cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
S/S Kustavi
Kustavin mudan peittämä hylky makasi uppoamisen jälkeen miltei suorassa kölillään 33 metrin syvyydessä. Onnettomuuden uhreista vain yksi löydettiin hylystä, 10 saatiin muuten maihin mutta 17 uhria jäi etsinnöistä huolimatta kadoksiin. Uhrien omaisten saamat korvaukset jäivät pieniksi. Varustamo oli talousvaikeuksissa ja joutui parin vuoden kuluttua onnettomuudesta myymään kaksi rannikkohöyrylaivaansa.
Laivan aikaisempia vaiheita
Laiva ostettiin Ruotsista Suomeen ja Necken-nimisenä se aloitti Waasan rannikkohöyrylaiva-osakeyhtiön omistamana liikennöinnin Pohjanlahden rannikolla vuonna 1883. Necken ajoi karille kesäkuussa 1888 Pietarsaaren ja Ykspihlajan välisellä laivaväylällä ja se kuukauden verran korjattavana Turussa. Vuonna 1890 laivan osti Helsingin rannikkohöyrylaiva-osakeyhtiö ja se alkoi liikennöidä Turun ja Helsingin välisellä rannikkoväylällä. Necken ajoi uudelleen karille 14. marraskuuta 1898 Taalintehtaan lähellä ja se oli sitten korjattavana Turussa. Laiva palasi liikenteeseen toukokuussa 1899 ja seuraavana talvena sitä kunnostettiin vielä telakalla Turussa. Necken liikennöi tavallisesti vain sulan veden aikana ja talvisin se ei ollut liikenteessä.
Necken ajoi taas karille 7. toukokuuta 1907 Paraisilla lähellä Muddaisten laituria. Laiva vaurioitui niin pahoin että se upposi ja suurin osa sen lastista turmeltui. Henkilövahinkoja ei karilleajosta tullut. Necken saatiin nostettua proomujen avulla ja se hinattiin sitten Turkuun korjattavaksi. Korjausten jälkeen Necken jatkoi liikennöintiä Turun ja Helsingin välillä. Syksyllä 1911 Necken törmäsi Helsingin Eteläsatamassa Kauppatorin rannassa yhteen viaporilaisen höyryvene Marsin kanssa. Joulukuussa 1911 laiva ajoi Turun edustalla Hirvensalon kohdalla matalikolle mutta pääsi sieltä pois omin voimin kun laivan lastia oli kevennetty. Juhannuksena 1912 Necken ajoi karille Pelastusarmeijan huviristeilyllä Porvoossa Pellingin salmessa Furusundin luona. Korjauksen jälkeen se jatkoi liikennöintiä Turun ja Helsingin välillä poiketen myös Maarianhaminassa. Elokuussa 1912 Necken menetti Vårdössä potkurinsa potkuriakselin katkettua ja joutui taas telakalla korjattaksi. Kevättalvella 1913 laivan omistanut Helsingin Rannikkohöyrylaivayhtiö lopetti toimintansa ja Necken tarjottiin myytäväksi. Laiva myytiin keväällä 1914 Särkisaloon mutta se ajoi uudelleen karille jo kesäkuussa 1914 matkalla Taalintehtaalta Turkuun. Ensimmäisen maailmansodan aikana Necken oli lastihöyrylaivana ja tänä aikana se ajoi marraskuussa 1915 karille Lehmäsaaren luona ollessaan sekatavaralastissa matkalla Helsingistä Pietariin. Elokuussa 1916 hinaaja Varkaus törmäsi Neckenin keulaan Helsingin Eteläsatamassa. Necken palasi toukokuussa 1918 Helsingin ja Turun väliseen rannikkoliikenteeseen. Joulukuussa 1918 Necken myytiin Höyrylaiva O.Y. Kuusistolle ja se sai uudeksi nimekseen Kustavi. Laivaa korjattiin ja uusittiin telakalla talvella 1918–1919 ja se aloitti sitten liikenteen reitillä Rauma-Uusikaupunki-Turku. Keväällä 1920 Kustavi palasi entiselle rannikkoreitilleen Turun ja Helsingin välillä. Toukokuussa 1921 Kustavi oli vähällä kaatua Inkoon Barösundissa liian suuren kansilastin takia.
Kingsman: Kultainen kehä
Kingsman: Kultainen kehä on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Matthew Vaughnin ohjaama brittiläis-yhdysvaltalainen toimintakomediaelokuva. Se on jatko-osa vuoden 2014 elokuvalle Kingsman: Salainen palvelu ja perustuu edellisen tavoin Mark Millarin samannimisiin sarjakuviin.
Kingsmanin agentit joutuvat liittoutumaan amerikkalaisen vastaavan Statesmanin agenttien kanssa pysäyttääkseen Poppy Adamsin (Julianne Moore) johtaman huumekartellin, ”Kultaisen kehän”.
Elokuvan teatteriensi-ilta oli Iso-Britanniassa 20. syyskuuta 2017, ja kaksi päivää myöhemmin muun muassa Yhdysvalloissa ja Suomessa. Elokuvan uudet hahmot ja ylityylitelty toiminta saivat kaksijakoista palautetta, kun taas kritiikkiä tuli elokuvan ylipituudesta.
Elias Tillandz
Elias Tillandz (oik. Elias Erici Til-Landz, 1640, Rogberga, Småland, Ruotsi – 18. helmikuuta 1693, Turku) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen lääkäri, kasvitieteilijä ja yliopiston rehtori. Hän toimi lääketieteen professorina ja rehtorina Turun akatemiassa.
Elias Til-Landz syntyi vuonna 1640 Ruotsin Smoolannissa kirkkoherra Erik Tillanderin ja hänen puolisonsa (o.s. Gildemeister) lapsena. Hän opiskeli ensin Turun akatemiassa vuosina 1659–1662, ja sitten Uppsalan (1663-1668) ja Leidenin yliopistossa (1668-1670). Leidenista hän valmistui lääketieteen tohtoriksi vuonna 1670. Hän työskenteli muun muassa lääketieteen professorina Turun akatemiassa (1670–1693), jona ajanjaksona hän oli kahdesti yliopiston rehtori (1676–1677 ja 1683–1684). Hän suoritti Suomen ensimmäisen ruumiinavauksen (1686). Hän myös julkaisi johdatuksen anatomiaan (Disputatio medica isagogicen comprehendens, 1673).
Tillandz perusti Turkuun Suomen ensimmäisen kasvitieteellisen puutarhan (1678). Hänen kuoltuaan puutarha kuitenkin rappeutui.
Hänen tieteelliseen tuotantoonsa kuuluivat lääketieteen väitöskirjat (De Afrodia, Leiden 1670; 1673 ja 1692) sekä ensimmäinen Suomessa laadittu kasviluettelo Catalogus plantarum prope Aboam observatorum (toisen lähteen mukaan nimenä Catalogus plantarum, tam in excultis, quam in cultis locis prope Aboam superiore aestate nasci observatarum ) Turun ympäristön kasveista (1673, 2. painos liitteineen 1683). Teoksen toinen painos oli kuvitettu, ja siinä esitellään kasveista latinankielisten nimien lisäksi ruotsin- ja suomenkieliset nimet; osasta myös kasvupaikka ja ominaisuuksia. Til-Landz toimi myös käytännön lääkärinä Turussa ja valmisti tarvitsemiaan lääkkeitä. Siksi häntä kiinnosti suuresti kasvien soveltuminen rohdoksi. Hän tutki myös Turun Kupittaan lähdeveden käyttöä sairauksien hoidossa.
Mimic47 (kappale)
Mimic47 on Diablon neljäs single. Se julkaistiin 23. marraskuuta 2005 levymerkillä Poko Records.
Elias Tillandz
Tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1938 löytämä pikkuplaneetta 3272 Tillandz on nimetty Elias Tillandzin mukaan. Linné (1707–1778) nimesi hänen mukaansa kasvisuvun Tillandsia. Linnén nimeämä kasvisuku vieroksuu vettä. Tillandzin kunniaksi on nimetty myös Elias Tillandz -palkinto, joka jaetaan vuosittain Turun BioCityssä julkaistuista merkittävistä artikkeleista.
Nora Volkow
thumb|Nora Volkow Nora Volkow (s. 27. maaliskuuta 1956 México, Meksiko) on yhdysvaltalaisen National Institute on Drug Abusen (NIDA) johtaja ja neurotieteen tutkija. Hänen päätutkimuskohteensa ovat riippuvuudet ja niihin liittyvät mekanismit aivoissa.
Tausta
Volkowin isä oli Lev Trotskin vanhimman tyttären poika, joten Trotski oli Volkowin isoisoisä. Méxicossa syntynyt Volkow vietti lapsuutensa kolmen sisarensa kanssa talossa, jossa Trotski kuoli vuonna 1940. Hän suoritti lääketieteen loppututkinnon Universidad Nacional Autónoma de Méxicossa ja siirtyi sitten New Yorkin yliopistoon suorittamaan psykiatrian jatko-opintoja. Ennen siirtymistään NIDAn johtajaksi toukokuussa 2003 hän työskenteli Brookhaven National Laboratoryssa.
Tutkimus
Volkow osoitti vuonna 2009, että AD/HD-henkilöillä esiintyy aivojen keskiosassa sijaitsevassa motivaatiota ylläpitävässä palkitsemiskeskuksessa tavallista vähemmän dopamiinia, mikä selittäisi oireet ja sen, miksi dopamiinin takaisinottoa estävät lääkkeet vähentävät niitä. Volkow huomasi myös, että AD/HD-henkilöiden palkitsemisjärjestelmä sammuu tavanomaista nopeammin, mikä selittäisi AD/HD:n yleisyyttä päihteidenkäyttäjien keskuudessa.
William A. Earle
William A. Earle (1919 Saginaw, Michigan – 16. lokakuuta 1988 Evanston, Illinois) oli yhdysvaltalainen filosofi, joka toimi eksistentialismin ja fenomenologian liikkeissä.
Earle opiskeli Aix-Marseillen yliopistossa Gaston Bergerin oppilaana ja Chicagon yliopistossa Charles Hartshornen oppilaana. Hän väitteli tohtoriksi kummastakin yliopistosta. Vuosina 1948–1982 hän opetti filosofiaa Northwestern Universityssä ja toimi vierailevana luennoitsijana Harvardin, Yalen ja Stanfordin yliopistoissa. Vuonna 1962 Earle perusti yhdessä John Daniel Wildin, James M. Edien ja muiden kanssa Society for Phenomenology and Existential Philosophy -yhdistyksen.
Earle sai vaikutteita ennen kaikkea Karl Jaspersilta ja Søren Kierkegaardilta. Earlen aloja olivat muun muassa kulttuurikritiikki, aatehistoria, estetiikka, elokuva ja mystiikka. Hänen ajatteluaan leimaa ihmiselämän omalaatuisuuden arvostaminen ja näkemys, että ihmiselämä on sekä esteettistä että eettistä. Earlea voidaan pitää surrealismin asiantuntijana.
Berycopsis
Berycopsilla oli samankaltainen ruumiinmuoto kuin kaloilla jotka asuttavat matalampia päivänvalon valaisemia vesiä missä ne saalistavat pieniä vesieläimiä lähellä merenpohjaa, tai juuri sen yläpuolella.
Docklands (Lontoo)
pienoiskuva|Docklands pienoiskuva|Kartta Docklands, Lontoon satama-alue on tärkeä Itä-Lontoon kehitysalue Thamesin pohjoispuolella ulottuen Towerin sillasta Woolwichissa olevaan Thamesin sulkuporttiin. Suurin osa siitä kuuluu virallisesti Tower Hamletsin, Newhamin, Southwarkin, Lewishamin ja Greenwichin kaupunginosiin.
Alueella on aikaisemmin ollut rahtilaivasatama ja useita telakoita, joista se on saanut nimensäkin (, telakka). Nykyään sataman pääosa ja telakat ovat kuitenkin siirtyneet kauemmaksi kaupungin keskustasta lähemmäksi Thamesin suuta. Nykyisellään Docklands on yhdistelmä uusinta arkkitehtuuria ja vanhaa teollisuutta. Alueella on monia moderneja pilvenpiirtäjiä. Docklandsin muita nähtävyyksiä ovat Canary Wharf, Design Museum ja Thames Barrier Visitor Centre. Parhaiten satama-alueeseen voi tutustua tekemällä matkan Thamesin jokialuksella. Alueelta johtaa jalankulkutunneli joen ali myös Greenwichiin, jossa sijaitsevat National Maritime Museum, Old Royal Naval College ja kuninkaallinen observatorio. Satama-alueella liikkuminen on helppoa. Docklands Light Railway -niminen automaattimetrojärjestelmä liikkuu maanpinnan yläpuolella yhdistäen lähes koko pohjoisrannan ja tarjoten hyvän näköalan. Bussit ja maanalainen alittavat joen, ja rautatiejunat liikennöivät etelärannan puolella.
Vuonna 1987 alueelle avattiin London City Airport.
Damien
Damien on Diablon viides single. Se julkaistiin 13. joulukuuta 2005 levymerkillä Poko Records.
Rick Ross
William Leonard Roberts II (s. 28. tammikuuta 1976 Coahoma County, Mississippi, Yhdysvallat), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Rick Ross (tyyliteltynä RICK RO$$) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Rick Rossin taiteilijanimi tulee samannimisestä huumekauppiaasta. Rick Ross perusti levy-yhtiön Maybach Music Group vuonna 2009.
Biografia
Rick Ross syntyi Mississippissä vuonna 1976 mutta varttui Carol Cityssä Floridassa. Valmistuttuaan Carol City Senior High Schoolista hän jatkoi opintojaan Albany State Universityssä. Myöhemmin hän liittyi 8Ball & MJG:n Suave House Recordsiin. Ross teki myös sopimuksen Slip-n-Slide -levy-yhtiön kanssa.
19. lokakuuta 2011 Ross joutui sairaalaan ja perumaan keikkansa. Hänellä on ollut toistuvia ongelmia terveytensä kanssa.
2006: Port of Miami
Rick Rossin debyyttialbumi Port of Miami julkaistiin maaliskuussa 2006. Albumi sijoittui heti ilmestyttyään Billboard 200 listan kärkipaikalle 187,000 viikkomyynnillään. Rolling Stone -lehti ennusti albumin olevan kesän suurin hip hop julkaisu. Port of Miami ylitti kultarajan 8. marraskuuta 2006. Samana vuonna Ross vieraili DJ Khaledin Listennn... the Album -albumin "Born-N-Raised" ja "Holla at Me" -kappaleilla.
2008: Trilla
Toinen studioalbumi Trilla julkaistiin maaliskuussa 2008. Kuten Port of Miami, tämäkin albumi sijoittui ensimmäisellä viikolla Billboard 200 -listan ykköspaikalle. Albumin esikoissingle "Speedin'", jolla vierailee R. Kelly sijoittui 121. sijalle Billboard Hot 100 -listalla. Toinen single "The Boss" (mukana T-Pain) sijoittui saman listan 17. sijalle. Kolmannella "Here I Am" -singlellä vierailee Nelly ja Avery Storm. Toukokuussa julkaistiin neljäs "This Is the Life" -single, jolla vierailee Trey Songz.
2009: Deeper Than Rap ja riita 50 Centin kanssa
Rick Ross aloitti riidan rap-artisti 50 Centin kanssa, koska tämä ei ollut huomioinut Rossia BET Awardsissa. Tammikuun alkupuolella Rick Ross julkaisi Mafia Music -kappaleen, joka levisi internettiin. Kappale sisälsi useita 50 Cent -dissejä.
Rossin kolmas studioalbumi Deeper Than Rap julkaistiin 21. huhtikuuta 2009. Kahden ensimmäisen studioalbumin tapaan, tämäkin sijoittui Billboard 200 -listan kärkeen. Albumin ensimmäinen single "Magnificent" julkaistiin helmikuussa 2009 ja se sijoittui Billboard Hot 100 -listan 67. sijalle. Kappaleella vieraili John Legend. Toisena singlenä julkaistiin kappale "All I Really Want". Sillä vieraili The-Dream ja se julkaistiin toukokuussa 2009. Kolmannella "Maybach Music 2" -nimisellä singlellä vierailivat Kanye West, T-Pain ja Lil Wayne. Tämän singlen sijoitus Billboard Hot 100 -listalla oli 92.
2010: Teflon Don
Rick Ross julkaisi neljännen Teflon Don -nimisen studioalbuminsa 20. heinäkuuta 2010. Albumilta julkaistiin kolme singleä. Ensimmäinen single "Super High" julkaistiin toukokuussa 2010 ja sillä vierailee Ne-Yo. Toinen, "B.M.F. (Blowin' Money Fast)" -niminen, single julkaistiin kesäkuussa 2010. Tällä puolestaan vieraili Styles P. Lokakuussa 2010 julkaistiin levyn kolmas single "Aston Martin Music".
Myrskykeiju
Myrskykeiju (Hydrobates leucorhoa) on pieni avomerellä elävä lintu, entiseltä nimeltään myrskypääsky. Vieillot nimesi lajin brittiläisen eläintieteilijän William Elford Leachin kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö
Myrskykeiju on 18–21 cm pitkä, siipien kärkiväli 43–48 cm ja paino 45 g. Sillä on valkeaa yläperää lukuun ottamatta musta höyhenpeite.
Vanhin eurooppalainen rengastettu myrskykeiju on ollut vähintään 22 vuotta 10 kuukautta vanha brittiläinen lintu.
Levinneisyys
Myrskykeiju pesii Pohjois-Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosien luoksepääsemättömillä pikkusaarilla. Euroopassa pesii arviolta 100 000-220 000 paria, joista Britteinsaarilla 10 000-100 000 ja Islannissa 80 000-150 000 paria. Maailman populaation koko on noin 8 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Maailman suurin yhdyskunta, noin 3 miljoonaa paria, on itäisessä Kanadassa Baccalieu Islandilla. Se talvehtii etelämpänä, ja joskus muuttoreitin tuulet ajavat myrskykeijuja Eurooppaankin, jolloin sitä tavataan myös Suomessa. Se on tavattu Suomessa 10 kertaa vuoteen 2006 mennessä, useimmat kuolleina tai nääntyneinä.
Elinympäristö
Valtamerien saaret.
Elintavat
Välttääkseen lokkeja, kihuja ja muita petoja myrskykeiju liikkuu maissa vain yöaikaan. Se on huono kävelemään. Sanotaan, että se pimeässä löytää pesänsä hajuaistinsa avulla.
Lisääntyminen
Myrskykeiju pesii yhdyskunnissa kallioilla ja myös hienojakoisemmilla mailla, ja tekee yhden valkoisen munan. Haudonta-aika on 6 viikkoa, pesäpoikasaika 63-70 päivää. Se voi kaivaa lähes 2 metriä pitkän pesäkäytävän rantatörmään. Pesä sijaitsee usein myös kivikossa. Sukukypsä 5-vuotiaana.
Ravinto
Myrskykeiju kauhoo nokkaansa planktonia merenpinnasta. Syö myös pieniä kaloja ja mustekaloja. Usein se seurailee valas- tai delfiiniparvia.
Aholanjärvi (Kuhmoinen)
Aholanjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Jyrkysenkulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Järven itärannalla on talo, jolle tulee tie kaakosta.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,6 metriä mpy. Sen lounaispäähän laskee yksi oja, joka tuo vettä Jyrkysjärvestä. Laskuoja lähtee järven itäpäästä ja laskee 1,2 kilometrin päässä Pajulammiin. Laskuojan pudotus on 3,8 metriä.
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa järven ympäristössä oli peltoja, joista osa jatkui järven rantaan asti. Vuoteen 1986 mennessä osa pelloista oli metsittynyt ja peltoa oli enää järven lounais- ja kaakkoisrannoilla.
Studio 7
Studio 7 on tamperelaisen gospel-rockyhtye Terapian omakustanne-EP. Studio 7 äänitettiin heinäkuussa 2000 ja julkaistiin 26. elokuuta 2000. Levyllä oli myös musiikkivideot kappaleista ”Kaipaan” ja ”Mikää ei palaa”. Musiikkivideot tekivät H. P. Pietikäinen ja Jani Lainesalo. Kannen valokuva on otettu Finlaysonin tehdasalueella, Tampereella.
Ampumahiihdon Euroopan-mestaruuskilpailut 1998
10 km
<br style="clear:both" />
10 + 12,5 km takaa-ajo
<br style="clear:both" />
20 km
<br style="clear:both" />
4 x 7,5 km viesti
<br style="clear:both" />
15 km
<br style="clear:both" />
3 x 7,5 km viesti
<br style="clear:both" />
Jyrkysjärvi (Kuhmoinen)
Jyrkysjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Jyrkysenkulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Jyrkysjärven pinta-ala on 7,0 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja järven rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. Jyrkysjärven rannat ovat suurelta osin metsämaata, mutta itärannalla on myös peltoja. Koillisrannalla on yksi vapaa-ajan asunto ja järven kaakkoispuolella on asutusta. Jyrkysenkulman ja Ouninpohjan kylien välinen tie kulkee Jyrkysjärven eteläpuolelta.
Vesistösuhteet
Jyrkysjärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,7 metriä mpy. Jyrkysjärveen laskee kaksi ojaa, joista toinen tuo vettä Alaisesta Sarkasjärvestä ja Ahvenjärvestä. Jyrkysjärven laskuoja lähtee sen itäpäästä ja laskee 700 metrin päässä Aholanjärveen. Laskuojan pudotus on 1,1 metriä.
Valokuvaaja
thumb|Urheilukuvaajia työssään kentän laidalla Valokuvaaja on henkilö, joka ottaa valokuvia. Valokuvaajia työskentelee lehtivalokuvaajina, mainoskuvaajina, muotokuvaajina ja laitoskuvaajina. Ammattimainen valokuvaaja tarvitsee työssään monipuolisia taitoja, kuten valokuvauksen tekniikan osaamista, kuvallista lahjakkuutta, näkemystä ja vuorovaikutustaitoja.
Lehtivalokuvaajia ovat uutiskuvaajat, reportaasikuvaajat, henkilökuvaajat ja kuvituskuvaajat. Heitä työskentelee sanoma- ja aikakauslehdissä sekä joskus kuvatoimistoissa ja kustannustaloissa. Lehtikuvaaja ei yleensä ole erikoistunut mihinkään tiettyyn aihealueeseen, ja lehtikuvaajan työnkuva vaihtelee lehdestä riippuen. Sanomalehdissä lehtikuvaajat kuvaavat tyypillisesti haastatteluja, urheilu- ja kulttuuritapahtumia ja tiedotustilaisuuksia. Joskus he saattavat kuvata onnettomuuksia tai rikosten jälkiä. Suuriin kuvalehtiin kuvataan joskus useampien päivien reportaaseja.
Mainosvalokuvaajat tekevät pääasiassa tuotekuvauksia. Mainoskuvaajat toimivat yrittäjinä ja saavat tilauksia mainostoimistoilta ja yrityksiltä. Mainoskuvaaja työskentelee yleensä studiossa keinovalossa. Kuvaaja voi työskennellä yksin tai ryhmässä, johon kuuluu esimerkiksi toinen mainosvalokuvaaja, kuvaussihteeri ja assistentti.
Muotokuvaajat kuvaavat ihmisiä usein juhlien yhteydessä ja elämän tärkeiden tapahtumien kuten vuosipäivien, häiden ja ripille pääsemisen ikuistajina. Muotokuvan tekijän täytyy osata ikuistaa kuvattavan persoona. Muotokuvaajat työskentelevät paikan päällä tai omassa studiossaan, jolloin he samalla usein myyvät kameroita ja valokuvaustarvikkeita sekä muita palveluja.
Laitoskuvaajat työskentelevät esimerkiksi tutkimuskeskusten, teollisuuden, puolustusvoimien, poliisin, valtionarkiston tai sairaalan palveluksessa. He ottavat valokuvia arkistoihin, tiedotus- ja lehdistökäyttöön sekä erilaisiin julkaisuihin.
Viipurista Euroopan huipulle
'''Viipurista Euroopan huipulle. David Alopeuksen elämänuran kuvaus''' on vuorineuvos Erik Tuomas-Kettusen kirjoittama faktapohjainen romaani. Se on ilmestynyt 1986, ja sen on julkaissut Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö yhdessä Karjalan Kirjapaino OY:n/Karjala-lehden kanssa.
Tuomas-Kettunen kertoo kirjassa sukulaisensa David Alopeuksen elämäntarinan. Hän kiittää alkusanoissa eversti evp Esko Juntusta, joka on etsinyt hajallaan pitkin Eurooppaa olevaa tietomateriaalia. Hän on omistanut kirjan vanhempiensa Ivar ja Toini Alopaeuksen muistolle ja vanhalle Viipurille.
Letaali geeni
Letaaligeeni on geeni, joka homotsygoottina johtaa yksilön kuolemaan. Yksilön kehitys voi pysähtyä geenistä ja mutaatiosta riippuen jo alkio- tai sikiö vaiheessa, jolloin nisäkkäällä tapahtuu keskenmeno. Sikiö voi myös kehittyä melkein täydelliseksi mutta syntyä kuolleena, tai se voi syntyä elävänä mutta olla elinkelvoton. Esimerkiksi hevosen frame overo -kirjavuustekijä tuottaa homotsygoottina elävän varsan, jonka ruoansulatuskanava on korjaamattomasti epämuodostunut. Varsa voi elää jopa vuorokausia mutta kuolee lopulta kivuliaasti ellei sitä lopeteta. Ihmisillä esimerkiksi sirppisoluanemian aiheuttama veren punasolujen rakennevika on resessiivisenä periytyvä letaali alleeli, joten molemmilta vanhemmiltaan tämän alleelin saanut yksilö todennäköisesti kuolee lapsena.
Filótas
Filótas on Kreikan kylä sekä samanniminen Amýntaion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Φιλώτα, Dimotikí Enótita Filóta) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Flórinan alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 524 ja varsinaisen Filótaksen kylän väkiluku 1 772 (vuonna 2011).
Filótaksen kylä sijaitsee linnuntietä noin 31 kilometriä kaakkoon Flórinasta. Filótaksen kunnallisyksikkö käsittää Amýntaion kunnan kaakkoisosan. Filótas oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Amýntaion kuntaan yhdessä Aetóksen, Léchovon, Nymfaíon ja Varikón kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Filótaksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Mercedes-Benz S-sarja (W116)
thumb|Mercedes Benz W116 Mercedes-Benz W116 on ensimmäinen virallinen S-sarjan Mercedes-Benz-malli. 450S-malli valittiin vuoden autoksi Euroopassa 1974. Sarjan edeltäjä oli vuosina 1965-1972 valmistettu Mercedes-Benz W108/W109 ja vuonna 1979 sen korvasi W126-sarja.
Yleistä
Mallia valmistettiin vuosina 1972–1980 yhteensä 473 035 kappaletta. Auto on suuri luksusluokan sedan ja se on ulkomitoiltaan edeltäjäänsä suurempi, mutta sisätiloiltaan samankokoinen. W116 on yksi ensimmäisistä autoista, jossa oli saatavilla lukkiutumattomat ABS-jarrut ja turbodieselmoottori.
Moottorit
Malleissa 280 SE:stä 450 SE:hen oli vuosina 1972–1974 käytössä Bosch D-Jetronic -polttoaineruiskutusjärjestelmä, joka vaihdettiin vuodesta 1975 alkaen K-Jetronic-järjestelmään. Samalla venttiilien säätö muuttui mekaanisesta hydrauliseksi. Autosta oli yksi kaasutinversio – 280, jossa oli Solex 4A1 -kaasutin.
300 SD oli saatavilla vain Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
450 SEL 6.9: moottori pohjautui 600:n (W100) 6,3-litraiseen M100-versioon, jossa sylinterin halkaisijaa oli kasvatettu ja muutettu mekaaninen polttoaineruisku Boschin K-jetronic-ruiskujärjestelmään. Moottorissa oli kuivasumppuvoitelu. 6,9-litrainen V8-moottori on suurin eurooppalainen sarjatuotantomoottori, jota on käytetty siviiliautotuotannossa.
Cortana
Cortana on Microsoftin kehittämä henkilökohtainen puheavustaja. Se on nimetty Halo-pelisarjassa esiintyvän Cortana-hahmon mukaan. Cortana oli Microsoftin vastine Applen Siri ja Amazonin Alexa -apustajille.
Cortanan tuki mobiilialustoilla päättyi huhtikuussa 2021.
Cortana toimitettiin Windows 10 ja Windows 11 -käyttöjärjestelmien mukana. Se poistettiin kokonaan Windows 10:sta ja 11:sta vielä käyttöjärjestelmän tukiajan jatkuessa 2023. Cortana on tämän jälkeen käytettävissä vielä Microsoft Teamsin ja Microsoft Outlookin kautta.
Käyttö
Cortana tukee englannin, japanin, espanjan, ranskan, saksan, portugalin, kiinan ja italian kieliä. Se ei kuitenkaan toimi suomen kielellä. Cortanaa saattoi ajoittain käyttää Suomessa vaihtamalla laitteen kieleksi jonkin tuetun kielen. Suuren osan ajasta ohjelma oli geoblockattu, eikä toiminut edes kieltä vaihtamalla. Se lähti toimimaan englanniksi jälleen keväällä 2023, kunnes avustaja poistettiin kokonaan syksyllä 2023.
250px|pienoiskuva|vasen|Cortanan saatavuus eri maissa.
James Beattie
thumb|Tohtori James Beattie James Beattie (25. lokakuuta 1735 Laurencekirk, Mearns, Skotlanti – 18. elokuuta 1803 Aberdeen) oli skotlantilainen oppinut ja kirjailija.
Beattie syntyi kauppiaan ja pienviljelijän perheeseen. Hän sai koulutuksen Aberdeenin yliopistossa. Hän sai vuonna 1760 nimityksen moraalifilosofian professoriksi läheisen ystävänsä Robert Arbuthnot of Haddon ansiosta. Seuraavana vuonna hän julkaisi runoteoksen The Judgment of Paris (1765), joka herätti huomiota. Eniten mainetta hän on kuitenkin saanut kahdella muulla teoksellaan.
Merkittävä oli hänen esseensä Essay on the Nature and Immutability of Truth (1770), joka oli tarkoitettu vastaukseksi David Humelle ja joka oli heti suuri menestys. Sen ansiosta hänet esiteltiin kuninkaalle, hän sai 200 punnan eläkkeen ja LL.D:n arvon Oxfordin yliopistosta. Varsinaisesti hänen maineensa perustuu runoon The Minstrel, jonka ensimmäinen kirja ilmestyi 1771 ja toinen 1774. Samuel Johnson lausui siitä kiitoksen. Se sisältää paljon kaunista ja kuvailevaa tekstiä.
Beattie oli merkittävä orjuuden vastustamisen hahmo, etenkin teoksillaan Essay on the Nature and Immutability of Truth ja Elements of Moral Science.
Beattie joutui kohtaamaan paljon henkilökohtaisia suruja, kun hänen vaimonsa ja kaksi lupaavaa poikaansa kuolivat. Suru mursi hänen oman henkisen ja fyysisen terveytensä.
Teokset
thumb|upright|[[James Heath, James Beattien muotokuva.]]
Venäjän Kaukoitä
Venäjän Kaukoitä ympäröi Ohotanmerta ja rajautuu lisäksi pohjoisessa Jäämereen, koillisessa Beringinmereen ja etelässä Kiinaan. Merkittävimmät saaret ovat Sahalin ja Kuriilien saariryhmä Ohotanmeressä sekä Wrangelinsaari Jäämerellä. Alueen pinta-ala on 3 414 000 neliökilometriä (ilman Sahan tasavaltaa).
Väkiluku oli vuoden 1995 tilaston mukaan 6 450 000 asukasta. Suurimmat kaupungit ovat Vladivostok ja Habarovsk. Harvaan asutun alueen merkittävimmät elinkeinot ovat puu- ja kaivosteollisuus sekä kalastus.
Urheilu
Alueen urheiluseuroihin kuuluvat mm. jääkiekkoseurat Amur Habarovsk ja Admiral Vladivostok, jotka pelaavat KHL:ssä.
Messier 49
Messier 49 eli Messierin luettelon kohde M49 on elliptinen galaksi, joka sijaitsee Neitsyen tähdistössä.
Se oli ensimmäinen löydetty Neitsyen galaksijoukon galaksi, jonka Charles Messier havaitsi 19. helmikuuta 1771. M49 on yksi Virgon galaksijoukon kirkkaimmista galakseista ja on noin 60 miljoonan valovuoden etäisyydellä.
M49 keskustassa musta aukko
3. tammikuuta 2007 Southamptonin yliopiston tutkija Tom Maccarone tutkijajoukkoineen julkaisi tiedotteen, jonka mukaan NGC 4472:n (Messier 49) keskustassa on havaittu ensimmäisenä pallomaisen tähtijoukon keskustasta musta aukko. Havainto tehtiin XMM-Newton-röntgensatelliitilla. Poikkeukselliseksi havainnon teki se, että ennen tätä tietokonelaskelmat olivat laskeneet tämän olevan mahdottomuus, sillä pallomaisen tähtijoukon keskustaan joutuvan mustan aukon tulisi linkoutua ulos keskustasta muiden tähtien painovoiman vaikutuksesta.
Aiheesta muualla
www.seds.org
Hankalampi (Sonkajärvi, itä)
Hankalampi on pieni soiden ympäröimä lampi Sonkajärven itäosassa lähellä Haajaistenjärveä. Lammen pituus on noin 600 metriä, leveys 250 metriä ja pinta-ala 5,4 hehtaaria. Lammen pohjoisrannalla on lintutorni, ja lampea ympäröi luonnonsuojelualue. Hankalammen rannat ovat soisia, ja rantaviivaa on 1,9 kilometriä. Lammen syvin kohta on 1,3 metriä syvä. Hankalampi on autio, ja siellä pesii kurkia, pikkulokkeja, laulujoutsenia ja muita vesilintulajeja.
Isänmaallinen puolue (Turkki)
Isänmaallinen puolue (, VATAN) on turkkilainen kansallismielinen ja vasemmistolainen puolue. Se on toiminut nimellään vuodesta 2015. Puolueen puheenjohtajana on samaten vuodesta 2015 toiminut pitkän linjan vasemmistopoliitikko Doğu Perinçek. Immanuel Ness ja Zak Cope katsovat hänen olleen politiikassaan enemmän maolainen, kuin neuvostoliittolaistyyppisen kommunismin kannattaja. Perinçek on seurannut Kiinan kommunistisen puolueen politiikkaa niin Mao Zedongin valtakaudella, kuin sen jälkeen, mutta yhdistänyt omassa retoriikassaan kemalilaisuutta ja maolaisuutta, keskittyen imperialismin vastustamiseen.
Historia
Työväen Puolue IP perustettiin 1992 ja muutti 15. helmikuuta 2015 nimensä Isänmaalliseksi puolueeksi. Puolueen ohjelma ja säännöt säilyivät ennallaan ja Perinçek jatkoi sen johdossa. Puolueen itsensä mielestä puolueen juuret ulottuvat eri nimillä vuoteen 1919, jolloin sen alkuperäisenä edeltäjänään pitämänsä Turkin Työläisten ja Maanviljelijöiden Sosialistinen Puolue perustettiin.
Sosialistinen liike oli kokonaan kielletty Turkissa 1950-1960. Turkin 1960 sotilasvallankaappauksen myötä maa sai uuden perustuslain ja poliittinen toiminta vapautui. Nyt laillinen vasemmisto alkoi toimia monimuotoisena ja vasemmistoradikaalit, sosiaalidemokraatit, ammattiyhdistysliike ja marxistit olivat kaikki aktiivisia ja kutsuivat kaikki itseään sosialisteiksi. Vain jo 1920-luvulla Turkkiin syntynyt "virallinen" Turkin kommunistinen puolue TKP oli edelleen kielletty ja toimi maan alla.
Vuosina 1961-1971 paljon sosialistien toiminnasta kanavoitui laillisen, 1961 perustetun, marxistisen Turkin työväenpuolue TIP:n kautta. Heikommin järjestäytyneet vasemmistoryhmät tukivat aluksi TIP:tä, mutta myöhemmin riitautuivat sen kanssa. Nämä ryhmät edustivat laajaa kirjoa sosiaalidemokraattisen Tasavaltalaisen kansanpuolueen CHP:n vasemmasta siivestä aina salassa toimiviin toimiviin marxilaisiin järjestöihin. Ideologiset riidat ja TIP:n heikko vaalimenestys 1969 vaaleissa johti sosialistileirissä kriisiin ja vuoden 1971 tienoilla TIP jakautui. Vantasin mukaan toinen ryhmistä kannatti niin sanottua "sosialistisen vallankumouksen strategiaa", toisen edustaessa asteittaista "kansallista ja demokraattista vallankumousta" tiellä sosialistiseen yhteiskuntaan. Yksi kahtiajaon syy tai seuraus oli radikaali opiskelijajärjestö Devrimci Gençlik (Turkin Vallankumouksellinen Nuorisojärjestö), jossa moni tulevista vasemmistojärjestöjen johtajista oli aktiivisesti mukana. Pian hallitus kielsi TIP:n toiminnan ensimmäisen kerran vuoden 1971 sotilasvallankaappauksen jälkeen.
1968 jälkimmäistä kantaa edustanut Doğu Perinçek ystävineen erosi puolueesta, jonka eri mieltä ollut johto oli sitoutunut Devrimci Gençlikiin (joka myös kiellettiin 1971). Samana vuonna nämä "tieteelliset sosialistit" alkoivat julkaista sosialistista poliittista teoriaa käsittelevää aikakauslehteä nimeltä Aydınlık. Sen mukaan ryhmää alettiin kutsua "Aydınlık-liikkeeksi". Samana vuonna kun Hallitus 1971 kielsi olemassa olleiden kommunistisien liikeiden toimintaa, liikkeen riveistä sai syntynsä uusi puolue Turkin Työläisten ja Talonpoikien Vallankumouspuolue TIIKP (1971-1978). 1972 İbrahim Kaypakkaya ja muita suoran toiminnan kannattajia erosi TİİKP:stä ja muodosti oman ryhmän, Turkin Kommunistinen puolue/Marxilais-Leninistit ( TKP/ML). Kaypakkaya kuoli vankilassa 1973, mutta ryhmittymä on jatkanut maolaisena ääriryhmänä toimintaansa aina 2010-luvulle ja tehnyt Turkissa terrori-iskuja.
TIIKP ei tullut koskaan lailliseksi puolueeksi toisin kuin sen seuraaja TIKP.
Kansallismielinen toimintapuolue MHP:n tukeman äärioikeiston ja äärivasemmiston väkivaltainen valtakamppailu ja julkisuuden henkilöiden yleistyneet murhat sai 1980 maan asevoimat jälleen puuttumaan tilanteeseen ja hätätilalainsäädännön myötä aloitetut terrorismin vastaiset toimet kohdistuivat molempiin osapuoliin. Asevoimien interventiot 1971 ja 1980 saivat monet äärivasemmistolaiset johtajat muuttamaan maasta, eritoten Saksaan, jota he saattoivat jatkaa toimintaansa. Perinçek oli ollut 1978 perustamassa Turkin Työläisten ja Talonpoikien Puoluetta TIKP:tä, joka kannusti "taisteluun imperialismia, sosiaali-imperialismia ja feodalismia vastaan". Sotilasvallankaappauksen seurauksena myös tämä puolue julistettiin laittomaksi ja sen johto, mukaan lukien puheenjohtajana toiminut Perinçek vangittiin (ja hänen entisen puolueensa TIP:n toiminta lakkautettiin toistamiseen ). Tämän jälkeen hän johti 1988 perustettua Sosialistista Puoluetta, jonka toiminta jäi lyhytaikaiseksi hallituksen kiellettyä sen 1992. Sen johdosta perustettiin uusi puolue nimeltään Työväen Puolue (1992-2015).
Doğu Perinçek oli vangittuna vallankumouksellisuudesta epäiltynä 2008-2014 niin sanotun Ergenekon-tutkinnan aikana. Siinä Turkin hallitus yritti paljastaa sitä vastaan suunnatun sekularistien salaliiton. Vuonna 2015 Työväen Puolue vaihtoi nimensä Isänmaalliseksi Puolueeksi (Vatan Partisi, Vatan) (2015-)
J. G. Ballard
James Graham Ballard (15. marraskuuta 1930 Shanghai, Kiina – 19. huhtikuuta 2009 Lontoo, Iso-Britannia ) oli brittiläinen kirjailija. Ballard oli tieteiskirjallisuuden uuden aallon huomattava edustaja 1960- ja 1970-luvulla. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat kiistelty autokolarifetisismiä kuvaava Crash ja osittain omaelämäkerrallinen romaani Auringon valtakunta, jotka on sovitettu myös elokuviksi.
Monet Ballardin kertomukset ovat kolkkoihin moderneihin ympäristöihin sijoittuvia dystopioita, jotka kuvaavat teknisen ja yhteiskunnallisen kehityksen psykologisia vaikutuksia. Ballard itse korosti kirjojensa olevan yleisen tieteiskirjallisuuden sijasta kuvauksia tulevaisuuden psykologiasta, ja olevansa unien – joskus myös painajaisten arkkitehti. Ballard oli edelläkävijä muun muassa ekokatastrofien kuvauksessa. Hänen katastrofiromaaneissaan tuho yhdistyy päähenkilöiden sisäiseen kehitykseen.
Elämä
Ballardin isä oli kemisti Manchesterissa päämajaansa pitäneessä tekstiilialan yrityksessä. Hänestä tuli yrityksen Shanghain tytäryhtiön China Printing and Finishing Companyn toimitusjohtaja, minkä myötä hän muutti vaimoineen Shanghain kansainväliseen siirtokuntaan, jossa oli itsehallinto ja vallitsevana amerikkalainen kulttuuri. Ballard syntyi ja vietti lapsuutensa siellä.
Toisen maailmansodan aikana japanilaiset internoivat 12-vuotiaan Ballardin sekä hänen pikkusiskonsa ja vanhempansa liki kolmen vuoden ajaksi. Fiktionalisoitu Auringon valtakunta sijoittui tähän ympäristöön.
Ballard muutti vuonna 1946 Britanniaan. Hän opiskeli vuodesta 1949 alkaen antropologiaa, psykologiaa ja patologiaa King's Collegessa Cambridgen yliopistossa kuitenkaan valmistumatta, koska koki ettei lääketieteeltä jäisi aikaa kirjoittamiseen. Ballard vaihtoi 1952 Lontoon yliopistoon ja ryhtyi opiskelemaan englanninkielistä kirjallisuutta mutta sai potkut vuoden päästä. Ballard teki seuraavaksi pätkätöitä copywriterina mainostoimistossa ja myi tietosanakirjoja. Samalla hän kirjoitti lyhyttä fiktiota mutta ei saanut niille julkaisijaa.
Ballard liittyi 1953 RAF:ään. Komennuksella lentäjäkoulutuksessa Moose Jawn tukikohdassa Kanadassa hän tutustui tieteiskirjallisuuteen lukemistaan amerikkalaisista lehdistä ja kirjoitti ensimmäisen oman tieteistarinansa. Hän erosi RAF:stä kahden vuoden palveluksen jälkeen ja palasi Britanniaan 1954.
Ballard meni naimisiin 1955 Helen Mary Matthewsin kanssa. Perhe muutti 1960 Lontoon liepeille Sheppertoniin, Surreyyn. Vuonna 1962 Ballard ryhtyi ammattikirjailijaksi. Kahta vuotta myöhemmin hänen vaimonsa kuoli yllättäen keuhkokuumeeseen. Kirjailija jäi ajalle epätyypillisesti koti-isäksi kasvattamaan kolmea pientä lastaan. Ballard kuoli huhtikuussa 2009. Hänen agenttinsa Margaret Hanburyn mukaan kirjailija oli sairastanut jo vuosia eturauhassyöpää.
Eljas Erkko
Erkko toimi Cajanderin kolmannessa hallituksessa ulkoministerinä ja vaikutti taipumattomalla neuvottelulinjallaan talvisodan syttymiseen.
Elämä ja ura
Eljas Erkon äiti oli venäläistämistä vastustanut aktivisti Maissi Erkko, isä poliitikko ja sanomalehtiyrittäjä Eero Erkko ja setä runoilija J. H. Erkko.
Erkko kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1914. Suomen sisällissodan aikana Erkko opiskeli Vimpelin sotakoulussa ja toimi sodan aikana opettajana Vöyrin sotakoulussa ja yleisesikunnan upseerina valkoisten 1. divisioonan esikunnassa. Erkko osallistui muun muassa Ruoveden taisteluihin.
Sisällissodan jälkeen Erkko toimi ensin Kauppa- ja teollisuuskommissionin sihteerinä vuonna 1919 ja sittemmin useissa tehtävissä ulkoasiainhallinnossa, muun muassa attaseana Suomen Pariisin suurlähetystössä ja lähetystösihteerinä Tallinnassa ja Lontoossa. Hän valmistui Helsingin yliopistosta molempain oikeuksien kandidaatiksi vuonna 1922. Erkon ura diplomaattina katkesi hänen jouduttuaan vuonna 1927 erimielisyyksiin silloisen esimiehensä, Lontoon-suurlähettilään Armas Saastamoisen kanssa.
Kesällä 1927 Erkko aloitti Helsingin Sanomien palveluksessa toimittajana. Saman vuoden lokakuussa kuoli hänen isänsä, päätoimittaja Eero Erkko, ja Eljas Erkosta tuli toinen lehden päätoimittajista vastuualueinaan ulkomaat ja talous. Vähän myöhemmin lehden osake-enemmistö siirtyi Erkon suvulle ja Erkosta tuli myös lehden kustantajan, Sanoma Osakeyhtiön toimitusjohtaja. Vuonna 1931 Erkosta tuli Helsingin Sanomien ainoa päätoimittaja, missä tehtävässä hän toimi ulkoministeriksi valintaansa asti vuonna 1938. Hän oli perustamassa Ilta-Sanomia 1932 ja toimi lehden päätoimittajana vuoteen 1938. Sanoma Oy:n toimitusjohtajana Erkko toimi kuolemaansa asti.
Edistyspuoluetta edustanut Erkko valittiin eduskuntaan vuonna 1933 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Erkon kausi kansanedustajana päättyi vuonna 1936. Jo ennen kansanedustajakauttaan Erkko toimi ensin salkuttomana ministerinä ja myöhemmin toisena sisäasiainministerinä Sunilan toisessa hallituksessa vuonna 1932. Presidentin valitsijamiehenä Erkko oli neljästi vuosina 1931, 1937, 1940 ja 1943.
Ulkoministerinä Cajanderin hallituksessa
Ennen talvisotaa 1938–1939 Erkko toimi Cajanderin kolmannessa hallituksessa ulkoministerinä neuvoteltaessa Neuvostoliiton kanssa aluevaihdoista Karjalankannaksella ja Itä-Karjalassa. Erkko suostui ulkoministeriksi sillä ehdolla, että saisi hoitaa ikään kuin urakkana koko ulkopolitiikan. Vaikka valtioneuvostossa oli ulkoasiainvaliokunta, Erkko ei sietänyt muiden ministerien puuttumista ulkopoliittisiin asioihin. Ulkoministeriön poliittisen osaston päällikkönä toiminut Aaro Pakaslahti luonnehti Erkon poikenneen luonteeltaan jyrkästi aikaisemmasta ulkoministeristä Rudolf Holstista. Siinä missä Holsti oli ollut taipuisa ja pääministerin tahtoon mukautuva, Erkko teki selväksi, että muiden ministerien oli alistuttava hänen tahtoonsa. Keväästä 1938 lähtien Suomen ja Neuvostoliiton välillä käytyihin ns. Jartsev-keskusteluihin Erkko suhtautui ikään kuin niitä ei olisi koskaan ollutkaan. Erkko kielsi tällaisten salaisten keskustelujen jatkamisen ja vaati, että näin perusluonteisista asioista oli neuvoteltava julkisesti ja hallituksen oli ulkopoliittissa menettelytapakysymyksissä toimittava kulloinkin vastuunalaisen ulkoministerin mielipiteen mukaisesti. Pakaslahden saaman vaikutelman mukaan Erkko suhtautui myös presidentti Kyösti Kallioon melko ylimielisesti; tosin Kallion rooli ulkopolitiikan hoidossa oli muutoinkin passiivinen.
Maaliskuussa 1939 Neuvostoliitto lähetti Rooman-suurlähettiläänsä Boris Steinin Helsinkiin jatkamaan Boris Jartsevin aloittamia keskusteluja Erkon kanssa. Stein ehdotti, että Suomi vuokraisi 30 vuodeksi Neuvostoliitolle Suursaaren, Lavansaaren, Tytärsaaren ja Seiskarin, minkä vastineeksi Suomi saisi alueita Neuvosto-Karjalasta Repolasta ja Porajärveltä. Erkon linja säilyi taipumattomana ja hän vetosi Suomen hallitusmuotoon, jonka mukaan Suomen valtakunnan alue oli jakamaton. Erkko ei kuitenkaan saanut läpi toivomaansa välitöntä kielteistä vastausta Steinille, koska monet muut ministerit ja varsinkin puolustusneuvoston puheenjohtaja marsalkka Gustaf Mannerheim katsoivat, ettei Steinia saanut päästää lähtemään Helsingistä kielteisin tuloksin. Mannerheimin mielestä Suomenlahden saaria ei kyetty puolustamaan eikä niillä ollut Suomelle sotilaallista merkitystä. Erkko sai lopulta tahtonsa läpi Suomen hallituksen antaessa johdonmukaisen kielteisen vastauksen Steinin ehdottamaan aluevaihtoon. Steinin ollessa Helsingissä Saksan johtaja Adolf Hitler rikkoi syksyllä 1938 solmitun Münchenin sopimuksen ja teki lopun Tšekkoslovakian itsenäisyydestä, millä oli Neuvostoliittoon voimakas vaikutus. Niinpä Stein saattoi lähtiessään Helsingistä esiintyä itsevarmasti sanoessaan Erkolle, ettei Neuvostoliitto tulisi luopumaan Suomenlahden saaria koskevista vaatimuksistaan.
Sota-aikana
Syksyn 1939 neuvottelujen aikana Erkko katsoi Neuvostoliiton yrittävän hämätä eikä uskaltavan ryhtyä avoimeen sotaan. Valtioneuvos J. K. Paasikiven ollessa lähdössä lokakuussa 1939 neuvotteluihin Moskovaan Erkko evästi häntä: ”Unohda, että Neuvostoliitto on suurvalta!” Paasikivi, joka kannatti myönnytyksiä suhteessa Moskovan vaatimuksiin, kutsui sotaa ”Erkon sodaksi”. Paasikiven ja Erkon välien katkeamista kuvasi, että kun Paasikivi marraskuussa 1940 täytti 70 vuotta, Helsingin Sanomat tyytyi julkaisemaan hänestä muiden syntymäpäivämainintojen joukossa vain yhden palstan kuvan ja muutaman senttimetrin verran tekstiä. Muistelmissaan Paasikivi kirjoitti:
thumb|right|Yhdysvaltain varapresidentti [[Lyndon B. Johnson vieraili Erkon kotona syyskuussa 1963]] 26. lokakuuta 1939 Erkko kirjasi asiakirjoihinsa näkemyksen, jossa hän katsoi Neuvostoliiton ”diktatuurimaille ominaisella politiikallaan tähtäävän ensin rajoitettuihin päämääriin saadakseen siten asemansa paremmaksi esittää uusia vaatimuksia”. ”Kun meillä on tämä selvänä edessä, ei meillä ole muuta edessä kuin ottaa tarkka tiukka kanta ja määrätä se raja, jonka yli ei mennä”, Erkko kirjoitti luottaen siihen, ettei Neuvostoliitto halua konfliktin muuttuvan sodaksi. Vielä marraskuun lopulla 1939, jolloin Moskovan neuvottelut olivat katkenneet ja Neuvostoliiton lehdet olivat aloittaneet räikeän Suomen-vastaisen propagandansa, Erkko rauhoitteli huolestuneita alaisiaan vakuuttamalla, että ”eivät venäläiset talvea vasten lähde hyökkäämään”.
Erkko ei katunut taipumatonta linjaansa, vaikka sota sitten pian syttyikin. Talvisodan päättymispäivänä hän totesi Väinö Tannerille, että alueiden luovuttaminen taisteluitta ”olisi vienyt meidät perikatoon”.
Vuosina 1939–1940 Erkko toimi Suomen asiainhoitajana Tukholmassa. Jatkosodan alkuvaiheissa Erkko toimi Kotijoukkojen esikunnan sotavankitoimiston päällikkönä kesään 1942 asti. Erkko itse koki tämän komennuksen nöyryytykseksi entiselle ulkoministerille. Hänet ylennettiin kapteeniksi vuonna 1941. Toimistaan tässä tehtävässä Erkko sai syytteen sotaylioikeudessa vuonna 1946, mutta syyte hylättiin.
Sotien jälkeen
Sotien jälkeen Erkko keskittyi lehtityöhön ja liike-elämään. Hän toimi Sanoma Oy:n toimitusjohtajan ja hallituksen puheenjohtajan tehtävien lisäksi lukuisten muiden yritysten ja järjestöjen, kuten Kansallis-Osake-Pankin, Suomalais-Amerikkalaisen yhdistyksen, Rautatiekirjakaupan, Suomen Tietotoimiston ja Suomen IBM:n, hallituksissa ja hallintoneuvostoissa.
Erkon kaudella vuoden 1951 alussa Helsingin Sanomien pilapiirtäjäksi tuli Kari Suomalainen, jonka tehtävä oli alun perin kuvittaa lehteen kirjoittaneen Arijoutsin pakinat. Arijoutsin yhteistyö hänen siihenastisen kuvittajansa Totti Noisniemen kanssa oli päättynyt erimielisyyksiin hieman aiemmin. Suomalainen ehdotti Erkolle, että lehti alkaisi julkaista pilapiirtäjän itsenäisiä kommentteja ajankohtaisiin asioihin eli niin kutsuttuja päivänpiirroksia, jollaisia Suomalainen oli nähnyt ulkomaisissa lehdissä. Erkko hyväksyi ajatuksen ja antoi Suomalaiselle vapaat kädet ohjeistaen muuta toimituksen väkeä, että ”sen pojan piirroksiin ei sitten kosketa”. HS:n Erkon johdolla noudattama vahvasti isänmaallinen linja sopi hyvin Suomalaisen omaan luonteeseen. Suomalaisen kuvat toivat Helsingin Sanomiin Erkon usein peräänkuuluttamaa keveyttä. Kun sosialidemokraattien johtaja, eduskunnan puhemies K.-A. Fagerholm valitti HS:lle Suomalaisen piirroksista, Erkko ei puuttunut asiaan, vaan päin vastoin yllytti piirtäjää heittämään lisää bensiiniä liekkeihin. Edes ulkopolitiikka ei ollut Suomalaiselle pyhää; hän piirsi kuvia, jollaisia 1940-luvun sensuuri ei olisi sallinut.
Eljas Erkko sai erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvonimen vuonna 1957.
Yksityiselämä
Eljas Erkon puoliso oli brittiläissyntyinen Violet Erkko (o.s. Sutcliffe, 1897–1990). Heidän poikansa oli sanomalehtimies Aatos Erkko. Heidän tyttärensä Patricia avioitui suurlähettiläs Rafael Seppälän kanssa.
Ernst Nordström
Ernst Nordströmin vanhemmat olivat filosofian tohtori, kirkkoherra Otto Mauritz Nordström ja Eufrosyne Sofia Ottelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1867 Porvoon kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1874 ja filosofian maisteriksi 1877. Nordström harjoitti lisäksi taide- ja teknisiä opintoja Wienissä ja Pariisissa.
Nordström oli Suomen taideteollisuusyhdistyksen taideteollisuuskeskuskoulun johtajana 1879–1915 ja yhdistyksen museon intendenttinä 1879–1911 sekä Ateneumin rakennuksen taloudenhoitajana Ateneumin rakentamisen aikana. Nordström toimi lisäksi matematiikan opettajana helsinkiläisissä kouluissa. Hän sai professorin arvon 1910.
Nordström oli 1878 Suomen apulaiskomissarina Pariisin maailmannäyttelyssä sekä komissarina Suomen yleisessä taidenäyttelyssä vuonna 1885 ja lukuisissa muissakin näyttelyissä. Hän edusti myös Suomea monissa näyttelyissä ja piirustuksenopettajain kongresseissa. Vuonna 1910 hänet valittiin Suomen edustajaksi taideopetusta, piirustusta ja sovellettua taidetta vaalivan kansainvälisen yhdistyksen keskuskomiteaan. Nordström oli myös Taiteilijaseuran sihteerinä 1893–1910, Taideteollisuusyhdistyksen puheenjohtajana ja Anteillin valtuuskunnan jäsenenä. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja oli toimittajana tai taloudenhoitajana useissa ruotsinkielisissä sanomalehdissä.
Nordström jäi 11. maaliskuuta 1932 raitiovaunun alle Heikinkatu 12:n kohdalla loukkaantuen varsin pahoin. Hän kuoli helmikuussa 1933.
Ernst Nordström oli naimisissa 1879–1919 Aline Sofia Hirnin (k. 1919) kanssa. Heidän poikansa oli fyysikko Gunnar Nordström.
Bhangra
Bhangra tarkoittaa sekä Punjabin alueella syntynyttä maanviljelijöiden leikkimielistä sadonkorjuutanssia että siitä edelleen kehitettyä populaarimusiikin tyyliä, jonka punjabisiirtolaiset kehittivät Englannissa 1970-luvulla.
Nykyään bhangra on huippusuosittua maailmanmusiikkia, jossa monenlaiset instrumentit ja vaikutteet eri musiikkityyleistä, kuten diskosta, reggaesta ja housesta, fuusioituvat värikkääksi keitokseksi.
Harry Potter ja viisasten kivi
Harry Potter ja viisasten kivi on brittiläisen kirjailijan J. K. Rowlingin kirjoittaman Harry Potter -kirjasarjan ensimmäinen osa. Kirja kertoo nuoresta velhosta nimeltä Harry Potter. Kirjassa kerrotaan, kuinka Harry saa tietää olevansa velho, ystävystyy ja saa vihamiehiä Tylypahkan noitien ja velhojen koulussa sekä uhmaa ystäviensä Ron Weasleyn ja Hermione Grangerin avulla pahan velhon, lordi Voldemortin uudelleennousua.