cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lakeith Stanfield
LaKeith Lee Stanfield (s. 12. elokuuta 1991 San Bernardino, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hän teki näyttelydebyyttinsä draamaelokuvassa Short Term 12 (2013), josta hän sai Film Independent Spirit Awards -ehdokkuuden. Hän sai lisää tunnustusta rooleistaan elokuvissa Selma (2014), Straight Outta Compton (2015), Crown Heights (2017), Sorry to Bother You (2018) sekä Judas and the Black Messiah (2021), josta hän sai parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuuden.
Screen Actors Guild Awards 2015
Draamasarja:
Lakeith Stanfield
Stanfield on myös esiintynyt elokuvissa Puhdistuksen yö: Anarkia (2014), Dope (2015), Snowden (2016), Get Out (2017), Death Note (2017), Se mikä ei tapa (2018), Hiomattomat timantit (2019) ja Veitset esiin – kaikki ovat epäiltyjä (2019) sekä televisiosarjassa Atlanta (2016–).
Screen Actors Guild Awards 2015
Näyttelijäkokoonpano: Downton Abbey
Miespääosa: Kevin Spacey
Naispääosa: Viola Davis
Komediasarja:
Näyttelijäkokoonpano: Orange Is the New Black
Miespääosa: William H. Macy
Naispääosa: Uzo Aduba
Televisioelokuva tai minisarja:
Naispääosa: Frances McDormand
Eniten palkintoja: Orange Is the New Black (2) Screen Actors Guild Awards 2015 oli 21. SAG-palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen ammattiliitto Screen Actors Guild jakoi näyttelijöille palkintoja roolisuorituksista vuoden 2014 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin 25. tammikuuta 2015 losangelesilaisessa Shrine Auditoriumissa Kaliforniassa.
Ehdokkaat julkistettiin 10. joulukuuta 2014. Eniten ehdokkuuksia saivat Birdman ja Moderni perhe, jotka kumpikin saivat neljä ehdokkuutta. Eniten palkintoja voitti Orange Is the New Black, joka sai kaksi palkintoa.
Voittajat ja ehdokkaat
Voittajat ovat ensimmäisenä ja lihavoitu.
Michaela Gerg-Leitner
Michaela Gerg-Leitner o.s. Gerg (s. 10. marraskuuta 1965 Bad Tölz, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen alppihiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1980–1996. Hän edusti SC Lenggries -seuraa.
Gerg-Leitner voitti suurpujottelun nuorten maailmanmestaruuden Auronissa 1982 ja Sestrieressä 1983. Hän sai Sestrieressä lisäksi hopeaa syöksylaskussa. Bormion MM-kilpailuissa 1985 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 13:nneksi ja suurpujottelussa 14:nneksi. Crans-Montanan MM-kisoissa 1987 hän oli syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa kahdeksas ja suurpujottelussa kymmenes. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän sijoittui supersuurpujottelussa kymmenenneksi ja syöksylaskussa 13:nneksi.
Gerg-Leitner saavutti Vailin MM-kilpailuissa 1989 pronssia supersuurpujottelussa. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Ulrike Maierille 0,04 ja hopeaa saaneelle Sigrid Wolfille 0,01 sekuntia. Syöksylaskussa hän sijoittui kuudenneksi. Saalbachin MM-rinteillä 1991 hän oli supersuurpujottelussa kahdeksas, syöksylaskussa 11:s ja suurpujottelussa 14:s. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi.
Gerg-Leitner sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 1989–1990, kahdeksanneksi 1988–1989 ja yhdeksänneksi 1990–1991. Syöksylaskun maailmancupissa hän oli kolmas kausilla 1988–1989 ja 1989–1990, supersuurpujottelun maailmancupssa toinen kaudella 1989–1990, kolmas 1990–1991 ja viides 1985–1986 sekä alppiyhdistetyn maailmancupissa toinen kaudella 1989–1990 ja viides 1990–1991. Hän voitti kaikkiaan neljä maailmancupin osakilpailua, oli seitsemän kertaa toinen ja kolmetoista kertaa kolmas.
Maailmancupin osakilpailuvoitot
Lähde: FIS
Eusebio Di Francesco
Eusebio Di Francesco (s. 8. syyskuuta 1969) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana
Di Francesco edusti Romaa neljä kautta ja pelasi Giallorossin paidassa yli 160 ottelua. Hän kuului seuran avainpelaajiin Zdeněk Zemanin aikakaudella ja säilytti paikkansa myös Fabio Capellon tultua päävalmentajaksi kaudelle 1999/2000. Di Francescon viimeiseksi Romassa jäänyt kausi 2000/2001 päättyi seuran osalta Serie A:n mestaruuteen, mutta Di Francesco itse pääsi kentälle vain viidessä ottelussa. Kauden jälkeen hän jätti Roman ja palasi Piacenzaan. Di Francesco edusti vielä urallaan Anconaa ja Perugiaa, kunnes lopetti uransa vuonna 2005.
Maajoukkuetasolla Di Francesco edusti Italiaa 12 A-maaottelussa Roma-vuosiensa aikana.
Ura valmentajana
Lopetettuaan aktiiviuransa pelaajana Di Francesco toimi Val di Sangron urheilutoimenjohtajana vuonna 2007. Valmentajadebyyttinsä hän teki kesällä 2008 SS Virtus Lancianossa, josta sai kuitenkin potkut jo tammikuussa 2009. Ura jatkui Pescarassa ensin juniorivalmentajana ja tammikuussa 2010 seuran päävalmentajana. Ensimmäinen täysi kausi 2010/11 päättyi Pescaran osalta Serie B:n keskikastiin sijalle 13, mutta Di Francesco sai kauden aikana kiitosta ja huomiota joukkueen viihdyttävästä pelitavasta. Kauden jälkeen Di Francesco jätti Pescaran ja siirtyi US Leccen päävalmentajaksi.
Leccen kausi 2011/12 Serie A:ssa sujui surkeasti ja joukkueen kerättyä vain kahdeksan pistettä 13 ottelusta Di Francesco sai potkut joulukuussa 2011.
Kesäkuussa 2012 Di Francesco palasi valmennustehtäviin US Sassuolo Calcion päävalmentajana. Hän johdatti seuran Serie B:n mestariksi kaudella 2012/13 ja Sassuolo nousi pääsarjaan ensimmäistä kertaa seuran historiassa. Vauhti Serie A:ssa oli kuitenkin kovaa ja kehnot tulokset johtivat Di Francescon potkuihin tammikuussa 2014. Alberto Malesani ei saanut joukkueen peliä kulkemaan kuitenkaan yhtään paremmin ja Sassuolon seurajohto palkkasi Di Francescon takaisin päävalmentajaksi jo maaliskuussa 2014. Di Francescon johdolla Sassuolo teki ryhtiliikkeen ja keräsi peräti 13 pistettä kauden seitsemästä viimeisestä ottelusta säilyttäen näin paikkansa Serie A:ssa. Kauden jälkeen Di Francesco teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Sassuolon kanssa.
Kaudella 2014/15 Sassuolo säilytti sarjapaikkansa ollen mukavasti Serie A:n keskikastissa 12:s. Kaudella 2015/16 Di Francesco piiskasi Sassuolon hurjaan lentoon ja joukkue sijoittui kauden päätteeksi historiallisesti kuudenneksi. Sijoitus tiesi joukkueelle paikkaa Eurooppa-liigaan kaudelle 2016/17. Eurooppa-liigassa Sassuolo raivasi karsinnoissa tieltään FC Luzernin ja eteni lohkovaiheeseen. Sassuolo voitti alkulohkonsa ensimmäisen ottelun Athletic Bilbaoa vastaan kotonaan 3–0. Sensaation jälkeenkin Sassuolo esiintyi eurokentillä edukseen, mutta yksi voitto ja kaksi tasapeliä SK Rapid Wieniä vastaan eivät riittäneet lohkon jumbosijaa korkeammalle.
13. kesäkuuta 2017 Di Francescosta tuli AS Roman päävalmentaja kaksivuotisella sopimuksella. Di Francescon johdolla Roma sijoittui Serie A:ssa kolmanneksi jääden mestaruuden voittaneesta Juventuksesta 18 pisteen päähän. Mestarien liigassa Di Francesco luotsasi Romaa menestyksekkäästi. Joukkue voitti lohkonsa ennen Chelseata ja Atlético Madridia. Pudotuspeleissä Roma raivasi tieltään ensin FK Šah’tar Donetskin ja puolivälierissä FC Barcelonan. Roma hävisi ensimmäisen ottelun Camp Noulla 4-1, mutta nousi sensaatiomaisesti 3-0 kotivoittonsa myötä jatkoon vierasmaalisäännön turvin. Välierissä Roma hävisi ensimmäisen osaottelun Liverpoolille 5-2, mutta nousi jälleen kotonaan voittoon maalein 4-2. Liverpool eteni kuitenkin loppuotteluun yhteismaalein 7-6. Di Francesco palkittiin Italian vuoden 2018 parhaana jalkapallovalmentajana Enzo Bearzot -palkinnolla.
Elokuussa 2020 Di Francesco allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Serie A:ssa edellisellä kaudella sijalle 14 sijoittuneen Cagliarin kanssa. Hän sai potkut seurasta jo helmikuussa 2021.
Kesäkuussa 2021 Di Francescosta tuli kaksivuotisella sopimuksella Hellas Veronan päävalmentaja. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo syyskuussa, kun Hellas Veronan kausi oli alkanut heikosti.
Lena
Lena on 4 294 kilometriä pitkä joki Itä-Siperiassa Venäjällä. Se on yksi Venäjän, Euraasian suurimpia jokia ja lukeutuu luokittelutavasta riippuen maailman noin 20 suurimpaan jokeen. left|thumb|230px|Lena-jokea lähellä [[Jakutskia.]] left|thumb|230px|Jokiproomuja Lena-joella. thumb|250px|Kuva Lenan suistosta thumb|left|230px|Kartta Lenan alkupisteen sijainnista Joki saa alkunsa Baikalvuorilta noin 10 kilometriä Baikaljärven pohjoispuolelta ja laskee Pohjoisen jäämeren Laptevinmereen. Lenajoen suussa on suuri, 27 700 neliökilometrin laajuinen suistoalue. Joen keskivirtaama on suuaukon lähellä 17 000 m3/s, joka tarkoittaa 535 km3 mereen virtaavaa vettä vuodessa. Vuosittain joki kuljettaa mereen noin 12 miljoonaa tonnia sedimenttiä ja 41 miljoonaa tonnia veteen liuenneita ainesosia.
Lena on jäässä yläjuoksullaan marraskuusta toukokuulle, alajuoksulla lokakuusta-kesäkuulle. Syksyllä tyypillistä on 10-20 päivää kestävä ajelehtivien jää- tai sohjolauttojen kausi. Joen kevättulva on paikkakunnasta riippuen voimakkaimmillaan touko- tai kesäkuussa. Jäiden sulaminen kestää parisen kuukautta. Suuria jääpatoja muodostuu usein ja näistä voi kehittyä vakaviakin tulvia. Veden lämpötila on korkeimmillaan heinäkuussa ja kohoaa yläjuoksulla noin 19 asteeseen, alajuoksulla 14 asteeseen. Lena on tärkeä vesitie, suurin osa joesta on liikennöitävissä, useita jokisatamia. Laivojen liikennöintikausi kestää 120-160 päivää. Puutavaran uittoa, kalastusta. Yläjuoksulla useita vesivoimaloita. Joen varrella on suojelualueita, mutta se on paikoin kohtalaisen saastunut.
Lenalla on yli tuhat sivujokea. Sen yläjuoksulla on suuria kulta-, timantti- ja kivihiililöytöjä. Vuonna 1945 Lenan suistosta löydettiin paleoliittisia kalliomaalauksia.
Väestönlaskenta
thumb|Väestönlaskentaa Hollannissa 1925. Väestönlaskenta tai väestölaskenta on toimenpide, jolla valtio hankkii tilastotieteellistä tietoa väestöstään.
Muinainen Egypti
Egyptiläisessä Palermon kivessä on säilynyt maininta, joka osoittaa, että jo vanhan valta­kunnan aikana järjestettiin säännöllisesti väestön­laskentoja.
Muinainen Israel
Raamatussa on useita mainintoja väestön­laskennoista. Toisen Mooseksen kirjan mukaan israelilaisten oli suoritettava ilmestysmajan ylläpitämiseksi puolen sekelin sovitus­maksu, jota varten heidät oli myös laskettava. . Neljäs Mooseksen kirja on saanut latinalaisen nimensä Numeri väestön­laskennoista, jotka sen mukaan suoritettiin ensin Siinain erämaassa toisena vuotena Egyptistä lähdön jälkeen ja uudestaan myöhemmin Moabin arolla.
Luukkaan evankeliumin mukaan Jeesus syntyi hetkellä, jolloin keisari Augustuksen määräämää yleistä väestön­laskentaa ja verollepanoa oltiin parhaillaan toteuttamassa.
Kiina
Maailman vanhimmat väestönlaskennat, joissa saadut tiedot ovat säilyneet, suoritettiin Kiinassa. Kanadalaisen tietosanakirjan (The Canadian Encyclopedia) mukaan Kiinassa suoritettiin väestönlaskenta jo 4 000 vuotta sitten. . Muinaisen Kiinan tunnetuin väestön­laskenta suoritettiin kuitenkin Han-dynastian aikana vuonna 2 jaa. Tutkijat pitävät sen tuloksia sangen luotettavina. . Sen mukaan Kiinassa oli tuolloin 57,67 miljoonaa asukasta ja 12,36 miljoonaa kotitaloutta. Kolmas väestönlaskenta, josta on säilynyt tietoja, suoritettiin vuonna 144, jolloin asukkaita oli 49,73 miljoonaa ja kotitalouksia 9,94 miljoonaa.
Intia
Intian vanhin väestönlaskenta, josta on säilynyt tietoja, suoritettiin noin vuonna 300 eaa. keisari Chandragupta Mauryan valtakaudella Kautilyan johdolla. . Myöhemmin sellaisia ei tiedetä suoritetun ennen kuin mogulihallitsija Akbarin aikana.
Rooman valtakunta
Väestönlaskentaa tarkoittava latinan sana census on lainautunut muun muassa englannin kieleen.
Kalifaatti
Keskiajalla arabien kalifaatti alkoi suorittaa väestönlaskentoja pian perustamisensa jälkeen. Ensimmäisen sellaisen pani toimeen kalifi Omar.
Keskiajan Eurooppa
Domesday Book laadittiin Englannissa Vilhelm Valloittajan käskystä vuonna 1086, jotta hän voisi verottaa valloittamaansa maata. Vuonna 1183 ristiretkeläisten perustamassa Jerusalemin kuningaskunnassa suoritettiin väestönlaskenta sen selvittämiseksi, kuinka paljon miehiä ja rahaa voitaisiin saada kokoon, mikäli Egyptin ja Syyrian sulttaani Saladin aikoisi hyökätä sen alueelle.
Inkavaltio
1400-luvulla inkavaltiolla oli ainutlaatuinen tapa kerätä väestötietoja. Inkoilla ei ollut kirjoitettua kieltä, mutta numeerista tietoa voitiin tallentaa quipulle, laaman tai alpakan karvoista valmistetuille köysille, joissa olevat solmut tarkoittivat lukuja kymmenjärjestelmän mukaisesti.
Espanjan imperiumi
Espanjan kuningas Filip II antoi 25. toukokuuta 1577 määräyksen, jonka mukaan Espanjan omistukset Länsi-Intiassa oli laskettava. Cronista Mayor-Cosmógrafon toimistossa laadittiin ohjeet ja kyselylomake, joka jaettiin Uuden Espanjan ja Perun viranomaisille tietojen keräämiseksi. Kyselylomakkeessa oli 50 osaa, ja sen tarkoituksena oli saada tietoa maasta ja sen asukkaiden elämästä. Tulokset, jotka tunnetaan nimellä "relaciones geográficas", kirjattiin vuosien 1579 ja 1595 välillä ja palautettiin Espanjaan Cronista Mayor-Cosmógrafolle.
Suomi
Väkiluku- ja väestörakennetilastoja on laadittu Suomessa vuodesta 1749 lähtien. Se perustuu virallisiin väestörekistereihin, joina vanhastaan ovat olleet evankelisluterilaiset, myöhemmin niiden rinnalla myös ortodoksiset kirkonkirjat, siviilirekisteri ja eri uskonnollisten yhdyskuntien jäsenluettelot. Aluksi suoritettiin väestörekisterien inventointi joka vuosi, vuodesta 1775 lähtien joka viides vuosi ja vuodesta 1880 joka kymmenes vuosi. Nämä sittemmin kymmenvuotistilastoiksi kutsutut väestörekisterien inventoinnit olivat siten eräänlaisia väestönlaskentoja. Niiden suurimpana puutteena oli, että rekisterien tiedot esimerkiksi ammatin ja elinkeinon osalta olivat vanhentuneita eikä kustakin henkilöstä ollut tietoja erikseen.
E. M. Forster
Edward Morgan Forster (1. tammikuuta 1879 Marylebone Middlesex Iso-Britannia – 7. kesäkuuta 1970 Coventry Warwickshire Iso-Britannia) oli englantilainen kirjailija.
Henkilöhistoria
Forster syntyi keskiluokkaiseen perheeseen ja kävi koulunsa sisäoppilaitoksessa. Yliopisto-opinnot hän suoritti Cambridgessa ja tutkinnon jälkeen hän asui pidemmän aikaa Italiassa. Hän sai kirjallisia vaikutteita myös matkoiltaan Kreikassa ja Intiassa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Forster suoritti siviilipalvelusta Egyptissä ja kirjoitti tuolloin Egyptian Mail -lehteen joukon esseitä. Rauhan tultua hän palasi Englantiin ja toimi kirjallisuuskriitikkona ja toimittajana muun muassa Daily Herald -lehdessä. Forster sai ankaran kotikasvatuksen ja tiukka kuri jatkui sisäoppilaitoksessakin. Hän oli silti itse aatteellisesti vapaamielinen ja arvosteli brittiläisten moraalista, kansallista ja yhteiskunnallista itsekkyyttä.
Kirjallinen tuotanto
Forster kuului Bloomsburyn ryhmään, jossa keskusteltiin suurista elämänkysymyksistä. Hän toimi National Council for Civil Libertiesin puheenjohtajana ja kirjoitti New Writing -lehteen. Hänen teoksensa Matka Intiaan sijoittuu 1920-luvun Intiaan, ja sen filmatisointi toi Peggy Ashcroftille parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon. Tunnetuimmat Foster-filmatisoinnit on tehnyt James Ivory: Hotelli Firenzessä (A Room with a View, 1985), Maurice (1987) ja Talo jalavan varjossa (Howard's End, 1992). Cambridgen yliopisto ja sen vapaa ilmapiiri viehätti häntä, ja innostus synnytti myöhemmin Bloomsburyn ryhmän. Teoksissaan hän tarkkailee ironisesti kaupallistuvan keskiluokan elämää. Myös vallan rappeuttava vaikutus ja omaelämäkerrallinen homoseksuaalisuus kuvastuvat hänen teoksissaan.
Teokset (valikoima)
Forsterin teoksia ovat muun muassa seuraavat:
10 000 metrin juoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
10 000 metrin juoksumatkalla ovat Yleisurheilun MM-kilpailuissa parhaiten menestyneet etiopialaiset ja kenialaiset juoksijat. Eniten maailmanmestaruuksia ovat saavuttaneet Etiopian Haile Gebreselassie ja Kenenisa Bekele, molemmat ovat voittaneet MM-kultaa neljästi. Naisten matkalla menestynein urheilija on kolme MM-kultaa voittanut Etiopian Tirunesh Dibaba.
Mizuno Tadamasa
Mizuno Tadamasa (1493 – 12. heinäkuuta 1543) oli Kariyan linnaa hallinnut japanilainen samurai, joka eli Sengoku-kaudella. Vuonna 1541 hän sopi tyttärensä Dai-no-katan avioliitosta Matsudaira-klaanin johtajan Matsudaira Hirotadan kanssa.
Tadamasa menehtyi vuonna 1543, ja klaanin johtoon nousi hänen poikansa Nobumoto. Tämä liittoutui Oda-klaanin kanssa, minkä seurauksena Odan kanssa sotinut Hirotada mitätöi avioliiton, ja lähetti Dai-no-katan takaisin klaaninsa luo. Parin suhteesta syntyi Tokugawa Ieyasu, joka sittemmin perusti Tokugawa-shōgunaatin.
Virtua Fighter
Virtua Fighter on Segan vuonna kolikkopelinä julkaisema taistelupeli. Pelin kehitti Yu Suzukin alaisuudessa ollut AM2-pelinkehitysstudio. Se oli kautta aikojen toinen kolmiulotteista grafiikkaa käyttävä tappelupeli (ensimmäinen oli vektorigrafiikkaa käyttävä 4D Sports Boxing), mutta ensimmäinen varjostettuja polygoneja käyttävä. Sega käytti polygonigrafiikkaa aiemmin Virtua Racing -pelissä (1992).
thumb|300px|Virtua Fighter (1993)
Taistelijat luotiin käyttämällä rautalankamalleja ja tasavarjostettuja polygoneja Sega Model 1 alustalla. Jokaisella taistelijalla oli omat omalaatuiset "liikkeensä". Polygonipohjainen grafiikka mahdollisti uusia asioita, kuten liikkumisen kolmiulotteisessa tilassa sekä kamerakulmien muutokset lähelle ja kauas, joita aiemmin käytetyllä sprite-grafiikalla ei ollut mahdollista toteuttaa.
Konsoliversiot
Virtua Fighter-peli on saanut useita seuraajia, jotka muodostavat pelisarjan.
Turun lääninlasaretti
Turun lääninlasaretti oli Suomen ensimmäinen sairaala, joka avattiin vuonna 1759 Turussa.
Koko Ruotsin valtakunnan ensimmäinen yleissairaala Tukholman lääninlasaretti avattiin 1752. Vuonna 1756 suomalaiset anoivat valtiopäivillä että Tukholman lääninlasarettia varten Suomessa kootut varat käytettäisiin lasaretin perustamiseen Suomeen. Säädyt suostuivat tähän ja kuningas Aadolf Fredrik hyväksyi sairaalahankkeen joulukuussa 1756. Lääninlasaretin rakentamiseen käytettiin Turun hiippakunnan seurakuntien keräämien varojen lisäksi pelikorttimaksuja ja yksityisiä lahjoituksia. Sairaalarakennuksena toiminut puutalo, jossa oli kuusi sairaansijaa valmistui keväällä 1759 Turkuun nykyisen Eskelinkadun ja Läntisen Rantakadun kulmaukseen. Sairaalan lääkärinä toimi oman toimensa ohella Turun piirilääkäri Johan Haartman, joka hoiti tehtävää vuoteen 1767 saakka. Ensimmäiset potilaat sairaalaan otettiin toukokuun alussa 1759 ja sairaalan viralliset avajaiset olivat 6. kesäkuuta 1759. Sairaalaan ei saanut tuoda potilaiksi yli 50-vuotiaita eikä alle 4-vuotiaita lapsia.
Haartmanin aikaan lääninlasarettiin tuoduista potilaista kuoli 5 prosenttia ja 60 prosenttia tervehtyi. Lääninlasaretti toimi myös Turun akatemian lääkärikoulutuksen opetussairaalana vuoteen 1828 saakka, jolloin akatemia siirtyi Helsinkiin. Haartmanin jälkeen sairaalan lääkärinä oli vuosina 1767–1793 Turun piirilääkäri Johan Gabriel Bergman (1732–1793). Bergmanin aikana sairaalassa hoidettiin vuosittain keskimäärin 126 potilasta, joista 25 prosenttia sairasti jotain sukupuolitautia, tavallisesti kuppaa, ja noin 13 prosenttia silmätauteja.
Vuonna 1784 lääninlasaretti siirrettiin Linnankadun ja Sairashuoneenkadun kulmauksessa sijainneeseen taitekattoiseen hirsirakennukseen, jonka oli suunnitellut Olof Tempelman. Tässä rakennuksessa Turun lääninlasaretti ja myöhemmin Turun lääninsairaala toimi vuoteen 1856 saakka, jolloin sairaala siirretiin Puistokadun varrelle. Täältä sairaala siirtyi 1881 Kiinamyllynkadun varrelle nykyiselle Turun sairaala-alueelle. Turun lääninlasaretti sai vuonna 1784 myös oman ohjesäännön ja kun Turun akatemiaan vuonna 1784 perustettua kirurgian professorin virkaa tuli 1789 hoitamaan Josef Pipping, aateloituna Pippingsköld (1760–1815) parani myös sairaalassa annettu kirurginen hoito.
1800-luvulla lääninlasaretin nimeksi muuttui ensin läänin yleinen sairaala ja myöhemmin Turun lääninsairaala. Turun lääninsairaalasta tuli Turun yliopistollinen keskussairaala vuonna 1958. Lääninlasaretin rakennuksista on nykyisin jäljellä vain sairaalan henkilökunnalle 1830-luvulla rakennettu puinen asuintalo.
Mustaolut
thumb|[[Köstritzer Schwarzbier]] Mustaolut eli schwarzbier on perinteinen saksalainen pohjahiivaoluttyyli. Mustaoluessa on pehmeän makeaa maltaisuutta ja usein paahtuneita, tumman suklaisia aromeja. Mustaolut on dunkelia tummempi ja kuivempi.
Luettelo hindulaisista jumaluuksista
Hindulaisia jumaluuksia tiedetään olevan peräti miljoonittain. Intian jokaisella kylällä sanotaan olevan oma suojelusjumaluutensa, yleensä jokin jumalatar. Hindulaisuuden jumalhahmot ovat henkilöityneitä jumaluuksia ja edustavat joitain universaalin jumalallisuuden aspekteja eli ilmentymiä. Hindulaisia jumaluuksia voisi kutsua myös vedisiksi jumaluuksiksi, sillä heidän palvonnastaan ja ominaisuuksistaan puhuttiin jo tuhansia vuosia vanhoissa intialaisissa Veda-kirjoissa. Intiassa jumaluuksilla on suuri merkitys henkisen kasvun edistäjinä ja vahvistajina harjoitettaessa esimerkiksi joogan eri muotoja tai meditaatiota.
Hindujumaluudet voivat olla esimerkiksi avataaroja eli eri aikoina ihmisten luo ilmestyneitä jumalten inkarnaatioita. Joissain jumaluuksissa voidaan yhdistää monia jumalhahmoja, esimerkiksi Dattatreya kolmine päineen edustaa kolmen jumalan, Shivan, Vishnun ja Brahman ominaisuuksia yhdistettyinä. Samoin kaikki jumalattaret tai jumalat voidaan esittää tietyn jumaluuden eri aspekteina, kuten vaikkapa suuri jumalatar Devi, jonka voidaan käsittää ilmenevän mm. Sarasvatin, Lakshmin ja Durgan/Kalin muodoissa.
Hindulaisuuden jumaluudet ovat ihmistä korkeampia olentoja, toimien kosmisten lakien luojina ja ylläpitäjinä. Jumalat ilmestyvät joskus maan päälle ihmismuodossa, avataaroina, johtaakseen ihmiskuntaa henkisyyden tielle.
Ohessa on listattuna vain joitakin tunnetuista hindulaisuudessa esiintyvistä jumalhahmoista. Osilla jumalista on useita nimiä. Nimet eivät useinkaan ole pelkkiä synonyymejä, vaan niiden yleensä käsitetään monistisesti edustavan saman jumaluuden erilaisia ominaisuuksia ja aspekteja.
Eino Penttilä
Eino Penttilä (27. elokuuta 1906 Joutseno – 24. marraskuuta 1982 Pori) oli suomalainen keihäänheittäjä, olympiamitalisti sekä upseeri. Seuratasolla Penttilä edusti muun muassa Lahden Ahkeraa ja Lappeenrannan Urheilu-Miehiä.
Sotilasura
Penttilä suoritti varusmiespalveluksensa 1924-1926 sekä reserviupseerikurssin 1927. Hän valmistui Kadettikoulun 12. kurssilta vuonna 1930 ja kävi tämän lisäksi kapteenikurssin vuonna 1937 sekä komentajakurssin 1951. Ennen sotaa Penttilä toimi suojeluskuntajärjestössä aluepäällikkönä Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirissä 1935-1939. Talvisodassa hän oli eskadroonanpäällikkönä Kevyt Osasto 3:ssa. Jatkosodassa Penttilä komensi pataljoonaa JR 15:ssä, Kevyt Osasto 16:a sekä Erillistä Pataljoonaa 20. Sodan jälkeen Penttilä toimi toimistoupseerina armeijakunnan esikunnassa 1944-1947 sekä Satakunnan sotilasläänin esikunnassa 1947-1952. 3.prikaatissa hän oli pataljoonankomentajana 1953-1954 sekä toimistopäällikkönä 1955-1956.
Jóhannes úr Kötlum
Jóhannes úr Kötlum, oik. Jóhannes Bjarni Jónasson, käytti myös kirjailijanimeä Anonymus, (4. marraskuuta 1899 Dalir, Islanti – 27. huhtikuuta 1972 Reykjavík, Islanti ) oli islantilainen runoilija.
Jóhannes úr Kötlum oli lyyrikko. Hän julkaisi 1926 esikoiskokoelmansa, uusromanttisen Bí, bí og blaka. Myöhemmin runoissa alkoi näkyä sosialistinen maailmankatsomus, mutta hän kirjoitti myös tunteikasta luonnonrunoa. Hän pitäytyi perinteisissä muodoissa vuoteen 1945, jolloin hän alkoi julkaista kokeellisia runoja nimimerkillä Anonymus. Omalla nimellään hän julkaisi 1955 ensimmäisen modernistisen kokoelman Sjödærga. Hän kirjoitti runoja myös lapsille sekä myös muutamia romaaneja. Hän oli myös kääntäjä ja käänsi islanniksi muun muassa Agnar Myklen teoksen Lasso rundt fru Luna (suom. Silmukka kuun sirppiin). Hän myös puolusti julkisesti Mykleä kiistassa teoksesta Laulu punaisesta rubiinista.
Suomennettu tuotanto
Jóhannes úr Kötlumin runoja on julkaistu suomeksi antologiassa Ja tunturin takaa kuulet - Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa, suom. ja toim. Maj-Lis Holmberg, Espoo: Weilin+Göös 1977 ISBN 951-35-1521-4
Anteosaurinae
Anteosaurinae on sukupuuttoon kuollut permikautinen Dinocephaliaan kuuluva terapsidien alaheimo. Sen jäsenet olivat suuria lihansyöjiä, jotka todennäköisesti saalistivat muita suuria eläimiä ja saattoivat myös murskata luita.
Fylogenia
Cisneros et al., (2012):
Antimasque
Antimasquen hahmot ovat karkeampia ja ailahtelevampia kuin naamionäytelmien hahmot. Ne edustavat epäjärjestystä ja muodostavat vastakohdan naamionäytelmien hienostuneisuudelle. Hahmoja näyttelivät ammattinäyttelijät.
Fifty Shades Darker
Fifty Shades Darker on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut James Foleyn ohjaama eroottinen draamaelokuva, jatko-osa elokuvalle Fifty Shades of Grey (2015). Pääosissa ovat tässäkin Dakota Johnson ja Jamie Dornan. Sarjan kolmas osa on Fifty Shades Freed (2018).
Vastaanotto
Turun Sanomissa Henri Waltter Rehnström kirjoitti, ettei Fifty Shades Darkerin eroottisista kohtauksista välity aito intohimo, vaikka pääparin välillä jotain sähköä onkin havaittavissa. Hänestä kilttiä pehmopornoa muistuttavat seksikohtaukset ovat ”kuin muovinmakuista nyhjäämistä, jota on sävytetty tunnelmaan sopimattomalla musiikkitaustalla”.
Kırklarelin maakunta
thumb|Maakunnan sijainti Kırklarelin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee pohjois-Turkissa ja sillä on maarajaa Bulgarian kanssa 180 kilometriä. Kırklarelin maakunta sijaitsee Mustanmeren rannalla ja sen naapurimaakuntia ovat İstanbul, Edirne ja Tekirdağ. Kırklarelin pääkaupunki on Kırklareli.
Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 346 973.
Piirikunnat
thumb|Piirikunnat Kırklarelin maakunta on jaettu kahdeksaan piirikuntaan.
Jouko Arho
Arhon erikoisala oli miinoitus ja miinanraivaus. Miinalaiva Louhen päällikkönä hän laski huomattavan osan talvisodan aikaisista miinoituksista. Hän myös otti osaa sodanjälkeiseen miinanraivaukseen koko virallisen keston ajan vuosina 1944–1950.
Coco Rocha
thumb|Coco Rocha poseeraa [[Louis Vuittonin asussa vuonna 2010.]] Coco Rocha (oik. Mikhaila Rocha; s. 10. syyskuuta 1988 Toronto, Kanada) on kanadalainen huippumalli. Hän on uransa aikana esiintynyt catwalkeilla muun muassa Stella McCartneyn, Christian Lacroix’n ja Marc Jacobsin mallina. Rocha on poseerannut myös useille muotilehdille, kuten Voguelle, sekä useille muotimerkeille kuten Versace, Dolce & Gabbana, Dior, H&M, Chanel, Louis Vuitton ja Tommy Hilfiger. Syksyllä 2013 Rocha toimi myös suomalaisen Seppälän mainoskasvona.
Rocha on tehnyt myös useita televisioesiintymisiä. Hän tuomaroi Yhdysvaltojen Huippumalli haussa -kilpailussa. Lisäksi hän on valmentaja-tuomari realityohjelmassa Face, jossa etsitään uusia mallimaailman kasvoja. Rochan ohella ohjelmaa luotsaavat Karolína Kurková ja Naomi Campbell.
Rocha on 178 senttimetriä pitkä ja hänellä on ruskeat hiukset ja siniset silmät. Hänen mittansa ovat 84-61-86. Rocha on ollut lapsuudestaan lähtien Jehovan todistaja. Siksi hän ei esiinny alastomana, savukkeiden kanssa tai uskonnollisina ikoneina.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1792
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1792 järjestettiin 2. marraskuuta – 5. joulukuuta 1792. Istuva presidentti George Washington valittiin toiselle kaudelle yksimielisesti. Valitsijamiehiä oli 132, joista jokaisella oli kaksi ääntä: kaikki antoivat yhden äänistään Washingtonille. Muut ehdokkaat olivat John Adams (77 ääntä, valittiin varapresidentiksi), George Clinton (50), Thomas Jefferson (4) ja Aaron Burr (1).
Tulokset
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1792 ! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;" | Ehdokas ! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:left;" | Puolue ! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:left;" | Kotiosavaltio ! width="75" | Valitsijamiesäänet
Osavaltioittain
! colspan="1" rowspan="2" style="text-align:left;" | Osavaltio ! colspan="1" rowspan="1" style="text-align:left;" | GW ! colspan="1" rowspan="1" style="text-align:left;" | JA ! colspan="1" rowspan="1" style="text-align:left;" | GC ! colspan="1" rowspan="1" style="text-align:left;" | TJ ! colspan="1" rowspan="1" style="text-align:left;" | AB ! colspan="1" rowspan="2" style="text-align:left;" | Valitsijamiehiä Lähde: National Archives and Records Administration
Live in Stockholm
Live in Stockholm (EMUS20045) on chicagolaisen Trouble-yhtyeen musiikki-DVD, joka taltioitiin yhtyeen klubikeikalla Tukholmassa marraskuussa 2003. DVD:n tuottivat Peter Anneroth ja Frank Eriksson. Live in Stockholmin julkaisi Escapi Music -levy-yhtiö 26. maaliskuuta 2006.
Keikalla Trouble soittaa setin kenties arvostetuimpia kappaleitaan jokaiselta albumiltaan, jopa The Skullilta, jonka kappaleita yhtye ei juuri ole esittänyt livenä edes albumin ilmestymisen aikoihin. Jotkut ovat kritisoineet lavashow’ta minimalistiseksi ja Eric Wagnerin laulupuolta jokseenkin turhan hillityksi. Syyksi on arveltu sitä, että keikka on yhtyeen ensimmäinen sen jälkeen, kun se hajosi vuonna 1996. Kitaristien Rick Wartellin ja Bruce Franklinin taitavaa työskentelyä on puolestaan kehuttu. Keikkatallenteen ohjasi ja editoi Magnus Göthlund. Kuvaajina toimivat Jim Henneghan, Sven Ranelf, Joakim Gustafsson, Tom Peczynski ja Mikael Sandberg, joka kuvasi myös valokuvat. Tallenteen Dolby Digital 5.1 -stereoäänityksestä vastasi Andreas Bauman (Bauman Audio Media AB).
Leif Edlingin tekemällä yli puolituntisella haastattelulla yhtye selventää historiaansa ja vastaa imagoaan, vaikutteitaan, sanoituksiaan, levy-yhtiökiistojaan, white metal -leimaansa, arkielämäänsä ja comebackiaan koskeviin kysymyksiin.
Ala-Kitulampi
Ala-Kitulampi on Jyväskylässä, entisessä Jyväskylän maalaiskunnassa Taka-Keljolla sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 143 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,8 metriä ja suurin syvyys on 8,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 145,7 metriä mpy.
Karin Dedler
Karin Dedler-Feigele o.s. Dedler (s. 2. helmikuuta 1963 Dietmannsried, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen alppihiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1984–1992.
Dedler sijoittui Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987 syöksylaskussa 12:nneksi ja alppiyhdistetyssä 13:nneksi. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän oli yhdistetyssä neljästoista. Hän sai Vailin MM-kilpailuissa 1989 pronssia syöksylaskussa. Hän hävisi hopeamitalisti Karen Percylle 0,01 sekuntia ja kukisti neljänneksi sijoittuneen Heidi Zurbriggenin 0,04 sekunnilla. Hän oli samoissa kisoissa suurpujottelussa viides ja supersuurpujottelussa yhdestoista. Saalbachin MM-rinteillä 1991 hän sijoittui supersuurpujottelussa 13:nneksi.
Dedler sijoittui supersuurpujottelun maailmancupissa neljänneksi kaudella 1990–1991. Hän oli maailmancupin osakilpailuissa toinen supersuurpujottelussa Garmisch-Partenkirchenissä kaudella 1990–1991 sekä kolmas syöksylaskussa Haus im Ennstalissa ja Veysonnaz'ssa kaudella 1989–1990.
Arpeggione
upright|pienoiskuva|[[Henning Aschauer, Düsseldorfilainen viulunrakentaja, rakensi tämän Arpeggionen vuonna 1968 Alfred Lessingin mukaan.]]
Arpeggione on historiallinen kuusikielinen jousisoitin, joka yhdistelee sellon ja kitaran ominaisuuksia. Sen kehitti wieniläinen soitinrakentaja Johann Georg Staufer vuonna 1823. Soitinta soitetaan sellon tapaan, ja sen viritys on sama kuin nykyaikaisessa kitarassa (E-A-d-g-h-e¹). Otelaudassa on nauhat, kuten kitarassa tai viola da gambassa.
Arpeggione-nimi esiintyy ainoastaan Franz Schubertin a-molli-sonaatin D 821 käsikirjoituksessa. Nimi on ilmeisesti Schubertin itsensä tai jonkun hänen lähipiiristään keksimä ja on taivutettu arpeggio-sanasta. Soittimesta käytettiin 1820-1840 luvuilla Wienissä, Berliinissä ja Pestissä nimiä Guitarre d´Amour, Chitarra col´ arco, Bogenguitarre, Sentimental-guitarre, Guitarren-Violoncello ja Violoncellguitarre. Johann Stauferin tai hänen kisällinsä Anton Mitteisin rakentamia arpeggioneja on säilynyt kuusi kappaletta ja ne ovat museoissa eri puolilla maailmaa. Muutamat muut 1800-luvun soitinrakentajat rakensivat arpeggionen kaltaisia soittimia, joita myös on säilynyt joitakin. Kaikki säilyneet soittimet eivät kuitenkaan välttämättä taivu Schubertin sonaatin vaatimuksiin. Niitä pidetäänkin lähinnä uuden soitintyypin epäonnisen lanseerauksen dokumentteina.
Lehtiartikkelien perusteella tunnetaan kolme arpeggionen soittajaa 1820-luvulta: Vincenz Schuster ja Heinrich August Birnbach Wienissä sekä Edouard Schmid Pestissä (nyk. Budapest). Yksityiskohtaisia ohjelmalehtiä heidän konserteistaan ei ole säilynyt, mutta tiedetään kitaransoittajan säestäneen Schusterin ensiesiintymistä arpeggionella. Schmid esitti ainakin omia muunnelmiaan bassokitaran säestyksellä, ja Birnbach soitti ensimmäisen osan itse säveltämästään konsertosta arpeggionelle. Tunnetuin heistä oli Vincenz Schuster, joka julkaisi vuonna 1825 jopa arpeggionensoitto-oppaan nimeltä Anleitung zur Erlernung des von Herrn Georg Staufer neu erfundenen Guitare-Violoncells.
Vuoden 1824 lopussa Schuster esiintyi Wienin Römischen Kaiser -konserttisalissa, missä ohjelmanumerona on todennäköisesti ollut Schubertin sonaatti D 821, koska se valmistui saman vuoden lokakuussa. Kysymyksessä lienee ollut kappaleen kantaesitys. Pianistin nimestä ei ole säilynyt tietoa, mutta se on saattanut olla Schubert.
Arpeggionen tunnettuja soittajia ovat nykyisin Gerhardt Darmstadt, Nicolas Deletaille, Alfred Lessing ja Markus Kuikka.
Sega NAOMI
pienoiskuva SEGA NAOMI (New Arcade Operation Machine Idea) on Sega Dreamcast -konsolin tekniikkaa hyväksikäyttävä kolikkopelialusta. Ensimmäinen Naomi-laitteisto esiteltiin vuoden 1998 JAMMA-messuilla. Sarjatuotetun laitteiston käyttäminen alensi huomattavasti valmiiden kolikkopelilaitteiden hintoja.
Arkkitehtuuriltaan Naomi ja Dreamcast ovat samanlaisia. Molemmat järjestelmät perustuvat Hitachin SH-4 -suorittimeen, PowerVR 2 -grafiikkasuorittimeen ja Yamahan AICA -äänijärjestelmään. Naomissa on Dreamcastiin verrattuna kaksinkertainen määrä keskus- ja näyttömuistia ja nelinkertainen määrä äänimuistia.
Laitetta edelsi Sega Model 3.
Laitteistosta kehitettiin uusi versio, Sega NAOMI 2, vuonna 2000. Seuraajia ovat Sega Hikaru ja Sega Aurora.
Lähteet
List of Sega arcade system boards
Luettelo pikkuplaneetoista: 7001–8000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 7001:stä ja päättyen 8000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Liberianmangusti
Liberianmangusti on saanut lajinimensä saksalaisen eläintieteilijän Hans-Jürg Kuhnin mukaan. Se on sukunsa ainoa laji. Yhden lähteen mukaan liberianmangustin lähin sukulaislaji on seepramangusti, toisen lähteen mukaan Crossarchus-suku. Biologit ovat jonkin verran keskusteleet siitä, pitäisikö liberianmangusti sijoittaa Crossarchus-sukuun.
Koko ja ulkonäkö
Liberianmangusti on mangustiksi keskikokoinen. Naaraiden ruumiin pituus on noin 42,3 senttimetriä ja hännän pituus noin 20,5 senttimetriä. Koirailla ruumiin pituus on noin 47,8 senttimetriä ja hännän pituus noin 19,7 senttimetriä. Painoa on noin 2,3 kiloa. Koiraat ja naaraat ovat muutoin samannäköiset. Turkki on pääosin tummanruskea, mutta kurkku on vaalea. Kaulassa kulkee mustanruskea juova, joka ulottuu korvista hartioille. Juovaa reunustavat molemmin puolin kaksi vaaleanharmaata juovaa. Kuono on pitkä. Polkuanturat ovat mustat ja karvattomat ja jalat tummat Häntä on hieman muuta ruumista vaaleampi, ja se on tuuhea ja kapenee kärkeä kohti. Liberianmangustin kynnet ovat pitkät ja vahvat, etenkin eturaajoissa, joita se käyttää hiekan kaivamiseen ravintoa etsiessään. Eturaajojen kolmannen ja neljännen varpaan kynnen pituus on eturaajoissa noin 1,8 senttimetriä, mutta takaraajojen 1,3 senttimetriä.
Liberianmangusti on sukulaislajejaan suurempi, pitkäkorvaisempi ja kapeakuonoisempi. Hampaita on 40, kun taas lähisukulaisilla niitä on vain 36. Sillä on lähisukuisia Crossarchus-suvun mangusteja rotevampi vartalo ja kallo, pienemmät hampaat ja pidemmät korvat. Crossarchus-suvun mangusteilta puuttuvat myös liberianmangustille tyypilliset kaulajuovat. Liberianmangustilla on myös enemmän välihampaita molemmissa leuoissa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Liberianmangusti elää varmuudella vain Koillis-Liberiassa ja Norsunluurannikon länsiosissa. Mahdollisesti se elää myös Guinean eteläosissa. Lajia tavataan tiheistä trooppisista metsistä ja suometsistä, joissa on runsaasti puroja. Puron uomien syvästä hiekkaisesta maassa on runsaasti sen ravintona käyttämiä lieroja. Sen elinympäristö saattaakin rajoittua alueisiin, joissa maaperä on hiekkaista ja syvää. Liberianmangusti pystyy elämään sekä vanhoissa metsissä että uudismetsissä. Pesäpaikkojen puute saattaa kuitenkin rajoittaa sen esiintymistä uudismetsissä. Kannan suuruutta ei tunneta, mutta Taïn kansallispuistossa tiheydeksi on arvioitu 1,5 yksilöä neliökilometriä kohden.
Elintavat
Liberianmangustin elintavat tunnetaan varsin huonosti. Ensimmäistä elävää yksilöä päästiin tutkimaan vasta vuonna 1989, jolloin Liberiasta saatiin pyydystettyä yksi koiras, joka vietiin Toronton eläintarhaan. Myöhemmän kenttätutkimuksen esti Liberian sisällissota. Paikallisten mukaan laji on päiväaktiivinen. He ovat kertoneet sen liikkuvan 3–5 yksilön ryhminä, mutta jopa 15 eläimen joukoista on kerrottu. Ne viettävät paljon aikaansa ruokaa etsien. Pesäkolo sijaitsee puunjuuren kolossa tai termiittikeon läheisyydessä. Ansoihin jääneiden yksilöiden kerrotaan käyttäytyvän häijysti. Liberianmangustin sosiaalinen elämä vaikuttaa olevan samanlaista kuin muilla pienillä mangustilajeilla, kuten mangolla ja kääpiömangustilla.
Etujalkojen pitkät kynnet, pitkä liikkuva kuono ja heikko hampaisto viittaavat maassa liikkuvaan hyönteissyöjään. Se kaivelee kynsillään maan alta ja kuolleiden palmujen latvaosista matoja ja muita selkärangattomia. Sen ravintoon kuuluvat myös munat ja pienet selkärankaiset. Vankeudessa sitä on ruokittu myös jauhelihalla, koiranruoalla, kananpojilla ja kalalla.
Lisääntymistavat tunnetaan huonosti. Poikashavainnot heinä- ja elokuussa viittaavat siihen, että liberianmangustit lisääntyvät sadekaudella toukokuusta syyskuuhun, jolloin ravintoa on runsaiten.
Uhat ja suojelu
Liberianmangusti luokitellaan vaarantuneeksi lajiksi. Vuonna 2008 valmistuneen arvion mukaan laji taantui edellisten 15 vuoden aikana 30 prosenttia. Lajin elinympäristöä uhkaavat maatalous, hakkuut ja kaivostoiminta. Lisäksi metsäplantaaseilla käytetyt torjunta-aineet voivat kerääntyä lieroihin, joita liberianmangusti käyttää ravintonaan. Satunnaisesti se ryövää myös pieniä kotieläimiä, kuten kanoja, joiden takia sitä metsästetään tuhoeläimenä. Paikalliset metsästävät lajia myös ruoaksi. Sitä metsästetään ansoilla, tuliaseilla ja koirilla. Alueella käydyt sisällissodat ovat myös saattaneet häiritä lajia. Mitään erityisiä toimia liberianmangustin suojelemiseksi ei ole tehty. Sen tiedetään kuitenkin elävän ainakin Taïn ja Sapon kansallispuistoissa Liberiassa.
Eduskuntavaalit 1911
Eduskuntavaalit 1911 järjestettiin 2.–3. tammikuuta. Venäjän keisari Nikolai II oli hajottanut edus­kunnan ja määrännyt uudet eduskuntavaalit pidettäviksi ennenaikaisesti, koska puhe­mies P. E. Svin­hufvud oli kieltäytynyt esittelemästä edus­kunnalle Venäjän lakiin pohjautuvia esityksiä yhden­vertaisuus­laista ja ase­velvollisuus­korvauksista eli sotilas­miljoonista.
Valitut kansanedustajat muodostivat eduskunnan ensimmäisen kokoonpanon, joka istui säännöllisen vaalikauden ajan eli tuolloin kolme vuotta. Kausi päättyi helmikuussa 1914, vaikka jo puoli vuotta aikaisemmin oli järjestetty uudet eduskuntavaalit 1913 elokuussa.
Valituista uusia olivat mm. SDP:n Kalle Hakala, Juho Kananen, Taavetti Lapveteläinen, Armas Paasonen, Samuli Tervo ja K. H. Wiik, Suomalaisen puolueen Oskari Herttua, Juho Mannermaa, Leonard Typpö ja Lauri Yrjö-Koskinen, sekä Ruotsalaisten August Tåg.
Tulokset
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue !rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat !style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet !style="background:#e3e3e3" colspan=2| Osuus !style="background:#e3e3e3" colspan=2| Lukumäärä
SELL Student Games
SELL Student Games, tuttavallisemmin SELL-kisat on monilajiurheilutapahtuma, joka on avoin kaikille yliopisto- ja korkeakouluopiskelijoille ympäri maailman. Kisojen nimi on lähtöisin järjestäjämaiden Suomen, Viron, Latvian ja Liettuan maiden nimistä, kunkin maan omalla kielellä. Kisat järjestetään vuorovuosin kussakin maassa ja ne keräävät vuosittain 1800-2000 opiskelijaa.
SELL-kisojen periaatteisiin kuuluu, että tulosrajoja ei aseteta, jolloin samalla viivalla kilpailevat niin maailman huiput, kuin tavalliset harrastelijat.
Lajit
Nykyään kilpailut järjestetään pääsääntöisesti nk. kesälajeissa. Lajeina ovat yksilölajeista yleisurheilu, uinti, suunnistus, judo ja shakki. Joukkuelajeista puolestaan kisoissa esiintyy koripallo, lentopallo, (mini)jalkapallo ja salibandy. Lisäksi järjestäjästä riippuen SELL-kisoissa on myös ollut lajeina mm. tennis, sulkapallo, pöytätennis, paini, ultimate, joukkuevoimistelu ja jääkiekko.
Historia
Vuonna 1923 Suomen, Viron, Latvian ja Liettuan opiskelijaurheilujärjestöt solmivat yhteistyösopimuksen, jonka tuloksena syntyi SELL-kisat. Ennen toista maailmansotaa ehdittiin SELL-kesäkisoja pitää 13 kappaletta. Tuona aikana myös pidettiin erikseen SELL-talvikisoja sekä SELL-shakkiturnauksia. Viimeiset kisat ennen sotaa olivat Otepäässä pidetyt talvikisat 1940.
Miehityksen aikana kisoja ei luonnollisesti pystytty pitämään, mutta 21.4.1997 pidettiin jälleen Suomen, Viron, Latvian ja Liettuan opiskelijaurheiluliittojen kokous, jossa allekirjoitettiin sopimus SELL-kisojen herättämisestä henkiin. Tällöin kisat myös aukenivat kaikille yliopisto- ja korkeakouluopiskeljoille ympäri maailman.
Luettelo Dire Straitsin kappaleista
Tämä on luettelo Dire Straits -yhtyeen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.
Rosanna Arquette
Rosanna Lauren Arquette (s. 10. elokuuta 1959 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Elokuvassa Missä olet, Susan? (1985) hän esiintyi Madonnan kanssa. Hän on esiintynyt myös muun muassa elokuvissa Silverado (1985), Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta (1994) ja Crash (1996).
Toton Toto IV -albumin kappale ”Rosanna” on nimetty Arquetten mukaan. Arquette oli Toton kosketinsoittajan Steve Porcaron tyttöystävä. Sanoitus ei kuitenkaan liity Arquetteen.
Filmografia
Lähde:
Rasmus Asplund
Rasmus Asplund (s. 3. joulukuuta 1997 Filipstad ) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Florida Panthersin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Asplund teki pääsarjadebyyttinsä kaudella 2014–2015.
Viimeisenä vaihtopäivänä maaliskuussa 2023 Buffalo Sabres kauppasi Asplundin Nashville Predatorsiin vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2023 Asplund teki vapaana agenttina Florida Panthersin kanssa yksivuotisen ja 775 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Antonio Stradivari
thumb|[[Edgar Bundyn romantisoitu tulkinta Antonio Stradivarin työpajasta. Maalaus vuodelta 1893.]] Antonio Stradivari (n. 1644 Cremona Milanon herttuakunta – 18. joulukuuta 1737 Cremona) oli italialainen viulujen ja muiden jousisoittimien rakentaja. Stradivarin tekemien soittimien nimenä käytetään usein hänen nimensä latinankielistä muotoa Stradivarius.
Stradivari oli Nicolò Amatin oppilas noin vuodesta 1666 lähtien, minkä jälkeen hän perusti oman verstaansa Cremonaan työskennellen poikiensa Francescon (1671–1743) ja Omobonon (1679–1742) kanssa.
Jousisoitinten lisäksi Stradivarin pajassa valmistettiin harppuja, luuttuja, kitaroita ja mandoliineja, joista vain harvat ovat säilyneet. Vuoden 1680 jälkeen hän keskittyi viulunrakennukseen. Hän siirtyi pois Amati-tyylistä ja kehitti noin vuonna 1690 oman, ääneltään täyteläisemmän mallinsa. Arvostetuin Stradivarius-viulu on vuonna 1716 valmistunut Messias. Stradivarin viulurakennus asetti mittapuun myöhemmälle viulunrakennukselle. Hän myös kehitti nykyviulun tallan rakenteen ja hänen aikanaan viulun mittasuhteet kehittyivät nykyiselleen, matalammaksi rungoksi, joka antoi voimakkaamman äänen kuin aikaisemmat mallit. Hänen viulunrakennuksensa tuotannon ja laadun huippukausi oli vuosina 1700–1720. Hän rakensi yhteensä noin 1 100 soitinta, joista kaikki eivät ole säilyneet nykypäiviin saakka.
Esko Kausti
Esko Kausti (3. syyskuuta 1916 – 24. kesäkuuta 1944) oli talvi- ja jatkosotaan osallistunut suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 136.
Antonio Stradivari
Katso myös
thumb|Stradivarius [[Palacio Realissa, Madridissa]]
Esko Kausti
Luutnantti Kausti johti jatkosodassa panssarintorjunta-joukkuetta. Joukkue tuhosi Neuvostoliiton 26 raskasta hyökkäysvaunua kahden päivän aikana kesäkuussa 1944. Kausti osallistui taisteluihin käyttäen panssarintorjuntatykkejä ja muita pienempiä lähitorjuntavälineitä.
Jorge de Sena
Jorge de Sena (1919 Lissabon, Portugali – 1978 Santa Barbara, Kalifornia, Yhdysvallat) oli portugalilainen kirjailija ja toimittaja, koulutukseltaan insinööri. Hän oli Portugalin kirjallisuuden opettajana Brasiliassa ja Yhdysvalloissa. Hänen tunnetuinta tuotantoaan ovat runot, joita hän julkaisi useita kokoelmia. Niiden keskeinen teema on ihmisarvo.
Carina (nimi)
Carina on naisen etunimi. Nimi on todennäköisesti Katariina-nimen mukaelma, samoin kuin suomalainen Kaarina-nimikin, mutta se on voinut syntyä myös johdannaisena latinan sanasta cara, joka merkitsee rakasta, kallista tai arvossa pidettyä.
Suomessa nimi Carina on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 2600 henkilölle, joista yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Carinan nimipäivä on Katariinan päivänä 25. marraskuuta. Ennen vuotta 2015 nimipäivä oli kuitenkin 4. marraskuuta.
Sarantola
Sarantola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Björketorpin kivi
thumb|200px Björketorpin kivi on Ronnebyn kunnassa Ruotsin Blekingessä sijaitseva riimukivi. Kivi on yli neljä metriä korkea ja sen vieressä sijaitsee kolmion muodostaen kaksi muuta pystyyn nostettua kiveä, joissa ei kuitenkaan ole riimuja. Björketorpin kiven riimut on ajoitettu 600-luvun jälkipuoliskolle. Vanhin kirjallinen lähde kivistä on vuodelta 1493 Edestadin, Listerbyn ja Hjortsbergan pitäjien rajamerkkinä.
Riimut
thumb|120px|left|Kiven etupuolella olevat riimut Kivessä on riimuja kahdella sivulla. Etupuolella on pidempi teksti:
HaidR runo runu, falh'k hedra ginnarunaR. Argiu hermalausR, ... weladauþe, saR þat brytR ("Minä kätkin tänne mahtavien ja voimakkaiden riimujen salaisuuden. Joka tämän muistomerkin särkee, häntä tulee aina kiduttamaan viha. Kavala kuolema on hänet kohtaava." )
Takapuolella on lyhyempi teksti:
Uþarba spa ("Ennustan perikatoa." )