cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tecnotree
Tecnomen 1978–2009
Vuonna 1999 Tecnomenilla oli konttorit Malesiassa, Thaimaassa, Hongkongissa, Kiinassa ja Taiwanissa. Yhtiön tuotteisiin kuului muun muassa puhepostijärjestelmät. Yhtiön liikevaihdosta 95 prosenttia tuli Suomen ulkopuolelta.
Kyro-konserni järjesti Tecnomenin osakkeista annin kesäkuussa 2000. Niin instituutio-, yleisö- kuin henkilöstöantikin ylimerkittiin. Kun Tecnomenin osakkeita alettiin noteerata Helsingin pörssissä Kyro omisti osakkeista 74,9 prosenttia.
Maaliskuussa 2001 Kyro Oyj Abp jakautui Kyro Oyj Abp:ksi ja Tecnomen Holding Oyj:ksi. Joulukuussa Tecnomen Oyj fuusioitiin Tecnomen Holding Oyj:hin, joka muutti nimensä Tecnomen Oyj:ksi.
Lokakuussa 2003 Vesa Helkkulan seuraajana Tecnomenin toimitusjohtajana aloitti Jarmo Niemi, joka oli aiemmin toiminut Aspocompin toimitusjohtajana.
Vuonna 2006 Tecnomen valmisti operaattoreille viestintä-, multimedia-, ennakkomaksu- ja henkilöhakujärjestelmiä. Sillä oli asiakkaita muun muassa Latinalaisessa Amerikassa, Afrikassa ja Aasiassa.
Vuonna 2008 Tecnomenin pääliiketoimintaa oli viestintä- ja maksuratkaisujen toimittaminen teleoperaattoreille. Joulukuussa yhtiö kertoi ostavansa Intiassa sijaitsevan Lifetree Convergence -yhtiön.
Tecnotree 2009–2017
Vuonna 2009 toteutuneen Lifetree Convergence -kaupan myötä yhtiön uudeksi nimeksi tuli ensin Tecnomen Lifetree, joka lyheni pian muotoon Tecnotree. Yhtiön toimitusjohtajana jatkoi Tecnomenin toimitusjohtaja Jarmo Niemi. Yhdistymisen myötä sekä operaattoriasiakkaiden että tarjottujen tuotteiden määrät kasvoivat ja keskimääräiset työvoimakustannukset laskivat. Lokakuussa Niemi jätti tehtävänsä terveydellisistä syistä ja virkaa tekeväksi toimitusjohtajaksi nimitettiin Eero Mertano.
Marraskuussa 2010 yhtiön toimitusjohtajana aloitti Kaj Hagros. Hän oli toiminut aiemmin muun muassa verkko-Nokiassa sekä Rupert Murdochin omistaman News Corporationin tytäryhtiön Fox Mobile Groupin toimitusjohtajana.
Vuonna 2011 yhtiön yli 800 työntekijästä noin 600 oli Intiassa. Aasian osuus liikevaihdosta oli alle kymmenes.
Vuonna 2012 Tecnotreen liikevaihdosta yli puolet tuli Pohjois- ja Etelä-Amerikasta ja kolmannes Lähi-idän ja Afrikan alueelta. Enemmistö yhtiön asiakkaista toimii kehittyvillä markkinoilla.
Vuonna 2013 Kaj Hagrosin seuraajana toimitusjohtajana aloitti aiemmin muun muassa Nokialla työskennellyt Ilkka Raiskinen. Yhtiöllä oli yli sata asiakasta 70 maassa.
Vuonna 2015 Tecnotree ajautui velkasaneeraukseen, sillä toiminnan kustannukset olivat kasvaneet liian suuriksi ja asiakkailla oli pitkät maksuajat, jotka johtivat likviditeettivaikeuksiin. Liiketoiminnan rakenne päätettiin muuttaa ratkaisuista ja palveluista tuotteisiin.
Vuonna 2016 Tecnomenin toimitusjohtajana Ilkka Raiskisen seuraajana aloitti yhtiössä viisi vuotta työskennellyt Padma Ravichander. Ennen Tecnotreetä hän oli työskennellyt johtotehtävissä Dellillä, Oraclella ja Hewlett-Packardilla eri puolilla maailmaa. Ravichander aloitti kulujen mutta myös tuoteportfolion leikkaamisen. 40 tuotteen joukosta jäljelle jäivät ne 15, joilla oli eniten kysyntää markkinoilla. Investointien myötä tuotteiden kilpailukyky parani, yhtiö sai uusia asiakkaita ja liiketoiminnan suunta kääntyi. Samaan aikaan pidettiin huolta myös siitä, etteivät tilausten toimitusajat myöhästyneet.
Elokuussa 2017 yhtiö kertoi aikeistaan nostaa osakemääränsä 123 miljoonasta yli miljardiin. Vuoden tappio oli noin 15,6 miljoonaa euroa.
Tecnotree 2018–
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalaisen Joe Liemandtin omistama Viking Acquisitions teki Tecnotreesta ostotarjouksen. Tecnotreen hallitus suositteli osakkeenomistajille tarjouksen hyväksymistä, sillä se olisi tarjonnut ratkaisun yhtiön vaikeaan rahoitustilanteeseen. Liemandt on yritysohjelmistopalveluja tarjoavan Trilogyn perustaja. Ostotarjous raukesi toukokuussa, koska 90 prosentin lunastusrajaa ei saavutettu – siitä jäi puuttumaan noin 2 prosenttiyksikköä. Ostotarjouksen myötä Viking Acquisitionsista tuli kuitenkin Tecnotreen suurin omistaja 24 %:n osuudella. Myös Fitzroy Investments ja Luminos Sun tekivät viiden miljoonan euron arvoisen sijoituksen yhtiöön. Osakkeenomistajat eivät päästäneet Vikingin edustajia hallitukseen ja tämän jälkeen Viking haki Tecnotreetä konkurssiin kertomatta asiasta Tecnotreen johdolle. Konkurssi vältettiin, kun pääomistajalle maksettiin erääntyneet velat. Heinäkuussa Viking kertoi tehneensä Tecnotreelle uuden tarjouksen ja pyytäneensä ylimääräistä yhtiökokousta. Tecnotreen hallituksen puheenjohtaja Harri Koponen ei pitänyt tuoretta ei-sitovaa tarjousta tarjouksena. Vuoden tulos oli voitollinen.
Maaliskuussa 2021 Viking Acquisition Corporation jätti Länsi-Uudenmaan käräjäoikeudelle haastehakemuksen, jossa vaadittiin mitätöimään joitain Tecnotreen hallituksen vuosina 2018 ja 2019 tekemiä päätöksiä. Kesäkuussa Tecnotree kuului Talouselämän mukaan osaketuottonsa perusteella korona-ajan parhaisiin yhtiöihin Helsingin pörssissä. Pandemia kiihdytti yhtiön tarjoamien palvelujen kysyntää, johon vastattiin esimerkiksi uudella Digital Wallet -maksualustalla. Tilanne eri markkinoilla oli kuitenkin ajoittain vaikea. Heinäkuussa Tecnotree järjesti suursijoittajille suunnatun osakeannin, jolla kerättiin 22 miljoonaa euroa. Antiin osallistuivat Kyösti Kakkonen ja Oy Hammarén & Co Ab. Samalla viikolla Tecnotree ja Viking kertoivat sopineensa juridiset erimielisyytensä. Viking luopui vaatimuksistaan niin entisenä osakkeenomistajana kuin velkojanakin, Tecnotree taas kertoi aikeistaan maksaa Vikingin hallussa olevan yrityssaneerausohjelman mukaiset velat nopeutetulla aikataululla. Elokuussa Helsingin Sanomat julkaisi Helsingin pörssin päälistalla kesän aikana eniten nousseista osakkeista listan, jolla Tecnotreen osake sijoittui toiseksi 80 prosentin nousullaan. Vuodessa sen osake oli noussut 380 prosenttia. Syyskuussa Tecnotree kertoi, että se voi pian irtautua saneerauksesta, jonka piti alun perin kestää vuoteen 2026 asti.
Organisaatio
Tecnomenin pääkonttori sijaitsee Espoossa ja sillä on tuotekehityskeskus Tampereella. Tytäryhtiöitä sillä on Arabiemiraateissa, Argentiinassa, Brasiliassa, Etelä-Afrikassa, Ecuadorissa, Intiassa, Malesiassa, Perussa ja Ranskassa. Yhtiön toimitusjohtaja Padma Ravichander asuu Dubaissa.
Lokakuussa 2021 yhtiön suurimmat omistajat olivat Fitzroy Investments Limited, Euroclear Bank Sa/Nv, Joensuun Kauppa Ja Kone Oy, Ravichander Padma, Tecnotree Oyj, Oy Hammaren & Co AB ja Skandinaviska Enskilda Banken AB.
Tuotteet ja markkinat
Vuonna 2021 Tecnotreen tärkein kohdryhmä olivat teleoperaattorit, joille se myy itse kehittämiään pilvipohjaisia järjestelmiä, joita tarvitaan tuotteiden, asiakkaiden ja laskutuksen hallinnassa sekä prosessien digitalisoimisessa. Yhtiön tärkeimmät markkina-alueet vuonna 2020 olivat Lähi-itä, Afrikka, Aasia ja Etelä-Amerikka. Yhtiöllä oli asiakkaita 70 maassa. Esimerkiksi afrikkalaisen MTN Groupin kanssa se on tehnyt yhteistyötä yli 20 vuotta. MTN on markkinajohtaja matkapuhelinoperaattorina sekä Afrikassa että Lähi-idässä.
Brages Pressarkiv
Brages Pressarkiv on Pohjoismaiden vanhin lehdistöarkisto.
Arkisto sijaitsee Helsingin Kruununhaassa osoitteessa Snellmaninkatu 13. Arkiston perusti kansanperinneyhdistys Brage (Föreningen Brage i Helsingfors r.f) vuonna 1910. Arkisto kerää suomenruotsalaista lehdistöaineistoa. Arkisto koostuu neljästä kokoelmasta:
Marta Sosińska-Janczewska
Marta Sosińska-Janczewska (s. 4. lokakuuta 1939 Varsova) on puolalainen pianisti.
Sosińska-Janczewska aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana. Hän opiskeli Wanda Łosakiewiczin johdolla vuosina 1952–1957 ja tämän jälkeen Varsovan musiikkiyliopistossa Zbigniew Drzewieckin johdolla. Hän valmistui vuonna 1963. Vuonna 1965 Sosińska-Janczewska sai kolmannen palkinnon sekä palkinnon parhaasta poloneesiesityksestä vuoden 1965 Chopin-pianokilpailussa. Hän aloitti opiskeluaikanaan konserttiuran, jonka aikana on esiintynyt Euroopassa, Brasiliassa, Uruguayssa, Argentiinassa, Israelissa ja Yhdysvalloissa.
Sosińska-Janczewska on äänittänyt Polskie Nagrania Muza -levy-yhtiölle sekä Puolan ja Saksan radio- ja televisioyhtiöille. Hän opetti vuosina 1985–2002 pianonsoittoa Würzburgin musiikkiyliopistossa. Lisäksi hän on pitänyt pianonsoiton mestarikursseja Buenos Airesissa ja Darmstadtissa. Hän on toiminut tuomariston jäsenenä useissa kilpailuissa.
Termi (filosofia)
Termi (< ) on filosofinen logiikan alan termi, jolla tarkoitetaan usein käsitettä. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi silloin, kun halutaan välttyä sanaan ”käsite” liittyviltä kognitiivisilta tai kielifilosofilta vivahteilta.
Aristoteelisessa logiikassa termejä ovat arvostelman subjekti (se josta väitetään) ja predikaatti (se mitä väitetään). Arvostelma on kahden termin eli subjektin ja predikaatin yhdistelmä, joka kuvaa, että jokin on tai ei ole ominaista jollekin. Syllogismissa on sen kahdessa premississä yhteensä kolme termiä: yksi kummassakin premississä esiintyvä välitermi, sekä kaksi ääritermiä.
Termi voi tarkoittaa myös yleisemmin jotain ilmausta. Teoreettinen termi tarkoittaa sellaista ilmausta, jolle jossakin teoriassa määritellään täsmällinen merkitys.
Yang Hyong-sop
Yang Hyong-sop (1. lokakuuta 1925 Hamhŭng – 13. toukokuuta 2022 ) oli pohjoiskorealainen poliitikko. Hänet valittiin Korkeimman kansanneuvoston presidiumin puheenjohtajaksi vuonna 1983, ja hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1998; hänen seuraajakseen tuli Kim Yong-nam. Yang oli aiemmin ollut vuodesta 1962 presidiumin varapuheenjohtajana ja toimi virassa myös puheenjohtajuutensa päätyttyä. Yang liittyi Korean demokraattisen kansantasavallan armeijaan vuonna 1950 ja opiskeli Moskovan valtionyliopistossa sekä Kim Il-sungin yliopistossa. Hänen vaimonsa oli Kim Il-sungin serkku Kim Shin-sook.
Yang toimi lisäksi muun muassa Korean työväenpuolueen keskuskomitean sihteerinä ja maansa korkeakoulutuksen ministerinä. Hän oli puolueen politbyroon jäsen.
War Eternal
War Eternal on ruotsalaisen metalliyhtye Arch Enemyn yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 10. kesäkuuta 2014 levymerkillä Century Media Records. War Eternal on ensimmäinen Arch Enemyn albumi, missä laulaa kanadalainen Alissa White-Gluz.
Bonaya Godana
Bonaya Adhi Godana (2. syyskuuta 1952 – 10. huhtikuuta 2006) oli kenialainen poliitikko, joka toimi maansa ulkoministerinä vuosina 1998–2001. Hän sai oikeustieteen maisterin arvon Nairobin yliopistolta vuonna 1976 ja filosofian tohtorin arvon kansainvälisessä oikeudessa Geneven yliopistolta vuonna 1984.
Godanan puolue oli Kenya African National Union (KANU).
Godana valittiin Kenian kansalliskokouksen jäseneksi ensi kertaa vuonna 1988. Hän edusti North Horrin vaalipiiriä. Hän kuoli Kenian ilmavoimien lento-onnettomuudessa Marsabitissa ollessaan poliittisten ja uskonnollisten johtajien kanssa matkalla, joka liittyi rauhan turvaamiseen Etiopian rajalla. Turmassa kuoli Godanan lisäksi 13 muuta ihmistä, ja siitä selvisi kolme. Heinäkuussa 1996 Godana oli välttynyt onnettomuudelta luovuttuaan aikeestaan nousta poliisihelikopteriin, joka joutui kuolemiin johtaneeseen onnettomuuteen.
Turso
Turso voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Shawn Mendes
Shawn Peter Raul Mendes (s. 8. elokuuta 1998 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä ja malli. Mendes tuli ennen levytyssopimuksen saamista tunnetuksi Vine-videopalvelussa ja YouTubessa, joihin hän latasi videoita itsestään laulamassa popkappaleiden cover-versioita. Vuonna 2014 Mendes solmi levytyssopimuksen Island Recordsin kanssa ja julkaisi seuraavan vuoden huhtikuussa debyyttialbuminsa Handwritten. Albumi saavutti Billboard 200 -listan kärkisijan. Myös hänen toinen albuminsa, syyskuussa 2016 julkaistu Illuminate, nousi listaykköseksi. Mendesin kolmas albumi Shawn Mendes nousi sen julkaisupäivänä, 25. toukokuuta 2018 yli 75 maassa listaykköseksi.
Yhdysvaltalainen Time-lehti on nimennyt Mendesin kahdesti (2014 ja 2015) yhdeksi vuoden vaikutusvaltaisimmista teini-ikäisistä. Vuonna 2016 Mendes oli talouslehti Forbesin 30 Under 30 -listalla, sillä lehden mukaan hän on yksi 30:stä alle 30-vuotiaasta musiikkialan vaikuttajasta.
Submarino
Submarino on vuonna 2010 valmistunut tanskalainen Thomas Vinterbergin ohjaama draamaelokuva. Elokuva perustuu Jonas T. Bengtssonin vuonna 2007 ilmestyneeseen samannimiseen romaaniin. Submarino oli ehdolla Kultainen karhu -palkinnon saajaksi 60. Berliinin elokuvajuhlilla.
Tarina
Elokuva kertoo Kööpenhaminan alaluokasta ja siihen kuuluvasta vankilasta vapautuneesta Nickistä. Alkoholistiäidin pojat yrittävät selviytyä, päästä pintaan. Heistä Nick on alkoholisoitunut, toinen veli heroinisti. Ohjaaja Vinterberg luonnehtii elokuvaa:
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat nyky-Tanskaan, ja se kuvaa viattomuuden päättymistä. Vinterberg itse kasvoi hippikommuunissa viattomassa yhteisössä, ja tätä taustaa vasten hän haluaisi suojeltavan peritanskalaisia ilmiöitä kuten hippien Christianiaa ja kuningashuonetta.
Arvioita
Nyt-liitteen viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle tähtiä keskiarvolla 4,0. Episodi-lehdessä kolme kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 3,67.
The Divide
The Divide voi viitata:
Song Jong-sun
Song Jong-sun (s. 11. maaliskuuta 1981 Pjongjang) on pohjoiskorealainen jalkapalloilija. Hän kuului joukkueeseen, joka sijoittui naisten jalkapallossa yhdeksänneksi vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä. Hän oli yksi niistä viidestä Pohjois-Korean naisten jalkapallomaajoukkueen pelaajasta, jotka jäivät kiinni dopingista vuoden 2011 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Miletoksen stadion
Miletoksen stadion oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Miletoksessa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Siitä ei ole säilynyt nykaikaan paljoakaan.
Historia
Stadion rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 166 eaa. Sen rakennutti oletettavasti Eumenes II, johon viittaa eräs raunioista löydetty piirtokirjoitus. Stadion sopii kaupungin asemakaavaan niin hyvin, että on arveltu, että sille olisi jätetty tilaa jo kaupungin uudessa asemakaavassa heti jälleenrakentamisen yhteydessä vuonna 479 eaa. Stadioniin tehtiin muutoksia ja lisäyksiä ensimmäisellä vuosisadalla eaa. ja roomalaisella kaudella vielä 100–200-luvuilla jaa. Varhaisella bysanttilaisella kaudella 500-luvulla stadiumista tuli osa kaupungin uutta kaupunginmuuria.
Rakennus
Stadion sijaitsi Miletoksen niemen länsiosassa etelään Teatterisatamasta. Se oli rakennettu itä-länsisuunnassa. Stadionin urheilukenttä oli suorakulmainen, ja sen pituus oli noin 192,3 metriä ja leveys noin 29,6 metriä. Pituus oli näin vaadittua stadioninmittaa eli 600 jalkaa suurempi, kun taas leveys oli tasan 100 jalkaa. Koko vastaa Olympian stadionin kokoa. Olympian stadionin lisäksi Efesoksen stadion on muistuttanut myös Epidauroksen ja Prienen stadioneita.
Stadionin pohjoissivun katsomossa oli 20 penkkiriviä, jotka nousivat 8–9 metrin korkeuteen. Stadionin juoksuradan lähtöporttijärjestelmästä on säilynyt jäänteitä, mutta sen tarkkaa toimintaperiaatetta ei tunneta. Stadionin länsipäässä oli propylon-porttirakennelma, joka edusti joonialaista tyyliä. Siinä oli anta-seinien välissä kaksi pylvästä.
Stadionin länsipuolella sijaitsi samaan rakennuskokonaisuuteen kuulunut niin kutsuttu Eumenes II:n gymnasion. Se yhdistyi stadioniin jo mainitun propylonin kautta. Stadionia, gymnasionia ja propylonia kunnostettiin Rooman keisarikaudella 100-luvun alkupuolella jaa. 200-luvulla jaa. stadionin itäpäähän rakennettiin suurikokoinen korinttilaisilla pylväillä varustettu porttirakennus, jossa oli kahdeksan pylvästä kahdessa rivissä.
Haywire
Haywire voi viitata:
Vesa Kallio
Vesa Kallio -nimisiä henkilöitä ovat:
Continente
thumb|Continenten logo
Continente on portugalilainen hypermarketketju. Ketjun omistaa Sonae Distribuição, joka kuuluu portugalilaiseen Sonae monialayhtymään. Continente oli Portugalin ensimmäinen hypermarketketju.
Saint-Jean-sur-Richelieu
Saint-Jean-sur-Richelieu on 87 492 asukkaan (2006) kaupunki Québecin provinssissa Kanadassa. Kaupunki sijaitsee noin 50 kilometriä kaakkoon Montréalista, Champlainjärven pohjoispäässä, Richelieujoen länsirannalla.
Historia
Alueen ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset rakensivat tilansa linnoitusten välittömään läheisyyteen. Asutus laajeni uusien siirtolaisten muuttaessa alueelle. Vuonna 1763 joukko karkotettuja acadialaisia muutti entisen L’Acadien kunnan alueelle, jonne he perustivat oman yhdyskuntansa. Tosin yhdyskunta kantoi vuosien saatossa useita nimiä, kuten Petite Cadie, Blairfindie ja lopulta L’Acadie.
La Prairien kaupungista valmistui vuonna 1836 rautatie, joka yhdistää alueen muualle Québeciin. Chamblyn kanava avattiin liikenteelle 1843, ja se mahdollisti laivaliikenteen Richelieun koskien ohitse. Aiemmin vesiliikenne kaupunkiin ei ollut mahdollista.
24. tammikuuta 2001 Saint-Jean-sur-Richelieun, Ibervillen ja Saint-Lucin kaupungit sekä L’Acadien ja Saint-Athanasen kunnat yhdistettiin uudeksi Saint-Jean-sur-Richelieun kaupungiksi.
Interstate 680 (Kalifornia)
Interstate 680 (I-680) on Interstate Highway Systemiin kuuluva valtatie pohjois-Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Tie alkaa etelästä Interstate 280 -tieltä ja liittyy pohjoisessa Interstate 80 -tiehen. Interstate 680 ja Interstate 280 muodostavat yhdessä osittaisen San Franciscon lahden ympäristöä kiertävän kehätien.
Osavaltion valtatie avattiin 1933; Interstate-osuus 1955. Tien pituus on 70,52 mi (113 km). Tien vuosittainen liikennemäärä on keskimäärin 150 000-250 000 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Gustaf Fredrik Ahlgren
Gustaf Fredrik Ahlgren (15. tammikuuta 1845 Tampere – 14. huhtikuuta 1883 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut tukkukauppias ja suurlahjoittaja.
Ahlgrenin isä työskenteli Finlaysonin puuvillatehtaalla renkinä ja hän itse sai alkeisopetuksensa Finlaysonin niin sanotussa mamsellin koulussa. Koulun jälkeen Ahlgren pääsi harjoittelijaksi tehtaan konttoriin. Myöhemmin hän kävi Turun kauppakoulun ja siirtyi sitten kauppias Hildenin palvelukseen. left|thumb|[[Emil Wikströmin veistämä Ahlgrenin rintakuva Koukkuniemen vanhainkodin pihassa.]] Ahlgren perusti yhdessä ystävänsä Johan Blomin kanssa vuonna 1870 oman sekatavarakaupan. Vuonna 1873 hän perusti tukkukaupan, joka alkoi menestyä hyvin. Ahlgren oli mukana suomalaisuusliikkeessä ja hän toimi Tampereen kaupunginvaltuutettuna sekä rahatoimikamarin puheenjohtajana.
Gustaf Ahlgren kuoli vuonna 1883 38-vuotiaana pitkällisen sairauden jälkeen. Ahlgren on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle. Hän testamenttasi lähes koko 700 000 markan omaisuutensa sosiaalisiin ja sivistystarkoituksiin. Ahlgrenin lahjoituksen ansiosta Tampereen kaupunki saattoi aloittaa uuden vaivaistalon rakentamisen Koukkuniemeen. Vaivaistalo (nykyinen Koukkuniemen vanhainkoti) vihittiin käyttöön 1. marraskuuta 1886. Vuonna 1888 talon pihamaalle pystytettiin kuvanveistäjä Emil Wikströmin veistämä Ahlgrenin rintakuva.
Fidžinluri
Fidžinluri (Phigys solitarius) on kaijoihin kuuluvan sukunsa ainoa edustaja, ja se elää vain Fidžin saaristossa eteläisellä Tyynellämerellä.
Koko ja ulkonäkö
Fidžinlurin pituus on noin 20 cm ja paino 75–85 g. Sen höyhenpuvun yleisväri on punainen. Päälaki ja otsa ovat violetit, samoin mahan takaosa ja alaperä. Niskassa on suuri vihreä laikku. Siivet, selkä ja pyrstö ovat vihreät, ja myös siipien sekä pyrstön alapeitinhöyhenet ovat vihreitä. Nokka on oranssi, iiris punainen ja koivet vaaleanpunertavan oranssit. Sukupuolet ovat lähes samanvärisiä, mutta koiraan päälaen violetti on hieman kirkkaampaa. Nuoren linnun nokka on ruskehtava, iiris tummanruskea ja koivet vaaleanharmaat.
Ensimmäisenä fidžinlurin kuvaili saksalainen Suckow vuonna 1800. Britti George Robert Gray sijoitti lajin omaan sukuun Phigys.
Esiintyminen
Fidžinluri elää vain Fidžin suurimmilla saarilla. Lajin elinympäristön laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä. Lajin populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä. Fidžinluria pidetään joskus myös vankeudessa lemmikkilintuna, mutta Suomessa niitä ei tavata.
Elinympäristö
Fidžinlurit asuvat alavien maiden tuoreissa metsissä ja vuorten alarinteillä, myös palmumetsiköissä ja puutarhoissa. Ne esiintyvät yleensä pienissä parvissa tai pareittain, toisinaan jopa 50 yksilön parvia on havaittu. Laji on äänekäs ja huomiota herättävä, ja sitä tavataan yleisesti myös taajamissa.
Lisääntyminen
Pesintä tapahtuu syksyllä elokuusta alkaen. Pesä sijaitsee puun tai korkean kannon kolossa tai onkalossa. Naaras munii yhden tai kaksi munaa. Muna on kooltaan 25,5×20 mm. Haudonta kestää noin 30 päivää ja poikaset jättävät pesän noin yhdeksän viikon ikäisinä.
Ravinto
Fidžinlurit syövät siitepölyä, mettä, kukkia ja pehmeitä hedelmiä. Erityisen persoja ne ovat kookospalmun, afrikantulppaanipuun ja erään korallipuun (Erythrina indica) kukinnoille.
Arrow’n informaatioparadoksi
Arrow’n informaatioparadoksi on ekonomisti Kenneth Arrow’n mukaan nimetty ongelma, joka liittyy kaupankäyntiin informaatiohyödykkeillä (esim. teknologia, keksinnöt). Paradoksi syntyy siitä, että informaatiohyödykkeen arvo ostajalle ei ole tunnettua ennen kuin hän on omaksunut informaation, mutta omaksuttuaan informaation ostaja on käytännössä saanut informaation itselleen ilmaiseksi. Paradoksista seuraa, että informaatiohyödykkeiden allokaatio markkinoilla on epäoptimaalinen.
Aineettomat oikeudet (IPR), kuten teknisten keksintöjen tapauksessa patentit, voivat ratkaista informaatioparadoksin osittain.
Arrow esitti ongelman alun perin tieteellisessä artikkelissaan vuonna 1962.
Arrow'n informaatioparadoksia ei tule sekoittaa Arrow’n paradoksiin (myös Arrow’n mahdottomuusteoreema).
Mo-Do
Mo-Do oli italialainen eurodance-projekti. Sen loivat 1990-luvun puolivälissä DJ:t Claudio Zennaro, Mario Pinosa ja Sergio Portaluri. Sen vokalistina toimi Fabio Frittelli, jota pidettiin Mo-Don keulakuvana. Mo-Don tyylisuuntana oli koneilla tuotettu tanssimusiikki. Kansainvälinen läpimurto aikaansaatiin vuonna 1994 singlellä Eins, Zwei, Polizei. Sen sanat on muokattu vanhasta saksankielisestä lastenlorusta: Mo-Do:n kappaleessa se on muodossa Eins, zwei, Polizei, drei, vier, Grenadier, fünf, sechs, alte Gags, sieben, acht, gute Nacht. Levyä soitettiin useasti Saksan ja Itävallan klubeilla ja se oli myös kyseisissä maissa singlelistan ykkösenä. Nimen Mo-Do kerrotaan juontuvan Frittellin synnyinpaikkakunnan Monfalconen ja hänen syntymäpäivänsä sunnuntain kahdesta ensimmäisestä kirjaimesta.
Fabio Frittelli kuoli 6. helmikuuta 2013.
Rose Canyon Lake
Rose Canyon Lake on järvi noin 48 kilometrin päässä Tucsonista Arizonassa, Yhdysvalloissa. Järven keskisyvyys on 13 metriä.
Treviglio
thumb|250px|San Martinon kellotorni, Campanile di Treviglio, kohoaa 68 metrin korkeuteen. thumb|250px|Treviglion sairaala valmistui 1971. thumb|250px|Via Matteotti. thumb|250px|PalaFacchetti on nimetty jalkapalloilija Giacinto Facchettin mukaan. Sali on koripallojoukkue Intertrasport Treviglion ja lentopallojoukkue Foppapedretti Bergamon kotikenttä.
Treviglio ([tre-vì-glio], adjektiivi trevigliese/-i) on kaupunki Bergamon maakunnassa Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Kaupungissa on arviolta 29 706 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 31,54 neliökilometriä. Bergamon murteessa Treviglioa kutsutaan nimellä Treì. Treviglioon viitataan myös nimellä la città dei trattori ("traktoreiden kaupunki"), sillä kaupungissa sijaitsee maatalouskoneita valmistavan SAMEn tuotantolaitos.
Treviglio sijaitsee Gera d'Addan alueella Adda- ja Seriojokien välissä noin 30 kilometriä Milanosta itään. Maaperä on alluviaalista ja koostuu pääasiassa sora- ja hiekkakerrostumista sekä syvemmällä myös hiekkakivestä. Italian virallisessa seismisessä luokituksessa Treviglio kuuluu vyöhykkeeseen neljä (zona 4), eli alhaisen maanjäristysriskin alueeseen. Treviglion ilmasto on lauhkea. Kesäisin on usein hyvin lämmintä ja talvisin varsin kylmää sekä sumuista. Lumisadepäiviä on yksi tai useampia vuodessa. Syksyisin ja keväisin on pitkiä sateisia jaksoja.
Historia
Ennen ajanlaskun alkua nykyisen Treviglion alueella asui muun muassa liguureja ja etruskeja, joiden jälkeen tulivat keltit ja heidän myötään kehittyneempi maanviljelys. Kelttien jälkeen oli roomalaisvallan vuoro. Konstantinus Suuren aikana seutukunnasta tuli osa varhaiskristillistä Milanon vikariaattia. 500-luvulla langobardit valloittivat Pohjois-Italian.
Treviglio syntyi varhaiskeskiajalla Portolin, Pisgnanon ja Cusarolan kylien yhteenliittymästä, jota alettiin kutsua nimellä Trevillae. Cusarola oli alkuaan gallialainen, Pisgnano roomalainen ja Portoli puolestaan lombardialainen. Yhteenliittymän tehtävänä oli puolustus ja maataloustuotteiden vaihtokauppa. Maalaisyhteisöjen sulautuminen tapahtui vähitellen. Siinä vaiheessa, kun huomattiin että oli kehittynyt uusi kylä, "perustamispäivästä" oli kulunut jo pitkä tovi.
Ensimmäinen virallinen asiakirja, jossa on viittaus uuteen yhteisöön, on marraskuulta 964. Treviglion väkiluku kasvoi vuoden 1000 tienoilla, kun sinne saapui tuhotun Orianon kylän väestöä. Vuonna 1225 Treviglio sai itsenäisen kaupungin aseman. 1300-luvulla kaupunki vaurastui ja väkiluku kasvoi. Toisen vuosituhannen puolivälissä Treviglio oli taistelutantereena Milanon herttuakunnan ja Venetsian tasavallan välisissä yhteenotoissa. Käytännössä toinen osapuoli oli Ranska, joka tuolloin miehitti Milanon herttuakuntaa. Venetsian tasavalta miehitti Treviglioa useaan otteeseen 1400-luvulla. Viimeinen venetsialaismiehitys päättyi tuhoisasti 8. toukokuuta 1509 ryöstelyyn ja suureen tulipaloon. Treviglion asukasluku oli tuolloin noin 13 000. Espanjalaishallinnon aikana 1600-luvulla kaupungin elinolot huonontuivat. Myös taudit ja luonnononnettomuudet vaivasivat seutua. Alessandro Manzoni kuvaili romaanissaan Kihlautuneet vuoden 1629 kulkutautia, johon kuoli nelisen tuhatta ihmistä. Itävaltalaishallinnon aikana 1700-luvulla Treviglion elinolot kohenivat vähitellen. Kulkutaudit, kuten isorokkoepidemia, kuitenkin vaivasivat kaupunkia edelleen.
Rautatieyhteys Milano–Treviglio (l'Imperial Regia Strada Ferrata Ferdinandea) otettiin käyttöön helmikuussa 1846. Euroopan hulluna vuotena 1848 (Primavera dei popoli) Trevigliossa koettiin kansannousu itävaltalaisia vastaan. Paikkakunta liitettiin muun Lombardian mukana Sardinian kuningaskuntaan vuonna 1859. Virallisesti Treviglio julistettiin kaupungiksi 8. tammikuuta 1860 kuningas Viktor Emanuel II:n määräyksestä. Italian yhdistymisen jälkeen 1860-luvulla Treviglio vakiinnutti asemansa Gera d'Addan keskuksena ja liikenteellisenä solmukohtana. Rautatieyhteydet paranivat ja kaupunki alkoi teollistua. Toisen maailmansodan aikana Treviglioon kohdistui liittoutuneiden ilmapommituksia. Sodan jälkeen kaupunkia jälleenrakennettiin Marshall-avun turvin. 1970-luvun puoliväliin tultaessa Trevigliosta oli kehittynyt merkittävä teollisuuskaupunki.
Nähtävyyksiä
Treviglion keskusaukio on Piazza Manara. Se on nimetty milanolaisen Luciano Manaran (1825–1849) mukaan. Aukiolla sijaitsee Treviglion merkittävin kirkko, Martinus Toursilaiselle omistettu Basilica di San Martino. Kirkkoa on uudistettu vuosisatojen saatossa niin, että se ilmentää nykyisin useita arkkitehtonisia tyylisuuntia. Basilikan historia alkaa vuodesta 1008. Sitä laajennettiin lombardialaisen gotiikan tyyliin vuonna 1482. Nykyinen julkisivu on arkkitehti Giovanni Ruggerin käsialaa vuodelta 1740. Kirkon kellotorni, Campanile di Treviglio, on Treviglion tunnusmerkki. Venetsialaisten tykit vahingoittivat tornia vuonna 1509. Torni restauroitiin 2000-luvun alussa. Basilikaa vastapäätä olevan talon seinässä on pieni hevosta kuvaava reliefi La Gatta, jonka nimi juontuu paikallisen murteen hevosta tarkoittavasta sanasta gatèl. Reliefi oli pitkään kiistanaiheena Treviglion ja naapurikaupunki Caravaggion välillä, sillä se löydettiin kaupunkien rajaseudulta.
Treviglion nähtävyyksiä ovat myös muun muassa Chiesa di San Carlo (San Carlon kirkko), joka rakennettiin 1600-luvulla ja pyhäkkö Santuario della Madonna delle lacrime vuodelta 1619. Pyhäkön kellotorni rakennettiin 1835–1838. Piazza Manaralla sijaitsee vuonna 1896 perustettu Bar Milano. Kahvilassa on säilytetty alkuperäinen sisustus ja Art nouveau -tyylinen baaritiski.
Talous
Treviglio sai taloudellisen vaurautensa johdosta Keisari Henrik IV:ltä erityisnimen Trivillium Grassum vuonna 1081. Maatalous ja kotiteollisuus olivat vuosisatoja Treviglion pääelinkeinot. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen syntyneet teollisuusyritykset Gruppo Baslini ja SAME hallitsivat kaupungin talouselämää 1900-luvun loppupuoliskolla. Polkupyörävalmistaja Bianchilla on Trevigliossa tuotantolaitos. Kuten muualla länsimaissa, palveluelinkeinot ovat vallanneet vähitellen alaa teollisuudelta ja alkutuotannolta.
Liikenne
Trevigliossa on kaksi rautatieasemaa. Pääasema, vuonna 1878 avattu Treviglio Centrale sijaitsee Milano–Venetsia ja Bergamo–Cremona-ratalinjojen risteyksessä. Pienempi asema, vuonna 1908 käyttöön otettu Treviglio Ovest sijaitsee linjalla Bergamo–Cremona. Treviglion halki kulkee Torinosta Venetsiaan johtava maantie Strada regionale 11 Padana Superiore (SR 11). Bergamoon ja Bolzanoon Treviglion yhdistää maantie Strada statale 42 del Tonale e della Mendola (SS 42). Moottoritie Torino–Trieste (Autostrada A4, Serenissima) kulkee Treviglion pohjoispuolitse.
Ilmanlaatu
Treviglion kunta kärsii monista ympäristöongelmista. Eräs pahimmista on aamuisin ruuhkautuva liikenne, joka saastuttaa ilman. Rikkidioksidipäästöt on saatu laskettua lailliselle tasolle, joka on 350ɥg/m³. Siitä huolimatta Treviglion saasteisuus on samaa luokkaa kuin huomattavasti suuremman Bergamon. Jätteiden kierrätysaste on noussut lajittelun ansiosta yli 50 prosentin.
Lauingen
Lauingen (Lauingen an der Donau) on kaupunki Baijerin osavaltion länsiosassa Etelä-Saksassa. Lauingen sijaitsee Tonavan laaksossa Schwabenin Juran reunamilla. Tonava virtaa Faimingenin kaupunginosassa Faiminger Stausee -nimiseen tekojärveen. Faimingenin tekojärven lähistössä 55-kilometrinen Brenzjoki yhtyy Tonavaan. Lauingenin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Ulm–Donauwörth (Donautalbahn). Kaupungin alueella kulkee valtatie B 16. Pyöräilyreitit Donauradweg ja Via Danubia kulkevat Lauingenin halki.
Vuoden 2020 lopussa kaupungissa asui 11 068 asukasta. Lauingenin hallinnolliseen alueeseen kuuluu neljä osa-aluetta (Gemarkung): Faimingen, Frauenriedhausen, Lauingen ja Veitriedhausen. Lauingenin naapurikunnat ovat:
Historia
Vuosina 1944 ja 1945 Lauingenissa sijaitsi Dachaun keskitysleirin alaleiri, jonka kolmisen tuhatta vankia tekivät pakkotyötä lentokonevalmistaja Firma Messerschmittille. Olot maatalouskonevalmistaja Landmaschinenfabrik Ködel & Böhmin (nykyisin KHD) leirillä, verkatehdas Tuchfabrik Ernst Fellerissä sekä ”Birkackerhofin” parakkileirillä olivat epäinhimilliset. Ainakin 62 vankia kuoli.
Nähtävyydet
Karnevaalitiistaita edeltävänä torstaina (Gumpiger Donnerstag) Lauingenissa järjestetään karnevaalijuhla nimeltään "Noitatanssi" (Hexentanz). Tuolloin talvinoitien johtajatar Barbara Schwertgoschin kamppailee köydenvedossa kevätnarreja vastaan ja häviää. "Vuodenaikain herra" (Herr der Jahreszeiten) tuomitsee noidan kuolemaan roviolla. Muut noidat (katsojat) tanssivat läpi yön kaupungin kapakoissa, kunnes aamun sarastaessa heidät on lopullisesti karkotettu kevään ulottuvilta.
Týlisos
Týlisos (myös Týlissos, Tílisos) on Kreikan kylä sekä samanniminen Malevízin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Τυλίσου, Dimotikí Enótita Tylísou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 867 ja varsinaisen Týlisoksen kylän väkiluku 933 (vuonna 2011).
Týlisoksen kylä sijaitsee linnuntietä noin 12 kilometriä Iraklionin kaupungista länsilounaaseen. Sen nimi on peräisin Tylissoksen minolaisaikaisesta asutuksesta, jonka arkeologinen kohde sijaitsee kylän koillislaidalla. Paikan nimi palautuu todennäköisesti alkuperäiseen nimeen, joka tunnetaan mykeneläisaikaisissa lineaari-B-teksteissä muodossa tu-ri-so. Kylän lähellä sijaitsee myös toinen minolainen kohde, Sklavókampos.
Týlisos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Malevízin kunnaksi yhdessä Gázin ja Krousónaksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
thumb|none|240px|Minolaisaikaisen [[Tylissos|Tylissoksen raunioita.]]
Kunnallisyksikön osat
Týlisoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Kauppakeskus Karisma
Liikkeet
Kauppakeskuksessa toimivia liikkeitä on yhteensä 60, joita ovat muun muassa K-Citymarket, Tokmanni, Alko ja Apteekki.
Kulkuyhteydet
Kauppakeskus Karismaan on erilaisia kulkuyhteyksiä, sillä sen vierestä menee eurooppatien 75 ja valtatien 4 moottoritie ja kauppakeskuksen lähistöllä sijaitsee myös valtatien 24 liittymä. Kauppakeskukseen on bussiyhteys Lahden torilta.
Aukioloajat
Kauppakeskus Karisma on avoinna joka päivä kello 7–22 lukuun ottamatta jouluaattoa ja joulupäivää jolloin aukiolojat vaihtelee vuosittain.
Palvelut
Karisman 2. kerroksessa on kaikille avoin ja maksuton työtila, Paja. Eri kokoisilla pöytäryhmillä ja yksilötyöpistellä varustettu etätyötila on avoinna aina Karisman aukiollessa eli joka päivä kello 7-22.
Syrakusan maakunta
right|thumb|270px|Sisilian maakunnat ja metropolikaupungit.
Syrakusan maakunta on Sisilian saarella sijaitseva Italian maakunta. Se rajoittuu idässä ja etelässä Joonianmereen, pohjoisessa ja luoteessa Catanian metropolikaupunkiin sekä lännessä Ragusan maakuntaan.
Syrakusan maakunnan pinta-ala on 2 124 km2 ja asukasluku runsaat 400 000. Maakunta muodostuu 21 kunnasta, pääkaupunki on Syrakusa.
Laura Alajääski
Laura Alajääski (s. 1980 Rauma) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja muusikko. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2012 ja kasvatustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 2007. Vuosina 2005–2009 hän opiskeli Lahden ammattikorkeakoulun musiikkiteatterilinjalla.
Alajääski on työskennellyt kiinnitettynä näyttelijänä Helsingin kaupunginteatterissa syksystä 2015. Näytäntövuonna 2017–2018 hän oli nimiroolissa Lasse Mårtensonin säveltämässä suurmusikaalissa Myrskyluodon Maija. Vuosina 2012–2015 hän oli kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatterissa. Hän on työskennellyt myös Tampereen Teatterissa, Rauman kaupunginteatterissa ja Turun kaupunginteatterissa sekä Samppalinnan, Hämeenlinnan ja Rauman kesäteattereissa.
Alajääski on näytellyt naispääroolit myös musikaaleissa Shrek (Helsingin kaupunginteatteri, ohjaus Kari Arffman), Evita (Tampereen työväenteatteri, ohjaus Tiina Puumalainen), Prinsessa (Tampereen työväenteatteri, ohj. Arto Halonen), My Fair Lady (Rauman kaupunginteatteri, ohjaus Kari Arffman), West Side Story (Tasalan Talviteatteri, harrast., ohj. Kyllikki Staff) ja Sugar-Piukat paikat (Tasalan Talviteatteri, harrast., ohj. Kyllikki Staff).
Alajääsken viimeaikaisimpia rooleja ovat mm.: Muusikkona Alajääsken instrumentteja ovat laulu, saksofonit, huilut sekä tina- ym. pillit. Hän on toiminut 14-vuotiaasta lähtien useissa eri musiikin lajeja (tanssimusiikki, avantgarde experimental jazz/rock, jazz standardit, big band -musiikki, pop, rock, soul, funk, blues, puhallinmusiikki, jne.) esittäneissä kokoonpanoissa. Hän on tehnyt myös lukuisia solistisia esiintymisiä erilaisissa tilaisuuksissa (klassisen ja kevyen musiikin konsertit, kirkkokonsertit, häät, ristiäiset, iltamat, syntymäpäivät, vuosipäivät,  muistotilaisuudet, jne).
Musta hetki
Musta hetki (LONG-042) on Terveet Kädet -yhtyeen yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2012. Albumista julkaistiin myös rajoitettu digipak -painos, joka sisältää muille painoksille sisältymättömän bonuskappaleen Rautanyrkki. Albumin kappaleita ovat olleet säveltämässä yhtyeen nykyisten jäsenten lisäksi yhtyeen alkuperäinen kitaristi Timo Wiik, sekä yhtyeessä vuosina 1991–2006 kitaraa soittanut Maike Valanne.
Albumi on kerännyt mediassa positiivisia arvosteluja ja esimerkiksi metallimusiikkiin keskittyvä Imperiumi.net -sivusto antoi albumille arvosanaksi 8 tähteä kymmenestä.
Musta hetki nousi Suomen virallisen listan sijalle 45.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Ilari Kinnunen ja sanoittanut Läjä Äijälä, ellei toisin mainita.
Zhou Qi
Zhou Qi (s. 16. tammikuuta 1996 Henan) on kiinalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän edustaa NBA-seura Houston Rocketsia.
Zhou edusti kotimaansa CBA-liigassa Xinjiang Flying Tigersia. Hänet varattiin NBA:han toisella kierroksella numerolla 43 vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Vuodesta 2017 hän on pelannut NBA-seura Houston Rocketsissa.
Marco Storari
Marco Storari (s. 7. tammikuuta 1977 Pisa, Toscana, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edusti urallaan useita kotimaansa seuroja, muun muassa Messinaa, Juventusta ja Cagliaria.
Ura
Marco Storari on italialaisen Perugian kasvatti, juniorivuosinaan Storari edusti kasvattajaseuransa lisäksi myös US Ladispolia ja Perugiaa. Ammattilaisuransa ensimmäiset ottelut hän pelasi AC Anconan riveissä vuonna 1998. Storari pelasi Anconan maalilla neljä vuotta ja 91 ottelua, ja oli mukana Anconan joukkueessa, joka nousi Italian kolmannelta sarjatasolta Serie C:stä toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, Serie B:hen. Vuonna 2002 Storari siirtyi Napoliin ja seuraavana vuonna, 2003, matka jatkui Messinaan. Storari pelasi Messinassa vuoteen 2007. Hän pelasi joukkueen maalilla peräti 45 ottelua kaudella, jona Messina nousi Serie A:han Italian korkeimmalle sarjatasolle, vuonna 2004. Hän pelasi Messinan ykkösvahtina jokaisen kauden, jona edusti seuraa.
AC Milan hankki Storarin 17. tammikuuta 2007 Messinasta 1,2 miljoonalla eurolla, paikkaamaan Didan ja Željko Kalacin yhtäaikaisten loukkaantumisten aiheuttamaa maalivahtipulaa. Debyyttiottelussaan hän pelasi loistavasti pitäen maalinsa puhtaana keskikastin Livornoa vastaan. Ottelut AC Milanissa jäivät kuitenkin ainoastaan kolmeen, ja kaudeksi 2007–2008, Didan ja Kalacin toivuttua, seura lainasi hänet espanjalaisseura Levanteen. Storari pelasi Levantessa yhden kauden, ja kaudeksi 2008-09 Storari palasi kotimaahansa, Fiorentinan joukkueeseen. Fiorentinassa selkeä ykkösvahti oli kuitenkin ranskalainen Sebastien Frey, ja Storarin peliaika jäi yhteen otteluun.
Kauden jälkeen AC Milan hankki Storarin uudelleen maalilleen, kaudeksi 2009–2010. Storari pelasi Milanin maalilla kauden neljä ensimmäistä ottelua, ja seuralegenda Nelson Dida sekä kokenut Christian Abbiati lämmittivät milanolais-seuran vaihtopenkkiä. Kesken kauden Storari sai kuitenkin jälleen vaihtaa maisemaa, kun U.C. Sampdoria hankki hänet maalivahdikseen. Sampdoriassa kokenut maalivahtikaksikko Storari sekä Luca Castellazzi, pelasivat kauden ottelut suurin piirtein puoliksi, ja kauden päätteeksi kumpikin veskari jätti seuran. Castellazzi suuntasi Internazionale Milanoon, kun taas Storari vapaille markkinoille, sopimuksensa päätyttyä.
Kesäkuussa 2010 Juventus teki Storarin kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Lähtöasetelma Juventuksessa oli selkeä, Italian maajoukkueen, sekä Juventuksen selkeä ykkösmaalivahti sekä Juventuksen vara-kapteeni, Gianluigi Buffon on seuran ykkösvahti ja kokenut Storari tuuraa maalilla tarvittaessa. Buffon kuitenkin loukkaantui vuoden 2010 jalkapallon MM-kisoissa ja hänen selkävammansa piti hänet sivussa liki puoli vuotta. Tuolloin Storari tuurasi Buffonia maalilla, kohtalaisin arvosanoin, Storari pelasi Juven maalilla kauden aikana 23 ottelua, Alexander Manninger yhden, ja Buffon loput. Juventus jäi Storarin ensimmäisellä kaudella Serie A:ssa vaatimattomalle seitsemännelle sijalle.
Kaudella 2011–2012 Buffon oli jälleen pelikunnossa ja pelasi Juventuksen maalilla peräti 35 liigaottelua, ja Storarin vastuu jäi näin ollen 3 otteluun. Kausi päättyi Juventuksen mestaruusjuhliin, kun kapteeni Alessandro del Piero kohotti Serie A:n mestaruuspokaalia käsillään ensi kertaa, sitten vuoden 2003. Kaudeksi 2012–2013 del Piero jätti Juventuksen ja ykkösvahti Buffonista tuli joukkueen kapteeni. Kaudella 2012–2013 Buffon on jälleen pelannut suuren osan Juventuksen Serie A-otteluista, sekä kaikki ottelut Mestareiden liigassa. Siten Storarin vastuu maalilla on jäänyt jälleen hyvin vähäiseksi; ainoastaan kolmeen otteluun.
Italian maajoukkue
Vuonna 2005 Italian maajoukkueen silloinen päävalmentaja Marcello Lippi kutsui Storarin mukaan Slovenian MM-karsinnoissa kohdanneeseen maajoukkueeseen, mutta Storarin rooli oli kuitenkin joukkueen kolmosmaalivahti, Buffonin pelatessa ottelun Italian maalilla.
Vuonna 2010 Storari sai kautta aikojen toisen kutsunsa Italian maajoukkueeseen, kun uusi päävalmentaja, Lippin seuraaja, Cesare Prandelli nimesi hänet Norsunluurannikon harjoitusmaaottelussa kohtaavaan joukkueeseen. Italian maalilla pelasivat kuitenkin Federico Marchetti ensimmäisen puoliajan, ja Salvatore Sirigu toisen puoliajan, joten Storarin maajoukkuedebyytti jäi jälleen tekemättä.
Terra Nova
Terra Nova voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
D-Day
thumb|right|300px|[[Normandian maihinnousun, tunnetuimman D-Dayn, taistelusuunnitelma.]] D-Day on englanninkielisessä sotilassanastossa käytetty ilmaus tärkeän operaation alkupäivämäärästä; rinnakkaisilmaus on H-Hour jonkun asian alkamistunnista. Tunnetuin D-day on Normandian maihinnousun alkupäivä.
D-Day ja H-Hour-ilmauksia voidaan käyttää suhteellisen ajanlaskun pohjana, kun varsinaista tapahtumapäivää ei ole päätetty tai ei haluta vielä ilmoittaa. Silloin voidaan suunnitella muita tapahtumia, jotka pitää tehdä ”D+2” eli kaksi päivää alkupäivän jälkeen, tai ”D-7” eli viikkoa ennen alkupäivää.
Ilmausta on käytetty ainakin ensimmäisestä maailmansodasta alkaen.
Said Halim pašša
thumb|Suurvisiiri Said Halim pašša vuonna 1915. Said Halim pašša (k. 6. joulukuuta 1921 Rooma, Italia) oli syntyjään egyptiläinen prinssi, joka toimi Osmanien valtakunnan suurvisiirinä vuosina 1913–1917.
Said Halim syntyi Kairossa vuonna 1863 tai 1864. Hän oli Egyptin kediivien dynastian perustaneen Muhammad Alin pojanpoika. Hän kävi koulua Konstantinopolissa ja suoritti jatko-opintoja Sveitsissä. Vuonna 1888 hänet nimitettiin Osmanien valtakunnan valtioneuvoston jäseneksi ja kaksi vuotta myöhemmin Rumelian kuvernööriksi. Said Halim solmi yhteyksiä nuorturkkilaisiin ja näiden salaiseen johtoelimeen, yhtenäisyyden ja edistyksen komiteaan, minkä paljastuttua sulttaani Abdul Hamid II karkotti hänet. Said Halim asui Egyptissä ja sitten Euroopassa, kunnes palasi Konstantinopoliin vuoden 1908 nuorturkkilaisten vallankumouksen jälkeen. Hänestä tuli vuonna 1911 valtioneuvoston puheenjohtaja, mutta hän joutui pian eroamaan tehtävästä hallituksenvaihdoksen vuoksi. Tammikuun 1913 vallankaappauksen jälkeen hän kuitenkin palasi asemaansa ja tuli samalla Mahmud Şevket paššan hallituksen ulkoministeriksi. Kun Şevket murhattiin saman vuoden heinäkuussa, Said Halim kohosi hänen tilalleen suurvisiiriksi nuorturkkilaisten tukemana. Hän johti toisen Balkanin sodan jälkeen käytyjä rauhanneuvotteluita.
Said Halim oli tunnettu ajattelija ja ahkera kirjoittaja, joka arvosteli modernisaatiota. Hänen kirjoituksensa käsittelivät muun muassa tästä aiheutuneita islamin ja Osmanien valtakunnan kohtaamia vaikeuksia.
Magiritsa
Magiritsa tai mageiritsa on kreikkalainen karitsanlihakeitto. Perinteisesti se tehdään karitsan sisäelimistä ja syödään pääsiäisyön jumalanpalveluksesta palattua ensimmäisenä ateriana paaston jälkeen. Siihen aikaan, kun lampaat teurastettiin kotona, magiritsaan käytettiin pääsiäispäivän aterialle teurastetun lampaan sisäelimet. Keitto suurustetaan kananmunalla.
pienoiskuva|vasen|230px|Kreikkalaisia pääsiäisruokia, etualalla lautasellinen magiritsaa. Keiton ajatellaan olevan sopivaa totuttamaan elimistöä lihansyöntiin neljänkymmenen päivän paaston jälkeen. Siitä on alueellisia versioita: jossain lisätään riisiä, toisin paikoin tomaattimurskaa. Kasvissyöjät tekevät magiritsansa sienistä ja kasviksista ja suurustavat sen munalla kuten perinteisessäkin ohjeessa.
Mustarinta
Mustarinta on muun muassa:
Vaarojen ja tunturien nimi
Karjalassa, Itä-Suomessa ja Lapissa on useampi Mustarinta (tai karjalaksi Mustarinda)-niminen mäki. Mustarinta on ollut myös yleisnimi, tarkoittaen suurta vaaraa tai tunturia.
Jääkala
Jääkala (Chaenocephalus aceratus) on noin 70 senttimetrin pituinen hoikka ja pitkulainen kala, jota tavataan vain Etelämantereen lähivesillä.
Vissarion Šebalin
Vissarion Jakovlevitš Šebalin (11. kesäkuuta (J: 29. toukokuuta) 1902 Omsk, Venäjä – 29. toukokuuta 1963 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen säveltäjä ja sävellyksenopettaja.
Robert William Donnelly
Robert William Donnelly (22. maaliskuuta 1931 Toledo, Ohio – 21. heinäkuuta 2014) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Toledon hiippakuntaan 25. toukokuuta 1957 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Garban titulaaripiispaksi 14. maaliskuuta 1984. Piispaksi konsekroinnin suoritti 3. toukokuuta James Robert Hoffman, jota avustivat Daniel Edward Pilarczyk ja John Anthony Donovan.
Donnelly jäi eläkkeelle 30. toukokuuta 2006.
Vissarion Šebalin
Šebalinin vanhemmat olivat opettajia. Hän opiskeli musiikkia aluksi Omskissa. Moskovaan hän matkusti 20-vuotiaana, koska Šebalinin professori Omskissa oli suositellut tätä näyttämään ensimmäisiä sävellyksiään Nikolai Mjaskovskille ja Reinhold Glièrelle. Molemmat pitivät hänen töistään. Šebalin valmistui Moskovan konservatoriosta 1928. Hänen diplomityönsä oli ensimmäinen sinfonia, jonka hän omisti opettajalleen Mjaskovskille. Hän omisti myös viimeisen viidennen sinfoniansa Mjaskovskin muistolle.
1920-luvulla Šebalin oli paikallisen Modernin musiikkiyhdistyksen jäsen ja hän osallistui myös moskovalaisten muusikkojen informaaliin piiriin elli "Lamm:in ryhmään". Ryhmä nimettiin konservatorion professori Pavel Lammin mukaan, jonka asunnossa se kokoontui. Šebalin oli myös Dmitri Šostakovitšin läheinen ystävä.
Valmistumisensa jälkeen Šebalin työskenteli konservatoriossa professorina ja hänestä tuli myös Gnesinin musiikki-instituutin sävellysluokan johtaja 1935. Hän oli eräs Moskovan säveltäjäliiton perustajista ja sen puheenjohtaja 1941-42, Moskovan konservatorion rehtori 1942-48 sekä myös Moskovan keskusmusiikkikoulun taiteellinen johtaja vaikeina sotavuosina. Šebalin joutui poliittiseen epäsuosioon Andrei Ždanovin taiteilijoihin suuntaamassa puhdistuksessa 1948, missä häntä syytettiin mm. Šostakovitšin ja Sergei Prokofjevin kanssa "formalisteiksi".
Šebalinin sävellysoppilaita olivat muun muassa Lydia Auster, Edison Denisov, Grigori Frid, Tihon Hrennikov, Karen Hatšaturjan ja Alexandra Pahmutova.
Vissarion Šebalin sävelsi monentyylistä musiikkia, kuten oopperaa, sinfonioita, jousikvartettoja, trioja ja sonaatteja, kuoromusiikkia, romansseja, lauluja, sekä musiikkia teatteriin, radioon ja elokuviin. Hänet on haudattu Novodevitšin hautausmaalle Moskovassa.
Lulach
Lulach (n. 1032–1058) oli Skotlannin kuningas. Hän oli Macbethin vaimon Gruochin poika tämän ensimmäisestä avioliitosta Morayn Gillacomganin kanssa. Hän nousi valtaan isäpuolensa Macbethin jälkeen. Lulach vaati kruunua itselleen sillä perusteella, että hänen äitinsä isoisä oli Kenneth III. Malcolm Canmoren, tulevan Malcolm III:n, johtama liittouma oli surmannut Macbethin, ja sama liittouma murhautti myös Lulachin, kun tämä oli hallinnut vain syksystä kevääseen. Lulachin ainoa poika pakeni luostariin, ja Alpinin hallitsijasuku päättyi siihen.