cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vesikosken kahakka
Uhrien hautajaiset
Turun lääninsairaalassa vammoihinsa kuolleen Kustaa Jalmari Ruohon ruumiista syntyi kiista viranomaisten ja Loimaan työväen järjestyskaartin välille. Lääninsairaalan johtaja ei useista pyynnöistä huolimatta suostunut luovuttamaan vainajaa, koska siihen hänen mukaansa tarvittiin maaherra Mikko Collanin lupa. Turkulainen sanomalehti Sosialisti puolestaan väitti, että viranomaiset yrittivät ruumiin avulla kiristää Turun vallankumouskomiteaa vapauttamaan tuolloin pidätettynä olleen maaherran. Ruohon ruumis luovutettiin lopulta joulunalusviikolla ja kuljetettiin juhlallisessa saattueessa punalippuun käärityssä arkussa Turun rautatieasemalle, jossa vastassa olivat Turun työväenyhdistyksen torvisoittokunta ja kunnialaukauksia ampunut Turun järjestyskaartin osasto. Tämän jälkeen vainaja vietiin junalla Loimaalle.
Ruoho ja toinen kaatunut järjestyskaartilainen Jalmari Lilja haudattiin Loimaan hautausmaalle uudenvuodenpäivänä. Sosialistin mukaan hautajaisiin osallistui yli 3 000 ihmistä, joita saapui Loimaalle kahdella junalla eri puolilta Varsinais-Suomea. Mukana oli muun muassa kolme Turun järjestyskaartin komppaniaa. Vesikosken työväentalolle kokoontunut saattoväki marssi kulkueena Loimaan kirkolle torvisoittokuntaa ja punalippuja seuraten. Lehti arvioi kulkueeseen osallistuneen 2 300 henkeä ja hautausmaalla odottaneen vielä tuhatpäisen ihmisjoukon. Siunauksen jälkeen haudalla puhui toimittaja Antti Pietarinen, jota seurasi torvisoittoa, kuorolaulua sekä Turun järjestyskaartin kunnialaukaukset. Tämän jälkeen pidettiin vielä muistojuhla Vesikosken työväentalolla.
Suojeluskuntalaisista Väinö Ojala haudattiin Alastaron hautausmaalle, jonne lehtitietojen mukaan kokoontui saattoväkeä useasta pitäjästä. Paikalla olivat myös Loimaan, Alastaron ja Vampulan suojeluskunnat.
Skunkit
Haisunäädät eli skunkit (heimo Mephitidae) ovat keskikokoisia, tyypillisesti musta-valkoturkkisia nisäkkäitä. Ne ovat tunnettuja pahanhajuisesta nesteestä, jota ne käyttävät kemiallisena aseena ollessaan uhattuna. Niitä tavataan Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikassa. Skunkkeja pidetään toisinaan lemmikkeinä.
Venjoki
Venjoki on entinen luterilainen seurakunta Keski-Inkerissä. Venjoki oli Inkerinmaan väkirikkaimpia seurakuntia. Asukkaita oli 12260 (1928). Seurakunnan rajojen sisällä sijaitsee myös muutamia kaupunkeja ja suuria taajamia, jotka ovat Puškin eli Saari, Pauluskoi, Aleksandrovskaja, Pulkkala, Slavjanka ja Ust-Slavjanka.
Skunkit
Ominaisuudet
Kesytetyt skunkit saattavat olla turkkinsa väriltään paitsi musta-valkoisia, myös beigejä, ruskeita, harmaita tai vastaavia. Kooltaan skunkit ovat 40–70 senttimetriä pitkiä ja painavat 0,5–3 kilogrammaa.
Venjoki
Historia
Venjoen seurakunta perustettiin 1641. Sillä oli Ruotsin vallan aikana kaksi kappeliseurakuntaa: Liissilä ja Inkere. Edellinen kirkko oli Juhana Salosen rakennuttama puinen kaksoisristikirkko. Viimeisin kivikirkko on vuodelta 1885, joka toimi seurakunnan kirkkona 1930-luvun lopulle, kunnes siitä tehtiin neuvostoklubi. Nykyisin kirkossa toimii laboratorio. Toisessa maailmansodassa rintama kulki Venjoen yli ja pysähtyi seurakunnan pohjoisosaan. Venjoen asukkaat siirrettiin saksalaisten sotatoimialueelta Suomeen. Toisen maailmansodan jälkeen Venjoki asutettiin venäläisillä ja Suomesta palanneet karkotettiin venäläisille paikkakunnille. Vuoden 1947 karkotus koski jokseenkin kaikkia kotiseudulle päässeitä venjokelaisia.
Venjoen kyliä
Anttila, Glaasova, Haapasaari, Haikkola, Hampaala, Hietakylä, Humalasaari (Hynnisi), Huuhka, Hyvösi, Hällölä, Häyhäsi, Hörkkölä, Jäniskylä, Kaakkala, Kapasi, Kaskisaari, Kekälekylä, Kelola (Jurkina), Kiiskilä, Kivola, Kokkola, Kommola, Koprala, Korhosi, Korkanmäki, Korkeamaa, Kouru (Kotsalainen), Koussula, Kuivila, Latukka, Leppälä, Luukkasi, Lyysmäki, Länkioja, Marinova, Mestilä, Montila, Mosina, Mosinanmylly, Novavesti, Paapala, Pappilanautio, Patamäki, Pieni-Ruussova, Pieni-Saklina (Ahola), Pieni-Selkelevä, Piisinä, Poritsa, Porttila, Poru, Pääsölä, Rahkola, Rajakivi, Repola, Ripsevä, Ropola, Rusinautio (Rusila), Rönölä, Saamosti, Saapru, Saksala, Sintosi, Suosaari, Suuri-Kattilaisi, Suuri-Ruussova, Suuri-Saklina, Suuri-Selkelevä, Särtsä, Tanilova (Hantsula), Tonnila, Torasaari, Tärölä, Uusi-Kattilaisi, Uusikylä, Uusi-Onttola, Vanhala, Vanhamoisio, Vanhamylly, Vanha-Onttola, Vekkilä, Ventola, Verevä, Vähikkälä, Väärälä
Skunkit
Luokittelu
Skunkit ovat läheistä sukua näätäeläimille (Mustelidae), mutta niiden tarkempi tieteellinen luokittelu on osoittautunut ongelmalliseksi. Haisunäätiä eli skunkkeja on aiemmin pidetty yhtenä näätäeläinten heimon alaheimoista (Mephitinae), mutta nykyisin monet tutkijat erottavat ne omaksi Mephitidae-heimokseen. Varsinkin haisumäyrien (suku Mydaus) taksonomisesta asemasta ollaan erimielisiä: aiemmin ne on sijoitettu näätäeläinten heimoon ja mäyrien (Melinae) alaheimoon, kun taas alla olevan lajilistan lähteenä käytetyssä Mammal Species of the World -teoksessa (2005) ne luetaan haisunäätien heimoon. Haisumäyrät mukaan luettuna haisunäätien heimoon kuuluu neljä sukua ja 12 lajia:
Uusi Tuuli
Uusi Tuuli on kansalaisjärjestö, joka toimii pääasiassa kehitysmaakysymysten parissa. Järjestön tarkoituksena on sen omien tiedotteiden mukaan aatteellisena yhteenliittymänä toimien edistää kansainvälistä solidaarisuutta, oikeudenmukaista kansainvälistä taloudellista järjestystä, rauhaa ja keskinäistä yhteisymmärrystä yksityisten ihmisten ja kansojen välillä.
Näiden asioiden puolesta toimiakseen Uusi Tuuli -yhdistys on kunnostanut Eestaas Oy:n omistamasta Estellestä valtamerikatsastetun, purjehduskelpoisen aluksen, jolla voidaan sekä harjoittaa Reilun kaupan tiedotustoimintaa että kuljettaa avustustavaraa Euroopasta kehitysmaihin ja Reilun kaupan tavaraa kehitysmaista Eurooppaan.
Toimintatapana yhdistyksellä on tuottaa lisää "kulutuskarkureita". Tämä on keskeistä, koska maailman ongelma ei järjestön mukaan niinkään ole sen köyhät, vaan sen rikkaat.
Uusi Tuuli tekee yhteistyötä maailmanparannushenkisten kansalaisjärjestöjen kanssa ympäri Euroopan. Esimerkkeinä Estellen Välimerenkiertue 2000, joka toteutettiin yhdessä eteläeurooppalaisten kansalaisjärjestöjen kanssa osana Jubilee 2000 -kampanjaa ja Angola-projekti 2001–2003, jota toteutettiin yhdessä suomalaisten, eurooppalaisten ja angolalaisten kansalaisjärjestöjen kanssa. Laivanvarustuksen ohella yhdistys harjoittaa monenlaista kulttuuri-, talous- ja liikennepoliittista propagandatoimintaa esimerkiksi pitämällä polkupyöräkirpputoria Turussa Aurinkotehtaalla.
Elämän tarkoitusta etsimässä
Elämän tarkoitus etsimässä (eng. The Unheard Cry for Meaning. Psychotherapy and Humanism) on Viktor Franklin kirjoittama teos logoterapian opeista. Alkuperäinen teos julkaistiin vuonna 1978.
Dombia
Dombia on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee Tambaouran ylängöllä 57 kilometriä Kéniébasta itään. Kunnassa on 7 600 ja keskuskylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009).
Uusi Tuuli
Vuonna 2007 Uusi Tuuli toteutti yhdessä italialaisten Pangean ja LiberoMondon, kreikkalaisen Gaian ja maltalaisen KKG:n kanssa Make Fair Trade Greener -hankkeen, joka keskittyi tiedottamaan reilusta kaupasta ja ympäristöasioista sekä herättämään keskustelua reilun kaupan ympäristövaikutuksista ja tasa-arvoisemmista Etelän ja Pohjoisen välisistä suhteista. Hankkeen yhtenä toimintakokonaisuutena purjelaiva Estelle kiersi Itämeren ja Britteinsaarten satamakaupungeissa toteuttamassa tiedotus- ja kampanjatapahtumia. Estelle vieraili muun muassa Rostockissa G8-kokouksen aikaan.
Dombia
Dombian kunnan pinta-ala on 1 300 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Kéniéban piirin Bayen, kaakossa Guenegorén, etelässä Dabian ja lännessä Kéniéban kuntiin. Maisemaa leimaavat korkeat kalliorinteet.
Elämän tarkoitusta etsimässä
Kirja sisältää sekä Franklin omia että muiden tieteilijöiden tutkimuksia ja tapauskertomuksia. Frankl selvittää ihmisen pyrkimystä löytää elämälleen tarkoitus, sekä selittää teoksessa logoterapian käsitteitä, kuten paradoksaalinen intentio ja dereflektio.
Uusi Tuuli
Osana hanketta kehitettiin yhdessä hankekumppanien kanssa materiaalia, jota käytetään peruskouluissa oppituntien pitämiseen reilusta kaupasta ja ympäristöasioista. Yhä edelleen sekä opettajia että Uuden tuulen ja muiden järjestöjen vapaaehtoisia koulutetaan hyödyntämään materiaaleja. Lisäksi hankkeen osana tehdään tutkimus kansainvälisen tavarakuljetuksen ympäristövaikutuksista.
Dombia
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat mandinkoja ja fulbeja.
Uusi Tuuli
Uusi Tuuli -järjestön arkisto on tallennettuna Kansan Arkistoon, jossa se on vapaasti käytettävissä.
Dombia
Dombiaan on ympärivuotinen yhteys Guenegorén kautta RN24-maantieltä. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, durra, hirssi, fonio, maapähkinä, lehmänpapu, teehibiskus, seesami ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Gassadatossa pidetään viikoittaiset markkinat. Teollisuutta kunnassa ei ole lainkaan.
Palveluihin kuuluu viisi alakoulua, yläkoulu ja terveyskeskus. Vesihuolto kattaa 54 prosenttia tarpeesta. Kunnassa on Orangen ja Malitelin matkapuhelinverkot, mutta ei sähköverkkoa.
Eclipse (IDE)
Eclipse on ohjelmointiympäristö, joka tukee muun muassa Java-ohjelmointikieltä. Muita tuettuja ohjelmointikieliä ovat esimerkiksi C, C++ ja PHP. Ympäristöä kehitetään avoimen lähdekoodin lisenssillä Eclipse Public License.
IBM aloitti Eclipsen kehityksen vuonna 1993 ja vuonna 2001 Eclipse julkaistiin avoimen lähdekoodin lisenssille. Vuodesta 2004 ohjelman kehityksestä on vastannut säätiö Eclipse Foundation.
Eclipse on toteutettu pääasiassa Java-ohjelmointikielellä. Eclipse ei kuitenkaan käytä Javan käyttöliittymäkirjastoa, vaan sille on toteutettu oma kirjasto. Tämän takia Eclipse ei ole täysin alustariippumaton.
Eclipse-kehitysympäristöstä on useita eri jakelupaketteja, jotka on räätälöity eri kehittäjien tarpeisiin.
Eclipse Foundation
Eclipse Foundation on yleishyödyllinen yhteisö, joka on perustettu vuonna 2004 tukemaan Eclipsen kehitystyötä. Sen mm. ylläpitää Eclipsen brändiä ja kehittää Eclipsen kehitystyön strategiaa.
Eino Mäkilä (teollisuusneuvos)
Eino Johannes Mäkilä (17. marraskuuta 1915 Turku – 12. maaliskuuta 1981 Turku) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Mäkilän vanhemmat olivat rikosetsivä Johan Anton Mäkilä ja Anna Maria Aaltonen ja puoliso vuodesta 1946 Toini Helvi Kumpulainen. Mäkilä tuli ylioppilaaksi 1934 ja valmistui diplomi-insinööriksi Åbo Akademista 1939. Sellutekniikkaa hän opiskeli Darmstadtissa 1943–1944. Mäkilä oli ensin Oulu-yhtiön tutkimusinsinööri vuodesta 1944 sitten Vuoksenniska-yhtiön palveluksessa Imatralla erityistehtävissä 1951–1952 ja Turussa käyttöinsinöörinä 1952–1957. Joutseno-Pulpin tekninen johtaja hänestä tuli 1957 ja tehtaanjohtaja 1959. Yhtiön toimitusjohtaja Mäkilä oli Kurt Swanljungin jälkeen vuodesta 1962. Sairastuttuaan vakavasti vuonna 1977 hän jäi eläkkeelle seuraavana vuonna, jolloin hän sai myös teollisuusneuvoksen arvonimen. Mäkilällä oli useita alansa luottamustoimia, sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti.
M/S Anemos
M/S Anemos (ent. M/S Rosella) on kreikkalaisen Aegean Speed Lines -varustamon matkustaja-autolautta, joka rakennettiin alun perin Viking Linelle M/S Rosella -nimisenä Wärtsilän telakalla Turussa vuonna 1980. Alus on viimeinen Turun vanhalla telakalla alusta loppuun asti rakennettu laiva. Aluksen pituus on 136,1 metriä, leveys 24,2 metriä ja syväys 5,6 metriä. Laivan neljä Wärtsilä Pielstick -konetta tuottavat yhteensä 17 652 kilowatin tehon ja maksiminopeuden 20,2 solmua. Aluksen bruttovetoisuus on 16 879 tonnia. Jääluokitus on 1A.
Alukseen mahtuu 1 530 matkustajaa. Aluksen 4,3 metriä korkealle autokannelle mahtuu 340 henkilöautoa tai noin 40 rekkaa. Hyttipaikkoja oli alun perin 740. Alkuaan laivassa oli myös erillinen henkilöautokansi, mutta sen tilalle rakennettiin vuonna 1993 hyttiosasto, jonka myötä hyttipaikkojen määrä nousi 1 198:aan. Vuoden 2011 peruskorjauksessa hyttipaikkojen määrää vähennettiin 428:aan, jotta saataisiin enemmän tilaa yleisten tilojen käyttöön.
Anemosin sisaralus on alun perin Viking Linelle M/S Turella -nimisenä valmistunut M/S Rigel III.
Joulukuussa 2022 Viking Line tiedotti myyvänsä M/S Rosellan kreikkalaiselle Aegean Sealines Maritime Co:lle 11,25 miljoonalla eurolla. Aluksen liikennöinti päättyi 8. tammikuuta 2023, jonka jälkeen alus lähti Kreikkaan.
Kansikuvaus
500px|pienoiskuva|M/S Rosellan kansikartta.|alt=
Hytit
Viking Gracen myötä Viking Line on muuttanut hyttiluokkien nimet perinteisistä kirjain-numerolyhenteistä uusiin kuvailevampiin nimiin. Nimet on muutettu hiljalleen myös muilla Viking Linen aluksilla. Kaikissa hyteissä on WC ja suihku.
Käyttöhistoria
Rosella rakennettiin vuonna 1979 valmistuneen M/S Turellan (nyk. M/S Rigel III) sisaralukseksi. Aluksen luovutus keväällä 1980 viivästyi muutaman viikon kestäneen Merimiesunionin lakon takia. Ensimmäinen reitti oli Naantali–Maarianhamina–Kapellskär. Sittemmin alus on kulkenut Suomen ja Ruotsin väliä reiteillä Turku–Maarianhamina–Tukholma, Naantali–Maarianhamina–Kapellskär, Turku–Maarianhamina/Långnäs–Kapellskär sekä 20 tunnin risteilyjä Tukholma–Maarianhamina-välillä. Rosella siirtyi Naantalin reitille M/S Amorellan valmistuttua vuonna 1988, mutta se jouduttiin siirtämään takaisin Turun liikenteeseen Rederi AB Sliten konkurssin jälkeen, kun M/S Kalypso myytiin Star Cruiselle vuoden 1994 alussa.
Rosella oli telakalla tammikuussa 2011, jolloin laivan sisätiloihin tehtiin lukuisia muutoksia. Laivan kahvilamaailma uudistettiin, myymälää laajennettiin sekä lähes koko ravintolakansi rakennettiin uudelleen. Yökerhosta tehtiin kaksikerroksinen. Näin laiva varustettiin palvelemaan paremmin nykyistä reittiään. Laiva vieraili myös reitillä Helsinki–Tallinna maaliskuussa 2011 korvaten telakalle siirtyneen M/S Viking XPRS:n.
16. tammikuuta 2014 Rosella siirtyi takaisin Suomen lipun alle ja sai Maarianhaminan kotisatamakseen.
Tammikuussa 2017 Rosella tuurasi Helsinki–Tallinna-reitillä M/S Viking XPRS:iä aluksen telakkakäynnin ajan.
Rosella oli vuoden 2018 alussa telakalla, jolloin uudistettiin hyttejä ja tax-free-myymälää sekä avattiin uusi Bar Voyage.
8.–24. tammikuuta 2020 Rosella tuurasi jälleen Helsinki–Tallinna-reitillä Viking XPRS:iä tämän telakkakäynnin aikana.
Häiriöt
Tammikuussa 2009 Rosellan koneet pysähtyivät ja sähköt katkesivat, eli laiva sai ”blackoutin”, kun se oli juuri lähtenyt Maarianhaminasta Kapellskäriin. Laiva hätäankkuroitiin, jotta se ei ajelehtisi kapean väylän sivuun, ja tilanteesta ilmoitettiin Länsi-Suomen merivartioston meripelastuskeskukseen Turkuun. Paikalle hälytettiin Maarianhaminan merivartioston partio, Ahvenanmaan meripelastusyhdistyksen Rescue Algot Johansson ja Rescue Paf. Rosellan koneet saatiin käyntiin nopeasti, ja alus saatiin miehistön hallintaan. Tilanne oli ohi vajaassa tunnissa. Laiva palasi Maarianhaminan satamaan, josta se lähti pian uudelleen reitilleen. Laivassa oli tapahtumahetkellä mukana noin 300 ihmistä, mutta heillä tai laivalla ei ollut missään vaiheessa vaaraa.
6. helmikuuta 2015 Rosellan ollessa lähdössä Maarianhaminasta miehistö huomasi, että keulavisiirin yksi lukko ei toiminut. Alus kuitenkin lähti merelle, koska vika oli helposti korjattavissa. Varustamon mukaan vika saatiin kuntoon ennen kuin alus ehti avomerelle, eikä vaaraa aiheutunut. M/S Estonian onnettomuuden jälkeen sääntöjä on kiristetty niin, että kaikkien rungon porttien on oltava lähtiessä suljettuna, varmistettuna ja tarkastettuna. Huhtikuussa 2017 asiaa käsitellyt Ahvenanmaan käräjäoikeus antoi tapauksessa tuomion. Se jätti rankaisematta aluksen päällikköä, perusteena muun muassa se, että Trafin tarkastajat eivät olleet puuttuneet vuosia noudatettuun käytäntöön. Oikeuden mukaan päällikkö myös hoiti tilanteen olosuhteisiin nähden hyvin. Oikeus katsoi, että päällikön rikoksia (merikelpoisuudesta huolehtimisen laiminlyönti ja alusturvallisuusrikkomus) on kokonaisuutena arvostellen pidettävä vähäisinä.
Taneli Maasalo
Taneli Maasalo (s. 27. syyskuuta 1988 Keuruu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka toimii nykyään SM-liigajoukkue Rauman Lukon myyntipäällikkönä. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Maasalo vietti suurimman osan pelaajaurastaan Mestiksessä. Hän teki lyhyet visiitit myös Saksaan ja Japaniin. Maasalo oli suuressa roolissa varsinkin kasvattajaseurassaan KeuPa HT:ssä, jonka kapteenina hän toimi vuodet 2013–2016. Maasalo oli nostamassa joukkuetta pelaajavalmentajana Suomi-sarjasta Mestikseen keväällä 2014. Hän oli tämän jälkeen kohentamassa KeuPan taloudellista tilannetta myynti- ja markkinointipäällikkönä vuosina 2014–2017. Vuosina 2016–2017 Maasalo toimi myös seuran pelaajakoordinaattorina. 26. tammikuuta 2019 KeuPa jäädytti hänen pelinumeronsa 21.
Ura
Maasalo on KeuPa HT:n kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä JYPiin kaudeksi 2003–2004, jolloin Maasalo voitti joukkueensa sisäisen pistepörssin tehoilla 14+13=27, kuten myös kaudella 2005–2006 B-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 4+7=11. Kaudella 2006–2007 hän oli kymmenellä osumallaan JYPin A-nuorten kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudella 2007–2008 Maasalo oli tehoilla 7+25=32 joukkueen toiseksi paras pistemies Juuso Mörskyn jälkeen. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia.
Heinäkuussa 2009 Maasalo siirtyi try-outille Mestis-joukkue D Teamiin. Syyskuussa hän sai joukkueeseen jatkosopimuksen kaudeksi 2009–2010. Maasalon rooli D Teamissa jäi kuitenkin melko pieneksi ja hän pelasi 13 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3 ja viisi playoff-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Maasalo voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Hän haki kauden aikana pelituntumaa myös kahden ottelun verran lainalla Suomi-sarjajoukkue Kotkan Titaaneista loka-marraskuun vaihteessa.
Kaudeksi 2010–2011 Maasalo siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Savonlinnan Pallokerhoon, kun hän sai samalla opiskelupaikan Savonlinnasta. Hänen ensimmäinen täysimittainen Mestis-kautensa toi 42 runkosarjaottelussa tehot 6+8=14 ja neljässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudeksi 2011–2012 Maasalo palasi vuoden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuraansa KeuPaan pelaamaan Suomi-sarjaa. Lokakuussa 2011 seura lainasi hänet SaPKon Mestis-joukkueeseen, jossa Maasalo paikkasi loukkaantumisia viiden ottelun ajan. Hän voitti KeuPassa kauden päätteeksi Suomi-sarjan mestaruuden. Seura ei kuitenkaan hakenut kauden päätteeksi Mestis-lisenssiä taloudellisista syistä.
Kolmannella KeuPa-kaudellaan 2013–2014 Maasalo nousi KeuPan kapteeniksi. Hän toimi samalla joukkueen pelaajavalmentajana. Maasalo voitti KeuPan sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 16+35=51, joilla hän sijoittui koko Suomi-sarjan pistepörssissä viidenneksi. Maasalo pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua lainalla SaPKon Mestis-joukkueessa. Suomi-sarjan pudotuspeleissä hän jakoi tehoilla 4+7=11 sarjan pistepörssin toisen sijan joukkuetoverinsa Juuso Mörskyn kanssa edellään vain joukkuetoveri Janne Kumpulainen. Maasalo voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan mestaruuden.
KeuPa nostettiin kaudeksi 2014–2015 Mestikseen ja seuralle perustettiin uusi taustayhtiö KeuPa Hockey Oy. Samalla jatkosopimuksen tehnyt Maasalo nimettiin seuran myynti- ja markkinointipäälliköksi. Hän jakoi tehoilla 12+15=27 KeuPan sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Kaarlo Jormakan kanssa. Maasalo palkittiin kauden päätteeksi Mestiksen opiskelijapalkinnolla. Syyskuussa 2016 hän siirtyi alustavasti kuukauden mittaisella sopimuksella Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan Lausitzer Füchseen. Maasalo pelasi siellä kuusi ottelua, kunnes hän palasi marraskuussa loppukauden sopimuksella KeuPaan. Maasalo aloitti samana vuonna myös seuran pelaajakoordinaattorina. Hän teki 14 runkosarjaottelussa piste per peli -tahdilla yhtä monta tehopistettä ja voitti ottelumäärästään huolimatta myös KeuPan sisäisen tehotilaston lukemalla +14.
Helmikuussa 2018 Maasalo aloitti KeuPan yhteistyöseuran, SM-liigajoukkue Rauman Lukon myynti- ja markkinointipäällikkönä. 26. tammikuuta 2019 ottelussa Kiekko-Vantaata vastaan KeuPa jäädytti hänen pelinumeronsa 21.
Muuta
Maasalo valmistui urheilutradenomiksi Jyväskylän ammattikorkeakoulusta tammikuussa 2015.
Maasalon isoveljet Tuomas ja Ville ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Tuomas Maasalo pelasi puolustajana ja on toiminut Tanelin tapaan myös KeuPan miesten joukkueen kapteenina. Ville on pelannut joukkueessa maalivahtina.
Concrete (Fear Factoryn albumi)
Concrete on yhdysvaltalaisen death metal/industrial metal -yhtye Fear Factoryn varhainen demoalbumi, joka levytettiin vuonna 1991 ja julkaistiin vasta vuonna 2002 CD-levynä.
Albumi levytettiin Blackie Lawlessin studiolla vuonna 1991. Concreten piti olla Fear Factoryn ensimmäinen julkaisu, mutta yhtyeen jäsenet eivät olleet tyytyväisiä levytyssopimukseensa, minkä takia yhtye hylkäsi tuottajansa, Ross Robinsonin. Kun asia vietiin oikeuteen, Robinson sai oikeudet albumiin ja yhtye oikeudet albumilla oleviin kappaleisiin. Niinpä Fear Factory päätyi levyttämään uudestaan kahdeksan kappaletta tältä albumilta viralliselle debyyttialbumilleen, Soul of a New Machinelle vuodelta 1992. Sekä Fear Factory että Robinson käyttivät albumia itsensä promotointiin; yhtye sai albumin avulla levytyssopimuksen Roadrunnerin kanssa ja Robinson päätyi tuottamaan Kornia, ja näin hänestä tuli yksi halutuimmista nu metal -tuottajista 1990-luvulla. Laulaja Burton C. Bellin mielestä albumi on demo, ja yhtye käytti sitä myöhemmin parantaakseen kappaleitaan.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Burton C. Bell, Dino Cazares ja Raymond Herrera, ellei toisin mainittu.
Yrttilampi (Keuruu)
Yrttilampi on Keski-Suomessa Keuruulla Tiusalan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Hepolammen valuma-alueeseen (35.625) se kuuluu.
Perttilä (Lohja)
Perttilä (ruots. Bertbacka) on Lohjan 25. kaupunginosa.
Se sijaitsee keskustasta koilliseen, yhdystie 1125:n varrella. Maantieteellisesti Perttilä sijaitsee alueella, joka rajoittuu idässä Muijalan teollisuusaleueeseen, lännessä Puruskorventiehen, etelässä rataan ja pohjoisessa harjuun.
Perttilässä ala-asteen vierellä sijaitsee grillikioski A-oikeuksin. Grillikioskilla on myös Veikauksen ja FinnToton pelipisteet.
Perttilässä toimii koulun- ja päiväkodin vanhempainyhdistys sekä Perttilä-seura.
Aiheesta muualla
60.27444°N, 24.14111°W
Hakavuoren kirkko
Hakavuoren kirkko (aiemmin Pohjois-Haagan kirkko) on Haagan seurakunnan käytöstä poistettu punatiilinen kirkkorakennus Pohjois-Haagassa Helsingissä. Se oli käytössä vuosina 1963–2016.
Vuonna 1963 valmistuneen kirkon suunnitteli pohjoishaagalainen arkkitehti Eevi Aho. Kirkko vihittiin käyttöön 8. syyskuuta 1963 ja sen vihki silloinen Helsingin hiippakunnan piispa Martti Simojoki. Kirkkorakennusta laajennettiin lisäsiivellä vuonna 1987.
Alttaritauluna on Harry Kivijärven pronssiveistos Ristiinnaulittu (1959). Seurakuntasalissa on Pekka Kontion tiilireliefi Tyhjä hauta (1967). Alttariseinällä on Toivo Jaatisen pronssireliefi Vuorisaarna (1985).
Kirkon nimi muuttui Hakavuoren kirkoksi vuonna 1966, kun Hakavuoren seurakunta perustettiin. Myöhemmin Hakavuoren seurakunta yhdistettiin Huopalahden seurakunnan kanssa Haagan seurakunnaksi.
Käytön loppuminen
Kirkossa uusittiin talotekniikkaa vuosina 2013–2014, ja sen seurauksena kirkon sisäilman laatu heikentyi. Tarkemmissa tutkimuksissa todettiin kirkon rakenteissa suuria home- ja sädesienipitoisuuksia, jotka tehostuneen ilmanvaihdon vuoksi lähtivät rakenteista liikkeelle. Kirkon huonon kunnon sekä sisäilmaongelmien vuoksi seurakuntaneuvosto päätti kesäkuun alussa 2016 pitämässään kokouksessa luopua kirkkorakennuksesta 1. lokakuuta 2016 lähtien. Huopalahden kirkko jäi tämän jälkeen Haagan seurakunnan ainoaksi kirkoksi.
Kilpailutuksella valittu kiinteistönvälittäjä yrittää myydä kirkkorakennusta vuoden 2019 aikana, mutta jos kauppa ei toteudu, niin kirkon kohtalona voi olla purkaminen. Helsingin seurakuntayhtymän omistama tontti on kaavoitettu kirkkokäyttöön, joten tontille hahmotellun uudisrakennuksen tekeminen vaatisi uudelleenkaavoituksen, jos siihen tulisi asuntoja ja tiloja seurakunnan käyttöön. Tontin uudelleenkaavoitukseen menisi vähintään kaksi vuotta ja paljon pidempään, jos asia herättäisi vastustusta ja tulisi kaavoitusvalituksia.
Arfakinliputtaja
Arfakinliputtaja (Parotia sefilata) on Indonesiassa tavattava paratiisilintuihin kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys ja elinympäristö
Arfakinliputtajaa tavataan Indonesiasta Vogelkopin niemimaan alueelta. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät 1 400 – 1 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajin ravintoa ovat pääasiassa hedelmät, erityisesti viikunat.
Lodin maakunta
Lodin maakunta on maakunta Lombardian hallintoalueella Pohjois-Italiassa.
Lodin maakunnan pinta-ala on 783 km2 ja väkeä maakunnassa on runsaat 200 000. Maakunnassa on 61 kuntaa, ja sen pääkaupunki on Lodi.
Lodin maakunnan maasto on tasaista ja sitä rajaavat osittain joet Adda, Po ja Lambro. Milanon puolustamiseksi on Addan varteen rakennettu useita linnoituksia.
Survo
Survo voi tarkoittaa seuraavia:
Octane
Octane on Spock's Beard -yhtyeen albumi, joka julkaistiin 1. helmikuuta 2005.
Pohjanmaan tykistörykmentti
thumb|Pohjanmaan tykistörykmentin kalustoa ja miehiä Oulun kasarmilla keväällä 1960 Pohjanmaan Tykistörykmentti (PohmTR) oli Suomen puolustusvoimien joukkoyksikkö, joka kuului viimeksi Jääkäriprikaatiin Sodankylässä. Rykmentti lakkautettiin 30. elokuuta 1998.
Tykistörykmentti antoi koulutusta kenttätykistön varusmiehille tuliasema-, viesti- ja tulenjohtotehtäviin. Joukkoyksikössä koulutettiin sodanajan tykki- ja raketinheitinkalustolla varustettuja joukkoja.
Vuosina 1995–1996 Pohjanmaan Tykistörykmentti käsitti Tuliasemapatterin, Tulenjohtopatterin, Viestipatterin sekä Kranaatinheitinkomppanian.
Historiaa
Kenttätykistörykmentti 1 syntyi Oulussa joulun alla vuonna 1944. Esikunta perustettiin 20. joulukuuta III armeijakunnan esikunnan tykistöosastosta. Rykmentin johtoon kuuluivat kaikki Lapissa saksalaisia vastaan taistelleet tykistöjoukot. Tuiran kasarmialueella Oulussa olivat vain esikunta, I patteristo ja aliupseerikoulu. Oulu määrättiin jalkaväkivaruskunnaksi vuoden 1948 puolustusvoimien uudelleenjärjestelyssä. I patteristo siirtyi 24. lokakuuta 1947 Niinisaloon. Siirto saatiin päätökseen kesällä 1948.
Oulussa
II patteristo, joka oli ollut 1. divisioonan itsenäisenä joukko-osastona, muuttui 10. helmikuuta 1953 kenttätykistörykmentti 1:ksi, jolloin siihen kuului esikunta, patteristo ja aliupseerikoulu. Rykmentti nimettiin tasavallan presidentin sotilaskäskyllä 1. tammikuuta 1957 Pohjanmaan Tykistörykmentiksi. Tulevassa sijoituspaikassa kasarmialueella Oulussa, olivat kasarmialueen rakennustyöt vielä kesken. Tykistörykmentti pääsi aloittamaan toimintansa Oulun kasarmialueella 19. elokuuta 1959.
Sodankylässä
Pohjanmaan Tykistörykmentti siirrettiin Sodankylään kahdessa vaiheessa vuosina 1981 ja 1982.
Lakkauttaminen
Valtioneuvosto julkaisi 13. maaliskuuta 1997 puolustuspoliittisen selonteon, minkä seurauksena Pohjanmaan tykistörykmentti lakkautettiin 30. syyskuuta 1998. Pääosa henkilöstöstä siirrettiin Kainuun ja Karjalan prikaateihin ja vain pieni joukko jäi Sodankylään.
Komentajat
Kenttätykistörykmentti 1:n ja Pohjanmaan tykistörykmentin komentajina olivat
Turvallisuuspoliisi
Turvallisuuspoliisi (, lyhenne Säpo) on Ruotsin poliisin tiedustelu- ja turvallisuuspalvelu, verrattavissa Suomen Suojelupoliisiin. Se toimii Ruotsin Poliisiylihallituksen (Rikspolisstyrelsen) itsenäisenä yksikkönä. Turvallisuuspoliisin nimi oli ennen Rikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning. Turvallisuuspoliisin toimintaa johtaa pääjohtaja, lokakuusta 2021 lähtien Charlotte von Essen.
Historia
Ruotsalaista turvallisuustoimea alettiin perustaa ensimmäistä kertaa vuonna 1914 rikollisuutta vastaan sekä turvallisuuden puolesta. Toimisto perustettiin silloiseen pääesikuntaan ja sitä kutsuttiin poliisijaostoksi. Jaosto oli suurimmillaan vuonna 1917 ja siihen kuului silloin kymmenen poliisia, rikoskomisario, rikosylikonstaapeli sekä kahdeksan rikoskonstaapelia.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen poliisijaosto lopetettiin ja vastuu siirtyi Tukholman poliisille. Siirtymävaiheen jälkeen jäljelle jäävät poliisit siirtyivät Eric Hallgrenin käskyvallan alle. Vuosina 1918–1938 kiinnitettiin huomiota erityisesti ulkomaalaisten, natsien sekä kommunistien valvontaan ja vakoiluun.
Toisen maailmansodan uhan alla laitettiin alulle salainen turvallisuusosasto vuonna 1937. Tämän turvallisuusosaston perustaminen kuitenkin edistyi hitaasti. Vasta vuotta myöhemmin allekirjoitettiin salainen julistus siitä, miten organisaatio ja miehitys toimivat. Rahaakaan ei myönnetty, joten uudet päälliköt alkoivat työskennellä tavallisen poliisin rinnalla. Ennen toista maailmansotaa työntekijöitä karsittiin 1 060:stä 100:aan. Vuonna 1939 kolmas ja kuudes osasto yhdistyivät ja ne saivat yhteisen apulaispoliisipäällikön, Martin Lundqvistin. Vasta Saksan miehittäessä Norjaa ja Tanskaa salainen turvallisuusosasto sai resursseja toiminnalleen. Vuonna 1939 yhdistettyjen osastojen yhteistyö päättyi kuitenkin 1946 ja sen sijaan Tukholmaan ja Ruotsin muihin suuriin kaupunkeihin laadittiin erityisosastoja, jotka tutkivat laitonta tiedustelutoimintaa sekä siihen liittyviä rikoksia.
Kylmän sodan aikaan turvallisuusosastosta tuli pysyvä. Toiminta siirtyi organisaatiollisesti valtionpoliisin kolmannelle osastolle sekä esimiehelle, Georg Thulinille. Kolmas osasto oli erikoistunut vakoiluun ja valvontaan ja sen ensimmäinen rikoskomisario oli Erik Lönn. Myös kuudes osasto perustettiin Tukholmaan ja se oli erikoistunut rikoksiin. Poliisitoimesta tuli valtiollista vuonna 1965. Siitä asti turvallisuuspoliisi vastasi poliisihallituksen turvallisuusosastosta. Poliisihallituksessa oli edustajia muun muassa eduskunnasta ja poliisihallitus tutki turvallisuusosaston toimintaa.
Turvallisuuspoliisi nykyisessä muodossaan perustettiin 1. lokakuuta 1989. Siten se sai itsenäisemmän aseman sekä oman pääjohtajansa, vaikka organisaatio oli edelleen osa poliisihallitusta. Pääjohtajia tänä aikakautena on ollut seitsemän. Ensimmäisenä virassa oli Mats Börjesson. Vuoden 2021 lokakuusta lähtien virassa on ollut Charlotte von Essen.
Organisaatio
Turvallisuuspoliisissa on noin 1 400 työntekijää. Useimmat toimivat Tukholmassa, mutta Turvallisuuspoliisilla on myös paikallisia toimistoja Uumajassa, Uppsalassa, Örebrossa, Norrköpingissä, Göteborgissa ja Malmössä. Yli puolet Turvallisuuspoliisin henkilöstöstä on poliiseja. Nämä työskentelevät esimerkiksi henkivartijoina, tutkijoina ja etsivinä. Turvallisuuspoliisissa on myös muita ammattiryhmiä edustettuina, muun muassa analyytikkoja, teknikoita, kääntäjiä, ekonomeja, juristeja, tulkkeja ja hallinnon henkilöitä.
Rikoksien ehkäisyn sekä paljastamisen ohella turvallisuuspoliisilla on myös muodollinen vastuu valvonta- ja turvallisuustyöstä esimerkiksi valtiovierailujen yhteydessä. Ruotsinkielinen lyhenne Säpo eli Säkerhetspolisen on alkujaan lähtöisin medialta. Poliisin piirissä käytettiin nimityksiä valtionpoliisin kolmas osasto sekä rikososaston kuudes osasto. Turvallisuuspoliisia johtaa pääjohtaja, joka vuodesta 2021 lähtien on ollut Charlotte von Essen. Turvallisuuspoliisin toiminnot on jaettu neljään osastoon, jotka ovat tiedusteluosasto, turvatoimien osasto, keskeisten tukitoimien osasto ja alueellinen osasto. Lisäksi johdon tukena toimii kanslia.
Tiedusteluosasto (avdelningen för säkerhetsunderrättelser)
Tiedusteluosaston tehtävä on hankkia Turvallisuuspoliisille tietoa, jonka pohjalta voidaan päättää turvatoimista. Tällä hetkellä osaston päällikkönä toimii Jan Garton. Tiedusteluosaston yksiköitä on kuusi.
Turvatoimien osasto (avdelningen för säkerhetsåtgärder)
Osasto vastaa käytännön turvatoimista. Turvatoimien osaston päällikkönä toimii tällä hetkellä Anders Thornberg. Osastossa on kuusi yksikköä.
Keskeisten tukitoimien osasto (avdelningen gemensamt centralt)
Tähän osastoon on koottu Turvallisuuspoliisin tukitoimet. Osastoa johtaa tällä hetkellä Doris Högne Rydheim. Osastossa on viisi yksikköä.
Alueellinen osasto (avdelningen för gemensamt lokalt)
Osaston päätehtävänä on hankkia tietoa alueellisten yksiköiden kautta. Osaston johdossa on tällä hetkellä Anders Kassman. Alueelliset yksiköt ovat:
Vastavakoilu
Turvallisuuspoliisin harjoittama vastavakoilu tarkoittaa sellaisen vakoilun ja muun luvattoman tiedustelutoiminnan ehkäisemistä ja paljastamista, joka kohdistuu Ruotsiin, Ruotsin intresseihin ulkomailla tai ulkomaiden intresseihin Ruotsissa. Tämä sisältää myös pakolaisvakoilun eli Ruotsissa oleskeleviin poliittisiin toisinajattelijoihin kohdistuvan valvonnan ja attentaatit.
Terrorismin torjunta
Turvallisuuspoliisi pyrkii torjumaan ja paljastamaan Ruotsiin ja Ruotsissa sijaitseviin ulkomaisiin intresseihin kohdistuvaa terrorismia, terroritoimintaa muissa maissa, kansainvälisten terroristijärjestöjen solujen esiintymistä Ruotsissa sekä terroristitoiminnan tukemista ja rahoitusta.
Tätä tarkoitusta varten perustettiin vuonna 2005 NCT (Nationell centrum för terrorhotbedömining, Terroriuhkien arvioinnin kansallinen keskus), joka tekee strategisia analyyseja Ruotsin ja Ruotsin intressien vastaisista terroriuhista sekä analysoi tapahtumia ja terrorismin kehitystä ulkomaailmassa. Se on pysyvä työryhmä Ruotsin terrorisminvastaisessa yhteistyöneuvostossa. NCT:ssä istuu edustajia MUST:ista (Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten, Ruotsin armeijan tiedustelu- ja turvallisuuspalvelu), FRA:sta (Försvarets radioanstalt) ja turvallisuuspoliisista.
Perustuslain turvaaminen
Perustuslain turvaaminen tarkoittaa sellaisen toiminnan ehkäisemistä ja paljastamista, joka pyrkii väkivallan, uhkailun tai pakon avulla muuttamaan Ruotsin valtiomuotoa. Turvallisuuspoliisi pyrkii vastustamaan luvatonta vaikuttamista poliittisiin päätöksiin ja niiden toimeenpanoon sekä vapaaseen keskusteluun.
Yhteiskuntaa uhkaavan rikollisuuden vastainen osasto
Osasto keskittyy suojelemaan niitä tehtäviä ja järjestelmiä, joiden katsotaan olevan erityisen tärkeitä demokratiassa. Näitä ovat esimerkiksi poliittinen päätöksenteko, päätösten toimeenpano ja vapaa media.
Osasto perustettiin vuonna 2007. Vuonna 2008 se julkaisi vapaasti saatavilla olevan raportin luottamushenkilöihin kohdistuvista uhkauksista. Raportissa todetaan, että mielenterveysongelmaisten ja mielipiteitään väkivalloin puolustavien kansalaisten lisäksi poliitikkojen uhkana ovat myös järjestäytyneemmät tahot, kuten antifasistinen järjestö AFA (Antifascistik aktion i Sverige). Järjestö on uhannut erityisesti Ruotsidemokraattien aktiivisia jäseniä ja se pyrkii saamaan puolueen edustajat luopumaan poliittisista tehtävistään. Järjestö on myös syyllistynyt uhkauksiin ja vahingontekoon Ruotsin maahanmuuttoviraston ja maahanmuuttotuomioistuimen työntekijöitä kohtaan.
Turvallisuuden suojaaminen
Turvallisuuspoliisin tehtävänä on suojella Ruotsia vakoilulta, sabotaasilta ja muilta toimilta, jotka uhkaavat valtion turvallisuutta. Turvallisuuspoliisi mm. neuvoo ja valvoo tiettyjä viranomaisia ja yrityksiä suojellakseen niiden valtion turvallisuuden kannalta tärkeitä toimintoja ja ehkäistäkseen terrorismia.
Kiistanalainen poliittisten mielipiteiden rekisteröinti
Mielipiteiden rekisteröinti puoluejäsenyyden tai poliittiseen järjestöön kuulumisen perusteella kiellettiin 1969. Siitä lähtien ruotsalaisella turvallisuuspalvelulla ei ole ollut lupaa pitää kirjaa esimerkiksi henkilöistä, jotka kuuluivat Vasemmistopuolue kommunisteihin. Käytännössä rekisteröinti kuitenkin jatkui. Hallituksen toimeksiannosta Turvallisuuspoliisi on tarkkaillut erityisesti erinäisiä kumouksellisia vasemman siiven järjestöjä sekä äärioikeistolaisia järjestöjä, joilla epäiltiin olevan militaristisia aikeita.
Henkilövalvontajulistuksen sovellusmääräysten mukaan Turvallisuuspoliisin tulisi rekisteröidä vasemmistolaisten ryhmittymien aktiiviset jäsenet siltä varalta, että he yrittäisivät toteuttaa vallankumoukselliset suunnitelmansa. Näin heidät olisi helpompi etsiä ja heidän aikeensa mitätöidä kriisitilanteessa, esimerkiksi valtion ajautuessa sotaan. Rekisteriin merkitylle henkilölle tämä tarkoitti käytännössä esimerkiksi sitä, että tiettyihin turvallisuusluokiteltuihin työtehtäviin ei päässyt töihin. Tällaisia työtehtäviä oli noin 400 000 eri yritysten ja viranomaisten palveluksessa. Henkilöiden löytymistä näistä rekistereistä tarkistetaan noin 160 000 kertaa vuodessa. Salakuuntelu, järjestöihin soluttautuminen sekä rikollisetkin toimet ovat olleet käytössä, kun Turvallisuuspoliisi on rekisteröinyt eri tavoin sosialistisiin ja kommunistisiin järjestöihin kytköksissä olevia Ruotsin kansalaisia.
Valvonnanalaiset puolueet ja järjestöt
Valvonnan piiriin kuuluvia järjestöjä pidettiin salassa yli kolmen vuosikymmenen ajan. Vuonna 2003 paljastui, että sosiaalidemokraattinen hallitus oli antanut vuosina 1970 ja 1973 määräyksiä koskien yhteensä pariakymmentä järjestöä. Näitä järjestöjä olivat mm. SKP (Ruotsin kommunistinen puolue), Clarté, KFML(r) (Kommunistinen marxilais-leninistinen liitto), SKU(ml) (Ruotsin kommunistinen nuorisoliitto), SKS(ml) (Ruotsin kommunistinen Opiskelijaliitto), MLK (Marxilais-leninistinen taisteluliitto), RMF (Vallankumouksellinen marxilainen liitto) ja Förbundet Kommunist (Kommunistiliitto). Määräykset koskivat myös äärioikeistolaisia ja uusnatsistisia järjestöjä kuten Nordiska rikspartiettia (Pohjoismainen kansallispuolue), Nysvenska Rörelseniä (Uusi ruotsalainen liike) ja Demokratisk alliansia (Demokraattinen liitto) sekä PAX-VCO i Lund -rauhanjärjestöä ja yleisempää vasemmistojärjestö SDS:ää (Opiskelijat demokraattisen yhteiskunnan puolesta).
Tietyin edellytyksin oli sallittua pitää rekisteriä näiden järjestöjen jäsenistä, esimerkiksi jos he olivat ”johtavassa asemassa”. Pelkkä ”normaali yhdistystoiminta”, kuten kokouksiin osallistuminen ei ollut riittävä peruste rekisteröintiin. Käytännössä kuitenkin varsin löyhätkin yhteydet kyseisiin järjestöihin olivat riittävä peruste saada nimi merkityksi Turvallisuuspoliisin varsinaisesta keskusrekisteristä erillään oleviin ”työmuistiinpanoihin”, joihin listattiin esimerkiksi eri vasemmistolehtien tilaajia. Carl Bildtin hallitus luokitteli RKU-liiton (Vallankumoukselliset kommunistinuoret) HT 19 -järjestöksi niinkin myöhään kuin vuonna 1993. HT 19 -järjestöjä ovat järjestöjä, joihin tulee ”kiinnittää erityistä huomiota”. Tämä on johtanut muun muassa lentovalvontaan liiton kesäleirillä Tivedenissä. Olennaista tässä yhteydessä on se, että pelkkä nuorisoliittoon kuuluminen on ollut riittävä peruste rekisteröintiin.
Rekisteriin on päätynyt niinkin nuoria lapsia kuin 15-vuotiaita, joiden ainoa rikos on ollut kannanotto Vietnamin sodan lopettamiseen. Usein rekisteröintiin on riittänyt esimerkiksi Proletären (Proletaari) -lehden tilaaminen tai vasemmistopuolueeseen kuuluminen. Turvallisuuspoliisin arkistojen avaamista ovat ajaneet ihmisoikeusaktivistit, kuten itsekin rekisterissä oleva toimittaja ja Kansanpuoleen liberaalien kansanedustaja Ingrid Segerstedt-Wiberg yhdessä muiden rekisterissä olevien poliittisesti radikaalien henkilöiden, kuten Bengt Frejdin kanssa.
Seurauksia
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelta on tullut langettava tuomio Ruotsille ihmisoikeusrikkomuksesta, sillä tällainen rekisteröintimuoto on vaikuttanut suhteettomasti rekisteröinnin kohteena olevien yksityiselämän suojaan. Tietoa rekisteristä oli vuotanut lehdistön tietoon ja oikeuskansleri Hans Stark sai vuonna 1988 tehtäväkseen selvittää, oliko Turvallisuuspoliisi syyllistynyt laittomaan poliittisten mielipiteiden rekisteröintiin. Hänen tekemänsä raportti ei sisältänyt moitteita kyseisestä toiminnasta, mutta raportin salaisessa osassa hän toteaa Ruotsin kansalaisen päätyneen rekisteriin, koska hän oli Proletären–lehden tilaaja. Turvallisuuspoliisin entinen johtaja Mats Börjesson on jälkeenpäin todennut toiminnan olleen lainvastaista. Turvallisuuspoliisin omatkin juristit ovat sitä mieltä, että ”muistiinpanojen täytyy nähdä olevan ristiriidassa perustuslain poliittisista rekisteröintiä koskevan säädöksen sekä Turvallisuuspoliisin rekistereitä koskevien erikoismääräysten kanssa”.
Turvallisuuspalvelutoimikunta on todennut raportissaan, että ”tänäkin päivänä on huomattava riski sille, että poliittisten mielipiteiden rekisteröinnin kieltoa rikotaan poliittisissa ääriryhmittymissä toimivien henkilöiden valvonnan yhteydessä”.
John Boyd
pienoiskuva|John Boyd John Boyd (23. tammikuuta 1927 – 9. maaliskuuta 1997) oli Yhdysvaltain ilmavoimien eversti, joka kehitti alallaan kuuluisaksi nousseen OODA-loop’n. Hän vaikutti taustalla Persianlahden sodassa toteutettuun strategiaan ja taktiikkaan. Hän osallistui F-15- ja etenkin F-16-koneiden suunnitteluun.
Boyd käsittelee kirjoituksissaan laajasti taktiikkaa, operaatiotaitoa, strategiaa, salamasotaa, sissisotaa, sotahistoriaa (syvällisesti), sodankäynnin fyysistä, henkistä ja moraalista ulottuvuutta, tiedettä, evoluutiota jopa eloon jäämisen periaatteita. Boyd arvioi muun muassa Sun Tzuta, Napoleonia, Jominia, Clausewitzia, Karl Marxia, Engelsiä, Maoa, Tšingis-kaaniia; heidän sotilaallista ajatteluaan, sen puutteita tai loistavia oivalluksia.
Sotilaslentäjä
1950-luvulla hän oli kuitenkin Nellisin lentotukikohdassa erinomainen lentäjä harjoitusilmataisteluissa. Hän kehitti sitten jatko-opiskelun kautta lentämisen perusteiden syvällisen ymmärtämisen. Tästä hänen lentotaitonsa kehittyi eteenpäin. Havainto, ettei hyvä lentäjä ole välttämättä hyvä taistelulentäjä, päti Boydiinkin. Boyd lensi Korean sodassa vain parikymmentä sotalentoa, eikä ampunut yhtään konetta alas.
Ilmataisteluteoreetikko
Korean sodassa syntyi havainto, että toimintaprosessi ”Observation - Orientation - Decision - Action” (Havainto - Tilannearviointi - Päätös - Toiminta) on oleellista tehokkaan toiminnan aikaansaamisessa- Vuosina 1942–1945 Erich Hartmann saavutti Luftwaffessa 352 ilmavoittoa nopealla havainto- ja päätöskyvyllään ja taidollaan osua ampuessaan kauempaa kuin moni muu. Ensimmäisen maailmansodan johtaviin ässiin kuulunut Oswald Boelcke kirjoitti paljon aiemmin samantyylisesti, koska tietyt asiat kuuluvat sodankäynnin perusteisiin. Ajallisesti Boelcken ja Hartmannin välissä esimerkiksi Suomen ilmavoimien eversti Lorentz ja majuri Luukkanen ottivat käyttöön vastaavia metodeja.
Lopulta Boyd päätyi jatko-opintojen jälkeen fysiikkaan perustuvaan ilmataisteluiden teoriaan (Energy Maneuverability Theory, EM- teoria). Sillä voitiin verrata lentokoneiden lento-ominaisuuksia taistelussa: millä koneella oli ylivoima, millä nopeudella, missä liikkeissä, missä korkeudessa, mitä konetta vastaan. Käytettäessä kyseistä teoriaa venäläisiin koneisiin, todettiin ne 1960-luvulla kaikki liikehtimiskyvyltään, siis kaksintaistelussa, yhdysvaltalaisia paremmiksi. Lopulta kyseistä teoriaa käytettiin F-15- ja etenkin F-16-koneen kehittämiseen. Sama Vietnamin sodassa tehty havainto moniroolikoneiden kuten F-4 Phantom ja torjuntahävittäjien kuten F-104 Starfighter vaativan ohjaajilleen erityiskoulutuksen johti ”Top Gun” ja ”Fighter Weapons Schoolin” Red Flag ilmataistelukoulutuskurssien uudelleenperustamiseen. Välillä USAF oli uskonut ilmasta-ilmaan-ohjusten ratkaisevan ilmasodan ilman kaartotaistelua.
Ilma-maa-opin kehittäjiä
Osallistuminen A-10-panssaritorjuntakoneen kehittämiseen vei Boydin maasodankäynnin tutkimiseen. Syntyi ketju A-10 - II MS:n saksalaiset panssarintorjunta-lentokoneet (Stuka 37 mm:n tykeillä) - Saksan salamasotadoktriini - sen perusta I MS:sta - teollistumisen sodankäynti - Napoleon - ...mongolit ... - Sun Tzu. Boyd havaitsi sodankäynnin jatkuvuuden keskeisiä osia Sun Tzusta nykyaikaan.
Boyd vaikutti etenkin merijalkaväen ja maavoimien liikkuvuuteen perustuvien doktriinien (AirLandBattle) kehittymiseen.
Hävittäjätoiminnan Giulio Douhet?
Ilmavoimissa Boyd oli niin sanottu ”paha poika”, jota organisaatio ei arvostanut, pikemminkin päinvastoin. Eläkkeelle jäätyään Boyd hioi ja viimeisteli sodankäynnin ymmärrystään 1976–1997.
Hän ei kuvia kumartanut. Varusmiehenä Japanissa hän löi järjestelmän ensimmäisen kerran. Poltettuaan lämmikkeeksi lentokonehallin puurakenteita, hän syytti upseereita, jotka asuivat itse lämpimässä, mutta miehet talvella käytännössä taivasalla. Luutnanttina hän esitti ilmavoimien everstille, miten Yhdysvaltain taistelulentäjiä tuli kouluttaa (ja ryhtyi kouluttamaan heitä) ja majurina esitti ilmavoimien johdolle uuden teorian laskelmien perusteella, että heidän kaikki koneensa olivat heikompia kuin Neuvostoliitolla (ja ryhtyi suunnittelemaan parempia koneita Yhdysvalloille). Viimeiseksi hän osoitti Yhdysvaltain sodankäynnin heikkouksia (ja muutti merijalkaväen ja maavoimien doktriineja). Lopuksi hän päätyi siihen, miten piti ajatella, kilpailla menestyksekkäästi ja jäädä henkiin.
Hän näki sovittamattoman eron olevan rooleissa olla kunnioitettava mies (man of distinction) ilmavoimissa ja mies joka tekee asioita, joilla on todellista merkitystä ilmavoimille. Samoin hän ei voinut mitenkään arvostaa poliitikkoja. Heidän ainoa murheensa on Boyd’n mukaan uudelleenvalinta.
Boyd oli intuitiivis-analyyttinen ihminen. Hän osasi alitajuisesti, intuitiivisesti, soveltaa myöhemmin keksimäänsä teoriaa vuosi ennen kuin ymmärsi tietoisesti mistä oli kysymys. Boyd analysoi, mutta ennen kaikkea pystyi hyvinkin erilaisten asioiden synteesiin.
Boyd liitti alun perin ilmataisteluihin kehitetyn OODA-loop’n johtamiseen, myöhemmin sodankäyntiin ja lopuksi elämään yleensä.
Boydin ajattelun kehitys ja tutkimustoiminnan malli on vähintään mielenkiintoinen. Alun perin intuitiivinen, suppealle toiminnalle kehitetty malli (OODA) osoittautui laajasti sovellettavaksi. Boyd siis löysi jotain yleistä ja osasi sen yleistää, tehdä alemman tason tiedosta, havainnosta, ylemmän tason tietoa, yleisemmin sovellettavaa.
1960-luvulla kehitetty EM-teoria on mielenkiintoinen kompleksisen tieteen sovellutuksena. Siis sellaisena kompleksisuutta hallitsevana tieteenä, joka on tehtävissä vain tietokoneella. Tietokoneisiin liitettävät mallintaminen, prosessointi ja visualisointi tulevat sen kehittämisessä hyvin esille.
Uuden tieteen kehittämisessä ovat Boyd’n historian mukaan tärkeitä itseensä uskominen, täydellinen ja pitkäjännitteinen omistautuminen asialleen, sopiva tiimi, oikeat henkilökohtaiset ominaisuudet ja vähintään minimaalinen tuki organisaatiolta sekä olut ja hampurilaiset.