cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Postilinja-auto
Britannia
Britannian Royal Mail aloitti postilinja-autoliikenteen vuonna 1967 korvatakseen yksityisautoistumisen myötä väheneviä paikallisbussi- ja junalinjoja maaseudulla. Vuonna 2006 Royal Mail liikennöi pariasataa postibussilinjaa, monia vain kerran pari päivässä, mutta monet niistä olivat alueensa ainoita julkisen liikenteen palveluja. Eniten postibussiliikennettä on Yorkshiressä ja Skotlannin lounaisosissa. Keväällä 2009 Royal Mail kuitenkin lopetti monia Skotlannin syrjäseutujen reittejä kannattamattomina, suuresta vastustuksesta huolimatta.
Itävalta
Nykyisin ÖBB-Postbus GmbH on Itävallan suurin bussiyhtiö, jolla on noin 4 000 työntekijää ja 2 100 bussia. Vuonna 2004 ÖBB-Postbus osti tšekkiläisen ČSAD Autobusy -yhtiön.
Ruotsi
Ruotsin postiautotoiminta tunnettiin nimellä Postens Diligenstrafik vuodesta 1923 vuoteen 1991, jolloin se fuusioitiin Swebus-yhtiöön. Nykyisin postibussitoimintaa hallinnoivat Ruotsin maakäräjäkunnat postilaitoksen puolesta. 1990-luvulta alkaneen kilpailun vapauttamisen myötä joitakin bussilinjoja ajavat yksityiset yhtiöt julkisen palveluvelvoitteen täyttämiseksi.
Saksa
Länsi-Saksassa Kraftpost-nimellä tunnettu postilinja-autoverkosto toimi vuoteen 1985 saakka, mutta vuonna 2013 postibussitoiminta aloitettiin uudelleen keskittyen pitkänmatkan linjoihin Saksan ja naapurimaidenkin suurkaupunkien välillä. Niitä liikennöi erillinen yhtiö Deutsche Post Mobility GmbH. Vastaavasti Itävallan ja Sveitsin postibussit liikennöivät myös Saksan puolelle.
Sveitsi
Sveitsin postilinja-autot tunnetaan saksaksi nimellä Postauto, ranskaksi Car postal ja italiaksi Autopostale. Kun 1900-luvun lopulla paketti- ja henkilöliikenteen kuljetustarpeet eriytyivät niin maantie- kuin rautatieliikenteessä, Sveitsin postiautoliikenne eriytettiin postilaitoksen itsenäiseksi tytäryhtiöksi. Se liikennöi lähes 900 bussireittiä lähes 2 200 auton kalustolla ja kuljettaa yli 140 miljoonaa matkustajaa vuosittain.
Tšekki
Ensimmäisen maailmansodan aikana postibussitoiminta oli keskeytyneenä, mutta Tšekkoslovakian perustamisen jälkeen busseja oli vuonna 1926 käytössä 216 eri puolilla maata. Vuonna 1927 myös maan rautatieyhtiö ČSD alkoi liikennöidä junien lisäksi busseilla, kunnes postin ja rautateiden bussitoiminta yhdistettiin 1933.
Paloma Picasso
Paloma Picasso (oik. Anne Paloma Ruiz-Picasso y Gilot, s. 19. huhtikuuta 1949 Vallauris, Ranska) on ranskalainen muotitaiteilija ja liikenainen. Hänet tunnetaan etenkin Tiffanylle suunnittelemistaan koruista sekä parfyymeistään.
Elämä ja ura
Paloma Picasso on taidemaalari Pablo Picasson nuorin lapsi, jonka äiti on taidemaalari ja kirjailija Françoise Gilot.
Paloma Picasso yritti aluksi välttää ryhtymästä taiteelliselle uralle, ettei joutuisi jatkuvasti rinnastetuksi isäänsä. Hän kuitenkin opiskeli Pariisin yliopiston Nanterren kampuksella teatteripuvustusta ja toimi tässä ammatissa eräässä pariisilaisessa teatterissa. Hänen puku- ja korusuunnitelmansa saivat niin hyviä arvioita, että hän päätti opiskella lisää korusuunnittelua. Vuonna 1969 hän esitteli töitään ystävälleen Yves Saint-Laurentille, joka tilasi häneltä korusarjan.
Pablo Picasson kuoltua 1973 Paloma Picasso keskeytti uransa hoitaakseen isänsä jäämistöä ja teosten inventointia ja luettelointia. Kuolinpesän selvittäminen oli erittäin vaikeaa monine oikeusjuttuineen ja testamentin puutteen takia. Paloma Picasso auttoi Pariisin kaupunkia vuonna 1983 avatun Picasso-museon organisoimisessa. Hän kokeili siipiään näyttelijänä ja sai pääosan Walerian Borowczykin vuoden 1974 elokuvassa Moraalittomia tarinoita. Elokuva sai hyvät arviot, mutta Picasso ei ole sen koommin näytellyt.
1970-luvun puolivälissä Paloma Picasso aloitti muotisuunnitteluyhteistyön argentiinalaisen näytelmäkirjailijan ja ohjaajan Rafael Lopez-Cambilin kanssa. He rakastuivat, menivät naimisiin 1978 mutta erosivat 1999. Paloma Picasso avioitui samana vuonna osteopaatti Eric Thévenet’n kanssa. He asettuivat asumaan Sveitsiin, ja Paloma Picasso perusti nimeään kantavan säätiön isänsä ja äitinsä muistoa vaalimaan.
Vuonna 1979 Paloma Picasso aloitti pitkän yhteistyönsä Tiffany & Companyn kanssa, ja vuonna 1984 L’Oréal esitteli Paloma Picasson nimeä kantavan parfyymin. Hajustealalla Paloma Picasso seurasi äitinsä isän jalanjälkiä: isoisä oli toiminut hajuvesikemistinä Etelä-Ranskan Grassessa. L’Oréal-yhteistyö kasvoi kosmetiikkasarjaksi, johon kuului muun muassa Paloma Picasson tunnusväriksi muodostunutta punaisen sävyä edustava huulipuna.
Bell AH-1 Cobra
Bell AH-1 Cobra (yrityksen malli: Model 209) on Bell Helicopterin valmistama rynnäkköhelikopteri. AH-1 on käytetty myös nimitystä HueyCobra. Kopterin alkuperäinen malli oli yksimoottorinen, mutta kaksimoottorinen versio on kehitetty myöhemmin.
AH-1 oli maailman ensimmäinen hyökkäyskäyttöön tarkoitettu taisteluhelikopteri, jonka ensilento oli 7. syyskuuta 1965. Malli kehitettiin UH-1-helikopterin G-muunnoksena.
AH-1 oli selkäranka Yhdysvaltain maavoimien hyökkäyshelikopterikalustoon, mutta on korvattu AH-64 Apache kopterilla. Päivitettyjä versioita lentää edelleen joidenkin maiden ilmavoimissa. AH-1:n kaksimoottoriset versiot ovat edelleen Yhdysvaltain merijalkaväen (USMC) käytössä.
AH-1:stä on tehty kaksimoottorinen muunnelma Bell AH-1W SuperCobra, jonka seuraaja on Bell AH-1Z Viper.
Faux pas
Faux pas (äännetään, monikossa: faux pas ), on ranskalainen ilmaisu, jota käytetään suomessa  sitaattilainana kuvaamaan kömpelöä tai kiusallista erehdystä esimerkiksi yhteisön sääntöjen, tapojen tai etiketin suhteen. Ranskan kielessä ilmaus tarkoittaa kirjaimellisesti harha-askelta ja sitä käytetään myös tässä merkityksessä.
Heidinkämmekät
Heidinkämmekät (Calanthe) on kämmekkäkasvisuku (heimo Orchidaceae), johon kuuluu noin 150 lajia. Lajeja tavataan laajalla alueella Afrikassa, Aasiassa ja Australaasiassa. Heidinkämmeköitä kasvaa lähinnä Aasiassa, joitakin myös Etelä-Afrikassa.
Tuntomerkit
Heidinkämmekät ovat enimmäkseen maassa kasvavia. Niillä on suuri valesipuli, josta lähtee kookkaita, ohuita ja laskoksellisia lehtiä, jotka joillakin lajeilla kuihtuvat tropiikin kuivan kauden ajaksi.
Kukat ovat keltaisia, valkoisia tai vaaleanpunaisia, ja ne sijaitsevat terttumaisissa kukinnoissa, joiden varret kasvavat valesipulien tyveltä. Kukissa on pitkänomainen, alaspäin osoittava huuli, jossa on 3–4 eri suuntiin siirottavaa liuskaa.
Lajeja
Kaikkiaan heidinkämmeköitä tunnetaan noin 260 lajia. Siroheidinkämmekkä (Calanthe vestita) ja somaheidinkämmekkä (Calanthe Vestita-ryhmä) ovat huonekasveja. Suomenkielisellä nimellä tunnetaan myös rusoheidinkämmekkä (Calanthe sylvatica).
Käyttö huonekasvina
Heidinkämmeköitä kasvatetaan huonekasveina. Huonekasvina suvun lajit vaativat talvisin lepokauden kuivana, huoneenlämmössä. Ne tarvitsevat runsaasti vettä, mutta eivät suvaitse jatkuvaa kasvualustan kosteutta. Kasvupaikka on lämmin eikä liian aurinkoinen. Heidinkämmeköitä lisätään jakamalla suuria bulbiryhmiä.
Vacansoleil-DCM
Vacansoleil-DCM oli alankomaalainen UCI Pro -tason maantiepyöräilyn ammattilaistalli. Se perustettiin P3 Transfer-Batavus -tallin pohjalta kaudeksi 2009. Tallin pääsponsori oli leirintälomapalveluja tarjoava Vacansoleil. Tallin toiminta loppui kauden 2013 jälkeen.
Tallin pyöräilijöistä Thomas De Gendt sijoittui kolmanneksi Italian ympäriajossa 2012. Marco Marcato voitti samana vuonna Pariisi–Tours-klassikon.
Virikekasvatus
Virikekasvatus on kalanpoikasten kasvatuksessa käytettävä vesiviljelymenetelmää, jossa kasvatusaltaaseen rakennetaan luonnonmukaisia olosuhteita jäljitteleviä elementtejä. Luonnollista elinympäristöä muistuttavia olosuhteita saadaan aikaan lisäämällä kalanpoikasille piilopaikkoja, soraa ja kiviä sekä vaihtelemalla satunnaisesti altaan veden korkeutta ja virtauksia.
Virikekasvatusmenetelmää on kehitetty Suomessa muun muassa Paltamon tutkimusasemalla Kainuussa, jossa sijaitsevat Luonnonvarakeskuksen (LUKE) kalankasvatusaltaat. Virikekasvatuksesta tehdyn tutkimuksen tulokset näkyvät sekä luonnonsuojelullisina että taloudellisina hyötyinä. Harvinaistuneita kalakantoja voidaan palauttaa luontoon ja niiden jälkeläiset menestyvät luonnonolosuhteissa paremmin. Kalankasvattajat saavat parempaa tuottoa istutetuista kalanpoikasista, kun niiden selviämisaste on korkeampi.
ZIL-157
ZIL-157 on neuvostoliittolaisen ZIL:in vuosina 1958–1970 valmistama maastokuorma-auto. Se sai kunniamaininnan vuoden 1958 maailmannäyttelyssä. Se muistutti huomattavasti edeltäjänsä ZiS-151:n viimeisiä versioita, joissa oli kokometalliohjaamo.
Ajoneuvon prototyyppi valmistettiin vuonna 1955 ja sarjavalmistuksen alettua sitä valmistettiin sekä siviili- että sotilaskäyttöön. Sotilaskäytössä ajoneuvoa käytettiin muun muassa tutka-asemien ja raketinheitinten alustana.
Ural-375D korvasi ZIL-157:n Neuvostoliiton pääasiallisena kuorma-autona vuonna 1979. Neuvostoliiton lisäksi Kiina valmisti ZIL-157:n kopiota nimellä CA-30.
Teknisiä tietoja
Autossa oli voimanlähteenä kuusisylinterinen, nelitahtinen sivuventtiilimoottori. Vanhemmissa malleissa oli kuiva kaksilevyinen kytkin, joka korvattiin vuodesta 1962 alkaen yksilevyisellä. Autossa oli viisinopeuksinen vaihteisto, jonka jatkeena oli kaksinopeuksinen alennusvaihde. Auton rengaskoko oli 12,00-18". Polttoainesäiliön tilavuus oli 215 litraa.
Ominaisuuksia
Autossa oli renkaiden keskustäyttöjärjestelmä, mikä teki sen maasto-ominaisuuksiltaan ylivoimaiseksi. Kun renkaiden paineet pudotettiin 3,5:stä 0,5:een baariin, auton etenemiskyky maastossa parani huomattavasti. Kunkin renkaan painetta voitiin säätää erikseen ohjaamosta käsin.
Auton huippunopeus oli 65 km/h. Kääntösäde oli 11,2 metriä.
Muunnelmat
thumb|left|D-470
Vuonna 1958 autosta alettiin valmistaa suurteholumilinkoautoja D-470. Valmistuksesta vastasi Remontno-Mehanitšeski Zavod. Vuoteen 1962 mennessä lumilinkoautoja oli valmistettu jo tuhat kappaletta. Linkopöydän korkeutta säädettiin hydraulisesti. Korkeudensäätöjärjestelmä sai käyttövoimansa auton omasta moottorista. Lingon pyörittämistä varten auton lavalla oli kuusisylinterinen, 24-venttiilinen, iskutilavuudeltaan 19 000-kuutioinen dieselmoottori, jonka teho oli noin 250 hevosvoimaa. Voima välittyi auton omaan jarrujärjestelmään kytketyn rengaskytkimen välityksellä. Aurausleveys oli 2,5 metriä, suurin lumen syvyys 1,2 metriä ja aurausnopeus 30–40 km/h. Edessä oli kaksi päällekkäin olevaa spiraalia, jotka syöttivät lumen kuusisiipiselle roottorille. Lumenheittoteho oli 625 tonnia tunnissa ja etäisyys 25 metriä. Ajoneuvon omamassa oli 8 820 kg. Niitä kulkeutui myös Suomeen.
Kun auton seuraajan, ZIL-131:n tuotantoa jo valmisteltiin, kehitettiin muunnelma 157K, jossa oli yksilevykytkin, uudet vaihteisto ja seisontajarru, teleskooppi-iskunvaimentimet sekä voiman ulosotto. Erikoistilauksesta valmistettiin 157KG:tä, jonka sähkölaitteet oli suojattu. Puoliperävaunun veturiksi kehitettiin 157KV. Muunnelmassa 157KE oli kaksi 150 litran polttoainesäiliötä.
Käyttö Suomen puolustusvoimissa
Vuonna 1962 puolustusvoimat vastaanotti 86 kappaleen erän Zil-157-kuorma-autoja. Niitä käytettiin divisioonien tykistöjoukkojen vetäjinä. 26 autoa oli sijoitettu Satakunnan tykistörykmenttiin ja loput Panssariprikaatiin. 1970-luvulla osaan autoista vaihdettiin Perkinsin dieselmoottorit. Malli KZ oli Suomessa T-55-panssarivaunujen mukana tulleena korjausautona vuodesta 1968 lähtien.
HMS Undervattensbåten N:r 2
HMS Undervattensbåten N:r 2 (runkonumero 2) oli Ruotsin laivaston Undervattensbåten N:r 2 -luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Motalasta. Se laskettiin vesille 25. helmikuuta 1909 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 16. lokakuuta.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 6. kesäkuuta 1929. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon.
Pietarin palatsit
Pietarin palatsit on kirja, jossa esitellään kaikki Pietarin kaupungin keskeisimmät palatsit, joihin lukeutuu myös joitain entisten aatelisten yksityisiä palatseja. Suurin osa esitellyistä palatseista on yleisölle avoimia, ja kirjaan on merkitty niiden aukioloaikoja. Kirjan on kirjoittanut Kaarina Kaurinkoski.
SEA
SEA tai Sea voi tarkoittaa seuraavia:
Pietarin palatsit
Teoksessa on yhdeksän lukua ja lopussa henkilöhakemisto.
Kiiminkijoen rautatiesilta
Kiiminkijoen rautatiesilta (joskus myös Haukiputaan rautatiesilta sekä Asemakylän silta) on Kiiminkijoen ylittävä silta Haukiputaan Asemakylässä Pohjois-Pohjanmaalla. Silta sijaitsee rataosalla heti Haukiputaan ratapihan eteläpuolella. Nykyinen silta on rakennettu saksalaisten vetäytymisvaiheessa vuonna 1944 tuhoaman sillan tilalle. Rautatiekannen rinnalla on kapea kevyen liikenteen siltakansi.
Kolmijänteisen sillan lyhyemmät, uloimmat jänteet ovat levypalkkisiltoja, keskimmäisen jänteen ollessa ristikkorakenteinen. Siltajänteet on koottu niittaamalla.
Višera (Kaman sivujoki)
thumb|250px|Višeraa Lypja-joen suun alapuolella. Taustalla [[Tulymski Kamen -harjanne.]] Višera on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 415 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 31 200 neliökilometriä.
Višera saa alkunsa Uralin länsirinteiltä Višeran luonnonpuiston alueella, virtaa ensin kohti etelää ja kääntyy sitten länteen. Yläjuoksullaan se on tyypillinen vuoristojoki (mansinkielinen nimitys on Jahtel-ja ”Koskijoki”). Suurimmat sivujoet ovat Jazva ja Kolva. Säännöllistä laivaliikennettä on Krasnovišerskiin saakka.
Jokea pitkin kulki muinoin Uralin yli Siperiaan johtanut Tšerdynin tie. Se jäi pois käytöstä vuonna 1598, jolloin avattiin lyhyempi Babinovin tie.
Éleuthère Irénée du Pont
Elämä ja ura
Du Pont syntyi Pariisissa talousvirkamies Pierre Samuel du Pontin poikana. Vuonna 1784 kuningas Ludvig XVI aateloi hänen isänsä, jonka sukunimen jatkoksi tuli de Nemours. Poika varttui perheen maatilalla Égrevillen lähellä nykyisessä Seine-et-Marnen departementissa, menestyi koulussa ja tunsi jo nuorena kiinnostusta räjähteisiin.
Du Pont lähti isänsä ja veljensä perheen kanssa laivalla kohti Amerikkaa. He rantautuivat Rhode Island ille uuden vuosisadan alkuhetkillä 1. tammikuuta 1800, ja nuoren Du Pontin vaimo ja lapset seurasivat pian perässä. Du Pont perusti ruutitehtaan nimeltä Eleutherian Mills Delaware n osavaltion Brandywine Creekiin huomattuaan amerikkalaisen ruudin huonolaatuiseksi. Pian du Pont oli Yhdysvaltain armeijan, turkisyhtiöiden ja muiden ruutia tarvitsevien tärkein toimittaja, ja Brandywine Creekiin perustettiin lisäksi villa- ja puuvillakehräämöt sekä nahkurinverstas.
Du Pont oli 32 vuotta perustamansa E.I. du Pont de Nemours and Companyn johdossa. Hän kuoli 1834.
HMS Undervattensbåten N:r 3
HMS Undervattensbåten N:r 3 (runkonumero 3) oli Ruotsin laivaston Undervattensbåten N:r 2 -luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Motalasta. Se laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1909 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden joulukuussa.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 21. marraskuuta 1930. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon.
Marco Zanuso
thumb|Zanuson ja [[Richard Sapperin taittuva transistoriradio TS502 vuodelta 1965.]] Marco Zanuso (1916 Milano – 2001 Milano) oli italialainen arkkitehti ja teollinen muotoilija. Hänet tunnetaan vuodet 1958–1977 kestäneestä yhteistyöstä saksalaisen Richard Sapperin kanssa.
Zanuso opiskeli arkkitehtuuria kotikaupunkinsa polyteknisessä yliopistossa 1930-luvun jälkipuoliskolla. Sodan jälkeen 1945 hän avasi kaupunkiin oman toimistonsa ja toimi 1940-luvun lopulla myös ensin Domus-lehden ja sitten Casabella-lehden päätoimittajana. Zanuso oli mukana Pirellin perustamassa Arflexissa, joka pyrki kehittämään solukumilla pehmustettuja ja kuminauhoilla jousitettuja verhoiltuja huonekaluja. Zanuson tunnetuimmiksi Arflex-kalusteiksi nousivat Antropus-nojatuoli (1949) sekä Lady-nojatuoli ja Triennale-sohva vuodelta 1951. Lady palkittiin Grand Prix’llä Milanon triennaalissa.
Hänen ja Richard Sapperin yhteinen toimisto muotoili 1960-luvulla elektroniikkaa italialaiselle Brionvega-yhtiölle, joka pyrki kilpailemaan japanilaisten transistoriradioiden ja -televisioiden kanssa erityisesti paremman muotoilun avulla. Tuotteisiin kuuluivat kannettava Doney 14, maailman ensimmäinen täysin transistoroitu tv-vastaanotin vuodelta 1962, sekä kahdesta saranoidusta puoliskosta muodostuva matkaradio TS502 vuodelta 1965. Vuonna 1964 Sapper ja Zanuso suunnittelivat Kartell-kalustevalmistajalle ensimmäisen täysin muovista valmistetun tuolin, pinottavan lastenistuimen K1340.
Marco Zanuso toimi suunnitelutyönsä ohella Milanon yliopiston professorina. Vuonna 1956 Zanuso oli perustamassa teollisten muotoilijoiden järjestöä ADIa (Associazione per il Disegno Industriale) ja toimi 1966–1969 sen puheenjohtajana.
Zanuso suunnitteli myös rakennuksia, kuten Olivettiin tehdastilat Buenos Airesiin ja São Pauloon (1955–1957). Italiassa hänen töitään ovat Necchi-toimistorakennus Paviassa (1961–1962) sekä IBM-yhtiön tehdasrakennukset Milanossa ja Palombassa, jotka valmistuivat 1974 ja 1982.
Zanuso sai töistään Compasso d’Oro -palkinnon kuusi kertaa, ja vuonna 1985 hänet palkittiin kilpailussa vielä koko elämäntyöstään.
Georgia talviolympialaisissa 2018
Georgia osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti neljä urheilijaa, jotka kilpailivat kolmessa eri urheilumuodossa. Avajaisissa maan lippua kantoi taitoluistelija Moris Kvitelašvili ja päättäjäisissä alppihiihtäjä Iason Abramašvili.
Ohjaskelkkailu
Georgia sai paikan miesten ohjaskelkkailuun ranking-sijoitusten perusteella.
Taitoluistelu
Georgia sai maapaikan miesten yksinluisteluun MM-kilpailujen 2017 sijoitusten perusteella.
This Is Heavy Metal
This Is Heavy Metal on Lordin musiikkikappale, joka edustaa sitä, mitä heavy metal on Lordin mielestä. Kappale kuultiin ensimmäistä kertaa, kun yhtye soitti sitä vuoden 2010 kesäfestarikeikoillaan yllätyksenä. Kappale julkaistiin singlenä 9. elokuuta 2010. Se on ensimmäinen singlejulkaisu Babez For Breakfast -albumilta. Single julkaistiin alun perin vain digitaalisena, mutta myöhemmin siitä painettiin rajoitettu noin 200 kappaleen erä myyntiin Rokkikauppa- nettikauppaan. This Is Heavy Metal on mukana Saw 3D -soundtrackilla.
Singlen kansikuvaksi Mr. Lordi halusi maalata jotain mikä kiteyttäisi sekä 80-luvun metalin olemuksen ja myös samalla toimisi kunnianosoituksena yhtyeen omille suosikeille tuolta aikakaudelta. Mr. Lordi loi kanteen eräänlaisen "Frankensteinin hirviön" joka on koottu esimerkiksi Twisted Sisterin, Kissin, W.A.S.P.in ja Alice Cooperin palasista.
Kappaleen Kaapelitehtaalla kuvattu musiikkivideo on yhtyeen ensimmäinen, joka on kuvattu kokonaan green screenin edessä. Videon ohjasi Jukka Salo.
Lähteet
Maria Jyrkäs, Mr. Lordi: Lordiary. Tammi, 2022
Viitteet
This is Heavy Metal
Maja (albumi)
Maja on Heidi Kyrön albumi, joka julkaistiin 7. syyskuuta 2011.
Haapajoki (Jokioinen)
Haapajoki on noin 7 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Jokioisissa ja Tammelassa, ja joki piipahtaa lyhyesti Someron puolella. Se muodostaa alajuoksun 14 kilometriä pitkästä valuma-alueensa pääuomasta. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen eteläinen sivujoki. Haapajoki yhtyy Kokemäenjoen sivujokeen Loimijokeen 91 kilometriä tämän suulta. Haapajoen valuma-alueen pinta-ala on 57 km² ja sen järvisyys on 0 %. Valuma-alueella ei ole luontaisia järviä. Haapajoki virtaa Jokioisissa Luodesuon kulmakunnan läpi ja edelleen Niemen, Haapaniemen ja Vaulammin kylien sivuitse ja laskee Loimijokeen Vaulammin luona.
Valuma-alueen kuvaus
Joki saa alkunsa Torronsuon länsipäästä Jokioisten ja Tammelan väliseltä rajalta Tammelan Torron kylästä. Torronsuon eteläpuolella Tammelan Torron kylässä joen pisimpänä latvahaarana on Äijänsuonoja, jonka nimi muuttuu ensin Jokioisten Luodesuolla Luodesuonojaksi (valuma-alue 21 km²) ja tämän jälkeen Haapajoeksi. Lännestä Haapajokeen yhtyy Peto-oja (myös Petojoki tai Koisthuhdanoja, valuma-alue 17 km²), joka saa alkunsa Someron Koisthuhdan kulmakunnalta lähellä jokioisten rajaa.
Haapajoen uoma virtaa tasaisella savikolla, ja se meanderoi laskiessaan kohti Loimijokea. Niemenkylän kohdalla siihen yhtyy idästä 6,4 kilometriä pitkä Haaranoja (valuma-alue 13 km²), joka on Hirvilähteen laskuoja.
Haapajoen erikoisuus on sen leveä uoma. Vajaan 500 metriä Pelto-ojan yhtymäkohdasta alaspäin leviää Haapajoen uoma paikoin jopa Loimijokea leveämmäksi yli kahden kilometrin matkalta. Valtatie 10:n kohdalla joki kapenee, mutta leviää taas puolen kilometrin matkalla leveäksi. Se kapenee taas ennen laskemistaan Loimijokeen.
Muuta
Valtatie 10 ja yhdystie 2804 ylittävät Haapajoen Jokioisten Vaulammin kyläkeskuksen luona, ja Kantatie 52 ylittää Haapajoen sivuhaaran Peto-ojan kaksi kertaa tästä pari kilometriä etelään Someron ja Jokioisten rajan kummankin puolen.
Joen latvoilla, lähellä Peto-ojan ja Äijänsuonojaan laskevan Pyölyksenojan välistä vedenjakajaa sijaitsee Jokioisten, Tammelan ja Someron rajapaikkana oleva, luonnonmuistomerkkinä rauhoitettu Satulinkivi eli Vahankivi. Toinen joen latvoille sijoittuva kolmen kunnan rajapaikka on Haaranojan lähteenä oleva Hirvilähde, joka erottaa toisistaan Jokioista, Tammelaa ja Forssaa. Kolmas kolmen kunnan rajapaikka joen latvoilla, Ypäjän, Jokioisten ja Someron välillä jää lähelle Haapajoen läntistä sivuhaaraa Peto-ojaa.
Ohjausmerkki
Ohjaus- eli kontrollimerkki (myös ohjaus- tai kontrollikoodi) on tietokonemerkistöön kuuluva tekninen merkki, jonka tarkoitus on käynnistää jokin laitteistoa tai tiedon käsittelyä ohjaava toimi. Ohjausmerkillä ei yleensä ole näkyvää esitysmuotoa, mutta esimerkiksi rivinvaihdon tai vaakasuuntaisen sarkauksen tuottava tulostumaton merkki voi erottua tyhjänä tilana tavallisten kirjoitusmerkkien lomassa. Myös välilyöntiä voidaan toisinaan pitää ohjausmerkkinä.
ASCII-perusmerkistöön sisältyy lukuisia ohjausmerkkejä, jotka ovat suoraan periytyneet Unicode-merkistönkin ensimmäiseen lohkoon, ja lisää ohjausmerkkejä on Latin 1 -täydennyslohkossa. Osa ohjausmerkeistä juontaa juurensa jo 1870-luvulla kaukokirjoittimia varten kehitetystä Baudot-koodista.
Liechtensteinin yliopisto
Liechtensteinin yliopisto on yksi Liechtensteinin kolmesta korkeakoulusta. Siellä voi suorittaa kandidaatin tai maisterin tutkinnon arkkitehtuurissa tai kauppatieteissä. Kandidaatin tutkintoon menee ainakin 6 lukukautta, maisteriksi haluavat jatkavat 4 lukukautta lisää. Opintojaan voi jatkaa tohtorin tutkintoon asti, jatko-opinnot ovat tutkimussuuntautuneita.
Vuonna 2011 yliopistossa oli noin 720 opiskelijaa, joista 210 suuntautui arkkitehtuuriin. Opiskelijoista 40% tuli Itävallasta ja 30% Sveitsistä - liechtensteinilaiset olivat vasta kolmantena (15%).
Edson de Castro Homem
Edson de Castro Homem (s. 17. huhtikuuta 1949 Rio de Janeiro) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi São Sebastião do Rio de Janeiron arkkihiippakuntaan Eugênio de Araújo Sales 18. lokakuuta 1977. Hänet nimitettiin São Sebastião do Rio de Janeiron vihkipiispaksi ja Mutian titulaaripiispaksi 16. helmikuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eusébio Oscar Scheid, jota avustivat de Araújo Sales ja Alano Maria Pena.
Lääkintälaitedirektiivi
Lääkintälaitteita koskee kolme direktiiviä:
Lääkintälaitedirektiiviä on viimeksi tarkistettu ja muutettu direktiivillä 2007/47/EY, jossa on tarkennettu muun muassa lääkintälaiteohjelmistoille asetettavat vaatimukset. Direktiivi 2007/47/EY on niin kutsuttu muutosdirektiivi, jolla direktiivejä AIMD 90/385/ETY ja MDD 93/42/ETY on tarkennettu vastaamaan nykyajan vaatimuksia. Myös biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annettua direktiiviä 98/8/EY tarkennettiin direktiivillä 2007/47/EY. Direktiivi IVD 98/79/EY jätettiin soveltamisalan ulkopuolelle.
Lääkintälaitedirektiivi koostuu 23 artiklasta, 12 liitteestä ja 18 luokittelusäännöstä. Direktiivi jaetaan kolmeen pääluokkaan: ehdottomat vaatimukset, luokittelevat säännöt ja vaatimukset. Euroopassa valmistaja itse luokittelee laitteensa MDD:n luokittelusääntöjä soveltaen, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa FDA (Food and Drug Administration) määrää tuotteen luokittelun.
Lääkinnälliset laitteet
Lääkinnällisellä laitteella tarkoitetaan kaikkia instrumentteja, laitteistoja, välineitä, ohjelmistoja, materiaaleja tai muita tarvikkeita, joita käytetään joko yksinään tai yhdistelminä, mukaan luettuina valmistajansa erityisesti diagnosointi- ja/tai hoitotarkoituksiin tarkoittamat ja lääkinnällisen laitteen asianmukaiseen toimintaan tarvittavat ohjelmistot, ja joita valmistaja on tarkoittanut käytettäviksi ihmisten:
ja joiden pääasiallista aiottua vaikutusta ei saavuteta farmakologisin, kemiallisin, immunologisin tai metabolisin keinoin, mutta joiden toimintaa voidaan tällaisilla keinoilla edistää.
Lääkinnällisiin lisälaitteisiin kuuluvat myös tarvikkeet, vaikka ne eivät olisi laitteita. Valmistaja on tarkoittanut tarvikkeita käytettävän lääkintälaitteen käyttämiseksi.
Moniongelmaisuus
Moniongelmaisuus tarkoittaa sitä, että ihmisellä on monia ongelmia samanaikaisesti. Moniongelmaisuus voi olla syrjäytymistä ja samanaikaista mielenterveyden häiriötä. Kaarlo Simojoen mukaan sekakäytön ohella on lisääntynyt moniongelmaisuus.
Moniongelmainen nuori
Tutkimusprofessori Mauri Marttusen mukaan moniongelmainen nuori voidaan määritellä monin tavoin:
Nikolai Popov
Nikolai Pavlovitš Popov, kirjailijanimeltään Žugyľ (, suomeksi ”surullinen, ikävä”; 6. joulukuuta 1901 Ust-Sysolsk – 9. toukokuuta 1971) oli komilainen kirjailija.
Popov oli perustamassa Komin proletaarikirjailijoiden yhdistystä ja kuului Neuvostoliiton kirjailijaliittoon vuodesta 1934. Hänet vangittiin vuonna 1937 ja vapautettiin Stalinin kuoltua. 1950- ja 1960-luvuilla hän kirjoitti kertomuksia, kuvauksia ja näytelmiä. Vuonna 1967 hänet palkittiin Punaisen tähden kunniamerkillä.
Valtakausi
Valtakausi on rap-yhtye Ambassan ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 4. huhtikuuta 2007. Albumin julkaisi Johanna Kustannus. Albumilta julkaistiin yksi single "Valtakausi 2005". Albumin on tuottanut kokonaan Juan Muteniac.
Vlasovo
Vlasovo ( ja ) on entinen taajama Ust-Janskin piirin länsiosassa Sahan tasavallassa 457 kilometriä piirin hallintokeskuksesta Deputatskista luoteeseen. Paikkakunta on nykyisin asumaton. Kylästä on maantieyhteys Janajoen varrella olleeseen Severnyin taajamaan ja myös asumattomaan Entuziastovin kylään.
Vielä vuonna 1989 kylässä oli 1 922 asukasta.
Vlasovon taajama lakkautettiin ja liitettiin Severnyin taajamaan vuonna 1998; Severnyi lakkautettiin vuonna 2000.
IPad (neljäs sukupolvi)
Neljännen sukupolven iPad on Applen valmistama taulutietokone, joka on iPad-tuoteryhmän neljäs laite. Laite paljastettiin 23. lokakuuta 2012 lehdistötilaisuudessa San Franciscossa. Applen mukaan laite on edeltäjiensä tapaan suunniteltu käytettäväksi erilaisten medioiden seuraamiseen, sähköpostin lukemiseen sekä pelaamiseen.
Neljännen sukupolven iPadissa on nopeampi prosessori ja tarkka retina-näyttö, kuten aikaisemmassakin sukupolvessa. verrattuna aiempiin sukupolviin. Vuonna 2013 Apple ilmoitti lopettavansa iPad 4:n valmistuksen. Sen seuraaja on iPad Air.
Laitteisto
Laitteessa on Apple A6 -tuplaydinsuoritin, jossa on myös neliytiminen grafiikkasuoritin. Lisäksi laite tulee suoraan iOS 6.0 -käyttöjärjestelmällä varustettuna. Vuonna 2013 laitteelle julkaistiin iOS 7 -päivitys.
Ambassa
Ambassa on Ivalosta lähtöisin oleva kolmihenkinen hip hop -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat MC:t Eldinho, Nit Lang ja Neuvos (kaikki jäsenet s. 1985) Yhtyeen ensilevyn Valtakausi julkaisi Johanna Kustannus 4. huhtikuuta 2007. Albumilta julkaistiin single "Valtakausi 2005". Ennen ensilevyä Ambassa on esiintynyt lappilaisten räppäreiden, kuten esimerkiksi Hannibalin ja Sopan, Ezkimon, Edorfin ja Amocin julkaisuilla. Ambassa on räpännyt Lappi itsenäiseksi vol. 1 mixtapella. Ambassa on keikkaillut muutaman vuoden eri puolilla Suomea keikka DJ:nsä A.K.A Caputon kanssa. Ambassa, kuten moni muukin lappilainen rap-ryhmä tai artisti, kuuluu Guerra Norte -nimiseen rap-kokoonpanoon.
Pori Cup
thumb|D96-ikäluokan loppuottelu [[Hyvinkään Palloseura|HyPS–FC Jazz vuoden 2010 Pori Cupissa.]] Pori Cup on vuodesta 2005 lähtien Porissa järjestetty juniorijalkapalloturnaus. Vuonna 2011 siihen osallistui yhteensä 141 joukkuetta ja lähes 3 000 pelaajaa.
Pori Cupissa on 14 eri sarjaa pojille sekä kuusi sarjaa tytöille. Nuorimmat osallistuvat ikäluokat ovat 2002 syntyneitä ja vanhimmat C97-junioreita. Seuraava turnaus järjestetään 27.-29. heinäkuuta 2012. Loppuottelut pelataan Porin stadionilla.
Vuoden 2011 Pori Cupissa ratkaistiin myös C-junioreiden Suomen mestaruus turnauksen yhteydessä järjestetyssä Kai Pahlman-turnauksessa.
Antanas Mockus
thumb|Antanas Mockus vuonna 2012. Aurelijus Rutenis Antanas Mockus Šivickas (s. 25. maaliskuuta 1952, Bogotá) on kolumbialainen matemaatikko, filosofi ja poliitikko. Mockus on liettualaisten maahanmuuttajien poika. Hän opiskeli matematiikkaa Dijonissa Université de Bourgognessa, sekä filosofiaa Universidad Nacional de Colombiassa. Hän työskenteli tutkijana vuodesta 1975 vuoteen 1993, jolloin jätti asemansa rehtorina ja pyrki Bogotán pormestariksi. Tässä tehtävässä hän toimi kahteen otteeseen 1995–1997 ja 2001–2004. Hän jätti pormestarin aseman ennenaikaisesti vuonna 1997 asettuakseen ehdolle Noemí Sanínin varapresidentiksi seuraavan vuoden vaaleissa.
Mockus muodosti "Visionarios con Antanas" -puolueen vuoden 2006 vaaleihin, mutta se ei saanut yhtään paikkaa. Myös saman vuoden presidentinvaalissa hän jäi neljänneksi.
Syksyllä 2009 Mockus liittyi Partido Verden jäseneksi, joka asetti hänet ehdokkaaksi vuoden 2010 presidentinvaaliin. Viikkoa ennen vaaleja Mockus oli kyselyissä tasan entisen puolustusministeri Juan Manuel Santosin kanssa. Ensimmäisellä vaalikierroksella Mockus sai noin 22 prosenttia äänistä ja pääsi toiselle kierrokselle 47 prosenttia äänistä vieneen Santosin kanssa. Toisella kierroksella 20. kesäkuuta Mockus sai 27,6 % äänistä, kun hänen kilpailijansa Santos voitti selvin luvuin saaden 69 % äänistä.
Mockusin edustaman puolueen nimi on Partido verde, sanamukaisesti Vihreä puolue, mutta toisin kuin eurooppalaiset vihreät puolueet, se ei pidä tärkeimpänä asianaan ympäristökysymyksiä vaan politiikan läpinäkyvyyttä.
Donkki (lehti)
Donkki on kristillinen 7–12-vuotiaille lapsille suunnattu harraste- ja raamatunlukulehti. Lehti sisältää raamattuaiheisten tarinoiden lisäksi palstoja harrastuksiin, ystävyyteen, askarteluun ja kokkaukseen liittyen. Lehdessä tutustutaan Raamattuun seikkailevien kaverusten Sakun, Ruutin ja Donkki-aasin kanssa. Lehti keskittyy kristillisen uskon perusasioihin. Donkki-lehden voi tilata kotiin tai seurakuntaan. Sitä jaetaan myös ilmaiseksi Kansanlähetyksen piirijärjestöjen toimistoilla.
Raamatunlukijain Liiton kautta Donkin taustajärjestöinä on 21 jäsenjärjestöä herätysliikkeistä ja vapaista suunnista. Lehden päätoimittajana on Aleksi Soininen.
In War and Pieces
In War and Pieces on saksalaisen thrash metal-yhtye Sodomin kolmastoista albumi, joka julkaistiin Saksassa 19. marraskuuta 2010 ja Euroopassa 22. marraskuuta. Albumin julkaisi Steamhammer.
HMS Undervattensbåten N:r 4
HMS Undervattensbåten N:r 4 (runkonumero 4) oli Ruotsin laivaston vuonna 1910 palvelukseenotettu Undervattensbåten N:r 2 -luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Motalasta. Se laskettiin vesille 16. lokakuuta 1909 ja liitettiin laivastoon 31. lokakuuta 1910.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 6. kesäkuuta 1929. Sen lopullinen kohtalo on tuntematon.
Kalevi Kivistö
Kalevi Johannes Kivistö (s. 25. maaliskuuta 1941 Kurikka) on suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (SKDL) kansanedustajana 1972–1984 ja ministerinä 1975–1976 ja 1977–1982. Hän oli SKDL:n puheenjohtaja 1979–1985. Kivistö oli presidenttiehdokkaana 1982 ja 1988. Eduskunnasta hän siirtyi Keski-Suomen läänin viimeiseksi maaherraksi (1985–1997).
Kivistö edustaa nykyisin Vasemmistoliittoa. Hänet valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon kunnallisvaaleissa 2008. Hän uusi paikkansa vuoden 2012 kuntavaaleissa. Vuoden 2017 kuntavaaleissa hän ei enää asettunut ehdolle vaan kertoi jättävänsä politiikan.
Ura
Kivistö valmistui ylioppilaaksi Kurikan yhteiskoulusta 1960, humanististen tieteiden kandidaatiksi 1963 ja kasvatustieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1966. Valtiotieteen lisensiaatiksi hän valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1969. Hän työskenteli vuosina 1964–1984 tutkijana ja opettajana Jyväskylän yliopistossa, muun muassa kasvatussosiologian lehtorina 1968–1984 sekä vt. apulaisprofessorina 1970–1971.
Kivistö valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan vuoden 1972 vaaleissa SKDL:n listalta Keski-Suomen vaalipiiristä. Hän kuului SKDL:n liittoneuvostoon vuosina 1970–1973 ja liittohallitukseen vuosina 1973–1979. Puolueen puheenjohtajana hän toimi vuodet 1979–1985. Kivistö lukeutui SKDL:n maltilliseen enemmistöön, ja kuului SKDL:n sosialisteihin. Kun Kivistö oli presidenttiehdokkaana vaaleissa vuosina 1982 ja 1988 (ks. Liike 88), vähemmistökommunistit vastustivat hänen valintaansa. Vuoden 1982 presidentinvaalissa Kivistö kehotti SKDL:n valitsijamiehiä asettumaan SDP:n ehdokkaan Mauno Koiviston taakse. Enemmistö noudatti Kivistön vetoomusta, mutta taistolaisiksi kutsutun vähemmistön valitsijamiehet äänestivät aiemmin vastustamaansa Kivistöä. Taistolaisten menettely vaalissa pahensi SKDL:n sisäistä kriisiä entisestään.
Vuonna 1983 Kivistö valittiin eduskuntaan Helsingistä. Hän luopui kansanedustajuudesta vuonna 1984 kun hänet nimitettiin seuraavan vuoden alusta kotilääninsä Keski-Suomen maaherraksi. Muun muassa Keskustapuolueen äänenkannattaja Keskisuomalainen vastusti erittäin jyrkästi Kivistön nimitystä ja vaati maaherraksi Keskustan omaa miestä tai ainakin jotakin ei-sosialistia, mutta presidentti Mauno Koivisto ajoi paikalle Kivistön. Muun muassa Helsingin Sanomat epäilikin Kivistön maaherranimitystä palkkioksi Kivistön tuesta Koivistolle vuoden 1982 presidentinvaalissa. Vuoden 1997 lääniuudistuksessa Keski-Suomen lääni lakkautettiin ja Kivistö siirtyi opetusministeriön kulttuuri-, liikunta- ja nuorisopolitiikan osaston ylijohtajaksi. Tästä virasta hän jäi eläkkeelle 2004.
Luottamustehtävät
Kivistö aloitti Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajana vuonna 1999. Hänet valittiin kolmen vuoden jatkokaudelle 1. syyskuuta 2002. Kivistö toimi SPR:n puheenjohtajana kesäkuuhun 2008, jolloin hänen tilalleen valittiin Suomen Pankin pääjohtaja Erkki Liikanen.
Elokuussa 2005 Kivistö valittiin Julkisen sanan neuvoston puheenjohtajaksi. Hän erosi luottamustehtävästä 24. syyskuuta 2007 närkästyttyään Yleisradion A-studio-ohjelmasta, jossa käsiteltiin kriittisesti Kivistön yhteyksiä sosialistimaihin 1970- ja 1980-luvulla. Kivistö käsitti ohjelman kostoksi JSN:n A-piste-ohjelmalle antamasta langettavasta päätöksestä.
Kivistö toimi Eläkeläiset ry:n hallituksen puheenjohtaja kaudella 2012–2015.
Yū Kamio
Yū Kamio (tunnettu myös alkuperäisellä nimellään Yuji Suzuki, s. 16. maaliskuuta 1970 ) on japanilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Kiken na Kankei ja Hojo Tokimune. Kamio on esiintynyt myös elokuvissa Godzilla: Final Wars ja Black Belt.
Hänellä on 1. danin musta vyö karatessa.
Aiheesta muualla
(Hänellä on Internet Movie Databasessa sivut molemmille nimille)
Kuka pelkää Virginia Woolfia? (elokuva)
Kuka pelkää Virginia Woolfia? on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomedia, jonka on ohjannut Mike Nichols. Se perustuu Edward Albeen samannimiseen näytelmään vuodelta 1962.
Näytelmän ja elokuvan alkuperäinen nimi on sanaleikki Disneyn Kolme pientä porsasta -elokuvan laulusta "Pahaa sutta ken pelkäisi?", ja viittaa myös feministikirjailija Virginia Woolfiin.
Elokuvan henkilöinä ovat kaksi pariskuntaa, joista miehet ovat professoreja samalla yliopistossa. Tapahtumien ajankohta on juhlien jatkoilla vanhemman pariskunnan kotona.
Elokuva valittiin vuonna 2013 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Atalarik
Atalarik (516 – 2. lokakuuta 534) oli ostrogoottien kuningas vuosina 526–534. Hän oli Eutharicin ja Amalasuntan poika sekä Teoderik Suuren tyttärenpoika.
Isoisänsä kuoltua Atalarik tuli kuninkaaksi kymmenvuotiaana, ja koska hän oli alaikäinen, toimi sijaishallitsijana hänen vaikutusvaltainen äitinsä Amalasunta, Teoderikin tytär. Amalasunta pyrki parantamaan goottien ja Bysantin välisiä suhteita, mikä herätti tyytymättömyyttä areiolaisen uskon omaksuneissa gooteissa. Atalarik kuoli jo vuonna 534, minkä jälkeen Amalasunta julisti kuninkaaksi serkkunsa Theodahadin.
Tatsuya Naka
Tatsuya Naka (, s. 29. toukokuuta 1964 Tokio, Japani) on japanilainen karateka ja näyttelijä. Hänellä on 6. danin musta vyö Shōtōkan karatessa.
Afrikan laatta
thumb|right|300px|Afrikan laatta oikealla (oranssina).
Afrikan laatta on mannerlaatta, joka kattaa Afrikan mantereen sekä laajat alueet ympäröivien valtamerien pohjaa.
Afrikan laatta erkanee Arabian laatasta, joiden rajamailla sijaitsee loittonemisvyöhykkeille tyypillinen aktiivinen Iso hautavajoama. Erkanemisesta aiheutuu alueella maankuoren siirroksia, vulkaanista toimintaa ja maanjäristyksiä. Arabian laatan erkanemisen takia syntyi Punainenmeri 20–30 miljoonaa vuotta sitten.
Itä-Afrikka on lisäksi irtautumassa muusta Afrikasta, mikä on synnyttänyt Itä-Afrikan hautavajoaman. Miljoonien vuosien kuluessa Itä-Afrikan ja muun Afrikan väliin saattaa syntyä uusi meri, joka sitten taas katoaa laattojen liikkuessa enemmän yhteen. Samalla Afrikan laatan pohjoisosa tunkee päin Eurooppaa, kun laatta liikkuu pohjoiseen päin.
IC 10
thumb|250px|IC 10 IC 10 on epäsäännöllinen galaksi, joka sijaitsee Kassiopeian tähdistössä. Sen löysi Lewis A. Swift vuonna 1887, tosin kohteen ajateltiin sijaitsevan omassa galaksissamme vuoteen 1935 asti. Pian ehdotettiin, että se olisi yksi Paikallisen ryhmän galakseista, mutta sen sijainti säilyi vuosikymmeniä epävarmana, kunnes tieto varmistettiin vuonna 1996. IC 10:n ja Andromedan galaksin välimatka on suunnilleen sama kuin Andromedan ja Kolmion galaksin. IC 10 etääntyy Linnunradasta 350 kilometrin sekuntivauhtia. IC 10 on myös Paikallisen ryhmän ainut tunnettu tähtiryöppygalaksi. IC 10 sijaitsee 4,200,000 valovuoden päässä Maasta.
Trabancos
Trabancos on noin 86 kilometriä pitkä Dueron sivujoki Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella Espanjassa. Joki saa alkunsa Blascomillánin kunnan alueelta Ávilasta ja virtaa kohti Valladolidia. Joki laskee Dueroon Pollosin lähistöllä. Joessa virtaa vettä koko matkalla ainoastaan rankkasateiden aikana. Suurimpia paikkakuntia Trabancosin varrella ovat San Cristóbal de Trabancos ja Horcajo de las Torres Ávilassa sekä Fresno el Viejo ja Castrejón Valladolidissa.
Druine Condor
pienoiskuva|Rollason Condor D62 vuonna 1989. pienoiskuva|Condorin ohjaamo. pienoiskuva|Rollason Condor D62B. Druine D.60 Condor oli ranskalainen Roger Druinen suunnittelema koulutuslentokone, jonka ensilento tehtiin vuonna 1955. Se oli kehitetty harrasterakenteiseksi tarkoitetusta Druine Turbi-koneesta. Koneessa oppilas ja opettaja istuivat rinnakkain, joka oli tuohon aikaan etenkin Euroopassa uusi asia. Koneita valmisti Borea Ranskassa ja Rollason Aircraft and Engines nimellä Rollason Condor Englannissa.
Juan Manuel Santos
Juan Manuel Santos Calderón (s. 10. elokuuta 1951) on entinen Kolumbian presidentti ja maansa entinen puolustusministeri. Santos johti ennen presidenttikauttaan edeltäjäänsä Álvaro Uribea tukevaa Partido Social de Unidad Nacional -puoluetta ("La U"). Santos sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 2016 Kolumbian rauhansopimukseen johtaneesta prosessista.
Santos kuuluu vaikutusvaltaiseen sukuun. Hänen isoisänsä veli Eduardo Santos Montejo oli maan presidentti 1938–1942 ja isänsä Enrique Santos Montejo oli yli 50 vuotta valtalehti El Tiempon päätoimittaja. Hänen serkkunsa Francisco Santos Calderón oli maan varapresidentti vuosina 2002–2010.
Juan Manuel Santos meni koulun jälkeen Cartagenan laivastokouluun, josta valmistui kadetiksi. Myöhemmin hän on opiskellut taloustieteitä ja hallintoa London School of Economicsissa ja Harvardin yliopistossa.
Santos toimi César Gavirian hallituksen ulkomaankauppaministerinä vuodesta 1991, ja vuonna 1993 presidentti nimitti hänet senaattiin. Vuosina 1995–1997 hän oli Partido Liberal Colombianon johtajistossa.
Hän oli perustamassa ja johti presidentti Álvaro Uriben tukipuoluetta Partido Social de Unidad Nacionalia, jonka jäsenistön pääosan muodostivat Uribea tukeneet Partido Liberal Colombianon jäsenet, uribistat. Vuoden 2006 vaaleissa puolue sai kolmekymmentä 166:sta edustajainhuoneen ja kaksikymmentä sadasta senaatin paikasta. Vuonna 2009 yli puolet Cambio Radicalin edustajista loikkasi puolueeseen, josta tuli Kolumbian suurin. Konservatiivien kanssa se takasi Uriben tukijoille määräenemmistön.
Vuonna 2006 Uribe nimitti Santosin puolustusministeriksi. Hänen aikanaan tehtiin merkittäviä iskuja FARC-ryhmittymää vastaan. Näitä olivat muun muassa 2. maaliskuuta 2008 Ecuadoriin tehty ilmaisku, jossa kuoli FARCin johtajistoon kuulunut Raúl Reyes ja 25 muuta, sekä panttivanki Ingrid Betancourtin vapautus eli Operación Jaque ja sissipäällikkö Karinan antautuminen.
Armeijan toimiin kohdistettiin Santosin aikana monenlaista kritiikkiä, muun muassa Ecuador yritti antaa Santosista kansainvälisen pidätysmääräyksen. Armeija oli esimerkiksi käyttänyt operaatioissaan hämäystarkoituksessa Punaisen Ristin tunnuksia. Santos on myös myöntänyt armeijan teloittaneen siviilejä.
Presidentinvaalien lähestyessä Santos oli mielipidetiedusteluissa tasoissa Antanas Mockusin kanssa. Ensimmäisellä vaalikierroksella Santos sai 47 prosenttia äänistä ja pääsi toiselle kierrokselle Mockusin kanssa, joka ylti 22 prosenttiin äänistä. Toisella kierroksella Santos sai lähes 70 prosenttia äänistä.
Presidenttikausi
Santos sanoutui irti mahdollisuuksista rauhanneuvotteluihin FARCin kanssa päivä sen jälkeen, kun Bogotássa oli räjähtänyt autopommi. Mikään taho ei ilmoittautunut iskun tekijäksi. Kautensa alussa Santosin uusi hallitus otti etäisyyttä edeltäjäänsä ihmisoikeuskysymyksissä aloittaen keskustelun ihmisoikeusjärjestöjen kanssa ja sääti lakeja, joilla pyritään turvaamaan konfliktin uhrien asema. Silti ihmisoikeusaktivistien, ammattiliittojen, afro-kolumbialaisten ja alkuperäisväestön turvallisuus on Washington Office on Latin American mukaan paikoin vaarassa. Sen mukaan hallitukselta vaaditaan lisää toimia, jotta näiden ryhmien turvallisuus voidaan taata. Santosin kaudella Kolumbia ja Venezuela ovat lämmittäneet suhteensa uudelleen.
NYIA
NYIA oli puolalainen grindcore-musiikkia soittanut superyhtye, joka toimi vuosina 1999–2008.
Kokoonpano
Viimeinen tunnettu kokoonpano
Entiset jäsenet
Antonio Citterio
Antonio Citterio (s. 1950 Meda, Lombardia, Italia) on italialainen arkkitehti ja teollinen muotoilija, joka tunnetaan erityisesti huonekalujen ja sisustustavaroiden suunnittelijana. Hän asuu ja työskentelee Milanossa.
Citterio valmistui Politecnico di Milanosta ja on vuodesta 1972 työskennellyt monien eurooppalaisten valmistajien kanssa. Niihin kuuluvat Ansorg, B&B Italia, Flexform, Flos, Iittala, Hansgrohe, Inda, Sanitec, Kartell, Arclinea ja Vitra. B&B Italian tuotemerkki Maxalto on kokonaan Citterion muotoilema ja koordinoima.
Citterio on voittanut Compasso d'Oro -palkinnon vuosina 1987 ja 1995. Hänen tuotteitaan on muun muassa New Yorkin modernin taiteen museon ja Pariisin Pompidou-keskuksen kokoelmissa.
Ryhmän 9 alkuaine
thumb|150px|[[Kobolttia]] Ryhmän 9 alkuaineella tarkoitetaan alkuainetta, joka kuuluu jaksollisen järjestelmän yhdeksänteen ryhmään. Ryhmän 9 alkuaineita ovat koboltti, rodium, iridium ja meitnerium. Kaikki ryhmän 9 jäsenet ovat siirtymämetalleja. Niistä rodium ja iridium ovat jalometalleja ja ne luetaan platinametallien ryhmään.
Kuten kaikilla muillakin ryhmillä, ryhmän 9 alkuaineille on yhteistä samanlainen elektronikuoren rakenne, minkä takia ryhmän jäsenillä on joitakin samankaltaisia ominaisuuksia. Tämä ei kuitenkaan päde rodiumiin.
Yhtä ryhmän 9 alkuaineista, meitneriumia, ei esiinny luonnossa ja sitä on valmistettu vain laboratoriossa.
Maraaya
thumb|Maraayan jäsenet Aleš ja Marjetka Vovk Eurovision laulukilpailun lehdistötilaisuudessa 2015. Maraaya on slovenialainen vuonna 2014 perustettu musiikkiduo, jonka muodostavat laulaja Marjetka Vovk ja tuottaja Aleš ”Raay” Vovk.
Muuta
Pari on myös naimisissa keskenään, ja heillä on kaksi lasta.
Long John Silver’s
thumb|300px|[[Fish and chips -tyylinen ateria Singaporen Long John Silver'sissä.]]
Long John Silver's, Inc. (lyh. LJS) on vuonna 1969 perustettu yhdysvaltalainen pikaruokaravintola, joka on erikoistunut kala- ja äyriäisruokiin. Ravintolan nimi ja konsepti ovat peräisin Robert Louis Stevensonin kirjasta Aarresaari. Ravintolan pääkonttori sijaitsee Kentuckyssa Louisvillen osavaltiossa. Long John Silver's oli vuoteen 2011 saakka maailman suurimman ravintola-alan yrityksen Yum! Brandsin omistuksessa.
Suomen luontopaneeli
Suomen luontopaneeli on ympäristöministeriön alkujaan vuonna 2015 asettama monitieteinen asiantuntijaryhmä, jonka tehtävä on edistää tieteen ja poliittisen päätöksenteon välistä vuorovaikutusta luonnon monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluita koskevissa asioissa. Luontopaneelin toimikaudet ovat nelivuotisia. Ensimmäisellä toimikaudella 2015–2018 paneelin puheenjohtajana toimi professori Jari Niemelä Helsingin yliopistosta ja toisella kaudella 2019–2022 puheenjohtajana toimii professori Janne Kotiaho Jyväskylän yliopistosta. Luontopaneeli on perustettu tukemaan Suomen hallitusta kansainvälisen hallitustenvälisen luontopaneelin IPBES:in (Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystemservices) toiminnassa. Tätä tehtävää se toteutti aluksi toteuttaa osallistumalla IPBES:in täysistunnoissa käsiteltävien asioiden valmisteluun. Vuodesta 2020 lähtien Suomen IPBES-paneeli on eriytetty Suomen luontopaneelista.
Suomen hallitusta tukevan työn lisäksi paneeli nostaa luonnon monimuotoisuutta koskevia asioita julkiseen keskusteluun kääntämällä ja soveltamalla kansainvälisten IPBES-arviointiraporttien politiikkasuosituksia Suomen oloihin sopiviksi sekä järjestämällä julkisia seminaareja ja keskustelutilaisuuksia. Kevään 2019 eduskuntavaalien alla paneeli järjesti Päättäjien luontotentti -nimisen keskustelutilaisuuden yhdessä Ympäristötiedon foorumin, Suomen ympäristökeskuksen, Luonnontieteellisen keskusmuseon, Jyu.wisdom-yhteisön, Helsingin yliopiston kestävyystieteen instituutin ja Turun yliopiston biodiversiteettiyksikön kanssa. Tilaisuudessa julkaistiin myös Jyu.wisdow-yhteisön ensimmäinen Wisdom Letters, joka tarjoaa tutkittuun tietoon perustuvia vaihtoehtoja päätöksenteon tueksi.