cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Celebrity Xpedition
MS Celebrity Xpedition on Celebrity Cruisesin Xpedition-luokan risteilyalus. Alus on vaihtoehtona suuremmille aluksille, ja pienemmän kokonsa ansiosta se tarjoaa enemmän henkilökohtaisia palveluita. Aluksen matkustajakapasiteetti on 96 matkustajaa. Aktiivisen matkareittinsä vuoksi aluksen risteilyitä markkinoidaan erityisesti nuoremmille ja keskimääräistä paremmin koulutetuille risteilymatkustajille. Aluksen sisaralus on Sun Bay II.
Aleutian tauti
Aleutian tauti on amdoviruksen aiheuttama eläintauti, jota esiintyy erityisesti minkillä mutta myös pesukarhulla, näädällä, hillerillä ja fretillä.
Taudin aiheuttajaviruksen koko nimi on minkin aleutian tauti -virus. Taudin oireita ovat muun muassa pysyvä viremia, korkeat vasta-ainepitoisuudet, plasmasytoosi, infektiivisten immunokompleksien muodostuminen ja vaskuliitti.
Celebrity Xpedition
Nykyisin alus purjehtii Galápagossaarilla. Pienen kokonsa ansiosta aluksen on mahdollista poiketa myös matalammissa, pienemmissä satamissa, joihin suuremmat alukset eivät kokonsa vuoksi voi rantautua.
Jaakko Sarlin-Lappeteläinen
Jaakko Juhani Lappeteläinen (aiemmin Sarlin; 16. joulukuuta 1937 – 26. kesäkuuta 1993 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen judokouluttaja ja 1950-luvulla Ranskan muukalaislegioonassa palvellut sotilas.
Turusta kotoisin ollut Sarlin-Lappeteläinen liittyi legioonaan Pariisissa huhtikuussa 1954 vain 16-vuotiaana väärennettyään syntymäaikansa henkilöpapereihin. Hän sai jalkaväkikoulutuksen Algeriassa Mascaran koulutuskeskuksessa ja palveli sitten aluksi Orleansvillen autokomppaniassa. Sarlin-Lappeteläinen oli legioonassa vuoteen 1959 saakka ja hän osallistui sinä aikana Algerian sodan taisteluihin. Palattuaan Suomeen hän joutui vielä suorittamaan asevelvollisuutensa Sirkkalan kasarmilla 2. erillisessä autokomppaniassa.
1960-luvun alussa Sarlin-Lappeteläinen oli käynnistämässä judoharrastusta Turun seudulla. Hän toimi kouluttajana ja laati tammikuussa 1962 Johdantoa itsepuolustusjärjestelmälle (J.G.J) nimisen yleiskuvauksen opettamistaan tekniikoista. Näihin kuuluivat Jiu-Jitsu, Glous-Gombat-lähitaistelutekniikka ja judo. Jaakko Sarlinin isä Onni Sarlin toimi kesällä 1962 perustetun Turun Judoseura ry:n ensimmäisenä puheenjohtajana. Jaakko Sarlin jatkoi judokouluttajana ensin Turun Judoseurassa ja sitten 1964 perustetussa Turun Akateemisessa Judokerhossa.
Heli Santavuori tutustui Tukholmassa asuneeseen ja silloin jo alkoholisoituneeseen Sarlin-Lappeteläiseen 1980-luvun lopulla. Santavuori tallensi kuukausien ajan Sarlin-Lappeteläisen legioonamuistelmia yhteensä 80 kasetille. Useamman vuoden kestäneiden Sarlin-Lappeteläisen haastattelujen ja yksityiskohtien tarkistusten tukemana Santavuori kirjoitti aineiston pohjalta kirjan Legioonan sotilas Suomalainen muukalaislegioonalainen Algerian sodassa 1954-59 (Readme.fi, 2010). Sarlin-Lappeteläisen oma ohje muistelmien kirjoittajalle oli ollut "totuutta, ei mitään Ramboa".
Lappeteläisen puoliso oli Suomessa syntynyt Seija Kyllikki Lappeteläinen vuodesta 1968. Seija Lappeteläinen kuoli Solnassa Tukholman läänissä vuonna 1978. Jaakko Lappeteläinen oli kuollessaan kirjoilla Götevessä Falköpingin kunnassa Ruotsissa.
Yihwa (hahmo)
Wanyihwa Trakantapathawi (lempinimeltään Yihwa) on naispuolinen päähenkilö thaimaalaisessa 13-jaksoisessa televisiosarjassa Bad Romance ja sen esiosassa Together With Me. Hahmoa esittää thai-kiinalainen näyttelijä Maengmum Pimnitchakun Bumrungkit.
Biografia
Yihwa on yliopisto-opiskelija, jonka pääaine on arkkitehtuuri. Televisiosarja ei paljasta Yihwan vanhemmista tai perhetaustasta juuri mitään, mutta olettamuksia varakkaasta perheestä voi tehdä esimerkeksi hänen käyttämiensä kalliiden vaatteiden ja asusteiden perusteella.
Yihwalla on kolme parasta ystävää: Being, Dewey ja Fai. Hän hengaa heidän kanssaan sekä koulussa että vapaalla. Korn on myös yksi Yihwan rakkaista kavereista. Yihwa on auttanut Kornia tulemaan ulos kaapista ja auttanut saamaan Kornin ja tämän parhaan kaverin, Knockin yhteen. Korn ja Knock ovat antaneet Yihwalle lempinimen ”Anoppi”, koska tämä on pojille aivan kuin huolissaan oleva äiti.
Yihwa uskoo, ettei hän tarvitse poikia elämässään: hänen mielestään pojat ovat ”kuin iPhone-puhelimet eli vain koristekäyttöön”. Kornin ja Knockin vuosipäiväjuhlassa Yihwa kuitenkin tapaa Kornin ystävän, Chon, joka rakastuu Yihwaan ensi silmäyksellä. Aluksi Yihwa olettaa Chon olevan homoseksuaali, joka tavoittelee Knockia, mutta sittemmin pari alkaa lähentyä.
Ominaisuudet
Yihwa rakastaa muotia ja haluaa aina näyttää hyvältä, joten hänen tyylinsä muuttuu paljon sarjan aikana. Bad Romance -sarjassa Yihwalla on harteille ulottuvat tummanruskeat hiukset, ruskeat silmät ja pitkät ripset, kun taas Together With Me -sarjassa hänellä taas on pitkät aaltoilevat vaaleat hiukset.
Yihwa käyttää usein yliopistouniformua, joka koostuu valkoisesta kauluspaidasta ja mustasta hameesta sekä yleensä korkeista korkokengistä. Hänen meikkinsä on yleensä melko rohkea: hän rakastaa käyttää punaista huulipunaa ja käyttää mustaa kajaalia, aurinkopuuteria, poskipunaa ja vaaleanruskeaa luomiväriä. Hän rakastaa myös koruja ja koristeita. Hänellä on aina kultainen sormus vasemmassa keskisormessaan sekä ranteessaan kello. Yihwa myös lakkaa kyntensä punaisella värillä.
Vaikka Yihwa on söpö, siro ja uskollinen, hän on myös erittäin nenäkäs ja voi muuttua todella ilkeäksi. Kun hän lukiossa saa selville, että hänen parhaaksi ystäväkseen luulemansa mustasukkainen Mydear sabotoi häntä, Yihwa kaataa Mydearin päälle keittoa ja potkaisee tätä kasvoille niin pahasti, että Mydear joutuu kauneusleikkaukseen. Yihwa onkin osoittautunut fyysisesti melko vahvaksi. Hän on myös hyvä tanssimaan, ja on voittanut koulun tanssikilpailun.
ASM
ASM on entinen Formula 3-talli. ASM voitti sarjan mestaruudet vuosina 2003-2008. Nykyinen F3 -talli ART Grand Prix kuitenkin korvasi sen kaudeksi 2009. ASM riveissä on ajanut muun muassa Formula 1 maailmanmestari Lewis Hamilton sekä F1:ssä myös ajava Nico Rosberg.
Solvay-konferenssi
300px|thumb|Valokuva ensimmäisestä Solvay-konferenssistä vuonna [[1911
Istumassa (vasemmalta oikealle): W. Nernst, M. Brillouin, E. Solvay, H. Lorentz, E. Warburg, J. Perrin, W. Wien, M. Curie ja H. Poincaré. Seisomassa (vasemmalta oikealle): R. Goldschmidt, M. Planck, H. Rubens, A. Sommerfeld, F. Lindemann, M. de Broglie, M. Knudsen, F. Hasenöhrl, G. Hostelet, E. Herzen, J.H. Jeans, E. Rutherford, H. Kamerlingh Onnes, A. Einstein ja P. Langevin.]]
Solvay-konferenssit ovat merkittäviä modernin fysiikan kehittämisestä keskustelevia kansainvälisiä kokouksia. Solvay-konferenssit on jaettu fysiikan konferenssiin ja kemian konferenssiin, jotka pidetään eri aikoina. Ensimmäinen kemian Solvay-konferenssi pidettiin yksitoista vuotta myöhemmin kuin fysiikan Solvay-konferenssi, eli vuonna 1922. Solvay-konferenssit sisältävät puheita, seminaareja ja erilaisia keskusteluja. Konferenssit pidetään perinteisesti Brysselissä, mutta nykyään perinteestä ei pidetä niin vahvasti kiinni, konferensseja on pidetty Japanissa ja Kreikassa. Tapaamiseen pääsee vain kutsusta, mutta joskus voidaan pitää yleisölle vapaa tilaisuus, jossa ihmiset voivat esittää kysymyksiä. Tällaiset tilaisuudet ovat kuitenkin erikseen itse konferenssista eikä niitä lueta ohjelmasisältöön. Konferenssin aloitti belgialainen kemisti Ernest Solvay vuonna 1911. Kuuluisin konferenssi on niin sanottu viides fysiikan Solvay-konferenssi, jossa Albert Einstein ja Niels Bohr kävivät kiivasta keskustelua kvanttimekaniikasta.
Solvay-konferenssit ovat kaikkein kuuluisimpia tapaamisia koko tiedemaailmassa, se oli myös ensimmäinen. Konferenssit pyritään pitämään noin puolen päivän pituisina. Päivät alkavat erilaisilla esitelmillä tietystä aiheesta. Tapaaminen pyritään järjestämään kolmen vuoden välein, tällä hetkellä konferensseja on pidetty 23 kertaa. Viimeisin tapaaminen pidettiin vuonna 2008. Tuolloin aiheena oli kvanttimekaniikkaan liittyviä ongelmia.
Tapaamiset ovat pääosin olleet säännöllisiä, eli kokoontunut kolmen vuoden välein. Toinen konferenssi pidettiin jo kaksi vuotta ensimmäisen jälkeen. Konferenssien välillä on myös kaksi suurta aikaväliä, jolloin konferensseja ei pidetty. Nämä ovat toisen ja kolmannen konferenssin välillä, eli 1913–1921 ja seitsemännen ja kahdeksannen konferenssin välillä, eli vuosina 1933–1948. Kokoontumisten välillä on useita neljän ja viiden vuoden venähdyksiä. Pitempien venähdysten syinä ovat olleet ensimmäinen ja toinen maailmansota.
1. Solvay-konferenssi
Ensimmäinen Solvay-konferenssi järjestettiin Brysselissä vuoden 1911 syksyllä. Samalla ensimmäinen Solvay-konferenssi oli ensimmäinen järjestetty fyysikoiden kokoontuminen. Vieraita tapahtumassa oli yhteensä 24, vieraslistaan kuuluivat muun muassa Marie Curie, Albert Einstein, Max Planck ja Henri Poincaré. Konferenssin puheenjohtaja oli Hendrik Antoon Lorentz.
1. kemian konferenssi
Ensimmäinen kemian konferenssi pidettiin vuonna 1922. Puheenjohtajana oli William Pope.
2. Solvay-konferenssi
200px|thumb|left|Toinen Solvay-konferenssi, 1913 Toinen kokoontuminen järjestettiin jo vuonna 1913, eli poikkeuksellisen nopeasti ensimmäisestä. Aiheena oli aineen rakenne.
Ylärivi, vasemmalta: Jules-Émile Verschaffelt, Max von Laue, Heinrich Rubens, Robert Goldschmidt, Edouard Hertzen, Frederick Lindemann, Maurice de Broglie, William Pope, Eduard Grüneisen, Georges Hostelet
Keskellä, vasemmalta: Fritz Hasenöhrl, J. H. Jeans, William Lawrence Bragg, Marie Curie, Arnold Sommerfeld, Albert Einstein Martin Knudsen, Paul Langevin
Alhaalla, vasemmalta: Walther Nernst, Ernest Rutherford, Wilhelm Wien, Joseph John Thomson, Emil Warburg, Hendrik Lorentz, Léon Brillouin, W. Barlow, Heike Kamerlingh Onnes, R. W. Wood, G. Gouy, Pierre-Ernest Weiss
3. Solvay-konferenssi
Seisomassa: W. L. Bragg, W. J. de Haas, C. G. Barkla, K. M. Siegbahn
Istumassa: A. A. Michelson, Martin Knudsen, Jean-Baptiste Perrin, Léon Brillouin, Paul Langevin, Ernest Solvay, O.W. Richardson, Hendrik Lorentz, Joseph Larmor, Ernest Rutherford, Heike Kamerlingh Onnes, Robert Millikan, Pieter Zeeman, Marie Curie, Maurice de Broglie
4. Solvay-konferenssi
Neljäs Solvay-konferenssi järjestettiin jälleen aikataulussa, vuonna 1924. Kokoontumisen aiheena oli metallien sähkönjohtokyky.
Alimmainen rivi, vasemmalta: Ernest Rutherford, Marie Curie, Edwin Herbert Hall, Hendrik Lorentz, William Henry Bragg, M. Brillouin, Willem Hendrik Keesom, van Aubel
Ylin rivi, vasemmalta: Léon Brillouin, Émile Henriot, Théophile de Donder, H. E. G. Bauer, Edouard Herzen, Auguste Piccard, Erwin Schrödinger, Percy Williams Bridgman, Jules-Émile Verschaffelt
5. Solvay-konferenssi
5. Solvay-konferenssi on kaikkein tunnetuin tähän asti järjestetyistä konferensseista. Tapaaminen järjestettiin lokakuussa vuonna 1927. Tapaamisen aiheena oli elektronit ja fotonit. Sen ajan merkittävimmät fyysikot tapasivat toisensa ja keskustelivat, silloin vielä uudesta teoriasta, kvanttimekaniikasta. Näkyvimmät hahmot olivat Albert Einstein ja Niels Bohr, jotka ajautuivat intensiiviseen sanaharkkaan. Einstein laittoi Werner Heisenbergin epätarkkuusperiaatteen ikävään valoon. Einstein ei koskaan pitänyt kvanttimekaniikasta ja pyrki esittämään teorian vääräksi lähes koko elämänsä ajan.
thumb|center|550px| [[Auguste Piccard|A. Piccard, E. Henriot, P. Ehrenfest, E. Herzen, Théophile de Donder, E. Schrödinger, J.E. Verschaffelt, W. Pauli, W. Heisenberg, R.H. Fowler, L. Brillouin,
P. Debye, M. Knudsen, W.L. Bragg, H.A. Kramers, P.A.M. Dirac, A.H. Compton, L. de Broglie, M. Born, N. Bohr,
I. Langmuir, M. Planck, M. Curie, H.A. Lorentz, A. Einstein, P. Langevin, C. E. Guye, C.T.R. Wilson, O.W. Richardson
Viidennen konferenssin osallistujat]]
29 kutsutusta vieraasta 17 oli voittanut tai voitti tapaamisen jälkeen Nobelin fysiikanpalkinnon.
6. Solvay-konferenssi
thumb|right|6. konferenssi, 1930
Kuudes konferenssi pidettiin Brysselissä vuonna 1930. Konferenssin teemana oli magnetismi.
Konferenssiin osallistuivat:
Seisomassa, oikealta: Edouard Herzen, Émile Henriot, Jules-Émile Verschaffelt, Charles Manneback, A. Cotton, J. Errera, Otto Stern, Auguste Piccard, Walther Gerlach, C. Darwin, Paul Dirac, E. Bauer, P. L. Kapiza, Léon Brillouin, H. A. Kramers, Peter Debye, Wolfgang Pauli, J. Dorfman, J. H. van Fleck, Enrico Fermi, Werner Heisenberg
Istumassa, oikealta: Théophile de Donder, Pieter Zeeman, Pierre-Ernest Weiss, Arnold Sommerfeld, Marie Curie, Paul Langevin, Albert Einstein, Owen Willans Richardson, B. Cabrera, Niels Bohr, Wander Johannes de Haas
7. Solvay-konferenssi
thumb|right|7. konferenssi, 1933
7. konferenssi järjestettiin vuoden 1933 lokakuussa. Konferenssin aiheena oli atomin ytimen rakenne ja käyttö.
Istumassa, oikealta: Erwin Schrödinger, Irene Joliot-Curie, Niels Bohr, Abram Fjodorowitsch Ioffe, M. Curie, Paul Langevin, Owen Willans Richardson, Ernest Rutherford, Théophile de Donder, Maurice de Broglie, Louis de Broglie, Lise Meitner, James Chadwick;
Kuvasta puuttuvat Albert Einstein ja Charles Eugene Guye.
8. Solvay-konferenssi
Kahdeksas konferenssi pidettiin vasta vuonna 1948 toisen maailmansodan takia. Konferenssin puheenjohtajana oli Lawrence Bragg. Konferenssin aiheena oli alkeishiukkaset ja niiden vuorovaikutukset.
Konferenssiin osallistuivat: Istumassa, oikealta: John Cockcroft, Marie-Antoinette Tonnelat, Erwin Schrödinger, O. W. Richardson, Niels Bohr, Wolfgang Pauli, Lawrence Bragg, Lise Meitner, Paul Adrien Maurice Dirac, H. A. Kramers, Théophile de Donder, Walter Heitler, Jules-Émile Verschaffelt; Toinen rivi: Paul Scherrer, E. Stahel, O. B. Kramers, P. M. S. Blackett, P. I. Dee, Felix Bloch, O. Frisch, Rudolf Peierls, Homi Jehangir Bhabha, Robert Oppenheimer, Giuseppe Occhialini, C. F. Powell, Hendrik Casimir, Marc de Hemptinne; Kolmas rivi: Paul Kipfer, Pierre Victor Auger, F. Perrin, Robert Serber, Léon Rosenfeld, Ferretti, Christian Møller, Louis Marie Edmond Leprince-Ringuet; Neljäs rivi: G. Balasse, L. Flamache, L. Groven, O. Goche, M. Demeur, Jacques Errera, Van Isacker, Léo van Hove, Edward Teller, Robert Goldschmidt, L. Marton, C. C. Dilworth, Ilya Prigogine, Jules Géhéniau, Émile Henriot, M. Van Styvendael.
9. Solvay-konferenssi
9. Solvay-konferenssi järjestettiin vuonna 1951, teema oli "kiinteän olomuodon fysiikka". Konferenssiin osallistuivat:
Istumassa, vasemmalta: C. Crussard, N. P. Allen, Y. Cauchois, C. O. G. Borelius, W. Bragg, Christian Møller, F. Seitz, J. H. Hollomon, F. C. Frank
Kolmas rivi: R. Gaspart, W. M. Lomer, A. H. Cottrell, G. A. Homes, H. Curien
10. Solvay-konferenssi
Kymmenes konferenssi järjestettiin vuonna 1954. Konferenssin aihe oli elektronit metalleissa.
Konferenssiin osallistuivat:
Istumassa, vasemmalta: K. A. G. Mendelssohn, Herbert Fröhlich, David Pines, C. Møller, W.Pauli, W. Bragg, N. F. Mott, L. Néel, K. W. Meissner, D. K. C. MacDonald, C. G. Shull, C. Friedel
11. Solvay-konferenssi
11. Solvay-konferenssi järjestettiin vuonna 1958. Tilaisuuden aiheena oli "universumin rakenne ja evoluutio". Tilaisuuden puheenjohtajana oli Lawrence Bragg. Konferenssiin osallistuivat:
W. McCrea, J. Oort, Georges Lemaitre, C. Gorter, W. Pauli, W. Bragg, Robert Oppenheimer, Christian Møller, Harlow Shapley, Timothy Martin Heckman, Oskar Klein, W. Morgan, Fred Hoyle, Kukaskin, V. A. Ambartsumian, H. C. van de Hulst, Markus Fierz, Allan Sandage, Walter Baade, Evry Schatzman, J. Wheeler, Hermann Bondi, Thomas Gold, Herman Zanstra, Léon Rosenfeld, P. Ledoux, Bernard Lovell, Jules Geheniau
12. Solvay-konferenssi
12. Solvay-konferenssi järjestettiin vuonna 1961 Brysselissä. Sir Lawrence Bragg oli viimeistä kertaa konferenssin puheenjohtajana. Konferenssin aiheena oli kvanttikenttäteoria. Tanskalainen fyysikko Niels Bohr avasi konferenssin puheella: "The Solvay Meetings and the Development of Quantum Physics."
13. Solvay-konferenssi
13. konferenssi pidettiin vuonna 1964. Konferenssin puheenjohtajana oli Robert Oppenheimer. Konferenssin aihe oli "galaksien rakenne ja evoluutio".
14. Solvay-konferenssi
14. Solvay-konfrenssi järjestettiin vuonna 1967. Konferenssin puheenjohtaja oli R. Møller. Konferenssin aihe oli "hiukkasfysiikan fundamentalistiset ongelmat".
15. Solvay-konferenssi
Järjestyksessään 15. konferenssi pidettiin vuonna 1970. Konferenssi aiheena oli "ytimen (atomi) symmetriset ominaisuudet". Konferenssin puheenjohtajana oli italialainen fyysikko Edoardo Amaldi.
16. Solvay-konferenssi
16. Solvay-konferenssi pidettiin vuonna 1973. Konferenssin aiheena oli "astrofysiikka ja gravitaatio". Konferenssin puheenjohtaja oli Edoardo Amaldi.
17. Solvay-konferenssi
17. Solvay-konferenssi pidettiin vuonna 1978. Konferenssin aihe oli. Konferenssin puheenjohtaja oli belgialainen fyysikko Léon Van Hove.
18. Solvay-konferenssi
18. Solvay-konferenssi pidettiin vuonna 1982. Konferenssin puheenjohtaja oli Léon Van Hove, teemana oli "korkean energian fysiikka".
20. Solvay-konferenssi
20. Solvay-konferenssi järjestettiin vuonna 1991. Konferenssin aiheena oli kvanttioptiikka.
21. Solvay-konferenssi
21. Solvay-konferenssi oli viimeinen 1900-luvun puolella järjestetty konferenssi, joka järjestettiin 1.–5. marraskuuta vuonna 1998. Konferenssi pitopaikaksi valittiin Japani. (Konferenssin aihe ).
22. Solvay-konferenssi
22. konferenssi alkoi 24. marraskuuta vuonna 2001. Konferenssi pidettiin sekä Kreikan Lamia museossa että European Cultural Centerissä, Delphissä, Kreikassa. Konferenssi oli kuusi päiväinen ja loppui 30. marraskuuta. Konferenssin teemana oli Kommunikoinnin fysiikka. Kokoukseen osallistuneet
23. Solvay-konferenssi
23. konferenssi pidettiin Brysselin Hotel Métropolessa 1.–3. joulukuuta vuonna 2005. Konferenssin puheenjohtaja oli vuoden 2004 fysiikan Nobelilla palkittu David Gross. Päivää myöhemmin järjestettiin yleisölle tilaisuus, jossa voitiin esittää kysymyksiä David Grossille, Brian Greenelle, Gerardus 't Hooftille ja Robbert Dijkgraaf'lle.
24. Solvay-konferenssi
24. konferenssi pidettiin vuonna 2008, jolloin puheenjohtajana toimi Bertrand Halperin.
Pravdinsk
thumb|75px|Pravdinskin vaakuna. Pravdinsk on kaupunki Kaliningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Pregoljan sivujoen Lavan varrella 53 kilometriä Kaliningradista kaakkoon. Kaupunki on Pravdinskin piirin keskus. Asukkaita on 4 400 henkeä (vuonna 2009).
Kaupunki on perustettu vuonna 1312. Vuoteen 1945 saakka se kuului Saksan Itä-Preussiin nimellä Friedland. Nykyisen nimensä kaupunki sai vuonna 1946. Siellä toimii mm. elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluu 1300-luvulla rakennettu kirkko.
Re-Evolution
Re-Evolution on Amberian Dawnin viides studioalbumi, joka julkaistiin 14. kesäkuuta 2013.
Olavi Heinonen (uimahyppääjä)
Olavi Mikael Heinonen (20. syyskuuta 1921 Helsinki – 19. toukokuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen uimahyppääjä.
”Olli” Heinonen teki työuransa oman leipomoliikkeensä toimitusjohtajana. Hän kuoli 70-vuotiaana Helsingissä 19. toukokuuta 1992.
Samut Prakan (provinssi)
Samut Prakanin provinssi on yksi Thaimaan provinsseista (changwat). Se sijaitsee maan keskiosassa Bangkokin metropolialueella. Naapuriprovinsseja ovat Bangkok lännessä ja pohjoisessa sekä Chachoengsao idässä. Provinssin pinta-ala on 1 004,1 neliökilometriä ja siellä on arviolta 2 089 200 asukasta (vuonna 2017).
Maantiede
Samut Prakan sijaitsee Chao Phraya -joen suulla Siaminlahden kupeessa. Tämän vuoksi provinssia joskus kutsutaan nimellä Pak Nam (ปากน้ำ) eli ’joen suu’. Provinssin joen länsipuolinen osa koostuu suurimmaksi osaksi riisipelloista, katkarapukasvattamoista ja mangrovepuumetsistä, kun taas itäpuoli koostuu kaupunkikeskuksesta, sisältäen teollisuusalueita. Samut Prakan on osa Bangkokin suurkaupunkia, kaupungistuminen kummallakin puolella provinssin rajaa on identtistä. Provinssilla on noin 47,2 kilometriä rantaviivaa.
Historia
Provinssi on perustettu Ayutthayan kuningaskunnan aikakaudella, jolloin hallinnollinen keskus sijaitsi Prapadaengissa. Provinssi oli portti mereltä Siamiin ja oli turvattu linnoituksin, vallihaudoin ja muurein. Kuningas Rama II alkoi rakentaa uutta keskusta Samut Prakaniin vuonna 1819, kun hänen edeltäjänsä kuningas Taksin oli hylännyt kaupungin linnoittamisen. Yhteensä kuusi linnoitusta rakennettiin kummallekin puolelle Chao Phraya -jokea, ja joella sijaitsevalle saarelle pystytettiin pagodi Phra Samut Chedi. Alkuperäisistä kuudesta linnoituksesta pystyssä ovat vain Phi Sua Samut ja Phra Chulachomklao.
Symbolit
Maakuntaleimassa on kuva Phra Samut Chedi -temppelistä, joka on alueen tärkein buddhalainen temppeli.
Maakuntapuu on Thespesia populnea.
Aluejako
Provinssi on jaettu viiteen piiriin (amphoe) ja yhteen pienempään piiriin (king amphoe). Piirit on jaettu 50 kunnaksi (tambon) ja 396 kyläksi. Provinssi on jaettu seitsemään äänestyspiiriin. 200px|thumb|left|Samut Prakanin kartta
Bebé
Tiago Manuel Dias Correia (s. 12. heinäkuuta 1990 Agualva-Cacém, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista Eibaria. Hänet tunnetaan paremmin lempinimellä Bebé. Hän pelaa laiturina tai hyökkääjänä.
Ura
Bebé pelasi juniorina portugalilaisessa Grupo Sportivo de Louresissa. Hän pelasi siellä vuosina 2001–2008. Bebé pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa kaudella 2009–2010 portugalilaisessa CF Estrela da Amadorassa. Hän siirtyi sinne kesällä 2009 pelaten ennen amatöörinä Louresissa. Hän pelasi siellä 26 ottelua tehden neljä maalia. Hänen entinen agenttinsa Gonçalo Reis kertoi, että hän oli siirtynyt PSV Eindhoveniin ilmaiseksi toukokuussa 2010, mutta PSV kieltäytyi siitä, koska he eivät tunteneet häntä. Hän siirtyi Vitória de Guimarãesiin kesällä 2010 ilmaisella siirrolla. Hän allekirjoitti viiden vuoden sopimuksen yhdeksän miljoonan euron myyntihinnalla. Hän ei kuitenkaan pelannut seurassa yhtäkään ottelua.
Samut Prakan (provinssi)
Nähtävyydet
Samut Prakanin provinssin alueella on useita suosittuja turistinähtävyyksiä. Amphoe Samut Prakanin Ancient City Bang Pu Maissa on Thaimaa pienoiskoossa. Alueella on pienoismallit tärkeimmistä thaimaalaisista rakennuksista Thaimaan kartan mukaisesti sijoitettuina.
Amphoe Samut Prakanin tambol Tai Banissa sijaitseva Crocodile Farm on Thaimaan suurin krokotiilipuisto. Krokotiilien lisäksi nähtävillä on muitakin eläimiä.
Bebé
Manchester United
6. syyskuuta 2010 hänet valittiin ManUn 25 pelaajan joukkueeseen Mestarien liigaan. Hän teki debyyttinsä seurassa 22. syyskuuta tullessaan vaihdosta kentälle 74 minuutilla 5–2-voitossa Scunthorpesta Englannin liigacupissa. 2. lokakuuta hän teki Valioliiga-debyyttinsä tullessaan kentälle ottelun 80 minuutilla 0–0-tasapelissä Sunderlandia vastaan. Hänen ensimmäinen aloituksensa tuli Wolvesia vastaan liigacupin neljännellä kierroksella 26. lokakuuta, jossa hän teki ensimmäisen maalinsa, Unitedin ensimmäisen 3–2-kotivoitossa. Hänen ensimmäinen Mestarien liiga -maalinsa tuli hänen Mestarien liiga -debyytissään hänen tehtyään 3–0-vierasvoiton viimeisen maalin Bursasporista 2. marraskuuta. 19. helmikuuta hän pelasi täydet 90 minuuttia 1–0-kotivoitossa Crawley Townista FA Cupin viidennellä kierroksella.
Beşiktaş, Benfica, Eibar, ym.
15. kesäkuuta 2011 hänet lainattiin kauden mittaisella sopimuksella turkkilaiseen Beşiktasiin. Tämän jälkeen hän on pelannut Benficassa sekä useissa portugalilaisissa ja espanjalaisissa seuroissa lainalla. Vuodesta 2016 hän on edustanut espanjalaista Eibaria.
Samut Prakan (provinssi)
Nähtävyydet
Viimeisin nähtävyys on amphoe Samut Prakanin tambol Samrong Nuassa sijaitseva Erawanin museo, jonka 43,60 metriä korkea kolmipäinen elefanttipatsas on Samut Prakanin huomattavin maamerkki.
Amphoe Phra Samut Chedissä on merkittävä buddhalainen temppeli Wat Phra Samut Chedi, joka on rakennettu vuosina 1827–1828 Rama II:n hallituskaudella. Temppeli sijaitsee Chao Phraya -joen saarella.
Antonius Romanus
Antonius Romanus oli italialainen renessanssiajan säveltäjä 1400-luvun alussa.
Romanus oli ilmeisesti kotoisin Roomasta ja vuosina 1420–1432 oli laulajana Basilica di San Marcossa Venetsiassa. Hän sai sävellystuotantoonsa vaikutteita ainakin Johannes Ciconialta.
Romanukselta on säilynyt kuusi hengellistä teosta:
Säveltäjän vaiheista vuoden 1432 jälkeen ei ole tietoa. Häneltä on säilynyt messu- ja motettiteosten lisäksi yksi maallinen sävellys, ballata Deh s'i t'amo con fede. Romanuksen tuotannolla uskotaan olleen vaikutusta Guillaume Dufayn myöhempiin teoksiin.
Iso-Britannia talviolympialaisissa 2010
Iso-Britannia osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010. Avajaisissa maan lippua kantoi Shelley Rudman ja päättäjäisissä Amy Williams. Maa saavutti yhden kultamitalin ja sijoittui mitalitilastossa 19:nneksi.
Nils Rinkama
Nils "Nisse" Rikhard Rinkama, vuoteen 1935 Ringbom (4. joulukuuta 1920 Pori – 12. elokuuta 1961 Cadiz Espanja ) oli suomalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Henkilöhistoria
Nils Rinkaman vanhemmat olivat kauppias, muusikko Niilo Rikhard Rinkama ja Dagmar Salminen. Rinkama tuli ylioppilaaksi 1940 ja opiskeli musiikkia Helsingin yliopistossa 1945–1946 ja Sibelius-Akatemiassa 1938–1939 ja 1945–1947, pääaineena huilunsoitto. Pianonsoittoa hän opiskeli Kerstin Karstenin ja Martti Paavolan johdolla. Rinkama toimi Suomalaisen oopperan kapellimestarina vuodesta 1946. Vakinaiseksi kapellimestariksi oopperaan Rinkama kiinnitettiin vuonna 1953. Orkesterien johtamisen ja sävellystyön lisäksi hän toimi myös konserttien säestäjänä ja johtajana Suomessa ja ulkomailla. Rinkama kuoli sydänkohtaukseen kesken oopperan baletin työmatkaa Espanjassa.
Pohjantähti (sarjakuvahahmo)
Pohjantähti, oikealta nimeltään Jean-Paul Beaubier on Marvel-kustantamon luoma kanadalainen supersankari, joka tunnetaan parhaiten yhtenä ensimmäisistä avoimesti homoseksuaaleista supersankareista. Pohjantähden ensiesiintyminen tapahtui Uncanny X-Men-lehden numerossa 120 (1979). Hahmon loivat Chris Claremont ja John Byrne.
Pohjantähti omaa kyvyn säädellä molekyylejään tavalla, joka suo hänelle supernopeuden ja lentokyvyn. Yhdessä siskonsa Auroran kanssa Pohjantähti oli Alfa-lentueen perustajajäseniä. Myöhemmin Pohjantähti tuli tunnetuksi Ryhmä-X:n jäsenenä.
Nuoruus
Jean-Paul Beaubier syntyi kanadalaiseen perheeseen, mutta hänen vanhempansa kuolivat auto-onnettomuudessa Jean-Paulin ollessa lapsi. viranomaiset erottivat Jean-Paulin ja hänen kaksoissisarensa Jeanne-Marien onnettomuuden jälkeen toisistaan. Jean-Paul adoptoitiin, mutta hän oli vihainen ja kapinallinen nuori.
Ikäännyttyään Jean-Paul liittyi Front de libération du Québec-nimiseen terroristiorganisaatioon, joka taisteli vapauttaakseen Québecin Kanadasta. Jean-Paul ei kuitenkaan hyväksynyt ryhmän metodeja ja erosi pian joukosta.
Ennen ryhtymistään kokopäivätoimiseksi supersankariksi Jean-Paul toimi pitkään ammattilaislaskettelijana, mutta kun julkisuuteen tuli tieto hänen mutanttigeenistään, Jean-Paulin lupaava ura päättyi.
Lopulta Jean-Paul liittyi Alfa-lentueeseen, Kanadan hallituksen rahoittamaan supersankariryhmään, jossa hän tapasi jälleen sisarensa Jeanne-Marien.
Alfa-lentue
Jean-Paul otti itselleen koodinimen Pohjantähti ja toimi pitkään Alfa-lentueessa. Hänet tunnettiin äkkipikaisena ja kuumapäisenä tiimitoverina, joka usein otti yhteen ryhmän muiden jäsenten kanssa – varsinkin Jeanne-Marien ihastuksen Sasquatchin kanssa. Myöhemmin Pohjantähti adoptoi orpolapsen nimeltään Joanne, jolla oli diagnosoitu HIV. Joannen kuoleman jälkeen Pohjantähti paljasti median kautta koko maailmalle olevansa homoseksuaali.
Ryhmä-X
Alfa-lentueen hajoamisen jälkeen Pohjantähti kirjoitti muistelmansa Syntynyt Normaalina, jossa hän pohti kokemuksiaan mutanttina ja homoseksuaalina. Myöhemmin Jean Grey värväsi hänet Ryhmä-X:ään osana iskua, jonka tarkoitus oli vapauttaa Charles Xavier Magneton vankeudesta.
Xavierin pyynnöstä johtuen Pohjantähti päätti jäädä Ryhmä-X:ään kokopäivätoimisesti. Hän kehitti läheisen suhteen koulun oppilaan Anolen kanssa.
Seksuaalisuus
Marvel-kustantamon päätoimittaja Jim Shooter oli kuitenkin päättänyt, ettei Marvel-universumissa olisi homoseksuaaleja supersankareita. Byrnen olikin rakennettava sarjakuviinsa hienovaraisia vihjeitä, muttei hän koskaan suoranaisesti kyennyt tuomaan asiaa ilmi.
Byrnen lopettaessa Alfa-lentueen tekemisen hänen jatkajakseen tuli taiteilija Bill Mantlo. Mantlon suunnitelmiin kuului tartuttaa Pohjantähteen omituinen sairaus, joka sarjan edetessä paljastuisi AIDSiksi. Jälleen kerran Marvelin päätoimittajat tyrmäsivät idean. AIDSin sijaan paljastettiin, että Pohjantähti oli maaginen olento, jonka liiallinen ero kotimaastaan heikensi häntä. Myöhemmät kirjoittajat kumosivat tämän tarinalinjan.
Ylävuoristo
thumb|250px|[[Valais'n Alpit|Valais'n Alppeja]] Ylävuoristo eli alppivuoristo on suuria korkeusvaihteluja omaava, toisiinsa liittyneistä vuorista muodostunut alue, jolle on ominaista ulottuminen niin korkealle, etteivät puut voi kasvaa alueella eikä lumikaan sula sieltä kesällä. Se on siis sekä puurajan että lumirajan yläpuolella. Ylävuoristojen vuorenharjanteet ovat tyypillisesti teräväsärmäisiä, harjanteiden välissä on pyöreäpohjainen laakso ja vuorenhuippujen laki on muodoltaan terävä.
Pohjantähti (sarjakuvahahmo)
Seksuaalisuus
Jim Shooterin lähdettyä Marvelilta paljastettiin amerikkalaisessa Alpha Flight -lehden numerossa 106 (1992), että Pohjantähti todella oli homoseksuaali ja hahmo astui ulos kaapista. Tapahtuma herätti jonkin verran huomiota valtavirran mediassa ja kyseinen lehti myytiin ennätysvauhtia loppuun. Tapahtuma oli kuitenkin ristiriitainen ja tuloksena asiasta vaiettiin sarjan aikana pitkään.
Voimat ja varusteet
Pohjantähti omaa mutanttiperimänsä kautta lukuisia yli-inhimillisiä voimia. Hän kykenee hallitsemaan valoa luomalla sitä ruumiistaan voimalla, joka vastaa puolta miljoonaa kynttilää. Alun perin Pohjantähti kykeni tuottamaan valoa vain koskettamalla fyysisesti sisartaan Auroraa, jolloin valonvälähdys syntyi. Nyttemmin mutaatioiden kautta Pohjantähti kykenee tuottamaan ja hallitsemaan valoa itse muillakin tavoilla. Hän kykenee esimerkiksi ampumaan käsistään voimakkaita energiaiskuja.
Pohjantähti omaa ikäisensä aktiivisesti harjoittelevan miehen fyysiset voimat.
Seututie 325
Seututie 325 eli Sahalahdentie lähtee kulkemaan kantatieltä 58 itään Sahalahtea kohti. Ennen Sahalahtea tullaan Pelisalmelle, jossa sijaitsee Matinsaaren levähdysalue. Pelisalmen jälkeen tulee Sahalahden kirkonkylä, jossa tien nimi vaihtuu Kuhmalahdentieksi. Sahalahden jälkeen tullaan Kuhmalahden kirkonkylään, jonka jälkeen tien nimi vaihtuu Pohjantieksi. Kun tietä jatketaan eteenpäin, saavutaan Pohjaan, joka oli Kuhmalahden kunnan keskus. Pohjassa tien nimi vaihtuu Vehkajärventieksi ja siihen liittyy etelästä Pälkäneen Rautajärveltä tuleva seututie 322. Pohjasta jatkettaessa saavutaan Vehkajärven kylään. Vehkajärven jälkeen tulee Kuhmoisten kunnanraja ja tien nimi vaihtuu Tampereentieksi. Kuhmoisten Poikkijärvellä tie päättyy ja se risteää valtatien 24 kanssa.
Vuonna 2020 tien vilkkain osuus oli sen alkuosa Huutijärveltä Sahalahdelle. Osuuden keskimääräinen vuorokausiliikenne (KVL) oli 4 200 ajoneuvoa vuorokaudessa. Sahalahden ja Pohjan välinen liikenne oli 1 400–2 200 ajoneuvoa vuorokaudessa. Tien hiljaisin osuus oli Pohjasta itään. Pohjan ja Poikkijärven välinen liikenne oli 500–700 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Alkalimetalli
Alkalimetallit ovat alkuaineiden jaksollisen järjestelmän ensimmäinen pääryhmä. Alkalimetalleihin kuuluvat litium, natrium, kalium, rubidium, cesium ja radioaktiivinen frankium. Alkalimetallien nimi tulee siitä, että ne muodostavat veden kanssa reagoidessaan hydroksideja, jotka tekevät liuoksesta emäksisen eli alkalisen. Esimerkiksi
Alkalimetallit ovat keveitä, helposti sulavia (sulamispiste alhainen) ja litiumia lukuun ottamatta melko pehmeitä. Suuren reaktiokykynsä vuoksi alkalimetalleja tulee säilyttää ilmasta eristettynä esimerkiksi palo- tai mineraaliöljyssä tai vaihtoehtoisesti tiiviisti umpeen juotetuissa astioissa.
Yhdisteissään ne esiintyvät aina yhdenarvoisina positiivisina ioneina, esimerkiksi Na+ ja K+. Niiden yhdisteet ovat siis suoloja, ja useimmat niistä liukenevat runsaasti veteen.
Litiumin liekin väri on punainen, natriumin oranssinkeltainen ja kaliumin kobolttilasin läpi katsottuna violetti. Kaikki alkalimetallien reaktiot perustuvat niiden suureen pelkistyskykyyn. Ilmassa kaikki alkalimetallit hapettuvat nopeasti pinnaltaan muodostaen oksideja. Oksidit taas reagoivat veden kanssa muodostaen hydroksideja.
Myrkkyasetuksen mukaan alkalimetallit ovat toisen luokan myrkkyjä eli syövyttäviä aineita.
Unapologetic
Unapologetic on Rihannan seitsemäs albumi. Se palkittiin vuoden 2014 Grammy-palkinnolla sarjassa Best Urban Contemporary Album.
Turkoosiviiripyrstö
Turkoosiviiripyrstö (Fundulopanchax scheeli, syn. Aphyosemion scheeli) on hammaskarppikaloihin kuuluva akvaarioissakin pidettävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö
Turkoosiviiripyrstö kasvaa noin kuusi senttiä pitkäksi. Sen vartalossa on turkoosinsinisellä pohjalla ruukunruskeita täpliä, vähemmän kuin täpläviiripyrstöllä. Koiraan takaevissä on leveät keltaiset reunaraidat.
Alkuperä
Turkoosiviiripyrstö on kotoisin Nigeriasta ja Kamerunista.
Lisääntyminen
Turkoosiviiripyrstö kutee pohjalle tai kasvien joukkoon. Munat kuoriutuvat 2–3 viikon kuluttua kutemisesta.
Edvard Westerlund
Edvard Westerlund (1. helmikuuta 1901 Helsinki – 7. joulukuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen painija ja olympiavoittaja.
Seuratasolla Westerlund edusti Helsingin Atleettiklubia ja Helsingin Ponnistusta.
Raija Simola
Raija Annikki Sivander (o.s. Simola, s. 28. huhtikuuta 1930 Lahti – 24. maaliskuuta 2017 Lahti ) oli suomalainen telinevoimistelija.
Lahtelaislähtöinen Simola kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän sijoittui yhteisvoimistelussa viidenneksi ja joukkuekilpailuissa 13:nneksi. Telineillä hän oli 8-ottelussa 127:s, permannolla 103:s, eritasonojapuilla 118:s ja hypyssä sekä puomilla 127:s.
Voimistelunohjaajana työskennellyt Simola esiintyi Lahdessa vuonna 1978 pidettyjen hiihtolajien MM-kilpailujen avajaisissa ja päättäjäisissä. Hän oli Lahden Moderni Voimistelu- ja Lahden Taitoluistelijat -urheiluseurojen perustajajäsen.
Varsamóneron luostari
Varsamóneron luostari tai Valsamóneron luostari (Μονή Βαλσαμόνερου, Moní Valsamónerou, ”Balsamiveden luostari”) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren eteläisissä keskiosissa Faistóksen kunnassa lähellä Vorízian kylää. Luostari on rakennettu Ída- eli Psiloreítis-vuoren etelärinteeseen ja sieltä on matkaa Iraklioniin noin 54 kilometriä.
pienoiskuva|vasen|Luostarin Pyhän Fanurioksen kirkko. Luostari on mahdollisesti perustettu noin vuonna 1332. Luostari on ollut autio 1700-luvulta saakka ja se on nykyisin Vrontísin luostarin sivuluostari. Luostarista on säilynyt ainoastaan sen pääkirkko (katholikon) Pyhän Fanurioksen kirkko. Kirkko tunnetaan ennen kaikkea sen bysanttilaisista kreetalaisen koulukunnan seinämaalauksista. Luostaria on kunnostettu vuodesta 1947 lähtien.
Wicked
Wicked on musikaali, joka sai ensi-iltansa Broadwayllä George Gershwin Theatressa 30. lokakuuta 2003. Musikaali sai Suomen ensi-iltansa 26. elokuuta 2010 Helsingin kaupunginteatterissa päärooleissaan Maria Ylipää ja Anna-Maija Tuokko. Sitä kuvaillaan Ozin noitien kertomattomaksi tarinaksi ja se perustuu löyhästi Gregory Maguiren kirjaan Noita: Lännen ilkeän noidan elämä ja teot. Musikaalin on säveltänyt ja sanoittanut Stephen Schwartz ja käsikirjoituksen tehnyt Winnie Holzman. Lavastuksen alkuperäiseen esitykseen teki Tony-palkittu Wayne Cilento ja sen ohjasi Joe Mantello.
Yleistä
Tarina on kirjoitettu jatko-osaksi L. Frank Baumin klassikkokirjaan Ihmemaa Oz. Se on saanut enemmän vaikutteita kirjasta kuin vuoden 1939 elokuva Ihmemaa Oz, joka eroaa kirjasta monella tapaa. Musikaali perustuu enimmäkseen aikaan ennen Dorothyn saapumista Kansasista Ozin Ihmemaahan. Wicked tutkii ideaa, että Baumin tarinan antagonisti Lännen Paha Noita (the Wicked Witch of the West) oli syrjitty ja väärinymmärretty ihminen. Hänen väitetty pahuutensa oli vain kapinointia ihannoidun velhon rappeutunutta hallintoa kohtaan.
Alkuperäisissä Broadway-rooleissa olivat Kristin Chenoweth Glindana, Idina Menzel Elphabana ja Joel Grey Velhona.
Lyhyt juonikuvaus
Shiz-yliopistossa viisas vihreäihoinen teini Elphaba Thropp tapaa kauniin ja kunnianhimoisen Galinda Uplandin (joka muuttaa nimensä Glindaksi musikaalin aikana) kun heistä tulee huonetoverit. Heidän tiensä kohtaavat ja läpi musikaalin heidän ystävyytensä kamppailee kovien persoonamuutosten, kilpailun samasta rakastetusta ja eri näkökulmien kanssa.
Musiikkinumerot
thumb|right|Alkuperäinen juliste musikaalinen Orpheum Theatre in [[San Francisco]] Suluissa laulujen suomenkieliset nimet.
Ensimmäinen näytös
Toinen näytös
* “The Wicked Witch of the East” ei ole mukana alkuperäisen Broadway-kokoonpanon levytyksessä ja “No One Mourns the Wicked" (kertaus) on osa laulua “Thank Goodness”.
thumb|Lontoossa Wickediä esitetään Apollo Victoria -teatterissa.
Pohjois-Amerikan kiertue
Wickedin ensimmäinen Pohjois-Amerikan kiertue lähti matkaan Torontosta maaliskuussa 2005. Siitä lähtien se on vieraillut useissa kaupungeissa kautta Pohjois-Amerikan. Ennen kiertueen alkamista show’n dialogia, koreografiaa, erikoistehosteita ja puvustusta päivitettiin ja nämä muutokset lisättiin myöhemmin myös Wickedin toisiin tuotantoihin. Yli 2,2 miljoonaa ihmistä näki Wickedin kiertue-esityksen sen kahtena ensimmäisenä vuotena ja se tuotti yli 155 miljoonaa dollaria. Kiertueen esitykset ovat lähes joka päivä loppuunmyydyt ja liput neljän viikon mittaisiin vierailuihin myydään loppuun noin seitsemässä tunnissa. Wickedin kiertue pitää hallussaan ennätystä korkeimmasta viikoittaisesta myynnistä kaikista Pohjois-Amerikan kiertueista 2 291 608 dollarilla.
Wickedin toinen kiertue lähti kiertämään Yhdysvaltoja ja Kanadaa 7. maaliskuuta 2009.
Chicagon tuotanto
Wickedin Chicagon tuotanto sai ensi-iltansa 13. heinäkuuta 2005. Ensimmäisen viikkonsa aikana show tuotti 1 400 000 dollaria. Wicked on pisimpään Chicagossa jatkunut Broadway-musikaali. Tuotanto sai alkunsa kun kiertueen vierailua Chicagossa 29. huhtikuuta – 12. kesäkuuta 2005 päätettiin pidentää pysyväksi tuotannoksi.
Show’n tuhannes esitys oli 14. marraskuuta 2007. Chicagossa Wickedin on nähnyt yli kaksi miljoonaa ihmistä ja se on tuottanut yli 140 miljoonaa dollaria. Wicked on eniten rahaa Chicagossa tuottanut show. Toukokuussa 2008 ilmoitettiin Chicagon tuotannon viimeisen esityksen olevan 25. tammikuuta 2009.
Universal Studios Japanin lyhytversio
Universal Studios Japanin huvipuistossa Osakassa esitetään 30-minuuttista huvipuistoversiota Wickedistä. Sitä alettiin esittää heinäkuussa 2006. Tässä versiossa keskitytään enimmäkseen Elphaban ja Glindan väliseen ystävyyssuhteeseen, mutta siinä on mukana myös Velho. Fiyero, Nessarose ja Madame Morrible eivät esiinny tässä tuotannossa. Elphabaa esittävät enimmäkseen amerikkalaiset ja australialaiset näyttelijät ja Glindaa japanilaiset. Tätä versiota esitetään enimmäkseen japaniksi, mutta myös osittain englanniksi.
Kalifornian tuotannot
Wickedin viides tuotanto laitettiin pystyyn Los Angelesiin Kaliforniaan. Ensimmäinen ennakkonäytös oli 10. helmikuuta 2007 ja virallinen ensi-ilta 21. helmikuuta. Wicked pitää hallussaan Los Angelesin ennätystä teatteriesityksen suurimmasta viikoittaisesta tuotosta 1 949 968 dollarilla. Viimeinen esitys Los Angelesissa oli 11. tammikuuta 2009.
Tuotanto siirrettiin San Franciscoon Orpheum Theatreen. Virallinen ensi-ilta San Franciscossa oli 6. helmikuuta 2009.
Vuosien 2007–2008 erikieliset tuotannot
Wickedin ensimmäinen ei-englanninkielinen tuotanto sai ensi-iltansa 17. kesäkuuta 2007 Tokiossa. Tämän tuotannon näyttelijät ovat japanilaisia ja kiinalaisia ja se esitetään kokonaan japaniksi. Viimeinen esitys Tokiossa oli 6. syyskuuta 2009, jonka jälkeen tuotanto siirrettiin Osakaan, missä ensimmäinen esitys oli 11. lokakuuta 2009.
Wicked: Die Hexen von Oz sai ensi-iltansa 15. marraskuuta 2007 Stuttgartissa. Wickedistä on tullut yksi Saksan suosituimmista musikaaleista. Saksankielinen levytys show’n lauluista julkaistiin 7. joulukuuta 2007. Wickedin viimeinen esitys Stuttgartissa oli 29. tammikuuta 2010, minkä jälkeen tuotanto siirrettiin Oberhauseniin. Esitykset Oberhausenissa alkoivat 5. maaliskuuta 2010 ja päättyivät 2. syyskuuta 2011.
Australian tuotannot
Wickedin kymmenenvuotis-juhlavuonna produktion ilmoitettiin palaavan Australiaan muistokiertueelle. Esitykset alkoivat Melbournesta 10. toukokuuta 2014.
Seitsemän vuoden, kahdeksan kaupungin ja lähes 2,000 esityksen jälkeen Wickedin Australian produktio sulkeutui toistaiseksi Burswood Theatressa, Perthissä 28. kesäkuuta 2015.
Wicked Suomessa
Wickedin Helsingin tuotanto oli ensimmäinen, joka ei ole ulkoasultaan alkuperäisen Broadway-version kopio. Wicked sai ensi-iltansa Helsingin kaupunginteatterissa 26. elokuuta 2010. Helsingissä päärooleissa olivat Maria Ylipää Elphabana ja Anna-Maija Tuokko Glindana. Muissa rooleissa nähtiin mm. Tuukka Leppänen (Fiyero), Eero Saarinen (Velho), Ursula Salo (Madame Morrible), Vuokko Hovatta (Nessarose), Antti Lang (Boq) ja Heikki Sankari (Tohtori Dillamond). Viimeinen esitys nähtiin Helsingin Kaupunginteatterissa 14. toukokuuta 2011.
Alankomaat
Hollanninkielinen produktio sai ensi-iltansa 6. marraskuuta 2011 Circustheaterissa, Haagissa. Esitys pyöri Haagissa 14 kuukautta, ja viimeinen esitys esitettiin 11. tammikuuta 2013. Elphaban roolia esitti jo Saksan produktiosta tuttu Willemijn Verkaik, joka näin ollen on ensimmäinen henkilö, joka on esittänyt roolia kahdella eri kielellä.
Meksiko
Ensimmäinen espanjankielinen produktio avattiin Mexico Cityssa, Meksikossa 17. lokakuuta 2013. Elphaban roolia esittivät jaetusti entinen lapsitähti Danna Paola sekä Ana Cecilia Anzaldúa. Vain 18-vuotias Paola on tähän mennessä historian nuorin Elphaba. Viimeinen esitys esitettiin 18. tammikuuta 2015.
Korea
Koreankielinen produktio sai ensi-iltansa Soulissa 22. marraskuuta 2013. Viimeinen esitys nähtiin 5. lokakuuta 2014.
Mambain kieli
Mambain kieli on Itä-Timorin mambaiden puhuma kieli austronesialainen kieli. Kielestä käytetään myös nimiä mambae ja manbae. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kielellä oli 130 000 puhujaa. Mambain lähin sukulaiskieli on welaun, ja sen katsotaan olevan elinvoimainen.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Hervé Vilard
thumb|Hervé Vilard René Paul Hervé Villard (s. 24. heinäkuuta 1946 Pariisi) on ranskalainen laulaja, joka tunnetaan pseudonyymillä Hervé Vilard.
Elämäkerta
Vilard tunnetaan parhaiten laulustaan "Capri, c’est fini", joka oli omana aikanaan todella suosittu. Hänen muita menestyksiään ovat olleet "Fais la rire", "Champagne", "Va pour l'amour libre", "T’es pas Dietrich", "La Vie est belle, le Monde est beau", "Rêveries", "Je l'aime tant", "Sayonara", "Mourir ou vivre" ja eritoten kolme ääniettä, jotka hänelle teki italialainen Toto Gutugne: "Nous", "Reviens" ja "Méditerranéenne".
Vuonna 1967 Hervé Vilard oli ensimmäinen ranskalainen laulaja joka tuli ulos kaapista ja kertoi avoimesti homoseksuaalisuudestaan.
Suuren kohun Ranskassa aikaansai hänen vuonna 1990 esittämänsä ja levyttämänsä laulu "L’Amour défendu", jossa puolustettiin voimakkaasti oikeutta seksiin ilman kondomia.
Useat tunnetut musiikintekijät ovat tehneet hänelle musiikkia, kuten Didier Barbelivien, Michel Fugain, Danyel Gérard ja Jacques Revaux. Hän on niin ikään esittänyt useiden tunnettujen ranskalaisten runoilijoiden tekstejä. Näiden joukossa ovat esimerkiksi Louis Aragon, Marguerite Duras, Maurice Fanon, Eugène Ionesco, Jacques Prévert, Bernard Dimey ja Jean Genet.
Rasmus Elm
Rasmus Christoffer Elm (s. 17. maaliskuuta 1988 Kalmar) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hänen veljensä David ja Viktor ovat myös jalkapalloilijoita.
Ura
Elm aloitti uransa Johansfors IF:n ja Emmaboda IS:n juniorijoukkueissa, kunnes liittyi vuonna 2005 Kalmar FF:n vahvuuteen. Hän edusti seuraa kaikkiaan neljä ja puoli vuotta ollen mukana voittamassa Ruotsin mestaruutta kaudella 2008. Mestaruuskausi ja hyvät esitykset Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa poikivat Elmille sopimuksen Eredivisien mestariseura AZ Alkmaarin kanssa elokuussa 2009.
Heinäkuussa 2012 Elm siirtyi Venäjän valioliigassa pelaavaan TsSKA Moskovaan yhdessä Alkmaarin toisen ruotsalaisen keskikenttäpelaajan Pontus Wernbloomin kanssa.
Elm on kärsinyt vuonna 2014 kroonisesta vatsasairaudesta, jonka vuoksi hänen uransa jatkuminen on ollut kysymysmerkki. Aiemmin urallaan Elm on joutunut olemaan kahteen kertaan sivussa pelikentiltä pohkeeseen tulleen veritulpan vuoksi.
Maajoukkueura
Elm on edustanut Ruotsin maajoukkuetta 39 kertaa ja tehnyt neljä maalia. Hän oli joukkueen kokoonpanossa vuoden 2012 EM-kilpailuissa.
Vósakoksen luostari
Vósakoksen luostari on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Mylopótamoksen kunnassa lähellä Sísesin kylää noin 50 kilometriä itään Réthymnosta. Luostari on omistettu Pyhälle Ristille.
Luostarin paikalla on ollut alun perin kirkko, joka olisi erään tiedon mukaan rakennettu jo vuonna 1195. Nykyisellään luostari on perustettu vuonna 1629 tai 1630. Luostarin nimi viittaa karja-aitaukseen, sillä aluetta on käytetty karjankasvatukseen. 1800-luvulla luostari oli turkkilaisia vastaan syntyneen kapinaliikkeen keskuksia, ja turkkilaiset tuhosivat sen kahteen otteeseen. Samalla suurin osa luostarin munkeista teloitettiin. Luostari autioitui vuonna 1955, mutta on jälleen käytössä vuodesta 1998.
Luostari on rakennettu linnoituksen muotoon, niin että sen keskellä on luostaripiha. Sen keskellä oleva luostarin nykyinen pääkirkko (katholikon) on rakennettu vuonna 1855. Hallinnoltaan luostari on stauropegiaalinen.
Pohjantähti (täsmennyssivu)
Pohjantähti voi tarkoittaa seuraavia asioita:
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1923
Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailut 1923 olivat neljännet Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailut. Mukaan ilmoittautui 14 joukkuetta, joista mestaruuden voitti Helsingin Kullervo.