cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ISDN
Standardista on olemassa monta varianttia, mutta tavallisinta niistä kutsutaan ISDN-perusliittymäksi (Basic Rate Interface) tai ISDN-BRI:ksi. Tekniikasta käytetään myös nimitystä 2B+D sen kanavoinnin vuoksi. Perusliittymä koostuu kahdesta B-kanavasta, joissa on nopeutta 64 kbit/s varsinaista käyttöä varten, ja signalointiin tarkoitetusta D-kanavasta jonka nopeus on 16 kbit/s.
B-kanavia voidaan käyttää puheluita, tietoliikennettä, telefaksia tai kuvapuhelinta varten. Kanavat on myös mahdollista niputtaa yhteen, jolloin saavutetaan 128 kbit/s siirtonopeus. Useampia perusliittymiä voidaan myös käyttää rinnakkain, esimerkiksi videoneuvottelussa käytetään yleisesti 2–3 kanavaparia (eli 4–6 B-kanavaa, toisin sanottuna 256–384 kbit/s).
ISDN-liittymässä on käyttäjällä ISDN-verkkopääte, jossa voi olla myös analogisen puhelimen liitäntä, ISDN-väyläliitännän eli S-väylän lisäksi. S-väylään voidaan liittää ISDN-puhelin, tietokoneen sisällä oleva tai ulkoinen ISDN-verkkosovitin. Väylään voi liittää korkeintaan 8 laitetta.
ISDN:stä on myös yrityskäyttöön tarkoitettu standardi, ISDN-PRI (Primary Rate Interface). Tässä standardissa B-kanavia on 30 kappaletta ja sen lisäksi yksi D-kanava. Kuten perusliittymässä, myös PRI-liittymästä käytetään kanavien määrästä muodostuvaa nimitysta 30B+D. PRI-liittymän D-kanava on 64 kbit/s, toisin kuin perusliittymässä. PRI liittymän kokonaisnopeus on siis 30 * 64 kbit/s + 64 kbit/s = 1 984 kbit/s. Tämä nopeus täyttää melkein E1-luokan runkoyhteyden (2 048 kbit/s). Viimeinen 64 kbit/s kanava on jätetty operaattorin liikennettä varten.
Gribskovin kunta
Gribskov on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 alussa kunnassa oli 41 084 asukasta, ja sen pinta-ala oli 279,5 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on nimeltään Helsinge.
Kunta syntyi 1. tammikuuta 2007 Tanskan kuntauudistuksen seurauksena, jolloin entiset Græsted-Gillelejen ja Helsingen kunnat yhdistyivät.
Casablanca (elokuva)
Casablanca on vuonna 1942 ensi-iltansa saanut Michael Curtizin ohjaama draamaelokuva. Se sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen Casablancaan. Casablanca on useissa äänestyksissä valittu kaikkien aikojen parhaiden elokuvien joukkoon, ja American Film Institute on nimennyt sen romanttisimmaksi yhdysvaltalaiseksi elokuvaksi. Elokuvan ensi-ilta oli New Yorkissa 26. marraskuuta 1942.
Elokuvalla on leikkauskohtia puolalaisen vakoojan Mieczysław Słowikowskin toimintaan Pohjois-Afrikassa.
Juoni
Casablancan satamakaupunki toisessa maailmansodassa: paikallisten lisäksi kaupungissa kuhisee ranskalaisia, vakoojia, pakolaisia, natseja, seikkailijoita, opportunisteja ja yhteistoimintamiehiä. Puolueeton ja kyyninen kapakanpitäjä, yhdysvaltalainen Rick Blaine (Humphrey Bogart) pyörittää kaupungin ykkösravintolaa Rick’s Café Americain’ia. Natsi-Saksa on miehittänyt Ranskan vuonna 1940 ja Vichyn nukkehallitus pitää valtaa Ranskan Marokkoon kuuluvassa Casablancassakin. Blaine ei pidä natseista, mutta ajan yhdysvaltalaista sekaantumattomuuspolitiikkaa edustaen hän ei halua asettua kenenkään puolelle.
Ainoa tapa paeta saksalaisten miehittämästä Euroopasta on matkustaa Casablancaan, josta voi lentää Lissaboniin ja sieltä edelleen Yhdysvaltoihin. Viisumia on kuitenkin vaikea saada, joten monet joutuvat jäämään Casablancaan pitkäksi aikaa.
Guillermo Ugarte (Peter Lorre) on murhannut kaksi viisumeja kuljettavaa saksalaista virkamiestä Oranista Casablancaan kulkevassa junassa. Laittomasti viisumeja kauppaava Ugarte tulee Rickin luokse. Hän kehuskelee Rickille myyvänsä viisumit ”suurempaan hintaan kuin on osannut uneksiakaan”. Viisumit ovat hyvin arvokkaita, sillä Vichyn hallituksen korkea-arvoinen kenraali on allekirjoittanut ne, eikä niitä voi peruuttaa. Natsit kuitenkin pidättävät Ugarten ja tappavat tämän.
Ugarten pidättämisen jälkeen Casablancaan saapuu Rickin vanha rakastettu Ilsa Lund (Ingrid Bergman) ja tämän vastarintaliikkeeseen kuuluva tšekkoslovakialainen aviomiehensä Victor Laszlo (Paul Henreid), jonka kannoilla natsit ovat. Victor aikoo paeta Yhdysvaltoihin Ugarten viisumeilla ja jatkaa vapaudessa taistelua natseja vastaan. Saksasta saapunut majuri Strasser (Conrad Veidt) ja Casablancan poliisipäällikkö, kapteeni Louis Renault (Claude Rains) kuitenkin kieltäytyvät antamasta Ilsalle ja Victorille passeja. He eivät kuitenkaan voi pidättää Victoria ilman syytä.
Rick ja Renault lyövät vetoa, pääseekö Victor Laszlo pakoon. Renault vakuuttaa, ettei Victor pääse Casablancasta pois. Ennen pitkää Ilsalle ja Victorille selviää, että Ugarten viisumit ovat Rickillä, mutta vaikka Victor tarjoaa Rickille, Rick kieltäytyy antamasta viisumeja Victorille. Rick on katkera, sillä hänen ja Ilsan piti edellisenä vuonna paeta Pariisista yhdessä Casablancaan, mutta Ilsa ei koskaan liittynytkään matkaan.
Lopulta Rick muuttaa mielensä ja pakottaa aseella uhaten Renault’n allekirjoittamaan viisumit. Rick saattaa Laszlot lentokentälle, Ilsa haluaisi jäädä ja paeta yhdessä Rickin kanssa mutta tämä varoittaa että sille reitille mihin hän on menossa – villiin viidakkoon – ei Ilsa voi seurata häntä; Ilsan paikka olisi Victorin mukana lentokoneessa. Jäähyväiset ovat nopeat ja kipeätunnelmaiset. Strasser ajaa paikalla ja saa Renaultilta kuulla Laszlon olevan koneessa. Strasser ihmettelee miksi Vichyn poliisiupseeri ei tee mitään ja rientää Rickin varoituksista huolimatta puhelimeen ottaakseen yhteyttä lennonjohtotorniin. Strasser vetää aseensa, mutta Rick ampuu nopeammin. Lentokentälle saapuville poliiseille tapahtuman todistanut Renault antaa tutun määräyksensä: Pidättäkää tavanomaiset epäillyt!.
Victorin ja Ilsan lentokoneen noustessa ilmaan Rick ja vertauskuvallisen vichy-pullon roskiin heittänyt Renault kävelevät pois lentokentältä. Miehet tajuavat että heidän molempien on parasta häipyä kaupungista, ja Renault vihjaa vapaan Ranskan tukikohdasta Brazzavillessä. Rick tokaisee: Louis, luulen että tämä on kauniin ystävyyden alku.
Näyttelijät
pienoiskuva|Päähenkilöt vasemmalta oikealle: Rick Blaine (Bogart), Louis Renault (Rains), Victor Laszlo (Henreid) ja istumassa Ilsa Lund (Bergman). Taustalla Sam (Wilson).
Muita tunnustuksia
Elokuva valittiin vuonna 1989 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.
Tarinoita
Erään elokuvaan liittyvän tarinan mukaan elokuvan tekijät eivät tienneet viimeisenä kuvauspäivänäkään, miten elokuva tulisi päättymään. Alkuperäisen käsikirjoituksen mukaan Rick lähettäisi Ilsan Victorin matkaan, mutta käsikirjoittajat kuitenkin harkitsivat, että Victor kuolisi Casablancassa ja Ilsa ja Rick lähtisivät Lissaboniin. Lopputulos oli kuitenkin todellisuudessa käsikirjoittajien tiedossa, vaikka he vielä viime hetkinä neuvottelivatkin sen toteutustavasta.
Toinen virheellinen väite on se, että Ilsa pyytäisi pianisti Samia soittamaan ”As Time Goes Byn” sanoilla: ”Play it again, Sam!”. Casablancassa on kaksi kohtausta, joissa ”As Time Goes By” mainitaan. Ensimmäisessä Ilsa sanoo Samille:
Arthur ”Dooley” Wilson oli elokuvan päänäyttelijöistä ainoa, joka koskaan vieraili oikeassa Casablancassa.
Kritiikkiä
Elokuvasta on jälkeenpäin tehty myös väritetty versio, jota puhdasoppiset ovat pitäneet elokuvan pilaamisena.
Bassojalkio
thumb|[[Moog Taurus (1976–1981).]] Bassojalkio on sähköinen soitin, jossa on jaloilla soitettava yksi- tai useampioktaavinen koskettimisto.
Tunnetuin bassojalkio lienee Moog Musicin valmistama Moog Taurus. Myöhemmät mallit ovat Taurus II sekä uusin malli Taurus III. Ensimmäinen Taurus oli tarkoitettu Constellation-nimisen kokonaisuuden bassojalkioksi, mutta suunnitelma ei toteutunut.
Taurus I ja II ovat monofonisia ja analogisia syntetisoijia. I-mallista poiketen Taurus II perustuu teknisesti Moog Rogue -syntetisoijaan. Taurus II -mallilla voi näin soittaa muitakin kuin bassosäveliä, mutta normaali koskettimisto on korvattu pedaaleilla käyttöpaaneelin ollessa erillisen jalustan varassa.
Muita bassojalkioiden, joita kutsutaan myös bassopedaaleiksi, valmistajia ovat Roland ja Studiologic. Kitaroistaan ja vahvistimista tunnettu EKO on valmistanut bassojalkioita. Varhainen bassojalkio oli Dewtron Mister Bassman, jonka Genesis-yhtyeen Mike Rutherford teki tunnetuksi.
Nykyisin bassojalkioissa on MIDI-ohjaus, mikä mahdollistaa minkä tahansa MIDI-ohjausta seuraavan instrumentin käyttämisen. Bassojalkio voi olla myös pelkkä MIDI-ohjain, jolloin se ei itse tuota ääntä vaan ulkopuolinen lähde tuottaa äänen ohjaimeen asetettujen parametrien mukaan.
Tunnettuja yhtyeitä, joissa on käytetty bassojalkiota, ovat esimerkiksi The Police, Rush ja U2.
Japin kieli
Japi (omakielinen nimi: Thin nu Wa’ab) on austronesialainen kieli, jota puhutaan Mikronesian liittovaltiossa. Sillä on noin 6600 äidinkielistä puhujaa (1987). Ensimmäisen japin kieliopin, nimeltään Primer Ensayo de Gramatica de la lengua de Yap, julkaisi Fr. Ambrosio de Valencina vuonna 1888. Tämän seurauksena japin oikeinkirjoitus seurasi espanjan oikeinkirjoitusta vuoteen 1972, jolloin sille otettiin käyttöön oma oikeinkirjoitusjärjestelmä. Kielen sanajärjestys on verbi–subjekti–objekti.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu on käännetty kokonaisuudessaan japiksi vuonna 2007.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Satu Taiveaho
thumb|right|Taiveaho Lahdessa kesäkuussa 2009. Satu Kirsikka Taiveaho (s. 29. syyskuuta 1976 Riihimäki) on suomalainen poliitikko. Hän oli vuosina 2003–2011 SDP:n kansanedustaja Hämeen vaalipiiristä.
Ura
Taiveaho valmistui ylioppilaaksi vuonna 1995 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 2001. Hän on työskennellyt muun muassa sosiaalityöntekijänä ja päihdeohjaajana. Kansanedustajaksi hänet valittiin sosiaalijohtajan virasta.
Vuosina 2001–2008 Taiveaho oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen. Hänet valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan vuoden 2003 vaaleissa 4 903 äänellä. Vuoden 2007 vaaleissa Taiveaho valittiin toiselle kaudelle 6 760 äänellä. Hän oli ehdolla myös vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa ja sai 25 916 ääntä. Taiveaho ei asettunut ehdolle enää vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Taiveaho profiloitui erityisesti ympäristö- sekä sosiaali- ja terveyspolitiikassa. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli ympäristövaliokunnan ja hallintovaliokunnan jäsen ja kaudella 2007–2011 sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsen.
Politiikan jälkeen Taiveaho toimi Sininauhasäätiön toimitusjohtajana ja sosiaalihuollon aluehallinnon johtavana ylitarkastajana Hämeenlinnassa. Vuosina 2014–2017 Taiveaho oli Suomen lähi- ja perushoitajaliitto SuPerin järjestöpäällikkö. Toukokuussa 2017 Taiveaho aloitti Suvanto Ry:n toiminnanjohtajana.
Yksityiselämä
Taiveaho kihlautui keskustan kansanedustaja Antti Kaikkosen kanssa 18. kesäkuuta 2006. He menivät naimisiin Hämeenlinnan vanhassa kirkossa lauantaina 12. heinäkuuta 2008. He ovat julkisuudessa kertoneet olevansa kyvyttömiä saamaan yhteistä lasta. Siksi he yrittivät adoptoida lapsen Etelä-Afrikasta, mutta kolme vuotta kestänyt hanke kaatui Kaikkosen rikosepäilyihin. He toimivat kahden lapsen sijaisvanhempina. Taiveaho tuli kuitenkin syksyllä 2017 raskaaksi, mutta sai keskenmenon. Syyskuussa 2018 he ilmoittivat eroavansa.
Loppuvuodesta 2019 Taiveaho alkoi seurustella vuosina 2012–2017 Haminan kaupunginvaltuustossa SDP:tä edustaneen Ville Virtasen kanssa. Pari kihlautui joulukuussa 2019, meni naimisiin elokuussa 2020 ja haki yhdessä avioeroa kesäkuussa 2021. He peruivat eron, mutta elokuussa 2022 he hakivat uudelleen avioeroa.
Alan Smith (jalkapalloilija, 1980)
Alan Smith (s. 28. lokakuuta 1980 Leeds, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. 178 senttimetriä pitkän Smithin pelipaikka on hyökkääjä. Hän on tunnettu kovasta pelityylistään.
Smith aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 Leeds Unitedissa, jota hän oli edustanut jo juniorina. Hän pelasi seurassa vuosikaudet, ja nousi hyvien Valioliiga ja Mestarien liiga -esitystensä ansiosta aina maajoukkueeseen asti. Vuonna 2004 Smith siirtyi Manchester Unitediin, mutta hänen roolinsa Manchesterissä jäi selvästi pienemmäksi kuin mitä se oli Leedsissä.
61:n ManU:ssa pelatun liigaottelun jälkeen Smith siirtyi Newcastle Unitediin kesällä 2007 kuuden miljoonan punnan siirtosummalla.
Englannin maajoukkueessa Smith on pelannut 16 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki vuonna 2001.
Helvetisti järkeä
Helvetisti järkeä on rockyhtye Zen Cafén neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Warner Music Finland.
Albumia on myyty kultalevyyn oikeuttava määrä.
Turun kaupunginosat
Turun kaupunki on jaettu yhdeksään suuralueeseen ja 87 kaupunginosaan. Kaupunginosajako ei kaikissa tapauksissa seuraa tarkkaan edes suuralueita, joten kahdella tai useammalla suuralueella sijaitsevat kaupunginosat on merkitty erikseen. Ydinkeskustan kaupunginosat on merkitty roomalaisin numeroin; muille kaupunginosille on annettu nimet. Kaupunginosien ruotsinkieliset nimet ovat suluissa.
Luettelon jälkeen on vielä mainittu joitakin asuinalueiden nimiä, mutta nämä alueet eivät kuitenkaan ole virallisia kaupunginosia.
Maaria-Paattinen (suuralue 9)
Suuralueeseen kuuluu itse asiassa myös hyvin pieniä Ohikulkutien pohjoispuolella sijaitsevia osia Runosmäen ja Kärsämäen kaupunginosista.
Asuinalueita, jotka eivät ole kaupunginosia
Seuraavat alueet eivät ole virallisia kaupunginosia, mutta ne ovat kuitenkin tunnettuja asuinalueiden ja lähiöiden niminä. Kaupunginosien tapaan nämä alueet on lueteltu suuralueiden mukaisessa järjestyksessä.
Paul Greengard
Paul Greengard (11. joulukuuta 1925 New York, Yhdysvallat – 13. huhtikuuta 2019 ) oli yhdysvaltalainen hermostotutkija, joka on tutkinut etenkin hermoston välittäjäaineita. Greengardin löydöksiä on voitu soveltaa esimerkiksi Parkinsonin taudin hoitamisessa. Hän sai vuonna 2000 Nobelin lääketieteen palkinnon.
Dongguan
Paikallistasolla kaupungilla ei ole varsinaista piirikuntatason jakoa, vaan se jakautuu neljään alipiiriin ja kaikkiaan 28 suurkuntaan, joiden Dongguanin "kaupunginosien" kokoluokka vaihteli vuonna 2010 välillä 60 000 – 700 000 asukasta.
Maantiede
Kaupunki rajoittuu luoteessa Kantoniin (Guangzhou), idässä Huizhoun ja etelässä Shenzhenin kaupunkeihin. Lounaassa rajan muodostaa Helmijoen estuaari, jota kautta osa joen uomista laskee Etelä-Kiinan mereen.
Wojciech Kilar
Wojciech Kilar (17. heinäkuuta 1932 Lwów, Puola – 29. joulukuuta 2013 Katowice, Puola ) oli puolalainen säveltäjä.
Kilar syntyi Lwówissa (nykyään Lviv Ukrainassa). Hän opiskeli Katowicessa ja sittemmin Nadia Boulangerin johdolla Pariisissa. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluu orkesteriteos Krzesany (1974). Lisäksi hän sävelsi useita muita orkesteriteoksia ja kamarimusiikkia.
Kilar sävelsi myös runsaasti elokuvamusiikkia. Teoksiin kuuluvat Luvattu maa (1974), Kuningas ja satakieli (1980), Bram Stokerin Dracula (1992), Yö ei tunne armoa (1994), Naisen muotokuva (1996), Yhdeksäs portti (1999) ja Pianisti (2002).
Torsten Tegnér
pienoiskuva|Torsten Tegnér Torsten Elof Kristoffer Tegnér (6. joulukuuta 1888 Tukholma – 10. kesäkuuta 1977) oli ruotsalainen urheilutoimittaja ja urheilujohtaja. Hän on yksi Ruotsin kaikkien aikojen legendaarisimmista urheilutoimittajista, joka harrasti myös itse useita eri lajeja, muun muassa jääpalloa ja jääkiekkoa. Vuonna 1915 Tegnér hankki omistukseena urheilulehti Idrottsbladetin, jonka päätoimittajana hän toimi vuoteen 1966 saakka.
Tegnér voitti jääpallon Ruotsin mestaruuden Tukholman AIK:n riveissä vuosina 1909 ja 1914. Maaliskuussa 1923 hän pelasi ensimmäinen jääkiekkomaaottelunsa Ruotsin jääkiekkomaajoukkueessa, edustaessaan maataan Antwerpenin EM-kisoissa. Hän oli kaikkien aikojen vanhin Ruotsin maajoukkueessa debytoinut pelaaja, kunnes ennätyksen rikkoi Johan Åkerman vuonna 2007.
Vuorijärvi (Orivesi, Eväjärvi)
Vuorijärvi on Pirkanmaalla Orivedellä Puharilassa sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Västilänjoen valuma-alueeseen (35.725) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,9 metriä mpy. Järvellä ei ole luontaista laskuojaa, mutta sille on kaivettu lyhyt oja metsään. Sieltä vedet kulkeutuvat Pirttijärven laskuojaan ja ne laskevat sieltä Löytäneenlahteen.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi on merkitty nimettömänä, mutta se ei silloinkaan ollut asuttu. Järvellä ei ole ollut laskuojaa tässä kartassa eikä ensimmäisessä vuoden 1957 peruskartassakaan. Seuraavassa kartassa vuodelta 1977 edellä mainittu tie Puharinvuorelle oli jo tehty, mutta ainoa oja on kaivettu viereiselle suolle. Nykyinen laskuoja on kaivettu vuoden 1986 kartan painamisen jälkeen.
Basiliscus
Flavius Basiliscus (k. 476) oli Itä-Rooman keisari vuosina 475–476. Hän oli keisari Leo I:n vaimon Verinan veli. Hän johti huono-onnista sotaretkeä vandaaleja vastaan vuonna 468, ja hän kapinoi keisari Zenonia vastaan vuonna 475.
Basiliscuksesta tuli keisari vuonna 475, ja Zenon joutui pakenemaan Antiokiaan. Seuraavana vuonna Zenon palasi ja alkoi piirittää Konstantinopolia. Koska Basiliscus oli hoitanut tehtävänsä huonosti, senaatti antoi avata kaupungin portit Zenonin joukoille. Eräiden kertomusten mukaan Basiliscus pakeni kirkkoon eikä tullut sieltä ulos ennen kuin Zenon lupasi olla vuodattamatta Basiliscuksen ja tämän perheen verta. Zenon antoi sulkea Basiliscuksen kuivaan vesitorniin, jossa tämä kuoli.
Turun suuralueet
thumb|right|400px|Turun suuralueet ja kaupunginosat. Osa kaupunginosista kuuluu useampaan kuin yhteen suuralueeseen, mutta tässä kartassa tällaiset kaupunginosat on merkitty kuuluvaksi vain yhteen suuralueeseen.
Turun kaupunki on jaettu yhdeksään suuralueeseen eli palvelualueeseen, jotka puolestaan on jaettu 87 kaupunginosaan. Suuraluejako ei aina seuraa kaupunginosien rajoja.
Seuraavassa on lueteltu Turun tilastollisessa jaotuksessa vuoden 2004 loppuun asti käytössä olleet suuralueet sekä uudet suuralueet, jotka otettiin käyttöön vuoden 2005 alusta lähtien.
Aurinkomaa
Aurinkomaa on laulaja Jukka Kuoppamäen vuoden 1974 alussa julkaistu albumi. Se äänitettiin tutuksi tulleeseen tapaan Microvox-studiolla Lahdessa säestäjänään Castanja-yhtye.
Kuoppamäki osallistui albumin nimikappaleella saman vuoden Eurovision laulukilpailujen alkukarsintaan ja sijoittui neljänneksi. Kuoppamäki on myöhemmin todennut, että kappale oli sovitettu liian korkealle. Kappale sisältää lukuisia meditaatiosanoja. Moni muukin laulu käsittelee pitkälti samaa aihetta. ”Idästä tulee valo” viittaa hengen valoon, sillä ”kaikki suuret maailmanuskonnot tulevat Suomesta katsottuna idästä”. ”Neljäs tie” kertoo Shangri-Lasta, salatusta valtakunnasta Himalajan laaksossa. ”Kilimandjaro” puolestaan käsittelee oman elämän vuorta, jolle jokaisen tulee nousta.
Aurinkomaa ei menestynyt kaupallisesti yhtä hyvin kuin Kuoppamäen edellisvuoden albumit. Osasyynä tähän on pidetty hänen kiivasta julkaisutahtiaan. Vuonna 1973 Kuoppamäeltä oli ilmestynyt Suomessa vieraskieliset levyt mukaan lukien seitsemän albumia.
Kappaleet
Sävellykset ja sanoitukset Jukka Kuoppamäki, sovitukset Kari Hillo, säestys Castanja.
A-puoli
B-puoli
Lehdistötiedote
Lehdistötiedote on tiedotusvälineille lähetettävä teksti, joka on tarkoitettu uutisena julkaistavaksi. Lehdistötiedotteita lähettävät pääasiassa eri organisaatiot, kuten yritykset, järjestöt ja yhdistykset. Joskus myös julkisuuden henkilöt lähettävät lehdistötiedotteita. Yleensä lehdistötiedotteen sisältö liittyy johonkin ajankohtaiseen tapahtumaan, jolla lähettäjän arvion mukaan on uutisarvoa. Lehdistötiedotteen kehitti yhdysvaltalainen Ivy Lee.
Muumion paluu
Muumion paluu on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Stephen Sommersin ohjaama yhdysvaltalainen seikkailuelokuva, jonka pääosissa näyttelivät Brendan Fraser, Rachel Weisz, John Hannah, Arnold Vosloo, Oded Fehr, Patricia Velásquez ja Dwayne ”The Rock” Johnson. Se on jatko-osa vuoden 1999 elokuvalle Muumio.
Muumion paluun inspiroimana elokuvasarjalle toteutettiin myös 5 000 vuoden taakse sijoittuva esiosa ja spin-off -elokuva Skorpionikuningas, joka keskittyy Johnsonin esittämään Mathayusiin. Jatko-osa Muumio: Lohikäärmekeisarin hauta sai ensi-iltansa vuonna 2008.
Tarina
Eletään vuotta 3067 ea. kaupungissa nimeltä Theba. Tuolloin suuri Skorpionikuningas yritti joukkojensa kanssa valloittaa "tunnetun maailman". Seitsemän vuotta kestäneen sodan päätteeksi Skorpionikuninkaan armeija ajettiin Ahm Sheren aavikolle. Yksi kerrallaan he kuolivat aurinkoon. Lopulta vain puolikuollut Skorpionikuningas oli jäljellä. Hän solmi sopimuksen Anubiksen kanssa, jonka mukaan Anubis säästäisi hänet ja hän antaisi sielunsa. Anubis antoi armeijansa Skorpionikuninkaan käyttöön. Kun hän oli tuhonnut kaiken, Anubis pakotti Skorpionikuninkaan palvelemaan häntä ikuisesti. Hänen armeijansa muuttui hiekaksi ja siellä he odottavat hiljaa herättämistään.
Lehdistötiedote
Aikaisemmin tiedotteet lähetettiin postitse tai faksilla, nykyisin sähköposti on yleisin lähetystapa. Tiedotteiden teosta ja lähettämisestä huolehtivat organisaatioiden tiedottajat tai viestintäosastot. Lehdistötiedotteet ovat osa organisaation ulkoista viestintää. Usein etenkin pienet yritykset ulkoistavat viestinnän joko kokonaan tai osittain viestintätoimistolle, mainostoimistolle tai viestintäkonsultille. Tiedotteiden jakelu voidaan hoitaa myös esimerkiksi uutistoimistojen tai tiedotepalveluiden kautta.
Muumion paluu
Tarina
Hamunaptrassa, kuolleiden kaupungissa, löydetään elämän- ja kuolemankirjat. Kirjojen löytäjät etsivät Imhotepin arkkua ja lopulta löytävätkin sen. Imhotep aiotaan taas herättää henkiin. Jotta Imhotep saisi maailmanvalloitussuunnitelmansa täytäntöön, hän tarvitsee Skorpionikuninkaan rannekorun, joka taas on O'Connelleilla Lontoossa.
Lontoossa Evelyn päättelee, että rannekoru näyttää tien Ahm Sheren kadonneeseen kaupunkiin, joka on samalla Anubiksen kadonneen armeijan hautapaikka. Imhotepin löytäjät tunkeutuvat O'Connelleiden taloon. He eivät löydä rannekorua, koska Alex laittoi sen käteensä. He sieppaavat Evelynin ja aikovat uhrata hänet Imhotepille. Hänen miehensä Richard O'Connell kuitenkin onnistuu pelastamaan hänet ja he päättävät lähteä kohtia Ahm Sheren aavikkoa.
Matkalla heille kuitenkin selviää, että Imhotep ja Anck-su-Namun ovat heidän perässään. He sieppaavat Alexin ja jos he onnistuvat herättämään Skorpionikuninkaan eloon, Imhotep tappaa hänet ja hän hallitsee maailmaa yhdessä Anck-su-Namun kanssa.
He löytävät Ahm Shereen, siellä retkikunnan kimppuun hyökkäävät muumio-apinat, jotka tappavat retkikunnasta suurimman osan. Hazef herättää hiukan myöhemmin Skorpionikuninkaan ja Anubiksen armeijan. Ardeth Bay johtaa medjait taisteluun, jossa he yrittävät pysäyttää Anubiksen armeijan, joka koostuu kahdella jalalla kävelevistä suurista sakaaleista. Rick, Evy, Alex ja Jonathan pääsevät kultaiseen pyramidiin, tappavat Skorpionikuninkaan ja lähtevät pois.
Lehdistötiedote
Tiedotteen muoto
Joissakin tapauksissa tiedotteessa on toivomus aikaisimmasta mahdollisesta julkaisuajankohdasta eli niin sanottu embargo.
Keeper of the Seven Keys Part I
Keeper of the Seven Keys part I on power metal -yhtye Helloweenin toinen levy, joka ilmestyi vuonna 1987. Albumia pidetään yhtenä yhtyeen parhaista ja koko power metal -tyylilajin ehdottomista kulmakivistä. Kappale ”Future World” julkaistiin singlenä ja ”Halloweenista” julkaistiin musiikkivideo. Albumilla laulajan tehtävät otti ensi kertaa Michael Kiske.
Alkuperäinen levy 1987
A-puoli
B-puoli
Pirttijärvi (Orivesi, Puharila)
Pirttijärvi on Pirkanmaalla Orivedellä Puharilan ja Kuhmoisten Pitkävedenkulman välissä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee alavalla alueella eikä sillä ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lammen lounaispuolella sijaitsee ojitettu Pirttisuo. Sen rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tie Puharilan ja Pitkänvedenkulman väliseltä kylätieltä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Västilänjoen valuma-alueeseen (35.725) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 111,7 metriä mpy. Pirttisuon ojat on johdettu laskuojaan, joka laskee luoteessa Löytäneenlahteen. Kartassa on merkitty nuolella toinenkin oja laskuojaksi. Ei ole tietoa siitä, onko kyseinen oja merkittävä laskuoja.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lampi oli piirretty autioksi, mutta eri muotoiseksi. Kartassa ei näkynyt laskuojaa, mutta lammen muodon takia voi ollakin, että se on kaivettu myöhemmin. Laskuojan myötä olisi lammen muotokin muuttunut vedenpinnan laskettua alemmaksi. Tähän viittaisi myös lammen pohjoisosien raivaaminen pelloiksi, jotka näkyvät esimerkiksi vuosien 1965 ja 1986 peruskartoissa. Pellot on myöhemmin metsitetty ja talot purettu.
Valley of the Damned
Valley of the Damned on DragonForcen vuonna 2003 julkaistu debyyttialbumi. Kansikuva jouduttiin tekemään uudelleen ja bändille keksimään uusi nimi, koska yhtyeen silloinen nimi DragonHeart oli käytössä toisella yhtyeellä. Tämän takia tekijänoikeuskiistojen välttämiseksi tämä oli helpoin vaihtoehto.
Kitsapin piirikunta
Kitsapin piirikunta on Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 275 611 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Port Orchardin kaupunki ja suurin kaupunki on Bremerton. Piirikunta on perustettu vuonna 1857.
Väestö
Vuonna 2020 Kitsapin piirikunnan 275 611 asukkaasta valkoisia oli 82,5 %, aasialaisia 5,4 % ja mustia 3,2 %. Vuonna 2019 7,1 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 6,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Herculaneumin papyrukset
Herculaneumin papyrukset ovat papyrusrullia, jotka hiiltyivät vuonna 79 jaa. tapahtuneessa Vesuviuksen purkauksessa. Huvila, jonka yksityiskirjastossa niitä säilytettiin, jäi pyroklastisen virran hautaamaksi, jonka johdosta ne hiiltyivät. Rullat löydettiin vuonna 1752. Huvilan raunioita kutsutaan nykyään Papyrusten huvilaksi ja se sijaitsee Herculaneumin raunioalueella.
Papyrusten huvilan omistajasta on arvailuja. Eräiden tutkijoiden mukaan huvilan rakennutti Lucius Calpurnius Piso Caesoninus, Julius Caesarin appi. Sen omistajaksi on veikattu myös Filodemos Gadaralaista
Huvilasta on löydetty 1800 kirjakääröä ja se on ainoa antiikin ajalta tunnettu kirjasto. Kääröistä on niiden löytämisen jälkeen yritetty avata puolet, mutta tulokset ovat jääneet laihoiksi. Kirjakääröjen tutkimisen avuksi on tullut uusi tekniikka.
Löytäminen ja tutkimukset
Herculaneum oli antiikin roomalaisen yläluokan kesänviettopaikka, jonne paettiin Rooman helteiteitä. Moni rakennutti sinne huvilan ja Papyrusten huvila oli niistä suurin. Nykyajan ihmisen mielestä kyseessä oli enemmän palatsi kuin kesähuvila. Sen omistaja varusti huvilansa kirjastolla, joka on ainoa antiikin ajalta säästynyt kirjasto. Vesuviuksen purkauksen yhteydessä syntyi 400 asteista kaasua, joka muutti kirjat hetkessä hiileksi jonka jälkeen kaupunki hautautui pyroklastiseen virtaukseen.
Löytäminen
Kun Papyrusten huvilassa alkoivat vuonna 1752, kirjakääröjä luultiin aluksi hiiltyneiksi haloksi ja osaa niistä käytettiin jopa soihtuina öisillä kaivauksilla. Kun havaittiin, että niiden sisällä oli umblicus eli kirjakääröihin liitetty tikku, niiden huomattiin olevan kirjoja. Seuraavaksi pohdittiin miten ne saa auki.
Tutkiminen
Ensiksi kirjakääröt yritettiin avata veitsellä, mutta ne eivät kestäneet käsittelyä. Myöhemmin Vatikaanin konservoija, isä Antonio Piaggio (1713- 1796) kehitti laitteen, jolla kääröt saa auki. Sen avulla työ oli hidasta ja varovaista, yhden käärön avaamiseen meni vuosi. Avatut kääröt näyttivät palaneelta paperilta ja niitä oli erittäin hankala lukea. Osasta tekstiä ei saanut mitään selvää ja osa kääröistä muuttui kirjaimellisesti tuhkaksi kun niitä niitä yritettiin lukea.
Vuonna 2015 avuksi tuli nykyaikainen tekniikka. Rullat pystytään lukemaan avaamatta niitä käyttämällä samanlaista röntgenkerroskuvantamismenetelmää kuin sairaaloissa. Kääröistä saatiin niin tarkka kuva, että kirjoittajan käsialakin selviää. Rullan syvempiä osia ei kuitenkaan vielä pystytty lukemaan, mutta tekniikan kehittyessä sen uskotaan olevan mahdollista.
Papyrusten huvilan tekstien lukeminen tulee olemaan antiikin historian tutkimisen suuruutinen. Sieltä on löydetty kaikkiaan 1800 kääröä ja uskotaan, että huvilassa on vielä toinenkin kirjasto. Jos sieltä löydetään joitakin kadonneita teoksia, kuten Aristoteleen dialogit, niiden arvo tulee olemaan mittaamaton.
Sam Neill
Neill omistaa useita viinitiloja, jotka tuottavat viiniä nimeltä Two Paddocks.
Alexander von Collan (nuorempi)
Alexander von Collan (8. kesäkuuta 1858 Pietari – 17. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.
Von Collanin vanhemmat olivat lääkäri, salaneuvos Alexander von Collan ja Adelaide Maria Grotenfelt ja puolisot vuodesta 1904 Emilia Lovisa Levij (k. 1922) ja vuodesta 1926 Louise-Marie Cronvall. Von Collan tuli ylioppilaaksi Helsingissä, suoritti oikeustutkinnon 1887 ja sai varatuomarin arvon 1885. Hän toimi senaatissa virkamiehenä ja oli tie- ja vesirakennusten ylihallituksen asessori 1905–1923. Laamannin arvon von Collan sai 1920. Von Collan oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894.
Virka- ja valtiopäivämies Clas von Collan oli Alexander von Collanin veli.
Kevätlinnunsilmä
Levinneisyys
Kevätlinnunsilmää tavataan Euroopassa Ranskasta, Pohjois-Italiasta ja Pohjois-Balkanilta Isoon-Britanniaan, Fennoskandian keskiosiin ja Länsi- ja Keski-Venäjälle ulottuvalla alueella. Lajin toista alalajia tavataan myös Siperiassa ja Pohjois-Aasiassa. Suomessa kevätlinnunsilmää kasvaa paikoin yleisenä maan etelä- ja keskiosissa Jyväskylän korkeudelle saakka. Satunnaisesti lajia on tavattu Oulun korkeudelle asti.
Elinympäristö
Kevätlinnunsilmä on kosteitten paikkojen laji. Sitä kasvaa lähteikköjen ympäristössä, puron- ja ojanvarsilla, tihkuisilla jokiahteilla, kosteissa lehdoissa, lehtokorvissa ja järvenrantojen kosteikoissa. Kasvupaikat ovat viljavia, usein savipohjaisia maita. Suomessa laji on harvinaistunut purojen perkauksista, kasvupaikkojen ojituksista ja myös metsänhoidosta.
Käyttö
Varsinaista käyttöä kevätlinnunsilmälle ei tiedetä olevan, mutta sen avulla on entisaikaan etsitty vesisuonia.
Arnim Zola
Arnim Zola on Marvel-kustantamon luoma superroisto, nerokas geeni-insinööri. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui Captain America -lehden numerossa 208. Arnim Zolan loi Jack Kirby.
Historia
left|thumb|250px|Vuosien aikana Arnim Zolan värikästä haarniskaa on sarjakuvissa muotoiltu tummanpuhuvammaksi ja synkemmäksi. Arnim Zola oli sveitsiläinen biokemisti, joka aloitti kokeilunsa geenikartoilla 1920-luvulla. Aiemmin hän oli löytänyt kotilinnastaan muinaisia pergamentteja, jotka oli sinne tuonut hänen ristiretkeläisesi-isänsä. Pergamentit olivat deviaanien kirjoittamia ja sisälsivät kehittynyttä tietoa geeniteknologiasta.
Ratkottuaan deviaanien kielen salat, Zola ryhtyi kokeilemaan pergamenteista saamien tietojen avulla geenien muokkausta. Hän onnistuikin luomaan elämää tyhjästä. Pian hän siirtyi yhä vaativampiin elämänmuotoihin ja loi lukuisia hirviömäisiä olentoja. Näin Zola oli ihmiskunnan ensimmäinen geeniteknikko ja hän aloitti työnsä jopa vuosikymmen ennen Suurta Kehittäjää.
Zolan ensimmäisten luomusten joukossa oli aivoaaltojen kopioimislaite, jolla toisen ihmisen ajatukset, muistot ja persoonallisuus saatiin siirrettyä toisiin aivoihin. Saatuaan keksintönsä valmiiksi, Zola meni tapaamaan Adolf Hitleriä, toivoen natsien rahoittavan hänen toimintaansa.
Hitler oli hyvin kiinnostunut Zolan työstä ja antoi tiedemiehen kopioida omat aivokuvionsa. Myöhemmin Hitlerin kuollessa bunkkeriinsa, hänen aivokuvionsa kyettiin siirtämään klooniaivoihin Zolan laboratoriossa – näin syntyi pelottava Vihanlietsoja, joka aiheutti tulevaisuudessa vielä paljon päänvaivaa Ihmenelosille ja Nick Furylle. Zola käytti laitetta myös itseensä.
Zola oli syntyjään heikkorakenteinen ja pienikokoinen mies, ja rakensi sen vuoksi itselleen voimakkaamman ruumiin geneettisesti. Käyttäen luomaansa aivoaaltojen kopioimislaitetta, Zola siirsi tajuntansa kyborgiruumiin klooniaivoihin jotka sijaitsivat paremman suojan vuoksi uuden ruumiin rintakehässä.
Koska kaikki hänen luomuksensa ovat syntyneet hänen omasta geneettisestä materiaalistaan, hän kykenee ohjailemaan niitä mentaalisesti.
Myöhemmin Zola kloonasi lukuisia uusia kehoja Hitlerin aivoille ja auttoi näin diktaattoria selviämään vuosikymmeniä fyysisen kuolemansa jälkeen.
Zolan nerokkuudesta kiinnostui kuitenkin myös pelätty natsirikollinen Punakallo, jonka suojeluksessa Zola kehitteli yhä huikeampia luomuksia salaisessa linnassaan. Vuosikymmenten maanalaisen toiminnan jälkeen Zola tapasi kuitenkin Kapteeni Amerikan. Zola kaappasi Kapteenin linnoitukseensa Sveitsiin aikomuksenaan antaa Kapteeni Amerikan kasvot Hitlerin käyttöön.
Kapteeni kuitenkin pakeni ja myöhemmin Zola auttoi Punakalloa luomaan Kosmista Kuutiota. Punakallon ja Zolan tiet erkanivat myöhemmin. Nykyään taisteltuaan useita supersankareita vastaan, Zola jatkaa väsymätöntä uurastustaan geneettisten kokeidensa parissa. Hän on muun muassa luonut geneettisiä klooneja kauan sitten kuolleista superroistoista ja usuttanut olennot taistelemaan Deadpoolia vastaan.
Voimat ja varusteet
Arnim Zolan suurin voima on hänen nerokas mielensä. Hän on yksi maapallon johtavista klooni- ja geeniteknologeista. Hän kykenee luomaan kloonikopioita ihmisistä tai luomaan hirviöitä toteuttamaan hänen tahtonsa. Zola on sijoittanut kuolevaiset aivonsa rakentamaansa robottikehoon, jonka rinnassa sijaitsee näyttö, josta Zolan kasvot näkyvät katsojalle. Kyborgikehossa ei ole lainkaan päätä, vaan harteilla lepää ESP-laatikko.
Zola on myös telepaatikko, mutta tämä kyky rajoittuu vain hänen luomuksiinsa. Vaikka useimmilla Zolan luomuksista on alkeellinen äly, Zola voi ohittaa luomuksiensa tahdon niin halutessaan. Hänen päässään sijaitseva, kirurgisesti Zolan hermostoon liitetty ESP-laatikko vahvistaa telepatiaa vielä entisestään. ESP-laatikko muuntaa Zolan aivoaallot sähköisiksi signaaleiksi, jotka käskyttävät luomuksia tavallisilla radiotaajuuksilla. Mikäli Zola kytkeytyy erityiseen vahvistimeen, nousevat hänen aivoaaltonsa niin voimakkaiksi, että Zola kykenee kontrolloimaan jopa epäorgaanista materiaalia telekineettisesti. Luonnollista orgaanista elämää Zola ei kykene kontrolloimaan.
Ultimate Arnim Zola
Ultimate Marvel -linjan Arnim Zola on myös natsibiokemisti, jonka tehtävä oli rakentaa Hitlerille superihmisten armeija. Hänen onnistuikin luoda hirviömäinen Seigsoldat, jonka ruumis Kapteeni Amerikka vastaan käydyn taistelun jälkeen kaatui tiedemiehen päälle ruhjoen tämän hengiltä.
Elokuvat
Zola esiintyi sivuhahmona televisioelokuvassa Nick Fury: Agent of S.H.I.E.L.D.. Elokuvassa Zola oli vanhempi Hydran kemisti jonka vastuulla elokuvassa maailmaa uhkaavan tappavan viruksen luominen oli. Zolaa elokuvassa esitti Peter Haworth.
Käännytys
Käännytys on yritystä saada henkilö vaihtamaan uskontoaan, aatteitaan tai mielipiteitään.
Juutalaisasutus keisarillisessa Japanissa
Ennen toisen maailmansodan alkua ja sen aikana Japaniin ja sen miehittämille alueille Kiinassa asutettiin juutalaisia. Samaan aikaan Euroopassa juutalaisuusvastaisuus kasvoi ja johti lopulta holokaustiin.
Huolimatta siitä, että on vain vähän todistusaineistoa siitä, että japanilaiset missään vaiheessa suunnittelivat juutalaisvaltion tai autonomisen juutalaisalueen perustamista, rabbi Marvin Tokayer ja Mary Swartz laativat aiheesta osin fiktiivisen teoksen nimeltä "The Fugu Plan" vuonna 1979. Teoksessa Tokayer ja Swartz nimeävät Fugu-suunnitelmaksi joukon 1930-luvulla kirjoitettuja muistioita, joissa ehdotetaan saksalaisten vainoa pakenevien juutalaisten asuttamista japanilaisille alueille. Ajatuksen kannattajat pitivät suunnitelmaa riskialttiina, mutta arvioivat sen tarjoavan mahdollisia hyötyjä. Suunnitelma nimettiin japanilaisen Takifugu rubripes pallokalan mukaan.
Tokayer ja Swartz perustavat väitteensä kapteeni Koreshiga Unuzikan antamiin lausuntoihin. Heidän mukaan suunnitelmaa hahmoteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1934 ja lopullisen muodon se sai vuonna 1938. Kolmen vallan sopimuksen allekirjoittaminen vuonna 1941 kuitenkin esti suunnitelman täydellisen toteuttamisen.
Jerusalemin heprealainen yliopiston professori Ben-Ami Shillonyn mukaan Tokyaerin ja Swartzin käyttämät väitteet on irrotettu asiayhteydestään ja heidän käyttämänsä käännökset olivat puutteellisia. Shillony kyseenalaistaa sen suunnittelivatko japanilaiset missään vaiheessa juutalaisvaltion tai autonomisen alueen perustamista.
HMCS Cap de la Madelaine
HMCS Cap de la Madeleine (viirinumerot K663 ja FFE 317) oli Kanadan laivaston vuonna 1944 palvelukseenotettu River-luokan fregatti toisessa maailmansodassa. Alus luokiteltiin 1. kesäkuuta 1954 uudelleen muutostöiden jälkeen Prestonian-luokan fregatiksi, jolloin sen viirinumeroksi tuli 7. joulukuuta 1954 palvelukseen otettaessa FFE 317. Se palveli Kanadan laivastossa aina 15. toukokuuta 1965 saakka. Alus on ollut ainoa näin nimetty Kanadan laivastossa.
Valmistus
pienoiskuva|vasen|Aluksen vesillelasku Alus tilattiin lokakuussa 1941 Morton Engineering and Dry Dock Companyltä Quebecistä ja sen köli laskettiin 5. marraskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 13. toukokuuta 1944 ja se otettiin palvelukseen neljä kuukautta myöhemmin 30. syyskuuta Quebec Cityssä.
Palvelus
HMCS Cap de la Madeleine saapui 20. lokakuuta 1944 Halifaxiin, mistä se pian siirtyi edelleen Bermudalle koulutettavaksi. Koulutuksen päätyttyä alus palasi joulukuussa Halifaxiin, missä se liitettiin St. Johnsiin sijoitettuun Kanadan laivaston 7. saattajaryhmään. Alus lähti 28. joulukuuta merelle ja se liittyi 29. joulukuuta saattueeseen HX328. Alus erkani 3. tammikuuta 1945 saattueesta ja se liittyi vielä samana päivänä merellä saattueeseen ONS039, jonka mukana se palasi Kanadaan korjattavaksi. Alus erkani saattueesta 9. tammikuuta. Euroopan sotatoimet päättyivät ennen korjausten valmistumista ja alus poistettiin palveluksesta 25. marraskuuta 1945.
Alus myytiin Marine Industries Limitedille, mutta laivasto lunasti aluksen takaisin ja se muutettiin Prestonian-luokan saattuefregatiksi. Alus palautettiin muutostöiden päätyttyä palvelukseen 7. joulukuuta 1954 NATO runkonumerolla FFE 317. Alus oli kadettien ja palvelukseen otettujen merimiesten koululaivana Kanadan itärannikolla, kunnes se poistettiin palveluksesta 15. toukokuuta 1965. Alus myytiin 1966 romutettavaksi Italiaan La Speziaan.
Aluksen päälliköt
Aluksen päällikköinä palvelivat :
Jutta Urpilainen
Jutta Pauliina Urpilainen (s. 4. elokuuta 1975 Lapua) on suomalainen SDP:tä edustava poliitikko ja kansanedustaja vuosina 2003–2019. Urpilainen valittiin Suomen komissaariksi Von der Leyenin komissioon vuosiksi 2019–2024. Urpilainen aloitti tehtävässä 1. joulukuuta 2019. Urpilaisen vastuualueelle kuuluu Euroopan unionin kansainväliset kumppanuudet.
Urpilainen toimi SDP:n puheenjohtajana vuosina 2008–2014 ja Kataisen hallituksen valtiovarainministerinä 2011–2014.
Urpilainen on ollut Kokkolan kaupunginvaltuustossa jäsenenä ja puheenjohtaja vuoden 2015 tammikuusta vuoden 2016 elokuuhun, jolloin hän luopui puheenjohtajuudesta perhesyiden vuoksi. Hän oli ensimmäinen naispuheenjohtaja Kokkolan valtuustossa kautta aikain.
Koulutus ja työkokemus
Urpilainen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1994 Kiviniityn lukiosta Kokkolasta. Vuosina 1982–1995 hän opiskeli musiikkia ja tanssia Keski-Pohjanmaan konservatoriossa. Vuonna 2002 Urpilainen valmistui kasvatustieteen maisteriksi Jyväskylän yliopistosta. Samana vuonna Urpilainen levytti joululaulualbumin Jouluisia ajatuksia.
Ennen valintaansa eduskuntaan Urpilainen työskenteli opettajana Helsingissä (2001–2002) ja Kokkolassa (2002–2003).
Poliittinen ura
Urpilainen vaikutti SDP:n nuoriso- ja opiskelijajärjestöissä edustaen Suomea Euroopan nuorten sosialistien (ECOSY) hallituksessa vuosina 1998–1999. Hän on toiminut useissa kansainvälisissä järjestötehtävissä, kuten Suomen valtuuskunnassa YK:n (2000) ja Unescon (1999, 2001, 2005) yleiskokouksissa.
Vuosina 2000–2019 Urpilainen oli Kokkolan kaupunginvaltuutettu. Vuosina 2015–2016 hän toimi kaupunginvaltuuston puheenjohtajana, jolloin hänestä tuli Kokkolan valtuuston ensimmäinen naispuheenjohtaja. Eduskuntaan Urpilainen valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2003 vaaleissa 5 365 äänellä Vaasan vaalipiiristä. Kevään 2007 eduskuntavaaleissa hänet valittiin jatkokaudelle 7 244 äänellä. Hänen vaalirahoituksensa oli reilut 30 000 euroa, josta merkittävä osa tuli taulukaupan avulla. Vuosina 2007–2008 Urpilainen toimi SDP:n eduskuntaryhmän toisena varapuheenjohtajana.
Helmikuussa 2008 Eero Heinäluoma ilmoitti, ettei aio jatkaa SDP:n johdossa huonon vaalimenestyksen vuoksi. Hän luopui puheenjohtajuudesta kesän 2008 puoluekokouksessa. Urpilainen asettui ehdolle ja voitti lopullisessa äänestyksessä Erkki Tuomiojan äänin 218–132. Hänestä tuli SDP:n ensimmäinen naispuheenjohtaja ja 32-vuotiaana myös nuorin puheenjohtaja. Urpilaisen ensimmäiset vaalit puolueen johdossa olivat syksyn 2008 kunnallisvaalit, joissa SDP menetti kannatustaan.
Kevään 2011 eduskuntavaaleissa SDP:stä tuli toiseksi suurin eduskuntapuolue, vaikka se menetti kolme eduskuntapaikkaa ja 2,3 prosenttiyksikköä kannatuksestaan, sillä keskusta kärsi vielä suuremman tappion. Urpilainen valittiin vaaleissa kolmannelle kaudelleen 11 670 äänellä. Hänen kampanjakulunsa olivat reilut 35 000 euroa, joista omia varoja reilut 15 000 euroa ja loput puolueelta saatua tukea. Vaalien jälkeen hän toimi huhti-kesäkuussa eduskunnan varapuhemiehenä. Kesällä 2011 vaikeiden hallitusneuvotteluiden jälkeen SDP nousi hallitukseen ja Urpilaisesta tuli Kataisen hallituksen valtiovarainministeri ja samalla Suomen ensimmäinen nainen virassa.
Urpilaisen ollessa valtiovarainministerinä eduskunnassa käsiteltiin Kreikan tukipakettia, ja Suomi vaati hänen johdollaan Kreikalta vakuuksia tukilainoille. Vuonna 2012 talouslehti Financial Times valitsi Urpilaisen Euroopan neljänneksi parhaimmaksi valtiovarainministeriksi. Urpilainen osallistui ministerinä ollessaan vuosina 2012 ja 2013 julkisuudelta suljettuihin Bilderberg-ryhmän kokouksiin. Huomiota herätti, että kokousmatkan kustansi Suomen valtio.
Kevään 2014 puoluekokouksessa Urpilainen pyrki neljännelle puheenjohtajakaudelle, mutta hävisi Antti Rinteelle puoluekokousedustajien äänin 257–243. Urpilainen palasi kesäkuussa 2014 jäseneksi ulkoasiainvaliokuntaan ja eduskunnan pankkivaltuustoon, joissa toimi myös ennen ministerikauttaan vuosina 2009–2011. Marraskuussa 2014 Urpilainen ilmoitti asettuvansa ehdolle vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Hän oli Vaasan vaalipiirin äänikuningatar lähes 11 600 äänellä. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Urpilainen uusi paikkansa kansanedustajana kerättyään 11 007 ääntä, mikä oli kolmanneksi eniten kaikista Vaasan vaalipiirin ehdokkaista.
Joulukuussa 2019 Urpilainen siirtyi EU-komissaariksi Ursula von der Leyenin johtamaan komissioon, joka aloitti viisivuotiskautensa 1. joulukuuta 2019. Hän on vastuussa EU:n kansainvälisistä kumppanuuksista. Komissaari Urpilainen on aloitti joulukuussa 2021 Global Gateway -projektin, jota on kuvattu vastineeksi Kiinan Vyö ja tie -ohjelmalle. Komissio aikoo siirtää tämän nimikkeen alle 300 miljardin ulkomaanapubudjettinsa.
Urpilaista pidettiin SDP:n luultavana ehdokkaana vuoden 2024 presidentinvaaleissa. Elokuussa 2023 SDP:n puheenjohtaja Sanna Marin pyysi Urpilaista puolueen presidenttiehdokkaaksi ja Urpilainen kertoi harkitsevansa ehdokkuutta ja ilmoittavansa lopullisen päätöksensä marraskuuhun mennessä.
EU-politiikka
Urpilaisen mielestä Euroopan unionia ei tule ottaa itsestäänselvyytenä. Urpilaisen mukaan kotimaisessa keskustelussa olisi tärkeä pohtia, mihin asiohin EU:n halutaan ottavan kantaa. Urpilainen pitää EU:ta läheisimpänä yhteisönä, jossa on tarjolla leveämpiä hartioita kansainvälisen yhteiskyön kysymyksissä. Urpilaisen mukaan Suomi on aktiivinen EU-toimija ja toivoo, että myös tulevaisuudessa Suomi tuo omia ehdotuksia rakentavasti.
Ulko- ja turvallisuuspolitiikka
Vuonna 2008 Urpilainen arvosteli sekä Georgiaa että Venäjää kriisin kärjistämisestä sotatoimiin. Urpilaisen mielestä Suomi tarvitsi tuolloin entistä vahvempaa Venäjä-politiikkaa, vahvempaa EU:n ulkopolitiikka sekä vahvempaa Itämeri-politiikkaa. Urpilaisen mukaan tuolloin ei ollut tarvetta turvallisuuspolitiikan tai Nato-suhteen uudelleentarkasteluun. Urpilainen piti tuolloin puolustuspolitiikan varovaisuutta vahvuutena kansainvälisten suhteiden ennakoimattomissa muutoksissa. Vuonna 2014 Urpilainen kuvasi Ukrainan alkanutta kriisiä synkkänä turvallisuuspoliittisena epävarmuutena, jolle hän halusi nopean ja diplomaattisen lopun.
Yksityiselämä
Jutta Urpilaisen isä on entinen kansanedustaja Kari Urpilainen. Urpilainen on ollut vuodesta 2006 naimisissa ulkoasiainministeriössä työskentelevän Juha Mustosen kanssa. He adoptoivat Kolumbiasta runsaan vuoden ikäisen pojan maaliskuussa 2016, ja Urpilainen jäi loppuvuodeksi pois eduskuntatyöstä hoitaakseen lasta ja luopui Kokkolan valtuuston puheenjohtajuudesta myös perhesyihin vedoten elokuussa 2016. Eduskuntatyöhön Urpilainen palasi vanhempainvapaalta helmikuun alussa 2017. Vuonna 2019 he adoptoivat toisen lapsen Kolumbiasta, 3-vuotiaan tytön.
Uskonto
Urpilainen on tunnustuksellinen kristitty. Hänen mukaansa hengellisyys näkyy arvoissa. Urpilaisen kristilliset arvot ovat tulleet kodin perintönä, minkä lisäksi hän on osallistunut kirkon päiväkerhoihin, pyhäkouluun ja rippikouluun. Rippikoulun jälkeen Urpilaisen suhde kristinuskoon lähentyi. Urpilainen oli myös isosena ja seurakuntanuorten toiminnassa sekä nuorisotyön johtokunnassa. Urpilainen on kuvannut kristinuskoa kivijalkana, jonka päälle elämä on rakentunut.
Kolari (kylä)
thumb|250px|right|Kolarin kylä lokakuussa 2011. thumb|250px|right|[[Kolarin kirkko syyskuussa 2007.]] Kolari eli Kolarin kirkonkylä eli Jokijalka on Kolarin kunnan kuntakeskus ja suurin taajama. Se sijaitsee valtatien 21 ja seututien 943 risteyskohdassa Muonionjoen varrella lähellä Ruotsin valtakunnanrajaa.
Kolmisoppinen (Orivesi)
Kolmisoppinen on Pirkanmaalla Orivedellä Iso-Löytäneen ja Ottelen välissä sijaitseva järvi.
Kolari (kylä)
Kuntakeskuksessa sijaitsevat muun muassa vuonna 1965 valmistunut Kolarin kirkko, kunnantalo ja kirjasto.