cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
René de Naurois
Vuonna 1954 de Naurois julkaisi kaksi lintutieteellistä artikkelia ranskalaisessa sarjassa L'Oiseau et la Revue Française d'Ornithologie, tutkimukset Toulousen alueen ja Marokon petolinnuista. 1959 hän aloitti Luoteis-Afrikan rannikon lintuyhdyskuntien kartoittamisen eteläisestä Marokosta Mauritaniaan. Hän kuvaili ensimmäisenä lintutieteilijänä Banc d'Arquinin lintuparatiisin Mauritanian Nouadhiboun eteläpuolella, missä lepäili ja talvehti suunnattomia määriä euraasialaisia muuttolintuja. Hän raportoi Euraasian ensimmäisistä kuningastiiran (Sterna maxima) pesimäyhdyskunnista. Ranskan kansallinen tutkimuskeskus (French Centre National de la Recherche Scientifique) työllisti hänet vuosina 1960–1971, ja tuloksena syntyi väitöskirja Peuplements et cycles de reproduction des oiseaux de la côte occidentale d'Afrique du cap Barbas, Sahara espagnol à la frontière de la République de Guinée, joka julkaistiin Kansallismuseon julkaisuissa (Mémoires du Muséum National d'Histoire Naturelle, volume 56) vuonna 1969. de Naurois käytti paljon aikaa tutkiessaan Guineanlahden, Kap Verden ja São Tomé ja Príncipen linnustoa. Nuorena hän keräsi suuren kokoelman linnunmunia. Kokoelma lahjoitettiin Geneven luonnonhistorialliseen museoon Sveitsissä. de Naurois oli American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1971 alkaen. de Naurois nimesi linnuista joitakin alalajeja, muun muassa guineanlahdenhempon (Serinus rufobrunneus) alalajin fradei 1975.
Taaperniemi
Taaperniemi (v:een 1948 ja v:sta 1948 Глубо́кое, Glubokoje) on kylä Muolaanjärven lounaisrannalla Kyyrölän kunnassa Leningradin alueella Venäjällä. Taaperniemi kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Muolaan kuntaa.
Kyläkuva
Taaperniemi sijaitsi Suomelle kuuluessaan Muolaan kunnan länsiosassa Muolaanjärven rannalla noin 12 kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta länteen. Taaperniemen naapurikyliä olivat etelässä Perkjärvi ja Keskikylään kuuluva Norkkola, idässä Muolaanjärven toisella puolella Oinala ja Vihola sekä lännessä valtion omistama Pällilän kruununpuisto. Taaperniemeen kuului myös erillinen metsäpalsta varsinaisen kylän itäpuolella, joiden välissä oli Viholan ja Keskikylään kuuluvien Pyykkölän, Orolan ja Jääskelän kylien metsäpalstat.
Varsinaisen kylän itäpuolella oli Metsäkyläksi kutsuttu kulmakunta ja Metsäkylän itäpuolella vielä Suurniemen taloryhmä, joka virallisesti kuului Viholan kylään. Taaperniemen pinta-ala oli vuonna 1936 yhteensä 12,58 neliökilometriä, josta oli peltoa 253 hehtaaria, niittyä 11 hehtaaria ja metsää 989 hehtaaria. Taaperniemestä johti kylätie etelään Keskikylään ja pikkutie pohjoiseen Metsäkylän ja Suurniemen kulmakuntien kautta Ylä-Hotokan kylään. Kylän pellot olivat keskittyneet Muolaanjärven rannalle.
Taaperniemen koulupiiri perustettiin vuonna 1913 ja se aloitti toimintansa samana vuonna vuokratiloissa. Vuodesta 1926 koulu toimi supistettuna kansakouluna. Oma koulurakennus valmistui vuonna 1923 ja se tuhoutui talvisodassa.
Sota-aika
Taaperniemen alueen väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäivät taas Neuvostoliiton puolelle.
Gibraltar Anthem
Gibraltar Anthem on Gibraltarin epävirallinen kansallislaulu. Virallisissa yhteyksissä tämä Britannian merentakainen alue käyttää Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulua God Save the King.
Laulu valittiin sävellyskilpailussa vuonna 1994. Voittajan on sanoittanut ja säveltänyt Peter Emberley, joka ei itse ole gibraltarilainen.
Sonal Mansingh
Sonal Mansingh (s. 30. huhtikuuta 1944) on intialainen tanssija ja koreografi, joka on toiminut parlamentaarikkona Rajya Sabhassa vuodesta 2018.
Mumbaissa syntyneen Mansinghin tanssiura alkoi neljävuotiaana, jolloin hän opetteli manipuria. Seitsemänvuotiaana hän harjoitteli myös bharata natyam -tanssityyliä. Vuonna 1962 hän piti ensimmäisen tanssiesityksensä. Kolme vuotta myöhemmin hän meni hakemaan oppia odissitanssin mestari Kelucharan Mohapatralta. Samoihin aikoihin hän opiskeli muitakin odishalaisia perinteisiä tanssimuotoja.
Vuonna 1977 hän perusti Centre for Indian Classical Dances -koulun, jossa hän on opettanut tanssimista. Hänen koreografiansa perustuu enimmäkseen intialaisen mytologian ympärille, mutta hän hyödyntää toisinaan yhteiskunnallisempiakin teemoja. Uransa aikana hänet on palkittu muun muassa Padma Bhushanilla 1992 ja Padma Vibhushanilla 2003. Intian presidentti Ram Nath Kovind nimitti hänet parlamentin ylähuoneen jäseneksi vuonna 2018 hänen Intian perinteiselle tanssille tekemänsä työn johdosta. Sangeet Natak Akademi myönsi hänelle Akademi Ratna -palkinnon vuonna 2019 tunnustuksena Mansinghin taiteelliselle työlle.
Ilmi Järvelin
Ilmi Linnea Järvelin (o.s. Ikäheimonen, 21. tammikuuta 1926 Kotka – 28. tammikuuta 2002 Tampere ) oli suomalainen kirjastonhoitaja, koulutoimentarkastaja ja historiantutkija. Hän toimi kirjastonjohtajana Joensuun kaupunginkirjasto - Pohjois-Karjalan maakuntakirjastossa vuosina 1969–1974 ja Pohjois-Karjalan läänissä koulutoimentarkastajana vastuualueenaan vapaa sivistystyö vuosina 1974–1987. Hän on tutkinut kirjastoalan historiaa erityisesti Pohjois-Karjalassa. Järvelin väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi vuonna 1998.
Kansalaisopiston johtaja
Ilmi Järvelin johti vuosina 1958–1960 kansalaisopistoa, joka tuolloin oli nimeltään Joensuun vapaaopisto. Järvelinin aikana vapaaopisto sai laajemmat ja tarkoituksenmukaisemmat tilat entisestä Tyttölyseosta. Hänen kaksivuotisena johtaja-aikanaan aloitettiin myös alle 16-vuotiaiden lasten musiikinopetus, joka laajeni myöhemmin musiikkiopistoksi. Hän tuki vapaaopiston toimintaa myöhemmin koulutoimentarkastajana. Järvelin toimi myös Joensuun lyseossa ruotsin kielen ja historian tuntiopettajana 1959–1961 ja historian vanhempana lehtorina 1961–1962.
Maakuntakirjastonhoitaja ja kirjastonjohtaja
Joensuun kaupunginkirjaston palvelukseen Ilmi Järvelin tuli vuonna 1962 vasta perustettuun laitoskirjasto nhoitajan virkaan, josta siirtyi samana vuonna vuoden 1961 kirjastolain mahdollistamaan maakuntakirjastonhoitajan virkaan. Joensuun kaupunginkirjasto oli saanut ensimmäisenä Suomessa maakuntakirjasto-oikeudet ja Järvelin loikin yhdessä silloisen kirjastonjohtajan Katri Kokkosen kanssa uraauurtavia käytäntöjä, joita muissakin maakuntakirjastoissa alettiin soveltaa. Järvelinin laatima pohjoiskarjalaisten kirjailijoiden bibliografia on myöhemmin ollut pohjana Latvavesiltä-kirjailijatietokannalle. Maakuntakirjastotyössä hän piti tärkeänä, että ihmiset kirjastojen välityksellä pääsivät asuinpaikasta riippumatta opinnoissaan ja harrastuksissaan tarvitsemansa tiedon lähteille. Kirjastonjohtajaksi Järvelin valittiin vuonna 1969. Hänen toimiessaan kirjastonjohtajana järjestettiin kaksi vuotta kestänyt taidelainaamokokeilu, johon Joensuun taiteilijaseuran ylläpitämä Suomen vanhin taidelainaamo pohjautuu. Kirjastoaineiston lainamäärät puolestaan kasvoivat puoleen miljoonaan. undefined
Koulutoimentarkastaja ja vapaan sivistystyön edistäjä
Vuonna 1974 Järvelin nimitettiin Pohjois-Karjalan lääninhallitukseen vapaan sivistystyön koulutoimentarkastajaksi, jonka vastuualueena olivat sekä kirjastot että opistot. Järvelinin hoitaessa tehtävää kolmentoista vuoden ajan kansalais- ja työväenopistojen toiminta Pohjois-Karjalassa kehittyi merkittävästi. Päätoimisten opettajien määrä lisääntyi neljästä neljäänkymmeneenkahteen ja myös opetustuntien määrä  kohosi huomattavasti. Opetuksen sisältöä opistoissa yhtenäistettiin ja organisoitiin opettajien ja muun henkilökunnan täydennyskoulutus. Järvelin piti tärkeänä jatkuvaa suunnittelua, kokeiluja ja aktiivista seurantaa opistotyön laadullisessa kehittämisessä ja korosti lääninhallinnon ja opistojen tiivistä yhteistyötä.
Järvelinin työkauteen koulutoimentarkastajana ajoittui kulttuuri- ja kirjastoalan voimakas kehitys.17c Työn painopiste siirtyi valvonnasta neuvontaan, suunnitteluun ja kirjasto-, koulu- ja kulttuuritoimen keskinäiseen  yhteistyöhön.17c Kirjastotoimi sai uudenlaisen, entistä suuremman painoarvon yleisessä kulttuuripolitiikassa.17d Järvelinin toimesta alettiin järjestää läänin pienoiskirjastopäiviä kirjastotyön tason kohottamiseksi erityisesti haja-asutusalueilla. 17a Pienoiskirjastopäivillä käsiteltiin vuosittain eri teemoja ja sovittiin tarvittavista toimenpiteistä. Tarkastelun kohteena olivat sivukirjastot v. 1980, kirjastolautakunta 1981, aineistonvalinta 1982, kirjastorakentaminen 1983 ja v. 1986 pohdittiin uutta kirjastolakia ja –asetusta sekä tiedonhaun apuvälineitä.17a Kokouksiin osallistui kirjastojen henkilökunnan lisäksi runsaasti luottamushenkilöitä.17a Niillä käydyn keskustelun ansiosta kirjastojen kehittämissuunnitelmat mm. aineistonvalinnassa konkretisoituivat yksityiskohtaisiksi tavoitteiksi. Kirjastojen ja koulujen yhteistyötä puolestaan rakennettiin solmimalla sitä koskevat sopimukset kaikissa kunnissa. Järvelin vastasi myös kirjastonhoitajapulan helpottamiseksi järjestetyn läänitason pätevöittämiskoulutuksen ja myöhemmin täydennyskoulutuksen suunnittelusta ja johtamisesta.17e
Ilmi Järvelinin asiantuntemusta käytettiin niin ikään valtakunnallisissa tehtävissä. 17b undefined Hänen artikkeleitaan ilmestyi paitsi sanomalehti Karjalaisessa ja Kirjastolehdessä myös kokoomateoksissa 17b undefined Monipuolisena kulttuurihenkilönä tunnetulla Järvelinillä oli hyvät yhteydet muihin kulttuurialan toimijoihin. Hän vaikutti kulttuurielämässä kulttuuripolitiikan ja kirjallisuuden edustajana Pohjois-Karjalan läänin taidetoimikunnassa; jäsenenä vuosina 1977-82  ja varapuheenjohtajana vuosina 1980-82.
Järvelinin innovatiivisuus ja idearikkaus ei jäänyt huomiotta. Kansanvalistusseura palkitsi hänet ansioistaan vapaan sivistystyön edistäjänä erityisesti Pohjois-Karjalassa. Perusteluissa painotettiin Järvelinin aloitteellisuutta ja kykyä innostaa. Häntä kiitettiin myös inhimillisyydestä ja välittömyydestä. Palkinto, Rauni Liukon veistos Byrokraatti, oli myös tunnustus läänitasolla tehdystä kulttuurityöstä ja hallinnossa osoitetusta vireydestä.
Kirjastohistorian tutkijaundefined
Siirryttyään eläkkeelle vuonna 1987 Järvelin paneutui kirjastoalan historiaan, jota oli tutkinut jo aiemmin. Hänen kirjastotieteen ja informatiikan lisensiaatintutkimuksensa Neuvonnasta neuvontaan: Kirjastontarkastuksen historia 1800-luvun lopulta 1990-luvulle hyväksyttiin Tampereen yliopistossa vuonna 1992. Sitä seurasi vuonna 1998 väitöskirja Kunnankirjastojen toimintaedellytykset ja kirjastontarkastajan rooli kirjastotoiminnan kehittämisessä Kuopion läänin tarkastuspiirissä v. 1921-1961. Tutkimus osoitti, että kunnallinen kirjastotoimi kehittyi kaikkialla Suomessa jotakuinkin samalla tavalla ja kehitys oli mahdollista kirjastontarkastajien ohjauksen ja valvonnan ansiosta.
Julkaisut
Järvelin, Ilmi: Neuvonnasta neuvontaan: Kirjastontarkastuksen historia 1800-luvun lopulta 1990-luvulle. Kirjastotieteen ja informatiikan lisensiaatintutkimus Tampereen yliopistossa, 1992.
Järvelin, Ilmi: Kunnankirjastojen toimintaedellytykset ja kirjastontarkastajan rooli kirjastotoiminnan kehittämisessä Kuopion läänin tarkastuspiirissä v. 1921-1961. Väitöskirja  - Tampere : Tampereen yliopisto, 1998, s. 463 ISBN: 9514443322
Järvelin, Ilmi: ”1950-luku: Kehityksen vuosikymmen”. Teoksessa Kirjastojen vuosisata: yleiset kirjastot Suomessa 1900-luvulla, s. 147–162. Toim. Ilkka Mäkinen. Helsinki: BTJ Kirjastopalvelu, 1999. ISBN 951-692-470-0.
JÄRVELIN, ILMI. KIRJASTOVIRKAILIJAT YLEISÖÄ PALVELEMASSA. - 1998. Julkaisussa: Elämää entisajan Joensuussa. -, S. 283-291 – käsittelee kirjastonhoidon ja kirjastohenkilöstön kehitystä Joensuussa (mm. nimitykset)
JÄRVELIN, ILMI. 1950S : THE DECADE OF WAIT OR THE DECADE OF PROGRESS AFTER ALL. - 2001. THE DECADE OF WAIT OR THE DECADE OF PROGRESS AFTER ALL Julkaisussa: FINNISH PUBLIC LIBRARIES IN THE 20TH CENTURY [TAMPERE] : TAMPERE UNIVERSITY PRESS : TAJU [JAKAJA], 2001 ISBN: 9514451716 NID.
Järvelin, Ilmi. Kansalaiskirjastojen juurtuminen pohjoiskarjalaiseen maaperään. – 1994 Julkaisussa: Meillä ja muualla. -, s. 54-67 Pohjois-Karjalan historiallisen yhdistyksen vuosikirja : 2,.Julkaisutiedot: Joensuu : Pohjois-Karjalan historiallinen yhdistys, 1994 ISBN: 9519666419 nid.
Pohjoiskarjalaisia kirjailijoita : bibliografia. - Joensuu : [Joensuun kaupunginkirjasto - Pohjois-Karjalan maakuntakirjasto], 1991 ISBN 9519949054   (Perustuu Ilmi Järvelinin laatimaan samannimiseen bibliografiaan)
JÄRVELIN, ILMI. KANSANVALISTUSTA LAHJAVAROIN : ERÄS VAIHE NURMEKSEN KIRJASTOHISTORIAA. – 1991
Järvelin, Ilmi. Koulukirjasto / Ilmi Järvelin. - [Joensuu] : Pohjois-Karjalan lääninhallitus, 1986
Järvelin, Ilmi. Pohjoiskarjalaisia kirjailijoita : bibliografia / Ilmi Järvelin. - 4. korj. ja täyd. p. - Joensuu : [Joensuun kaupunginkirjasto], 1983 ISBN 9519949054 (aiemmat painokset 1968, 1971 ja 1979)
Aurinko säteineen : lapseni taiteilee / [julk.: Kuopion, Mikkelin ja Pohjois-Karjalan läänien taidetoimikunnat ; toimituskunta: taidetoimikuntien lastenkulttuurityöryhmä: Ilmi Järvelin...et al. ; teksti, taitto ja valokuvat: Heikki Hamarila]. - Kuopio ; Mikkeli : Kuopion, Mikkelin ja Pohjois-Karjalan läänien taidetoimikunnat, 1982
Joensuun kaupunginkirjasto 1862-1982 : maakuntakirjastotoimintaa 20 vuotta / [kirjoittajat] Ilmi Järvelin ... [et al.]. - Joensuu : Joensuun kaupunki, 1982
Elokuva : Pohjois-Karjalan läänin taitetoimikunnan teemalehti -81 / Ilmi Järvelin. - Joensuu : Pohjois-Karjalan läänin taidetoimikunta, 1981
Itäsuomalaisen lapsen päivä / kuvaajat: Leena Anttila...[et. al] ; teksti: Elina Karjalainen ja Ilmi Järvelin ; toim. ja taitto: Topi Ikäläinen ja Mikko Savolainen ; [julk.] Kuopion läänin taidetoimikunta...[et al.]. - [Iisalmi] : Iisalmen kamera [jakaja], 1979 ISBN: 9519920323 ( nid. )
Koomikon kuva
Koomikon kuva on vuonna 2002 tehty kaksiosainen henkilökuva Spede Pasasesta. Dokumentit sisältää runsaasti Speden läheisten, ystävien ja työtovereiden haastatteluja ja näytteitä Speden elokuvista ja viihdeohjelmien sketseistä. Ohjelmat MTV3-kanavalle suunnitteli ja toteutti Päiviö Pyysalo.
Ilmi Järvelin
Julkaisut
JÄRVELIN, ILMI. JOENSUUN KAUPUNGINKIRJASTON KIRJAVARAT JA LAINAUSLIIKE 1862-63. – 1973
Pohjoisranta BCW
Pohjoisranta BCW on strategiseen viestintään erikoistunut liikkeenjohdon konsulttitoimisto. Yrityksen palveluita ovat viestintään liittyvä strategiatyö, tutkimus ja konsultointi. Pohjoisranta BCW kuuluu kansainväliseen BCW-ketjuun, joka on yksi maailman suurimmista viestintätoimistoketjuista ja osa maailman suurinta markkinointiviestintäyritysten ryhmää, pörssiyhtiö WPP:tä.
TOEFL
TOEFL (Test of English as a Foreign Language ) on englannin kielen standardoitu kaupallinen kielikoe, jota useiden maiden oppilaitokset käyttävät hakijoiden kielitaidon todistuksena.
Pohjoisranta BCW
Pohjoisranta BCW työllistää noin 30 henkilöä. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Antti Lehtinen.
TOEFL
Testi
TOEFL-testi suoritetaan yleensä tietokoneella Internetin kautta (TOEFL iBT). TOEFL PBT -testi suoritetaan paperilla, mutta sitä käytetään enää paikoissa, missä Internetiä ei voida käyttää testissä.
Pohjoisranta BCW
Toiminta ja palvelut
Pohjoisranta BCW:n palveluita ovat strateginen viestintä, vaikuttajaviestintä, kriisiviestintä, data ja analytiikka sekä liikkeenjohdon koulutukset ja valmennukset.
TOEFL
Testi
TOEFL-testi kestää neljä tuntia. Sen neljä osiota ovat:
Pohjoisranta BCW
Tunnustukset ja palkinnot
Pohjoisranta BCW arvioitiin Suomen parhaaksi viestintätoimistoksi Taloustutkimus Oy:n tekemässä Viestintätoimistojen imagotutkimuksessa vuonna 2010.
TOEFL
Testi
Testi pisteytetään asteikolla 0–120. Kukin instituutti määrittelee omat tulosrajansa. Testi on kaupallinen ja maksaa suorittajalleen vuonna 2014 noin kaksisataa euroa. Testin tulos on voimassa 2 vuotta.
Pohjoisranta BCW
Tunnustukset ja palkinnot
Viestinnän ja suhdetoiminnan ammattijulkaisu The Holmes Report nimesi Pohjoisranta BCW:n Pohjoismaiden parhaaksi viestintätoimistoksi vuonna 2012.
TOEFL
Käyttö
Vuonna 2014 TOEFL-testiä käytti yli 9000 oppilaitosta, virastoa tai muuta instituuttia yli 130 maassa. Yhdysvaltalaisissa yliopistoissa TOEFL on yleisimmin käytetty standardoitu kielitesti.
Pohjoisranta BCW
Tunnustukset ja palkinnot
Suomen, Ruotsin ja Norjan yhdessä muodostama BCW Nordics palkittiin parhaana pohjoismaisena viestinnän konsulttitoimistona EMEA Sabre Awards -tapahtumassa vuosina 2020 ja 2023.
Port-Gentil
Port-Gentil on Gabonin toiseksi suurin kaupunki ja merkittävin satamakaupunki. Se sijaitsee lähellä maan läntisintä pistettä Cap Lopezia. Ranskalaiset perustivat kaupungin Ogooué-joen suistoon vuonna 1873. Sieltä rahdattiin aluksi kumia ja norsunluuta, myöhemmin puutavaraa. Kaupunki alkoi toden teolla kasvaa vasta 1950-luvulla, kun alueelta löytyi öljyä ja maakaasua.
Pohjoisranta BCW
Historia
Pohjoisrannan perustivat Helsingissä vuonna 1995 Jouni Heinonen, Esa Laurila ja Tommi Siikaniva. Yritys lanseerasi Suomessa maineajattelun, jossa yrityksen maine nähdään keskeisenä aineettoman pääoman lähteenä.
TOEFL
Käyttö
Suomessa on vuonna 2014 parisen sataa kansainvälistä maisteriohjelmaa, jotka vaativat hakijoilta todistuksen kielitaidosta. Kielitesti ei Suomessa kuitenkaan ole tarpeellinen, jos hakija on jo suorittanut riittävän määrän englanninkielisiä opintoja. Suomessa käytetään TOEFLin lisäksi muitakin englannin kielitestejä, kuten IELTS, PTE tai Opetushallituksen järjestämät testit.
Port-Gentil
Vuonna 1993 Port-Gentilissä oli lähes 80 000 asukasta. Vuoden 2003 arvio oli yli 116 000, mutta eräät riippumattomat tarkkailijat ovat syyttäneet hallitusta tuon laskennan lukemien suurentelemisesta sekä vaalirekisterien väärentämiseksi että suurempien avustusten saamiseksi.
Ilmi Järvelin
Julkaisut
Järvelin, Ilmi. Ensimmäinen vaan ei ainoa. Kymmenen vuotta maakuntakirjastotoimintaa Pohjois-Karjalassa 1962-1972. - [Joensuu] : Joensuun kaupungin kirjasto, 1972
TOEFL
Historia
TOEFL-testin kehitti 1960-luvun alussa washingtonilainen Center for Applied Linguistics -instituutti soveltavan kielitieteen professori Charles A. Fergusonin johdolla.
Koomikon kuva
Dokumentin ensimmäinen osa esitettiin 20. tammikuuta 2002 vajaa puoli vuotta Pasasen kuolemasta. Ohjelma keräsi 1 662 000 katsojaa television ääreen. Keväällä 2002 Pyysalo etsi lehti-ilmoituksen avulla Speden koulukavereita ja muita ihmisiä kertomaan muistoja ja kommentteja Spedestä. Toisen osan haastattelut kuvattiin Kuopion torilla. Ensimmäinen osa esitettiin uusintana 7. syyskuuta 2002, jolloin tuli kuluneeksi tasan vuosi Pasasen kuolemasta. Toinen osa esitettiin seuraavana päivänä. Ensimmäinen osa esitettiin uusintana kahdessa osassa helmikuussa 2007.
Ilmi Järvelin
Julkaisut
Järvelin, Ilmi. Kirjastoliikkeen vaiheita Pohjois-Karjalassa vv. 1850-1930 / Ilmi Järvelin. - Joensuu : [Ilmi Järvelin], 1966.
Järvelin, Ilmi. Joensuun kaupunginkirjasto 1862-1962 / Ilmi Järvelin. - Joensuu : Joensuun kaupunki, 1962
Järvelin, Ilmi: Havaintoja Neuvostoliiton kirjasto-oloista Kirjastolehti 1953 :1, s. 26-30
Ilmi Järvelinin artikkelit Käkönen-tietokannassa
Pohjoisranta BCW
Historia
Vuonna 2005 Pohjoisranta osti Viestintä Oy Intercomin tutkimustoiminnan.
Port-Gentil
Port-Gentil on ollut pitkään presidentti Bongon vastaisen opposition vahvaa aluetta. Ali Bongo Ondimban valinnan jälkeen kaupungissa puhkesi mellakoita.
Pohjoisranta BCW
Historia
Vuonna 2018 pörssiyhtiö WPP yhdisti Cohn & Wolfe ja Burson-Marsteller-ketjut. Alkuvuodesta 2019 Pohjoisranta Burson-Marstelleristä tuli Pohjoisranta BCW.
Loppuvuodesta 2020 Pohjoisranta BCW muutti Helsingin Kalevankadulta uusiin tiloihin Ruoholahdenkadulle.
Vuonna 2021 Pohjoisranta BCW lanseerasi Lobbarikoulun, jonka pyrkimyksenä on antaa yhteiskunnallista vaikuttamista työkseen tekeville valmiuksia ymmärtää ja vaikuttaa yhteiskunnalliseen keskusteluun ja päätöksentekoon.
Ihmissoihtu
Ihmissoihtu on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari (tosin Ihmissoihdun ensiesiintymisen aikana Marvel Comics oli vielä Timely Comics). Hahmon ensiesiintyminen tapahtui Marvel Comics -lehden ensimmäisessä numerossa (1939). Ihmissoihdun loi piirtäjä-käsikirjoittaja Carl Burgos.
Yhdessä Namorin ja Kapteeni Amerikan kanssa Ihmissoihtu oli Timely Comicsin parhaiten myyviä hahmoja. Kuten lukuisat muutkin supersankarit, Ihmissoihtu painui 1950-luvulla unohduksiin, kunnes Stan Lee elvytti hahmon Liekin hahmossa henkiin. Myöhemmin aito Ihmissoihtu herätettiin henkiin myös sarjakuvien sivuille.
Historia
Ihmissoihdun rakensi professori Phineas T. Horton laboratoriossaan New Yorkissa. Hänen luomuksensa kuitenkin syttyi palamaan ja pakeni laboratoriosta. Ihmissoihduksi nimetty androidi sytytti vahingossa New Yorkissa rakennuksen palamaan, mutta pian hän osasi hallita tulta ja aikoi auttaa ihmiskuntaa.
Toisen maailmansodan aikoihin Soihtu tapasi prinssi Namorin ja joutui taisteluun tätä vastaan monia kertoja. Namorin ihailema poliisi Betty Dean sai hänet kuitenkin uskomaan, että hänen todellisia vihollisiaan ovat natsi-Saksa, fasistinen Italia ja keisarillinen Japani.
Yhdysvaltojen liityttyä sotaan joulukuussa 1941 presidentti Franklin D. Roosevelt loi Hyökkääjät-nimisen supersankarijoukon, johon kuuluivat aluksi kapteeni Amerikka, hänen apurinsa Bucky, Ihmissoihtu, hänen toverinsa Toro ja prinssi Namor. Ihmissoihtu ja Toro taistelivat Hyökkääjien riveissä akselivaltoja vastaan Euroopassa ja Tyynellämerellä.
Ihmissoihtu lähti Toron kanssa Meksikoon ja hyvästeli hänet. Ihmissoihtu lensi korkealle ilmaan ja sieltä alas uskomattomalla nopeudella varmistaakseen, ettei hänestä ole enää ihmisille vaaraa. Androidin luultiin tuhoutuvan, mutta tosiasiassa se jäi koomaa muistuttavaan tilaan.
Voimat ja varusteet
thumb|left|250px|Ihmissoihtu nykyisessä ruumiissaan. Alkuperäisellä Ihmissoihdulla oli kokoonsa nähden tavanomaisen, säännöllisesti kuntoilevan terveen miehen ruumiilliset voimat.
Ihmissoihdun todellinen voima olikin hänen tulenliikutuskykynsä, jonka avulla Ihmissoihtu kykenee hallitsemaan henkisesti lämpöenergiaa. Näin hän pystyy ympäröimään kehonsa kokonaan tuliseen plasmaan vahingoittamatta itseään.
Ollessaan normaalissa ihmisolomuodossaan Ihmissoihtua ympäröi matalatehoinen plasmaliekki (muodoltaan punainen, lämpötilaltaan arviolta 416 °C), joka ulottuu noin kahden tai kahdentoista sentin päähän tämän kehosta. Ihmissoihtu voi kuitenkin generoida huomattavasti paljon suurempia lämpötiloja ja liekkejä itsestään. Ihmissoihtu kutsuu kuuminta plasmaa, jota hän pystyy luomaana "novaliekiksi". Tämän plasman lämpötila ja rajoitukset eivät ole tiedossa.
Kuluttaessaan normaalivauhdilla energiaansa, Ihmissoihtu kykenee pysymään liekkimäisenä noin 16 tuntia. Nuorempana Ihmissoihtu kykeni pitämään liekkinsä yllä huomattavasti vähemmän aikaa ja väsyi usein taisteluissa. Nostaessaan lämpötilaansa Ihmissoihtu väsyy helpommin.
Hän kykenee kuitenkin vapauttamaan kaiken kehoonsa varastoiman energiansa yhdessä iskussa, jonka avulla Ihmissoihtu voi hetkellisesti saavuttaa lämpötilan, joka nousee yli 550 000 °C:n (tämä vastaa pienitehoista ydiniskua, joka tuhoaisi kaiken materian yli 250 metrin etäisyydellä).
Ihmissoihtu itse on väittänyt kykenevänsä tuhoamaan pienen kuun novaiskunsa avulla. Koska lämpötila on uskomaton, uuvuttaa se Ihmissoihdun myös täysin. Yleensä kestää noin 12 tuntia, ennen kuin hän kykenee uudelleen tuottamaan plasmaa.
Ihmissoihtu pystyy luomaan mistä kehonsa osasta tahansa liekkimäisiä muotoja (hän käyttää yleensä tosin käsiään muovatessaan tultaan). Ihmissoihtu kykenee ampumaan liekkiään pitkinä liekinheitinmäisinä suihkuina tai luomaan tulensa avulla kirjaimia ja lauseita.
Nämä tuliobjektit säilyttävät muotonsa niin kauan, kuin mitä Ihmissoihtu keskittyy niihin. Objektit palavat noin kolme minuuttia, ellei Ihmissoihtu jatka niiden ruokkimista omalla energiallaan. Näiden luomusten lämpötila on yli 1 500 °C (tarpeeksi sulattamaan rautaa).
Ihmissoihdun plasma sisältää runsaasti vetyä ja plasmaa ympäröi joukko vetyatomeja. Tämä vetyatomien pilvi mahdollistaa sen, että Ihmissoihtu pystyy kellumaan ilmassa. Kontrolloimalla liekkiään mentaalisesti, Ihmissoihtu kykenee kantamaan mukanaan noin 80 kiloa lentäessään. Generoidessaan tulisen suihkun jaloistaan, hän kykenee lentämään noin 270 km/h.
Olavi Haarala
Vilho Olavi (Olli) Haarala (1925 Porvoo – 25. kesäkuuta 1978) oli suomalainen taidemaalari, joka kuului Brondan vintin taiteilijaryhmään.
Ihmissoihtu
Voimat ja varusteet
Ihmissoihdulla on kyky henkisesti kontrolloida ympärillään olevaa lämpöenergiaa, vaikkei hän itse olisikaan liekkiolomuodossaan. Ihmissoihtu kykenee nostamaan tai laskemaan objektien lämpötilaa tai sammuttamaan tulipaloja imemään niiden lämpöenergian itseensä.
Tämän kyvyn vaikutusalue on hieman yli 20 metriä. Ei ole tiedossa, kuinka paljon lämpöenergiaa Ihmissoihtu kykenee imemään - mikäli hän rasittaa kykyään, hän leimahtaa automaattisesti liekkeihin.
Ihmissoihtu on vastustuskykyinen suurille lämpötiloille, jotka eivät ylitä hänen omaansa. Hänen ihoaan ei voi polttaa millään lämpötilalla, joka ei ylitä hänen enimmäislämpötilaansa.
Ihmissoihtu kehittää valoa ollessaan liekkiolomuodossaan. Suurin osa valosta näkyy kuitenkin vain infrapunana ja on siten näkymätöntä tavalliselle ihmissilmälle. Vähemmän kuin 10 % hänen liekkivoimiensa ilmentymästä näkyy kirjon näkyvällä osalla. Täten Ihmissoihdun ollessa liekeissä, hän on huomattavasti paljon himmeämpi mitä voisi olettaa.
Viimeksi tavattaessa Namorin seikkailussa Ihmissoihtu on menettänyt tulivoimansa luovutettuaan suuren määrän bionista vertaan englantilaiselle naiselle, joka oli aiemmin Spitfire-niminen supersankari pelastaakseen tämän hengen: operaatio onnistui, mutta jälkivaikutuksena yli 70-vuotias nainen nuorentui lähes 40 vuotta.
Verkosto (taideteos)
Verkosto on Annikki Luukelan tekemä tilateos Helsingin yliopiston metroasemalla Helsingissä. Teos alkaa aseman ylätasanteen lasikaapista ja jatkuu laituritasolle liukuportaiden seinämää pitkin. Lisäksi siihen kuuluvat neon- ja hologrammiteokset laituritason vitriineissä. Verkosto on tehty värillisestä neonvaloputkesta, jota on käytetty yhteensä yli sata metriä. Teos on valmistunut vuonna 1995, jolloin asema avattiin nimellä Kaisaniemen metroasema.
Simlish
thumb|right|Simlishin kielistä tekstiä kirjoitettuna Simlish on kuvitteellinen kieli, jota Sim-hahmot puhuvat Electronic Artsin The Sims -pelisarjan peleissä. Kieli debytoi pelissä SimCopter, ja sitä on käytetty erityisesti peleissä The Sims, The Sims 2, The Sims 3 ja The Sims 4. Kieltä esiintyy hieman myös peleissä SimCity 4 ja SimCity Yhteiskunnat, mutta selvästi vähemmän.
Sporessa olioita voidaan opettaa puhumaan simlishiä. The Sims -pelisarjan suunnittelija Will Wright halusi simien kommunikoivan puheella, mutta ajatteli, että käyttämällä oikeita kieliä puhe kuulostaisi liian toistuvalta ja ääninäyttelijöiden palkkaus kaikille kielille, joille The Sims on käännetty, tulisi kalliiksi.
The Sims -pelisarjan kehitystiimi yritti luoda simlishin sekoittamalla ukrainan, ranskan, latinan, suomen, englannin, fidžin ja tagalogin kieliä.
Raiateanviherkaija
Raiateanviherkaija (Cyanoramphus ulietanus) oli Seurasaarilla elänyt, sukupuuttoon kuollut kaija.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus oli 25 cm ja sen höyhenpuku oli pääosin ruskea. Pää oli mustanruskea, yläperä ja pyrstön yläpeitinhöyhenet olivat punaruskeat ja linnun alapuoli oli oliivinkeltainen. Nokka oli harmaa ja koivet ruskehtavan harmaat.
Esiintyminen
Raiatenviherkaijat elivät Raiatealla Seurasaarilla. Kapteeni James Cookin kolmannella matkalla 1777 (tai toisella matkalla 1773) kerätyt kaksi näytettä ovat ainoat lajista. Niitä säilytetään Tringin luonnonhistoriallisessa museossa Englannissa ja Wienin luonnonhistoriallisessa museossa. Lajin häviämisen syyt ovat tuntemattomat, mutta mahdollisesti metsien hävittäminen ja tulokaspetojen saalistus olivat pääsyitä.
Tommy Douglas
thumb|Tommy Douglas (1945)
Thomas Clement "Tommy" Douglas PC, CC, SOM (20. lokakuuta 1904 Falkirk, Skotlanti – 24. helmikuuta 1986 Ottawa, Ontario) oli skotlantilaissyntyinen kanadalainen poliitikko. Hän oli maansa johtavia sosialistipoliitikkoja.
The War Within
The War Within saattaa viitata johonkin seuraavista:
Tommy Douglas
Poliittinen ura
Tommy Douglas oli Saskatchewanin provinssin päämies (englanninkielinen termi Premier of Saskatchewan) vuosina 1944–1961 johtaen Pohjois-Amerikan ensimmäistä sosialistihallitusta. Douglas myös esitteli Kanadan yleisen terveydenhoitojärjestelmän kehittämisen, ja häntä pidetäänkin Kanadan terveydenhoitojärjestelmän isänä. Vuonna 2004 kanadalaiset äänestivät Douglasin kaikkien aikojen suurimmaksi kanadalaiseksi. Hänen elämästään on tehty Kanadassa myös kaksijaksoinen televisiosarja nimeltään Prairie Giant.
Lehdon Liikenne
Lehdon Liikenne on vuodesta 1947 toiminut linja-autoyritys, jonka toimipiste on Janakkalassa. Yrityksen toimeenkuvaan kuuluu tilaus- ja linjaliikenne, joka keskittyy Hämeenlinna-Janakkala -sektorille.
Linja-autoliikennöintitoiminnan aloitti Paavo Lehto puolisonsa Hannelen kanssa vuonna 1947. Aiemmin kuorma-autoilijana työskennellyt Paavo Lehto rakensi itse ensimmäisen linja-autonsa vuoden 1937 mallisesta Ford-kuorma-autosta. Ensimmäinen linja oli 4. lokakuuta 1947 aloitettu Hämeenlinna–Turenki–Tarinmaa, jota ajettiin kolmella vuorolla päivässä. Tilausajotoiminta aloitettiin pienimuotoisena jo heti alkuvaiheessa, mutta laajemmin siihen alettiin panostaa 1950-luvun puolivälissä. Yhtiön toimitilat rakennettiin Turengin keskustaan vuonna 1957 ja niitä on sen jälkeen laajennettu ja modernisoitu useaan otteeseen, viimeksi vuonna 2012. Yritys on toiminut kommandiittiyhtiönä vuodesta 1979 lähtien ja osakeyhtiönä vuodesta 1993. Oman matkatoimiston Lehdon Liikenne perusti vuonna 1986. Yrityksellä on työntekijöitä noin 15 ja liikevaihtoa noin 1,5 milj. € (2010) . Yrityksen toimitusjohtajana on vuodesta 2007 lähtien toiminut Paavo Lehdon pojanpoika Esa Lehto.
Heinäkuun alussa 2014 Lehdon Liikenne osti Hämeenlinnassa toimineen Hämeen Linja Oy:n liiketoiminnan ja sen neljä linja-autoa. Vuonna 2015 Lehdon Liikenteen liikevaihto oli 2,5 miljoonaa euroa ja siinä työskenteli 30 henkilöä, joista kuljettajia oli 26. Yhtiöllä oli 24 linja-autoa, joista puolet oli lähi- ja kaupunkiliikennebusseja, toinen puoli tilausajokalustoa. Yritys hoitaa tilausliikenteen ohella linjaliikennettä Janakkala–Hämeenlinna-akselilla, neljää kaupunkilinjaa Hämeenlinnassa sekä koululais- ja palveluliikennettä Janakkalan alueella.
Vuosina 1957–1999 Lehdon Liikenne omisti myös Turengissa toimineen Shell-huoltoaseman, joka oli yksi pisimpään samalla omistajalla olleista Shell-asemista Suomessa.
Next Level Games
Next Level Games Inc. on kanadalainen videopelejä kehittävä yritys, joka perustettiin lokakuussa 2002. Yhtiön ensimmäinen peli oli NHL Hitz Pro, jonka julkaisi Midway Games vuonna 2003. Yhtiö tekee paljon yhteistyötä Nintendon kanssa.
Tammikuussa 2021 Nintendo osti yrityksen.
Hannah ja sisaret
Hannah ja sisaret on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut romanttinen komedia, jonka on ohjannut Woody Allen. Elokuva kertoo yhden suurperheen yhteenkietoutuneista tarinoista vuoden ajalta kahden kiitospäiväaterian välissä. Elokuvan pääosia esittävät Mia Farrow Hannahina sekä Barbara Hershey ja Dianne Wiest tämän sisarina.
Hannah ja sisaret on lipputuloissa mitattuna Allenin menestynein elokuva. Pohjois-Amerikassa se on tuottanut yhteensä 41 miljoonaa dollaria, tosin otettaessa inflaatio huomioon Annie Hall ja Manhattan ovat olleet tuottoisampia.
Hannah ja sisaret oli ehdolla seitsemässä Oscar-palkintokategoriassa. Se voitti niistä kolme, kun Michael Caine palkittiin parhaasta miessivuosasta, Dianne Wiest naissivuosasta ja Woody Allen alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Oscarien lisäksi elokuva on saanut kaksi BAFTA-palkintoa ja parhaan draamaelokuvan Golden Globen.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Hannah’n ja sisaret vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Oscarit
Ehdokkaana:
Golden Globet
Ehdokkaana:
Heliotroopit
Heliotroopit (Heliotropium) on kasvisuku, joka kuuluu heliotrooppikasveihin, aiemmin vaihtoehtoisesti lemmikkikasvien heimon Heliotropioideae-alaheimoon. Sukuun kuuluu noin 250 trooppisilla ja lämpimillä alueilla kasvavaa lajia.
Hirsikontu
Hirsikontu on kylä Venäjällä Leningradin alueen Sosnovyi Borin kaupunkipiirikunnassa. Se sijaitsee Suomenlahden rannalla Sosnovyi Borin pohjoispuolella.
Nykyään Hirsikontu on Sosnovyi Borin esikaupunki, jossa on huvila-asutusta ja kaupungin paras hiekkaranta.
85 mm ilmatorjuntakanuuna m/1939 (52-K)
thumb|250px|52-K 85 mm ilmatorjuntakanuuna m/1939 (52-K) oli neuvostoliittolainen toisen maailmansodan aikainen raskas ilmatorjuntakanuuna.
Eva Jare
Eva Jare (s. 6. heinäkuuta 1947) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Naisjalkapalloilun kilpailutoiminta alkoi Suomessa 1971 ja seuraavana vuonna Jare aloitti jalkapalloilun Lahti-69:n riveissä. Ennen jalkapallouraa hän oli SM-tason hiihtäjä. Myöhemmin urallaan Jare pelasi Tampereen Ilveksessä, Kuusysissä ja Lahden Sammossa, jossa oli samalla myös valmentaja. Jare oli mukana Suomen kaikkien aikojen ensimmäisessä naisten maaottelussa elokuussa 1973 ja hän teki voittomaalin maajoukkueen historian ensimmäisessä voittoon päättyneessä ottelussa Ruotsia vastaan 12. kesäkuuta 1976. Jare pelasi kaikkiaan 15 maaottelua.
Eva Jare valittiin 2014 ensimmäisten joukossa Helmet Klubiin, perusteena oli merkittävä peliura maajoukkueessa. Lisäksi Jare on palkittu Kaija Salopuron nimeä kantavalla Kaijan kannu -palkinnolla 2009; kunnianosoitus on merkittävästä tyttö- ja naisjalkapallon eteen tehdystä työstä. Jarelle on myönnetty Suomen Palloliiton kultainen ansiomerkki maajoukkue- ja valmentajatoiminnoista. Eva Jare suoritti ensimmäisenä naisena SPL A- valmentaja kurssin vuonna 1982. Lisäksi hän oli SPL Naisvaliokunnan yhtenä jäsenenä 1981-1985. Hänelle on myönnetty Kuusysin legenda numero 12 ja kultainen ansiomerkki 2004.
Proteus Airlinesin lento 706
Proteus Airlinesin lento 706 oli ranskalaisen Proteus Airlinesin sisäinen reittilento Ranskassa Saint-Exupéryn kansainväliseltä lentoasemalta Lorient-Lann Bihouén lentoasemalle 30. heinäkuuta 1998. Lähestyessään määränpäätään lentoa operoinut Beechcraft 1900D poikkesi kurssistaan kohti SS France -alusta, jonka ympärillä oli paljon pienkoneita. Kello 15:58 siihen törmäsi Cessna -mallinen kone, ja molemmat putosivat mereen. Kaikki 14 Beechcraft -koneessa ollutta matkustajaa ja miehistön jäsentä, sekä yksi Cessnassa ollut lentäjä saivat surmansa.
Lento
Toisessa onnettomuuskoneessa oli pilottina 69-vuotias entinen Air Inter -lentoyhtiön pilotti, jolla oli yli 20 000 lentotuntia. Hän oli myös tullut katsomaan Ranskan suurinta alusta. Hetkiä ennen onnettomuutta Beechcraft-kone näkyi Cessnalle kuolleessa kulmassa, joten pilotti ei voinut nähdä sitä. Proteus Airlines 706:n perämies ei nähnyt Cessnaa, koska hän teki laskeutumisvalmisteluja. Kapteenikaan ei nähnyt sitä, koska perämies oli oikeanpuoleisen ikkunan edessä.
Nathan Lieuwen
Nathan Lieuwen (s. 8. elokuuta 1991 Abbotsford, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi lyhyeksi jääneellään ammattilaisurallaan lähinnä pohjoisamerikkalaisessa AHL-liigassa. NHL-otteluita Lieuwen pelasi urallaan seitsemän, jokaisen Buffalo Sabresissa kaudella 2013–2014. Lieuwen lopetti ammattilaisuransa aivotärähdyksen jälkioireiden vuoksi vuonna 2017.
Junioriura
Ensimmäisen juniorikauden Lieuwen pelasi sekä WHL- että BCHL-juniorisarjoissa. Osan kaudesta hän oli sivussa aivotärähdyksen takia. Lieuwen edusti Kootenay Icea yhteensä neljä kautta. Tuona aikana, kolmannella kaudella, Ice voitti WHL-liigan mestaruuden kaudella 2010–2011 ja Lieuwen valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Buffalo Sabres varasi hänet NHL:ään samana keväänä varaustilaisuuden vuorolla 167.
Ammattilaisura
Toukokuussa 2012 Lieuwen teki sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Hän pelasi Buffalon AHL- ja ECHL-farmiseuroissa Rochester Americansissa ja Greenville Road Warriorsissa.
Kauden 2013–2014 keväällä hän nousi Sabresin NHL-kokoonpanoon tuuraamaan loukkaantunutta varamaalivahtia Michal Neuvirthiä. Heti ensimmäisessä ottelussa Lieuwen pääsi kentälle, kun Jhonas Enroth loukkaantui. Lieuwen aloitti ensimmäisen NHL-ottelunsa Calgary Flamesia vastaan 18. maaliskuuta 2014 ja saavutti ensimmäisen voittonsa 1. huhtikuuta 2014 New Jersey Devilsiä vastaan. Huhtikuussa hän sai pahan aivotärähdyksen ja oli sivussa loppukauden.
Kausilla 2014–2015 ja 2015–2016 Lieuwen sai peliaikaa ainoastaan AHL-liigassa. Hänen pelaajasopimuksensa päättyi keväällä 2016 ja hän solmi yksivuotisen sopimuksen AHL-seura San Antonio Rampagen kanssa. Buffalossa tullut aivotärähdys oireili kuitenkin edelleen eikä Lieuwen pystynyt pelaamaan tasaisesti. Hän haki peliaikaa myös Rampagen ECHL-yhteistyöseurasta Colorado Eaglesistä. Lopulta Lieuwen totesi, ettei pelaaminen ollut enää mahdollista ja ilmoitti kauden jälkeen lopettavansa pelaajauransa.
Gearheads
Gearheads on Philips Median vuonna 1996 julkaisema PC- ja MAC-peli. Pelissä kaksi pelaajaa lähettää hahmojaan vastakkaisin suuntiin. Tarkoituksena on saada mahdollisimman monta omaa hahmoa siirrettyä vaakasuuntaisesti ruudun toiselle puolelle vastustajan yrittäessä samanaikaisesti estää hahmojen kulkua.
Rekognitiometsä
Rekognitiometsä oli yksityisen tehtaan käyttöön luovutettu valtion omistama metsä. Korvaukseksi tehdas maksoi hakkaamastaan puustosta valtiolle vuosittain rekognitiomaksua, ellei ollut saanut siitä vapautusta. Rekognitiometsiä perustettiin Ruotsissa ja Suomessa varsinkin 1600- ja 1700-luvuilla. Niitä käytettiin etenkin vuoriteollisuuden malmeja rikastaessaan tarvitseman puuhiilen tuottamiseen. Suomessa järjestely lakkautettiin 1925 ja rekognitiometsät määrättiin palautettaviksi valtiolle korvauksetta. Suomessa oli 1924 viisi rekognitiometsää, joiden yhteispinta-ala oli 6 269 hehtaaria.
Porte du Peyrou
thumb|300px|Porte du Peyrou
Helsingin kielilukio
Helsingin kielilukio (vuoteen 2014 asti Itäkeskuksen lukio) on lukio Helsingissä Myllypurossa. Se sijaitsee Myllypuron metroaseman länsipuolella. Lukion rehtorina toimii Sanna Manner, ja opiskelijoita oli noin 690 vuonna 2021. Lukiossa voi opiskella joko yleislinjalla, kielilinjalla tai englannin- ja suomenkielisellä linjalla. Vuonna 2023 yleislinjalla oli 152 aloituspaikkaa, kielilinjalla 60 paikkaa ja englannin- ja suomenkielisellä linjalla 60 paikkaa. Helsingin kielilukio muutti nykyiselle paikalleen kesällä 2023. Ennen sitä se sijaitsi Kajaaninlinnantiellä.
Itäkeskuksen lukiolla on valtakunnallinen kielten erityistehtävä. Koulun painotuksia ovat kielet ja kansainvälisyys, kulttuurien tuntemus, taiteet, kestävä kehitys ja tulevaisuuden taidot.
Samassa rakennuksessa lukion kanssa toimii Helsingin aikuislukion Myllypuron toimipiste.
Historia
pienoiskuva|Helsingin kielilukion entinen rakennus Kajaaninlinnantiellä vuonna 2010. Lukion nimi oli alkujaan Itäkeskusksen lukio, ja se sijaitsi osoitteessa Kajaaninlinnantie 10. Helsingin opetuslautakunta päätti 29. lokakuuta 2013 lukion uudeksi nimeksi Helsingin kielilukio. Uusi nimi otettiin käyttöön 1. elokuuta 2014. Entisestä nimestään huolimatta lukio sijaitsi Myllypuron osa-alueella eikä Itäkeskuksen osa-alueella.
Vuonna 2020 Helsingin kielilukiolle alettiin suunnittelemaan uutta rakennusta Myllypuroon Kiviparintielle. Uuden rakennuksen rakennustyöt aloitettiin 2021, ja se suunniteltiin 900 opiskelijalle. Rakennus valmistui loppukesästä 2023, ja se otettiin käyttöön syyslukukauden 2023 alkaessa.
Tommi Laitio
Tommi Laitio (s. 1977) on Helsingin kaupungin kulttuurin ja vapaa-ajan toimialajohtaja. Laitio on valmistunut valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 2005 pääaineenaan yleinen valtio-oppi. Opiskeluaikanaan hän toimi Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana vuonna 2002 sekä Suomen ylioppilaskuntien liiton puheenjohtajana vuonna 2003.
Ennen valintaa Helsingin nuorisotoimenjohtajaksi Laitio on työskennellyt muun muassa tutkijana ajatushautomo Demos Helsingissä sekä toimittajana Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä. Vuodesta 2005 vuoteen 2008 hän työskenteli European Cultural Foundationin palveluksessa Amsterdamissa.
Tommi Laitio on kertonut julkisesti kuuluvansa seksuaalivähemmistöön.
Tommi Laitio on nimitetty marraskuussa 2021 kahdeksi vuodeksi vierailevaksi tutkijaksi Johns Hopkinsin yliopistoon Yhdysvaltoihin.
Christian Ludwig Landbeck
Christian Ludwig (Luis) Landbeck (1807 – 1890) oli saksalainen lintutieteilijä.
Landbeck osallistui Chileen tehdylle tutkimusmatkalle ja kuvaili sekä nimesi joukon lintulajeja Rudolph Amandus Philippin kanssa. Hän ohjasi Eugen Ferdinand von Homeyerin ja Carl von Schertelin teoksen Naturgeschichte aller Vögel Europas. 27-vuotiaana Landbeck kirjoitti Württembergin alueen linnustosta Systematische Aufzählung der Vögel Württembergs (1834).
Landbeck nimesi yksinään linnuista andienvihertiklin (Carduelis crassirostris), argentiinankerttusirkun (Poospiza ornata) ja tulimaankaivajan (Geositta antarctica).
Christina Applegate
Christina Applegate (s. 25. marraskuuta 1971 Hollywood, Kalifornia) on yhdys­valtalainen näyttelijä. Hän näytteli Kelly Bundya komedia­sarjassa Pulmuset vuosina 1987–1997.
Ura
Christina Applegate oli vain kolmen kuukauden ikäinen, kun hän esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa. Hän oli äitinsä, näyttelijä Nancy Priddyn sylissä Päivien viemää -saippuaoopperan jaksossa. Christinan isä oli äänitetuottaja Bobby Applegate. Nancy Priddy ja Bobby Applegate erosivat, ja Priddy kasvatti tyttärensä yksin.
Applegate oli 15-vuotias, kun hän sai roolin televisiosarjasta Pulmuset. 11 kautta kestäneessä tilannekomediassa Applegate näytteli perheen yksinkertaista tytärtä Kelly Bundyä. Pulmusten ohjella hän teki myös joitakin elokuvia, muun muassa vuoden 1991 komedian Apua! Lastenvahti kuoli – eihän kerrota äidille?
Applegate pyrki 1990-luvun lopulla erottumaan aiemmasta Kelly Bundyn hahmosta. Hänen elokuviaan olivat muun muassa vuonna 1998 ensi-iltansa saaneet komediat The Big Hit ja Jane Austenin mafia!, jossa Applegate näytteli nuoren mafioson morsianta. Applegaten uusi televisiosarja oli myös vuonna 1998 alkanut Jesse, jossa hän näytteli työn ja perheen välillä taiteillutta yksinhuoltajaäitiä. Sarjan inspiraationa oli Applegaten oma nuoruus äitinsä kanssa. Sarja lakkautettiin kahden tuotantokauden jälkeen.
Applegaten vuoden 2001 aikamatkustuselokuva Just Visiting – kuokkavieraat keskiajalta oli sekä kriittinen että taloudellinen pettymys. Sen jälkeen hän näytteli elokuvissa Radalla (2002), Huippunäkymät (2003) ja Uutisankkuri: Ron Burgundyn legenda (2004). Applegate vieraili myös televiosarjassa Frendit, missä hän esitti Rachel Greenin siskoa Amyä. Applegate voitti roolista Emmy-palkinnon vuonna 2003 ja oli uudestaan ehdolla vuonna 2004.
Applegaten seuraava tilannekomediasarja oli vuonna 2007 alkanut Samantha, jota hienoisesta menestyksestä huolimatta näyttettiin vain kaksi kautta. Myös sarjaa Up All Night näytettiin kaksi kautta. Applegate näytteli 2010-luvulla muun muassa elokuvissa Uutisankkuri 2: Legenda jatkuu (2013), Loma (2015) ja Bad Moms (2016). Vuonna 2019 alkoi puolestaan musta komedia Dead to Me.
Applegate on toiminut rintasyöpäjärjestön puheenjohtajana. Hän kannattaa eläinten oikeuksia ja PETA-järjestöä.
Vuonna 2009 People-lehti nimesi Applegaten maailman kauneimmaksi henkilöksi.
Yksityiselämä
Vuonna 2008 Applegate sairastui rintasyöpään. Häneltä poistettiin molemmat rinnat, kun häneltä löydettiin rintasyövälle altistava BRCA1-geeni. Häneltä poistettiin vuonna 2017 syöpäriskin pienentämiseksi myös munanjohdimet ja munasarjat. Applegatella todettiin MS-tauti kesällä 2021.
Applegate oli 2001–2005 naimisissa näyttelijä Jonathan Schaechin kanssa. Applegate ja muusikko Martyn LeNoble saivat tyttären vuonna 2011 ja menivät kaksi vuotta myöhemmin naimisiin.
Filmografia
pienois|pysty|Christina Applegate [[Golden Globe -gaalassa tammikuussa 2009.]]
Rakopesä
Rakopesä on kylä Venäjällä Leningradin alueen Sosnovyi Borin kaupunkipiirikunnassa. Se sijaitsee kaupungin eteläpuolella.
Kylä mainitaan autiona vuosina 1618–1623 laaditussa ruotsalaisessa verokirjassa. Myöhemmin sen asukkaat olivat Kaprion luterilaiseen seurakuntaan kuuluneita inkerinsuomalaisia. Suomalaiset karkotettiin vuonna 1942 Krasnojarskin aluepiiriin, ja vain osa heistä pääsi palaamaan takaisin.
Apassionata
thumb|250px|Apassionata Stuttgartissa 2008. Apassionata on eri puolilla Eurooppaa kiertävä tapahtuma, jossa on paljon erirotuisia hevosia ja poneja. Esityksissä esiintyy eläimiä aina aaseista hevosiin.
Apassionata-hevosesityksissä ratsastajat esittävät temppuja tai ohjaavat hevosia tekemään erilaisia asioita. Lisäksi ohjelmaan kuuluu myös elokuvamaisia esityksiä.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut, virallisesti Pohjoismaisten hiihtolajien maailmanmestaruuskilpailut järjestetään ratkaistaessa maastohiihdon, mäkihypyn ja yhdistetyn maailmanmestaruudet. Nykyisin kilpailut käydään kahden vuoden välein. Ensimmäiset talviolympialaisista erilliset MM-hiihdot olivat Janské Lázněssa 1925. Vuosina 1924–1980 talviolympialaisten pohjoismaisten hiihtolajien kilpailuilla oli myös MM-arvo, eikä siten erillisiä MM-kilpailuja järjestetty olympiatalvina. Ennen toista maailmansotaa kilpailut järjestettiin joka vuosi (1924–1939). Sodan jälkeen kilpailuja järjestettiin vain parillisina vuosina 1948–1984 siten, että olympialaiset ja MM-kilpailut vuorottelivat keskenään. Täten erillisiä MM-kilpailuja oli vain joka neljäs vuosi. Kun MM-kilpailuja alettiin pitää parittomina vuosina 1985 alkaen, siirryttiin nykyiseen järjestelmään, jossa neljän vuoden arvokisajakso (olympiadi) kulkee syklissä: MM-kilpailut, välivuosi, MM-kilpailut, olympialaiset.
Viestihiihto tuli ohjelmaan vuonna 1933 ja naiset pääsivät mukaan vuonna 1954. Kilpailujen lajivalikoima pysyi konservatiivisena vuoteen 1987 asti, jolloin perinteinen ja vapaa hiihtotapa jakautuivat. Sprinttihiihto tuli MM-ohjelmaan vuonna 2001.
Vuosien 1925–1927 kilpailuja kutsuttiin kongressikisoiksi, ja vuosien 1928–1935 kilpailuja FIS-kisoiksi. Näille kisoille annettiin takautuvasti MM-arvo vuonna 1965.
Töyhtökotingat
Töyhtökotingat (Ampelion) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Töyhtökotingoihin kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut
Suomessa hiihdon MM-kilpailut on järjestetty seitsemän kertaa Lahdessa: 1926, 1938, 1958, 1978, 1989, 2001 ja 2017. Lisäksi Suomi järjesti Rovaniemellä vuonna 1984 yhdistetyn joukkue-MM-kilpailun, sillä kyseinen kilpailu ei kuulunut vuoden 1984 olympialaisten ohjelmaan. Samana vuonna Engelberg järjesti vastaavasti mäkihypyn joukkue-MM-kilpailun.