cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Nights of Iguana
Yhtyeen ensimmäinen albumi päätyi Soundi-lehden kriitikoiden "50 parasta suomalaista albumia" -listalle vuonna 2005.
Albumit ja kokoelmat
thumb|175 px|The Story of the Nights of Iguana -kokoelman kansi
Lars Holm
Lars Holm (s. 1943 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen harmonikkapedagogi ja -taiteilija, joka tunnetaan konserttiharmonikansoiton ja -opetuksen uranuurtajana Pohjoismaissa.
Ura
Holm toimi tiiviissä yhteistyössä Mogens Ellegaardin kanssa konserttiharmonikan koulutuksen kehittämiseksi Skandinaviassa. Vuonna 1969 Holm julkaisi ensimmäisen nuottikirjan melodiabassoharmonikalle, Nils Erics melodiebok, Mogens Ellegaardin kanssa ja vuonna 1972 ensimmäisen melodiabassoharmonikan oppikirjan Ellegaardin ja Torbjörn Lundquistin kanssa.
Holm toimi opettajana Malmön musiikkikoulussa vuodesta 1968 lähtien, jonne hän meni Ellegaardin kehotuksesta ja Tanskan kuninkaallisen musiikkikonservatorion opettajana 1970−1987. Hän on vieraillut pedagogina muun muassa Brasiliassa, Japanissa, Kanadassa, Hollannissa, Saksassa ja Ranskassa, sekä esiintyvänä muusikkona useissa kokoonpanoissa. Holm on tehnyt useita televisio-ohjelmia muun muassa Lasse Holmqvistin kanssa. Hän jäi eläkkeelle musiikkikoulun opetusvirastaan vuonna 2008.
Canon 60 -mittajärjestelmä
Canon 60 oli suomalaisen arkkitehdin, professori Aulis Blomstedtin kehittämä kaanon, eli ihmisruumiin suhteisiin sidottu mittajärjestelmä. Canon 60 koostuu kymmenestä keskenään harmonisoidusta moduliluvusta. Blomstedtin Suomessa harvinaiset tutkimukset tähtäsivät arkkitehtuurin yleispätevien harmonisten suhteiden toteuttamiseen myös teollisessa rakennustuotannossa.
Blomstedt ja suhdeoppi
Canon 60 perustui vuosikymmeniä jatkuneisiin tutkimuksiin. Blomstedt kiinnostui moduulikysymyksistä talvi- ja jatkosodan aikana tutustuttuaan Helsingissä vierailleen standardisoinnin saksalaisen oppi-isän Ernst Neufertin ajatuksiin ja hänen 12,5 senttimetrin moduulille perustuvaan Oktametri-järjestelmäänsä. Blomstedt arvio tulevaa teollistuvaa arkkitehtuuria varten olevan välttämätöntä suunnitella ennalta harmonisoitu mittasarja.
Toinen Canon 60 -systeemin syntyyn vaikuttanut järjestelmä oli vuonna 1943 julkistettu Le Corbusierin Modulor. Canon 60 oli periaatteessa Modulorin rationaalinen jatkovaihe. Modulorin pienennökset ja suurennokset johtivat vaikeasti käsiteltäviin irrationaalilukuihin, joten Blomstedt otti perustaksi pienten kokonaislukujen kerrannaiset.
Lisäksi Blomstedt oli suuresti vaikuttunut sveitsiläisen Hans Kayserin (1891–1964) ajatuksista, jotka olivat moderni versio antiikin pythagoralaisuudesta. Blomstedtilla oli Kayseriin henkilökohtaiset yhteydet.
Pythagoras keksi tasasoinnun, periaatteen jonka mukaan länsimaisen soinnutuksen harmoniseksi mielletyt intervallit ovat värähtelevän kielen yksinkertaisia suhteita, 1/1, 1/2, 2/3, 3/4, 4/5 ja 5/6. . Blomstedt oletti, että silmän ja korvan välittämien aistimusten harmonisuuden tuli olla lähtöisin samoista periaatteista.
Blomstedt katsoi myös, että mittajärjestelmän moduulin tuli olla suhteellinen, relatiivinen. Hän ryhtyi kärsivällisesti empiirisesti tutkimaan pienten kokonaislukujen kerrannaisia, niistä koostuvia sarjoja ja vastaavuuksia. Blomstedt piti lähtökohtana antiikin suhdeharmonian vaatimusta, ja toisaalta suunnittelutyön käytännön toteutusta: yksinkertaisia ja helppoja laskutoimituksia. Hänen teoriansa pyrkivät yhdistämään kehon mitat, aritmeettiset lukusarjat ja sävelopin yhtenäiseksi suhdeopiksi, jota voitaisiin käyttää työkaluna arkkitehtuurissa.
Välivaiheita
Blomstedt jatkoi lukusarjatutkimuksiaan vuosia. Vuonna 1954 esitellessään suunnittelemaan teollista rakennusjärjestelmää, hän totesi että jatkuvalla puolituksella aikaansaadulla lukusarjalla voisi olla edellytykset yleiseksi mittasarjaksi, ja ehdotti sarjaa: 1, 2, 4, 8, 16, 32, 64 jne.
Vuonna 1957 Blomstedt julkaisi välivaiheena tutkielman Moduulivariaatiota 180 cm mitasta. Tutkielmassa ihmisen pituus 180 cm oli jaettu 60:een osaan.
Blomstedt päätyi ottamaan moduulin perusluvuksi 60, sillä se on pienin luku, johon sävelopin viiden pääintervallien jakajat muodostavat kokonaisluvut menevät tasan (oktaavi 1/2, kvintti 2/3, kvartti 3/4, iso terssi 4/5 ja pieni terssi 5/6). ,
Canon 60: harmoninen mittasarja
Mitta- ja suhdejärjestelmä Canon 60 julkaistiin ensimmäisen kerran Le carré bleu -aikakauslehdessä vuonna 1961. Perusmoduuleiksi Blomstedt valitsi luvut 75, 100 ja 125, jotka muodostivat suorakulmaisen kolmion. Kolmion halkaisi hypotenuusaa vasten kohtisuora jana, ja syntyneet pikkukolmiot halkaistiin vastaavasti. Tällöin syntyneiden kolmioiden kaikki kymmenen janaa olivat pituuksiltaan kokonaislukuja. Syntynyt lukusarja on 27, 36, 45, 47, 60, 64, 75, 80, 100 ja 125. Luvuilla oli myös täsmälliset sävelopilliset vastineensa.
Canon 60 on suhteellinen lukusarja, jossa luvuille voidaan antaa eri yksikköjä: mm, cm, m, tuuma. Lukusarjaa voidaan myös kertoa ja jakaa kokonaisluvuilla ilman harmonian särkymistä, esimerkiksi 5×75=375. Tällöin kyse on oktaavisiirtymästä. Blomstedt sitoi sarjan ihmisen pituusmittaan 3 kertoimella (3×60=180), eli kahden oktaavin siirtymällä.
Canon 60 käytössä
Erityisesti asuntosuunnittelua tehnyt Blomstedt käytti harmonisia sarjoja myös päivittäisessä suunnittelutyössä toimistossaan. Jo ennen Canon 60 -sarjaa jokaiselle hankkeelle pyrittiin etsimään perusluku, jota suhteessa käyttäen päädyttäisiin harmoniseen ja parhaaseen arkkitehtoniseen lopputulokseen. Peruslukua saatettiin vaihtaa jopa kesken suunnittelun.
Varhaisin kohde, jossa Blomstedtin moduulimitoitus on selvästi havaittavissa on vuonna 1954 valmistunut Suomen taiteilijaseuran ateljeerivitalojen kohde Tapiolassa. Esimerkki Canon 60-sarjan käytöstä on poikkeuksellisen onnistuneeksi lisärakennukseksi arvioitu Helsingin Työväenopiston laajennus vuodelta 1959. Peruslukuna rakennuksessa on 36 ja päämoduulina 360 cm. Samaten Blomstedt käytti järjestelmää 1959 valmistuneissa As.Oy Riistapolku 1:n kerrostaloissa ja 1962 valmistuneessa As.Oy Nelikon rivitalossa Tapiolassa.
Teollisen moduulijärjestelmän valinta
Blomstedt päätyi Canon 60 -järjestelmän kuvaamaan ratkaisuun vuoden 1960 tienoilla. Tämän jälkeen hän päätti tutkimuksensa.
Blomstedtin Canon 60 on yksi pisimmälle viedyistä pyrkimyksistä yhdistää arkkitehtuurin suhdeoppi ja nykyaikaisen teollisen tuotannon mitoituslogiikka. Järjestelmä ei kuitenkaan yleistynyt. Tilalle nousi ainoastaan teknisen tuotannon ehdoilla suunniteltu 3M-moduuliin perustuva mitoitus. Samalla menetettiin suhteellisen järjestelmän joustavuus ja harmonia. Blomsted itse totesi 3M-moduulijärjestelmästä vuonna 1971: "Meidän päiviemme moduulikäsitteestä on kokonaan poistettu antiikin vaatimus suhdekauneudesta."
David Boreanaz
Ura
Boreanazin ensimmäinen näyttelijäntyö oli yhdysvaltalaisessa tilannekomediassa Pulmuset, jossa hän näytteli Kellyn moottoripyöräilevää poikaystävää. Hänet palkattiin televisiosarja Buffy, vampyyrintappajaan hänen ensimmäisen vaimonsa, Ingrid Quinnin kannustettua häntä menemään koe-esiintymiseen. Kyseisessä kulttisarjassa Boreanaz esitti arvoituksellista Angel-hahmoa, vampyyriä jolla oli sielu. Sarjasta tuli valtavan suosittu ja Boreanaz alkoikin näytellä Angel -nimisessä sisarsarjassa. Buffy, vampyyrintappajassa Boreanaz esiintyi vuosina 1997–1999 ja vuonna 1999 alkaneen Angelin tuotanto jatkui vuoteen 2004 saakka.
Boreanazin ainut suuri rooli elokuvassa oli vuoden 2001 slasher-kauhuelokuvassa Valentine yhdessä Denise Richardsin ja Katherine Heiglin kanssa. Vuonna 2003 hän esiintyi Didon musiikkivideolla "White Flag" ja oli Leonin (Squall Leonhart) äänenä videopelissä Kingdom Hearts.
Vuonna 2005 Boreanaz alkoi näytellä Emily Deschanelin vastanäyttelijänä televisiosarjassa Bones. Hän esiintyi myös kanadalaisessa elokuvassa These Girls, jossa hän näytteli moottoripyöräilijää sekä elokuvissa Mr. Fix It, Suffering Man's Charity ja dvd-elokuvassa The Crow: Wicked Prayer. Samana vuonna Boreanaz ääninäytteli Hal Jordania DC Comicsin animaatiossa Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama.
Boreanaz on yksi Bonesin tuottajista ja ohjasi myös jakson "The Bones That Foam". Boreanaz on suuri Cincinnati Bengalsin ja Philadelphia Flyersin fani. Hän on kirjoittanut urheilublogeja ja juontanut jääkiekkojoukkeen radiolähetyksiä. Hänen intohimonsa jääkiekkoon kirjoitettiin jopa Seeley Boothin hahmoon televisiosarjassa Bones.
Jaime Bergman esiintyi pikaisesti yhdessä Boreanazin tähdittämän sarjan Angel jaksossa, sarjan viimeisellä kaudella. Pari ei ole kuitenkaan sen koommin näytellyt yhdessä.
Yksityiselämä
Boreanaz varttui Philadelphiassa säätiedottajana työskennelleen isänsä Dave Robertsin ja äitinsä Patti Boreanazin kanssa, joka työskenteli matkatoimistovirkailijana. David on italialaista ja tšekkiläistä alkuperää (sukunimi Boreanaz on pohjois-italialainen sukunimi) ja uskontokunnaltaan hän on roomalaiskatolinen.
Boreanaz kävi high schoolia Malvern Prepatory Schoolin Malvernissa Pennsylvaniassa ja collegen Ithaca Collegessa Ithacassa New Yorkissa. Valmistuttuaan Boreanaz muutti Hollywoodiin, Kaliforniaan panostaakseen näyttelijän uraansa. thumb|Boreanaz ja Bergman vuonna 2006.
Boreanaz asuu Los Angelesissa Kaliforniassa vaimonsa Jaime Bergmanin kanssa. Pari meni naimisiin 2001. Heillä on vuonna 2002 syntynyt poika ja vuonna 2009 syntynyt tytär.
Vuonna 2004 Boreanaz meni korjaavaan polvileikkaukseen, vasemman polvensa vuoksi jonka hän oli loukannut aikoinaan high schoolissa. Hänen toipumisensa leikkauksesta ei kuitenkaan estänyt Angelin kuvauksia.
Boreanaz on läheinen Bones-sarjan vastanäyttelijänsä Emily Deschanelin kanssa sekä Christian Kanen kanssa, johon Boreanaz tutustui Buffyn ja Angelin kuvauksissa. Vuonna 2010 Boreanaz myönsi pettäneensä vaimoaan Jaime Bergmania usean vuoden ajan.
Pola Illéry
pienoiskuva|Romaniassa syntynyt näyttelijä ja laulaja Paola Iliescu, näyttelijän työssään hän käytti nimeä Pola Illéry.
Pola Illéry, syntymänimeltään Paula Iliescu, (15. lokakuuta 1908 – 15. helmikuuta 2012 ) oli romanialainen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin roolista René Clairin ranskalaisessa elokuvassa Pariisin kattojen alla (1930).
Illéryn aktiivista uraa kesti vuosikymmenen ajan 1920-luvun lopusta 1930-luvun loppuun. Toisen maailmansodan alkaessa juutalainen Illéry pakeni Euroopasta Yhdysvaltoihin, missä hän eli yli satavuotiaaksi.
Kai Helenius
Kai Helenius on suomalainen nyrkkeilijä.
Helenius karsiutui Torinon 1987 EM-kilpailujen 81 kg:n sarjan ensimmäisellä kierroksella. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai samassa painoluokassa pronssia Ateenan EM-kilpailuissa. Hän kukisti puolivälieräottelussa kreikkalaisen Panagiotis Motsakosin tuomariäänin 3–2, mutta joutui luovuttamaan välieräkamppailun Unkarin Lajos Erosia vastaan. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän eteni puolivälieriin.
Helenius voitti 81-kiloisten Pohjoismaiden-mestaruuden 1986. SM-kilpailuissa hän sai kultaa 81 kg:n sarjassa 1985, 1986, 1987, 1989 ja 1990, hopeaa 75 kg:n painoluokassa 1982 ja 1983 sekä 81-kiloisissa 1984. Seuratasolla hän edusti Tampereen Työväen Nyrkkeilijöitä.
Dráma
Nykyinen Dráman kunta muodostui, kun Dráma ja Sidirónero yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Dráman arkeologinen museo.
Francesco Salviati (piispa)
Francesco Salviati (1443 – 1478 Firenze) oli yksi Medicien syrjäyttämiseen pyrkineen Pazzi-salaliiton jäsenistä. Salviati valittiin Pisan arkkipiispaksi vuonna 1474. Pazzi-salaliiton epäonnistuttua Salviati hirtettiin Firenzessä.
Salviatin lapsuudesta ei ole juuri tietoja, mutta hän lienee saanut humanistisen kasvatuksen ja opiskeli sittemmin Firenzen akatemiassa Marsilio Ficinon johdolla.
Vuonna 1414 paaviksi valittiin Sixtus IV, ja se tarjosi Francesco Salviatille uusia mahdollisuuksia kirkollisella uralla. Paavi suosi veljenpoikiaan Pietro ja Girolamo Riariota, jotka Salviati tunsi hyvin. Francesco Salviati saikin viran kardinaaliksi nimitetyn Pietro Riarion sihteerinä.
Pietro Riario kuoli tammikuussa 1474. Riario oli kuollessaan Firenzen arkkipiispa, ja Francesco Salviatia harkittiin hänen seuraajakseen. Firenzen johtaja Lorenzo de’ Medici kuitenkin vastusti Salviatin nimitystä sen vuoksi, että Salviatilla oli vahva kytkös Pazzin sukuun, jotka olivat Medicien pahimpia kilpailijoita. Arkkipiispaksi valittiin Salviatin sijasta Lorenzon lanko Rinaldo Orsini. Hyvitykseksi Salviati sai Pisan arkkipiispan viran lokakuussa 1474.
Lorenzo de’ Medici vastusti myös tätä nimitystä, mutta Salviatin valintaa puolsivat voimakkaasti kreivi Girolamo Riario sekä muun muassa Medici-pankin Rooman haarakonttorin johtaja Giovanni Tornabuoni. Tästä huolimatta Lorenzo de’ Medici kieltäytyi hyväksymästä Salviatin nimitystä ja tarjosi Salviatille mitä tahansa muuta virkaa Toscanassa Pisan sijasta. Kun Francesco Salviati puolestaan kieltäytyi näistä vaihtoehtoisista tehtävistä, Lorenzo kielsi Salviatilta pääsyn kaupunkiin kahden vuoden ajaksi.
Salaliittolaiset olivat jo aiemmin suunnitelleet Giuliano ja Lorenzo de’ Medicin murhaa, mutta juoni epäonnistui. Uusi murhayritys sovittiin sunnuntaiksi 26. huhtikuuta 1478. Arkkipiispa Salviati sai tehtäväkseen vallata Firenzen Palazzo della Signorian ja surmata gonfalonieerin sillä aikaa kun muut salaliittolaiset tappaisivat Medicin veljekset Firenzen tuomiokirkossa. Salviati yritti päästä gonfalonieeri Cesare Petruccian puheille paavin nimissä, mutta Petruccia aavisti salajuonen ja vangitsi Salviatin. Salviati hirtettiin myöhemmin Palazzo Vecchion ikkunasta. Salaliittolaiset epäonnistuivat myös tuomikirkossa. Giuliano de’ Medici surmattiin, mutta Lorenzo de’ Medici pääsi pakoon.
Rudi Fink
Rudi Fink (s. 6. heinäkuuta 1958 Cottbus) on itäsaksalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli ASK Vorwärts Frankfurt.
Fink voitti olympiakultaa Moskovan olympialaisissa 1980 höyhensarjassa. Fink voitti loppuottelussa kuubalaisen Adolfo Hortan tuomaripistein 4–1.
Itä-Saksan-mestaruuden Fink voitti höyhensarjassa vuosina 1977, 1979 ja 1980.
J. P. Pulkkinen
thumb|J. P. Pulkkinen vuonna 2011. J. P. (Juha Pekka) Pulkkinen (s. 1959 Askola) on helsinkiläinen kirjailija, ohjaaja, käsikirjoittaja ja kulttuuritoimittaja.
Pulkkisen esikoisromaani Ohi liitävä enkeli ilmestyi vuonna 2004, novellikokoelma Minä, Laura ja Cary Grant vuonna 2006 ja Kaikki onnelliset perheet vuonna 2008. Syksyllä 2011 ilmestyi musiikkia ja omaelämäkertaa yhdistelevä Pieni kaistale maata. Romaani Puhu Eevalle ilmestyi vuonna 2016. Vuonna 2018 Pulkkinen aloitti Vantaa-sarjan, josta on tähän mennessä ilmestynyt kolme teosta, Sinisiipi (2018), Valkoinen varis (2019) ja Lapsi punaisessa komerossa (2021). Kymmenen polkupyöräesseetä sisältävä Täydellinen keksintö (2022) valittiin Vuoden urheilukirjaksi 2022.
Vuonna 1979 Pulkkinen oli perustamassa Päät-yhtyettä ja vuonna 1983 Keba-yhtyettä, jossa hän soitti vuoteen 1985. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa kirjallisuutta ja teatteritiedettä ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1989.
Michelle Dessler
Michelle Dessler on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa 24. Häntä esittää Reiko Aylesworth. Michelle on CTU:lle työskentelevä liittovaltion agentti.
Rooli
Michelle Dessler tulee mukaan sarjaan sen toisella tuotantokaudella. Hän työskentelee CTU:ssa Internet-protokollan valvojana. Hän avustaa Los Angelesiin salakuljetetun ydinpommin etsimisessä ja tekee tiivistä yhteistyötä Tony Almeidan ja Jack Bauerin kanssa. Michelle ja Tony sopivat menevänsä treffeille, jos he selviävät päivästä elossa. Michellen entinen pomo Carrie Turner tulee CTU:hun apuun, mistä Michelle on kärttyinen, koska Carriella oli ollut juttua Michellen Danny-veljen kanssa. Danny saapuu myöhemmin CTU:hun ja käy käsiksi Carrieen, mikä järkyttää Michelleä. Tony lohduttaa häntä ja he suutelevat.
Kolmannella kaudella Michelle ja Tony ovat naimisissa. Michelle kehottaa Tonya ottamaan vastaan saamansa työtarjouksen Langleystä, mutta Tony ei suostu ellei Michellelle ole myös töitä. Myöhemmin Tonya ammutaan ja Michelle ottaa hänen paikkansa CTU:n johdossa. Michelle lähtee jäljittämään tappavaa Cordilla-virusta Chandler Plaza -hotelliin, missä virus lasketaan irti ja hotelli laitetaan karanteeniin. Michelle valmistautuu jättämään Tonylle jäähyväiset, jos ei hän selviä, mutta lopulta käy ilmi, että Michelle on immuuni virukselle. Kun Michelle on matkalla CTU:hun, Stephen Saunders kaappaa hänet. Saunders kiristää Tonya auttamaan häntä, minkä takia Tony tekee maanpetoksen pelastaessaan vaimonsa. Michelle pelastetaan ja Tony joutuu vankilaan.
Michelle nähdään seuraavan kerran neljännen kauden puolessa välissä, kun hän tulee CTU:hun väliaikaiseksi johtajaksi. Hän ja Tony ovat Tonyn päästyä vankilasta eronneet tämän alkoholismin ja luonteenmuutosten takia. Myöhemmin parin tunteet lämpenevät jälleen ja he aikovat molemmat erota töistään aloittaakseen uuden elämän. Kun Tony siepataan, Michelle pelkää hänen puolestaan. Jack onnistuu kuitenkin pelastamaan Tonyn. Michelle ja Tony auttavat Jackia lavastamaan kuolemansa.
Viidennellä kaudella Michelle ja Tony ovat onnellisesti yhdessä ja omistavat oman turvallisuusyhtiön. Kuultuaan David Palmerin salamurhasta Michelle päättää lähteä apuun CTU:hun. Kävellessään autolleen, se räjähtää tappaen Michellen. Tony kaivaa hänen ruumiinsa romun keskeltä ja puhkeaa itkuun.
J. P. Pulkkinen
Televisioon Pulkkinen on ollut tekemässä muun muassa vuonna 1999 alkanutta henkilökuvasarjaa Ammatti: kirjailija, joka on esitellyt 32 suomalaista kirjailijaa. Sarja sai vuonna 2003 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon. Pulkkinen on tehnyt yhdessä Atro Lahtelan kanssa kirjallisuutta käsittelevät dokumenttielokuvat Suomalainen Juha (2002), joka pureutuu juhuuden olemukseen Juhani Ahon teoksesta ponnistaen, ja Mika Waltari Tunturikatu 13 (2008), jossa kerrotaan miten Mika Waltarista, papin pojasta tuli itsensä ylityöllistävä menestyskirjailija.
Yhdessä Pekka Laineen kanssa Pulkkinen käsikirjoitti 10-osaisen dokumenttisarjan Urheilu-Suomi (2017). Se oli Kultainen Venla -ehdokkaana, palkittiin Koura-palkinnolla ja vuoden urheilukulttuuritekona Suomen urheilugaalassa. Vuonna 2021 valmistunut Politiikka-Suomi on saman työryhmän tuotantoa. Se voitti mm. kaksi Kultaista Venlaa ja palkinnon vuoden journalistisesta teosta.
Mont-roig del Camp
Mont-roig del Camp on kaupunki Espanjan Kataloniassa, Tarragonan maakunnassa. Vuonna 2016 siellä oli 11 521 asukasta.
Kristiinankaupungin keskustaajama
Kristiinankaupungin keskustaajama on taajama ja Kristiinankaupungin hallinnollinen keskus. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli 2 720 asukasta ja sen maapinta-ala oli 6,20 neliökilometriä. Ennen vuoden 1973 kuntaliitosta Kristiinankaupunkiin kuului vain keskustaajama ja hiukan sitä ympäröiviä haja-asutusalueita.
Keskustaajaman itäpuolella kulkee valtatie 8, jonne keskustaajamasta vie kolme tieyhteyttä. Koilliseen Tiukan suuntaan vievät seututie 662 ja yhdystie 6651, kaakkoon Lålbyn ja Lapväärtin kirkonkylän suuntaan puolestaan vie seututie 663. Seututie 662 jatkuu yhdystienä 6620 ohittaen Kristiinankaupungin keskustaajaman sen pohjois- ja länsipuolelta. Keskustaajamasta on myös tieyhteys pohjoiseen Närpiön Pjelaxiin. Kristiinankaupungin satamaan johti aiemmin rautatie, joka on sittemmin purettu. Rataosuuden pääteasema oli Kristiinankaupungin rautatieasema.
Keskustaajamassa sijaitsee muun muassa Kristiinankaupungin raatihuone, Kristiinankaupungin uusi kirkko, Ulrika Eleonoran kirkko, Selkämeren sairaala, vanhainkoti, useita kouluja, paloasema, satama, hotelli, leirintäalue ja Korkeasaaressa purjehduspaviljonki. Pohjoislahden länsirannalla on lintutorni ja siitä itään Fjärdsgrundin luonnonsuojelualue. Keskustaajaman länsipuolella on Kristiinan voimalaitos, josta lähtee sähkölinjoja kaupungin länsipuolitse jatkuen pohjoisen ja kaakon suuntaan. Kristiinankaupungin ruutukaava-alue valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö.
Vuonna 1918 käytiin Kristiinankaupungin taistelu osana Suomen sisällissotaa.
Estrie
Estrie on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa. Hallintoalueen etelärajan muodostaa Yhdysvaltain raja. Alueen pinta-ala on 10 212 neliökilometriä ja väkiluku 319 004 (2016). Hallintoalueen keskus on Sherbrooken kaupunki (161 323 as., 2016).
Munkkiniemen kirjasto
Munkkiniemen kirjasto on Helsingin Munkkiniemen kaupunginosassa sijaitseva yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.
Munkkiniemen kirjasto on perustettu vuonna 1931. Nykyinen kirjastorakennus (1989) on arkkitehtien Kirsti ja Egil Nordin suunnittelema. Kirjastorakennus sijaitsee Riihitiellä Alvar Aallon kotitalon vieressä.
Pierre Harmel
thumb|left|Pierre Harmel Pierre Charles José Marie Harmel (16. maaliskuuta 1911 – 15. marraskuuta 2009) oli belgialainen poliitikko ja lakimies. Hän toimi Belgian pääministerinä vuosina 1965–1966. Hän toimi myös pitkään Belgian ulkoministerinä.
Harmel edusti Belgian katolisia. Tämä tuli esille erityisesti hänen ollessaan opetusministerinä vuosina 1950–1954. Hän auttoi Belgian katolisten yksityiskoulujen opettajien palkkojen korottamisessa julkisten koulujen kustannuksella. Seuraava opetusministeri Leo Collard perui tämän. Tapahtumasarjaa sanotaan toiseksi koulusodaksi, joka päättyi kompromissiin vuonna 1958.
Kuningas Baudouin I korotti Harmelin vuonna 1991 perinnölliseen aatelisarvoon, Harmelin kreiviksi.
First Solar
First Solar, Inc. on yhdysvaltalainen aurinkokennoja valmistava yritys. Yritys on perustettu vuonna 1999 ja tuotanto käynnistyi vuonna 2002. First Solar listautui pörssiin vuonna 2006, ja vuonna 2009 sen markkina-arvo oli yli 4,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Eurobaron mukaan First Solar nousi vuonna 2008 tuotantokapasiteetiltaan toiseksi suurimmaksi aurinkosähköyritykseksi. Yritys oli vuonna 2008 johtava CdTe-ohutfilmitekniikassa (kadmiumtelluridi). Vuonna 2006 tuotanto oli 60 megawattia ja vuonna 2008 jo 503 megawattia. Yrityksen mukaan se kaksinkertaisti tuotantonsa vuonna 2009. Eurobaro-julkaisu selittää yrityksen menestystä sillä, että sen tuotantokustannukset laskivat kaksi kolmasosaa vuosina 2004-2008: kolme dollaria per watti sähköä vuonna 2004 ja 0,98 dollaria per watti sähköä vuoden 2008 lopussa. Vuosina 2007-2008 yrityksen työntekijöiden määrä kasvoi 1 462:sta 3 000:een. Yrityksen liikevaihtovuonna 2008 oli 1 246 dollaria vuonna 2008.
Solarpark Liberose Saksassa on 53 megawatin aurinkovoimapuisto, jonne asennettiin First Solarin ohutfilmikennoja. Järjestelmän odotettiin valmistuvan joulukuussa 2009. Kyseinen paikka on Brandenburgissa sijaitseva vanha sotilasalue. Sähköennuste oli 52 gigawattituntia vuodessa, joka riittää yli 15 000 kotitaloudelle.
Tom Melarti
Tom Melarti (s. 10. joulukuuta 1987 Pietarsaari) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Gamlakarleby Bollklubbia. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Berarin sulttaanikunta
Berar oli itsenäinen sulttaanikunta vuosina 1485–1565 Deccanin ylängöllä Intiassa. Se syntyi, kun Bahmanin sulttaanikunnan pohjoiset maakunnat irtaantuivat ja muodostivat oman valtionsa. Vuonna 1488 Bahmanin sulttaanikunnan läntisistä maakunnista syntyivät Ahmednagarin sulttaanikunta ja Bijapurin sulttaanikunta. Kun nämä joutuivat sotiin Vijayanagaran hinduvaltiota vastaan vuonna 1565, Berar kieltäytyi liittymästä taisteluun ja tämän vuoksi Ahmednagar kukisti maan vuonna 1574.
Tom Melarti
Melarti siirtyi Porin Palloilijoihin 2008. Hän allekirjoitti porilaisseuran kanssa yksivuotisen sopimuksen optiolla seuraavasta kaudesta.
James Marsters
James Wesley Marsters (s. 20. elokuuta 1962 Greenville, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, muusikko ja lauluntekijä.
Tom Melarti
Tom Melartin siirto Kokkolan Pallo-Veikkoihin julkistettiin 9. helmikuuta 2010.
James Marsters
Biografia
Hän opiskeli teatterialaa maineikkaassa Juilliard-teatterikorkeakoulussa sekä Pacific Conservatory of the Performing Artsissa ja American Conservatory Theatressa. 10 vuoden teatterityön jälkeen Marsters muutti Los Angelesiin tavoittelemaan uraa televisiossa ja elokuvissa. Hänen ensimmäinen suuri roolinsa oli vampyyri Spike sarjoissa Buffy, vampyyrintappaja ja Angel. Buffy, vampyyrintappajassa Spiken oli määrä kuolla lopullisesti muutaman jakson jälkeen, mutta hahmosta tuli niin suosittu, että se jäi sarjaan loppuun asti.
Marsters on myös muusikko ja perusti vuonna 2002 yhtyeen Ghost of the Robot, jonka kanssa hän levytti vuonna 2003 albumin Mad Brilliant. Marsters on julkaissut myös kaksi sooloalbumia, Civilized Man (2005) ja Like A Waterfall (2007).
Lapväärtin kirkonkylä
Lapväärtin kirkonkylän halki virtaa Selkämereen laskeva Lapväärtinjoki. Valtatie 8 ohittaa kirkonkylän sen länsipuolelta. Kylän pohjoispuolitse kulkee seututie 663, jota pitkin pääsee koilliseen Karijoen kirkonkylään sekä länteen Lålbyhyn ja Kristiinankaupungin keskustaajamaan. Kaakkoon vie seututie 664, jonka varrella on ensin Perus ja sen jälkeen Dagsmark.
Kirkonkylässä sijaitsee Lapväärtin kirkko.
AIM
AIM tai Aim''' voi tarkoittaa seuraavia:
Bill Bixby
Wilfred Bailey "Bill" Bixby (22. tammikuuta 1934 San Francisco – 21. marraskuuta 1993 Century City, Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli lukuisia rooleja, kuten David Bannerin osa 1970–1980-lukujen vaihteen The Incredible Hulk -sarjassa. Bixby sai kolme Emmy-ehdokkuutta ja yhden Daytime Emmy -ehdokkuuden.
Bixby opiskeli City College of San Franciscossa sekä Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä. Hän oli kolmesti naimisissa. Puolisot olivat Brenda Benet 1971–1979, Laura Michaels 1991–1992 ja Judith Kliban 1993. Benet'n kanssa Bixby sai lapsen.
Madara (yhtye)
Madara on japanilainen rock-yhtye, joka toimi vuosina 2002–2007.
AOL Instant Messenger
thumb|Logo AOL Instant Messenger (AIM) oli AOL:n pikaviestintäohjelma. Ohjelma oli mainoksilla rahoitettu ohjelma, joka oli käyttäjille ilmainen. AOL julkaisi ensimmäisen version toukokuussa 1997. Palvelu suljettiin 15. joulukuuta 2017.
AIM:n uusimmat versiot toimivat Windowsissa, mutta vanhemmat versiot toimivat myös Linux ja OS X -käyttöjärjestelmissä.
Meilahden seurakunta
Meilahden seurakunta oli seurakunta Helsingissä. Seurakunta kuului Helsingin hiippakuntaan Huopalahden rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimi Hannu Ronimus. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 11 467 jäsentä. Vuoden 2019 alusta alkaen seurakunta yhdistyi Töölön seurakunnan kanssa ja uuden seurakunnan nimeksi tuli Töölön seurakunta.
Dakar-ralli
Kilpailu alkaa yleensä tammikuun ensimmäisellä viikolla ja kestää noin kaksi viikkoa. Rallissa kilpaillaan auto-, moottoripyörä- ja kuorma-autoluokissa. Kilpailun voitoista kamppailevat suurten auto- ja moottoripyörätehtaiden tukemat ammattilaiskuljettajat, mutta vuosittain noin 80 % osallistujista on yksityistalleja.
Vuosina 1979–2007 kilpailun reitti kulki yleensä Etelä-Euroopasta luoteisen Afrikan halki Senegalin pääkaupunkiin Dakariin. Rallireitti on yleensä noin 8 000–9 000 km, joista pikataipaleiden osuus on 5 000–6 000 km. Kilpailussa ajetaan satojen kilometrien etappeja päivittäin. Reitti sisältää yleensä kivistä ja kuoppaista erämaata, hiekkadyynejä ja huonokuntoista aavikko- ja savannitietä.
Historia
Alussa rallin järjestäjäorganisaationa toimi Sabinen perustama Thierry Sabine Organization (TSO). Sabinen kuoleman jälkeen hänen isänsä Gilbert otti johdon käsiinsä ja hän vetäydyttyään myi oikeudet Amaury Sport Organisationille, joka on toiminut kilpailunjärjestäjänä vuodesta 1992.
2008
Vuoden 2008 Dakar-ralli jouduttiin perumaan turvallisuussyistä terrorismiuhan vuoksi. Aiemmin Mauritaniassa sattui ammuskeluvälikohtaus turisteja kohtaan.
Vuoden 2009 kilpailu
Portugalin pääkaupungin Lissabonin piti toimia ainakin vuoteen 2009 asti rallin lähtöpaikkana, mutta järjestäjät päättivät siirtää vuoden 2009 kilpailun Etelä-Amerikkaan terroriuhan takia. 2009 kilpailun lähtö- ja maalipaikkana toimi Argentiinan pääkaupunki Buenos Aires. Argentiinan lisäksi kilpailun reitti kulki Chilen kautta.
Etelä-Amerikkaan siirretystä kilpailusta tuli epäilyistä huolimatta menestys. Maanosassa on runsaasti moottoriurheilusta kiinnostuneita ja merkittävät markkinat rallin sponsoreille. Myöhemmin reittiä on jatkettu Peruun. Vuoden 2013 kilpailu kulkee myös Bolivian kautta.
Suunnistaminen
pienoiskuva|Kuorma-autoluokan [[Unimog U400L numero 541 vuoden 2006 Dakar-rallin toisella erikoiskokeella]] Vuoden 2007 Dakar-ralli oli ensimmäinen kilpailu, jonka vaikeutta lisättiin rajoittamalla entisestään elektronisen GPS-paikannusjärjestelmän käyttöä. Kilpailija(pari) tietää kilpailujaksojen lähtö- ja maalipisteet, itse reitti mennään pitkälle tiekirjan perusteella. Kilpailijoiden käytössä oleva GPS-järjestelmä ei kerro ilmansuuntaa, mihin suuntaan pitäisi edetä, eikä neuvo kääntymispisteitä teiden risteyksissä. Järjestelmä antaa tarkkoja ajo-ohjeita ainoastaan kolmen kilometrin säteellä reittipisteistä, tankkauspaikoista ja nopeusrajoitusten piirissä olevien kylien kohdalla. Reitillä on myös piilotettuja reittipisteitä, jotka on ohitettava tarpeeksi läheltä välttyäkseen aikarangaistukselta.
Voittajat
thumb|Vuoden 2006 voittajaparin Luc Alphandin ja Gilles Picardin Mitsubishi Pajero.
Onnettomuudet
Kilpailun haastavuudesta ja vaarallisuudesta kertoo jotakin se, että sen historian aikana on kuollut useita ihmisiä erilaisissa onnettomuuksissa. Vuoteen 2015 mennessä 24 kilpailijaa on kuollut, mutta kuolleiden määrä on yli 50, kun mukaan lasketaan virkailijat ja katsojat. Kilpailun organisaattori Thierry Sabine kuoli helikopterionnettomuudessa vuonna 1986 valvoessaan kilpailua. Myös useita katsojia on kuollut. Tämän seurauksena nykyään autojen nopeutta valvotaan GPS-pohjaisen järjestelmän kautta ja kylien kohdalla on noudatettava nopeusrajoituksia.
Verkostokeskeinen sodankäynti
Verkostokeskeinen sodankäynti on Yhdysvaltojen ja usean muun maan omaksuma käsite, joka kuvaa kehittynyttä informaatiosodankäyntiä.
Määritelmästä
Verkostokeskeinen sodankäynti on informaatioylivoiman mahdollistava toiminta- (operation) konsepti, joka luo kasvavaa taisteluvoimaa verkottamalla sensorit, päätöksentekijät ja ampujat saavuttamaan jaettu tietoisuus, kasvava päätöksenteon nopeus, suurempi toiminnan nopeus, suurempi kuolettavuus, suurempi eloonjäämistodennäköisyys ja suurempi itsesynkronointi. Oleellista on myös sensorin ja toimijan erottaminen.
Fyysinen taso on paikka, jossa asevoimien tavoite vaikuttaa sijaitsee. Se on taso, jolla isku, suojautuminen ja liike tapahtuvat maanpinnalla, merellä, ilmassa ja avaruudessa. Tämä on taso, jolla fyysiset lavetit ja niitä yhdistävät viestiverkot sijaitsevat. Taisteluvoimaa on tavanomaisesti mitattu pääosin tällä tasolla.
Informaatiotaso on paikka, jossa informaatio luodaan, sitä manipuloidaan ja jaetaan. Se on paikka, jossa sotilaiden tiedonvälitys tapahtuu. Se on paikka, jossa nykyaikaisten asevoimien johtaminen viestitetään, missä komentajan taisteluajatus (intent) tuotetaan (convey). Informaatio, joka on informaatiotasolla voi heijastaa tai voi olla heijastamatta totuudenmukaisesti todellista (ground) totuutta.
Kognitiivinen taso on osallistujien mielessä. Tämä on paikka, jossa käsitykset, tietoisuus, ymmärtäminen, uskomukset ja arvot sijaitsevat ja jossa, ymmärryksen teon seurauksena, päätökset tapahtuvat. Tämä on taso, jolla monet taistelut ja sodat itse asiassa voitetaan tai hävitään. Tämä on immateriaalisen taso: Johtajuus, moraali, yksikön koheesio, koulutus- ja kokemustaso, tilannetietoisuus, ja yleinen mielipide. Tällä tasolla sijaitsee komentajan taisteluajatuksen, doktriinin, taktiikan, tekniikoiden, ja prosessien ymmärtäminen.
Perustavanlaatuiset verkostokeskeisen sodankäynnin piirteet voidaan kuvata joukolla yhtyeenliittyviä linkkihypoteeseja, jotka voidaan organisoida kolmeen luokkaan:
Verkostokeskeisen sodankäynnin soveltamisesta
==Verkostokeskeisen sodankäynnin perusteista ==
Toiseksi verkko mahdollistaa sodassa (a) nopeamman toiminnan, kun johtamistasot vähenevät ja voima, tieto ja viestiyhteydet hajaantuvat koko taistelualueelle, (b) toiminnan, esimerkiksi esikunnan tai asejärjestelmän hajauttamisen koko verkon alueelle, (c) tehokkaamman tiedon käytön, kun tieto jaetaan kaikille sitä tarvitseville ja vain heille ja kun verkon koko tietomäärä hyödynnetään mukaan luettuna kotimaassa oleva tieto ja (d) yhdessä informaatioylivoiman kanssa tuloksen saavuttamisen vähemmillä resursseilla, joukoilla kuin esimerkiksi vuonna 1991. Nämä kaikki ovat tärkeitä syitä verkostokeskeiseen sodankäyntiin siirtymiseen.
Kolmanneksi kansainväliset kolmannen sektorin järjestöt ja niiden verkot, esimerkiksi erilaiset ympäristöjärjestöt, muokkaavat myös globaalia politiikkaa, taloutta ja jopa sodankäyntiä. Yksi esimerkki viimeksi mainitusta on maamiinojen kieltäminen.
Neljänneksi on yhä vaikeampi tarkastella juuri mitään toimintaa huomioimatta maailmanlaajuista Internetiä ja sen pienempiä sovelluksia, organisaatioiden sisäisiä tietokoneverkkoja (intranet) ja niiden yhteenliittymiä (extranet). Internet on yhä tärkeämpi myös sodankäynnissä. Asevoimille kehitetään taktista Internetiä.
Viidenneksi yksittäiset tietokoneet ovat yhä enemmän verkottuneita ja älykkäät aseet itse asiassa sulautettuja tietokoneita. Kehittyneimmät miinat ”keskustelevat” toisensa ja sensoreiden kanssa ja optimoivat toimintansa kokonaisvaltaisesti. Ne ovat siis älykkäitä, keskenään kommunikoivia, siis tietoa jakavia, täsmävaikutteisia ja verkottuneita.
Kuudenneksi sodankäynnin perusdynamiikan mukaan kun jostakin, esimerkiksi tiedosta tai verkosta, tulee tärkeä sodankäynnissä, siitä tulee myös hyökkäyksen ja puolustuksen kohde. Tämä on tapahtunut jo tiedolle ja tapahtuu seuraavana verkoille.
Seitsemänneksi verkkoteorian kehityksessä on myös saavutettu uusia tulkintoja, jopa uusi paradigma, perustavanlaatuinen verkkojen selityksen muutos. Kyse on skaalavapaasta verkosta, josta muun muassa Internet on hyvä sovellutus. Yksi skaalavapaan verkon sovellutus on periaate ”voittaja vie kaiken”. Voiko taloudessa tai sodankäynnissä olla vaarallisempaa sovellutusta? Vertaa esimerkiksi Microsoft, Google ja Nokia.
Minami
Minami (usein, ’etelä’) voi tarkoittaa:
Verkostokeskeinen sodankäynti
Verkostokeskeisen sodankäynnin periaatteet
Verkostokeskeinen sodankäynti muodostaa seuraavanlaista logiikkaa: Pohjana on uusi verkottuneen toiminnan mahdollistava informaatioteknologia ja toimintayksiköiden, eli jaettavan tiedon laatu. Verkottunut tekniikka merkitsee verkottuneita sensoreita, johtajia ja ampujia, eli voimakkaasti verkottunutta voimaa. Jaettu tieto merkitsee parempaa tietoa, jaettua tilannekuvaa ja kykyä tehdä yhteistyötä samalla tietopohjalla. Ne muuttuvat itsesynkronoinniksi, rohkeudeksi, tempoksi ja liikkeen nopeudeksi. Lopulta edellä olevat merkitsevät voiman täsmäkäyttöä ja -vaikutusta sekä tehtävätehokkuutta.
Laajasti ottaen suuremmat kokonaisuudet, erikoistuminen, kommunikaatiotapojen muuttuminen, kompleksisuuden, tiedonsiirron ja tietosisällön kasvaminen merkitsevät myös verkostoitumisen yleisempää logiikkaa. Olemassaolon systeemit ovat verkkoja ja niiden koko kasvaa ajan kuluessa.
Verkostokeskeisen sodankäynnin periaatteita ovat: Oleellinen tekijä on myös uusi taktiikka, tekniikka ja proseduurit.
Constance Talmadge Film Company
Constance Talmadge Film Company (tai Constance Talmadge Film Corporation) oli yhdysvaltalainen elokuvatuotantoyhtiö. Constance Talmadge Film Companyn perusti mykkäelokuvan ajan näyttelijä Constance Talmadge vuonna 1917. Teatteri- ja elokuvatuottaja Joseph M. Schenck auttoi Talmadgea perustamaan yhtiötä. Kymmenvuotisen toimintansa aikana elokuvatuotantoyhtiö tuotti Constance Talmadgen 16 elokuvaa. Elokuvayhtiön toiminta päättyi vuonna 1927. Elokuvayhtiön päämaja sijaitsi ensiksi New Yorkissa 1920-luvun alkuun, kunnes yhtiön toiminta siirtyi Los Angelesin Hollywoodiin.
Margate
Margate on noin asukkaan kaupunki Kentin kreivikuntaan kuuluvassa Thanetin hallintopiirissä  Kaakkois-Englannissa. Se sijaitsee North Forelandin niemellä, noin 60 kilometriä Maidstonesta itään. Margate muodostaa naapurikaupunkinsa Ramsgaten kanssa noin asukkaan yhtenäisen kaupunkialueen. Sillä ei ole omaa kunnanvaltuustoa (unparished area), vaan sen hallinnosta vastaa Thanetin piirivaltuusto.
Maine-et-Loire
Maine-et-Loire departementti läntisessä Ranskassa. Departementin numero on 49 ja sen pääkaupunki on Angers. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan departementtissa oli 766 655 asukasta.
Margate
Historia
pienoiskuva|vasen|upright=0.75|Margaten kellotorni. Kaupungin historia liittyy kiinteästi mereen ja lyhyeen etäisyyteen Manner-Eurooppaan. Roomalaisten sanotaan tulleen Britanniaan juuri Margaten kohdalta. Se oli keskiajalla Doverin haara Cinque Ports -konfederaatiossa. Naapurikaupunki Ramsgaten tavoin se on ollut perinteinen merenrantalomakohde lontoolaisille.
Maine-et-Loire
Maine-et-Loire on yksi alkuperäisistä Ranskan vallankumouksen aikana vuonna 1790 luoduista departementeista. Departementin alkuperäinen nimi oli Mayenne-et-Loire ja se muutettiin nykyiseen asuunsta vuonna 1791.
Margate
Historia
Kaupungissa on säilynyt tudortyylinen kaksikerroksinen talo.
Berg (valtio)
Berg oli itsenäinen herttuakunta vuosina 1380–1815. Se sijaitsi Reinin itärannalla ja sen pääkaupunki oli Düsseldorf. Vuonna 1614 Berg joutui Jülich-Kleven perintöriidan seurauksena Pfalz-Neuburgin hallintaan. Vuonna 1805 Austerlitzin taistelun jälkeen Preussi oli valmis vaihtamaan Berg-Kleven ranskalaisten miehittämään Hannoveriin, ja seuraavana vuonna 1806 Berg-Kleve erosi Saksan valtakunnasta ja liittyi Napoleonin suojelemaan Reinin liittoon.
Jeff VanderMeer
Jeffrey Scott VanderMeer (s. 7. heinäkuuta 1968 Bellefonte, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kirjailija.
VanderMeer sai vuonna 2000 World Fantasy Awardin pienoisromaanistaan ”Martin Laken muodonmuutos”. Hänet palkittiin myös vuonna 2003 yhdessä Mark Robertsin kanssa toimittamastaan antologiasta Leviathan 3. VanderMeerin teos Pyhimysten ja mielipuolten kaupunki voitti ensimmäisen vuoden parhaalle käännösfantasialle jaettavan Tähtifantasia-palkinnon vuonna 2007.
Hänen Eteläraja-trilogiansa avausosa Hävitys voitti vuoden 2014 parhaan romaanin Nebula-palkinnon. Teoksesta tehty elokuva ei saanut teatterilevitystä Yhdysvaltain ulkopuolella, mutta on julkaistu Netflix-suoratoistopalvelussa Euroopassa.
Elämä
VanderMeer osallistui vuonna 1992 Clarion-kirjoitustyöpajaan Michiganin yliopistossa. VanderMeer oli mukana pienkustantamo The Ministry of Whimsyssä, joka julkaisi muun muassa Stepan Chapmanin surrealistisen romaanin Troikka vuonna 1997. VanderMeer asuu nykyisin Tallahasseessa Floridassa.
Ensemble Studios
Ensemble Studios (ES) oli Microsoftin omistama pelitalo, joka on kehittänyt muun muassa kuuluisan Age of Empires -pelisarjan.
Tony Goodman perusti yrityksen Dallasissa vuonna 1995. Kaksi vuotta perustamisen jälkeen Ensemble Studios julkaisi ensimmäisen pelinsä, Age of Empiresin. Microsoft osti yhtiön toukokuussa 2001. Ensemble Studiosin jokaisen työntekijän täytyi testata yhtiön kehittämää peliä vähintään kerran viikossa.
23. syyskuuta 2008 Microsoft ilmoitti lakkauttavansa kyseisen pelitalon, kun se on saanut valmiiksi pelinsä Halo Warsin, ja 29. tammikuuta 2009 Ensemble sulki ovensa.
Pelit
Pelitalo kehitti tunnetut pelit Age of Empires, Age of Empires II: The Age of Kings, Age of Mythology ja Age of Empires III.
Joseph-Ignace Guillotin
thumb|Joseph-Ignace Guillotin, tuntemattoman taiteilijan maalaama muotokuva. Joseph-Ignace Guillotin (28. toukokuuta 1738 Saintes – 26. maaliskuuta 1814 Pariisi) oli ranskalainen lääkäri, jonka mukaan on nimetty pään irrottava mestauslaite giljotiini, vaikka hän ei varsinaisesti keksinytkään sitä. Uusi teloitusmenetelmä otettiin käyttöön Ranskan vallankumouksen aikana tohtori Guillotinin aloitteesta. Sen alkuperäisenä tarkoituksena oli vähentää teloitettavan kärsimystä.
Ura
Guillotin valmistui lääkäriksi Pariisin yliopistosta. Hän työskenteli muun muassa jesuiitoille ja Bordeaux’n irlantilaisessa collègessa sekä opetti myöhemmin Pariisissa. Hän oli jäsenenä vuonna 1784 asetetussa kuninkaallisessa komissiossa, joka tutki Franz Mesmerin epätieteellisiä teorioita animaalisesta magnetismista. Guillotin valittiin Pariisin porvariston edustajana Ranskan vuoden 1789 säätyjen yleiskokoukseen. Hän oli saavuttanut kansan suosion vaatimalla kolmannelle säädylle suurempaa edustusta säätykokoukseen. Kolmannen säädyn edustajien muodostamassa perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa hän kuului maltillisiin uudistusmielisiin, kokouksen oikeistoon. Hänet valittiin myös kansalliskokouksen tammikuussa 1790 asettaman terveydenhoitovaliokunnan puheenjohtajaksi. Valiokunta teki monia ehdotuksia sairaanhoidon ja lääketieteellisen koulutuksen uudistamiseksi.
Giljotiini
Guillotin oli humanisti, joka halusi lakkauttaa kuolemanrangaistuksen. Mikäli sitä ei lakkautettaisi kokonaan, ainakin tulisi lopettaa julmat ja tuskalliset teloitustavat kuten roviolla polttaminen, hukuttaminen, silpominen ja hirttäminen. Hän piti vääryytenä myös sitä, että vain aatelisilla oli oikeus nopean kuoleman varmistavaan mestaukseen. Lisäksi hän toivoi julkisista teloituksista luopumista. Guillotin nosti asian esiin lokakuussa 1789 kansalliskokouksen käsitellessä rangaistuslakeja. Hän ehdotti kaikkien kuolemaantuomittujen mestaamista ja lisäksi epävarmojen ihmiskäsien korvaamista luotettavalla koneella, ”yksinkertaisella mekanismilla”, joka minimoisi kärsimyksen. Ehdotus hyväksyttiin myöhemmin. Laitteen suunnitteli kuitenkin saksalainen mekaanikko Tobias Schmidt, ei Guillotin, ja sen suunnittelua valvoi kirurgi Antoine Louis, jonka mukaan sitä kutsuttiin aluksi nimillä louison ja louisette. Laite otettiin Ranskassa käyttöön huhtikuussa 1792, kun Guillotin oli jo luopunut politiikasta ja Louis kuollut. Nimi giljotiini esiintyi ensi kerran Les Actes des apôtres -nimisen rojalistisen lehden julkaisemassa pilkkarunossa. Vastaavantyyppisiä mestauskoneita oli ollut käytössä jo aiemmin muissa maissa.
Toisinaan väitetään, että tohtori Guillotin olisi joutunut itsekin vallankumouksen aikaan giljotiiniin, mutta tämä ei pidä paikkaansa. Hänet kyllä vangittin terrorin aikana, mutta hän vältti kuolemantuomion. Hän menehtyi olkapäässä olevan tulehduksen aiheuttamaan myrkytykseen 20 vuotta myöhemmin, vuonna 1814. Hänen jälkeläisensä vaihtoivat myöhemmin nimensä.
Tuulikki Otsola
Elli Tuulikki Ylitalo, kirjailijanimi Tuulikki Otsola (20. marraskuuta 1924 Saloinen – 6. helmikuuta 1985 Pello) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Ylitalo toimi opettajana Pellon Orajärven koulussa yli 30 vuoden ajan. Hän oppilaisiinsa kuului myös tuleva kirjailija Timo K. Mukka, jota Ylitalo tuki ja kannusti kirjoittamaan.
Mustatorvisieni
Mustatorvisieni (Craterellus cornucopioides) on Hydnaceae-heimoon kuuluva erinomainen ruokasieni, joka ei tarvitse esikäsittelyä.
Koko ja ulkonäkö
Mustatorvisienen lakki on ontto ja tumma, suppilomainen. Se on päältä mustanruskea ja alta mustanharmaa. Alapinta on myös valkoisen härmän peittämä. Märkänä väri on pikimusta. Sienen torven ulkopinta on matalasti poimuttunut, ja sen reuna on mutkainen. Raaka sieni tuoksuu miedosti omenalta ja maistuu voimakkaalta.
Käyttö ravinnoksi
Mustatorvisieni on herkullinen monella tapaa valmistettuna. Sitä sopii käyttää kuten suppilovahveroa tai vaikka sekaisin suppilovahveron kanssa. Mustatorvisieni kannattaa säilöä kuivaamalla; kuivattuna sitä voi murentaa liottamatta mausteeksi ruokiin. Sienen tyviosa on mullanmakuinen ja sitkeä, joten sitä ei käytetä.
Roger I
Roger I (1031–22. kesäkuuta 1101) (tunnettu myös nimillä Bosso ja Suuri Kreivi) oli Sisilian normannikreivi vuosina 1071–1101.
Elämäkerta
Roger oli Tancred de Hautevillen nuorin poika tämän Fredisenda-vaimon kanssa. Hän saapui Etelä-Italiaan pian vuoden 1055 jälkeen. Roger osallistui veljensä Robert Guiscardin kanssa Calabrian valloitukseen, ja vuonna 1062 solmitulla sopimuksella kaikki alueen linnat ja kaupungit jaettiin puoliksi veljesten kesken. Robert ja Roger aloittivat muslimien ja kreikkalaiskatolisten asuttaman Sisilian valtaamisen, jota hallitsivat Tunisin sulttaanin vallasta irrottautuneet arabiruhtinaat. Veljekset valtasivat Messinaan 1061 ja Palermon 1072. Robert nimitti Rogerin Sisilian kreiviksi, mutta piti itse osan vallatuista alueista. Sisilia oli lopullisesti normannien hallussa vasta vuonna 1091.
Rogerin hallinto Sisiliassa oli itsevaltaisempaa kuin hänen veljensä Italiassa. Roger suhtautui arabeihin ja kreikkalaisiin yleisesti suvaitsevaisesti. Muslimit säilyttivät kaupungeissa moskeijansa ja kaupankäyntioikeutensa, mutta joutuivat maaseudulla maaorjuuteen. Roger otti suuren osan armeijastaan muslimeista.
Minami-ku (Kioto)
Minami-ku (, ’eteläinen suuralue’) on yksi Kioton kaupungin 11 suuralueesta. Se sijaitsee Kioton eteläosassa pääosin Kamo- ja Katsurajokien välisellä alueella, mutta siihen kuuluu myös Kuzen alue Katsurajoen länsirannalta. Pohjoisessa suuralue rajautuu osin Tōkaidō-päälinjaan. Minamin suuralueella on 101 605 asukasta (joulukuussa 2020) ja sen pinta-ala on 15,81 neliökilometriä.
Minamin suuralue perustettiin vuonna 1955 erottamalla se Shimogyōn suuralueesta. Se sijaitsee Heian-kyōn historiallisen ruutukaava-alueen eteläreunalla. Suuralueen läpi kulkee itä–länsisuuntainen Kujō-katu, jonka varrelle rakennettiin Heian-kyōn pääportti Rashōmon ja kaupunkia suojelevat Sai-jin ja Tō-jin buddhalaiset temppelit (’läntinen temppeli’ ja ’itäinen temppeli’). Viisikerroksisesta pagodistaan tunnettu Tō-jin temppeli on edelleen jäljellä. Se on valittu Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”muinaisen Kioton historialliset monumentit”. Pagodi on yksi Kioton symboleista. Suuralueen nähtävyyksiin kuuluu myös Kisshō-in Tenman-gūn šintolainen pyhäkkö. Siellä on säilynyt paikallinen rokusai nenbutsu -tanssiperinne.
Minamin suuralueen koillisrajalla sijaitsee Kioton rautatieasema, kaupungin tärkein rautateiden risteysasema. Suuralueen muita osia palvelevat JR Nishi-Nihonin Tōkaidō-päälinjan lisäksi Kioton metron Karasuma-linja ja Kintetsu-rautateiden Kioto-linja.