cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kohiman taistelu
Taistelu
Vedestä tuli ongelma, sillä japanilaiset katkaisivat pääjohdon, ja vesi oli pakko annostella neljä litraa sotilasta kohden. Haavoittuneet joutuivat alttiiksi jatkuvalle tulitukselle. Taisteluosapuolet olivat niin lähellä toisiaan, ettei tykistöä voinut käyttää, mutta kranaatinheittimiä kylläkin. Japanilaisten ilmatorjunnasta huolimatta Britannian kuninkaalliset ilmavoimat onnistui huoltamaan myös Kohiman puolustajia, mutta taistelutahdon avulla britit selviytyivät.
Aloite briteillä
Brittien täydennysjoukot melkein pääsivät Kohimaan 14. huhtikuuta, mutta japanilaisten aloittaessa epätoivoiset itsemurhahyökkäykset joutuivat britit vetäytymään. 20. huhtikuuta britit pääsivät lopulta läpi ja Kohima vapautettiin. Slim käski Kohimaan lisää joukkoja estääkseen Satoa lähettämästä tukea joukoilleen Imphalista. Sadekauden alkaminen lisäsi taistelun kurjuutta. Epätoivoiset lähitaistelut jatkuivat kummankin osapuolen taistellessa jokaisesta maapalasta. Japanilaisten huollon petettyä heidän elintarvikkeensa loppuivat. Kun japanilaiset alkoivat nähdä nälkää, saivat britit ja intialaiset yliotteen.
Toukokuun loppuun mennessä liittoutuneet tekivät alueelle tuhoisia ilmaiskuja ja kenraali Sato veti sotilaansa Imphaliin. Japanilaiset palasivatkin takaisin Burmaan 8. heinäkuuta.
Svante Steninpoika Sture
pienoiskuva|Svante Steninpoika Sture. [[Domenicus Verwiltin maalaus.]] Svante Steninpoika Sture (1517–1567) oli ruotsalainen valtaneuvos ja valtakunnanmarski. Hän oli Sten Sture nuoremman poika. Hän kuului valtaneuvostoon Kustaa Vaasan aikana. Eerik XIV nimitti hänet marskiksi 1560, ja kreivin arvon hän sai 1561. Hänet surmattiin niin sanottu Sturein murhien aikana.
Armide (Gluckin ooppera)
thumb|[[Nicolas Poussin, Rinaldo ja Armida, 1629.]] Armide Wq. 45 on Christoph Willibald Gluckin säveltämä viisinäytöksinen ooppera, jonka Torquato Tasson runoon Gerusalemme liberata (, 1580) perustuvan libreton on kirjoittanut François Quinault. Teoksen libretto oli alun perin kirjoitettu Jean-Baptiste Lullyn saman nimiselle oopperalle. Teos sai ensi-iltansa Pariisin Académie de Musique'ssa 23. syyskuuta 1777. Ooppera sijoittuu ensimmäisen ristiretken tapahtumiin. Armide on viides Gluckin Académie de Musique’lle säveltämästä seitsemästä oopperasta. Säveltäessään oopperaa Gluck perehtyi myös Lullyn aikaisempaan teokseen ja pyrki säilyttämään sen hengen ja ranskalaisen tragédie en musique oopperan tyylin.
Îles d’Hyères
Îles d’Hyères on saariryhmä Ranskan Varin departementissa Hyèresin kunnassa. Saarista pinta-alaltaan ja asukasluvultaan suurin on Porqerolles, joka on myös saarista läntisin. Saaresta itään sijaitsevat pienet Île de Bagaud, Port-Cros ja kaikkein itäisin Île du Levant.
Historia
240px|thumb|vasen|Îles d’Hyèresin kartta vuodelta 1707. Saariryhmän alkuperäinen nimitys oli Stokadit. Nimityksen antoivat kreikkalaiset, ja se viittasi saariryhmän jonomaisuuteen. Renessanssin aikana saaria kutsuttiin puolestaan nimellä Îles d’Or eli Kultasaaret. Saaren ensimmäisiä asukkaita olivat foinikialaiset ja heidän jälkeensä roomalaiset. Îles de Lérinsin saarilta saapui munkkeja 400-luvulla, ja he perustivat paikalle sivuluostarin. 600–1500-luvuilla saarille hyökkäsivät merirosvot ja saraseenit. Provencen herttua antoi saaret J. de Galbertille vuonna 1348 ja myöhemmin Frans I määräsi johanniitat muuttamaan saarelle. Porquerolle ja Port-Crosin saarille rakennettiin linnat vuonna 1531 ja Richelieu rakennutti vuonna 1634 Tour de’Éminencen, Fort de’Éstissacin ja Port-Martinin. Uudetkaan linnoitukset eivät estäneet saaria kokemasta tuhoja Espanjan perimyssodassa 1700-luvulla. Saaret olivat sotanäyttämönä jälleen Napoleonin aikana 1800-luvulla ja 1900-luvun maailmansodissa.
Australianpronssikäki
Australianpronssikäki (Chalcites basalis) on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Australiasta ja Kaakkois-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö
Australianpronssikäki voi kasvaa 17–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Päälaeltaan ja selästään australianpronssikäki on ruskea ja selässä on suomukuviota. Silmäkulmajuova on valkoinen ja silmästä lähtee tummanruskea juova. Kurkku on valkoinen ja siinä on tummempia höyheniä. Siivet ovat väriltään vihreänkiiltoiset. Australianpronssikäen rinta ja vatsa ovat valkoiset tai kellertävät ja niissä on ruskeita poikkiraitoja, jotka katkeavat keskeltä. Pyrstön reunat ja alapuoli ovat ruosteenruskeat.
Levinneisyys ja elinympäristö
Australianpronssikäkeä tavataan koko Australiasta. Tämän lisäksi se elää erityisesti talvisin Indonesiassa, Malesiassa ja Papua-Uusi-Guineassa ja satunnaisesti sitä tavataan Bruneista, Singaporesta ja Joulusaarelta. Linnun elinympäristöä ovat kuivat ja avoimet metsät, pensaikkomaat, rannikkojen marskimaat sekä pihat, puutarhat ja puistot. Australianpronssikäki syö hyönteisiä ja niiden toukkia ja etsii ravintonsa maasta tai puista. Laji on pesäloinen, joka munii muun muassa malurien ja tiaismalurien pesiin. Pesimäkausi on Australian pohjoisosissa lähes ympäri vuoden ja eteläosissa heinäkuulta helmikuulle.
Sorry (Justin Bieberin kappale)
Sorry on kanadalaisen laulajan Justin Bieberin kappale albumilta Purpose. Se julkaistiin albumin toisena singlenä 23. lokakuuta 2015. Kappaleessa on EDM-vaikutteita, ja sen ovat tuottaneet Skrillex ja Blood Diamond. Kappaleesta julkaistiin musiikkivideo 22. lokakuuta.
Alpakka
Alpakka (Vicugna pacos) on eteläamerikkalainen villantuotantoon jalostettu kamelieläin, jonka pääasiallinen kantamuoto on vikunja. Se on myös laaman lähisukulainen.
Ulkonäkö ja koko
Alpakoiden turkki on yksivärinen tai kirjava, perusväreinä ovat valkoinen, ruskea, harmaa ja musta.
Alpakoiden perusvärejä on 22, ja perinteinen tapa villankäytössä on ollut luonnonmukaisten värien käyttö. Valkoista villaa myös värjätään, ja esimerkiksi Perussa se on suosituin alpakan väri. Alpakoita ja laamoja käytetään paitsi villantuottajina myös maatilamatkailussa, lemmikkeinä, maisemanhoitajina ja terapiaeläiminä. Maisemanhoitoon ne sopivat siksi, että ne ylettyvät korkeammalle kuin lampaat, eivät pehmeillä anturoillaan jätä jälkiä maastoon ja lisäksi ne ovat niin hiljaisia, että niitä voi pitää alueilla, joissa ei saa tulla häiriötä kuten koulujen, sairaaloiden, hautausmaiden ja vastaavien lähellä.
Kasvattaminen
Alpakat ovat kalliita eläimiä. Ne lisääntyvät hitaasti, kantoaika on 11 kk, ja vasoja syntyy vain yksi kerrallaan. Naarasta kutsutaan Suomessa emäksi, urosta orhiksi tai oriksi ja nuorta eläintä criaksi, vasaksi tai karitsaksi. Alpakat, kuten laamatkin, tulevat toimeen niukalla rehulla ja niitä on helppo tarhata. Ne viihtyvät hyvin tutussa tarhassa ja tallissa. Ne ovat laumaeläimiä eikä niitä voi pitää yksin. Tarhaamista muiden eläinlajien kanssa ei suositella. Alpakoita ja laamoja voi tarhata hyvin yhdessä. Ne tosin voivat risteytyä keskenään.
Etelä-Amerikassa alpakoita pidetään usein puolivilleinä laumoina kuten poroja, ja ne kerätään kokoon vain keritsemistä varten. Ne laiduntavat Andien vuoristoniityillä 3500 ja 5000 metrin välillä Perussa, Ecuadorissa, Pohjois-Boliviassa ja Pohjois-Chilessä. Perinteiset intiaanien ponchot tehdään alpakanvillasta.
Alpakoita on kasvatettu Suomessa vuodesta 2002 alkaen. Vuoden 2013 alussa alpakoita oli Suomessa noin 600.
Ravinto
Alpakka on ruohonsyöjä. Kotiseudullaan Etelä-Amerikassa laumat laiduntavat tavallisesti vuorten alarinteiden vehmailla, sateisen ja lumen sulamisvesien kastelemilla niityillä. Toisin kuin vuohi, lammas ja nauta, alpakka ei vahingoita laidunruohostojaan. Ylähuulen halkio estää sitä syömästä ruohoa juurta myöten, eikä jalan pehmeä antura riko maanpintaa.
Uskomuksia
Perun inkoille alpakka oli uskonnollisesti tärkeä eläin. Jumaliaan miellyttääkseen inkat uhrasivat säännöllisesti laamoja ja alpakoita. Erään uuden tutkimuksen mukaan uhratut eläimet olivat yleensä nuoria uroksia, jotka surmattiin lyömällä kovalla esineellä päähän. Uhrieläinten karvan laatu osoittaa, etteivät inkat suinkaan uhranneet arvokkaimpia eläimiä laumoistaan. Vasa tai syntymätön sikiö haudattiin myös usein talon kynnyksen alle tuomaan onnea taloon.
Erkki Merinen
Erkki Aleksanteri Merinen (31. heinäkuuta 1904 Helsinki – 2. syyskuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija ja pesäpallojohtaja ja Helsingin Pallo-Tovereiden perustajajäsen (1922).
Omalla urallaan Merinen oli Suomen parhaita lukkareita. Hän voitti useita Sk-järjestön- ja piirinmestaruuksia sekä mailakilpailuja. Yli 20-vuotisen pelaajauransa ansiosta hän sai kultaisen pelaajamerkin.
Merinen toimi Pesäpalloliiton puheenjohtajana 1930–1931 (SVUL:n pesäpallojaosto), 1933–1934 ja 1949–1955 jonka lisäksi hän oli muun muassa liiton pelisääntövaliokunnan puheenjohtaja ja Suomen pesäpallosäätiön hallituksen puheenjohtaja.
Pesäpallokirjoittajana Merinen tunnettiin nimimerkillä Jorri Kiri. Hän oli Kauppalehden toimittaja ja hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi.
Teoksia
Lisäksi;
Vuonna 1957 Merinen voitti Urheilutoimittajain Liiton artikkelikilpailun.
Jussi Niemelä (yritysjohtaja)
Jussi Niemelä (s. 1. toukokuuta 1969) on suomalainen, yritysten kasvattamiseen erikoistunut yritysjohtaja.
Toukokuussa 2018 hän siirtyi Kotikatu Groupin (entisen KH-Kiinteistöpalveluiden) johtoon. Kiinteistönhuoltopalveluihin keskittynyt Kotikatu työllisti tuolloin noin 600 henkeä ja sen liikevaihto oli 50 miljoonaa euroa. Vuoden 2019 loppuun mennessä Kotikadun henkilöstömäärä oli noussut yrityskauppojen jälkeen 1400:een ja liikevaihto yli 100 miljoonaan euroon.
Simon Andersson (hiihtäjä)
Simon Andersson (s. 10. toukokuuta 1991) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Falun-Borlänge SK:ta.
Andersson hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 1. maaliskuuta 2014 Lahdessa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä 61:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 27:s Tour de Skillä 2015. Anderssonin paras saavutus maailmancupissa on 26. sija Rukan Nordic Openingissa marraskuussa 2015. Yksittäiset etapit mukaan lukien Andersson on ollut parhaimmillaan 12:s Val Müstairissa vapaan hiihtotavan sprintissä Tour de Skillä 2015.
Andersson oli mukana alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014. Hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 20:s, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 14:s ja yhdistelmäkilpailussa 25:s.
Helsingistä maailman toiselle puolen – Parhaat 2007–2012
Helsingistä maailman toiselle puolen – Parhaat 2007–2012 on Haloo Helsinki! -yhtyeen ensimmäinen kokoelma, joka julkaistiin 9. marraskuuta 2012.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 49.
Cembra Lisignago
Cembra Lisignago on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun Cembran (1 823 asukasta) ja Lisignagon (552 asukasta) kunnat yhdistyivät.
Pitkäpyrstömuurat
Pitkäpyrstömuurat (Drymophila) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Pitkäpyrstömuurien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 11 lajia.
María José Martínez Sánchez
María José Martínez Sánchez (s. 12. elokuuta 1982 Yecla, Murcia) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut naisten maailmanlistalla sijalle 19 toukokuussa 2010.
2009
Martínez Sánchez aloitti vuoden Australian avoimilla. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti sijalle 32 sijoitetun Tamarine Tanasugarnin 7–5, 6–3. Toisella kierroksella hän voitti Akgul Amanmuradovan 6–2, 6–4, mutta hävisi kolmannella kierroksella Carla Suárez Navarrolle 6–1, 6–4. Nelinpelissä hän ja Nuria Llagostera Vives olivat 11:nneksi sijoitettuja. Pari voitti kuudenneksi sijoitetut Yan Zin ja Zheng Jien kolmannella kierroksella, mutta hävisivät tiukan puolivälieräottelun Nathalie Dechylle ja Mara Santangelolle 3–6, 7–6(7), 7–6(6).
Martínez Sánchez pelasi seuraavaksi Copa Sony Ericsson Colsanitas -turnauksessa, jossa hän oli seitsemänneksi sijoitettu. Hän voitti Anastasija Jakimovan, Arantxa Parra Santonjan ja Betina Jozamin matkalla semifinaaliin, jossa hän voitti Patricia Mayrin 7–5, 7–5. Martínez Sánchez voitti ensimmäisen WTA-turnauksensa, kun loppuottelussa Gisela Dulko hävisi hänelle 6–3, 6–2. Nelinpelissä Mártinez Sánchez ja Llagostera Vives voittivat Gisela Dulkon ja Flavia Pennettan 7–5, 3–6, 10–7.
Hän pääsi kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa. Toisen WTA-turnausvoittonsa hän otti Ruotsin avoimissa. Turnauksessa hän voitti Kaia Kanepin, Carla Suárez Navarron ja Gisela Dulkon sekä finaalissa Caroline Wozniackin 7–5, 6–4. Martínez Sánchez ja hänen parinsa Nuria Llagostera Vives voittivat vuoden päätteeksi WTA-mestaruuden nelinpelissä. Turnauksessa he voittivat Venus ja Serena Williamsin 2–6, 6–4, 10–8, ja finaalissa maailmanlistan ykkösparin Cara Black ja Liezel Huber 7–6(0), 5–7, 10–7.
Maria pelasi Commonwealth Bank Tournament of Championsissa Balissa. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Ágnes Szávayn 4–6, 6–4, 6–0 ja toisella kierroksella Samantha Stosurin 7–6(4), 7–5. Ottelussa Stosur syötti ennätyksellisesti 208 kilometrin tuntivauhdilla, joka on uusi naisten maailmanennätys syöttönopeudessa. Välierässä hän hävisi Aravane Rezaïlle 6–2, 6–3.
Kokonaisuutena vuosi oli Martínez Sánchezin uran paras. Tärkeimpinä kaksi WTA-turnausvoittoa, Bogotasta ja Tukholmasta sekä kolmannelle kierrokselle pääsy Australian avoimissa, Ranskan avoimissa ja Yhdysvaltain avoimissa. Hän lopetti kauden maailmanlistan sijalla 30. Nelinpelissä hän voitti seitsemän WTA-turnausta. Vuoden päättyessä hänen nelinpelisijoitus oli viides.
2010
Martínez Sánchezin vuoden ensimmäinen turnaus oli Hopman Cup, jonka hän voitti yhdessä Tommy Robredon kanssa. He voittivat matkalla finaaliin Australian, Yhdysvallat ja Romanian, ilman yhtäkään henkilökohtaista tappiota. Maria kärsi yllätystappion brittiläiselle Laura Robsonille, mutta Espanja voitti lopulta Ison-Britannian 2–1. Indian Wellsissä hän voitti Alexandra Dulgherun kolmessa erässä toisella kierroksella ja kolmannella Viktoryja Azarenkan 7–6(4), 6–2. Neljännellä kierroksella hän voitti Yanina Wickmayerin 6–4, 6–4. Semifinaalissa Martínez Sánchez hävisi Samantha Stosurille 3–6, 6–7(7). Hän otti kolmannen turnausvoittonsa Roomassa 8. toukokuuta sijoittamattoma pelaajana. Semifinaalissa hän voitti Ana Ivanovićin ja finaalissa seitsemänneksi sijoitetun Jelena Jankovićin 7–6, 7–5.
Hän lähti yhtenä mahdollisena yllättäjänä mukaan Ranskan avoimiin, mutta hävisi jo ensimmäisellä kierroksella Uzbekistanin Akgul Amanmuradovalle luvuin 6–2, 6–4.
Karnaugh’n kartta
thumb|Esimerkki Karnaugh’n kartasta Karnaugh’n kartta on loogisten lausekkeiden sieventämiseen tarkoitettu graafinen työkalu. Sitä käytetään yksinkertaistamaan logiikan supistamista ja eliminoimaan suunnitteluvirheitä digitaalitekniikassa.
Rakenne ja toiminta
Karnaugh’n kartta on taulukko, johon on sijoitettu loogisen lausekkeen totuustaulu niin, että siirryttäessä solusta viereiseen vain yhden muuttujan lähtöarvo muuttuu, mikä on keskeinen ominaisuus. Jokaista riviä ja saraketta vastaavat tietyt lähtöarvot. Jotta kartta toimisi, nämä on järjestettävä tietyllä tavalla, toisin sanottuna järjestyksen on noudatettava Gray-koodauksen periaatetta.
Kartasta muodostetaan sievennetty tulojen summa- tai summien tulo-muotoinen lauseke. Sieventämisessä kartalta etsitään vierekkäisiä soluja, joissa on sama arvo. Tarkastelun kohteeksi valitaan joko tosi- tai epätosi-solut riippuen siitä, kumman muotoinen lauseke halutaan johtaa: tosi-solut tulojen summaa varten ja epätosi-solut summien tuloa varten. Tarkoitus on jakaa kartta mahdollisimman isoihin suorakulmaisiin alueisiin, joiden solujen määrä on jokin kahden potenssi (1, 2, 4, 8...), joiden sisällä kaikissa soluissa on sama arvo, jotka voivat mennä päällekkäin, ja jotka sisältävät lopulta kaikki solut, joissa on tarkastelun kohteeksi valittu totuusarvo.
Sievennetyssä lausekkeessa tulee olemaan yhtä monta termiä kuin kartalta on löydetty yhtenäisiä alueita. Jokaista yhtenäistä aluetta vastaava termi muodostetaan etsimällä ne muuttujat, joiden lähtöarvot pysyvät koko sen alueella samoina. Tulojen summa-lauseketta (ykkösalueet) varten jokainen tällainen muuttuja jonka lähtöarvo on tosi, otetaan termiin sinällänsä, ja jokainen sellainen jonka lähtöarvo on epätosi, otetaan termiin komplementoituna. Vastaavasti summien tulo-lauseketta (nolla-alueet) varten lähtöarvonsa koko alueella samana säilyttävistä muuttujista todet otetaan komplementoituina, ja epätodet sinällänsä.
Jokainen kartan solu vastaa yhtä lausekkeen kanonisen muodon minimitermiä tai maksimitermiä. Toisin sanoen Karnaugh'n karttaa ei voi soveltaa, jos lausekkeet eivät ole kanonisessa muodossa.
Solujen vierekkäisyysehto
Kaksi kartan solua on vierekkäin joko vaaka tai pystytasossa, mutta ei viistosti. Lisäksi kaksi solua, jotka ovat samassa linjassa (vaaka tai pysty) ja vastakkaisissa reunoissa, ovat vierekkäin, koska kartan reunat kietoutuvat ympäri.
Tulojen summa -muotoisten lausekkeiden sievennys
Ryhmien muodostaminen tosi-soluista, kun kyseessä on kanoninen tulojen summa -muotoinen lauseke:
Summien tulo - muotoisen lausekkeen sievennys kartan avulla toimii vastaavalla tavalla, mutta ryhmät muodostetaan epätosi-soluista.
Esimerkki
Totuustaulu, jossa X merkitsee don't care -termejä:
Valitaan totuustaulusta minimitermit (rivit, joiden totuusarvo on 1), jolloin saadaan tulojen summa -lauseke:
Piirretään 4x4 Karnaugh'n kartta, johon merkitään minimitermit 1:llä ja ryhmitetään vierekkäiset (siniset alueet):
Ryhmityksen jälkeen minimoidaan jokainen ryhmä erikseen. Ideana on etsiä sellaiset muuttujat, jotka eivät vaihda tilaansa eri termeissä. Toinen keino on supistaa lausekkeita Boolen algebran säännöillä. Yksittäinen solu kohdassa 0111 ei minimoidu, joten se pysyy ennallaan
Parista 1000 ja 1001 huomataan, että kaikki paitsi D säilyttää tilansa, jolloin se poistetaan ja jää
Minimoinnin jälkeen yhdistetään ryhmät takaisin yhdeksi tulojen summa -lausekkeeksi
Don't care -termien hyödyntäminen
Nyt isommasta (violetista) alueesta saadaan vasemmalta oikealle ensin yläriviltä ja sen jälkeen alariviltä. Tutkimalla lauseketta huomataan, että A on ainoa, joka pitää tilansa. Lauseke supistuu siis muotoon A.
Pienemmästä (vihreästä) alueesta saadaan ja se supistuu muotoon BCD, joten kokonainen lauseke on
Freaks and Geeks
Freaks and Geeks on yhdysvaltalainen nuortensarja, joka on ajankuvaus 1980-luvun high schoolista. Sarjan on luonut Paul Feig ja sitä tehtiin yhden kauden eli 18 jakson verran. Monista sarjan nuorista näyttelijöistä on tullut myöhemmin menestyneitä televisio- ja elokuvanäyttelijöitä.
Freaks and Geeks esitettiin ensimmäisen kerran NBC-kanavalla vuosina 1999–2000. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3 ja Nelonen.
Juoni
Sarjan päähenkilöt ovat Weirin sisarukset Lindsay ja Sam. Isosisko Lindsay (Linda Cardellini) on kiltti tyttö, joka alkaa isoäitinsä kuoltua pitää elämäänsä tarkoituksettomana. Hän päätyy ystävystymään koulun vetelehtijöiden eli friikkien kanssa. Pikkuveli Sam (John Francis Daley) on puolestaan muiden nörttien seurassa viihtyvä epäsuosittu poika, joka yrittää selviytyä kiusaajastaan.
Vastaanotto
Sarja oli kaksi kertaa ehdolla ja voitti kerran Primetime Emmy -palkinnon. Sarja voitti Emmy-palkinnon parhaan komediasarjan roolituksesta vuonna 2000.
Katolinen kirkko Liechtensteinissa
Katolinen kirkko Liechtensteinissa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.
Kirkko muodostuu yhdestä hiippakunnasta, Vaduzin arkkihiippakunnasta. Siihen kuului vuonna 2017 yhteensä 10 seurakuntaa. Tuolloin katolilaisia oli maassa noin 27 450 eli 75,9 prosenttia väestöstä.
Havanepeippo
Havanepeippo (Ciridops anna) oli peippojen heimoon kuulunut varpuslintu.
Havanepeippoa tavattiin Havaijin saarella. Laji tunnetaan vain viidestä näytteestä, joista viimeinen kerättiin vuonna 1892. Sen häviämisen syitä olivat todennäköisesti metsien hakkuu ja lintumalaria.
Pekka Oksanen
Pekka Juhani Oksanen on suomalainen laulaja, joka teki yhden pitkän albumin Blue Master -levymerkille.
Jaakko Seppälä (graafikko)
Jaakko Seppälä (s. 28. joulukuuta 1977) on suomalainen graafikko, sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja.
Malinen
Seppälä loi yhdessä Markus Miettisen kanssa Ylioppilaslehdessä vuosina 2004–2012 ilmestyneen Malinen-sarjakuvan. Malinen-sarjakuvasta julkaistiin kolme albumia ja se voitti vuoden 2007 Kemin sarjakuvakilpailun strippisarjan.
100 characters
Seppälä sai kansainvälistä huomiota 10 styles, 100 characters -työllään, jossa 10 tunnettua sarjakuvahahmoa (Asterix, Lassi, Aku Ankka, Kapteeni Haddock, Lepakkomies, Heimo Vesa, Corto Maltese, Muumipeikko, Karvinen ja Tellu) piirrettiin 10 eri sarjakuvapiirtäjän (Uderzo, Watterson, Barks, Hergé, Adams, Jarla, Pratt, Jansson, Davis ja Schulz) tyylillä. Teos herätti huomiota mm. Gizmodo - ja Reddit -nettipalveluissa.
Aku Ankka
Jaakko Seppälä on yhdessä Markus Miettisen kanssa kääntänyt Aku Ankan savonkielisiä murrespesiaaleja.
Muuta
Jaakko Seppälä on Taistelupetankin moninkertainen Suomen mestari.
Kweneng
thumb|Kweneng tummennettuna Botswanan kartalla Kweneng on yksi Botswanan hallinnollisista alueista. Sen pinta-ala on 31 100 neliökilometriä, ja vuoden 2006 asukasluku oli 246 692. Alueen pääkaupunki on Molepolole.
Kalervo Reponen
Sulo Helmuth Kalervo (Kalle) Reponen (5. kesäkuuta 1894 Mikkeli – 30. heinäkuuta 1953 Mikkeli) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Reposen vanhemmat olivat kuuromykkäkoulunopettaja Kosti Reponen ja Ellen Johanna Cawén. Hän kävi seitsemän luokkaa Mikkelin yhteiskoulua ja valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1916.
Reponen osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ja sen jälkeen Viron vapaussotaan ja Aunuksen retkeen. Vuonna 1925 Reponen meni naimisiin kansakoulunopettaja Annikki Parkkisen kanssa ja hän toimi sitten vaimonsa kanssa opettajana Lapinlahdella ja Varkaudessa. Ensimmäisen romaaninsa Kyynelkorven kanahaukat Reponen julkaisi 1926. Hän kirjoitti sitten useita Suomen historiaan liittyneitä sota- ja seikkailuromaaneja, joista osa perustui hänen omiin sotakokemuksiinsa. Reponen toimi myös sanomalehtimiehenä kirjailijan toimen ohella.
Lamoherukka
Lamoherukka eli pikkuherukka (Ribes glandulosum) on herukoiden (Ribes) sukuun kuuluva kasvilaji, jota esiintyy alkuperäisenä Pohjois-Amerikan pohjoisosissa.
Kuvaus
Lamoherukka on puoli metriä korkea, maanmyötäisesti kasvava pensas, jonka haarat ovat juurtuvia, tyvestä rentoja ja kärjestä kohenevia. Versot voivat olla jopa 1,5 m pitkiä. Lehtilapa on 6–10 cm pitkä ja 5–7-liuskainen. Kukinto on vaakasuora tai yläviisto terttu, jossa on 8–12 kukkaa. Kukat ovat kaksineuvoisia, punertavia tai valkoisia, ja kukkapohjus on maljamainen. Kukinta kestää 2–3 viikkoa. Hedelmät ovat 8 mm kokoisia pallomaisia pohjusmarjoja, jotka ovat punaisia ja nystykarvaisia.
Kasvupaikat
Lamoherukan kasvupaikkoja ovat keskiravinteiset metsäaukot, kallionkolot, avoimet rinteet, teiden varret ja pellon reunat.
Käyttö
Lamoherukkaa käytetään koristekasvina maanpeitekasvina esimerkiksi rinteissä, kivikkoryhmissä ja muurien päällä. Suomessa se menestyy vyöhykkeillä I–VI ja lehdet voivat puhjeta jo huhtikuun lopulla. Syysväritys on näyttävä.
Jackflash
Jackflash on suomalainen rockyhtye, joka teki yhden pitkäsoiton Dig it -levymerkille.
Kustaa Urkio
Kustaa Alfred Urkio (sukunimi aik. Ekqvist; 11. marraskuuta 1875 Vihti – 1. marraskuuta 1927 Sorola, Jaakkima) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.
Urkion vanhemmat olivat talollinen Karl Gustaf Ekqvist ja Erika Lovisa Lemström. Hän pääsi ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1895 ja opiskeli sitten jonkin aikaa Helsingin yliopistossa. Urkio valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1900 Jyväskylän seminaarista ja toimi sitten opettajana eri puolilla Suomea, viimeksi Jaakkimassa.
Wenzel Hagelstam
thumb|Wenzel Hagelstam [[Turun Kansainväliset Kirjamessut|Turun kirjamessuilla 2012.]] Magnus Fabian Wenzel Hagelstam (s. 1. tammikuuta 1941 Helsinki) on suomenruotsalainen antiikkialan asiantuntija, joka juonsi aiemmin televisiossa Antiikkia, antiikkia -ohjelmaa.
Hagelstam perusti oman antiikkiliikkeen vuonna 1973. Myös monet Hagelstamin perheenjäsenet ovat alalla – Hagelstamin antikvariaatti on Wenzel Hagelstamin veljen Cecil Hagelstamin yritys. Hagelstam on julkaissut antiikkikirjoja, joiden kuvitukseen on osallistunut hänen tyttärensä, valokuvaaja Katja Hagelstam. Wenzel Hagelstam on toiminut hallituksen puheenjohtajana Suomen vanhimmassa huutokauppakamarissa. Hagelstamin huutokauppakamari sijaitsee Tehtaankadulla Mestaritalossa.
North-East District
thumb|North-East District tummennettuna Botswanan kartalla North-East District on yksi Botswanan hallinnollisista alueista. Sen pinta-ala on 5 199 neliökilometriä, ja vuoden 2006 asukasluku oli 139 533. Alueen pääkaupunki on Masunga.
Lasse Honkanen
Honkasen esikoisdekkarissa Tilaisuus tekee murhaajan (Karisto, 2021) ratkotaan museomurhaa Tampereen kesässä. Teoksessa teollisuusneuvos Voitto Vatjalainen löytyy Suuren Viikinkinäyttelyn avajaisten jälkeen kuolleena. Päähenkilö Arttu Lampare kirjoittaa Vatjalaisen muistelmia, joista yllättävät tahot tuntuvat äkkiä kiinnostuvan. Teoksesta on myös äänikirjaversio, jonka lukee näyttelijä Jalmari Savolainen.
North-East District
Alueella on rautakautisen asutuksen jäänteitä, kalliomaalauksia ja 1800-luvulta peräisin olevia kultakaivoksia.
Lasse Honkanen
Honkaselta on aiemmin julkaistu kaksi lastenkirjaa (Emppu ja Pörre Leptomanin jäljillä, Myllylahti 2017 ja Emppu ja Pörre Rantarosvojen jäljillä, Myllylahti 2018 ).
Metsän seinä on vain vihreä ovi
Metsän seinä on vain vihreä ovi on Risto Rasan esikoisrunokokoelma vuodelta 1971. Teoksen on julkaissut Otava. Kirjan päällyksen on suunnitellut Harri Manner.
Osaan Hannu Salaman runokokoelman Villanpehmee, taskulämmin painosta liimattiin vahingossa Metsän seinä on vain vihreä ovi -runokokoelman kannet.
Luoteisväylä
thumb|300px|Luoteisväylä Luoteisväylä on Pohjois-Amerikan pohjoispuolitse kulkeva Euroopan ja Aasian välinen meritie. Jääesteiden vuoksi sen merkitys laivaliikenteen kannalta on ollut vähäinen, mutta ilmaston lämpenemisestä johtuen väylä on muuttunut viime vuosina purjehduskelpoiseksi. Ensimmäinen luoteisväylän läpi kulkenut rahtialus Nordic Orion saapui Eurooppaan lokakuussa 2013 päättäen Vancouverista alkaneen matkansa Porin satamaan.
Ensimmäinen kauppalaiva, joka kulki Luoteisväylän läpi, oli yhdysvaltalainen öljytankkeri Manhattan vuonna 1969 (STT). S/Y Sarema purjehti ensimmäisenä suomalaisaluksena Luoteisväylän vuonna 2010.
Varhaiset tutkimusmatkat
Eurooppalaisten 1400- ja 1500-luvuilla tekemien suurten löytöretkien tärkeimpänä tavoitteena oli löytää meritie Euroopasta Itä-Aasiaan. Sitä yritti myös Kristoffer Kolumbus, joka vuonna 1492 luulikin päässeensä perille. Kun Amerikka sittemmin osoittautui eri mantereeksi, monet merenkulkijat yrittivät etsiä mantereen poikki johtavaa salmea tai kiertoreittiä sen pohjoispuolitse.
Kun mantereen poikki johtavan salmen olemassaolosta ei voitu olla varmoja, yrittivät varsinkin monet englantilaiset merenkulkijat kiertää mantereen sen pohjoisrannikkoa pitkin. Monet Pohjois-Amerikan, varsinkin Kanadan pohjoisosien saaret, salmet ja lahdet ovatkin saaneet nimensä Luoteisväylän varhaisten etsijöiden mukaan. He kaikki joutuivat kuitenkin joko kääntymään takaisin tai saivat surmansa matkalla. Huomattavimpia heistä ovat:
James Cook
Luoteisväylän etsiminen oli myös James Cookin kolmannen valtameripurjehduksen tavoitteena vuosina 1776–1779. Useimmista edeltäjistään poiketen hän kuitenkin yritti purjehtia sen lännestä itään päästyään ensin toista reittiä Tyynellemerelle. Kartoitettuaan ensin siihen saakka lähes tuntemattoman osan Pohjois-Amerikan länsirannikkoa Oregonista Beringinsalmelle saakka hän jatkoi matkaansa salmen läpi Jäämerelle ja jonkin matkaa Alaskan pohjoisrannikkoa itään. Loppusyksyllä 1778 meren jäätyessä hän kuitenkin joutui kääntymään takaisin. Hän päätti viettää talven Havaijilla ja yrittää Luoteisväylän etsimistä seuraavana kesänä uudestaan, vaikka olikin hyvin epävarma siitä, saattaisiko se onnistua. Sitä ennen, 14. helmikuuta 1779, hänet kuitenkin surmattiin.
Tutkimusmatkoja 1800-luvulla
1800-luvun alkupuoliskolla osia Luoteisväylästä tutkittiin eri tutkimusryhmien voimin. Näitä ryhmiä johtivat muun muassa meriteitse John Ross, William Edward Parry ja James Clark Ross sekä maayhteyttä käyttäen John Franklin, George Back, Peter Warren Dease ja Thomas Simpson.
Vuonna 1845 kahden aluksen hyvinvarustautunut retkikunta johtajanaan Sir John Franklin yritti löytää luoteisväylän purjehdittavan reitin kulkemalla napajään peittämän Baffininlahden kautta Beaufortin merelle, jääden kuitenkin ahtojäiden puristuksiin ja lopulta jäiden saartamaksi useaksi vuodeksi. Kun tutkimusryhmä ei palannut, pelastusretkikunnat kartoittivat eksyneitä merimiehiä etsiessään valtamerten väliin jääneet Kanadan arktiset alueet löytäen useita mahdollisia reittejä. Myöhemmin Franklinin retkikunnasta on löytynyt jäänteitä, jotka paljastavat alusten saartumisen vuonna 1846 lähellä Kuningas Williamin saarta, noin puolimatkassa luoteisväylää. Franklin itse kuoli vuonna 1847. Muu retkikunta katosi ja kuoli vuonna 1848 hylättyään alukset ja yritettyään paeta olosuhteita etelään kelkoin. Vaikkakin 129:n hengen retkikunnan tuhon pääsyy onkin luultavasti ollut nälkiintyminen ja keripukki, muitakin teorioita on esitetty: retkikunta varustautui vuosia kestävään matkaan 8000 säilyketölkin kokoisella elintarvikevarastolla, ja vaikkakin säilykkeet ehkä olisivatkin pystyneet pitämään C-vitamiini- ja ravinnepitoisuutensa vuosikausia, tölkit oli kuitenkin suljettu lyijyjuotoksin ja arktisista haudoista Beecheynsaarelta vuonna 1981 löytyneistä, ikiroudan pakastamista kolmen merimiehen ruumiista onkin löydetty selvät vakavan lyijymyrkytyksen merkit.
thumb|right|300px|Luoteisväylä (1874), [[John Everett Millais'n maalaus esittää brittien turhautumista luoteisväylän valloittamisen epäonnistumiseen]] Franklinin retkikuntaa etsiessään Robert McCluren johtama ryhmä haravoi luoteisväylän aluetta lännestä itään vuosina 1850–1854, osin meritse ja osin reellä. Myös McCluren laiva jäi jäihin kolmeksi talveksi lähellä Banksinsaarta, Kreivi Melvillen salmen lähellä. Viimein McClure ja hänen nälkiintymisen partaalla oleva ryhmänsä löydettiin, kun reellä kulkenut Edward Belcherin tutkimusryhmän osa löysi heidät ja toi heidät aluksilleen, jotka olivat tulleet salmeen idästä.
Luoteisväylän löytyminen
Luoteisväylä säilyi valloittamattomana vuoteen 1906, jolloin norjalainen seikkailija ja napatutkija Roald Amundsen löysi kuljettavan reitin. Amundsen oli lähtenyt Norjasta häthätää paetakseen tutkimusaluksensa, 47-tonnisen sillinpyyntialus Gjøan oston rahoittaneita velkojia, ja päätti kolmen vuoden tutkimusmatkansa Eaglen kaupunkiin, Alaskassa, lähettäen sähkeen ilmoittaen retkensä onnistumisesta. Amundsenin löytämä reitti ei ollut kaupallisesti käytännöllinen; sen lisäksi että sen kulkeminen vei runsaasti aikaa, osa reitistä oli erittäin matalaa. Amundsenin käyttämä reitti kulki Baffininlahdesta Lancasterin-, Barrowin-, Peelin-, Franklinin-, Rossin-, Simpsonin-, Victorian-, Deasen-, Coronation-, Dolphinin- ja Union-salmien kautta.
Myöhemminkään Luoteisväylän läpi eivät vuosikymmeniin purjehtineet kuin muutamat harvat tutkimusretkikunnat. Ensimmäinen reitin läpi kulkenut kauppalaiva oli yhdysvaltalainen öljytankkeri Manhattan vuonna 1969. Ensimmäisenä matkustajalaivana sen läpi kulki M/S Explorer vuonna 1984 ja uudestaan 1988.
Luoteisväylien merialue
Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määritteli Luoteisväylien merialueelle rajat (1953). <!--Kesken: * Lännessä rajana on ...
Karttapisteitä voi hakea tarkemmin vaikka -->
Ilmastonmuutoksen vaikutukset ja kaupallinen merenkulku
Syyskuussa 2007 julkaistujen Euroopan avaruusjärjestön tutkimusten mukaan Luoteisväylä on muuttunut jään sulamisen ansiosta täysin purjehduskelpoiseksi. Säätilanteista riippuen väylää pystytään käyttämään noin kaksi kuukautta vuodessa.
Ensimmäinen luoteisväylää pitkin kulkenut rahtialus oli tanskalainen Panaman lipun alla purjehtiva Nordic Orion, joka syys–lokakuussa 2013 kuljetti hiililastin Kanadan Vancouverista Porin Tahkoluodon satamaan. Alus lähti matkalleen 6. syyskuuta ja saapui perille 10. lokakuuta. Matka luoteisväylän kautta oli noin 2 000 kilometriä lyhyempi kuin normaali reitti Panaman kanavan kautta. Polttoainekuluissa 225 metriä pitkä alus säästi noin 60 000 euroa. Lisäksi Nordic Orion pystyi ottamaan 25 % enemmän lastia kuin alhaisemman kulkusyvyyden omaavan Panaman kanavan kautta kulkiessaan.
Luoteisväylän avaaminen kaupalliselle liikenteelle on herättänyt myös runsaasti kritiikkiä. Muun muassa norjalainen ympäristöjärjestö Bellona sekä Kanadan viranomaiset pitävät väylällä liikennöintiä erittäin riskialttiina. Luoteisväylän reitti on osittain erittäin matala ja lisäksi alueella on runsaasti jäävuoria. Myös jäävahvistetut alukset, kuten M/S Explorer vuonna 2007, ovat uponneet törmättyään jäävuoreen. Kanadan viranomaisten mukaan maan pelastus- ja öljyntorjuntavalmiudet arktisilla vesillä ovat huonot, esimerkiksi pelastushelikoptereiden matka luoteisväylän reitille kestää yli vuorokauden. Väylän varrella ei myöskään ole yhtään satamaa, jonne alukset voisivat hakeutua mahdollisten teknisten ongelmien tai alueella raivoavien myrskyjen vuoksi.
Lokakuussa 2013 Brysselissä järjestetyssä arktisen alueen konferenssissa useat asiantuntijat pitivät luoteisväylää merkityksettömänä laajamittaiselle rahtiliikenteelle. Muun muassa kanadalaisen kaivosyhtiön johtajan mukaan väylä on liian matala suurille irtolastialuksille. Luoteisväylä on pääosin vain noin 15 metrin syvyinen, kun esimerkiksi Baffininsaarelta rautamalmia louhivan Baffinland Iron Mines Inc:n kuljetuksiinsa käyttämät alukset vaativat 19 metrin kulkusyvyyden. Myöskään konferenssiin osallistunut Göteborgin yliopiston arktisiin alueisiin perehtynyt tutkija ei pitänyt todennäköisenä, että Luoteisväylästä muodostuisi merkittävää laivareittiä.
Sina Candrian
Sina Candrian (s. 21. marraskuuta 1988 Flims, Graubünden) on sveitsiläinen lumilautailija, joka kilpailee nykyisin slopestylessa.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Montheyssa vuonna 2005 Candrian saavutti hopeaa sekä lumilautakrossissa että half-pipessa. Samana vuonna käydyissä nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia half-pipessa. Vuoden 2006 nuorten MM-kilpailuissa hän voitti kultaa big airissa ja pronssia half-pipessa. Lumilautailun MM-kilpailuissa vuonna 2007 hän sijoittui half-pipessa seitsemänneksi. Vuoden 2007 nuorten MM-kilpailuissa hän voitti kultaa big airissa. Gangwonin MM-kilpailuissa 2009 Candrian sijoittui half-pipessa 34:nneksi. Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa slopestylessa. Sotšin olympialaisissa 2014 Candrian sijoittui slopestylessa neljänneksi. Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui pronssille big airissa.
Lumilautailun maailmancupissa Candrian kilpaili ensimmäisen kerran Saas-Feessä lokakuussa 2005 sijoittuen half-pipessa 17:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lake Placidin half-pipessa maaliskuussa 2007 oltuaan kymmenes. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Cardronan half-pipekilpailussa syyskuussa 2008 sijoituttuaan toiseksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Calgaryn slopestylekilpailussa tammikuussa 2010. Maaliskuussa 2013 hän sijoittui kolmanneksi Špindlerův Mlýnin slopestylessa.
Krisztina Tóth
Krisztina Tóth (5. joulukuuta 1967 Budapest) on unkarilainen runoilija ja prosaisti ja kääntää ranskalaista runoutta unkariksi. Hän on koulutukseltaan kuvanveistäjä.
Tóth kuuluu Unkarin arvostetuimpiin runoilijoihin ja on saanut useita kirjallisuuspalkintoja, muun muassa József Attila -palkinnon vuonna 2000. Hänen runojaan on käännetty monille kielille.
Runoilijana 1990-luvulla aloittanut Tóth on novellikokoelmassaan Viivakoodi (2006) käsitellyt reaalisosialismin viimeisiä vuosia Unkarissa. Hän sanoo, ettei kuitenkaan ole sisällyttänyt teksteihinsä poliittista sanomaa, vaan tuo asioita esille pienten yksityiskohtien kautta.
Helmet, hitit & hutit
Helmet, hitit & hutit on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Kokoelma on myynyt kultaa.
Luulajan saaristo
Luulajan saaristo koostuu 1 312:sta kooltaan yli 20 m² kokoisesta saaresta ja luodosta. Saaristo rajoittuu etelässä Västerbottenin läänin merialueisiin ja koillisessa Suomeen. Useilla saarilla on matkailijoille suunnattuja vierasvenesatamia, palveluja ja retkeilypolkuja.
Tiikeri (yhtye)
Tiikeri on suomalainen yhtye, joka teki yhden pitkäsoiton EMI-levymerkille vuonna 1974. Albumi Tiikeri soittaa ja laulaa sisältää coverversioita ajan käännösiskelmistä sekä yhtyeen jäsenten kirjoittaman kappaleen ”Kotvasen kantri”.
Kazakstanin tenge
Kazakstanin tenge (Valuuttakoodi: KZT) on kazakstanin käytössä oleva rahayksikkö. Se otettiin käyttöön vuonna 1993 korvaamaan neuvostoruplaa. Yksi tenge jaetaan sataan tiyiniin. thumb|left|Tengen symboli|50px thumb|Yhdestä sataan tengen kolikoita|300px
Erick López (telinevoimistelija)
Erick López Ríos (29. joulukuuta 1972 Havanna) on kuubalainen entinen telinevoimistelija. Hänen seuransa oli Cerro Pelado.
López osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 2000 ja 2004. Hän oli Sydneyssä 2000 moniottelun 17:s ja sai parhaan lajikohtaisen sijoituksensa renkailta, joilla hän oli yhdeksänneksi etevin. López sijoittui nojapuilla viidenneksitoista Ateenan olympiakisoissa 2004, joissa hän oli kokonaiskilpailun 20.
López on naimisissa telinevoimistelija Leyanet Gonzálezin kanssa. Parilla on vuonna 2000 syntynyt poika.
Historian Opiskelijain Liitto
Historia
Historian Opiskelijain Liiton synty ajoittuu 1960-luvulle, aikaan jolloin perustettiin uusia yliopistoja maakuntiin. Kun historian opiskelumahdollisuudet ja opiskelijamäärät lisääntyivät, kaivattiin järjestöä eri yliopistojen historian opiskelijoiden yhteistyöelimeksi. Jyväskylän Tosine, Tampereen Patina, Helsingin Kronos ja Turun Kritiikki perustivat liiton vuonna 1966 ja sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Jyväskylän Reino Rantanen.
Alkuun liitto pyrki edistämään opiskelijoiden työelämään sijoittumista, yhtenäistämään aineen oppisisältöjä ja parantamaan opiskelijoiden asemaa yliopistoissa. Se julkaisi myös omaa Fakta -lehteään vuosina 1967–1973. Erityisesti 1970-luvulla liiton toimintaa ohjasivat, kuten suurinta osaa muistakin ajan opiskelijajärjestöistä, vasemmistolaiset arvot ja sen toimintatapoihin tulivat mukaan lakot, mielenosoitukset ja julkilausumat. Liiton aktiivisuus heikkeni huomattavasti 1970-luvun kuluessa, kun sen jäsenjärjestöjen taloudelliset tilanteet huonontuivat. Liiton toiminta virkistyi vasta vähitellen 1980-luvun myötä ja se käynnisti mm. oman julkaisutoiminnan. Itä-Euroopan maiden vapautuessa liitto lähti vuonna 1989 mukaan perustamaan alan kansainvälistä opiskelijajärjestöä ISHA:a (International Students of History Association). Kiinnostus ISHA:n toimintaa kohtaan väheni kuitenkin pian, sillä kansainvälinen järjestötoiminta vei voimavaroja liiton omasta toiminnasta.
Toiminta
Historian Opiskelijain Liiton toiminnan näkyvimmän osan muodostavat vuosittain eri kaupungeissa järjestettävät syys- ja kevätseminaarit, joiden tarkoituksena on esitellä jäsenistölle jotakin historiantutkimuksen aihepiiriä tai teemaa sekä usein esitellä järjestäjäkaupungin erityisosaamista tällä saralla. Seminaareissa on usein läsnä myös liiton yhteistyökumppaneita, kuten ammattiliittoja, jotka tarjoavat alan opiskelijoita hyödyttävää työelämätietoutta. Varsinaisen akateemisen osan lisäksi seminaarit sisältävät usein vapaamuotoista iltaohjelmaa muun muassa perinteikkään saunomisen ja sitsien muodoissa. Jäsenjärjestöjen opiskelijoiden lisäksi myös muut nykyiset ja entiset historian opiskelijat sekä historiatieteen harrastajat ovat tervetulleita liiton seminaarien virallisiin osuuksiin.
Seminaarien lisäksi liitto palkitsee vuosittain kunniakirjoilla opiskelijoita, jotka ovat ansioituneet omissa ainejärjestöissään historian opiskelijoiden aktiivisina edunajajina. Liito julkaisee muun muassa historiaa ja opiskelua käsittelevää blogia ja tarjoaa historian opiskelijoille yhteisen keskustelu ja tiedotuskanavan Facebook-sivuillaan. Hol ry jakaa myös pieniä taloudellisia etuja jäsenjärjestöjensä opiskelijoille neuvottelemalla heille ilmaisen sisäänpääsyn useisiin eri kaupunkien museoihin.
Hallitus
Kevätseminaarin yhteydessä järjestettävässä vuosikokouksessa valitaan liitolle uusi hallitus, joka koostuu jokaisen yhdentoista ainejärjestön edustajasta eli Hol-vastaavasta sekä puheenjohtajakaupungista valitusta puheenjohtajasta, sihteeristä ja taloudenhoitajasta. Liiton puheenjohtajuus kiertää aina kaupungeittain järjestyksessä Jyväskylä, Helsinki, Oulu, Joensuu, Tampere ja Turku.
Nikki Benz
Nikki Benz (s. 11. joulukuuta 1981 Ukraina) on pornonäyttelijä, joka valittiin vuonna 2011 Penthousen "Pet of The Yeariksi". Hän oli aikaisemmin esiintynyt kyseisen lehden toukokuun 2008 kansikuvassa ja hänet valittiin huhtikuun 2010 numeroon kuukauden "Penthouse Petiksi". Benz asuu Torontossa, Kanadassa. Vuonna 2003 Benz teki ensimmäisen kohtauksensa "Strap On Sally 20":neen Gina Lynnin kanssa. Hän on esiintynyt myös vuoden 2012 toimintajännityselokuvassa My Trip Back to the Dark Side sekä vuoden 2013 rikoselokuvassa Pain & Gain.
Vuonna 2014 Benz pyrki Toronton kaupungin pormestariksi ajaakseen seksuaalisten vähemmistöjen ja aikuisviihteen oikeuksia julkisen liikenteen parantamisen ohella, mutta hänen ehdokashakemuksensa hylättiin vanhentuneen ontariolaisen ajokortin vuoksi.
Malietoa Tanumafili II
pienoiskuva|Malietoa Tanumafili II vuonna 1962. Malietoa Tanumafili II (4. tammikuuta 1913 – 11. toukokuuta 2007) oli Samoan valtionpäämies.
Samoa itsenäistyi vuonna 1962, ja sen johtajina toimivat Malietoa Tanumafili II sekä Tupua Tamasese Mea'ole. Jälkimmäinen kuoli vuonna 1963. Malietoa Tanumafili II ehti johtaa itsenäistä Samoaa pitkälti yli 40 vuotta.
Tanumafililla oli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniamerkki.
Tanumafili menehtyi 11. toukokuuta vuonna 2007 94-vuotiaana.
Suomen Hammaslääkäriseura Apollonia
Suomen Hammaslääkäriseura Apollonia on perustettu 1892 ja siihen kuuluvat lähes kaikki Suomen hammaslääkärit. Apollonia tukee hammaslääketieteellistä tutkimusta, järjestää riippumattomaan tietoon perustuvaa täydennyskoulutusta ja välittää tutkimustietoa suun terveydestä.
Apollonian slogan suomeksi on "Tieto taidoksi – suun terveydeksi" ja englanniksi "Dental science into practise".
Apollonian puheenjohtaja on professori Timo Närhi.
Lähteet
Suomen Hammaslääkäriseura Apollonia
Andrei Sannikau
thumb|Andrei Sannikau Andrei Alehavitš Sannikau ( (latinalainen), Andrej Aliehavič Sannikaŭ,, s. 8. maaliskuuta 1954 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen, aseistariisunnan parissa toiminut entinen diplomaatti, joka saavutti ennen virkaeroaan suurlähettilään ja varaministerin aseman.
Vuonna 1996, päivää ennen presidentti Aljaksandr Lukašenkan järjestämää kansanäänestystä hän kuitenkin erosi Valko-Venäjän ulkoministeriön palvelusta. Hän on sittemmin ollut perustamassa ihmisoikeusjärjestö Charter '97:ää ja toimi sen puheenjohtajana. Hän on ollut muutenkin maan näkyvimpiä oppositiopoliitikkoja ja on esimerkiksi arvostellut kansanäänestyksiä ja vaaleja vilpillisyydestä.
Sannikaulle myönnettiin Bruno Kreisky -palkinto vuonna 2005.
Sannikau oli ehdokkaana Valko-Venäjän joulukuun 2010 presidentinvaaleissa, mutta pidätettiin hyvin väkivaltaisesti useiden muiden presidenttiehdokkaiden tapaan presidentinvaalien rehellisyyttä kritisoineen mielenosoituksen yhteydessä. Sannikau on naimisissa Novaja Gazetan toimittaja Iryna H’alipinin kanssa. Myös hänen toimittajavaimonsa pidätettiin saman mielenosoituksen seurauksena. Seuraavana keväänä Sannikau tuomittiin viiden vuoden vankeusrangaistukseen mellakaksi väitetyn mielenosoituksen järjestämisestä. Myös toimittajavaimolle tuomittiin vankeusrangaistus mielenosoitukseen osallistumisesta, mutta tätä rangaistusta lykättiin kahdella vuodella. Joulukuussa 2012 Yhdistynyt kuningaskunta myönsi poliittisen turvapaikan Sannikaulle.
Oswald Karch
Oswald Karch (6. maaliskuuta 1917 Ludwigshafen am Rhein – 28. tammikuuta 2009 Mannheim ) oli saksalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1953, Saksan GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa eikä saavuttanut pisteitä. Karch ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Radio Rex
Radio Rex on Pohjois-Karjalassa toimiva paikallisradio, jonka omistaa Sanomalehti Karjalainen Oy. Paikallisuutiset Rexille toimittaa Sanomalehti Karjalainen.
Historiaa
Iskelmä Rex aloitti toimintansa vuonna 1988 nimellä Radio Jokinen. Aluksi asema kuului vain Joensuun alueella, mutta vuonna 1991 kuuluvuusalue laajeni Pohjois-Karjalan pohjoisosiin. . Aseman nimeksi vaihdettiin Radio Rex.
Vuonna 1995 lähetykset aloitettiin myös Kiteen alueella. Vuonna 2008 Rex liittyi osaksi Iskelmä-radioketjua, ja sai nimekseen Iskelmä Rex. Elokuussa 2018 Pohjois-Karjalan Kirjapainon tytäryhtiö Sanomalehti Karjalainen ilmoitti ostavansa kanavan omistaneen Najaros Oy:n radioliiketoiminnot.
Huhtikuussa 2020 Sanomalehti Karjalaisen ja Bauer Median yhteistyö päättyi, ja kanavan nimeksi tuli jälleen Radio Rex 17. huhtikuuta alkaen. Myös lähetykset siirtyivät kokonaan paikallisesti tuotetuiksi.
Markus Huhtimo
Markus Huhtimo (s. 27. elokuuta 1979) on suomalainen entinen salibandyn pelaaja. Hän on pelannut urallaan HIFK:ssa, SSV:ssä sekä Tapanilan Erässä. HIFK-aikoinaan Huhtamo voitti Euroopan seurojen välisen mestaruuden.
Radio Rex
Historiaa
Kanavalla on kuultu selostuksia mm. Joensuun Mailan ja Kiteen Pallon Superpesis-otteluista.
Markus Huhtimo
Huhtimo lopetti salibadyuransa keväällä 2011-2012, jolloin hänen edustamansa SSV voitti salibandyn Suomen mestaruuden. Nykyään hän toimii naisten salibandyliigassa EräViikinkien edustusjoukkueen valmennusryhmässä.
Muuta
Huhtimo vieraili Big Brother 2012 -talossa salibandyvalmentajana.
Kalle Sistola
Kalle Sistola (8. elokuuta 1913 – 1990-luvulla) oli suomalainen agrologi ja sotakirjailija.
Sistola oli sotilasarvoltaan kapteeni. Hän toimi talvisodan ajan joukkueenjohtajana JR 21:ssä Taipaleen rintamalla ja hän kirjoitti kokemuksiinsa perustuen aiheesta kaksi kirjaa 1950-luvulla.
Sistola valmistui Mustialan maamiesopistosta agrologiksi vuonna 1940. Hän työskenteli useissa eri tehtävissä vuoteen 1951, jonka jälkeen hän oli maanviljelijänä Lapinjärven Porlammilla. Hän oli paikallisen kunnanvaltuuston jäsenenä. Sistola harrasti keräilyä ja keräsi muun muassa yli tuhat kenkää käsittäneen kokoelman.