cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elias Kivilahti
Laulajana
Suomen Äänitearkisto r.y on kirjannut Elias Kivilahden laulajana eri äänitejulkaisuilla seuraavasti:
Täsmäase
Täsmäaseiden etuja
Ammuttaessa esimerkiksi tykillä epäsuorasti 10–15 kilometrin päässä olevaa panssarivaunua, yhden tykin ammukset hajoavat noin 100 × 100 metrin alueelle. Jos alueella on yksi panssarivaunu, joka muodostaa noin 20 neliömetrin maalipinnan ylhäältäpäin, osumatodennäköisyys siihen on 20/10 000 = 0,002, eli 0,2 prosenttia. Yhden osuman saamiseksi 50 % todennäköisyydellä tarvitaan 350 kranaattia, 90 % osumatodennäköisyyteen jo 1 150 kranaattia.
Jos vaikutus pitää saada aikaiseksi minuutissa, 90 % varmuuteen tarvitaan 192 tykkiä (à 6 laukausta minuutissa), eli 16 patteristoa – organisaatio jossa on 2 300–3 400 henkilöä. Panssarivaunujen torjunta ei ole järkevää epäsuoralla tulella ja tavanomaisilla ammuksilla.
Jos samassa tilanteessa käytetään hakeutuvaa ammusta, esimerkiksi ruotsalaista 120 mm:n kranaatinheittimen täsmäammusta STRIX, ja jos kyseisen ammuksen hakeutumisalue on vähintään 100 × 100 neliömetriä, täsmäammus osuu laskennallisesti 100 prosentin todennäköisyydellä. Niinpä vihollisen panssarivaunut voidaan tuhota sen selustassa, paljon ennen kuin niistä tulee uhka omille joukoille.
Tämä tapahtui ensimmäisen kerran suuressa mittakaavassa Bekaan laakson taistelussa Libanonissa vuonna 1982, jossa israelilaiset löivät syyrialaisen panssaridivisioonan paljon ennen kuin se ehti edes taistelualueelle.
Merkittäviä etuja täsmäammuksista tulee myös sitä kautta, että tiettyyn vaikutukseen tarvittava kalusto, esimerkiksi tykkien lukumäärä, vähenee oleellisesti, samoin vaikutukseen tarvittava aika. Täsmäaseen mahdollistama pieni organisaatio on joustavampi. 1 000 täsmäammusta on helpompi piilottaa kuin 500 000 tavanomaista tykinammusta.
Täsmäaseiden haittoja
Tavanomaista tykin ammusta ei voi juuri torjua, kun se on lähtenyt tykin putkesta. Täsmäaseella on jokin ohjaus- tai ohjautumismenetelmä, johon voidaan vaikuttaa ja näin estää täsmäaseen vaikutus vielä sen lennon aikana. Esimerkiksi edellä mainittu STRIXin hakeutuminen perustuu lämpösäteilyyn, jolloin vähentämällä panssarivaunun lämpösäteilyä tai luomalla lämpösäteileviä harhamaaleja, STRIX voidaan torjua tai ohjata harhamaaliin. Usein täsmäaseissa on harhautuksen varalta torjuntamenetelmiä, jolloin niistä tulee entistä kalliimpia.
Täsmäaseita
Täsmäaseita ovat mm.:
Uudet GPS-ohjatut täsmäaseet kuten JDAM ovat säästä riippumattomia, halpoja ja niitä voidaan käyttää pienellä maalialueella massamaisesti täsmäshokkivaikutukseen.
Arena Metallurg
Arena-Metallurg on monitoimihalli Magnitogorskissa Venäjällä. Hallissa on istumapaikkoja 7 700 katsojalle. KHL-liigaan osallistuva jääkiekkoseura HK Metallurg Magnitogorsk pelaa kotiottelunsa Arena-Metallurgissa.
Historia
Rakennussopimus allekirjoitettiin 19. toukokuuta 2005, urakoitsijapuolena oli suomalainen rakennusurakoitsija Lemcon. Avajaiset pidettiin 12. tammikuuta 2007. Areenan avausottelussa kohtasivat HK Metallurg Magnitogorsk ja HK Vitjaz Tšehov, jotka olivat pelanneet myös kolme viikkoa aiemmin Magnitokorskin vanhemman hallin I. H. Romazan -jääpalatsin jäähyväisottelussa.
Black Hole Sun
Black Hole Sun on Soundgardenin kappale ja vuonna 1994 julkaistu single. Se on samalla myös vuoden 1994 tunnetuin grunge-kappale. Kappale on toinen single Superunknown-albumilta. Se julkaistiin myöhemmin myös Soundgardenin kokoelmalevyllä A-Sides. Vuonna 1995 kappale voitti Grammy-palkinnon parhaasta hard rock-esityksestä. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo. Single oli Yhdysvaltojen single-listan ykkönen. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 13.
Laulaja Chris Cornellin myöhempi yhtye Audioslave on soittanut kappaleen useilla keikoillaan. Useimmiten kuitenkin Cornell on soittanut ja laulanut kappaleen yksin säestäen akustisella kitaralla.
Kuvasuhde
Kuvasuhteella tarkoitetaan kuvan leveyden suhdetta kuvan korkeuteen. Etenkin graafisessa tuotannossa vastaava käsite on formaatti. Puhutaan esimerkiksi L-mallisesta kirjasta (matala suhteessa leveyteen) tai kapeasta kirjasta (korkea suhteessa leveyteen), jolloin vakioina ovat A- ja B-sarjan standardit.
Elokuvissa, valokuvauksessa ja näyttölaitteissa on käytetty muun muassa seuraavia kuvasuhteita:
Nimitystä laajakangas tai laajakuva käytetään elokuva-, TV- ja videoyhteyksissä kaikista kuvasuhteista, jotka ovat leveämpiä kuin 1,37:1.
Televisio-ohjelmien ja elokuvien levityksessä kuvasuhdetta saatetaan mukauttaa. Esimerkiksi 2,39:1-kuvasuhteen laajakangaselokuva voidaan julkaista sellaisessa muodossa, että se täyttää televisioruudun (4:3 tai 16:9) kokonaan ("kuvaruutukavennus"). Muokkaus suoritetaan jättämällä kuva-alasta vasen ja oikea reuna pois ja mahdollisesti panoroimalla tapahtumien mukaan ("pan and scan"), tai joissakin tapauksissa avaamalla ylä- ja alamaski, niin että kuvan leveys ei muutu mutta korkeus kasvaa.
Taskila
Taskila on Oulun kaupunginosa. Se sijaitsee Oulu–Tornio-rautatien länsipuolella, Perämeren rannalla. Kaupunginosa rajoittuu pohjoisessa Rajakylän kaupunginosaan, idässä rautatiehen ja Koskelan kaupunginosaan sekä etelässä Mannisenojaan ja Toppilan kaupunginosan osa-alueeseen Meri-Toppilaan. Asukkaita Taskilassa on noin 1 300. Taskilan osa-alueet ovat Taskila sekä Raja-Taskila pohjoisessa. Kaupunginosa nimi johtunee Taskisen suvusta.
Taskila on omakotitalovaltaista asuinaluetta, muutamaa lähellä rautatietä sijaitsevaa rivitaloyhtiötä lukuun ottamatta.
Kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa Oulun kaupungin puutarha taimistoineen sekä jäteveden puhdistamo. Meren rannalla sijaitsee Letonniemen yksityinen luonnonsuojelualue. Nykyinen niemi oli aiemmin saari nimeltään Piispanletto, joten alue tunnetaan molemmilla nimillä.
Vorokki
Vorokki ( ven. ) eli käyntikela ( suom. ) on tukkinippujen kasaamisessa käytetty hevos- tai ihmisvoimin toimiva pystykela, varppauslaitos. Niitä on käytetty sekä aluksissa, varppilaivoissa, että maalla, jolloin sellaista on voitu käyttää myös hevosella (hevoskierto). Käyntikeloja on myös aikoinaan käytetty yleisesti laivoissa mm. takilan käsittelyyn ja ankkurin nostamiseen, kuten oheisessa kuvassa.
Ascanio in Alba
Ascanio in Alba on (KV 111) on Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämä kaksinäytöksinen (Festa teatrale in due atti) pastoraali-ooppera, jonka libreton on laatinut Abbé Giuseppe Perini.
Esityshistoria
Ooppera sai ensiesityksensä Milanon Teatro Regio Ducalessa 17. lokakuuta 1771. Kuitenkin teos kuuluu Mozartin harvemmin esitettyihin oopperoihin. Teoksen tilaaja oli Milanon kenraalikuvernööri, kreivi Karl Joseoh von Firmian. Esityksellä juhlistettiin Itävallan keisarinnan Maria Teresian pojan, arkkiherttua Ferdinandin avioliittoa Maria Ricciard Berenice D'Esten kanssa, tämä puolestaan oli Modenan herttuan Francesco III:n tytär.
Ensiesityksen rooleissa lauloivat:
Roolit
Tapahtumat sijoittuvat tulevaan Alba Longan kaupunkiin, joka sijaitsee lähellä Roomaa. Tapahtuma-aika on myyttinen aika.
Marley Marl
Marlon Williams (s. 30. syyskuuta 1962), paremmin tunnettu taiteilijanimellään Marley Marl, on yhdysvaltalainen tuottaja, DJ ja rap-artisti. Hän varttui Queensbridgen asuntoalueella New Yorkissa. Williams perusti 1980-luvun puolivälissä Cold Chillin’ Records -levy-yhtiön, joka keskittyi hip hop -musiikkiin. Hän oli myös perustamassa Juice Crew -kollektiivia, jota pidetään merkittävänä rap-musiikin saralla. Williams on tuottanut kappaleita artisteille kuten MC Shan, LL Cool J ja Big Daddy Kane.
Akademio Internacia de la Sciencoj San Marino
San Marinon kansainvälinen tiedeakatemia (, lyh. AIS) on tieteellinen seura, joka toimii San Marinon pääkaupungissa. Seura on perustettu vuonna 1985, mutta toiminta alkoi virallisesti kaksi vuotta myöhemmin. Järjestön ensimmäinen puheenjohtaja oli Helmer Frank. Nykyinen puheenjohtaja on tohtori Amri Wandel ja sen päättävä elin on senaatti.
Vaikka seura ei virallisesti ole korkeakoulu, sillä on valtuudet myöntää korkeakoulututkintoja (kandidaatti, maisteri, tohtori) San Marinon lain puitteissa. AIS on San Marinon tasavallan yliopiston ohella ainoa korkeakoulutusta tarjoava ja tieteellistä tutkimusta harjoittava instituutti.
AIS:n tärkein opetus- ja hallintokieli on esperanto, ja akatemian perustamisen taustalla oli halu puuttua kielisyrjintään, minkä vuoksi sen kielenä on keinotekoinen kieli. Kaikkien seuran akateemikkojen tulee hallita esperanton kieli ja noviisijäseniltä odotetaan vähintään sen ymmärtämistä luettuna. Akatemia käyttää myös italiaa, joka on San Marinon virallinen kieli.
Akatemia jakautuu kuuteen tiedekuntaan. Tiedekunnat on myös jaettu niin, että ne edustavat Karl Popperin kolmea maailmaa sekä Wilhelm Windelbandin jakoa nomoteettiseen (säännöllinen, prediktiivinen) ja idiografiseen (faktapohjainen, deskriptiivinen) tieteeseen.
William Henry Sykes
thumb|230px|right|William Henry Sykes. William Henry Sykes (25. tammikuuta 1790 Bradford, Yorkshire – 16. kesäkuuta 1872) oli englantilainen upseeri, poliitikko ja lintutieteilijä.
Sykes liittyi intialaiseen Bombayn armeijaan, joka oli brittien Itä-Intian komppanian joukko-osasto, vuonna 1804. Intian vuosinaan Sykes keräsi kokoelman lintuja ja nisäkkäitä. Hän julkaisi luettelon Deccanin tasangon näytteistään 1832 Proceedings of the Zoological Society sarjassa. Luettelossa oli 56 tieteelle uutta lintulajia, muun muassa aavikkokultarinta (Hippolais rama). Hän tutki myös alueen kaloja, viiriäisiä ja pyyjuoksijoita (Turnicidae).
Sykes oli Bombayn armeijan tilastotieteilijä ja oli perustamassa brittiläistä Royal Statistical Societya 1835 ja oli myös järjestön presidentti 1863–1865.
Sykes jätti Bombayn armeijan 18. heinäkuuta 1833, ja muutti takaisin Englantiin 1837 everstin arvoisena. 1840 hänestä tuli Itä-Intian komppanian johtaja. 1857 hän ryhtyi Aberdeenin parlamenttiedustajaksi. Hän oli myös Aberdeenin yliopiston rehtori.
Feeniks
pienoiskuva|Feeniks kuvattuna [[Friedrich Justin Bertuch|Friedrich Justin Bertuchin legendaarisista olennoista kertovassa teoksessa (1747–1822).]] Feeniks, feniks tai feenikslintu (kreikaksi ϕοῖνιξ, latinaksi phoenix) on muinaisen Egyptin mytologiassa sekä siitä johdetuissa taruissa myyttinen ja pyhä tulilintu. Feeniks on kuolemattomuuden ja ylösnousemuksen vertauskuva.
Antiikin tarinoissa feeniksin ajateltiin tuovan vieraista maista yrttejä Auringon kaupungin Heliopoliin alttarille. Sinne feeniks rakentaa itselleen kanelipuun oksista pesän ja sytyttää sen, jolloin pesä ja lintu itse palavat roihuten tuhkaksi. Kolmen päivän kuluttua se kuitenkin herää uuteen elämään. Feeniksin höyhenet saatettiin kuvata kultaisiksi tai nelivärisiksi.
Kreikan kielessä feeniksin ja Foinikian nimet liittyvät etymologisesti toisiinsa, mutta ei ole varmaa, onko jompikumpi nimi ollut kantasana vai ovatko molemmat muodostuneet jonkin kolmannen sanan pohjalta.
Kuvauksia
pienoiskuva|"Rinasce piu gloriosa" . Teoksesta Devises et emblemes, anciennes et modernes (1697). Kreikkalainen historioitsija Herodotos kuvasi Feeniksiä 400-luvulla eaa. kertoessaan Egyptistä, jossa hän itsekin oli ollut. Herodotos kertoi nähneensä siellä kuvia pyhästä foiniks-linnusta ja kuulleensa sen käyvän Egyptissä kerran viidessäsadassa vuodessa, kun sen isä on kuollut. Herodotos kertoi feeniksillä olevan kullanväriset ja punaiset sulat ja että se on rakenteeltaan ja kooltaan kotkan kaltainen. Feeniks lähtee liikkeelle Arabiasta, kätkee isänsä mirhamista muodostamaansa munaan ja tuo munan Heliopoliin Helioksen pyhättöön, jonne se hautaa munan. Herodotos ei vielä puhu liekeistä, tuhkasta tai eloon heräämisestä, joista myöhemmissä feenikstarinoissa puhutaan.
Antiikin kirjailijat antoivat feeniksin iästä vaihtelevia arvioita. Herodotos piti sitä kuollessaan 500-vuotiaana, kuten Dantekin keskiajalla Jumalaisessa näytelmässään. Herodotosta edeltänyt Hesiodos piti Feeniksiä lähes satatuhatvuotiaana. Muiden kirjoittajien arvot ovat asettuneet näiden arvioiden välille.
Feeniks sai jo antiikin aikana uusia värejä ja piirteitä ulkomuotoonsa. Esimerkiksi Lactantius kuvaa feeniksin värejä säihkyvinä ja hohtavina monissa väreissä. Myös kuvaus feeniksin syntymästä kehittyi. Joissain kuvauksissa feeniksin isän mätänemisjätteistä syntyy uusi feeniks. Pliniuksen mukaan feeniks rakentaa vanhaksi tultuaan pesän, jossa se kuolee. Luista ja ytimistä syntyy sen jälkeen pieni mato ja siitä linnunpoikanen, joka hautaa edeltäjänsä. Pian tämän jälkeen tarinoihin liitettiin kuvaus feeniksin polttoitsemurhasta, jossa tuhkasta nousee uusi feeniks.
Feeniks oli 1600-lukuun mennessä saanut useita symbolisia merkityksiä. Roomassa Feeniksistä oli tehty imperiumin uudistuskyvyn ja elinvoiman symboli, jota kuvattiin keisariaikana rahoissa ja mosaiikeissa. Kirkkoisille feeniks oli ylösnousemuksen vertauskuva ja uskoon tulemisen symboli.
Esikuvat
Tarujen mukaan maailmassa oli vain yksi feeniks kerrallaan. Tutkijoiden mielestä feeniksin esikuva voisi olla esimerkiksi riikinkukko, haikara tai kotka. Egyptiläisten feeniks-tarinoiden esikuva voi myös olla eräs itäafrikkalainen flamingo, joka pesii kuumilla suolatasangoilla. Koska maanpinta on siellä liian kuuma munille tai pikku poikasille, lintu rakentaa muniaan varten kasan, jonka päällä on hiukan viileämpää. Se munii kasan päälle ja hautoo siinä. Kasan ympärillä kohoava kuuma ilma voi näyttää tulenlieskoilta.
Feeniks kirjallisuudessa ja populaarikulttuurissa
Feeniks on kiehtonut monia taiteilijoita ja kirjailijoita Shakespearesta aina J. K. Rowlingiin, jonka Harry Potter -kirjoissa feeniks esiintyy Albus Dumbledoren lemmikkinä. Stan Lee & Jack Kirby loivat sarjakuvahahmo Jean Greyn joka muuttuu Ryhmä-x:n tarinassa pahaksi Feeniksiksi, tarinassa Jean Grey kuolee mutta syntyy uudelleen feeniksinä.
Myös animaatiosarja Muumilaakson tarinoita käsittelee yhdessä jaksossa Feeniks-lintua.
Pokemon-pelisarjassa on kaksi feeniksiin perustuvaa Pokemonia; ensimmäisen sukupolven Moltres ja toisen sukupolven Ho-Oh.
Muunnelmia ja vastaavia tarulintuja
thumb|Kiinalaisten [[fenghuang-tarulintua on kutsuttu myös "kiinalaiseksi feeniksiksi". Se oli kuvattuna Kiinan tasavallan (1912–1949) sekä Kiinan keisarikunnan (1915–1916) vaakunassa lohikäärmeen vieressä vasemmalla puolella.]] Alun perin egyptiläiset määrittivät feenikslinnun haikaran kaltaiseksi benu-linnuksi, josta kerrotaan Kuolleiden kirjassa ja muissa egyptiläisissä teksteissä. Se oli yksi Heliopoliin palvotuista symboleista, jolla oli voimakas yhteys nousevaan aurinkoon ja egyptiläiseen Auringon jumalaan Rahan. Muinaiset alkemistit nimittivät feeniksiä Hermes-linnuksi. Okkulttisessa traditiossa feeniks symboloi sielua, ja Hermes eli Merkurius oli initiaation mestari. Feeniks on kuvattu muun muassa Steffan Michelspacherin alkemistisessa kirjassa Cabala vuodelta 1616.
Muinaisessa Kiinassa oli tarulintu fenghuang, jossa yhdistyivät alkulajit jin ja jang. Sen vuoksi lintu oli myös avioliiton vertauskuva. Juutalaisessa tarustossa feeniksiä vastaavan linnun nimi oli Milcham. Sen kuolemattomuus selitettiin niin, että se oli ainoa eläin, joka ei paratiisissa syönyt Eevan tarjoamaa hyvän ja pahan tiedon puun hedelmää, joten se sai jumalalta palkinnoksi kuolemattomuuden.
Kōichi Yamadera
Kōichi Yamadera ( Yamadera Kōichi, syntynyt 17. kesäkuuta, 1961, Shiogama, Miyagin prefektuuri, Japani) on japanilainen ääninäyttelijä ja näyttelijä. Hän on Japanin kieliversioissa Will Smith ja Eddie Murphyn ja Jim Carreyn vakiodubbaaja.
Luettelo Valko-Venäjän lentoasemista
Tähän luetteloon kuuluvat Valko-Venäjän lentokentät. Luettelo on lajiteltu kentän tyypin mukaan (siviili- ja sotilaskentät) ja on aakkosjärjestyksessä.
Raleigh
Raleigh tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Tänään ei lauluja synny
Tänään ei lauluja synny Tapio Rautavaaran vuonna 1973 ilmestynyt albumi.
Kappale En päivääkään vaihtaisi pois on ensimmäinen kahdesta Rautavaaran levyttämästä samannimisestä laulusta. Samasta nimestä huolimatta kyseessä on kaksi täysin eri kappaletta. Kun alkuperäinen Toivo Kärjen ja Vexi Salmen kappale ei erityisemmin menestynyt, Kärki antoi vuonna 1979 Reino Markkulalle ja Juha Vainiolle luvan käyttää samaa laulun nimeä. Kappaleen "Leningrad" levytti samaan aikaan Rautavaaran kanssa myös Georg Ots, ja kummankin versioissa käytettiin samaa taustanauhaa. Balladi ”Harvoin toiveet toteutuu” ja slaavilaistyylinen ”Minkä vuoksi” sisältyivät Seppo Huunosen ohjaamaan elokuvaan Lampaansyöjät, joka pohjautui Veikko Huovisen samannimiseen romaaniin.
Albumin päätöskappale, Kulkuripoika-polkka, päätyi levylle hyvin pitkän prosessin jälkeen. Rautavaara oli kuullut pätkiä tästä reippaasta kansanlaulusta jo lapsuudessaan 1920-luvulla ja kiinnostui siitä uudelleen 1950-luvulla. Ensimmäisellä kiertueellaan Yhdysvalloissa vuonna 1959 hän sai selville, että laulu oli syntynyt alkujaan Nebraskassa. Laulun alku oli kuulunut: "Kulkuripoikana maailmalla kävin minä kerran Nebraskalla." Rautavaara ajatteli, että harvat suomalaiset tiesivät, missä Nebraska oli, ja korvasi osavaltion nimen "lännen mailla". Kiertueen aikana hän sai amerikansuomalaisilta kerätyksi kahdeksan säkeistöä, ja palattuaan kotiin hän jatkoi hidasta etsintää, kunnes hän sai kokoon 16 säkeistöä lisää. Häntä vaivasi kuitenkin se, ettei laulussa kerrottu, miksi juhlittiin: "Talosta se kuului tanssin huiske sekä hienon laulun luiske kartanolle asti, hei, ruotsinvoittoisasti." Lopulta hän sai kirjeen, jossa tulivat ratkaisevat rivit: "Talossa sato oli korjattu juuri, josta se riemu oli näin suuri, oluttynnyri lattialla, hei, viskiä pöydän alla."
Lokakuussa 1967 Rautavaara marssi valmiin 24-säkeistöisen tekstin kanssa Finnlevyn studioon levyttämään kappaleen, jonka Toivo Kärki oli sovittanut loppua kohti kiihtyväksi polkaksi. Levytys kuitenkin epäonnistui äänen pettämisen vuoksi ja kappaleesta valmistui vain taustanauha, kuten Rautavaara itse kertoi Juha Nummisen toimittamissa muistelmissaan vuonna 1978. Todellisuudessa kävi niin, että nauhoitusta valvonut Toivo Kärki vihelsi parin epäonnistuneen yrityksen jälkeen pelin poikki ja haukkui kaikkien kuullen Rautavaaran siitä, että tämä oli tullut studioon juopuneena. Tämän jälkeen Kärki soitti Liisa Rautavaaralle ja kertoi, mitä oli tapahtunut, jolloin Liisa sanoi perheen kärsineen Tapion alkoholismista jo kauan. Tapio Rautavaara totesi itsekin ylittäneensä rajan ja hakeutui katkaisuhoitoon. Keväällä 1973 Rautavaara vihdoin pääsi levyttämään laulun.
Rauhantekijä (artisti)
Jyri Nylander (s. 1978 ), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Rauhantekijä, on suomalainen rap-artisti. Hänen ensimmäiset räppinsä syntyivät hänen ollessaan viidennellä luokalla. Rauhantekijän sanoitukset käsittelevät maailman tilanteita ja tulevia profetioita. Rauhantekijä on julkaissut kaikki levynsä oman Luomu Records -levy-yhtiönsä kautta.'
Unohtumaton ilta
Unohtumaton ilta on vuonna 1976 ilmestynyt Tapio Rautavaaran albumi. Se on hänen viimeinen albuminsa, jos kokoelmalevyjä ei lasketa mukaan.
Erkki Junkkarisen vuonna 1975 ilmestyneen albumin Ruusuja hopeamaljassa suursuosion innoittamana Toivo Kärki päätti tuottaa Rautavaaralle vastaavanlaisen, perinteistä materiaalia sisältävän levyn. Yhtäkään mukaan valituista kappaleista Rautavaara ei ollut aiemmin levyttänyt, ja täysin uusia olivat Kärjen säveltämät Kotikoivuni mun ja Elämäni vuodet.
Lauluja verotuksesta
Suurimman osan albumin kappaleista sanoitti Ilkka Kylävaara ja sävelsi Kaj Chydenius.
Kappaleiden lauluosuudet laulavat Heikki Kinnunen ja Satu Silvo.
Vampire Killer (vuoden 1986 tietokonepeli)
Vampire Killer, on Castlevania-pelisarjaan kuuluva tasohyppely. Peli julkaistiin Japanissa suursuosion saavuttaneelle MSX2-mikrotietokoneelle. Peli on myös julkaistu Euroopassa.
Vampire Killer on järjestykseltään toinen peli Castlevania-sarjassa, mutta ensimmäinen Euroopassa ennen NES-versiota alkuperäisestä Akumajō Dracula-pelistä.
Koska Konamin tarvitsi julkaista kahta versiota peleistä englannin- ja japaninkielisille markkinoille samalla pelimoduulilla on molemmat versiot: MSX-alusta tuki maakoodia sallien käytössä olevan version valinnan.
Álki Zéi
Angelikí ”Álki” Zéi (, 1925 Ateena – 27. helmikuuta 2020 ) oli kreikkalainen romaanikirjailija. Hän syntyi kreetalaisen isän ja sámoslaisen äidin tyttäreksi.
Sosialistivallankumouksellinen puolue
pienoiskuva|Sosialistivallankumouksellisten eli eserrien juliste
Sosialistivallankumouksellinen puolue, lyh. SR, josta venäjäksi lausutuista kirjaimista [es er] sosialistivallankumouksellisen rinnakkaisnimitys eserrä, oli ennen vuoden 1917 lokakuun vallankumousta Venäjän suurin ja tärkein vasemmistopuolue.
Álki Zéi
Zéi asui lapsuutensa ensi vuodet Sámoksella. Hän opiskeli filosofiaa Ateenan yliopistossa ja lähti myöhemmin Moskovaan.
Sosialistivallankumouksellinen puolue
Puolueen synty
1890-luvulla syntyi eri puolille Venäjää populistisia sosialistiryhmiä, jotka olivat saaneet vahvoja vaikutteita 1800-luvun populististen narodnikkien aatteista. Ryhmien tunnettuja johtajia olivat mm. Jekaterina Breško-Breškovskaja, Viktor Tšernov, Grigori Geršuni, Nikolai Avksentjev, Aleksandr Kerenski ja Jevno Azef. Merkittävimmäksi muodostui ”Venäjän työläisten poliittisen vapautuksen rintama”, jonka perustivat Breško-Breškovskaja ja Grigori Geršuni 1899. Vuonna 1901 populistiset sosialistiryhmät yhdistyivät Sosialistivallankumoukselliseksi puolueeksi. Sen lehteä toimitti ja puolueohjelman laati Viktor Tšernov.
Álki Zéi
Zéin kirjalliseen tuotantoon kuuluu muun muassa Tämä on sotaa, Petros, joka käsittelee toista maailmansotaa 10-vuotiaan Pétroksen silmin.
Sosialistivallankumouksellinen puolue
Tavoitteet
Tavoitteena oli sosialisoida maaomaisuus ja jakaa se uudelleen talonpojille. Bolševikit sen sijaan ajoivat maan kansallistamista, ja heidän politiikkansa oli muutenkin teoreettisempaa kuin sosialistivallankumouksellisten, joka ei pohjautunut Karl Marxin ja Vladimir Leninin ajatuksiin. Sosialistivallankumouksellisuus oli suosittu maaseudun köyhien pienviljelijöiden parissa, mutta kannatuspohjaa laajentaakseen johtajat muunsivat liikkeen sanomaa 1890-luvulla tapahtuvan nopean teollistumisen aikoihin myös vähälukuiselle teollisuustyöväestölle sopivaksi.
Poliittinen terrori
SR:llä oli myös terroristisiipi, joka teki satoja poliittisia murhia. Se oli vastuussa sisäministeri Dmitri Sipjaginin 1902 ja Ufan kuvernööri N. M. Bogdanovitšin 1903 tapahtuneista murhista. Terrorin lisäksi ohjelmaa kuului agitaatio hallitusta vastaan maaseudulla. Taisteluorganisaatiota johti Grigori Geršuni, mutta hänen varamiehensä Jevno Azef oli Venäjän salaisen poliisin eli ohranan palveluksessa ja Geršuni pidätettiin Bogdanovitšin salamurhasta 1904. Sen jälkeen Azef nousi terroriosaston johtoon ja järjesti sisäministeri Vjatšeslav von Plehwen murhan 1904 ja pappi Georgi Gaponin murhan 1906 mutta oli samaan aikaan myös ohranan palveluksessa. Syksyllä 1911 eserrä Dmitri Bogrov murhasi sisäministeri Pjotr Stolypinin. Myös Bogrov oli samaan aikaan ohranan palkkaama. Puolueesta erotettiin 1906 terrorismia vieläkin innokkaammin ajanut radikaalisiipi eli maksimalistit, jotka muodostivat Sosialistivallankumouksellisten maksimalistien liitto -nimisen lyhytikäisen oman puolueen.
Hallitusvalta
Maaliskuussa 1917 keisarivallan kukistaneen helmikuun vallankumouksen jälkeen SR sai merkittävän poliittisen roolin. Aleksandr Kerenski nousi väliaikaishallituksen oikeusministeriksi ja Tšernov maatalousministeriksi. Ruhtinas Lvovin erottua heinäkuussa 1917 Kerenskistä tuli myös pääministeri.
Kahtiajakautuminen, kapina ja neuvostovalta
Sosialistivallankumouksellinen puolue hajosi vasemmistosiiven tuettua bolševikkien vallankaappausta ja toisen puolen väliaikaishallitusta. Vasemmistoeserrät liittyivät bolševikkien hallitukseen, mutta ryhmä erotettiin viidennessä neuvostojen kokouksessa 4.–10. heinäkuuta 1918.
Välirikon seurauksena oli bolševikkien vastainen kapina Moskovassa. SR-puolueen johtoon lukeutunut ja Kremlin vartiostoa komentanut matruusi Dimitri Popov määräsi 6.7.1918 venäjää taitamattomat ja poliittisesta tilanteesta tietämättömät suomalaiset vartijat (30 miestä) valtaamaan Tšekan päämajan Moskovan keskustassa. Suomalaiset tottelivat ja ottivat viraston päällikön Felix Dzeržinskin vangiksi. Popovin komentama vartiosto piiritti myös Leniniä Kremlissä. Latvialaiset Tšekan joukot pelastivat Leninin ja vapauttivat Dzeržinskin. Popov pidätettiin muun SR-puolueen johdon kanssa ja teloitettiin 27.11.1918.
Kapinan yhteydessä vasemmistoeserrät myös murhasivat Saksan Moskovan-suurlähettilään, kreivi Wilhelm von Mirbach-Harffin vastustaakseen Brest-Litovskin rauhansopimusta. Nikolai Andrejev ampui Mirbachin ja Jakov Bljumkin heitti hänen peräänsä pommin kapinan merkiksi.
Sosialistivallankumoukselliset olivat perustaneet Venäjän sisällissodan alkuvaiheessa 8. kesäkuuta 1918 Samaraan oman hallituksensa, Komutšin, jonka oli tarkoitus palauttaa perustuslakia säätävä kansalliskokous valtaan. Valkoiset kuitenkin syrjäyttivät sen muutamaa kuukautta myöhemmin.
Oikeisto- ja vasemmistoeserrät
Osa eserristä taisteli Venäjän sisällissodassa vihreän armeijan joukoissa menševikkien kanssa. Elokuussa 1918 vasemmistoeserrä Faina Kaplan yritti murhata Leninin, koska piti häntä ”vallankumouksen petturina”. Murhat johtivat terroriin, jossa bolševikkien vastustajat puhdistettiin neuvostoista ja noin 800 ihmistä teloitettiin. Talonpojista koostunutta Tambovin kapinaa bolševikkeja vastaan johti myös eserrä, Aleksandr Antonov.
Maanpaossa
Puolue jatkoi toimintaansa maanpaossa. Keskuskomitean ulkomainen valtuuskunta perustettiin Prahaan. Puolue oli Työväen ja sosialistisen internationaalin jäsen vuosina 1923–1940.
Yhdysvaltain liikenneministeri
Yhdysvaltain liikenneministeri on Yhdysvaltain liikenneministeriön johtaja, hallituksen jäsen ja järjestyksessä kolmastoista presidentin sijainen. Ministerin tehtäviin kuuluu liikenneinfrastruktuurin ylläpitäminen ja huoltaminen.
Nykyinen liikenneministeri Pete Buttigieg astui virkaan 2. helmikuuta 2021.
Tike
Tike voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Rodney
Rodney tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Etunimenä:
Sukunimenä:
Vanhan Vaasan kirkkokujanne
Vanhan Vaasan kirkkokujanne, aiemmin Hovioikeudenpuistikko on Vanhan Vaasan kaupunginosassa Vaasassa sijaitseva nelirivinen lehmuskuja, joka kulkee Kauppiaankadun eteläpäästä, Vanhan Vaasan valleja vastapäätä, itään kohti Mustasaaren kirkkoa, joka alun perin rakennettiin hovioikeudentaloksi.
Vanhan Vaasan kirkkokujanne on Suomen vanhin yhä olemassa oleva puistokatu ja julkinen puisto, ja varhaisista puistokaduista merkittävimpänä pidetty. Se rakennettiin hovioikeudentalon suunnittelijan, yli-intendentti Carl Fredrik Adelcrantzin vuonna 1776 tekemän suunnitelman mukaan. Sen esikuvana oli Ranskan Nancyyn 1750-luvulla rakennettu Place de Stanislas Leszczynski.
Vanhan Vaasan kirkkokujanteen ja Mustasaaren kirkon välissä on Kustaan toriksi kutsuttu piha-alue korkeine kuusineen.
Farahnaz Pahlavi
Farahnaz Pahlavi (s. 12. maaliskuuta 1963 Teheran, Iran) on Iranin šaahi Mohammad Reza Pahlavin vanhin tytär. Farahnaz opiskeli Niavaran Special Schoolissa ja Cairo American Collegessa vuosina 1980–1981. Myöhemmin hän opiskeli myös Columbian yliopistossa sosiaalialaa. Hän asuu New Yorkissa, ja työskentelee siellä sairaalassa ja vanhainkodissa.
Soraya Esfandiary Bakhtiary
Soraya Esfandiary Bakhtiari (22. kesäkuuta 1932 Isfahan, Persia – 26. lokakuuta 2001 Pariisi, Ranska) oli Iranin šaahi Mohammad Reza Pahlavin toinen vaimo.
19-vuotiaanna Soraya meni naimisiin šaahi Mohammad Reza Pahlavin kanssa vuonna 1951. He erosivat vuonna 1958, koska Soraya ei voinut synnyttää poikalasta šaahille. Avioeron jälkeen Soraya muutti Ranskaan, jossa hän toimi näyttelijänä ja tanssijana. Soraya kuoli 69-vuotiaana Pariisissa. Hänet on haudattu Müncheniin, Saksaan.
Soraya julkaisi 1960-luvulla muistelmansa, jotka ovat ilmestyneet lyhennelmänä suomeksikin.
Royal Sovereign
Royal Sovereign voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Irmeli Heinänen
Irmeli Heinänen opiskeli Suomen Teatterikoulun ensimmäisellä kurssilla 1943–1945. Hän oli Kuopion kaupunginteatterin pitkäaikainen näyttelijä. Uransa alussa 1940-luvun lopulla Heinänen näytteli Lahdessa, Vaasassa, Joensuussa ja Kuusankoskella, 1950-luvulla Hämeenlinnassa, Kemissä, Mikkelissä ja Savonlinnassa ja 1960-luvun alkupuolella Joensuussa, Kotkassa ja Imatralla. Hän teki näyttelijäntyön ohella myös ohjauksia.
Irmeli Heinänen oli muusikko ja näyttelijä Katriina Honkasen äiti. Irmeli Heinäsen aviomies Reino Honkanen oli myös näyttelijä.
Aakkoset Annasta Öisiin maanteihin
'''Anna Abreu. Aakkoset Annasta Öisiin maanteihin''' on laulaja Anna Abreusta kertova teos. Teos ei ole elämäkerta. Sen on kirjoittanut freelancetoimittaja Aino-Kuutamo Uusitorppa, joka seurasi Annan uraa Idolsin koelauluista lähtien. Kirja ilmestyi 21. marraskuuta 2008.
Jokaiseen aakkoseen on oma tarinansa: esimerkiksi aakkosista "F" kertoo faneista.
Pohjois-Suomi
pienoiskuva|[[Lapin maakunta|Lapin, Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakuntien sijainti]] Pohjois-Suomi tarkoittaa nykyisin nyky-Suomen pohjoista osaa. Sen alueellista rajautumista ei ole tarkasti määritelty, vaan se on vaihdellut historian kuluessa.
Käsite esiintyy tai on esiintynyt ainakin seuraavissa yhteyksissä:
10. marraskuuta
10. marraskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 314. päivä (315. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 51 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 9. marraskuuta, 11. marraskuuta
Katz
Katz on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Katso myös
Katz (name) Кац
Iris Fontbona
Iris Fontbona (s. 1943) on chileläinen yritysjohtaja, kaivos- ja panimomiljardööri. Hän on chileläisen liikemiehen Andrónico Luksićin (1926–2005) leski (2. vaimo). Suuri osa Luksicin perustaman Luksić-yritysryhmän varallisuudesta siirtyi tämän jälkeen Fontbonan ja hänen lapsiensa hallintaan. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Fontbonan ja hänen perheensä omistusten arvoksi 16,3 miljardia dollaria.
Fontbonan perhe hallitsee muun muassa kaivosjätti Antofagasta Plc:ta. Monialapörssiyritys Quiñencon kautta he hallitsevat muun muassa liikepankki Banco de Chileä, pakkauksia ja metalliprofiileja valmistavaa Madecoa, juoma- ja elintarvikevalmistaja CCU:ta (Compañía de las Cervecerías Unidas) ja Etelä-Amerikan suurimpiin lukeutuvaa CSAV-varustamoa (Compañía Sudamericana de Vapores). Vaikka suurin osa omistuksista liittyy liiketoimintaan Etelä-Amerikassa, perheen omistuksiin kuuluu myös lomakiinteistöjä Kroatiassa.
Fontbona on leski. Hänellä on kolme lasta. Heistä Jean-Paul Luksić johtaa Antofagastaa hallituksen puheenjohtajana ja Paola sekä María Gabriela ovat isänsä mukaan nimetyn hyväntekeväisyyssäätiön johdossa. Edesmenneellä miehellä oli lisäksi kaksi poikaa ensimmäisestä avioliitostaan. Heistä Andronico Luksić Craig toimii Luksic-ryhmän rahoitussektorilla. Hänen veljensä Guillermo menehtyi vuonna 2013.
Rissala
Nimi on esiintynyt 1620-luvulla muodossa Rissala Byij. Kylännimi perustuu sukunimeen Rissanen. Jo 1541 on tämännimisiä ruokakuntia kirjattu asuneen seudulla. Koska Rissalassa ei ole omaa koulua, kylän lapset menevät yleensä alakouluun Toivalan koulun oppilaiksi (oppilaaksiottoalue) ja käyvät yläluokat naapuritalossa Suininlahden koulussa (ent. Toivalan yläaste). Aiemmin alaluokat opiskeltiin Jännevirralla toimineessa alakoulussa, joka kuitenkin lakkautettiin 2009.
Susanna Taivalsalmi
Susanna Taivalsalmi (3. toukokuuta 1982) on tamperelainen, sittemmin helsinkiläistynyt runoilija ja kirjailija.
Ura runoilijana ja kirjailijana
Alun perin Taivalsalmi on koulutukseltaan yo-datanomi. Kirjoittamista hän opiskeli tamperelaisessa kirjoittajakoulu Viita-akatemiassa vuosina 2003–2006 opettajanaan kirjailija Vuokko Tolonen. Taivalsalmi toimi koulun opiskelijoiden perustaman kirjoittajayhdistys Viitapiiri ry:n hallituksessa vuosina 2003–2010. Hän on ollut myös kirjailijayhdistys Pirkkalaiskirjailijat ry:n jäsen. Ensimmäiset runonsa hän julkaisi kirjoittajayhteisö aukea.netissä ja on sivuston jäsen edelleen. Ennen Runo-Kaarina -voittoa Taivalsalmi palkittiin Pirkanmaan kirjoituskilpailussa vuonna 2005 tekstistään Getsemane. Vuonna 2006 hän sai kilpailussa kunniamaininnan tekstistä Estä lapsia tulemasta meidän tykömme.
Suomen rajat
pienoiskuva|Rajavyöhykkeestä varoittava kyltti Suomen ja Venäjän välisen rajan läheisyydessä.Suomen valtakunnanrajat ovat rajat, jotka erottavat Suomen sen naapurimaista Ruotsista, Norjasta ja Venäjästä. Suomen valtakunnanrajat ovat muodostuneet pitkän historian tuloksena ja perustuvat useisiin kahdenvälisiin ja kansainvälisiin sopimuksiin. Suomen valtakunnanrajan kokonaispituus maalla on noin 2 563 kilometriä josta 545 km Ruotsin kanssa, 736 km Norjan kanssa ja 1343 km Venäjän kanssa. Suomen rajaa valvoo Rajavartiolaitos.
Susanna Taivalsalmi
Ura runoilijana ja kirjailijana
Omina kirjallisina esikuvinaan Taivalsalmi pitää muiden muassa Saila Susiluotoa, Pablo Nerudaa, Federico Garcia Lorcaa, A. W. Yrjänää ja Saima Harmajaa.
Suomen rajat
Ruotsi
Suomen ja Ruotsin välinen raja on noin 545 kilometriä. Maiden välinen valtakunnanraja syntyi vuonna 1809 solmitussa Haminan rauhansopimuksessa, kun Ruotsi luovutti Suomen Venäjän keisarikunnalle. Rajan kulkua kuvattiin sopimuksessa yleispiirteisesti ilman suuria yksityiskohtia. Rajaksi sovittiin Ahvenanmeri, Pohjanlahti sekä Tornionjoki ja Muonionjoki. Meren saaret kuuluivat sille, joka oli niitä lähimpänä. Jokien varrella raja sovittiin kulkevan joen syvintä kohtaa pitkin. Raja kulki Muonionjokea pitkin Kilpisjärven ohi Norjaan. Rajan kulkua tarkennettiin vuonna 1810 ja pieniä muutoksia tehtiin myöhemmin. Tämä prosessi synnytti suvernitettisaaria, jotka olivat fyysisesti yhdessä maassa, mutta niiden omistajat asuivat toisessa. Märketin saari Suomen ja Ruotsin välillä kahteen osaan vuonna 1811. Raja sovittiin kulkevaksi saaren maantieteellisen keskuksen läpi Ahvenanmaan sopimuksessa vuodelta 1922 ja vuoden 1972 rajanmääräyssopimuksessa. Suomi rakensi saarelle majakan vuonna 1885 todennäköisesti vahingossa Ruotsin puolelle. Vuosien 1981 ja 1982 aikana suoritetussa rajankäynnissä ehdotettiin rajaa korjattavaksi siten, että majakka jäisi Suomen puolelle. Eduskunta hyväksyi rajalinjan muutoksen 17.5.1984.
Norja
Suomen ja Norjan välinen raja on noin 736 kilometriä. Raja koostuu maa- ja jokirajasta ja sen varrella on kaksi kappaletta kolmen valtakunnan rajapyykkejä. Raja on muodostettu vuonna 1751 Ruotsin ja Norjan välillä solmitussa Strömstadin sopimuksessa, joka määritteli Norjan ja Ruotsin välisen rajan Suomen kuuluessa vielä Ruotsin vallan alle. Raja raivattiin ja pyykitettiin vuosien 1752 ja 1766 välisenä aikana. Vuosien 1920 ja 1944 välisenä aikana Petsamon alue kuului Suomelle, jolloin Suomen ja Norjan välinen raja kulki nykyistä Norjan ja Venäjän välistä rajaa Jäämerelle. Norjan itsenäistyessä vuonna 1905 ja Suomen vuonna 1917, ei rajaan tullut merkittäviä muutoksia. Strömstadin sopimus sisälsi erityisoikeuden Saamelaisille ylittää raja vapaasti porolaumojen kanssa. Venäjältä tulleen määräyksen mukaan Suomen senaatti sulki rajan vuonna 1852, mikä kielsi Saamelaisten vapaan rajanylityksen ja aiheutti samalla vaikeuksia porojen laiduntaan. Vuodesta 1952 alkaen liikkuminen Suomen ja Norjan välillä on ollut vapaata pohjoismaisen passivapauden ansiosta. Nykyinen raja perustuu yhä vuoden 1751 Strömstadin ja Ruotsi-Norjan vuoden 1826 rajasopimuksen mukaisiin päätöksiin.
Venäjä
Suomen suurruhtinaskunnan ensimmäiset rajat voidaan katsoa syntyneen, kun keisari Aleksanteri I liitti Ruotsin kuusi itäisintä lääniä Venäjän keisarikuntaan vuonna 1809. Ennen tätä Suomella saatettiin tarkoittaa vain Varsinais-Suomea tai Ruotsin valtakunnan itäistä osaa. Keisarin liitettyä Suomi Venäjään, tuli suomesta ensimmäistä kertaa yhtenäinen hallinnollinen kokonaisuus, jolla oli rajat. Suomen suurruhtinaskunnan rajat muuttuivat vuonna 1812, kun niin kutsuttu Vanha Suomi liitettiin Suomen suurruhtinaskuntaan kenraalikuvernööri Gustaf Mauritz Armfeltin ehdotuksesta. Vuosien 1812 ja 1917 välisenä aikana suurruhtinaskunnan raja muuttui muutaman kerran. Suomen itsenäistyessä vuonna 1917, säilyi entinen suurruhtinaskunnan raja suurimmilta osin ennallaan. Tarton rauhansopimuksessa vuonna 1920 valtakunnanrajat vahvistettiin, Petsamon alue liitettiin Suomeen, ja Repolan ja Porajärven alueista, jotka olivat liittyneet Suomeen vuoden 1918 aikana luovuttiin. Nykyinen Suomen ja Venäjän välinen raja on syntynyt jatkosodan päättymisen jälkeen, vuonna 1944 solmitussa Moskovan välirauhassa, jossa sovittiin alueluovutuksista, minkä seurauksena Suomen ja Venäjän välinen valtakunnanraja siirtyi suurimmilta osin nykyiselle paikalleen. Vuonna 1947 Suomi myi osana sotakorvauksia Jäniskosken–Niskakosken alueen Neuvostoliitolle.
Rajan pituus on 1 343,6 kilometriä. Suomen raja Venäjän kanssa on myös Euroopan unionin ulkoraja.
Merialueet
Suomen ulkoraja merellä kulkee 12 meripeninkulman (22,2 kilometrin) etäisyydellä sisäisten aluevesien rajasta. Kaukana avomerellä sijaitsevalla saarella, luodolla, karilla tai niiden muodostamalla kokonaisuudella voi olla oma aluevetensä. Suomen meriraja on kokonaisuudessaan Itämeren alueella.
Schilthorn
Schilthorn on 2 970 metriä korkea vuori Bernin Alpeilla, Bernin kantonissa, Sveitsissä. Sen huippu sijaitsee Bernin Alppien päävuorijonolta pohjoiseen, Sefinenfurgge-solan pohjoispuolella.
Huipulla on ravintola, Piz Gloria, jonne on kabiinihissiyhteys 2 677 metristä, Birgistä. Sieltä kabiinihissilinjat jatkuvat edelleen alemmas Mürrenin kylään, Gimmelwaldiin ja lähelle Stechelbergiä, laakson pohjalle, Schwarzmönchin juurelle. Vuoren ympärillä on myös useita eritasoisia vaelluspolkuja ulkoilijoita varten.
thumb|250px|left|[[Roter Herdin kautta noustessa huipulle johtava vaellusreitti kulkee melko kapeaa harjannetta pitkin.]] thumb|right|Pilvien takaa paljastuva huippu Poganggenin ja Roter Herdin väliseltä rinteeltä nähtynä elokuussa 2012.
Vaellusreitit
Yksinkertaisimmin huipulle voi vaeltaa nousemalla köysiratahissillä ensin 1 638 metrin korkeudella olevaan Mürrenin kylään, josta on olemassa vaihtoehtoisia reittejä kohti Schilthornia. Mürrenin ja Schilthornin välinen korkeusero on 1 332 metriä.
Sileäkarvainen kettuterrieri
Sileäkarvainen kettuterrieri on Englannissa luolametsästykseen kehitetty koirarotu. Se on toimelias, keskikokoinen ja melko kevytrakenteinen mutta voimakas terrieri. Sileäkarvaisen kettuterrierin karkeakarvainen sisarrotu on karkeakarvainen kettuterrieri.
Ulkonäkö
Sileäkarvainen kettuterrieri on säkäkorkeudeltaan vajaa 40 cm korkea, ruumiinrakenteeltaan neliömäinen koira. Kallo on yhtä pitkä kuin kuono-osa, ja molemmat kapenevat hieman. Tummien silmien ilme on älykäs, kirsun pitää olla musta. Korvat ovat tukevat, pienet ja V:n muotoiset taittuessaan selvästi poskia kohti. Runko on lihaksikas ja tiivis. Raajojen tulee olla suorat ja tasapainoisesti kulmautuneet. Perinteisesti häntä on typistetty (Suomessa typistyskielto), pitkänä häntä ei saa kaartua selän päälle. Hampaiden pitää olla täydelliset ja purennan leikkaava. Liikkeet ovat suorat ja yhdensuuntaiset, takajaloissa joustava työntö. Karva on runsasta, pinnanmyötäistä sileää ja suoraa. Kettuterrieri on pääväriltään valkoinen, mutta sillä voi olla mustia, ruskeita tai molempia merkkejä.
Luonne ja käyttäytyminen
Kettuterrieri on energinen ja temperamenttinen koirarotu. Muiden luolakoirien tavoin se on itsenäinen ja älykäs. Rotua pidetään myös seurakoirana, koska se on iloinen, reipas ja leikkisä. Aktiivisena rotuna se tarvitsee päivittäistä tekemistä, jonka määrä vaihtelee koiran ja sen tottumusten mukaan. Jotkut kettuterrierit ovat dominoivia luonteeltaan, eivätkä ne välttämättä tule toimeen toisten koirien kanssa.
Historia
thumb|260px|Sileäkarvaisen kettuterrierin vallitseva väri on valkoinen.
Kettuterrieri on varsinkin kettujen, mutta myös muuhun luolametsästykseen kehitetty rotu, jonka syntymaa on noin 1500-luvun Englanti. Jo alun perin koiria oli kahta karvatyyppiä ja rodusta oli myös mustaruskea värimuunnos. Valkovoittoista väriä alettiin suosia pian sen jälkeen kun huomattiin tumman värin olevan huonompi luolametsästyksessä, koska koiria ammuttiin vahingossa riistaeläiminä. Rotu virallistettiin vuonna 1876 Englannissa, jolloin sileäkarvainen ja karkeakarvainen laskettiin yhdeksi roduksi, kunnes ne erotettiin toisistaan 1920-luvulla. Ensimmäiset yksilöt tuotiin Suomeen 1890-luvun vaihteessa, ennen karkeakarvaista kettuterrieriä. Sileäkarvainen olikin aluksi myös Suomessa suositumpi karvamuunnos, ja sen kasvatus saatiin nopeammin vakaalle pohjalle.
Slim Jedaied
Slim Jedaied (, s. 20. syyskuuta 1989 Sousse) on tunisialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Jedaied edustaa Tunisian pääsarjassa JS Kairouania.
Sileäkarvainen kettuterrieri
Rotu nykyään
Suomessa rodun kanta on hyvin tasokas. Rotu on Suomessa suosittu: vuonna 2005 rekisteröitiin Suomen Kennelliittoon 231 pentua, eli se on huomattavasti suositumpi kuin karkeakarvainen kettuterrieri. Rotu on jakautunut käyttö- ja näyttelylinjaisiin koiriin, jotka eroavat toisistaan sekä luonteen että ulkomuodon osalta. Vaikka rotu onkin suosituin seurakoirana, soveltuu se myös muuhun harrastamiseen ja käyttöön.
Slim Jedaied
Ura
Jedaied aloitti ammattilaisuransa ES Sahelissa kaudella 2007–2008, jolloin hän pelasi yhden ottelun. Jedaied teki ensimmäisen maalinsa kaudella 2009–2010 JS Kairouania vastaan 4. lokakuuta 2009. Ottelu päättyi Kairouanin 2–1-voittoon. Marraskuussa 2011 ES Sahel ilmoitti vapauttaneensa hyökkääjän sopimuksesta.
Sileäkarvainen kettuterrieri
Nykyinen käyttö
Alkuperäisen käyttötarkoituksen mukaan rotua käytetään edelleen metsästyksessä, pääasiassa luolilla. Metsästäjät käyttävät rotua myös haavoittuneiden eläinten jäljestämiseen ja vedestä lintuja noutavana koirana. Sileää karvamuunnosta käytetään enemmän metsästyskokeissa kuin karkeaa, luultavasti helpomman turkkinsa ansiosta. Myös agility on suosittu harrastus, jossa kilpailee useita kettuterriereitä, muutamia myös TOKO:ssa. Kettuterrieri on myös hyvä harrastuskaveri moneen muuhunkin lajiin.
Terveys
Rotu ei kuulu Suomen Kennelliiton PEVISA:an (Perinnöllisten vikojen ja sairauksien vastustamisohjelma), mutta jalostukseen käytettävien koirien tutkimista suositellaan. Koska rodun yksilöitä on tutkittu hyvin vähän, ei saada tarkkaa tietoa rodun terveystilanteesta. Rotuyhdistyksen vuonna 2005 tekemän terveyskyselyn mukaan suurimpina ongelmina sileäkarvaisilla kettuterriereillä ovat hammaspuutokset, purentaviat ja patellaluksaatio.
Gianpiero Combi
thumb|300px|Italian kapteeni Combi (vasemmalla), erotuomari [[Ivan Eklind ja Tšekkoslovakian kapteeni František Plánička ennen 1934 MM-loppuottelua]]
Gianpiero Combi (20. marraskuuta 1902 Torino – 12. elokuuta 1956 Torino) oli italialainen jalkapalloilija.
Combi voitti kapteenina Italialle maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hänen lisäkseen maalivahdeista samaan ovat yltäneet Italian Dino Zoff vuonna 1982 ja Espanjan Iker Casillas vuonna 2010.
Valko (kuvitteellinen hevonen)
Valko on yksisilmäinen valkoinen hevonen Aleksis Kiven Seitsemässä veljeksessä. Valko on merkittävässä osassa veljesten elämässä, ja se mainitaan teoksessa nimeltä kolmisenkymmentä kertaa. Suomenhevosen kulttuurihistoriaan perehtyneen professori Olli Alhon mukaan Valko on romaanissa kuin kahdeksas veljes, joka asuukin talvella veljesten kanssa samassa pirtissä. Hänen mukaansa Valkon kuvaus kuvaa hevosen asemaa 1800-luvun maalaistalossa ilmeisen todenmukaisesti. Hevosen sukupuoli jää kuitenkin romaanissa avoimeksi.
Aleksis Kivi oli lukenut mies ja saanut paljon vaikutteita maailmankirjallisuuden merkkiteoksista. Kotimaisen kirjallisuuden professori Hannes Sihvo näki Valkossa yhteyksiä Ilmestyskirjan porton valkoiseen hevoseen. Veljesten ja pirun kohtaaminen on Asko Korpelan mukaan Kiven komiikan mestarilaukauksia. Piru paljastuu veljesten hevoseksi Valkoksi. Kirjailija Jukka Parkkinen muistuttaa, että samantapainen kohtaus on myös Daniel Defoen Robinson Crusoessa, kun Robinson näkee samanlaisen paholaisen silmien kiillon pimeässä luolassa.
Myytti
pienois|pysty|[[Gustave Moreau, Prometheus, 1868.]] Myytti eli jumalaistaru (, ’puhe’, ’kertomus’, ’tarina’) on jumalia, yliluonnollisia olentoja, kaikkeuden syntyä tai muuta vastaavaa aihetta käsittelevä kertomus. Myös suuresti ihailtuja, tarunomaisia henkilöitä kutsutaan joskus myyteiksi tai myyttisiksi. Myytti kuuluu yleensä kiinteästi johonkin laajempaan mytologiaan eli jumaltarustoon.
Arkikielessä myytillä tarkoitetaan tarunomaista asiaa, kuvitelmaa, harhakäsitystä tai jotain järkiperusteita vailla olevaa.
Myyttien piirteitä
Kreikan sana mythos piti alun perin sisällään useita erilaisia merkityksiä, kuten ’puhe’, ’sana’ ja ’kertomus’. Myöhemmin sana logos peri sanan mythos merkityksiä, ja viimeksi mainittu alkoi yhä useammin viitata valheeseen totuuden vastakohtana.
Myyttejä kuvaavat yleisesti seuraavat piirteet: Myytti on muodoltaan dramatisoitu kertomus, jolla on pyhiä (uskonnollisia) ominaisuuksia; ei teoretisoiva esitys. Myytit kuvaavat joitakin tapahtumia symbolisessa muodossa, eivätkä myyteissä esiintyvät tapahtumat tai hahmot ole olemassa muutoin kuin myytin omassa todellisuudessa. Myyttinen kertomus viittaa yleensä johonkin alkuaikojen tapahtumiin.
Tyypillisiä myyttien aiheita ovat Kirsti Simonsuuren kokoamina:
Brawn GP
Brawnin auto oli nopea talvitesteistä lähtien ja saavutti yhden kauden mittaisen historiansa aikana sekä kuljettajien että valmistajien maailmanmestaruudet, kahdeksan osakilpailuvoittoa ja neljä paalupaikkaa. Button voitti maailmanmestaruuden, Barrichello oli MM-sarjan kolmas. Menestyksekkään kauden jälkeen Ross Brawn myi tallinsa marraskuussa 2009 moottoritoimittaja Mercedes-Benzille Daily Mail -lehden arvion mukaan noin sadalla miljoonalla punnalla. Kaupan myötä tallin nimi muuttui kaudella Mercedes Grand Prixiksi. Brawn GP:n voittoprosentti on F1-talleista toiseksi suurin 47%.
Taustaa
Honda-talli oli ajautunut rahoitusvaikeuksiin kaudella, ja vaikeuksien jatkuessa autovalmistajan oli lopulta pakko luopua F1-tallinsa toiminnan tukemisesta. Hondan tallipäällikkönä toiminut Ross Brawn osti tallin yhdellä punnalla jatkaakseen sen toimintaa. Talli nimettiin hänen mukaansa, ja se alkoi käyttää autoissaan Mercedeksen valmistamia moottoreita. Mercedes toimitti kauden alussa moottoreita ennestään jo McLarenille ja Force Indialle, joten kolmannen moottoriasiakkaan hyväksymiseen jouduttiin pyytämään erikoislupaa FIA:lta. Se myönnettiin 7. maaliskuuta 2009.