu etsimällä tilojen joukkoja, lohkoja, jotka hyväksyvät saman kielen. Lohkot voidaan yhdistää tiloiksi, ja lohkojen väliset siirtymät näiden tilojen välisiksi siirtymiksi.
Minimoitu DFA, josta on poistettu saavuttamattomat tilat on yksikäsitteinen, ja hyväksyy saman kielen kuin alkuperäinen DFA.
Epädeterministinen äärellinen automaatti
thumb|Esimerkki epädeterministisestä äärellisestä automaatista.
Epädeterministinen äärellinen automaatti, lyh. NFA (engl. non-deterministic finite-state automaton) on tila-automaatti, jossa kustakin tilasta voi olla samalla aakkosella tilasiirtymiä useampaan kuin yhteen tilaan. Nimessä oleva osa epädeterministinen tulee siitä, että saman ratkaisun tuottavat tilat voidaan käydä lävitse useampaa kuin yhtä polkua pitkin kulkemalla. NFA:n ilmaisuvoima ei ole suurempi kuin DFA:n, mutta tietyntyyppiset DFA:t voi ilmaista huomattavasti yksinkertaisemmilla tilakoneilla NFA:ta käyttäen. Mielivaltaisesta epädeterministisestä äärellisestä automaatista voidaan muodostaa algoritmisesti saman kielen hyväksymä vastaava deterministinen automaatti.
NFA:ssa DFA:n osittainen tilasiirtymäfunktio δ korvataan tilasiirtymärelaatioilla, joka merkitään Δ. NFA on ystävällisesti epädeterministinen, ja hyväksyy merkkijonon α, jos on olemassa polku q̂─α→q, jossa q ⊂ F. Eli valitsee aina hyväksyntään johtavan tavan jos sellainen on olemassa.
Sovellutuksia
Äärellisillä automaateilla voidaan mallintaa formaaleja kieliä. Tällöin äärellinen automaatti muodostetaan siten, että siirtymäkaaret ovat kielen aakkoston symboleita, ja kaikki onnistuneet matkat alkutilasta lopputilaan kuvaavat siirtymäjoukoillaan kaikkia kielen sallittuja ilmauksia. Automaatin tunnistama kieli on sen hyväksymien syötteiden joukko.
Äärellisillä automaateilla on kielenmallinnuksessa suora yhteys säännöllisiin ilmauksiin. Säännölliset ilmaukset voi konvertoida äärellisiksi automaateiksi hyvin yksinkertaisella ja intuitiivisella mekaniikalla. Tyypillisesti tässä käytetään apuna indeterminististä automaattia joka determinisoidaan tarvittaessa lopuksi. Esimerkiksi olkoot a, b mielivaltaisia aakkoston kirjainjoukkoja joita vastaa automaatissa joukko tiloja ja kaaria:
Pekka Nevalainen
thumb|250px|Nevalaisen ABC, kissa... (2000) [[Ruoholahti|Ruoholahden ala-asteen pihalla Helsingissä.]] Pekka Nevalainen (s. 20. huhtikuuta 1951 Tyrvää, Suomi) on suomalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja taidegraafikko. Hän asuu ja työskentelee Kiskossa.
Pekka Nevalainen on opiskellut maalausta Suomen Taideakatemian koulussa 1969–1974. Hän kuului muun muassa performansseja tuottaneeseen Record Singers -ryhmään sekä yhteiskunnan arvoja satirisoineeseen Ö-ryhmään.
Nevalainen aloitti pop-henkisten ja kantaaottavuudestaan tunnettujen maalausten parissa. 1970- ja 1980-luvun vaihteessa hän alkoi tuottaa installaatiotaidetta, eritoten maa-, tila-, ja videotaidetta. Nevalainen tunnetaan erilaisten kulttuurien myyttien tulkitsijana, esimerkkeinä Kalevalan ja muinaisen Egyptin aihepiirit. Myöhemmät teokset 1990-luvun alkupuolelle saakka painottuivat muun muassa perhettä ja suomalaista maaseutua kuvaaviin teemoihin. Tilataide- ja ympäristötaideteoksiin keskittymisen jälkeen Nevalainen on alkanut tuottaa enemmän pienimuotoisempia, marmorista ja pronssista valmistettuja veistoksia, sekä väriä ja pintaa käsitteleviä maalauksia.
Nevalaiselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.
Kansanedustaja ja ministeri Valde Nevalainen oli Pekka Nevalaisen isä.
Nowy Targin piirikunta
Nowy Targin piirikunta on yksi Vähä-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 191 782. Kunnat Nowy Targin piirikunnassa ovat Czarny Dunajec, Czorsztyn, Jabłonka, Krościenko nad Dunajcem, Łapsze Niżne, Lipnica Wielka, Nowy Targ, Ochotnica Dolna, Raba Wyżna, Rabka-Zdrój, Spytkowice, Szaflary ja Szczawnica. vasen|pienoiskuva|220px|Nowy Targin väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,1 prosenttia oli naispuolisia ja 48,9 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,9 prosenttia ja eläkeläiset 18,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 2 126 lasta. Nowy Targin piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 186 628 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Mars hoax
pienoiskuva|Kuu ja Mars 27. elokuuta 2005 otetussa kuvassa. Mars hoax on sähköpostihuijaus, joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2003 ja on toistunut sen jälkeen vuosittain. Huijausviestissä väitetään, että Mars näyttää 27. elokuuta paljain silmin katseltuna yhtä suurelta kuin täysikuu. Vuonna 2003 Kuun ja Marsin etäisyys oli ennätyksellisen pieni, 55 758 006 kilometriä, mutta silloinkaan Mars ei todellisuudessa ollut Maasta katsottuna täydenkuun kokoinen.