cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zaman taistelu
Taistelu
Hannibal lähetti ensimmäiseksi norsunsa eteenpäin kohti roomalaisia. Nämä kuitenkin lyötiin veliittien kärsimistä suurista tappioista huolimatta ja suurin osa karkotettiin takaisin karthagolaisten linjoja kohti. Jotkut norsut lönkyttivät suoraan karthagolaisen ja numidialaisen ratsuväen päälle, joka joutui sekasortoon. Kun Masinissa huomasi tämän hän lähti hyökkäykseen ja karkotti numidialaiset taistelukentältä. Laelius ratsuväkineen vasemmalla siivellä käytti myös sekaannusta hyväkseen ja lähetti ratsuväkensä karthagolaista ratsuväkeä kohti, jonka linja murtui myös. Nyt oli vuorossa jalkaväen yhteenotto. Roomalaisten rintama painoi päin gallialaisia ja ligurialaisia, jotka eivät lopulta kestäneet painetta vaan lähtivät pakoon huomattuaan, että karthagolaisten toinen linja ei tukenut heitä. Roomalaisten ensimmäisen rivistön (hastaatit) hyökkäsivät karthagolaisten toista linjaa kohti, joka painoi hetkeksi roomalaiset taaksepäin. Rooman armeijan toinen rivistö kuitenkin koottiin ja roomalaiset pakottivat pidemmän linjansa avulla vihollisen taaksepäin. Pian toinenkin linja murtui ja Hannibalin veteraanitriaanit olivat enää jäljellä. Nämä kuitenkin olivat täydellisessä taistelujärjestyksessä ja heidän kurinsa oli todella hyvä. Scipio pysäytti tällöin joukkonsa, kokosi nämä uudelleen ja hyökkäsi täydellä voimalla vihollista vastaan.
Taistelun jälkeen
Zaman taistelu käytännössä lopetti toisen puunilaissodan ja oli Kartagon lopun alkua, sillä Roomasta tuli kiistatta alueen mahtavin armeija sitten Aleksanteri Suuren. Rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti Kartagon Espanjassa sijaitsevat alueet siirtyivät Rooman alaisuuteen. Lopulta Rooma otti valtaansa koko Välimären alueen.
Hopien reservaatti
Hopien reservaatti (omakielininen nimi: Hopituskwa ) on Arizonassa sijaitseva hopi-intiaaneille tarkoitettu reservaatti. Pinta-alaa reservaatilla on 1,5 miljoonaa eekkeriä (6070 km2).
Historia ja hallinto
Reservaatti jakautuu hallinnollisesti 12 kylään. Kylillä on reservaatin perustuslain turvaama autonomia. Hopien reservaatilla on oma paikallishallintonsa. Lakiasäätävä neuvosto koostuu 22 edustajasta, jotka valitaan kahden vuoden välein. Tämän lisäksi reservaatilla on puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja. Nykyisenä puhemiehenä toimii Timothy Nuvangyaoma.
Talous ja koulutus
kotitalouksien keskivertotulot ovat 19 569 dollaria vuodessa, mikä on selkeästi vähemmän kuin muualla Arizonassa (56 213 $). Suurin osa hopeista katsoo edelleen olevansa ensisijaisesti maanviljelijöitä, mutta myös turismi on kasvanut tärkeäksi tulonlähteeksi reservaatin alueella.
Väestö ja kulttuuri
Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan reservaatin asukasluku oli 6377. Väestöstä 67,3 % puhuu kotonaan jota muuta kieltä kuin englantia.
Hopit ovat varsin uskonnollisia ja reservaatin alueella on rikas mytologioiden ja seremonioiden kulttuuri. Hopien kulttuurissa ryhmäpainetta käytetään järjestyksen ylläpitämiseksi ja mm. valehtelusta seuraa yhteisön hyljeksyntä.
Cicero
Marcus Tullius Cicero ([kikero:]; 3. tammikuuta 106 eaa. – 7. joulukuuta 43 eaa.) oli roomalainen poliitikko, puhuja, filosofi, lakimies ja kirjailija. Häntä pidetään yleisesti latinankielisen proosan mestarina, ja klassinen latina määritellään yleensä Julius Caesarin ja Ciceron teosten pohjalta. Ciceron teoksia on säilynyt poikkeuksellisen paljon. Hänen vaikutuksensa myöhempään kirjallisuuteen ja kielenkäyttöön on ollut merkittävää. Häntä pidetään myös eräänä eurooppalaisen humanismin perustajahahmoista.
Cicero eli aikana, jolloin Rooman tasavalta oli väistämättä murenemassa pala palalta. Hän pyrki poliittisen uransa aikana idealistisesti puolustamaan tätä harvainvaltaa, muttei kyennyt vaikuttamaan sen korvautumiseen yksinvallalla. Hän oli poliittisessa toiminnassaan pragmaattinen, vaikka hänen toimintaansa sisältyi monia ristiriitaisuuksia ja mielenmuutoksia.
Alkutaival
pienoiskuva|upright=1.2|Nuori Cicero lukee, [[Vincenzo Foppan maalaus noin vuodelta 1464.]]
Vuosina 89 eaa.–88 eaa. seitsemäntoistavuotias Cicero palveli liittolaissodassa Gnaeus Pompeius Strabon ja Lucius Cornelius Sullan joukoissa. Ciceroa sotiminen ei liiemmin huvittanut ja hän suuntautui asianajajan uralle. Vuonna 80 eaa. hän matkusti veljensä kanssa Kreikkaan, kun hän oli ärsyttänyt diktaattori Sullaa puolustamalla oikeudessa tämän vastustajaa. Kyseessä oli sekä varotoimenpide että mahdollisuus vierailla häntä kiehtoneessa maassa. Osatekijänä oli myös se, että Cicero oli menettänyt äänensä, oletettavasti ainakin osittain siihen asti käyttämänsä retorisen tyylin takia. Ateenassa Ciceron opettajana toimi keskiplatonilainen filosofi Antiokhos Askalonlainen. Reettori Apollonios Molon opasti Ciceroa kurkunpäälle sopivamman puhetyylin löytämisessä.
Palattuaan Roomaan Cicero meni naimisiin ja sai kaksi lasta. Hän jatkoi työtään asianajajana, sekä opiskeli filosofiaa. Roomassa Ciceron opettajana toimi hänen talossaan asunut Diodotos, joka opetti hänelle stoalaista filosofiaa ja logiikkaa. Cicero valittiin kvestoriksi Sisiliaan vuonna 75 eaa., vaikkei hän ollutkaan suorittanut virkaa normaalisti edeltänyttä kymmenen vuoden armeijapalvelusta. Ciceron mukaan Sisiliassa ollessaan hän näki Arkhimedeen hautakiven, johon oli kaiverrettu tämän lempilause geometriasta.
Palattuaan Roomaan Cicero jatkoi menestyksekkäästi asianajajana. Hän tuli kuuluisaksi korruptoituneen Sisilian maaherran Gaius Verreksen syytöspuheesta elokuussa 70 eaa. Sisilialaiset olivat pyytäneet häntä asianajajakseen, koska heillä oli muistissa Ciceron oikeudenmukainen toiminta kvestorina. Verrestä puolusti kuuluisa asianajaja Hortensius Hortalus. Cicero voitti jutun, mikä lisäsi hänen mainettaan. Hän jakoi palkkioksi saamansa viljan kansanjoukoille.
Nousukas
Ciceron edistymistä politiikassa kuitenkin häiritsi hänen sukutaustansa. Hän oli homo novus (uusi mies, ”nousukas” ), ensimmäinen senaattiin noussut suvussaan, ja siksi elämänsä loppuun asti jossain määrin ulkopuolinen. Edellinen konsuliksi asti edennyt homo novus oli ollut Marius, joka oli selvinnyt niin pitkälle lähinnä voimalla. Tämän vuoksi Ciceron luontainen kannatuspohja oli kapea ja liittolaisten etsintä vaikeaa. Uransa aikana hän ajautui samaan rintamaan niinkin erilaisten hahmojen kuin Pompeius ja Octavianus kanssa. Tasavallan tila oli jo varsin epävakaa Mariuksen ja Sullan kiistojen jäljiltä. Tämä kaikki edelleen vaikeutti hänen yrityksiään ajaa ohjelmaansa tasavallan pelastamiseksi.
Cicero valittiin vuonna 69 eaa. ediiliksi ja 66 eaa. preettoriksi. Tällöin hän piti ensimmäistä kertaa merkittävän poliittisen puheen, jolla tuettiin Pompeiukselle myönnettäviä valtuuksia. Usein valtaeliitin ulkopuolelta tulleiden poliitikkojen ura päättyi tähän, mutta Cicero päätti pyrkiä tasavallan korkeimpaan virkaan konsuliksi. Vuoden 64 eaa. syksyllä käydyssä vaalissa häntä vastaan asettuivat senaattorisäätyiset Catilina ja Gaius Antonius Hybrida. Ensimmäisellä oli ongelmia julkisuuskuvansa kanssa, jälkimmäistä ei liiemmin arvostettu. Vaalikampanja sisälsi runsaasti loanheittoa, johon myös Cicero osallistui innolla. Osa hänen vaalipuheestaan senaatissa on säilynyt. Cicero voitti, Antonius oli toinen.
Näin Cicerosta tuli vuoden 63 eaa. konsuli. Hän oli tuolloin juuri saavuttanut konsulinvirkaan vaaditun, 42 vuoden minimi-iän. Konsulivuonnaan hän sai muun muassa kaadettua Servilius Rulluksen esittämän maalain, joka olisi lisännyt Crassuksen ja Caesarin vaikutusvaltaa. Lisäksi hän puolusti oikeudessa useita henkilöitä etenkin Caesarin syytöksiltä.
Kuinka kauan, Catilina?
pienoiskuva|upright=1.2|Cicero hyökkää Catilinaa vastaan senaatissa, [[Cesare Maccarin maalaus noin vuodelta 1888.]]
Konsulivuoden merkittävin tapahtuma kuitenkin oli, kun hän paljasti senaatissa Catilinan salaliiton tasavallan kaatamiseksi. Catilina oli edellisen vuoden vaalitappiosta sisuuntuneena päättänyt pyrkiä uudelleen konsuliksi. Hänen taloudellisesti järjetön vaaliohjelmansa lupasi muun muassa yleistä velka-armahdusta. Ilmeisesti tarkoituksena oli saada velkaantuneet senaattorit käskemään klienttejään äänestämään tätä. Tämä lupaus itsessään oli tarpeeksi horjuttamaan kaupungin taloutta. Lisäksi ilmassa leijui väkivallan uhka, kun kaupunkiin saapui veteraaneja Catilinan tueksi. Cicero päätti ryhtyä toimiin. Hän pyysi lykkäystä konsulinvaaliin. Senaatti päätti lykätä vaalia muutamalla päivällä. Cicero antoi ymmärtää Catilinan valinnan olevan uhka muun muassa hankkimalla suojakseen vaalipäiväksi näyttävän turvajoukon. Lopulta, kun vaali heinäkuussa järjestettiin, Catilina jäi taas valitsematta.
Radio Manta
Radio Manta aloitti toimintansa 9. lokakuuta 1989 Vammalassa (nykyisessä Sastamalassa) taajuudella 101,2 MHz. Myöhemmin asema avasi lähettimet Ylöjärvelle (107,4 MHz) ja Kokemäelle (98,0 MHz).
Cicero
Kuinka kauan, Catilina?
Catilina oli saanut tarpeekseen ja päätti turvautua laittomiin keinoihin. Ciceron oli kuoltava. Murhan oli määrä tapahtua 28. lokakuuta. Catilina suunnitteli hiipivänsä joukkoineen yöllä Roomaan, jossa tapettaisiin Ciceron lisäksi myös lukuisia muita senaattoreita. Tieto kuitenkin vuosi salaliittolaisten piiristä ja Cicero sai kuulla suunnitelmasta. Hän paljasti tiedot senaatille. Tässä yhteydessä Ciceron aloitteesta senaatti antoi uhkavaatimuksen (senatus consultum ultimum) salaliittolaisia vastaan. Salaliittolaiset päättivät lykätä toimiaan ja lokakuu sujui rauhallisesti. Heitä ei voitu kuitenkaan pidättää, sillä pitäviä todisteita ei ollut. Marraskuussa salaliittolaiset päättivät ryhtyä uuteen, entistä laajempaan yritykseen.
Cicero kuuli näistäkin suunnitelmista. Todisteita ei kuitenkaan edelleenkään ollut, joten hän päätti turvautua vahvimpaan aseeseensa: sanoihin. Cicero piti senaatissa useita syytöspuheita Catilinaa vastaan. Näistä ensimmäinen oli suunnattu suoraan Catilinalle, muut enemmän senaatille ja kansalle. Näitä puheita on pidetty retoriikan mestariteoksina.
Ensimmäinen puhe oli jokseenkin suora uhkavaatimus Catilinalle. Hänen tuli häipyä kätyreineen välittömästi. Ensimmäisestä puheesta tunnetaan laajalti sen alku. Cicero aloitti kysymällä retorisesti: ”Kuinka kauan, Catilina, aiot käyttää hyväksi kärsivällisyyttämme?” (”Quousque tandem abutere Catilina patientia nostra?”). Elämään on jäänyt myös lause ”Oi aikoja, oi tapoja!” (”O tempora, o mores!”). Catilina pakeni Roomasta Etruriaan ilmeisesti tarkoituksenaan kerätä lisäjoukkoja. Hänen jälkeensä jäi kuitenkin useita hänen kannattajiaan, jotka Cicero sai tunnustamaan aikeensa senaatille. Catilinan tukijat olivat olleet salaisessa yhteydessä galliheimo allobrogien kanssa. Gallit eivät kuitenkaan olleet suostuneet kapinoimaan.
Hätätilavaltuuksien nojalla joitain salaliittolaisia teloitettiin ilman oikeudenkäyntiä. Julius Caesar kannatti lievempiä rangaistuksia, Cato nuorempi sen sijaan tuki kuolemanrangaistusta. Cicero vei salaliittolaiset pahamaineiseen Tullianumin vankilaan ja oli henkilökohtaisesti läsnä, kun pyöveli kuristi heidät. Oikeudenkäynnin unohtaminen raivostutti kansaa, mutta tarinan mukaan Cicero vastasi pitämällä kokonaisuudessaan yhden sanan pituisen puheen: ”Fuerunt” (”He olivat”). tai ”Vixerunt” (”He elivät”). Tämän formulantyyppisen ilmauksen taustalla oli mahdollisesti pyrkimys välttää huonoa onnea välttämällä suora kuolemasta puhuminen.
Janakkalan kirkko
oikea|thumb|245px|Janakkalan kirkko, sankarihaudat Janakkalan Pyhän Laurin kirkko on keskiaikainen harmaakivikirkko. Se sijaitsee Janakkalan kunnassa Tarinmaalla, jota myös kirkonkyläksi kutsutaan, ja on saanut nimensä Pyhän Laurin mukaan. Kirkon rakennuttajana pidetään Åke Tottia. Kirkko on vihitty käyttöön ilmeisesti 19. syyskuuta 1520. Kirkkoon mahtuu noin 650 ihmistä.
Cicero
Isänmaan isä maanpaossa
Cicero palkittiin salaliiton paljastamisesta arvonimellä pater patriae (isänmaan isä). Hän joutui kuitenkin pakenemaan Roomasta 58 eaa., kun kohu kansalaisten tuomitsemisesta ilman oikeudenkäyntiä ei ottanut laantuakseen. Karkottamislain oli esittänyt kansankiihottaja, kansantribuuni Clodius, jonka huligaanikannattajat vainosivat Ciceroa herkeämättä. Clodius oli katkera Cicerolle muun muassa aiemmin sattuneesta Bona Dea -skandaalista, jonka yhteydessä Cicero oli vaatinut rangaistusta pyhäinhäväistyksestä palvontamenoissa naisten vaatteissa heiluneelle Clodiukselle. Cicero yritti saada myötätuntoa itselleen jopa kulkemalla kadulla surupuvussa, mutta mikään ei auttanut. Kenelläkään ei ollut voimia tai halua Clodiuksen pysäyttämiseen.
Janakkalan kirkko
Perimätiedon mukaan paikalle on rakennettu puukirkko 1200-luvulla. Se on saattanut sijaita nykyisen kellotapulin edessä, koska ohitse kulkevaa maantietä alennettaessa sieltä löytyi hautoja, jotka ovat saattaneet olla vanhan kirkon lattian alla.
Cicero
Isänmaan isä maanpaossa
Kun Cicero oli lähtenyt, Clodius antoi polttaa tämän huvilat ja tuhota tämän talon. Myös Ciceron omaisuus takavarikoitiin. Ciceron oman näkemyksen mukaan senaatin antama ultimaatumi oli antanut hänelle tarvittavat valtuudet tapahtuneisiin teloituksiin. Toukokuussa 58 eaa. Cicero lähti maanpakoon Thessalonikaan Adrianmeren rannalle. Maanpako oli Cicerolle todella kova isku, hänen auctorias'in menetys. Hän vaipui syvään masennukseen sekä epätoivoon ja suunnitteli itsemurhaa, josta hänen tyttärensä Tullia ja ystävänsä Atticus onnistuivat kuitenkin puhumaan hänet ympäri. Hän kirjoitti ystävälleen Atticukselle: ”Sinun pyyntösi ovat estäneet minua tekemästä itsemurhaa. Mutta minkä vuoksi kannattaa elää? Älä syytä minua valittamisesta. Minun kärsimykseni ovat pahemmat, kuin kenkään muun, joista olet aikaisemmin kuullut.”
Janakkalan kirkko
Sakaristo ja asehuone purettiin 1800-luvulla, kun kirkko muutettiin empiretyyliseksi ristikirkoksi ja itäpäätyyn rakennettiin uusi sakaristo. Kellotapuli on kirkonrakentaja Martti Tolpon rakentama ja se valmistui vuonna 1785. Kirkonkellot ovat 1600- ja 1700-luvuilta.
Cicero
Isänmaan isä maanpaossa
Kun seuraavana vuonna eräs tribuuni yritti kutsua Ciceron kotiin maanpaosta, Clodius pyrki estämään päätöksen väkivalloin. Titus Annius Milon kilpaileva rähinäjengi kuitenkin esti Clodiuksen suunnitelman. Cicero sai siis palata syyskuussa 57 eaa. kansankokouksen päätöksellä ja hänet vastaanotti riemuitseva väkijoukko, hieman samoin kuin kreikkalaisen Demostheneen aikoinaan, kuten Appianus myöhemmin huomioi. Paluulla oli nyt myös Caesarin hyväksyntä, joka oli suostunut siihen saatuaan Pompeiukselta vakuudet, että puhujan kieli pysyisi kurissa.
Janakkalan kirkko
Alttaritaulu on tyypillinen Kristuksen ristiinnaulitsemista kuvaava maalaus. Se on B. A. Godenhjelmin maalaus "Jeesus ristillä" vuodelta 1851. 1660-luvulta peräisin oleva saarnastuoli on oletettavasti pohjalaisen Mikael Mikaelinpoika Baltin tekemä.
Kirkosta noin 450 metriä etelään sijaitsee Laurinlähde, jota tarinoiden mukaan on käytetty alueen asujaimiston kastamiseen.
Cicero
Isänmaan isä maanpaossa
Palattuaan Cicero pyrki saamaan takaisin omaisuutensa ja asemansa. Senaatti myönsi hänelle korvauksen tuhotusta omaisuudesta. Clodius piti kuitenkin huolta siitä, että Cicerolla riitti tekemistä. Hän hyökkäsi joukkioineen Ciceron taloa rakentaneiden työmiesten kimppuun, pahoinpiteli Ciceron kadulla ja poltti Ciceron veljen talon. Cicero tuki nyt populisti Miloa, jota hän käytti Clodiusta vastaan. Kaupungin tilanne oli rauhaton ja ruoastakin oli pulaa. Milon mies tappoi lopulta Clodiuksen tammikuussa 52 eaa, kun Milon ja Clodiuksen joukkiot olivat kohdanneet Via Appialla. Cicero puolusti oikeudessa Miloa, joka oli syytettynä Clodiuksen sukulaisten murhista, mutta hävisi jutun. Puolustuspuhetta Pro Milone on tästä huolimatta pidetty merkittävänä. Cicero esitti, että Milolla ei ollut syytä tappaa Clodiusta.
Janakkalan kirkko
Urut
Vuonna 1993 otettiin käyttöön kirkon nykyiset, pohjoissaksalaisen barokin tyylin mukaiset 40-äänikertaiset urut. Ne on valmistanut janakkalalainen Urkurakentamo Martti Porthan. Urkuja suunnittelevassa toimikunnassa olivat asiantuntijoina urkumusiikin professori Olli Porthan, joka myös soitti urkujen vihkimiskonsertin, ja urkuri Kalevi Kiviniemi, joka toimi urkurina vihkiäisjumalanpalveluksessa. Erikoisuutena ovat vaihtopillit, joilla urkujen viritys voidaan muuttaa keskisävelvireiseksi. Kirkon edelliset pneumaattiset urut oli valmistanut Kangasalan urkutehdas.
Cicero
Isänmaan isä maanpaossa
Tämän jälkeen 51 eaa. Cicero lähti prokonsuliksi Kilikiaan, jossa hän saavutti imperaattorin arvonimen. Rooman kaupunkielämään kiintynyt Cicero ei oikeastaan halunnut lähteä, mutta Pompeiuksen aiemmin aikaansaama lainsäädäntö, joka oli tarkoitettu vähentämään provinssien ryöväämistä, oli johtanut virkamiespulaan. Toisaalta Cicero oli osoittautunut rehelliseksi virkamieheksi jo kvestorikaudellaan Sisiliassa. Cicero saapui provinssiin heinäkuussa. Loput kesäkuukaudet hän käytti välttämättömien taistelutoimien suorittamiseen, talven hän päätti varata oikeustoimille. Kokeneiden legaattiensa avulla, joihin kuului muun muassa hänen veljensä Quintus, hän rauhoitti provinssin Syyrian vastaisen rajan. Triumfia hänelle ei tästä myönnetty, vaikka palattuaan hän sitä hyvän aikaa Rooman muurien ulkopuolella odottelikin. Talvesta suuri osa meni veronkantoepäselvyyksien ratkomiseen.
Verikoirien puolella, verikoiria vastaan
Myöhemmin vuonna 50 eaa. Pompeiuksen ja Caesarin välisessä valtataistelussa Cicero pyrki pysymään puolueettomana, vaikka kannattikin Pompeiusta. Hän totesi eräässä kirjeessään: ”Tiedän, ketä haluan paeta, mutta en ketä seurata”. Lopulta pitkään epäröityään hän asettui julkisesti tukemaan Pompeiusta. Caesarin tunkeuduttua Italiaan 49 eaa. Cicero pakeni Roomasta. Caesar yritti turhaan suostutella häntä palaamaan. Cicero matkusti edelleen pois Italiasta Dyrrhakhioniin, jossa oli myös hänen veljensä Quintus. Veljeksistä ei ollut Pompeiukselle suuremmin apua, Quintus oli haluton taistelemaan ja Marcus aukoi päätään turhan innokkaasti. Pompeiuksen jatkaessa Farsalokseen Cicerot jäivät Caton hallussaan pitämään Dyrrhakhioniin. Cato tarjosi Marcukselle sotilaskomentajan tehtäviä, mutta Ciceroa sotiminen ei edelleenkään kiinnostanut. Cicerot lähtivät matkoihinsa. Pompeiusten kannattajien, esimerkiksi Pompeiuksen pojan, verenhimoiset asenteet kuvottivat Marcusta.
Caesar voitti Pompeiuksen, mutta armahti Ciceron. Cicero palasi Roomaan. 46 eaa. Cicero kirjoitti, että hänen roolinsa Caesarin diktatuurissa oli olla näkymätön ja palvella maatansa kirjoitustensa kautta. Sopiviksi kirjoitusaiheiksi hän näki etiikan ja perustuslailliset kysymykset. Helmikuussa 45 eaa. Ciceron syvästi rakastama tytär Tullia kuoli synnytyksessä. Hän kirjoitti: ”Nyt kotini ei voi lohduttaa minua tasavallan puolesta tuntemassani surussa, eikä julkinen elämä kompensoida surua, jota tunnen kotona”.
Viimeinen tasavaltalainen ja lammas
pienoiskuva|upright=1.2|Fulvia ja Ciceron pää, [[Pavel Svedomskyn maalaus.]]
Maaliskuussa 44 eaa. tapahtuneen Caesarin salamurhan jälkeen Cicero joutui huonoihin väleihin Marcus Antoniuksen kanssa. Murhaa seuranneina epävakauden aikoina monet hakivat turvaa Cicerosta. Hän toimi taustalla, kun poliittista valtatasapainoa etsittiin uudelleen. Antonius ja Cicero olivat nyt Rooman johtavat miehet. Cicero edusti senaattia, Antonius edesmennyttä Caesaria. Miesten välinen suhde oli kuitenkin vaikea ja Cicero teki selväksi, ettei hän arvostanut Antoniuksen tapaa tulkita Caesarin tahtoa. Kun Caesarin perilliseksi testamentissa julistettu Octavianus palasi Italiaan huhtikuussa, Cicero pyrki lähentymään tätä. Cicero suunnitteli voivansa pelata nuoren Octavianuksen avulla Antoniusta vastaan.
Hän kirjoitti syyskuusta lähtien Antoniusta vastaan 14 filippolaispuhetta. Näissä puheissa hän sanoi Octavianusta jumalan lähettämäksi lapseksi, kun taas Antonius oli ”lammas”. Cicero vaati, että Antonius julistettaisiin valtion viholliseksi, mikä viivytysten jälkeen tapahtuikin. Tämä osoittautui virheeksi. Senaatti ja kansakin tosin asettui Ciceron tueksi, mutta tällä ei enää ollut Rooman politiikassa merkitystä. Octavianus ja Antonius sopivat riitansa ja liittoutuivat Lepiduksen kanssa muodostaen toisen triumviraatin. Osana sopimusta suoritetuissa proskriptioissa Cicero ja hänen veljensä Quintus määrättiin menettämään henkensä valtion vihollisina. Octavianuksen kerrotaan joidenkin lähteiden mukaan vastustaneen Ciceron nimeämistä kahden päivän ajan, mutta lopulta Ciceron loppu alkoi häämöttää.
Cicero sai kunnian olla kiivaimmin jahdattu kaikista proskriboiduista. Hän yritti paeta, mutta turhaan. Takaa-ajajat saivat tietää hänen paenneen huvilalleen Tusculumiin, johon he saapuivat 7. joulukuuta 43 eaa. Veli Quintuskin oli ollut siellä, mutta oli mennyt Roomaan hakemaan rahaa, missä hänen omat orjansa olivat kavaltaneet hänet. Nyt Cicero pakeni läheiselle rannikolle Formiaehen. Hän pyrki lähtemään laivalla Kreikkaan, mutta tuulet eivät olleet suotuisat. Niinpä Cicero jäi odottamaan teloittajiaan. Tarinan mukaan hänen viimeiset sanansa olisivat olleet: ”Toiminnassasi ei ole mitään kunnollista, sotilas, mutta yritä tappaa minut kunnolla”. Marcus Antonius antoi naulata hänen irti hakatun päänsä Forum Romanumin puhujanlavaan. Viereen naulattiin Ciceron käsi, joka oli kirjoittanut Antoniuksen vihaamat filippolaispuheet. Cassius Dion mukaan Antoniuksen vaimo Fulvia löi toistuvasti neulalla Ciceron roikkuvaa kieltä kostoksi sen terävyydestä.
Mielenkiintoisena yksityiskohtana Ciceron poika luki vuosia myöhemmin senaatille tiedon Marcus Antoniuksen tappiosta Aktionissa. Toisen tarinan mukaan Octavianus kerran löysi pojaltaan Ciceron kirjan, johon hän kirjoitti: ”Hän oli oppinut mies, rakas lapsi. Oppinut mies, joka rakasti maataan”.
Perhe
Cicerolla oli yksi tytär ja yksi poika avioliitostaan vaimonsa Terentian kanssa. Kolmikymmenvuotisen avioliiton jälkeen hän erosi Terentiasta 57-vuotiaana ja meni naimisiin nuoren ja rikkaan Publian kanssa. Erolla oli paljon tekemistä raha-asioiden kanssa, ilmeisesti Terentia oli ottanut vapauksia Ciceron rahojen käytössä. Erotessaan Cicero joutui kuitenkin palauttamaan Terentiasta maksamansa myötäjäiset. Ciceron toinenkin liitto päätyi eroon.
Politiikka
thumb|185px|Cicero.
Cicero oli ennen muuta tasavaltalainen. Tämä tarkoittaa, että hän ei ollut demokraatti, vaan kannatti harvainvaltaa. Hän ei kuitenkaan pyrkinyt vain säilyttämään status quota, vaan elvyttämään poliittisen järjestelmän sen senaikaisesta alennustilasta. Ciceron näkemyksen mukaan epäitsekkään ylimystön pitäisi päättää Rooman asioista senaatin konsensuksella. (Näitä teemoja hän käsitteli esimerkiksi fragmentaarisesti säilyneessä teoksessaan Valtiosta.) Tähän näkemykseen vaikutti Ciceron keskiluokkainen tausta, joka tarkoitti sitä, että hänellä oli vähemmän saavutettuja etuja puolustettavana kuin monella muulla senaatissa.
Ciceron näkemykseen kuului, paitsi aristokratian yhteisymmärrys senaatissa, myös säätyjenvälinen yhteisymmärrys, joka tarkoitti ennen muuta ritarisäädyn ja ylimystön samanmielisyyttä. Hän ilmeisesti ymmärsi, että tasavallan vallanjaon olisi muututtava, jos se aikoi selvitä tapahtuneista muutoksista Rooman väestössä, taloudessa ja maailmanpoliittisessa asemassa. Hän oli kuitenkin täysin väärässä olettaessaan, että hallitseva luokka olisi valmis tarvittuihin mittaviin uudistuksiin, jotka olisivat vieneet siltä valtaa. Toistuvasti oligarkia oli osoittanut olevansa harvinaisen lyhytnäköistä. Se vastasi ongelmiin sitä mukaa, kun niitä ilmaantui, ilman sen suurempaa suunnitelmaa, ja pyrki maksimoimaan omat voittonsa joka käänteessä. Roomalainen järjestelmä oli jatkuvasti sekä ulkoisen että sisäisen paineen alla. Ulkoiset sotilaalliset uhat ja sisäiset valtataistelut horjuttivat hallintoa pahoin tasavallan viimeisinä vuosikymmeninä. Kaupunkivaltion käyttöön suunniteltu hallintokoneisto ei yksinkertaisesti riittänyt maailmanvallalle. Yhteiskunnallinen tilanne oli kypsä levottomuuksille.
Catilinan salaliiton jälkeen Cicero oli alkanut nähdä itsensä vanhempana valtiomiehenä, jonka harteilla tasavalta oli. Roomassa uudistukset olivat aina enemmän paluuta vanhaan ja Cicerokin pyrki palaamaan omilla uudistuksillaan tasavallan ”vanhoihin hyviin aikoihin”. Optimaattien ja populaarien välille jakautunut senaatti oli kuitenkin voimaton, aika oli ajanut sen ohitse. Sisällissodan jälkeen Cicero näki tämän itsekin. Hän sanoi: ”Tasavalta, senaatti ja oikeusistuimet ovat pelkkiä nollia. Kenelläkään meistä ei ole mitään perustuslaillista asemaa”.
Caesar tuli, näki ja voitti. Plebeijit toivottivat tervetulleeksi yhden miehen diktatuurista seuranneen suhteellisen vakauden. Tätä vakautta vain korostivat Caesarin murhaa seuranneet levottomuudet. Cicero säilyi ”tasavallan viimeisenä todellisena ystävänä” ja hän puhui väsymättä ihanteistaan. Ciceron ihanne oli kuitenkin harhaa. Hän tavoitteli kultaista aikaa, jota ei koskaan ollut. Roomassa ei ollut ”tasavallalle uskollisia miehiä”, joille armeijat olisi voitu uskoa. Cicerolla ei ollut riittävästi poliittista valtaa tai sotilaallista ymmärrystä, jota hän olisi tarvinnut omien ajatustensa läpivientiin. Theodor Mommsen jopa sanoi 1800-luvulla, että Cicero oli pelkkä ”journalisti sanan pahimmassa merkityksessä”, jolla ei ollut ”näkemystä, ajatusta eikä tarkoitusta”. Erityisesti Mommsenia häiritsi Ciceron myöhemmin saama tunnustus, jota hän piti kummallisena sankarinpalvontana.
Filosofia
Cicero ei niinkään luonut uutta filosofiaa, mutta roomalaisti runsaasti kreikkalaista. Ciceron omana aikana roomalainen ylimystö osasi myös kreikkaa, joten he kykenivät perehtymään myös alkuperäisteoksiin. Cicero halusi kuitenkin luoda mahdollisuuksia myös latinankieliselle filosofialle. Siksi hän kirjoitti teoksensa nimenomaan latinaksi, käänsi teoksia kreikasta latinaksi sekä kehitti filosofian latinankielistä sanastoa keksimällä latinankielisiä vastineita kreikankielisille termeille. Ciceron kehittämiä ovat mm. termit a priori, a posteriori ja reductio ad absurdum.
Vlaxinromani
Vlaxinromani on romanien Kaakkois-Euroopassa käyttämä indoarjalainen kieli. Sitä pidetään monesti romanin kielen murteena.
Cicero
Filosofia
Myöhemmin, kun alkuperäinen kreikkalainen filosofia oli Euroopassa suurelta osin unohdettu, Cicero oli tärkeä lähde. Kristillisen etiikan muotoutuessa 300-luvulla piispa Ambrosius ammensi Ciceron tuotannosta. Myös Hieronymus ja Augustinus olivat perehtyneet Ciceron tuotantoon, ja Augustinus lainasikin Ciceroa ahkerasti teoksissaan. Nämä lainaukset ovatkin myöhemmin auttaneet merkittävästi Ciceron teosten uudelleenkonstruoinnissa säilyneiden fragmenttien perusteella. Augustinus kertoo Ciceron teoksen Hortensius olleen ensimmäinen virike hänen kääntymykselleen. Katolinen kirkko julisti Ciceron ”hyveelliseksi pakanaksi” ja näin monet hänen teoksistaan katsottiin säilyttämisen arvoisiksi. Tosin kirkon piirissä Ciceroa myös vastustettiin.
Vlaxinromani
Vlaxinromania puhuu noin 242 000 ihmistä Romaniassa ja yhteensä 484 780 ihmistä eri maissa. Sillä on Romaniassa tunnustetun vähemmistökielen asema. Kieltä kirjoitetaan laajennetuin latinalaisin aakkosin.
Cicero
Filosofia
Cicero oli ajattelultaan eklektinen eli hänen ajattelunsa oli sekoitus monia koulukuntia, huomattavimpana näistä Vanhan ja Uuden Akatemian platonismi sekä stoalaisuus. Cicerolle filosofia oli alisteinen politiikalle ja sen tuli palvella ennen kaikkea poliittisia tarkoitusperiä. Tämän vuoksi hän ei hyväksynyt liiallista akatemialaista skeptisismiä, koska katsoi sen johtavan toimettomuuteen. Etiikkaa ja politiikkaa koskevissa kysymyksissä hän suosi enemmän stoalaista ja peripateettista ajattelua, joiden hän katsoi olevan suurimmaksi osaksi yhteneviä. Stoalaisuuden mukaan ihminen toimii osana yhteisöä, jota kohtaan hänellä on velvollisuuksia. Epikurolaisuus ei vedonnut Ciceroon laisinkaan. Tämä ei ole ihme, sillä epikurolaisten mukaan mielenrauhan säilyttäminen vaati valtiollisista kysymyksistä pidättäytymistä, mikä ei tietenkään sopinut Cicerolle. Hän kirjoittaa:
Cicero käsitteli paljon humanitas-käsitettä, inhimillisyyttä, joka oli tosin esiintynyt jo aiemmin roomalaistenkin piirissä ja joka oli hänen vastineensa kreikan sanalle paideia. Siihen sisältyi ihmisten keskinäinen arvostus ja kunnioitus. Cicero esitti ajatuksia roomalaisesta rauhasta (pax Romana) ja oikeudenmukaisesta sodasta (bellum iustum). Näitä voitiin myöhemmin käyttää Rooman imperiumin filosofisessa perustelussa. Cicero myös loi latinaan ensi kertaa sellaiset filosofiset käsitteet kuin moralis ja qualitas (moraali ja laatu).
Cicero uskoi järkeen taikauskon sijaan. Hän pohti kuitenkin, onko mistään ikinä todellista varmuutta. Hän oli valmis uskomaan jonkinlaiseen jumaluuteen, muttei välttämättä Rooman perinteisiin valtionjumaliin, saati uusiin itämaisiin kultteihin, joita tulvi Roomaan.
Teokset
thumb|180px|Marcus Tullius Cicero, Museo Capitolino, Rooma.
Ciceron kielenkäyttö on kaikkina aikoina herättänyt ihailua. Hänen julkisten tekstiensä latina on täsmällistä ja viimeisteltyä. Etenkin hänen puheensa ovat rakenteeltaan ilmiömäisiä. Cicero kehitti aktiivisesti latinan kieltä muun muassa luomalla uudissanoja monille abstraktikäsitteille, jotka latinasta vielä puuttuivat. Se, että filosofiasta kirjoittaminen latinaksi tuli ylipäänsä mahdolliseksi, oli pitkälti juuri Ciceron ansiota.
Puheet
Puheista 58 on säilynyt, 88 tunnetaan. Suurin osa puheista on oikeuspuheita, muut lähinnä poliittisia puheita. Puheet ovat säilyneet pääosin Ciceron myöhemmin viimeistelemässä kirjallisessa asussa.
Kirjeenvaihto
Ciceron kirjeitä (epistulae) muille on säilynyt yli 800, muiden kirjeitä Cicerolle satakunta.
Jälkivaikutuksia
Cicero on runsaan säilyneen tuotantonsa takia parhaiten tunnettuja antiikin henkilöitä. Hän on vaikuttanut eurooppalaiseen kulttuuriin eri aikoina eri tavalla. Edellä mainittiin Ciceron merkitys filosofian alalla sekä myöhäisantiikissa että keskiajalla. Renessanssin myötä, kun alkuperäinen kreikkalainen filosofia tuli jälleen saataville, Ciceron merkitys filosofiassa väheni ja hänet nostettiin latinalaisen proosan mestariksi, jonka tyylille ei nähty vertaista. Myöhemmin Ciceroa ovat ihailleet lukuisat tunnetut henkilöt, esimerkiksi Fredrik Suuri ja Voltaire. On sanottu, että Cicero oli niitä harvoja, josta Voltaire ei koskaan lausunut pahaa.
Myös kuva itse henkilöstä on muokkautunut. Esimerkiksi Petrarca, joka löysi valtaosan Ciceron säilyneistä kirjeistä Veronasta vuonna 1345, oli aiemmin nähnyt Ciceron tämän filosofisten teosten pohjalta järkkymättömänä, intohimoista vapautuneena viisaana miehenä. Kirjeet kuitenkin paljastivat Petrarcalle Ciceron inhimillisen puolen. Nämä kirjeet ovat tarjonneet myös myöhempinä aikoina sekä aseita Ciceron arvostelijoille että mahdollisuuden tutustua hänen henkilöönsä.
Jukka Peltola
Jukka Peltola (s. 26. elokuuta 1987 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Peltola osasi pelata myös keskellä. Hän edusti suurimman osan urastaan SM-liigajoukkue Tapparaa, jonka kapteenina Peltola toimi vuosina 2014–2018 ja 2020–2021. Hän oli voitti joukkueessa Suomenmestaruuden vuosina 2016, 2017 ja 2022, joista kaksi ensimmäistä kapteenina. Peltola palkittiin vuonna 2017 myös pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana Jari Kurri -palkinnolla. Hän voitti myös SM-hopeaa vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2018 sekä SM-pronssia vuonna 2008. Peltola on Tapparan seurahistorian kaikkien aikojen neljänneksi eniten runkosarjaotteluita pelannut pelaaja 634 ottelullaan. Hän teki niissä tehot 103+162=265. Pudotuspeleissä Peltola pelasi 136 ottelua tehopistein 28+33=61. Hän pelasi myös kaksi kautta KHL-seura Sibir Novosibirskissä. Peltola edusti myös Suomea Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hänet tunnettiin pelityyliltään kahden suunnan hyökkääjänä.
Seuraura
150px|thumb|right|Peltola [[Tapparan paidassa kaudella 2008–2009.]] Peltola on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän kuitenkin putosi seuran C-nuorista ja Peltola siirtyi hakemaan vauhtia KOOVEE:stä. Hän siirtyi sieltä Tapparaan kaudeksi 2004–2005. Kaudella 2006–2007 Peltola nousi joukkueen A-nuorten kapteeniksi ja jakoi Tapparan sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin voiton Joonas Koskisen kanssa tehoilla 15+22=37. Hän debytoi kauden aikana myös SM-liigassa, jossa Peltola pelasi neljä ottelua. Hän teki SM-liigadebyyttinsä 28. joulukuuta 2006 paikallisottelussa Tampereen Ilvestä vastaan. Peltola pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kolmen Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Huhtikuussa 2007 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Tapparan kanssa.
Kaudella 2007–2008 Peltola pelasi 15 SM-liigaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan vielä Tapparan A-nuorissa, joiden kolmanneksi paras pistemies Peltola oli tehoilla 13+18=31. Kausi 2008–2009 oli Peltolan ensimmäinen kokonainen SM-liigassa ja se toi hänelle 52 runkosarjaottelussa tehot 8+11=19. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 19. syyskuuta 2008 vieraissa JYPiä vastaan. Peltolan kausi päättyi kuitenkin runkosarjan lopulla polvivammaan. Maaliskuussa 2009 hän jatkoi sopimustaan kahdella vuodella kevääseen 2012 saakka.
Peltola teki polvileikkauksesta toipumisen jälkeisellä kaudella 2009–2010 vain kahdeksan tehopistettä. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa syyskuussa 2009. Kaudella 2010–2011 Peltola teki 16 tehopistettä. Kaudella 2011–2012 hän otti urallaan askeleen eteenpäin ja teki runkosarjassa 24 tehopistettä. Tammikuussa 2012 Peltola teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Tapparan kanssa.
Kaudella 2012–2013 Peltola otti urallaan taas askeleen eteenpäin. Hän teki runkosarjassa vain kymmenen tehopistettä, jotka Peltola onnistui tekemään kuitenkin alempien ketjujen roolissa. Kevään 2013 pudotuspeleissä hän onnistui tekemään varsin hyvät tehot 6+2=8. Peltola ratkaisi Tapparalle ensimmäisen finaaliottelun voiton 15. huhtikuuta 2013 Porin Ässiä vastaan tehtyään 2–1-voittomaalin vain viisi sekuntia ennen varsinaisen peliajan loppumista. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Peltola voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kauden 2013–2014 päätteeksi hän voitti SM-hopeaa. Marraskuussa 2013 Peltola teki kevääseen 2017 asti ulottuvan jatkosopimuksen.
Peltola nimettiin Tapparan kapteeniksi kaudeksi 2014–2015. Hän johdatti joukkueen kauden päätteeksi jo kolmanteen peräkkäiseen SM-hopeaan. Kaudella 2015–2016 Peltola teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 17+22=39, joilla hän oli Tapparan toiseksi paras pistemies Kristian Kuuselan jälkeen. Peltola johdatti joukkueen kauden päätteeksi Suomenmestaruuteen. Mestarien liigassa hän jakoi kolmella osumallaan Tapparan sisäisen maalipörssin voiton Jani Lajusen kanssa. Toukokuussa 2016 Peltolan sopimusta joukkueen kanssa pidennettiin kahdella vuodella kevääseen 2019 saakka.
Kaudella 2016–2017 Peltola oli CHL:ssä Tapparan paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Henrik Haapalan kanssa kolmella syöttöpisteellään. Hän johdatti joukkueen kapteenina Tapparan toiseen peräkkäiseen Suomenmestaruuteen. Peltola palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana Jari Kurri -palkinnolla. Kaudella 2017–2018 hän oli Tapparan toiseksi paras pistemies Kristian Kuuselan jälkeen tehoilla 14+19=33. Pudotuspeleissä Peltola oli tehoilla 6+7=13 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä sekä hän jakoi Tapparan sisäisen syöttöpörssin voiton Kuuselan ja Jan-Mikael Järvisen kanssa. Peltola teki pudotuspeleissä kaksi voittomaalia, joista ensimmäinen ratkaisi 9. huhtikuuta 2018 Turun Palloseuraa vastaan Tapparalle 6–5-jatkoaikavoiton ja finaalipaikan ensimmäisessä jatkoerässä ajassa 74.06. Hän teki ottelussa maalin myös varsinaisella peliajalla sekä syötti Kristian Kuuselan tekemän maalin. Kari Heikkinen valitsi Peltolan ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Peltola ei jatkanut Tapparassa enää viimeistä sopimuskauttaan, vaan hän siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella Sibir Novosibirskiin. Peltola nousi joukkueen varakapteeniksi. Hän avasi maalitilinsä KHL:ssä runkosarjan avauskierroksella 2. syyskuuta 2018 Severstal Tšerepovetsia vastaan vain 30 sekunnin pelin jälkeen. Osuma jäi Peltolan ainoaksi tehopisteeksi kauden kahdeksassa ensimmäisessä ottelussa, kunnes hän joutui loukkaantumisen vuoksi sivuun 11 ottelun ajaksi. Peltolan maaliton putki kesti lopulta 17 ottelua. Kaikkiaan hän teki ensimmäisen KHL-kautensa aikana 45 runkosarjaottelussa tehot 8+13=21. Toukokuussa 2019 Peltola teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Sibirin kanssa. Kaudella 2019–2020 hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +10.
Kaudeksi 2020–2021 Peltola palasi kaksivuotisella sopimuksella Tapparaan. Hänet nimettiin myös takaisin joukkueen kapteeniksi. Peltola jakoi 13 osumallaan Tapparan sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Kristian Tanuksen ja Charles Bertrandin kanssa. Pudotuspeleissä hän voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 4+4=8 ja sisäisen tehotilaston lukemalla +8. Peltolan maaleista kaksi ratkaisi Kalevan Palloa vastaan pelatun puolivälieräsarjan kaksi jälkimmäistä ottelua. Neljännessä puolivälieräottelussa 23. huhtikuuta 2021 hän ratkaisi Tapparalle välieräpaikan 2–3-osumallaan. Peltola sai ottelussa myös kakkossyöttöpisteen Santtu Kinnusen tekemään avausmaaliin. Esa Välioja valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi.
Tapparan päävalmentaja Jussi Tapola nimesi Peltolan kaudeksi 2021–2022 Tapparan varakapteeniksi ja uudeksi kapteeniksi hänen tilalleen Otto Rauhalan. Peltola sai kauden toisessa ottelussa syyskuussa 2021 Sportin Michael Keräsen pään seudulle kohdistuneesta taklauksesta päävamman, joka piti hänet sivussa peleistä yli kolme kuukautta joulukuulle. Peltola pelasi runkosarjassa vain 25 ottelua. Hän oli sivussa myös kolme ensimmäistä finaaliottelua lähentäjävamman vuoksi. Peltola voitti kauden päätteeksi lopulta Suomenmestaruuden. Tapparan kapteeni Otto Rauhala pyysi hänet eleenä nostamaan Kanada-maljan yhdessä hänen kanssaan ensimmäisinä. Peltola voitti kauden aikana myös Mestarien liigan hopeaa.
Kaksi viikkoa Tapparan mestaruuden jälkeen toukokuussa 2022 Peltola ilmoitti omalla Instagram-tilillään lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkueura
Peltola edusti Suomea Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Yhteensä hän pelasi 28 A-maaottelua tehopistein 1+3=4. Peltola teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 1. huhtikuuta 2011 Lahdessa Slovakiaa vastaan. Hänet merkittiin Suomen nelosketjun oikeaan laitaan Joonas Kemppaisen ja toisen debytantin, Peltolan joukkuetoverina Tapparassa pelanneen Kim Strömbergin viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Peltola teki Karjala-turnauksessa 11. marraskuuta 2017 Helsingin Hartwall Arenassa Ruotsia vastaan. Vuoden 2018 Channel One Cupissa hän toimi Suomen kapteenina.
Perhe
Jukka Peltolalla on vaimo Johanna sekä lapset Niki ja Lila. Johannan veli Jan-Mikael Järvinen pelaa hyökkääjänä SM-liigajoukkue Porin Ässissä. Jan-Mikael pelasi aiemmin seitsemän kautta Peltolan joukkuetoverina Tapparassa. Johannan ja Jan-Mikaelin isä sekä Jukan appi Kari Järvinen pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yhteensä 257 SM-liigaottelua Ilveksessä.
Atayalit
Atayalit ovat yksi Taiwanin valtion tunnustamista alkuperäiskansoista, joiden asuinalue sijoittuu maan pohjoisosiin. Tammikuussa 2020 Taiwanin alkuperäiskansojen neuvosto arvioi maassa olevan 92 084 atayalia. kyseessä on maan kolmanneksi suurin alkuperäiskansanryhmä.
Perinteisesti atayalit ovat harjoittaneet kasvojen tatuoimista. Miehet ovat perinteisesti metsästäneet, kun taas naiset ovat punoneet koreja. Nykyään atayalien yhteisöä vaivaat alkoholismi ja korkea työttömyys. 1990-luvulta lähtien Taipein piirikunnassa olevissa kouluissa on opetettu jonkin verran atayalia valinnaisena kielenä koulun jälkeen.
Protoni (yhtye)
Protoni oli suomalainen rock-yhtye. Yhtye perustettiin Jyväskylässä vuonna 1997.
Protoni aloitti uransa omakustanneyhtyeenä nimellä "Parempi". Nimi muuttui ja Sony Music tarjosi sille levytyssopimusta vakuututtuaan yhtyeen musiikista. Vuonna 2001 ilmestyi single "Taivaanrannan taa". Ensimmäinen albumi, Leimattu, julkaistiin seuraavana vuonna.
Riuttonen
Riuttonen on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Kuhmosperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 46 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Syväjoen alueeseen (35.463) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 194,4 metriä mpy.
Atilla the Hun
Atilla the Hun (oik. Raymond Quevedo, 24. maaliskuuta 1892 Port of Spain – 22. helmikuuta 1962 Trinidad ) oli trinidadtobagolainen calypsomuusikko ja poliitikko. Taiteilijanimensä hän oli ottanut hunnien sotapäällikkö Attilalta.
Elämä ja ura
Atilla the Hun aloitti uransa vuonna 1911 ja vaikutti myöhemmin 1930- ja 1940-luvuilla myös Yhdysvalloissa. Hän saapui Yhdysvaltoihin vuonna 1934 yhdessä Roaring Lionin kanssa ja he esittelivät amerikkalaisille samalla kokonaan uuden musiikkityylin. Atilla osallistui useita kertoja Trinidadissa järjestettyyn, vielä nykyäänkin jatkuvaan Calypso King -laulukilpailuun, voittaen sen kahdesti vuosina 1946 ja 1947. Palattuaan 1940-luvun puolivälissä kotimaahansa hän vaikutti myös politiikassa. Atilla valittiin sekä Port of Spainin kaupunginvaltuustoon, että Britannian siirtomaavallan aikana maan parlamentin tehtäviä hoitaneeseen lakiasäätävään neuvostoon.
Atilla the Hun oli tunnettu poliittisista ja kantaa ottavista lauluistaan, jotka käsittelivät muun muassa köyhyyttä, naisen asemaa sekä ajakohtaisia tapahtumia. Useita hänen kappaleitaan asetettiin soittokieltoon, johtuen niiden poliitisesti arkaluontoisina pidetyistä sanoituksista. Atilla the Hun levytti myös talvisodasta kertovan Suomea sympatisoivan kappaleen Finland.
Vähä-Pitkusta
Vähä-Pitkusta on Uskelanjoen vesistöön kuuluva järvi Somerniemellä Somerolla. Järven pinta-ala on 11,61 hehtaaria ja korkeus merenpinnasta 93,3 metriä. Järven suurin syvyys on 35 metriä, mikä tekee siitä Varsinais-Suomen syvimmän järven.
Järvi on Kiikalannummen harjualueella sijaitseva pohjavedestä vetensä saava suppajärvi, jossa vedenpinnan korkeus vaihtelee pohjaveden korkeuden vaihtelun mukaan. Sitä erottaa viereisestä Iso-Pitkustasta kapean pitkittäisharjun muodostama kannas. Aiemmin harjukannaksen poikki on muodostunut lasku-uoma Vähästä-Pitkustasta Isoon-Pitkustaan. 2000-luvulla tämä järvien välinen uoma on kuitenkin ollut kuivillaan.
Vähän-Pitkustan erikoisuus on meromiktia eli pysyvä kerrostuneisuus, joka tarkoittaa sitä, että järven alusvesi ei osallistu lainkaan järven joka syksyiseen ja keväiseen täyskiertoon. Tämän johdosta järven sekoittumaton alempi vesikerros on runsasravinteinen ja siellä vallitsee pysyvä happikato. Meromiktisia järviä on koko Suomessa vain todettu vain noin kaksitoista kappaletta. Syynä meromiktiaan pidetään ainakin järven suurta syvyyttä, pientä pinta-alaa ja suojaisaa sijaintia.
Somerniemen Kaskiston kylässä sijaitsevat Pitkustat kuuluvat Uskelanjoen sivujoen Terttilänjoen valuma-alueeseen. Järvet ovat osa Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -aluetta.
Ben Mulroney
thumb|Ben Mulroney. Benedict "Ben" Mulroney (s. 9. maaliskuuta 1976 Montréal, Québec) on kanadalainen televisiojuontaja. Hänet tunnetaan parhaiten Canadian Idol -ohjelman, Kanadan version Pop Idol -formaatista, juontajana; hän on juontanut ohjelmaa vuodesta 2003, sen ensimmäisestä tuotantokaudesta lähtien. Lisäksi hän juontaa arkipäivisin CTV-kanavalla esitettävää viihdemakasiinia eTalk Daily yhdessä Tanya Kimin kanssa sekä kirjoittaa säännöllisesti kolumneja Toronto Sun -lehteen. Vuosina 2001–2002 hän toimi CTV:n ohjelman Canada AM viihdetoimittajana.
Mulroney on Kanadan entisen pääministerin Brian Mulroneyn ja tämän vaimon Mila Mulnoreyn (o.s. Pivnicki) vanhin poika. Hänellä on kolme sisarusta, isosisko Caroline sekä nuoremmat veljet Mark ja Nicholas. Ennen uraansa televisiossa Mulroney suoritti lakitutkinnon Lavalin yliopistossa Québecissä sekä tutkinnon historiassa Duken yliopistossa Pohjois-Carolinassa.
Läimäys
Läimäys (The Slap) on australialainen televisiosarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin ABC1-televisiokanavalla 6. lokakuuta 2011. Sarja perustuu kirjailija Christos Tsiolkasin palkittuun romaaniin The Slap (2008).
Sarjan tapahtumat alkavat, kun mies läimäisee huonosti käyttäytyvää lasta. Sarja on kahdeksanosainen ja jokaisessa osassa tapahtumaa valotetaan eri henkilöiden näkökulmasta. Suomessa sarjaa alettiin esittää Yle Teemalla 11. marraskuuta 2013.
Sanny Hagelstam-Federley
Sanny Charlotta Hagelstam-Federley (23. toukokuuta 1869 Helsingin maalaiskunta – 27. marraskuuta 1932 ) oli suomalainen taidemaalari ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Hagelstam-Federleyn vanhemmat olivat tilanomistaja Jarl August Hagelstam ja Emilia Karolina Söderhjelm. Hän oli naimisissa taiteilija Alex Federleyn kanssa.
Hagelstam-Federley kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1885–1889. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1898, 1900, 1901, 1906 ja 1907.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1992
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1992 pelattiin Prahassa ja Bratislavassa, silloisessa Tšekkoslovakiassa. Turnauksen voitti Suomen loppuottelussa lyönyt Ruotsi. Neuvostoliiton hajoamisen myötä Neuvostoliiton seuraajaksi tullut Venäjä pelasi ensimmäiset maailmanmestaruuskisansa. Kisoissa saavutettu mitali oli ensimmäinen maailmanmestaruusmitali Suomelle ja toinen arvokisamitali vuoden 1988 Calgaryn talviolympialaisten jälkeen, mikäli Euroopan-mestaruusmitaleja ei lasketa lukuun. Škoda Autosta tuli maailmanmestaruuskisojen yhteistyökumppani vuonna 1992, ja on ollut sitä siitä lähtien.
Suomi turnauksessa
Suomen menestys ja hopeamitali tulivat kisoissa yllätyksenä monille suomalaisille, sillä joukkuetta pidettiin jopa kaikkien aikojen huonoimpana. Siltä ei odotettu paljoakaan kokemattomuuden ja samana vuonna pidettyjen Albertvillen talviolympialaisten huonon menestyksen takia. Valmentaja Pentti Matikainen kokosi kisoihin kuitenkin nuoren ja ennakkoluulottoman joukkueen. Matikainen sai osakseen kovaa arvostelua jo ennen kisoja. Hän kieltäytyi ottamasta Teemu Selännettä mukaan joukkueeseen, sen jälkeen kun jo kerran kisoista kieltäytynyt Selänne suostui mukaan Kalervo Kummolan neuvoteltua asiassa.
Puolivälierissä Suomi kohtasi Kanadan. Dave Kingin valmentaman Kanadan riveissä pelasivat muun muassa huippumaalivahti Ron Hextall, kuusi Stanley Cupia voittanut Glenn Anderson sekä NHL:ssa runsaasti maaleja tehnee Rod Brind'Amour ja Steve Thomas. Ottelun ratkaisija oli kuitenkin Suomen 23-vuotias laitahyökkääjä Timo Peltomaa. Roolipelaajana tunnettu Peltomaa teki hattutempun, ja Suomi eteni välieriin 4–3-voitolla.
Suomi kohtasi loppuottelussa Ruotsin, joka oli pelannut runkosarjassa heikohkosti. Ruotsi oli puolivälierissä yllättäen voittanut Venäjän maalein 2–0 ja välierissä Sveitsin maalein 4–1. Ruotsi löi Leijonat loppuottelussa lukemin 5–2. Tappio oli Suomelle kisojen ainoa.