cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ranskan Grand Prix 2019
Vapaat harjoitukset
Kisaviikonloppua varten Ferrari toi päivityksiä autonsa teknisille osa-alueille, Alfa Romeo Racing useita merkittäviä uusia osia ja moottoritoimittaja Honda puolestaan suorituskyvyltään tehokkaamman voimayksikkönsä Red Bullin ja Toro Rosson autoihin. Myös Renault asensi päivitetyn moottorinsa Daniel Ricciardon autoon. Ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Williamsin testikuljettaja Nicholas Latifi ajoi George Russellin autolla 18. sijalle. Harjoitusten aikana suurimpia ongelmia esiintyi Renault’lla, kun Ricciardon auton pohjelevy osui ratakivetykseen, ja vika tutkittiin, ja tallikaveri Nico Hülkenbergin auton pohjalevy aiheutti ohjaamon savuamisen. Kotikilpailussaan ajaneella Romain Grosjeanilla esiintyi harjoitusten aikana vesivuoto, joka aiheutti kierrosmäärän jäämisen alhaiseksi. Mercedeksen Lewis Hamilton oli harjoitusten nopein, tallikaveri Valtteri Bottas toinen ja Ferrarin Charles Leclerc kolmas.
Toisissa vapaissa harjoituksissa Grosjeanin ongelmat jatkuivat, kun hän teki rengaspintoja kuluttavia lukkojarrutuksia, minkä seurauksena talli joutui perumaan alkuperäisen testisuunnitelmansa. McLarenin kuljettajien osalta vauhti parantui, kun Carlos Sainz oli harjoitusten kahdeksas ja tallikaveri Lando Norris oli viides sijoittuen Red Bull -kuljettajien edelle. Tuomariston tutkittavaksi meni harjoitusten aikana sattunut tilanne, jossa Hamilton ajoi radan ulkopuolelle ja tuli takaisin radalle samoihin aikoihin, kun Max Verstappen oli nopealla kierroksella ja oli lähellä osua tämän kanssa. Hamilton ei saanut tilanteesta rangaistusta. Bottas oli toisten harjoitusten nopein ennen Hamiltonia ja Leclerciä.
Kolmansissa vapaissa harjoituksissa voimasuhteet eivät muuttuneet Mercedeksen ja Ferrarin välillä, ja tulokset kärkikolmikon osalta pysyivät samoina kuin toisissa harjoituksissa.
Aika-ajot
Aika-ajojen ensimmäisestä osiosta tuli tuomaristolle jälleen tutkittavaa, kun ensin Ricciardo esteli Kimi Räikköstä mutkaosuudella, minkä seurauksena Räikkönen joutui väistämään ajamalla pitkäksi ja päätyi lopulta hidastelemaan takana nopealla kierroksella ollutta Grosjeania. Ricciardo ja Räikkönen eivät saaneet tilanteesta rangaistusta. Racing Pointin Lance Strollin osalta aika-ajot päättyivät ensimmäiseen osioon kahdettatoista kertaa peräkkäin, kun hän ei pystynyt tallikaverinsa Sergio Pérezin tavoin parantamaan aikaansa riittävästi viimeisillä yrityksillä. Alfa Romeon osalta Antonio Giovinazzi onnistui Räikköstä paremmin nopeamman aikakierroksen ajamisessa ja pääsi viimeiseen osioon, jossa sijoittui kymmenenneksi.
Kolmannessa osiossa Sebastian Vettel teki virheen vaihdevälitysten osalta ja aikakierrokset eivät riittäneet toisessa osiossa saavutettuun toiseen sijaan, minkä seurauksena hän oli lopulta seitsemäs. Red Bullin osalta Verstappen onnistui tallikaveriaan Pierre Gaslyä paremmin sijoittuen neljänneksi Gaslyn ajaessa pehmeämmällä rengasseoksella yhdeksänneksi. McLarenin kuljettajat pystyivät ylläpitämään harjoitusvauhtiaan, kun Sainz ja Lando Norris sijoittuivat kuudenneksi ja viidenneksi, mikä oli tallin paras aika-ajotulos sitten vuoden Italian osakilpailun. Hamilton ajoi paalupaikalle ennen Bottasta ja Leclerciä.
Kilpailu
Kilpailun alussa Pérez lukitsi renkaansa, ajautui radan ulkopuolelle ja oikaisi, mistä tuomaristo langetti hänelle aikasakon. Lando Norrisin autoon iski viimeisten kierrosten aikana hydrauliikkavika, minkä seurauksena Ricciardo ja Räikkönen ohittivat Norrisin käyden samalla omaa taisteluaan, joka päättyi lopulta Ricciardon kilpailun jälkeen ratarikosta saamaan aikarangaistukseen. Giovinazzin kilpailu meni pieleen, kun hän joutui aloittamaan kilpailun pehmeämmällä rengasseoksella eikä pystynyt pysymään pistesijoille. Toro Rosson ja Williamsin kuljettajien kohdalla pisteille ajaminen jäi haaveeksi, mutta tallikaverit ajoivat keskenään kilpaa. Seitsemänneltä sijalta kilpailuun lähtenyt Vettel ohitti kilpailun alussa molemmat McLarenin kuljettajat ja ajoi varmalla ajolla viidenneksi.
Trent Alexander-Arnold
Trent Alexander-Arnold (s. 7. lokakuuta 1998 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa oikeana laitapuolustajana Englannin Valioliigan Liverpoolissa.
Seurajoukkueura
Alexander-Arnold on Liverpoolin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 25. lokakuuta 2016 EFL Cup -ottelussa Tottenham Hotspuria vastaan. Valioliigadebyyttinsä Alexander-Arnold teki Middlesbrough’ta vastaan 14. joulukuuta tultuaan vaihdosta kentälle. Hän aloitti avauskokoonpanossa ensi kerran vierasottelussa Manchester Unitedia vastaan 15. tammikuuta 2017.
Alexander-Arnold teki ensimmäisen Liverpool-maalinsa Euroopan debyytissään Mestarien liigan play-off-kierroksen ottelussa Bundesliigan Hoffenheimia vastaan 15. elokuuta 2017. Ensimmäisen valioliigamaalinsa hän teki Swanseaa vastaan tapaninpäivänä 2017. Hän vakiinnutti kauden loppupuolella asemansa Liverpoolin avauskokoonpanossa, ja pelasi kauden aikana 19 sarjaottelua. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua, ja oli avauksessa myös tappiollisessa loppuottelussa Real Madridia vastaan.
Alexander-Arnold pelasi kaudella 2018−2019 kaikkiaan 29 valioliigaottelua. Hänet valittiin Valioliigan kauden joukkueeseen. Mestarien liigassa hän antoi neljä maalisyöttöä pelaamissaan 11 ottelussa, ja oli avauskokoonpanossa myös voittoisassa loppuottelussa Tottenhamia vastaan. Hänet nimettiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen.
Alexander-Arnold pelasi Liverpoolin kaikki 38 valioliigaottelua seuran mestaruuskaudella 2019–2020. Hän teki kauden aikana neljä maalia ja antoi 13 maalisyöttöä, millä sijoittui valioliigan syöttötilastossa toiseksi. Hänet valittiin Valioliigan kauden nuoreksi pelaajaksi. Hänet valittiin myös Valioliigan kauden joukkueeseen. Hän voitti myös UEFA Super Cupin ja seurajoukkueiden maailmanmestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua, joissa teki kaksi ja syötti seitsemän maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua.
Alexander-Arnold pelasi kaudella 2021–2022 Valioliigassa 32 ottelua, joissa hän teki kaksi ja syötti 12 maalia. Hänet valittiin Valioliigan kauden joukkueeseen. Mestarien liigan yhdeksässä ottelussa hän antoi neljä maalisyöttöä. Hän pelasi täyden ajan tappiollisessa finaalissa. Hänet valittiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen. Hän pelasi täyden ajan Liverpoolin voittamissa FA Cupin ja liigacupin loppuotteluissa ja teki maalin kummankin finaalin rangaistuspotkukilpailussa. Kaudella 2022–2023 hän teki 37 liigaottelussa kaksi maalia ja antoi yhdeksän maalisyöttöä. Mestarien liigan seitsemässä ottelussa hän viimeisteli yhden maalin. Hän teki avausmaalin Liverpoolin voittamassa FA Community Shieldissä.
Jalkapallon kansainvälinen historia- ja tilastoyhdistys on valinnut Alexander-Arnoldin maailman tähdistöjoukkueeseen 2019 ja 2020.
Maajoukkueura
Alexander-Arnold pelasi kolme ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ja yhden ottelun saman ikäluokan MM-kilpailuissa niin ikään 2015. Ensimmäisen ottelunsa Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi Costa Ricaa vastaan kesäkuussa 2018. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 yhdessä ottelussa, kun hän oli avauskokoonpanossa alkulohkon pelissä Belgiaa vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Yhdysvaltoja vastaan saman vuoden marraskuussa.
Alexander-Arnold joutui jäämään jalkavamman vuoksi pois vuonna 2021 järjestetyistä EM-kilpailuista. MM-kilpailuissa 2022 hän sai peliaikaa runsaat puoli tuntia tultuaan vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Walesia vastaan. Hän on pelannut juhannukseen 2023 mennessä 20 A-maaottelua ja ollut niissä 16 kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän on tehnyt kaksi. Hän on pelannut maajoukkueessa oikean laitapuolustajan paikan lisäksi ajoittain myös keskikentän keskellä ja oikealla laidalla.
Petr Tenkrát
Petr Tenkrát (s. 31. toukokuuta 1977 Kladno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija.
Sten Sture nuorempi
Sten Sture nuorempi (1493 – 3. helmikuuta 1520) toimi Ruotsin valtionhoitajana vuosina 1512–1520. Valtionhoitajana oli hetken vuonna 1512 valtaneuvos Eerik Trolle, joka ajoi neuvotteluja Tanskan kanssa Kalmarin unionin palauttamiseksi. Kun Svante Niilonpojan 20-vuotias poika Stenkin lupasi kannattaa neuvotteluja, teki valtaneuvosto hänestä valtionhoitajan. Todellisuudessa Stenin pyrkimyksenä oli erottaa Ruotsi unionista. Hän otti kaukaisen esiäitinsä Sture-nimen, koska se Sten Sture vanhemman kautta symboloi Ruotsin itsenäisyyspyrkimyksiä.
Petr Tenkrát
SM-liigaurallaan Tenkrát on edustanut Oulun Kärppiä, Tampereen Ilvestä ja Hämeenlinnan Pallokerhoa, ja on voittanut urallaan SM-kultaa kausilla 2003–2004 ja 2004–2005. Lisäksi hänellä on tilillään SM-pronssia kaudelta 2005–2006 ja SM-hopeaa kaudelta 2002–2003. Lisäksi hänet on palkittu SM-liigan kuukauden pelaajana tammikuussa 2004.
Sten Sture nuorempi
Sture tiesi joutuvansa ennen pitkää sotaan Tanskan kuninkaan Kristian II:n kanssa ja solmi siksi vuonna 1513 välirauhan Venäjän kanssa. Sten Sture joutui ristiriitaan arkkipiispan, Eerik Trollen pojan Kustaa Trollen kanssa, joka olisi halunnut kirkolle enemmän autonomiaa. Trolle erotettiin virastaan.
Petr Tenkrát
NHL-seura Mighty Ducks of Anaheim varasi Tenkrátin vuoden 1999 varaustilaisuudessa kahdeksannella varauskierroksella kokonaisnumerolla 230. NHL-urallaan Tenkrát on edustanut Anaheimin lisäksi Nashville Predatorsia ja Boston Bruinsia, pelaten yhteensä 177 runkosarjaottelua NHL:ssä tehopistein 22+30=52. Pudotuspeliotteluita ei Tenkrát ole NHL-jäillä pelannut.
Tšekin jääkiekkomaajoukkuetta Tenkrat on edustanut MM-kilpailuissa kolmesti, Latvian MM-kisoissa 2006, Venäjän MM-kisoissa 2007 ja Suomen sekä Ruotsin MM-kisoissa 2012. Saldona näistä MM-turnauksista Tenkrátilla on hopeamitali vuoden 2006 kisoista ja pronssimitali vuoden 2012 kisoista.
Sten Sture nuorempi
Sten Sture oli naimisissa Kristiina Gyllenstiernan, Ruotsin Kaarle VIII:n lapsenlapsenlapsen kanssa.
1677 Tycho Brahe
1677 Tycho Brahe on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1940 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty tanskalaisen tähtitieteilijän mukaan.
Tycho Brahen likimääräinen läpimitta on 19 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,53 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta.
Wilhelm Jerusalem
pienoiskuva|Wilhelm JerusalemWilhelm Jerusalem (11. lokakuuta 1854, Dřenice – 15. heinäkuuta 1923, Wien) oli itävaltalainen juutalainen filosofi, joka tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan Filosofian alkeet.
Kirsan Iljumžinov
thumb|Kirsan Iljumžinov Kirsan Nikolajevitš Iljumžinov (, ; s. 4. huhtikuuta 1962 Elista) on venäläinen liikemies ja poliitikko. Hän toimi Kansainvälisen shakkiliiton FIDE:n puheenjohtaja vuosina 1995–2018. Hän toimi myös Venäjän federaatioon kuuluvan Kalmukian tasavallan presidenttinä vuosina 1993–2010. Iljumžinov on kansallisuudeltaan kalmukki.
Nuoruus
Nuoruudessaan Iljumžinov oli koulussa huippuoppilas ja lupaava shakinpelaaja. Vuonna 1976 hän voitti 14-vuotiaana Kalmukian shakkimestaruuden. 1980-luvun lopulla hän opiskeli Moskovan yliopistossa ulkopolitiikkaa.
Kalmukian johdossa
Kalmukian presidentiksi Iljumžinov valittiin 65 prosentin äänisaaliilla vuonna 1993. Hän oli tuolloin vasta 30 vuoden ikäinen. Myöhemmin hänet valittiin jatkamaan tehtävässään.
Heti presidentiksi valintansa jälkeen vuonna 1993 Iljumžinov julisti Kalmukian itsenäiseksi valtioksi päämääränään tehdä siitä verovapaa valtio, mutta muutti suhtautumistaan kommunistien vallankaappausyrityksen jälkeen, ja ryhtyi tukemaan Boris Jeltsiniä.
Iljumžinov rakennutti Kalmukiaan katolisen katedraalin, vaikka buddhalaisenemmistöisessä tasavallassa asui tuolloin ainoastaan yksi katolilainen. Hän on myös rakennuttanut moskeijan, synagogan, 22 ortodoksista kirkkoa ja 30 buddhalaista temppeliä.
Iljumžinov on väittänyt olevansa yhteydessä ufojen kanssa ja vierailleensa muukalaisten avaruusaluksen komentosillalla. Hän on konsultoinut bulgarialaista ennustajaa, joka ennusti hänen nousevan Kalmukian ja shakkiliiton johtoon.
Intohimoinen shakin harrastaja Iljumžinov on myös rakennuttanut Kalmukiaan erityisen "shakkikaupungin", jossa järjestettiin shakkiolympialaiset vuonna 1998. Aikaisemmin Iljumžinov omisti Uralan-nimisen jalkapalloseuran, joka pelasi Venäjän pääsarjassa. 1990-luvun alkupuolella Iljumžinov yritti jopa saada Diego Maradonan joukkueeseensa. Sittemmin seura ajautui taloudellisiin vaikeuksiin eikä sille enää myönnetty ammattilaislisenssiä. Nykyisin perinnettä jatkaa uusi Elista-niminen seura. Iljumžinov on määrännyt shakin alakoulujen kolmen ensimmäisen vuoden opetusohjelmaan, minkä ansiosta Kalmukiasta onkin noussut viime vuosina 17 nuorta pelaajaa lajin maailmanlistoille.
Kansainvälisen shakkiliiton puheenjohtajaksi Iljumžinov valittiin vuonna 1995. Kesäkuussa 2011, Libyan sisällissodan aikana, Iljumžinov vieraili Naton useita viikkoja pommittamassa Libyan pääkaupungissa Tripolissa, jossa muun muassa pelasi erän shakkia Muammar Gaddafin kanssa.
Gallons of Rubbing Alcohol Flow Through the Strip
"Gallons of Rubbing Alcohol Flow Through the Strip" on yhdysvaltalaisen grungeyhtye Nirvanan kappale vuodelta 1993. Se julkaistiin vuonna 1993 yhtyeen viimeisellä studioalbumilla In Utero. Kappale on 7:34 pitkä ja on piilotettu albumin "All Apologies" kappaleeseen. Kappale alkaa 24 minuutin kohdalla All Apologiesin jälkeen.
"Gallons of Rubbing Alcohol Flow Through the Stripin" äänitti tammikuussa vuonna 1993 Craig Montgomery Rio de Janeirossa Brasiliassa. Kappaleesta julkaistiin In Utero -albumin promotilaisuuksiin single Englantiin. Kappale esitettiin ainoan kerran livenä vuonna 1993 Hollywood Rock -festivaalien sound checkissä Rio de Janeirossa.
Josef von Sternberg
Josef von Sternberg (alk. Jonas Sternberg) (29. toukokuuta 1894 Wien, Itävalta-Unkari – 22. joulukuuta 1969 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikanjuutalainen elokuvaohjaaja. Hän oli ensimmäisiä auteur-ohjaajia, ohjaamisen lisäksi hän vastasi usein elokuvissaan kuvaamisesta, käsikirjoituksesta ja leikkauksesta. Sternbergin tyyli on vaikuttanut merkittävästi myöhempiin ohjaajiin, erityisesti film noir -suuntauksen edustajiin. Hänen loistava yhteistyönsä näyttelijä Marlene Dietrichin kanssa tunnetaan yleisesti.
Elämäkerta
Sternberg syntyi 29. toukokuuta 1894 Wienissä ortodoksijuutalaiseen perheeseen. Isä muutti New Yorkiin 1897 ja perhe seurasi perässä 1901. Perhe palasi Wieniin 1904 ja lopulta pysyvästi takaisin Yhdysvaltoihin vuonna 1908. 17-vuotiaasta lähtien hän joutui hankkimaan oman elantonsa erilaisilla tilapäistöillä, myös elokuva-alalla. Nähin aikoihin hän muutti etunimensä Jonaksesta Josefiksi.
Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi Yhdysvaltain armeijan valokuvaajana. Sodan päätyttyä hän työskenteli apulaisohjaajana. Apulaisohjaajan vuosina hän liitti nimeensä aatelisen ”von”-etuliitteen.
Sternberg julkaisi omaelämäkertansa Fun in a Chinese Laundry 1965.
Hän kuoli sydänkohtaukseen 1969 Los Angelesissä.
Mykkäelokuvat (1925–1929)
Sternbergin ensimmäinen ohjaustyö oli The Salvage Hunters 1925. Elokuva pääsi laajempaan levitykseen vasta kun Charles Chaplin oli kehunut sitä. Sitä seurasivat Mustalaismorsian, jonka MGM hyllytti, ja Chaplinin tuottama The Sea Gull (myös nimellä A Woman of the Sea), jonka Chaplin tiettävästi tuhosi 1933 (elokuvan kohtalo on epäselvä, sen oletetaan olevan kadonnut).
Sternberg siirtyi Paramountille ja ohjasi gangsterielokuvan Alamaailma (1927), josta tuli yllättäen menestys. Käsikirjoittaja Ben Hecht sai elokuvasta Oscar-palkinnon. Merkittävimmät ohjaukset tämän jälkeen (ennen Sinistä enkeliä) olivat Yö satamassa (1928) ja Viimeinen määräys'' (1928).
Elokuvat Marlene Dietrichin kanssa (1929–1935)
Sternberg palasi 1930 Yhdysvaltoihin Dietrichin kanssa. Siellä Sternberg teki Dietrichistä toistamiseen tähden elokuvalla Marokko, sillä Sininen enkeli ei vielä saanut ensi-iltaansa Yhdysvalloissa.
Marokkoa seurasivat Eri lippujen alla (1931), Vaalea Venus (1932), Shanghain pikajuna (1932), Intohimojen keisarinna (1934) ja Paholainen on nainen (1935).
Näiden vuosien ainut elokuva, jossa Dietrich ei näytellyt, oli Amerikkalainen murhenäytelmä (1931) Theodore Dreiserin romaanin pohjalta.
Viimeiset vuodet
Vuoden 1935 jälkeen Sternberg ohjasi enää vain muutaman elokuvan. Niistä merkittävin on Uhkapeliä Shanghaissa (1941). Hänen viimeiseksi Hollywood-elokuvakseen jäi Macao – syntisten saari (1951). Sen jälkeen hän ohjasi vain yhden ainoan elokuvan, japanilaisen The Saga of Anatahan -elokuvan 1953.
Sternberg vieraili syksyllä 1937 Suomessa.
Ohjaustyyli
Sternbergin ohjaustyylille oli ominaista yksinomaan studiomiljöössä filmaaminen. Siten ohjaaja saattoi paremmin kontrolloida kunkin kohtauksen osatekijöitä. Toiminta sijoitettiin usein eksoottisiin ympäristöihin, kuten Shanghaihin, Marokkoon tai Macaoon, mutta autenttisen ympäristön korvasivat lavasteet. Tarinoissa vuorottelivat voimakas toiminnallisuus ja sopivan pituiset rauhallisemmat jaksot. Kuvasommittelu ja kameratyö olivat ohjaajalle tärkeämpiä kuin juonen kulku. Vanhemmiten Sternberg alkoi toistaa itseään ja eksyi turmeltuneeseen romantiikkaan ja narsistiseen erotiikkaan. Näiden takia ohjaajan arvostus laski. Hänen merkityksensä elokuvan historiassa ymmärrettiin vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Giuseppe Mascara
Mascara on edustanut ammattilaisuransa aikana myös Ragusaa, Battipaglisea, Avellinoa, Salernitanaa, Palermoa, Genoaa ja Perugiaa.
One-time pad
One-time pad (OTP, suomeksi kerta-avainjärjestelmä ) on täysin turvallinen salausmenetelmä. OTP:n etuja ovat sillä salattujen viestien avaamattomuus, jos vain on huolehdittu salauksessa käytettävien satunnaislukujen oikeellisuudesta ja säilyttämisestä. Huonoina puolina on juuri tämä avainlista, jota tarvitaan salattaessa ja tekstiä purettaessa. Näiden säilytys ja niiden kanssa toimiminen on suurin riski tässä menetelmässä. Avainten jakelu kasvaa hyvin suureksi riskiksi, jos salattavaa on paljon ja useissa pisteissä. Menetelmä käyttää jokaisen bitin salaamisessa vain ja ainoastaan yhtä avainlukutaulukon avainta.
Dody Goodman
pienoiskuva|Dody Goodman vuonna 1958 Dolores ”Dody" Goodman (28. lokakuuta 1914 Columbus, Ohio – 22. kesäkuuta 2008 Englewood, New Jersey) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Goodman esitti päähenkilö Mary Hartmanin (Louise Lasser) äitiä sarjassa Mary Hartman, Mary Hartman 1970-luvulla. Hän antoi itsestään pitkään virheellisen iän ja ilmoitti syntymävuodekseen vuoden 1929. Hän loi pitkän uran Broadway-musikaaleista, joista yksi oli Lorelei (1974).
Goodman esiintyi myös The Tonight Show'ssa, ja hänellä oli osia elokuvissa, kuten Greasessa (1978). Hän ääninäytteli animaatiossa The Chipmunk Adventure (1987) ja oli Kristillisen tieteen jäsen.
Metsälehväsammalet
Metsälehväsammalet (Plagiomnium) on sammalten suku, johon kuuluu 9 Suomessa kasvavaa lajia. Niiden taksonomia on muuttumassa. Monet lehväsammalet ovat Suomessa alueellisesti uhanalaisia.
Ulkonäkö ja koko
Lehväsammalilla on muihin sammaliin verrattuna isot lehdet.
Elinympäristö
Lehväsammalia kasvaa lehtomaisissa metsissä maassa, kivien päällä ja nurmikon seassa.
Tupolev ANT-9
pienoiskuva|Aeroflotin ANT-9 suksilaskutelineillä. ANT-9 oli neuvostoliittolainen kuljetuslentokone, jonka ensilento lennettiin toukokuussa 1929. Se oli kokometallinen ja siinä oli kolme Gnome-Rhone Titan -moottoria, joiden tehot olivat 172 kW. Myöhemmin koneessa käytettiin Wright Whirlwind -moottoreita, joiden tehot olivat 224 kW.
Ensimmäisten kahdentoista koneen jälkeen siirryttiin kaksimoottoriseen versioon, joka oli varustettu Mikulin M-17 -moottoreilla, joiden tehot olivat 507 kW. Koneen nopeudeksi tuli tällöin 205–215 km/h. Versio tunnettiin tyyppimerkinnällä PS-9.
Look at This
Look at This on suomalaisen pop-yhtye Fabricsin debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1980.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Tommi Läntinen, ellei toisin mainittu.
Luettelo pikkuplaneetoista: 70001–71000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 70001:stä ja päättyen 71000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Anniken Huitfeldt
Anniken Scharning Huitfeldt [] (s. 29. marraskuuta 1969 Bærum) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja Norjan nykyinen ulkoministeri Støren hallituksessa lokakuusta 2021. Aiemmin hän on toiminut Norjan työministerinä (2012–13), kulttuuriministerinä (2009–12) sekä lapsi- ja tasa-arvoministerinä (2008–09). Huitfeldt on istunut suurkäräjillä vuodesta 2005.
Sukujuuret
Huitfeldtin suku on alun perin tanskalaislähtöinen entinen aatelissuku.
Laura Bono
220px|pienoiskuva|Laura Bono (2011) Laura Bono, oikealta nimeltään Laura Bonometti, on italialainen laulaja. Hän on syntynyt 14. tammikuuta 1979 Varesen kaupungissa Lombardiassa Pohjois-Italiassa.
Bono voitti maaliskuussa 2005 San Remon festivaalien uusien esiintyjien sarjan. Hänen siellä esittämänsä kappale ”Non credo nei miracoli” oli keväällä Italian singlelistalla 15 viikkoa.
Jukka Kuvaja
Jukka Antero Kuvaja (s. 4. marraskuuta 1953 Asikkala) on suomalainen hiihtäjä, joka edusti Suomea yhdistetyssä hiihdossa kolmissa olympialaisissa  ja kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän edusti urallaan Lammin Säkiää ja Lahden Hiihtoseuraa.
Kuvaja saavutti yhdistetyssä SM-hopeaa vuosina 1974 ja 1975 sekä SM-pronssia 1972, 1973, 1976, 1977 ja 1980.
Kuvajan isä oli Suomea kaksissa olympiakisoissa edustanut maastohiihtäjä Pekka Kuvaja.
Klaxons
Tammikuussa 2007 Klaxons julkaisi debyyttialbuminsa Myths of the Near Future, joka nousi ilmestymisviikollaan brittilistan sijalle 2. Albumi voitti vuoden 2007 Mercury Prize -musiikkipalkinnon. Toinen albumi Surfing the Void julkaistiin vuonna 2010.
SD Huesca
Sociedad Deportiva Huesca on jalkapalloseura Huescan kaupungista Espanjan Aragoniasta. Sen edustusjoukkue pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
Historiaa
Sociedad Deportiva Huescan edeltäjiä olivat Huesca Fútbol Club (1910–1927), Club Deportivo Huesca (1929–1936) ja Unión Deportiva Huesca (1940–1956), jotka vuorollaan hajosivat muun muassa talousvaikeuksien vuoksi. Seuroista jälkimmäinen pelasi parhaimmillaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa vuosina 1950–1953.
Nykyisen seuran perustamiskokous pidettiin 29. maaliskuuta 1960. Kaudeksi 1961–1962 seuran joukkue nousi Tercera Divisióniin, ja tulevat lähes 50 vuotta se vuorotteli tämän sarjan ja vuonna 1977 perustetun Segunda División B:n välillä. Vuonna 2006 Huesca ylsi Copa RFEF:n loppuotteluun, jossa Puertollano oli kuitenkin parempi maalein 3–1.
Kaudella 2007–2008 Huesca sijoittui Segunda División B:n lohkossa 2 toiseksi ja pääsi nousukarsintoihin. Nousukarsinnoissa se voitti Gavàn ja Écijan, minkä myötä seura nousi ensimmäistä kertaa nykyhistoriassaan Primera Divisióniin. Kaudella 2008–2009 sarjassa pelasi toinenkin aragonialaisjoukkue Real Zaragoza.
Gil Evans
thumb|200px|Gil Evans ja [[Ryo Kawasaki vuonna 1982.]] Gil Evans (13. toukokuuta 1912 – 20. maaliskuuta 1988) oli kanadalais-yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja merkittävä yhdysvaltalaisen big band -jazzin kehittäjä sovittajan, säveltäjän, yhtyeenjohtajan ja pianistin roolissa. Hänen roolinsa cool jazzin, modaalisen jazzin, free jazzin and jazz-rockin kehityksessä oli myös merkittävä.
Elämä
Gil Evans syntyi Torontossa, Kanadassa kastenimenään Ian Ernest Gilmore Green. Hän otti jo aikaisin sukunimen Evans isäpuoleltaan. Perhe muutti pian Kaliforniaan, jossa hän vietti elämänsä ensimmäiset vuosikymmenet. Vuodesta 1946 hän eli ja työskenteli New Yorkissa.
Vuosina 1941–1948 hän toimi Claude Thornhillin orkesterin sovittajana, vuodesta 1946 New Yorkissa. Hänen vaatimaton asuntonsa kiinalaisen pesulan takana tuli toimimaan kohtauspaikaksi muusikoille, jotka etsivät musiikille uutta suuntaa bebopin valtakauden hiipuessa (vaikka muun muassa Charlie Parker oli vakituisia vierailijoita). Hän muodosti Miles Davisin, Gerry Mulliganin ja muiden kanssa nonetin vuonna 1948, joka oli kiinnitetty "Royal Roost"iin Count Basien orkesterin väliaikayhtyeenä. Capitol Records nauhoitti yhtyeen 12 kappaletta kolmessa eri sessiossa vuosina 1949 ja 1950; nämä levytykset julkaistiin lopulta kokonaisuudessaan LP-levynä Birth of the Cool vuonna 1957. Kappaleista Evansin sovittamia olivat "Moon Dreams" sekä hänen ja Davisin säveltämä "Boplicity".
Miles Davisin ollessa Columbia Recordsin listoilla, tuottaja George Avakian ehdotti muutamia mahdollisia sovittajia Davisille, joka välittömästi käytti tilaisuutta työskennellä jälleen Evansin kanssa. Heidän yhteistyönsä tuloksena syntyivät Miles Ahead (1957), Porgy and Bess (1958) sekä Sketches of Spain (1960). Myöhemmin yksi yhteistyön tulos Quiet Nights (1962) julkaistiin, mutta ilman Davisin suostumusta, joka sai aikaan välirikon hänen ja tuottaja Teo Maceron kanssa. Vaikka nämä neljä levyä olivat markkinoitu pääasiallisesti Davisin nimellä (usein kreditoitu nimellä Miles Davis and the Gil Evans Big Band), Evansin panos levyillä oli aivan yhtä tärkeä. Näiden levyjen sävyjä hallitsevat Gil Evansin sofistikoituneet big band -sovitukset sekä Miles Davisin melodinen ja tyylitelty soolosoitto. Evans vaikutti myös taustalla Davisin 1960-luvun klassisissa kvintettialbumeissa.
Vuodesta 1957 lähtien Evans nauhoitti myös oman nimensä alla, muun muassa albumit Big Stuff (1957, tunnetaan myös nimellä Gil Evans & Ten), Out Of The Cool (1960) ja The Individualism Of Gil Evans (1964). Vuonna 1965 hän teki big band -sovitukset Kenny Burrellin Guitar Forms -albumille, vuotena 1966 hänen orkesterinsa soitti brasilialaisen laulajan Astrud Gilberton lattarivaikutteisella levyllä Look To The Rainbow. 1970-luvulla hänen musiikkiinsa tuli free jazz -sekä jazz-rock -elementtejä, kuten Davisilla sekä monilla muilla jazzmuusikoilla. Tämä toi myös musiikille uusia kuuntelijaryhmiä. Evansilla oli myös erityinen kiinnostus Jimi Hendrixin töihin, ja hänen on kerrottu suunnitelleen Hendrixin ympärille koottua big band -kokoonpanoa. Nämä suunnitelmat kariutuivat kitaristin ennenaikaiseen kuolemaan vuonna 1970. Evansin orkesteri aloitti kiertueet vasta vuonna 1972, jotka suuntautuivat muun muassa Japaniin sekä Euroopan eri jazzfestivaaleille. Vuonna 1987 hän nauhoitti live-levyn Stingin kanssa, jossa oli Evansin big band -sovituksia Stingin ja The Policen kappaleisiin. Hän soitti myös Jaco Pastoriuksen kanssa kiertueella Japanissa.
Evans kuoli 1988 Cuernavacassa, Meksikossa - samassa kaupungissa, jossa Charles Mingus oli kuollut yhdeksän vuotta aikaisemmin.
Luettelo Suomen paikannimien latinankielisistä eksonyymeistä
Luettelo Suomen paikannimien latinankielisistä eksonyymeistä sisältää Suomen kaupunkien, kuntien, maakuntien, läänien ja muiden Suomessa sijaitsevien paikkojen latinan kielessä käytettyjä nimiä eli latinankielisiä eksonyymejä. Vaikka latina vaikutti kirkollisena käyttökielenä Suomessa läpi keskiajan, vain yksittäisiä paikannimiä on attestoitu säilyneestä lähdemateriaalista. Siksi paikannimien latinannokset on jaetaan neljään luokkaan:
John Hartson
pienoiskuva|John Hartson vuonna 2007. John Hartson (s. 5. huhtikuuta 1975 Swansea, Wales) on walesilainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä muun muassa Arsenalissa (1995–1997) ja Celticissä (2001–2006) sekä 51 maaottelua (14 maalia) Walesin maajoukkueessa (1995–2005). Hän aloitti ammattilaisuransa Luton Townissa vuonna 1992 ja päätti sen lähdettyään West Bromwich Albionista vuoden 2008 alussa. Maajoukkueurallaan hän teki neljätoista maalia.
Luettelo Suomen paikannimien latinankielisistä eksonyymeistä
Nimiä on niin ikään johdettu monella tavalla. Yhtäältä nimiä on muodostettu pitäjän vanhan ruotsinkielisen nimen pohjalta (Åbo → Aboa 'Turku'; Nyslott → Arx Nova 'Savonlinna'). Nimi saattoi sisältää myös käännöslainan (Joensuu → 'Ostia'). Kiinnostava tapa muodostaa nimistöä on seurata uuden ajan oppineiden käytäntöjä muodostaa opillisia nimiä. Opintielle lähtenyt talollisen poika muokkasikin itselleen nimen kotipitäjänsä suoran ruotsinnoksen mukaan (Seinäjoki → vägg + älv → Wegelius), ja myöhemmällä ajalla oppineisto saattoi nimittää koko pitäjää mahtisuvun mukaan Vegeliaksi. Näin on latinannettu myös muiden muassa Kälviä (Calovius) ja Ähtävä (Essevius).
John Hartson
Hartsonilla todettiin kesällä 2009 kivessyöpä, joka levisi aivoihin ja keuhkoihin. Se onnistuttiin kuitenkin hoitamaan.
Heikkilän kasarmi
Heikkilän kasarmi on Turussa Pihlajaniemessä, pohjoisilta osiltaan osin Vähä-Heikkilässä sijaitseva kasarmialue. Kasarmialueen rakentaminen aloitettiin syyskesällä 1915 ja se ehdittiin tehdä miltei valmiiksi ennen kuin venäläiset joukot poistuivat Suomesta.
Alueella toimi ensimmäisen maailmansodan aikana Venäjän Itämeren laivaston 2. Ilmailuprikaatin 5. lentodivisioonan toinen merilentoasema syksyyn 1917 saakka. Samana vuonna valmistunut kasarmialueen päärakennus rakennettiin Venäjän Itämeren laivaston viestipalvelun esikunta- ja kasarmirakennukseksi.
Venäjän vallankumouksen jälkeen ja Suomen itsenäistymisen myötä merilentoasema otettiin toukokuussa 1918 vastaperustettujen Suomen ilmavoimien käyttöön lentäjien, tähystäjien ja mekaanikkojen koulutuspaikaksi. Lokakuussa 1918 Lentokoulu kuitenkin siirrettiin Santahaminaan.
Kesäkuussa 1918 kasarmialueelle koottiin myös jalkaväkijoukko, joka sai myöhemmin nimen Porin Rykmentti. Rykmentin yksiköitä oli sijoitettu Turun alueella myös Sirkkalan ja Turun kasarmeille. Jatkosodan aikana Porin Rykmentin lähdettyä rintamalle kasarmialueella koulutettiin laivastojoukkoja mukaan lukien hieman yli 400 virolaisia vapaaehtoisia.
Cseszneky
thumb|Cseszneky-suvun vaakuna Cseszneky de Milvány et Csesznek on vanha unkarilainen aatelissuku, johon on kuulunut useita Unkarin historian merkkihenkilöitä. Vanhimmat tunnetut merkinnät suvusta ovat vuodelta 1215. Suku nousi keskiajalla huomattavaan asemaan Keski-Euroopassa. Csesznekyn suvun jäsenten vaikutus näkyi Unkarin julkisessa elämässä 1900-luvulle asti.
Heikkilän kasarmi
Porin rykmentin nimi muuttui vuonna 1957 Porin Prikaatiksi (PorPr), jonka viimeiset osat siirtyivät vuonna 1966 Heikkilästä Säkylään. Turun ilmatorjuntapatteristo (TurItPsto) muutti Pääskyvuoren kasarmilta alueelle vuonna 1963. Vuonna 1989 patteristo yhdistyi Toisen Erillisen Autokomppanian (2.ErAK) ja Toisen Erillisen Viestikomppanian (2.ErVK) kanssa Varsinais-Suomen Ilmatorjuntarykmentiksi (VSItR), joka lakkautettiin vuoden 2002 lopussa. Alueella toimi myös Turun Rannikkorykmentin Esikunta (TurRRE) vuosina 1986–1998 sekä Turun ja Porin Sotilasläänin Esikunta vuosina 2003–2007.
Muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen Heikkilän kasarmialueen päärakennuksen tilat peruskorjattiin vuosien 2006–2007 aikana Merivoimien esikunnan (MERIVE) tarpeita vastaaviksi. Merivoimien esikunta siirtyi Heikkilän kasarmialueelle vuoden 2007 joulukuussa Helsingin Lauttasaaresta, ja se aloitti toimintansa päärakennuksessa vuoden 2008 alussa.
Nykyiset käyttäjät
Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen 2.logistiikkarykmentin esikunta, Merivoimien esikunta, Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen Järjestelmäkeskuksen merijärjestelmäosasto, Lounais-Suomen aluetoimisto ja Puolustushallinnon Rakennuslaitoksen Turun palveluyksikkö toimivat Heikkilän kasarmialueen päärakennuksen tiloissa. Myös eräiden maanpuolustus- ja reserviläisjärjestöjen tilat sijaitsevat Heikkilän kasarmialueella.
Alkuperäisiä Venäjän vallan aikaisia rakennuksia on alueella säilynyt viisi tiilirunkoista rakennusta: pääkasarmi, viestiasema, kaksikerroksinen entinen asuinrakennus, huoltorakennus sekä hevos/autotalli.
Museovirasto on määritellyt Heikkilän kasarmialueen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Lamoillen piirikunta
Lamoillen piirikunta on Yhdysvaltojen Vermontin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 25 362 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Hyde Parkin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1836.
Juha Seppälä
Juha Seppälä (s. 9. tammikuuta 1956 Karvia) on Porissa asuva suomalainen kirjailija.
Seppälä on kirjoittanut romaaneja, novelleja ja kuunnelmia. Hänen teoksensa sisältävät useimmiten arjen ja niin sanotun tavallisen ihmisen kuvausta. Mukana voi olla ajankohtaisia yhteiskuntakriittisiä elementtejä tai esimerkiksi yksilön kokemuksia sodassa. Etenkin romaanit ovat usein rakenteellisesti kokeilevia. Seppälän kieli on modernismin perinteitä seuraten hyvin taloudellista; hän pyrkii välttämään kuvailevuutta ja metaforia. Seppälän teksteissä on lähes säännönmukaisesti synkähkö pohjavire. Osassa tuotantoa tyylilajina on musta huumori tai satiiri.
Seppälän teoksista Hyppynaru (1990), Super Market (1991), Paholaisen haarukka (2008) ja Mr. Smith. (2012) olivat Finlandia-palkintoehdokkaina. Seppälä on palkittu muun muassa Kalevi Jäntin palkinnolla 1988, kirjallisuuden valtionpalkinnolla 2000 ja Runeberg-palkinnolla 2001.
Seppälä kirjoitti vuoden 2007 loppuun saakka blogia Satakunnan Kansa -lehden verkkosivuilla. Hän on myös pitänyt kolumnia Aamulehdessä. Seppälä toimi kustannustoimittajana vuonna 2008 julkaistussa Janne Toivosen ja Heikki Westergårdin Pori-kirjassa.
John Lithgow
Ura
Lithgow on esittänyt Dick Solomonia TV-sarjassa Kolmas kivi auringosta. Lisäksi hän on esittänyt Trinityä Dexterissä. Lithgow on näytellyt myös elokuvissa ja radiossa. Hän on voittanut useita Emmy- ja Tony-palkintoja. Hän tekee lisäksi musiikkia lapsille.
Yksityiselämä
John Lithgow on näyttelijä Arthur Lithgow’n poika. Hän vietti lapsuutensa Ohion Antioch Collegen kampuksella, jossa hänen isänsä toimi draamaopettajana.
Lithgow on ollut naimisissa kaksi kertaa. Jean Tayntonin kanssa vuosina 1966–1980 ja Mary Yeagerin kanssa vuodesta 1981. Lithgow’lla on kolme lasta: Ian (s. 1972) Phoebe McCurtain (s. 1982) ja Nathan Georg (s. 1983). Ian näytteli Kolmas kivi auringosta -sarjassa Leonia, Dickin oppilasta.
Shimogyō-ku
Shimogyō-ku on yksi Kioton kaupungin 11 suuralueesta. Se sijaitsee Kioton keskiosassa Kamojoen länsirannalla ja käsittää Kioton keskusta-alueen eteläosan. Pohjoisessa se rajautuu Shijō-katuun ja etelässä Tōkaidō-päälinjaan, lännessä sen alue ulottuu Nishi-Takasejoelle saakka. Shimogyōn suuralueella on 82 122 asukasta (joulukuussa 2020) ja sen pinta-ala on 6,78 neliökilometriä.
Shimogyō-ku on Kamigyō-kun ohella toinen Kioton kahdesta alkuperäisestä suuralueesta. Ne muodostettiin vuonna 1889 samalla, kun perustettiin nykymuotoinen Kioton kaupunki. Suuralueen nimi (’alempi Kyō’ eli ’alempi Kioto’) periytyy Heian-kauden loppupuolelta, kun kaupungin pohjois- ja eteläosille syntyi omat nimitykset. Alun perin käytettiin termiä Shimowatari (下辺), sittemmin Japanin keskiajalla nimeä Shimonomachi (下町). Vuonna 1929 Kamigyōn ja Shimogyōn suuralueista erotettiin Nakagyōn, Sakyōn ja Higashiyaman suuralueet, ja vuonna 1955 Shimogyōsta lohkaistiin vielä Minamin suuralue.
Shimogyō-ku on tiheästi rakennettua asuin- ja liikealuetta, jossa sijaitsee valtaosa kaupungin tavarataloista, pankkeja ja Kioton keskustukkutori. Tärkeitä alueen läpi kulkevia katuja ovat pohjois–eteläsuuntaiset Kawaramachi-dōri, Karasuma-dōri ja Horikawa-dōri sekä itä–länsisuuntainen Gojō-dōri. Alueelle on keskittynyt myös perinteisiä käsityöelinkeinoja, kuten buddhalaisissa seremonioissa käytettävien esineiden, viuhkojen, lakkatöiden, kyōyūzen-kankaan ja nukkejen tuotantoa.
Suuralueen historiallista rakennusperintöä edustavat Higashi-Hongan-jin ja Nishi-Hongan-jin buddhalaiset temppelit. Alueen itäosassa on Shōsei-enin puutarha. Suuralueella sijaitsevat myös Kioton rautatiemuseo, Kioton akvaario ja Ryūkoku-museo. Shimogyō-ku on heinäkuisin järjestettävän Gion-matsurin tapahtuma-aluetta.
Shimogyōn suuralueen eteläreunalla on Kioton rautatieasema, kaupungin tärkein joukkoliikenneterminaali. Sen kautta kulkevat suurnopeusjunalinja Tōkaidō Shinkansen, JR Nishi-Nihonin Tōkaidō-päälinja, San’in-päälinja ja Nara-linja sekä Kintetsu-rautateiden Kioto-linja ja Kioton metron Karasuma-linja. Suuralueen pohjoisosaa palvelevat myös Hankyū-rautateiden Kioto-päälinja ja Keifuku-rautateiden (Randen) Arashiyama-päälinja.
Joroinen
pienoiskuva|oikea|245px|Joroisten kirkko Joroinen on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Savon maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Kunnanjohtaja on Jaakko Kuronen.
1. tammikuuta 2021 Joroinen siirtyi Etelä-Savon maakunnasta osaksi Pohjois-Savon maakuntaa.
Joroisten naapurikuntia ovat Juva, Leppävirta, Pieksämäki, Rantasalmi ja Varkaus.
Joroinen on tunnettu lukuisista kartanoistaan. Joroisten nimikkoruoka on kapakalasta ja sianlihasta tehty kapapaisti. Joroisten pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla muikkuja sisältävä perunalaatikko.
Tunnettuja joroislaisia ovat muun muassa Tieto Oyj:n omistaja Pekka Viljakainen,, Erkki Pulliainen eli Susi-Pulliainen, Salatut elämät -sarjasta tuttu näyttelijä Tero Tiittanen , entinen jääkiekkoilija Jukka Hentunen , Amer-yhtymän toimitusjohtaja Heikki O. Salonen ja sotaveteraani Hannes Hynönen.
Joroinen valittiin Suomen liikkuvimmaksi kunnaksi vuonna 2021.
Maantiede
Joroisilla on kaksi taajamaa, kirkonkylä ja Kuvansi. Niiden ulkopuolella kunnan maaseutumaisemaan kuuluvat suuret peltoaukeat ja pitkät näkymät. Kunnan halki kulkee harjuketju, jonka yhteydessä sijaitsevat myös Etelä-Savon suurimmat pohjavesialueet Kotkatharju, Kolma ja Tervaruukinsalo.
Vuoden 2021 alusta Joroinen siirtyi Pohjois-Savon maakuntaan.
Historia
Joroinen on ollut asuttuna esihistoriallisista ajoista asti, sieltä on löytynyt kivikautinen asuinpaikka. Paikkakunnan sepät olivat jo 1550-luvulla kuuluisia taidoistaan. Vuonna 1631 Joroisista muodostettiin 1442 perustetusta Juvan pitäjän osista ja osittain Pieksämäen ja 1578 Juvasta aiemmin perustetun Rantasalmen osista, ja samaan aikaan perustettiin Joroisten seurakunta. Tiettävästi ensimmäinen kirkko valmistui 1686. Nykyinen Joroisten kirkko rakennettiin 1792–1793.
Joroinen on tunnettu lukuisista kartanoistaan, joita ovat esimerkiksi Frugårdin, Järvikylän, Koskenhovin, Kotkan ja Paajalan kartanot. Joroisten, Rantasalmen ja Juvan kartanot kehittyivät Sotilasvirkatalojärjestelmän ja Rantasalmen kadettikoulun vaikutuksesta. Savon kartanokulttuurin kukoistuskaudella 1760–1860 kartanoita oli siviilivirkamiesten ja upseerien omistuksessa yli sata. Monet rakennuksista ovat peräisin 1800-luvun alkupuolelta ja on liitetty Museoviraston ylläpitämien valtakunnalliseti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen joukkoon.
Paikkakuntaa kutsutaankin usein ”Savon Pariisiksi”, sillä kartanoiden väki muodosti aikoinaan oman seurapiirinsä, jossa puhuttu kieli oli usein ranska.
Hallinto
Joroisten kunnanjohtajana on toiminut vuodesta 2021 Jaakko Kuronen. Häntä edelsi Joonas Hänninen, joka toimi kunnanjohtajana vuodesta 2014. Ennen Hännistä kunnanjohtajana toimi Tenho Hotarinen.
Kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa, ja valtuuston puheenjohtaja on Sari Järn. Kaudella 2021–2025 paikat jakautuvat seuraavasti:
Kunnanhallituksessa on seitsemän paikkaa, ja hallituksen puheenjohtaja on Jani Kautto.
Talous
Vuonna 2022 Joroisten veroprosentti oli 21,25.
Varkauden lentoasema sijaitsee aivan Joroisten kuntakeskuksen vieressä, nykyään Joroisten kunnanvirasto sijaitsee lentoasema-rakennuksessa. Säännöllinen lentoliikenne kentälle on loppunut 2010-luvulla.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Joroisissa oli 4 917 asukasta, joista 2 798 asui taajamissa, 2 066 haja-asutusalueilla ja 53:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Joroisten taajama-aste on 57,5 %. Joroisten taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
Palvelut ja ympäristö
Joroisissa perusopetusta annetaan Kuvansin kyläkoulussa ja kirkonkylällä Joroisten yhtenäiskoulussa. Toisen asteen opetusta antaa kirkonkylällä Joroisten lukio. Lähimmät ammatilliset koulutuspaikat ovat Juvalla, Pieksämäellä ja Varkaudessa. Joroisten kirjasto sijaitsee kirkonkylällä koulukeskuksen yhteydessä, ja se on osa Rantasalmen kanssa yhdessä muodostuvaa Toenperän kirjastoa. Lisäksi yhteinen kirjastoauto Jasso Toenperä palvelee Joroisten, Rantasalmen ja Juvan kuntien alueella. Joroisissa on 1970-luvulta asti toiminut erikoisesta arkkitehtuuristaan tunnettu hotelli Joronjälki, jossa Jyrki Sukula kuvasi 2010-luvulla jakson Hotellit kuntoon -ohjelmaan.
Urheilu
Joroisten urheilijat keskittyy lähinnä kuntoliikuntaan. Sen palloilulajeja ovat salibandy ja pesäpallo, lisäksi toimintaa on kestävyysurheilussa, mäkihypyssä, frisbeegolfissa ja kuntosalilla. Myös Kuvansin Kuohu keskittyy vahvasti yleisurheiluun ja aikuisten kuntoliikuntaan. Joroisten Jyskeellä on naisten joukkue salibandyn aluesarjassa.
Suomen ensimmäiset triathlon-kilpailut järjestettiin Joroisissa vuonna 1983. Vuonna 2022 Joroisissa kilpaillaan lasten triathlonissa sekä pika- ja perusmatkoilla.
Kotkatharjun ulkoilualue sijaitsee Joroisten kirkonkylältä noin kolmen kilometrin päässä. Sen tunnetuin kohde on Kartanogolfin 18-väyläinen golfkenttä. Kotkatharjulla on myös kaksi 18-väyläistä frisbeegolf-rataa, jotka voi yhdistää 36-väyläiseksi radaksi, sekä ulkoilureittejä ja kuntoportaat. Alueella sijaitsevat Joroisten hyppyrimäet on remontoitu 2010-luvun loppupuolella. Kotkatharjun läheisyydessä sijaitsee myös Joroisten ampumarata.
Tammikuussa 2022 pidetyssä Urheilugaalassa Joroinen valittiin Suomen liikkuvimmaksi kunnaksi vuonna 2021. Vuoden 2021 liikkuvimmaksi kunnaksi etsittiin toimijaa, jonka kuntalaisten liikunnallisen elämäntavan vahvistamisessa on huomioitu myös kestävä kehitys.
West of Liberty
West of Liberty on saksalais-ruotsalainen kuusiosainen tv-sarja joka saa ensi-iltansa Suomessa toisena maana. Suomea ennen se on esitetty ainoastaan Norjassa. Sarja perustuu Thomas Engströmin suomentamattomaan romaaniin Väster om friheten.
Sarjan alku
Sarjan tapahtumat saavat alkunsa Marrakechistä Marokosta. Yhdysvaltalainen nainen Faye Morris (Michelle Meadows) on silminnäkijänä kun parturissa ammutaan teloitustyyliin kolme yhdysvaltalaista miestä. Faye Morris on tietovuotosivusto Hydraleaksin juristi. Hän on murhien vuoksi peloissaan ja pakenee Berliiniin jossa yrittää saada Yhdysvaltojen Saksan suurlähettilästä kiinni.
Berlinin CIA saa tietää siitä ja jäljitää hänen puhelunsa ja toimiston päämies Clive Barner (Matthew Marsh) kaivaa esiin vanhan agenttinsa Ludwig Lichtin (Wotan Wilke Möhring). Barner ja Licht ovat kylmän sodan kokeneita veteraaneja. Barner kaipaa vanhoja hyviä aikoja jolloin hän oli uransa huipulla. Licht ei ole ollut aikoihin kuvioissa mukana. Hän oli aiemmin Stasin agentti joka toimi CIA:n kaksoisagenttina 80–luvulla. Sittemmin hänestä on tullut korviaan myöten veloissa oleva baarin pitäjä.
Licht saa tehtäväkseen saattaa Morris turvaan ja suojella häntä mistä tapahtumat alkavat edetä.
Berliinissä kuvattu agenttitarina on tehty englanniksi mutta myös muita kieliä käytetään.
Sulunjärvi
Sulunjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 26 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee maastossa Niinistönmäen ja Sulunvuoren välisessä laaksossa. Sulunvuoren huippu, joka kohoaa 65 metriä järven vedenpintaa korkeammalle, sijaitsee järvestä kauempana. Sen sijaan Niinistönmäen rinteet laskevat lähes järven rantaan asti. Rinteiden ja rannan väliin on rakennettu valtatie 9. Orivesi–Jyväskylä-rautatie kulkee vastarannalla. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvi sijaitsee Länkipohjan koillispuolella aivan taajama-alueen ulkopuolella. Järven luoteisrantaan on rakennettu kolme kiinteää asuntoa ja kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tie taajamasta.
Eero Saleva
pienoiskuva|Eero Saleva Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.Eero Yrjänä Saleva (s. 7. lokakuuta 1995 Tuusula) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimii Tommy Ekblom. Vuoteen 2017 asti hän edusti Sjundeå IF:ää.
Sulunjärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,4 metriä mpy. Siihen on johdettu seitsemän lyhyttä ojaa. Sulunjärvi kuuluu vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi ja Sulunjärvi. Järven tulo-oja on juuri tuo Liivesoja, joka on Liivesjärven laskuoja. Sulunjärvi laskee Oinasojaa myöten Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen. Oinasojalla on pudotusta 29 metriä.
Eero Saleva
Kalevan kisoista Saleva on saavuttanut 10 000 metriltä kultaa vuosina 2019 ja 2020, hopeaa 2022 ja pronssia 2023 sekä 5 000 metrin juoksusta hopeaa vuosina 2018, 2022 ja 2023 sekä pronssia 2017, 2019 ja 2020. Puolimaratonilla hän saavutti SM-pronssia 2020 ja 10 kilometrin maastojuoksussa pronssia 2021. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut 3 000 metrin juoksusta hopeaa 2019, 2021 ja 2023 sekä pronssia 2018, 2020 ja 2022.
Sulunjärvi
Luontoarvoja
Oinasjoessa talvehtii yleensä koskikara.
Eero Saleva
Saleva on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2017, ja sijoittunut parhaimmillaan toiseksi 5 000 metrillä Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2022.
Sulunjärvi
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa sijaitsi valtatien ja järven rannan välissä peltopalstoja. Ne ovat nykyään metsänä.
Eero Saleva
Ennätyksikseen hän on juossut 1 500 metrillä ajan 3.44,25, 3 000 metrillä 8.01,69, 5 000 metrillä 13.50,15, 10 000 metrillä 29.23,94 ja puolimaratonilla 1.07.37.
Richard O’Connor (jalkapalloilija)
Richard O'Connor (s. 30. elokuuta 1978 Wandsworth, Yhdistynyt kuningaskunta) on anguillalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. O'Connor on Anguillan jalkapallomaajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä viidellä maalillaan. Hänen nykyinen seuransa on Leatherhead FC, jota ennen hän on pelannut Wimbledon FC:ssä.
Koutajärvi (järvi Keiteleellä)
Koutajärvi on Pohjois-Savossa Keiteleen kirkonkylästä alle kahden kilometrin etäisyydellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1 000 hehtaaria eli 10 km². Se on 7,4 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Sen järvenselkä on avoin ja saareton. Järvellä on neljä selvästi erottuvaa niemeä, jotka ovat Talasniemi sen luoteispäässä, Tuliniemi järven länsirannalla järven puolivälissä, Maaherranniemi järven kaakkoispäässä ja sen vastarannalla oleva Kannasniemi. Järvessä on yksi saari, joka sijaitsee Kannasniemen ja Maaherranniemen kärkien välissä ja Etelälahden suulla.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 35 miljoonaa m³ eli 0,035 km³. Järven keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 12 metriä. Syvin kohta sijaitsee järvenselän keskellä.