cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anssi Kela
Tausta
Anssi Kela syntyi 29. heinäkuuta 1972 Keravalla. Molemmat hänen vanhempansa olivat ammatiltaan muusikoita; Juha Kela soitti koskettimia Pro Fide -yhtyeessä, kun taas Pirkko Kela työskenteli kanttorina. Anssilla on myös kaksi siskoa ja veli Ville Kela. Anssin kaksi ensimmäistä elinvuotta Kelat asuivat Helsingin Oulunkylässä. Sieltä perhe muutti Kauniaisiin.
Kuusivuotiaana Anssi Kela aloitti viulunsoiton, jonka hän vaihtoi selloon vuotta myöhemmin. Kymmenvuotiaana Kela näki televisiosta, kun Keke Rosberg voitti Formula 1 -maailmanmestaruuden, minkä seurauksena hän kiinnostui autourheilijan urasta. Vuonna 1984 Kelat muuttivat Vihdin kirkonkylälle. Vuotta myöhemmin Anssi ilmoitti isälleen haluavansa vaihtaa sellonsoiton bassoon. Juha Kela lupasi viedä poikansa Pro Fiden harjoitustiloihin kokeilemaan bassonsoittoa, mutta ennen kuin näin ehti tapahtua hän kuoli auto-onnettomuudessa 3. toukokuuta 1985. Tämän jälkeen Anssi Kela ”vannoi nuoren pojan vakavuudella” opettelevansa soittamaan bassoa. Myöhemmin hän opiskeli vajaan lukuvuoden verran bassonsoittoa Oulunkylän Pop & Jazz konservatoriossa.
Kela suoritti siviilipalveluksen.
Pekka ja Susi (1986–1999)
Kela perusti vuonna 1986 luokkatovereidensa kanssa ensimmäisen yhtyeensä nimeltä Yhdeksäs hetki. Kela soitti yhtyeessä bassoa. Yhdeksäs hetki esiintyi ensimmäisen kerran julkisesti lokakuussa 1986 Vihdin Nummelan seurakuntakeskuksessa. Vuonna 1991 Yhdeksäs hetki vaihtoi nimekseen Pekka ja Susi, ja Anssi Kelasta tuli myös yhtyeen laulaja. Hänen lisäkseen yhtyeeseen kuuluivat kitaristit Pete Prauda ja Antti Nieminen, rumpali Ville Kela sekä taustalaulaja-perkussionisti Zarkus Poussa. Vuonna 1993 Pekka ja Susi valittiin Suomen edustajaksi Ranskan l’Europe d’Art d’Art -festivaaleille. Yhtye lähetti myös demonsa Rock SM -musiikkikilpailun karsintoihin, ja lopulta he etenivät Tampereen Pakkahuoneella järjestettyyn finaaliin. Pekka ja Susi voitti kilpailun. Puoli vuotta myöhemmin BMG Finlandin Asko Kallonen solmi levytyssopimuksen yhtyeen kanssa.
Pekka ja Susi aloitti vuonna 1994 debyyttialbuminsa äänitykset tuottaja Timo Löyvän kanssa. Samalla Antti Niemisestä tehtiin yhtyeen kosketinsoittaja. Ensimmäinen single ”Karhun elämää” julkaistiin kesällä 1994, ja se nousi Rumban 50 Hittiä -listan sijalle 46. Yhtyeen debyyttialbumi julkaistiin lokakuussa 1994, ja se sai negatiivisen vastaanoton kriitikoilta eikä noussut lainkaan Suomen viralliselle albumilistalle. Zarkus Poussa erosi vuonna 1996 yhtyeestä. Nelihenkiseksi jäänyt Pekka ja Susi äänitti kaksi uutta kappaletta tuottaja Hiili Hiilesmaan kanssa. Näistä ”Tähtilaulu” julkaistiin singlenä. Lopulta Pekka ja Susi hajosi musiikillisiin erimielisyyksiin tammikuussa 1999.
Nummela ja suursuosio (2000–2004)
Pekan ja Suden hajoamisen jälkeen Kela jatkoi uusien kappaleiden kirjoittamista. Samalla hän ryhtyi pelkistämään sävellyksiään, sekä upottamaan sanoituksiinsa enemmän suoraviivaisempia tarinoita. Lopulta Kela otti yhteyttä Asko Kalloseen soittaakseen tälle viiden kappaleen demon. Kallonen oli jo valmistautunut torjumaan Kelan, kunnes kuuli demon ensimmäisen kappaleen ”Kaksi sisarta”. Tämän pohjalta tehtiin sopimus Kelan ensimmäisestä sooloalbumista. Levyn tuotannosta vastasivat Kela, Risto Eskolin ja Pekka Witikka. Sen ensimmäinen single ”Mikan faijan BMW” julkaistiin radioihin heinäkuussa 2000. Hitaasta alusta huolimatta kappale nostettiin lopulta kanavien soittolistoille. Parhaimmillaan se kapusi radiosoittolistan kärkikymmenikköön. Levyltä julkaistiin vielä kolme hittisingleä, joista ”Puistossa” nousi listojen kärkeen.
Anssi Kelan debyyttialbumi Nummela julkaistiin 2. maaliskuuta 2001, ja se kapusi Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle 16 viikoksi. Nummela myi lopulta yli 157 000 kappaletta eli multiplatinaa. Se on 2000-vuosikymmenen myydyin albumi Suomessa sekä 2000-luvun myydyin levy vuoteen 2012 asti. Levy sai myös positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Esimerkiksi Rumbassa se nostettiin yhdeksi ”komeimmista kotimaisista debyyteistä pitkään aikaan.”
thumb|left|Anssi Kela soittamassa rumpuja [[Vihreät Niityt -tapahtumassa heinäkuussa 2004.]] Kesäkuussa 2001 Kela aloitti levynjulkaisukiertueen, jota varten hän kokosi itselleen taustayhtyeen. Kokoonpanoon kuuluivat basisti Antti Karisalmi, kosketinsoittaja Saara Metsberg, sekä rumpalit Ville Kela ja Kelly Ketonen. Alkuvaiheessa yhtyeessä soittivat rumpali Jani Auvinen ja kosketinsoittaja Anna Kuoppamäki. Elokuussa Kela esiintyi yhtyeineen Elämä lapselle -konsertissa Helsingin olympiastadionilla. Marraskuussa julkaistiin Nummelan triplaplatinapainos, joka sisälsi uuden singlen ”Milla”. Kappale oli tehty tilaustyönä Lenka Hellstedtin Minä ja Morrison -elokuvaan, ja se myi yli 10 000 kappaletta eli platinaa. Emma-gaalassa Anssi Kela palkittiin parhaana pop/rock-tulokkaana ja vuoden kotimaisena artistina. Nummela voitti Vuoden debyyttialbumi- ja Vuoden myydyin albumi -palkinnot. Kela esiintyi myös tilaisuudessa.
Kela vieraili maaliskuussa 2002 rap-artisti Ezkimon kappaleella ”Ei enää milloinkaan”. Vuonna 2002 julkaistiin myös Pekka ja Susi -kokoelma Rannalla, joka sisälsi yhtyeen debyyttialbumin ohella ennen julkaisemattomia kappaleita.
Nummelan levynjulkaisukiertue päättyi elokuussa 2002, jonka jälkeen Kela ryhtyi työstämään seuraavaa albumiaan. Nummelan mittavasta menestyksestä huolimatta Kela ei ottanut paineita toisen levynsä suhteen, sillä hän tiesi sen myyvän erinomaisesti Nummelan vanavedessä muttei läheskään yhtä paljon. Kelan lisäksi Leri Leskinen, Jukka Immonen, Jussi Jaakonaho sekä Lemonator-yhtye toimivat levyllä tuottajina. Suuria kuvioita julkaistiin 28. syyskuuta 2003, ja se nousi Suomen albumilistan kärkeen. Levy myi yli 50 000 kappaletta eli platinaa. Single ”1972” kapusi myös listojen kärkeen. Suuria kuvioita sai pääosin positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Helsingin Sanomissa todettiin: ”Puutteineenkin Suuria kuvioita on keskitien poplevyksi särmikäs ja ajatuksia herättävä.” Syyskuussa Kela aloitti yhtyeensä kanssa konserttisalikiertueen. Tämän jälkeen he aloittivat klubikiertueen, joka päättyi syyskuussa 2004. Emma-gaalassa Kela oli ehdolla vuoden 2003 miessolistiksi ja Suuria kuvioita vuoden pop/rock-albumiksi.
Suosion hiipuminen (2005–2010)
Kela julkaisi toukokuussa 2007 singlen ”Suomalainen”, joka oli osa Euroopan unionin rasisminvastaista kampanjaa. Elokuussa hän vieraili Mikko Kuustosen ja Jorma Kääriäisen kanssa Ile Kallion albumilla Kirjeitä. Levy julkaistiin nimellä Ile Kallio & Vierailevat Solistit. Keväällä 2008 Kela osallistui Unicefin Tukijoukko-kampanjaan, jonka tehtävänä oli kerätä järjestölle uusia kuukausilahjoittajia. Kampanjaa varten hän levytti kappaleen ”Dance Like It Was ’85”, joka julkaistiin The Hulatones -nimellä. Projektiin osallistuivat myös Antti Karisalmi ja Kelly Ketonen. Kesäkuussa Kela järjesti Unicefille hyväntekeväisyyskonsertin Helsingin Tavastia-klubilla, jossa esiintyivät muun muassa Jenni Vartiainen, Ilkka Alanko ja Jippu. Kesäkuussa 2009 Kela vieraili Ylen Haaveiden ilta -musiikkiohjelmassa, jossa hän esitti Deep Purplen ja Rainbow’n kappaleita yhdessä Pekka Heinon, Toni Parviaisen, Lenni-Kalle Taipaleen, Mikko von Hertzenin ja Ville Kelan kanssa. Kelan veljekset ja Von Hertzen olivat jo suunnitellet samantapaista konserttia Kirkan kanssa kolme vuotta aikaisemmin. Kirka kuitenkin kuoli ennen kuin suunnitelma ehti toteutua.
Huhtikuussa 2009 Kela aloitti yhtyeensä kanssa uuden albumin äänitykset Finnvox-studiolla tuottaja Tommi Vikstenin kanssa. Kela oli päättänyt tehdä konseptialbumin, vaikka tiesi tämän olevan ”kaupallinen itsemurha”. Aukio julkaistiin 9. syyskuuta 2009, ja se nousi albumilistan neljännelle sijalle. Single ”Aamu” nousi single- ja latauslistan toiseksi. Aukio sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Esimerkiksi Aamulehdessä todettiin, että albumi on ”kokonaisuutena vaikuttava, aikuinen teos, johon kannattaa syventyä.” Levy osoittautui kuitenkin kaupalliseksi pettymykseksi, ja sitä myytiin vain noin 4 000 kappaletta. Myös levynjulkaisukiertue jäi vain kahdeksaan konserttiin. Maaliskuussa 2010 julkaistiin Kelan ensimmäinen kokoelmalevy Singlet 2000–2010, joka nousi albumilistan sijalle 21. Lopulta Kela irtisanoi levytyssopimuksensa Sony Musicin kanssa. Joulukuussa 2010 hän lanseerasi yhteistyössä Equal Dreams -palvelun kanssa Musiikkipuoti-verkkokaupan, jossa myytiin muun muassa ennenjulkaisemattomia kappaleita ja demoja.
”Levoton tyttö” ja toinen tuleminen (2011–2017)
thumb|left|upright|Kela esiintymässä [[Jätkäsaari|Jätkäsaaressa heinäkuussa 2015.]] Syyskuussa 2014 Kela solmi uuden levytyssopimuksen Fried Musicin kanssa. Hänen kuudes studioalbuminsa Nostalgiaa julkaistiin 15. toukokuuta 2015, ja se nousi albumilistan neljänneksi. Levyn nimikkokappale nousi myös radiosoittolistan sijalle kolme. Albumi sai hyviä arvosteluja, muun muassa Keskisuomalaisen arviossa todettiin, että levy on ”rehellisen röyhkeä, hauska ja täynnä naiivia hyvää mieltä”. Syksyllä Kela järjesti kilpailun, jossa osallistujien tuli tehdä uusi versio jostakin Nostalgiaa-albumin kappaleesta voittaakseen 8 900 euron arvoisen Martin-kitaran. Kilpailuun osallistui yli 250 ihmistä, joista voittajaksi valikoitui Afromikko. Kela nähtiin myös Nelosen Vain elämää -musiikkiohjelman neljännen tuotantokauden yhtenä artistina. Hänen sarjassa esittämistään kappaleista alun perin Sannin levyttämä ”2080-luvulla” striimasi kultaa. Joulukuussa Kela esiintyi Hartwall Arenalla järjestetyssä Vain elämää -konsertissa muiden kauden artistien kanssa.
Joulukuussa 2015 Kela julkaisi platinaa striimanneen ”Petri Ruusunen” -singlen, joka oli jatkoa Nummela-albumin kappaleelle ”Puistossa”. Keväällä 2016 hän aloitti yhtyeineen Parasta aikaa -konserttisalikiertueen, jonka aikana äänitettiin joulukuussa julkaistu samanniminen livealbumi. Kela nähtiin myös Elastisen Elastinen feat. -ohjelmassa, jonka pohjalta he julkaisivat singlen ”Voitais välillä elää”. Maaliskuussa Kela julkaisi kappaleen ”Mitä tapahtuu?” osana Ylen Kulttuurin välikysymys -kampanjaa. Toukokuussa hän järjesti ilmaiskonsertin Helsingissä Tennispalatsin katolla kiitoksena hänen Facebook-seuraajilleen. Heinäkuussa Kela esiintyi useiden muiden artistien kanssa uudella versiolla Juice Leskisen kappaleesta ”Viidestoista yö”, joka julkaistiin Leskisen kuolemasta kuluneen kymmenen vuoden kunniaksi. Syyskuussa Kela julkaisi singlen ”Musta tuntuu multa”.
Keväällä 2017 TV5 esitti Anssi Kela ja isot biisit -musiikkiohjelman, jossa Kela ja vieraileva artisti versioivat kilpaa erilaisia suomalaisia hittikappaleita. Ohjelman pohjalta Kela julkaisi kahdeksan singleä sekä kokoelmalevyn, joka nousi albumilistan neljännelle sijalle. Toukokuussa Kela esiintyi yhtyeineen Helsingin jäähallissa. Heinäkuussa hän mursi jalkansa kompastuttuaan johtoon Tavastia-klubilla, ja joutui suorittamaan loput kesän konserteista istualteen. Syyskuussa julkaistiin Jean Ramsayn toimittama ja Kalle Björklidin kuvaama Anssi Kela: Kosketusetäisyydellä -kirja. Marraskuussa Kela julkaisi singlen ”Rakkaus upottaa”, joka nousi latauslistan sijalle kahdeksan ja radiolistan sijalle 16. Joulukuussa hän esiintyi yhtyeineen Helsingin Kansalaistorin uudenvuodenjuhlassa, joka keräsi yli 80 000 katsojaa.
Sigurd Slembe
Sigurd ilmestyi Norjaan väittäen olevansa Maunu Paljassäären poika ja vaati Harald Gilleä jakamaan vallan kanssaan. Sigurd huudatti itsensä kuninkaaksi 1135, ja hän järjesti seuraavana vuonna Harald Gillen murhan. Haraldin kuoleman jälkeen Sigurd haetutti Maunu Sokean luostarista ja liittoutui hänen kanssaan. Sigurd ja Maunu yrittivät yhdessä palauttaa Maunun takaisin valtaan, siinä kuitenkaan onnistumatta. Harald Gillen pojan Inge Koukkuselän joukot löivät heidät vuonna 1139. Maunu sai taistelussa surmansa, ja Sigurd vangittiin ja teloitettiin.
Anssi Kela
”Levoton tyttö” ja toinen tuleminen (2011–2017)
Tammikuussa 2018 Kela osallistui jälleen Pekka Haaviston presidentinvaalikampanjaan julkaisemalla kappaleen ”Siksi Pekka” yhdessä Markus Nordenstrengin, Olavi Uusivirran ja Pauliina Kokkosen kanssa nimellä Tres Cojones feat. Pauliina Kokkonen.
Huhtikuussa 2018 Kela julkaisi singlen ”Ilves”, joka nousi Suomen radiokanavien soitetuimmaksi kappaleeksi ja striimasi kultaa. Se oli myös ehdolla vuoden iskelmäksi Iskelmä Gaalassa sekä Vuoden biisi -kategoriassa SuomiRock-radiokanavan Eläköön SuomiRock! -gaalassa. Kelan seitsemäs studioalbumi Ääriviivoja julkaistiin 21. syyskuuta 2018, ja se nousi Suomen albumilistan sijalle neljä. Levy sai pääosin positiivisen, mutta edeltäjiään vaisumman vastaanoton kriitikoilta. Helsingin Sanomien arviossa todettiin, että Ääriviivoja on ”rönsyilevä albumikokonaisuus, joka hämmästyttää mutta vielä useammin riemastuttaa.” Levyn julkaisun jälkeen Kela aloitti yhtyeensä kanssa konserttisalikiertueen. Ääriviivoja ja sitä seurannut kiertue osoittautuivat kuitenkin kaupallisiksi pettymyksiksi. Kela on myöhemmin todennut olevansa epävarma julkaiseeko hän enää uutta albumia vai keskityykö hän mieluummin yksittäisiin kappaleisiin.
Uran vakiintuminen (2019–)
thumb|Kela esiintymässä joulukuussa 2019 Helsingin Bio Rexissä järjestetyssä Mun täytyy kävellä näin -konsertissa. Helmikuussa 2019 Kela palkittiin Emma-gaalassa Erikois-Emmalla, ja hän oli myös ehdolla Vuoden rock -kategoriassa. Kela esitti tilaisuudessa myös ”Ilves”-kappaleen EMO Ensemble -kuoron ja Helsinki Metropolitan Orchestran kanssa. Toukokuussa hän aloitti akustisen Iholla-kiertueen. Kesäkuussa Kela tiedotti Pekka ja Susi -yhtyeen palaavan yhteen debyytialbuminsa 25-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Yhtye esiintyi Espoon kulttuurikeskuksen Louhisalissa 30. lokakuuta 2019. Kela julkaisi lokakuussa myös uuden singlen ”Miljoona volttii”.
Joulukuussa 2019 Helsingin Bio Rex -elokuvateatterissa järjestettiin Kelan Mun täytyy kävellä näin -soolokonserttien sarja. ”Elämäkertakonsertiksi” tituleeratussa tapahtumassa sekoitettiin konserttia, monologia ja filmiä. Kaikki neljä konserttia myytiin loppuun, minkä johdosta tapahtuma järjestettiin myös Tampereella ja Turussa tammikuussa 2020. Myöhemmin konserttisarjaa laajennettiin entisestään lisäkonserttien muodossa kaikilla kolmella kiertuepaikkakunnalla. Mun täytyy kävellä näin keräsi kehuja kriitikoilta. Aamulehdessä se sai täydet viisi tähteä, ja Rumbassa todettiin, että konsertti on ”tyhjentävä tilinpäätös, joka pakottaa Anssi Kelan aloittamaan uransa tulevan luvun puhtaalta pöydältä”.
Tammikuussa 2020 Kela julkaisi singlen ”Hyppy sumuun”, joka tehtiin tilaustyönä Urheilugaalaan Matti Nykäsen muistolle. Huhtikuussa Kela solmi uuden levytyssopimuksen Kaiku Recordingsin kanssa. Myöhemmin samana vuonna Mikko Kosonen korvasi Tuomas Wäinölän Kelan taustayhtyeessä. Tammikuussa 2021 Kela nähtiin MTV3:n Laulu rakkaudelle -musiikkiohjelmassa, jossa hän esitti Sipe Santapukille kappaleen ”Vuosien jälkeen”. Kappale on kaksikon yhteinen tuotos yli 15 vuoden takaa. Ohjelman tiimoilta Kela julkaisi sen singlenä. Viikkoa myöhemmin julkaistiin Kelan seuraava single ”Sut puhallan pois”, joka toimi myös Syke-elokuva: Hätätilan tunnuskappaleena.
Kela nähtiin Vain elämää -sarjan 12. tuotantokaudella, jonka esitettiin syksyllä 2021.
Maaliskuussa 2022 Kela julkaisi singlen "Revontulet".
Autourheilu-ura
Vuonna 1994 Kela pääsi kokeilemaan ensimmäistä kertaa karting-autoilua Vihdin FK-radalla. Harrastus jäi kuitenkin lyhyeen autojen jatkuvan huoltamisen vuoksi. Kesällä 2001 Kelan levy-yhtiö järjesti hänelle ja muille Nummela-albumin tekijöille Helsingin Kart in Clubilla kilpailun, jonka Kela voitti. Ilta-Sanomat uutisoi kisasta, ja muutamia viikkoja myöhemmin Motor Forum pyysi Kelaa kisaamaan rallin MM-sarjaa ajanutta kuljettajaa vastaan. Kela voitti jälleen. Tämän jälkeen hän aloitti uudelleen karting-harrastuksensa. Samaan aikaan Motor Forumin Timo Pulkkinen tiedusteli Kelalta, kiinnostaisiko häntä ajaa formula-autolla. Syyskuussa 2002 Kela pääsi suorittamaan ensimmäisen koeajonsa Formula 3 -autolla Alastarolla. Useampien koeajojen jälkeen Koiranen Bros. Motorsportin Marko Koiranen tarjosi Kelalle kuljettajanpaikkaa kaudelle 2003. Kela suostui, jonka jälkeen hän suoritti ajokortin ja AKK:n rataleimatutkinnon. Koiranen Bros. -talliin kuului myös Apulanta-yhtyeen rumpali Sipe Santapukki.
Viikkoa ennen ensimmäisen kauden avauskilpailua Kelan auto kääntyi ympäri koeajoissa Jurvan Botniaringilla, ja hän jäi puristuksiin ohjaamoon. Seinäjoen keskussairaalassa Kelalta todettiin murtunut ranne ja niskanikama sekä kaksi kasaan painunutta selkänikamaa. Hänen selkänsä oli välittömästi operoitava tai hän halvaantuisi. Kelan selkärankaan kiinnitettiin Helsingissä noin 15 senttimetrin mittainen tukirauta. Toipuessaan Kela pohti autourheilun lopettamista, mutta päätti lopulta jatkaa. Hänen selkänsä jouduttiin kuitenkin operoimaan vielä toistamiseen yhdeksän kuukautta myöhemmin. Kela toipui leikkauksista ja palasi kisaamaan F3-sarjassa kauden 2004 avauskilpailussa Alastarolla. Kela sijoittui kisassa neljänneksi. Kelan paras sijoitus kaudella 2004 oli toinen, ja hänen sijoituksensa sarjan loppupisteissä oli viides.
Kelan oli tarkoitus ajaa Koiranen Bros. Motorsportin kuljettajana Saksan Formula Renault -sarjassa kaudella 2005. Tammikuussa yksi Kelan suurimmista rahoittajista vetäytyi ja suunnitelmat peruuntuivat. Kela päätti sen sijaan kokeilla kilpailemista Porschella Scandinavian Carrera Cup -sarjan osakilpailussa. Hän sijoittui kisassa neljänneksi. Seuraavaksi Kela ajoi Audilla Super 2000 -luokassa Ahvenistolla.
Kela palasi kisaamaan Formula 3 -luokassa kaudella 2006. Hänen sijoituksensa kauden päätöskilpailussa oli viides. Kaudella 2007 Kela johti sarjaa ennen viimeistä osakilpailua, jolloin toinen kilpailija ajoi hänen kylkeensä ensimmäisellä kierroksella. Samana syksynä Kela päätti lopettaa autourheilu-uransa vedoten taloudellisiin ja ympäristöllisiin syihin. Uransa aikana hän ajoi 31 kilpailua F3-luokan SM-sarjassa ja saavutti neljä voittoa.
Kirjailijanura
Marraskuussa 2001 Like julkaisi Kelan ensimmäisen kirjan Nummela - erään albumin anatomia. Teos sisälsi Nummela-albumin nuotit, sekä tarinoita levyn tekoprosessista.
Vuonna 2007 Kelalla oli ollut vaikeuksia kirjoittaa uusia kappaleita, minkä vuoksi hän päätti sen sijaan kokeilla romaanin kirjoittamista. Saatuaan ensimmäisen luonnoksen valmiiksi Kela otti yhteyttä Asko Kallosen vaimoon kirjailija Katja Kallioon kysyäkseen tämän mielipidettä. Kallion kautta Kela sai yhteyden kustannustoimittaja Silja Hiidenheimoon ja kirjailija Mikko Rimmiseen, jotka auttoivat häntä viimeistelemään kirjansa. Teos julkaisi Kelan esikoisromaanin Kesä Kalevi Sorsan kanssa elokuussa 2008. Sitä myytiin yli 4 000 kappaletta. Kirja kertoo ”onnettomuudessa muistinsa menettäneen Johanneksen yrityksistä palauttaa elämänsä raiteilleen mielikuvitusystävänsä Kalevi Sorsan avustuksella”. Keskisuomalaisen arviossa todettiin, että ”kokonaisuutena Kesä Kalevi Sorsan kanssa pitää sisällään lupauksen erinomaisesta tulevaisuuden kirjailijasta”.
Toukokuussa 2012 Teos julkaisi Kelan muistelmateoksen Matkamuistoja. Kirja on kokoelma Kelan ja hänen taustayhtyeensä kiertuetarinoita. Alun perin teoksen tuli koostua Kelan blogikirjoituksista, mutta pian hän totesi kustannustoimittajansa kanssa, että ”se mikä toimii blogissa, ei välttämättä toimi kirjassa”. Matkamuistoja myi alle tuhat kappaletta. Rytmi-lehden arviossa todettiin, että ”Matkamuistoja on niin helppolukuinen, että puoli kirjaa imaisee yhdeltä istumalta”.
Esikuvat
Anssi Kela on nimennyt Juha Kelan, Bruce Springsteenin, Neil Youngin ja Ritchie Blackmoren suurimmiksi musiikillisiksi esikuvikseen. Springsteenin vaikutus näkyy Kelan musiikissa voimakkaimmin; kappaleet kuten ”Nummela”, ”Uudet autot” ja ”Joki” juontavat juurensa suoraan Springsteenin tuotantoon. Neil Youngin kautta Kela oppi ymmärtämään ”itse biisien ja niiden välittämän tunnelman olevan huomattavasti teknistä suoritusta tärkeämpiä asioita.” Ritchie Blackmoren Deep Purple -yhtye pitkälti käynnisti Kelan soittoharrastuksen. Blackmoren musta vaatetus näkyy myös Kelan tavaramerkiksi muodostuneessa tummassa pukeutumisessa.
Musiikkityyli
Yhdeksäs hetki -yhtyeessä Kelan säveltämä ja sanoittama musiikki oli kitarapainotteista poppia, mutta myöhemmin hän ryhtyi omaksumaan vaikutteita hard rockista, speed metalista, funkista ja rap-musiikista. Pekan ja Suden debyyttialbumilla yhtyeen suurin musiikillinen esikuva oli power pop -yhtye Jellyfish, ja Kelan laulutyyli oli huomattavan korkea ja nasaali. Yhtyeen hajoamisen jälkeen Kela muutti sävellystyyliään perinteisemmän laulaja-lauluntekijä-kaavan mukaiseksi. Samalla hän muokkasi laulutyyliään Joni Mitchellin innoittamana pehmeämmäksi ja puhemaisemmaksi. Näiden muutosten synnyttämän Nummela-albumin keskeisimpiin piirteisiin kuuluivat myös akustinen kitara, huuliharppu sekä erilaiset elektronisen musiikin piirteet. Kela soitti miltei kaikki levyllä kuultavat instrumentit itse.
Suuria kuvioita -albumista Kela halusi tehdä edeltäjäänsä ”luomumman” ja ”rokkaavamman”. Täten albumi ei sisällä lainkaan eloktronisen musiikin vaikutteita, ja akustinen kitara toimii pääinstrumenttina vain yhdessä kappaleessa. Levyllä on mukana myös muitakin soittajia, kuten Lemonator-yhtye kappaleissa ”1972” ja ”Mies ja meri”. Tietyissä kappaleissa on kuultavissa vaikutteita Neil Young ja Crazy Horse -yhtyeeltä sekä Bruce Springsteenilta. Rakkaus on murhaa -albumilla Kelan vaikutteisiin kuuluivat The E Street Band, Tom Petty, Burt Bacharach ja The Carpenters. Suurimman osan instrumenteista Kela soitti itse, lukuun ottamatta muutamia rumpuraitoja, torvia sekä Pekka Kuusiston sovittamia jousiosuuksia. Aukio-albumilla Kela päätti hyödyntää taustayhtyettään, käytettyään heitä aiemmin vain satunnaisissa kappaleissa.
Nimikkoalbuminsa Kela levytti yksin. Suurimpana inspiraation lähteenä toimi Kelan lapsuuden musiikki 1980-luvulta, kuten Michael Jackson, Duran Duran ja Foreigner. Muutamissa kappaleissa on kuultavissa myös aineksia suomalaisesta rap-musiikista. Nostalgiaa-albumi jatkoi edeltäjänsä malliin ja sisältää vaikutteita Kate Bushilta, Princeltä ja Fleetwood Macilta. Kela on luonnehtinut Ääriviivoja-albumia uransa monipuolisimmaksi kokonaisuudeksi. Piirteitä 1980-luvun musiikista on jälleen kuultavissa, mutta levyllä on myös vaikutteita Pink Floydilta, Pekka Pohjolalta ja jazzista. ”Ilves”-kappaleen yhtenä inspiraation lähteenä toimi Kelan oma kappale ”Mikan faijan BMW”. Alun perin Kelan oli tarkoitus hyödyntää taustayhtyettään koko levyllä, mutta hän päätyi lopulta työstämään kappaleita yksin kotistudiossaan. Lopullisella levyllä Kelan koko taustayhtye soittaakin vain kahdella kappaleella.
Sanoitukset
Yhdeksäs hetki sai alkunsa gospel-yhyeenä, joten kappaleiden sanoitukset painottuivat pääasiassa kristinuskoon. Pekka ja Susi -yhtyeessä Kelan sanoitukset olivat tämän omin sanoin ”parhaimmillaan näppärää kielikuvilla leikittelyä ja huonoimmillaan merkityksetöntä sanahelinää”. Yhtyeen hajottua Kela päätti muuttaa sanoitustyyliään suoraviivaisemmaksi tarinankerronnaksi. Tämä oli vastareaktio silloisille ”epämääräisten metaforien tasoilla” liikkuville suomenkielisille sanoituksille. Vaikutteita sanoituksiinsa Kela otti kantrimusiikista ja Raymond Carverin kirjasta Rivi riviltä, lyönti lyönniltä, jonka hän oli saanut lahjaksi Asko Kalloselta vuonna 1994. Kallonen oli yrittänyt ohjeistaa Kelaa yksinkertaistamaan sanoituksiaan jo Pekka ja Susi -yhtyeen aikaan ja oli tästä syystä antanut Carverin kirjan Kelalle. Omien sanojensa mukaan Kela ei ”tajunnut sitä silloin yhtään”, vaan näki ”sen niin, että tällaisia juttujahan osaa kirjoitella kuka tahansa”. Vasta Pekan ja Suden hajottua Kela otti Carverin kirjan uudestaan esille ja tajusi, ettei ollut vielä löytänyt ”omaa ääntään” kirjoittajana.
Vuonna 2008 julkaistiin Kelan esikoisromaani Kesä Kalevi Sorsan kanssa, jonka innoittamana hän halusi selvittää, kuinka pitkälle tarinankerronnaliset sanoitukset voisi viedä. Tästä syntyi konseptilevy Aukio, jonka jokainen kappale on osa yhtä suurempaa tarinaa. Samalla Kela pyrki muokkaamaan sanoitustensa sanajärjestystä enemmän kieliopin mukaiseksi.
Yksityiselämä
Kela on kasvissyöjä ja absolutisti. Hän oli nuorena aktiivinen seurakunnan jäsen ja kuului Suomen Raamattuopiston herätysliikkeeseen. Kela on myöhemmin kuvaillut silloista maailmankuvaansa ”hyvin mustavalkoiseksi ja ehdottomaksi”. Hän on myös kertonut, kuinka innostus musiikkiin vei hänet pois uskonnollisista piireistä. Sittemmin Kela on identifoinut itsensä agnostikoksi tai ateistiksi.
Kela oli naimisissa Minna Kelan kanssa vuoteen 2004 asti. Heillä on yksi yhteinen tytär. Kela on sittemmin elänyt avoliitossa entisen kilpa-autoilijan Sanna Pinolan kanssa. Heille syntyi tytär vuonna 2013. Kela ja Pinola menivät naimisiin 8. maaliskuuta 2022 oltuaan yhdessä lähes kaksikymmentä vuotta.
Kela asui Nummelassa vuosina 1995–2003. Sieltä hän muutti Helsingin Punavuoreen. Sittemmin Kela on asunut Käpylässä.
Kela on rakennuttanut itselleen kopion lapsuutensa aikaisessa Ritari Ässä -televisiosarjassa (1982–1986) esiintyneestä ihmeauto KITTistä. Kelan replika on yksi Suomen viidestä vastaavanlaisesta autosta ja todennäköisesti tv-sarjassa esiintyneen alkuperäisen auton tarkin kopio.
Kitarat
thumb|upright|Anssi Kela soittamassa vuonna 1957 valmistettua [[Gretsch Chet Atkins 6120 -sähkökitaraa.]] Kelan ensimmäinen oma kitara oli vuosina 1985–1987 Japanissa valmistettu valkoinen Squier Stratocaster, jonka hän osti vuonna 1992 Isolta Roobertinkadulta tuhannella markalla. Tällä kyseisellä kitaralla Kela äänitti myöhemmin muun muassa ”Mikan faijan BMW” -kappaleen sähkökitararaidat.
Kela on Martin-kitaroiden ”Suomen suurlähettiläs”. Hän osti ensimmäisen Martinin akustisen kitaransa alkuvuodesta 1999 Neil Youngin innoittamana. Tällä kyseisellä HD-28 -mallilla hän sävelsi valtaosan Nummelan kappaleista. Vuonna 2015 Kela teetätti Martinilla yhteistyössä Kitarapajan kanssa kaksi mustaa nimikkokitaraa, jotka perustuvat D-45 -malliin. Kitaroiden arvo oli 8900 euroa kappale. Näistä toinen luovutettiin Afromikolle, joka voitti Kelan järjestämän Martin-haasteen. Kela omistaa myös Martinin D-28 -mallisen akustisen kitaran.
Kelan pääasiallinen sähkökitara on vuonna 1957 valmistettu Gretsch Chet Atkins 6120, jonka hän osti Lontoon Vintage & Rare Guitars -kaupasta vuonna 2001. Tällä kyseisellä kitaralla hän äänitti valtaosan Suuria kuvioita -albumin kappaleista, sekä lähes kaikki sähkökitararaidat Rakkaus on murhaa -levyllä. Kesällä 2000 Kela hankki Tukholmasta vuonna 1964 valmistetun Gretsch Country Club -sähkökitaran, jota hän käytti muun muassa kappaleessa ”Milla”. Kitaraan on myös asenettu harvinainen Merle Travis Bigsby -vibrakampi. Kela omistaa myös vuoden 1967 Gretsch Nashville 6120 -sähkökitaran, sekä 2000-luvun alkupuolella valmistetun Gretsch White Falconin, jota hän käyttää muun muassa ”Nummela”-kappaleen live-esityksissä.
Kela sai ystäviltään neljäkymmentävuotis-syntymäpäivälahjaksi Charvelin valmistaman jäljennöksen Eddie Van Halenin Frankenstrat-kitarasta. Kela antoi soittimen Juha Lottoselle muokattavaksi, joka asensi siihen muun muassa kaulamikrofonin. Kela hankki vuonna 2015 Fender Custom Shopin valmistaman jäljennöksen Nile Rodgersin Hitmaker-kitarasta. Kyseistä mallia valmistettiin vain sata kappaletta. Kela soitti valtaosan Nostalgiaa-albumin kitararaidoista tällä soittimella. Kela omistaa myös vuonna 1962 valmistetun Fender Startocasterin, jota hän käytti muun muassa ”Kuolleen miehen kitara” -kappaleen live-esityksissä.
Kela omisti Fender Custom Shopin valmistaman jäljennöksen Clarence Whiten Telecasterista, johon oli asennettu B-Bender -mekanismi, jonka avulla H-kielen vire voitiin korottaa yhdellä sävelaskeleella. Kela käytti kyseistä kitaraa muun muassa ”Mies ja meri” -kappaleen kitarasoolossa. Myöhemmin hän myi kitaran ja hankki sen tilalle Pave Maijasen aiemmin omistaman vuonna 1958 valmistetun Fender Telecasterin, jota Maijanen käytti vuoden 1992 Eurovision laulukilpailussa, kun hän edusti Suomea kappaleella ”Yamma Yamma”.
Kela omistaa myös Gibson Firebirdin, sekä vuonna 1976 valmistetun Gibson Explorerin. Kela käytti muun muassa ”Sormus”-kappaleessa kaksitoistakielistä Rickenbacker 330/12 -sähkökitaraa, jonka hän osti käytettynä Bilmo-yhtyeen Jarmo Vähähakalta. Samaisen albumin kappaleessa ”Kipinöitä” kuullaan Kelan omistamaa Danelectro baritonikitaraa, jota soitti Sipe Santapukki. Myöhemmin Kela käytti kitaraa ”Rakkaus on murhaa” -kappaleessa.
Bassokitarat
Kelan ensimmäinen oma bassokitara oli vuonna 1976 valmistettu Fender Precision Bass, jonka hän osti käytettynä kahdellatuhannella markalla. Myöhemmin hän hankki nauhattoman Fender Jazz Bass -bassokitaran, jonka hän osti Nummelan levy ja musiikki -liikkeestä. Vuonna 1990 Kela osti Helsingin Mechelininkadun Bass Center -liikkeestä samana vuonna valmistetun Pedulla MVP-5 -bassokitaran, jota hän myöhemmin käytti muun muassa Pekka ja Susi -yhtyeessä. Kela joutui myymään molemmat Fenderin bassonsa ostakseen kyseisen soittimen; teko, jota hän on myöhemmin kertonut katuvansa. Vuonna 2019 Kela julkaisi sosiaalisen median tileillään kuvan itsestään ensimmäisen Fender-bassokitaransa kanssa ja tiedusteli, saattaisiko kukaan tietää sen olinpaikasta. Vuorokauden sisällä Kelaan otti yhteyttä Jouko Kantola, jolle Kela alun perin myi basson vuonna 1990. Kantola tarjoutui myymään basson takaisin Kelalle, joka suostui tarjoukseen.
Kela omistaa myös Steinberger XL2 -bassokitaran, sekä kaksi Music Man StingRaytä, joista toinen on nauhaton. Tämän lisäksi hänellä on vuonna 1964 valmistettu Gibson EB-2, sekä 12-kielinen Hamer Chaparral, jonka hän aikanaan hankki Doug Pinnickin innoittamana.
Kosketinsoittimet
Kelan isä omisti aikanaan Yamaha CP-70B -sähköpianon, joka jouduttiin palauttamaan Pro Fide -yhtyeen taustaorganisaatiolle Juha Kelan kuoleman jälkeen. Vuonna 2018 Kela osti samanlaisen Yamaha CP-70B -sähköpianon käytettynä, joka osoittautuikin juuri hänen isänsä vanhaksi pianoksi.
Valtaosa Nostalgiaa-albumin kosketinraidoista on soitettu Roland JX-3P -syntetisaattorilla. Kela omistaa myös Roland Juno-106 -syntetisaattorin. Studiossa Kela on käyttänyt Aturian MIDI-kontrolleria, sekä Fairlightin ja Addictive Keysin kosketinmallinuksia.
Taustayhtye
thumb|Anssi Kela yhtyeineen Helsingin [[Savoy-teatterissa lokakuussa 2018. Vasemmalta oikealle: Tuomas Wäinölä, Ville Kela, Anssi Kela, Saara Metsberg ja Antti Karisalmi]]
Nykyinen kokoonpano
Entiset jäsenet
Samuel Dumoulin
Samuel Dumoulin (s. 20. elokuuta 1980 Vénissieux, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2002–2019. Dumoulin, joka on pituudeltaan vain 159 cm, oli ajajatyypiltään sprintteri.
Hän voitti vuoden 2008 Ranskan ympäriajon kolmannen etapin oltuaan loppukirissä paras neljän miehen kärkiryhmästä.
Natsiarkkitehtuuri
pienoiskuva|[[Welthauptstadt Germania, Adolf Hitlerin ja Albert Speerin toteutumaton suunnitelma Berliinin uudelleenrakentamisesta. Kuvan yläosassa massiivinen Volkshalle.]] pienoiskuva|Albert Speerin [[uusi valtakunnankanslia valmistui 1939.]] Natsiarkkitehtuuri oli natsi-Saksassa vuosina 1933–1945 vaikuttanut tyylisuuntaus.
Natsi-Saksan johtaja Adolf Hitler palkkasi jo valtakautensa alussa Albert Speerin pääarkkitehdikseen. He molemmat ihailivat antiikin kreikkalaista ja roomalaista arkkitehtuuria. Sen sijaan aikansa kokeilevaa avantgarde-arkkitehtuuria Hitler piti rappioituneena. Uusien rakennusten tuli herättää kunnioitusta ja korostaa tuhatvuotisen valtakunnan asemaa suurvaltana.
William Astbury
William Thomas Astbury FRS (25. helmikuuta 1898 – 4. kesäkuuta 1961) oli englantilainen fyysikko ja molekyylibiologi, joka teki uraauurtavia röntgenkristallografiatutkimuksia biomolekyyleistä. Hän myös tutki DNA:n rakennetta vuonna 1937.
Wille Wilenius
Michael ”Wille” Wilenius (s. 17. helmikuuta 1961) on suomalainen viestintäkonsultti ja viihdemaailman osaaja.
Hän on toiminut muun muassa Blue Media Productions Oy:n innovaatiojohtajana. Aikaisemmin Wilenius työskenteli muun muassa toimittajana ja televisiotuottajana ja peliyhtiö Ladbrokesin tiedottajana Suomessa. Hän on opiskellut televisiotuotantoa Yhdysvalloissa. Vuonna 1993 Wille Wilenius tuotti Suomenruotsalaisen kulttisarjan ysiluokkalaisista ja heidän opettajistaan. Ei-toivottuja raskauksia, rakastumisia ja paheita, tanssia ja musiikkia. Johan Finnen käsikirjoittama sarja käsittelee sellaisia teemoja kuten rakkaus, ystävyys ja raha. (1993). 1990-luvulla hän tuotti Svenska Teaternille nuorisomusikaalin Hype. Hän on töissä Bulevardin Viestintä nimisessä pr- ja tapahtumatoimistossa. Wilenius asuu Helsingissä. Hänellä on viisi lasta.
Nuupasjärvi
Nuupasjärvi on järvi Nuuppaan kylässä Ranuan kunnassa Lapin läänissä. Järvi sijaitsee noin 14 kilometriä pohjoiseen Ranuan kirkonkylältä, kantatien 78 ja seututien 924 liittymän tuntumassa.
Järvi saa vetensä pohjavedestä sekä ympäröiviltä soilta. Se laskee vetensä etelään Nuupas- ja Kivijokien kautta Iin Oijärveen.
Fiat 500
pienoiskuva|Fiat 500 Fiat 500 on Fiatin valmistama pieni automalli. Alkuperäinen Fiat 500, Fiat Topolino, oli aikanaan yksi maailman pienimmistä autoista. Yleensä Fiat 500 tarkoittaa kuitenkin mallia Fiat 500 Nuova (myös Fiat Bambino), jonka valmistus aloitettiin vuonna 1957.
Uutta Dante Giacosan suunnittelemaa mallia mainostettiin halpana ja käytännöllisenä kaupunkiautona. Pienestä koostaan huolimatta Fiat 500 osoittautui erittäin suosituksi autoksi eri puolilla Eurooppaa, ja siitä tuli eräänlainen italialainen kultti-ikoni. Kaiken kaikkiaan autoja myytiin noin 3,6 miljoonaa kappaletta. pienoiskuva|Fiat 500 Giardiniera Fiat 500:n pieni kaksisylinterinen takamoottori oli iskutilavuudeltaan 479 kuutiosenttimetriä, teholtaan 13 hevosvoimaa ja ilmajäähdytetty. Auton pituus oli alle kolme metriä ja huippunopeus 85 km/h. Myöhempien parannusten ansiosta huippunopeus saatiin nostettua 95 kilometriin tunnissa. Fiat 500:n valmistus päättyi vuonna 1975, jolloin sen korvasi seuraaja Fiat 126. Fiat 126 ei kuitenkaan ollut koskaan yhtä suosittu kuin edeltäjänsä.
Teuvan Kulttuuritalo Orrela
Teuvan Kulttuuritalo Orrela sijaitsee Etelä-Pohjanmaalla, Teuvalla.
Historiaa
Tontille rakennettiin alun perin rippikoulutupa vuonna 1899. Laajennus valmistui vuonna 1916, ja talossa pidettiin myös kuntakokoukset ja puolueiden ohjelmat.
Vanha talo purettiin uuden seurakuntatalon tilalta, ja se valmistui kesällä 1924. Rakennuksen suunnitteli Etelä-Pohjanmaan maanviljelysseuran rakennusmestari Frans Rekola. Huonealaltaan 750-neliömetrinen ja 19-huoneinen talo oli kirkollisten tapahtumien pitopaikka, ja sodan aikana kansanhuollon toimisto sijaitsi talon alakerrassa ja yläkerrassa Helsingistä evakuoitu postihallituksen osasto. Talossa toimi myös Räisälän kansanopisto kahteen otteeseen. Vuonna 1941 rakennus oli lavantautiepidemian aikana kulkutautisairaala.
Väliaikaisena kirkkona
Teuvan kirkko paloi tammikuussa 1950, ja Orrelan rakennuksesta tuli tilapäinen kirkko lähes neljän vuoden ajaksi. Historian varrella talossa on toiminut myös kansalaisopisto, yhteiskoulu, keskikoulu, ammatillinen kurssikeskus, apukoulu, lukio, kansakoulu sekä kansalaisopisto.
Vuonna 1959 rakennuksen ostanut Teuvan kunta restauroi sen alkuperäiseen kuntoonsa 2000-luvulla vajaan miljoonan euron budjetilla. Osa rahoituksesta tuli Euroopan unionilta.
Yhdistetyn maailmancup 1991–1992
Yhdistetyn maailmancupin kaudella 1991–1992 järjestettiin kahdeksan osakilpailua.
Monster Hunter Tri
Vastaanotto
Monster Hunter Tri sai tunnetun japanilaisen pelilehden, Weekly Famitsun arvostelussa täydet pisteet (40/40). Se on yhdestoista peli joka on saanut lehdessä täydet pisteet. 12. tammikuuta 2009 mennessä peliä oli myyty Japanissa 960 000 kappaletta. Se on siten Wiin eniten Japanissa myynyt kolmannen osapuolen julkaisema peli.
Aiheesta muualla
モンスターハンター
Sekametsä (sarjakuva)
Sekametsä on piirtäjä Jukka Tilsan ja käsikirjoittaja Pauli Kallion sarjakuva. Sarja on ilmestynyt Helsingin Sanomien sunnuntainumerossa 4. heinäkuuta 2004 alkaen. Sarjaa levittää suomalainen Royal Comics Syndicate ja se ilmestyy myös kolmessa muussa lehdessä.
John Juanda
Johnson "John" Juanda (s. 8. heinäkuuta 1971 Medan, Indonesia) on indonesialaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.
Etniseltä taustaltaan kiinalainen Juanda syntyi ja kasvoi Indonesiassa, josta hän muutti vuonna 1990 Yhdysvaltoihin opiskelemaan Oklahoman yliopistoon (Oklahoma State University). Hän suoritti MBA-tutkinnon Seattlen yliopistossa.
Pokeriura
Juanda aloitti pokeriturnauksissa pelaamisen vuonna 1996. Vuonna 2001 hän voitti World Poker Open Championship -turnauksen ja nimettiin vuoden turnauspelaajaksi seuraavana vuonna. Vuonna 2002 $ 1,500 Triple Draw Lowball Ace to Five -turnauksessa Juanda voitti ensimmäisen World Series of Poker (WSOP) -rannekkeensa. Seuraavana vuonna hän voitti kaksi ranneketta lisää. WSOP:n pääturnauksessa Juanda on ollut parhaimmillaan 31. vuonna 2005.
Marraskuussa 2004 Juanda voitti Professional Poker Tourin avajaisturnauksen. Vuotta myöhemmin marraskuussa 2005 hän ansaitsi lähes puoli miljoonaa dollaria Monte Carlossa, Monacossa voitettuaan Monte Carlo Millions Consolation -turnauksen, oltuaan kuudes Monte Carlo Millions -päätapahtumassa ja toinen "The FullTiltPoker.Net Invitational Live from Monte Carlo" -kutsukilpailussa.
Tammikuussa 2006 Juanda oli voittaja Australian pokerimestaruuskilpailussa (Crown Australian Poker Championship), jonka ykköspalkinto oli miljoona Australian dollaria. Syksyllä 2008 Juanda voitti neljännen WSOP-rannekkeensa World Series of Poker Europen pääturnauksesta Lontoossa. Turnauksen ykköspalkinto oli 868 800 puntaa. Vain muutama päivä myöhemmin hän sijoittui Lontoossa toiseksi EPT:n 20 000 punnan "High Rollers"-sivuturnauksessa ja ansaitsi 327 000 puntaa. Viides WSOP-ranneke tuli kesäkuussa 2011, jossa hän kukisti 2-7 lowball championshipin kaksinpelissä 11-kertaisen rannekevoittaja Phil Hellmuthin.
World Poker Tourilla Juanda on selvinnyt finaalipöytään kuusi kertaa. Gus Hansenin voittamassa Five Diamond World Poker Classic -turnauksessa toukokuussa 2002 hän oli toinen.
Elokuussa 2015 Juanda voitti European Poker Tourin pääturnauksen Barcelonassa. Ykköspalkinto oli yli miljoona dollaria. Lokakuussa 2017 Juanda voitti Macaossa Triton Poker Super High Roller Seriesin pääturnauksen ja ansaitsi yli 22 miljoonaa Hongkongin dollaria.
Bluff Magazine valitsi Juanda vuoden 2006 toiseksi parhaaksi pokerinpelaajaksi. Hän on pelannut television pokeriohjelmassa Poker After Dark. Tammikuussa 2019 Juandan pokeriuran turnausansiot ylittivät 24 miljoonaa dollaria Juanda valittiin Poker Hall of Fameen vuonna 2015.
Nokka
thumb|upright|Nokan muoto kertoo linnun ravinnosta. A. [[Varis|Variksen nokka soveltuu kaikkiruokaisille linnuille. B. Pieni, terävä hyönteissyöjän nokka. C. Siemeniä syövien lintujen nokka on jykevä. D. Käpylinnun ristinokka soveltuu hyvin käpyjen suomujen aukaisuun. E. Pitkä ja käyrä nokka on sopeutunut meden imemiseen. F. Tukaanin nokka soveltuu hyvin hedelmien syömiseen. G. Tikkojen nokka. H. Pelikaanin nokka. I. Saksinokat hankkivat ravintonsa veden pinnalta. J. Pitkä ylöspäin käyrä nokka on kätevä veden pinnalta tapahtuvaan ravinnonottoon. K. Pitkä, alaspäin käyrä nokka on hyvä pohjan tonkimiseen. L. Flamingon nokka soveltuu ravinnon siivilöimiseen. M. Kuningaskalastajalla on pitkä terävä nokka. N. Koskeloiden nokka. O. Korppikotkien nokka soveltuu hyvin haaskojen syömiseen. P. Petolinnun nokka.]]
Nuupasjoki
Nuupasjoki on Ranuan Nuupasjärvestä laskeva Kivijoen sivujoki. Joen alkupiste on Nuupasjärven eteläpäässä, josta se alkaa kapeana ojana ja virtaa kohti etelää. Siihen liittyy useita pienempiä suo-ojia ja puroja, joista suurimmat ovat Pikkulammesta laskeva Nuupasoja sekä Seppälänoja.
Nokka
Nokka on linnun leukaluiden päälle ja jatkeeksi kasvanut kokonaan tai osittain sarveistunut ihon muodostuma. Lintujen lisäksi myös vesinokkaeläimillä, kalmareilla ja mustekaloilla on nokka.
Nuupasjoki
Kapeana alkunsa saava joki levenee noin kahden ja puolen kilometrin jälkeen pitkien suvantolampien ketjuksi. Nuupasjoki ja Heinijoki yhtyvät Kivijokeen Lapiosuon–Ison Äijönsuon soidensuojelualueella Jokihaaranhyöteikkö-nimisen kohouman eteläpuolella Ranualla.
Nokka
Linnut käyttävät nokkaansa ravinnon pyydystämiseen, siementen kuorimiseen ja rikkomiseen sekä saaliseläinten palotteluun. Helteellä linnut jäähdyttelevät itseään nokan kautta.
Kehitys
Nokka oli jo lintuja edeltäneillä liskolinnuilla. Niiden nokassa tosin oli hampaita, joita yhdelläkään linnulla ei enää ole.
Rakenne
Nokka muodostuu leukaluista, joiden päällä on sarveistuppi. Monilla lintulajeilla sarveistuppi on kuollut, mutta toisilla siinä on verisuonitus ja hermotus. Joillain lajeilla nokan väri muuttuu kesästä talveen. Sorsalinnuilla nokan kärjessä on kova kärjen reunus eli nokkakynsi. Jalohaukoilla on ylänokan tyvessä paksunnos eli vahanokka. Joidenkin lajien poikasilla on ylänokan kärjessä valkoinen munahammas, jolla ne puhkaisevat munankuoren kuoriutuessaan. Monen lajin sierainaukot peittää pehmeä kalvo.
Nokan muoto riippuu linnun käyttämän ravinnon laadusta. Nokkia on hyvin erilaisia: hentoja ja rotevia, pitkiä ja lyhyitä, putkimaisia ja kartiomaisia, suoria ja käyriä joko ylös- tai alaspäin, eri tavoin koukkumaisia, litteitä, sileäreunaisia ja hammasreunaisia. Petolinnuilla on koukkumainen terävä nokka. Siemeniä syövien peippolintujen nokka on lyhyt ja kartiomainen. Kahlaajilla on pitkä, hento nokka, joka soveltuu pikkueläinten poimintaan liejusta ja mudasta. Sorsalintujen litteä sälönokka soveltuu erinomaisesti siivilöimään ravintoa vedestä. Tikka naputtelee voimakkaalla talttamaisella nokallaan hyönteisiä lahoista puunrungoista ja kaivertaa pesäkolonsa terveeseenkin puuhun. Joidenkin lintujen kuten lunnin nokka soveltuu hyvin myös kalojen kuljettamiseen.
Nokan värillä on ratkaiseva merkitys monien lajien parinmuodostuksessa, ja harmaalokkien poikasille emon keltaisessa nokassa oleva punainen täplä on suuntamerkki, johon ne kurottelevat halutessaan ruokaa.
Totaalinen kakkahätä
Totaalinen kakkahätä on turkulaisen punk-yhtyeen Kakka-hätä 77:n albumi vuodelta 2007. Albumin on julkaissut Combat Rock Industry, ja se sisältää kaksi Kakka-hädän aikaisemmin julkaisemaa EP:tä Kakkahätä tappaa ja WTC räjähtää.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 15.
Pehr Junnelius (1745–1790)
Pehr (Pehrin poika) Junnelius (1. tammikuuta 1745 Oulu – 29. marraskuuta 1790 Oulu) oli suomalainen upseeri, laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni.
Lapsuus
Pehr Junneliuksen isä oli oululainen kauppias Pehr Junnelius (Matts Junnan poika) ja äiti Maria o.s. Hoffren. Poika Pehr syntyi 3-lapsiseen perheeseen nuorimpana ja sai kasteessa saman nimen kuin isänsäkin. Häntä kutsuttiin Oulussa yleisesti nimellä Petteri nuorempi. Perhe asusti Oulussa IV-kaupunginosassa tontilla no 25.
Perhe
Pehr nuorempi meni naimisiin Margaretha o.s. Jaakolan kanssa. Heille syntyi 7 lasta. Perhe omisti Oulussa IV kaupunginosasta talot no 38, 40, 60 ja 63 sekä I kaupunginosasta no 34. Heillä oli myös useita aittavarastoja Oulussa ja Kemissä.
Ura
Junnelius sai kauppaporvarin oikeudet Oulussa vuonna 1775. Petter harjoitti Oulusta tervan vientiä. Hänen omistamansa yhtiön liiketoiminnan tuottoisuus perustui tinkimättömään oman työn osuuteen. Hän omisti laivat sekä toimi niissä kapteenina ja hoiti itse myös varustamotoimintaan liittyvät muodollisuudet. Hän kuului Oulun kauppaseuran edustajistoon 1780. Junnelius lainasi myös rahaa Oulun kauppaseuralle 1789, näin pelastaen sen vararikosta. Oulun tervahovin perustamisen yhteydessä Junnelius, Florin, Nylander, Engman, Wacklin ja Lundman kuuluivat edustajistoon, joka ajoi voimakkaasti tervahoviN perustamista Toppilan pohjoisrannalle. Junnelius oli Ruotsin ja maakuntarykmentin suhteiden vuoksi yksi kauppaporvareista, joka osallistui Oulun kaupungin puolustusjärjestelyihin. Hän toimi Oulun porvarikaartin luutnanttina ja komensi porvaristoon kuulumatonta osaa. Myöhemmin hän oli välittäjänä, kun Ouluun hankittiin 20 tykkiä puolustus- ja paraatitarkoituksiin.
Laivat
Junneliuksen omistamia laivoja olivat:
Junnelius oli kapteenina laivoissa Venus från Norden 1779−1780, Margareta 1782 ja Lazarus 1745−1790. Hänen purjehdusmatkansa suuntautuivat etupäässä Itämeren ja Pohjanmeren satamiin. Hän teki myös joitakin matkoja Välimerelle.
Codfish (saari)
thumb|Codfish Island. Kuva tammikuulta 2008.
Codfish (maorikielellä Whenua Hou) on pieni saari (14 km²) Uudessa-Seelannissa Stewartinsaaren länsipuolella. Saaren korkein kohta on 249 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella. Englanninkielinen nimi viittaa alkuperäislajistoon kuuluvaan hieta-ahveneen, jota alueella kalastetaan kaupallisissa tarkoituksissa.
Luonto
Saari julistettiin ylemmän statuksen luonnonsuojelualueeksi 1986 ja se on toiminut tärkeänä kakapojen elvyttämistoimenpiteiden keskuksena vuodesta 1987. Ennakoivina toimenpiteinä saarelta poistettiin suojelutoimia uhkaavat vieraslajit, kuten rotat, kettukusut sekä vekaluhtakanat. Lähes kaikki uhanalaiset kakapot elävät Codfishilla tai Anchorilla. Muita saarella eläviä uhanalaisia eläimiä ovat kaka, kruunuviherkaija, uudenseelanninviherkaija, mohua ja uudenseelanninkerttunen. Tämän lisäksi saaren rannikolla pesii keltasilmäpingviiniyhdyskuntia sekä vuonopingviinejä. Saarelle on sijoitettu myös uhanalaisia uudenseelanninlepakkoja. Kasvisto koostuu podokarpusmetsiköistä.
Bromo-Dragonfly
Bromo-DragonFLY (myös 3C-Bromo-Dragonfly ja DOB-Dragonfly) on synteettinen psykedeeli. Aineen syntetisoi Matthew A. Parker vuonna 1998 David E. Nicholsin laboratoriossa. Rakenteellisesti Bromo-Dragonfly muistuttaa hyvin paljon DOB:a, joka on 2C-B-nimisen fenetyyliamiinin voimakkaampi amfetamiinijohdannainen.
Farmakologia
Bromo-DragonFLY on epäselektiivinen 5-HT2-serotoniinireseptorin agonisti. Affiniteetti on seuraavanlainen: 5-HT2C (0.02 ± 0.01 Ki (nM)) > 5-HT2A (0.04 ± 0.01 Ki (nM)) > 5-HT2B (0.19 ± 0.10 Ki (nM)). Yhdisteen R-enantiomeerit ovat hallusinogeenisilta vaikutuksiltaan hieman voimakkaampia.
Päihdekäyttö
Päihdekäytössä raseemisen enantiomeerin normaali annos oraalisesti on 200–800 µg. Vaikutusaika on vähintään 24 tuntia riippuen otetun annoksen koosta ja voi kestää jopa kolme vuorokautta, mikä on todella pitkä aika verrattuna muihin samantyyppisiin hallusinogeeneihin.
Bromo-Dragonfly aiheuttaa aistiharhoja, kuten kuvien ja pintojen näkemistä erilaisena, jonkin asteista egokuolemaa ja valoilmiöitä. Vaikutukset muistuttavat LSD:tä, minkä korvikkeena Bromo-Dragonflyta yleensä myydään LSD:n huonon saatavuuden vuoksi. Kuten monet serotoniiniagonisteina vaikuttavat huumausaineet, Bromo-Dragonfly saa pupillit laajentumaan huomattavan suuriksi. Aine reagoi myös vahvasti muiden huumausaineiden kanssa vaikutuksien täydentäessä toisiaan. Yhdessä käytettynä esimerksiksi kannabiksen kanssa vaikutukset muistuttavat LSD:tä. Yleisiä sivuvaikutuksia ovat ruokahaluttomuus, lyhytaikaiset muistihäiriöt, sekavuus, sydämen tykytykset, lihasjäykkyys, hikoilu ja paleleminen.