cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lapplandsender
Lähetykset
Lähetyksillä oli runsaasti myös suomalaisia kuuntelijoita, musiikin lisäksi erityisen suosittuja olivat päivittäin kello 15 suomeksi luetut Saksan sodanjohdon kuulutukset. Myös kanavan välikuulutukset annettiin saksan lisäksi suomeksi. Radion ohjelmaa ei julkaistu suomalaisille suunnatuissa lehdissä, mutta aseman ohjelmatiedot ilmoitettiin Suomen ja Norjan alueella palvelevien saksalaisjoukkojen rintamalehdessä Lappland-Kurierissa. Asema aloitti suomenkielisten uutisten lähettämisen syyskuussa 1944 Suomen irtautuessa Saksan aseveljeydestä.
Toiminnan lopettaminen
Radioasema evakuoitiin Rovaniemeltä ennen kauppalan tuhoamista lokakuun puolivälissä ja siirrettiin Bergeniin Norjaan. Saksalaisten vetäytyessä Bergenistä asema ei mahtunut laivaan, vaan lähetyslaitteet ja kuljetusautot jätettiin Bergeniin, ja ne ovat nykyisin museoituina Bergenin sotamuseossa.
Uuno Poikonen
Uuno Poikonen (20. maaliskuuta 1927 – 21. kesäkuuta 2002) on suomalainen kuvanveistäjä ja kirjailija.
Kuvanveistäjänä Poikosta kiinnostivat eri puulajien veistokselliset ominaisuudet. Hänen puuveistoksiaan, joista osa on esittäviä ja osa abstrakteja, on esillä useissa kymmenissä julkisissa tiloissa, pääasiassa kirkoissa.
Kirjailijanimellä Panu Oikotie hän julkaisi kaksi aforismikokoelmaa. Hänen aforismejaan on mukana myös Markku Envallin toimittamassa teoksessa Aforismin vuosisata (1997, WSOY).
Vuosina 1961–1979 hän toimi Vihdin seurakunnan nuoriso-ohjaajana ja 1979–1990 seurakuntatalon isäntänä/talonmiehenä. Päästyään 1990 eläkkeelle hän muutti asumaan Raisioon.
Horizon League
Horizon League on yksi Yhdysvaltain yliopistourheilujärjestö NCAA:n I-divisioonan konferensseista. Vuonna 2015 siihen kuuluu kymmenen Keskilännen korkeakoulua.
Jäsenet
thumb|right|250px|Horizon Leaguen jäsenyliopistojen osavaltiot.
Goodies
Goodies on R&B-artisti Ciaran ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 28. syyskuuta 2004.
Listasijoitus
Goodiesin ilmestyttyä se sijoittui Billboard 200 -listan kolmannelle sijalle ja R&B/Hip-Hop Albums -listan ykköspaikalle. Albumia myytiin ensimmäisen viikon aikana 125 000 kappaletta. 25. lokakuuta 2006 albumin myynti ylitti platinarajan. Albumi menestyi hyvin Yhdysvaltojen lisäksi myös Taiwanissa, Uudessa-Seelannissa ja Irlannissa.
Kuopion Uimaseura
Kuopion Uimaseura (KuUS) on vuonna 1904 perustettu kuopiolainen uimaseura. Sen edustamia lajeja ovat nykyisin uinti, vesipallo, uimahypyt ja taitouinti. Kuopion Uimaseura on yksi niistä seuroista, jotka perustivat Suomen Uimaliiton vuonna 1906. Kuopion Uimaseura oli ensimmäinen suomenkielinen uimaseura. Vuosina 1904–1969 seuran toiminnalla oli kaksi pääsuuntaa: uimaopetus- ja hengenpelastustyö sekä uintiurheilu. Kuopion uimahallin valmistuttua vuonna 1969 uimaopetustyö siirtyi kaupungin järjestettäväksi. Tuolloin Kuopion Uimaseuran toiminnan painopiste siirtyi kilpaurheiluun. Samalla uimaseuran lajit eriytyivät omiksi lajijaostoikseen.
Seuralla on ollut useita uintiurheilun maajoukkue-edustajia. Viimeisimpänä maajoukkueessa on uinut Heidi Karjalainen, joka on nykyään harjoittelee Espoossa ja edustaa Cetusta. Uimaseurassa on ollut myös olympiaedustajia. Vuoden 1912 Tukholman kisoissa seuran uimahyppääjät Kalle Kainuvaara ja Tauno Ilmoniemi edustivat Suomea. 1980- ja 1990-luvuilla KuUS:n maajoukkueuimareihin kuuluivat muun muassa Juha Kaartinen ja Tua Turunen. KuUS:n menestyneitä uintivalmentajia ovat olleet muun muassa Eino Heikkinen (1940-luku), Harri ”Muru” Turunen (1960-luvulta lähtien) ja Mikko Lonka (2000-luku). KuUS on myös menestyksekäs taitouintiseura, ja seura on ollut lajin keskeisiä kehittäjiä Suomessa. Parhaimmillaan KuUS:n Jenni Väisänen edusti Suomea EM-tasolla asti. Muita menestyneitä taitouimareita ovat muun muassa Maiju Iivanainen ja Riikka Vartiainen.
Vesipallo
Kuopion ensimmäinen vesipallo-ottelu pelattiin vuonna 1913. Mestaruussarjapaikkansa se vakiinnutti kuitenkin vasta 1970-luvulla. Vesipallossa Kuopion Uimaseura on saavuttanut mestaruussarjahistoriansa aikana (1976–2008) 10 mestaruutta, 11 hopeaa ja 11 pronssia. Vesipallon suomenmestaruuksia se on saavuttanut ajanjaksolla 1908–2008 eniten Helsingfors Simsällskapin ja Helsingin Uimarien jälkeen ). Lisäksi seuralla on neljä Suomen Cupin mestaruutta ja kaksi hopeaa. Kuopion Uimaseuran miesten vesipallojoukkueella on hallussaan yksi Suomen pisimmistä mitaliputkista kaikki lajit mukaan luettuina: 31 pääsarjamitalia vuosina 1976–2006. Seurassa on miesten edustusjoukkue sekä junioritoimintaa F-, E-, D-, C-, B- ja A-juniori-ikäluokissa. Vuosittain seuran pelaajia valitaan liiton maajoukkueisiin. Tunnettuja kuopiolaisia vesipalloilijoita ovat muun muassa Leo Soininen, Paavo Lipponen ja Allan Tuppurainen, joka tunnetaan paremmin Rölli-hahmon näyttelijänä. Ulkomaalaisia pelaajia seurassa on ollut vähän. Heistä nimekkäimmät ovat olleet unkarilainen Zsolt Szilagyi, joka pelasi joukkueessa kaudella 1996–1997, ja valmentajana vuonna 2011 toiminut italialainen Gaetano Santangelo, joka oli entinen Posillipo Napoli -joukkueen pelaaja ja Italian juniorimaajoukkueen valmentaja.
Joukkue on vuosien saatossa pelannut monia suurseuroja vastaan europeleissä. Näitä seuroja ovat muun muassa Galatasaray (TUR), CN Barcelona (ESP), FREM Odense (DEN), ZSKA Moskova (RUS) ja Spandau 04 (GER). Maajoukkueista Kuopiossa ovat vierailleet Puolan, Tšekin ja Suomen maajoukkueet.
Kansalaistoimintauinti kuopiolaisena ja kansallisena ilmiönä
Kansallinen herääminen oli tapahtumasarja, johon liittyi 1800-luvulla alkanut joukkojärjestäytyminen. Kansalaisten järjestäytyminen ilmeni myös kuopiolaisten uinnin harrastajien parissa, kun kaupungin ensimmäinen uimaseura perustettiin lokakuussa 1904. Edelleen toimiva Kuopion Uimaseura (KuUS) oli maan ensimmäinen suomenkielinen uimaseura, ja sillä oli merkityksensä kansalaisyhteiskunnan synnylle. Seuratoiminta tarjosi uinnista kiinnostuneille väylän sääty-yhteiskunnasta eriytymiselle.
Kuopiolainen uinti paikallisena ja kansallisena kansalaistoiminnan ilmiönä -teoksessa kerrotaan, että kaikki uinnin toimijat eivät halunneet luopua sääty-yhteiskunnasta, vaan joukossa oli myös niitä, jotka yrittivät ylläpitää vanhaa yhteiskuntajärjestelmää tarjoamalla valvonnassaan seuratoimintaa. Seuratoiminnan alkuvaiheessa uinti keräsi keskuuteensa joukon yläluokkaisia miehiä. Osaltaan filantrooppinen arvopohja merkitsi alempien yhteiskuntaluokkien hallintaa. Kansalaisyhteiskunnan kehittyminen uinnin ympärille oli suhteellisen hidas ja aluksi vaivalloinen prosessi.
Uimaseuratoiminnassa mukana oli myös naisia, mutta heidän mahdollisuutensa vaikuttaa asioihin eteni hitaasti. Naisten jääminen sivuun päätöksenteosta oli tyypillistä suomalaisessa seuratoiminnassa, sillä naiset olivat harvinaisia päätöksentekijöitä myös nuorisoseuroissa, työväenliikkeessä ja julkishallinnossa. Kokonaisuuden kannalta on kuitenkin huomattava, että naisten liikuntaharrastus kanavoitui huomattavan laajasti Suomen Naisten Liikuntakasvatusliiton (SNLL:n) seuroihin. Vasta toisen maailmansodan jälkeen naisosastoja pidettiin urheiluseurojen menestyksellisen toiminnan edellytyksenä.
Uinnin kansalaistoimintaan toiminnallinen eliitti Kuopiossa oli yläluokkainen Suomen itsenäistymiseen asti. Teollistumisen, liike-elämän ja julkisen hallinnon kasvun myötä ihmisten maassamuutto maaseudulta kaupunkeihin lisääntyi ja koulutustaso kohosi. Liikkuvuuden seurauksena kuopiolainen uinti sai uusien toimijoiden mukana vaikutteita muualta maasta, joten paikallinen uintikulttuuri rikastui. Toisaalta kuopiolainen uinti oli menettänyt muuttoliikkeen takia toimijoita muualle Suomeen, erityisesti Helsinkiin.
Uinnin toimijoiden verkostoitumisesta muiden urheiluseurojen toimijoiden kanssa oli hyötyä kaikille osapuolille. Eri lajien seurat saivat kokeneilta toimijoilta arvokasta tietoa seuratoiminnan uusista käytänteistä. Siten jäsenten verkostoitumisesta oli etua seuran arjessakin. Päättäjien luottamus kansalaistoimijoihin edisti uinnin olosuhteiden paranemista. Sääty-yhteiskunnan luokkajako vaikutti selvästi kuopiolaisen kansalaistoimintauinnin toimijakenttään Suomen itsenäistymisen vuosiin asti. Uimaseuran jäsenmäärän hidas kohoaminen johtui osaltaan seurajohdon yläluokkaisuudesta, jota työväestö vieroksui. Uintitoimijoiden määrän hitaaseen kasvuun syynä oli myös se, että uintia kammoksuttiin yleisesti vedenpelon vuoksi.
Uimakouluista kuopiolaiseen uimaseuraan tuli uudenlaista väkeä. Työläisperheiden lapset tulivat  porvarilliseen uimaseuraan ennen kaikkea uimakoulutoiminnan kautta, jossa varattomille lapsille oli vapaapaikkoja. Huolimatta siitä, että työläisperheiden lapset liittyivät uimakoulun kautta uimaseuraan, heidän vanhempansa eivät liittyneet seuraan eivätkä he vaikuttaneet johtokuntatasolla. Kuopion Uimaseuran pitämä uimakoulu alkoi 1920-luvun lopulla saada runsaasti oppilaita, joita tuli kaikista yhteiskuntaluokista uimahallin valmistumiseen, vuoteen 1969, asti. Uimaopetusta seura järjesti kaupungilta saamallaan tuella, joten tietyllä tapaa toiminta oli puolueetonta ja irrallaan varsinaisesta seuratoiminnasta.
Yläluokkaisuus uinnin kansalaistoiminnan johtokuntatasolla rapautui hiljalleen Suomen itsenäistymisen jälkeen, kun mukaan valikoitui keskiluokkaisia uinnin harrastajia. Siten uinnin filantrooppinen arvopohja menetti merkitystään. Toimintaan haluttiin mukaan oman uintiharrastuksen takia. Uinnin kansalaistoiminnan johtotehtäviin valittiin usein henkilöitä, joiden opiskelu- ja työelämäkokemuksesta katsottiin olevan hyötyä seuratoiminnalle. Johtokuntaan valikoitui henkilöitä, joiden opiskelu- ja työurat olivat laajentuneet opiskelumahdollisuuksien parantuessa sekä työelämän eriytyessä toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina. Naisten koulutustason noustessa heidän osuutensa miesvaltaisten seurojen johdossa alkoi kasvaa hitaasti.
Sisällissota on ollut Suomen historian merkittävä käännekohta, jonka seuraukset ovat näkyneet pitkään myös uinnin kansalaistoiminnassa. Sisällissodan välittömissä jälkiseuraamuksissa kuopiolainen uinti kansalaistoimintana ei jakautunut seuratasolla monien paikkakuntien tapaan työläisuintiin ja porvarilliseen uintiin. Kuopion Uimaseurassa työväestön osuus oli niin pieni, että työläisten mahdollinen erottaminen uimaseurasta punakaartijäsenyyden vuoksi ei johtanut Työväen Urheiluliiton (TUL:n) seuran perustamiseen tai yleisseuran uintijaoston vireään toimintaan. Osaltaan TUL:n alaisen uinnin syntymättömyyteen vaikutti myös se, että Kuopiossa oli vain yksi uimalaitos, jonka hallinnasta porvarillinen Kuopion Uimaseura vastasi Kuopion kaupungin kanssa tehdyllä sopimuksella.
Muuttuva uinnin kansalaistoiminnan tavoitteellisuus
Kuopiota ympäröivät järvet ovat vaikuttaneet kuopiolaisen uinnin varhaiseen kehittymiseen. Uimalaitosten ja -huoneiden sekä uimarantojen rakentaminen Kuopioon liittyi yhtäältä kasvavan teollisuustyöväestön hygieniasta huolehtimiseen. Toisaalta veteen tehdyillä rakennelmilla oli matkailua edistänyttä vetovoimaa. Sanomalehtien yleistymisen myötä tieto eri puolilla tapahtuneista hukkumisista levisi ja ihmisten ymmärrys uimataidon tarpeellisuudesta lisääntyi. Uinnin kansalaistoiminnan varhaisena tavoitteena oli edistää ensisijaisesti uimaopetusta ja hengenpelastustyötä.
Uinnin kansalaistoimijat ottivat toimintansa alusta lähtien tavoitteekseen uintitietouden levittämisen Pohjois-Savoon ja Pohjois-Karjalaan. Uimaopetus- ja hengenpelastustyön rinnalla Kuopiossa alettiin kansallisen kehityslinjan mukaisesti kehittää kilpauintia. Vielä 1900-luvun alkupuolella käsitykset kilpaurheilun sopimattomuudesta naisille olivat yleisiä. Kuitenkin naisten ja tyttöjen kilpauintia kehitettiin rinnan miesten uinnin kanssa. Naisia seuratoiminnassa oli kuitenkin miehiä vähemmän, ja naisten näkyvyys julkisuudessa jäi ymmärrettävästi vähäiseksi.
Valkoisessa Suomessa uinnin tehtävänä oli 1920–1930-luvulla osaltaan kasvattaa maanpuolustuskelpoisia miehiä, ryhdikkäitä kunnon kansalaisia. Vallalla oli käsitys, että sotilaiden fyysinen kunto ratkaisee sodan lopputuloksen. Kuopiossa vahvasti toimineen suojeluskuntauinnin merkitys porvarillisen uinnin kannalta oli hyödyllinen: suojeluskuntauinti toimi väylänä uimaseuran kilpailu- ja muuhun toimintaan. Yhteistyötä toteutettiin lähinnä siten, että kansalaistoimijat tarjosivat suojeluskunnalle uimalaitoksen harjoittelukäyttöön.
Edelleen toisen maailmansodan jälkeen vuosina 1945–1968 kuopiolaisen uinnin kansalaistoiminnan painopiste oli selvästi uimaopetus- ja hengenpelastustyössä. Kilpauinti kiinnosti kuopiolaisia uintiaktiiveja, mutta muualle maahan rakennettujen uimahallien myötä alueelliset erot harjoitteluolosuhteissa ja siten myös tuloksissa ilmenivät selvästi.
Kansallisesti uimaopetus- ja hengenpelastustyön eriyttäminen uimaseurasta tapahtui Kuopiossa myöhään. Useissa suomalaisissa uimaseuroissa eriytyminen oli tapahtunut SUH:n (Suomen Uimaopetus- ja Hengenpelastusliiton) perustamisen myötä vuonna 1957. Kuopiossa tilanne oli kuitenkin toisenlainen kuin monella muulla paikkakunnalla, sillä kaupungissa ei ollut uimahallia. Jos uimaopetustoiminta Kuopion Uimaseurassa olisi lopetettu 1950-luvun lopulla, lopettaminen olisi todennäköisesti lamaannuttanut KuUS:n kilpailullisen toiminnan viimeistään seuraavalla vuosikymmenellä. KuUS:n uimakoulutoiminta nimittäin muodosti käytännössä seuratoiminnan rungon: uintiin motivoituneimpia uimakoululaisia ohjattiin kilpauintiharrastukseen ja edelleen seuran moniin tehtäviin.
Liikunta on kanavoitu toteutettavaksi vapaaehtoisten urheiluseurojen, kuntien ja valtion kautta. Valtio alkoi kiinnostua urheilusta aikaisempaa laajemmin Suomen itsenäistyminen myötä. Sitä ennen liikunnasta vastasivat lähinnä urheiluseurat ja oppikoulut. Liikunnan ja urheilun tuottamisessa urheiluseuroista tuli 1900-luvun edetessä yhä keskeisempi osa urheilun toimintajärjestelmää, ja samalla liikuntakulttuurin alueelliset erot kasvoivat. Urheilun toimintajärjestelmiä alettiin kehittää laajasti 1960-luvulla. Seuraavalla vuosikymmenellä esimerkiksi Kuopiossa oppilaitokset kytkeytyivät uintiurheiluun vuonna 1975, kun paikkakunnalla käynnistyi uintikeskus, jossa sovitettiin yhteen uintiharjoittelua, perus-, ammatti- ja lukiokoulutusta.
Uinnin kannalta oli tärkeää, että kunnallinen urheilulautakunta syntyi nuoressa valtiossa ohjaamaan julkista liikuntapaikkarakentamista, koska uinnin kansalaistoiminta ei tullut enää toimeen tilapäisillä avustuksilla. Vaikka uimaseuran toiminta perustui vapaaehtoisuuteen, Kuopion kaupunki oli liikuntakulttuurissa monella tapaa vahva toimija. Yhdessä kaupungin kanssa kuopiolainen uinnin kansalaistoimintaväki on jatkuvasti pyrkinyt edistämään uinnin olosuhteita. 1960-luvulla kuntalaisten kiistely kärjistyi valintaan, rakennetaanko Kuopioon uimahalli vai kirjasto. Kansallisessa vertailussa Kuopion uimahalli valmistui melko myöhään, sillä uimahalli oli jo rakennettu monelle huomattavasti pienemmälle paikkakunnalle. Kuopion uimahallin rakennuspäätös oli osoitus siitä, kuinka suuri vaikutus kansalaistoiminnan aktiivisuudella oli uimahallin rakentamisratkaisuihin.
Uimahallin valmistuminen mahdollisti uimaseuroille tilaisuuden seuratoiminnan uudelleen organisoitumiselle ja aikakaudelle edistyksellisten menetelmien käyttöön ottamiselle. Samalla uinti kehittyi nopeasti verrattuna moniin muihin urheilulajeihin, joiden olosuhteissa ei tapahtunut yhtä merkittävää muutosta. Jo 1960-luvun puolivälissä kilpauintiharjoittelu oli järjestelmällisempää ja tehokkaampaa kuin monien muiden urheilulajien harjoittelu. Uinnin eriytymiskehitys tapahtui kansallisen liikuntakulttuurin vaiheisiin verrattuna varhain. Eriytymiskehitys ilmeni lajiseurojen osuuden kasvamisena ja monina uinnin harrastamisen muotoina.
Myös uimahallien merkitys terveyden edistämiselle ymmärrettiin varhain. Voi todeta, että uimaopetus ja kilpauinti tarpeineen ja vaatimuksineen loivat perustan kuntouinnin harrastamiselle ja sen kehittymiselle suosituksi kuntoliikunnan muodoksi. Vaikka uimahallien urheilulle tuomat edut ymmärrettiin, samalla tuotiin esiin myös sosiaaliset ja terveydelliset seikat.
Portugalin Guinea
Portugalin Guinea oli Portugalin siirtomaa Afrikan länsirannikolla. Maa itsenäistyi vuonna 1974 ja muodosti Guinea-Bissaun tasavallan.
Portugalilaiset merenkävijät purjehtivat Afrikan länsirannikolle 1430-luvulla. Nykyisen Guinea-Bissaun löytäjänä on pidetty Nuno Tristãota, joka sai surmansa pohjoisempana vuonna 1446. Samana vuonna alueen luoteisnurkassa kävi Álvaro Fernandes. Henrik Purjehtijan miehet löysivat Kap Verden saaret, joille alkoi asettua portugalilaisia siirtolaisia. He saivat oikeuden käydä kauppaa ja hankkia orjia Afrikan rannikolla, josta alettiin käyttää nimitystä Kap Verden Guinea.
Kapverdeläiset kävivät laajaa orjakauppaa jo ennen Kolumbusta. Amerikan löytämisen ja Portugalin 1600-luvun vaihteen espanjalaisvallan seurauksena he saivat hollantilaisia, ranskalaisia ja englantilaisia kilpailijoita. Portugalilaiset rakensivat rannikon kauppa-asemien suojaksi linnoituksia, joista tärkeimmät olivat Cacheu ja Bissau. Vaikka heidän sotilaallinen läsnäolonsa oli vähäistä, kaupankäynnillä oli suuri vaikutus rannikon ja sisämaan kansoihin.
Portugalin siirtomaavallan ideologiana oli alusta lähtien ”primitiivisten pakanakansojen” sivistäminen ja kristinuskoon käännyttäminen. Sen olennainen osa oli portugalin kielen ja kulttuurin levittäminen sekä portugalilaiseen yhteiskuntaan sulautuneen assimilados-ryhmän luominen. Sulauttamisyritysten tulokset jäivät kuitenkin vaatimattomiksi, ja 1950-luvulla alueella ryhdyttiin vaatimaan itsenäisyyttä. Vapautusliikkeistä tärkein oli Guinean ja Kap Verden afrikkalainen itsenäisyyspuolue PAIGC, joka aloitti aseellisen taistelun vuonna 1963. Kymmenen vuotta kestäneen sodan aikana PAIGC onnistui vapauttamaan kaksi kolmasosaa alueesta ja julisti Guinea-Bissaun itsenäiseksi 24. syyskuuta 1973. Portugali tunnusti maan itsenäisyyden neilikkavallankumouksen jälkeen 10. syyskuuta 1974.
Watsonin oireyhtymä
Watsonin oireyhtymä on autosomissa vallitsevasti periytyvä sairaus, jolle luonteenomaisia piirteitä ovat pulmonaalistenoosi, maitokahviläiskät, alentunut älyllinen suorituskyky ja lyhytkasvuisuus. Useimmilla sairastuneilla esiintyy makrokefalisuutta ja Lischin noduluksia; lisäksi kolmasosalla on neurofibroomia. On todisteita siitä, että oireiston aiheuttaa mutaatio NF1-geenissä kromosomissa 17.
ITV Studios Finland
ITV Studios Finland Oy (vuoteen 2013 Tarinatalo Oy ) on vuonna 1997 perustettu suomalainen tv-tuotantoyhtiö, jonka lokakuussa 2012 osti brittiläinen televisiotuotantoyhtiö ITV Studios. Yritys toimii nyt nimellä ITV Studios Nordic, johon kuuluvat myös ITV:n Ruotsista ja Norjasta ostamat tuotantoyhtiöt.
Tawny Roberts
Tawny Roberts (s. Adrienne Almond, 16. maaliskuuta 1979, Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen pornotähti.
ITV Studios Finland
Tarinatalo keskittyi lähinnä asiaohjelmien ja dokumenttielokuvien tuottamiseen. Yhtiö voitti Formaatti-Finlandian kahdesti.
Tarinatalon perustivat 1997 Kari Tervo, Heikki Hiilamo ja Jukka Heinonen. Muita omistajia ennen ITV-kauppaa olivat Esko Naskali ja toimitusjohtaja Aram Aflatuni.
Tawny Roberts
Sivustonsa mukaan Tawny varttui Dallasissa ja kävi collegea Utahissa. Kahden vuoden jälkeen hän kuitenkin menetti kiinnostuksensa opiskeluun ja muutti Los Angelesiin, jossa hän sai työpaikan kaupasta, muttei kuitenkaan tiennyt mitä elämältään haluaisi. Käydessään Hollywoodissa ystäviensä kanssa, hän tapasi Jill Kellyn, joka auttoi hänet ensimmäiseen pornorooliinsa Immortalsissa. Tämän jälkeen Roberts työskenteli useille yhtiöille luodakseen itselleen nimeä. Hän työskenteli aluksi VCA-aikuisviihdeyritykselle, mutta liittyi myöhemmin Vivid Entertainmentiin, jossa hän työskentelee yhä.
Roberts on esiintynyt useissa elokuvissa, joista useissa hänen kanssaan esiintyi hänen ex-miehensä, Rick Roberts (nykyään Rick Patrick).
Jeffrey Walker (näyttelijä/ohjaaja)
Jeffrey Walker (10. heinäkuuta 1982 Melbourne) on australialainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa osan H2O: Just Add Water -sarjan jaksoista. Suomessa sarjaa on esitetty Summerissa.
I Am Number Four (elokuva)
I Am Number Four on vuonna 2011 ilmestynyt yhdysvaltalainen nuorten tieteiselokuva, jonka on ohjannut D. J. Caruso ja jonka pääosia näyttelevät Alex Pettyfer, Timothy Olyphant, Teresa Palmer, Dianna Agron, Kevin Durand ja Callan McAuliffe. Elokuva perustuu samannimiseen romaaniin vuodelta 2010. Elokuvakäsikirjoituksen ovat tehneet Al Gough, Miles Millar ja Marti Noxon.
The Hollywood Reporter arvioi elokuvan budjetiksi 50–60 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Elokuva julkaistiin 18. helmikuuta 2011.
Koskimonnit
Koskimonnit (Sisoridae) on monnikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Aasiasta.
Eino Leinon päivä
Eino Leinon päivää vietetään runoilija Eino Leinon syntymäpäivänä 6. heinäkuuta. Se on ollut vuodesta 1998 vakiintunut liputuspäivä, jota vietetään runon ja suven päivänä.
Aloite runon ja suven päivästä on peräisin Veikko Sinisalolta. Hän ehdotti sitä vuonna 1991 kulttuuriministerille Tytti Isohookana-Asunmaalle. Ministeri innostui asiasta ja 6.7.1992 hän julisti Sana ja sävel -tapahtumassa Kajaanissa Eino Leinon syntymäpäivän runon ja suven päiväksi. Kalenteriin päivä pääsi vuonna 1998, kun sitä ehdotti kokkolalainen kirjallisuuden harrastaja Elvi Löhönen.
Koskimonnit
Lajit ja anatomia
Varhaisimmat koskimonnien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu plioseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu lähteestä riippuen 17–22 sukua ja 85–167 lajia. Koskimonnit jaetaan kahteen alaheimoon, jotka ovat Glyptosterninae ja Sisorinae. Suurin osa koskimonneista on pienehköjä kaloja, mutta suurimmat lajit, kuten jättivirtamonni (Bagarius yarrelli) voivat saavuttaa 2 metrin pituuden. Heimon kaloille tyypillisiä piirteitä ovat suurikokoinen rasvaevä, joka voi olla yhtynyt pyrstöevän kanssa, lyhyehkö selkäevä, suomuton iho, jossa on nystyjä ja kuonon 4 viiksisäieparia. Siimakoskimonnilla (Sisor rabdophorus) säiepareja on 6. Useilla koskimonneilla on myös tarttumaelin vatsassa, jonka avulla ne voivat tarrautua kiviin.
Levinneisyys
Koskimonnilajeja tavataan makeista vesistä Turkista Syyriaan ja Afganistanista Intain ja Pakistanin sekä Kaakkois-Aasian kautta Etelä-Kiinaan. Suurin osa heimon kaloista elää nopeasti virtaavissa puroissa ja joissa, joskin heimon kuuluu myös hitaammin virtaavissa vesissä eläviä lajeja.
Laihdutusleikkaus
Bariatriset leikkaukset ovat eri menetelmillä suoritettavia kirurgisia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on auttaa sairaalloisen lihavaa potilasta normalisoimaan painonsa. Bariatristen leikkausten teho perustuu etenkin suolistohormonien erityksen vähenemiseen, mikä saa potilaan tuntemaan itsensä kylläisemmäksi ja syömään vähemmän. Osalla leikkauksia estetään myös ravinnon imeytymistä.
Bariatrisia leikkauksia ovat mahalaukun ohitusleikkaus sekä pantaleikkaus eli niin sanottu gastroplastinen leikkaus. Bariatrisista leikkauksista käytetään yleisesti nimitystä laihdutusleikkaus tai lihavuusleikkaus. Rasvaimu ja muut rasvakudoksen poistamiseen käytetyt menetelmät eivät kuulu varsinaisten bariatristen leikkausten piiriin.
Perusteet leikkaukselle
Bariatrisia leikkauksia suoritetaan henkilöille, jotka kärsivät sairaalloisesta ylipainosta (painoindeksi yli 40) ja joilla ruokavaliohoito ja fyysisen aktiivisuuden lisääminen eivät ole tuottaneet haluttua vaikutusta ruumiinpainossa. Useimmat leikkauksen läpikäyvät henkilöt kärsivät lisäksi vakavista lihavuuteen liittyvistä liitännäissairauksista, kuten tuki- ja liikuntaelimistön ongelmista, korkeasta verenpaineesta, tyypin 2 diabeteksesta, metabolisesta oireyhtymästä ja/tai sydän- ja verenkiertoelimistön sairauksista.
Mikäli liitännäissairaudet ovat erityisen vakavia, leikkaukseen pääsyn rajana voidaan käyttää myös painoindeksiä 35. Lisäksi tarvitaan lääkärin arvio siitä, että henkilö pystyy todennäköisesti noudattamaan toimenpiteen jälkeen välttämättömiä syömisrajoitteita. Ahmimishäiriöistä kärsiville leikkauksia ei ilman painavia syitä suoriteta, sillä ylensyöminen toimenpiteen jälkeen voi aiheuttaa voimakkaita komplikaatioita.
Gastroplastia
Gastroplastiassa eli ns. pantaleikkauksessa mahalaukun ympärille asetetaan panta, joka sulkee osan mahalaukusta pienentäen näin mahalaukun tilavuutta ja estäen henkilöä syömästä suuria kerta-annoksia kylläisyyden tunteen syntyessä entistä pienemmillä ruoka-annoksilla. Panta voidaan asettaa vertikaalisesti (pystysuoraan) tai horisontaalisesti (vaakasuoraan).
Toimenpide suoritetaan tähystystoimenpiteenä, joten se on operaationa riskittömämpi ja toipuminen nopeampaa kuin avoleikkauksissa (esimerkiksi mahan ohitusleikkaus). Toimenpide kestää tyypillisesti 3–4 tuntia, ja useimmat potilaat kotiutuvat seuraavana päivänä. Mahalaukun ympärille asetettavan pannan koko on säädeltävissä, sillä pantaan on kiinnitetty ohut letku, jonka toinen pää tuodaan vasempaan kylkeen tai rintalastan läheisyyteen aivan ihon alle. Pannan sisälle voidaan lisätä fysiologista suolaliuosta neulalla ihon läpi, ja samaten pantaa voidaan löysätä suolaliuosta poistamalla.
Tätä leikkaustapaa käytettiin Suomessa 1990-luvun puolivälistä lähtien, mutta enää sitä ei käytetä.
Mahalaukun ohitusleikkaus
Mahalaukun ohitusleikkauksessa mahalaukku jaetaan kahtia pieneen yläosaan ja huomattavasti suurempaan alaosaan, minkä jälkeen kumpikin osa yhdistetään ohutsuolen eri kohtiin jollakin useammasta vaihtoehtoisesta menetelmästä. Mahan ohitusleikkauksia on suoritettu ylipainon hoidossa varsinkin Yhdysvalloissa jo 50 vuoden ajan, ja siitä onkin tullut eräänlainen standardi bariatrisille leikkauksille. Gastroplasiana eli tähystystoimenpiteenä se on tullut 2000-luvulla yhä suositummaksi.
Ohitusleikkauksista on siis olemassa kokemusta ja tutkimustietoa huomattavasti pidemmältä ajalta kuin gastroplasioista, mutta koska toimenpide suoritetaan avoleikkauksena, sen haittapuolena on yleensä gastroplastiaa pidempi toipumisaika. Nykyään mahalaukun ohitusleikkaus eli gastric by-pass leikkaus tehdään tähystysleikkauksena. Sen kesto on runsas tunti. Toipumiseen osastolla menee potilaasta riippuen 3–4 päivää. Tämän jälkeen syöminen aloitetaan nesteenä, sitten soseena, ja lopuksi jatketaan normaalilla ruoalla. Syömisen määrä vähenee radikaalisti. Ruoka-annos on 2–3 desilitraa. Leikkaus ei yksistään tehoa lihavuuteen. Lisäksi vaaditaan omaa aktiivisuutta liikuntaan ja syömisen tarkkailua loppuelämän.
Ravintoaineiden imeytymisen estoon tähtäävät leikkaukset
Aiemmin bariatrisina leikkauksina on suoritettu jonkin verran muun muassa sappi/haima leikkauksia ja ohutsuolen ohitusleikkauksia, joiden tarkoituksena on estää ravintoaineiden imeytyminen elimistöön. Tämäntyyppisiä leikkauksia tehdään kuitenkin nykyisin vain hyvin vähän tai ei lainkaan, sillä niihin liittyy riskejä johtuen muun muassa mahdollisista sappikomplikaatioista ja ravitsemuksellisista ongelmista.
Hyödyt
Pisimmät seurantatutkimukset bariatristen leikkausten hyödyistä ulottuvat 10 vuoteen leikkauksen jälkeen. Eri puolilla maailmaa (mm. Ruotsissa, Australiassa ja Yhdysvalloissa) suoritetut seurantatutkimukset osoittavat bariatristen leikkausten tuottavan 2–3 vuodessa huomattavan painon alenemisen, joka on suurempi ja ennen kaikkea pysyvämpi kuin muilla laihdutuskeinoilla saavutetut tulokset. Tutkimuksesta riippuen leikkauksessa olleiden henkilöiden paino on vielä 10 vuotta leikkauksen jälkeenkin noin 25 % lähtöpainoa alempi. Tutkimuksissa on seurattu myös lihavuuden liitännäissairauksien esiintyvyyttä, ja havaittu leikkauksen vähentävän merkittävästi muun muassa riskiä sairastua tyypin 2 diabetekseen. Myös kokonaiskuolleisuus, samoin kuin kuolleisuus sydän- ja verisuonisairauksiin ja diabetekseen, on leikkauksen läpikäyneiden keskuudessa merkittävästi verrokkiryhmää pienempi.
Potilastyytyväisyys on useimmissa tutkimuksissa todettu melko korkeaksi. Leikkauksen jälkeen henkilö saavuttaa kylläisyyden tunteen pienemmillä ruoka-annoksilla eikä siis kärsi tavanomaiseen laihduttamiseen liittyvästä näläntunteesta. Jotkut leikatut eivät kuitenkaan pääse eroon näläntunteesta. Mahalaukun kokoa rajoittavat toimenpiteet eivät vaikuta ravintoaineiden imeytymiseen, joten terveellistä ja monipuolista ravintoa nauttimalla ravintosuositusten mukaisten päivittäisannosten saaminen kaikkien ravintoaineiden osalta on täysin mahdollista. Bariatrinen leikkaus on useimpien asiantuntijoiden mielestä myös kansantaloudellisesti varsin kannattava sijoitus. Leikkausten lasketaan maksavan itsensä takaisin muutamassa vuodessa terveydenhuoltopalvelujen ja lääkityksen tarpeen vähentyessä. Taloudellisten säästöjen ohella myös potilaan elämänlaadun koheneminen on huomattava.
Bariatrinen kirurgia ei ole kuitenkaan vähentänyt Yhdysvalloissa leikkauksen jälkeisiä terveydenhuollon kustannuksia kuuden vuoden ajanjaksolla. Leikatut ovat muita useammin sairaalahoidossa ruoansulatukseen liittyvien diagnoosien takia, joista suuri osa liittyy leikkauksen komplikaatioihin.
Riskit
Kaikkiin kirurgisiin operaatioihin liittyy riskejä ja niin myös bariatrisiin leikkauksiin. Bariatrisiin leikkauksiin liittyvä kuolleisuus on kuitenkin varsin alhainen (0,2 %). Joissakin tapauksissa pantaleikkauksen tekeminen tähystystoimenpiteenä ei onnistu: tällöin leikkaus useimmiten suoritetaan loppuun avoleikkauksena.
Mahdollisista leikkauksen jälkeisistä komplikaatioista yleisin on ns. dumping-oireyhtymä, joka johtuu ruokasulan liian nopeasta siirtymisestä ohutsuoleen ja ilmenee muun muassa ripulina, oksenteluna ja muina oireina. Leikkauksen jälkeen on esiintynyt myös reaktiivista hypoglykemiaa, jossa verensokeri nousee korkealle ja romahtaa reilusti alle normaalirajan, ihmisillä, jotka eivät sairasta diabetesta.
Bariatriset leikkaukset Suomessa
Leikkauksia suorittavat keskussairaalat Porissa, Lahdessa, Kuopiossa, Oulussa, Turussa, Seinäjoella, Vaasassa ja Rovaniemellä. Pääkaupunkiseudulla leikkaukset on keskitetty Peijaksen sairaalaan Vantaalle. Vuodesta 2018 lähtien lihavuusleikkauksia on tehty noin 1 000 vuodessa. Nykyisin Ruotsissa tehdään 6 000–7 000 lihavuusleikkausta vuodessa.
Kansalainen
Kansalainen voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Zach Sill
Zach Sill (s. 24. toukokuuta 1988 Truro, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Vasemmalta laukovan Sillin pelipaikka on keskushyökkääjä.
Sill debytoi AHL-seura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa kaudella 2009–2010. Toukokuussa 2011 Penguinsin emoseura Pittsburgh Penguins ilmoitti ostaneensa Sillin kaksivuotisella sopimuksella. Hän debytoi NHL:ssä marraskuussa 2013 New Jersey Devilsiä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 20 runkosarjaottelua ollen välillä myös farmissa. Kauden 2014–2015 Sill aloitti jälleen ykkösjoukkueen mukana.
Sill pelasi kaudella 2014–2015 42 ottelua Penguinsissa, kunnes Toronto Maple Leafs hankki hänet ja kaksi varausoikeutta Penguinsilta vaihdossa Daniel Winnikiin. Maple Leafsissa Sill pelasi loppukauden aikana 21 ottelua. Kesällä 2015 hän teki vuoden sopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Sill pelasi kaudella 2015–2016 runkosarjassa kymmenen NHL-ottelua ja 63 AHL-ottelua Hershey Bearsissa. Hän oli mukana AHL:n pudotuspeleissä, kun Bears pääsi Calder Cupin finaaleihin saakka. Sill teki 10 pistettä 21 pudotuspeliottelussa. Kuudella maalillaan hän jakoi joukkueen sisäisen maalintekijätilaston toisen sijan. Kauden jälkeen Sill teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Capitalsiin.
Nokia C1-00
Nokia C1-00 on kesäkuussa 2010 julkaistu matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama kahdella SIM-korttipaikalla varustettu kehittyville markkinoille suunnattu matkapuhelin.
Kiss Alive! 1975–2000
'''KISS Alive! 1975–2000''' on Kiss-yhtyeen julkaisema livekokoelma-albumi. Albumin kesto on 4 tuntia ja 52 minuuttia.
Kappalelista
The Millennium Concert -konsertissa soittaa KISSin alkuperäinen kokoonpano, eli:
Citycon
Citycon Oyj on suomalainen kiinteistösijoitusyhtiö, joka on keskittynyt keskeisillä paikoilla kaupungeissa sijaitsevien päivittäistavaravetoisten kauppakeskuksien omistamiseen, hallinnointiin sekä kehittämiseen. Yhtiön omistuksessa tai hallinnassa on useita kymmeniä kauppakeskuksia Pohjoismaissa ja Virossa. Citycon on markkinajohtaja Suomessa ja se on markkinajohtajien joukossa Norjassa, Ruotsissa ja Virossa. Yhtiön tavoitteena on lisätä asuin- ja toimitilojen osuutta keskuksissaan täydennysrakentamisen kautta.
Vuonna 2021 yhtiön hallinnoiman kiinteistöomaisuuden arvo oli noin 4,4 miljardia euroa. Sen pinta-alaltaan suurimpia omistuksia Suomessa ovat Iso Omena Espoossa ja Trio Lahdessa.
Citycon Oyj on listattu Nasdaq Helsingin pörssiin vuodesta 1988 lähtien.
Kiinteistösijoitus Oyj Citycon 1988–2001
Alkuvuonna 1998 yhtiön tase oli noin puoli miljardia markkaa, loppuvuonna jo 2,1 miljarida markkaa. Citycon myi toimistokiinteistöjään.
Kesäkuussa 1999 Citycon ilmoitti ostavansa enemmistön 11 kauppakeskuksesta eri puolilta maata sekä vähemmistöosuudet Tampereen Koskikeskuksesta ja Jyväskylän Jyväskeskuksesta. Keskuksien joukkoon kuului muun muassa Myyrmanni, IsoKarhu, Isomyyri, Tikkuri, Lippulaiva ja Espoontori. Myyjinä olivat Merita, Kesko, Sampo ja Pohjola ja kauppahinta oli 1,9 miljardia markkaa. Kaupoissa Citycon lähes kaksinkertaisti kiinteistökantansa, ja siitä tuli Suomen suurin pörssinoteerattu kauppakeskuksiin ja liikekiinteistöihin erikoistunut kiinteistösijoitusyhtiö. Citycon halusi profiloitua kauppakeskusyhtiöksi, aiemmin se oli omistanut lähinnä marketteja ja pieniä ostoskeskuksia. Kiinnostuksen syynä oli matalampi vajaakäyttöriski kuin muissa kiinteistösijoituksissa, pitkät vuokrasopimukset ja vakaa joukkovelkakirjamainen tuotto. Kauppojen jälkeen yhtiön tase nousi 3,9 miljardiin markkaan ja yhtiön suurimmat omistajat Merita-ryhmä (42,5 prosenttia), Kesko-ryhmä (18,8 prosenttia) ja Sampo-ryhmä (noin 13,3 prosenttia).
Citycon Oyj 2002–2010
Vuonna 2002 yhtiön nimi lyheni muotoon Citycon Oyj.
Syksyllä 2003 Cityconin suurimmat omistajat Henki-Sampo, Nordea ja Kesko myivät osake-enemmistön sijoittajaryhmälle, johon kuului ulkomaalaisia omistajia kuten amerikkalainen pääomasijoitusjätti Fidelity ja Deutsche Bank. Joulukuussa 2003 Citycon osti loput Koskikeskuksen osakkeet Polarilta.
Helmikuussa 2004 Citycon osti 16. kauppakeskuksensa, Seinäjoen Torikeskuksen, 7 miljoonalla eurolla. Joulukuussa Citycon ja rakennusyhtiö Skanska kertoivat rakentavansa Tampereen Lahdesjärvelle 65 000 neliön suuruisen kauppakeskuksen. MAXX-ostospuisto ei ole yksi yhtenäinen kauppakeskus, vaan useasta suuresta rakennuksesta koostuva liikkeiden keskittymä. Rakennustöiden suunniteltiin alkavan vuodenvaihteessa 2006-2007, ja ostospuisto oli tarkoitus avata vuonna 2007. Keskusksen suunnittelua ja markkinointia varten Citycon ja Skanska perustivat yhteisen markkinointiyhtiön, Retail Park Oy:n. Vuonna 2004 israelilainen Gazit-yhtiö osti enemmistön Cityconista.
Alkuvuonna 2005 Cityconin kiinteistöomistusten arvo oli yli 700 miljoonaa euroa. Toukokuussa se laajensi toimintaansa ulkomaille ostamalla 75 prosenttia Åkersbergan kauppakeskuksesta Tukholman koillispuolelta. Kaupan arvo oli runsaat viisi miljoonaa euroa. Syyskuussa 2005 Citycon osti kolme liikekeskusta suur-Tukholman alueelta. Kaupan arvo oli yli 27 miljoonaa euroa. Cityconilla oli 18 kauppakeskusta Suomessa ja yksi Virossa.
Tammikuussa 2006 Citycon osti Kouvolasta Kauppakeskus Valtarin sekä loput 26 prosenttia vantaalaisesta Kauppakeskus Myyrmannista. Kauppojen arvo oli yhteensä noin 37 miljoonaa euroa. Kesäkuussa Citycon osti kahvi- ja mausteyhtiö Pauligilta Helsingin Vuosaaresta kauppakeskus Columbuksen 80 miljoonalla eurolla.
Kesäkuussa 2007 Citycon osti toisen virolaisen kauppakeskuksensa, Tallinnan Mustamäellä sijaitsevan kauppakeskus Magistralin. Kaupan arvo oli 16,5 miljoonaa euroa. Elokuussa se osti brittiyhtiö Doughty Hansonin hallinnoimilta rahastoilta yhden Suomen suurimmista kauppakeskuksista, Ison Omenan. Kaupan arvo oli on noin 329 miljoonaa euroa.
Citycon Oyj 2011–2019
Vuonna 2011 yhtiön toimitusjohtajana aloitti Marcel Kokkeel. Citycon alkoi hallita Helsingin Kämp Galleriaa (sittemmin Galleria Esplanad). Se oli ensimmäinen Cityconin hallinnoima ulkopuolisen omistama kauppakeskus. Kiinteistön omistaja oli Työeläketyhtiö Ilmarinen. Citycon vastasi kauppakeskuksen uudistushankkeen kaupallisen konseptin kehittämisestä ja tilojen vuokrauksesta. Samalla Citycon osti Palace Kämp Groupilta 50 prosentin osuuden Espagalleriasta, joka hallinnoi Kämp Gallerian vuokrasopimuskantaa, toisen puolikkaan omisti Ilmarinen. Citycon hallinnoi Galleria Esplanadia vuoteen 2014 asti.
Vuonna 2012 Citycon ja kanadalainen eläkesijoittaja Canada Pension Plan Investment Board (CPPIB) ostivat yhden Tukholman alueen suurimman kauppakeskuksen, Kista Gallerian. Kaupan arvo oli 526 miljoonaa euroa. Citycon omisti 38 kauppakeskusta ja 40 muuta kauppapaikkaa. Kauppakeskuksista 23 oli Suomessa, 10 Ruotsissa, 4 Virossa ja 1 Tanskassa. Lisäksi se hoiti kahden kauppakeskuksen vuokrausta. Yhtiön kiinteistöomistusten kokonaisarvo oli 3,2 miljardia euroa.
Vuonna 2015 Citycon teki historiansa suurimman kaupan ostaessaan Norjan toiseksi suurimman kauppakeskuksia omistavan yhtiön, Sektor Gruppenin. Kaupan arvo oli noin 1,5 miljardia euroa ja se sisälsi yhteensä 34 kauppakeskusta, joista kahdessakymmessä Sektorilla oli täysi tai enemmistöomistajuus. Sektorin suurimpia asiakkaita olivat Norjan suurin päivittäistavaraketju NorgesGruppen ja vaateyhtiö Varner Gruppen, joka omisti muun muassa Dressmannin, Bik Bokin ja Cubusin. Ennen kauppaa Cityconin hallinnoiman kiinteistöomaisuuden arvo oli noin 3,4 miljardia euroa.
Vuonna 2016 luottoluokittaja Moody’s Investors Service nosti Cityconin pitkäaikaisen investointitason luottoluokituksen luokkaan Baa1 aiemmasta Baa2-luokasta. Cityconille uutinen oli tärkeä, sillä aiempaa parempi luokitus pienentää sijoittajien tuottovaadetta ja alentaa samalla yhtiön rahoituskustannuksia. Cityconin kiinteistöomaisuudesta 35 prosenttia sijaitsi Suomessa, 29 prosenttia Norjassa ja 28 prosenttia Ruotsissa ja loput Virossa ja Tanskassa.
Vuonna 2017 Citycon myi kiinteistöjään yhteensä 325 miljoonalla eurolla. Yhdysvaltalainen sijoitusyhtiö Cerberus osti 167 miljoonalla eurolla Espoontorin, Tikkurin, Myllypuron ostarin, Martinlaakson ostarin ja Jyväskylän Forumin. Ruotsalainen kiinteistösijoitusyhtiö Hemsö osti Porissa sijaitsevan SAMK:n kampuskiinteistön 57 miljoonalla eurolla. Myyrmannissa testattiin Koneen hissiä, joka hyödynsi sosiaalisen median elementtejä. Elokuussa Citycon kertoi tehneensä aiesopimuksen ruotsalaisen Klövernin kanssa Tukholman keskustan eteläpuolella sijaitsevan ’Globen Shopping’ -kauppakeskuksen kehittämisestä. Ne perustivat yhteisyrityksen, josta Cityconille tuli enemmistö, 55 prosenttia.
Huhtikuussa 2018 Citycon osti rakennusyhtiö NCC:ltä sen omistaman puolikkaan göteborgilaisesta Mölndal Galleria -kauppakeskuksesta.
F. Scott Ball aloitti Cityconin toimitusjohtajana Kokkeelin seuraajana tammikuussa 2019. Toukokuussa Citycon ja Paulig Oy myivät kaksi määräalaa Vuosaaresta Skanska Talonrakennus Oy:lle ja Bonava Suomi Oy:lle. Kaupan kokonaisarvo oli 9,4 miljoonaa euroa. Kauppa tuki Cityconin strategiaa, jonka mukaan se keskittyy kaupunkimaisiin päivittäistavaravetoisiin ja hyvien joukkoliikenneyhteyksien varrella sijaitseviin kauppakeskuksiin Pohjoismaissa. Kesäkuussa Citycon myi pohjoismaiselle kiinteistösijoittaja NREP:lle Arabian ja Duon kauppakeskukset 77 miljoonalla eurolla.
Citycon Oyj 2020–
Vuonna 2020 Citycon käynnisti useita kehityshankkeita, esimerkiksi Liljeholmenissa. Huhtikuussa Citycon kertoi vapauttavansa kauppakeskuksissaan toimivat ravintola-alan yritykset vuokranmaksusta toukokuun loppuun asti. Marraskuussa Citycon teki yhteensä 500 miljoonan euron sitovat luottolimiittisopimukset, eli sen likviditeettipuskuri oli useita vuosia. Cityconin nettovuokratuotto laski vuodessa 217,4 miljoonasta 205,4 miljoonaan euroon. Yhtiön hallinnoiman kiinteistöomaisuuden käypä arvo vuoden 2021 lopussa oli noin 4,19 miljardia euroa ja nettovuokratuotto 202,3 miljoonaa euroa. Citycon selvisi ensimmäisestä koronapandemiavuodesta yllättävän pienin vaurioin. Toimitusjohtaja Ball selitti yhtiön onnistumista toimialallaan muun muassa välttämättömyyshyödykkeitä myyvien vuokralaisten suurena osuutena ja toimimista Pohjoismaissa, jotka onnistuivat pandemian hallinnassa. Keskusten kävijämäärät laskivat 12 prosenttia mutta keskiostosten arvo kasvoi 16 prosenttia.
Alkuvuonna 2022 Citycon myi kiinteistöjään 150 miljoonan euron arvosta, esimerkiksi kauppakeskus Columbuksen Helsingin Vuosaaresta. Helmikuussa Citycon osti läheltä Kistan keskustaa 200 tulevaa asuntoa.
Kauppakeskukset
Vuonna 2021 Citycon omisti 38 kauppakeskusta, joista 18 sijaitsi Norjassa, kymmenen Suomessa, kuusi Ruotsissa, kaksi Virossa ja kaksi Tanskassa. Lisäksi se hallinnoi kymmentä kauppakeskusta Norjassa.
Citycon on keskittynyt kaupunkimaisiin päivittäistavaravetoisiin ja hyvien joukkoliikenneyhteyksien varrella sijaitseviin pohjoismaisiin kauppakeskuksiin, eli monikäyttöisiin kaupunkikeskuksiin, jotka ovat päivittäistavaravetoisia, mutta tarjoavat myös julkisia palveluita ja kauppakeskusten yhteyteen rakennettuja asuntoja. Esimerkiksi keväällä 2022 avatun Espoonlahden Lippulaivan yhteyteen on tulossa merkittävä määrä asuinkiinteistöjä. Kyseessä on ensimmäinen kerta, kun Citycon rakennuttaa vuokra-asuntoja. Asuinrakentamishankkeita on suunnitteilla myös Tikkurilassa ja Myyrmäessä. Ruotsalaisen Kista Galleriassa on asuntoja, jotka siirtyivät Cityconin omistukseen kauppakeskuksen oston yhteydessä.
Keväällä 2021 Citycon kertoi haluavansa pudottaa vähittäiskaupan osuuden vuokratuloista silloisesta 81 prosentista 60 prosenttiin ja nostaa asuin- ja toimitilojen osuutta. Asuntokehitysmahdollisuuksia oli noin puolessa sen omistamista kauppakeskuksista.
Suomessa
Cityconilla oli kauppakeskuksia vuonna 2020:
Norjassa
Muihin Cityconin markkinoihin verrattuna Norjassa on vahvempi ostovoima, kauppakeskukset ovat paikallisempia ja pienempiä kuin Suomessa ja Ruotsissa. Niissä ei ole myöskään yhtä paljon kahviloita ja ravintoloita.
Vuonna 2021 Cityconilla oli Norjassa 18 kauppakeskusta:
Ruotsissa
Muihin Cityconin markkinoihin verrattuna Ruotsissa on selvästi enemmän kansainvälisiä ketjuja. Vuonna 2021 Cityconilla oli Ruotsissa kuusi kauppakeskusta Göteborgissa Mölndal Galleria ja Stenungsundissa Stenungstorg Centrum. Tukholmassa sillä on kolme omaa kauppakeskusta: Jakobsbergs Centrum, Liljeholmstorget Galleria ja Åkersberga Centrum sekä Kista Galleria, jonka se omistaa puoliksi Canada Pension Plan Investment Boardin (CPPIB) kanssa.
Tanskassa
Vuonna 2020 Cityconilla oli Tanskassa kaksi kauppakeskusta: Albertslund Centrum Kööpenhaminassa ja Strædet Køgessa.
Virossa
Virossa suomalaisturistien vaikutus myyntiin on merkittävä. Vuonna 2020 Cityconilla oli Virossa kaksi kauppakeskusta, kumpikin Tallinnassa: Kristiine Keskus ja Rocca al Mare.
Organisaatio
Cityconin pääomistaja on israelilainen Gazit-Globe, joka omisti marraskuussa 2020 noin 49 prosenttia osakkeista.
Yhteiskuntavastuu
Vuonna 2020 kauppakeskus Trio sitoutui vähentämään oman toimintansa kasvihuonekaasupäästöjä. Citycon aikoi pienentää hiilijalanjälkeään kaikissa kauppakeskuksissaan, ja sen tavoitteena oli, että kaikki sen kauppakeskukset olisivat hiilineutraaleja vuoteen 2030 mennessä. Keväällä 2022 avattava Lippulaiva toimii Cityconin kiinteistökehitysjohtaja Risto Sepon mukaan alusta alkaen energiankulutuksen osalta hiilineutraalisti. Rakennuskompleksin lämmityksessä ja jäähdytyksessä hyödynnettään geoenergiaa, lämpöpumppuja, aurinkoenergiaa ja ylijäämälämpöä.
Veli Paloheimo
Veli Paloheimo (s. 13. joulukuuta 1967 Tampere) on suomalainen tennispelaaja. Hän voitti tenniksen suomenmestaruuden kaksinpelissä ulkokentillä neljä kertaa ja sisäkentillä kerran sekä nelinpelissä ulkokentillä kaksi kertaa ja sisäkentillä kerran.
Kotimaan kenttien jäähyväisottelun Paloheimo pelasi kesällä 2003, mutta vielä vuonna 2005 hän pelasi tennistä Saksan alueliigassa, joka on maan kolmanneksi korkein sarjataso. Aktiiviuran jälkeen Paloheimo on toiminut tennisopettajana ja tenniskommentaattorina Eurosportille ja Urheilukanavalle. Paloheimo toimii Tampere Openin kilpailunjohtajana. Paloheimo aloitti Tampereen Tenniskeskus Oy:n toimitusjohtajana 1. joulukuuta 2008.
Rock-yhtye Brother Firetribe on nimetty Veli Paloheimon mukaan.
Annankadun kulmassa
”Annankadun kulmassa” on suomalaisartisti Heli Kajon kappale. Warner Music Finland julkaisi kappaleen Kajon esikoisalbumin Elämäsi suloisimman virheen ensimmäisenä singlenä 15. maaliskuuta 2010. Itse albumi kuitenkin julkaistiin vasta kaksi vuotta singlen julkaisun jälkeen. Kajo on itse sanoittanut ja säveltänyt kappaleen.
Kajo kilpaili kappaleellaan vuoden 2010 Eurovision laulukilpailun Suomen-karsinnoissa. Hän pääsi karsintojen finaaliin, mutta putosi kilpailusta ennen niin sanottua superfinaalia, jossa Suomen edustajaksi valittiin Kuunkuiskaajat kappaleellaan ”Työlki ellää”. Kajon kappale kuitenkin palkittiin euroviisufanien ylläpitämän Viisukuppilan fanipalkinnolla.
Luettelo mayojen asutuskeskuksista
Alla olevassa luettelossa on monia raunioituneiden mayojen asutuskeskusten nimiä. Mayojen asutuskeskusten nimet ovat lähes aina ei-alkuperäisiä, vaikka ovatkin mayojen kielisiä. Erään tutkimuksen mukaan mayat rakensivat ainakin 4 400 suurempaa tai pienempää kylää ja kaupunkia.
Raymond Keene
Raymond Dennis Keene OBE (s. 29. tammikuuta 1948) on englantilainen shakin suurmestari, mutta hänet tunnetaan paremmin shakkitapahtumien järjestäjänä, kolumnistina ja kirjoittajana. Hänelle myönnettiin Brittiläisen imperiumin upseerin (OBE) arvo työstään shakin hyväksi vuonna 1985.
Video 2000
thumb|Philips VR2020 oli ensimmäisiä markkinoille tulleita Video 2000 -nauhureita.
Video 2000 (lyh. V2000, tunnetaan myös nimellä Video Compact Cassette eli VCC) oli kuluttajille tarkoitettu videonauhurijärjestelmä ja videonauhastandardi, jonka Philips ja Grundig kehittivät kilpailemaan JVC:n VHS-järjestelmän ja Sonyn Betamax-järjestelmän kanssa. Järjestelmä tuli markkinoille vuonna 1979 ja sen markkinointi lopetettiin 1988.
Vuonna 1984 Philips tunnusti eräällä tavalla tappionsa alkaessaan valmistaa myös VHS-nauhureita. Siinä yhteydessä yhtiö lupasi jatkaa Video 2000 -tekniikan valmistusta 1980-luvun loppuun, mikä ei aivan toteutunut.
Tekniikka
Video 2000 oli aikaansa edellä ja monissa teknisissä ominaisuuksissa se oli VHS:ää ja Betamaxia parempi.