cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alcazar (yhtye)
Alcazar on vuonna 1998 perustettu ruotsalainen pop-/dance-yhtye. Yhtye saavutti useita klubi-, radio- ja listahittejä 2000-luvun alussa. Kulta-aikanaan 2001–2004 Alcazar myi levyjä yli 12 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Yhtyeen suurimpana hittinä voidaan pitää kappaletta "Crying At The discoteque", joka oli vuonna 2001 maailman kahdeksanneksi myydyin single yli 2,5 miljoonan kappaleen myynnillään. Yhtye ei ollut toiminnassa vuosina 2005–2007.
Levytyssopimus ja ensimmäinen single
Andreas Lundstedt, Tess Merkel ja Annikafiore Kjaergaard perustivat Alcazarin Ruotsissa vuonna 1998. He esiintyivät ensin ainoastaan pienillä ruotsalaisilla klubeilla esittäen vanhoja diskoklassikkoja. Andreaksen debyyttialbumin tuottaja Alexander Bard (mm. Army of Lovers / Bodies Without Organs) kiinnostui triosta nähtyään heidän show’nsa ja kiinnitti heidät Bullgod entertainment -levymerkilleen. Pian yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä Shine on, joka ei saavuttanut kotimaassaan menestystä, mutta nousi hitiksi Venäjällä.
Kansainvälinen läpimurto
Kehnohkon alun jälkeen Alcazarin pelastukseksi osoittautui Napster-ohjelma ja DJ:t ympäri Eurooppaa, joiden avulla Crying at the discoteque levisi maailmalle, ja Alcazar kiinnitettiin suuriin levy-yhtiöihin. Vuoden 2001 aikana kappale nousi hitiksi kaikkialla Euroopassa. Italiassa singlen menestyi erityisen hyvin, sillä kappale pysyi listalla Top-20:ssä yli puoli vuotta, korkeimmillaan sijalla 4. Suurta menestystä trio saavutti myös Saksassa, Belgiassa, Ranskassa ja Isossa-Britanniassa. Myöhemmin loppusyksystä yhtye saavutti hittilistat myös USA:ssa, vaikka sikäläiset suuret levy-yhtiöt eivät uskoneetkaan Alcazariin. Toinen kansainvälinen single Sexual Guarantee jatkoi Alcazarin menestystä Euroopassa, jonka jälkeen trio julkaisi Casino-albumin uutena painoksena sisältäen viisi uutta kappaletta. Yksi näistä uusista kappaleista oli Human League cover Don´t You Want Me. Se julkaistiin albumin kolmantena sinkkuna keväällä 2002. Singlejulkaisua varten brittiläinen Almighty oli miksannut kappaleen uuteen muotoon ja siitä tuli jälleen hitti ympäri Eurooppaa. Amerikassa siitä tuli vielä suurempi hitti kuin Crying at the discotequesta, joten yhtye suuntasi promotoimaan albumiaan Atlantin toiselle puolelle.
Neljäs jäsen ja Alcazarized
100px|thumb|Alcazar Rix FM Festivaaleilla, vuonna 2005. Puolentoista vuoden yhtäjaksoisen menestyksen jälkeen Alcazar palasi maailmalta Ruotsiin lepäämään ja suunnittelemaan jatkoa debyyttialbumilleen. Kauan yhtye ei ehtinyt olla paikoillaan, sillä he saivat kutsun osallistua Abba -yhtyeen muistokonserttiin. Yhtye esitti hyvän ystävänsä, Barbados yhtyeestä tunnetun Magnus Carlssonin kanssa As good as new kappaleen show’ssa. Monet kriitikot pitivät sitä illan parhaana esityksenä, jonka myös Abba-miehet Benny Andersson ja Björn Ulvaeus allekirjoittivat. Jouluna 2002 Alcazar antoi virallisen tiedotteen, että Magnus on liittynyt Alcazariin neljänneksi jäseneksi.
Tammikuussa nelikko aloitti uuden Alcazarized albumin nauhoitukset. Yhtye myös osallistui vuoden 2003 Melodifestivalen kilpailuun kappaleellaan Not a sinner Nor a saint jääden kolmanneksi finaalissa. Vaikka kappaletta ei julkaistu kaupallisesti kuin Ruotsissa, lähetettiin se radioasemille ympäri Eurooppaa ja Amerikkaa viestinä, että Alcazar on taas liikkeellä.
Viljakkala
Viljakkala on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Pirkanmaalla. Viljakkalan kunnan ja Ylöjärven kaupungin kuntaliitos astui voimaan 1. tammikuuta 2007. Viljakkalan naapurikunnat olivat Hämeenkyrö, Ikaalinen, Kuru ja Ylöjärvi. Viljakkalan asutus on keskittynyt entisen kunnan lounaisosaan, kun taas itä- ja pohjoisosat ovat hyvin harvaan asuttuja, jopa erämaisia. Hämeenkyrön Kyröskosken taajama ulottuu osittain Viljakkalan puolelle.
Alcazar (yhtye)
Alcazarized julkaisuun maailmalla
200px|thumb|Alcazar [[Boråsissa, vuonna 2004.]] Alcazarin levy-yhtiö ei osannut päättää millä kappaleella yhtye menisi eteenpäin, koska toinen albumi oli niin tasainen julkaisu. Pian yhtye sai käsiinsä uuden demon, jonka he valitsivat äänitettäväksi välittömästi. Tämä kappale tulisi olemaan yhtyeen uusi maailmanlaajuinen singlejulkaisu kesällä 2004. Massiivisen radiosoiton saattelemana This Is the World We Live In nousi hitiksi ympäri maailmaa. Se oli myös viimeinen suuri hitti Alcazarilla Isossa-Britanniassa. Yllättäen MTV-USA innostui esittämään kappaletta runsaasti, vaikka Amerikassa soittoaikaa saa lähes poikkeuksetta ainoastaan Hip Hop, R&b ja Country. Lisäksi Alcazarin edellisestä hitistä oli aikaa. Tämä huomioitiin hyvin mediassa ja Alcazaria alettiin pitää arvossa myös dancemusiikkipiirien ulkopuolella. Yhtye julkaisi Alcazarized albuminsa Euroopassa syksyllä 2004, jossa mukana oli myös toinen uusi kappale Physical, joka julkaistiin toisena singlenä loppuvuodesta 2004. Sekin saavutti suuren menestyksen Euroopassa. USA:ssa se julkaistiin vain promona nimellä Let´s do the bump.
Viljakkala
Viljakkalassa on 125 järveä ja lampea, ja jokaista asukasta kohti paikkakunnalla on 83 metriä rantaviivaa. Viljakkala kuuluu pääasiassa Kyrösjärven vesialueeseen, mutta huomattava osa entisen kunnan itäosan järvistä laskee Näsijärveen.
Alcazar (yhtye)
Melodifestivalen 2005 ja "määrittämätön tauko"
Jälleen kahden ison hitin jälkeen Alcazar pohti tulevaisuutta ja päätti osallistua Melodifestivalen 2005 kilpailuun kappaleella Alcastar. Yhtye sai jälleen tyytyä finaalissa kolmanteen sijaan, mutta singlejulkaisu ampaisi kolmen päivän myynnillä välittömästi Ruotsin listaykköseksi. Yhtye julkaisi maailmanlaajuisesti kaikki singlet sisältävän kokoelman Dancefloor Deluxe. Tämän jälkeen roskalehdistö laittoi liikkeelle huhun, jonka mukaan Alcazar olisi hajoamassa, koska oli varsin omituista, että yhtye julkaisee kokoelman vain kahden studioalbumin jälkeen. Huhut saivat lisää pontta maailmalla, kun yhtyeen uudessa videossa ja singlessä Start the fire punatukkaista Annikaa ei nähdä juuri ollenkaan. Alcazar antoi tiedotteen, jonka mukaan Annika olisi murtanut jalkansa musiikkivideon kuvauksissa eikä siksi näy kameran edessä juuri ollenkaan. Annika ei koskaan palannut Alcazariin takaisin, joten yhtye ilmoitti lokakuussa 2005 jäävänsä "määrittämättömälle tauolle".
Viljakkala
Viljakkalan tunnetuin kohde on Haverin kultakaivos, joka on nykyään matkailukäytössä. Kaivos on myös urheilusukeltajien käytössä. Helsingin olympiakisojen kulta- ja hopeamitalien materiaali on kaivettu Haverista.
Alcazar (yhtye)
Paluu ja jäsenmuutokset
Alcazar osallistui vuonna 2009 kolmannen kerran Melodifestivaleniin, tällä kertaa ennakkosuosikkina, mutta joutui tyytymään viidenteen sijaan kappaleellaan Stay the night. Yhtye sai kansalta äänivyöryn, mutta tuomarit eivät pitäneet heidän esityksestään ja antoivatkin yhtyeelle erittäin huonot pisteet. Tästä huolimatta singlestä tuli suuri hitti listoilla nousten radiolistojen ykköseksi ja singlelistan toiseksi. Stay the night nousi valtavien latauskertojen ansiosta myös European Hot-100 Singles listalla numerolle # 45, vaikka sitä ei saanut fyysisenä julkaisuna muualla kuin Ruotsissa. Medioissa todettiin, että Alcazar on nyt liikkeellä voimakkaammin kuin koskaan.
Disco Defenders & Burning
200px|thumb|Alcazar Rix FM Festivaaleilla, vuonna 2008. Yhtye julkaisi uuden albuminsa Disco Defenders maaliskuussa 2009 ja nousi Ruotsissa albumilistan kärkisijoille pysytellen Top-10:ssä kaksi kuukautta. Ensimmäinen kansainvälinen single Burning on noussut jo Euroopan klubilistalla Hot-100:ssa sijalle # 4. Yhtye ajoitti fyysisen singlen maailmanlaajuisen julkaisun syys-lokakuulle 2009. Yhtye on tällä hetkellä kiinnitettynä Ison-Britannian suurimmalla dance-levymerkillä 3BeatRecords. Burning singlen remiksit ovat jo valtavassa soitossa Ministry Of Soundilla, joka omistaa myös 3BeatRecordsin.
Viljakkala
Historiaa
Teollisuuden vaikutukset tuntuivat Viljakkalassa jo varhain, kun Ansomäestä löydettiin rautamalmiesiintymä vuonna 1737. Vuosina 1842–1865 Haverista louhittiin malmia, joka kuljetettiin jalostettavaksi Tampereelle, ensin hevosten vetämänä Näsijärven rantaan ja siitä proomuilla perille. Oy Vuoksenniska Ab osti Haverin vuonna 1935 ja kaivos oli toiminnassa vuosina 1942–1960. Tänä aikana kaivos työllisti noin neljäsosan työikäisistä viljakkalalaisista. Viljakkala kuului alkujaan Sastamalan suurpitäjään, josta se erosi Hämeenkyrön mukana jo 1300-luvulla. Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen julkaisi Hämeenkyrön pitäjänkertomuksessaan vuonna 1851 muistitiedon, jonka mukaan Kyrön pitäjän ensimmäinen kirkko olisi sijainnut Viljakkalan kylässä. Viljakkala tuli Hämeenkyröön kuuluvaksi saarnahuonekunnaksi vuonna 1641 – tällöin Viljakkalan ensimmäisen oman kirkon kerrotaan jo olleen olemassa – ja kappeliksi vuonna 1844. Vuonna 1906 Viljakkalasta tuli itsenäinen seurakunta; kunnallisesti se oli itsenäistynyt jo vuonna 1874. Carl Ludvig Engelin suunnittelema puinen Viljakkalan kirkko on vuodelta 1842. thumb|left|Inkulan salmen vanha kiviholvisilta
Alcazar (yhtye)
Singlet
Suluissa korkein sijoitus Suomen virallisella singlelistalla
Viljakkala
Historiaa
Viljakkalaan asutettiin viime sotien jälkeen Kaukolan siirtoväkeä.
Liikenne
Viljakkalasta lähtevät seututiet Ylöjärvelle, Hämeenkyrön Kyröskoskelle ja Kyrösjärven itäpuolitse Ikaalisten itä- ja pohjoisosiin. Entisen kunnan alueen itäisin kärki ulottuu Ylöjärven ja Virtain välisen kantatie 65:n yli lähelle Näsijärveä. Viljakkalasta kertyy matkaa Tampereelle noin 40 kilometriä, Ylöjärven keskustaan noin 30 kilometriä sekä Kyröskoskelle ja Hämeenkyrön kirkonkylään vajaat kymmenen kilometriä. Lähin lentokenttä on Tampere-Pirkkalan lentoasema. Viljakkalan itäosan halki kulkee vuonna 1971 käyttöön otettu Tampere–Seinäjoki-rata, mutta sillä ei juuri ole merkitystä liikenneolojen kannalta, koska radalla ei ole henkilöliikennepaikkoja Viljakkalan alueella. Lähin rautatieasema on Tampereella.
Kyliä
thumb|200px|Viljakkalan kylät 1930-luvulla: 1-Sontu, 2-Särkkä, 3-Harhala, 4-Hiiroinen, 5-Viljakkala, 6-Inkula, 7-Koivisto, 8-Karhe. Kunnan ulkopuolisten kylien alueet vaalean keltaisella. Alueet sisältävät mm. Hämeenkyrössä pääosaltaan sijaitsevien Mahnalan ja Sarkkilan alueita. Sonnun ja Koiviston kylien Kuruun 1900-luvun alussa liitetyt osat viivoitettuina kartan itäosassa.
Ruokakulttuuri
Viljakkalan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla sallatti, räätikkäloora, paistinjuusto ja kinkku.
C-luokka
C-luokka voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Klemens III
Paavi Klemens III (s. 1130 – k. 20. maaliskuuta 1191) oli paavina 19. joulukuuta 1187 – maaliskuulle 1191. Hänen oikea nimensä oli Paulino Scolari.
Pian valintansa jälkeen hän onnistui sovittelemaan puoli vuosisataa kestäneet riidat paavien ja Rooman kaupunkilaisten välillä. Sopimuksen mukaan kaupunkilaiset saivat valita virkamiehet, mutta pormestarin nimitys jäi paavin käsiin. Klemens innoitti Englannin kuninkaan Henrik II:n ja Ranskan kuninkaan Filip II:n lähtemään kolmannelle ristiretkelle ja teki muutamia pienempiä reformeja kirkon asioissa.
Klemens III oli myös vuosina 1080–1100 hallinneen vastapaavin nimi.
Outova
thumb|250px|Karl Marxin katu, Outovan pääkatu. Kuva vuodelta 2010. thumb|250px|Uudelleenrakennettu Jumalansynnyttäjän ikonin muistokirkko, alun perin 1400-luvulta. Outova eli Audova (, tai Oudva) on kaupunki Pihkovan alueella Venäjällä. Se on Outovan piirin keskus. Kaupunki sijaitsee lähellä Peipsijärveä noin kaksi kilometriä järveen laskevan, pienehkön Gdovkajoen suulta. Kaupungissa oli 4 379 asukasta vuonna 2010 (koko kaupunkikunnassa 6 263 as.).
Kaupungista 14 kilometriä pohjoiseen sijaitsee Smuravjovon sotilaslentokenttä. Kaupungin asemalta kulkee matkustajajuna päivittäin Pietariin.
Historia
Outova perustettiin 1300-luvulla Pihkovan suojaksi. Vuosina 1431–1434 pihkovalaiset rakensivat sinne linnoituksen, jonka rauniot ovat edelleen jäljellä. Ruotsi ja Puola ovat hyökänneet kaupunkiin monta kertaa, mutta vuodesta 1617 lähtien se on ollut Venäjän hallussa. Outova sai kaupunginoikeudet vuonna 1780. Kaupungilla oli omat postimerkit vuosina 1874–1912. Postimerkkien julkaisu päättyi ensimmäisen maailmansodan seurauksena. Toisessa maailmansodassa kaupunki tuhoutui lähes kokonaan.
Ambrolaurin piirikunta
Ambrolaurin piirikunta on piirikunta Ratša-Letškhumi ja Kvemo Svanetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 9 139 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 1 142 neliökilometriä. Piirikunnan keskus on Ambrolaurin kaupunki, joka sijaitsee Rioni- ja Krikhula-jokien yhtymäkohdassa. Se on Ratša-Letškhumi ja Kvemo Svanetin alueen sekä sen osan, vanhan Ratšan alueen keskus.
Piirikunta rajautuu pohjoisessa Lentekhin, idässä Onin, etelässä Tqibulin, Satškheren ja Tšiaturan ja lännessä Tsagerin piirikuntiin. Alue on keskimäärin 500 metriä merenpinnan yläpuolella. Piirikunnan merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluvat vuoristoluonnon lisäksi Nikortsmindan kirkko 1000-luvulta ja Barakonin kirkko 1700-luvulta.
Tampereen Puuvillateollisuus
pienoiskuva|Ilmakuva Lapinniemen tehdasalueesta vuonna 1959. Tampereen Puuvillateollisuus Osakeyhtiö oli suomalainen vuosina 1897–1934 Tampereella Lapinniemen alueella toiminut tekstiiliteollisuusyritys.
Historia
pienoiskuva|Puuvillatehtaan vanha konttori vuonna 2013. Yhtiön perustivat kesällä 1897 aiemmin Finlaysonin palveluksessa olleet kauppaneuvos Arthur Sommer, kasööri J. Kupiainen ja insinööri P. A. Sharples. Uusi yhtiö vuokrasi Tampereen kaupungilta Näsijärveen pistävän Lapinniemen alueen ja aloitti siellä 1897 puuvillatehtaan rakennustyöt. Vuonna 1899 aloitti toimintansa kehräämö ja kutomo sekä hieman myöhemmin lankojen valkaisu- ja värjäyslaitos. Tehdasta laajennettiin jo 1902 kutomosalilla. Tehtaan tuotteisiin kuuluivat langat, erilaiset kankaat ja nenäliinat. Uusi tehdas oli 1900-luvun alussa vaikeuksissa puuvillan korkean hinnan, kovan kotimaisen kilpailun ja suppean tuotevalikoiman vuoksi mutta vuoden 1905 jälkeen tilanne alkoi parantua. Yhtiö liittyi suomalaisten puuvillatehtaiden syyskuussa 1905 perustamaan Puuvillatehtaiden Yhtymä kartelliin joka sopi asiakkaille myönnettävistä alennuksista ja myyntihinnoista. Yhtiön konttori siirrettiin 1909 tehtaan yhteyteen ja vuonna 1904 valmistui värjäämö- ja viimeistelyrakennus. Korjauspaja valmistui 1911 ja kehräämön ja kutomon kolmikerroksinen lisärakennus 1916. Arkkitehti Wivi Lönnin suunnittelema tehtaan isännöitsijä Magnus Lavoniuksen asuintalo valmistui 1912. Vuonna 1912 yhtiö osti myös vuokraamansa Lapinniemen alueen Tampereen kaupungilta.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Lapinniemen tehdas onnistui hankkimaan puuvillansa Englannista ja Yhdysvalloista Ruotsin kautta ja jonkin verran puuvillaa saatiin Venäjältä. Vuonna 1916 suomalaiset puuvillatehtaat järjestivät tilapäisesti puuvillan kuljetuksen Norjan rannikolta Inarin ja Rovaniemen kautta Etelä-Suomeen. Lapinniemen tehtaan puuvillavarastot pysyivät kuljetusvaikeuksista huolimatta suurina ja tehdas menestyi sotavuosina taloudellisesti hyvin.
Suomen sisällissodan alettua tammikuun lopulla 1918 Lapinniemen tehdas oli kymmenen päivää pysähdyksissä mutta saattoi sitten jatkaa tuotantoaan. Tehdas kärsi vaurioita Tampereen taistelun aikana maalis-huhtikuun vaihteessa 1918. Sodan jälkeen tehtaan puuvillavarastoa ei saatu täydennettyä ja tehdas joutui siirtymän 3-päiväiseen työviikkoon. Samalla aloitettiin myös tilapäisesti pakettilangan valmistus paperiliuskoista.
1920-luvulla uusittiin tehtaan voimalaitos 1921–1922 ottamalla käyttöön 2 000 hevosvoiman turbodynamo ja rakennettiin kehräämön lisärakennus 1924. 1930-luvun alkupuolella puuvillatehtaiden yhteistoiminnassa syntyi ongelmia kun yksi tehtaista ei liittynyt 1932 perustettuun Puuvillatehtaiden Myyntikonttoriin. Tämän seurauksena Tampereen Puuvillateollisuus Osakeyhtiö päätettiin yhdistää Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n (Tampellan) osaksi jälkimmäistä yhtiötä johtaneen Arno Solinin aloitteesta. Yhdistyminen tapahtui syksyllä 1934. Lapinniemen puuvillatehdas jatkoi sitten toimintaansa Tampellan osana.
Sotavuosina 1939–1945 tehdas joutui raaka-ainepulan vuoksi valmistamaan myös viskoosi- eli rayon-tuotteita sekä paperinarua ja paperikankaita. Sotien jälkeen 1950-luvulla kustannuspaineet ja ulkomainen kilpailu johtivat automatisointiin, toiminnan rationalisointiin ja jalostusasteen nostamiseen. Vuonna 1959 valmistui Tampellan tehdasalueelta Naistenlahden yli Lapinniemen tehtaalle johtanut yli 500 metriä pitkä höyryputkisilta, joka purettiin 1987. Kun puuvillatuotteiden tuontisäännöstely päättyi 1959 kotimainen puuvillateollisuus joutui 1960-luvun alussa kasvaviin vaikeuksiin myynnin kasvun pysähtyessä. Sisustuskankaiden ja puuvillalangan kysyntä kuitenkin elpyi 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa. Tampellan pellava- ja puuvillakutomot yhdistettiin 1970-luvun lopulla Tampellan perustekstiiliksi. Vuonna 1984 Tampellan puuvillatuotteiden valmistus siirrettiin Tampellan yhdessä Oy Finlayson Ab:n kanssa perustamaan Lapinniemen Puuvillatehdas Oy:lle joka aloitti toimintansa vuoden 1985 alussa. Lapinniemen valmistustoimintaa alettiin lopettaa syksyllä 1985 ja koneet myytiin pois. Lapinniemen Puuvillatehdas Oy siirtyi kokonaan Finlaysonin omistukseen maaliskuussa 1986.
Tehtaiden uusiokäyttö
Lapinniemen entisessä puuvillakehräämörakennuksessa toimii nykyisin Holiday Club Tampereen kylpylä. Lapinniemi oli asuntomessualueena vuonna 1990 ja entiselle tehdasalueelle rakennettiin 1990-luvulla asuntoja.
Wilson Kipsang Kiprotich
Wilson Kipsang Kiprotich (s. 15. maaliskuuta 1982 Keiyo) on kenialainen kestävyysjuoksija.
Helmikuussa 2009 Kiprotich sijoittui puolimaratonkilpailussa toiseksi Ra’s al-Khaimassa Arabiemiirikunnissa ajalla 58.59. Kilpailun voitti Patrick Makau kautta aikain toiseksi parhaalla ajalla 58.52. Kiprotich oli neljäs 59 minuutin alittaja puolimaratonilla ja vuoden 2009 maailmantilastossa hän oli ajallaan kolmas. Puolimaratonin MM-kilpailuissa samana vuonna hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi ajalla 1.00.08 ja sai joukkuekilpailussa kultaa.
Ensimmäisen maratoninsa Kiprotich juoksi huhtikuussa 2010 Pariisissa, jossa hän sijoittui kolmanneksi ajalla 2.07.13. Kilpailun voitti etiopialainen Tadesse Tola ajalla 2.06.41. Myöhemmin lokakuussa Kiprotich voitti Frankfurtin maratonin reittiennätyksellä 2.04.57. Reittiennätystä hän paransi minuutin ja 17 sekuntia. Pariisin maratonin voittanut Tadesse Tola sijoittui toiseksi ajalla 2.06.31. Vuoden 2010 maratonin maailmantilastossa Kiprotich oli ajallaan kolmas.
Max Ernst
Max Ernst (2. huhtikuuta 1891 Brühl – 1. huhtikuuta 1976 Pariisi) oli saksalainen dadaisti ja surrealisti.
Wilson Kipsang Kiprotich
Maaliskuussa 2011 Kiprotich voitti Ōtsussa Japanissa Lake Biwan maratonin reittiennätysajalla 2.06.13. Aikaisempaa reittiennätystä hän paransi minuutilla ja 21 sekunnilla. Vielä 37 kilometrin kohdalla Kiprotichin kanssa kärjessä ollut etiopialainen Deriba Merga hävisi hänelle lopulta kolme minuuttia. 30. lokakuuta 2011 Kiprotich voitti Frankfurtin maratonin ajalla 2.03.42. Hän paransi omaa reittiennätystään yli minuutilla ja jäi maanmiehensä Patrick Makaun viisi viikkoa aikaisemmin Berliinin maratonilla juoksemasta maailmanennätyksestä neljä sekuntia. Huhtikuussa 2012 Kiprotich voitti Lontoon maratonin ajalla 2.04.44. Hän jäi neljä sekuntia Emmanuel Mutain vuotta aikaisemmin juoksemasta reittiennätyksestä.
Max Ernst
Elämä
Max Ernst syntyi Brühlissä, Saksassa. Hän aloitti filosofian opinnot vuonna 1910 Bonnin yliopistossa, mutta jätti kurssit pian kesken.
Wilson Kipsang Kiprotich
Elokuussa 2012 Lontoossa Kiprotich sai olympiapronssia maratonilla. 29. syyskuuta 2013 hän juoksi Berliinin maratonilla maailmanennätyksen 2.03.23 ja paransi Patrick Makaun entistä maailmanennätystä 15 sekunnilla. Huhtikuussa 2014 Kiprotich voitti Lontoon maratonin reittiennätyksellä 2.04.29. Marraskuussa 2014 hän voitti New Yorkin maratonin ja varmisti samalla World Marathon Majors -kilpailusarjan voiton. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Kiprotich keskeytti maratonilla.
Kipsang sai vuonna 2020 neljän vuoden kilpailukiellon, joka määrättiin alkamaan 10. tammikuuta 2020 lähtien. Kipsang oli syyllistynyt dopingtestien peukalointiin tai sen yritykseen sekä olinpaikkatietojensa ilmoittamatta jättämiseen.
Max Ernst
Elämä
Ernst loi ensimmäiset taideteoksensa vuonna 1919, vieraillessaan saksalais-sveitsiläisen taidemaalarin Paul Kleen luona. Hän meni samana vuonna naimisiin taidehistorioitsija Luise Strausin kanssa — se oli myrskyisä suhde, joka ei kestänyt kauan. Luise Straus-Ernst kuoli vuosia myöhemmin Auschwitzin keskitysleirillä.
Vuonna 1925 jatkuvasti kokeilullinen Max Ernst keksi frottage-maalaustekniikan (ransk. frotter, hieroa), joka on kankaan jynssäämistä lyijykynällä tai vastaavalla kuluneen pinnan päällä. Seuraavana vuonna hän suunnitteli yhdessä espanjalaisen taiteilijan Joan Mirón kanssa muotoiluja Sergei Djagileville. Mirón kanssa Ernst kehitti grattage-tekniikan, jolla surrealistit raapivat maalia pois maalauskankaasta.
Vuonna 1926 Ernst herätti huomiota maalauksellaan ”The Virgin Spanking The Christ Child Before Three Witnessess: André Breton, Paul Éluard and The Painter” (Neitsyt läimäyttelee Kristus-lasta kolmen todistajan — André Bretonin, Paul Éluardin ja Maalaajan — edessä). Hän oli Montparnassessa keskeisessä osassa, kun Breton halusi sulkea Ernstin ystävän, surrealistirunoilija Éluardin taiteilijapiirin ulkopuolelle. Vuonna 1927 hän meni naimisiin Marie-Berthe Aurenchen kanssa. Ernstin suhteen Aurencheen on spekuloitu olleen inspiraationa hänen sen vuoden maalausten eroottispainotteisuudelle.
Vuonna 1934 Ernst aloitti kuvanveiston ja vietti aikaa sveitsiläisen kuvanveistäjän Alberto Giacomettin kanssa.
Vuonna 1937 Max Ernst tapasi Lontoossa Leonora Carringtonin. Heidän välilleen kehittyi suhde, ja Ernst erosi vaimostaan heidän palatessa Pariisiin yhdessä. Uusi pari työskenteli yhdessä, toisiaan tukien kunnes toinen maailmansota alkoi. Ernst lähti sotaa pakoon Yhdysvaltoihin, minne hän pääsi yhdessä Peggy Guggenheimin kanssa vuonna 1941 yhdysvaltalaisen journalistin Varien Fryn avulla.
Ernstin ja Carringtonin suhde loppui ja Ernst nai Guggenheimin seuraavana vuonna.
Muiden sotaa paenneiden taiteilijoiden ja ystäviensä Marcel Duchampin ja Marc Chagallin ohella Ernst auttoi luomaan abstraktia ekspressionismia.
Avioliitto Guggenheimin kanssa ei kestänyt, ja lokakuussa 1946 Ernst meni naimisiin yhdysvaltalaisen taidemaalarin Dorothea Tanningin kanssa tuplavihkiseremoniassa, jonka toinen pari oli Man Ray ja Juliet Browner, Kalifornian Beverly Hillsissä.
Ernst pysytteli pääosin Yhdysvalloissa, asuen Arizonan Sedonassa, ja kirjoitti vuonna 1948 tutkielman ”Beyond Painting”. Julkisuuden myötä hän alkoi menestyä myös taloudellisesti.
Vuonna 1953 hän ja Tanning muuttivat pieneen kylään Etelä-Ranskassa, missä he jatkoivat työskentelyä. Pariisin Galeries Nationales du Grand-Palais julkaisi täydellisen katalogin hänen töistä.
Max Ernst kuoli 1. huhtikuuta 1976 Pariisissa Ranskassa. Hänet haudattiin Père-Lachaisen hautausmaalle.
Ernstin viehtymys lintuihin näkyi hänen työssään. Maalauksissa esiintyi silloin tällöin hänen lintu-alter egonsa, jota hän kutsui Loplopiksi, ja jonka hän sanoi olevan jatketta hänen lapsuudelle, jolloin hän ei ymmärtänyt eroa ihmisten ja lintujen välillä — Ernstin sisko oli syntynyt juuri hänen lintunsa kuoleman jälkeen. Loplop esiintyi myös muiden taiteilijoiden kollaasitöissä. thumb|Max-Ernst-Museum Brühl
Valikoitu lista töistä
Damps and the Echinoderms Bending the Spine to Look for Caresses''
Larry Murphy
pienoiskuva|Larry Murphy (vas.) vuonna 2010Lawrence Thomas Murphy (s. 8. maaliskuuta 1961) on pelaajauransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Murphy oli puolustaja.
Peliura
Los Angeles Kings varasi Murphyn NHL:ään numerolla 4 vuoden 1980 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Ensimmäisellä NHL-kaudellaan, 1980–81, Murphy teki kaksi liigaennätystä: hän on eniten pisteitä tulokaskaudellaan tehnyt puolustaja (76) ja eniten syöttöpisteitä tulokkaana tehnyt puolustaja (60). Ennätykset ovat edelleen voimassa.
Lopetettuaan uransa Detroitissa kauden 2000–2001 päätyttyä, Murphy oli pelannut NHL-urallaan 1615 runkosarjaottelua, mikä oli puolustajien ennätys. Kaudella 2003–2004 Scott Stevens rikkoi ennätyksen, ja nykyään ennätystä pitää hallussaan Chris Chelios. Murphy ja Stevens olivat seuratovereita Capitalsissa vuosina 1983–1989.
Hän voitti 1990-luvulla neljä Stanley Cupin mestaruutta, ainoana pelaajana tuona vuosikymmenenä. Hän voitti mestaruuden Penguinsissa vuosina 1991 ja 1992 ja Red Wingsissä 1997 ja 1998.
NHL-mestaruuksien lisäksi hän oli vuonna 1979 Peterborough Petesissä voittamassa Memorial Cupia, Kanadan juniorijääkiekkoilun mestaruutta. Peterborough pääsi mestaruusotteluun myös seuraavalla kaudella, mutta hävisi jatkoajalla.
Hänet valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 2004. Tehtyään NHL:ssä 1216 runkosarjapistettä, hän on tällä hetkellä viidenneksi eniten pisteitä NHL:ssä tehnyt puolustaja Ray Bourquen, Paul Coffeyn, Al MacInnisin ja Phil Housleyn jälkeen.
Kertu Laak
Laak pelaa Viron naisten lentopallomaajoukkueessa hakkurin pelipaikaa.
Puristussuhde
Yksi merkittävä asia polttomoottorin toiminnalle on puristussuhde. Puristussuhde tarkoittaa sitä, kuinka pieneen tilaan polttoaineseos puristetaan puristustahdin aikana. Tavallisesti vapaastihengittävän (eli ahtamattoman) moottorin puristussuhde on välillä 9:1 - 10:1. Esimerkiksi jos suhde on 10:1, puristetaan seos sylinterissä; puristustahdissa tilavuudeltaan yhteen kymmenesosaan vapaasta tilavuudestaan. Puristussuhde on sikäli merkityksellinen koska se vaikuttaa suoraan moottorin termiseen hyötysuhteeseen, eli siihen paljonko polttoaineesta saadaan energiaa sen palaessa. Mitä korkeampi puristussuhde, sitä parempi hyötysuhde. Puristussuhdetta ei kuitenkaan voi rajattomasti nostaa polttoaineen huonon puristuskestävyyden takia. Kun polttoaineseos puristetaan kasaan kuumenee se huomattavasti, mitä korkeampi puristussuhde, sitä enemmän seos kuumenee. Polttoaineella on vain rajallinen puristuskestävyys, ja kun tuo raja saavutetaan tapahtuu itsesytytys, eli polttoaine syttyy palamaan itsekseen josta seuraa nopea liekkirintama joka vielä törmää sytytystulpan sytyttämään liekkirintamaan. Kun nämä liekkirintamat kohtaavat syntyy paineisku, joka rasittaa moottoria huomattavasti ja voi jopa puhkaista männät. Tämä ilmiö tunnetaan nakutuksena, ja siitä lähteekin voimakas kaliseva tai nakuttava ääni josta ilmiö on saanut nimensä. Mikäli moottori rupeaa kalkattamaan kuormituksessa kannattaakin välittömästi keventää kaasua jotta vahingoilta vältyttäisiin. Moottorin puristussuhdetta voi nostaa jälkikäteen kahdella tavalla. Paras ja hintaa lukuun ottamatta suositeltavin tapa on vaihtaa männät korkeampiin, jolloin puristussuhde nousee. Paljon halvempi keino on sylinterinkannen laskeminen, jolloin sylinterinkannesta höylätään materiaalia pois siten että kansi madaltuu ja puristussuhde nousee.
Bensiinimoottorissa puristussuhde on yleensä väliltä 6:1–12:1, mutta vielä korkeampi puristussuhde on mahdollinen, joskin harvinainen. Dieselmoottorissa puristussuhde on yleensä väliltä 15:1–19:1, joissakin etukammiodieseleissä jopa 22:1.
Kaava
Iskutilavuus = Vi
Puristustilavuus = Vp
Puristussuhde =
Puristussuhde merkitään muodossa X:1, jossa X on puristussuhde.
Esimerkki
Lasketaan Vi lieriön tilavuuden kaavalla π = 422,5 cm³
Seuraavaksi sijoitetaan juuri laskettu Vi ja valmiiksi tiedossa ollut Vp puristussuhteen kaavaan: = 9,45
Pekka Lounela
pienoiskuva|Pekka Lounela vuonna 1967 ollessaan Yleisradion teatteriosaston päällikkö. thumb|Pekka Lounela (takana kolmas vasemmalta) sekä joukko [[Intimiteatterin näyttelijöitä vuonna 1966.]] Pekka Elias Lounela (20. elokuuta 1932 Helsinki – 2. joulukuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen kriitikko, pakinoitsija, kirjailija ja runoilija.
Lounela vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Turussa, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa estetiikkaa, kirjallisuutta, taidehistoriaa ja filosofiaa.
Lounela toimi Parnasson toimitussihteerinä 1955–1957 ja Yleisradion teatteriosastolla dramaturgina 1957–1963 ja teatteriosaston päällikkönä 1965–1973. Kriitikonuransa hän aloitti Ylioppilaslehden teatterikriitikkona.
Lounelan kirjalliseen tuotantoon kuului pakinoita, pamfletteja, runoja, matkakirjoja, pienoisromaaneita ja näytelmiä. Hänen esikoisteoksensa, runokokoelma Epätieto, ilmestyi 1954. Lehtipakinoita Lounela on julkaissut nimimerkillä Kala. Pakinat ilmestyivät ensin Ylioppilaslehdessä ja myöhemmin Suomen Kuvalehdessä. Kalan pakinoista on koottu kolme kokoelmateosta. Monet niiden tarinat on sijoitettu kuvitteelliseen Luomen valtioon. Tekstit ovat kirjallisesti korkeatasoisia ja niissä on usein allegorinen tai vertauskuvallinen rakenne. Lukija jää usein pohtimaan, että tekstissä on jokin avain, joka on nykylukijalle vaikea löytää, koska ei enää tunneta asiaa, jonka kustannuksella Kala pilailee. Sen sijaan ne tekstit, joissa kuvataan arki- tai perhe-elämää, ovat kestäneet paremmin ajan kulutusta.
Una Morris
Una Lorraine Morris (s. 17. tammikuuta 1947, Kingston Jamaika) on entinen jamaikalainen pikajuoksija, lääkäri, ravintoloitsija ja pitopalveluyrittäjä.
Urheilu-uransa aikana Morris edusti Jamaikaa olympialaisissa Tokiossa 1964, Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972, joista parhain tulos oli neljäs sija Tokiossa naisten 200 m juoksussa. Vuoden 1967 Pan-Amerikan kisoissa hänet palkittiin pronssimitalilla naisten 4 × 100 m viestijuoksussa.
Urheilu-uransa jälkeen Morris perusti jamaikalaistyylisen Kingston Cafe -ravintolan Kalifornian Pasadenaan vuonna 1992, mutta tiukan johtamiskulttuurin sekä vaihtelevan ruoan laadun myötä ravintola ajautui taloudellisiin vaikeuksiin ja sen olosuhteita käsiteltiin Gordon Ramsayn televisio-ohjelmassa Kurjat kuppilat vuonna 2011. Ravintola suljettiin vuonna 2018, mutta Morris muutti sen entiset tilat pitopalvelutoimintaa ja juhlatilaisuuksia varten.
Koulutukseltaan Morris on radiologiaan erikoistunut lääkäri ja hän on julkaissut aiheesta useita lääketieteellisiä tutkimusartikkeleita.
Morris valittiin Jamaikan vuoden naisurheilijaksi kahdesti 1960–luvulla. Vuonna 2018 hänet palkittiin saavutuksistaan urheilualalla Jamaikan olympiaurheilijoiden järjestön kunniapalkinnolla.
Morrisilla on poika Keone Chong, joka työskenteli hetken aikaa Kingston Cafen johtoportaassa, kunnes lopetti keskittyäkseen opintoihinsa ja markkinointialaan.
Yoga
Yoga voi tarkoittaa seuraavia:
Bill Barber
William Charles ”Bill” Barber (s. 11. heinäkuuta 1952 Callander, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi Philadelphia Flyersissa National Hockey League -liigassa vuosina 1972–1984. Osana kuulua LCB-ketjua (Leach, Clarke, Barber) Barber auttoi seuraa voittamaan kaksi Stanley Cupia vuosina 1974 ja 1975. Vuonna 1990 hänet otettiin Hockey Hall of Famen jäseneksi.
Nummen seuratalo
Nummen seuratalon huoneisiin kuuluu juhlasali, ravintolasali, keittiö, huone elokuvaprojektorille, aula, WC-tilat, sekä vahtimestarin asunto yläkerrassa. Seuratalon omistaa paikallinen kotiseutuyhdistys Nummi-Seura ry, joka vastaa seuratalon toiminnasta ja ylläpidosta. Nummi-Seura järjestää talossa omia tapahtumiaan, sekä vuokraa taloa ulkopuolisille juhlatilaksi. Taloon mahtuu yhtäaikaisesti noin 200 henkeä ja sen huoneistoala on 400 m².
Virolahden veneonnettomuus 1922
Virolahden veneonnettomuus tapahtui Virolahden Laitsalmella yöllä 17. – 18. syyskuuta 1922, kun laivalleen palaamassa olleita merimiehiä kuljettanut vene kaatui myrskyssä. Onnettomuudessa hukkui yksitoista henkilöä, joista yhdeksän oli tanskalaisia merimiehiä, heidän joukossaan laivan kapteeni J. Sörensen.
Tanskalainen Kööpenhaminaa kotipaikkanaan pitänyt höyrylaiva Rödfaxe oli saapunut 12. syyskuuta 1922 lastaamaan propseja Virolahdelle Tormoon lastauspaikalle. Osa laivan miehistöstä oli käynyt sunnuntaina 17. syyskuuta maissa ja he halusivat illalla palata laivalleen. Laitsalmella asunut kalastaja Jeremias Kiiski lähti vaimonsa kanssa viemään heitä veneellään parin kilometrin päässä sijainneelle Tormoon lastauspaikalle ja siellä olleelle laivalle. Venekunta lähti Laitsalmelta illalla kello 23 aikaan, eikä heistä enää kuultu mitään. Yöllä raivosi ankara myrsky, joka kaatoi veneen ja veneessä olleet yksitoista henkilöä hukkuivat. Onnettomuuden uhrien ruumiita löydettiin sitten seuraavina päivinä. Rödfaxe kuljetti onnettomuudessa hukkuneiden merimiesten ruumiit Tanskaan.
Rendez-vous ’87
thumb|upright=0.5|Rendez-vous ’87 -pokaali. Rendez-vous ’87 oli helmikuussa 1987 NHL:n tähdistöjoukkueen ja Neuvostoliiton maajoukkueen välillä pelattu kahden ottelun tapahtuma. Québecissa pelatut ottelut korvasivat NHL:n tuonkertaisen tähdistöottelun. Siitä ajateltiin vuoden 1979 Challenge Cupin seuraajaa. Samalla järjestäjät toivoivat hyvitystä kahdeksan vuotta aiemmin kokemalleen tappiolle. Nopeaan tahtiin pelatusta edeltäjäcupista otettiin oppia sen verran, että ensimmäinen peli pelattiin 9. helmikuuta ja seuraava vasta 13. helmikuuta. Väliin oli mahdutettu erilaista oheisohjelmaa. Isännöivä NHL:n joukkue onnistuikin voittamaan ensimmäisen pelin 4–3, mutta toisessa Neuvostoliitto oli parempi 3–5.
NHL:n joukkueessa näkyvässä roolissa etenkin ensimmäisessä pelissä olivat suomalaiset laitahyökkääjät Jari Kurri ja Esa Tikkanen, jotka pelasivat keskushyökkääjä Wayne Gretzkyn kanssa, kuten seurajoukkueessaan Edmonton Oilersissakin. Gretzky valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Luettelo Neuvostoliiton Suomeen tekemiä partisaani-iskuja käsittelevistä kirjoista
Tämä on luettelo Neuvostoliiton Suomeen tekemiä partisaani-iskuja käsittelevistä kirjoista:
Aihetta on lisäksi käsitelty Kansa taisteli -lehdessä ja kokoomateoksessa Nainen sodassa, Valitut Palat, 1995.
Tankendō
thumb|200px| Vasemmalla [[kata-harjoittelussa käytettävä tammipuinen lyhyt harjoittelumiekka kodachi ja oikealla shinain kaltainen lyhyt bambumiekka ''tanchikutō]] thumb|left|200px| Takeda Ryuichi-[[sensein tankendon keski-valmiusasento chudan no kamae]] thumb|left|200px| Kendokan hallinta ja pisto rintaan takaa kuvattuna thumb|left|200px| thumb|left|200px| Kon Yoshinobu-[[sensei Tankendo kyoshi 7.dan, Kendo renshi 6.dan Tohoku Fukushi University, Miyagi ]]
Tankendō  on japanilaiseen lyhyen miekan tekniikoihin pohjautuva budolaji. Japanin sana "tankendō" muodostuu kolmesta osasta: "tan" tarkoittaa lyhyttä, "ken" tarkoittaa miekkaa ja "dō" tässä tapauksessa tietä. Sananmukaisesti tankendō on siis "lyhyen miekan tie". Tankendōssa harjoitellaan ja kilpaillaan lyhyellä miekalla. Harjoitteluvarusteet riippuvat siitä harjoitellaanko jūkendō-, kendo- vai tankendōharjoittelijan kanssa. Harjoiteltaessa tankendō perusharjoittelua tai suojavarusteissa (bōgu), käytetään bambumiekan (shinai) kaltaista lyhyttä harjoitusmiekkaa (tanchikutō). Parikata harjoittelussassa käytetään puista kodachia.
Tankendōn historia
thumb|200px| Pisto kurkkuun thumb|200px| Pisto rintaan thumb|200px| Vastustajan käden hallinta ja pisto rintaan Toyaman sotilaskoulussa tutkittiin useiden japanilaisten miekkakoulukuntien lyhyen miekan tekniikoita. Erityisesti tankendōhon vaikuttaneita koulukuntia ovat japanilaisten Chujō-ryūn ja  Toda-ryūn  lyhyen miekan tekniikat. Tankendōn tekniikat koottiin kata-sarjaksi vuonna 1921. Tällöin tankendōn katsotaan saaneen nykyisen muotonsa. Tankendōssa on omat kata-sarjansa kodachi-kodachi katalle, kodachi-tachi katalle ja kodachi-juken katalle.
Vuonna 1956 perustettu Japanin jūkendō-liitto, otti tankendōn mukaan harjoitteluunsa jūkendōn rinnalle 1978. Vaikka tankendōa harjoitellaan jūkendō-liiton alaisuudessa on se jūkendōsta riippumaton itsenäinen budō-laji. Tankendō ei kuitenkaan ole pistintaistelua niin kuin jūkendō, jonka harjoittelu jäljittelee kiväärissä kiinnitettynä olevan pistimen käyttöä. Shōgō-arvot (Renshi, kyōshi ja hanshi) tankendōssa otettiin käyttöön 1982. Japanissa on noin 20 000 tankendōn harjoittelijaa.
Tankendōn harjoittelu
Tankendō on maailmalla erittäin vähän tunnettua esimerkiksi kendoon verraten. Japanissakin tankendō on huomattavasti pienemmän harjoittelijajoukon laji kuin harvinainen jūkendō. Tankendōn jalkatyö poikkeaa jūkendōsta siinä että tankendōssa oikea jalka on edessä, kuten kendossa. Tavallisin tankendōn valmiusasento on chudan no kamae miekan kärjen osoittessa vastustajan sisuspunokseen (Tämä kohta on noin miekkalisäkkeen tasalla rintalastassa, jossa selkäydin päättyy selkärangan kanavassa), vasemman käden ollessa nyrkissä lantiolla vartalon sivulla. Pistealueita on neljä: pisto keskivartaloon (dō-tsuki), lyönti ranteeseen (kote-uchi), pisto kurkkuun (nodo-tsuki) ja lyönti päähän (men-uchi).
Tankendōa voivat harjoitella tankendōkat keskenään tai tankendōka vastaan kendōka tahi jūkendōka. Tankendōkalla on suojahansikas (kote ) vain oikeassa kädessä. Tankendōka voikin tarpeen vaatiessa tarttua, torjua tai tehdä käsilukon vasemmalla kädellään. Jūkendōn ja tankendōn pistotekniikat vaativat vastustajalle lisäsuojan olkapäähän ja kylkeen. Tankendōn pistoissa kiai on "jaa" ja lyönnissä kyynävarteen (kote) tai päähän (men) voi käyttää kyseisen pistealueen nimeä tai jaa kiaita. Tankendōssa harjoitellaan perustekniikoita (kihon), kilpailua (shiai) ja muodollista harjoittelua (kata). Perusharjoittelussa opettajan roolissa oleva harjoittelua ohjaavaa tankendōkaa nimitetään uchikataksi ja oppilaspuolta shikataksi.
Tankendōa harjoittellessa kendokaa tai jūkendōkaa vastaan on hallittava hyvin etäisyys ja ajoitus. Tankendōkan lyhyt miekka (tanchikutō) on näet ulottuvuudeltaan huomattavasti kendōkan shinaita ja jūkendōkan harjoitteluvälinettä pienempi.
Tankendōn kataharjoittelu
Tankendossa on olemassa kolme katasarjaa. Ensimmäisessä sekä opettaja ja oppilaspuoli käyttävät parikatassa lyhyitä puumiekkoja kodacheja. Kahdessa muussa katasarjassa on lyhyellä puumiekalla aseistautunutta oppilaspuolta vastassa opettaja aseenaan joko pitkä puumiekka bokken tai puinen, kiväärin ja pistimen virkaa jukendossa hoitava mokujū. Näin oppilaspuoli harjoittelee tekniikoita pidempiä ja ulottuvampia asita vastaan.
Tankendō Suomessa
Suomessa tankendōon tutustuttiin kevättalvella 2008 kun Takeda Ryuichi-sensein seurue vieraili Suomessa ja Virossa (Tallinna 28.02.2008-03.03.2008 ja Helsingissä 03.03.2008-09.03.2008). Ryhmän mukana oli Kon Yoshinobu-sensei Miyagin prefektuurista Tohoku Fukushi yliopistosta. Koska matkavalmistelujen yhteydessä kävi ilmi että Kon-sensei on kyōshi 7.dan tankendōssa, päätettiin kyseistä lajia esitellä Suomessa ja Virossa. Näytösten sekä Virossa että Suomessa herättämän suuren kiinnostuksen johdosta, syksyllä 2008 29-31.elokuuta järjestettiin Helsingin Urheilutalolla Suomen ja Euroopan ensimmäinen tankendō-leiri (yhdessä kendon kanssa). Leirillä oli osanottajia Suomesta, Virosta, Venäjältä ja Latviasta.
Hradec Králové
Hradec Králové on kaupunki Hradec Královén läänissä  Tšekissä. Se sijaitsee tasangolla Elben ja Orlicen yhtymäkohdassa. Vuoden 2020 arvion mukaan Hradec Královéssa asui 92 939 asukasta.
Hradec Králové sai kaupunkioikeudet vuonna 1225. Itävallan ja Preussin välisen sodan ratkaiseva Königgrätzin taistelu käytiin kaupungin lähellä 3. heinäkuuta 1866.
Hradec Králové on yliopistokaupunki. Hradec Královén yliopisto perustettiin 2000 erottamalla kaupungissa sijaitsevat Kaarlen yliopiston lääketieteen (perustettu 1945) ja farmaseuttinen laitos (perustettu 1970) omaksi yliopistokseen. Yliopistossa on noin 4 000 opiskelijaa.
Kaupungin tunnetuin teollisuudenala on pianojen valmistus Petrofin tehtaalla. Kaupungissa on myös elintarvike- ja teknistä teollisuutta.
Moving Pictures
Moving Pictures on kanadalaisen rock-yhtyeen Rushin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1981. Levy nauhoitettiin Le Studiossa, Morin Heightsissä, Quebecissä.
Albumi myi kotimaassaan Kanadassa nelinkertaisesti platinaa. Samalla se oli Rushin ensimmäinen albumi, joka myi platinaa Yhdysvalloissa. Moving Pictures on edelleen yhtyeen myydyin levy (4 miljoonaa kappaletta myyty Yhdysvalloissa 27. tammikuuta, 1995 mennessä). Sitä pidetään yleisesti yhtyeen viimeisenä kulta-ajan levynä (A Farewell to Kings, Hemispheres, Permanent Waves ja Moving Pictures).
Albumi on samantyylistä, radioystävällistä progressiivista rockia kuin edellisetkin albumit, mutta sillä käytetään nyt huomattavasti syntetisaattoreita, joista tuli merkittävä tekijä Rushin myöhemmässä 1980-luvun tuotannossa.
Morean despotaatti
Despotaattia hallitsi yleensä Bysantin kruununperillinen, joka käytti titteliä despootti (ei tule sekoittaa tässä yhteydessä despotismiin). Morean pääkaupunki oli Mystraksen linnoituskaupunki, josta tuli merkittävä bysanttilaisen kulttuurin ja vallan keskus. Hallinnon keskus oli kaupungissa sijainnut Despoottien palatsi.
Historia
pienoiskuva|vasen|[[Mystraksen palatsi|Despoottien palatsi Mystraksessa.]] Morean despotaatin alueella sijaitsi aiemmin Akhaian ruhtinaskunta, joka oli perustettu Bysantin entiselle alueelle neljännen ristiretken jälkeen. Akhaian hallitsija Vilhelm II Villehardouin hävisi Pelagonian taistelun vuonna 1259 ja joutui luovuttamaan alueensa linnoituksineen vapauttaakseen itsensä. Tästä alueesta tuli Morean despotaatin ydinosa.
Moving Pictures
Rushin tuotannosta tämä ja vuoden 1976 albumi 2112 valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Morean despotaatti
Historia
Keisari Johannes VI Kantakuzenos järjesteli provinssin uudelleen 1300-luvun puolivälissä antaakseen sen pojalleen Manuel Kantakuzenokselle apanageksi. Kilpaileva Palaiologos-dynastia kaappasi Morean Manuelin kuoltua vuonna 1380 ja Theodoros I Palaiologoksesta tuli Morean uusi despootti. Teodor hallitsi vuoteen 1407 ja vahvisti bysanttilaista valtaa sekä pääsi sopimukseen vahvempien naapureidensa, etenkin Osmanien valtakunnan, kanssa vasallivaltiosuhteesta. Teodor elvytti myös taloutta kutsumalla albaaneja asumaan alueelle.
1400-luvulla Morean despotaatti saavutti suurimman laajuutensa. Kuitenkin vuonna 1446 osmanien sulttaani Murad II tuhosi Bysantin puolustuksen Korintinkannaksella. Hyökkäys avasi osmaneille tien koko Peloponnesoksen valtaamiseen. Murad ehti kuolla ennen kuin onnistui hyödyntämään tilanteen. Mehmed II valloitti Bysantin pääkaupungin Konstantinopolin vuonna 1453 ja Morean despotaatin viimeisenä palasena Bysantin valtakunnasta Euroopassa seitsemän vuotta myöhemmin.
Atenis Sioni
thumb|200px|Atenis Sionin kirkko. thumb|200px|"Joosefin uni", seinämaalaus kirkossa. Atenis Sionin kirkko on 600-luvun alussa rakennettu georgialaisortodoksinen kirkko noin kymmenen kilometriä etelään Gorin kaupungista Georgiassa. Kirkko sijaitsee Tana-joen laaksossa, joka tunnetaan historiallisten monumenttiensa lisäksi maisemistaan ja viinistään. Nimi "Sioni" juontuu Jerusalemin Siionin vuorelta.
Sioni on ristinmuotoinen kupolikirkko kooltaan 24 × 19,22 metriä, ja sen julkisivu on koristettu kaiverretuilla, neiliömäisillä vihreänharmailla kivillä, rikkaasti koristelluilla ornamenteilla ja reliefillä. Kirkko muistuttaa aiemmin rakennettua, maailmanperintökohteeksi hyväksyttyä Džvarin luostaria Mtskhetassa. Atenin kirkkoa on muunneltu useita kertoja mutta sen ulkonäkö muuttui erityisesti 900-luvulla, kun kirkon kupoli rakennettiin uudelleen Armeniasta palkatun arkkitehdin Todosakin avulla.
Kirkon seinillä on varhaisin esimerkki georgian aakkosten aikaisesta Nuskhuri- eli Nuskha-Khutsuri-variantista vuodelta 835. Myös ensimmäiset esimerkit Georgiassa nykyisinkin käytössä olevasta Mkhedruli-kirjoituksesta 980-luvulta ovat Atenis Sionin kirkossa. Eräs kirkon kirjoituksista kunnioittaa Adarnasea, ensimmäistä dokumentoitua georgialaisen Bagrationi-dynastian aatelista, joka oli uuden kuningassuvun perustajan Ašot I:n isä. Kirkon lähellä on keskiaikaisen linnoituskaupungin rauniot (modernit Didi Atenin ja Patara Atenin kylät).
Moving Pictures
Listasijoitukset
Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Onkilahti
Onkilahti on 1,5 kilometrä pitkä merenlahti Merenkurkussa, Pohjanlahden itäosassa Vaasan kaupungissa. Lahti sijaitsee noin 1,5 kilometrin päässä keskustasta. Se erottaa Vöyrinkaupungin ja Palosaaren suuralueet toisistaan joiden raja kulkee lahden halki. Pohjoisin osa lahdesta rajautuu Vetokannaksen kaupunginosan puolelle. Onkilahden voi ylittää lahden keskiosassa sijaitsevaa Putusiltaa pitkin kävellen tai pyörällä. Onkilahtea ympäröi sen eteläosissa Onkilahdenpuisto. Lahden pohjoiset rannat ovat metsäistä virkistysaluetta.
Nummen vanha paloasema
Nummen vanha paloasema on entinen niukkaa uusklassismia edustava paloasema Nummella, Oinolan kylässä, Uudellamaalla. Rakennuksen vanhimmat osat ovat 1930-luvulta ja nykyisen ulkomuodon se on saanut vuonna 1951. Nummen vanha paloasema kuuluu tärkeänä osana Nummen valtakunnallisesti merkittävään kulttuurimaisemaan.
Miehittämätön avaruustoiminta
Miehittämätön avaruustoiminta on avaruustoimintaa, jossa ihmiset eivät mene avaruuteen vaan avaruudessa toimitaan maasta käsin kauko-ohjatuilla tai täysin automaattisilla laitteilla.
Nummen vanha paloasema
Nummen vanhan paloaseman tiloissa on myöhemmin toiminut Paloaseman Panimo -olutpanimo. Olutpanimo lopetti toimintansa vuonna 2022. Nummen uusi paloasema ja VPK sijaitsevat Saukkolassa.
Virusarteriitti
Virusarteriitti (equine viral arteritis, EVA) on hevosilla esiintyvä tartuntatauti. Se on pienten valtimoiden tulehdussairaus, jonka aiheuttaa arterivirus EAV (equine arteritis virus).
Virusarteriitti leviää pisaratartunta yleensä hengitysteiden kautta, mutta sairastunut ori voi levittää virusta myös spermallaan. Oireet ovat vaihtelevia: kuumetta, ruokahaluttomuutta sekä jalkojen, vatsanaluksen ja silmäluomien turvotusta. Rasitus (kilpailu, kuljetus) voimistaa oireita ja hidastaa toipumista. Virusarteriittiin sairastunut kantava tamma saattaa luoda varsansa. Tartunta voi levitä edelleen kuolleesta varsasta, sikiövedestä ja jälkeisistä. Virus voi tarttua vain kavioeläimiin. Sairauden itämisaika on 2–13 vuorokautta. Kaikki tartunnan saaneet eivät saa näkyviä oireita, minkä vuoksi hevonen voi huomaamatta levittää virusta laajalti. Sairauteen ei ole muuta hoitoa kuin joidenkin oireiden lievittäminen.
Suomessa virusarteriitti kuuluu ilmoitettaviin eläintauteihin. Tartunnan ilmenemisestä on aina ilmoitettava eläinlääkärille, joka tiedottaa asiasta edelleen Elintarviketurvallisuusvirastolle.
Miehittämätön avaruustoiminta
Miehittämättömien avaruuslentojen eri muodot
Institutionaalinen avaruustoiminta on yleensä avaruustutkimusta tai sotilaallista avaruustoimintaa. Avaruustutkimuksen lennot ovat yleensä avaruusluotaimia. Miehittämättömiksi avaruuslennoiksi ei yleensä katsota kantorakettien laukaisuja, joissa osa raketista on jäänyt kiertoradalle vaikka näin tehtiin aikoinaan mm. miehitettyjen lentojen muodostelmalentokokeiluissa (esimerkiksi Atlas-Agena). Näiden rakettien ylimmät vaiheet muodostavat kuitenkin merkittävän osa ihmisen luomasta avaruusromusta matalilla kiertoradoilla.
Sotilaallinen avaruustoiminta on toistaiseksi keskittynyt tiedustelusatelliitteihin ja sotilaallisiin viestintäsatelliitteihin. Ohjuskokeet, joissa lähetetty laite voi viipyä maan matalalla kiertoradalla joniin aikaa, ei pidetä avaruustoimintana, täten esim. maanpäällisillä ohjuksilla toteutetut ohjustentorjuntajärjestelmät eivät ole avaruustoimintaa.
Rooman päärautatieasema
Rooman päärautatieasema on Rooman suurin ja tärkein rautatieasema. Se on nimetty läheisen Diocletianuksen kylpylän mukaan, joka sijaitsee parin korttelin päässä.
Miehittämätön avaruustoiminta
Miehittämättömien avaruuslentojen eri muodot
Kaupallinen toiminta on toistaiseksi ollut lähinnä tietoliikennesatelliitteja.