cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norjan käsipallomaajoukkue
Norjan käsipallomaajoukkue edustaa Norjaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Norjan käsipalloliitto.
Muuta
Norjan naisten käsipallomaajoukkue on yksi lajin menestyneimmistä.
Kahden komplementti
Kahden komplementti on binääriluvun esitys, jota käytetään tietokoneissa yksinkertaistamaan vähennyslaskutoimitusta. Kahden komplementtia käytettäessä vähennyslasku muuntuu tavalliseksi yhteenlaskuksi, jonka tietokone voi helposti suorittaa. Silloin riittää, kun huolehditaan yhteenlaskussa ylivuototapauksessa muistinumeron carry-bitistä. Vähennyslaskun lainaus eli borrow-bittiä ei silloin laskuissa tarvita.
Yleisesti kahden komplementti -esitystä käytetään tietokoneissa myös osoittamaan negatiivisia lukuja (eli lukuja jotka ovat <0). Jotkut tietokoneet ilmaisevat negatiivisen luvun kuitenkin vaihtoehtoisella etumerkillä menettelyllä, jolloin binäärisanan ylintä bittiä (MSB) käytetään osoittamaan luvun negatiivisuutta. Komplementtiesityksellä saavutetaan muitakin etuja, edellä mainitun vähennyslaskun lisäksi. Sillä voidaan muun muassa esittää yhtä suurempi numeroavaruus tietokoneen muistissa, kun nollaa ei tarvitse koodata kahdesti. Tietokoneen muistissa olevan datan arvoalue voi silloin olla negatiivisella puolella yhtä suurempi. Esimerkiksi 16 bitin tapauksessa −32 768…32 76710.
Kahden komplementin muodostaminen
Esimerkki 1 muodostetaan luvun 310 kahden komplementti
Binääriesitys luvulle 310 0112 Käännetään bitit          1002  (=yhden komplementti) Lisätään yksi             + 12  (=lisätään 1) ====                            1012  (=luvun 0112  kahden komplementti)
Binääriesitys luvulle 1510     0000 11112 Binääriesitys luvulle 310      0000 00112 Luvun 310 kahden komplementti  1111 11012 Yhteenlaskun suorittaminen: 111111 111       (carry) 0000 11112     (1510) + 1111 11012      (−310) ===========    0000 11002      (1210)  (yhteenlaskun viimeinen carry äärimmäisenä vasemmalla MSB päässä jätetään huomiotta)
Kahden komplementtia ei pidä sotkea Alternate Mark Inversion -koodaukseen (AMI-koodiin) eikä Gray-koodiin. AMI-koodia käytetään tiedonsiirrossa (yhdessä tai erikseen muiden linjakoodien kuten HDB-3 ja 4B3T kanssa) muuttamaan binäärinen RZ koodi NRZ koodiksi. Gray-koodia käytetään mm. sektorikiekkoantureissa minimoimaan lukuvirheitä.
Roque
thumb|Roque-ottelu olympialaisissa 1904. Roque on yhdysvaltalainen muunnelma krokettipelistä. Sitä pelataan reunustetulla kovalla ja tasaisella kentällä. Peli oli kotimaassaan suosittu 1900-luvun alkuvuosikymmeninä ja oli myös lajina vuoden 1904 kesäolympiakisoissa.
2000-luvulle tultaessa pelin harrastajien määrä on vähentynyt niin, ettei virallisia turnauksia ole enää järjestetty.
Matinkartanonsilta
Matinkartanonsilta on Matinkylässä Matinkartanontien ja kiertoliittymän ylittävä kevyen liikenteen silta. Sillan pituus on 162,5 metriä ja hyötyleveys 4,0 metriä. Vilkasliikenteisen risteysalueen ylittävän sillan käyttäjiä ovat muun muassa Mattlidenin koulukeskuksen oppilaat sekä läheisen urheilupuiston käyttäjät. Silta rakennettiin alueen laajemman rakennushankkeen yhteydessä, vaikka se ei kuulunut alkuperäiseen suunnitelmaan. Espoon kaupunki kuitenkin päätti sillan rakennuttamisesta liikenneturvallisuuden parantamiseksi. Rakennustyöt aloitettiin kesällä 2017 ja silta avattiin liikenteelle alkukesästä 2018.
Silta on tyypiltään betoninen jännitetty jatkuva palkkisilta. Sen on pääsuunnittelijana on toiminut A-Insinöörit Oy, arkkitehtisuunnittelijana Aihio Arkkitehdit ja urakoitsijana GRK Infra Oy. Silta valittiin Suomessa Vuoden sillaksi 2019.
Marco Mäkinen
Marco Timo Mäkinen (s. 11. helmikuuta 1965 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja, joka tunnetaan työstään mainostoimistoalalla. Hän on työskennellyt vuodesta 2013 lähtien TBWA\Helsinki-mainostoimiston varatoimitusjohtajana.
Mäkinen on työskennellyt aiemmin toimitusjohtajana AMG Helsingissä (1997–1999), Ego Taivas Medialabissa (1999–2000), SEK & Greyssä (2007–2012) ja TBWA\Helsingissä (2012–2013) sekä strategiajohtajana TBWA\PHS Helsingissä (2000–2005) ja SEK-ryhmässä (2005–2007). Lisäksi Mäkinen on vuodesta 2012 lähtien kuulunut Vallila Interiorin hallitukseen.
Mäkinen valmistui vuonna 1990 filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan estetiikka. Hän on suorittanut lisäksi Helsingin kauppakorkeakoulun eMBA-koulutusohjelman vuonna 1991.
Mäkinen on ralliautoilija Timo Mäkisen poika.
Ranskan avoin tennisturnaus 2018
Ranskan avoin tennisturnaus 2018 pelattiin 27. toukokuuta – 10. kesäkuuta 2018 Pariisissa. Se oli kaikkiaan 117. Ranskan avoin tennisturnaus ja vuoden toinen Grand Slam -turnaus.
Miesten kaksinpelimestaruuden voitti jo 11:nnen kerran Espanjan Rafael Nadal. Naisten kaksinpelin voitti Romanian Simona Halep saavuttaen ensimmäisen Grand Slam -mestaruutensa.
Broomeiaceae
Broomeiaceae on sieniheimo, jonka ainoa suku on Broomeia. Lajit ovat muodoltaan kupusieniä.
Broomeiaceae on usein luokiteltu Agaricales-lahkoon, mutta geenitutkimusten mukaan heimo on sukua Polyporales-lahkon kerroskääville (Perenniporia). Broomeiaceae-lajeilla ei kuitenkaan ole selkeitä morfologisia yhtäläisyyksiä muiden Polyporales-sienten kanssa.
Broomeiaceae-heimon levinneisyys on keskittynyt Afrikkaan, ja aiemmin heimoa pidettiin yksinomaan afrikkalaisena. Ensimmäinen löydetty laji on Broomeia congregata, joka kuvattiin vuonna 1844 Etelä-Afrikasta. Myöhemmin samaa lajia on löydetty muista Afrikan maista, ja Afrikasta on kuvattu myös toinen laji, Broomeia ellipsospora. Kotoperäinen afrikkalainen Broomeiaceae ei kuitenkaan ole: Broomeia congregata -lajia on sittemmin löydetty Argentiinasta, Jemenistä ja Intiasta.
Guadeloupen saarelta Karibiasta on kuvattu toinen Broomeiaceae-heimon suku, Diplocystis. Se on kuitenkin myöhemmin siirretty Boletales-lahkoon, eikä se ole läheistä sukua Broomeia-suvulle. Guadeloupelta kuvattu Broomeia guadalupensis kuuluu todennäköisesti myös Diplocystis-sukuun.
HK Sibir Novosibirsk
Joukkue on käynyt harjoittelemassa myös Suomessa esimerkiksi elokuussa 2012, jolloin se pelasi harjoitusotteluita muun muassa KooKoota ja SaiPaa vastaan.
Joukkue kaudella 2023–2024
''Tilanne 18. heinäkuuta 2023''
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Poika (saunoo)
Poika (saunoo) on Hausmylly-yhtyeestä tutun Pasi "Poju" Heinosen säveltämä ja sanoittama kappale, jonka AXR Music julkaisi singlenä vuonna 2011. Poju teki kappaleen alun perin JYPin mahdollisia Suomen mestaruusjuhlia ajatellen. JYP ei kuitenkaan voittanut Suomen mestaruutta, mutta kappale nousi hitiksi Suomen voitettua jääkiekon maailmanmestaruuden, kun Poju esitti kappaleen Kauppatorin kansanjuhlassa. Säveltäjän mukaan kappale on junttimusiikkia. Kappale oli viikoilla 20-26 Suomen myydyin ja ladatuin single sekä tanssituin kappale viikoilla 24-27.
Kanada-maljasta, kuten monista muistakin palkintopokaaleista, käytetään lempinimeä "Poika". Maailmanmestaruuspokaalia kuljetetaan puolestaan lempinimellä "Kundi".
Gordon Matta-Clark
Gordon Matta-Clark (22. kesäkuuta 1943 New York – 27. elokuuta 1978 New York) oli yhdysvaltalainen taiteilija. Hän oli taidemaalari Roberto Mattan poika ja opiskeli arkkitehtuuria Cornellin yliopistossa 1962–1968. Hän muun muassa teki moottorisahalla leikkauksia vanhoihin rakennuksiin ja ikuisti syntyneet muutokset elokuviin tai valokuviin, jotka sitten päätyivät näyttelyihin usein rakennusten osien kanssa. Matta-Clark nimitti tällaista taidetta "anarkkitehtuuriksi". Hänen tunnustetuin teoksensa on Four Corners: Splitting (1974), jonka hän teki New Jerseyn Englewoodissa.
Matta-Clark teki myös muun muassa laajan kokoelman piirroksia. Hän ei erottanut ruoanlaittoa taiteen teosta, ja tästä syntyi usein epätavallisia ruokia. Vuonna 1971 hän oli perustamassa Food-nimistä ravintolaa SoHossa.
Matta-Clarkin kaksosveli teki itsemurhan 1976, ja Matta-Clark itse kuoli pari vuotta myöhemmin haimasyöpään 35-vuotiaana. Hän oli naimisissa.
Porin taidemuseo järjesti Matta-Clarkin töiden näyttelyn syksyllä 1987.
Länsi-Euroopan syystulvat 2000
thumb|250px|Shrewsbury Abbey 1. marraskuuta 2000. Länsi-Euroopan syystulvat 2000 olivat Länsi-Euroopan maita syksyllä 2000 koetelleet suurtulvat. Kaikista pahiten tulvat koettelivat Isoa-Britanniaa, jossa kyseinen syksy oli kaikista sateisin syksy vuodesta 1766 lähtien. Vahinkojen korvauksiin arvioitiin menevän kaiken kaikkiaan jopa kaksi miljardia dollaria.
Muutamat Atlantin rannikkovaltiot Ranskasta Norjaan kokivat kaksinkertaisia sadesummia keskimääräiseen sademäärään suhteutettuna, ja muutamat tulvat sekä maavyöryt aiheuttivat tuhoja eteläisillä Alpeilla. Loka- ja marraskuussa 2000 peräkkäinen sarja sykloneja aiheutti lukuisia tulvia ympäri Isoa-Britanniaa.
Iso-Britannia koki kaikista laaja-alaisimman valtakunnallisen tulvan sitten kevään 1947 lumien sulamisen.
Myrskyjen yhdistynyt vaikutus aiheutti tulvimista pitkin Länsi-Eurooppaa. Kaksi myrskyä, Nicole 28. lokakuuta ja Oratia 3. marraskuuta, aiheutti yhdessä 4. marraskuuta riehuneen Rebekka-myrskyn kanssa jatkuvaa tulvimista. 10 000 kotia jäivät tulvien valtaamiksi 700 eri kohteessa. Virtaamahuiput olivat Thamesjoessa, Trentissä, Severnissä, Wharfessa ja Deessä korkeimmat 60 vuoteen. Ousen joki Yorkshiressä ylsi korkeimmalle tasolle sitten 1600-luvun.
Isossa-Britanniassa lukuisten tulvien sarja vaikutti suureen osaan maata syksyllä 2000. Kaikista pahiten tulvat koettelivat lokakuussa Kentiä ja Sussexia ja marraskuussa Shropshireä, Worcestershireä ja Yorkshireä. Syksy 2000 oli mittaushistorian sateisin syksy Englannissa ja Walesissa, joissa lukuisten sadetapahtumien lisäksi uudet sademäärä-ennätykset aiheuttivat laajaa tulvimista pitkin loka- ja marraskuuta. Englannissa ja Walesissa satoi keskimäärin 503 millimetriä, mikä rikkoi vanhan syys-marraskuun sade-ennätyksen lähes 50 millimetrillä.
Tuhat vuotta – sata kirjaa
Tuhat vuotta – sata kirjaa oli Ylen, Suomen Kirjasäätiön ja Kirjakauppaliiton vuosituhannen vaihteessa toteuttama kirjallisuuskampanja, jonka kuluessa televisiossa, radiossa, internetissä ja kirjakaupoissa kautta maan esiteltiin sata suomalaisille lukijoille tärkeää kirjaa.
Kirjalistaa laatineessa työryhmässä olivat mukana kansallisteatterin tiedottaja, filosofian tohtori Paula Havaste, kouluneuvos, äidinkielenopettaja Kirsti Mäkinen, toimittajat Jarmo Papinniemi ja Seppo Puttonen sekä Suomen Kirjasäätiön edustajat Veikko Sonninen ja Kristina Forsström.
The View
The View voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Jalkapallon II divisioonan kausi 1974
Jalkapallon II divisioonan kausi 1974 oli Suomen jalkapallon kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi vuonna 1974. Kausi pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat suoraan I divisioonaan. Lohkojen sijalle 10. ja heikommin sijoittuneet putosivat III divisioonaan.
Michael Gregoritsch
Michael Gregoritsch (s. 18. huhtikuuta 1994 Graz) on itävaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa SC Freiburgia. Vasenjalkainen Gregoritsch on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Seurajoukkueura
Gregoritsch aloitti ammattilaisuransa Kapfenberger SV:ssä. Hän debytoi seuran paidassa Itävallan Bundesliigassa huhtikuussa 2010 ja onnistui heti maalinteossa ollen neljää päivää vaille 16-vuotiaana sarjan historian nuorin maalintekijä. Hän pelasi Kapfenbergin edustusjoukkueessa 28 ottelua tehden kolme maalia.
Heinäkuussa 2011 Gregoritsch siirtyi Saksan Bundesliigan TSG 1899 Hoffenheimin paitaan. Käytännössä koko Hoffenheim-aikansa hän vietti lainalla vanhassa seurassaan, 2. Bundesliigan FC St. Paulissa ja saman sarjan VfL Bochumissa. Lopulta Gregoritsch ei pelannut Hoffenheimin edustusjoukkueessa minuuttiakaan.
Heinäkuussa 2015 Gregoritsch siirtyi lainan loputtua pysyvällä siirrolla Bochumiin, mutta saman kuun aikana hän siirtyi pysyvällä siirrolla Saksan Bundesliigan Hamburger SV:hen. Hän debytoi Bundesliigassa seuraavassa kuussa Bayern Müncheniä vastaan. Avausmaali syntyi syyskuussa 2015 Ingolstadtin verkkoon. Hän pelasi Hampurissa kahden kauden aikana 55 liigaottelua, joissa teki kymmenen maalia.
Gregoritsch siirtyi FC Augsburgiin 5,5 miljoonalla eurolla kesällä 2017. Kahdella ensimmäisellä kaudella hän pelasi yhteensä 64 bundesliigaottelua, joissa teki 19 maalia. Syyskaudella 2019 hän pääsi pelaamaan vain kuudessa liigaottelussa. Kevätkauden 2020 hän oli lainalla saman sarjan Schalkessa, jossa hän pelasi 14 bundesliigaottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Augsburgissa 24 bundesliigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi 25 bundesliigaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia.
Gregoritsch siirtyi heinäkuussa 2022 vapaalla siirrolla SC Freiburgiin.
Maajoukkueura
Gregoritsch on edustanut Itävaltaa nuorten maajoukkuetasoilla. Vuosina 2011–2016 hän kuului maan alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen ja on joukkueen historian paras maalintekijä 20 maalillaan.
Gregoritsch pelasi vuonna 2016 ensimmäisen ottelunsa Itävallan miesten maajoukkueessa. Hän on tehnyt maalin maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Luxemburgia, syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Latviaa, syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Norjaa, lokakuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Pohjois-Irlantia, kesäkuussa 2021 EM-kilpailujen alkulohkon ottelussa Pohjois-Makedoniaa, maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Skotlantia ja kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Kroatiaa vastaan. Hänen pelaamistaan 43 maaottelusta kymmenen on ollut MM- ja kuusi EM-karsintaotteluita sekä kolme kesän 2021 EM-kilpailujen otteluita. Hän on ollut 14 kertaa avauskokoonpanossa.
Muuta
Myös Gregoritschin isä Werner Gregoritsch on entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Hän toimii Itävallan alle 21-vuotiaiden päävalmentajana. Michael Gregoritsch pelasi isänsä alaisuudessa myös Kapfenberger SV:ssä.
Kasuga (1902)
Valmistus
Italian kuninkaallinen laivasto tilasi aluksen nimellä RN Mitra Ansadolta Genovasta, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1902. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 22. lokakuuta, minkä jälkeen se myytiin Chileä vastaan sotivalle Argentiinalle. Argentiinan laivasto nimesi aluksen ARA Rivadaviaksi. Se myytiin sodan päätyttyä edelleen keskeneräisenä Japanille nimellä Kasuga. Alus valmistui 7. tammikuuta 1904.
P-Klooribentsotrikloridi
p-Klooribentsotrikloridi eli 4-klooribentsotrikloridi (C7H4Cl4) on tolueenin kloorattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää valmistettaessa muita orgaanisia kemikaaleja kuten väriaineita ja maatalouskemikaaleja. p-Klooribentsotrikloridi on o- ja m-klooribentsotrikloridien isomeeri.
Kasuga (1902)
Palvelus
Alus lähti sisaraluksensa Nisshinin kanssa Genovasta päällikkönään Hugh Haweis Paynter ja miehistönään brittiläis-italialais-arabialainen miehistö. Alukset käyttivät Britannian kuninkaallisen laivaston lippuja välttääkseen mahdolliset selkkaukset Venäjän keisarikunnan kanssa. Venäjän keisarikunnan alukset varjostivat aluksia matkan aikana, ja HMS King Alfred saattoi osastoa Intian valtamerellä niiden lähdettyä Port Saidista. Saavuttuaan Japaniin alusten miehistöjä juhlittiin sankareina.
P-Klooribentsotrikloridi
Ominaisuudet
p-Klooribentsotrikloridi on huoneenlämpötilassa pistävänhajuista väritöntä nestettä. Se hydrolysoituu veden vaikutuksesta p-klooribentsoehapoksi. Yhdiste liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten asetoniin, dietyylieetteriin ja aromaattisiin liuottimiin. Yhdiste on voimakkaasti syövyttävää.
Kasuga (1902)
Palvelus
Kasuga ajoi 13. tammikuuta 1918 karille Bankan salmessa, mistä se irrotettiin kesäkuussa. Alus purjehti Siperiaan vuonna 1922.
P-Klooribentsotrikloridi
Valmistus ja käyttö
p-Klooribentsotrikloridia voidaan valmistaa fotokemiallisella kloorauksella p-klooritolueenista. Reaktiossa muodostuu välituotteina p-klooribentsyylikloridia ja p-klooribentsaalikloridia. Toinen valmistustapa on p-tolueenisulfonyylikloridin tai di-p-toluyylisulfonin klooraus peroksidien katalysoimana.
p-Klooribentsotrikloridista valmistetaan muita yhdisteitä kuten p-klooribentsoehappoa sekä väriaineita ja väriaineiden ja herbisidien kuten trifluraliinin valmistuksessa tarvittavaa p-klooribentsotrifluoridia.
Pontiac G6
left|thumb|200px|G6 Coupe left|thumb|200px|G6 Cabriolet Pontiac G6 on henkilöautomalli, jota General Motorsin omistama Pontiac valmisti vuosina 2004–2010. Sitä valmistettiin Lake Orionissa, Michiganin osavaltiossa ja käytti General Motors Epsilon -pohjalevyä.
Historia
G6 esiteltiin vuoden 2005 mallivuodelle korvaamaan Pontiac Grand Amin. Auto muistetaan esimerkiksi yhdestä The Oprah Winfrey Showin jaksosta vuodelta 2004, jolloin Oprah Winfrey antoi yhden G6:n jokaiselle katsomossa istuneelle katsojalle. Auton valmistus lopetettiin 2009 ja pysyi markkinoille vuoteen 2010 asti.
Knut August Palmberg
Knut August Palmberg (10. kesäkuuta 1844 Pohja – 11. marraskuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen insinööri, joka perusti Valkealaan Tirvan tehtaat. Näistä tehtaista kehittyi myöhemmin nykyinen Oy Woikoski Ab, joka valmistaa teknisiä ja lääkkeellisiä kaasuja sekä rakentaa ja suunnittelee alan laitteistoja ja jakelujärjestelmiä.
Palmbergin isä oli Pohjan seurakunnan kirkkoherra Anders Palmberg. Palmberg kävi Turun teknillistä reaalikoulua ja hän valmistui insinööriksi Tukholman teknillisestä instituutista.
Vuodesta 1872 Palmberg oli valvomassa Kuusankoskelle rakennetun paperitehtaan rakennustöitä. Vuonna 1877 hän siirtyi Sippolaan perustetun Turpaan Ruutitehdas Oy:n johtajaksi ja jatkoi tässä tehtävässä aina vuoteen 1890, jolloin tehdas tuhoutui räjähdysmäisessä tulipalossa.
Vuonna 1913 Knut Palmbergin poika Bertil Palmberg perusti Tirvalle steariinia ja talkkia valmistaneen kemian alan tehtaan. Tehtaan rasvojenhydrauksessa tarvitsema vetykaasu valmistettiin vedestä elektrolyysin avulla ja prosessin sivutuotteena syntyi myös happikaasua, jota alettiin myydä paineastioihin pakattuna hitsauskaasuksi. Tirvan koskien vesimäärä ei riittänyt kasvavan kaasuntuotannon tarpeisiin ja niin Bertil Palmberg alkoi etsiä tehtaalle uutta sijoituspaikkaa. Tirvan tehtaan ohella Palmberg oli perustanut jo 1912 Helsingin Malmille asetyleenikaasutehtaan, joka oli Suomen ensimmäinen kaasutehdas.
Knut Palmbergin toinen poika Alfred A. Palmberg (1879–1928) oli ostanut Valkealan ja Mäntyharjun rajamailla sijainneen Voikosken rannalla olleen vanhan myllyn 1909 ja perustanut sinne myllynkivitehtaan. Alfred Palmberg ei kuitenkaan viihtynyt kauan Voikoskella, vaan siirsi tehtaansa Helsinkiin. Myöhemmin Alfred Palmberg perusti Helsinkiin insinööritoimiston ja 1907 omaa nimeään kantaneen rakennusliikkeen, joka on vuodesta 1975 alkaen ollut osa Lemminkäinen-yhtymää. Hän myi Voikosken alueen veljelleen Bertil Palmbergille ja tämä perusti sinne kemian alan tehtaan ja voimalaitoksen, jotka otettiin käyttöön 1920. Tirvan tehtaat osti 1928 Enso-Gutzeit Oy, joka harjoitti Tirvassa sahaus- ja höyläämötoimintaa aina vuoteen 1947 saakka. Voikosken kaasutehtaat jatkoivat toimintaa 1929 perustetun Oy Woikoski Ab:n omistuksessa.
Knut Palmberg oli naimisissa kaksi kertaa:
Polycirrus perplexus
Polycirrus perplexus on töyhtömatojen heimoon kuuluva monisukasmatolaji. Sitä tavataan merivedessä.
Sinkkifosfidi
Sinkkifosfidi (Zn3P2) on sinkki- ja fosfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sinkkifosfidia käytetään pääasiassa jyrsijöiden hävittämiseen.
Valmistus
Sinkkifosfidia voidaan valmistaa kuumentamalla sinkkijauhetta fosforin kanssa.
Käyttö
Sinkkifosfidia käytetään pääasiassa tuholaismyrkkynä erityisesti hävittämään jyrsijöitä. Kosteuden vaikutuksesta sinkkifosfidi hajoaa, jolloin muodostuu erittäin myrkyllistä fosfiinia sekä sinkkihydroksidia Hydrolyysi on nopeampi happamissa olosuhteissa esimerkiksi vatsassa, jossa on suolahappoa. Sinkkifosfidi on erityisen myrkyllistä jyrsijöille ja jäniseläimille, joilta puuttuu oksennusrefleksi eli ne eivät pysty poistamaan myrkkyä elimistöstään. Yhdistettä käytetään pelletteinä, jotka sisältävät ainetta 0,5–10 prosenttia.
Sinkkifosfidia on myös käytetty lisäaineena metalliseoksissa. Sitä on lisätty muun muassa pronssin, teräksen ja messingin lisäaineena. Yhdisteellä on myös sovelluksia puolijohdetekniikassa, mihin tarkoitukseen siitä valmistetaan ohutkalvoja.
Myrkyllisyys
Sinkkifosfidi on erittäin myrkyllistä myös ihmiselle. Aineelle altistuminen hengitysteitse aiheuttaa yskää, väsyneisyyttä ja huonovointisuutta, johon liittyy oksentamista. Nieleminen aiheuttaa vatsakipuja, oksentelua, yskää ja jopa tajuttomuuden tai kuoleman. Sinkkifosfidi voi myös vaurioittaa sisäelimiä.
Aineen myrkyllisyys johtuu suurelta osin fosfiinista joka on sytotoksinen yhdiste. Fosfiini on pelkistin ja sen vaikutuksesta kehossa voi muodostua voimakkaasti reagoivia happiradikaaleja, jotka vaurioittavat soluja. Fosfiini on myös sytokromi c-oksidaasin estäjä.
Filosofi luennoi telluuriosta
Maalauksen keskeinen hahmo on punatakkinen, filosofiksi kutsuttu tiedemies, joka esittelee aurinkokunnan mallia eli telluuriota, mahdollisesti havainnollistaen auringonpimennyksen syntyä. Telluuriossa käytetty lamppu valaisee filosofin ja katsojien kasvot. Työtä on pidetty valistusajan symbolina.
Wright sai inspiraation maalaukseen ilmeisesti luennosta, jonka skotlantilainen tähtitieteilijä ja matemaatikko James Ferguson piti Derbyssä 1762. Teoksen filosofi ei kuitenkaan muistuta Fergusonia, vaan enemmänkin Wrightin pitkäaikaista ystävää John Whitehurstia nuorena. Tämä osallistui Fergusonin luentosarjan järjestämiseen. On myös arvioitu että maalauksen luennoija muistuttaa Isaac Newtonia sellaisena kuin Godfrey Kneller hänet maalasi. Filosofin vieressä seisovan henkilön mallina on ollut Wrightin ystävä Peter Perez Burdett. Maalauksen oikeassa laidassa olevat henkilöt saattavat olla Ferrersin viides jaarli Washington Shirley ja hänen veljenpoikansa. Shirley omisti monimutkaisen telluurion, ja hän osti maalauksen Wrightiltä.
Demagogue
Demagogue on skotlantilaisen rockyhtyeen Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin singlenä osana poliittisesti varautunutta 30 Days, 30 Songs -kampanjaa. Kappale julkaistiin 14. lokakuuta 2016 YouTubessa ja suoratoistopalvelu Spotifyssa.
Kappale kritisoi sanoituksillaan kampanjan mukaisesti Donald Trumpia ja hänen osallistumistaan Yhdysvaltain vuoden 2016 presidentinvaaleihin. ”Demagogue” oli yhtyeen ensimmäinen ja ainoa kappale, joka äänitettiin väliaikaisella kolmen hengen kokoonpanolla (Alex Kapranos, Bob Hardy, Paul Thomson), kun yhtyeen pitkäaikainen kitaristi Nick McCarthy oli jättänyt yhtyeen saman vuoden heinäkuussa.
Priest
Priest voi tarkoittaa:
Rouva Anni Lagerborg
Rouva Anni Lagerborg -maalauksessa malli lukee kirjaa. Magnus Enckell maalasi hänet voimakkain värein violettiin pukuun ja hattuun pukeutuneeksi.
Ateneumin taidemuseolla on hallussaan kolme Magnus Enckellin työtä tästä rouvasta. Näistä vanhin on vuodelta 1912, jolloin hän teki vesivärein maalauksen istuvasta rouva Anni Lagerborgista, 35 cm × 26 cm. Viimeinen Rouva Anni Lagerborg -työ on vuodelta 1916 oleva hiilityö, 39,5 cm × 30,5 cm, jossa rouva on pukeutunut samaan asuun kuin tässä öljyvärityössä. Myös hiilityö kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmaan.
Rouva Anni Lagerborg oli naimisissa insinööri Zittingin kanssa, josta hän kuitenkin erosi ja lähti nunnaksi Italiaan.
Natassia Malthe
Linn Natassia Malthe (s. 19. tammikuuta 1974 Oslo, Norja) on norjalainen näyttelijä ja malli.
Ura
Malesialaiset sukujuuret äitinsä puolelta omaava Malthe opiskeli nuorempana balettia, josta hän siirtyi ensin teatterimusikaaleihin ja tämän jälkeen televisio- sekä elokuvarooleihin.
Ninja Gaiden II: The Dark Sword of Chaos
Ninja Gaiden II: The Dark Sword of Chaos on Tecmon kehittämä ja julkaisema tasohyppely. Peli on julkaistu vuonna Nintendo Entertainment Systemille ja kolikkopelinä PlayChoice-10:lle sekä myöhemmin Amigalle ja DOS:lle.
Euroopassa peli julkaistiin nimellä Shadow Warriors Episode II: The Dark Sword of Chaos.
Pelaaminen
Pelin tapahtumat sijoittuvat vuoden edellisen pelin jälkeen. Pelin päähenkilö Ryu Hayabusa rekrytoidaan pysäyttämään paha keisari Ashtar.
Pelissä on uutta se, että pelaaja pystyy seinään tarttumisen jälkeen liikkumaan ylös ja alas. Pelissä on muutama heittoase, kuten heittotähdet ja tuli.
thumb|left|256px|Kuvakaappaus pelin NES-versiosta.
Vastaanotto
Pelin Virtual Console -versio on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Vera Lapko
Vera Lapko (s. 29. syyskuuta 1998 Minsk) on valkovenäläinen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 60 lokakuussa 2018. Hän oli junioreiden maailmanlistan ykkösenä helmikuussa 2016.
Lapko voitti tyttöjen kaksinpelin Australian avoimissa 2016. Huhtikuussa 2018 Lapko eteni välieriin Luganon WTA-turnauksessa. Välierissä hän hävisi maailmanlistan sijalla 20 olleelle Elise Mertensille.
Kylähullu
Kylähullu on ihminen, jonka käyttäytyminen ja olemus poikkeavat sosiaalisen yhteisönsä normistosta. Poikkeava elämäntapa, pukeutuminen, erikoislaatuiset teot tai ajatukset ovat tehneet henkilöstä kylähullun, ja siten yhteisön kiinnostuksen ja kertomusten kohteen. Kylähulluus on yhteisössä sosiaalisesti tuotettu ilmiö. Nimestään huolimatta kylähulluus ei ilmiönä rajoitu vain kyliin tai maalaisympäristöön.
Kylähulluudella on aiemmin ollut kielteissävytteinen leima, mutta nykyään kylähullu on arvonimi kylien ja maaseudun asioita kehittäneelle tai muuten ansioituneelle henkilölle. Suomessa valitaan Valtakunnan virallinen kylähullu kahden vuoden välein. Viimeksi valittu kylähullu nimeää raadin, joka on valinnut "Valtakunnan virallisen kylähullun" vuodesta 1990 lähtien kahden vuoden välein.
Kylähulluuden arvostuksen noususta kertoo myös ilmiön uudet nimitykset, kuten kyläboheemi ja kyläoriginelli. Kylähullut ovat olleet yhteisönsä merkkihenkilöitä, joiden kautta on kanavoitu monenlaisia tunteita. He ovat olleet oman paikkakuntansa tunnetuimpia ja hauskimpia nähtävyyksiä, legendoja jo eläessään.
Kylähullu on myös Koijärven kylien alueen lehti.
Kourosh Khani
Kourosh Khani (s. 3. heinäkuuta 1989 ) on iranilainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2007 Khani kilpaili Britannian Formula Ford Scholarship -luokassa. Seuraavana vuonna hän kilpaili Formula Renault UK BARC -talvisarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2009 Khani ajoi Ginetta G50 Cup -sarjassa muutaman kilpailun. Vuosina 2009 ja 2011 Khani kilpaili Formula Renault BARC -sarjassa sijoittuen jälkimmäisellä kerralla sarjan neljänneksi. Vuonna 2012 Khani kilpaili FIA Formula Two Championship -sarjassa saavuttaen kaksi pistettä.
Jason Carter
Jason Carter (s. 23. syyskuuta 1960 Lontoo, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Carter tunnetaan parhaiten roolistaan rajavartija Marcus Colena science fiction -televisiosarjassa Babylon 5. Hän on naimisissa Suzi Singerin kanssa.
Carter on esiintynyt lukuisissa televisiosarjoissa, mukaan lukien Viper, Beverly Hills 90210, Kolmas kivi auringosta ja Babylon 5.
Juhani Tarna
Juhani Tarna (s. 1937 Kankaanpää) on suomalainen taidemaalari, jota pidetään yhtenä suomalaisen abstraktin taiteen uranuurtajista. Hän on myös toinen Kankaanpään taidekoulun perustajista. Hänen puolisonsa on taidemaalari Marja Tarna.
Teoksia
Tarnan merkittäviin töihin lukeutuu muun muassa Porin teknillisen oppilaitoksen aulaan 1966 tehty seinämaalaus Savuja, joka on yksi harvoista täysin abstrakteista julkisista taideteoksista Suomessa. Vuonna 1956 hän aloitti piirtämään kunnianhimoista suurkaupunkiin sijoittuvaa sarjakuvaa Metropolis, jota ei kuitenkaan milloinkaan julkaistu. Säilyneistä piirroksista koottiin vuonna 2013 Porin taidemuseon ja Kankaanpään kaupunginmuseon yhdessä toteuttama näyttely. Piirroksia on esillä myös Kankaanpään Galleriassa toukokuussa 2015.
Luikonlahden kaivos
Luikonlahden kuparikaivos sijaitsi Kaavin kunnassa Pohjois-Savossa, ja se oli toiminnassa vuosina 1968–1983. Luikonlahden kaivosalueella rikastettiin Kylylahden kaivoksen malmia 2012 - 2020.
Luikonlahden rikastamo
Malminrikastus käynnistyi Luikonlahdessa vuonna 2012. Luikonlahden rikastamo oli tuolloin osa australialaisen Altona Mining Ltd:n ja sen suomalaisen tytäryhtiön Kylylahti Copper Oy:n kaivostoimintaa. Lokakuussa 2014 Kylylahti Copper Oy:n omistajaksi vaihtui ruotsalainen Boliden-konserni. Kauppahinta on 95 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Luikonlahden rikastamolla tehtiin töitä kolmessa vuorossa. Työntekijävahvuus oli vajaat 140. Rikastamo toimi täydellä teholla syyskuusta 2012 lähtien. Vuosittain Luikonlahteen kuljetettiin rikastettavaksi arviolta 550 000 tonnia malmia Kylylahden kaivoksesta Polvijärveltä. Malmi sisälsi mm. kuparia, kobolttia, nikkeliä, kultaa ja sinkkiä. Luikonlahdesta rikaste vietiin rekoilla Harjavaltaan, jossa on Bolidenin kuparisulattamo. Harjavallassa valmistetaan kuparimetallia.
Luikonlahden rikastamossa käsiteltiin viimeiset malmit marraskuun lopussa 2020. Bolidenin Kylylahden kaivoksen sulkeuduttua Luikonlahden rikastamo siirtyi loppusyksystä 2020 niin sanottuun ylläpitotilaan. Rikastamon laitteisto ja koneisto ovat otettavissa tarvittaessa käyttöön myöhemmin.
Tuotantokapasiteetin nostaminen
Joulukuussa 2012 Kylylahti Copper Oy ilmoitti, että se pyrkii jatkossa nostamaan Luikonlahden rikastamon tuotantokapasiteettia 800 000 tonniin malmia. Kylylahti Copper Oy kaavaili tuolloin, että Luikonlahdessa voitaisiin prosessoida yhtiön muiden malmioiden malmia. Kylylahti Copper Oy:llä on malmioita muun muassa Outokummun Hautalammilla sekä Leppävirran Valkeisenrannalla. Tavoitteena oli, että Luikonlahden rikastamossa tuotettaisiin vuosittain kupari-kultarikastetta 47 000 tonnia, sinkkirikastetta 5 000 tonnia ja koboltti-nikkelirikastetta 98 000 tonnia.
Tuotannon kasvaessa rikastamolle arvioitiin syntyvän aiempaa enemmän rikastehiekkaa. 27 hehtaarin allasta ei aiottu kuitenkaan laajentaa. Sen sijaan rikastamo aikoi korottaa rikastehiekka-altaita ja patorakennelmia. Rikastuksen yhteydessä tarvittavien prosessivesien ja käytettyjen kemikaalien määrän arvioitiin kasvavan. Luikonlahden rikastamon tavoitteena oli ottaa käyttöön veden kierrätys vuoden 2013 loppuun mennessä.
Rikastamon tuotannon kasvusuunnitelmat, päästöjen määrät vesistöön sekä liikennemäärän kasvunäkymät herättivät huolta sekä alueen vakituisissa että vapaa-ajan asukkaissa.
Kylylahdesta kuljetettiin 60–70 kuormallista malmia Luikonlahden rikastamolle joka arkipäivä.
Luikonlahden kuparikaivos
Kaavin Luikonlahdessa toimi vuosina 1968–1983 kuparikaivos. Se tuotti kuparin ohella myös sinkkiä, kobolttia ja rikkiä. Malmia louhittiin toiminta-aikana 6,87 miljoonaa tonnia. Malmin pitoisuudet olivat 0,99 prosenttia kuparia, 0,61 % sinkkiä, 0,14 % kobolttia ja 17,22 % rikkiä. Kaivoksen omisti Myllykoski Oy.
Luikonlahteen rakennettiin rautatieyhteys yhtä aikaa kaivostoiminnan käynnistymisen kanssa. Kaivoksen kuparirikaste kuljetettiin Harjavallan tehtaille ja rikkirikaste Siilinjärvelle. Kokkolaan kuljetettiin sinkkirikaste sekä pienempiä määriä myös koboltti- ja nikkelirikastetta.
Kaivostoiminta alkoi suurimman ns. Asuntotalon esiintymän avolouhintana 1968–1971. Louhinta jatkui täällä sitten maan alla aina vuoteen 1983 saakka. Vuosina 1980–1983 louhittiin myös Kunttisuon ja Pajamalmin malmiesiintymät.
Kaivosalueella on toiminut myös Mondo Minerals Oy:n talkkimalmin rikastamo. Kaivoksen osti sitten kanadalaisomisteinen kaivosyhtiö Finn Nickel Oy joka aikoi avata kaivoksen rikastamon ja haki jo sitä varten lupia. Hanke kaatui kuitenkin yhtiön konkurssiin heinäkuussa 2009.
Kirjallisuutta
62.93847°N, 28.70228°W
Orchomenós
Orchomenós voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Nisshin (1903)
Nisshin oli keisarillisen Japanin laivaston tammikuussa 1904 valmistunut Kasuga-luokan panssariristeilijä. Alus upposi maalilaivana 18. tammikuuta 1942.
Valmistus
Italian kuninkaallinen laivasto tilasi aluksen nimellä RN Roca Ansadolta Genovasta, missä köli laskettiin toukokuussa 1902. Alus laskettiin vesille 9. helmikuuta 1903, minkä jälkeen se myytiin Chileä vastaan sotivalle Argentiinalle. Argentiinan laivasto nimesi aluksen ARA Mariano Morenoksi. Sodan päätyttyä se myytiin edelleen keskeneräisenä Japanille nimellä Nisshin. Alus valmistui 7. tammikuuta 1904.
Palvelus
Alus lähti sisaraluksensa Kasugan kanssa Genovasta päällikkönään J. H. Lea ja miehistönään brittiläis-italialais-arabialainen miehistö. Alukset käyttivät Britannian kuninkaallisen laivaston lippuja välttääkseen mahdolliset selkkaukset Venäjän keisarikunnan kanssa. Venäjän keisarikunnan alukset varjostivat aluksia matkan aikana, ja HMS King Alfred saattoi osastoa Intian valtamerellä niiden lähdettyä Port Saidista. Saavuttuaan Japaniin alusten miehistöjä juhlittiin sankareina.
Ensimmäisen maailmansodan viimeisen vuoden Nisshin palveli Välimerellä.
Sale (täsmennyssivu)
Sale tai Salé voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kaaron Roima
Kaaron Roima (lyh. KaaRo) on vuonna 1979 perustettu raumalainen urheiluseura, joka tunnetaan erityisesti naisten koripallotoiminnastaan. Koripallon lisäksi seuralla on toimintaa yleisurheilussa, lentopallossa ja salibandyssä, ja sillä on yhteensä noin 500 jäsentä.
KaaRon menestyksekkäin ajanjakso koripallossa ajoittuu 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puoliväliin, jolloin seuran A-tytöt voittivat yllättäen ikäluokkansa SM-pronssia. Samana keväänä seura nousi junioripelaajillaan naisten I-divisioonaan, ja seuraavalla kaudella 2004–2005 KaaRolle myönnettiin paikka naisten SM-sarjaan. Seura ei kuitenkaan ottanut paikkaa vastaan taloudellisten resurssien puutteessa. Kyseisen sukupolven KaaRo-kasvateista Lotta Aaltonen ja Tiia Huuhka jatkoivat pelaajauriaan muissa joukkueissa menestyksekkäästi.
Agneta Horn
thumb|upright|Agneta Horn, osa David Klöcker Ehrenstrahlin maalauksesta.
Hornin isä oli valtakunnanmarski, sotakollegion presidentti ja kreivi Kustaa Horn, äiti tämän ensimmäinen puoliso vapaaherratar Kristina Oxenstierna ja puoliso vuodesta 1648 eversti, vapaaherra Lars Kruus (1621–1656), Jesper Kruusin poika. Hornin äiti kuoli ruttoon Stettinissä, ja hän joutui ensin setänsä perheen ja sitten tätinsä ja isoäitinsä huollettavaksi. Isänsä palattua Ruotsiin ja mentyä uudelleen naimisiin Horn pyrittiin naittamaan Erik Sparrelle, mutta tuloksetta. Lars Kruusin kanssa hän kihlautui ensin salaa talvella 1647, mutta sai myöhemmin samana vuonna avioliittoluvan isältään. Pariskunta meni naimisiin seuraavana vuonna. Hornin puoliso kaatui Pohjan sodassa 1656, ja hän jäi leskeksi viiden lapsen kanssa 27-vuotiaana. Harvialan kartanon emäntänä hän oli miehensä kuoleman jälkeen kuusitoista vuotta. Horn kuoli äkillisesti halvaukseen keväällä 1672. Hänen omaelämäkerrallinen teoksensa Agneta Horns lefverne julkaistiin Tukholmassa 1908. Sitä pidetään kielellisesti, kulttuurihistoriallisesti ja kirjallisesti merkittävänä aikalaiskuvauksena.
Mustasäihkyjä
Mustasäihkyjä (Rhinopomastus aterrimus) on säihkyjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Afrikasta.
Koko ja ulkonäkö
Mustasäihkyjä voi kasvaa noin 23–27 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat ulkonäöltään toisiaan, joskin naaras saattaa olla hieman koirasta vaaleampi. Väriltään mustasäihkyjä on kauttaaltaan sinisen- tai violetinkiiltävän musta. Lajin siivissä on valkoinen juova ja pitkän pyrstön kärjissä on valkoisia täpliä. Linnun nokka on väriltään musta melko pitkä ja hieman alaspäinkaartuva.
Levinneisyys ja elinympäristö
Mustasäihkyjää tavataan Saharan eteläpuolisesta afrikasta. Sen levinneisyysalue kattaa vyöhykkeen Senegalista ja Guineasta Etiopiaan ja lisäksi se elää Gabonissa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Angolassa ja Sambiassa. Linnun elinympäristöjä ovat savannit ja pensaikot, mutta metsäisiä alueita se välttelee. Ne elävät tyypillisesti pareittain ja voivat liittyä ryhmiksi myös muiden lintulajien kanssa. Mustasäihkyjän ravintoa ovat pääasiassa hyönteiset ja niiden toukat, mutta se syö myös hämähäkkejä ja marjoja.
Charles Healy
Charles Louis Healy (4. lokakuuta 1883 Chicago – ?) oli yhdysvaltalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Chicago Athletic Association. Healy oli voittamassa seurajoukkueensa kanssa hopeaa St. Louisin olympialaisissa 1904.
Lähteet
Водное поло на летних Олимпийских играх 1904
Suolapatsas
Suolapatsas on kuivuneista suolakiteistä muodostunut patsas.
Sanaa käytetään myös kuvaannollisesti merkitsemään liikkumattomana, paikalleen jähmettyneenä olemista: ”Seisoi kuin suolapatsas”.
Raamatussa kerrotaan, että Lootin vaimo muuttui suolapatsaaksi. Jumala käski Lootia lähtemään Sodomasta ennen kaupungin tuhoa. Loot pakeni perheineen, ja Jumala tuhosi Sodoman ja Gomorran kaupungit. Matkalla Lootin vaimo jäi Jumalan kiellosta huolimatta katselemaan tuhoa. Hän muuttui Jumalan tuomion mukaisesti suolapatsaaksi.
Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluva Viisauden kirja mainitsee suolapatsaan epäuskoisen sielun muistomerkkinä.
Jordanin laaksossa sijaitsee Lootin vaimon suolapilarina pidetty vuorisuolasta muodostunut patsas tai pilari.
Leikki
Suolapatsas on kolmen hengen leikki. Leikissä yksi seisoo kahden muun välissä jalat maassa kuin suolapatsas. Kaksi muuta työntävät häntä puolelta toiselle ja ottavat kiinni.
Iivo Niskanen
Iivo Henrik Niskanen (s. 12. tammikuuta 1992 Oulu) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Puijon Hiihtoseuraa. Vahvana perinteisen hiihtäjänä tunnettu Niskanen on sekä maailmanmestari että kolminkertainen olympiavoittaja. Hän voitti parisprintin olympiakultaa Sami Jauhojärven kanssa vuonna 2014, 50 kilometrin hiihdon olympiakultaa vuonna 2018 ja 15 kilometrin hiihdon olympiakultaa vuonna 2022. Lisäksi hän sai hopeaa parisprintissä Joni Mäen kanssa ja pronssia 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa vuonna 2022. Vuonna 2017 hän voitti MM-kultaa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan matkalta ja sai MM-pronssia perinteisen hiihtotavan parisprintistä Sami Jauhojärven kanssa. Vuonna 2019 Niskanen saavutti MM-pronssia 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja voitti normaalimatkojen cupin kaudella 2021–2022.
Niskanen valittiin Vuoden urheilijaksi yhdessä Sami Jauhojärven kanssa vuonna 2014 ja yksin vuosina 2017, 2018 ja 2022. Niskanen ja Veikko Hakulinen ovat ainoat nelinkertaiset Vuoden urheilijat.
Juniorivuodet ja ensimmäiset kilpailut maailmancupissa
Vuonna 2010 Niskanen sijoittui seitsemänneksi nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 10 kilometrin matkalla. Samana keväänä hän osallistui ensimmäistä kertaa maastohiihdon maailmancupiin Lahdessa Salpausselän Kisoissa 4 × 10 km viestihiihdossa Suomen kolmosjoukkueessa joukkueen sijoittuessa sijalle 11. Seuraavana vuonna Niskanen voitti pronssia viestistä nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Viron Otepäässä. Samoissa kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi sprinttihiihdossa.
Vuonna 2012 Niskanen sijoittui neljänneksi nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 10 kilometrin hiihdossa. Hänen kauden päätavoitteensa oli päästä kilpailemaan Val di Fiemmen MM-kilpailuihin 2013, mutta hän joutui tyytymään varamiehen paikkaan.
Vuonna 2014 Niskanen voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden perinteisen hiihtotavan 15 kilometrillä Val di Fiemmessä. Pari päivää myöhemmin hän saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan Italian Toblachissa kahdeksas 15 kilometrin perinteisen kilpailussa. Juniorivuosina hänelle annettiin maajoukkueleireillä lempinimi ”Messias”.
Läpimurto Sotšin olympialaisissa 2014
Sotšin olympialaisten 2014 aikaan Niskanen koki olevansa elämänsä kunnossa. Hän sijoittui neljänneksi 15 kilometrin perinteisen hiihdossa häviten pronssimitalin vain 0,2 sekunnilla Ruotsin Daniel Rickardssonille. Myöhemmin samoissa olympialaisissa hän voitti Sami Jauhojärven kanssa perinteisen parisprintissä kultaa, mikä oli samalla Suomen ensimmäinen olympiavoitto talvikisoissa 12 vuoteen. 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli kymmenes. Olympialaisissa saavutetun kullan johdosta Niskanen valittiin tammikuussa 2015 yhdessä Sami Jauhojärven kanssa vuoden 2014 urheilijaksi.
Olympialaisten jälkeen hän tuli neljänneksi Oslon 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa.
Niskanen saavutti SM-hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä 2014, ja pronssia tuli kymmenen kilometrin vapaan kilpailussa. Alun perin Niskanen sijoittui 10 kilometrin vapaan kilpailussa neljänneksi, mutta sai mitalin Tero Similän jäätyä kiinni dopingista ja menetettyä saavuttamansa pronssimitalin.
Ensimmäinen maailmancupin voitto ja MM-kulta
Kaudella 2014–2015 Niskanen voitti Kuusamossa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun saavuttaen näin ensimmäisen maailmancupin voittonsa. Hän voitti Kuusamon 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan maailmancup-kilpailun myös kaudella 2016–2017. Hän oli samalla kaudella toinen Otepään 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa sekä toinen Holmenkollenin 50 kilometrin perinteisen kilpailussa. Kauden 2016–2017 normaalimatkojen cupissa hän sijoittui neljänneksi.
Niskanen voitti 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan Suomen mestaruuden 2016. Hopeaa hän sai sekä 7,5 kilometrin perinteisen kilpailussa että 15 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailussa 2016.
Lahden MM-kisoissa 2017 Niskanen ja Sami Jauhojärvi ottivat perinteisen tavan parisprintissä voiton omassa karsintaerässään. Finaalissa he saavuttivat pronssia. Ennen loppusuoraa Niskanen oli vielä ankkuriosuudellaan toisena Emil Iversenin jälkeen. Iversen kuitenkin kaatui viimeisessä kaarteessa kiilattuaan Niskasen eteen. Niskanen kompastui norjalaiseen ja jäi kilpailussa kolmanneksi. Kolme päivää myöhemmin hän voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan maailmanmestaruuden 17,9 sekunnin erolla Martin Johnsrud Sundbyhyn. Ensimmäisissä väliajoissa Niskanen oli 1,3 sekuntia kärkeä jäljessä mutta johti kilpailua muilla väliaikapaikoilla. Hän oli mukana toisella osuudella Suomen viestijoukkueessa, joka sijoittui viidenneksi. Hän ilmoitti viestin jälkeen, että ei osallistu kisojen kuninkuusmatkalle eli 50 kilometrin yhteislähtöön vedoten vilustumiseen.
Tammikuussa 2018 Niskanen valittiin vuoden 2017 urheilijaksi.
Pyeongchangin olympialaiset 2018
Niskanen sijoittui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 yhdistelmäkilpailussa 19:nneksi. Hän hiihti perinteisen osuudella pitkään kärjessä, muttei onnistunut pääsemään irtiottoon ja väsyi matkan loppupuolella. Perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailussa hän oli neljästoista. 4 × 10 kilometrin viestissä Suomi sijoittui neljänneksi ja Niskanen oli toisen osuuden nopein hiihtäjä. Kisojen päätteeksi Niskanen voitti olympiakultaa 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Hän lähti noin 20 kilometrin kohdalla irtiottoon Aleksei Poltoraninin kanssa. Kazakstanilaisen pudottua hänen kyydistään Aleksandr Bolšunov tavoitti Niskasen 37,5 kilometrin kohdalla. Niskanen pudotti venäläisen perästään viimeisellä kilometrillä ja kukisti hänet lopulta 18,7 sekunnilla. Suomen edellinen 50 kilometrin olympiavoittaja oli Kalevi Hämäläinen Squaw Valleyssa 1960.
Olympialaisten jälkeen Niskanen sijoittui kolmanneksi Lahden 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan maailmancup-kilpailussa. Hän voitti Suomen-mestaruuden 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja sai SM-pronssia perinteisen sprintissä.
Niskanen valittiin myös vuoden 2018 urheilijaksi.
Kausi 2018–2019
Kaudella 2018–2019 Niskanen oli marraskuun lopulla Rukan 15 kilometrin perinteisen kilpailussa 7:s. Lillehammerissa hän oli viikkoa myöhemmin samalla matkalla vapaalla 22:s. Lillehammerin Nordic Opening-tapahtuman kokonaistuloksissa hän oli 7:s. Beitostølenissä hän hiihti toisen osuuden Suomen kahdeksanneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Davosin 15 kilometrin vapaan kilpailussa hän oli 13:s. Seuraavana vuonna Niskanen voitti kolmannen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Otepäässä 15 kilometrin perinteisen kilpailusta. Salpausselällä Niskanen sijoittui Ristomatti Hakolan kanssa pariviestissä kolmanneksi. Cognessa hän oli viimeisissä maailmancupin kilpailussa ennen MM-kilpailuja toinen 15 kilometrin perinteisellä. Seefeldin MM-kilpailuissa Niskanen voitti pronssia 15 kilometrin perinteisellä, sijoittui neljänneksi yhdistelmäkilpailussa ja viestissä sekä seitsemänneksi perinteisen hiihtotavan parisprintissä.
Niskanen voitti 2019 Suomen-mestaruuden 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja sitä seuranneessa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajossa.
Kausi 2019–2020
Niskanen voitti kaudella 2019–2020 Rukan Nordic Opening -tapahtumassa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun. Kiertueen kokonaistuloksissa hän oli kolmas. Tour de Skillä hän sijoittui kolmanneksi perinteisen hiihtotavan 15 kilometrin takaa-ajokilpailussa Toblachissa. Tourin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes. Nové Městossa hän sijoittui 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa toiseksi. Ruotsissa ja Norjassa käydyn FIS Ski Tourin päättäneen Trondheimin 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa hän oli toinen. Lahdessa hän voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi ja normaalimatkojen cupissa kolmanneksi.
Kausi 2021–2022
Kaudella 2021–2022 voitti Rukan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailun. Tour de Skillä hän voitti Lenzerheiden 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailun. Val di Fiemmessä hän sijoittui toiseksi 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 Niskanen voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa kultaa ja saavutti pronssia yhdistelmäkilpailussa. Lisäksi hän saavutti hopeaa perinteisen hiihtotavan parisprintissä Joni Mäen kanssa. Viestissä Suomi oli kuudes. Olympialaisten jälkeen Niskanen voitti Lahdessa 15 kilometrin perinteisen kilpailussa. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja voitti normaalimatkojen cupin. Hän voitti Suomen-mestaruuden 10 kilometrin vapaan ja 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuissa.