cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tom Jones (sanoittaja)
Henkilökohtainen elämä ja kuolema
Jonesin ensimmäinen vaimo oli Eleanor Wright, josta hän sittemmin erosi. Jones meni myöhemmin naimisiin koreografi Janet Watsonin kanssa. Pariskunnalla oli kaksi lasta. Watson kuoli vuonna 2016. Jones kuoli 95-vuotiaana 11. elokuuta 2023. Hän sairasti syöpää.
Idman & Arvela
Ab Parfumerie Idman & Arvela Oy oli vuosina 1907–1959 toiminut Suomen suurin kosmeettisten tuotteiden valmistaja. Vuonna 1907 perustetun yrityksen parasta aikaa olivat sotien jälkeiset vuodet, jolloin kosmetiikan tuonti oli säännösteltyä ja kotimainen tuotanto korvasi sitä. Idman & Arvela oli vuonna 1948 Suomen suurin ja parhaiten varusteltu hajuvesitehdas, joka työllisti 34 henkeä.
Historiaa
Idman & Arvelan perustivat vuonna 1907 apteekkari Einar Idman ja vaimonsa Doris o. s. Puustinen alun perin nimellä Finska Farmaceutiska Agentur. Parin vuoden kuluttua yhtiökumppaniksi tuli Ilmari Arvela, mutta vuonna 1912 Idman otti taas yrityksen kokonaan haltuunsa. Arvelan nimi säilyi toiminimessä, kun se muutettiin vuonna 1917 osakeyhtiöksi. Yhtiön toimialaksi määriteltiin ”agentuuriliike sekä valmistaa ja myydä parfyymeja, hiusväriä, eau de colognia, saippuoita, farmaseuttisia, kemiallisia, kosmeettisia ja teknisiä valmisteita”. Vuosina 1919–1921 yhtiöllä oli sivuliike Parfumerie le Coq Tukholmassa ja sitten Helsingissä. Sivuliikkeitä ja tytäryhtiöitä oli useita Suomessakin, kuten Kajaanin Rohdoskauppa Oy.
Einar Idman sai kauppaneuvoksen arvon 1945. Samana vuonna hänen vaimonsa Doris kuoli, ja Idman avioitui seuraavana vuonna Aune Inkeri Ahlströmin kanssa. Idman kuoli 1954.
Huhtamäki-yhtymä osti vuonna 1959 Idman & Arvelan. Yhtiön teknokemiallisen tehtaan toiminta siirrettiin Fincos Oy:n yhteyteen ja sen harjoittama kosmeettisen alan tukkukauppa Lääketukku Oy:lle. Idman & Arvelan vanhahtavana pidetystä valikoimasta ei kuitenkaan säilytetty montakaan tuotetta. Vuonna 1975 Lounais-Suomen Osuusteurastamo (LSO) osti yhtiön ja muutti sen nimeksi Oy Finnpet Ab. Se fuusioitiin 1981 Turun Teurastamo Oy:öön.
Iskelmä Oulu
Kanavalla on yhteinen mediamyynti ja markkinointi Iskelmä Ankkurin kanssa.
Kanavaa voi kuunnella Oulun alueella myös Telian Kaapeli-TV-verkossa taajuudella 89,4 MHz sekä DNA:n kaapelissa taajuudella 95,5 MHz).
20.6.2012 Iskelmä Oulun lähetykset aloitettiin Digitan Kiimingin radio- ja tv-asemalta ja samalla aseman lähettimen voimakkuutta nostettiin yhdestä kilowatista kolmeen kilowattiin. Näin ollen kanavan kuuluvuusalue laajentui Oulun alueella merkittävästi ja vanhat lähetykset Digitan Oulun Nokelan radioasemalla päättyivät.
Taajuudet
Taajuudet eri paikkakunnilla:
Tuomas Haapala
Tuomas Haapala (s. 20. huhtikuuta 1979 Lahti) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi useimmiten puolustavana keskikenttäpelaajana. Uransa hän lopetti kauden 2010 jälkeen.
Ura
Kaudella 2005 Haapala oli Myllykosken Pallon kapteeni ja sai A-maajoukkuekutsun ensimmäistä kertaa Makedoniaa vastaan, mutta kentälle hän ei vielä silloin päässyt. Hänen maajoukkuedebyyttinsä tapahtui Suomi–Viro-ottelussa 12. marraskuuta 2005. Vuosi oli Haapalalle myös seuratasolla menestyksekäs, kun hän voitti MyPan kanssa Suomen mestaruuden.
Kauden päätyttyä 26-vuotias Haapala kertoi haluavansa ulkomaille ja pääsi testileirille Alankomaiden Willem II:seen. Tarvetta Haapalalle ei kuitenkaan ollut ja hän meni toisen seuran, Manchester Cityn testiin. Haapala sai vakuutettua valmentaja Stuart Pearcen ja sai sopimuksen loppukaudeksi. Haapala ei kuitenkaan saanut loppukaudella peliaikaa Cityssä, eivätkä lainakuviot onnistuneet. City vapautti Haapalan sopimuksestaan, jonka jälkeen hän siirtyi Norjan Sandefjordiin kauden 2009 loppuun saakka ulottuvalla sopimuksella.
Elokuussa 2007 Helsingin Jalkapalloklubi ilmoitti tehneensä kahden ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen Haapalan kanssa. Kolmannella HJK-kaudellaan hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Haapala oli hyvin pidetty HJK:n kannattajien keskuudessa peräänantamattoman taisteluasenteensa vuoksi. Vuodeksi 2010 Haapala siirtyi Tampere Unitediin. Kauden jälkeen hän ilmoitti lopettavansa uransa jalkapalloilijana ja keskittyvänsä työelämään.
Haapala pelasi kuusi nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Saavutukset
HJK
Aktivoitumistuote
Aktivoitumistuote on radioaktiivista materiaalia, joka syntyy kun atomiydin kaappaa hiukkasen, tavallisimmin neutronin, ja muuttuu keinotekoiseksi nuklidiksi.
Hirvenkieli
Hirvenkieli eli hirvensaniainen (Asplenium scolopendrium, syn. Phyllitis scolopendrium) on saniaislaji raunioisten suvussa.
Ulkonäkö ja koko
Hirvenkieli kasvaa 15–50 senttimetriä korkeaksi. Sen maavarsi on lyhyt ja tummanruskeasuomuinen. Lehden lapa on kirkkaanvihreä, nahkea ja muodoltaan kielimäinen. Se on 3–6 cm leveä ja reunoiltaan aaltoileva tai nyhäinen. Lehden alapinnan juovamaiset itiöpesäkeryhmät ovat 8–18 millimetriä pitkät.
Levinneisyys
Pohjoismaissa hirvenkieltä tavataan harvinaisena luonnonkasvina Atlantin rannikolla Norjassa, Ruotsissa ja Tanskassa sekä Gotlannin saarella. Se on myös koristekasvi.
Blur (albumi)
Blur on brittipop-yhtyeen Blurin viides studioalbumi, joka julkaistiin 10. helmikuuta 1997 Britanniassa. Se sijoittui ensimmäiseksi Britannian albumilistalla. Levyllä on mm. kappaleet ”Song 2” ja ”Beetlebum”. Albumi on myynyt kultaa Yhdysvalloissa.
Kappalelista
Kappaleet kirjoittaneet Damon Albarn, Graham Coxon, Alex James ja Dave Rowntree, ellei toisin mainittu.
* Tuottanut Blur
Ketokimalainen
pienoiskuva|Ketokimalainen Ketokimalainen (Bombus sylvarum), entiseltä nimeltään metsäkimalainen, on pienikokoinen kimalaislaji, joka lentää erityisesti loppukesän aikaan. Sen pitkä karva on harmaan ja mustan kirjava, ja takaruumiin kärjessä on punertavaa väriä. Kuningatar on pituudeltaan 15–20 millimetriä, työläinen ja koiras 8–15 millimetriä.
Ketokimalainen elää niityillä, lehtipuita kasvavilla metsillä, kalliokedoilla ja puutarhoissa. Puutarhassa se käy erityisesti mintun, laventelin ja iisopin kukissa, ja luonnossa peltopähkämöllä ja ahdekaunokilla. Kuningatar perustaa pesänsä maanpinnan tuntumaan, usein myyrän talvipesään. Yhteiskunnat ovat tavallisesti pieniä. Suomessa ketokimalaista esiintyy maan eteläosissa, runsaimmin Lounais-Suomessa.
Jeff Buckley
Jeffrey Scott ”Jeff” Buckley (17. marraskuuta 1966 – 29. toukokuuta 1997) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi.
Buckley tunnettiin laajasta äänialastaan, ja häntä pidettiin yhtenä sukupolvensa lahjakkaimmista taiteilijoista heti esikoisalbumi Gracen julkistamisen jälkeen 1994. Vaikka albumi ei sijoittunut erityisen hyvin listoilla eikä ollut suuri myyntimenestys, Buckley saavutti arvostusta musiikkipiireissä. Buckley hukkui uintiretkellä 1997, joten ensialbumi jäi hänen ainoaksi studioalbumikseen. Kuolinvuonnaan Buckley oli suunnitellut toista albumiaan My Sweetheart the Drunk, jonka jo valmiit kappaleet/demot julkaistiin vuonna 1998 albumilla Sketches for My Sweetheart the Drunk.
Buckleyn tunnetuimpia kappaleita ovat "Grace", "Last Goodbye", "So Real", "Hallelujah" ja "Everybody Here Wants You".
Elämä ja ura
Jeff Buckley syntyi Kalifornian Anaheimissa. Hän oli Mary Guibertin ja Tim Buckleyn ainoa poika. Isä oli myös laulaja-lauluntekijä ja julkaisi folk- ja jazz-levyjä 1960- ja 1970-luvuilla.
Helmikuussa 1990 Jeff Buckley muutti New Yorkiin, mutta sai vain vähän tilaisuuksia toimia muusikkona. Hän tutustui intialaiseen ja pakistanilaiseen qawwali-musiikkiin ja ihaili Nusrat Fateh Ali Khania, joka on tunnetuimpia tyylin edustajia. Samoihin aikoihin Buckley innostui myös blues-legenda Robert Johnsonin musiikista.
thumb|200px|Vuoden 1994 debyyttialbumi [[Grace (albumi)|Grace on Jeff Buckleyn ainoa hänen elinaikanaan julkaistu studioalbumi.]] Lokakuussa 1992 Buckley allekirjoitti kolmen levyn levytyssopimuksen Columbia Recordsin kanssa. Hänen ensimmäinen albuminsa Grace julkaistiin elokuun 23. päivänä 1994. Levy ei ollut suuri myyntimenestys, mutta kriitikot ja muut muusikot pitivät siitä. Levy myi kultaa Ranskassa ja Australiassa ja lopulta vuonna 2002 myös Yhdysvalloissa. Kappaleet "Grace", "Last Goodbye" ja "Hallelujah" ovat nousseet klassikoiksi vuosien saatossa.
Yli kahden vuoden ajan Buckley oli kiertueella ympäri maailmaa. Näistä konserteista on tehty myös live-äänityksiä, joita on julkaistu hänen kuolemansa jälkeen. 1996–1997 välisenä aikana Buckley työsti materiaalia seuraavalle albumilleen, jonka nimikin oli jo päätetty: My Sweetheart the Drunk. Hän ei saanut kuitenkaan työtään päätökseen.
Toukokuun 29. päivänä vuonna 1997 Buckley meni uimaan Wolf-jokeen. Pian yhtyeen roudari Keith Foti huomasi, että Buckleytä ei enää näkynyt. Hänen ruumiinsa löytyi viikkoa myöhemmin. Sekä poliisi että kuolinsyyntutkija totesivat, että kyseessä oli puhdas hukkumisonnettomuus. Buckleyn kuoleman jälkeen julkaistiin postuumisti erilaisia albumeita, joista yksi oli Sketches for My Sweetheart the Drunk, joka sisälsi materiaalia, jota Buckley oli tehnyt hänen toiselle suunnitetulle albumille My Sweetheart the Drunkille. Tämän kokoamisessa valvojana oli Buckleyn hyvä ystävä Chris Cornell.
2000-luvulla julkaistiin uudelleen albumit Live at Sin-é ja Grace remasteroituina sekä livealbumeita yms. Vuonna 2007 julkaistiin ensimmäinen "best of..." kokoelma So Real: Songs From Jeff Buckley.
Heidi Løke
Heidi Løke (s. 12. joulukuuta 1982 Tønsberg) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa huhtikuusta 2006 alkaen 187 maaottelua ja tehnyt niissä 701 maalia. Hän voitti olympiakultaa Lontoossa 2012 ja saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti maailmanmestaruuden Brasiliassa 2011 ja Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Makedoniassa 2008, Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 2010 sekä Unkarin ja Kroatian kisoissa 2014. Seuratasolla hän edustaa Storhamar HB Eliteä.
Kansainvälinen käsipalloliitto valitsi Løken vuoden 2011 maailman parhaaksi naispelaajaksi.
Heidi Løken veli Frank Løke ja sisar Lise Løke ovat myös käsipalloilijoita.
John Mayall & the Bluesbreakers
John Mayall & the Bluesbreakers on yksi brittiläisen bluesrockin tunnetuimpia yhtyeitä, joka aloitti toimintansa 1960-luvulta. Yhtyeessä soittivat monet tuon ajan nousevat tai johtavat englantilaiset blues rock -muusikot.
Yhtyeen tunnetuin levy oli Eric Claptonin kanssa vuonna 1966 tehty Blues Breakers with Eric Clapton. Levyn myötä Claptonin maine kasvoi entisestään, mutta hän erosi yhtyeestä. Seuraavan vuoden levyllä Hard Road Claptonin tilalle löydettiin Peter Green, joka hänkin jätti yhtyeen yhden levyn jälkeen. Vuonna 1968 ilmestyi Crusade-levy, jossa kitaristina oli Mick Taylor.
Yhtye on esiintynyt Suomessa muun muassa Pori Jazz -festivaaleilla vuosina 1986, 1991 ja 2001.
Kokoonpanot
Yhtyeessä ovat soittaneet muun muassa:
Arvo (täsmennyssivu)
Arvo voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Alkyyli
Alkyyli on radikaali hiilivety, joka muodostuu ainoastaan hiili- ja vetyatomeista. Alkyylimolekyylin yleinen kaava on CnH2n+1. Esimerkiksi metyyli CH3·, etyyli C2H5· ja butyyli C4H9·. Alkyylejä ei ole tavallisesti luonnossa vapaana vaan ne ovat osa isompaa orgaanista yhdistettä. 'Puuttuvan' vetyatomin vuoksi ne ovat hyvin reaktiivisia.
9. tammikuuta
9. tammikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden yhdeksäs päivä. Vuodesta on jäljellä 356 päivää (karkausvuonna 357).
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 8. tammikuuta, 10. tammikuuta
Mastercard
Mastercard Incorporated on luottoyhtiö, jonka tuotteisiin kuuluvat pääasiassa Mastercard-maksukortti ja Maestro-pankkikortti sekä niillä tehtyjen ostosten maksutapahtumien hoitaminen. Mastercard Worldwiden palveluiden käyttäjiin kuuluvat korttien haltijat sekä ne maksuvälineenä hyväksyvät myyntipaikat. Mastercard Worldwide suorittaa maksutapahtumat siirtämällä rahaa ostajan käyttämästä pankista myyntipaikan käyttämään pankkiin. Yrityksen päämaja sijaitsee Purchasessa, New Yorkissa, Yhdysvalloissa.
Historiaa
Alun perin yrityksen muodosti ryhmä kalifornialaisia pankkeja kilpailemaan Bank of American silloisen BankAmericardin (nykyisin Visan) kanssa. Alkuperäiset perustajat lisensoivat Master Charge -nimen vuonna 1967 kentuckylaiselta First National Bank of Louisvillelta. Kortin nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1979.
Vuosilukuja
Mastercard Worldwide on ollut julkinen osakeyhtiö vuodesta 2006. Ennen pörssiin listautumistaan Mastercard Worldwide oli yli 25 000:n sen kortteja myöntäneen rahalaitoksen yhteisomistuksessa ollut osuustoiminnallinen organisaatio.
Korttituotteet
Mastercardilla on useita erityyppisiä korttituotteita, joita ovat mm. luottokortit, pankkikortit ja pankkiautomaattikortit. Mastercard Debit ja Maestro ovat Mastercard-järjestelmän pankkikortteja. Maestro-kortilla maksettaessa käytetään aina tunnuslukua, kun taas Mastercard-pankkikorteilla on mahdollista joko tunnusluvun tai allekirjoituksen käyttö. Mastercardin pankkiautomaattikortti on nimeltään Cirrus.
Vuonna 2012 oli Mastercard-kortteja maailmassa noin 2 miljardia. Mastercard-luottokorttien ja -maksuaikakorttien määrä oli 686 miljoonaa. Mastercard-pankkikorttien (debit) lukumäärä oli 436 miljoonaa ja Maestro-pankkikorttien 743 miljoonaa. Mastercard-yritysluottokortteja oli 36 miljoonaa. Mastercard-kortti hyväksytään maksuvälineenä noin 36 miljoonassa myyntipisteessä.
Suomessa Mastercard-järjestelmässä toimivia kortteja myönnetään myös nimillä Eurocard ja First Card.
Tupla-tupla
Tupla-tupla on koripalloon liittyvä termi. Tupla-tuplan saavuttaakseen tulee pelaajan päästä yhden ottelun aikana kaksinumeroisiin lukemiin (toisin sanoen 10 tai enemmän) kahdessa tilastokategoriassa viidestä. Nämä viisi kategoriaa ovat pisteet, levypallot, koriin johtaneet syötöt, riistot sekä torjunnat. Useimmiten tupla-tupla saavutetaan pisteiden ja levypallojen avulla. Toiseksi yleisin yhdistelmä on pisteet ja syötöt.
Tupla-tuplat ovat melko yleisiä, etenkin NBA:ssa, jossa peliaika on pidempi kuin muualla. NBA:ssa ottelun kesto on 48 minuuttia, kun muissa sarjoissa ottelu kestää 40 minuuttia.
Australian Kordillieerit
thumb|Iso-Vedenjakajavuoristo Australian Kordillieerit tai Iso Vedenjakajavuoristo on vuorijono Itä-Australiassa. Yli 3 500 kilometriä pitkä vuorijono alkaa Queenslandin koilliskärjestä ja jatkaa sieltä itärannikkoa pitkin Uuden Etelä-Walesin läpi aina Victorian osavaltion länsiosaan saakka. Vuorijonon leveys vaihtelee noin 160–300 kilometrin välillä, ja sen korkein kohta on 2 228-metrinen Mount Kosciuszko.
Ludvig Mikael Runeberg
Ludvig Mikael Runeberg (19. tammikuuta 1835 Helsinki – 29. maaliskuuta 1902 Porvoo) oli suomalainen luonnontieteilijä ja taiteilija. Hän oli Johan Ludvig ja Fredrika Runebergin vanhin poika ja toinen lapsi. Häntä aiemmin Fredrika oli synnyttänyt vuonna 1832 Anna Carolina -tyttären, joka kuoli jo ennen Ludvig Mikaelin syntymää.
Albert Kukkonen
Albert Kukkonen (14. helmikuuta 1835 Rautalampi – 3. joulukuuta 1918 Rautalampi) oli suomalainen kansanrunoilija. Hinkkalan talossa syntyneen Kukkosen vanhemmat olivat Gabriel Eerikinpoika Kukkonen (k. 1873) ja Helena Kustaava Närhi (k. 1871). Kukkonen kirjoitti runoja nuoruusvuosinaan ja niitä on säilynyt Julius Krohnin kokoelmassa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistossa.
Ludvig Mikael Runeberg
L. M. Runeberg pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta vuonna 1854. Hän suunnitteli alun perin ryhtyvänsä täyspäiväiseksi taiteilijaksi. Alaa pidettiin taloudellisesti kovin epävarmana, joten Runeberg päätti lähteä opiskelemaan luonnontieteitä. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1860 sekä opettajakandidaatiksi 1863. Runeberg oli luonnontieteen lehtorina Kuopion lukiossa ja lyseossa 1863–1888.
Albert Kukkonen
Kukkonen viljeli perimäänsä Hinkkalan taloa ja hän oli myös Rautalammin kunnalliskauppayhtiön perustaja ja maanviljelysseuran jäsen. Hänen hautansa on Rautalammin hautausmaalla.
Ludvig Mikael Runeberg
Taiteilijanuransa Ludvig Mikael Runeberg aloitti vasta vetäydyttyään eläkkeelle Porvooseen. Hänen alaansa olivat maalaus ja kameekivien leikkaus/hionta.
Runeberg kuoli vuonna 1902. Hän oli ollut naimisissa vuodesta 1861 Hanna Öhmanin (1840–1929) kanssa.
Renault 21
thumb|250px|Renault 21 Renault 21 on ranskalaisen autonvalmistaja Renault'n automalli, jota valmistettiin vuosina 1986–1994. Yhdysvalloissa autoa myytiin nimillä Renault Medallion ja Eagle Medallion. Autoa valmistettiin neliovisena sedanina sekä viisiovisina liftback- ja farmari-malleina. vasen|pienoiskuva|Renault 21 Nevada Suomessa esiintyy pääosin kaksi mallia; 1,7 GTS, jossa on moottori poikittain ja 2,0 GTX, jossa moottori on pitkittäin. GTX on aina varustettu 4-pistesuihkutusjärjestelmällä (remix), 1,7 sekä kaasutinmoottori- että 4-pisteruiskutuksella. Vuonna 1987 tuotiin Suomeenkin 2-litrainen turbovaihtoehto, jonka teho oli 175 hevosvoimaa. Mallisarjaan kuului myös TXE 2,2i, jota ei kylläkään tuotu Suomeen. Ainakin TXE 2,2i oli saatavana myös automaattivaihteisena AR4-vaihteistolla. Renault 21:stä on olemassa farmariversio Nevada, josta on myös seitsemänpaikkainen malli.
Mallin maahantuonti Suomeen loppui vuonna 1995.
Naganon olympiastadion
Naganon olympiastadion on urheilustadion Naganossa Japanissa.
Stadionin katsojakapasiteetti on 35 000 ja stadionilla järjestettiin talviolympialaisten 1998 avajaiset ja päättäjäiset. Nykyään Baseball joukkue Shinano Grandserows käyttää sitä stadioninaan.
Wareham
pienoiskuva|Warehamin satama-alue. Wareham on noin asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) (nimellä Wareham Town) Dorsetin muodollisessa kreivikunnassa ja yhtenäishallintopiirissä Englannin etelärannikolla.
Ensimmäinen maininta asutuksesta Warehamista on 700-luvulta, ja siitä alkaen kaupungissa oli värikäs historia vuoden 1762 tuhoisaan tulipaloon asti.
Raitavesikobra
Raitavesikobra (Naja annulata) on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmelaji. Se kuuluu kobrien sukuun (Naja) ja vesikobrien alasukuun (Boulengerina). Raitavesikobra saattaa olla liikkeellä sekä yöllä että päivällä.
Ulkonäkö ja koko
Raitavesikobra kasvaa 1,4–2,7 metriä pitkäksi. Sen ruumiinrakenne on lieriömäinen, pää on lyhyt ja suomut ovat pehmeät. Käärmeen pääväri on punaruskea ja sillä on mustia raitoja. Raitavesikobran itäisellä N. a. stormsi -alalajilla on raitoja vain kaulassa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Raitavesikobraa tavataan Länsi- ja Keski-Afrikassa. Sitä esiintyy metsissä, savanneilla, järvissä ja joissa.
Ravinto
Laji syö kaloja ja sammakkoeläimiä.
Tim Erixon
pienoiskuva|Erixon nuorten maailmanmestaruuskisoissa 2010. Tim Carl Erixon (s. 24. helmikuuta 1991 Port Chester, New York, Yhdysvallat) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja. Hänet vaihdettiin Blackhawksiin Columbus Blue Jackets -joukkueesta Jeremy Morinia vastaan 14. joulukuuta 2014. Erixon pelasi Columbus Blue Jacketsin organisaatiossa kaudella 2012–2013. Kauden 2010–2011 hän pelasi Elitserien-joukkue Skellefteå AIK:ssa.
Ura
Erixon on Skellefteå AIK:n oma kasvatti ja edustanut joukkuetta koko uransa Ruotsissa, lukuun ottamatta kolmen ottelun lainaa Malmö IF:ssä kaudelta 2008–2009. Erixon debytoi Elitserienissä 8. maaliskuuta 2008. Hän pelasi kyseisen kauden aikana kaksi Elitserien-ottelua.
Tulokaskaudellaan 2008–2009 Erixon pelasi 45 Elitserien-ottelua tehden niissä tehopisteet 2+5=7. Hän pelasi kauden aikana myös HockeyAllsvenskanin Malmö IF:ssä ja Skellefteån juniorijoukkueissa. Erixon oli voittamassa J18 Allsvenskanin hopeaa. Kesällä 2009 Calgary Flames varasi Erixonin ensimmäisellä kierroksella ja koko varaustilaisuuden 23. pelaajana.
Kaudella 2010–2011 Erixon sijoittui tehopisteillä 5+19=24 Elitserienin puolustajien pistepörssissä kymmenenneksi. Hän voitti keväällä 2011 Elitserien-hopeaa. Kesäkuussa 2011 Calgary myi Erixon pelaajaoikeudet NHL:n vuoden 2011 varaustilaisuuden viidennen kierroksen varausvuoron kanssa New York Rangersiin, josta se sai vaihdossa Roman Horákin ja kaksi toisen kierroksen varausvuoroa kesälle 2011. Erixon teki samana päivänä kolmivuotisen tulokassopimuksen Rangersin kanssa.
Erixon kaupattiin joulukuussa 2014 Columbuksesta Chicago Blackhawksiin vaihdossa Jeremy Moriniin.
Maajoukkue
Erixon pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010 ja 2011. Vuonna 2009 Ruotsi voitti hopeaa ja 2010 pronssia. Erixon pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009. Hän ei voittanut mitalia, mutta voitti puolustajien piste- ja syöttöpörssin (3+6=9) sekä valittiin kisojen tähdistökentälliseen.
Erixon voitti myös miesten MM-hopeaa vuonna 2011 ja MM-pronssia vuonna 2014.
Muuta
Erixonin isä on yli 500 NHL-ottelua New York Rangersissa pelannut hyökkääjä Jan Erixon. Tim Erixon on syntynyt New Yorkin osavaltiossa, sillä hänen isänsä pelasi Rangersissa Timin syntymän aikaan.
Grand-Lahou
Grand-Lahou on kunta sekä samannimisen departementin ja aliprefektuurin keskus Norsunluurannikon Grands-Pontsin alueella. Se sijaitsee Guineanlahden rannalla Bandamajoen suussa 142 kilometriä Abidjanista länteen. Kunnassa on 31 700 asukasta (vuonna 2014).
Grand-Lahou sijaitsee kapealla hiekkasärkällä valtameren ja Bandamajoen muodostaman laguunin välissä. Eroosio kaventaa hiekkasärkkää molemmin puolin, mihin osaltaan vaikuttavat Bandamajokeen rakennetut padot ja mangrovemetsien häviäminen. 1970-luvulta lähtien kaupunkia ollaan siirtämässä mantereen puolelle.
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1698 ja se esiintyy vuoden 1729 kartalla. Ranskalaiset solmivat paikallisten päälliköiden kanssa sopimuksia vuosina 1787 ja 1844–1868. Ensimmäiset kauppa-asemat perustettiin kuitenkin vasta vuonna 1890 ja varuskunta vuonna 1892. Grand-Lahou toimi vientisatamana ja hallintopiirin keskuksena, mutta se menetti merkityksensä 1900-luvun puoliväliin mennessä.
Paikallisia elinkeinoja ovat kalastus, maanviljely, pienimuotoinen kaupankäynti ja käsityöammatit. Grand-Lahou on myös huomattava matkailukohde. Nähtävyyksiä ovat laguunit kalastajakylineen, Azagnyn kansallispuisto ja sen simpanssisaari sekä paikallisen merkkimiehen Arsène Usher Assouanin kotitalo.
M/S Aurora (yhteysalus)
thumb|M/S Aurora Iniössä M/S Aurora (IMO 9126792) on suomalainen yhteysalus. Alus liikennöi Hiittisten saaristossa Kasnäsin ja Rosalan saaren välillä. Aluksen omistaa Suomen Lauttaliikenne, aiemmin Arctia Shippingin Saaristovarustamo.
Aurora on rakennettu vuonna 1995 Olkiluodon telakalla Eurajoella. Sen pituus on 53,8 metriä ja leveys 12 metriä. Alukselle mahtuu 197 matkustajaa ja 52 henkilöautoa. Alus on M/S Auran sisaralus.
Mussalo
Mussalo on saari Suomenlahden pohjoisrannikolla Kotkassa kaupungin keskustan Kotkansaaren länsipuolella. Saari on jaettu asemakaavassa kolmeen kaupunginosaan, jotka ovat Mussalo, Etukylä ja Takakylä. Kaupunginosaan rajoittuu Hirssaaren ja Ruonalan kaupunginosat.
Kaupunginosat
Mussalon kaupunginosa käsittää saaren itäosat, jotka ovat Ristiniemen omakotitaloaluetta lukuun ottamatta satama- ja teollisuusaluetta. Mussalon satama kuuluu Hamina-Kotkan satamaan ja on siten osa Suomen suurinta yleissatamaa, jonka pääkonttori sijaitsee Mussalossa. Satama- ja teollisuusalueiksi on tasattu useita Mussalon saaren vieressä olleita pienempiä saaria ja täytetty Palaskylänlahti. Mussalon yksi länsirannikon niemen kärki, Sarvenniemi kuuluu Pyhtään kuntaan ja on osa Heinlahden kylää.
Mussalon väestöstä suurin osa asuu Etukylän kaupunginosassa, joka on omakoti- ja rivitaloaluetta. Kaupunginosassa on niin sanotut vanha ja uusi asuntoalue. Etukylässä sijaitsevat Mussalon koulu (yleisopetus luokat 1–6 sekä erityisopetus luokat E1–9) ja Kymenlaakson ammattikorkeakoulun toimitiloja. Etukylässä on myös kauppa (K-market), jossa palvelee myös asiamiesposti. Takakylässä sijaitsevat Mussalon golfkenttä ja Santalahden uimaranta, jonka yhteydessä on lomakylä.
Tilastoissa käytettävässä aluejaossa saari on jaettu kahteen osaan: Etukylä-Takakylään (3 528 asukasta) ja Mussaloon (114 asukasta). Yhteensä saarella on siis 3 642 asukasta.
Historia
Kymijoen alajuoksu on nykyisen Suomen varhaisemmin asuttuja seutuja. Mussalon saaren historia ulottuu myös kauas. Mussalon asutuksen uskotaan syntyneen viimeistään silloin, kun Kyminkartanon lampuotiläänin asiat järjestettiin. Tämä tapahtui vuonna 1380. Mussalon kehitykseen on vaikuttanut paljon se, että suuret kauppaväylät ovat sijainneet saaren lähistöllä. Muun muassa ruotsalaiset kävivät novgrodilaisten kanssa kauppaa ja hansakauppiaat poikkesivat matkoillaan rannikolla. Mussalo esiintyy vanhoissa kartoissa ja teksteissä 1500-luvulta lähtien. Saaren suomalainen nimi lienee alkujaan ollut Mustasaari tai Mustasalo. Vanhimmat asuinkäytössä tai virkistyskäytössä olevat talot Mussalossa ovat 1900-luvun alkuvuosilta. Vanhoja mussalolaisia sukuja ovat Mussalo, Ruonala ja Hanski. Kaikkien sukujen mukaan on nimetty teitä tai alueita saarella.
Sotavuodet 1939–1945
Mussalon miehet suorittivat asevelvollisuuttaan perinteisesti Viipurissa Karjalan kaartissa sekä linnakesaarilla Rankissa ja Kirkonmaalla. Linnakesaarilla koulutettiin tuolloin pääasiassa rannikkotykistöjoukkoja. Haminassa oli miinakomppania, joka kuului laivaston alaisuuteen.
Jatkosodan aikana Mussalo oli sotatoimialueena. Alueella oli ilmatorjuntapatteristo turvaamassa Kotkan ilmatilaa. Saaripirtillä toimi jatkosodan aikana armeijan koulutuskeskus, jossa valmennettiin alokkaita rintamatehtäviin. Jatkosodan kuluessa saksalaisia sotalaivoja ilmaantui Mussalon etelärannikolle.
Niin talvi- kuin jatkosodankin aikana Kotka oli jatkuvien ilmahyökkäysten kohteena. Kuitenkin Mussalo säästyi pahimmilta pommitusvaurioilta. Takakylän eteläpuolella tilastoitiin kaikkiaan 24 pommin aiheuttamaa tuhoa. Etukylän puolella oli vähemmän pommitusvaurioita. Mussalon ilmatorjuntapatteri toimi tehokkaasti.
Kymistä Kotkaan
Mussalo liitettiin Kymin kunnasta Kotkaan vuonna 1954, jolloin laajan alueliitoksen myötä suuri osa Kymin kunnan länsiosista liitettiin Kotkaan. Mussalo sai tieyhteyden vuonna 1957, kun tie Sutelasta Vasikkasalmen yli valmistui. Norssalmen sillan valmistuminen 1980-luvun puolivälissä Hirssaaren kautta mahdollisti suoremman tieyhteyden kaupungin keskustaan Kotkansaarelle. Mussalo on ollut vilkkaan asuntorakentamisen kohteena siitä lähtien.
Mussalon satama oli aikaisemmin osa Kotkan Satama Oy:tä, joka oli perinteisesti tunnettu vientisatama. Kotkan Satama Oy:n ja Haminan Satama Oy:n yhdistyessä HaminaKotka Satama Oy:ksi Mussalon satamasta tuli osa Suomen suurinta yleissatamaa.
Mussaloa ruvettiin rakentamaan 1970-luvun lopussa ja ensimmäiset talot Haukilahden rannan läheisyyteen valmistuivat 1979. Haukilahden puisto oli ensimmäinen puisto Mussalossa, nykyisin puisto on villiintynyt. Mussalon asutus on vähitellen levinnyt Harjantauksentien reunaa pitkin kohti Hevossalmea (1985–1992), Pitkäkallioille 1995–2008 ja Takakylän ja Ruonalan alueille vasta viime vuosina. Mussalossa on edelleen rakentamatonta kaava-aluetta Pitkäkallioiden ja Merituulentien välisellä lehtipuuvaltaisella metsäalueella. Suunnitelman mukaan aluetta alettaisiin rakentamaan 2015–2017 välisenä aikana. Mussalossa on useita puistoja: Suurten niittyjen puisto ja Hoviharjan puisto Etukylässä, Suonperän puisto ja Pitkäkallion pururata lähempänä Takakylää.
Mussalossa kadut ja tiet on nimetty aluekohtaisesti samankaltaisilla nimillä. Varsanniementien varrella tiet ovat meriaiheisia, Hevossaarentien eteläpuolella vesikasviaiheisia, Pitkäkalliontiellä mäki- ja vuoriaiheisia ja Kaskikalliontiellä peltoaiheisia.
Paikoittain Mussalossa rannat on säästetty virkistyskäyttöön. Laaharanta Hevossalmen rannalla on lehtovaltaista metsää, jossa ei ole asutusta tai päällystettyjä teitä. Samoin saaren pohjoisosassa Haukilahden ja Ryövärsalmen välinen alue on virkistyskäyttöön tarkoitettua metsää.
Kari Aalvik Grimsbø
Kari Aalvik Grimsbø (s. 4. tammikuuta 1985 Bergen) on norjalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa syyskuusta 2005 alkaen 173 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän voitti olympiakultaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012 sekä saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti maailmanmestaruuden Brasiliassa 2011 ja Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Ruotsissa 2006, Makedoniassa 2008, Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 2010, Unkarin ja Kroatian kisoissa 2014 ja Ruotsin kisoissa 2016. Seuratasolla hän edustaa Sola HK:ta.
Anja Suomalainen
Anja Suomalainen (o.s. Hellman, Bordt s. 20. maaliskuuta 1966 ) on suomalainen entinen koripalloilija.
Optatus Lyytinen
Opatti (eli Optatus) Lyytinen (4. kesäkuuta tai 24. kesäkuuta 1832 Vesanto – 30. joulukuuta 1903 Vesanto) oli suomalainen kansanrunoilija.
Anja Suomalainen
Ura
Suomalainen pelasi yliopistokoripalloa yhden kauden Kalifornian yliopistossa, mutta kaudet 1988–1991 hän edusti Saint Maryn collegea, joka pelasi West Coast Conferencessa. Pelatessaan yliopistokoripalloa hän voitti kaikkina kolmena kautenaan konferenssinsa piste- ja syöttötilaston. Vuonna 1991 hänet valittiin NCAA:n Kalifornian parhaaksi naisurheilijaksi.
Suomalainen pelasi Suomen naisten koripallomaajoukkueessa 122 ottelua, joissa hän teki 1240 pistettä. Suomalaisen piste-ennätys maajoukkueessa on 27, jonka hän teki Sloveniaa vastaan vuonna 1995.
Optatus Lyytinen
Optatus Lyytinen oli toisen kansanrunoilijan, Pentti Lyytisen, veljenpoika. Hän opetteli luku-, kirjoitus- ja laskutaidon ja viljeli vuodesta 1868 lähtien omaa Penttilän tilaansa Vesannon Sonkarinsaaren kylässä.
Anja Suomalainen
Ura
Elokuussa 2017 Suomalainen nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.
Optatus Lyytinen
Kuntakokouksen puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1871 vuoteen 1877 ja kunnallislautakunnan varaesimiehenä vuodesta 1879 vuoteen 1897.
Lyytinen kirjoitti jo nuorempana runoja ja lauluja, joita julkaistiin ensin Suomettaressa 1855 ja 1856 ja myöhemmin Kuopiossa ilmestyneessä Savo-lehdessä.
Optatus Lyytisen puoliso vuodesta 1861 oli Kustaava Sikström (k. 1922).
Optatus Lyytisen runoja
Lyytinen käytti runoissaan paitsi vanhaa kansanrunon mittaa, myös loppusoinnillisen kansanlaulun muotoa.
MEK
MEK viittaa muun muassa seuraaviin
VOC-päästöt
VOC tarkoittaa haihtuvia orgaanisia yhdisteitä. Niiden kiehumispiste on alle 250 °C ja höyrynpaine 20 °C lämpötilassa on 0,01 kPa tai enemmän. Osa näistä on kaasuja jo huoneenlämmössä. Ne liukenevat helposti veteen. VOC-aineita tulee ympäristöön sekä luonnollisista lähteistä että ihmisen toimien seurauksena.
VVOC-yhdisteet (very volatile organic compounds) käsittävät ne haihtuvat orgaaniset yhdisteet, joiden kiehumispiste on välillä 0–50 °C ja höyrynpaine lämpötilassa 20 °C on yli 15 kPa. Puolihaihtuvat orgaaniset yhdisteet eli SVOC-yhdisteet (semi-volatile organic compounds) käsittävät ne puolihaihtuvat orgaaniset yhdisteet, joiden kiehumispiste on välillä 240–400 °C ja höyrynpaine on yli 10−2…10−8 kPa.
Suuri osa VOC-päästöistä tulee liikenteen palamattomista polttoainejäämistä. Toinen suuri lähde ovat kemialliset liuottimet.
Joidenkin yritysten, kuten maalitehtaiden ja huoltoasemien ympäristöluvissa on velvollisuus vuosittaisten VOC-päästöjen raportointiin. Raportoitavia VOC-kemikaaleja ovat muun muassa:
Euroopan unioni säätelee VOC-päästöjen enimmäismääriä direktiivillä.
Kemianteollisuus
Lainsäädäntö on tiukentanut kemianalan tuotteiden aiheuttamaa VOC-päästöjen määrää; esimerkiksi maalien päästöjä on vähennetty siirtymällä liuotinohenteisista vesiohenteisiin laatuihin. Toinen tapa päästöjen vähentämiseen on ollut siirtyminen käyttämään UV-kovettuvia maaleja, joissa voi kuiva-ainepitoisuus olla jopa 100 %, jolloin päästöjä ei synny.
Maalien valmistuksessa syntyviä päästöjä eliminoidaan ottamalla haihtuvat aineet talteen prosessissa ja polttamalla ne katalyyttisesti.
Merkittäviä VOC-päästölähteitä on myös metalliteollisuuden pinnoitteet kuten korroosionestoaineet. Suurien metallikappaleiden pinnoituksessa työntekijöillä on suuri riski altistua haitallisille yhdisteille. Yksi syy on se, että mahdollisesti varsinainen työn tekijä käyttää suojaimia, mutta samoissa tehdastiloissa muilla suojaimia ei ole. Suomessa ollaan pisimmällä VOC-vapaiden korroosionestoaineiden kehityksessä. Näistä uusista nanopinnoitteista odotetaan uutta cleantech-vientituotetta Suomelle.
Horisontti (täsmennyssivu)
Horisontti tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Ekebyhovin linna
thumb|300px|Ekebyhovin linna
Telematiikka
Tunnetuimpia telematiikan teknisiä sovelluksia ovat GPS-paikannuslaitteet, erilaiset navigointijärjestelmät, älykortit, langattoman viestinnän laitteet, tunnistinlaitteet sekä anturit. Myös konekommunikaatio kuuluu telematiikan piiriin. Myös opetus ja terveydenhuolto pohtivat mahdollisuuksiaan soveltaa telematiikkaa, lähinnä etäopetukseen ja etälääketieteeseen.
Ranskalaiset Simon Nora (1921-) ja Alain Minc ovat telematiikan uranuurtajia, jotka loivat käsitteen "telematiikka" 1980-luvun alussa sekä julkaisivat vuonna 1978 telematiikkaa käsittelevän raportin L'Informatisation de la société. 2000-luvulla langattomat sensoriverkostot, sähköinen maksaminen matkapuhelimen avulla ja nk. ubiikkimaailma (engl. ubiquous intelligence) ovat osin samalla alueella kuin telematiikka ja siksi myös alan sanasto on muuttunut.
Käyttökohteita
Telematiikan avulla voidaan viestiä palvelun käyttäjän paikkatiedolla, joista tavallisin on palvelun käyttäjän oma sijainti. Telematiikka on niin sanottua uutta teknologiaa, joten kaikkia sen hyödyntämiä mahdollisuuksia ei vielä ole sovellettu käytäntöön.
Paikkatietotelematiikka
Telematiikan avulla voidaan kysyä ja vastaanottaa toisen kohteen sijainti, toinen kohde voidaan asettaa jatkuvaan jäljitykseen, lähettää toiselle kohteelle oma sijainti. Voidaan seurata, lähettää ja vastaanottaa reittitietoja esimerkiksi ajoneuvojen tai lähetysten liikkeistä. Voidaan saada toinen laite hälyttämään, kun kohde lähtee liikkeelle tai saapuu määränpäähänsä tai vaikkapa lähettää hätäsanomia erityisen hälytysnapin avulla. Liikenteessä telematiikan avulla pyritään älykkääseen liikkumisen ja kuljettamiseen. Tässä tapauksessa älykkäällä liikkumisella tarkoitetaan, että liikkujilla on käytettävissään oikea tieto oikeassa paikassa, oikeaan aikaan.
Telematiikkaa voidaan soveltaa niin sanottuun organisaatioiden väliseen tiedonvaihtoon (OVT).
Liikennetelematiikka
Liikennetelematiikan avulla voidaan vähentää ruuhkia ja ilmansaasteita ohjamaalla liikenneverkko sujuvampiin osiin ja täten myös ehkäistä kasvihuoneilmiön voimistumista. Liikenteen häiriöistä, kuten ruuhkista ja onnettomuuksista saadaan tieto reaaliajassa. Näin telematiikka parantaa myös joukkoliikenteen sujuvuutta, jolloin tieto mahdollisen linja-auton tai junan myöhästymisestä ja niiden saapumisesta saadaan myös oikea-aikaisesti.
Telematiikka lisää myös matkustamisen mukavuutta vapaa-ajan matkoilla: erilaiset uudet telemaattiset palvelut avustavat reittivalinnoissa ja niiden suunnittelussa sekä antavat lisätietoa muista lisäpalveluista sekä erilaisista kohteista.
Ongelmat
Yksi keskeisiä telematiikan ongelmia on tietoturva ja luottamuksellisen tiedon käsitteleminen.
Turvallisuuden kannalta ongelmia liittyy myös laitteiden käytettävyyteen mikäli niiden käytettävyys on huono, tällöin se kuormittaa käyttäjää liikaa. Tästä syystä laitteet tulisi laatia mahdollisimman helppokäyttöisiksi.
Toinen ongelma on ihmisen käyttäytymisen muuttuminen järjestelmän seurauksena, jos siihen aletaan luottaa liikaa, jolloin vastuu siirretään helposti laitteelle. Esimerkkinä tästä voidaan pitää liukkaan kelin varoitusjärjestelmää, kun siihen luotetaan sekä pidetään järjestelmää täydellisenä. Jos järjestelmä syystä tai toisesta käyttäytyy joskus odottamattomalla tavalla tai epävakaasti, eikä varoita liukkaasta kelistä, kuljettajan onnettomuusriski kasvaa huomattavasti. Mikään teknologia ei korvaa ihmistä, vaan sen tarkoitus on olla avustavassa roolissa.
Hyödyt
Telematiikan käyttö kasvaa, koska sen avulla tehostetaan toimintoja ja sitä kautta hankitaan säästöjä sekä uusia toimintamalleja. Syitä telematiikan käyttöön on helposti saavutetut konkreettiset edut ja niiden tuomat säästöt. Telematiikan etuja ovat ajan säästö, toiminnan nopeutuminen, eksymisen välttäminen ja turvallisuuden lisääminen.
Fredrik Runeberg
Fredrik Karl Runeberg (7. lokakuuta 1850 Porvoo – 26. kesäkuuta 1884 Ruotsi) oli suomalainen lääkäri ja harrastelijavalokuvaaja. Hän oli yksi Johan Ludvig ja Fredrika Runebergin lapsista.
Fredrik Runeberg pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1868. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1871, filosofian maisteriksi 1873, lääketieteen kandidaatiksi 1875 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1880. Runeberg osallistui sotalääkärinä Venäjän-Turkin sotaan 1877–1878 ja hän toimi Tampereen apulaiskaupunginlääkärinä vuodesta 1882 alkaen.
Runeberg matkusti vuonna 1875 tuberkuloosin johdosta etelään ja asui mm. Roomassa. Hänen kesällä 1875 ottamansa valokuvat Johan Ludvig Runebergista olivat viimeiset kansallisrunoilijasta otetut kuvat. Fredrik Runeberg kuoli kesäkuussa 1884 ollessaan matkalla Ruotsissa.
Fredrik Runeberg oli naimisissa vuodesta 1878 Charlotte Törngrenin kanssa.
Ingrid Andree
Ingrid Andree (Ingrid Tilly Unverhau; s. 19. tammikuuta 1931 Hampuri ) on saksalainen näyttelijä. Hänelle on myönnetty Bundesverdienstkreuz. Hän oli vuosina 1959–1965 naimisissa näyttelijä Hanns Lotharin kanssa. Parille syntyi vuonna 1960 tytär Susanne Lothar.
Andree on Freie Akademie der Künste in Hamburgin jäsen.
Filmografiaa
Elokuvaroolien lisäksi Andree on tehnyt muun muassa teatterirooleja Hampurin Thalia-teatterissa ja Münchner Kammerspielessä.
Rockefeller Center
Rockefeller Center on Manhattanin keskellä New Yorkissa sijaitseva rakennuskompleksi, johon kuuluu 14 kalkkikivestä rakennettua pilvenpiirtäjää ja joitain matalampia rakennuksia.
Rockefeller Centerin rakennutti liikemies John D. Rockefeller nuorempi. Hänen tarkoituksensa oli paitsi henkilökohtainen voitto sijoitukselleen, myös New Yorkin yhteinen hyvä. Kompleksin suunnittelivat arkkitehdit Henry Hofmeister, H. W. Corbett ja Raymond Hood, ja se rakennettiin vuosien 1929–1940 aikana.
Rockefeller Centeriä hallitsee korkea modernistinen keskuspilvenpiirtäjä Comcast Building, aiemmin GE Building ja RCA Building, kutsumanimeltään 30 Rock. Se on pohjois–eteläsuunnassa pitkä ja itä–länsisuunnassa kapea, ja se on rakennettu porrasmaisesti ylöspäin kapenevaksi. Toimistohuoneet ja käytävät ovat lähellä ikkunoita ja siksi valoisia. Hissit ovat rakennuksen keskiosassa, ja alemmilla kattotasanteilla on puutarhoja. Keskusrakennuksen edessä on aukio, jonka ympärillä on kävelykatuja. Reunemmalla on matalampia rakennuksia.
Kompleksiin kuuluu myös teattereita, kuten Radio City Music Hall, sekä NBC-televisioyhtiön pääkonttori.
Rockefeller Centerin tarkoituksena on olla ”kaupunki kaupungissa”. Maan alla on ostoskeskus, johon pääsee kaikista rakennuksista, ja sitä kautta pääsee myös kaupungin New Yorkin metroon. Maan alla on myös paljon autotalleja ja tavarakuljetuksille tarkoitettuja ajoluiskia.
Keskusrakennuksen eteisaulassa oli alun perin meksikolaistaiteilija Diego Riveran muraaleja, mutta ne poistettiin liian kapitalisminvastaisina.
Vuonna 1936 avattu ulkoluistelurata on talvisin suosittu ajanvietepaikka. Sen vieressä on vuonna 1934 rakennettu suihkulähde ja Prometheus-patsas. Aukiolle on pystytetty suuri joulukuusi vuodesta 1933 alkaen. Rockefeller Center on nykyisin suosittu turistikohde.
Rockefeller Center lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen rekisteriin historiallisena maamerkkinä vuonna 1987.
Klingberg
Klingberg voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Tulisilmät
Tulisilmät (Pyriglena) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Tulisilmien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia.
Ho Tši Minhin mausoleumi
Ho Tši Minhin mausoleumi (Viet: Lăng Chủ tịch Hồ Chí Minh) on Vietnamin presidentti Ho Tši Minhin muistoksi rakennettu mausoleumi, jossa hänen balsamoitu ruumiinsa lepää. Mausoleumi sijaitsee pääkaupungissa Hanoissa Ba Dinh -aukiolla.
Mausoleumin rakennustyöt aloitettiin 2. syyskuuta 1973 ja rakennus vihittiin virallisesti käyttöön 29. elokuuta 1975. Mausoleumin ulkoasu muistuttaa paljon Leninin mausoleumia Moskovassa. Ho Tši Minhin mausoleumissa on kuitenkin viisto katto ja se on päällystetty harmaalla eikä punaisella graniitilla niin kuin Leninin mausoleumi. Mausoleumin seinässä lukee "Chủ tịch Hồ Chí Minh". Rakennus on 21,6 metriä korkea ja 41,2 metriä leveä.
Mausoleumissa vierailu
Mausoleumissa lepäävää Ho Tši Minhia voi käydä katsomassa joka päivä vierailuaikana 09:00–12:00. Panssarilasin alle suojattua ruumista vartioi kunniasotilas. Mausoleumissa vierailijoiden tulee peittää jalkansa, shortsit ja minihameet ovat kiellettyjä. Vierailijoiden täytyy olla hiljaa ja kävellä kahdessa rivissä. Kädet eivät saa olla taskuissa eivätkä ristittyinä. Tupakointi, juominen, syöminen, valokuvaus ja videokuvaus on kielletty mausoleumin sisällä. Mausoleumin säännöt koskevat henkilökuntaa, vartijoita ja vierailijoita.
Hans Makart
thumb|200px|Hans Makartin omakuva. Johann Evangelist Apolinaris Makart, tunnettu yleisesti nimellä Hans Makart (28. toukokuuta 1840, Salzburg, Itävallan keisarikunta – 3. lokakuuta 1884, Wien, Itävalta-Unkari) oli itävaltalainen taidemaalari, jonka tyylisuuntia olivat historia- ja allegoriamaalaus.
Makartista tuli kuuluisa värikylläisten historiamaalaustensa ansiosta. Vuonna 1879 yksi hänen maalauksistaan oli keisari Frans Joosefin ja vaimonsa Elisabethin hopeahääpäivälahja. Samana vuonna hänestä tuli myös akatemian professori.
Elämänvaiheita
Hans Makartin isä työskenteli Salzburgissa ruhtinaspiispan kamariherrana ja hänellä oli takanaan epäonnistunut ura taidemaalarina. Poika kasvoi ympäristössä, joka oli yltäkylläisen runsaasti muotoiltu ja tämän katsotaan antaneen vaikutteita hänen taiteeseensa. Isä kannusti poikaa ryhtymään taidemaalariksi ja täyttämään hänen tämän elinikäisen haaveen.
Opiskeluaikanaan Makart kehitteli koristeellista tyyliään. Hän teki ajan tavan mukaan myös opintomatkoja. Ne suuntautuivat Lontooseen, Pariisiin ja Roomaan. Oleskellessaan Roomassa hän sai kutsun laittaa työnsä Itävallan taideseuran näyttelyyn Wieniin vuonna 1868. Makart lähetti sinne kolossaalisen työnsä, nimeltään Modernit Cupidot ja työn mukana piinallisen yksityiskohtaiset ohjeet siitä, miten sen pitää laittaa esille. Kreivi Johann Palffy osti koko työn ja ryhtyi myös Makartin suojelijaksi. Nyt Makart ymmärsi millaista taidetta yläluokka haluaa ostaa.
Makartin arvellaan halunneen hallitsijalta ylellistä asuntoa, mutta hän saikin vanhan metalliverstaan. Taiteilija kunnostutti siitä itselleen ateljeen. Makart eli Wienissä aikana, jota kutsutaan Ringstrasse-ajaksi eli aikana jolloin tuo juuri valmistunut muodikas katu oli yksi Euroopan kulttuurin keskuksista. Myös Makartin ateljeesta tuli muodikas varakkaiden näyttäytymispaikka. Ateljeesta oli muodostunut ylellinen kalliden kankaiden, kukkien, patsaiden ja musiikin täyttämä näyttämöä muistuttava paikka.
Vuonna 1878 Makart oli tullut tilanteeseen, jossa hänet erottanut instituutio, Wienin taideakatemia, otti hänet professorikseen. Paria vuotta myöhemmin hän oli akatemiaan perustetun erityisen historiamaalauksen johtaja. Töiden myynti ja virat taideakatemiassa tekivät Makartista rikkaan miehen.
Keisari Frans Joosef I pyysi Makartia suunnittelemaan juhlakulkueen. Makart ei tuottanut hallitsijalleen pettymystä, sillä hän suunnitteli kulkueen, jossa ihmiset kulkivat renessanssipuvuissa ja taiteilija itse näyttäytyi dramaattisesti valkoisella hevosella ratsastaen. Vuonna 1879 järjestetty kulkue lumosi kaupunkilaiset, ja se järjestettiin aina 1960-luvulle saakka. Keisari antoi tämän jälkeen suosikilleen uuden tehtävän: hänen vaimonsa halusi, että huvila Villa Hermes suunnitellaan muistuttamaan William Shakespearen Kesäyön unelmaa. Suunnitelmaa ei toteutettu, sillä Makart menehtyi syfiliksen aiheuttamaan aivokalvontulehdukseen.
Taiteilijan poismenon jälkeen hänen jäämistöönsä kuului 1 083 taideteosta, jotka huutokaupattiin. Hänen kerran loistelias ateljeensa hylättiin.
Arvioita elämäntyöstä
Omana aikanaan Makart oli muodikas yläluokan suosima taiteilija joka menestyi taloudellisesti. Häntä kutsuttiin "maalariruhtinaaksi" ja "väritaikuriksi". Kun Makartin kuolemasta oli kulunut kaksi vuosikymmentä, hänet oli lähes unohdettu taidemaalarina, mutta hänen työnsä vaikuttivat muotoiluun.
Omana aikanaan Makart sai kritiikkiä historiamaalauksistaan. Hänen sanottiin väheksyvän historiallisia faktoja ja käyttävänsä historiaa tekosyynä alastomien naisten kuvaamiselle. Erityisesti hänen teostaan "Keisari Kaarle V saapuu Antwerpeniin" kritisoitiin tästä. Yhdysvalloissa teoksen julkinen esittäminen kiellettiin, sillä se julistettiin pornografiaksi. Tämä lisäsi sikäläisen taidetta ostavan yleisön mielenkiintoa hänen töihinsä.
Makartin taide vaikutti merkittävästi Gustav Klimtin taiteeseen ja Wienin Secessionismiin. Kun Makart aloitti akatemiapudokkaana, Klimt ihaili opettajansa taiteellista ilmaisua ja kehitti sen pohjalta oman muotokielensä. Opettajan vaikutus näkyy ylellisenä koristeluna ja sensuellina naisvartalon kuvaamisena. Toisaalta monet nuoren polven taiteilijat pilkkasivat opettajansa tyyliä ja aihevalintoja.
Makart käytti välillä maalauksiinsa valitettavasti heikkolaatuisia bitumiyhdisteitä. Sen takia monissa maalauksissa sinisestä on tullut vihreää ja monien maalausten väriharmoniat ovat tuhoutuneet. Hänen töitään on näytteillä Wienin, Berliinin, Stuttgartin ja Hampurin taidemuseoissa.
Ydinsynteesi
Ydinsynteesi eli nukleosynteesi on tapahtuma, jossa uusi atomiydin muodostuu olemassa olevista vapaista nukleoneista eli protoneista ja neutroneista. Ensimmäiset nukleonit syntyivät alkuräjähdyksessä gluonien avulla, kun maailmankaikkeuden lämpötila oli laskenut alle kymmenen miljoonan celsiusasteen lämpötilaan. Suurin osa nukleosynteeseistä tapahtuu tähdissä, jotka ovat tuottaneet ja tuottavat edelleen kaikki heliumia raskaammat alkuaineet.
Alkuräjähdyksen ydinsynteesi
Alkuräjähdyksen ensimmäisinä kolmena minuuttina syntyivät nukleosynteesillä maailmankaikkeuden kevyiden alkuaineiden varastot, vety, helium sekä jonkin verran deuteriumia ja litiumia. Näistä alkuaineista deuterium ja litium tuhoutuvat tähdissä, joten niiden määrä vähenee maailmankaikkeuden ikääntyessä. Vaikka alkuräjähdyksessä syntyi vain muutamia alkuaineita, on alkuräjähdyksen synnyttämien alkuaineiden kokonaismäärä maailmankaikkeuden atomeista nykytiedolla 98–99 prosenttia.
Tähtien ydinsynteesi
Tähtien energiaa vapauttavissa nukleosynteeseissä syntyy suurin osa muista alkuaineista. Tähdet, joiden massa on yli 0,08 auringon massaa, pystyvät kehittämään vedyn polttamiseksi vaadittavan kymmenen miljoonan kelvinin lämpötilan. Polttaakseen heliumia tähti tarvitsee massaa jo 0,25 auringon verran, jolloin lämpötila voi kymmenkertaistua ja laukaista heliumfuusion. Mitä pidemmälle alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä mennään, sitä suurempi on oltava tähden massa, kunnes lopulta tulee rauta, alkuaine jolla on korkein sidosenergia hiukkasta kohden ja johon fuusioreaktio pysähtyy. Rautaan fuusioitumista varten tähden tulee olla massaltaan suurempi kuin 8 aurinkoa.