cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jukka Wuolio
Muuta
Wuolio tunnettiin puolustajana mutta hän tiettävästi pelasi hetkellisesti myös hyökkääjänä SM-sarjassa.
Sähkölämmitys
thumb|right|Sähköpatteri Sähkölämmitys on rakennuksen lämmitysjärjestelmä, jossa lämpö tuotetaan sähköllä.
Sähkölämmitys on lämmitysmuoto, jossa ensisijaisena energialähteenä on sähköenergia, erotuksena esimerkiksi maalämmöstä, aurinkolämmöstä, ilmasta tai puulämmityksestä, joissa lämmönjakotapa tai lämpöenergian talteenotto voi vaatia sähköenergian käyttöä.
Sähkölämmitys liittyy lämmön tuottotapaan. Lämmönjako voi tapahtua muillakin menetelmillä kuin sähköä hyväksi käyttäen, tällöinkin puhutaan sähkölämmityksestä.
Lämmitysjärjestelmän varaavuus
Suorassa sähkölämmitysjärjestelmässä kohde lämmitetään heti, tarpeen mukaan esimerkiksi termostaattiohjattuna. Lämmön luovuttavat esimerkiksi radiaattorit (ns. patterit).
Varaavassa sähkölämmitysjärjestelmässä pyritään hyödyntämään varaava massa (tyypillisesti esimerkiksi lattialaatta, vesisäiliö, tiilirakennelma tai kiviseinä) ja erityisesti sähkön hinnan eri tariffit. Massaan varataan lämpöä halvan tariffin aikana, esimerkiksi yöaikaan. Massa luovuttaa lämmön päivän mittaan, ja varataan jälleen yöaikaan. Varaava massaa tulee olla riittävästi jotta järjestelmä toimisi suunnitellulla tavalla.
Osittain varaava järjestelmä on edellisten sekoitus: osittain varaavassa sähkölämmitysjärjestelmässä hyödynnetään massan varauskykyä, mutta tarvittaessa lisänä käytetään esimerkiksi suoraa sähkölämmitysjärjestelmää, lämpöpumppua tai tulisijaa.
Sähkölämmityksen komponentit
Suorassa sähkölämmityksessä lämmityskomponentteina käytetään tavallisesti vastuksia (esimerkiksi patterit, tasot), kaapeleita (esimerkiksi lattialämmityskaapelit), kelmuja (esimerkiksi kattolämmityskelmut) tai säteilijöitä (esimerkiksi infrapunalämmittimet) ja/tai edellisten yhdistelmiä. Erilaisissa varastoissa, rakennuksilla ja autoissa käytetään myös sähköllä toimivia puhallinlämmittimiä. Lämpötilan mittaus ja ohjaus tapahtuu termostaatin ja anturin sekä toisaalta esimerkiksi erillisen/erillisten releiden (kontaktorit), tariffinohjauslaitteiden (VKO), kellokytkinten, logiikan automatiikan ja tietotekniikan sovellusten avulla.
Varaavassa sähkölämmityksessä käytettävä lämpövaraaja lämmitetään tavallisesti sähkövastuksilla yösähköllä. Vesikiertoisessa sähkölämmityksessä lämpö siirretään varaajasta lämmityskohteeseen kiertovesipumpun, vesiputkiston ja lämpöpatterien avulla.
Sähkökaapeloitu lattialämmitys
Kuten lattialämmityksessä yleensä, niin myös sähkölattialämmityksessä, pyritään hyödyntämään lattian varaavaa massaa tasoittavana ja varaavana elementtinä. Sähkölattialämmitys on mahdollinen myös keveimmissä lattiarakenteissa kuten kipsi- ja puurakenteisissa välipohjarakenteissa.
Varaavassa lattialämmityksessä lattialämmityskaapelit valetaan yleensä lattialaatan sisään betoniin, jolloin lattialaatta toimii varaavana massana. Kaapeliverkkoja ja muita ohuita lattialämmityselementtejä käytetään, mikäli lattian rakenne on liian ohut tai muuten sopimaton kaapelin asentamiseksi tai lattiaan asennetaan lämmitys jälkeenpäin, esimerkiksi remontin yhteydessä.
Lattiassa sijaitsevat sähkölämmityselementit ovat tyypillisesti kaapeleita tai kelmuja, joita on kaupallisesti tarjolla useita eri tyyppejä. Merkittävimmät tekniset yksityiskohdat lattialämmityskaapeleissa ovat ilmoitettu teho, kaapelin pituus ja kaapelin resistanssi. Kaapelit voivat olla esimerkiksi määrätehoisia (teho määräytyy pituuden mukaan), valmiiksi päätettyjä (~vakio mitta) tai itserajoittuvia lämmityskaapeleita. Tyypillisimmät tehot pientalojen sähkölattialämmityksissä ovat luokkaa 70-100 W/m², riippuen käyttökohteesta, pintamateriaaleista, halutusta lämpötilasta, lattian paksuudesta jne.
Vesi- tai ilmakiertoinen lattialämmitys sähköenergialla
Lattialämmitys voidaan toteuttaa sähkölämmityskaapeloinnin lisäksi myös vesi- tai ilmakiertoisena. Periaatteessa myös tällöin voidaan lämpöenergia tuottaa sähköllä, hyödyntäen mahdollisesti edullisimpia tariffeja.
Vesikiertoisessa lattialämmityksessä sähköenergialla kuumennettu vesi varastoidaan varaavaan säiliöön, ja jaetaan edelleen lattialämmitysputkiston avulla haluttuun tilaan. Lattialämmitysputket valetaan useimmiten betoniin, mutta niitä voidaan käyttää myös keveissä levyrakenteissa.
Ilmakiertoisessa lattialämmityksessä lämpö vastaavasti siirretään kuumennettavaan ilmaan jota kierrätetään lattian sisäisissä ilmaputkissa.
Seinälämmitys sähköenergialla
Varaavaa tiilimassaa, kiviseinää, uunia voidaan käyttää varaavana elementtinä varaavassa tai osittain varaavassa sähkölämmitysjärjestelmässä. Tällöin käytetään tyypillisesti lattialämmitykseen tarkoitettuja kaapeleita tai tarkoitukseen suunniteltuja vastuksia.
Kattolämmitys sähköenergialla
Sähkökattolämmitys toteutetaan tyypillisesti lämmityskelmuilla, joita tuotetaan kaupallisesti useina eri leveyksinä, pituuksina ja tehoina. Kelmut sijoitetaan kattoverhousmateriaalien alle. Tyypillisimmät tehot ovat luokkaa 150 W/m². Kattolämmityksessä pääosa tehosta (60-70 %) siirtyy huonetilaan lämpösäteilynä. Myös patterien tai säteilylämmittimien sijoittaminen kattoon (pintaan) on mahdollista. Ilman lisäeristystä katossa kattolämmitys aiheuttaa 3-5% lisäyksen lämpöhäviöihin.
Ikkunalämmitys sähköenergialla
Lämmitettävässä ikkunassa lasi on pinnoitettu läpinäkyvällä, sähköä johtavalla kalvolla. Tyypillisimmät käyttökohteet ovat isoissa ikkunoissa, joissa lämmitetty lasi on kaksin- tai kolminkertainen eristyslasielementti, laminaatti tai näiden yhdistelmä. Sähkölämmityslasin toiminta perustuu selektiivilasin sähköä johtavaan kovapinnoitteeseen, johon elektrodit on kytketty. Selektiivikerroksen päällä on suojalasi. Pinnoitteessa kulkeva sähkövirran aiheuttama pitkäaaltoinen lämpösäteily heijastuu lasirakenteesta haluttuun suuntaan.
Jäätelöpäänsärky
Jäätelöpäänsärky on päänsärky, jonka ihminen voi kokea juotuaan kylmiä juomia tai syötyään kylmiä ruokia, kuten jäätelöä, yleensä nopeasti. Jäätelöpäänsärky aiheutuu kylmän aineen koskettaessa suulakea, jolloin alueen verisuonet supistuvat nopeasti ja laajenevat pian takaisin. Tämä aiheuttaa kipuaistimuksen suulaen seudun hermoissa, joka tuntuu heijastekipuna muualla kolmoishermon alueella, yleensä otsassa tai silmien alapuolella. Jäätelöpäänsärkyä esiintyy noin kolmasosalla ihmisistä.
Sähkölämmitys
Mukavuuslämmitys sähköenergialla
Mukavuuslämmitykseksi kutsutaan tapaa lämmittää kohdetta ilman varsinaista lämmitystarvetta, normaalin lämmitysjärjestelmän ohessa. Tyypillisesti pyritään lämpimän kosketuspinnan aikaansaamiseen. Mukavuuslämmitystä on esimerkiksi laattalattian tai sen osan lämmittäminen tai kylpyhuoneen pintojen lämmittäminen kesällä. Sähkölämmityksellä mukavuuslämmitys aikaansaadaan yleensä ohuella lämmityskalvolla, joka valetaan lähelle lattian pintaa.
Sähkölämmityksen vaikutukset
Kylmänä vuodenaikana sähkön kulutus on paljon voimakkaampaa kuin lämpimänä vuodenaikana. Tähän tarvitaan säätövoimaa. Suurella kulutuksella on myös vaikutus sähkön hintaan. Kylminä talviarkipäivinä sähkön kulutus ja tukkuhinta ovat yleensä korkeimmillaan.
M/S Anvil Point
M/S Anvil Point on englantilaisen AWSR Shippingin omistama rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2003 Harland and Wolffin telakalla Belfastissa, Pohjois-Irlannissa. Kuollutta painoa aluksella on 13 270 tonnia. Anvil Point on rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja sen kotisatama on Lontoo.
Anvil Pointin sisaraluksia ovat M/S Hartland Point, M/S Eddystone, M/S Beachy Head, M/S Hurst Point ja M/S Longstone.
Käyttöhistoria
5. lokakuuta 2002 alus laskettiin vesille. 3. huhtikuuta 2003 alus luovutettiin AWSR Shippingin omistukseen, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo. Tämän jälkeen alus aikarahdattiin eli vuokrattiin UK Ministry of Defence Strategic Sealift Servicen liikenteeseen. Vuonna 2006 Anvil Point aikarahdattiin Ranskan puolustusministeriön liikenteeseen.
Gastón Gaudio
Gaudio on yksi ennalta-arvaamattomimmista pelaajista ja erityisesti hänen yhden käden rystylyöntinsä voi yhdellä hetkellä olla loistava, mutta seuraavassa pelissä hän voi pelata aivan eri tavalla. Gaudio aloitti tenniksen pelaamisen kuusivuotiaana ja ryhtyi ammattilaiseksi vuonna 1996. Vuonna 1998 hän voitti ensimmäisen ATP-Challenger-turnauksensa. Hän on voittanut yhden Grand Slam -turnauksen vuonna 2004, jolloin hän voitti Ranskan avoimet.
Gaudio on pienikokoinen, vain 175 cm pitkä pelaaja. Hän on voittanut vuonna 1996 alkaneella urallaan kahdeksan ATP-turnausta kaksinpelissä ja kolme turnausta nelinpelissä. Hän on ansainnut urallaan kesäkuuhun 2009 mennessä kuusi miljoonaa dollaria palkintorahaa.
Gaudio ilmoitti uransa lopettamisesta elokuussa 2011.
Mieli (yhdistys)
thumb|Yhdistyksen toimitilat Helsingin Länsi-Pasilassa. MIELI Suomen Mielenterveys ry eli Mieli ry (ent. Suomen Mielenterveysseura) on suomalainen yhdistys, jonka tehtävänä on edistää mielenterveyttä ja tarjota tukea kriisitilanteissa. Se on yksi maailman vanhimmista toimivista mielenterveysalan kansalaisjärjestöistä.
Yhdistys puolustaa ihmisen oikeutta henkiseen hyvinvointiin, tukee ja kehittää vapaaehtoista kansalaistoimintaa ja uusia mielenterveystyön sisältöjä sekä tarjoaa tukea ja apua elämän kriisitilanteisiin. Se lisää mielenterveystietoutta ja mielenterveyden asiantuntijuutta, kouluttaa työntekijöitä ja vapaaehtoisia sekä täydentää julkisia palveluita sekä ylläpitää muun toiminnan lisäksi valtakunnallista kriisipuhelinta sekä verkkokriisikeskusta.
Yhdistyksen toimintaa rahoittavat Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus, ministeriöt, kunnat ja seurakunnat. Mieli on Sosten jäsenjärjestö.
Historia
Järjestö perustettiin vuonna 1897 nimellä Skyddsföreningen för Sinnessjuka – Turvayhdistys mielenvikaisia varten. Tuolloin sen tehtävä oli avustaa mielisairaaloista kotiutettavia toipilaita ja välittää mielenterveystietoa. Vuonna 1919 seuran nimeksi muutettiin Stifelsen för Psykisk Hälsa – Sielunterveysseura ja toimintaa suunnattiin aiempaa vahvemmin valistustyöhön. Vuonna 1939 nimeksi muutettiin Hermo- ja mielitautien vastustamisyhdistys – Föreningen för nerv- och sinnessjukdomarnas bekämpande ja vuonna 1952 Suomen Mielenterveysseura.
Vuonna 1992 seura muuttui liitoksi, ja ruotsinkieliseksi nimeksi muodostui Föreningen för Mental Hälsa i Finland. Vuonna 2019 käyttöön otettiin edelleen voimassa oleva nimi. Ruotsinkielinen nimi on MIELI Psykisk Hälsa Finland rf ja englanniksi MIELI Mental Health Finland.
Raija Paalanen
Raija Helena Paalanen (2. lokakuuta 1930 Jyväskylä – 26. lokakuuta 2002) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki pääosan taiteellisesta urastaan Hämeenlinnan kaupunginteatterissa.
Elämä ja ura
Paalasen vanhemmat olivat Toivo ja Lyyli Paalanen. Hän esiintyi suomalaisissa elokuvissa lapsiavustajana. Ammattimaisen näyttelijän uransa Paalanen aloitti Riihimäen Teatterista, johon hänellä oli kiinnitys 1963–1965. Elämäntyönsä hän teki Hämeenlinnan kaupunginteatterissa, jossa hän aloitti 1965.
Paalanen näytteli mittavan teatteriuransa ohella muutaman elokuvaroolin, joista merkittävin on naispääosa elokuvassa Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa. Hänen teatteriroolejaan olivat muun muassa Mamma (Kissa kuumalla katolla) ja Linnea (Kivenpyörittäjän kylä). Uransa alkuvuosina Paalanen näytteli muun muassa papinrouva Salpakaria näytelmässä Täällä Pohjantähden alla I.
Vuonna 1974 julkaistussa näyttelijämatrikkelissa Paalanen kuittaa teatteriroolinsa ytimekkäästi yhdellä sanalla: "paljon".
Günter Schabowski
pienoiskuva|Schabowski vuonna 2007 pienoiskuva|Schabowski puhumassa lehdistötilaisuudessa 9. marraskuussa 1989. Günter Schabowski (4. tammikuuta 1929 – 1. marraskuuta 2015 Berliini ) oli saksalainen poliitikko. Hän oli Itä-Saksan kommunistipuolueen politbyroon jäsen (1984–1989) ja Neuvostoliiton Berliinin-miehitysvyöhykkeen puoluejohtaja (1985–1989), joka marraskuussa 1989 ilmoitti vahingossa lehdistötilaisuudessa, että Berliinin muuri avataan. Schabowskin lausunto johti muurin murtumiseen myöhemmin samana päivänä.
Schabowski kuului toisen maailmansodan aikana ryhmäjohtajana Saksan natsipuolueen nuorisojärjestöön, Hitler-nuorisoon. Sodan jälkeen hän liittyi kommunistien johtamien ei-vapaiden ammattiyhdistysten järjestöön, Saksan vapaaseen ammattiyhdistysten liittoon vuonna 1946 sekä kommunistiseen nuorisojärjestöön, Saksan vapaaseen nuorisoon vuonna 1950 ja tuli kommunistipuolueen varsinaiseksi jäseneksi vuonna 1952.
Saksan jälleenyhdistyttyä Schabowski sai kolmen vuoden vankeustuomion osavastuullisena Berliinin muurin ylittäjien ampumiseen.
Mummypowder
Historia
Mummypowder perustettiin Helsingissä vuonna 1996. Yhtye solmi levytyssopimuksen Straightedge Recordsin kanssa vuonna 1997. Mummypowder soitti kymmenennen konserttinsa New Yorkin CBGB's-klubilla ja heti seuraavan South By Southwest -rockfestivaaleilla Austinissa, Yhdysvalloissa.
Vuonna 1999 Mummypowder julkaisi debyyttialbuminsa The Heavyweight Champions, joka oli arvostelumenestys. Yhtye kutistui yksimiehiseksi vuonna 2001, ja toinen albumi V. Strange (2003) oli kansitaidetta myöten miltei kokonaan Janne Lehtisen tuotos. Levy oli niin ikään arvostelumenestys joidenkin kriitikoiden nimetessä sen jopa vuoden levyksi.
Yhtyeen ''Consternation! Uproar!-albumilta (2004) ensimmäisenä julkaistun singlen Don't Hold Your Breath'' videota esitettiin MTVllä. Pääosin animaation keinoin toteutettu video oli Onni Tappolan ja Janne Lehtisen yhteistyötä. Don't Hold Your Breath soi vuoden 2004 loppupuoliskolla radioissa ja televisiossa liki kuusisataa kertaa.
Toukokuussa 2006 Mummypowderin "Consternation! Uproar!" -albumi julkaistiin Japanissa Super-Sonic -levy-yhtiöllä. Yhtye teki albumin julkaisun yhteydessä pienimuotoisen kiertueen Tokiossa.
Roberta Flack
Roberta Flack (s. 10. helmikuuta 1937 Asheville, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen jazz-, soul- ja folklaulaja. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa First Take vuonna 1969 mutta nousi suuren yleisön tietoisuuteen vasta 1972, kun yksi hänen varhaisimmista äänityksistään, ”The First Time Ever I Saw Your Face”, sisällytettiin Clint Eastwoodin elokuvan Yön painajainen soundtrackille, josta se pongahti Yhdysvaltain singlelistan ensimmäiselle sijalle.
Parhaiten Flack kuitenkin muistettaneen toisesta ykköshitistään, kappaleesta ”Killing Me Softly With His Song”. Kappale voitti muun muassa vuoden 1974 parhaan äänitteen Grammy-palkinnon. Vuonna 1996 kappaleen tulkitsi yhdysvaltalainen yhtye The Fugees, ja kappale menestyi jälleen ympäri maailmaa.
Flack sairastaa ALS-tautia, jonka vuoksi hän ei pysty enää laulamaan.
Rupimanteri
Rupimanteri, aiemmin rupilisko, (Triturus cristatus) kuuluu pyrstösammakoiden lahkoon ja salamanterien heimoon. Rupimanteri on rauhoitettu ja suojeltava laji koko Suomessa, uhanalaisluokituksessa se on erittäin uhanalainen. Maailmanlaajuisessa luokituksessa laji on elinvoimainen. Maankäyttöön liittyvät muutokset rupimanterien elinseudulla muodostavat suurimman uhkan lajille Suomessa.
Levinneisyys
Suomessa rupimanteria esiintyy Itä-Suomessa ja Ahvenanmaalla. Rupimanteria esiintyy suuressa osassa Eurooppaa. Se on yleinen Ruotsin ja Norjan eteläosissa, Keski- ja Itä-Euroopassa sekä Britteinsaarilla.
Rupimanteri tarvitsee lisääntymiseen pieniä kalattomia lampia.
Elintavat
Rupimanteri viettää suurimman osan vuodesta maalla. Keväällä yksilöt saapuvat lisääntymislampeen lisääntymiskumppania etsimään. Naaraat munivat hedelmöittyneet munat yksitellen vesikasvien lehtien alapinnalle. Täysikasvuinen naaras voi tuottaa jopa 300 munaa. Munat ovat vaaleita, noin kahden millimetrin kokoisia. Muniminen tapahtuu touko-kesäkuussa ja toukat kuoriutuvat parin viikon kuluessa veden lämpötilasta riippuen. Toukka elää vedessä ja pääsee muodonvaihdokseen loppuun yleensä elokuussa. Muodonvaihdoksessa muun muassa kidukset häviävät, iho paksuuntuu ja keuhkot kehittyvät. Rupimanterit tulevat sukukypsiksi 3–5-vuotiaina ja voivat elää jopa 20-vuotiaaksi. Talvet laji viettää horroksessa suojaisissa onkaloissa, juurakoissa tai esimerkiksi maassa olevien lahopuiden alla. Rupimanteri on hämäräaktiivinen.
Ravinto
Rupimanteri on lihansyöjä. Ravinnokseen se käyttää selkärangattomia eläimiä, matoja, toukkia ja etanoita. Sillä on terävät hampaat saaliinsa pitelemiseen.
Erityistä
Luonnontieteellinen keskusmuseo kartoittaa rupimanterin levinneisyyttä Suomessa. Havaintoja rupimanterista voi ilmoittaa keskusmuseolle Internetissä Hatikka-luontohavaintopäiväkirjan kautta.
Rupimanteri on Joensuun kaupungin nimikkoeläin.
Curtis Joseph
Curtis Joseph (s. 29. huhtikuuta 1967 Keswick, Ontario, Kanada) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkomaalivahti.
Nuoruus
Joseph syntyi kahdelle teini-ikäiselle nuorelle. Viisi päivää hänen syntymänsä jälkeen hänen äitinsä Wendy Munro antoi hänet adoptoitavaksi hoitaja Jeanne Josephille, jonka kanssa hän oli ystävystynyt sairaalassa, sekä hänen miehelleen Harold Josephille. Curtis sai nimensä biologiselta isältään, Curtis Nickleltä. Curtiksella on isoveli nimeltä Grant sekä velipuoli nimeltä Victor. Sekä Jeanne että Victor olivat mustaihoisia, kun taas Harold ja Grant valkoihoisia. Curtis aloitti jääkiekon harrastaminen varsin myöhään, ainakin kanadalaisen mittapuun mukaan. Ensimmäiseen joukkueeseensa hän liittyi 11-vuotiaana, ja vain sen takia, että hänen serkkunsa oli maksanut kausimaksut, mutta muuttanut toiseen kaupunkiin. Serkkupoika pelasi maalivahdin paikkaa, joten myös Curtisista tuli maalivahti. Pelattuaan kauden Wisconsinin yliopistojoukkueessa, Curtis siirtyi St. Louis Bluesiin kaudella 1988–1989. Samalla hän vaihtoi nimensä Curtis Munrosta Curtis Josephiksi.
Pelaajaura
Vuonna 1995 Joseph myytiin Edmonton Oilersiin. Hänen maalivahtipelinsä ansiosta Oilers pudotti kaksi ennakkosuosikkia pudotuspeleissä; vuonna 1997 Dallasin ja seuraavana vuonna Coloradon. Joseph oli myös Kanadan ykkösmaalivahti World Cupissa 1996 sekä mukana Naganon olympialaisissa 1998.
Vuonna 1998 Joseph siirtyi vapaana pelaajana Toronto Maple Leafsiin. Leafs oli jäänyt kahtena peräkkäisenä kautena pudotuspelien ulkopuolelle, jossa oli tuolloin aihetta paniikkiin. Uuden maalivahdin myötä joukkueen osakkeet nousivat suuresti, ja joukkuetta povattiin jopa mestariksi. "Cujon" aikana Toronto eteni pudotuspeleihin, ja oli kaudella 1999–2000 divisioonansa ykkönen. Joseph on myös ollut ehdolla liigan parhaaksi maalivahdiksi 1999 ja 2000, mutta pokaalia ei miehelle annettu.
Sittemmin Joseph pelasi Detroit Red Wingsissä, Phoenix Coyotesissa ja Calgary Flamesissa, mutta ei niin menestyksekkäästi kuin huippuvuosina. Kaudeksi 2008 Joseph hankittiin takaisin Torontoon.
Joseph on myös ollut Kanadan maajoukkueessa vuosien 1998, sekä 2002 olympiajoukkueissa. Vuoden 2002 olympialaisissa hän voitti kultaa. Josephin lempinimi on Cujo, mikä tulee Stephen Kingin kauhuromaanista Cujo. Vuoden 2009 huhtikuussa Joseph sivusi maalivahtien tappioennätystä. Kaudeksi Joseph ei saanut pelipaikkaa ja tammikuussa 2010 hän ilmoitti lopettavansa uransa.
Aleksei Volkov
Aleksei Anatoljevitš Volkov (, s. 5. huhtikuuta 1988 Radužnyi) on venäläinen ampumahiihtäjä ja viestin olympiavoittaja.
Ura
Nuorten MM-kilpailuissa Canmoressa 2009 Volkov saavutti hopeaa normaalimatkalta ja viestistä. Saman vuoden Ufan EM-kilpailujen nuorten sarjassa hän saavutti pronssia takaa-ajossa ja kultaa viestissä. EM-kilpailujen miesten sarjassa Volkov sai kultaa takaa-ajossa, hopeaa pikakilpailussa ja viestissä sekä pronssia normaalimatkalla 2010, kultaa takaa-ajossa ja hopeaa pikakilpailussa 2011, kultaa pikakilpailussa ja takaa-ajossa ja viestipronssia 2012, kultaa normaalimatkalla ja viestissä 2015 sekä kultaa sekaviestissä 2017.
Ruhpoldingin MM-kisoissa 2012 Volkov oli normaalimatkalla 21:s. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui normaalimatkalla 15:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Volkov hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän oli normaalimatkalla yhdeksäs. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa. Normaalimatkalla hän oli yhdestoista.
Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Volkov saavutti kultaa takaa-ajossa ja sekaviestissä sekä hopeaa pikakilpailussa 2012.
Maailmancup
Ampumahiihdon maailmancupissa Volkov debytoi kaudella 2009–2010 Östersundin pikakilpailussa ollen 74:s. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti kaudella 2013–2014 oltuaan toinen Oberhofin yhteislähtökilpailussa tammikuussa 2014. Volkov oli samalla kaudella toinen myös Ruhpoldingin normaalimatkalla.
ATC-koodi D
Anatomis-terapeuttis-kemiallisen lääkeluokituksen D-koodiryhmään kuuluvat ihotautilääkkeet. Ryhmän lääkeaineet jaotellaan edelleen yhteentoista ryhmään.
HMS Abingdon
HMS Abingdon (viirinumero N23 ja toukokuusta 1940 alkaen J23) Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinanraivaaja.
Valmistus
Alus tilattiin Troonista Ailsa Shipbuilding Companyltä, missä köli laskettiin 30. marraskuuta 1917. Alus laskettiin 11. kesäkuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 6. marraskuuta.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Egeanmeren laivueeseen. Alus oli 1919–1935 reservissä sijoituspaikkanaan Malta. Alus liitettiin uudelleen palvelukseen otettaessa Kiinan laivastoasemalle 2. miinanraivaajalaivueeseen. Se poistettiin uudelleen palveluksesta huhtikuussa 1937 Singaporessa, jonne se sijoitettiin reservialuksena.
Se palautettiin 28. elokuuta 1939 palvelukseen Singaporessa. Syyskuussa alus oli koeajoissa ja valmistautumassa miinalaivueen johtajan tehtäviin. Laivueeseen liitettiin sen Singaporeen sijoitetut sisaralukset HMS Aberdare, HMS Bagshot, HMS Derby, HMS Fareham, HMS Harrow ja HMS Huntley.
Joulukuussa 1939 alus määrättiin Maltalle. Se siirtyi alkuvuoden 1940 aikana Välimerelle. Aleksandriassa alus siirrettiin heinäkuuksi telakalle ja se saapui elokuussa Maltalle. Vuoden lopun alus raivasi yhdessä HMS Fermoyn kanssa Maltan koillispuolella olevia italialaisia miinoitteita. Se raivasi tammikuussa 1941 Valettan sataman sisääntuloreittiä varmistaakseen turvallisen kulun satamaan ja sieltä pois. Saksan ilmavoimat pudotti helmikuussa satama-alueelle ensimmäiset akustisilla ja magneettisilla sytyttimillä varustetut miinat.
Alus vaurioitui 10. huhtikuuta 1941 akustisen miinan räjähtäessä ja se siirrettiin telakalle jo seuraavana päivänä. Kesäkuussa palvelukseen palannut alus jatkoi satamaan saapuvan liikenteen suojaamista. Se raivasi 21. joulukuuta neljä miinaa apunaan kolme tilapäisraivaajaa. Alus joutui 30. joulukuuta Junkers Ju 88 koneiden hyökkäyksen kohteeksi ja seuraavana päivänä kahden Me109:n tykkitulen kohteeksi, jolloin alus vaurioitui ja sen miehistöstä seitsemän haavoittui.
Jatkuvan ilmauhan vuoksi vuoden 1942 alusta miinanraivaus muutettiin yöllä tehtäväksi. Alus siirrettiin 28. tammikuuta telakalle huoltoon, jossa sille asennettiin myös yksi Oerlikonin valmistama 20 millimetrin ilmatorjuntatykki. Alus palasi palvelukseen helmikuussa.
Abingdon kärsi 1. huhtikuuta vaurioita ilmahyökkäyksessä ja se siirrettiin odottamaan pääsyä telakalle. Alus kärsi 5. huhtikuuta lisää vaurioita kahdesta lähelle osuneesta Italian ilmavoimien pudottamasta pommista, jolloin sen perä murtui. Alus oli ajettava matalikolle uppoamisen estämiseksi, missä se todettiin korjauskelvottomaksi. Euroopan sotatoimien päätyttyä alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin romutettavaksi 1950.
Vincent Praplan
Vincent Praplan (s. 10. kesäkuuta 1994 Sierre, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NLA-joukkue SC Bernissä. Praplan on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa. Praplan laukoo oikealta.
Seuraura
Praplan on HC Sierren kasvatti. Hän siirtyi 14-vuotiaana EHC Vispiin kaudeksi 2008–2009, jolloin Praplan voitti tehoilla 40+40=80 koko Sveitsin alle 15-vuotiaiden Top Mini -sarjan syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain SC Langenthalin Julian Schmutz. Seuraavaksi kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi EHC Klotenin U17-junioreihin. Praplan voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 26+21=47, joilla hän sijoittui koko Elite Novizenin pistepörssissä kolmanneksi. Kaudella 2012–2013 Praplan voitti koko Elite Jr. A:n piste- ja maalipörssin tehoilla 33+29=62. Hän jakoi tehoilla 8+4=12 myös sarjan pudotuspelien pistepörssin voiton GCK Lionsin Mike Künzlen ja SC Bernin Julian Schmutzin kanssa sekä maalipörssin voiton GCK Lionsin Sandro Zanggerin kanssa. Proplan debytoi kauden aikana myös Kloten Flyersin miesten joukkueessa National league A:ssa, jossa hän pelasi viisi runkosarja- ja kolme playout-ottelua ilman tehopisteitä. Proplan teki NLA-debyyttinsä 1. joulukuuta 2012 HC Ambrì-Piottaa vastaan.
OHL-joukkue North Bay Battalion varasi Praplanin 92. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2013. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2013–2014. Praplan jakoi tehoilla 19+34=53 Battalionin sisäisen syöttöpörssin voiton Barclay Goodrow'n kanssa ja oli joukkueen toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. Praplan eteni Battalionin kanssa aina J. Ross Robertson Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Guelph Storm otteluvoitoin 4–1.
Kaudeksi 2014–2015 Praplan palasi Kloten Flyersin NLA-joukkueeseen. Hänen varsinainen tulokaskautensa toi 46 runkosarja- ja kuudessa playout/karsintasarjan ottelussa tehot 4+4=8. Mestarien liigassa Praplan teki viidessä ottelussa kolme maalia, joilla hän oli Klotenin paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Peter Guggisbergin kanssa. Praplan jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Edson Harlacherin kanssa lukemalla +1. Hän avasi pääsarjauransa maalitilin heti kahdella osumalla Mestarien liigan avausottelussa 22. elokuuta 2014 vieraissa ruotsalaista HV71:tä vastaan. Ensimmäisen NLA-maalinsa Praplan teki runkosarjan viidennellä kierroksella 20. syyskuuta 2014 vieraissa SC Berniä vastaan.
Kaudella 2015–2016 hän oli NLA:n runkosarjassa tehoilla 18+15=33 Klotenin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Praplan voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +10. Kaudella 2016–2017 hän oli Klotenin paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+27=42. Sveitsin Cupissa Praplan oli joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 3+3=6. Turnaus päättyi Klotenin voittoon. Elokuussa 2017 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kesällä 2017 NHL-varaamaton Praplan osallistui Chicago Blackhawksin kehitysleirille. Samana syksynä hän osallistui myös San Jose Sharksin harjoitusleirille. Kaudella 2017–2018, 2. helmikuuta 2018 Genève-Servette HC:tä vastaan Praplan onnistui tekemään ilmaveivimaalin. Hän jakoi tehoilla 15+24=39 Klotenin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin voiton Denis Hollensteinin kanssa.
Maajoukkueura
Praplan edusti Sveitsiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin Praplan voitti joukkueensa sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 4+3=7. Valmennus valitsi hänet Sveitsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Praplan valittiin myös Ranskaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä hän on pelannut 39 A-maaottelua tehopistein 10+12=22. Praplan teki A-maajoukkuedebyyttinsä Deutschland Cupissa 6. marraskuuta 2015 Augsburgissa turnauksen isäntäjoukkue Saksaa vastaan. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Grégory Hofmannin tekemään ylivoimamaaliin. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Praplan teki Euro Hockey Challengessa 8. huhtikuuta 2017 Amiensissa Ranskaa vastaan. Hän keräsi ottelussa myös syöttöpisteen Pius Suterin tekemään maaliin.
Praplan pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011 sekä edusti samana vuonna Sveitsin alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla, jotka päättyivät pronssiin. Yhteensä Praplan on pelannut 25 nuorten ja 38 poikien maaottelua.
Muuta
Praplanin isoveli Philippe pelasi omalla urallaan kolme NLA-ottelua Genève-Servette HC:ssä kaudella 2004–2005.
Palaestina prima
Palaestina prima (Palaestina I, ) oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Palestiinassa pääosin nykyisten Israelin ja Palestiinan valtioiden alueella.
Maantiede
Palaestina priman provinssi käsitti Palestiinan ydinalueet: aiemman Juudean alueen sekä aiemman Syria Palaestinan provinssin eteläosan. Siihen kuului nykyisen Israelin keskiosa, osa nykyisestä Palestiinan valtiosta sekä jonkin verran nykyisen Egyptin aluetta Siinain rannikolla. Provinssin pohjoispuolella sijaitsivat Phoenice priman ja Palaestina secundan provinssit, itäpuolella Arabian provinssi ja eteläpuolella Palaestina salutariksen eli Paleastina Tertian provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Caesarea Maritima eli Caesarea Turris Stratonis.
pienoiskuva|upright=1.06|[[Oriens (diokeesi)|Oriensin diokeesi noin vuonna 400, mukaan lukien provinssit Palaestina I, Palaestina II ja Palaestina III Salutaris.]]
Kaupunkeja
Palaestina priman roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2004
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2004 pelattiin Kanadassa. Maailmanmestaruuden voitti Kanada. Suomi voitti pronssiottelussa Ruotsin.
Loppusijoitukset
Sveitsi ja Japani putosivat B-sarjaan.
Uskelanjoen vesistö
Uskelanjoen vesistö (vesistöaluetunnus 25) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Uskelanjoki laskee Saaristomereen Halikonlahdella. Vesistöalueen pinta-ala on 566,45 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,6 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Indianan yliopisto Bloomingtonissa
Indianan yliopisto Bloomingtonissa on julkinen yliopisto Bloomingtonissa, Indianassa. Se kuuluu Indianan yliopiston kampusalueisiin.
Indianan osavaltion hallinto päätti yliopiston perustamisesta vuonna 1820. Kaksi vuotta myöhemmin alueen rakennustyöt aloitettiin. Yliopisto aloitetti toimintansa vuonna 1824, jolloin ensimmäiset opiskelijat aloittivat opiskelun. Koulu tunnettiin aluksi nimellä State Seminary, mutta vuonna 1838 nimeksi muutettiin Indianan yliopisto.
Vuonna 2010 Indianan yliopisto listattiin maailman 90:nneksi ja Yhdysvaltain 50:nneksi parhaaksi yliopistoksi.
Sky City 1000
Sky City 1000 on Tokion ruuhkia ja viheralueiden puutetta lievittämään suunniteltu rakennushanke. Se koostuu 1 000 metriä korkeasta ja maanpinnan tasolla 400 metriä leveästä rakennuksesta, jonka lattiapinta-ala olisi yhteensä 8 neliökilometriä. Takenaka Corporationin vuonna 1989 ehdottama suunnitelma antaisi asunnot 35 000 ihmiselle ja työpaikan yhteensä 100 000:lle. Rakennus koostuisi 14 koverasta "avaruustasosta".
Hanke on herättänyt runsaasti huomiota maailmalla, ja monet toivovat rakennuksen toteutuvan vuosikymmenen kuluessa. Hanke otetaan ilmeisen vakavasti, ja Tokion ainoaa tulipalojen sammuttamiseen käytettävää helikopteria on käytetty simulaatioissa, joissa testataan tulipalon syttymisen seurauksia valtavassa rakennuksessa. Tutkimuslaitoksissa Tokion ulkopuolella kokeillaan myös rakennuksessa käytettäviä kolmikerroksisia suurnopeushissejä, joihin mahtuisi 70 ihmistä kerrallaan. Hankkeen suunnittelussa on myös pyritty ottamaan huomioon mahdolliset maanjäristykset ja tuulen sekä taifuunien vaikutukset rakennukseen. Tokion entistä merenpohjaa oleva hiekkainen maaperä ei ole helpoin mahdollinen rakennusalusta. Vakavuudestaan huolimatta hanke on verrattavissa moniin suurisuuntaisiin rakennushankkeisiin, kuten Le Corbusierin Radiant Cityyn tai myös Tokioon suunniteltuun 4 000 metriä korkeaan X-Seed 4000:een.
Kyra Sedgwick
Kyra Minturn Sedgwick [kiːrə] (s. 19. elokuuta 1965) on yhdys­valtalainen näyttelijä.
Ura
Sedgwick aloitti uransa 16-vuotiaana televisio­sarjassa Another World. Vuonna 1992 hän esiintyi televisio­elo­kuvassa Miss White Rose ja sai roolistaan Emmy-ehdokkuuden. Sittemmin Sedgwick on näytellyt monissa elo­kuvissa, kuten Uskottomasti sinun (1995), Ihmeiden aika (1996) ja Afrikan salaisuudet (2003). Vuonna 1996 hän sai parhaan nais­sivu­osan Golden Globe -ehdokkuuden roolistaan elo­kuvassa Uskottomasti sinun.
Sedgwick esitti poliisi­päällikkö Brenda Leigh Johnsonia televisio­sarjassa Ratkaisija vuosina 2005–2012. Hän voitti roolistaan Golden Globen vuonna 2007 ja Emmyn vuonna 2010. Hän ollut ehdolla parhaan nais­pää­osan Emmy-palkinnon saajaksi kaikkiaan viidesti. Sedgwick on toiminut sarjassa myös tuottajana.
Kesä­kuussa 2009 Sedgwick sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä
Sedgwick syntyi New Yorkissa ja opiskeli Etelä-Kalifornian yliopistossa. Hän on ollut naimisissa näyttelijä Kevin Baconin kanssa vuodesta 1988. Parilla on vuosina 1989 ja 1992 syntyneet lapset.
Alleanza Nazionale
Alleanza Nazionale (myös Kansallinen liitto ja Kansallisliitto, lyh. AN) oli italialainen 1995 perustettu kansalliskonservatiivinen puolue, jota johti sen perustamisesta lähtien Gianfranco Fini. Puolue kuului Silvio Berlusconin johtamiin Casa delle Libertà (CdL) ja Popolo della Libertà (PdL) -liittoumiin. Se oli mukana kaikissa kolmessa Berlusconin CdL-hallituksessa. Se julkaisi lehteä Il Secolo d’Italia. Euroopan parlamentissa sen jäsenet olivat Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmässä.
Puolue perustettiin tammikuussa 1995 entisten uusfasistisen Movimento Sociale Italiano – Destra Nazionalen (MSI–DN) ja kristillisdemokraattisen puolueen konservatiivisen siiven pohjalle. AN sanoutui irti fasismista. Marraskuussa 2003 vieraillessaan Israelissa Fini sanoi fasismia ”absoluuttiseksi pahuudeksi”, mikä sai osan jäsenistöä, mukaan lukien Alessandra Mussolinin jättämään puolueen ja perustamaan Azione Socialen.
Puolue lakkautti itsensä viimeisessä kokouksessaan 22. maaliskuuta 2009 liittyäkseen Popolo della Libertà -puolueeseen Forza Italian kanssa.
Radio Free Europe/Radio Liberty
Radio Free Europe/Radio Liberty eli RFE/RL on Yhdysvaltain kongressin rahoittama radio- ja viestintäorganisaatio. Se lähettää ohjelmaa Itä- ja Kaakkois-Euroopassa, Venäjällä, Kaukasiassa, Lähi-idässä sekä Keski- ja Lounais-Aasiassa yhteensä 27 kielellä, ja sillä on yli 37,2 miljoonaa kuulijaa (radio, internet ja televisio). RFE/RL:n tavoite on ”edistää demokraattisia arvoja ja instituutioita kertomalla uutisia maissa, joissa vapaa lehdistö on hallinnon tukahduttama tai vasta kehitysasteella”.
RFE/RL:n omistaa U.S. Agency for Global Media -niminen itsenäinen liittovaltion virasto. Radioasema saa myös rahoituksensa tämän viraston kautta rahoituksensa, joka puolestaan tulee Yhdysvaltain kongressilta.
Historia
National Committee for a Free Europe perustettiin vuonna 1949 New Yorkissa, ja RFE oli tämän organisaation viestintäosasto. Päämaja perustettiin vuonna 1950 Müncheniin, ja ensimmäinen lyhytaaltolähetys suunnattiin 4. heinäkuuta 1950 Tšekkoslovakiaan. Lisäksi lähetyksiä suunnattiin myös muihin Neuvostoliiton satelliittivaltioihin kuten Unkariin, Romaniaan ja Puolaan. Pian lähetyksiä oli useisiin neuvostotasavaltoihin yhteensä 15 eri kielellä. Kanava oli vuoteen 1971 saakka osa CIA:n psykologisen sodankäynnin kampanjaa rautaesiripun taakse. Radio Libertyn perusti American Committee for the Liberation of the Peoples of Russia -niminen antikommunistinen organisaatio vuonna 1951. RFE ja RL fuusioitiin vuonna 1976.
Radio Liberty suuntasi ohjelmansa Neuvostoliiton alueelle, ja lähetyskielinä olivat venäjän lisäksi muutkin maassa puhutut kielet. Neuvostoliiton lähetykset aloitettiin tammikuussa 1956. Radio Free Europe suuntasi ohjelmansa Neuvostoliiton satelliittivaltioihin Itä-Euroopassa ja vuodesta 1985 lähtien myös Baltian maihin, ja ohjelmat olivat kohdemaan kielellä. Lähetyksiä varten oli rakennettu voimakkaita lähettimiä Länsi-Eurooppaan Saksaan, Portugaliin ja Espanjaan sekä myös Taiwaniin.
Euroopan ulkopuolella
Neuvostoliiton hajottua kanavien toiminta on supistunut ja levittäytynyt Lähi-itään ja Keski-Aasiaan sekä Venäjälle että Lounais-Aasiaan. Vuoden 2008 aikana kanava joutui supistamaan toimintaansa edelleen, tällä kertaa Yhdysvaltain dollarin heikkenemisen vuoksi, mikä leikkasi voimakkaasti sen budjettia.
Vuonna 2010 radioasema aloitti paštunkieliset lähetykset Pakistanissa nimellä Radio Mashaal. Tavoitteena oli deradikalisoida potentiaalisia terroristeja sekä informoida paikallisia mm. naiskysymyksissä sekä ennaltaehkäisevän terveydenhuollon saralla. Lähetykset alkoivat tammikuussa, ja kanava toteutettiin yhteistyössä Voice of American kanssa.
Toiminta nykyään
RFE/RL on pidättäytynyt alkuperäisessä tehtävässään, eli tuottanut uutisia ja radio-ohjelmaa, joka kohdennetaan sellaisiin maihin, joiden lehdistönvapaustilanne on kyseenalainen. Vuonna 2014 RFE/RL aloitti yhdessä Voice of American kanssa uuden venäjänkielisen ohjelman nimeltä Nykyaika, jonka tarkoitus on lähettää faktapohjaisia uutisia venäjänkielisille alueille.
2010-luvulla radioasema on aloittanut uudelleen lähetykset sellaisilla alueilla, joissa demokratian kehitys uhkasi ottaa takapakkia. Tällaisia maita ovat mm. Romania ja Bulgaria, joissa lähetykset alkoivat uudelleen tammikuussa 2019, sekä Unkari, jonne RFE/RL teki paluun syyskuussa 2020.
Tammikuun 2022 lopussa, ennen Venäjän hyökkäystä Ukrainaan, RFE/RL:lla oli Ukrainassa noin 200 toimittajaa. Toimintaa oltiin lisätty Ukrainassa jo Krimin miehityksen jälkeen vuonna 2014.
RFE/RL on rekisteröity voittoatavoittelemattomaksi korporaatioksi ja sen päämaja sijaitsee Prahassa. Lisäksi sillä on sivukonttoreita 17 eri maassa. Vuonna 2021 RFE/RL:n budjetti oli 124,3 miljoonaa dollaria. Helmikuusta 2021 lähtien radioaseman toimitusjohtajana on toiminut Jamie Fly.
Viranomaisten vastareaktioita
Vuonna 2017 Venäjä määräsi RFE/RL:n, ja Voice of American, rekisteröitymään ulkomaiseksi agentiksi. Radioasema kieltäytyi tästä ja toukokuussa 2021 Venäjän viranomaiset uhkasivat asemaa ratsialla, koska sillä oli maksamattomia sakkoja 2,4 miljoonan dollarin edestä.
Heinäkuussa 2021 Valko-Venäjän viranomaiset ratsasivat RFE/RL:n toimiston Minskissä. Syynä oli viranomaisten mukaan presidentti Aljaksandr Lukašenkaa vastustavien mielenosoitusten rahoittaminen.
Paikallissteroidiaddiktio
pienoiskuva|Kortisonivoideaddiktio oireilee usein kasvoilla ja kaulassa, vaikka niille ei olisikaan levitetty lääkevoidetta. Ihottumaa esiintyy lähinnä poskilla, leuassa, silmäluomilla sekä otsassa, suupielien ja nenän jäädessä paljaiksi. Paikallissteroidiaddiktio (Topical Steroid Addiction), joka tunnetaan myös nimillä Red Skin Syndrome ja Topical Steroid Withdrawal Syndrome, on kortisonivoidehoidon aiheuttama terveydentila, jossa synteettinen lääkesteroidi on korvannut luonnollisen kortisolituotannon, eikä keho kykene säätelemään stressivastettaan itse. Paikallissteroideja, joita kutsutaan myös kortikosteroideiksi, kortisoniksi ja glukokortikoideiksi, määrätään usein erilaisten iho-ongelmien, kuten atooppisen ekseeman hoitoon, mutta voiteiden käyttö saattaa aiheuttaa ihottuman leviämistä   sekä ylläpitää potilaan oireita. Addiktion diagnosointi on hankalaa ja oireiden paheneminen tulkitaan yleensä joko hankaloituneeksi ekseemaksi, allergiseksi reaktioksi, infektioksi tai kontaktidermatiitiksi. Riippuvuus kehittyy usein pitkään voidehoitoa käyttäneille potilaille, mutta sitä on tavattu myös lyhytkestoisten hoitojaksojen yhteydessä. Oireita ovat muun muassa hallitsemattomasti leviävä punainen ihottuma, ihon hilseily, kova kutina sekä erilaisten yliherkkyyksien kehittyminen. Oireilua tapahtuu tavallisesti hoidon aikana, erityisesti laskettaessa voiteiden potenssia tai harvennettaessa käyttökertoja, mutta voimakkaimmat oireet tulevat hoidon lopettamisen yhteydessä.
Vaikka systeemisten steroidihoitojen addiktoiva vaikutus tiedetään ja paikallissteroidiaddiktiota on tavattu 1970-luvulta asti, länsimaalainen lääketiede ei vielä tunnusta sitä itsenäiseksi terveydentilaksi.
HPA-akselin suppressio
Keho signaloi hormonituotannon tarvetta vielä kortisolivarantojen loppumisen jälkeenkin, mikä kuormittaa kehoa entisestään. Vaikka stressitekijän eliminoiminen on tärkeää terveyden ylläpitämiseksi, vartalo ei pysy toimintakykyisenä eivätkä hormonivarastot palaudu ilman lepoa. Luonnollisen hormonituotannon häiriintyminen saattaa aiheuttaa hypotalamus-kilpirauhas-munuais-, eli HPA-akselin — kehon stressijärjestelmän — nääntymisen ja potilaan terveydentila saattaa heikentyä nopeasti. Suppressio yleensä korjaantuu itsestään steroidihoidon lopettamisen jälkeen, mutta mikäli lisämunuaiset ovat lamaantuneet vakavasti, hoidon yhtäkkinen lopetus saattaa olla riskialtista. Puutteellinen hormonituotanto voi myös johtaa lisämunuaisen vajaatoimintaan, eli Addisonin tautiin.
TSA:n kehittyminen
Useita viikkoja tai kuukausia kestävä hoito johtaa myös ihon ohenemiseen, mikä helpottaa entisestään synteettisen hormonin pääsyä verenkiertoon. Jo kahden viikon kestoisella steroidivoidehoidolla on havaittu merkittäviä ihoa ohentavia vaikutuksia. Oheneminen on pitkällä tähtäimellä peruuttamaton vaiva ja sen johdosta iholle kehittyy helpommin raskausarpia, mustelmia, pigmenttihäiriöitä sekä hämähäkkiverisuonia.
TSA:n oireet
Addiktion ensioireita ovat punoittavan ihottuman lehahtaminen erityisesti kasvoille, syyhyävä kutina, ihon kuivuminen sekä voimakas hilseily. Ihottuma lehahtaa usein läiskinä, mutta saattaa ottaa haltuun myös kokonaisia ihoalueita — tavallisesti myös sellaisia, joille voiteita ei ole levitetty. Oireiden kuriin saamiseksi määrätään usein entistä vahvempia voiteita tai systeemisiä steroideja, mikä pahentaa addiktiota.
Diagnosointi
Koska TSA on toistaiseksi laajalti tuntematon terveydentila ja oireilee usein samalla tavalla kuin tavalliset ihosairaudet, se diagnosoidaan usein väärin. Diagnoosi tehdään evaluoimalla potilaan lääkehistoria sekä tutkimalla voidehoidon aikana ja lopetuksen yhteydessä ilmeneviä oireita.
Potilaiden haluttomuuden käyttää steroidihoitoa, ns. ”steroidifobian”, on usein ajateltu olevan tietämättömyyteen perustuvaa pelkoa, eikä sen korrelaatiota steroidiriippuvuuteen ole juuri otettu huomioon. Lääkärit, jotka ovat hoitaneet TSA:sta kärsiviä potilaita, ovat olleet ymmärtäväisempiä sen suhteen, että asenne saattaa johtua jo läpikäydyistä addiktiokokemuksista.
Hoito
Paikallissteroidiaddiktiosta toipuu lopettamalla kortisonivoidehoito ja aloittamalla vieroitusprosessi. Vieroitusoiretila paranee itsestään ajan kanssa eikä tarvitse hoitoa. Paranemista auttavat tekijät ovat jokaiselle potilaalle yksilölliset ja ne vaihtelevat merkittävästi. Käyttöön voidaan ottaa myös päällekkäinen lääkitys, esimerkiksi Dupixent, mutta paikallisia kalsineuriinin estäjiä (Protopic, Elidel) ei suositella niiden myös koukuttavan ja laajoja vieroitusoireita aiheuttavan potentiaalin vuoksi. Kosteusvoiteiden käytön lopettamisella, terveellisellä ruokavaliolla ja saunomisella on todettu olevan positiivisia vaikutuksia.
Paikallissteroidivieroitus eli TSW (Topical Steroid Withdrawal)
pienoiskuva|Yksi TSW:n tyypillisimmistä oireista on ekseemahihat, jotka rajoittuvat tarkasti ranteeseen kämmenen alapuolelle, mutta saattavat levitä laajalti kämmenselkään ja sormiin.Voidehoidon lopettamisen jälkeen potilas kärsii vieroitusoireista ja puhutaan paikallissteroidivieroituksesta, eli TSW:stä, jonka aikana oireet voimistuvat ja muuttuvat laaja-alaisemmiksi. Tyypillisesti oireita kehittyy kasvoille ja kaulaan, käsivarsiin sekä torson alueelle. Voidehoidolla käsiteltyjen alueiden laajuudesta sekä hoidon kestosta riippuen oireilua saattaa esiintyä kuitenkin koko vartalossa ja kuten steroidiaddiktiossa, usein myös sellaisilla alueilla, joille steroidivoidetta ei ole levitetty). Vaikka vieroittautuminen on usein tietoinen prosessi, monet kärsivät vieroitusoireista myös tietämättään.
TSW:n oireet
TSW:n fyysisiä oireita ovat silmäluomien voimakas turpoaminen sekä silmien kuivuminen, ihottuman polttelu, äärimmäinen kutina ja hilseily, ihon paksuuntuminen, kudosnesteen tihkuminen ihon läpi, voimakas pahanhajuinen hikoilu, lämmönsäätely- ja hermosto-ongelmat (”zingerit”), ”ekseemahihat”, ”elefantti-iho”, blanching eli pinnalliset verenkiertohäiriöt, märkivät pustulat, hiusten ja karvojen lähtö, erilaiset yliherkkyydet, hyper- ja hypopigmentaatio, insomnia, fatiikki sekä imusolmukkeiden turpoaminen. Useimpia oireista esiintyy kaikilla potilailla, mutta TSW-oireet jakautuvat yleensä kahtia potilaiden alkuperäisen terveydentilan mukaan: etrytroderminen tyyppi kehittyy yleensä potilaille, jotka ovat kärsineet aiemmin kroonisesta ekseemasta, kuten atopiasta, kun taas papulopustulaarinen tyyppi kehittyy usein potilaille, jotka ovat käyttäneet steroidivoidehoitoa esimerkiksi aknen tai pigmenttihäiriöiden hoitoon, tai kosmeettisista syistä. Potilaat kärsivät usein lisäksi voimakkaasta ahdistuksesta ja masennuksesta, sekä mahdollisesti myös posttraumaattisesta stressihäiriöstä vieroituksen jälkeen. pienoiskuva|TSW:n aikana iho vuoron perään lehahtaa ja kuivuu.
TSW etenee sykleissä, joissa ihottuma vuorotellen lehahtaa ja paranee. Vieroituksen pituus on yksilöllinen ja kestää muutamasta kuukaudesta useisiin vuosiin. Suurimmat vaikuttavat tekijät ovat hoidon kesto ja käytettyjen steroidivoiteiden vahvuus. Alussa oireet etenevät nopeasti ja potilaan kunto heikkenee merkittävästi. Ensioireet ilmaantuvat keskimäärin muutamassa päivässä voidehoidon lopetuksen jälkeen. Lehahduksia aiheuttavat tekijät ovat yksilöllisiä. Addiktiosta toipumisen jälkeen potilas palaa steroidihoitoa edeltävään tilaan. Useilla potilaista ei tavata lainkaan ihottumaoireita TSW:n jälkeen.
Sami Räsänen
Sami Räsänen (s. 17. lokakuuta 1992) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Itä- ja Keski-Suomen kolmosessa pelaavaa Kurkimäen Kisaa.
Paikallissteroidiaddiktio
Addiktion ja normaalin ihottuman ero
Vaikka TSA ja TSW muistuttavat usein tavanomaista ihottumaa, suurin osa steroidivieroitusoireista, kuten ekseemahihat, elefantti-iho, kudosnesteen tihkuminen sekä lämmönsäätely- tai hermosto-ongelmat, eivät kuulu tavalliseen ekseemaan. Ylenpaltinen hikoilu, kova kutina ja nokkosihottuma ovat lisäksi kehon puhdistautumisen ja paranemisen merkkejä.
Sami Räsänen
Räsänen teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla kaudella 2011 pelaten kaksi liigaottelua, joissa molemmissa hän tuli kentälle vaihdosta. Seuraavalla kaudella hän pelasi 11 ottelua.