cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jokneam Illit
Historia
Nykyinen Jokneam sai alkunsa, kun joukko juutalaisia siirtolaisia perusti Jokneamin mošavan vuonna 1935. Israelin itsenäistymisen jälkeen paikalle muutti suuri joukko uusia siirtolaisia, joille rakennettiin ensin väliaikaiseksi tarkoitettuja mutta pysyväksi muuttuneita asuntoja. Ensin siirtolaiset olivat riippuvaisia julkisista hankkeista työllistyäkseen, mutta lopulta huomattava osa heistä oli työllistynyt paikalliseen teollisuuteen ja muille yksityisille aloille. Jokneam Illit perustettiin irrottamalla se viereisestä mošavasta vuonna 1950.
Väestö
Jokneam Illitin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 23 311. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 16 700 ja vuonna 1968 3 640.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2003
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2003 järjestettiin 5.–6. heinäkuuta Tampereella.
Rojdi
Rodji on Indus-kulttuuriin kuuluva arkeologinen löytöpaikka Intiassa. Se sijaitsee Gujaratissa. Tarkemmin Saurashtran niemimaalla, Bhadar-joen pohjoisrannalla. Paikka oli asuttu jatkuvasti 2500-1700 eaa. Rodjin talot tehtiin kivialustalle savesta. Monia Indus-kulttuurille tyypillisiä piirteitä: poltetut tiilet, viemärit jne ei ole löydetty täältä. Rodji B/b-kausien välinen ero suuri, A-B kausien välinen eri liukuvampi Rodjia rakennettiin voimaperäisesti C-kaudella noin 1900-1700 eaa. Tällöin rakennettiin ulkomuuri ja kumpua uudestaan.
I Want You Back
I Want You Back on vuonna 1969 ilmestynyt The Jackson 5 -yhtyeen ensimmäinen single, joka ylsi listaykköseksi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla. Singleä on myyty maailmanlaajuisesti kuusi miljoonaa kappaletta. Vuonna 1999 I Want You Back valittiin Grammy Hall of Fameen.
Unelmahäät
Unelmahäät (aiemmin Satuhäät) on suomalainen tositelevisiosarja, jossa seurattiin naimisiin menevien pariskuntien häävalmisteluja ja -juhlia. Jokaisessa jaksossa kuultiin myös pariskuntien rakkaustarina. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin vuonna 2005, ja viimeisin, yhdestoista kausi alkoi maaliskuussa 2016. Parhaimmillaan sarjalla on ollut yli puoli miljoonaa katsojaa.
Sarjaa esitettiin vuosina 2005–2016 Yle TV2:lla, ja se jatkui samalla formaatilla helmikuussa 2018 TV5-kanavalla Unelmahäät-nimellä.
Tuotantokaudet
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi alkoi 25. helmikuuta 2005. Viimeisin Ylellä nähty, 11. tuotantokausi alkoi 28. maaliskuuta 2016. Ensimmäisen kymmenen tuotantokauden aikana seurattiin yhteensä 111 parin häitä. 12. tuotantokausi alkoi TV5:llä 26. helmikuuta 2018.
Tuotanto
Sarjan ideoivat alun perin Filmaattiset Oy:n Juha-Pekka Ristmeri ja Ylen Timo Suomi. Yhdentoista tuotantokauden aikana sarja muuttui paljon. Kahden ensimmäisen tuotantokauden aikana ohjelma keskittyi hääjuhlaan, kunnes tuottaja Ristmeri halusi siihen mukaan laajemman perspektiivin. Alettiin kiinnittää enemmän huomiota valittaviien parien kiinnostavuuteen. Sen jälkeen sarja keskittyykin naimisiin menevän pariskunnan tarinaan. Kuvattavat parit saivat palkkion, mutta ohjelma ei kustantanut häitä.
Kuvaajat ja toimittaja-ohjaaja seurasivat pareja tiiviisti ennen häitä. Ohjelman tekijät saivat tietoonsa kaikki tärkeät päivämäärät, kuten pukujen sovitukset ja juhlapaikan valinnan. Monesti kuvaajat ystävystyivät kuvattavien kanssa. Materiaalia kuvattiin jaksoa kohden noin kymmenen päivän ajan. Kun materiaalia oli tarpeeksi, ohjaaja-käsikirjoittaja etsi siitä laajempaa kaarta ja mielenkiintoisia yksityiskohtia. Käsikirjoitus tehtiin "näytelmämuotoon". Toisinaan pariskunnat pyysivät jotakin kohtausta poistettavaksi valmiista jaksosta, mutta tekijät sanoivat suostuvansa vain selkeiden asiavirheiden poistamiseen. pienoiskuva|Ohjelman tunnus kausina 1-11. Alkuvuosina ohjelmaa syytettiin toisinaan sensaationhakuisuudesta. Käsikirjoittajana 10. ja 11. tuotantokausilla toimineen Timo Järvelän mukaan ohjelmassa ei enää pyritty ”raflaavuuteen”. Ensimmäisellä tuotantokaudella ohjelmaa juonsi Heidi Kyrö ja toisella tuotantokaudella Satu Ruotsalainen. Kolmannella tuotantokaudella luovuttiin juontajasta ja siirryttiin spiikkeriin. "Rakkauden äänenä" toimi 2008–2016 vuosina Ola Tuominen.
Sarjassa on tehty myös ”mitä heille kuuluu nyt?” -jaksoja, joissa vierailtiin sarjassa aiemmin vihittyjen parien luona. Ilta-Sanomat teki vuonna 2016 selvityksen siitä, kuinka moni 111 pariskunnasta on edelleen yhdessä. 72:sta tavoitetusta pariskunnasta 49 oli vielä yhdessä.
Sarjan 11. kaudelle haki yhteensä 120 paria, joista valittiin kymmenen.
Yksi toistuva elementti sarjassa oli juuri ennen vihkimistä taustalla soinut Enyan ”Orinico Flow” -kappale.
Vastaanotto
Satuhäät palkittiin vuoden 2015 Kultainen Venla -palkinnolla seurantareality-kategoriassa.
Sarjan lopettaminen ja jatko
2015 Yle teki päätöksen Satuhäät-ohjelman lopettamisesta. TV5 hankki vuonna 2017 esitysoikeudet sarjaan ja Satuhäät-ohjelma alkoi samoilla tekijöillä, mutta uudella Unelmahäät -nimellä 26. helmikuuta 2018.
HMS Kaparen (P159)
HMS Kaparen (runkonumero P159) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus, joka myöhemmin modernisoituna oli osa Kaparen-luokkaa.
Valmistus
Alus tilattiin Bergenistä Bergens Mekaniske Verkstederiltä. Se laskettiin vesille 8. elokuuta 1979 ja liitettiin laivastoon 7. elokuuta 1980.
Palvelus
1990-luvun alussa alus modernisoitiin asentamalla siihen voimanlähteeksi kaksi 16-sylinteristä MTU dieselmoottoria, jotka tuottivat 2 310 kilowattia. Lisäksi alukselle asennettiin Toadfish VDS. Modernisoitu alus luokiteltiin uudeksi Kaparen-luokaksi.
Alus myytiin kesäkuussa 2008 RCI Group Limitedille.
El Prat de Llobregat
El Prat de Llobregat on kunta ja kaupunki Espanjan Kataloniassa. Se sijaitsee Barcelonan naapurissa Llobregatjoen ja Välimeren rannalla. Vuoden 2016 alussa kunnan asukasluku oli 63 457.
Kunnassa sijaitsee Barcelonan lentoasema, joka on Espanjan toiseksi suurin.
Salli (täsmennyssivu)
Salli voi tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Park Jeong-suk
Park Jeong-suk (s. 28. maaliskuuta 1991) on eteläkorealainen maahockeypelaaja. Hän on osallistunut olympialaisiin kahdesti, vuosina 2004 ja 2008. Park pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin Ateenan kisoissa 2004, joissa Etelä-Korea oli seitsemäs ja teki kuudessa ottelussa kaksi maalia, kun joukkue sijoittui yhdeksänneksi Pekingissä 2008.
Jumindan majakka
Historia
Jumindan majakka sijaitsee Viron pohjoisella rannalla Jumindan niemimaan kärjessä, keskellä metsää. Ensimmäinen majakka rakennettiin rajavartioston valvontatornin kulmalle 1931, siinä oli valonlähteenä 10 metrin korkeudella oleva asetyleenilamppu, jonka valonkanto oli 8 merimailia ja se vilkkui 150 kertaa minuutissa.
Vuonna 1937 rakennettiin uusi majakka, joka oli 24 metriä korkea ja 2 metriä halkaisijaltaan oleva teräsbetonitorni, asetyleenilampun valonkanto oli 8 merimailia. Sen suunnitteli insinööri Armas Luige. Hän on suunnitellut Viron rannikolle myös 30 muuta majakkaa.
Kun metsä alkoi varjostaa majakkaa, siihen asennettiin teräksinen 8 metrin korotus vuonna 2006 ja siihen rakennettiin uusi parveke entisen lisäksi, sekä uusi valaisin.
Lauantai-illan tyttö
Lauantai-illan tyttö on suomalaisen pop-laulaja Einin studioalbumi vuodelta 1989. Sen tuotti Jaakko Salo. Albumi on esittäjänsä seitsemäs. 1950- ja 1960-lukujen mollivoittoisia ikivihreitä tanssi-iskelmiä sisältävä levy poikkeaa täysin Einin aiemmasta tuotannosta. Hän suuntautui perinteiseen lavaiskelmään 1980-luvun diskokauden jälkeen, ja jatkoi linjallaan halki 1990-luvun.
Muuta
Lauantai-illan tyttö oli Einin ensimmäinen studioalbumi kiihkeän levytyskauden 1978–1985 jälkeen. Myös seuraavaan studioalbumiin, Sydän onnea soi, kului aikaa: se julkaistiin 1994.
Nimikappale "Lauantai-illan tyttö" julkaistiin vinyylisinglenä, jonka b-puolena on "Hyväile, hyväile vaan". Toinen albumilta lohkaistu single on "Joutsenet" b-puolenaan "Rakkauden satu".
"Isoisän olkihattu" on Tapio Rautavaaran laulelma vuodelta 1951. Sitä on versioitu vakavasti ja parodisesti useaan otteeseen. Einin tulkinta on yksi harvoista naisen esittämistä.
Kong: Pääkallosaari
Kong: Pääkallosaari on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen hirviöelokuva, jonka on ohjannut Jordan Vogt-Roberts. Se on uudelleenkäynnistys King Kong -elokuville sekä MonsterVerse-elokuvauniversumin toinen osa. Elokuvan pääosissa ovat Tom Hiddleston, Samuel L. Jackson, John Goodman, Brie Larson, Jing Tian, Toby Kebbell, John Ortiz, Corey Hawkins, Jason Mitchell, Shea Whigham, Thomas Mann, Terry Notary ja John C. Reilly.
Kuvaukset alkoivat Havaijilla 19. lokakuuta 2015 ja elokuva sai maailmanensi-iltansa Lontoon Odeon Leicester Squarella 28. helmikuuta 2017. Elokuvateattereihin se ilmestyi 10. maaliskuuta 2017.
Juoni
Vuonna 1944 amerikkalainen lentäjä Hank Marlow sekä japanilainen lentäjä Gunpei Ikari tekevät pakkolaskun saarelle Etelä-Tyynellämerellä. He alkavat taistella kunnes tuntematon valtava hirviö keskeyttää heidät, jolloin molemmat pakenevat kauhusta.
Vuonna 1973 Monarch-järjestöön kuuluva Bill Randa värvää Special Air Servicen entisen kapteenin, James Conradin, toimimaan oppaana kartoittamattomalle ”Pääkallosaarelle”. Randa värvää sotilassaattueeksi everstiluutnantti Preston Packardin johtaman ryhmän, johon kuuluvat myös majuri Jack Chapman ja kapteeni Earl Cole. Heidän mukaansa lähtee myös pasifistinen valokuvajournalisti Mason Weaver, joka haluaa selvittää retken todellisen syyn.
Pääkallosaaren yllä Packardin miehet alkavat pudottaa seismologi Houston Brooksin kehittämiä räjähteitä tutkiakseen onko maaperä ontto. Mutta sitten valtava kymmeniä metrejä korkea ihmisapina ”Kong” hyökkää helikoptereiden kimppuun ja tappaa suuren osan Packardin miehistä. Selviytyjät muodostuvat kahdeksi ryhmäksi, jotka pyrkivät tapaamaan toisensa saaren pohjoispäässä kolmen päivän kuluttua. Randa paljastaa Packardille, että retken todellinen syy on kerätä todisteita hirviöiden olemassaolosta.
Packard hautaa kuolleet miehensä ja lähtee etsimään Chapmania ja muita eloonjääneitä. Conrad, Weaver, Brooks, biologi San Lin, sotilas Reg Slivko sekä Landsatin työntekijä Victor Nieves kohtaavat paikallisia iwi-alkuasukkaita sekä saarella 29 vuotta olleen Marlow’n. Marlow kertoo Kongin olevan saaren suojelija, jota iwit palvovat jumalanaan ja joka suojelee niitä kallonryömijöiltä, liskomaisilta olennoilta, jotka tappoivat kaikki Kongin lajitoverit. Kong oli pudottanut helikopterit ainoastaan estääkseen niitä herättämästä suurimman kallonryömijän. Toisaalla Chapman näkee kuinka Kong tappaa valtavan mustekalan. Hän juoksee metsään, jossa kallonryömijä syö hänet.
Conradin ryhmä matkaa jokea pitkin Marlow’n löytämällä veneellä, mutta matkan aikana lentoliskot tappavat Nievesin. Löydettyään tiensä Packardin miesten luokse, he päättävät Marlow’n varoituksista huolimatta lähteä etsimään Chapmania. He päätyvät paikkaan, jossa ovat Kongin esi-isien jäänteet. Chapmanin syönyt kallonryömijä tappaa Randan ja monia sotilaita, kunnes Weaver sytyttää alueen kaasun sen tappamiseksi. Saatuaan tietää Chapmanin kuolemasta, kostonhimoinen Packard aikoo eloonjääneiden sotilaiden kanssa tappaa sekä Kongin että kallonryömijät noutamalla loput seismiset räjähteet.
Shakira (albumi)
Shakira on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijä Shakiran kymmenes studioalbumi, jonka julkaisi RCA Records 21. maaliskuuta 2014. Se on hänen ensimmäinen englanninkielinen studioalbuminsa sitten vuonna 2009 julkaistun She Wolfin. Marraskuussa 2011 Shakira ilmoitti, että hän on alkanut työskentelemään uuden albuminsa parissa, jota hän työsti aina vuoteen 2014 asti. Albumi oli tarkoitus julkaista jo vuonna 2012, mutta koska Shakira tuli raskaaksi, albumin julkaisua lykättiin. Albumin teon alkuvaiheilla Shakira erosi Epic Recordsista ja hän teki myöhemmin sopimuksen Epicin tytäryhtiön, RCA Recordsin kanssa.
Suomen Nainen
Suomen Nainen on Kokoomusnaisten julkaisema lehti, joka ilmestyy kahdesti vuodessa. Lehti on perustettu vuonna 1912 ja sen päätoimittajana toimii Jenny Nyman, joka on myös Kokoomuksen Naisten Liiton pääsihteeri.
Shakira (albumi)
Julkaisunsa jälkeen Shakira on saanut pääosin positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen sanoituksellista sisältöä, kun taas jotkut olivat sitä mieltä, että Shakira yrittää "Amerikkalaistaa hänen ääntään". Kaupallisesti albumi menestyi hyvin listoilla, sillä se debytoi Yhdysvaltain Billboard 200-listan toisella sijalla, myyden ensimmäisen viikon aikana yhteensä 84 000 kopiota. Tämän myötä Shakira-albumista tuli laulajan parhaiten listoilla sijoittunut albumi, tosin vastineeksi siitä tuli laulajan huonoiten julkaisuviikolla myynyt albumi.
Kong: Pääkallosaari
Juoni
Lopputekstien jälkeen näytetyssä kohtauksessa Conradin ja Weaverin luvattua Monarchille, etteivät kerro Pääkallosaaresta kenellekään, Brooks ja Lin näyttävät kuvia luolamaalauksista, joissa esiintyvät Godzilla, Rodan, Mothra ja Ghidorah.
Shakira (albumi)
Albumin materiaalia aloitettiin julkaisemaan vuonna 2014, ensimmäisen singlen ollessa "Can't Remember to Forget You", joka julkaistiin 13. tammikuuta 2014, jolla vierailee myös barbadoslais-yhdysvaltalaisartisti Rihanna. Kappale pääsi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan 15. sijalle, sijoittuen kymmenen parhaan joukkoon esimerkiksi Espanjassa, Ranskassa, Saksassa ja Sveitsissä. "Empire" julkaistiin albumin toisena singlenä rajoitetusti lukuisissa valtioissa, jota seurasi 28. maaliskuuta 2014 julkaistu "Dare (La La La)".
Kong: Pääkallosaari
Tuotanto
Universal Studios ja Legendary Pictures suunnittelivat King Kongista esiosaelokuvaa julkaistavaksi 4. marraskuuta 2016. Studiot eivät paljastaneet, mihin aiempien elokuvien muodostamista jatkumoista se kuuluisi. Tom Hiddleston valittiin esittämään elokuvan ihmispääroolia ja ohjaajaksi valittiin Jordan Vogt-Roberts. Max Borenstein teki elokuvalle ensimmäisen käsikirjoitusluonnoksen ennen kuin siirtyi Godzilla 2:n käsikirjoituksen pariin. Legendary valitsi John Gatinsin tekemään toisen luonnoksen. Elokuvan alkuperäinen työnimi oli Skull Island, kunnes se vaihdettiin muotoon Kong: Skull Island. J. K. Simmonsin ilmoitettiin liittyneen elokuvan näyttelijäkaartiin ja hän kertoi elokuvan sijoittuvan Detroitiin vuonna 1971. Heinäkuussa 2015 Simmons kuitenkin erosi näyttelijäkaartista aikatauluongelmien vuoksi. Saman kuukauden aikana Brie Larson valittiin elokuvan naispääosaan. 5. elokuuta Corey Hawkinsin ilmoitettiin liittyneen näyttelijäkaartiin. 6. elokuuta Deadline raportoi Samuel L. Jacksonin osallistuneen neuvotteluihin Simmonsin korvaajaksi, ja että myös John C. Reillyä ja Tom Wilkinsonia kaavailtiin elokuvan näyttelijöiksi. Saman kuukauden aikana näyttelijäkaartiin liittyivät Toby Kebbell, Jason Mitchell ja Will Brittain.
Shakira (albumi)
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 7. Se pysyi listalla yhteensä 21 viikkoa.
Kong: Pääkallosaari
Tuotanto
Syyskuussa Legendaryn ilmoitettiin siirtäneen elokuvan tuotannon Universalilta Warner Brothersille osana suunnitelmaa King Kongin ja Godzillan yhteisen elokuvauniversumin muodostamisesta. Elokuvan käsikirjoituksen ilmoitettiin sisältävän viittauksia vuoden 2014 Godzilla-elokuvassa esiintyneeseen Monarch-järjestöön. Saman kuukauden aikana näyttelijäkaartiin liittyivät John Goodman ja Thomas Mann.
Toukokuussa 2016, Toby Kebbell paljasti Terry Notaryn näyttelevän Kongia liikkeenkaappauksen kautta ja että Kebbell oli opastanut häntä siinä.
Matthias Bachinger
Matthias Bachinger (s. 2. huhtikuuta 1987 München) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 85 elokuussa 2011.
Bachinger on voittanut urallaan kaksi ATP-haastajaturnausta. ATP-turnauksen loppuottelussa hän on pelannut kerran nelinpelissä, vuonna 2011 Atlantassa.
Giant Bomb
Giant Bomb on yhdysvaltalainen videopelien arvostelusivusto ja wiki, jonka loivat GameSpotin editoijat Jeff Gerstmann ja Ryan Davis. Sivuston blogi avattiin 6. maaliskuuta 2008 ja koko nettisivusto avattiin 21. heinäkuuta 2008. Giant Bombin pääkonttori sijaitsi ensin Sausalitossa, Kaliforniassa, mutta sen paikka vaihtui 26. kesäkuuta 2011 San Franciscoon.
Sivuston osti maaliskuussa 2012 CBS Interactive ja se päätyi Red Ventures -yhtiön kautta Fandomin omistukseen syksyllä 2022.
Uutiset
Giant Bombin uutiset kirjoitti aluksi uutistuottaja Klepek ja kirjoittaja Navarro. Artikkelit eivät ole rajoitettuja ainoastaan peliuutisiin, vaan ne sisälsivät usein tutkivan journalismin osia videopeliteollisuudesta, kuten Team Bondin ympärillä pyörivästä kiistasta.
Li Ju
Li Ju (s. 22. tammikuuta 1976 Nantong, Kiina) on kiinalainen pöytätennispelaaja. Hän on olympialaisissa voittanut nelinpelissä kultaa ja saanut kaksinpelissä hopeaa. Maailmanmestaruuden hän on voittanut kahdesti nelinpelissä ja neljä kertaa joukkuekilpailussa. Vuonna 2005 hänet valittiin pöytätenniksen Hall of Fameen.
Li Ju saavutti ensimmäiset arvokisamitalinsa Manchesterin MM-kilpailuissa 1997, kun hän voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä saavutti hopeaa Wang Nanin parina nelinpelissä ja pronssia kaksinpelissä. Eindhovenin MM-kilpailuissa 1999 hän voitti Wangin kanssa kultaa nelinpelissä. Kuala Lumpurin MM-kilpailuissa 2000 Li oli voittamassa joukkuemaailmanmestaruutta. Sydneyn olympialaisissa 2000 Li ja Wang voittivat kultaa nelinpelissä. Kaksinpelissä Li sai hopeaa hävittyään loppuottelussa Wangille erin 2–3.
Maailmanrankingissa Li oli kakkosena alkuvuonna 2001.
Keihäsmittari
Keihäsmittari (Rheumaptera hastata) on pohjoisen pallonpuoliskon alueella yleinen, päivällä lentävä perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö
Keihäsmittari on suurehko mittariperhoslaji. Sillä on voimakas, puhtaan mustavalkoinen siipikirjailu. Siipien pohjaväri on musta, mutta valkoinen on tavallisesti siipien hallitseva väri. Ulompi poikkiviiru on valkoinen, leveä ja sen keskellä saattaa olla mustia pisteitä. Etusiivissä ulommasta poikkiviirusta suuntautuu siiven ulkosyrjää kohti selkeä keihäänkärkeä muistuttava kuvio. Takasiivessä kuvio ei välttämättä ole yhtä selvä. Siiven tyviosan valkoinen viiru on keskivaiheiltaan leventynyt ja ainakin etusiivessä se yhtyy ulompaan poikkiviiruun. Siipiväli 34–38 mm. Lentävä yksilö näyttää vaalealta.
Lajista tavataan huomattavan usein yksilöitä, joilta puuttuu joko jompikumpi tai molemmat takasiivet.
Ilman tarkempaa tutkailua keihäsmittari muistuttaa kovasti pienempää sukulaistaan vasamamittaria (Rheumaptera subhastata) sekä muutamia raanumittarilajeja (suku Epirrhoe).
Levinneisyys ja lentoaika
Keihäsmittaria tavataan useina alalajeina koko Euroopasta Venäjän poikki Kanadaan ja Yhdysvaltojen itärannikolle ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa se on yleinen koko maassa pohjoisinta Lappia myöten. Laji lentää kesäkuusta heinäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat
Keihäsmittari viihtyy valoisien metsien laidoilla ja aukkopaikoilla sekä pensaikkoisilla niityillä. Enimmäkseen päivällä lentävänä lajina se tulee harvoin valolle. Se lentää vilkkaasti ja ollessaan laskeutuneena kasvillisuuteen perhonen levittelee siipiään toistuvasti. Vaikka laji onkin yleinen, aikuisia perhosia tavataan yleensä vain yksitellen. Keihäsmittarin toukka elää koivuilla ja pajuilla sekä herukoilla, mustikoilla ja suomyrtillä. Joinakin vuosina lajia on varsin runsaasti, jolloin toukkia pidetään jopa koivun tuholaisena, joskaan vahingot eivät yleensä ole taloudellisesti merkittäviä. Toukka elää ympärilleen keräämänsä lehtikieppiä ja talvehtii maassa kotelona.
pienoiskuva|vasen|Keihäsmittarin toukka amerikkalaisen koivun lehdellä.
Ravintokasvi
Toukka elää erityisesti koivuilla (Betula) sekä pajuilla (Salix).
William Mason (pikakirjoittaja)
William Mason oli 1600-luvulla elänyt englantilainen kirjoittamisen opettaja ja pikakirjoittaja, jonka kehittämä pikakirjoitusjärjestelmä oli 1600-luvun merkittävimpiä.
Mason julkaisi vuonna 1672 englanninkielisen pikakirjoitusjärjestelmän, joka perustui Jeremiah Richin vuonna 1642 julkaisemaan järjestelmään. Vuosina 1682 ja 1707 Mason julkaisi järjestelmästä uudet versiot, jotka erosivat selvemmin Richin järjestelmästä.
Järjestelmän viimeisin versio oli pohjana Thomas Gurneyn järjestelmässä, jonka tämä julkaisi vuonna 1750, ja jota hiukan muutettuna käytettiin Britannian parlamentissa vielä 1800-luvun lopullakin.
Presidentin miehet
Presidentin miehet on Alan J. Pakulan ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1976. Se pohjautuu Bob Woodwardin ja Carl Bernsteinin Watergate-skandaalia käsittelevään samannimiseen kirjaan. Pääosissa Woodwardina ja Bernsteinina näyttelivät Robert Redford ja Dustin Hoffman.
Elokuva oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi kaikkiaan yhdeksässä eri kategoriassa. Palkinnon se sai parhaasta miessivuosasta (Jason Robards), sovitetusta käsikirjoituksesta, lavastuksesta ja äänityksestä.
Presidentin miehet valittiin vuonna 2010 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Jenifer Brening
Jenifer Brening (s. 15. joulukuuta 1996 Berliini, Saksa ) on saksalainen laulaja ja räppäri. Hän edusti San Marinoa yhdessä Jessikan kanssa kappaleella "Who We Are" vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa.
HMS Väktaren (P160)
HMS Väktaren (runkonumero P160) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus, joka myöhemmin modernisoituna oli osa Kaparen-luokkaa.
Valmistus
Alus tilattiin Bergenistä Bergens Mekaniske Verkstederiltä. Se laskettiin vesille 2. marraskuuta 1979 ja liitettiin laivastoon 19. syyskuuta 1980.
Palvelus
1990-luvun alussa alus modernisoitiin asentamalla siihen voimanlähteeksi kaksi 16-sylinteristä MTU-dieselmoottoria, jotka tuottivat 2 310 kilowattia. Lisäksi alukselle asennettiin Toadfish VDS. Modernisoitu alus luokiteltiin uudeksi Kaparen-luokaksi.
T.I. vs. T.I.P.
T.I. ja T.I.P.
Albumin etukannessa on itse T.I., kun takakannessa taas T.I.:n niin sanottu alter ego T.I.P.. Myös levyllä olevista kappaleista huomaa T.I.:n sekä T.I.P.:n erot, sillä T.I.P. kiroilee kappaleilla enemmän, kuin T.I..
Tony Buzan
thumb|Tony Buzan vuonna 2006. Anthony ”Tony” Peter Buzan (2. kesäkuuta 1942 – 13. huhtikuuta 2019 ) oli englantilainen kirjailija ja opetuskonsultti. Hänet tunnetaan erityisesti miellekartan kehittämisestä ja popularisoimisesta. Hän perusti vuonna 1991 muistiurheilun maailmanmestaruuskilpailut.
Ukrainan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue
Ukrainan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue edustaa Ukrainaa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Joukkue on parhaimmillaan sijoittunut EM-kisoissa hopealle 2006, jolloin se hävisi finaalissa Alankomaille 0–3. Vuoden 2011 EM-kisoissa Ukraina jäi alkulohkonsa viimeiseksi. Vuoden 2023 EM-kisoissa se ylsi välieriin.
Runaway Vacation
Runaway Vacation (, televisioesityksessä suomeksi myös nimellä Runaway Vacation – perheloma pyörillä) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Barry Sonnenfeldin ohjaaman elokuvan pääosia esittävät Robin Williams, Jeff Daniels, Cheryl Hines, Kristin Chenoweth, Joanna ”JoJo” Levesque ja Josh Hutcherson. Elokuva oli taloudellinen menestys kritiikistä huolimatta.
Runaway Vacation sai huonoimpien elokuvien Razzie-palkinnon erikoiskategoriasta ”huonoin perheviihteen irvikuva”.
Gunnar Idestam
Frans Gunnar Idestam (28. elokuuta 1870 Hämeenlinna − 23. heinäkuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.
Idestamin vanhemmat olivat lääninsihteeri Josef Frans Oskar Idestam (1828−1908) ja Selma Sofia Utter. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 Hämeenlinnan lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1896. Idestam sai varatuomarin arvon 1899.
Idestam oli Turun hovioikeudessa kirjaajana vuodesta 1910, notaarina vuodesta 1911, viskaalina 1917, asessorina vuodesta 1917 sekä hovioikeudenneuvoksena 1927–1929 ja korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1929–1940.
Gunnar Idestamin veli oli oikeusneuvos, valtiopäivämies Eugen Idestam.
Merikaarto
Merikaarto on Pohjanmaalla, Vaasan Vähässäkyrössä sijaitseva kylä sekä taajama. Asutus keskittyy jokivarsiteiden reunustaman Kyrönjoen varrelle. Kylässä asuu 1 382 asukasta (2015). Merikaarron taajaman väkiluku oli 1 230 vuonna 2019. Suurin osa kyläläisistä käy töissä Vaasassa, jonka läheisyys osaltaan pitää kylän elinvoimaisena ja kehittyvänä.
Merikaarrossa sijaitsee kaksi siltaa, vuonna 1929 rakennettu riippusilta ja vuonna 1977 rakennettu Kolkin silta. Merikaarron myllykosket, jokivarsiasutus ja Kolkin kartano kuuluvat Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Merikaarrossa on myös koulu ja kirjasto sekä kolme leikkikenttää, Etelärinteellä ja Kolkissa.
Kanala (Kivennapa)
Kanala oli kylä Kivennavan pitäjässä Karjalankannaksella. Kylässä oli ennen talvisodan syttymistä 16 taloa. Useimmat talot olivat kohtalaisen vauraita, peltoalaa oli keskimääräistä enemmän. Kotipeltojen lisäksi kauempana Siesjoen varrella oli suuria ulkoniittyjä, Lamarin ja Venneenpohjanniityt. Kanalan kylä sijaitsi Siiranmäeltä ja Suurselkälästä etelään.
Tie Vuottaalta kulki Kanalan kautta Tonteriin. Ennen itsenäistymistä Kanalasta ja Kanalan kautta vietiin Pietariin maitoa ja muita maataloustuotteita.
Ojacastro
Ojacastro on Espanjan kunta La Riojan itsehallintoalueella. Se sijaitsee La Riojan länsiosassa. Kunnassa on arviolta 182 asukasta (vuonna 2020) ja sen pinta-ala on 44,3 neliökilometriä.
Who We Are
Who We Are on maltalaisen laulajan Jessikan ja saksalaisen laulajan Jenifer Breningin esittämä kappale, jolla he edustivat San Marinoa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui seitsemänneksitoista ja täten karsiutui finaalista. thumb|left|250px|Muscat ja Brening esittämässä kappalettaan Euroviisujen toisen semifinaalin harjoituksissa.
Wolters Kluwer
Wolters Kluwer N.V. on vanhimmilta osiltaan vuonna 1836 perustettu, maailmanlaajuisesti toimiva alankomaalainen konserniyritys. Se on suuri asiantuntijatiedon ja (esimerkiksi terveydenhoidon) päätöksenteon tukiohjelmistojen valmistaja sekä kansainvälisesti merkittävä tietokirjallisuuden kustantamo. Yhtiön nykymuoto on vuodelta 1987, jolloin Kluwer ja Wolters-Samson yhdistyivät.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla Wolters Kluwer oli vuonna 2017 sijalla 1 343. Yhtiön markkina-arvo oli 11,9 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017).
Yrityksen palvelut jakautuvat neljälle liiketoiminta-alalle: Terveys; Verotus ja kirjanpito; Hallinto, riskit ja vaatimuksenmukaisuus; sekä Lainsäädäntö ja säädökset. Asiakkaitaan yli 180 maassa palvelevan konserniyrityksen palveluksessa työskentelee noin 19 000 ihmistä (2017). Operatiivista toimintaa yhtiöllä on runsaassa 40 maassa. Vuonna 2017 yhtiön liikevaihto oli 4,4 miljardia euroa, operatiivinen voittomarginaali 22,8 prosenttia ja nettotulos 668 miljoonaa euroa.
Yhtiön liikevaihdosta jo 76 prosenttia tuli digitaalisista sovelluksista, 11 prosenttia muista palveluista ja 13 prosenttia painotuotteista (2017). Erittäin merkittävässä asemassa olivat digitaaliset ja palvelutilaukset, jotka asiakkaat pääsääntöisesti ostavat toistuvasti vuodesta toiseen. Maantieteellisesti tärkein markkina-alue oli Yhdysvallat, koska 61 prosenttia liikevaihdosta oli peräisin Pohjois-Amerikasta, 31 prosenttia Euroopasta, 6 prosenttia Aasian-Tyynenmeren alueelta ja 2 prosenttia muualta maailmasta.
Yhtiön osake noteerataan Euronextissä ja on listattu osaksi useita osakeindeksejä, joista mainittakoon Euronext 100 -indeksi ja Amsterdamin pörssin AEX.
Veli-Juhani Savio
Veli-Juhani Savio (28. tammikuuta 1929 Kokkola – 3. toukokuuta 2007 Espoo) oli suomalainen ekonomi. Veli-Juhani Savio valmistui ekonomiksi 1951 Helsingin Kauppakorkeakoulusta. Hän oli Oy International Business Machines Ab:n palveluksessa vuosina 1952–1984 pääasiassa tietokoneiden myyntitehtävissä ja projektijohtajana. Savio oli mukana tekemässä ohjelmia Suomen ensimmäiselle tietokoneelle lokakuussa 1958 käyttöönotetulle Postipankin IBM 650:lle joka sai nimen Ensi. Savio oli mukana myös 1960-luvun alussa käyttöönotetun valtakunnallisen henkilötunnuksen suunnittelusta vastanneessa toimikunnassa.
Savio kuuluu nykyisen ATK-alan uranuurtajiin. Hän vastasi konevalmistajan puolesta maan ensimmäisen liikekäyttöön tarkoitetun suurtietokonejärjestelmän laitteistojen ja ohjelmistojen toimituksesta ja käyttöönotosta.
Marco Ercolessi
Marco Ercolessi (s. 15. toukokuuta 1986 Abano Terme) on italialainen futsalpelaaja, joka edustaa Pescara Calciota ja Italian futsalmaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 175 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava oikeajalkainen Ercolessi on laitapelaaja.
Ercolessi debytoi Italian maajoukkueessa vuonna 2009. Vuonna 2012 hän oli mukana saavuttamassa MM-pronssia Thaimaasta. EM-kilpailuista Ercolessillä on kultaa vuodelta 2014 ja pronssia vuodelta 2012.
Ercolessi on edustanut Pescaraa vuodesta 2014 alkaen. Hän on voittanut Italian mestaruuden kolmesti, kerran Marca Futsalin, kerran Luparensen ja kerran Pescaran kanssa.
Painonnosto kesäolympialaisissa 1904
Saint Louisin olympialaisten 1904 painonnosto järjestettiin Francis Field -stadionilla 1.–3. syyskuuta 1904. Kilpaiujen ohjelmassa oli kaksi miesten lajia, kahden käden painonnosto ja käsipaino. Kilpailuihin osallistui yhteensä viisi urheilijaa kahdesta maasta. Kisoihin osallistuneista yhdysvaltalaisista urheilijoista Frank Kugler oli kisoihin osallistuessaan Saksan kansalainen, hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1913. Hän edusti olympiakisojen aikaan St. Louislaista urheiluseuraa ja KOK luetteloi hänet yhdysvaltalaiseksi.
Sydän onnea soi
Sydän onnea soi on suomalaisen pop-laulaja Einin studioalbumi vuodelta 1994. Albumi on esittäjänsä kahdeksas. Tyyliltään se edustaa suomalaista perusiskelmää. Kappaleista suurin osa on Jukka Koiviston säveltämiä. Sanat ovat suurelta osin Turkka Malin ja Jorma Toiviaisen. Merkittävä ero aiempiin Einin albumeihin on käännösiskelmien vähäinen määrä. Niitä on vain yksi: Elvis Presleyn vuonna 1962 levyttämä "The Walls Have Ears", josta Eini tulkitsee Sauvo Puhtilan 1963 tekemän käännöksen.
Muuta
Sydän onnea soi -albumin kappaleista radiossa soivat etenkin "Lyhyt rakkaustarina" ja "Nukuitko sä kulta jo?".
Renate Müller
upright|pienoiskuva|Renate Müller.
Renate Müller kuoli ollessaan vain 31-vuotias pudotessaan hotellihuoneensa ikkunasta.
RuLeaks
RuLeaks.net on Venäjälle Wikileaksin mallin mukaan perustettu internetsivusto. Sivuston julkaisija on tuntematon, mutta sillä sanotaan olevan yhteyksiä venäläiseen Piraattipuolueeseen.
We Stitch These Wounds
We Stitch These Wounds on yhdysvaltalaisen glam metalia soittavan Black Veil Bridesin debyyttialbumi. Se julkaistiin 20. heinäkuuta 2010 StandBy Recordsin kautta.
RuLeaks
Alkujaan joulukuussa 2010 avatulla sivustolla julkaistiin Wikileaksin julkaisemia asiakirjoja, mutta viikolla 3/2011 se alkoi julkaista omaa aineistoa. Sivusto on julkaissut kuvan Vladimir Putinin yksityiseksi asumukseksi väitetystä Mustallemerelle rakennetusta palatsista. Sivustoon kohdistui kuvan julkaisun jälkeen useita kaatoyrityksiä. Rakennushankkeessa alkuun mukana ollut yrittäjä on lähettänyt Dmitri Medvedeville avoimen kirjeen, jossa hän kirjoittaa, että hankkeeseen on käytetty valtion varoja ja siihen liittyy korruptiota ja varkauksia.
Sivuston muiden artikkeleiden aiheita ovat Venäjän turvallisuuspalvelun FSB:n entisen everstiluutnantin Aleksandr Litvinenkon murha, jolla se väittää olevan kytkentöjä pääministeri Putinin lähipiiriin.
Leopoldo José Brenes Solórzano
pienoiskuva Leopoldo José Brenes Solórzano (s. 7. maaliskuuta 1949 Ticuantepe) on nicaragualainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Managuan arkkihiippakuntaan Miguel Obando Bravo 16. elokuuta 1974. Hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Maturban titulaaripiispaksi 13. helmikuuta 1988, ja piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Obando Bravo, jota avustivat Paolo Giglio ja Arturo Rivera Damas. Hänet ylennettiin kardinaaliksi vuonna 2014.
Brenes Solórzano sai 2. marraskuuta 1991 nimityksen Matagalpan piispaksi ja 1. huhtikuuta 2005 Managuan arkkipiispaksi.
Rauno Halme
pienoiskuva|Rauno Halme Joensuun taidemuseolla 1998 (kuva: Kari Hyttinen) Rauno Tapio Halme (s. 14. huhtikuuta 1956 Turku) on suomalainen klarinetisti. Joensuun kaupunginorkesterin klarinetin äänenjohtajana 1982–2006 ja varaäänenjohtajana 2006–2019 (emeritus) toiminut Rauno Halme on muusikko toisessa polvessa. Hänen isänsä Wilho Halme työskenteli Turun filharmonisen orkesterin kontrabassoryhmän äänenjohtaja vuosina 1938–1969. Suvun muita ammattimuusikoita on myös Helsingin, Tampereen ja Turun kaupungeissa.
Ura
Halme aloitti klarinetinsoiton opinnot yksityisesti (opettajana Reino Simola) Turussa 1960-luvulla ja jatkoi niitä Turun Konservatoriossa (ent. Musiikkiopisto) opettajinaan Jorma Sauros ja Osmo Vänskä. Ensimmäinen merkittävä solistiesiintyminen oli Turun filharmonisen orkesterin Nuorten Solistien konsertissa Turun konserttitalossa toukokuussa 1972 kapellimestarina Paavo Rautio.
HMS Snapphanen (P161)
HMS Snapphanen (runkonumero P161) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus, joka myöhemmin modernisoituna oli osa Kaparen-luokkaa.
Rauno Halme
Ura
Opinnot jatkuivat Puolustusvoimien soittajakoulussa Sibelius-Akatemian Sotilasmusiikkiosastolla 1973–1975, josta päättötutkinto 1975. Lisäksi hän suoritti jatko-opintoja Sibelius-Akatemian yleisellä osastolla vuosina 1976–1985, opettajinaan Sven Lavela, Mario Sgobba ja Tapio Lötjönen. Halmeella on musiikkioppilaitoksen klarinetinsoiton opettajan pätevyys Sibelius-Akatemiasta 1998.
Kamarimusiikkiopintoja Halme on tehnyt erilaisilla kursseilla Suomessa ja Saksassa aktiiviosallistujana – opettajina oboetaiteilija Radu Chisu, 1984, huilutaiteilija Wolfgang Schulz, 1986, käyrätorvitaiteilija Ib Lansky-Otto, 1987 ja pianotaiteilija Ralf Gothoni, 1990.
HMS Snapphanen (P161)
Palvelus
1990-luvun alussa alus modernisoitiin asentamalla siihen voimanlähteeksi kaksi 16-sylinteristä MTU-dieselmoottoria, jotka tuottivat 2 310 kilowattia. Lisäksi alukselle asennettiin Toadfish VDS. Modernisoitu alus luokiteltiin uudeksi Kaparen-luokaksi.
Alus asetettiin myyntiin 2004.
Rauno Halme
Ura
Vuosina 1981–1982 Halme toimi Imatran kaupungin musiikkikoulun päätoimisena klarinetinsoiton opettajana. Opetustyötä hän on tehnyt sivutoimisesti klarinetinsoiton opettajana eri oppilaitoksissa vuosina 1975–2007 ja 2020 Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa, Kirkkonummen musiikkiopistossa, Joensuun konservatoriossa, Pielisen-Karjalan musiikkiopistossa, Länsi-Karjalan musiikkiopistossa ja Keski-Karjalan musiikkiopistossa. Lisäksi Halme toimi Joensuun kaupunginorkesterin vs. intendenttinä vuosina 1994–1995. Tehtävään sisältyi myös Joensuun kaupungin kulttuurijohtajan viransijaisuus aina tämän poissa ollessa.
Kamarimusiikkilevytyksiä Halme on tehnyt Mils Musiikki Oy:lle. Musiikki- ja puhetaltiointeja Radio Ylen Ykköselle sekä kirjoittanut musiikkipoliittisia kirjoituksia lehdistöön , antanut erilaisia musiikkielämää koskevia lehti- ja radiohaastatteluja. Halme on esiintynyt muusikkona kotimaan lisäksi Espanjassa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa ja Virossa.
Kalevi Korsman
Hän työskenteli Geologian tutkimuskeskuksessageologina 1967–1993, toimi kallioperäosaston osastonjohtajana 1993–1997 sekä tutkimusprofessorina 1998–2002. Väitöskirjan ohella hänellä on noin 55 julkaisua geologian ja mineralogian alalta.
Rauno Halme
Levytykset ja nauhoitukset
Kamarimusiikki
Halmeen kamarimusiikkitaltiointeja Suomen Yleisradion Ylen Ykkösen musiikkiosastolla vuosina 1995–1999: Johannes Brahmsin, Ludwig van Beethovenin ja Mihail Glinkan trioja ja suomalaisista säveltäjistä Atso Almilan ja Harri Wessmanin triot klarinetille, sellolle ja pianolle. Ylen Ykkösen ohjelmasarjassa Orfeus Pasilassa 1998 (musiikkia ja keskustelua) Carelia-trio esitti mm. kansanlauluja ja vanhoja iskelmiä säveltäjä Lasse Eerolan sovituksina juuri tälle omalle kokoonpanolleen sovitettuina sekä kertoili toiminnastaan.
Kalevi Korsman
Tutkimustyössään Korsman erikoistui Fennoskandian geologiaan ja prekambrisiin kiviin. Hän teki paljon yhteistyötä venäläisten tutkijoiden kanssa, ja vuonna 1999 hänet kutsuttiin Venäjän Luonnontieteiden akatemian jäseneksi.
Rauno Halme
Levytykset ja nauhoitukset
Sotilasmusiikki
Halmeen tehtävä alla olevissa taltioinneissa oli soittokuntien sooloklarinetistin tehtävät.
Kalevi Korsman
Korsmanin puoliso on Sirkka Inkeri Salminen, ja heillä on kaksi lasta.
Rauno Halme
Levytykset ja nauhoitukset
Orkesterimusiikki
Halme toimi alla olevissa tallenteissa orkesterin I-klarinetistina, lukuun ottamatta Elegy ja Chopin levytyksiä, joissa hän soitti II-klarinettia ja Unen Maa -levytystä, jossa hän soitti bassoklarinettia.
Rockmusiikki
Hengellinen musiikki
Slavoljub Muslin
Slavoljub Muslin (s. 15. kesäkuuta 1953) on serbialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Rauno Halme
Levytykset ja nauhoitukset
Puhetaltiointeja Ylen Ykköselle (musiikkiosasto)
Slavoljub Muslin
Ura pelaajana
Muslin aloitti peliuransa OFK Belgradissa, jossa hän pelasi jo juniorivuosina. 1970-luvun alkupuolella nuori puolustaja edusti myös BASK Beogradia ja Rad Belgradia kunnes siirtyi 1974 suurseura Crvena Zvezdaan. Muslin edusti seuraa seitsemän kautta ja voitti kolme Jugoslavian mestaruutta.
Rauno Halme
Levytykset ja nauhoitukset
Halmeelta tilatut omat pakinat Suomen Yleisradion Ylen Ykköselle:
Slavoljub Muslin
Ura pelaajana
1981 Muslin siirtyi Ranskaan Lille OSC:n paitaan. Hän pelasi uransa loppuvuodet Ranskassa ja pelasi Stade Brestois'ssa yli 100 liigaottelua. Hän lopetti aktiiviuransa 34-vuotiaana SM Caenissa 1987.
Rauno Halme
Yksityiselämä
Halmeella on ensimmäisestä avioliitosta kolme aikuista lasta ja kahdeksan lastenlasta. Toisen vaimonsa Raija Itäluoma-Halmeen kanssa Halme on ollut ensin avo- ja myöhemmin avioliitossa vuodesta 2004.
Slavoljub Muslin
Ura valmentajana
Muslin aloitti valmennusuransa Division 2:n Stade Brestois'ssa, jonka hän luotsasi debyyttikaudellaan kakkosdivisioonan hopealle ja pääsarjatasolle. Muslin johdatti seuran Division 1:ssä hienosti sijoille 10 ja 11. Kauden 1990/91 aikana talousvaikeudet kasvoivat kuitenkin liian suuriksi ja urheilullisesta menestyksestä huolimatta brestiläisseura pudotettiin Division 3:een.
1992 Muslin siirtyi Pau FC:n päävalmentajaksi. Muslin johdatti seuran Division 3:n voittajaksi debyyttikaudellaan. Hän työskenteli seurassa kolme kautta, kunnes hän kesällä 1995 siirtyi yllättäen FC Girondins de Bordeaux'n päävalmentajaksi. Muslinin joukkue vilisi nuoria tähtiä Christophe Dugarrysta Zinedine Zidaneen ja joukkue menestyikin hyvin UEFA Cupissa. Liigamestaruus oli kuitenkin vaisua ja helmikuussa 1996 hän sai potkut eikä ollut näkemässä kun Bordeaux eteni UEFA Cupin loppuotteluun FC Bayern Müncheniä vastaan.
Kesällä 1996 Muslin siirtyi RC Lensin päävalmentajaksi. Pesti pohjoisranskalaisseurassa jäi kuitenkin lyhyeksi ja Muslin sai potkut jo maaliskuussa 1997.
Kesäkuussa 1997 hän palasi valmennustehtäviin siirtyen Le Mans UC:n päävalmentajaksi. Jälleen kerran pesti oli varsin lyhyt, sillä potkut tulivat jo saman vuoden lokakuussa.
Valmennettuaan marokkolaisen Wydad Casablancan CAF Cupin finaaliin kaudella 1998/99 Muslin palasi syyskuussa 1999 Eurooppaan ja siirtyi entisen seuransa Crvena Zvezdan päävalmentajaksi. Kaudella 1999/00 hän luotsasi seuran tuplamestariksi ja seuraavallakin kaudella liigamestariksi. Syyskuussa 2001 hän erosi tehtävistään.
Kauaa Muslinin ei tarvinnut olla sivussa valmennustehtävistä, sillä jo maaliskuussa 2002 hän siirtyi bulgarialaisen PFK Levski Sofian peräsimeen. Muslin johdatti seuran samaisella kaudella tuplamestariksi. Kaudella 2002/03 hän koki edeltäjänsä Rüdiger Abramczikin kohtalon ja sai potkut vain hiukan ennen kauden loppua huhtikuussa 2003.
Kesällä 2003 Muslin palasi Crvena Zvezdaan. Pesti oli menestyksekäs ja seura juhli kauden jälkeen jälleen tuplamestaruutta. Kauden jälkeen Muslin kuitenkin ajautui riitoihin seuran puheenjohtaja Dragan Džajićin kanssa ja hän jätti tehtävänsä siirtyen ukrainalaiseen FK Metalurh Donetskiin. Menestys Metalurhissa oli hyvää, mutta jälleen välit seurajohtoon tulehtuivat ja Muslin erosi maaliskuussa 2005.
Toukokuussa 2005 hän siirtyi belgialaisen KSC Lokerenin peräsimeen. Pesti jäi lyhyeksi hänen siirryttyään joulukuussa 2005 venäläisseura FK Lokomotiv Moskovan päävalmentajaksi. Muslinin alaisuudessa Lokomotiv pelasi vahvaa kautta ja taisteli pitkään mestaruudesta, kunnes loppukauden ailahtelevat otteet pudottivat seuran kärjestä. Lokakuussa 2006 Muslin sai potkut tehtävistään.
Vain kuukausi Lokomotiv-potkujen jälkeen Muslin palasi KSC Lokereniin, josta hän oli Venäjälle lähtenytkin. Muslin ei pystynyt kääntämään täysin Lokerenin kelkkaa, mutta onnistui kuitenkin juuri ja juuri välttämään putoamisen. Kesällä 2007 hän saikin tehdä tilaa Georges Leekensille.
Syyskuussa 2007 Muslin saapui pelastamaan FK Himkiä putoamiselta. Hän onnistui tehtävässä ja nosti seuran yhdeksänneksi. Kausi 2008 oli tuskainen ja Himki taisteli putoamista vastaan koko kauden. Lopulta hän sai lokakuussa 2008 potkut tehtävistään.
Kaudeksi 2009 Muslin siirtyy valkovenäläisen FK Dynamo Minskin päävalmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut jo heinäkuussa.
Elokuussa 2009 Muslin siirtyi kyproslaisen Anorthosis Famagustan päävalmentajaksi. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo helmikuussa 2010, kun Anorthosis putosi Kyproksen cupista puolivälierissä.
Tammikuussa 2011 Muslinista tuli Venäjän valioliigaan nousseen FK Krasnodarin päävalmentaja. Muslin luotsasi sarjanousijan kaudella 2011/12 sijalle yhdeksän ja seura säilytti sarjapaikkansa. Kaudella 2012/13 Krasnodar sijoittui kymmenenneksi. Kun kaudella 2013/14 joukkue ei edelleenkään onnistunut taistelemaan korkeammista sijoituksista, erosi Muslin elokuussa 2013 tehtävästään.
Kesäkuun puolivälissä 2014 Muslinsta tuli FK Amkar Permin päävalmentaja. Amkarin peliesitykset jäivät Muslinin alaisuudessa heikoiksi ja Venäjän liigan putoamiskamppailuun juuttunut seura erotti hänet joulukuussa 2014.
Kesäkuun alussa 2015 Muslinista tuli belgialaisen Standard Liègen päävalmentaja. Serbialaisen johdolla Standardin kausi 2015/16 alkoi kehnosti, kun joukkue putosi Eurooppa-liigan lohkovaiheesta hävittyään norjalaiselle Moldelle. Liigassa Standard voitti Muslinin alaisuudessa vain kaksi kauden viidestä ensimmäisestä ottelusta, minkä jälkeen seurajohto erotti serbialaisen elokuun lopussa.
Dallas Fuel
Dallas Fuel on yhdysvaltalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Tyynenmeren divisioonassa. Joukkueen pääsponsori on yhdysvaltalainen pikaruokaketju Jack in the Box, jonka lisäksi sponsoreina toimii myös Favor, Jack's Link sekä Greyhound.
Katekumenaatti
Katekumenaatilla tarkoitetaan kaste- ja ehtoollisopin opetusta, joka annetaan ennen kastetta. Sana tulee kreikan kielen sanasta katekheo, joka merkitsee opettaa ja ohjata. Varhaisen kirkon ajalla katekumenaatin käyminen oli kasteen edellytys.
Katekumenaatti varhaisessa kirkossa
Apostolisella ajalla evankeliumin vastaanottaneet kastettiin yleensä saman tien. Kun kirkon oppi kasteesta ja ehtoollisesta alkoi muotoutua, alettiin kasteoppilaille eli katekumeeneille pitää katekumenaattia. Kasteoppilaaksi tuli ilmoittautua henkilökohtaisesti. Katekumeenit olivat osa uskovien seurakuntaa, vaikka eivät saaneetkaan osallistua ehtoollisen viettoon, koska heitä ei vielä ollut kastettu. Alussa seurakuntien kasteopetus vaihteli niin sisällöltään kuin pituudeltaankin. 200-luvun kirkkohistoriassa tunnetaan jopa kolme vuotta kestänyt kastekoulutus. Kastetoimitus saattoi lykkääntyä myös katekumeenin omasta toiveesta, sillä jotkut halusivat tulla kastetuiksi vasta kuolinvuoteella. 300-luvulla kasteoppi oli jo vakiintunut.
Katekumenaatin opetus
Katekumenaatin opetus sisälsi pelastushistorian kannalta keskeisiä asioita niin Vanhan kuin Uuden testamentin osalta. Isä meidän -rukouksen sisältö kuului oppiaineisiin, samoin kastetunnustus, joka jokaisen kasteelle pyrkivän tuli osata ulkoa ja lausua julkisesti ennen varsinaista kastetta. Kastetunnustuksesta oli monia eri muotoja, mutta useimmissa oli Kristuksen merkitystä korostava kolmiosainen kaava. Ensimmäisinä vuosisatoina kasteoppilaat kastettiin yleisimmin upottamalla veteen. Kaste ja sen yhteydessä tehty ristinmerkki symboloivat kastettavan yhteyttä kuolleeseen ja ylösnousseeseen Kristukseen. Kaste merkitsi kastettavalle syntien anteeksiantoa ja uuden elämän alkua. Muutoksen merkiksi kasteoppilas pukeutui kasteen jälkeen valkoisiin vaatteisiin.
Katekumenaatti johdattaa seurakunnan yhteyteen
Katekumenaattia toteutetaan pienryhmissä, jossa ohjaajan ja papin johdolla syvennytään kristilliseen uskoon. Seurakunnan maallikot ovat etsijöiden matkakumppaneina ja toimivat usein myös ohjaajina. Katekumenaatissa pienryhmän vuoden mittainen kokoontumisjakso on jaettu tervetulon, kasvun, syventymisen ja yhteyden vaiheeseen. Jokaiseen vaiheeseen liittyy oma jumalanpalveluksensa. Katekumenaatissa annetaan tilaa etsijän kysymyksille ja erilaisille maailmankuville. Katekumenaatista etsijä voi löytää tien kristinuskoon ja seurakunnan yhteyteen.
Bibliografia
Michael Green
Michael Green tai Mike Green -nimisiä henkilöitä ovat:
Mediapersoona
Mediapersoona on julkisuuden henkilö, joka on esillä tiedotusvälineissä myönteisistä tai kielteisistä saavutuksistaan. Monet tunnetut televisiokasvot ovat myös mediapersoonia.
Pieksämäen vesitorni
Pieksämäen vesitorni on Pieksämäellä sijaitseva ylävesisäiliö eli vesitorni. Vuonna 1956 valmistuneen vesitornin on suunnitellut arkkitehti Aarne Ervi ja rakentanut Vesto. Tornin vesitilavuus on 1100 kuutiometriä. Torni sijaitsee maamerkkinä Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin kuuluvan Keskuskadun eteläpäässä.
Virastorakennukselta näyttävän vesitornin katolle, noin 35 metrin korkeuteen maanpinnasta ja 180 metrin korkeuteen merenpinnasta pääsee portaita, askelmia on 180. Vesitorni on ollut aikaisemmin kesäisin auki yleisölle. Nykyään maisemia voi katsella kahden web-kameran välittämänä.
Christopher Moody
thumb|right|250px|Christopher Moodyn merirosvolippu Christopher Moody (1694 - 1722) oli 1700-luvulla toiminut merirosvo.
Pieksämäen vesitorni
Tornin betonielementtirakenteinen ulkokuori on korjattu vuonna 1992.
Christopher Moody
Christopher Moodyn lippu
Christopher Moodyn merirosvolipussa, kuten monissa tuonaikaisissa hautakivissäkin, tiimalasilla on siivet muistuttamassa hyökkäysten kohteille, että elinaika on pian loppumassa.
Gračanican luostari
Gračanican luostari on ortodoksiluostari Gračanican kylässä, Metohijan maakunnassa, viisi kilometriä Pristinasta, Kosovon pääkaupungista. Se on yksi Kuningas Milutinin viimeisistä valtavista lahjoituksista. Luostari on lähellä Lipljania, joka tunnettiin muinaisen Rooman aikaan Ulpiana ja piispojen vanhana kotipaikkana. Gračanica rakennettiin 1300-luvulla Theotokoksen, raunioituneen kirkon tilalle, joka oli rakennettu 500-luvulla aikaisemman Christianin kolminapaisen kirkon raunioille.