cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charterhouse School
Koulun perusti Thomas Sutton 1611 entisen Carthuisin luostarin paikalle, mutta koulu muutti Godalmingiin Surreyn kreivikuntaan 1872. Nykyisin oppilaita kutsutaan vielä carthuisilaisiksi ja vanhoja oppilaita "Old Carthusians" tai "OC".
Charterhouse on yksi Britannian kalleimmista kouluista. Vuonna 2021 lukukausimaksut ovat 34 000 puntaa oppilaille, jotka eivät asuu koulussa ja yli 41 000 puntaa vuodessa sisäoppilaille.
Nykyisin
Koulussa harrastetaan nykyisin useita urheilulajeja, kuten jalkapalloa, maahockeya, krikettiä, maastojuoksua, tennistä, uintia, squashia, ammuntaa, rugbya, sulkapalloa ja kiipeilyä.
Alexander McDonnell
Alexander McDonnell (1798–1835) oli irlantilainen shakkimestari. Hän otteli muun muassa kuuden ottelun sarjan maailman johtavaa pelaajaa Louis-Charles Mahé de La Bourdonnaisia vastaan kesällä 1834.
Kukkaruukku
thumb|Kukkaruukku Kukkaruukku on astia, jossa kasvatetaan erilaisia kasveja. Valmistusmateriaalina on yleisimmin terrakotta, mutta myös muovista, savesta, puusta tai kivestä voidaan valmistaa kukkaruukkuja.
Yleensä kukkaruukun pohjassa on reikä, josta ylimääräinen vesi tulee ulos alusastialle, vaikka vettä antaisikin enemmän samalla kertaa. Näin kasvi pystyy imemään tätä vettä juurillaan, mikäli sen tarvitsee. Ulos avoimelle paikalle eivät reiättömät ruukut sovellu, koska kaatosateella ruukku voi kastua likomäräksi eikä ylimääräinen vesi pääse helposti pois.
Kasveille, jotka eivät kestä märkyyttä, sopii parhaiten saviruukku, koska se hengittää ja sallii kosteuden haihtumisen.
Varsinkin savesta ja kivitavarasta tehdyt ruukut voivat rapautua ja jopa haljeta ulkona pakkasessa talvella, joten ne on hyvä tyhjentää talveksi tai säilyttää muuten suojattuna talven yli. Koristellut mosaikki- ja posliiniruukut kannattaa pitää sisäkasveilla, sillä ne eivät pidä päivänvalosta ja saattavat muun muassa haljeta.
Ruukun tilavuus
Kuvan mukainen ruukku on muodoltaan katkaistu kartio. Sen tilavuus voidaan laskea seuraavalla kaavalla:
jossa V merkitsee tilavuutta, h korkeutta, r ruukun suuaukon sädettä ja R ruukun pohjan sädettä.
Bruun
thumb|Bruun-vapaaherrasuvun vaakuna
Bruun on suomalainen kauppiassuku, joka on vaikuttanut ennen kaikkea Haminassa.
Suvun historiaa
Ertman Bruunin poika Johan Bruun oli Karjalan ratsurykmentin luutnantti. Hän kaatui vuonna 1701. Johan Bruunin kaatumisen jälkeen hänen vaimonsa jäi taloudelliseen ahdinkoon useiden lastensa kanssa. Johan Bruunin pojat Hindrich ja Johan muuttivat Juvalle Juvan kirkkoherrojen suojeluun. He saivat Kankaankylän Kaartilan ratsutilan haltuunsa vuonna 1705. Tästä Juvan haarasta kehittyi voimakas talonpoikaissuku Juvalle. Juvalla on syntynyt Bruuneja eniten Suomessa.
Johan Bruunin poika Erik Bruun (1682–1719) toimi Turun jalkaväkirykmentin pastorina isonvihan aikana. Erik Bruunin kaksi poikaa perustivat suvun menestyneet porvarishaarat ja hänen tyttärestään Elsa Kristinasta tuli viipurilaisen Rosenius-kauppasuvun kantaäiti. Vanhempi poika, Johan Bruun (1714–1756), toimi kauppiaana Viipurissa ja Lappeenrannassa.
Johan Bruunin vanhin poika Carl Bruun (1748–1809) vaikutti Haminassa. Carl Bruunille ja hänen kahdelle puolisolleen syntyi erittäin paljon lapsia. Neljä Carl Bruunin pojista jatkoi kauppiaina Haminassa. Kolmesta pojasta tuli Venäjän armeijan upseereita ja viidestä venäläisiä virka- ja tiedemiehiä.
Carl Bruun oli Theodor Bruunin (1821–1888) isoisä. Todellinen valtioneuvos Theodor Bruun aateloitiin ja hänen sukuhaaransa introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen vuonna 1863 sukuna numero 234 nimellä Bruun. Hänet korotettiin vapaaherraksi vuonna 1883 ja introdusoitiin vuonna 1884 vapaaherrallisena sukuna numero 56.
Suku on useiden avioliittojen kautta kytköksissä haminalaisiin ja viipurilaisiin sukuihin Clayhills, Naht ja Tesche. Bruun-suku on omistanut Summan kartanon Vehkalahdella ja Tavastilan kartanon Kymissä. Vapaaherrallinen sukuhaara sammui syksyllä 2010 Haminassa, kun Summan kartanon omistaja, vapaaherratar Christina Theodora Bruun kuoli.
Schnéevoigt
Schnéevoigt tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä:
Lawrence Tierney
pienoiskuva|Lawrence Tierney vuonna 1945. Lawrence Tierney (s. 15. maaliskuuta 1919 – 26. helmikuuta 2002) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Johnathan Goddard
Johnathan Bruce Goddard (11. toukokuuta 1981 – 15. kesäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän syntyi San Diegossa, Kaliforniassa, ja opiskeli Marshallin yliopistossa.
Goddard kuoli 27-vuotiaana moottoripyöräonnettomuudessa Floridassa.
Etelä-Libanon
Etelä-Libanon on alue, jolla yleensä käsitetään Litani-joen länteen päin kääntyneen osan eteläpuolelle ja Libanonin Israelin vastaisen rajan välistä aluetta, minne PLO pakeni Jordaniasta 1970 ja minkä Israel valtasi operaatio Litanissa 1978. Libanonin asevoimat eivät ole pitäneet Etelä-Libanonia hallussaan ennen 1970-2006 välisenä aikana, koska siellä on ollut PLO, Israelin puolustusvoimat, Etelä-Libanonin armeija, Amal ja Hizbollah. Lisäksi siellä on toimii Yhdistyneiden kansakuntien UNIFIL-rauhanturvaoperaatio.
Etelä-Libanon on šiiojen ja Hizbollahin vahvaa kannatusaluetta samoin kuin Bekaan laakso.
Nollahypoteesi
Luonnontieteisiin kuuluu hypoteesien muodostaminen. Hypoteesit ovat aina falsifioitavissa eli kokeelliset tiedot voivat osoittaa hypoteesin vääräksi. Nollahypoteesi vastaa tavallisesti tyypillistä, odotettavissa olevaa tulosta; esimerkiksi ettei kahden mitatun ilmiön välillä ole yhteyttä tai että tietty hoito on tehotonta. Termin esitti ensimmäisenä englantilainen geneetikko ja tilastotieteilijä Ronald Fisher.
Tyypillisesti nollahypoteesin yhteydessä käytetään toista, vaihtoehtoista hypoteesia, jossa oletetaan yhteys ilmiöiden välillä. Jerzy Neyman ja Egon Pearson ovat formalisoineet vaihtoehtohypoteesin käsitteen. Sen ei tarvitse olla nollahypoteesin looginen negaatio, mutta se ennustaa kokeen tuloksen, jos vaihtoehtohypoteesi on paikkansapitävä.
On tärkeää ymmärtää, että nollahypoteesia ei voida koskaan todistaa. Kokeellisen datan perusteella nollahypoteesi voidaan vain falsifioida tai jättää falsifioimatta. Jos esimerkiksi kahden ryhmän (esimerkiksi hoitoa saaneiden ja hoitamattomien) vertailu ei paljasta tilastollisesti merkitsevää eroa ryhmien välillä, eroa saattaa silti todellisuudessa olla. Tällaisessa tilanteessa voidaan ainoastaan sanoa, ettei aineisto tarjoa evidenssiä nollahypoteesin hylkäämiselle.
Nollahypoteesin käyttö
Tilastollinen testaus etenee seuraavasti:
Nollahypoteesin hylkäämiseen voi liittyä kahdenlaisia virheitä:
Tilastollista testiä suunniteltaessa tyypin I virheen todennäköisyys kiinnitetään (eli valitaan riskitaso) ja tyypin II virhe pyritään minimoimaan.
Ongelmia
Tutkijoilla on usein taipumus jättää julkaisematta tutkimuksia, joissa nollahypoteesi jää voimaan. Yleensä tämä tilanne syntyy, kun lopputulos ei eroa jo aikaisemmin otaksutusta.
Zapadnaja Litsa
thumb|320px thumb|320px|Zapadnaja Litsan satamat Litsanvuonossa (kuvan ylälaidassa): Andrejevanlahti, Nerpitšja, Bolšaja Lopatka, Malaja Lopatka, sekä asutuskeskus [[Zaozjorsk]] Zapadnaja Litsa on Venäjän pohjoisen laivaston tärkein sukellusvenetukikohta. Se sijaitsee Kuolan niemimaan länsiosassa, Muotkavuonosta etelään työntyvässä Litsanvuonossa, Zaozerskin suljetun kaupunkipiirikunnan alueella. Tukikohta on noin 45 km Norjan rajasta itään, lähellä saman vuonon perukassa ennen sijainnutta Läntisen Litsan suomalaiskylää.
Vuonna 1958 sataman läheisyyteen muutama kilometri sisämaahan rakennettiin salainen asutuskeskus, nykyinen Zaozerskin suljettu kaupunki. Aiemmin se on tunnettu myös nimillä Severomorsk-7, Murmansk-150 ja Zaozjornyi. Kaupungista on 120 km Murmanskiin.
Laivastotukikohta käsittää on neljä erillistä satamaa tai tukikohtaa vuonon rannoilla. Näistä vanhin on Malaja Lopatka, joka oli jo Neuvostoliiton ensimmäisen, vuonna 1957 rakennetun ydinsukellusveneen K-3:n kotisatama. Muut ovat Bolšaja Lopatka, Nerpitšja ja Andrejevanlahti.
Andrejevanlahden ydinpolttoainevarastointi
Andrejevanlahden rannalla on laivaston käytetyn ydinpolttoaineen tärkein varastointilaitos. Laitos vaurioitui jo vuonna 1982, mutta väliaikaiseksi tarkoitettu varastointi on venynyt vuosikymmenien mittaiseksi. Laitoksesta on vuotanut radioaktiivista ainetta ympäristöön ja sitä pidetään vakavana ympäristöuhkana.
Aiheesta muualla
69.41639°N, 32.43306°W
Maastohiihdon maailmancup 2002–2003
Maastohiihdon maailmancup 2002–2003 oli historian 22. virallinen maastohiihdon maailmancup -kausi. Se alkoi Düsseldorfissa 26. lokakuuta 2002 ja päättyi Falunissa 23. maaliskuuta 2003.
Steubenin piirikunta (New York)
Steubenin piirikunta on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 95 379 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bathin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1796.
Les Authieux-sur-le-Port-Saint-Ouen
Les Authieux-sur-le-Port-Saint-Ouen on maatalouteen ja metsänhoitoon keskittyvä kylä Seinejoen varrella noin 11 kilometriä Rouenista etelään. Kylässä risteävät tiet D7, D13 ja D91.
Les Authieux-sur-le-Port-Saint-Ouenin asukkaista käytetään nimitystä Authipontains.
Kylän nähtävyyksiä ovat 1200-luvulta peräisin oleva Saint Saturnin -kirkko ja 300-metrinen luola vuorenrinteessä.
Arthur Pap
Arthur Pap (1921–1959) oli analyyttiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Pap keksi nimityksen ”analyyttinen filosofia” ja toi sen laajempaan julkisuuteen teoksellaan Elements of Analytic Philosophy (1949). Pap vastusti loogista empirismiä erityisesti teoksellaan Analytische Erkenntnistheorie (1955).
Gunnar Hökmark
Anders Gunnar Hökmark (s. 19. syyskuuta 1952 Ystad) on maltillisessa kokoomuksessa vaikuttava ruotsalainen poliitikko. Hän opiskeli taloustiedettä, toimi vuosina 1979–1984 maltillisen nuorisoliiton puheenjohtajana ja istui vuosina 1982–2004 Ruotsin valtiopäivien jäsenenä. Vuosina 2003–2004 hän toimi valtiopäivien perustuslakikomitean puheenjohtajana.
Vuosina 1991–1999 Hökmark toimi kokoomuksen puoluesihteerinä.
Hökmark on istunut Euroopan parlamentin jäsenenä vuodesta 2004. Hänet valittiin uudelle kaudelle 2009 ja 2014. Hänen kirjojensa joukkoon kuuluu Frihetens värden: den europeiska utmaningen (2005). Hän on ollut vuodesta 2007 Samfundet Sverige-Israelin johdossa.
Paula Heinonen
Paula Heinonen (s. 1962 tai 1963) on funktionaalisen lääketieteen asiantuntija.
Koulutukseltaan hän on soveltavan mikrobiologian, soveltavan biokemian ja teollisuustalouden diplomi-insinööri Helsingin teknillisestä korkeakoulusta (nykyinen Aalto-yliopisto). Hän on myös tekniikan lisensiaatti, pääaineina soveltava mikrobiologia, biotekniikka ja elintarviketeknologia.
Aarne Siukola
Aarne Siukola on Väinö Linnan romaanissa Täällä Pohjantähden alla -romaanisarjan kolmannessa osassa esiintyvä kuvitteellinen henkilö. Siukola on ammatiltaan työmies ja vakaumukseltaan kommunisti ja ateisti. Hän lukee ahkerasti poliittista kirjallisuutta ja väittelee mielellään niin politiikasta kuin uskonnostakin.
Hän kuului Suomen sisällissodassa punakaartiin ja oli vankileirillä. Ennen sotaa hän oli ollut kartanossa renkinä, mutta ei saanut uutta vakituista pestiä vankileiriltä palattuaan. Hän saa kuitenkin asua kartanon omistamissa huoneissa ja kesäisin hänelle annetaan kartanosta töitä, mutta talvet hän käy pääasiassa metsätöissä. Olemukseltaan hän on pienehkö kärppämäinen mies, jolla on kiukkuista tarmoa yli tavallisen tarpeen. 1920-luvun alkuvuosina hän on Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen yhdysmies Pentinkulmalla.
Hän on myöhemmin Akseli Koskelan kanssa metsätöissä. 1930-luvun alussa Siukola on tilapäisapuna Koskelan uuden navetan rakennustyömaalla.
Siukola joutuu lapualaisaikana muilutuksen ja pahoinpitelyn uhriksi. Hän tekee asiasta rikosilmoituksen nimismiehelle, mutta juttu raukeaa todisteiden puutteessa. Pahoinpitelystä aiheutuvat äänet on kuullut muuan heinätöissä ollut kartanon muonamiehen leski, joka vaikenee pelokkaana visusti tapauksesta, koska kartanon alustalaisten keskuuteen leviää huhu, jonka mukaan kaikki Siukolan juttuun sekaantuneet saavat samanlaisen selkäsaunan ja joutuvat pois työstä. Muilutuksessa mukana olleen Töyryn Ension vanhempi veli Arvo yrittää lahjoa lesken 50 markalla, jotta tämä pitäisi suunsa kiinni kuulemastaan ja näkemästään. Puoliksi pelosta, puoliksi kunnioituksesta leski kuitenkin kieltäytyy ottamasta sitä vastaan, vaikka 50 markkaa olisi tässä mökissä suuri raha.
Hänellä on myös poika Aarne. Kansakoulussa Aarne on opettaja Pentti Rautajärven näkökulmasta vaikein oppilas. Ateistisen perheen lapsena hän ei osallistu uskonnontunneille, vaan Rautajärvi joutuu isän määräyksestä opettamaan pojalle siveysoppia. Koska uskonnonvapauslaki mahdollistaa tämän, Siukola pitää periaatteesta tiukasti kiinni. Kun opettaja epäilee, kannattaako tällainen yhden oppilaan vuoksi, Siukola vastaa, että "minun mukuloitani ei uskonnolla pimitetä".
Sodan jälkeen Siukola yrittää vallata vanhaa työväenyhdistys Rientoa kommunisteille, mutta sosiaalidemokraattien vanha konkari Janne Kivivuori voittaa hänet julkisessa väittelyssä siten, että yritys raukeaa. Siukola joutuu tällöin perustamaan uuden kommunistiyhdistyksen, jonka menestys jää tuntemattomaksi.
Murha Sandhamnissa
Murha Sandhamnissa on ruotsalainen tv-sarja, joka perustuu Viveca Stenin dekkareihin. Rikossarjaa esitettiin Suomessa viimesi 2015 ja uudestaan 2018 alkaen kuudetta tuotantokautta. Pääosissa ovat Alexandra Rapaport ja Jakob Cedergren. Sarja keskuspaikkana on Tukholman saaristoon sijoitettu idyllinen Sandhamnin saari, jossa sarjan rikostarkastaja Thomas Andreasson ja juristi Nora Linde ratkovat murhia.
Juoni
Dekkarin pääosassa Alexandra Rapaport esittää juristi Nora Lindeä. Nora Linde on saaren pitkäaikaisia kesäasukkaita. Sarjan toinen päähenkilö on nuori poliisi Thomas Andreasson (Jakob Cedergren). Sarjassa kuvataan Tukholman saaristoa kesällä auringon paistaessa.
Rooleissa
pienoiskuva|Alexandra Rapaport
Häntätumake
thumb|Häntätumake pääkallon sisällä Häntätumake on useiden eläinlajien aivoissa sijaitseva tyvitumake. Häntätumaketta pidetään tärkeänä osana aivojen oppimis- ja muistijärjestelmää.
Jeffersonin piirikunta (New York)
Jeffersonin piirikunta on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 109 834 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Watertownin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1805.
Ascanio Sobrero
pienoiskuva|Ascanio Sobrero Ascanio Sobrero (12. lokakuuta 1812 – 26. toukokuuta 1888) oli italialainen kemisti, joka syntyi Casale Monferratossa. Hän opiskeli Torinon yliopistossa Théophile-Jules Pelouzen johdolla, joka oli työskennellyt räjähtävän materiaalin kanssa. Sobrero keksi nitroglyseriini - räjähdysaineen vuonna 1847. Se on edelleen tehokkaimpia tunnettuja räjähdysaineita.
Tapio Ilomäki
Juho Tapio Ilomäki (21. huhtikuuta 1904 Koski Hl (nyk. Hämeenkoski) – 25. heinäkuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen elokuvamusiikin säveltäjä. Hän sävelsi 25-vuotisen uransa aikana musiikkia Suomi-Filmille, Suomen Filmiteollisuudelle, Jäger-Filmille, Fenno-Filmille ja Fennadalle. Ilomäki sävelsi musiikkia muun muassa elokuviin Sano se suomeksi (1931, ensimmäinen suomalainen äänielokuva), Tukkipojan morsian (1931), Tukkijoella (1937), Isoviha (1939), Noita palaa elämään (1952) ja Putkinotko (1954). Ilomäki toimi lisäksi muun muassa kapellimestarina, orkesterinjohtajana, käsikirjoittajana, leikkaajana ja studiopäällikkönä.
Ilomäki oli vuonna 1954 perustamassa Suomen Elokuvasäveltäjäin yhdistystä, joka tunnetaan nykyään nimellä Suomen Musiikintekijät.
Ilomäki käytti toisinaan salanimeä Jussi Mäki.
Ilomäki teki vuosina 1952–1953 yhteistyötä laulaja ja lauluntekijä Veikko Lavin kanssa. Ilomäki sävelsi muutamia Lavin lauluja ja hänen yhtyeensä säesti Lavia tämän levytyksissä.
Miia Toivio
Toivio on opiskellut kirjallisuutta Helsingin yliopistossa. Hänen esikoisrunokokoelmansa Loistaen olet ilmestyi vuonna 2007. Se oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ja Tiiliskivi-palkinnon saajaksi. Toivion runoja on julkaistu myös muun muassa Elävien runoilijoiden Klubin vuosikirjassa (MotMot 2004), Nokturnossa ja Nuoressa Voimassa. Runoja on julkaistu myös ruotsalaisessa runouslehdessä OEI:ssa.
Toivio on työskennellyt runoklubien järjestäjänä, kirjallisuusarvostelijana ja runouslehti Tuli & Savun päätoimittajana vuosina 2003–2006. Hän on toiminut myös runoyhdistys Nihil Interitin hallituksen puheenjohtajana. Toivio on Poesian perustajajäseniä. Hän on myös opettanut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa ja Työväen Akatemiassa.
Vuonna 2021 Toiviolle myönnettiin Eino Leinon palkinto.
Jehovan todistajat ja syytteet lasten hyväksikäytöstä
Taustaa
Vuoden 2001 helmikuussa Christianity Today kirjoitti artikkelin jossa väitettiin, että Jehovan todistajien sisäinen toimintatapa teki liikkeen jäsenille vaikeaksi ilmoittaa viranomaisille seksuaalisesta hyväksikäytöstä eikä noudattanut lakia koskien ilmoitusvelvollisuutta. Pian sen jälkeen, vuonna 2002, Erica Rodriguez nosti kanteen Washingtonin osavaltiossa sijaitsevassa oikeusistuimessa sen jälkeen kun seurakunnan vanhin oli tuomittu hyväksikäytöstä yhdeksitoista vuodeksi vankilaan. Rodriguez haki kanteessa tuomitulta ja Vartiotornin Raamattu- ja Traktaattiseuralta määrittelemättömiä vahingonkorvauksia hyväksikäytöstään. Vuonna 2003 Heidi Meyer väitti, että hänen avunpyyntönsä hyväksikäyttöasiassa sivuutettiin ja häntä kehotettiin vaikenemaan asiasta.
Vastaukseksi Jehovan todistajat esittivät vastustavansa kaikkia lasten hyväksikäytön muotoja. He rohkaisevat vanhempia – etenkin isiä – ottamaan aktiivisen roolin lapsiensa opastamiseksi ja suojaamiseksi lasten hyväksikäyttäjiltä. Jehovan todistajat vahvistavat, että paikallisseurakunnan vanhimpien odotetaan tutkivan kaikki hyväksikäyttösyytökset. Jehovan todistajat kertovat, että jos hyväksikäytön voidaan heidän tutkimusmenetelmillään todistaa tapahtuneen (mikä vaatii tapahtumalle kaksi todistajaa kuten he tulkitsevat 5. Mooseksen kirjan 19:15 ja Matteuksen 18:15-17 edellyttävän, tai vapaaehtoisen tunnustuksen ) ja jos henkilö ei kadu tekoaan, hänet erotetaan seurakunnasta. Jotkut kritisoivat näitä vaatimuksia, sillä lasten seksuaaliselle hyväksikäytölle ei yleensä ole silminnäkijöitä. Jos lapsi itse tulee puhumaan seurakunnan vanhimmille, häntä pidetään vain yhtenä tapauksen todistajana. Koska kahta todistajaa ei ole, vanhimmat eivät voi viedä asiaa eteenpäin. Jos kaksi todistajaa todistavat syytettyä vastaan eri tilanteissa samantyyppisestä rikoksesta, todistus voidaan kuitenkin hyväksyä. Kriitikot myös väittävät, että Jehovan todistajien tulkintaa 1. Korinttilaiskirjeen 6. luvusta, jossa paheksutaan uskovien keskinäistä oikeudenkäyntiä maallisissa oikeusistuimissa, on sovellettu hyväksikäytön uhreja vastaan tilanteissa, joissa vanhimmisto on tutkimuksissaan todennut syytetyn syyttömäksi ja uhri haluaisi viedä asian viranomaisille.
Jehovan todistajat puolustautuvat esittämällä, että he noudattavat kaikkia lakiin pohjautuvia vaatimuksia, jotka koskevat hyväksikäyttötapauksista ilmoittamista viranomaisille ja että he rankaisevat ja erottavat lasten hyväksikäyttöön syyllistyneet seurakunnasta. Vartiotornissa 1.1.1997 sanotaan, että hyväksikäyttäjäksi tiedettyä ei nimitettäisi seurakunnassa vastuuasemaan. Herätkään päätoimittajan avustajana joidenkin artikkelien kirjoittamisessa auttamisessa työskennellyt Barbara Anderson kertoo kuitenkin, että pian tuon Vartiotornin kirjoituksen jälkeen seurakuntien vanhimmistoille lähetettiin kirje, jossa "hyväksikäyttäjäksi tiedetty" määritellään siten, että seurakunta ja yhteisö tietävät henkilön hyväksikäyttäjäksi. Andersonin tulkinnan mukaan ongelmaksi jää tällöin, että seurakunnan sisällä yksityisesti käsitelty hyväksikäyttötapaus jää määritelmän ulkopuolelle. Jehovan todistajat myös sanovat, että menettelytapoja on pikkuhiljaa parannettu. Jehovan todistajat kiistävät että heidän menettelytapansa suosisivat tai edistäisivät pedifiilien toimintaa.
NBC News -uutiskanava kertoi marraskuussa 2007 saamiinsa oikeudenkäyntimateriaaleihin perustaen, että Jehovan todistajien järjestöllä on ollut käytäntönä raportoida hyväksikäyttötapauksista anomyymisti viranomaisille mikäli laki on raportoimista edellyttänyt.
Silent Lambs ja William H. Bowen
Vuonna 2001 perustetun Silent Lambs-järjestön tarkoituksena on tarjota ääni Jehovan todistajien liikkeessä seksuaalisesti hyväksikäytetyille. Yksi perustajajäsenistä on entinen amerikkalainen seurakunnanvanhin William H. Bowen, joka esiintyi NBC:n Dateline-dokumentissa. Silent Lambs:ia on kuitenkin kritisoitu, sillä se saa osan tuestaan Jehovan Todistajia vastustavilta järjestöiltä.
Barbara Anderson
Barbara Anderson (s. 1940) on entinen Jehovan todistaja, joka työskenteli Jehovan todistajien maailmankeskuksessa New Yorkissa Yhdysvalloissa. Hallintoelimen kirjoitusosaston avustajana hän teki tutkimustyötä useita Jehovan todistajien julkaisemassa kirjallisuudessa olevia artikkeleita varten ja myös kirjoitti muutamia Herätkää! -lehdessä julkaistuja kirjoituksia 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa.
Anderson väittää perehtyneensä työssään myös siihen, kuinka hyväksikäyttötapauksia hoidetaan seurakunnissa. Hän kertoo artikkelissa Barbara Andersonin löytöjä - Entinen Jehovan todistaja, joka oli petoksen silminnäkijä, että yritti saada muutoksia aikaan menettelytavoissa, jotka mahdollistivat hyväksikäytön jatkumisen seurakunnissa. Hänet erotettiin seurakunnasta toukokuussa 2002 noin puolitoista viikkoa ennen kuin NBC-televisioyhtiö lähetti Dateline-ohjelman, jossa Jehovan todistajien yhteisön hyväksikäyttöongelmaa käsiteltiin.
Barbara Anderson julkaisi elokuussa 2007 CD-levyn "Secrets of Pedophilia in an American Religion, Jehovah's Witnesses in Crisis", joka sisältää 5000 sivua oikeuden pöytäkirjoja ja dokumentteja 12 oikeusjutusta, joissa Jehovan todistajien järjestö on ollut vastaajana vuodesta 1999 alkaen. Dokumenttien ei ole kuitenkaan osoitettu todistavan Jehovan Todistajien yrityksistä peitellä hyväksikäyttötapauksia.
Syytteiden käsittely mediassa
Vuonna 2002 Britannian yleisradioyhtiö BBC televisioi dokumentin Suffer the little children, jossa Jehovan todistajien järjestöä syytettiin lasten hyväksikäyttötapausten peittelystä ja salaamisesta seurakunnissa. Dokumentissa esitettiin muun muassa, että Jehovan todistajien New Yorkin maailmankeskuksessa säilytetään salaista tietokantaa, jossa on yli 20 000 :n lasten hyväksikäytöstä epäillyn tai siihen syyllistyneen Jehovan todistajan nimet. Lyhyesti haastateltu Jehovan todistajien hallintoelimen edustaja Theodore Jaracz ei dokumentissa ota kantaa tietokannan olemassaoloon.
Muita aiheesta televisioituja dokumentteja:
Jehovan todistajien Vartiotorni-lehdessä puolustaudutaan: ''Useissa maissa media on väittänyt, että todistajat ovat kieltäytyneet antamasta lapsilleen lääkärinhoitoa ja myös tieten tahtoen katsoneet läpi sormien uskonveljiensä vakavia syntejä. - - Vilpittömät ihmiset, jotka tuntevat meidät, tajuavat kuitenkin nämä syytökset vääriksi.''
Jehovan todistajat ovat erottaneet seurakunnistaan henkilöitä, jotka ovat kertoneet mediassa näkemyksiään lasten hyväksikäyttöongelmasta Jehovan todistajien yhteisössä. Tunnettuja asian takia erotettuja Jehovan todistajia ovat NBC:n Dateline-ohjelmassa esiintyneet entinen amerikkalainen seurakunnanvanhin William H. Bowen ja hallintoelintä Brooklynissa tapausten selvittelyssä avustanut Barbara Anderson.
Viimeaikaisia oikeustoimia
Silent Lambs -järjestö julkaisi 9. toukokuuta 2007 lehdistötiedotteen ja järjesti lehdistötilaisuuden, jossa kerrottiin, että Jehovan todistajien järjestö on alkuvuonna 2007 sovitellut useita sitä vastaan Yhdysvalloissa nostettuja oikeusjuttuja, jotka liittyivät lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön seurakunnissa. Sopimukset tehtiin ennen juttujen varsinaisten oikeuskäsittelyjen alkamista, joten jutut eivät edenneet oikeuden käsittelyyn. Kaikkiaan 16 kantajan mukaan he joko joutuivat seurakuntien vanhimpien hyväksikäyttämiksi tai seurakunnassa vastuuasemissa olevat eivät toimineet kun hyväksikäyttöä epäiltiin. Uutisessa lainatun Silent Lambs -järjestön edustajan mukaan Jehovan todistajien järjestö maksoi kantajille korvauksia, jotka ovat mahdollisesti suurimmat järjestön historiassa. Laajasti uutisoidun uutisen mukaan Jehovan todistajien edustajat kertovat, että Jehovan todistajat ovat tyytyväisiä siihen, että sopimuksiin päädyttiin ja että se on parasta kaikkien osapuolten kannalta. Jehovan Todistajien edustajat myös pahoittelivat tapahtuneita ja kertoivat olevansa vilpittömästi pahoillaan uhrien puolesta.
Jehovan todistajien järjestön tiedotusosasto julkaisi internet-sivuillaan marraskuussa 2007 vastineen NBC News -uutiskanavan uutiseen koskien järjestön menettelytapoja tapausten yhteydessä. Jehovan todistajat ilmaisevat tiedotteessaan, että he vastustavat ehdottomasti hyväksikäyttöä ja että on uhrien kannalta hyvä, että tapaukset saatiin sovittua.
Kalifornia, Napan piirikunta
Vuonna 2005 oikeuden kuulemiseen edennyt tapaus koski seurakunnanvanhinta, joka vuonna 1994 tuomittiin 12 vuodeksi vankeuteen useiden lasten hyväksikäyttämisestä 1970- ja 1980-luvulla. Kantajien mukaan vanhimmat ja järjestön toimintatavoista päättävät olivat piittaamattomia vanhimman tekojen valvomisessa ja piilottivat tekoja yli 20 vuoden ajan antaen vanhimman säilyttää vastuuasemansa seurakunnassa.
Lokakuussa 2006 meneillään olevassa oikeudenkäynnissä Jehovan todistajien järjestö tuomittiin luovuttamaan oikeudelle seurakunnallisen oikeuskomitean pöytäkirjat ja muut hyväksikäyttöä koskevat tallenteet. Järjestö on tähän asti usein voinut välttyä luovuttamasta seurakunnallisia asiakirjoja ja muita tallenteita oikeudelle rippisalaisuuteen vedoten. Kalifornialaiset oikeusistuimet ovat järjestön vetoomuksista huolimatta kuitenkin todenneet, ettei rippisalaisuus päde Jehovan todistajien tapauksessa, sillä seurakunnanvanhimmat ovat joka tapauksessa velvollisia kertomaan luottamuksellisista keskusteluista New Yorkin Brooklynissä sijaitsevaan Jehovan todistajien maailmankeskukseen.
Vladimir Myškin
Vladimir Myškin (ven. Владимир Семенович Мышкин, s. 19. kesäkuuta 1955 Kirovo-Tšepetsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen jääkiekkomaalivahti.
Myškin toimi 1970- ja 1980-luvuilla Vladislav Tretjakin varamaalivahtina Neuvostoliiton maajoukkueessa. Hän oli kuitenkin maalivahtina Neuvostoliiton voittaessa NHL:n tähdistöjoukkueen Challenge Cupissa 1979. 1980 talviolympialaisten ratkaisevassa ottelussa Yhdysvaltoja vastaan Myškin vaihdettiin kentälle Tretjakin päästettyä kaksi maalia. Kolmannessa erässä hän kuitenkin päästi molemmat maalia kohti ammutut laukaukset ja Yhdysvallat voitti ottelun ja lopulta olympiakultaa. Neuvostoliitto sai turnauksessa hopeaa. Myškin oli myös 1984 olympiavoiton ottaneessa joukkueessa. Myškin on kuusinkertainen Maailman ja Euroopan mestari 1979, 1981-83, 1989,1990. Myškin voitti Canadacupin Neuvostoliiton maajoukkueessa 1981.
Seuraurallaan Myškin edusti 1978–1980 Krylja Sovetovia ja 1980–1990 Moskovan Dynamoa. Viimeisen kautensa 1990–1991 hän pelasi Rauman Lukon paidassa.
Pelaajauransa jälkeen hän toimi maalivahtivalmentajana Dynamo Moskovassa, HC Davosissa, EV Zugissa, ZSKA Moskovassa, Vitjatz Chekhovissa sekä Venäjän nuorisomaajoukkueissa aina vuoteen 2014 asti.
Erkenntnis
Erkenntnis voi viitata kahteen saksalaiseen filosofiseen tiedejulkaisuun. Alkuperäinen Erkenntnis oli Wienin piiriin läheisesti liittynyt julkaisu, joka ilmestyi vuosina 1930–1940. Uusi analyyttiseen filosofiaan keskittynyt Erkenntnis on ilmestynyt vuodesta 1975.
Ben Macintyre
Benedict ”Ben” Richard Pierce Macintyre (s. 25. joulukuuta 1963) on brittiläinen kirjailija, historioitsija ja The Times -sanomalehden kolumnisti.
Erkenntnis
Vanha Erkenntnis
Alkuperäinen Erkenntnis syntyi vuonna 1930, kun Hans Reichenbach ja Rudolf Carnap perustivat sen Annalen der Philosophie -julkaisun pohjalle. Sen taustalla olivat berliiniläinen Gesellschaft für Empirische Philosophie, jonka keskeisiä hahmoja olivat Reichenbach, Walter Dubislav ja Kurt Grelling, ja wieniläinen Verein Ernst Mach, joka liittyi Wienin piiriin.
Erkenntniksessä käsiteltiin ennen kaikkea tietoteoriaa, logiikan filosofiaa, matematiikkaa ja empiirisiä tieteitä fysikalismin ja tieteiden ykseyden hengessä. Artikkelit hyödynsivät usein uutta symbolista logiikkaa, jonka merkitys filosofialle oli keskeisessä osassa mm. ensimmäisessä numerossa julkaistussa Carnapin artikkelissa Die Alte und die Neue Logik.
Ben Macintyre
Lapsuus ja nuoruus
Macintyre on Angus Donald Macintyren ja Joanna Macintyren (o.s. Harvey) kolmesta lapsesta toinen. Macintyre opiskeli sisäoppilaitos Abingdon Schoolissa, jonka jälkeen hän aloitti historian opinnot St John’s Collegessa Cambridgessa, josta hän valmistui vuonna 1985.
Erkenntnis
Vanha Erkenntnis
Erkenntnis koki lopun kansallissosialismin nousun ja toisen maailmansodan syttymisen seurauksena. Sen taustajoukko hajaantui eri maihin, ja osa, kuten Grelling, surmattiin. Seitsemännen vuosikerran numerosta 2 lähtien julkaisua julkaisi van Stockum Hollannissa. Vuodesta 1939 julkaisua toimittivat Carnap, Otto Neurath ja Charles W. Morris. Viimeinen numero oli kahdeksannen vuosikerran numero 1, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 1939.
Uusi Erkenntnis
Uusi vuodesta 1975 ilmestynyt Erkenntnis (Erkenntnis – an International Journal of Analytic Philosophy) pyrki herättämään alkuperäisen julkaisun uudelleen henkiin samalla, kun analyyttisen filosofian suosio kasvoi. Julkaisun perustivat Wilhelm K. Essler, Carl G. Hempel ja Wolfgang Stegmüller.
Ben Macintyre
Kirjat
Hänen kirjansa Eddie Chapmanista, Saksan ja Britannian kaksoisagentista toisen maailmansodan aikana, oli nimeltään Agent Zigzag: The True Wartime Story of Eddie Chapman: Lover, Betrayer, Hero, Spy.
Erkenntnis
Uusi Erkenntnis
Ensimmäisessä numerossa julkaistiin Heinrich Gomperzin artikkeli, joka oli jäänyt julkaisematta vanhassa Erkenntniksessä sen lopettamisen vuoksi. Julkaisussa ilmestyy nykyisin enimmäkseen englanninkielisiä artikkeleita, mutta joukossa on myös joitakin saksankielisiä artikkeleita.
Ben Macintyre
Kirjat
Vuonna 2008 Macintyre kirjoitti kuvitetun kertomuksen Ian Flemingistä, fiktiivisen vakooja James Bondin luojasta, liittyen For Your Eyes Only, Ian Fleming ja James Bond -näyttelyyn Lontoon Imperial War Museumissa.
Macintyren vuoden 2020 elämäkertakirja neuvostoliittolaisesta agentista Ursula Kuczynskistä, Agent Sonya: Moscow’s Most Daring Wartime Spy, esiteltiin BBC Radio 4:ssä viikon kirjana.
Gantt-kaavio
Ganttin kaavio on erityisesti projektinhallinnassa suosittu janakaavio, joka esittää projektin ja sen työvaiheiden edistymisen suhteessa aikaan. Kaavion kehitti amerikkalainen insinööri ja keksijä Henry Gantt jo 1800-luvulla, ja se on nimetty hänen mukaansa.
Ben Macintyre
Dokumentit
Viidestä hänen kirjastaan on tehty dokumentti BBC:lle:
Henkilökohtainen elämä
Macintyre on naimisissa Katherine Muirin kanssa ja he asuvat kolmen lapsensa kanssa Lontoossa.
Gantt-kaavio
Käyttö
thumb|350px|Gantt-kaavio Gantt-kaaviossa ylimmäksi vaakatasoon sijoitetaan aikajana. Työvaiheet sijoitetaan allekkain kaavion vasempaan laitaan. Kutakin työvaihetta kuvaava jana sijoitetaan työtehtävän riville aikajanan siihen kohtaan, jolloin työ on määrä aloittaa. Janan suuruus kuvaa vaiheen vaatimaa työmäärää aikajanan aikayksiköissä mitattuna. Jana päättyy aikajanalla kohtaan, jolloin työvaiheen on määrä olla valmis. Kaavioon sijoitettujen janojen avulla on helppo hahmottaa työvaiheiden toteutusjärjestys: jokin vaihe saattaa kestää koko projektille varatun ajan, toista taas ei voida aloittaa ennen kuin jokin toinen työvaihe on valmis. Janojen värityksellä voidaan seurata työvaiheen etenemistä. Kaaviossa on yleensä jonkinlainen kursori kyseisen päivän kohdalla, ja tähän vertaamalla nähdään helposti onko työvaihe aikataulussa, vai kenties siitä jäljessä.
Hyödyt ja rajoitteet
Ganttin kaavio on yksi vanhimpia ja yksinkertaisimpia tekniikoita seurata projektin edistymistä. Sen merkittävin etu on visuaalisuus, joka auttaa hahmottamaan projektin aikataulun yhdessä kaikkien vaadittavien työvaiheiden kanssa kerralla alusta loppuun. Selkeästi hahmotettavalla kaaviolla on helppo pitää projektin työntekijät perillä sen etenemisestä sekä tehdä selvitystä projektin tilanteesta myös muille asianomaisille. Ganttin kaavion heikkoudet tulevat sen yksinkertaisuudesta: kaavio esittää työmäärän ainoastaan suhteessa aikaan ottamatta huomioon muita työn vaativuuteen liittyviä tekijöitä. Aina kaikkien työvaiheiden väliset riippuvuudet eivät ole selvästi tunnistettavissa ja täten kaavio vääristyy. Lisäksi projektissa, jossa työvaiheita on lukumääräisesti monta, saattaa visuaalinen selkeys kärsiä. Kaaviosta ei myöskään ilmene mahdollinen tehtävän suoritusnopeuden vaihtelu tehtävän eri vaiheissa eikä kaaviossa ole myöskään tehtävän tekemiseen mahdollisesti liittyvää sijaintitietoa, vrt. vinoviiva-aikataulu.
Lande
Lande voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Eppan an der Weinstraße
Eppan an der Weinstraße on kunta Etelä-Tirolin autonomisessa maakunnassa Italiassa. Se sijaitsee noin 45 kilometriä koilliseen Trentosta ja noin 8 kilometriä lounaaseen Bolzanosta. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 14 890 asukasta. Sen pinta-ala on 59,6 neliökilometriä ja asukastiheys 250 as./km². Vuoden 2011 väestönlaskennassa 86,2 prosenttia kunnan asukkaista puhui äidinkielenään saksaa, 13,3 prosenttia italiaa ja 0,5 prosenttia ladinia.
pienoiskuva|vasen|Näkymä Eppaniin. Taustalla näkyy [[Bolzanon kaupunki.]] Kunnan päätajama on St. Michael. Muita taajamia tai kyliä ovat St. Pauls, Girlan, Frangart, Montiggl, Perdonig, Gaid, Missian, Unterrain, Berg ja Gand.
Eppanin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Schloss Sigmundskron eli Sigmundskronin linna.
Hallinto
Pormestarit vuodesta 1952:
Anu Jaantila
Anu Jaantila (s. 1957 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja kääntäjä.
Jaantila on pitkään työskennellyt Ylessä. Vuodesta 2011 lähtien hän on toiminut musiikkitoimittajana.
Elefanttigambiitti
Elefanttigambiitti on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Tätä gambiittia käytetään yleensä yllätysaseena. Mustan d5-siirto vaikuttaa ennenaikaiselta ja käytäntö onkin osoittanut, että esimerkiksi seuraavat jatkot tuottavat valkealle mainiot asemat.
Seuraavassa kuvassa on eo. muunnelmaa vastaava asema.
Avauksen historiaa
Historiallisesti elefanttigambiitilla (tunnetaan Suomessa myös norsugambiittina) ei ole ollut vakiintunutta nimeä. Saksalaisella kielialueella avaus on tunnettu nimellä Mittelgambit im Nachzüge (suom. jälkisiirtoinen keskusgambiitti). Nimitys on ongelmallinen, koska avausta ei suinkaan pidä sotkea keskusgambiittiin, jonka teemasiirrot ovat ''1. e4 e5 2. d4 exd4 ja nyt valkea ei pelaa 3. c3 (Tanskalainen gambiitti) eikä myöskään 3. Dxd4'' (Keskuspeli). Englanninkielisissä maissa elefanttigambiitista on käytetty nimeä Queen's Pawn Counter Gambit (suom. kuningatarsotilaan vastagambiitti). Venäjällä avauksella ei ole historiallisesti ollut vakiintunutta nimeä laisinkaan. Oli siis maailmanlaajuisesti tarve yhtenäistää nimikäytäntöä. Siksi käyttöön on otettu nimitys elefanttigambiitti. Eri kielialueiden vanhoja nimityksiä käytetään kuitenkin edelleen elefanttigambiitti-nimen rinnalla. Nimen alkuperä tai sen keksijä ei ole tiedossa. Nimen elefanttigambiitti (Elephant Gambit) käyttöä voidaan perustella siten, että se on helposti ymmärrettävä kansainvälinen nimitys. Toinen tapa johtaa nimi juontuu mustan avausstrategiasta. Mustan keskustasotilaiden siirtyminen avaa linjat mustan läheteille, joiden paikalla intialaisessa chaturanga-pelissä ovat norsut (eli elefantit).
Ensimmäistä kertaa elefanttigambiittia pelasi mustilla englantilainen mestari Howard Staunton John Cochranea vastaan Lontoossa vuonna 1842. Staunton esittelee pelin myös teoksessaan Chess Player’s Handbook (1847). Staunton ei väitä keksineensä gambiittia itse, joten on todennäköistä, että hänellä oli käytettävissään lähdeaineistona aiempi peli tai pelejä, jotka eivät kuitenkaan ole säilyneet nykypäivään.
Nykyisin elefanttigambiittia käytetään hyvin harvoin. Lähinnä se toimii yllätysaseena. Tim Hardingin mukaan avaus sopii käytettäväksi taktisesti hyvälle pelaajalle ja lähinnä mestaritason alapuolella. .
Esimerkkipelejä
Elefanttigambiittia pelattiin eniten 1800-luvulla, jolloin pelissä esiintyi tyypillisesti rohkeita hyökkäyksiä ja materiaalin uhrauksia. Vanhin tunnettu peli, jossa avausta on pelattu, on seuraava:
John Cochrane - Howard Staunton, Lontoo (1842) :
1.e4 e5 2.Rf3 d5 3.Rxe5 De7 4.d4 f6 5.Rc3 fxe5 6.Rxd5 Df7 7.Lc4 Le6 8.O-O c6 9.f4 cxd5 10.fxe5 Dd7 11.exd5 Lxd5 12.e6 Dc6 13.Dh5+ g6 14.Dxd5 Re7 15.De5 Dxc4 16.Dxh8 Rf5 17.Lh6 Db4 18.Dxf8+ Dxf8 19.Lxf8 Kxf8 20.g4 ja musta luovutti (1-0).
Kantapelissä käytetty muunnelma 3...De7 on jäänyt pois käytöstä, koska Neuvostoliiton absoluuttisessa mestaruusturnauksessa 1941 Andor Lilienthal hävisi mustilla Isaac Boleslavskille. .
Amanda ja Caitlin Fein
Amanda ja Caitlin Fein (s. 4. syyskuuta 1992 Kalifornia, Yhdysvallat) ovat yhdysvaltalaiset näyttelijäkaksoset. Heidät tunnetaan vuoden 1999 elokuvasta Vaippahousut vauhdissa. He ovat tehneet myös jonkin verran äänirooleja, kuten muun muassa animaatioelokuvassa Pikku kananen vuonna 2005. He ovat esiintyneet myös sarjassa Salaiset kansiot. Tytöt aloittivat näyttelemisen 4-vuotiaina, vuonna 1996.
Maonanit
Maonanit ovat yksi Kiinan virallisesti tunnustamista 55:tä etnisestä vähemmistöryhmästä. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan heitä oli yhteensä 107 166 ja he asuvat pääosin Guangxin autonomisella alueella Huanjiangin ja Hechin piirikunnissa (Hechin piirikunta on nykyään Jinchengjiangin kaupunkipiiri Hechi-nimisessä prefektuuritason kaupungissa). Maonanin kieli kuuluu thailaisiin kieliin.
Historia
Maonanien alkuperästä ei ole tutkijoiden joukossa täyttä yksimielisyyttä. Maonanit jakautuvat viiteen sukuryhmään, jotka käyttävät sukunimiä Tan, Lu, Meng, Yan ja Wei. Tan-suku on näistä suurin ja heidän oman perinteensä mukaan he tulivat nykyisille alueilleen Hunanista. Muut suvut juontavat puolestaan juurensa Fujianiin ja Shandongiin. Sitä mikä yhdisti eri alueilta tulleet ryhmät yhdeksi etniseksi ryhmäksi ei tiedetä. Maonanit alkoivat sekoittua han-kiinalaisiin 1300-luvulta lähtien ja he ovatkin sittemmin kiinalaistuneet voimakkaasti.
Kulttuuri
Maonanin kielen lisäksi maonanit puhuvat usein kiinaa ja/tai zhuangia. Maonanit harjoittavat taolaisuutta, buddhalaisuutta ja esi-isien palvontaa. Han-kiinalaisesta esi-isien palvonnasta poiketen maonanit palvovat myös naispuolisia esivanhempiaan. Maonanit ovat maanviljelijöitä ja he kasvattavat esimerkiksi maissia, riisiä, tupakkaa ja vehnää. Ennen kommunistien tuloa valtaan vuonna 1949 suurin osa maonaneista ei omistanut itse maata, vaan he työskentelivät suuremmilla tiloilla, tai vuokraviljelijöinä.
Valkobeisan suojelualue
Valkobeisan suojelualue on Arabian niemimaan aavikolla Omanissa sijaitseva, aikoinaan 27 500 neliökilometrin laajuinen suojelualue. Valkobeisat metsästettiin luonnosta sukupuuttoon vuonna 1972, mutta niitä on istutettu eläintarhoista takaisin usean maan suojelualueille.
Omanin valkobeisojen suojelualue sijaitsee al-Wustan kuvernoraatissa, pääosin Masqatista etelään Haiman kautta Salalaan kulkevan maantien itäpuolella ja Haimasta Arabianmeren rannalle Duqmiin kulkevan maantien pohjoispuolella. Myöhemmin huomattavasti pienennetyllä suojelualueella elää uhanalaisia valkobeisoja. thumb|330px|Sarvipäinen valkobeisa kuvattuna Omanin 100 baisan setelissä (1995). Omanin valkobeisan suojelualue lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1994, mutta vuonna 2007 se poistettiin luettelosta, koska Oman päätti pienentää suojelualuetta 90 prosentilla. Myös valkobeisojen kohtalo näytti tuolloin joidenkin arvioijien mielestä epävarmalta. Vuonna 1996 valkobeisoja oli alueella 450, mutta vuonna 2007 enää 65 yksilöä, joista neljä paria paritteli.
Sittemmin on uutisoitu valkobeisakantojen elpymisestä toisella merkittävällä, eli naapurimaan, Arabiemiraattien suojelualueella. Siellä kanta oli noussut sadasta vuonna 2007 seudulle tuodusta 155:een vuosina 2007–2011. Tässä vaiheessa valkobeisoja eli noin 1 000 yksilöä vapaana ja noin 7 000 aidattuna. Lajin uhanalaisuusluokitusta harkittiin tuolloin lievennettävän kriittisesti uhanalaisesta vaarantuneeksi.
Pakkorajalta Syvärille
Elokuva käsittelee jatkosotaa. Se on koostettu Puolustusvoimain katsaus -dokumenttisarjan osista 1–8. Jatkosodasta tehtiin myöhemmin vielä kaksi muuta dokumenttielokuvaa Suomenlahdelta Äänisjärvelle (1942) ja Hangon motista Vienan kanavalle (1942).
Grobin hyökkäys
Grobin hyökkäys on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla: Aloitusta pidetään epätavallisena, mutta sitä on pelannut muun muassa englantilainen suurmestari Michael Basman. Avaus on nimetty Henri Grobin mukaan. G-sotilaan siirto vapauttaa g2-ruudun valkean lähetille, mutta heikentää samalla kuningasasemaa. Parempana vaihtoehtona pidetään esimerkiksi siirtoa g3.
Muunnelmia
Musta vastaa yleensä 1...d5 uhaten välittömästi g4 sotilasta valkean vastatessa tähän yleensä 1...d5 2.Lg2 vastauhkauksin tai 1...d5 2.h3 (Basmanin suositus). Peli voi jatkua esimerkiksi
Valkea voi jatkaa 7.g5, kuten Basman pelasi pelissä (Basman, Michael – Keene, Raymond 1981). tai vähemmän omalaatuisesti 7.Db3, kuten Basman pelasi pelissä (Basman,Michael – Singh 1989). Ensin mainittu siirto johtanee tarkalla pelillä mustan etuun.
Grobin avauksella voi joutua nopeimpaan mahdolliseen mattiin
Lähteet
Nieregularne otwarcie
Seututie 190
Seututie 190 on Kylmäkoskelta Akaan Viialan kautta Lempäälään kulkeva seututie. Hämeenlinnan ja Tampereen välisen moottoritien valmistumiseen saakka tie oli osa valtatietä 9.
Valletta FC
Valletta Football Club on vuonna 1943 perustettu jalkapalloseura Maltan pääkaupungista Vallettasta. Se pelaa Maltan pääsarjassa Maltan Valioliigassa. Joukkue on voittanut Maltan mestaruuden 16 kertaa ja cupin 11 kertaa.
Nykyinen joukkue
Päävalmentaja (1. heinäkuuta 2014 alkaen)  Gilbert Agius
Odessan rautatieasema
Odessan päärautatieasema on Ukrainan lounaisosissa Mustanmeren rannalla sijaitsevan, maan kolmanneksi suurimman kaupungin Odessan keskustassa sijaitseva rautatieasema. Asema on Ukrainan rautateiden pikajunaliikenteen keskusasema Odessan alueella. Asema toimii myös lähijunaliikenteen pääteasemana.
LL Cool J
LL Cool J (lyh. Ladies Love Cool James (oik. James Todd Smith, s. 14. tammikuuta 1968 Bay Shore, New York) on yhdysvaltalainen rap-artisti ja näyttelijä.
LL Cool J on esiintynyt lisäksi useissa elokuvissa, esimerkiksi Mindhuntersissa, ja Deep Blue Seassa, jotka molemmat on ohjannut suomalainen Renny Harlin, muita tunnettuja osia ovat muun muassa Halloween H20 ja S.W.A.T..
Murilo Mendes
Murilo Mendes (1901 Juiz de Fora, Minas Gerais, Brasilia – 1975 Lissabon, Portugali) oli brasilialainen kirjailija, kriitikko ja diplomaatti.
Mendes oli Brasilian Rooman-suurlähetystössä kulttuuriattaseana. Hänen ensimmäinen merkittävä runokokoelmansa Poemas ilmestyi 1930. Alkutuonnossa hän oli humoristi ja käytti arkista kieltä, myöhemmin hän sai vaikutteita surrealismista. Vuodesta 1934 alkaen näkyy voimakkaana katolisuuden vaikutusta, joka ilmenee uskonnollisen sisällön esittämisenä uudenlaisella kielellä. Hän sai vuonna 1973 italialaisen Viareggio-palkinnon.
Suomennetut runot
Janne Löppösen suomentamia Mendesin runoja on runouslehdessä Tuli & Savu: 2019: 2.
Suomenlahdelta Äänisjärvelle
Suomenlahdelta Äänisjärvelle on suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1942.
Elokuva käsittelee Jatkosotaa. Se on koostettu Puolustusvoimain katsaus -dokumenttisarjan osista 9–14; sen suunnittelivat ja leikkasivat Hannu Leminen, Orvo Saarikivi ja Valentin Vaala. Jatkosodasta on tehty myös kaksi muuta dokumenttielokuvaa Pakkorajalta Syvärille (1941) ja Hangon motista Vienan kanavalle (1942).
Antero Mellola
Sisällissodan aikana Mellola joutuu punaisten vangitsemaksi. Valkoisten vallattua pitäjän hän kuuluu paikalliseen valkoisten kenttäoikeuteen, ja on mukana tuomitsemassa Aadolf Halmetta ja Koskelan veljeksiä kuolemaan. Mellola äänestää poikkeuksetta kuolemantuomion puolesta. Kirjasarjan päähenkilö Akseli Koskela ei koskaan anna Mellolalle anteeksi, että tämän ääni ratkaisi hänen veljiensä kuolemantuomiot.
Kirjasarjan kolmannessa osassa Mellola on mukana mittaamassa itsenäiseksi tilaksi lunastettavaa Koskelan torppaa ja vastustaa lisämaiden antamista Koskelalle. Pian sen jälkeen hän kuolee sokeritautiin. Mellolalla ei ole muita lapsia kuin yksi tytär, joten Mellolan kuoltua talo sahoineen siirtyy hänen vävylleen Päkille. Tämä osoittautuu puunostajana vielä appeaankin kitsaammaksi sekä mielipiteiltään äärioikeistolaiseksi.
Edvin Laineen ohjaamissa elokuvissa Täällä Pohjantähden alla sekä Akseli ja Elina Mellolaa näytteli Juhani Kumpulainen. Timo Koivusalon kuvauksessa häntä näytteli Oiva Lohtander.
Abel Jäntti
Abel Jäntti (8. elokuuta 1829 Pielavesi – 12. tammikuuta 1906 Pielavesi) oli suomalainen maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Jäntin vanhemmat olivat Aatami Juhonpoika Jäntti ja Anna Jauhiainen. Jäntti oli kauppias ja liikemies sekä maanviljelijä ja kunnallismies, joka oli talonpoikaissäädyssä Pielaveden tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878. Hän oli valtiopäivillä suostunta- ja lisätyn valtiovarainvaliokunnan jäsen, joka muun muassa puolusti miesten ja naisten tasa-arvoista perintöoikeutta.
Nürnbergin lait
thumb|400px|Nürnbergin lain mukainen kaavio ihmisen rodun määrittämisestä Nürnbergin lait (, myös Nürnbergin rotulait, Nürnberger Rassengesetze) tarkoittavat 15. syyskuuta 1935 natsi-Saksassa säädettyjä lakeja, jotka rajoittivat, juutalaisten ja muiden ”ei-arjalaisten” henkilöiden oikeuksia ja loivat näin laillisen pohjan juutalaisten rodulliselle syrjinnälle. Lakien tarkoitus oli eristää juutalaiset ”puhdasverisistä” saksalaisista sekä poliittisesti että sosiaalisesti. Lait säädettiin illalla 15. syyskuuta 1935 Saksan valtiopäivien erityisistunnossa, jonka valtiopäivien puheenjohtaja Hermann Göring oli kutsunut koolle kansallissosialistisen puolueen 7. puoluepäivien eli ”Vapauden puoluepäivien” yhteyteen Nürnbergin kaupunkiin.
Nürnbergin lakeihin kuuluivat Gesetz zum Schutze des deutschen Blutes und der deutschen Ehre (Laki saksalaisen veren ja kunnian suojelemiseksi) ja Reichsbürgergesetz (Kansalaisuuslaki). Usein myös kolmas samassa yhteydessä säädetty laki eli Reichsflaggengesetz (Valtakunnanlippulaki) luetaan kuuluvaksi Nürnbergin lakeihin, vaikkei se aihepiirinsä perusteella niihin kuulukaan.