cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anne Applebaum
Elämä ja työ
Applebaum tapasi Puolassa toimittaja ja poliitikko Radosław Sikorskin, jonka kanssa hän avioitui. Applebaumilla on Yhdysvaltojen ja Puolan kaksoiskansalaisuus. Hänen miehensä oli Puolassa vuosina 1998–2001 puolustusministerin sijaisena ja puolustusministerinä 2005–2007. Vuoden 2007 vaalien jälkeen hän oli ulkoministerinä vuoteen 2014 asti.
Asuttuaan 15 vuotta Euroopassa Applebaum tuli 2002 The Washington Post -lehteen kolumnistiksi. Hän oli myös sen toimituskunnan jäsen vuoteen 2006 saakka. Sen jälkeen hän on työskennellyt Lontoossa The Spectator -lehden ulkosuhteiden johtajana ja apulaisjohtajana, The Evening Standard -lehden politiikan toimittajana, Slaten, Daily Telegraph- ja Sunday Telegraph -lehtien sekä useiden muiden brittiläisten sanomalehtien toimittajana.
Applebaum toimii professorina London School of Economicsissa ja kirjoittaa kolumneja The Washington Post -lehteen. Hän pitää London School of Economicsissa luentoja disinformaatiosta ja 2000-luvun propagandasta. Hän on myös ollut vierailevana luennoitsijana lukuisissa yliopistoissa, kuten Yalen, Harvardin, Columbian, Oxfordin ja Cambridgen yliopistossa. Applebaum puhuu englannin lisäksi ranskaa, puolaa ja venäjää. Venäjää hän oppi ollessaan kesällä 1985 kaksi kuukautta silloisessa Leningradissa eli nykyisessä Pietarissa.
Englanniksi
Hänen kirjoituksiaan on julkaistu sanomalehdissä The New York, The Wall Street Journal, The New York Times, Financial Times, International Herald Tribune, Foreign Affairs, The New Criterion, The Weekly Standard, The New Republic, National Review, New Statesman, The Guardian, Prospect, Commentaire, Die Welt, Cicero, Gazeta Wyborcza ja The Times sekä lukemattomissa muissa.
Jääkiekon Saksan-mestaruuskilpailut 1912
Vuoden 1912 Saksan jääkiekkomestaruuskilpailuihin osallistui vain kaksi joukkuetta, kun kutsutuista Leipziger SC ja viikkoa aiemmin Berliinin mestaruuden voittanut FC Preußen loistivat poissaolollaan. Mestaruus ratkesi siis yhdessä Berliinin jääpalatsissa pelatussa ottelussa, jossa Berliner SC onnistui ottamaan voiton kolmen jatkoajan jälkeen. Joukkueessa pelasi myös Polyteekkareissa jääpalloa aiemmin pelannut suomalainen Johan Ollus.
Jason Lee Scott
Jason Lee Scott on kuvitteellinen henkilö Power Rangers -universumissa. Hänet muistetaan parhaiten alkuperäisenä punaisena rangerina ja ryhmänjohtajana sarjassa Mighty Morphin Power Rangers sen ensimmäisellä ja osittain toisella tuotantokaudella. Jasonista tuli myöhemmin toinen kultainen ranger sarjassa Power Rangers Zeo. Häntä näytteli Austin St. John.
Hänet äänestettiin ABC Familyn kyselyssä vuonna 2004 kaikkien aikojen suosituimmaksi punaiseksi rangeriksi. Myös Toon Disneyn järjestämässä kyselyssä 2007 hän sai ensimmäisen sijan.
Mighty Morphin Power Rangers
Jason on taistelulajien taitaja kuvitteellisessa Angel Groven kaupungissa Kaliforniassa, joka kävi Angel Groven lukiota. Kun viisas ja hyväntahtoinen tietäjä Zordon havaitsi vuosituhansia sitten vangitsemansa avaruusnoita Rita Repulsan karanneen hän valitsi Jasonin yhdessä Zack Taylorin, Billy Cranstonin, Trini Kwanin ja Kimberly Hartin kanssa suojelemaan maailmaa. Zordon antoi viisikolle voimakolikot, joiden avulla he pystyivät muuttumaan Power Rangereiksi. Zordon antoi heille myös Dinozordit, jotka yhdistämällä he pystyivät muodostamaan Megazordin ja taistelemaan sen avulla Ritan suurentamia hirviöitä vastaan. Jasonista tuli Punainen Power Ranger ja ryhmänjohtaja, joka sai ohjattavakseen Tyrannosaurus Dinozordin. Taisteluissa hän johti rangereita menestyksekkäästi lukuisia Ritan ja myöhemmin Lord Zeddin hirviöitä vastaan ja taisteli usein yksin heidän uskollista kätyriään, Goldaria, vastaan. Jasonin henkilökohtaisena aseena oli voimamiekka. Toisella tuotantokaudella rangereiden siirryttyä käyttämään Thunderzordeja Dinozordien sijasta sai Jason uudeksi zordikseen Red Dragon Thunderzordin. Jason oli ainoa, joka uskoi Zordonia heti alusta lähtien.
Ensinäkemältä Jason oli tyypillinen urheilija, joka oli kiinnostunut etupäässä urheilusta—erityisesti taistelulajeista. Syvempi tarkastelu kuitenkin osoitti hänen olleen hyväsydäminen, menevä, ystävällinen ja avulias henkilö. Hän muun muassa otti Billyn siipiensä suojaan ja opetti hänelle karatea parantaakseen Billyn itseluottamusta ja puolustautumistaitoja. Taistelulajien harrastamisen lisäksi Jason pelasi välillä ystäviensä kanssa myös lentopalloa, koripalloa , amerikkalaisesta jalkapalloa ja kävi sukeltamassa. Hän myös harrasti painonnostoa.
Jason tapasi Tommy Oliverin ensimmäisen kerran vastustajanaan karateottelussa. Angel Groven karatekilpailun finaalin jälkeen Rita sieppasi Tommyn ja aivopesi hänet pahaksi vihreäksi rangerikseen ja määräsi hänet tuhoamaan Zordonin ja Power Rangerit. Myöhemmin Tommy kaappasi Jasonin, otti hänen morpherinsa ja vei vangiksi Ritan pimeään ulottuvuuteen, jossa hän joutui taistelemaan Goldaria vastaan saadakseen morpherinsa takaisin. Vihreä ranger saapui myös paikalle saatuaan käskyn tuhota hänet. Billy, Trini ja Alpha 5 onnistuivat kuitenkin ajoissa korjaamaan Tommyn aiemmin komentokeskuksessa aiheuttamat vahingot ja siirsivät hänet viime hetkellä turvaan. Myöhemmin vihreän rangerin henkilöllisyys selvisi rangereille ja he yllättyivät sen olleen Tommy Oliver. Zordon ilmoitti Jasonille pimeyden miekan tuhoamisen olevan ainoa keino vapauttaa Tommy, jossa Jason onnistuikin heidän kohdattua vihreän rangerin seuraavan kerran. Sen jälkeen Jason onnistui suostuttelemaan Tommyn kuudenneksi rangeriksi taistelussa Rita Repulsaa vastaan.
Myöhemmin Rita valoi vihreän rangerin voimiin sidotusta taikavahasta vihreän kynttilän, joka loppuun palettuaan veisi vihreän rangerin voimat ja palauttaisi ne Ritalle. Goldar kaappasi Tommyn pimeään ulottuvuuteen, sillä Tommyn läsnäolo nopeutti palamisprosessia. Tommy kuitenkin pääsi pakenemaan, jonka jälkeen kynttilän tuhoaminen oli Jasonista kiinni. Jason pärjäsi hyvin taistelussa Goldaria vastaan, mutta oli pakotettu lähtemään kesken pois ja pelastamaan Tommyn hengen Ritan lähettämän Cyclops nimisen hirviön kynsistä. Lopulta Tommy menetti voimansa, mutta onnistui estämään Ritaa saamasta niitä antamalla lohikäärmekolikkonsa ja jäljellä olleet voimansa Jasonille, joka tunsi olleensa osasyyllinen epäonnistuttuaan vihreän kynttilän tuhoamisessa. Jasonin saamat voimat sisälsivät lohikäärmekilven ja lohikäärmetikarin, jolla hän pystyi kutsumaan Dragonzordin taistelemaan Megazordin rinnalla Ritan suurentamia hirviöitä vastaan.
Yksi Jasonin kaikkein ovelimmista suunnitelmista oli hänen uhkapelinsä Goldaria vastaan sen jälkeen kun Rita oli kaapannut lukion vanhempainillasta rangereiden vanhemmat, joita vastaan rangereiden täytyi luovuttaa omat voimakolikkonsa. Jason paljasti myöhemmin komentokeskuksessa, että vaikka hän oli antanut Tyrannosaurus-voimakolikkonsa Goldarille, hän piti yhä hallussaan Tommyn lohikäärmekolikkoa. Sen avulla Tommy sai osan vihreän rangerin voimistaan takaisin ja onnistui hankkimaan takaisin rangereiden voimakolikot ja yhdessä muiden rangereiden kanssa lopulta pelastamaan heidän vanhempansa.
Kun Ritan esimies Lord Zedd palasi kuupalatsiin ja vei Ritan paikan johtajana, Zedd lähetti ensitöikseen omat savisoturinsa hyökkäämään Maahan. Hänen savisoturinsa olivat huomattavasti Ritan savisotureita vahvempia, mutta Jason löysi melkein heti niiden heikkouden. Pärjätäkseen Lord Zeddin lähettämiä hirviöitä vastaan rangerit päivittivät Dinozordinsa Thunderzordeiksi, joiden sanottiin olleen paljon vanhoja Dinozordeja voimakkaampia. Jason sai uudeksi zordikseen Red Dragon Thunderzordin, joka muistutti ulkomuodoltaan lentävää kiinalaista lohikäärmettä. Red Dragon pystyi muuttumaan ihmismäiseen soturimuotoon, joka käytti aseenaan sauvaa. Red Dragon pystyi Tyrannosaurus Dinozordin tavoin voittamaan vihollisiaan myös yksin.
Kun Tommy menetti lopullisesti vihreän rangerin voimansa, Jason tunsi yhä syyllisyyttä epäonnistuttuaan vihreän kynttilän tuhoamisessa. Lord Zedd päätti käyttää Jasonin haavoittuvuutta hyväkseen ja loi mustan, sinisen, keltaisen ja vaaleanpunaisen kynttilän viemään voimat myös muilta rangereilta. Jason onnistui Zordonin rohkaistua häntä pelastamaan ystävänsä ja estämään heitä menettämästä voimiaan. Sen jälkeen järjestetyissä karatekilpailuissa Jason voitti pokaalin, jonka hän omisti Tommylle. Pian sen jälkeen Tommy palasi rangeriksi valkoisena rangerina, josta Zordon teki samalla uuden ryhmänjohtajan. Tommy turvautui silti vahvasti päätöksissään Jasonin apuun, kuten Nimdoria vastaan käydyn taistelun aikana.
Jasonin vanhemmat nähtiin ensimmäisellä tuotantokaudella Angel Groven lukion vanhempainillassa. Hänellä oli myös serkku Jeremy. Kun Austin St. John (Jason), Walter Jones (Zack) ja Thuy Trang (Trini) jättivät sarjan toisen tuotantokauden puolivälissä sopimuskiistojen takia heidän hahmonsa kirjoitettiin ulos sarjasta. Jason, Zack ja Trini valittiin osallistumaan Sveitsissä järjestettävään maailmanrauhankokoukseen ja heidän voimansa siirrettiin kolmelle uudelle teinille. Jasonin voimat siirrettiin Rocky DeSantosille.
Power Rangers Zeo
thumb|right|Jason kultaisena Zeo Rangerina. Myöhemmin televisiosarjassa Power Rangers Zeo Tommy valitsi Jasonin ottamaan haltuunsa Kultaisen Zeo Rangerin voimat Trey of Triforialta sen jälkeen kun Trey oli loukkaantunut robottisia avaruuden palkkionmetsästäjiä varoxeja vastaan käymässään taistelussa. Paluunsa myötä Jasonista tuli samalla ryhmän varajohtaja. Hänen vanhat ystävänsä Tommy ja Billy olivat iloisia Jasonin paluusta, mutta Jason ystävystyi nopeasti myös uudempien rangereiden Adam Parkin, Katherine Hillardin ja Tanya Sloanin kanssa. Jasonin paluun jälkeen Rocky alkoi kuitenkin tuntea itsensä ulkopuoliseksi ja hän tunsi joutuvansa korvatuksi rangerin toimesta, jonka hän itse oli aiemmin korvannut. Vaarannettuaan ensin henkensä todistaakseen tärkeytensä itselleen ja muille rangereille, Rocky alkoi lopulta pitää Jasonia ystävänään ja kohdella häntä kuten muitakin rangereita.
Jason palasi hetkeksi myös rangereiden johtajaksi, kun Prince Gasket kaappasi Tommyn. Tanya valitsi Jasonin huolehtimaan myös Auric the Conquerorista. Lisäksi Tommy kysyi usein neuvoa Jasonilta, kun hän teki tärkeitä päätöksiä. Kultaisena Rangerina Jason ohjasi zordeinaan Pyramidasta ja Warrior Wheeliä.
Sarjan viimeisessä jaksossa selvisi, että Jason ei pystynyt enää hallitsemaan kultaisen rangerin voimia. Ne olivat katoamassa hänen kehostaan ja veivät samalla pois hänen omia fyysisiä voimiaan. Trey of Triforia ei ollut vielä täysin toipunut, mutta voimat onnistuttiin kuitenkin palauttamaan hänelle. Jason oli hieman pettynyt menetettyään voimansa, mutta sanoi Tommylle että voisi asiat huonomminkin olla. Jason oli löytänyt tyttöystävän nuorisokeskuksella työskennelleestä Emilystä, joka kainalossa hänet nähtiin kauden lopussa kävelemässä rantahietikolla.
Power Rangers turbovaihteella
Jason palasi Kimberlyn kanssa myös siviilinä elokuvassa Power Rangers turbovaihteella. He olivat kahdestaan laitesukeltamassa kunnes ilkeä avaruusmerirosvo Divatox kaappasi heidät. Myöhemmin Jason ja Kimberly aivopestiin hetkeksi pahoiksi ja he taistelivat Turbo Rangereita vastaan. Velho nimeltä Lerigot palautti heidät kuitenkin takaisin omiksi itseikseen, jonka jälkeen Jason pysytteli taustalla ja antoi rangereiden hoitaa Maligorea vastaan taistelun. Elokuvan lopussa Jason otti selkänsä loukanneen Rockyn paikan kamppailulajiturnauksessa ja yhdessä Tommyn ja Adamin kanssa he voittivat sen.
Muut esiintymiset
Jason palasi vielä punaisena rangerina sarjan kymmenvuotista taivalta juhlineessa Power Rangers Wild Forcen jaksossa "Forever Red".
Cola Song
"Cola Song" on romanialaisartisti Innan kappale hänen neljänneltä, LatINNA-studioalbumilta. Sen julkaisi Atlantic Records digitaalisesti ladattavana albumin ensimmäisenä singlenä 15. huhtikuuta 2014. Kappale tehtiin FIFA World Cup 2014-kilpailua varten ja sillä vierailee myös kolumbialainen reggaetonartisti J. Balvin. Kappaleen tuotti TJR sekä Axident ja sanoitti Breyan Isaac sekä Andrew Frampton. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 14. huhtikuuta 2014. Kappale on tähän mennessä päässyt kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa ja Puolassa.
Kappaleet
Digitaalinen lataus
Lainsuojattomat-festivaali
Alun perin festivaali oli tarkoitus järjestää kiertävänä eri kaupungeissa, mutta paikaksi on vakiintunut Pori. Tapahtuman nimi viittaa vapaiden teatteriryhmien asemaan laitosteattereille ohjatun lakisääteisen rahoituksen ulkopuolella. Festivaalin järjestelyistä vastaa porilainen Rakastajat-teatteri.
Tekstipohjainen käyttöliittymä
pienoiskuva|Merkkipohjainen sovellus [[FreeDOSissa]] pienoiskuva|[[Vim on eräs suosittu tekstieditori.]] pienoiskuva|[[Midnight Commander Vistassa.]]
Tekstipohjainen käyttöliittymä, TUI tai puoligraafinen käyttöliittymä on käyttöliittymä, joka toimii näyttölaitteen tekstitilassa (merkkipohjainen renderöinti) graafisen tilan sijaan (pikselipohjainen renderöinti).
TUI eroaa komentoliittymästä käytettävästä rivipohjaisesta liittymästä siten, ettei ohjelma toimi rivi-riviltä-tulostuksella, vaan liittymä on jatkuvasti näytöllä ja tyypillisesti siinä voidaan kursoriohjauksella valita toimintoja. Tekstipohjainen käyttöliittymä yleistyi kehittyneempien päätteiden korvattua teletype-laitteet.
TUI matkii graafisen käyttöliittymän ominaisuuksia, kuten valikoita, ikkunoita ja dialogeja käyttämättä kuitenkaan graafista tilaa. Termi on retronyymi HCI-liittymälle, joka edeltää grafiikkaan kykeneviä käyttöliittymiä.
Nykyään TUI-käyttöliittymiä käytetään pääte-emulaattorin avulla.
Ominaisuudet
Teksti- tai merkkipohjaisessa käyttöliittymässä näytön pikseleitä ei ohjata yksitellen, vaan kaikki näytölle tulostuva saadaan näytönohjaimen merkkigeneraattorilta, jossa on tyypillisesti ASCII-, ISO 8859-1 tai MS-DOS-koodisivu 437:n mukainen kokoelma merkkejä.
Tekstipohjaista käyttöliittymää voi käyttää päätteellä joka tukee tekstin tulostusta ja sen lisäksi kohdistimen siirtoa esimerkiksi ANSI-standardin mukaisilla ohjauskoodeilla. IBM PC -yhteensopivilla koneilla ja MS-DOSin alaisuudessa käytetään näyttötiloina VGA:ta tai sitä varhaisempia EGA:ta ja CGA:ta, jotka mahdollistavat 80×25 merkin tekstitilan. PC-koneilla käyttöliittymän toteuttavat ohjelmat kirjoittavat usein suoraan näyttömuistiin nopeuden vuoksi. PC-koneiden merkistö sisältää myös viivanpiirtomerkit, joita voi käyttää käyttöliittymässä ikkunoiden reunoja tms. piirtämään.
Käyttöliittymässä voidaan emuloida karkeasti grafiikkaa ja ikkunoita hyvin pienellä näyttömuistilla. Myös hiiriohjaus on mahdollinen MS-DOSissa MOUSE.SYS-laiteohjaimen avulla.
Käyttö
Tyypillisiä merkkitilassa ajettavia sovelluksia ovat tekstinkäsittelyohjelmat Microsoft Word (DOS), WordPerfect (DOS), sekä tiedostonhallintaohjelmat Norton Commander ja DOS Shell.
Suosittu Turbo Pascal ja muut Borlandin ohjelmointikielet sisälsivät Turbo Vision -nimisen kirjaston, jolla voi suoraan luoda tämän kaltaisia käyttöliittymiä. Turbo Pascalin ohjelmointiympäristö on itse kirjoitettu kyseisen kirjaston avulla. Unixissa tämän kaltaisten käyttöliittymien toteuttamiseen käytetään curses- tai uudempaa ncurses-kirjastoa.
Nykyaikaisissa tietokoneissa tekstipohjainen käyttöliittymä on korvattu graafisella, mutta sitä tapaa edelleen satunnaisesti sisäänkirjautumisikkunoissa, käyttöjärjestelmien asennusohjelmissa ja BIOSin hallinnassa.
Nicole Davis
Nicole Davis (s. 24. huhtikuuta 1982) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan libero. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2014 sekä saavutti olympiahopeaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012.
Marmeladi
Marmeladi on hillomainen, hedelmäpohjainen, liivatteen tai agarin avulla hyydytetty sose, joka rakenteeltaan muistuttaa murskattua hyytelöä. Maailmalla yleisin marmeladin makuaine on pomeranssi, josta käytetään myös kuoret ohuiksi suikaleiksi leikattuina. Myös muita sitrushedelmiä käytetään. Nykysäädösten mukaan Euroopan unionissa marmeladiksi saa kutsua myös tuotteita, jotka on valmistettu muista hedelmistä ja kasviksista. Asetuksessa on myös pitkät listat sallituista lisäaineista.
Valmistus
Marmeladia valmistetaan keittämällä hedelmät mehuksi sokerin, liivatteen tai agar-agarin ja veden kanssa. Lopuksi seos jäähdytetään, jolloin siitä tulee hyytelömäistä.
Marmeladista voidaan myös tehdä makeisia antamalla sen kuivua tarpeeksi ja sokeroimalla tai jauhottamalla sen pinta. Tällaisista makeisista esimerkki on Fazerin Vihreät kuulat.
Äänisen kalliopiirrosalueet
thumb|250px|Äänisen kalliopiirrokset sijaitsevat järven itärannalla Mustajoen ympäristössä (merkitty ympyrällä). Äänisen kalliopiirrokset sijaitsevat Venäjällä Karjalan tasavallassa Äänisen itärannikolla kallioisilla niemillä ja lähisaarissa 15 km Vodlajoen suulta etelään Mustallejoelle (ven. Tšornaja Retška) ja sen ympäristössä. Kalliopiirroksia on luetteloitu noin 1300, joista osa on näytteillä läheisessä paikallismuseossa ja Pietarissa Eremitaašiin tuodussa kalliopaadessa. Kuvat on ajoitettu kivikaudelle. Vuonna 2021 Äänisen kalliopiirrokset hyväksyttiin Unescon maailmanperintöluetteloon yhdessä Uikujoen kalliopiirrosten kanssa.
Marmeladi
Käyttökohteet
Suomalaisessa ruokakulttuurissa marmeladi on tuttu lähinnä makeisista ja lettujen, pannukakkujen, paahtoleipien tai voileipäkeksien päälle levitettävänä maun antajana. Marmeladin suurissa tuottajamaissa, kuten Englannissa ja Skotlannissa ja myös Etelä-Amerikassa sekä Etelä-Euroopassa, käyttö on huomattavasti laajempaa, ja marmeladia levitetään esimerkiksi leivän päälle tai kahvileivoksiin. Näissä maissa marmeladia tehdään myös huomattavasti laajemmin kotitalouksissa, jopa myyntiin asti. Syynä marmeladin laajempaan käyttöön muualla maailmassa on erilainen ruokakulttuuri ja raaka-aineena tarvittavien hedelmien huomattavasti helpompi saanti.
Äänisen kalliopiirrosalueet
Tutkimushistoria
Vuonna 1848 geologi Konstantin Grewingk kuuli Besov Nosin kylässä, että järven rannalla on kalliossa paholaisen tekemiä kalliopiirroksia. Hän luonnosteli paperille noin 80 piirrosta ja julkaisi ne vuonna 1850 artikkelissaan, jossa hän selitti kuvien motiiveja. Myös Petroskoin gymnaasin lehtori Pjotr Schwedt näki kalliopiirrokset ja kirjoitti niistä artikkelin vuonna 1850.
Ruotsalainen arkeologi Gustaf Hallström kävi myös Äänisellä Venäjän matkansa aikana vuonna 1910 ja havaitsi kuvien ainutlaatuisuuden. Hän toi seuraavana vuonna mukanaan kaksi tutkijaa, josta toinen oli nimeltään M. C. Burgitt, ja he jäljensivät ja valokuvasivat kolmestaan 412 piirrosta ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Kuvat julkaistiin Burgittin Euroopan esihistoriaa käsittelevässä teoksessa. Ilmeisesti eroosio oli jo kuluttanut kuvia, koska Grewingkin ja Schwedtin piirrokset poikkeavat Hallströmin piirroksista joiltakin osin.
J. R. Aspelin oli ensimmäinen suomalainen, joka tarttui aiheeseen vuonna 1875 väitöskirjassaan, mutta muuten niitä ei Suomessa erityisemmin huomioitu. Venäläisiäkään piirrokset eivät kiinnostaneet ennen kuin vasta vuonna 1926, kun maantieteen ylioppilas Aleksanteri Linevski tutustui Uikujoen kalliopiirroksiin. Hän kävi myöhemmin tutkimassa myös Äänisen kalliopiirroksia ja julkaisi niistä 1930-luvulla kirjan Petroglify Karelii (suom. Karjalan petroglyfejä). Hänen kertomuksensa ja raporttinsa kiinnittivät muiden tutkijoiden huomiota Neuvostoliitossa ja ulkomailla. Vuonna 1927 geologi Boris Zemljakov löysi Kladovets Nosin, Gazi Nosin ja Gurjin suuremman saaren piirroskentät. Hänen ehdotuksesta siirrettiin suuri paasi Petroskoihin Karjalan kotiseutumuseoon turvaan.
Petroskoin yliopisto perustettiin 1930-luvun alussa ja se palkkasi useita arvostettuja arkeologeja, jotka alkoivat tutkia piirroksia ja niiden läheisiä asuinpaikkoja. Arkeologi Vladislav Ravdonikas järjesti vuonna 1935 retkikunnan, joka dokumentoi 482 piirrosta. Muita venäläisiä kalliopiirrosten tulkitsijoita ovat olleet muun muassa A. J. Brjusov ja K. D. Lauškin.
Vuosina 1967–1977 tehtiin arkeologin Juri Savvatejev johdolla laajoja tutkimuksia piirrosten ympäristössä ja havaittiin lisää piirroskenttiä pienellä Gurjin saarella, Goletsin saarella, Molužin saarella ja Mustajoen suulla. Ennestään tunnetuilla kuvapaikoilla löydettiin myös lisää kuvia, joista muutama havaittiin veden pinnan alta. Siihen asti oli löydetty 872 piirrosta.
Vuonna 1982 eestiläinen muinaistaidetta tutkiva ryhmä aloitti kenttätyöt Äänisellä ja ne kestivät vuoteen 1994 asti. Niiden tuloksena löydettiin lisää piirroksia vanhoilta kuvakentiltä. Vuonna 1986 Väino Poikalaisen retkikunta löysi uuden piirrosalueen Kotškovnavolokista Lebediny Nosilta eli Joutsenniemeltä, josta laskettiin 194 piirrosta. Tämän hetkinen arvio kuvien kokonaismäärästä on Aleksander Zhulnikovin mukaan noin 1300.
Vuonna 2004 eestiläinen taiteilija Loit Jõekalda huomasi irtonaisen kalliopaaden, jossa oli ennestään dokumentoituja kuvioita. Hän ilmoitti löydöstään Zhulnikoville, joka tutki Peri Nos VI:in löytöympäristöä tutkimusryhmänsä kanssa 2008–2009 löytäen vielä kuusi muuta irtolaattaa. Eräs laatoista oli paljastunut kaatuneen puun alta. Kun laattojen muotoa verrattiin, huomattiin niiden kuuluvan viereisen kallion lohkeamiin. Ilmeisesti vesi ja kevätjäät ovat työntäneet ne kallion päälle. Laatoissa on yhteensä 31 piirrosta.
Kuvakentät
Kalliopiirrokset esiintyvät Äänisellä ryhminä, joissa kuvat on hakattu lähelle toisiaan, aivan kuten on tehty 300 km pohjoisessa olevalla Uikujoen kalliopiirrosalueella. Eniten kuvakenttiä löytyy Besov Nosin kylän läheltä, joka sijaitsee noin 15 km Vodlajoelta etelään Mustajoen suulla, joka sulattaa järven rannan aikaisin keväällä ja houkuttelee paikalle vesilintuja. Tämä ei ole jäänyt ihmisiltä huomaamatta ja kuvakenttien sijainti arvellaan liittyvän tähän tapahtumaan.
Piirrokset on hakattu jääkauden hiomille loiville silokallioille, joihin Äänisen aallot lyövät vapaasti. Monet kohteet ovat pitkissä niemissä (ven. nos) tai kallioisilla saarilla. Piirroskohteet ovat pohjoisesta etelään lueteltuna: Lebediny Nos, Kotškovnavolok, Bolšoi Golets, Karetski Nos, Modužin saari, Peri Nos, Bessov Nos, Kladovets Nos, Gaži Nos, Maly Gurji ja Bolšoi Gurji. Piirrokset on tehty hyödyntäen joskus kalliopinnan halkeamia, juonteita ja läikkiä.
Lebediny Nos
Vodlajoen suulla Lebediny Nosissa eli Joutsenniemessä on kolme kuvaryhmää. Pohjoisryhmässä on 94 piirrosta, joista 59 esittää vesilintuja, 16 peuraa tai hirveä ja 4 veneitä. Kuvat alkavat kalliolla 1,05 metriä ja loppuvat 2,62 metriä vedenpinnan yläpuolelta.
Pohjoisen ryhmän suuri joutsen on 4,1 metriä pitkä ja on Äänisen pisin piirros. Vesilinnut ja erityisesti joutsenet ovat olleet Äänisen piirtäjille tärkeitä eläimiä.
Länsiryhmässä on vain 5 piirrosta. Niistä 3 ovat vesilintuja ja yksi on vene. Eteläryhmässä on 53 piirrosta. Niistä yksi on venekuvio, 36 esittävät eläimiä. Täälläkin vesilinnut, joita on 28, ovat enemmistönä. Länsiryhmän kuvat sijaitsevat 1,47–1,93 metriä ja eteläisen ryhmän kuvat 1,09–2,36 metriä vedenpinnan yläpuolella.
Läheisellä Beriozovjen saarelta on tavattu yksi ympyräkuvio.
Erään Lebediny Nosin kuvion on esitetty olevan viittaus mahdolliseen ritualistiseen toimintaan, jossa joutsen esittää taivasta ylläpitävää maailmanpylvästä.
Kotškovnavolok
Vodlajoen suulla on toinen merkittävä Kotškovnavolokin niemen kuvakeskittymä 118 piirroksella. Niistä 73 esittää vesilintuja, 7 peuraa tai hirveä ja 2 muita eläimiä. Tunnistamattomaksi jää 35 kuviota. Kuvat on tehty 1,12–2,30 metriä vedenpinnan yläpuolelle.
Bolšoi Golets
Suuri Goletsin saari sijaitsee Vodlajoen ja Mustajoen välissä noin 5 km rannalta. Se on kauimmainen noin kymmenestä pikkusaaresta ja sieltä on löydetty 5 piirrosta, jotka esittävät vain lintuja.
Karetski Nos
thumb|300px|Karetski Nos'in kalliopiirroksia, joihin viitataan viereisessä tekstissä. (V.I. Ravdonikas) Karetsi Nosin piirrokset on hakattu niemessä olevalle harmaalle kalliolle noin 2 km Mustajoelta pohjoiseen. Piirrokset sijaitsevat 60 metrin matkalla pieninä ryhminä. Erillisiä kuvioita on 165. Karetskista löytyy kaikkia Äänisellä tavattuja kuviotyyppejä. Koska piirrokset sijaitsevat 0–2,5 metriä vedenpinnan yläpuolella, otaksutaan kuvia tehdyn tänne pitkän ajan kuluessa.
Johannes Granö
pienoiskuva|Johannes Granö Johannes Granö (25. syyskuuta 1850 Teerijärvi – 9. kesäkuuta 1913 Omsk) oli suomalainen pappi ja Siperian kävijä.
Äänisen kalliopiirrosalueet
Karetski Nos
Pohjoisin kuvio esittää pitkäkaulaista joutsenta, joka ojentaa kaulaansa suoraan ylöspäin. Kaulan takana on pyöreä kuvio, joka on tulkittu munaksi tai auringoksi (A, viittaus viereiseen kuvaan). Täällä on myös niemen näyttävin piirros. Se esittää puoli metriä pitkää hirvenpäävenettä (B), jossa on 20 pystyviivoilla merkittyä miehistön jäsentä.
Johannes Granö
Henkilöhistoria
Johannes Granön vanhemmat olivat talollinen Johannes Granö ja Kaisa Liisa Juhontytär. Papiksi Granö valmistui 1877 eli vasta 27-vuotiaana. Vuodesta 1882 hän toimi kappalaisena Kemiössä, jossa sai vahvoja hengellisiä vaikutteita seurakunnan kirkkoherralta Fredrik Gabriel Hedbergiltä. Vuonna 1885 hän lähti perheineen Siperiaan karkotettujen suomalaisten pariin, ensin vuoteen 1891 saakka ja toisen jakson 1902–1913. Hänen pääasiallinen toimipaikkansa oli Omsk, josta oli matkaa eteläisimpiin siirtokuntiin melkein 2 000 virstaa. Granö järjesti paitsi säännöllisiä jumalanpalveluksia, myös vaikutti lasten kouluoloihin sekä köyhäinhoitoon ja raittiusvalistukseen. Gränö julkaisi kokemuksistaan kirjan Kuusi vuotta Siperiassa vuonna 1893. Vuodesta 1894 vuoteen 1901 hän toimi Alatornion kirkkoherrana.
Äänisen kalliopiirrosalueet
Karetski Nos
Seuraavassa ryhmässä on muutama erityinen piirros. Oudoin kuvio on edestäpäin kuvattu tanssahteleva ihmishahmo, jolta leviää kyljistä sivuille isot pyöreät levennykset, aivan kuin puvun liivit olisivat auki (C). Hahmoa on kutsuttu suuririntaiseksi naiseksi tai myyttiseksi emoksi. Nainen on piirroksissa harvinaisuus, mutta ei selitys aivan mahdoton ole. Levennyksille ei ole kuitenkaan keksitty parempaa selitystä. Naisen lähellä on pitkänokkainen ja -jalkainen lintu. Linnun nokkaan on piirretty ympyräkuvio, josta ojentuu kaksi sauvaa (D). Linnun vieressä on toinen ympyräkuvio, jossa on vain yksi sauva. Jos ympyrät esittävät aurinkomerkkejä, täytyy lintukin liittyä kosmisiin tapahtumiin ja olla siten myös myyttinen.
Muissa kuvioryhmissä esiintyy eräitä erikoisia yhdistelmiä, kuten esimerkiksi kaksi suurikokoista hirveä, jossa toisen sisälle on piirretty kuun symboli (E). Hirvien välissä on kellomainen "kukka", jonka varressa on uloke (F). Näitä sauvoja tavataan muissakin kentissä. Eräskin sauva on sijoitettu venekuvion ylle (G). Monissa Fennoskandian kuvissa esiintyy sauvoja, mutta ei tällaisia. Myöskään arkeologit eivät ole vielä havainneet tällaisia sauvoja, joten niille ei tunneta esinevastineita. Niiden merkitys on myös tuntematon, joten ainoa ehdotettu selitys, maailmanpuu, täytyy sen vuoksi hyväksyä.
Johannes Granö
Henkilöhistoria
Johannes Granö oli naimisissa vuodesta 1878 Alma Jakobina Fontellin (k. 1934) kanssa. Heidän poikansa oli lapsuudessaan ja nuoruudessaan isänsä mukana pitkiä aikoja Siperiassa viettänyt, sittemmin Altailla maantieteellisiä ja geologisia tutkimusmatkoja tehnyt maantieteilijä ja huomattava maantieteen metodologi J. G. Granö. Toinen poika Paavo Granö toimi pappina ensin isänsä jälkeen Siperiassa ja sitten Suomessa Oulunkylän kirkkoherrana.
Äänisen kalliopiirrosalueet
Karetski Nos
Toisaalla on erääseen veneeseen piirretty "purje" (H). Alempana on kuvattu lähekkäin hirvi ja kuvio, joka muistuttaa melaa (I). Melassa on kuitenkin kaksi sivulle osoittavaa uloketta, mikä jättää tulkinnalle vielä tilaa.
Johannes Granö
Henkilöhistoria
Granö oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1900.
Äänisen kalliopiirrosalueet
Karetski Nos
Äänisellä on noin 50 venekuvaa, mikä on vähemmän kuin Uikujoen- ja Kanozeron piirrosalueilla. Veneet ovat lisäksi eri mallisia kuin meriveneet pohjoisessa. Täällä veneitä käytettiin järvellä ja joissa, joten rakenne-eron ymmärtää helposti. Veneet ovat kuitenkin pitkiä, jos niihin mahtuu 21 soutajaa. Oikea vene ei voi olla niin pitkä, koska se olisi epäkäytännöllinen. Onkin helppo yhtyä asiantuntijoihin, joiden mukaan venekuvat symbolisoivat ennemmin myyttistä matkaa kuin todellista. Säilyneissä myyteissä saattoivat shamaanit käydä Tuonelassa veneellä, vainajien sielu kulki Tuonelaan veneellä ja jopa aurinko kulki taivaankannella hirviveneellä. Kalliokuva saattaa kuvata juuri vainajien matkaa, mikä hakattiin kallioon riitin vakuudeksi. Hirvenpäitä on käytetty oikeissakin veneissä ilmeisesti suojelemassa kulkijoita vaarallisilla matkoilla.
Niemen muut kuviot sijaitsevat hajallaan ja niiden joukosta on tunnistettu aurinko- ja kuumerkkejä, peuroja, hirviä, joutsenia ja moninaisia ihmishahmoja. Hahmoista tunnistaa sekä ihmismäisiä että eläimellisiä piirteitä (J).
Modužin saari
Moduž on pieni saari aivan Peri Nosin rannassa. Sieltä on löydetty 13 piirrosta, joista 9 esittää lintuja ja kaksi muuta peuraa tai hirveä sekä jotain muuta eläintä.
Peri Nos
Besov Nosin kylä sijaitsee Mustajoen pohjoispuolella niemessä, jonka kolmella niemekkeellä sijaitsevat enemmistö Äänisen piirroksista. Pohjoisin niemeke on Peri Nos ja sieltä tunnetaan 411 kuviota.
Peri Nosin piirrosalue on noin 200 metriä x 200 metriä, jossa kuvat keskittyvät kuudelle pikkuniemelle (tässä I–VI, pohjoisesta etelään).
thumb|270px|Peri Nos'in piirroksia. Kirjaimet viittaavat tekstiin.(V.I. Ravdonikas)
Besov Nos
thumb|200px|Besov Nos'in piirroksia, joihin viitataan tekstissä.(V.I. Ravdonikas) Besov Nosin kylää ympäröivältä niemeltä löytyy puoli kilometriä pitkä niemeke, jota kutsutaan myös Besov-Nosiksi. Sieltä on löydetty 153 piirrosta.
Besov Nosin niemen kaulassa on hiekkarannan vieressä 38 kuvan ryhmä. Eräs kuvista esittää pitkäkaulaista joutsenta, jonka kaulaa koskettaa ympyrää. Eräs tulkinta on, että joutsenen kaulasta riippuu aurinko, jolloin myös joutsen on kosminen olio (I).
Toinen kuvioyhdistelmä muodostuu peurasta ja ihmisestä käsissään kuun- ja auringon merkit. Hänellä on lanteilla sauva, jaloissaan sukset ja päässään päähine. Ryhmä on tulkittu esittävän shamaania, jolla olisi erityisiä kykyjä ja hän vuorovaikuttaisi peuran kanssa jotenkin takaapäin. Tämä saattaisi viitata hedelmällisyysriittiin (II). Siperiassa evenkien myyteissä on tarina hirvestä, joka varasti auringon ja piilotti sen korpeen. Metsästäjä hiihti hirven kiinni ja tappoi sen. Kun metsästäjä toi auringon takaisin taivaalle päättyi yö ja alkoi uusi päivä. Näin tapahtuu jokaisena päivänä, mikä selittää vuorokauden vaihtumiset.
thumb|left|300px|Besov Nos'in suurimmat kalliopiirrokset saukosta, joutsenesta, Piessasta ja monnista. Suurten kuvioiden välissä olleet piennet piirrokset on jätetty piirtämättä.(V.I. Ravdonikas) Vaikuttavin kuvakenttä löytyy niemekkeen kärjessä olevilta rantakallioilta. Noin 5–8 metriä leveä vyöhyke kattaa 70 m² pinta-alan, johon on hakattu 115 kuviota. Suurin kuva on 2,46 metriä pitkä Piessa eli paholainen eli kotoisasti Hiisi. Sen pää on neliömäinen, kädet ovat taivutettuina sivuille ja sormet ovat harallaan. Kasvoihin on merkitty silmät ja suu, jonka kohdalta alkaa ikivanha Piessan halkaiseva kallionrako. Piessan viereen ovat ilmeisesti jo 1400–1500-luvulla käyneet Muromajärven munkit hakkaamassa ortodoksiristin, pään yläpuolelle ympyrän ja monnin viereen toisen ristin.
Piessan halkaiseva kallionrako ei ole kuvion sijoittelussa tapahtunut vahinko, vaan kuvion symmetrisyys halkeaman suhteen ja halkeaman alkaminen suusta viittaa harkintaan. Luonnonkansojen ajatteluun sopii maanalaisen maailman tavoittelu kolojen ja halkeamien kautta. Riitissä halkeamaan on voitu valuttaa nestettä tai ruokaa ja toivoa metsästys- ja kalaonnea. Kallion rakoa on ilmeisesti hakkaamalla levennetty. Piessan toinen silmä on pyöreä täplä ja toinen ympyrärengas, joka "ruhjoutuu" halkeamaan. Tuonelan väkeä kuvataan myyteissä aina raajarikkoina tai puolikasvoisina tai muuten vammautuneina. Tällä tavalla tulkittuna Piessakin olisi Tuonelan olentoja ellei suorastaan kuoleman haltija itse. Se olisi myyttisten hahmojen tärkein olento, mikä saattaisi selittää sen hallitseva asema kalliolla.
Kalliolla on Piessan lisäksi 2,65 metriä pitkä monni, joka sijaitsee Piessan oikealla puolella. Sen vasemmalle puolelle on hakattu 2,56-metrinen saukko tai lisko. Monet kuviot nähneet asiantuntijat vakuuttavat saukon lähellä olevien joutsenien kuuluvan tähän pääryhmään. Tulkinnan mukaan ensin tehtiin joutsenet ja kolme suurta hahmoa. Vasta myöhemmin kenttään lisättiin isojen kuvioiden väliin pienemmät kuviot.
Made on myyteissä vesimaailman isäntä ja siten hyvä haltija. Monissa kulttuureissa made on kielletty saalis, jonka tappamisesta seurasi kalaonnen menetys. Saukko tai lisko liittyy maanalaiseen maailmaan ja usein lisko on toiminut lähettiläänä tuonpuoleiseen. Saukolla on samantapainen rooli. Se on samalla myös paha haltija. Joutsen on myös kielletty saalis, sillä se osallistuu mahdollisesti kuoleman jälkeen sielun säilyttämiseen.
Piessan ympäriltä tunnistaa helposti joutset, sammen, karhun, peurat, hirvet ja veneen. Tunnistamattomia tai tuhoutuneita kuvioitakin löytyy. Yksi kuvio näyttää katkaistulta kuusen oksalta (III), joka on 60 cm pitkä. Pieni kuvio veneestä keihästetystä valaasta viitannee Vienanmeren valkovalaisiin (IV). Toinen keihästys liittyy sampeen, johon mies on heittämässä toisen keihään (V).
Kladovets Nos
Besov-Nosin kylää ympäröivän niemen kolmas sijaitsee aivan Mustajoen suulla ja on yli kilometrin pituisen, Besov-Nosista alkavan, hiekkarannan eteläpäässä. Tämän Kladovets-niemekkeen kalliopinta on heikkoa ja lohkeilutta, mikä on tuhonnut osan kuvioista. Kuviota on 48 ja ne sijaitsevat lähes yhtenäisenä ryhmänä. Suurin osa niistä esittävät huolellisesti tehtyjä vesilintuja. Linnut on hakattu ääriviivallisina tai silhuettimaisina kuvioina, mutta lintujen suvut ovat tunnistettavissa sorsiksi, hanhiksi ja joutseniksi.
Korkean veden aikana osa niemestä jää saareksi. Sieltä on löydetty muun muassa joutsenia, peuroja, kuun merkkejä ja hiihtävän ihmisen kuvio.
Gaži Nos
Mustajoelta 1–2 km etelään sijaitsee niemi Gaži Nos, jonka eteläiseltä niemeltä löytyy kolme pientä kuvaryhmää. Niissä on yhteensä 13 piirrosta, jotka ovat muodoltaan kaavamaisia.
Gurjin saaret
Maly Gurjin saarelta on löydetty 12 piirrosta yhdessä ryhmässä. Kuviot ovat: nelijalkainen eläin, eläimiä ja lintuja, kolme juovikasta joutsenta, kaksi venekuviota, joissa on molemmissa 13 soutajaa, sekä harteikas mies, joka pitää käsiään ojennettuina kohti aurinkomerkkiä.
Kuvien ikä
Kalliokuvien tekohetkeä ei voi määrittää piirroksia tutkimalla, joten niiden ikä määritetään epäsuorasti. Äänisellä, jossa ei tapahdu maankohoamisesta johtuvaa jatkuvaa rannansiirtymää, tämä on erityisen hankalaa. Esihistoriansa aikana järvi on maankohoamisesta johtuen kallistunut etelään päin, mutta sen vaikutukset vedenpinnan korkeuteen ovat vielä selvitystyön alla. Myös ilmaston sateisuus vaikuttaa vedenpinnan tasoon. Tiedetään, että Äänisen pinta on ollut matalammalla kuin nykyään ja välillä se on noussut jopa 3,2 metriä nykytasoa ylemmäksi. Kalliopiirrokset sijaitsevat rantakallioilla korkeintaan 2,62 metriä rannan yläpuolella. Niitä ei siten ole voitu tehdä korkean veden aikana.
Ajoituksia haetaankin lähiseutujen muinaisia asuinpaikkoja ajoittamalla, koska tekijät asuivat ilmeisesti lähistöllä. Jo 1930-luvulla oli kaivettu esiin asuinpaikkoja ja sieltä oli tavattu kuoppa-kampa-koristeisia saviastian paloja. Asukkaiden oli siten oltava tulokkaita Oka-Volgajokien seuduilta. Tällä perusteella asutus, ja piirroksetkin, ajoitettiin 2000–1500 eaa. Myöhemmin ajoitusongelma aukaistiin uusien löytöjen takia, sillä vedenpinnan vaihteluiden takia asutusta löytyy myös sisämaasta, mutta hyvin eri ikäisenä. Joukossa on mesoliittista ja varhaiskampakeraamista asutusta, Peurasaaren- ja Poventsan kalmistojen käyttäjien asutusta sekä vielä pronssi- ja rautakautista asutusta. Ongelma ei vielä ratkennut tällä tavalla, koska kuka vain heistä on voinut hakata kuviot.
Vuonna 1991 kalliokuvien asiantuntija R. Bednarik Australiasta kokeili eroosioon perustuvaa menetelmää. Suuren Piessan viereen on hakattu ortodoksisen risti 1400-luvulla. Bednarik vertasi ristin hakkausjäljen mikroeroosiota Pessin hakkausalueen eroosioon ja päätyi Piessan osalta ajoitukseen 2000 eaa. Koska Piessa on välillä ollut veden alla suojassa ilmassa tapahtuvalta eroosiolta noin 1000 vuotta, antaa A. Stoljar ajoitukseksi 3500–3000 eaa.
Maankohoaminen kallistaa Äänistä etelään päin, jolloin pohjoiset seudut nousevat vedestä ja eteläiset seudut uppoavat veteen. Siksi voidaan ajatella, että pohjoisessa Vodlajoen seudun rantakuviot olisivat nuorempia kuin eteläiset kuvakentät. Tätä tukee myös se, että Vodlan seudun piirroksista puuttuvat kuun- ja auringon merkit, jotka olivat ilmeisesti tärkeitä motiiveja aikakauden keskivaiheessa.
Abram Stoljar esittää seuraavanlaisen kronikan. Äänisen kuvia alettiin piirtämään 4. vuosituhannen lopun 3. vuosituhannen keskivaiheen aikana. Aloituskuvat hakattiin Peri Nosiin, jossa Piessa sijoitettiin kallion halkeamaan ja saukko ja monni sen sivuille. Sitten syntyivät muut kuvat viereisille niemille Peri VI ja III ja Bessov Nosiin asti. Tältä kaudelta saivat alkunsa kuun- ja auringon merkit. Tämän jälkeen piirtäminen jatkui ja uusia kuvaryhmiä perustettiin aina 2000 eaa. asti. Kuvien piirtäminen laajeni lähiniemiin Karetskiin, Kladovetsiin, Gažiin sekä Gurjin saarille. Tälle ajalle on tyypillistä Äänisen alkuperäisväestön esineiden esiintyminen yhdessä uusien tulokkaiden Volosovon kulttuurin esineiden kanssa. Viimeisessä vaiheessa vesi tulvi Mustajoen ympäristössä, jolloin kuvakentät jäivät veden alle noin 1000 vuodeksi. Samalla ne unohtuivat lopullisesti, mutta uudet kuvakentät tehtiin Vodlajoen suuhun. Vedenpinnan laskiessa Vodlan kuvat jäävät kallioilla muita kuvia ylemmäksi. Viimeiset kuvat painottuivat aiheiltaan vesilintuihin ja erityisesti joutseneen.
Janne Vakio
Janne Vakio (s. 4. maaliskuuta 1980) on suomalainen tuottaja ja näyttelijä.
Oliver Norwood
Manchester Unitedin kykyjenetsijät löysivät Norwoodin hänen ollessaan 6-vuotias, ja 7-vuotiaana hän liittyi seuraan. Hän nousi edustusjoukkueen mukaan ensimmäistä kertaa kaudella 2009–2010. Syksyllä 2010 Norwood pelasi kuukauden ajan lainasopimuksella Carlisle Unitedissa, jota hän ehti edustaa kuudessa sarjaottelussa. Manchester Unitedissa hän ei pelannut sarjaotteluita miesten tasolla.
Suomen taloushistoria
Tavarat ja raaka-aineet ovat liikkuneet Suomessa ja sen nykyisten rajojen yli jo esihistoriallisella ajalla. Käyttötavaroita tuotiin Itämeren piiristä, ylellisyystavaroita kuten kultakoruja kauempaakin. Ensimmäisiin vientituotteisiin kuuluivat turkikset. Maanviljely alkoi kaskeamisesta, mutta Baltiasta levinnyt karjatalous auttoi peltojen lannoittamisessa ja peltoviljelyn lisääntymisessä.
Oliver Norwood
Norwood pelasi kaudella 2011-2012 alkukauden lainalla Scunthorpessa ja siirtyi tammikuussa loppukauden kestävällä lainasopimuksella mestaruussarjassa pelanneeseen Coventryyn. Kesällä 2012 Manchester United myi hänet Huddersfield Towniin. Hän pelasi mestaruussarjassa kahdeksan kauden aikana eri seuroissa yhteensä 291 ottelua (lisäksi kolme nousukarsintaottelua) ja teki niissä 22 maalia. Valioliigassa hän pelasi kaudella 2019–2020 Sheffield Unitedin kaikki 38 ottelua ja kauden viimeistä ottelua lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Hän teki tapaninpäivänä 2019 Watfordia vastaan ensimmäisen valioliigamaalinsa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 32 valioliigaottelua ilman maaleja. Kahdella seuraavalla kaudella hän pelasi mestaruussarjassa yhteensä 90 ottelua (ja lisäksi kaksi nousukarsintaottelua) ja teki kolme maalia.
Janne Vakio
Vakio on MTV:n ja C Moren vastaava tuottaja draama- ja dokumenttisarjoille (Development Manager). Ennen MTV:lle siirtymistään Vakio työskenteli Telia Companyn Content Managerina GSO TV & Media -yksikössä vastaten HBO:sta ja Paramount+:sta Pohjoismaissa ja Baltiassa.
Suomen taloushistoria
Kaupungistuminen alkoi keskiajalla. Kun suurvallat varustivat laivastojaan, Suomi tuotti niiden tarpeisiin tervaa. 1800-luvun puolivälissä Suomi oli yksi Euroopan köyhimmistä maista. Sitten säädettiin elinkeinovapaus. Seuraavan 150 vuoden aikana Suomen talouskasvu oli Japanin jälkeen maailman toiseksi nopeinta.
Oliver Norwood
Oliver Norwood pelasi Englannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2007, mutta vuonna 2009 hänet kutsuttiin Pohjois-Irlannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen, jota hän sai edustaa pohjoisirlantilaisten sukujuuriensa vuoksi. Pohjois-Irlannin A-maajoukkueessa Norwood teki ensiesiintymisensä 11. elokuuta 2010 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 57 maaottelua joista viineisimmän lokakuussa 2018.
Janne Vakio
Hän tuli tunnetuksi Riku Jääskeläisen roolista televisiosarjassa Salatut elämät, jossa hän näytteli vuosina 2003–2005. Rooli näkyi ruudussa keväästä 2004 syksyn 2006 toiseen jaksoon saakka. Hän kertoi poistuneensa sarjasta, koska kyllästyi näyttelemään alkoholistia.
Black Death Ritual
Black Death Ritual on kuopiolainen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2003. Yhtye on julkaissut yhden studioalbumin, Profound Echoes of the Endin, vuonna 2003.
Suomen taloushistoria
1980-luvun nousukautta seurasi pankkikriisi ja maan taloushistorian syvin lama. Seuraava kriisi saapui 2008 Yhdysvaltojen asuntomarkkinoista alkaneen kriisin levitessä Eurooppaan. Tästä lamasta Suomi on noussut muuta Eurooppaa hitaammin.
thumb|260px|Markan kolikko vuodelta 1990.
Esihistoriallinen Suomi (–1150)
Nykyisen Suomen alue oli jo kivikaudella (n. 10 000–1 500 eaa.) osa laajaa vaihdantaverkostoa. Esimerkiksi piikivi tuli Suomeen nykyisen Venäjän alueelta. Maanviljely ja karjanhoito saapuivat Suomeen kauden lopulla Baltiasta, mutta metsästys ja keräily pysyivät vielä pitkään pääelinkeinoina varsinkin sisämaassa.
Pronssikauden jälkeisen arkeologisesti vähälöytöisen jakson jälkeen kauppa yleistyi taas roomalaisella rautakaudella. Rautaesineitä tuotiin maahan mutta niitä myös valmistettiin itse järvi- ja suomalmista. Maanviljely alkoi kaskeamisesta, karjanpidosta saatiin lantaa peltojen lannoitteeksi. Muinaispelloilla on viljelty mm. ohraa, ruista, kauraa ja pölkkyvehnää. Kotieläiminä tunnettiin jo pronssikaudella koiran lisäksi lehmä, sika, lammas ja vuohi. Käyttötavaroita tuotiin Itämeren piiristä, ylellisyystavaroita kuten kultakoruja kauempaakin. Vauraus on ehkä perustunut turkiskauppaan.
Ruotsin vallan aika (1150–1809)
Ruotsin vallan aikana Suomeen perustettiin ja kehittyi kaupunkeja kuten Turku ja Viipuri, joista muodostui myös paikallisia kaupan keskuksia. Maa- ja metsätalous olivat silti pääelinkeinoja.
1600-luvulla oli monia katovuosia, ja maataloudella oli vaikeaa. Maanviljelyn ohella tuloja saatiin etelässä raudasta, muualla tervasta ja Länsi-Suomessa tervan lisäksi sahatavarasta. Tervalla oli kysyntää suurvaltojen kasvavissa laivastoissa, mutta sen tuottaminen oli kannattavaa vain hyvien kulkuyhteyksien varrella. Rannikoilla kalastettiin silakkaa, jokivarsilla lohta. Porotalous nousi merkittäväksi elinkeinoksi Lapissa vasta 1700-luvulla.
Vallitseva talousoppi oli 1700-luvulla merkantilismi. Sen mukaan valtion piti pyrkiä ylijäämäiseen maksutaseeseen, ja kotimaista tuotantoa suojeltiin tuontia rajoittamalla. Siihen pyrittiin Ruotsissa säätämällä tuoteplakaatti-niminen asetus, jossa määrättiin, että ulkomaalaiset laivat saivat tuoda Ruotsiin vain oman maansa tuotteita. Ruotsin oma merenkulku hyötyi siitä, joskin melko vähän. Koska monien tuotteiden (viljan ja suolan) tarjonta väheni, niiden hinnat nousivat.
Ruotsin vallan loppuaikoina hitaasti viriävää teollisuutta (Suomen varhaisteollisuus) edustivat ruukit, lasitehtaat, sahat ja laivanrakentajat. Terva oli edelleen tärkein vientituote.
Suomen suuriruhtinaskunnan aika (1809–1917)
Venäjän vallan aikana Suomea muokattiin vuorostaan Venäjän osaksi. Tätä perua on esimerkiksi Suomen Länsi-Euroopasta poikkeava rautateiden raideleveys. Suomen teollistuminen sai vauhtia 1860-luvulla sahateollisuudesta, mutta vielä vuonna 1900 sai 73 % kansasta elantonsa maanviljelystä.
Tehdasteollisuuden synty
Tehdasteollisuus voimistui laajeni koko 1800-luvun ajan. Monet tehtaita perustaneet yrittäjät olivat taustaltaan kauppiaita. Tekstiiliteollisuus taas sai yrittäjänsä teknisen alan osaajista ja työnjohtajista. Virkamiehet ja akateemisesti koulutetut olivat aktiivisia panimojen ja kemiantehtaiden perustajia. Sen sijaan on väärä käsitys, että apteekkarit olisivat olleet erityisen aktiivisia tehtaiden perustamisessa.
Janne Vakio
Vakion ensimmäinen elokuvarooli oli Lauri Törhösen ohjaamassa elokuvassa Raja 1918. Vakio tekee yhteistyötä Raide ry:n kanssa, toimii Kulttuuriyhdistys Ryhmä-07:n puheenjohtajana sekä kirjoittaa kolumneja Suomen Elokuva- ja Videotyöntekijäin Liiton SET ry:n Lehtiset-lehteen. Vakio toimi neljän vuoden 2012–2016 ajan Helsingin Urheilutoimittajien hallituksen varapuheenjohtajana sekä jäsenenä.
Vakion isoisoisä oli J. V. Vakio (nimi vuoteen 1935 Hjalmar Woldemar Walldén), joka toimi Yleisradion ensimmäisenä pääjohtajana lähes 20 vuotta vuosina 1927–1945.
Vakio on toiminut tuotantopäällikkönä MRP Matila Röhr Productions Oy:ssä Nordisk Film television puolella, sekä TV Viiden haastattelijana jalkapallon U-21 maajoukkueotteluissa.
Vakio toimi vuosina 2009–2014 tuottajana ja studioisäntänä Moskito Sport Oy:ssä lajeina mm. Jalkapallon Veikkausliiga, Jääkiekon SM-Liiga sekä salibandy.
Suomen taloushistoria
Rahatalouteen siirtyminen
Kun puun ja voin kysyntä kasvoivat ja viljan tuonti vapautui, kaskiviljely loppui ja painopiste siirtyi viljanviljelystä karjatalouteen. Samalla Suomi siirtyi vaihdantataloudesta rahatalouteen. Vuonna 1860 Suomi sai oman rahan, markan.
Suomen tärkeimmät kauppakumppanit olivat Venäjä, Saksa ja Englanti. Tärkein tuontitavara oli vilja, jota tuotiin Venäjältä ja Saksasta. Ensimmäisen maailmansodan aikana viljaa tuotiin ainoastaan Venäjältä.