cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vapaaehtoinen maanpuolustus
Puolustusministeriön vuonna 2002 asettamassa työryhmässä määriteltiin vapaaehtoiseen maanpuolustukseen liittyviä käsitteitä. Vapaaehtoinen maanpuolustustyö on aatteellista vapaaehtoista kansalaistoimintaa, jolla lujitetaan kansalaisten maanpuolustustahtoa ja tuetaan sekä viranomaisten että kansalaisten kykyä selviytyä eri turvallisuustilanteista. Vapaaehtoinen maanpuolustustoiminta tukee viranomaisten varautumista esimerkiksi toteuttamalla viranomaisten antamia tehtäviä ja ylläpitämällä koulutustiloja. Vapaaehtoista maanpuolustustyötä tekevät järjestöt ja niiden laaja jäsenkunta pitävät osaltaan yllä kansalaisten maanpuolustustahtoa ja -taitoja.
Tenos (kaupunki)
Historia
pienoiskuva|vasen|Tornin rauniot Tínoksen Smóvolossa.Antiikin aikana Tenos oli joonialaisten aluetta. Nämä asuttivat saaren noin 1000 eaa. Geometrisen ja arkaaisen kauden taitteesta 700-luvulta eaa. lähtien noin vuoteen 650 eaa. saari oli Euboian Eretrian alaisuudessa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Tēnios ja Tēneus.
Vapaaehtoinen maanpuolustus
Teknisessä mielessä, muun muassa lainsäädännössä vapaaehtoinen maanpuolustus on yleistermi, jolla tarkoitetaan Suomessa eri viranomaisten normaali- ja kriisiajan valmiuksia täydentävää ja tukevaa vapaaehtoistoimintaa. Erityisen merkittävää vapaaehtoinen maanpuolustustyö on lääkintäalalla, pelastusalalla ja sotilaallisella alalla.
Tenos (kaupunki)
Historia
Tenos löi omaa hopearahaa jo suhteellisen varhain noin 600–500 eaa. aiginalaisen mallin mukaan. Persialaiset valtasivat saaren vuonna 490 eaa. Tämän vuoksi Tenos joutui osallistumaan persialaissodissa laivoillaan Persian laivastoon. Tenoslaiset siirtyivät kuitenkin helleenisen liiton puolelle juuri ennen Salamiin meritaistelua vuonna 480 eaa. Siksi näiden nimi esiintyy myös Delfoissa olleessa Käärmepylväässä. Pausaniaan mukaan tenoslaisten nimi esiintyi myös Zeuksen patsaassa Olympiassa niiden kreikkalaisten joukossa, jotka taistelivat Plataiain taistelussa vuonna 479 eaa.
Vapaaehtoinen maanpuolustus
Vapaaehtoinen maanpuolustustyö jakautuu useisiin alueisiin. Työn kovana ytimenä voidaan pitää sotilaallista maanpuolustusta tukevaa työtä, jota esimerkiksi aiheesta annettu lainsäädäntö käsittelee lähes ainoana maanpuolustustyön osa-alueena. Tämän lisäksi vapaaehtoiset palokunnat ja vapaaehtoinen pelastuspalvelu tekevät erittäin merkittävää työtä pelastus- ja poliisiviranomaisien tukemiseksi normaali- ja poikkeusoloissa. Taloudellisen varautumisen alalla vapaaehtoistoiminta on yritysten ja valtiovallan keskinäistä toimintaa, joka tapahtuu eri alojen huoltovarmuuspoolien ja puolustustaloudellisen suunnittelukunnan kautta.
Tenos (kaupunki)
Historia
Klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Tenos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon ilmeisesti yhtenä sen varhaisista jäsenistä, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 450/449–416/415 eaa. Tenoslaiset mainitaan Ateenan alamaisina Sisilian sotaretken aikaan. Ateenan vallan aikana kaupunki oli demokratia, mutta se vaikuttaa muuttuneen oligarkiaksi vuonna 411 eaa. samaan aikaan, kun Ateenassa oli oligarkkinen kumous.
Vapaaehtoinen maanpuolustus
Poliisi- ja pelastustoimi
Tärkein poliisin apuna toimiva vapaaehtoisorganisaatio on Vapaaehtoinen pelastuspalvelu Vapepa. Tämä järjestöjen yhteenliittymä kokoaa yhteen lähes viidenkymmenen eri organisaation voimavarat. Sen toimintaa koordinoi Suomen Punainen Risti. Vapepa organisoi hälytysryhmiä, joita poliisi käyttää apunaan etsinnöissä sekä vaarallisissa tilanteissa. Toiminnassa on mukana 1 400 hälytysryhmää, joihin kuuluu 20 000 vapaaehtoista. Toiminta rahoitetaan Suomen punaisen ristin ja Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen varoin.
Tenos (kaupunki)
Historia
370-luvulta eaa. lähtien Tenos kuului toiseen Ateenan liittoon. 300-luvun eaa. lopulla Tenos löi attikalaisen mallin mukaista rahaa. Thessalian Aleksanteri Ferailainen sai Tenoksen haltuunsa joksikin ajaksi vuonna 362 eaa. Myös Tenoksen kaupunkikeskuksen siirtäminen ajoitetaan noihin aikoihin. Tenoslaiset jaettiin kymmeneen fyleen, jotka määräytyivät maantieteellisin perustein. Muita kansan jakoja olivat piirtokirjoituslähteiden perusteella tonoi ja patrai.
Vapaaehtoinen maanpuolustus
Poliisi- ja pelastustoimi
Pelastustoimen puolella vakinaisia palokuntia tukevat vapaaehtoiset palokunnat. Nämä ovat yleensä ns. sopimuspalokuntia, eli ne ovat tehneet paikallisten pelastuslaitosten kanssa sopimuksen valmiudesta vastata hälytyksiin tietyssä ajassa. Vapaapalokunnissa toimii yli 20 000 koulutettua sammutusmiestä, mikä tekee niistä tärkeimmän Suomen pelastustoimen voimavaran. Päätoimisia ammattipalomiehiä on maassa vain noin 5 000. Nuoriso- ja naistoiminta sekä muut kuin sopimuspalokunnat mukaan lukien VPK-toiminnassa on mukana noin 39 000 henkeä.
Tenos (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset
Vanha akropolis pienoiskuva|Terrakottareliefi Tenoksen akropoliilta eli Exómvourgo-vuorelta, n. 550–500 eaa.
Vapaaehtoinen maanpuolustus
Poliisi- ja pelastustoimi
Oma erikoisuutensa pelastustoimen vapaaehtoiskentässä ovat palolennot. Näillä lennoilla vapaaehtoiset harrasteilmailijat partioivat metsäalueita muutaman tunnin ajan kerrallaan etsien metsäpaloja. Havaituista savuista tehdään ilmoitus palokunnille. Lääninhallitukset maksavat lentoja suorittavien koneiden polttoaineen, mutta itse lennot tehdään palkatta.
Tenos (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset
Tenoksen vanhana akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi nykyisin nimellä Exómvourgo tunnettu vuori saaren sisäosissa noin 4,5 kilometriä nykyisestä Tínoksen kaupungista pohjoiseen. Sen paikalla on ollut asutusta jo pronssikaudella, ja se on ilmeisesti toiminut turvapaikkana myös Kreikan niin kutsuttuina pimeinä vuosisatoina.
Vapaaehtoinen maanpuolustus
Sotilaallinen maanpuolustus
Sotilaallisen maanpuolustuksen vapaaehtoiskenttä on laaja. Sen kokoavana keskusjärjestönä toimii Maanpuolustuskoulutusyhdistys (MPK), joka vastaa kaikesta vapaaehtoisesta maanpuolustuskoulutuksesta. Järjestön jäseniä ovat reserviläisjärjestöt sekä muut aatteelliset maanpuolustusjärjestöt. Lisäksi mukana ovat naisten järjestöt Naisten valmiusliiton kautta. Näistä järjestöistä tärkein on Sotilaskotiliitto. Suomen metsästäjien liitto osallistuu MPK:n työhön luovuttamalla käytettäväksi ampumaratojaan. Lisäksi vapaaehtoistoiminnan kenttään kuuluvat Puolustusvoimien maakuntajoukot, jotka ovat Puolustusvoimien omia, täysin sotilaallisia muodostelmia.
Tenos (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset
Antiikin ajan akropoliista on löydetty arkaaisella ja klassiselle kaudelle ajoittuvan asutuksen ja muurien jäänteitä. Muurit on ajoitettu 600-luvulle eaa. Akropoliilla oli Demeter Thesmoforokselle omistettu pyhäkkö, joka on ollut olemassa viimeistän 700-luvulla eaa. Akropolis hylättiin 300-luvulla eaa., jolloin kaupunkikeskus siirrettiin rannikolle.
Vapaaehtoinen maanpuolustus
Sotilaallinen maanpuolustus
Maanpuolustuskoulutusyhdistys on julkisoikeudellinen yhdistys, jolle on annettu laissa tehtäväksi "maanpuolustuksen edistäminen koulutuksen, tiedotuksen ja valistuksen keinoin". Käytännössä yhdistyksen tehtävänä on antaa varautumis-, turvallisuus- ja sotilaskoulutusta Suomen kansalaisille. Sotilaallinen koulutus annetaan Puolustusvoimien välittömässä valvonnassa käyttäen puolustusvoimien välineitä, aseita ja varusteita. Muilla siviilitoimijoilla ei ole oikeutta antaa sotilaskoulutusta. Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen jäsenjärjestöjen tehtävänä puolestaan on tukea MPK:n toimintaa antamalla tiloja, varoja ja henkilöstöä. Lisäksi nämä yhdistykset toimivat liikunta- ja ampumaseuroina sekä toteuttavat erilaisia aatteellisia tehtäviä esimerkiksi suorittamalla kunniakäyntejä ja järjestämällä isänmaallisia tilaisuuksia.
Tenos (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset
Tenoksen uudempi alakaupunki sijaitsi 300-luvulta eaa. lähtien rannikolla nykyisen Tínoksen kaupungin paikalla. Se oli ympäröity lähes alusta lähtien muurein, jotka sulkivat sisäänsä noin 10 hehtaarin kokoisen alueen. Kaupungissa oli satama, oletettavasti nykyisen satamalahden paikalla. Piirtokirjoituslähteiden perusteella kaupungissa tiedetään olleen kreikkalainen teatteri, mutta sitä ei ole löydetty.
Poseidonin ja Amfitriten temppeli pienoiskuva|[[Poseidonin ja Amfitriten temppelin rauniot.]]
Vapaaehtoinen maanpuolustus
Sotilaallinen maanpuolustus
Maakuntajoukot ovat puolustusvoimien sotilasyksiköitä, jotka koostuvat niihin sitoutuneista vapaaehtoisista reserviläisistä. Näiden yksiköiden henkilöstölle jaetaan jo rauhan aikana henkilökohtainen varustus, joka säilytetään kotona. Aseet kuitenkin säilytetään puolustusvoimien varastoissa. Maanpuolustuskoulutusyhdistys avustaa puolustusvoimia yksiköiden koulutuksessa, mutta varsinainen johtovastuu kuuluu puolustusvoimille.
Tenos (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset
Poseidonille ja Amfitritelle omistettu temppeli oli Tenoksen tärkein pyhäkkö. Se sijaitsi lehdossa 2,5 kilometriä kaupungista luoteeseen, nykyisen Kiónian kylän lähellä. Poseidonia kunnioitettiin saarella parantajana, ja tämän tunnusesineet esiintyvät Tenoksen lyömissä rahoissa. Temppelillä vietettiin juhlia, joihin tuli ihmisiä lähisaariltakin.
Muut löydökset
Varhaisin tunnettu asutuspaikka saarella on nykyisessä Vryókastrossa. Se ajoittuu varhaiselle ja keskiselle pronssikaudelle ajalle 3000–1600 eaa. Nykyisessä Smóvolossa on antiikin aikaisen tornin rauniot.
Tínokselta tehtyjä esinelöytöjä on Tínoksen arkeologisessa museossa.
Jääkiekon SM-liigakausi 2006–2007
Pronssiottelu
250px|thumb|[[Helsinki-halli|Hartwall Areena ennen toisen finaalin alkua]]
Edrofoni
Edrofoni on antikoliiniesteraasi-inhibiittori ja toimii siten parasympatomimeettinä. Edrofoni ei muiden ryhmän aineiden tavoin ole karbamaattijohdannainen. Edrofonin vaikutus kestää vain muutaman minuutin, koska se irtoaa entsyymistä hyvin nopeasti. Edrofoni kiinnittyy neostigmiinin tavoin entsyymin anioniosaan, mutta vain löyhästi vetysillan välityksellä esteriosan histidiinin imidatsolityppeen. Lääkkeen kauppanimiä ovat Tensilon, Enlon ja Reversol.
Aine esiintyy useimmiten kloridimuotonaan (edrofoniumkloridi).
Edrofonia on käytetty lihasheikkoutta aiheuttavan myasthenia gravis -sairauden diagnostiikassa (ns. tensilon-testi). Edrofoni ei tällä hetkellä ole saatavissa Suomessa.
Hoitokalastus
Hoitokalastus on kalastamista, jolla pyritään vähentämään joitakin kalalajeja järvestä. Hoitokalastuksen tarkoituksena on vähentää esimerkiksi särkikaloja, jotta muille kalalajeille olisi paremmat elinmahdollisuudet. Hoitokalastukseen voidaan suunnitelmallisesti Suomessa ryhtyä, mikäli kaloja on paljon ja kalasto on särkivaltainen tai särjet, ahvenet ja lahnat ovat pienikokoisia, kuhia, ahvenia ja muita petokaloja on vähemmän kuin 20 prosenttia kaloista, ravinnekuorman vähentämisenkin jälkeen sinilevää on runsaasti ja vedessä on runsaasti fosforia, joka kiertää järvessä kaloissa.
Olympianero
Olympianerossa oli mukana kymmenen kilpailijaa, ja jokaisessa jaksossa kaksi heistä kilpaili toisiaan vastaan. Kilpailijat oli valittu Suomen urheilutietäjien yhdistyksen jäsenistöstä. Kilpailu käytiin live-yleisön edessä, ja studiossa oli myös nelihenkinen XL-yhtye soittamassa alku-, väli- ja loppusoittoja. Kilpailukysymykset koskivat pääasiassa kesäolympialaisia aikavälillä 1952–1992 ja ne olivat osittain Suomen Urheilukirjaston tietopalvelun, osittain ohjelman tuottajien laatimia.
Kilpailun kulku
Nopeatempoinen kilpailu oli jaettu kahdeksaan osioon:
Kilpailujärjestelmä ja kilpailijat
Ohjelman kymmenestä jaksosta viisi ensimmäistä koostui alkueristä. Kustakin viidestä erästä voittaja pääsi jatkoon ja heidän lisäkseen myös eniten pisteitä kerännyt häviäjä. Kolmessa seuraavassa jaksossa käytiin välierät. Loppuotteluun pääsi kaksi eniten pisteitä kerännyttä välierien voittajaa, mutta kolmas välierävoittaja putosi jatkosta. Loppuottelu oli kaksiosainen, ja toisessa osassa jatkettiin suoraan ensimmäisessä osassa kerätyin pistein.
Olympianeron voittajalle oli luvattu palkinnoksi matka seuraamaan Atlantan kesäolympialaisia, mutta kilpailun voittanut Vesa-Matti Peltola ei ollut halukas lähtemään matkalle vaan vaihtoi palkintonsa televisioon ja videonauhuriin. Muille kilpailijoille ei palkintoja jaettu.
TV-esitykset
Ohjelma nauhoitettiin Tampereen Tohlopin studiolla 11.–14. kesäkuuta 1996. Ohjelmaa esitettiin TV2:ssa kolme kertaa viikossa. Ensimmäinen jakso esitettiin 26. kesäkuuta ja viimeinen 18. heinäkuuta.
Kai Syväsalmi
Kai Syväsalmi (s. 20. joulukuuta 1984 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka siirtyi kaudeksi 2012–2013 Ranskan pääsarjan Rapaces de Gapiin.
Syväsalmi tuli tunnetuksi Mestis-joukkue TuTon kärkipuolustajana. Hän voitti TuTossa kaksi Mestis-pronssia, sekä yhden Mestis-mestaruuden. Kaudella 2006–2007 Syväsalmi teki Mestis-puolustajien uuden maaliennätyksen (16 maalia), jolloin hänet valittiin All Stars -puolustajaksi.
Cryptopsy
thumb|230px|Cryptopsyn kitaristi Alex Auburn Cryptopsy on brutaalia sekä teknistä death metalia soittava kanadalainen yhtye.
Kai Syväsalmi
Syväsalmi pelasi KooKoossa vain kauden 2011–2012 alun ja siirtyi sen jälkeen TuToon. Kauden aikana hän teki 42 runko- ja pudotuspelisarjaottelun aikana 28 pistettä. Syväsalmi solmi kaudeksi 2012–2013 sopimuksen Ranskan pääsarjan Rapaces de Gapin kanssa.
Kai Syväsalmi on kaukaista sukua entiselle jääkiekkoilijalle, hyökkääjä Kari Syväsalmelle.
Cryptopsy
Yhtyeen perustivat kitaristi Steve Thibault ja laulaja Dan Greening (Lord Worm) vuonna 1988. Yhtye julkaisi ensimmäisen demonsa Ungentle Exhumation vuonna 1993. Demo julkaistiin uudelleen paikallisella levy-yhtiöllä Gore Recordsilla. Vuotta myöhemmin yhtyeestä lähtenyt basisti Kevin Weagle korvattiin Martin Fercusonilla ja kitaristi Dave Galea Jon Levasseurilla. Tämä kokoonpano nauhoitti Cryptopsyn ensimmäisen albumin Blasphemy Made Flesh vuonna 1994.
Vuonna 1996 Lord Wormin, Flo Mounierin, Jon Levasseurin sekä Eric Langloisin kokoonpano julkaisi albumin None So Vile ruotsalaisella Wrong Again Recordsilla. Alkuvuodesta 1997 uusi laulaja Mike DiSalvo liittyi yhtyeeseen entisen laulajan Lord Wormin suosittelemana.
Century Media Records julkaisi Cryptopsyn seuraavan albumin Whisper Supremacy vuonna 1998. Albumilla soittanut kitaristi Miguel Roy lähti yhtyeestä ja tilalle palkattiin Alex Auburn vuonna 2000. Auburn debytoi samana vuonna albumilla ...And Then You'll Beg. Vuonna 2003 Cryptopsyn alkuperäinen laulaja Lord Worm liittyi yhtyeeseen uudelleen.
Tammikuussa 2005 Jon Levasseur sanoi menettäneensä kiinnostuksensa äärimetallimusiikkiin ja erosi Cryptopsystä. Yhtyeen uusi albumi Once Was Not julkaistiin lokakuussa 2005. Albumin kokoonpanoon kuului Lord Worm, Flo Mounier, Eric Langlois ja Alex Auburn, joka hoiti kaikki kitaraosuudet. Huhtikuun 23. päivänä 2007 Cryptopsy ilmoitti, että vokalisti Lord Worm oli erotettu yhtyeestä, ja että uuden laulajan etsintä on käynnissä.
Troizinía-Méthana
Troizinía-Méthana ( eli Δήμος Τροιζηνίας-Μεθάνων, Dímos Troizinías-Methánon) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Saarten alueyksikössä Attikan alueella. Kunnan pinta-ala on 241,1 neliökilometriä ja väkiluku 7 143 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Galatás.
Messe des Morts
Messe des Morts on suomalaisen black metal -yhtye Beheritin EP-levy. Se julkaistiin 14. joulukuuta 1993 levymerkillä Necropolis Records.
Troizinía-Méthana
Troizinía-Méthana sijaitsee Saroninlahden rannalla Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa. Se muodostaa Saarten alueyksikön ainoan mantereella sijaitsevan osan sekä ainoan Attikan hallinnollisen alueen mantereella sijaitsevan osan, joka ei sijaitse perinteisen Attikan alueella. Kunta syntyi, kun kunnat Méthana ja Troizína yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunnan nimi oli aluksi Troizinía ja vuodesta 2014 lähtien Troizinía-Méthana. Kunta on saanut nimensä sen alueella sijainneesta antiikin aikaisesta Troizenin kaupungista sekä kuntaan kuuluvasta Méthanan niemestä.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Troizinía-Méthanan kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Messe des Morts
Kokoonpano
+
Gladsax
Gladsax on pientaajama Ruotsissa nykyisessä Simrishamnin kunnassa, aikaisemmin Gladsaxin pitäjässä. Kylä on suojeltu kulttuurillisin perustein. Siellä on kirkko ja linnanrauniot. Pientaajamassa oli 143 asukasta vuoden 2010 lopussa.
Matt Czuchry
Matthew Charles ”Matt” Czuchry (s. 20. toukokuuta 1977 Manchester, New Hampshire) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Czuchry on isänsä puolelta ukrainalaistaustainen. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat Logan Huntzbergerin rooli televisiosarjassa Gilmoren tytöt, jossa hän näytteli vuosina 2004–2007, sekä Cary Agosin rooli televisiosarjassa Good Wife, jossa hän on näytellyt vuodesta 2009 lähtien. Czuchry näyttelee vuonna 2018 alkaneessa sairaaladraamasarjassa Resident tohtori Hawkinsia.
Mahasyöpä
Mahasyöpä on mahasta lähtevä syöpäsairaus. Mahasyövän mahdollisia oireita ovat muiden muassa vatsakipu, oksentelu, ripuli, ruokahaluttomuus ja laihtuminen. Tauti voi olla pitkään oireeton. Ilmetessään oireet voivat olla petollisesti samanlaisia kuin hyvänlaatuisissa vaivoissa, esimerkiksi mahahaavassa.
Helikobakteerin on huomattu lisäävän mahasyövän riskiä jopa 2–6-kertaiseksi. Muita riskitekijöitä ovat tiettyjen vitamiinien puute, pilaantunut, savustettu tai hyvin suolainen ruoka, lihavuus ja korkea ikä. Myös tupakointi on mahasyöpäriskiä lisäävä tekijä.
Mahasyöpä oli vielä vuoden 1960 paikkeilla Suomen yleisin syöpätauti, mutta sairauden ilmaantuvuus väheni nopeasti varsinkin länsimaissa. Esimerkiksi vuonna 2008 Suomessa sairastui mahasyöpään 701 henkilöä. Ilmaantuvuuden vaihtelu saman maankin sisällä voi kuitenkin olla niin suuri, että ympäristötekijöiden on päätelty olevan keskeisiä taudin synnyssä. Mahasyövän ilmaantuvuus on korkein Kaukoidässä. Maailmanlaajuisesti mahasyöpä oli vuoden 2014 tiedon mukaan neljänneksi yleisin syöpä, mutta Suomessa se on pudonnut kymmenen yleisimmän syöpätaudin joukosta sekä miehillä että naisilla. Ainoa mahasyövän parantamiseen tähtäävä hoitomuoto on leikkaus. Mahasyöpä voi olla perusteena täydelliselle tai osittaiselle mahalaukun poistoleikkaukselle eli gastrektomialle.
23 prosenttia sairastuneista miehistä ja neljäsosa sairastuneista naisista on Suomessa elossa viiden vuoden kuluttua taudin toteamisesta. Länsimaita paljon korkeampia selviytymislukuja on saavutettu Japanissa, jossa on toteutettu laajoja seulontoja mahasyövän havaitsemiseksi varhaisvaiheissa.
Noin 90–95 % mahasyövistä on adenokarsinoomia. CDH1-geenin mutaatioiden aiheuttama perinnöllinen diffuusi mahasyöpä aiheuttaa noin 1–3 % kaikista mahasyöpätapauksista.
William Markus
Karl William Markus (oik. Marcus, ent. Söderström; ) oli suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä.
Tausta
Karl William Söderström syntyi Liverpoolissa suomalaiselle merikapteeni ja komentajakapteeni Karl Ilmari Söderströmille ja englantilaiselle äidille Blance Isabel Copelle. Hänellä oli Suomen ja Britannian kaksoiskansalaisuus ja hän puhui sujuvasti kolmea kieltä: suomea, englantia ja ruotsia. Hänen viralliseksi sukunimekseen vakiintui kirjoitusmuoto Marcus 1940-luvun lopussa.
Elokuvaura
Söderström työskenteli välirauhan aikana Suomen Petsamossa ulkomaankirjanpidon hoitajana. Hän työskenteli Petsamon Nikkelin palveluksessa. Tällöin hän tutustui kirjailija Usko Kemppiin, joka ehdotti häntä koekuvattavaksi ohjaaja Valentin Vaalan komedian Dynamiittityttö miespääosaan vuonna 1944. Saatuaan roolin hänen taiteilijanimekseen keksittiin William Markus. Hän toimi aluksi näyttelijänä ja vuodesta 1954 ohjaajana.
Markus näytteli kymmenessä elokuvassa, sekä sankarirooleissa että konnien osissa. Vuonna 1950 hän näytteli brittiläisessä elokuvassa The Wooden Horse (esitetty Suomessa nimillä Puuhevonen ja Hyppyarkku). Suomessa hän esiintyi muun muassa elokuvissa Maaret – tunturien tyttö (1947), Teuvo Tulion elokuvassa Hornankoski (1949) sekä Roland af Hällströmin elokuvassa Suomalaistyttöjä Tukholmassa (1952). Suomalaistyttöjä Tukholmassa herätti laajaa pahennusta Ruotsissa.
Markus ohjasi Suomen Filmiteollisuudelle kahdeksan elokuvaa vuosina 1954–1960. Niistä neljä perustui Walentin Chorellin teksteihin. Markuksen ohjauksia olivat muun muassa Neiti Talonmies (1955), Miriam (1957) ja Verta käsissämme (1958). Näissä hän toimi myös yhtenä käsikirjoittajana. Miriam oli ehdolla parhaaksi kulttuurielokuvaksi Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 1958.
Yllättävän moniin Markuksen ohjauksista puuttui Valtion elokuvatarkastamo. Verta käsissämme kiellettiin alunperin kokonaan ylipoliisipäällikkö Fjalar Jarvan käskystä vain pari tuntia ennen ensi-iltaa. Kirjailija Mika Waltari kritisoi filmin sensurointia. Lopulta se vapautettiin sensuurista suuren mediakohun saattelemana. Muun muassa Rakas varkaani-elokuvan loppu oli kuvattava uudelleen niin, että rikos sai selvästi rangaistuksensa. Elokuvatarkastamon puheenjohtaja Arvo Paasivuori kielsi näyttelijä Pentti Siimeksen tähdittämän Autuas eversti -elokuvan, koska eversti heräsi henkiin hauta-arkussa. Hänen elokuvansa odottivat esitysvuoroaan tuottajien hyllyillä ja sensuurissa niin pitkään, että elokuvateatterien katsojamäärät laskivat huippuvuosistaan yleisesti 1950-luvun lopun Suomessa.
Markuksen filmien tv-ensi-illat keräsivät runsaasti katsojia. Verta käsissämme sai tv-ensi-illan MTV:llä vuonna 1965. Elokuva keräsi 860 000 katsojaa. Miriamin toinen televisioesitys esitettiin 15.9.1970 Yle TV1:llä. Elokuva keräsi 1 850 000 katsojaa.
Markus toimi Suomen Filmiteollisuuden elokuvaohjaajana 1954-1960. Hän toimi vuodesta 1958 itsenäisenä yritysten mainoselokuvien tuottajana ja ohjaajana. Vuonna 1959 hän perusti Tuotanto William Marcus & Co:n, jonka omistaja hän oli vuoteen 1989 asti. Vuonna 1966 hän ohjasi televisiolle jouluaiheisen lyhytelokuvan Tomten. Valtion taiteilijaeläkkeen puolikkaan hän sai 1981.
Kaukalopikaluistelu
thumb|300px|Kaukalopikaluistelua maailmancupin osakilpailussa [[Saguenay (Quebec)|Saguenayssa vuonna 2004. Johdossa Apolo Anton Ohno (USA) takanaan Thibaut Fauconnet (FRA), Mark McNee (AUS) ja Sergei Prankevitš (RUS).]] Kaukalopikaluistelu eli short track (suom. "lyhyt rata") on jääkiekkokaukalossa kilpailtava pikaluistelulaji. Yleisesti radan pituus on 111,12 metriä.
Erona tavalliseen pikaluisteluun, kaukalopikaluistelussa rata on lyhyempi, käännökset jyrkempiä ja kilpailut käydään yhteislähdöllä (4–6 kilpailijaa). Nämä seikat tuovat lajiin erityistä nopeatempoisuutta ja sähäkkyyttä. Yhteentörmäykset ja kolaroinnit ovat yleisiä.
Kaukalopikaluistelussa käytettävissä luistimissa terää on siirretty kengän pohjan vasemmalle reunalle, mikä helpottaa luistelua jyrkissä kaarteissa. Usein luistelijat ottavatkin kallistuksen puoleisella kädellä jäästä tukea kaarteissa.
Viestit
Viesteissä joukkueessa on neljä jäsentä, joista yksi kerrallaan kiertää rataa ympäri muiden odottaessa radan sisäosassa. Vaihdot tapahtuvat ns. lennosta.
Historia
Kaukalopikaluistelun ajatus juontaa juurensa Yhdysvalloissa ja Kanadassa kilpailluista yhteislähdöllä käydyistä pikaluistelukilpailuista, kun kansainvälisesti oli totuttu käyttämään parikilpailusysteemiä. Pohjois-Amerikassa luistelukilpailuja oli pitkän aikaa totuttu käymään jäähalleissa, muun muassa New Yorkin Madison Square Gardenissa jääkiekkokaukalossa, ja näin lyhyen radan luistelu oli täysin luonnollista. Ensimmäiset kilpailut kaukalossa käytiin vuoden 1906 tietämillä, ensimmäinen virallinen kilpailu vuonna 1910. Vuoden 1932 talviolympialaisissa Lake Placidissa pikaluistelussa käytettiin yhteislähtöä.
Vuonna 1967 kansainvälinen luisteluliitto (ISU) otti kaukalopikaluistelun ohjelmaansa, mutta kansainvälisiä kilpailuja on järjestetty vasta vuodesta 1976. Maailmanmestaruuskilpailut käytiin ensimmäistä kertaa vuonna 1981. 1988 talviolympialaisissa Calgaryssä kaukalopikaluistelu oli näytöslajina, ja 1992 Albertvillessä laji oli osana virallista kisaohjelmaa. Kanada on pitkään ollut kaukalopikaluistelun hallitseva maa, mutta laji on erittäin suosittua monissa itäisen Aasian maissa kuten Kiinassa, Etelä-Koreassa ja Japanissa, jossa se on kasvanut harrastajamäärältään isoaveljeään isommaksi. Kaukalopikaluistelun maailmancup käynnistyi vuonna 1997. Samana vuonna järjestettiin ensimmäisen EM-kisat.
2002 Salt Lake Cityssä Australia sai historiansa ensimmäisen talviolympialaisten kultamitalin kaukalopikaluistelussa, kun Steven Bradbury pysyi 1 000 metrin loppukilpailussa ainoana pystyssä kanssakilpailijoiden törmäillessä keskenään.
Ramses V
Ramses V (tai Ramesses V) oli muinaista Egyptiä 20. dynastian aikaan vuosina 1147–1143 eaa. hallinnut faarao.
Valoveteläisten saaga
Valoveteläisten saaga (isl. Ljósvetninga saga) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin islantilaissaagoihin. Valoveteläisten saagassa  kuvattujen tapahtumien keskiössä ovat usean sukupolven yli ulottuvat konfliktit ja kilpailu kahden päällikön, koillisislantilaisen Ljósavatnin tilan omistajan Þorgeirr Ljósvetningagoðin ("Valovedengoði") ja Eyjafjörður-vuonolla, Möðruvellirin tilalla asuneen Guðmundr Mahtavan (ríki Eyjólfsson, k. n. 1025) sukujen välillä. Saaga jakautuu kahteen osaan: ensimmäinen osa keskittyy Þorgeirrin poikien ja Guðmundrin keskinäisiin kiistoihin, ja toisessa osassa käsitellään Þorgeirrin ja Guðmundrin jälkeläisiin saakka ulottuvia konflikteja. Ajallisesti saagan tapahtumat sijoittuvat 900-luvun lopusta 1000-luvun jälkipuoliskolle (n. 990-1066). Saaga on kirjoitettu oletettavasti vuoden 1260 tietämillä eli usea vuosisata siinä kuvattujen tapahtumien jälkeen. Valoveteläisten saagaa ei ole suomennettu.
Ramses V
Ramses V hallitsi vain 2–3 vuotta, joten hänen hallitusajastaan ei tiedetä juuri mitään. Ainoat tältä ajalta säilyneet dokumentit kuvaavat hallinnossa tapahtunutta korruptiota. Ramseksen nimellä varustettuja esineitä on löydetty Siinailta ja muualta Länsi-Aasiasta, mikä viittaisi siihen, että Egypti kävi yhä ulkomaankauppaa.
Valoveteläisten saaga
Käsikirjoitukset ja versiot
Valoveteläisten saagasta on säilynyt kaksi eri versiota, A ja C, joista kumpikaan ei ole täydellinen mutta jotka juontuvat todennäköisesti yhdestä ja samasta alkuperäistekstistä. Näistä pitempi, C-versio, on oletettavasti alkujaan 1300-luvulla laadittu kokoelma, joka koostuu neljästä 1200-luvulla kirjoitetusta tekstistä (Ljósvetninga saga, Sörla þáttr (Brodd-Helgasonar), Ofeigs saga ok Reykhverfinga eli Ofeigs þáttr ja Möðruvellinga saga). C-versio sisältää muutamia lyhyempiä þáttr-tarinoita, joista osaa on pidetty myöhempinä lisäyksinä (esim. Þórarins þáttr ofsa, Vöðu-Brands þáttr sekä em. Ofeigs þáttr ja Sörla þáttr). Valoveteläisten saagan varhaisin säilynyt käsikirjoitus on noin vuodelta 1400 peräisin oleva AM 561 4to, joka sisältää saagan A-version. Tässä käsikirjoituksessa olevasta saagasta puuttuu kuitenkin saagan loppuosa (jota em. käsikirjoitus ei mahdollisesti ole koskaan sisältänytkään) ja myös sen alkuosassa on aukkokohtia. Toinen varhaisimmista käsikirjoituksista on 1400-luvulta peräisin oleva koodeksi (AM 162 C fol), jossa olevasta C-versiosta on säilynyt vain muutama sivu. C-versiosta on kuitenkin säilynyt useita kyseisen koodeksin paperikopioita.
Juhan Kuus
Juhan Kuus (27. helmikuuta 1953 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka – 12. heinäkuuta 2015 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kirjeenvaihtaja ja kuvajournalisti, joka työskenteli useille sanomalehdille sekä kuvatoimisto Sipa Pressille. Hänet tunnetaan erityisesti Etelä-Afrikan apartheid-aikaisten konfliktien kuvaajana.
Valoveteläisten saaga
Valoveteläisten saaga ja historia
On katsottu, että Valoveteläisten saagan päähahmoilla on todennäköisesti ollut todellinen historiallisen esikuvansa. Saagassa kuvattujen tapahtumien osalta on kuitenkin katsottu, etteivät ne välttämättä kerro todellisista tapahtumista. Sen sijaan jotkut saagan tapahtumista ja tarina-motiiveista kuvastavat muusta aikalaiskirjallisuudesta ja kertomusperinteestä tulleita lainoja, ja osa tapahtumista on selvästi fiktiivisiä.
Saagan näkökulma
Guðmundr on Valoveteläisten saagan hallitsevin hahmo, mutta saagassa hänet esitetään melko epäedullisessa valossa. Sen sijaan saagan kirjoittaja on suhtautunut huomattavasti myönteisemmin valoveteläisiin eli Ljósvetningar-sukuun, jonka pää, Þorgeirr Ljósvetningagoði Þorkelsson (s. n. 940), oli Islannin lainpuhujana, kun islantilaiset päättivät yleiskäräjillä Þorgeirrin esittämän kompromissin mukaisesti saarelaisten kääntymisestä kristinuskoon. Guðmundr mainitaan kuitenkin myös useassa muussakin islantilaissaagassa, kuten Lohilaaksolaisten saagassa, Grettir Väkevän saagassa ja Poltetun Njállin saagassa.
Ramses V
Ramses V:n hautapaikasta ei ole täyttä varmuutta. KV9 oli mahdollisesti Ramsekselle rakennutettu hauta, mutta hänen seuraajansa Ramses VI valtasi sen itselleen. Ramses V saatettiin haudata myös johonkin muista tunnistamattomista haudoista. Hänen muumionsa löytyi, monien muiden tapaan, KV35:ssä sijainneesta muumiokätköstä. Ramseksen muumio on nykyisin Kairon egyptiläisessä museossa. Muumiossa on merkkejä isorokosta, johon Ramses on saattanut kuolla, sekä päähän kohdistuneesta iskusta.
Juhan Kuus
Nuoruus ja perhe
Kuus syntyi Kapkaupungissa vuonna 1953. Hänen isänsä oli virolainen Harry Kuus, joka oli muuttanut toisen maailmansodan jälkeen Tartosta Etelä-Afrikkaan. Harry Kuus oli taistellut jatkosodassa virolaisissa vapaaehtoisissa eli niin sanotuissa Suomen-pojissa. Juhan Kuusin äiti oli eteläafrikkalainen Elsa Barbara Maree, ja hänellä oli sisko Nicole da Silva ja veli Michael Kuus.
Kyläkeinu
thumb|250px|Kyläkeinu Kyläkeinu, -kiikku, -liekku, -lietsu tai aisakeinu on suuri keinu, jollaisia perinteisesti on ollut monissa kylissä, ja joilla kyläläiset ovat keinuneet. Isoja keinuja on ollut kylissä muun muassa Suomessa, Karjalassa ja Virossa.
Juhan Kuus
Nuoruus ja perhe
Juhana Kuus oli vuodesta 1976 vuoteen 2000 naimisissa Mareta du Plessisin kanssa. Heidän liittonsa päättyi eroon.
Kyläkeinu
Keinun lava on puisilla aisoilla kiinni keinun kehikkoon laakeroidussa vaakasuorassa tukissa. Kyläkeinu eroaa nykyisestä puutarhakeinusta suuremmalla koollaan sekä sillä, että ympäri keinuminen on mahdollista. Koska keinumisessa liike-energia saattaa muodostua erityisen suureksi, pidetään Suomessa nykyään keinumista vaarallisena ja joissakin paikoissa keinuja on asetettu käyttökieltoon.
Juhan Kuus
Ura
Kuus jätti 1970-luvulla high schoolin kesken ja aloitti kapkaupunkilaisessa sanomalehdessä Die Burgerissa erilaisissa avustavissa tehtävissä, kuten pimiöapulaisena ja siivojana, sekä nuorempana valokuvaajana. Etelä-Afrikassa hän toimi valokuvaajana myös Rapportille, Die Beeldille, The Rand Daily Mailille ja The Sunday Timesille. Vuonna 1974 hänet valittiin Etelä-Afrikan vuoden lehtivalokuvaajaksi, ja vuonna 1978 hän sai uutiskuvien kategoriassa World Press Photon kolmospalkinnon.
Kyläkeinu
Vaikka monissa paikoissa kyläkeinuja ei enää ole, säilyy niiden perintö paikannimissä kuten keinu- ja Keinumäki tai -aho-nimisissä paikoissa. Perinteisesti keinulle kokoontuminen oli kylän nuorison tapa viettää vapaa-aikaa ja solmia suhteita toisiinsa. Keinuperinne ei ole kokonaan hävinnyt. Ainakin Karstulassa on aisakeinu, joka on keskeisessä osassa vuosittain järjestettävässä Keinujaiset-tapahtumassa.
Juhan Kuus
Ura
Kuus työskenteli vuodet 1986–2000 ranskalaisessa Sipa Press -kuvatoimistossa. Hän oli mukana Sipa Pressin Pariisin- ja New Yorkin -toimituskunnassa sekä Etelä-Afrikan-kirjeenvaihtajana. Kuusin kuvia julkaistiin Sipa Pressin aikana muun muassa The Timesissa, The Independentissä, The New York Timesissa, Paris Matchissä ja Los Angeles Timesissa. Hän oli vuonna 1987 Etelä-Afrikan vuoden lehtikuvaaja, ja vuonna 1992 hän sai jokapäiväisen elämän kategoriassa World Press Photon kolmospalkinnon.
Kyläkeinu
Aisakeinun pyörähdys -kilpailu
Aisakeinun pyörähdys on Baltian maissa kauan sitten alkunsa saanut kilpailu, jossa tavoitteena on tehdä aisakeinulla täysi 360 asteen pyörähdys. Kilpailu vaikeutuu, kun yritetään saada mahdollisimman pitkävartinen keinu pyörähtämään ympäri. Lajin miesten maailmanennätystä pitää hallussaan Andrus Aasamäe (Viro) 702 cm:n varsilla tehtynä. Naisten maailmanennätys on hallussa Kätlin Kinkillä (Viro) 593 cm.
Juhan Kuus
Ura
Kuus keskittyi 2000-luvulla entistä enemmän valokuvaamaan yhteiskunnallisia aiheita. Hän painotti erityisesti rikollisuuteen sekä sorrettuihin. Hän toimi vuonna 2002 The Big Issue -katulehden, jota myyvät asunnottomat, kuvatoimittajana ja valokuvaajana. Kuus muutti vuonna 2003 Oudtshoorniin, missä hän työskenteli isänsä kanssa nahanleikkaajana. Hän kuvasi siellä maatyöläisten pakoa.
Kyläkeinu
Kyläkeinujen vaarat
Kyläkeinut voivat olla myös vaarallisia, jos keinuilla otetaan liian kovat vauhdit ja ne pyörivät ympäri, sillä keinuissa ei ole mitään mikä takaisi keinujien pysyvän kyydissä. Keinujan käsi voi myös jäädä keinun puiden väliin, mikä voi katkaista käden.
Juhan Kuus
Ura
Kuus työskenteli vuosina 2004–2005 Die Burgerin kuvatoimittajana ja palasi freelanceriksi vuonna 2006. Hän aloitti vuonna 2008 yhteistyön galleristi Gavin Furlongerin kanssa.
Kuus taisteli taloudellisten ongelmien kanssa pitkään, mutta hän ei suostunut tekemään esimerkiksi häävalokuvauksia palkkioiden saamiseksi. Hän elikin viimeiset vuotensa Pelastusarmeijan asuntolassa. Hän kuoli vuonna 2015 kaaduttuaan asuntolan portaissa.
Tyyli ja teemat
Kuus tunnettiin yhtenä Etelä-Afrikan radikaaleimmista valokuvaajista. Hän valokuvasi usein taistelutilanteita ja väkivaltaa maan konflikteista. Hän dokumentoi näin apartheid-politiikan erilaisia kuvakulmia ja taistelua sitä vastaan. Kuusin kuvissa oli kuitenkin myös ihmisten iloja, suruja, arkea, perinteitä sekä ihmissuhteita.
Kuus ei pitänyt itseään pelkästään valokuvaajana, vaan hän näki itsensä antropologina, joka tallensi eteläafrikkalaisten inhimillisiä tarinoita.
Virtsakivitauti
Oireet
Virtsakivet voivat aiheuttaa akuutin virtsakivikohtauksen, jonka aiheuttaja on tyypillisesti virtsajohtimeen kiilautunut kivi. Kohtauksen ensioire on äkillinen, voimakas kipu, joka tuntuu selässä, kyljessä ja alavatsalla. Kipu voi olla vaikea paikallistaa, koska se voi säteillä navan vierestä melkein nivusiin, sieltä lonkan seudulle, ristiselän kautta alimman kylkiluun korkeudelle. Oireena on suurimmalla osalla potilaista myös verivirtsaisuus, jota ei välttämättä havaitse paljain silmin.
Hoito
Jos munuaiskivet ovat pieniä, ne tulevat itsestään ulos useimmiten muutaman päivän kuluessa. Nykyään munuaiskiviä ei poisteta kirurgisesti, vaan ne murskataan ESWL-laitteella (extracorporeal shock wave lithotripsy) eli kehon ulkopuolisella painesysäysaaltohoidolla. Tässä menetelmässä laitteen tuottamat iskuaallot murskaavat munuaiskiven pienemmiksi paloiksi jotka pääsevät tulemaan itsestään ulos. Kiireellisissä tapauksissa kivi poistetaan tähystyksellä. Suurikokoisempia munuaiskiviä voidaan joutua poistamaan kirurgisella toimenpiteellä. Kivi saattaa aiheuttaa munuaisen allassysteemien laajentumaa. Laajentuma näkyy ultraäänikuvassa ja kivi röntgenin varjoainekuvauksissa.
Ilpo
Ote Kalevalan seitsemännestäkolmatta (27.) runosta:
Vesistönhoito
Vesistönhoito on yhdistelmä erilaisia toimenpiteitä vesistöjen laadun parantamiseksi. Näitä voivat olla mm. yhdyskuntien jätevesien tehokkaampi puhdistaminen ennen niiden vesistöihin laskemista, teollisuuden päästöjen rajoittaminen, vedenhapetus, hoitokalastus jne. Monia vesistönhoitoon liittyviä toimenpiteitä on hankkeistettu Euroopan unionin rahastojen tuella.
GISBLOOM - välineitä rehevöitymisen arviointiin ja hallintaan
Hanke alkoi vuonna 2010 ja päättyi vuonna 2013. Hanke sai rahoituksensa EU:n Life+ -ohjelmasta (Life09 ENV/FI/000569). Hankkeen tavoitteena oli vesien tilan parantaminen sekä antaa kansalaisille ja järjestöille keinot osallistua vesien tilan seurantaan ja parantamiseen. Hankkeen yhteistyöryhmässä oli yli 70 tutkijaa ja asiantuntijaa. Hankkeen vastuuhenkilönä toimi Suomen Ympäristökeskus SYKEn edustaja Olli Malve.
Hankkeen tuloksia ovat muun muassa järviwiki ja vesinetti -verkkopalvelut, joista ensimmäinen on suunnattu kansalaisille ja jälkimmäinen vesienhoidon ammattilaisille.
Puhdas Itämeri
John Nurmisen Säätiö aloitti vuonna 2004 Puhdas Itämeri -hankkeen Itämeren suojelemiseksi.
The Winter Wake
The Winter Wake on Elvenkingin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. maaliskuuta 2006.
Brasilian pojat (vuoden 1962 elokuva)
Brasilian pojat (Os Cafajestes) on Ruy Guerran käsikirjoittama ja ohjaama mustavalkoinen draamaelokuva vuodelta 1962. Siinä ylemmän keskiluokan perheistä tulevat vetelehtijänuorukaiset yrittävät kiristää nuorista naisista rannalla ottamillaan alastonkuvilla rahaa näiden rikkailta sukulaisilta.
Guerran läpimurtoelokuvaa pidetään brasiliaiselokuvan uuden aallon aloittaneena teoksena. Sen runsaat alastonkohtaukset aiheuttivat kohua. Suomessa elokuvan esittäminen kiellettiin kokonaan. Elokuvan musiikin on tehnyt Luiz Bonfá.
Sonja Bennett
Sonja Bennett (s. 24. elokuuta 1980 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä. Hänellä on ollut rooleja mm. elokuvassa Usva (2005) sekä useissa televisiosarjoissa.
Bennett voitti VFCC Awardin 2002 ja Women in Film Awardin 2003 roolistaan vuoden 2002 elokuvassa Punch.
Paha saapuu portin taa
Paha saapuu portin taa on Ray Bradburyn vuonna 1962 ilmestynyt romaani. Teos on kauhufantasia, jossa 13-vuotiaat pojat Jim Nightshade ja William Halloway joutuvat tekemisiin oudon kiertävän sirkuksen kanssa lokakuisessa Yhdysvaltojen Keskilännen kaupungissa.
Šams Pahlavi
Šams Pahlavi tai Shahdokht Shams ul-Mulk Pahlavi (18. lokakuuta 1917 Teheran – 29. helmikuuta 1996 Santa Barbara, Kalifornia) oli Mohammad Reza Pahlavin, Iranin viimeisen šaahin, sisar. Heidän isänsä oli Reza Pahlavi. Pahlavi-dynastian aikana Šams Pahlavi oli Iranin punaisen ristin puheenjohtaja. Hän oli kääntynyt katolilaiseksi 1940-luvulla. Iranin vallankumouksen jälkeen hän muutti Santa Barbaran kaupunkiin, Kaliforniaan. Hän asui siellä kuolemaansa asti.
Combat Mission
Combat Mission on videopelisarja, jossa on tällä hetkellä 11 osaa:
Mikan faijan BMW
”Mikan faijan BMW” on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Anssi Kelan kappale, joka julkaistiin singlenä lokakuussa 2000. Kappale on ensimmäinen singlejulkaisu Kelan ensimmäiseltä sooloalbumilta Nummela.
Kela kirjoitti ”Mikan faijan BMW:n” toukokuussa 1999 rap-artisti Everlastin ”What It’s Like” -kappaleen innoittamana. Ensimmäinen versio kappaleesta äänitettiin heinäkuussa 1999 Risto Eskolinin kotistudiossa, johon Kela soitti itse kaikki instrumentit. Sovitusta Kela kutsui ”folk-hopiksi”, jossa yhdistyivät folk- ja hip hop -musiikki. Kuultuaan kappaleen äänitetyn version BMG-levy-yhtiön Asko Kallonen tyrmäsi lopputuloksen; hänen mielestään ”tempoa oli liikaa ja laulusoundi oli paska”. Kappaleeseen äänitettiin uusi lauluraita ja jousia helmikuussa 2000, mutta lopulta Kallonen ja Kela päättivät lähettää alkuperäisen version radioasemille heinäkuussa. Radiomafia nosti ”Mikan faijan BMW:n” soittolistalleen syyskuussa 2000, ja lokakuussa kappale julkaistiin singlenä.
Kappaleeseen kuvattiin myös musiikkivideo marraskuussa 2000, ja sen ohjasi Finn Anderson. Video aiheutti helmikuussa 2001 pienen kohun, kun Jyrki-ohjelma asetti sen esityskieltoon ”itsemurhasta viestivän” sisällön vuoksi. Kela myöhemmin totesi: ”Totta kai videossa kuin myös itse biisissäkin käsitellään itsemurhaa, mutta se nyt on vain valitettavasti osa elämää ja tässä maassa vielä aika tavallistakin. Siitä ei sitten ilmeisesti saa puhua. Melkoista kekkoslovakiaa...”
”Mikan faijan BMW” nousi parhaimillaan radiosoittolistan ja Rumban 50 hittiä -listan sijalle 17.
François-Auguste Parseval-Grandmaison
François-Auguste Parseval-Grandmaison (7. toukokuuta 1759 Pariisi – 7. joulukuuta 1834 Pariisi) oli ranskalainen runoilija ja Ranskan akatemian jäsen. Hän on matemaatikko Marc-Antoine Parsevalin nuorempi veli.
Aluksi Parseval-Grandmaison suunnitteli taidemaalarin uraa ja opiskeli maalaamista tunnetun taidemaalarin Jacques-Louis Davidin johdolla. Perhe kuitenkin menetti omaisuutensa Ranskan suuren vallankumouksen melskeissä, ja hänen tuli ansaita elantonsa muotokuvamaalarina Ranskan vallankumouksen terrorin aikakaudella.
Parseval-Grandmaison liittyi Napoleonin joukkoihin. Hän kirjoitti useita runoja uuden johtajan kunniaksi. Hänet nimitettiin Ranskan tiede- ja taidekomission jäseneksi, ja tässä ominaisuudessa hän seurasi Napoleonia tämän sotaretkelle Egyptiin vuonna 1798.
Parseval-Grandmaison valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1811, ja sen jälkeen hän omistautui yli kahdenkymmenen vuoden ajan eepoksen kirjoittamiselle. Filip Augustus ilmestyi 1826, ja se oli kaksitoista laulua käsittävä eepos, joka ylisti Bouvinesin taistelua yli kymmenellä tuhannella aleksandriinilla.
Sinityvikuupikka
Sinityvikuupikka (Conocybe cyanopus) on ruohikoisilla alueilla melko harvinaisena kasvava kuupikoihin kuuluva saprotrofisieni. Sieni sisältää psykoaktiivista psilosybiiniä, joten sitä voidaan käyttää myös päihteenä, kuten muitakin psilosybiinisieniä.
Otavan Opisto
Otavan Opisto on vuonna 1892 perustettu sitoutumaton kansanopisto Mikkelin Otavassa. Opiston toiminta-ajatus on etsiä uusia oppimisen tapoja ja muotoja sekä täydentää nykyistä opetusjärjestelmää.
Sinityvikuupikka
Lakin muoto vaihtelee kuperasta kartiomaiseen. Itiöt ovat ruskeita. Lakki muuttuu vanhemmiten vaaleaksi.
Mars Pathfinder
thumb|250px|Mars Pathfinderin Sojourner suorittaa mittauksia Yogi-kivestä. Mars Pathfinder on 1990-luvulla ainoana avaruusluotaimena onnistunut laskeutumaan Marsiin. Se vei Marsiin mukanaan ensimmäisen planeettakulkijan, Sojournerin. Pathfinder laukaistiin kohti Marsia 4. joulukuuta 1996. Vaikka Mars Global Surveyor -luotain laukaistiin ennen Pathfinderia, Pathfinder oli Marsissa ennen Global Surveyoria. Pathfinder laskeutui Marsiin Yhdysvaltojen kansallispäivänä 4. heinäkuuta 1997. Ennen Pathfinderia Marsiin olivat laskeutuneet onnistuneesti vain Viking 1 ja Viking 2 -luotainten laskeutujat.
Berbérati
Berbérati on Mambéré-Kadéïn prefektuurin pääkaupunki. Vuonna 2003 kaupungin väkiluku oli 76 918 ja sitä ympäröivän subprefektuurin kokonaisasukasluku 140 651. Tämä teki siitä tuolloin Keski-Afrikan tasavallan kolmanneksi suurimman kaupungin. Kaupunkia palvelee Berbératin lentoasema.
Mars Pathfinder
Pathfinder kokeili uutta laskeutumistekniikkaa. Se iskeytyi Marsin ilmakehään suoraan planeettojenvälisestä avaruudesta, eikä kiertoradalta. Pathfinder käytti laskeutuessaan myös ilmatyynyjä, joiden avulla se pomppi pinnalla ennen pysähtymistään.
Toiminta Marsissa
thumb|200px|Sojourner Marsissa. Pathfinder pysähtyi pinnalla sattumalta oikeaan asentoon, joten sen tarvitsi vain avata "terälehtensä", eikä se joutunut pinnistelemään kyljeltään pystyyn. Pathfinder oli laskeutunut Marsiin vähän ennen paikallista aamunkoittoa. Auringon noustessa Sojourner laskeutui ramppia pitkin pinnalle. Sen tarkoitus oli tutkia laskeutumisalueen kiviä.
Sojournerin toiminta-ajaksi arvioitiin viikko ja Pathfinderin kuukausi. Luotaimet kuitenkin toimivat kokonaista kolme kuukautta, ennen kuin Pathfinderin akut loppuivat. Sojourneriin ei voitu pitää suoraa yhteyttä, joten kun Pathfinder hiljeni, ei Sojourneriinkaan voitu pitää yhteyttä.
Tutkimustuloksia
thumb|Marsin "kaksoiskukkulat". Pathfinderin laskeutumisalueella lämpötila oli alimmillaan –70 °C ja ylimmillään –10 °C.
Otavan Opisto
Opisto järjestää yliopistoon valmentavia linjoja ja maahanmuuttajille tarkoitettua koulutusta. Kampuksella järjestetään myös monenlaista kurssitoimintaa osana kansanopiston vapaata sivistystyötä.
Tetjana Tereštšuk-Antypova
Tetjana Viktorivna Tereštšuk-Antypova (, s. 11. lokakuuta 1969) on ukrainalainen 400 metrin aitajuoksija.
Otavan Opisto
Otavan Opiston toimii osana Mikkelin kaupungin liikelaitos Otaviaa.
Menon Thessalialainen
Menon (400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen ylimys, joka esiintyy hänen mukaansa nimetyssä Platonin dialogissa Menon sekä Ksenofonin teoksessa Kyyroksen sotaretki (Anabasis). Hän oli kotoisin Thessaliasta.
Otavan Opisto
Historia
Otavan Opisto perustettiin alun perin Joroisiin nimellä Keski-Savon kansanopisto. Vuonna 1895 ensimmäinen rehtori Hjalmar Mikander lähti rehtoriksi Pohjois-Savon kansanopistoon Maaningalle ja vei mukanaan kaikki silloisen Keski-Savon kansanopiston opettajat. Opistoon kuitenkin valittiin uudet opettajat ja rehtori, ja opisto jatkoi toimintaansa. Vuonna 1897 kansanopiston uudeksi sijoituspaikaksi päätettiin Otavan kylä Mikkelin maalaiskunnassa. Opiston rakennus Otavassa valmistui vuonna 1901 ja se oli valmistuessaan koko maan suurin kansanopistorakennus.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – naisten normaalimatka
Naisten normaalimatka ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2021 järjestettiin 16. helmikuuta 2021.
Tulokset
Kilpailu alkoi 12.05.
Mars Pathfinder
Tutkimustuloksia
Pathfinder lähetti maahan kaiken kaikkiaan 16 000 kuvaa ja Sojourner 550. Lisäksi Sojourner analysoi ainakin 16 kiveä. Pathfinder lähetti kaikkiaan yli kahdeksan miljoonaa säämittausta paineesta, lämpötilasta tai tuulen nopeuksista. Ehkä merkittävimmät havainnot koskevat veden esiintymistä. Näyttää siltä, että Pathfinderin laskeutumispaikassa on joskus tulvinut vettä. Viimeisen kahden miljardin vuoden ajan laskupaikkaa ovat muokanneet tuuli ja pöly. Ne ovat kuluttaneet pinnasta 3–5 cm ainesta.
Suomen romanialaiset
Suomen romanialaiset ovat Romaniasta Suomeen muuttaneita henkilöitä. Heitä oli vuonna 2020 noin 5 200. Ei ole tietoa, kuinka moni on etnisesti romanialainen, sillä Suomessa ei tilastoida erikseen etnisiä ryhmiä. Romaniassa noin 88,9 prosenttia väestöstä on etnisesti romanialaisia, 6,1 prosenttia unkarilaisia ja 3,0 prosenttia romaneja. Muita pienempiä etnisiä ryhmiä, joita on kutakin vain alle 0,2 prosenttia väestöstä, ovat ukrainalaiset, saksalaiset sekä turkkilaiset.
Historia
Romanian vallankumouksen takia osan romanialaisista oli jätettävä kotinsa ja täten joitakin romanialaisia muutti Suomeen vuonna 1989.
Uskonnon merkitys
Ei ole tietoa, kuinka tärkeässä roolissa suomenromanialaiset pitävät uskontoaan, mutta yhden gallupin mukaan, kun Romaniassa asuvilta kansalaisilta kysyttiin: ”Onko uskonto tärkeä osa jokapäiväistä elämääsi?”, 84 prosenttia vastasi myönteisesti. Vastaavanlaisen gallupin mukaan Suomessa myönteisesti vastanneita oli vain 28 prosenttia.
Menon Thessalialainen
Platon kuvaa Menonin kiinnostuneena sofistien opetuksista, Ksenofon puolestaan moraalittomaksi ja epämiellyttäväksi henkilöksi. Menonissa hän väittelee Sokrateen kanssa hyveen olemuksesta tukeutuen Gorgiaan oppeihin. Ksenonofin mukaan hän oli osallisena Kyyros nuoremman vallankaappausyrityksessä vuonna 401 eaa. ja palveli sen jälkeen Persian hovissa.
Suomen romanialaiset
Katutoiminta
Etnisesti romanitaustaiset, jotka ovat tulleet Romaniasta, olivat vuosina 2008-2010 tärkeässä roolissa kaduilla tapahtuneista kaupustelusta, soittamisesta sekä kerjäämisestä.
Turvapaikanhaku
Eniten turvapaikanhakijoita Romaniasta on ollut vuonna 2002, jolloin Suomeen haki 596 henkilöä.
Kaarle Suuri
thumb|Kaarle Suuren patsas [[Frankfurt am Main|Frankfurtissa.]] Autuas Kaarle Suuri oli frankkien kuningas 768–814 ja langobardien kuningas vuodesta 774 lähtien. Vuosina 768–771 hän hallitsi yhdessä veljensä Kaarlomanin kanssa, ja tämän kuoleman jälkeen vuodesta 771 hän oli frankkien ainoa kuningas. Paavi kruunasi hänet Rooman keisariksi vuonna 800. Kaarle Suuri oli länsimaisen keisarivallan uudistaja. Nykyään sekä Saksa että Ranska pitävät häntä valtioidensa perustajana. Kaarle Suuri julistettiin pyhimykseksi vuonna 1166.