cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trifylia
Historia
400-luvulla eaa. alueen kaupungit kapinoivat jälleen Elistä vastaan, nyt menestyksekkäästi Spartan avustuksella. Elis sai alueet takaisin Spartan heikennyttyä Leuktran taistelussa vuonna 371 eaa. Myöhemmin Eliin liityttyä Aitolian liittoon trifylialaiset kaupungit liittyivät sen vihollisen Akhaian liiton puolelle. Rooman voitettua Akhaian liiton alue tuli muun Peloponnesoksen tavoin Rooman vallan alle.
Nykyinen, samalla seudulla sijaitseva Messenian alueyksikön osa Trifylían kunta on ottanut nimensä antiikin aikaisesta alueesta.
Kuormatraktori
thumb|[[Ponsse-kuormatraktori.]] Kuormatraktori on puun kuljetukseen suunniteltu metsätraktori. Kuormatraktorin pääosia ovat eturunko hytteineen, takarunko jossa kuormatila, sekä puutavarakoura ja nosturi. Moottori sijaitsee eturungossa. Nosturiin sijoitetun puutavarakouran tehtävä on kerätä hakkuukoneen katkomat pölkyt kuormatilaan. Kuormatraktori kuljettaa puut tienvarsille, jossa pölkyt puretaan kuormatilasta varastopinoihin puutavarakouran avulla.
Marcelo (jalkapalloilija)
Marcelo Vieira da Silva Júnior, joka tunnetaan paremmin nimellä Marcelo (s. 12. toukokuuta 1988 Rio de Janeiro, Rio de Janeiron osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa kreikkalaista Olympiakosia.
Marcelolla on myös Espanjan kansalaisuus heinäkuusta 2011 lähtien.
Seurajoukkueura
Marcelo aloitti futsalin pelaamisen yhdeksänvuotiaana, ja 13-vuotiaana hän liittyi jalkapalloseura Fluminensen juniorijoukkueeseen. Aluksi hänen pelipaikkansa oli keskikentällä, mutta valmentajat siirsivät hänet lopulta laitapuolustajaksi juoksunopeutensa vuoksi. Seuran edustusjoukkueeseen Marcelo nousi ensimmäistä kertaa kaudella 2005, jolloin hän pelasi yhden ottelun. Kaudella 2006 hän pelasi 28 liigaottelua ja teki puolustajalle hyvät neljä maalia.
Useat eurooppalaiset seurat kuten Lyon, Sevilla, Juventus ja Roma olivat kiinnostuneita Marcelosta, mutta hän teki lopulta vuoteen 2012 ulottuneen sopimuksen Real Madridin kanssa 15. marraskuuta 2006. Real Madridin tuolloinen puheenjohtaja Ramón Calderón kutsui Marceloa yhdeksi seuran tulevaisuuden tähdistä, ja häntä pidettiin pelipaikkansa ja hyökkäävän pelityylinsä vuoksi maanmiehensä Roberto Carlosin manttelinperijänä. Ensimmäiset minuuttinsa uudessa joukkueessaan Marcelo pelasi tultuaan vaihdosta kentälle 2–0-tappioon päättyneessä vierasottelussa Deportivoa vastaan 7. tammikuuta 2007. Ensimmäisellä kaudellaan Real Madridissa Marcelo pelasi vain vähän, mutta Roberto Carlosin lähdettyä sai hän kaudella 2007–2008 runsaasti luottoa uudelta valmentajalta Bernd Schusterilta ja on sittemmin vakiinnuttanut paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa.
Maajoukkueura
Marcelo edusti Brasiliaa vuonna 2005 alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Perussa ja vuonna 2007 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Kanadassa. Ensiesiintymisensä Brasilian A-maajoukkueessa hän teki 2–0-voittoon päättyneessä ystävyysottelussa Walesia vastaan 5. syyskuuta 2006, ja onnistui heti maalinteossa.
Elokuussa 2008 Marcelo kuului Brasilian olympiajoukkueeseen Pekingin olympialaisissa, jossa joukkue saavutti pronssia. Marcelo oli avauskokoonpanossa joukkueensa kaikissa kuudessa ottelussa ja teki yhden maalin. Vuoden 2014 maailmanmestaruuskisojen avausottelussa Kroatiaa vastaan Marcelo ohjasi Nikica Jelavicin laukauksen omaan maalin.
Ñ
Ñ (ñ),, on kirjain, joka kuuluu espanjan kielen aakkosiin ja eräisiin muihin kieliin, joiden oikeinkirjoitus on saanut vaikutteita espanjasta. Se ääntyy palataalisena nasaalina, esimerkiksi sanassa España (Espanja).
Historiallisesti ñ on syntynyt kahdesta peräkkäisestä n-kirjaimesta. Kirjaimen päällä olevaa aaltoviivaa nimitetään tildeksi.
Espanjan lisäksi ñ kuuluu aragonian, asturian, aimaran, ketšuan, guaranín, tagalogin, baskin ja galegon aakkosiin. Tataarin ja krimintataarin aakkosissa käytetään ñ-kirjainta ng-äänteen ŋ-merkkinä. Bretonissa ñ osoittaa edeltävän vokaalin nasaloimista.
Électricité de France
Électricité de France (EDF) on Ranskan valtion omistama energiayhtiö, joka on Ranskan suurin ja maailman suurimpia sähkön tuottajia. EDF omistaa kaikki Ranskan 58 ydinreaktoria. thumb|270px|EDF:n Ranskan Cattenomin ydinvoimala jäähdytystorneineen. Kansainvälisen energiajärjestön (IEA) mukaan (2008) Ranskan sähköntuotanto, noin 9 000 kWh henkeä kohden, on Saksaa (8 000 kWh/henkilö) ja Italiaa (noin 5 000 kWh/henkilö) korkeampi ja Suomea (15 000 kWh/henkilö) matalampi. Syöttötariffi säädettiin vuonna 2001.
Vuonna 2017 EDF sai päätökseen kaupan, jossa se osti 75,5 prosentin osuuden Areva NP:stä.
Vélo-Vócha
Vélo-Vócha ( eli Δήμος Βέλου-Βόχας, Dímos Vélou-Vóchas) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Korinthian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnan pinta-ala on 164,5 neliökilometriä ja väkiluku 19 027 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Zevgolateío.
Vélo-Vócha sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan pohjoisosassa Korintinlahden rannalla. Kunta syntyi, kun Vélo ja Vócha yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Vélo-Vóchan kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Leonardo Balada
Leonardo Balada (s. 22. syyskuuta 1933 Barcelona) on espanjalainen säveltäjä. Hän opiskeli Barcelonassa ja muutti vuonna 1956 Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa hän opiskeli sävellystä Vincent Persichettin ja Aaron Coplandin johdolla sekä orkesterin johtamista Igor Markevitchin johdolla. Vuodesta 1970 lähtien Balada on opettanut musiikkia Pennsylvaniassa.
Messier 110
Messier 110 (tunnetaan myös nimellä NGC 205) on elliptinen galaksi Andromedan tähdistössä. Sen löysi Charles Messier 10. elokuuta vuonna 1773. Tuntemattomista syistä Charles Messier ei itse lisännyt M110 galaksia luetteloonsa, vaan sen teki Kenneth Glyn Jones vuonna 1966. M110 on Andromedan galaksin kiertolainen ja kuuluu paikalliseen galaksiryhmään. M110 on toiseksi kirkkain galaksi Andromedaa kiertävistä galakseista. M110 luokitellaan nykyisin usein myös kääpiösferoidigalaksiksi, mutta se on huomattavasti kirkkaampi kuin muut kääpiösferoidit. Galaksin arvioitu massa sijoittuu 3,6 ja 15 miljardin auringon massan väliin. M110 on suurin piirtein saman välimatkan päässä Maasta kuin Andromedan galaksi (M31) eli noin 2,9 miljoonan valovuoden päässä.
KNM Oksøy
KNM Oksøy on ollut kolmen Norjan laivaston aluksen nimenä.
Berliinin koodeksi
Berliinin koodeksi tai Akhmimin koodeksi on koptinkielinen gnostilaisia kirjoituksia sisältänyt papyruskirja eli koodeksi, joka löydettiin Akhmimista, Egyptistä vuonna 1896. Sen virallinen nimi ja numero on Berolinensis Gnosticus (BG) 8502.
Kirja on peräisin 400-luvulta. Sen papyrussivujen kansina oli nahalla päällystetyt puulevyt. Löytämisen jälkeen kirja vietiin Berliiniin ja käännettiin 1950-luvulla vasta Nag Hammadin löydön jälkeen. Kirjan kirjoituksiin ei kiinnitetty juurikaan huomiota ennen 1970-lukua, jolloin suuri joukko varhaiskristillisyyden tutkijoita kiinnostui siitä Nag Hammadin tekstien aikaansaaman julkisuuden myötä.
Sisältö
Löydön sisältöä käsitellään ja kirjat julkaistaan usein yhdessä Nag Hammadin tekstien kanssa. Kaikista muista kirjoista paitsi Marian evankeliumista löydettiin versiot myös Nag Hammadista.
Gian Carlo Menotti
Menotti aloitti säveltämisen seitsemänvuotiaana. Hän sävelsi ensimmäisen oopperansa yksitoistavuotiaana. Menotti kirjoitti libreton siihen itse. Hän alkoi opiskella musiikkia konservatoriossa Milanossa vuonna 1923. Isänsä kuoleman jälkeen Menotti muutti äitinsä kanssa Yhdysvaltoihin. Menottin ensimmäinen täysimittainen ooppera The Consul esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1950.
Menotti oli erikoistunut oopperoiden säveltämiseen. Hän teki muutaman italiankielisenkin oopperan, mutta suurin osa hänen oopperoistaan on englanninkielisiä. Menotti kirjoitti kaikkiin oopperoihinsa libreton itse. Menotti sävelsi myös muun muassa baletteja ja pianokonserton. Omien teostensa lisäksi Menotti kirjoitti librettoja muun muassa Samuel Barberin oopperoihin. Barber oli Menottin elämänkumppani 30 vuoden ajan.
Menotti kuoli 95-vuotiaana sairaalassa Monacossa, jossa hänellä oli koti.
Petrovski
Petrovski on maalaiskunta Karjalan tasavallan Kontupohjan piirissä Venäjällä. Sen keskuskylä Munjärvenlahti sijaitsee Munjärven länsirannalla 39 kilometriä Kontupohjasta maanteitse länteen. Kunnassa on 700 asukasta (vuonna 2022).
Maantiede ja luonto
Petrovskin kunnan pinta-ala on 1 183 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kontupohjan piirin Hirvaksen ja idässä Kentjärven kuntiin, etelässä Prääsän piirin Tšalnan ja Essoilan sekä Suojärven piirin Veskelyksen kuntiin ja lännessä Naistenjärven kuntaan. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Kunnan alueella virtaavat Vuohtjoki (ven. Vohta), Hirvasjoki (Girvas), Päläjoki (Pjalja), Pieni-Suunujoki (Malaja Suna), Vilkanjoki (Vilga) ja Viikšjoki (Vikša). Suurimmat järvet ovat Suunujärvi, Vaatsilanjärvi, Päljärvi, Munjärvi, Säpsäjärvi, Venjuranjärvi, Märännyksenjärvi, Urosjärvi (Uros) ja Vuohtjärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat dolomiitti, graniitti, diabaasi ja turve. Luonnonsuojelualueita ovat Munjärven rauhoitusalue, kolme luonnonmuistomerkkiä sekä Martsialnyje Vodyn parantolaa ympäröivät metsät.
Asutus
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Martsialnyje vodyn ja Nielkamajärven taajamat sekä kymmenen kylää: Jekunniemi (Deknavolok), Ješšu (Verhnjaja Lamba), Munjärvi (Munozero), Päljärvi, Pälniemi (Navolok), Törökkä (Tereki), Utukka (Utuki), Varhomia (Gotnavolok), Vaatšila ja Vuohtjärvi. Martsialnyje vodyn muodostama Kurortin kunta liitettiin Petrovskiin vuonna 2018. Suurimmat asutuskeskukset ovat yli 400 asukkaan Munjärvenlahti, 300 asukkaan Nielkamajärvi ja reilun 200 asukkaan Varhomia.
Kunnan itäosassa on vanhaa lyydiläisasutusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asukkaista 59 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 26 % karjalaisia, 8 % valkovenäläisiä ja 2 % suomalaisia.
Liikenne, talous ja palvelut
Kunnassa toimii kaksi puunjalostuslaitosta ja kalanviljelylaitos. Varhomian eteläpuolella on psykiatrinen sairaala.
Roman Šebrle
thumb|right|200px|Šebrle tuulettaa MM-kultaansa Osakassa 2007
Petrovski
Liikenne, talous ja palvelut
Keskuskylän palveluihin kuuluu lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti, ruokala ja pari kauppaa. Nielkamajärvellä on kerhotalo, kirjasto, lääkintäasema, posti ja kauppa. Munjärvenlahdella on vuonna 2001 rakennettu tsasouna.
Unikeko
Unikeko (Glis glis) on pieni nisäkäs, joka elää pääosin Keski- ja Etelä-Euroopassa. Britanniassa sitä esiintyy pienellä alueella istutettuna. Aikuinen unikeko on noin 16 cm pitkä, ja sillä on pitkä ja tuuhea häntä. Selkäpuolelta se on harmahtava tai ruskea, vatsapuoli on valkoinen. Unikeko on yöeläin eli nukkuu päivisin ja liikkuu lyhyen ajan öisin. Se nukkuu jopa 20 tuntia vuorokaudessa ja lisäksi talviunta 7 kuukauden ajan, mistä se on todennäköisesti saanut nimensäkin. Saksaksi unikeon nimi on Siebenschläfer, ”seitsennukkuja”.
Petrovski
Nähtävyydet ja matkailu
Entisen Venjuran kylän luona on kivikautisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu Zaharovin talo Vaatšilassa sekä kylän lähelle 1800-luvun lopussa rakennettu pato. Historialliset kohteet liittyvät Vuohtjärvellä asuneeseen runonlaulaja Anastasija Nikiforovaan sekä toisen maailmansodan tapahtumiin.
Munjärvenlahden lähellä toimii laskettelukeskus. Seudulla on kolme lomakylää.
Alcide De Gasperi
Elämäkerta
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Trentino liitettiin Italiaan, ja De Gasperi siirtyi Italian politiikkaan. Hän oli perustamassa Italian kansanpuoluetta (Partito Popolare Italiano, PPI) vuonna 1919 ja oli sen edustajana Italian parlamentissa vuodesta 1921 lähtien.
Vuonna 1925 alkanut Benito Mussolinin fasistinen diktatuuri merkitsi myös De Gasperille vaikeita aikoja. Vuonna 1927 hänet tuomittiin poliittisista syistä neljäksi vuodeksi vankilaan. De Gasperilla oli kuitenkin vaikutusvaltaisia ystäviä katolisessa kirkossa, ja näiden yhteyksien ansiosta hän pääsi vapaaksi 16 kuukauden vankeuden jälkeen. Vuonna 1931 De Gasperi meni töihin Vatikaanin kirjastoon.
Mussolinin kukistuttua 1943 ja Italian aloitettua irtautuminen toisesta maailmansodasta De Gasperi palasi takaisin politiikkaan, tällä kertaa uuden kristillisdemokraattisen puolueen edustajana. Hän toimi vuonna 1944 ulkoministerinä ja vuodesta 1945 pääministerinä kaikkiaan seitsemän hallituksen johdossa. De Gasperin johdolla Italialle säädettiin uusi tasavaltalainen perustuslaki. Lisäksi hän pyrki vahvistamaan demokratiaa ja markkinataloutta suuntautumalla ulkopolitiikassaan länteen. Italia liittyikin sotilasliitto Natoon jo sen perustamisvuonna 1949. De Gasperi sopi 1947 Yhdysvaltojen kanssa siitä että Italia saisi 100 miljoonan dollarin hätäapulainan jos vastapalveluksena sosialistit ja kommunistit pidettäisiin poissa Italian hallituksista, tilanne joka Italian liityttyä Natoon jäi kommunistien osalta pysyväksi yli 40 vuoden ajan.
De Gasperin hallitus erosi 12. tammikuuta 1950. Hän muodosti uuden kuudennen hallituksensa 27. tammikuuta.
De Gasperi oli eurooppalaisen yhteistyön kannattaja, ja häntä voidaan pitää Robert Schumanin ja Konrad Adenauerin ohella Euroopan unionin henkisenä isänä. Hän sai vuonna 1952 Karlspreis-palkinnon, tunnustukseksi työstään Euroopan rauhan hyväksi.
De Gasperi ehti vuonna 1954 toimia lyhyen aikaa puheenjohtajana Euroopan hiili- ja teräsyhteisön yleiskokouksessa, joka on Euroopan parlamentin historiallinen edeltäjä.
Unikeko
Antiikin roomalaiset kasvattivat unikekoja ruoaksi ja söivät niitä välipaloina (katso Rooman valtakunnan ruokakulttuuri). He kasvattivat niitä joko suurissa kuopissa tai – varsinkin kaupungeissa – terrakotta-astioissa, jotka muistuttivat etäisesti nykyajan hamsterihäkkejä. Unikekoja syödään edelleen Sloveniassa harvinaisena herkkuna, joskin tapa oli yleisempi ennen toista maailmansotaa. Unikekoa pidetään nykyään joskus lemmikkieläimenä.
Unikeko esiintyy muun muassa Lewis Carrollin kirjassa Liisan seikkailut ihmemaassa, jossa Unikeko (, kirjan suomennoksissa usein murmeli ja Stephen Kingin Unettomassa yössä pähkinähiiri) osallistuu Hatuntekijän teekutsuille. Hahmo kertoo tarinan siirappikaivossa elävistä sisaruksista ja lopuksi höperö jänis ja Hatuntekijä työntävät sen teepannuun.
Unikeko on antanut nimensä myös jyrsijöiden lahkoon kuuluvalle unikekojen heimolle (Gliridae).
Roman Šebrle
Ensimmäisen arvokisamitalinsa Šebrle saavutti vuoden 1999 sisäratojen MM-kisoista Maebashista, missä hän oli seitsenottelussa kolmas. Kymmenottelussa hän saavutti hopeaa Gentin sisäratojen EM-kisoissa vuonna 2000 seitsenottelussa ja Sydneyn kesäolympialaisissa vuonna 2000. Ensimmäisen arvokisavoittonsa hän saavutti vuoden 2001 Lissabonin sisäratojen MM-kilpailujen seitsenottelusta. Saman vuoden toukokuussa Götzisissä Šebrle otteli ensimmäisenä ihmisenä kymmenottelussa yli 9000 pisteen tuloksen, 9026 pistettä. Tulos säilyi maailmanennätyksenä kesäkuuhun 2012 saakka, jolloin Ashton Eaton otteli 9039 pistettä.
Marika Hausen
Maria Ulrika (Marika) Hausen (4. heinäkuuta 1928 Turku – 23. lokakuuta 2021 Maarianhamina) oli suomalainen kirjailija, muotoilukriitikko, opettaja ja taidehistorioitsija. Vuonna 1991 hän sai Lauri Jäntin tietokirjapalkinnon teoksestaan Eliel Saarinen – Suomen aika.
Roman Šebrle
Šebrle voitti kultaa myös Wienin sisäratojen EM-kisoista 2002 ja Münchenin ulkoratojen EM-kisoista samana vuonna. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2003 hän oli kolmas ja samana vuonna Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hopealla. 2004 Budapestin halli-MM -kisoista hän voitti kultaa samoin kuin Ateenan olympialaisissa. Vuonna 2005 Helsingin MM-kilpailuissa hän oli toinen. Vuoden 2006 Moskovan MM-hallikisoissa hän saavutti pronssia. Osakan vuoden 2007 MM-kisoissa Šebrle kävi kovan kamppailun jamaikalaista Maurice Smithiä vastaan, ja voitti lopulta kullan 32 pisteen erolla.
Marika Hausen
Hausenin isä oli geologi Hans Hausen ja isoisä historioitsija, valtionarkistonhoitaja Reinhold Hausen.
Roman Šebrle
Šebrle voitti pronssia Torinon 2009 ja Pariisin 2011 sisäratojen EM-kilpailuissa.
Lutsit
Lutsit ovat Latviassa sijaitsevassa Ljutsynin maakunnassa Latgalen alueella asuvia virolaisia, jotka ovat nykyisin lähes täysin sulautuneet alueen muihin etnisiin ryhmiin. Lutsien nimi tulee alueen maakuntakeskuksesta Ludzasta. Itseään lutsit nimittivät nimellä Lutsi maarahvas. He ovat yhdessä leivujen kanssa toinen Latvian historiallisista virolaisryhmistä. Lutsit monesti tietävät että heillä on lutsalainen tausta lutsalaisissa kylissä ja monilla on yhä virolaisia nimiä. Varsinkin Lutsan kaupungin eteläpuolella lähellä Nirzaa monet ovat tietoisia lutsalaisesta taustastaan. Ruotsissa syntynyt ja Yhdysvalloissa varttunut latvialainen kielitieteilijä Uldis Ivars Jānis Balodis julkaisi vuonna 2020 lutsin kielen aapisen. Hänellä itsellään on myös lutsijuuria.
Historia
Lutsien esi-isät tulivat luultavasti Viron eteläosista. Heikki Ojansuun teorian mukaan he olivat Boris Šeremetevin Latviaan suuren Pohjan sodan aikana tuomien 500–600 virolaisen vangin jälkeläisiä. Lutsit olivat alun perin luterilaisia, mutta he kääntyivät ajan myötä katolilaisuuteen katolilaisvaltaisessa Latgalessa. Ensimmäinen lutseja tutkinut oli Oskar Kallas, jonka mukaan lutseja oli vuonna 1893 arviolta 4 387. Näistä 800 puhui viroa, muut puhuivat latgallia tai venäjää. Kallaksen mukaan lutsit eivät kuitenkaan mieltäneet itseään virolaisiksi vaan liiviläisiksi.
Murre
Lutsit puhuivat omaa murrettaan (mākīļ 'maakieli'), joka oli lähellä setojen puhumaa murretta ja itäistä võron murretta. Lutsien murteessa oli noin 180 lainasanaa latgallista ja muutamia venäjästä. Kieli oli ollut luultavasti lähinnä kotikäytössä, ja esimerkiksi kirkonmenot pidettiin latviaksi tai puolaksi. Latviasta lainattujen kieliopillisten piirteiden takia lutseilla oli vaikeuksia ymmärtää viron kirjakieltä. Murteella oli vielä 1970- ja 1980-luvuilla parikymmentä ymmärtäjää, mutta se on luultavasti nykyisin jo kuollut. Tiettävästi viimeinen murteen puhuja kuoli vuonna 2006. Lutsit käyttävät murretta enää hyvin vähän, esimerkiksi tervehtiessä tai muissa lyhyissä lauseissa. Heidän kielitaitonsa on parempi lähellä Nirzaa etelässä ja huonompi Lutsan kaupungin pohjoisessa. Balodisin vuoden 2020 aapisessa lutsin kieltä kirjoitetaan 51:llä eri kirjoitusmerkillä. Määrä on suuri, sillä esimerkiksi pitkiä vokaaleita merkitään kuten latvian kielessä, eli viivalla kirjaimen päällä, kuten ā 'aa'.
Kielinäytteitä
Tereq ['Terve'] ydagust 'Hyvää iltaa'
Mis um suq nimi? 'Mikä on sinun nimesi?'
Kātsu pain um tümbe 'Housujen väri on tumma'
Miheq kandvaq kātsu '[Miehet kantavat/]Miehillä on yllään housut'
Kost tulliq lutsilaseq? '[Kusta/]Mistä tulivat lutsilaiset?'
Matala (kunta)
Matalassa sijaitsee pato, joka nostaa Cunene-joen pintaa kahdeksalla metrillä sekä tuottaa vesivoimaa. Pato valmistui vuonna 1958 ja se tunnettiin alkujaan Salazar-patona.
Moçâmedes-rautatie kulkee Matalan kautta maakunnan pääkaupungin Lubangon kautta Atlantin rannalle Namibeen. Kunnassa sijaitsee myös lentoasema.
Darrel Brown
Darrel Brown (s. 11. lokakuuta 1984) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.
Pariisin MM-kisoissa 2003 Brown juoksi 19-vuotiaiden maailmanennätyksen 10,01. Aika säilyi nuorten maailmanennätyksenä kesäkuuhun 2014 saakka, jolloin Trayvon Bromell juoksi ajan 9,97. Brownin henkilökohtainen ennätys sadalla metrillä on 9,99, jonka hän juoksi Port-of-Spainissa 25. kesäkuuta 2005.
Coryn koukerot
Coryn koukerot (Cory in the House) on yhdysvaltalainen nuorten tilannekomediasarja. Se on That's So Raven -sarjan spin-off. Pääosassa ovat Cory (Kyle Massey) ja hänen isänsä (Rondell Sheridan).
Sarjassa Ravenin isä pääsee Valkoiseen taloon töihin, joten Cory ja hänen isänsä lähtevät matkaan. Ravenia ja perheen äitiä ei ole kirjoitettu sarjaan, sillä he ovat molemmat opiskelemassa. Cory pääsee siellä uuteen kouluun ja tapaa uusia ystäviä, kuten Meenan ja Newtonin. Heillä on oma bändi. Sarjaa nähdään Suomessa Disney Channelilla. Sarjan Suomen ensi-ilta oli 23. maaliskuuta 2007. Sarjan toinen ja viimeiseksi jäänyt kausi alkoi marraskuussa 2007 ja päättyi vuonna 2008.
Cory Baxter
Cory on Valkoisen talon kokin poika. Cory pitää videopeleistä, rahasta ja koripallosta. Hän on ihastunut Meenaan. Cory on aikamoinen bisnesmies ja DC3-bändin rumpali.
Meena Paroom
Meena on Bahavian suurlähettilään tytär. Hänen parhaita ystäviään ovat Cory ja Newton. Meena toimii DC3-bändissä laulajana.
Sophie Martinez
Sophie on presidentti Richard Martinezin tytär. Häntä kutsutaan "Amerikan enkeliksi".
Presidentti Richard Martinez
Richard on Yhdysvaltojen presidentti ja on Sophien isä.
Victor Baxter
Victor on Valkoisen talon kokki ja Coryn isä.
Samantha Samuels
Samantha on presidentin assistentti ja luonteeltaan hieman äkkipikainen.
Jason Stickler
Jason on luonteeltaan massiivinen ja omistaa todella paljon CIA-teknologiaa, koska hänen isänsä on agentti. Hän on ihastunut Meenaan.
Candy Smiles
Candy on koulun entinen puheenjohtaja ja aikamoinen ilopilleri. Hän oli ihastunut Coryyn yhdessä jaksossa.
Petri Rantala
Petri ”Spede” Rantala (s. 19. maaliskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Agentsin rumpalina vuosilta 1981–1984. Petri Rantala soitti myös Liisa Akimoffin Akimowskaja Sisters & Bros -yhtyessä, muun muassa sen levyllä Alla Appelsiinipuun. Agentsin lisäksi Rantala on vaikuttanut useissa latinalaisamerikkalaista musiikkia soittavissa yhtyeissä ja työskennellyt sessiomuusikkona. Hän on opettanut tuntiopettajana vuosien ajan Sibelius-Akatemiassa latinalaisamerikkalaista rytmiikkaa. Petri Rantalan isä oli taidegraafikko Kauko Rantala ja äiti toimittaja Aila Liimatainen-Rantala.
Me gustas tanto
Musiikkivideo
Musiikkivideo kuvattiin Miamissa syyskuun 2011 lopussa. Ensiesityksensä se sai marraskuun lopulla.
Elävänä!
Elävänä! on suomalaisen Vandaalit -yhtyeen ensimmäinen livealbumi, ja järjestyksessään viides albumi. Se julkaistiin 11. marraskuuta 2009.
Gaius Julius Priscus
Priscus oli kotoisin Arabian tai Syyrian provinssista ja hänen isänsä oli Julius Marinus. Keväällä 242 hänet nimitettiin pretoriaanikaartin prefektiksi ja tätä ennen hän oli toiminut Mesopotamian prefektinä. Jos Roomasta löytynyt katkonainen piirtokirjoitus voidaan yhdistää Priscukseen, niin hänen uransa sai Gordianus III:n aikana nopean sysäyksen eteenpäin ja Priscus toimi muun muassa Macedonian provinssin prokuraattorina, Aegyptuksen eli Egyptin provinssin varaprefektinä sekä tuomarina Aleksandriassa. Vuonna 243 Gordianuksen ja Pricuksen kollegan Timesitheuksen johtama Rooman armeija hyökkäsi Persian sassanideja vastaan Mesopotamiassa. Sotaretki sujui hyvin mutta yllättäen Timesitheus sairastui ja kuoli, jonka jälkeen Pricuksen veli Philippus nimitettiin Timesitheuksen tilalle. Pian myös Gordianus sai surmansa, ja Philippus huudettiin uudeksi keisariksi. Hän solmi rauhansopimuksen Persian kuningas Sapor I:n kanssa ja palasi armeijansa kanssa takaisin Eurooppaan.
On epäselvää miksei Philippuksen paljon kokeneempaa veljeä Priscusta nimitetty keisariksi mutta tämä sai ainakin suunnattomasti valtaa idässä. Yhdessä piirtokirjoituksessa Priscusta kutsutaan Rooman itäisten provinssien hallitsijaksi (rector Orientis). Sotien ja Rooman 1000-vuotisjuhlallisuuksien järjestämiseksi jouduttiin kuitenkin nostamaan verotusta mikä aiheutti levottomuutta. Vuonna 248 Syyriassa kapinoitiin erään Jotapianuksen johdolla. Kapina kukistettiin helposti mutta Priscuksesta ei enää tämän jälkeen tiedetä mitään. Luultavasti hän kuoli kapinassa tai luonnollisesti.
Yksisarvinen
thumb|Neito ja yksisarvinen. [[Domenico Zampieri, n. 1602.]] Yksisarvinen on taruolento, joka kuvataan tavallisesti joko sirona valkeana hevosena tai nuorena vuohena, jolla on kierteinen sarvi keskellä otsaa.
Yksisarviset kuvataan tyypillisesti puhtaiksi olennoiksi, jotka antavat vain neitsyen koskea itseensä. Yksisarvisen pääviholliseksi kuvataan yleensä leijona. Yksisarvisen sarvesta tehdyn juoman tai juomisen yksisarvisen sarvesta tehdystä astiasta on uskottu esimerkiksi parantavan tauteja, suojaavan myrkyiltä ja toimivan lemmen nostattajana.
Yksisarvisesta kertovat kuvaukset olivat suosittuja etenkin keskiajan Euroopassa. Usko yksisarvisten olemassaoloon säilyi Euroopassa 1800-luvulle.
Kuvaukset
thumb|Ranskalainen gobeliini 1400-luvulta Yksisarvinen esiintyy esimerkiksi saduissa ja loruissa, fantasia-aiheisessa taiteessa, vaakunoissa, gobeliineissa, Grimmin saduissa ja nykyisin yritystunnuksena. Yksisarvinen mainitaan useasti myös keskiaikaisissa matkakertomuksissa, joissa matkaaja kertoo kohdanneensa sellaisen. Myös Pohjois-Amerikasta on joitakin espanjalaisvalloittajien ja hollantilaisten kirjaamia havaintoja yksisarvisista.
Tunnetuimpia yksisarvisaiheisia keskiaikaisia seinävaatteita säilytetään Musée de Clunyssa Pariisissa ja Metropolitanin taidemuseossa New Yorkissa. Niissä maidonvalkoinen yksisarvinen on kuin siro hevonen, jolla on pukinsorkat kuin peuralla. Sillä on ohut parta sekä pitkä, silkkinen harja ja häntä. Sarvi on pitkä ja suora ja nousee keskeltä otsaa.
Varhaisin maininta yksisarvisesta länsimaisessa kirjallisuudessa on vuodelta 416 eaa. Ktesiakselta, joka oli nähnyt yksisarvisen Intiassa. Hänen kuvauksensa valkoisesta yksisarvisesta säilyi hyvin samanlaisena keskiaikaan saakka. Ktesiaksen yksisarvisen sarvi tosin oli valko-musta-punainen. Myös kreikkalainen Megasthenes kertoi yksisarvisesta bramiineilta kuulemiaan tarinoita käytyään Intiassa. Plinius vanhempi kuvaili ensimmäisellä vuosisadalla jaa. sarvikuonoa yksisarvisen nimellä (kreikk. monoceros), ja hänen uskottiin pitkään kuvanneenkin juuri yksisarvista. Pliniuksen jälkeen roomalainen Claudius Aelianus kirjoitti paljon yksisarvisesta ja kuvaili sen taistelutapoja.
Heprealaisen Raamatun kreikankielisessä käännöksessä eli Septuagintassa 200-luvulta eaa. härän hepreankielinen nimitys re’em käännettiin yksisarviseksi (monoceros). Alkuperältään epäselvä, ilmeisesti 200-luvulla jaa. Aleksandriassa koottu bestiaari Physiologus kuvaili yksisarvista ja sen vangitsemista uskonnollisin painotuksin.
SimTower
SimTower (myös SimTower: The Vertical Empire ja The Tower ) on OPeNBooKin kehittämä ja Maxis Softwaren julkaisema simulaatio- ja strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna.
Yksisarvinen
Ulkomuoto ja käyttäytyminen
Yksisarvinen on länsimaisen taruston mukaan valkoinen hevosen kaltainen olento, jolla kasvaa kierteinen, terävä sarvi otsasta. Yksisarvinen on arka ja välttelevä eläin, ja siitä säteilee mystistä rauhaa ja viisautta. Joskus yksisarvinen on kuvattu vaaleanpunaisena tai vuohena.
SimTower
Pelaaminen
SimTowerissa rakennetaan pilvenpiirtäjää, jossa on asuntoja, ravintoloita ja toimistoja.
Yksisarvinen
Ulkomuoto ja käyttäytyminen
Yksisarvisen silmien kerrotaan olevan syvänsiniset ja täynnä tähtiä. Yksisarvinen pystyy keskustelemaan ihmisen kanssa sanattomasti, telepaattisesti. Se ääntelee harvoin, mutta saattaa karjua raivokkaasti ja kauhistuttavasti jouduttuaan ahdistetuksi. Yksisarvinen ei ärsyynny helposti ja on luonteeltaan rauhallinen ja kiltti, jopa leijonan ystävä. Vangitsemisen edessä se kuitenkin taistelee urheasti viimeiseen asti. Yksisarvisen sarvi erittää myrkkyä, joten muut eläimet väistävät sitä esimerkiksi lähteellä ja myös pyrkivät suojelemaan sitä vihollisilta.
Yksisarvinen on yksineläjä mutta pariutuu jälkeläisten kasvatuksen ajaksi. Joskus yksisarviset voivat kerääntyä laumaksi, ja niiden kerrotaan vaeltavan kerran vuodessa Eedenin puutarhan paikalle Eufratjoen suulle. Joissain kristittyjen legendoissa, joskaan ei Raamatussa, yksisarvisen kerrotaan olleen ensimmäinen Aadamin nimeämistä olennoista, minkä ansiosta Jumala antoi sille erityisen paljon sulokkuutta ja älyä. Aadamin ja Eevan sekä yksisarvisen välille syntyi syvä ystävyys, ja kun ihmiset karkotettiin Paratiisista, yksisarvinen seurasi heitä omasta tahdostaan. Sen seurauksena yksisarvinen on aina ollut läheinen juuri ihmisen kanssa, erityisesti naisten.
Länsimaissa yksisarvista on pidetty villinä ja kesyttömänä, kun taas Lähi-idässä yksisarvinen oli rauhallinen eläin, joka toi onnea. Lähi-idässä yksisarvinen kuvattiin yleensä vuohta muistuttavana eläimenä, jolla oli kaviot ja pukinparta.
Metsästys
Monet keskiaikaiset tarinat kertovat yksisarvisen metsästyksestä sen arvokkaan sarven vuoksi. Physiologuksessa kerrotaan, että yksisarvinen saatiin kiinni houkuttelemalla se ansaan kauniin neidon avulla, jonka syliin se mielellään tuli painamaan päänsä. Tämä ansoitustapa tunnettiin ennen Eurooppaa myös Etiopiassa, Lähi-idässä ja Intiassa. Kiinassa yksisarvista ei metsästetty.
Sarvi
thumb|180px|Keisari [[Ferdinand I Habsburg|Ferdinand I:lle 1540 lahjoitettu ”yksisarvisen sarvi”.]]
Käyttö ja vaikutukset
Yksisarvisen sarvi on ollut haluttu, koska sillä on uskottu olleen parantavia tai maagisia ominaisuuksia. Sarvi nautittiin jauheena erikseen tai sekoitettuna toiseen lääkkeeseen, tai sarvesta tehdystä kupista juotiin. Monien tautien lisäksi sarven on uskottu parantavan myös tulehduksia, myrkytystä ja matoja. Sen uskottiin myös lisäävän nauttijansa onnellisuutta ja pitkää ikää. Sarven kerrottiin paljastavan myrkyn hikoilemalla ja vaihtamalla väriä sekä neutraloivan myrkyn, kun se kaadettiin sarvesta tehtyyn kuppiin. Tämä käsitys perustui vanhaan tarinaan, jossa yksisarvinen puhdistaa myrkyn muiden metsän eläinten juomavedestä koskettamalla sitä sarvellaan.
Yksisarvisen sarvea on käytetty myös potenssilääkkeenä. Eurooppalaisessa mytologiassa yksisarvisen sarven alkuperäinen seksuaalinen merkitys kuitenkin häivytettiin. Koska sarvi kasvoi keskellä otsaa, jossa henki asui, tulkittiin sarvi pikemminkin henkisyyden symboliksi. Yksisarvisesta tuli näin puhtauden ja voiman vertauskuva.
Yksisarvisen sarven juuressa on uskottu olleen joskus salaperäinen punainen ”rubiini”. Sen on arveltu suojelevan myrkyltä, rutolta sekä surulta ja painajaisilta, kun sitä pidettiin amulettina tai nautittiin jauheena. Rubiini mainitaan usein esimerkiksi Aleksanteri Suuren legendoissa.
Kysyntä
Tavallinen rahvas sai yksisarvisen sarvia nähdäkseen kirkoissa, joissa niitä usein esiteltiin julkisesti. Sarvia oli esimerkiksi Venetsian Pyhän Markuksen kirkossa, Milanon katedraalissa, St. Paulin katedraalissa ja Westminster Abbeyssa.
Aitous
Sarven aitous voitiin yrittää selvittää testeillä, esimerkiksi upottamalla se veteen, jolloin veden pitäisi kuplia, tai sulkemalla se astiaan skorpionien kanssa, jotka aidon sarven pitäisi tappaa. Aito sarvi myös hikoilee myrkyn lähellä ja tuoksuu makealta poltettaessa. Hämähäkin uskottiin välttävän aitoon sarveen kastetun veden ylittämistä. Sarven aitoutta kehotettiin 1600-luvulla testaamaan antamalla sitä arsenikilla myrkytetylle kyyhkyselle.
Yksisarvisen sarvijauhetta tehtiin usein muiden eläinten sarvista ja luista, ja sitä käsiteltiin jotta se vaikuttaisi aidolta testeissä. Joskus sarvia kaiverrettiin ja suoristettiin norsunluusta tai mursun syöksyhampaista. Stalagmiitteja ja fossilisoituneita luita esiteltiin usein yksisarvisen fossiloituneina sarvina. Sarvikuonon sarvia uskoteltiin yksisarvisen sarviksi ennen kuin sarvikuonot opittiin erottamaan yksisarvisista. Pohjoisissa vesissä elävän sarvivalaan sarvi oli yleisin yksisarvisen sarveksi uskoteltu esine, ja suurin osa säilyneistä väärennöksistä on juuri sen sarvia, joita skandinaaviset kalastajat löysivät ja myivät Eurooppaan ja itämaihin. Tanskan kuninkaat valvoivat sarvivalaan sarvikauppaa pitkään. Huijaus paljastui vasta 1600-luvulla, ja sarven hinta romahti.
Vaakunaeläimenä ja tunnuksena
thumb|Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunan Skotlannissa käytetty muoto. Skotlannin yksisarvinen vasemmalla. Skotlannin vaakunassa ja sen seurauksena myös Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunassa esiintyy yksisarvinen. Skotlannin vaakunassa yksisarvinen on ollut ainakin 1300-luvun lopulta lähtien. Yksisarvinen nähtiin keskiajalla usein Jeesuksen symbolina, minkä johdosta moni kardinaali ja piispa otti yksisarvisen koristeaiheekseen. Myös monet ritarit yhdistivät yksisarvisen ja ritarillisuuden toisiinsa. Leijona kuvattiin yleensä yksisarvisen päävihollisena.
Suomessa Veljekset Keskinen käyttää yristystunnuksinaan yksisarvista ja yksisarvisen kultaista onnenkenkää.
Directors on Directors
Directors on Directors on Faber-kustantamon kirjasarja elokuvantekijöistä. Samannimisiä kirjoja ovat julkaisseet muutkin kustantamot, esimerkiksi Secker & Warburg ja suomalainen Like. pienoiskuva|[[David Lynch|Lynch|147x147px]] pienoiskuva|[[Pedro Almodóvar|Almodóvar|127x127px]] pienoiskuva|[[John Cassavetes|Cassavetes|129x129px]] Faberin sarjaan kuuluvat:
Muuta
Koomikko Richard Ayoade on kirjoittanut kirjan Ayoade on Ayoade: a Cinematic Odyssey (2015), jossa hän parodioi Directors on Directors -sarjan kirjoja.
Austrofasismi
pienoiskuva|”Ständestaatin” muistomerkki Innsbruckin asemuseossa, Itävällassa. Austrofasismi eli Ständestaat oli Itävallassa vuosina 1933–1934 käyttöönotettu autoritaarinen järjestelmä, joka kaatui vuonna 1938. Korneuburg-ohjelmassa vuonna 1930 määriteltiin austrofasismin periaatteet, ja liittokansleri Engelbert Dollfuss alkoi maaliskuussa 1933 ajaa autoritaarista linjaa sosiaalidemokraatteja vastaan. Uusi perustuslaki astui voimaan 1. toukokuuta 1934.
Austrofasismi sai vaikutteita Benito Mussolinin Italiasta ja Othmar Spannin teorioista. Sitä ajoivat erityisesti puolisotilaallinen Heimwehr, nuoret kristillissosialistit ja poliittinen katolisuus. Austrofasismi oli autoritaarinen järjestelmä, sillä se hylkäsi edustuksellisen demokratian ja monipuoluejärjestelmän. Parlamentti lakkautettiin vuonna 1933. Sosiaalidemokraattinen puolue ja kansallissosialistinen puolue kiellettiin vuonna 1933.
Austrofasismi oli yksipuoluejärjestelmä, jota hallitsi Vaterländische Front -puolue. Se pyrki toteuttamaan niin sanottua korporativismia, jossa erilaiset ammattijärjestöt korvaisivat puolueet. Järjestelmän vastustajia vainottiin ja vangittiin muun muassa Wöllersdorfin vankileirille. Austrofasismin kausi päättyi, kun Saksa liitti Itävallan itseensä ja perusti alueelle kansallissosialistisen diktatuurin. Austrofasismin ansiosta Itävallan ensimmäisen tasavallan demokratia oli jo tuhottu.
Austrofasismi on historioitsijoiden ja politiikan tutkijoiden kiistelemä termi. Italialaisen Emilio Gentilen tekemät fasismin määritelmät eivät sovi Itävallan ajanjaksoon, joka oli kiistatta autoritaarinen ja myös puolifasistinen, korporativistinen ja katolinen. Gerhard Botz kutsuu kautta austrofasismin sijaan puolifasistitiseksi autoritaariseksi diktatuuriksi, Ernst Hanisch fasismiksi naamioiduksi autoritaariseksi järjestelmäksi ja Oliver Rathkolb Dollfussin–Schuschniggin valtakaudeksi.
Hébert
Hébert- ja Hebert-nimisiä henkilöitä:
Utrecht
thumb|250px|Kartta Utrechtin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Utrecht on samannimisen provinssin pääkaupunki ja neljänneksi suurin kaupunki Alankomaissa. Utrecht sijaitsee keskeisellä paikalla maa-, rautatie- ja vesiväylien solmukohdassa, Reinin ja Amsterdamin välisen kanavan varrella, ja on siksi hyvin tärkeä talous- ja kokouskaupunki. Utrechtin kaupungissa on 316 275 asukasta (1.1.2012) ja kaupunkiseudulla (stadsgewest) 640 000.
Leipzigin päärautatieasema
Leipzigin päärautatieasema on rautatieasema saksalaisessa Leipzigin kaupungissa, Saksin osavaltiossa. Se sijaitsee Willy-Brandt-Platzin pohjoislaidalla. Asema on 83 640 neliömetrin pinta-alallaan Saksan suurimpia rautatieasemia, ja sen päivittäinen kävijämäärä on noin 150 000. thumb|left|225px|Rautatieaseman interiööriä Rautatieaseman rakentaminen käynnistettiin vuonna 1909 ja se avattiin 4. joulukuuta vuonna 1915. Sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit William Lossow (1852–1914) ja Max Hans Kühne (1874–1942). Asemarakennuksen pääjulkisivulla on pituutta 298 metriä. Rautatieasema sai merkittäviä vaurioita toisen maailmansodan ilmapommituksissa, mutta se jälleenrakennettiin vuosina 1954–1962. Jälleenrakennustyöt maksoivat noin 40 miljoonaa Saksan markkaa.
Utrecht
Utrechtissä sijaitsee Alankomaiden suurin yliopisto, vuonna 1636 perustettu Utrechtin yliopisto. Siellä on myös Alankomaiden rautateiden pääkonttori. Utrecht on myös yksi Alankomaiden vanhimmista kaupungeista. Historiallisessa keskustassa sijaitsee Alankomaiden korkein kirkontorni (112,3 m). Utrechtissä syntyi paavi Hadrianus VI 2. maaliskuuta 1459.
Antero Rytkölä
Rytkölä on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1984 ja auskultoituaan Ylivieskan tuomiokunnassa saanut varatuomarin arvon vuonna 1985. Eri poliisitehtävissä Rytkölä on tullut tunnetuksi muun muassa Ikaalisten kylpylän vastaanottovirkailijan murhajutun tutkinnanjohtajana ja syyttäjänä (1992) sekä tv-toimittaja Raija Pellin asuntomessutalon tuhopolttoyrityksen syyttäjänä (1996) Ylöjärvellä.
Utrecht
Utrecht on Alankomaiden korkeimmalla sarjatasolla pelaavan jalkapalloseuran, FC Utrechtin kotikaupunki.
Antero Rytkölä
Rytkölä on ollut Suomen Lakimiesliiton hallituksen jäsen vuodesta 2013 alkaen ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2017 alkaen. Politiikassa Rytkölä on ollut myös Kansallisen Kokoomuksen puoluevaltuuston jäsen.
Rytkölä toimi pitkään Ikaalisten kaupungin kunnallispolitiikassa ja 12 vuotta kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Lisäksi hän oli pitkään Pirkanmaan ammattikorkeakoulu Oy:n hallituksen jäsen ja on ollut vuosina 2008-13 Poliisiammattikorkeakoulun hallituksen jäsen. Rytkölä toimi myös neljä vuotta Pirkanmaan liiton tarkastuslautakunnan puheenjohtajana ja kahdeksan vuotta maakuntavaltuuston jäsenenä. Hän on kuulunut Pirkanmaan kokoomuksen piirihallitukseen.
Utrecht
Maantiede
Kaupungin pohjois- ja eteläpuolella on isoja asumalähiöitä, tärkein näistä on Nieuwegein.
Seutukunta
Utrecht kuuluu hallinnollisesti yhteen Utrechtin seutukunnan kanssa. Seutukunnassa ei ole muita keskuksia kuin Utrechtin kaupunki. Silti kyliä Vleuten, De Meern ja Haarzuilens pidetään omina kylinään, eikä Utrechtin kaupunginosina.
Seutukunnan pormestari vuodesta 2008 lähtien on A. Wolfsen.
Varhaishistoria
Utrecht on lähes 2 000 vuotta vanha paikkakunta. Se on saanut alkunsa roomalaisena leiripaikkana. Tämän jälkeen se oli raja-asema joenylityspaikasta (Trecht) alavirtaan (Uut). Raja-aseman avulla suojattiin kauppareittiä Englannin ja Kölnin välillä. Vuonna 1122 piispa myönsi Utrechtille kaupunkioikeudet. Kaupungin ympärille saatiin nyt rakentaa muuri. Muurin sisälle nousi hyvinrakennettuja kivitaloja ja katuverkosto. Kivitalot olivat tuohon aikaan vielä harvinaisuus muissa alankomaisissa kaupungeissa.
Nykypäivä
Vuoden 2019 maaliskuussa kaupungissa tapahtui terrori-isku, kun turkkilainen, pitkän rikoshistorian omaava mies avasi tulen raitiovaunussa, minkä seurauksena neljä ihmistä, joista yksi oli 74-vuotias, kuoli ja 6 loukkaantui.
Ystävyyskaupungit
Utrechtilla on kolme ystävyyskaupunkia:
Myös Hannover on ollut Utrechtin ystävyyskaupunkina, mutta kaupungit peruivat sopimuksen vuonna 1976.
Kuuluisia Utrechtilaisia:
Dafne Schippers, pikajuoksun maailmanmestari.
Aritmeettinen sarja
Aritmeettinen sarja on ääretön summalauseke, jonka jokaisen kahden peräkkäisen termin erotus on vakio. Aritmeettisen sarjan termit siis muodostavat aritmeettisen jonon. Esimerkki aritmeettisesta sarjasta on, jossa termien välinen vakioerotus on 1. Toinen esimerkki on, jossa vakioerotus on −0,5).
Aritmeettisen sarjan summa
Sarja  on ainoa suppeneva aritmeettinen sarja. Sarjan summa on 0. Kaikilla muilla aritmeettisilla sarjoilla on epäoleellinen raja-arvo \pm \infty, eli sarjat hajaantuvat.
Lausekkeita aritmeettiselle sarjalle
Aritmeettisen sarjan summalle S_n kaikilla n:n arvoilla pätee:
Kantapisteavaruus
Olkoon X topologinen avaruus ja x_0\in X. Paria (X,x_0) sanotaan kantapisteavaruudeksi. Siinä on siis yksi piste erityisasemassa. Kantapisteavaruus (X,x_0) on kutistuva. Kantapisteavaruuksia käytetään homotopiateoriassa.
Puutarha (albumi)
Puutarha on suomalaisen laulajan Mikko Alatalon studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1993.
Ã
Ã (ã) on useissa latinalaisin aakkosin kirjoitettavissa kielissä käytettävä kirjain.
Portugalissa kirjain äännetään nasaalisena a-äänteenä. Muun muassa kašubissa, guaranissa ja ǃxóõssa se lausutaan äänteenä. Aromaniassa kirjaimella merkitään švaa-vokaalia. Vietnamissa yläpuolella oleva tilde tarkoittaa nousevaa, glottaalista toonia, ja kirjain ã lausutaan murteesta riippuen Hanoissa, Huếssa ja Hồ Chí Minhissä. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa on nasalisoidun lavean väljän etuvokaalin merkki. Aikaisemmissa grönlannin oikeinkirjoitusjärjestelmissä kirjaimella merkittiin pitkää a-vokaalia, jota seurasi kaksoiskonsonantti.
Iso Ã on Unicodessa koodattu kohtaan U+00C3 ja pieni ã kohtaan U+00E3.
Mel Galley
Mel Galley (8. maaliskuuta 1948 – 1. heinäkuuta 2008) oli brittiläinen kitaristi. Hänet muistetaan Whitesnake-, Trapeze- ja Phenomena-yhtyeiden jäsenenä. Whitesnaken hän joutui jättämään loukattuaan kätensä tapaturmassa.
Galley kuoli 60-vuotiaana ruokatorven syöpään. Hän kertoi sairaudestaan julkisesti 7. helmikuuta 2008. Mel Galley soitti Whitesnaken albumeilla Saints & Sinners ja Slide It In. Trapezen riveissä mies äänitti useita albumeita. Galley soitti myös Trapezen ja Deep Purplen laulajana/basistina tunnetun Glenn Hughesin ensimmäisellä soololevyllä Play Me Out.
Finders Keepers
"Sadie, The Cleaning Lady" (single)
Elysia crispata
Elysia crispata on pussikielikotiloihin kuuluva Karibianmeren merietanalaji. Tämä nilviäinen kasvaa 5–7 cm pitkäksi ja 3 cm leveäksi. Sen vaipassa on kyljissä voimakkaasti poimuttuneet liehukkeet, jotka antavat eläimelle hiukan lehtisalaattia muistuttavan ulkonäön. Eläimiä on monen värisiä sinisestä vihreään ja keltaiseen, eikä ole ihan varmaa, onko kyseessä yksi laji, joukko alalajeja voi jopa lajiryhmä.
Elysia crispata-kotilo syö makroleviä. Levien kloroplasteja siirtyy kotilon elimistöön, ja ne jatkavat siellä yhteyttämistään, toimien nilviäisen ravinnonlähteinä. Lajia pidetään joskus meriakvaarioissa. Se tarvitsee runsaasti kiviä, joiden pinnalla elävää levää se voi laiduntaa.
Ray Robinson
Ray Robinson on:
Luettelo piirityksistä
thumb|right|200px|[[Konstantinopolin piiritys vuonna 1453.]] Tämä on luettelo piirityksistä.
Musan Salama
Musan Salama (lyh. MuSa) on vuonna 1960 perustettu porilainen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa.
Historia
Musan Salama perustettiin 10.4.1960, aluksi jalkapallo- ja jääkiekkoseuraksi. Jääkiekossa seura voitti Maakuntasarjan länsilohkon mestaruuden vuonna 1968. Seuraavan vuosikymmenen alussa jääkiekko jäi ohjelmasta pois ja MuSan jääkiekkotoimintaa jatkoi uusi seura Porin Kiekko-Salamat.
1970-luvulla sekä vuosituhannen vaihteessa Salama vieraili muutaman kauden ajan Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä. 2000-luvulla seura on pelannut pääsääntöisesti Kakkosessa. Vuonna 1998 Musan Salama valittiin Satakunnan parhaaksi jalkapalloseuraksi.
Kakkosen kaudella 2016 MuSa pääsi karsimaan paikasta Ykköseen, mutta hävisi kaksiosaisessa nousukarsinnassa Gnistanille. Molemmat joukkueet voittivat kotiottelunsa 1–0, mutta Gnistan voitti toisen osaottelun päätteeksi pelatun rangaistuspotkukilpailun 4–3.
Kakkosen kauden 2018 päätteeksi Musan Salama nousi Ykköseen voitettuaan kaksiosaisessa nousukarsinnassa GBK:n. Molemmat kotiottelut päättyivät 1–0, mutta MuSa voitti toisen osaottelun jälkeen pelatun rangaistuspotkukilpailun. Ratkaisevaa toista ottelua Musan kentällä seurasi kentän ennätysyleisö, 2 136 ihmistä.
Naisten jalkapallo
Musan Salaman naisten jalkapallojoukkue esiintyi pääsarjatasolla kausina 1981 sekä 1984–1985. Sen riveissä pelasivat muun muassa naisten maajoukkuepelaaja Arita Rantanen sekä myöhemmin ammunnan olympiaedustajana tunnetuksi tullut Maarit Lepomäki. 2000-luvulla MuSa:n naiset ovat pelanneet parhaimmillaan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Naisten Kakkosessa.
Miesten edustusjoukkue
Päivitetty 9. syyskuuta 2020.
Muuta
Vuonna 2022 ilmestyi toimittaja Pekka Ruissalon kirjoittama Musan Salaman historiikki Me ollaan MuSa.
Gerda van der Kade-Koudijs
Gerda Johanna Marie van der Kade-Koudijs (29. lokakuuta 1923 Rotterdam – 19. maaliskuuta 2015 ) oli alankomaalainen yleisurheilija.
Vuoden 1946 EM-kisoissa van der Kade-Koudijs voitti kultaa pituushypyssä ja 4 × 100 metrin viestissä ja sijoittui 100 metrin juoksussa kuudenneksi. Lontoon olympialaisissa 1948 (yhdessä Xenia Stad-de Jongin, Nettie Witziers-Timmerin ja Fanny Blankers-Koenin kanssa) hän voitti 4 × 100 metrin viestissä kultamitalin. Lontoon kisoissa hän kilpaili myös pituushypyssä, missä sijoittui neljänneksi ja jäi puolen senttimetrin päähän pronssimitalista. 80 metrin aitajuoksussa hän karsiutui välierissä.
Juveniilivaihe
pienoiskuva|oikea|250px|[[Metsähaapa|Metsähaavan (Populus tremula) aikuisvaiheen lehtiä vasemmalla ja juveniilivaiheen lehti oikealla]]
Juveniilivaihe on kasvien kehitysvaihe siemenen itämisen ja kukinnan välillä. Kukinta ei kuulu enää juveniilivaiheeseen, vaan se on jo osa kasvien aikuisvaihetta. Juveniilivaiheen pituus vaihtelee suuresti kasvilajista riippuen ja joillakin lajeilla ei ole selvää juveniilivaihetta lainkaan. Juveniilivaiheen pituus vaihtelee kasvilajista riippuen muutamista päivistä kymmeniin vuosiin. Esimerkiksi hentolituruoholla (Arabidopsis thaliana) juveniilivaihe kestää noin neljä päivää, viljariisillä (Oryza sativa) noin 14–45 päivää, omenapuilla (Malus) noin neljästä kahdeksaan vuotta ja euroopanpyökillä (Fagus sylvatica) noin 30–40 vuotta. Käytyään läpi juveniilivaiheen kasvi siirtyy aikuisvaiheeseen, joka on tavallisesti hyvin pysyvä vaihe, eivätkä kasvit yleensä palaa enää takaisin juveniilivaiheeseen. Kasvin siirtyminen juveniilivaiheesta aikuisvaiheeseen voi näkyä esimerkiksi lehtien muodon tai paksuuden, kasvin yleisvärityksen, piikkisyyden tai juuriston rakenteen muuttumisena. Tavallisesti muutokset näkyvät selvemmin puuvartisissa kuin ruohovartisissa kasveissa.
Micheline Presle
Micheline Presle (s. 22. elokuuta 1922 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä. Hän teki ensiesiintymisensä 15-vuotiaana jo vuonna 1937 Pierre Caronin elokuvassa La Fessée.
Presle saavutti nopeasti suosiota Euroopassa rooleillaan sellaisissa elokuvissa kuin Paholainen ruumiissa (Le Diable au corps, 1946). Hän eteni Hollywoodiin ja teki uransa aikana lukuisia merkittäviä esiintymisiä sekä ranskan- että englanninkielisissä elokuvissa. Jälkimmäisistä esimerkki oli rooli elokuvassa Takaa-ajettuna (The Prize, 1963).
Halosenniemi
thumb|300px|Halosenniemi Halosenniemi oli taidemaalari Pekka Halosen koti ja ateljee, joka sijaitsee Tuusulassa Rantatien varrella aivan Tuusulanjärven rannassa. Nykyään Halosenniemi toimii museona ja on yksi Suomen merkittävimmistä historiallisista taiteilijakodeista.
Historia
Suuri hirsinen talo valmistui vuonna 1902 taidemaalari Halosen ateljeeksi ja kodiksi. Taloon suunnitellusta suuresta ikkunasta on näkymä Tuusulanjärvelle. Kyseinen näkymä ja muutenkin Tuusulanjärven ympäristö inspiroivat Pekka Halosta.