cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
OLED
Organic light-emitting diode (OLED), myös light-emitting polymer (LEP) ja organic electroluminescence (OEL), on hohtodiodi (LED), jonka elektroluminesenssikerros on korvattu kalvolla, jossa on orgaanisia yhdisteitä. OLEDilla tarkoitetaan yleensä LEDiä, jonka aktiivinen materiaali on pienimolekyylistä orgaanista yhdistettä. PLEDissä aktiivinen kerros on suurimolekyylistä orgaanista yhdistettä.
Saksan kieli
Substantiivit
thumb|Saksankielisiä kylttejä Namibiassa.
OLED
OLEDin valmistuksessa käytetään höyrystystekniikkaa, mikä vaatii tyhjiön käyttöä. Ensin lasisubstraatille tehdään indiumtinaoksidista anodi, minkä jälkeen höyrystetään yleensä ainakin kaksi kerrosta pienimolekyylisiä orgaanisia yhdisteitä (organometalleja). Orgaanisten kerrosten kokonaispaksuus on 100–150 nm. Niiden päälle tehdään katodi jostain metallista. Kuviointi hoidetaan käyttämällä "varjomaskia" höyrystyksessä. Lisäämällä rakenteeseen erilaisia kerroksia saadaan OLEDin hyötysuhdetta paranettua. OLEDeissä käytetään usein nimellä Alq3 tunnettua yhdistettä. Aukkojen kuljettajat ovat yleensä amiineja tai syaniineja, emissiokerroksessa käytetään metalliselaatteja, bentseeniyhdisteitä sekä mahdollisesti fluoresentteja väriaineita. OLEDin ongelmia ovat sinisten emittoijien lyhyt elinaika, valmistustekniikkaa rajoittaa OLEDin skaalautumista suuremmiksi sekä suurempiin valmistusmääriin. Vihreiden OLEDien hyötysuhde on samalla tasolla kaupallisten LEDien kanssa.
Saksan kieli
Substantiivit
Saksan kielessä kaikki substantiivit kirjoitetaan isolla alkukirjaimella. Substantiiveillä on kolme sukua: maskuliini, feminiini ja neutri. Neutreja voidaan kutsua myös suvuttomiksi sanoiksi. Substantiiveilla on sekä määräinen että epämääräinen muoto. Kun kyseessä on määräinen muoto, nominatiivin artikkeli on feminiinissä die, neutrissa das, maskuliinissa der ja kaikkien sukujen monikossa die. Kun kyseessä on epämääräinen muoto, artikkeli on maskuliinissa ja neutrissa ein ja feminiinissä eine. Monikolla ei ole epämääräistä artikkelia. Lisäksi artikkelit taipuvat sanan sijan (nominatiivi, akkusatiivi, datiivi tai genetiivi) mukaisesti.
Adjektiivit
Jos positiivissa oleva adjektiivi esiintyy lauseessa yksin eli predikatiivina, se ei koskaan taivu, ei myöskään monikossa (superlatiivi kuitenkin taipuu myös predikatiivissa). Välittömästi substantiivin edessä oleva adjektiivi eli attribuutti sen sijaan taipuu aina. Attribuuttiadjektiiveja taivutetaan kahdella tavalla. Niin sanotussa heikossa taivutuksessa sanan suku, luku tai sija näkyy substantiivia edeltävässä pronominissa tai artikkelissa, minkä vuoksi sen ei tarvitse näkyä adjektiivissa. Niin sanotussa vahvassa taivutuksessa sanan suku, sija tai eräissä tapauksissa lukukaan ei näy substantiivissa, eli sen edellä ei ole artikkelia tai pronominia, minkä vuoksi suvun puolestaan täytyy näkyä adjektiivissa. Adverbit ovat saksassa samat kuin adjektiivien taipumattomat perusmuodot ja käyttäytyvät myös melkein samalla tavalla.
OLED
PLEDeissä aktiiviset kerrokset on tehty polymeereistä eli isomolekyylisistä yhdisteistä. Anodi ja katodi on tehtävä tyhjiötekniikalla, mutta polymeerikerrosten tekoon on useita eri menetelmiä, jotka eivät tarvitse tyhjiötä. Polymeerikerrosten tekoon käytettävä tekniikka riippuu siitä onko kerrokset kuvioitava vai ei. Kuvioituun prosessiin sopii ainakin tavallisesta mustesuihkutulostuksesta kehitetty tekniikka. Muita mahdollisia tekniikoita ovat pyöritysmenetelmä sekä pari muuta. PLEDiin riittää yksi polymeerikerros, mutta nykyisin käytetään yleensä kahta kerrosta, joista toisessa tapahtuu emissio ja toinen on johde, jonka tehtävänä on kuljettaa ja syöttää aukkoja. Johtavaan kerrokseen käytetään polyamiinia (PANI:PSS) tai nimellä PDOT:PSS tunnettua polymeeriä. Emissoivaan kerrokseen käytetään polyfluoreeneja sekä PPV:tä. PLEDit toimivat OLEDejä pienemmällä jännitteellä (muutava V vs. OLED n. 10 V). Vaikka täysvärilaitteita on demonstroitu ainoastaan keltaista emittoivat PPV-pohjaiset PLEDit ovat kaupallisia tuotteita.
Saksan kieli
Numeraalit
Luvusta 21 alkaen ykköset sanotaan ennen kymmeniä. Esimerkiksi luku 21 on saksaksi einundzwanzig (kirjaimellisesti "yksi ja kaksikymmentä").
OLED
PLEDien etuja OLEDeihin verrattuna ovat alemmat tuotantokustannukset, parempi soveltuvuus massatuotantoon sekä skaalautuvuus isoihin pinta-aloihin. Lisäksi PLEDejä voidaan valmistaa painotekniikalla taipuisille substraateille. PLEDeistä ja OLEDeistä on olemassa lukuisia variaatioita, jotka parantavat joitain ominaisuuksia. näyttösovelluksissa PLEDien elinaika on jopa 10 000 h, muttei monivärijärjestelmissä, joissa erityisesti sininen väri on ongelmallinen.
Saksan kieli
Verbit
Verbejä voi taivuttaa kuudessa persoonassa viidessä aikamuodossa: preesens, imperfekti (oik. preteriti), perfekti, pluskvamperfekti ja futuuri. Preesens ilmaisee luonnollisesti parhaillaan tapahtuvaa toimintaa. Preesensiä käytetään myös muun muassa historian kertomuksissa niin sanottuna historiallisena preesensinä eli tapahtuma on menneessä ajassa, mutta tapahtumaa kuvatessa käytetään preesensiä. Preesensiä voi myös käyttää futuurina, jos lauseessa on tulevaisuuteen viittaava ajan määre. Futuuri voidaan myös muodostaa werden-apuverbillä (ich werde es machen 'tulen tekemään/aion tehdä sen'). Saksan kielessä imperfektiä käytetään yleensä vain kirjakielessä, esimerkiksi kertomuksissa ja selonteoissa, jolloin tapahtumat käsitetään loppuunsuoritetuiksi, eikä niillä ole yhtymäkohtaa nykyhetkeen. Kielitieteellisesti imperfekti vastaa todellisuudessa preteritiä. Puhutussa kielessä käytetään menneestä ajasta puhuttaessa useimmiten perfektiä. Se ilmaisee samalla, että jokin asia on tehty loppuun. Pluskvamperfekti kääntyy suomeksi pluskvamperfektinä (ich hatte es gemacht 'olin tehnyt sen').
OLED
Samsung kehitti 256-värisen PMOLED:in syksyllä 2002 ja tekniikka on lyönyt kaupallisesti läpi jo erilaisissa kannettavissa multimedialaitteissa, kuten kännyköissä ja mp3-soittimissa. Monitori- ja televisiokoossa OLED tulee laajamittaiseen käyttöön 2010-luvulla.
Saksan kieli
Verbit
Eriäviksi yhdysverbeiksi kutsutaan verbejä, jotka koostuvat etuliitteestä (kuten ein, an tai zurück) ja varsinaisesta verbistä. Jos eriävä yhdysverbi on päälauseen predikaattina, sen verbiosa taipuu normaalisti, mutta etuliite sijaitsee lauseen lopussa (esim. Ich nehme das Buch mit 'Otan kirjan mukaan'). Jos taas yhdysverbi ei ole predikaattina, sijaitsee koko yhdysverbi yhteenkirjoitettuna lauseen lopussa infinitiivissä (esim. Kannst du später anrufen? 'Voitko soittaa myöhemmin?'), kuten myös sivulauseessa (Er ist sicher, dass Maria jetzt ankommt.  'Hän on varma, että Maria saapuu nyt').
OLED
OLED-tyypit
thumb|250px|OLED:in rakenne: 1. [[Katodi (-), 2. Säteilevä kerros, 3. Säteily, 4 . Sähköä johtava kerros, 5. Anodi (+)]]
Saksan kieli
Verbit
Saksan kielessä on myös joukko refleksiiviverbejä, joiden toiminta kohdistuu tekijään itseensä, kuten verbi sich waschen (’peseytyä’). Niihin liittyy refleksiivipronomini sich, joka taipuu persoonamuodoissa yleensä akkusatiivissa (esim. Ich muss mich beeilen ' Minun pitää kiirehtiä), mutta joissain harvoissa tapauksissa datiivissa (esim. Was stellst du dir vor? 'Mitä kuvittelet?). Epäsäännöllisesti taipuvia verbejä, joista useimpia kutsutaan myös vahvoiksi verbeiksi, on paljon.
Tapaluokat
Tapaluokkia eli moduksia on kolme: indikatiivi, konjunktiivi ja imperatiivi eli käskymuoto. Indikatiivi esittää asian varmana väitteenä. Konjunktiivin preteritiä käytetään konditionaalina sekä päälauseessa että konjunktiolla wenn 'jos' alkavassa sivulauseessa (ich wäre 'olisin'; ich wäre gewesen 'olisin ollut'). Näin konjunktiivia käyttävät modaaliset lähinnä apuverbit sollen, wollen, dürfen, müssen, können ja verbit haben ja sein. Muilla verbeillä konditionaalivirkkeen päälause muodostuu werden-verbin konjunktiivin preteritillä (würde) ja pääverbin perusmuodolla (ich würde es machen 'tekisin sen'), sivulauseessa sen sijaan voi käyttää pelkkää pääverbin konjunktiivin imperfektiä, mutta rakenne würde + infinitiivi on myös mahdollinen (wenn ich es machte; wenn ich es machen würde 'jos tekisin sen'). Menneen ajan konditionaalivirke muodostuu aina konjunktiivin pluskvamperfektillä (ich hätte es gemacht, wenn ich Zeit gehabt hätte 'olisin tehnyt sen, jos minulla olisi ollut aikaa').
Sijamuodot
Sijamuodot ovat nominatiivi (perusmuoto), akkusatiivi, datiivi ja genetiivi. Substantiivit, adjektiivit, ja jotkut pronominit taipuvat sijamuodon ja suvun mukaan. Useimmilla substantiiveilla yksikön nominatiivi, akkusatiivi ja datiivi ovat kuitenkin yhtäläisiä (poikkeuksena ns. heikot maskuliinit), ja eroa näiden muotojen välillä on vain artikkelissa sekä sanaan mahdollisesti liittyvissä adjektiiveissa. Genetiivissä maskuliini- ja neutrisukuisilla sanoilla on pääte -(e)s (dat. dem Haus; gen. des Hauses); feminiinisukuisilla sanoilla yksikön genetiivikin on yhtäläinen datiivin kanssa (nom./akk. die Frau 'nainen', dat./gen. der Frau). Monikon datiivi eroaa muista monikon sijamuodoista n-päätteellään (nom./akk. die Häuser, gen. der Häuser, dat. den Häusern), mutta jos monikon perusmuodossa on jo n-pääte tai s-pääte, monikon kaikki muodot ovat samanlaisia ja vain artikkelin tai adjektiivin taivutus erottaa muodot. Vakiintuneissa sanonnoissa maskuliinin ja neutrin yksikön datiivimuodon lopussa voi lisäksi esiintyä vanhahtava e-pääte: zu Hause 'kotona', auf dem Lande 'maa(seudu)lla'. Genetiivi korvataan puhekielessä usein von-prepositiota käyttämällä.
Murteet
Käytännön puhekielessä on suuria murteellisia eroja sekä Saksan, Itävallan ja Sveitsin alueiden välillä että näiden maiden sisällä. Näitä eri kielimuotoja pidetään kuitenkin samana kielenä, jolla on yhteinen Martti Lutherin luoma kirjoitetun kielen normi ja kielioppi, joka perustuu itäisen keskisaksan murteeseen. Ensimmäisinä pyrkimyksinä yhteisen normiston luomiseksi pidetään kuitenkin jo 1200-luvun hovirunoilijoiden toimintaa; Lutherin merkitystä yhteisen kirjakielen luojana onkin pitkään ylikorostettu. Eri murteet eivät välttämättä ole keskenään ymmärrettäviä. Eräs omaleimainen saksan kielen muoto on elsassi.
Yläsaksa ja alasaksa
Nykyistä saksan yleiskieltä kutsutaan toisinaan yläsaksaksi (Hochdeutsch) erotuksena yhtäältä Sveitsin ja Itävallan murteista, toisaalta Pohjois-Saksassa puhutusta alasaksasta. Alasaksaa pidettiin uskonpuhdistuksen aikana erillisenä kielenä, ja Raamattu käännettiin aluksi molemmille kielille. Myöhemmin alasaksan merkitys virallisissa yhteyksissä väheni, eikä sitä enää käytetä kirjakielenä.
Esimerkiksi knöödeli-niminen ruokalaji on Pohjois-Saksassa Klöße ja Etelä-Saksassa Knödel.
Sveitsinsaksa
Sveitsinsaksa on yhteisnimitys Sveitsissä puhuttaville alemannimurteille, jotka eroavat saksasta niin paljon, ettei saksalainen ymmärrä sveitsinsaksaa helposti. Sveitsinsaksa on Sveitsissä jokapäiväinen puhekieli. Virallisissa yhteyksissä käytetään kuitenkin standardisaksaa sveitsiläisin muunnelmin. Sanavarastossa on joitakin ranskalaisia lainasanoja, kuten Glace (jäätelö, yleiskielellä Eis) ja Velo (polkupyörä, yleiskielellä Fahrrad). Sveitsissä kiitetään sanomalla merci, kuten ranskassa. Sveitsiläiset käyttävät kuitenkin virallisissa yhteyksissä ja muutenkin kirjoittaessaan useimmiten saksan kirjakieltä. Yläsaksan ß kirjoitetaan Sveitsissä ss, kuten Strasse (katu), joka kirjoitetaan Saksassa ja Itävallassa Straße.
Sinuttelu ja kohteliaisuusmuodot
Saksassa muun muassa suomen ja ruotsin teitittelyä (siezen) vastaavana puhuttelumuotona, kohteliaisuusmuotona, käytetään monikon kolmatta persoonaa. Kieliopissa nämä kohteliaisuusmuodot esitellään yleensä omana persoonamuotonaan verbejä tai pronomineja taivuttaessa. Ne eroavat kuitenkin monikon kolmannesta vain siten, että niissä pronomini ”Sie” kirjoitetaan aina isolla alkukirjaimella, joten omaa taivutusta niillä ei varsinaisesti ole. Saksalaiset sinuttelevat harvemmin kuin suomalaiset. Kohteliaisuusmuotoa käytetään uusien tuttavuuksien kanssa sekä puhuteltaessa itseään vanhempaa henkilöä. Sitä käytetään myös tapauksissa, joissa näitä puhuteltavia on useampi kuin yksi.
Painotus
Sanojen paino on yleensä ensimmäisellä tavulla. Poikkeuksia ovat muun muassa painottomat etuliitteet ja jotkin vierasperäiset sanat, jolloin lainasanan mukana on omaksuttu myös sen painotus. Yhdyssanoissa aksentti on ensimmäisellä sanalla.
Intonaatio
Lauseen intonaatio vaihtelee lausetyypin mukaan. Laskeva intonaatio on toteamuslauseissa merkkinä lauseen lopusta. Joskus se esiintyy myös kysymyssanalla alkavissa kysymyslauseissa. Ilman kysymyssanaa muodostettavissa kysymyslauseissa on nouseva intonaatio. Tasainen intonaatio esiintyy ennen taukoa, esimerkiksi pää- ja sivulauseen välissä.
Vokaalijärjestelmä
thumb|Saksan vokaalit. Saksassa on yhteensä 15 vokaalifoneemia, joita kirjoituksessa vastaavat grafeemit a, e, i, o, u, ä, ö ja ü sekä y, jota käytetään myös konsonanttina. Vokaalin pituudella on saksan kielessä distinktiivinen funktio, joka tarkoittaa että saksassa on sanoja, jotka ääntämyksellisesti eroavat toisistaan ainoastaan vokaalin pituuden perusteella (esimerkiksi Hölle ja Höhle). Kaikista paitsi pitkästä vokaalista /eː/ on siis olemassa kaksi varianttia, lyhyt ja pitkä. Saksan vokaalit ovat /aː/ : /a/; /iː/ : /ɪ/; /oː/ : /ɔ/; /uː/ : /ʊ/; /ɛː/ : /ɛ/; /øː/ : /œ/; /yː/ : /ʏ/ ja /eː/.
Pitkän vokaalin voi yleensä tunnistaa kirjoitusasun perusteella. Sitä merkitsemään käytetään muun muassa tuplavokaalia (”Tee”), vokaali + h -yhdistelmää (”Zahl” ('h' ei äänny)) tai merkittäessä vokaalia /iː/, yhdistelmällä ie/ieh ( ”Liebe”/ ”ziehen”). Samoin avotavuissa esiintyvät vokaalit ovat pitkiä.
Kirjoituksessa lyhyttä vokaalia seuraavat kaksi samaa kirjainta (esimerkiksi ”Ratte”, ”Sonne”) kertovat niitä edeltävän vokaalin olevan lyhyt. Myös umpitavuissa vokaalit ovat tiettyjä poikkeusia lukuun ottamatta lyhyitä.
Konsonanttien ääntäminen
Saksassa ch ääntyy ach-äänteenä takavokaalin jäljessä ja ich-äänteenä etuvokaalin jäljessä. Monissa saksan sanoissa k on muuttunut ach- tai ich-äänteeksi. Esimerkiksi sanan Schweiz/Schwiiz (Sveitsi) vanhempi muoto oli Skweiz/Skwiiz, joka esiintyy vieläkin eräissä murteissa ja vastaavasti sanan ich (=minä) vanhempi muoto on vieläkin eräissä murteissa esiintyvä ik.
Kattoluukku
thumb|3-sarjan [[BMW, jossa on läpinäkymätön kattoikkuna avattuna.]] Kattoluukku on auton katossa oleva luukku, jota käytetään sekä ilmanvaihtoon että valaistuksen parantamiseen. Kattoluukkuihin on saatavilla aurinkosuojia. Kattoluukut yleistyivät 1990-luvulla. Kattoluukkuja on myös linja-autoissa. Kattoluukut voivat olla sähköisesti tai manuaalisesti avattavia, läpinäkyviä tai läpinäkymättömiä. Läpinäkyvät ovat joko muovisia tai lasisia. Manuaalisesti avattavissa luukuissa on joko kahvamekanismi tai pyöritettävä kampi.
Saksan kieli
Kirjoitusasu
Saksaa kirjoitetaan latinalaisella aakkostolla. Saksan kielen erikoislaatuisuuksia on muun muassa se, että kaikki substantiivit kirjoitetaan isolla alkukirjaimella. Tällä hetkellä oikeinkirjoitusta määrittää vuoden 1996 oikeinkirjoitusuudistus, jonka käyttöönotto on herättänyt varsinkin konservatiivien keskuudessa vastarintaa. Uudistuksessa mm. vähennettiin ß:n käyttöä, vaikkakaan Sveitsissä sitä ei ole käytetty aikoihin.
Sutor Basket Montegranaro
Sutor Basket Montegranaro on italialainen koripalloseura Montegranarosta.
Historia
Vuonna 1947 perustettiin Società Sportiva Enzo Bassi, josta irtautui oma koripalloseura vuonna 1955. Koripalloseuran nimeksi valittiin Società Sportiva Sutor. Vuonna 1985 seura nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Serie A2:een. Ensimmäisen kerran seura nousi pääsarjaan kaudeksi 2006–2007. Historiansa parhaan saavutuksen se saavutti kaudella 2007–2008 oltuaan runkosarjan neljäs. Pudotuspeleissä seuran tie katkesi kuitenkin Olimpia Milanoon, joka voitti otteluparin voitoin 3–2.
Eino Laihiala
Eino Laihiala (22. marraskuuta 1916 Terijoki – 10. lokakuuta 1991 Jyväskylä) oli suomalainen Mannerheim-ristin ritari ja sotilas.
Luutnantti Laihiala nimitettiin 21. joulukuuta 1944 Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi numero 172.
Myöntämisen perusteina mainitaan Laihialan kunnostautuminen jatkosodan hyökkäysvaiheessa 1941 Onkamuksen järvikapeikkoja aukaistaessa. Tuolloin Laihiala asettui miehistönsä kanssa vapaaehtoisesti mottiin, aiheutti mottia puolustaessaan viholliselle suuret tappiot ja mahdollisti omien päävoimien murtautumisen kapeikkojen läpi. Myöhemmin samana vuonna Laihiala valtasi Äänisen Suurlahdella vihollisen proomuryhmän runsaine lasteineen. Suurhyökkäyksen torjuntataisteluissa vuonna 1944 Laihialan komppania viivytti vihollista Mainila-Joutselän suunnassa 16 tunnin ajan aiheuttaen viholliselle satojen miesten tappion ja antaen omille joukoille aikaa puolustuksensa järjestämiseen.
Pitkän uran puolustusvoimissa tehnyt Laihiala siirtyi reserviin majurina vuonna 1971.
Puolustusvoimien Koulutuksen Kehittämiskeskus
Puolustusvoimien Koulutuksen Kehittämiskeskus (PvKK) oli Suomen puolustusvoimien yksikkö, joka liitettiin 1. tammikuuta 2006 alkaen osaksi Maanpuolustuskorkeakoulua täydennyskoulutus- ja kehittämiskeskuksena. Se toimi Tuusulassa suojeluskuntien ja Maasotakoulun entisissä tiloissa vuodesta 1996 alkaen, ja teki muun muassa soveltuvuustestejä, koulutus- ja henkilöstötutkimuksia ja tuotti koulutusmateriaalia. PVKK:n esimies oli puolustusvoimien henkilöstöpäällikkö.
Keskuksen viimeisiä johtajia oli eversti Kari Kokkonen.
Yksikköön olivat integroituina Hämeen Rykmentistä muuttaneen Esikuntakoulun toiminnot.
Villikaislat
Villikaislat (Les Roseaux sauvages) on André Téchinén ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1994. Téchiné on myös käsikirjoittanut omaelämäkerrallisen elokuvansa yhdessä Olivier Massartin ja Gilles Taurandin kanssa.
Juoni
Lounais-Ranskassa Algerian sodan aikana vuonna 1962 ujo, työväenluokkainen teinipoika François (Gaël Morel) käy lukiota ja intoilee elokuvista ja kirjallisuudesta parhaan kaverinsa, kommunistiperheen tytön Maïtén (Élodie Bouchez) kanssa. Maïtén äiti, rouva Alvarez (Michèle Moretti), on François’n äidinkielen opettaja. Sisäoppilaitoksensa asuntolassa François tutustuu rohkean aistilliseen Sergeen, maahanmuuttajaviljelijöiden poikaan (Stéphane Rideau), ja ystävyys johtaa homoseksuaalisiin kokeiluihin. Pian Serge ihastuukin Maïtéen, joka kuitenkin rakastaa François’ta. Sergen veli Pierre kaatuu Algerian sodassa, ja Maïtén äiti ottaa tämän raskaasti koska kieltäytyi auttamasta Pierreä välttämään joutumista rintamalle.
Vastaanotto ja jälkimaine
Villikaislat sai Louis Delluc -palkinnon ja Parhaan elokuvan César-palkinnon. César-gaalassa palkittiin myös Téchiné parhaasta ohjauksesta, Élodie Bouchez vuoden tulokkaana sekä työryhmä elokuvan käsikirjoituksesta.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Villikaislat vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Demetrice Nguyen
Demetrice Nguyen (s. 9. kesäkuuta 1994 Compton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Grudge Match, Pair of Kings, sekä Chris After Earth.
Tähkäkimikki
Tähkäkimikki (Actaea racemosa) on monivuotinen konnanmarjoihin kuuluva leinikkikasvi. Se kasvaa alkuperäisenä Pohjois-Amerikan itäosassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Tähkäkimikkiä käytetään monivuotisena koristekasvina, puutarhaperennana ja lääkekasvina. Sitä on käytetty lääkekasvina monin tavoin Pohjois-Amerikan intiaaniheimoista alkaen. Nykyajan lääkinnässä sen kuivatusta juuresta tehdyt valmisteet ovat käytössä varsinkin naisten kuukautisvaivojen ja vaihdevuosioireiden hoidossa.
Tähkäkimikki kasvaa 1–2,6 metriä korkeaksi. Sillä on vahva juurakko, joka on musta ja nystermäinen. Lehdet ovat parilehdykkäiset, muita konnanmarjoja muistuttavat. Pienet valkoiset kukat muodostavat pitkän tähkämäisen terttukukinnon. Hedelmätyyppi on tuppilo. Ravistettaessa tyhjänä niiden ääni muistuttaa kalkkarokäärmeen varoitusääntä, mistä juontuu joitain englanninkielisiä kansanomaisia nimiä kasville.
François Poullain de la Barre
François Poullain de la Barre (1647, Pariisi – 1725, Geneve ) oli ranskalainen filosofi. Hän toimi pappina ja kääntyi protestantiksi. Nantesin ediktin kumoamisen 1685 jälkeen hän joutui pakenemaan Geneveen.
Poullain de la Barre omaksui René Descartesin filosofian perusteet ja sovelsi kartesiolaisia periaatteita naiskysymykseen. Vuonna 1673 hän julkaisi anonyymisti teoksen De l'égalité des deux sexes, discours physique et moral où l'on voit l'importance de se défaire des préjugez (“Kahden sukupuolen tasa-arvosta, fysikaalinen ja moraalinen puhe, jossa katsotaan tärkeäksi hävittää ennakkoasenteet”), jossa hän osoitti, ettei sukupuolten välisellä epätasa-arvolla ole luonnollista perustaa, vaan että se perustuu kulttuurisiin ennakkoasenteisiin. Kirjoitus suositti, että naisille tulee tarjota täysipainoinen koulutus ja että kaikki ammatit, myös tieteelliset, tulee avata heille. Hänen tunnettu ajatuksensa oli "l’esprit n’a pas de sexe", "sielulla (tai hengellä) ei ole sukupuolta".
Poullain de la Barre jatkoi samasta aiheesta toisessa anonyymisti kirjoitetussa teoksessa De l'éducation des dames pour la conduite de l'esprit dans les sciences et dans les mœurs (“Naisten koulutuksesta”). Muutamaa vuotta myöhemmin hän esitti kuitenkin täysin päinvastaisia ajatuksia teoksessa De l'excellence des hommes contre l'égalité des sexes (“Miesten ylivoimaisuudesta sukupuolten tasa-arvoa vastaan”), jossa hän kumoaa järjestelmällisesti aiemmin esittämänsä argumentit. Näin hänen paikkansa feminismin historiassa vaihtelee.
Jakob Roggeveen
pienoiskuva|300px|Jakob Roggeveenin vuosina 1721–1722 matkaama reitti.
Elämäkerta
Roggeveen lähti 21. elokuuta 1721 etsimään niin sanottua eteläistä mannerta (Terra Australis), jonka uskottiin sijaitsevan jossain Tyynen valtameren eteläpuolella. Hän sai hankkeelleen rahoitusta Hollannin Länsi-Intian kauppakomppanialta. Roggeveenilla oli käytössään kolme laivaa ja noin 230 hengen miehistö.
Kierrettyään vaikeissa sääoloissa Kap Hornin Roggeveen päätti suunnata pohjoisempaan rauhallisemmille vesille. Hänellä oli tiedossaan, että englantilainen merirosvo Edward Davis oli noin 30 vuotta aiemmin nähnyt maata 27. eteläisen leveyspiirin kohdalla, jossain hyvin kaukana Chilen rannikon länsipuolella. Roggeveen päätti seurata tätä johtolankaa ja toivoi löytävänsä etsimänsä suuren manneralueen. Mannerta ei kuitenkaan löytynyt. Roggeveen löysi vain pienen ja karun saaren. Koska tuo saari löytyi pääsiäispäivänä 5. huhtikuuta 1722, päätti Roggeveen antaa sille nimeksi Pääsiäissaari.
Roggeveen ja hänen miehistönsä tutustuivat muutaman päivän ajan Pääsiäissaareen ja sen alkuasukkaisiin. Eniten ihmetystä herättivät suuret kivipatsaat, joita oli joka puolella saarta. Roggeveen ihmetteli ennen kaikkea sitä, miten patsaat oli pystytetty, sillä saarella ei kasvanut sellaisia puita, joista olisi saatu pystyttämisessä tarpeellisia telineitä ja vipuja. Hän ei myöskään käsittänyt, miten alkuasukkaat olivat tulleet saarelle, sillä heillä oli käytössään vain heiveröisiä ja vuotavia kanootteja.
Pääsiäissaarelta Roggeveen suuntasi kohti Tuamotun saariryhmää. Matka alkoi tässä vaiheessa muuttua tuskaisen vaikeaksi: yksi laivoista haaksirikkoutui, ruokavarat vähenivät ja miehistö sairasteli. Roggeveenin oli pakko hylätä suunnitelmat eteläisen mantereen etsimisestä ja suunnata suorinta tietä Hollannin Itä-Intiaan (vastaa suurin piirtein nykyistä Indonesiaa).
Matkalla Hollannin Itä-Intiaan Roggeveen löysi Samoan saariston. Päästyään lopulta Hollannin Itä-Intian pääkaupunkiin Bataviaan sai hän tylyn vastaanoton. Hänen epäiltiin rikkoneen Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian yksinoikeutta kaupankäyntiin Itä-Aasian alueella, joten hänen laivansa takavarikoitiin ja hänet lähetettiin vangittuna Hollantiin. Myöhemmin Roggeveen sai kuitenkin hyvityksen tästä kärsimästään vääryydestä.
Hollannin asema kansainvälisenä merimahtina heikkeni 1700-luvulla. Roggeveenin jälkeen Tyynen valtameren tutkimista jatkoivat englantilaiset ja ranskalaiset.
Sean Burke
Sean Burke (s. 29. tammikuuta 1967 Windsor, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti.
Ura
Burke aloitti NHL-uransa vuonna 1987–88. Hänen ensimmäinen joukkueensa tuolla tasolla oli New Jersey Devils. Ensimmäisellä kaudella hän ei saanut pelata kuin vain 13 ottelua, mutta seuraavaksi kaudeksi hän nousi joukkueen ykkösvahdiksi. Hän pelasi Jerseyssä 4 vuotta, kunnes hänet myytiin Hartford Whalersiin, vuonna 1992. Hän toimi Whalersien vahtina 5 kautta, kunnes seura siirtyi Carolinaan. Marraskuussa 1997 Burke pidätettiin vaimonsa pahoinpitelystä epäiltynä ja tuomittiin puolentoista vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Tuosta alkoikin treidausrumba, ja kaudella 97–98 hän pelasi Carolinan lisäksi Vancouver Canucksissa, sekä Philadelphia Flyersissä. Kaudella 1998–99 hän pelasi Florida Panthersissa. Kaudella 1999–00 Burke oli ehtinyt pelata vain 7 peliä Floridassa, kunnes hänet treidattiin Phoenix Coyotesiin. Burke toimi Phoenixin ykkösvahtina kauteen 2002–03 asti, jolloin Brian Boucher syrjäytti hänet. Kaudella 2003–04 hän siirtyikin takaisin Philadelphiaan.
Burke ei pelannut missään NHL:n työsulun aikana 2004–05, mutta kaudeksi 2005–06 hän siirtyi Tampa Bay Lightningiin. Kauden 2006–07 alussa Tampa Bay asetti Burken waiver-listalle, josta häntä ei kuitenkaan otettu. AHL-joukkue Springfield Falconsissa Burke putosi kakkosmaalivahdiksi, kun Karri Rämö syrjäytti hänet. Tammikuussa 2007 Burke laitettiin uudelleen waivereihin, joista maalivahtiensa loukkaantumisista kärsivä Los Angeles Kings nappasi miehen.
Burke ilmoitti lopettamisestaan syksyllä 2007, joten kausi 2006–2007 jäi hänen viimeisekseen ammattilaiskentillä. Yhteensä Burke pelasi NHL:ssä 820 peliä runkosarjassa. Hän oli lopettamisensa aikaan 12. eniten runkosarjapelejä pelannut maalivahti NHL:n historiassa. Kanadaa Burke ehti edustaa yli 100. maaottelussa.
Peliuran jälkeen
Lopetettuaan pelaaja-uransa Burke toimi kaksi kautta Phoenix Coyotesin pelaajakehityksestä vastaavana johtajana. Syksystä 2009 alkaen hänen tehtäviinsä lisättiin maalivahtivalmennus. Syksyllä 2012 hänet ylennettiin joukkueen apulais-GM:ksi mutta sen ohella hän myös jatkoi maalivahtien valmennusta kevääseen 2016 asti.
Kauden 2016-2017 alusta Burke siirtyi Montreal Canadiensin organisaatioon ammattilaispelaajien scoutiksi toimialueenaan Yhdysvaltain ja Kanadan länsiosat. Sen ohessa hän toimi myös 2017 Kanadan maajoukkueen Genreal Managerina Deutschland Cupissa ja Sprengler Cupissa ja apulais-GM:nä MM-kisoissa. NHL:n järjestämässä World Cup turnauksessa Burke toimi pienempien maiden pelaajista kootun Team Europen skouttina.
2018 Burke toimi Kanadan maajoukkueen General Managerina sekä harjoitusturnauksissa, että Olympiaturnauksessa että kevään MM-turnauksessa.
Olga Kurylenko
Olga Kostjantynivna Kurylenko (, s. 14. marraskuuta 1979 Berdjansk, Ukrainan SNT) on ranskalais-ukrainalainen näyttelijä ja malli. Hänet löydettiin malliksi 13-vuotiaana ja hän muutti 16-vuotiaana Pariisiin aloittaakseen mallinuran. Kurylenkon näyttelijänura alkoi vuonna 2005. Hän sai tunnettavuutta elokuvasta Hitman vuonna 2007 ja nousi kuuluisaksi Bond-tyttönä James Bond -elokuvassa Quantum of Solace (2008).
Varhaiselämä
Olga Kurylenko syntyi Berdjanskissa, Ukrainassa, joka oli tuolloin osa Neuvostoliittoa. Hänen isänsä on ukrainalainen ja äiti venäläistä syntyperää. Kurylenkon vanhemmat erosivat hänen ollessa kolmevuotias, ja hän kasvoi yksinhuoltajaäitinsä luona. Isäänsä hän tapasi harvoin, ja näki tämän seuraavan kerran vasta kahdeksanvuotiaana. Lomaillessaan Moskovassa 13-vuotias Kurylenko löydettiin malliksi, kun hän istui äitinsä kanssa metrossa.
Mallina
Kurylenko muutti Pariisiin 16-vuotiaana ja solmi mallisopimuksen pariisilaisen Madison-mallitoimiston kanssa. 18-vuotiaana hän oli jo esiintynyt Vogue- ja Elle-lehtien kannessa. Kurylenko esiintyi myös Marie Clairen kannessa ja oli Beben, Clarinsin ja Helena Rubinsteinin mainoskasvo. Hän on toiminut mallina myös Roberto Cavallin ja Kenzon mainoksissa sekä Victoria’s Secretin katalogissa.
Näyttelijänä
Kurylenkon ensimmäisiä näyttelijäntöitä oli esiintyminen artisti Sealin musiikkivideolla ”Love’s Divine” vuonna 2003. Elokuvauransa hän aloitti vuonna 2005 ranskalaisessa L'Annulaire -elokuvassa, ja vuonna 2006 hänelle myönnettiin Brooklynin elokuvajuhlilla parhaan naisnäyttelijän palkinto suorituksestaan. Samana vuonna hän esiintyi Pariisi, rakkaudella -elokuvassa sekä Kenzo Amour-hajuveden mainoksissa.
Luuri
thumb|Lankapuhelimen luuri. thumb|Handsfree. Luuri on puhelimen osa, jossa on sekä mikrofoni että kuuloke. Sankaluuri on päähän tai korvaan kiinnitettävä luuri. Luuri on yleensä kytketty johdolla puhelimeen. Luuri ja puhelinkone voivat myös olla yhtenäinen laite. Langattomissa puhelimissa luuri on yhteydessä tukiasemaan radioaaltojen avulla.
Olga Kurylenko
Näyttelijänä
Vuonna 2007 Kurylenko näytteli Timothy Olyphantin kanssa elokuvassa Hitman. Seuraavana vuonna hän sai Bond-tyttö Camille Montesin roolin elokuvasta Quantum of Solace. Samana vuonna hänellä oli pieni sivurooli elokuvassa Max Payne. Vuonna 2012 Kurylenko näytteli Terrence Malickin elokuvassa To the Wonder ja seuraavana vuonna scifi-elokuvassa Oblivion.
Brasilian real
Real (symboli R$, ISO 4217 -koodi BRL) on Brasilian rahayksikkö vuodesta 1994. Brasiliassa real-niminen valuuttayksikkö oli käytössä myös 1690–1942.
Olga Kurylenko
Yksityiselämä
Kurylenko avioitui valokuvaaja Cedric van Molin kanssa vuonna 2000. Liitto päättyi eroon neljä vuotta myöhemmin. Sen jälkeen Kurylenko oli vuoden naimisissa yrittäjä Damian Gabriellen kanssa. Hänellä on entisen poikaystävänsä Max Benitzin kanssa vuonna 2015 syntynyt poika.
Brasilian real
1 real on ~0,44 euroa eli 1 euro on ~2,25 realia (14.2.2012).
Olga Kurylenko
Yksityiselämä
Kurylenko asuu Lontoossa. Hänelle myönnettiin Ranskan kansalaisuus vuonna 2001.
Brasilian real
1 real on ~0,31 euroa eli 1 euro on 3,209100 realia (16.12.2013).
Olga Kurylenko
Filmografia
thumb|Olga Kurylenko vuonna 2013.
Luuri
Matkapuhelimiin saa myös langattomia handsfree -laitteita, jotka ovat yhteydessä kännykkään bluetooth-yhteyden avulla.
Luuri on alkujaan ollut nimitys kuulotorvelle.
Puhekielessä luureilla tarkoitetaan joskus myös studiotyyppisiä kuulokkeita.
Star (vene)
Star on yksityyppinen kahden hengen klassinen kölivene kilpapurjehdukseen. Star-veneen tulee painaa vähintään 671kg ja purjepinta-ala on enintään 26,5m². Vene on bermudarikattu ja sen isopurje suhteellisen suuri verrattuna keulapurjeeseen. Toisin kuin monissa muissa kilpaveneissä siinä ei ole spinaakkeria. Star on suunniteltu vuonna 1910 ja sen jälkeen veneitä on rakennettu noin 8300.
Star-luokka olympialaisissa
Vuoden 1932 Los Angelesin olympialaisista alkaen Star on ollut miehille ja naisille avoin olympialuokka. Ainoastaan vuonna Montrealin olympialaisissa 1976 sen korvasi Tempest-luokka. Star-luokka varattiin vain miehille 2004, jolloin olympialaisiin perustettiin naisille oma köliveneluokka eli Yngling. Yhdysvallat on Star-luokan menestyksekkäin maa seitsemällä olympiakullallaan, joista viimeisin tuli Mark Reynoldsin kipparoimalle veneelle Sydneyn olympialaisista vuonna 2000.
Rion olympialaisissa 2016 Star-luokkaa ei enää ollut.
Olympiamitalistit
thumb|left|Star luovissa
Horisonttijärjestelmä
right|thumb|Zeniitti, astronominen [[horisontti ja pohjoinen taivaanapa]] thumb|Määräytyvät kulmat toisesta suunnasta tarkasteltuina. Horisonttijärjestelmä eli horisontaalinen koordinaatisto on eräs tähtitieteessä taivaankappaleiden paikkojen ilmoittamiseen käytetty koordinaatisto.
Horisonttijärjestelmä on havaitsijan kannalta luonnollisin koordinaatisto. Siinä kohteen paikka ilmoitetaan käyttämällä korkeutta a (myös altitudi tai elevaatio) joka vastaa leveysastetta sekä atsimuuttia A joka vastaa kohteen pituusastetta.
Kohteen korkeus ilmoitetaan asteina katsojan horisontista ja se voi saada arvoja [−90°, 90°]. Negatiiviset korkeusasteet kertovat kohteen olevan horisontin alapuolella. +90° korkeudella oleva kohde on suoraan havaitsijan yläpuolella, zeniitissä.
Atsimuutti ilmaisee ilmansuunnan, jossa kohde näkyy ja se ilmoitetaan asteina. Tähtitieteessä atsimuutti 0° vastaa yleensä etelää (joskus myös pohjoista). Atsimuutti saa arvoja väliltä [0°, 360°]. Tavallisesti atsimuutti kasvaa länteen (90° = länsi, 180° = pohjoinen ja 270° = itä), jolloin maapallon pyöriessä taivaankappaleiden atsimuutti kasvaa. Joskus valinta tehdään kuitenkin itään päin, joten horisonttijärjestelmää käyttäessä on aina varmistettava, kuinka atsimuutti on mitattu. Joskus 180 asteen ylittävät kulmat korvataan etelästä katsoen negatiivisilla kulmilla, jolloin atsimuutti saa arvot väliltä [−180°, +180°].
Horisonttijärjestelmän ongelma on, että maapallon vuorokautisen pyörimisliikkeen vuoksi sekä kohteen korkeus, että atsimuutti muuttuvat koko ajan. Lisäksi koordinaattien arvot riippuvat täysin siitä, missä kohdassa maapalloa taivasta katsotaan. Tästä syystä horisonttijärjestelmää ei juuri käytetä taivaankappaleiden paikkojen ilmoittamiseen. Taulukoista nähtävät, yleensä ekvaattorijärjestelmän mukaiset, koordinaatit on kuitenkin muutettava horisonttijärjestelmän mukaisiksi koordinaateiksi, jotta kohteen voi paikallistaa havaintopaikan taivaalta.
Kyyhkysenmäki
pienoiskuva|Kyyhkysentietä Kyyhkysenmäki on asuinalue Lohikosken kaupunginosan kaakkoispuolella Jyväskylässä. Alue koostuu enimmäkseen 1940- ja 1950-luvuilla rakennetuista omakotitaloista. Kyyhkysenmäen läheisyydessä sijaitsevat Seppälän alueen palvelut sekä Lahjaharjun hautausmaa.
Historiaa
1920- ja 1930-luvuilla alueelle rakennettiin työläistaloja, joista osa on vielä jäljellä. Jälleenrakennuskaudella 1940- ja 1950-luvuilla valmistui suurin osa alueen taloista. Kyyhkysenmäellä on tehty myös täydennysrakentamista 1960–2010-lukujen aikana.
Metsänväki
Metsän väki eli metsänväki on suomalaisen kansanperinteen metsässä asuvia haltijoita ja olentoja sekä metsään liittyvä sairauksiakin aiheuttava taikavoima. Itä-Suomessa yleensä miespuolinen metsänhaltija, metsän väen jäsen oli metsähinen. Metsän väkeen kuuluu eläimistä huolehtivia riistanhaltijoita ja metsää kaunistavia olentoja, mutta myös inhottavia tai vaarallisia olentoja. Lisäksi metsän väki on taikavoimaa, jota on eri puolilla metsässä.
Metsän haltijat ja olennot
Metsän haltijoilla oli usein johtaja, metsän kuningas, joka oli monissa perinteissä nimeltään Tapio. Hänen emäntänsä oli Mielikki. Joskus metsän johtaja oli naispuolinen Tapiotar. Hyviä olentoja ja metsän johtajien palvelijoita tai lapsia ovat esimerkiksi metsän piiat, sinipiiat, metsän tyttäret, metsänneitsyet ja metsän pojat. Näiden tehtävänä oli usein metsän siivous ja kaunistus. Varsinkin naispuoliset olennot olivat usein itsekin lumoavan kauniita. Metsässä asui myös riistanhaltijoita, joilta pyydettiin riistaa uhrein ja loitsuin. Myös metsän kuninkaalta pyydettiin riistaa. Useissa muistiinmerkityissä loitsuissa metsän kultaista kuningasta pyydetään tulemaan avuksi iso kurikka kädessään.
Metsässä oli myös arvaamattomampia tai vihamielisiä olentoja, kuten maahisia, metsähiisiä, menninkäisiä ja keijuja. Nämä saattoivat sairastuttaa, eksyttää tai lumota ihmisen, joka kulki metsässä tai tuli näiden valtapiirille. Menninkäiset saattoivat eksyttää metsässä kulkevan nurinkuriseen maailmaan. Metsässä saattoi olla myös noidankehä, alue, johon joutunut lumoutui. Noidankehää saattoi merkitä esimerkiksi sienien kehä. Näkkiin verrattava Mettänviepä on taruolento, jolla on toisinaan peloteltu lapsia, etteivät eksy metsään.
Taikavoima
Metsän väki saattoi tarttua ihmiseen, jos metsässä ei käyttäytynyt kunnioittavasti tai jos loukkaantui tai pelästyi metsässä. Väki aiheutti sairauden, joka tunnettiin muun muassa metsän väkenä tai metsän vihana. Tässä merkityksessä väki merkitsi pikemminkin taikavoimaa, mutta ilmeisesti ainakin toisinaan mukana katsottiin olevan myös olentoja. Olennot olivat vain näkymättömiä tai äärimmäisen pieniä.
Mistä metsän väkeä löytää
Metsän väkeä on eniten kaukaisimmissa korpimetsissä. Luonnonkohteista väkeä asuu paljon muun muassa muurahaiskeoissa, puunkoloissa, kivenkoloissa, juurakoissa ja suurissa kannoissa. Metsän väen taikavoimaa saattoi löytää myös myrskyn katkaisemien puiden murtumakohdista tai yhteenkasvaneista puista. Myös avoimella paikalla kasvava yksinäinen puu oli tärkeä metsänväen kokoontumispaikka.
Metsän haltijan kohtaaminen
Erään perinteen mukaan metsämies voi tavata metsänhaltijan, jos vuolee kolmen kuninkaan rahoista hopeaa ja loitsii:
Jos vielä kumartaa kolmesti, eikä pelkää, niin metsänhaltija tulee juttelemaan metsästysasioista. Hän on harmaapartainen, ystävällinen ja hyvin pukeutunut. (SKVR:I4 21, Katoslampi, 1889)
Muiden kulttuurien samankaltaisia olentoja
Suomalaista metsänväkeä vastaavia metsän haltijoita ja olentoja tunnetaan monien kansojen, myös naapurikansojen mytologioista. Näin kuvaa suomalaisten etäisten kielisukulaisten Hantien sankarilaulu venein liikkuvaa sotajoukkoa maalla vaanivaa "metsänväkeä" (käännös, lyhennys):
Sankarit alkavat tappaa metsänväkeä:
Cuenca (Ecuador)
Cuenca on Ecuadorin kolmanneksi suurin kaupunki noin 330 000 (2010) asukkaallaan. Se on Azuayn provinssin pääkaupunki ja sijaitsee Ecuadorin ylämaalla 2 500 metrin korkeudessa. Kaupungin koko nimi on Santa Ana de los cuatro ríos de Cuenca.
Cuenca on tunnettu pitkään yliopistokaupunkina. Siellä sijaitsee kahdeksan yliopistoa, joista vanhin ja parhaiten tunnettu on Cuencan yliopisto (Universidad de Cuenca), joka on 12 000 opiskelijan julkinen yliopisto.
thumb|left|150px|Kuva Cuencan keskustasta Cuencan historiallinen keskusta kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Aventuriinikvartsi
thumb|180px|Aventuuriinikvartsia Aventuriinikvartsi on vihreää kvartsia. Siinä vihreä, joskus välkehtivä väri, aiheutuu mineraalissa sulkeumina olevista mikroskooppisen pienistä fuksiitti- eli kromikiillesuomuista, joista valo heijastuu. Tämä kvartsimuunnos saattaa olla myös kvartsiittia, jolloin se on siis alkuaan ollut kvartsihiekkaa. Sitä tavataan useissa paikoin Lapin alueella, Sodankylässä, Kolarissa ja Enontekiöllä. Posion aventuriinia on tutkittu, tosin varsinaisesti rakennuskiven kohteena. Koruntekoon soveltuvaa aventuriinikvartsiittia tavataan myös Pudasjärven Ahmavaaralla.
Aventuriinikvartsia pidettiin suuressa arvossa muinaisessa Kiinassa.
Gree Electric Appliances
pienoiskuva|Gree Electricin vähittäismyymälä [[Nanchangissa.]] Gree Electric Appliances eli Gree Electric Appliances Inc. of Zhuhai on suuri, Kiinan johtaviin lukeutuva ilmastointilaite- ja kodinkonevalmistaja. Se on kansainvälinen vientiyritys, jolla on liiketoimintaa 160 maassa. Yhtiön keskeisiä tuotemerkkejä ovat Gree, Tosot ja Kinghome. Forbes Global 2000 -listalla (2015) yhtiö oli maailman suurin kodinkonevalmistaja. Yritys on laajentanut yritysostolla toimintaansa myös sähköautoteollisuuteen (2016). Gree Electric Appliancesin päämaja sijaitsee Zhuhaissa. Yhtiön osake noteerataan Shenzhenin pörssissä. Enemmistöosakas (emoyhtiö) on Zhuhai Gree Group Co., Ltd.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 364. Se luokiteltiin tällä listalla Kiinan 40. suurimmaksi pörssiyritykseksi. Vuonna 2016 Gree Electric oli markkina-arvoltaan neljänneksi suurin Shenzhenin pörssiin listautuneista yrityksistä (148,107 mrd. RMB). Toukokuussa 2017 yhtiön markkina-arvo oli 27,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Vuoden 2016 liikevaihto oli 15,3 miljardia USD.
Soturi Matiaksen miekka
Soturi Matiaksen miekka -romaani on Brian Jacquesin Redwallin taru -kirjasarjan aloitusosa. Se julkaistiin suomeksi vuonna 1998.
Juoni
Redwallin hiiriluostarissa alkaa tapahtua kummia, kun hienon juhlan päätteeksi kookas hevonen karauttaa vanhan Constance-naarasmäyrän ja Matias-hiirinuorukaisen ohitse. Heti perään tulee rottajoukko johtajansa Ruoska-Clunyn johdolla. Nuori Matias sekä koko luostari alkaa tositoimiin, kun Redwall on pelastettava rotilta. Laivarotista tulee haittaa.
Vanha kronikoitsijahiiri Metusalem auttaa Matiasta löytämään muinaisen soturi Martinin, Matiaksen idolin, haudan. Samalla Matiaksen tavoitteena on saada käpäliinsä Martinin tarunhohtoinen miekka, jolla Redwallin suojelija aikoinaan kukisti julman Tsarmina-villikissan.
Kirjan edetessä Matias tutustuu päästäisiin, luostarin ullakolle pesiytyneisiin sotaisiin varpusiin sekä Basil Hirvi-Jänikseen, joka auttaa nuorukaista löytämään Martinin miekan neuvomalla tämän vanhan tunturipöllön luo. Lopulta Matias joutuukin louhokselle, jossa majailee koko Sammalkukkametsän kammottavin otus, suuri kyy nimeltä Asmodeus. Kaikista yritys hakea miekka Asmodeus-kyyltä, 'Myrkkyhampaalta', kuten varpuset sanovat tai 'Jääsilmältä', kuten päästäiset asian ilmaisevat, on mahdoton, mutta nuori Matias osoittaa olevansa Martinin työn jatkaja ja vapauttaa Redwallin ja koko Sammalkukkametsän Asmodeuksesta ja Clunysta. Redwall saa uuden suojelijan.
Kalevi Wiik
Kaino Kalevi Wiik (2. elokuuta 1932 Turku – 12. syyskuuta 2015 Turku) oli suomalainen kielitieteilijä ja Turun yliopiston fonetiikan professori vuosina 1968–1997. Wiik sai Alfred Kordelinin säätiön tieteen tunnustuspalkinnon 1992. Hän oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.
Valentin Vaala
Valentin Vaala (oik. Valentin Jakovitsh Ivanoff ; ) oli suomalainen elokuvaohjaaja. Hän aloitti uransa yhdessä Theodor Tugain kanssa 1920-luvun lopulla ja säväytti elokuva-alan piirit modernilla ja kansainvälisellä otteellaan. Vaala toimi Suomi-Filmin pitkäaikaisena ohjaajana ja ohjasi kaikkiaan 44 kokoillan elokuvaa vuosina 1929–1963. Näiden joukossa on klassikoiksi tunnustettuja töitä, kuten Mustalaishurmaaja, Juurakon Hulda, Linnaisten vihreä kamari, Loviisa, Ihmiset suviyössä ja Gabriel, tule takaisin.
Kalevi Wiik
Ura
Wiik väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa 1965. Hän työskenteli Turun yliopistossa vuodesta 1959 lähtien ja toimi professorina Helsingin yliopistossa 1966–1968. Vuonna 1968 hän aloitti Turun yliopiston fonetiikan professorina ja toimi tässä virassa eläkkeellejäämiseensä saakka 1997.
Valentin Vaala
Vaala teki ensimmäiset elokuvansa amatööripohjalta kaveriporukassa ja lähipiirin rahoituksella. Itsenäinen ja pieni yhtiö Oy Fennica Ab rahoitti Vaalan ensimmäiset viisi elokuvaa, joiden aihepiirit vaihtelivat mustalaisromantiikasta kaupunkikomediaan. Yhtiön elokuvatoiminnan päätyttyä hän toimi hetken lyhytelokuvien tekijänä toiminimi Aho & Soldanissa, kunnes Risto Orko palkkasi hänet Suomi-Filmin vakituiseksi ohjaajaksi. Suomi-Filmissä Vaala sai tehdä elokuvansa suhteellisen vapaasti ja otti modernin komedian omimmaksi lajikseen. Vaala saavutti pian poikkeuksellisen aseman: hän oli sekä yleisön, kriitikoiden että työnantajansa suosiossa.
The Amazing Race Central Europe
The Amazing Race Central Europe oli suositun tosi-tv-sarjan Amazing Racen suunniteltu spin-off-sarja. Ohjelman oli tarkoitus alkaa Euroopassa keväällä 2007. Sarjaa piti esittää Euroopassa AXN Central Europe -kanavalla, mutta ohjelman esittäminen peruutettiin.
Kalevi Wiik
Ura
Varsinaisen työnsä ohella hän vieraili muun muassa Texasin yliopistossa lingvistiikan määräaikaisena professorina ja Joensuun yliopistossa fonetiikan ja kielitieteen dosenttina.
The Amazing Race Central Europe
Sarjassa 11 kilpaparin tehtävänä oli matkustaa Euroopan maissa voittaakseen 100 000 Yhdysvaltain dollaria. Suunnitelmien mukaan sarjan kilpailijat piti valita eri Euroopan maista kuitenkin niin, että AXN Central Europe -kanavan maista (Puola, Slovakia, Tšekki, Unkari, Romania ja Bulgaria) olisi ainakin yksi kilpailijapari.
Valentin Vaala
Vaala oli suomalais-venäläinen, puhui sujuvasti kolmea kieltä, ja hän oli pitkälti itseopiskelun kautta hankkinut laajan sivistyksen.
Kalevi Wiik
Ura
Wiik aktivoi 1970-luvulla voimakkaasti suomalaisia kielentutkijoita. Hänen aloitteestaan järjestetään yhä vuosittaiset fonetiikan päivät,  ja yhdessä professori Paavo Siron kanssa hän käynnisti kielitieteen päivät. Wiik oli perustamassa sekä Suomen kielitieteellistä yhdistystä että Suomen soveltavan kielitieteen yhdistystä. Vuonna 1997 Wiik kutsui Turkuun parikymmentä eurooppalaisten kansojen kielten juurien etsijää kahdeksasta maasta. Näin sai alkunsa kansainvälisten Roots-symposiumien sarja.
Valentin Vaala
Varhaiset vuodet
Valentin Vaalan isoisän isä oli Pjotr Hristoforovitsh Ivanoff, joka avioitui 1850-luvulla helsinkiläisnaisen kanssa. Avioliitosta syntyi vuonna 1860 Vasilj, joka kastettiin Helsingin sotilassairaalan kirkossa Kruununhaassa. Vasilj muutti Pietariin 1879 jatko-opintoja varten ja avioitui pian sen jälkeen. Avioliitosta syntyi Valentin Vaalan isä Jakov 1884. Vasilj jäi leskeksi ja solmi uuden avioliiton. Koko perhe muutti takaisin Helsinkiin 1890. Suomessa Vasilj perusti turkisompelimon sekä myöhemmin hattukaupan. Suomen kansalaisuuden hän sai 1918.
Vasiljin poika Jakov avioitui Nadeschda Aleksandrovna Jefimoffin kanssa vuonna 1909. Avioliitosta syntyi 1909 poika Valentin ja 1911 tytär Tatjana. Jakovin perheen ensimmäinen koti sijaitsi Helsingin Katajanokalla, joka oli eritoten venäläisen meriväen upseeriston asuinpaikka. Valentinin syntymän aikoihin Helsingin väestöstä runsas puolet puhui suomea, 35 prosenttia ruotsia ja seitsemän prosenttia venäjää. Perhe muutti myöhemmin Unioninkadulle, jossa se asui seuraavat 17 vuotta. Valentin, jota lähipiiri kutsui lempinimellä Valja, kävi koulunsa ortodoksiseurakunnan ylläpitämässä Tabunovin koulussa.
Jo pienestä pitäen Valentinia kiinnosti enemmän teatteri kuin koulunkäynti. Hän oli musiikillisesti lahjakas, liikunnallinen ja luova. Teatterin ohella hän oli koko elämänsä ajan intohimoinen baletin ystävä. Yhdeksänvuotiaana Valentin näki salassa vanhemmiltaan ensimmäisen oikean teatteriesityksen, Helsingin Kansanteatterissa esitetyn Mustalaisruhtinattaren.
Fennica-Filmin kausi
thumb|[[Mustat silmät (vuoden 1929 elokuva)|Mustat silmät -elokuvan kuvaustauolla. Kolmas vasemmalta Theodor Tugai ja kameran oikealla puolella Valentin Vaala.]] thumb|Nuoret ystävykset Valentin Vaala ja Theodor Tugai. Valentin Vaalaa kiinnosti jo varhain elokuvien ohjaus, ja hän alkoi työstää ensimmäistä elokuvaansa yhdessä Theodor Tugain kanssa eväänä ainoastaan into tekemiseen. He pääsivät kokeilemaan elokuvantekoa ensimmäisen kerran kesällä 1927 Vantaanjoen varrella. Vaala ohjasi ja Tugai esiintyi kameran edessä. Kun pojilta loppuivat rahat, kuvauskokeilu keskeytettiin ja Vaala jatkoi päivätyötään kuvalaattaosastolla. Seuraavana kesänä he saivat rahoittajaksi liikemies Armas Willamon ja tuottajaksi hänen agentuuriyhtiönsä Fennican. Kuvaajaksi saatiin Oscar Lindelöf, joka suostui myös lainaamaan kameran. Esikoisteoksen nimeksi tuli Mustat silmät, ja se valmistui alkukeväästä 1929. Elokuva ei saanut innokasta vastaanottoa, ja myös Vaala piti esikoisteostaan heikkona. Muutama vuosi ensi-illan jälkeen hän heitti elokuvan alkuperäisnegatiivit mereen Kaivopuiston edustalla.
Nuori Valentin Ivanoff omaksui taiteilijanimekseen Valentin Vaalan, mutta säilytti Ivanoffin virallisena sukunimenään koko elämänsä ajan. Fennica tuotti Vaalan viisi ensimmäistä elokuvaa, ja hän osti vuonna 1932 vähemmistöosakkuuden yhtiöstä. Ensimmäisen elokuvan laimea vastaanotto ei sammuttanut Vaalan ja Tugain intoa. He aloittivat samana kesänä uuden elokuvan Mustalaishurmaajan (1929) kuvaukset. Aihealue liittyi edellisen elokuvan tapaan romaneihin, mikä tuntui kiinnostavan yleisöä. Rahaa käytettiin mahdollisimman vähän, käden taitoa ja kekseliäisyyttä sitäkin enemmän. Naisnäyttelijöinä toimivat Mustien silmien tapaan tutut koulutytöt. Mukana oli muun muassa tuolloin 18-vuotias Hanna Taini ensimmäisessä elokuvaroolissaan. Mustalaishurmaaja oli vuotensa neljänneksi katsotuin kotimainen uutuus.