cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lauri Oinonen
Oinonen työskenteli Keuruun seurakunnan pappisvirkansa ohella ennen eduskuntaan valintaa 18 vuotta sivutoimisena sotilaspastorina Keuruun varuskunnassa. Vuonna 2002 hänelle myönnettiin rovastin arvo. Lisäksi hän on toiminut kolme vuotta opettajana eri kouluissa.
Oinonen kuului eduskunnassa puolustus- ja sivistysvaliokuntiin. Lisäksi hän oli jäsenenä Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnassa.
Halijärvi (Jämsä)
Halijärvi on Keski-Suomessa Jämsän Hallin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Halivuoren itäpuolella ja Halisuon eteläpäässä metsäalueella, joka jää Hallin lentoaseman eteläpuolelle. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja sen rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta pohjoispäässä, missä ranta on suota. Lentokentältä tuleva tie ohittaa lammen sen etelärantoja myöten.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 143,5 metriä mpy. Siihen on johdettu Halisuolta johto-oja ja sen laskuoja yhtyy Salmijärven laskuojaan, jotka siis laskevat yhdessä Saarijärveen. Saarijärven laskuoja Vehko-oja laskee Eväjärveen, jonka vesireitti virtaa lopulta Koljonselkään.
Yhdysvaltain lähetystöpommi-iskut Itä-Afrikassa 1998
pienoiskuva|Yhdysvaltain suurlähetystö [[Dar es Salaam|Dar es Salaamissa, Tansaniassa.]] Yhdysvaltain lähetystöpommi-iskut Itä-Afrikassa 1998 tehtiin 7. elokuuta 1998 Kenian pääkaupungissa Nairobissa ja Dar es Salaamissa, Tansaniassa. Autopommit räjähtivät Yhdysvaltojen lähetystöissä surmaten satoja ihmisiä. Al Qaida-verkosto on ilmoittautunut iskujen tekijäksi.
Operaatio Infinite Reach
Vastauksena pommituksille Bill Clinton määräsi risteilyohjeuksia ammuttaviksi al-Qaidan tukikohtiin Sudanissa ja Afganistanissa. Saddam Husseinin väitettiin tarjonneen Osama bin Ladenille turvapaikkaa Irakissa – tärkein yhteys jonka amerikkalaiset väittivät löytäneensä Husseinin ja al-Qaidan väliltä.
Iskujen pääsuunnittelija Fazul Abdullah Mohammed surmattiin Somaliassa 7.–8. kesäkuuta 2011 välisenä yönä hallituksen joukkojen ampumana.
Iskusta syytetyt
Luettelon 21 ihmistä ovat olleet osallisia iskuun.
Aleksi Sariola
Aleksi Juhani Sariola (s. 22. maaliskuuta 1980 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja juontaja.
Sariola tuli tunnetuksi Salatut elämät -televisiosarjasta, jossa hän näytteli Kenneth ”Kentsu” Ojalaa sarjan kolmannesta tuotantokaudesta lähtien. Hänen viimeinen kohtauksensa sarjassa kuvattiin vuonna 2004, ja roolihahmo poistui ruudusta kevään 2005 päätösjaksossa. Lisäksi Sariola juonsi peruskoululaisille suunnattua Buusteri-ohjelmaa vuosina 2005–2007. Sariola on esiintynyt myös vuonna 2005 ilmestyneessä lyhytelokuvassa Pian on aamu ja pienessä roolissa Kummelin Jackpot -elokuvassa. Vuodesta 2008 lähtien Sariola on juontanut MTV Max -kanavalla nähtyä Ruuvari-ohjelmaa, jonka hän on itse kirjoittanut ja tuottanut. Hän on juontanut myös Pientä pintaremonttia -ohjelmaa MTV3:lla. Lisäksi Sariola on ohjannut ja käsikirjoittanut SuomiLove-ohjelmaa yhdessä Mika Kurvisen kanssa.
Laulajana Sariola esiintyy nimellä Illi. Hän tuli tunnetuksi Fintelligensin hitillä "Vaan sil on väliä", vaikkakin kappaleen musiikkivideolla hän päätti esiintyä tuntemattomana. Illin esikoissingle "Punaista" julkaistiin ensimmäisen kerran Suosikki-lehden kylkiäisenä vuonna 2005, ja sitä painettiin 80 000 kappaletta. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Lauri Aalto. Illin esikoisalbumi Kokoa mut julkaistiin 22. marraskuuta 2006. Levyn julkaisi Rähinä Recordsin alalevymerkki Alarm Entertainment. Illi on myös vieraillut muun muassa Fintelligensin, Elastisen, Brandonin, Redraman, Cheekin ja Brädin albumeilla. Hänestä onkin tullut yksi Rähinä Records -artistien vakiovierailijoista. Hän on tanssinut myös muun muassa BuBuManin taustalla.
Sariola on oman soolotuotannon lisäksi tehnyt kappaleita myös muille artisteille kuten Jontte Valosaarelle.
Look at Yourself
Look at Yourself on Uriah Heep -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka ilmestyi lokakuussa 1971. Albumin kappaleista hiteiksi nousivat sen nimikappale ja progressiivinen ”July Morning”. Albumilla yhtyeen sanotaan löytäneen selkeämmän suuntauksen musiikillisiin pyrkimyksiinsä. Albumista tuli myös menestys mm. Suomessa ja Saksassa. Se oli myös yhtyeen ensimmäinen albumi, joka nousi listalle sen kotimaassa Britanniassa.
Look at Yourself on viimeinen Uriah Heepin albumi, jolla soittaa yhtyeen alkuperäinen basisti Paul Newton.
Albumista julkaistiin vuosina 1996 ja 2003 lisäkappaleita sisältäneet versiot.
Historia ja tuotanto
Yhtyeen edellinen rumpali Keith Baker jätti yhtyeen Salisbury-albumin julkaisun jälkeen. Hänen tilalleen tuli Cressidassa soittanut Ian Clarke. Ensimmäisen kiertueensa Yhdysvalloissa yhtye oli tehnyt Salisburyn julkaisun jälkeen, soittaen tuolloin Three Dog Night- ja Steppenwolf-yhtyeiden kanssa.
Yhtye aloitti Look at Yourselfin nauhoitukset heinäkuussa 1971, ja päätti ne myös samassa kuussa. Onkin sanottu, että Lansdowne Studioista (jossa albumi nauhoitettiin) tuli tuolloin yhtyeen jäsenten ”toinen koti”. Albumin tuotti edellisten tapaan Gerry Bron, tosin Bron oli lopettanut työnsä Vertigo- ja Philips-levy-yhtiöille, jolloin hän perusti oman levy-yhtiönsä Bronze Recordsin, joka myös julkaisi albumin.
Edellisellä Salisbury-albumilla kosketinsoittaja-kitaristi Ken Hensley otti suurimman vastuun sävellystyöstä, joka jatkui myös Look at Yourselfilla. Albumin seitsemästä kappaleesta neljä on kokonaan hänen omaa käsialaan, ja lisäksi hän sävelsi kappaleet ”July Morning” ja ”Shadows of Grief” solisti David Byronin kanssa, sekä päätöskappaleen ”Love Machine” Byronin lisäksi myös kitaristi Mick Boxin kanssa.
Tietoa kappaleista
Aloituskappale ”Look at Yourself” on kosketinsoittaja-kitaristi Ken Hensleyn laulama ja erityisesti kosketinsoittimet ovat kappaleessa esillä, ja se edustaa yhtyeelle tyypillistä hard rockia. Kappaleen singleversio oli yhtyeen ensimmäinen maailmanlaajuisesti julkaistu single. Osibisa-yhtyeen Ted, Mac ja Loughty soittavat kappaleen lopussa rumpuja. Kappaleen sanoitukset kertovat siitä, mitä pahaa valheet saavat aikaan. Look at Yourselfia seuraa raskas ”I Wanna Be Free”, jossa erityisesti laulaja David Byronin laulua on kehuttu. Kappale julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa. Albumin progressiivisimpiin kappaleisiin lukeutuva ”July Morning” on yli kymmenen minuuttia pitkä, ja se koostuu monesta osasta. Kappale onkin yhtyeen tunnetuimpia ja siitä on tullut yhtyeelle tärkeä kappale live-esiintymisissä. Yhtye myös itse pitää sitä yhtenä suosikeistaan. Kappaleessa kuullaan ensi kertaa yhtyeen historiassa Moog-syntetisaattoria, jota soittaa Manfred Mann. July Morning päättä albumi a-puolen.
B-puolen aloittava ”Tears in My Eyes” sisältää rockabillya muistuttavan kitarariffin, joka jatkuu koko kappaleen ajan lukuun ottamatta toisen säkeistön jälkeen alkavaa kaksiminuuttista osiota, jossa kuullaan mm. David Byronin korkeaa laulua sekä Moog-syntetisaattoria. Tummanpuhuva ja yli kahdeksanminuuttinen ”Shadows of Grief” kuvaa epäonnistunutta parisuhdetta. Kappale koostuu monesta osasta, ja edustaakin albumin raskasta puolta.
Rauhallinen pianoballadi ”What Should Be Done” kirjoitettiin yhtyeen studiolla pitämällä tauolla. Kappaleen kirjoittaja Ken Hensley onkin kommentoinut yhtyeen nauhoittaneen kappaleen sen olessa alle kolme tuntia vanha ”koska se tuntui hyvältä ja se vaikutti olevan sitä, mitä tarvitsimme”. Albumin päätöskappale on nopeatempoinen hard rock- kappale ”Love Machine”, jossa kuullaan nopeatempoiset kitara- ja urkusoolot. Kappale ja samalla koko albumi pättyvät Hammond-urkujen ”sammutukseen”.
Vastaanotto
Look at Yourself kasvatti yhtyeen suosiota maailmalla ja oli ensimmäinen brittilistalle noussut Uriah Heep -albumi. Albumi on saanut joiltakin kriitikoilta myös hyvää palautetta; esimerkiksi AllMusicin arvostelija Donald A. Guariscon mielestä ”albumi kuuluu yhtyeen parhaimmistoon”.
Levyn listasijoitus oli Isossa-Britanniassa 39. ja Yhdysvalloissa 93. Albumi myi molemmissa maissa hopeaa, joskin monet brittiläiset kriitikot suhtautuivat vieläkin negatiivisesti yhtyeeseen. Muun muassa Suomessa levy menestyi erittäin hyvin; se nousi sijalle 1 viiden viikon ajaksi.
Rateyourmusic.comin käyttäjien antamien arvosanojen mukaan Look at Yourself on kaikkien aikojen 1429:nneksi paras albumi.
Julkaisut
Look at Yourself on julkaistu kaiken kaikkiaan 28 kertaa eri puolilla maailmaa. Julkaisujen formaatteina ovat olleet LP ja CD. Vuoden 1971 painoksissa ei ole kappale-eroja lukuun ottamatta 8-kappaleiselle kasetille tehtyä versiota albumista, jossa kappaleet ”Tears in My Eyes” ja ”Shadows of Grief” on kahdessa eri osassa.
Kansikuva
Kansikuvan idean sai kitaristi Mick Box, kun yhtyeen jäsenet olivat ajamassa kotiin kotimaansa kiertueelta.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Graham Rix
Graham Rix (s. 23. lokakuuta 1957) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen laituri. Hän toimii valmentajana Glenn Hoddlen akatemiassa Espanjassa.
Peliura
Graham Rixin jalkapalloura alkoi lontoolaisessa Arsenalissa 1974. Hän teki debyyttinsä kolmisen vuotta myöhemmin Leicester Cityä vastaan huhtikuussa 1977. Rix teki ottelun avausmaalin ja päävalmentaja Terry Neill nosti Rixin heti avauskokoonpanoon. Rix oli joukkueensa avainhahmoja yhdessä Liam Bradyn kanssa kun Arsenal eteni FA Cupin finaaliin 1978, 1979 ja 1980. Arsenal onnistui voittamaan vain vuoden 1979 finaalin, kun Manchester United kaatui finaalissa 3–2.
Kaudella 1979–1980 Arsenal eteni Cup-voittajien cupin loppuotteluun Valenciaa vastaan. Rix oli ottelun antisankari epäonnistumalla rangaistuspotkukilpailussa. Arsenal hävisi näin ollen ottelun. Rix oli vähällä jättää seuran jo kesällä 1980 kun Liam Brady siirtyi Juventukseen, mutta Rix kuitenkin jäi ja nousi seuran kapteeniksi 1983.
Akillesvaiva pilasi Rixin pelit 1980-luvun puolivälissä ja hän putosi pois avauskokoonpanosta. Rix haki uutta nostetta uralleen pelaamalla lainalla Brentfordissa kauden 1987–1988. Rix ennätti pelata Arsenalissa 464 ottelua ennen lähtöään 1988. Rix siirtyi ensin ranskalaiseen SM Caeniin ja sieltä 1991 Le Havreen. Rix pelasi vielä kauden 1992–1993 skotlantilaisessa Dundeessa ennen peliuransa päättämistä.
Valmennusura
Rix aloitti kesällä 1993 entisen seuransa Arsenalin paikallisvastustaja Chelsean nuorisojoukkueen valmentajana. Loukkaantumisista kärsinyt Chelsea peluutti Rixiä toukokuussa 1995 Valioliigaottelussa Arsenalia vastaan. 1996 Rix siirtyi Chelsean uuden päävalmentajan Ruud Gullitin apulaisvalmentajaksi ja jatkoi tehtävässä myös Gianluca Viallin tultua päävalmentajaksi 1998.
Maaliskuussa 1999 Rix joutui kuudeksi kuukaudeksi vankilaan harrastettuaan seksiä 15-vuotiaan tytön kanssa. Rix palasi vankeustuomionsa jälkeen Chelseaan apulaisvalmentajaksi. Rix juhli FA Cupin voittoa 2000, minkä jälkeen hän lähti Viallin tavoin seurasta.
Rixin ensimmäinen pesti päävalmentajana alkoi 2001 Portstmouthissa. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi kun hän sai potkut maaliskuussa 2002. Vuonna 2004 Rix valmensi puolisen vuotta Oxford Unitedia. Rixin johdolla seura oli lähellä nousua kolmosdivisioonasta 2003–2004, mutta kehno loppukausi pudotti seuran yhdeksänneksi ja pois nousijoiden paikoilta. Rix sai potkut seurasta kauden 2004–2005 alettua kehnosti.
Vuodesta 2008 lähtien Rix on valmentanut Glenn Hoddlen akatemiassa Espanjassa.
Kairon tulipalo 1952
pienoiskuva|Elokuvateatteri tulessa Kairon tulipalo, joka tunnetaan myös nimellä Musta lauantai, oli sarja mellakoita, jotka tapahtuivat 26. tammikuuta 1952.
Mellakoissa noin 750 rakennusta poltettiin ja ryöstettiin. Mellakoitsijoiden raivon kohteina olivat vähittäiskaupat, kahvilat, elokuvateatterit, hotellit, ravintolat, teatterit, yökerhot ja kaupungin oopperatalo Kairon keskustassa. Mellakoiden välitön laukaisin oli Britannian armeijan joukkojen hyökkäys Egyptin hallitusrakennukseen Ismailian kaupungissa edellisenä päivänä, joka johti 50 egyptiläisen poliisin kuolemaan. Näitä kuolemia seurasi spontaaneja brittivastaisia protesteja, jotka muuttuivat nopeasti väkivaltaisiksi mellakoiksi, turvallisuusjoukkojen puuttumatta asiaan. Jotkut uskovat, että tulipalo oli Egyptin kuningaskunnan lopun alku. Kairon tulipalon tekijöitä ei tiedetä nykyäänkään, ja totuus tapahtumista on nykypäivän Egyptin historiassakin on vielä selvittämättä.
Evo Morales
Juan Evo Morales Ayma (s. 26. lokakuuta 1959) oli Bolivian presidentti 2006–2019. Häntä kutsutaan yleensä nimellä Evo [ˈeβ̞o].
Morales on vuonna 1987 perustetun Movimiento al Socialismo -puolueen (MAS) johtaja ja cocalero-liikkeen johtaja. Hän vastusti Yhdysvaltain pyrkimystä hävittää kokapensaan viljely Chaparen provinssissa. Morales osallistui myös vuoden 2002 presidentinvaaliin, mutta jäi toiseksi. Hän oli osallisena vuosien 2003 ja 2005 protesteissa, jotka kaatoivat kaksi maan presidenttiä. Moralesin hallinto pyrki kehittämään Boliviaa muun muassa aloittamalla vanhuuseläkkeet ja lisäämällä perusopetusta. Lisäksi hallitus pyrki kansallistamaan yrityksiä. Moralesin hallituksen kieltäydyttyä myymästä litium-oikeuksia alkoi maassa poliittista epävakautta, joka osin epäiltiin ulkomailta ohjatuksi. Moralesin voitettua vuoden 2019 presidentivaalit maassa syntyi lakkoja, mielenosoituksia ja mellakoita, sillä vaaleja pidettiin vilpillisinä. Armeija uhkasi lopulta Moralesia vallankaappauksella, ja Morales pakeni maasta.
Tausta ja valtaantulo
Morales on syntyperältään aimara ja kotoisin Orinocan kaivoskaupungista Oruron departementista. Perhe muutti monien muiden tavoin 1980-luvulla trooppiseen Itä-Boliviaan Chaparen provinssiin maanviljelijöiksi. Morales on saanut toisen asteen koulutuksen ja sanoo saaneensa lisäkoulutusta "elämän koulussa". Hän oli mukana Cochabamban protesteissa (niin sanottu vesisota), kun vedenjakelu yksityistettiin yhdysvaltalaiselle Bechtelille.
Morales ilmoitti asettuvansa ehdokkaaksi 27. kesäkuuta 2002 presidentinvaaliin. Maaliskuussa hänen erottamisensa kongressista todettiin laittomaksi, mutta hän ei ottanut takaisin paikkaansa ennen uuden kongressin kokoontumista elokuussa 2002. MAS ei saanut gallupeissa kuin 4 %:n kannatuksen, mutta se kehotti äänestäjiä äänestämään omatuntonsa mukaan ja kampanjoi etenkin Yhdysvaltain vaikutusvaltaa vastaan. MAS sai lopulta 20,94 % äänistä, josta Morales kiitti etenkin Yhdysvaltain suurlähettilästä, jonka lausunnot nostivat puolueen kannatusta. MAS jäi lopulta hallituksen ulkopuolelle, ja presidentiksi valittiin Gonzalo Sánchez de Lozada, joka pakotettiin eroon lokakuussa 2003 niin sanotuissa kaasulevottomuuksissa.
MAS ei osallistunut ammattiliiton järjestämään yleislakkoon 29. syyskuuta 2003 vastalauseena seitsemän mielenosoittajan surmasta kaasulevottomuuksien aikana. Sen sijaan se keskittyi vuoden 2004 paikallisvaaleihin. Morales oli myös mukana organisoimassa kesäkuun 2005 protesteja, jotka johtivat presidentti Carlos Mesan eroon.
Ensimmäinen presidenttikausi
Levottomuuksien vuoksi vuoden 2007 vaalit järjestettiin ennenaikaisesti jo joulukuussa 2005. Ennakolta MAS oli tasoissa keskustan ja oikeiston Jorge Quirogan ja Samuel Doria Medinan kanssa. Morales valitsi varapresidenttiehdokkaakseen matemaatikko ja sosiologi Álvaro García Lineran, joka on vasemmistoideologi ja taistellut Felipe Quispen kanssa alun perin Che Guevaran perustamassa Ejército Guerrillero Túpac Katari -liikkeessä.
4. joulukuuta MAS sai kyselyissä 32 % äänistä. Kaikki kolme merkittävintä puoluetta lupasivat kansallista solidaarisuutta, öljy- ja kaasuvarojen jonkinasteista kansallistamista ja varojen käyttämistä kansan hyväksi.
Ovensuukyselyjen perusteella Moralesin uskottiin saavan 42–45 % äänistä ja Quriogan 33–37 %. Joulukuun 22. päivään mennessä laskettujen äänten mukaan Morales sai 53,899 % äänistä, joten hänet valittiin suoraan presidentiksi. Hän osallistui 21. tammikuuta 2006 alkuperäiskansan seremoniaan Tiwanakussa, missä hänet kruunattiin aimaroiden Apu Mallkuksi, ennen kuin vannoi virkavalansa seuraavana päivänä La Pazissa.
Morales elää varsin vaatimattomasti. 28. tammikuuta hän leikkasi palkastaan 57 % ja elää 1875 Yhdysvaltain dollarilla kuussa, minkä myös hänen ministerinsä saavat. Koska hän on naimaton, hänen sisarensa on maan ensimmäinen nainen.
Valintansa jälkeen Morales liittoutui läheisesti Venezuelan Hugo Chávez in ja Kuuban Fidel Castron kanssa anti-imperialistiseen allianssiin. Hän on sanonut Yhdysvaltain ajaman FTAA-vapaakauppasopimuksen olevan keino laillistaa Amerikkojen kolonisointi. Kuuba, Venezuela ja Bolivia solmivat sen vastineeksi Kansojen kauppasopimuksen. Chávez ja Morales ovat julistaneet luovansa "hyvän akselin" köyhien ja alkuperäisväestön hyväksi vastineeksi Washingtonin ja sen liittolaisten muodostamalle "pahan akselille."
1. toukokuuta 2006 Morales allekirjoitti lain, jolla Bolivian kaasuvarat kansallistettiin. Armeija miehitti kaasukentät seuraavana päivänä. Määräys sattui tarkoituksella kansainväliseksi työn päiväksi. Kentillä toimiville yhtiöille annettiin kuusi kuukautta aikaa uusia sopimuksensa. Kansallistamisen jatkaminen jouduttiin pysäyttämään varojen puutteen vuoksi.
Moralesin tavoitteena on maauudistus, jolla jaettaisiin 200 000 km² maata (noin 2×Portugalin pinta-ala) enimmäkseen alkuperäisväestöä edustaville talonpojille. Ensimmäiset 2300 jaettua palstaa olivat valtion, mutta suuri osa viljelysmaasta on ollut jo siirtomaa-ajoista espanjankielisen eliitin hallussa. Bolivian maanviljelijöiden järjestö Confederación Agropecuaria Nacional (Confeagro) on uhannut perustaa "itsepuolustusjoukkoja" estääkseen maiden takavarikon.
6. elokuuta 2006 avattiin perustuslakia säätävä kokous, jonka on tarkoitus korvata maan vuodelta 1967 oleva perustuslaki. Moralesin tavoitteena on aiempaa keskitetympi valtio, mutta neljä rikkainta (Santa Cruz, Pando, Beni, Tarija) maan yhdeksästä departementista äänesti hajautetumman mallin puolesta, jossa ne saisivat pitää suuren osan tuloistaan. Itäisestä "puolikuusta" Santa Cruz on rikkain, koska siellä sijaitsevat merkittävimmät öljy- ja kaasukentät ja hedelmällisin viljelysmaa. Moralesin MAS sai perustuslakia säätävään kokoukseen 135 paikkaa 255:stä. MAS ja oppositio riitelivät tämän jälkeen siitä, mitkä osat perustuslaista voidaan hyväksyä yksinkertaisella enemmistöllä ja mihin vaaditaan kahden kolmasosan enemmistö. Itäisissä osavaltiossa "autonomistas" ja Unión Juvenil Cruceñista järjestivät protesteja ja syyskuussa päivän mittaisen yleislakon Santa Cruz Moralesin perustuslakiuudistusta vastaan.
Emiliano Moretti
Moretti aloitti uransa roomalaisessa AS Cisco Romassa, josta hän siirtyi AC Fiorentinaan vuonna 2000. Fiorentinassa hän oli mukana voittamassa Italian cupia vuonna 2001. Kaudella 2001–2002 Moretti pelasi 27 liigaottelussa. Fiorentinan mennessä konkurssiin vuonna 2002, siirtyi Moretti Italian suurseuraan Juventukseen. Vuonna 2003 Moretti lainattiin Modenaan, auttamaan joukkuetta pysymään liigassa. Samana vuonna Parma hankki 185-senttisen puolustajan itselleen.
Evo Morales
Ensimmäinen presidenttikausi
Moralesin köyhyydenvähentämishankkeisiin kuuluu seitsemän miljardin Yhdysvaltain dollarin investointi julkisiin hankkeisiin. Lisäksi tavoitteena on opettaa 1,2 miljoonaa bolivialaista lukemaan ja eliminoida lukutaidottomuus vuoteen 2008 mennessä. Lukutaitokampanjassa käytetään kuubalaista Yo sí puedo -ohjelmaa.
Emiliano Moretti
Moretti vietti lyhyen ajan lainalla Bolognassa, ennen kuin Parma joutui talousvaikeuksiin ja myi Morettin nykyiseen seuraansa Valenciaan.
Evo Morales
Ensimmäinen presidenttikausi
Syyskuussa 2006 Morales ilmoitti kolmen sotilastukikohdan perustamisesta maan itärajalle huumekaupan pysäyttämiseksi. Tämä on herättänyt huomiota Washingtonissa saakka, koska Bolivia ja Venezuela solmivat keskinäisen sotilasyhteistyösopimuksen.
Emiliano Moretti
Moretti kuului Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen kun Italia voitti Euroopan mestaruuden vuonna 2004. Samana vuonna Moretti kuului myös olympiajoukkueeseen kun Italia voitti pronssia Ateenan kesäolympialaisissa.
Evo Morales
Ensimmäinen presidenttikausi
Helmikuussa 2008 Bolivian hallitus päätti alkaa maksaa eläkkeitä. Päätös vaikutti noin 700 000 yli 60-vuotiaaseen bolivialaiseen. Ennen ilman minkäänlaista eläkettä olleet saivat valtiolta 200 bolivianon eläkkeen (noin 19,50 US$) kuussa.
Huhtikuussa 2009 Morales sekä joukko hänen kannattajiaan olivat nälkälakossa, kunnes Bolivian senaatti hyväksyi lainmuutoksen, joka mahdollistaa Moralesille jatkokauden.
Sosiaaliset ohjelmat
Vuonna 2010 Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelma (UN Development Program, UNDP) antoi tunnustusta Bolivian ohjelmille, joilla tähdätään köyhyyden poistamiseen. UNDP:n mukaan Bolivian köyhyysprosentti oli pudonnut viimeisen 12 vuoden aikana 41 prosentista 32 prosenttiin. Raportissa kiitettiin myös menestystä lukutaito-ohjelmassa, terveydenhuollon kehittämisessä ja äärimmäisen köyhyyden poistamisessa. Myös ravitsemustilanteen ja ikääntyvien ihmisten elämäntilanteen paranemista kiiteltiin. Bolivassa toimiva YK:n edustaja Yoriko Yasukawa totesi nopean kehityksen olevan maan hallituksen ansiota, jonka ensisijainen tavoite on ihmisten hyvinvoinnin kehittäminen.
Toinen presidenttikausi
Morales voitti joulukuussa 2009 järjestetyt presidentinvaalit jo ensimmäisellä kierroksalla, saaden taakseen 63% annetuista äänistä ja jatkoi näin toiselle presidenttikaudelleen. Moralesin voitto oli vielä selvempi kuin vuonna 2005 ja tätä voidaan pitää vahvana mandaattina Moralesin ajamien sosiaalisten uudistusten jatkamiselle. Lisäksi Moralesista tuli ensimmäinen presidentti sitten vuoden 1964, joka on valittu toiselle peräkkäiselle jatkokaudelle.
Vuoden 2010 toukokuussa Morales kävi valtiovierailulla Suomessa ja piti puheen Helsingin yliopistolla.
Kööpenhaminan ilmastokokouksen tuloksiin tyytymätön Morales kutsui Boliviaan koolle vaihtoehtoisen ilmastokonferenssin, jossa vaadittiin teollisuusmailta luvattuja mittavampia päästöleikkauksia. Moralesin näkemyksen mukaan Kööpenhaminassa ei kuunneltu riittävästi kehitysmaita ja Cochabambassa järjestetty kokous toimi vaihtoehtoisena foorumina. Kokoukseen osallistui kaikkiaan 35 000 ihmistä 142 maasta, joka oli puolet odotettua enemmän. Ilmastokriisin syyksi kokous katsoi kapitalismin, joka elämän kunnioittamisen sijaan pitää äiti maata raaka-aineiden lähteenä ja ihmisiä tuotannon ja kulutuksen välineinä. Konferenssi päätti myös järjestää vuonna 2011 maailmanlaajuisen äänestyksen ilmastomuutoksen vaatimista toimista.
Vappuna 2010 Morales ilmoitti kansallistavansa neljä voimalaitosyhtiötä, ottaen näin 80% Bolivian sähköntuotannosta valtion haltuun. Moralesin mukaan peruspalvelut eivät voi olla yksityistä liiketoimintaa ja ne otetaan takaisin bolivialaisille. Moralesin toimet ovat olleet erittäin suosittuja alkuperäiskansojen keskuudessa, jotka kokevat yritysten ryövänneen luonnonvarat ja jättäneet köyhiä hyödyttävät investoinnit vähiin. Kriitikoiden mukaan Morales karkottaa toimillaan kansainväliset investoinnit ja toimii enemmän alkuperäisväestön, kuin kaikkien bolivialaisten etujen mukaan.
Marraskuussa 2011 Bolivia ja USA palauttivat maiden välille diplomaattisuhteet, jotka oli katkaistu vuonna 2008.
Kiista valtatien rakentamisesta
Vuonna 2011 Morales ajautui vastakkain alkuperäiskansojen kanssa kiistassa valtatien rakentamisesta Amazonasin sademetsien kautta Bolivian pohjoisosiin. Aiemmin Moralesia tukeneet alkuperäiskansat syyttivät Moralesia taloudellisen kehityksen asettamisesta sademetsien suojelun edelle ja organisoivat isoja mielenosoituksia tietä vastaan. Protestit kärjistyivät väkivaltaiseksi kun poliisi hajotti protestoijien leirin. Tästä seuranneen kohun myötä maan puolustusministeri ja sisäministeri erosivat. Morales puolestaan jäädytti tien rakentamisen ja lupasi viedä hankkeen kansanäänestykseen alueilla joihin tie vaikuttaisi. Moralesia on syytetty aimaroiden ja ketšuoiden suosimisesta tieprojektin kautta. Morales itse on pitänyt tien rakentamista välttämättömänä Bolivian kehitykselle, mutta kiista on vaikuttanut negatiivisesti Moralesin kannatuslukemiin. Saman vuoden lokakuun lopulla Morales ilmoitti, että tiesuunnitelmaa muutetaan ja tie ei enää kulje sademetsän suojelualueen läpi.
Kolmas kausi
Morales oli itse ajanut lakia, jossa presidentti ei saanut istua kuin kaksi kertaa maan johdossa. Kun Morales asettui ehdolle ja voitti, hän perusteli kolmatta kauttaan sillä, että laki oli säädetty kesken toisen kauden. Morales hävisi melko täpärästi äänestyksen, jossa hänen puolueensa ajoi presidentin kausirajoitusten poistamista. Tästä huolimatta korkein oikeus päätti, että kausirajoitukset poistetaan. Kun aikaa kului, Moralesista tuli pisimpään Latinalaisessa Amerikassa vuoden 2000 jälkeen istunut presidentti.
Ero presidentin virasta
Bolivian lokakuun 2019 presidentinvaaleissa Morales sai yli 47 prosenttia ja opposition ehdokas Carlos Mesa 36,5 prosenttia äänistä. Vaalit näyttivät aluksi jatkuvan toiselle kierrokselle, jossa yhdistyneet opposition arveltiin olevan vahvoilla. Moralesin kannatus nousi vuorokaudeksi keskeytetyssä vaalilaskennassa yhtäkkiä niin, että Morales voitti vaalit suoraan ensimmäisellä kierroksella. Moralesia vastustanut konservatiivinen Carlos Mesa syytti Moralesin puoluetta vaalivilpistä. Myös EU ja monet ulkomaat tuomitsivat vaalituloksen. Moralesia puolsivat muun muassa Venäjä, Venezuela, Kuuba ja monet sitoutumattomat maat. Moralesin vastustajat suuttuivat ja nostivat suuria protesteja ja lakkoja. Väkivaltaisuuksiksi yltyneissä mellakoissa Moralesin kannattajat ja vastustajiat tappelivat eri puolilla maata. Opposition protestoijat polttivat hallituksen edustajien koteja. Lisäksi ne valtasivat keskeisiä radio- ja tv-asemia. Ainakin kolme kuoli, 300 loukkaantui. Morales suostui lopulta uusintavaaleihin,. Se ei ollut oppositiolle tarpeeksi. Puolustusministeri ei tukenut Moralesia, ja armeija painosti Moralesin eroamaan ja teki samalla vallankaappauksen. Morales pakeni Meksikoon. Ryöstely pääkaupungissa jatkui seuraavana yönä. Morales ja häntä tukevat valtiot syyttivät armeijaa vallankaappauksesta. . Moralesin kannattajat ja vastustajat kahakoivat 12.11.2019, eivätkä poliisin voimat kyenneet estämään mellakoita. Morales itse sanoi Meksikossa, että suostui eroamaan virastaan ja lähtemään maanpakoon Meksikoon, koska hänen henkensä oli vaarassa Boliviassa ja eroamalla hän oli arvioinut voivansa estää parhaiten verilöylyn. Joulukuussa 2019 hän siirtyi Argentiinaan.
Bolivian yleinen syyttäjä antoi 18. joulukuuta 2019 Moralesista pidätysmääräyksen. Bolivian hallinto syyttää häntä kapinan lietsomisesta ja terrorismista.
Moralesin jälkeen Bolivian väliaikaiseksi presidentiksi 12. marraskuuta 2019 julistautunut senaatin toinen varapuheenjohtaja, oikeistolainen Jeanine Áñez on nopeasti alkanut muuttaa Bolivian ulkopoliittista linjaa. Suhteet Moralesin läheiseen liittolaiseen Venezuelaan katkaistiin, ja Bolivia tunnusti Juan Guaidón hallinnon Venezuelan lailliseksi hallitukseksi. Bolivia nimitti myös 11 vuoteen ensimmäisen suurlähettiläänsä Washingtoniin, mikä merkitsi Moralesin aikana kiristyneiden Yhdysvaltojen-suhteiden nopeaa kohentumista. Yhdysvallat tunnusti Moralesin jälkeen valtaan tulleen Bolivian väliaikaisen hallinnon ja presidentti Jeanine Anezin Bolivian laillisiksi vallanpitäjiksi.
Vaalivilppisyytösten kyseenalaistaminen
Vuoden 2020 alussa The Washington Post ja The New York Times raportoivat, että MIT:n tutkijat tekivät tilastoanalyysin vaalien äänistä ja eivät havainneet merkittäviä tilastollisia eroja alustavan ääntenlaskennan (preliminary vote) lopettamisen ja aloittamisen välillä. Sen sijaan on "erittäin todennäköistä", että Morales voitti vaalit yli 10 prosentin erolla ensimmäisellä kierroksella. Vaalivilppiväitteille ei siis löytynyt tilastollisia todisteita. Tämä asettaa OAS:n väitteet vilpistä kyseenalaiseen valoon. Samanlaisen analyysin esitti jo vuonna 2019 vaalien jälkeen amerikkalainen proggressiivinen ajatushautomo Center for Economic and Policy Research, joka ei löytänyt tilastoanalyysissaan todisteita vaalivilpistä.
Paluu maanpaosta
Vasemmistolainen Luis Arce voitti presidentinvaalit vuonna 2020. Morales palasi Boliviaan puolueensa johtoon.
Yksityiselämä
Moralesilla on kahden naisen kanssa kaksi avioliiton ulkopuolista lasta, Eva Liz Morales Alvarado (s. 1994) ja Alvaro Morales Peredo. Morales kiisti aluksi isyytensä tyttöön ja myönsi sen vasta kongressin painostuksen jälkeen. Pojan elatusmaksurästit otettiin hänen palkastaan vuonna 2004 Bolivian perustuslakituomioistuimen päätöksen jälkeen.
Evo Moralesin lapset siirtyivät marraskuussa 2019 isänsä valtakauden päätyttyä Boliviasta maanpakoon Argentiinaan.
Tupsikit
Tupsikit (Avellinia) on kaurojen lähisukuinen heinäsuku. Suvussa on nykyisin kaksi lajia, jotka ovat yksivuotisia heiniä. Niitä esiintyy alkuperäisenä Välimeren alueella: Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Turkissa. Kesätupsikki (Avellinia festucoides), joka aiemmin on tunnettu nimellä A. michelii, esiintyy laajemmalla alueella ja toinen laji Avellinia longiaristata Baleaareilla Menorcan saarella.
Jerry D’Amigo
Jerry Vincent D’Amigo (s. 19. helmikuuta 1991 Binghamton, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. D’Amigo on pelannut urallaan 31 NHL-ottelua tehopistein 1+2=3. Hänet on yleisesti tunnettu luisteluvoimaisena kahden suunnan hyökkääjänä, jolla on hyvä laukaus.
Seuraura
D’Amigo pelasi kaudella 2006–2007 AtJHL-juniorisarjaa Binghamton Jr. Senatorsissa. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan vuoden tulokkaaksi. OHL-joukkue Kitchener Rangers varasi D’Amigon 238. pelaajana kesällä 2007, mutta hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 kuitenkin Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukaan pelaamaan mm. NAHL-junioriliigaa. Toronto Maple Leafs varasi D’Amigon kuudennella kierroksella 158. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2009. Kahden US NTDP:ssä vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2009–2010 Rensselaer Polytechnic Instituten yliopistojoukkueeseen. D’Amigo oli tehoilla 10+24=34 joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Hänet valittiin kauden päätteeksi ECAC Hockeyn vuoden tulokkaaksi, tulokkaiden tähdistökentälliseen sekä akateemiseen tähdistökentälliseen. Lokomotiv Jaroslavl varasi D’Amigon 155. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2010.
Elokuussa 2010 D’Amigo teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän aloitti kauden 2010–2011 AHL-joukkue Toronto Marliesissa, jossa D’Amigo pelasi 41 runkosarjaottelua tehopistein 5+9=14, kunnes Maple Leafs lähetti hänet siirtotakarajan kynnyksellä, helmikuussa 2011 loppukaudeksi D’Amigon aiemmin varanneen OHL-joukkue Kitchener Rangersin vahvuuteen. Ennen OHL:ään siirtymistä D’Amigo ehti tehdä 14 pistettä 41 pelissä Marliesissa. Hän oli pudotuspeleissä kuudella osumallaan joukkueen paras maalintekijä Gabriel Landeskogin kanssa. OHL-kauden jälkeen D’Amigo pelasi Marliesin AHL-joukkueessa vielä kaksi ottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Ensimmäisellä kokonaisella AHL-kaudellaan 2011–2012 D’Amigo teki 76 runkosarjaottelussa tehot 15+26=41 ja 17 playoff-ottelussa tehot 8+5=13. Hän eteni Marliesin kanssa aina Calder Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Norfolk Admirals otteluvoitoin 4–0. Kaudella 2012–2013 D’Amigo oli 17 osumallaan joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Ryan Hamiltonin jälkeen. Pudotuspeleissä hän voitti tehoilla 1+8=9 Marliesin sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Mike Zigomanisin kanssa sekä voitti sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Kaudella 2013–2014 D’Amigo nousi joukkueen varakapteeniksi. Hän oli 20 osumallaan Marliesin kolmanneksi paras maalintekijä. D’Amigo debytoi kauden aikana myös Maple Leafsin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 22 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3. D’Amigo pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 5. joulukuuta 2013 Dallas Starsia vastaan, jolloin hän sai jääaikaa 4.02 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin D’Amigo teki 14. joulukuuta 2013 Chicago Blackhawksia vastaan. Hän keräsi Maple Leafsin 7–3-voittoon päättyneessä ottelussa myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Nikolai Kuljominin tekemään voittomaaliin.
1. heinäkuuta 2014 Toronto Maple Leafs kauppasi D’Amigon pelaajaoikeudet ja kesän 2015 seitsemännen kierroksen varausvuoron Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa Matt Frattiniin. Saman kuun lopulla D’Amigo ja Blue Jackets tekivät vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 850 000 dollarin arvoisen sopimuksen. Hän ehti pelata kaudella 2014–2015 ainoastaan seuran farmijoukkue Springfield Falconsissa, kunnes Blue Jackets kauppasi D’Amigon Buffalo Sabresiin vaihdossa hyökkääjä Luke Adamiin. D’Amigo vietti suurimman osan loppukaudestaan Sabresin farmijoukkue Rochester Americansissa, mutta hän pelasi seurassa myös yhdeksän NHL-ottelua ilman tehopisteitä. Heinäkuussa 2015 D’Amigo teki Sabresin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. Hän pelasi kauden 2015–2016 kuitenkin kokonaan Americansissa, jonka varakapteenina D’Amigo toimi.
Lokakuussa 2016 D’Amigo teki loppukauden 2016–2017 kattavan sopimuksen SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksen kanssa oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Hän jakoi tehoilla 13+20=33 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Tapio Laakson kanssa. Lokakuussa 2017 D’Amigo siirtyi loppukauden 2017–2018 kattavalla sopimuksella Kalevan Palloon oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan ERC Ingolstadtiin. D’Amigo oli tehoilla 18+25=43 joukkueen toiseksi paras pistemies Mike Collinsin jälkeen. Maaliskuussa 2019 hän teki Ingolstadin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Joulukuussa 2020 D’Amigo teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsin kanssa. Hän pelasi siellä suurimman osan kaudesta 2020–2021. Helmikuussa 2021 seura lainasi D’Amigon ammattilaistry-out -sopimuksella AHL-joukkue Colorado Eaglesiin, jossa hän pelasi kolme ottelua.
Foggian maakunta
Foggian maakunta on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Apulian alueella Italian eteläosissa.
Foggian maakunnan pinta-ala on 7 190 km2 ja asukasluku runsaat 600 000. Maakunnan pääkaupunki on Foggia.
Jerry D’Amigo
Seuraura
Kaudeksi 2021–2022 D’Amigo palasi Saksan DEL-liigaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Düsseldorfer EG:hen.
Foggian maakunta
Vuonna 2009 Foggian maakunnasta liitettiin kolme kaakkoisinta kuntaa uuteen Barletta-Andria-Tranin maakuntaan. Foggian maakuntaan jäi 61 kuntaa.
Jerry D’Amigo
Maajoukkueura
D’Amigo pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011, joista ensimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja jälkimmäinen pronssiin. Vuoden 2010 turnauksessa hän oli tehoilla 6+6=12 Yhdysvaltain paras maalintekijä Chris Kreiderin kanssa ja toiseksi paras pistemies Derek Stepanin jälkeen. D’Amigo valittiin joukkueensa yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös alkulohkossa Slovakiaa ja välieräottelussa Ruotsia vastaan pelattujen otteluiden päätteeksi Yhdysvaltain joukkueen ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Foggian maakunta
Foggian kaupungin ympäristö on pöytämäinen tasanko, joka on tärkeää maatalousaluetta. Italian "saappaan kannus" on Garganon vuoristoinen ja metsän peittämä niemimaa. Metsäalueella on kansallispuisto
Jerry D’Amigo
Maajoukkueura
D’Amigo pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. D’Amigo oli Yhdysvaltain paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 4+9=13. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen ja joukkueensa yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Immilän mylly
Immilän mylly sijaitsee Ruuhijärvestä Sylvöjärveen laskevan Immilänjoen alajuoksulla Immilän kylällä, Lahden Nastolassa.
Tulostettava elektroniikka
Tulostettava elektroniikka yhdistää laaja-alaisesti osaamista usealta liiketoiminta-alueelta kuten kemia-, elektroniikka-, ja tulostus-, ja tulostuslaiteteollisuudesta. Johtuen tulostettavan elektroniikan valmistusprosessien erilaisuudesta verrattuna perinteisiin elektroniikan valmistusprosesseihin odotetaan sen muuttavan elektroniikkatuotteen suunnittelu-, valmistus- ja arvoketjua.
Immilän mylly
Historia
Immilän koskissa on jauhettu viljaa jo keskiajalla, mutta vanhin kirjallinen tieto myllyistä on vasta vuodelta 1548. Ensimmäinen saha rakennettiin koskeen 1760-luvulla, tähän aikaan mäellä oli jo asutusta sekä kievari. 1800-luvulla asutus alkoi lisääntyä ja Immilään muodostuikin monipuolinen käsityöläis- ja myllärikylä. Toisen maailmansodan jälkeen Immilän koskissa toimi kolme myllyä; kahden sahan lisäksi myös sähkölaitos oheislaitteineen (mm. pärehöylä). Viimeisenä myllyistä lopetti toimintansa Immilän piirin saha toukokuussa 1969. Myllyistä on säilynyt ainoastaan Immilän piirin 1901 rakennettu myllyrakennus.
Tulostettava elektroniikka
Sähköisesti toiminnallisia, yleisemmin nestemäisiä materiaaleja, on saatavilla laaja kirjo sähköisesti johtavien, eristävien, puolijohtavien, optisten ja sensorirakenteiden luomiseen. Tulostettavassa elektroniikassa pääasiallisena materiaalin prosessointimuotona ovat erilaiset pintakäsittely-, sekä materiaalia lisäävät tulostus-, kuivatus-, kovetus- ja sintrausprosessit.
Immilän mylly
Toimintaa
Immilän mylly ja myllypiirin vanhat rakennukset kunnostettiin vuosina 1997–1999. Kunnostuksen jälkeen mylly on ollut aina kesäisin auki vierailijoille. Paikalla voi vierailla vanhalla myllyllä sekä joka kesä uudistuvaan näyttelyyn. Näyttelyt ovat käsitelleet mm. Nastolan vanhoja myllyjä, vanhoja karttoja, vanhoja postikortteja, myllytonttuja ja uskomustarinoita. Mylly on nykyään suosittu lähimatkailukohde, joka hyödyntää paikallishistoriaa ja -tuntemusta toiminnassaan. Myllyllä myös esiintyy vuosittain kesäteatteri ja lausujia. Myllyllä järjestetään myös yhteislauluiltoja, markkinoita, kesäjuhlia ja muita tapahtumia yhdessä läheisen Seuratalon kanssa. Myllyllä järjestetään myös opastettuja kiertokäyntejä kesäisin.
Tulostettava elektroniikka
Tulostettavassa elektroniikassa käytettävät tulostettavat materiaalit koostuvat toiminallisesta osasta, sekä prosessin aikana poistuvista aineosista. Esimerkiksi sähköisesti johtavan rakenteen muodostamiseen käytettävät musteet voivat sisältää pieniä metallisia nanopartikkeleita, niiden ympärille kiinnitettyjä ennenaikaiselta yhteensulautumiselta suojaavia aineosia, sekä liuottimia. Sintrausprosesseissa näistä metallinanopartikkeleista muodostuu yhtenäisiä metallikerroksia sekä metallinanopartikkeleita suojaavat aineosat joko poistuvat tai muodostavat muita toiminnallisia ominaisuuksia. Poistuvia aineosia ovat myös painonesteissä käytettävät liuottimet.
Immilän mylly
Toimintaa
Myllyn lähellä myllärin mökissä pidetään kesäisin Immilän Myllykahvilaa, jota pitää kahvila-konditoria Kahvitar.
Madarit
pienoiskuva|[[Sodomanmadari (Calotropis procera)]] Madarit (Calotropis) on oleanterikasvien heimoon kuuluva suku.
Levinneisyys
Madarit kasvavat Pohjois-Afrikassa, Arabiassa ja trooppisessa Aasiassa.
Luokittelu
Lajit:
Abiam
Abiam oli Juudan kuninkaana isänsä Rehabeamin jälkeen, todennäköisesti vuodet 913–910 eaa. Raamattu kertoo hänen tulleen kuninkaaksi 18-vuotiaana ja hallinneensa kolme vuotta. Lisäksi Raamattu kertoo: Abiam syyllistyi kaikkiin niihin synteihin, joita hänen isänsä oli tehnyt...niin kauan kuin Abiam eli, Rehabeamin suku oli sodassa Jerobeamia vastaan...sitten hän meni lepoon isiensä tykö...hänen jälkeensä tuli kuninkaaksi hänen poikansa Asa. Tästä voidaan päätellä, että Abiam soti koko hallituskautensa Jerobeamia vastaan. Historiallisia faktoja hänestä ei tiettävästi ole.
Helsingin Mikaelin seurakunta
Helsingin Mikaelin seurakunta (entinen Mellunkylän seurakunta) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Itä-Helsingissä. Sen toimialueeseen kuuluvat Mellunkylä, Kontula, Vesala, Mellunmäki, Kurkimäki, Kivikko ja Östersundom.
Mikaelin seurakuntaan kuului vuoden 2021 lopussa 16 304 jäsentä, mikä on 40,2 % alueen asukkaista.
Historia
Mellunkylän seurakunta perustettiin 1. tammikuuta 1981, kun Vartiokylän seurakunta jaettiin. Pohjoisesta osasta muodostettiin uusi Mellunkylän seurakunta. Kirkkoherroina toimivat vuosina 1981–1998 Armas Viita (s. 1934), 1998-2009 Pentti Miettinen (s. 1953).
Vuonna 2019 seurakunnan alueella kirkkoon kuului vain 43,4 % asukkaista, joka oli Helsingin alhaisin kuulumisprosentti. Seurakunnan vuosibudjetti oli noin 2,2 miljoonaa euroa.
Helsinki laajenee itään
Vuodenvaihteessa 2008–2009 seurakunnan väkiluku kasvoi, kun osa Sipoota liitettiin Helsinkiin, ja liitosalueelta seurakuntaan siirtyi jäseniä Sipoon suomenkielisestä seurakunnasta. Seurakunnan nimi muutettiin Helsingin Mikaelin seurakunnaksi pääkirkkonsa Mikaelinkirkon mukaan 1. heinäkuuta 2009 alkaen. Paikallisesti siitä käytetään Mikaelin seurakunta -nimitystä, mutta virallisissa yhteyksissä Helsingin-etuliite on tarpeen, koska Turussa on Turun Mikaelinseurakunta -niminen seurakunta.
Hendrick de Keyser
thumb|Hendrik de Keyserin suunnittelema Westerkerk Amsterdamissa.
Helsingin Mikaelin seurakunta
Toimipisteet
Seurakunnalla on kolme kirkkoa, Kontulan Mikaelinkirkko, joka on samalla seurakunnan päätoimipaikka, Östersundomin kirkko ja Vartiokylän kirkko sekä Puotilan kappeli. Östersundomin kirkko on nykyisen Helsingin kaupungin alueen vanhin.
Hendrick de Keyser
Hendrick de Keyser (1565–1621) oli hollantilainen arkkitehti ja kuvanveistäjä. Hän suunnitteli Amsterdamiin Zuiderkerkin, Norderkerkin ja Westerkerkin sekä Delftin kaupungintalon.
Helsingin Mikaelin seurakunta
Hallinto
Seurakunnan kirkkoherrana on toiminut vuodesta 2010 Martti Häkkänen (s.1959).
Hendrick de Keyser
Hänen pojistaan Pieter de Keyserista (arkkitehti ja kuvanveistäjä, 1595–1676), Willem de Keyserista (1603– noin 1674) ja Thomas de Keyserista (taidemaalari) tuli taiteilijoita. thumb|left|Hendrik de Keyserin suunnittelema Zuiderkerk Amsterdamissa
Keyser oli huonekalupuuseppämestari Cornelis Dirxzoon de Keyserin poika. Hänen opettajiaan olivat kuvanveistäjä Cornelis Bloemaert ja taidemaalari Abraham Bloemaert. Myös Keyser teki maalauksia.
Keyser oli hollantilaisen täysrenessanssin merkittävin taiteilija. Hänen ansiostaan Hollannin renessanssiarkkitehtuuri sai sille ominaisen leiman.
Helsingin Mikaelin seurakunta
Hallinto
Seurakunnassa työskenteli elokuussa 2020 kirkkoherran lisäksi yhdeksän pappia.
Hendrick de Keyser
Hänen merkittävimpiä töitään on kirkkojen ohella Haarlemmerpoort Amsterdamissa, Amsterdamin Pörssi, Itä-Intian kauppakomppanian talo Amsterdamissa. Hänen merkittävimpiä veistoksiaan on Vilhelm I Oranialaisen hautamuistomerkki Delftin Nieuwe kerkissä (Ursulakirkko).
Helsingin Mikaelin seurakunta
Kirkkoherrat
Mikaelin seurakunnassa on vuodesta 1981 lähtien palvellut kolme eri kirkkoherraa.
Simon Davies
Simon Davies (s. 23. lokakuuta 1979 Haverfordwest, Wales) on walesilainen maajoukkuetason jalkapalloilija, joka edusti seuratasolla muun muassa Englannin Valioliigassa pelaavia Tottenhamia, Evertonia ja Fulhamia. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Walesin maajoukkuetta Davies edusti 58 kertaa ja teki pelaamissaan otteluissa kuusi maalia.
Jokioisten kartano
Jokioisten kartano on Jokioisten kunnassa Loimijoen varrella sijaitseva kartano. Se perustettiin 1562. Kartanon suuruuden aikana Jokioisista kehittyi von Willebrandien ansiosta merkittävä teollisuuspaikkakunta. Kartanon päärakennus on merkittävä uusklassismin edustaja. Nykyisin alueella on Luonnonvarakeskuksen maatalouden tutkimuslaitoksia.
Päärakennus ja puisto
pienoiskuva|Jokioisten kartano takaa
Kartanon päärakennus 1790-luvulta on uusklassismin varhaisimpia ja merkittävimpiä edustajia Suomessa. Sen rakentamistyö aloitettiin 1794. Valmistuessaan päärakennus oli Suomen suurimpia rakennuksia: siinä oli 30 huonetta. Rakennuksen suunnitteli Carl Christoffer Gjörwell ja Erik Palmstedt. Päärakennus rapattiin kalkinvalkoiseksi. Kartanorakennuksen alkuperäiset interiöörit ovat säilyneet hyvin etenkin toisessa kerroksessa.
Kartanon puisto on peräisin 1600-luvulla, ja päärakennuksen rakentamisen aikoihin kartanon ympärille suunniteltiin laaja puistoa englantilaiseen tyyliin, joka jatkuu Loimijoen vartta myötäillen puistometsänä. Puistometsässä on maaherra von Willebrandin ja tämän vaimon hauta muistomerkkeineen. Kartanon kasvihuoneet, jotka sijaitsivat puiston laidassa Loimijoen rantatörmällä, säilyivät aina 1900-luvulle.
Historiaa
pienoiskuva|Willebrandien hautamuistomerkki Jokioisten kartanonpuistossa. Kivi pystytettiin 1833. pienoiskuva|Jokioisten kartanon jyvämakasiini ja sen tornikello.
Aeroflotin lento 1492
Aeroflotin lento 1492 oli Aeroflotin Venäjän sisäinen reittilento Moskovasta Murmanskiin. Lennolla 5. toukokuuta 2019 käytetty Suhoi Superjet 100-95B joutui palaamaan takaisin Moskovan Šeremetjevon kansainväliselle lentoasemalle pian lentoonlähdön jälkeen salamaniskun vioitettua koneen sähköjärjestelmiä. Hätälasku kuitenkin epäonnistui koneen osuttua kiitotiehen liian kovaa ja pompattua takaisin ilmaan. Tätä seuranneen toisen kosketuksen voimasta koneen päälaskutelineet romahtivat, ja se liukui kiitotietä pitkin syttyen tuleen.
Jokioisten kartano
Historiaa
Kartano perustettiin vuonna 1562, jolloin Ruotsin kuningas Eerik XIV antoi Klaus Kristerinpoika Hornille läänitykseksi Portaan hallintopitäjän Jokioisten neljänneskunnan, joka käsitti nykyisen Jokioisten kunnan sekä osia nykyisistä Ypäjästä, Humppilasta ja Forssasta silloisen Tammelan kirkkopitäjän alueella. Myöhemmät omistajat olivat tunnettuja sukuja, heidän joukossaan mm. Flemingit, Jägerhorn af Spurilat, Reuterholmit, von Willebrandit sekä Mannerheimit.
Aeroflotin lento 1492
Onnettomuuslennolla oli 73 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä. Onnettomuudessa sai surmansa 40 matkustajaa ja yksi miehistön jäsen. Lisäksi 11 koneessa ollutta loukkaantui.
Jokioisten kartano
Historiaa
Kartanon suuruuden aika alkoi 1752 kun kapteeni Reinhold Johan Jägerhorn osti kartanon, se käsitti tuolloin noin puolet silloisesta Jokioisten neljänneskunnasta, jota myöhemmin ruvettiin kartanon mukaan kutsumaan Jokilääniksi. Jägerhorn kasvatti maaomistuksiaan niin, että kartano lopuksi kattoi lähes koko Jokioisten neljänneskunnan, noin 32 000 hehtaaria. Jokioisten 1750-luvun alussa rakennettu hienoteräinen saha oli Hämeessä lajiaan ensimmäisiä. Jägerhorn joutui kuitenkin luopumaan kartanostaan vuonna 1773. Kartanon taloutta onnistui kehittämään Jägerhornin sisarenpoika maaherra ja kenraalimajuri Ernst Gustaf von Willebrand (nuorempi), joka omisti sen vuodesta 1791.
Von Willebrandin johdolla kartano aloitti Jokioisten kunnan teollistamisen, mikä johti nopeasti siihen, että Jokioinen kasvoi yhdeksi Hämeen maakunnan merkittävistä teollisuuspaikkakunnista. Von Willebrand tehosti ja laajensi kartanon sahateollisuutta 1790-luvulla ja perusti kartanon maille tiilitehtaan, panimon ja viinanpolttamon. Teollisuuden lisäksi von Willebrand myös kehitti maatalouden ja karjanhoidon menetelmiä.