cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Digimon Fusion
Digimon Fusion, Japanissa Digimon Xros Wars, on kuudes Digimon-televisiosarja, jonka ilmoitettiin julkaistavan Japanissa vuoden 2010 heinäkuussa. 8. joulukuuta 2012 William Winkler tuotti Malesian Disney XD -kanavalle englanninkielisen version nimeltä Digimon Fusion Battles. Pohjois-Amerikassa alettiin julkaista Studiopoliksen englanniksi jälkiäänittämää versiota Digimon Fusionin kahdesta ensimmäisestä tuotantokaudesta 7. syyskuuta 2013 alkaen. Nämä molemmat kaudet ovat olleet väliaikaisesti katsottavissa suomeksi tekstitettyinä Netflixissä.
Sarja on tavallaan erikoinen, nimittäin siinä yleisen digivoitumisen sijasta digimonit yhdistyvät keskenään vahvemmiksi digimoneiksi.
Kausi 1 (jaksot 1–30)
Sarja kertoo nuoresta, 13-vuotiaasta pojasta nimeltään Mikey Kudo, joka eräänä päivänä näkee unta suuresta digimon-armeijasta. Samana päivänä hän kuulee mystisen äänen, jota lähtee seuraamaan, ja saa pian laitteen nimeltä Fusion Loader, joka vaihtaa väriään punaiseksi Mikeyn sanottuaan siihen nimensä, ja joutuu Digimaailmaan yhdessä lapsuudenystävänsä Angie Hinomoton ja Mikeya kendo-taisteluun haastaneen Jeremy Tsurugin kanssa.
Christopher auttaa Mikeya ja muita sarjan alkupuolella, mutta jaksossa 21 tämä sanoo Mikeylle, ettei enää halua tätä alaisekseen.
Myöhemmin Mikey, Angie ja Jeremy joutuvat Bagra-armeijan upseerin Tactimonin hyökkäyksen kohteeksi ja joutuvat takaisin ihmisten maailmaan yhdessä Shoutmonin kanssa. Piakkoin Tactimon ilmestyy ihmisten maailmaan, ja epätoivoinen Mikey ei pärjää tälle kaksin Shoutmonin kanssa, mutta kiitos Angien rohkeuden ja Jeremyn ystävyyden, Shoutmon onnistuu Super-Digivoitumaan OmniShoutmoniksi ja kukistaa Tactimonin. Mikey löytää Omnimonin DigiMemoryn, joka sallii hänen ja Shoutmonin palata Digimaailmaan, täten Angie ja Jeremy jäävät ihmisten maailmaan.
Kausi 2 (jaksot 31–54)
Tämä osa sarjasta tunnettiin japanissa nimellä The Evil Death Generals and the Seven Kingdoms. Mikeyn palattua Digimaailmaan, siellä on vierähtänyt jo tovi. Digimaailma on muuttunut Bagra-armeijan hallinnassa Seitsemäksi valtakunnaksi, joita pitävät yllä pahat Pimeyden Kenraalit (Japanissa Kuoleman Kenraalit).
He törmäävät myös Nenen veljeen Ewaniin, josta on tullut Bagra-armeijan jäsen, koska tämä olettaa Digimaailman olevan pelkkää peliä. Myöhemmin Mikey saa Ewanin takaisin järkiinsä ja viimeisessä jaksossa hänen Darkness Loaderinsa muuttuu kullankeltaiseksi Fusion Loaderiksi.
Kausi 3: The Young Hunters Who Leap Through Time (jaksot 55–79)
Bagramonia vastaan käydystä taistelusta on kulunut vuosi, ja 8-luokkalainen Mikey on perustanut yhdessä 7-luokkalaisen Ewanin sekä uuden päähenkilön, Tagiru Akashin, kanssa katukoripallojoukkueen entisen armeijansa nimen mukaan. Muut edellisten osan ihmishahmot näkyvät vain sivurooleissa. Nene on nykyään idoli Hong Kongissa, mutta Angien, Jeremyn ja Christopherin vaiheista ei ole tarkemmin kerrottu.
Jonkin ajan kuluttua Mikey, Ewan, Tagiru ja metsästäjät kohtaavat Quartzmonin, DigiQuartzin luojan, joka oli syntynyt Digimaailmassa leijuneesta Bagramonin datasta. Quartzmonin tavoite oli muuttaa todellinen maailma osaksi DigiQuartzia. Tämän uhan torjumiseksi kellokaupan omistaja kutsuu muista todellisuuksista valitut lapset, digimon-kesyttäjät, legendaariset soturit sekä DATSin jäsenet auttamaan Mikeya ja muita Quartzmonin tuhoamisessa.
Radio Vanja
Radio Vanja on venäläinen radiokanava, joka perustettiin elokuussa 2007. Vanjan tarjontaan kuuluu venäläistä musiikkia laidasta laitaan. Perjantai- ja lauantai-iltoina Vanjalta kuulee venäläistä diskoa kotimaansa suurimmilta dance-artisteilta.
Valkmusan kansallispuisto
Valkmusan kansallispuisto sijaitsee Pyhtään ja Kotkan alueilla. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1996, ja sen pinta-ala on 19,5 neliökilometriä, josta suota on 87 prosenttia. Valkmusan kansallispuisto käsittää Etelä-Suomen oloissa poikkeuksellisen edustavaa suoluontoa. Suot ovat rannikon keidassoita. Alueelta on luokiteltu yli 40 erilaista suotyyppiä. Soilla on myös arvokkaita metsäsaarekkeita ja reunametsiä.
pienoiskuva|vasen|Valkmusan kartta Kansallispuisto käsittää kaksi erillistä aluetta. Länsiosassa oleva Munasuo on Suomen suurin ja arvokkain laakiokeidas. Itäosaan kuuluvat Valkmusa, Kananiemensuo, Lamminsuo ja Mustanjärvensuo, joka on hyvin kehittynyt kermikeidas. Kansallispuiston raja sivuaa pohjoisessa Kymijoen Hirvikoskenhaaraa. Itäosassa kansallispuistoon kuuluvien suoalueiden väliin jää osittain Pernoon Haukkavuoren ja Moronvuoren alue, joka on Suomen puolustusvoimien käytössä.
Gordon Kennedy
Gordon Kennedy voi viitata:
Valkmusan kansallispuisto
Kansallispuistossa on kaksi merkittyä reittiä. Simonsaaren pysäköintipaikalta lähtee 2,3 kilometrin pituinen pitkostettu rengaslenkki, jonka varrella on lintutorni. Puiston itäosassa Suolinnantien päästä lähtee kahden kilometrin pituinen reitti Moronvuoren päivätuvalle.
Kasvisto ja eläimistö
pienoiskuva|vasen|Näkymä lintutornista Kansallispuiston metsät ovat tuoreita mustikkatyypin kankaita ja kuivahkoja puolukkatyypin kankaita. Koillisosassa on koivuvaltaista metsää. Puusto on yleensä melko nuorta, koska alueella on tehty hakkuita ennen kansallispuiston perustamista.
pienoiskuva|vasen|Suolähde Valkmusan laitamilla. Kansallispuiston linnusto on monipuolinen. Lajistolle on ominaista runsas eteläinen lintulajisto, sekä toisaalta myös pohjoisten lajien, kuten riekon ja pohjansirkun, esiintyminen. Alue on tärkeä lintujen muutonaikainen levähdysalue. Alueen perhoslajisto on erittäin edustava ja siihen kuuluu useita uhanalaisia lajeja. Kansallispuiston tunnuseläin on uhanalainen perhonen, rämekulmumittari.
Vapaiden kansalaisten liike
Vapaiden kansalaisten liike (lyh. ΚΕΠ, KEP) oli lyhytikäinen kreikkalainen keskusta-oikeistolainen puolue. Se perustettiin vuonna 2001 ja lakkautettiin vuonna 2002.
Puolue ei osallistunut olemassaolonsa aikana Kreikan parlamenttivaaleihin tai europarlamenttivaaleihin.
Sinilakkimaluri
Sinilakkimaluri (Sipodotus wallacii) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Sinilakkimaluria tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Luettelo Suomen virallisen musiikki-DVD-listan ykkösistä vuonna 2012
Tämä on luettelo Suomen virallisen listan musiikki-DVD myynnin ensimmäistä sijaa hallussaan pitäneistä musiikki-DVD:stä vuonna 2012.
Chitalada Finland
Chitalada Finland on tamperelainen thainyrkkeily- (muaythai) ja potkunyrkkeilyseura. Myös krav maga kuuluu sen lajeihin. Seuran jäsenillä on useita suomenmestaruuksia ja myös kansainvälisiä mestaruuksia.
Seura järjestää kursseja myös kuntoilijoille ja junioreille.
Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys
Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys (lyh. SLEY) on suomenkielinen evankelinen herätysliike ja lähetysjärjestö, joka toimii Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä. SLEY:n juuret ovat herätyksessä, joka syntyi pappi Fredrik Gabriel Hedbergin opetuksessa jossa ilosanoma Kristuksen pelastustyössä oli keskipisteessä.
SLEY jakaantuu 13 alueellisen piiriin, joissa oli vuonna 2018 yli 200 rekisteröimätöntä paikallisosastoa. Yhdistyksen tarkoituksena on sen sääntöjen mukaan ”luottaen Jumalan armoon ja apuun, levittää Kristuksen evankeliumia, saattaa evankeliumin sana yhä useamman ihmisen jokapäiväiseen käyttöön ja näin edistää ihmisten turvautumista Jeesukseen Kristukseen omana Vapahtajanaan.”
Oppi ja tarkoitus
SLEY:n sääntöjen ensimmäisessä ja toisessa pykälässä tuotiin esille yhdistyksen päämäärä: saattaa evankeliumin sanoma yleisempään tietoon ensisijaisesti levittämällä Raamattuja, Lutherin kirjoja sekä muita kirkon opin kanssa yhtäpitäviä kirjoja, kirjasia ja aikakauslehtiä. Lisäksi suullinen julistus nähtiin tärkeänä. Kolmannessa pykälässä määriteltiin jäsenyyden ehdoiksi yhdistyksen opillisen tunnustuksellisuuden hyväksyminen ja noudattaminen ja yhdistyksessä toimiminen aktiivisesti. Nämä kolme pykälää päätettiin tehdä muuttumattomiksi, ja muut sääntöjen kohdat täydentävät niitä.
1920-luvun hajaannuksessa SLEY pyrki pitämään evankelisen liikkeen kirkon piirissä. SLEY:n kiinnittymistä kirkkoon vahvisti kirkon ja papiston myönteinen suhde evankeliseen liikkeeseen sekä Luther-harrastuksen vahvistuminen kirkon piirissä. SLEY on korostanut Lutherin perinnettä osana kirkollista rintamaa. Pääosin evankelinen liike suhtautui pidättäytyvästi 1960-luvun radikaalisiin muutosvaatimuksiin. SLEY oli valmis osittain yhdistymään uuspietistisen liikkeen kritiikkiin, jonka mukaan kirkollinen uudistus kohdistui kristillisen pelastussanoman ja Raamatun kannalta toisarvoisiin asioihin.
Tausta
Evankelisen herätysliikkeen keskuudessa todettiin tarve levittää liikkeen sanomaa kirjallisuuden avulla alueille, jossa ei ollut liikkeen pappeja sananjulistusta hoitamassa. Sopivasta kirjallisuudesta oli kuitenkin pulaa, joten katsottiin tarpeelliseksi kehittää organisaatio, jonka puitteissa tällaista kirjallisuutta voitaisiin järjestelmällisesti hankkia ja levittää. Senaatille lähetetyssä yhdistyksen perustamista koskevassa anomuskirjeessä oli 64 allekirjoittajaa, joista 27 oli pappeja. Evankelisen herätysliikkeen perustajahahmo Fredrik Gabriel Hedberg seurasi prosessia Kemiöstä käsin, mutta pysyi pääosin syrjässä aktiivisesta työskentelystä asian parissa.
Keskusjärjestön perustaminen
Vuonna 1869 voimaan tullut uusi kirkkolaki salli evankelisen herätysliikkeen luoda virallisen organisaation ja evankelinen herätysliike järjestäytyi virallisesti senaatin hyväksyessä anomuksen ja säännöt 13. marraskuuta 1873. Tällöin syntyi Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys (SLEY). Yhdistyksen johtoon tuli päätoiminen yliasiamies, jossa tehtävässä ensimmäisen kymmenvuotiskauden toimi kirkkoherra Johannes Bäck (1850–1901) ja hänen jälkeensä Julius Engström (1863–1942).
Toiminnan alkuvaiheet
thumb|[[Luther-kirkko Helsingin Fredrikinkadulla.]] Yhdistyksen toiminta alkoi joulukuussa 1873. Tällöin muodostettu johtokunta oli selvästi maallikkovoittoinen, sillä 12 jäsenestä vain kaksi oli pappeja. Tämä tarkoitti evankelisen liikkeen hallinnon painopisteen siirtymistä ainakin toistaiseksi pois pappien piiristä. Johtokunnan jäsenet olivat myös kaikki yhtä lukuun ottamatta helsinkiläisiä. Tammikuussa 1874 alettiin etsiä yhdistyksen palvelukseen miehiä toimimaan kiertävinä kirjamyyjinä ja saarnaajina. Haettiin myös sellaisia paikallisia asiamiehiä, joiden tehtävänä oli hankkia tilauksia yhdistyksen sanomalehdille. Tehtävään ilmoittautui useita halukkaita, jolloin sai alkunsa kolportööritoiminnaksi kutsuttu työmuoto.
Kolportöörit matkasivat usein melko suppealla alueella, mutta alusta alkaen oli myös niitä, jotka matkustivat säännöllisesti laajemmallakin alalla. Alkuvaiheessa matkat suuntautuivat pääosin Etelä-Suomen seurakuntiin, erityisesti Turun seudulle, Ahvenanmaalle ja Uudellemaalle, ja pian tulivat myös Etelä- ja Keski-Pohjanmaa saarnatoiminnan piiriin. Yksityisten evankelisten henkilöiden pyyntöjen seurauksena tehtiin 1870–1880-luvuilla saarnamatkoja silloin tällöin myös sellaisille alueille, joissa evankelisuutta ei kovinkaan runsaasti esiintynyt, esimerkiksi Karjalankannakselle, Pohjois-Hämeeseen, Keski-Suomeen, Mikkelin ympäristöön ja Pohjois-Pohjanmaalle. Evankelisen liikkeen keskeisimmäksi laulukokelmaksi myöhemmin muodostunut Siionin kannel ilmestyi ensi kertaa 1874.
Toisen kustannus- ja julkaisutoiminnan sektorin muodosti lehtityö. Vuonna 1876 Evankeliumiyhdistys alkoi toimittaa kahta lehteä, suomenkielistä Sanansaattajaa ja ruotsinkielistä Sändebudetia. Nämä tulivat yhdistyksen äänenkannattajiksi ja evankelisen liikkeen tärkeimmiksi julkaisuiksi.
1900-luku: Järjestöverkoston muodostuminen
Evankelinen liike vahvistui voimakkaasti 1900-luvun ensi vuosikymmenillä. Lähetystoiminnan yleinen vahvistuminen ilmeni myös SLEY:n harjoittamassa lähetystyössä. Allianssikristilliset korostukset johtivat SLEY:n irtautumiseen Suomen Lähetysseuran toiminnasta ja se aloitti oman lähetystyönsä Japanissa. Evankeliumiyhdistyksen oma lähetystoiminta kohtasi aluksi runsaasti vaikeuksia sekä kotimaassa että lähetyskentällä, mutta voimistui 1900-luvun ensimmäisen vuosikymmenne lopulla. Japanin-lähetyksen taloudellisen kannatuksen kasvaessa laitettiin aluelle myös omien lähettien kouluttaminen.
1880-luvun lopulla toimintansa aloittanut evankelisluterilainen nuorukaisyhdistys organisoitui vuonna 1906 SLEY:n nuorisoliitoksi. Nuorisoliittoja ryhdyttiin perustamaan eri puolille maata ja niiden kokonaismäärä nousi lähes kolmeensataan. Nuorisoyhdistysten rooli kasvoi myös evankelisen liikkeen paikallisorganisaatioissa. Yhdistyksiin otettiin nimestä huolimatta kaikenikäistä väestöä ja ne muodostivat rukoushuoneverkon kanssa liikkeen paikallisen kenttäorganisaation perustan. Evankeliumiyhdistys nousi 1910-luvulla uuteen huippukauteen. Vuonna 1906 Helsingin Kallioon valmistui SLEY:n rukoushuone, joka tunnetaan Pyhän sydämen kappelina.
1920-luvun muutokset
Evankelinen liike koki merkittäviä sisäisiä muutoksia 1900-luvun alkupuolella. Varhaisin muutos oli kaksikielisen liikkeen jakautuminen kun ruotsinkielinen Svenska Lutherska Evangeliföreningen perustettiin 1922. Vastuu- ja omistuskysymykset herättivät jossain määrin kiistakysymyksiäkin. Kielellisen jakautumisen ohella liikettä koetteli kirkkokriisi, joka aktualisoitui uskonnonvapauslain toteuduttua. Evankelisen liikkeen eräät vapaat maallikot ja papit katsoivat, että luterilainen kansankirkko oli etäänytynyt aidosta luterilaisesta opista ja kirkkokäsityksestä ja vetäytyivät kirkon piiristä. Seurakuntaliitto ja Suomen tunnustuksellinen luterilainen kirkko ottivat mallia Saksan tunnustuksellisista luterilaisista vapaakirkoista, uusevankelisesta liikkestä sekä Yhdysvaltain Missouri-synodista.
SLEY pyrki pitämään evankelisen liikkeen kirkon piirissä. Myös kirkon johdossa ja papistossa ilmeni myönteisempää suhtautumista evankeliseen liikkeeseen ja toisaalta Luther-harrastus vahvisti evankelisen liikkeen myönteistä asennetta kirkkoon. Tämä tarjosi Lutherin perinnettä korostaneelle liikkeelle mahdollisuuden löytää paikkansa kirkollisessa rintamassa. Evankeliumiyhdistyksen organsiaatioverkko ulottui 1920-luvulla erityisen laajasti ja sen pääkannatusalue oli Lounais-Suomessa, Etelä-Pohjanmaalla ja Etelä-Karjalassa. Evankelinen liike perusti evankelisen kansanopiston Karkkuun vuonna 1918.
Helsingissä Fredrikinkadun rukoushuoneen nimi muutettiin Luther-kirkoksi 1930 ja remontin jälkeen sen vihki kirkoksi 18. lokakuuta 1931 kaksi piispaa, Max von Bonsdorff ruotsiksi ja Jaakko Gummerus suomeksi. Talvisodan pommituksissa kirkko vaurioitui pahoin. Se korjattiin välirauhan aikana.
Toisen maailmansodan jälkeen
thumb|SLEY:n Hyvän Paimenen kappeli Seinäjoella. Sodanjälkeinen ilmapiirin muutos ja kirkon sisäiset virtaukset koskettivat jossain määrin evankelista liikettä. Huomattava joukko SLEY:n paikallisyhdistyksiä ja rukoushuoneita jäi luovutettuun Karjalaan. Silti yhdistyksen toiminta elpyi varsin nopeasti sodan jälkeen. Etenkin Pohjanmaalla ja Keski-Suomessa esiintyneet nuorisoherätykset olivat omiaan vahvistamaan liikkeen toimintaa. Osoitus vahvistuneesta asemasta oli kymmenien uusien rukoushuoneiden rakentaminen. 1940-luvun kuluessa perustettiin myös seitsemän uutta kansanopistoa.
Liikkeen oma lähetystoiminta laajeni entisestään, ja liike sai virallisesti tunnustetun aseman, kun Japanin-lähetys tunnustettiin osaksi Suomen kirkon virallista lähetystyötä. SLEY:n toiminnanjohtajana toimi läpi sodanjälkeisen kauden rovasti Toivo Rapeli. Sodanjälkeisiin virtauksiin SLEY suhtautui vaihtelevasti. Muun muassa Erkki Niinivaara asettui aktiivisesti tukemaan asevelipapistoa ja sittemmin uuskansankirkollisia suuntauksia.
Pääosin evankelinen liike suhtautui pidättäytyvästi 1960-luvun radikaaleihin muutosvaatimuksiin. Evankelinen liike oli valmis osittain yhdistymään uuspietistisen liikkeen kritiikkiin, jonka mukaan kirkollinen uudistus kohdistui kristillisen pelastussanoman ja Raamatun kannalta toisarvoisiin asioihin. Yksi kirkkoa selvimmin jakaneista kysymyksistä oli kysymys pappisviran avaamisesta naisille. Evankeliumiyhdistys suhtautui perinteisesti torjuvasti virkakysymykseen, mutta osa liikkeen maallikoista hyväksyi myös kirkollisen kannan. SLEY vahvisti kantansa jäsenkokouksessa 1987. Myöhemmin 2000-luvulla kysymys vaikutti taustalla muun muassa SLEY:n kustannusyhtiön johtohahmojen eroon sekä Evankelisen lähetysyhdistyksen perustamiseen. SLEY:n pappi ja paikallisyhdistyksen puheenjohtaja saivat vuonna 2007 sakkoja naispappeuskannan vuoksi todetusta syrjinnästä.
Järjestö nykyaikana
Syksyllä 1985 järjettiin ensimmäiset Maata näkyvissä -festarit, joka kasvoi myöhemmin Pohjoismaiden suurimmaksi kristilliseksi nuorisotapahtumaksi. Vuonna 1991 tapahtuma siirtyi järjestettäväksi Turkuhalliin. Vuonna 1990 Karkun evankelinen opisto siirtyi SLEY:n omistukseen. Siionin kanteleen uusin painos valmistui vuonna 1999. Vuonna 2013 Myanmar tuli SLEY:n lähetyskentäksi. Vuonna 2016 Helsingin Luther-kirkko otettiin uudelleen käyttöön.
Toiminta kotimaassa
thumb|[[Karkun evankelinen opisto]] Evankeliumiyhdistyksen paikallinen toiminta tapahtuu seurakuntien kanssa joko paikallisosastojen tai työn ystävien välityksellä. Yhdistys tekee muun muassa nuoriso- ja opiskelijatyötä usealla paikkakunnalla sekä järjestää jumalanpalveluksia Helsingissä, Hyvinkäällä, Hämeenlinnassa, Imatralla, Jyväskylässä, Kotkassa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Lohjalla, Oulussa, Porissa, Sastamalassa, Seinäjoella, Tampereella, Turussa ja Vaasassa.
Vuotuisia päätapahtumia ovat viikko juhannuksen jälkeen vaihtuvilla paikkakunnilla järjestettävä Evankeliumijuhla sekä marraskuisin Turussa järjestettävät Maata näkyvissä -festarit. Vuonna 2014 Evankeliumijuhla järjestettiin Lahdessa, vuonna 2015 Sastamalassa, vuonna 2016 Virroilla, 2017 Helsingissä, 2018 Kalajoella ja 2019 Porissa. Liikkeen keskustoimisto sijaitsee Helsingin Kampissa.
Piirit
thumb|left|150px|SLEY Malminkatu 12 nykyisessä asussaan. Suur-Helsingin piiriin kuuluvat seuraavat paikkakunnat: Espoo, Helsinki, Kauniainen ja Vantaa. Toimipisteitä ovat Helsingissä Pyhän Sydämen kappeli, sen yhteydessä Helsingin Evankelinen Opisto, sekä Luther-kirkko, minkä lisäksi Espoossa sijaitsee Väinölä-koti. Jumalanpalveluksia järjestetään Helsingissä ja vuoteen 2018 Espoossa. Evankelisilla opiskelijoilla on toimintaa Helsingissä.
Helsingissä Fredrikinkadun ja Malminkadun kulmassa oleva kirkkotila, Luther-kirkko, on palasi vuonna 2016 kirkkokäyttöön. Se myytiin vuonna 1989, ja siihen tuli yökerho. SLEY vuokraa kiinteistöä sen nykyiseltä omistajalta, Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varmalta, ja se tuli käyttöön peruskorjauksen jälkeen toukokuussa 2016. Kirkko odotti aikoinaan SLEY:n haluamaa purkupäätöstä, kun sen valtasi vuonna 1986 nuorisojoukko. Sen jälkeen rakennus suojeltiin. Viereisellä tontilla oli 1878 valmistunut SLEY:n rukoushuone. Kun seurakunta kasvoi, sen viereen rakennettiin 1894 uusi rukoushuone. Sen suunnitteli Karl August Wrede goottilaistyyliin. Muutostyöt tehtiin 1931, jolloin rakennus sai myös nykyisen funktionalistisen julkisivun ja se vihittiin kirkoksi. Talvisodan pommituksissa kirkko vaurioitui, mutta se kunnostettiin entiseen asuunsa.
Uudenmaan piiriin kuuluvat seuraavat paikkakunnat: Askola, Hanko, Hyvinkää, Inkoo, Järvenpää, Karjalohja, Karkkila, Kerava, Kirkkonummi, Lapinjärvi, Lohja, Loviisa, Myrskylä, Mäntsälä, Nummi-Pusula, Nurmijärvi, Orimattila, Pornainen, Porvoo, Pukkila, Raasepori, Sipoo, Siuntio, Tuusula ja Vihti. Toimipisteenä on Hyvinkään Luther-talo. Jumalanpalveluksia järjestetään Hyvinkäällä ja Lohjalla. Varsinais-Suomen piiriin kuuluvat seuraavat paikkakunnat: Aura, Kaarina, Kemiönsaari, Koski Tl, Kustavi, Laitila, Lieto, Loimaa, Marttila, Masku, Mynämäki, Naantali, Nousiainen, Oripää, Paimio, Parainen, Pyhäranta, Pöytyä, Raisio, Rusko, Salo, Sauvo, Taivassalo, Tarvasjoki, Turku, Uusikaupunki ja Vehmaa. Toimipisteitä Turussa ovat Lutherin kirkko, kerhohuone "Hämis" sekä Jaurinpään kesäkoti Kakskerrassa, minkä lisäksi muita toimipisteitä ovat Mustajärven leirikeskus Mellilässä, Marttilan rukoushuone, Kumilan rukoushuone Pöytyällä, Niinijoen ja Orisuon rukoushuoneet Loimaalla ja Lauroisten rukoushuone Alastarolla. Paikallisosastoja on noin kolmekymmentä. Jumalanpalveluksia järjestetään Turussa, ja Turussa on myös Evankelisten opiskelijoiden toimintaa.
Lähetys- ja ulkomaantyö
SLEYn kautta on lähetystyöntekijöitä Japanissa, Venäjällä, Virossa, Saksassa, Etelä-Sudanissa, Myanmarissa ja Keniassa. Järjestö tekee myös maahanmuuttajatyötä Helsingissä. Muiden organisaatioiden kanssa sillä on lisäksi yhteistyötä Etelä-Koreassa, Israelissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Sambiassa. SLEY:n toimintaa on myös Ruotsissa ja Kanadassa.
Kulttuuri
Järjestön tunnuksena olleesta Lutherin sinetistä luovuttiin liikkeen graafisen ilmeen uudistuksen yhteydessä marraskuussa 2009.
Kirjakustannus
Yhtiömuotoista toiminta on ollut vuodesta 1977. Yhtiö oli nimeltään SLEY-Kirjat Oy vuoteen 2005 asti, jolloin nimeksi muutettiin Kustannus Oy Arkki. SLEY myi Kustannus Oy Arkin kokonaan yksityishenkilöille syyskuussa 2009. Kustannus Oy Arkki julkaisee kirjoja markkinointinimen Aurinko Kustannus alla.
SLEY:n lehti- ja muuta kustannustoimintaa varten Arkin korvaajaksi perustettiin SLEY-Media Oy kesäkuussa 2009. Yhtiö on kokonaan Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys ry:n omistuksessa ja sen liikevaihto on vuodesta 2013 laskenut kristillisen kirjallisuuden kysynnän vähentyessä.
Musiikki
Vuonna 1874 ilmestyi ensi kertaa koko evankelisen liikkeen keskeisimmäksi laulukokoelmaksi myöhemmin muodostunut Siionin kannel. 25 vuoden aikana yksistään sitä painettiin yli 200 000 kappaletta. Laulukirjaa kuitenkin laajennettiin jatkuvasti uusia painoksia otettaessa, joten luultavasti samat ihmiset ostivat vuosien varrella useampia Kanteleita.
Media
Järjestön virallinen lehti on joka toinen viikko ilmestyvä Sanansaattaja. Muita lehtiä ovat nuorille tarkoitettu lehti Nuotta ja lastenlehti Vinkki. Nuotta on Suomen vanhin kristillinen nuorisojulkaisu, ja SLEY julkaisee sitä yhdessä Suomen Evankelisluterilaisen Kansanlähetyksen ja OPKOn kanssa.
Kausijulkaisuja ovat Kevätkukkia, Talvikukkia ja Joululyhde. Verkossa julkaistaan Gladiolus-lehteä, joka on SLEY:n teologinen lehti.
Koulutus
Karkun evankelinen opisto puolestaan on SLEY:n omistama kansanopisto. Opistossa toimii peruskoululinja, lukiolinja, raamattukoulutusta, eräopaskoulutus ja useita lyhytkursseja.
Kesäyön lapset
Kesäyön lapset on Osmo Lampisen (Osmo Ilmari) ja Ralf Rubinin ohjaama elokuva vuodelta 1955. Kesäyön lapset on pelkistetty melodraama, joka jakautuu kahteen osaan. Ensimmäinen kertoo Kiikan isännästä ja hänen ihmissuhteistaan, toinen Kiikan tyttärestä joka rakastuu nuoreen mieheen, joka saattaa olla hänen velipuolensa.
Tuotanto
Ralf Rubin ohjasi Kesäyön lasten lisäksi vain yhden toisen pitkän elokuvan, Kasvot kuvastimessa (1953), sekä tuotti elokuvan Pessi ja Illusia (1954), jotka eivät olleet yleisömenestyksiä. Siitä huolimatta levitysyhtiö Kansan Elokuva hyväksyi Kesäyön lapset ohjelmaansa.
Arviot
Kriitikko Arto Pajukallio (2012) katsoo, että kunnianhimoisinta antia elokuvassa on Kalevi Hartin mahtipontinen musiikki.
SRO
SRO voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Denzil Douglas
thumb|upright|Denzil Douglas Denzil Llewellyn Douglas (s. 14. tammikuuta 1953) oli Saint Kitts ja Nevisin pääministeri vuosina 1995-2015. Hänen seuraajansa on Timothy Harris. Hänestä tuli Saint Kitts ja Nevisin työväenpuolueen puheenjohtaja vuonna 1989.
Douglas nousi maansa pääministeriksi vuonna 1995. Hänet on valittu uudelleen 2000, 2004 ja 2010. Häntä edelsi Kennedy Simmonds. Douglas toimi myös ulkoministerinä vuoteen 2000 saakka. Hän on valmistunut Länsi-Intian yliopistosta ja hänellä on yksi tytär.
Norberto Alonso
pienoiskuva|200px|Norberto Alonso, 1972 Norberto Osvaldo Alonso (s. 4. tammikuuta 1953), tunnettu myös lempinimellä "Beto" Alonso, on entinen argentiinalainen jalkapalloilija. Keskikenttämies Alonso pelasi suurimman osan urastaan argentiinalaisessa River Plate -seurassa. Seuran maineikkaimpiin pelaajiin lukeutuva Alonso on viidennellä sijalla River Platen kaikkien aikojen maalintekijätilastossa 149 osumallaan ja pelimäärässä seitsemännellä sijalla kaikkiaan 374 pelaamallaan ottelulla.
Alonson ura huipentui maailmenmestaruuteen Argentiinan kotikisoissa vuonna 1978. Turnauksessa Argentiina numeroi pelaajansa aakkosjärjestyksen mukaan, joten Norberto Alonso sai kantaa yleensä maalivahdille varattua numeroa 1.
Huhtinirkko
Huhtinirkko (Odontosia sieversii) on kevään varhaisia yöperhosia. Laji tunnettiin aikaisemmin myös huhtinirhasiipenä.
Koko ja ulkonäkö
Siivet ovat läpikuultavat, ja niiden pohjaväri on vaaleanharmaa. Etusiiven etureunan puolella on ruskeaa varjostumaa. Siiven poikki kulkee kaksi selvästi erottuvaa vaaleaa poikkiviirua. Etusiiven takareunassa, lepäävällä perhosella selkäpuolella, on selvä, tummista suomuista muodostuva tupsu. Takasiivet ovat harmaat, ja niissä on vaalea poikkiviiru. Siipien reunan ripset ovat vaaleat, mutta siipisuonten kohdalla tummat. Keskiruumis on enimmäkseen tumma, takaruumis ruskea. Naaras on selvästi koirasta kookkaampi ja raskastekoisempi. Lisäksi naaralla on pidemmät ja kapeammat siivet kuin koiraalla. Siipiväli koiraalla on 39–44 mm ja naaraalla 40–49 mm.
Toukka on kaksivärinen. Se on selkäpuolelta vaaleanvihreä ja vatsapuolelta tumman sinivihreä.
Levinneisyys ja lentoaika
Levinneisyydeltään huhtinirkko on boreaalinen laji, jota tavataan Euroopassa vain sen keski- ja pohjoisosissa. Idässä levinneisyys ulottuu Japaniin saakka. Suomessa huhtinirkkoa tavataan yleisenä aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Aikuiset perhoset lentävät huhti-toukokuussa, ja lentoajan huippu on vapun tienoille. Lentoajan alku riippuu lämpötiloista ja lämpiminä keväinä yksilöitä saattaa lentää jo maaliskuussa.
Elinympäristö ja elintavat
Esiintymisalueellaan huhtinirkko on yleinen ja runsaslukuinen, mutta paikoittainen laji. Sitä tavataan kosteilla, koivua kasvavilla paikoilla. Perhoset lentävät hämärän laskeutumisesta keskiyöhön ja ovat aktiivisia, vaikka lämpötila saattaa olla nollan vaiheilla. Koiraat lentävät kirkkaiden valojen luokse, mutta naaraita tavataan valolla äärimmäisen harvoin. Ilmeisesti naaraat pysyttelevät enimmäkseen korkealla latvustoissa. Tavatut perhosyksilöt ovat jokseenkin poikkeuksetta vasta kuoriutuneita ja hyväkuntoisia, mikä viittaa siihen että aikuiset perhoset elävät vain hyvin lyhyen aikaa.
Parittelu tapahtuu puunrungolla ja kestää yöstä seuraavan päivän iltapäivään. Naaras munii 100–400 munaa yksittäin tai ryhminä puiden latvuksiin. Toukkia tavataan luonnossa harvoin, sillä ne pysyttelevät korkealla latvustossa. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun lopulla tai heinäkuun alussa, jolloin toukka muuttuu väriltään ruskeaksi, sen pinta tulee rasvaiseksi ja toukka laskeutuu maahan koteloitumaan. Kotelo sijaitsee maassa ja talvehtii.
Ravintokasvi
Toukka syö eri koivulajeja (Betula).
Naamankajärvi
Naamankajärvi on Iijoen lähdejärviä Kuusamossa. Sen pituus on 14 km ja pinta-ala 7,565 km². Se kuuluu Iijoen vesistöön.
Kleopatra (Aleksanteri Suuren sisar)
Kleopatra (356 eaa. – 308 eaa.) oli Makedonian kuninkaan Filippos II:n ja tämän vaimon Olympiaan tytär. Hän oli Aleksanteri Suuren sisar.
Kleopatra meni naimisiin enonsa Epeiroksen kuninkaan Aleksanteri I:n kanssa vuonna 336 eaa. Filippos II murhattiin Kleopatran ja Aleksanterin häiden yhteydessä. Vuonna 330 eaa. Kleopatran aviomies sai surmansa, kun hän oli sotimassa Italiassa. Kun Kleopatran veli Aleksanteri Suuri kuoli 323 eaa. ilman selvää perillistä, Kleopatrasta tuli pian haluttu aviopuoliso Aleksanterin seuraajien eli diadokkien joukossa. Kleopatran mahdollisilla lapsilla olisi hyvät mahdollisuudet päästä Makedonian hallitsijoiksi.
Leonnatos kosi Kleopatraa ensimmäisenä, ja hän väitti saaneensa Kleopatran suostumuksen. Leonnatos kuoli kuitenkin 322 eaa. Seuraavaksi yritti Kleopatraa saada vaimokseen Perdikkas. Perdikkaan vallan kasvaessa muut diadokit kuitenkin päättivät päästä eroon hänestä. Perdikkas kuoli ensimmäisen diadokkisodan aikana. Seuraavaksi Kassandros, Lysimakhos ja Antigonos yrittivät kosia Kleopatraa, mutta kenenkään tarjoukseen hän ei suostunut. Kleopatra pakeni lopulta Sardikseen, jossa hän eli Antigonoksen käskystä kotiarestissa.
Vuonna 317 eaa. Kleopatran ja Aleksanterin pojasta Neoptolemoksesta tuli Epeiroksen kuningas, mutta hänet syrjäytettiin 313 eaa. Vuonna 308 eaa. Kleopatra yritti paeta Ptolemaios I:n luokse, mutta hänet saatiin kiinni. Sen jälkeen Antigonos teloitutti hänet.
Hakki
Hakki voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kokkolan majakka
Kokkolan majakka on pohjamajakka, joka sijaitsee Kokkolaan johtavan väylän suulla, jossa se ohjaa mereltä tulevia aluksia laajojen matalikkojen ohi. Majakkatornia rakennettiin Ykspihlajan satamassa, ja se valmistui vuonna 1977. Majakan voimanlähde on aurinkoenergia, ja sen valovoima on 4400 kandelaa ja kantomatka 12,5 meripeninkulmaa.
Espanjalainen kimppakämppä
Espanjalainen kimppakämppä on Cédric Klapischin espanjalais-ranskalainen vuonna 2002 valmistunut elokuva. Se kertoo ranskalaisesta Xavierista (Romain Duris), joka lähtee vuodeksi Barcelonaan.
Juoni
24-vuotias ranskalaispoika Xavier lähtee Erasmus-ohjelmalla vuodeksi Barcelonaan, Espanjaan opiskelemaan taloustiedettä ja espanjaa. Hän jättää taaksensa tyttöystävänsä Martinen, vanhempansa ja rakkaan kotimaansa. Jo lentokentällä hän tapaa ”ei-niin-siistin” ranskalaisparin, joka majoittaa hänet asunnon etsinnän ajaksi. Se ei ole helppoa, mutta loppujen lopuksi Xavier löytää asunnon, jossa hän asuu kuuden muun kanssa; belgialaisen Isabellen, englantilaisen Wendyn, italialaisen Alessandron, espanjalaisen Soledad’n, tanskalaisen Larsin ja saksalaisen Tobiaksen.
Robin Buwalda
Robin Buwalda (s. 17. elokuuta 1994 Leidschendam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Suomen Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia.
Buwalda kuului vuodesta 2003 ADO Den Haagin junioreihin mutta pelasi edustusjoukkueessa vain kaksi Eredivisien ottelua lokakuussa 2013. Kaudet 2014–2016 hän oli lainalla toisen sarjatason VVV-Venlossa ja sai runsaasti peliaikaa. Kesällä 2016 hän siirtyi NEC Nijmegeniin, jossa hän pelasi kaudella 2016–2017 Eredivisiessa 18 ottelua mutta pääsi seuraavina kausina toisella sarjatasolla pelaamaan vähemmän. Kevään 2018 hän oli lainalla myöskin kakkostasolla pelanneessa Go Ahead Eaglesissa ja kuului siellä vakiokokoonpanoon.
Helmikuussa 2019 Buwalda siirtyi Suomeen, Veikkausliigan IFK Mariehamniin. Hän pelasi kaudella 2019 Veikkausliigassa ja sen jatkoksi Eurooppa-liigan karsintoihin selviytymisestä pelatuissa pudotuspeleissä yhteensä 27 ottelua ja teki maalin heinäkuussa kotiottelussa Helsingin IFK:ta vastaan. Syyskuussa hän oli pelikiellon takia poissa kahdesta ottelusta tultuaan ajetuksi ulos sopimattoman käytöksen vuoksi ottelussa FC Lahtea vastaan. Kaudella 2020 hän pelasi IFK Mariehamnin Veikkausliigaotteluista vain 11 johtuen syyskuussa tapahtuneesta loukkaantumisesta. Hän palasi kentälle vasta 1,5 kuukauden poissaolon jälkeen. Hän on toiminut kaudella 2020 joukkueen kapteenina.
Juan Francisco García
Juan Francisco García García eli Juanfran (s. 15. heinäkuuta 1976 Rafelbunyol, Valencia, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura
Juanfran aloitti ammattilaisuransa Levantesta, jossa hän pelasi kolmen kauden ajan. Sieltä hän siirtyi suurseura Valenciaan kolmivuotisella sopimuksella. Siirtokorvaus oli arvioltaan noin miljoona euroa. 31. elokuuta 1997 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa Mallorcaa vastaan.
Kaudeksi 1999–2000 Juanfran siirtyi neljän miljoonan euron siirtokorvauksella Celta Vigoon. Hän kuului alusta alkaen joukkueen avauskokoonpanoon ja pelasi kansallisen sarjan lisäksi otteluita myös Uefa-cupissa ja Mestarien liigassa. Kauden 2003–2004 päätteeksi joukkue putosi maan pääsarjasta Segunda Divisióniin.
Lähdettyään Celta Vigosta vuonna 2004, hän teki sopimuksen turkkilaisseura Beşiktaşin kanssa. Joukkuetta valmentanut Vicente del Bosque sai kauden puolivälissä potkut ja pian Juanfranin suosio myös laski uuden valmentajan myötä. Seuraavan kauden 2005–2006 hän pelasi lainalla Ajaxissa.
Lainakautensa jälkeen hän palasi kotimaahansa ja siirtyi 1,5 miljoonan euron siirtokorvauksella Real Zaragozaan. Hän oli ensimmäisen kautensa aikana joukkueen puolustuksen kulmakiviä, kun se selviytyi seuraavan kauden Uefa-cupin karsintoihin. Seuraavalle kaudelle 2007–2008 Zaragoza lähti kovin odotuksin ja satsasi kesällä pelaajahankintoihin, mutta tästä huolimatta joukkueen peli ei ottanut onnistuakseen koko kauden aikana ja lopulta sen kausi päättyi suureen pettymykseen, kun se putosi maan pääsarjasta.
30. heinäkuuta 2008 Juanfran teki kaksivuotisen sopimuksen kreikkalaisseura AEK Ateenan kanssa. Hän ansaitsi yhden kauden aikana arviolta miljoona euroa. Hän sai kohtuullisesti peliaikaa Kreikassa pelatessaan, mutta tästä huolimatta hänet lainattiin tammikuussa 2010 Levanteen loppukauden ajaksi. Muutamia viikkoja myöhemmin hän kuitenkin purki sopimuksensa AEK Ateenan kanssa ja teki uuden kesäkuuhun 2012 asti ulottuvan sopimuksen Levanteen.
Maajoukkueura
Juanfran on pelannut 11 maaottelua Espanjan maajoukkueessa. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki 29. maaliskuuta 2000 ystävyysottelussa Italiaa vastaan. Hänet oli mukana joukkueessa vuoden 2002 MM-kilpailuissa ja pelasi siellä kolme ottelua.
Toistaiseksi viimeisen maaottelunsa Juanfran pelasi vuoden 2004 EM-karsintaottelussa Pohjois-Irlantia vastaan vuonna 2003, pelaten täydet 90-minuuttia 0–0 päättyneessä vierastasapelissä.
Guidobaldo del Monte
Guidobaldo del Monte (11. tammikuuta 1545 Pesaro, Italia – 6. tammikuuta 1607 Montebaroccio, Italia myös Guidobaldi tai Guido Baldi), Markiisi del Monte oli italialainen matemaatikko, filosofi ja astronomi. Hänen isänsä Ranieri oli Urbinon johtavasta perheestä. Urbinon herttua Guidobaldo II antoi Ranierille del Monden markiisin arvon, jonka Guidobaldo sitten peri.
Guidobaldo opiskeli matematiikkaa Padovan yliopistossa. Hän kehitti teknisen piirtämisen laitteen, jolla saattoi piirtää säännöllisen monikulmion ja jakaa viiva halutun pituisiin janoihin. Nämä ominaisuudet sisältyivät sittemmin Galilein harppiin. Guidobaldo avusti Galileita tämän akateemisella uralla.
Sigmund Jähn
thumb|Sigmund Jähn vuonna 2004 Sigmund Werner Paul Jähn (13. helmikuuta 1937 Morgenröthe-Rautenkranz, Saksi – 21. syyskuuta 2019 Strausberg ) oli ensimmäinen saksalainen avaruuslentäjä. Kansakoulun käytyään Jähn opiskeli kirjanpainajaksi. Asepalveluksen hän suoritti DDR:n ilmavoimissa. Tämä johti uraan ja muun muassa Neuvostoliitossa tapahtuneeseen lennonopettajan koulutukseen. Jähn opiskeli Moninossa Juri Gagarinin nimeä kantavassa sotilasakatemiassa 1966–1970. Vuosina 1970–1976 Jähn toimi DDR:n ilmavoimien lentoturvallisuustarkastajana. 25. marraskuuta 1976 Jähn ja Eberhard Köllner valittiin Interkosmos-ohjelman puitteissa kosmonauttikoulutukseen Tähtikaupunkiin. Hän lensi 26. elokuuta 1978 Sojuz 31 -avaruusaluksella Valeri Bykovskin kanssa Saljut 6 -avaruusasemalle. Lento kesti 3. syyskuuta 1978 asti eli noin kahdeksan vuorokautta. Aluksen lasku oli niin kova, että Jähn sai selkävamman. Hän sai tittelin ensimmäinen saksalainen avaruuslentäjä heti lennon aikaan, joka oli harvinaista, sillä yleensä Itä-Saksa käytti termiä DDR:läinen saksalaisen sijaan. Jähn toimi myöhemmin myös Saksan DLR:n ja ESAn puitteissa avaruustoiminnassa. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 2002.
Jähn oli naimisissa, ja perheessä oli kaksi lasta. Hän asui Strausbergissa ja hänen harrastuksiinsa kuuluivat lukeminen ja metsästys.
Asteroidi 17737 nimettiin Sigmund Jähniksi vuonna 2001.
Omenapore
Omenapore on virvoitusjuoma, joka oli sitruunasoodan ohella Suomen ensimmäinen pullotettu virvoitusjuoma. Omenapore ei sisällä lainkaan keinotekoisia väriaineita. Juomaa on valmistanut Nokian Panimo.
Joona (profeetta)
thumb|right|[[Pieter Lastman, Joona ja valas, 1621]] Joona on juutalaisten, kristittyjen ja muslimien kunnioittama profeetta. Parhaiten Joona tunnetaan Joonan kirjassa kerrotusta Joonan vastahakoisesta profetointimatkasta Niniveen. Yleisesti hänen uskotaan eläneen 700-luvulla eaa.
Toinen kuninkaiden kirja
Tämän lyhyen maininnan perusteella Joonan uskotaan profetoineen n. 780-luvulla eaa. Kuninkaiden kirjan maininnan profeetta Joonasta ymmärretään yleisesti viittaavan nimenomaan Joonan kirjan Joonaan, sillä molemmilla kerrotaan olevan samanniminen isä.
Kertomus Joonasta
thumb|right|Joona kuvattuna [[Basileios II|Basileios II:n menologioniin.]] Jumala antoi Joonalle tehtäväksi mennä Assyrian kaupunkiin Niniveen ja julistaa siellä, että Jumala on päättänyt rangaista Niniveläisiä heidän pahuutensa vuoksi. Joona kuitenkin pakenee ja lähtee laivalla Välimerelle päinvastaiseen suuntaan. Jumala nostattaa suuren myrkyn merelle ja merimiehet heittävät arpaa saadakseen selville kenestä se johtuu. Joona lopulta tunnustaa, että myrsky johtuu hänen pakenemisestaan. Kun muu ei auta, niin merimiehet heittävät Joonan mereen ja myrsky tyyntyi saman tien.
Suuri kala kuitenkin nielaisee Joonan ja Joona viettää kalan vatsassa kolme päivää ja kolme yötä, jonka jälkeen kala oksentaa Joonan Jumalan käskystä kuivalle maalle. Joona lähtee lopulta Niniveen julistamaan kaupungin tuhoa. Kaupungin asukkaat kuitenkin kääntyvät ja Jumala peruu rangaistuksensa.
Joona raivostuu, koska hän oli odottanut Jumalan rankaisevan kaupunkia. Hän kyhää katoksen kaupungin ulkopuolelle ja hänen ainoa ilonsa on Jumalan sinne kasvattama risiinikasvi, joka antaa hänelle varjoa. Kun Jumalan vaikutuksesta kasvikin kuivettuu, Joona raivostuu ja tahtoo kuolla. Kirja päättyy avoimeksi jäävään tilanteeseen, joka hakee kontrastia Joonan vihasta ja Jumalan rakkaudesta pakanallista kaupunkia kohtaan.
Ajoitus
Joonan kirja ei tarkalleen kerro mihin aikaan kirjan tapahtumat sijoittuvat. Joyce Baldwinin mukaan tekstin yksityiskohdista voidaan kuitenkin päätellä, että historiallisesti tapahtumat sopivat kuningas Jerobeam II elinajalle. Joonan kirja on todennäköisesti kuitenkin kirjoitettu paljon myöhemmin, joten on myös mahdollista, että kirjan kirjoittaja on käyttänyt Joonan nimeä kertomuksensa sankarihahmolle. Joonan kirjan kertomuksen teksti antaa ymmärtää, että kirjan kirjoittamisen aikana Ninive ei enää ollut suuri kaupunki. Ninive tuhoutui lähes täysin vuonna 606 eaa., joten kirja lienee kirjoitettu sen jälkeen, mutta kuitenkin ennen 200-lukua eaa., jolloin Vanhan Testamentin profeettakirjojen kaanon vakiintui. Tarkemmin kirjoitusajankohtaa on vaikea varmuudella määrittää.
Joonan hauta
Perimätiedon mukaan Joona haudattiin Niniven lähistölle, nykyisen Irakin Mosuliin. Mosulissa sijaitsi Joonan nimellä tunnettu sunni-islamilainen moskeija. Moskeijan sisällä oli hauta, jonka useat kristityt ja muslimit uskoivat Joonan haudaksi. ISIS-järjestön taistelijat kuitenkin räjäyttivät haudan heinäkuussa 2014.
Kotkan majakka
Kotkan majakka on majakka Suomenlahdessa Loviisan ja Kotkan välillä noin 20 kilometriä lounaaseen Pyhtään Kaunissaaresta. Majakasta alkaa Mussalon väylä Kotkan satamiin. Teräsrakenteinen vuonna 1990 valmistunut pohjamajakka seisoo merenpohjassa. Majakan valon korkeus on 22,7 metriä ja majakan päällä on helikopteritasanne.
Suomen teologinen instituutti
Suomen teologinen instituutti (STI) on teologista opetus- ja tutkimustyötä harjoittava laitos, joka toimii pääasiassa Helsingissä. Vuonna 2014 STI on aloittanut toimintaansa myös Turussa ja Joensuussa. STI:n perusti seitsemän kristillisten herätysliikkeiden parissa toimivaa järjestöä vuonna 1987.
STI pohjaa toimintansa Raamattuun ja Suomen evankelis-luterilaisen kirkon tunnustukseen. STI tukee erityisesti teologian opiskelijoita sekä heidän opinnoissaan että hengellisessä elämässään ja pitää esillä Raamatulle uskollista teologiaa.
STI on Suomen Evankelisen Allianssin yhteisöjäsen.
Jäsenjärjestöt
Nykyiset STI:n jäsenjärjestöt ovat seuraavat: SLEY, Lähetysyhdistys Kylväjä, Medialähetys Sanansaattajat, Suomen Ev.lut. Kansanlähetys, Suomen Ev.lut. Opiskelija- ja Koululaislähetys, Suomen Raamattuopiston Säätiö, Länsi-Suomen Rukoilevaisten Yhdistys, Svenska Lutherska Evangeliföreningen, Lähetysyhdistys Rauhan Sana sekä Laestadianernas Fridsföreningars Förbund.
Pääsihteerit
STI:n ensimmäisenä pääsihteerinä toimi TT 1988–2005 Eero Junkkaala, sijaisenaan pari viimeistä vuotta Leif Nummela ja vuodesta 2006 naispappeuden vastustajana tunnettu rovasti Henrik Perret.
Tosa-Shimizu
Tosa-Shimizu on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kōchin prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla Shikokun saaren lounaiskulmassa. Tosa-Shimizussa on 14 177 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 266,34 neliökilometriä.
Tosa-Shimizu sai kaupunkioikeudet vuonna 1954 neljän kunnan kuntaliitoksen myötä. Suuri osa kaupungista sijaitsee Ashizuri-Uwakain kansallispuiston alueella, ja sen merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluvatkin luonnonkaunis Ashizurinniemi majakoineen ja meren kallioon uurtama, 16 metriä korkea Hakusanin luola. Osa kaupungin rakennettua kulttuuriperintöä on vuorostaan 800-luvulla perustettu Kongōfuku-jin temppeli, joka on osa Shikokun pyhiinvaellusreittiä (temppeli nro. 38).
Ilana Kratysh
Ilana Kratysh (s. 6. heinäkuuta 1990) on israelilainen naispainija.
Kratysh syntyi vain tunti sen jälkeen, kun hänen vanhempansa olivat muuttaneet Venäjältä Israeliin. Hänen isänsä oli toiminut judovalmentajana Venäjällä ja Ilana alkoikin viisivuotiaana harrastaa judoa. Kaksivuotisen armeijapalveluksen aikana tulleen pahan loukkaantumisen seurauksena hän vaihtoi lajin painiin.
Aikuisten MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan kymmenes 67-kiloisissa 2012.
Mikrotaloustiede
Mikrotaloustiede muodostaa uusklassisen taloustieteen teorian perustan. Se tutkii, miten ihmiset, kotitaloudet ja yritykset tekevät päätöksiä ja allokoivat niukkoja resursseja. Yleensä tarkastelun kohteena on jokin markkinoista, joilla hyödykkeillä käydään kauppaa.
Mikrotaloustiede tarkastelee eri toimijoiden päätöksien vaikutusta hyödykkeiden kysyntään ja tarjontaan. Kysyntä ja tarjonta määräävät hyödykkeiden hinnan, joka taas ohjaa tulevaa tuotantoa. Mikrotaloustiede tarkastelee yksittäisten toimijoiden päätöksiä ja niiden yhteisvaikutusta. Makrotaloustiede taas tarkastelee taloudellisten toimien summaa, yleensä valtion tasolla.
Teoreettisesta näkökulmasta mikrotaloustieteen yhtenä päämääränä on analysoida markkinamekanismeja, jotka asettavat hyödykkeiden suhteelliset hinnat ja allokoivat niukat resurssit eri käyttötarkoitusten välillä. Mikrotaloustiede analysoi markkinahäiriötä, kun markkinat epäonnistuvat tuottamaan tehokkaan tuloksen. Toisaalta se tarkastelee täydellisen kilpailun vaatimia teoreettisia ehtoja. Mikrotaloustieteen tärkeitä tutkimusalueita ovat epäsymmetrisen informaation tilanteet, valinta epävarmuuden vallitessa ja peliteorian taloudelliset sovellukset.
Teorian lähtökohta
Kysynnän ja tarjonnan teoria olettaa yleensä täydellisen kilpailun markkinat. Tämä tarkoittaa, että markkinoilla on suuri määrä ostajia ja myyjiä ja että yhdelläkään heistä ei ole yksinään merkittävää vaikutusta hintoihin. Todellisuudessa tällainen tilanne vallitsee harvoin. Tällöin tarkastellaan epätäydellisen kilpailun tilanteita. Teoria toimii kuitenkin hyvin yksinkertaisissa tilanteissa.
Taloustieteen valtavirta perustuu uusklassiseen teoriapohjaan. Se ei oleta lähtökohtaisesti, että markkinat ovat parempi kuin jokin muu sosiaalisen järjestäytymisen muoto. Itse asiassa suuri osa analyysista on keskittynyt tarkastelemaan tilanteita, joissa markkinahäiriöt johtavat resurssien allokaatioon, joka on jollakin kriteerillä tarkasteltuna epäoptimaalinen. Näissä tapauksissa tutkimuksen tavoitteena on löytää toimintamuoto, joka vähentää tuhlausta. Näitä ovat esimerkiksi valtion suora kontrolli tai epäsuora säätely, joka ohjaa markkinoilla toimijat käyttäytymään sosiaalisen hyvinvoinnin mukaisesti. Jos on mahdollista, voidaan luoda markkinat sinne mistä ne aikaisemmin puuttuivat, jotta saavutetaan tehokkaampi ratkaisu.
Soveltava mikrotaloustiede
Mikrotaloustieteellistä analyysia sovelletaan monille erikoisaloille.
Autumn Reeser
Autumn Alicia Reeser (s. 21. syyskuuta 1980 La Jolla, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta O.C., jossa hän näytteli Taylor Townsendia.
Yksityiselämä
Reeser syntyi La Jollassa Kaliforniassa Kim Handelille ja Tom Reeserille. Hän esiintyi kotikaupunkinsa musiikkiteatterissa siihen asti, kunnes hän täytti 17 vuotta. Kun hän valmistui koulusta, hän muutti Los Angelesiin.
Korvuanjärvi
Korvuanjärvi on keskikokoinen järvi Iijoen päävesistössä. Se sijaitsee Kainuun ja Pohjois-Pohjanmaan maakunnissa, Taivalkosken ja Suomussalmen kuntien rajalla. Sen rannalla on Korvuan kylä.
Länsi-Intian yliopisto
Historia
Länsi-Intian yliopisto perustettiin vuonna 1948. Sen ensimmäinen kampus, jolla aluksi oli ainoastaan 33 opiskelijaa, sijaitsi Jamaikalla. Toinen kampus muodostettiin St. Augustinelle. Vuoteen 1962 saakka tämä kahden kampuksen korkeakoulu akateemisesti kytköksissä (affiliated) Lontoon yliopistoon; vasta tällöin muodostettiin itsenäinen Länsi-Intian yliopisto.
Sijoitus yliopistorankingeissa
Verkkonäkyvyyttä korostavassa espanjalaisessa Webometrics-yliopistorankingissa yliopisto ylsi vuonna 2018 Karibian toiseksi parhaaksi yliopistoksi Puerto Ricon yliopiston jälkeen ja maailmanlistan sijalle 1088.
Haapavesi (lehti)
Haapavesi on lokakuussa 1997 perustettu Haapavedellä kerran viikossa torstaisin ilmestyvä paikallislehti. Lehteä julkaisee Hilla Group Oyj.
Lehden päätoimittajana toimii Anne Mattila. Haapavesi-lehden levikki oli 3 435 vuonna 2014. Lehden toimitus sijaitsee Haapavedellä.
Cypress Hill
Cypress Hill on 1987 perustettu yhdysvaltalainen rap-yhtye. Yhtyeen levyjä on myyty yli 20 miljoonaa kappaletta ympäri maailmaa ja Cypress Hill on Yhdysvaltain ensimmäinen latinotaustaisista jäsenistä koostuva yhtye, joka myi platinaa. Yhtye sai tähden Hollywood Walk of Fameen vuonna 2019.