cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stephen Hawking
Hawkingin näkemykset ihmiskunnan tulevaisuudesta
Syksyllä 2010 Hawking kehotti ihmiskuntaa miehittämään avaruuden kahden seuraavan vuosisadan aikana, ellei se halua kuolla sukupuuttoon. Hän näkee ihmiskunnan olemassaoloa uhkaavien kriisien, millainen esimerkiksi Kuuban ohjuskriisi oli, lisääntyvän tulevaisuudessa. Pitkällä tähtäimellä on vaikeaa tai jopa mahdotonta välttää tällaista onnettomuutta, joten kaikkia munia ei tulisi pitää yhdessä korissa. Uhkia hänen mukaansa ovat väkiluvun ja rajallisten raaka-aineiden käytön eksponentiaalinen kasvu. Hawkingin mukaan ihmiskunnan ainoa mahdollisuus säilyä pitkään onkin muutto Maasta ja uusien planeettojen asuttaminen.
Hawkingin näkemykset uskonnosta
Hawkingin St Albans Schoolin aikaisten nuoruudenystävien tiedetään eräässä vaiheessa kiinnostuneen suuresti kristinuskosta ja myöhemmin okkultismista. Hawkingin ei kuitenkaan tiedetä jakaneen ystäviensä näkemyksiä, ja myöhemmin hänen on kuvattu tarkkailleen uskoon ja Jumalaan liittyviä keskusteluja ”älyllisistä korkeuksista”. Tosin St Albans Schoolin kolmannella luokalla koulu palkitsi Hawkingin teologiassa. Kristinuskoa enemmän Hawkingia kiinnosti ystäväpiirissään uskonnollisen suuntauksen jälkeen jalansijaa saanut okkultismi. Pääosin tämä johtui siitä, että kokeiden mahdollisuus oli uskontoa suurempi.
Hawkingin ei tiedetä osoittaneen uskonnollista ajattelua myöskään silloin, kun hänen ALS-tautinsa todettiin. Elämäkertakirjassaan Michael White ja John Gribbin kuvaavat tätä vaihetta kirjoittaen:
Aikuisiällä Hawkingia on kuvattu sanoen, ettei hän ole varsinainen ateisti, vaan hän ei välttämättä vain pysty sovittamaan Jumalaa todellisuuskäsitykseensä. Hawkingin ensimmäinen vaimo Jane oli saanut kristillisen kasvatuksen, minkä johdosta avioparin uskonnolliset näkemykset poikkesivat suuresti toisistaan. Hawking totesi ennen vuotta 1992, että ”maailmankaikkeuden alkua tutkiessani liikun uskonnon ja luonnontieteen rajamailla, mutta yritän pysytellä luonnontieteiden puolella rajaa. Mahdollisesti Jumala toimii tavalla, jota ei voi kuvata luonnonlakien avulla. Siinä tapauksessa kyse on vain itse kunkin henkilökohtaisesta uskosta.”
Yksi uskontoon ja tieteeseen liittyvä ajatus, josta Hawking aikanaan riiteli vaimonsa Janen kanssa oli Hawkingin suosima niin sanottu ”reunattomuusmalli”, jossa kaikkeus on Hawkingin sanojen mukaan ”yksinkertaisesti vain olemassa”, eikä siten vaatisi syntyhetkeä tai erillistä luomista.
Ajan lyhyt historia -kirjassa Hawking piti jumalan olemassaoloa mahdollisena. Vuonna 1992 löydettiin toisesta aurinkokunnasta ensimmäinen tähteä kiertävä planeetta. Tämä sai Hawkingin tarkistamaan käsitystään. Planeetan löytäminen osoitti Hawkingille, ettei ihmisten aurinkokunta ole kaikkeudessa keskeisessä asemassa. Kaikkeutta ei ole luotu vain palvelemaan ihmistä.
Hawkingin vedonlyönnit
Hawking tunnetaan varsinkin tutkijapiirien ulkopuolella myös useista vedonlyönneistään. Tunnetuimmat vedonlyönnit käsittelevät mustia aukkoja, ja osapuolina niissä ovat pääosin Hawking itse, sekä Kip Thorne ja John Preskill.
Yksi tunnetuimmista Hawkingin vedoista oli vuonna 1975 Kip Thornen kanssa lyöty veto Cygnus X-1 -kohteen luonteesta. Hawking löi vetoa sen puolesta, ettei Cygnus X-1 olisi musta aukko. Hän kuvaili jälkeenpäin vetoaan sanoen, että kyseessä oli ”eräänlainen vakuutus”. Mikäli mustia aukkoja ei olisi olemassa, hänen tutkimuksensa niiden parissa olisivat olleet täysin turhia, mutta toisaalta hän voittaisi silloin automaattisesti vedon. Sen sijaan Cygnus X-1:n varmistuminen mustaksi aukoksi todistaisi niiden olemassaolon, jolloin hän häviäisi mieluusti vedon Thornelle. Vuonna 1990 Hawking tunnusti hävinneensä vedon ja tilasi korvauksena Thornelle Penthouse-lehden vuoden ajaksi.
Toinen tunnettu veto lyötiin Hawkingin, Thornen ja Preskillin välillä. Aiheena oli informaation mahdollinen katoaminen mustaan aukkoon. Tässä vedossa Thorne ja Hawking asettuivat samalle kannalle Preskillia vastaan. Vuonna 2004 Hawking tunnusti hävinneensä vedon, mutta Thorne ei yhtynyt hänen tulkintaansa, eikä vedon lopputulosta voida vielä katsoa tieteellisesti vahvistetuksi.
Hawking löi vetoa Thornen ja Preskillin kanssa myös siitä, että "kosminen sensuuri" eli se, ettei singulariteetteja voi nähdä, pätee aina. Hawking hävisi vedon, sillä tutkijat löysivät matemaattisia ratkaisuja, joiden mukaan tietynlainen singulariteetti olisi mahdollista nähdä hyvin kaukaa.
Stephen Hawking populaarikulttuurissa
Hawking oli tunnettu julkisuuden hahmo, jota kohtaan tiedotusvälineet osoittivat kiinnostusta. Tieteellisen työn lisäksi myös hänen yksityiselämänsä oli viestimien uutisaiheena. Hänen tiedetään kuitenkin suhtautuneen yksityiselämänsä käsittelyyn kielteisesti. Hawking halusi olla tunnettu ensisijaisesti tutkijana ja tietokirjailijana.
Viihteessä Stephen Hawkingin hahmo on esiintynyt muun muassa Simpsoneissa, Futuramassa, Disaster-elokuvassa, Dilbert-sarjakuvassa sekä Star Trekissä holokannen pokerivastustajana. Hawking on lisäksi näytellyt itseään yhdessä jaksossa Rillit huurussa -sarjassa vuonna 2012.
Vuonna 2004 BBC tuotti 90-minuuttisen tv-elokuvan Hawking, jossa pääosaa näytteli Benedict Cumberbatch. Elokuva kertoo Hawkingin nuoruusvuosista, sairastumisesta ja läpimurrosta.
Stephen Hawking puhuu syntetisoidusti Pink Floyd -yhtyeen kappaleessa "Keep Talking'" (The Division Bell -levyltä, 1994), ja samoin kappaleessa "Talkin' Hawkin" (The Endless River -levyltä, 2014). Manic Street Preachers -yhtye julkaisi vuonna 2009 kappaleen nimeltä "Me And Stephen Hawking" (Journal For Plague Lovers -levyllä).
Hawking on ollut käsikirjoittamassa vuonna 2008 julkaistua Beyond the Horizon -elokuvaa. Hän myös esittää itseään samassa elokuvassa.
Vuonna 2014 ensi-iltansa sai James Marshin ohjaama elämäkertaelokuva Kaiken teoria, joka perustuu Jane Hawkingin muistelmiin Travelling to Infinity: My Life with Stephen. Elokuva keskittyy heidän suhteeseensa, Stephenin sairastumiseen ja menestykseen fyysikkona. Elokuvassa Stepheniä näyttelee Eddie Redmayne ja Janea Felicity Jones. Stephen Hawking liikuttui nähtyään elokuvan Toronton elokuvajuhlilla ja kutsui elokuvaa pääpiirteittäin todenmukaiseksi.
Hawking on inspiroinut ranskalaista laulaja-lauluntekijää Nolwenn Leroyta kappaleeseen ”Stephen”, joka julkaistiin hänen vuoden 2017 albumillaan Gemme.
Tieteellinen tuotanto
Hawkingin tieteellinen tuotanto käsittää yli 150 julkaistua tieteellistä artikkelia, joista monet ovat hyvin maineikkaita teoksia. Erityisen merkittävinä teoksina pidetään muun muassa vuonna 1971 julkaistuja artikkeleita painovoima-aaltojen signaaleista, vuonna 1974 julkaistua artikkelia "Black holes explosions?", ja vuonna 1976 julkaistua artikkelia "Breakdown of predictability in gravitational collapse", joka käsittelee mustan aukon informaatioparadoksia. Viimeiseksi artikkeliksi jäi vuonna 2018 postuumisti julkaistu "A smooth exit from eternal inflation?" Tieteellisten artikkelien lisäksi Hawkingin yli 230 julkaisua sisältävät väitöskirjan (1966), muita tieteellisiä monografioita ja toimitettuja teoksia sekä konferenssiesitelmiä.
Tukholman julkinen liikenne
thumb|250px|[[C20-mallin metrojunia Slussenin ja Gamla stanin asemien välillä.]] thumb|right|250px|Linja-auto [[Sergels torg|Sergelin torin lähellä.]]
Tukholman julkinen liikenne muodostuu liikennöinnistä linja-autoilla, metrolla, paikallisjunalla, pikaraitiotiellä, kaupunkiraitiotiellä sekä saaristoveneillä. Linja-auto- ja raideliikenteestä vastaa Suur-Tukholman liikenne eli SL, jonka omistaa Tukholman alue. SL:n liikenteen käytännön toimintaa hoitaa useita yrityksiä. Saariston lauttaliikenteestä vastaa Waxholmsbolaget.
Linja-auto
Keskustassa siniset runkolinjat yhdistävät keskustan osia toisiinsa siellä, mihin metro ei kulje, ja esikaupungeissa ne yhdistävät alueita raideliikenteen asemille ja toimivat poikittaisyhteyksinä. Sinisten linja-autoreittien käyttämät bussit ovat sinisiä, kun taas tavalliset linja-autoreitit käyttävät punaisia busseja. Palvelulinja-autoreitit on mukautettu vanhusten tarpeiden mukaan, ja niitä on joillakin asuinalueilla. Niiden reittien varrella on tavallisten linja-autopysäkkien sijasta niin sanottuja heilutusalueita, joissa voi pysäyttää linja-auton antamalla kädellä merkin.
Metro
Tukholman metro eli tunnelbanan koostuu kolmesta ryhmästä linjoja, joista kuitenkin käytetään yleiskielessä yksikköä – siis vihreä linja (Gröna linjen), ei vihreät linjat (Gröna linjerna). Metroasemia on tasan sata, joista neljä (T-Centralen, Gamla stan, Slussen ja Fridhemsplan) on useamman linjan käytössä.
Paikallis- ja esikaupunkijunat
Tukholman läänissä on kolme eri paikallis- ja esikaupunkijunajärjestelmää. Roslagsbanan käyttää ainoana järjestelmänä kapeaa 891 millimetrin raideleveyttä muiden käyttäessä eurooppalaisen standardin mukaista 1 435 millimetrin raideleveyttä.
Pikaraitiotiet
Tukholmassa on kolme pikaraitiotiejärjestelmää. Ne kaikki käyttävät pääosin omia raiteitaan erillään muusta liikenteestä. Nockebybanan käyttää osaa vanhasta kaupunkiraitiotiestä, Lidingöbanan on vanha rautatie, jossa henkilöliikenne on aina hoidettu raitiovaunuilla ja Poikittaisrata on nykyaikainen pikaraitiotie.
Lauttaliikenne
Tukholman saaristossa laivaliikennettä hoitaa Waxholmsbolaget, jonka linjoista osa on käytössä vuoden ympäri. SL:n pidemmillä kausilipuilla voi matkustaa ilman lisämaksua turistisesongin ulkopuolella. Kantakaupungin alueella Djurgårdsfärjan-lautoilla Slussenin ja Djurgårdenin välillä sekä 80-linjasarjan lautoilla voi käyttää kaikkia SL:n lipputuotteita.
Liikenne lentoasemille
Pikaliikenne lentoasemille ja lentoasemilta hoidetaan erilleen muusta SL:n vastaamasta paikallisliikenteestä, joten niissä käytetään omia lippujärjestelmiä ja hinnoittelua. Lentoasemille on mahdollista päästä myös tavallisella paikallisliikenteellä, mutta se vaatii yleensä linja-auton tai junan vaihtoa ja kestää tavallista kauemmin.
SL:n lippujärjestelmä
2000-luvulla käyttöönotettu Access-lippujärjestelmä on poistumassa käytössä kevääseen 2023 mennessä. Kertalippuja voi ostaa lähimaksulla, älypuhelinsovelluksella, vihreällä SL-kortilla sekä jälleenmyyntipisteistä. Kausilippu voidaan ladata älypuhelinsovellukseen tai vihreälle SL-kortille.
Lentokenttäliikenteen lippujärjestelmät
Sekä Arlanda Express -liikenteessä että Flygbussarna-lentokenttäbusseissa on omat, erilliset lippujärjestelmänsä.
Pesänlikaajat – erään kirjakohun anatomia
Pesänlikaajat – erään kirjakohun anatomia on Arthur Franckin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021.
Elokuva on dokumentti suomalaisesta Tamminiemen pesänjakajat -kirjasta sekä sen julkaisun jälkeen syntyneestä kohusta.
Kalevi Salmi
Kalevi Johannes Salmi (30. elokuuta 1937 Lapväärtti – 7. toukokuuta 2010 Seinäjoki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Salmi oli kolmannen polven suutari, joka oppi ammatin isältään. Kauppakoulun käytyään Salmi perusti jo 22-vuotiaana oman jalkinealan yrityksen, Seinäjoen Kenkätehtaan, jonka nimeksi otettiin Janita vuonna 1984. Yrityksestä tuli huomattava varsinkin kenkien viejänä Neuvostoliittoon 1970-luvulta alkaen, mutta sittemmin myös länsimarkkinoille. Janita kuului jo 1980-luvulla Suomen suurimpiin kenkäteollisuuden yrityksiin. Salmi osallistui aktiivisesti sekä yrityksen johtamiseen että vientiin, josta yritys sai tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon 1998. Teollisuusneuvoksen arvonimi Salmelle myönnettiin 1987. Hän jatkoi Janitan johdossa aina 1990-luvun alkuun ja toimi vielä sen jälkeen yrityksen hallituksen puheenjohtajana. Salmella oli myös useita alansa luottamustoimia.
Ford Transcontinental
Ford Transcontinental on Fordin vuosina 1975–1984 valmistama kuorma-automalli. Sitä valmistettiin yhteensä 8 735 kappaletta.
Historia
1970-luvun alku näytti Euroopan Fordin hyötyajoneuvosegmentille valoisalta. Yhtiöllä oli tarjota ajoneuvo lähes jokaiseen koko- ja painoluokkaan, lähtien kevyimmästä Transitista, kevyiden A-sarjan kuorma-autojen kautta keskiraskaaseen D-sarjaan. Ainoastaan raskaisiin- ja pitkänmatkan rahtikuljetuksiin Fordilla ei ollut tarjontaa. D-sarjassa oli kyllä 28-tonninen D-1000, mutta se ei ollut pienen ohjaamonsa takia sovelias mantereen laajuisiin kuljetuksiin. Uuden ja tarkoituksenmukaisen mallin kehittäminen aloitettiin Fordin kehitys- ja tutkimusosastolla Englannin Duntonissa, jossa tutkittiin mahdollisuuksia D-sarjan malliston laajentamiseen sekä amerikkalaisen W-sarjan eurooppalaistamiseen. Lopulta päädyttiin luomaan täysin uusi H-sarja. Eurooppalaista Ford H-sarjaa ei tule sekoittaa vuosina 1961–1965 valmistettuun amerikkalaiseen H-sarjaan.
Ensimmäiset prototyypit saatiin maantietesteihin vuoden 1973 paikkeilla. Ford hyödynsi mallin valmistuksessa omasta tuotannostaan ainoastaan D-sarjan raskainta, seitsemäntonnista etuakselia sekä Yhdysvalloista, Fordin Lousvillen tehtaalta Kentuckysta, toimitettuja L-sarjan runkoja, kaikki muut komponentit hankittiin yhtiön ulkopuolisilta toimittajilta. Transcontinentalin valmistusresepti oli hyvin amerikkalaisvaikutteinen: Cummins-moottori, Spicer-kytkin, Fuller Roadranger -vaihteisto ja Rockwell-taka-akseli. Kaikki kyseiset komponentit olivat tunnettuja hyvästä kestävyydestään. Koska Fordin valikoimaan Euroopassa ei kuulunut käyttötarkoitukseen soveliasta ohjaamoa, valinta osui ranskalaisen Berliet-kuorma-automerkin TR-sarjan ohjaamoon. Ford modifioi ohjaamoa siten, että se voitiin asentaa alkuperäistä korkeammalle ja näin saatiin aikaan läpikuljettava, lähes tasalattiainen ohjaamo. Tuohon aikaan Ford Transcontinentalin ohjaamo oli huomiota herättävän korkea.
Vaikka H-sarja oli suunniteltu Englannissa, sen kokoonpano päätettiin suorittaa Amsterdamissa, jossa valmistettiin myös Fordin N-sarjan kuorma-autoja. Transcontinentalin kokoonpanoa varten Ford rakennutti Hollantiin uuden tehtaan ja testiradan. Investoinnit olivat suuret, mutta malliin asetetettiin suuria odotuksia, olihan kyseessä keskellä päämarkkina-aluettaan valmistettu aikansa huipputuote. Suunnitelmissa oli 7 000 auton vuosituotanto. Uusi Ford H-sarja, virallisesti Ford Transcontinentaliksi nimettynä, sai ensiesittelynsä Amsterdamissa 30. huhtikuuta 1975.
Mark 2 (1978–1984)
Myöhäisemmissä Transcontinentaleissa on musta maski, jossa on Fordin ovaalilogo. Moottorina oli Cummins NTE ja malli tunnetaan myös nimellä Big cam, koska NTE-moottorin nokka-akselin halkaisija oli suurempi kuin edeltäneessä moottorissa. Sähköjärjestelmä oli muutettu yleisesti käytössä olevaan miinus-maadotteiseen.
Tekniikka
Cummins-moottorien yläkerta koostui neliventtiilisistä sylinterikansista, yksi kansi kahta sylinteriä kohden, sekä polttoaineensyötöstä huolehtineesta Cummins PT (Pressure Time) -suorasuihkutusjärjestelmästä, jossa polttoaine toimitettiin sylintereihin pumppusuuttimilla. Rakenteeltaan moottori oli kuusisylinterinen rivimoottori iskutilavuudeltaan 14011 kuutiosenttimetriä. Jäähdyttimen tuuletin oli viskokytkin-tyyppinen. Moottorin voima välitettiin paineilmatehosteisen Spicer-kaksilevykytkimen kautta synkronoimattomalle Fuller Roadranger -vaihteistolle. Transcontinentalissa oli käytössä kaksi eri vaihteistomallia, yhdeksänportainen RT 9509 sekä 13-portainen RTO 9513. Moottorien varustukseen kuului läppätyyppinen pakokaasujarru.
Jousituksena etu- ja taka-akselilla oli puolielliptiset lehtijouset, iskunvaimentimin ja kallistuksenvakaajin tuettuna. Ohjaustehostimena oli kaksinkertaisella tehotustoiminnolla varustettu Burman. Seisontajarru vaikutti sekä etu- että taka-akseliin.
Kaunis mieli
Kaunis mieli on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Ron Howardin ohjaama elokuva, joka kertoo taloustieteen Nobelin saaneesta John Nashista ja tämän kokemuksista skitsofreniasta. Elokuva on saanut aiheensa Sylvia Nasarin Pulitzer-ehdokkaana olleesta kirjasta A Beautiful Mind. Elokuvan pääosassa professori Nashia näyttelee Russell Crowe. Muissa tärkeissä rooleissa ovat Jennifer Connelly, Ed Harris ja Paul Bettany. Elokuva on palkittu muun muassa neljällä Oscar-palkinnolla. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Ford Transcontinental
Tekniikka
Vuodesta 1976 lähtien tarjolla oli myös 6×2-malli, joka oli saatu aikaan lisäämällä 4 267 millimetrin 4×2-alustaan ilmajousitteinen Sauer (SAF) -nostoteli. Suomeen tuotuihin malleihin asennettiin myös lehtijousilla ja sähköhydraulisella järjestelmällä varustettuja Nummek-nostotelejä. Cummins-moottorin suuri öljytilavuus ja suuret öljynsuodattimet mahdollistivat 20 000 kilometrin öljynvaihtovälin, joka oli 1970-luvulla huomionarvoisen pitkä huoltoväli. Kaksiosainen sähköjärjestelmä koostui neljästä kuuden voltin akusta. Starttimoottori ja Suomessa telinnostajan moottori toimivat 24 voltin jännitteellä, auton muun sähköjärjestelmän jännite oli 12 volttia. Sähköpiirien suojana ei ollut sulakkeita, vaan uudelleen päällekytkettävät kontaktorit.
Kaunis mieli
Elokuvaa ei voi pitää Nashin elämäkertana eikä elokuvaversiona Nasarin kirjasta, vaan se on draama, joka on saanut aiheen Nashin elämästä. Elokuvaa on arvosteltu Nashin elämän liiallisesta yksinkertaistamisesta ja silottelusta.
Ford Transcontinental
Tekniikka
Ohjaamon ja kojelaudan järjestelyt edustavat oman aikakautensa näkemystä ergonomisesta ohjaamosta. Berliet pulttasi ohjaamon suoraan kiinni runkoon, mutta Transcontinentalissa ohjaamo kelluu neljän jousitetun kiinnityspisteen varassa. Tämä vähensi huomattavasti läpitulevia iskuja sekä melua. Vaikka pystyasennossa oleva Cummins-moottori oli huomattavasti Berlietin V8:aa korkeampi, ohjaamo oli nostettu niin korkealle, että se oli läpikuljettavissa tai se voitiin varustaa kolmannella, keskelle sijoitetulla istuimella.
Kaunis mieli
Juoni
On vuosi 1947 ja John Nash (Russell Crowe) saapuu Princetonin yliopistoon uutena jatko-opiskelijana. Vaikka Nashille luvattiin antaa yhden hengen huone, hän saa siitä huolimatta yllätyksekseen huonetoverin, kirjallisuutta opiskelevan Charles Hermanin (Paul Bettany), joka saapuu paikalle juuri, kun Nash on muuttamassa huoneeseen. Kaksikosta tulee pian parhaat ystävät. Nash tapaa myös joukon muita matemaattisesti ja tieteellisesti lahjakkaita jatko-opiskelijoita: Martin Hansenin (Josh Lucas), Richard Solin (Adam Goldberg), Ainsleyn (Jason Gray-Stanford) ja Benderin (Anthony Rapp). Myös heidän ja Nashin välille syntyy ystävyys, tosin hieman erikoislaatuinen. Nash myöntää Hermanille, että hän osaa käsitellä numeroita paremmin kuin ihmisiä.
Ford Transcontinental
Tekniikka
Fordin uutuuden kauppa lähti hyvin liikkeelle, vuoden sisällä esittelystään tehtaalta rullasi ulos tuhannes yksilö. Sitten ostajien mielenkiinto mallia kohtaan loppui, syitä tähän on monia: Fordin tärkeimmiltä kilpailijoilta oli tullut markinoille uusia malleja, muun muassa Bedford TM, Berliet TR 280, DAF F2800, Leyland Marathon, MAN 19.320 FT, Mercedes-Benz 1932, Scania LB 141 ja Volvo F12.
Kaunis mieli
Juoni
Princetonin matematiikan laitoksen esimies (Judd Hirsch) ilmoittaa Nashille, joka on jäänyt useasti pois hänen tunneiltaan, ettei tämä voi ruveta töihin ennen kuin tämä on tehnyt edes jonkinlaisen tutkielman. Esimies kannustaa Nashia etsimään tutkielmaansa varten jonkin hyvin omaperäisen aiheen. Lopulta Nash saa innoitteen eräältä baarissa näkemältään naiselta (Eva Burkley) ja kehittää sen perusteella peliteorian käsitteitä. Saatuaan opiskelunsa Princetonin yliopistossa päätökseen Nash saa arvovaltaisen viran Massachusettsin teknillisestä korkeakoulusta (MIT) yhdessä ystäviensä Solin ja Benderin kanssa.
Ford Transcontinental
Tekniikka
Ford oli kilpailijoitaan painavampi. 3 500 millimetrin akselivälillä olleen 4×2-rekkaveturin omapaino oli pienimmillään 6 860 kilogrammaa. Vertailukelpoisella varustuksella ollut DAF painoi 350 kiloa vähemmän, tämä tarkoitti Fordin kilpailijoille suurempaa hyötykuormaa tai esimerkiksi pitkillä taipaleilla tarpeellista, suurempaa polttoainesäiliötä. Lisäksi Cummins-moottori oli kilpailijoihinsa verrattuna melko janoinen, 38 tonnin ajoneuvoyhdistelmän painolla polttoaineenkulutus oli noin 40 l/100km.
Kaunis mieli
Juoni
On vuosi 1953. Opettaessaan MIT:ssä eräälle ryhmälle differentiaali- ja integraalilaskentaa Nash esittää liitutaululla kiintoisan ongelman, jonka hän haluaa oppilaidensa ratkaisevan. Nash ei tunne kovinkaan suurta mielenkiintoa opettamiseen, ja hänen harhanäkynsä saavat joskus hänet jättämään oppitunnin kokonaan väliin. Eräs opiskelija, Alicia Larde (Jennifer Connelly), saapuu Nashin toimistoon kysymään tältä tämän poissaolon syytä ja pyytää tätä samalla myös illalliselle. Kaksikko rakastuu toisiinsa, ja lopulta he menevät naimisiin.
Ford Transcontinental
Tekniikka
Fordilla tehtiin asioiden eteen kovasti töitä, ja vuonna 1978 Pariisissa esiteltiin kevyemmät ja taloudellisemmat Series II -mallit. Mustasta maskistaan tunnistettavien II-sarjan mallien voimanlähteenä oli 10 prosenttia pienemmällä polttoaineenkulutuksella toimineet, 14-litraiset Cummins E-sarjan Big Cam -moottorit:
Kaunis mieli
Juoni
Palatessaan kerran vierailulle Princetoniin Nash törmää entiseen huonetoveriinsa Hermaniin. Nash tapaa myös Hermanin pienen sukulaistytön, Marceen (Vivien Cardone), josta pitää saman tien. Myöhemmin Nash saa kutsun Pentagonin salaiselta puolustusvirastolta, joka haluaa Nashin murtavan erään vihollisten monimutkaisen, koodeihin perustuvan yhteydenpidon. Nash pystyy purkamaan koodin päässään muiden koodinmurtajien tyrmistykseksi. Samalla Nash myös tapaa salaperäisen William Parcherin (Ed Harris), joka työskentelee Yhdysvaltain puolustusministeriössä. Osin sermin taakse kätkeytynyt Parcher seuraa sivusta Nashin suoritusta koodien parissa. Parcher antaa Nashille uuden työn ja käskee tämän etsiä aikakaus- ja sanomalehdistä kaavoja, ilmeisesti voidakseen estää erään neuvostoliittolaisten punoman juonen. Nashin on kirjoitettava säännöllisesti raportti löydöksistään ja laitettava se erityiseen postilaatikkoon. Jouduttuaan tulittavien neuvostoliittolaisten jahtaamaksi Nashista tulee yhä vainoharhaisempi ja hän alkaa käyttäytyä epävakaasti.
Ford Transcontinental
Tekniikka
”Big Cam” tarkoitti paksummalla halkaisijalla olevaa nokka-akselia, lisäksi pakokaasuahtimeen ja vesipumppuun oli tehty muutoksia. Muu voimalinja pysyi entisellään, mutta 4×2-mallien R180-taka-akseli vaihtui kevyempään R70-akseliin. Jarrujen tehoa ja toimintaa parannettiin uudella poljinventtiilillä ja ilmanpaineen 17 prosentin nostolla. Myös ohjausta ja jousitusta kehitettiin. Series II:sta saatiin 200 kiloa edeltäjäänsä kevyempi ja lisäksi määrätyissä olosuhteissa moottorien huoltoväli nostettiin 30 000 kilometriin.
Kaunis mieli
Juoni
Seurattuaan miehensä epävakaata käytöstä Alicia tekee ilmoituksen psykiatriseen sairaalaan. Pitäessään myöhemmin vierasluentoa Harvardin yliopistossa Nash tajuaa, että vihamielinen ihmisjoukko pitelee häntä silmällä. Nash yrittää paeta, mutta hänet saadaan kiinni, tyynnytetään rauhoittavilla ja viedään psykiatriseen laitokseen. Laitokseen sulkeminen saa Nashin uskomaan yhä vankemmin siihen, että neuvostoliittolaiset (eli psykiatrisen laitoksen virkamiehet) aikovat yrittää puristaa hänestä ulos tietoja. Lopulta hän yrittää kaivaa verisesti ulos käteensä istutetun implantin, joka asetettiin hänen kämmenensä selkäpuolelle MIT:n kampuksella sijaitsevassa hylätyssä varastossa ja jonka piti ilmeisesti toimia puolustusministeriön kuuntelulaitteena.
Epätoivoinen Alicia, joka tuntee velvollisuudekseen auttaa miestään, käy Nashin mainitseman postilaatikon luona ja hakee sieltä kaikki tämän ”huippusalaiset” asiakirjat, joita ei ole koskaan avattukaan. Kun Nash saa tietää tästä, hän joutuu myöntämään sen tosiasian, että hän on kuvitellut kaiken. Sekä puolustusministeriön agentti William Parcher että Nashin salainen tehtävä murtaa neuvostoliittolaisia viestejä ovat kaikki olleet harhaa. Asiat saavat vielä toisen yllättävän käänteen, kun paljastuu, että Nashin ”tuhlaajahuonetoveri” Herman ja tämän sukulaistyttö Marcee ovat myös Nashin mielikuvituksen tuotetta.
Kylvettäessään pientä poikaansa vuonna 1956 Nash jättää tämän yllättäen yksin ammeeseen ja vaeltaa pois, kun hänen huomionsa harhautuu. Sillä välin Alicia on takapihalla ottamassa pyykkejä pois kuivumasta. Äkkiä hän kuitenkin huomaa takaportin olevan auki. Alicia saa selville, että Nash on muuttanut erään läheisessä metsässä sijaitsevan hylätyn vajan toimistoksi jatkaakseen töitä Parcherille. Alicia arvaa, mitä on tapahtunut, ja juoksee takaisin taloon kohtaamaan Nashin. Hän ehtii juuri ja juuri pelastaa heidän lapsensa hukkumasta ammeeseen. Nash kertoo kiihtyneelle Alicialle, että Herman huolehti heidän pojastaan sillä aikaa, kun hän itse oli poissa. Alicia kiirehtii puhelimeen soittaakseen psykiatrisesta sairaalasta apua. Nash näkee yllättäen Parcherin, joka kehottaa tätä tappamaan oman vaimonsa. Nash kuitenkin kieltäytyy vihaisesti tekemästä niin. Kun Parcher osoittaa aseella Aliciaa, Nash hyökkää Parcherin kimppuun ja tyrkkää siinä samassa Alician ja vauvan vahingossa lattialle. Alicia pakenee peloissaan ulos talosta lapsi sylissään, mutta Nash astuu Alician auton eteen estääkseen tätä lähtemästä. Nash kertoo Alicialle: ”Hän ei koskaan vanhene.” Nash viittaa näillä sanoilla Marceehen, joka on kaikista kuluneista vuosista huolimatta pysynyt täsmälleen samanikäisenä pikkutyttönä. Tämän oivalluksen myötä Nash hyväksyy viimein sen, että vaikka Herman, Parcher ja Marcee vaikuttavat kovin todellisilta, he ovat siitä huolimatta vain hänen oman mielensä luomuksia.
Vuosien myötä Nash ikääntyy ja lähestyy vanhaa ystäväänsä ja kilpailijaa, Martin Hansenia, josta on nyt tullut Princetonin matematiikan laitoksen esimies. Hansen antaa Nashin työskennellä yliopiston kirjastossa ja kuunnella luentoja. Vaikka Nash kärsiikin yhä hallusinaatioista ja mainitsee käyttävänsä uusia lääkkeitä, hän pystyy siitä huolimatta elämään psykoottisten kausiensa kanssa. Hän suhtautuu tilaansa tyynesti ja varmistaa humoristisesti, että hänen tapaamansa uudet ihmiset ovat oikeita eivätkä harhoja.
Lopulta Nash saa jälleen oikeuden opettaa. Vuonna 1994 Nashin kollegat kunnioittavat häntä hänen matemaattisista saavutuksistaan. Nash saa myös Nobelin taloustieteen palkinnon vallankumouksellisesta työstään peliteorioiden saralla. Nash ja Alicia ovat juuri lähtemässä Nobelin jakotilaisuudesta Tukholmasta, kun Nash huomaa Hermanin, Marceen ja Parcherin seisomassa ja seuraamassa häntä kasvoillaan tyhjä ilme. Alicia kysyy Nashilta: ”Mitä nyt?” Nash vastaa: ”Ei mitään. Ei kerrassaan mitään.” He jatkavat yhdessä matkaansa.
Palkinnot
{{Palstat
Golden Globe
}}
Naryan
Naryan on suomalainen melankolista rockia soittava yhtye, jonka musiikissa yhdistyy synkkyys ja kauneus. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita niin klassisesta musiikista ja suomalaisesta melankoliasta kuin progressiivisesta tai rankemmasta rockistakin.
Naryan perustettiin 2005. Yhtye on julkaissut kolme albumia; Naryan (2013), Black Letters (2016) ja The Withering (2020). Syksyllä 2017 Naryan kiinnittettiin irlantilaiselle Progressive Gears Recordsille.
Igor Bezrodnyi
Igor Semjonovitš Bezrodnyi (7. toukokuuta 1930 Tbilisi, Transkaukasian SFNT, Neuvostoliitto – 30. syyskuuta 1997 Helsinki) oli neuvostoliittolainen viulutaiteilija ja professori, lisäksi hän opetti ja johti orkestereita. Hän johti Moskovan akateemista kamariorkesteria 1976–1981 ja Turun kaupunginorkesteria 1986–1990. Hän opetti Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1990 aina kuolemaansa vuonna 1997 asti. Moskovan konservatoriossa Bezrodnyi ehti hoitaa professuuria yli 40 vuotta. Bezrodnyin äiti oli viulupedagogi Tatjana Pogozeva.
Poissa
Poissa sai maailmanensi-iltansa Sodankylän elokuvajuhlilla 12. kesäkuuta 2019. Teatteriensi-illan se sai Suomessa 29. marraskuuta 2019.
Tuotanto
Käsikirjoittaja Avi Heikkinen kirjoitti ensimmäisen version käsikirjoituksesta elokuussa 2010. Se oli alun perin tarkoitettu sarjakuvaksi. Lopullinen elokuva perustuu Heikkisen kirjoittamaan samannimiseen, palkittuun novelliin. Ohjaaja Arttu Haglund yritti vuosia etsiä hankkeelle rahoitusta perinteisiä kanavia pitkin, mutta se ei tuottanut tulosta. Hän päätti lopulta toteuttaa elokuvan omakustanteisesti. Elokuvan suunniteltiin valmistuvan jo vuonna 2015, mutta monien vastoinkäymisten jälkeen se viivästyi aina kevääseen 2019 saakka. Elokuvaa kuvattiin kolmen vuoden ajan kaikkiaan 30 eri maassa.
Elokuvaa tuotettiin yhdeksän vuotta, ja se sai maailmanensi-iltansa Sodankylän elokuvajuhlilla 12. kesäkuuta 2019. Se esitettiin ennakkonäytöksenä Rakkautta ja Anarkiaa -festivaalilla 28. syyskuuta 2019 ja tuli Suomessa elokuvateattereihin 29. marraskuuta 2019. Kansainvälisen ensi-iltansa elokuva sai 4. maaliskuuta 2020 Fantasporton 40. elokuvajuhlilla, jossa se palkittiin kriitikkopalkinnolla.
Elokuva palkittiin elokuussa 2020 Porto Alegressa Brasiliassa järjestetyillä Fantaspoa-elokuvafestivaaleilla parhaan elokuvakäsikirjoituksen palkinnolla.
Elokuvan on tuottanut tuotantoyhtiö Amazement ja sitä levittää Black Lion Pictures.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Pertti Avola totesi elokuvan pysyvän melko hyvin kasassa ja kehui näyttelijäntyötä sekä elokuvan lopetusta. Loppukäännettä suitsutti myös Aamulehden Pekka Eronen, joka piti saavutuksena sitä, että "omakustanteisesti saatiin aikaan näin hyvännäköinen elokuva", mutta kritisoi aihevalintaa ja elokuvan totisuutta. Muropaketin Aki Lehti totesi, että "minibudjetilla tehty Poissa todistaa jälleen, ettei hyvään scifiin tarvita miljoonia euroja". Me Naisten Martta Kaukosen mukaan elokuvan pieni budjetti päinvastoin näkyy lopputuloksessa, ja projekti olisi pitänyt toteuttaa Hollywood-tuotantona. Turun Sanomien Päivi Valotie näki ideassa potentiaalia, mutta koki elokuvan edetessään väsähtävän, koska päähenkilön "mielen syövereihin ei porauduta pintaa syvemmin". Vasabladetin Klas Fransbergin mielestä elokuvalla on ongelmansa, mutta kyseessä on vahva aikuisille suunnattu perhedraama, indie-elokuvaksi iloinen yllätys ja ehdottomasti näkemisen arvoinen.
Yukio Endō
Yukio Endō (, 18. tammikuuta 1937 Akita – 25. maaliskuuta 2009 Tokio ) oli japanilainen telinevoimistelija ja viisinkertainen olympiavoittaja.
Yukio Endō voitti Tokion 1964 olympiakisoissa ensimmäisenä japanilaisvoimistelijana henkilökohtaisen moniottelun olympiakultaa. Hän oli myös mukana Japanin kolmessa ensimmäisessä joukkuekilpailun olympiavoittajajoukkueessa 1960–68.
Trondenes fort
Trondenes fort on linnoitus Harstadin pohjoispuolella Norjassa. Saksa rakensi sen osaksi Atlantin vallia 1943 miehittäessään Norjaa. Siellä on Norjan laivaston tukikohta. thumb|Saksalainen laivastokanuuna 40,6 cm Schnelladekanone C/34 (Adolfkanone) Trondenesissa Se on nykyisin Norjan puolustusvoimien käytössä harjoitusalueena.
Yukio Endō
Endō menehtyi ruokatorven syöpään tokiolaisessa sairaalassa 72 vuoden iässä 25. maaliskuuta 2009.
Demokraattisen valinnan yhteisö
pienoiskuva|Demokraattisen valinnan yhteisö
Demokraattisen valinnan yhteisö (Содружество демократического выбора, СДВ) on lyhenne demokratian yhteisöstä Baltian, Mustanmeren ja Kaspianmeren alueilla, minkä tarkoituksena on muodostaa vaihtoehdo Itsenäisten valtioiden yhteisölle (IVY).
Yhteisö perustettiin 2. joulukuuta 2005 toimimaan keskustelufoorumina Ukrainan, Moldovan, Latvian, Liettuan, Viron, Puolan, Slovenian, Pohjois-Makedonian (tuolloin Makedonia), Romanian ja Georgian kesken.
Ajatus yhteisön perustamisesta nousi esille 31. maaliskuuta 2005 Kirgisiassa, missä Georgian ulkoasiainministeri Salome Zurabišvili ja Ukrainan ulkoasiainministeri Boris Tarasjuk kävivät sovittelemassa vallasta syöstyn Askar Akajevin ja uuden hallinnon välisiä suhteita.
Perustajajäseniksi tulivat oranssin vallankumouksen läpikäynyt Ukraina ja ruusujen vallankumouksen kokenut Georgia. Boris Tarasjukin mukaan Ukrainan ja Georgian kokemuksia voitaisiin hyödyntää entisten neuvostotasavaltojen siirtymisessä rauhanomaisesti demokratiaan.
Vastauksena epäilyksiin vallankumouksen viemisestä muihin maihin Ukrainan ja Georgian presidentit Viktor Juštšenko ja Mikheil Saakašvili totesivat Kirgisiassa Biškekissä ulkoministereiden esittelemässä julkilausumassa, ettei vallankumousta voi viedä. Se kypsyy itsestään. Samaan aikaan neuvoteltiin Georgian, Ukrainan, Uzbekistanin, Azerbaidžanin ja Moldovan GUUAM:n toiminnan elvyttämisestä uudelleen.
Himalajannokkavarpuset
Himalajannokkavarpuset (Mycerobas) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Himalajannokkavarpuset elävät Etelä- ja Keski-Aasian metsissä.
Himalajannokkavarpuslajit
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Thora Meincke
Thora Halberg Meincke (23. toukokuuta 1877 Odense – 26. joulukuuta 1911) oli tanskalainen näyttelijä. Meincke näytteli koko uransa ajan Dagmarsteaterissa ja esiintyi lisäksi neljässä elokuvassa. Hän oli näyttelijä Anna Larssenin sisar ja oli naimisissa näyttelijä Albrecht Schmidtin kanssa.
Under My Skin
Under My Skin ei menestynyt Lavignen esikoisalbumin Let Go tavoin, mutta albumin singlet pärjäsivät listoilla hyvin. Ensimmäinen single Don't Tell Me nousi hitiksi monissa maissa ja sen paras sijoitus Billboard-listalla oli 22. Take Me Away julkaistiin vain radiossa soitettavana singlenä Kanadassa ja Australiassa. Toinen kansainvälinen single My Happy Ending menestyi albumin singleistä parhaiten, päästen Billboard-listan sijalle yhdeksän. Kolmas single Nobody's Home menestyi myös hyvin, vaikka sijoittuikin My Happy Endingiä huonommin lähes kaikkialla. Neljäs single, He Wasn't, jäi pettymykseksi, kuten myös ainoastaan Yhdysvalloissa julkaistu radiosingle Fall to Pieces.
Slipped away
Slipped away -kappale jäi hieman vähemmälle huomiolle, kuin muut albumin kappaleet, vaikka se olikin Avrilille ehkä hieman tärkeämpi. Avril oli omistanut kappaleen isoisälleen, joka menehtyi Avrilin ollessa kiertueella.
Toshikatsu Matsuoka
thumb|Toshikatsu Matsuoka
Toshikatsu Matsuoka (25. helmikuuta 1945 – 28. toukokuuta 2007) oli japanilainen poliitikko. Hän oli Japanin maatalousministeri 26. syyskuuta 2006 lähtien.
Matsuoka syntyi maanviljelijäperheeseen vuonna 1945 Kumamoton prefektuurissa, Kyūshūn saarella. Hän opiskeli maataloustiedettä Tottori University -yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1969. Sen jälkeen hän siirtyi töihin Japanin maatalousministeriöön. Matsuoka tuli valituksi parlamenttivaaleissa vuonna 1990, ja liittyi samana vuonna liberaalidemokraattiseen puolueeseen. Vuonna 2006 maan uusi pääministeri Shinzō Abe nimitti Matsuokan maatalousministeriksi.
Matsuokaa syytettiin hänen ministeriaikanaan taloudellisista epäselvyyksistä, muun muassa kulukorvausten vääristelystä, lahjoitusten vastaanottamisesta ja ministeriön tarjouskilpailuiden vääristelystä. Matsuoka teki 28. toukokuuta 2007 itsemurhan hirttäytymällä virka-asunnossaan Tokiossa. Matsuokan oli tarkoitus myöhemmin samana päivänä antaa parlamentin edessä selvitys taloudellisista epäselvyyksistä.
Heinrich Thyssen
Heinrich Thyssen, vuodesta 1907 paroni Heinrich Thyssen-Bornemisza de Kászon, (31. lokakuuta 1875 Mülheim an der Ruhr, Nordrhein-Westfalen, Saksa – 26. kesäkuuta 1947 Castagnola (nykyisin osa Luganoa), Ticino, Sveitsi) oli saksalais-unkarilainen teollisuusyrittäjä ja taiteenkerääjä. Hän kuului Thyssenin sukuun, joka on Saksan rikkaimpia ja vaikutusvaltaisimpia.
Opiskeltuaan fysiikkaa, mineralogiaa ja kemiaa Münchenin,  Berliinin,  Bonnin ja  Heidelbergin yliopistoissa hän valmistui Heidelbergissä kemian tohtoriksi vuonna 1900. Vuonna 1907 Thyssen avioitui unkarilaisen aatelistyttären Margit Freiin Bornemisza de Kászon et Impérfnanin kanssa. Ilman miespuolisia perijöitä ollut appi adoptoi Thyssenin, joka sai näin Itävalta-Unkarin kansalaisuuden ja paronin arvonimen. Thyssen-Bornemisza asettui asumaan Rechnitzin linnaan nykyiseen Itävaltaan. Siellä hän aloitti taiteen keräilyn.
Ensimmäisen maailmansodan ja Itävalta-Unkarin romahduksen jälkeen Thyssen-Bornemisza muutti vuonna 1919 taidekokoelmineen Haagiin Hollantiin. Vuosina 1919–1921 Thyssen-Bornemisza hankki veljensä Fritzin kanssa enemmistön teollisuusyritys Thyssenistä. Haagissa hän hoiti Thyssenin suvun yritystoimintaa.
Vuonna 1930 Thyssen-Bornemisza muutti Müncheniin ja sieltä edelleen vuonna 1932 Sveitsiin, Luganon lähelle Castagnolaan. Vuonna 1933 hän erosi ensimmäisestä vaimostaan. Thyssen-Bornemisza oli naimisissa kolme kertaa. Hän kuoli vuonna 1947 Sveitsissä.
Thyssenin poika paroni Hans Heinrich Thyssen-Bornemisza jatkoi taiteen keräämistä, mutta myi kokoelman vuonna 1993 Espanjan valtiolle. Taidekokoelma on esillä Madridissa Museo Nacional Thyssen-Bornemiszassa.
Henry Rawlinson (arkeologi)
pienoiskuva|Sir Henry Creswicke Rawlinson noin 1865. Henry Creswicke Rawlinson (4. marraskuuta 1810 Chadlington, Englanti – 5. maaliskuuta 1895 Lontoo, Englanti) oli brittiläinen poliitikko, diplomaatti, assyrologi, arkeologi ja sotilas. Parhaiten hänet tunnetaan Lähi-idän muinaisten nuolenpääkirjoitusten tulkitsijana.
Elämäkerta
Rawlinson lähti kadettina sotilaspalvelukseen Itä-Intian kauppakomppaniaan vuonna 1827. Kuuden vuoden palvelun jälkeen upseerina Rawlinson oli oppinut persian kielen ja hänet lähetettiin kuuden muun brittiläisen upseerin kanssa uudelleen järjestämään šaahin armeijaa. Vuodesta 1833 vuoteen 1838 Rawlinson oli Persiassa ja tuona aikana hän innostui nuolenpääkirjoituksesta.
Georg Friedrich Grotefend oli jo aiemmin tehnyt ensimmäisiä ratkaisuja persialaisesta nuolenpääkirjoituksesta. Rawlinson ei ollut tästä tietoinen, ja jopa elämäänsä uhaten hän onnistui kopioimaan 100 metrin korkeudessa kallionseinämässä olevan Behistunin kirjoituksen, joka on parhaimpia jäännöksiä nuolenpääkirjoituksesta. Rawlinson aloitti käännöstyön helpoimmasta, joka vaikutti olevan tehty aakkoskirjoituksella, kun kahdessa muussa oli myös kuvakirjaimia, ideogrammeja ja äännemerkkejä. Kieli osoittautui muinaispersiaksi, ja tämän tulkittuaan hän pystyi kääntämään myös kaksi muuta tekstiä, jotka olivat kirjoitettu elamiksi ja akkadiksi.
Rawlinson ura jatkui vuodesta 1840 poliittisena agenttina Kandaharissa, ja tämän jälkeen hän sai siirron konsuliksi Bagdadiin, minkä ansiosta hän pystyi viemään loppuun nuolenpääkirjoitusten tulkinnat. Irakissa hän teki myös kaivauksia ja lahjoitti kokoelmansa British Museumiin, joka antoi myös luvat Rawlinsonin kaivauksille.
Vuonna 1855 Rawlinson joutui onnettomuuteen, mikä sai hänet palaamaan Englantiin ja eroamaan tehtävistään kauppakomppaniassa. Rawlinson nimitettiin vuonna 1856 kauppakomppanian johtotehtäviin, ja vuodet 1859–1860 hän oli brittiläinen ministeri Persiassa. Britannian alahuoneessa Rawlinson toimi vuodet 1858 ja 1865–1868.
Rawlinson oli naimisissa Louisa Caroline Harcourt Seymourin kanssa. Parilla oli kaksi lasta, joista toinen on tunnettu brittiläinen kenraali Henry Rawlinson. Henry Rawlinson vanhemman veli oli historioitsija George Rawlinson.
Rawlinson kuoli Lontoossa vuonna 1895. Hän ehti elämänsä aikana kirjoittaa useita kirjoja tutkimuksistaan, ja hän osallistui Encyclopædia Britannican yhdeksän painoksen kirjoittamiseen.
Hans Magnus Enzensberger
Hans Magnus Enzensberger (11. marraskuuta 1929 Kaufbeuren, Allgäu, Saksa – 24. marraskuuta 2022 München ) oli saksalainen runoilija, kriitikko ja esseisti. Hän oli filosofian tohtori. Hän kuului kirjailijaryhmään Gruppe 47.
Enzensberger syntyi Kaufbeurenissa ja opiskeli kirjallisuutta ja filosofiaa Erlangenissa, Freiburg im Breisgaussa, Hampurissa ja Pariisin yliopistossa. Hänen veljensä on kirjailija ja kääntäjä Christian Enzensberger.
Ensimmäiset teokset, Verteidigung der Wölfe (1960) ja Landessprache (1964) ovat voimakasta ajan kritiikkiä. Pehmeyttä ja luonnontunnelmaa on kokoelmassa Blindenschrift (1960).
Enzensbergerille myönnettiin muun muassa Georg Büchnerin palkinto (1963), Asturian ruhtinattaren palkinto (2002) ja Sonning-palkinto (2010). Hänen tuotantoaan julkaistiin yli viisikymmentä kirjaa 1950-luvulta 2000-luvulle saakka.
Kakistokratia
Kakistokratia on arvosteleva nimitys hallinnolle, jossa päättämässä katsotaan olevan yhteiskunnan kaikkein tyhmimpien, häikäilemättömimpien ja vähiten pätevien kansalaisten. Sanan käyttö yleistyi 1600-luvun loppupuolella, ja sitä käytetään edelleen politiikan kritisoinnissa.
Sana muodostuu kahdesta kreikan kielen sanasta, kakistos (suom. huonoin) ja kratos (hallitus).
Masuuni
thumb|400px|Masuuni Sestaosta, Espanjasta. Varsinainen masuuni on keskellä, teräsristikkorakenteen sisällä. Raaka-aineet syötetään oikealta ketjukuljettimella. Masuunikaasun keräyslaitteiston poistoputki johtaa vasemmalla oleviin lieriömäisiin Cowper-uuneihin. Takkiraudan lasku tapahtuu taka-alalla olevassa valuhallissa. thumb|250px|Masuunin kaaviokuva: 1. Lietsontailman syöttö 2. Sulatusvyöhyke 3. Rauta(II)oksidin pelkistysvyöhyke 4. Rauta(III)oksidin pelkistysvyöhyke 5. Esilämmitysvyöhyke 6. Malmin, koksin ja kalkin syöttö 7. Masuunikaasun poisto 8. Malmia, koksia ja kalkkia kerroksina 9. Koksin poltto ja kuonan poisto 10. Takkiraudan talteenotto 11. Masuunikaasun talteenotto Masuuni on rauta- ja terästeollisuuden käyttämä reaktori, jossa rautamalmin sisältämä rauta sulaa irti malmista ja oksidoitunut (hapettunut, eli 'ruostunut') osa raudasta pelkistetään hiilen ja hiilimonoksidin avulla puhtaaksi raudaksi. Masuunissa tapahtuva pelkistysreaktio on seuraava:
Virmajuurikasvit
Virmajuurikasvit (Valerianaceae) on Cronquistin luokittelujärjestelmässä Dipsacales-lahkoon kuuluva kaksisirkkaisten kasvien heimo. Siihen kuuluu noin 350 lajia, jotka jaetaan 14 sukuun. Ne kasvavat luonnonvaraisina pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä sekä Etelä-Amerikassa Andeilla. Suvun kasveja käytetään koristekasveina sekä lääkekasvina – ”valeriaana” on perinteinen unilääke. Myös salaatteihin käytetty vuonankaali (Valerianella locusta) kuuluu tähän heimoon.
Masuuni
Nykyaikainen masuuni on noin 25–35 metriä korkea ja sisähalkaisijaltaan noin 5–10-metrinen tulenkestävillä tiilillä vuorattu uuni (tästä saksan hochofen ja ranskan haut-fourneau, "korkea uuni"). Masuuni voi masuunikaasujen talteenottolaitteiston ja rautamalmin syöttökoneiston kera olla jopa yli 60 metriä korkea.
Toiminta
Masuuniin ladotaan kerroksittain (pelleteiksi sintrattua) rautamalmia ja hiiltä (puuhiiltä, koksia tai muuta vastaavaa). Masuuniin saatetaan lisätä myös kalkkikiveä pelkistymisreaktion tehostamiseksi, mikäli malmi on kovin hapettunutta, eli ruosteista.
Hiilen palamistuotteena syntyy hiilidioksidia hiilen ja ilman sisältämän hapen yhdistyessä:
Tämä tunnetaan Boudouardin tasapainoreaktion nimellä. Kuumuudessa myös mahdollinen kalkkikivi hajoaa vapauttaen itseensä sitoutunutta hiilidioksidia, joka myös pelkistyy hiilen läpi kulkiessaan hiilimonoksidiksi:
Hiilen palaminen tehostetulla ilmansyötöllä nostaa masuunin sydämen lämpötilan noin.
Reaktioiden tapahtumisvyöhykkeet ja lämpötilat määräytyvät Ellinghamin diagrammin mukaisesti hiilen ja raudan oksidien muodostumisentalpioiden perusteella. Rautamalmin sivukivi, erilaiset silikaatit, sulfidit jne. reagoivat puolestaan emäksisen kalsiumoksidin kanssa muodostaen erilaisten kalsiumsuolojen seoksen, jota kutsutaan kuonaksi. Kuona jää kellumaan masuunin sisään sulan raudan päälle. Talteen otettua kuonaa voidaan käyttää sementin raaka-aineena, täyttömaana ja rakennuskivenä. Masuunikuona antaa sementille hyvin voimakkaan valkoisen värin ja parantaa sen säänkestävyysominaisuuksia.
thumb|250px|Sulan takkiraudan lasku Clabecqin masuunissa
Masuunia käytetään jatkuvatoimisesti niin, että sinne syötetään huipulta vuoron perään malmia, kalkkikiveä ja hiiltä (koksia) sitä mukaa, kun rautaa ja kuonaa lasketaan sen pohjalta pois. Pohjimmiltaan masuuni on siis putkireaktori. Varsinaiset pelkistymisreaktiot tapahtuvat raudan ollessa kiinteässä faasissa (olomuotoalueessa). Rauta sulaa nesteeksi vasta aivan masuunin pohjavyöhykkeellä (vyöhyke 2).
Kun rautaa on kertynyt masuunin pohjalle riittävästi, ensin lasketaan toisesta laskuaukosta kuona pois, ja kun kuona on laskettu, lasketaan alemmasta laskuaukosta rauta pois. Koska masuunin sydämessä raudan faasimuoto on neste, osa masuuniin syötetystä hiilestä liukenee sulaan rautaan ja muodostaa seoksen (takkirauta), jossa on noin 4–5 % hiiltä.
Tämä seos, jota kutsutaan nimellä takkirauta, on aivan liian kovaa ja haurasta, jotta sitä voitaisiin käyttää valmiisiin tuotteisiin. Niinpä takkirauta on ensin mellotettava (ylimäärähiili poltettava pois), jotta sitä voitaisiin käyttää teräksen raaka-aineena.
thumb|250px|Masuunin pohjarakenne. Sula takkirauta lasketaan keskellä olevasta laskuaukosta lattialla olevaa lasku-uraa pitkin senkkavaunuun. Masuunin pohjan ympärillä on lieriömäinen puhallusrengas, jonka sisäpinnalla olevia suuttimia pitkin puhalletaan Cowper-uuneista tulevaa kuumaa ilma-kaasuseosta masuuniin.
thumb|right|250px|Masuunin toimintakaavio 1. Sintrattua rautamalmia ja kalkkia 2. Koksia 3. Elevaattori 4. Syöttöaukko 5. Koksikerros 6. Malmi- ja kalkkisintteripellettikerros 7. Hormirinta (puhalluslämpötila noin 1200 °C) 8. Kuonan poisto 9. Takkiraudan lasku 10. Kuonasenkka 11. Torpedovaunu 12. Syklonipuhdistin pölyn erotukseen 13. Cowper-uunit puhallusilman esilämmitykseen 14. Savukaasujen poisto 15. Ilma Cowper-uuneihin 16. Hiilimurskaa 17. Koksiuuni 18. Koksia 19. Masuunikaasun talteenotto Palokaasut, jotka nousevat masuunin huipulle, ovat lämpötilaltaan noin 500-asteisia ja sisältävät vielä runsaasti (noin 20 %) hiilimonoksidia. Tämä masuunikaasun nimellä tunnettu kaasu otetaan talteen, ja poltetaan Cowper-uunissa hiilidioksidiksi. Reaktio on eksoterminen, ja syntyvä kuuma kaasu puhalletaan takaisin masuuniin. Näin masuunin energiatalous ja tehokkuus paranee huomattavasti.
Aikaisemmin takkirauta valettiin harkkovalimolla muotteihin harkkoraudaksi, ja syntyneet rautaharkot sitten kuljetettiin sulatettavaksi terästehtaisiin. Nykyään useimmat malmia raaka-aineenaan käyttävät terästehtaat toimivat rauta-terästehdas-kombinaatteina, ja takkirauta lasketaan senkkavaunuihin.
Sula rauta kuljetetaan junakuljetuksena rikinpoiston kautta terässulatolle ja panostetaan yhdessä seosaineiden ja teräsromun kanssa konvertteriin, jossa se hapetetaan teräkseksi. Nykyaikaiset masuunit voivat tuottaa jopa rautaa vuorokaudessa.
McAfee
McAfee, LLC on vuonna 1992 perustettu (vuosina 1987–2014 nimellä McAfee Associates, Inc ja 2014–2017 nimellä Intel Security Group) yhdysvaltalainen virusten ja haittaohjelmien torjuntaan keskittynyt yritys. Yrityksen perusti John McAfee vuonna 1987 nimellä McAfee Associates. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Kaliforniassa Santa Clarassa. Liikevaihto oli 1,31 miljardia dollaria vuonna 2007. McAfeen tuotteisiin kuuluu muun muassa McAfee VirusScan sekä McAfee Internet Security. Vuonna 2007 yrityksen palveluksessa oli 4 250 työntekijää, ja sen liikevaihto oli 1,31 miljardia dollaria.