cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ifni
Ifni oli Espanjalle kuulunut pieni siirtomaa Afrikan luoteisrannikolla nykyisen Marokon eteläosassa. Noin 1 500 neliökilometrin laajuisella alueella oli 40 000 asukasta. Sen tärkein kaupunki oli Sidi Ifni. Alueella on vähän luonnonvaroja, ja Espanja hallitsi sitä lähinnä nimellisesti. Nykyään Ifni kuuluu provinssina Marokon Souss-Massa-Draân hallintoalueeseen.
Maantiede
Espanjan hallitsema enklaavi ulottui pohjoisessa Boussedra-vadin suusta etelään Noun-vadin suuhun ja idässä 25 kilometrin päässä Atlantin valtamerestä sijaitsevaan vuorijonoon. Seudun ilmasto on kapeaa rannikkovyöhykettä lukuun ottamatta hyvin kuiva. Vuotuinen sademäärä on noin 100 millimetriä, jota rannikolla lisää sumun tuoma kosteus. Rannikko on säältään usein tuulinen ja pilvinen. Luonto on karua ja maatalouden edellytykset heikot. Tärkeimmällä sijalla on vuohien kasvatus. Ainoa viljakasvi on ohra. Kivestä rakennetuilla terasseilla kasvatetaan manteleita, aprikooseja ja viikunoita. Lisätuloja antaa arganöljyn kerääminen. Pienimuotoista kalastusta harjoitetaan perinteisin menetelmin.
Historia
pienois|vasen|Kartta Ifnistä ja sen ympäristöstä vuodelta 1953. Seudun kanta-asukkaat ovat aït-bou-amrane-heimoon kuuluvia berberejä. Espanjalaisilla oli siellä Santa Cruz de la Mar Pequeña -niminen kauppa-asema vuosina 1476–1524. Vuonna 1860 Tetouanin rauhassa Marokko myönsi Espanjalle luvan perustaa kalastussatama Ifniin. Espanjalaisten vuonna 1879 tekemä tutkimusretki päättyi kuitenkin epäonnistumiseen. Ranska tunnusti Espanjan oikeudet Ifnin alueeseen vuonna 1912, mutta espanjalainen kenraali Osvaldo Capaz miehitti sen vasta maaliskuussa 1934. Muinaisen rantavallin reunustamalle Assif Ifni -joen vasemmalle rannalle rakennettiin espanjalaista siirtomaa-arkkitehtuuria edustava Sidi Ifnin kaupunki, josta vuonna 1946 tuli koko Espanjan Länsi-Afrikan hallinnollinen keskus.
Marokon itsenäistyessä vuonna 1956 Espanja luovutti sille Espanjan Marokon ja Espanjan Länsi-Afrikkaan kuuluneen Tarfayan alueen, mutta piti Ifnin hallussaan vuoden 1860 sopimukseen vedoten. Alueen hallinnasta käytiin vuosina 1957–1958 Ifnin sota. Väkivaltaisuudet marokkolaisten puolisotilaallisten joukkojen ja Espanjan armeijan välillä puhkesivat marraskuussa 1957 Saharan vapautusarmeijan tekemän hyökkäyksen jälkeen. Espanjalaiset vetäytyivät Sidi Ifniin ja sen lähiympäristöön, joka muutettiin linnoitetuksi sotilastukikohdaksi. Aikaisemmin vain soutuveneiden palvelemaan satamaan rakennettiin laivojen purkua varten köysirata, kapealla rantavyöhykkeellä sijaitseva lentokenttä modernisoitiin ja Assif Ifnin oikealle rannalle pystytettiin uusia rakennuksia upseereita varten. Keväällä 1958 kuningas Muhammad V:n ja saharalaisten ryhmittymien välillä käytyjen neuvottelujen kautta Marokko sai alueen sissit paremmin hallintaansa, ja kriisi päättyi huhtikuussa Yhdysvaltojen sovittelun avulla.
Vuonna 1958 Ifnistä tuli Kanariansaarten sotilaskomentajan johtama Espanjan provinssi. Se oli emämaalleen hyödytön taakka ja taloudellisesti täysin riippuvainen Marokosta, jossa kävi töissä lähes puolet alueen miehistä. Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous määräsi vuonna 1965 Espanjan luopumaan siirtomaastaan, ja tammikuussa 1969 Espanja ja Marokko solmivat sopimuksen alueen palauttamisesta Marokolle. Lopullinen vallansiirto tapahtui saman vuoden kesäkuun viimeisenä päivänä. Vastineeksi Espanja sai kalastusoikeuksia Marokon rannikolta.
Nykypäivä
Nykyään Ifniä pidetään parantuneista liikenneyhteyksistään huolimatta Marokon syrjäseutuna. Sen kehittämissuunnitelmissa keskeisellä sijalla on matkailu, jota edistää Agadirin ja Guelmimin turistikeskusten läheisyys. Alueen matkailuvaltteja ovat sen siirtomaahistoria, karu luonto ja rannikon leuto ilmasto. Vaikeapääsyiset rannat, sumu ja myrskyävä meri estävät Ifnin kehittymisen rantalomakohteeksi.
Atuanin holvihaudat
Atuanin holvihaudat on yhdysvaltalaisen kirjailijan Ursula K. Le Guinin luoman fantasiakirjasarjan Maameren tarinat toinen osa vuodelta 1971. Sarjan ensimmäinen osa on Maameren velho vuodelta 1968. Atuanin holvihautoja seuraa sarjan kolmas osa Kaukaisin ranta, joka julkaistiin vuotta myöhemmin 1972. Kirja kertoo velho Varpushaukan eli Gedin uusista seikkailuista, ja sen toinen päähenkilö on nuori ylipapitar Arha eli Tenar.
Le Guin sai teoksesta vuoden 1972 Newbery Silver Medal Award -palkinnon ja oli ehdokkaana Mythopoeic-palkinnon saajaksi. Suomeksi Atuanin holvihaudat julkaistiin vuonna 1977 Kristiina Rikmanin kääntämänä ja WSOY:n kustantamana.
Juoni
Tästä alkaa seikkailu, joka päättyy Gedin ja Nimettöminen jumalien ylipapitar Arhan eli Tenarin paetessa ehjäksi loitsittu rengas mukanaan. Pimeyden viha sortaa labyrintin, Holvihaudan sekä suurimman ja vanhimman temppelin, Tyhjän valtaistuinsalin. Jumalkuninkaan ja Kaksoisjumalten temppelit sekä temppeliväen asuinrakennus eli Iso talo jäivät ehjiksi ja noviisit palvelijoineen selvisivät katastrofista. Vain temppelissä vaaninut Jumalkuninkaan ylipapitar Kossil ja hänen eunukkivartijansa saivat tiettävästi surmansa tuhossa.
Aiheesta muualla
Övärlden
Jon Kabat-Zinn
Jon Kabat-Zinn (s. 5. kesäkuuta 1944) on yhdysvaltalainen lääketieteen emeritusprofessori. Hän on perustanut stressiklinikan ja tietoisuustaitokeskuksen Massachusettsin yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan. Hän opettaa tietoisuustaitomietiskelyä stressin, ahdistuksen, kivun ja sairauksien helpottamiseksi.
Elämä
Kabat-Zinnin vanhemmat ovat biolääketieteilijä Elvin Kabat ja Sally Kabat. Hänen puolisonsa on Myla Kabat-Zinn, jonka vanhemmat ovat Roslyn ja Howard Zinn. Hänellä on kolme aikuista lasta Will, Naushon ja Serena. .
Ura
Kabat-Zinnin elämäntyö keskittyy lähinnä tavoitteeseen saada tietoisuustaito (myös: tietoinen läsnäolo) lääketieteen ja yhteiskunnan hyväksymäksi menetelmäksi. Kabat-Zinn on kirjoittanut sekä yksin että yhdessä muiden kanssa tieteellisiä artikkeleita tietoisuustaidosta ja sen kliinisistä sovellutuksista. Hän on kirjoittanut aiheesta kaksi kirjaa Full Catastrophe Living: Using the Wisdom of Your Body and Mind to Face Stress, Pain, and Illness (Delta, 1991) ja Wherever You Go, There You Are: Mindfulness Meditation in Everyday Life (Hyperion, 1994). Yhdessä vaimonsa Myla Kabat-Zinnin kanssa hän on kirjoittanut teoksen Everyday Blessings: The Inner Work of Mindful Parenting, (Hyperion, 1997).
Kabat-Zinn on Massachusettsin yliopisto tietoisuustaitokeskuksen perustaja ja entinen johtaja. Hän on myös perustanut 1979 yliopistoon stressiklinikan ja toiminut sen johtajana.
Kabat-Zinn sai PhD:n arvon molekyylibiologian alalta 1971 MITistä, jossa hän opiskeli lääketieteen Nobel-palkinnon saaneen Salvador Lurian ohjauksessa. Kabat-Zinnin työ nykyaikaisen terveydenhoidon piirissä on merkittävää. Hän tutkimustyönsä on keskittynyt erityisesti parantamisen psykofyysiseen vuorovaikutukseen sekä tietoisuustaitosovelluksiin kroonista kipua ja stressiperäisiä häiriöitä potevien auttamiseksi. Kabat-Zinn aloitti tietoisuustaitoihin pohjautuvan stressin vähentämisen (MBSR) klinikallaan vuonna 1979. MBSR-menetelmään liittyy mietiskelyä ja joogaharjoituksia, jotka auttavat erilaisista vaivoista kärsiviä tietoisen keskittymisen kautta kohentamaan oloaan. Sen avulla saadaan käyttöön sisäisiä voimavaroja pyrittäessä kohentamaan terveyttä ja hyvinvointia. Kabat-Zinn on työtovereineen tutkinut keskittymisen vaikutusta aivoihin, etenkin stressin aikaisiin tunnetiloihin ja immuunijärjestelmään.
Kabat-Zinnin johdolla on tehty pienimuotoinen kliininen tutkimus mielenharjoitusten vaikutuksesta valohoitoa saavien psoriasispotilaiden ihoon. . Uudempi tutkimus osoittaa positiivisia muutoksia aivotoiminnassa, tunteiden käsittelyssä stressin vaikutuksen alaisena ja immuunijärjestelmän toiminnoissa MBSR-kurssin käyneissä yritysympäristössä tehdyssä satunnaistetussa kliinisessä kokeessa.
Alexander Tettey
Alexander Banor Tettey (s. 4. huhtikuuta 1986 Accra, Ghana) on ghanalaissyntyinen norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2019–2020 Englannin Valioliigassa pelaavaa Norwich Cityä, johon hän siirtyi kesällä 2012.
Ghanan pääkaupungissa Accrassa syntynyt ja kasvanut Tettey muutti 13-vuotiaana Bodøn kaupunkiin Norjaan. Hänellä ei ole enää synnyinmaansa kansalaisuutta, sillä Norja ei salli kaksoiskansalaisuutta.
Ammattilaisura
Ranskassa Tettey pelasi kolmen kauden ajan, kunnes siirtyi elokuussa 2012 tuolloin Englannin Valioliigassa pelanneeseen Norwich Cityyn.
Maajoukkueura
Norjan A-maajoukkueessa Tettey debytoi elokuussa 2007 Argentiinaa vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki maaliskuussa 2015 Kroatiaa vastaan. Saman vuoden lokakuussa hän teki maalin Maltaa ja Italiaa vastaan. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa marraskuussa 2016.
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1600-luku
1689
1700-luku
1718
1734
1755
1756–1778
1776
1800-luku
1838
1840
1848
1853
1856
1861
1862
1863
1864
1869
1870
1872
1881
1884
1888
1889
1893
1894
1895
1896
1899
1900-luku
1901
1902
1903
1905
1906
1908
1910-luku
1910
1911
1913
1914
1915
1916
1919
1920-luku
1920
1924
1925
Vårdön vaakuna
thumb|150px|Vårdön vaakuna Vårdön vaakuna on Vårdön kunnan tunnus. Vaakunan aihe, kartio eli vartiotuli, viittaa kunnan nimeen, joka juontaa juurensa muinaisruotsin sanaan vardher tarkoittaen vahtia, vartiota tai vartijaa. Vartiotulia on entisaikaan sytytetty Vårdön Kasbergillä sekä varoittamaan vaarasta että ohjaamaan merenkulkijoita.
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1920-luku
1927
1928
Vårdön vaakuna
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä hopeinen kartio, jossa kulta-punainen liekki.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Vårdön kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 29. joulukuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 20. helmikuuta 1952.
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1920-luku
1929
1930-luku
1930
1931 pienoiskuva|Ensimmäiset äänestäjät Brasiliassa, Rio Grande do Norte, 1928.1932
1934
1935
1937
1939
1940-luku
1941
1942
1944
1945
1946
1948
1949
1950-luku
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960-luku
1960
1961
1962
1963
1965
Le Chevalier D'Eon
Chevalier: Le Chevalier D'Eon (シュヴァリエ, Chevalier) on japanilainen anime, joka perustuu Tow Ubukatan kirjoittamaan kevytromaaniin. Sarjassa on 24 jaksoa ja sen on tuottanut Production I.G. Tarinasta on tehty myös mangasarja, jonka on käsikirjoittanut Tow Ubukata ja piirtänyt Kiriko Yumeji. Tarina perustuu löyhästi 1700-luvulla eläneeseen historialliseen henkilöön Chevalier d'Eoniin ja tapahtumat sijoittuvat Ranskan suurta vallankumousta edeltävään aikaan Ludvig XV:n hallituskaudelle.
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1960-luku
1966
1967
1968
Le Chevalier D'Eon
Henkilöt
D'Eon de Beaumont (デオン·ド·ボーモン, Deon do Bōmon)
Lia de Beaumont (リア·ド·ボーモン, Ria do Bōmon)
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1970-luku
1970
Le Chevalier D'Eon
Henkilöt
Durand (ヂュラン, Juran)
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1970-luku
1971
Le Chevalier D'Eon
Henkilöt
Teillagory (テラゴリー, Teragorī)
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1970-luku
1972
Le Chevalier D'Eon
Henkilöt
Maximillien Robespierre (マクシミリアン・ロベスピエール, Makushimirian Robesupieeru)
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1970-luku
1973
Le Chevalier D'Eon
Anime
Anime näytettiin Japanissa WOWOW-kanavalla elokuusta 2006 helmikuuhun 2007. Myös Animax esitti sarjan Japanissa. Sarjassa on 24 jaksoa. Animen käsikirjoittaja Shotaro Suga kuvasi sarjan käsikirjoitusta "suuremmaksi kuin muiden sarjojen", sillä yhdenkin jakson käsikirjoitus oli satasivuinen. Myöhemmin anime julkaistiin kahdentoista DVD:n sarjana. Funimationin Amerikassa julkaiseman DVD-boxin mukana on myös erikoismateriaalia, kuten haastatteluja ja kommentteja jaksojen tekemisestä sekä esittelyvideoita.
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1970-luku
1974
Tadeusz Kościński
Tadeusz Kościński on puolalainen poliitikko. Hän on toiminut 15. marraskuuta 2019 lähtien Puolan valtiovarainministerinä Mateusz Morawieckin toisessa hallituksessa.
Le Chevalier D'Eon
Manga
Mangan on käsikirjoittanut Tow Ubukata ja piirtänyt Kiriko Yumeji. Se julkaistiin Kodanshan Magazine Z -lehdessä ja koottiin myöhemmin kahdeksaksi mangakirjaksi. Mangan tarina on täysin erilainen kuin animen ja se on luonteeltaan humoristisempi. Siinä seurataan D'Eonia, joka työskentelee Ludvig XV:n salaisessa poliisissa (Secret du Roi) ja selvittää kulttia, joka uhraa nuoria neitsyitä rituaaleihinsa.
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1970-luku
1975
1976
1977
1978
Wallisin kieli
Wallis (omakielinen Faka'uvea) tai itä-uvea on polynesialainen kieli, jota puhutaan Ranskalle kuuluvalla Wallisin saarella, joka puolestaan kuuluu Wallis ja Futunaan. Kieli on hyvin lähellä futunan kieltä. Wallisin ei katsota olevan uhanalainen kieli. . Vuonna 2008 tehdyssä kyselyssä 86,1% Wallisin saaren asukkaista ilmoitti puhuvansa kieltä kotona, kun taas 12,1%:lla ensisijainen kotikieli oli ranska.
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1980-luku
1980
1984
1985
Wallisin kieli
Konsonantit
Lähde:
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1980-luku
1986
Wallisin kieli
Vokaalit
Kaikki vokaalit voivat esiintyä sekä pitkinä että lyhyinä.
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1980-luku
1989
Wallisin kieli
Vokaalit
Lähde:
Juri Nikulin
Juri Vladimirovitš Nikulin (18. joulukuuta 1921 Demidov, Smolensk – 21. elokuuta 1997) oli neuvostoliittolainen koomikko, miimikko, klovni, sirkuksenjohtaja ja näyttelijä. Hän oli yksi arvostetuimmista Moskovan valtionsirkuksen esiintyjistä. Uransa aikana hän sai miltei kaikki mahdolliset venäläiset ansiomitalit ja kunniamaininnat, muun muassa Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen. Hän näytteli myös monissa neuvostoelokuvissa, kuten Leonid Gaidain komedioissa Morsiamen ryöstö kaukasialaisittain (1967), Briljanttikäsi (1969) ja 12 tuolia (1971).
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
1990-luku
1990
1991
1996
1999
2000-luku
2001
2003
2005
2006
2015
Last Action Hero
Last Action Hero on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut John McTiernanin ohjaama yhdysvaltalainen toimintakomedia. Elokuvan pääosassa esiintyy Arnold Schwarzenegger. Last Action Hero parodioi useita toimintaelokuvia, ja monet näyttelijät esiintyvät elokuvassa omina itsenään, kuten Jean-Claude Van Damme ja Sharon Stone. Robert Patrick vilahtaa pienessä taustaroolissa T-1000-hahmona elokuvasta Terminator 2 – Tuomion päivä.
Juoni
13-vuotias Danny Madigan rakastaa Schwarzeneggerin Jack Slater -elokuvia. Kun hän menee katsomaan uutta elokuvaa, projektorinkäyttäjä antaa hänelle taianomaisen lipun, jolla Danny pääsee ”sisälle” elokuvan maailmaan seikkailemaan Jackin kanssa. Heidän pitää pysäyttää Tony Vivaldi (Anthony Quinn) ja hänen kätyrinsä Benedict (Charles Dance). Ainoa ongelma on enää Dannyn paluu todelliseen maailmaan.
Vastaanotto
Last Action Hero jäi maailmanlaajuisen teatterikierroksen jälkeen noin 20 miljoonaa dollaria tappiolle. Sen taloutta rasitti myös epäonnistunut mainostemppu, jossa Columbia Pictures maalautti Nasan avaruussukkulan kylkeen elokuvan mainoksen. Sukkulan lähtö kuitenkin venyi pitkälle yli elokuvan ensi-iltapäivän.
HMS Chequers
HMS Chequers (viirinumero ?) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ch-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin 4. toukokuuta 1943. Alus laskettiin vesille 30. lokakuuta 1944 ja valmistui 28. syyskuuta 1945.
Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi 23. heinäkuuta 1966.
Hawthornen M-luokka
Hawthornen M-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden vuoden 1913-1914 laivasto-ohjelmiin kuuluneen hävittäjän muodostama alusluokka. Alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa ja ne myytiin romutettavaksi pian sodan päätyttyä.
Alukset
Telakka sai tilauksen toukokuussa 1915 myös kahdesta muusta M-luokan aluksesta, mutta HMS Pidgeon ja HMS Plover valmistuivat osana Amiraliteetin M-luokkaa.
Otani
Otani voi viitata seuraaviin henkilöihin.
Petja
Petja on miehen etunimi. Nimi on alkujaan Pietari-nimen latinalaisesta vastineesta Petrus johdettu slaavilainen hellittelymuoto.
Suomessa nimi Petja on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 640 miehelle ja hieman yli 10 naiselle. Petjan nimipäivä on 29. kesäkuuta, Pietarin päivänä. Nimi lisättiin almanakkaan vuonna 2020.
Klippan
Klippan on samannimisen Klippanin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 8 116 asukasta.
Klippan oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Valtakatu
Valtakatu voi tarkoittaa seuraavia:
Tacere
Tacere oli suomalainen vuonna 2002 perustettu melodista, sinfonista metallia soittava yhtye. Taceren musiikissa on elementtejä eri metallimusiikin tyylilajeista. Yhtyettä on rinnastettu eri medioissa muun muassa Therioniin, Nightwishiin, Dream Theateriin, Sonata Arcticaan, Within Temptation, Lacuna Coiliin ja Sentencediin. Taceren jäsenet ovat kotoisin pääkaupunkiseudulta.
Odin (satelliitti)
Odin on ruotsalainen piensatelliitti, joka tekee sekä astrofysiikan että kaukokartoituksen tutkimusta. Se tutkii tähtien syntyä ja maan ilmakehän otsonia. Sen rakensi Swedish Space Corporation. Sen rahoittivat Ruotsin avaruushallinto, Ranskan CNES, Kanadan avaruusjärjestö ja Tekes. Se laukaistiin avaruuteen 20. helmikuuta 2001 START-1-kantoraketilla Svobodnystä Venäjältä.
Huhtikuussa 2007 Odin havaitsi molekulaarista happea tähtienvälisissä pilvissä.
Liutprand Cremonalainen
Liutprand Cremonalainen tunnettu myös nimillä Liutprando, Liuprand, Lioutio, Liucius, Liuzo, sekä Lioutsios (noin 920 – 972) oli  lombardialainen historioitsija, diplomaatti sekä Cremonan piispa, jonka kirjat ovat hyvin tärkeitä lähteitä 900-luvun Bysantin hovin politiikasta.
Varhaisempi ura
Liutprand synty Paviassa aatelisperheeseen noin vuonna 920. Vuonna 931 hän meni Paviassa hoviaan pitäneen Italian kuninkaan Hugon palvelukseen. Hugo oli naimisissa merkittävän ja voimakkaan roomalaisen Marozian kanssa. Liutprand sai oppinsa hovissa ja hänestä tuli Pavian katedraalin diakoni. Hugon kuoleman jälkeen vuonna 947 tämän pojasta Lotharista tuli kuningas. Liutprandista tuli Italian todellisen hallitsijan, Ivrean markiisi Berengar II:n, luottosihteeri eli kansleri.
Matka Konstantinopoliin
thumb|right|Keisari [[Konstantinos VII Kristuksen kruunattavana]] Vuonna 949 Berengar II lähetti Liutprandin luottamustehtävässä diplomaattina Konstantinopoliin Konstantinos VII luo. Heistä tuli pian ystävyksiä. Liutprand meni sinne myös oppiakseen kreikkaa. Hän on voinut toimittaa myös materiaalia osaan 26 Konstantinos VII teokseen De Administrando Imperio. Aiemmin siellä oli ollut jo sekä Liutprandin isä että isäpuoli suurlähettiläinä (927 ja 942). Liutprand kirjoitti teokseensa Antapodosis (950-luvulla) siitä vieraanvaraisuudesta, josta oli saanut nauttia Konstantinopolissa, kuten eunukkien kantaessa häntä harteillaan vastaanottosaliin sekä saadessaan sieltä lahjaksi neljä de luxe eunukkia.
Cremonan piispa
thumb|right|200px|Otto I Suuri voittonsa jälkeen Berangarista Palattuaan takaisin Konstantinopolista hän ajautui erilleen Berengarista, josta Liutprand kertoi teoksessaan Antapodosis ("rangaistus"), jossa hän liittyi Berengarin kilpailijaan, keisari Otto I Suuri, josta tuli Italian kuningas Lothairin kuoltua vuonna 950. Otto I meni naimisiin kuningas Lothairin lesken, Adelheidin, kanssa vuonna 951. Tämän vuoksi Otto I väitti olevansa oikeutettu Italian kuninkaan kruunuun. Otto I kanssa hän palasi takaisin Italiaan vuonna 961. Paluunsa jälkeen vuonna 962 Liutprand nimitettiin Cremonan piispaksi. Otto I hovissa hän tapasi suurlähettiläs Recemundin, joka suostutteli Liutprandin kirjoittamaan kirjan kokemistaan tapahtumista (myöhemmin nimellä Antapodosis, joka on omistettu Recemundille).
Liutprand sai usein erilaisia tärkeitä diplomaattisia tehtäviä. Vuonna 963 hänet lähetettiin Paavi Johannes XII luokse selvittelemään riitaa paavin ja keisarin välillä sekä solmimaan sopimus paavin ja Ivrean Adelbertin välille. Liutprand osallistui Rooman konklaaviin, jossa paavi Johannes XII syrjäytettiin 6.11.963. Hän oli ainoa, jonka kertomukset liittyvät noihin tapahtumiin.
Toinen matka Konstantinopoliin
Liutprand osallistui hyvin usein paavin matkoille. Hänet lähetettiin uudelleen Konstantinopoliin vuonna 968. Tällä kerralla hän meni keisari Nikeforos II Fokasin hoviin pyytämään edesmenneen keisarin Romanos II tytärtä Anna Porfyrogenitaa vaimoksi nuoremmalle Otolle (myöhemmin Otto II). Tämä avioliitto oli osa laajempia neuvotteluita Otto I ja keisari Nikeforosin välillä. Nikeforos vaati itselleen Beneventoa ja Capuaa, jotka olivat jo Lombardian hallussa. He olivat jo ottaneet yhteen Barissa. Liutprandin vastaanotto Konstantinopolissa oli nöyryyttävä ja lopulta hyödytön myös, koska Otto I vaatimus keisarin tittelistä aiheutti kitkaa heidän välillään. Syynä siihen oli Paavi Johannes XIII kirje, jossa hän loukkaavasti nimitti Nikeforosta ”kreikkalaisten keisariksi”. Liutprandin ansioksi tällä lähetysmatkalla oli hänen teoksensa Relatio de Legatione Constantinopolitana, joka on kenties kaikkein parhaiten kuvitettu ja eläväisin teos 900-luvulta. Teoksessa kuvaillaan hyvin yksityiskohtaisesti Konstantinopolia sekä Bysantin hovia, mikä lisää sen arvoa huomattavasti. Toisaalta sitä värittää myös vihamielinen suhtautuminen keisari Nikeforokseen.
Catholic Encyclopedia mainitsee Liutprandin teosten 900-luvulta olevan hyvin tärkeitä historiallisia lähteitä vaikka hän on varsin puolueellinen kirjoituksissaan ja usein myös epäreilu vastustajiaan kohtaan. Liutprandin kirjoitukset ovat varsin suorapuheisia eikä kovin diplomaattisia. Tutkija Constanze Schummer on kyseenalaistanut hänen diplomaattiset kykynsä Konstantinopolissa huolimatta hänen menestyksestään Italiassa. Hänen toisella lähetysmatkallaan hän oli esimerkiksi hankkinut samettia, jotka takavarikoitiin. Hän kertoi keisarin vartijoille, että hänen kotonaan huorat ja silmänkääntäjät halusivat pukeutua samettisiin pukuihin. Schummer ja muut tutkijat ovat arvelleet, että Otto I ei edes nähnyt ”Relatio” teosta eikä saanut myöskään kunnollisia raportteja Liutprandin tekemisistä Konstantinopolissa.
Liutprand palasi takaisin Italiaan vuonna 971 lähetystön mukana hakemaan prinsessa Theofanoa morsiameksi Otto Toiselle. Tämä on historiankirjoituksessa hiukan epäselvä asia. Liutprand kuoli ilmeisesti 20.7.972, mutta kuitenkin viimeistään 5.3.973. Liutprandin seuraaja Cremonan piispana aloitti virkansa vuonna 973.
Sallan lukio
Sallan lukio on kurssimuotoinen luokaton lukio Sallassa Lapin maakunnassa. Lukio on perustettu 1966.
Machito
Machiton syntymäajasta ja lapsuudesta on monenlaisia tietoja. Erään version mukaan hän syntyi Floridan Tampassa ja vietti nuoruutensa Kuuban Havannassa. Machito muutti vuonna 1937 New Yorkiin ja oli 1940-luvulta lähtien yksi kaupungin yöelämän tunnetuimmista latinalaismuusikoista. Hän oli vuonna 1940 perustamansa Afro-Cubans-orkesterin keulakuva yhdessä laulusolistina toimineen sisarensa Graciella Grillon kanssa, mutta varsinainen orkesterinjohtaja ja sovitusten tekijä oli taustalla pysynyt lankomies Mario Bauza (1911–1993). Orkesterin tunnuskappaleeksi muodostui ”Tanga”.
Sallan lukio
Koulu toimii samassa rakennuksessa Sallatunturin koulun kanssa.
Machito
Orkesterin johdossa jatkoi Machiton kuoleman jälkeen hänen poikansa Mario Grillo. Machiton tytär Paula Grillo on toiminut orkesterin laulusolistina.
Machiton albumi Kenya (1957) valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen 1001 Albums You Must Hear Before You Die.
Hakkapeliittain päivä
Hakkapeliittain päivä on aitosuomalaisten ylioppilaiden ja lukiolaisten vuonna 1932 luoma kilpaileva juhla ruotsalaisuuden päivälle. Se pidetään 6. marraskuuta Ruotsin kuninkaan Kustaa II Aadolfin kuolinpäivänä.
Osana kielitaistelua Helsingissä puhkesi päivän yhteydessä vuosina 1933 ja 1934 mielenosoituksia ja katutappeluita, joiden hillitsemiseksi tarvittiin poliiseja sekä puhtaanapitolaitoksen vesisuihkuja. Nämä yhteenotot ovat tiettävästi ainoat kielitaistelun "etniset" yhteenotot kieliryhmien välillä.
Mats Møller Dæhli
Mats Møller Dæhli (s. 2. maaliskuuta 1995 Oslo) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa SC Freiburgia, johon siirtyi tammikuussa 2015 Englannin mestaruussarjan Cardiff Citystä.
Ura
Dæhli kuului vuosina 2011–2013 maineikkaan Manchester Unitedin akatemiaan. Hän voitti ensimmäisellä United-kaudellaan seuran vuoden parhaan akatemiapelaajan palkinnon. Kesällä 2013 Dæhli palasi edustusjoukkuepelien perässä takaisin kotimaahansa Moldeen.
Tammikuussa 2014 Dæhli siirtyi Molden entisen managerin Ole Gunnar Solskjærin perässä Englannin Valioliigan Cardiff Cityyn. Hän debytoi joukkueessa 25. tammikuuta FA Cupin ottelussa Bolton Wanderersia vastaan.
Ensimmäisen Valioliigamaalinsa Dæhli teki 29. maaliskuuta 2014 West Bromwich Albionia vastaan pelatun ottelun lisäajalla. Dæhlin maali tasoitti ottelun 3-3 -tilanteeseen. Lopulta Cardiffin pistesaldo ei kuitenkaan riittänyt sarjassa säilymiseen, ja joukkue putosi sarjatasoa alemmas mestaruussarjaan.
Tammikuun 2015 siirtoikkunan avautuessa Dæhli siirtyi Bundesliigassa pelaavaan SC Freiburgiin.
José Couto
José Guilherme Ferreira do Couto on portugalilainen entinen uimari ja MM-mitalisti. Hän oli erikoistunut rintauintiin. Couto voitti Moskovan lyhyen radan MM-kilpailuista 2002 hopeaa 50 metrin rintauinnista. Couto voitti uransa aikana myös hopean ja pronssin lyhyen radan EM-kilpailuista. Hänen kaikki arvokilpailumitalinsa ovat rintauinnista. Hän edusti kotimaataan yhteensä kolmissa olympialaisissa, vuosina 1996, 2000 ja 2004, parhaana sijoituksenaan kaksi kertaa 18. tila.
Mats Møller Dæhli
Perhe
Dæhlin äiti Mette Møller on Dagbladetin kuvaaja, ja isä Truls Dæhli kilpailevan Verdens Gangin urheilutoimittaja.
José Couto
Couto ehti edustaa uintiurallaan seuratasolla kolmea eri uimaseuraa. Ne olivat Sporting Clube de Portugal, Clube Natacão da Adamora ja Florida Gators. Couto on 192 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 82 kilogrammaa.
HMS Cheviot
Valmistus
Alus tilattiin Alexander Stephen and Sonsilta Linthousesta, missä köli laskettiin 27. huhtikuuta 1943. Alus laskettiin vesille 2. toukokuuta 1944 ja valmistui 11. joulukuuta 1945.
Palvelus
Alus siirrettiin maaliskuussa 1960 koululaivaksi Rosythiin ja myytiin romutettavaksi 22. lokakuuta 1962.
Kuoppakyyt
Kuoppakyyt eli kuoppakäärmeet eli kalkkarokäärmeet (Crotalinae) on kyykäärmeiden (Viperidae) heimoon kuuluva alaheimo, joka sisältää 260 lajia hyvin myrkyllisiä käärmeitä. Aiemmin kuoppakyitä on pidetty myös omana heimonaan. Toisinaan koko ryhmää kutsutaan kalkkarokäärmeiksi, mutta kalistinhäntäisiä varsinaisia kalkkarokäärmeitä ovat vain kalkkarokäärmeiden (Crotalus) ja kääpiökalkkarokäärmeiden (Sistrurus) suvut. Varsinaisten kalkkarokäärmeiden levinneisyys on Amerikan mantereella, mutta kuoppakyitä tavataan myös Aasiassa ja Itä-Euroopassa.
Kuvaus
Kuoppakyiden koko vaihtelee 30-senttisistä käärmeistä neljä metriä pitkäksi kasvavaan surukukuun (Lachesis muta). Useilla lajeilla on myrkyllisyydestä kertova varoitusväri, ja varsinaisilla kalkkarokäärmeillä on hännässään varoittava helistin. pienoiskuva|vasen|Nuoli osoittaa [[kauhukalkkarokäärmeen (Crotalus durissus) aistinkuopan etukammion aukkoa.]] Kuoppakyyt ovat saaneet nimensä niiden sierainten ja silmien välissä kummallakin puolella päätä sijaitsevista aistikuopista. Aistikuoppa koostuu kahdesta kammiosta, joiden välissä on läpinäkyvä kalvo. Etukammio aukeaa melko selvästi käärmeen pään sisään, ja siihen johtava aukko näkyy usein sierainaukkoja paremmin. Kuoppakyitä kutsutaankin joissain paikoissa ”nelisieraimisiksi”. Sen sijaan takakammion aukko on yleensä piilossa ja sijaitsee aivan silmän edessä. Läpinäkyvässä kalvossa on paljon aistinhermoja, joiden ansiosta käärme aistii infrapunasäteilyä samaan tapaan kuin ihmissilmä näkee valoa. Siten kuoppakyyt voivat saalistaa tasalämpöisiä eläimiä, vaikka ne eivät näkisi silmillään mitään. Samaa aistia käärme käyttää arvioidakseen sopivia paikkoja auringossa paistatteluun ja viilentymiseen.
Levinneisyys ja elinympäristö
Kuoppakyitä tavataan pääasiassa Pohjois- ja Etelä-Amerikassa sekä Aasian etelä- ja kaakkoisosissa. Lisäksi yksi laji, halyskäärme (Gloydius halys), elää Uralin ja mahdollisesti myös Volgan suistossa Itä-Euroopassa. Toisin kuin varsinaisisia kyykäärmeitä (Viperinae), kuoppakyitä ei tavata lainkaan Afrikassa.
Useimmat kuoppakyyt elävät kuivilla aroilla tai kalliomaastossa, mutta jotkut elävät viidakoiden puissa, vedessä tai veden läheisyydessä. Monet lajit pärjäävät kylmässäkin ilmastossa, esimerkiksi himalajanmokkasiinikäärme (Gloydius himalayanus) tulee toimeen 2000–4000 metrin korkeudessa jäämassojen tuntumassa.
Lisääntyminen
Suurin osa kuoppakyistä synnyttää eläviä poikasia, jolloin munat kuoriutuvat jo emon ruumiissa. Vain surukuku ja muutamat muut lajit munivat. Poikasten synnyttäminen on käärmeille edullista, sillä emon sisällä munat ovat suojassa pedoilta ja alhaisilta lämpötiloilta. Luultavasti tämän ansiosta kuoppakyyt pärjäävät kylmissä seuduissa ja ovat voineet levittäytyä laajalle alueelle.
Ravinto
Kuoppakyyt ovat ruokavalioltaan melko vaihtelevaisia. Lajista riippuen ne syövät nisäkkäitä, lintuja, linnunmunia, sammakoita, kaloja, muita käärmeitä, kilpikonnia sekä hyönteisiä ja niiden toukkia. Ne kuitenkin suosivat tasalämpöisiä ravintoeläimiä.
Suvut
Alaheimoon kuuluu 22 sukua:
Oleg Petrov
Oleg Viktorovitš Petrov (, s. 18. huhtikuuta 1971 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija.
Petrovin ura alkoi TsSKA Moskovassa vuonna 1989. Montreal Canadiens varasi Petrovin NHL:ään vuoden 1991 varaustilaisuudessa numerolla 127. Petrov siirtyi Moskovasta Montrealiin vuonna 1992 ja oli voittamassa tulokaskaudellaan Stanley Cupia. Tosin Petrovilla ei ollut vaadittavaa ottelumäärää takana kaudelta, että olisi saanut nimensä pokaaliin. Petrov pelasi vuoteen 1996 Montrealissa ja aina osan kautta farmissa. Kaudelle 1996–1997 Petrov siirtyi Italian Serie A:han HC Meranoon, mutta siirtyi jo kesken kauden Sveitsin pääsarjaan HC Ambrì-Piottaan, jossa pelasi kaksi seuraavaakin kautta. Petrov oli edustamassa Venäjän maajoukkueessa vuosien 1999 ja 2000 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Malice in Wonderland
Malice in Wonderland voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Oleg Petrov
Syksyllä 2000 Petrov palasi takaisin NHL:ään ja Montrealiin. Petrov ehti pelata NHL:ssä vielä Nashville Predatorsissa kaudella 2002–2003, ennen kuin palasi takaisin Eurooppaan ja Nationnaliga A:han Sveitsiin. HC Genève-Servetten kauden jälkeen Petrov siirtyi EV Zugiin. Petrov oli Zugin paras pistemies kaudella 2003–2004 30 maalilla ja 23 syötöllä. Vuonna 2007 Petrov palasi lähes 15 vuoden kierroksen jälkeen Venäjälle Ak Bars Kazaniin, josta siirtyi kaudeksi 2009–2010 HK Atlantiin. Pelattuaan HK Atlantissa kaksi kautta hän palasi Ak Bars Kazaniin kaudeksi 2011–2012. Kaudeksi 2012–2013 Petrov siirtyi Spartak Moskovaan. Hän pelasi Spartak Moskovassa tammikuuhun 2003 asti, jolloin joukkue kauppasi hänet Lokomotiv Jaroslavliin vaihdossa Danil Jerdakoviin.
Ultima Thule (roolipeli)
Ultima Thule on Ilmari Pielan kehittämä roolipeli, jonka on julkaissut Suomalaisen kirjallisuuden seura vuonna 1999. Nimi on latinaa ja tarkoittaa perimmäistä Pohjolaa. Kirja sisältää kaiken pelaamiseen tarvittavan tiedon, mutta pelaamiseen tarvitaan erilaisia noppia, sekä kynä ja paperia. Pelimaailma muistuttaa muinaista pohjolaa aikavälillä (800–1050 jaa.), ja sisältää elementtejä sen aikaisesta pohjoismaisesta kulttuurista.
Italian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Italian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Italiaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Pääsarjassa joukkue ei ole koskaan pelannut, mutta joukkueen paras sijoitus on vuoden 1993 B-sarjan kolmas sija.
Esa Kero
Esa Kero (s. 1951) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän toimi kolmisenkymmentä vuotta Helsingin Sanomien toimittajana ja tuli tunnetuksi humoristisen inhimillisistä, usein aivan tavallisista ihmisistä kertovista jutuistaan. Maria Lassila-Merisalo kuvaa Keroa yhdeksi tunnetuimmista toimittajista vuonna 1983 perustetussa Helsingin Sanomien Kuukausiliiteessä. Hän nostaa Keron tyylistä esiin muun muassa vuonna 1985 julkaistun, minä-muodossa kerrotun koruttoman ja häpeilemättömän matkakuvauksen Bangkokin prostituoitujen parissa. Kollega Jouni K. Kemppainen kuvaa Keron pieniä ja sattumanvaraisia aiheita suosivaa työtapaa ”yritetään, jos tosta lähtis” -menetelmäksi.
Keron esikoisteos oli hänen 18-vuotiaana kirjoittamansa, Kauppiaiden Kustannuksen Kontakti-nuortenkirjasarjassa julkaistu Asvalttihiiri vuonna 1970. Teos voitto sarjansa 1. palkinnon KKOY:n, Lasten radion ja Yle TV2:n kirjoituskilpailussa 1970. 1990-luvulla Kero teki nostalgisia ja humoristisia teoksia katoavista rakennustyypeistä eri puolilla Suomea: Huussi 1994, Mummon mökki 1995, Kyläkauppa 1996, Leikkimökki 1997 ja Matkakoti 1998. Kaikkien kirjojen toisena tekijänä on valokuvaaja ja kuvittaja Juhani Seppovaara. Samantapaisia aiheita ja yhteistyötä valokuvaajien ja kuvittajien kanssa Kero on jatkanut 2000-luvulla muun muassa kirjoillaan Kesäauto, Kansakoulu ja Autiotalo.
Nykyisin Kero toimii vapaana kirjailijana ja on palannut asumaan synnyinseuduilleen Punkaharjulle.
Villa Manner
Rakennus edustaa uusklassistista tyyliä.
Malice in Wonderland (Nazarethin albumi)
Malice in Wonderland on Nazarethin studioalbumi vuodelta 1980. Levyllä yhtye siirtyi, lähinnä heidän amerikkalaisen levy-yhtiön A&M Recordsin toiveesta kaupallisempaan west coast -tyyliseen AOR-vaikutteiseen rockiin. Albumi nauhoitettiin Bahama-saarilla Compass Point-studiolla ja tuottajana toimi Jeff "Skunk" Baxter, jonka avulla haettiin kaupallisempaa otetta materiaaliin.
Luettelo maailman vanhimmista elossa olevista valtionjohtajista
Tämä on luettelo maailman vanhimmista elossa olevista valtionjohtajista. Luettelossa ei ole virkaatekeviä valtionjohtajia.
Malice in Wonderland (Nazarethin albumi)
Huolimatta vahvasta kaupallisen potentiaalin omaavasta materiaalista albumi ei menestynyt toivotunlaisesti. Myöskään singlenä julkaistu "Holiday" ei noussut listoille. Albumin julkaisun jälkeen yhtyeen kotimaan levy-yhtiö Mountain Records joutui talousvaikeuksiin mikä haittasi levyn markkinointia. Myös kitaristi Zal Cleminson oli pettynyt albumin heikkoon menestykseen ja erosi yhtyeestä albumia seuranneen kiertueen jälkeen.
Muusikot
sekä:
Luettelo maailman vanhimmista elossa olevista valtionjohtajista
Luettelo
Sinisellä merkityt valtionjohtajat ovat edelleen vallassa.
Burrin ja Hamiltonin kaksintaistelu
thumb|300px|Taiteilijan näkemys Hamiltonin ja Burrin välisestä kaksintaistelusta. Burrin ja Hamiltonin kaksintaistelu oli kahden tunnetun yhdysvaltalaisen poliitikon, Alexander Hamiltonin ja Aaron Burrin välinen kaksintaistelu heinäkuun 11. päivänä vuonna 1804. Hamilton oli entinen Yhdysvaltain valtiovarainministeri, ja Burr senhetkinen Yhdysvaltain varapresidentti. Hamilton ja Burr olivat olleet pitkään riidoissa toistensa kanssa ja riita kulminoitui vuonna 1804, kun Burr hävisi New Yorkin kuvernöörinvaalit täpärästi Hamiltonin tukemalle vastaehdokkaalle. Vaalitappion jälkeen Burr haastoi Hamiltonin kaksintaisteluun, mihin tämä suostui.
Taistelu käytiin aamulla 11. heinäkuuta Weehawkenissa, New Jerseyssä samalla paikalla, jossa Hamiltonin poika Phillip oli kuollut kaksintaistelussa kolme vuotta aiemmin. Kaksintaistelussa Burr ampui ja haavoitti kuolettavasti Hamiltonia, joka kannettiin lääkäri William Bayardin kotiin Manhattaniin, jonne hän kuoli seuraavana päivänä noin kello 14.00.
Kaksintaistelun jälkeen monet pitivät Burria murhaajana, Burr menetti poliittisen uransa ja oli jopa lähellä saada tuomion maanpetoksesta suunniteltuaan Espanjan kaksoisagenttina toimineen kenraali James Wilkinsonin kanssa hyökkäämistä Meksikoon. Hamiltonin vaimo ja seitsemän lasta taas ajautuivat Hamiltonin kuoleman myötä raskaisiin velkoihin, mutta pääsivät ystäviensä taloudellisen tuen ansiosta irti veloistaan.
Hannes Mattila
Hannes Mattila (s. 20. kesäkuuta 1989 Viiala) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut lentopalloilija. Passarina pelannut Mattila on A-Volleyn kasvatti. Hän pelasi Lentopallon Mestaruusliigassa Tampereen Isku-Volleyn joukkueessa sekä lentopallon miesten 1-sarjassa Akaa-Volleyssa ja Kuortaneen urheilulukion joukkueessa sekä Suomen poikien ja nuorten maajoukkueissa.
Ville Ritola
Viljo Eino ”Ville” Ritola oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän voitti Pariisin olympialaisissa 1924 ennätykselliset kuusi mitalia. Kukaan muu suomalainen ei ole yltänyt yhtä moneen mitaliin yksissä olympialaisissa, eikä kukaan yleisurheilija ole yksissä olympialaisissa saavuttanut useampia mitaleita. Ritola oli yksi ”Lentävistä suomalaisista” Paavo Nurmen ja Hannes Kolehmaisen ohella.
Lapsuus ja urheilu-uran alku
Ritola syntyi talollisen perheeseen 14. lapseksi. Kuusi vanhinta lasta oli synnyttänyt Villen isän Juha Ritolan ensimmäinen vaimo, jonka kuoltua Juha Ritola meni uudelleen naimisiin ja sai kaiken kaikkiaan 20 lasta. Näistä tosin viisi kuoli jo varhaislapsuudessa ja kaksi vanhinta oli muuttanut Amerikkaan jo ennen Villen syntymää. Ville oli seitsemäs Ritolan sisaruksista, joka muutti Yhdysvaltoihin. 11 Ritolan sisarusta muutti Amerikkaan.
Tanniinit
thumb|250px|Tanniineja Tanniinit ovat kasveissa esiintyviä oligo- tai polymeerisia fenoliyhdisteitä, jotka sitovat ja saostavat proteiineja. Rakenteensa perusteella tanniinit voidaan luokitella esimerkiksi flavonoidiyksiköistä koostuviin proantosyanidiineihin eli kondensoituneisiin tanniineihin, tai gallushaposta muodostuneisiin hydrolysoituviin tanniineihin.
Tanniineilla on voimakas värjäävä vaikutus, joka tulee esiin niiden käytössä nahkaa parkitessa. Aineen nimi tuleekin keskiaikaisesta latinasta, jossa parkitsemista merkitsevä tannāre johdettiin tammen kaarnaa tarkoittavasta sanasta tannum joka puolestaan liittyi muinaisgermaanien tammea tarkoittavaan sanaan. Suomen kielessä tanniineista käytetään myös nimitystä parkkihappo.
Ville Ritola
Lapsuus ja urheilu-uran alku
Kolehmainen yritti saada Ritolan liittymään Suomen vuoden 1920 olympiajoukkueeseen, mutta Ritola ei tuntenut olevansa vielä valmis. Lisäksi hän oli juuri mennyt naimisiin Selma Allosen kanssa. Vuonna 1921 hän alkoi kilpailla säännöllisesti ja vuonna 1922 hän voitti ensimmäiset Yhdysvaltain AAU-mestaruutensa. Vuonna 1922 hän tuli toiseksi Bostonin maratonilla.
Tanniinit
Tanniineja esiintyy monissa kasveissa, joissa niillä on erilainen funktio kasvin eri osissa. Siemenissä ja juurissa ne tappavat bakteereja ja rungossa osallistuvat myös kasvunsäätelyyn. Lehdille ne antavat kitkerän maun, joka suojaa kasvinsyöjäeläimiltä. Silmuja ne suojaavat jäätymiseltä. Tanniineja esiintyy muun muassa puissa (esimerkiksi tammi, koivu, eukalyptus, mänty, paju), useissa heinäkasveissa, apiloissa sekä monissa ihmisen ravinnoksi kelpaavissa kasveissa (esimerkiksi metsämarjat, greippi, granaattiomena).
Ville Ritola
Pariisin olympialaiset 1924
Yhdysvalloissa asuvan Ritolan paluu Suomeen ei ollut itsestäänselvyys. Asiaa mutkistivat amerikkalaisten halu saada hänet uuden asuinmaansa olympiaedustajaksi ja toisaalta rahoituksen järjestäminen Suomeen paluun mahdollistamiseksi. Keskeisiä vaikuttajia Amerikassa Ritolan käännyttämisessä Suomen edustajaksi olivat tuleva Suomen yleisurheilujoukkueen valmentaja, silloin vielä Harvardin yliopistossa työskennellyt, Jaakko Mikkola ja liikeasioissa Yhdysvalloissa oleskellut Tampereen Pyrinnön silloinen puheenjohtaja Yrjö Salminen.
Tanniinit
Teen tanniinit
Teepensaan (Camellia sinensis) lehdet sisältävät tanniineja. Pitkäänhaudutetussa teessä esiintyvä karvas maku johtuu terveellisistä antioksidanteista. Kupin pohjaan jäävä tumma kerros on flavonoidien ja teeveden tavallisesti sisältämän kalkin yhdessä muodostamaa sakkaa. Se on täysin vaaratonta ja irtoaa helposti sitruunamehulla tai suolalla.
Ville Ritola
Pariisin olympialaiset 1924
Ville Ritola palasi Yhdysvalloista Suomeen joulun alla 1923, liittyi Tampereen Pyrintöön ja osallistui 25.5.1924 Suomen olympialaisten karsintakilpailuihin Eläintarhan kentällä Helsingissä. Siellä hän vesisateessa teki uuden maailmanennätyksen 30.35,4.
Tanniinit
Viinien tanniinit
Tanniineja on runsaasti viinirypäleiden siemenissä, tertun rangassa ja kuorissa. Ne mahdollistavat hyvin säilyvien ja ikääntyvien punaviinien valmistamisen. Tanniinit jättävät suuhun limakalvoja kuivattavan ja supistavan tunteen. Säilytysvaiheessa viineihin liukenee tanniineja myös tammitynnyreistä.
Ville Ritola
Pariisin olympialaiset 1924
pienoiskuva|Ville Ritola saapui vaimonsa kanssa tammikuussa 1924 Suomeen. Kuvassa vastaanottajina Turun satamassa [[Jaakko Mikkola (urheiluvalmentaja)|Jaakko Mikkola (vas.), Ritoloiden oikealla puolella Hannes Kolehmainen ja tamperelainen liikemies ja urheilumesenaatti Yrjö Salminen.]] Pariisin vuoden 1924 olympiakisoissa hän voitti legendaarisesti neljä kultamitalia sekä kaksi hopeaa. Alkuerineen hän joutui juoksemaan pitkän matkan juoksun kahdeksana peräkkäisenä päivänä nuo kuusi mitalia voittaakseen. Hän voitti mitalin kaikissa lajeissa, joihin hän osallistui.
Tanniinit
Viinien tanniinit
Tanniineihin pääsee tutustumaan esimerkiksi tuhdeissa argentiinalaisissa, australialaisissa ja chileläisissä viineissä. Euroopassa hyviä esimerkkejä voi löytää Italian Barolon ja Ranskan Bordeaux'n alueen viineistä.
Ville Ritola
Pariisin olympialaiset 1924
Ensimmäisenä hän osallistui 6. heinäkuuta loppukilpailuun, joka pidettiin ilman alkueriä. Ritola voitti kisan ylivoimaisesti parantaen samalla toukokuussa tekemäänsä maailmanennätystä, siitä huolimatta että hän sekosi kierrosten laskussa, ja luuli vasta lähtevänsä viimeiselle kierrokselle maaliin tullessaan. Jonkin verran keskustelua on seurannut siitä, minkä takia Paavo Nurmi ei osallistunut tähän kilpailuun, jossa hän olisi epäilemättä ollut ainut joka olisi kyennyt haastamaan Ritolan. Joukkueenjohto, ja ilmeisesti myös Paavo Nurmi itse halusivat Nurmen jättävän tämän matkan väliin, helpottamaan muutenkin raskasta kilpailuohjelmaa.
English Vinglish
Elokuva kertoo kotirouva Shashi Godbolesta, joka ilmoittautuu englannin kielen kurssille oppiakseen kieltä ja saadakseen kunnioitusta aviomieheltään ja tyttäreltään.
Ville Ritola
Pariisin olympialaiset 1924
Lauantaina 12.7.1924 oli vuorossa pituinen maastojuoksu. Jo kilpailun alkaessa oli varjossa lämpöä 36 celsiusastetta, joten kilpailusta tuli erittäin raskas. 39 matkaan lähtijästä vain 15 tuli maaliin, muut keskeyttivät. 4,5 kilometrin kohdalla Ritola ja Nurmi pudottivat pahimman kilpailijansa Widen vauhdistaan – monien muiden tavoin Wide lopulta keskeytti kilpailun. Nurmi saapui maaliin voittajana ajassa 32.54,8. Ritola hävisi hänelle lähes 85 sekuntia ja pronssimitalisti, Yhdysvaltain Johnson vielä yli minuutin lisää. Maastojuoksun joukkuekilpailussa Suomen kultamitali varmistui vasta, kun Heikki Liimatainen saapui uupuneena maaliin 12:ntena yli viisi minuuttia Nurmen jälkeen – muut suomalaiset olivat keskeyttäneet. Tästä yhdestä kisasta Ritola sai kaksi mitalia: henkilökohtaisen hopeamitalin ja joukkuekullan.
Tanniinit
Käyttökohteita
Tanniineja käytetään perinteiseen nahan parkitsemiseen, koska ne saostavat proteiineja. Samaa ominaisuutta hyödynnetään myös monissa kemianteollisuuden prosesseissa. Puiden tanniinit ovat potentiaalinen vaihtoehto fossiilisille raaka-aineille lastulevyssä käytetyn liima-aineen pohjana. Tanniinien avulla on mahdollista kerätä joitain raskasmetalleja liuoksista. Tanniineja lisätään rehutuotteisiin parantamaan eläinten kykyä hyödyntää ruuan proteiineja.