cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kashmir
Kashmirin konflikti
Syksyllä ja alkutalvella vuonna 2001 pakistanilaiset terroristit tekivät iskun Kashmirin parlamenttiin ja myös Intian parlamenttiin New Delhissä. Tämä ajoi Intian ja Pakistanin lähes sodan partaalle. Tämän jälkeen vuosina 2002–2006 Intia ja Pakistan liennyttivät välejään ja aloittivat rauhanneuvottelut.
Marraskuussa 2008 islamilaisterroristit tekivät muutaman päivän aikana automaattiasein ja käsikranaatein aseistautuneina terrori-iskujen sarjan, jossa kuoli 166 ja haavoittui 308. Intia syytti iskuista jälleen kerran Pakistania, mikä kiristi taas maiden välejä. 1980-luvun jälkeen Kashmirin levottomuuksissa on kuollut ainakin 40 000 ihmistä. Intia ja Pakistan ovat molemmat ydinasevaltioita, ja maiden välisellä uudella sodalla saattaisi olla vakavat seuraukset.
Kashmirissa puhkesi levottomuuksia vuonna 2016, kun intialaiset surmasivat muslimien keskuudessa suositun sissipäällikön. Vuonna 2019 islamistiryhmä Jaïsh-e-Mohammad teki terrori-iskun Intian armeijaa vastaan, mikä johti rajoitettuihin kahnauksiin maiden välillä. Intia poisti Kashmirin itsehallintoaseman elokuussa 2019.
Maanjäristys
thumb|right|220px|Intian maanjäristys 2005 merkittynä kohokuvakarttaan.
Azad Kashmirin seudulla sijaitsee Intian ja Aasian laattojen raja, ja näin ollen alueella voidaan odottaa suuria maanjäristyksiä. Talojen rakenteet ovat alueella monesti heikkoja, maanjäristyksiä ei niiden rakentamisessa ole otettu huomioon.
Luoteis-Pakistanissa tapahtui 8. lokakuuta 2005 suuri maanjäristys, jolla oli vaikutuksensa myös Kashmirissa. Järistys oli suurin alueella yli sataan vuoteen. Järistyksen keskus oli Luoteis-Pakistanissa lähellä Länsi-Kashmirin rajaa 19 kilometriä Muzaffarabadista luoteeseen. Pakistanin hallitseman Azad Kashmirin pääkaupungissa Muzaffarabadissa romahti melkein puolet taloista. Järistyksen tuhot ulottuivat suurina myös melko tiheästi asutun Kashmirinlaakson läntiseen ja eteläiseen osaan. Pakistanin hallitseman Kashmirin alueella kuoli varovaisestikin arvioituna noin 74 700 ihmistä, ja kansainvälisten avustusjärjestöjen ilmoituksen mukaan 86 000. Koska lauantai oli siellä silloin koulupäivä, monia kuoli romahtaviin kouluihin.
Intian Jammu ja Kashmirssa kuoli melkein 1 400, suurin osa Urin kaupungissa, jossa romahti 1 500 taloa. Pääjäristyksen voimakkuus oli noin Mw 7,7, ja seuraavan 18 tunnin aikana tapahtui yli 20 jälkijäristystä voimakkuudeltaan 4,5–6,3. . Myös pienempiä järistyksiä oli, yhteensä jälkijäristyksiä oli ainakin 147.
Kaakkolammi
Kaakkolammi tai Kaakkolampi on usean kymmenen lammen nimi Suomessa. Näitä ovat muiden muassa:
Monica Iozzi
Monica Iozzi de Castro (s. 2. marraskuuta 1981 Ribeirão Preto) on brasilialainen näyttelijä ja toimittaja. Iozzi on vuodesta 2009 esiintynyt palkitussa viikoittaisessa viihteellisessä ajankohtaisohjelma Custe o Que Custarissa.
Harmajan majakka
Harmaja on saari ja majakka Helsingissä Suomenlinnan edustalla. Harmaja on myös yksi lukuisista rannikkosääasemista.
Historia
Harmajan saarella on ollut tiettävästi jo 1500-luvulla purjehdusmerkki. Tunnusmajakka sinne tehtiin 1700-luvulla. Vuonna 1883 rakennettiin 7,3 metriä korkea valomajakka, mutta se huomattiin pian liian matalaksi, ja sitä korotettiin rakentamalla tornin alle nelikulmainen graniitista ja tiilistä tehty rakennelma. Silloin majakan korkeus kaksinkertaistui. Ensimmäinen valolaite oli Ranskasta hankittu petrolikäyttöinen valolaite, jossa oli Fresnel-linssistö. Majakassa oli myös iso sumusireenilaitteisto, joka ohjasi laivoja sumussa tai muuten huonossa säässä.
Kansainvälistä majakka- ja majakkalaivaviikonloppua on Harmajan majakalla vietetty 2004 ja 2014, kun OH2ET ja OH2ZL perustivat sinne tapahtuman ajaksi amatööriradioasemat.
Kansa-yhtymä
300px|thumb|right|Kansan entinen pääkonttori (Hämeentie 33 Helsingissä) 300px|thumb|right|Kansan talo sisäpihalta Kansa-yhtymä oli vuosina 1919–1994 toiminut suomalainen vakuutuskonserni. Kansa oli osa edistysmielistä osuustoimintaa ja sen toiminnan päättyminen liittyi muiden osuustoiminnallisten yritysten vaikeuksiin Suomen 1990-luvun alun lamassa. Kansa-yhtymän pääkonttori sijaitsi Helsingin Sörnäisessä.
Ban Ki-moon
Ban Ki-moon (, Ban Gimun, s. 13. kesäkuuta 1944 Eumseong, Japanin miehittämä Korea, nyk. Korea) on korealainen diplomaatti, joka toimi Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerinä. Hän seurasi virassa Kofi Annania vuoden 2007 alussa. Ban on toiminut aiemmin diplomaattina ja Korean ulkoministerinä (2004–2006).
Kansa-yhtymä
Perustaminen ja alkuvaiheet
Kansan alkuna oli vuonna 1919 Kulutusosuuskuntien Keskusliittoon (KK) kuuluneiden Osuusliikkeiden perustama Paloapuyhdistys Tulenturva. Yhdistyksen perustamisen taustalla oli vuosina 1916–1917 tapahtunut osuuskauppaliikkeen jakautuminen pellervolaisiin, Yleisessä Osuuskauppojen Liitossa pysyneisiin SOK:n osuuskauppoihin sekä edistysmielisiin, KK:n perustaneiden ja Suomen Osuustukkukaupan (OTK) omistaneisiin osuusliikkeisiin (E-liike). Palonturva alkoi tarjota vuonna 1922 vakuutuksia Osuusliikkeiden lisäksi myös yksityishenkilöille.
Ban Ki-moon
Elämäkerta
Ban Ki-moon päätti lähteä diplomaatinuralle jo 1962 voitettuaan lukion englannin kielitaidon kilpailusta matkan Washington D. C.:hen John F. Kennedyä tapaamaan. Hän valmistui 1970 kandidaatiksi Soulin valtionyliopistosta pääaineenaan kansainväliset suhteet. Maisteriksi hän opiskeli vasta 1985 Harvardin yliopistosta aineenaan julkishallinto.
Kansa-yhtymä
Perustaminen ja alkuvaiheet
KK:n aloitteesta perustettiin vuonna 1922 henkivakuutustoimintaa harjoittanut Vakuutusosakeyhtiö Kansa. Yhtiö suuntasi toimintansa työväestöön ja tarjosi ensimmäisenä Suomessa mm. ryhmähenkivakuutuksia ja lisäkorvauksia silloin kun vakuutuksenottajan kuolema oli tapaturmainen.
Ban Ki-moon
Elämäkerta
Ulkoministeriön palvelukseen astunut nuori diplomaatti Ban pääsi ensimmäiseen ulkomaantehtäväänsä 1972 New Delhiin. Myöhemmin hänen työnsä alkoi liittyä lähemmin Yhdistyneisiin kansakuntiin: Etelä-Korean, joka liittyi YK:hon vasta 1991, ollessa vielä YK:n tarkkailijajäsen hän oli maansa delegaation sihteerinä ja 1980 eteenpäin toimi erään YK:n jaoston johtajana Soulissa. 1987–1990 sekä uudelleen 1992 hänen asemapaikkanaan oli puolestaan Korean suurlähetystö Washingtonissa. Näiden välillä hän johti Korean tasavallan Amerikan-politiikkaa. Vuodesta 1995 Ban oli apulaisministerin asemassa ja seuraavana vuonna hänestä tuli presidentti Kim Young-samin ulkopoliittinen sihteeri. Hänellä oli 1996 merkittävä osa Euroopan ja Aasian maiden välisen huippukokouksen ASEMin perustamisessa.
Kansa-yhtymä
Perustaminen ja alkuvaiheet
Yhtiöt yhdistettiin vuonna 1928 yhtiöryhmäksi ja Palonturvan nimeksi muutettiin Paloapuyhdistys Kansa. Käytännössä yhtiöitä alettiin kutsua nimillä Henki-Kansa ja Palo-Kansa.
Alkuvuosina Kansa oli ensisijaisesti henkivakuutusyhtiö. Henki-Kansan markkinaosuus oli 1930-luvun lopussa noin 12 % kun taas Palo-Kansan osuus vahinkovakuutuksista oli vain muutamia prosentteja. Osuus vahinkovakuutuksista alkoi nousta Palo-Kansan aloitettua liikennevakuutusten myynnin vuonna 1938.
Eläkevakuutusten hoitoa varten perustettiin vuonna 1935 Eläkekassa Tuki, johon järjestettiin E-liikkeen toimihenkilöiden eläkevakuutukset.
Ban Ki-moon
Elämäkerta
Ban Ki-moonilla on vaimonsa Yoo Soon-taekin kanssa kolme lasta, kaksi tytärtä ja poika. Pariskunta tapasi toisensa jo lukiovuosinaan. Uskonnoltaan hän on kristitty kuulumatta mihinkään kirkkokuntaan. Diplomaattina Ban osaa äidinkielensä korean lisäksi täydellisesti englantia ja ranskaa, lisäksi hän osaa japania ja melko hyvin saksaa. Tärkeimpänä ulkopoliittisena tavoitteenaan hän pitää Koreoiden välisen jatkuvan kriisin ratkaisemista ja Pohjois-Korean taholta koituvan uhan vähentämistä. Ulkoministerinä hän oli johtavassa asemassa Pohjois-Korean ydinasekiistan ratkaisemiseen pyrkineissä neuvotteluissa.
Kansa-yhtymä
Kasvun vuodet
Yhtiöiden toiminta perustui 1940-luvun lopulta sodan jälkeisinä vuosina E-liikkeen organisaation tukeen. Lakisääteisen tapaturmavakuutuksen sekä eläkevakuutuksen maksutulo koostui lähes täysin Osuusliikkeiden vakuutuksista. Samoin henkivakuutuksissa pääasiallisin markkinointikanava oli E-liikkeen henkilökunnasta koostunut asiamiesverkosto.
Ban Ki-moon
YK:n pääsihteeri
Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Kofi Annanin toisen virkakauden lähestyessä loppuaan alkoi kampanjointi hänen seuraajastaan. Ban Ki-moon ilmoitti helmikuussa 2006 pyrkivänsä uudeksi pääsihteeriksi ollen näin ensimmäinen korealainen ehdokas tehtävään. Etelä-Korea aloitti voimakkaan kampanjoinnin Banin ehdokkuuden puolesta. Häntä auttoi paitsi kiistaton pätevyys myös se, että monien mielestä oli taas aasialaisen pääsihteerin vuoro. Kaikkiaan pääsihteeriehdokkaita oli seitsemän.
Kansa-yhtymä
Kasvun vuodet
1940-luvulta lähtien Kansasta alkoi myös muodostua Osuusliikkeiden rahoittaja. Kansa sijoitti omaisuuttaan sekä kaupan investointeihin että Hakan toteuttamaan asuntotuotantoon.
Ban Ki-moon
YK:n pääsihteeri
Ban sai laajaa kannatusta ympäri maailmaa ja nousi pian kärkiehdokkaaksi. Hän voitti kaikki neljä Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston keskenään järjestämää koeäänestystä 24. heinäkuuta, 14. syyskuuta, 28. syyskuuta ja 2. lokakuuta saaden eniten puoltoääniä. Mikä vielä tärkeämpää, kaikki turvallisuusneuvoston viisi pysyvää jäsenmaata kannattivat häntä. Viimeisen koeäänestyksen jälkeen tulos oli selvä ja muut ehdokkaat vetivät pois ehdokkuutensa. 9. lokakuuta 2006 turvallisuusneuvosto ehdotti Bania uudeksi pääsihteeriksi. Muodollisesti Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous valitsi hänet tehtävään 13. lokakuuta, mutta käytännössä Banin valinta oli varma jo turvallisuusneuvoston suositeltua häntä. Uusi pääsihteeri seurasi tehtävässä Kofi Annania 1. tammikuuta 2007 lähtien. Hänen seuraajakseen nousi 1. tammikuuta 2017 portugalilainen António Guterres.
Kansa-yhtymä
Kasvun vuodet
Kansa toimi 1950-luvulla ajoittain aggressiivisesti vahinkovakuutusten hinnoittelussa ja irtaantui vahinkovakuutusyhtiöiden yhteisistä vahinkotariffeista. Seuraavalla vuosikymmenellä Kansa palasi takaisin noudattamaan yhteisiä hinnastoja. Yksityishenkilöiden vakuuttajana Kansa nousi yli 10 %:n markkinaosuuteen mutta yritysten vakuutuksissa sillä oli vain marginaalinen rooli.
Ban Ki-moon
Ilmastonmuutos
Ban Ki-moon avasi ministeritason neuvottelut Balin ilmastokokouksessa Indonesiassa 12. joulukuuta 2007. Ban kehotti paikalle saapuneita yli 120 maan ympäristöministereitä pikaisiin toimiin ilmastonmuutosta vastaan. Banin mukaan Balin kokouksen täytyy sopia sellaisista neuvotteluista, jotka johtavat laajaan sopimukseen ilmastonmuutoksen vastaisista toimista vuoteen 2009 mennessä.
Kansa-yhtymä
Kasvun vuodet
Kansan pääkonttoriksi tuli vuonna 1962 Hämeentie 33:een, nykyisen Sörnäisten metroaseman välittömään läheisyyteen rakennettu uusi toimitalo. Pääkonttori muistetaan talon katolla olleesta Ilmatieteen laitoksen hoitamasta säätornista, joka ennusti säätilaa 12 tuntia eteenpäin. Valoja oli kolme päällekkäistä ja ne olivat joko vihreitä tai keltaisia tai niiden eri yhdistelmiä.
Ban Ki-moon
Vierailut Sri Lankaan ja Myanmariin 2009
Toukokuussa 2009 Ban Ki-moon teki virallisen vierailun Sri Lankaan tavaten sisällissodan voittaneen hallituksen edustajia ja presidentti Mahinda Rajapaksan vain muutamia päiviä tamilitiikereiden antautumisen jälkeen. Pääsihteeri tutustui pakolaisleireihin ja kehotti hallitusta sallimaan humanitaarisen avun pääsyn maahan.
Kansa-yhtymä
Kasvun vuodet
Kansa pyrki 1960-luvulta lähtien rakentamaan omaa paikallistoimistojen verkkoa. Tällä pyrittiin luomaan yhteyksiä suoraan kuluttajiin. Samaan aikaan tiivistettiin kuitenkin yhteistyötä myös E-liikkeen sekä 1970-luvulta lähtien erityisesti SAK:laisen ammattiyhdistysliikkeen kanssa. Kansan johtokunnassa oli ollut alusta alkaen OTK:n, KK:n ja Osuusliike Elannon johtoa, mutta vuodesta 1969 johtokuntaan tuli myös SAK:n nimeämiä jäseniä.
Ban Ki-moon
Vierailut Sri Lankaan ja Myanmariin 2009
Heinäkuussa 2009 Ban Ki-moon tapasi Myanmarin sotilasjuntan johtajan kenraali Than Shwen maan uudessa pääkaupungissa Naypyidawissa. Vierailun kuluessa pääsihteeri pyysi tavata vangitun demokratia-aktivistin Aung San Suu Kyin tämän oikeudenkäynnin edellä, mutta pyyntö evättiin. Vierailu ihmisoikeusrikkomuksista syytetyn sotilashallituksen luona aiheutti kritiikkiä tiedotusvälineissä ja Yhdistyneissä kansakunnissa. Ban ki-moon saattoi tahtomattaan antaa väärän signaalin ja edistää sotilashallituksen imagokampanjaa.
Kansa-yhtymä
Kasvun vuodet
E-liikkeen ja SAK:n merkitys näkyi myös työntekijäin eläkelain (TEL) voimaantulon 1962 jälkeen. Eläkekassa Tuen vakuutuskanta koostui pääosin näiden kahden tahon ottamista vakuutuksista. .
Toiminta 1970- ja 1980-luvuilla
Kansan organisaatio muutettiin 1978 yhtymämuotoiseksi. Emoyhtiöksi muodostettiin Kansa-yhtymä Oy. Sen omistuksessa olivat Vahinkovakuutusosakeyhtiö Kansa (Vahinko-Kansa), Henkivakuutusosakeyhtiö Kansa (Henki-Kansa) sekä Eläkevakuutusosakeyhtiö Kansa (Eläke-Kansa).
Kansa otti ensimmäisenä Suomessa käyttöön ns. yhdistelmävakuutukset, joissa vakuutuksenottajan koko vakuutusturva oli koottu yhdeksi kokonaisuudeksi. Tämän kehityksen päätepisteenä oli Kansan loppuvuosina markkinoille tullut Joustoturva.
Voimakkaista ponnisteluista huolimatta Kansa-yhtymä pysyi varsin pienenä vakuutusyhtiöryhmänä. Esimerkiksi vahinkovakuutuksissa Kansan markkinaosuus pysyi selvästi alle 10 prosentin. Lisäksi uusien vakuutustuotteiden kehittäminen osoittautui varsin kalliiksi, vaikka Kansa pysyikin pitkään 1980-luvulle erittäin vakavaraisena yhtymänä. Yhtiön omistuksessa oli mm. vuonna 1984 joitakin kuukausia Suomen ilma-alushistorian ainoa Boeing 747, mallia 747-200, rekisteritunnukseltaan OH-KSA. Konetta aiemmin operoinut Swissair oli ostanut sille jälleenmyyntiarvovakuutuksen (ks. alla), jonka rauettua kone jäi Kansa-yhtymälle. Se myytiin kuitenkin pian eteenpäin.
Jälleenvakuutus
Toimitusjohtaja Erkki Pesosen johdolla Kansa suuntautui vuodesta 1977 lähtien voimakkaasti kansainväliseen jälleenvakuutukseen. Tällöin Kansa perusti yhdessä ruotsalaisen vakuutusyhtiön Folksamin ja norjalaisen Samvirken kanssa Lontooseen yhteisen jälleenvakuutusyhtiön, Folksam UK:n. Tämän lisäksi Kansa osti osuuden Yhdysvaltojen Illinoisissa toimineesta vakuutusyhtiöstä Evanston Illinois Companystä. Bermudalle puolestaan perustettiin Kansan ulkomaantoimintoja hoitavaksi yhtiöksi Kansa International Insurance Company Ltd. Kansan ulkomaanvakuutustoiminnan vakuutustulot nousivat voimakkaasti ja olivat vuonna 1978 jo noin 115 miljoonaa markkaa.
Ulkomaantoiminnot alkoivat tuottaa tappiota vuodesta 1982 alkaen. Tästä huolimatta toimintaa ulkomailla kasvatettiin. Tappiot johtivat lopulta vuonna 1986 Erkki Pesosen eroon toimitusjohtajan paikalta. Uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin Matti Packalén. Myös hänen aikanaan aloitettiin riskialttiita ulkomaansijoituksia. Packalénista tuli sittemmin Alma Median toimitusjohtaja.
Vuodesta 1986 lähtien ongelmia aiheutti Kansan osaksi omistama yhdysvaltalainen luottovakuutustoimintaa harjoittanut Clarendon Group Ltd. Se joutui suuriin taloudellisiin vaikeuksiin myöntämiensä lainojen perinnässä. Clarendonin tilanteen heikettyä alettiin vastuuta luotoista siirtää suoraan Vahinko-Kansalle, jonka vakavaraisuus heikkeni. Uutta pääomaa jouduttiin keräämään omistajilta. Suurimmillaan Kansan jälleenvakuutuksen vastuut olivat noin 15 miljardia markkaa.
Ekan ja Kansan historiikkien kirjoittajan Jorma Kallenaution arvion mukaan yhtiön kansainvälistymisen virheet johtuivat pitkälti toimitusjohtaja Erkki Pesosen hyväuskoisuudesta ja sinisilmäisyydestä. Kaikkiaan Kansan ulkomaisista operaatioista tuli Ekalle noin kahden miljardin markan (vuoden 2014 rahassa noin 500 miljoonan euron) lasku.
Kantava-konserni
E-liikkeen taloudellisen tilan heiketessä tuli Kansasta yhä enenevässä määrin sen toiminnan rahoittaja. Vuonna 1983 perustettiin Kantava Oy, josta tuli E-osuuskunta Ekan omistama holding-yhtiö, joka omisti Kansa-yhtymän. Tällä järjestelyllä Kansasta tuli Ekan tytäryhtiö.
Kantava-konsernin perustaminen johti lopulta tilanteeseen, jossa konsernin heikosti kannattavien osien, erityisesti Ekan rahoitusvajetta paikattiin konsernin muiden yhtiöiden kassavaroista. Käytännössä tämä tarkoitti Eläke-Kansan varojen siirtoa Ekan käyttöön. Rahavarojen siirto johti tilanteeseen, jossa Ekan taloudellisen tilanteen heikkeneminen vaaransi myös vakuutusyhtiöiden tulevaisuuden. Rahoitustilannetta parantaakseen Kantava pyrki tarjoamaan vahinkovakuutustoimintaa ulkomaisille ostajille. Nämä kuitenkin pitivät sekä Vahinko-Kansaa että suomalaisia vakuutusmarkkinoita ylipäätään liian pieninä.
Kansan loppuvaiheet
Henki-Kansa jatkaa toimintaansa konkurssipesänä ja vakuutuslainsäädännössä määriteltynä erityisenä selvityspesänä. Selvityspesä on maksanut korvauksia ja vakuutussäästöjä asiakkailleen Vakuutusvalvontaviraston suostumuksella. Korvaukset on kyetty viime vuosina maksamaan täysimääräisesti. Neuvottelut vakuutuskannan siirtämisestä johonkin muuhun henkivakuutusyhtiöön ovat edelleen käynnissä.
Ipswichin sarjamurhaaja
pienoiskuva|Ruumiiden löytöpaikkojen sijainnit [[Ipswichin ympärillä (punaiset pisteet).]]
Ipswichin sarjamurhaajan uhriksi joutui vuonna 2006 viisi naista Itä-Angliassa, Englannissa. Kaikki viisi naista toimivat prostituoituina. Steven Gerald James Wright (synt. 1958) todettiin syylliseksi tekoihin.
Pidätykset
Englannin poliisi otti 18. joulukuuta 2006 Itä-Englannissa, Felixstowen satamakaupungissa kiinni Tom Stephens -nimisen miehen epäiltynä surmista. Tiistaina 19. joulukuuta uutisoitiin toisen pidätyksen tapahtuneen. Poliisi pidätti 48-vuotiaan rekkakuskin Stephen Wrightin kotoaan Ipswichistä. Mediassa esitettiin spekulaatioita useammasta murhaajasta sekä ensimmäisen pidätetyn mahdollisesti lavastaneensa itsensä murhaajaksi. Poliisi vapautti Tom Stephensin ja nosti Stephen Wrightia vastaan syytteet viidestä murhasta. Wright kiisti syytteet loppuun asti.
Oikeudenkäynti häntä vastaan käynnistyi 14. tammikuuta 2008. 21. helmikuuta oikeus totesi Wrightin syylliseksi kaikkiin syytekohtiin. Wright tuomittiin elinkautiseen vankeuteen eikä hänellä ole mahdollisuutta päästä ehdonalaiseen.
Wellcome Trust
Financial Times-lehti on kutsunut Wellcome Trustia Yhdistyneen kuningaskunnan suurimmaksi ei-valtiolliseksi tieteellisen tutkimuksen rahoittajaksi, ja yhdeksi suurimmista maailmassa.
Toiminnot
Wellcome Trust, yhdessä Britannian Medical Research Councilin kanssa, perusti 1993 Sanger-instituutin genomiikan tutkimukseen, ja on sen tärkein rahoittaja.
Wellcome Trust on myös tukenut lääketiedettä suurelle yleisölle tutuksi tekeviä projekteja, ja vuosina 2009–19 se jakoi vuosittain Wellcome Book Price -kirjapalkintoa lääketieteestä ja terveydestä kertoville, maallikoille suunnatuille kirjoille.
Ajan Sana
Ajan Sana oli Helsingissä vuosina 1930–1932 ilmestynyt sanomalehti, joka oli lapuanliikkeen tärkein äänenkannattaja. Liikkeen muita lehtiä olivat vuosina 1930–1931 ilmestyneet Aktivisti, Fascisti, Sinimusta ja Lapuan päiväkäsky.
Ajan Sana syntyi, kun kokoomuslaisen Uuden Suomen johtokunta teki lokakuussa 1930 lapuanliikkeen edustajien kanssa sopimuksen, jonka mukaan Uuden Suomen iltapäivälehtenä julkaistu Iltalehti lakkautettiin ja sen seuraajaksi perustettiin Ajan Sana, joka oli Uudesta Suomesta itsenäinen. Näin Uusi Suomi pääsi eroon taloudellisesti kannattamattomasta lehdestä ja lapuanliike sai oman sanomalehden pääkaupunkiin. Lapuanliikkeellä oli toukokuusta 1930 alkaen ollut äänenkannattajanaan Aktivisti-niminen lehti, mutta se ilmestyi vain kahdesti kuukaudessa. Kun Iltalehti lakkasi ilmestymästä 1. marraskuuta 1930, sen tilalle tuli kuutena päivänä viikossa ilmestynyt Ajan Sana, jonka ensimmäinen näytenumero oli ilmestynyt jo 11. lokakuuta. Se jaettiin Iltalehden tilaajille vuoden 1930 loppuun asti. Uutta lehteä julkaisi Ajan Sana Oy, jonka osakkeenomistajina oli eri puolella Suomea asuneita lapuanliikkeen tukijoita. Sitä painettiin Uuden Suomen tytäryhtiön lehtipainossa.
Ajan Sana julisti ensimmäisessä näytenumerossaan ohjelmakseen kommunismin vastustamisen ”kaikissa sen ilmestymismuodoissa”. Lehden ensimmäisenä päätoimittajana toimi syksyyn 1931 asti Emerik Olsoni. Hänen jälkeensä tehtävässä toimi everstiluutnantti Arne Somersalo. Päätoimittajan apulaisena oli J. W. Tuura. Sekä Somersalo että Tuura kirjoittivat lehteen myös pakinoita. Lehti lakkautettiin Mäntsälän kapinaa koskeneiden kirjoitustensa vuoksi oikeusministeriön vaatimuksesta kahdeksi kuukaudeksi 1. maaliskuuta – 29. huhtikuuta 1932. Jyrkkää linjaa edustanut Somersalo joutui eroamaan päätoimittajan tehtävästä syksyllä 1932 linjaerimielisyyksien vuoksi vuorineuvos Petter Forsströmin ilmoitettua, että varakkaat tukijat eivät jatkaisi lehden rahoitusta ellei Somersalo eroaisi. Valtioneuvosto lakkautti Ajan Sanan uudelleen kuukaudeksi 15. lokakuuta alkaen tasavallan suojelulain nojalla. Lehden oli tarkoitus vielä jatkaa ilmestymistään, mutta se päätettiinkin lakkauttaa taloudellisten vaikeuksien vuoksi.
Ajan Sanan seuraajaksi perustettiin marraskuussa 1932 Ajan Suunta, uuden Isänmaallisen Kansanliikkeen äänenkannattaja. Somersalo palkattiin myös sen päätoimittajaksi.
Sanonta ”jäljet johtavat sylttytehtaalle” on saanut alkunsa Ajan Sanassa julkaistusta uutisotsikosta, joka koski niin sanottua Tattarisuon tapausta.
Seppo Tuisku
Seppo Mikael Tuisku (31. joulukuuta 1935 Karijoki – 4. tammikuuta 2020 Forssa ) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka toimi 1950-luvun lopulta 1960-luvun puoliväliin Aarne Haapakosken eli nimimerkki Outsiderin haamukirjoittajana ja myöhemmin Jerry Cottonin toimittajana ja kirjoittajana.
Nuoruusvuodet
Tuisku kokeili taitojaan eri ammateissa. Hän teki savottatöitä Lapissa ja työskenteli rautavalimolla Helsingissä. Hän sai julkaistuksi novelleja, seikkailukertomuksia ja runoja useilla nimimerkeillä eri lehdissä.
Ura Outsiderina
Outsider eli Aarne Haapakoski sai vihjeen Tuiskun kirjallisista kyvyistä Tutka-lehden toimittajalta Jorma Kurviselta.
Haapakoski oli alkanut vuonna 1958 kirjoittaa Pekka Lipposen seikkailujen rinnakkaissarjana Kalle-Kustaa Korkin seikkailuja. Haapakoski huomasi, ettei hänen aikansa riittänyt kahden kuukausittain ilmestyvän erillisen 96-sivuisen seikkailusarjan kirjoittamiseen.
Loppusyksystä 1958 Tuisku sai valmiiksi työnäytteensä Murhatehdas Korkin seikkailusta ja lähetti sen Haapakoskelle, joka hyllytti tarinan. Tuisku muutti tyyliään keskittyen enemmän itse tarinaan. Sovittuaan rahallisen korvauksen suuruudesta Tuisku oli valmis ryhtymään uuteen työhönsä Outsiderin haamukirjailijana. Heidän tapaamisensa jäivät yhteen kertaan, mutta keskinäinen yhteydenpito sujui kirjeenvaihdon välityksellä. Haapakoski luki Tuiskun käsikirjoitukset, teki tarvittavat muutokset ja hyväksyi tekstit. Tämän jälkeen Tuiskun kirjoittamat kirjaset alkoivat vuorotella Haapakosken oman tuotannon kanssa niin, että ensimmäinen Tuiskun kirjoittama Lippos-seikkailu ilmestyi toukokuussa 1959 ja kantoi nimeä Et elä huomiseen Pekka.
Tuisku omi lähes täysin Haapakosken tyylin ja ehti ennen tämän kuolemaa kirjoittaa useita Lipposia ja Korkkeja, jotka upposivat saumattomasti Outsiderin kirjoittamien sarjakirjojen joukkoon. Haapakosken kuoltua Malagalla tammikuussa 1961 Kustannus Oy Ajanviete kutsui Tuiskun neuvottelemaan Lippos- ja Korkki-sarjojen kohtalosta. Tuisku lupasi jatkaa kummankin sarjan kirjoittamista omin voimin. Hänestä tuli uusi Outsider, jonka henkilöllisyyttä lukijat eivät tienneet. Vastoin yleistä oletusta Haapakoskelta ei ollut jäänyt jälkeenjääneitä käsikirjoituksia, vaan Tuisku hoiti kirjoitustyön itse.
Haapakosken oma yhtiö helsinkiläinen Kustannus Oy Ajanviete julkaisi Pekka Lipposen ja Kalle-Kustaa Korkin seikkailuja vuoden 1964 loppuun, kunnes hän seuraavana vuonna yhdisti sankarit saman kirjasarjan alle, jonka nimenä oli Pekka Lipponen & Kalle-Kustaa Korkki. Kun kaksikon seikkailut loppuivat vuoden 1965 päättyessä, Tuisku oli ehtinyt kirjoittaa 125 kertomusta.
Jerry Cottonin kirjoittajana ja päätoimittajana
Kolmiokirjan kustantaman Jerry Cottonin toimittamisen Tuisku aloitti vuonna 1968 eläkkeelle siirtyneen Antti Aallon paikalla. Aalto oli muokannut saksalaista Bastei-kustantamon Cottonia suomalaisten makuun sopivaksi viihteeksi lisäämällä huumoria ja karsimalla väkivaltaa.
Tuiskun toimittama ensimmäinen Cotton oli vuoden 1969 joulukuussa ilmestynyt Haudasta joululomalle. Tuisku muokkasi kirjoittamistyöhön osallistuneiden käsikirjoituksia kovallakin kädellä. ”Kokonaisuuden voi valehdella, jos vain yksityiskohdat pitävät kutinsa”, oli Tuiskun neuvo nuorille kirjoittajille.
1970-luvun alusta lähtien Cotton muuttui seuraavan vuosikymmenen alkuun asti lähes täysin kotimaisin voimin tehdyksi sarjakirjaksi saksalaisten käännösten jäädessä minimaaliseen asemaan. Cottonin levikki kohosi saman vuosikymmenen aikana parhaimmillaan 40 000 kappaleeseen numeroa kohti.
Kun Tuisku toimi päätoimittajana, Cottoneita kirjoittivat hänen itsensä lisäksi muun muassa Arto Ahlakorpi, Tapani Bagge, Simo Hämäläinen, Juha Ruusuvuori, Jouko Raivio, Juhana Lepoluoto, Juhana Hintsanen ja Pentti Pesä. Tuisku kirjoitti kaikkiaan vain 40 tarinaa.
STS-117
Lennolla jatkettiin Kansainvälisen avaruusaseman rakentamista. Asemalle asennettiin uusi runkoelementti (S3/S4 truss) ja aurinkokennoja. Lisäksi lennolla vaihdettiin yksi ISS:n miehistön jäsen.
Lento viivästyi, kun maanantaina 26. helmikuuta 2007 riehunut ukkonen ja raekuuro aiheuttivat vaurioita ainakin sukkulan ulkoisen polttoainetankin eristevaahtoon. Vaurioiden tutkimiseksi ja korjaamiseksi Atlantis siirrettiin 4. maaliskuuta takaisin huoltohalliin.
Kansainväliseltä avaruusasemalta palannut Sunita Williams vietti avaruudessa ennätykselliset 194 vuorokautta.
Miehistö
Asemalle jäänyt ISS Retkikunta 15:n miehistön jäsen:
Asemalta Maahan palannut ISS Retkikunta 15:n miehistön jäsen:
Mark Polanskyn piti alun perin olla tämän lennon pilottina, mutta hän toimi sen sijaan lennon STS-116 komentajana.
Bjalynitšy
Bjalynitšy eli Belynitši  on pienehkö kaupunkityyppinen taajama ja hallintopiiri  Valko-Venäjän Mahiljoun maakunnan länsiosissa. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan Bjalynitšyn keskustaajamassa asui 10 688 ja koko piirissä 21 839 ihmistä.
Hilok (joki)
Hilok on Baikaliin laskevan Selengan sivujoki Taka-Baikalian aluepiirissä ja Burjatian tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 840 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 38 500 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus 22 kilometrin päässä joen suusta on 101 kuutiometriä sekunnissa.
Bjalynitšy
Maantiede ja liikenne
thumb|left|280px|Bjalynitšyn piirin sijainti Mahiljoun maakunnassa. Piiri sijaitsee maakuntakeskus [[Mahiljoun länsipuolella.]]
Bjalynitšyn piiri rajoittuu pohjoisessa Mahiljoun alueen Kruhlajen ja Škloun piireihin, idässä on maakunnan pääkaupunki Mahiljou ja etelässä Klitšaun piiri. Lännessä naapureina ovat Minskin alueen Berazino ja Krupki.
Hilok (joki)
Joki saa alkunsa Arahleijärvestä ja virtaa Šakšinskoje- ja Irgenjärvien kautta vuorten reunustamaan leveään laaksoon. Alajuoksulla se on liikennöintikelpoinen.
Bjalynitšy
Maantiede ja liikenne
Bjalynitšyn kaupunkimainen taajama sijaitsee maanteitse noin 45 kilometriä Mahiljoun länsipuolella ja 160 kilometriä pääkaupunki Minskin itäpuolella (M4-valtatietä). Lisäksi kantatie P77 tuo yhteyden Šklouhun (60 km koilliseen) ja kantatie P120 Byh’aun suuntaan (kaakkoon).
Hilok (joki)
Hilokin laaksossa kulkee Siperian rata. Sen varrella sijaitsee Hilokin kaupunki sekä Mogzonin, Novopavlovkan ja Tarbagatain kaupunkimaiset taajamat.
Bjalynitšy
Maantiede ja liikenne
Dneprin sivjoki Drut laskee pohjoisesta etelään piirin läpi. Koko piirin alue kuuluu Drutin tai toisen sivuhaaran Berezinan valuma-alueeseen.
Osa Bjalynitšyn piirin alueesta saastui lievästi Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden kaukokulkeuman seurauksena. Kaukokulkeuman tuomat cesium-137 -pitoisuudet jäivät piirin alueella 37–185 kBq/m²:n tasolle. Tämänsuuruinen säteily ei YK:n Tšernobyl-raportin mukaan ole erityinen riski millekään väestöryhmälle. Negatiivisten mielikuvien on arvioitu vaikuttavan turismissa ja talouselämässä, vaikka samaan säteilyluokkaan kuului parisenkymmentä kuntaa Suomestakin.
Dovžansk
Dovžansk (vuoteen 2016 ja paikallisen separatistihallinnon mukaan edelleen Sverdlovsk,, ) on kaupunki ja aluehallinnon alainen kaupunkipiiri Luhanskin alueella Ukrainan kaakkoisrajan tuntumassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä 60 kilometriä Luhanskista eteläkaakkoon ja vain 10 kilometriä Venäjän Rostovin alueen rajasta länteen. Kaupungin ja sitä ympäröivän hallinnollisen piirin nimi muutettiin Ukrainan parlamentin päätöksellä 12. toukokuuta 2016 Sverdlovskista Dovžanskiksi osana Ukrainan pyrkimystä luopua kommunistisen ja fasistisen perinteen mukaisista paikkakuntanimistä. Kaupunki on Itä-Ukrainan sodan seurauksena kuulunut ympäristöineen vuodesta 2014 Ukrainan hallituksen kontrollin ulkopuolelle jääneisiin kapinallisalueisiin.
Väkiluku
thumb|pysty|left|Pronssinen kaivosmiespatsas Ukrainan tilastokeskus arvioi Dovžanskin väkiluvuksi 64 232 (2017). Yhä nimellä Sverdlovskin kaupunkipiiri tunnetun kaupunkipiirin väkiluku oli 96 814, kaupunkipiiriin kuului Dovžanskin kaupungin ohella Voznesenivkan kaupunki (Вознесенівка; aiempi Tšervonopartyzansk, 15 485 as.) ja kuusi kaupunkityyppistä taajamaa sekä joukko maaseutukylien asukkaita. Lisäksi Dovžansk toimii hallintokeskuksena ympäröivälle Dovžanskin piirille (11 754 as. vuonna 2017).
Varhaisemmat vaiheet
Kaupunki syntyi Katariina Suuren joukoissa taistelleiden Donin kasakkojen atamaani Vasyl Orloville Dolžykjoen varrelta lahjoittaman maatilan ympärille. Kylää kutsuttiin aluksi Dolžykovo-Orlovskeksi ja sittemmin Šarapkinoksi. Seudun kylät kasvoivat 1900-luvun alkuun mennessä kaivostaajamiksi. 1930-luvulla eräs seudun kaivoksista ja siihen liittynyt taajama nimettiin bolševikkijohtaja Jakov Sverdlovin mukaan. Vuonna 1938 useita seudun kaivostaajamia yhdistettiin Sverdlovskin kaupungiksi.
Itä-Ukrainan konflikti
Toukokuusta 2014 alkaen Dovžanskin (Sverdlovskin) seudulla on ollut Ukrainan hallitusvaltaa vastustavia, vahvasti aseistettuja venäläismielisiä separatisteja. Kesäkuun 4. päivänä 2014 uutisoitiin, että kapinalliset olisivat ottaneet haltuun Ukrainan rajavartioiden tukikohdan Dovžanskin (Sverdlovskin) kaupungista. Uutislähteen mukaan kapinalliset kertovat pyrkivänsä luomaan ”humanitaarisen käytävän” Venäjälle. Ukrainan rajavartioston tiedotteeseen viittaava lähde kertoo Ukrainan rajavartioston siirtäneet miehitystään ja varusteita kaupungeista suoraan vastuullaan olevan Venäjän rajan läheisyyteen. Kaupunkipiirin viranomaiset oikoivat 4. kesäkuuta 2014 ainakin joitain ukrainalaismediassa olleissa väitteistä alueen kylissä panssaroiduilla ajoneuvoilla liikkuvien separatistien oleskelusta seudulla perättöminä. Viestintä Luhanskin alueen etelä- ja keskiosien hallinnasta oli alkukesällä 2014 kuitenkin osin ristiriitaista.
Raja-asemat
Ympäröivän Dovžanskin (Sverdlovskin) piirin alueella oli kaksi Ukrainan rajavartiolaitoksen maanteiden raja-asemaa Venäjän Rostovin alueelle, mutta Ukraina on nyttemmin sulkenut ne (alue ei enää Ukrainan hallituksen valvonnassa). Lisäksi oli kaksi rautateiden rajanylityspistettä. Maantien raja-asemista suurempi on noin 20 kilometriä Dovžanskin eteläpuolitse kulkevan valtatie M03:n (Harkova-Slovjansk-Antratsyt-Venäjän raja) ja samalla eurooppatien E50 raja-asema Venäjälle. Toinen maanteiden aiemmista Ukrainan raja-asemista sijaitsi Dovžanskista itään johtavan paikallistiellä.
Cube Entertainment
Cube Entertainment Inc. (kor. 큐브엔터테인먼트) on eteläkorealainen tuotantoyhtiö. Yhtiö toimii levy-yhtiönä, tapahtumatuottajana sekä manageripalveluna.
Yhtiö edustaa tällä hetkellä useita k-pop-artisteja ja -yhtyeitä, kuten CLC:tä, BtoB:ia, Pentagon:ia, (G)I-dle:ä.
Yhtiö toimi aikaisemmin kotina myös k-pop-ryhmä 4Minutelle, joka on sittemmin hajonnut.
Vuonna 2017 Cube Entertainment solmi yhteistyösopimuksen Kakao M -tuotantoyhtiön kanssa, jonka jälkeen Kakao M on levittänyt suuren osan Cube Entertainmentin musiikkituotannosta.
Veikko Hanhirova
Veikko Johannes Hanhirova (9. tammikuuta 1915 Karunki – 9. syyskuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen 1950- ja 1980-luvun välisenä aikana Tornionjokilaakson ja Lapin kehitykseen keskeisesti vaikuttanut henkilö. Pääosan elämästään Karungissa syntynyt Hanhirova vaikutti kotikunnassaan ensin kunnallispoliitikkona ja paikallisen pankin johtajana. Valtakunnallisen uransa Hanhirova aloitti vuonna 1966 tultuaan valituksi eduskuntaan Keskustapuolueen riveistä. Kansanedustajana hän toimi vuosina 1966–1972 sekä 1975–1979. Vuodesta 1973 alkaen Hanhirova toimi Tornion kaupunginvaltuuston puheenjohtajana aina vuoteen 1980. Veikko Hanhirova sai kunnallisneuvoksen arvon vuonna 1973.
Nuoruus ja varhaisvuodet
Veikko Hanhirovan vanhemmat Iisak Eemil Hanhirova ja Hulda Sofia, o.s. Pelimanni, olivat maanviljelijöitä Karungin Aapajoen Hanhirovasta. Veikko oli kahdeksanpäisen sisarussarjan vanhin.
Sota-aika ja sen jälkeinen aika veivät kaikkiaan 12 vuotta. Sodassa Hanhirova yleni Jalkaväkirykmentti 52:n komentajan adjutantiksi ja kapteenin arvoisena jalkaväkipataljoonan komentajaksi. Majuriylennys tuli vuonna 1967. Sota-ajan ansioista Hanhirova sai VR 4 tlk ja VR 3. Ne kertovat, että miehelle on annettu arvoa sotilaana – reserviläinen sai harvoin VR 3:n. Sodan jälkeisissä sekavissa oloissa Veikko Hanhirova siirtyi vähin äänin ulkomaille elättäen itsensä tilanhoitajana Brasiliassa.
Suomeen Veikko Hanhirova palasi olojen rauhoituttua vuonna 1950 saaden päätökset niissä asioissa, joiden takia oli lähtenyt ulkomaanmatkalleen. Karungin valtuustoon hänet valittiin melkein heti ja Tornionlaakson Säästöpankin Karungin konttorin johtajaksi 1954, jota tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1980 eläkkeelle siirtymiseensä asti. Lisäksi erilaiset maakunnalliset luottamustehtävät tulivat hänen hoidettavakseen.
Siirtyminen valtakunnan politiikkaan
Valtakunnan politiikkaan hän tuli vuoden 1966 vaaleissa. Hän jatkoi karunkilaisena kansanedustajana sitä työtä, jota samalta seudulta lähteneenä oli hoitanut Markus Niskala eli alisen tornionjokilaakson väestön asioiden ajajana. Vuoden 1971 vaaleissa Hanhirova putosi eduskunnasta, mutta palasi takaisin vielä kaudeksi 1975–1979. Hanhirovan aktiiviseen politiikassa oloaikaan sattui myös terästehdastaistelu, joka päättyi Tornion kannalta onnellisesti – Outokumpu Oy teki aluepoliittisen päätöksen eduskunnan tuella ja päätti sijoituspaikaksi Tornion Röyttän.
Kansanedustaja-aikanaan hän toimi useiden valiokuntien jäsenenä, kuten lakivaliokunnan, liikennevaliokunnan, suuren valiokunnan, talousvaliokunnan ja valtiovarainvaliokunnan jäsenenä.
Presidentin valitsijamiehenä Hanhirova oli kolme kertaa eli vuosina 1962, 1968 ja 1978.
Pavel Kubina
Pavel Kubina (s. 15. huhtikuuta 1977 Čeladná, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, Stanley Cupin voittaja sekä moninkertainen arvokisamitalisti. Kubinan vahvuutena pidetään fyysisyyttä ja hyvää laukausta.
Uran alku Tšekissä (1993–1997)
Čeladnássa syntynyt Kubina vietti uransa alkuvuodet HC Vítkovicessa. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Extraligassa kaudella 1993–1994. Hän pelasi seurassa neljän kauden ajan, mutta ei pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa kokoonpanossa. Kaudella 1995–1996 Kubina teki 33 ottelussa edustusjoukkueessa seitsemän tehopistettä ja Tampa Bay Lightning varasi hänet 179. pelaajana vuoden 1996 NHL:n varaustilaisuudessa. Kubina päätti pelata kauden 1996–1997 Pohjois-Amerikassa WHL:ssä Moose Jaw Warriorsin riveissä sopeutuakseen amerikkalaiseen pelityyliin. Hän teki kaudella 61 pelissä 44 tehopistettä.
Siirto Pohjois-Amerikkaan Tampa Bay Lightningiin (1997–2006)
Kubina siirtyi Tampa Bayn organisaatioon kaudeksi 1997–1998 ja pelasi suurimmaksi osaksi AHL-farmissa. Seuraavalla kaudella hän teki 21 tehopistettä 68 pelissä ja nousi Tampa Bayn vakiomiehistöön. Hän oli myös NHL:n tulokkaiden peliajan ja taklauksien kärkisijoilla.
Kubina jatkoi vakuuttavaa pelaamistaan kaudella 1999–2000, jolloin hän oli joukkueen paras maalintekijä ylivoimalla. Hän vakuutti myös fyysisellä pelillään. Kaudella 2000–2001 hän jatkoi hyvää pelaamista ja oli joukkueen viidenneksi paras pistemies. Kaudella 2001–2002 Kubina teki piste- ja syöttöennätyksensä NHL:ssä, tehot 11+23=34. Kaudella 2002–2003 Kubinan hyökkäyspään tehot laskivat, mutta tästä huolimatta hän oli joukkueensa tärkeimpiä pelaajia sen päästyä pudotuspeleihin ensimmäistä kertaa sitten kauden 1995–1996. Joukkue tippui toisella kierroksella. Kaudella 2003–2004 Kubina rikkoi maali- ja piste-ennätyksensä NHL:ssä tehoilla 17+18=35. Pudotuspeleissä Kubina auttoi Lightningin sen seurahistorian ensimmäiseen Stanley Cup -mestaruuteen.
NHL:n työsulkukauden 2004–2005 Kubina pelasi kotimaassaan kasvattajaseurassaan HC Vítkovicessa. Kubina pelasi Tampa Bayssä vielä kauden 2005–2006, jolloin hän rikkoi jälleen piste-ennätyksensä tehden 38 pistettä. Kubinasta tuli kesällä 2006 vapaa pelaaja, ja Tampa Bay ei pystynyt tarjoamaan hänelle riittävää sopimusta.
Toronto Maple Leafs ja Atlanta Thrashers (2006–2010)
Kubina siirtyi tämän jälkeen Toronto Maple Leafsiin. Vaikka Kubina pelasi kolme täyttä kautta Torontossa, hän oli jatkuvien siirtohuhujen kohteena. Kubina teki Maple Leafsissa piste-ennätyksensä kaudella 2007–2008, jolloin hän teki tehot 11+29=40. Seuraavalla kaudella piste-ennätys parani, kun hän teki samat pisteet paremmalla maalimäärällä. Joukkue ei selviytynyt kolmen kauden aikana pudotuspeleihin kertaakaan.
Kesällä 2009 Kubina oli jälleen siirtohuhujen kohteena. Lopulta heinäkuun alussa Kubina myytiin Atlanta Thrashersiin yhdessä Tim Stapletonin kanssa vaihdossa Garnet Exelbyyn ja Colin Stuartiin. Kaudella 2009–2010 Kubina teki 76 pelaamassaan ottelussa 38 pistettä, mutta Thrashers jäi pudotuspelien ulkopuolelle.
Paluu Lightningiin ja uran loppuvaiheet (2010–2013)
Kesällä vapaaksi pelaajaksi siirtynyt Kubina teki kahden vuoden sopimuksen ensimmäisen NHL-seuransa Tampa Bay Lightningin kanssa. Helmikuussa 2012 hän siirtyi Philadelphia Flyersiin, jossa hän pelasi loppukauden. Uransa viimeiseksi jääneellä kaudella 2012–2013 Kubina edusti Sveitsin pääsarjan Genève-Servetteä.
Maajoukkueura
Kubina edusti Tšekin maajoukkuetta ensimmäisen kerran miesten arvokisoissa vuoden 1999 MM-kisoissa. Tšekki voitti kisoista kultaa. Kubina nimettiin turnauksen tähdistökentälliseen, ja hän voitti puolustajien pistepörssin tehoilla 2+6=8.
Kubina ei pystynyt osallistumaan vuoden 2004 maailmancupiin loukkaantumisen vuoksi. Seuraavan arvoturnauksensa hän pelasi vuoden 2005 MM-kisoissa, jossa hän keräsi tehot 2+2 ja sai turnauksesta kolmannen MM-kultamitalinsa. Hänet valittiin edustamaan maata vuoden 2006 olympialaisissa, tuloksena pronssi. Turnauksessa hän sai vaisut 1+1-tehot. Seuraavalla kaudella NHL:ssä oli työsulku, joten hän palasi kotimaansa kasvattajaseuraansa Vítkoviceen pelaamaan.
Yksityiselämä
Kubina on naimisissa, ja heillä on yksi lapsi.
Neogames
Neogames on vuonna 2003 perustettu suomalainen, voittoa tavoittelematon videopelialan yhdistys, jonka tavoitteena on tukea Suomen peliteollisuuden kehitystä. Neogames järjestää muun muassa vientimatkoja ja verkostoitumistapahtumia sekä laatii selvityksiä alan tilanteesta. Järjestö koordinoi Tekesin Skene-ohjelmaa, jolla rahoitetaan pelialan yrityksiä.
Suomen videopelialan kattojärjestönä Neogamesin jäseniin kuuluu myös Suomen Pelinkehittäjät ry. Neogames on ollut perustamassa Nordic Game Institute -säätiötä, joka yhdistää pohjoismaiset maakohtaiset järjestöt, sekä eurooppalaista kattojärjestöä European Games Developer. Neogames toimii myös yhteistyössä IGDA Finland ry:n (IGDAn jäsenjärjestö) kanssa.
Neogamesin johtaja on Koopee Hiltunen.
Kummitusjuttu (albumi)
Kummitusjuttu on Mamban vuonna 1994 julkaistu kuudes studioalbumi. Albumi on myynyt kultaa.
Helsingin Sanomien Ilkka Mattila kirjoitti albumin yllättävän soinnillaan: ”Soulahtava pop ei ole kovin verevää eikä myöskään hienostunutta, mutta [Tero] Vaaran lauluja on onneksi ilo kuunnella raspikurkkujen ja iskelmäprinsessojen latteuksien keskellä.”
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Tero Vaara.
Kokoonpano
Muu henkilöstö:
Valutussuodatin
Suodatin on toiminnaltaan varsin yksinkertainen. Akvaariossa oleva vesi pumpataan suodattimeen, jossa vesi levitetään tasaisesti koko suodattimen alueelle suihkuputkien reikälevyjen tms. avulla. Tämän jälkeen vesi valuu painovoiman vaikutuksesta suodatinaltaan sisällä olevien suodatusmassojen läpi suodattimen pohjalle, josta vesi johdetaan takaisin altaaseen. Valutussuodattimen paikka on yleensä akvaarion yläpuolella, koska mahdolliset pumpun toimintahäiriöt tai sähkökatkot voivat aiheuttaa akvaarion alapuolelle asennetussa suodattimessa vesivuotoja.
Valutussuodatin on varsin tehokas veden biologinen puhdistaja johtuen suodatusmassoissa olevan bakteerikannan hyvästä hapensaannista. Tyyppi sopii sekä makeavesiakvaarioon että meriakvaarioon, vaikkakin jälkimmäisessä se on vähemmän käytetty. Valutussuodattimella voidaan myös jäähdyttää vettä ja lisätä sen happipitoisuutta.
Yleensä laitteet ovat itse rakennettuja, mutta jonkin verran on olemassa myös kaupallisia valmisteita. Joissakin yhteyksissä valutussuodattimen on epäilty vaikuttavan haitallisesti akvaariokasvien kasvamiseen.
Tesla (yritys)
Tesla, Inc. (aikaisemmin Tesla Motors) on yhdysvaltalainen yritys, joka valmistaa sähköautoja ja kestävän energian ratkaisuja, kuten aurinkopaneeleita. Teslan päämaja sijaitsee Austinissa Teksasissa. Vuoden 2019 loppuun mennessä Teslan sähköautoja oli myyty yli 890 000. Tesla nousi heinäkuussa 2020 markkina-arvoltaan maailman arvokkaimmaksi autonvalmistajaksi, kun sen markkina-arvo nousi 209,47 miljardiin dollariin ja ylitti siten japanilaisen Toyotan.
Teslan ensimmäinen automalli oli Tesla Roadster, jota valmistettiin vuosina 2008–2012. Ensimmäinen kokonaan oma malli on luxus-sedan Model S, joka julkaistiin vuonna 2012. Katumaasturi Model X julkaistiin vuonna 2015. Vuonna 2016 Elon Muskin suuri suunnitelma täyttyi, kun Tesla julkisti edullisen suurelle yleisölle tarkoitetun sähköauton Model 3:n, jonka tarkoitus on olla ensimmäinen keskihintaluokan sähköauto. Sähköautojen valmistus alkoi kesällä vuonna 2017, ja ensimmäiset sähköautot saapuivat Suomeen vasta vuoden 2019 alussa. Vuonna 2019 Tesla julkaisi Model Y:n, joka on keskikokoinen katumaasturi. Sen valmistus alkoi vuoden 2020 kesällä kesken koronaviruspandemian. Ensimmäiset Model Y:t saapuivat Suomeen elokuussa 2021. Henkilöautojen lisäksi Teslalla on kehitteillä avolava-auto Cybertruck ja rekkaveturi Tesla Semi.
Maailman sähkö- ja akkukäyttöisten henkilöautojen valmistajista Teslalla oli 17 %:n markkinaosuus laajennussegmentistä vuonna 2019 ja 23 % sähkökäyttöistä akkua käyttävien autojen segmentistä. Teslan maailmanlaajuinen ajoneuvomyynti oli 499 550 ajoneuvoa vuonna 2020, mikä on 35,8 % enemmän kuin edellisenä vuonna. Vuonna 2020 yritys ylitti miljoonan tuotetun sähköauton rajan. Teslan Model 3 on maailman kaikkien aikojen myydyin sähköauto, yli 500 000 toimitettua autoa. Tesla on myös yksi suurimmista globaaleista akkuenergian varastointijärjestelmien toimittajista koti- ja verkkomarkkinoilla. Tesla asensi muutamia maailman suurimmista paristovarastolaitoksista ja toimitti 1,65 GWh:n akkutilan vuonna 2019. Vuonna 2021 Tesla aikoo ryhtyä valmistamaan autoja, joissa ei ole polkimia eikä ohjauspyörää.
Sähköautojen lisäksi Teslan tuotteita ovat muiden muassa sähköverkkoihin asennettavat akkupaketit, litium-ioniakut ylipäätään ja aurinkosähkö (SolarCity).
Historia
thumb|left|Teslan obeliski, jota on käytetty Tesla Supercharger -asemien tunnusmerkkinä Kaliforniassa. Ensimmäinen Tesla Motorsin rahoituskierros Series A, jolla kerättiin 7,5 miljoonaa dollaria, alkoi huhtikuussa 2004. Sitä johti PayPalin perustajiin kuuluva Musk. Kierrokselle osallistui Compass Technology Partners. Helmikuussa 2005 tehtiin 13 miljoonan dollarin toinen kierros Series B, jota jälleen johti Musk. Hänestä oli tullut myös yrityksen hallituksen puheenjohtaja. Tässä vaiheessa sijoittajien joukkoon tuli Valor Equity Partners.
Toukokuussa 2006 Musk ja VantagePoint Venture Partners vetivät yhdessä kolmannen, 40 miljoonan dollarin rahoituskierroksen Series C:n. Sijoituksia saatiin muun muassa Googlen perustajilta Sergey Briniltä ja Larry Pagelta, eBayn entiseltä puheenjohtajalta Jeff Skolilta, Hyatt-hotelli-imperiumin perijä Nick Pritzkeriltä sekä rahoitusyrityksiltä Draper Fisher Jurvetson, Capricorn Management ja The Bay Area Equity Fund Management.
Neljäs rahoituskierros Series D alkoi toukokuussa 2007. Se lisäsi Teslan rahoitusta 45 miljoonalla dollarilla. Elokuussa 2007 Martin Eberhard väistyi toimitusjohtajan paikalta. Hänen tilalleen tuli väliaikaiseksi toimitusjohtajaksi Michael Marks. Pysyväksi toimitusjohtajaksi valittiin joulukuussa 2007 Ze'ev Drori. Tammikuussa 2008 Tesla Motors erotti noin 10 prosenttia työvoimastaan, mukaan lukien useita avainhenkilöitä, kuten Martin Eberhardin, sen jälkeen kun yrityksen havaittiin käyttävän rahaa liian paljon suhteessa kerättyyn rahoitukseen.
Viides rahoituskierros Series E toteutettiin helmikuussa 2008. Se toi lisärahoitusta 40 miljoonaa dollaria. Elon Musk oli käyttänyt tässä vaiheessa yritykseen 70 miljoonaa dollaria omaa rahaansa. Lokakuussa 2008 hän tuli Ze'ev Drorin tilalle toimitusjohtajaksi, ja Drorista tuli varatoimitusjohtaja. Drori säilytti paikkansa yrityksen hallituksessa.
Tammikuuhun 2009 mennessä Tesla Motors oli kerännyt rahoitusta 187 miljoonaa dollaria ja toimittanut 147 autoa.
Toukokuussa 2009 spekuloitiin, että Teslan rahoitus olisi huvennut ja lisärahoituksen tarve olisi kasvanut huutavaksi, mihin vastasi Daimler. Saksalainen autokonserni solmi Teslan kanssa strategisen kumppanuuden, ja siitä tuli yhtiön osaomistaja 10 prosentin osuudella.
Maailman suurin autovalmistaja Toyota sijoitti vuonna 2010 rahaa Teslan kehittämiseen ja liittyi osaomistajien joukkoon 10 %:n osuudella. Halvahkoa, kymmenissä miljoonissa liikkuvaa sijoitusta arveltiin autokonserneille kannattavaksi jopa pelkässä imagon kohottamismielessä. Virallisesti yritykset sopivat läheisemmästä yhteistyöstä akkujärjestelmien ja sähkömoottorien kehittämisessä sekä yksittäisistä ajoneuvoprojekteista.
Vuonna 2018 Tesla valmisti 245 000 autoa. Eli tuotanto kolminkertaistui edellisestä vuodesta.
Vuonna 2019 Tesla osti superkondensaattoreita valmistavan Maxwell Technologiesin 218 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla.
Helmikuussa 2023 kerrottiin, että Tesla kutsuu takaisin, koska kokeellisessa kuljettaja-avussa (nimellä Full Self-Driving Beta) oli ominaisuus, joka saattoi aiheuttaa onnettomuuksia. Yhtiön toimitusjohtaja Elon Musk ja Teslan fanit vastustavat termin "takaisinkutsu" käyttöä koska kyseessä on langattomasti välitettävä päivitys auton ohjelmistoon. Brändinimestä huolimatta ominaisuus ei tee autosta autonomista eikä se ole turvallinen ajaa ilman ihmistä valmiina ohjaamaan ja jarruttamaan tarvittaessa.