cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Florin Răducioiu
Răducioiu on ensimmäinen jalkapalloilija, joka tuli pelanneeksi kaikissa Euroopan viidessä suurimmassa sarjassa – Englannin Valioliigassa, Espanjan La Ligassa, Italian Serie A:ssa, Saksan Bundesliigassa ja Ranskan Ligue 1:ssä. Răducioiun lisäksi myös tanskalainen Christian Poulsen, montenegrolainen Stevan Jovetić ja alankomaalainen Justin Kluivert ovat pelanneet kaikissa näissä sarjoissa.
Răducioiu on myös ensimmäinen pelaaja, joka on tehnyt maalin jokaisessa näissä viidessä sarjassa. Toinen pelaaja, joka tähän on pystynyt, on Stefan Jovetić.
Anna Rimpelä
Vuonna 2018 ilmestyi Rimpelän esikoisromaani Pitkään meni ihan hyvin (Otava). Rimpelän toinen romaani Tilanne päällä, Aino Ritari! (Otava) ilmestyi vuonna 2020. Hän on opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa ja Jyväskylän yliopiston avoimessa yliopistossa.
Osinkotuotto
Osinkotuotto (osinkotuottoprosentti) tarkoittaa osakkeelle maksettavan osingon määrää suhteessa osakkeen hintaan.
Osinkotuotto ilmoitetaan Suomessa nykyisin efektiivisenä tuottona eli kuinka monta prosenttia osinko on osakkeen markkinahinnasta. Aiemmin osinkotuotto ilmoitettiin kertomalla, kuinka monta prosenttia osinko oli osakkeen nimellisarvosta.
Pörssiosakkeiden osinkotuotto
Pörssiosakkeen osinkotuotto tarkoittaa osinkoa suhteessa osakkeen pörssikurssiin. Osakkeita, joiden osinkotuottoprosentti on korkea, kutsutaan toisinaan arvo-osakkeiksi.
Monet sijoittajat arvostavat osinkotuottoa. Pörssiyhtiön jakama korkea osinko tuo osakekurssille tasaisuutta ja suojaa markkinaromahduksissa. Osingon kasvulla on tapana nostaa yhtiön pörssikurssia. Pitkällä aikavälillä osingon kasvuvauhdin ja osakkeen arvonnousun korrelaatio on mm. Helsingin pörssissä ollut erittäin vahva.
Tulokseen nähden korkea osinko (osinkosuhde) voi kuitenkin kieliä siitä, ettei yhtiö tarvitse rahaa kasvuun, mikä vaimentaa tulevaisuuden odotuksia. Toisinaan korkeat osingot aiheuttavat huolta siitä, että yritykset eivät käytä voittojaan investointeihin riittävästi, vaan rahat kuluvat osingonjakoon.
Sijoittaja voi tulkita pörssiyhtiöiden keskimääräisestä osinkotuottoprosentista osakkeiden yleistä arvostustasoa. Korkea osinkotuottoprosentti voi merkitä sitä, että osakkeet ovat halpoja. Alhainen osinkotuottoprosentti taas voi merkitä kurssihuippua ja vaaran merkkiä sijoittajille. Toisaalta se voi olla seuraus yhtiöiden osingonmaksukyvyn katoamisesta laman vuoksi.
Nimellinen osinkotuotto
Osinkotuotto eli osinkoprosentti ilmoitettiin Suomessa aiemmin nimellistuottona eli prosentteina osakkeen nimellisarvosta. Koska pörssikurssit yleisesti ylittivät osakkeiden nimellisarvon, sijoituksen todellinen efektiivinen tuotto oli tavallisesti pienempi kuin osinkoprosentti. Osinkoprosentti ylitti efektiivisen tuoton vain silloin, kun osakkeiden hinta alitti niiden nimellisarvon.
1970-luvulla harvat yhtiöt Suomessa uskalsivat näyttää korkeaa osinkoprosenttia. Jotta osinkoprosentti voitiin pitää samana ja siitä huolimatta kasvattaa osinkoa, yhtiöt nostivat osakkeiden lukumäärä osakeanneilla. Annissa osakkeenomistajat saivat lisää osakkeita joko ilmaiseksi tai edullista maksua vastaan. Vaikka osakekohtainen osinko ja siten osinkoprosentti pysyivät entisellään, osingonmaksun kokonaissumma nousi, koska osakkeita oli annin jälkeen enemmän.
Redemption from Refaim
Redemption from Refaim on kuusamolaisen thrash metal -yhtye A.R.G:n albumi vuodelta 2015.
Tuomas Laurell
Tuomas Laurell, sukunimi aik. Laurila (27. heinäkuuta 1855 Vähäkyrö – 20. joulukuuta 1925 Vaasa) oli suomalainen voinvientiä harjoittanut tukkukauppias ja kauppaneuvos.
Laurellin vanhemmat olivat torppari Tuomas Tuomaanpoika Laurell (Laurila) ja Maria Tuomaantytär Eveli. Hän muutti 15-vuotiaana Vaasan ja oli sitten ensin liikeapulaisena C. F. Vikmanin liikkeessä ja sitten kauppias Järnströmin sivuliikkeen hoitajana Ylistarossa. Ensimmäisen oman liikkeensä Laurell perusti 1874 Vähänkyrön Ojaniemen kylän Tuorin taloon ja hänellä oli pian kolme myymälää joista yksi oli Isossakyrössä. Laurell alkoi myös ostaa voita ja viljaa ja vei niitä sitten ensin Ruotsiin ja 1880-luvun puolivälistä lähtien myös Venäjälle. Hänen liiketoimensa laajenivatkin maakaupan piiristä tukkukauppaan.
Laurell teki 1880-luvun lopulla opintomatkan Englantiin ja Saksaan tutustuen paikalliseen liike-elämään. Vuonna 1888 hän jätti Vaasan maistraatille anomuksen perustaa kaupunkiin voin- ja viljanvientiliike sekä siirtomaatavaroiden tuontiliike. Laurell rakennutti sitten Vaasan kolmikerroksisen talon, jossa tukkuliike toimi. Laurellista tuli 1800-luvun lopulla yksi Suomen johtavista voinviejistä yhdessä hankolaisen Arthur H. Borgströmin ja vaasalaisen Emil Linderborgin kanssa. Laurell aloitti ensimmäinenä voin viennin suoraan Englantiin ohittaen näin tanskalaiset välittäjät, joiden kautta voikauppa oli aiemmin hoidettu. Hän perusti sivukonttoreita Ouluun ja Hankoon ja Englannin Newcastleen. Laurell oli 1880- ja 1890-luvulla myös Suomen merkittävin viljanviejä. Laurell harjoitti maatalouskoneiden maahantuontia Ab Laurell & Åkerberg Konekauppa Oy:n nimissä. Tämä liike myi maatalouskoneiden ohella myös kassa- ja laskukoneita, kirjoituskoneita, polkuompelukoneita ja fonografeja.
Vuonna 1909 Laurellin kolme liikettä yhdistettiin Oy Laurell & Lahtinen Ab -nimiseksi yhtiöksi, josta tuli Vaasan suurin tukkuliike. Liikkeen johtoon tuli Keski-Pohjanmaan Osuuskaupan toimitusjohtaja S. A. Hohenthal, nimen suomennoksen jälkeen Samuli A. Harima. Liike harjoitti edelleen voinvientiä sekä viljan tuontia Venäjältä. Laurell & Lahtisen liikkeen toiminta päättyi 1918 Venäjän kaupan loppumisen myötä. Tuomas Laurell sai kauppaneuvoksen arvon 1919. Hän jätti liiketoimensa 1920-luvun alussa pojalleen kauppias Vilho Laurellille (1875–1929), jonka aikana liikkeen toiminta päättyi.
Tuomas Laurell oli mukana Vaasan Sokeritehdas Oy:n, Vaasan Tupakkatehdas Oy:n, Pohjanmaan Verkatehdas Oy:n, Palovakuutus Oy Wellamon, Vaasan Saippuatehdas Oy:n ja Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n johtokunnissa ja hallintoneuvostoissa. Hän oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1903 ja 1913–1918.
Singer
Singer voi tarkoittaa seuraavia:
Uudenkaledoniankehrääjä
Uudenkaledoniankehrääjä (Aegotheles savesi) on australiankehrääjiin kuuluva kehrääjälintu. Uudenkaledoniankehrääjä on äärimmäisen uhanalainen lintu, sitä on jäljellä alle 50 yksilöä, ja nekin elävät pienellä alueella. Uudenkaledoniankehrääjästä on saatu kaksi kertaa kuva, ja siitä on tehty vain neljä muuta havaintoa.
Koko ja ulkonäkö
Uudenkaledoniankehrääjä on tumma 28 cm pitkä kehrääjälintu, jonka höyhenpeite muodostuu harmaanruskeista ja mustista vaakaraidoista. Linnulla on lyhyet ja pyöreät siivet, hieman pyöreähkö pyrstö, ja suhteellisen pitkät tummat jalat.
Levinneisyys
Lajia on tavattu ainoastaan Uudessa-Kaledoniassa, Ranskaan kuuluvassa territoriossa. Ja sieltäkin se on häviämässä, sillä toiseksi viimeisin havainto on vuodelta 1960, tosin vuonna 1998 saatiin uusi havainto lajista. Lisäksi saarelta on kuultu ääniä, joiden arvellaan olevan uudenkaledoniankehrääjän ääniä. Kaikki havainnot on nähty Melaleuca-savanneilta ja kosteista metsistä.
Lisääntyminen ja ravinto
Uudenkaledoniankehrääjä pesii puun koloon, ja ne metsästävät hyönteisiä oksilta tai maasta. Uudenkaledoniankehrääjä on suurempi ja sillä on pidemmät jalat kuin muilla kehrääjillä, mikä voi viitata sen viihtyvän enemmän maassa kuin muut kehrääjät.
Sjundeå Handelslag
Sjundeå Handelslag m. b. t. oli vuonna 1919 perustettu siuntiolainen itsenäinen osuuskauppa, joka toimi vuoteen 1973 asti, jolloin se sulautui Varubodeniin yhdessä Ingå Handeslagin kanssa. Sjundeå Handelslagilla oli toimipisteet Siuntion asemalla, Siuntion kirkonkylässä, Lappersissa, Niemenkylässä, Tallabackassa, Bläsabyssa ja Kelassa.
Historia
Sjundeå Handelslagin ensimmäinen myymälä perustettiin Siuntion asemalle vuonna 1919. Aloitteen osuuskaupan perustamisesta tekivät martat, mutta myös siuntiolaiset suurmaanomistajat Alvar Rehnberg, Severin Salovius, Hannes Grönberg, Alexander Le Bell ja August Perklén innostuivat ajatuksesta. He tukivat osuuskauppaa ja muun muassa perustivat Siuntion rakennusosakeyhtiön, joka vuokrasi osuuskaupan liikkeille tiloja edullisesti.
Siuntion kirkonkylässä Sjundeå Handelslag aloitti toimintansa 1924.
Myymäläautot
Sjundeå Handelslagilla oli kivijalkaliikkeiden lisäksi käytössä myös myymäläautoja, jotka kiersivät ympäri Siuntiota. Vuonna 1958 myymäläautot olivat Bedford -merkkisiä.
Juska Savolainen
Juska Samuli Savolainen (s. 1. syyskuuta 1983 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Sjundeå Handelslag
Osuusleipomo Kringlan
Osuusleipomo Kringlan perustettiin vuonna 1929 Siuntion, Inkoon ja Karjaan osuuskauppojen yhteiseksi leipomoksi. Leipomo sijaitsi Siuntion asemalla ja sen toiminta loppui vuonna 1944 Porkkala-parenteesin evakuoinnin yhteydessä. Leipomon toiminta ei enää jatkunut vuokra-ajan jälkeen.
Juska Savolainen
Ura
Savolainen on Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti. Ensimmäiset miesten ottelunsa hän pelasi Kakkosen Käpylän Pallossa. 18-vuotiaana hän siirtyi alankomaalaisseura Heerenveeniin, jossa hän pelasi juniori- ja reservijoukkueissa.
Sjundeå Handelslag
Johtajat
Sjundeå Handelslagin johtajia :
Juska Savolainen
Ura
Palattuaan Suomeen kesällä 2003 Savolainen edusti Veikkausliigassa KooTeePeetä, Hämeenlinnaa, Allianssia ja Tampere Unitedia. Kaudet KooTeePeessä ja Hämeenlinnassa päättyivät putoamiseen liigasta ja Allianssissa seuran talousvaikeuksista seuranneeseen liigalisenssin epäämiseen, mutta Tampere Unitedissa Savolainen saavutti kaksi peräkkäistä Suomen mestaruutta ja Suomen Cupin vuosina 2006–2007. Hänet valittiin Vuoden liigapelaajaksi kaudella 2007.
Tammikuussa 2008 Savolainen siirtyi Norjan Tippeligaenin Rosenborgiin, jossa loukkaantumiset kuitenkin rajoittivat pelaamista. Kaudella 2009 hän pelasi lainasopimuksella Tampere Unitedissa, jonka kanssa hän voitti keväällä Liigacupin. Savolainen palasi Rosenborgiin elokuussa 2008 ja oli voittamassa Norjan-mestaruutta kauden päätteeksi.
Marraskuussa 2009 Savolainen teki kahden vuoden sopimuksen Tippeligaeniin nousseen Haugesundin kanssa.
Savolaisen veli Vili Savolainen oli myös jalkapalloilija.
Kymmenottelu
Kymmenottelu on urheilukilpailu, joka koostuu kymmenestä yleisurheilulajista. Kymmenottelu käydään normaalisti kahden päivän aikana.
Kymmenottelu on ollut olympialaisten ohjelmassa vuodesta 1912. Kansainvälisellä tasolla toistaiseksi vain miehet kilpailevat kymmenottelussa. Naiset kilpailevat arvokilpailuissa seitsenottelussa, samantapaisessa kilpailussa, joka koostuu seitsemästä lajista.
Lajit
Kymmenottelun lajit suoritetaan seuraavassa järjestyksessä:
Kenttälajeissa (pois lukien korkeus- ja seiväshyppy) urheilijat voivat käyttää maksimissaan kolme yritystä. Jokaisessa lajissa urheilijat jaetaan eriin oman henkilökohtaisen ennätyksensä mukaan. Kustakin lajista urheilija saa pisteitä tuloksensa mukaan. Suurimman pistemäärän kymmenen lajin jälkeen kerännyt voittaa kilpailun. Tasapisteissä voittaja on se, joka on useammassa lajissa voittanut toisen tasapisteissä olevan kilpailijan. Jos lajivoitotkin ovat tasan, korkein yksittäisessä lajissa saavutettu pistemäärä ratkaisee voiton. Perinteisesti kaikki kilpailijat suorittavat kunniakierroksen viimeisen suoritetun lajin jälkeen.
Historia
Antiikin ajan Olympian kisojen kisaohjelmassa oli viisiottelu, pentathlon, joka koostui stadionin (192 m) juoksusta, pituushypystä, kiekonheitosta, keihäänheitosta ja painista. Nykyinen kymmenottelu on pohjoismainen keksintö, jota kokeiltiin ensimmäisen kerran vuonna 1911 Göteborgissa, Ruotsissa, mutta Irlannissa ja Yhdysvalloissa oli järjestetty moniotteluita jo vuosikymmeniä aiemmin. Vuonna 1884 järjestettiin Yhdysvaltain mestaruuskisojen yhteydessä moniottelu, joka käsitti 100 jaardin juoksun, kuulantyönnön, korkeushypyn, 880 jaardin kävelyn, moukarinheiton, seiväshypyn, 120 jaardin aitajuoksun, 56 paunan painonheiton, pituushypyn ja mailin (1609 m) juoksun. Kaikki lajit käytiin läpi yhdessä päivässä. Amerikkalainen kymmenottelu oli kisaohjelmassa 1904 järjestetyissä olympiakisoissa St. Louisissa. Nykyaikainen kymmenottelu oli ensimmäisen kerran kisaohjelmassa 1912 järjestetyissä Tukholman olympialaisissa.
Lajin historian menestynein maa on Yhdysvallat.
Kymmenottelu arvokilpailuissa
Kymmenottelu on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1912. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa se on ollut mukana alusta asti eli vuodesta 1983. Menestynein maa kymmenottelun arvokisoissa on ollut Yhdysvallat.
Maailmanennätys
Kymmenottelun miesten maailmanennätys on ranskalaisen Kevin Mayerin 15.–16. syyskuuta 2018 ottelema 9 126 pistettä ja naisten maailmanennätys on liettualaisen Austra Skujytėn 14.–15. huhtikuuta 2005 ottelema 8 358 pistettä.
Kymmenottelija urheilijana
Kymmenottelija on keskimäärin huipulla 27-vuotiaana. Vuoden 2004 olympialaisissa keskimääräinen kymmenottelija oli 191 cm pitkä ja painoi 86,3 kg. Kymmenottelijan ominaisuuksista tärkeimmät ovat juoksunopeus ja räjähtävä voimantuottokyky. Tärkein ominaisuus kymmenottelijalla on juoksunopeus, joka on tärkeää harjoittelussakin.
Perinteisesti on ajateltu, että kymmenottelijoita on neljää eri tyyppiä eli juoksu- ja hyppytyyppi, juoksu- ja heittotyyppi, hyppy- ja heittotyyppi sekä yleistyyppi. Tyyppi tarkoittaa tässä sitä, mistä lajeista ottelija saa eniten pisteitä. Ottelijat myös jakautuvat ensimmäisen ja toisen päivän ottelijoihin eli niihin, joille ensimmäinen päivä on vahvempi kuin toinen ja päinvastoin. Tämä johtuu siitä, että kumpanakin päivänä tarvitaan erilaisia ominaisuuksia. Ensimmäisenä päivänä nopeutta ja räjähtävää voimaa, toisena päivänä tekniikkaa. Nykyään parhaita pisteitä antavat pikajuoksu- ja hyppylajit, joten suurin osa nykyisten ottelijoiden vahvuuksista suuntautuu näihin lajeihin. Esimerkiksi Ashton Eaton on selkeä juoksu- ja hyppytyyppi, joka maailmanennätyssarjassaan sai vähän yli 75 % pisteistään juoksu- ja hyppylajeista.
Turku Romantic Movement
Turku Romantic Movement (aiemmin nimellä Turun Romantiikka) oli suomalainen, vuonna 1999 perustettu rock-yhtye. Yhtyeen ensimmäinen levy Ajatus on kapinaa ilmestyi tammikuussa 2002. Toinen levy Metamorfoosi julkaistiin 2003 ja kolmas Turun Romantiikan pitkäsoitto Rock'n'rollin viimeiset dandyt julkaistiin 2005. Vuonna 2006 yhtye vaihtoi kielen englantiin ja alkoi toimia nimellä Turku Romantic Movement. Yhtye teki keväällä 2006 kolmen viikon mittaisen Euroopan kiertueen. Syksyllä 2006 julkaistiin Rock, Rhythm & Revolution! -ep ja 2007 pitkäsoitto Noise & Confusion. Yhtyeen viimeiseksi levyksi jäi vuonna 2009 julkaistu Turku Romantic Movement.
Inge vanhempi
Inge vanhempi tai Inge Stenkilinpoika ( ja Inge Stenkilsson) oli perimätiedon mukaan Ruotsin kuningas noin vuosina 1080–1084 ja 1088–1105. Ingen isä oli Stenkil. Hänen veljensä Halsten oli eräiden lähteiden mukaan Ingen hallitsijakumppani, mutta toisten lähteiden mukaan Halsten hallitsi yksin lyhyen ajan noin vuonna 1066. Inge mainitaan muun muassa paavin kirjeessä "Ingo gloriosus Suetonum Rex" ("Inge, ruotsalaisten kunnioitettava kuningas").
Kōchin prefektuuri
Kōchin prefektuuri ( on yksi Japanin prefektuureista. Se sijaitsee Shikokun saaren eteläosassa, ja sen pääkaupunki on Kōchi.
Maantiede
Kōchi kattaa koko Shikokun saaren etelärannikon, ja sen rantaviiva Tyynellä valtamerellä on 706 kilometriä. Kōchi naapuriprefektuurit ovat Ehimen prefektuuri lännessä ja Tokushiman prefektuuri idässä.
Ilmasto
Kōchin ilmasto on kostea ja lämmin. Vuoden keskilämpötila on noin 17 °C, mutta kesäisin lämpötila saattaa kohota 35 °C:seen. Japanin sademäärissä Kōchin prefektuuri jää toiseksi ainoastaan Hokkaidōlle.
Aluejako
Kōchin prefektuuri jakautuu 11 kaupunkiin ja 24 muuhun kuntaan, joista 17 on maaseutukaupunkeja ja kuusi kyläkuntia. Kunnat kuuluvat kuuteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä.
Historia
Kōchin muinainen nimi oli Onru, joka tarkoittaa karkotusta. Tuona aikana tätä, silloin kunnollisten kulkuyhteyksien puutteessa olevaa syrjäistä aluetta, käytettiin sekä hallinnon poliittisten vihollisten että tavallisten rikollisten karkotuspaikkana.
Myöhemmin alueesta muodostui Tosan provinssi, joka vuonna 1871 muutettiin Kōchin prefektuuriksi.
Turismi
Nykyään koko Japaniin levinnyt yosakoi-tanssi on peräisin Kōchin prefektuurista. Prefektuurin pääkaupungissa Kōchissa järjestetään edelleen vuosittainen Yosakoi matsuri.
Trikiini
Trikiinimato (Trichinella spiralis) eli trikinella on sukkulamato, joka voi loisia kaikissa lihaa syövissä eläimissä, myös ihmisessä. Loinen leviää eläimestä toiseen, kun loisen toukkia sisältävää puutteellisesti kuumennettua lihaa syödään. Lihan kuumentaminen sisälämpötilaltaan yli 70 °C:seen tappaa loiset, minkä jälkeen liha on turvallista syödä.
Oireet
Tyypillisiä oireita ihmisellä ovat kuume, lihassärky ja turvotus silmien alla; oireet alkavat ilmaantua 2–3 viikon kuluttua tartunnasta. Kaikkein vakavimmissa tapauksissa esiintyy lihashalvauksia, ja potilas voi jopa kuolla. Viimeinen Suomessa tavattu ihmisen trikinelloositapaus oli 1970-luvulla. Tartunta oli saatu karhunlihasta. Muilla eläimillä trikiinit eivät yleensä aiheuta oireita; siat teurastetaan niin nuorina, että koteloituneet toukat eivät ole vielä ehtineet kalkkeutua.
Loisen elinkierto
Trikiinin toukat kulkeutuvat isäntäeläimen (ainakin sian) lihaksiin ja varsinkin pallean tuntumaan (sillä tämä on lihas, jossa on vilkas verenkierto). Kun seuraava eläin tai ihminen syö raakaa tai huonosti kypsennettyä tartunnan saaneen eläimen, kuten sian, villisian tai karhun lihaa tai näistä tehtyjä lihavalmisteita tai verta, toukat vapautuvat uudessa isännässään koteloistaan, käyvät läpi muutaman kehitysvaiheen, koteloituvat uuden isännän lihaksiin ja kierto jatkuu. Kotelot alkavat vähitellen kalkkeutua ja aiheuttavat ihmisellä reumantyyppisiä kipuja.
Suomessa yleisimmät trikiinilajit ovat Trichinella nativa ja Trichinella spiralis. Näiden lisäksi Suomessa on todettu myös lajit Trichinella britovi ja Trichinella pseudospiralis.
Trikiinimadon torjunta
Lihan kuumentaminen sisälämpötilaltaan yli 70 °C:seen tappaa loiset, minkä jälkeen liha on turvallista syödä. Ennen uskottiin, että myös pakastaminen yli kuukauden ajan alle −18 °C:n lämpötilassa tappaa loiset, mutta Suomessa esiintyvistä neljästä trikinellalajista kuitenkin yksi, Trichinella nativa, kestää pakastamista. Kotipakastimen teho ei riitä trikiinien tappamiseen. Ainoa varma keino estää trikiinitartunta on siis kuumentaa liha kunnolla. Trikiinitartunnan alkuvaiheessa suolistossa oleviin toukkiin tehoaa tiabendatsoli-niminen lääkeaine, mutta myöhemmin voidaan käyttää vain oireenmukaisia hoitomenetelmiä.
Trikiinimato on yleinen loinen riistaeläimillä, kuten villisialla, karhulla ja ketulla, mutta sitä voi esiintyä myös siassa, hevosessa ja muissa raatoja tai eläinjätteitä syövissä eläimissä.
Lihan tarkastus
Teurastamoilla tehtävässä lihantarkastuksessa jokaisesta siasta otetaan näyte, jotka tutkitaan määrätyllä tavalla. Riistaeläimistä tutkitaan karhujen, ilvesten, villisian ja hylkeen liha. Ruokavirasto tutkii trikinellojen esiintymistä riistaeläimissä metsästäjiltä saaduista näytteistä. Trikiinin esiintymistä rotissa ei tunneta, mutta oletetaan, että sikojen tartunnat ovat peräisin rotista. Sika on erittäin nopea rotanpyytäjä. Trikiinejä löydetään Suomessa vuosittain vain muutamia tapauksia. Trikinoosi ei ole Suomessa yleinen sairaus, koska ruoanlaittoperinteeseen ei kuulu kuumentamattoman sianlihan käyttö. EU-sääntöjen mukaisesti trikiinit tarkastetaan sioista aina teurastuksen yhteydessä, mutta muualla maailmassa käytäntö ja säädökset vaihtelevat. Trikiinit kuolevat kuumennettaessa, ja kuumennetun ruuan syöminen matkoilla on muutenkin hyvä varokeino.
Tichbornen tapaus
Tichbornen tapaus oli paljon julkisuutta saanut oikeusjuttu 1860- ja 1870-luvun Britanniassa. Siinä australialainen Arthur Orton väitti olevansa kuolleeksi uskottu englantilainen baronetti Roger Tichborne ja oikeutettu tämän suureen perintöön. Orton tuomittiin vuonna 1874 vankeusrangaistukseen.
Tapahtumien kulku
Yläluokkaisen englantilaissuvun poika Roger Charles Tichborne katosi Etelä-Amerikan vesillä purjealus Bellan haaksirikossa keväällä 1854. Laivan hylky löydettiin Brasilian rannikolta ja koko miehistön arveltiin saaneen surmansa. Äiti, lady Tichborne, sai selvänäkijältä uskomuksen, että hänen poikansa olisi elossa. Hän julkaisi The Timesissa ja muissa englanninkielisissä sanomalehdissä ilmoituksia, joissa pyysi mahdollisia vihjeitä asiassa. 11 vuotta myöhemmin hän sai Australiasta tiedon, että hänen kadonnut poikansa työskentelisi teurastajana Wagga Waggassa, Uuden Etelä-Walesin sisämaakaupungissa, ja käyttäisi nimeä Thomas Castro. Mies lähetettiin Eurooppaan, jossa lady Tichborne uskoi tämän heti omaksi pojakseen, mutta muut sukulaiset epäilivät tätä huijariksi.
Lady Tichbornen kuoltua omaiset aloittivat suurta julkisuutta saaneet oikeudenkäynnit, joiden lopputuloksena Castro, oikeasti Lontoossa syntynyt ja Australiaan asettunut merimies Arthur Orton, tuomittiin huijauksestaan 14 vuoden vankeuteen vuonna 1874. Keskeisiä todisteita jutussa olivat Ortonin käsivarresta puuttunut, Roger Tichbornen jo lapsena saama tatuointi sekä Ortonin olematon ranskan kielen taito ja muut yleistiedon ja sivistyksen puutteet verrattuna Roger Tichborneen, joka oli syntynyt ja käynyt koulunsa Ranskassa. Orton kärsi tuomiotaan 11 vuotta ja elätti sitten itseään maineellaan. Hän kuoli vuonna 1898.
Tapaus fiktion aiheena
Margaret Watts kirjoitti tapauksesta näytelmän The Claimant, jota esitettiin West Endin Queen’s Theatressa kuukauden ajan 1924 ja josta Wattsin sisar Agatha Christie sai kipinää omalle kirjailijanuralleen. Jorge Luis Borges on kirjoittanut Tichbornen tapauksesta tarinan, joka on julkaistu Matti Rossin suomennoksena kokoelmassa Haarautuvien polkujen puutarha (WSOY 1969). Suomessa Pentti Haanpään on arveltu saaneen vaikutteita tapauksesta novelliinsa ”Pojan paluu” (1933) ja romaaniinsa Taivalvaaran näyttelijä (1938).
Tarinaan perustuu väljästi myös Josephine Teyn jännitysromaani Brat Farrar, josta on tehty muun muassa BBC:n minisarja Kuka on Brat Farrar? (1986). Teyn tarinaan perustuu myös Hammer-yhtiön kauhuelokuva Lukitun kammion salaisuus (Paranoiac, 1962).
3i
3i on Lontoon pörssissä noteerattava pääomasijoitusyhtiö. Yhtiön osake kuuluu Lontoon pörssin FTSE 100 -indeksiin.
3i aloitti toimintansa eräiden brittiläisten pankkien yhteishankkeena vuonna 1945. 3i Group perustettiin julkiseksi osakeyhtiöksi vuonna 1987, kun pankit myivät osuutensa hankkeesta. Nykyään 3i on yksi maailman suurimmista julkisista pääomasijoitusyhtiöistä, joka hallinnoi 8,5 miljardin euron sijoitusomaisuutta. Omistajat jakautuvat maantieteellisesti Britannia 73,4 %, muu Euroopa 8,9 %, Yhdysvallat 15,8 % ja muu maailma 1,9 %.
Suomen maajohtajana 3i:ssä toimi Hannu Isohaaro ennen toiminnan loppumista Suomessa 2009.
Arvo Laine
Arvo Anselm Laine (8. elokuuta 1887 Tampere – 24. huhtikuuta 1938 Tampere) oli suomalainen korkeushyppääjä. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912. Hän jäi korkeuskilpailussa karsintaan. Laine voitti Kalevan Kisoissa SM-kultaa vuosina 1912 ja 1913. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä oli 1,85, jonka hän hyppäsi vuonna 1915.
Laine edusti urallaan sekä Turun Rientoa, että Tampereen Pyrintöä.
Örinälaulu
Erityispiirteitä
Örinällä viitataan usein mataliin basso- tai baritoniäänialoihin, joita käytetään erityisesti death metal -tyylissä. Örinässä on myös olemassa korkea-alaisempia muunnelmia: esimerkiksi hardcore punkissa, metalcoressa ja melodisessa death metalissa tavataan useammin korisevaa huutoa ja varsinkin black metalissa erittäin korkeaa, falsettiinkin ylettyvää laulua, josta käytetään usein nimityksiä "kärinä", "kirkuna" tai "rääkynä". Hyvin ohuesta ja korkeasta black metal -kirkunasta on esimerkki Hecate Enthronedin Jon Richard. Vaikka örinä on yleisilmeeltään vihaista, sitä käytetään esimerkiksi goottimetallissa ja doom metalissa tulkitsemaan voimakkaita, sisäänpäin kääntyneitä ja alakuloisia tunteita.
Örinä on syvää kurkkuääntä ja usein vaikeaselkoista, erityisesti niille kuuntelijoille, jotka eivät ennestään tunne tyyliä. Useat tekniikkaa käyttävät laulajat päättävät tietoisesti öristä epäselvästi, kuten esimerkiksi Kataklysm-yhtyeen Sylvain Houde ja Cryptopsyn Lord Worm. Jotkut tyylin laulajat kuitenkin örisevät sanoitukset ymmärrettävästi, kuten Bolt Throwerin Karl Willetts tai vanhemman Amorphiksen Tomi Koivusaari. Nykyisin örinätekniikkaa käyttää myös muutama naislaulaja, kuten Nuclear Deathin Lori Bravo, Sinisterin Rachel Kloosterwaard-Heyzer, Arch Enemyn Angela Gossow, The Agonistin Alissa White-Gluz ja Jinjerin Tatiana Shmaylyuk.
Örinälaulun tekniikka
pienoiskuva|vasen|pysty|[[Pallealla (diafragma) on tärkeä rooli örinälaulussa: sen käyttö tuo örinään voimaa ja osin suojaa äänihuulia rasitukselta. Jotkut artistit käyttävät örinätekniikassaan ainoastaan palleaa.]]
Örinälaulun tunnusomaisen rouhea ulosanti vaatii lähes välttämättä murrosiän äänenmurroksen ohittamista. Siten keskimäärin alle 16-vuotiaita, joilla kurkunpää ei ole vielä kehittynyt, sitä ei suositella harjoittamaan: väärin tehtynä örinälaulu voi pahimmillaan aiheuttaa pitkäaikaisia vaurioita äänihuuliin.
Örinälaulu lähtee pallealihaksen supistuksesta ja muotoutuu kurkunpäässä. Ilman pallealihaksen käyttöä örinä rasittaa äänihuulia. Varsinaista ääntä hallitaan suun muodoilla ja säätelemällä äänen muotoutumisaluetta kurkunpään etuosasta (jossa yleensä muodostuu matalammat örinät) kurkunpään takaosaan (josta vuorostaan korkea kirkuna). Kuten muutkin laulutyylit, örinälaulukin edellyttää pitkäjännitteistä harjoittelua: kurkunpää ja äänihuulet tottuvat rasitukseen vasta vähitellen. örinätyyliin erikoistuneen lauluopettajan Melissa Crossin mukaan tyypillisiä aloittelevien örinälaulajien virheitä ovatkin muun muassa itselleen liian korkeiden tai matalien äänialojen varomaton käyttö, pelkkä äänihuulien käyttö örinän muodostamisessa ja varomaton äänenvoimakkuuden säätely. Örinälaulu tulee aloittaa varovasti ja kehittää asteittain. Ammattimaiset örinälaulajat ovat opetelleet säätelemään örinä-äänissä tasapainoisesti hengitystiheyden, kurkunpään ja suun kosteuden sekä äänen raspin yhteisvaikutusta.
Toisin kuin yleensä luullaan, örinä-ääntä ei pystytä "syntetisoimaan" minkäänlaisten efektien avulla. Efektit kuten kaiku ja hidastus saattavat saada örinän kuulostamaan täyteläisemmältä niin kuin muut laulutyylit, mutta melodista laulua ei pysty muuttamaan örinäksi. Lauluopettajat esittelevät opetuksessa usein erilaisia tekniikoita, mutta pitkäaikainen käyttö kuluttaa lopulta äänen, siten tekniikat on tarkoitettu "vähemmän vahingoittaviksi", "vaaratonta örinää" vastoin. Alankomaalainen Nijmegenissä sijaitseva St Radboudin lääketieteellinen keskusyliopisto kertoi kesäkuussa 2007 Nederlands Dagblad -lehdelle, että örinätyylin paikallisen kasvavan suosion takia yliopisto hoiti potilaita, joilla oli äänihuulissa turvotusta ja polyyppeja. . Useissa oikein tehdyissä örinöissä käytetään äänihuulien yläpuolella sijaitsevia limakalvoja tai pelkästään pallealihasta.
Varhaiset edeltäjät
pienoiskuva|pysty|[[Alice Cooperin rockärjyntä on voinut innoittaa monia myöhempiä örinälaulajia.]]
Nasiriyyan taistelu
Nasiriyyan taistelu käytiin Irakin sodan aikana 23.–29. maaliskuuta 2003 Etelä-Irakissa sijainneen Nasiriyyan kaupungin hallinnasta. Kaupungin valtasi onnistuneesti alueelle edennyt merijalkaväen osasto Task Force Tarawa.
Örinälaulu
Varhaiset edeltäjät
Niin kutsuttujen hirviömäisten örinä-äänten käyttö uhkaavan vaikutuksen aikaansaamiseksi voidaan johtaa vuoteen 1956, jolloin Screamin' Jay Hawkinsin kappale "I Put a Spell on You" ilmestyi. Humoristisesta tarkoituksestaan huolimatta The Whon kappale "Boris the Spider" (1966) sisältää myös syviä, korisevia kurkkuääniörinöitä, jotka muistuttavat osin nykypäivän death metal -laulajien tyyliä. Varhain 1970-luvulla kappaleet kuten Black Sabbathin "Iron Man" ja Pink Floydin "One of These Days" sisältävät molemmat lyhyitä, matalasti öristyjä, joskin studiossa käsiteltyjä, ääniä taustallaan. Mike Oldfieldin kappale "Piltdown Man/Caveman" albumilta Tubular Bells on hyvin samantyylinen. Yksi mahdollinen vaikuttaja ja innoittaja nykyiseen örinälauluun saattaa olla myös glam- ja shock rock -artisti Alice Cooper, joka 1970-luvun alussa käytti satunnaisesti kappaleissaan rankkaa ärjyntää. Esimerkkejä ovat Love It to Death -albumin kappaleen "Ballad of Dwight Fry" lyhyt väliosa ja Killer-albumin "You Drive Me Nervous" -kappaleen kertosäe. Myöhemmin tätä dramaattista rockärjyntätyyliä esiintyi monissa alkuvaiheen punkyhtyeillä, kuten Sex Pistolsilla. Koska thrash metal otti voimakkaasti vaikutteita punk rockista, tätä lajia voi ehkä pitää vaikuttajana.
Nasiriyyan taistelu
Tausta
Nasiriyya oli vuonna 2003 noin puolen miljoonan asukkaan kaupunki, jonka väestön valtaosa oli šiialaisia. Kaupunki sijaitsee parin sadan kilometrin päässä Irakin pääkaupunki Bagdadista etelään ja se on tärkeä liikenteen solmukohta. Kaupungissa on esimerkiksi useita Eufratjoen ylittäviä siltoja ja sen lähellä sijaitsi myös Tallilin lentoasema ja Irakin kolmannen armeijakunnan päämaja. Irakin sodan sytyttyä Yhdysvaltain merijalkaväen Task Force Tarawa (TF Tarawa), jota komensi prikaatinkenraali Richard Natonski. TF Tarawa eteni Irakiin Kuwaitista aavikkoa pitkin ja sen ensimmäinen tavoite oli Jalibahan lentoaseman valtaus, josta se jatkoi Nasiriyyaan varhain aamulla 23. maaliskuuta.
Örinälaulu
Alkuperä metallimusiikissa
Örinälaulun esiintulo sellaisena kuin sitä nykyisin käytetään, tapahtui suunnilleen samanaikaisesti death metalin ensiaskeleiden kanssa. Siksi on vaikea sanoa, kuka tekniikan on alun perin luonut. Eri laulajat todennäköisesti kehittivät tyyliä ajan kuluessa. Deathissa ja sitä edeltäneessä yhtyeessä Mantasissa toimineet laulajat, alkuaan Kam Lee ja myöhemmin Chuck Schuldiner, mainitaan usein tyylin vaikuttajina, vaikkakin Schuldiner vaihtoi myöhemmin laulutyylinsä äänialaltaan korkeampaan kirkunaan. Joidenkin mielestä eräitä varhaisimpia örinää käyttäviä yhtyeitä olivat Possessed, kuten myös Necrophagia ja Master. Samoihin aikoihin örinälaulun eri muunnelmia käyttivät esimerkiksi yhtyeet Hellhammer, laulajanaan Tom G. Warrior, ja alkuaikojen Massacre.
Royal Welsh College of Music & Drama
oikea|pienoiskuva| Naton ulkoministerien illallinen Dora Stoutzker Hallissa, Royal Welsh College of Music & Drama, 4. syyskuuta 2014 Royal Welsh College of Music & Drama on konservatorio Cardiffissa, Walesissa. Kampusalueeseen kuuluu kolme teatteria: Richard Burton Theatre, Bute Theatre ja Caird Studio sekä konserttisali, Dora Stoutzker Hall. Koulun alumneihin kuuluvat mm. Anthony Hopkins, Aneurin Barnard ja Rob Brydon.
Nasiriyyan taistelu
Taistelu
thumb|vasen|Nasiriyyan lähellä tuhoutunut amfibiovaunu. Yhteenotot Nasiiyyassa alkoivat merijalkaväen edetessä panssarivaunujen tukemana kaupungin laitamille. Hyökkääjät tuhosivat nopeasti yhdeksän asemissa ollutta T-72 -panssarivaunua. Noin kello puoli kahdeksan aikaan merijalkaväki kohtasi yllätyksekseen amerikkalaisen kuorma-autokolonnan, jonka miehistö selitti kääntyneensä väärästä kohdasta ja kolonnan edetessä Nasiriyaan se väijytettiin. 11 amerikkalaista oli kuollut ja kuusi jäänyt vangiksi. Kolonnan saapuminen oli ilmeisesti myös kiinnittänyt puolustajien huomion ja yllätysetu oli nän menetetty. Onnistunut yhteenotto kolonnan kanssa nostatti myös puolustajien taistelutahtoa.
Örinälaulu
Muunnelmat ja myöhempi kehitys
Jotkut yhtyeet, kuten Carcass, Dying Fetus ja Gorerotted, tekivät kokeiluja käyttämällä kahta laulajaa, käyttämällä kappaleissaan vuorotellen kevympiä ja raskaampia örinän lauluosia. Nykyisin toimintansa lopettaneella ruotsalaisella grindcore-yhtyeellä Nasumilla oli myös kaksi laulajaa, joiden ilmaisu vaihteli syvän death metal -örinän ja korkean hardcore punk -kirkunan välillä.
pienoiskuva|pysty|vasen|[[Mikael Åkerfeldt toi puhtaan laulun örinälaulun lisukkeeksi death metal -tyyliin.]]
64. hikō sentai
64. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin heinäkuussa 1937 Tachikawassa 5. hikō rentaista nimellä 2. hikō daitai. Perustettaessa joukko-osastossa oli kaksi hävittäjälaivuetta (chutai). Heinäkuussa perustettiin myös Pyongyangissa Koreassa 6. hikō rentaista 9. dokuritsu hikō chutai (erillinen hävittäjälaivue). Elokuussa 1938 perustetut yksiköt yhdistettiin muodostettaessa 64. hikō sentai. Huhtikuussa 1944 yhtymä organisoitiin uudelleen, kun siitä muodostettiin hikōtai (lentävät osat).
Batman of the Future
Batman of the Future, joka tunnetaan Yhdysvalloissa nimellä Batman Beyond, on Emmy-palkittu Warner Bros. Animationin tuottama piirrossarja. Se kuuluu DC-animaatiouniversumiin, jota Bruce Timm oli pääasiassa toteuttamassa. Batman of the Future sijoittuu lähes 50 vuotta tulevaisuuteen eli noin vuoteen 2046, jossa seikkailee uusi Batman.
64. hikō sentai
Kalusto
Yhtymän kalustona olivat :
Komentajat
Yhtymän komentajina olivat :
Batman of the Future
Sarjaa näytettiin ensi kerran Yhdysvalloissa 10. tammikuuta 1999. Se kesti yhteensä 52 jaksoa loppuen joulukuussa 2001, minkä lisäksi sarjaa julkaistiin myös sarjakuvana. Batman of the Futuresta julkaistiin myös elokuva Batman of the Future: Return of the Joker vuonna 2000. Skandinaviassa sarjaa esitettiin ensi kerran vuonna 2002 Cartoon Networkilla.
Batman of the Futuresta tehtiin myös spin-off-sarja The Zeta Project.
Juoni
Batman on taistellut vuosikymmeniä rikollisia vastaan Gothamissa ja lopettanut rikoksen torjumisen 20 vuotta sitten. Batmanin legenda kuitenkin jatkuu, kun eräs lukiolaispoika Terry McGinnis saa vahingossa selville Batmanin todellisen henkilöllisyyden ja varastaa hänen vanhentuneen asunsa kostaakseen isänsä murhan. Tästä alkavat uuden Batmanin seikkailut tulevaisuuden Gothamissa, jossa ikääntynyt Bruce Wayne ja uusi Batman taistelevat uusia ja vanhoja pahiksia vastaan.
Vastaanotto ja arvostelu
Sarja on listattu IGN-sivuston tammikuussa 2007 laatiman listan seitsemänneksi parhaaksi sarjakuvaan perustuvaksi animaatiosarjaksi.
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Batman of the Futuren sijalle kuusi laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.
Tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan Batman of the Future oli sijalla 40.
Royal Welsh College of Music & Drama
Historia
Cardiff College of Music perustettiin Cardiffin linnaan vuonna 1949, mutta muutti uusiin omiin tiloihinsa Bute Parkkiin, aivan Cardiffin yliopiston lähelle. Vuonna 1970 koulusta tuli Welsh College of Music & Drama ja kuningatar Elisabet II myönsi sille kuninkaallisen tittelin vuonna 2002. Tämä teki koulusta viidennen konservatorion, jolle tämä arvonimi myönnettiin.
Nasiriyyan taistelu
Taistelu
Myöhemmin taistelua vaikeutti puhjennut hiekkamyrsky, jonka takia esimerkiksi ilmatuesta tuli mahdotonta. Tulitukea saatto kuitenkin edelleen antaa tykistö, jolla tulitettiin esimerkiksi puolustajien tukikohtanaan käyttämää sairaalaa 26. maaliskuuta. Myöhemmin tiedustelun mukaan noin 2 600 vihollissotilasta kerääntyi rautatieasemalle kaupungin eteläosassa vastahyökkäystä varten. Keskittymää tulitettiin tykistöllä ja arviolta 200 irakilaista sai surmansa. Hiekkamyrskykin hellitti lopulta ja taistelut olivat pääosin ohi 29. maaliskuuta mennessä. Kokonaan kaupunki oli turvattu huhtikuun alussa.
Seuraukset
thumb|Merijalkaväen [[Humvee Nasiriyyassa 1. huhtikuuta.]] Taistelujen aikana oli saanut surmansa 18 merijalkaväen sotilasta, minkä lisäksi noin 150 oli haavoittunut. Erikoisjoukot vapauttivat Jessica Lynchin ja neljä muuta kuorma-autokolonnan vangiksi jäänyttä amerikkalaissotilasta. Kuudes vanki Lori Piestewa oli menehtynyt haavoihinsa hieman vangiksi jäämisen jälkeen. Piestewa oli hopi-intiaani ja hänen uskottiin olevan ensimmäinen ulkomailla surmansa saanut naispuolinen intiaanisotilas. Arvoiden mukaan taisteluissa Nasiryyassa ja sen lähialueella sai surmansa 359-431 irakilaista. Paikallisen sairaalan mukaan surmansa sai noin 600 irakilaista ja heistä noin 400 oli sotilaita. Joidenkin järjestöjen mukaan siviiliurien määrä oli huomattavasti suurempi.
Royal Welsh College of Music & Drama
Historia
Vuodesta 1973 yliopiston tutkinnot myönsi Wales University ja vuonna 2004 koulusta tuli osa yliopistoa. Vuonna 2007 se kuitenkin irtautui yliopistosta ja sopi fuusion (tai tarkemmin "strategisen liittouman") Glamorgan Universityn kanssa. Glamorgan University yhdistyi University of Wales, Newportin kanssa vuonna 2013 muodostaen University of South Walesin, joten RWCMD on nyt osa Etelä-Walesin yliopiston ryhmää.
Oppilaitos tarjoaa esittävän taiteen ja teknisen teatterin koulutusta. Noin kaksi kolmasosaa opiskelijoista opiskelee musiikkiin liittyviä kursseja ja loput draaman ja teknisen teatterin kursseja. Koulu oli ensimmäinen All-Steinway- konservatorio Isossa-Britanniassa ja jakaa nykyisin tittelin yhdessä Leeds Conservatoiren kanssa. Tämä tarkoittaa sitä, että koulun kaikki pianot ovat Steinway & Sons-merkkisiä.
Yliopiston 22,5 miljoonan punnan laajennus valmistui vuonna 2011. Laajennuksen yhteydessä rakennettiin kaksi uutta esiintymispaikkaa (Richard Burton Theatre ja Dora Stoutzker Hall), uusi vastaanottotila ja harjoitusstudioita.
Vuonna 2010 osana yliopiston 60-vuotisjuhlia, koulun opiskelijat esiintyivät gaalakonsertissa Buckinghamin palatsissa, johon osallistu myösi yliopiston suojelija Walesin prinssi Charles. Toinen gaala-ilta järjestettiin Buckinghamin palatsissa vuonna 2016 yliopiston uusien tilojen viidennen vuosipäivän kunniaksi.
Koulu on draamakoulujen liiton jäsen.
Alemmat korkeakoulututkinnot
Korkeakoulu tarjoaa alempia korkeakoulututkintoja seuraavilla alueilla:
Ylemmät korkeakoulututkinnot
Korkeakoulu tarjoaa myös jatkotutkintoja seuraavilla alueilla;
Tunnettuja alumneja
oikea|pienoiskuva| Anthony Hopkins Centre
Örinälaulu
Muunnelmat ja myöhempi kehitys
Doom metal -yhtyeiden laulajilla on tapana painottaa örinällään enemmänkin tunnelma- ja tunnevivahteita. Paradise Lostin Nick Holmes ja My Dying Briden Aaron Stainthorpe olivat 1990-luvun alkupuolella sen pääasiallisimmat kehittäjät. Stainthorpe oli ensimmäisiä niistä, jotka yhdistivät örinälaulua puhtaaseen lauluun. Tekniikkaa kehitti myöhemmin varsinkin Opethin Mikael Åkerfeldt, joka toi puhtaan laulun death metaliin.
Goottimetallissa örinät on yleensä asetettu oopperamaisen naislaulun rinnalle. Esimerkkejä siitä ovat ainakin Tristania ja Sirenia. Myös jotkut sinfoniset metalliyhtyeet, kuten After Forever, Epica ja Leaves' Eyes käyttävät samaa tekniikkaa ja yhdistävät jonkin verran maskuliinista örinää usein klassisesti koulutettujen sopraanolaulajien ilmaisun vastapainoksi.
Eräissä muissa metalin lajeissa on omat tapansa käyttää örinälaulua. Ne käyttävät lähinnä death-grindia ja brutaalia death metalia. Niissä örinä-äänet on yleensä viety mahdollisimman mataliksi ja epäselviksi käyttämättä kuitenkaan efektejä, esimerkkeinä Suffocationin Frank Mullen, Devourmentin Mike Majewski ja Incantationin John McEnte.
Deathcore-musiikkigenren tyypillinen ominaisuus on sisään- tai ulospäin hengitetty "sikavinkuna". Tästä hyvänä esimerkkinä toimii brittiläisen Annotations of an Autopsy -yhtyeen kappale "Welcome To Sludge City".
Jalunka
Jalunka on mandelainen kieli, jota puhuu äidinkielenään noin 100 000 ihmistä hajanaisella alueella Länsi-Afrikassa. Se on läheistä sukua susun kielelle. Jalunkaa voidaan kirjoittaa arabialaisilla tai latinalaisilla kirjaimilla.
Stuart Scott
thumb|Stuart Scott vuonna 2010 Stuart Orlando Scott (19. heinäkuuta 1965 – 4. tammikuuta 2015) oli yhdysvaltalainen urheilutoimittaja ja televisiojuontaja.
Scottilla diagnosoitiin ensimmäisen kerran syöpä vuonna 2007. Se uusiutui vuonna 2010 ja uudestaan vuonna 2013. Scott kuoli pitkäaikaisen sairauden, syövän, uuvuttamana 4. tammikuuta 2015, 49-vuotiaana.
Luettelo valtioista lentoasemien määrän mukaan
Tämä luettelo valtioista lentoasemien määrän mukaan perustuu pitkälti The World Factbookin tietoihin kesäkuulta 2008.
Valtiot joissa ei ole lentoasemaa
Seuraavissa valtioissa ei ole kansainvälistä tai paikallista julkista lentoasemaa. Useissa valtioissa on oma julkinen helikopterikenttä josta voi lentää läheiselle lentoasemalle.
Mana (muusikko)
Mana on japanilainen muusikko ja vaatesuunnittelija. Hänet tunnetaan parhaiten visual kei -tyylisen Malice Mizer -yhtyeen perustajajäsenenä ja keulakuvana sekä lolitatyylin levittäjänä ja kehittäjänä oman vaatemerkkinsä Moi-même-Moitién kanssa.
Julkinen käyttäytyminen
Manan kerrotaan olevan erittäin epäsosiaalinen ja ujo, eikä hän tiettävästi pidä suurista ihmisjoukoista. Hänen tapoihinsa kuuluu olla hymyilemättä julkisuudessa. Hänen on julkisesti kuultu puhuvan vain muutaman sanan parissa haastattelussa sanoen: "Guitar no Mana desu", "Olen Mana, kitaristi", mutta lehtihaastatteluissa hänen väitetään kuitenkin puhuvan ja jopa nauravan, sillä silloin paikalla ei ole TV-kameroita. Uransa alkupuolella hän usein myös keksi vastaukset haastatteluihin, joten niiden paikkansapitävyydestä ei voinut olla täysin varma.
Ulkonäkö
Mana on herättänyt runsaasti huomiota pukeutumisellaan ja ulkonäöllään, sillä hän pukeutuu naisellisiin vaatteisiin niiden monimuotoisuuden ja kauniimman siluetin takia. Hän myös meikkaa, mikä on Manan omien sanojen mukaan hänelle enemminkin taidemuoto. Tyyli kuuluu visual kei -musiikkityyliin. Gothic lolita -tyylin kannattajat mainitsevat usein Manan tyyli-ikonikseen. Manan väitetään keksineen kyseisen tyylin, ja hän on pitkälti vaikuttanut sen leviämiseen ja kehittymiseen. Mana omistaa gothic lolita -vaatebrändin nimeltä Moi-même-Moitié. Mana ja muut Moi dix Mois'n jäsenet ovat valokuvissa ja konserteissa pukeutuneet aina Moi-même-Moitién vaatteisiin.
Lapsuus ja nuoruus
Mana on syntynyt 19. maaliskuuta, mutta hän ei ole paljastanut syntymävuottaan. Musiikinopettajina toimineet vanhemmat yrittivät saada hänet lapsena soittamaan pianoa, mutta pieni Mana piti sitä liian tyttömäisenä ja siksi vihasi sitä. Teini-iässä Mana viehättyi punk rock -musiikista ja näyttäytyikin usein irokeesissä. Ennen pienintäkään ajatusta musiikillisesta suuntautumisesta hän harjoitutti piirrostaitojaan, jotka toivat hänelle useita palkintoja kouluaikana. Piirroksiensa ja videopeliensä aiheena hän suosi scifiä. Nuoruudessa Mana kuunteli mm. 44MAGNUM, Slayer ja Mötley Crüe yhtyeitä, jotka klassisen musiikin, kauhuleffojen soundtrackien (mm. Dario Argento elokuvat) ja ranskalaisen popin (mm. Myléne Farmer ) vierellä ovat vaikuttaneet hänen tuottamaansa musiikkiin. Lukio ainakana Mana kiinnostui rummuista ja sähkökitarasta. Vanhemmat ostivat hänelle akustisen kitaran, jota hän ei suostunut soittamaan kertaakaan. Ajan myötä Mana hankki itse rahat ja taidot niin rumpuihin kuin sähkökitaraan. Lukion bändissä (Ves.tearge rumpalina) soittamisen jälkeen ennen Malice Mizeriä, Mana ehti soittaa bändeissä Girl'e 1989–1990 (kitaristina naisellisen nimen Serina alla) ja Matenrou (摩天楼?, "pilvenpiirtäjä") basistina 1990–1992.
Malice Mizer 1992–2001
Mana tapasi malice Mizerin toisen perustaja jäsenen Közin ollessaan töissä samassa baarissa. Kaksikon syvällisen keskustelun "mitä on ihminen?" myötä syntyi idea Malice Mizeristä (pahansuopa ja kurja) vastauksena tähän kysymykseen. Alku- ja loppuaikoinaan Malice Mizer levytti Manan edelleenkin ylläpitämän merkin Midi:Netten alla Bändin alkuperäiset jäsenet: Pian kuitenkin Gaz vaihtoi Kamin kanssa rumpalin paikkojaan Kneuklid Romance- yhtyeen ja Malice Mizerin välillä. Myös Tetsuki lähti bändistä ja Manan korkean vaatimustason takia uuden vokalistin löytämiseen meni noin vuosi, kunnes syksyllä 1995 Gackt hyväksyttiin mukaan ja Malice Mizer nousi kulta-aikaansa. Tammikuussa 1999 Gackt erosi yhtyeestä ja siirtyi soolouralle. Rumpali Kami ei jättänyt bändiä, mutta maanantaina 21. kesäkuuta vuonna 1999 äkillinen aivoverenvuoto vei rumpalin hengen. Malice Mizer ei Kamin jälkeen suostunut ottamaan varsinaista Kamia korvaavaa rumpalia, vaan eli keikka-avustaja Suen avuin. Viimeiset vuodet ennen bändin tauolle siirtymistä Malice Mizerin vokalistina toimi Klaha.
Moi dix Mois 19.3.2002–
Malice Mizerin jälkeen Mana ei jäänyt toimettomaksi vaan aloitti oman sooloprojektinsa Moi dix Moisin (minä 10 kuukautta) keikka-avustajien tukemana (itse hän kyllä kutsuu heitä bändi tovereikseen). Alkuperäiseen kokoonpanoon kuului mana lisäksi K (kitara), Juka (vokalisti), Tohru (rummut) ja Kazuno (basso). Nykyään laulusta vastaa Seth, bassosta Sugiya ja rummuista Hayato.
Moi-même-Moitié
Moi-même-Moitié on Manan vuonna 1999 luoma lolita tyylisiä vaatteita tuottava vaatemerkki. Se sisältää kaksi mallistoa E.G.L. Elegant Gothic Lolita ja E.G.A. Elegant Gothic Aristocrat, joista EGL koostuu lolitalle tyypillisistä kellohameista ja tyttömäisistä röyhelöistä kun EGA keskittyy aikuisenpaan ja sukupuolineutraalinpaan tyyliin. Mana toimii merkkinsä pääasiallisena mallina ja esittelee neljästi vuodessa ilmestyvässä Gothic&Lolita Bible -lehdessä uusimpia vaatteitaan.
Drenthe
Drenthe on Alankomaiden provinssi maan koillisosassa. Provinssin pinta-ala on ja asukasluku  (vuonna 2010). Assen on Drenthen pääkaupunki.
Provinsissa on vuodesta 2002 ollut Drentsche Aan kansallispuisto.
Geoinformatiikka
Geoinformatiikka on paikkatietoa ja paikkatietojärjestelmiä tutkiva tieteenala. Paikkatietotekniikaksi kutsutaan sitä osaa geoinformatiikasta, joka soveltaa tietoteknisiä menetelmiä.
Paikkatietotekniikka on kuvattu paikkatietojärjestelmä-artikkelissa ja paikkatiedon luonne ja ominaisuudet paikkatieto-artikkelissa. Paikkatiedon tuottaminen on kuvattu muun muassa kaukokartoitus- ja maanmittaus-artikkeleissa. Tämä artikkeli keskittyy geoinformatiikan analyyttisiin ja laskennallisiin menetelmiin.
Paikkatiedon määrän kasvu ja sen kautta syntynyt tarve ja mahdollisuus sen hyödyntämiseen on luonut tarpeen tutkia geoinformatiikkaa. Geoinformatiikassa tutkitaan paitsi paikkatiedon luonnetta ja sen tuottamista myös sen tallentamista, käsittelyä, hyödyntämistä, esittämistä jne.
Geoinformatiikka on osittain osa tietojenkäsittelytiedettä, mutta se on myös erittäin lähellä maantiedettä, maanmittausta, geomatiikkaa, kartografiaa, laskennallista geometriaa, spatiaalista tilastotiedettä jne. Geoinformatiikkaa hyödynnetään tai sovelletaan hyvin monissa tieteissä ja tekniikan aloilla koska paikkatietojen hyödyntäminen on niin yleistä.
Tärkeä osa geoinformatiikkaa on paikkatietoanalyysimenetelmien tutkimus.
HMS Talent (S92)
HMS Talent (viirinumero S92) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin 10. syyskuuta 1984 Vickers Shipbuilding and Engineeringiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 13. toukokuuta 1986. Se laskettiin vesille 15. toukokuuta 1988 kumminaan prinsessa Anne ja otettiin palvelukseen 12. toukokuuta 1990.
Palvelus
Alus oli 2013 palveluksessa.
Luotaus
Luotaus voi tarkoittaa seuraavia asioita: