cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kleitomakhos
Kleitomakhos oli kotoisin Karthagosta. Hän tuli Ateenaan noin vuonna 146 eaa. opiskelemaan filosofiaa. Hän oli Karneadeen oppilas, ja seurasi tätä Akatemian johdossa vuonna 126 eaa. Hän omaksui tältä skeptisyyden. Akatemian lisäksi hän vaikutti myös sekä peripateettisessa että stoalaisessa koulussa.
Raman Hrabarenka
Raman Andrejevitš Hrabarenka (, Roman Andrejevitš Graborenko; s. 24. elokuuta 1992 Mahiljou, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jääkiekkopuolustaja. Hän on aiemmin pelannut myös yhden NHL-ottelun New Jersey Devilsissa. The Hockey News -verkkolehden mukaan Hrabarenkan vahvuuksiin kuuluu koko, viivapelaaminen, monipuolisuus, laukaus ja ylivoimapelaaminen. Hänen heikkouksiinsa kuuluu kokemattomuus, epätasaisuus ja ajoittaiset turhat jäähyt. Hrabarenka laukoo oikealta.
Seuraura
Hrabarenka siirtyi Pohjois-Amerikkaan jo 17-vuotiaana kaudeksi 2009–2010, jonka hän pelasi EJHL-joukkue Philadelphia Revolutionissa. QMJHL-joukkue Cape Breton Screaming Eagles varasi Hrabarenkan 36. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2010. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2010–2011. Kesken kauden 2011–2012, vuoden 2012 vaihteessa Screaming Eagles kauppasi Hrabarenkan Drummondville Voltigeursiin vaihdossa kesän 2013 kuudennen kierroksen varausvuoroon.
Syyskuussa 2012 NHL-varaamaton Hrabarenka siirtyi try-outille AHL-joukkue Albany Devilsiin. Hän sai harjoitusleirin päätteeksi vuoden mittaisen jatkosopimuksen lokakuussa. Hrabarenkan tulokaskausi AHL:ssä toi 34 runkosarjaottelussa tehot 1+4=5. Heinäkuussa 2013 hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue New Jersey Devilsin kanssa. Hrabarenka pelasi kautensa pääosin Albanyssa, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 6+15=21. Hrabarenka pelasi kauden aikana myös viisi ottelua ECHL-joukkue Elmira Jackalsissa. Kaudella 2014–2015 hän debytoi New Jerseyn NHL-joukkueessa, jossa Hrabarenka pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen NHL-ottelunsa runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 9. huhtikuuta 2015 vieraissa Tampa Bay Lightningia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.55 minuuttia. Kauden 2015–2016 Hrabarenka pelasi kokonaan farmissa.
Kleitomakhos
Cicero arvosti suuresti Kleitomakhoksen töitä, ja perusti osan teoksistaan Jumalten luonteesta (De natura deorum), De divinatione ja De fato tämän kirjoittamaan teokseen, josta hän käyttää nimeä De sustinendis offensionibus (”Myöntymyksen epäämisestä”).
Raman Hrabarenka
Seuraura
Elokuussa 2016 Hrabarenka teki ammattilaistry-out -sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän jäi lokakuussa kuitenkin ilman jatkosopimusta. Hrabarenka oli ilman sopimusta joulukuuhun asti, kunnes hän teki loppukauden 2016–2017 kattavan sopimuksen kotimaansa KHL-joukkueen Dinamo Minskin kanssa. Hrabarenkan ensimmäinen kausi toi siellä 16 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 2+6=8. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa. Kaudeksi 2017–2018 Hrabarenka siirtyi jatkamaan KHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Neftehimik Nižnekamskin riveihin. Lokakuussa 2017 seura kuitenkin kauppasi hänet kiinalaisjoukkue Kunlun Red Stariin rahallista korvausta vastaan.
Kleitomakhos
Kaksi Kleitomakhoksen töistä tiedetään omistetuksi merkittäville roomalaisille, toinen runoilija Gaius Luciliukselle ja toinen konsuli Lucius Marcius Censorinukselle. Myös tästä voidaan päätellä, että hänen teoksensa olivat arvostettuja Roomassa.
Raman Hrabarenka
Maajoukkueura
250px|thumb|right|Hrabarenka [[Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkue|Valko-Venäjän paidassa Euro Hockey Challengen ottelussa toukokuussa 2017.]] Hrabarenka edusti Valko-Venäjää MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014 ja 2017. Vuoden 2013 turnauksessa hänet valittiin Tanskaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2014 turnauksessa Hrabarenka voitti Valko-Venäjän sisäisen tehotilaston lukemalla +6. Hän pelasi myös Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa.
Hrabarenka pelasi myös alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän voitti hopeaa ja oli nostamassa Valko-Venäjää seuraavaksi vuodeksi A-sarjaan. Hrabarenka jakoi turnauksen tehotilaston voiton Saksan Konrad Abeltshauserin kanssa lukemalla +10 ja hänet valittiin joukkueensa parhaaksi pelaajaksi. Hrabarenka pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista jälkimmäinen turnaus eteni I-divisioonassa ja päättyi A-lohkon kultaan sekä sarjanousuun.
CPL
CPL voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Kauko-objektiivi
thumb|Canon EF 70-200mm F/4L USM -telezoom, kauko- ja [[zoom-objektiivin yhdistelmä]] thumb|Canon EF 400mm -kiinteäpolttovälinen kauko-objektiivi Kauko-objektiivi eli teleobjektiivi on polttoväliltään filmin tai kennon lävistäjää suurempi. Normaaliobjektiivissa se on lävistäjän pituinen. Kauko-objektiivin kuvakulma on kapeampi kuin normaaliobjektiivin.
Paul Shan Kuo-hsi
thumb|Paul Shan Kuo-hsi Paul Shan Kuo-hsi (3. joulukuuta 1923 – 22. elokuuta 2012 ) oli Taiwanilla toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului jesuiittoihin ja oli yksi kirkon kardinaaleista.
Kauko-objektiivi
Yksinkertaisella yhden kokoavan linssiryhmän rakenteella kokoava linssiryhmä pitäisi sijoittaa vähintään objektiivin polttovälin etäisyyden päähän tarkennustasosta (filmi tai kenno), joten tällaisella rakenteella pitkän polttovälin omaavat linssit olisivat pitkiä ja suuria. Kauko-objektiivi on siis yleensä toteutettu rakenteella, jossa ensimmäisenä on valoa kokoava linssiryhmä ja sen perässä valoa hajottava linssiryhmä. Näiden välistä etäisyyttä muuttamalla voidaan objektiivin polttoväliä muuttaa eli toteuttaa objektiiviin zoom.
Paul Shan Kuo-hsi
Shan Kuo-hsi sai pappisvihkimyksensä 18. maaliskuuta 1955, ja hänet nimitettiin Hwalienin hiippakunnan johtoon 15. marraskuuta 1979. Piispaksi konsekroinnin suoritti 14. helmikuuta 1980 Matthew Kia Yen-wen, jota avustivat Stanislaus Lokuang ja Joseph Kuo Joshih. 4. maaliskuuta 1991 Shan Kuo-hsi nimitettiin Kaohsiungin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 5. tammikuuta 2006.
Kauko-objektiivi
Linssiobjektiivien ohella on olemassa myös katadioptrisia objektiiveja, arkikielessä peilitele, jotka perustuvat peilikaukoputken tavoin kuperan peilin käyttöön, yleensä Maksutov-Cassegrain-optiikalle. Niiden etuna on kompakti koko sekä edullinen hinta ja iso polttoväli. Haittapuolina on huono valovoima sekä kiinteä aukko ja niiden soveltumattomuus zoom-objektiiveiksi.
Kauko-objektiivin käyttötilanteita
Kauko-objektiiveja käytetään tilanteissa, jossa kuvauskohdetta ei päästä helposti lähelle. Yksi tyypillisimmistä kauko-objektiivien käyttökohteista on luontokuvaus, jossa villieläimiä ei ole helppoa lähestyä, vaan eläintä saatetaan joutua väijymään suojasta. Toinen tyypillinen kauko-objektiivin käyttötilanne on urheilukuvaus.
Brasilian Grand Prix 1986
Brasilian Grand Prix 1986 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. maaliskuuta 1986 Jacarepaguán radalla. Kilpailu oli kauden ensimmäinen. Sen voitti Williams-kuljettaja Nelson Piquet.
Kantemirovskajan metroasema
Kantemirovskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1984.
18 mm × 13,5 mm -filmikoko
18 mm x 13,5 mm -filmikoko on kinofilmiä pienempi filmikoko. Sitä kutsutaan myös 4/3-kooksi. Ruutukokoa ei käytetä filmikameroissa, minkä vuoksi se on ainoastaan digitaalikameran valokennon valotusalan mittoja kuvaava koko. Näin ollen sitä verrataan filmikameran filmin valotettavan alueen kokoon, mutta sille ei valmisteta valokuvafilmiä eikä kameroita analogista valokuvausta varten.
Syyskuussa 2002 Olympus ja Eastman Kodak ilmoittivat, että ne ryhtyvät käyttämään 4:3-järjestelmää digitaalikameroissa sekä perustivat tätä varten Universal Digital Interchangeable Lens System Forum -nimisen yhteisön eri valmistajien keskuuteen. Tarkoituksena ei ole vain standardoida digitaalikameroiden ilmaisimia, vaan myös ilmaisimen perusteella järjestelmädigitaalikameroiden objektiivit niiden kiinnitystä myöten yhteensopivuuden mahdollistamiseksi eri merkkien valmistajien kesken. Standardin kehittämisessä ovat mukana Kodak, Leica, Olympus, Panasonic, Sanyo, Sigma ja Fujifilm.
Etuina järjestelmässä on kinofilmipohjaisiin kokoihin verrattuna ilmaisimen kennon pieni koko, mikä mahdollistaa lyhyemmän polttovälin ja puolestaan pienemmät linssit, objektiivit ja pienikokoisemman kameran. Varsinaisena teknisenä perusteena esitetään se, että laajat CCD-kennot, jotka voisivat lähetä kinokokoa, eivät sovellu hyvin ominaisuuksiltaan 24 mm x 36 mm :ä vastaavaan kokoon, minkä vuoksi pyrkimys tähän tarjoittaa kuvakennojen kehitystä.
Forgetting Sarah Marshall
Forgetting Sarah Marshall on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Nicholas Stollerin ohjaama romanttinen komediaelokuva. Sen pääosissa ovat Jason Segel, Kristen Bell, Mila Kunis ja Russell Brand. Elokuvan tuotti Universal Studios -yhtiö. Se kuvattiin huhtikuusta 2007 alkaen Oahun saarella Havaijilla.
Juoni
Elokuvan keskushenkilö on Peter Bretter, tavallinen kaduntallaaja ja erään televisio-ohjelman musiikkituottaja. Hän onnistuu valloittamaan ohjelman tähden, Sarah Marshallin sydämen. Sarah kuitenkin jättää Peterin viiden vuoden seurustelun jälkeen, jolloin tämä lähtee lohduttavalle Havaijin-matkalle. Loma osoittautuu katastrofaaliseksi, sillä Sarah sattuu asumaan samassa hotellissa uuden, rock-laulajapoikaystävänsä kanssa.
Vastaanotto
Lukuisat kriitikot antoivat elokuvalle positiivisen arvion. Rotten Tomatoes -sivusto antoi sille pisteet 7.0/10. Teattereissa elokuva ei yltänyt Judd Apatow'n muiden elokuvien, Superbad, 40 v. ja neitsyt ja Paksuna, katsojalukuihin, mutta oli silti suurmenestys tuottaen alkuperäisen budjettinsa moninkertaisesti.
Tehostettu todellisuus
pienoiskuva|Katkelma tehostetun todellisuuden [[Job Simulator -pelistä.]] Tehostettu todellisuus (, MR) tarkoittaa kokemusta, jossa yhdistetään lisätyn todellisuuden (AR) ja virtuaalitodellisuuden (VR) elementtejä.
Laajennettu todellisuus on kattotermi, joka sisältää tehostetun todellisuuden.
Varkauden lentoasema
Varkauden lentoasema on lentokenttä Joroisten kunnassa, noin 16 kilometriä Varkaudesta etelään. Se on aikoinaan palvellut lähinnä Keski-Savon alueen teollisuutta ja muita yrityksiä. Reittiliikenne Varkauden lentoasemalle lopetettiin vuonna 2013, ja vuoden 2016 alusta alkaen lentoasema muutettiin valvomattomaksi lentopaikaksi, minkä jälkeen se suljettiin lopulta pysyvästi 3. tammikuuta 2020. Keväällä 2021 uutisoitiin, että Joroisten kunta hakee ympäristö- ja lentopaikkalupia toiminnan käynnistämiseksi uudelleen valvomattomana lentopaikkana yleis- ja harrasteilmailun käyttöön. Lentokenttä sai uuden pitoluvan ja avattiin jälleen käyttöön 18.09.2022
Historia
Alun perin sotilaskenttänä toimintansa aloittanut, tuolloiselta nimeltään Joroisten lentokenttä, otettiin käyttöön vuonna 1937. Joroisten kenttä oli aluksi koulutuskäytössä, siellä pidettiin Suomen Ilmapuolustusliiton moottorilentokursseja. Kesäkuussa 1939 kentälle valmistui moottorilentokoulua varten asuntola-, toimisto- ja ravintolarakennukset. Kesällä 1939 kentällä annettiin moottorilentokoulutusta 90 oppilaalle.
Teollisuuskaupunki Varkauteen lentoasema rakennettiin alueen vahvojen teollisuusyritysten vaatimuksesta. Koska Varkauden kaupungilla ei ollut tilaa lentoasemalle, se sijoitettiin vanhalle sotilaslentokentälle Joroisiin. 1980-luvulla lentoasema oli erittäin vilkas ja DC-9-lentokoneet olivat usein täysiä.
Lentoasema hiljentyi kuitenkin Varkauden talousalueen yritysmaailman näivettyessä sekä maantieyhteyksien huomattavien parannusten myötä. Myös vilkkaan Kuopion lentoaseman läheinen sijainti on vaikuttanut lentoaseman toimintaan. Varkauden lentoasemalle ei ole ollut reittiliikennettä vuoden 2013 jälkeen, ja lentoasema muutettiin valvomattomaksi lentopaikaksi vuoden 2016 alusta.
Säännöllinen reittiliikenne oli viimeisimien vuosien aikana vahvasti julkisen tuen varassa. Välillä reittilennot olivat useiden kuukausien ajan pysähdyksissä rahoituksessa olleiden ongelmien vuoksi. Alimmillaan vuonna 2007 Varkauden lentoaseman kautta kulki vain alle 2 400 matkustajaa. Vuonna 2010 matkustajia oli hieman yli 8 000. Vielä vuonna 2013 Nordic Regional Airlines (aik. Flybe Finland) liikennöi Varkauden ja Helsingin välillä kesätaukoa lukuun ottamatta.
Lentoyhtiöt ja kohteet
Varkauden lentoasemalle ei ollut toiminnan loppuessa säännöllistä reittiliikennettä. Aiemmin Varkauden ja Helsingin välillä ovat liikennöineet muiden muassa Finnair ja Flybe Nordic.
Laajennettu todellisuus
pienoiskuva|Laajennetun todellisuuden tekniikkaa. Laajennettu todellisuus (, XR) on kattotermi, jolla tarkoitetaan aisteja tehostavaa immersiotekniikkaa. Näitä ovat lisätty todellisuus (AR), virtuaalitodellisuus ja tehostettu todellisuus (MR).
Rígas Feraíos (kunta)
Rígas Feraíos ( eli Δήμος Ρήγα Φεραίου, Dímos Ríga Feraíou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Magnesian alueyksikössä Thessalian alueella. Kunnan pinta-ala on 549,8 neliökilometriä ja väkiluku 10 922 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Velestíno.
Rígas Feraíoksen kunta sijaitsee Thessalian itäosassa. Kunta syntyi, kun Ferés, Kárla ja Keramídi yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta on nimetty Kreikan vapaussodan sankari Rígas Feraíoksen (Rígas Velestinlís) mukaan.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Rígas Feraíoksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Puupelletti
thumb|Kourallinen vaaleaa puupellettiä.
Puupelletti on puusta valmistettua polttoainetta, jota voidaan käyttää alue- ja kaukolämpölaitoksissa, talo- ja kiinteistöyhtiöissä sekä pien- ja vapaa-ajan talojen lämmityksessä. Pellettiä voidaan käyttää myös lämmön ja sähkön tuotantolaitoksissa. Tonni pellettejä vastaa lämpöarvoltaan noin 1,5 tonnia puuta, tai noin 500 litraa öljyä. Pelletillä voidaan korvata fossiilisten polttoaineiden, kuten öljyn tai kivihiilen käyttöä. Vaalean puupelletin lisäksi on olemassa myös mustaa pellettiä, jossa puumassa lämpökäsitellään ennen pelletöintiä. Mustan pelletin valmistuksessa on kaksi tuotantotapaa: höyryräjäytys (steam explosion) ja paahtaminen eli torrefiointi.
Pellettijärjestelmän toiminta
Pellettilämmityksessä pellettejä syötetään ruuvikuljettimen avulla lämmityskattilan polttimeen. Syöttöä ohjataan termostaatilla, eli syöttö ja poltin käynnistyvät veden lämpötilan laskiessa. Kattilat ovat niinkutsuttuja jälkipolttokattiloita. Pelletin itsensä palaessa syntyvät palokaasut poltetaan vielä uudestaan toisiopaloksi kutsutussa prosessissa. Toisiopalossa lämpötila on tavallista puun polttoa korkeampi, mikä vähentää päästöjä ja parantaa hyötysuhdetta. Pellettilämmityksessä lämmönjakojärjestelmä on yleensä vesikeskuslämmitys, jossa on myös lämpövaraaja. Markkinoilla on saatavissa myös yhdistettyjä kombikattiloita, joita poltinta vaihtamalla voidaan käyttää pellettien tai öljyn polttoon. Pellettilämmitysjärjestelmä vaatii kattilan lisäksi tilaa pellettien varastoinnille.
Pellettejä on mahdollista polttaa myös tavanomaisissa takoissa, kamiinoissa tai leivinuuneissa. Markkinoille on tullut tulisijoihin sopivia, teräspellistä valmistettuja pellettiarinoita. Niiden käyttö tapahtuu siten, että pellettejä asetetaan valmistajan suosittama määrä arinalle ja ne sytytetään esimerkiksi sytytyspalan tai -nesteen avulla. Lämpöä saadaan yhtä paljon kuin samasta painosta kuivaa puuta.
Puupelletin valmistus
Pelletin valmistukseen käytetään pääasiallisesti puunjalostuksessa syntyviä sivutuotteita, kuten puupurua. Suomessa pellettiin käytettävän puun alkuperä tunnetaan. Vain käsittelemätön puu kelpaa pelletin valmistukseen. Sivutuotteeksi luokiteltavan puuaineksen tuottaminen pelleteiksi parantaa materiaalitehokkuutta ja pienentää puutuoteteollisuuden jätekustannuksia. Pellettiä voidaan valmistaa myös karkeammista puunjalostusteollisuuden sivutuotteista.
Pelletin valmistuksessa raaka-aine tulee kuivata. Kuivaamisessa hyödynnetään voidaan hyödyntää lämpövoimaloissa syntyvää ns. hukkalämpöä, mikä vähentää tuotannon energiankulutusta.
Pelletin valmistus Suomessa
Suomessa toimii 19 pellettiä valmistavaa yritystä, joilla on yhteensä 27 tehdasta eri puolilla maata. Kotimainen energia vähentää riippuvuutta ulkomaisesta energiasta sekä luo työpaikkoja. Vuonna 2010 pelletti työllisti muutaman sadan henkilötyövuoden verran. Pellettienergiayhdistys arvioi silloin työllistävyyden voivan nousta jopa 2 000 henkilötyövuoteen vuoteen 2020 mennessä. Pellettiä viedään Suomesta myös ulkomaille, pääasiassa Euroopan maihin. Vuonna 2009 päätyi vientiin 140 000 tonnia eli noin puolet Suomessa tuotetusta pelletistä. Vientituloja saatiin 20 miljoonaa euroa.
Suomessa tehdään lisäksi kehitystyötä pelletin käytön lisäämiseksi. Hybridikattilat, joissa voidaan käyttää useita eri polttoaineita, on kehitetty Suomessa. Pellettikattiloita myyvät ja valmistavat useat kotimaiset yritykset, kuten saarijärveläinen Ariterm Oy, keuruulainen HT Enerco sekä <hangossa valmistettavat Termax pellettikattilat.
Puupellettien käyttö
Puupelletti sopii polttoaineeksi sekä kotitalouksille että isoille voimaloille. Suomessa pellettiä käytetään mm. kaukolämmön tuotannossa. Paikallisissa lämpövoimaloissa pelletti voi korvata öljyn käyttöä. Laajamittaisessa sähkön ja lämmön tuotannossa pellettiä käytetään eri puolilla Eurooppaa, mm. Ruotsissa, Tanskassa, Puolassa, Hollannissa, Belgiassa ja Englannissa. Sillä korvataan pääosin kivihiilen käyttöä. Käyttömäärät ovat kasvussa. EU:n ilmastotavoitteet ovat vaikuttaneet pelletin käytön yleistymiseen. Suomessa pelletti korvasi vuonna 2010 noin 75 miljoonaa litraa raskasta ja kevyttä polttoöljyä.
Käyttö Suomessa
Pellettienergiayhdistyksen mukaan vuonna 2010 noin 23 000 suomalaista pientaloa lämmitettiin pelletillä. Pellettilämmitykseen siirrytään usein öljylämmitysremontin yhteydessä. Pellettijärjestelmä voi hyödyntää vanhaa vesikiertoputkistoa, joten perusparannuksen yhteydessä voidaan selvitä pelkän kattilan vaihdolla. Pellettilämmitykseen vaihtaminen on noin 500–15 000 euron investointi. Isompia pellettiä käyttäviä kohteita, kuten kiinteistöjä tai taloyhtiöitä, oli vuonna 2010 noin tuhat. Suomessa oli samaan aikaan noin 130 000 öljylämmitteistä pientaloa. Jos talojen lämmityksessä siirryttäisiin pelletin käyttöön, putoaisivat Suomen hiilidioksidipäästöt noin 730 000 tonnilla, kun öljyn vuosittaisen kulutuksen lasketaan olevan noin 2 200 litraa.
Käyttö Euroopassa
Ruotsi on johtava pellettien käyttäjä. Ruotsissa 60 % pellettipolttoaineesta käytetään lämpövoimaloissa. Saksassa pellettilämmitintä käytetään puolestaan pääasiassa yksityistalouksissa: yhteensä 70 000 pientalossa oli vuonna 2007 puupellettilämmitysjärjestelmä. Lisäksi esimerkiksi saksalaisissa hotelleissa on kysyntää pellettilämmitykselle. Italiassa järjestelmien myynnin kasvu on ollut suhteellisesti laskien nopeinta.
Puupellettien ominaisuuksia
Puupellettien lämpöarvo on 3 000–3 300 kWh/m³, joka vastaa 300–330 litraa polttoöljyä ja on puuhun verrattuna noin puolitoistakertainen. Painon mukaan laskettuna lämpöarvo on 4,7–5,0 kWh/kg, jolloin 1 000 kg vastaa 450–500 litraa polttoöljyä. Polttoaineen varastotilan tarve on 1,5 m³ / 1 000 kg. Pellettien kosteusprosentti on 6–12 % ja tuhkapitoisuus 0,5 %.
Edut ja haitat
Haittana on pelletin valmistukseen kuluva energia ja siitä johtuva puuta korkeampi hinta. Hinta on kuitenkin öljy- ja sähkölämmitystä halvempi. Lämmittimen ylläpitoon tarvitaan jonkin verran tarkkailua ja säännöllinen tuhkan poisto. Kaukolämpö-, öljy- ja sähkölämmitykseen verrattuna pellettilämmitysjärjestelmä vaatii enemmän tilaa.
Päästöt
CO2-päästöjä vertailtaessa pelletti on kokonaisuudessaan ilmastoystävällinen ratkaisu. Sen hiilidioksidipäästöt ovat Suomen ympäristökeskus Syken sekä Swedish Environmental Research Institute IVL:n tutkimuksen mukaan yli 13 kertaa sähkölämmitystä pienempiä.
Pellettikattiloiden valmistajien mukaan pelletistä saatava palamishyötysuhde on usein yli 90 prosenttia, uudenlaisilla kondensoivilla kattiloilla jopa yli 100 prosenttia eli savukaasusta otetaan talteen lämpöä enemmän kuin pelletin lämpöarvo on. Tällöin savun lämpötila laskee jopa 30–40 °C:een. Korkeaan hyötysuhteeseen vaikuttavat pelletin tekniset ominaisuudet, kuten matala kosteusprosentti ja tuotteen tasalaatuisuus. Tehokkaan palamisen ansiosta pienhiukkaspäästöjen ja syntyvän tuhkan määrä jää hyvin alhaiseksi. Sekä yksityiskäytössä että laitoksissa syntynyt tuhka voidaan käyttää lannoitteena.
Pellettilämmityksen tuet ja kannustimet
Suomessa pelletillä tuotetun energian osuus oli 0,7 terawattituntia (TWh) vuonna 2010. Pellettialan toimijoiden tavoitteena oli, että pelletillä tuotetun energian määrä olisi 7 TWh vuoteen 2020 mennessä. Hallituksen tuoreessa uusiutuvan energian paketissa pelletin energiantuotantotavoitteeksi on asetettu 2 TWh. Suomen hallitus on käynnistänyt toimet uusiutuvan energian käytön lisäämiseksi. Vuoden 2011 talousarviossa on varattu 44 miljoonaa euroa uusiutuvan energian tuotannon tukemiseen. Lisäksi keskustelussa on myös muita investointitukia. Joulukuussa 2010 ympäristöministeriö esitteli uuden energia-avustuksen, jolla tuetaan siirtymistä öljy- tai sähkölämmityksestä uusiutuvaan energiaan. Tukea myönnetään pientalojen ja taloyhtiöiden pellettilämmitysjärjestelmille. Tuki on enintään 20 prosenttia järjestelmäuudistuksen kustannuksista. Työn osuudesta on mahdollisuus saada pientaloissa kotitalousvähennys. Tämä tarkoittaa, että hallitus tukee taloyhtiöiden ja omakotiasukkaiden uusiutuvaa energiaa käyttävien lämmitysjärjestelmien laiteuudistuksia 20 prosentilla. Uusiutuvan energian lämmitysjärjestelmäuudistuksiin on varattu 30 miljoonaa euroa.Tämä tarkoittaa, että noin 10 000 kotitaloutta voi sen turvin vaihtaa lämmitysjärjestelmänsä.
Yritykset voivat saada Ely-keskukselta laitteiston investointikustannuksista 20–30 prosenttia kattavaa tukea.
Käytön kannustimet
Useissa maissa investointeja ohjataan hallitusten taloudellisilla kannustimilla. Kansalliset ohjelmat kuten ”Wood Fuel programme” Ranskassa ja ”Energy Saving Ordinance” Saksassa ovat edistäneet biomateriaalien käyttöä rakennusten lämmityksessä. Irlannissa maan hallitus on tukenut taloudellisesti puupellettilämmittimien hankintaa. Ruotsi puolestaan verottaa fossiilisia polttoaineita raskaasti, jotta energiansäästö ja uusiutuvan energian käyttöönotto lisääntyisivät ja yritykset motivoituisivat ympäristövaikutusten vähentämiseen. Uusiutuvista energialähteistä ei Ruotsissa tarvitse maksaa myöskään hiilidioksidiveroa. Suomessa puupellettijärjestelmien rakentamiseen voi hakea energiainvestointitukea. Vuonna 2007 tuen saajia oli noin tuhat keskimääräisen tuen ollessa 1 108 euroa.
Pelletin hinta
Joulukuussa 2010 pelletin hinta Suomessa pienkiinteistöissä oli noin 0,053 EUR/kWh, kun öljyn hinta oli 0,093 EUR/kWh ja sähkölämmityksen 0,11 EUR/kWh. Tonnihinta suomalaiselle pelletille on vaihdellut paikkakunnasta riippuen jonkin verran ollen noin 245–255 EUR/t pihaan tuotuna. Venäläistä pellettiä on saanut huomattavasti edullisemmin tonnihinnan jäädessä noin 190 euroon. Keskikokoisessa omakotitalossa kulutuksen ollessa esimerkiksi 6 tonnia vuodessa hintaeroa tulee useita satoja euroja.
Gary Ablett
Gareth Ian "Gary" Ablett (19. marraskuuta 1965 Liverpool, Iso-Britannia – 1. tammikuuta 2012) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallomanageri. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Ablett pelasi yhdeksän vuotta Liverpoolissa. Hän liittyi joukkueeseen 1982, debytoiden pääsarjatasolla 1986. Liverpoolissa hän voitti kaksi liigamestaruutta (1988 ja 1990) sekä FA Cupin (1989). Ablett siirtyi Evertoniin tammikuussa 1992. Hän oli mukana voittamassa FA Cupia myös Evertonin riveissä vuonna 1995. Ablett on ainut pelaaja, joka voitti FA Cupin sekä Liverpoolin että sen paikalliskilpailija Evertonin riveissä.
Uransa loppupuolella hän pelasi 104 peliä Birminghamissa, vieraili lyhyesti Wycombessa ja Blackpoolissa, päättäen uransa American A-leaguessa Long Island Rough Riders -joukkueen riveissä 2001.
Vuonna 2002 alkaneella manageriurallaan Ablett toimi toukokuuhun 2009 saakka Liverpoolin reservijoukkueen managerina, mistä hän siirtyi Stockport Countyn manageriksi. Ablett menehtyi Non-Hodgkinin lymfoomaan 1. tammikuuta 2012.
Ghazni
Ghazni tai Ghazna on kaupunki Keski-Afganistanissa. Kaupunki oli aikanaan laajan Ghaznavidien valtakunnan pääkaupunki ja kaupunkiin tehtiin suuria monumentaalirakennuksia heidän valtakaudellaan. Ghaznavidien valtakauden jälkeen sen merkitys väheni kuitenkin selvästi. Nykyisin Ghazni on Ghaznin maakunnan pääkaupunki ja se sijaitsee Kabulin ja Kandaharin välisen maantien varrella.
Alue (hallintoyksikkö)
Alue eli oblasti ( ja, ) on joidenkin Itä-Euroopan ja entiseen Neuvostoliittoon kuuluneiden Aasian valtioiden alueellinen hallintoyksikkö. Sitä käytetään unitaari- eli yhtenäisvaltioissa, kuten Ukrainassa ja Valko-Venäjällä, läänitasoista maakuntahallintoa vastaavan hallintoyksikön nimenä. Liittovaltioissa, kuten Venäjällä, alue taas tarkoittaa liittovaltiosubjektia, jolla on edustus parlamentin ylähuoneessa, liittoneuvostossa. Väkirikkaissa IVY-maissa alueella voi asua sadoista tuhansista miljooniin ihmistä, joten niiden merkitys hallinnon järjestäjänä ei ole vähäinen. IVY-maissa aluehallinto noudattelee pääasiassa neuvostotasavaltojen aikaista jakoa. Alueet puolestaan jakautuivat Neuvostoliitossa kuntatasoisiin paikallishallinnon yksiköihin, jotka puolestaan suurissa kunnissa, kaupungeissa, jakautuvat piireihin.
Ghazni
Historia
thumb|vasen|Mahmud Ghaznilaisen hauta piirroksessa vuodelta 1839. thumb|Toinen kahdesta Ghaznin säilyneestä vahasta [[minareetti|minareetista.]] Ghaznin varhaisesta historiasta tiedetään vain suhteellisen vähän. Ptolemaios mainitsee teoksessaan 100-luvulta 1 100 stadionin päässä Kabulista sijaitsevan Ga(n)zakan, joka mahdollisesti oli Ghazni. Kiinalaistaustainen buddhalainen pyhiinvaeltaja Xuanzang mainitsee puolestaan Ho(k)-si(k)-na-nimisen kaupungin itsenäisen Tsau-kiu-ch’an eli Zabulistanin kuningaskunnan pääkaupunkina. Arkeologisissa kaivauksissa Ghaznista onkin löydetty esimerkiksi Buddhaa esittäviä terrakottapatsaita. Kaikki tutkijat eivät kuitenkaan pidä kahta edellä mainittua historiallisista lähteistä löytyvää mainintaa viittauksena nykyiseen Ghazniin. Islaminuskoiset arabit saapuivat Zabulistaniin Khorasanista ja Sistanista. Paikallisen vastustajan heille muodosti Zunbil, jonka kukisti vasta saffaridit 800-luvulla. Saffaridien jälkeen nykyisen Ghaznin alueesta tuli osa samanidien valtakuntaa.
Vuoden 962 paikkeilla samanidien valtakunnassa palvellut orjasotilas Alp Tegin pakeni joukkoineen Ghaznin alueelle ja perusti paikalle oman valtakuntansa kukistettuaan ensin paikallisen hallitsijan. Jonkin aikaa hänen jälkeensä Alp Teginiä hallitsijana seurannutta Sebük Teginiä pidetään ghaznavidien valtakunnan perustajana. Sebük Tegin levitti valtakuntansa samanidien aiemmin hallitsemille alueille ja hänen poikansa Mahmud Ghaznilainen levitti valtakuntaa edelleen Iranin ylängölle ja Intian niemimaalle. Ghaznavidit olivat ainoa pääkaupunkinsa mukaan nimensä saanut islamilainen dynastia. Ghaznin asema laajenevan valtakunnan pääkaupunkina näkyi useissa monumentaalirakennuksissa. 'Arus al-Falak eli Taivaiden morsian oli suurikokoinen moskeija ja kaupunkiin rakennettiin myös valtava sotanorsutalli. Arkkitehtuuri seurasi paljolti esimerkiksi Heratin, Balkhin ja Nišapurin kaupunkien persialaisen arkkitehtuurin esimerkkiä.
Ghaznavidien valtakunta alkoi kuitenkin lopulta heikentyä. Vuonna 1040 he kärsivät Dandanqanin taistelussa merkittävän tappion seldžukeille ja valtakunnan länsiosat menetettiin. Seldžukit olivat miehittäneet myös itse Ghaznia kahdesti vuosina 1117 ja 1135. Suurempi isku oli kuitenkin ghaznavidien sota Ghurin maakunnan hallitsijoita eli ghurideja vastaan. Ghuridien Saif al-Din valtasi Ghaznin ghaznavidien Bahram Šahilta, joka kykeni kuitenkin vielä valtaamaan sen takaisin ja teloituttamaan vihollisensa. Saif al-Dinin veli 'Ala al-Din Husain kosti veljensä kohtalon ja voitti ghaznavidit vuonna 1150/1151 käydyssä taistelussa lähellä Kandaharia. Pakenevaa ghaznavidihallitsijaa jahdannut 'Ala al-Din Husain tuhosi pahoin vihollisensa pääkaupunkia ja monet sen asukkaista surmattiin. 'Ala al-Din Husain jäi sittemmin itse seldžukkien vangiksi ja Bahram Šah palasi tuhottuun pääkaupunkiinsa. Vuonna 1163 se menetettiin kuitenkin lopullisesti, tällä kertaa turkkilaisille ghuzz-sotureille. Ghazni ei enää koskaan toipunut entiseen merkitykseensä.
Ghaznavidien kukoistuskautta seurasivat ghuridit ja sittemmin Khorasmia. Vuonna 1221 Ghaznin hävittivät ja ryöstivät mongolit. Heitä seurasivat edelleen il-kaanit ja timuridit. Timuriditaustainen sittemmin Intian Suurmogulien valtakunnan perustanut Babur valtasi Ghaznin vuonna 1504. Babur kuvaili kaupunkia tuolloin pieneksi ja hämmästeli, miten niin mitätön paikka oli saattanut aikanaan olla suuren valtakunnan pääkaupunki. DSittemmin kaupunki oli persian ja suurmogulien sotien kohde. Persialaiset piirittivät sitä vuonna 1649 ja Nadir Šah valloitti sen vuonna 1738. Myöhemmin aluetta hallitsi Ahmad Šah Dorrani. Britit miehittivät kaupunkia ensimmäisen afgaanisodan aikana vuosina 1839–1842. Miehitysaikana kenraalikuvernööri lordi Ellenborough antoi irrotuttaa Mahmud Ghaznilaisen mausoleumin ovet siinä ymmärryksessä,että ne olisi joskus ryöstetty Intialaisesta Somnatin temppelistä. Teolla pyrittiin voittamaan hindujensuosio Intiassa, mutta lopulta hindut eivät juuri eleestä välittäneet, kun taas Intian muslimit se vieraannutti.
Ghazni alkoi muuttua merkittävästi 1920-luvulta alkaen, jolloin moottoriliikenne Kabulin ja Kandaharin välillä alkoi yleistyä. Ghazni sijaitsee kahden kaupungin välisen tien varrella ja siitä tuli merkittävä pysähdyspaikka reitin varrella. Ghaznin uusi kaupunginosa alkoi kasvaa vanhankaupungin eteläpuolelle. Sittemmin myös vanhaankaupunkiin on muuttanut etenkin köyhempään väestönosaan kuuluvia asukkaita.
Väestö
Afganistanin kaupunkien asukasluvuista on useita eri arvioita eri lähteissä. Hallinnolliset alueet kuten kunnat muuttuvat usein, mikä hankaloittaa asukasluvun arviointia entisestään. YK:n arvion mukaan itse kaupungin asukasluku oli vuonna 2014/2015 59 100 ja suuremman kunnan 280 000. Nykyisin Ghaznin asukkaiden valtaosa on uskonnoltaan sunnalaisia muslimeja ja alueen valtakieli on persia. Tadžikit muodostavat väestön enemmistön, mutta kaupungissa asuu myös Ghelzai- ja Dorrani-heimojen paštuja, sekä hazaroja.
Alue (hallintoyksikkö)
Monissa maissa kunnilla ei ole niin laajaa itsehallintoa kuin historialtaan talonpoikaisessa Suomessa johtuen maiden feodaalisesta tai keskushallintoa korostaneesta sosialistisesta perinteestä, vaan kuntaa valvoo vahva väliporras, kuten Itsenäisten valtioiden yhteisön tapauksessa Neuvostoliitolta periytyvät alueet.
Venäjän aluejako
Venäjän federaatiossa on kuudenlaisia liittovaltiosubjekteja: alueet, aluepiirit, tasavallat, autonomiset alueet, autonomiset piirikunnat ja liittovaltiotasoiset kaupungit, Moskova ja Pietari. Yhteensä Venäjän federaatiossa on 83 subjektia. Tätä määrää pyritään hallitsemaan kokoamalla keskushallinnon ja aluehallinnon väliin liittovaltiopiirejä, mitkä eivät kuitenkaan perustu vuoden 1993 Venäjän perustuslakiin, vaan ovat hallinnollinen ratkaisu koordinaation parantamiseksi 1990-luvun taloudellisen kriisin aiheuttaman hajautumisen jälkeen.
Ukrainan alueet
Ukrainassa, joka ei ole Venäjän tapaan liittovaltio, vaan yhtenäis- eli unitaarivaltio, on 27 aluehallinnollista yksikköä. Niistä kaksi, pääkaupunki Kiova ja laivastotukikohtakaupunki Sevastopol, ovat alueen tasoisia hallintoyksiköitä. Lopuista 25 hallintoyksiköstä autonominen on Krimin tasavalta.
Autonomisuus muodostui tuloksena Krimin laivastotukikohtaa palvelevan venäläisväestön vaatimuksesta Ukrainan itsenäistyttyä sen kansallisemman politiikan vuoksi.
Neuvostoliitossa alueiksi nimetty hallintoyksiköt vastaavat Venäjän keisarikunnan kuvernementteja. Alue ei ole lääni, koska alueella, toisin kuin keskushallinnon nimittämällä läänillä, on myös maakunnalle kuuluvaa itsehallintoa.
Helsingin yliopiston Viikin normaalikoulu
Viikin normaalikoulussa oli peruskoulussa noin 710 oppilasta ja lukiossa noin 260 opiskelijaa vuonna 2021. Opettajia on noin 90. Koulu on yksi Suomen suurimmista yhtenäiskouluista. Koulun johtavana rehtorina toimii kasvatustieteen tohtori Tapio Lahtero.
Historia
Viikin normaalikoulu on historialtaan yksi Helsingin vanhimmista, joskin Suomen ensimmäinen suomenkielinen tyttökoulu oli perustettu Jyväskylään 1864. Helsingin Suomalainen Tyttökoulu perustettiin vuonna 1869 yksityisenä tyttökouluna. Sen perustivat yliopiston lehtori Bernhard Fredrik Godenhjelm ja hänen vaimonsa Ida Godenhjelm. Koulu valtiollistettiin 1886, ja siitä tuli 1934 maan ainoa tyttönormaalilyseo eli opetusharjoittelukouluna toimiva tyttökoulu.
Ensimmäiset sata vuottaan koulu toimi Helsingin kantakaupungissa, vuodesta 1934 nimellä Tyttönormaalilyseo. Vuonna 1884 koulu sai käyttöönsä Sebastian Gripenbergin suunnitteleman koulurakennuksen Helsingin Kampissa osoitteessa Bulevardi 8 (Yrjönkatu 18). Myöhemmin koulu toimi Runeberginkadulla Etu-Töölössä rakennuksessa joka on sittemmin ollut Kauppakorkeakoulun käytössä. Vuonna 1969 se siirtyi Etelä-Haagaan rakennettuun, arkkitehti Raili Hietasen suunnittelemaan koulurakennukseen. Koulu alkoi samalla ottaa myös poikaoppilaita ja muuttui siten tyttökoulusta yhteiskouluksi. Peruskoulu-uudistuksen yhteydessä 1974 koulusta tuli Helsingin yliopiston alainen opetusharjoittelukoulu, ja samalla siihen liitettiin myös peruskoulun alaluokat. Vuonna 2003 koulu siirtyi Viikkiin yliopiston Viikin kampuksen yhteyteen. Tällöin se sai modernin koulurakennuksen, jossa kaikki luokka-asteet pääsivät ensi kerran saman katon alle, ja otti samalla käyttöön nykyisen nimensä.
Ahde
Ahde on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Liikenteen biopolttoaineet Suomessa
Tämä artikkeli kertoo liikenteen biopolttoaineista Suomessa. Biopolttoaineet ovat biomassasta eli eloperäisestä aineesta valmistettuja polttoaineita, kuten bioetanolia, biodieseliä ja biokaasua. Suomessa on useiden eri biopolttoaineiden tuotantoa sekä tuotantoon ja autojen muuntamiseen liittyvää osaamista.
Käyttö
Tilastokeskuksen mukaan Suomi käytti liikenteen biopolttoaineita (bioetanoli, biokaasu ja biodiesel) vuonna 2006 10 GWh ja vuonna 2005 0 GWh, kun vuoden 2006 energiankulutus oli 414 526 GWh. Ruotsissa käytettiin vuonna 2007 bioetanolia 2 110 GWh ja biodieseliä 1 160 GWh ja vuonna 2006 biokaasua 230 GWh. Suomessa tuotettiin biokaasua vuonna 424GWh 2006, 485 GWh 2005 ja 308 GWh vuonna 2004. Sitä ei tilastokeskuksen mukaan kuitenkaan käytetty biopolttoaineena. Vanhasen II hallitus on ehdottanut biokaasulle syöttötariffia, jolloin biokaasun käyttö liikennepolttoaineena saattaa hävitä taloudellisesti biokaasun sähköntuotannolle.
Tuki
Vuoden 2018 alusta lähtien auton etanolikonversioon on voinut saada 200 euron tuen. Mikäli auto konvertoidaan kaasukäyttöiseksi, on tukea mahdollista saada 1000 euroa.
Valtiovarainministeriö myönsi lokakuussa 2007 pääkaupunkiseudun linja- ja jäteautoille vapautuksen kotimaisen Nesteen valmistaman palmuöljydieselin polttoaineverosta 2007-2010. Dieselin valmistevero on 31,9 senttiä/litra. Neste Oil sai 7,2 miljoonan euron verovapautuksen. Lokakuussa 2007 biodieselin veroton hinta oli 63,5 c/l. Rikittömän dieselin valmistevero ja arvonlisävero nostivat verolliseksi hinnaksi 1,16 €. Lokakuussa 2007 tavallisen dieselin myytihinta oli 1,00-1,03 €/litra.
Orehovon metroasema
Orehovo on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1984.
Claisen-toisiintuminen
thumb|250px|Yleinen esimerkki Claisen-toisiintumisesta Claisen-toisiintuminen on sigmatrooppisiin reaktioihin kuuluva kemiallinen reaktio. Claisen-toisiintumisessa allyylivinyylieetteri toisiintuu γ,δ-tyydyttymättömäksi karbonyyliyhdisteeksi tai allyyliaryylieetteri toisiintuu o-substituoiduksi vinyylifenoliksi. Reaktio on saanut nimensä löytäjänsä Rainer Ludwig Claisen mukaan. Claisen raportoi reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1912. Reaktio on käyttökelpoinen tapa valmistaa uusia hiiliatomien välisiä sidoksia. Luonnossa esiintyvä Claisen-toisiintuminen on korismaattimutaasientsyymin katalysoima korismiinihapon toisiintuminen prefeenihapoksi.
Claisen-toisiintumisen mekanismi
Ensimmäiset raportoidut Claisen-toisiintumiset olivat allyylivinyylieettereiden toisiintuminen kuumennettaessa tyydyttymättömiksi karbonyyliyhdisteiksi. Myöhemmin Claisen huomasi, että myös aryylivinyylieetterit toisiintuvat samankaltaisesti kuumennettaessa. Claisen-toisiintuminen on [3,3]-sigmatrooppinen toisiintuminen, jossa muodostuu tyydyttymätön karbonyyliyhdiste. Mikäli happiatomin viereisiin hiiliatomeihin on sitoutunut muu substituentti kuin vetyatomi, on muodostuva kaksoissidos (E)-isomeeri.
Aromaattisten aryyliallyylieetterien Claisen-toisiintumisten mekanismi on samanlainen, mutta viimeinen vaihe on karbonyyliyhdisteen tautomerisoituiminen fenoliksi. Claisen-toisiintumisella muodostuu o-substituoituja fenoleita. Mikäli kummissakin ortoasemissa on jo substituentti, tapahtuu Claisen-toisiintuminen kaksi kertaa peräkkäin ja allyyliryhmä päätyy p-asemaan fenoliryhmään nähden.
Reaktion muunnelmat
Claisen toisiintumisesta on useita muunnelmia. Allyylisesta asetaattiesteristä muodostuu voimakkaan emäksen vaikutuksesta enolaatti, joka pystyy reagoimaan Claisen-toisiintumisella ja muodostuu γ,δ-tyydyttymätön karboksyylihappo. Tätä kutsutaan Ireland–Claisen-toisiintumiseksi ja se tapahtuu jo huoneenlämpötilassa eikä muista Claisen-toisiintumisista poiketen vaadi lämmitystä.
Johnson–Claisen-toisiintumisessa aldehydistä tai ketonista muodostettu asetaali tai ortoesteri reagoi allyylisen alkoholin kanssa muodostaen eetterituotteen, joka voi toisiintua tyydyttymättömäksi aldehydiksi, ketoniksi tai esteriksi.
Eschenmoser–Claisen-toisiintumisessa ortoamidi eli amidiasetaali reagoi allyylisen alkoholin kanssa muodostaen γ,δ-tyydyttymättömän amidin.
Jeffrey Jey
thumb|Jeffrey Jey Jeffrey Jey (s. 5. tammikuuta 1970 Lentini, Sisilia, Italia) on Eiffel 65 nimisen italodisco-yhtyeen laulaja. Hän käyttää nimeä Jeffrey Jey, koska hänen oikea nimensä Gianfranco Randone ei hänen mielestään ole kyllin mediaseksikäs.
Hän syntyi Sisiliassa, mutta Randonet muuttivat Jeffreyn ollessa pieni Yhdysvaltoihin, josta he tulivat takaisin Italiaan, kun hän oli 11-vuotias.
Jeffrey on ollut osallisena muun muassa projekteissa BlissTeam ja Gabry Ponte.
Aleksis (oppikirjasarja)
Aleksis on Otavan vuodesta 2001 alkaen julkaisema äidinkielen ja kirjallisuuden oppikirjasarja peruskoulun 7.–9. luokille. Sarjaan kuuluvat oppikirjat, harjoituskirjat ja opettajan oppaat.
Oppikirjat on jaoteltu eri osa-alueisiin:
Maxim Birbraer
Maxim Birbraer (s. 15. joulukuuta 1980 Öskemen, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto) on israelin-kazakstanilainen jääkiekkoilija, joka pelaa Yhdistyneen kuningaskunnan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla EPIHL-joukkue Swindon Wildcatsissa. Birbraer on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on toistaiseksi ainoa NHL:ään varattu israelilainen, mutta Birbraer ei ole kuitenkaan pelannut NHL:ssä.
HMS Dido (F104)
HMS Dido (viirinumero F104) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.
Maxim Birbraer
Seuraura
Birbraer syntyi ja kasvoi Kazakstanissa ja aloitti jääkiekkoilun Torpedo Ust-Kamenogorskissa. Hän muutti vuonna 1999 Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi OPJHL:n Newmarket Hurricanesiin. New Jersey Devils varasi Birbraerin kolmannella kierroksella kesällä 2000. Hän pelasi kolme seuraavaa kautta Devilsin farmijoukkue Albany River Ratsissa, AHL:ssä muttei otteluakaan NHL:ssä. Hän aloitti kauden 2003–2004 AHL:n San Antonio Rampagessa, mutta siirtyi loppukaudeksi CHL:n Laredo Bucksiin. Vuodet 2004–2006 Birbraer pelasi ECHL:ssä. Hän oli kaudella 2004–2005 San Diego Gullsin paras pistemies tehoilla 19+30=49. Kauden 2005–2006 Birbraer pelasi Long Beach Ice Dogsissa.
Kaudeksi 2006–2007 Birbraer siirtyi walesilaiseen Cardiff Devilsiin, EIHL:ään ja pelasi siellä kaksi kautta. Keväällä 2007 hän voitti Challenge Cupin. Birbraer palasi kaudeksi 2008–2009 Kazakstaniin ja siirtyi HK Kaztsink-Torpedon riveihin, mutta siirtyi sieltä kesken kauden Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaan Heilbronner Falkeniin.
HMS Dido (F104)
Valmistus
Alus tilattiin Yarrow and Companyltä Scotstounista Glasgow'sta, missä köli laskettiin 2. joulukuuta 1959. Se laskettiin vesille 22. joulukuuta 1961 ja valmistui 18. syyskuuta 1963.
Maxim Birbraer
Seuraura
Birbraer palasi kaudeksi 2009–2010 Cardiff Devilsiin. Hän teki 24. lokakuuta 2009 EIHL:n kaikkien aikojen yhden ottelun syöttöennätyksen seitsemällä syötöllään. Kaudella 2010–2011 Birbraer sijoittui tehoilla 30+57=87 liigan pistepörssissä viidenneksi. Kaudella 2012–2013 hän nousi Devilsin kapteenistoon. Kaudeksi 2014–2015 Birbraer siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella sarjatasoa alemmas EPIHL-joukkue Telford Tigersiin. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden sekä EPIHL Cupin. Kaudeksi 2016–2017 Birbraer siirtyi jatkamaan EPIHL-taivaltaan Swindon Wildcatsiin. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+31=47 sekä pudotuspeleissä Wildcatsin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 6+3=9.
Maajoukkueura
220px|thumb|right|Birbraerin [[Israelin jääkiekkomaajoukkue|Israelin maajoukkueessa käyttämä pelipaita.]] Birbraer edusti Israelia II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2013, joista jälkimmäinen turnaus päättyi IIB-divisioonan kultaan ja sarjanousuun IIA-divisioonaan. Hän pelasi myös D-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1997, 1999 ja 2000.
Birbraer pelasi myös alle 18-vuotiaiden D-sarjan EM-kilpailuissa vuosina 1997 ja 1998. Hän oli molemmissa turnauksissa Israelin paras pistemies ja maalintekijä; ensimmäisessä tehoilla 10+2=12 ja jälkimmäisessä tehoilla 5+4=9.
Voddler
thumb|Voddlerin logo. Voddler oli ruotsalaisen Voddlerin kehittämä kaupallinen tilausvideopalvelu ja asiakasohjelma (client), joka välitti elokuvia ja TV-ohjelmia Internetissä samaan tapaan kuin Spotify musiikkia. Voddler meni konkurssiin tammikuussa 2018.
Voddler toisti elokuvat omilta palvelimiltaan, jotka sisältivät uutuuksia ja jopa ensi-ilta-elokuvia. Vähemmän suosittuja tai vanhempia elokuvia sai katsella Voddlerissa ilmaiseksi, mutta elokuvan yhteydessä näytettiin mainoksia. Elokuvia ja yleisösuosikkeja sai katsoa tilausperiaatteella tai kertavuokrauksena.
Videotarjonta
Voddler ilmoitti 2009, että se on tehnyt sopimuksen elokuvien oikeuksista useiden suurien elokuvastudioiden kanssa. Näihin lukeutuvat Noble Entertainment, Scanbox Entertainment, Non-Stop Entertainment, Film-Factory, Paramount Pictures sekä The Walt Disney Company. Voddler solmi sopimuksen näyttääkseen Sony Pictures Televisionin ja sen tytäryhtiöiden materiaalia.
GNU GPL -lähdekoodirikkomukset
Voddlerin aluksi käyttämä mediasoitin (Voddler Player) perustui Xbox Media Centerin lähdekoodiin, joka oli julkaistu GNU GPL -lisenssillä. Kehotuksista huolimatta Voddler ei ole julkaissut lähdekoodiaan. Sittemmin Voddler on siirtynyt suljettuihin ohjelmistoihin, Adobe AIRiin ja Flashiin. Tekijänoikeussyistä tuesta Linuxille luovuttiin.
Marko Väkiparta
Marko Väkiparta (s. 29. lokakuuta 1967 Eurajoki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Väkiparta pelasi Rauman Lukossa yhteensä 26 SM-liigan ottelua kausina 1988–1989 ja 1989–1990. Väkiparta edusti urallaan myös Pietarsaaren Centersiä, Vaasan Sportia, Kalannin Pallo -65:ttä, Uudenkaupungin Jää-Kotkia, Eurajoen Lätkää ja HC Eurajokea.
Four Seasons
Four Seasons voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Church of Atrocity
Church of Atrocity on Clandestine Blazen viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Northern Heritage.
Kongon kuningaskunta
Kongon kuningaskunta oli kongo-kansan muodostama valtio läntisessä Afrikassa 1300-luvulta 1800-luvulle. Maantieteellisesti kuningaskunta sijaitsi Kongojoen alajuoksun varrella. Laajimmillaan sen alue ulottui pohjoisessa Oguwejoelle (nykyisin Gabonissa), etelässä Kwanzajoelle (Angolassa), lännessä Atlantin valtameren rannikolle ja idässä Kwangojoelle (Kongon demokraattisessa tasavallassa). Kuningas piti hovia Mbanza Kongon kaupungissa, joka nimettiin myöhemmin São Salvadoriksi kuningas Álvaro I:n eurooppalaistamistoimien aikana.
Historia
Kongon kuningaskunnan varhaishistoriasta on vähän arkeologista tietoa, mutta se tiedetään, että Kongojoen alajuoksulla on ollut järjestäytynyttä asutusta 1100-luvulta lähtien. Alueella toimi pieniä kaupunkivaltioita, joista kaksi, Mpemba ja Mbata, yhdistyivät 1300-luvun lopulla. Liiton vallanperijä Nimi ya Lukeni perusti Kongon kuningaskunnan, kun hän valloitti Mbanza Kongon ja siirsi pääkaupungin sinne noin vuonna 1400. Hänen seuraajansa laajensivat kuningaskuntaa liittämällä siihen maakunniksi naapurikuningaskuntia sekä rauhanomaisesti että valloitussodilla.
Ennen eurooppalaisten tuloa Kongon kuningaskunta oli kehittynyt valtio kauppareittien kohtaamispisteessä. Luonnonvarojen ja norsunluun lisäksi kuningaskunnassa valmistettiin ja kaupattiin kuparista ja raudasta valmistettuja tavaroita, raffiakankaita ja keramiikkaa. Kuitenkin tärkeimmät elinkeinot olivat maanviljely ja metsästys. Väestön enemmistö puhui kongon kieltä ja kielen yksinkertaisempi muoto kituba oli saanut alkunsa, kun kongot kävivät kauppaa muiden kansojen kanssa.
Portugalilainen tutkimusmatkailija Diogo Cão saapui ensimmäisenä eurooppalaisena Kongoon 1482–1483. Kuningas Nzinga Nkuwu päätti omaksua kristinuskon ja hän otti hallitsijanimekseen João I. Hänen seuraajansa Afonso I vahvisti kristinuskon asemaa valtion uskontona, jossa yhdistyivät paikalliset uskomukset ja eurooppalainen kristillisyys.
1500-luvun lopulla portugalilaiset auttoivat kuningas Álvaro I:tä kukistamaan maan itäosassa virinneen kapinan. Vastalahjana hän antoi portugalilaisille luvan perustaa siirtokunnan Luandaan, Angolaan. Ajan myötä portugalilaiset laajensivat siirtokuntaansa ja alkoivat esittää myös Kongolle aluevaatimuksia, jotka koskivat Luandan saarta ja Mbwilan maakuntaa. 1665 tilanne kärjistyi sodaksi, jossa Portugalin joukot löivät Kongon Mbwilan taistelussa. Myös Kongon kuningas António I sai surmansa ja vallanperimyskiistat johtivat sisällissotaan. Portugali yritti hyötyä siitä, mutta sen joukot kärsivät tappion Kitombon taistelussa 1670, mikä pakotti sen luopumaan vaateistaan kahdeksisadaksi vuodeksi.
Jatkuvat vallanperimyskiistat leimasivat Kongon kuningaskunnan myöhempää historiaa. Joka tapauksessa se oli olemassa valtiona aina 1800-luvun jälkipuoliskolle saakka, jolloin Ranska ja Belgia alkoivat muodostaa siirtomaitaan alueella. Kongon kuningaskunta lakkasi olemasta, kun sen alue jaettiin Portugalin, Ranskan ja Belgian kesken Berliinin konferenssissa 1884–1885.
Portugalin kuningas Pietari V antoi Kongolle aseman vasallivaltiona, jota hallitsi Kongon kuningas. Kongon vasalli lakkautettiin 1914 portugalilaisia vastaan tehdyn kapinan jälkeen.
Hallinto
Kongo oli keskushallinnollinen kuningaskunta. Valtion keskus oli pääkaupunki Mbanza Kongo, joka oli suurkaupunki aikansa mittakaavassa. Muuten valtio oli melko harvaan asuttu, mikä edesauttoi vallan keskittämistä pääkaupunkiin.