cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aeronaut
Aeronaut oli ensimmäinen virolainen lentoyhtiö. Osakeyhtiö perustettiin vuonna 1921. Yhtiön peruskirjan mukaan sen tarkoitus oli ylläpitää yhteyksiä Viron eri osista ulkomaille ja sodan sattuessa se olisi asevoimien käytössä.
Yhtiön ensimmäiset reittilennot avattiin Tukholman ja Tallinnan välillä 16. heinäkuuta 1921. Seuraavana vuonna hankittiin yhtiön ensimmäiset kuusipaikkaiset Sablatnig P.III-lentokoneet. Yhtiö aloitti helmikuussa 1923 postilennot Helsinkiin ja Riikaan. Päivittäisiä lentoja alettiin tehdä myös Tallinnan–Riian–Königsbergin linjalla. Vuonna 1924 yhtiö hankki uudet Junkers F 13-matkustajakoneet. Yhtiön neljän ensimmäisen toimintavuoden aikana se teki 2 535 lentoa 309 000:lla kilometrillä ja se kuljetti 6 074 matkustajaa. Liikennöinti Riikaan lopetettiin vuonna 1926, jolloin reitti Helsingin ja Tallinnan välillä jäi yhtiön ainoaksi.
Aeronautin toiminta päättyi konkurssiin vuonna 1927.
Lasse Pajunen
Lasse Pajunen (s. 16. marraskuuta 1956, Lohja) on suomalainen, Lohjalta kotoisin oleva freelancenäyttelijä. Pajunen on esiintynyt lukuisissa musiikkinäytelmissä, mm. Turun kaupunginteatterin tuotannoissa Elisabeth ja Thorin vasara. Pajunen on myös ollut mukana Savonlinnan oopperajuhlien tuotannoissa.
Tällä hetkellä (kirjoitettu 2008) Pajunen toimii freelancenäyttelijänä Turun seudulla ja näyttelee Helsingin kaupunginteatterin tuotannossa Rebecca.
Aito Kare
Aito Kare oli suomalainen kääntäjä. Hän suomensi 1920-luvulla muun muassa Jack Londonin kirjoja ja Maurice Leblancin Arsène Lupin -kirjoja.
Gaëtan Dugas
Gaëtan Dugas (20. maaliskuuta 1953 Quebec – 30. maaliskuuta 1984 Quebec) oli kanadalainen lentostuertti, jonka väitettiin aiheuttaneen AIDS:in leviämisen Yhdysvaltoihin 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Väitteet on sittemmin kumottu perustuvina osin väärinkäsitykseen.
Elämä
Dugas syntyi Quebec Cityssä vuonna 1953. Hänen äidinkielensä oli ranska, mutta hän muutti Vancouveriin oppiakseen englantia, jotta voisi tulla stuertiksi. Hän sai töitä stuerttina Air Canada -lentoyhtiössä vuonna 1973. Hän vietti paljon aikaa San Franciscossa ja New Yorkissa, jotka ovat tunnettuja homoseksuaalisten miesten piireistä. Dugas oli homoseksuaalinen, ja oman ilmoituksensa mukaan hän oli harrastanut vuosien 1979 ja 1981 välillä seksiä noin 250 miehen kanssa. Hänellä todettiin vuonna 1980 harvinainen Kaposin sarkooma, jonka AIDS oli aiheuttanut. Hän hakeutui hoitoon New Yorkiin, ja vaikka hän suhtautui epäilyksellä juuri alkaneeseen uutisointiin AIDS-epidemiasta, hän tarjosi Yhdysvaltain Centers for Disease Control and Prevention -viranomaisille 72 seksikumppaninsa tiedot vuonna 1982. Tämä mahdollisti tarkemman tutkimuksen taudin leviämisestä. HIV:n geneettinen koodi saatiin myöhemmin analysoitua Dugasin verinäytteestä.
Dugas kuoli vuonna 1984.
Väitteet AIDS:in levittäjyydestä
Väitteet Dugasista AIDS:in alkuperäisenä tuojana Yhdysvaltoihin on sittemmin kumottu. Vuonna 2016 AIDS:n todettiin tulleen Yhdysvaltoihin jo vuosien 1969 ja 1973 välillä Haitista. Dugasin osuutta laajan huomion saaneille huhuille on selitetty väärinkäsityksellä. Dugasia merkittiin alkuperäisessä, vuoden 1980 tutkimuksessa kirjaimella O, sanoista out of California, joka oli sittemmin sekaantunut numeroon nolla, viitaten käsitteeseen patient zero. Historioitsija Richard McKayn mukaan Dugas oli ”yksi eniten demonisoiduista potilaista” ja yksi useista henkilöistä, joiden väitettiin pahantahtoisesti levittävän sairautta.
Madagaskarin taistelu
Madagaskarin taistelu eli operaatio Ironclad (suom. Panssarilaiva), oli liittoutuneiden hyökkäys Vichyn Ranskan hallinnoimalle Madagaskarille toisessa maailmansodassa. Taistelut alkoivat 5. toukokuuta 1942, ja loppuivat vasta 6. marraskuuta. Taistelu päättyi liittoutuneiden voittoon.
Taustaa
Japanin laivaston sukellusveneet partioivat Intian valtamerellä vapaasti Kaakkois-Aasian valloituksen jälkeen. Madagaskar olisi tarjonnut sataman Japanin laivastolle, jos se olisi pyrkinyt jatkamaan valloituksiaan länteen. Madagaskarille sijoittuneet japanilaiset sukellusveneet olisivat vaikeuttaneet merkittävästi tai peräti katkaisseet Hyväntoivonniemen merireitin ja siten vaarantaneet Ison-Britannian Pohjois-Afrikassa olleen 8. armeijan huollon.
Lisäksi maaliskuussa 1942 Japanin laivasto-osasto tunkeutui Intian valtamerelle, mikä aiheutti Brittiläisen Itäisen laivaston siirtymisen Intian valtameren koillisosista ja laivaston kotisatama jouduttiin siirtämään aina Kilindiin Brittiläiseen Itä-Afrikkaan (nykyiseen Keniaan).
Kokoonpanot
Liittoutuneiden laivasto-osastoon kuuluivat lentotukialukset HMS Illustrious ja HMS Indomitable, taistelulaivat HMS Ramillies sekä risteilijät HMS Hermione ja HMS Devonshire. Raskaiden taisteluyksiköiden saattajina olivat hävittäjät HMS Active, HMS Anthony, HMS Duncan, HMS Inconstant, HMS Javelin, HMS Laforey, HMS Lightning, HMS Lookout, HMS Pakenham, HMS Paladin ja HMS Panther sekä fregatteja, korvetteja ja kuljetusaluksia. Lisäksi oli Australian laivaston hävittäjä HMAS Norman.
Vichyn Ranskan laivasto-osastoon kuului kaksi aseistettua kauppalaivaa, kaksi sluuppia sekä viisi sukellusvenettä (muun muassa Béveziers, Héros ja Monge). Alueella toimi lisäksi japanilaisia sukellusveneitä (I-10, I-16, I-18, I-20) ja pienoissukellusveneitä (M-16b ja M-20b).
Operaatio Ironclad
Liittoutuneet päättivät suorittaa maihinnousun Madagaskarille ja siitä vastaisi Britannian laivasto ja armeija. Maihinnousujoukon komentajaksi määrättiin brittien merijalkaväen kenraalimajuri Robert Sturges ja tarvittavat alukset suojaavine osastoineen koottiin pääosin Force H:sta, Kotilaivastosta ja Brittien Itäisestä laivastosta. Noin 50 aluksesta koostuvan laivasto-osaston komentajaksi määrättiin kontra-amiraali Edward Neville Syfret.
Maihinnousu
Hyökkääjien ilmasuoja muodostui laivaston ilmavoimien Fairey Albacore, Grumman Martlet ja Fairey Swordfish koneista sekä pienestä määrästä Etelä-Afrikan ilmavoimien koneita. Koneet hyökkäsivät pääasiassa Vichyn Ranskan laivaston kimppuun estäen sitä tukemasta puolustajien taistelua.
Puolustautuvia Vichyn Ranskan joukkoja komensi kenraalikuvernööri Armand Léon Annet, jolla oli käytettävissään noin 8 000 sotilasta, joista noin 6 000 oli paikallisista koottuja joukkoja. Loppuosa koostui pääosin senegalilaisista joukoista. Joukoista oli 1 500–3 000 sotilasta oli sijoitettu Diego Suarezin alueelle. Saaren laivasto sekä ilmapuolustus oli joko vähäistä tai sitten vanhentunutta. Ainoastaan kahdeksan rannikkopatteria, kaksi aseistettua kauppalaivaa, kaksi sluuppia, viisi sukellusvenettä sekä 17 Morane-Saulnier 406 hävittäjää ja kymmenen Potez 63 -pommikonetta.
Diego Suarez antautui maihinnousujoukoille 7. toukokuuta, mutta pääosa puolustautuneista Vichyn joukoista vetäytyi etelään. Japanilaiset sukellusveneet saapuivat alueelle kolme viikkoa myöhemmin 29. toukokuuta. I-10 lähettämä tiedustelukone havaitsi taistelulaiva HMS Ramilliesin Diego Suarezin satamassa. Kone kuitenkin havaittiin ja Ramillies vaihtoi ankkuriapaikkaa.Sukellusveneet I-16 ja I-20 lähettivät matkaan kaksi pienoissukellusvenettä, joista toisen onnistui tunkeutua satamaan ja laukaista kaksi torpedoa korvettien syvyyspommeista huolimatta. Torpedoista toinen vaurioitti vakavasti HMS Ramilliesia ja toinen upotti öljytankkeri British Loyaltyn.
Pienoissukellusvene M-20b:n miehistö luutnantti Saburo Akieda ja aliupseeri Masami Takemoto ajoivat sukellusveneensä rantaan Nosy Antalikelyssä ja pakenivat sisämaahan ja sieltä noutopaikkaan Cape Amberin lähistölle. Japanilaisten reitistä saatiin tieto heidän ostettuaan ruokaa ja kumpikin sai surmansa merijalkaväen kanssa syntyneessä tulitaistelussa kolme päivää myöhemmin. Toinen pienoissukellusvene (M-16b) tuhoutui kovassa merenkäynnissä.
Saaren valtaus
29. Prikaati ja vahvennettu 22. Prikaati suorittivat maihinnousun Majungaan 10. syyskuuta saattaakseen taistelutoimet päätökseen ennen sadekauden alkamista. Vichyn joukot olivat tehneet runsaasti murroksia pääteille ja onnistuivat niiden avulla hidastamaan maihinnousseiden joukkojen etenemistä sisämaahan. Liittoutuneiden joukot onnistuivat kuitenkin valtaamaan saaren pääkaupungin Tananariven ja sitten Ambalavaon kaupungin. Tämän jälkeen oli enää Andriamanalinan valtaus 18. lokakuuta.
Vichyn joukot antautuivat 8. marraskuuta lähellä Ilhosya saaren eteläosassa.
Seuraukset
Maihinnousussa Diego Suareziin liittoutuneet kärsivät noin 500 sotilaan tappiot kaatuneina ja haavoittuneina ja sen jälkeisissä taisteluissa kaatui vielä noin 30 sotilasta ja haavoittui 90 10. syyskuuta mennessä.
Eino Rannikkoluoto
Rannikkoluoto kävi kansakoulun. Hän toimi rakennustyömiehenä Nokialla vuoteen 1930, Sosialistisen Työväenpuolueen toimitsijana, oli vankilassa poliittisista syistä 1930–1934, toimi parturiliikkeen omistajana Nokialla, Kymissä, Kotkassa ja Tampereella vuoteen 1939, oli uudelleen vankilassa 1939–1940 ja 1941–1944, toimi Suomen Kansan Demokraattisen Liiton Pohjois-Hämeen piirin piirijärjestäjänä Nokialla 1945, Suomen Kommunistisen Puolueen piirijärjestön toimitsijana Kuopiossa ja Vuoksenlaaksossa, Suomen Kansan Demokraattisen Liiton Etelä-Saimaan piirijärjestön piirisihteerinä vuoteen 1960 sekä Suomen Kansan Demokraattisen Liiton Imatran kunnallisjärjestön toimitsijana vuoteen 1960.
Varpunen (astia)
Varpunen oli neljäsosalitran pirtukanisteri. Mitan nimitys vakiintui käyttöön Suomessa kieltolain aikana pirtun salakuljettajien käyttämänä nimityksenä. Nimi tulee samannimisestä Kansanvalistusseuran levittämästä laulukirjasta, pirtu kun sai helposti laulutuulelle.
The Acacia Strain
pienoiskuva|The Acacia Strain vuonna 2010 The Acacia Strain (lyhennettynä TAS) on amerikkalainen vuonna 2001 perustettu metalcorea sekä deathcorea soittava yhtye.
Yhtye on julkaissut kuusi täyspitkää studioalbumia, sekä kaksi jaettua (eng. Split) yhteisalbumia. Vuonna 2013 yhtyeen entinen levy-yhtiö Prosthetic Records julkaisi ilman yhtyeen itsensä lupaa Money For Nothing -nimisen EP:n. Sittemmin yhtyeen vokalisti sekä keulamies Vincent Bennett on kehottanut yhtyeen faneja olemaan ostamatta kyseistä EP:tä, sillä kaikki levystä saatavat tuotot menevät levy-yhtiölle itselleen. Money For Nothing sisälsi levyille pääsemättömiä raitoja, joita yhtye oli nauhoittanut aikoinaan, ja joiden julkaisuoikeudet kuuluivat entiselle kustantajalle. Yhtyeen viimeisin, vuonna 2012 julkaistu studioalbumi Death Is the Only Mortal on julkaistu yhdysvaltalaisen hardcore-yhtyeisiin erikoistuneen suurjulkaisijan Rise Recordsin kautta.
The Acacia Strain on pitkään ollut yksi suurimmista ja mahdollisesti myös vaikuttavimmista metalcore-yhtyeistä. Sen vokalisti ja keulamies Vincent Bennett on yksi näkyvimmistä ja puhutuimmista hardcore-musiikin keulamiehistä. Bennett on esiintynyt lukuisten muiden suurien metalcore-yhtyeiden musiikkivideoilla, kuten A Day to Rememberin All I Want -videolla. Bennettin tuotemerkki on todella omalaatuinen, hardcore- karjuntatyyliä vahvasti muistuttava, mutta huomattavasti matalampi ja demonimaisempi murina. Muita yhtyeen tuntomerkkejä ovat etenkin todella hitaat ja matalat breakdownit, sekä Meshuggah-tyyliset kitarasaundit. Kyseiset djent-kitarasaundit ovat suuremmassa roolissa etenkin yhtyeen viimeisimmällä studioalbumilla. Yhtyeelle on tyypillistä myös vahvasti mustaan huumoriin perustuvat musiikkivideot. Bennettin kirjoittamat lyriikat käsittelevät usein ihmisvihaa sekä nihilismia. Lyyrikoissa esiintyy myös ajoittain otteita naisvihasta sekä parafiliasta, usein kuitenkin vain metaforana sekä apuvälineenä pitäen sanoitusten tarkoitukset kuitenkin vapaasti tulkittavana.
Allmusic-sivusto gategorisoi The Acacia Strainin musiikillisen tyylisuunnan "rytmikkääksi, luut-murskaavaksi, maailmanlopun teemaisiin sampleihin perustuvan hardcore punkin, noisen, death metallin sekä doom metallin sekoitukseksi". Sivusto arvostelee yhtyeen toiseksi viimeisen, vuonna 2010 julkaistun Wormwood-albumin edustavan samaa vihaa ja aggressiota, mistä legendaariset Sepultura sekä Pantera muistetaan.
Yhtyeen toinen suuri kasvo, basisti Jack Strong on kuvaillut yhtyeensä musiikkia kaikessa yksinkertaisuudessaan hardcore-vaikutteiseksi metalliksi. Yhtye itsessään ei ole koskaan kategorisoinut itseään metalcore- tai deathcore-genreihin. Bennett on sanonut, että "Deathcore on uusi nu-metal. En pidä siitä. Ja jos joku kutsuu meitä sillä, saatan tehdä jotain hyvin pahoja asioita".
18. toukokuuta 2013 yhtyeen pitkäaikainen kitaristi Daniel DL Laskiewicz ilmoitti eroavansa yhtyeestä. Uutinen oli jo odotettavissa, sillä Laskiewicz oli jo muutaman vuoden ajan jättäytynyt pois yhtyeen kiertue-elämästä, toimien lähinnä vain miksaajana sekä studioraitojen kitaristina. 4. kesäkuuta 2013 yhtye ilmoitti kahden uuden kitaristin, entisen Oceano-yhtyeen kitaristin Devin Shidakerin sekä entisen Molotov Solution -kitaristin Richard Gomezin liittyneen yhtyeen viralliseen kokoonpanoon.
Sara Gama
Gama esiintyi ensimmäisen kerran Italian naisten maajoukkueessa kesäkuussa 2006. Hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2008. Hän edusti Italiaa naisten EM-kisoissa 2009, 2013 ja 2017. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Italian joukkueen kapteenina kaikki viisi ottelua alusta loppuun. MM-kisojen päättyessä hän on pelannut 115 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Seuratasolla Gama edustaa Juventusta. Aiemmin hän on pelannut muun muassa Bresciassa ja ranskalaisseura Paris Saint-Germainissa.
Lukojanov
thumb|125px|Lukojanovin vaakuna
Lukojanov on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Tjošan rannalla 173 kilometriä Nižni Novgorodista kaakkoon. Kaupunki on Lukojanovin piirin keskus. Sen kautta kulkee Nižni Novgorodin ja Krasnyi Uzelin välinen rautatie. Asukkaita on 12 300 (vuonna 2009).
Lukojanovin kylä tunnetaan 1700-luvun alusta lähtien. Vuonna 1779 siitä tuli kaupunki ja Nižni Novgorodin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Seutu on lähinnä maatalousaluetta, jossa on myös metalli-, lasi- ja elintarviketeollisuutta.
RN Quintino Sella
RN Quintino Sella oli Italian kuninkaallisen laivaston Sella-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Seminolet
Seminolet ovat intiaanikansa, joka asuu Yhdysvalloissa Oklahoman ja Floridan osavaltioissa. Seminolien heimo muodostui Floridaan muuttaneista creek-intiaaneista ja isänniltään paenneista orjista, joita kutsuttiin mustiksi seminoleiksi. Seminolet olivat hyvissä väleissä alueen silloisten omistajien Ison-Britannian ja Espanjan kanssa (noin 1767–1821). Sen sijaan Espanjan luovutettua Floridan Yhdysvalloille virallisesti 1821 olivat seminolien välit amerikkalaisiin huonot, mikä johti kolmeen seminolesotaan (1817–1818, 1835–1842 ja 1855–1858). Sotien seurauksena 3 000 seminolia siirrettiin Oklahomaan, vain muutaman sadan jäädessä Floridaan. Floridaan jääneet asuivat eristyksissä muusta maailmasta 1860-luvulta 1930-luvulle asti. Seminolit olivat yksi viidestä sivistyneestä heimosta.
Liepājan lentoasema
Liepājan lentoasema on lentoasema, joka sijaitsee Latviassa Grobiņan kunnassa, viisi kilometriä Liepājasta itään. Lentoaseman kautta kulki 9 751 matkustajaa vuonna 2018.
RN Quintino Sella
Valmistus
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 12. lokakuuta 1922. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1925 ja liitettiin laivastoon 25. maaliskuuta 1926.
Seminolet
Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan puhdasverisiä seminoleja oli 12 431 ja osittaisia seminoleja 15 000. Suurin osa kuuluu Oklahoman heimoon, joka käsittää 6 000 jäsentä. Lisäksi Floridan heimoon kuuluu 3 100 jäsentä. Oklahoman seminolit jakautuvat 14 ryhmään, joista kaksi on mustien seminolien ryhmiä.
RN Quintino Sella
Palvelus
Saksan laivaston E-veneet upottivat aluksen 11. syyskuuta 1943.
Liepājan lentoasema
Lentoyhtiöt ja kohteet
Ainoa reittilento Liepājasta on AirBalticin lento Riikaan, jota lennetään kesäkaudella 2019 viidesti viikossa. Liepājan lentoasemalta ei ollut lainkaan kaupallisia lentoja vuosina 2008–2016. Sitä ennen sieltä lennettiin muun muassa Kööpenhaminaan ja Hampuriin.
Seminolet
Ensimmäinen seminolesota
Seminolien varhaishistoria sai alkunsa 1700-luvun puolivälissä, jolloin ensimmäiset muskogee-kieliset intiaani-pakolaiset saivat espanjalaisten luvalla asettua Pohjoisessa Floridassa sijaitsevalle autiolle alueelle. Saman vuosisadan loppuun mennessä seminolien asuinalueelle kulkeutui lukuisia mustia orjia, jotka olivat paenneet Georgiasta, Alabamasta ja Etelä-Carolinasta. Seminolet toivottivat pakolaiset tervetulleiksi ja ottivat nämä asumaan omiin kyliinsä.
Seuraavan vuosisadan alussa Seminoleja alettiin pitää uhkana Yhdysvaltain etelävaltioiden orjanpito-kulttuurille. Lopulta karanneiden orjien suojelu rikkoi seminolien välit kokonaan Georgian siirtolaisten kanssa, ja vuosina 1812 - 1813 Georgian miliisi teki sotaretkiä Floridaan. Aseellisissa yhteenotoissa seminolet menettivät tärkeän päällikkönsä ja monia sotureitaan, mutta saivat samalla uusia jäseniä heimoonsa, kun tuhansia creekejä liittyi heihin amerikkalaisten joukkojen tuhottua heidän kylänsä. Taistelut levisivät ensimmäiseksi seminolisodaksi, joka käytiin 1817 - 1818. Yhdysvaltain joukkoja johti kenraalimajuri Andrew Jackson, joka antoi määräyksen tuhota seminolien pääkylän. Tästä sodasta pelästyneenä Espanjan hallitus luovutti Floridan Yhdysvalloille.
Toinen seminolisota
Amerikkalaisten painostamina seminolet vetäytyivät 1820-luvulla luoteis-Floridasta pois ja asettuivat itäisemmille alueille. Siellä he pysyttelivät omissa oloissaan vuosikymmenen ajan. Seuraavalle vuosikymmenelle tultaessa presidentiksi valittu Andrew Jackson ajoi kongressissa läpi lain itäisten intiaanien siirtämisestä Mississippijoen länsipuolelle. Sopivaksi intiaaniterritorioksi valikoitui nykyisen Oklahoman kohdalla leviävä alue, joka nimettiin choctaw-intiaanien kielellä Oklahomaksi (okla= kansa, homma = punainen). Floridan valkoiset siirtolaiset kannattivat lähes yksimielisesti ajatusta seminolien siirtämisestä länteen. Seminolien enemmistö asettui vastustamaan pakkomuuttoa ja tilanne johti toiseen seminole-sotaan, joka alkoi 1835.
Sodasta tuli pitkäkestoinen, sillä seminolet pakenivat Floridan viidakkoon ja vaikeakulkuisille suoalueille. Heidän peräänsä lähetettiin lähes 10 000 miestä, joista 1 500 kuoli erilaisiin tauteihin. Seminolien ylin johtaja Osceola vangittiin vuonna 1837, mutta hänen kuolemansa 1838 ei lopettanut seminolien vastarintaa, vaan taistelut jatkuivat vuosien ajan etelä-Floridan Everglades-soilla, missä paikallinen calusa-heimo antoi seminoleille aseellista tukea.
Vuoteen 1842 mennessä Oklahoman intiaaniterritorioon saatiin kuljetettua noin 3 000 seminolea, mutta sota tuli maksamaan liittovaltiolle arviolta 20 miljoonaa dollaria.
Kolmas seminolesota
Yhdysvaltain lopettaessa sotatoimet vuonna 1842 Evergladesin suoalueelle jäi asumaan yhä useita satoja seminoleja. Oklahomaan siirretyt seminolit elivät autonomisena kansakuntana ja kärsivät suuresti asuinalueensa olosuhteista. Erääseen merkittävään seminolesukuun kuuluva Wild Cat halusi koko seminolekansan päälliköksi, mutta presidentti James K. Polkin hallitus antoi ymmärtää, että kaikki seminolet aiottiin liittää creekien kansaan. Tulevaisuuden parantamiseksi Wild Cat suunnitteli rotujen välistä liittoutumaa, joka yhdistäisi kaikki eteläisten tasankojen heimot ja karanneet mustat orjat yhdeksi suureksi siirtokunnaksi. Meksikon presidentti Antonio López de Santa Anna lupasi Wild Catille sopivat maat pohjois-Meksikon Coahuilasta vastineeksi siitä, että Wild Catin siirtokunta estäisi Yhdysvaltain puolelta tapahtuvat rajanylitykset. Vaikka siirtokunta lopulta rajoittui Wild Catin seminolien lisäksi vain Mustiin seminoleihin ja noin 500 kickapoo-soturiin, rajavartijat onnistuivat kahden vuoden ajan torjumaan hyökkäykset rajan takaa. Vuonna 1852 suurin osa Wild Catin seminoleista palasi takaisin Oklahomaan.
Kolmas seminolesota leimahti vuonna 1855, kun ryhmä amerikkalaisia maanmittaajia varasti ja tuhosi seminolien omaisuutta Floridan Great Sypress Swampissa. Armeija osoittautui jälleen voimattomaksi, mutta Oklahoman seminolien toimiessa välittäjinä heidän floridalaiset heimoveljensä suostuivat rauhaan kolmen vuoden sotatilan jälkeen. Seminoleja jäi Floridaan arviolta 300 muiden siirtyessä Oklahomaan. Yhdysvaltain sisällissodassa Oklahoman seminolet jakaantuivat ja taistelivat sekä Pohjoisvaltioiden ja Etelävaltioiden joukoissa. Osa seminoleja pakeni sotaa Texasiin, ja heistä värvättiin rajavartijoita, jotka puolustivat Yhdysvaltain rajaa kymmenen vuoden ajan. Tätä seminolekomppaniaa on jälkeenpäin ylistetty parhaana intiaaneista koostuneena yksikkönä.
1900-luvulta eteenpäin
Floridan osavaltio tunnusti seminolien heimon 1957 ja Yhdysvaltojen liittovaltio teki saman seuraavana vuonna 1958. Floridan seminolet puhuvat mikasukia ja he ovat suurimmaksi osaksi chiaha-heimon jälkeläisiä. Oklahoman seminolet puhuvat creekiä. Floridan seminoleilla on alkuperäiskansan asema, joten heitä ei veroteta ja heillä on yksinoikeus kasinoihin Floridassa. Muita rahatulon lähteitä ovat tupakka-ala, turismi, golfkentät, museot sekä Floridan seminolien osaksi omistama Hard Rock Cafe -ravintolaketju.
Kulttuuri
thumb|300px|Seminolien kylä
Alkuperä ja nimi
Seminolit olivat alun perin osa creek-intiaanien valtioliittoa, joka hallitsi laajoilla alueilla Alabamassa ja Georgiassa. Joskus 1700-luvun jälkipuoliskolla Chattahoocheejoen rannoilla asuvat creekien yhteisöt katkaisivat poliittiset ja sosiaaliset siteensä kaikkiin naapureihinsa ja siirtyivät pohjois-Floridaan. Siellä he espanjalaisten suostumuksella asettuivat uusiin kyliinsä ja heitä alettiin kutsua seminoleiksi. Nimen väitetään juontaneen espanjankielisestä sanasta cimarrón, joka tarkoittaa "karkuria" tai "kesyttämätöntä". Ensimmäisen kerran nimi seminole esiintyi dokumenteissa vuonna 1765. Tuolloin nimellä tarkoitettiin luoteis-Floridaan paennutta pientä creekien leirikuntaa, mutta nopeasti seminoli-nimi levisi myös länteen. Vajaa sata vuotta myöhemmin nimeä käytettiin kaikista Floridan intiaaneista.
Elinkeinot
Kaakkoisalueen intiaanien tapaan seminolet olivat alun perin metsästäjä-keräilijöitä joskin karjanhoito lisääntyi 1800-luvulla. Pääasiallinen riista muodostui peuroista, jäniksistä ja muista villeistä eläimistä. Alligaattoreita pyydystäessään seminolet turvautuivat usein tuli-metsästykseen, jossa vedessä uiva otus häikäistiin soihdulla. Tämän jälkeen alligaattori keihästettiin kanootista ja sen vuota laitettiin riippumaan telineille. Floridan seminolet pyydystivät myös manaatteja. Suurista riistaeläimistä he arvostivat eniten mustaa karhua, jonka jälkien löytäminen johti aina välittömään metsästyspartion organisointiin. Karhunlihan ohella seminolet ottivat talteen eläimen rasvan, josta tehty öljy oli merkittävässä asemassa ruoanlaitossa ja eri sairauksien hoitamisessa.
Muista elinkeinoista voidaan mainita kaupankäynti ja maanviljely. Creekien tavoin seminolet viljelivät maissia, papua ja kurpitsaa.
Kylät
Floridan seminolien kylät rakennettiin suoalueille lähelle jokia. Heidän seinättömät chickee-majansa katot tehtiin palmettopalmun lehdistä ja rakennelma kiinnitettiin korkeiden puutolppien päälle. Lattiana toimivan puulavan ja suoperäisen maan väliin jäi lähes metrin korkuinen tyhjä tila ja majaan noustiin tikapuita pitkin. Korotettu lattia esti majaa vajoamasta tulvien aikana ja suojeli asukkaita Evergladesin käärmeiltä. Rajuilmojen aikana avoimet seinät suojattiin purjekankaalla tai vuodilla. Tämäntyyppiset rakennukset soveltuivat erinomaisesti Floridan suoalueiden ilmastoon ja niiden rakentaminen oli nopeaa.
Jo 1770-luvulla luonnontieteilijä William Bartram dokumentoi pohjois-Floridassa sijaitsevista yhdeksästä seminole-kylästä, joissa majoja ympäröivät viljelykset ja puutarhat.
Avioliitto ja klaanit
Seminolet jakaantuivat klaaneihin ja klaanin jäsenyys periytyi äidin puolelta. Puoliso valittiin oman klaanin ulkopuolelta ja myös moniavioisuutta esiintyi kunnes se kiellettiin 1900-luvun aikana. Vaikka seminolet pitivät sopimattomana avioliittoa yhteisöön kuulumattomien kanssa, seka-avioliitot yleistyivät jo 1800-luvun aikana. Klaaneja oli kymmenittäin ja monet niiden jäsenistä kuuluivat useampaan klaaniin. Muita klaaneja merkittävämmässä asemassa olivat hataka ja chiloki, joista ensin mainitulla oli vastuu yhteiskuntaan ja uskontoon liittyvistä asioista jälkimäisen hoitaessa sota-asiat. Myös muilla klaaneilla oli omat vastuulliset tehtävänsä. Osa klaaneista toimii edelleen ja valitsee aina kaksi jäsentä keskuudestaan edustamaan klaaniaan seminolien kansallisessa keskushallinnossa. Tämä lainsäädäntöelin kokoontuu vähintään neljä kertaa vuodessa.
Gonadotropiinit
Gonadotropiineja vapauttaa gonadoliberiini.
Homer Simpson
Homer Jay Simpson on kuvitteellinen hahmo ja päähenkilö animaatiosarjassa Simpsonit. Hän on Simpsonin perheen isä, Margen aviomies sekä Bartin, Lisan ja Maggien isä. Homerin ääninäyttelijä on Dan Castellaneta. Vähä-älyinen, lapsellinen, laiska, ylipainoinen, viinaanmenevä, työelämässä epäpätevä ja välillä hieman väkivaltainenkin Homer on jonkinlainen karikatyyri stereotyyppisestä yhdysvaltalaismiehestä. Homer on naiivi ja alati vaikeuksiin joutuva typerys, mutta toisaalta hän on myös uskollinen vaimolleen ja hyväntahtoinen ja rakastava perheenisä, joka on toisinaan valmis tekemään mitä tahansa perheenjäsentensä puolesta.
Homer on yksi Simpsonien alkuperäisistä hahmoista ja oli mukana jo ensimmäisessä Tracey Ullman Show’n lyhytfilmissä ”Good Night” keväällä 1987. Hahmon luonut Matt Groening nimesi Homerin oman isänsä mukaan.
Simpsonien suosion myötä Homerista on tullut yksi yhdysvaltalaisen populaarikulttuurin ikoneista. Hahmo myös tunnetaan ”D’oh!”-huudahduksestaan, joka on myös lisätty arvostetun Oxford English Dictionary -sanakirjan sanastoon.
Kaikista Simpsonien hahmoista Homerilla on ollut sarjan aikana ylivoimaisesti eniten dialogia. Yleisen käsityksen mukaan Bart olisi ollut sarjan päähenkilö kolmella ensimmäisellä tuotantokaudella ennen kuin Homerista tuli huomion keskipiste, mutta Homerilla on kaikesta huolimatta ollut sarjassa aina enemmän dialogia kuin Bartilla, jo ensimmäiseltä tuotantokaudelta alkaen.
Nimi, ulkonäkö ja ikä
Homerin koko nimi on Homer Jay Simpson. Toisen nimensä Jay hän sai selville vasta 10. kauden jaksossa ”Woodstockin muistot”. Nimi on itse asiassa kieliopillinen vitsi; Homer J. ja Homer Jay lausutaan englannin kielessä samalla tavalla.
Homer kärsii varhaisesta kaljuuntumisesta ja hänellä on päälaellaan vain kaksi hiuskarvaa ja takaraivossa siksakkia tekevä hius. Hänellä näyttää aina olevan suunsa ympärillä ruskeana erottuva ohut parransänki, jopa välittömästi parranajon jälkeen. Homer pukeutuu lähes aina valkoiseen lyhythihaiseen pikeepaitaan ja sinisiin housuihin, ja töissä hän käyttää lisäksi raidallista solmiota. Hän pitää myös aamutohveleistaan, jotka näyttävät karhun tassuilta.
Vaikka Simpsonien hahmot eivät vanhene, Homerin syntymäpäiväksi on ilmoitettu 10. huhtikuuta 1955, sama kuin hänen koirallaan Pukin pikku apurilla. Homerin ikä kuitenkin vaihtelee, jaksosta riippuen, 36–39 vuoden välillä. 29. kauden jakson ”Bartin painajainen” mukaan Homer kuolisi tulevaisuudessa 59-vuotiaana, kun Springfieldin poliisit vahingossa ampuvat hänet.
Perhe
Homer Simpsonin vanhemmat ovat Abraham ”Abe” Simpson ja Mona Simpson. Homer on naimisissa Marge Simpsonin (o.s. Bouvier) kanssa ja heillä on kolme lasta, Bart, Lisa ja Maggie. Hänellä on myös isänsä puolelta velipuoli Herb Powell ja englantilainen sisarpuoli Abbie.
Homer ei useimmiten ole erityisen esimerkillinen, vastuullinen tai hyvä isä lapsilleen, mutta pohjimmiltaan hän vaikuttaa rakastavan perhettään. Vaikein suhde Homerilla on kurittomaan poikaansa Bartiin, johon hän viittaa usein pelkästään "poikana" (The Boy). Kun Bart tekee Homerille kepposen tai sanoo jotain ivallista, Homer yleensä menettää malttinsa ja alkaa kuristaa Bartia huutaen "Sinä senkin!" (Why you little!), häpeämättömästi jopa julkisissa tilanteissa. Toisaalta samankaltaisten persoonallisuuksiensa vuoksi Homer ja Bart muodostavat helposti myös samanmielisen parivaljakon. Lisan kanssa Homerilla taas on vaikeuksia löytää yhteisiä kiinnostuksenkohteita, vaikka onkin periaatteessa ylpeä tämän saavutuksista. Joskus Homer unohtaa kokonaan, että hänellä on kolmaskin lapsi, Maggie. Kaikki Margen raskaudet olivat suunnittelemattomia, joten Homer on päätynyt isäksi vahingossa, eikä aina ole tilanteeseensa tyytyväinen. Hän viettää iltansa usein mieluummin Moen baarissa kuin kotona perheensä kanssa. Välillä Homerin omaatuntoa kolkuttaa ja hän yrittää olla taas parempi isä.
Homer ei osaa pitää Bartille minkäänlaista kuria – tai ei viitsi, koska pitää Bartia jo menetettynä tapauksena – ja jättää lähes aina Bartin pahat teot rankaisematta. Hän myös antaa lapsilleen äärimmäisen huonoja elämänohjeita (”Yrititte parhaanne ja epäonnistuitte surkeasti. Opetus on: koskaan ei pidä yrittää”). Useissa jaksoissa vihjaillaan, että Homer on perinyt huonot kasvatusmenetelmät isältään Abelta, johon hänellä on edelleenkin melko viileät välit. Homer on laittanut isänsä vanhainkotiin päästäkseen tästä eroon.
Margen ja Homerin avioliitto on ajautunut kriisiin lukemattomia kertoja, lähes aina Homerin itsekkään ja vastuuttoman käytöksen seurauksena. Hän on aina kuitenkin löytänyt keinon lepyttää Marge osoittamalla uskollisuutensa ja vilpittömyytensä.
Lopulta käy ilmi, että Homer silti aina rakastaa perhettään.
Persoonallisuus
thumb|Homer Simpsonin ääninäyttelijä Dan Castellaneta. Homer käyttäytyy lähes aina erittäin tyhmästi ja lapsellisesti, minkä vuoksi hän joutuu yhtenään erilaisiin vaikeuksiin ja perheenjäsentensä myötähäpeän kohteeksi. Homerin poikkeukselliselle typeryydelle on sarjassa esitetty erilaisia, keskenään ristiriidassa olevia selityksiä. 9. kauden jakson ”Perimä pelottaa” mukaan Simpsonin suvussa periytyvä ”Simpsonin geeni” muuttaa kaikki suvun miespuoliset jäsenet aikuisikään mennessä tyhmiksi. Toisaalta 12. kauden jakson ”Älyn jättiläinen” mukaan Homerin kuusivuotiaana nenäänsä työntämä väriliitu on juuttunut hänen aivoihinsa ja aiheuttaa tyhmyyden (kynän poistamisen myötä Homerista tuli älykäs ja sivistynyt, mutta hän vaati sen lopulta palautettavaksi takaisin).
Homerin tyypillisimpiä paheita ovat laiskuus, ylimielisyys, itsekkyys ja vastuun välttely, ja hänen käytöksensä on aina erittäin impulsiivista ja lyhytnäköistä. Hän puolustaa usein jukuripäisesti hölmöjä mielipiteitään ja tekojaan, ja keksii ennemmin tyrmistyttävän kehnoja ja epäloogisia hätävalheita kuin myöntää olevansa väärässä. Hän on jäänyt monesti kiinni erilaisista pikkurikoksista ja on ilmeisesti yhtenään oikeudessa. Homer on varastanut työpaikaltaan ydinvoimalasta toimistotarvikkeita ja plutoniumia, ja vieraillessaan hotellissa hän varastaa aina pyyhkeitä tai muuta irtotavaraa. Homerilla on myös tapana heittäytyä kaikenlaisiin lyhytnäköisiin äkkirikastumissuunnitelmiin, jotka eivät aina ole täysin rehellisiä. Hän menettää helposti malttinsa ja alkaa raivoamaan esimerkiksi elottomille esineille, mutta on pääosin ystävällinen muille ihmisille.
Homer rakastaa etenkin television katselua ja penkkiurheilua, kun taas esimerkiksi korkeakulttuurista hän ei juuri välitä. Kaikki ruokaan ja nautintoihin liittyvä on hänelle erityisen rakasta. Homerilla on erittäin suuri kiintymys moniin 1970-luvun kulttuuri-ilmiöihin kuten Onnen päivät -televisiosarjaan ja vanhoihin rock-yhtyeisiin. Homer vihaa tarkemmin tuntemattomista syistä muun muassa viimeisimpiä Yhdysvaltain presidenttejä, eräitä julkisuuden henkilöitä, New Yorkin kaupunkia ja lootuksen kukkia. Joskus hän on vihannut myös nörttejä ja homoseksuaaleja, mutta on päässyt yli näistä vihoista.
Homerilla on usein tapana käydä omien aivojensa kanssa sisäistä keskustelua, jota muut hahmot eivät kuule. Keskustelu muuttuu usein oudoksi riitelyksi aivojen yrittäessä patistaa Homeria tekemään jotain mitä hän ei haluaisi tai viitsisi tehdä. Homerilla on myös tapana joutua sosiaalisissa tilanteissa yllättäen oman mielikuvituksensa valtaan, jolloin hän saattaa keskustelukumppanista välittämättä sulkea silmänsä ja vaipua johonkin lapselliseen kuvitelmaan itsekseen hihitellen. Homerin havahtuessa hereille kuvitelmistaan on saattanut jo vierähtää niin paljon aikaa, että muut ovat poistuneet paikalta.
Persoonallisuuden kehitys
Homerin on sanottu muuttuneen tyhmemmäksi ja itsekkäämmäksi Simpsonien tuotantokausien edetessä. Varsinkin tyhmyyden lisääntymiseen on viitattu jopa sarjassa itsessään, esimerkiksi 7. kauden erikoisjaksossa ”Menneitä muistellen” vastataan aihetta koskevaan katsojapalautteeseen. Sarjan englanninkieliset fanit ovat käyttäneet muun muassa nimitystä Jerkass Homer kuvatessaan hahmon myöhempää luonnetta.
Suhde muihin hahmoihin
Homerin parhaat ystävät ovat hänen työkaverinsa Lenny ja Carl, baarimikkonsa Moe ja ryyppykaverinsa Barney. Myös lähikauppias Apu on Homerin ystävä.
Homer vihaa todella voimakkaasti menestyvää ja uskovaista naapuriaan Ned Flandersia, vaikka tämä on aina ystävällinen hänelle, sekä kälyjään Pattya ja Selmaa, jotka vihaavat myös häntä. Homerilla on tapana jatkuvasti varastaa Flandersin omaisuutta ja jättää palauttamatta lainaamansa tavarat, käyttäen hyväkseen Nedin hyväntahtoista ja ystävällistä käytöstä. Simpsonien kotona nähdään toistuvasti työkaluja ja muita esineitä, joissa lukee ”Ned Flandersin omaisuutta” (Property of Ned Flanders). 15. kauden jaksossa ”Äitini salaisuudet” Homer varasti Flandersien talosta kokonaisen huoneen ja kiinnitti sen omaan taloonsa. Homer aiheutti vahingossa Nedin puolison Maude Flandersin tapaturmaisen kuoleman 11. kauden jaksossa ”Autoilun uhri”. Joskus Homer kohtelee Nediä tavallista ystävällisemmin ja auttaa tätä pulassa.
Homer on saanut osansa naisten ihailusta, mutta ei ole koskaan pettänyt Margea. 3. kauden jaksossa ”Eversti Homer” Homeriin ihastui kantrilaulajatar Lurleen Lumpkin, jonka manageriksi Homer ryhtyi. 5. kauden jaksossa ”Homerin viimeiset kiusaukset” Homer ja ydinvoimalan uusi työntekijä Mindy Simmons ihastuivat toisiinsa. 10. kauden jaksossa ”Ned Flandersin uusi elämä” Homer ja Ned Flanders viettivät rajun yön Las Vegasissa ja huomasivat aamulla menneensä humalapäissään naimisiin uusien vaimojen kanssa. Homerin ”Vegas-vaimo” Amber ilmestyi hänen kotiinsa 13. kauden jaksossa ”Perhetarkastus”, mutta Simpsonit hankkiutuivat hänestä eroon huijaamalla hänet menemään humalassa naimisiin Homerin isän kanssa.
Eniten Homeria vihannut henkilö oli jaksossa ”Vihamies” esiintynyt Frank Grimes, ahkera ja perfektionistinen ydinvoimalan työntekijä, joka ei ymmärtänyt laiskan ja tyhmän Homerin menestystä elämässä, ja jonka kuoleman aiheutti kateus Homeria kohtaan. Grimesin poika Frank Grimes Jr. yritti epäonnistuneesti tappaa Homerin kostaakseen isänsä kohtalon 14. kauden jaksossa ”Suuri etsivä”.
Terveys
Mukavuudenhaluinen ja vastuuton Homer ei juuri välitä terveydentilastaan tai turvallisuudestaan. Hän on suursyömäri, jonka ruokavalio koostuu mahdollisimman epäterveellisistä ja rasvaisista ruokalajeista. Näihin kuuluvat erityisesti donitsit sekä lisäksi kinkku, porsaankyljykset, pekoni, piirakat, perunalastut ja hampurilaiset. Ahneuksissaan Homer saattaa syödä esineitä ja asioita, joita ei ole tarkoitettu syötäviksi, kuten kukkia, mutaa, multaa, myrkkysieniä, jauhosäkin, radioaktiivista jätettä, plutoniumia, muovailuvahaa, tulppaaneja, tiskiainetta ja muovisia tekohummereita. Homer juo runsaasti Duff-olutta, sekä kotonaan että Moen kapakassa, ja hänellä on alkoholismiin viittaavia taipumuksia.
Homer on ylipainoinen ja huonokuntoinen. 21. kauden jaksossa ”Kurvailua curling-radalla” Homerin ajokortissa hänen painokseen mainitaan 270 paunaa eli 122 kiloa. 2. kauden jaksossa ”Sisäinen kauneus” hän ponnisteli laihtuakseen muutaman kilon, kun taas 7. kauden jaksossa ”Läski-Homer” hän lihotti itsensä sairaalloisen lihavaksi saadakseen etätyöpisteen kotiinsa. Homerilla on vaikeuksia löytää mittoihinsa sopivia housuja, tosin klovneille tarkoitetut ylisuuret housut istuivat hänelle erinomaisesti 6. kauden jaksossa ”Pelle-Homer”. Homer on kokenut ainakin neljä sydänkohtausta (4. kauden jaksossa ”Pumppu pettää”) ja toiset neljä yhtä aikaa kun hän kuuli Lisan luopuvan 12 miljoonan dollarin sopimuksesta (8. kauden jaksossa ”Vanha kettu”).
Homerin kaljuuntumisen syyksi on kerrottu muun muassa radioaktiivinen säteily, armeijan kokeessa otettu seerumi tai että hän on kiskonut kaikki hiuksensa päästään kuultuaan Margen olevan raskaana. Takaumajaksoissa Homerilla on usein tuuheat, ruskeat hiukset. 4. kauden jaksossa ”Kymmenen plus” hän laihtuu kolme kiloa ja saa kaksi hiuskarvaa lisää, mutta kuultuaan Bartin aiheuttamista ongelmista hän yhtäkkiä lihoo ennalleen ja pudottaa hiuksensa järkytyksestä. 17. kauden jakson ”Loppumaton tarina” mukaan Homer menetti molemmat hiuskarvansa Montgomery Burnsin ja rikkaan teksasilaisen välisessä kilpailussa ja on sen jälkeen käyttänyt peruukkia. 11. kauden tulevaisuusjaksossa ”Tulevaisuus” Homerilla on enää yksi hiuskarva.
Homer on joutunut varomattomuuttaan lukemattomiin onnettomuuksiin, mutta aina selvinnyt niistä jotenkin. Työpaikassaan ydinvoimalassa hän altistuu jatkuvasti radioaktiiviselle säteilylle. Hän on lukuisia kertoja jäänyt auton alle, leimahtanut liekkeihin, murskautunut erilaisten raskaiden esineiden alle, pudonnut korkeilta paikoilta, saanut useita ampumahaavoja, ajanut useita kolareita autolla sekä saanut paljon pistoja, puremia ja sähköiskuja. Homer on myös pudonnut kahdesti peräkkäin Springfieldin rotkoon, joutunut myrkkykäärmeiden puremaksi, syönyt guatemalalaisia hullunpippureita, saanut salamaniskun kieleensä, kahlinnut itsensä lyhtypylvääseen lähes kahden viikon ajaksi ettei hän voisi syödä, joutunut porotokan runnomaksi, joutunut majavien purtavaksi, työntänyt kätensä paperisilppuriin, lähes menettänyt toisen silmänsä, nyrjäyttänyt polvensa, sokeutunut väliaikaisesti, vaipunut koomaan (4. kauden jaksossa ”Silliä ja kuravettä”), murtanut kehonsa miltei jokaisen luun ja hänen peukalonsa on leikkautunut irti (12. kauden jaksossa ”Kolme seikkailua”). Erityisesti Homerin pää ja vatsa kestävät poikkeuksellisen hyvin kovia iskuja: 7. kauden jaksossa ”Kanuunanruokaa” häntä ammuttiin useasti lähietäisyydeltä kanuunalla ja hänen vatsansa pysäytti kanuunankuulat ilman vammoja.
Lukiessaan Homer käyttää joskus lukulaseja, joten hän lienee kaukonäköinen. Tosin 10. kauden jaksossa ”Tähtien loisteessa” Homer on kertonut olevansa lukutaidoton. Hän on myös sarjan usean muun hahmon tavoin vasenkätinen, mikä paljastuu 6. kauden jaksossa ”Lisan liukkaat”.
Kyvyt ja saavutukset
Homer on usein osoittanut musikaalista lahjakkuutta. Hän osaa soittaa taitavasti pianoa ja trumpettia, ja esiintyi 1980-luvun loppupuolella Grammy-palkitussa parturikvartettiyhtyeessä nimeltä Alaäänet (Be Sharps) yhdessä Apun, rehtori Skinnerin ja poliisipäällikkö Wiggumin kanssa (Wiggum korvattiin myöhemmässä vaiheessa Barneyllä). 19. kauden takaumajakson ”Paluu ysäriaikaan” mukaan Homerilla on ollut myös oma grunge rock -bändi nimeltä Sadgasm. Vaikka Homer on lahjakas laulajana ja soittajana, sanoittajana hän on kehno, sillä hän haluaa yleensä vain toistella kuluneimpia rock-kliseitä. Toisaalta 14. kauden jaksossa ”Lännen mailla” hän sepitti naapurinsa vihaamisesta kertovan menestyskappaleen Everybody hates Ned Flanders, jonka David Byrne tuotti.
Homer on erinomainen keilailussa ja ainakin 3. kauden jakson ”Ihmemaila” perusteella myös kohtuullinen baseball-pelaajana.
Homer on myös muun muassa käynyt astronauttina avaruuslennolla (5. kauden jaksossa ”Homer, seuraava astronautti”), otellut nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestaria vastaan (8. kauden jaksossa ”Luontainen kyky”), ollut suositun piirrossarjan ääninäyttelijänä (8. kauden jaksossa ”Urani koirana”), jalostanut vahingossa uuden tupakkakasvin (11. kauden jaksossa ”Maalla on mukavaa”), voittanut Pulitzer-palkinnon (12. kauden jaksossa ”Homerin kotisivu”), auttanut useita kuuluisuuksia sekä pelastanut useita kertoja Springfieldin itse aiheuttamiltaan katastrofeilta (muun muassa The Simpsons Movie -elokuvassa).
Työpaikka
Turvallisuusvalvojan ammatin ohella Homer on toiminut myös muun muassa baseballjoukkueen maskottina, kantrilaulajan managerina, astronauttina, nyrkkeilijänä, maanviljelijänä, muusikkona, ”olutparonina”, elokuva- ja ravintolakriitikkona, pappina, pormestarina, supersankarina, kädenvääntäjänä, myyjänä Kwik-E-Martissa, sirkuskummajaisena, kojunpitäjänä tivolissa, pormestarin henkivartijana, yksityisetsivänä, lastenhoitajana, lumiaurayrittäjänä, baarimikkona, limusiinin, rekka-auton, hinausauton, junan ja monorailin kuljettajana, lentäjänä, vuorikiipeilijänä, hindujen jumalana, ammattiosaston puheenjohtajana, ovelta ovelle- sokerin, veitsien ja jousien myyjänä, ambulanssikuskina, hyökkäyskoirien kouluttajana, karhunmetsästäjänä, blackjack-jakajana, keilahallin työntekijänä, broadway-näyttelijänä, kynttiläntekijänä, kylähulluna, autosuunnittelijana, julkkisten avustajana, ydinvoimalan johtajana, kiropraktikkona, klovnina, luvattomana lääkärinä, konseptitaiteilijana, kävelevänä mainostauluna, museon kuraattorina, drive trough -työntekijänä, motivoijana, FBI:n tiedonlähteenä, tuottajana, kalojen perkaajana, junioriliigan jalkapallo- ja lacrossevalmentajana, onnenkeksien ennustusten kirjoittajana, haudankaivajana, rasvan kierrättäjänä, huijarina, hevoskouluttajana, mainosnäyttelijänä, internet-juoruajana, keksijänä, kidnappaajana, ostoskeskusjoulupukkina, kaupungin jätehuollon johtajana, hovimestarina, avioliittokonsulttina, minigolfradan työntekijänä, lähetyssaarnaajana, öljykentän työntekijänä, yhden miehen bändinä, homoavioliittojen solmijana, kerjäläisenä, herra Burnsin avustajana, autojen takavarikoijana, herra Burnsin ”kepposapinana”, rinkelien tarkistajana, rokkarina, mikrofonin testaajana, ”turvallisuussalamanterina”, merimiehenä, marketin tervehtijänä, sukellusveneen komentajana, talkshow’n isäntänä, opettajana, armeijan testikohderyhmän johtajana, puhelinhuijarina, lemmenjuoman myyntimiehenä, käytettyjen autojen myyjänä, videokuvaajana, ääninäyttelijänä, kirjailijana, amerikkalaisen jalkapallon väliajan suunnittelijana, säveltäjänä, ydinvoimalan managerina, sokerin salakuljettajana ja myyjänä, kaupungin ilmoittajana, turvallisuusprotestoijana, poliisina, turvapartion johtajana, paparazzina, vankilan vasikkana, vanginvartijana, mafian avustajana, jalkapalloerotuomarina, jalkaväen sotilaana, palomiehenä, oopperalaulajana, jäätelökauppiaana, palkkionmetsästäjänä, olympiatason curling-pelaajana, kampaajana, haamukirjailijana, uutena Duff-miehenä, kuriirina, stand up -koomikkona ja professorina.
Elämänvaiheita
Takaumajaksojen ”Kultainen nuoruus” (2. tuotantokausi) ja ”Ensimmäiset vuodet” (3. tuotantokausi) mukaan Homer ja Marge tutustuivat high schoolissa 1970-luvulla ollessaan samassa jälki-istunnossa. Homer rakastui ensisilmäyksellä ja voitti Margen puolelleen koulun päättäjäistanssiaisten jälkeisenä iltana. He menivät naimisiin muutaman vuoden kuluttua Margen tultua ensimmäisen kerran raskaaksi. Homer meni töihin ydinvoimalaan voidakseen elättää kasvavan perheen. 6. kauden takaumajakson ”Kolmas lapsi” mukaan Homer otti vuosi ennen sarjan nykyhetkeä lopputilin ja meni töihin unelmatyöpaikkaansa keilahalliin, mutta joutui Maggien synnyttyä palaamaan ydinvoimalaan, koska missään muualla ei maksettu hyvää palkkaa kouluttamattomalle miehelle. 4. kauden jaksossa ”Palkitut” selvisi, että Homer ei nuoruudessaan valmistunut high schoolista, koska hän reputti fysiikan alkeiskurssin. Hän onnistui kyseisessä jaksossa kuitenkin suorittamaan sen onnistuneesti iltakoulussa.
Muuta
Vaikka Simpsonit ovat protestantteja, Homer on ainakin yrittänyt useasti perustaa oman lahkonsa sekä kääntynyt kerran katoliseksi 16. kauden jaksossa ”Isä, poika ja pyhä henki”. Hän inhoaa kirkossa käymistä eikä ymmärrä uskonnollisista opeista mitään, mutta tuntuu uskovan yliluonnollisiin voimiin ja rukoiluun. Hädän hetkellä Homer on rukoillut eri uskontojen jumalia, ”Jeebusta” ja jopa Teräsmiestä avukseen. Homer oli 6. kauden jaksossa ”Homer, valittu” lyhyen aikaa muinaisen Kivenhakkaajien (Stonecutters) salaseuran johtaja, mutta lopulta veljeskunnan muut jäsenet kyllästyivät häneen ja perustivat uuden salaseuran nimeltä ”Ei Homereita” (No Homers).
Homer ajaa Simpsonien toista, vaaleanpunaista autoa. 28. kauden jaksossa ”Filosofiaa ja terapiaa” auton merkiksi mainitaan vuoden 1986 mallinen Plymouth Junkerolla.
Homerin poliittiset mielipiteet eivät ole kovinkaan johdonmukaisia, mutta hän on altis oikeistolaiselle propagandalle, sillä hän nauttii Birch Barlowin radio-ohjelman kuuntelusta ja katsellessaan Fox News -kanavan uutisia hän julistaa vihaansa liberaaleja kohtaan.
Homerilla on tapana perustella jonkin asian tekemistä väittämällä sen olevan hänen suurin haaveensa, jolloin Marge muistuttaa, että Homer on jo toteuttanut suurimman haaveensa, mikä paljastuu joksikin huomattavasti hölmömmäksi (esimerkiksi maailman suurimman sämpylän syöminen). Toinen toistuva vitsi on, että väkijoukko suuttuu Homerille tämän epäonnistuttua ja alkaa heittää häntä ruoalla. Usein Homer alkaa itkeä ja syö samalla ihmisten heittämää ruokaa.
Simpsonien alkutekstijaksossa Homer lähtee voimalasta kotimatkalle huomaamatta niskaansa tarttunutta radioaktiivisena hehkuvaa uraanisauvaa ja heittää sen lopuksi autonsa ikkunasta kadulle.
Homerin lausahduksia
thumb|200px|Homerin vakiolause D'oh!, kun jokin menee vikaan.
Bromöllan kunta
Bromöllan kunta on Skånen läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Skåneen. Kunnan keskustaajama on Bromölla.
Kunnan maapinta-ala on 162,49 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 12 759 henkeä (31.12.2020).
Bromöllan kunta rajautuu samassa läänissä olevaan Kristianstadin kuntaan sekä Blekingen läänissä sijaitseviin Sölvesborgin ja Olofströmin kuntiin.
Vuonna 2007 kunnassa oli 32,08 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 19,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Vuonna 1942 Ivetoftan maalaiskunnasta erotettiin Bromöllan kauppala. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Gualövin ja Ivetoftan maalaiskunnat yhdistettiin Ivetoftan "suurkunnaksi". Bromöllan kauppalaan ja Näsumin maalaiskuntaan uudistus ei vaikuttanut. Vuonna 1967 Ivetofta liitettiin Bromöllan kauppalaan. Vuonna 1971 kauppala ja maalaiskunta muutettiin kunniksi, mutta aluemuutoksia ei tehty. Nykyiset rajansa Bromöllan kunta sai vuonna 1974, kun siihen liitettiin vielä Näsumin kunta.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 183 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 6,6 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 261 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 177 377 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 73 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti: