cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Via Valeria (Sisilia)
Historia
Via Valerian rakennutti Sicilian provinssin maaherrana vuonna 210 eaa. toiminut Marcus Valerius Laevinus. Se oli yksi Sisilian kolmesta roomalaisesta päätiestä saaren itärannikolla kulkeneen Via Pompeian ja etelärannikolla kulkeneen Via Selinuntinan ohella.
Reitti
Via Valeria kulki pitkin Sisilian rannikkoa Lilybaionista (lat. Lilybaeum) Panormoksen (Panormus), Soloeisin (Soluntum) ja Tyndariksen kautta Messeneen (Messana). Messenestä sitä jatkoi Via Pompeia itärannikkoa pitkin Syrakusaan, ja Lilybaioinista Via Selinuntina etelärannikkoa pitkin myös Syrakusaan.
Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat:
Kun useampi etäisyyslukema on mainittu, ensimmäinen etäisyys on Itinerarium Antonini Augustista ja jälkimmäinen Tabula Peutingerianasta. Näin tien kokonaispituudeksi saadaan noin 222–277 roomalaista mailia eli noin 328–410 kilometriä. Strabonin mukaan tien pituus oli 235 mailia eli noin 347 kilometriä, mutta toisaalta hän laskee pelkästään Messenen ja Tyndariksen välillä lähellä Trajectusta sijainneen Peloroksen (Pelorus, nyk. Capo Peloro) niemen ja Lilybaionin väliseksi etäisyydeksi 263 mailia eli noin 389 kilometriä.
Keski-Israelin hallintoalue
Keski-Israelin hallintoalue on yksi Israelin kuudesta hallintoalueesta. Hallintoalueen pääkaupunki on Ramla, suurin kaupunki on Rishon LeZion. Center Districtin asukasluku vuonna 2005 oli 1 613 700. Israelin tilastokeskuksen mukaan asukkaista 88 % on juutalaisia, 8 % arabeja ja 4 % luokittelemattomia (suurin osa on venäläisiä joilla on juutalaisia sukujuuria).
Pesäpallon B-sarja 1937
Vuonna 1937 Valtakunnansarjan alueiden määrä oli edelleen 16. B-sarjan mestariksi selvisi Katajanokan Haukat.
Demolition Records
Demolition Records on brittiläinen levy-yhtiö.
Pesäpallon B-sarja 1937
Aluemestarit 1937
Seurojen 2-joukkueet eivät saaneet jatkaa loppupeleihin, Kiri 2:n tilalle Savonlinnan Riento.
Itä
Itäisen alueen loppusarja Myllykoskella
Arthur Waley
Arthur Waley (1889 Tunbridge Wells, Britannia – 1966 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen sinologi. Hän käänsi Kaukoidän kirjallisuutta englanniksi ja teki sitä Euroopassa tunnetuksi. Hän kirjoitti itsekin runoja, esseitä, tutkimuksia ja kiinalaisten runoilijoiden elämäkertoja. Hän käänsi paitsi kiinan-, myös japaninkielistä kirjallisuutta. Waleyn kiinasta tekemät käännökset ilmestyivät koottuina 1947.
Pesäpallon B-sarja 1937
Itä
Myllykoski ja Enso nousivat Suursarjaan 1938. Riento ja Kuopio saivat paikan Välisarjaan kesäksi 1938.
Arthur Waley
Suomennettu tuotanto
Tuomas Anhava on suomentanut Waleyn runon "Sensuurissa: kiinalaiseen tapaan" (1941, teoksesta The Secret History of the Mongols and Other Pieces). Runo on julkaistu suomeksi seuraavissa julkaisuissa:
Pesäpallon B-sarja 1937
Länsi
Läntisen alueen loppusarja Toijalassa
Gandamak
Gandamak on kylä lähellä Jalalabadin kaupunkia Afganistanissa. Se tunnetaan esimerkiksi brittejä vastaan käydystä ensimmäisen afgaanisodan aikaisesta taistelusta ja toisen afgaanisodan aikaisen Gandamakin sopimuksen allekirjoituspaikkana.
Pesäpallon B-sarja 1937
Länsi
Haukat ja Vimpeli nousivat Suursarjaan 1938. Toijala ja Pori välisarjaan.
Gandamak
Maantiede
thumb|vasen|Gandamakin sopimuksen allekirjoitustilaisuus. Gandamakin kylä sijaitsee Afganistanissa noin 45 kilometriä Jalalabadin kaupungista kaakkoon. Kylän vierestä virtaa Gandamak-niminen Surkhabjoen sivujoki. Läheltä kohoava vuorijono johtaa Tora Boralle ja kohti Pakistanin rajaa.
Historia
Ensimmäisen afgaanisodan aikana 13. tammikuuta 1842 afgaanit iskivät Kabulista kohti Intiaa vetäytyviä kenraali William Elphinstonen brittijoukkoja vastaan lähellä Gandamakia. Jo aikaisemmin afgaanien iskuista pahoin kärsineet joukot menettivät jäljellä olevista sotilaistaan lähes kaikki. Toisen afgaanisodan aikana 25. toukokuuta 1879 kylässä allekirjoitettiin puolestaan Gandamakin sopimus, jolla Afganistan luopui brittien hyväksi itsenäisestä ulkopolitiikastaan.
Mario Golf
Mario Golf on urheilupelisarja, jonka on kehittänyt Camelot Software Planning ja jota julkaisee Nintendo. Sarjan ensimmäiset osat julkaistiin Nintendo 64:lle ja Game Boy Colorille vuonna 1999. Sittemmin sarjassa on ilmestynyt kaksi peliä.
Mario Golf -pelit ovat golfaamista mariomaisella otteella; nurmella pelaaja voi törmätä vaikka Chain Chomppiin tai lyödä pallon warppiputkeen, jolloin voi päästä lähemmäksi reikää.
Pelisarjan pelit
Muut golfpelit, jotka eivät ole ilmestyneet Mario Golf -nimen alla:
List of Mario series sports games
Älä osta venäläisiä tuotteita!
thumb|270px|right|Boikotin symboleina on käytetty venäläisen [[maatuskanuken muokattuja versioita tai kuvia, joissa maatuskalla on raateluhampaat ja/tai ase.]] thumb|270px|Boikotissa olevien venäläisyritysten tuotteiden viivakoodin alkunumerot alkavat 460–469. thumb|270px|Boikottiin liittyvä, Ukrainassa myytyjä venäläistuotteita esitellyt mielenosoitus elokuussa 2013. thumb|270px| Venäläisen [[valtionyhtiö Sberbankin konttori Ukrainan Oleksandrijassa. Portaiden alle on Älä osta venäläisiä tuotteita! –kampanjaan liittyvästi: se on venäläinen pankki (17.10.2014).]] Älä osta venäläisiä tuotteita! tai Boikotoi venäläisiä tuotteita!  on alkujaan ukrainalainen kampanja venäläisten tuotteiden boikotoimiseksi. Boikotti aloitettiin elokuussa 2013 vastareaktiona tiettyjä ukrainalaisia tuotteita koskevaa venäläistä maahantuontikieltoa vastaan. Esimerkiksi heinäkuussa 2013 Venäjä oli kieltänyt ukrainalaisen Roshen-suklaan maahantuonnin. Myös ukrainalaisen lihan ja juuston maahantuontia oli rajoitettu Venäjän kauppasodan osana. Kauppasodan syyksi arvioitiin Venäjän pyrkimystä painostaa Ukrainaa mukaan samaan tulliliittoon (Euraasian unioniin) ja vaikeuttaa Ukrainaa solmimasta vapaakauppasopimusta Euroopan unionin kanssa loppuvuonna 2013.
Boikottikampanjan aloitti ukrainalainen verkosto Vidsitš erilaisilla sosiaalisilla medioilla. Venäjän suorittaman Krimin miehityksen seurauksena kampanja sai alkuperäistä maahantuontikieltoa laajempaa periaatteellista pohjaa alkuvuonna 2014.
Boikotti Ukrainan ulkopuolella
Maaliskuun 2014 alussa kampanja laajeni eräisiin muihin maihin kuten Valko-Venäjään, Latviaan, Liettuaan, Viroon, Puolaan, Moldovaan, Georgiaan, Yhdysvaltoihin ja Tšekkiin.
Boikotin tulokset
Venäläisten tuotteiden myynti Ukrainassa väheni 35–50 prosenttia keväällä 2014. Tammi–toukokuussa 2014 venäläispankit menettivät yli 50 prosenttia ukrainalaisista talletuksistaan. Syyskuussa 2014 kerrottiin, että venäläisvalmisteisten vaatteiden myynti oli pudonnut Ukrainassa 70 prosenttia ja venäläisen elintarviketeollisuuden myynti noin 100 miljoonaa dollaria. Venäläiset autot eivät enää käyneet kaupaksi. Lisäksi öljy-yhtiö Lukoil oli joutunut ainakin nimellisesti myymään Ukrainassa sijainneen huoltoasemaketjunsa.
Edguy
Edguy on vuonna 1992 perustettu saksalainen power metal -yhtye.
Älä osta venäläisiä tuotteita!
Boikotin tulokset
Kuluttajien ostoboikottikampanjan kanssa samanaikaisesti oli Venäjän ja Ukrainan välillä meneillään vuonna 2014 yhä kiristynyt kauppasota, jossa Venäjä lisäsi toistuvasti tuontirajoituksia ukrainalaistuotteille. Itä-Ukrainan sota kurjisti Ukrainan taloutta ja tuotanto laski etenkin separatistialueella ja niiden lähistössä. Kriisistä huolimatta Venäjältä tuotiin vuoden 2014 tammi-heinäkuussa yhä 28 prosenttia kaikesta Ukrainan tavaratuonnista ja vienti Venäjälle edusti 20 % osuutta Ukrainan viennistä. Venäjän tuonnin arvo laski tänä aikana 20,7 % vastaavaan edellisvuoden jaksoon verrattuna. Tuonnin määrän laskuun vaikuttivat erityisesti maakaasutuonnin hinta tammi-maaliskuussa ja toimituskatkos kesällä 2014 sekä useimmilla Ukrainan alueilla suosittu venäläistuotteiden ostoboikotti.
Edguy
Historia
Edguyn perustivat nykyinen laulaja Tobias Sammet yhdessä kitaristi Jens Ludwigin kanssa. Yhtyeen nimi oli alkujaan Sammetin ja Ludwigin lempinimi heidän silloiselle matematiikan opettajalleen. Sammet soitti aluksi bassoa ja kosketinsoittimia ja siirtyi laulajaksi vasta myöhemmin. Nykyinen komppikitaristi Dirk Sauer oli heidän kanssaan samassa koulussa ja liittyi yhtyeeseen toiseksi kitaristiksi. Rumpaliksi yhtyeeseen ilmoittautui Dominik Storch, jonka isällä oli rumpusetti.
Älä osta venäläisiä tuotteita!
Seksuaalivähemmistöjen venäläisen vodkan boikotti
Ennen yleisempää venäläistuotteiden boikottia, yhdysvaltalainen gay-aktivisti Dan Savage käynnisti heinäkuussa 2013 venäläisen vodkan boikotin. Tämän protestiliike pyrki vastustamaan seksuaalivähemmistöjen huonoa kohtelua Venäjällä.
Venäjän hyökkäyssodan (2022-) vaikutuksia
Pian Venäjän 24. helmikuuta 2022 alkaneen hyökkäyssodan seurauksena venäläisten tuotteiden ja palvelujen ostaminen lopetettiin laajalti suomalaisissa vähittäiskaupan myymäläketjuissa. Boikottia kohdistettiin myös venäläiseen Lukoil-öljy-yhtiöön kytkeytyvän Teboilin polttoainemyymälöihin, vaikka useat myymälät itsessään olivatkin suomalaisomistuksessa.
Edguy
Historia
Ennen seuraavan albumin nauhoittamista 1999, Sammet lopetti basson soiton ja tilalle tuli Tobias Exxel. Theater of Salvation albumista eteenpäin Sammet lauloi ja soitti pianoa. Uusi albumi oli ilmestymisvuonnaan monen musiikkilehden listaykkösenä ja levyä myytiin jopa 300 000. Theater of Salvationin jälkeen, Edguy päätti tehdä uudestaan vanhimman albuminsa Savage Poetry, ja restauroitu versio julkaistiin vuonna 2000 pienellä nimen muutoksella. Tällä kertaa he viettivät studiossa kolme kuukautta.
Sammet oli innoissaan laulamisesta ja hän perusti sivuprojektin Avantasia. Avantasiaan Sammet keräsi paljon kuuluisia ja tuttuja rock/power metal -laulajia: muun muassa Michael Kiske (Helloween), David DeFeis (Virgin Steele), Sharon den Adel (Within Temptation), Rob Rock, Andre Matos (Angra) ja Kai Hansen (Helloween, Gamma Ray). Vaikka hän käytti aikaa Avantasian parissa, hän ei unohtanut Edguyta. Vuonna 2001 pojat tekivät Mandrake-nimisen albumin ja aloittivat laajan maailmankiertueen muun muassa suomalaisen Lullacryn kanssa.
Vuonna 2003 Edguy nauhoitti livealbumin Burning Down the Opera (2 CD). Vuonna 2004 yhtye vaihtoi levy-yhtiöksi Nuclear Blastin ja kauppoihin tuli King of Fools EP, jossa oli yksi lyhennetty kappale albumilta ja neljä ei-albumi kappaletta. Samana vuonna Edguy työsti albumin Hellfire Club, kokoelma-albumin Hall of Flames sekä singlen Lavatory Love Machine. Vuonna 2005 Edguy julkaisi Superheroes -nimisen EP:n ja Superheroes DVD:n.
Vuonna 2006 yhtye julkaisi Rocket Ride -albumin.
Tinnitus Sanctus julkaistiin marraskuussa 2008. Elokuussa 2011 ilmestyi yhdeksäs studioalbumi, Age of the Joker.
Kaukasiankoira
Kaukasiankoira on vanha Kaukasian alueelta kotoisin oleva laumanvartijana käytetty koirarotu, jota on käytetty vartiointiin ja kotieläinten suojeluun pedoilta. Paimenkoira se ei kuitenkaan ole. Venäjällä sitä käytetään vartijana vankiloissa, sotilaskohteissa, teollisuudessa ja poliisikoirana. Rodun ominaisuuksiin kuuluu poikkeuksellisen hyvä kuulo.
Ulkonäkö
Koirien ruokavalio on vaihtelevaa ja ruoansulatus käsittelee kalan ruotoja ja eläinten luita karkeasti, joten ulosteissa saattaa löytyä isojakin ruodon ja luun kappaleita. Kaukasiankoira voi tulla toimeen vahingoittumatta jopa viikon ilman kiinteää ravintoa, mikäli sillä vain on riittävästi vettä saatavilla. Muutenkin koiran ravinnontarve on vähäisempi kuin koiran ulkonäöstä ja koosta voisi päätellä, ja runsasenerginen ravinto on sille jopa haitallista. Mikäli kaukasiankoira ei saa ravintoa säännöllisesti, se menee elintoiminnoiltaan hitaampaan tilaan ja vähentää liikkumistaan säästääkseen energiaansa.
Luonne ja käyttäytyminen
Kaukasiankoira on suojellut paimenia ja heidän laumojaan suurpedoilta Kaukasus-vuoristossa jo vuosisatoja. Erinomaiseksi vartijaksi kaukasiankoiran tekee sen luonne. Se rakastaa yli kaiken omaa laumaansa, ja vihaa tunkeilijoiksi ja uhaksi katsomaansa koko sydämestään säilyttäen epäilyksensä tuntematonta kohtaan pitkään vaarattomaksi havaitsemisen jälkeenkin. Laumansa jäseniksi koira hyväksyy miltei mitä tahansa isäntäänsä mukaillen ja leimaantuu niihin voimakkaasti. Koiran suunnitelmallinen sosiaalistaminen lauman ulkopuolisiin ihmisiin, tilanteisiin ja muihin eläimiin on välttämätöntä. Kaukasialainen ei tunne luontaista pelkoa suurpetoja, kuten susia, ilveksiä, ahmoja tai karhuja kohtaan. Se ei kuitenkaan aktiivisesti hakeudu välikohtauksiin, mikäli ei tunne laumansa olevan uhattuna. Sillä on erittäin voimakas itsesuojeluvaiston ohittava laumansuojeluvietti, joten se tilanteen vaatiessa taistelee luovuttamatta kuolemaansa asti.
Kaukasiankoira tulee oikein kasvatettuna ja sosiaalistettuna toimeen sekä ihmisten että muiden eläinten kanssa, eikä sinällään poikkea yleisellä paikalla käytöksellään muista koiraroduista. Pois omalta reviiriltään oleva koira voi vaikuttaa flegmaattiselta tai jopa sairaalta, mutta tästä vaikutelmasta huolimatta ne tarkkailevat koko ajan ympäristön tapahtumia ja seuraavat isäntänsä reaktioita tapahtumiin valmiina suojelemaan tätä tai tämän omaisuutta. Laumansa ja isäntänsä keskuudesta erossa oleva kaukasiankoira on epäluuloinen, muttei hyökkäysviettinen, vieraita ihmisiä kohtaan mikäli sitä itseään ei suoranaisesti uhata.
Vastuunsa tuntevat kasvattajat eivät mielellään luovuta kaukasiankoiraa perheen ensimmäiseksi koiraksi. Vaikka kaukasiankoiran hankkimista harkitsevalla olisi aikaisempaakin kokemusta koirista, kaukasiankoira ei välttämättä ole suositeltava rotu suuren haasteellisuutensa takia.
Rodun kasvattaminen Tanskassa on ollut kiellettyä vuodesta 2010.
Alkuperä
thumb|250px|Kaukasiankoiria azerbaidžanilaisessa postimerkissä. thumb|250px|Kaukasiankoira georgialaisessa postimerkissä. thumb|250px|Kaukasiankoira venäläisessä postimerkissä. Kaukasiankoiran tyyppisiä koiria tiedetään olleen jo 2 000–3 000 vuotta sitten.
Via Valeria
Via Valeria (lat.; ) oli roomalainen tie, joka kulki Latiumissa ja Samniumissa Italiassa. Se jatkoi Via Tiburtinaa ja johti Tiburista Cerfenniaan. Sitä jatkoi puolestaan Via Claudia Valeria, joka johti Aternumiin Adrianmeren rannalle saakka. Usein kaikki nämä kolme tietä luettiin Via Valerian nimen alle.
Historia
Via Valeria oli yksi merkittävimpiä roomalaisia teitä. Sen rakentamisaikaa ja rakennuttajaa ei tunneta varmuudella. Yleensä sen rakentajana pidetään vuoden 307 eaa. kensori Marcus Valerius Maximusta. Livius sanoo hänen rakentaneen yhdessä kensorikumppannsa Gaius Junius Bubulcuksen kanssa teitä ”maaseudulle" (”per agros”). Joskus on kuitenkin epäilty, että jos kyse olisi todella ollut niin tärkeästä tiestä kuin Via Valeria, se olisi sanottu suoremmin.
pienoiskuva|vasen|Via Valerian mailipylväs ja muita muinaisjäänteitä Museo della Civiltà Contadina Valle dell'Anienessa [[Rovianossa.]] Via Valeria oli Roomasta Tiburiin johtaneen varhaisemman Via Tiburtinan jatke. Myöhemmin myös Via Tiburtina luettiin Via Valerian nimen alle. Antiikin lähteistä käy kuitenkin ilmi, että tiet luettiin erillisiksi ainakin vielä Strabonin aikana ajanlaskun alun tienoilla, sillä hän sanoo Via Valerian alkaneen Tiburista. Tie päättyi Cerfenniaan Imeus-vuoren juurelle. Sen jälkeen edessä oli jyrkkä ja vaikeakulkuinen sola, nykyinen Forca di Caruso, jonka läpi tie vietiin vasta keisari Claudiuksen aikana. Hän jatkoi tietä samalla kertaa Aternus (nyk. Aterno) -joen suulle saakka. Tämä jatke tunnettiin alun perin nimellä Via Claudia Valeria, mutta myöhemmin eroa ei enää tehty, ja myös se alettiin lukea Via Valerian nimen alle, niin että koko tie Roomasta Adrianmerelle tunnettiin yksinkertaisesti Via Valeriana. Sellaisena se esiintyy muun muassa Itinerarium Antonini Augustissa.
Strabon mainitsee Via Valerian yhtenä kuuluisimmista teistä Via Appian ja Via Latinan ohella. Tien merkityksestä kertoo se, että se antoi Via Aemilian ja Via Flaminian tavoin nimensä yhdelle myöhemmän antiikin aikaiselle provinssille, Valerian provinssille. Siihen kuului nykyisen Latiumin (Lazio) maakunnan koillisosa.
Reitti
Via Valeria sai alkunsa Tiburista, josta se jatkoi Via Tiburtinaa, ja kulki Fucinus-järvelle ja marsien alueille ja sieltä edelleen Adrianmeren rannikolle Aternus-joen suulle. Tie kulki Tiburista ensin Anio (nyk. Aniene) -joen laaksoon ohittaen Varian kaupungin kahdeksan roomalaisen mailin päässä Tiburista. Lamnaen eli Ad Lamnaksen tieaseman jälkeen Via Sublacensis erkani tiestä oikealle jatkaen suoraan. Via Valeria sen sijaan kääntyi vasempaan kohti pohjoista ja jatkoi Carseoliin. Sen jälkeen se kulki jyrkästä vuoristosolasta, jossa on edelleen jäljellä tien jäänteitä. Tämän jälkeen se laskeutui Fucinus-järven laaksoon. Ohitettuaan Alba Fucensin tie kulki järven pohjoisrantaa Cerfenniaan.
pienoiskuva|pysty=1.06|Via Valerian reitti. Katkoviivalla merkitty myös Via Valeriaa edeltänyt [[Via Tiburtina ja Via Valerian jatke Via Claudia Valeria.]] Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat (selkeyden vuoksi on esitetty myös Via Tiburtinan osuus Roomasta Tiburiin):
Etäisyydet ovat Itinerarium Antonini Augustista ja Tabula Peutingerinasta. Suluissa olevat etäisyydet ovat nykyaikana tehtyjä korjauksia perustuen muun muassa löydettyihin mailipylväisiin. Via Valerian kokonaispituus Tiburista Cerfenniaan oli näillä korjauksilla 58 mailia eli noin 86 kilometriä, ja etäisyys Roomasta Cerfenniaan 76 mailia eli noin 112 kilometriä. Osuus Cerfenniasta eteenpäin on kuvattu artikkelissa Via Claudia Valeria.
Ostrakine
Ostrakine oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä Niilin suiston itäpuolella, ja sijoitetaan Serbonis-järvelle (nyk. Buḥayrat al-Bardawīl) nykyiselle El-Felusiyatin saarelle.
Roomalaisella kaudella kaupunki oli sotilasasema, jossa oli varuskunta. Se mainitaan muun muassa, kun Vespasianus palasi joukkoineen Aleksandriasta Palestiinaan ensimmäisen juutalaissodan aikaan vuonna 69. Tuohon aikaan sitä ei ollut linnoitettu.
Myöhäisellä roomalaisella kaudella Ostrakine kuului Augustamnica priman provinssiin. Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli Pelusionin metropoliitan alainen piispanistuin. Kaupungin piispoista tunnetaan Theoktistos, Serapion ja Abraham 300- ja 400-luvuilla. Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä Ostracine (Ostracinensis).
Kálymnos (kunta)
Kálymnos ( eli Δήμος Καλυμνίων, Dímos Kalymníon) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kálymnoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 134,5 neliökilometriä ja väkiluku 16 179 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Póthia eli Kálymnoksen kaupunki.
Kálymnoksen kunta käsittää koko Kálymnoksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: Ímian saaret (Ímia éna, Ímia dýo), Kalavrós, Kalólimnos, Nerá, Pláti, Psérimos, Safonídi ja Télendos.
Kunnan osat
Kálymnoksen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
São Miguel
São Miguelin pinta-ala on 759 km². Se on idästä länteen 90 kilometriä pitkä. Saari on kahdeksasta viiteentoista kilometriä leveä. Asukkaita siellä on noin 140 000. Koko väestöstä noin 30 000 asuu Ponta Delgadassa.
Geologia
São Miguelin saari muodostui 50 000 vuotta sitten kahdesta saaresta, kun silloisen läntisen saaren tulivuori purkautui ja yhdisti saaret. Nykyään tämä tulivuori tunnetaan romahtaneena Sete Cidadesin kalderana. Saari on edelleen tuliperäinen ja siellä on paljon kuumia lähteitä ja rikkipitoista vettä.
Saarella on myös paljon sammuneita kraattereita, joissa on tulivuorijärviä. Näistä kuuluisimpia ovat saaren länsipäässä olevat Lagoa das Sete Cidadesin kaksoisjärvet Lagoa Azul ja pienempi Lagoa Verde. Järvien välistä kulkee tie Sete Cidadesin pikkukaupunkiin. São Miguelin saaren kolmanneksi suurin kraatterijärvi Lagoa do Fogo on myös kuuluisa nähtävyys. Sen 950 metriä korkealta näköalapaikalta voi nähdä saaren pohjoisrannalla olevan Ribeira Granden kaupungin. Saaren korkein kohta on 1 105 metriä korkea Pico da Vara.
Luonto
São Miguelin saarella on Parque Terra Nostran kasvitieteellinen puutarha.
Rauli Virtanen
Virtanen valittiin Tampereen yliopiston journalistiikan vierailijaprofessoriksi lukuvuosiksi 2015–2016. Hän kertoi, että häntä pyydettiin yliopiston taholta hakemaan professuuria.
Virtanen oli ehdolla vuoden 2017 kuntavaaleissa Espoon kaupunginvaltuustoon vihreiden listalta sitoutumattomana. Hänen henkilökohtainen äänimääränsä oli 879, ja hänet valittiin valtuustoon.
Virtanen oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä sitoutumattomana ehdokkaana vihreiden listalta.
Virtasella on kolme poikaa.
Nuoruus ja uran alku
Launeen yhteislyseon käynyt Rauli Virtanen aloitti toimittajanuransa vuonna 1968 kesätoimittajana lahtelaisen Etelä-Suomen Sanomien ulkomaantoimituksessa, jossa häntä pyydettiin kesäyliopiston espanjan-opintojen myötä erikoistumaan Latinalaiseen Amerikkaan. Syksyllä hän aloitti kansainvälisen politiikan ja tiedotusopin opinnot Tampereen yliopistossa, mutta ei pitänyt niiden teoreettisuudesta vaan lähti joulukuussa 1970 rahtilaivan mukana Rio de Janeiroon. Sieltä hän postitti juttuliuskoja ja diakuvia Suomeen, jossa agentti myi jutut maakuntalehdille ja lähetti rahat kirjeessä Virtasen kulloiseenkin osoitteeseen. Kymmenen kuukautta kestäneellä matkallaan Virtanen eteni vähitellen Riosta New Yorkiin, taustalukemistonaan Marcel Niedergangin kirja The 20 Latin Americas.
David Villa
David Villa Sánchez (s. 3. joulukuuta 1981 Langreo, Oviedon maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi 11 kautta Espanjan pääsarjassa ja päätti uransa Yhdysvaltain MLS:ssä ja Japanin J1 Leaguessa.
Villa aloitti uransa Sporting Gijónista, jonka edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä vuonna 2000 Segunda Divisiónissa. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi Real Zaragozaan, jossa hän pääsi ensimmäistä kertaa pelaamaan maan pääsarjassa Primera Divisiónissa. Hän edusti Zaragozaa niin ikään kaksi kautta ja voitti joukkueessa Copa del Reyn sekä Supercopa de Españan. Vuonna 2005 hän siirtyi Valenciaan 12 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän oli ensimmäisellä kaudellaan 2005–2006 sarjan toiseksi paras maalintekijä 25 osumallaan. Kaudella 2007–2008 hän voitti uransa toisen Copa del Reyn. Vuonna 2010 Barcelona maksoi hänestä 40 miljoonan euron siirtokorvauksen.
Maajoukkueuransa lopettanut oikeajalkainen Villa on edustanut Espanjaa neljissä arvokilpailuissa: vuosien 2006, 2010 ja 2014 MM-kilpailuissa, sekä vuoden 2008 EM-kilpailuissa. Vuoden 2006 MM-kilpailuissa hän onnistui maalinteossa kolmesti, kaksi vuotta myöhemmin käydyissä EM-kilpailuissa hän oli paras maalintekijä neljällä maalilla ja 2010 MM-kilpailuissa toiseksi paras viidellä maalilla. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa hän teki yhden maalin joka syntyi hänen viimeisessä maaottelussaan Australiaa vastaan. Villa on Espanjan maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä.
Sporting Gijón ja Zaragoza (1999–2005)
Villa aloitti jalkapalloilun Langreon juniorijoukkueissa vuonna 1991. Hän herätti kiinnostusta useissa Asturian maakunnan alueen joukkueissa, mutta ei kuitenkaan Real Oviedossa, joka kuului alueen suurimpiin joukkueisiin. Heidän mukaansa Villa oli liian lyhyt, eivätkä he uskoneet hänen potentiaaliinsa. Lopulta hän teki läpimurtonsa ammattilaisurallaan paikallisseura Sporting Gijónissa, seuraten lapsuuden idolinsa Quinin jalanjälkiä. Hän aloitti seuran juniorijoukkueista ja teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa kauden 2000–2001 viimeisellä kierroksella. Tehtyään vuosina 1999–2001 seuran reservijoukkueessa yhteensä 25 maalia hän nousi vakituisesti edustusjoukkueeseen.
Kahden täysien kausien 2001–2002 ja 2002–2003 aikana edustusjoukkueessa Villa teki lähemmäs 40 maalia. Hän sai mahdollisuutensa pelata ensimmäistä kertaa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa, kun talousvaikeuksiin ajautunut Sporting myi hänet kesällä 2003 aragonilaisseura Real Zaragozaan noin 3 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hänen tahtinsa ei juurikaan muuttunut huolimatta sarjatason noususta, vaan hän teki ensimmäisellä kaudellaan pääsarjassa 17 maalia. Hän teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan ja kaksi ottelua myöhemmin hän onnistui maalinteossa Real Murciaa vastaan ottelun 8. minuutilla. 4. joulukuuta 2003 hän teki kaksi maalia ottelussa Athletic Bilbaota vastaan ja muutama kuukausi myöhemmin 25. huhtikuuta 2004 hän teki joukkueensa kaikki maalit 4–4-tasapeliin päättyneessä ottelussa Sevillaa vastaan.
Zaragoza eteni kauden 2003–2004 aikana myös Copa del Reyn loppuotteluun, jossa se kohtasi Real Madridin. Villa oli ottelussa joukkueensa parhaimmistoa tehden muun muassa 2–1-johtomaalin. Zaragoza voitti loppuottelun lopulta luvuin 3–2. Pian tämän jälkeen hän sai ensimmäisen kutsunsa Espanjan maajoukkueeseen. Zaragoza-kannattajat olivat myös ylpeitä Villan uran saavutuksista ja täten muokkasivat hänelle osoitetun oman kannustushuudon "illa illa illa, Villa maravilla ", joka tuli tutuksi jo aikoinaan muun muassa Real Madrid-kannattajien käyttämänä Juanitosta. Copa del Reyn menestyksen ansiosta Zaragoza sai paikan seuraavan kauden 2004–2005 UEFA Cupiin, joka oli samalla myös Villan ensimmäinen kerta europeleissä.
Kilpailun lohkovaiheottelussa Utrechtia vastaan Villa teki kaksi maalia loppuminuuteilla, joka päättyi lopulta Zaragozan 2–0-voittoon. Neljännesvälierissä vastaan tuli itävaltalaisseura Austria Wien, jonka ensimmäinen osa päättyi 1–1-tasapeliin ja samoin viikkoa myöhemmin pelattu toinen osaottelu numeroihin 2–2. Austria Wien eteni jatkoon kuitenkin vierasmaalisäännön turvin. 23. syyskuuta 2004 Villa onnistui maalinteossa vierasottelussa Camp Noulla Barcelonaa vastaan vieden Zaragozan aluksi johtoon, mutta Barcelona voitti ottelun lopulta selvin lukemin 4–1. Kauden 2004–2005 loppupuolella 17. huhtikuuta 2005 Villa teki kaksi maalia auttaen joukkueensa 3–0-voittoon Sevillasta.
Kausi 2005–2006
Kesällä 2005 menestyttyään Zaragozassa joukkue oli valmis luopumaan Villasta rahan tarpeensa vuoksi ja myi hänet 12 miljoonan euron siirtokorvauksella Valenciaan. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa Intertoto Cupissa belgialaista KAA Gentiä vastaan. Samaisessa ottelussa hän onnistui myös maalinteossa, joka päättyi lopulta Valencian 2–0-voittoon. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa hän pelasi joukkueessa 27. elokuuta 2005 tullen vaihdosta kentälle kotiottelussa Real Betisiä vastaan. Seuraavassa ottelussa hänen entistä seuraansa Zaragozaa vastaan, hän tuli niin ikään vaihdosta kentälle ja onnistui tekemään Valencialle hetkeä myöhemmin 2–2-tasoituksen, joka oli samalla myös ottelun lopputulos.
21. syyskuuta 2005 Villa pelasti jälleen tärkeän pisteen Valencialle, kun hän onnistui kahdesti maalinteossa 2–2-tasapelissä Barcelonaa vastaan. 23. lokakuuta 2005 hän teki toista Espanjan suurseuraa Real Madridia vastaan voittomaalin vierasottelussa Estadio Santiago Bernabéulla. Kauden toisessa kohtaamisessa Barcelonaa vastaan 12. helmikuuta 2006 hän teki ottelun ainokaisen Valencian viedessä täyden pistepotin. Aikaisemmin samassa kuussa 4. helmikuuta 2006 hän laukoi upena osuman Deportivo La Coruñan verkkoon, joka sai myöhemmin myös lehdistössä ylistystä.
Ensimmäisen hattutemppunsa Valenciassa hän teki 23. huhtikuuta 2006 vierasottelussa San Mamésilla Athletic Bilbaota vastaan. Hän teki kaikki kolmea maaliaan vain hieman yli viidessä minuutissa, joka oli Valencian seurahistorian nopeimmin syntynyt hattutemppu. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 35 sarjaottelua ja teki niissä 25 maalia, joka oikeutti toiseen sijaan Pichichi-tilastossa ainoastaan Barcelonassa pelannut Samuel Eto'o onnistui tekemään enemmän maaleja (26). Villan maalimäärä oli joukkueen historian suurin yli 60 vuoteen sitten Edmundo Suárezin.
Kausi 2006–2007
Villan hyvät otteet jatkuivat myös seuraavalla kaudella 2006–2007 ja teki yhdessä kärkiparinsa entisen Real Madrid-tähden Fernando Morientesin kanssa yhteensä 43 maalia kaikki kilpailut mukaan lukien. Kauden aikana hän pääsi myös ensimmäistä kertaa pelaamaan Mestarien liigan otteluita. Valencia kohtasi kolmannella karsintakierroksella itävaltalaisen Red Bull Salzburgin, jonka ensimmäinen osaottelu päättyi Valencian 0–1-tappioon. Toisessa osassa Villa aloitti avauskokoonpanossa ja onnistui tekemään yhden maalin lopulta 3–0-voittoon päättyneessä ottelussa. Valencia eteni Mestarien liigan lohkovaiheeseen yhteismaalein 3–1. Varsinaisessa lohkovaiheessa hän onnistui maaliteossa Romaa ja Šah’tar Donetskia vastaan, josta joukkue eteni neljännesvälieriin, jossa se kohtasi Internazionalen. Ensimmäisessä ottelussa, joka pelattiin Milanossa, Villa onnistui tekemään maalin vapaapotkusta. Valencia eteni otteluparista jatkoon vierasmaalinsäännön turvin, kun toinen osa päättyi 0–0. Puolivälierissä joukkue kohtasi Chelsean, joka pudotti Valencian jatkosta lopulta yhteismaalein 3–2. Villa pelasi molemmissa otteluissa, mutta ei onnistunut maalinteossa. Lokakuussa 2006 hänet nimettiin 50 ehdokkaan joukkoon voittamaan Kultaisen pallon.
Primera Divisiónissa hän teki kauden aikana 16 maalia ja oli sarjan kuudenneksi paras maalintekijä. Hän keräsi kauden aikana myös eniten syöttöpisteitä.
Kausi 2007–2008
thumb|200px|right|David Villa onnistuu maalinteossa rangaistuspotkusta [[Sevilla FC|Sevillaa vastaan.]] Kausi 2007–2008 oli kokonaisuutena vaikea koko joukkueelle. Alkukaudesta päävalmentaja Quique Sánchez Flores sai potkut heikkojen esitysten jälkeen. Hänet korvasi Ronald Koeman, joka siirtyi Valenciaan suoraan PSV Eindhovenista. Joukkueen peli ei kuitenkaan missään vaiheessa Koemanin alaisuudessa päässyt uomiinsa ja niin lopulta hänkin sai lähteä, kun hänet erotettiin seuraavana päivänä 22. huhtikuuta 2008 5–1-tappioon päättyneen Athletic Bilbao-pelin jälkeen. Tilannetta ei muuttanut edes aikaisemmin voitettu Copa del Rey, jonka loppuottelussa joukkue kohtasi Getafen. Loppukauden ajan Valenciaa valmensi joukkueen delegaattina toiminut Voro, jonka jälkeen valmennusvastuun ilmoitettiin ottavan Almeríassa hyvää työtä tehneen Unai Emeryn. Villa pelasi kauden aikana 28 sarjaottelua ja teki niissä 18 maalia. Hän voitti uransa toisen Copa del Reyn, jonka välierissä joukkue pudotti Barcelonan yhteismaalein 4–3. Copa del Reyn voitto tiesi myös paikkaa seuraavaksi kaudeksi UEFA Cupiin. Kauden päätteeksi hän solmi kuusivuotisen jatkosopimuksen, joka ulottui vuoteen 2014 asti.
Kauden aikana Valencia pelasi myös Mestarien liigassa. Villa teki ottelun ainoan maalin Schalkea vastaan ja vei joukkueensa 1–0-johtoon Chelseaa vastaan, joka kuitenkin voitti ottelun lopulta 2–1. Valencia jäi lohkonsa viimeiseksi ja tippui näin jatkosta. Hän pelasi 100. pääsarjaottelunsa Valenciassa Levantea, jota hän juhlisti tekemällä hattutempun. Kauden viimeisellä kierroksella hän teki kaksi maalia Atlético Madridia vastaan.
Kausi 2008–2009
Espanjan voitettua vuoden 2008 EM-kilpailuissa kultaa ja Villan voitettua maalipörssin, hän jatkoi hyviä otteitaan heti kauden 2008–2009 avauskierroksella Mallorcaa vastaan, kun hän onnistui maalinteossa lopulta 3–0-voittoon päättyneessä ottelussa. Lokakuussa 2008 hän sai ylistystä brasilialaispelaaja Kakálta, kun hän sanoi Villan olevan paras espanjalainen jalkapalloilija. 2. joulukuuta 2008 hän tuli seitsemänneksi vuoden 2008 Kultaisen pallon äänestyksessä ja 12. tammikuuta 2009 jaetussa Fifan vuoden pelaaja -äänestyksessä hän sijoittui yhdeksänneksi yhdessä maanmiehensä Andrés Iniestan kanssa.
Valencia sijoittui toiseksi omassa lohkossaan UEFA Cupissa. Villa teki tärkeän osuman viime hetkillä ottelussa Marítimoa vastaan, joka takasi Valencialle voiton. Hän pelasi myös pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella ukrainalaista Dynamo Kiovaa vastaan, mutta ei onnistunut kummassakaan osaottelussa maalinteossa. Dynamo Kiova jatkoi otteluparista lopulta vierasmaalisäännön turvin.
Kauden keskivaiheilla hän teki maaleja tasaisesti, joista yhden muun muassa Deportivo La Coruñaa vastaan. Samaisessa ottelussa hän sai myös punaisen kortin, jonka takia oli pelikiellossa seuraavan kierroksen ottelusta Valladolidia vastaan. Valencia hävisi ottelun luvuin 1–2. Pelikieltonsa jälkeen hän ei kyennytkään palaamaan takaisin vaan kärsi inflammaatiosta vasemmassa polvessaan, jonka takia hän oli sivussa 15 päivää. Ottelut Numanciaa, Recreativo Huelvaa ja Racing Santanderia vastaan jäivät tämän vuoksi hänen osaltaan väliin. Hän teki viimein paluunsa 12. huhtikuuta 2009 vanhaa seuraansa Sporting Gijónia vastaan vanhalla kotistadionillaan El Molinónilla. Villa kertoi jo ennen ottelua kohtaamisen olevan hänelle henkilökohtaisesti hyvin tunteikas. Hän laukoi ottelun 3–2-voittomaalin rangaistuspotkusta, mutta ei juhlinut osumaansa kunnioituksestaan vanhaa seuraansa kohtaan. Hän teki kauden 26. maalinsa Villarrealia vastaan ja lisäsi kauden saldoaan vielä kahdella maalilla Athletic Bilbaota vastaan, päättäen kauden kokonaismäärällään 28. Villa sivusi Mario Kempesin ja Predrag Mijatovićin yhden kauden maaliennätystä, jotka syntyivät vuosina 1978 ja 1996. Kempes pelasi ennätyskaudellaan 34 ottelua ja Mijatović 40 ottelua. Villan maalimäärä syntyi 33 ottelussa ja kauden maali/ottelu-suhteeksi muodostui 0,84. Maalien valossa kausi oli hänen parhaansa Valenciassa.
Neljän pelaamansa kauden aikana Valenciassa vain Barcelonassa pelannut Samuel Eto'o onnistui tekemään enemmän maaleja (6) kyseisenä ajankohtana. Villa oli kauden kolmanneksi paras maalintekijä edessään vain Samuel Eto'o (30) ja Diego Forlán (32). Kauden maalimäärään lisättynä kaikkissa kilpailuissa tehdyt maalit, maalimäärä oli yhteensä 30. Kokonaisuutena neljän kautensa aikana Valenciassa hän pelasi 180 virallista ottelua ja teki niissä 101 maalia.
Kausi 2009–2010
Espanjan yllätystappion jälkeen vuoden 2009 Maanosaliittojen cupissa Villa palasi takaisin henkilökohtaiselta kesälomaltaan 27. heinäkuuta 2009, jonka jälkeen alkoivat suuret median spekulaatiot siitä missä hän pelaa tulevalla kaudella. Hänet yhdistettiin muun muassa Real Madridiin, Barcelonaan, Liverpooliin, Chelseaan ja Manchester Unitediin. Villa kuitenkin itse kiisti kaikki huhut ja ilmoitti halustaan jatkaa Valenciassa.
20. elokuuta 2009 Villa teki kauden ensimmäisen maalinsa Mestarien liigan karsintaottelussa norjalaista Stabækia. Kotimaansa sarjassa hän teki ensimmäiset maalinsa 13. syyskuuta 2009 ottelussa Valladolidia vastaan. Viikkoa myöhemmin hän teki vanhaa seuraansa Sporting Gijónia vastaan niin ikään kaksi maalia. 18. lokakuuta 2009 hänet nimettiin jälleen yhdeksi ehdokkaaksi Kultaisen pallon voittajaksi ja kaksi viikkoa myöhemmin hän oli ehdolla myös Fifan vuoden pelaaja -äänestyksessä. Pelattuaan kolme sarjaottelua maaleitta hän onnistui jälleen 17. tammikuuta 2010 ottelussa Villarrealia vastaan. Maalit kasvattivat hänen koko uransa pääsarjamaalimääränsä 100:aan. 22. helmikuuta 2010 hän teki jälleen kaksi maali tällä kertaa Getafen verkkoon. 18. maaliskuuta 2010 joukkue matkasi saksalaisen Werder Bremenin vieraaksi Eurooppa-liigan toiseen osaotteluun. Ottelu päättyi lopulta maali-ilottelun jälkeen 4–4-tasapeliin Villan tehtyä kolme joukkueensa maaleista. Valencia eteni otteluparista jatkoon vierasmaalisäännön turvin. Hänen maalimääräkseen muodostui lopulta 21, jolla hän oli sarjan kolmanneksi paras maalintekijä. 21 maalillaan hän oli kuitenkin paras espanjalainen maalintekijä ja voitti neljännen kerran urallaan Zarra-palkinnon.
Barcelona (2010–2013)
thumb|David Villa esittelytilaisuudessaan [[Camp Noulla.]] Viiden Valencia-kauden jälkeen Villa siirtyi toukokuussa 2010 Barcelonaan. Hän teki seuran kanssa neljävuotisen sopimuksen, ja Barcelona maksoi Valencialle 40 miljoonan euron siirtokorvauksen. Tietojen mukaan hänelle maksetaan 7 miljoonan euron vuosipalkkaa ja samalla hän seuraa lapsuudensa esikuvien Luis Enriquen ja Quinin jalanjälkiä, jotka molemmat aloittivat uransa Sporting Gijónissa ja edustivat myöhemmin uransa aikana Barcelonaa.
21. toukokuuta 2010 Villa esiteltiin virallisesti 35 000 paikalle saapuneelle kannattajalle. Samassa tilaisuudessa hän paljasti myös Barcelonan uuden peliasun kaudeksi 2010–2011. Hän sai paidan numerokseen tutun 7, jota hän oli käyttänyt sekä Valenciassa että maajoukkueessa. Barcelonassa numeroa oli viimeksi käyttänyt Eiður Guðjohnsen, joka jätti seuran kesällä 2009.
Kausi 2010–2011
31. lokakuuta 2010 hän osui kahdesti Sevillaa vastaan, kun Barcelona otti andalusialaisseurasta lopulta 5–0-voiton. Hänen ensimmäinen maalinsa äänestettiin urheilusivusto Goalin lukijoiden kesken "viikon maaliksi". Villan uran ensimmäisessä "El Clásicossa", joka pelattiin 29. marraskuuta 2010 Camp Noulla, hän teki jälleen kaksi maalia. 18. joulukuuta 2010 pelatussa "Katalonian derbyssä" Barcelona jatkoi vakuuttavia otteitaan ja otti selvän 5–1-voiton paikallisvastustaja Espanyolista. Villa onnistui ottelussa kahdesti maalinteossa ja näin hän nosti maalimääränsä kauden aikana jo yli kymmeneen. thumb|200px|left|David Villan loukkaantuminen ottelussa [[Al-Saddia vastaan.]] Hän aloitti uuden vuoden vauhdikkaasti tehden yhden maalin 8. tammikuuta 2011 pelatussa ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan ja runsas viikko myöhemmin 16. tammikuuta 2011 pelatussa ottelussa kaksi maalia Málagaa vastaan. 28. maaliskuuta 2011 pelatussa Mestarien liigan loppuottelussa Manchester Unitedia vastaan Villa teki joukkueensa kolmannen maalin, kun Barcelona vei turnauksessa seurahistoriansa neljännen mestaruuden nimiinsä numeroin 3–1.
Kausi 2011–2012
Villa aloitti toisen kautensa Barcelonassa harjoitusottelulla meksikolaista Club Deportivo Guadalajaraa vastaan. Kauden ensimmäisen virallisen esiintymisensä hän teki Real Madridia vastaan vuoden 2011 Supercopa de Españan ensimmäisessä osaottelussa. Ensimmäinen osa päättyi tasalukemiin 2–2, jossa Villa onnistui kertaalleen maalinteossa. 17. syyskuuta 2011 hän avasi sarjakauden maalitilinsä kahdella osumalla kotiottelussa Osasunaa vastaan.
Kausi 2012–2013
Kahdeksan kuukauden pelaamattomuuden jälkeen, Villa teki paluunsa pelikentälle 11. elokuuta 2012 ystävyysottelussa Dinamo Bukarestia vastaan. Runsas viikko myöhemmin hän pelasi loukkaantumisensa jälkeen ensimmäisen kilpailullisen ottelunsa, kun hänet otettiin vaihdosta kentälle sarjaottelussa Real Sociedadia vastaan. Hän onnistui virallisessa paluuottelussaan myös maalinteossa. Villa pelasi kauden Barcelonassa hyvin ja nousi takaisin seuran avauskokoonpanoon, jättäen chileläisen Alexis Sanchezin vaihtopenkille. Villa pelasi La Ligassa 28 liigaottelua Barcelonalle ja teki 10 maalia joukkueelleen. Kausi päättyi jälleen Barcelonan mestaruusjuhliin. Espanjan mestaruus oli Villalle uran toinen.
Atlético Madrid (2013–2014)
8. heinäkuuta 2013 Barcelona ilmoitti myyneensä Villan Atlético Madridiin 5,1 miljoonan siirtosummalla. Summa maksettaisiin Barcelonalle kokonaan, jos Villa pelaa joukkueessa seuraavat viisi vuotta. Barcelona saisi myös Villan myymisestä eteenpäin 50 % myyntihinnasta, jos Villa myytäisiin eteenpäin seuraavan viiden vuoden aikana. Kaudella 2013–2014 Villa pelasi 36 La Liga -ottelua, joissa hän teki 13 maalia, ja seitsemän Mestarien liigan ottelua. Kesällä 2014 hän siirtyi Yhdysvaltoihin New York Cityn joukkueeseen.
MM-kilpailut 2006
Villa teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa silloisen päävalmentaja Luis Aragonésin alaisuudessa 9. helmikuuta 2005 vuoden 2006 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa hän teki 16. marraskuuta 2005 karsintaottelussa Slovakiaa vastaan.
Hyvän kautensa ansiosta seurajoukkueessaan Valenciassa hänet valittiin Espanjan 23 henkiseen miehistöön vuoden 2006 MM-kilpailuihin. Espanjan ensimmäinen ottelu turnauksessa oli Ukrainaa vastaan, jonka se voitti lopulta selvin numeroin 4–0. Villa teki ottelussa kaksi maalia, jotka olivat samalla myös hänen uransa ensimmäiset MM-kilpailuissa. Myöhemmin turnauksen aikana hän onnistui maalinteossa neljännesvälieräottelussa Ranskaa vastaan rangaistuslaukauksesta. Espanja kärsi ottelussa kuitenkin 1–3-tappion, joka tiesi heidän osaltaan turnauksen päättymistä. Villa oli joukkueen turnauksen paras maalintekijä kolmella osumallaan yhdessä Fernando Torresin kanssa.
EM-kilpailut 2008
Vuoden 2006 loppuvaiheilla Villa nousi maajoukkueen runkopelaajaksi ja syrjäytti näin pitkään kärjessä luutineen Raúlin. Vuoden 2008 EM-kilpailuihin johtavissa karsinnoissa hän teki yhteensä kuusi maalia ja oli näillä maajoukkueensa paras maalintekijä. Hänet valittiin luonnollisesti myös Espanjan kokoonpanoon itse lopputurnaukseen, joka järjestettiin Sveitsissä ja Itävallassa. Hän teki turnauksen avausottelussa Venäjää vastaan hattutempun, joka päättyi lopulta Espanjan selvään 4–1-voittoon. Hattutemppu oli EM-kilpailujen historian kahdeksas ja edellisen kerran sen onnistui tekemään alankomaalainen Patrick Kluivert vuonna 2000. Lohkovaiheen toisessa ottelussa Ruotsia vastaan hän laukoi ottelun 2–1-voittomaalin lisäajalla.
Espanja eteni lohkovoittajina neljännesvälieriin, jossa se kohtasi Italian. Ottelu eteni aina rangaistuslaukauskilpailuun saakka, jossa Villa oli Espanjan ensimmäinen laukoja ja onnistui maalinteossa. Espanja voitti kilpailun 4–2 ja eteni välieriin ensimmäisen kerran 24 vuoteen. Välierissä vastaan asettui jo lohkovaiheessa kertaalleen kohdattu Venäjä. Villan epäonneksi hän loukkasi reitensä vapaapotkua antaessa ja joutui tämän takia jättämään ottelun kesken. Loukkaantumisen takia häneltä jäi myös loppuottelu väliin, jonka Espanja voitti Torresin maalilla 1–0. Huolimatta poisjäännistään loppuottelusta ja lähes koko välierästä hän voitti turnauksen maalikuninkuuden neljällä osumallaan. Hänet valittiin myös turnauksen tähdistöjoukkueeseen yhdessä hyökkääjäparinsa Torresin kanssa.
Maanosaliittojen cup 2009 ja MM-kilpailujen 2010 karsinnat
Espanja pelasi ensimmäisen karsintaottelunsa vuoden 2010 MM-kilpailuihin Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan, jossa Villa teki ottelun ainoan maalin. Hän teki seuraavissa kolmessa karsintaottelussa neljä maalia, joista tärkeimmän ottelun viime hetkillä Belgiaa vastaan. Hän onnistui myös ystävyysottelussa Chileä vastaan, joka oli hänen 12 maalinsa vuoden 2008 aikana. Tällä hän rikkoi Raúlin vuonna 1999 tekemän vanhan ennätyksen 10 maalia. Vuoden 2009 ensimmäisessä ottelussa Englantia vastaan hän onnistui jälleen maalinteossa ja näin hänestä tuli Espanjan historian ensimmäinen pelaaja, joka on onnistunut maalinteossa kuudessa perättäisessä maaottelussa.
Espanjan päävalmentaja Vicente del Bosque nimesi hänet vuoden 2009 Maanosaliittojen cupiin osallistuvaan kokoonpanoon. Ennen turnausta pelatussa ystävyysottelussa Azerbaidžania vastaan Villa teki maajoukkueuransa toisen hattutempun. Turnauksen ensimmäisessä ottelussa Uutta-Seelantia vastaan hän teki Espanjan viimeisen maalin, jossa se murskasi vastustajansa numeroin 5–0. Seuraavissa lohkovaiheen otteluissa Irakia ja Etelä-Afrikkaa vastaan hän onnistui niin ikään maalinteossa.
12. elokuuta 2009 pelatussa ystävyysottelussa Villa sai tililleen 50:nnen maaottelun. 5. syyskuuta 2009 hän teki kaksi maalia Belgian verkkoon joukkueiden toisessa kohtaamisessa MM-karsinnoissa. Hän päätti lopulta vuoden 2009 samaan maalimäärän (12). Espanja pelasi vuoden 2010 ensimmäisen pelinsä Ranskaa vastaan 3. maaliskuuta, jossa Villa onnistui jälleen maalinteossa.
MM-kilpailut 2010
thumb|200px|left|David Villa juhlii tekemäänsä maalia yhdessä joukkuetovereidensa [[Fernando Llorenten ja Andrés Iniestan kanssa.]] Villa valittiin toisen kerran urallaan Espanjan MM-kilpailuihin osallistuvaan miehistöön, kun päävalmentaja Vicente del Bosque julkaisi kokoonpanonsa 20. toukokuuta 2010. Ennen turnausta pelatuissa harjoitusotteluissa hän onnistui maalinteossa Saudi-Arabiaa vastaan, jonka Espanja voitti lopulta tiukkojen vaiheiden jälkeen 3–2.
Turnauksen ensimmäisessä ottelussa Espanja kohtasi Sveitsin, joka päättyi yllättäen hallitsevan Euroopan mestarin tappioon 0–1. Lohkovaiheen toisessa ottelussa viisi päivää myöhemmin Espanja kohtasi Hondurasin, jossa Villa laukoi joukkueensa molemmat maalit. Hänellä oli myös tilaisuus tehdä ottelussa maajoukkueuransa kolmas hattutemppu, mutta hän epäonnistui rangaistuspotkussa. Lohkovaiheen päätösottelussa Chileä vastaan Villa oli jälleen esillä, kun hän laukoi miltei puolesta kentästä Espanjan 1–0-johtomaalin ja hetkeä myöhemmin alusti Andrés Iniestan tekemän toisen maalin. Hänestä tuli samaisessa ottelussa myös eniten maaleja MM-kilpailuissa tehnyt espanjalaispelaaja, jättäen taakseen Emilio Butragueñon, Fernando Hierron, Fernando Morientesin ja Raúlin. Neljännesvälieräottelussa Portugalia vastaan Villa iski paluupallosta joukkueensa ainoan maalin, ja Espanja eteni puolivälieriin, jossa se kohtasi voitokkaasti Paraguayn. Välierissä vastaan asettui Saksa, jonka Espanja voitti samoin numeroin kuin aikaisemmat pudotuspelivastustajansa. Loppuotteluun tiensä selvitti Espanjan lisäksi Alankomaat, joka oli voittanut turnauksen kaikki pelaamansa ottelut. Varsinainen peliaika päättyi 0–0-tasatulokseen ja siitä seurasi jatkoaika, jota oli pelattu 116. minuuttia, kun Andrés Iniesta onnistui maalinteossa ja varmisti lopulta Espanjalle historiansa ensimmäisen maailmanmestaruuden.
EM-kilpailujen 2012 karsinnat
Vuoden 2012 EM-karsinnoissa Villa avasi maalitilinsä ensimmäisessä ottelussa 3. syyskuuta 2010 Liechtensteinia vastaan. 12. lokakuuta 2010 hän teki maalin rangaistuspotkusta vierasottelussa Skotlantia vastaan, mikä nosti hänet Raúlin rinnalle Espanjan historian parhaaksi maalintekijäksi. Villa ylsi saavutukseen 69 ottelussa, kun Raúl pelasi maajoukkueurallaan 102 ottelua. Raúlin ohi hän nousi 25. maaliskuuta 2011 tehtyään kaksi maalia Tšekkiä vastaan. 6. syyskuuta 2011 hän onnistui kahdesti maalinteossa EM-karsintojen toisessa kohtaamisessa Liechtensteinia vastaan. 11. lokakuuta 2011 hän teki maajoukkueuransa 50. maalinsa vuoden 2012 EM-karsintojen viimeisessä ottelussa Skotlantia vastaan.
MM-kilpailujen 2014 karsinnat & Maanosaliittojen Cup 2013
Villa teki paluun maajoukkueeseen loukkaantumisensa jälkeen 7. syyskuuta 2012 ystävyysottelussa Saudi-Arabiaa vastaan. Hän onnistui ottelussa maalinteossa rangaistuspotkusta. Paluun karsintapeleihin Villa teki maaliskuussa 2013, MM-karsinta-ottelussa Suomea vastaan, Gíjonin stadionilla, Villan entisellä kotistadionilla. Espanja siirtyi ottelussa 1–0 johtoon Sergio Ramosin maalilla, ja noin tunnin kohdalla Villa otettiin vaihtoon. 81. minuutilla Suomi tasoitti ottelun, ja Espanja joutui tyytymään tasapelipisteeseen. Ottelua tituleerattiin Suomessa ja maailmalla "Gíjonin ihmeeksi" ja Espanjassa "katastrofiksi".
Espanja päävalmentaja Vicente Del Bosque valitsi Villan edustamaan Espanjaa, vuoden 2013 Maanosaliittojen cupiin. Villa pelasi turnauksessa lähinnä vaihtopelaajana, mutta oli avauskokoonpanossa ottelussa Tahitia vastaan, jonka Espanja voitti 10–0. Villa oli vahvasti mukana monessa Espanjan maalissa ja teki myös kolme maalia Tahitin maalivahdin, Mickael Rochen taakse. Espanja eteni kisoissa aina finaaliin asti, jossa se hävisi Brasilialle 3–0. Espanja saavutti näin ollen kisoista hopeaa.
Yksityiselämä
thumb|Villa antoi kasvonsa asturian kielen puolesta.
Vuonna 2003 Villa meni naimisiin Patricia Gonzálesin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä; 7. joulukuuta 2005 syntynyt Zaida ja 18. elokuuta 2009 syntynyt Olaya.