cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mauno Tarkiainen
Seuratasolla "Manu" Tarkiainen edusti Pieksämäen Veikkoja, Mikkelin Kilpa-Veikkoja sekä Riihimäen Kiskoa. Hän voitti maratonilla Suomen mestaruuden vuosina 1938 ja 1939 sekä saavutti SM-hopeaa vuonna 1940 ja SM-pronssia vuonna 1937. Vuoden 1939 Kalevan kisojen maratonilla hän juoksi uransa parhaan ajan 2.37.31,2.
Vähä Mustalammi
Vähä Mustalammi on Päijät-Hämeessä Lahdessa Hiekkanummen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Jenny Elfving
Jenny Maria Elfving (31. maaliskuuta 1871 Vaasa – 9. heinäkuuta 1932) oli suomalainen puutarhaviljelyksen edistäjä.
Jenny Elfvingin vanhemmat olivat Vaasan pormestari Karl Oskar Elfving vanhempi ja Jenny Sofia Nyman. Hän kävi tyttökoulun 1887, kauppaopiston 1890, Haapaveden kasvitarhakoulun 1895, Tampereen talouskoulun opettajaosaston 1896. Hän teki opintomatkan Ruotsiin ja Tanskaan 1904, Tanskaan ja Saksaan 1906. Hän oli Paimion emäntäkoulun johtaja 1897, Sippola-ReitkalIin puutarha- ja maatalouskoulun johtaja ja opettaja 1898–1908. Hän perusti Järvilinnan puutarhaopettajaopiston 1908 ja oli sen johtaja 1908–1917. Sen jälkeen hän oli Kangasalan kotitalousopiston 2. johtaja ja opettaja 1920–1921 sekä 1924.
Elfving pani alulle Marttayhdistyksen käytännölliset työmuodot 1899. Hän sävelsi pianokappaleita ja lauluja.
Luettelo 500 pallonriistoa tehneistä Korisliiga-pelaajista
thumb|150px|[[Damon Williams on tehnyt eniten pallonriistoja nykypelaajista.]] thumb|150px|[[Clifton Jones (oikealla).]] Tämä on luettelo 500 pallonriistoa runkosarjassa tehneistä miesten SM-sarjan pelaajista. Vuoden 2017 loppuun mennessä kyseisen rajapyykin on saavuttanut yhteensä 19 pelaajaa. Pudotuspeleissä eniten pallonriistoja on tehnyt Damon Williams, 175 kappaletta.
Jenny Elfving
Jenny Elfvingin sisar oli kirjailija ja tasavallan presidentin puoliso Ester Ståhlberg ja veljiä metsänhoitaja ja metsäneuvos Karl Oskar Elfving nuorempi sekä maatalousasiantuntija Östen Elfving.
Vesidiplomatia
pienoiskuva|Vesidiplomatiakoulutus ruotsalaisessa Alexandria-instituutissa vuonna 2017. Vesidiplomatia tai hydrodiplomatia tarkoittaa diplomatiaa, joka keskittyy ratkomaan veteen liittyviä konflikteja ja jännitteitä tavoitteena edistää rauhaa, vakautta ja vesivarojen yhteistä käyttöä. Veteen liittyviä konflikteja voi syntyä esimerkiksi rajallisten vesivarojen hallinnasta ja käytöstä erityisesti alueilla, jotka joutuvat jakamaan saman vesistön yhdessä. Vesidiplomatian tavoite on ennaltaehkäistä veteen liittyviä kiistoja ennen kuin ne muuttuvat suuremmiksi konflikteiksi. Euroopan unionin neuvosto ilmaisi vuonna 2018 aikovansa vahvistaa Euroopan unionin osallistumista vesidiplomatiaan edistääkseen rauhaa, turvallisuutta ja vakautta sekä tuomitakseen veden käyttämisen sotavälineenä.
Aalto-yliopiston vesitalouden professori Marko Keskisen mukaan Suomi on kansainvälisesti profiloitunut erityisesti rajavesikysymyksissä. Suomi on edistänyt rajavesien tasapuolista käyttöä eri puolilla maailmaa ja toiminut Yhdistyneiden kansakuntien rajavesisopimusten alullepanijana. Maailmalla vesidiplomatian merkitys on korostunut erityisesti Singaporessa, joka on pyrkinyt kehittymään Aasian vesiosaamisen keskukseksi. Vuonna 2012 Singaporen vesihallinnon virasto muutettiin Maailman terveysjärjestön alueelliseksi osaamiskeskukseksi, joka koordinoi moninaisia veteen liittyviä kysymyksiä.
Vesi on tärkeässä asemassa valtioiden politiikassa, koska vesivarannoilla on huomattava kauppa- ja turvallisuuspoliittinen merkitys. Esimerkiksi Kiinalle Tiibet on äärimmäisen tärkeä Himalajan jäätiköiden ja vesiresurssien vuoksi, koska alueen kautta kulkee lähes kaikkien Aasian pääjokien lähteet. Intia ja Pakistan solmivat vuonna 1960 Indusjoen vesisopimuksen, jotta valtiot voisivat hyödyntää yhdessä Indusjoen vesivaroja ja torjua konflikteja. Maiden välillä on kuitenkin toisinaan ollut kiistoja Induksen vesivarantojen hallinnasta, koska Intia on pyrkinyt parantamaan energiatilannettaan rakentamalla patoja joelle. Pakistan on tulkinnut patohankkeet yrityksenä rajoittaa sen omaa vedensaantia. Vastaavia patoihin ja vedenjakamiseen liittyviä ongelmia on esiintynyt esimerkiksi Niilillä. Etiopian pyrkimys padota Niilin yläjuoksu on saanut Egyptin uhkailemaan jopa sodalla, koska Egypti on riippuvainen Niilin vesivaroista.
Luettelo 500 pallonriistoa tehneistä Korisliiga-pelaajista
Pelaa edelleen. Päivitetty 22. toukokuuta 2018.
Amstel Gold Race 2009
thumb|Vuoden 2009 osallistujia Amstel Gold Race 2009 oli järjestyksessään 44. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 257,4 kilometrin reitillä Maastrichtista Valkenburgiin 19. huhtikuuta 2009.
Sergei Ivanov voitti kilpailun kukistettuaan Caubergin loppunousussa irtiottokumppaninsa Karsten Kroonin. Nousun alkuvaiheessa heidän kyydistään pudonnut Robert Gesink sijoittui kolmanneksi.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – miesten joukkuekilpailu
Miesten voimistelun joukkuekilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 26. heinäkuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä.
Ntfombi
Ntfombi (s. 1950) (syntyjään Ntfombi Tfwala) on Swazimaan kuninkaan Mswati III:n äiti ja maan nykyinen ndlovukati eli kuningataräiti. Titteli tarkoittaa sananmukaisesti "suuri nais-elefantti". Swazimaassa kuningataräidin rooli on toimia kuninkaan vastapainona eikä hän saa olla syntyjään Dlamini-perheestä. .
Bad Vibes Forever
Bad Vibes Forever on yhdysvaltalaisen rap-artisti XXXTentacionin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 6. joulukuuta 2019. Se on hänen toinen postuumi sooloalbuminsa ja viimeinen, joka on julkaistu hänen vuonna 2018 tapahtuneen kuolemansa jälkeen. Albumilla vierailevat muun muassa Lil Wayne, Blink-182, Tory Lanez, Stefflon Don, Mavado, Ky-Mani Marley, Rick Ross ja Vybz Kartel.
”Royalty” julkaistiin 19. heinäkuuta 2019 albumin johtavana singlenä. ”Hearteater” julkaistiin virallisesti 22. lokakuuta 2019. Sen tarkoitus oli alun perin kuulua XXXTentacionin toiselle studioalbumille ?. Bad Vibes Forever ei vastannut XXXTentacionin aikaisempien albumien menestystä, vaan se debytoi viidennellä sijalla Billboard 200 -listalla. Albumi sai samanlaisia arvosteluja niin kuin Skins.
Tausta
Bad Vibes Forever suunniteltiin alun perin XXXTentacionin esikoisalbumiksi, jonka julkaisupäivämäärä olisi ollut 31. lokakuuta 2016. XXXTentacion ilmoitti maaliskuun 2017 haastattelussa työstävänsä Bad Vibes Forever -albumin rinnalla toista albumiaan 17. Jälkimmäinen julkaistiin hänen esikoisalbuminaan elokuussa 2017 ja sitä seurasi joulukuussa EP A Ghetto Christmas Carol. Samassa kuussa XXXTentacion ilmoitti, että hänen kolme seuraavaa albumiaan ovat nimiltään ?, Skins ja Bad Vibes Forever.
XXXTentacionin toinen studioalbumi ? julkaistiin maaliskuussa 2018. Se oli hänen viimeisin projektinsa, joka julkaistiin ennen hänen murhaansa 18. kesäkuuta 2018. Hänen ensimmäinen postuaalisesti julkaistu albuminsa, Skins, julkaistiin joulukuussa 2018.
Julkaisu
XXXTentacionin murhan vuosipäivänä, 18. kesäkuuta 2019, hänen tiiminsä ilmoitti tulevasta albumista ja dokumentista, ja albumi olisi suunniteltu vuodeksi. Billboard vahvisti albumin nimen, Bad Vibes Forever, elokuussa 2019 ja julkaisupäivän syksylle 2019. Albumin todettiin sisältävän vierailijoita, kuten Stefflon Don, Lil Wayne, Lil Nas X, Trippie Redd, ​​Rick Ross ja Joey Badass. Lil Nas X:n sisältävää kappaletta ei kuitenkaan lisätty albumille, koska fanit eivät aluksi halunneet sitä albumille. Syynä tähän oli Lil Nas X:n aiempi twiitti hänen vanhalla Twitter-tilillään, mutta ongelma ratkaistiin heti albumin julkaisun jälkeen. Kappaleiden ”Hearteater” ja ”School Shooters”, jolla vierailee Lil Wayne, vahvistettiin olevan albumilla 25. elokuuta 2019.
Bad Vibes Forever -albumin ja XXXTentacionin samannimisen vaatelinjan teaseri julkaistiin hänen Instagram-tarinansa kautta 12. marraskuuta 2019. Videossa albumia kutsuttiin nimellä Bad Vibes Forever, vol. 1 ja sitä kuvailtiin ”viimeiseksi albumiksi”.
XXXTentacionin äiti julkaisi 20. marraskuuta 2019 albumin kansikuvan sosiaalisessa mediassa. Hän ilmoitti, että albumi jota kutsutaan edelleen nimellä Bad Vibes Forever, on tulossa pian. Seuraava albumin traileri paljasti julkaisupäiväksi 6. joulukuuta 2019.
Laguna (provinssi)
thumb|200px|Lagunan sijainti Laguna on Filippiinien Calabarzonin alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Santa Cruz. Provinssin naapureita ovat pohjoisessa Rizal, idässä Quezon, etelässä Batangas, lännessä Cavite ja luoteessa Metro Manila. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 2 669 847.
Aiheesta muualla
14.16667°N, 121.33333°W
The Greatest (kappale)
The Greatest on australialaisen laulaja-lauluntekijä Sian kappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalaisräppäri Kendrick Lamar. Sen julkaisi RCA Records Sian seitsemännen, This Is Acting-studioalbumin kolmantena singlenä 7. syyskuuta 2016. "The Greatest" on elektropop ja trooppinen house kappale, jonka ovat sanoittaneet Sia, Greg Kurstin ja Lamar. Kappaleen tuotannosta vastasi Kurstin.
Kappaleelle on toteutettu myös Sian ja Daniel Askillin kuvaama musiikkivideo, jolla esiintyy amerikkalaistanssija Maddie Ziegler yhdessä 48 muun henkilön kanssa. Vaikka Sia itse ei ole kertonut videon juonen merkitystä, lukuisat mediatalot ovat arvelleet sen toimivan kunnianosoituksena kaikille 49 uhrille, jotka saivat surmansa Orlandon yökerhoammuskelussa. "The Greatest" oli julkaisun jälkeen kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon lähes kolmessakymmenessä eri valtiossa. Lisäksi se palkittiin lukuisilla levypalkinnoilla, sen myytyä muun muassa nelinkertaista platinaa Kanadassa, Italiassa ja Puolassa.
Nick Paul
Nick Paul (s. 20. maaliskuuta 1995 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tampa Bay Lightningin organisaatiossa. Paul ratkaisi Kanadalle maailmanmestaruuden jääkiekon 2021 MM-finaalin jatkoajalla Suomea vastaan.
John Flynn (pappi)
thumb|200px|John Flynn thumb|200px|John Flynnin hauta Alice Springsissa. John Flynn (25. marraskuuta 1880 Moliagul, Victoria – 5. toukokuuta 1951 Sydney, Australia) oli australialainen pappi ja lentolääkäripalvelu Royal Flying Doctor Servicen perustaja.
Lapsuus ja nuoruus
Flynn syntyi 25. marraskuuta 1880 Thomas ja Rosetta Flynnin kolmantena lapsena. Flynn lähetettiin Sydneyyn tätinsä kasvatettavaksi hänen äitinsä kuoltua synnytykseen. Flynn palasi oman perheensä pariin Ballaratin lähistölle viisivuotiaana. Myöhemmin Flynnin perhe muutti Melbournen länsiosaan. Flynn toimi opettajana koulussa vuodesta 1898 alkaen ja opiskeli teologiaa Melbournen yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1910.
Lähetystyö
Valmistuttuaan Australian presbyteerikirkon papiksi Flynn sai vuonna 1911 kiinnityksen Smith of Dunesk Mission -lähetysasemalle Etelä-Australiaan. Vuonna 1912 Flynn lähetettiin tekemään selvitystä Pohjoisterritorion aboriginaalien ja valkoihoisten uudisasukkaiden tarpeista. Hänen raporttinsa johtivat presbyteerikirkon lähetystoiminnan aloittamiseen Australian sisäosissa ja Flynnistä tuli Australian Inland Missionin (AIM) superintendentti.
Lentolääkäritoiminnan synty
Vuonna 1917 lentäjä ja lääketieteen opiskelija, luutnantti Clifford Peel ehdotti kirjeessään Flynnille, että Australian syrjäseutujen lääkäripalvelut voitaisiin järjestää lentokoneiden avulla. Peel menehtyi Ranskassa 19-vuotiaana hänen lentokoneensa tultua ammutuksi alas, eikä siten tullut näkemään kirjeensä vaikutuksia lentolääkäripalvelun syntymiselle. Flynnin näkemyksen mukaan Australian pohjoisosien eristäytyneille ihmisyhteisöille piti luoda turvaverkko, joka perustui lentolääkäritoimintaan ja radioviestintään. Flynn kirjoittikin tarmokkaasti ajaakseen lentolääkäritoiminnan aloittamista Australian sisäosissa ja hankkiakseen varoja toiminnalle. Merkittävän alkusysäyksen lääkäripalvelulle antoi H. V. McKayn tekemä testamenttilahjoitus "ilmailukokeilua varten".
Ensimmäinen AIM Aerial Medical Servicen lääkärilento tapahtui 17. toukokuuta 1928 Qantasilta vuokratulla De Havilland D.H.50 -tyyppisellä lentokoneella. Tehtävää lähti suorittamaan lääkäri Kenyon St Vincent Welch. Lentolääkäritoiminta laajeni vuosien kuluessa mantereen laajuiseksi ja se kattaa nykyään 80 prosenttia Australian mantereen pinta-alasta eli noin 6,9 miljoonaa neliökilometriä. Palvelun nimi on muuttunut vuosien kuluessa useaan kertaan: vuonna 1934 perustettiin Australian Aerial Medical Service, jonka nimi muuttui vuonna 1942 muotoon Flying Doctor Service of Australia ja vuonna 1955 muotoon Royal Flying Doctor Service of Australia.
Vuodesta 1929 alkaen syrjäseutujen asukkaat pystyivät soittamaan lentolääkärin paikalle käyttämällä Alfred Traegerin kehittämää radiolähetin-vastaanotinta, joka sai käyttövoimansa poljettavasta generaattorista.
Myöhemmät elämänvaiheet
Flynn meni vuonna 1932 naimisiin Jean Blanch Bairdin kanssa. Flynn otettiin vuonna 1933 jäseneksi Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan arvonimellä Brittiläisen imperiumin upseeri (OBE).
Flynn kuoli syöpään Sydneyssä vuonna 1951 ja hänen tuhkansa haudattiin Alice Springsin länsipuolelle.
Kunnianosoituksia
Flynn on kuvattuna nykyisen 20 Australian dollarin setelin kääntöpuolelle. Vuonna 1956 Alice Springsissä avattiin hänen muistokseen nimetty kirkko. Vuonna 1971 Canberran kaupunginosa Flynn nimettiin John Flynnin kunniaksi.
Sensuroimaton versio
Singlet
Albumin ensimmäinen single ”Bandana” julkaistiin 5. kesäkuuta 2015. Single sijoittui kymmeneksi viikoksi latauslistalle, parhaimmillaan toiseksi, ja singlelistalle seitsemäksi viikoksi, parhaimmillaan viidenneksi. Toinen single ”Ayo” julkaistiin syyskuussa 2015. Kappale sijoittui latauslistalle vain kahdeksi viikoksi, eikä lainkaan singlelistalle. Radiosoitossa se nousi kuitenkin 17:nneksi soitetuimmaksi kappaleeksi, mikä tekee siitä albumin menestyneimmän radiosinglen.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – naisten joukkuekilpailu
Naisten voimistelun joukkuekilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 27. heinäkuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä.
Sensuroimaton versio
Singlet
Viides single ”Räjäytä mun mieli” julkaistiin heinäkuun ensimmäinen päivä 2016.
Ryan Graves
Ryan Graves (s. 21. toukokuuta 1995 Yarmouth, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Pittsburgh Penguinsissa. Pelipaikaltaan Graves on puolustaja. Lokakuussa 2020 Graves teki Colorado Avalanchen kanssa kolmevuotisen jatkosopimuksen, jonka cap hit on 3,16 miljoonaa dollaria.
Heinäkuussa 2021 Graves kaupattiin New Jersey Devilsiin vaihdossa Mihail Maltseviin ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2021 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2023 Graves teki vapaana agenttina Pittsburgh Penguinsin kanssa kuuden vuoden ja yhteensä 27 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Hylarana daemeli
Hylarana daemeli on laji aitosammakoiden heimossa, Hylarana-suvussa. Laji elää vain Queenslandissa sekä Uusi-Guineassa. Naaraat ovat 58-81 millimetriä pitkiä, koiraat 43-58. Laji elää lähellä vettä, yleensä lähellä sademetsää.
Mies joka tapasi Dingon
Mies joka tapasi Dingon on Juha ”Watt” Vainion sanoittama, säveltämä ja esittämä kappale, joka on vuonna 1985 julkaistulla Elämää ja erotiikkaa -albumilla. Kappale julkaistiin samana vuonna myös singlenä, ja sen B-puolella on ”Ramsö-Rabbe”. Kappaleen on sovittanut ja tuottanut Jaakko Salo.
Saale-Holzland-Kreis
Saale-Holzland-Kreis on piirikunta Saksan Thüringenin osavaltiossa. Piirikunnan pinta-ala on 815,24 neliökilometriä ja väkiluku 83 051 asukasta. Pääkaupunki on Eisenberg.
Mies joka tapasi Dingon
Kappale kuvaa aikansa Dingo-yhtyeen aikaan saamaa buumia. Musiikillisesti kappaleessa viitataan yhtyeeseen intron jälkeen, kun ennen laulun alkamista on Dingo-tyylinen yhden tahdin mittainen rumpukomppiosuus.
Saale-Holzland-Kreis
Paikallishallinnollisesti Saale-Holzland-Kreis kuuluu Itä-Thüringenin suunnittelualueeseen ja on osa Planungsgemeinschaft Ostthüringeniä. Nimensä se on saanut lävitseen virtaavalta Saalejoelta ja Thüringenin metsämaalta.
Mies joka tapasi Dingon
Laulun tarina ja sen tausta
Laulu ei kerro varsinaisesti noista tapahtumista, vaan laulussa henkilö tapaa Dingon bensa-automaatin luona ja tulee sen takia kuuluisaksi. Kappale onkin humoristinen kuvaus tavallisen ihmisen ansiottomasta arvostuksen noususta. Kappaleen keskeinen teema onkin yksityisyyden menetys. Vainio on aiemmissakin kappaleissaan käsitellyt mediajulkisuutta, mutta niissä on tavallisesti ivailtu julkisuuteen pyrkiviä. ”Mies joka tapasi Dingon” sen sijaan kertoo maineeseen tahtomattaan joutuneesta henkilöstä.
Äänitys
Kappale äänitettiin Topsonic-studiolla Helsingissä vuonna 1985. Äänittäjinä toimivat Ronnie Krack ja Timo Toikka. Kappaleen tuotti ja sovitti Jaakko Salo, joka toimi myös kapellimestarina.
Äänitteellä on mukana seuraavat muusikot:
Julkaisu
”Mies joka tapasi Dingon” julkaistiin 1985 Vainion studioalbumilla Elämää ja erotiikkaa ja singlenä, jonka B-puolella oli ”Ramsö-Rabbe”. Myöhemmin kappale on julkaistu joillakin hänen kokoelma-albumillaan, kuten kokoelmilla 20 suosikkia – Viiskymppisen viisu, Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990 ja Legendan laulut – 48 mestariteosta. Vainio esitti kappaleen muun muassa Ville-Veikko Salmisen juontamassa televisio-ohjelmassa Perjantaipörssi vuonna 1985.
Kappale sai ristiriitaisen vastaanoton. Esimerkiksi Peter von Bagh ja Ilpo Hakasalo ylistivät kappaletta, mutta Jussi Raittisen mielestä kappale oli albumin huonoimpia kappaleita.
FS La Motte-Picquet (1924)
La Motte-Picquet oli Ranskan laivaston 1920-luvun alussa valmistunut Duguay-Trouin-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 18. huhtikuuta Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 17. tammikuuta 1923. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1924 ja otettiin palvelukseen 5. maaliskuuta 1927.
Palvelus
Valmistuttuaan alus liitettiin Brestiin sijoitettuun 2. laivueeseen, mistä se siirrettiin 1933 3. kevytristeilijäviirikön lippulaivaksi. Alus lähetettiin 1935 Kaukoitään. Toisen maailmansodan alettua alus partioi Indokiinan ja Alankomaiden Itä-Intian vesillä.
Ranskan antauduttua jännite Siamin rajalla kasvoi. Joulukuussa 1940 alkoi kahakointi Siamin ja Vichyn hallituksen joukkojen välillä. Pieni laivasto-osasto perustettiin 9. tammikuuta lähellä Saigonia Cam Ranhin lahdella. Osastoon kuuluivat sluupit Dumont D'Urville, Amiral Charner, Tahure ja Marne sekä lippulaivana La Motte-Picquet, jonka komentajana oli Capitaine de Vasseau Bérenger. 14. tammikuuta Koh Changin taistelussa tuhottiin Siamin laivasto-osasto.
Alus kävi syyskuussa 1941 telakalla Osakassa, mutta aluksen toiminta oli hyvin rajallista. Se riisuttiin joulukuussa aseista Saigonissa, minkä jälkeen se oli koululaivana. Yhdysvaltain laivaston Task Force 38:n lentokoneiden iskiessä satamaan 12. tammikuuta 1945 alus upposi satama-altaaseen.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – miesten moniottelu
Miesten voimistelun moniottelu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 28. heinäkuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä.
Lanao del Norte
thumb|200px|Lanao del Norten sijainti Lanao del Norte on Filippiinien Pohjois-Mindanaon alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Tubod. Provinssin naapureita ovat koillisessa Misamis Oriental ja Bukidnon, kaakossa Lanao del Sur ja lännessä Zamboanga del Sur. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 607 917.
Aiheesta muualla
8.03333°N, 124°W
Ahdassuusammakot
Ahdassuusammakot (Microhylidae) on heimo Neobatrachia-alalahkossa. Ahdassuusammakoiden heimo jaetaan yhteentoista alaheimoon ja noin 60 sukuun. Lajien määrä vaihtelee lähteestä riippuen 300–600 välillä. Lajien pituus vaihtelee 1–10 senttimetrin välillä.
Suurin osa ahdassuusammakoista elää lämpimillä alueilla, Kaakkois-Aasiassa ja Oseaniassa, Etelä-Amerikassa Microhylinaesekä eteläisessä Afrikassa. Eniten erityyppisiä ahdassuusammakoita elää Madagaskarilla ja Uudessa-Guineassa. Alaheimot Cophylinae, Dyscophinae ja Scaphiophryninae ovat endeemisiä Madagaskarilla.
Kartlis tskhovreba
Kartlis tskhovreba (, "Kartlin elämä") on keskiaikaisten georgialaisten historiallisten tekstien merkittävin kokoelma. Kartli oli muinais- ja keskiajan Georgian sydänalue, jonka antiikin ja Bysantin kirjoittajat tunsivat nimellä Iberia. Kronikat tunnetaan myös Georgian kuninkaallisina vuosikirjoina, sillä ne olivat käytännössä Georgian kuninkgaskunnan merkittävin historiallinen teos; englanniksi kronikat tunnetaan yleensä nimellä The Georgian Chronicles, georgialaiset kronikat.
Iso Mustalammi
Iso Mustalammi on Päijät-Hämeessä Lahdessa Hiekkanummen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Kartlis tskhovreba
Kronikat
Kronikat koostuvat sarjasta erillisiä tekstejä, jotka on kirjoitettu 800–1300-luvuilla. Tutkijat ovat väitelleet tekstien ajoituksesta ja niiden kirjoittajista (kuten Leonti Mroveli ja Džuanšeriani). Vaikka Georgiassa monet tutkijat ehdottavatkin korpuksen varhaisimpien tekstien laatimisajankohdaksi edelleen 1000-lukua, yhä useammat nykytutkijat ovat hyväksyneet professori Cyril Toumanoffin hypoteesin, jonka mukaan Kartlis tskhovreban varhaisimmat tekstit kirjoitettiin noin vuonna 800. Uusimmat tekstit lisättiin 1300-luvulla. Kuningas Vakhtang VI:n nimittämä ja johtama erityiskomissio laati kronikoista "kanonisoidun" version 1700-luvulla.
1000-luvulla ensimmäiset kolme teosta – Georgialaisten kuninkaiden ja patriarkkojen historia, Kuningas Vakhtang Gorgasalin historia ja Pyhän Artšilin marttyyrius – muodostivat jo ensimmäisen kokoelman, joka käsitti Georgian historian sen alkuajoilta aina Vakhtang I Gorgasalin hallituskaudelle (452–502/22) ja Vakhtangin jälkeläisen Artšilin kuolemaan saakka (786). 1100-luvun puolivälissä kokoelmaan lisättiin kaksi tekstiä: Kartlin kronikka, joka käsittää Georgian historian 700-luvun lopulta ensimmäisen koko Georgiaa hallinneen kuninkaan Bagrat III:n valtakaudelle (hallitsi 1008–1014) ja kuningas Giorgi II:n hallituskauden alkuajoille (hallitsi 1072–1089), ja Kuninkaiden kuninkaan Davitin historia, joka jatkaa kertomusta ja keskittyy kuningas Davit IV:n valtakauteen (hallitsi 1089–1125).
Iso Mustalammi
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,3 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Kartlis tskhovreba
Käsikirjoitukset
Kartlis tskhovreban olemassa olevat käsikirjoitukset ovat suhteellisen uusia. Varhaisin eli niin kutsuttu Anaseuli, "Kuningatar Anan" koodeksi, on vuosilta 1479–1495. Toinen merkittävä versio on Mariamiseuli eli "Kuningatar Mariamin" koodeksi, joka kopioitiin vuosina 1633–1645/1646. Näitä georgialaisia versioita kuitenkin edeltää kronikoiden armeniankielinen lyhennelmä, joka tunnetaan nimellä "Georgialaisten historia" (Patmutiwn Vrats) ja joka laadittiin todennäköisimmin 1100-luvulla. Sen varhaisin käsikirjoitus on kopioitu vuosien 1279–1311 aikana.
Kronikoista on tehty käännöksiä ranskaksi, venäjäksi, englanniksi ja saksaksi, mutta ne sisältävät kukin vain osan kokoelman teksteistä.
Autenttisuus
Jotkut nykytutkijat kuten Ivane Džavakhišvili ovat asettaneet Kartlis tskhovreban varhaisten osien autenttisuuden kyseenalaiseksi ja toivoneet äärimmäistä varovaisuutta niiden tulkinnassa. Kronikoissa tarkat historialliset faktat onkin usein sekoitettu myyttisiin tapahtumiin, minkä vuoksi todellista historiografiaa ja mytologiaa on toisinaan vaikea erottaa toisistaan. Kriittinen tutkimus yhdessä muiden lähteiden kuten antiikin teosten kanssa ja useat viimeaikaiset arkeologiset kaivaukset ovat kuitenkin osoittaneet monet kronikoiden kertomukset paikkansapitäviksi. Tekstit eivät kerro vain Georgian historiasta, vaan myös Armeniasta ja Kaukasian alueesta yleensä, Iranista, Syyriasta, Anatoliasta, Rooman valtakunnasta, kasaareista ja turkkilaisista.
Yieldco
Yieldco on kassavirtaa tuottavia varoja omistava julkisesti noteerattu yritys, joka maksaa osinkoja säännöllisesti. Yieldco-yrityksen listaaminen vapauttaa pääomaa, ja listaamisesta saatavaa pääomaa käytetään uusiutuvan energian projektien rakentamiseen. Yieldco-yritys on pörssiyhtiö, joka voi rahoittaa varojen hankkimisen laskemalla liikkeelle uusia osakkeita tai joukkolainoja. Yieldco ei ole verotus- tai kirjanpitotermi. Yieldco-yritys muistuttaa MLP- ja REIT-yrityksiä.
Saale-Orla-Kreis
Saale-Orla-Kreis on piirikunta Saksan Thüringenin osavaltion kaakkoisosassa. Piirikunnan pinta-ala on 1 151,3 neliökilometriä ja väkiluku 80 868 asukasta, joten Saale-Orla-Kreis on Wartburgkreisin ja Schmalkalden-Meiningenin jälkeen Thüringenin kolmanneksi suurin piirikunta. Pääkaupunki on Schleiz.
Paikallishallinnollisesti Saale-Orla-Kreis kuuluu Itä-Thüringenin suunnittelualueeseen ja on osa Planungsgemeinschaft Ostthüringeniä.
Yieldco
Historia
Kanadalainen Brookfield Renewable Energy Partners vuodelta 1999 oli ensimmäinen yieldco. NRG Yield oli ensimmäinen yhdysvaltalainen yieldco ja sen listautuminen heinäkuussa 2013 käynnisti yieldco-trendin. Yieldcon avulla pääoman kustannus aleni. Yieldco-idean esitteli vuonna 2013 KeyBanc-pankki, ja avusti NRG Yieldin muodostamisessa. Tämän jälkeen Wall Street omaksui idean ja syntyi buumi.
Vuoden 2015 kesällä yieldco-yritysten arvostukset alkoivat laskea. Heinäkuun lopusta syyskuun puoliväliin yieldcojen osakekurssit laskivat yli 50 prosenttia. Öljyn hinnan lasku ja öljyalalla toimivien MLP-yritysten arvostusten lasku tarttui uusiutuvan energian yieldco-yritysten osakkeisiin. Nouseva korkotaso on uhka yieldco-yritysten tulevaisuudelle. Loppuvuodesta 2015 espanjalainen Abengoa-yritys hakeutui konkurssiin, mutta sen yieldco jäi jäljelle. Abengoa Yieldin kurssilasku vaikutti koko yieldco-sektoriin.
Käyttötarkoitus
Yieldco-yrityksiä käytetään voimalaitosten omistamiseen erityisesti uusiutuvan energian alalla. Yrityksen tulot ovat peräisin voimalaitosten tuottaman sähkön myynnistä. Aurinkoenergiayhtiöt ovat listanneet pörsseihin uusiutuvan energian voimalaitoksia omistavia yieldco-yrityksiä. Tällöin voimalaitoksia rakentava yritys on usein yieldcon sponsorina. Yieldco voi hankkia voimalaitoksia sponsorin lisäksi kolmansilta osapuolilta. On myös sponsorittomia yieldcoja. Yieldco on sponsorinsa rakentamien voimalaitosten ostaja. Yieldco mahdollistaa että vähäriskiset voimalaitokset ovat erillään riskisemmästä projektinkehityksestä, jolloin vähäriskisille voimalaitoksille voidaan saada korkeampi arvostus erillisenä entiteettinä. Toisaalta yieldcon listaaminen pörssiin antaa listaavalle taholle pääomaa projektinkehitykseen.
CAFD ja osingot
Yieldco-yrityksen jakokelpoisista varoista käytetään termiä Cash Available For Distribution (CAFD). Yieldco maksaa 70–90 prosenttia CAFD:stä osinkoina. Loput CAFD:stä yritys uudelleeninvestoi. Yieldcon CAFD:n ja osinkojen on tarkoitus kasvaa ajan kuluessa. Yieldcon maksamat osingot eivät ole tavanomaisen osingonjaon mukaisesti peräisin voitoista. Tappiollinenkin yieldco-yritys voi etenkin varoista tehtävien poistojen ansiosta maksaa osinkoja. Yieldco-yritysten osinkotuotot ovat noin 3–5 prosenttia vuodessa ja osingon kasvunopeus 8–15 prosenttia vuodessa. Yieldco-yrityksistä jotkin ovat hyödyntäneet Incentivized Distribution Rights (IDR) -oikeuksia, jotka oikeuttavat sponsorin/emoyhtiön saamaan suurempia osinkoja, kun osingon kasvattamisessa on onnistuttu listautumisannissa määritellysti. Ensimmäinen IDR-oikeuksia hyödyntänyt yieldco oli NextEra Energy Partners.
Pohjois-Korea kesäolympialaisissa 2016
thumb|right|260px|Pohjoiskorealaisia urheilijoita Rion olympiakylässä. Pohjois-Korea osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti 31 urheilijaa yhdeksässä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi painonnostaja Choe Jon-wi. Pohjoiskorealaiset urheilijat saavuttivat kaksi kulta-, kolme hopea- ja kaksi pronssimitalia. Mitaleista neljä tuli painonnostossa. Mitalitaulukossa se oli sijalla 34.
Mitalistit
– Rim Jong-sim – Painonnosto, naiset 75 kg – Ri Se-gwang – Voimistelu, miesten hyppy – Om Yun-chol – Painonnosto, miehet 56 kg – Choe Hyo-sim – Painonnosto, naiset 63 kg  – Kim Kuk-hyang – Painonnosto, naiset yli 75 kg  – Kim Song-guk – Ammunta, miesten 50 m pistooli – Kim Song-i – Pöytätennis, naisten kaksinpeli
Ammunta
Ammuntaan osallistui neljä pohjoiskorealaista urheilijaa. Kim Song-guk toi ainoan mitalin 50 metrin pistoolista, kun hän oli kolmas. Kim osallistui myös 10 metrin ilmapistooliin kilpailuun, mutta oli tässä karsinnan 17. eikä päässyt loppukilpailuun. Kim Jong-su osallistui myös miesten 10 metrin ilmapistooliin ja 50 metrin pistooliin oltuaan 10 metrillä karsinnan 27. ja 50 metrillä 24. Naisissa Jo Yong-suk kilpaili 10 metrin ilmapistoolissa ja 25 m pistoolissa. 10 metrillä hän oli karsinnan 12. ja 25 metrillä hän pääsi välieriin. Hänen lopullinen sijoituksensa 25 metrin pistoolissa oli 7. Pak Yong-hui kilpaili naisten trapissa. Hän oli karsintojen 12. tuloksella 65.
Jousiammunta
Pohjois-Koreasta osallistui yksi kilpailu jousiammuntaan, kun Kang Un-ju kilpaili naisten yksilökilpailussa. Kang oli sijoitusammuntojen 15. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti brasilialaisen Sarah Nikitinin 6–0. Toisella kierroksella ruotsalainen Christine Bjerendal hävisi Kangille 6–2. Kolmannella kierroksella Kang hävisi eteläkorealaiselle tulevalle olympiavoittajalle Chang Hye-Jinille 6–2. Kangin lopullinen sijoitus oli 9.
Judo
Pohjois-Koreasta osallistui kolme urheilijaa judoon. Ainoa miesjudoka oli Hong Kuk-hyon, joka kilpaili miesten alle 73 kg sarjassa. Hong hävisi ensimmäisellä kierroksella ranskalaiselle Pierre Dupratille. Naisissa Kim Sol-mi kilpaili naisten alle 48 kg sarjassa, jossa hävisi ensimmäisellä kierroksella venäläiselle Irina Dolgovalle. Myös kolmas judoka Sol Kyong, joka kilpaili alle 78 kg sarjassa, hävisi ensimmäisellä kierroksella.
Paini
Painissa Pohjois-Korealla oli neljä urheilijaa. Ainoa kreikkalais-roomalainen painija oli Yun Won-chol, joka kilpaili alle 59 kg sarjassa. Yunin ei tarvinnut otella ensimmäisellä kierroksella ja toisella kierroksella hän voitti egyptiläisen Haithem Mahmoud. Puolivälierissä Yun hävisi uzbekistanilaiselle Elmurat Tasmuradov. Yunin lopullinen sijoitus oli 10. Vapaapainissa Yang Kyong-Il kilpaili miesten alle 57 kg sarjassa. Yang hävisi ensimmäisen ottelunsa japanilaiselle Rei Higuchille. Yang kuitenkin pääsi keräilyeriin, jossa voitti ensimmäisen ottelunsa, mutta hävisi toisessa ottelussa kuubalaiselle Yowlys Bonnelle. Yangin sijoitus oli 8. Naisissa Kim Hyon-gyong kilpaili alle 48 kg sarjassa ja Jong Myong-suk alle 53 kg sarjassa. Kim hävisi ensimmäisen ottelunsa venäläiselle Milana Dadashevalle, minkä jälkeen hänen lopullinen sijoituksensa oli 13. Jong voitti kaksi ensimmäistä otteluaan, mutta puolivälierissä yhdysvaltalainen, sarjan lopulta voittanut, Helen Maroulis voitti Jongin. Keräilyerien toisella kierroksella kiinalainen Zhong Xuechun voitti Jongin. Jongin lopullinen sijoitus oli 7.
Painonnosto
Painonnostoon osallistui seitsemän pohjoiskorealaista urheilijaa. Maa saavutti painonnostossa neljä mitalia, joista yksi oli kultainen ja loput hopeaa. Pohjois-Korea oli painonnoston neljänneksi menestynein maa.
Kultamitalin voitti Rim Jong-sim, joka kilpaili naisten alle 75 kg sarjassa. Hän sai tempauksessa tuloksen 121 kg ja työnnössä 153 kg voittaen toiseksi tulleen kilpailijan 16 kilogrammalla. Neljä vuotta aikaisemmin olympiakultaa voittanut Om Yun-chol oli miesten alle 56 kg sarjan toinen. Hän tempasi 134 kg ja työnsi 169 kg. Hän hävisi voittajalle yhteistuloksessa 4 kg. Naisten alle 63 kg Choe Hyo-sim oli toinen yhteistuloksella 248 kg (tempaus 105 kg, työntö 143 kg) häviten voittajalle 14 kg. Myös Kim Kuk-hyang saavutti hopeaa naisten yli 75 kg. Hänen yhteistuloksensa oli 306 kg (tempaus 131 kg, työntö 175 kg), joka oli yhden kilogramman vähemmän kuin voittajan tulos. Muut painonnostajat olivat Kim Myong-hyok, joka jäi ilman tulosta työnnössä eikä saanut sijoitusta miesten alle 69 kg sarjassa. Samassa sarjassa Kwon Yong-gwang oli 13. Miesten alle 77 kg Choe Jon-wi oli kahdeksas.
Iso Mustalammi
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Iso-Kukkasen–Kärkjärven alueeseen (14.163) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 104,8 metriä mpy.
Pohjois-Korea kesäolympialaisissa 2016
Pöytätennis
thumb|right|260px|[[Kim Song-i kasvot kameraan päin puolivälieräottelussaan.]] Pohjois-Koreasta osallistui kolme urheilijaa pöytätennikseen. Kim Song-i ja Ri Myong-sun pelasivat naisten kaksinpelissä. Yhdessä Ri Mi-gongin kanssa he osallistuivat myös joukkuekilpailuun. Kim Song-i oli kaksinpelin kolmas voitettuaan pronssiottelussa japanilaisen Ai Fukuhara. Ri Myong-sun hävisi neljännellä kierroksella Fukuharalle. Hänen lopullinen sijoitus oli 9. Joukkuekilpailussa Pohjois-Korea voitti ensimmäisellä kierroksella Australian. Puolivälierissä Kiina oli parempi 3–0. Joukkuekilpailun lopullinen sijoitus oli 5.
Get Lucky
Get Lucky voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Pohjois-Korea kesäolympialaisissa 2016
Uimahypyt
Uimahypyissä Pohjois-Korealla oli kaksi edustajaa naisten 10 metrin kerroshyppyjen yksilökilpailussa sekä yksi pari naisten 10 metrin kerroshypyn parikilpailussa. Yksilökilpailussa Kim Kuk-Hyang oli karsintojen 25. eikä päässyt jatkoon. Kim Un-hyang oli yksilökilpailun karsinnan 18., joka takasi paikan välieriin. Välierissä hän oli viides ja loppukilpailussa hän sijoittui sijalle 7. Kim Kuk-hyang kilpaili parikilpailussa Kim Mi-raen kanssa. He sijoittuivat neljänneksi.
Voimistelu
Telinevoimistelussa Pohjois-Korealla oli kaksi edustajaa. Miehissä Ri Se-gwang voitti miesten hevosen kilpailun pistein 15,691. Naisissa Hong Un-jong kilpaili permannolla, jossa oli karsinnan 71. sekä hevosella, jossa oli karsinnan toinen. Loppukilpailussa hän oli kuudes pistein 14,900.
Yleisurheilu
Yleisurheiluun osallistui neljä pohjoiskorealaista urheilijaa. Kaikki osallistuivat maratoniin. Pak Chol oli ainoa edustaja miesten maratonilla. Hän sijoittui sijalle 27. ajalla 2:15.27. Naisten kilpailussa paras pohjoiskorealainen maratoonari oli sijalle 10. sijoittunut Kim Hye-Song. Hänen aikansa oli 2:28.36. Kim Hye-Gyong oli 11. ajalla 2:28.36. Kim Kum-Ok oli maratonin 49. ajalla 2:38.24.
Hydrostaattinen paine
Hydrostaattinen paine on vedessä ja muissa nesteissä vallitseva nesteen oman painovoiman aiheuttama paine.
Määritelmä
Hydrostaattinen paine on nesteen tiheyden, putoamiskiihtyvyyden ja nesteen korkeuden tulo. Se voidaankin esittää yhtälöllä jossa:
Kaavasta voidaan laskea, että normaalia ilmanpainetta (1,013 · 105 Pa) vastaavan vesipatsaan (tiheys 1 000 kg/m3) korkeus on 10,3 metriä. Elohopealla vastaava lukema on 760 mmHg, jota voidaan käyttää apuna meteorologisissa ilmanpainemittauksissa.
Paineeseen vaikuttavat tekijät
Nesteen sisällä vallitsevaan paineeseen vaikuttaa kaksi tekijää: nesteeseen kohdistuva ulkoinen paine sekä nesteen omasta painosta johtuva hydrostaattinen paine. Ulkoinen paine voi olla nesteen pinnalla vaikuttava ilmanpaine, lisäksi ulkoinen paine voidaan luoda sulkemalla neste sylinteriin, jossa mäntää painamalla kohdistetaan nesteeseen haluttu ulkoinen paine.
Nesteiden käyttäytymisen ymmärtämiseksi on ulkoisen paineen leviämistä koskeva laki tärkeä. Tarkastellaan tilannetta, missä tutkittava neste täyttää säiliön kokonaan, ts. vapaata ilmatilaa ei jää. Säiliöön yhdistettyä mäntää painamalla voidaan nesteeseen kohdistaa halutun suuruinen ulkoinen paine.
Oletetaan, että nesteeseen on eri kohtiin sijoitettu painemittareita, jotka ilmoittavat ko. kohdassa vallitsevan paineen. Havaitaan, että kun mäntää painetaan, kaikki painemittarit osoittavat yhtä suuren paineen muutoksen mittarin sijainnista riippumatta. Tästä voidaan päätellä, että ulkoisen paineen vaihtelu leviää yhtä suurena kaikkialle nesteeseen. Tämä tulos on Pascalin laki, ja sillä on merkittäviä sovelluksia mm. hydrauliikassa. Pascalin laki on seurausta nesteiden erittäin pienestä kokoonpuristuvuudesta.
Hydrostaattinen paine käytännössä
Ilmiötä voidaan havainnollistaa seuraavilla yksinkertaisilla kokeilla: Asetetaan vesiastiaan kellumaan esim. pullonkorkki. Tämän päälle lasketaan läpinäkyvä juomalasi alassuin. Painettaessa lasia kohtisuoraan vedenpinnan alle havaitaan, että korkki vajoaa sitä mukaa kuin lasia painetaan syvemmälle. Lasi ei siis täyty vedellä, vaan ilma pysyy lasin sisällä. Toisaalta kun lasi ensin upotetaan kokonaan vedenpinnan alle niin, että se täyttyy vedellä, ja sitten nostetaan lasia kohtisuoraan ylöspäin pohja edellä, havaitaan, että lasissa oleva vesi nousee lasin mukana vesiastiassa olevan vedenpinnan yläpuolelle.
Hydrostaattinen paine on otettava huomioon mm. patoja rakentaessa. Padon alaosissa vallitsee huomattavasti suurempi paine kuin yläosissa. Siksi pato rakennetaan alhaalta paksummaksi. Hydrostaattisen paineen eräs tärkeä hyödyntämistapa on vesitornien kautta tapahtuva vesijohtojen paineistaminen.
Esa Kalervo
Esa Kalervo, koko nimeltään Ernst Aksel Kalervo (19. marraskuuta 1887 Akaa – 16. maaliskuuta 1942) oli suomalainen kuvataiteilija. Hän debytoi vuonna 1911. Esa Kalervon vanhemmat olivat kirjuri Ernst Villiam ja Matilda Backman (o.s. Snellman). Hänen puolisonsa oli Saima Backman (o.s. Pistol). Esa Kalervo osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1914 ja 1915. Hänen taidettaan on muun muassa Tampereen taidemuseossa.
Aanaar (ravintola)
Ravintola Aanaar on Inarissa Hotelli Kultahovin yhteydessä toimiva ravintola, joka vuonna 2019 valittiin Suomen 50 parhaan ravintolan joukkoon ja jonka Suomen Gastronomien Seura on nimennyt vuoden ravintolaksi vuonna 2020. Gastro Helsinki 2020 -messuilla Suomen 50 parasta ravintolaa -äänestyksessä Aanaar pääsi sijalle 23. Ravintolan keittiömestarina toimii Heikki Nikula. Hotelli ja ravintola sijaitsevat Juutuanjoen rannalla. Nikula on suorittanut etäopintoja ravintolakoulu Perhossa.
Historiaa
Hotelli Kultahovi on perustettu vuonna 1937. Se jouduttiin sulkemaan syyskuussa 1944, ja saksalaiset polttivat sen marraskuussa samana vuonna. Uusi hotelli valmistui vuonna 1956. Vuosina 1966–86 hotellia hoiti Maija Nikula. Hän siirtyi hotellin omistajaksi vuonna 1987, kun Suomen Matkailuliitto oli päättänyt lopettaa hotellin omistajana. Seuraavat 20 vuotta Maija Nikula johti hotellia, mutta sitten tapahtui sukupolvenvaihdos, jossa hotellin johtajaksi tuli hänen tyttärensä Kaisu Nikula ja ravintolan keittiömestariksi tuli tämän veli Heikki Nikula. Hotellin ravintola on toiminut nykyisellä konseptillaan vuodesta 2008 alkaen.
Žabinka
Žabinka on pieni kaupunki ja hallintopiiri Brestin alueen länsiosissa Valko-Venäjällä. Kaupungin asukasluku oli 13 084 lokakuun 2009 väestönlaskennassa; koko hallinnollisessa piirissä asui 25 031 henkeä.
Aanaar (ravintola)
Ravintola nykyään
Ravintolan tyyli on modernin pohjoismainen, ja sen esikuvia ovat ravintolat Noma ja Fäviken. Se myös ammentaa inarinsaamelaisesta perinteestä kekseliäitä annoksia. Punalihaisten kalojen ja siian lisäksi tarjolla on haukea, taimenta ja rautua. Lisäksi esim. jäkälää, naavaa, männynkaarnaa, kuusenkerkkää, maarianheinää, ja marinoituja männynkäpyjä. Metsä-nimisessä jälkiruuassa käytetään aineksina pettukakkua, marjoja, kuusenhavugranitea ja herkkutattijäätelöä. Suomen Gastronomien Seuran arvion mukaan ravintolan vahvuuksia ovat sen ainutlaatuiset raaka-aineet. Edellä mainittujen lisäksi niihin kuuluvat myös pohjoinen ketunleipä eli haproa, väinönputki, pakurikääpä, josta tehdään teetä, sekä koivunlehdet, joilla maustetaan sorbettia. Luonnollisesti käytetään myös marjoja, mustikkaa, puolukkaa, hillaa, pihlajanmarjaa, sekä sieniä ja villiyrttejä.
Žabinka
Liikenneyhteyksiä
Žabinkan rautatieasema (52.20089°N, 24.01731°W) sijaitsee kantakaupungin pohjoisosissa. Se on Valko-Venäjän rautateiden kahden keskeisen maan poikki kulkevan rautatien risteysasema. Brestistä itään vievät raiteet jakautuvat pian Žabinkan aseman itäpuolella pääkaupunkiin vievään Baranavitšy–Stoubtsy–Minsk-päärataan ja eteläiseen Kobryn–Pinsk–Luninets–Kalinkavitšy–Retšytsa–Homel-rataan.
Aanaar (ravintola)
Ravintola nykyään
Raaka-aineita ammennetaan ravintolan takaovelta alkaen ja yli Lapin aina Jäämereltä saakka. “Tämän ravintolan kuuluu sijaita Inarissa, muualla se ei olisi samanlainen,” sanoo keittiömestari Heikki Nikula.
Žabinka
Liikenneyhteyksiä
Kaupungin eteläpuolella kulkee Läntisen Bug-joen sivuhaara Muhavetš, joka hieman idempänä liittyy Dneprin–Bugin kanavaan. Tämä vesiväylä on liikennöitävissä esimerkiksi proomuilla tai vesibusseilla suurimman osan vuodesta; talvikuukausina jäät voivat estää liikenteen.
Aanaar (ravintola)
Ravintola nykyään
Salin puolella on TV-ruutu, josta voi seurata kalojen elämää veden alla Juutuanjoessa. Myös revontulia voi seurata ravintolan ikkunoista.
Žabinka
Liikenneyhteyksiä
Žabinkasta etelään päin mentäessä kantatie P7 saavuttaa moottoritien 30px 6 kilometrin jälkeen. Tämä moottoritie on samalla eurooppatie, joka on paitsi Valko-Venäjää poikittain yhdistävä pääväylä, myös maan rajat ylittävä eurooppalainen valtaväylä esimerkiksi Varsovaan tai Moskovaan. M1:stä seuraten Brestin kantakaupunkiin on yhteensä 30 kilometriä. Matkan puolivälissä moottoritien eteläpuolella sijaitsee myös melko vähän käytetty Brestin lentoasema.
Aasiannakkeli
Aasiannakkeli (Sitta castanea) on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu.
Sony’s Spider-Man Universe
Sony’s Spider-Man Universe (SSU), edelliseltä nimeltään Sony Pictures Universe of Marvel Characters (SPUMC), on yhdysvaltalainen mediajatkumo ja jaettu universumi, jonka keskiössä ovat Columbia Picturesin toteuttamat Marvel Comicsin sarjakuviin perustuvat supersankarielokuvat. Kaikki sarjan elokuvat sijoittuvat samaan kuvitteelliseen universumiin ja jakavat yhteisiä juonielementtejä, tapahtumapaikkoja ja hahmoja. Elokuvat ovat olleet tuotannossa vuodesta 2016 alkaen ja kahden ensimmäisen elokuvan esituotanto alkoi vuonna 2017. Kaikki sarjan elokuvat keskittyvät Hämähäkkimiehen mytologiaan kuuluviin antisankareihin ja superroistoihin.
Hämähäkkimies-elokuville kaavailtiin jaettua universumia jo joulukuusta 2013 alkaen ja sen suunniteltiin alkavan elokuvan The Amazing Spider-Man 2 (2014) myötä. Suunnitelmaan kuului The Amazing Spider-Man -elokuvasarjan kolmannen ja neljännen osan lisäksi spin-off -elokuvia useista Hämähäkkimiehen vihollisista, kuten Kuuden Koplasta ja Venomista. The Amazing Spider-Man 2:n saaman kritiikin ja heikon taloudellisen menestyksen vuoksi suunnitelmat kuitenkin hylättiin ja helmikuussa Sony teki sopimuksen Marvel Studiosin kanssa tulevien Spider-Man -elokuvien sijoittamisesta Marvel Cinematic Universeen (MCU). Tämän yhteistyön kautta toteutettiin elokuvat Spider-Man: Homecoming (2017), Spider-Man: Far From Home (2019) ja Spider-Man: No Way Home (2021), Sonyn toteuttaessa erikseen Venomin (2018) MCU:sta erillisenä elokuvana, joka aloittaisi oman elokuvauniversuminsa. Sonylla on myös kehitteillä useita näyteltyjä elokuvia Hämähäkkimieheen liittyvistä hahmoista.
Venomin jälkeen ovat julkaistu Venom: Let There Be Carnage (2021) ja  Morbius (2022). Sonylla on tuotannossa myös muita elokuvia, kuten Kraven the Hunter (2023), El Muerto (2024), Madame Web (2023) sekä kolmas Venom-elokuva.
Elokuvat
Ennen Sonyn ja Marvelin sopimusta tuottaa yhdessä uudet Hämähäkkimies-elokuvat, Sony suunnitteli useita spin-off -elokuvia muista Marvel Comicsin sarjakuvahahmoista, mukaan lukien Venomista. Marraskuussa 2015 spin-off -elokuvien luultiin olevan peruttu ja Sonyn keskittyvän sopimukseensa Marvelin kanssa. Maaliskuussa 2016 Sony kuitenkin ilmoitti aikovansa vielä toteuttaa Venomin, jonka oli tarkoitus aloittaa uusi elokuvauniversumi, joka on erillinen MCU:sta. In May 2017, Sony julkisti Venomin aloittavan oman Marvel-universuminsa. Seuraavan kuukauden aikana Feige vahvisti elokuvan olevan yksinomaan Sonyn projekti, eikä Marvelilla ollut suunnitelmia toteuttaa crossoveria Venomin ja MCU:n välille, vaikka pian tämän jälkeen Pascal ilmoitti, että Sonyn suunnitelmana oli saada uudet Marvel-elokuvansa sijoittumaan samaan maailmaan Spider-Man: Homecomingin kanssa, kuvaillen niitä "lisäksi" siihen maailmaan. Hän sanoi uusien elokuvien tapahtumien vaikuttavan toisiinsa ja että Hollandin Hämähäkkimies voisi mahdollisesti esiintyä elokuvissa, molempien elokuvaversumien keskenään jakamana hahmona.
Venom (2018)
Journalistin uransa päätyttyä Eddie Brock yrittää uransa palauttamiseksi tutkia Life-säätiötä, jonka laboratoriosta peräisin olevan symbiootti antaa hänelle yliluonnolliset voimat niin kauan kuin pysyy kiinnitettyneenä häneen.
Sony päätti maaliskuussa elvyttää ideansa Venom-elokuvan toteuttamisesta. Vuosi myöhemmin Scott Rosenberg ja Jeff Pinkner työstivät elokuvalle käsikirjoitusta. Toukokuussa 2017 Sony julkisti Tom Hardyn olevan valittu näyttelemään Eddie Brockia / Venomia ja Ruben Fleischerin olevan kiinnitetty elokuvan ohjaajaksi. Kelly Marcel liittyi myöhemmin myös elokuvan käsikirjoittajiin. Kuvaukset alkoivat lokakuussa 2017 ja päättyivät tammikuussa 2018, ja ne sijoittuivat Atlantaan, New Yorkiin ja San Franciscoon. Elokuva sai ensi-iltansa 5. lokakuuta 2018.
Venom: Let There Be Carnage (2021)
Eddie Brock yrittää edelleen sopeutua elämäänsä Venomin isäntäkehona ja aikoo elvyttää journalistin uransa haastattelemalla sarjamurhaaja Cletus Kasadyä, joka kuitenkin pakenee vankilasta ja tulee uuden symbiootin, Carnagen, isännäksi.
Woody Harrelson esiintyi Cletus Kasadyn / Carnagen roolissa Venomin lopputekstien välissä nähdyssä kohtauksessa, johdatuksena elokuvan jatko-osaan. Tammikuussa 2019 Marcelin vahvistettiin palaavan käsikirjoittajaksi ja Hardyn vahvistettiin palaavan pääosan esittäjäksii. Fleischer ei palannut ohjaajaksi, koska oli kiireinen ohjatessaan elokuvaa Zombieland: Double Tap (2019). Andy Serkis palkattiin ohjaajaksi elokuussa 2019. Kuvaukset alkoivat Englannissa marraskuussa 2019 ja kestivät helmikuuhun 2020 asti, lisäkuvausten sijoittuessa San Franciscoon. Venom: Let There Be Carnage saa ensi-iltansa 1. lokakuuta 2021.
Morbius (2022)
Harvinaisesta verisairaudesta kärsivä Michael Morbius ajautuu parannuskeinoa etsiessään eräänlaiseen vampirismin muotoon.
Salaa toteutetun kehitysprosessin kautta Matt Sazama ja Burk Sharpless kirjoittivat käsikirjoituksen elokuvasta, joka perustuu Morbiukseen, Elävään Vampyyriin. Kesäkuussa 2018 Jared Leton ilmoitettiin olevan valittu pääosan esittäjäksi ja Daniel Espinosan ilmoitettiin ohjaavan elokuva. Kuvaukset alkoivat Lontoossa helmikuussa 2019, ja niiden ilmoitettiin päättyneen kesäkuussa 2019. Tammikuussa 2020 Art Marcumin ja Matt Hollowayn paljastettiin osallistuneen myös käsikirjoituksen tekemiseen. Morbius saa ensi-iltansa 1. huhtikuuta 2022.
Kraven the Hunter (2023)
Richard Wenk palkattiin elokuussa 2018 käsikirjoittamaan elokuva Kraven Saalistajasta. Art Marcum ja Matt Holloway tekivät uuden käsikirjoituksen elokuvalle elokuussa 2020, ja J. C. Chandor osallistui neuvotteluihin ohjaajan paikasta. Hänet vahvistettiin elokuvan ohjaajaksi toukokuussa 2021, jolloin Aaron Taylor-Johnson oli valittu pääosan esittäjäksi. Kraven the Hunter saa ensi-iltansa 13. tammikuuta 2023.