cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kreikan parlamenttivaalit 2015 (tammikuu)
Tulokset vaalipiireittäin
Vaalien tulokset vaalipiireittäin (56 kpl) ovat:
Johannes XIX
Paavi Johannes XIX (k. lokakuussa 1032), hallitsi vuosina 1024–1032. Hänen oikea nimensä oli Romanus.
Martin Bormann
Martin Bormann (17. kesäkuuta 1900 Wegeleben, Saksa – luultavasti 2. toukokuuta 1945 Berliini, Saksa) oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen puoluekanslian johtaja valtakunnanministerin valtuuksin sekä Adolf Hitlerin yksityissihteeri.
Johannes XIX
Hän seurasin paavina veljeään Benedictus VIII:tta, ja he molemmat kuuluivat Tusculumin sukuun. Kun hänet valittiin paaviksi, hänellä ei ollut uskonnollista virkaa, vaan hän oli konsuli ja senaattori. Hänet vihittiin piispaksi vain, jotta hänestä olisi voitu tehdä paavi.
Martin Bormann
Vuonna 1941 Martin Bormann antoi Hitlerille syntymäpäivälahjaksi saksanpaimenkoiran, Blondin.
Johannes XIX
Hänellä ei ollut kirkollisia ennakkoluuloja - eikä myöskään tietoa kirkkohistoriasta - minkä hän osoitti vastaanottamalla suuret lunnaat, jotta Konstantinopolin patriarkasta olisi tehty ekumeeninen piispa. Esityksen aiheuttaman raivon takia hänen oli kuitenkin lähes välittömästi vetäydyttävä sopimuksesta.
Martin Bormann
Tausta ja uran alku
thumb|300px|[[Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue|Kansallissosialistisen puolueen 10. puoluepäivät Nürnbergissä 6.–12. syyskuuta 1938. Bormann edessä lähinnä kameraa.]] Martin Bormann oli postivirkailijan poika, joka keskeytti koulunsa ja meni töihin maatilalle Mecklenburgiin. Palveltuaan lyhyen aikaa ensimmäisen maailmansodan lopussa Bormann liittyi Freikorps Mecklenburgiin. Bormann oli naimisissa Gerda Bormannin kanssa, joka oli puoluetuomari Walter Buchin vanhin tytär. Avioliitosta syntyi yhdeksän lasta, joista yksi tosin kuoli jo lapsena.
Johannes XIX
Keisari Henrik II Pyhän kuoltua 1024 hän antoi tukensa Konrad II:lle, joka hoveineen kruunattiin korein menoin Pietarinkirkossa pääsiäisenä 1027.
Martin Bormann
Tausta ja uran alku
Maaliskuussa 1924 Bormann tuomittiin vuodeksi vankilaan yhdessä Rudolf Hössin kanssa entisen opettajansa Walther Kadowin murhasta. Bormann selvisi vuodella, Hössin tuomio oli kymmenen vuotta. Vapauduttuaan hän liittyi pian kansallissosialistiseen puolueeseen. Hänet nimettiin paikalliseksi lehdistöupseeriksi ja vuonna 1928 puolueen vakuutusyhtiön johtajaksi huolimatta puutteellisista kyvyistään ja karkeista käytöstavoistaan. Myöhemmin Bormann laajensi vakuutusyhtiön puolueen apukassaksi ja sai näin laajaa taloudellista vaikutusvaltaa.
Hitler nimitti Bormannin myös henkilökohtaisen omaisuutensa hoitajaksi; palkkatulojen lisäksi Hitlerillä oli miljoonatulot kirjansa Taisteluni myynnistä. Bormann myös valvoi Hitlerin käyttämän Kehlsteinhaus- eli Kotkanpesä-kesäasunnon rakennustöitä Obersalzbergissa Berchtesgadenissa. Loma-asunto valmistui Hitlerin 50-vuotissyntymäpäiväksi.
Johannes XIX
Seuraava Johanneksen nimeä kantanut paavi oli Johannes XXI eikä Johannes XX-nimistä paavia ole olemassa.
Martin Bormann
Sotavuodet
Lokakuussa 1933 Bormannista tuli kansallissosialistisen puolueen Reichsleiter eli valtakunnanjohtaja sekä marraskuussa valtiopäivien jäsen. Heinäkuusta 1933 vuoteen 1941 hän toimi Rudolf Hessin yksityissihteerinä. Hessin lennettyä Skotlantiin Bormann siirtyi puoluekanslian (Parteikanzlei) päälliköksi valtakunnanministerin valtuuksin toukokuussa 1941.
Bormann sai 12. huhtikuuta 1943 virallisen arvonimen ”Johtajan sihteeri”. Tehtävän edellinen hoitaja Rudolf Hess oli siirtynyt Britanniaan. Bormannista tuli Hitlerin luottomies, joka oli vastuussa Führerin paperitöistä ja tapaamisista. Hän valvoi kaikkea materiaalia, jonka Hitler sai nähtäväkseen, ja hänellä oli täysi valta siihen, kuka pääsi Hitlerin puheille. Ilman Bormannin tahtoa ei tapahtunut paljon, ja vastoin hänen tahtoaan ei käytännössä mitään. Samalla Hitlerin vanhat luottomiehet Hermann Göring ja Joseph Goebbels menettivät asemiaan. Koska Hitler sodan kuluessa siirtyi yhä enemmän johtamaan sotatoimia, Bormann sai yhä enemmän vastuuta siviiliasioista. Bormann oli puhdasoppinen kansallissosialisti, joka suunnitteli ja oli vastuussa monista natsien sodan aikana tekemistä tuhotöistä. Bormann oli ateisti ja suhtautui erityisen vihamielisesti juutalaisuuden lisäksi kristinuskoon. Hänen mielestään uskonto ja kansallissosialismi eivät olleet yhteensopivia, ja hän tuki voimakkaasti kristittyjen vainoamista ja natseja vastustaneen piispa Clemens von Galenin hirttämistä, mikä ei kuitenkaan toteutunut, sillä Hitler tahtoi, että ”ongelma” ratkaistaisiin vasta sodan jälkeen. Lisäksi Bormann oli yksi holokaustin pääsyyllisistä. Hän allekirjoitti 31. toukokuuta 1941 säädöksen, joka laajensi Nürnbergin lait koskemaan myös Saksan idässä miehittämien alueiden juutalaisia. Hänen 9. lokakuuta 1942 antamassaan määräyksessä todettiin, että muun muassa slaaveja ja juutalaisia koskeva ”lopullinen ratkaisu” tulisi hoitaa ”idän erityisleireillä” eli tuhoamisleireillä. Bormannin 1. heinäkuuta 1943 allekirjoittamassa säädöksessä Adolf Eichmann sai täydet valtuudet kaikkia juutalaisia kohtaan.
Tabaluga (televisiosarja)
Juoni
Sarja keskittyy Tabalugaan, joka on viimeinen Viheriamaassa asuva lohikäärme. Viheriamaassa asuu älykkäitä, puhuvia eläimiä. Lohikäärmeenä hänen tehtävänään on puolustaa Viheriamaata pahalta lumiukolta Arktosilta ja hiekkahenki Humsinilta.
Martin Bormann
Sotavuodet
Vuoden 1944 lopulla Hitler määräsi Bormannin värväämään kuusi miljoonaa poikaa ja miestä Volkssturm-joukkoihin. Suunniteltu kuuden miljoonan miehen jäsenmäärä ei kuitenkaan koskaan täyttynyt, ja Volkssturm on jäänyt historiaan huonosti koulutettuna ja varusteltuna joukkona. Se lähetettiin itärintamalle, missä yli 150 000 sen jäsentä sai surmansa hidastamatta etenevää puna-armeijaa juuri lainkaan. Sodan loppuvaiheessa Bormann jäi ihailemansa Hitlerin luo piiritettyyn ja tuhoutuneeseen Berliiniin. Hän oli toinen Hitlerin avioliiton todistajista, samoin hän todisti oikeaksi Hitlerin poliittisen testamentin. Testamentissaan Hitler nimitti Bormannin, ”uskollisimman puoluetoverinsa”, puolueministeriksi eli puolueen ylimmäksi johtajaksi. Hitlerin tehtyä itsemurhan Bormann lähti Führerbunkerista 1. toukokuuta 1945 yhdessä SS-lääkäri Ludwig Stumpfeggerin kanssa. Kumpikaan ei selvinnyt hengissä, ja on melko varmaa, että Bormann teki pian bunkkerista poistuttuaan itsemurhan yritettyään päästä tuloksetta länteen puna-armeijan saartorenkaan läpi. Toisen teorian mukaan hän kuoli puna-armeijan tulituksessa. Kolmannen teorian mukaan Bormannista tehtiin viimeinen havainto Spreejoen ylittävällä sillalla, jossa panssarivaunu räjähti juuri hänen vieressään, eikä kukaan enää nähnyt Bormannia. Hitler-Jugendin komentaja Arthur Axmann sanoo törmänneensä kahteen ruumiiseen, jotka hän tunnisti Bormanniksi ja Stumpfeggeriksi, paetessaan Hitlerin bunkkerista kohti läheistä Stettiner Bahnhofin asemaa.
Sodan jälkeen
Nürnbergin oikeudenkäynnissä Bormann tuomittiin poissa olevana kuolemaan lokakuussa 1946. Hänelle määrätty asianajaja yritti perustaa epätavallisen puolustuksensa siihen, ettei Bormannia voi tuomita, koska tämä oli jo kuollut, mutta epäonnistui.
Seuraavien vuosikymmenien aikana Bormannista väitettiin tehdyn useita silminnäkijähavaintoja Euroopassa ja eri puolilla Etelä-Amerikkaa. Huhujen mukaan Bormann oli läpikäynyt epäonnistuneen plastiikkakirurgian ja hänen kasvonsa olisivat vaurioituneet. Adolf Eichmannin poika väitti Bormannin sukkuloineen Etelä-Amerikassa eri maiden välillä ja tavanneen myös isäänsä silloin tällöin. Asialle ei kuitenkaan löytynyt pitäviä todisteita.
Heinz Linge kuitenkin sanoi nähneensä Bormannin ja Stumpfeggerin kuolleen Weidendammerin sillan luona käsikranaattiin, joka oli heitetty panssarivaunun sisään heidän astuessaan sen kyytiin. Berliinistä rakennustyömaalta vuonna 1972 löydetyt luurangot tunnistettiin virallisesti Stumpfeggerille ja Bormannille kuuluviksi, ja Saksan liittotasavallan Korkein oikeus julisti Bormannin kuolleeksi huhtikuussa 1973. Bormannin perheen pyynnöstä tunnistus vahvistettiin DNA-testillä vuonna 1998.
Launiasjärvi
Launiasjärvi on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Kuloveden lähialueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laskee kolme tulo-ojaa ja sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 3,5 kilometriä pitkä laskuoja Piikkilänjärveen.
Järven rantaviiva on 0,95 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi metsäistä suota. Järven soita ympäröivät Suumaan kylän peltomaat.
Päämajamuseo
Päämajamuseo on Mikkelin Kaukolassa toimiva museo, joka esittelee talvi- ja jatkosodan aikaisia ylipäällikön ja muun ylimmän sodanjohdon (päämajan) työskentelytiloja silloisessa Mikkelin Keskuskansakoulussa. Museon katuosoite on Ristimäenkatu 4.
Aluksi museo käsitti vain ylipäällikkö Carl Gustaf Emil Mannerheimin työhuoneen. Tällaisena se avattiin vuonna 1974 muun osan koulusta jatkaessa normaalia toimintaansa.
Vuosina 1999-2001 museon tiloja ja näyttelyä kunnostettiin opetusministeriön sekä Euroopan unionin aluekehitysrahaston rahoittamassa Mikkeli – päämajakaupunki -hankkeessa. Museo avattiin puolustusvoimain lippujuhlan päivänä, ylipäällikön syntymäpäivänä 4. kesäkuuta 2001.
Päämajamuseo avautui perusnäyttelyn uudistuksen jälkeen osana Sodan ja rauhan keskus Muistia 4.kesäkuuta 2021.
Sven-Olof Westerlund
Sven-Olof Westerlund (s. 29. heinäkuuta 1935, Helsinki) on suomalainen taidegraafikko, kuvittaja ja taidemaalari. Hänet tunnetaan monenlaisista töitä: toisaalta valokuvamaisista lyijykynäpiirroksista ja grafiikan lehdistä, toisaalta abstrakteista töistä joissa on selkeärajaisia värikenttiä ja voimakkaita perusvärejä. Hän on myös kuvittanut ja taittanut kirjoja ja lehtiä, sekä suunnitellut levynkansia ja julisteita.
Westerlund opiskeli Vapaassa Taidekoulussa 1954, Taideteollisessa oppilaitoksessa 1957–60 ja Aukusti Tuhkan ateljeessa 1961–63. Hänen töitään oli ensi kertaa esillä Helsingissä 1961.
Westerlund palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1988. Hän asuu ja työskentelee Mäntsälän Ohkolassa.
Terveydenhoito
Terveydenhoito on terveydenhuoltojärjestelmän resurssoima laaja toimenkuva, joka käsittää toimenpiteet sairauksien ennalta ehkäisemiseksi, hyvän elämänlaadun säilyttämiseksi ja parantamiseksi sekä sairauksien hoidoksi ja kuntoutukseksi. Eri valtioissa on kuitenkin toteutettu vaihtelevia ratkaisuja julkisen terveydenhoidon kautta, koska perintö- ja ympäristötekijät vaihtelevat, samoin psyykkiset tekijät ajatellen itsensä huoltoa sekä maiden välillä.
Suomessa ja muissa Pohjoismaissa on julkinen vastuuterveydenhoito yhdistettynä yksityisiin vakuutuksiin, Yhdysvalloissa tästä kiistellään siitä huolimatta, että siellä terveydenhoito on erityisen kallista. Kehitysmaissa terveydenhuolto on vaihtelevan puutteellista, mikä riippuu ainakin rahoituksen kohdentamisesta. Julkisen terveydenhuollon filosofinen perusta on kuitenkin siinä, että hyvinvointiyhteiskunnassa pidetään eettisesti oikeana antaa yhteisistä varoista rahoitusta esimerkiksi vammaisten, lasten ja vähävaraisten sekä psyykkisesti ja sosiaalisesti vajaavaltaisten henkilöiden huoltoon yhteisistä varoista. Ihmisethän eivät kuitenkaan voi vaikuttaa esimerkiksi perintötekijöihinsä, ja kovin vähän myös työoloihinsa.
Osa-alueet
Terveydenhoidon piiriin kuuluu lukuisia erilaisia osa-alueita, joiden jakoperusteita on monenlaisia. Mahdollinen jakoperuste esitetään osittain professori Leo Noron mukaan :
Atmel
Yrityksen perustaja George Perlegos toimi yhtiön pääjohtajana vuoteen 2006 asti, jolloin Atmelin johtokunta erotti hänet. Julkisessa kirjeessään Perlegos sanoi tilanteen Atmelissa käyneen mahdottomaksi, koska pääjohtajalle ei kuulemma näytetty yrityksen toimintaan liittyviä dokumentteja. Perlegos on ilmoittanut pitävänsä joitakin johtokunnan toimintatavoista moraalisesti arveluttavina ja jopa laittomina.
Microchip Technology osti Atmelin vuonna 2016 noin 3,6 miljardilla dollarilla.
Alter Ego (yhdistys)
Alter Ego ry on Helsingin yliopiston roolipeliyhdistys. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää ja kehittää roolipeli- ja larp-harrastusta yliopistolla ja sen ulkopuolella sekä tarjota harrastemahdollisuuksia jäsenilleen.
Yhdistys on perustajajäsen Ropecon ry:ssä, joka järjestää Suomen suurimman ja kansainvälisestikin tunnetun roolipelitapahtuma Ropeconin. Alter Egon tunnuksessa on kuvattuna kaksi liitävää korppia. Järjestö julkaisee Alterations-nimistä jäsenlehteä. Kerhohuone sijaitsee HYYn tiloissa uudella ylioppilastalolla.
Yhdistyksen historia
Yhdistys perustettiin 25. lokakuuta 1994 humanistisen tiedekunnan roolipelijärjestöksi. Ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Ville "Burger" Vuorela, joka tuli sittemmin roolipelipiireissä tunnetuksi julkaistuaan omia roolipelejään Burger Games -nimen alla.
22. maaliskuuta 1996 Alter Ego laajeni koko Helsingin yliopiston roolipeliyhdistykseksi, yhdistyttyään muiden tiedekuntien roolipelijärjestöjen kanssa. Yhdistyksen kaksi tärkeää vuosittaista juhlapäivää ovat syksyllä perustamis- eli vuosijuhla sekä keväällä laajenemisjuhla, joiden viettotavat nykyään vaihtelevat.
Parhaan äänityksen Oscar-palkinto
Parhaan äänityksen Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian joka vuosi jakama palkinto edellisvuoden parhaiten äänitetylle elokuvalle. Palkinto on jaettu vuodesta 1930 alkaen.
Michelle Gayle
Michelle Patricia Gayle (s. 2. helmikuuta 1971 Lontoo, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan BBC:n saippuasarjasta EastEnders, jossa hän esiintyi vuosina 1990–1993.
Gayle oli ehdokkaana Ison-Britannian edustajaksi vuoden 2008 euroviisuihin kappaleella "Woo (You Make Me)". Isoa-Britanniaa edustamaan valittiin kuitenkin Andy Abraham.
Vanha raatihuone
Vanha raatihuone voi olla:
Pernilla Winberg
Pernilla Margareta Stephanie Winberg (s. 24. helmikuuta 1989 Limhamn, Malmö, Skåne, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Linköping HC:ta Svenska damhockeyliganissa. Hän on saavuttanut olympiahopeaa talviolympialaisista 2006 naisten jääkiekkoturnauksesta. Winberg on pelipaikaltaan hyökkääjä ja laukoo vasemmalta. Hän pelasi juniorina Limhamn HK:ssa. Winberg on yhteensä pelannut 297 maaottelua, joissa on tehnyt tehot 87+92=179.
Reija
Reija on suomalainen naisen etunimi, joka on syntynyt Rea-nimen suomalaisena vastineena, mutta jonka syntyyn on saattanut vaikuttaa myös etunimenäkin käytetty muinaisskandinaavisen jumalattaren nimi Freija. Nimi Rea (Rhea) taas on roomalaista alkuperää ja esiintyy muun muassa tarunomaisen kuninkaantyttären nimessä Rhea Silvia, mutta saattaa olla myös lyhentymä kuningatarta tarkoittavasta latinan sanasta regina, joka sekin on käytössä myös naisen etunimenä.
Torhamn
Torshamnissa sijaitsee pieni Torhallen-niminen ICA-kauppa ja rannassa vierasvenesatama. Torhamnista on bussiyhteys 11 km:n päähän Jämjöön. Torhamnin keskustasta 1 km kaakkoon sijaitsee kalasatama, josta myös muutama suomalainen kalastusalus kalastaa lohta ja turskaa. Kalasatamassa käy vuosittain myös useita suomalaisia huviveneilijöitä. Torhamnissa sijaitsee myös lintuhavaintoasema.
Torhamn muodosti aikaisemmin oman kunnan, mutta se liitettiin Jämjön kuntaan jo vuonna 1952. Karlskronan kuntaan alue on kuulunut vuodesta 1974 lähtien.
Berliner Dom
Berliner Dom eli Berliinin tuomiokirkko on luterilainen kirkkorakennus Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se on rakennettu vuosina 1895–1905. Kirkko sijaitsee Spreeinsel-saarella Lustgartenin ja Berliner Stadtschlossin alueiden vieressä.
Historia
thumb|left|Berliinin tuomiokirkko läheisestä [[Berliinin televisiotorni|televisiotornista nähtynä.]] Ensimmäinen paikalla sijainnut kirkko oli goottilainen dominikaanikirkko, jonka Brandenburgin vaaliruhtinas Joakim II korotutti vuonna 1536 tuomiokirkoksi ja muutatti protestanttiseksi kirkoksi kolme vuotta myöhemmin uskonpuhdistuksen yhteydessä. Seuraava kirkko samalla paikalla oli vuonna 1747 valmistunut Johann Boumannin suunnittelema barokkityylinen rakennus. Vuonna 1822 tämä kirkko muutettiin tyyliltään uusklassiseksi arkkitehti Karl Friedrich Schinkelin suunnitelmien mukaan. Muutostyöt olivat osa Schinkelin johtamaa Lustgarten-aukion uudistustyötä, johon kuului myös Altes Museumin rakentaminen aukion pohjoislaidalle.
Vuonna 1894 vanha kirkko purettiin Saksan keisarin Vilhelm II:n määräyksestä ja sen tilalle ryhdyttiin rakentamaan nykyistä tuomiokirkkoa. Mahtipontisuuteen taipuvaisen keisarin mielestä vanha kirkko oli liian vaatimaton Berliinin pääkirkoksi, ja hän halusi luoda uudesta kirkosta mahtavan kansallisen monumentin, joka toimisi protestanttisena vastineena Rooman Pietarinkirkolle. Joka tapauksessa sen olisi oltava suurempi kuin Saksan katolisten pääkirkkona toimivan Kölnin tuomiokirkon. Arkkitehti Julius Raschdorffin suunnittelema tuomiokirkko olikin 114 metrin pituudellaan, 73 metrin leveydellään ja 116 metrin korkeudellaan suurempi kuin mikään sen edeltäjistä samalla paikalla. Arkkitehdin työtä vaikeutti kuitenkin kirkolle asetettujen edustavuusvaatimuksien ja sille varatun pienen ja hankalan kokoisen tontin välinen ristiriita.
Vuonna 1904 valmistunut Berliner Dom oli Euroopan viimeisiä todella suuria kirkonrakennushankkeita Budapestin Pyhän Tapanin basilikan ohella. Sen rönsyilevä arkkitehtuuri edustaa melko sekavaa historiallista kertaustyyliä, jossa on vaikutteita italialaisesta myöhäisrenessanssista ja barokista. Aikalaisten arviot uudesta tuomiokirkosta olivat nihkeitä: kirkkoa haukuttiin tyylittömäksi ja muodottomaksi keisarin suuruudenhulluuden monumentiksi. Berliiniläiset, joilla on tapana antaa julkisille rakennuksille epäkunnioittavia mutta kuvaavia lempinimiä, ristivät kirkon ”Seelengasometeriksi” (”sielujen kaasukelloksi”).
Toisessa maailmansodassa liittoutuneet pommittivat kirkkoa ja se vaurioitui merkittävästi. Berliinin jaossa tuomiokirkko jäi Itä-Berliinin ja DDR:n puolelle. Viereinen kuninkaanlinna purettiin, ja myös tuomiokirkko oli pitkään purku-uhan alla; se sai viettää vuosikymmenet rappeutuneena, vain väliaikainen kattorakennelma suojanaan. 1970-luvulla preussilaisen rakennusperinteen arvostus DDR:ssä kuitenkin kasvoi, ja vuonna 1975 aloitettiin tuomiokirkon jälleenrakennustyöt. Vuonna 1984 käynnistettiin sisätilojen entisöinti, ja vuonna 1993 jälleenrakennettu kirkko avattiin. Jälleenrakennustöiden aikana tuomiokirkon kupoleita modifioitiin matalampaan ja vähemmän koristeelliseen muotoon; sen sijaan julkisivut ovat täysin alkuperäisessä asussaan.
Hohenzollern-krypta
Kirkon alla sijaitsee niin sanottu Hohenzollern-krypta, johon on haudattu Hohenzollernin hallitsijasuvun jäseniä vuodesta 1536 alkaen. Lisäksi sinne on siirretty aiemmin kuolleiden jäännöksiä muualta. Hautoja on yhteensä noin sata. Niistä vanhin kuuluu vuonna 1499 kuolleelle vaaliruhtinas Johan Cicerolle ja viimeinen vuonna 1915 synnytyksessä kuolleelle Vilhelm II:n kastamattomalle pojantyttärelle. Viimeinen kryptaan haudattu hallitsija oli Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II. Myöhemmät Hohenzollern-sukuiset Preussin kuninkaat ja Saksan keisarit on haudattu muualle.
Sodissa ja tulvissa kärsineitä Hohenzollernien sarkofageja on vähitellen kunnostettu 1980-luvulta alkaen, mutta suurin osa on edelleen kunnostamatta. Hautaholvi avattiin kokonaan yleisölle vuonna 1999.
Aiheesta muualla
52.51917°N, 13.40111°W
The Giant Leap
The Giant Leap on vuonna 2005 Helsingissä perustettu melodinen rock-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Petri Somer, Sebastian Rejman ja Sami Lehto.
The Giant Leap muokkautui nykyiseen muotoonsa, kun perustajajäsenet Sebastian ja Petri tutustuivat Sami Lehtoon kesällä 2005. Sebastian ja Petri vastaavat kappaleiden kirjoittamisesta ja Sami kappaleiden sovitus- ja tuotantopuolesta. Yhtyeen kaikilla jäsenillä on vuosien musiikillinen tausta.
The Giant Leapin musiikki sijoittuu melodisen rockin ja powerpopin välimaastoon sekoittaen eri tyylilajeja aina soulista countryyn. Yhtyeen syksyllä 2007 julkaistun esikoisalbumin kappaleet ovat syntyneet vuosien varrella.
Yhtyeen ensimmäinen single "All In My Head" jaettiin radioille toukokuun lopussa, ja se nousi kesällä 2007 radioiden yhdeksi soitetuimmista kappaleista. Elokuussa kappale oli parhaimmillaan Suomen toiseksi soitetuin kappale. Yhtyeen toinen single "Somebody Else" jaettiin radioille 17.9.2007, ja kappaleeseen tehtiin myös musiikkivideo. Yhtyeen kaksi ensimmäistä singleä löytyvät 31. lokakuuta 2007 julkaistulta Another Day Rising -albumilta.
7. joulukuuta 2007 yhtye toimi Bryan Adamsin lämmittelijänä hänen Suomen-keikallaan. Yhtyeen laulaja Sebastian nähtiin keväällä 2010 luotsaamassa Helsingin kuoroa Nelosen Kuorosota-ohjelmassa.
Yhtyeen toinen albumi The Giant Leap ilmestyi 3.3.2010.
Yhtye on tällä hetkellä keikkatauolla Sebastianin tehdessä juontokeikkoja. Sen lisäksi Sebastian tekee musiikkia nykyään myös Sebastian & The 4th Line Band -yhtyeen riveissä.
Pohjois-Egean saaret
Pohjois-Egean saaret eli Pohjois-Egean saarten alue (Περιφέρεια Βορείου Αιγαίου, Periféreia Voreíou Aigaíou) on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Egean hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Mytilíni.
Hallintoalue käsittää nimensä mukaisesti joukon saaria Egeanmeren pohjoisosassa. Siihen kuuluvat muun muassa Pohjoisen Egean saarten saariryhmän suurimmat saaret Lesbos, Chíos, Sámos ja Límnos. Saariryhmän saarista kaikki, kuten Thásos ja Samothráki, eivät kuitenkaan kuulu hallintoalueeseen. Alueen pinta-ala on 3 836 neliökilometriä ja asukasluku 199 231 (vuonna 2011).
thumb|none|220px|Pohjoisen Egean saarten alueen hallintorakennus [[Mytilínissä.]]
Alueyksiköt ja kunnat
Vuoden 2019 Kleisthenes I -suunnitelmasta lähtien alue on jaettu alueyksiköihin ja kuntiin seuraavasti (väkiluvut perustuvat vuoden 2011 väestönlaskentaan, jolloin kuntia oli 9 nykyisen 11 sijasta):
Komossan baptistiseurakunta
Komossan baptistiseurakunta tai Komossan rukoushuone (, aik. Paljaks församling) on Vöyrin Oravaisten Komosssassa toimiva baptistiseurakunta. Seurakunta kuuluu Finlands svenska baptistsamfund-kirkkokuntaan. Seurakunta perustettiin 29. joulukuuta 1902 alun perin Paljakan kylässä kastetilaisuuden yhteydessä ja paikalla olivat Johan Källman Forsbyn baptistiseurakunnasta ja Johan Rausk Pensalan baptistiseurakunnasta.
Seurakunnan kappeli valmistui Paljakkaan vuonna 1905. 1940–1960-luvuilla Paljakassa asui noin 40 ihmistä, joista suurin osa kuului baptistiseurakuntaan. Kaupungistumisen ja maastamuuton seurauksena kylä kuitenkin tyhjeni ihmisistä, ja kappeli myytiin. Kokouksia pidettiin tämän jälkeen kodeissa, pääasiassa Björklundin talossa. Myöhemmin seurakunta rakensi Komossaan rukoushuoneen, joka valmistui vuonna 1952. Vuonna 1959 Paljakan baptistiseurakunta hajotettiin ja jäsenet koottiin Oravaisten baptistiseurakuntaan. Komossan rukoushuonetta hoitava yhdistys on edelleen olemassa.
Seurakunnan johtajat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet seurakunnan johtajina:
Athribis (Ylä-Egypti)
Athribis (myös ) eli Hut-Repit oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Panopoliteen nomokseen.
Maantiede
Athribis sijaitsi Niilin länsirannalla noin kuusi kilometriä lounaaseen nykyisestä Sohagista, lähellä nykyistä Wanninan (Waninah) kylää.
Ylä-Egyptin Athribista ei tule sekoittaa toiseen Athribikseen Ala-Egyptissä.
pienoiskuva|vasen|Athribiksen arkeologista aluetta.
Historia
Kaupungin pääkultti oli omistettu leijonanhahmoiselle Repit (Repyt) -jumalattarelle, ja sen egyptinkielinen nimi tarkoittaa ”Repitin taloa/temppeliä”. Kreikaksi jumalatar tunnettiin nimellä Thrifis.
Rakennukset ja löydökset
Kokonaisuuteen kuului myös mammisi eli synnyintemppeli, niin kutsuttu Auleteen temppeli, jonka rakentamisen aloitti Ptolemaios XII Auletes, ja joka saatettiin loppuun roomalaisella kaudella keisari Hadrianuksen aikana. Sen koko oli noin 45 × 75 metriä. Siihen kuului pronaos, jossa oli kaksi kuuden pylvään riviä, esipiha sekä lukuisia huoneita.
Muihin löydöksiin lukeutuu muun muassa kreikkalais-roomalainen Asklepioksen temppeli. Siinä oli palmettikapiteeleilla varustetut pylväät, esipiha, kaksi kallioon kaiverrettua kammiota sekä syvennys kulttipatsaalle. Kaupungin läheltä on löydetty lukuisia hautoja, joista tärkeimpiin kuuluu niin kutsuttu Eläinratahauta 100-luvun lopulta jaa. Se on saanut nimensä sen kattoa koristavasta kahdesta eläinradasta.
Óscar Alfredo Gálvez
Gálvez ajoi yhden Formula 1 -osakilpailun Argentiinassa 1953 Maseratin tallissa sijoittuen viidenneksi ja sai kaksi MM-pistettä. Hän sijoittui kauden yhteispisteissä 15:nneksi.
Gálvezin mukaan on nimetty Buenos Airesissa moottorirata, The Autódromo Oscar Alfredo Gálvez, joka valmistui 1952 ja jolla järjestettiin kaikkiaan kaksikymmentä F1-osakilpailua vuosien 1953 ja 1998 välillä. Hänen veljensä Juan oli myös kilpa-ajaja, joka ajoi samaan aikaan Gálvezin kanssa Argentiinan sarjoissa.
Euroopan kirkkojen konferenssi
Euroopan kirkkojen konferenssi on protestanttisten kirkkojen yhteiselin. Se perustettiin vuonna 1959 lisäämään suvaitsevaisuutta toisen maailmansodan rikkomaan Eurooppaan. Sen ensimmäiseen yleiskokoukseen Tanskan Nyborgissa 1959 osallistui yli 40 kirkkoa.
Konferenssin toiminta nykyään
Konferenssin viimeisin, 15. yleiskokous järjestettiin vuonna 2018 Serbian Novi Sadissa. Tällöin jäseniä viiden vuoden välein pidettävässä kokouksessa oli jo 114. Nykyään konferenssi pyrkii edistämään kirkkojen yhteyttä, rauhaa ja ihmisoikeuksia Euroopassa. Konferenssin pääkonttorit sijaitsevat Brysselissä ja Strasbourgissa.
Roomalaiskatolinen kirkko
Roomalaiskatolinen kirkko on jäsenmäärältään suurin ja täten vaikutusvaltaisin kristillinen kirkkokunta. Suuren päättäjän puuttuessa konferenssilla saattaa olla vaikeuksia joidenkin päätösten tekemisessä. Onneksi roomalaiskatolisuudella on kuitenkin suhteellisen läheiset välit konferenssiin sen jäsenen, Euroopan katolisten piispainkokousten neuvoston kautta.
Suomen kirkot
Suomen evankelis-luterilainen ja ortodoksinen kirkko olivat osallisina viimeisessä yleiskokouksessa ja ovat konferenssin vakituisia jäseniä. Lisäksi Suomen Ekumeeninen Neuvosto toimii tarkkailijajäsenenä.
Clara Barton
pienoiskuva|Clara Barton. Clarissa "Clara" Harlowe Barton (25. joulukuuta 1821 Oxford, Massachusetts – 12. huhtikuuta 1912 Glen Echo, Maryland) oli yhdysvaltalainen sairaanhoitaja ja Amerikan Punaisen Ristin perustaja. Barton työskenteli Amerikan Punaisen Ristin sairaalan sairaanhoitajana Yhdysvaltain sisällissodan aikana, myöhemmin opettajana sekä patenttivirkailijana. pienoiskuva|Clara Bartonista tehty postimerkki. Barton pääsi vuonna 1973 National Women's Hall of Fameen. Bartonista on myös tehty postimerkki.
Heino und die lustigen Musikanten
Heino und die lustigen Musikanten on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1976.
Tarpeia
pienoiskuva|Kolikko vuodelta 89 eaa., jossa kuvataan Tarpeian surma kilvillä. Tarpeia on kenties alun perin ollut Capitolium-kukkulan – jonka vanha nimi on mons Tarpeius – suojelusjumalatar. Fabius Pictorin ajasta lähtien Tarpeia kuitenkin tulkittiin Rooman varhaishistorian tarunomaiseksi neidoksi.
Roomalaisessa mytologiassa Tarpeia oli Capitolium-kukkulan komentajan Spurius Tarpeiuksen tytär sabiineja vastaan käydyn sodan aikana. Tarujen mukaan Tarpeia oli rakastunut sabiinien kuninkaaseen Titus Tatiukseen, ja lupasi avata linnoituksen portit sabiineille, jos nämä antaisivat hänelle palkkioksi mitä he pitivät vasemmassa käsivarressaan eli kultaiset käsivarsirenkaat. Sabiinit pitivät lupauksensa, mutta käsivarsirenkaiden sijaan he heittivät pitelemänsä kilvet Tarpeian päälle ja murskasivat hänet kuoliaaksi. Tarina on mahdollisesti yritys selittää, miksi Capitoliumin Tarpeian kallio oli murhaajien ja petturien teloituspaikka.
Toisen tarun mukaan Tarpeia olikin kansallissankari, koska hän onnistui riisumaan sabiinit aseista.
Nadia
Nadia on naisen etunimi. Se on länsieurooppalainen muoto venäjänkielisestä nimestä Nadja. Nadja puolestaan on lempinimi venäjänkielisestä nimestä Nadežda, joka tarkoittaa "toivoa". Nadia on myös erillinen arabiankielinen nimi. Nimi Nadia äännetään ranskaksi ja englanniksi  tai.
Suomessa etunimi Nadia on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 610 ihmiselle.
Niahin luolat
pienoiskuva|Sisäänkäynti illalla Niahin pääluolaan. Niahin luolat on Malesiassa, Niahin kansallispuistossa sijaitseva kalkkikiviluolasto. Lähellä sijaitsevia kaupunkeja ovat Miri ja Bintulu. Luolissa on asunut muinoin luolaihmisiä. Yhtä luolista on käytetty hautapaikkana. Luolissa on lepakoita ja pääskyjä. Pääskysen pesiä kerätään ja niistä tehdään pääskysenpesäkeittoa. Tunnetuin luolista on 75 metriä korkea.Sen katossa on tippukivimuodostumia ja sen pohjalla on viherleviä ja myrkyllisiä eläimiä, kuten skorpioneja.
Tom Harrisson teki kaivauksia vaimonsa Barbaran kanssa luolissa 1950–1970-luvulla. Vuonna 1958 sieltä löytyi varhaisen ihmisen kallo. Sen iäksi määritettiin radiohiiliajoituksella 40 000 vuotta. 2000-luvun alkupuolella Graham Barker Cambridgen yliopistosta tutki sitä uudestaan ja määritti sen iäksi 37 000 vuotta.
Vivaldi (täsmennyssivu)
Vivaldi voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Spot-hinta
Spot-hinta tai spot-kurssi on arvopaperin, valuutan tai muun vaihdettavan hyödykkeen kyseisen hetken hinta, välittömästi tapahtuvalle vaihdolle. Toimitusaika on usein yhden tai kahden käsittelypäivän päästä. Spot-kauppa eroaa siis futuuri- tai termiinikaupoista, joissa hinta sovitaan etukäteen, mutta kaupankohteen toimitus on tulevaisuudessa sovittuna ajankohtana.
Piraattiradiotoiminta Venäjällä
Piraattiradiotoiminta Venäjällä oli erityisen merkityksellistä 1990-luvun alussa, kun Venäjällä oli vielä voimassa Neuvostoliiton lainsäädäntö.
Esimerkiksi Pietarissa ja sitä ympäröivällä Leningradin alueella on runsaasti ilman toimilupaa toimivia radioita, jotka toimivat harrastepohjalta ja lähettävät ohjelmaa arkisin pari tuntia ohjelmaa, viikonloppuisin jopa viisi tuntia päivässä. Pienempien asemien lähetysaika on ehkä vain tunnin kaksi viikossa.
Itse Pietarissa on runsaat kaksikymmentä lähetysluvan hankkinutta julkista ja kaupallista virallista radioasemaa, minkä lisäksi kaupungissa on ollut ja on kymmeniä toimiluvattomia radioasemia.
FM:n eli ULA-taajuusalueen 87,5–108 MHz lisäksi Venäjällä käytetään Neuvostoliiton aikaisia FM-OIRT-taajuuksia 65–74 MHz, joista Venäjällä käytetään nimitystä UKV ( ’ultralyhyet aallot’) erotukseksi Euroopan yleisradiounionin FM:stä.
Piraattiasemilla on myös omia verkkosivuja.
Toimiluvattomat asemat ja kansalaisvapaudet
Toimiluvattomat asemat kutsuvat itseään joko itsenäisiksi tai vapaiksi radioasemiksi. Ensimmäiset piraattiasemat syntyivät Neuvostoliiton purkauduttua ja samalla valtiomonopolismin päätyttyä. Median yksityistyminen koettiin Jeltsinin aikana demokratian itsepuolustukseksi, minkä vuoksi toimiluvattomiin asemiin ei ole suhdauduttu niin kriittisesti, että niitä olisi aktiivisesti pyritty poistamaan ja yleensä nuoret toimijat tuomitsemaan ankarasti. Venäjällä 1990-luvun alussa perustettiin myös 2 000 liikepankkia luvattomasti, koska pankkitoiminta oli valtion monopoli.
Venäjällä piraattiradiotoiminnalla ei ole ollut pelkästään viihteellistä arvoa, vaan sitä on ymmärretty tapana turvata sananvapauden kautta myös muita kansalaisoikeuksia maan epävakaassa tilanteessa.
Tekninen taso vaihtelee
Toimiluvattomat asemat pyrkivät välttämään toimiluvallisten kaupallisten asemien taajuuksien häiritsemistä ja välttävät toistensa lähetystaajuuksia sekä toimivat toistensa kanssa yhteistyössä lähetystekniikan osalta. Joillain asemista lähetystehot ovat vaatimattomia, vain 0,2 W ja kuuluvuus kerrostalojen 5.–9. kerroksista 2–3 kilometriä. Joillain on lähetystehoa enemmän, esimerkiksi 15 W ja kuuluvuutta 15 kilometriä, stereofonisuus sekä RDS-signaali.
Tutl
Tutl on färsaarelainen levy-yhtiö, jonka jazzmuusikko Kristian Blak perusti vuonna 1977. Yhtiö julkaisee pääasiassa färsaarelaisten yhtyeiden kuten Eivør Pálsdóttirin, Týrin ja Yggdrasilin levyjä.
Sana tutl on fäärin kieltä ja tarkoittaa kuiskausta.
Juutalaisuus
Juutalaisuus on juutalaisten etninen uskonto. Se on maailman ensimmäisiä monoteistisia uskontoja ja vanhimpia nykyaikana harjoitettuja uskontoja. Juutalaisuus kehittyi nykymuotoonsa Lähi-idässä 600-luvulta eaa. alkaen. Juutalaisuuden nykyiset pääsuuntaukset ovat ortodoksijuutalaisuus, konservatiivinen juutalaisuus ja reformijuutalaisuus.
Juutalainen uskonto perustuu ajatukseen Jumalan ja juutalaisen kansan välisestä liitosta. Juutalaisuuden keskeinen teksti on Toora, joka on osa Tanakia eli heprealaista Raamattua. Muita tärkeitä tekstejä ovat Talmud sekä muut juutalaiset lakikirjoitukset. Juutalaisen elämän keskus on synagoga, ja yhteisön johtaja on rabbi. Juutalaisuuden tärkeimpiä juhlapäiviä ovat lepopäivä sapatti, hanukka, uudenvuoden juhla roš hašana, pesah ja jom kippur.
Juutalaisuus lasketaan suurten maailmanuskontojen joukkoon, mutta on niistä pienin. Kristinusko ja islam ovat kehittyneet juutalaisuudesta. Juutalaisia on nykyisin noin 14,7 miljoonaa. Heitä asuu eniten Israelissa (6,89 miljoonaa), Yhdysvalloissa (noin 5,7 miljoonaa) ja Euroopassa (noin 1,2 miljoonaa).
Synty
pienois|pysty|[[Toora on juutalaisuuden tärkein pyhä teksti.]] Juutalaisuus erottui muista Lähi-idän uskonnoista 600-luvulta eaa. alkaen. Sitä ennen kautta Lähi-idän palvottiin samantyyppisin menoin useita keskenään sukulaisuussuhteissa olevia jumalia, joiden nimet saattoivat vaihdella paikasta toiseen. Ylijumala tunnettiin nimillä Anu, Assur, Marduk, Ēl ja Baalsamem. Muilla jumalilla oli omat tehtävänsä, ja ihmiset kääntyivät tarpeen tullen milloin minkin jumalan puoleen. Ehdottomaan auktoriteettiasemaan asetettuja pyhiä kirjoja ei ollut.
Israelin ja Juudan kuningaskunnissa oli oma pääjumalansa Jahve. Kuningaskunnissa oli kuitenkin muidenkin jumalien kuin Jahven kultteja; tärkeä ja yleisesti palvottu oli etenkin naispuolinen Ašera, ylijumala Elin puoliso. Monoteismia ei vielä tunnettu, vaan oman kansallisjumalan kultti oli henoteistinen, yhtä jumaluutta suosiva.
Muutos henoteismista monolatrian kautta monoteismiin tapahtui Israelissa ja Juudassa hitaasti 600-luvulta eaa. lähtien. Jahven palvonta ainoana jumalana sai alkunsa Juudan kuninkaan Josian aikana 620-luvulla eaa. alkunsa saaneesta deuteronomistisesta liikkeestä. Vuonna 586 eaa. tapahtunut Juudan pääkaupungin Jerusalemin tuho ja sitä seurannut Babylonin pakkosiirtolaisuuden alku merkitsivät suurta mullistusta Juudan yläluokalle ja oppineistolle, minkä seurauksena tarve sitoutua yhteen jumalaan voimistui. Jahven vanha kultti oli raunioina ja Jahven lait oli korvattu babylonialaisilla laeilla.
Pakkosiirtolaisuuden päätyttyä 500-luvun eaa. lopulla myös uskonto uudistui. Vanhaan uhrikulttiin otettiin etäisyyttä ja sen korvasi Mooseksen laki. Uskonnosta tulikin näin selkeästi lakiuskonto. Uskonnon uudistamisen tärkeimpiä hahmoja olivat etenkin kirjanoppineet kuten Esra ja Nehemia. Maata kohdanneen katastrofin syyksi laitettiin muiden jumalien kuin Jahven palvonta.
Jerusalemin toinen temppeli rakennettiin mahdollisesti 400-luvun loppupuolella eaa. Temppelissä jatkettiin varhaisen juutalaisuuden uhrauskulttia. Vanhan uskonnon yhteisöllisiä ja kultillisia tehtäviä tulkittiin uudelleen ja sovellettiin uusiin oloihin. Uudistusten juurtuminen kansaan tapahtui hitaasti seuraavien vuosisatojen aikana, ja täydessä mielessä monoteistinen juutalaisuus oli syntynyt vasta hellenistisenä aikana.
Tooran teksti sai lopullisen muotonsa aikaisintaan 300-luvulla eaa. Tanak käännettiin Egyptissä myös kreikan kielelle noin vuonna 250 eaa. Käännös tunnetaan nimellä Septuaginta.
Hellenistinen kausi ja myöhäisjuutalaisuus
Juutalaiset säilyttivät hellenistisen kauden poliittisesta vaihteluista huolimatta omaleimaisuutensa ja hengellisen itsenäisyytensä. Tämä oli sen vakaumuksen ansiota, että he olivat Jumalan valittu kansa. Jahve oli valinnut Israelin kaikista kansakunnista ja solminut sen kanssa liiton, joka sinetöitiin ympärileikkauksella liiton merkkinä. Laissa hän oli ilmoittanut tahtonsa, jota juutalaisten tuli noudattaa.
Perityn uskon mukaan vallitsi juutalaisten keskuudessa hellenistisenä aikana voimakkaasti eriytynyt uskonnollinen elämä. Poliittisen itsenäisyyden menettäminen aiheutti entistä tiukemman pitäytymisen juutalaisessa uskossa. Samalla epävapaat poliittiset olo ja erilaiset kulttuurivirtaukset, joiden kanssa juutalaiset välttämättä joutuivat kosketukseen, aiheuttivat sen, että juutalaisten usko sai uusia piirteitä ja ilmenemismuotoja. Myöhäisjuutalaisuus käsitti useita suuntauksia. Jerusalemin toisen temppelin kaudella oli neljä teologista suuntausta, saddukeukset, farisealaiset, essealaiset ja selootit.
pienois|pysty|Oletus [[Jerusalemin toinen temppeli|Jerusalemin temppelin ulkonäöstä roomalaisajalla.]] Saddukealaiset olivat konservatiivinen suuntaus, ja sitä edusti ensisijaisesti papisto, joka piti kiinni Jerusalemin temppelikultista. Heillä oli suuri poliittinen valta ja he olivat valmiita tekemään laajoja myönnytyksiä vieraille vallanpitäjille säilyttääkseen tuon vallan. He suhtautuivat viileästi kehitykseen, jota juutalaisessa uskossa oli tapahtunut valloituksen jälkeen. Saddukealaiset kielsivät ruumiin ylösnousemisen, dualistisen maailmankatsomuksen sekä enkeliopin, jolla oli merkittävä asema myöhäisjuutalaisuudessa. Farisealaiset korostivat Israelin pyhyyttä ja monet heistä olivat kirjanoppineita. He kannattivat lain ja perinnäissääntöjen täydellistä noudattamista. Fariseuksilla oli vahva asema ja synagogien avulla he esiintyivät todellisen juutalaisen uskon puolustajina.
Essealaiset järjestäytyivät luostarimaisiksi yhdyskunniksi. Niitä leimasi äärimmäisen askeettinen lain noudattaminen. Eroamatta ratkaisevasti farisealaisista he pitivät itseään pyhänä Israelina, joka eli tulevan messiaanisen pelastuksen ajan odotuksessa. Apokalyptiset käsitykset olivat eläviä. Perinteisen juutalaisuuden muotoutumiseen essealaisuudella ei ollut merkittävää vaikutusta. Essealaisuudella ja varhaisella kristinuskolla on monia yhtymäkohtia.
Ristiriita pyhien kirjoitusten lupaaman onnen ajan sekä vieraan vallan alla koetun poliittisen voimattomuuden välillä muodosti taustan laajalle joukolle messiaanisia liikkeitä, jotka saivat alkunsa Antiokhos Epifaneen aikana. Useisiin liikkeisiin liittyi vakaumus siitä, että juutalaisten velvollisuus oli nousta aseisiin. Poliittinen messianismi huipentui kahteen kapinaan roomalaisvaltaa vastaan vuosina 66 eaa. ja 132–135 jaa. Toisilla liikkeillä Messiaan odotus sai muodon, jonka mukaista oli valmistautua siihen katumuksen ja kääntymyksen avulla. Näin oli esimerkiksi siinä liikkeessä, jota Johannes Kastaja kannatti. Johannes Kastajan liike sai paljon kannattajia. Hänen toimintansa kuitenkin keskeytyi, kun Galilean maaruhtinas Herodes Antipas vangitutti ja mestautti hänet vuonna 29. Tämän jälkeen Jeesus Nasaretilaisesta tuli uuden messiaanisen liikkeen keskus.
Keskiaika ja uusi aika
Toisen juutalaissodan eli Bar Kokhban kapinan jälkeen Israelista siirrettiin tuhansia vankeja Israelista muualle Rooman valtakunnan alueelle. Juutalaisia yhteisöjä syntyi Italian, Balkanin, Espanjan, Ranskan ja Saksan alueille.
Rabbien luoma Tooraa käsittelevä kirjallisuus koottiin Babyloniassa Talmudiksi 500-luvulle tultaessa. Pitkälti Talmudin ja siinä annettujen säännösten ansiosta juutalaiset säilyivät yhtenäisenä ryhmänä, vaikka he olivat joutuneet hajaantumaan eri maihin. Talmudin kokoamista seurannutta aikaa kutsutaan gaonien ajaksi. Oikeaa toimintaa koskevat kysymykset esitettiin tuolloin oppineille, joita kutsuttiin gaoneiksi. Heidän antamansa vastaukset on koottu niin sanotuksi responsakirjallisuudeksi. Gaonien aikaa seurasi juutalainen keskiaika vuodesta 1000. Juutalaista ajattelua kehittivät Espanjan ja Pohjois-Afrikan juutalaisfilosofit kuten Moses Maimonides. Samaan aikaan kehittyi myös juutalainen mystiikka, jonka tärkein teos on Zohar.
Kristillisellä keskiajalla juutalaisten vainot lisääntyivät ristiretkien myötä. Monet juutalaisyhteisöt muuttivat Itä-Eurooppaan. Espanjasta juutalaiset karkotettiin vuonna 1492. Kymmeniä tuhansia juutalaisia muutti Iberian niemimaalta muihin Euroopan maihin ja Osmanien valtakuntaan. 1600-luvulta lähtien juutalaiset yhteisöt Länsi-Euroopan kauppakeskuksissa alkoivat taas kasvaa. Juutalaisten asema alkoi parantua mutta myös juutalaisviha oli vahvaa. 1700-luvulla sai alkunsa haskala eli juutalainen valistus, jonka isä oli Moses Mendelssohn.
Vuonna 1933 Euroopassa oli yhdeksän miljoonaa juutalaista. Natsi-Saksa toteuttama holokausti johti kuuden miljoonaan juutalaisen kuolemaan. Nykyisin Euroopan juutalaisväestö on noin 1,2 miljoonaa.
Nykyiset suuntaukset
pienois|pysty|Synagoga [[Zwollessa, Hollannissa.]] Juutalaisuus voidaan jakaa erilaisiin suuntauksiin. Nykyään tunnettu juutalaisuuden muoto eli niin kutsuttu rabbiinijuutalaisuus on kehittynyt farisealaisesta tulkinnasta. Se perustuu Tooran lakiin ja sen noudattamiseen sekä selitykseen rabbiinisen kirjallisuuden, niin kutsutun suullisen Tooran pohjalta (Talmud ja Mišna). Karaiittijuutalaiset eivät hyväksy rabbiinijuutalaisuuden Talmud-kirjallisuutta laillisena auktoriteettina, vaan pitäytyvät pelkkään Tanakiin, juutalaiseen Raamattuun (kristillisen Raamatun Vanha Testamentti). Tämä suuntaus onkin lähempänä saddukealaista tulkintaa.
Reformijuutalaisuus (eli liberaalijuutalaisuus tai progressiivinen juutalaisuus) sai alkunsa Moses Mendelssohnin ajattelusta. Se pyrkii sopeuttamaan juutalaisuutta vapaamieliseen länsimaiseen ajatteluun. Humanistinen juutalaisuus ja rekonstruktionistinen juutalaisuus ovat uusia Yhdysvalloissa syntyneitä maallistuneita suuntauksia. Juutalaisuuden liberaalimmissa suuntauksissa naisista voi tulla rabbeja ja miehet ja naiset istuvat synagogassa yhdessä. Maallistuneet juutalaiset saattavat viettää juutalaisia juhlapäiviä perinnesyistä, mutta eivät välttämättä noudata esimerkiksi sapattisäännöksiä.
Juutalaiset jaetaan nykyisin lisäksi kahteen ryhmään, aškenasijuutalaisiin ja sefardijuutalaisiin. Aškenasijuutalaisuus ja sefardijuutalaisuus eroavat toisistaan joiltain osin muun muassa rituaalien suhteen. Aškenasijuutalaisuus syntyi Saksassa ja Pohjois-Ranskassa ja levisi sieltä Itä-Eurooppaan ja Pohjois-Eurooppaan. Perinteinen kieli oli saksaan pohjautuva jiddiš. Sefardijuutalaisuus syntyi Iberian niemimaalla ja levisi sieltä karkotuksen myötä 1400-luvun lopulla muualle Välimeren seudulle ja Hollantiin.
Pyhät tekstit
Juutalaisten pyhät tekstit määrittelevät juutalaisen uskon periaatteet, ja ne antavat juutalaisille myös ohjeet jokapäiväistä elämää varten.
Juutalaisuuden perusteos on Toora eli viisi Mooseksen kirjaa. Toora kuvaa muun muassa maailman luomisen, Jumalan liiton Abrahamin kanssa, israelilaisten paon Egyptistä sekä Mooseksen ja kymmenen käskyä. Tooraa luetaan muun muassa lauantaisissa synagogajumalanpalveluksissa.
Heprealainen raamattu eli Tanak käsittää Tooran lisäksi myös Nevi’imin ja Ketuvimin, joissa on historiallisia kuvauksia juutalaisten elämästä Israelissa ja Babylonissa, sekä runoutta ja ohjeita. Juutalaiset lukevat Raamattua sapattina ja juutalaisina juhlapäivinä.
Talmud on ajanlaskun alun jälkeen koottu laaja rabbiininen teksti, joka koostuu suullisesta laista Mišnasta ja sen kommentaarista Gemarasta, sekä lisäksi myöhemmistä kommentaareista. Talmudia opiskellaan etenkin juutalaisissa kouluissa, ješivoissa, mutta myös esimerkiksi Israelin yliopistoissa.
Jumala
pienois|pysty|Aamupalvelus konservatiivijuutalaisessa synagogassa Pennsylvaniassa. Juutalainen jumalakäsitys on ehdottoman yksijumalinen: Jumala on yksi (5. Moos 6:4), jakamaton, rajaton, vailla aineellista ruumista, alkua tai loppua, ja hänestä ei voi eikä saa tehdä kuvaa. Tähän jumalakäsitykseen nojaten juutalaisuus hylkää monijumalaisuuden, dualismin ja kolminaisuusopin. Tähän liittyen korostetaan, että ihmisen tulee osoittaa rukouksensa vain Jumalalle. Juutalaisuuden mukaan Jumala on luonut maailman, ja on kaikkitietävä, kaikkivoipa ja hyväntahtoinen. Klassisen juutalaisuuden mukaan Jumala on persoonallinen ja ohjaa maailman tapahtumia.
Perinteisen juutalaisen uskon mukaan Jumalan katsotaan ilmoittaneen tahtonsa Israelin kansalle suorana ilmoituksena Moosekselle Siinainvuorella sekä Tanakin profeettojen kautta. Nykyään eri juutalaisten suuntausten teologiassa on merkittäviä eroja Jumalan ilmoituksen suhteen. Ortodoksijuutalaisuuden mukaan Toora on Jumalan kirjoittama, ja myös niin sanottua suullista Tooraa eli Talmudia ja muita rabbiinisia lähteitä pidetään Jumalan ilmoituksena, vaikkakin ihmisten kirjoittamana. Konservatiivijuutalaisuus näkee Tooran olevan osaksi ihmisten kirjoittama ja osaksi jumalallinen, kun taas reformijuutalaisuuden mukaan Toora ja rabbiiniset kirjoitukset ovat ihmisten kirjoittamia.
Jumalan nimi kirjoitetaan juutalaisessa Raamatussa JHWH. Jotkut ääntävät sen ”Jahve”, mutta koska juutalaisuudessa on hyvin pitkään ollut kielto lausua tätä nimeä ääneen, sen alkuperäinen ääntämisasu on unohtunut. Syy tälle kiellolle on epäselvä; mahdollisesti ihmistä on pidetty liian ala-arvoisena lausumaan Jumalan nimeä.
Ihminen
1. Mooseksen kirjan luomiskertomuksen mukaan ihminen on Jumalan luomistyön kruunu, jolle on uskottu vastuullinen asema maanpäällisen luomakunnan hallitsijana. Juutalaisen käsityksen mukaan ihminen ei ole luonnostaan vain hyvä tai paha, vaan hänellä on Jumalan luoma taipumus hyvään (jetser ha’tov) ja pahaan (jetser ha’ra) ja vapaa tahto valita hyvän ja pahan välillä. Ihmisen sielun katsotaan olevan kuolematon, ja ruumiin elämän päättyessä sielu palaa takaisin Jumalan luokse.
Pelastuskäsitys
Toorassa on kaiken kaikkiaan 613 erilaista käskyä (mitsva), joita noudattaen juutalaisen tulee elää. Toorassa muistutetaan niiden ajallisista seurauksista.
pienois|pysty|Israelilainen naissotilas rukoilee Jerusalemin Länsimuurilla. Yksi juutalaisen uskon keskeisistä ajatuksista on se, että käskyjen noudattamisesta palkitaan ja niiden rikkomisesta rangaistaan. Maimonideksen juutalaisen uskon määritelmän mukaan tämä on yksi juutalaisuuden 13 uskonkappaleesta. Palkkion tai rangaistuksen luonteesta on erilaisia näkemyksiä. Lakien noudattamisesta tai noudattamatta jättämisestä ei juutalaisuudessa määritellä mitään konkreettista palkkiota tai rangaistusta kuten paratiisia tai kadotusta. Kuoleman jälkeinen pelastus tai kadotus nähdään ihmiselle liian abstrakteina käsitteinä, joten ne kuuluvat niin sanottuun tulevaan maailmaan ja ovat Jumalan käsissä.