cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Talliumasetaatti
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Talliumasetaattia valmistetaan liuottamalla talliumetoksidia, -hydroksidia tai talliumkarbonaattia etikkahappoon.
Juustilanjoki
Yleistä
Soskuanjoki ja Mustajoki yhdistyvät noin kolme kilometriä Venäjän puolella. Juustilanjoki virtaa lähellä Saimaan kanavaa sen länsipuolella ja laskee Juustilanselkään kanavan alimman sulun vieressä Juustilassa. Juustilanselästä on vesiyhteys edelleen Saimaan kanavaa pitkin Viipurinlahden Suomenvedenpohjaan. Juustilanselän eli Juustilanjärven ja Suomenvedenpohjan välillä oli vuosina 1856–1932 vanhan kanavan alin sulku, Lavolan sulku, jonka korkeus oli 0,6 metriä. Se korvattiin avokanavalla kanavan toisen rakentamisen yhteydessä vuonna 1932, jonka jälkeen Juustilanselän pinta on ollut merenpinnan tasolla.
Talliumasetaatti
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä jodiasetaattijohdannaisten valmistamiseen alkeeneista, jodilaktonisointireaktiossa ja diolien valmistamiseen alkeeneista. Talliumasetaattia lisätään myös eräisiin tiettyjen bakteerien kasvatuksiin tarkoitettuihin selektiivisiin kasvatusalustoihin.
Juustilanjoki
Historiaa
Juustilanjoki alkaa vanhoissa karjalaisissa peruskartoissa Karhulan kylässä, kun pohjoisesta tuleva Soskuanjoki ja luoteesta tuleva Mustajoki yhtyvät. On kuitenkin samaan mittakaavaan tehtyjä karttoja, jossa Juustilanjoen yläjuoksun nimeksi on kirjoitettu Soskuanjoki. Tällöin Juustilanjoki alkaakin etelämpänä Jyrkilän kylässä, josta on lyhyt kanava tai oja Rättijärveen. Juustilanjoki laskee kuitenkin kakissa kartoissa Juustilanselkään Juustilassa.
Juustilanjoen vesistö
Joen vesistöalue ulottuu Suomessa Lappeenrannan ja Venäjällä Viipurin piirin alueelle. Valuma-alueesta on Suomen puolella 178 neliökilometriä ja Venäjän puolella 118 neliökilometriä. Suomen puolisen osan järvisyys on 7,2 %. Vesistön suurin järvi on Nuijamaanjärvi. Saimaan kanava kulkee suurimmaksi osaksi Juustilanjoen vesistön alueella.
Scott Evans
pienoiskuva|Scott Evans vuonna 2010. Scott Evans (s. 26. syyskuuta 1987 Dublin) on irlantilainen sulkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla tanskalaista Gentofte Badminton Clubia.
Evans osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Pekingissä 2008. Hän putosi tuolloin ensimmäisellä kierroksella hävittyään Saksan Marc Zwieblerille. Evans putosi toisella kierroksella MM-turnauksessa 2009 ja pääsi kolmannelle kierrokselle saakka EM-kisoissa 2010. Hän hävisi vuoden 2010 maailmanmestaruuskilpailuissa ensimmäisellä kierroksella Taiwanin Hsuan Yi Hsuehille.
Evansin paras sijoitus BWF:n ranking-listalla on kaksinpelissä 39. tila ja nelinpelissä 268. sija.
Khadija Saye
Khadija Saye (30. heinäkuuta 1992 Lontoo, Englanti – 14. kesäkuuta 2017 Lontoo, Englanti ) oli brittiläinen valokuvaaja, jonka kuvasarja Dwelling: in this space we breathe oli esillä vuoden 2017 Venetsian biennaalissa.
Elämäkerta
Khadija Saye syntyi Lontoossa vuonna 1992. Hän asui gambialaisen äitinsä Mary Mendyn kanssa Kensingtonissa Grenfellin tornitalossa. Khadija kävi ensin paikallista koulua, mutta sai 16-vuotiaana stipendin arvostettuun Rugby Schooliin. Alemman korkeakoulututkinnon Saye suoritti Farnhamin taideyliopistosta. Opiskeluaikanaan hän alkoi tutkia valokuvien kautta identettiään ja gambialaisia juuriaan. Hän alkoi myös kuvata kotiaan, Grenfellin tornitaloa.
Saye sai collegen jälkeen ohjaajakseen kuvataiteilija Nicola Greenin. Green oli ihastanut Sayen töihin nähtyään niitä tuomaroimassaan Discerning Eye -kilpailussa.
Sayen kuvasarja Dwelling: in this space we breathe valittiin toukokuussa 2017 Venetsian biennaaliin diasporapaviljongin näyttelyyn, johon otettiin mukaan myös monia jo maailmanlaajuisesti tunnettuja taiteilijoita. Sayen työt olivat esillä kokonaisuudessa, jossa oli esillä muita nousevia taiteilijoita. Hän käytti sarjan kuvissa 1800-luvun tekniikoita, joiden avulla hän tutki gambialaisia hengellisiä harjoituksia.
Saye asui elämänsä loppuun asti äitinsä kanssa Grenfellin tornitalossa. Hän kuoli kesäkuussa 2017 Grenfell Towerin tulipalossa.
Vaasan hallinto-oikeus
pienoiskuva|177x177px|Vaasan hallinto-oikeuden vaakuna, jonka on suunnitellut heraldikko [[Reijo Helläkoski vuonna 2017.]] Vaasan hallinto-oikeus on vuonna 1999 perustettu muutoksenhakutuomioistuin. Vaasan hallinto-oikeuden tuomiopiiriin kuuluvat Pohjanmaan, Etelä-Pohjanmaan ja Keski-Pohjanmaan maakuntien kunnat. Hallinto-oikeudessa käsitellään tuomiopiirin hallintoriitoja, valituksia, alistuksia sekä hakemuksia koskien viranomaisten päätöksiä. Hallinto-oikeus ratkaisee käsittelyssä, onko annettu päätös lainmukainen. Vaasan hallinto-oikeudessa käsitellään myös koko maan vesilain ja ympäristösuojelulain mukaiset lupa- ja velvoittamispäätökset.
Historia
Vaasan hallinto-oikeus perustettiin 1. marraskuuta 1999 voimaan tulleen hallinto-oikeusuudistuksen myötä, jolloin 11 lääninoikeuden tilalle perustettiin 8 alueellista hallinto-oikeutta. Vaasan hallinto-oikeus perustettiin yhdistämällä Vaasan lääninoikeus ja Vesiylioikeus. Hallinto-oikeusuudistuksen tavoitteena oli, että hallinto-oikeuksien käsiteltäväksi tulevat asiat jakautuisivat mahdollisimman tasaisesti tuomioistuinten kesken ja että hallintotuomioistuimissa olisi eri asiaryhmien riittävä asiantuntemus.
Vaasan hallinto-oikeuden tuomiopiiri
Vaasan hallinto-oikeuden tuomiopiiriin kuuluvat seuraavat kunnat:
Vaasan hallinto-oikeuden tuomiopiiri ympäristönsuojelulain ja vesilain mukaisissa lupa- ja hallintopakkoasioissa on koko Suomi, lukuun ottamatta Ahvenanmaan maakuntaa.
Harvey Weinstein
Harvey Weinstein (s. 19. maaliskuuta 1952 Queens, New York) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja tuomittu seksuaalirikollinen. Hän tuotti useita menestyselokuvia, kuten Pulp Fiction (1994) ja Rakastunut Shakespeare (1998), josta sai parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. Time-lehti nimesi Weinsteinin vuonna 2012 yhdeksi maailman sadasta vaikutusvaltaisimmasta ihmisestä.
Ura
Juutalaiseen perheeseen syntynyt Weinstein perusti vuonna 1979 yhdessä veljensä Bobin kanssa Miramax-elokuvayhtiön. Veljekset myivät Miramaxin Disneylle 80 miljoonalla dollarilla vuonna 1993 ja työskentelivät Disneyn omistaman yhtiön johdossa vuoteen 2005, kunnes he perustivat The Weinstein Companyn.
Weinsteinia on syytetty monista asioista, kuten aasialaisten menestysfilmien levitysoikeuksien ostamisesta kilpailijoidensa nenän edestä ilman aikomusta päästää niitä ajoissa Yhdysvaltain elokuvateattereihin. Myös Miramaxin tapana ollut aasialaiselokuvien leikkaus ja ääniraidan muokkaus on puhuttanut elokuvaharrastajia. Johnny Depp on sanonut, että Weinstein voi olla läheisin ystävä tai pelottavin painajainen.
Seksuaalirikokset
Lokakuussa 2017 The New York Times ja The New Yorker -lehdet raportoivat kymmenien naisten syyttävän Weinsteinia seksuaalisesta häirinnästä, seksuaalisesta väkivallasta tai raiskauksesta. Myöhemmin monet muut elokuva-alalla työskentelevät naiset raportoivat vastaavista tapauksista. Weinstein itse kiisti ”harrastaneensa seksiä, joka ei olisi tapahtunut yhteisymmärryksessä”.
Weinstein erotettiin The Weinstein Companystä ilmitulleiden ahdistelusyytösten vuoksi lokakuussa 2017. Esitettyjen syytösten mukaan Weinsteinin ahdistelemia Hollywood-tähtiä olivat muun muassa Asia Argento, Dawn Dunning, Angelina Jolie, Ashley Judd, Rose McGowan, Gwyneth Paltrow ja Mira Sorvino.
Weinsteinin vaimo Georgina Chapman jätti miehensä syytösten tultua ilmi vuonna 2017. He avioituivat vuonna 2007 ja heillä on kaksi yhteistä lasta.
Yhdysvaltain elokuva-akatemia erotti Weinsteinin jäsenyydestään lokakuussa 2017.
Newyorkilainen tuomioistuin totesi Weinsteinin syylliseksi seksuaaliseen ahdisteluun ja raiskaukseen 24. helmikuuta 2020. Häntä vastaan oli nostettu viisi syytettä, joista kolmesta hänet vapautettiin. Häntä syytettiin muiden muassa törkeästä raiskauksesta, pahoinpitelystä ja seksiin pakottamisesta. Tuomiot tulivat tuotantoassistentin seksuaalisesta ahdistelusta vuonna 2006 ja naisnäyttelijän raiskaamisesta vuonna 2013. Oikeus julkisti maaliskuussa Weinsteinin saaneen 23 vuoden vankeusrangaistuksen. Jos Weinstein olisi todettu syylliseksi kaikkiin syytteissä mainittuihin rikoksiin, häntä olisi odottanut elinkautinen vankeus.
Julkinen salaisuus
Maaliskuussa 2015 The New York Times julkaisi jutun Weinsteinin jouduttua New Yorkin poliisin kuulusteltavaksi, sillä 22-vuotias nainen syytti häntä rintojensa kourimisesta. Nainen osoittautui italialaiseksi näyttelijä-malli Ambra Battilana Gutierreziksi. Weinstein kielsi syytöksen, jonka jälkeen yhdysvaltalainen tabloidilehdistö väitti Battilanan tekaisseen syytöksensä, ja leimasi hänet julkisuudentavoittelijaksi. Weinsteinin ja Battilanan toisesta kohtaamisesta julkaistiin myöhemmin ääninauha, jossa Weinstein vaikuttaa myöntävän teon ja kertovan Battilanalle, että hän on tottunut tekemään niin.
Scotland Yard kertoi 15. lokakuuta 2017 tutkivansa uusia ahdistelu- ja raiskaussyytöksiä Weinsteiniä vastaan. Syytöksiä ovat esittäneet kolme englantilaista naista, joista yksi on Näkemiin vaan, muru! -sarjassa näytellyt Lysette Anthony.
Negatiivisten huhujen levittäjänä
Taru sormusten herrasta -elokuvat ohjanneen Peter Jacksonin mukaan Ashley Juddilta ja Mira Sorvinolta jäi roolit saamatta, koska Miramax-studion johtajana toiminut Weinstein levitti heistä ikäviä huhuja. Weinstein oli Jacksonin mukaan sanonut, että heidän kanssaan on kammottavaa työskennellä ja että heidän palkkaamistaan pitäisi välttää viimeiseen saakka. Jacksonin mukaan tuolloin ei ollut mitään syytä epäillä huhujen todenperäisyyttä.
Emmanuel Callender
Emmanuel Callender (s. 10. toukokuuta 1984) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.
Callender oli Pekingin olympialaisissa 2008 mukana Trinidad ja Tobagon joukkueessa 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi jälkikäteen olympiavoittajaksi kun Jamaikan joukkue hylättiin Nesta Carterin dopingkäryn takia. Vuonna 2009 Callender kilpaili Berliinin MM-kisoissa, joissa karsiutui 100 metrin juoksussa toisissa alkuerissä ajalla 10,27 ja 200 metrin juoksussa välierissä ajalla 20,70. Callender oli kisoissa mukana voittamassa pikaviestissä MM-hopeaa. Daegun MM-kisoissa 2011 hän karsiutui 200 metrin alkuerissä. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa Guadalajarassa hän saavutti 100 metrillä pronssia ajalla 10,16. Lontoon olympialaisissa 2012 Callender juoksi kolmannen osuuden hopeaa saaneessa Trinidad ja Tobagon pikaviestijoukkueessa. Alun perin joukkue sijoittui kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin hopealle Tyson Gayn dopingkärystä johtuneen Yhdysvaltain joukkueen hylkäyksen jälkeen. Toronton Pan-Amerikan kisoissa 2015 hän sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä.
Tomas
Tomas on muun muassa Ruotsissa, Suomessa ja Liettuassa käytössä oleva miehen etunimi. Se on ruotsinkielinen muunnelma raamatullisesta etunimestä Tuomas. Se on ollut Suomen almanakassa vuodesta 1908, jolloin se korvasi siihenastisen muodon Thomas. Suomen ruotsinkielisessä kalenterissa Tomaksen nimipäivä on 21. joulukuuta. Vaihtoehtoinen kirjoitusasu nimelle on Thomas, jota käytetään myös ainakin englannin, ranskan ja saksan kielissä. Espanjankielisissä maissa nimi esiintyy muodossa Tomás, Tšekissä muodossa Tomáš. Nimi on muinaista aramealaista alkuperää, jossa sen merkitys on ”kaksonen”.
Suomessa nimi Tomas on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan hieman alle 3900 henkilölle.
Tartto (täsmennyssivu)
Tartto tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
SCA (täsmennyssivu)
SCA voi tarkoittaa seuraavia:
Amerikankääpiökettuterrieri
Amerikankääpiökettuterrieri (Toy Fox Terrier) on Yhdysvalloista kotoisin oleva koirarotu. Amerikankääpiökettuterrieri rekisteröidään Suomen Kennelliittoon, joka otti rodun omaan ER lisärekisteriinsä vuoden 2010 alussa. Voidaan rekisteröidä myös United Kennel Clubin (UKC) rekisteriin. American Kennel Clubin (AKC) rekisteriin ei enää oteta muita kuin Yhdysvalloissa syntyneitä pentuja.
Rotu ei ole FCI hyväksytty. Amerikankääpiökettuterrierit voivat kilpailla kuitenkin näyttelyissä sertifikaatista ja kansallisista titteleistä Suomessa, mutta eivät CACIBista. Kansainvälisessä näyttelyssä rotunsa parhaaksi (ROP) valittu koira ei saa osallistua ryhmäkilpailuun, mutta kansallisissa näyttelyissä ROP-koira voi kilpailla ryhmäkehässä normaalisti. Amerikankääpiökettuterrierit voivat kilpailla myös Voittaja-tittelistä Suomessa muiden rotujen tapaan. Amerikankääpiökettuterrieri sijoittuu roturyhmään 3.
Nord (Burkina Faso)
Nord on hallintoalue Burkina Fason pohjoisosassa. Sen pääkaupunki on Ouahigouya. Alueella on vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan 1 185 796 asukasta. Pinta-ala on 16 414 neliökilometriä.
Amerikankääpiökettuterrieri
Ulkonäkö
Amerikankääpiökettuterrieri on pieni terrierirotu. Sen säkäkorkeus on 21–30 cm (ihannekoko 23–28 cm) ja paino 1,5–6 kg. Turkin perusväri on valkoinen, jossa on ruskeita tai mustia merkkejä. Karva on lyhyttä ja sileää. Viralliset värit ovat kolmivärinen, valko-ruskea punaruskein merkin, valko-punaruskea ja valkomusta. Kaikissa värityksissä rungon pääväri on valkoinen.
Nord (Burkina Faso)
Maantiede, ilmasto ja luonto
Vuonna 2001 perustettu alue käsittää 5,9 % Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Sahelin ja Centre-Nordin, etelässä Plateau-Centralin ja Centre-Ouestin ja lännessä Boucle du Mouhounin alueisiin sekä pohjoisessa Maliin.
Amerikankääpiökettuterrieri
Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on luonteeltaan erittäin terrierimäinen ja periksiantamaton, iloinen, vilkas ja usein leikkisä koko ikänsä. Ulospäinsuuntautunut ja reipas luonne näkyy mm. ennakkoluulottomuutena vieraita tilanteita ja ihmisiä kohtaan. Ei räksytä. Vaikka onkin kooltaan pieni, tällä jäntevällä pikkuterrierillä on kaikki kettuterrieri-esi-isien ominaisuudet tallella. Rotu on sitkeä ja älykäs, mutta itsenäinen ja yhtähyvin kotonaan maatalossa kuin kerrostalon ylimmässä kerroksessa. Se on tilaisuuden tullen erinomainen rotanpyydystäjä, mutta useimmin se toimii perheen iloisena hännänhuippuna, joka saa energisella ja ikuisesti nuorekkailla tempuillaan lähes kaikkien tapaamiensa ihmisten huomion. Se on osoittautunut erinomaiseksi vammaisten apukoiraksi ympäri maailmaa.
Nord (Burkina Faso)
Maantiede, ilmasto ja luonto
Maisemaa leimaavat tasangot ja keskimäärin 300–400 metriä korkeat ylängöt ja kukkulat. Korkein kohta on Komkoulibo 630 metriä merenpinnasta. Tärkein vesistö on Nakambén eli Valkoisen-Voltan yläjuoksu.
Amerikankääpiökettuterrieri
Alkuperä
Tämä vuonna 1936 United Kennel Club:ssa tunnustettu rotu kehitettiin American Kennel Clubin (AKC) virallisten tietojen mukaan kun sileäkarvaiset kettuterrierit risteytettiin chihuahuan, manchesterinterrierin, kääpiöpinserin ja vinttikoirien kanssa. Sileäkarvaisesta kettuterrieristä amerikankääpiökettuterrierit peri riistaviettinsä, mutta pienen kokonsa vuoksi ne voivat metsästää onnistuneesti vain pieniä jyrsijöitä ja lintuja. Rotua onkin käytetty esimerkiksi maatiloilla rotan ja hiiren pyyntiin. Yhdysvalloissa kyseistä rotua käytettiin hyvän koulutettavuuden vuoksi myös sirkusesityksissä ja koirat matkustivat paljon ympäri maata.
Nord (Burkina Faso)
Maantiede, ilmasto ja luonto
Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on 600–750 millimetriä. Vuodenaikoja on kaksi. Sadeaika kestää kesäkuusta syyskuuhun. Kasvillisuus koostuu heinäkasveista ja pensaista.
Amerikankääpiökettuterrieri
Terveys
Amerikankääpiökettuterrierien terveydestä ei ole Suomessa kattavaa tilastotietoa.
Nord (Burkina Faso)
Hallinnollinen jako ja asutus
Alueeseen kuuluu neljä provinssia, 31 departementtia, neljä kaupunkikuntaa, 27 maalaiskuntaa ja 816 kylää. Provinssit ovat Loroum, Passoré, Yatenga ja Zondoma. Kaupunkeja ovat niiden keskukset Gourcy, Ouahigouya, Titao ja Yako. Perinteistä valtaa edustavat mosi- ja fulbepäälliköt.
Amerikankääpiökettuterrieri
Terveys
Silmien linssiluksaatiota (PLL) sekä polvien patellaluksaatiota on raportoitu rodun harrastajien keskuudessa jonkin verran. Linssiluksaatioon altistava geeni voidaan löytää geenitestin avulla, ja kaikki jalostukseen käytettävät koirat olisi suositeltavaa testata.
Nord (Burkina Faso)
Hallinnollinen jako ja asutus
Alueella asuu 8,5 % Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 11,8 %, mikä on huomattavasti alle maan keskitason (23 %).
Amerikankääpiökettuterrieri
Harrastukset
Amerikankääpiökettuterrierit ovat nykypäivänä enimmäkseen seurakoiria, mutta sopivat lajiin kuin lajiin niiden energisyyden ansiosta. Rotu on miellyttämishaluinen ja nopea oppimaan. Pienen kokonsa vuoksi amerikankääpiökettuterrierit ovat erittäin nopeita ja muutamia yksilöitä on nähty esimerkiksi agilityn parissa. Amerikankääpiökettuterrierit ovat varsin sinnikkäitä ja jaksavat pitkiäkin lenkkejä, joten moni käy myös vaeltamassa koiransa kanssa.
Nord (Burkina Faso)
Hallinnollinen jako ja asutus
Puhutuimmat kielet ovat moore (90,3 %) ja fulani (5,8 %). Kaupungiessa puhutaan jonkin verran ranskaa ja djulaa tai bambaraa. Muslimeja on 79,9, animisteja 10,1, katolisia 7,6 ja protestantteja 2,0 prosenttia.
Talous
Väestöstä 90 prosenttia harjoittaa maanviljelyä ja karjanhoitoa. Muita elinkeinoja ovat kaupankäynti ja käsityöammatit. Alueella harjoitetaan myös kaivostoimintaa.
Rötsänsilta
Rötsänsillan teollisuusalue sijaitsee taajaman ulkopuolella, Leningradin alueen Lomonosovin piirin Villasin kunnassa Volhonskin maantien varrella. Aiemmin paikalla olivat Koirovan kylät. Alueella toimivat mm. savuketehdas Philip Morris Ižora, Kraft Foodsin kahvipakkaamo ja Ahlersin logistiikkakeskus. YIT:n venäläinen tytäryhtiö YIT Lentek rakentaa sinne 96 hehtaarin teollisuuspuistoa, johon tulee mm. Atrian lihanjalostuslaitos ja Evlin logistiikkakeskus.
Aiheesta muualla
59.7825°N, 30.13222°W
BMW K 1200 R
BMW K 1200 R tai BMW K1200R on BMW:n valmistama nakupyörä-tyylinen moottoripyörämalli, jonka nelisylinterinen rivimoottori on mallista K 1200 S neljä hevosvoimaa tehottomampi versio. Malli tuli markkinoille vuonna 2006, jolloin se oli tehokkain nakupyörämallinen moottoripyörä. Sen moottori kehittää 163 hv ja 127 Nm. Vuonna 2009 mallista tuli uusi versio K 1300 R. Mallista on myös varttikatteella varustettu malli K 1200 R Sport.
K 1200 R:n jarrut olivat teknisesti hienoimmasta päästä moottoripyörissä mallin tullessa markkinoille. Siinä on ABS, jarrutehostin ja dynaaminen jarrutehon jako, joka jakaa jarrutuksen tehon etu- ja takajarruille. Jarrujärjestelmää on tosin moitittu, sillä siinä on pieni viive joka ei herätä kuljettajassa luottamusta. Pyörä pysähtyy sadan kilometrin tuntinopeudesta vajaassa 37 metrissä.
Mallissa on edessä Duolever-jousitus, jossa etupyörä liikkuu ylös ja alas kahden pitkittäisen vivun varassa. Etujousituksen pituus on 115 mm. Etuhaarukka on alumiinivalua, joka on kiinnitetty vipuihin pallonivelin. Duolever estää keulan painumista kovissa jarrutuksissa. Malliin saa myös lisävarusteena ESA (Electronic Suspension Adjustment) jousituksen, jolla voi säätää jousitusta sähköisesti myös ajon aikana. Takana pyörässä on monovaimennin, jonka jousituspituus on 148 mm. Takahaarukka on yksipuolinen ja sisältää kardaaniakselin.
Tekken 5
Tekken 5 on Namcon kehittämä ja julkaisema Tekken-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna 2004 ja seuraavana vuonna PlayStation 2:lle. Peli on sarjan kuudes osa ja samalla viimeinen PlayStation 2:lle julkaistu osa.
Tekken 5:stä julkaistiin myös uusittu Tekken 5: Dark Resurrection -versio PlayStation Portablelle ja ladattavana PlayStation Networkin kautta PlayStation 3:lle. Dark Resurrectionin erot Tekken 5:een ovat kolme uutta hahmoa (Dragunov, Armor King ja Lili), asujen eri värit sekä uudet asusteet käytettäväksi Character Customize -tilassa.
Tekken 5 tuo mukanaan kolme uutta hahmoa: Agentti Raven, Jinin serkku Asuka Kazama ja kiinalainen kenpo-mestari Feng Wei. Kaikkiaan pelissä on 32 pelattavaa hahmoa, muun muassa kaikissa Tekken-peleissä mukana olleet Nina Williams ja Paul Phoenix. Mukana on myös uusi minipeli, Devil Within, joka on yhdistelmä mätkintää ja tasohyppelyä. Devil Withinin päähenkilönä on Jin Kazama, joka on tuttu aiemmista Tekken-osista.
Juoni
Tekken 5 alkaa muutama minuutti edeltäjänsä jälkeen, kun Kazuya- ja Heihachi Mishima heräävät Jack-4ten piirittäminä. Hetken he taistelevat kuin isä ja poika, mutta pian sen jälkeen Kazuya jättää isänsä kuolemaan ja lentää pois. Kaksi kuukautta myöhemmin Kazuya osallistui viidenteen turnaukseen ja sai kuulla/puristettua Ravenilta tietoa, joka liittyi Heihachin kidnapanneen ja vanginneen isänsä Jinpachi Mishiman Hon-Marun kellariin. Myöhemmin Jin Kazama jäi Devil Jin -persoonansa valtaan ja päihitti Jinpachin, mutta taistelu maksoi vanhan miehen hengen. Tämän jälkeen Jinistä tuli Mishima Zaibatsun perijä.
Twilight
Twilight voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Paradise (Nevada)
Paradise on kunnallishallinnoton kaupunki Clarkin piirikunnassa Nevadassa Yhdysvalloissa. Se perustettiin 8. joulukuuta 1950. Paradise sijaitsee Las Vegasin metropolialueella ja sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 223 167.
Paradisessä sijaitsee McCarranin kansainvälinen lentoasema, Nevadan yliopisto, Las Vegas ja suurin osa Las Vegas Stripistä.
Seurakuntien talo (Tampere)
Seurakuntien talo, josta käytetään myös kutsumanimeä Taivaanlinna, on Tampereen seurakuntien omistama liike- ja seurakuntatalo. Se sijaitsee Tampereen ydinkeskustassa Hämeenkadun, Näsilinnankadun ja Kauppakadun rajaamalla tontilla. Vuonna 1956 valmistuneen rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Elma ja Erik Lindroos.
Talon suunnittelusta järjestettiin aikoinaan arkkitehtikilpailu. Siinä ensimmäisen palkinnon sai Reino Koivulan ehdotus. Lopulta talo päätettiin kuitenkin rakentaa kilpailussa toiseksi sijoittuneen Lindroosien ehdotuksen pohjalta. Seurakuntien talon tieltä purettiin kaupunginarkkitehti F. L. Caloniuksen suunnittelema uusrenessanssityylinen kivitalo, joka oli rakennettu vuonna 1890.
Arkkitehtuuri ja status
Seurakuntien talo on klinkkerillä päällystetty laatikkomainen rakennus, jossa on nauhaikkunoita ja paljon lasipintaa. Tyyliltään talo edustaa rationalismia. Lindroosit ovat selvästi saaneet siihen vaikutteita arkkitehti Viljo Revelliltä.
Seurakuntien talo on suojeltu asemakaavalla vuonna 2003. Se on määritelty rakennustaiteellisesti arvokkaaksi ja kaupunkikuvan säilymisen kannalta tärkeäksi rakennukseksi. Suojelumääräys koskee myös talossa olevan seurakuntasalin interiööriä ja porrashuoneita.
Kuusi erottavaa askelta
Kuusi erottavaa askelta tarkoittaa ajatusta, että kuka tahansa ihminen voi saada yhteyden kehen tahansa muuhun enintään kuudesta lenkistä muodostuvan yhteysketjun välityksellä. Ajatuksen on alkujaan esittänyt unkarilainen kirjailija Frigyes Karinthy vuonna 1929. Se on tullut yleisesti tunnetuksi John Guaren vuonna 1990 ensiesitetystä näytelmästä Six Degrees of Separation ja Fred Schepisin ohjaamasta samannimisestä elokuvasta (1993).
Kuusi erottavaa askelta -idea liittyy ajatukseen kutistuvasta maailmasta eli siihen, että liikenne- ja viestintävälineiden avulla ihmiset voivat olla keskenään yhteydessä laajemmalti ja helpommin kuin aikaisemmin. Näin muodostuu aiempaa tiheämpiä tuttavuusverkostoja. Ilmiötä on tutkittu muun muassa verkkoteorian avulla. Sitä on myös kritisoitu osoittamalla sen puutteita eristyneiden yhteisöjen avulla, jotka tekevät idean tyhjäksi tai tekevät siitä vain kaupunkilegendan.
Monet sosiaalisen median toteutukset, kuten Facebook ja LinkedIn perustuvat osittain tähän ilmiöön. Vuosina 1997–2001 toimi ilmiön mukaan nimetty, Andrew Weinreichin perustama SixDegrees.com-sivusto.
HMS Collingwood (1908)
HMS Collingwood oli Britannian kuninkaallisen laivaston St. Vincent-luokan taistelulaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 3. helmikuuta 1907. Alus laskettiin vesille 7. marraskuuta 1908 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1910.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Helmikuussa 1911 Collingwood ajoi Ferrolin edustalla karille, jota ei ollut merkitty merikarttaan. Aluksesta tehtiin 1. taistelulaivaviirikön lippulaiva kesäkuussa 1912.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus siirrettiin elokuussa 1914 Suureen laivastoon. Se otti 1916 osaa Skagerrakin taisteluun. Taistelussa aluksella palveli aliluutnanttina prinssi Albert (myöhemmin kuninkaana Yrjö VI). Vuonna 1916 alus siirrettiin 4. taistelulaivaviirikköön.
Rauhan teon jälkeen alus siirrettiin Devonportissa reserviin. Se oli tykistön koululaivana. Alus myytiin romutettavaksi 12. joulukuuta 1922.
Kelvingrove Art Gallery and Museum
Kelvingrove Art Gallery and Museum on museo Glasgow'ssa Skotlannissa. Museossa on esillä taidetta useilta eri aikakausilta sekä erilaisia kulttuuri- ja luonnonhistoriallisia esineitä. Museo koostuu 22 galleriasta, joissa on esillä yhteensä yli 8 000 esinettä. Museon suunnittelussa on otettu huomioon erityisesti lapset ja lapsiperheet.
Johannes Maria Staud
Johannes Maria Staud (s. 17. elokuuta 1974 Innsbruck) on itävaltalainen säveltäjä.
Staud on usein saanut teoksiinsa innoituksen kirjallisuuden ja kuvataiteen aiheista. Esimerkiksi intohimo Bruno Schulzin työtä kohtaan ilmenee teoksissa Über trügerische Stadtpläne und die Versuchungen der Winternächte (2009) ja Zimt: Ein Orchesterdiptychon für Bruno Schulz. Orkesteriteostensa ohella Staud on säveltänyt esimerkiksi oopperoita. Hän sai Wienin kaupungin musiikkipalkinnon vuonna 2012, ja hänellä oli Luzernin festivaalin residenssi vuonna 2014. Vuonna 2018 Staud pääsi Salzburgin Mozarteumin sävellysprofessoriksi.
Jesse Uusiperhe
Jesse Uusiperhe (s. 22. helmikuuta 1998) on suomalainen maantiekilpapyöräilijä. Hän edustaa Suomessa Turun Urheiluliittoa.
Vuodesta 2020 alkaen Uusiperhe on ajanut belgialaisen Asfra Racing joukkueen väreissä. <references group="https://www.procyclingstats.com/rider/jesse-uusiperhe" />
Laura Kansikas-Debraise
Laura Kansikas-Debraise on suomalainen diplomaatti. Hän on toiminut Suomen suurlähettiläänä Egyptissä Kairossa 1. helmikuuta 2017 lähtien syksyyn 2021. Hän on Suomen pysyvä edustajana myös Arabiliitossa.
Ennen Kairoon siirtymistään Kansikas-Debraise työskenteli vientivalvontayksikön päällikkönä ulkoministeriön taloudellisten ulkosuhteiden osastolla ja on aiemmin työskennellyt muun muassa suurlähettilään sijaisena Wienissä ja Suomen Etyj-puheenjohtajuustiimin kansliapäällikkönä sekä Suomen EU-edustustossa Brysselissä.
Isoraitayökkönen
Isoraitayökkönen, joissakin lähteissä muunteleva raitayökkönen, (Orthosia incerta) on ulkonäöltään vaihteleva, yleinen yöperhonen.
Koko ja ulkonäkö
Isoraitayökkönen on ulkonäöltään huomattavan vaihteleva, mihin tieteellinen lajinimikin viittaa. Yksilöiden yleisväritys voi vaihdella hyvin tummanharmaasta vaaleanharmaaseen ja jopa punertavaan. Myös siipikuvioiden erottuvuudessa on suuria eroja. Siiven keskivarjo vaihtelee tummuudeltaan paljon ja se on yleensä näkyvissä siiven etureunan puolella, mutta varjo saattaa myös muodostaa koko etusiiven poikki selvänä kulkevan tumman raidan. Siiven poikkiviivat erottuvat huonosti mutta siiven kärkiosan vaalea aaltoviiva näkyy usein hyvin ja sen kärjessä on jyrkkä mutka. Rengastäplä ja munuaistäplä ovat usein selvärajaiset. Takasiivet ovat harmaat ja niissä on tummempi täplä. Siipien kärkiväli vaihtelee 33–41 mm.
Toukka muistuttaa muutamia muita yökköstoukkia. Se on vihreä ja siinä on useita pitkittäissuuntaisia vaaleita juovia.
Elinympäristö ja elintavat
Isoraitayökkönen viihtyy monenlaisissa ympäristöissä ja on elinalueellaan erittäin yleinen. Laji on aktiivinen sekä valoisaan että pimeään aikaan. Aikuiset perhoset lentävät mielellään valolle ja makealle syötille Talvehtii kotelona maassa.
Ravintokasvi
Toukka käyttää ravinnokseen etenkin tammea, mutta myös koivuja, mustikkaa ja juolukkaa.
Curling talviolympialaisissa 1932
Vuoden 1932 talviolympialaisissa järjestettiin curling näytöstapahtumana. Ottelut pelattiin Lake Placidissä New Yorkissa. Joukkueita oli kahdeksan kahdesta eri maasta, neljä Yhdysvalloista ja neljä Kanadasta.
Tulokset
Mitalistijoukkueet olivat seuraavista Kanadan provinsseista: Manitoba, Ontario, ja Quebec. Paras amerikkalainen joukkue ylsi sijalle neljä ja se oli kotoisin Connecticutista.
Keitele-museo
Keitele-museo on Suolahdessa sijaitseva toiminnallinen erikoismuseo, joka tallentaa Keiteleen vesialueen sekä Suolahden seudun rautatieliikenteen perinnettä. Museojunan - esimerkiksi Lättähatun - kyytiin voi myös päästä museomatkalle. Keitele-Museo kerää ja kunnostaa vanhaa rautatiekalustoa ja pitää sitä käyttökunnossa talkoovoimin. Kesän 2020 näkyvin toiminta oli avoimet ovet viikonloppuisin, jolloin paikalla vieraili yli 3 000 vierailijaa. Museojunamatkoilla käytetään useimmin Lättähattua eli dieselmoottrijunaa Dm7, mutta jonkin verran matkoja tehdään myös muulla kalustolla eli Tka7 ratakuorma-autolla tai Tk3 höyryveturilla. Museojunamatkojen lisäksi Keitele-museo järjestää yhteistyössä muiden toimijoiden kanssa muun muassa tapahtumia ja avointen ovien päiviä, jolloin veturitallin alueeseen ja tiloihin pääsee tutustumaan lähemmin.
Keitele-Museo on suurelta osin ulkomuseo, jossa museokalustoa käytetään edelleen. Museolla on käytössään laaja ratapiha, jonka kiskojen pituus on reilut kolme kilometriä. Ratapihalta on yhteys valtakunnan rataverkkoon. Ratapihalla kohtaavat harvinaislaatuisesti niin vesitie, maantie kuin rautatiekin. Junakalustoon kuuluu ainutlaatuista kalustoa, jollaista ei ole Suomessa muissa museoissa. Ratapihan ohella museoalueeseen kuuluu vuonna 1898 valmistunut veturitalli, vuonna 1898 käyttöön otettu Suolahden Wanha Asema ja vuonna 2020 valmistunut kalustohalli.
HMS Mary Rose
HMS Mary Rose on ollut nimenä kaikkiaan yhdeksälle Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien alukselle.
Herman Sundwall
Herman Samuel Sundwall oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan komppanianpäällikkönä Valkoisen armeijan värvätyissä krenatöörijoukoissa.
Perhe ja opinnot
Sundwallin vanhennat olivat filosofian maisteri, seminaarinjohtaja Fredrik Vilhelm Sundwall ja Fanny Augusta Sjöman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Karin Valborg Heikelin kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1913–1915 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysismatemaattisella osastolla ja lääketieteellisessä tiedekunnassa. Hän suoritti lääketieteen alkututkinnon vuonna 1914. Sotilaskoulutusta hän sai Sotakorkeakoulun komentajakurssilla vuosina 1929–1930.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoonan 2. komppania. Sundwall liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 9. maaliskuuta 1915 ja sijoitettiin 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet siirrettiin 27. Jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella.
Sisällissodan jälkeinen aika
Sundwall komennettiin sisällissodan jälkeen 22. heinäkuuta 1918 alkaen Suomen senaatin sota-asiaintoimituskunnan yleiseen sota-asiainosastoon, josta hänet määrättiin 21. lokakuuta 1918 alkaen komppanianpäälliköksi Suomen valkoisen kaartin 3. komppaniaan. Hän erosi armeijasta 5. tammikuuta 1919, mutta astui uudelleen palvelukseen jo 31. heinäkuuta 1919, jolloin hänet määrättiin patteriston komentajaksi Hyökkäysvaunurykmentin II patteristoon. Patteriston komentajan tehtävistä Sundwall siirtyi rykmentin talouspäälliköksi 1. toukokuuta 1920, mutta palasi patteriston komentajaksi 1. toukokuuta 1921 alkaen I patteristoon. Hän erosi toistamiseen armeijasta 25. elokuuta 1922. Hänet nimitettiin 1. lokakuuta 1922 alkaen Uudenmaan läänin III kutsuntapiirin päälliköksi ja 1. heinäkuuta 1923 alkaen Uudenmaan kutsuntapiirin päälliköksi. Myöhemmin hänet nimitettiin 10. syyskuuta 1924 alkaen pataljoonan komentajaksi Suomen valkoisen kaartin Vöyrin pataljoonaan, josta hänet siirrettiin 28. huhtikuuta 1927 alkaen komppanianpäälliköksi Porin rykmenttiin. Porin rykmentistä hänet komennettiin ja samalla siirrettiin 26. helmikuuta 1928 alkaen Erillisen hyökkäysvaunukomppanian päälliköksi. Hyökkäysvaunukomppaniasta hänet siirrettiin 18. syyskuuta 1930 alkaen päälliköksi Uudenmaan kutsuntapiiriin, josta hänet komennettiin 15. helmikuuta 1932 ja siirrettiin 1. tammikuuta 1933 alkaen Helsingin sotilaspiirin päälliköksi. Kolmannen kerran hän erosi armeijasta 24. heinäkuuta 1935 ja työskenteli sen jälkeen ylimääräisenä virkamiehenä Puolustusministeriössä. Hänet nimitettiin 11. syyskuuta 1937 kutsuntalaitoksen keskuslautakunnan puheenjohtajaksi, jossa tehtävässä hän toimi vuodet 1937–1951.
Talvi- ja jatkosota
Sundwall toimi talvisodan aikana Kutsuntalaitoksen keskuslautakunnan puheenjohtajana. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Helsingin suojeluskuntapiirin komentajan apulaiseksi missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1942 saakka, jolloin hän siirtyi Kutsunta-asioiden tarkastajaksi Päämajaan. Päämajasta hänet siirrettiin vuonna 1944 Kotijoukkojen esikuntaan ja edelleen samana vuonna komentajan apulaiseksi Helsingin suojeluskuntapiiriin. Sotien jälkeen Sundwall jatkoi edelleen Kutsuntalaitoksen keskuslautakunnan puheenjohtajana. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1951.
Thái Bình
Thái Bình on kaupunki Vietnamin pohjoisosassa, samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1999 kaupungissa oli noin 63 000 asukasta. Thái Bình sijaitsee 110 kilometriä Hanoista.
Jean-Bernard Pommier
Jean-Bernard Pommier (s. 1944 Béziers) on ranskalainen pianisti ja kapellimestari.
Pommier aloitti pianotunneilla käymisen 4-vuotiaana. Hän eteni Pariisin konservatorioon, jossa hänen opettajiaan olivat Yves Nat ja Pierre Sancan. Hän sai muun muassa ensipalkinnon kansainvälisessä nuorten muusikoiden kilpailussa Berliinissä ja oli vuonna 1962 nuorin kansainvälisen Tšaikovski-kilpailun finalisti. Kansainvälisellä urallaan Pommier eteni soittamaan muiden muassa Berliinin filharmonikoiden, Chicagon sinfoniaorkesterin, Concertgebouw-orkesterin, Orchestre de Parisin ja Leipzigin Gewandhaus-orkesterin solistina. Kapellimestareita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Herbert von Karajan, Bernard Haitink, Pierre Boulez, Kurt Sanderling, Zubin Mehta, Simon Rattle ja Daniel Barenboim. Pommierin yhteistyökumppaneihin kamarimusiikissa ovat lukeutuneet Isaac Stern, Itzhak Perlman, David Oistrah, Pinchas Zukerman, Christian Ferras ja Alexander Schneider.
Pommier teki Salzburger Festspiele -debyyttinsä vuonna 1971 ja ensimmäiset esiintymisensä Yhdysvalloissa kaudella 1973–1974. Sittemmin Pommier on myös johtanut lukuisia orkestereita, kuten Rotterdamin filharmonikoita, Orchestre de Parisia, Ranskan kansallisorkesteria, Royal Philharmonic Orchestraa, San Franciscon sinfoniaorkesteria ja Orchestre de la Suisse Romandea. Vuosina 1996–2002 Pommier toimi Northern Sinfonian taiteellisena johtajana. Hänen levyttämiensä teosten joukossa ovat kaikki Wolfgang Amadeus Mozartin ja Ludwig van Beethovenin pianosonaatit. Hän on Ordre National du Mériten upseeri ja Kunnialegioonan ritari.
Satu Suikkari-Kleven
Satu Suikkari-Kleven on suomalainen diplomaatti. Hän on Suomen suurlähettiläs Portugalissa Lissabonissa 1. syyskuuta 2020 alkaen. Suikkari-Kleven on sivuakkreditoitu Lissabonista myös Kap Verdelle. Aiemmin hän toimi suurlähettiläänä Thaimaassa Bangkokissa 1. syyskuuta 2016 lähtien. Suikkari-Kleven oli akkreditoitu Thaimaasta myös Kambodžaan.
Suikkari-Kleven aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1998. Ennen Bangkokiin siirtymistä hän työskenteli kansainvälisen oikeuden yksikön päällikkönä ulkoministeriön oikeuspalvelussa. Aikaisemmin hän on työskennellyt muun muassa ulkoministeriön poliittisella osastolla YK:n turvallisuusneuvostotiimin vetäjänä ja ihmisoikeuspolitiikan yksikössä.
Suomen edustustoissa Suikkari-Kleven on palvellut Oslon suurlähetystössä Norjassa ja Suomen YK-edustustossa New Yorkissa. Lisäksi hän on työskennellyt muun muassa Euroopan neuvoston ihmisoikeuskomissaarin toimistossa Strasbourgissa sekä YK:n pakolaisjärjestössä UNHCR:ssä Genevessä ja Afganistanin toimistossa.
Sawdust
Sawdust on yhdysvaltalaisen The Killers -yhtyeen vuonna 2007 julkaistu kokoelma-albumi.
Albumi nousi Isossa-Britanniassa albumilistan seitsemännelle sijalle. Yhdysvalloissa se debytoi Billboard 200 -listan sijalla 12.
Waldorf-Astoria Hotel
Waldorf-Astoria-hotelli on hotelli Manhattanilla New Yorkissa. Alkuperäinen hotelli sijaitsi Empire State Buildingin kohdalla Fifth Avenuella. Nykyinen sijaitsee osoitteessa Park Avenue 301. Uusi hotelli on ollut käytössä vuodesta 1932. Uudessa hotellissa on kolme amerikkalaista ja klassista eurooppalaista ravintolaa.
Hotelli oli alkuun kaksi erillistä hotellia. Astor-sukuun kuulunut William Waldorf Astor avasi 13-kerroksisen Waldorf-hotellin vuonna 1893. Toisen hotellin avasi Williamin serkku John Jacob Astor IV, ja se oli nimeltään Astoria. Astoria avattiin neljä vuotta myöhemmin kuin Waldorf.
Nykyään hotellit ovat yhtä kokonaisuutta, ja niiden yhteinen nimi on Waldorf-Astoria. Waldorf-hotelli on kuuluisa waldorfinsalaatista, jonka hotellin keittiömestari Oscar Tschirky suunnitteli vuonna 1896. Hotellin nimi Waldorf tulee Walldorfin kaupungista, joka sijaitsee Baden-Württembergissä Saksassa. pienoiskuva|vasen|Waldorf-Astorian julkisivu.
Gallimimus
Gallimimus (suom. ”kukon matkija”) oli teropodeihin kuulunut dinosaurusten suku. Sen edustajat elivät myöhäisliitukaudella noin 75–70 miljoonaa vuotta sitten.
Fossiilit
vasen|pienoiskuva|260x260px|Gallimimuksen fossiilit kerättiin alueelta A Gallimimus-suvun jäänteitä löysi ensimmäisen kerran puolalainen paleontologi Zofia Kielan-Jaworowska vuonna 1963 Mongolian Gobin autiomaalta. Rinchen Barsbold, Ewa Roniewicz ja Halszka Osmólska kuvasivat näiden fossiilien perusteella lajin nimellä Gallimimus bullatus vuonna 1972. Suvun tieteellinen nimi tulee latinan sanoista gallus (suom. kukko) ja mimus (suom ”matkija”).
Suurimman Gallimimuksen luurangon löysi paleontologi Zofia Kielan-Jaworowska Tsaagan Khushuusta vuonna 1964. Se löydettiin makaamasta selällään, ja kallo löydettiin sen lantion alta. Yksi pieni yksilö löydettiin myös Tsaagan Khushuusta samana vuonna, ja toinen pieni yksilö löydettiin Nemegt-alueelta. Pieni luuranko ilman eturaajoja löydettiin vuonna 1967 Mongolian paleontologiselta tutkimusretkeltä Bugeen Tsavista Nemegt-altaan ulkopuolelta. Fossiileja pidettiin Mongolian, Puolan ja Neuvostoliiton tiedeakatemioissa. Puolan ja Mongolian retkikunnat olivat merkittäviä sillä retkikunnat olivat yleensä naisten johtamia. Heistä osa oli ensimmäisiä naisia, jotka nimesivät dinosauruksia. pienoiskuva|Gallimimuksen hootyyppi (100/11)
Kuvaus
Gallimimus on tiedetysti heimonsa suurin laji. Tämän voi osoittaa aikuis-holotyyppi (IGM 100/11), joka oli noin 6 metriä pitkä ja 1.9 metriä pitkä. Holotyypin kallo oli noin 330 millimetriä pitkä ja holotyypin reisiluu oli noin 660 millimetriä pitkä. Se olisi painanut noin 440 kilogrammaa. Vertailun vuoksi yksi nuori Gallimimus näyte oli nin 2.15 metriä pitkä, 0.79 metriä pitkä lantion kohdalta ja painoi noin 26 kilogrammaa.
Gallimimuksen pituus oli noin 4–6 metriä, korkeus päälaelle enintään kolme metriä ja painoi, jopa 440–450 kilogrammaa. Gallimimuksen olka- ja käsivarren luut sormenpäihin olivat noin reilut 2.5 metriä pitkät.
Gallimimuksen uskotaan olleen nopea juoksija. Pienessä pyrähdyksessä Gallimimus saattoi yltää, jopa 80 km/h nopeuteen. Kevyet luut ja vahvat lihakset viittaasivat hyvään juoksukykyyn. Gallimimus oli rakenteeltaan melko lintumainen. Sillä oli pieni pää, suuret silmät, pitkä kaula, lyhyet etujalat, pitkät takajalat ja pitkä häntä. Pitkä ja notkea kaula muistutti nykyisen strutsin kaulaa. Gallimimus oli noin kaksi kertaa suurempi kuin nykypäivän strutsit. Gallimimuksella oli pitkä ja jäykkä häntä. Häntä auttoi sitä pitämään tasapainoa silloin, kun se juoksi.
Gallimimuksen kallo
vasen|pienoiskuva|Gallimimuksen kallo Gallimimuksella oli lintumainen kallo ja pää oli hyvin pieni. Niillä oli noin golf pallon kokoiset aivot, jotka olivat esimerkiksi vain hiukan isommat kuin nykyajan strutseilla. Gallimimuksen hampaaton nokka muistuttaa nykyajan papukaijojoen nokkaa.
Luokittelu
pienoiskuva|Pienin tunnettu Gallimimuksen luurango Osmólska ja hänen kollegansa määrittivät Gallimimuksen Ornithomimidae-perheeseen vuonna 1972. Gallimimuksen läheisin sukulainen oli Pohjois-Amerikassa elänyt Struthiomimus. Taksoneitten luokittelu oli tuolloin vaikeaa, koska muut tuolloin tunnetut ornitomimidit olivat joko huonosti säilyneitä tai puutteellisesti kuvattuja. Vuonna 1975 Kielan-Jaworowska totesi, että vaikka monet aasiasta löydetyt dinosaurukset sijoitettiin samoihin heimohin kuin Pohjois-Amerikan sukulaiset, niin oli tämä luokitusluokka yleensä kattavampi. Hän korosti, että vaikka Gallimimuksella oli pyöristetyn muotoinen nokka, joka vastasi muun muassa hanhea niin Pohjois-Amerikan lajeilla oli huomattavasti terävemmän muotoiset nokat. Tämä johtaisi taksonomistejen sijoittamaan nykyaikaiset linnut eri heimoihin. Vuonna 1976 Barsbold sijoitti Ornithomimidae-heimon uuteen Ornithomimosauria-kladiin.
Tämän seuraavan kladogrammin on tehnyt Li Xun ja hänen kollegansa vuonna 2011. Kladogrammi näyttää Gallimimuksen sijoituksen Ornithomimidae-heimoon.
Ravinto
pienoiskuva Gallimimuksen nokka oli hampaaton, mutta sarveisreunainen ja se sopi monenlaisen ravinnon hyödyntämiseen. Tämän takia oletetaan, että Gallimimus oli kaikkiruokainen. Vaikkakin sitä ollaan kuvailtu vain kasvissyöjäksi tai vain lihansyöjäksi.
Muiden saman heimon lajien tapaan ei ole varmuutta, että mitä Gallimimus todellisuudessaan söi. Syitä tähän on esimerkiksi Gallimimuksen pieni kallo suhteessa sen suureen kehoon vaikkakin Gallimimukseilla oli pidemmät kuonot. Gallimimukseilla ei ollut hampaita nokissaan ja ilman tietynlaisia hampaita on melkein mahdotonta selvittää mitä Gallimimukset söivät.
Juho Walve
Johannes Varis, kirjailijanimi Juho Walve (5. helmikuuta 1856 Rautalampi – 22. joulukuuta 1926) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Gallimimus
Ravinto
Gallimimukset olisivat voineet käyttää nokkaansa, joko kasvien poimimiseen tai, jopa pienten eläinten poimimiseen. Koska kallon koko oli vielä riittävän suuri poimimaan pienikokoisia liskoja, käärmeitä ja, jopa nisäkkäitä, jotka olisi pitänyt kumminkin nielaista kokonaisuutena, koska Gallimimuksilla ei ollut hampaita auttamaan ruuan prosessoinnissa. Gallimimukset saattoivat, jopa ryöstää toisen dinosaurusten munia niiden pesistä.
Juho Walve
Variksen isä oli torppari Otto Varis. Hän kävi 1875–1879 Jyväskylän seminaarin valmistuen sieltä kansakoulunopettajaksi.
Gallimimus
Elinympäristö
pienoiskuva|[[Kameli nykyisessä Gobin autiomaassa.]] Gallimimukset elivät nykyisessä Mongoliassa. Gallimimukset yleensä elivät sisämaan aavikkotasangoilla ja alangoilla, jokien ja rantojen läheisyydessä. Gallimimuksen elinalueella oli tiedettävästi sadekausia ja kylmiä talvia.
Gallimimus populaarikulttuurissa
Gallimimus esiintyy ensimmäisessä ja toisessa Jurassic Park -elokuvassa. Se esiintyi myös pelissä Jurassic Park: Operation Genesis ja Jurassic World: Evolution.
Chamsia Sagaf
Chamsia Sagaf (s. 29. joulukuuta 1955 Mitsamiouli) on komorilainen laulaja. Hänen tyylilajejaan ovat olleet taarab, zouk ja afrozouk.
Sagaf aloitti laulu-uransa vuonna 1970 nais-, kulttuuri- sekä opiskelijayhdistyksissä ja muutti Ranskaan vuonna 1975. Hän on ollut aktiivinen naisten oikeuksien puolestapuhuja ja käsitellyt lauluissaan esimerkiksi naisten ja lasten asioita. Hän pääsi debyyttialbumillaan Tsihoro (1999) Kora-palkintoehdokkaaksi. Toisena albumina ilmestyi Îles Comores ja kolmantena Loléya (2002). Joulukuussa 2003 Sagaf voitti parhaan itäafrikkalaisnaisartistin Kora-palkinnon Etelä-Afrikassa. Hän on ensimmäinen sooloalbumin ja CD-muotoisen levytyksen julkaissut komorilaisartisti.
Sagaf valmistui opiskeltuaan tietojenkäsittelytiedettä ja kirjanpitoa. Hän meni naimisiin ja sai viisi lasta. Hän on osallistunut eri hyväntekeväisyysjärjestöjen toimintaan.
Kidushait
Kidushait (Hexanchidae) ovat kaulushaikaloihin kuuluva valtamerissä elävä kalaheimo.
Anatomia
Kidushailajit ovat keskikokoisia tai suuria haita. Ne kasvavat 1,4–4,7 metriä pitkiksi ja suurin tavattu kidushai oli 4,7 m pitkä. Lajeilla on vain yksi selkäevä joka sijaitsee lähellä pyrstöä. Peräevä on selkäevää pienikokoisempi. Hexanchus-suvun lajeilla kidusaukkoja on kuusi ja kapeapäähailla ja täpläkidushailla niitä on seitsemän. Kalojen suu ulottuu silmien taakse, ylähampaat ovat teräväkärkiset ja alahampaat leveämmät, matalammat ja sahalaitaiset.
Kidushait ovat ovovivipaarisia eli synnyttävät eläviä poikasia. Ne pystyvät syömään suhteellisen isoja saaliseläimiä, kuten muita haita, rauskuja, luukaloja, nilviäisiä, äyriäisiä ja haaskoja.
Levinneisyys
Kidushailajeja tavataan Atlantin, Intian ja Tyynen valtameren alueilta. Ne elävät useimmiten syvissä vesissä ja niitä on tavattu aina 1 875 metrin syvyydestä.
Clostridium perfringensin alfatoksiini
reunus|pienoiskuva|C. perfringens bakteerin alfatoksiinin rakenne. Clostridium perfringens alfatoksiini on C. perfringens bakteerin tuottama ekstoksiini, eli myrkky, jota bakteeri erittää ympäristöönsä. Alfatoksiini on C. perfringens bakteerin tärkein virulenssitekijä eli taudinaiheuttamistekijä kaasukuoliossa.
FIFA Order of Merit
FIFA Order of Merit on korkein kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jakama tunnustuspalkinto, joka myönnetään merkittävästä jalkapallon hyväksi tehdystä työstä. Palkinnon on saanut muun muassa João Havelange, Jules Rimet, Henry Kissinger, Nelson Mandela, Zico, Santiago Bernabéu, Bobby Moore, Gerd Müller, Franz Beckenbauer ja Pelé.
Maria Serenius
thumb|Maria Serenius Maria Serenius on suomalainen diplomaatti. Hän oli Suomen suurlähettiläs Riiassa, Latviassa 1. syyskuuta 2008 lähtien kunnes jäi eläkkeelle syksyllä 2012. Hän aloitti uransa ulkoministeriössä vuonna 1975.
Urallaan Serenius työskenteli myös Egyptissä, Japanissa, Sri Lankassa ja Sveitsissä. Vuosina 1997–2001 hän oli Suomen pääkonsuli Los Angelesissa. Lisäksi hän työskenteli ulkoasiainministeriössä osastopäällikkönä Afrikan ja Lähi-idän osastolla ennen siirtymistään vuonna 2004 suurlähettilääksi Ankaraan.
Farfisa
thumb|Farfisa Pergamon Farfisa on italialainen yritys, joka tunnetaan lähinnä sen 1960–1980-luvuilla valmistamista sähköuruista ja muista soittimista. Farfisa teki myös radioita, televisioita ja muuta elektroniikkaa. Farfisa-urkuja on käytetty useissa eri musiikkityyleissä. Farfisa on Hammondin ja Voxin lisäksi tunnetuimpia sähköurkumerkkejä maailmassa.
Farfisa-yhtiön perustivat vuonna 1948 Scandallin ja Sopranin perheet. 1960-luvun puolestavälistä alkaen yritys tuli tunnetuksi erityisesti kevyistä ja helposti kuljetettavista combo- eli keikkauruista, joista tuli hyvin suosittuja esiintyvien muusikoiden instrumentteina. Menestystuotteeksi muodostui erityisesti transistoroidun sähköharmonikan pohjalta suunniteltu ja vuonna 1964 esitelty Farfisa Combo Compact.