cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maija Weitz
Maija Weitz (o.s. Numminen, s. 14. elokuuta 1950 Helsinki) on kamarimuusikko ja liedpianisti. Hän esiintyy solistina ja säestäjänä. Weitz on konsertoinut laajalti Suomessa ja ulkomailla.
Ura
Weitz on wieniläisklassisen tradition keskeisiä tuntijoita Suomessa .Yhteistyö ennen kaikkea wieniläisen musiikkimaailman kanssa on kansainvälistänyt hänen toimintaansa. Tärkeänä osana Maija Weitzin pedagogista työskentelyä ovat kamarimusiikin mestarikurssit wieniläisen tulkintatradition lähtökohdista Sibelius-Akatemiassa ja Gdańskin musiikkiakatemiassa Puolassa. Hän on toiminut pianonsoiton opettajana ja säestäjänä Sibelius-Akatemiassa vuosina 1984-1998, joista vs lehtorina vuosina 1985-1990 sekä Savonlinnan Oopperajuhlien koulutussäätiön Aino Ackté-instituutin mestarikurssien pianistina 1986-1997. 1984-1990 lisäksi pianonsoiton opettajana Helsingin Konservatoriossa.
Vuosien varrelta mainittakoon myös lukuisat mestarikurssit Suomessa, Puolassa ja Turkissa sekä pohjoismaisen laulumusiikin kurssit Wienin musiikkiyliopistossa ja Japanissa. Weitz on toiminut pitkään kansainvälisten piano- ja kamarimusiikkikilpailuiden tuomaristoissa ja vuosikymmenien ajan eri musiikkitapahtumien, muun muassa vuodesta 2008 alkaen Espoon Kamarihelmi -festivaalin promoottorina.
Joulukuussa 2016 Tasavallan presidentti myönsi Maija Weitzille Suomen Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ansioristin ja joulukuussa 2016 Itävallan liittopresidentti ”Das goldene Ehrenzeichen für Verdienste um die Republik Österreich” -ansioristin Weitzin tekemästä työstä itävaltalaisen musiikkikulttuurin hyväksi.
Weitzin aviopuoliso on graafinen suunnittelija Sampo Syrjänen.
Oliver Kentish
Oliver Kentish (s. 1954 Lontoo) on brittiläissyntyinen säveltäjä, kuoronjohtaja ja sellisti. Hän opiskeli sellonsoittoa Royal Academy of Musicissa, jossa hänen opettajanaan oli Vivian Joseph. Hän meni vuonna 1977 Islantiin soittaakseen Islannin sinfoniaorkesterissa. Hän sai vuonna 1976 työpaikan Akureyrin musiikkikoulun opettajana ja on sittemmin opettanut Nýi tónlistarskólinnissa, Reykjavíkissa.
Kentish on saanut musiikistaan lukuisia palkintoja, ja hänellä on ollut kolmesti Skálholt Summer Musicin säveltäjäresidenssi. Hän on saanut stipendejä Islannin radion säveltäjien säätiöltä ja Islannin taide- ja tiedeministeriöltä. Kentishin musiikkia on esitetty säännöllisesti radiossa Islannissa ja myös laajalti muualla Euroopassa sekä Yhdysvalloissa. Useita levytyksiä hänen teoksistaan on julkaistu.
Henry Hathaway
Henry Hathaway (oik. Henri Leonard de Fiennes, 13. maaliskuuta 1898 – 11. helmikuuta 1985) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.
Eugenio Dal Corso
pienoiskuva Eugenio Dal Corso (s. 16. toukokuuta 1939 Lugo di Valpantena di Grezzana, Italia) on Angolassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Poveri Servi della Divina Provvidenzan papiksi 7. heinäkuuta 1963 ja nimitettiin Saurimon koadjuuttoripiispaksi 15. joulukuuta 1995. Piispaksi konsekroinnin suoritti 3. maaliskuuta 1996 Félix del Blanco Prieto, jota avustivat Andrea Veggio ja Pedro Marcos Ribeiro da Costa.
Dal Corsosta tuli 15. tammikuuta 1997 Saurimon piispa, ja 18. helmikuuta 2008 hän sai nimityksen Benguelan piispaksi.
Red Bull RB7
Red Bull RB7 oli itävaltalaisen Red Bull -tallin käyttämä auto kaudella 2011. Tallin kuljettajina toimivat Sebastian Vettel ja Mark Webber. Autolla voitettiin 12 kauden 19:stä osakilpailusta ja kuljettajien sekä valmistajien maailmanmestaruus.
Duisburg
thumb|250px|Duisburgin kartta vuodelta 1566. Duisburg [] on Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Ruhrin alueen länsilaidalla sijaitseva kaupunki.
Kaupungissa oli 496 665 asukasta vuonna 2007, jolloin se oli edelleen Saksan 12. suurin kaupunki, vaikka sen väkiluku on 2000-luvulla pienentynyt. Duisburg on tärkeä kauppa-, kulttuuri- ja teollisuuskaupunki. Erityisesti terästeollisuus on huomattavaa. Siellä on maailman suurin jokisatama Reinin ja Ruhrin yhtymäkohdassa. Kaupunki onkin Saksan sisäliikenteen keskus.
Roomalaisaika
Arkeologisten tietojen mukaan Duisburgin nykyisen kauppatorin paikalla on käyty kauppaa jo ensimmäisellä vuosisadalla, ja 400-luvulta lähtien se on ollut kaupungin merkittävä kauppapaikka. Kaupunki sijaitsi tärkeän kauppareitin varrella Reinin ylityspaikan kohdalla.
Keskiaika
Vuonna 883 normannit valloittivat Duisburgin, joka tällöin mainittiin ensimmäisen kerran historiallisessa dokumentissa.
Vuoden 1000 aikoihin Reinin uoma siirtyi Duisburgin kohdalla lännemmäksi kauemmaksi kaupungista. Niinpä kaupankäynti paikalla hiljeni, ja Duisburg jäi hiljaiseksi pikkukaupungiksi.
Myöhemmin Saksan keisari Lothar III havaitsi kuitenkin Duisburgin sijainnin edulliseksi, ja vuonna 1279 hän myönsi sille vapaan valtakunnankaupungin oikeudet. Pian kaupunki liittyi myös Hansaliittoon.
Uuden ajan alussa
Uuden ajan alussa Duisburg sai tiettyä mainetta oppineisuuden keskuksena (Duisburgum Doctum). Siihen vaikutti 1500-luvulla erityisesti kaupungissa asunut kartantekijä Gerhardus Mercator sekä myöhemmin vuonna 1655 yliopiston perustaminen kaupunkiin.
Vuodesta 1666 lähtien Duisburg kuului Brandenburgin vaaliruhtinaskuntaan, joka myöhemmin muutettiin Preussin kuningaskunnaksi.
Teollistuminen
Tekstiili- ja tupakkateollisuuden vaikutuksesta Duisburg tuli jo 1700-luvulla merkittäväksi teollisuuskeskukseksi. Myöhemmin se sai vielä suuremman merkityksen varsinkin Kruppien rauta- ja terästehtaiden sijaintipaikkana. Sen vuoksi kaupungin väkiluku alkoi nopeasti kasvaa. Vuonna 1829 Franz Haniel perusti sinne höyrylaivoja valmistaneen telakan.
Ensimmäisen rautatieyhteyden Duisburg sai vuonna 1846, jolloin valmistui sinne Düsseldorfista johtanut rautatie. Seuraavana vuonna valmistui rata Düsseldorfista Dortmundin kautta Mindeniin.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Ranska miehitti Duisburgin vuonna 1921 varmistaakseen, että Versailles’n rauhansopimuksen mukaiset sotakorvaukset maksettaisiin.
Duisburgin ja Hambornin kaupungit yhdistettiin 1929. Kaupungin nimi oli aluksi Duisburg-Hamborn, vuodesta 1935 lähtien vain Duisburg.
Toisen maailmansodan aikana
Koska Duisburg oli Ruhrin alueen keskeisin kaupunki ja sinne oli keskittynyt suuri määrä kemikaali-, rauta- ja terästeollisuutta, se joutui toisessa maailmansodassa liittoutuneiden ilmapommitusten keskeiseksi kohteeksi. Elokuun 12. ja 13. päivien välisenä yönä 1941 Britannian ilmavoimat pudottivat kaupunkiin 445 tonnia pommeja. Myöhemminkin kaupunkia pommitettiin useita kertoja, ankarimmin 14. lokakuuta 1944, jolloin pommeja pudotettiin 2 012 tonnia. Pommitusten yhteydessä kuoli suuri määrä ihmisiä ja 96 000 ihmistä jäi kodittomiksi. Sodan loppuvaiheessa, huhtikuussa 1945, Duisburg joutui ankaran tykistötulen kohteeksi. 12. huhtikuuta Yhdysvaltojen yhdeksäs armeija miehitti kaupungin.
Sodan päättymisen aikoihin toukokuussa 1945 yhdysvaltalaiset rakensivat Reinin yli ennätysajassa, noin kuudessa ja puolessa päivässä, 860 metrin pituisen rautatiesillan, joka sai nimen Voiton silta.
Sodan jälkeen
Toisen maailmansodan pommitukset olivat tuhonneet Duisburgin historiallisen kaupunkikuvan lähes täydellisesti. Kaikista asuinrakennuksista 80 prosenttia oli tuhoutunut täysin tai ainakin pahasti vahingoittunut. Kaupunki oli rakennettava lähes kokonaan uudestaan, ja useimmat historialliset maamerkit ovat kadonneet.
Duisburgiin osui 19. heinäkuuta 2004 trombi, joka aiheutti tuhoa kaupungin keskustassa ja vahingoitti erityisesti kaupunginteatteria.
Kaupungissa pidettiin seitsemännet World Games -kilpailut vuonna 2005. Love Parade -teknofestivaaleilla sattuneessa onnettomuudessa kuoli heinäkuussa 2010 ainakin 21 ihmistä.
Osa-alueet
right|thumb|150px|Duisburgin osa-alueet Duisburg jakautuu seitsemään osa-alueeseen. Näistä kaupungin keskusta Mitte on suurin. Osa-alueet puolestaan jakautuvat edelleen yhteensä 46 kaupunginosaan. Osa-alueet ovat:
Duisburgin turkkilaiset
Duisburgissa asuu nykyään noin 60 000 turkkilaista. Heitä on saapunut kaupunkiin "vierastyöläisinä" 1960-luvulta lähtien, varsinkin fyysisesti raskaisiin ja matalapalkkaisiin töihin. Monet Duisburgin turkkilaiset osaavat varsin huonosti saksaa.
Kaupunkiin on rakenteilla Merkezin moskeija, joka on suurin moskeija sellaisessa maassa, jossa muslimit eivät ole enemmistönä. EU ja Nordrhein-Westfalenin osavaltio tukevat rakennushanketta yhteensä 3,2 miljoonalla eurolla.
Urheilu
Urheilussa Duisburgia edustavat jääkiekossa EV Duisburg ja jalkapallossa MSV Duisburg sekä naisten jalkapalloseura FCR 2001 Duisburg. Duisburg Dockersilla on toimintaa baseballissa ja amerikkalaisessa jalkapallossa ja OSC Rheinhausenilla muun muassa käsipallossa.
Ystävyyskaupungit
Duisburgilla on yhdeksän ystävyyskaupunkia:
Páll Ragnar Pállsson
Vuonna 2013 Pállin viulukonsertto Nostalgia valittiin "vuoden sävellykseksi" vuoden 2013 Islannin musiikkipalkintojen jakamisen yhteydessä. Hän on säveltänyt myös sellokonserton Quake, jonka tilasivat Elbphilharmonie sekä Los Angelesin filharmonikot ja joka omistettiin Sæunn Þorsteinsdóttirille. Sæunn toimi solistina teoksen kantaesityksessä, jonka Jonathan Stockhammer johti Hampurissa. Tämän jälkeen teos esitettiin myös Los Angelesissa Daníel Bjarnasonin johdolla.
Páll on opettanut sävellystä Islannin taideyliopistossa.
Nikita
Nikita on pääasiassa venäläinen ja makedonialainen miehen, joskus naisenkin etunimi. Nimi on muunnos kreikkalaisesta nimestä Niketas, joka on johdettu kreikan kielen voittoa tarkoittavasta sanasta νικη (nike).
Aiheesta muualla
Nicetas
Dr. Mario (videopeli)
Dr. Mario on Nintendon kehittämä pulmapeli. Peli on julkaistu Nintendo Entertainment System -pelikonsolille vuonna 1991. Peli kuuluu kategoriaan pulmapelit.
Peli julkaistiin myöhemmin Super Nintendo Entertainment System -konsolille Tetris-pelin kanssa samalle pelimoduulille 16-bittisinä uudelleenmuokattuina. Pelimoduuli sisälsi myös näiden kahden pelin sekoitetun aikarajallisen kilpailun kahdelle pelaajalle.
Pelaaminen
Peliä voi pelata yksi tai kaksin. Kaksinpelissä pelaajat pelaavat toisiaan vastaan. Peli muistuttaa suurimmaksi osaksi Tetristä: Dr. Mario -niminen hahmo heittää lääkekapseleita, jotka pelaajan tulee järjestää riviin tuhotakseen pelialuetta valtaavat virukset. Punaiset lääkkeet tuhoavat punaisia viruksia, keltaiset keltaisia ja siniset sinisiä. Lääkekapselit voivat liikkua kolmella eri nopeudella. Pelialue puolestaan muistuttaa lääkepulloa. Pelatessa voi kuunnella kahta eri musiikkia: Feveria (suom. kuume) tai Chillia (suom. vilustuminen). Musiikin voi myös halutessaan ottaa pois käytöstä.
FC Loviisa
FC Loviisa on suomalainen jalkapalloseura Loviisan kaupungista. Seuran kotikenttä on Loviisan keskuskenttä, jonne mahtuu noin 500 katsojaa.
Antonio Vilaplana Molina
Antonio Vilaplana Molina (28. helmikuuta 1926 Alcoy – 14. tammikuuta 2010) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. joulukuuta 1949 ja nimitettiin Plasencian hiippakunnan johtoon 17. syyskuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi José María García Lahiguera, jota avustivat Manuel Llopis Ivorra ja Doroteo Fernández y Fernández.
9. helmikuuta 1987 Vilaplana Molina sai nimityksen Leónin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. maaliskuuta 1987 ja jossa hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 19. maaliskuuta 2002.
FC Loviisa
FC Loviisa perustettiin vuonna 1992 Loviisan Torin ja Loviisan Riennon yhdistettyä jalkapallotoimintansa. Seura pelasi Kakkosessa kaudella 1994. Tor oli pelannut Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vuosina 1939 ja 1966 sekä kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1974 ja 1976–1979. Kaudella 2009 FC Loviisan miesten joukkue pelaa Uudenmaan piirin Kutosessa. Vielä edellisellä kaudella joukkue pelasi Kaakkois-Suomen piirin Nelosessa. FC Loviisan miesten edustusjoukkue pelasi Kaakkois-Suomen piirin kolmosessa kaudella 2006.
Miesten edustusjoukkueen lisäksi FC Loviisalla on useita tyttö- ja poikajoukkueita. Loviisassa järjestetyssä maajoukkueen jalkapallokoulussa kävi yli 200 lasta vuosina 2008–2009. Seura järjestää Fortum Cup -junioriturnauksen.
FC Loviisalla on toimintaa myös futsalissa.
HMS Bellona (1760)
HMS Bellona oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1760 vesillelaskettu Bellona-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 28. joulukuuta 1757 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi John Lock. Köli laskettiin 10. toukokuuta 1758. Alus laskettiin vesille 19. helmikuuta 1760 ja valmistui 6. helmikuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 43 391 puntaa 11 shillinkiä ja neljä pennyä.
Palvelus
Alus romutettiin 1814.
Kaappaus metrossa – Pelham 1 2 3
Kaappaus metrossa – Pelham 1 2 3 (alkuperäinen nimi The Taking of Pelham 123) on Tony Scottin 2009 ohjaama trillerielokuva, jonka pääosissa ovat Denzel Washington ja John Travolta. Filmi perustuu Morton Freedgoodin salanimellä John Godey kirjoittamaan samannimiseen kirjaan. Kirja on filmattu aiemmin vuosina 1974 pitkänä elokuvana Pelham 1-2-3 kaapattu ja 1998 televisioelokuvana. Tämän version kuvaukset aloitettiin maaliskuussa 2008, ja se sai ensi-iltansa 12. kesäkuuta 2009.
Arvioita
Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä Ridley Scottin Tony-veli on ohjannut elokuvan mekaanisesti ja saanut aikaan vain paljon melua tyhjästä sekä ”ajan ja paikan tajua yhtä vähän kuin flipperissä”.
Nada Surf
thumb|Matthew Caws Nada Surf on yhdysvaltalainen vuonna 1992 New Yorkissa perustettu rockyhtye. Yhtyeen jäsenet ovat Matthew Caws (laulu ja kitara), Daniel Lorca (basso ja taustalaulu) sekä Ira Elliot (rummut ja taustalaulu). Yhtyeen läpimurto tapahtui vuoden 1996 debyyttialbumin singlellä Popular.
No Line on the Horizon
No Line on the Horizon on irlantilaisen rock-yhtyeen U2:n kahdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin 27. helmikuuta 2009. Albumi on ensimmäinen täyspitkä vuoden 2004 How to Dismantle an Atomic Bomb:in jälkeen. Tämä on myös pisin aika kahden U2:n levyn välillä. Albumi ylsi useassa maassa listaykköseksi, mm. Suomessa ja Yhdysvalloissa.
U2 ilmoitti heinäkuussa 2006 aloittavansa työskentelyn uuden studioalbumin parissa, jonka tuottajaksi palkattiin Rick Rubin. Rubin sai kuitenkin lähteä vuodenvaihteen jälkeen ja uusiksi tuottajiksi hankittiin Brian Eno ja Daniel Lanois, joilla on menestyksellinen historia U2:n kanssa.
Rubinin kanssa U2 julkaisi kokoelmalevyn U218 Singles, jolla oli kaksi uutta kappaletta: Window In The Skies ja amerikkalaisen punk-yhtye Green Dayn kanssa levytetty The Saints Are Coming. Uuden levyn piti noudattaa "perinteistä ja puhdasta kitaralla soitettua rockia", mutta yhtye itse ei ollut tähän tyytyväinen vaan halusivat uudistaa musiikkiaan.
No line on the Horizonia tehtiin neljässä eri kaupungissa ja sen oli tarkoitus ilmestyä alun perin marraskuussa 2008, jolloin yhtye oli jo tehnyt 50-60 kappaletta. Julkaisua viivästettiin, koska bändin jäsenet halusivat vielä jatkaa kirjoittamista.
Ennen levyn julkaisua U2 on kertonut levyyn vaikuttaneen oleskelu Fezissa, Marokossa sekä yhteistyö Enon ja Lanoisin kanssa. Nämä asiat ovat johtaneet siihen, että levy on kokeellisempi kuin kaksi aikaisempaa. Julkaisun jälkeen No line on the Horizon keräsi positiivisia arvioita kriitikoilta, vaikka osa olikin pettynyt siihen, ettei levy ollutkaan niin kokeellinen kuin oli odotettu. Levyn myötä yhtye teki vuonna 2009 stadionkiertueen nimeltä U2 360° Tour, mikä jatkuu myös vuonna 2010.
Albumi julkaistiin useassa eri muodossa. Tavallisten cd-levyn ja LP-vinyylin lisäksi rajoitettuun myyntiin tulee nk. digipak-versio, joka sisältää lyriikkavihkon, latausoikeuden mp4-muotoiseen Anton Corbjinin lyhytfilmiin ja julisteen. Suurempi "box" tuli myyntiin myöhemmin ja se sisältää albumin, Anton Corbjinin lyhytfilmin Linear, julisteen ja 64-sivuisen kovakantisen kirjan.
Albumin kansi on japanilaisen valokuvaajan Hiroshi Sugimoton valokuva, jossa taivas ja meri kohtaavat.
Orozimbo Fuenzalida y Fuenzalida
Orozimbo Fuenzalida y Fuenzalida (22. toukokuuta 1925 Rancagua – 27. maaliskuuta 2013 ) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Rancaguan hiippakuntaan 10. maaliskuuta 1951 ja nimitettiin Calaman prelaatiksi sekä Burcan titulaaripiispaksi 13. maaliskuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francisco de Borja Valenzuela Rios, jota avustivat Alejandro Durán Moreira ja José del Carmen Valle Gallardo.
Fuenzalida y Fuenzalida sai 26. helmikuuta 1970 nimityksen Los Angelesin (Chile) piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 18. huhtikuuta. Hän sai 13. heinäkuuta 1987 uuden nimityksen San Bernardon piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. lokakuuta 2003.
Michael Douglasin filmografia
Tämä on Michael Douglasin filmografia.
Kääpiösferoidigalaksi
thumb|250px|Kääpiösferoidigalaksi [[Leo I]] Kääpiösferoidigalaksit eli tyypin dSph galaksit ovat alhaisen luminositeetin omaavia galakseja, jotka ovat Linnunradan tai Andromedan kaltaisten galaksien satelliittigalakseja. Ne muistuttavat ominaisuuksiltaan kääpiöellipsigalakseja (kummankin tyypin galakseissa tähtien muodostuminen on yleensä hidasta, kummatkin ovat pallomaisia ja kummillakin on usein alhainen luminositeetti).
Ayazin oireyhtymä
Ayazin oireyhtymä on harvinainen geneettinen häiriö, joka aiheuttaa etenevän silmäsairauden (koroideremia), kuuroutta ja ylipainoisuutta. Sairaus periytyy peittyvästi X-kromosomissa. Se on kuvattu suvussa, jossa neljä miespuolista henkilöä oli sairastunut. Oireyhtymän taustalla ovat lähekkäisten geenien deleetiot. Sen oireet puhkeavat lapsuudessa.
Barnard
Barnard voi tarkoittaa seuraavia:
Pertti Santalahti
Pertti Juhani Santalahti (18. joulukuuta 1941 Helsinki – 4. joulukuuta 2015 Humppila ) oli suomalainen muotoilija.
Santalahti opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa veistotaiteen osastolla. Hän valmistui muotoilijaksi vuonna 1962. Yrityksiä joille hän on muotoillut, ovat Kupittaan Savi, Nuutajärven Lasi, Alsterforsin Lasitehdas (Ruotsi), Arabian keramiikkatehdas ja Hackman Iittala. Vuosina 1971–1981 hän oli Humppilan lasitehtaan tuotekehittelijä ja vuodesta 1974 tehtaan taiteellinen johtaja.
Santalahden töitä on ollut esillä yhteisnäyttelyissä, muun muassa Suomen Lasimuseossa, Nykytaiteen museossa Tampereella ja Marjatta Galleriessa Oslossa. Hänen töitään on monissa kokoelmissa, esimerkiksi Suomessa Helsingin kaupungin taidekokoelmissa, Suomen Lasimuseossa, Nykytaiteen Museossa Tampereella, Taideteollisuusmuseossa ja ulkomailla Kunstsammlungen der Veste Coburgissa, (Coburgissa Saksassa), The British Crafts Centerissä Lontoossa.
Tim McIlrath
Timothy ”Tim” James McIlrath (s. 3. marraskuuta 1978 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen rock-muusikko. Hän on punk-yhtye Rise Againstin perustaja sekä laulaja-lauluntekijä ja rytmikitaristi. McIlrath on tullut tunnetuksi myös eläinten oikeuksien sekä PETA:n tukijana. Hän noudattaa Straight Edge -elämäntapaa yhdessä Rise Againstin basistin Joe Principen ja kitaristi Zach Blairin kanssa.
Kyrklund
Kyrklund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Basel
pienoiskuva|Baselin kaupungintalo Basel on kaupunki Sveitsissä Sveitsin, Saksan ja Ranskan rajojen yhtymäkohdassa. Se on väkiluvultaan Sveitsin kolmanneksi suurin kaupunki Zürichin ja Geneven jälkeen ja kuuluu Basel-Stadtin kantoniin. Baselia nimitetään yleisesti ranskankielisen Sveitsin saksankieliseksi osaksi. Tällä on poliittiset perusteet: saksankielinen Sveitsi on hengeltään konservatiivinen, mutta Basel ja ranskankielinen alue ovat liberaaleja.
Sijainti
Basel sijaitsee Reinin mutkassa, joen molemmilla puolilla kohdassa, missä Rein tekee 90 asteen kaarroksen Juran ja Schwarzwaldin välisellä alueella (saks. Rheinknie). Reinin eteläpuolista Baselin osaa kutsutaan Grossbaseliksi ja pohjoispuolista osaa Kleinbaseliksi. Sijaintinsa ansiosta Baselista tuli jo varhain tärkeä liikenteen solmukohta ja merkittävä kaupankäynnin keskus. Kaupunki on eräs tiheimmin asutuista alueista Euroopassa, vaikka siihen kuuluukin neljä neliökilometriä viheralueita ja lähes neliökilometrin verran metsäalueita.
Vaakuna
Baselin kaupungin vaakuna on vasemmalle kaartunut musta käyrä sauva, jota kutsutaan Baselin sauvaksi. Baselin sauva symboloi piispan käyrää paimensauvaa.
Johan Lewis & Korjaa Bois
Johan Lewis & Korjaa Bois oli suomalainen valenimillä esiintyneiden teatteriopiskelijoiden huumori-rock-yhtye, joka julkaisi yhden albumin Love Records -levymerkillä.
Basel
Asukkaat
Baselin kaupungissa oli vuoden 2016 lopulla vakituisia asukkaita 171 513. Ulkomaalaisten osuus kaupungin vakinaisesta väestöstä on 37 prosenttia (31.12.2016). Baselin suuralueen (saks. Trinationaler Eurodistrict Basel) asukasluku on noin 900 000, joista 60 % asuu Sveitsissä, 30 % Saksassa ja 10 % Ranskassa.
Ilmasto
Baselissa on niin sanotun Burgundin portin läpi virtaavan välimerellisen ilman ansiosta erittäin leutoa ja aurinkoista. Vuoden keskilämpötila on 9,4 °C. Vuosittainen sademäärä on 785 millimetriä. Talvella Baselissa sataa tavallisesti vain vähän lunta. Lumipeite säilyy vuosittain keskimäärin 30 päivän ajan. Tuuli on heikkoa, ja se puhaltaa hyvällä säällä idästä ja huonolla lännestä.
Historiaa
pienoiskuva|241x241px|Spalentor
Taide ja kulttuuri
Baselilla on mainetta musiikkikaupunkina. Paul Sacher perusti 1930-luvulla Baseliin Schola Cantorum Basiliensis -musiikkiakatemian, joka keskittyy vanhaan musiikkiin. Baselin sinfoniaorkesteri on merkittävä orkesteri ja Knabenkantorei Basel -poikakuoro sekä Basler Gesangsverein ovat maineikkaita kuoroja. Kaupungissa järjestetään paljon korkeatasoisia konsertteja.
Baselissa on paljon eri kokoisia elokuvateattereita, suurin keskittymä löytyy Steinenvorstadtista. thumb|180px|Baselin Fasnacht Baselissa on yli 30 museota, joista mainittavia ovat Baselin taidemuseo, Jean Tinguely -museo sekä yksityinen Fondation Beyeler.
Fasnacht
Baselissa vietetään monien Etelä-Saksan kaupunkien tapaan karnevaalia pääsiäisen aikaan. Baselin Fasnacht alkaa tuhkakeskiviikkoa seuraavana maanantaina. Karnevaalin aloittaa kello 4.00 aamulla ’’Morgestraich’’, jolloin kaupungin valot pimenevät ja päähän kiinnitettävillä lyhdyillä varustetut osallistujat alkavat soittaa rumpuja ja huiluja. Festivaali kestää tasan 72 tuntia, ja siihen kuuluu erilaisia kulkueita ja muita tapahtumia sekä puhallinmusiikkia.
Talous
Baselilla on keskeisen sijaintinsa ansiosta tärkeä kaupallinen merkitys. Sveitsin, Saksan ja Ranskan raja-alueen talousalueella asuu 2,3 miljoonaa asukasta, joista miljoona on työikäisiä (vuoden 2001 tilanne). pienoiskuva|[[Art Basel]] Basel on monien kemianteollisuuden yritysten toimipaikka ja osin myös kotipaikka. Kemianteollisuuden lisäksi Baselissa on kone-, metalli-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Vuosisatoja vanhojen kirjapaino- ja paperinvalmistusperinteiden ansiosta Baselissa toimii lukuisia kustantamoja.
Basel on ollut keskiajalta lähtien myös merkittävä pankkikeskus. Monien pankkien ja vakuutuslaitoksien lisäksi Kansainvälinen järjestelypankki BIS (Bank for International Settlements) on asettunut Baseliin.
Kustantamot ja tiedotusvälineet
Baselin kirjapainojen kukoistuskausi alkoi Baselin yliopiston perustamisesta vuonna 1460. Vuonna 1468 ilmestyi Baselissa ensimmäinen latinankielinen Raamattu. 1500-luvulla Basel nousi yhdeksi Euroopan merkittävimmistä kustantamokaupungeista. Nykyään Baselissa toimii yli 15 kirjapainoa. Basler Zeitung (BaZ) on suurin päivälehti Luoteis-Sveitsissä ja ainoa Baselissa.
Liikenne
thumb|Baselin satama Basel on merkittävä rautateiden solmukohta. Kaupungissa on kolme kaukoliikenteen rautatieasemaa, joita käyttävät myös seutu- ja paikallisliikenteen junat. Basel SBB -asemalta (Centralbahnhof) lähtee junia muun muassa Zürichiin, Berniin, Delémontiin ja Pariisiin sekä Saksaan ja Italiaan. Samaan rakennuskompleksiin kuuluu Basel SNCF -asema (Elsässerbahnhof), josta lähtee suurin osa Ranskan-junista. Kaikki Saksan-junat kulkevat kaupungin pohjoisosassa sijaitsevan Basel Badischer Bahnhof -aseman kautta ja pysähtyvät siellä.
Kansainvälinen lentoasema Basel-Mulhouse-Freiburg sijaitsee Ranskan puolella Baselista luoteeseen.
Basel on myös tärkeiden tieyhteyksien solmukohta. Baselista alkavat moottoritiet Autobahn A2 ja Autobahn A3 yhdistävät Sveitsin tieverkon Saksan ja Ranskan moottoritieverkostoon. Kaupungin sisällä viisi Reinin ylittävää maantiesiltaa sekä yksi rautatiesilta yhdistävät kaupungin eri puolia toisiinsa.
Suurelta osin Baselin alueella sijaitseva Baselin satama on Sveitsin ulkomaankuljetusten solmupiste. Sen kautta kulkee noin 10 % maan tuonnista, arvolla mitattuna.
Petsie
Petsie oli suomalainen lemmikkieläinten omistajille suunnattu IRC-Gallerian tapainen yhteisöpalvelu. Palvelu on käännetty myös ruotsiksi ja englanniksi. Palvelun alasajo aloitettiin kesäkuussa 2016.
Palvelu
Käyttäjät voivat lisätä palveluun kuvia ja videokuvaa omista lemmikeistään, pitää yksinkertaista blogia ja kommentoida toisten käyttäjien lemmikkejä sekä käyttää palvelun keskustelupalstaa. Palvelussa on lisäksi kadonneet & löytyneet -sivu, osto- ja myyntipalsta sekä palvelu, jonka kautta eri eläinten kasvattajat voivat ilmoittaa syntyneistä poikueista tai pentueista. Eläinaiheisten tapahtumien järjestäjillä on mahdollisuus ilmoittaa tapahtumista palvelun tapahtumakalenterissa. Uusimpana palveluna sivustolle lisättiin 5. maaliskuuta 2010 oma verkkokauppa.
Käyttäjät
Kuka tahansa yli 13-vuotias voi luoda profiilin palveluun. Oman profiilin luonnin jälkeen palveluun voi lisätä omia lemmikkejä. Suomenkielisen palvelun käyttäjistä 13–17-vuotiaita on 45,8 %, 18–25-vuotiaita 39,1 % ja yli 25-vuotiaita 15,1 %. Naisten osuus palvelussa on 87,4 % ja miesten 12,6 %. Käyttäjät ovat lisänneet palveluun yli 81 000 lemmikkiä, joista 34,3 % on koiria, 19,3 % kissoja ja 15,7 % jyrsijöitä. Jäljelle jäävä 30,7 % muodostuu muun muassa hevosista, lemmikkilinnuista, kaneista ja terraarioeläimistä.
Ruisvirna
Ruisvirna (Vicia villosa) on virnojen sukuun kuuluva viljelyskasvi, jota viljellään myös Suomessa viherrehuksi ja kesantopelloilla.
Ruisvirna on puolimetrinen, yksi- tai kaksivuotinen kasvi jolla on violetit kukat. Se kasvaa Keski- ja Etelä-Euroopassa. Ruisvirnalla on useita alalajeja, joita suomeksi on nimetty peltoruisvirna (subsp. villosa), myllyruisvirna (subsp. varia) ja espanjanruisvirna (subsp. ambigua).
José Hugo Garaycoa Hawkins
pienoiskuva|José Hugo Garaycoa Hawkins vuonna 2004. José Hugo Garaycoa Hawkins (2. kesäkuuta 1930 Callao – 27. maaliskuuta 2018) oli perulainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Liman arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Horaean titulaaripiispaksi 16. joulukuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi Juan Landázuri Ricketts, jota avustivat Eduardo Picher Peña ja Alberto Aurelio Brazzini Diaz-Ufano.
Garaycoa Hawkins sai 6. kesäkuuta 1991 nimityksen Tacnan piispaksi; hänen kaudellaan hiippakunnan nimeksi vaihdettiin Tacna y Moquegua. Hän jäi eläkkeelle 1. syyskuuta 2006.
Andreas Aigner
pienoiskuva|Andreas Aigner [[Akropolis-ralli 2008|Akropolis-rallissa 2008.]] Andreas Aigner (s. 24. syyskuuta 1984) on itävaltalainen ralliautoilija.
Aigner kilpaili ensimmäisen kerran WRC-sarjassa vuonna 2005 neljässä kilpailussa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2006 hän kilpaili 10 kilpailua Skodalla saavuttaen kolme pistettä Saksan rallissa, jossa sijoittui kuudenneksi. Vuonna 2007 Aigner kilpaili PWRC-sarjassa sijoittuen sijalle 13. Vuonna 2008 Aigner voitti PWRC-luokan kilpailun Argentiinan rallissa, Akropolis-rallissa ja Turkin rallin voittaen PWRC-sarjan mestaruuden. WRC-sarjassa hän saavutti yhden pisteen juuri Argentiinan rallista.
Ulli Kyrklund
Ulli Kyrklund (o.s. Leván 19. syyskuuta 1927 – 13. tammikuuta 2011 ) oli suomalainen valokuvaaja, joka erikoistui ruokakuvaukseen.
Kyrklundin tytär on kouluratsastaja Kyra Kyrklund.
Silbo
Silbo eli silbo gomero on Kanariansaariin kuuluvalla La Gomeran saarella esiintyvä kieli, joka on viestimistä viheltämällä. Paikallisten tiedetään viestineen toisilleen viheltämällä jo 1400-luvulla. Tällöin myös lähetyssaarnaajat ja espanjalaismiehittäjät pistivät viestitavan merkille. Vähitellen espanjankielisetkin omaksuivat kielen. Linnunlaulua muistuttava kieli on todettu hyödylliseksi viestittäessä yli La Gomeran erittäin vaikeakulkuisen maaston, koska äänen kantama voi olla jopa kolme kilometriä. Viheltäen voidaan muodostaa neljä vokaalia ja konsonanttia, joita yhdistelemällä voidaan ilmaista noin 4 000 eri sanaa. Silbo on ollut pakollinen oppiaine La Gomeralla vuodesta 2000 alkaen ja sai vuonna 2009 Unescon Intangible Heritage -statuksen.
HMS Dragon (1760)
HMS Dragon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1760 vesillelaskettu Bellona-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1783 ja myytiin 1. kesäkuuta 1784 Portsmouthissa 620 punnalla.
Jiri Keronen
Jiri Johannes Keronen (s. 13. lokakuuta 1984 Rovaniemi ) on espoolainen poliitikko ja kirjailija. Hän on muutos 2011 -puolueen entinen puheenjohtaja (2010–2011) ja entinen varapuheenjohtaja (2009–2010). Myöhemmin hän edusti piraattipuoluetta. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Keronen oli perussuomalaisten ehdokkaana.
Poliittinen toiminta
Keronen osallistui vuoden 2008 kunnallisvaaleihin Turussa perussuomalaisten listalla ja sai 127 ääntä tullen valituksi varavaltuutetuksi. Keronen on kuulunut myös Perussuomalaisten Nuorten ja Turun Perussuomalaiset ry:n hallituksiin.
Elokuussa 2009 Keronen ilmoitti eroavansa perussuomalaisista ja liittyvänsä muutos 2011:n jäseneksi. Hän lupasi kuitenkin jatkaa perussuomalaisten Turun valtuustoryhmässä perussuomalaisten ainoan turkulaisen kaupunginvaltuutetun, Maria Lohelan, apuna seuraaviin kunnallisvaaleihin saakka.
Keronen oli ehdokkaana vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Varsinais-Suomen vaalipiirissä muutos 2011:n listalla ja sai 401 ääntä jääden valitsematta. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa hän oli ehdolla Turussa muutos 2011:n ehdokkaana, mutta ei tullut valituksi valtuustoon eikä uusinut varavaltuutetun paikkaansa. Keronen osallistui vuoden 2015 eduskuntavaaleihin piraattipuolueen listoilta Uudenmaan vaalipiirissä ja sai 348 ääntä, eikä tullut valituksi.
Kerätessään rahaa vuoden 2019 eduskuntavaaleja varten Keronen sanoi julkaisevansa Internetissä alastonkuvan itsestään, jos 10 000 euroa täyttyy, minkä hän tekikin. Vaalirahoilla Keronen sanoi harkitsevansa black metal -keikan järjestämistä.
Vuoden 2021 kuntavaaleissa Keronen valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon perussuomalaisten ehdokkaana.
Kevään 2023 eduskuntavaaleihin Keronen osallistui perussuomalaisten ehdokkaana Uudenmaan vaalipiirissä, kuten oli osallistunut myös vuoden 2019 eduskuntavaaleihin. Vuonna 2023 hän sai 400 ääntä, eikä päässyt kansanedustajaksi. Vaalikoneessa hän nimesi poliittiseksi esikuvakseen Pekka Siitoimen.
Alsikeapila
Alsikeapila (Trifolium hybridum, syn. Amoria hybrida) on Euroopasta lähtöisin oleva apilalaji, jota käytetään yleisesti myös viljelykasvina. Muista apilalajeista alsikeapila muistuttaa eniten valkoapilaa (T. repens), joka on kuitenkin matalampi, pitempivartinen ja kokonaisuudessaan pienikokoisempi.
Nimensä alsikeapila on saanut Alsiken pitäjästä, joka sijaitsee Ruotsissa Uppsalasta kaakkoon. Tieteellinen nimi ”hybridum” tulee Carl Linnéltä, joka luuli lajin olevan valko- ja puna-apilan risteymä.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen|Alsikeapilan kukka lähikuvassa. pienoiskuva|Alsikeapilan lehtiä ja varsia.
Monivuotinen alsikeapila kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Varsia on lukuisia ja ne ovat kohenevia tai lähes pystyjä. Lehdet ovat kolmisormisia ja niiden korvakkeet ovat pitkälti ruodin kanssa yhdiskasvuisia. Lehdykät ovat 1–2 cm pitkiä, puikeita, tylppiä ja nirhalaitaisia. Kukinto on pallomainen ja sijaitsee tavallisesti varren kärjessä. Kukintoperä on tukilehteä pitempi. Teriö on tyveltä yhdislehtinen, verhiö lähes kalju. Kukan väri vaihtelee valkoisesta punertavaan, ja on lopulta ruskea. Alsikeapila kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Siemenet kypsyvät verhiön sisään jäävässä palossa.
Alsikeapila jaetaan kahteen alalajiin, rehualsikeapilaan (ssp. hybridum) ja rentoalsikeapilaan (ssp. elegans).
Elinympäristö
Alsikeapilaa esiintyy erilaisissa ihmisen muovaamissa kulttuuriympäristöissä, kuten tienvarsilla, joutomailla, kaatopaikoilla, niityillä ja pelloilla. Alalaji rehualsikeapila on Suomessa luonnonvaraisena esiintyessään viljelyjäänne tai -karkulainen.
Käyttö
Rehualsikeapila on tärkeä nurmi- ja rehukasvi, jota viljellään yleisesti muun muassa Suomessa ja Skandinaviassa. Ruotsissa sitä on viljelty jo 1700-luvun lopulta alkaen.
More Than a Woman
Useat diskokappaleet kertovat tanssimisesta tai yöelämästä, mutta ”More Than a Woman” tekee poikkeuksen olemalla rakkauslaulu.
Tavares-versio
<br style="clear:both;"/>
Kappaleet singlellä
A-puoli B-puoli
Angiosarkooma
Angiosarkooma on veri- tai imusuonten endoteelisoluista alkunsa saava syöpäsairaus. Se on harvinainen ja aggressiivinen kasvain, johon liittyy korkea kuolleisuus. Angiosarkooma voi esiintyä millä tahansa kehon alueella mutta tavallisimmin iholla tai pehmytkudoksessa. Muita kasvaimen lähtöpaikkoja ovat maksa, rinta, perna, luu ja sydän. Sen perusteella, kehittyykö syöpä veri- vai imusuonista, angiosarkoomiksi nimitettävät kasvaimet voidaan edelleen jaotella hemangio- ja lymfangiosarkoomiin.
Noin joka toinen angiosarkooma sijaitsee pään ja kaulan alueella, mutta pään ja kaulan alueen syövistä vain alle 0,1 % on angiosarkoomia. Ihon angiosarkooma on miehillä yleisempi kuin naisilla (2:1), ja myös luun ja pehmytkudoksen angiosarkooman riski on miehillä raportoitu korkeammaksi.
Joitain angiosarkoomalle altistavia riskitekijöitä tunnetaan. Suuremmassa sairastumisvaarassa saattavat olla esimerkiksi sädehoitoa saaneet (varsinkin thorotrastille (toriumdioksidi) altistuneet) ja arseenille tai vinyylikloridille altistuneet henkilöt. Kasvanut riski on yhdistetty myös krooniseen lymfedeemaan radikaalin mastektomian saaneilla rintasyöpäpotilailla sekä vierasesineisiin kehossa.
Henri Herz
thumb|Henri Herz vuonna 1860. Henri Herz oli itävaltalainen pianisti ja säveltäjä. Herz opiskeli Pariisin konservatoriossa, jossa hän sai ensimmäisen palkinnon 15-vuotiaana. Hän oli Friedrich Kalkbrennerin ohella Pariisin tärkein pianisti ennen kuin Frédéric Chopin ja Franz Liszt saapuivat kaupunkiin.
Herz oli suunnattoman suosittu esiintyjä salongeissa, ja hänen lukemattomat viehättävät mutta köykäiset salonkikappaleensa kävivät erittäin hyvin kaupaksi. Herz sijoitti pianotehtaaseen ja rakennutti konserttisalin. Hänellä oli erittäin paljon oppilaita: toisinaan oppitunnit piti vapaiden aikojen puutteessa aloittaa jo aamuviideltä. Herz teki vuosien 1845 ja 1851 välillä pitkän konserttikiertueen Yhdysvaltoihin, Meksikoon ja Länsi-Intian saarille. Kiertueen aikana esitettiin muun muassa hänen sävellyksensä kahdeksalle pianolle. Palattuaan Eurooppaan Herzistä tuli Pariisin konservatorion professori.
Herzin soitolle tunnusomaista olivat nopea sormitekniikka ja kevyt ääni. Felix Mendelssohnin mielestä hän muistutti soittajana nuorallatanssijaa tai akrobaattia.
56 Melete
56 Melete on suuri ja tumma päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Hermann Mayer Salomon Goldschmidt 9. syyskuuta 1857. Asteroidi nimettiin Meleten mukaan, joka oli yksi kolmesta alkuperäisestä boiotialaisesta muusasta kreikkalaisen mytologian mukaan. Asteroidin on arveltu koostuvan silikaateista ja hiiliyhdisteistä.
Marjut Töyli
Marjut Elisa Töyli (s. 23. toukokuuta 1967 Vaasa) on suomalainen yleisurheilija, jonka päämatka oli 400 metrin aitajuoksu.
Lappeenrannan Urheilu-Miehiä edustanut Töyli voitti 400 metrin aitajuoksun SM-kultaa vuonna 1993 ja hopeaa 1992. Sisäradoilla hän voitti kultaa 300 metrin aitajuoksussa vuonna 1993 ja 400 metrin juoksussa pronssia vuonna 1994. Töyli osallistui myös Stuttgartin MM-kisoihin 400 metrin aidoissa vuonna 1993, mutta jäi alkueriin. Hänen ennätyksensä matkalla oli pari viikkoa ennen MM-kisoja juostu 58,23.
Evon opetusmetsä
Evon opetusmetsä on Evon alueella sijaitseva 2 025 hehtaarin opetusmetsä, jota käyttää pääasiassa Hämeen ammattikorkeakoulun metsätalouden koulutusohjelma ja Hämeen ammatti-instituutti, mutta jolla on tutkimus- ja koetoimintaa myös Helsingin yliopistolla, Metsäntutkimuslaitoksella, Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksella sekä Suomen ympäristökeskuksella. Opetusmetsän käytön perusteena on Metsähallituksen vahvistama käyttösuunnitelma.
Alueella on toteutettu mm. Evo-Life-projekti, joka kohdistui kahteen alueeseen, tehtiin useita luonnonsuojelutoimia. Kesällä 2002 kulotettiin viisi pientä aluetta yhteensä kahden hehtaarin kuusivaltaiselta alueelta, jossa kuusten ikä oli 80 vuotta - 90 vuotta. Seuraavana vuonna kulotettiin kaksi noin 60-vuotiasta mäntyvaltaista aluetta yhteensä yhdeksän hehtaarin alueelta. Paloista muodostui noin 1 000 kuutiometriä hiiltynyttä puuta. Paloalueista yksi sijaitsee Hankajärven ja Vuoripeikonjärven suoraviivalla välillä ja kaksi muuta tämän paloalueen pohjois- ja eteläpuolilla. Alueelle pääsee Hattukiventietä pitkin. Neljäs paloalue sijaitsee Isosta Nahkijärvestä itäkaakon suuntaan.
Gianni Alemanno
thumb|Gianni Alemanno Giovanni "Gianni" Alemanno (s. 3. maaliskuuta 1958 Bari, Italia) on italialainen Vapauden kansa -puolueen poliitikko. Vuosina 2001–2006 Alemanno oli Italian maatalousministeri Silvio Berlusconin toisessa ja kolmannessa hallituksessa. Hän toimi Rooman 63. pormestarina 28. huhtikuuta 2008 – 13. kesäkuuta 2013.
Rumble
Rumble on suomalainen komediapainotteinen road movie vuodelta 2002. Sen on ohjannut Jani Volanen ja käsikirjoittanut Jari Nissinen. Rumble on saanut kulttimainetta karkeudellaan ja levottomuudellaan.
Sisältö
Neljä ikääntyvää teddyrokkaria - Leo, Mäkinen, Ake ja Pera - matkustaa kesäisen päivän ja yön Suomen maaseudulla punaisella vuoden 1960 avo-Cadillacilla juoden alkoholia. Lisäksi he saavat päähänsä muun muassa tilata pizzaa suoraan liikkuvaan autoonsa, metsästävät kadonnutta nahkarotsia, ostavat viinaa venäläiseltä rekkakuskilta ja telovat poliisipartion. Sivuosista tärkein on Sami, jonka nelikko kaappaa mukaansa avoauton takaluukkuun.
Arvio
Tommi Partanen arvioi Rumblen "rosoiseksi roadmovieksi" ja kutsui sitä "kaurismäkeläisen pateettisuuden käänteismaailmaksi". Taitava kameratyöskentely onnistuu pitämään hyvän maun rajoja sivuavan elokuvan rajan paremmalla puolella.
Julkaisut
PAN Vision Publishing Oy julkaisi Rumblen DVD:nä vuonna 2008. Elokuvan ääni on Dolby Digital 5.1.
Kyynäräjärvi
Kyynäräjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Vasile Moldoveanu
Vasile Moldoveanu (s. 6. lokakuuta 1935) on romanialainen tenori. Hän on kotoisin Constanțasta. Hän opiskeli synnyinkaupunkinsa Ciprian Porumbescu -konservatoriossa ja debytoi Bukarestin kansallisoopperassa vuonna 1966 Rinuccion roolissa Giacomo Puccinin Gianni Schicchissä. Metropolitan-oopperassa hän esiintyi ensi kertaa vuonna 1979 Pinkertonina Madama Butterflyssä. Samana vuonna hän esiintyi ensi kertaa Covent Gardenissa tulkiten Don Carlon roolin. Moldoveanua kuullaan vain harvoilla levytyksillä. Kaksi vuosina 1976 ja 1978 julkaistua resitaali-LP:tä on ollut saatavilla Intercordilta.
HMS Nairana (D05)
HMS Nairana (viirinumero D05) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Nairana-luokan saattuetukialus toisen maailmansodan lopulla. Alun perin se oli nopea rahtialus.
Muutostyöt
Aluksen konekapasiteetiksi oli suunniteltu viisitoista torpedopommittajaa ja kuusi hävittäjää, mutta käytännössä koneiden määrää oli hieman vähennettävä. Koneille oli aluksella 68 kpl 500 paunan, 180 kpl 250 paunan normaalia pommia, 58 kpl 500 paunan miinapommia, 21 kpl 18 tuuman torpedoa ja 270 kpl Mk XII -syvyyspommia.
Alukselle asennettiin tutkat tyyppejä 281B, 277 ja 293 korkeaan verkkomastoon. Tyypin 277 kapeakeilainen valvontatutka oli asennettu kuitenkin lyhyeen mastoon sillan katolle.
Palvelus
Nairana toimi vuoden 1944 alusta Pohjois-Atlantilla sukellusveneiden torjuntaosastoissa. Se suoritti tehtävää usein yhdessä HMS Activityn kanssa. Alus myös suojasi Pohjoisella jäämerellä kulkevia saattueita.
Sodan jälkeen
Nairana vuokrattiin 23. maaliskuuta 1946 Alankomaiden laivastolle, joka nimesi sen ''Hr.Ms. Karel Doormaniksi'' viirinumerolla QH1. Alus palautettiin 28. toukokuuta 1948 ja se myytiin lähes välittömästi kauppalaivastolle. Alus muunnettiin kauppa-alukseksi, ja se nimettiin Port Victoriksi. Alus romutettiin 21. heinäkuuta 1971.
Katowice
Katowice on Etelä-Puolassa sijaitseva kaupunki, jonka väkiluku on noin 292 000 (2020). Se sijaitsee Sleesian ylängöllä Ylä-Sleesiassa Rawa- ja Kłodnicajokien varrella. Katowice on Sleesian voivodikunnan pääkaupunki.
Ennen maailmansotia
Preussi otti Sleesian haltuunsa vuonna 1742 muodostaen sinne teollisuuskeskittymän ja aloittaen Katowicessa, saksalaisittain Kattowitz, merkittävän rauta- ja terästeollisuuden. Kaupunki kehittyi 1800-luvun puolivälistä lähtien voimakkaasti kivihiilikaivosten ja raskaan teollisuuden kehityksen ansiosta. Vuonna 1865 se sai kaupunginoikeudet.
Maailmansotien jälkeen
Ensimmäisen maailmansodan ja sitä seuranneiden Sleesian kansannousujen jälkeen vuonna 1922 Katowice päätyi osaksi uudelleenitsenäistynyttä Puolan tasavaltaa. Vuonna 1939 natsi-Saksa valtasi kaupungin liittäen sen itseensä. Toisen maailmansodan loppuvaiheessa Neuvostoliitto palautti kaupungin Puolalle ja asetti maahan kommunistisen hallituksen, jonka vallan alla Ylä-Sleesiasta tuli yksi itäblokin johtavista teollisuuskeskittymistä. Josif Stalinin kuoltua maaliskuussa 1953 Puolan kommunistinen johto muutti kaupungin nimen Stalinogródiksi neuvostojohtajan kunniaksi. Nimi Katowice palautettiin takaisin poliittisten muutosten myötä jo vuonna 1956.
Katowice oli vuosina 1975–1998 Katowicen voivodikunnan hallinnollinen keskus.
Neuvostoliiton hajotessa 1990-luvulla hiilikaivostoimintaan piti tehdä muutoksia, jolloin myös kaupungin taloudellinen profiili muuttui. Laitoksia suljettiin, mutta paikallinen teollisuus monipuolistui sen jakaantuessa pienempiin yhtiöihin.
Pisan kasvitieteellinen puutarha
thumb|225px|Pisan kasvitieteellistä puutarhaa. Pisan kasvitieteellinen puutarha (Orto botanico di Pisa) on Pisan yliopiston alaisuudessa toimiva kasvitieteellinen puutarha Italiassa.
Luca Ghini perusti puutarhan vuonna 1544, sen jälkeen kun Cosimo I de' Medici oli nimittänyt hänet Pisan yliopiston lääke- ja kasvitieteen professoriksi. Puutarhan paikkaa on muutettu kahdesti, ja nykyiselle paikallaan se siirtyi vuonna 1591.
Puutarhan kasvit on jaettu kokoelmiin, ja lisäksi puutarhaan kuuluu arboretum, jossa on vanhoja puuyksilöitä. Vanhimmat näistä ovat setripuutarhassa kasvavat kuningasmagnolia ja neidonhiuspuu, jotka puutarhan prefekti Giorgio Santi istutti 1787. Vanhan myrttiyksilön mukaan nimetyssä myrttipuutarhassa on noin 140 lääkekasvilajia. Lisäksi puutarhassa on vesikasvikokoelma, jossa on erityisesti Toscanan alueelle tyypillisiä kasveja, Välimeren alueen geofyytteja, mehikasveille omistettu kasvihuone, viljelykasvien kokoelma, pieni kokoelma Apuan Alppien kasveja ja egyptilainen kokoelma, johon kuuluu kasveja, joita viljeltiin muinaisessa Egyptissä.
Ouonkoro
Ouonkoro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bankassin piirissä Malissa. Se sijaitsee Souroun tasangolla 105 kilometriä Bankassista maanteitse lounaaseen. Kunnassa on 22 700 asukasta (vuonna 2009).
Ouonkoron kunta rajoittuu pohjoisessa Bankassin piirin Sokouran ja koillisessa Bayen kuntiin sekä muualla Burkina Fasoon. Kunnassa sijaitsee Samorin metsäsavannialue. Itärajalla virtaa Mustan-Voltan sivujoki Sourou.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu, seesami ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Ouonkorossa pidetään viikoittaiset markkinat.
Ouonkorosta on sadekaudella vaikeasti liikennöitävä tieyhteys Bankassiin. Palveluihin kuuluu joukko kouluja ja terveysasema.
Dmitri Bortnjanski
Dmitri Stepanovitš Bortnjanski (, Dmytro Bortnjanskyi; 1751 Gluhov, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 10. lokakuuta (J: 28. syyskuuta) 1825 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli Venäjällä vaikuttanut ukrainalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja.
Elämäkerta
Ukrainalaissyntyinen Bortnjanski lähetettiin Ukrainasta seitsemänvuotiaana laulajaksi Pietarin hovikapellaan, jossa hän opiskeli musiikkia Baldassare Galuppin oppilaana. Hän lähti vuonna 1768 opettajansa mukana Venetsiaan jatkamaan opintoja. Pian paluunsa jälkeen vuonna 1779 hänet nimitettiin hovikapellan kapellimestariksi ja 1796 kuoronjohtajaksi, jota tehtävää hän hoiti kuolemaansa asti. Bortnjanski oli ensimmäinen hovikapellan kuoronjohtaja, joka sai oikeuden jakaa esityslupia kaikelle kirkkomusiikille Venäjällä. Niinpä hänen vaikutuksensa Venäjän 1800-luvun kirkkomusiikkiin oli huomattava.
Teokset
Bortnjanski tunnetaan erityisesti laajasta ortodoksisen kirkkomusiikin tuotannostaan, ja häntä on nimitetty muun muassa "Venäjän Palestrinaksi". Hänen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi 72 liturgista hymniä, joista 26 kaksoiskuorolle, 45 hengellistä kuorokonserttoa, kolmiääninen Johannes Krysostomoksen liturgia -palvelus ja kahdeksan hengellistä trioa. Bortnjanskin teokset on julkaistu kymmenosaisena teoksena, jonka on toimittanut Pjotr Tšaikovski.
Bortnjanskin teoksia käytetään edelleen jumalanpalveluksissa laajasti muun muassa Suomen ja Venäjän ortodoksisissa kirkoissa. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi numero 579 ”Oi Herra, korkein valtiaamme” on Dmitri Bortnjanskin sävellys. Se tuli alun perin virsikirjaan vuonna 1886 valtiopäivävirtenä ja alkoi sanoilla ”O Herra, siunaa ruhtinaamme”. Samalla sävelmällä lauletaan myös virsi 369 "Nyt päivä laskee, pilvi peittää". Virren sävelmällä alun perin esitetty ortodoksinen teksti alkaa sanoilla ”Ken kielin voisi kuvaella”.
Alkoholiton juoma
pienoiskuva|Alkoholitonta olutta sisältäneitä tölkkejä. pienoiskuva|Shirley Temple -cocktail.
Alkoholin poistaminen käymisen avulla valmistetusta viinistä on hankalaa ja kallista. Juhlajuomaksi on Suomessa saatavilla kuusenkerkästä valmistettua alkoholitonta kuohujuomaa. Se on tehty suoraan mehuksi ja hiilihapotettu samalla tavoin kuin kivennäisvedet.
Suomessa alkoholittomina juomina pidetään Euroopan unionin suositusten mukaisesti juomia, joiden alkoholipitoisuus on alle 1,2 tilavuusprosenttia.
Alkoholiton juomasekoitus
Juomasekoitukset jakautuvat laimentamattomiin eli lyhyisiin juomiin, laimennettuihin eli pitkiin juomiin sekä booleihin, jotka laimennetaan vedellä ja tarjoillaan kauhalla suuresta maljasta. Usein juomasekoitukset tarjoillaan jäiden kanssa. Tunnettuja juomasekoituksia ovat esimerkiksi Shirley Temple, Virgin Mary ja Piña Colada.
Lasit
Erilaisia laseja käytetään tarjoiluannosten koon vaihdellessa.
Valmistustapoja
Juomasekoituksia voidaan valmistaa kolmella eri tavalla, rakentamalla, ravistamalla tai sekoittamalla.
Kun juoma rakennetaan, se valmistetaan suoraan tarjoiluastiaan kaataen ainesosat miedoimmasta vahvimpaan ja eniten sokeria sisältävästä vähiten sokeria sisältävään. Ensin siis sokeriliemet ja siirapit ja lopuksi mehut.