cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teemu Laajasalo
Varallisuus
Vuonna 2017 Laajasalon ansiotulot olivat 111 747 euroa. Hänen veroprosenttinsa oli 40,9. Piispojen keskimääräinen palkka on 9 573 euroa kuussa.
Ville Vallaton (piirrossarja)
Suomessa sarjan jaksoja julkaistiin suomenkielisellä dubbauksella VHS-kasetteina 1980-luvun lopussa Golden Voicen sekä 1990-luvulla PVP Voice Oy:n ja DVD-videoiden Pauli Virta Productionsin tekeminä. Televisiossa sarjan jaksoja on esitetty sekä jälkiäänitettynä että suomenkielisellä tekstityksellä Yle TV1- ja PTV4-kanavalla. 1990-luvun lopussa sarjan uusia jaksoja dubattiin ja niitä esitettiin televisiokanavalla Nelonen. Myöhemmin jaksoja on esitetty maksullisella Fox Kidsillä, C More Juniorilla ja Nelonen Nappulalla. 1990-luvun lopun dubbauksissa Ville Vallattoman äänenä esiintyivät Ulla Ollikainen, Konsta Hietanen ja Tom Pöysti.
Vuoden 1989 dubbaus
Äänet: Golden Voice Oy
Vuoden 1994 dubbaus
Suomenkieliset äänet:
Suomenkielinen puhe © 1994 PVP
Vuoden 1998 dubbaus
Suomenkieliset äänet:
VHS-julkaisut
Kaikki olivat suomeksi jälkiäänitettyjä. Suluissa on jälkiäänityksestä vastannut taho.
Jaksot
דני שובבני Dennis Rozrabiaka Dennis (seriefigur)
Mikuláš Dzurinda
Mikuláš Dzurinda (s. 4. helmikuuta 1955) oli Slovakian pääministeri 30. lokakuuta 1998 – 4. heinäkuuta 2006. Hänen jatkokautensa alkoi vuonna 2002. Hän oli SDKÚ-DS-puolueen johtaja, vuodesta 2010 Slovakian ulkoministeri Iveta Radičován hallituksessa.
Dzurinda syntyi pienessä Spišský Štvrtokin kylässä Itä-Slovakiassa. Hän valmistui Žilinan liikenne- ja viestintäyliopistosta, jossa hän suoritti kandidaatin tutkinnon vuonna 1998 työskenneltyään aluksi Žilinassa liikennetutkimuskeskuksessa. Tämän jälkeen hänestä tuli Tšekkoslovakian rautateiden tietotekniikkaosaston aluejohtaja.
Dzurinda lähti politiikkaan konservatiivisen kristillisdemokraattisen liikkeen jäsenenä vuonna 1990. Ensimmäisten vapaiden vaalien jälkeen 1991 hänestä tuli Slovakian tasavallan liikenne- ja viestintäministerin apulainen. Vuonna 1992 hänet valittiin kansallisneuvostoon. Slovakian ja Tšekin erottua toisistaan vuonna 1993 Dzurinda toimi maalis-lokakuussa 1994 Jozef Moravčíkin hallituksen liikenneministerinä, mutta jäi syksyn 1994 vaalien jälkeen oppositioon.
Slovakian ongelmallisen politiikan vuoksi uudistukset keskeytyivät. Kuusi vuotta autoritaarisesti hallinneen Vladimír Mečiarin säätämän vaalilain vuoksi viisi oppositiopuoluetta muodosti lokakuussa 1997 Slovakian demokraattisen koalition (SDK), jonka puhemieheksi ja myöhemmin puheenjohtajaksi Dzurinda nousi. Kun oppositio voitti vaalit lokakuussa 1998, Dzurinda nimitettiin ensi kertaa pääministeriksi.
Hän toimi myös Slovakian vastaavana presidenttinä parlamentin puhemiehen Jozef Migašin kanssa, kun parlamentissa ei saatu tarvittavaa kolmen viidesosan enemmistöä kenenkään valitsemiseksi. Presidentinvaali muutettiin suoraksi kansanvaaliksi perustuslain muutoksella 1999 ja toukokuussa virkaan valittiin Košicen pormestari Rudolf Schuster.
Parlamentti peruutti Mečiarin HZDS:n ja äärikansallisen SNS:n hallituksen säätämän kielilain, joka syrji vähemmistöjä ja antoi unkarinkielisille oikeuksia. Neuvottelut EU:n jäsenyydestä Slovakia aloitti helmikuussa 2000 ja heinäkuussa se otettiin OECD:n jäseneksi. Liittymisestä Natoon päätettiin 1999.
Jan Carnogursky onnistui vuonna 1999 hajottamaan viiden puolueen koalition takaisin osiinsa. Tammikuussa 2000 Dzurinda perusti uuden puolueen, Slovakian demokraattisen ja kristillisen unionin (SDKÚ), jonka johdossa hän toimi. Vuoden 2002 vaalien jälkeen hän jatkoi kolmen puolueen koalition johdossa. Kansanäänestyksessä EU:hun liittymisestä toukokuussa 2003 93,7 prosenttia kannatti jäsenyyttä.
Konservatiiviset ja kristillisdemokraatit solmivat sopimuksen Pyhän istuimen kanssa lääkärien oikeudesta kieltäytyä omantuntonsa vastaisista operaatioista, käytännössä siis aborteista, keinohedelmöityksestä tai muista katolisen kirkon vastustamista toimenpiteistä, mitä Euroopan unionin asiantuntijaryhmä arvosteli.
Talous parani ja työttömyys putosi tammikuun 2001 19,8 prosentista joulukuun 2004 13,1 prosenttiin. Dzurindan hallitus otti 1. tammikuuta 2004 käyttöön 19 prosentin tasaveron.
Dzurinda harrastaa pitkänmatkanjuoksua ja on osallistunut useisiin maratoneihin, muun muassa New Yorkissa 2001 ja Lontoossa 2003.
Alcatel-Lucent
pienoiskuva|Yhtiön pääkonttori [[Boulogne-Billancourtissa, Ranskassa]] Alcatel-Lucent S.A. oli ranskalais-yhdysvaltalainen yhtiö, joka tuotti tietoteknisiä laitteita ja ohjelmistoja sekä palveluita tietoliikenneoperaattoreille ympäri maailmaa 132 eri maassa. Yhtiön pääkonttori oli Pariisissa ja sen Pohjois-Amerikan toimintoja johdettiin Murray Hillissä New Jerseyssä.
Alcatel-Lucent muodostui kun ranskalaisen CGE:n ja yhdysvaltalaisen ITT:n vuonna 1987 perustama yhteisyritys Alcatel yhdistyi vuonna 2006 yhdysvaltalaisen Lucent Technologiesin kanssa. Yhtiön nettotulos pysyi tappiolla yhtäjaksoisesti aina vuoden 2009 viimeiselle vuosineljännekselle saakka, kun se raportoi noin 46 miljoonan euron tuloksesta.
Nokia ilmoitti 15. huhtikuuta 2015 solmineensa aiesopimuksen Alcatel-Lucentin ostamisesta 15,6 miljardin euron arvoisella osakevaihtokaupalla.
Yhtiö omisti Bell-laboratoriot, jolla on yli 29 000 patenttia. Bell Labsin siirryttyä Nokian omistukseen yksiköstä käytetään myös nimeä Nokia Bell Labs.
Darryl Sutter
Darryl John Sutter (s. 19. elokuuta 1958 Viking, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Darrylin veljet Brian, Brent, Rich, Duane ja Ron olivat myös jääkiekkoilijoita, jotka kaikki pelasivat urallaan NHL:ssä.
Ura
Ennen NHL-uraansa Sutter edusti juniorina Red Deer Rustlersia AJHL:ssä ja Lethbridge Broncosia WCHL:ssä. Chicago Black Hawks varasi Sutterin vuoden 1978 NHL:n varaustilaisuudessa yhdennellätoista kierroksella varausvuorolla 179. Kauden 1978–1979 Sutter pelasi Chicagon farmijoukkueissa New Brunswick Hawksissa AHL:ssä ja Flint Generalsissa IHL:ssä.
Sutter pelasi myös suurimman osan kaudesta 1979–1980 New Brunswickissa, mutta pääsi kuitenkin kaudella pelaamaan kahdeksan runkosarjan ottelua Chicagossa. Kaudella 1980–1981 Sutter vakiinnutti paikkansa Chicagossa, kun hän pelasi runkosarjassa 76 ottelua tehopistein 40+22=62. Sutter pelasi koko kahdeksan kautta kestäneen NHL-uransa Chicagossa. Pelaajauransa hän lopetti vuonna 1987.
Peliuran jälkeen Sutter siirtyi valmentajaksi ja on ollut NHL:ssä päävalmentajana Chicago Blackhawksissa (kaudet 1992–1995) San Jose Sharksissa (1997–2003) ja Calgary Flamesissa (2002–2004 ja 2005–2006).
Ympäristömuuttuja
Ympäristömuuttujat ovat prosessin käynnistyessään saamaa dataa. Ympäristömuuttujat ovat yksinkertaisia avain-arvopareja, jotka äitiprosessi välittää lapsiprosessille. Ympäristömuuttujia käytetään lukuisissa käyttöjärjestelmissä. Jokaisella prosessilla on oma ympäristönsä, joka kopioidaan lapsiprosessille sitä käynnistettäessä.
Esimerkki ympäristömuuttujasta on PATH-määritys. Tämä ympäristömuuttuja määrittelee hakupolun, luettelon hakemistoista, joista haetaan käynnistettävää ohjelmaa. Unix-ympäristössä yleisiä ympäristömuuttujia ovat:
Unixien bourne shellissä asetuskomento on 'export' ja ympäristön näyttää 'env'.
Web-ympäristössä käytettävässä CGI-tekniikassa kutsuttavan ohjelman parametrit (esimerkiksi ) välitetään CGI-ohjelmalle  yleisimmin QUERY_STRING-ympäristömuuttujassa (muuttujan arvona  ).
Windows- ja DOS-ympäristössä ympäristömuuttujia muutetaan ja näytetään komentotulkissa 'set'-komennolla. DOS-muuttujia ovat muun muassa:
Banaanikerttuli
Banaanikerttuli (Coereba flaveola) on Latinalaisessa Amerikassa elävä varpuslintulaji. Banaanikerttuli luettiin aiemmin omaan banaanikerttulien heimoonsa, mutta luokitellaan nykyisin kuuluvaksi tangaroihin.
Koko ja ulkonäkö
Banaanikerttulin vatsapuoli on kirkkaankeltainen, muu ruumis ja siivet ovat lähinnä tummanharmaat. Linnun nokka on pitkä, hoikka ja kaareva. Sen erittäin terävällä kärjellä lintu pystyy tekemään reiän kukan sivulle. Linnun pituus on 10,5–11,5 cm.
Levinneisyys
Banaanikerttulin levinneisyysalue ulottuu Keski-Amerikasta ja Etelä-Amerikkaan, ja sitä tavataan Meksikosta Pohjois-Argentiinaan. Banaanikerttulin tapaa myös Karibianmeren saarilla sekä silloin tällöin Floridassa.
Elinympäristö
Banaanikerttulin tapaa todennäköisimmin alangoilta, vaikkakin sitä on nähty myös 1 200 metrin korkeudelta. Elinympäristö on vaihteleva, sitä näkee savanneilla, kosteissa sademetsissä ja jopa joillain aavikoilla.
Lisääntyminen
Naaras munii 2–3 vaaleaa munaa, joita se sitten hautoo noin kaksi viikkoa. Koiras rakentaa naaraan kanssa pesän, mutta munimisen jälkeen koiraasta tulee passiivisempi.
Ravinto
Banaanikerttuli pitää makeasta ja se tulee välillä jopa ihmisten koteihin syömään sokeria. Se käyttääkin runsaasti aikaa ja energiaa meden ym. sokeripitoisen ravinnon etsimiseen. Se hallitsee monia tapoja, joilla pääsee siemailemaan kasvien mettä. Toisin kuin kolibrit, banaanikerttuli ei kykene leijumaan ilmassa. Sen sijaan se roikkuu yleensä oksista pää alaspäin. Nimensä banaanikerttuli on saanut mieltymyksestään kypsiin banaaneihin, tosin banaanikerttuli pitää myös muista hedelmistä. Kaikki banaanikerttulin ravinto ei kuitenkaan ole makeaa, sillä lintu syö myös hyönteisiä, joita se noukkii lehdiltä nokallaan.
Astydameia
Astydameia viittaa kreikkalaisessa mytologiassa kolmeen eri henkilöön.
Astydameia, Iolkoksen kuningatar
Astydameia oli Iolkoksen kuningatar ja kuningas Akastoksen vaimo.
Akastos suoritti Peleukselle puhdistusrituaalin tämän paettua Fthiasta surmattuaan siellä kuningas Eurytionin. Hänen puolisonsa Astydamia kuitenkin rakastui Peleukseen, mutta tämän torjuessa lähentelyn Astydamia lähetti viestin Peleuksen puolisolle Antigonelle, että tämän mies olisi aikeissa naida Steropen, Akastoksen tyttären. Viestin saatuaan Antigone epätoivoissaan hirtti itsensä.
Tämän jälkeen Astydameia uskotteli omalle miehelleen, että Peleus olisi yrittänyt maata hänet väkisin. Akastos vei Peleuksen metsästysretkelle, ja tämän nukahdettua kätki tämän miekan ja jätti hänet yksin jälkeensä. Kentaurit löysivät tämän aamunkoitteessa, ja olisivat tappaneet tämän, mutta Kheiron palautti hänelle hänen miekkansa ja säästi hänet. Peleus kosti Akastokselle hävittämällä Iolkosta Iasonin ja dioskuurien avustamana, ja hän katkaisutti Astydamian raajat ja hyökkäsi kaupunkiin ruumiinosien läpi. Akastoksen ja Astydamian saatua surmansa valtakunta siirtyi Iasonin pojan Thessaloksen hallittavaksi.
Astydameia, Pelopsin tytär
Astydameia oli Pelopsin ja Hippodameian tytär. Hänellä puolestaan oli Alkaioksen kanssa tytär Anakso ja poika Amfitryon.
Kōsuke Kitajima
Kōsuke Kitajima (s. 22. syyskuuta 1982) on japanilainen rintauintiin erikoistunut kilpauimari. Hän voitti kultaa 100 ja 200 metrin rintauinnista vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Kitajima uusi kultansa sekä sadan että 200 metrin rintauinnissa. Lisäksi hänellä on 4x100 m sekaviestistä olympiahopeaa Lontoon olympialaisista 2012 ja pronssia samalta matkalta Ateenasta ja Pekingistä.
Kitajimalla on ollut myös olympialaisten ulkopuolista menestystä. Hän voitti vuoden 2003 MM-kilpailussa Barcelonassa kaksi kultamitalia ja vuoden 2007 MM-kilpailussa Melbournessa yhden. Hän on pitänyt aiemmin hallussaan 100 ja 200 metrin rintauinnin maailmanennätyksiä.
Bravely Default
Bravely Default (myös nimellä Bravely Default: Flying Fairy) on Silicon Studion kehittämä ja Nintendon julkaisema taktinen roolipeli. Peli on julkaistu 6. joulukuuta Nintendo 3DS:lle. Länsimaissa julkaistu versio sisältää lisäsisällön Bravely Default: For the Sequel.
Joe Malone
thumb|Joe Malone Maurice Joseph "Joe" Malone (28. helmikuuta 1890 Quebec City, Kanada – 15. toukokuuta 1969 Montreal, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Häntä pidettiin yhtenä aikansa parhaista pelaajista ja lajin ensimmäisenä todellisena supertähtenä. Malonen tilastot ovat aikaansa nähden hurjat, hurjimpana ehkä maalikeskiarvo ottelua kohden (1,17) ja yhden ottelun maaliennätys (7), jotka kuitenkin käytännössä selittyivät paitsion puuttumisella tuon ajan NHL-säännöissä. Parhaimmillaan Malone teki kaudella 44 maalia 20 ottelussa historian ensimmäisellä NHL-kaudella 1917–1918, jolloin hän teki myös yhden kauden parhaan maalikeskiarvon ottelua kohti (2,20). Tuo maalimäärä yhdellä kaudella säilyi ennätyksenä lähes 30 vuotta, ennen kuin Maurice Richard teki 50 maalia 50 ottelussa kaudella 1944–1945. Phantom Joena tunnettu Malone pelasi jääkiekkoa ammattilaisena 17 vuotta (1907–1924) joista suurimman osan Quebec Bulldogsissa, jossa hän voitti kaksi Stanley Cupia (1912, 1913) NHA:ssa.
Bravely Default
Pelille on julkaistu seuraaja Bravely Second: End Layer.
Pelin ääniraidan on tehnyt Revo ja se on julkaistu Japanissa 10. lokakuuta 2012.
Pelin menestys länsimaissa johti Square Enixin pohtimaan uudelleen lähestymistään roolipelien kehitykseen. Peli kehitettiin vain Japanin markkinoita varten mutta sen suosio ja arvostelupisteet länsimaissa yllättivät pelin kehittäjät.
Vastaanotto
Peli on saanut Gamereactorin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
V2.fi antoi pelille 4,5/5 tähteä arvostelussaan.
Pelit-lehti antoi pelille arvosanaksi 85/100 arvostelussaan.
Myynti
Peli myi Pohjois-Amerikassa kolmessa viikossa julkaisunsa jälkeen yli 200 000 kappaletta. Kaikkiaan pelin myynti on ylittänyt miljoona kappaletta vuonna 2014, joista 400 000 Japanissa ja 600 000 muissa maissa.
Ääninäyttelijät
Pelin ääninäyttelijät:
Suuri palomuuri
Suuri palomuuri on puhekielinen nimitys useille toisistaan erillisille Kiinan valtion harjoittamille tavoille rajoittaa ja suodattaa verkkoliikennettä Kiinan ja ulkomaiden välillä. Termiä käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1997 Wired-lehden julkaisemassa jutussa. Suuri palomuuri sai alkunsa vuonna 2000, kun yleisestä turvallisuudesta vastaava ministeriö otti käyttöön ns. kultaisen suojakilven, jolla pystytään poistamaan ei-toivottua sisältöä ja jäljittämään sitä levittäviä yksilöitä. Ideana isänä pidetään Fang Binxingia.
Kiina kieltää kategorisesti vain joitain sisältöjä. Suurta palomuurta sovelletaan melko mielivaltaisesti. Internet-liikenne Kiinan ja muun maailman välillä tapahtuu vain muutamien palvelinten kautta, joten niitä on helppo valvoa. Monet kiinalaiset internetsivut harjoittavat itsesensuuria, jota Kiinan laki myös edellyttää
Kiinalaiset sekä Kiinassa oleskelevat ulkomaalaiset hyödyntävät VPN-palveluita suuren palomuurin kiertämiseen. Kiina on sallinut joitain VPN-yrityksiä maassa, mutta niiden tulee pitää kirjaa käyttäjien verkkoliikenteestä ja luovuttaa nämä tiedot hallitukselle heti pyydettäessä. Luvattomia VPN-palveluita myyviä henkilöitä on tosin pidätetty ja VPN-palveluiden toimivuus hankaloituu sitä mukaa, kun suuri palomuuri kehittyy entistä paremmaksi ja hyödyntää mm. tekoälyä.
Xi Jinpingin noustua valtaan suuren palomuurin hyödyntäminen on kiihtynyt. Tavoitteena on ollut säädellä elämää internetissä samalla tavalla kuin sitä säädellään sen ulkopuolellakin.
Vaikutus Kiinan markkinoihin
Suuren palomuurin käyttö on johtanut siihen, että monet länsimaissa yleiset verkkosivut on joko estetty Kiinassa tai niiden takana olevat yritykset ovat lähteneet Kiinan markkinoilta kilpailun kiristyttyä. Tämän takia Kiinan markkinoita hallitsevat omat paikalliset sivustot ja sovellukset, jotka ovat alun alkaen joutuneet suodattamaan kaiken epämiellyttävän sisällön pois.
Esimerkiksi Kiinassa ostettuun Android-puhelimeen ei kuulu Google Services -pakettia.
Suuri palomuuri käytännössä
Ensimmäinen pidätys, jossa suuri palomuuri oli apuna, lienee vuoden 1998 tapaus, jolloin 30-vuotias insinööri, Lin Hai, pidätettiin. Häntä syytettiin noin 30 000 kiinalaisen sähköpostiosoitteen vuotamisesta yhdysvaltalaiselle demokratiajärjestölle ja hänet tuomittiin vankeuteen.
Suuri palomuuri estää tiettyjä sivustoja niiden domain-nimen perusteella: esim. Facebook, The New York Times ja YouTube.
Sallittujen sivustojen kohdalla lähetettyä sisältöä verrataan automaattisesti kiellettyyn, ja mikäli kiellettyä sisältöä havaitaan, sivusto estää sen lähettämisen. Vuonna 2009 kiinalaisen hakukone Baidun sensorien kiellettyjen sanojen lista vuosi julki. Listaan kuuluivat mm. ilmaukset ”aivopesu”, ”anti-kommunisti”, ”lakko”, ”Tiananmenin verilöyly”, ”Falun [Gong]” sekä kommunistisen puolueen johtajien nimet (esim. Hu Jintao ja Deng Xiaoping) ja tiettyjen alueiden (esim. Tiibet ja Hongkong) itsenäisyys.
Vuonna 2019 uutisoitiin tapauksesta, jossa kiinalaiset rajavartijat olivat Kirgisian rajalla asentaneet salaa turistien matkapuhelimiin, tai pakottaneet nämä itse asentamaan, ohjelman, joka skannasi laitteen kokonaisuudessaan kielletyn sisällön varalta. Tällaista sisältöä oli mm. Koraanin katkelmat sekä kuvat dalai-lamasta.
Iisalmen kulttuurikeskus
Iisalmen kulttuurikeskus on Pohjois-Savon Iisalmen kaupungin Kirkkopuistossa sijaitseva julkinen rakennus, jossa toimivat Iisalmen kaupunginkirjasto, kansalaisopisto, musiikkiopisto, kaupungin kulttuuritoimi, Snellman-kesäyliopisto ja luontomuseo. Talossa on myös vaihtuvien näyttelyiden tila Venny sekä kahvila. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Pekka Pitkänen, ja se on valmistunut vuonna 1989.
Kulttuurikeskuksessa on kaksi suurta salia, 470-paikkainen kirjailija Eino Säisän mukaan nimetty nousevakatsomoinen konserttisali ja 120-paikkainen kirjailija-säveltäjä Karl Collanin mukaan nimetty sali. Lisäksi talossa on noin kymmenen pienempää kokoustilaa.
Néo Psychikó
Néo Psychikó (myös Néo Psichikó) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Filothéi-Psychikón kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Νέου Ψυχικού, Dimotikí Enótita Néou Psychikoú) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 10 137 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Néo Psychikón keskusaukio. Néo Psychikó sijaitsee noin kuusi kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen ja se on Ateenan esikaupunkialuetta. Sen nimi, ”Uusi Psychikó”, viittaa sen luoteispuolella sijaitsevaan Psychikón kaupunkiin. Néo Psychikó oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Filothéi-Psychikón kunnaksi yhdessä Filothéin ja Psychikón kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Maa- ja metsätalousvaliokunta
Maa- ja metsätalousvaliokunta (MmV) on yksi eduskunnan valiokunnista. Sen tehtävänä on käsitellä asiat, jotka koskevat maa- ja metsä­taloutta, maaseudun elinkeinotoimintaa, eläin­lääkintä­tointa, elintarvikehygieniaa ja -tarkastusta, metsästystä ja kalastusta (myös riistanhoito- ja kalastusmaksuja), poronhoitoa, eläinsuojelua, maanmittausta, kiinteistönmuodostusta, kartta- ja rekisterilaitosta, geodeettista tutkimusta sekä vesivarojen käyttöä ja hoitoa. Valiokunnan tehtävänä on esimerkiksi laatia mietintöjä hallituksen lakiesityksistä ja antaa lausuntoja vireillä olevista asioista.
Valiokunnassa on 17 jäsentä ja 9 varajäsentä. Jäsenet ovat kansanedustajia. Valiokunta kokoontuu kolme kertaa viikossa.
Jäsenet
Valiokunnassa on 15 jäsentä ja 9 varajäsentä.
Chery
Chery Automobile (Chery Automobile Co., Ltd.) on kiinalainen autovalmistaja, joka on perustettu vuonna 1997. Yhtiön kotipaikka on Wuhu. Chery Automobilen ensimmäiset autonmoottorit ja autot valmistuivat vuonna 1999. Yhtiö raportoi valmistaneensa vuonna 2015 kaikkiaan 550 100 autoa (nousua edellisvuodesta). Loppuvuodesta 2015 yhtiö kertoi valmistaneensa toimintansa aikana yhteensä viisi miljoonaa henkilöautoa. Helmikuussa 2016 yhtiö aloitti 60 000 sähköauton vuosituotantoon tähtäävän autotehtaan rakentamisen.
Chen Yanqing
Chen Yanqing (, s. 5. huhtikuuta 1979 Suzhou) on kiinalainen painonnostaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Chery
Chery Automobilen tai sen tytäryhtiöiden automerkkejä ovat: Chery, Karry, Rely, Riich, Riich Qoros.
Useat yhtiön malleista ovat lisenssillä valmistettuja klooneja muiden autonvalmistajien autoista. Jotkut muut autovalmistajat, kuten GM, ovat syyttäneet Chery Automobilea myös suoranaisesta kopioinnista. Automalleja: Arrizo, Cowin/Flagcloud (perustuu SEAT Toledoon), Eastar (Toyota Corolla-klooni), Fulwin (perustuu SEAT Toledoon), QQ (QQ3 Daewoo Matiz-klooni), Tiggo (Toyota RAV4-klooni) ja V5.
Chen Yanqing
Chen voitti ensimmäiset maailmanmestaruusmitalinsa Chiang Maissa 1997, jolloin hän voitti kultaa 64-kiloisten sarjassa yhteistuloksessa ja työnnössä sekä sijoittui hopealle tempauksessa. Kaksi vuotta myöhemmin Ateenan MM-kisoissa Chen toisti yhteistuloksen maailmanmestaruuden, mutta voitti tällä kertaa myös tempauksessa MM-kultaa ja jäi työnnössä hopealle.
Chen voitti kultaa Ateenan olympialaisissa 2004 alle 58-kiloisten sarjassa. Samassa sarjassa hän voitti mestaruuden Aasian kisoissa Dohassa 2006. Pekingissä 2008 Chen toisti Ateenan suorituksenta ja voitti toisen olympiakultansa tekemällä samalla yhteistuloksen työnnön olympiaennätykset.
Esa-Pekka Salonen
Esa-Pekka Salonen (s. 30. kesäkuuta 1958 Helsinki) on suomalainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän toimii San Franciscon sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuodesta 2020. Kauden 2020–2021 loppuun saakka hän toimi myös Lontoossa toimivan Philharmonia-orkesterin ylikapellimestarina. Ennen Lontoota hän toimi Los Angelesin filharmonikkojen musiikillisena johtajana ja ylikapellimestarina.
Koulutus
Salonen valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1977. Musiikillisen koulutuksensa hän sai Sibelius-Akatemiassa, missä häntä opettivat käyrätorvensoitossa Holger Fransman, säveltämisessä Einojuhani Rautavaara ja orkesterinjohdossa Jorma Panula vuosina 1973–1980. Salonen suoritti sävellyksen jatko-opintoja Italiassa Sienassa 1979 Franco Donatonin sekä Milanossa 1980–1981 Niccolò Castiglionin johdolla. Lukioaikanaan vuonna 1975 hän soitti käyrätorviosuuden Piirpauke-yhtyeen levyttämässä karjalaisessa kansansävelmässä Konevitsan kirkonkellot.
Bihar Mennonite Mandli
Bihar Mennonite Mandli on mennoniittakirkko Intiassa. Sillä oli vuonna 2011 2050 jäsentä ja 22 seurakuntaa. Vaikka kirkon nimi viittaa Biharin osavaltioon, se toimii kuitenkin Jharkhandin osavaltion alueella, joka irtautui Biharista vuonna 1999.
Esa-Pekka Salonen
Koulutus
Salonen kuului nuorten säveltäjien perustaman Korvat auki -yhdistyksen perustajajäseniin ja toimi yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana.
Ura
thumb|right|Salonen harjoittaa [[Helsingin kaupunginorkesteri|Helsingin kaupungin­orkesteria juhla­viikoilla 1997.]] Salonen esiintyi kapellimestarina ensimmäisen kerran Radion sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 1979. Vuosina 1979–1980 hän johti Ylioppilaskunnan Soittajia. Hän vieraili Kansallisoopperassa vuosina 1981–1982. Salosen kansainvälinen läpimurto kapellimestarina tapahtui vuonna 1983, kun häntä pyydettiin lyhyellä varoitusajalla johtamaan Lontoon Philharmonia-orkesteria, teoksena Gustav Mahlerin kolmas sinfonia. Hän oli myöhemmin orkesterin päävierailija vuosina 1985–1994.
Salonen toimi Jean Sibelius -kapellimestarikilpailun tuomariston puheenjohtajana vuosina 1995, 2000 ja 2005. Musical America nimesi Salosen vuoden 2006 muusikoksi. Vuonna 2009 hänelle ja viulisti Hilary Hahnille myönnettiin Grammy-palkinto parhaasta taidemusiikin solistin ja orkesterin yhteisesityksestä; levyllä Ruotsin radion sinfoniaorkesteri ja Hahn esittävät Arnold Schönbergin ja Jean Sibeliuksen viulukonsertot Deutsche Grammophonin taltioimina.
New Yorkin filharmonikot on nimittänyt Salosen nimikkosäveltäjäkseen. Orkesteri esitti kaudella 2015–2016 Salosen teokset LA Variations ja Karawane. Lisäksi Salonen kuratoi orkesterin uuden musiikin biennaalin NY Phil Biennalin vuonna 2016. Hän jatkoi edelleen Lontoon Philharmonia Orchestran ylikapellimestarina. Sopimus umpeutui elokuussa 2017.
Elokuussa 2016 Salonen solmi viiden vuoden mittaisen yhteistyösopimuksen Suomen Kansallisoopperan ja -baletin kanssa. Hän toimii sen taiteellisena partnerina johtaen esityksiä ja toimien taiteellisena neuvonantajana. He esittävät myös Salosen sävellyksiä.
Salonen palkittiin Emma-gaalassa helmikuussa 2019 Emmalla vuoden vienti-Emmalla.
Berliinin filharmonikot valitsivat Salosen nimikkosäveltäjäkseen konserttikaudelle 2022–2023. Orkesteri esittää kauden aikana hänen sävellyksiään kaikkiaan viidessä konsertissa.
Yksityiselämä
Salonen avioitui 1991 viulisti Elisabeth Jane Pricen kanssa. Heillä on kolme lasta. Vuonna 2017 Jane Salonen jätti avioerohakemuksen Los Angelesissa Yhdysvalloissa. Perheellä on asunnot Los Angelesissa ja Lontoossa sekä kesäpaikka Sipoossa.
Multimedia Fusion 2
Multimedia Fusion 2, kutsutaan myös nimellä MMF2, on pelinteko-ohjelma. Ohjelma on osa Clickteamin tuoteperhettä. Ohjelma on uudempi versio ohjelmasta Multimedia Fusion 1.5, jota kutsutaan myös nimellä MMF. Multimedia Fusion 2 -ohjelmasta julkaistiin kolme eri versiota ja niiden demoversiot 30. kesäkuuta 2006.
Laajennusten ohjelmointi
Multimedia Fusion 2 -ohjelmaan, kuten sen edeltäjiin TGF, CNC ja MMF, voidaan ohjelmoida laajennuksia (Extensions) käyttäen C++ -kieltä. Laajennukset ovat moduuleja, jotka lisäävät ohjelmaan uusia ominaisuuksia. Internetissä on useita sivustoja, jotka ovat omistautuneet pelkästään MMF2-laajennusten listaukseen. Useat kymmenet ohjelmoijat ovat merkittävästi kohottaneet Multimedia Fusion 2 -ohjelman voimaa julkaistessaan siihen laajennuksia. Laajennukset ovat yksi MMF2:n kantavista voimista.
Joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta suurin osa nykyisistä extensioista on ilmaisia (joitakin ehtoja lukuun ottamatta).
Teknisistä syistä laajennukset pitää kehittää Microsoft Visual Studion  IDE:llä ja kääntäjällä.
Koontiversiot (Buildit)
Myös MMF2:n julkaisun jälkeen Clickteam on kehittänyt tuotetta eteenpäin julkaisemalla sille päivityksiä. Uusin build-versio on Build 250 Pre-release, joka tekee ohjelmaan pieniä muutoksia kuten korjaa muutamia ohjelmointivirheitä. Tämän hetkinen tädellä kokoonpanolla toimiva versio on kuitenkin 249, koska 250 on vasta Pre-release -versio eli "ennen luovutusta" -versio. Päivitys pitää ladata Clickteamin sivulta, sillä sitä ei ole annettu vielä luovutukseen "Check for updates" (tarkista päivitykset) -tarkistukseen, ennen kuin tämä täysi versio tulee päivityksestä.
Koodauskieli
Multimedia Fusion 2 ei perustu komentosarjakieleen. MMF2 ei tarjoa ohjelmointikieltä lisäominaisuutena kuten sen kilpailija Game Maker. Kuitenkin ohjelmaan voidaan ohjelmoida lisämoduuleja C++ -kielellä.
Ohjelmointikielen sijasta MMF2 käyttää visuaalista ruudukkojärjestelmää. Horisontaaliset rivit esittävät ehtoja (Conditions). Vertikaaliset sarakkeet esittävät toimintaa (Actions). Kun ehdot toteutuvat, suoritetaan niihin kytketty toiminta. Rivit ja sarakkeet ovat verrattavissa listaan peräkkäisiä "if-then"-lohkoja.
Yhteensopivuus
Multimedia Fusion 2 on taaksepäin yhteensopiva aiempien Klik-ohjelmien kanssa. Tämä tarkoittaa, että ohjelmistolla voi avata aiemmilla ohjelmilla luotuja .gam, .cca ym. lähdetiedostoja, joskaan niitä ei voida enää tallentaa vanhassa formaatissa. Vanhoista .cox-extensioneista joutuu kuitenkin lataamaan uuden .mfx-version.
Mikäli extensioista ei ole vielä saatavilla uutta versiota, vanhat .cox-extensionit voi kopioida kansioon Multimedia Fusion 2/Extensions/mmf1. Tämän jälkeen vanhat projektit voi avata MMF2:n editoriin, mutta niitä ei voi ajaa eikä niistä voi tehdä exe-tiedostoa.
Jotkut harvat .cox-extensionit voivat toimia MMF2:lla moitteettomasti muuttamalla tiedostopäätteeksi .mfx.
Versiot
Multimedia Fusion 2 -ohjelmasta on saatavilla kolme eri versiota.
The Games Factory 2
The Games Factory 2 (TGF2) on nimetty Clickteamin vanhan The Games Factory -pelinteko-ohjelman mukaan ja sitä kutsutaan sen jatko-osaksi. Se on riisuttu versio, joka sisältää vain perusominaisuudet. Se on suunniteltu aloittelijoille.
Multimedia Fusion 2 (Standard)
Multimedia Fusion 2 -normaaliversio on suunniteltu kokeneille pelintekijöille. Se sisältää tuen laajennuksille. Hyvä valinta suurimmalle osalle "klikkaajista".
Multimedia Fusion 2 Developer
Multimedia Fusion 2 Developer sisältää kaikkein eniten ominaisuuksia. Se on suunniteltu ammattilaiskäyttäjille, jotka haluavat tehdä kehittyneitä pelejä ja sovellusohjelmia. Se sisältää ominaisuuksia, joita ei ole muissa versioissa kuten mahdollisuuden luoda MDI-sovellusohjelmia. Vain Developerilla tallennetut EXE-tiedostot ovat ns. logo-vapaita ja niitä saa myydä lisäämättä Clickteamin logoa peliin. Vain Developerille on saatavilla Java-kännykkäpelien teko -mahdollisuus.
Multimedia Fusion 2 Multimedia Fusion 2
Louis I Condé
Condé oli Ranskan armeijan palveluksessa mukana sodassa espanjalaisia vastaan Metzin piirityksessä 1552 ja St. Quentinin taistelussa 1557. Käännyttyään protestantiksi hän kilpaili hugenottien johtajuudesta Gaspard Colignyn kanssa, mutta Ranskan uskonsodissa kaksikko teki yhteistyötä. 19. joulukuuta 1562 Condé johti hugenotteja sodan ensimmäisessä merkittävässä yhteenotossa, Dreuxin taistelussa, joka päättyi hugenottien tappioon ja jossa kummankin puolen komentajat jäivät vangeiksi. Yhdessä Colignyn kanssa Condé johti hugenotteja Pariisin piirityksessä, joka päättyi St. Denisin taisteluun marraskuussa 1567. Elokuussa 1568 katoliset yrittivät siepata Colignyn ja Condén, mutta epäonnistuivat. Hävityssä Jarnacin taistelussa 1569 Condé jäi taas vangiksi, mutta tällä kertaa katoliset murhasivat hänet pian vangitsemisen jälkeen.
Keria (kaupunki)
Keria tai Kereia   oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) samannimisellä saarella (nyk. Kéros) Kreikassa.
Kerian poliksen kaupunkikeskuksen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta. Kerian kaupunkivaltion hallussa ollut alue käsitti koko Kerian saaren, jolla ei ollut muita poliksia. Sen lisäksi siihen on kuulunut mahdollisesti pienempiä lähisaaria. Saari luetaan nykyisin Kykladeihin.
Etelänkeiju
Etelänkeiju (Oceanites oceanicus) on pieni Antarktiksen tuntumassa elävä merilintu. Heinrich Kuhl antoi lajille englanninkielisen nimen Wilson's Storm-petrel skotlantilaisen ornitologin Alexander Wilsonin kunniaksi.
Keria (kaupunki)
Kerian historiasta ei tiedetä paljoakaan. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Keria kuului oletettavasti Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 425/424 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Keraïtas.
Etelänkeiju
Koko ja ulkonäkö
Yläperän valkea laikku paistaa räikeästi päältä muuten noenmustassa ja alta mustanruskeassa höyhenpuvussa. Lajista tunnetaan 2 alalajia, nimialalaji O. o. oceanicus ja eteläisempi O. o. exasperatus. Aikuisen linnun pituus on noin 15–19 cm ja sen siipien kärkiväli on noin 38–42 cm. Aikuinen etelänkeiju painaa 34–45 grammaa.
Keria (kaupunki)
Kérokselta ei ole tehty merkittäviä klassisen antiikin aikaisia löytöjä. Sen sijaan saari tunnetaan varhaisemman kykladisen kulttuurin löytöpaikkana (Kávos ja Daskalió).
Etelänkeiju
Levinneisyys
Etelänkeiju pesii Etelä-Atlantin syrjäisillä saarilla lähellä Etelämannerta. Muulloin sen tapaa enimmäkseen merellä. Eteläisen pallonpuoliskon talven lähestyessä etelänkeiju muuttaa päiväntasaajan yli Pohjois-Atlantin vesille. Maailman populaatio on kooltaan noin 6 miljoonaa yksilöä. Laji ei ole uhanalainen.
Elinympäristö
Lajin elinympäristöä ovat valtameret ja niiden kallioiset pikkusaaret.
Lisääntyminen
Etelänkeiju pesii yhdyskunnittain joko rantakallioille tai rinteiden hienojakoiseen maahan. Naaras munii 1 munan, jota molemmat puolisot hautovat noin 43 vrk. Ne myös ruokkivat ja hoitavat poikasta yhdessä. Laji liikkuu pesimäaikana öisin välttääkseen ryöstelevät kihut ja lokit.
Ida Elise Broch
pienoiskuva|Ida Elise Broch Ida Elise Broch (s. 25. kesäkuuta 1987 Oslo) on norjalainen näyttelijä. Hän on näytellyt vuodesta 2007 asti.
I Don’t Wanna Be a Rock’n’Roll Star
I Don’t Wanna Be a Rock’n’Roll Star on yksi suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin tunnetuimpia kappaleita. Se julkaistiin alun perin yhtyeen debyyttialbumilla Peer Günt (1985). Kappale on usein kärkisijoilla puhuttaessa Peer Güntin parhaista kappaleista; se on mm. sijoittunut YLEN Top 200 Biisit -listalle ja valittiin 2009 yhtyeen toiseksi parhaaksi kappaleeksi Radio Rockin Suurimmat Yhtyeet -äänestyksessä. Peer Günt soitti kappaletta jo vuoden 1984 Rockin SM-kisoissa.
Kappale ylsi Suomen virallisen listan sijalle 25.
Ida Elise Broch
Brochin velipuoli Nicolai Cleve Broch on myös näyttelijä.
Aespa
Aespa (eseupa; tyyliteltynä æspa) on eteläkorealainen tyttöyhtye, jonka levy-yhtiönä toimii SM Entertainment. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Karina, Giselle, Winter ja Ningning. Aespa julkaisi esikoissinglensä ”Black Mamba” 17. marraskuuta 2020.
Ennen uran alkua (2016–2019)
Ningning esiteltiin SM Rookiesin jäsenenä 19. syyskuuta 2016.
Karina esiintyi Taeminin musiikkivideolla ”Want” helmikuussa 2019.
Uran alku, ”Black Mamba”, ”Forever”, ”Next Level” ja Savage (2020–)
SM ilmoitti uudesta tyttöyhtyeestään 26. lokakuuta 2020. Yhtyeen jäsenet paljastettiin yksitellen, seuraavassa järjestyksessä: Winter, Karina, Ningning ja Giselle. Aespa debytoi ”Black Mamba” singlellä 17. marraskuuta 2020. Yhtye voitti ensimmäisen musiikkipalkintonsa Inkigayossa 17. tammikuuta 2021.
Aespa julkaisi toisen singlensä ”Forever” 5. helmikuuta 2021. Single oli remake Yoo Young-jinin singlestä. Yhtye julkaisi kolmannen singlensä ”Next Level” 17. toukokuuta. Yhtyeen ensimmäinen EP Savage 5. lokakuuta. Yhtye julkaisi coverin S.E.S:n ”Dreams Come True” singlestä 20. joulukuuta.
Yhtyeen toinen EP Girls julkaistiin 8. heinäkuuta 2022.
I Don’t Wanna Be a Rock’n’Roll Star
Tyyli
Kappaleen riffi ja kertosäe soitetaan D-duurissa. Kitarasoolossa kuullaan nopeaa legato-soittoa.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Mari Vuorijärvi
Mari Kaarina Vuorijärvi (s. 8. huhtikuuta 1971 Tampere) on suomalainen sopraano.
Mari Vuorijärvi opiskeli laulupedagogiikan koulutusohjelmassa Tampereen konservatoriossa vuosina 1994–1999 Raija Roivaisen johdolla. Vuorijärvi täydensi opintojaan Tampereen ammattikorkeakoulussa vuosina 2004–2007 Jaakko Ryhäsen johdolla. Mari Vuorijärvi on osallistunut mm. Ritva Auvisen, Seppo Ruohosen ja Marjut Hannulan mestarikursseille sekä toimi Anette Thompsonin (Guildhall Scholl) demonstraatio-oppilaana.
Mari Vuorijärvi on osallistunut vuonna 1999 Lappeenrannan valtakunnalliseen laulukilpailuun saaden erikoispalkinnon. Lied-Koskimies kilpailuissa ja Merikanto-laulukilpailussa hän oli semifinalisti.
Vuorijärven oopperarooleja ovat mm. Elli (Miehen kylkiluu), Miss Jessel (Ruuvikierre), Liz Taylor (Jackie O.), 1. Nainen (Viimeiset kiusaukset), Ylipapitar (Aida) ja Prinsessa (Rusalka).
Vuorijärvi on esiintynyt myös monin lied- ja kirkkokonsertein vakisäestäjänsä Antti Terävän kanssa yli 20 vuoden ajan.
Solistitehtävien lisäksi Vuorijärvi on laulanut Tampereen Oopperan kuorossa vuodesta 1994 alkaen. Operetit ja musikaalit ovat tulleet hänelle tutuiksi laulaessaan Tampereen Työväen Teatterissa ja Tampereen Musiikkiteatterissa vuosina 1995–1999.
Mari Vuorijärvi on toiminut laulunopettajana Valkeakoski-Opistossa vuodesta 1999 lähtien. Hän on opettanut laulajia myös Tampereen konservatoriossa Jaakko Ryhäsen assistenttina, Pirkanmaan Musiikkiopistossa sekä Oriveden Opistossa.
Mari Vuorijärvi on huomioitu Pro Musica- ja Taiteen edistämiskeskuksen (Taike) apurahoilla sekä Tampereen kaupungin, Suomen Kulttuurirahaston, Okka-säätiön ja Tauno Sairiala stipendeillä. Säveltäjä Oliver Kohlenberg on omistanut teoksensa "Jadekampalauluja" sopraanolle ja jousiorkesterille opus 104 Mari Vuorijärvelle.
War In Middle Earth
War In Middle Earth (myös nimellä J.R.R. Tolkien's War in Middle Earth) on Synergistic Softwaren kehittämä ja Melbourne Housen julkaisema strategiapeli, joka sijoittuu J. R. R. Tolkienin Keski-Maahan. Peli on julkaistu vuonna Amigalle, Apple II:lle, Atari ST:lle ja DOS:lle sekä Amstrad CPC:lle, Commodore 64:lle, MSX:lle ja ZX Spectrumille.
Vastaanotto
Peli on saanut ST Amiga Format lehden arvostelussa arvosanaksi 91/100.
Peli on saanut CU Amiga lehden arvostelussa arvosanaksi 89/100.
Kaikki kolmesta pahasta
Kaikki kolmesta pahasta on Apulannan 11. studioalbumi, joka julkaistiin 14. maaliskuuta 2012. Albumi julkaistiin digipak- ja digiversiona sekä vinyylinä. Levy myi myös kultaa julkaisupäivänään.
Kappaleista ”Pihtiote”, ”Zombeja!” ja ”Aggressio” kuvattiin musiikkivideot.
Ymer
Ymer voi tarkoittaa seuraavia:
Inarin Lappi
Inarin Lappi on osa Suomen Lappia. Maantieteellisesti se käsittää Sompion Lapin pohjoispuolella olevan Itä-Lapin alueen eli hallinnollisesti Inarin ja Utsjoen kunnat. Käsitteellä on merkitystä kasvi- ja eläintieteessä. Inarin Lappi on yksi eliömaakunnista. Muita Suomen Lapin osa-alueita ovat Enontekiön Lappi, Kittilän Lappi ja Sompion Lappi.
Kaupungin valot (albumi)
Kaupungin valot on suomalaisen Problems?-yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1982.
Jukka Korpihete
Jukka Sakari Korpihete (s. 19. helmikuuta 1976 Riihimäki) on palkittu suomalainen muotoilija ja teollinen suunnittelija.
Jukka Korpihete syntyi elektroniikka-asentaja Sakari Korpihetteen ja sairaanhoitaja Mirjam Laakson perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 2002 on psykologi Anna-Kristiina Tolvanen. Korpihete tuli ylioppilaaksi 1995 ja valmistui artenomiksi Hämeen ammattikorkeakoulusta 2000. Hän on opiskellut teollista muotoilua Robert Gordonin yliopistossa Aberdeenissa Skotlannissa. Suunnittelu- ja muotoilualan yrittäjä ja oman yrityksensä toimitusjohtaja Korpihete on ollut vuodesta 2000. Hän on pitänyt töistään useita näyttelyitä ja osallistunut yhteisnäyttelyihin sekä saanut töistään palkintoja. Korpihete valittiin Vuoden nuoreksi muotoilijaksi vuonna 2000. Hän on suunnitellut tuotteita muun muassa Kultakeskukselle ja Lundialle. Ilmari Tapiovaara -palkinnon vuonna 2011 saanut Korpihete on tullut tunnetuksi valo- ja valaisinten suunnittelijana. Valaisimia hän on suunnitellut esimerkiksi juuri Lundialle, mutta myös useille muille valmistajille. Ulkovalaistussuunnitelman hän on tehnyt muun muassa Paltaniemen kuvakirkkoon ja valaistussuunnitelman ja valaisinmuotoilun Espoon tuomiokirkkoon ja Hausjärven kirkkoon.
Kalle Tahkolahti
Kalle Tahkolahti (s. 1988) on suomalainen teatteritaiteilija ja mentalisti. Hän on työskennellyt monissa työtehtävissä ammatti- ja harrastajateattereissa mm. Uudenmaan alueella, Lahdessa ja Imatralla. Tahkolahden ensimmäinen koko illan teatteriohjaus oli Jean-Paul Sartren näytelmä Suljetut ovet Järvenpää-talon Kellariteatterissa 2010. Sittemmin hän on ohjannut esityksiä erikokoisissa teattereissa ja esittävän taiteen ryhmissä. Lisäksi hän on toiminut mm. näyttelijänä, juontajana, valo- ja äänisuunnittelijana sekä graafikkona.
Tahkolahti on opiskellut monipuolisesti teatteria mm. Lahden kansanopistossa. 2014 hän valmistui Metropolia Ammattikorkeakoulun Esittävän taiteen linjalta teatteri-ilmaisun ohjaajaksi.
Tahkolahti on Keski-Uudenmaan Teatterin hallituksen puheenjohtaja sekä Suomen Taikurit ry:n hallituksen jäsen. Hän toimi Järvenpään harrastajateatterin johtokunnassa 2008-2016.
Tahkolahti on myös taikuri, erikoisalanaan mentalismi. Hänellä on ollut kolme kokoillan sooloesitystä mentalistina, ja hän saavutti 1. sijan Suomen Taikurien järjestämässä ensimmäisessä Striimitaikuuden Mestaruuskilpailussa 2020.
Steve Coppell
Steve Coppell (s. 9. heinäkuuta 1955 Liverpool, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja. Pelaajana hänet muistetaan ajastaan Manchester Unitedissa, jossa hän pelasi 1970–80-luvulla. Pelipaikaltaan Coppell oli laituri.
Pelaajaura
Coppell aloitti uransa Tranmere Roversissa vuonna 1973. Kahden kauden jälkeen Manchester United tarjosi laiturista 60 000 puntaa ja liverpoolilainen siirtyi Manchesteriin. Debyyttinsä uudessa seurassa Coppell teki 1. maaliskuuta 1975 4–0 voitto-ottelussa Cardiff Citya vastaan. Kauden jälkeen United nousi takaisin Englannin 1. divisioonaan, vietettyään kauden 2. divisioonassa. Coppell teki kymmenessä ottelussa yhden maalin.
Seuraavalla kaudella Coppell pelasi 39 kertaa ja teki 10 maalia. Hän sai myös peliaikaa Englannin alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa.
Seuraavana vuonna United epäonnistui hieman liigassa, mutta pääsi Cupin finaaliin, jossa vastassa oli Liverpool, joka oli vielä tavoittelemassa "triplaa" (liigamestaruuden, Euroopan Cupin ja FA Cupin voittoa). Coppell oli yksi yhdeksästä pelaajasta, jotka olivat edellisellä kaudella hävinneet mestaruuden, mutta tällä kertaa United oli vahvempi ja voitti numeroin 2–1.
Vuonna 1977 Coppell kutsuttiin myös Englannin maajoukkueeseen pelaamaan karsintaotteluita vuoden 1978 MM-kisoihin. Englanti ei lopulta selviytynyt kisoihin, mutta Coppell vakiinnutti paikkansa uuden valmentajan Ron Greenwoodin joukkueessa. Liverpoolilainen pelasi Englannin paidassa ystävyysotteluita vuonna 1978 ja onnistui maalinteossa ensimmäistä kertaa Skotlantia vastaan Hampden Parkilla. Coppell edusti Englantia vuoden 1982 MM-kisoissa.
Coppell lopetti pelaajauransa polvivamman takia vuonna 1983, ollen 28-vuotias. Kahdeksan ManU-kauden aikana Coppell pelasi 322 liigaottelua ja teki 53 maalia. Maajoukkueessa hän pelasi 42 ottelua ja teki seitsemän maalia.
Valmennusura
Vuosien 1984 ja 1993 välillä Coppell toimi Crystal Palacen valmentajana. Coppell uudisti joukkuetta ja vuonna 1989 se nousi 1. divisioonaan.
Ensimmäisellä kaudellaan (1989–1990) 1. divisioonassa Crystal Palace sijoittui viidenneksitoista, mutta pääsi FA Cupin loppuotteluun, jossa se kohtasi Manchester Unitedin. Ensimmäistä kertaa loppuottelussa ollut Palace joutui kuitenkin toteamaan manchesterilaiset vahvemmikseen, häviten uusintaottelun jälkeen 1–0. Ensimmäinen kohtaaminen oli päättynyt 3–3 tasapeliin.
Neljä kautta korkeimmalla sarjatasolla pysynyt Palacen sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi ja voitti Full Members Cupin voitettuaan finaalissa Evertonin.
Vuonna 1996 Coppell toimi Manchester Cityn valmentajana kuuden ottelun ajan.
City-vierailun jälkeen hän palasi Crystal Palaceen, jossa hän toimi muutaman kauden ajan sekä valmentajana että seuran johtavammissa tehtävissä (ammattinimike Director of Football), jonka jälkeen hän manageroi Brentfordia ja Brighton & Hove Albionia ennen kuin ryhtyi Readingin valmentajaksi.
9. lokakuuta 2003 Coppell palkattiin Readingiin. Kauden 2005–2006 päätteeksi Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelannut Reading nousi Valioliigaan ja Coppell valittiin vuoden valmentajaksi. Seuraavalla kaudella Coppell johdatti nousijajoukkueen kahdeksanneksi, jääden vain pisteen UEFA Cup -karsintapaikasta. Coppell valittiin jälleen vuoden valmentajaksi.
Kaudella 2008–2009 Coppell johdatti Readingin nousukarsintoihin, mutta tappio Burnleylle pudotuspeleissä ja nousuhaaveiden kariutuminen johtivat Coppellin eroon toukokuussa 2009.
Coppell palasi valmennustehtäviin huhtikuussa 2010 allekirjoitettuaan vuoden sopimuksen Englannin Mestaruussarjassa pelaavan Bristol Cityn kanssa. Coppellin visiitti Bristolissa jäi kuitenkin lyhyeksi hänen erottuaan tehtävistään elokuussa 2010. Coppellin mukaan hänellä ei ole enää intohimoa valmennustyöhön.
Rottatouille
Rottatouille (Ratatouille) on Disneyn ja Pixarin tuottama animaatioelokuva vuodelta 2007. Se voitti parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinnon vuonna 2008.
Elokuvan alkuperäinen nimi on sanaleikki ranskalaisesta kasvisruoasta ratatouille ja englannin kielen rottaa tarkoittavasta sanasta ”rat”. Elokuvan tapahtumapaikkoihin on saatu ideoita pariisilaisesta ravintolasta La Tour d'Argent.
Vuonna 2016 Rottatouille äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Juoni
Elokuva kertoo Pariisissa asuvasta Rémy-nimisestä rotasta, joka haluaisi olla kokki. Rémy haluaa kokiksi vaikka hänen perheensä sitä vastustaa ja hän tietää, ettei ravintolamaailmassa rotta ole kovin toivottu vieras. Rémy joutuu seikkailuun ennen kuin hän pääsee laittamaan keitoksiaan Pariisin ravintolamaailman huipulla. Rotat joutuvat aina välillä hankaluuksiin ruoanhimonsa (ja ruoanlaittohimonsa) takia. Hankaluuksista kuitenkin selvitään kekseliäisyydellä ja pienillä huijauksilla.
Ääninäyttelijät
Suomenkielisen version ohjasi Carla Rindell, ja käänsi Marko Hartama.
Randy Ireland
Randy Ireland (s. 5. huhtikuuta 1957, Rosetown, Saskatchewan) on entinen kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hänet varasi NHL:n Chicago Black Hawks vuonna 1977 neljännellä kierroksella varausnumerolla 60. Randy ei kuitenkaan saanut sopimusta ja hänet varasi seuraava vuonna Buffalo Sabres viidennellä kierroksella varausnumerolla 82.
Ireland on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kiloa. Hän pelasi NHL:ssä 2 ottelua, kummankin Buffalon paidassa. Niissä hän päästi 3 maalia ja oli maalinsuulla yhteensä 30 minuuttia.
Constanza Droop
Arkkitehdin tytär Droop luopui mainostoimistoharjoittelun jälkeen ajatuksesta seurata isänsä jalanjäljissä ja lähti opiskelemaan graafista suunnittelua. Hän opiskeli ensin Nürnbergin, sitten Münsterin ammattikorkeakoulussa. Siitä pitäen hän on toiminut vapaana kuvittajana.
Hän tuli tunnetuksi lastenkirjasarjan Felix kuvituksista. Lelupupu Felixin seikkailut ilmestyivät 1994. Posliinitehdas Rosenthal on tehnyt kirjan eläimistä posliinihahmoja.
Droop on naimisissa, hänellä on kaksi lasta, ja perhe asuu Münsterissä.
Kääpiöbullterrieri
Kääpiöbullterrieri on bullterrierin pienempi muunnos. Kokoaan lukuun ottamatta se on täysin bullterrierin kaltainen.
Väritys
Bullterriereillä hyväksytään varsin monenlaiset väriyhdistelmät. Täysin valkoinen on ehkäpä tunnetuin väri, mutta valkoisillakin koirilla saa olla päässä laikkuja. Kirjavilla koirilla valkoista pitäisi olla vähemmän kuin värillisiä alueita. Värejä ovat esimerkiksi juovikas (brindle), kolmivärinen (tricolor), punainen ja fawn eli kellertävän ruskea. Sinistä ja maksanruskeaa ei hyväksytä. Yhdysvaltalainen American Kennel Club asettaa kahdesta muuten samanveroisesta yksilöstä etusijalle brindlen koiran, samoin FCI:n ja siten myös Suomen Kennelliiton rotumääritelmä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa sen sijaan suositaan valkoista vastaavassa tilanteessa.