cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bathory (yhtye)
Sanoitukset
Bathoryn varhaistuotannon sanoitukset käsittelevät saatananpalvontaa, kristinuskonvastaisuutta, sotaa, pahuutta sekä kauhua, mutta paikoitellen myös seksiä. Blood Fire Deah merkitsi sanoituksellista muutosta musiikillisen ohella, ja muutama kappale käsittelee pohjoismaista tarustoa pahuuden ja sodan ohella. Hammerheartin sanoitukset hylkäsivät loput viitteet saatananpalvontaan kappaleiden käsitellessä skandinaavista mytologiaa ja luontoa. Twilight of the Gods vei Bathoryn musiikkia sinfonisempaan suuntaan, ja sanoitukset käsittelivät luonnon sekä taruston ohella henkilökohtaisia aiheita, filosofiaa ja nyky-yhteiskuntaa. Sanoituksista on löydetty yhteneväisyyksiä ja vaikutteita Friedrich Nietzschen ja C. G. Jungin ajatuksista ja filosofioista. Yhtyeen thrash-albumit Requiem ja Octagon käsittelivät genrelle tyypillisesti sotaa, kuolemaa ja uskonnonvastaisuutta, mutta ilman suoria viittauksia saatanaan. Viikinkimetallialbumi Blood on Icen sanoituksia innoittivat mytologian ohella kioskikirjailija Robert E. Howardin tuotanto, kuten Conan barbaari. Destroyer of Worlds käsitteli sotaa ja yhteiskunnallisia aiheita, mutta myös arkipäiväisempiä asioita, kuten moottoripyöräilyä. Yhtyeen viimeiset Nordland-albumit palasivat pohjoismaisesta luonnosta ja tarustosta ammentavaan lyriikkaan. Encyclopaedia Metallum -tietokanta jakaa sivuillaan Bathoryn uran kahteen osaan ja sen mukaan yhtye käsittelee alkuaikoinaan satanismia ja pahuutta, kun taas myöhempinä vuosinaan pohjoismaista tarustoa, kertomuksia, yhteiskuntaa sekä kuolemaa.
Vaikka yhtyeen sanoitukset olivat näennäisesti vakavia sen alkuaikoina, Forsbergin mukaan taustalla eivät vaikuttaneet todelliset uskonnolliset tai poliittiset mielipiteet. Hänen mukaansa tarkoituksena oli luoda pelottavaa musiikkia jonka sanoitukset ammensivat kauhuelokuvista sekä -kirjallisuudesta, ja kertomansa mukaan sanoituksiin ei käytetty paljoa aikaa tai vaivaa. Forsberg myös ”lainasi” sanoituksia ja kansikuvitusta eri lähteistä, kuten Robert W. Chambersin tai Erica Jongin kirjallisesta tuotannosta. Forsbergin mukaan muutos kauhusta ja saatananpalvonnasta kohti pakanallisempia viikinkiaiheita tapahtui, koska hän katsoi satanismin kristinuskon tuotteeksi. Myöhemmin hän alkoi suhtautua kriittisesti saatanalliseen tuotantoonsa ja tuomitsi aihepiirin lapselliseksi. Yhtyeen lopputuotanto oli pohjoismaisesta luonnosta ja tarustosta ammentavaa viikinkimetallia, ja Forsbergin mukaan hän pyrki musiikillaan kunnioittamaan Pohjolaa.
Jälkimaine ja perintö
pienoiskuva|oikea|Forsberg vuonna 1987 [[Metal Forces -lehden haastattelussa esiintyen perinteiseen black metal -tapaan: niittejä, kettinkejä, hylsyjä, mustaa nahkaa sekä tulenpuhallusta.]]
Äärimetallin epäkaupallisuudesta johtuen Bathoryn julkaisuja ei juuri huomioitu valtavirtalehdistössä. Metalliyhteisössä yhtyeen raaka ja väkivaltainen soundi sai kuitenkin suosiota, ja se loi yhtyeelle kulttistatuksen, jota sen salaperäinen julkisuuskuva entisestään voimisti. Suosio ei ollut kuitenkaan aina taattua, ja moni fanzine ja metallilehti myös pilkkasi yhtyeen saatanallista imagoa, ja esimerkiksi brittiläinen Kerrang! arvosteli ankarasti yhtyeen alkutuotantoa. Kun Bathory alkoi soittaa viikinkiaiheista musiikkia, sitä myös syytettiin natsisympatioista, jotka yhtye kiisti. Yhtyeen levyt myivät underground-julkaisujen mittapuulla hyvin,  ja Forsberg kertoi aina olleensa ihmeissään siitä, kuinka paljon hänen musiikkinsa myi. Yhtyeen salaperäinen julkisuuskuva ja sen asema Forsbergin sooloprojektina innosti tulevia black metal -yhtyeitä.
Bathory katsotaan usein parhaiden black metal -yhtyeiden joukkoon ja sen musiikki genren parhaimmistoon. Yhtye mielletään Venomin kanssa black metalin pääasiallisiksi kehittäjiksi, joskin Venomin tyyli oli lähempänä perinteisempää speed- ja thrash metalia.
Yhtyeen albumeista etenkin Under the Sign of the Black Markilla (1987) oli huomattava vaikutus 1990-luvun norjalaiseen black metal -musiikkiin, ja monet lajityypin yhtyeet ovat kertoneet Bathoryn olleen suuri innoittaja. Näihin yhtyeisin lukeutuvat muun muassa Burzum, Mayhem, Emperor, Dark Funeral, Darkthrone, Marduk, Satyricon, ja Dimmu Borgir. Black metalin ohella yhtye pioneerisoi musiikillaan viikinkimetallia albumeillaan Blood Fire Death (1988) ja Hammerheart (1991).
AllMusicin Eduardo Rivadavia katsoo paitsi yhtyeen black metal -musiikin, myös viikinkialbumien inspiroineen norjalaisen black metal -liikkeen kristinuskonvastaisuutta ja väkivaltaisuutta. Hänen mukaansa Bathory toi pohjoismaiseen black metal -liikkeeseen nostalgista kaipuuta esikristillisiin pakana-aikoihin pelkän kristinuskonvastaisuuden rinnalle. Forsberg itse kielsi yllyttäneensä ketään väkivaltaan ja tuomitsi norjalaisen black metal -liikkeen rikokset.
Musiikin ohella Bathory pionerisoi black metal -yhtyeiden imagoa ja epäsuorasti lavaesiintymistä. Forsberg esiintyi haastatteluissa sekä promootiokuvissa mustaan nahkaan, panosvöihin sekä niitteihin ja pitkiin piikkeihin sonnustautuneena. Rekvisiittaan kuului keskiaikaisia aseita, pentagrammeja, vuohen päitä, käännettyjä ristejä, soihtuja sekä teko- tai sianverta. Toisinaan Forsberg harrasti myös tulenpuhallusta. Forsberg toimi yhtyeen keulakuvana ja ainoana haastateltavana; yhtye esiintyi virallisessa yhteiskuvassa vain kerran, Blood Fire Deathin (1988) vinyylijulkaisun sisäkansissa.
Bathoryn entinen rumpali Jonas Åkerlund kommentoi Forsbergin kuoleman olleen hyvin traaginen. Åkerlundin mukaan tällä olisi ollut paljon enemmän annettavaa, ja hänestä tämä oli erittäin lahjakas ja tuottelias muusikko. Hän kertoi useita eri musiikinlajeja edustaneiden muusikoiden, kuten Marilyn Mansonin, Billy Corganin sekä Metallican jäsenten kertoneen hänelle kuuntelevansa Bathoryä.
More Vision and the Voice
More Vision and the Voice on Vaderin konserttivideo, joka on julkaistu DVD:lle vuonna 2002.
Riccardo Paletti
Riccardo Paletti (15. kesäkuuta 1958 – 13. kesäkuuta 1982) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hänen uransa luetaan lyhyimpien joukkoon, sillä hän sai surmansa jo toisessa kisa-aloituksessaan vuoden 1982 Kanadan GP:ssä Montrealissa. Muita lyhyen uran ajaneita kuskeja ovat muun muassa Roger Williamson, Helmuth Koinigg ja Roland Ratzenberger.
Ennen Formula 1 -uraa
Palettin ollessa vasta 13-vuotias hän oli Italian juniorikaraten mestari ja hän pääsi jopa kansalliseen alppihiihdon nuorisovalintojen joukkoon. Täytettyään 19 hän päätti omistaa elämänsä moottoriurheilulle.
More Vision and the Voice
Kappaleet
Łęg Studio, Krakova, 25 maaliskuuta 1998
Hiesumoreeni
Hiesumoreeni on hienon maalajiryhmän maalaji. Hiesun raekoko vaihtelee 0,0002 mm:stä 0,002 mm:iin. Hiekanjyväsiä ei voi erottaa silmällä ja märkänä valavana ja kuivana hieno hietamoreeni kokkaroituu. Sormien välissä puristeltuna siitä voi pyöritellä 2 mm - 6 mm paksua hiekkapötköä.
More Vision and the Voice
Kappaleet
Musiikkivideot
Riccardo Paletti
Ennen Formula 1 -uraa
Paletti aloitti uransa kilpa-autoilijana Italian Formula Super Ford -luokassa osallistumalla yhdeksään kisaan kauden aikana. Hän ei voittanut kertaakaan, mutta sijoittui kolmanneksi mestaruuspisteissä. Saman kauden loppupuoliskolla hän tutustui myös Italian Formula 3-luokkaan ajaen March-Toyotalla ja vuonna 1979 hän oli F3:ssa kokonaisen kauden, mutta menestys oli huono hänen saavutettuaan vain kaksi viidettä sijaa. Kauden aikana hän tutustui myös Formula 2 -luokkaan.
More Vision and the Voice
Kappaleet
Muut
Riccardo Paletti
Ennen Formula 1 -uraa
Hyvien yhteyksien kautta Paletti tutustui Mike Earleen, joka omisti Onyx-tallin F2:ssa ja jonka kautta hän varmisti siirtymisensä F2:een vuodelle 1981. Tästä tuli hänen Euroopan-mestaruuskautensa. Runsaan talvitestauksen ansiosta hän sijoittui Silverstonen aika-ajoissa kymmenennelle sijalle ja tuli maaliin toisena Mike Thackwellin jälkeen. Hockenheimin kisassa hän keskeytti, mutta Thruxtonissa hän ylsi kolmannelle sijalle. Siihen mennessä hänellä oli jaettu toinen sija Stefan Johanssonin kanssa, mutta loppukausi oli täynnä epäonnea.
More Vision and the Voice
Aiheesta muualla
More Vision and the Voice
Riccardo Paletti
Formula 1-ura
Kauden neljänteen osakilpailuun Imolassa 25. huhtikuuta 1982 FISA:n ja FOCA:n riitojen takia osallistui vain 14 autoa. Paletti pystyi aika-ajoissa kukistamaan Eliseo Salazarin ja Manfred Winkelhockin, jotka kummatkin ajoivat ATS-tallissa. Kisan lämmittelykierrokselle Paletti ei saanut moottoriaan käynnistymään ja jäi sen takia muista jälkeen. Seitsemän kierroksen jälkeen hän keskeytti kisan sijalta 13 jousitusongelmiin. Hänen ensimmäinen kisansa kesti vain 12 minuuttia.
Bathory (yhtye)
Kunnianosoitukset
Yhtye on suosittu lainakappaleiden kohde; Encyclopaedia Metallum -tietokanta listaa yli 1 230 eri Bathory-coveria (2020).
Riccardo Paletti
Formula 1-ura
Zolderin kisassa, Belgiassa, Paletti alkoi olla pettynyt tallin kehnouteen. Sen lisäksi hänen välinsä Jarieriin kiristyivät. Tallin auton uusi runko esiteltiin Monacon kisaan. Se ei kuitenkaan helpottanut Palettin tilannetta, sillä hän tiesi Monacon olevan erityisen vaikea haaste. Monacossakaan hän ei päässyt aika-ajoista jatkoon.
Bathory (yhtye)
Kunnianosoitukset
Bathory lisättiin 27. toukokuuta 2021 Swedish Music Hall of Fameen, jonne luetteloitujen artistien katsotaan vaikuttaneen huomattavasti musiikkimaailmaan sekä sen ja musiikin kehitykseen.
Riccardo Paletti
Formula 1-ura
Seitsemännessä osakilpailussaan Detroitissa Paletti oli yllättäen lähellä Jarierin kannoilla, vaikka silti yli sekunnin hitaampi. Lämmittelykierroksella rengas irtosi autosta. Paletti ei kuitenkaan voinut lähteä kisaan vara-autolla, koska Jarier oli törmännyt seinään ja hän sai vara-auton käyttöönsä Palettin sijaan.
Kuolema
Seuraavassa osakilpailussa Kanadan GP:ssä Paletti selviytyi vihdoin aika-ajoista toiseen F1-starttiinsa sijoittumalla toiseksi viimeiseen lähtöriviin. Lähtövalojen vaihtuminen punaisesta vihreäksi kesti poikkeuksellisen kauan, jolloin paalupaikalla olleen Didier Pironin Ferrarin moottori sammui. Pironi kohotti kätensä ilmoittaakseen ongelmasta, mutta keltaista lippua ei nostettu startin keskeyttämiseksi. Muut yrittivät ohittaa Pironin auton, mutta Raul Boesel havaitsi auton liian myöhään ja ajoi Marchillaan sen takapyörän yli pyörähtäen ympäri.
Takarivistä startannut Paletti ei ehtinyt reagoida ajoissa, vaan törmäsi Pironin Ferrarin perään yli 180 km/h vauhdilla tönäisten sen rajusti keskelle rataa ja aiheuttaen pienen joukkokolarin. Palettin auton etuosa murskautui täysin. Yhteensä viisi autoa romuttui. Pironi hyppäsi ulos autostaan ja yritti yhdessä paikalle nopeasti tulleiden ensiapuhenkilöiden kanssa vetää Palettia ulos autostaan. FISA:n johtava lääkäri Sid Watkins kiirehti auttamaan Palettia, joka nojasi tajuttomana Osellassaan rattia vasten. Paletti oli saanut törmäyksessä vakavia vammoja ohjaustangon ruhjottua hänen rintakehänsä. Kun Didier Pironi ja Watkins tarkistivat Palettin tilaa, Osellan hajonneista tankeista vuotanut polttoaine syttyi tuleen. Tulipalon sammuttaminen kesti jonkin aikaa Pironin opastaessa ratamiehiä pitämään liekit loitolla Palettista. Kun palo saatiin sammutettua, kriittisesti loukkaantunut Paletti makasi autossa ilman pulssia. Palettin irrottaminen onnistui vasta parinkymmenen minuutin kuluttua, sillä Osellan murskaantunut kori piti häntä tiukasti paikallaan. Ajajan irrottaminen autosta tehtiin hyvin varovasti, sillä raivaussahoista tulevien kipinöiden pelättiin sytyttävän radalla lainehtineen bensiinin uudelleen tuleen. Tiedoton Paletti oli koko irrotuksen ajan tiputuksessa ja lääkärit antoivat hänelle tekohengitystä. Hänet vietiin helikopterilla Royal Victoria -sairaalaan, jossa hän kuoli kolme tuntia onnettomuuden jälkeen lähinnä sisäiseen verenvuotoon. Paletti ei kuitenkaan saanut rajusta tulipalosta huolimatta lainkaan palovammoja. Tragediaa pahensi se, että Riccardon äiti Gina oli kisassa paikalla ja näki onnettomuuden. Heidän oli tarkoitus käydä New Yorkin kaupungissa juhlimassa Palettin 24-vuotissyntymäpäivää.
Vain pari viikkoa Gilles Villeneuven murhenäytelmän jälkeen Riccardo Palettista tuli toinen kuolonuhri saman F1-kauden aikana. Seuraavan kerran F1:ssä tapahtui kuolemaan johtanut onnettomuus neljä vuotta myöhemmin, kun Elio de Angelis kuoli Paul Ricardin radalla Ranskassa ajetuissa Formula 1 -testeissä hänen Brabham-autonsa takasiivekkeen irrottua. Paletti oli vuoteen 1994 asti viimeinen F1-kisaviikonloppuna kuollut kuljettaja.
Kunnianosoituksena nuorelle kuljettajalle Varanon moottorirata on nimetty hänen mukaansa Autodromo Riccardo Palettiksi. Hänen sanottiin olleen hyvin miellyttävä ja mukava ihminen ja lupaava kuljettaja.
Rafael Hertzberg
pienoiskuva|oikea|Rafael Hertzberg. Rafael Hertzberg (18. syyskuuta 1845 Turku – 5. joulukuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen ruotsinkielinen kirjailija. Hänen isänsä oli Loimaan kirkkoherra Fredrik Hertzberg ja äiti Johanna Matilda Hummelin. Koulutukseltaan hän oli filosofian tohtori.
Henkisesti Rafael Hertzberg liittyy Runebergin ja Topeliuksen aikaan, vaikka olikin myöhemmän polven kirjailijoita. Hän oli Helsingfors Dagbladetin toimittajana 1875–1889 ja toimi myös kirjallisuuskriitikkona. Hertzberg julkaisi Kalevalan ruotsinnoksen, runoja ja kertomuksia sekä teokset Kulturbilder ur Finlands historia, Helsingfors för 300 år sedan och i vara dagar vuonna 1888, josta ilmestyi Rolf Martinsenin suomennos vuonna 2004 nimellä Helsinki herra Hertzbergin silmin, ja Vidskepelsen i Finland på 1600-talet. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu libretto Jean Sibeliuksen oopperaan Neito tornissa (1896) ja Kalevala-mukaelma Kalevala: berättad för ungdom (1875).
Karihaara
Karihaara on Kemin kaupunginosa, joka on kasvanut Kemi Oy:n sahan ja sellutehtaan (nykyisin Metsä-Botnia) ympärille. Suurin osa kaupunginosan pinta-alasta onkin tehdasaluetta. Kaupunginosa sijaitsee Koivuharjun suuralueella pohjoiseen Koivuharjun kaupunginosasta. Lännessä kaupunginosa rajautuu Paattion kaupunginosaan.
Alueella sijaitsee Kemi Oy:n vanha tehdasyhdyskunta, jonka hyvin säilynyt rakennuskanta on sekä kulttuurihistoriallisesti että rakennustaiteellisesti arvokas jopa valtakunnallisesti. Hallintokeskuksen rakennuksista mainittakoon arkkitehti W. G. Palmqvistin suunnittelema yhtiön pääkonttori Pajusaarentiellä, Birger Federleyn suunnittelemat toimitusjohtajan asunto ja virkailijaklubi Hiilimöntiellä ja Viktor J. Sucksdorffin suunnittelema Kemin ensimmäinen sairaala Kemilä.
Kaupunginosan pinta-ala on 7,36 km², josta 4,79 km² maata, siellä asuu 0 henkilöä ja työpaikkoja Karihaarassa oli 681 (2006).
Kultakärpänen
Kultakärpänen (Lucilia sericata) on reilun sentin mittainen vihreänkiiltävä raatokärpäsiin (Calliphoridae) kuuluva siivekäs hyönteinen. Se kuuluu sukunsa yleisimpiin lajeihin.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|left|Kärpäsen selässä on harvassa mustia karvoja. Kultakärpäsen vartalo on metallinvihreä ja suuosat keltaiset. Selkäpuolta peittävät mustat karvat. Siivet ovat läpinäkyvät ja niissä erottuvat ruskeat suonet. Aikuinen kärpänen on 10–14 mm pitkä.
Elinkaari
Kultakärpäsen munat ovat valkoisia tai kellertäviä, toisesta päästään paksumpia ja noin 1,5 mm pitkiä. Ne kuoriutuvat 21 asteen lämmössä noin 21 tunnissa, lämpimämmässä nopeammin. Toukkavaihe kestää 3–4 päivää. Toukat ovat sileäpintaisia, kartionmuotoisia ja kasvavat vaiheittain 12–18 mm pitkiksi. Kotelon kuori on aluksi valkoinen, mutta muuttuu punaruskeaksi, kun koteloitumisesta on kulunut muutamia tunteja.
Käyttö
Kultakärpäsen toukkia käytetään haavojen hoidossa. Steriilissä laboratoriossa tehdyt toukat erittävät haavaan sylkeä, joka liuottaa haavassa olevaa kuollutta kudosta, jota toukat sitten käyttävät ravinnokseen. Kuolleen kudoksen mukana haavasta lähtevät bakteerit.
Savimoreeni
Savimoreeni on hienon maalajiryhmän maalaji. Saven raekoko on enintään 0,002 millimetriä. Kosteana sormien välissä puristeltuna siitä voi pyöritellä 2 millimetriä paksua hiekkapötköä. Savimoreeni ei hajoa täydellisesti kuivana.
IPhone 5
Historia
thumb|left|iPhone 5 julkaistiin 12. syyskuuta Yerba Buenan Center taidekeskuksessa
Spekulaatiot uudesta iPhonesta alkoivat välittömästi iPhone 4S:n julkaisun jälkeen. Ensimmäiset huhut kuitenkin ilmestyivät vasta heinäkuussa 2012 4. syyskuuta media kutsuttiin tapahtumaan, joka järjestettiin 12. syyskuuta Yerba Buenan taidekeskuksessa San Franciscossa. Apple julkaisi tapahtumassa uuden iPhone 5:n, uuden iPod nanon ja uuden iPod touchin.
Kymen Sosialidemokraattinen Piiri
Kymen Sosialidemokraattinen Piiri oli SDP:n piirijärjestö Kymen vaalipiirissä. Piiritoimisto sijaitsi Kotkassa. Vuonna 2013 järjestö yhdistyi vaalipiiriuudistusta seuraten SDP Etelä-Savon kanssa muodostaen Kaakkois-Suomen Sosialidemokraatit.
Vuonna 2006 piirin alueella toimi kuusi kunnallisjärjestöä ja 49 puolueosastoa. Puolueen perusosastojen jäseniä oli piirin alueella 5 300.
The Boogeyman osa 2: Tappajan paluu
The Boogeyman osa 2: Tappajan paluu tai Tappajan paluu (Boogeyman II, Revenge of the Boogeyman) on vuonna 1981 valmistunut mutta vuonna 1983 ensi-iltaan tuotu kauhuelokuva, joka on jatkoa elokuvalle The Boogeyman – sakset kurkulla. Elokuvan ohjaajaksi on merkitty Bruce Starr, mutta mukana on ollut myös ensimmäisen osan ohjannut ja tässä pääosaa näyttelevä Ulli Lommel.
Gheorghe Gheorghiu-Dej
Gheorgiu-Dej oli lähtöisin työläisperheestä. Hän liittyi Romanian kommunistiseen puolueeseen vuonna 1930 ja hänet valittiin sen keskuskomiteaan 1936. Hänet vangittiin rautatieläisten Grivițan lakosta vuonna 1933 ja hän oli vankeudessa Târgu Jiun leirillä vuoteen 1944 asti. Hän oli puolueen vankilaosaston johtaja, erotuksena niistä jotka asuivat fasistien valtakauden ja maailmansodan ajan maanpaossa Neuvostoliitossa.
The Boogeyman osa 2: Tappajan paluu
Ensimmäisen osan menestyksen myötä Paramount Pictures halusi tuottaa isomman budjetin jatko-osan, mutta Ulli Lommel ei halunnut työskennellä isommalle studiolle vaan päätti tehdä elokuvan itsenäisesti tuotettuna. Elokuva ei ollut ensimmäisen elokuvan tavoin menestys, eikä sitä levitetty muuten kuin videoitse.
Gheorghe Gheorghiu-Dej
Gheorghiu-Dej pakeni leiriltä elokuussa 1944 ja tuli valituksi pääsihteeriksi 1945 ja Petru Grozan kommunistisen "talonpoikaisrintaman" hallituksen talousministeriksi 1945. Hän otti osaa Pariisin rauhanneuvotteluihin 1946–1947. Kommunistisen puolueen pääsihteerinä hän oli Ana Paukerin ja moskovalaisosaston kommunistien toiminnan varjossa vuoteen 1952 asti. Ana Pauker ja moskovalaiset erotettiin puolueesta vuonna 1952.
Royal Gibraltar Regiment
thumb Royal Gibraltar Regiment on Britannian asevoimien Gibraltarin puolustuksesta vastaava jalkaväkipataljoona. Pataljoona muodostuu neljästä komppaniasta:
Gheorghe Gheorghiu-Dej
Gheorghiu-Dej nousi pääministerin virkaan 1952 ja valtioneuvoston puheenjohtajaksi eli presidentiksi 1961. Hän lisäsi Romanian taloudellista riippuvuutta Neuvostoliitosta neuvostoliittolais-romanialaisten sekayhtiöiden avulla. Gheorghiu-Dej saavutti Nikita Hruštšovin luottamuksen ja sen seurauksena neuvostojoukot vedettiin pois Romaniasta vuonna 1958. Tämän jälkeen hän käänsi politiikkansa täysin länsimyönteiseksi, jonka seurauksena solmittiin kauppasopimuksia Länsi-Euroopan maiden kanssa. Venäjän kielen pakollinen opetus Romaniassa lopetettiin vuonna 1963. Gheorghiu-Dej irtisanoi Romanian täysin irti SEV-maiden yhteisestä taloussuunnitelmasta vuonna 1964.
The Boogeyman osa 2: Tappajan paluu
Vähäisen budjetin takia elokuvan kokonaiskestosta noin 40 minuuttia koostuu pääasiassa takaumakohtauksista, joihin on käytetty ensimmäisen osan kuvamateriaalia. Tämä ratkaisu on usein saanut kritiikkiä arvostelijoilta.
Royal Gibraltar Regiment
Royal Gibraltar Regiment korvasi viimeiset tavallisen brittiarmeijan jalkaväkipataljoonan vuonna 1992. Sen esikunnassa on silti edelleen brittiarmeijan henkilökuntaa. Britannian armeijan varusmiehille tarjotaan vuosittain mahdollisuus viettää kaksi viikkoa alokaskoulutuksessa Gibraltarilla.
Gheorghe Gheorghiu-Dej
Gheorghiu-Dej kuoli maksasyöpään. Erilaisten salaliittoteorioiden mukaan kuolinsyynä oli tahallinen hoitovirhe joka tehtiin Moskovassa sädehoidossa. Gheorghiu-Dej haudattiin mausoleumiin vapauden puistoon Bukarestissa. Hänen ruumiinsa poistettiin mausoleumista ja polttohaudattiin 1990.
The Boogeyman osa 2: Tappajan paluu
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa heikoksi kauhisteluksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Royal Gibraltar Regiment
Rykmentti perustettiin vuonna 1939, kun Gibraltarin kuvernöörinä oli kenraali Edmund Ironside. Siihen aikaan rykmenttiin kuului ilmatorjuntajoukkoja, rannikkotykistöä, kuljetusjoukkoja, viestintäjoukkoja, lääkintäjoukkoja, palontorjuntajoukkoja ja sotilaspoliisi. Rauhanaikana rykmentin toiminta muuttui lähinnä varusmiesten koulutukseksi ja varuillaoloon.
Defender (elokuva)
Defender (tunnetaan myös nimellä The Bodyguard from Beijing,, Zhong Nan Hai bao biao) on vuonna 1994 julkaistu hongkongilainen toimintaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Jet Li, Christy Chung, Collin Chou, Kent Cheng, Ng Wai Kwok, Leung Wing Chung, William Chu, Kam-Kong Wong ja Corey Yuen. Elokuvan on ohjannut Corey Yuen.
Banastre Tarleton
Banastre Tarleton (21. elokuuta 1754 – 15. tammikuuta 1833) oli brittiläinen sotilas ja poliitikko. Parhaiten hänet muistetaan Yhdysvaltain vapaussodasta, jossa hän taisteli Englannin puolella George Washingtonin johtamaa siirtokuntien armeijaa vastaan.
Tarletonin sotilaallinen kyvykkyys toi hänelle nopeasti mainetta brittien keskuudessa. Hän oli erinomainen ratsastaja ja hyödynsi taitoaan ratsain suoritettavassa sodankäynnissä. Samalla Tarletonista tuli vihatuin brittiupseeri amerikkalaisten silmissä ja lehdistö antoi hänelle liikanimiä kuten "Verinen Ban" ja "teurastaja".
Palattuaan Englantiin Tarleton loi sotilaallisen uransa lisäksi poliittisen uran alahuoneen jäsenenä 1790–1812. Hän edusti alahuoneessa Liverpoolia ja tuli parhaiten tunnetuksi orjien vapauttamisen vastustamisesta ja orjakaupan tukemisesta.
Tarleton kuoli Herefordshiren maakunnassa Englannissa tammikuussa 1833 unohdettuna sotasankarina.
Valko-Venäjän asevoimat
Valko-Venäjän asevoimat muodostuu maavoimista, ilma- ja ilmapuolustusvoimista. Valtiolla ei ole merirajaa ja siten sillä ei ole laivastoa. Puolustusministeri on asevoimien komentaja.
Pääosa joukoista on asevelvollisia, joiden palvelusaika on 18 kuukautta tai korkeakoulututkinnon omaavilla 12 kuukautta.
Historia
Vuosien 1918-1919 Valko-Venäjän kansantasavalta ei kerennyt luomaan varsinaisia asevoimia, vaikka joitakin yrityksiä tehtiin.
Vuoteen 1991 Neuvostoliiton Valko-Venäjän sotilaspiirin alueelle oli sijoitettuna 5. kaartin panssariarmeija, 7. panssariarmeija, 28. armeija, 120. kaartin motorisoitu kivääridivisioona, 72. kaartin koulutuskeskus sekä erilaisia huolto- ja tukiyksiköitä. Alueellisten joukkojen lisäksi Valko-Venäjän alueelle oli sijoitettu keskusjohtoisia yhtymiä kuten 103. kaartin maahanlaskudivisioona, 38. kaartin maahanlaskuprikaati, 2. ilmapuolustusarmeijan XI ilmapuolustusarmeijakunta, 26. ilma-armeija sekä strategisten ohjusjoukkojen, ilmavoimien kaukolentoyksiköitä sekä laivaston ja erikoisjoukkojen yksiköitä.
Vuoden 1991 lopulla 5. kaartin panssariarmeijaan kuului vasta Tšekkoslovakiasta siirretty 30. kaartin motorisoitu kivääridivisioona ja 193. panssaridivisioona sekä kaksi ase- ja kalustovarikkoa (eli lakkautettujen 8. kaartin panssaridivisioonan ja 29. panssaridivisioonan kalustot) sekä erilaisia armeijajoukkoja. 7. panssariarmeijaan kuuluivat 3., 34. ja 37. kaartin panssaridivisioonat sekä armeijajoukot. 28. armeijaan kuului neljä divisioonaa, joista yksi oli liikekannallepanodivisioona. Unkarista siirrettiin lisäksi 19. kaartin panssaridivisioona.
Valko-Venäjän ylin neuvosto antoi 20. syyskuuta määräyksen Valko-Venäjän asevoimien perustamisesta ja 1. tammikuuta 1992 asevoimien tehtävästä valvoa maan aluetta. Parlamentti antoi lain 18. maaliskuuta, jossa määriteltiin asevoimien muodostamisesta 20. maaliskuuta alkaen sekä määrättiin asevoimien koon määrittäminen ylimmälle neuvostolle.
Valko-Venäjän sotilaspiiri lakkautettiin 6. toukokuuta ja sotilaspiirin henkilöstöstä luotiin Valko-Venäjän puolustusministeriö ja pääesikunta. Entinen ensimmäinen varakomentaja ja sotilaspiirin esikuntapäällikkö kenraaliluutnantti P. P. Kozlovskiy nimettiin 22. huhtikuuta puolustusministeriksi ja hän vastaanotti tehtävän virkaa hoitaneelta kenraalieversti Petr Chausilta.
4. marraskuuta annettiin laki, jossa määriteltiin asevoimien asema, kokoonpano sekä muita ohjeita asevoimien toiminnasta. Lakia täydennettiin kahdesti 4. syyskuuta 1996 ja 9. marraskuuta 1999, mutta sen sisältö pysyi pääosin alkuperäisenä. 1. tammikuuta jokaisen Valko-Venäjän alueella olleen sotilashenkilön tuli antaa uskollisuusvala Valko-Venäjälle tai poistua maasta. Lähes 50 prosenttia sotilaista vuoden 1992 lopulla oli venäläistaustaisia ja sen ei katsottu aiheuttavan kuitenkaan uskollisuusristiriitaa.
Nykypäivä
thumb|220px|Valkovenäläinen [[T-72 panssarivaunu kuljetuksessa.]] Valko-Venäjän asevoimien varustuksen pääosa koostuu edelleen sen Neuvostoliitolta itsenäistymisen jälkeen peritystä kalustosta. Venäjän vaikutus maan puolustusdoktoriiniin on suuri. Maan asevoimat harjoittelevat Venäjän asevoimien kanssa ja sillä on valmius suorittaa Venäjän kanssa alueellisia operaatioita. IISS:n mukaan maan asevoimien ongelmia ovat muun muassa varusmiespalvelukselle perustuvan miehistön huono moraali, mutta siirtyminen palkka-armeijaan ei ole todennäköistä. Palvelukseen otettavien määrä on kuitenkin vähentynyt. Ilmavoimien ongelmana on ollut lentäjien vähäinen lentotuntimäärä.
Maan tulevaisuuden asehankintoihin saattaa kuulua venäläiset S-400 ilmatorjuntaohjukset. Maalla on jo nyt käytössä vanhempia S-300 ohjuksia.
Von Luschanin kromaattinen asteikko
thumb|250px|Von Luschanin asteikon vertailutaulukko Von Luschanin kromaattinen asteikko eli lyhyemmin Von Luschanin asteikko on ihonvärin luokittelutapa. Se on nimetty keksijänsä, Felix von Luschanin mukaan. Asteikko perustuu vertailutaulukkoon, joka käsittää 36 erilaista väriä, joita on tarkoitus verrata henkilön ihonväriin useimmiten käden alta, sillä Auringon vaikutus siellä on melko vähäistä.
1900-luvun alkupuoliskolla Von Luschanin asteikkoa käytettiin rotuerotteluun, mutta myös tieteellisiin tutkimuksiin. Kuitenkin taulukon käyttö lopetettiin suureksi osin 1950-luvun alussa, jolloin se korvattiin spektrofotometrilla.
Yhdysvaltain työministeriö
Yhdysvaltain työministeriö on Yhdysvaltain hallinnon alainen ministeriö, joka vastaa maan työpolitiikasta. Ministeriötä johtaa Yhdysvaltain työministeri, nykyisin Ed Hugler. Työministeriö on perustettu vuonna 1913.
Marco Baruffato
Vuonna 1988 Baruffato valmistui Università Cattolica del Sacro Cuore -yliopistosta kotimaastaan. Baruffato on toiminut urallaan jalkapallon lisäksi myös muun muassa lentopallon, uinnin ja koripallon juniorivalmennuksessa. Hän toimi pitkään kotikaupunkinsa seuran Varese Calcion valmennuksessa.
Tampereen Ilveksessä Baruffato on toiminut vuodesta 2013 alkaen. Kaudeksi 2015 hänet nimettiin seuran kakkosvalmentajaksi. Lokakuussa 2015 Baruffatosta tuli seuran Veikkausliigassa pelaavan edustusjoukkueen väliaikainen päävalmentaja Keith Armstrongin irtisanomisen jälkeen. Baruffato valmensi Ilvestä kauden loppuun saakka. Baruffato nimettiin Naisten Liigassa pelaavan Ilveksen päävalmentajaksi kaudelle 2016, mutta hän vetäytyi tehtävästä ennen kauden alkua omasta tahdostaan.
Baruffatolla on suomalainen vaimo ja kolme lasta.
Maniokki
Maniokki eli kassava eli tapioka (Manihot esculenta) on tyräkkikasveihin kuuluva puolipensas, joka kasvaa viisi metriä korkeaksi ja kukkii syyskuusta marraskuuhun. Maniokki on kotoisin Etelä-Amerikasta.
Maniokkia on viljelty ainakin 5 000 vuotta. Portugalilaiset toivat maniokin Länsi-Afrikkaan 1500-luvulla, minkä jälkeen se levisi nopeasti päiväntasaajan eteläpuolella. Sri Lankaan kasvi tuotiin 1786 ja Jaavalle 1835.
Maniokki tekee 30–60 cm pitkiä mukuloita, joissa on runsaasti tärkkelystä, mutta vain vähän proteiinia. Mukulat eivät ole sellaisinaan syömäkelpoisia, vaan osa lajikkeista on ennen ravinnoksi käyttöä keitettävä, osa vaatii teollisen käsittelyn. Elintarviketeollisuuden sivutuotteena syntyneestä kasvijätteestä voidaan valmistaa myös asetonia ja etanolia.
Koska maniokin viljely ei vaadi pistokkaita lukuun ottamatta ulkopuolisia panoksia, maniokkilajikkeiden jalostus ja uusien lajikkeiden levittäminen läntiseen ja eteläiseen Afrikkaan on osoittautunut maanosan maanviljelyn yhdeksi nykyajan menestystarinaksi. Kun kasvanut maniokin tuotanto on ylittänyt paikallisen tarpeen, sen toimittaminen muualle on synnyttänyt uusia työpaikkoja jalostus- ja kuljetusyrityksissä.
Maniokki ravintona
Suuri osa maailman väestöstä, erityisesti tropiikissa, käyttää maniokkia pääasiallisena ravintonaan. Mukuloista voidaan valmistaa jauhoja ja ryynejä, joita kutsutaan tapiokaksi. Keitettyä maniokkia käytetään perunan tapaan, ja tapiokalla voi korvata esimerkiksi vehnäjauhoja.
Maniokkia voi myös hapattaa, jolloin siitä häviävät sen sisältämät haitalliset aineet. Maniokkia ei saa syödä raakana sen sisältämän sinihapon vuoksi, jota voi myös jäädä ruokaan, jos se valmistetaan väärin. Afrikassa ja Etelä-Amerikassa syödään maniokkia paljon, ja myrkytykset ovatkin ongelma.
Love & Nature
Love & Nature on suomalaisen elektro-yhtye LCMDF:n esikoisalbumi. Aikaisemmin bändi tunnettiin nimellä Le Corps Mince de Françoise, mutta Malinin jätettyä yhtyeen vaihtui virallinen nimi lyhenteeksi.
Albumille on tehty kappaleita aina vuodesta 2007 lähtien, kun yhtye perustettiin. Lopullisen miksauksen kaikille kappaleille tekee Dave “Switch” Taylor, joka on miksannut musiikkia mm. M.I.A.:lle ja tuottanut musiikkia esim. Christina Aguileralle. Ensimmäinen singlejulkaisu levyltä oli "Something Golden" joulukuussa 2009. Toisena singlenä julkaistiin "Gandhi" lokakuussa 2010. Kolmas single levyltä on "Future Me", joka julkaistiin tammikuun 2011 alussa. Gandhille ja Future Me:lle on tehty myös musiikkivideot, jotka ovat nähtävissä yhtyeen Vevo-kanavalla. Kolmantena singlenä levyltä julkaistaan Cool and Bored kesäkuussa 2011.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 40.
Ennuskivien mahti
Ennuskivien mahti on ranskalaisen Flavia Bujorin kirjoittama ja vuonna 2002 ilmestynyt fantasiakirja. Suomeksi se ilmestyi 2004 Lotta Toivasen kääntämänä ja Gummeruksen kustantamana. Bujor oli kirjaa kirjoittaessaan vain 13-vuotias. Kirja kertoo kolmesta tytöstä nimeltään Jade, Ambre ja Opale. Kertomus käsittelee ystävyyttä, unelmia ja voimia
Juoni
Jade, Opale ja Ambre saavat 14-vuotissyntymäpäivänään tietää, että heille on jo muinaisissa kirjoituksissa osoitettu suuri tehtävä. Voimallisten ennuskivien avulla tyttöjen on pelastettava viimeinen maa, jossa uskotaan kaikkien olentojen kauneuteen, luovuuteen ja vapauteen.
Samaan aikaan Joa-niminen tyttö kamppailee vakavan sairauden kourissa pariisilaisessa sairaalassa. Joa horjuu elämän ja kuoleman välimailla, mutta alkaa nähdä ihmeellistä unta, joka antaa hänelle uusia voimia. Joan elämä on Jaden, Opalen ja Ambren neuvokkuuden varassa.
Kirjassa seurataan myös muistinsa menettäneen hovaliinin (kiertävä ritari), Nimettömän tarinaa. Hän herää eräänä päivänä niityltä, muistamatta mitään. Nimetön saa matkaseurakseen Ikijontun ja yhdessä he yrittävät selvittää, mitä Nimetön on menneisyydessään tehnyt. Loppujen lopuksi heidän ja tyttöjen tarinat liittyvät yhteen.
Tytöt joutuvat erilaisiin hankaliin tilanteisiin ja yrittävät samalla pelastaa kolmannen ulottuvuuden, jonka neuvosto uhkaa vallata kokonaan itselleen.
Henkilöt
Jade: Yksi ennustuksen kolmesta tytöstä. Jade vietti lapsuutensa aatelismiehen palatsissa. Hän sai 14-vuotispäivänään kuulla, ettei tämä ole hänen oikea isänsä. Jade on luonteeltaan ylpeä ja päättäväinen ja kommentoi jokaista sanaa mitä joku sanoo mutta osaa olla myös hyvin ystävällinen ja auttavainen.
Opale: Yksi ennustuksen tytöistä. Varttui tavallisessa kylässä. Opale kuvataan hiljaiseksi ja kylmäksi, mutta hänestä tulee kirjan edetessä esiin uusia puolia. Opale ja Jade eivät tule toimeen keskenään.
Ambre: Yksi ennustuksen tytöistä. Ambre vietti lapsuutensa köyhässä perheessä. Hän saa kuulla äitinsä kuolinvuoteella, ettei ole tämän oikea tytär. Ambre on tytöistä ystävällisin ja hänen on vaikea ymmärtää Jaden ylpeyttä.
Nimetön: On menettänyt muistinsa. Kuvataan mietteliääksi ja urheaksi. Saa kirjan edetessä kuulla menneisyydestään kauheita asioita.
Suomalainen kansanpuku
Suomalainen kansanpuku on suomalaisen talonpoikaisväestön 1800-luvulle asti käyttämä perinteinen vaateparsi eli kansanpuku. Kansanpuvut olivat pääasiassa kotitekoisia. Niissä on aina nähtävissä alueellisia ja paikallisia erityispiirteitä.
Perinteiset suomalaiset kansanpuvut syrjäytyivät vähitellen 1800-luvun lopulla tehdasvalmisteisten kankaiden saatavuuden parantuessa ja hinnan laskiessa. Kansanomainen puku seurasi kansanpukua rahvaan pukeutumisessa. Siinä ei näkynyt paikallisia piirteitä. Museoihin kootut kansanpuvut antoivat 1880-luvulla virikkeitä niiden uusintojen eli kansallispukujen valmistamisen alkamiselle.
Suomalainen kansanpuku erosi selvästi kaupunkien porvariston ja herrasväen vaatetuksesta. Säätyläisten vaatetuksesta kuitenkin omaksuttiin piirteitä myös kansan juhlapukuihin. Hyvin toimeentulevalla maalaisväestöllä oli erikseen kirkko-, pyhä- ja arkivaatteet. Kirkkovaatteilla tarkoitettiin juhlavaatteita. Ne olivat arvokkaat ja kulkivat usein perintönä sukupolvelta toiselle. Pyhävaatteita pidettiin pyhäpäivinä kodin piirissä. Nuoriso käytti pyhävaatteita lauantai-iltaisin omissa riennoissaan. Arkivaatteet olivat tyypillisesti koruttomia ja vanhoillisia. Kuluneimpia arkivaatteita käytettiin riihivaatteina eli riihessä työskennellessä.
Nykyajan kansanpuku
Kansanpukuja ovat muun muassa karjalaisten feresi ja Pohjanmaalla yleinen körttipuku.
Tieteiskirjallisuus
Tieteiskirjallisuus eli science fiction -kirjallisuus on kirjallisuuden laji, joka käsittelee tieteen ja tekniikan vaikutusta ihmisiin ja koko yhteiskuntaan.
Boléro
Boléro on Maurice Ravelin säveltämä orkesteriteos.
Vuonna 1927 tanssija Ida Rubinstein pyysi Ravelia soitintamaan osia Isaac Albénizin pianoteoksesta Iberia balettiesitystä varten. Ravel ei onnistunut hankkimaan sarjan oikeuksia, ja hän sävelsi sen sijaan Boléron, joka esitettiin ensimmäisen kerran 1928. Teos oli sensaatio, ja siitä tuli heti Ravelin tunnetuin teos.
Tieteiskirjallisuus
Historia
pienois|pysty=0.6|[[Jules Verne.]] pienois|pysty=0.6|[[H. G. Wells.]] pienois|pysty|pysty=0.6|[[Stanisław Lem.]] Termi science fiction on yhdysvaltalaisen tieteislehtien toimittajan Hugo Gernsbackin 1920-luvulla keksimä. Suomessa termin tieteiskirjallisuus loi tohtori Eino Kauppinen 1950-luvun alkupuolella.
Tieteiskirjallisuudelle on laadittu erilaisia määritelmiä. Tieteiskirjallisuuden rajat eivät ole yksiselitteisen selkeät. Tieteiskirjallisuus lähenee monia kirjallisuudenlajeja, erityisesti kauhu- ja fantasiakirjallisuutta. Näillä kolmella lajilla onkin yhteiset juuret 1800-lukua edeltävässä ei-realistisessa kirjallisuudessa.
Boléro
Teoksesta tehty baletti alkaa nuoren mustalaisnaisen hitaalla tanssilla. Hänen tanssistaan lumoutuneina vieressäseisojat yhtyvät yksi kerrallaan tanssiin, kunnes kaikki ovat mukana.
Ravel itse hämmästeli teoksen suosiota. Arthur Honeggerille hän totesi: "Olen säveltänyt vain yhden mestariteoksen. Se on Boléro. Valitettavasti siinä ei ole yhtään musiikkia."
Tieteiskirjallisuus
Historia
Proto-scifi tarkoittaa niitä tieteisteoksia, jotka on kirjoitettu ennen varsinaista lajityypin syntyä. Antiikista tunnetaan Lukianoksen (125–200) satiirit, kuten Tosi tarina; valistusajalta Voltairen (1694–1778) Mikromegas; William Godwinin (1756–1836) Man on the Moon tai Jonathan Swiftin (1667–1745) Gulliverin retket. Samoin moni tieteenharjoittaja kirjoitti kaunokirjallisia teoksia osittain aikansa tieteellisiin teorioihin pohjautuen; Johannes Keplerin (1571–1630) Somnium on eräs varhainen esimerkki tästä. Mary Shelleyn vuonna 1818 julkaisemaa kirjaa Frankenstein on usein sanottu ensimmäiseksi tieteisromaaniksi. Varsinaisesti teos on goottilaisen kauhuromantiikan edustaja.
Tieteiskirjallisuus tarkoitti 1800-luvulla viihteellisin keinoin tieteellisistä tosiasioista kertovaa tietokirjallisuutta. Edgar Allan Poen mukaan lajityypissä oli kyse ikään kuin ”vilkaisusta puoliksi suljettujen luomien ali tulevaisuuteen, läpi ajan ja avaruuden”. Vaikka lajityyppi mielletään yleisesti angloamerikkalaiseksi, tieteiskirjallisuus oli levinnyt jo 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa ympäri maailman. Esimerkiksi Kiinassa esiteltiin 1900-luvun ensimmäisinä vuosina kexuo xiaoshuo – karkeasti käännettynä tieteistarinat, ja sekä latinalaisessa Amerikassa että Australiassa ensimmäiset tieteisteokset julkaistiin jo 1800-luvun puolella.
Tieteiskirjallisuuden isäksi nimitetään usein ranskalaista Jules Verneä, jonka kirjoissa esiintyvistä keksinnöistä monet ovat myöhemmin toteutuneetkin. Hän esitti esimerkiksi 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa, että ilmaa raskaammat lentolaitteet eli lentokoneet tulevat olemaan suurempi menestys kuin ilmaa kevyemmät eli kuumailmapallot. Kuitenkin jo ennen Verneä Ranskassa oli ilmestynyt yli 100 tieteiskirjallisuudeksi luokiteltavaa teosta.
Tieteiskirjallisuus alkoi muotoutua omaksi lajikseen vasta 1800-luvun lopulla, jolloin teollisen vallankumouksen ja Charles Darwinin kehitysopin vaikutukset heijastuivat kirjailijoiden, muun muassa Jules Vernen ja H. G. Wellsin tuotantoon. Varsinaisen tieteiskirjallisuuden – lajin sisäisistä käytänteistä tietoisen kirjallisuuden – kirjoittaminen käynnistyi laajemmin vasta 1920-luvulla.
Erityisesti 1900-luvun alun Amerikassa ja Englannissa lajityyppi keskittyi tähtitieteen ja avaruusmatkailun kansantajuistamiseen kaunokirjallisuuden keinoin, mutta mukana olivat myös monenlaiset muut vaikutteet, kuten psykologiset, poliittiset ja utopistiset teemat. Luonnontieteelliseen ja tekniseen tarkkuuteen pyrkivää tieteiskirjallisuutta kutsutaan kovaksi scifiksi. Myös poliittiset utopiat ja dystopiat koetaan tieteiskirjallisuudelle läheiseksi. Platonin Valtiosta Aldous Huxleyn Uljaaseen uuteen maailmaan, George Orwellin Vuonna 1984:ään ja Ursula K. Le Guinin Osattomien planeettaan.
Tieteiskirjallisuuden kulta-ajaksi on kutsuttu aikakautta 1930-luvun puolivälistä 1950-luvun loppuun. Kulta-aikaa seurasi uusi aalto, joka oli jopa tieteen ja tieteisfiktion vastaista. 1980-luvulla ilmaantui kyberpunk. Nykyään esillä on ollut myös termi spekulatiivinen fiktio, joka viittaa laajasti kauhuun, fantasiaan ja tieteiskirjallisuuteen. Valtavirtakirjallisuus myös käyttää enenevässä määrin tieteiskirjallisuuden aineksia.
Avaruusooppera-sanan juuret ovat saippuaoopperassa, väljimmillään sillä tarkoitetaan mitä tahansa avaruuteen sijoittuvaa seikkailua, mutta toisaalta sillä voidaan viitata myös kyseisen alalajin laatuun: toimintapainotteiset, liioittelevat tai viihteelliset avaruusseikkailut leimataan monesti avaruusoopperoiksi. Parhaimmillaan avaruusoopperat ovat taidokkaita luomuksia, mutta ne voivat myös parodioida lajin militaristisia puolia.
Tieteiskirjallisuus kirjallisuuden lajina
Tieteiskirjallisuudessa kerronta on monesti suoraviivaisempaa ja selkeämpää kuin kaunokirjallisuudessa yleisesti. Sekä tieteiskirjoja että tavanomaista näytelmäkirjallisuutta kirjoittanut Orson Scott Card on arvioinut syyksi sen, että tieteiskirjallisuudessa älyllisyys ja sanoma ovat usein itse tarinan ominaisuuksia, eikä niitä tarvitse luoda tekstiin tyylikikoilla tai vertauskuvallisella kerronnalla. Monet yleisen kirjallisuuden asiantuntijat ja kriitikot kuitenkin pitävät helppolukuista tyyliä merkkinä taiteellisten ansioiden puutteesta. Tätä Orson Scott Card pitää väärinkäsityksenä:
Suomalainen tieteiskirjallisuus
pienois|pysty=0.6|[[Hannu Rajaniemi (kirjailija)|Hannu Rajaniemi on suomalainen kansainvälisesti menestynyt tieteiskirjailija.]] Varhaiset tieteiskertomukset 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa olivat kuvitelmia tulevaisuudesta ja yhteiskunnallisia utopioita. Itsenäistymisen jälkeen ilmestyi useita teoksia, joiden voi sanoa edustavan Euroopassa 1800-luvun loppupuolelta asti yleistä tulevaisuuden sota -lajityyppiä. Jännitysromaaneissa taas esiteltiin tulevaisuuden keksintöjä, aika- ja avaruusmatkoja. 1940-luvun lopulta alkaen tieteiskirjallisuus oli yleisimmin nuortenkirjallisuutta, mutta nykyaikaisen tieteiskirjallisuuden käsite tuli Suomessa 1950-luvulla tunnetuksi. Vuonna 1968 ilmestyi Erkki Ahosen Paikka nimeltä Plaston, joka oli ensimmäinen vakava aikuisten tieteisromaani pitkään aikaan. 1970-luvun romaaneissaan Ahonen pohti ihmisen ja tekniikan suhdetta muuttuvassa yhteiskunnassa.
Suomalainen science fiction -fandom järjestäytyi 1970-luvun lopulla. 1980-luvulla harrastajalehdet alkoivat julkaista tieteisnovelleja ja Suomen tieteiskirjoittajat perustettiin. Suomalaisia tieteisromaaneja alkoi ilmestyä säännöllisesti 1990-luvulta alkaen. Tunnettuja tieteiskirjailijoita ovat muun muassa Risto Isomäki ja Hannu Rajaniemi. Tieteiskirjallisuutta ovat kirjoittaneet myös Johanna Sinisalo, Leena Krohn, Maarit Verronen, Tero Niemi ja Anne Salminen, Anne Leinonen sekä J. Pekka Mäkelä.
Velhonuoret
Velhonuoret on Diane Duanen kirjoittama fantasiaa ja scifiä yhdistelevä nuortenkirjasarja, johon kuuluu yhdeksän kirjaa. Sarja kertoo kahdesta nuoresta velhosta, joiden nimet ovat Nita ja Kit. Sarjan ensimmäinen osa Haluatko velhoksi? (So You Want To Be A Wizard) julkaistiin vuonna 1983. Vuonna 1997 Diane Duane alkoi kirjoittaa uutta samaan kuvitteelliseen maailmaan sijoittuvaa sarjaa nimeltä Feline Wizards, mutta sen pääosissa ovat eri hahmot.
Sarja sisältää elementtejä fantasiasta, scifistä ja uskonnosta. Vaikka taikuuden käyttö vaatii kirjoissa luontaista kyvykkyyttä, se vaatii myös tiettyä luonnontieteellistä kyvykkyyttä. Esimerkiksi matkatessaan erään taian voimalla Kuuhun Nita ja Kit joutuvat laskemaan tarvittavan hengitysilman määrän ja Maan vetovoiman voittamiseen tarvittavan pakonopeuden. Silti Diane Duane ei pelkää ottaa esille myös vakavia aiheita, kuten esimerkiksi kuolemaa, uhrautumista ja takaisin maksua.
Velhonuorten maailman historiaa
Velhonuorten maailman loivat voimat. Voimat loivat yhdessä universumia. Niiden luomassa maailmassa ei ollut kuolemaa eikä mitään muutakaan pahaa, mutta eräs voima oli katsonut sivusta. Se oli halunnut tehdä vielä lopuksi jonkun suuren parannuksen. Niinpä se loi entropian ja kuoleman. Muut voimat suuttuivat yksinäiselle voimalle ja heittivät sen ulos. Se jäi kiertelemään maailmassa ja jakoi ja kylvi kuolemaa.
Velhonuorten maailman taikuus
Tulevat velhot ovat aluksi ihan tavallisia ihmisiä. He löytävät voimien johdatuksella kirjan nimeltä Haluatko Velhoksi? Se on velhojen käsikirja. Aluksi velho vannoo valan ja sitten hän joutuu tulikokeeseen, missä hän joutuu taistelemaan Yksinäistä voimaa vastaan. Joskus tämä voi tapahtua kirjan tietokone-version avulla. Taikominen itsessään tapahtuu puhumalla suurta kieltä, tosin joskus siihen tarvitaan joitain apuvälineitä kuten piisiruja tai pihlajanoksia. Tietokoneversiossa ei tarvitse osata suurta kieltä. Jokainen velho luo itsestään niin sanotun velhonsolmun. Velhonsolmu kertoo velhosta itsestään. Tietokoneversiossa tietokone kysyy ääneen tiedot velhonsolmuun.
Paikat
Nita ja Kit seikkailevat monissa paikoissa, muun muassa New Yorkissa ja sen rinnakkaistodellisuuden vastineessa, Ajan sydämessä (”Taivas”), Atlantin valtamerellä (myös pinnan alla), muilla taivaankappaleilla ja Irlannissa.
Nita
Juanita "Nita" Louise Callahan on kirjan päähenkilö. Alussa häntä kiusataan koulussa, mutta hän oppii suojautumaan taikuuden avulla. Nita lukee paljon. Hän on erityisen hyvä käsittelemään eläviä asioita taikuudella. Hänen perheeseensä kuuluu isä, äiti ja pikkusisko Dairine.
Kit
Christopher "Kit" K. Rodriguez on Nitaa vuoden nuorempi. Häntäkin kiusattiin koulussa, koska hänen puheessaan on espanjan aksentti. Hänen vahvuutensa taikuudessa ovat elottomat asiat. Hän asuu yhdessä isänsä, äitinsä ja siskojensa kanssa.
Ponch
Ponch on Kitin koira. Se on labradorinnoutajan ja collien risteymä. Se välittää erityisesti ruuasta.
Dairine
Dairine Callahan on Nitan pikkusisko, joka on erittäin älykäs ikäisekseen. Hänen haaveensa on tulla isona jediksi. Hän ei siedä sitä, jos Nita tietää jotain mitä hän ei tiedä. Kun hän huomaa, että Nitalla on omituisia voimia, hän lukee Nitan käsikirjaa. Kolmannessa osassa hänestä tulee velho. Hän on yksi ensimmäisistä Tietokonekäsikirjan käyttäjistä.
Velhonuoret
Sarjan seuraavia kirjoja ei ole suomennettu:
Feline Wizards
(Velhonuorten sukulaissarja)
Vapaasti suomennettuna "Kissavelhot" tai "Kissamaiset velhot". Tästä sarjasta ei ole suomennettu yhtään osaa. Kirjat eivät tarkalleen kuulu Velhonuoriin, mutta ainakin ensimmäistä kirjaa sijoittuvat osien 4-5 väliin
Adult Wizards
(Velhonuorten sukulaissarja)
Vapaasti suomennettuna aikuiset velhot. Tämän sarja ei ole vielä alkanut, mutta sekin on Velhonuorten sukulaissarja.
Debrecen
Debrecen [ˈdɛbrɛtsɛn] on Unkarin toiseksi suurin kaupunki ja Hajdú-Biharin läänin pääkaupunki. Kaupungissa on 199 725 asukasta (vuonna 2022) ja sen pinta-ala on 461,65 neliökilometriä. Se sijaitsee maan itäosassa lähellä Romanian rajaa, ja on Itä-Unkarin tärkeimpiä keskuksia. Kaupungissa toimii Debrecenin yliopisto. Debrecenissä on lentokenttä ja sieltä on rautatieyhteys 230 kilometrin päässä sijaitsevaan Budapestiin. Romanian rajalle Debrecenistä on 35 kilometriä. Kaupunki on tunnettu myös ”kalvinistien Roomana”.
Debrecen mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran 1200-luvulla. Se oli pitkään "talonpoikaiskaupunki", jonka asukkaat harjoittivat maataloutta kaupunkia ympäröivillä pelloilla. Debreceniläiset harjoittivat myös kauppaa, mihin viitataan kaupungin unkarinkielisellä lempinimellä Civis. Debrecen oli tärkeä solmukohta Transilvanian ja Alföldin tasankoalueen välillä. Trianonin rauhan jälkeen (1920) siitä tuli rajakaupunki, kun suuri osa sen talousalueesta jäi Romanian puolelle.
Debrecenin suomalainen ystävyyskaupunki on Jyväskylä.
Aiheesta muualla
thumb|300px|left|Kossuthin aukio Debrecenin keskustassa.
The Sound of Zen
The Sound of Zen on Atsuya Okuda vuonna 2002 julkaisema solo-albumi jossa on hochikulla tulkittua huilumusiikkia. The Sound of Zen albumilla Okuda soittaa kuusi japanilaista Zen-munkkien säveltämää honkyoku sävellystä.
Okuda on soittanut shakuhachia vuodesta 1985 mutta myöntyi soittonsa nauhoittamiseen vasta 2000-luvulla. Syy Okudan pidättyvyyteen on että hän uskoo ainoastaa aidon elävän soittotilanteen kokemisen mahdollistavan hochikulla soitettavan jinashi shakuhachi musiikin ymmärtämisen.
Arkkitraavi
pienoiskuva|vasen|Pylväiden päällä lepäävä arkkitraavi [[Selinus|Selinuksen niin kutsutussa Temppelissä E.]] Jokaisessa pylväsjärjestelmässä oli omanlaisensa arkkitraavi. Doorilaisessa pylväsjärjestelmässä arkkitraavi oli suhteellisen yksinkertainen ja koruton palkki. Joonialaisessa ja korinttilaisessa pylväsjärjestelmässä arkkitraavi koostui kolmesta sileästä, nauhamaisesta fasciasta (lat., ’nauha’, ’side’).
Fantasia (maalaus)
thumb|[[Ateneumin taidemuseon kokoelmien Fantasia.]]