cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kipu
Hoito
Kognitiivisella käyttäytymisterapialla on vuonna 2020 julkaistun Cochraine-tutkimuskatsauksen mukaan pientä tai hyvin pientä kroonista kipua lievittävää, kipuun liittyvää stressiä vähentävää sekä toimintakykyä parantavaa vaikutusta. Aiheesta laaditut tutkimukset tarjosivat yleensä keskivahvaa näyttöä kivun ja siihen liittyvän stressin lievittymisestä, mutta toimintakykykyyn liittyvä näyttö oli heikkolaatuista. Katsausta varten käytiin läpi 75 tutkimusta, joihin osallistui yhteensä noin 9400 tutkittavaa.
Pitkäaikaisen kivun hoito on monialaista. Siinä päästään harvoin täydelliseen kivuttomuuteen, vaan tavoitteena on kivun lievittyminen, kipuvaiheiden harveneminen, toimintakyvyn ja työkyvyn paraneminen sekä elämän laadun paraneminen. Pitkäaikaista kipua ei yleensä hoideta tulehduskipulääkkeillä, vaan kivun lääkehoito suunnitellaan yksilöllisesti. Stimulaatiomenetelmissä kuten TNS-hoidossa ja akupunktuurissa kipuärsykkeitä estetään pääsemästä selkäytimestä aivoihin. Fysioterapiassa käytetään sähkövirtaa, lämpöä, kylmää, ääntä, valoa ja liikuntaa, liikeharjoituksia ja hierontaa. Kroonista hermovauriokipua voidaan hoitaa esimerkiksi trisyklisillä masennuslääkkeillä tai epilepsialääkkeillä. Muita neuropaattiseen kivun hoitoja ovat gabapentinoidit, SNRI-ryhmän masennuslääkkeet ja lidokaiinivoide.
Kroonisen kivun hoito on joskus niin tehotonta, että potilas päätyy anomaan eutanasiaa eli armomurhaa. Osa kipukroonikoista alkoholisoituu, koska alkoholi lievittää kipuja. Krooninen kipu lisää myös itsemurhariskiä. Esimerkiksi selkäkipupotilailla on kaksinkertainen riski kuolla itsemurhan seurauksena. Jos tarkastelusta poistetaan masennuksesta kärsivät kipukroonikot, riski on edelleen lähes 40 prosenttia tavanomaista suurempi.
Kipupotilas hyötyy usein, kun löytää itselleen parhaan tavan rentoutua, sillä sympaattisen hermoston rauhoittuminen lievittää kipukokemusta. Myös johonkin miellyttävään asiaan kuten musiikin kuunteluun tai luontoon keskittyminen vaimentaa usein kipukokemusta.
Glutamiinihappo
thumb|3D-malli glutamiinihappomolekyylistä Glutamiinihappo (C5H9NO4) eli 2-aminopentaanidihappo (lyhenne Glu tai E) on yksi luonnon 20 yleisimmästä aminohaposta. Se tunnetaan myös anioni-nimellään glutamaatti. Glutamiinihappo on asparagiinihapon ohella toinen kahdesta happamasta aminohaposta ja se esiintyy fysiologisessa pH:ssa aina negatiivisena ionina; kyseessä on glutamiinin karboksyylihappomuoto. Glutamiinihapporadikaali on nimeltään glutamyyli. Glutamiinihapon CAS-numero on 56-86-0 ja elintarvikkeissa käytettävä E-koodi on E620.
Kipu
Hoito
Vaurioituneen kohdan hierominen aktivoi kosketustuntoa ja painetuntoa välittäviä nopeita A-beeta-hermosäikeitä. Hieromisen aiheuttama ärsyke kilpailee tällöin kipuärsykkeen kanssa selkäytimessä vähentäen aivoihin menevien sähköisten kipuimpulssien määrää. Kroonisen kivun hoidossa esiintyy tavallisesti hoitomenetelmästä riippumaton noin 30 prosentin lumevaikutus.
Psykologisessa kivunhoidossa pyritään esimerkiksi vähentämään kivun aiheuttamaa stressiä ja lisäämään ihmisen omia kivunhallintakeinoja. Myös keskittyminen johonkin mielenkiintoiseen asiaan saattaa vähentää tietoisuuteen päätyvien kipusignaalen määrää.
Glutamiinihappo
Metabolia
Glutamiinihappo on ei-välttämätön aminohappo, jonka ihmisen elimistö pystyy syntetisoimaan esimerkiksi alaniinin tai aspartaatin ja alfa-ketoglutaraatin yhdistämällä.
Kipu
Hoito
Hyvään hoitoon kuuluu empaattinen ja kuunteleva suhtautuminen. Lääkkeiden väärinkäytön ja riippuvuuden riskit otetaan huomioon.
Vera Brittain
Vera Brittain (29. joulukuuta 1893 – 20. maaliskuuta 1970) oli englantilainen kirjailija, feministi ja pasifisti, jonka tunnettu teos Testament of Youth kertoo hänen traumaattisista kokemuksistaan ensimmäisen maailmansodan aikana.
Kipu
Hoito
Raskauden aikana parasetamoli on turvallisin kipulääke, mutta senkin käyttöä yli 28 vuorokauden ajan suositellaan vältettäväksi. Opioidien tai eräiden masennuslääkkeiden käyttö loppuraskaudessa aiheuttaa vastasyntyneelle vieroitusoireiden riskin.
Vera Brittain
Brittain syntyi vuonna 1893 Newcastle-under-Lymessä ja pääsi opiskelemaan Oxfordin yliopiston Somerville Collegeen vuonna 1914. Samaan aikaan aloitti opintonsa hänen poikaystävänsä ja veljensä Edwardin ystävä Roland Leighton. Ensimmäinen maailmansota puhkesi, ja Edward ja Roland lähtivät rintamalle. Vera ja Roland menivät kihloihin Rolandin ollessa lomalla armeijasta vuonna 1915. Vera päätti keskeyttää kirjallisuuden opinnot ja lähteä vapaaehtoiseksi sotilassairaanhoitajaksi.
Kipu
Hoito
Imetyksen aikana parasetamoli on ensisijainen lääke, mutta ibuprofeenikin on mahdollisuuksien rajoissa. Opioidien pitkäaikaiskäyttöä pyritään välttämään.
Glutamiinihappo
Aivokudoksessa
Glutamiinhapon isomeeri L-glutamaatti toimii aivokudoksessa proteiinien ja pienten peptidien rakennusaineena, hermovälittäjäaineena, solujen välisen ionisen ja osmoottisen toiminnan säätelijänä, välivaiheena energia-aineenvaihdunta-ketjussa, gamma-aminovoihapon esiasteena, ammoniakin myrkyllisyyden poistossa ja liiallisissa määrin hermomyrkkynä.
Vera Brittain
Työ kenttäsairaalassa Ranskassa oli traumaattinen kokemus. Roland-sulhanen, Edward-veli ja kaksi läheistä ystävää kuolivat sodassa.
Kipu
Hoito
Suomessa Kela lähetti toukokuussa 2019 lääkäreille kirjeen, jossa se kehotti heitä pohtimaan tarkoin vahvojen opioidien määräämistä pitkäaikaiskäyttöön. Tarkoitus ei ollut lopettaa nykyisiä lääkityksiä, mutta Kipukapina-sivua Facebookissa ylläpitävä psykologi Sirpa Tahko väittää niin kuitenkin käyneen. Osa kipupotilaista valittaa kipupoliklinikoiden olevan entistä opioidivastaisempia.
Vaikeista kivuista kärsivän on päästävä Suomessa kuukauden sisällä erikoissairaanhoitoon. Jos sairaala ei kykene järjestämään hoitoa tässä ajassa, sen on järjestettävä potilaan hoito esimerkiksi jossain toisessa sairaalassa tai yksityisellä puolella. Kipuklinikoissa tutkitaan ja hoidetaan pitkäaikaista kipua.
Esa Valaja
Esa Valaja (s. 13. elokuuta 1967) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen pikajuoksija. Uransa ajan hän edusti Oulun Pyrintöä ja toimi itse omana valmentajanaan. Kalevan kisoista Valaja voitti hopeaa ja pronssia 400 metrin juoksussa. Lisäksi hän saavutti viestijuoksun SM-kisoissa kaksi hopeaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa sekä kultaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Sisäratojen SM-kilpailuista Valaja voitti kultaa ja hopeaa 400 metrin juoksussa, sekä hopeaa 4 x 200 metrin viestijuoksussa.
Glutamiinihappo
Aivokudoksessa
Se toimii lisäksi mm. rasvahappojen, foolihapon, glutationi-tripeptidin rakennusaineena ja sillä on merkittävä rooli kipuviestien välittämisessä sekä hermosolujen vaurioihin liittyen.
Vera Brittain
Sodan jälkeen Brittain palasi yliopistoon mutta vaihtoi pääainetta nykyhistoriaan ymmärtääkseen maailmansotaan johtaneita syitä ja sodan vaikutusta. Vera Brittanista tuli menestyvä journalisti, joka kirjoitti The Manchester Guardianiin ja Time & Tide-lehteen naisasiasta kuten samapalkkaisuudesta.
Kipu
Hoito
Tutkimuksissa on käynyt ilmi, että miespotilaiden kokemaa kipua hoidetaan paremmin kuin naispotilaiden.
Tahallinen aiheuttaminen
Kidutuksessa kohteelle aiheutetaan tarkoituksellisesti kipua, esimerkiksi kuulustelun yhteydessä, jotta hänet saataisiin tunnustamaan.
Masokisti saa kivun tunteesta mielihyvää, joskus seksuaalista nautintoa. Sadisti nauttii kivun aiheuttamisesta muille. Jotkut urheilijat pitävät harjoittelun aikaista kipua hyvänä asiana, sillä se kertoo heidän mielestään siitä, että harjoittelu tuottaa tulosta.
Monissa kulttuureissa on kipuun liittyviä riittejä, joiden avulla luodaan syviä siteitä ja hengenheimolaisuutta saman kivun kokeneiden jäsenten välille. Kivun kokeneet saattavat myös yhteenkuuluvuuden tunnetta itse vahvistamalla oikeuttaa kipunsa ja vähentää siten tuntemaansa ristiriitaa. Uskonnollisia kipuriittejä ovat esimerkiksi itsensä ruoskinta, yksinäiset pyhiinvaellukset ja silvonta. Kivuliaisiin aikuistumisriitteihin voi kuulua esimerkiksi polttaminen, arpeuttaminen, silvonta, nestehukka, hakkaaminen ja lävistäminen. Myös veljeskuntien ja armeijan riitteihin voi liittyä väkivaltaa. Kivun kokemisen on todettu myös esimerkiksi sitouttavan balettitanssijoita ammattiinsa, sillä he kokevat kivun ja vammautuneena harjoittelun olevan oleellinen ja määrittävä osa tanssimista.
Glutamiinihappo
Synteesi
Aivoissa L-glutamaatti voi syntetisoitua seitsemällä eri tavalla, myös vastakkaiseen suuntaan takaisin l-glutamaatiksi. Aspartaattiaminotransferaasientsyymin avulla aspartaatista ja alfa-ketoglutaraatista, glutamaatti-dehydrogenaasin avulla vedestä ja glutamaatista, sekä GABA-, alaniini- tai ornitiini-aminotransferaasientsyymin avulla, asparagiini-syntetaasilla, tai vain yhteen suuntaan ornitiinista l-glutamaatiksi pyrrolideoni-dehydrogenaasilla. Muualla elimistössä se johtuu glutamiinista.
Vera Brittain
Brittainin ensimmäinen romaani The Dark Tide ilmestyi vuonna 1923. Vuonna 1933 julkaistu Testament of Youth oli myyntimenestys.
Glutamiinihappo
Transportaatio
L-glutamaatti ei pysty läpäisemään veri-aivoestettä. Aivojen verisuonten seinämissä, kapillaarisessa endoteelissä on kuitenkin ainakin yhdeksän erilaista aminohappojen siirtoon erikoistunutta kalvoproteiinijärjestelmää. Järjestelmien avulla elimistö säätää aivojen L-glutamaattitasoja, ja monet niistä voivat siirtää useita muitakin aminohappoja veri-aivoesteen yli.
Vera Brittain
Brittain oli pettynyt, kun Kansainliitto ei kyennyt käsittelemään 1930-luvulla nousseita ongelmia. Hänestä tuli kasvavassa määrin pasifisti. Toisen maailmansodan alussa, kun Yhdysvallat ei ollut vielä sodassa, hän kulki puhujakiertueilla. Hän vastusti Saksan kaupunkeihin suunnattuja mattopommituksia, mitä pidettiin epäisänmaallisena.
Glutamiinihappo
Hermovälittäjäaine
Glutamiinihappo on aivojen pääasiallinen kiihottava eli eksitoiva hermovälittäjäaine. Glutamaatti on avainroolissa hermoston kestoherkistymisessä ja vaikuttaa mm. oppimiseen ja muistiin.
Toksisuudesta
Glutamaatti on voimakkaasti glutamaattireseptoreita aktivoiva. L-Glutamaatilla on suurina pitoisuuksina hermo- ja gliasolujen kuolemaa aiheuttava neurotoksinen luonne.
Glia- ja hermosolujen solukalvojen pinnoilla olevat EAAT- (kiihdyttävien aminohappojen kuljettaja) ja VGLUT- (vesikkeli glutamaatti transportteri) tyyppiset glutamaattitransportterit siirtävät nopeasti glutamaattia solujen välisestä tilasta solujen sisään. Aivovauriossa tai muussa vastaavanlaisessa epänormaalissa terveydentilassa transportterit saattavat toimia vastakkaiseen suuntaan ja näitä soluja kiihdyttävän glutamaatin pitoisuus solujen välisessä tilassa kasvaa. Glutamaatti saa aikaan solujen ulkopinnan NMDA-reseptorien aktivoitumisen ja kalsiumionien (Ca2+) virtaamisen reseptorien Ca2+-ionikanavien kautta solujen sisään, joka voi johtaa lopulta solujen kuolemaan mahdollisesti ainakin seuraavanlaisten vauriomekanismien kautta: Aivojen normaalien glutamaattitasojen pienestäkin häiritsemisestä voi seurata voimallinen vaikutus käytökseen ja muihin aivojen toimintaan liittyviin ominaisuuksiin. On kuitenkin huomattava, että glutamaatin nauttiminen suun kautta lisäaineena ei juurikaan vaikuta sen pitoisuuksiin keskushermostossa mainitusta kolmesta syystä: Ainetta on elimistössä runsaimmin luonnostaankin juuri hermostossa, se ei läpäise veriaivokynnystä ja elimistö osaa syntetisoida sitä itse.
Glutamaatti ruoassa ei sinänsä ole turvallisuusriski, vaikka siitä on herännyt paljon keskustelua ja se on jopa kielletty joissain Suomen kouluissa. Yliherkkyysreaktioita se voi joillekin aiheuttaa.
Käyttö elintarvikkeissa
Glutamiinihapon natriumsuolaa, natriumglutamaattia, käytetään arominvahventeena (lisäaine E621). Viides perusmaku, umami, tunnistaa nimenomaan natriumglutamaatin.
Glutamiinihappoa on runsaasti hiivauutteessa, jota sitäkin käytetään arominvahventeena.
Asahikawa
Asahikawa on kaupunki Japanissa. Se on Hokkaidōn saaren toiseksi suurin kaupunki heti Sapporon jälkeen. Kaupungissa on 346 038 asukasta (2015). Asahikawa perustettiin 1. elokuuta 1922. Se on nimitetty yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Asahikawassa on lentoasema, ja Japanin maapuolustusvoimien toinen divisioona pitää kaupungissa päämajaansa. Asahikawan matkailukohteisiin kuuluvat eläintarha, hiihtokeskus ja Asahibashin silta.
Alla fine della notte
Alla fine della notte on italialaisen poplaulaja Neffan viides albumi, joka julkaistiin 9. kesäkuuta 2006.
Peukaloinen
Peukaloinen (Troglodytes troglodytes) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu. Se on toiseksi pienin Suomessa pesivä lintulaji; sitä pienempi on ainoastaan hippiäinen.
Tuntomerkit
Peukaloisen pituus on vain 9–11 cm. Peukaloisen pyrstö on lyhyt ja useimmiten pystyssä. Peukaloinen on selkäpuolelta punaruskea ja vatsapuolelta ruskehtavanvalkea tummalla ja ohuella poikkiraidoituksella. Sillä on ruskehtavanvalkea silmäkulmanjuova sekä melko pitkä ja terävä, hieman alaspäinkaartuva nokka. Sukupuolet ja eri ikäluokat ovat samannäköisiä.
Vanhoilla peukaloisilla on täydellinen sulkasato kesällä pesinnän jälkeen. Nuoret linnut sulkivat höyhenpukuaan osittain ennen syysmuutolle lähtöä ja sen jälkeen ikäluokkien erottaminen maastossa on mahdotonta.
Peukaloisen varoitusääniä ovat rätisevä ”tserrr” ja kova, maiskahtava ”tsäk”. Peukaloisen laulu, joka on linnun pienen kokoon nähden voimakasta, koostuu metallinsointuisten äänien ja trillien sarjoista. Laulu muistuttaa rautiaisen laulua, mutta on polveilevampaa. Peukaloinen voi laulaa kaikkina vuodenaikoina.
Levinneisyys
Laji pesii lähes koko Euroopassa sekä osassa Keski- ja Itä-Aasiaa, Pohjois-Amerikkaa ja Pohjois-Afrikkaa. Levinneisyysalueensa pohjoisosissa peukaloinen on muuttolintu.
Suomen peukaloiskanta on 50 000–120 000 pesivää paria. Vaikka kannan koko vaihtelee paljon eri vuosien välillä, on Suomen peukaloiskanta kasvanut 1940–1950-luvuilta lähtien.
Suomessa peukaloinen on muuttolintu, joka talvehtii Keski-Euroopassa. Se saapuu keväällä huhti-toukokuussa, ensimmäiset jo maaliskuussa, ja lähtee syksyllä syys-marraskuussa. Joitakin peukaloisia talvehtii Suomessa joka vuosi, pääosin lounaissaaristossa ja Etelä-Suomessa.
Elinympäristö
Peukaloinen pesii erityisesti ryteikköisissä metsissä, joissa on runsaasti aluskasvillisuutta, sekä rehevillä puronvarsilla. Sitä tavataan kuitenkin myös lähes puuttomilla saarilla, joilla on esimerkiksi pensasaitoja, kivikoita tai muureja. Keski- ja Etelä-Euroopassa peukaloinen pesii usein myös pihapiireissä.
Lisääntyminen
Keväällä koiraspeukaloinen valtaa pesimäpiirin ja alkaa puolustaa sitä tunkeilevilta lajikumppaneiltaan. Tiheä kasvillisuus sekä saniaispehkot, pystyjuurakot, kannot, maapuut, risukasat ja muut sellaiset paikat ovat sille mieleen. Koiras rakentaa useita, joskus jopa kymmenkunta lähes pallomaista pesää sammalesta, oksista ja lehdistä. Koiras esittelee pesärakennelmiaan naaraalle, joka valitsee niistä itselleen mieleisimmän. Naaras vuoraa pesän höyhenillä ja karvoilla ja munii sitten 6–8 valkoista munaa, joita se hautoo yksin 12–20 vuorokautta. pienoiskuva|Peukaloisen munia. pienoiskuva|Peukaloinen siivoamassa ulosteita pesästään.
Ravinto
Peukaloiset syövät hyönteisiä, hämähäkkejä, matoja ja muita selkärangattomia.
Luettelo Giórgos Seférisin suomennetuista runoista
Tämä on luettelo Giórgos Seférisin suomennetuista runoista antologioissa ja kirjallisuuslehdissä:
Tevaniemi
Tevaniemi on kylä Ikaalisten kaupungissa, keskustasta katsottuna pohjoisessa Kyrösjärven takana. Keskustaan on matkaa noin 30 kilometriä. Talvella matka lyhenee 14 kilometriin jäätien ansiosta. Parkanoon on matkaa noin 25 kilometriä ja Tampereelle noin 70 kilometriä. Sana ”teva” on vanhaa suomea ja tarkoittaa uroshirveä.
Tevaniemen kyläseura
Tevaniemen Kyläseura ry on perustettu 13. heinäkuuta 1998 ja on merkitty yhdistysrekisteriin 6. lokakuuta 1998. Se jatkaa 12 vuotta toimineen Tevaniemen kylätoimikunnan toimintaa. Kyläseura toimii Kallionkielen, Miettisten ja Tevaniemen kylien sekä Höytölän kylään kuuluvan Heinistön alueilla. Seura on puoluepoliittisesti sitoutumaton. Sen puheenjohtajana toimii Tomi Viitaharju ja sihteerinä Åsa Mäenpää.
Palvelut
Maamiesseurantalolla järjestetään juhlia ja sinne sopii noin 200 henkeä.
Kylässä on ala-aste ja esikoulu. Tevaniemen alueen lisäksi kouluun tulee oppilaita myös Riitialasta,Mansoniemestä, Röyhiöstä sekä Leppäsjärveltä.
Liikunta
Tevaniemen koulun vieressä on jääkiekkokaukalo. Tevapirtiltä lähtee kuntopolku ja talvisin latu. Tevaniemessä on yleinen uimaranta, kuten myös Kallionkielessä ja Miettisissä.
Robert Magnus Brunow
Robert Magnus Brunow (16. toukokuuta 1777 – 5. heinäkuuta 1830 Perheniemi) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Brunowin vanhemmat olivat everstiluutnantti Georg Brunow ja Anna Charlotta Brunow ja puoliso vuodesta 1802 Anna Elisabeth Brunow. Robert Magnus Brunow oli aliupseeri Uudenmaan kevyessä jalkaväkirykmentissä 1783 ja Uudenmaan jalkaväkirykmentissä vänrikki 1783 ja luutnantti 1800. Alikapteeniksi Adlercreutzin kevyessä jalkaväkirykmentissä hän tuli 1804 ja erosi sotapalveluksesta majurina 1810. Hän oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Ketos
Ketos tai Cetus (lat.) voi viitata seuraaviin:
Keijunruusu
Keijunruusu (Rosa ’Dart's Defender’) on Rosa Rugotida-ryhmään eli nukkekurtturuusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista puolikerratut, violetinpunaiset, ruusuntuoksuiset kukat. Joissakin lähteissä keijunruusu luetaan kuuluvaksi Rosa Rugosa-ryhmään eli tarhakurtturuusuihin.
Alkuperä
Keijunruusu on Pohjois-Amerikassa luonnonvaraisena kasvavan nukkeruusun (Rosa nitida) ja hansaruusun risteytys. Se risteytettiin Hollannissa Darthuisin taimitarhassa vuonna 1971.
Kuvaus
Keijunruusu kasvaa Suomessa 1–1,2 metriä korkeaksi pensaaksi. Sen kasvutapa on aluksi nuokkuva, mutta vanhemmiten pensas muuttuu pystykasvuiseksi. Versot ovat piikkiset. Lehdet ovat pienikokoisia, kiiltäviä ja pitkänomaisen soikeita. Syksyllä ne saavat kellanpunaisen värin. Kesäkuun loppupuolella alkava melko voimakastuoksuinen kukinta kestää elokuun alkuun. Kukat ovat halkaisijaltaan 6–9 cm, puolikerrannaiset ja violetinpunaiset. Nuoret heteet ovat ruskeankeltaiset. Kukan tuoksu on miellyttävä, raikas ja pohjatuoksuna ruusun tuoksu. Ruusu kukkii saman vuoden versoilla. Se muodostaa syksyllä runsaasti punaisia, naurismaisia kiulukoita. Lajike leviää juurivesoilla. Se viihtyy aurinkoisella ja puolivarjoisella paikalla, vettä läpäisevässä, keskiravinteisessa, tuoreessa maassa. Ruusu sietää hyvin auringon paahdetta ja jonkin verran myös kuivuutta. Keijunruusu menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–IV.
Valkeajärvi (Jyväskylä, Kovasmäki)
Valkeajärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Kovasmäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 14,1 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Saajoen valuma-alueella (14.27), jonka Kattilaojan valuma-alueeseen (14.274) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,4 metriä mpy.
CZ 75
CZ 75 on alkujaan tšekkoslovakialaisen, nykyisin tšekkiläisen Česká Zbrojovka a.s. Uherský Brodin vuodesta 1975 valmistama kaksitoiminen itselataava pistooli.
CZ 75 toimii lyhytrekyyliperiaatteella ja sen lukitusmekanismi on tavanomainen Browning-tyyppinen; piippu lukittuu luistiin kahdella hylsynpoistoaukon edessä olevalla lukitusolakkeella. Luistin johteet ovat sveitsiläisen SIG P210:n tyyppisesti luistin ulko- ja rungon sisäpuolella. Pistooli on kokoteräksinen.
Aseen alkuperäiskaliiperi on yhdeksänmillinen Parabellum / Luger, mutta sitä valmistetaan nykyisin myös .40 S&W -kaliiperisena. Sitä valmistetaan useina eri malliversioina, joista esimerkiksi Kadet on .22-kaliiperinen versio, jota on saatavissa myös pelkkänä luistin, piipun ja lippaan sisältävänä vaihtosarjana yhdeksänmillisen pistoolin runkoon.
Tverin rautatieasema
Tverin rautatieasema on Venäjän Tverin alueen (läänin) pääkaupungissa Tverissä, Pietarin ja Moskovan välisellä tiheästi liikennöidyllä radalla sijaitseva Venäjän rautateiden rautatieasema. Tverin aseman kautta kulkee kymmenien kaukojunien reitti eri puolelle Venäjää. Lisäksi ajetaan paikallis-/lähijunaliikennettä.
CZ 75
Tullilaitoksen vanhoja aseita on myös MPK:lla koulutuskäytössä.
Sergio Agüero
Sergio Leonel ”Kun” Agüero (s. 2. kesäkuuta 1988 Buenos Aires, Argentiina) on uransa päättänyt argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän edusti 18 vuotta kestäneen ammattilaisuransa aikana Independienteä, Atlético Madridia, Manchester Cityä ja Barcelonaa. Hänellä on myös Espanjan kansalaisuus.
Seuraura
Sergio Agüero debytoi Independientessä kotimaansa pääsarjatasolla jo 15-vuotiaana vuonna 2003. Agüero oli useiden eurooppalaisten suurseurojen kiikarissa kauden 2005–2006 päätteeksi, ja lopulta Atlético Madrid teki hänen kanssaan kuusivuotisen sopimuksen kesäkuussa 2006. Atléticon pelaajasta maksama noin 20 miljoonan euron siirtokorvaus oli seuran historian suurin. Kaudella 2006–2007 Agüero esiintyi Atléticon paidassa 38 pääsarjaottelussa, joissa hän teki 6 maalia. Hän oli voittamassa Eurooppa-liigaa kaudella 2009–2010. Hän pelasi Atleticossa kaikkiaan 175 La Liga -ottelua, joissa teki 75 maalia.
Agüero siirtyi englantilaiseen Manchester Cityyn heinäkuussa 2011. City maksoi Agüerosta 38 miljoonaa puntaa (noin 43 miljoonaa euroa). Hän teki Valioliigakauden 2011–2012 mestaruuden ratkaisseen maalin kauden viimeisen ottelun viidennellä yliaikaminuutilla. Hän teki kaudella 23 maalia, kolmanneksi eniten Valioliigassa. Hän voitti Cityssä liigamestaruuden myös kaudella 2013–2014, jolloin hän teki 17 maalia. Hän voitti Valioliigan maalikuninkuuden kaudella 2014–2015 tehtyään 26 maalia. Seuraavalla kaudella hän teki 24 valioliigamaalia ja kaudella 2016–2017 tasan 20. Kaudella 2017–2018 hän voitti kolmannen valioliigamestaruutensa, teki 25 liigaottelussaan 21 maalia ja valittiin kauden tähdistöjoukkueeseen. Hän nousi 1. marraskuuta 2017 Cityn kaikkien aikojen parhaaksi maalintekijäksi ohi Eric Brookin tehtyään Mestarien liigan ottelussa Napolia vastaan City-uransa 178. maalin. Seuraavalla kaudella hän voitti Cityssä Valioliigan, FA-cupin ja Liigacupin mestaruudet. Valioliigassa hän teki 33 ottelussa 21 maalia. Hänet valittiin Valioliigan kauden joukkueeseen 2018−2019.
Tammikuussa 2020 Agüero nousi Englannin Valioliigan kaikkien aikojen maalintekijätilastossa neljänneksi. Hän teki tuolloin valioliigauransa 12. hattutempun, joita hän on Valioliigassa tehnyt eniten. Hän viimeisteli kauden 24 valioliigaottelussa 16 maalia. Hän teki avausmaalin voitokkaassa liigacupin loppuottelussa Aston Villaa vastaan.
Maaliskuussa 2021 Manchester City ilmoitti ettei se jatka enää Agüeron sopimusta kauden 2020–2021 jälkeen. Viimeisellä City-kaudellaan hän kärsi loukkaantumisista ja koronaviruksesta. Pelaamissaan 12 valioliigaottelussa hän teki neljä maalia Cityn voittaessa mestaruuden. Viimeisen liigaottelun kaksi maalia nostivat hänet valioliigahistorian eniten maaleja (184) yhdessä seurassa tehneeksi pelaajaksi ohi Wayne Rooneyn. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua ja viimeisteli kaksi maalia. Tappiollisessa loppuottelussa hän tuli vaihdosta kentälle. Cityn mestaruuteen päättyneessä liigacupissa hän pelasi vain 16 minuuttia puolivälierättelussa.
Agüero siirtyi ilmaissiirrolla Barcelonaan kesällä 2021. Agüero kertoi lopettavansa uransa sydänvaivojen takia joulukuussa 2021.
Maajoukkueura
Agüero on voittanut alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuosina 2005 ja 2007. Jälkimmäisenä vuonna hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi ja hän oli kuudella maalillaan myös turnauksen paras maalintekijä. Hän kuului olympiakultaa voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen Pekingissä 2008. Hän pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran 2007. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2010 ja 2014 ilman maaleja. Jälkimmäisissä kisoissa Argentiina sai hopeaa. MM-kilpailuissa 2018 hän teki kaksi maalia. Hän sai hopeaa myös Copa Americassa 2015 ja Copa América Centenariossa 2016.
Yksityiselämä
Agüero oli naimisissa Diego Maradonan tyttären Gianninan kanssa. He erosivat muutaman vuoden liiton jälkeen. Heillä on yksi poika, Benjamin. Agüero on tatuoinut käsivarteensa poikansa nimen.
The Immaculate Collection
The Immaculate Collection on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan ensimmäinen kokoelmalevy. Se julkaistiin 13. marraskuuta 1990, ja siitä tuli hänen myydyin albuminsa kautta aikojen. Yhdysvalloissa levyä myytiin yli 10,8 miljoonaa kappaletta, ja maailmanlaajuiseksi myynniksi on arvioitu 28 miljoonaa kappaletta. Albumilta julkaistiin singlet ”Justify My Love” ja ”Rescue Me” sekä uudelleenjulkaisuina ”Crazy For You” ja ”Holiday”.
Suomessa The Immaculate Collection on 92 500 kappaleen myynnillään Madonnan toiseksi myydyin albumi Something to Rememberin jälkeen.
Madonna omisti The Immaculate Collectionin paaville.
Madonna jätti julkaisematta kappaleet ”Now I’m Following You” ja ”Sooner or Later” singleinä. Hän laittoi sen sijaan kappaleet ”Justify My Love” ja ”Rescue Me” kokoelmalevylle, jotka muistuttavat julkaisemattomia kappaleita.
Anna joulu
Anna joulu on suomalaisen iskelmälaulajan Anna Erikssonin joulualbumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän.
Pähkinänakkeli
Pähkinänakkeli (Sitta europaea) on nakkeleihin kuuluva lintulaji. Sen ruoaksi kelpaavat sen nimen mukaisesti pähkinät. Myös hyönteiset ja kaura maistuvat tälle ”naamiopäiselle kiipeilytaiturille”.
Tuntomerkit ja elintavat
Pähkinänakkelin pituus on 14 cm, siipiväli 22,5–27 cm ja paino 21–26 g. Laji on helppo tunnistaa. Pyrstö on lyhyt, pää suuri ja pitkä, nokka on suora. Selkä on vaaleanharmaa, Suomessa tavattavien lintujen vatsa on useimmiten valkea. Silmien päällä on musta naamari ja alaperässä punaista.
Pähkinänakkeli tulee sukukypsäksi 1-vuotiaana. Naaras munii 6–11 munaa, joita se hautoo 13–18 vuorokautta. Ravintona ovat hyönteiset, siemenet, pähkinät ja tali.
Suomen vanhin rengastettu pähkinänakkeli on ollut 2 vuotta 10 kuukautta 20 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut vähintään 12 vuotta 11 kuukautta vanha brittiläinen nakkeli.
Levinneisyys
Pähkinänakkeli pesii suuressa osassa Eurooppaa, silloin tällöin Suomessakin. Se kuuluu myös Pohjois-Afrikan, Lähi-idän ja laajalti Aasian pesimälinnustoon aina Tyynellemerelle ja Intian valtamerelle asti. Vierailee Suomessa, muttei varsinaisesti pesi, tosin muutama pesälöytö on tehty. Mutta esimerkiksi Ruotsissa pesii ainakin 100 000 paria ja Virossakin 20 000–50 000 paria. Koko läntisen Euroopan parimääräksi arvioidaan 6–8 miljoonaa paria. Elinympäristöinä ovat havumetsät, puistot, puutarhat ja trooppiset metsät. pienoiskuva|Tummavatsainen alalaji caesia.
Henry Kuttner
Henry Kuttner (7. huhtikuuta 1915 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 4. helmikuuta 1958 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kauhu-, fantasia- ja tieteiskirjailija. Hän syntyi ja asui Los Angelesissa. Kuttner avioitui kirjailijakollega C. L. Mooren kanssa vuonna 1940, minkä jälkeen he kirjoittivat suurimman osan vuosien 1940–1958 teoksistaan yhteistyössä. Kuttner oli tuottelias kirjailija, ja hänen tuotantonsa käsittää lähes kolmesataa teosta, joista suurin osa on novelleja. Pääasiallisena julkaisukanavanaan hän käytti pulp-viihdelukemistoja.
Uran alku
Kuttner syntyi juutalaiseen perheeseen vuonna 1915 ja oli lapsena kiinnostunut pulp-lehti Weird Talesista. Hänen ensimmäinen julkaistu teoksensa oli runo ”Ballad of the Gods”, jonka Weird Tales julkaisi helmikuussa 1936. Sitä seurasi seuraavassa kuussa julkaistu kauhutarina ”Hautausmaan rotat”, joka lienee edelleen Kuttnerin tunnetuin kauhutarina. Kuttnerilla oli kuitenkin vaikeuksia saada tarinansa ”Salemin kauhu” (1937) julkaistuksi. Kirjeystävä Robert Bloch, joka oli myös aloitteleva kirjailija, ehdotti, että Kuttner ottaisi yhteyttä kauhukirjailija H. P. Lovecraftiin.
Kuttner lähetti ensin fanikirjeen, mutta pyysi jo seuraavassa kirjeessään apua Lovecraftilta, joka auttoikin saattamaan novellin julkaisukelpoiseksi. Kuttnerista tuli osa Lovecraftin ympärille muodostunutta kirjeystävien piiriä ja sai tältä Cthulhu-mytologiaan viittaavan lempinimen Khut-N’hah. Vuosina 1936–1939 Kuttner kirjoitti yhteensä kahdeksan Cthulhu-tarinaa, mutta myös goottilaista kauhua ja Lordi Dunsanyn tyyppisiä fantasiatarinoita. Kuttnerin varhaistuotanto on tyylillisesti paljon velkaa Lovecraftille, oman tyylinsä hän löysi vasta myöhemmin. Kuttneria itseään kammotti ajatus, että hänet muistettaisiin pelkkänä ”köyhän miehen Lovecraftina”.
pienois|Weird Talesin toukokuun 1938 numero. Weird Talesin suosituimpiin kuulunut avustaja, Conan barbaarin luoja Robert E. Howard menehtyi 1936. Vuoteen 1938 mennessä Howardin ennenjulkaisemattomat novellit alkoivat käydä vähiin. Monet kirjailijat, Kuttner heidän joukossaan, pyrkivät paikkaamaan Howardin jättämää aukkoa ja ryhtyivät kirjoittamaan miekka ja magia -novelleja. Toukokuusta 1938 alkaen Kuttnerilta julkaistiin neljä Conan-vaikutteista fantasiatarinaa, joissa seikkaili Atlantiksen prinssi Elak. Ne olivat Weird Talesin lukijoiden parissa erittäin suosittuja. Kuttnerin toinen miekka ja magia -sarja kertoi Sardopoliksen prinssi Raynorista, ja sen kaksi tarinaa ilmestyivät 1939 Strange Stories -lehdessä.
Kuttnerin ensimmäinen science fiction -tarina ”When the Earth Lived” julkaistiin Thrilling Wonder Stories -lehdessä lokakuussa 1937. Tieteisfiktiosta tulikin tyylilaji, jonka saralla Kuttner oli kaikkein tuotteliain. Kuttner oli genren puitteissa monipuolinen kirjailija ja kirjoitti muun muassa avaruusoopperaa, sarjan novelleja elokuvanteosta tulevaisuudessa (julkaistu Thrilling Wonder -lehdessä vuosina 1938–1940) sekä joukon seksuaalisesti vihjailevia tarinoita Marvel Science Stories -lehdelle. Kuttner alkoi myös käyttää enenevässä määrin salanimiä.
Tuotteliain kausi
Kuttner tutustui toiseen Weird Tales -kirjailijaan C. L. Mooreen lähetettyään tälle fanikirjeen 1936. Kuttner erehtyi aluksi pitämään taiteilijanimessään etunimensä (Catherine Lucille) pelkkiin nimikirjaimiin lyhentänyttä Moorea miehenä. Ensimmäisen kerran Kuttner ja Moore tekivät yhteistyötä jo seuraavana vuonna. Kirjailijat avioituivat vuonna 1940, ja sen jälkeen he kirjoittivat suurimman osan teoksistaan yhteistyössä, vaikkakin yhteistyön määrä vaihteli.
Pariskunta kirjoitti pääasiassa tieteistarinoita ja fantasiaa. Novelleja julkaistiin sekä Kuttnerin että Mooren nimissä, mutta myös lukuisilla salanimillä. Novellien todellisen kirjoittajan ja yhteistyön määrän selvittäminen on osoittautunut vaikeaksi, monessa tapauksessa mahdottomaksi. Todennäköisesti Mooren nimissä julkaistut tarinat olivat useammin hänen omiaan, kun taas Kuttnerin nimissä julkaistut tarinat saattoivat olla yhteistyönovelleja. Myös jotkin salanimistä olivat pääasiassa vain toisen kirjailijan käytössä. Moorea on pidetty kaksikosta taitavampana ja tuotteliaampana kirjoittajana, kun taas Kuttnerin vahvuuksia olivat nokkelat, jopa rämäpäiset ideat sekä tiivis juonenkuljetus.
Toisen maailmansodan aikana Kuttner ja Moore nousivat Astounding Science-Fictionin toimittajan John W. Campbellin luottokirjailijoiden joukkoon. Esimerkiksi vuonna 1942 Kuttner oli mukana kymmenessä lehden kahdestatoista numerosta, ja kahdessa numerossa oli häneltä kaksi novellia. Astounding oli kuitenkin vain yksi monista lehdistä, joihin Kuttner kirjoitti. Sodan aikana Kuttner ja Moore ottivat käyttöön tunnetuimmat salanimensä Lewis Padgett ja Lawrence O’Donnell. Suurin osa O’Donnell-tarinoista oli todennäköisesti Mooren kirjoittamia, kun taas Padgett saattoi olla pääasiassa Kuttnerin käyttämä salanimi. Monissa Padgett-tarinoissa on mukana omalaatuista huumoria ja niistä tunnetuimpia ovat Kuttnerin mahdollisesti yksin kirjoittamat Galloway Gallegher -tarinat. Gallegher on juoppo keksijä, joka osaa rakentaa robotteja ainoastaan humalassa ja selvitessään unohtaa välittömästi rakentamiensa koneiden tarkoituksen. Padgettin nimissä julkaistiin myös tarina ”Mimsy Were the Borogoves” (Astounding Science-Fiction, helmikuu 1943), jossa tulevaisuuden lelut päätyvät 1900-luvulle. Tarinaan löyhästi perustuva elokuva Maaginen Mimzy ilmestyi vuonna 2007. Sodan loppupuolella Kuttner värvättiin Yhdysvaltain asevoimiin.
Viimeiset vuodet ja kuolema
Sodan loputtua, vuodesta 1946 alkaen, Kuttnerilta julkaistiin Startling Stories -lehdessä jatkokertomuksena joukko tieteisfantasiaromaaneja, joita The Encyclopedia of Science Fiction kuvailee ”arkkityyppisiksi”. Novellien tavoin myös romaanit olivat usein Kuttnerin ja Mooren yhteistyössä kirjoittamia. Teokset julkaistiin ilman Mooren nimeä, koska naiskirjailijat eivät tuolloin vedonneet tieteiskirjallisuuden harrastajiin.
1950-luvulle tultaessa sekä Kuttner että Moore tunsivat itsensä ylirasittuneiksi. He kirjoittivat jonkin verran murhamysteerejä käsitelleitä rikosromaaneja, mutta vain vähän tieteisfiktiota. Kuttnerin työtahti hidastui huomattavasti. Vuonna 1950 Kuttner ja Moore aloittivat psykologian opinnot Etelä-Kalifornian yliopistossa. Kuttner valmistui 1954 ja jatkoi sitten maisterinopintoja, jotka kuitenkin jäivät kesken, kun heikosta sydämestä kärsinyt Kuttner kuoli sydänkohtaukseen vain 42-vuotiaana tehtyään liikaa puutarhatöitä.
Työskentelytapa
Monen muun pulp-kirjailijan tavoin Kuttnerin työtahti oli kuluttava. Lehdet maksoivat novelleista huonosti, parhaimmillaankin vain pari senttiä sanalta, usein vähemmän kuin yhden. Siksi novelleja oli tuotettava nopeasti ja paljon. Tämän vuoksi Kuttnerilla ei aina ollut mahdollisuutta korjailla novellejaan kirjoittamisen jälkeen, vaan ne piti lähettää julkaistavaksi heti valmistumisen jälkeen.
Kuttner ja Moore aloittivat yhteistyön vuonna 1937. Pariskunnan avioiduttua yhteistyö muuttui hyvin aktiiviseksi. Se tiivistyi vuosien mittaan entisestään ja lähes kaikki Kuttnerin ja Mooren teokset olivat ainakin jossain määrin yhteistyössä kirjoitettuja. Kuttnerin ja Mooren kerrotaan vuorotelleen samalla kirjoituskoneella, toisen jatkaessa tarinaa aina siitä mihin edellinen oli jäänyt.
Perintö
Vaikka Kuttner oli omana aikanaan merkittävä fantasia- ja tieteiskirjailija, hän ei ole kovinkaan tunnettu. Elinaikanaan hän jäi tuntemattomaksi salanimien käytön vuoksi, kun taas kuolemansa jälkeen Kuttner on jäänyt vaimonsa varjoon. Myös runsas yhteistyö Mooren kanssa hämärsi Kuttnerin kirjailijaprofiilia, minkä lisäksi Moore oli yleisesti ottaen Kuttneria vaikutusvaltaisempi kirjailija. Myös Kuttnerin ennenaikainen kuolema lienee vaikuttanut asiaan. Toisaalta Kuttnerin tuotteliain kausi oli hänen kuollessaan jo takana päin. Sekä Ray Bradbury että F. Paul Wilson ovat arvelleet, että Kuttnerin ongelma oli se, ettei hänen tekstinsä provosoinut lukijaa (”lack of polarizing qualities”). Kuttnerilla ei ollut esimerkiksi yhteiskunnallista sanomaa, eikä hänen kirjoitustapansa ollut erityisen mieleenpainuva. Wilsonin mielestä Kuttnerin teksti provosoi korkeintaan niitä, jotka eivät pidä viihteestä. Hänestä Kuttner olikin ”vain” tarinankertoja, mutta pätevä sellainen.
Kuttnerin vähäiseksi jääneestä maineesta huolimatta monet myöhemmät kirjailijat ovat kertoneet saaneensa häneltä vaikutteita. Kuttner auttoi ja ohjasi Bradburyä alkuun tämän kirjailijanuran alkuvaiheessa. Bradburyn tyyli onkin paljon velkaa Kuttnerille. Vuosia myöhemmin Bradbury valitteli Kuttnerin aliarvostettua asemaa esseessään ”Henry Kuttner: A Neglected Master”. Muita Kuttnerilta vaikutteita saaneita kirjailijoita ovat Marion Zimmer Bradley, Roger Zelazny ja Richard Matheson, joista viimeisenä mainittu omisti romaaninsa Olen legenda Kuttnerille kiitokseksi kirjoittamistyössä saamastaan avusta ja rohkaisusta. Kirjailija Will Murray on kuvaillut Kuttneria ”pulp-kirjailijan perikuvaksi”, joka kykeni tarpeen mukaan kirjoittamaan nopeasti mitä genreä tahansa. Antologisti Markku Sadelehdon mukaan Kuttner on ”laiminlyöty ja unohdettu mestari”.
Vuonna 2004 Kuttner ja Moore palkittiin postyymisti Cordwainer Smith Rediscovery Award -palkinnolla. Palkinto myönnetään vuosittain kirjailijalle, jonka raati katsoo jääneen ilman ansaitsemaansa huomiota.
pienois|Weird Talesin tammikuun 1941 numero, jossa ”Lohikäärmeen valtaistuin” -tarina esiintyy. Elak-sarjaan kuuluva novelli ”Lohikäärmeen valtaistuin” (Dragon Moon, 1941) oli tiettävästi ensimmäinen suomeksi ilmestynyt miekka ja magia -tarina. Se julkaistiin Seikkailujen sankareita -lehdessä vuonna 1943.
Salanimet
Kuttner käytti uransa aikana ainakin seitsemäätoista salanimeä, joita olivat muun muassa Paul Edmonds, Noel Gardner, Keith Hammond, Hudson Hastings, Robert O. Kenyon, C. H. Liddell, K. H. Maepenn, Scott Morgan, Lawrence O’Donnell, Lewis Padgett ja Woodrow Wilson Smith. Eräs syy salanimien käyttöön oli Kuttnerin tuotteliaisuudessa. Samalta kirjailijalta voitiin julkaista yhdessä lehden numerossa vain yksi novelli tämän omalla nimellä – muut tuli merkitä jonkun muun kirjoittamiksi. Lisäksi joillakin julkaisijoilla oli vakituisia salanimiä, jotka olivat monen kirjailijan käytössä. Tällaisia Kuttnerin käyttämiä nimiä olivat muun muassa Will Garth ja James Hall. Kuttner käytti salanimiä niin paljon, että on toisinaan jopa jäänyt omien pseudonyymiensä varjoon.
Agnė Čepelytė
Agnė Čepelytė (s. 1. joulukuuta 1995 Panevėžys) on liettualainen tennispelaaja. Čepelytė edusti Liettuaa Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2013.
Ehrentempel
thumb|Toinen kahdesta kunniatemppelistä vuonna 1936. thumb|Temppelin perustuksia vuonna 2015 kuvattuna. Ehrentempel eli kunniatemppelit olivat kaksi Münchenin Königsplatz-aukion itälaidalla vuosina 1935–1947 sijainnutta hautamuistomerkkiä, joihin oli haudattu vuoden 1923 epäonnistuneessa oluttupavallankaappauksessa surmansa saaneet 16 kansallissosialistisen puolueen (NSDAP) ”marttyyriä”.
Kunniatemppelit suunnitteli arkkitehti Paul Ludwig Troost osaksi Königsplatzin itäreunalle rakennettua edustusrakennusten kokonaisuutta. Natsipuolueen johtaja Adolf Hitler tilasi suunnitelman Troostilta jo vuonna 1931, mutta se voitiin toteuttaa vasta natsien noustua Saksassa valtaan pari vuotta myöhemmin. Weimarin tasavallan viranomaiset eivät vuonna 1923 olleet sallineet edes vallankaappausyrityksessä kuolleiden hautaamista yhteishautaan. Kunniatemppelit vihittiin vallankaappausyrityksen 12-vuotispäivänä 9. marraskuuta 1935. Ne sijaitsivat symmetrisesti Königsplatzille johtavan kadun molemmin puolin, myöhemmin valmistuneiden kahden puolueen virastotalon välissä ja samalla vanhan puoluetalon Braunes Hausin vieressä. Temppeleiden tieltä purettiin Königsplartzin vanhimmat rakennukset, muun muassa arkkitehti Karl von Fischerin kotitalo.
Vainajat olivat temppeleissä suurissa valurautaisissa sarkofagimaisissa arkuissa, jotka oli sijoitettu pylväiden ympäröimään avoimeen atrium-tilaan. Kansallissosialistisen opin mukaan kunniatemppeleihin haudatut marttyyrit vartioivat maanpäällisestä haudastaan Saksan kansaa. Königsplatzilla järjestettiin vuosittain puolueen uusien jäsenten valatilaisuuksia, joissa marttyyrivainajat olivat mukana ”veritodistajina”.
Toisen maailmansodan jälkeen amerikkalaisten miehitysjoukkojen komentaja kenraali Dwight Eisenhower määräsi kesäkuussa 1945 poistamaan natsi-ideologiaan liittyneen muistomerkin. Vainajat siirrettiin takaisin alkuperäisiin hautoihinsa ja rauta-arkut sekä soihtumaljat sulatettiin, jotta niistä ei tulisi natsien pyhäinjäännöksiä. Itse temppelit tuhottiin viimein tammikuussa 1947 räjäyttämällä, vaikka myös niiden uusiokäyttöä oli harkittu. Temppeleiden sokkelit ovat edelleen näkyvissä.
Electric Blue Peggy Sue and the Revolutionions from Mars
Electric Blue Peggy Sue and the Revolutionions from Mars oli oululainen rockyhtye. Yhtyeen perustivat Jukka "Kale" Turunen ja nykyään Radiopuhelimissa soittava Esa "Ray Katz" Nissi vuonna 1986. Pitkän nimen vuoksi bändiä kutsuttiin usein nimillä Peggy Sue, EBPSATRFM tai pitkänimiset. Yhtye hajosi 1996. Alun perin Olli Försti oli suunniteltu yhtyeen laulajaksi, mutta tämä kuvio ei toiminut. Hän seisoi kuitenkin yhtyeen ensimmäisillä keikoilla lavalla liikkumatta ja sanoitti yhtyeelle pari kappaletta.
Aiheesta muualla
Artikkeli Oulun kaupunginkirjaston sivulla
Kantatie 57
Kantatie 57 on Hämeenlinnasta Pälkäneelle kulkeva kantatie. Tien pituus on 31 kilometriä. Kantatie 57 lähtee Hämeenlinnan Tiiriöstä, jossa se risteää valtatien 3 kanssa. Se jatkuu Hattulan kuntakeskuksen Parolan ohi entisen Hauhon kunnan länsiosien kautta Pälkäneen Kärväntälään, jossa se päättyy valtatie 12:een noin 10 kilometriä keskustan eteläpuolella.
Tie on kaksikaistainen lukuun ottamatta lyhyttä nelikaistaista osuutta Hämeenlinnassa.
Historiaa
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 57 oli tie Huittisista Urjalan kautta Toijalaan. Valtateiden 2 ja 9 uudet linjaukset vähensivät tien liikenteellistä merkitystä, ja sen tieluokkaa on sittemmin laskettu. Entisen kantatien osuus Huittisista Urjalaan on nykyisin seututie 230 ja pääosa Urjalan ja Toijalan välisestä osuudesta yhdystie 2847.
Hämeenlinnan ja Pälkäneen välinen tie oli vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä osa valtatietä 3. Valkeakosken kautta kulkeneen kolmostien linjauksen valmistuttua Hämeenlinnan ja Pälkäneen välinen tie jäi maantieksi 305, joka oli tuolloin kapea ja mutkainen soratie. Tietä parannettiin kuitenkin huomattavasti 1960- ja 1970-luvuilla. Kantatieksi 57 se nimettiin vuonna 1990. Ennen Hämeenlinnan ja Tampereen välisen moottoritien valmistumista kantatie 57 oli suosittu vaihtoehto ruuhkaiselle kolmostielle.
thumb|250px|Kantatie 57 [[Parolan pohjoispuolella.]]
Aimo Pekkarinen
Aimo Ilmari Pekkarinen (2. lokakuuta 1921 Rääkkylä – 8. tammikuuta 1990 Teneriffa, Espanja) oli suomalainen farmakologian professori Turun yliopistossa.
Pekkarisen vanhemmat olivat opettaja Pekka Vilho Pekkarinen ja Eliisa Hirvonen ja puoliso vuodesta 1948 lääketieteen lisensiaatti Anna-Liisa Talvikki Kärki. Ylioppilaaksi Pekkarinen tuli Savonlinnan lyseosta 1940, lääketieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1950 ja väitteli samana vuonna tohtoriksi. Seuraavana vuonna hän sai Helsingin yliopistosta lääketieteellisen kemian dosentuurin ja jo 1952 hänestä tuli ensimmäinen Turun yliopiston farmakologian professori. Tätä virkaa hän hoiti 32 vuotta eläkkeelle siirtymiseensä asti. Pekkarinen ei kunnostautunut varsinaisessa kliinisessä lääkärintoimessa, vaan hän tutki lisämunuaisia ja autonomista hermostoa, psykofarmakologiaa, biologista standardointia, verenpainetta ja lääkeaineiden farmakokinetiikkaa.
Pekkariseen liittyvistä kommelluksista ovat hänen lähimmät työtoverinsa apulaisprofessori Esko Iisalon johdolla tehneet hänen muistokseen kaskukirjan, jolla on haluttu kunnioittaa hänen elämäntyötään. Pekkarinen tunnettiin perusteellisesta työstä: hänen muuan Tampereen yliopiston viran täyttöä koskeva arvionsa käsitti 183 sivua. Pekkarisen perusteellisuutta kuvaa hänen sampootutkimuksensa, jonka piti vaatiman 3 500 kaniinia.
Pekkarinen osallistui jatkosotaan muun muassa lähettiupseerina ja hänelle myönnettiin Vapaudenristi jo sodan aikana. Myöhemmin hän sai myös Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkin.
Suojärvi (Jyväskylä)
Suojärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Kovasmäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 14,9 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Saajoen valuma-alueella (14.27), jonka Kattilaojan valuma-alueeseen (14.274) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,7 metriä mpy.
Marjaniemen Uimarit
thumb|Nuorten lyhyen radan mestaruusuintien 2005 voittajajoukkue
Marjaniemen Uimarit ry (MaU) oli helsinkiläinen uintiseura. Seura perustettiin vuonna 1948 Itä-Helsingin Marjaniemessä. Uimarit toimivat aluksi paikallisessa melontaseurassa, Marjaniemen melojissa, mutta kaupungin rakentaman uimarannan valmistuttua uimarit järjestäytyivät omaksi seurakseen.
Toiminnan alkuvaiheessa keskeistä oli lasten uimaopetuksen organisointi. Uimakoulusta oli luontevaa siirtyä kilpauinnin pariin. Jo vuonna 1952 ensimmäinen seuran uimari ylsi tyttöjen nuorten Suomen mestaruuteen. Eila Pyrhönen saavutti lukuisien Suomen mestaruuksiensa ja kansainvälisten menestystensä huippuna 100 metrin perhosuinnissa neljännen sijan Tokion olympialaisissa 1964. Pyrhösen EM-pronssi vuodelta 1966 oli ainoa suomalaisen naisen pitkällä radalla saavuttama arvokisamitali ennen Hanna-Maria Seppälän MM-kultaa v. 2003. Myös Janne Blomqvist ja Riikka Ukkola ovat edustaneet seuraa olympialaisissa upealla kilpailu-urallaan.
Vuosina 1965–1973 harjoitti MaU myös vesipallotoimintaa päästen silläkin sektorilla mestaruussarjaan. Vesipallosta jouduttiin luopumaan hallitilan puutteen vuoksi. Vuonna 1980 toiminta keskitettiin pääosin uuteen Vuosaaren uimahalliin.
Kolmannen asteen yhtälön ratkaisukaava
Sijoittamalla y=u+v yhtälöön y3+py+q=0 saadaan yhtälö muotoon Nyt voidaan valita u ja v siten, että 3uv=-p. Tällöin saadaan Tämä näennäisesti kuudennen asteen yhtälö palautuu sijoituksella t=u3 toisen asteen yhtälöksi. Kun nämä arvot on saatu, voidaan päätellä edellisten sijoituksessa saatujen muuttujien arvot ja lopulta polynomin juuret saadaan selville.
Marjaniemen Uimarit
Marjaniemen Uimarit on kasvattanut nuoria kilpauimareita ikäkausisarjojen kansalliselle huipulle 1990- ja 2000-luvuilla. Vuonna 2002 MaU oli yhteispisteissä paras seura Nuorten Talvikisoissa Raumalla ja vuonna 2005 Nuorten lyhyen radan mestaruuskisoissa Tampereella.
KorpiGallialaiset
KorpiGallialaiset on Lapinlahden Korpijärvellä kesäisin järjestettävä kulttuuritapahtuma. Tapahtuman juuret ovat kylätapahtumassa "Gallialaiset iltamat". Tapahtumassa on teatteri- ja musiikkiesityksiä sekä näyttelyitä.
Kolmannen asteen yhtälön ratkaisukaava
Ratkaisut
Suoraan yhtälön kertoimista juuret saadaan kaavoilla:
KorpiGallialaiset
Vuonna 2006 KorpiGallialaiset järjestettiin 15. heinäkuuta. Tapahtumassa esiintyivät muun muassa Edu Kettunen, Mikko Alatalo, Juha Tapio ja Pelle Positiivi. Tapahtuman avasi puolustusministeri Seppo Kääriäinen.
Kolmannen asteen yhtälön ratkaisukaava
Ratkaisut
Lauseketta kutsutaan yhtälön diskriminantiksi. Jos kaikki kertoimet a, b, c ja d ovat reaalilukuja ja diskriminantti positiivinen, on yhtälöllä vain yksi reaalinen ratkaisu, josta on edellä käytetty merkintää x1. Ratkaisut x2 ja x3 ovat tällöin kompleksilukuja, jotka ovat toistensa liittolukuja. Mikäli diskriminantti on negatiivinen, on neliöjuuresta saatu luku imaginääriluku. Tällöin molempien ratkaisukaavassa esiintyvien kuutiojuurten sisällä on kompleksiluku, jonka juuren ratkaisemiseksi tarvitaan De Moivren kaavaa. Nämä kuutiojuuret ovat kuitenkin toistensa liittolukuja, minkä vuoksi niiden summa on reaaliluku. Tässä tapauksessa yhtälöllä on siis kolme reaalista ratkaisua (edellyttäen, että kertoimet ovat reaalilukuja).
KorpiGallialaiset
Vuonna 2007 KorpiGallialaiset järjestettiin 28.heinäkuuta. 2007 esiintyjiä olivat muun muassa Anna Hanski, Halavatun Papat, Jasmin Mäntylä, Miika Nuutinen sekä Duo Nahkahyeena (J.Teppo ja A.Heikura). Tapahtuman avasi rovasti Markku Suokonautio.
Kosti Pajari
Kosti Pajari (9. lokakuuta 1887 Parikkala – 17. elokuuta 1955 Helsinki ) oli suomalainen kemisti, opettaja, päätoimittaja ja väestönsuojelumies.
KorpiGallialaiset
2008 KorpiGallialaiset järjestettiin 26.heinäkuuta. Esiintyjiä olivat mm. Jani Wickholm, Kake Randelin, Mika Nuorva, Miauskis Kissa, Olavi Rytkönen ja Taikuri Tapio Salomaa. Tapahtuman avasi TE-keskuksen (Pohjois-Savo) johtaja Kari Virranta.