cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hamina
Vuonna 1653 perustettu Hamina on Kymenlaakson vanhin kaupunki. Haminan keskusta on kaavoitettu harvinaiseen ympyräkaavan muotoon, joka on peräisin 1720-luvulta. Kaupungista käytetäänkin myös nimitystä Ympyräkaupunki keskustan harvinaislaatuisen asemakaavan vuoksi. Samankaltaisia ympyräasemakaavoja on maailmassa vain harvoissa kaupungeissa, joista tunnetuimpia on Palmanova Italiassa. Nykyinen Haminan kaupunki syntyi 1. tammikuuta 2003, kun aikaisempi Haminan kaupunki ja Vehkalahden kunta yhdistyivät. Haminan satama on vuodesta 2011 lähtien ollut osa Hamina-Kotkan satamaa, joka on Suomen suurin yleissatama.
Maantiede
Hamina kuuluu Suomen maisemamaakuntajaossa eteläiseen rantamaahan, joka jakautuu edelleen rannikon lähellä olevaan Suomenlahden rannikkoseutuun ja sisämaan kaakkoiseen viljelyseutuun. Kallioperä on suurimmaksi osaksi rapakiveä.
Kaupungin alueella virtaavat merkittävimmät joet ovat Summanjoki ja Vehkajoki, jotka virtaavat Salpausselän eteläpuolelta Suomenlahteen. Jokien varsia on raivattu viljelysmaaksi. Pieniä järviä on erityisesti pohjois- ja koillisosassa, muun muassa Kannusjärvi, Piutulanjärvi, Valkjärvi ja Vehkjärvi. Rannikkoseutu on järvetöntä lukuun ottamatta Kirkkojärveä, joka on Suomenlahdesta kuroutunut entinen merenlahti. Kirkkojärven ja sen lasku-uoman Salmenvirran kautta laskee mereen myös Vehkajoki. Haminan keskusta sijaitsee Haminanlahden, Lupinlahden, Kirkkojärven ja Salmenvirran väliin jäävällä niemellä. Lupinlahti, Kirkkojärvi ja Kotkan rajalla sijaitseva Salminlahti ovat merkittäviä lintuvesialueita. Haminan itäosassa sijaitseva Rajasuo on arvokas, lähes luonnontilainen suoalue.
Saarista merkittävimmät ovat Kuorsalo ja Tammio. Ulkosaaristo kuuluu Itäisen Suomenlahden kansallispuistoon.
Historia
pienoiskuva|Haminan kartta vuodelta 1720 pienoiskuva|Meritaistelu Haminan edustalla toukokuussa 1790 120px|pienoiskuva|Entisen Vehkalahden kunnan vaakuna toimi Haminan vaakunana kuntaliitoksen jälkeen vuosina 2003–2012. Haminan emäpitäjä Vehkalahti mainitaan asiakirjoissa ensimmäistä kertaa vuonna 1336. Nykyisen kaupungin paikalla, Savilahden, Salmenvirran ja Kirkkojärven rajaamalla niemellä sijainnut Vehkalahden keskusalue muodostui kolmesta kylästä: Pampyölistä, Hietakylästä ja Hirvelästä. Tähän kyläryhmään kuuluivat myös kirkko ja pappila. 1500-luvun puolivälissä tässä Pampyölin jakokunnassa oli melkein kolmekymmentä tilaa, mutta sodat ja kadot johtivat talonpoikaisasutuksen vähenemiseen 1600-luvulla. Vehkalahden kirkonkylä irrotettiin pitäjästä ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1653 nimellä Veckelax Nystad, Vehkalahden Uusikaupunki. Kaupunki ei kuitenkaan menestynyt hyvin, ja se poltettiin ja tuhottiin Suuressa Pohjan sodassa 1712.
Kun Ruotsi menetti Viipurin Uudenkaupungin rauhassa 1721, tarvittiin itärajalle uusi kauppa- ja linnoituskaupunki. Tuhoutuneen Vehkalahden Uudenkaupungin nimi muutettiin vuonna 1723 kuningas Fredrik I:n mukaan Fredrikshamniksi eli suomalaisittain Haminaksi, ja se peri Viipurin tapulioikeudet. Kaupunki uudelleenrakennettiin ja linnoitettiin vuosina 1722–1724 tiukan sotilaallisen ympyräasemakaavan mukaan.
Hattujen sodan aikana perääntyvä Ruotsin armeija poltti kaupungin 1742. Vuonna 1743 Hamina siirtyi Turun rauhassa Venäjälle, ja kaupungin nimestä alettiin käyttää saksalaisperäistä muotoa Friedrichshafen. Ruotsin puolelle perustettiin uudeksi raja- ja linnoituskaupungiksi Loviisa, joka peri Haminan tapulioikeudet ja jonne muutti osa Haminan ruotsinkielisistä asukkaista. Haminassa toimi vuosina 1743–1812 luterilainen konsistori (Haminan hiippakunta), jonka tehtävänä oli pitää huolta Turun rauhassa Venäjälle luovutetun alueen kirkollisista oloista.
Vuonna 1926 Haminassa järjestettiin Herättäjäjuhlat.
Kotkan kaupungin perustaminen 1870-luvulla heikensi Haminaa taloudellisesti. Kilpaillakseen Kotkan kanssa Hamina rakennutti Tervasaaren ulkosataman sekä sinne yksityisen rautatien (Haminan rata) Kotka–Kouvola-radalta. Hamina kuitenkin menetti alueensa johtavan kaupungin aseman nopeasti kasvaneelle ja teollistuneelle Kotkalle.
Vehkalahti ja Hamina yhdistyivät vuoden 2003 alusta. Koska Haminan kaupunki perustettiin aikanaan Vehkalahden kirkonkylän paikalle, kunnalla ei ollut erillistä kuntakeskusta, vaan Vehkalahden kirkko ja kunnanvirasto sijaitsivat Haminan keskustassa. Tämä oli tärkeimpiä syitä kuntaliitokselle. Kuntaliitoksessa nimeksi otettiin Hamina ja vaakunaksi otettiin Vehkalahden vaakuna. Haminan vanha venevaakuna otettiin uudestaan käyttöön vuoden 2013 alusta alkaen.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1975 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2021 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2019 lopussa Haminassa oli 20 111 asukasta, joista 17 461 asui taajamissa, 2 460 haja-asutusalueilla ja 190:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Haminan taajama-aste on 87,7 %.
Haminan taajamaväestö jakaantuu viiden eri taajaman kesken:
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Kotkan keskustaajama ulottuu pääosin Kotkan kaupungin alueelle.
Seurakunnat
Hamina kuuluu Pyhän Ursulan seurakunnan alueeseen. Kyseinen seurakunta on osa Katolisen kirkon Helsingin hiippakuntaa.
Haminan ortodoksinen seurakunta toimii Haminan, Kouvolan, Luumäen, Miehikkälän ja Virolahden alueella. Roomalaiskatolisen kirkon osalta Hamina kuuluu muun Kymenlaakson tavoin Pyhän Ursulan seurakuntaan.
Muita Haminassa toimivia kristillisiä seurakuntia ovat Haminan helluntaiseurakunta, Vapaaseurakunta ja Elävä toivo -niminen yhteisö. Myös Jehovan todistajilla on Haminassa valtakunnansali.
Arkkitehtuuri
pienoiskuva|250px|[[Haminan raatihuone.]] pienoiskuva|250px|[[Johanneksen kirkko (Hamina)|Johanneksen kirkko.]] pienoiskuva|250px|Reserviupseerikoulun päärakennus. Haminan ympyräkeskustan keskipisteenä on kahdeksankulmainen Raatihuoneentori, jolta lähtee kahdeksan säteittäistä katua. Näitä leikkaa kaksi samankeskistä sisäkkäistä ympyräkatua, Pikkuympyräkatu ja Isoympyräkatu. Näistä vain Pikkuympyräkatu tekee täyden kierroksen Raatihuoneentorin ympäri, Isoympyräkatu vaillinaisen kierroksen. Isoympyräkadun ulkopuolella on linnoitusketju, jolla keskusta on ympäröity. Suurin osa Haminan vanhimmasta rakennuskannasta sijaitsee linnoitusketjun sisäpuolella.
Linnoitus
pienoiskuva|250px|Linnoituksen valleja 1700-luvulla rakennettu Haminan kaupunkilinnoitus on hyvin säilynyt. Ympyräkeskustaa ympäröineistä seitsemästä bastionista kuusi on yhä jäljellä: keskusbastioni sekä Savonlinnan, Haminan, Turun, Lappeenrannan ja Hämeenlinnan bastionit. Kauppatorin paikalla sijainnut Helsingin bastioni on purettu. Keskusbastioni on entisöity ja se on saanut ylleen Euroopan suurimman kesäajan telttakatoksen, jonka alla pidetään Hamina Tattoon pääkonsertit. Myös osa alkuperäisistä valleista ja etuvarustuksista on jäljellä ja entisöity.
Liikenne
pienoiskuva|[[Haminan rautatieasema|Haminan vanha rautatieasema, joka toimii nykyisin linja-autoasemana.]] Haminan torilta on noin 300 metriä etäisyyttä linja-autoasemalle, josta liikennöidään pikavuoroilla Helsinkiin, Kouvolaan, Lahteen, Hämeenlinnaan, Lappeenrantaan, Savonlinnaan ja Joensuuhun. Osalta vuoroista on tarjolla yhteys Helsinki-Vantaan lentoasemalle. Helsingin, Haminan ja Joensuun välillä liikennöi päivittäin linja-auton yöpikavuoro. Haminan pikavuoropysäkit ovat valtatie 7:n yhteydessä Summa ja valtatie 26:lla Husulan tienhaara, Myllykylä ja Pyhältö. Rantahaan pikavuoropysäkki sijaitsee Kotkan ja Haminan rajalla valtatie 7:n liittymässä.
Haminan keskustan ja Kyminlinnan seisakkeen sekä Kotkan rautatieaseman välillä liikennöi suoria linja-autoyhteyksiä. Haminan keskustan ja Kymin seisakkeen välillä on vaihdollisia linja-autoyhteyksiä Karhulan kautta. Haminan keskustan ja Tavastilan seisakkeen välillä on vaihdollisia linja-autoyhteyksiä Tavastilan tienhaaran eli seututie 170:n ja Tavastilantien risteyksen kautta. Tavastilan tienhaarasta on Rantahaan pikavuoropysäkille ja risteykseen etäisyyttä noin 500 metriä.
Helsinki-Vantaan lentoasemalle on Haminan keskustasta matkaa 153 kilometriä ja Lappeenrannan lentoasemalle 87 kilometriä.
Koulutus
pienoiskuva|Etelä-Kymenlaakson ammattiopiston Haminan kampus. pienoiskuva|Vehkalahden koulu. Haminan alueella on kymmenen peruskoulua ja yksi lukio. Lähimmät korkeakoulut ovat Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulun Kouvolan ja Kotkan kampukset sekä Lappeenrannan–Lahden teknillinen yliopisto.
Talous
Haminan satama yhdistyi vuonna 2011 Kotkan sataman kanssa Hamina-Kotkan satamaksi, joka on Suomen suurin yleissatama. Haminan Satama oli jo ennen yhdistymistä tärkeä vienti- ja tuontisatama.
Haminassa toimii monia valtakunnallisia ja kansainvälisiä yrityksiä. Summan paperitehdas toimi vuosina 1955–2008 alun perin Vehkalahden kunnan alueella Summassa. Yhdysvaltalaisyhtiö Google osti tehtaan tilat Stora Ensolta maaliskuussa 2009 ja perusti sinne palvelinkeskuksensa. Keskuksen toiminta käynnistyi syyskuussa 2011. Google ilmoitti elokuussa 2012 laajentavansa keskuksen kaksinkertaiseksi.
Vuonna 2019 Google kertoi investoivansa 600 miljoonaa euroa uuteen palvelinkeskukseen Haminassa. Uuden datakeskuksen myötä Googlen kokonaisinvestoinnit nousivat kahteen miljardiin euroon ja keskuksen työntekijämäärä noin neljäänsataan. Haminan keskus on yksi kuudesta Euroopassa sijaitsevasta Googlen palvelinkeskuksesta.
Winwind-yhtiöllä oli Haminassa tuulivoimaloita kokoava tehdas ennen kuin se asetettiin konkurssiin lokakuussa 2013. Syyskuussa 2014 ABB ilmoitti perustavansa potkuritehtaan samoihin tiloihin, joissa Winwind toimi aiemmin.
Ystävyyskaupunkeja
Haminalla on kolme ystävyyskaupunkia.
Ruokakulttuuri
Haminan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla hapankaalikeitto, uunipuolukkapuuro ja läskisoosi.
Kuha (Ranua)
Kuha on Ranuan kunnassa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee seututeiden 858 ja 941 risteyskohdassa, noin kymmenen kilometriä Ranuan kirkonkylältä Posion suuntaan. Kylä on muodostunut pääasiassa Kuhajärveä ja Kuhan Takajärveä erottavalle kannakselle.
Ensimmäisen kerran asutusta kylässä on ollut jo 1670-luvulla. Kuhan kylämaisema on luokiteltu arvokkaaksi kulttuuriympäristöksi. Vanhimmat rakennukset ovat 1700-luvun alkupuolella rakennetut aitat ja pihapiirissä on neljä yli satavuotiasta päärakennusta. Kuhassa toimii myös Ranuan kunnan ainoa kyläkoulu, jonka yhteydessä on liikuntahalli.
Lähteet
65.89861°N, 26.72917°W
Niklaus Stump
pienoiskuva|Niklaus Stump vuonna 1945. Niklaus Stump (23. joulukuuta 1920 Toggenburg, Sankt Gallen – 30. huhtikuuta 2005 Wildhaus, Sankt Gallen) oli sveitsiläinen yhdistetyn hiihtäjä ja maastohiihtäjä.
Stump sijoittui Sankt Moritzin olympialaisissa 1948 yhdistetyssä neljänneksi. 18 kilometrin hiihdossa, joka oli samalla yhdistetyn hiihto-osuus, hän oli 20:s. Hän kuului lisäksi viidenneksi sijoittuneeseen Sveitsin 4 ×10 kilometrin viestihiihtojoukkueeseen.
FS Montcalm (D642)
Montcalm on Ranskan laivaston 1982 palvelukseen otettu Georges Leygues -luokan monitoimifregatti.
Lauri Sipponen
Lauri Ilmari Sipponen (s. 1969) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi VR Groupin toimitusjohtajana 5. elokuuta 2021 – 4. huhtikuuta 2022. Hänet nimitettiin VR Groupin toimitusjohtajaksi heinäkuun alussa 2021. Hänet irtisanottiin huhtikuun alussa 2022.
Ennen VR:ää Sipponen työskenteli 20 vuotta Lidl Suomessa, joista vuodet 2010–2019 Lidlin Suomen-toimitusjohtajana.
Bazoches
Bazoches on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 47 kilometriä Château-Chinon (Ville):n kaupungista etelään.
Kunnan alueella oleva linna Château de Bazoches on rakennettu vuonna 1180 entisen roomalaisen tukikohdan paikalle. Vuonna 1675 linnan osti ranskalainen piiritystekniikan asiantuntija Vauban voittoisasta Maastrichtin piirityksestä Ludvig XIV:ltä saamillaan palkkiorahoilla. Asettuessaan linnaan Vauban teki siihen useita muutoksia, ja muutti sen sotilasvaruskunnaksi. Linnassa hän teki rakennusteknisiä tutkimuksia, suunnitteli insinööreineen yli kolmensadan rakennuksen ja linnoituksen piirustukset, sekä kehitti hyökkäys- ja puolustusmenetelmiä linnoituksiin. Lisäksi hän kirjoitti linnassa useita kirjoja, kuten kirjan ”La Dime royale” (Kuninkaalliset kymmenykset). Linnan nykyiset omistajat polveutuvat hänen vanhimmasta tyttärestä Charlotte de Vaubanista. Linna on avoinna vieraille.
Saint-Hilairen kirkko on peräisin 1100-luvulta, mutta se rakennettiin kokonaan uudelleen 1500- ja 1600-luvuilla. Barokkityylinen korkea alttari on peräisin Italiasta, ja sen Vauban lahjoitti seurakunnalle vuonna 1690. Vauban kuoli Pariisissa 30. maaliskuuta 1707 ja hänet haudattiin kirkkoon 16. huhtikuuta. Hänen sydämensä haudattiin erikseen kirkon alttarin alle, kuten tuolloin tapana. Noin sata vuotta myöhemmin vuonna 1808 sydän siirrettiin Pariisin Invalidikirkkoon Napoleon I:n käskystä.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Baureihe 480
Baureihe 480 on Berliinin S-Bahnilla liikennöivä junamalli. Vuosina 1990–1992 junia toimitettiin 45 yksikköä ja vuosina 1993–1994 toimitettiin 40 yksikköä lisää. Vuonna 2021 yhteensä 85 yksiköstä käytössä oli 70 yksikköä. Junien huippunopeus on 100 km/h ja kiihtyvyys 1,3 m/s2. Niissä on 92 istumapaikkaa ja 200 seisomapaikkaa.
Sirklaus
thumb|Eteenpäin sirklausta. Kuvassa taitoluistelija [[Katy Taylor.]] Sirklaus on luistelun perustekniikka, joka mahdollistaa vauhdin säilyttämisen kaartaessa. Se voidaan suorittaa molempiin suuntiin. Sirklatessa sisäjalan kantaessa liukua ulkojalka astuu sisäjalan edelle ja ohi. Luistelija siirtää painoaan ulkojalalle samalla painaen vielä ristissä olevaa sisäjalkaansa kaarretta vastaan. Sisäjalka astuu ulkojalan edelle ja luistelija siirtää painonsa sen varaan painaen taas ulkojalalla kaarretta vasten.
Muodostelmaluistelussa ainakin puolet ohjelmasta on sirklauksia.
Ronald Fair
Ronald L. Fair (27. lokakuuta 1932 – helmikuu 2018 ) oli afroamerikkalainen kristillinen kirjailija, näytelmäkirjoittaja, runoilija ja kuvanveistäjä.
Chicagossa syntyneen ja kasvaneen Fairin esikoisromaani Many Thousand Gone: An American Fable ilmestyi vuonna 1965. Vuonna 1971 hän muutti Eurooppaan ja on 1970-luvun keskivaiheilta lähtien asunut Suomessa, ainakin Helsingissä, Tampereella ja Kerimäellä.
Vuonna 1988 Ronald Fair perusti yhdessä Hannele-vaimonsa kanssa Kansainvälisen orpojen avustusyhdistyksen, joka on kerännyt tukea muun muassa Filippiinien ja Sri Lankan lapsille.
Haumea
Haumea (symboli: 16px|🝻, virallisesti 136108 Haumea) on Neptunuksen radan ulkopuolella kiertävä kääpiöplaneetta eli plutoidi, jonka uskotaan kuuluvan Kuiperin vyöhykkeeseen. Sen väliaikainen nimi oli 2003 EL61 ja sille annettiin epävirallinen lempinimi "Santa". Kohde kuuluu cubewanojen ryhmään.
Taivaankappaleen löydöstä on ollut kiistaa kahden eri tutkijaryhmän välillä (José Luis Ortiz Moreno et al. Instituto de Astrofísica de Andalucíasta (Espanja) ja Mike Brown et al. Caltechista (Yhdysvallat)). IAU:n Minor Planet Center (MPC) antaa nykyään kunnian löytämisestä Ortizin ryhmälle, jotka ennättivät ensimmäisenä julkaisemaan tiedon. Kohteelle annettu lempinimi "Santa" tulee siitä, että Brownin ryhmä havaitsi taivaankappaleen joulun tienoilla, 28. joulukuuta 2004. Taivaankappaleesta oli kuitenkin otettu kuvia jo 6. toukokuuta 2004. Nimen virallistamisen esti se, että on jo olemassa asteroidi 1288 Santa. Lisäksi nimi olisi ollut IAU:n nimeämissuositusten vastainen. Lopulta päädyttiin kuitenkin Haumea-nimeen havaijilaisen mytologian Haumea-jumalattaren mukaan.
Bill Paxton
Bill Paxton (17. toukokuuta 1955 Fort Worth – 25. helmikuuta 2017) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Twister, Aliens – paluu ja Apollo 13. Hän voitti Saturn-palkinnon parhaasta miesroolista elokuvassa Aliens – paluu. Hän näytteli myös moniavioisen perheen päätä HBO:n draamasarjassa Big Love (2006–2011). Paxton opiskeli New Yorkin yliopistossa.
Haumea
Fysikaaliset ominaisuudet
Haumea sijaitsee tällä hetkellä 51 AU etäisyydellä Auringosta. Kiertoradan eksentrisyyden ansiosta se on lähimmillään 35 AU etäisyydellä Auringosta. Itse Haumean halkaisijan arvioidaan olevan noin 1600 km eli 70 % 134340 Pluton halkaisijasta. Koska kohdetta kiertää kuu on sen massaksi pystytty määrittämään 4,2±0,1 ×1021 kg mikä on noin kolmasosa Pluton massasta.
Bill Paxton
Paxton osallistui myös James Cameronin RMS Titanicille sukeltaneeseen tutkimusretkeen, josta tehtiin dokumentti nimeltä Ghosts of the Abyss – Titanicin salaisuudet (Ghosts of the Abyss). Hän oli ensimmäinen Hollywood-näyttelijä, joka on käynyt Titanicin hylyllä.
Haumea
Fysikaaliset ominaisuudet
Kirkkaudenvaihtelun perusteella kohteen pyörähdysajaksi on saatu 3,9154 ± 0,0002 tuntia, mikä tekee Haumeasta Aurinkokunnan nopeimmin pyörivän yli 100km läpimittaisen kappaleen. Erittäin nopean pyörimisen vuoksi kappaleen on täytynyt venyä ellipsoidin muotoiseksi. Infrapunahavaintojen perusteella Haumean pinnalla on runsaasti vesijäätä. Kohteen keskitiheys näyttää kuitenkin olevan korkea, minkä perusteella se koostunee enimmäkseen kivestä.
Bill Paxton
Paxton kuoli helmikuussa 2017 sydänleikkauksen aiheuttamiin komplikaatioihin.
Haumea
Fysikaaliset ominaisuudet
Tulevaisuudessa Haumea tulee kokemaan lähikohtaamisia Neptunuksen kanssa. Tämän seurauksena sen rata saattaa muuttua niin, että kohde päätyy lyhytjaksoiseksi komeetaksi Aurinkokunnan sisäosiin. kehys|vasen|Haumean [[kiertorata|rata (sinisellä) verrattuna lähempänä Aurinkoa olevien planeettojen (Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus) ratoihin (punaisella).]]
Haumean kuut
Kohteella tunnetaan kaksi kuuta. Näistä Hi’iaka (S/2005 (136108) 1, lempinimeltä "Rudolph") massaksi on arvioitu noin 1 % edellisen massasta. Sen kiertoaika on 49,12 ± 0,03 vuorokautta ja läpimitta noin 310 km. Heijastusspektrissä näkyy voimakas absorptio infrapuna-alueella, mikä viittaa siihen, että suuri osa kuun pinnasta on vesijään peittämää.
Molemmat kuut ovat ilmeisesti syntyneet Haumean pintamateriaalista sen törmäyksessä toisen transneptunisen kohteen kanssa. Teoria selittäisi myös kohteen poikkeuksellisen nopean pyörimisliikkeen. Tätä teoriaa tukee keväällä 2007 tehty havainto viidestä pienestä Kuiperin vyöhykkeen kappaleesta, jotka liikkuvat tarkalleen samalla radalla ja joilla näyttää olevan erittäin samankaltainen koostumus kuin itse Haumean pintakerroksella. Haumea ja nämä muut kappaleet on määritelty kuuluvaksi Haumean pikkuplaneettaryhmään. Tämän jälkeen ryhmän kappaleita on löydetty lisää.
Temppeli B (Metapontion)
Temppeli B on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Metapontionissa Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa, nykyisessä Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, ja siksi se tunnetaan tutkimuksessa perinteisellä kirjainnimellään.
Historia
Temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Siinä oli kaksi rakennusvaihetta, joita kutsutaan nimillä BI ja BII. Vaiheen BI rakentaminen alkoi noin vuonna 570 eaa., ja se hylättiin keskeneräisenä noin vuonna 550 eaa., mahdollisesti koska kaupungin temppelialue suunniteltiin kokonaan uudelleen. Vaiheen BII rakentaminen ajoitetaan noin vuoteen 530 eaa. Vaiheen BI temppelissä on paljon yhtymäkohtia Poseidonian eli Paestumin Heran temppeliin I, joka tunnetaan myös ”Basilikana”.
Temppelin arvellaan olleen omistettu Heralle, joskin sen paikalta on löydetty myös Apollonille omistettuja votiiveja. Ainakin temppelin kattoa korjattiin 400-luvulla eaa. Temppeli tuhoutui 300-luvun eaa. lopulla.
Rakennus
Temppeli sijaitsi Apollonin temppelin (Temppeli A) ja Temppelin C välissä, ensin mainitun pohjoispuolella ja viimeksi mainitun eteläpuolella. Temppelirakennus edusti doorilaista tyyliä. Se on säilynyt nykyaikaan vain huonosti, jonka vuoksi sen ylemmistä osista ei ole kovin hyvää kuvaa. Vaiheessa BI temppelin perustusten koko oli noin 19,9 × 38,4 metriä. Tuolloin temppelissä arvioidaan olleen 9 pylvästä lyhyillä ja 17 pylvästä pitkillä sivuilla, ja sen sisällä olivat pronaos, cella sekä adyton. Itäpään pylväiden ja pronaoksen väliin oli mahdollisesti varattu tilaa toiselle noin viiden pylvään riville. Erityisesti lyhyen sivun pylväiden pariton määrä muistuttaa Paestumin ”Basilikan” arkkitehtuuria.
Vaiheessa BII temppelin perustusten koko oli noin 19,9 × 41,6 metriä, toisin sanoen se oli noin kolme metriä pidempi itäpäästään. Pylväitä saattoi olla nyt lyhyillä sivuilla 7 ja pitkillä sivuilla 15. Peristyyli oli osin suljettu seinällä, jossa oli puolipylväitä. Pitkillä sivuilla seinä ulottui pronaoksen etuosan tasolle, toisin sanoen peristyyli oli avoin itäosastaan. Temppeli on varhaisin tunnettu esimerkki puolipylväiden käytöstä kreikkalaisessa arkkitehtuurissa. Pronaoksen edustalla oli sisempi pylväikkö, jossa oli leveyssuunnassa viisi pylvästä ja sivuilla kaksi pylvästä. Myös tässä temppelissä oli pronaos, cella ja adyton. Pronaoksen suulla anta-seinien välissä oli kolme pylvästä (tristylos in antis). Rakentamisessa käytettiin vaiheen BI temppelissä olleita tai siihen alun perin tarkoitettuja osia.
Temppeli C (Metapontion)
Temppeli C on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Metapontionissa Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa, nykyisessä Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, ja siksi se tunnetaan tutkimuksessa perinteisellä kirjainnimellään.
Historia
Temppeli oli Metapontionin varhaisin, ja rakennettiin alun perin arkaaisella kaudella vuoteen 600 eaa. mennessä, ja koristeltiin friisillä noin vuonna 600–580 eaa. Tämä vaihe tunnetaan tutkimuksessa nimellä CI. Temppeli uusittiin arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuonna 500–475 eaa. Tästä vaiheesta käytetään nimeä CII. Temppelin on ehdotettu olleen omistettu Athenelle, koska eräs paikalta löydetty piirtokirjoitus viittaa tähän.
Rakennus
Temppeli sijaitsi Apollonin temppelin (Temppeli A) eteläpuolella. Se edusti doorilaista tyyliä. Vaiheessa CI temppeli oli pieni oikos, jonka perustusten koko oli noin 9,3 × 6,4 metriä. Se oli koristeltu terrakotasta tehdyllä friisillä. Sen reliefiveistokset esittivät uskonnollista kulkuetta, jossa oli käveleviä ja vaunuissa matkustavia hunnutettuja naisia.
Vaihe CII oli todennäköisesti suurempi, ja sen arvellaan olleen distylos in antis ja ilman peristyyliä. Temppeli oli rakennettu hieman eri linjassa kuin sen pohjoispuoliset Temppeli A ja Temppeli B. Temppelistä on säilynyt vain sen perustusten ja koristeosien vähäisiä osia.
Euroopan alueiden komitea
Euroopan alueiden komitea (AK) on paikallis- ja aluehallintoa edustava elin Euroopan unionissa (EU). Se on valtiotasoa alempien hallintotasojen (alueiden, maakuntien, kuntien ja kaupunkien) suora vaikutuskanava EU:n toimielinrakenteessa.
Alueiden komitea perustettiin vuonna 1994. Perustamisen taustalla oli kaksi syytä: ensinnäkin noin kolme neljäsosaa EU:n lainsäädännöstä pannaan täytäntöön paikallis- tai aluetasolla, joten oli perusteltua antaa paikallis- ja aluetason edustajille mahdollisuus vaikuttaa uuden EU-lainsäädännön laatimiseen. Toinen huolenaihe oli ihmisten etääntyminen Euroopan yhdentymisprosessista. EU-kansalaisia lähinnä olevan vaaleilla valitun hallintotason ottaminen mukaan EU:n päätöksentekoon nähtiin keinona tuoda EU:ta lähemmäs ihmisten arkea.
Taustaa
EU:n alueet, erityisesti Saksan osavaltiot, vaativat pitkään oikeutta päästä vaikuttamaan unionin asioihin. Vaatimukseen vastattiin Maastrichtin sopimuksessa, jolla perustettiin alueiden komitea ja annettiin jäsenvaltioille mahdollisuus lähettää aluehallinnon ministereitä edustajikseen EU:n neuvostoon.
Periaatteet
Komitean työtä ohjaavat toissijaisuusperiaate, läheisyysperiaate ja kumppanuusperiaate.
Subsidiariteetti- eli toissijaisuusperiaate vahvistettiin EU:n perussopimuksissa samaan aikaan kun alueiden komitea perustettiin. Periaate merkitsee sitä, että päätökset tulisi tehdä EU:ssa tasolla, joka on mahdollisimman lähellä kansalaisia. Toisin sanoen EU:n ei tulisi puuttua kysymyksiin, jotka voidaan hoitaa paremmin valtio-, alue- tai paikallistason hallinnossa.
Läheisyysperiaatteen mukaan kaikkien hallintotasojen tulisi pyrkiä toimimaan lähellä kansalaisia. Niiden tulisi huolehtia etenkin työskentelyn avoimuudesta, jotta ihmiset tietäisivät, kuka on vastuussa mistäkin ja kenelle voi esittää mielipiteensä.
Toimiala
Lissabonin sopimuksen (toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta annetun pöytäkirjan (N:o 2) 8. artikla) myötä komitea sai oikeuden (etuoikeutetun aseman) panna kanteita vireille Euroopan unionin tuomioistuimessa.
Kokoonpano
Komiteassa on 350 jäsentä. Kunkin EU:n jäsenvaltion jäsenluku on suhteutettu karkeasti maan väkilukuun.
Sisäinen rakenne
Puheenjohtaja valitaan täysistunnossa kahden ja puolen vuoden toimikaudeksi. Hän ohjaa komitean työskentelyä, johtaa täysistuntoja ja toimii AK:n virallisena edustajana. Komitean nykyinen puheenjohtaja on Belgian saksankielistä yhteisöä edustava senaattori Karl-Heinz Lambertz (Belgia, Euroopan sosialidemokraattisen puolueen ryhmä, PES). Hänet valittiin tehtävään 12. heinäkuuta 2017.
Täysistunto valitsee myös ensimmäisen varapuheenjohtajan kahden ja puolen vuoden toimikaudeksi. Hän toimii puheenjohtajan sijaisena tämän poissa ollessa. Euroopan alueiden komitean ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi valittiin 12. heinäkuuta 2017 Espoon kaupunginvaltuutettu Markku Markkula (Suomi, Euroopan kansanpuolueen ryhmä, EPP).
Työvaliokunta on AK:n johtoelin. Siihen kuuluu 63 jäsentä: puheenjohtaja, ensimmäinen varapuheenjohtaja, 28 varapuheenjohtajaa (yksi jokaista jäsenvaltiota kohti), AK:n neljän poliittisen ryhmän puheenjohtajat ja 28 muuta jäsentä maakohtaisista valtuuskunnista. Työvaliokunnan koostumus heijastaa jäsenvaltioiden ja poliittisten ryhmien voimasuhteita. Työvaliokunta kokoontuu yleensä seitsemän tai kahdeksan kertaa vuodessa, laatii AK:n poliittisen ohjelman ja antaa hallinnolle ohjeet päätöstensä toimeenpanosta.
AK:n jäsenet kokoontuvat kuudesti vuodessa Brysseliin täysistuntoon. Täysistunnossa käsitellään ja hyväksytään lausuntoja, tiedonantoja ja päätöslauselmia.
AK.n työskentely on organisoitu valiokunnittain, joista jokaisella on oma erikoisalansa:
AK:n puheenjohtaja, ensimmäinen varapuheenjohtaja, poliittisten ryhmien puheenjohtajat ja pääsihteeri kokoontuvat ennen jokaista täysistuntoa ja muita tärkeitä kokouksia puheenjohtajakokoukseen, jossa pyritään löytämään poliittinen yksimielisyys strategisista aiheista.
AK:hon kuuluu lisäksi 28 maakohtaista valtuuskuntaa. Jäsenet osallistuvat ennen täysistuntoja ja muita tapahtumia maakohtaisten valtuuskuntiensa kokouksiin keskustellakseen yhteisistä kannoista.
Työvaliokunta nimittää pääsihteerin viideksi vuodeksi. Pääsihteeri johtaa AK:n hallintoa. Tehtävää hoitaessaan hänellä ei voi olla minkäänlaista poliittista edustustehtävää. Hänen vastuullaan ovat puheenjohtajan ja työvaliokunnan päätösten toimeenpano ja komitean hallinnon asianmukainen toiminta. AK:n tämänhetkinen pääsihteeri on Jiří Buriánek, joka aloitti toimessa 1. syyskuuta 2014.
Pääsihteeristö muodostuu viidestä osastosta: jäsenet ja täysistunnot, lainsäädäntöasiat 1, lainsäädäntöasiat 2, viestintä sekä henkilöstö- ja talousasiat. Logistiikasta ja käännöstoimesta vastaavia osastoja hallinnoidaan yhteisesti Euroopan talous- ja sosiaalikomitean kanssa.
Suomen valtuuskunta
Suomea komiteassa edustaa Suomen valtuuskunta, jonka yhdeksästä edustajasta kahdeksan on manner-Suomesta ja yksi Ahvenanmaalta. Edustajat valitsee Euroopan unionin neuvosto, jolle Valtioneuvosto tekee esitykset valinnoista työ- ja elinkeinoministeriön esityksestä.
Varajäseniä ovat Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen Tiina Elovaara (ps.), Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen Patrik Karlsson (r.), Kemin kaupunginvaltuuston jäsen Veikko Kumpumäki (vas.), Tornion kaupunginvaltuuston jäsen Katri Kulmuni (kesk.), Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen Hannele Luukkainen (kok.), Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen Matias Mäkynen (sd.), Liperin kunnanvaltuuston jäsen Sanna Parkkinen (sd.), Pirkkalan kunnanvaltuuston jäsen Antero Saksala (kok.), sekä Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen Wille Valve.
Työskentely
Päätöslauselmissa AK voi ilmaista kantansa tärkeistä ajankohtaisaiheista. Myös AK:n poliittiset ryhmät voivat laatia päätöslauselmia.
Alueiden komitea tuottaa tutkimuksia monista EU:n alue- ja paikallisulottuvuuteen liittyvistä aiheista (koulutuksesta, liikenteestä, sosiaalipolitiikasta, laajentumisesta jne.). Tutkimukset tehdään yhteistyössä komitean ulkopuolisten asiantuntijoiden kanssa. Lisäksi AK laatii suurelle yleisölle ja alue- ja paikallistason vaikuttajille suunnattuja julkaisuja, joissa selostetaan komitean toimintaa ja ajankohtaisten poliittisten aiheiden käsittelyä.
Monts d'Arrée
Monts d'Arrée on pienehkö vuoristo läntisessä Ranskassa. Se jakaa Bretagnen länsiosassa olevan Finistèren departementin eteläiseen ja pohjoiseen osaan. Vuoristo on osa Armorikan massiivia.
pienoiskuva|vasen|Näkymä vuoristosta Vuoriston korkein kohta on Roc'h Ruz, joka on 385 metriä korkea. Vuoristo on usean kunnan alueella, jotka ovat Berrien, Botmeur, Brennilis, Brasparts, Le Cloître-Saint-Thégonnec, Commana, Huelgoat, La Feuillée, Loqueffret, Plounéour-Ménez, Saint-Rivoal ja Sizun. Maisemaltaan vuoristo on hyvin samanlaista kuin Irlannissa ja Walesissä, ja jonka kasvillisuus koostuu pääasiassa nummesta pensaineen ja tiheikköineen.
Baureihe 485
Baureihe 485 on Berliinin S-Bahnilla liikennöivä junamalli. Se on vanhin S-Bahnilla liikennöivä junamalli, ja sarjan valmistaminen aloitettiin vuonna 1978. Junia valmistettiin yhteensä 166 yksikköä, joista vuonna 2021 käytössä oli 78 yksikköä. Junien huippunopeus on 90 km/h ja kiihtyvyys 0,68 m/s2. Niissä on 102 istumapaikkaa ja 202 seisomapaikkaa.
Aikaisemmin junat tunnettiin nimellä Baureihe 270, mutta vuonna 1992 otettiin käyttöön nykyinen nimitys.
Deutsche Oper
Deutsche Oper (saksalainen ooppera) voi tarkoittaa:
Ilmaisku Nangarhariin 2017
Ilmaisku Nangarhariin oli Yhdysvaltojen tekemä ilmaisku paikallista Isis-järjestön haara Vilayat Khorasania vastaan 13. huhtikuuta 2017. Iskusta uutisoitiin etenkin Yhdysvaltojen käyttämän GBU-43/B Massive Ordnance Air Blast eli MOAB-pommin takia, joka on ydinaseita mukaan laskematta Yhdysvaltojen suurin sotatoimissa käyttämä pommi. Isku Nangharissa oli pommin ensimmäinen käyttökerta tositoimissa.
Antiokhis
Antiokhis oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Antiokhos, Herakleen ja Medan poika, ja sen alkuperäinen numero oli I.
Eddie Russo
Eddie Russo (19. marraskuuta 1925 – 14. lokakuuta 2012 ) oli yhdysvaltalainen autourheilija. Hän voitti Raceway Parkin Chicagossa 1950. Hän osallistui myös Indianapolis 500 -ajoon vuosina 1955, 1956, 1957 ja 1960.
Ilmaisku Nangarhariin 2017
Jotkin tahot kuvailivat iskua onnistuneeksi ja jotkin toiset kuvailivat sitä ylimitoitetuksi. Iskusta uutisointi keskittyi paljolti pommin epätavallisen suureen kokoon, mikä antoi harhaanjohtavan kuvan sen tuhovaikutuksesta.
Tausta
Isis-järjestön Afganistanin haara eli Vilayat Khorasan perustettiin tammikuussa 2015. Afganistanin haara oli Isisin ensimmäinen arabimaailman ulkopuolella. Haaraan liittyi jäseniä Afganistanin Helmandin, Zabulin, Farahin, Logarin ja Nangarharin maakunnissa. Järjestö menetti kuitenkin osan aluksi valtaamistaan alueista taisteluissa Afganistanin armeijaa ja Taliban-järjestöä vastaan. Järjestön päätukikohta Afganistanissa on ollut Nangarharissa, jonka itäosat Isis valtasi vuoden 2015 puolivälissä. Alue on lähellä Pakistanin heimoalueita, jolla monien järjestön johtajien uskotaan olevan. Yhdysvallat on tehnyt Isisiä vastaan useita ilmaiskuja, joissa on saanut surmansa satoja sen taistelijoita.
Ilmaisku
thumb|Video pommin räjähdyksestä. Yhdysvallat teki 13. huhtikuuta 2017 ilmaiskun Afganistanin Isisiä vastaan Achinin piirikunnassa Nangarharin maakunnassa sijainnutta tunnelijärjestelmää vastaan. Iskusta uutisoitiin etenkin siinä käytetyn aseen takia. GBU-43/B Massive Ordnance Air Blast eli MOAB on lempinimeltään "kaikkien pommien äiti". Pommi suunniteltiin Irakin sotaa varten ja sitä koekäytettiin ensimmäisen kerran vuonna 2003. Sotatoimissa Nangarharin isku oli kuitenkin sen ensimmäinen käyttökerta. Pommi oli ydinaseet poislaskien Yhdysvaltojen suurin sotatoimissa käyttämä pommi, vaikkakin sen kalustoon kuuluu myös vielä raskaampi Massive Ordnance Penetrator eli MOP. Pommi on suunniteltu erityisesti maanalaisia kohteita, kuten tunneleita vastaan. Pommi pudotetaan Lockheed MC-130-kuljetuskoneen tavaratilasta ja se räjähtää hieman kohteensa yläpuolella GPS:n ohjaamana. Pommi pudotettiin Afganistanin armeijan joukkojen operaation aikana. Operaatio oli ajautunut vaikeuksiin Tangi Assadkhelin alueella Achinissa, jossa myös Yhdysvaltojen erikoisjoukkojen ylikersantti Mark R. De Alencar oli kuollut vain muutamaa päivää aikaisemmin. Pommin pudotuksesta tiedotettiin Afganistanin joukoille, jotka vetäytyivät muutaman kilometrin päähän pudotuspaikasta. Kenraali John Nicholsonin mukaan iskun tarkoituksena oli tuhota alueen tunnelit, bunkkerit ja miinakentät, jotta Isisin vastaista operaatiota voitaisiin jatkaa.
Seuraukset
thumb|Video räjähdysalueelta. Pommin pudotuksen jälkeen Afganistanin ja Yhdysvaltain joukot etenivät alueelle ja arvioivat tuhojen laajuutta. Paikallisen kuvernöörin mukaan turvallisuusjoukot olivat löytäneet 92 ruumista ja uhrien mukana ei ollut siviilejä. Kuolleita oli mahdollisesti myös enemmän, mutta kaikkia tunnelijärjestelmässä mahdollisesti olleita ruumiita ei voitu laskea luolan tuhoutumisen takia. Mahdolliset siviiliuhrit olivat olleet yksi syy, miksi pommia ei oltu käytetty aikaisemmin. Sen suuren vaikutusalueen takia siviiliuhreja on vaikea välttää. Pommin käyttämistä harkittiin esimerkiksi Saddam Husseinin surmaamiseksi, mutta pudotusta ei toteutettu edellä mainitun syyn takia. Paikallisten mukaan räjähdys rikkoi ikkunoita ja halkaisi seiniä useiden kilometrien päässä räjähdyspaikasta.
Sotilasviranomaisten mukaan iskulle ei tarvittu presidentti Donald Trumpin hyväksyntää. Trumpin presidenttikaudella armeijan itsenäistä päätäntävaltaa vastaavista operaatioista on lisätty.
Afganistanin hallinto kiitteli iskua ja presidentti Ashraf Ghani kutsui sitä afganistanilaisten ja amerikkalaisjoukkojen yhteiseksi operaatioksi. Osa viranomaisista suhtautui kuitenkin iskuun nihkeämmin. Presidentti Ghanin Pakistanin lähettiläs Omar Zakhilwal kutsui iskua tuomittavaksi ja haitalliseksi. Achinin pormestari epäili puolestaan iskun tarpeellisuutta suhteellisen pientä ryhmää vastaan. Afganistanin entinen presidentti Hamid Karzai syytti Yhdysvaltoja Afganistanin käyttämisestä uusien aseidensa koekenttänä. Joidenkin analyytikkojen mukaan iskun tarkoitus oli tarkoitus lähettää uhkaava viesti Yhdysvaltojen mahdollisille vihollisille, kuten Syyrialle tai Pohjois-Korealle. Pommia on kuitenkin vaikea käyttää oikean ilmapuolustuksen omaavaa maata vastaan, koska pommi täytyy pudottaa kömpelöstä kuljetuskoneesta sen koon takia. Jotkin kriitikot huomauttivat myös, että pommin käyttö ei palvellut pitkän aikavälin strategiaa. Pommin kokoon keskittynyt uutisointi antoi myös liioitellun kuvan sen oikeasta tuhovaikutuksesta.
Eddie Russo
Russo kuului tunnettuun sukuun, josta myös isä Joe ja setä Paul kilpailivat aikoinaan Indianapolis 500:ssa.
Antiokhis
Fyleen kuului alun perin 13 demosta. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään fyleen kuului yhdeksän demosta. Niin kutsuttujen makedonialaisten fylejen (Antigonis, Demetrias) lakkauttamisen jälkeen osa demoksista palautettiin Antiokhis-fyleen. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä Antiokhidēs, monikossa Antiokhidai.
Boudin
Boudin on sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Henri Evenepoel
Henri-Jacques-Edouard Evenepoel (2. lokakuuta 1872 Nizza – 27. joulukuuta 1899 Pariisi) oli belgialainen taidemaalari. Lisäksi hän oli kuvittaja, graafikko ja julistetaiteilija. Häntä pidetään Belgian nykytaiteen uranuurtajana. Hän kuoli yllättäen lavantautiin 27-vuotiaana.
Evenepoelin vanhemmat olivat belgialaisia. Äiti kuoli kun hän oli kaksivuotias, ja hänet kasvatti ankara mutta sivistynyt isä, joka oli virkamies ja musiikkitieteilijä. Evenepoel opiskeli Brysselissä Académie des Beaux-Artsissa (1889–1890), jossa hänen opettajansa oli arkkitehti Ernest Acker (1852–1912). Sen jälkeen hänen opettajiaan olivat maalari Ernest Blanc-Garin (1843–1916) ja koristemaalari Adolphe Crespin johdolla (1859–1944) 21. lokakuuta 1892 hän meni École des Beaux-Artsiin Pariisiin P. V. Gallandin oppilaaksi. Gilland kuoli melkein heti, mutta Evenepoel pääsi vuoden kuluttua Gustave Moreaun ateljeehen.Hän tutustui Georges Rouaultiin ja hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat Henri Matisse, Paul Baignères (1869–1945), Charles Milcendeau, Simon Bussy (1869–1954) ja Charles Hoffbauer. Evenepoel ja Moreau olivat yli neljä vuotta hyvin läheisiä. Moreau oli vaativa opettaja mutta arvosti Evenepoelin herkkyyttä ja päättäväisyyttä ja kannusti tätä kehittämään taiteellista persoonallisuuttaan.
Belgiassa on julkaistu kaksi Evenepoelin teoksia esittävää postimerkkiä.
Teoksia
thumb|Belgiassa julkaistu postimerkki Evenepoelin teoksesta Le petit Charles au jersey rayé ('Pikku Charles raidallisessa puserossa'.)
Manilla (Turku)
Manilla muodostuu kolmesta rakennuksesta. A-rakennuksessa toimivat muiden muassa Aurinkobaletti, Manilla-teatteri, Läntisen tanssin aluekeskus ja Tehdas-teatteri. B-talossa toimii mm. Jo-Jo Teatteri ja C-taloissa on pienempiä kulttuuritoimijoita sekä arkkitehtuuri- ja viestintäalan toimistoja.
Free Bird
Free Bird on Lynyrd Skynyrd -yhtyeen kappale ja sen tekijöiksi on kirjattu yhtyeen kitaristi Allen Collins ja laulaja Ronnie Van Zant. Kappale ilmestyi yhtyeen debyyttialbumilla Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd (1973) ensimmäistä kertaa pitkänä versiona. Tätä ennen siitä oli levityksessä vain single, josta kitarasoolo oli leikattu. Free Bird on perinteisesti ollut yhtyeen encore konserttiesiintymisissä. Free Birdin kitarasoolo on valittu 3. parhaaksi Stairway to Heavenin ja Eruptionin jälkeen Guitar Worldin äänestyksessä.
Kappaleen historiaa
Free Birdin perussointukulku oli Collinsin mielessä jo vuonna 1969. Hänet on merkitty kappaleen ainoaksi säveltäjäksi (Van Zant teki sanoitukset), mutta on mahdollista, että toisella Skynyrd-kitaristilla Gary Rossingtonilla oli osuutta lopulliseen melodiaan.
Free Birdin lyriikka on kirjattu Ronnie Van Zantin nimiin. Erityisen tunnettu osa sanoitusta on avausrepliikki ”If I leave here tomorrow, would you still remember me?” Tämä ei kuitenkaan välttämättä ole Van Zantin omaa tekstiä. Tarinan mukaan nämä sanat lausui ensimmäistä kertaa nuorena avioituneen Allen Collinsin vaimo. Sanat hän oli suunnannut aviomiehelleen.
Free Bird kuullaan usein konserteissa viimeisenä kappaleena. Kappale on kansainvälinen vastine "Soittakaa paranoid!"-huudolle.
Free Bird ja live-esitykset
Free Bird encorena oli alkuperäisen Lynyrd Skynyrdin tavaramerkki konserteissa. Kappale rakentui livenä yleensä hieman eri tavalla kuin studioäänitys. Koko esityksen aloitti perinteisesti kosketinsoittaja Billy Powell hiljaisella flyygeli-introllaan. Areenakonserteissa flyygelin ääni hukkui yleisön suosionosoituksiin. Kappaleeseen oli sisällytetty myös kosketinsoitinsoolo, joka seurasi kitaravälikettä. Juuri Powellin hiljainen pianonsoitto ja tuskaiset eleet saivat usein yleisön liikuttuneeksi.
Jotta kitarasoolon järjestäminen olisi ollut mahdollista, kuultiin lavalla kolmea kitaristia (ensimmäisen albumin aikaisessa kokoonpanossa Rossingtonin ja Collinsin lisäksi kitarassa oli Ed King). Kingiä tunnetummaksi kitaristiksi nousi kuitenkin hänet vuonna 1976 korvannut Steve Gaines. Kuuluisimpia Free Bird -esityksiä ovatkin Atlantassa 1976 äänitetty show, joka päätyi One More From The Road -livealbumille, sekä Kalifornian Oaklandissa vuonna 1977 nauhoitettu videotallenne, joka löytyy elokuvasta Freebird... The Movie.
Alte Nationalgalerie
Museorakennuksen on suunnitellut arkkitehti Friedrich August Stüler. Rakennus vaurioitui pahoin toisen maailmansodan ilmapommituksissa. Se avattiin osittain uudelleen vuonna 1949, mutta entisöinti- ja jälleenrakennustyöt jatkuivat vuoteen 1969 saakka. Vuosien 1998 ja 2001 välillä museo kunnostettiin täydellisesti ja sen näyttelytila suureni.
Kokoelmat
Kokoelmissa on useita tunnettuja teoksia, kuten yksi valos Rodinin Ajattelijasta ja tunnetuin versio Arnold Böcklinin Kuolleiden saaresta.
Drake & Josh
Drake & Josh on Dan Schneiderin luoma televisiosarja, jota on esitetty Nickelodeon-televisiokanavalla vuodesta 2004. Pääosia sarjassa esittävät Drake Bell (Drake Parker) ja Josh Peck (Josh Nichols) muita näyttelijöitä ovat mm. Miranda Cosgrove (Megan Parker), Jonathan Goldstein (Walter Nichols) ja Nancy Sullivan (Audrey Parker-Nichols).
Kuhan Takajärvi
Kuhan Takajärvi eli Kuhan-Takajärvi on järvi Ranualla Lapissa. Se sijaitsee Kuhan kylässä noin 10 kilometriä Ranuan kuntakeskuksesta itään. Järven pinta-ala on 167 hehtaaria. Sen pituus on 1,8 kilometriä ja leveys 1,3 kilometriä. Rantaviivan pituus on 9,26 kilometriä. Järvessä on kaksi saarta: Kotasaari ja Maasaari. Ne sijaitsevat järven keskiosassa.
Järven rannat ovat pääosin metsämaata tai soistunutta metsämaata, mutta järven itäpuolella on myös peltoalueita. Järvellä on noin 20 taloa tai vapaa-ajan asuntoa. Asutus painottuu järven itärannoille.
Kuhan Takajärvi on matalavetinen. Sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys 7,0 metriä. Järvi on lievästi rehevöitynyt, ja vuonna 2013 sen veden laatu todettiin hyväksi. Vesi on pääosin suoperäistä, ja järveen laskee useita suo-ojia. Järvessä on todettu happikadosta johtuvia kalakuolemia vuosina 1998–2003. Lapin ympäristökeskuksen suorittamien mittausten mukaan vesi oli hapetonta yli 1–2 metrin syvyydessä.
Rautahäkki
Rautahäkki (saks. stahlhartes Gehäuse) on Max Weberin kehittämä käsite, joka viittaa sosiaalisen elämän lisääntyneeseen järkeistämiseen erityisesti länsimaisissa kapitalistisissa yhteiskunnissa. Yksilöt jäävät ansaan rautahäkkiin järjestelmissä, jotka perustuvat puhtaasti päämäärähakuiseen tehokkuuteen, rationaaliseen laskelmointiin ja kontrolliin. Weber myös kuvasi yhteiskuntajärjestyksen byrokratisoitumista "jäisen pimeyden kaamokseksi". Max Weber on teoksissaan luonnehtinut, kuinka protestanttisen asketismin eetoksen ehdollistama, länsimaille tunnusomainen formaalis-instrumentaalinen rationaalisuus johtaa sosiaalisen toiminnan standardointiin ja byrokratian rautahäkkiin.
Kuhan Takajärvi
Järvi sijaitsee Iijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 61) Siuruanjoen valuma-alueen (61.4) Ranuanjoen valuma-alueella (61.46), jonka Luhtaojan valuma-alueeseen (61.468) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 155,8 mpy. Järvi laskee sen luoteispäästä lähtevää ojaa pitkin Kuhajärveen. Ojan pituus on 400 metriä ja pudotus 0,2 metriä.
21 suosittua lastenlaulua
21 suosittua lastenlaulua on suomalaisen laulajan Mikko Alatalon kokoelmalevy vuodelta 1989.
Jussi Huovinen
Johannes (Jussi) Huovinen (2. huhtikuuta 1924 Hietajärvi, Suomussalmi – 12. toukokuuta 2017 ) oli Suomen viimeinen vienalaista runonlaulua suullisena perimätietona omaksunut runonlaulaja.
Jussi Huovinen oli päähenkilö Selma Vilhusen ohjaamassa dokumenttielokuvassa Laulu. Se on julkaistu vuonna 2014.
Skagitin piirikunta
Skagitin piirikunta on Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 129 523 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Mount Vernonin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1883.
Väestö
Vuonna 2020 Skagitin piirikunnan 129 523 asukkaasta valkoisia oli 90,3 %, aasialaisia 2,3 % ja mustia 1,1 %. Vuonna 2019 17,1 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 10,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
RPS
RPS voi tarkoittaa seuraavia:
Teiskon VPK
Teiskon VPK on Tampereen aluepelastuslaitoksen sopimuspalokunta Kämmenniemessä 26 km Tampereen keskustasta. Asema on samassa rakennuksessa kuin Kämmenniemen terveysasema.
VPK on perustettu 1938.
Barcelonan lentoasema
Barcelonan lentoasema  on kansainvälinen lentoasema El Prat de Llobregatissa Espanjan Kataloniassa, kymmenen kilometriä Barcelonasta lounaaseen.
Lentoasema on Espanjan toiseksi suurin lentoasema Barajasin lentoaseman jälkeen. Vuonna 2014 matkustajamäärä oli 37,6 miljoonaa. Kotipaikkaa siellä pitävät Vueling Airlines ja Clickair; lentoasema on tärkeä paikka myös Air Europalle ja Iberialle. Lentoasema palvelee pääosin kotimaan ja Euroopan liikennettä, mutta jotkin yhtiöt, kuten Singapore Airlines ja Delta Air Lines lentävät kentältä myös Aasian- ja Yhdysvaltain-liikennettä.
Ed Ryan
Edward Denis "Ed" Ryan (29. joulukuuta 1925 – 21. lokakuuta 2002) oli kanadalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän opiskeli Brittiläisen Kolumbian yliopistossa ja Kalifornian Saint Mary's Collegessa.
Ryan pääsi National Football Leagueen vuonna 1948. Hänen ammattilaisseuranaan oli yhden kauden ajan Pittsburgh Steelers. Pelipaikaltaan hän oli puolustuksen linjamies (defensive end).
Temppeli D (Metapontion)
Temppeli D on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Metapontionissa Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa, nykyisessä Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, ja siksi se tunnetaan tutkimuksessa perinteisellä kirjainnimellään.
Historia
Temppeli rakennettiin klassisen kauden alussa viimeistään noin vuonna 475 eaa. Temppelissä oli vain yksi rakennusvaihe, päinvastoin kuin Metapontionin pyhäkköalueen muilla temppeleillä. Ainakin sen kattoa kuitenkin kunnostettiin myöhemmin. Temppeli tuhoutui hellenistisellä tai varhaisella roomalaisella kaudella 200-luvulla eaa., jonka jälkeen suuri osa sen rakennusosista käytettiin uudelleen muualla, ja sen perustukset täytettiin rakennusjätteillä.
Rakennus
Temppeli sijaitsi niin kutsutun Temppelin B pohjoispuolella. Temppelirakennus edusti joonialaista tyyliä ainoana Metapontionin temppeleistä. Sen entablementti ja muut ylemmät osat kuitenkin poikkesivat tyypillisestä joonialaisesta temppelistä.
Temppelin perustusten koko oli noin 17,9 × 41,6 metriä. Käytetyn mittayksikön arvellaan olleen joonialainen/attikalainen jalka (n. 29,4 cm), jolloin temppelin koko olisi ollut 50 × 130 jalkaa. Tyypiltään temppeli oli pseudodipteraali. Pylväiden määräksi on ehdotettu 8 lyhyillä sivuilla ja 20 pitkillä sivuilla. Määrä on poikkeuksellinen ja tekee temppelistä poikkeuksellisen pitkän leveyteensä nähden. Pylväiden korkeudeksi on arvioitu noin 6–6,3 metriä, ja pylväiden halkaisijaksi niiden alaosassa noin 0,67–0,7 metriä.
Temppelin sisällä oli pronaos ja cella, mutta ei adytonia tai opisthodomosta. Pronaoksessa ei ollut pylväitä tai anta-seiniä, vaan sen etupuoli oli osittain umpinainen niin, että sisäänkäynti oli vain oven kautta. Tämä sai temppelin naoksen muistuttamaan megaronia.