cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruben & Joonas
Vuoden 2007 alusta Hytönen ja Stiller jatkoivat yhteisen ohjelmansa Ruben ja Joonas tekoa. Maaliskuussa he kuitenkin palasivat jälleen isännöimään omia ohjelmiaan. Syksyllä 2007 ohjelmista ainakaan toinen, "Ruben", ei jatku, sillä tuotantoyhtiö Moskito Television irtisanoi Stillerin työsopimuksen kesäkuussa 2007.
Freddy Fender
Baldemar Huerta eli Freddy Fender (4. kesäkuuta 1937 – 14. lokakuuta 2006) oli yhdysvaltalainen laulaja ja kitaristi. Hän yhdisti countryyn ja rockmusiikkiin meksikolaisia vaikutteita ja lauloi sekä englanniksi että espanjaksi.
Fender syntyi San Benitossa, Teksasissa. Vuonna 1959 levytetty bluesballadi "Wasted Days and Wasted Nights" oli menestys, mutta lupaavasti alkaneen uran keskeytti toukokuussa 1960 tapahtunut pidätys marihuanan hallussapidosta Louisianassa. Lähes kolme vuotta vankeudessa vietettyään hän sai silloisen kuvernööri Jimmie Davisin armahduksen.
1960-luvun lopulla Fender asui Teksasissa, jossa hän opintojensa ohella työskenteli mekaanikkona. Hän oli tuolloin vain sivutoiminen muusikko.
Ura
Vuonna 1989 Fender liittyi tejano-superyhtye Texas Tornadosiin. Sen kokoonpanoon kuuluivat hänen lisäkseen Doug Sahm, Flaco Jiménez ja Augie Meyers. Yhtye julkaisi neljä albumia ja voitti vuonna 1990 Grammy-palkinnon laulusta "Soy de San Luis".
Myöhemmällä urallaan Fender kuului toiseen superyhtyeeseen, niin ikään Grammy-palkittuun Los Super Seveniin. Hänen viimeinen studiolevytyksensä on vuodelta 2001. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Viimeiset vaiheet
Ikääntyvän Fenderin terveys rapistui vähitellen. Hänelle suoritettiin vuonna 2002 munuaisen- ja vuonna 2004 maksansiirto. Hän teki viimeisen esiintymisensä 31. joulukuuta 2005. Fender toipui kahdesta elinsiirrosta, mutta pian hänellä havaittiin keuhkosyöpä, joka ei hoidoista huolimatta parantunut. Hän kuoli 69 vuoden ikäisenä lokakuussa 2006.
Henrik Forsberg
Henrik Forsberg (s. 16. helmikuuta 1967) on ruotsalainen entinen maastohiihtäjä ja ampumahiihtäjä. Forsberg kilpaili hiihdossa kolmissa olympialaisissa, ja hänen paras sijoituksensa oli neljäs vuoden 1992 kisojen viestissä. Hiihdon MM-kisoissa Forsbergin paras sijoitus oli viides vuoden 1995 50 kilometrin kilpailussa.
Ampumahiihdossa Forsberg kilpaili vuoden 2002 kisoissa, ja hänen paras sijoituksensa tuli viestistä, jossa Ruotsi sijoittui neljänneksitoista. Ampumahiihdon MM-kisoissa Forsbergin paras sijoitus oli kahdestoista, sekin viestistä. Tähän joukkue pystyi vuoden 2000 kisoissa. Maailmancupissa hänen paras sijoituksensa oli toinen, joka tuli sprintistä kaudella 2001–2002.
Myös Henrikin vaimo Magdalena on menestynyt sekä hiihdossa että ampumahiihdossa.
Suolijärvi (Karkku)
Suolijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautaveden aluetta.
Maantiede
Järven pituus on 250 metriä ja leveys 50 metriä. Järveen laskee yksi suo-oja, mutta laskuoja puuttuu. Järven vedet suotuvat suolla 150 metrin päässä virtaavaan Hourunojaan. Järven ranta on pääosin soista metsämaastoa. Se on rakentamaton eikä sinne johda teitä. Järven pohjoispuolelta kulkee korkeajännitelinja.
Kakkurilammi (Sastamala)
Kakkurilammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi on osa Rautaveden aluetta.
Maantiede
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 100 metriä. Lampea ympäröivä metsäinen suo on ojitettu ja ojat laskevat lampeen. Lammen luusua sijaitsee sen länsirannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä oikaistu laskuoja Nohkuanjärveen. Sen rantaviiva on 0,43 kilometriä pitkä. Sen rannoilla ei ole rakennuksia eikä sinne johda teitä.
Kryptoniitti
Kryptoniitti on Teräsmies-sarjakuvalehdissä esiintyvä kuvitteellinen mineraali. Vuoden 1938 jälkeen Teräsmiehen voimat kasvoivat siinä määrin, että hahmolle täytyi kehittää myös tiettyjä heikkouksia. Kryptoniitti ei kuitenkaan esiintynyt ensimmäisenä sarjakuvissa vaan radiokuunnelmassa vuonna 1943. Vihreä kryptoniitti on alkuperäinen ja yleisin kryptoniitti-mineraali. Erityisesti 1960- sekä 70-luvuilla sarjakuviin lisättiin useita erilaisia kryptoniitteja.
Mistä kryptoniitti tulee?
Kryptoniittia syntyi Krypton-planeetan tuhoutuessa, kun planeetan sisältä alkanut suunnaton paine oli aiheuttanut ketjureaktion, joka lopulta johti Kryptonin tuhoon. Planeetan jäljelle jääneet meteoriitin kappaleet olivat ketjureaktiosta johtuen radioaktiivisia. Tästä mineraalin nimi kryptoniitti. Lyijy suojaa kryptoniitin säteilyltä (mm. tästä syystä Teräsmiehen avaruuspuvuissa käytetään lyijyä). Teräsmies III -elokuvassa aine analysoitiin, ja sen koostumukseksi todettiin "kuuman fuusion yhdiste": 15,08 % plutoniumia, 18,06 % tantaalia, 27,71 % ksenonia, 24,02 % prometiumia, 10,62 % dialiumia (joka on todellisuudessa palkokasvi, ei alkuaine), 3,94 % elohopeaa ja loput 0,57 % jaksolliseen järjestelmään kuulumatonta alkuainetta.
Kryptoniittityypit
Käänteisuniversumissa asuva Teräsmiehen paha kaksoisolento Ultramies saa aina uuden superkyvyn vihreästä kryptoniitista.
Muita kryptoniitteja
Osaa näistä kryptoniiteista ei ole nähty sarjakuvissa enää vuoden 1986 jälkeen. Osa taas on kehitelty Smallville-televisiosarjaa varten.
right|50px|Kultaista kryptoniittia
right|50px|Punaista kryptoniittia
right|50px|Sinistä kryptoniittia
right|50px|Valkoista kryptoniittia
Muuta
"Kryptoniitti"-sana on piirtynyt "akilleen kantapään" tavoin myös pop-kulttuuriin; kryptoniitilla saatetaan tarkoittaa heikkoutta tai arkaa kohtaa.
Lähteet
סופרמן
FS Amiral Duperré (1879)
Amiral Duperré oli Ranskan laivaston vuonna 1879 vesillelaskettu ironclad. Alus oli laivaston ensimmäinen taistelulaiva, jonka tykistö oli asennettu barbetteihin eikä kyljille kuten purjelaivakaudella.
Valmistus
Alus tilattiin La Seyne-sur-Meristä Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin 7. joulukuuta 1876. Alus laskettiin vesille 11. syyskuuta 1879 ja se otettiin palvelukseen 21. huhtikuuta 1883.
Palvelus
Alus palveli Välimeren laivueessa. Aluksella tapahtui putkiräjähdys 13. joulukuuta 1888, jolloin kuusi miehistönjäsentä sai surmansa. Alus siirrettiin pohjoiseen laivueeseen vuonna 1898.
Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1906 ja se poistettiin alusluettelosta 13. elokuuta. Joulukuusta 1906 alkaen alus oli maalilaivana. Alus romutettiin vuonna 1909.
Emilia Attias
pienoiskuva|Emilia Attias María Emilia Attias (s. 20. maaliskuuta 1987) on argentiinalainen malli, näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 2004 ja on tullut tunnetuksi roolistaan vuonna 2007 alkaneessa televisiosarjassa Casi Ángeles. Hän on myös menestynyt malli, joka on päässyt muun muassa Maxim-lehteen. Hän laulaa Casi Ángeles -sarjasta lähtöisin olevassa Teen Angels -yhtyeessä.
Taustaltaan sefardijuutalainen Attias syntyi Buenos Airesin Belgranossa.
Fortunato Baliani
Fortunato Baliani (s. 6. heinäkuuta 1974 Foligno, Italia) on italialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1999–2014.
Pullonkaulailmiö
Populaation pullonkaulailmiö on evoluutioteorian käsite tapahtumalle, jossa yli 50 % populaatiosta tai ekosysteemin lajeista tuhoutuu. Syynä voivat olla äkillinen kuolleisuuden kasvu tai lisääntymisen estyminen. Nämä taas voivat johtua ympäristön muutoksista tai yksilöiden siirtymisestä uudelle elinalueelle. Jälkimmäisessä tapauksessa puhutaan usein perustajavaikutuksesta. Pullonkaulailmiön nimi tulee tapahtumaa kuvaavan populaation kokokuvaajan muodosta.
Pullonkaulat voivat aiheuttaa evoluutioon hyppäyksiä, koska ne lisäävät geneettisen ajautumisen ja sisäsiitoksen todennäköisyyttä.
Yleisemmin nimitystä pullonkaula voidaan käyttää eri yhteyksissä myös muista vastaavista ilmiöistä eri elämänaloilla.
Suomalainen tautiperintö
Suomalaisen tautiperinnön muodostumisessa on vaikuttanut kaksi pullonkaulailmiötä: ensin Suomea asutettaessa Suomeen tuli pienen asuttajajoukon mukana vain osa eurooppalaisesta tautiperinnöstä. Sitten Suomen eri osia asutettaessa pienet asuttajien joukot rikastivat eri tautigeenien esiintymistä paikallisesti uusilla asuinalueillaan.
Frankkien valtakunta
Frankkien valtakunta oli pitkäaikaisin ja vaikutusvaltaisin germaaniheimojen varhaiskeskiajalla Länsi-Eurooppaan perustamista valtakunnista.
Frankkien valtakunnan perustaja oli merovingien sukuun kuulunut saalilaisten frankkien kuningas Klodvig, joka vuonna 486 lopetti roomalaisten herruuden Galliassa. Vuonna 507 myös ripuaariset frankit tunnustivat hänet kuninkaakseen. Klodvig valloitti alemanneilta Mainin ja Neckarin alueen ja länsigooteilta maan Garonnea myöten.
Merovingit
left|250px|thumb|Frankkien valtakunta jaettuna neljään osaan vuonna 511 thumb|left|250px|Frankkien valtakunnan laajeneminen Klodvigin kuoltua vuonna 511 valtakunta jaettiin vanhan germaanisen tavan mukaan neljään osaan hänen poikiensa Teoderik I:n, Klodomirin, Kildebert I:n ja Klotar I:n kesken. Aluksi veljekset toimivat yhdessä, ja vuonna 523 he hyökkäsivät burgundien valtakuntaan ja surmasivat näiden kuninkaan Sigismundin. Klodomir sai surmansa taisteluissa burgundeja vastaan, ja Kildebert ja Klotar murhasivat tämän jälkeen Klodomirin pojat sekä jakoivat tämän alueet keskenään. Vuonna 531 frankit hyökkäsivät visigoottien valtakuntaan ja valloittivat näiden alueet Pyreneiden pohjoispuolella. Teoderik ja Klotar valloittivat lisäksi Thüringenin. Sen jälkeen frankit löivät burgundit lopullisesti Autuinin taistelussa. Vuonna 536 frankit valloittivat ostrogooteilta Provencen. Veljiensä kuoltua Klotarista tuli vuonna 558 koko frankkien valtakunnan kuningas.
Klotarin kuoltua vuonna 561 valtakunta jakautui jälleen, ja hänen poikiensa aikana sisäinen valtataistelu sai laajat mittasuhteet. Klotarin pojat Sigebert I ja Kilperik I ajautuivat sotaan keskenään. Sigebert voitti Kilperikin armeijan vuonna 575, mutta Kilperikin vaimon Fredegundan lähettämät salamurhaajat onnistuivat tappamaan Sigebertin. Tämän jälkeen frankkien valtakunta kärsi jatkuvista juonitteluista, sukuriidoista ja sisällissodista.
Frankkien valtakunnan suurin heikkous oli siellä vallinnut tapa jakaa kuninkaan kuoltua tämän maaomaisuus poikien kesken. Seurauksena oli valtakunnan lohkominen kuningaskuntiin, jotka olivat vuoroin liitossa ja vuoroin sodassa keskenään. Valtakunta jakautui pääasiassa Austrasiaan, Neustriaan ja Burgundiin Maas ja Schelde rajoina. Kussakin kuningaskunnassa oli omat merovingien sukuun kuuluvat perintökuninkaansa, mutta todellinen valta keskittyi niissä 600-luvulta lähtien ylimystön valitsemalle ja valtion asioita hoitavalle major domukselle.
Karolingit
Austrasian major domus Pipin Heristalilainen yhdisti lopulta valtakunnan vuonna 687, voitettuaan Neustrian kuninkaan Teoderik III:n Tertryn taistelussa. Pipin ei kuitenkaan ottanut kuninkaan arvonimeä, ja nimellisenä kuninkaana säilyi Teoderik III. Vasta Pipinin pojanpoika Pipin Pieni julistautui 751 kuninkaaksi Soissons'ssa ja lähetti viimeisen merovingikuninkaan Kilderik III:n luostariin. Näin merovingit joutuivat väistymään karolingien kuningassuvun tieltä. Karolingit saivat nimensä Pipin Pienen isän, Poitiers’n taistelun voittaneen major domus Kaarle Martellin mukaan.
Karolingien ja paavin välille muodostui vahva side. Pipin Pienen vihki kuninkaaksi paavi Sakariaan legaatti Bonifatius. Vuonna 754 Sakariaan seuraaja Stefanus III pyysi Pipiniä apuun langobardeja vastaan, ja frankkien armeija marssi Alppien yli, pakottaen langobardien kuninkaan Aistulfin luovuttamaan Ravennan paaville. Kiitokseksi paavi Stefanus nimitti Pipinin Italian suojelijaksi. Langobardit eivät kuitenkaan luopuneet Ravennasta suosiolla, joten Pipin joutui lähettämään uuden sotajoukon näiden kimppuun 756. Aistulf syrjäytettiin ja uudeksi kuninkaaksi valittiin Etrurian herttua Desiderius. Ravennan alue eli Donatio Pippin, sekä paavin jo hallitsemat alueet Rooman ympäristössä olivat Kirkkovaltion perusta.
Pipin työnsi arabit lopullisesti Pyreneiden taakse vuonna 759. Sen jälkeen hän joutui kukistamaan kapinat Akvitaniassa ja Baijerissa. Pipin kuoli vuonna 768. Valtakunta jaettiin hänen poikiensa Kaarlomanin ja Kaarlen kesken, mutta Kaarloman kuoli jo vuonna 771, jonka jälkeen Kaarle hallitsi frankkeja yksin. Kaarle sai lisänimen Suuri, ja hänen aikanaan valtakunnan mahti oli huipussaan.
Rooman aatelisto syytti vuonna 795 paavi Leo III:ta väärästä valasta ja aviorikoksesta. Leo haki turvaa Kaarlen luota vuonna 799. Seuraavana vuonna Kaarle matkusti Roomaan, Leo vannoi itseensä kohdistuneet syytökset vääriksi, ja hänen vastustajansa karkotettiin. Kiitollinen paavi kruunasi Kaarle Suuren keisariksi joulupäivänä vuonna 800 Rooman Pietarinkirkossa.
Kaarlen aikana frankkien valtakunnalla ei ollut pääkaupunkia, mutta Kaarlella oli palatsinsa Aachenissa, ja sen hoviin hän keräsi useita aikakauden oppineimpia miehiä. Heidän joukkoonsa kuuluivat anglosaksi Alkuin, langobardi Paulus Diaconus sekä Kaarlen tuleva elämäkerturi Einhard. Aachenissa kehittyi karolingiseksi renessanssiksi kutsuttu kirjallisuuden, taiteiden ja oppineisuuden kukoistuskausi.
Valtakunnan hajaannus
Frankkien valtakunta alkoi hajaantua jo Kaarle Suuren pojan Ludvig Hurskaan aikana. Tällä oli kolme poikaa, jotka vaativat jokainen osansa vallasta. Ludvig Hurskaan kuoleman (840) jälkeen valtakunta jaettiin Verdunissa 843 kolmen pojan kesken perintöosiin.
Kaarle Kaljupää sai sopimuksessa hallitakseen valtakunnan länsiosan (suurimman osan nykyisen Ranskan alueesta) ja Ludvig Saksalainen puolestaan pääosan nykyisen Saksan ja Itävallan alueista. Veljistä kolmas, Lothar I, sai perinnökseen em. kahden valtakunnan väliin sijoittuneen alueen, joka ulottui nykyisestä Hollannista Välimerelle ja Pohjois-Italiaan. Lotharin hallitsemaa aluetta oli kuitenkin mahdotonta puolustaa idästä ja lännestä hyökänneiden sukulaisten valloituksilta ja se hajosikin osiin (nykyinen Lothringenin alue).
Itäfrankkien Karolingi-suku sammui vuonna 911, länsifrankkien valtakunnassa karolingit syrjäytettiin valtaistuimelta vuonna 987. Kaarle Suuren pojanpoikien valtakunnilla oli kuitenkin kauaskantoiset vaikutukset: niiden pohjalta muodostuivat myöhemmin nykyiset Ranska, Saksa, Alankomaat ja Italia.
Tiwai
Tiwai-saari (mendeä, tarkoittaa isoa saarta) on luonnonsuojelualue sekä turistikohde Sierra Leonessa. Tiwai on 12 neliökilometrin kokoinen ja sijaitsee Moajoella Sierra Leonen Eteläisessä maakunnassa. Saari on myös yksi Sierra Leonen sisämaan suurimmista saarista.
Ilkka Hakalehto
Ilkka Matti Tapani Hakalehto (22. huhtikuuta 1936 Helsinki – 24. marraskuuta 2009 Helsinki ) oli suomalainen historiantutkija ja poliitikko. 1990-luvulta alkaen Hakalehto tunnettiin erityisesti Euroopan unionin ja varsinkin Suomen EU-jäsenyyden vastustajana. Hän toimi 1994–2004 Vapaan Suomen Liiton (nykyinen Kansalaisliitto) ensimmäisenä puheenjohtajana ja oli perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2000 presidentinvaaleissa. Hakalehto toimi myös Muutosvoimat Suomi -yhteistyöpuolueessa Vapaan Suomen Liiton kautta.
Elämä
Hakalehto syntyi Helsingissä. Hänen vanhempansa olivat lääninrovasti Niilo Hakalehto ja Kaarina Hakalehto. Vuonna 1963 Hakalehto avioitui Vappuliisa Kukon kanssa. Pari sai kaksi lasta.
Keskustapuolue
Hakalehto aloitti poliittisen uransa keskustan riveissä 1970-luvulla. Hän nousi Helsingin kaupunginvaltuustoon vaaleissa 1972. Hakalehto oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1973–2004 sekä Helsingin kaupunginhallituksen jäsen 1979–1980 ja 1983–1984. Hän oli Paasikivi-seuran pääsihteeri (1968–1972) ja Asukasliiton puheenjohtaja (1974–1991). Vuoden 1975 eduskuntavaaleissa Hakalehto jäi ensimmäiselle varasijalle. Vuosina 1977–1978 Hakalehto kuului Suomen YK-valtuuskuntaan. Hän oli keskustan puoluevaltuuskunnan jäsen sekä Helsingin piirijärjestön ja kunnallisjärjestön puheenjohtaja. Hakalehto oli Paasikiven–Kekkosen linjan vankka tukija. Kaupunginvaltuutettuna Hakalehto otti rohkeasti yhteen vallanpitäjien kanssa. Helsingin metroa koskeneen lahjusjupakan aikana Raimo Ilaskivi teki Hakalehdosta rikosilmoituksen, koska koki tämän halventavan viranomaisia. Syytettä ei nostettu, mutta kaupunki nosti uuden kanteen perusteettomien ansionmenetyskorvausten nostamisesta ja petoksesta. Syyte kaatui hovioikeudessa. Hakalehto paljasti myös Rakennus-Ruolan lahjusjutut. Vuonna 1973 Hakalehto piti valtuustohistorian pisimmän puheen (4 tuntia 45 minuuttia).
Hakalehto jätti keskustan vuonna 1987.
Sitoutumaton
Kunnallisvaaleissa 1988 Hakalehto valittiin valtuutetuksi Kansalaisten Yhteistoiminta -vaaliliitosta, ja myöhemmin Pääkaupunkiseudun Sitoutumattomista. Hän oli Kansalaisten Yhteistoiminnan puheenjohtaja 1989–1997 ja Pääkaupunkiseudun Sitoutumattomien puheenjohtaja 1992–1997.
Vapaan Suomen liitto
Vuonna 1994 Hakalehto oli perustamassa Vapaan Suomen Liittoa, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi hänet valittiin. Hän johti puoluetta vuoteen 2004, ja toimi tämän jälkeen – Itsenäisyyspuolueeksi nimensä vaihtaneen – järjestön varapuheenjohtajana vuoteen 2008. Kuolemaansa asti Hakalehto oli puolueensa kunniapuheenjohtaja. Hakalehto oli VSL:n tukeman Muutosvoimat Suomi -yhteistyöpuolueen hallituksen puheenjohtaja vuosina 2002 –2006.
Vuoden 1994 presidentinvaaleissa Hakalehto antoi tukensa Keijo Korhoselle. Vuoden 2000 presidentinvaaleissa Hakalehto oli Itsenäisen Suomen Puolesta 2000 -kansalaisliikkeen ja Perussuomalaisten presidenttiehdokas. Raimo Vistbackan johtama kansalaisliike oli PS:n ja VSL:n muodostama yhteiselin EU-kriittisten voimien kokoamiseksi. Hakalehto sai 31 405 (1,0 %) ääntä, jolla hän jäi kuudenneksi seitsemän ehdokkaan joukossa.
Päätoimittajana
Hakalehto oli myös Suomalaisen Suomen vt. päätoimittaja 1966, Helsinki-Lehden päätoimittaja 1989-1992 ja Vapaa Suomi -lehden päätoimittaja 1997–2004.
Tieteellinen ura
Hakalehto valmistui ylioppilaaksi Pälkäneen yhteiskoulusta vuonna 1954. Hän meni opiskelemaan Helsingin yliopistoon ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1958, lisensiaatiksi 1964 ja tohtoriksi 1966. Hakalehdon väitöskirjan aiheena oli 1920-luvun SKP. Pitkän uransa aikana Hakalehto tutki poliittisia toimijoita oikeistosta vasemmistoon. Hän oli Helsingin yliopiston poliittisen historian dosentti vuodesta 1979 alkaen.
Muu toiminta
Hakalehto oli HOK-Elannon edustajiston jäsen (Yhteiseksi hyväksi -vaaliliitto). Hän kuului myös Helsingin Vartiokylän seurakunnan kirkkoneuvostoon, Helsingin Puhelinyhdistyksen edustajistoon ja Helsingin osuuskaupan edustajistoon.
Volotinen
Volotinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Onni Mannila
Onni Eevert Mannila (19. elokuuta 1898 Sysmä – 15. kesäkuuta 1991 Sysmä) oli suomalainen poliitikko. Mannila toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1948–1951, 1953–1954 sekä 1955–1962 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Mannila nousi eduskuntaan vuonna 1953 kesken vaalikauden kuolleen Aino Luostarisen tilalle ja vuonna 1955 niin ikään kesken vaalikauden kuolleen Väinö Kaasalaisen tilalle. Kunnallispolitiikassa Mannila toimi Sysmän kunnanvaltuuston ja -hallituksen puheenjohtajana sekä kunnallislautakunnan varapuheenjohtajana. Mannila toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1950 ja 1962.
Mannila kävi kansakoulun ja valmistui kansanopistosta 1918 ja maamieskoulusta 1920. Työelämässä hän toimi maanviljelijänä Sysmässä 1922–1964 ja Sysmän kunnan ulosottomiehenä 1928–1946.
Mannilan vanhemmat olivat maanviljelijä Sem Rekola ja Amanda Kristianintytär. Mannilan puoliso vuosina 1922–1964 oli Tyyne Selma Salkola ja vuodesta 1965 Hulda Katariina Tapanila. Mannilalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1958. Sotilasarvoltaan Mannila oli ylikersantti.
Wisconsinin evankelis-luterilainen synodi
Wisconsinin evankelis-luterilainen synodi (englanniksi Wisconsin Evangelical Lutheran Synod (WELS) on yhdysvaltalainen tunnustus-luterilainen kirkko. Se on teologisesti konservatiivinen ja on perustettu 1850 Wisconsinin osavaltion Milwaukeessa. Vuonna 2020 Wisconsinin synodiin kuului 1269 seurakuntaa ja 349 014 jäsentä. Se on Yhdysvaltain kolmanneksi suurin luterilainen kirkko.
Luotsaus
Luotsaus on merenkulussa termi, joka tarkoittaa tietylle väylälle henkilön, jolla on paikallistuntemusta, eli luotsin antamaa navigointiapua. Kyseinen henkilö on saanut merenkulun yleiskoulutuksen lisäksi oman erikoiskoulutuksensa. Valtiot yleensä huolehtivat luotsauksen järjestämisestä aluevesillään. Suomessa alusten luotsauksesta on määritelty lailla ja asetuksella. Tietyin edellytyksin ulkomaalainen alus voi saada luotsausvapautuksen tietylle väylälle tai sen osalle. Lisäksi on niin sanottu Itämeren luotsaus, jonka Itämeren reunavaltiot järjestävät koko Itämeren alueella, mutta se on käymässä harvinaiseksi kehittyneen navigointitekniikan myötä.
Ángel Víctor Torres
Ángel Víctor Torres (s. 13. maaliskuuta 1966 Arucas, Gran Canaria) on espanjalainen poliitikko. Hän on Kanariansaarten aluejohtaja ja Kanariansaarten sosialistisen puolueen (Partido Socialista de Canarias) pääsihteeri.
Lanka palaa
Albumi nousi listoille helmikuussa kuuden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 20. Vaikka levy sisälsi tulevia klassikoita, kuten ”Tia-Maria” ja ”Laulu rakkaudelle”, alkoi albumista Yön useita vuosia kestänyt alamäki, joka näkyi paitsi taiteellisesti, myös yhtyeen suosiossa.
Ángel Víctor Torres
Torres opiskeli espanjalaista filologiaa La Lagunan yliopistossa ja toimi lukioasteen kielenopettajana. Torres oli Arucasin pormestari 2003–2007 ja 2011–2015.
Aninkaistenkatu
thumb|250px|Näkymä Aninkaistenkadulta thumb|250px|Aninkaistenkatu jakautuu taustalla näkyvän Aninkaistensillan jälkeen Yrjänänkaduksi, Satakunnantieksi ja Tampereentieksi
Aninkaistenkatu on yksi Turun keskustan ruutukaava-alueen muita katuja leveämmistä kaduista ja sisääntuloväylä kaupungin keskustaan. Se kulkee Aurajoelta Turun linja-autoasemalle. Tuomiokirkkosillan toisella puolella on Uudenmaankatu. Pituutta Aninkaistenkadulla on noin 850 metriä.
Aninkaistenkatu päättyy Aninkaistensiltaan, jonka jälkeen katulinja jakaantuu Yrjänänkaduksi, jota pitkin on viitoitus Naantaliin ja Poriin, Satakunnantieksi, jota pitkin pääsee Raisioon, sekä Tampereentieksi, jota pitkin pääsee Tampereelle.
Poikkikadut
Aninkaistenkadun poikkikadut ovat Linnankatu, Eerikinkatu, Yliopistonkatu, Nahkurinkatu, Maariankatu, Sibeliuksenkatu, Tuureporinkatu, Läntinen Pitkäkatu ja Verkatehtaankatu.
Liikenne
Katulinjaus on kauttaaltaan vähintään 2+2-kaistainen, ja lähes kaikissa risteyksissä on liikennevalot. Ennen nykyisen valtatie 1:n valmistumista Aninkaistenkatu oli yksi Suomen vilkkaimmista ja korkeiden talojen reunustamana myös yksi saasteisimmista kaduista. Kevyt liikenne Tuomiokirkkosillan ja Turun linja-autoaseman välillä on ohjattu Multavierunkadun kautta tai uudempaa reittiä Vähätorin ja Brahenkadun kautta.
Aninkaistenkatu on yksi Turun joukkoliikenteen pääkaduista, julkinen liikenne kulkee Kauppatorilta Eerikinkadun ja Maariankadun kautta Aninkaistenkadulle.
Historialliset perspektiivikadut
Uudenmaankatu ja Aninkaistenkatu muodostavat yhden kolmesta Carl Ludvig Engelin Turun palon jälkeen suunnitteleman ruutukaavan mukaisista, Turun muita katuja leveämmistä niin sanotuista perspektiivikadusta, joille oli määrä rakentaa myös Aurajoen ylittävät siltat. Muut vastaavanlaiset kadut olivat Kaskenkatu–Aurakatu sekä Puistokatu–Martinkatu.
Aninkaistenkadun alkupäässä oleva Tuomiokirkkosilta valmistui nykyiseen muotoonsa vuonna 1956. Kadun loppupäässä oleva uusi Aninkaistensilta valmistui vuonna 2000.
Aninkaistenkatu kirjallisuudessa
Aninkaistenkatu mainitaan Aleksis Kiven Seitsemässä veljeksessä Laurin humalaisessa saarnassa hiidenkivellä: " – – tulin Turkuun, pistettiin puukko kurkkuun. Tulinpa lopulta Aningaisten kadun haaraan ja siellä kohtasin viisi nokkelata naaraa. – – "
Gonagas Poker
Gonagas Poker oli kansainvälinen pokeria tarjoava peliyhtiö, joka toimi Boss Median pokeriverkossa.
Aarniokoski
Aarniokoski on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Gonagas Poker
Normaalien käteis- ja turnauspelien lisäksi Gonagas tarjoaa myös satelliittiturnauksia mm. WSOP, WPT ja EPT liveturnauksiin.
Farah Fath
Farah LeeAllen Galfond o.s. Fath (s. 1. toukokuuta 1984 Lexington, Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt saippuasarjassa Päivien viemää. Hän näytteli siinä tuotantokausina 1999–2007 Mimi Lockhart Bradya. Sen jälkeen hän on näytellyt sarjassa One Life to Live, jossa hänen roolihahmonsa on Gigi Morasco. Hän aloitti aktiivisen tv-näyttelemisen vuonna 1999.
Syrjän rautatieasema
Syrjän rautatieasema (, ratakm 452,9) on Heinäveden kunnassa Etelä-Savossa rataosalla sijaitseva rautatieasema. Nykyään Syrjä on linjavaihde, joka toimii työkoneiden väistöraiteena. Ratapihan läpiajomahdollisuus eli Varkauden pään vaihde purettiin vuonna 2003. Paikka sijaitsee ratakilometrillä 452,6.
Farah Fath
Fathin nuorempi sisar Victoria on syntynyt vuonna 1987.
Syrjän rautatieasema
Aiemmin Syrjässä on kuormattu puuta, ja noin kolmen kilometrin päässä Kuvelammin pysäkiltä on haarautunut satamaraide Sääksjärven rantaan. Asemalla on ollut kampiasetinlaite sekä siipiopastimet.
Syksyn sävel – Kaikki singlet 1974–2004
Syksyn sävel – Kaikki singlet 1974–2004 on Juice Leskisen CD-boxi, joka sisältää kaikki hänen singlensä vuosilta 1974–2004.Näiden lisäksi boxi sisältää englanninkielisen mini-LP:n Deep Sea Diver ja ennenjulkaisemattomat kappaleet ”En tahtoisi lähtee” ja ”Maailma yllättää”. Kokoelma julkaistiin 31. lokakuuta 2007.
Boxin mukana oleva booklet sisältää Timo Kanervan ja Mikko Alatalon saatetekstit, Harri Tuomisen kappalekohtaisen esittelyn, diskografian sekä kuvia. Bookletissa on 40 sivua.
Sami Kuoppamäki
thumb|Sami Kuoppamäki [[Ilosaarirockissa kesällä 2011.]]
Sami Sakari Kuoppamäki (s. 1971 ) on suomalainen muusikko, pääasiassa rumpali. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Kingston Wall, So-So, Von Hertzen Brothers, Groove Convention ja Anssi Tikanmäen Filmiorkesteri. Kuoppamäki on toiminut myös sessiomuusikkona ja soittanut Idols-televisio-ohjelman taustayhtyeessä. Hän on yksi Suomen arvostetuimmista rumpaleista. Kuoppamäki on vaikuttanut myös jazzpiireissä: hän on esiintynyt Lenni-Kalle Taipaleen kanssa ja soittanut saksofonisti Eero Koivistoisen kanssa Eero Koivistoinen Music Societyn levyllä X-Ray (2006). Nykyään Kuoppamäki soittaa muun muassa Samuli Putron yhtyeessä sekä Ellips- ja Zook-yhtyeissä. Kuoppamäellä on omat nimikkokapulat, Kuoppis-kapulat, joita valmistaa tšekkiläinen Balbex-yhtiö.
Kuoppamäki avioitui näyttelijä Liisa Mustosen (ent. Kuoppamäki) kanssa kesällä 2001 ja erosi hänestä kesällä 2008. Heillä on aikuinen tytär.
Hänen isänsä on Matti Kuoppamäki, kontrabasson soittaja Suomen Kansallisoopperan orkesterissa. Sami Kuoppamäki on Sakari Topeliuksen jälkeläinen.
Heidet
Heidet (Viburnum) on tesmayrttikasvien (Adoxaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Aiemmin heidet kuuluivat kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimoon, kunnes tesmayrttikasvit erotettiin kuusamakasveista omaksi kasviheimokseen. Heisien sukuun kuuluu ainakin 160 lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu lähes 200 muutakin lajia, mutta näiden lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Heisien (Viburnum) suvusta Suomessa on tavattu muutamia lajeja. Koiranheisi (Viburnum opulus) on yleinen Etelä-Suomessa luonnonvaraisena kasvava lehtopensas.
Joitakin heisilajeja, -lajikkeita ja -risteymiä käytetään myös koristekasveina. Näitä ovat esimerkiksi koiranheidestä jalostetut kääpiökoiranheisi ja lumipalloheisi, joista kummastakin on myynnissä useita eri lajikkeita, sekä risteymäperäiset puistoheisi (Viburnum × carlcephalum) ja uurreheisi (Viburnum × rhytidophylloides).
Electric picnic
Electric picnic on J. Karjalainen Electric Sauna -yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 1999.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kaksitoista viikkoa. Albumi myi ilmestyessään kultaa, ja sitä on myyty yli 28 800 kappaletta.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen.
Elfen Lied
Elfen Lied on japanilaisen Lynn Okamoton luoma mangasarja, josta on myös tehty animesarja televisioon. Elfen Lied keskittyy Homo Sapiens-ihmisten kaltaisiin diclonius-ihmisiin jotka ilmestyvät maapallolle luonnollisen kehityskulun seurauksena ja uhkaavat syrjäyttää nykyisen ihmisrodun. Nimi Elfen Lied on saksaa ja tarkoittaa "Haltioiden laulua" (katso Lied).
Juoni
Tarina alkaa, kun nuori tyttö, Lucy pääsee pakenemaan outojen yhteensattumien avulla Insularin tutkimuskeskuksesta lähellä Kamakuran rannikkoa Kanagawan prefektuurissa Japanissa. Lucy tappaa paon aikana suuren määrän laitoksen henkilökuntaa yliluonnollisilta vaikuttavilla voimillaan. Paon aikana tarkka-ampuja yrittää ampua Lucya niskaan, mutta epäonnistuu, ja luoti kimpoaakin Lucyn päässä olevasta metallikypärästä. Lucy vajoaa tajuttomana kielekkeeltä mereen.
Lucy ei ole tavallinen henkilö vaan diclonius-ihminen, jolla on kaksi pientä sarvea päässä (mistä nimi diclonius, eli kaksisarvinen). Diclonius-ihmisillä on kyky käyttää "vektoreita", jotka ovat ylimääräisiä, lähes näkymättömiä, voimakkaita käsiä. Vektoreiden määrä (animessa yleensä neljä) ja pituus vaihtelevat täysin dicloniuksesta riippuen.
Päivä Lucyn pakenemisen jälkeen nuori opiskelijapoika Kōta saapuu Kamakuraan tapaamaan läheistä Yuka-serkkuaan. Kōta on saapunut opiskelemaan paikallisessa yliopistossa, ja hänen tätinsä on antanut hänelle majapaikan perheen omistamasta entisestä majatalosta sillä edellytyksellä, että Kōta huolehtii sen kunnossapidosta.
Kōta ja Yuka lähtevät kävelemään hiekkarannalle, josta he löytävät rannalle huutoutuneen Lucyn alastomana ja täysin avuttomana. Lucyn päästä vuotaa edelleen verta, ja hänen kokemansa fyysinen trauman vuoksi Lucylle on kehittynyt sivupersoona. Kylmän laskelmoivan ja sadistisen Lucyn vastakohtana on erittäin oppivainen ja näennäisen harmiton, "nyū"-sanaa toisteleva tyttö. Tietämättä, mitä tehdä hänen kanssaan, Kōta ja Yuka ottavat hänet hoiviinsa ja alkavat käyttää hänestä nimeä Nyū. Kōtaan ihastunut Yuka päättää nopeasti myös muuttaa asumaan Kōtan ja Nyūn kanssa samaan huoneistoon.
Kōta, Nyū, ja Yuka yrittävät selvittää elämäänsä sekä menneisyyttään sarjan edetessä. Nyūn kautta Kōta alkaa saada takaisin kivuliaita muistojaan, jotka on haudannut syvälle mieleensä. Tällä välin tutkijat tutkimuskeskuksesta yrittävät selvittää, mitä Lucylle tapahtui ja missä hän majailee lähettämällä sekä homo sapiens-, että diclonius-agentteja ottamaan Lucyn kiinni.
Päähenkilöt
Lucy / Kaede on n. 18-vuotias diclonius-tyttö. Lucyllä on useita (animessa neljä) vektoreita, joiden kantama on kaksi metriä. Hän voi niiden avulla nopeasti tappaa kenet hyvänsä tuon rajan sisällä. Kauempana olevia kohteita vastaan Lucy kykenee sinkoamaan maassa lojuvia esineitä kuolettavalla voimalla. Hän on myös kykenevä pysäyttämään tai kimmoittamaan useimmat normaalit ammukset, kun hän keskittyy tehtävään. Lucyn viha ihmisiä kohtaan johtuu pääasiassa tavasta, jolla muut lapset häntä kohtelivat lapsena. Lucy hylättiin metsään syntymänsä jälkeen. Hänet lähetettiin orpokotiin, jossa muut lapset kiusasivat ja nimittelivät häntä Lucyn sarvien vuoksi. Kun Lucy oli kasvanut kymmenen vuoden ikään, hän löysi koiranpennun, josta alkoi huolehtia. Orpokodin lapset kuitenkin löysivät ja tappoivat pennun vain kiusatakseen Lucyä. Tämä laukaisi Lucyn synnynnäiset diclonius-voimat, ja Lucy repi palasiksi muut lapset vektoreillaan. Hieman tuon jälkeen Lucy tapasi Kōtan metsässä haudattuaan koiran maahan.
Lucy toistuvasti ilmaisee ja purkaa vihaansa väittäen, että ihmiset, jotka eivät ole dicloniuksia, eivät oikeasti ole ihmisiä. Häneltä tuntuukin kokonaan puuttuvan empatia, sillä hän tappaa tuntematta mitään ja käyttäytyy enemmän tai vähemmän sadistisesti. Huolimatta tästä asenteesta ihmiselämää kohtaan hän ei vahingoita Kōtaa ja pidättäytyy tappamisesta hänen läsnä ollessaan. Nyū on Lucyn sivupersoonallisuus, joka kehittyi, kun tarkka-ampujan luoti kimposi Lucyn päässä olleesta kypärästä. Nyūlla on pikkulapsen persoonallisuus ja puutteellinen käsitys ympäröivästä maailmasta. Häneltä puuttuu taito puhua selkeää kieltä. Nyū on täysin viaton ja kyvytön vahingoittamaan ketään, sillä hän on kaikki se, mikä Lucyssä on hyvää. Nyū muuntautuu Lucyksi, kun häntä kohdellaan huonosti.
Ääninäyttelijä: Sanae Kobayashi (japani), Kira Vincent-Davis (englanti) Kōta on noin 19-vuotias opiskelija. Hän tulee tarinaan mukaan, kun hänen serkkunsa perhe sallii hänen muuttaa perheen omistamaan vanhaan majataloon. Vastapalveluksena hänen tulee huolehtia majatalorakennuksen huoltamisesta ja kunnossapidosta samalla, kun käy opiskelemassa paikallisessa yliopistossa. Kouta on padonnut traumaattiset muistonsa isänsä ja pikkusiskonsa kuolemasta Lucyn käsissä. Kōta ei siksi tunnista Lucyä, vaikka on tavannut hänet aikaisemmin lapsuudessaan. Osittain johtuen juuri kokemuksistaan Kōtalla on pehmeä paikka sydämessään tytöille, joilla on ongelmia, ja hän on siksi erittäin jalomielinen ja suojeleva ympärillään olevia tyttöjä kohtaan.
Ääninäyttelijä: Chihiro Suzuki (japani), Adam Conlon (englanti) Yuka on Kōtan serkku. Myös hän on n. 19-vuotias ja suunnittelee aloittavansa opinnot samassa yliopistossa kuin Kōtan kanssa. Hän muuttaa asumaan majataloon kuin Kōta, jota hän ei ole nähnyt moniin vuosiin. Hän on ollut ihastunut Koutaan lapsuudestaan lähtien. Siksi hän on erittäin mustasukkainen nähdessään Kōtan muiden tyttöjen, erityisesti estottoman Nyūn, kanssa.
Ääninäyttelijä: Mamiko Noto (japani), Nancy Novotny (englanti)
Manga
thumb|200px|Kaksi kuvaa mangasta, joissa esiintyvät Lucy, Kōta ja Mayu. Lucyllä on huomattavasti suurempi määrä vektoreita käytössään mangassa. Alun perin julkaistu viikoittain ilmestyvässä Young Jump -lehdessä. Valmis mangasarja käsittää 107 kappaletta, jotka jakaantuvat 12 kirjaan.
Sivujuonet
Mangan mukana kulkee myös useita sivujuonia edellisistä Lynn Okamoton teoksista. Nämä tarinat eivät liity Elfen Liedin juoneen mitenkään.
Lisäksi kirja 8 sisältää kaksi muuta tarinaa, jotka sijoittuvat Elfen Liedin maailmaan.
Juonierot
Mangassa ja animessa esitetty asenne ja tietojen syvyys diclonius-rodusta eroavat toisistaan suuresti. Dicloniuksesta annetaan vähemmän yksityiskohtia animessa. Kohtaukset, joissa kerrotaan mm. professori Kakuzawan todellisuudessa olevan diclonius, hänen perheestään sekä mahdollisesta sukulaisuudesta Lucyyn on jätetty pois animesta lähes kokonaan. Animessa kaikilla dicloniuksilla on vaaleanpunaiset hiukset, kun taas mangassa Lucyllä on vaaleanpunaiset, Marikolla vaaleat ja Nanalla tummanvioletit hiukset. Animessa Marikolla on eniten vektoreita, kun taas Nanan vektorit olivat pisimmät ja Lucyn voimaikkaimmat.
Jotkin hahmot, jotka esiintyvät mangassa, eivät ole mukana animessa. Esimerkiksi jo tarinan varhaisessa vaiheessa mangassa esiintyy Yukan tuttava Nozomi, jota ei tavata animessa. Toisaalta soittolaatikko, joka soittaa sarjan tunnusmusiikki "Liliumia" ei esiinny mangassa.
Kulttuuriset viittaukset
Sarjan alku- ja lopputekstien aikana näkyvät taiteelliset kuvat perustuvat Gustav Klimtin maalauksiin, kuten maalauksiin Suudelma ja Adele Bloch-Bauerin muotokuva I.
Musiikki ja runous
Saksankielinen laulu Elfen Lied ("Haltialaulu") esiintyy mangassa, ja sen on säveltänyt Hugo Wolf. Runo, jonka on kirjoittanut Eduard Mörike, on pohjana Wolfin laululle. Laulu ei esiinny animessa. Sen opettaa Nyūlle mangassa Nozomi.
Seututie 733
Seututie 733 on Kauhavan Pernaasta Lappajärven Karvalaan johtava seututie. Tie on koko matkalta päällystettyä kaksikaistaista tietä. Tiellä on lyhyt yhteinen osuus kantatien 63 kanssa Kauhavan pohjoispuolella. Osuus Pernaalta Kauhavalle on suoraa ja hyvälaatuista tietä. Osuus Kauhavalta Lappajärvelle on huomattavasti mutkaisempaa.
Vaasa-Lappajärvi-poikkitie
Valtatiet 8 ja 19 sekä seututiet 725 ja 733 muodostavat poikkitieyhteyden Vaasan ja Lappajärven Karvalan välille. Tie käyttää seuraavia osuuksia eri teillä:
Noûs
Noûs on neljästi vuodessa ilmestyvä filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee Blackwell Publishing. Sen perusti Hector-Neri Castañeda vuonna 1966. Nykyisin sitä toimittavat Jaegwon Kim ja Ernest Sosa. Julkaisu on asettanut tehtäväkseen julkaista artikkeleita kaikilta filosofian keskeisimmiltä alueilta sekä laajoja kriittisiä arvosteluja merkittävistä kirjoista.
Noûs on nimetty kreikan kielen sanan nous, ”mieli” tai ”järki”, mukaan. Aiemmin vuodesta 1987 itsenäisenä ilmestynyt Philosophical Perspectives on ilmestynyt Noûsin osana vuodesta 1995.
Laurukainen
Laurukainen on sankari pohjoispohjalaisissa vainolaistarinoissa. Tämä valkeahiuksinen poika taisteli neuvokkaasti ryöstelemään tulleita venäläisiä tai karjalaisia vastaan.
Kustaa Hautamäki
Esaias Kustaa Hautamäki (sukunimi aik. Rukkila; 14. kesäkuuta 1869 Kauhava – 6. helmikuuta 1951 Oulu) oli suomalainen päätoimittaja ja Maalaisliiton puoluesihteeri.
Hautamäen vanhemmat olivat torppari Anders Gustaf Rukkila ja Vallborg Ekoluoma. Hän kävi kansakoulun ja toimi räätälinä vuoteen 1901 saakka. Sen jälkeen Hautamäki oli ompelukoneiden myyntiasiamiehenä 1901–1907. Hautamäki oli toiminut lehtien avustajana jo vuodesta 1896 ja kirjoittaen Päivälehteen, Pohjalaiseen ja Pyrkijään. Hän oli sitten päätoimittajana ensin Keski-Pohjalainen-lehdessä 1907–1908 ja sitten Oulussa ilmestyneessä Liitto-lehdessä 1908–1933. Hautamäki oli Maalaisliiton puoluesihteerinä 1908–1917. Hän sai valtion sanomalehtimieseläkkeen vuonna 1937.
Hautamäki toimi Maalaisliiton kansanedustajana 1922–1924 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Kauhavan kuntakokouksen puheenjohtajana. Hautamäki oli Maalaisliiton keskushallituksen ja vuodesta 1925 Suomen sanomalehtimiesliiton hallituksen jäsen. Lisäksi hän oli muun muassa Pohjois-Suomen sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1924 alkaen. Hautamäki oli mukana nuorisoseuraliikkeessä ja hänelle myönnettiin Suomen Nuorison Liiton kultainen ansiomerkki. Hän oli lisäksi Suomen Nuorison Liiton ja kahden nuorisoseurojen keskusseuran kunniajäsen.
Kustaa Hautamäki oli naimisissa vuodesta 1904 Lydia Karoliina Helanderin kanssa.
Kansallisen pelastuksen hallitus
Kansallisen pelastuksen hallitus, josta käytettiin myös nimeä Nedićin hallitus, oli toinen Serbian alueelle perustettu nukkehallitus toisessa maailmansodassa. Hallituksen pääministeri oli Milan Nedić.
Hallitus evakuoitiin Belgradista Kitzbüheliin lokakuussa 1944 ennen Saksan vetäytymistä Serbiasta.
Alberto Zapater
Real Zaragoza
Zapater on Real Zaragozan kasvatti, mutta pelasi lapsuudessaan myös synnyinkuntansa seurassa SD Ejeassa. Hän nousi tuolloin Víctor Muñozin valmentamaan Zaragozan edustusjoukkueeseen kaudella 2004–2005. Debyyttinsä hän teki Valenciaa vastaan Espanjan supercupissa, jonka Zaragoza voitti yhteismaalein 4–2. Ensiesiintyminen Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa seurasi 29. elokuuta 2004 ottelussa Getafea vastaan.
Zapater vakiinnutti pian paikkansa Zaragozan avauskokoonpanossa ja pelasi neljän kauden aikana 138 Primera Divisiónin ottelussa. Vuonna 2006 hän ylsi joukkueineen Espanjan cupin loppuotteluun, jossa Espanyol oli kuitenkin vahvempi maalein 4–1. Kauden 2007–2008 Zaragoza aloitti UEFA-cupin otteluilla edelliskauden erinomaisen kuudennen sijan myötä, mutta kausi päättyi joukkueen putoamiseen Segunda Divisióniin. Zapater jäi seuraan ja oli kaudella 2008–2009 suuressa roolissa joukkueen palatessa korkeimmalle sarjatasolle. Viimeiset kaksi kauttaan Zaragozassa Zapater toimi joukkueen kapteenina.
Robert Volkmann
thumb|right|Robert Volkmann Friedrich Robert Volkmann (6. huhtikuuta 1815 Lommatzsch – 30. lokakuuta 1883 Budapest) oli saksalainen säveltäjä.
Volkmann syntyi Lommatzschissa, Saksin osavaltiossa. Hän opiskeli muusikkoisänsä johdolla urkujen, pianon, viulun ja sellon soittoa. Vuonna 1836 Volkmann siirtyi Leipzigiin, jossa hän tutustui Robert Schumanniin. Vuodesta 1841 lähtien Volkmann työskenteli Budapestissa pianonsoiton opettajana ja Allgemeine Wiener Musik-Zeitung -lehden toimittajana. Vuonna 1852 Franz Liszt ja Hans von Bülow kuulivat Volkmannin b-molli-pianotrion ja esittivät sitä eri puolilla Eurooppaa. Vuodet 1854–1858 Volkmann asui Wienissä. Palattuaan Budapestiin vuonna 1858 hän omistautui säveltämiselle. 1870-luvulta lähtien hän sävelsi enää hyvin vähän. Volkmann kuoli vuonna 1883.
Suurin osa Volkmannin musiikista on sävelletty joko pianolle tai kokoonpanoille, joissa on mukana piano. Lisäksi hän sävelsi muun muassa kaksi sinfoniaa.
Linda Saukko-Rauta
Linda Saukko-Rauta (s. 1977 Isokyrö) on suomalainen kuvittaja, livekuvittaja ja yrittäjä.
Ura
Ylistarossa ja Seinäjoella lapsuutensa ja nuoruutensa viettänyt Saukko-Rauta valmistui filosofian maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2003. Hän toimi ruotsin ja englannin kielen opettajana ja piirsi työstään sarjakuvablogiinsa. Kymmenen opettajavuoden jälkeen hän siirtyi Jyväskylän ammattikorkeakoulun verkko-oppimisen suunnittelijaksi ja alkoi piirtää muistioita työhönsä liittyvistä kokouksista. Hänen uransa livekuvittajana alkoi, kun hän haki vuonna 2011 Nordic Business Forumin vapaaehtoiseksi ja päätyi kuvittamaan muun muassa Al Goren puhetta.
Saukko-Rauta on livekuvittanut esityksiä ja keskusteluja muun muassa Ylen ohjelmissa ja erilaisissa seminaareissa. Saukko-Raudan tunnetuimpia töitä on jääkiekon nuorten maajoukkueen Menestyksen portaat -kuva, joka on esillä Tampereella Jääkiekkomuseossa.
Saukko-Rauta on ollut myös Pohjalaisen pilapiirtäjä.
Kuvituksia
Linda Saukko-Rauta on tehnyt kirjoihin kuvituksia ja kansikuvakuvitusta.
Tunnustuksia
Saukko-Rauta valittiin ensimmäiseksi Valtakunnalliseksi vuoden yksinyrittäjäksi vuonna 2019.
Yksityiselämä
Saukko-Rauta asuu Jyväskylässä aviomiehensä ja kahden lapsensa kanssa.
Archibald Cleghorn
Archibald Scott Cleghorn (15. marraskuuta 1835 – 1. marraskuuta 1910) oli skotlantilainen liikemies, joka nai havaijilaisen prinsessan, Likeliken, ja oli Havaijin kuningaskunnan viimeisen kruununprinsessan, Ka‘iulanin, isä.
Varhainen elämä
Archibald syntyi Edinburghissa vuonna 1935. Hänen vanhempansa olivat Thomas Cleghorn ja Janet Nisbet. Perheeseen syntyi yhteensä viisi poikaa, joista Archibald oli nuorin. Archibaldin ollessa 5-vuotias perhe muutti Uuteen-Seelantiin.
Muutto Havaijille
Cleghornin perhe päätti lopulta lähteä Uudesta-Seelannista ja saapui Havaijille vuonna 1951. Isä Thomas perusti kaupan Honolulun kiinalaiskortteliin, mutta kuoli sairaskohtaukseen vain vuotta myöhemmin. Äiti Janet päätti sittemmin palata Uuteen-Seelantiin, minkä takia kauppa jäi 16-vuotiaan Archibaldin vastuulle. Hän osoittautui kuitenkin taitavaksi liikemieheksi, ja kaupasta tuli Havaijilla iso menestys kasvaen lopulta kauppaketjuksi, jolla oli toimipisteitä O‘ahun lisäksi myös muilla saarilla.
Havaijilla Cleghorn ystävystyi päällikkötaustaisen Kalākauan kanssa, joka nousi myöhemmin saarten kuninkaaksi, Nuoret havaijilaiset -nimisen yhdistyksen kautta. Kalākaua esitteli Cleghornin siskolleen, Likelikelle, johon tämä ihastui välittömästi ja sai Kalākaualta luvan alkaa seurustella tämän kanssa.
Avioliitot ja lapset
Cleghorn ja Likelike menivät naimisiin 22. syyskuuta 1870 Washington Placessa. Parille syntyi yksi tytär, Ka‘iulani, viisi vuotta myöhemmin. Ka‘iulanin ollessa Englannissa Cleghorn rakennutti tyttärensä lahjaksi saamalle tontille talon, joka kulki nimellä ‘Āinahau. Talo paloi 1920-luvulla.
Avioliittojensa lisäksi Cleghornilla oli yksi avioliiton ulkopuolinen suhde havaijilaisen naisen, Annie Ana Makanuin, kanssa. Tästä liitosta syntyi yksi poika.
Havaijin kuningaskunnan virkamies
Vuonna 1873 Cleghorn nimitettiin Havaijin kuningaskunnan parlamentin ylähuoneeseen aateliston edustajana. Hän toimi tässä virassa aina vuoteen 1886 saakka.
Cleghorn nimitettiin O‘ahun virkaatekeväksi kuvernööriksi 7. heinäkuuta 1887 hieman reilun kahden viikon ajaksi. Virallisesti saaren kuvernööriksi hän nousi marraskuussa 1891. Hän toimi virassa aina Havaijin kuningaskunnan kaatumiseen saakka.
Vuoden 1983 vallankumous
Vallankaappauksen jälkeen Cleghorn kirjoitti tuolloin Englannissa oleskelevalle tyttärelleen, että oli yrittänyt neuvoa kuningatarta parhaansa mukaan, mutta Lili‘uokalani oli hänen mukaansa osoittautunut liian itsepäiseksi hallitsijaksi. Päivä vallankumouksen jäkeen, 17. tammikuuta, Cleghorn kirjoitti päiväkirjaansa, että brittiläistaustaiset monarkialle myötämielisen vaikuttajan ehdottaneen kuningattarelle, että Lili‘uokalani luopuisi kruunusta Ka‘iulanin hyväksi.
Viimeiset vuodet
Cleghorn kuoli 1. marraskuuta 1910 Honolulussa. Hänet on haudattu Mauna ‘Alan mausoleumiin.
Mixxed up Energy Drink
Mixxed up Energy Drink on energiajuoma, jonka valmistaja on Lidl Stiftung Ab. Juomaa myy Suomessa Lidl-kauppaketju. Juoma on pakattu 25 cl tölkkeihin; juomaa myytiin ennen 0,5 litran pulloissa. Myös tölkin ulkoasu on muuttunut vuosien varrella.
Malesian maantiede
Malesia jakautuu kahteen osaan. Länsi-Malesiaan kuuluu Malakan niemimaan eteläosa ja Itä-Malesiaan kuuluu Borneon saaren pohjois- ja luoteisosat. Itä- ja Länsi-Malesian välissä on Etelä-Kiinan meri, joka on kapeimmillaan 650 km, enimmillään välissä on merialuetta noin 2 000 km. Malesian naapurimaat ovat mantereen puoleisella osalla pohjoisessa Thaimaa, sekä etelässä Johorensalmen toisella puolella oleva Singapore, jonka kanssa Malesialla ei ole yhteistä maarajaa. Borneon saarella Malesian eteläpuolella on Indonesia. Malesian ja Etelä-Kiinan meren välissä saaren luoteisrannikolla sijaitsee Brunein sulttaanikunta.
Sijainti
thumb|400px|right|Malesian kartta Länsi-Malesia sijaitsee Malakan niemimaan eteläkärjessä ja ulottuu etelässä Johorensalmelle ja pohjoisessa Thaimaan rajalle asti. Länsi-Malesian itäpuolella on Etelä-Kiinan meri, länsipuolella Malakansalmi ja Andamaanienmeri ja eteläpuolella Johorensalmi ja Singaporensalmi. Itä-Malesian muodostavat Sabahin ja Sarawakin osavaltiot Borneon saaren pohjoisosassa. Rajan eteläpuolella on Indonesialle kuuluva Kalimantan. Pohjois-Borneon pohjoispuolella on Etelä-Kiinan meri ja itäpuolella Sulunmeri ja Celebesinmeri. Malakan niemimaan ja Sumatran välissä oleva Malakansalmi on yksi maailman merkittävimmistä laivareiteistä.
Malesian pinta-ala on 329 847 km². Se on Malaijien saaristossa ainoa maa, jolla on maa-aluetta myös mantereella. Malesian Malakan niemimaan -puoleinen osa on 132 090 km² ja Borneon saarella Malesialle kuuluvan alueen pinta-ala on 198 847 km². Pinta-alasta on Itä-Malesiassa näin ollen noin 60 % ja Länsi-Malesiassa 40 %. Pinta-alasta on vesialaa 1 200 km². Rantaviivaa maalla on yhteensä 4 675 km, josta Länsi-Malesiassa 2 068 km ja Itä-Malesiassa 2 607 km.