cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikolai Zatejev
K-19 joutui 4. elokuuta 1961 pohjoisella Atlantilla lähelle kriittistä tilaa - eli reaktoriytimen sulamista, sen jäähdytysjärjestelmän pettäessä. Aluksen 8 matruusia määrättiin tekemään hätätyönä tehtäviä korjauksia. He kaikki saivat vakavia säteilyvammoja, ja kuolivat näiden vuoksi hyvin nopeasti. Saastunutta radioaktiivista ilmaa pääsi leviämään aluksen muihin tiloihin, ja siksi useat aluksella palvelleista merimiehistä menehtyivät erilaisiin syöpäsairauksiin myöhemmin vuosien kuluessa.
Viimeinen Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšov yritti esittää Zatejeville ja hänen miehistölleen Nobelin rauhanpalkintoa, mutta sitä ei heille kuitenkaan myönnetty.
Bråvallan taistelu
Bråvallan taistelu käytiin saagojen mukaan 700-luvun puolivälissä Bråvallan kannaksella Ruotsissa. Sen osapuolia olivat svealaisten ja länsigööttien kuningas Sigurðr Sormus (hringr) sekä tanskalaisten ja itägööttien kuningas Haraldr Sotahammas (hilditönn), Sigurðr Sormuksen setä. Taistelun historiallisuudesta ei ole kiistattomia todisteita, joten se saattaa olla pelkkä myytti.
Taistelu
Saxo Grammaticuksen mukaan molemmilla osapuolilla taisteli 200 000 miehen vahvuinen armeija, johon kuului norjalaisia, friisejä, suomalaisia, virolaisia, kuureja, liiviläisiä, bjarmialaisia, ruseja sekä muita kansallisuuksia. Teokset Gesta Danorum ja Sögubrot af nokkrum fornkonungum antavat jokseenkin samanlaisen kuvauksen tapahtumien kulusta. Armeijat olivat taistelun alussa tasaväkisiä, kunnes Haraldin joukoissa taistellut Ubbi-niminen soturi hyökkäsi svealaisten puolelle ja surmasi näiden ylimystöä mutta tuli sitten itse tapetuksi. Tämän jälkeen svealainen Starkad hyökkäsi tanskalaisten puolelle katkaisten Tanskan lippua pidelleen kilpineidon käden. Harald taisteli pitkään urheasti sotavaunuissaan, mutta tuli sitten surmatuksi nuijan osumasta. Taistelun lopputuloksena molemmat osapuolet olivat menettäneet yhteensä 40 000 soturia ja Sigurdista tuli sekä Ruotsin että Tanskan kuningas.
Historiallisuus
Taistelun historiallisuus kyseenalaistettiin ensimmäistä kertaa 1900-luvun alussa. Birger Nerman arvosteli muita tutkijoita historiallisten lähteiden käyttämisestä kritiikittömästi. Hänkin oletti kuitenkin taistelun tapahtuneen, muttei välttämättä kuvatulla tavalla. Myöhemmin koko taistelun todenperäisyys on kyseenalaistettu ja jopa taistelupaikkaa on pidetty myyttisenä.
Marcel Boulenger
Marcel Jacques Boulenger (9. syyskuuta 1873 Pariisi – 21. toukokuuta 1932 Chantilly) oli ranskalainen romaanikirjailija ja miekkailija. Hän sai vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa pronssia floretin yksilökilpailussa. Myöhemmin, vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa hän osallistui myös taidekilpailuihin kirjallisuudessa.
Jupp Heynckes
Josef "Jupp" Heynckes (s. 9. toukokuuta 1945) on jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Hän voitti jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1974 Saksan jalkapallomaajoukkueessa. Hän on Ernst Happelin, Ottmar Hitzfeldin, José Mourinhon ja Carlo Ancelottin ohella voittanut valmentajana Mestarien liigan kahdessa eri seurassa.
Ura valmentajana
Heti pelaajauran jälkeen kaudella 1979–80 hän siirtyi Borussia Mönchengladbachin valmentajaksi ja oli tehtävässä kauden 1986–87 loppuun asti. Borussia Mönchengladbachin jälkeen Heynckes siirtyi valmentamaan FC Bayern Münchenia. Hän valmensi Bayern Münchenia kauteen 1991–92 asti, jolloin jätti tehtävän kesken kauden. Kausina 1992–93 ja 1993–94 Heynckes valmensi Espanjan Primera Divisiónissa Athletic Bilbaoa. Seuraavien seitsemän kauden aikana hän valmensi keikkaluontoisesti Eintracht Frankfurtia, CD Tenerifea, Real Madridia ja Benficaa. Hän piti myös välivuosia valmennustöistä. Kaudeksi 2001–02 Heynckes palasi Athletic Bilbaon peräsimeen, josta siirtyi Bundesligaan FC Schalke 04:n valmentajaksi kaudeksi 2003–04. Kaudella 2006–07 hän palasi valmennustehtäviin, kun astui pitkäaikaisen työnantajansa Borussia Mönchengladbachin peräsimeen, mutta lopetti tehtävässä tammikuussa 2007.
Heynckes palkattiin korvaamaan erotettu Jürgen Klinsmann FC Bayern Münchenin valmentajana huhtikuussa 2009. Heynckesin sopimus kattaa loppukauden, eikä hän ole median mukaan tyrkyllä Bayernin pitkäaikaisemmaksi päävalmentajaksi. Heynckesin johdolla Bayern jäi lopulta tiukassa mestaruuskamppailussa VfL Wolfsburgin jälkeen toiseksi.
Heynckesin kausi 2011/12 päättyi Bayernin osalta kirveleviin kakkossijoihin. Bundesliigassa ja Saksan cupissa Bayern joutui taipumaan tuplamestaruuden vieneelle Borussia Dortmundille. Kauden huipennus, Münchenissä pelattu Mestarien liigan finaali päättyi myös Heynckesin joukkueen osalta tappioon, kun Chelsea FC voitti ensimmäisenä englantilaisjoukkueena saksalaisseuran rangaistuspotkukilpailussa 3–2.
Kaudella 2012/13 Bayern otti Bundesliigassa takaisin katkeran hopeasijan edelliskaudelta. Seura pelasi Heynckesin alaisuudessa erittäin vahvan kauden ja pääsi juhlimaan mestaruutta ennätyksellisen aikaisin, huhtikuun alussa kuusi kierrosta ennen liigan loppua. Heynckesin edellistä mestaruudesta Bayernin peräsimessä oli kulunut 23 vuotta. Heynckes luotsasi Bayernin myös Mestarien liigan loppuotteluun kolmatta kertaa neljän vuoden sisällä. Edelliskevään karvas pettymys ja tappio unohtuivat, kun Bayern kukisti finaalissa Borussia Dortmundin 2–1 ja nappasi seuran historian viidennen Mestarien liigan voiton. Heynckesille mestaruus oli uran toinen ja hän nousi Ernst Happelin, Ottmar Hitzfeldin ja José Mourinhon rinnalle neljänneksi valmentajaksi, joka on juhlinut mestaruutta kahden eri seuran peräsimessä. Finaalin jälkeen julkisuudessa kerrottiin, että Heynckes olisi neuvottelemassa Real Madridin kanssa. Heynckesin kausi ja ura Bayernin päävalmentajana kruunautui historialliseen triplamestaruuteen, kun Bayern kukisti Saksan cupin finaalissa VfB Stuttgartin 3–2. Mestaruus oli Heynckesin pitkän valmentajauran ensimmäinen. Kauden jälkeen 68-vuotias Heynckes ilmoitti jättävänsä valmennustehtävät. Hän ei kuitenkaan täysin poissulkenut paluutaan vielä kerran valmennustehtäviin.
Lokakuussa 2017 Heynckes teki paluun valmennustehtävissä reilun neljän vuoden tauon jälkeen allekirjoitettuaan kauden loppuun ulottuvan sopimuksen FC Bayern Münchenin kanssa. Heynckesin johdolla Bayern varmisti kuudennen perättäisen Saksan mestaruutensa viisi kierrosta ennen Bundesliiga-kauden päätöstä. Mestarien liigassa Bayern eteni Heynckesin johdolla alkulohkosta jatkoon ja pudotti jatkosta Beşiktaşin ja Sevillan. Heynckesin uran kolmannen mestaruuden jahtaaminen katkesi lopulta välierässä, kun Real Madrid oli vahvempin yhteismaalein 4-3. Heynckesilla oli mahdollisuus kruunata Bayern-uransa menestykseen Saksan cupissa, mutta viidettä kertaa urallaan hänen joukkueensa hävisi loppuottelun. Tällä kertaa Eintracht Frankfurt oli parempi maalein 3-1. Tuloksen myötä Heynckesin kolmas pesti Bayernissa päättyi tappioon.
Ruslan ja Ljudmila
Ruslan ja Ljudmila on Mihail Glinkan viisinäytöksinen ooppera. Sen ensiesitys oli 9. joulukuuta 1842 Pietarissa. Teoksen Libretto perustuu Aleksandr Puškinin saman nimiseen runoon. Ruslanissa ja Ljudmilassa roolien jako eri äänialoille poikkeaa italialaisesta ja ranskalaisesta oopperasta. Esimerkiksi Ruslan – nuori ritari – ei suinkaan ole tenori, vaan baritoni tai basso.
Live Trax II
Live Trax II on Megadethin live-EP, joka on julkaistu vuonna 1998 levymerkillä Capitol Records.
Siegfried Flesch
Siegfried "Fritz" Flesch (11. maaliskuuta 1872 – 11. elokuuta 1939) oli itävaltalainen miekkailija. Hän sai vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa pronssia säilässä. Hän kilpaili siinä uudelleen kesäolympialaisissa 1908 Lontoossa.
Genoveva Añonma
Genoveva Añonma Nze (s. 19. huhtikuuta 1989) on päiväntasaajanguinealainen jalkapalloilija, joka edustaa saksalaista 1. FFC Turbine Potsdamia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu myös Päiväntasaajan Guinean naisten jalkapallomaajoukkueeseen, jossa hän on pelannut vuodesta 2002.
Seurajoukkueura
Jo vuonna 2002 uransa aloittanut Añonma siirtyi Eurooppaan vuonna 2009, saksalaisen FF USV Jenan riveihin. Pelattuaan kolme kautta Jenassa, hän siirtyi maan suurseuran 1. FFC Turbine Potsdamin riveihin. Potsdamissa hän sijoittui Naisten mestarien liigan toiseksi vuonna 2011 ja hän oli ensimmäinen ulkomaalainen, joka voitti naisten Bundesliigan maalipörssin. Tämä tapahtui kaudella 2011-2012, jolloin Potsdam juhli myös liigan voittoa. Tuolloin Añonma teki 21 ottelussa 22 maalia. Hänet valittiin vuonna 2012 vuoden parhaaksi afrikkalaiseksi naispelaajaksi.
Maajoukkueura
Añonma teki debyyttinsä Päiväntasaajan Guinean naisten jalkapallomaajoukkueessa jo vuonna 2002. Päiväntasaajan Guinean päästyä ensimmäistä kertaa MM-kilpailuihin vuonna 2011 Añonmaa ja kahta muuta joukkueen pelaajaa epäiltiin mieheksi. Tätä varten järjestetyssä testissä Añonma näytti olevansa nainen. Itse kisoissa hän iski kaksi maalia.
Aikakapseli
thumb|Vuonna 2193 avattava aikakapseli Yorkin alueella [[Kanadan Torontossa.]]
Aikakapseli on eräänlainen viesti tulevaisuuteen. Aikakapseli on yleensä jokin kestävä säilytysastia, esimerkiksi laatikko, joka voidaan piilottaa tai haudata vaikkapa uuden talon perustuksiin. Aikakapseliin laitetaan erilaisia esineitä ja viestejä piilottamisen aikakaudelta. Tarkoituksena on antaa tietoa tulevaisuuden tutkijoille ja historioitsijoille. Aikakapselit voivat olla myös monumentteja ja rakennuksia. Esimerkiksi pyramidit ja muut haudat ovat ennen haudanryöstöä olleet eräänlaisia aikakapseleita.
Barbara Pentland
Barbara Pentland (2. tammikuuta 1912 Winnipeg – 5. helmikuuta 2000 Vancouver) oli kanadalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi. Hän aloitti musiikin tekemisen yhdeksän vuoden iässä. Hän kävi koulunsa Montrealissa ja opiskeli säveltämistä sitten Pariisissa. Vuonna 1936 hän pääsi stipendillä jatkamaan opintojaan Juilliard Graduate Schooliin New Yorkiin, jossa häntä opettivat Frederick Jacobi ja Bernard Wagenaar, sekä Berkshire Music Centreen, jossa hän työskenteli Aaron Coplandin kanssa.
Toisen maailmansodan aikana Pentland pääsi opettamaan The Royal Conservatory of Musiciin Torontoon. Vuonna 1949 Harry Adaskin kutsui hänet liittymään juuri perustetun Brittiläisen Kolumbian yliopiston musiikkiosaston henkilökuntaan, johon hän kuului, kunnes erosi vuonna 1963.
Pentlandin varhainen musiikkituotanto on saanut vaikutteita César Franckin ja Vincent d'Indyn ranskalaisesta myöhäisromanttisesta kromaattisesta perinteestä. Pentland innostui 1930-luvulla vanhasta musiikista ja etenkin gregoriaanisesta laulusta. Hän sai vaikutteita Aaron Coplandin, Igor Stravinskin ja Béla Bartókin uusklassistisesta sävelkielestä, mutta ryhtyi sittemmin hyödyntämään sarjallisia tekniikoita.
Pentland sai kunniatohtorin arvot Simon Fraser -yliopistosta ja Manitoban yliopistosta. Hänestä myös tehtiin Kanadan ritarikunnan jäsen. Viimeisinä vuosinaan Pentland kärsi heikosta terveydentilasta, jonka johdosta hän ei kuolemaansa edeltäneen vajaan vuosikymmenen aikana enää kyennyt säveltämään.
Toni Spiss
Toni Spiss (8. huhtikuuta 1930 Sankt Anton am Arlberg, Itävalta – 20. maaliskuuta 1993 Sankt Anton am Arlberg) oli itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän kilpaili vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa, jossa hän sai suurpujottelussa pronssia.
Neofolk
Neofolk on musiikillinen tyylilaji ja alakulttuuri, joka syntyi 1980-luvun Englannissa post-punk- ja industrial-piireissä. Industrialin ja post-punkin "koneellinen" ja keinotekoinen äänimaailma jäi taka-alalle ja teemoja ja soittimia lainailtiin vanhemmasta kansanmusiikista ja uudemmasta folkrockista. Osa yhtyeistä on lähempänä akustista kansanmusiikkia ja folkia, osa taas käyttää enemmän sampleja ja syntetisaattoreita. Keskeisiä varhaisia yhtyeitä olivat muun muassa Current 93, Death in June ja Sol Invictus.
Teemat
Neofolkissa olennaista ovat esitysten sanoitukset ja teemat, jotka ovat olleet silloin tällöin poliittisesti kiistanalaisia. Sanoituksissa käsitellään usein kansallisromanttiseen sävyyn luontoa, perinteitä ja mystiikkaa ja kritisoidaan modernia elämäntapaa. Musiikkityylin levittyä Isosta-Britanniasta muualle Eurooppaan (Saksa, Italia, Itä-Eurooppa, Pohjois-Eurooppa) on sanoituksissa alettu käsitellä yleisesti eurooppalaisen kulttuurin rappiota, Oswald Spenglerin hengessä. Yhtyeet ovat myös käyttäneet fasismiin ja kansallissosialismiin viittaavaa kuvastoa, joskus provokatiivisesti mutta joskus myös poliittisena kannanottona. Joidenkin kappaleiden sanoituksissa viitataan kiistanalaisiin ajattelijoihin kuten Julius Evolaan ja Ernst Jüngeriin, joiden käyttämä käsite apoliteia, vetäytyminen suorasta poliittisesta toiminnasta, usein yhdistetään alakulttuuriin. Osa yhtyeistä on äärioikeistolaisia, osa kiistää yhteytensä äärioikeistolaiseen ajatteluun tai irtisanoutuu politiikasta.
Albert Richardtson
pienoiskuva|300px|Albert Richardtson työssään [[Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiöllä.]] Albert Richardtson (vuoteen 1906 asti Lindström, 1882 Tukholma – 1947 Turku) oli suomalainen arkkitehti. Hän kävi koulua Turussa ja valmistui arkkitehdiksi vuonna 1907 Helsingin Polyteknillisestä opistosta.
Richardtson työskenteli arkkitehtina Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiöllä, jolle hän suunnitteli Paraisten tehtaan alueen asemakaavan ja osan rakennuksista. Vuonna 1909 hän perusti arkkitehtitoimiston Turkuun. Ruotsalaissyntyinen Richardtson sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1906 ja kävi Turussa ruotsalaisen klassillisen lyseon. Hän oli Turun kaupunginvaltuuston ja kirkkovaltuuston jäsen sekä asemakaavalautakunnan puheenjohtaja. Hän toimi myös Turun Urheilupuistoa isännöineen Turun Urheilun Ystävät ry:n hallituksessa.
Richardtsonin suunnittelemia rakennuksia
thumb|275px|Martin seurakuntatalo, Turku (1932). thumb|275px|Porthanin koulu, Tornio (1910)
Sherri Saum
Sherri M. Saum (s. 1. lokakuuta 1974) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Saum tunnetaan parhaiten roolistaan Lena Adamsina draamasarjassa The Fosters (2013-18). Hän on myös tunnettu hänen tv-rooleistaan Beggars and Choosers, Asema 62 ja Terapiassa, sekä rooleistaan saippuaoopperoissa Sunset Beach, ja One Life to Live.
Ura
pienoiskuva|240x240px|Saum [[Teri Polon kanssa 2013]] Saum aloitti näyttelijän uransa NBC:n saippuaoopperassa, Sunset Beach, Vanessa Hartin roolissa koko sarjan ajan, vuodesta 1997 vuoteen 1999. Vuonna 1999 hän sai Daytime Emmy-palkinnon ehdokkuuden erinomaisesta suorituksesta nuorena naisnäyttelijänä draamasarjassa. Myöhemmin, vuonna 1999, Saum palkattiin pysyvästi Showtimen komedia-draamasarjaan Beggars and Choosers (1999-2000), ja vieraili myös sarjoissa Girlfriends, ja ''Siskoni on noita. ''Alkaen 31. elokuuta 2001 16. syyskuuta, 2003 asti, Saum näytteli hänen toisessa roolissaan ABC:n saippuasarjoissa, tälläkertaa One Life to Live -sarjassa Keri Reynoldsina.
Vuodesta 2006 vuoteen 2007, Saum näytteli Natalien roolia FX :n draamasarjassa Asema 62. Hän esiintyi myös Hallmark tv-elokuvassa Relative Stranger Cicely Tysonin ja Eriq La Sallen kanssa. Hän esiintyi myös indie-elokuvassa Ten Stories Tall Ally Sheedyn ja Josh Hamiltonin kanssa. Vuonna 2009 hän näytteli Bessin roolissa HBO: n draamasarja Terapiassa toisella kaudella. Muutaman seuraavan vuoden aikana hän vieraili CW:n Gossip Girlissä, CBS:n Unforgettablessa, ABC:n Body of Proof ja Kosto -sarjoissa. Vuonna 2011, Saum sai päähenkilön roolin ABC:n draama pilottijaksoon Grace (kirjoittanut Krista Vernoff), yhdessä Abigail Spencerin ja Eric Robertsin kanssa, mutta sarjaa ei valittu tehtäväksi.
Vuonna 2012 Saum valittiin yhdessä Teri Polon kanssa päärooleihin Jennifer Lopezin tuottamaan draamasarjaan Fosterit. Sarja sai ensi-iltansa 3. kesäkuuta 2013. Vuonna 2015, hän vieraili toisessa ABC-sarjassa, How to Get Away with Murder.
Henkilökohtainen elämä
19. toukokuuta 2007 Saum meni naimisiin pitkäaikaisen poikaystävänsä ja entisen One Life to Live -kanssanäyttelijänsä Kamar de los Reyesin kanssa New Yorkissa. Joulukuussa 2013 Saumin edustaja ilmoitti parin odottavan kaksosia. Kaksospojat syntyivät toukokuussa 2014.
Petr Pohl
Petr Pohl (s. 28. elokuuta 1986 Kopřivnice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-liigan Eisbären Berlinissä. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu nopeus, kiekonhallinta ja kädet. Pohlin heikkouksiin kuuluu pienehkö koko, kaksinkamppailut ja oman pään pelaaminen. Hän laukoo oikealta.
Seuraura
Pohl on HC Vítkovicen kasvatti. QMJHL-joukkue Gatineau Olympiques varasi hänet neljäntenä pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2003. Pohl siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2003–2004. Hän voitti kauden päätteeksi QMJHL:n mestaruuden. Pohl pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa. Columbus Blue Jackets varasi hänet viidennellä kierroksella kesällä 2004. Kaudella 2004–2005 Pohl oli Olympiquesin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 27+32=59. Hän jakoi kevään 2005 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen maalipörssin voiton kuudella osumallaan Sam Robertsin kanssa. Kaudeksi 2005–2006 Pohl vaihtoi QMJHL-seuraa siirryttyään Acadie-Bathurst Titanin riveihin.
Kesäkuussa 2006 Pohl teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän pelasi kauden 2006–2007 pääosin ECHL-joukkue Dayton Bombersissa ja sai tililleen yhden AHL-joukkue Syracuse Crunchissa. Kauden 2007–2008 Pohl pelasi lähinnä CHL-joukkue Youngstown Steelhoundsissa, jonka kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 24+41=65. Pohl pelasi kauden aikana myös Bombersissa ja Crunchissa. Kauden 2008–2009 hän pelasi lähinnä ECHL:ssä Johnstown Chiefsin riveissä. Pohl voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 31+43=74 ja sijoittui koko liigan pistepörssissä seitsemänneksi Wheeling Nailersin Jordan Morrisonin kanssa.
Pohl siirtyi elokuussa 2009 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Sopimukseen sisältyi kuukauden mittainen try-out, jonka Pohl kuitenkin läpäisi. Marraskuun 2009 alkupuolella hän loukkasi ranteensa ja myöhemmin joulukuun alkupuolella vamman osoittauduttua pahemmaksi hän joutui 10 viikon sairauslomalle. Pohl palasi kaukaloihin tammikuun puolivälissä ja hän haki pelituntumaa SaiPan yhteistyöjoukkueesta, Mikkelin Jukureista yhden Mestis-ottelun verran. Pohlin kausi SM-liigassa jäi 36 ottelun mittaiseksi. Hän teki niissä tehot 4+7=11 ja keräsi kahdeksan jäähyminuuttia.
Kaudeksi 2010–2011 Pohl palasi kotimaahansa ja kasvattajaseuraansa HC Vítkoviceen. Hänen ensimmäinen Extraliga-kautensa toi Pohlille myös liigan yhden yhden kauden piste-ennätyksen, kun 52 runkosarjaottelussa syntyi tehot 19+20=39. Hän oli Vítkovicen toiseksi paras pistemies Jiří Burgerin jälkeen. Kevään 2011 pudotuspeleissä Pohl teki 16 ottelussa tehot 2+5=7. Vítkovice eteni Extraligan finaaleihin, jotka vei kuitenkin HC Třinec otteluvoitoin 4–1. Kaudella 2011–2012 hän edusti Vítkovicea myös Spengler Cupissa. Kaudeksi 2012–2013 Pohl siirtyi HC Karlovy Varyyn. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä 14 osumallaan.
Pohl siirtyi kaudeksi 2014–2015 kaksivuotisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Eisbären Berliniin.
Maajoukkueura
Pohl pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin hän oli Tšekin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies David Krejčín jälkeen tehoilla 4+1=5. Tšekin A-maajoukkueessa Pohl on pelannut kuusi ottelua tehden kolme syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 10. huhtikuuta 2014 Děčínissa Tanskaa vastaan.
Patagonianaratti
Patagonianaratti (Cyanoliseus patagonus) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Argentiinan, jossa tavataan kolme alalajia, sekä Keski-Chilen, jossa elää alalaji bloxami. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Buenos Airesista 1818.
Sudenoja
Sudenoja ( (Suomessa) Развоз, Razvoz, v:sta 1948 (Venäjällä) Среднегорье, Srednegorje) on entinen Suomen kylä Karjalankannaksella Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Suomelle kuuluessaan Sudenoja kuului Kyyrölän kuntaan vuoteen 1934 asti ja tämän jälkeen Muolaan kuntaan. Nykyisin kylässä ei ole asutusta.
Kyläkuva
Sudenoja sijaitsi Muolaan kunnan keskiosassa. Kylästä oli matkaa Kyyrölän kirkonkylään noin neljä kilometriä ja Muolaan kirkonkylään noin kahdeksan kilometriä. Sudenojan naapurikyliä olivat pohjoisessa Kangaspelto ja Ylä-Kuusaa, idässä Paakeli, etelässä Kyyrölä ja lännessä Tervola. Sudenojan halki kulki Viipurista Kivennavalle johtanut kantatie 63, josta kylän keskustassa erkani maantie Valkjärven suuntaan. Kyläkeskustan itäpuolella virtasi Yskjoki. Vuonna 1936 Sudenojan pinta-ala oli 3,29 neliökilometriä, josta oli peltoa 108 hehtaaria, niittyä kolme hehtaaria ja metsää 218 hehtaaria.
Sudenojan väestö koostui lähes kokonaan venäläisistä, joiden esi-isät oli siirretty alueelle 1700-luvulla. Kylässä oli vain yksi suomalaistalo, sekin kyläkeskustan ulkopuolella Kyyrölään päin mentäessä. Kylä oli rakennettu perinteisen venäläisen maalaiskylän tavoin: talot sijaitsivat vieri vieressä maantien molemmin puolin, päädyt tielle päin. Kylän maataloutta olivat elvyttäneet Yskjoen rehevään laaksoon raivatut uudispellot. Kangaspellon venäläiset asukkaat olivat ortodokseja ja kuuluivat Kyyrölän seurakuntaan. Kylässä oli kauppa.
Sudenojalla ei ollut omaa koulua, vaan suurin osa kylästä kuului Kangaspellon koulupiiriin ja pienempi osa Kyyrölän koulupiiriin.
Sota-aika
Sudenojan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennuksen lisäksi päätettiin Kyyrölän jakokunnan kylissä, joihin Sudenoja kuului, aloittaa tilusjärjestely, jonka avulla useisiin osiin ja palstoihin jakautuneet tilat saataisiin toimivimmiksi kokonaisuuksiksi. Tilusjärjestelyn yhteydessä Kangaspellon, Sudenojan ja Parkkilan kylät lakkautettiin ja liitettiin Kyyrölän kylään. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, Etelä-Pirkanmaalle ja Hämeenlinnan seudulle, jossa Kyyrölän alueen kylien asukkaat asutettiin Hämeenlinnan kaupunkiin, Hämeenlinnan maalaiskuntaan ja Vanajan kuntaan.
Charles Cousin-Montauban
Charles Guillaume Marie Apollinaire Antoine Cousin-Montauban, Palikaon kreivi (24. kesäkuuta 1796 Pariisi – 8. tammikuuta 1878 Versailles) oli ranskalainen kenraali, joka toimi Ranskan toisen keisarikunnan viimeisenä pääministerinä Ranskan–Saksan sodan aikana elo–syyskuussa 1870.
Cousin-Montauban liittyi Ranskan armeijaan vuonna 1814 ja osallistui vuoden 1823 Espanjan-sotaretkeen. Vuosina 1831–1857 hän palveli Algeriassa ja yleni 1847 everstiksi, 1851 prikaatinkenraaliksi ja 1855 divisioonankenraaliksi, minkä jälkeen hän oli Oranin alueen kuvernöörinä. Cousin-Montauban oli pari vuotta divisioonankomentajana Ranskassa, kunnes vuoden 1859 lopussa hänet valittiin komentamaan ranskalaista armeijaa, joka yhdessä brittijoukkojen kanssa lähti sotaretkelle Kiinaan. Brittien tuella hän löi kiinalaiset 21. syyskuuta Palikaon taistelussa lähellä Pekingiä ja eteni pääkaupunkiin 12. lokakuuta. Kiinan johto joutui pakon edessä taipumaa rauhaan 25. lokakuuta. Cousin-Montaubanin joukot osallistuivat myös kansainvälistä paheksuntaa herättäneeseen Pekingin kesäpalatsin ryöstöön. Häntä pidettiin kuitenkin Ranskassa sankarina, ja kotimaahan palattuaan hän sai monia kunnianosoituksia. Joulukuussa 1860 hänet nimitettiin senaattoriksi ja 1862 keisari Napoleon III antoi hänelle Palikaon kreivin arvon. Sen jälkeen hän toimi armeijakunnan komentajana.
Ranskan–Saksan sodan sytyttyä vuonna 1870 Palikao kutsuttiin Ranskan sotaministeriksi ja 9. elokuuta sijaishallitsijana toiminut keisarinna Eugénie nimitti hänet pääministeriksi eronneen Émile Ollivierin tilalle. Hänen pääministerikautensa jäi alle kuukauden mittaiseksi. Palikao ryhtyi järjestämään uusia armeijakuntia Ranskan ja Pariisin puolustamiseksi, aluksi suurella menestyksellä. Hän oli myös johtavana henkilönä laatimassa suunnitelmaa, jonka mukaisesti Patrice MacMahonin komentama armeija lähti vapauttamaan Metziin saarroksiin jääneitä F. A. Bazainen joukkoja. Ponnistelut valuivat kuitenkin hukkaan Ranskan joukkojen kärsittyä katastrofaalisen tappion Sedanin taistelussa 1.–2. syyskuuta. Keisarin jäätyä vangiksi Palikaolle ehdotettiin diktaattoriksi ryhtymistä, mutta hän kieltäytyi ja pakeni 4. syyskuuta puhjenneen vallankumouksen myötä Belgiaan.
Palikao palasi sodan jälkeen vuonna 1871 Ranskaan, ja puolusti itseään kansalliskokouksen asettaman tutkintakomitean edessä. Puolustuksekseen hän julkaisi myös samana vuonna kirjan Un Ministre de la guerre de vingt-quatre jours.
Totuuden kosto
Totuuden kosto on Mainos-TV:n televisiokomedia vuodelta 1965. Se on Kyllikki Villan suomennos ja Ritva Laaton ohjaus Karen Blixenin näytelmästä Sandhedens hævn. Näytelmä ensiesitettiin MTV:n Aitiopaikka-ohjelmapaikalla helmikuussa 1965 ja uusittiin huhtikuussa 1966 ja helmikuussa 1968.
Juoni
Majatalossa jossakin päin Alankomaita marionetti näytelmän esittäjät pilailevat ilkikurisesti yleisöllään samalla kun näyttelevät tarinaansa. Yksi marionettihahmoista, metsän henki Amiane, lausuu taian, jonka mukaan kaikki majatalossa yön aikana lausutut valheet muuttuvat todeksi. Taian kohteeksi joutuvat majatalon isäntä Abraham, viinuri Mopsus, isännän tytär Sabine ja tähän ihastunut sanomalehtimies Jan Bravida. Näytelmää johdattaa eteenpäin trubaduuri Fortunio.
Charlie Sheen
Charlie Sheen (oikealta nimeltään Carlos Irwin Estévez, s. 3. syyskuuta 1965 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä on näyttelijä Martin Sheen ja myös hänen veljensä Emilio Estevez ja Ramon Estevez sekä sisar Renée Estevez ovat kaikki näyttelijöitä.
Ura
Sheen teki ensimmäisen elokuvaesiintymisensä jo yhdeksänvuotiaana vuonna 1974 toimiessaan avustajana televisioelokuvassa Teloitusjoukon edessä (The Execution of Private Slovik), jossa hänen isänsä näytteli pääosaa, ja vuonna 1979 hän toimi avustajana niin ikään isänsä tähdittämässä elokuvassa Ilmestyskirja. Nyt (Apocalypse Now). Varsinaisen näyttelijänuransa hän aloitti vuonna 1984 ja hänen läpimurtoelokuvansa oli Oliver Stonen ohjaama Platoon – nuoret sotilaat (Platoon) vuodelta 1986. Sheen esitti elokuvan päähenkilöä, sotamies Chris Tayloria. Vuonna 1987 hän näytteli toista pääosaa, Bud Foxia, saman ohjaajan elokuvassa Wall Street – rahan ja vallan katu (Wall Street) parhaan miespääosan Oscarilla palkitun Michael Douglasin ollessa Gordon Gekko. Myös Sheenin isä Martin esiintyi elokuvassa esittäen Bud Foxin isää Carl Foxia.
Sheenin elokuvarooleihin kuuluvat myös muun muassa Topper Harleyn rooli kahdessa Hot Shots! -komediaelokuvassa ja Richard Brewerin rooli vuonna 1988 ilmestyneessä elokuvassa Nuoret sankarit (Young Guns), jossa näyttelevät hänen lisäkseen muun muassa hänen veljensä Emilio ja Kiefer Sutherland. Vuonna 1993 Sheen sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
2000-luvulla Sheen alkoi näytellä elokuvien lisäksi myös televisiosarjoissa. Ensin hän esiintyi sarjassa Spin City, jonka pääosassa hän aloitti vuonna 2000 Parkinsonin tautia sairastavan Michael J. Foxin jätettyä sarjan. Hänet palkittiin roolistaan Charlie Crawfordina Golden Globella kategoriassa paras miespääosa televisiosarjassa (musikaali tai komedia). Vuodesta 2003 vuoteen 2011 Sheen esiintyi pääosassa tilannekomediassa Miehen puolikkaat (Two and a Half Men). Hän oli Charlie Harperin roolista kahdesti ehdolla Golden Globen ja neljästi Emmyn saajaksi.
Miehen puolikkaiden jälkeen Sheen näytteli Charlie Goodsonia tilannekomediassa Terapian tarpeessa (Anger Management), joka perustuu löyhästi Anger Management -elokuvaan vuodelta 2003. Terapian tarpeessa -sarjaa tehtiin yhteensä sata jaksoa, jotka ensiesitettiin FX-kanavalla vuosina 2012–2014.
Yksityiselämä
Sheen on ollut naimisissa kolmesti. Vuodet 1995–1996 hän oli aviossa Donna Peelen kanssa ja kesällä 2002 hän avioitui näyttelijä Denise Richardsin kanssa. Hänellä ja Richardsilla on kaksi yhteistä lasta, (s. 2004 ja 2005). Heidän liittonsa päättyi avioeroon vuonna 2006. Sheen kihlautui kiinteistövälittäjä Brooke Muellerin kanssa heinäkuussa 2007 ja meni tämän kanssa naimisiin toukokuussa 2008. Heillä on kaksi lasta, maaliskuussa 2009 syntyneet kaksospojat. Sheen ja Mueller hakivat syksyllä 2010 avioeroa, joka astui voimaan toukokuussa 2011. Sheenillä on myös tytär Cassandra (s. 1984) lukioaikaisen tyttöystävänsä Paula Profitin kanssa.
Tammikuussa 2011 Sheen joutui sairaalahoitoon huumeiden ja alkoholin käytön vuoksi. Miehen puolikkaat -sarjan kuvaukset menivät tauolle Sheenin aloitettua vieroitushoidon. Maaliskuussa 2011 hänet irtisanottiin sarjasta, mitä ennen hän oli useassa haastattelussa herjannut julkisesti sarjan tuottajaa. Sheenin ja tuotantoyhtiön välisen sopimuksen piti alun perin kestää vuoteen 2012.
Marraskuussa 2015 Sheen kertoi The Today Show’n haastattelussa olevansa HIV-positiivinen.
Filmografia
220px|pienoiskuva|Sheen vuonna 2009.
Aarne Heino
Aarne Heino (s. 16. toukokuuta 1897 Viipuri) oli suomalainen kirjallisuustieteilijä.
Heino työskenteli vuosina 1919–1964 lääninkirjaajana Viipurin läänin ja sittemmin Kymen läänin lääninhallituksessa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1970 Helsingin yliopistossa, väitöskirjan aiheena oli runoilija Otto Mannisen Homeros-suomennoksissaan käyttämä kuvakieli.
Ostrogoottien valtakunta
Valtakunta syntyi, kun ostrogootit syrjäyttivät Italian hallitsijan Odovakarin, joka oli puolestaan syrjäyttänyt Länsi-Rooman viimeisen keisarin vuonna 476. Ostrogoottien valtakunnan ensimmäinen hallitsija oli Teoderik Suuri, jonka aikana goottien valtakunta oli voimakkaimmillaan. Teoderik yhdisti valtakuntaan osia Etelä-Galliasta ja Pannoniasta.
Valtakunta alkoi kuitenkin heikentyä heti Teoderikin kuoleman jälkeen, ja sitä ahdistivat niin frankit kuin bysanttilaiset. Bysantin joukot löivät lopulta heikentyneet ostrogootit vuonna 553. Osa gooteista palasi Pannoniaan, osa sulautui Italian muuhun väestöön.
Ostrogoottien aika oli väestölle ja elinkeinoille tuhoisa. Sodat muuttuivat helposti ryöstelyksi, Rooman vesijohtojärjestelmä tuhoutui ja väkiluku väheni esimerkiksi veristen taistelujen ja piiritysten takia niin paljon että puhutaan suorastaan väestökadosta.
Winton
Winton tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Eduardo Schwank
Eduardo Schwank (s. 23. huhtikuuta 1986 Rosario) on argentiinalainen tennispelaaja. Häntä valmentaa David Nalbandianin veli Javier Nalbandian.
Tennisura
Vuonna 2006 Schwank voitti kuusi Futures-turnausta. Vuonna 2007 hän voitti kolme Futures-turnausta ja yhden ATP-haastajaturnauksen. Haastajaturnauksen voitto tuli Medellínissä, jonka finaalissa hän voitti Chris Guccionen. Hän voitti myös pronssia kaksinpelissä ja kultaa nelinpelissä Pan American Gamesissa Rio de Janeirossa. Yhdysvaltain avoimissa 2007 hän karsi pääsystä pääsarjaan. Karsinnoissa hän voitti Mischa Zverevin ja Richard Bloomfieldin, kunnes hävisi Alexander Waskelle.
2008
Huhtikuussa 2008 Schwank voitti kaksi haastajaturnausta, ensimmäisen Cremonassa ja toisen Roomassa. 12. toukokuuta 2008 hotelli, jossa Schwank oli Bordeaux'n haastajaturnauksen ajan, syttyi tuli. Schwankin huone paloi kokonaan, ja se tuhosi hänen kannettavan tietokoneensa, passin ja rahat, jotka hän oli tienannut Rooman turnauksesta. Schwank ei ollut tällöin huoneessaan. Hän voitti Bordeauxin turnauksen, joka oli hänen kolmas turnausvoittonsa tänä vuonna.
Ranskan avoimissa 2008 Schwank oli karsintojen ykköseksi sijoitettu. Hän voitti Björn Rehnquistin, Vladzimir Ignatikin ja Ilia Bozoljacin ja selviytyi pääsarjaan. Ensimmäisellä kierroksella Schwank voitti Carlos Moyàn. Hän voitti myös toisen ottelunsa, mutta hävisi kolmannella kierroksella Paul-Henri Mathieulle neljässä erässä.
Megalodon (elokuva)
Megalodon on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut tieteiselokuva, jonka ohjasi Jon Turteltaub ja käsikirjoittivat Dean Geirgaris, Jon Hoeber ja Erich Hoeber. Pääosissa esiintyvät Jason Statham, Li Bingbing, Rainn Wilson, Ruby Rose, Winston Chao ja Cliff Curtis. Elokuva ilmestyi teattereihin Yhdysvalloissa 10. elokuuta 2018 ja Suomessa 31. elokuuta 2018.
Jack Webb
Jack Webb oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli etsivä Joe Friday radio-ja televisiosarjassa Dragnet.
Megalodon (elokuva)
Juoni
Syvänmeren pelastussukeltaja Jonas Taylor (Statham) on pelastamassa tiiminsä kanssa ydinsukellusveneen miehistöä, kun tehtävä pitää keskeyttää sukellusveneen kohdatessa ongelmia. Taylorin mukaan ongelmien syynä on merenpohjalla elävä iso eläin. Kukaan ei tätä usko ja Taylor leimataan hulluksi.
Jack Webb
Webb aloitti näyttelemisen radiossa San Franciscon alueella, jossa hän muun muassa toimi komediasarjan isäntänä. Yhdessä käsikirjoittaja Richard L. Breenin kanssa hän loi rikossarjan Pat Novak for Hire, jonka saaman julkisuuden ansiosta Webb pääsi myös elokuvarooleihin. Näiden elokuvien joukossa oli muun muassa Hän kulkee öisin vuonna 1948. Seuraavana vuonna Webb loi radiosarjan Dragnet, josta tehtiin myös Webbin omistaman Mark VII Productionsin tuottamaa televisioversiota vuosina 1952–1959. Webb itse esitti Dragnetissa Los Angelesin poliisin kersanttia Joe Fridayta.
Megalodon (elokuva)
Juoni
Viisi vuotta myöhemmin kansainvälisen merenalaisen tarkkailuohjelman sukellusvene on tutkimassa merenpohjaa. Tutkimusmatkan aikana sukellusvene joutuu ongelmiin ja uppoaa toimintakunnottomana pohjalle, kun tunnistamaton eliö hyökkää alusta kohti. Pelastaakseen sukellusveneen miehistön, tutkijaryhmä päättää turvautua Taylorin apuun.
Pelastusretken aikana selviää, että pohjalla elää esihistoriallinen hai, megalodon, joka on syyllinen sukellusveneitä kohdanneisiin hyökkäyksiin.
Samuel Schmid
200px|thumb|Samuel Schmid
Samuel Schmid (s. 8. tammikuuta 1947 Rüti bei Büren, Bern) on sveitsiläinen poliitikko, joka toimi maansa puolustusministerinä vuosina 2001-2008 ja liittopresidenttinä vuonna 2005.
Schmid edustaa nykyisin Sveitsin porvallis-demokraattista puoluetta aiemman Sveitsin kansanpuolueen sijasta. Sieltä hän lähti poliittisen valtapelin seurauksena. Muut puolueet eivät hyväksyneet vaalit voittaneen kansanpuolueen maahanmuuttokriittistä linjaa ja valitsivat sen vuoksi puolueen liittoneuvoston jäseniksi maltilliset Schmidin ja Eveline Widmer-Schlumpfin. Vastalauseena tälle kansanpuolue "jättäytyi" hallituksen ulkopuolelle erottamalla Schmidin ja Widmer-Schlumpfin parlamenttiryhmästään. 1. tammikuuta 2009 Ueli Maurer seurasi Schmidiä tämän jättäydyttyä liittoneuvoston ulkopuolelle.
Schmid asuu nykyisin syntymäkaupungissaan, on naimisissa ja hänellä on kolme poikaa. Hänen veljensä Peter Schmid oli Bernin kantonin hallintoneuvostossa vuosina 1979-1998.
Vesteraalens Dampskibsselskab
thumb|right|300px|Veteraanialus [[D/S Børøysund]] Vesteraalens Dampskibsselskab (VDS) oli norjalainen varustamo, joka perustettiin 10. marraskuuta 1881 Stokmarknesissä Nordlandin läänissä. Samana vuonna varustamon ensimmäinen alus – S/S Vesteraalen (1865) (silloinen S/S Arendal) ostettiin Arendals Dampskibsselskabilta. Yhtiö toimi paikallisen reittiliikenteen parissa, ja aloitti Hurtigruten-liikenteen ensimmäisellä aluksellaan S/S Vesteraalen (1891) vuonna 1893. Yhtiö yhdistyi vuonna 1987 Ofotens Dampskibsselskabin kanssa, ja uuden yhtiön nimeksi tuli Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab (OVDS). OVDS yhdistyi Troms Fylkes Dampskibsselskapin (TFDS) kanssa vuonna 2006 ja muodosti Hurtigruten Groupin, joka myöhemmin nimettiin Hurtigruten ASA:ksi.
Jack Webb
Jack Webb on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Louis Buffet
Louis Joseph Buffet (26. lokakuuta 1818 Mirecourt – 7. heinäkuuta 1898) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä 1875–1876.
Buffet oli alkuperäiseltä ammatiltaan lakimies. Hänet valittiin vuoden 1848 helmikuun vallankumouksen jälkeen perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen, jossa hän lukeutui oikeistoon. Hän asettui tukemaan toisen tasavallan presidentiksi valittua Louis-Napoleon Bonapartea. Buffet toimi syksyllä 1849 maatalous- ja kauppaministerinä ja oli 1851 uudelleen hallituksessa, mutta vetäytyi politiikasta Napoleonin joulukuussa 1851 suorittaman vallankaappauksen jälkeen. Vuonna 1863 hänet kuitenkin valittiin lainsäätäjäkuntaan ja hän tuki voimakkaasti keisarikunnan loppuaikojen liberalisoimispyrkimyksiä. Hänestä tuli tammikuussa 1870 Émile Ollivierin hallituksen valtiovarainministeri, mutta hän erosi jo huhtikuussa pelätessään keisari Napoleonin jälleen tavoittelevan itsevaltiutta.
Buffet valittiin 1871 kolmannen tasavallan kansalliskokoukseen, jonka puhemieheksi hän kohosi Jules Grévyn seuraajana huhtikuussa 1873. Nyt hän lukeutui keskustaoikeistoon ja puolusti innokkaasti uutta tasavaltaista perustuslakia. Perustuslain hyväksymisen jälkeen Buffet kokosi 10. maaliskuuta 1875 vanhoillisista tasavaltalaisista muodostuneen hallituksen, jossa hän toimi itse myös sisäministerinä. Hän menetti vuoden 1876 tammi- ja helmikuussa pidetyissä vaaleissa sekä senaatin että edustajainkamarin tuen, ja erosi 24. helmikuuta. Pian sen jälkeen hänet valittiin kuitenkin elinikäiseksi senaattoriksi. Senaatissa hän liittyi kirkollisiin konservatiiveihin.
Sam Shepard
Samuel ”Sam” Shepard Rogers III (5. marraskuuta 1943 Fort Sheridan, Illinois, Yhdysvallat – 27. heinäkuuta 2017 Midway, Kentucky) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija, elokuvakäsikirjoittaja, näyttelijä sekä ohjaaja. Hän käsikirjoitti muun muassa elokuvat Zabriskie Point (ohj. Michelangelo Antonioni, 1970), Paris, Texas (Wim Wenders,1984), Hulluna rakkaudesta (Robert Altman, 1985) sekä Silent Tongue (1993), jonka hän myös ohjasi.
Nuoruus ja uran alku
Shepard syntyi Illinois’ssa ja vietti lapsuutensa Kaliforniassa. Hänen vanhempansa olivat Jane Elaine Schook ja Samuel Shepard Rogers. Isä oli armeijan kantahenkilökuntaa, ja perhe asui eri puolilla Yhdysvaltoja, kunnes asettui Kaliforniaan. Kirkon näytelmäkerhossa Sam Shepard kiinnostui teatterista ja hankkiutui myöhemmin sanfranciscolaisen Magic Theatren vakiokirjoittajaksi. 1960-luvulla hän muutti New Yorkiin ja alkoi työskennellä off-off-Broadway-teattereissa kirjailijana ja näyttelijänä. Hänen kehitykseensä vaikutti asuminen Greenwich Villagessa ja sitten asuminen vaimonsa säveltäjä ja näyttelijä O-Lan Jonesin (mm. Saksikäsi Edward) ja poikansa Samuel Walker Shepardin kanssa Lontoossa koko 1970-luvun alkupuolen. Hänen sisarensa on elokuvasäveltäjä Sandy Rogers (mm. Reservoir Dogs).
Näytelmäkirjailijana
Shepardin suurin kulttuurinen merkitys on hänen työssään näytelmäkirjailijana. Hän kirjoitti 1960-luvulta lähtien nelisenkymmentä näytelmää. Niistä kolme varhaista yksinäytöksistä palkittiin The Village Voice -lehden Obie-palkinnolla, ja lisäksi Buried Child (1978) sai Pulitzer-palkinnon ja Lie of the Mind (1985) New York Drama Critics’ Circlen parhaan näytelmän palkinnon. Kymmenkunta Shepardin näytelmää on tuotettu myös suomeksi.
Elokuvanäyttelijänä
Suuri yleisö etenkin Yhdysvalloissa tuntee Sam Shepardin parhaiten näyttelijänä, erityisesti koelentäjä Chuck Yeagerin roolista Philip Kaufmanin elokuvassa Valiojoukko (1983). Shepardin muita näyttelijäntöitä olivat elokuvat Onnellisten aika (Terrence Malick, 1978), Hulluna rakkaudesta (Robert Altman 1985, Shepardin käsikirjoitus), Kolme sydäntä (Bruce Beresford, 1986), Kuka kutsui haikaran? (Baby Boom, Charles Shyer 1987), Teräskukat (Herbert Ross, 1989) ja Pelikaanimuistio (Alan. J. Pakula, 1993).
Yksityiselämä
Shepard oli naimisissa näyttelijä O-Lan Jonesin kanssa vuosina 1969–1984, ja heillä on yksi yhteinen lapsi. Shepard oli pitkään avoliitossa Jessica Langen kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Heikki-Pekka Miettinen
Heikki-Pekka Miettinen (1951 – joulukuu 2022 ) oli suomalainen sarjakuvapiirtäjä, pilapiirtäjä ja kuvittaja, joka käytti nimimerkkiä Tilt. Hänet tunnettiin sarjakuvistaan Pahkeinen ja Miihkali, jotka molemmat ilmestyivät pitkään Pahkasika-lehdessä.
Miettinen aloitti piirtämisen 1970-luvun alussa tamperelaisen opiskelijalehti Aviisin sivuilla. Surumielisestä nimikkohenkilöstä kertonut Pahkeinen ilmestyi Aviisissa vuodesta 1973 alkaen aina 1990-luvulle asti ja siirtyi myöhemmin Pahkasikaan sekä Potsiin, joissa se jatkui vuoteen 2000. Sarja ilmestyi vielä vuosina 2005–2006 Tamperelaisessa. Pahkeisesta on julkaistu kaksi kokoelmaa, Elämän hanttikortit (1983) ja Pahkeinen (2009). Miettinen sai Pahkeisesta Kemin sarjakuvakeskuksen myöntämän Lempi-palkinnon strippisarjakuvien kategoriassa vuonna 1989. Lapsipäähenkilön kautta lastenkasvatusta satirisoinut Miihkali ilmestyi Pahkasiassa vuosina 1984–2000 ja kyseisen lehden lopettamisen jälkeen Aviisissa vuoteen 2003. Miihkalista on julkaistu yksi kokoelma vuonna 2009. Lisäksi Miettisen Sirkus Finlandia -niminen sarjakuva oli Ilta-Sanomien kuukauden kotimaisena kesäkuussa 1990.
Viestipataljoona 32 (jatkosota)
Viestipataljoona 32 (VP 32) oli Suomen puolustusvoimien jatkosodan aikainen Keski-Pohjanmaan sotilasläänin Sisä-Suomen suojeluskuntapiirissä perustettu divisioonan viestipataljoona, joka kuului 11. divisioonaan. Sen pääasiallinen tehtävä oli puhelinyhteyksien rakentaminen ja ylläpito. Lisäksi se vastasi kenttäpostitoiminnasta divisioonan alueella. Pataljoona osallistui myös Lapin sotaan.
Perustaminen
Pataljoona perustettiin Äänekosken kauppalan kansakoululla 20. kesäkuuta 1941 alkaen Äänekosken reserviläisistä.
Keskittäminen
Pataljoona keskitettiin junakuljetuksena 25.kesäkuuta 1941 alkaen Kiteelle.
Sotatie
Pataljoona alistettiin alkuvaiheessa 15. heinäkuuta 1941 saakka VI armeijakunnalle. Se palautui omaan divisioonaansa 16. heinäkuuta 1941 ja kotiuttamiseensa saakka sen jatkosodan ja Lapin sodan tapahtumat seuraavat 11. divisioonan tapahtumia.
Lakkauttaminen
Pataljoona kotiutettiin ja lakkautettiin 30. marraskuuta 1944.
Enjoy Yourself
Enjoy Yourself on australialaisen Kylie Minoguen järjestyksessä toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1989. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Hand on Your Heart", "Wouldn't Change a Thing", "Never Too Late" ja "Tears on My Pillow". Albumin tuotti Stock Aitken Waterman. Yhdysvalloissa julkaistulla versiolla on mukana myös Je ne sais pas pourquoi -singlen B-puoli "Made in Heaven" sekä Jason Donovanin kanssa duettona esitetty "Especially for You". Albumilta löytyvän Heaven and Earth -sävelmän Minogue on myös duetoinut livenä Frank Sinatran kanssa, mutta studioversiota siitä ei ole tehty. Albumi nousi sijalle yhdeksän Suomen albumilistalla. Albumia on maailmanlaajuisesti myyty 6,000,000 kappaletta.
Kappalelista
Kaikki kappaleet säveltänyt Stock Aitken Waterman.
Käpylän kirkko (Helsinki)
Käpylän kirkko on kirkko Helsingin Käpylässä Metsolantiellä. Sen on suunnitellut arkkitehti Eero Ilmari Sutinen, ja se on rakennettu vuosina 1929–1930. Siinä on varhaisen funktionalismin piirteitä, mutta yksityiskohdiltaan se edustaa vielä klassismia. Istumapaikkoja kirkossa on 420–570.
Alue kuului kirkkorakennuksen valmistuessa Sörnäisten suomalaiseen seurakuntaan. Myöhemmin se itsenäistyi Käpylän seurakunnaksi. Vuoden 2011 alusta Käpylän ja Oulunkylän seurakunnat yhdistyivät Oulunkylän seurakunnaksi.
Vaaleaksi rapattu kirkkorakennus hallitsee ympäristöään Puu-Käpylää. Se on Suomessa ensimmäisiä kaupunkikeskustojen ulkopuolelle rakennettuja lähiökirkkoja. Kirkon kuorissa on Bruno Tuukkasen seinämaalaukset "Hyvä paimen" ja "Soihtua kantava enkeli". Kirkon erottaa kadusta muuri, joka jatkuu pensasaitana.
Runkohuoneen lisäksi kirkkoon kuuluu kirkkosaliin yhdistettävä seurakuntasali sekä keittiö ja kerhohuoneita, kirkkoherranvirasto ja diakoniatoimisto. Länsipäädyssä on matala tasalakinen kellotorni.
Kirkkosali on tasakattoinen, maalattu valkoiseksi. Kuoriapsidi on voimakkaan punainen. Saarnastuoli ja penkit on alkujaan petsattu tummiksi, mutta nyt ne ovat ruskeita. Pyöreät korkokuvat seinien yläosassa ja kullattu kipsienkeli saarnastuolin katoksessa on tehnyt kuvanveistäjä Aarre Aaltonen.
Kirkon 22-äänikertaiset mekaaniset urut on valmistanut Kangasalan Urkutehdas vuonna 1977. Sormioita on kaksi. Urkujen julkisivun on suunnitellut arkkitehti Bey Heng noudattamaan funktionalistisen kirkon tyylisuuntaa.
Valtiopäivätalo
Valtiopäivätalo on parlamenttitalon nimi niissä maissa, joissa parlamenttia kutsutaan valtiopäiviksi. Se voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pappia kyydissä
Pappia kyydissä on vuonna 1998 MTV3:lla esitetty suomalainen televisiosarja. Sarjan käsikirjoittivat Pertsa Reponen ja Heikki Itänen. Lukuisia viihdesarjoja MTV3:lle kirjoittaneelle Pertsa Reposelle Pappia kyydissä jäi viimeiseksi tv-käsikirjoitukseksi. Reponen kuoli elokuussa 1998, neljä päivää ennen sarjan ensimmäisen jakson esitystä. Ohjelmaa esitettiin perjantaisin klo 21.00–21.30. Sarjaa ei ole esitetty uusintana. Sarja on julkaistu DVD:nä vuonna 2013.
Carlos Velasco Carballo
Carlos Velasco Carballo (s. 16. maaliskuuta 1971 Madrid, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloerotuomari. Hän toimi kansainvälisenä erotuomarina vuodesta 2008 alkaen.
Ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa hän tuomitsi 11. syyskuuta 2004, joka käytiin Barcelonan ja Sevillan välillä. 1. tammikuuta 2008 hänet valittiin kansainväliseksi erotuomariksi ja ensimmäisen maaottelunsa hän tuomitsi vajaa kolme kuukautta myöhemmin 26. maaliskuuta 2008 Israelin ja Chilen välillä. Seurajoukkuetasolla hän tuomitsi ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa 30. heinäkuuta 2008 Anorthosisin ja Rapid Wienin välillä. Hän sai myös tuomittavakseen Eurooppa-liigan finaalin vuonna 2011 Porton ja Bragan välillä.
Paschalis III
Paschalis III (hepr.-latina.: pääsiäisenä syntynyt) oik. Guido Cremalainen (s. Lucca – k. 20. syyskuuta 1168 Rooma) oli nimellä Paschalis III 22. huhtikuuta 1164 alkaen kuolemaansa saakka Aleksanteri III:n vastapaavi.
Fredrik Barbarossa valitsi Guido Cremalaisen kardinaaliksi kansleri Rainald Dasselilaisen aloitteesta Würzburgin konsiilissa 1164, sen jälkeen kun keisarimielinen vastapaavi Victor IV oli kuollut. Saadakseen tukea keisari Fredrik Barbarossalta Paschalis kanonisoi Kaarle Suuren. Roomalaiskatolinen kirkko ei ole hyväksynyt kanonisointia. Kolmas lateraanikonsiili 1179 mitätöi kaikki hänen toimenpiteensä.
Sarvis
thumb|Sarviksen tehdasrakennus Tampereen Hatanpäällä on muutettu toimistotiloiksi, mutta vanha tehtaanpiippu on säilytetty. Sarvis Oy oli Tampereella vuonna 1921 perustettu Suomen ensimmäinen muovituotteita valmistanut yritys. Sarvis toimi Tampereen Hatanpäällä; entinen tehdasrakennus on nykyisin toimisto- ja virastokäytössä. Tehtaan toiminta loppui 1990-luvun alussa, minkä jälkeen Sarvis toimi vuodesta 1998 lähtien muovijalosteiden tukkukaupassa. Sarviksen toiminta loppui vuonna 2013. Orthex on omistanut Sarvis-brändin vuodesta 2011 lähtien.
Armin van Buuren
Armin van Buuren (s. 25. joulukuuta 1976 Leiden, Alankomaat) on hollantilainen trance-musiikkiin keskittynyt DJ ja musiikkituottaja.
Sarvis
Historia
Sarvis aloitti toimintansa valmistamalla nappeja kaseiini- eli galaliittimuovista. Pääasialliset tulot saatiin kuitenkin kaseiiniraaka-aineen myynnistä, sillä jalostettujen tuotteiden, kuten nappien, kohdalla ulkomainen kilpailu oli kovaa. Yhtiön nimi Sarvis tuli siitä, että värjäämätön kaseiini muistutti ulkonäöltään sarveisainetta, jota korvaamaan se olikin kehitetty. Kaseiinin raaka-aine, kuorittu maito, saatiin kotimaasta. Kaseiinituotteet valmistettiin työstämällä käsikäyttöisillä koneilla. Kaseiini ei ollut paloherkkää kuten selluloidimuovi mutta sen ongelmana oli huono kosteudenkestävyys.
Walking Dead
Walking Dead voi tarkoittaa seuraavia:
Armin van Buuren
Hän on voittanut DJ Magazinen vuosittain järjestämän maailman suosituimman DJ:n tittelin Top 100 -äänestyksen vuosina 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2012. Suomessa Armin van Buuren on vieraillut lähes vuosittain, edellisen kerran elokuussa 2016 Weekend Festivaleilla.