cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kirka
Levy-yhtiön vaihdoksia ja ajautuminen talousongelmiin (1974–1985)
Kirkan raha-asiat olivat pysyneet kunnossa niin pitkään, kun hän kuului D-tuotantoon. Sieltä Kirka siirtyi Viihde-Polariin, joka hänen mukaansa esimerkiksi pimitti keikkapalkkioita tuhansien markkojen edestä, mistä hän vielä paljon myöhemmin kertoi olevansa yhä katkera. Ratkaisuksi ongelmiin Kirka perusti vuonna 1975 lakimiehen ohjeistamana kommandiittiyhtiön, mutta verottaja piti sitä veronkiertona ja sulki yhtiön. Siitä seurasi verorästien kumuloituminen, minkä vuoksi Kirka joutui lähes 20 vuotta kestäneeseen velkakierteeseen. Pahimmillaan Kirkalla oli velkaa 1,8 miljoonaa markkaa ja perhe elätettävänään. Verovelkojen lyhentämiseksi hän esimerkiksi joutui vuonna 1975 myymään Konalan asuntonsa, mikä ei kuitenkaan Kirkan mukaan helpottanut tilannetta, koska Viihde-Polar myi häntä keikoille hinnoilla, joista ei jäänyt mitään käteen. Asunnon myymisen jälkeen Kirkan perhe muutti ensin Kirsti Mikkolan vanhempien luokse Lahteen suureen omakotitaloon, minkä jälkeen he saivat vuokra-asunnon ortodoksisen seurakunnan talosta Helsingin Kruununhaasta. Kirkaa auttoi eräs pankinjohtaja antamalla suuren lainan. Myös taustayhtye Islanders oli hajonnut, jolloin Kirka perusti tilalle toisen mielestään hyvän yhtyeen ja tinki samalla tuloistaan, koska halusi musiikillisen laadun pysyvän korkeana.
Kirka levytti vuonna 1977 Finndiscille, kun toimittaja Jake Nyman tuotti hänen albuminsa Kaksi puolta. Tämäkin albumi sisältää paljon käännösmateriaalia, alkuperäisiä esittäjiä ovat esimerkiksi Eagles, 10cc, Procol Harum ja Steve Miller Band. Huolellisesta työstöstä huolimatta tämäkään albumi ei menestynyt, eikä sillä ollut selvää myyntihittiä. Vuonna 1977 Kirka oli myös mukana rivimuusikkona Islandersin albumilla Speed. Hän soitti levyllä huuliharppua ja lehmänkelloa sekä lauloi taustoja.
Vuonna 1978 Kirka kiersi ja levytti sisarensa Anna Babitzinin kanssa, ja heiltä julkaistiin kaksi singleä ja kokonainen albumi Anna & Kirka. Duo saavutti menestystä kappaleella ”Sinut haluan vain”, joka oli käännös John Travoltan ja Olivia Newton-Johnin levytyksestä ”You’re the One That I Want”. Kirkan oma single ”Nyt maistuu elämä taas”, joka ilmestyi vuonna 1979, menestyi kohtalaisesti. Hän teki myös yhteiskiertueita Vicky Rostin kanssa. Heillä oli kesällä 1979 yhteinen show Drive in Happy Days Bar ja kesällä 1980 Sirkus Jamboree. Ne eivät kuitenkaan keränneet takavuosien kaltaisia suuria yleisömääriä. Kirka laski jääneensä näistä kesäkiertueista velkaa 160 000 markkaa.
CBS julkaisi vuonna 1981 Antti Hyvärisen tuottaman studioalbumin Kirka. Musiikillisesti albumi on lähellä perinteistä iskelmää, eikä levy miellyttänyt Kirkaa eikä ostavaa yleisöä. Kirka arvosteli sitä myöhemmin uransa huonoimmaksi. Lisäksi albumilla on kappale ”Kyyneleet”, jota hän inhosi ja joka oli hänen ainoa kappaleensa, jota hän ei suostunut lainkaan esittämään. Saman albumin kappaleella ”Amen” Kirka osallistui Syksyn säveleen. Vuonna 1999 antamassaan haastattelussa Kirka kutsui tätä jaksoa ”pimeäksi ajaksi”, jolloin hänen sopivimpana yleisönään pidettiin kotirouvia.
Kirka vieraili heavy metal -yhtye Kimmo Kuusniemi Bandin vuonna 1982 ilmestyneellä albumilla Moottorilinnut. Yleisradio esitti televisiossa Kirkasta kertovan dokumentin Kirka, laulaja. Ajan myötä Kirkaa oli alkanut kyllästyttää avioelämä ja hän alkoi hakea ulkopuolisia suhteita. Välit vaimoon olivat kylmenneet, eivätkä he Kirkan mukaan ehtineet kunnolla hoitaa suhdettaan ja puhua asioista. Myös talousvaikeuksien aiheuttamat murheet vaikuttivat suoraan avioliiton tilaan. Vuonna 1982 Kirkalle syntyi avioliiton ulkopuolinen tytär. Kirka maksoi tämän elatusmaksut, mutta ei koskaan vaatinut tapaamisoikeutta. Kirka salasi tyttären olemassaolon vaimoltaan useita vuosia.
Euroviisukarsinnassa 1983 Kirka oli mukana kolmella kappaleella. Juuri ennen esiintymistään hän oli saanut tiedon isänsä kuolemasta. Kirkan kilpailukappaleista parhaiten pärjäsi ”Täytyy uskaltaa”, joka sijoittui toiseksi. Myös samanniminen albumi julkaistiin. Täytyy uskaltaa -albumia Kirka piti askeleena parempaa suuntaan.
Hard rockin jälkeen huippusuosioon (1986–1994)
Kirka siirtyi 1980-luvun puolivälissä Kassu Halosen, Kisu Jernströmin ja Vexi Salmen johtamaan Flamingo-levy-yhtiöön. Vuosina 1986 ja 1987 Kirkalta ilmestyi kahden albumin verran englanninkielistä hard rockia, ja niistä ensimmäinen, R.O.C.K., myi kultaa. Sillä on paljon lainakappaleita, kuten Steppenwolfin ”Born to Be Wild” ja Alice Cooperin ”School’s Out”. Uuden musiikin myötä Kirka myös muutti ulkoista imagoaan hevarin suuntaan. Hänen olemuksensa muuttui itsevarmemmaksi, siistit hiukset heavyrokkarin kampaukseen ja vaatteet mustaan nahkaan.
Kirkan toinen hard rock -albumi oli vuonna 1987 ilmestynyt The Spell. Sen musiikki oli paikoin heavy metalia, ja lainakappaleiden sijaan kaikki laulut olivat Kassu Halosen ja Kisu Jernströmin sävellyksiä. Albumi menestyi vaatimattomasti, joskin Kirkan mukaan siitä myönnettiin kultalevy, jota hän ei koskaan saanut. Kirkalta loppuivat samoihin aikoihin keikat ja rahat, ja harvat tulot kuluivat vanhojen verovelkojen maksuun. Kirkan mukaan taloushuolet olivat seurausta levy-yhtiö Flamingon tuoreista talousongelmista, joita aiheutti yhtiötä ohjanneen henkilön konkurssi. Kirka koki hyvin raskaana sen, että hän oli kaikkien CBS:llä kokemiensa ongelmien jälkeen päässyt jälleen esittämään hänelle rakasta musiikkia ja menettänyt sen jälleen. Töiden ja rahan puuttumisen lisäksi huolia aiheutti kariutumassa ollut avioliitto. Kaikkeen kyllästyneenä Kirka harkitsi laulajanuransa lopettamista. Alkuvuodesta 1988 Kirka joutui hakemaan apua sosiaalitoimistosta, kun hänelle oli määrätty puolentoista miljoonan markan jäännösvero.
Kirka siirtyi vuonna 1988 takaisin suomenkieliseen iskelmään ja nousi suosionsa huipulle voitettuaan ylivoimaisesti Syksyn sävelen kappaleella ”Surun pyyhit silmistäni”. Kirka itse ei pitänyt kappaleesta, ja aluksi hän kieltäytyi levyttämästä sitä. Samannimistä albumia myytiin viisinkertaiseen platinalevyyn oikeuttava määrä, ja se oli pitkään Suomen kaikkien aikojen myydyin albumi, kunnes 1990-luvulla Jari Sillanpään esikoisalbumi rikkoi ennätyksen. Vuonna 2010 Surun pyyhit silmistäni oli Suomen kaikkien aikojen kolmanneksi myydyin albumi 214 000 kappaleen myyntiluvuillaan. ”Surun pyyhit silmistäni” oli Kirkalle myös taloudellisesti käänteentekevä, ja viimeiset verovelkansa hän maksoi pois syksyllä 1993.
Albumi Anna käsi, joka ilmestyi vuonna 1989, myi tuplaplatinaa. Kirka on sanonut vielä jossain määrin pitäneensä kyseisestä levystä, vaikka olisikin halunnut sen jatkavan enemmän Surun pyyhit silmistäni -albumin linjalla. Vuonna 1989 Kirkalta ilmestyi myös Surun pyyhit silmistäni -niminen konserttivideo.
Kirka pääsi vuonna 1990 esiintymään Monacossa järjestettyyn World Music Awards -gaalaan, jonne oli kutsuttu eri maiden edellisvuoden myydyimpiä artisteja. Lähetystä seurasi noin 200 miljoonaa katsojaa. Kirkan esittämä englanninkielinen versio kappaleesta ”Surun pyyhit silmistäni”, ”Sadness in Your Eyes”, valittiin mukaan illasta koostetulle albumille, mikä nosti kiinnostusta Kirkaa kohtaan ulkomailla. Erityisen suosittu kappaleesta tuli Kreikassa. Kappale nousi listalle myös Kiinassa ja Chilessä. Vuonna 1991 Kirka palasi Monacoon Anna käsi -albumin menestyksen myötä. Kappale oli tällä kertaa ”Cry in My Arms” eli ”Kauneimmat lauseet”.
Kirkalta julkaistiin vuonna 1990 platinaa myynyt albumi Ota lähellesi, jota seurasi kultalevyyn yltänyt Kasvot peilissä (1991). Kirkalle myönnettiin vuonna 1991 urastaan erikois-Emma. Vuonna 1992 hän sai jälleen kultalevyn albumista Pyydä vain. Albumien suurista myyntiluvuista huolimatta niiltä ei enää tullut menestyviä kappaleita. Kirkan mielestä hänen levyttämänsä kappaleet alkoivat olla tasapaksuja ja liian samanlaisia, ja Kasvot peilissä -albumin aikoihin hän alkoi kysellä niitä tehneiltä Kassu Haloselta, Kisu Jernströmiltä ja Vexi Salmelta muunkinlaista materiaalia. Sanoittaja Salmen kanssa hän kertoo ottaneensa yhteen, kun hän oli tiedustellut laulettavakseen muitakin teemoja kuin ”murhetta ja kyyneleitä”. Kirka sanoi, että vaikka Flamingo-ajan albumit ovat hänen myydyimpiään, keikoilla niiden kappaleiden esittäminen aiheutti selvän tunnelman latistumisen. Kirka pitikin kappaleita enemmän levy- kuin keikkamusiikkina.
Kirka erosi Kirsti Mikkolasta 1992 ja avioitui lentoemäntänä työskennelleen Paula Nummelan kanssa. Samassa pihapiirissä asunut Nummela oli Mikkolan paras ystävä, ja Kirkakin oli tuntenut hänet 16 vuotta. Nummela tuli raskaaksi mutta sai keskenmenon vuonna 1994, eivätkä he koskaan saaneet toivomaansa yhteistä lasta.
Kesällä 1992 Kirka keikkaili Kreikassa ja sai siellä suosiota. Vuonna 1993 häneltä julkaistiin Kreikassa englanninkielinen albumi Sadness in Your Eyes, jolla on käännösversioita Flamingo-ajan menestyskappaleista. Albumin ilmestyttyä Kirka teki vuonna 1993 Kreikassa kolme keikkaa ja esiintyi seitsemässä tv-ohjelmassa. Samana vuonna Back to the Sixties -tapahtumassa Katinkullassa Kirka esiintyi yhdessä Pave Maijasen ja Hectorin kanssa. Esiintyminen oli alkua myöhemmälle yhteiselle suurkiertueelle. Kirkan menestys jatkui vuoden 1994 Kirka-albumiin asti. Levy-yhtiö Flamingo ajautui lopulta konkurssiin.
Kirka toimi myös ääninäyttelijänä. Disneyn elokuvassa Oliver ja kumppanit (1988) oli mukana Kirkan esittämä kappale ”Olipa kerran New Yorkissa”. Hänellä oli dubbausrooli piirroselokuvassa Rokkikukko (1992), jossa hän ääninäytteli pääosassa olleen kukon laulu- ja puheosuudet.
Uusi levytyssopimus (1995–2006)
Flamingon toiminnan päättymisen jälkeen Kirka kävi neuvotteluja muutaman levy-yhtiön kanssa. Uuden levytyssopimuksen hän sai vuonna 1995 kansainväliseltä BMG:ltä. Kirkan ensimmäinen julkaisu uudelle yhtiölle oli maailmanmestaruuden voittaneen Suomen jääkiekkomaajoukkueen kanssa levytetty kappale ”Den glider in”. Seuraavana vuonna ilmestyi albumi Tie huomiseen, jolla on kappaleet ”Aamuun asti tanssittiin”, ”Tunnetko” sekä ”Toukokuu”, joka sijoittui kolmanneksi Suomen euroviisukarsinnoissa. Albumilla Kirka halusi eroon iskelmäimagostaan, ja uusien nuorten säveltäjien ansiosta hän sai kaipaamaansa raikkautta ja erilaisuutta. Musiikillisesti hän siirtyikin aikuisrockiin. Tie huomiseen nousi listalla kuudenneksi, ja Kirka oli jo menettänyt suurinta suosiotaan. Sen sijaan keikoilleen hän veti edelleen paljon yleisöä, vaikka hänen ohjelmistonsa oli jo pitkään pysynyt täysin samana.
Kirka vietti vuonna 1997 uransa 30-vuotisjuhlaansa ja kiersi Suomea 56 konsertin verran. Samana vuonna julkaistiin Kirkan koko uran kattava kokoelma Hetki lyö, joka myi platinaa. Uusia levytyksiä hän teki enää harvakseltaan. Hetki lyö -kokoelmalla oli mukana alun perin Kirkan lähes 25 vuotta aikaisemmin kuolleen Sammy-veljen levyttämä kappale ”Daa-da daa-da”, jonka hän tekniikan avulla esitti yhdessä Sammyn kanssa. Siitä tuli kokoelman suurin menestys. Syksyn sävel -kilpailun yhteydessä julkaistiin kappaleesta musiikkivideo, jossa jälleen uutta tekniikkaa hyödyntämällä Kirka esiintyi Sammyn kanssa alun perin yksin Sammysta 1970-luvulla kuvatulla videolla.
Lokakuussa 1998 Kirka, Pepe Willberg, Pave Maijanen ja Hector järjestivät Helsingin Hartwall Areenalla Mestarit-nimellä yhteiskonsertin, joka äänitettiin ja televisioitiin. Konsertti oli suosittu, ja sitä seurasi loppuunmyytyjen esiintymisten kiertue. Hartwall Areenan konsertissa äänitetty livealbumi Mestarit Areenalla myi triplaplatinaa ja oli Suomessa vuoden 1999 myydyin kotimainen albumi. Vuoden 1999 alussa järjestettiin vielä toinen lähes loppuunmyyty Mestarit-kiertue, joka huipentui elokuussa täydelle Helsingin olympiastadionille.
Vuonna 2000 jälleen suuressa suosiossa ollut Kirka täytti 50 vuotta. Sen kunniaksi järjestettiin konserttikiertue ja julkaistiin uusi studioalbumi Suuri hetki. Hänet myös palkittiin toistamiseen Vuoden miessolistin Emma-palkinnolla. Vuosipäivänään Kirka perusti nimeään kantavan Kirill Babitzin -säätiön, jonka tarkoituksena oli kehittää ja tukea lasten musiikkikoulutusta ja -harrastusta. Kirkan elinaikana se toimitti päiväkoteihin äänentoistolaitteita ja musiikkivälineitä.
Syksyllä 2002 ilmestyi albumi Sinut siinä nään. Musiikkitoimittajat valitsivat sen kuukauden albumiksi, ja se oli seuraavan vuoden Emma-gaalassa ehdolla vuoden iskelmäalbumiksi. Vuonna 2002 Kirka oli myös mukana huumeiden vastaisessa työssä osallistumalla Katkolla tulevaisuus -projektiin. Samalla julkisuudessa käsiteltiin Kirkan pojan huumeongelmaa. Paljon huomiota saivat myös Kirkan ja hänen aviottoman tyttärensä riidat elatusmaksuista.
Kirka oli vuonna 2003 ehdolla Iskelmä-Finlandian saajaksi.
Kirkan 29:s ja viimeinen studioalbumi Elämääni eksynyt ilmestyi vuonna 2005. Musiikillisesti se oli enimmäkseen iskelmää, vaikka työstövaiheessa Kirka olikin ehtinyt kertoa sillä olevan melodista rockia ja poppia. Albumi jouduttiin vetämään pois myynnistä kappaleeseen ”Muistoja, muistoja vain” (alkuperäiseltä nimeltään ”Wonderful Life”) liittyvien julkaisuoikeusriitojen vuoksi. Vuonna 2006 Kirka esiintyi Taiskan kanssa Kahden hullun matka -nimisellä yhteiskiertueella.
Kuolema (2007)
thumb|left|Kirka yhdellä viimeisistä keikoistaan Ravintola Foxiassa [[Oulussa 19. tammikuuta 2007.]] Kirkan viimeiseksi julkiseksi konsertiksi jäi esiintyminen Helsingissä ravintola Luxissa torstaina 25. tammikuuta 2007. Hän kuoli kotonaan Helsingissä 31. tammikuuta 2007 kello 1.30 aortan repeämään. Kuolemaansa edeltävinä kuukausina Kirka oli tuntenut itsensä hyvin väsyneeksi ja sairaaksi ja joulukuussa kärsinyt rotaviruksesta. Hän oli huolissaan terveydentilastaan ja käynyt lääkärissä tarkistuttamassa kuntoaan, viimeisen kerran viisi päivää ennen kuolemaansa. Kirka ei kuitenkaan joutunut sairaalahoitoon. Kirkan sisar Muska on sanonut, että ennen kuolemaansa Kirkan rintakehä oli ollut epätavallisen turvonnut.
Kirka haudattiin 2. helmikuuta Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle Babitzinien sukuhautaan, johon oli haudattu myös hänen Leo-isänsä sekä veljet Sammy ja Leo. Siunauksen toimitti Kirkan ystävä Mitro Repo. Muistopalvelus järjestettiin 10. maaliskuuta Uspenskin katedraalissa. Kaikki eivät mahtuneet sisälle, joten kirkon ulkopuolelle tuotiin kaiuttimia, joista jumalanpalvelusta pystyi seuraamaan.
Kirkan oli tarkoitus osallistua keväällä 2007 Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan, mutta hän kuoli juuri ennen kuvausten alkamista. Viimeisenä elinpäivänään hän joutui jättämään harjoitukset väliin huonovointisuuden vuoksi. Hän oli myös suunnitellut hevilevyä Suomen parhaimpien rock- ja metallimuusikoiden kanssa ja oli ehtinyt pyytää työparikseen Stratovariuksen Timo Tolkin. Tolkin ehdotuksesta he ryhtyivät kuitenkin suunnittelemaan Elämäni-nimistä albumia, joka olisi nimensä mukaisesti käsitellyt Kirkan elämää.
Kuoleman jälkeen
Warner Music Finland julkaisi Kirkan kuoleman jälkeen maaliskuussa 2007 muistokokoelman Kaikki parhaat 1967–2007, joka sisältää vuosien 1969–1978 albumit ensimmäistä kertaa CD-levyinä. Kokoelma myi kultaa. Seuraavana vuonna 2008 julkaistiin Kirkan kattavin kokoelma Kaikki singlet, jolla on kahdeksan CD-levyä.
Kirkan muistokonsertti järjestettiin 14. helmikuuta 2008 Hartwall Areenalla. Se kuvattiin ja esitettiin myöhemmin televisiossa. Konsertin tuotto ohjattiin Kirill Babitzin -säätiölle. Kirkan leski Paula Nummela sanoi konsertin olevan ”alkusysäys, jonka jälkeen päästään varsinaiseen toimeen Kirill Babitzinin Musiikkikoulun perustamiseksi Kruununhakaan”. Tavoite ei kuitenkaan toteutunut. Vielä vuonna 2010 Helsingin Savoy-teatterissa järjestettiin säätiön Ystävänpäiväkonsertti, jossa esiintyivät muun muassa Pepe Willberg, Pave Maijanen, Jippu ja Ykä Babitzin. Vuoden 2012 jälkeen säätiöllä ei enää ollut toimintaa, ja lisäksi Patentti- ja rekisterihallitus löysi sen kirjanpidosta säätiölain vastaisia toimenpiteitä. Helsingin käräjäoikeus lakkautti Kirill Babitzin -säätiön kokonaan vuonna 2018.
Hengaillaan-kiertueella vuonna 2014 esitettiin Kirkan tunnettuja kappaleita sekä hänelle läheisten henkilöiden, kuten Vexi Salmen ja Kassu Halosen, kertomia tarinoita. Kirkan oman yhtyeen säestyksellä kiertueella esiintyivät Pauli Hanhiniemi, Pete Parkkonen, Pentti Hietanen, Sami Hintsanen, Roosa Nummela sekä Muska, Ykä ja Alexandra Babitzin.
Helsingin kaupunginteatterin Kirka-musikaalin Surun pyyhit silmistäni ensi-ilta järjestettiin Linnanmäen Peacock-teatterissa helmikuussa 2017. Kirkaa näyttelivät vuorotellen Kalle Lindroth ja Heikki Ranta.
Svart Records julkaisi toukokuussa 2017 Kirkan ja Islandersin vuonna 1975 Helsingin Liisankadun studioilla äänitetyn studiolivealbumin Pop-Liisa 12: Kirka & Islanders 1975. Albumin materiaalia ei ollut julkaistu aiemmin.
Kirka-musikaalin Varrella virran ensi-ilta järjestettiin Salossa 17. helmikuuta 2008. Kirkan roolissa esiintyi Markus Niemi. Syyskuussa käynnistyi toinen Kirka-musikaali, Suomen musiikkiteatterin esittämä Hetki lyö, jossa Kirkaa näytteli Ilari Hämäläinen. Hetki lyö jatkui vuonna 2019. Uusi Kirka-musikaali Surun pyyhit silmistäni sai ensi-iltansa Kouvolan Teatterissa syyskuussa 2020.
Musiikkityyli
Kirka esitti urallaan musiikkia hyvin laajasti, ja hänen musiikillinen suuntansa oli käymistilassa lähes jatkuvasti. Hän aloitti uransa laulamalla rautalankamusiikkia ja sen ohella rajua rock and rollia, mistä hän siirtyi beatmusiikkiin. Siitä hän jatkoi souliin sekä otti tuntumaa psykedeliaan ja jazzvaikutteisiin. Kirka esitti myös funkia, diskoa, heviä ja etenkin iskelmää. Uransa loppuvaiheessa hän levytti myös konepohjaista musiikkia.
Kirkan omaa musiikkimakua edustivat raskas rock ja soul. Häntä vaivasi pitkään keikka- ja levymateriaalien välinen risririita: keikoillaan Kirka esitti rockia, soulia ja rhythm and bluesia huuliharpun kanssa, mutta levyillään hän oli suomalaiseen materiaaliin siirryttyään poppari, iskelmälaulaja ja viihdetaiteilija. Tämän hän teki levy-yhtiöiden ohjaamana miellyttääkseen suomalaista makua. Esimerkiksi hänen uransa alkuvaiheen singlet olivat ajanmukaisesti pääasiassa kevyttä käännöspoppia. 1970-luvulla Kirka hankkiutui eroon levypomojen käskytysvallasta levyttääkseen itselleen mieluisampaa musiikkia. 1980-luvulla hän levytti kaksi hard rock -albumia, mutta ongelmana olivat taloushuolet. Danny on sanonut, että Kirka joutui ”sossun luukulle” musiikillisten intressiensä vuoksi.
Kirka itse kuvaili musiikkiaan melodiseksi rock-iskelmäksi ja sanoi olevansa rocklaulaja, joka esittää poppia ja iskelmää.
Laulaja ja esiintyjä
thumb|Kirka esiintymässä liikuntasalissa 1960-luvulla. Kirka oli laulajana hyvin laaja-alainen, ja hänen äänensä oli raspinen. Hän sai vaikutteita laulutyyliinsä Little Richardilta. Uran alussa hänen äänenkäyttöään verrattiin Little Richardin lisäksi Ray Charlesiin ja etenkin James Browniin. Kun keikkamyyjä Reino Bäckman kuuli nuoren Kirkan laulavan, hän arvosteli tämän äänenkäyttöä karkein sanoin.
Kirka ei käynyt laulunopettajalla, koska halusi varjella ääntään ulkopuoliselta vaikuttamiselta. 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa Kirka otti muutaman tunnin Ture Aralta, joka opetti hänelle oikeanlaista hengitystekniikkaa.
Danny on sanonut, että Kirkan rytmitaju oli hämmästyttävän hyvä pohjoismaiseksi laulajaksi. Hän kutsui Kirkaa ”Suomen ainoaksi laulavaksi saksofoniksi”, ja erittäin tapuisalla äänenvärillään Kirka pystyi tulkitsemaan sekä balladeita että Ray Charlesin ja James Brownin tyylistä soulia ja gospeliakin. Danny nostaa esiin myös sen, että aikansa valtavirrasta poiketen Kirka ei tyytynyt iskelmiin vaan hänellä oli rohkeutta ja tyylitajua valita linja, johon kuuluivat pop ja rock. Dannyn mukaan Kirkalla olisi voinut olla edessään ura ulkomailla, jos joku kansainvälinen manageri olisi ymmärtänyt hänen lahjakkuutensa. Vuonna 2022 ilmestyneen Kirka – Hetki lyö -teoksen kirjoittaneen Petri Lahden mukaan Kirkan taito etsiä ja löytää esittämäänsä kappaleeseen tunnetta oli suomalaiselle laulajalle poikkeuksellinen.
Kirkan esiintymiset olivat tarkkaan mietittyjä kappaleiden välisiä puheita myöten, eikä hän siksi mielellään muuttanut keikkakonseptiaan. Hän oli myös erittäin tarkka esiintymistensä äänentoistosta.
Henkilökuva
Kirkan toinen vaimo Paula Nummela on kuvannut Kirkaa vaikeasti lähestyttäväksi ihmiseksi, jolla oli vaikeuksia paljastaa todellista, vakavampaa itseään, jonka hän oli piilottanut iloisen roolinsa alle. Nummelan mukaan ulkokuoren alla Kirkalla oli sielunelämä, johon tutustuminen vei kaksikymmentä vuotta. Kirkan sisaren Muskan mukaan Kirka oli taivaanrannan maalari, optimisti ja pilvissä eläjä. Muska on sanonut, että Kirka teki liikaakin töitä eikä suostunut hänen ehdotuksiinsa keikkatauoista. Myös Kassu Halonen on nostanut esiin Kirkan ahkeruuden, ja hänen mukaansa kaksi viikkoa oli maksimimäärä, jonka Kirka pystyi olemaan lomalla ja pois keikoilta. Kirka oli jo lapsena vilkas, mutta kuitenkin isoveljeään Sammya huomattavasti tasaisempi, ja hänellä oli tapana vetätyä omiin oloihinsa pohdiskelemaan.
Kirkaa on kuvattu kiltiksi ja sydämelliseksi. Esimerkiksi Pave Maijanen sanoi Kirkan olevan ikuinen veijari sekä mahdollisesti sydämellisin ihminen, jonka hän on koskaan tavannut. Kassu Halosen mukaan Kirka oli kiltti ja lojaali ihminen, joka aina auttoi muita eikä koskaan puhunut pahaa kollegoistaan. Kiltteydellä oli kuitenkin myös kääntöpuolensa, ja siksi Kirka allekirjoitti huonoja sopimuksia eikä ajanut omia etujaan. Siksi Kirka antoi itselleen lisänimen Juha-Matti Lammas. Myös Remu Aaltosen mukaan Kirka oli ”liian kiltti” ja muiden ohjailtavissa sekä myös arka ja ujo. Hän vältteli jo lapsena ristiriitoja ja pyrki sovittelemaan myös muiden erimielisyyksiä. Petri Lahden mielestä Kirka olisi tarvinnut uralleen Elvis Presleyn managerin Tom Parkerin kaltaisen henkilön antamaan neuvoja.
Lasse Norreksen mukaan Kirka oli vaatimaton ja jopa ujo. Hän auttoi muita, mutta ajoi itsensä välillä loppuun. Kuitenkaan hän ei antanut koskaan periksi. Norres huomasi, että Kirka käyttäytyi iloisesti myös silloin, kun hänen uransa oli alamaissa ja taloutensa kriisissä. Toisaalta Norres on sanonut, että Kirka oli huolissaan läheisistään, ja joskus hänen epäitsekkyytensä aiheutti hänelle liikaa kuormaa.
Ortodoksinen kirkko oli Kirkalle tärkeä asia, josta hän sai turvaa vaikeuksien hetkillä. Kirka oli käynyt kirkossa lapsesta asti vanhempiensa kanssa. Danny on sanonut, että isoveli Sammy Babitzinin kuolema auto-onnettomuudessa vuonna 1973 oli Kirkalle kova isku, mutta siihen nähden hän hallitsi itsensä hyvin. Danny uskoo, että Kirkan uskonnollinen tausta vaikutti asiaan.
Kirka tunnettiin innokkaana lenkkeilyn harrastajana, ja hän teki pitkiä 10–20-kilometrin mittaisia lenkkejä. Hän innostui lenkkeilystä 1990-luvun alussa. Kirka nähtiin usein lenkkeilemässä kotikulmillaan Helsingin Kruununhaassa, minkä vuoksi hän sai lempinimen ”Liisankadun Vireeni”. Hän juoksi kesäkuussa 2004 Tukholman maratonin aikaan 4.43.42. Kuntoiluharrastuksen ohessa hän pikku hiljaa lopetti jo lapsena aloittamansa tupakoinnin.
Pukeutuminen merkitsi Kirkalle paljon, ja uransa alussa kaikki palkkiorahat kuluivat uusiin vaatteisiin. Vuonna 1969 Nuorten Muotineuvosto valitsi Kirkan Suomen parhaiten pukeutuvaksi nuoreksi. Seuraavana vuonna hän oli Miesten Muotineuvoston kymmenen parhaan pukeutuvan miehen listalla. Usein ennen konsertteja Kirkalla oli tapana rauhoittua ja keskittyä silittämällä paitojaan.
Kirka on sanonut, ettei hänellä koskaan ollut roolia tai imagoa, koska hän koki alusta lähtien, ettei kykene kaksoisroolien vetäjäksi tai valehtelijaksi. Hänen mukaansa Kirill Babitzin ja Kirka olivat täsmälleen sama henkilö. Myöskään nimi Kirka ei ollut taiteilijanimi – joka jakaisi persoonan siviiliin ja julkiseen – vaan hänen lempinimensä, jota läheisetkin olivat käyttäneet lapsuudesta saakka.
Levymyynti
Kirkan levyjen kokonaismyynti oli 1990-luvun loppuun mennessä ylittänyt miljoonan äänitteen rajan, tuolloin ainoana miessolistina Suomessa. Kultalevyrajan ylittäneitä äänitteitä on myyty yli 754 000 kappaletta.
Kirkan levyistä myydyin on albumi Surun pyyhit silmistäni, jota on myyty yli 214 000 kappaletta, ja joka on Suomen kaikkien aikojen kolmanneksi myydyin kotimainen albumi. Kirkan seuraavaksi myydyimmät levyt ovat yli 100 000 kappaletta myyneet Anna käsi (1989) ja Ota lähellesi (1990). Niiden lisäksi platinalevy on myönnetty albumeista Tie huomiseen (1996) ja Hetki lyö: 1967–1997 (1997).
Albumeista kultaa ovat myyneet Hengaillaan (1984), R.O.C.K. (1986), Kasvot peilissä (1991), Pyydä vain (1992), Kirka (1994), 40 unohtumatonta laulua (2007) ja Kaikki parhaat 1967–2007 (2007).
H5N1:n levinneisyys
H5N1 on lintuinfluenssana tunnetun influenssavirus A:n alatyyppi. Tällä hetkellä sen maailmanlaajuinen leviäminen lintujen välityksellä muodostaa huomattavan pandemiariskin.
Vuoden 2006 alussa H5N1 levisi Afrikkaan ja Eurooppaan muuttolintujen mukana. Tämä voi merkitä sitä, että virus on saanut useissa maanosissa muuttolinnuista uuden isännän, mikä puolestaan muuttanee siipikarjanhoidon käytäntöjä pysyvästi.
Egypti
Egyptissä kaiken kaikkiaan viidessä ihmisessä on havaittu vaarallista H5N1 -tautia. Toistaiseksi kaksi ihmistä on kuollut siihen, molemmat vuoden 2006 maaliskuussa.
Hongkong
1997 Hongkongissa havaittujen tapausten jälkeen H5N1-epidemiat ovat surmanneet kymmeniä miljoonia lintuja joko suoraan tai välillisesti, kun sairastuneita lintuja on hävitetty pandemian ehkäisemiseksi. Hongkongissa 1997 tartunnan oli saanut 18 ihmistä, joista kuusi kuoli. Taudin uudelleen puhkeaminen helmikuussa 2003 aiheutti kaksi tartuntatapausta. Toinen sairastuneista kuoli.
Indonesia
Indonesiassa havaittiin 2005 17 tartuntatapausta, mistä 11 johti kuolemaan. 2006 tartunnan saaneista yhdeksästä henkilöstä on helmikuuhun 2006 mennessä kuollut kahdeksan. Epäillään myös että Indonesiassa on tarttunut H5N1-influenssaa ihmisestä ihmiseen.
Irak
Irakissa 2006 yksi ihminen on saanut tartunnan ja kuollut siihen helmikuuhun 2006 mennessä.
Kambodža
Kambodžassa on neljä ihmistä sairastunut H5N1-lintuinfluenssaan 2005 ja he kaikki kuolivat saman vuoden aikana.
Kiina
Kiinassa 2005 H5N1-lintuinfluenssaan sairastui kahdeksan ihmistä, joista viisi kuoli. 2006 on sairastunut neljä ihmistä, joista kolme on kuollut helmikuuhun 2006 mennessä.
Korean tasavalta
Etelä-Koreassa ensimmäiset H5N1-tapaukset todettiin joulukuussa 2003, mutta niistä ei aiheutunut kuolintapauksia ihmisille.
Puola
Puolan pääeläinlääkäri vahvisti 5. maaliskuuta, että Toruńin kaupungissa Veiksel-joen rannalta kuolleina löydetyt joutsenet olivat puolalaisen laboratorion mukaan kuolleet H5N1-lintuinfluenssaan. (Reuters 6.3. / People's Daily Online 6.3./China Daily)
Ranska
Ranskassa ensimmäiset lintuinfluenssatapaukset löytyivät siipikarjatilalta torstaina 23. helmikuuta 2006, kun tilalta löytyi kuolleita kalkkunoita. Kasvattajan mukaan linnut olivat olleet sisätiloissa. Tutkijat epäilevätkin, että linnut ovat saaneet tartunnan pehkuina käytetyistä oljista, joista löytyi ankkojen jätöksiä. Kyseessä on ensimmäinen tapaus, jossa tautia löydettiin tarhatuista linnuista EU:n alueella. Lähde Finfoodin uutiset
Ruotsi
Ruotsin Oskarhamnista, maan kaakkoisrannikolta löydettiin kaksi kuollutta tukkasotkaa. Ruotsin maatalousvirasto on vahvistanut, että linnut kuolivat H5N1-virukseen. Lähde Finfoodin uutiset
Thaimaa
Thaimaassa havaittiin 2003 kolme tartuntatapausta, mitkä kaikki johtivat kuolemaan. 2004 29 tapauksesta oli 20 kuolemaan johtavia ja 2005 viidestä tapauksesta kaksi. Helmikuuhun 2006 mennessä ei ole Thaimaassa havaittu uusia tapauksia.
Turkki
Turkissa on 2006 havaittu 12 tapausta, mistä neljä on johtanut kuolemaan helmikuuhun 2006 mennessä.
Ukraina
Krimin niemimaalla on havaittu lintuinfluenssaa siipikarjassa marraskuussa 2005 alkaen. (OIE)
Unkari
Unkarista lintuinfluenssaa löydettiin Csongradista Kaakkois-Unkarista 24.1.2007. Kyseessä on ensimmäinen kerta sitten elokuun kun tauti löydettiin EU-alueelta.
Juudan leijona
thumb|Juudan leijonaa esittävä patsas synagogan pihalla Floridassa Juudan leijona on symboli, jolla viitataan juutalaisuudessa Juudan heimoon ja kristinuskossa Jeesukseen. Etiopian historiassa Juudan leijona oli Salomonin dynastian yksi arvonimistä. Rastafarit kutsuvat keisari Haile Selassieta Juudan kuninkaaksi.
Koivuharju (Kemi)
Koivuharjun kaupunginosa on pääosin pientalovaltaista asuinaluetta, kerrostaloja löytyy lähinnä Mäntylän ja Koivuharjun osa-alueilta. Kaupunginosa sijaitsee Kemin kaupungin keskustasta pohjoiseen. Lännessä aluetta rajaa meri – Kiikelinlahti – ja idässä Lapintie. Pohjoisessa Koivuharju rajoittuu Karihaaran kaupunginosaan. Koivuharjun kaupunginosa kuuluu Koivuharjun suuralueeseen yhdessä Karihaaran ja Paattion kaupunginosien kanssa.
Yö jolloin Amerikka kauhistui
Yö jolloin Amerikka kauhistui on yhdysvaltalainen televisioelokuva, jonka ABC esitti ensimmäisen kerran 31. lokakuuta 1975. Elokuva kertoo Orson Wellesin Mercury Theatre on the Airin vuonna 1938 esittämästä Maailmojen sota -kuunnelmasta ja sen synnyttämästä paniikista, kuvaten tapahtumia sekä studiossa että kuuntelijoiden näkökulmasta.
Elokuvan teknisinä neuvonantajina toimivat vuoden 1938 kuunnelman teossa mukana olleet tuottaja John Houseman ja näyttelijä Paul Stewart.
Yoshida Brothers
Yoshida Brothers on japanilainen maailmanmusiikkiyhtye, joka tunnetaan shamisen-nimisen kielisoittimen käytöstä sen kappaleissa. Yhtyeen muodostaa kaksi veljestä, Kenichi ja Ryoichiro Yoshida, jotka syntyivät Noboribetsun kaupungissa Hokkaidon saarella ja aloittivat shamisenin soiton 5-vuotiaina. Yhtyeellä on levytyssopimus Domo Recordsin kanssa.
Yoshida Brothersin kappale "Fukaki Umi No Kanata" on julkaistu myös Putumayo World Musicin kokoelmalevyllä Putumayo Presents: Asian Lounge.
Corpus Christii
Corpus Christii on portugalilainen black metal -yhtye. Se perustettiin Lissabonissa vuonna 1998. Alkuperäiset jäsenet olivat Nocturnus Horrendus (laulu, kitara, basso) ja Ignis Nox (koskettimet, lyömäsoittimet). Ensimmäinen demo, Anno Domini, julkaistiin vuonna 1998. Yhtye on julkaissut levyjä muun muassa Undercover Recordsin kautta.
Vuorovesiporras
300px|thumb|Vuoksiaalto [[Alaskassa]]
Vuorovesiporras eli vuoksiaalto on ilmiö, jossa vuorovesi aiheuttaa virtausta vastaan liikkuvan, aallon kaltaisen portaan esimerkiksi jokeen. Vuorovesiportaita esiintyy vain harvoissa paikoissa maailmassa, usein siellä missä vuoroveden vaihtelu on erityisen voimakasta ja missä vesi joutuu kapenevaan jokeen tai lahteen, jollaista kutsutaan nimellä estuaari. Suuret portaat voivat aiheuttaa vaaraa laivoille, mutta tarjoavat myös mahdollisuuden lainelautailuun.
Jokia, joissa on havaittu vuorovesiportaita:
Nimeä vuoksiaalto on aikaisemmin käytetty harhaanjohtavasti tsunamista.
PKV-lääkkeet
thumb|Erilaisia PKV-lääkkeitä pienoiskuva|[[Hulluruoho on vanha keskushermoston kautta vaikuttava lääkekasvi, se oli myös yksi ensimmäisistä PKV-lääkkeistä.]] PKV-lääke, lyhenne sanoista pääasiassa keskushermostoon vaikuttava, (joskus myös kolmiolääkkeet) on lääkevalmiste, joka on:
PKV-lääkkeet on määritelty myös Lääketietokeskus Oy:n julkaisemassa Pharmaca Fennicassa. PKV-t on pääasiassa keskushermostoon vaikuttava lääke (PKV) (t=tavallinen), jota saa alkuperäisellä tai henkilökohtaisesti uusitulla lääkemääräyksellä (ei puhelinuusintoja). Puhelimitse uusitulla tai määrätyllä reseptillä voidaan toimittaa kyseistä lääkettä vain pienin myynnissä oleva pakkauskoko. PKV-a on pääasiassa keskushermostoon vaikuttava lääke (PKV); a = alkuperäisen reseptin vaativa, ja vain alkuperäisellä, erillisellä lääkemääräyksellä määrättävissä oleva PKV-lääke.
Autonajokykyä mahdollisesti heikentäviä lääkkeiden pakkauksissa on punainen varoituskolmio. Näistä lääkkeistä puhutaan yleensä kolmiolääkkeinä. Kolmio ei kuitenkaan merkitse sitä, että lääke aina heikentää olennaisesti liikenteessä vaadittavia taitoja, vaan lääke voi oikein käytettynä myös parantaa sitä käyttävän henkilön ajokykyä. Vaikutus saattaa olla muun muassa unettava, aiheuttaa koordinaation ja arviointikyvyn heikkenemistä, tokkuraisuutta ja sekavuutta sekä haitata autolla ajoa tai ylipäätään koneiden käyttöä ja tarkkuutta vaativien toimien suorittamista. Lääkettä käyttävän kuljettajan omalla vastuulla on arvioida ajokuntoaan. Jos onnettomuustilanteessa todetaan, että lääkkeen käyttö on alentanut ajokykyä, on kyseessä rattijuopumus.
Yleistä
Vuonna 2007 vain viisi Euroopan unionin maata, Alankomaat, Ranska, Slovakia, Suomi ja Tanska, käyttää lääkepakkauksissa kuvasymboleita, jotka kertovat potilaille mahdollisista haittavaikutuksista ajokykyyn.
Punaisella varoituskolmiolla merkittyjä keskushermostoon vaikuttavia lääkkeitä ovat esimerkiksi unilääkkeet, rauhoittavat lääkkeet, monet psyykenlääkkeet, voimakkaat opioidipohjaiset kipulääkkeet, eräät antihistamiinit sekä eräät yskänlääkkeet. Näiden lisäksi kolmiolääkkeitä ovat kaikki ne PKV-lääkkeet, jotka lain mukaan ovat varsinaisia huumausaineita. Näistä esimerkkinä opioidikipulääke OxyContin, jonka vaikuttava aine oksikodoni luokitellaan huumausaineeksi. Näiden asianmukaista lääkinnällistä käyttöä ei kuitenkaan lasketa huumausainerikokseksi. Huumausaineina pidetään huumausainelain 3 §:n mukaan vuoden 1961 huumausaineyleis-sopimuksessa sekä vuoden 1971 psykotrooppisia aineita koskevassa yleissopimuksessa tarkoitettuja aineita ja valmisteita sekä joitain muita aineita ja kasveja siten kuin valtioneuvoston asetuksessa huumausaineina pidettävistä aineista, valmisteista ja kasveista (543/2008) tarkemmin määrätään.
Suomessa suurin osa PKV-lääkkeistä ovat reseptilääkkeitä. Kuitenkin markkinoilla on muutamia reseptivapaita PKV-lääkkeitä, kuten esimerkiksi rohtovirmajuuresta valmistetut puristeet, ja matkapahoinvoinnin ehkäisyyn ja lievittämiseen tarkoitetut meklotsiini- ja syklitsiinivalmisteet. Lisäksi eräät reseptivapaat yskänlääkkeet ovat PKV-lääkkeitä, osa niiden suuren alkoholipitoisuuden (etyylialkoholi) vuoksi. Tästä esimerkkinä Mucovin-mikstuura, jossa ei ole muita varsinaisesti päihdyttäviä aineita alkoholin lisäksi. Lisäksi reseptivapaita kodeiinia sisältäviä Suomen markkinoilla olevia yskänlääkeitä ovat esimerkiksi Katapekt-mikstuura ja Yliopiston Apteekin markkinoima Professorin yskänlääke.
Sana ”kolmiolääke” tunnetaan myös yleisenä terminä päihdyttävistä lääkkeistä, joita saatetaan ottaa joko sellaisenaan tai alkoholin kanssa sekaisin. Tässä tapauksessa on kysymys sekakäytöstä. Tunnettuja väärinkäytettyjä kolmiolääkkeitä ovat esimerkiksi bentsodiatsepiinit ja opiaatit. Ne voivat aiheuttaa voimakkaan fyysisen ja psyykkisen riippuvuuden ja riippuvuusriski kasvaa käytettäessä lääkettä pitkään. PKV-lääkkeiden väärinkäyttö ja yliannostus voi olla hengenvaarallinen. Tämä johtuu yleensä lääkkeiden keskushermostoa lamaavasta vaikutuksesta, ja yliannostus, erityisesti alkoholin kanssa otettuna, voi johtaa hengityslamaan ja kuolemaan. Alkoholin käyttöä PKV-lääkityksen aikana on syytä välttää tästä syystä, lisäksi alkoholi ja ko. lääkkeet voivat voimistaa toistensa vaikutusta huomattavasti. Myös kahden tai useamman PKV-lääkkeen käyttö yhtäaikaisesti voi aiheuttaa saman reaktion.
PKV-lääkkeitä
pienoiskuva|Erilaisia bentsodiatsepiineja
pienoiskuva|Atarax on voimakas antihistamiini, jota käytetään allergialääkkeenä ja myös ahdistukseen ja unettomuuteen.
pienoiskuva|Somadril Comp. on karisoprodolia, kofeiinia ja parasetamolia sisältävä voimakas lihasrelaksantti. Kyseinen lääke on poistunut Suomessa markkinoilta.
Huumausaineet
Vuonna 2009 Fimean vahvistamat, Suomessa myyntiluvan omaavat PKV-lääkkeissä käytettävät aineet, jotka luokitellaan huumausaineiksi.
Reseptivapaita kolmiolääkkeitä (Suomessa)
pienoiskuva|Professorin yskänlääke on Suomessa reseptivapaa, kodeiinia ja alkoholia sisältävä yskänlääke. Mikstuurassa on [[Sorbitoli|sorbitolia väärinkäytön ehkäisemiseksi.]] pienoiskuva|Dormiplant on Suomessa apteekeissa myytävä käsikauppalääke. Se on [[Rohtovirmajuuri|rohtovirmajuuresta puristettu kapseli, jota käytetään lievään unettomuuteen ja ahdistukseen.]]
Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura
Seura on Suomen vanhimpia yhä toimivia seuroja. Nykyisin Helsingissä toimiva seura vaalii Viipurin kirjallista ja kulttuurista perintöä julkaisemalla uusinta Viipuria koskevaa tieteellistä tutkimusta sekä järjestämällä keskustelu- ja esitelmätilaisuuksia. Seuran Wiipuri-portaali www.wiipuri.fi kokoaa tietoja Viipurista ja Viipurin historiasta ja seuran Youtube-kanavan kautta julkaistaan muun muassa seuran järjestämien tutkimuspäivien luentoja. Seura on julkaissut vuodesta 1976 kirjasarjaa Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran toimitteita.
Historia
Seura aloitti työnsä julkaisemalla vuonna 1847 suomenkielisen aapisen Uusi Aapiskirja. Seuran toiminta vaikeutui kuitenkin pian poliittisten suhdanteiden ja esimerkiksi suomenkieliseen kirjoitus- ja julkaisutoimintaan kohdistuneiden rajoitusten myötä.
Vuoden 1850 kieliasetuksen lieventyminen ja kumoaminen mahdollistivat 1850-luvun puolivälin tietämillä seuran julkaisutoiminnan elpymisen ja seura julkaisikin 1850-luvulta alkaen moninaista suomenkielisiä kirjallisuutta sekä sanomalehti Otavaa vuosina 1860-1863. Vaikka kustannustoimintaan vaikutti seuran varojen ajoittainen niukkuus, seura onnistui julkaisemaan 1800-luvun aikana niin oppikirjoja, novelleja, lauluja, näytelmiä kuin matkakertomuksiakin. Seuran julkaisutoiminta kuitenkin päättyi 1880-luvun alussa, kun A. E. Nordenskiöldin matkakuvauksen Vegan matka Euroopan ja Aasian ympäri julkaiseminen osoittautui taloudelliseksi virhearvioksi ja seura ajatui talousvaikeuksiin.
Suomenkielisen julkaisutoiminnan ohella seura työskenteli suomenkielisten koulujen hyväksi. Keskeisenä saavutuksena koulutuksen saralla voidaan pitää Wilken koulua, joka toimi seuran perustajajäsen Adam Wilken testamenttivaroilla vuosina 1860-1893. Toisaalta seuran jäsenet vaikuttivat yksityishenkilöinä paikallisen suomenkielisen oppikoulun perustamiseen ja toimintansa aloittikin vuonna 1879 Viipurin Klassillinen Lyseo.
Julkaisutoiminnan kuihduttua Viipurin Suomalaisen kirjallisuusseuran toiminta kohdistui ja rajautui aiempaa selvemmin Viipuriin ja Karjalaan. Seura osallistui kansatieteellisen kokoelman perustamiseen ja kerätyt esinekokoelmat saatiin esiin vuonna 1892 perustettuun Museum Wiburgense -museoon.
Kesällä 1908 seuran rahoittama Mikael Agricolan muistopatsas paljastettiin hänen syntymänsä 400-vuotisjuhlallisuuksissa. Patsaan oli veistänyt Emil Wikström ja se sijaitsi Viipurin tuomiokirkon edustalla.
Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura eli pääasiassa hiljaiseloa venäläistämiskausien aikana sekä itsenäisyyden ensimmäisinä vuosikymmeninä. Seura kylläkin etsi Adam Wilken testamenttivaroille uutta käyttötarkoitusta ja suunnitteli kansanopiston perustamista, mutta hanke eteni hitaasti varojen karttuessa verkkaisesti.
Talvi- ja jatkosodan myötä seura menetti alkuperäisen kotipaikkansa ja siirtyi Helsinkiin. Tilanne oli haastava, mutta seura onnistui jatkamaan toimintaansa onnistuneiden sijoitusten myötä. Sodan jälkeen seura profiloitui vähitellen tukemaan menneisyyden Viipurin nivomista osaksi nykypäivää. Käytännössä seura esimerkiksi jakoi apurahoja eteläkarjalaisille opiskelijoille sekä lahjoituksia seuran tarkoitusta edistäville oppilaitoksille ja järjestöille.
Seuran julkaisutoiminta elpyi pitkän tauon jälkeen ja seura alkoi 1970-luvulta lähtien julkaista julkaisusarjaa Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran toimitteita. Seura oli myös yksi Viipurin kaupungin historia -sarjan 1970- ja 1980-luvulla julkaistujen osien rahoittajista.
Sittemmin Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran tieteellistä profiilia on pyritty vahvistamaan ja sitä on pyritty asteittain kehittämään täysipainoiseksi tieteelliseksi seuraksi. Tärkeä askel tässä kehitystyössä oli vuosittaisen yleisölle avoimen seminaaritapahtuman, Viipuri-tutkimuksen päivän, perustaminen vuonna 2010. Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran toimitteita -julkaisusarjaa puolestaan uudistettiin ja siitä kehitettiin ajanmukainen tieteellinen julkaisusarja.
Mikael Pentikäinen
Ura
Pentikäinen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1984 ja valmistui Sanoman toimittajakoulusta vuonna 1990. Vuonna 1992 hän valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi.
Vuonna 1991 Pentikäinen työskenteli Sanoman toimittajakoulun assistenttina ja vuosina 1992–1996 Helsingin Sanomien toimittajana. Vuosina 1996–1999 hän oli Etelä-Saimaan päätoimittaja ja 1999–2004 STT:n päätoimittaja ja toimitusjohtaja.
Pentikäinen oli Helsingin Sanomien vastaava päätoimittaja vuosina 2010–2013. Vuosina 2004–2010 Pentikäinen oli Sanoma Newsin toimitusjohtaja ja 2009–2010 Sanomalehtien liiton hallituksen puheenjohtaja. Vuosina 2010–2012 Pentikäinen oli Helsingin Sanomien kustantaja. Sanoma Oy:n toimitusjohtajaksi Pentikäinen siirtyi vuonna 2004 ja jatkoi tehtävässä kunnes aloitti Helsingin Sanomien kustantajana ja vastaavana päätoimittajana vuonna 2010. Pentikäisen päätoimittajakaudella Helsingin Sanomat muuttui broadsheetista tabloidiksi tammikuussa 2013.
Toukokuun lopulla 2013 Pentikäinen irtisanottiin Helsingin Sanomien päätoimittajuudesta luottamuspulan vuoksi. Sanoma-uran jälkeen Pentikäinen ryhtyi yrittäjäksi ja työskenteli viestinnän konsulttiyhtiö Tekirin neuvonantajana.
Pentikäisen kirja Luottamus julkaistiin helmikuussa 2014 vaalien alla. Kirjassa Pentikäinen kertoo näkemyksensä siitä, mitä on luottamus ja miten jokainen voi rakentaa sitä omassa elämässään. Pentikäinen on uransa aikana pohtinut luottamusta niin päätoimittajana, toimitusjohtajana kuin luottamusmiehenäkin. Osin omakohtainen, osin muiden kokemuksiin ja tutkimustietoon nojaava Luottamus-kirja on itsetutkistelua mutta myös pohdintaa luottamuksen olemuksesta ja yhteiskunnallisesta merkityksestä. Helsingin Sanomien tilaamassa arviossa Kauppalehden toimittaja Heikki Haapavaara kutsui teosta luonteeltaan hyväksi johtajaoppaaksi.
Marraskuussa 2014 Pentikäinen nimitettiin Maaseudun Tulevaisuuden päätoimittajaksi. Hän aloitti päätoimittajana tammikuussa 2015 ja vastaavana päätoimittajana helmikuussa 2015. Lokakuussa 2015 hänet valittiin Suomen Yrittäjien toimitusjohtajaksi. Hän aloitti tehtävässä toukokuussa 2016.
Politiikka
Vuonna 1988 Pentikäinen oli Keskustan opiskelijaliiton puheenjohtaja ja järjestön julkaisun Politiikan Puntarin päätoimittaja. Opiskeluaikanaan hän oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston (1985–1991) ja hallituksen (1988–1989) jäsen. Hän jätti puolueen jäsenyyden aloittaessaan toimittajan uransa.
Yksityiselämä
Pentikäisen isä on professori Juha Pentikäinen ja veli Kirkon Ulkomaanavun toiminnanjohtaja Antti Pentikäinen. Hänen sisarensa on Turun arkkihiippakunnan piispa Mari Leppänen. Hän on ollut naimisissa vuodesta 1991 ja hänellä on viisi lasta.
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Pentikäinen on lestadiolainen.
Michael Land
Michael Z. Land (s. 1961) on yhdysvaltalainen videopelimusiikin säveltäjä, jonka tuotanto on tullut tutuksi useista LucasArtsin peleistä.
Huhtikuussa 1990 Land sai töitä Lucasfilm Gamesista (myöhemmin nimellä LucasArts), joka oli Tähtien sota -elokuvista tutun George Lucasin omistama pelitalo. Land työskenteli yhtiössä ohjelmoijana ja muusikkona. Hänen ensimmäisenä työtehtävänsä oli The Secret of Monkey Islandin taustamusiikin säveltäminen. Pelin taustamusiikin työstäminen antoi Landille tilaisuuden näyttää kykynsä, sillä hän ei ollut koskaan säveltänyt mitään karibialaistyylistä musiikkia.
Land kehitti SCUMMin iMUSE-järjestelmän Peter McConnellin kanssa.
Monkey Islandin käyttämä äänimoottori huolestutti Landia, sillä hänestä oli mahdotonta yhdistää taustamusiikkia ruudun tapahtumiin. Land aloitti työn iMUSE:n parissa, joka ratkaisisi tämän ongelman. Projekti paisui kuitenkin haastavammaksi kuin hän oli odottanut ja Land kutsui apuun ystävänsä Peter McConnellin. Alun perin he suunnittelivat iMUSE:n edistyneeksi MIDI-sekvensseriksi, mutta vuosien varrella siitä muodostui pikemmin tapa ohjata taustamusiikin käyttäytymistä pelin edetessä. Land johti myös yhtiön ääniosastoa, ja iMUSE:n kehityksestä aiheutuneiden kiireidensä takia hän palkkasi toisen ystävänsä, Clint Bajakianin, säveltämään pelimusiikkia puolestaan.
iMUSE:n valmistuttua Land palasi säveltäjän työhönsä ja teki lisää musiikkia LucasArtsin peleihin.
Latvian parlamenttivaalit 2014
Latvian parlamenttivaalit 2014 toimitettiin Latviassa vuonna 2014. Vaaleissa valittiin sata edustajaa Saeimaan, Latvian parlamenttiin. Vaalit voitti Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia”.
Tulokset
Paikkajako oli seuraava:
Pienpuolueista suurimmat olivat Latvian venäläisunioni ja Latvian puolesta yhtenäistynyt.
Yin ’n’ Twang
Yin ’n’ Twang on suomalaismuusikko Janne Louhivuoren viides sooloalbumi. Se julkaistiin 18. marraskuuta 2009.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Janne Louhivuori.
Britton Chance
thumb|Britton Chance Britton Chance (24. heinäkuuta 1913 – 16. marraskuuta 2010 ) oli yhdysvaltalainen tutkija ja purjehtija. Hän voitti kultaa kesäolympialaisissa 1952 Helsingissä. Chance valmistui Pennsylvanian yliopistosta vuonna 1940 ja myöhemmin Cambridgesta. Hänet palkittiin National Medal of Sciencella vuonna 1974, ja hän oli Kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1954. Hän oli lisäksi Royal Societyn ulkomaalaisjäsen vuodesta 1981.
Chance oli Pennsylvanian yliopiston biofysiikan emeritusprofessori. Hän tuli tunnetuksi muun muassa hänen infrapunavalon käyttöä käsittelevistä tutkimuksistaan.
Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli Radiation Laboratoryssa Massachusetts Institute of Technologyssa.
Matilda Ziegler
Matilda Ziegler (s. 1964) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan brittiläisestä televisiosta, jonka lisäksi hän näyttelee veteraaniteatterissa.
Hän on näytellyt muun muassa BBC:n sarjassa EastEnders (1987), Mr. Bean -komediasarjassa Irma Gobblen-roolissa, draamasarjassa Missä sydän on (1997) ja Pisnesmies Toni (2003–2004).
Hän on voittanut brittiläisen akatemian televisiopalkinnon.
Paratiisikala
Paratiisikala (Macropodus opercularis) on pieni värikäs aasialainen kala. Niitä on tuotu Eurooppaan akvaariokaloiksi jo 1800-luvulla yhtenä ensimmäisistä lajeista kultakalojen jälkeen.
Koko ja ulkonäkö
Paratiisikala kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Sen vartalo on punaisen ja sinisen kuviollinen. Värit muuttuvat kalan mielentilan mukaan tummemmiksi ja vaaleammiksi. Koiraan pyrstö ja evät ovat suuret liehukkeet, mutta eivät yhtä isot kuin taistelukalalla.