cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tanskan hallitus
Tanskan hallitukset
Seuraavassa on esitetty luettelo Tanskan hallituksista vuodesta 1848.
Carl Magnus Jägerhorn
Sotilas- ja hallinnollinen ura
Jägerhorn meni naimisiin Råtunassa Uppsalassa 30. joulukuuta 1760 vapaaherratar Anna Antoinetta von Kochenin kanssa (Ruotsin vapaaherrallinen suku numero 206), joka oli hovikansleri vapaaherra Johan Henrik von Kochenin ja Maria Antoinetta Hildebrandin tytär.
Tanskan hallitus
Tanskan hallitukset
1800-luku
1900-luku
2000-luku
Kääntöpiiri (kustantamo)
Kääntöpiiri oli suomalainen pienkustantamo, joka oli erikoistunut julkaisemaan naiskirjailijoiden kirjoittamaa ja kehitysmaa-aiheista kirjallisuutta.
Kääntöpiirin perustivat 1980-luvun puolivälissä Pirkko Tanttu, Elina Sana, Anita von Wright-Grönberg, Helena Mäkinen ja Leena Reiman. Yhtiö julkaisi myös Kääntöpiiri-lehteä. Vuonna 1995 lehden kustantajaksi tuli Like ja lehden nimeksi muuttui Magia.
Kustantamo julkaisi vuosina 1988–1994 yli 40 kirjaa, minkä jälkeen toiminta hiipui. Vuonna 1999 Like osti yhtiön ja jatkoi Kääntöpiiri-sarjan julkaisua.
Myllymäki (Vantaa)
Myllymäki on noin 300 asukkaan kaupunginosa Vantaan Kivistön suuralueen eteläosassa,  Kehä III:n pohjoispuolella ja Hämeenlinnanväylän länsipuolella. Myllymäestä länteen on Petikko virkistys- ja yritysalueineen ja pohjoiseen on Keimolan metsämaita.
Myllymäki on myös vanha Helsingin pitäjän maarekisterikylä (1518-42 Jöns quernbakke, 1542 Quwrnbacka), jonka ulottuu idässä Vantaanjokeen ja etelässä Martinlaakson puolelle Voimalantiehen. Kylän pohjoisinta osaa on Tyttömäki, jossa on kolmen kylän vanha rajapyykki. Myllymäki on saanut nimensä Vantaankoskella olleen myllyn mukaan.
Asutus ja ympäristö
pienoiskuva|vasen|Korpintietä [[Petas (Vantaa)|Petaksen asuinalueella.]] Myllymäessä sijaitsee Petaksen omakotialue. Sen on rakennettu 1950-1960-luvuilla Vantaanjoen rannalla sijaitsevan Petas-nimisen talon takamaille. Talonnimi sisältää miehennimen Pet, joka on Petruksen (Pietarin) muunnos. Tallimäentiellä toimii ratsastuskoulu.
Kehä III:n oikaisu ja uusi eritasoliittymä valmistuivat vuonna 2012. Kaupunginosaan rakennettu Härkähaantie on nimetty vanhasta paikannimestä Oxhagen (1871 Oxhaga rå).
Ammattiopisto Vantaan ammattiopisto Varialle rakennetaan yli kahden tuhannen opiskelijan toimipiste Myllymäkeen Vehkalan rautatieaseman länsipuolelle. Rakentamisen on tarkoitus alkaa vuonna 2023.
Purettuja alueita ja rakennuksia
Kehä III:n varressa Myllyniityntiellä sijaitsi ennen pieni teollisuusalue. Alue kuitenkin purettiin Kehäradan tieltä. Alueella sijaitsi varastoja ja esimerkiksi NCC:n varikko. Vuoteen 2019 asti kaupunginosassa toimi myös ylä- sekä ala-aste Vantaankosken koulu.
Kehärata Myllymäessä
pienoiskuva|[[Vehkalan rautatieasema avattiin heinäkuussa 2015.]] Kaupunginosan halkaisee kesällä 2015 käyttöönotettu Kehärata, jonka asemista Vehkala sijaitsee Myllymäen kaupunginosassa. Alueelle on lisäksi suunniteltu Petaksen rautatieasemaa, jonka rakentamisesta ei ole vielä tehty päätöstä. Rata yhdistää Huopalahden rautatieasemalta alkavan rataosuuden Kivistön ja Lentoaseman kautta pääradalle ja edelleen Tikkurilan rautatieasemalle.
Marja-Vantaan osayleiskaavan (2006) mukaisesti Myllymäkeen suunnitellaan työpaikka-alueita sekä Vehkalan että Petaksen asemien yhteyteen.
9. jääkäripataljoona
thumb|150px|Harald Öhquist 9. jääkäripataljoona oli valkoisten itäarmeijan 2. jääkäriprikaatin 4. jääkärirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkärimajuri Harald Öhquist (Öhquist perusti ja järjesti pataljoonan). Pataljoona muodostettiin rintamalle lähdettäessä 7. ja 8. jääkäripataljoonan miehistä.
Pataljoona siirrettiin Tampereen valtauksen jälkeen joukkojen uudelleen ryhmittelyn yhteydessä Antreaan, missä se tulisi osallistumaan Viipurin valtaukseen. Pataljoona lähti matkaan Tampereelta 18. huhtikuuta 1918 ja saapui pataljoonalle määrättyyn kokoontumispaikkaan Antreaan 19.–20. huhtikuuta 1918.
Pataljoonasta muodostettiin sodan jälkeen Tampereen Rykmentti.
1. komppania
Päällikkö: jääkärikapteeni Wiljo Einar Tuompo (8. maaliskuuta 1918 alkaen ja siirrettiin 25. maaliskuuta 11. jääkäripataljoonaan), jääkärikapteeni Kaarlo Kari, jääkäriyliluutnantti Hilding Hedengren (28. huhtikuuta alkaen).
2. komppania
Päällikkö: jääkäriyliluutnantti Väinö Palomäki (6. maaliskuuta 1918 alkaen, palveli aikaisemmin hetken myös 4. komppaniassa).
3. komppania
Päällikkö: jääkärikapteeni Kaarlo Kari (siirrettiin komppaniansa kera 25. maaliskuuta 1918 alkaen pataljoonan 1. komppaniaksi), jääkäriyliluutnantti Valter Wisén.
4. komppania/konekiväärikomppania
Päällikkö: jääkäriyliluutnantti Georg Mandelin (5. maaliskuuta alkaen), 4. komppanianpäällikkönä jääkäriyliluutnantti Arvid Wennerström (siirrettiin 8. huhtikuuta 18. jääkäripataljoonaan), jääkäriluutnantti Oiva Olenius.
Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit
Pataljoonan aseupseerina jääkärivänrikki Johan Hyvönen (siirrettiin 8. toukokuuta 2. komppaniaan), jääkäriluutnantti Viljo Kauppila (siirrettiin 25. maaliskuuta 11. jääkäripataljoonaan), jääkärialiupseeri Kustaa Jaakko Luoma (siirrettiin 13, huhtikuuta 8. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan), pataljoonassa adjutanttina jääkäriluutnantti Onni Parviainen, jääkärialiupseeri Oskar Pirinen (siirrettiin 1. huhtikuuta 5. jääkäripataljoonaan), pataljoonan kuormastopäällikkönä jääkärivaravääpeli Oskar Pyhälahti, jefreitteri Matti Torvikoski (siirrettiin 1. jääkäriprikaatin esikuntaan lähettiupseeriksi), pataljoonan esikunnassa kuormastoaliupseerina jääkärialiupseeri Matti Nöjd myöh. Tyytyä, adjutanttina jääkäriluutnantti Eino Polón (siirrettiin 6. huhtikuuta 4. jääkärirykmentin adjutantiksi).
Idänsampi
Kala voi kasvaa jopa kaksi ja puoli metriä pitkäksi. Sillä on tummanharmaa selkä, vaaleammanharmaa vatsapuoli. Kuono on pitkä ja kapea. Selässä on kyhmyinen harja.
Idänsampi elää vanhaksi, ja muuttaa vuodenaikojen mukaan alueelta toiselle. Se on käynyt uhanalaiseksi ylikalastuksen ja elinympäristön tuhoutumisen takia.
Betoniharkko
Betoniharkko on standardisoitu rakentamiseen käytettävä palikka. Betoniharkot ovat hyvin yleisiä materiaaleja rakentamiseen. Betoniharkkoja käytettäessä niitä tuetaan teräsvahvikkeilla. Betoniharkot valmistetaan yleensä sementistä ja muina materiaaleina voivat toimia muun muassa hiekka ja sora.
Theo Rossi
thumb|Theo Rossi [[San Diego Comic-Con International -tapahtumassa vuonna 2012]] John Theodore ”Theo” Rossi (s. ) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja hyväntekeväisyyden harrastaja. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Juan Carlos ”Juice” Ortizina televisiosarjassa Sons of Anarchy.
Pietari–Ladožskoje ozero -rata
Pietari–Ladožskoje ozero -rata on Venäjän rataverkkoon kuuluva rataosuus Karjalankannaksella. Se alkaa Pietarin Suomen rautatieasemalta ja kulkee Rääpyvän ja Rahjan kautta Ladožskoje ozeroon Laatokan rannalle.
Christina Stead
Christina Ellen Stead (1902 Sydney, Australia – 1938 Sydney, Australia) oli australialainen kirjailija.
Beatnik
pienois|Miss Beatnik -kauneuskilpailun osallistujia [[Kalifornian Venicessä vuonna 1959.]] Beatnik on 1950-luvulla muodostuneen beat-sukupolven ideologiaan uskova ja sen elämäntapaa elävä henkilö. Termin keksi toimittaja Herb Caen, joka käytti sitä San Francisco Chroniclessa pilkkaavaan sävyyn. Hän rinnasti beat-ihmiset Neuvostoliiton Sputnik-satelliittiin, viitaten beatnikkien olevan ”omissa maailmoissaan” ja kommunismimyönteisiä. Termi tarttui ja loi stereotypian boheemeista miehistä, joilla oli pukinparta ja baskeri, ja jotka soittivat bongorumpuja mustaan jumppapukuun pukeutuneiden naistensa tanssiessa.
Jack Kerouac ja Allen Ginsberg voidaan mainita yksinä suurimmista beat-kirjailijoista. Beat-kulttuuriin kuuluvat runous, vaelluselämäntapa ja musiikki, kuten bebop ja muu jazz. Beatnikien on sanottu vaikuttaneen hippien ideologiaan.
Sensaationomainen Hollywood-tulkinta alakulttuurista on elokuva The Beat Generation vuodelta 1959. Televisiosarja Simpsoneissa Ned Flandersin vanhemmat ovat beatnikejä.
Entebbe
Entebbe on kaupunki Ugandassa. Vuonna 2014 sen asukasluku oli noin 70 000. Entebbe sijaitsee Victoriajärven rannalla ja lähellä Ugandan pääkaupunkia Kampalaa. Se toimi Brittien Ugandan pääkaupunkina vuoteen 1958 asti.
Entebbessä on muun muassa Entebben kansainvälinen lentoasema. Paikka tuli tunnetuksi vuonna 1976, kun Israelin laskuvarjojääkärit vapauttivat siellä 103 panttivankia Entebben lentoaseman terminaalista.
Panyassis (filosofi)
Panyassis (, joskus myös Panyasis, ; 400/300-luku eaa.?) oli antiikin kreikkalainen filosofi, joka oli kotoisin Halikarnassoksesta Kaariasta.
Panyassis kirjoitti teoksen Unista, joka käsitti kaksi kirjaa. Näin kyseessä on mitä ilmeisimmin sama Panyassis, jonka Artemidoros Daldislainen mainitsee teoksessaan Oneirokritika (suomennettu nimellä Suuri unikirja), ja jota hän kutsuu halikarnassoslaiseksi.
On arveltu, että Panyassis olisi saattanut olla samoin Halikarnassoksesta kotoisin olleen runoilija Panyassiksen pojanpoika. Vanhemmalla Panyassiksella olisi ollut poika nimeltä Diodes, joka olisi ollut nuoremman Panyassiksen isä. Suda ilmeisesti sekoittaa nämä kaksi Panyassista tyypilliseen tapaansa, sillä se kutsuu runoilijaa ilmauksella teratoskopos (, ’enteiden tarkkailija’, ’ennustaja’), mikä epiteetti sopii paremmin unista kirjoittaneelle filosofille.
Tanskan–Preussin sota
Tanskan-Preussin sota (myös Saksan-Tanskan sota ja Schleswigin sota) tarkoittaa kahta Tanskan ja Preussin välillä käytyä sotaa:
David Wayne (laulaja)
David Wayne (1. tammikuuta 1958 – 10. toukokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen heavy metal -solisti, joka tunnetaan parhaiten Metal Church -yhtyeestä.
Elämäkerta
David Wayne Carnell syntyi Rentonissa Washingtonin osavaltiossa nelilapsisen perheen esikoisena. Ennen siirtymistään musiikkiuralle hän toimii Yhdysvaltojen armeijassa lääkintämiehenä.
Vuonna 1983 Wayne liittyi Metal Churchiin, jonka kanssa hän nauhoitti kaksi yhtyeen menestyneintä studioalbumia Metal Church (1984) ja The Dark (1986).
Wayne erosi Metal Churchista vuonna 1986 ja perusti vuonna 1988 Reverend -yhtyeen Dennis O’Haran ja Brian Korbanin kanssa. O’Hara ja Korban olivat aikaisemmin kuuluneet Metal Churchiin Waynen tilalle tulleen Mike Howen kanssa Heretic-yhtyeeseen. Reverend oli Metal Churchiin verrattuna lähempänä thrash ja speed metallia. Wayne levytti yhtyeen kanssa kaksi studioalbumia, kaksi studio-EP:tä ja live-EP:n ennen yhtyeen hajoamista vuonna 1993.
Wayne palasi Metal Churchiin 1998, jolloin ilmestyi myös alun perin The Darkia seuranneella kiertueella äänitetty livealbumi. Vuonna 1999 ilmestyi vielä uusi studioalbumi Masterpeace, joka jäi Waynen viimeiseksi Metal Churchin kanssa. Wayne ilmaisi myöhemmin pettymyksensä uuteen albumiin ja erosi yhtyeestä uudestaan vuonna 2001. Samana vuonna hän perusti uuden, omaa nimeään kantavan yhtyeen. Yhtye julkaisi albumin Metal Church. Metal Churchin nimen käyttäminen Waynen sooloyhtyeen markkinoinnissa oli omiaan aiheuttamaan sekaannusta fanien keskuudessa, ja Metal Churchin nokkamies Kurdt Vanderhoof ei hyväksynyt sitä.
Wayne kuoli 10. toukokuuta 2005 kotipaikkakunnallaan Tacomassa Washingtonissa auto-onnettomuudessa saaminsa vammoihin. Waynen poismenoa seurasi hänen sooloyhtyeensä hajoaminen.
Ruslan Aljah’no
thumb|Ruslan Alehno Ruslan Aljah’no (,, (s. 14. lokakuuta 1981 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen laulaja, josta tuli suosittu voitettuaan venäläisen Narodnyi Artist -kykykilpailun. Asiantuntijaraati valitsi hänet neljän ehdokkaan joukosta edustamaan Valko-Venäjää vuoden 2008 euroviisuihin kappaleella ”Hasta la vista”. Aljah’no ei kuitenkaan päässyt kappaleellaan finaaliin, vaan karsiutui semifinaalissa.
Keski-Suomen vaalipiiri
Keski-Suomen vaalipiiri (vaaleihin 1995 Keski-Suomen läänin vaalipiiri) on Suomen eduskuntavaalien vaalipiiri, josta valitaan nykyisin kymmenen kansanedustajaa 200:sta. Aikaisemmin eduskuntavaalipiireissä käytiin myös tasavallan presidentin valitsijamiesvaalit ennen suoraan kansanvaaliin siirtymistä 1994. Nykyään presidentinvaaleissa vaalipiirejä käytetään vain vaalien tekniseen toimittamiseen. Keski-Suomen vaalipiiri muodostettiin vuonna 1960, jolloin myös Keski-Suomen lääni perustettiin. Tätä ennen pääosa alueesta kuului Vaasan läänin itäiseen vaalipiiriin sekä osia Hämeen läänin pohjoiseen, Mikkelin läänin ja Kuopion läänin läntiseen vaalipiiriin. Vuonna 1974 Kuhmoinen siirrettiin Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä Keski-Suomen vaalipiiriin, mutta vuoden 2021 alusta kunta liittyi Pirkanmaahan ja vaihtoi samalla Pirkanmaan vaalipiiriin.
Vuoteen 1970 asti vaalipiiristä valittiin 11 kansanedustajaa, sen jälkeen edustajia on valittu 10.
Vaalipiirin entisiä kuntia ovat Jyväskylän maalaiskunta, Jämsänkoski, Konginkangas, Korpilahti, Koskenpää, Leivonmäki, Pihlajavesi, Pylkönmäki, Sumiainen, Suolahti, Säynätsalo ja Äänekosken maalaiskunta.
Puoluekannatus
Keski-Suomen valtapuolueita ovat olleet Keskusta sekä SDP. 2010-luvulla perussuomalaiset ovat kasvattaneet selkeästi kannatustaan.
Agnes Wittfooth-Raade
Agnes Johanna Wittfooth-Raade (12. kesäkuuta 1872 Taivassalo – 13. tammikuuta 1966 Turku) oli suomalainen erityisesti kukka-asetelmistaan tunnettu taidemaalari.
Wittfooth-Raade oli kotoisin taivassalolaiselta suurtilalta, jossa toimii nykyään Taivassalon museo. Hän kävi Turussa tyttökoulun ja Helsingissä kasvatusopillisen talouskoulun ja perusti sen jälkeen Turkuun oman talouskoulun, joka oli kaupungin ensimmäinen. Wittfooth-Raade kuitenkin luopui pian talouskoulusta ja kouluttautui Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä piirustuksenopettajaksi. Hän jatkoi taideopintojaan yhden kauden ajan Pariisissa. Palattuaan Suomeen hän toimi aluksi piirustuksenopettajana Helsingissä ja Turussa sekä myöhemmin taidemaalarina, minkä lisäksi hän harrasti koriste- ja posliinimaalausta.
Wittfooth-Raade oli naimisissa vuodesta 1903 Turun hovioikeuden varapresidentin Kaarle Raaden kanssa. Heidän poikansa oli vuorineuvos Uolevi Raade.
Wittfooth-Raaden maalaukset edustavat tyyliltään lähinnä impressionismia. Hän maalasi 1920- ja 1930-luvuilla pääasiassa maisemia mutta alkoi keskittyä kukka-asetelmien maalaamiseen 1940-luvulta alkaen. Hän osallistui Turussa useisiin taidenäyttelyihin.
11. jääkäripataljoona
thumb|150px|Karl Gunnar Heinrichs 11. jääkäripataljoona oli valkoisten itäarmeijan 2. jääkäriprikaatin 4. jääkärirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkärikapteeni Karl Gunnar Heinrichs, Jääkäriluutnantti Evert Oskar Ekman (30. maaliskuuta 1918 alkaen).
Pataljoona siirrettiin Tampereen valtauksen jälkeen joukkojen uudelleen ryhmittelyn yhteydessä Antreaan, missä se tulisi osallistumaan Viipurin valtaukseen. Pataljoona lähti matkaan Tampereelta 18. huhtikuuta 1918 ja saapui pataljoonalle määrättyyn kokoontumispaikkaan Antreaan 19.–20. huhtikuuta 1918.
Joukko-osastot
thumb|300px|Pataljoona lähdössä rintamalle Pieksämäen asemalta lumipuvuissaan
1. komppania
Päällikkö: jääkärikapteeni Viljo Einar Tuompo (25. maaliskuuta 1918 alkaen).
2. komppania
Päällikkö: jääkäriluutnantti Hugo Henrik Turunen (25. maaliskuuta 1918 alkaen hänet siirrettiin 1. huhtikuuta 1918 komppaniaan joukkueenjohtajaksi Lagerstamin tullessa hänen tilalleen), jääkärikapteeni Karl Harry Lagerstam (1. huhtikuuta 1918 alkaen).
3. komppania
Päällikkö: jääkärikapteeni Armas Josef Berg myöh. Perksalo (24. maaliskuuta 1918 alkaen).
Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit
Joukkueenjohtajana jääkäriluutnantti Ernst Reinhold von Essen (siirrettiin 3. huhtikuuta aluksi 4. täydennyspataljoonaan ja edelleen 18. jääkäripataljoonaan), varusaliupseerina jääkärivääpeli Yrjö Kaski, muonitusupseerina jääkärikapteeni Karl Harry Lagerstam (siirrettiin myöhemmin 2. komppanian päälliköksi), adjutanttina jääkärivänrikki Verner August Viklund myöh. Viikla, kuormastonjohtajana jääkärialiupseeri Urho Anselm Viitanen.
Autobahn A13 (Sveitsi)
Reitti
A13 on kansallinen valtatie N13, joka alkaa Bodenjärven kaakkoisrannalta Itävallan rajalta, kulkee Alppi-Reiniä ja Hinterrheiniä seuraten San Bernardinon tunnelin kautta Ticinoon ja yhdistyy moottoritiehen A2 Bellinzonassa. A13 alkaa moottoritien A1 jatkeena St. Margrethenissa. Sargansin eteläpuolella moottoritie A3 yhdistyy A13:een.
Vuoristo-osuudella Churista Bellinzonaan A13-tie on pääosin kaksikaistaista. Tie kulkee St. Gallenin, Graubündenin ja Ticinon kantonien alueella.
Liikennemäärät
A13:n liikenne on vilkkainta Sargansin ja Churin välillä: runsaat 40 000 ajoneuvoa liikkuu tiellä keskimääräin vuorokaudessa vuoden aikana. Vähäisintä liikenne on Ticinon ja Graubündenin kantonit yhdistävässä San Bernardinon tunnelissa, jonka liikenne vuosikeskiarvona on runsaat 4 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Heinä-elokuussa, lauantaisin liikenne on suurimmillaan, ja autoja kulkee tunnelin 2-ajorataisella tiellä noin 20 000 vuorokaudessa.
Luhtaanmäki
Luhtaanmäki on kaupunginosa Luoteis-Vantaan Kivistön suuralueella. Luhtaanmäen maaseutumaisen maiseman halkaisee alueen poikki kulkeva Hämeenlinnanväylä. Luhtaanmäki rajautuu luoteessa Nurmijärven kuntaa ja sen suurinta taajamaa Klaukkalaa vasten. Vantaan puolella naapurikaupunginosia ovat Riipilä, Seutula, Kivistö, Keimola ja Vestra.
Uudempaa, pääosin 1900-luvun puolivälistä lähtien rakennettua pientaloasutusta edustaa pääkaupunkiseutulaisittain suorastaan luonnonpuistoissa sijaitseva Syväojan pientaloalue Luhtaanmäen pohjoisosassa, Lamminsuon luonnonsuojelualueen ja Syväojan metsä ja lehdot -nimisen LUO-alueen välissä. Puolet Luhtaanmäen väestöstä asuu Syväojan kylässä. Luhtaanmäessä toimiva Syväojan Omakotiyhdistys on osa Seutulan Kyläyhdistystä, johon kuuluu kymmenen yhdistystä Luoteis-Vantaan eri osista.
Luhtaanmäen arvokkaat luontokohteet kytkeytyvät osaksi maakunnallista viherväylää, joka kulkee Vantaan ja Nurmijärven rajalla Vestran, Luhtaanmäen ja Riipilän kaupunginosissa. Tämä maakunnallisesti merkittävä ekologinen viherväylä yhdistää Nuuksion erämaat ja Keski-Uudenmaan.
Luhtaanmäen pohjoisosassa, Hämeenlinnanväylän Klaukkalan liittymän ja Lamminsuon luonnonsuojelualueen välissä, sijaitsee kaupungin suurin työntantaja SE Mäkinen Logistics, jonka uudet toimitilat näkyvät sekä Hämeenlinnanväylälle että Vanhalle Hämeenlinnantielle. Nykyinen Keimolanportin tiepalvelualue aiotaan siirtää Luhtaanmäelle Klaukkalan liittymään (yleiskaava 2007). Muutos kytkeytyy Marja-Vantaan ja Kehäradan rakentamiseen.
Luhtaanmäki kuuluu Kivistön suuralueeseen, jossa toimii Kivistön aluetoimikunta. Vaaleissa Luhtaanmäki on osa Keimolan äänestysaluetta, jonka muodostavat Luhtaanmäki, Vestra, Keimola sekä Kivistön alue.
Hollolan suojeluskunta
Suomen sisällissodan alettua he pakenivat kansanvaltuuskunta Sysmään ollen ensimmäisiä, jotka tulivat sinne.
Hollolan suojeluskunta otti kiinni 7. heinäkuuta 1941 desantteja. Taistelussa kaatui kaksi desanttia, yksi suojeluskuntalainen sekä haavoittui yksi suojeluskuntalainen. Desantit olivat virolaisia ja heidän tehtävänään oli tuhota Lahden-Heinolan rautatien rautatiesilta tappamalla ensin vartijat tikareilla ja panostamalla silta. Tämän jälkeen heidän olisi pitänyt räjäyttää Lahti-Kouvola-rautatie sekä vielä kolmas paikka.
Suomen viranomaisten kielisäännökset
Suomen viranomaisten kielisäännökset ovat kielilakiin kirjattuja säännöksiä julkishallinnossa sisäisesti käytettävästä kielestä. Kielilain muodollisesti tasapuolinen suhtautuminen suomen ja ruotsin kieliin loppuu käsiteltäessä viranomaisten sisäistä kieltä. Säännösten käytännön vaikutus on se, että valtion keskushallinnon kielenä on suomi. Laki antaa mahdollisuuden käyttää ruotsia tai muuta kieltä, mikäli se on tarkoituksenmukaista. Sama koskee lainsäädäntötyötä. Oikeus ruotsinkieliseen kirjeenvaihtoon on kuitenkin taattu laitoksille, joilla ei ole todennäköisesti kykyä työskennellä molemmilla kielillä.
Kaksikielisen kunnan valtuuston kokouskutsu ja pöytäkirja sekä johto- ja muut säännöt on annettava molemmilla kielillä. Muitten toimielinten asiakirjojen kielistä päättää valtuusto.
Lait, asetukset ja viranomaisten oikeussäännöt annetaan molemmilla kielillä. Lakiehdotukset ja vastaavat mietinnöt tehdään valtaosin suomeksi ja niihin liitetään vain ruotsinkielinen tiivistelmä ja säädösteksti. Jos ne koskevat erityisesti maan ruotsinkielistä väestöä tai Ahvenanmaata, on teksti käännettävä kokonaisuudessaan ruotsiksi. Jos lakiehdotus koskee vain maan ruotsinkielistä väestöä tai Ahvenanmaata, se voidaan tehdä ruotsiksi ja varustaa suomenkielisellä tiivistelmällä ja säädöskäännöksellä.
Viranomaisten tiedotus on toteutettava turvallisuutta ja henkeä koskevissa asioissa koko maassa molemmilla kielillä. Muissa asioissa on tiedottaminen hoidettava kaksikielisissä kunnissa molemmilla kielillä. Tiedotteet ja muut vastaavat tekstit voidaan kuitenkin julkaista eri kielillä eri laajuudessa, kunhan molempien kieliryhmien tiedontarve tulee täytetyksi.
Burmilla
Burmilla on chinchillavärisen persialaisen ja burma-kissarotujen risteytys. Rodun kehitys alkoi vuonna 1981 Englannissa. Jotkin kasvattajat Tanskassa ja Englannissa ovat keskittyneet tosissaan burmillan jalostamiseen. FIFe (Fédération Internationale Féline) hyväksyi burmillan omaksi rodukseen vuonna 1995. Suomeen ensimmäiset kissat tuotiin Tanskasta vuonna 1996. Burmillojen määrä on edelleen vähäinen Suomessa.
Ulkonäkö
Burmilla on solakkarakenteinen keskikokoinen kissa, jolla on pyöreä rintakehä ja suora selkä. Sillä on solakat jalat ja vahvat luut. Takajalat ovat vähän pidemmät kuin etujalat. Tassut ovat sirot ja ovaalin muotoiset. Otsa on pehmeästi pyöristynyt, tylppä kuono, leveät poskipäät ja korvien väli keskikokoinen. Nenä sillä on lyhyt ja suora, leuka leveä ja voimakas. Keskikokoiset tai suuret korvat ovat tyvestä leveät ja kärjistä hieman pyöristyneet. Silmät ovat suuret ja soikeat. Ne ovat "kajalisoitu" eli niiden ympärillä on värin mukainen rajaus. Silmät ovat vihreät, ja kaikki sävyt hyväksytään. Punainen-, creme- ja kilpikonna värityksillä kullanruskeat silmät ovat sallittuja. Häntä on kooltaan keskikokoinen tai pitkä. Hännänpää tulee olla pyöreä. Turkki on lyhyt ja sileä sekä pehmeä ja silkkinen. Väri on puhdas hopeanvalkoinen, jokaisen karvan pää on värittynyt.
Luonne
Burmilla on vilkas, ihmisrakas ja erittäin seurallinen. Se rakastaa huomiota ja haluaa olla osana perhettä. Aasialaiset kissat ovat erittäin älykkäitä ja voivat oppia esimerkiksi avaamaan ovia. Burmillat ovat uteliaita ja seuraavat omistajiaan mitä tahansa ne tekevätkin.
Ojakkala
Ojakkala on taajama Vihdissä Länsi-Uudellamaalla noin 45 kilometriä Helsingistä luoteeseen. Enäjärven rannalla sijaitsevan taajaman asukasluku on noin 2 500. Se on Vihdin kunnan kolmanneksi suurin taajama Nummelan ja Vihdin kirkonkylän jälkeen. Ojakkalan läpi kulkee yksiratainen, sähköistämätön Hyvinkään–Karjaan rautatie. Ojakkalassa sijaitsevat vuonna 1984 perustettu Vihti Ski Center, 2000 perustettu Vihti Golf Center, 2017 perustettu PuuhaPark sekä Hennolan kotieläinpiha. Muita merkittäviä yrityksiä ovat VHL-huolto ja Maxit Oy Ab. Ojakkalan Kotkaniemessä sijaitsee muun muassa Yaran koetila.
Historia
Ojakkalan rautatieasema suljettiin 1960-luvulla. Asema toimi myös yksityisen kapearaiteisen 600-millimetrisen Ojakkalan–Olkkalan rautatien pääteasemana vuosina 1912–1956. Ojakkalassa aloitti toimintansa Vihdin ensimmäinen kansakoulu, Pietilän kansakoulu, vuonna 1871. Nykyään taajamassa toimii Ojakkalan koulu, jossa työskentelee luokat 1–6.
Tenryū-ji
Tenryū-ji on buddhalainen temppeli Japanissa Kioton kaupungissa. Se sijaitsee Ukyōn suuralueella Ōi- eli Katsurajoen vasemmalla rannalla Arashiyamaa vastapäätä. Tenryū-ji on zenbuddhalaisen Rinzai-koulukunnan Tenryūji-haaran päätemppeli, jonka palvonnan kohde on Śākyamuni-buddha. Temppelin virallinen nimi on Reikizan Tenryū shiseizen-ji (霊亀山天竜資聖禅寺). Se on yksi Kioton viidestä Rinzai-temppelistä (Kyōto gozan).
Temppeli otettiin vuonna 1994 yhdessä Kioton muiden kulttuuriaarteiden kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”muinaisen Kioton historialliset monumentit”.
Historia
pienoiskuva|Sōgenchi-lampi Musō Sosekin suunnittelemassa puutarhassa
Heian-kaudella nykyisen Tenryū-jin paikalla sijaitsi Danrin-jin temppeli, jonka perusti keisari Sagan puoliso Tachibana no Kachiko eli keisarinna Danrin. Se oli Kioton ensimmäinen zentemppeli, ja se lienee valmistunut vuoden 836 tienoilla. Heian-kauden keskivaiheilla temppeli kuitenkin raunioitui. Kamakura-kaudella 1200-luvun puolivälissä vallasta luopunut keisari Go-Saga rakennutti paikalle Kameyama-palatsin (亀山殿, Kameyama-dono), jossa asuivat sittemmin myös muutamat muut keisarit, kuten Kameyama ja Go-Daigo.
Tenryū-ji perustettiin vuonna 1339 munkki Musō Sosekin aloitteesta. Kun Musō kuuli keisari Go-Daigon kuolemasta, hän ehdotti shōgun Ashikaga Takaujille temppelin perustamista keisarin tuonpuoleisen hyvinvoinnin rukoilemiseksi (bodai-ji). Tarkoituksena oli lepytellä keisarin levotonta henkeä (onryō), sillä Takauji oli suistanut Go-Daigon vallasta ja karkottanut hänet Kiotosta epäonnistuneen Kenmu-restauraation jälkeen. Temppeli päätettiin perustaa Kameyama-palatsin paikalle, sillä palatsilla oli voimakas kytkös keisarihuoneeseen. Luvan temppelin rakentamiseen myönsi eläköitynyt keisari Kōgon. Takauji ja Kōgon myönsivät temppelille läänityksiä, mutta ne eivät tuoneet sille tarpeeksi varoja; Musō pyysikin vuonna 1341 Takaujin veljeltä Tadayoshilta lupaa kaupan aloittamiseen Yuan-dynastian Kiinan kanssa. Kaupasta saatavat voitot oli tarkoitus käyttää rakennustöihin. Näitä Kiinaan matkanneita kauppalaivoja kutsuttiin ”Tenryūji-laivoiksi” (Tenryūji-bune).
Temppeli valmistui vuonna 1345. Se tunnettiin alun perin nimellä Ryakuō-ji (暦応寺), mutta keisari Kōgon päätti antaa sille uuden nimen Tenryū-ji (’taivaallisen lohikäärmeen temppeli’) vuonna 1341. Tarinan mukaan nimi juontuu Tadayoshin näkemästä unesta, jossa keisari Go-Daigon kultaiseksi lohikäämeeksi muuttunut henki nousi Katsurajoesta. Temppeli nautti Ashikaga-klaanin suojelusta ja se kohosi merkittävään asemaan, lopulta Kioton zentemppeleistä tärkeimmäksi Nanzen-jin jälkeen. Ashikaga-sotilashallinnon taantuessa kuitenkin myös Tenryū-ji kärsi. Sitä tuhosivat lisäksi useat suuret tulipalot: 1300–1400-luvuilla temppeli paloi kuusi kertaa, vuosina 1358, 1367, 1373, 1380, 1447 ja 1468. Erityisesti 1400-luvun palot, joista jälkimmäinen johtui Kiotossa käydystä Ōnin-sodasta, vahingoittivat temppeliä pahoin. Alussa temppelin rakennukset (garan) oli asemoitu tyypillisen zentemppelin tavoin, mutta nykyisin alkuperäisestä suunnitelmasta on jäljellä vain temppelin puutarha.
1400-luvun tuhojen jälkeen temppeliä ei rakennettu uudelleen, ennen kuin Toyotomi Hideyoshi teki sille lahjoituksen vuonna 1585. Myös Tokugawa Ieyasu antoi temppelille läänityksiä 1600-luvun alussa. Tenryū-ji kärsi kuitenkin jälleen vahinkoja vuoden 1815 tulipalossa, ja kun temppelin rakennustyöt olivat vielä kesken vuonna 1864, se tuhoutui täysin Kinmonin välikohtauksen yhteydessä sytytetyssä palossa. Chōshūn daimiokunnan armeija käytti sitä tukikohtanaan. Meiji-restauraation jälkeen vuonna 1876 siitä tehtiin Rinzai-buddhalaisuuden uuden Tenryūji-haaran päätemppeli, mutta se menetti pian valtaosan omistamastaan maasta valtiolle, ja käsittääkin nykyään vain noin kymmenesosan takavarikkoa edeltäneestä alueesta. Temppelin tärkeimmät rakennukset onnistuttiin rakentamaan uudelleen vuonna 1899, ja uudelleenrakennusta jatkettiin 1900-luvun alkupuolella.
Tenryū-jin puutarha suojeltiin valtion muinaisjäännöksenä ja maisemakohteena vuonna 1923. Erityinen maisemakohde (tokubetsumeishō) siitä tehtiin vuonna 1955. Unescon maailmanperintöluetteloon Tenryū-ji valittiin vuonna 1994.
Temppelialue
pienoiskuva|Hattō-halli pienoiskuva|Kuri-talousrakennus pienoiskuva|Tenryū-jin puutarhaa syksyllä
Lähes kaikki Tenryū-jin rakennukset ovat 1800-luvun lopulta tai 1900-luvun alkuvuosikymmeniltä. Ainoastaan muutama Edo-kauden alkupuolella rakennettu portti on säästynyt. Merkillepantava portti on Momoyama-kauden arkkitehtuuria edustava chokushimon eli keisarillisen lähettilään portti, joka lienee siirretty temppelille Fushimin linnasta.
Tenryū-jille johtavan kulkutien (sandō) varrella on etupuutarha (zentei). Pääpuutarha temppelin päärakennuksen takana on Sōgenchi-lammen (曹源池) ympärille rakennettu kävelypuutarha, jota pidetään munkki Musō Sosekin suunnittelemana. Osa siitä lienee säilynyt alkuperäisessä asussaan. Lammen rannalle on rakennettu hiekkarannan omaisia ulokkeita, ja sen taustalla on kiviasetelmia ja kivisilta. Puutarha käyttää lainattuna maisemanaan läheisiä Arashiyama- ja Kameyama-vuoria. Näkymän tavoitteena lienee ollut herättää mielikuva Kiinan myyttisestä Penglaivuoresta (Hōrai). Puutarhan länsipuolella sijaitsee laaja Kameyaman puisto.
Ensimmäinen rakennus temppelille idästä päin saavuttaessa on Hattō eli luentohalli tai dharma-halli. Nelilapekattoinen rakennus on siirretty Ungo-anin sivutemppeliltä nykyiselle paikalleen 1800-luvun lopussa. Alun perin se on rakennettu Edo-kauden loppupuolella. Hallin sisäkattoa koristi aiemmin Suzuki Shōnenin vuonna 1899 maalaama lohikäärme, mutta Musō Sosekin 650-vuotiskuolinpäivän ja hallin siirron satavuotispäivän kunniaksi kuvan maalasi uudelleen taiteilija Matazō Kayama. Rakennusta käytetään myös temppelin buddha-hallina, ja siellä säilytetäänkin muun muassa Śākyamuni-buddhaa esittävää patsasta.
Hōjōn eteläpuolella ovat temppelin zen-halli (zendō), Ryūmontei-paviljonki (龍門亭), joka toimii ravintolana, meditaatioon ja luentoihin käytetty Yūun-an-halli (友雲庵) sekä tutkimuskeskus Seikōkan (精耕館). Pohjoispuolella on Tahōden-halli (多宝殿), joka on liitetty hōjōhon katetulla käytävällä. Tahōden on tarkoitettu keisari Go-Daigon palvontaan, ja siellä säilytetään keisaria esittävää veistosta. Rakennus on valmistunut vuonna 1934 ja sillä on irimoya-katto. Tahōden on rakennettu muistuttamaan keisari Go-Daigon Yoshinovuorelle rakentamaa palatsia, ja sitä ympäröivät riippuoksaiset shidarezakura-kirsikkapuut, kuten Yoshinossa. Tahōdenin vierellä on kaksi sen yhteydessä vuonna 1934 rakennettua teehuonetta, Shōunkaku (祥雲閣) ja Kanmeitei (甘雨亭). Shōunkaku on kopio teeseremonian Omotesenke-koulukunnan Zangetsutei-teehuoneesta. Kauempana hōjō-päähallista tahōdenin takana ovat vuonna 1983 valmistunut puutarha Hyakka-en (百花苑) sekä munkkien dōjō- ja asuinrakennus (sōdō).
Vaikka Tenryū-ji käsittää aiempaa huomattavasti suppeamman alueen, siihen kuuluu edelleen monia pieniä sivutemppeleitä (tatchū). Ne ovat Eimyō-in (永明院), Hōgon-in (宝厳院), Jisai-in (慈済院), Junei-in (寿寧院), Kōgen-ji (弘源寺), Myōchi-in (妙智院), Sanshū-in (三秀院), Shōgan-ji (松巌寺) ja Tōkan-in (等観院). Varsinaisen temppelialueen ulkopuolella sijaitsee vielä kolme sivutemppeliä, Hōju-in (宝寿院), Kongō-in (金剛院) ja Rinsen-ji (臨川寺). Temppelin kukoistuskaudella siihen kuului jopa 150 sivutemppeliä.
Kulttuuriomaisuus
Tenryū-ji omistaa useita taideteoksia, jotka on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Temppelin päähallissa palvottava Buddhan patsas lienee veistetty Heian-kauden loppupuolella. Se on säästynyt kaikilta temppeliä tuhonneilta tulipaloilta. Myös bodhisattva Kannonia esittävä veistos sekä kolme Musō Sosekia esittävää muotokuvaa on nimetty tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon. Myōchi-inin sivutemppelissä säilytetään niin ikään tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi valittua Musō Sosekin muotokuvaa sekä munkki Sakugen Shūryōhon liittyviä dokumentteja.
Bobby Bauer
Robert Theodore "Bobby" Bauer (16. helmikuuta 1915 Waterloo, Ontario – 16. syyskuuta 1964) oli kanadalainen ammattijääkiekkoilija, joka pelasi 10 kautta National Hockey Leaguessa seuranaan Boston Bruins. Hänen pelipaikkansa oli oikea laitahyökkääjä.
Woody Dumart ja Milt Schmidt olivat Bauerin ketjukavereita seuran voittaessa kaksi Stanley Cupia 1939 ja 1941. Kolmikko oli pelannut yhdessä jo Kitchener Greenshirtsissä OHA-sarjassa ja tuli tunnetuksi nimellä Kraut line. Bauer saavutti 260 tehopistettä 328 ottelussa, vaikka palveli aktiiviaikanaan Kanadan kuninkaallisissa ilmavoimissa toisessa maailmansodassa.
Martin Evans
Martin John Evans (s. 1. tammikuuta 1941 Gloucestershire Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen tiedemies, joka keksi tavan viljellä kantasoluja. Hän on uransa aikana tutkinut muun muassa geenien muuntelua ja geeniterapiaa hiirissä. Evans sai hiirten geneettisen muuntelun mahdollistaneesta tutkimuksesta Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 2007 yhdessä Mario Capecchin ja Oliver Smithiesin kanssa.
Evans valmistui Cambridgen yliopistosta vuonna 1963 ja suoritti sen jälkeen filosofian tohtorin tutkinnon University Collegessa Lontoossa. Evans keksi tavan viljellä kantasoluja yhdessä Matthew Kaufmanin kanssa Cambridgen yliopistossa vuonna 1981.
Australian lippu
Historiallisia lippuja
thumb|right|250px|[[3. syyskuuta 1901 – 4. kesäkuuta 1903]] thumb|right|250px|[[4. kesäkuuta 1903 – 19. joulukuuta 1908]] Australian liittovaltion lippu otettiin käyttöön vuonna 1903 hieman nykyisestä poikkeavassa muodossa. Ensimmäinen virallinen lippu puolestaan poikkesi tähtien muodon osalta vuonna 1901 kansallisen kilpailun voittaneesta versiosta. Liittovaltion lippua vanhempia ovat osavaltioiden liput, joista vanhimmat on otettu käyttöön 1870-luvulla.
Martin Evans
Professori Evans on arvostetun Royal Societyn jäsen ja hänet on ritaroitu vuonna 2004 tunnustukseksi työstään lääketieteen alalla. Evans on myös saanut arvostetun Albert Lasker -palkinnon lääketieteellisestä perustutkimustyöstä vuonna 2001. Vuoden 2007 lokakuuhun mennessä hän on julkaissut yli 120 tieteellistä julkaisua.
Evans on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta.
Sualocin
thumb|250px|α Delphinuksen paikka tähtitaivaalla. Sualocin eli α Del on Delfiinin tähdistössä sijaitseva seitsenkertainen tähti; komponentit A ja G ovat oikea pari, kun taas loput ovat vain sattumalta samassa suunnassa Maasta katsottuna, eli ne ovat joukko optisia komponentteja. Sualocin on toisin päin luettuna Nicolaus, joka on 1700- ja 1800-luvuilla vaikuttaneen italialaisen tähtitieteilijän Niccolò Cacciatoren etunimen latinallistus. Tähti on meistä noin 240 valovuoden päässä, ja kirkkaudeltaan se on +3,77m. A-komponentti on kirkkaudeltaan +3,9m ja fyysisen parin toinen osapuoli eli G-komponentti vastaavasti +6,4m. Optiset komponentit ovat kirkkaudeltaan +13,4m (α Del B); +11,9m (C); +12,9m (D); +12,6m (E) ja +10,7m (F).
Munuaisallas
thumb| 1. [[Munuaispyramidi<BR> 2. Viejäsuoni<BR> 3. Munuaisvaltimo<BR> 4. Munuaislaskimo<BR> 5. Munuaisportti<BR> 6. Munuaisallas<BR> 7. Virtsanjohdin<BR> 8. Minor calyx<BR> 9. Munuaiskotelo<BR> 10. Inferior renal capsule<BR> 11. Superior renal capsule<BR> 12. Tuojasuoni<BR> 13. Nefroni<BR> 14. Minor calyx<BR> 15. Major calyx<BR> 16. Munuaisnysty<BR> 17. Munuaispylväs ]]
Munuaisallas on munuaisen munuaispoukamassa sijaitseva osa, josta alkavat virtsanjohtimet. Munuaisaltaan tehtävänä on kerätä nefronien tuottama virtsa ja kuljettaa se edelleen virtsanjohtimiin. Naudalta munuaisallas puuttuu ja naudalla virtsa kulkee munuaisnystyistä munuaispikareihin, jotka laskevat virtsanjohtimiin. Hevosella munuaisaltaassa on limaa tuottavia soluja, joiden erite aiheuttaa sen, että hevosella on normaalistikin virtsassa proteiinia, kun taas muilla lajeilla proteiinin esiintyminen virtsassa on yleensä merkki sairaudesta.
Sairaudet
Munuaisaltaan tulehdusta kutsutaan pyelonefriitiksi, joka yleensä johtuu levinneestä virtsatietulehduksesta.
Munuaisaltaasta voi saada alkunsa myös syöpä (munuaisaltaan syöpä), joka tavallisimmin oireilee virtsanjohtimen syövän tavoin hematuriana ja kipuna selässä tai kyljessä.
Munuaisaltaan laajenemista kutsutaan vesimunuaiseksi eli hydronefroosiksi.
René Boutet
René Boutet (s. 16. lokakuuta 1963 Québec City) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän opiskeli vuosina 1983–1984 Québecin musiikkikonservatoriossa ja sitten vuoteen 1990 saakka Louise Andrén johdolla Lavalin yliopistossa. Hän voitti vuonna 1986 Canadian Music Competitions -finaalin. Hän aloitti säännöllisen esiintymisen vuonna 1985. Hän on Pierre Boutet'n poika ja Benoît Boutet'n veli.
Selkokeskus
alt=Kehitysvammaliiton toimisto Espoon Leppävaarassa.|pienoiskuva|Selkokeskus sijaitsee Espoon Leppävaarassa. Selkokeskus on valtakunnallinen selkokielen asiantuntijakeskus, joka edistää selkokielen käyttöä ja kehittää selkokieltä. Selkokeskus pyrkii parantamaan selkokielen asemaa ja selkokielen käyttäjien oikeuksia Suomessa. Selkokeskuksen tavoite on, että jokainen voi saada tietoa ja nauttia kulttuurista itselleen ymmärrettävällä kielellä.
Selkokeskus on osa Kehitysvammaliiton Saavutettavuusyksikköä. Toiminnan päärahoittaja on sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus (STEA).
Selkokeskuksen tehtävät
Selkokeskus tiedottaa selkokielestä ja selkokirjoista. Se edistää selkokieltä ja ainoana tahona Suomessa kehittää selkokielen ohjeistuksia pitkäjänteisesti. Lisäksi Selkokeskus neuvoo kaikkia selkokielestä kiinnostuneita ja tekee yhteistyötä selkokielen asiantuntijoiden ja tutkijoiden sekä selkokielen parissa työskentelevien ihmisten kanssa. Selkokeskus edistää selkokielen tutkimusta yhteistyössä Klaara-verkoston kanssa.
Selkokeskuksen yhteydessä toimii selkokielen neuvottelukunta, joka ohjaa Suomen selkotoimintaa. Neuvottelukunnassa on yli 50 jäsentä: valtion viranomaisia, järjestöjä, yliopistoja, oppilaitoksia, tutkimuskeskuksia ja medioita.
Selkokeskus kouluttaa selkokielestä, tarjoaa selkokielen tekstipalveluita ja myöntää selkojulkaisuille ilmaisen selkotunnuksen. Selkotunnus on tae julkaisun selkokielisyydestä, ja se helpottaa selkokielisen julkaisun tunnistamista. Selkokeskuksessa myös toimitetaan selkokielistä ajankohtaislehteä Selkosanomia ja sen ruotsinkielistä sisarlehteä Lätta Bladetia.
Ramadan
pienoiskuva|Muslimit odottavat auringon laskeutumista aloittaakseen ruokailun ramadan-kuukauden aikana Kairossa.Ramadan on islamilaisen kuukalenterin yhdeksäs kuukausi. Sen näkyvin tapahtuma on koko kuukauden kestävä uskonnollinen paasto, saum. Sanalla ramadan tarkoitetaan myös tätä paastoa. Ramadan-paasto rajoittuu päivän valoisaan aikaan. Ruokailun lisäksi myös juominen, tupakointi ja seksuaalisten tarpeiden tyydyttäminen ovat valoisaan aikaan kiellettyjä, samoin epäpuhtaat ajatukset ja sanat. Ramadan on itsetutkiskelun ja itsehillinnän aikaa. Profeetan perimätiedon mukaan ramadanin ajaksi avataan Paratiisin portit, lukitaan Helvetin portit ja kahlitaan paholaiset. Ramadan-kuun paasto on yksi islamin viidestä peruspilarista, joita jokaisen muslimin tulee noudattaa.
Aamulla ennen päivänvaloa nautitaan päivän ensimmäinen ateria suhur. Päivän aikana pidätytään sekä ruoasta että juomasta. Työnteko vähenee tavallisesti vain muutaman tunnin pituiseksi. Se voi lakata kokonaan viimeisten kymmenen päivän ajaksi, jos paastoaja valvoo nämä yöt rukoillen. Auringon laskettua vuorossa on iftar eli iltaruokailu, joka usein laajenee perheen ja ystävien parissa vietettäväksi juhla-ateriaksi. Tarjotut ruoat vaihtelevat, mutta ateria alkaa perinteisesti Muhammedin esikuvan mukaisesti taatelilla.
Ramadan-paaston ajankohta vaihtelee aurinkokalenterissa, sillä islamilaisen kuukalenterin mukaisessa vuodessa on vain 354 päivää, vaikka kuukausia on 12. Tämän takia islamilaiset juhlat siirtyvät aurinkokalenterissa noin 11 päivää vuodessa, kunnes noin 33 vuoden välein juhlat ovat kiertäneet koko kalenterivuoden. Kuukalenterissa uusi kuukausi alkaa, kun uudenkuun sirppi näkyy taivaalla. Kuukalenteri on ollut tavallinen paimentolaisyhteiskunnissa, missä aurinkokalenterin vaatima kirjanpito on ollut vaikea toteuttaa.
Osallistujat
Vaikka paasto ramadan-kuussa on pakollista, siinä otetaan huomioon islamilaiseen lakiin kuuluva kohtuullisuusperiaate ruksha. Paasto on pakollista jokaiselle täydessä ymmärryksessä olevalle aikuiselle, terveelle muslimille, joka ei ole matkoilla. Šaria täsmentää paastoon osallistumista: "Mitä naiseen tulee, hänellä ei saa olla kuukautisia tai synnytyksen jälkeistä vuotoa. Mielenvikaisten, lasten ja matkustavaisten, naisten kuukautisten tai synnytyksen jälkeisen vuodon aikana ja vanhusten sekä imettävien tai raskaana olevien naisten ei tarvitse noudattaa paastoa." Lapsille paastoaminen on vapaaehtoista, mutta jo nuoret henkilöt tulee käskeä paastoamaan.
Kansainvälisen kyselytutkimuksen mukaan melkein kaikki muslimit todella paastoavat. Ramadan-paastoon osallistuvien muslimien osuus on 94–99 % kaikkialla muualla muslimimaissa paitsi entisen Neuvostoliiton alueella Keski-Aasiassa (66 %) ja Euroopassa Balkanilla (52 %). Näissä maissa oli 1900-luvulla pitkään vallassa kommunistinen hallinto, joka pyrki karsimaan uskonnollisia tapoja.
Ramadanin vietto
Paaston aikana muslimit pidättyvät ruoasta ja juomasta vuorokauden valoisana aikana eli aamuhämärästä auringonlaskuun. Vaikka paasto kestää koko valoisan ajan päivästä, ramadan voi todellisuudessa merkitä ruoan kulutuksen lisääntymistä, sillä menetys otetaan takaisin illan tullen. Ruokailun lisäksi myös juominen, tupakointi, kiroilu, itsetyydytys ja sukupuoliyhteys ovat valoisaan aikaan kiellettyjä. Ramadanin aikana muslimit työskentelevät yleensä vain aamupäivisin. Paaston päätyttyä vietetään seuraavan, šawwal-kuun kolmena ensimmäisenä päivänä id al-Fitr -juhlaa. Se on muslimien kahdesta vuotuisesta suuresta juhlapäivistä yksi; toinen on id al-adha, jota vietetään suuren pyhiinvaelluksen päätteeksi.
Voiman yö
Ramadanin viimeisten kymmenen yön joukossa on niin sanottu Laylat al-Qadr eli Voiman yö (suura 97). Silloin lausutut rukoukset ovat tuhansia kertoja ansiokkaampia kuin muina kuukausina. Juuri tuona yönä sanotaan Koraanin laskeutuneen alas profeetta Muhammedille. Oppineet eivät kuitenkaan ole yksimielisiä siitä, mikä yö tarkkaan ottaen on se oikea. Esimerkiksi Abu Dawud antaa hadithin joka toteaa: ”Jumalan profeetta neuvoi: etsikää Voiman yötä seitsemän viimeisen päivän joukosta.” Al-Bukharin mukaan Voiman yö on joku kymmenen viimeisen Ramadan-kuun päivän joukosta. Muhammedin vaimon Aišan mukaan profeetalla oli tapana vetäytyä rukoukseen (itikaf) kymmenen viimeisen päivän ajaksi Ramadan-kuussa joka vuosi elämänsä loppuun asti. Tämän jälkeen kaikki hänen vaimonsa jatkoivat tapaa. Voiman yön epätarkan ajoituksen takia monet ottavat viimeisinä päivinä vapaata työstä voidakseen rukoilla läpi yön. Rukoukset tuovat ansioita Paratiisiin pääsemiseksi.
Paastokauden haittoja
Muslimit heräävät ennen aamunkoittoa aterioimaan päivän tarpeita varten (suhur-ateria). Paastotuntien määrä vaihtelee, mutta voi enimmillään olla 20 tuntia. Pimeän tullessa syödään runsas ateria ennen nukkumaan menoa (iftar-ateria). Tällaisella päivärytmillä on haittansa. Yleisimmin havaitut terveydelliset ongelmat ovat elimistön kuivuminen, päänsärky, rytmihäiriöt ja huonovointisuus. Kuivuminen ja veritulppien riski kasvavat erityisen paljon kun paastotaan lämpimissä oloissa, mutta myös ruumiillinen työ tai liikunta lisäävät näiden riskiä. Myös kognitiiviset suoritukset heikkenevät. Paastokuun aikana ihmiset ovat väsyneitä ja ärtyneitä. Liikenneonnettomuudet ja luonnolliset kuolemat lisääntyvät ramadan-kuussa. Paastoaika heikentää myös valtiotaloutta ja tuottavuutta. Jordanialaisen ekonomistin mukaan työn tuottavuus laskee jopa 35–60%. Usein työtä tehdään vain aamupäivisin, ja väsymys ja huonotuulisuus haittaavat keskittymistä.
Islaminopettajat ovat Suomessa todenneet, että muslimilapset voivat ramadankuussa olla väsyneitä ja myöhästyä tunneilta. Heidän ei tällöin tulisi osallistua liikuntatunneille, ja kokeitakin tulisi välttää. Viimeisen kymmenen päivän aikana voi esiintyä myös yövalvontaa rukoillessa, joten oppilaat ovat koulussa erityisen väsyneitä.
Ramadan nähdään erityisenä pyhittymisen aikana. Jotkut muslimit katsovat, että silloin painottuu myös pyhä sota eli jihad Jumalan vihollisia vastaan. Tilastojen mukaan islamilaiset terrori-iskut vähenevät ramadanin aikana muslimimaissa, mutta lisääntyvät ei-muslimimaissa.
Ramadan Suomessa
Nykyisin muslimeja asuu myös kaukana Lähi-idän leveysasteiden pohjois- tai eteläpuolella, missä päivän pituus vaihtelee voimakkaasti. Esimerkiksi Suomessa valoisa aika, joka periaatteessa pitäisi paastota, voi joskus kestää 74 päivää eli koko ramadanin yli. Monet muslimit eivät Suomessa paastoakaan Suomen, vaan Mekan tai Turkin auringon mukaan.
Ramadan-paaston historiallinen tausta
Islaminuskon mukaan ramadan-paasto perustuu profeetta Muhammedin saamiin ilmestyksiin. Ramadan-paastosta annetaan ohjeita jo Koraanissa. Lehmän suurassa (2:185) todetaan: "Ramadaan" on se kuukausi, jolloin Koraani annettiin opastukseksi ihmisille ja selväksi todistukseksi (Jumalan) johdatuksesta, jotta hylättäisiin paha ja valittaisiin hyvä; tämän kuukauden aikana paastotkoon se teistä, joka on kotioloissaan, mutta jos joku on sairas tai, matkoilla, on hänen sen sijaan (muuna aikana) paastottava yhtä monta muuta päivää." Jae 2:187 antaa tarkan ohjeen paaston päivittäisestä kestosta: "syökää ja juokaa aamuhämäriin asti, kunnes vaalea lanka selvästi erottuu mustasta. Mutta sitten noudattakaa tarkoin paastoa yön tuloon saakka".
Paasto kuuluu islamin ohella kaikkiin muihinkin maailmanuskontoihin. Ramadan-paasto muistuttaa etenkin varhaisten kristillisten luostareiden tapoja, mutta on astetta ankarampi. Keskiajan yleisimmän luostarisäännön 500-luvulla laatinut Benedictus Nursialainen määräsi munkit 40 päivän pääsiäisajan paaston aikana syömään vasta kello kuudelta illalla vesperan jälkeen, mutta kuitenkin valoisana aikana. Juominen oli sallittua. Islamissa kristillisten munkkien paastokauden asketismia vastaava paasto on siirtynyt koskemaan kaikkia uskovia. C. Snoug Hurgronje on todennut islamilaisen paaston mallin tulleen juutalaisuudesta ja sen ajoituksen kristinuskosta.
Ajankohta
Koska islamilainen kalenteri on puhdas kuukalenteri, ramadan ei ole aina samana vuodenaikana vaan se kiertää noin 30 vuoden kuluessa kaikkien vuodenaikojen ympäri. Periaatteessa muslimit edellyttävät uuden kuun näkemistä kuukauden vaihtumisen merkiksi, mutta joillekin muslimeille riittää tähtitieteellisesti laskettu hetki tai radioteitse kuultu ilmoitus.
pienoiskuva|700px|center|Aikataulu, joka osoittaa ramadanin pyhän kuukauden alkua vuosina 1938–2038. [[Gregoriaaninen kalenteri|Gregoriaanisen ja islamilaisen kalenterin mukaan.]]
Vestra
Vestra on kaupunginosa Vantaan Kivistön suuralueella. Vestra rajautuu osittain Nurmijärveen ja Espooseen. Naapurikaupunginosia Vantaalla ovat Luhtaanmäki, Keimola ja Petikko.
Vestra on harvaa pientaloaluetta. Maisemaa sävyttävät kallioisten mäkien, laajojen metsien, puronjokilaaksojen ja peltoaukeiden vuorottelu. Lepsämänjoki polveilee kaupunginosan läpi ja muodostaa osan sen itä-rajasta. Kaupunginosan etelä- ja länsiosassa on luonnonsuojelu- ja Natura-alueita (Vestran suot, lehdot ja vanhat metsät).
Operaatio Sininen
Elokuussa saksalaisten eteneminen pysähtyi Stalingradin edustalle Volgalla sekä Kaukasiassa. Etenemisen pysähtymiseen pääsyynä oli joukkojen jakaminen kahteen yhtäaikaiseen operaatioon, jolloin rintaman pidentyessä tarvittavia hyökkäysreservejä ei riittänyt kummankaan päätavoitteen saavuttamiseen.