cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uki-arkkitehdit
Uki Heikkisen aika (1958–1971)
Helsingissä vuonna 1908 syntynyt Uki Heikkinen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1938. Helsingissä hän suunnitteli muun muassa huviloita ja tornitaloja. Vuodesta 1946 alkaen hän opetti Oulun teknillisellä oppilaitoksella rakennusmestarikolutuksessa. Opettamisen ohella hän suunniteli muun muassa sankarihautausmaita ja suunnitteli Oulu Osakeyhtiölle muun muassa voimayhtiöitä.
Hendrikje van Andel-Schipper
Andel-Schipperille tehtiin vuonna 1995 mastektomia rintasyövän poistamiseksi. Hän asui omillaan yli 100-vuotiaaksi ja siirtyi vanhainkotiin vasta 105 vuoden iässä.
Uki-arkkitehdit
Uki Heikkisen aika (1958–1971)
Suunnittelutöiden lisääntyessä Heikkinen perusti oman toimiston vuonna 1958 kotinsa yläkertaan. Hän palkkasi toimistonsa suunnittelijoiksi myös neljä taitavaksi piirtäjäksi tietämäänsä rakennusmestaria. Arkkitehtuuritoimisto Uki Heikkinen suunnitteli rakennuksia erityisesti Pohjois-Suomeen, Ouluun muun muassa Tapiolan talon, Iso-Albertin, Oulu-yhtiön talon, lukuisia kouluja, sairaanhoito-oppilaitoksen ja sen tornitalot.
Professori Uki Heikkinen kuoli äkillisesti vuonna 1972 ollessaan 63-vuotias. Yhtiössä oli tuolloin 12 työntekijää.
Matti Heikkisen aika (1972–2007)
Matti Heikkinen jatkoi isänsä yrityksessä. Hän oli valmistunut arkkitehdiksi vuonna 1969 ja alkoi johtaa yritystä toimitusjohtajana vuonna 1972.
Ensimmäiset suunnittelutyöt ulkomaille tehtiin 1970-luvulla Kostamuksessa. Yhtiö suunnitteli myös Ankaran yliopistolle musiikkitalon.
Yhtiön nimi muuttui muotoon Uki Arkkitehdit Oy vuonna 1993. 1990-luvun isoja suunnitteluprojekteja olivat paperitehdashanke Oulussa sekä Nokian ja Oulun teknologiakylät. Nokialle suunniteltiin muun muassa Peltolan toimistot.
Vuonna 2003 Uki Arkkitehdit Oy osti oululaisen Arkkitehtitoimisto Holma & Vuolteenaho Oy:n. Kaupan myötä yritys työllisti 16 arkkitehtiä ja sen liikevaihto oli noin 1,5 miljoonaa euroa. Yhtiö oli tehnyt suunnitteluprojekteja Venäjälle, Ruotsiin, Norjaan, Saksaan, Turkkiin ja Belgiaan.
Mikko Heikkisen aika (2008–)
Vuonna 2008 Matti Heikkinen siirtyi hallituksen puheenjohtajaksi samalla kun hänen pojastaan arkkitehti Mikko Heikkisestä tuli toimitusjohtaja. Mikko Heikkinen valmistui armeijan jälkeen talonrakennusteknikoksi vuonna 1991, mutta halusi työskennellä musiikin parissa. Vuonna 2002 hän palasi arkkitehtuurin pariin, alkoi opiskella alaa Tanskassa ja valmistui sieltä rakennusarkkitehdiksi vuonna 2004, minkä jälkeen hän työskenteli arkkitehtitoimistossa Hollannissa. Ouluun hän palasi vuonna 2005.
Yhtiö on hyödyntänyt virtuaalitodellisuutta suunnittelussaan vuodesta 2007 lähtien. Virtuaalitodellisuus oli rakennettu Seinäjoen ammattikorkeakouln CAVE-tilan sekä Ludocraft Oy:n avulla. Ensimmäisenä virtuaaliympäristöön toteutettiin suunnitelman Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin sairaalarakennuksesta, Oulun seurakuntayhtymän Rokuan leirikeskuksesta ja Seinäjoen ammattikorkeakoulusta. Stereoskooppisella visualisointitekniikan (Valo-menetelmä) avulla käyttäjät voivat kulkea rakennuksen virtuaalimallissa arvioimassa suunnitelmaa.
pienoiskuva|272x272px|Uki Arkkitehtien toimisto [[Oulun kihlakunnan kruununmakasiini|Oulun kihlakunnan kruunumakasiinissa Oulun Myllytullissa]] Joulukuussa 2008 yli 30 henkilöä työllistänyt yhtiö vuokrasi Rakennusmestariyhdistykseltä vuonna 1857 rakennetun oululaisen Kruununmakasiinin.
Vuonna 2010 yhtiöllä oli 30 työntekijää ja se oli suunnitellut 3000 toteutettua rakennusta.
Vuonna 2015 yhtiö perusti Valo Company Oy -nimisen tytäryhtiön, joka keskittyi virtuaaliteknologiaan perustuvien toimintamallien kehittämiseen ja markkinointiin. Seuraavaan vuoteen mennessä yhtiö työllisti 45 henkilöä.
Kesäkuussa 2021 Uki Arkkitehdit Oy osti Arkkitehtitoimisto Laatio Oy:n.
Organisaatio
Yhtiön toimitusjohtaja ja pääosakas on Mikko Heikkinen, yrityksen perustajan Uki Heikkisen pojanpoika. Yhteensä osakkaita on noin kymmenen.
Kohteet
Maantieteellisesti toimiston suunnittelemat kohteet sijoittuvat pääasiassa Suomeen, mutta kohteita löytyy myös Ruotsista, Keski-Euroopasta ja Etelä-Amerikasta. Toimiston suunnittelemia ovat muun muassa Sonera House Teknologiakylässä Oulussa, ja Lintulan asuinalue Oulussa. UKI Arkkitehdit on suunnitellut myös Uruguayhin rakennetun Metsä-Botnian sellutehtaan, Stora Enson paperitehtaan Belgiassa, Äänekosken biotuotetehtaan ja Laanilan ekovoimalan.
Esimerkkejä töistä:
Bergvallin karsintajärjestelmä
Bergvallin järjestelmä on kilpailumuoto, joka perustuu pudotuspelijärjestelmään. Sen kehitteli ruotsalainen Erik Bergvall pääasiassa vuoden 1912 ja 1920 olympialaisisten joukkueurheilussa käytettäväksi.
Erot pudotuspelijärjestelmään
Bergvallin järjestelmä lähtee siitä, että pudotuspeleillä voidaan määrittää vain kilpailun voittaja. Muiden sijojen määrittämiseksi tarvitaan lisäkamppailuja. Bergvallin järjestelmässä kaikki voittajalle hävinneet ottelevat uudestaan toisesta sijasta. Kolmannesta sijasta ottelevat jälleen keskenään toiseksi sijoittuneelle hävinneet.
Bergvallin järjestelmän etuna voidaan pitää sitä, että siinä saadaan kärkipään järjestys selville kohtalaisen vähillä ottelumäärillä verrattuna esimerkiksi kaksinkertaiseen cup-kilpailuun tai sarjajärjestelmään. Haittana voidaan pitää sitä, että joukkueen/kilpailijan on varauduttava tappion jälkeen uuteen mahdollisuuteen, johon pääseminen ei suinkaan ole varmaa.
Käytännössä
Ensimmäisen kerran Bergvallin järjestelmää käytettiin Tukholman olympiakisojen vesipalloturnauksessa 1912.
Järjestelmää käytettiin myös jääkiekkoilun olympiaturnauksessa 1920. Järjestelmää kritisoitiin varsinkin Bergvallin kotimaassa Ruotsissa, koska Ruotsin joukkue joutui pelaamaan kuusi peliä (voitti kolme), ja pronssia voittaneen Tšekkoslovakian joukkueen tarvitsi pelata vain kolme (voitti yhden). Erik Bergvall, järjestelmän luoja totesi, että sitä oli käytetty väärin, ja että turnauksen kaikkien ensimmäisellä kierroksella hävinneiden joukkueiden olisi tullut pelata hopeasta. Kritiikin takia Bergvallin järjestelmää ei käytetty uudelleen jääkiekossa.
Järjestelmää käytettiin kuitenkin kesäolympialaisissa 1920 mm. jalkapallo- ja vesipalloturnauksissa. Nykyisin Bergvallin järjestelmän jalostettu muoto on käytössä mm. judo-turnauksissa ja painissa, joissa loppuotteluun selviytyneille lohkovoittajille hävinneillä on vielä mahdollisuus edetä pronssiotteluun.
Brittney Powell
Brittney Powell (s. 4. maaliskuuta 1972 Würzburg, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka tunnetaan Summer Hollowayn roolista televisiosarjoissa Port Charles ja General Hospital. Hän esiintyi 1990-luvun alussa Playboy-lehdessä.
Hän on useimmiten tehnyt televisiorooleja sarjoihin kuten California Dreams, Isojen poikien leikit, Beverly Hills 90210, Xena, Poika tulevaisuudesta ja Miehen puolikkaat.
Ohjaaja
Ohjaaja on henkilö, jolla useamman ihmisen tuottamassa taiteellisessa tuotannossa viime kädessä on vastuu ja valta teoksen taiteellisista puolista.
Pääosa ohjaajista työskentelee joko elokuvaohjaajina tai teatteriohjaajina, mutta myös muun muassa kuunnelmilla ja televisio-ohjelmilla on ohjaajansa. Näytelmä- ja elokuvaohjaajan työsuhde on useimmiten projektiluonteinen, sillä on harvinaista, että ohjaaja saa vakituisen kiinnityksen yhteen työpaikkaan.
Televisio- ja radiotoimituksissa ohjaajan tehtävä on johtaa ja koordinoida suoran tai nauhoitettavan ohjelman tekoa, kuten sovittaa yhteen ohjelman eri vaiheet.
Suomessa teatteriohjaajia koulutetaan Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa ja elokuvaohjaajia Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa. Ohjaajien oikeuksia valvoo Teatteri- ja media-alan toimijoiden järjestö TeMe.
Nuijamiesten lava
Nuijamiesten lava on tanssilava, joka sijaitsee Ylikiimingin taajaman tuntumassa Oulussa. Lavan toiminnasta vastaa urheiluseura Ylikiimingin Nuijamiehet, joka ylläpitää paikkaa talkoovoimin.
Historia
Tanssilava ja disco sijaitsevat Kiiminkijoen Juopulinkosken partaalla noin puolen tunnin ajomatkan päässä Oulusta. Lava perustettiin 1950-luvulla kyläyhteisön ajanviettopaikaksi.
Vaiheita vuosien varrelta:
Tanssipaikka
Lavalla järjestetään tanssit kesälauantaisin. Tanssi-iltoina naisille on varattu tunnin naistenhaku.
Vuoden 2005 tanssikaudella Nuijamiesten lavalla vieraili keskimäärin hieman alle 700 kävijää illassa. Parhaimmillaan artistia käy kuulemassa yli 1 600 kävijää illassa.
Tanssilavan katon uusimisen yhteydessä ehostettiin myös sisustusta. Hirsisen lipunmyynti-kioskirakennuksen siirto etelämmäs niin, että pihalle avautuu koskinäkymä, on saanut kiitosta kävijöiltä. Tanssilavan, ravintolan ja nuorisodiskon lisäksi huvialueella on myös karaoke.
Tauno Pasanen
thumb|Tauno Pasanen Pihtiputaan välikäräjillä 18. huhtikuuta 1969 kuuntelemassa tuomiotaan. Tauno Veikko Pasanen (s. 19. huhtikuuta 1934 Pihtipudas) on suomalainen rikoksesta tuomittu henkilö, joka on syyllistynyt neljän ihmisen murhaan ja yhden tappoon. Pasanen ampui neljä häntä rauhoittamaan tullutta poliisia Pihtiputaan Korppisten kylässä 7. maaliskuuta 1969. Elettyään 14 vuotta vapaudessa hän kuristi 24. elokuuta 1996 entisen vaimonsa hengiltä Riihimäellä, josta hänet tuomittiin täyttä ymmärrystä vailla olevana tehdystä taposta seitsemäksi vuodeksi vankeuteen.
Pihtiputaan poliisisurmat
thumb|Tauno Pasasen tila surmapäivänä. Tapahtumaa edeltäneen viikon aikana Pasanen oli juonut päivittäin alkoholia ja valvonut öitä lehmän poikimista odotellessa. Tapahtumapäivänä noin kello kahdentoista aikoihin hänelle oli tullut riitaa vaimonsa Liisa Pasasen kanssa. Pasanen ajoi vaimonsa ja lapsensa ulos kodistaan kuten usein aikaisemminkin. Naapuri hälytti paikalle poliisit. Pasanen tunnettiin äkkipikaisena, siksi poliisipartiolla oli muun muassa konepistooli mukana.
Pasanen ampui minuutin sisällä avotähtäimisellä 7×33 millin lintukiväärillä neljä häntä kiinniottamaan tullutta, aseistautunutta poliisia. Pasanen ampui viimeiset, kuolettavat laukaukset uhrien vierestä teloitustyyliin. Tapahtuman jälkeen Pasanen käveli naapuriin ja pyysi soittamaan poliisit paikalle. Pasasen todettiin olleen 1,2 promillen humalassa. Surmansa saivat vanhempi konstaapeli Veikko Armas Riihimäki (53), nuoremmat konstaapelit Mauno Olavi Poikkimäki (31) ja Onni Saastamoinen (37) sekä konstaapeli Pentti Olavi Turpeinen (33).
Poliisivihaa epäiltiin julkisuudessa teon motiiviksi, mutta Pasasen mukaan hänellä ei ollut erimielisyyksiä poliisien kanssa. Pasasen puolustusasianajajana toimi Valto Riekkinen, joka oli muutamia vuosia aiemmin tullut tunnetuksi nailonsukkamurhista tuomitun Ilkka Kiviojan asianajajana. Riekkinen anoi päämiehelleen pääsyä mielentilatutkimukseen, mutta oikeus ei katsonut sitä tarpeelliseksi. Pasanen tuomittiin elinkautiseen kuritushuonerangaistukseen, jota hänet passitettiin kärsimään Riihimäen vankilaan.
Tapaus herätti keskustelua poliisin koulutuksesta ja turvallisuudesta.
Novogirejevon metroasema
Novogirejevo on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1979.
Tauno Pasanen
Entisen vaimon tappo
Vuosien aikana Pasanen itse ja hänen sukulaisensa kirjoittivat presidentti Urho Kekkoselle useita anomuksia Pasasen armahtamiseksi, mutta tuloksetta. Presidentti Mauno Koivisto armahti Pasasen 1. huhtikuuta 1982.
Pasasen vankeustuomion aikana vuonna 1977 hänen vaimonsa Liisa oli muuttanut lähemmäksi miestään Riihimäelle. Vapauduttuaan Pasanen eleli jonkin aikaa Riihimäellä yhdessä Liisan kanssa. Vuonna 1955 solmittu avioliitto päättyi eroon vuonna 1992, mutta puolisot tapasivat toisiaan edelleen säännöllisesti. Pasasen kotitalo Pihtiputaalla oli purettu hänen ollessaan vankilassa.
Lauantaina 24. elokuuta 1996, rankan juomisen päätteeksi, Pasanen kuristi Liisan hengiltä. Pasanen oli varannut itselleen ja Liisalle perjantaina viikonloppua varten kaksi pulloa Koskenkorvaa ja noin kymmenen pullollista olutta. Lisäksi hän oli tehnyt yli puoli ämpärillistä kiljua, joka oli valmistettu lisäämällä hiivaa ja sokeria kotikaljaan. Perjantaina juodun Koskenkorvan jälkeen juopottelua oli jatkettu lauantaina kiljulla. Liisa oli sammunut jo ennen puoltapäivää, mutta herännyt jälleen iltapäivällä. Koska Tauno Pasasen jalat eivät kestäneet juomisen takia kävelyä, kävi Liisa hakemassa kioskilta mehua laimennukseksi, sillä juomista jatkettiin jälleen Koskenkorvalla. Pasanen ei omien sanojensa mukaan muista kuristamisesta mitään ja kiisti jyrkästi aikoneensa tappaa Liisan. Hän arveli riidan syntyneen Liisan tyttärelleen antamasta lainatakauksesta, jota Liisa ei halunnut maksaa.
Terveydenhuollon oikeusturvakeskuksen (TEO) tekemän mielentilatutkimuksen mukaan Pasanen oli teon tehdessään alentuneesti syyntakeinen. TEO oli lausunnossaan ottanut syyntakeisuutta alentavana tekijänä huomioon Pasasen 2,4 promillen humalatilan. Syyttäjä arvosteli TEO:ta erityisesti lieventävänä asianhaarana käytetystä humalatilasta, koska Pasasta tutkinut lääkäri oli sitä mieltä, että Pasanen oli terve. Pasanen tuomittiin Riihimäen käräjäoikeudessa 26. helmikuuta 1997 täyttä ymmärrystä vailla olevana tehdystä taposta seitsemäksi vuodeksi vankeuteen. Tapaus aiheutti keskustelun moninkertaisen murhamiehen armahtamisen oikeutuksesta.
Pasanen vietti vankeusaikansa Riihimäen vankilassa ja vapautui ehdonalaiseen helmikuussa 2000. Vapauduttuaan Pasanen asettui Riihimäelle.
Aiheesta tehty elokuva
Vuonna 1971 sai ensi-iltansa Mikko Niskasen ohjaama elokuva Kahdeksan surmanluotia, joka pohjautuu Pihtiputaan tapaukseen. Elokuvasta on tullut klassikko, jonka sanotaan kuvaavan erityisen hyvin aikakauden elämää maaseudun köyhyydessä. Niskanen lähti tekemään elokuvaa, koska oli vakuuttunut siitä että Pasasen teon taustalla oli jonkinlainen yhteiskunnallinen syy jonka hän halusi tuoda esille.
Elokuvan katsotaan vaikuttaneen myös siihen, että Pasanen sai melko nopeasti armahduksen tasavallan presidentti Mauno Koivistolta vuonna 1982.
A-klinikka
A-klinikka tuottaa päihde- ja mielenterveyspalveluja kunnille ja kuntayhtymille, työterveyshuoltoon, yrityksille ja yksityisasiakkaille. A-klinikka Oy:n palveluissa työskentelee 500 alan ammattilaista.
A-klinikka Oy on A-klinikkasäätiön omistama yritys, ja se on toiminut vuodesta 2016. A-klinikkasäätiön palvelutuotanto siirtyi yhtiöön vuoden 2018 alussa. Toiminnan tuotot palautuvat A-klinikkasäätiön tarkoituksen mukaisesti suomalaisen päihde- ja mielenterveystyön kehittämiseen.
Suomalaisen Työn Liitto myönsi A-klinikka Oy:lle Avainlippu-tunnuksen syyskuussa 2018 ja Yhteiskunnallinen yritys -merkin lokakuussa 2018.
A-klinikalla on toimipisteitä Espoossa, Haminassa, Helsingissä, Hämeenlinnassa, Järvenpäässä, Kokemäellä, Kotkassa, Kouvolassa, Lahdessa, Salossa, Tampereella ja Turussa. Koko Suomea palvelevat Päihdesairaala, lastensuojelun sijaishuolto sekä verkkoterapia.
A-klinikan hoitopalvelut
A-klinikka Oy:n A-klinikat ja muut palvelut ovat päihde- ja mielenterveysongelmissa auttavia hoitopaikkoja. Palveluihin voivat tulla myös läheiset.
Avopalveluihin kuuluvat A-klinikat, korvaushoitopalvelut, perhe- ja nuorten palvelut ja muut matalan kynnyksen palvelut, kuten terveysneuvontapisteet ja toimintakeskukset.
Ympärivuorokautista hoitoa tarjotaan A-klinikkayhteisöissä, vieroitushoitoyksiköissä, selviämisasemilla, lastensuojelun sijaishuollon palveluissa ja Päihdesairaalassa. A-klinikka Oy:llä on myös asumispalveluja.
Ongelmien taustalla voi olla alkoholi, huumeet, lääkkeet tai jokin toiminnallinen riippuvuus, kuten pelaaminen. Hoito on luottamuksellista ja yksilöllistä.
Social and Health Quality Service (SHQS) -laaduntunnustus kattaa kaikki A-klinikka Oy:n palvelut.
Sady Rebbot
Sady Rebbot (27. huhtikuuta 1935 Casablanca, Marokko – 12. lokakuuta 1994 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi kymmenissä elokuvissa ja televisio-ohjelmissa vuosina 1959–1994. Hän esiintyi vuonna 1962 Anna Karinan kanssa pääroolissa elokuvassa Elää elämäänsä. Muita elokuvia, joissa hänet nähtiin, ovat esimerkiksi Le dernier saut (1970), Ystävät (1971), Le drakkar (1973), Cannesissa tapahtuu (1979) ja Les maîtres du temps (1982).
Makiranmonarkki
Makiranmonarkki (Symposiachrus vidua) eli aiemmalta nimeltään sancristóbalinmonarkki on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Makiranmonarkkia tavataan Salomonsaarilla. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen alangoilla ja yleisempi vuoristometsissä. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kansainvälinen Paulon sellokilpailu
Kansainvälinen Paulon sellokilpailu on Suomessa pidettävä, tärkeimpiin luettu kansainvälinen sellokilpailu.
Kilpailu on järjestetty vuosina 1991, 1996, 2002, 2007, 2013 ja 2018. Seuraavan kerran kilpailu järjestetään vuonna 2023. Kilpailun taiteellisena johtajana ja tuomariston puheenjohtajana toimii sellotaiteilija Arto Noras.
Kilpailu on saanut nimensä sen perustajalta ja päätukijalta Paulon Säätiöltä.
Aikaisempien kisojen voittajat
I Paulon sellokilpailu (4.–14.11.1991)
II Paulon sellokilpailu (3.–15.11.1996)
IV Paulon sellokilpailu (13.–24.4.2007)
V Paulon sellokilpailu (16.–27.4.2013)
VI Paulon sellokilpailu (15.–25.10.2018)
Novokosinon metroasema
Novokosino on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2012.
Ohjausjärjestelmä
pienoiskuva| Varhainen [[ Suhteellinen valvonta |suhteellisen säädön ohjausmekanismi. ]] Ohjausjärjestelmä eli säätöjärjestelmä (engl. control system) hallinnoi, ohjaa tai säätää muiden laitteiden tai järjestelmien käyttäytymistä säätöpiirejä (eli ohjaussilmukoita) käyttäen. Sellainen on esimerkiksi kodin lämmitysohjain yhdessä kodin lämpökattilan tai -patterin säätimen ja siihen liittyvän termostaatin sekä näiden välisten kytkentöjen kanssa. Toisaalta on suuria teollisia ohjausjärjestelmiä, joita käytetään prosessien tai koneiden ohjaamiseen ja joissa voi olla useita säätöpiirejä.
Yleinen ratkaisu on takaisinkytkentäsäädin. Takaisinkytkentä tarkoittaa, että säädetyn prosessin tila vaikuttaa säätöön. Tällöin mittalaite (anturi, esim. lämpömittari) mittaa prosessimuuttujan arvoa (esim. lämpötila) tai tilaa ja vertaa sitä haluttuun arvoon tai asetuspisteeseen (esim. haluttu lämpötila). Näiden erotus määrää säädön. Negatiivinen takaisinkytkentä tarkoittaa, että jos arvo on haluttua suurempi, säädetään ohjaus (lämmitys) pienemmälle arvolle, ja päinvastoin.
Avoimen silmukan säätö ja suljetun silmukan säätö
Ohjaustoiminnassa on kaksi yleistä luokkaa: avoin silmukka ja suljettu silmukka (engl. closed loop). Avoimen silmukan ohjausjärjestelmässä säätimen ohjaustoiminto on riippumaton prosessimuuttujasta. Esimerkki tästä on keskuslämmityskattila, jota ohjaa vain ajastin. Ohjaustoiminto on kattilan kytkeminen päälle tai pois. Prosessimuuttuja on rakennuksen lämpötila. Yleensä tällainen avoimen silmukan ohjain ei edes tiedä (mittaa) rakennuksen lämpötilaa.
Suljetun silmukan ohjausjärjestelmässä ohjaimen ohjaustoiminto riippuu myös todellisesta prosessimuuttujasta. Mainitussa lämmityskattilan esimerkissä mittalaite mittaisi lämpötilaa, jonka perusteella lämmitystä säädetään. Suljetun silmukan ohjaimessa on takaisinkytkentäsilmukka prosessin tilasta (lämpötilasta) takaisin säätöön. Tästä syystä suljetun silmukan ohjaimia kutsutaan myös takaisinkytkentäsäätimiksi.
Takaisinkytkentäsäätö
pienoiskuva|300x300px| Esimerkki yhdestä teollisesta ohjauspiiristä; osoittaa prosessivirran jatkuvaa moduloitua ohjausta. oikea|pienoiskuva| Palautesilmukka Lineaaristen takaisinkytkentäjärjestelmien tapauksessa ohjaussilmukka, johon kuuluu antureita, ohjausalgoritmeja ja toimilaitteita, on pyrkii säätämään järjestelmän tilaa kohtiasetusarvoa (tavoitearvo). Esimerkki tästä on maantieajoneuvon vakionopeussäädin; jos esimerkiksi tien kaltevuus tuottaa väärän nopeuden, säätimen PID-algoritmi tai muu ohjaussääntö palauttaa todellisen nopeuden haluttuun nopeuteen säätämällä ajoneuvon moottorin tehoa optimaalisella tavalla, esimerkiksi minimoiden viiveen ja polttoaineenkulutuksen neliöiden painotetun summan (kustannusfunktion).
Logiikkaohjaus
Teollisten ja kaupallisten koneiden logiikkaohjausjärjestelmät toteutettiin alun perin esimerkiksi toisiinsa yhdistetyillä sähköreleillä Nykyään useimmat tällaiset järjestelmät on rakennettu mikrokontrollereilla tai erikoistuneemmilla ohjelmoitavilla logiikkaohjaimilla (PLC).
Laukaisupiiri
Laukaisupiiri (katkaisupiiri, on-off-säätö, ON-EI-säätö) käyttää takaisinkytkentäohjainta, joka vain vaihtaa kahden tilan välillä ilman välimuotoja. Ohjattu laite on siis joko päällä tai pois päältä, mutta näiden arvojen välille sen tehoa ei säädetä.
Yksinkertainen kaksimetallinen kotitermostaatti voidaan kuvata ON-EI-ohjaimeksi. Kun huoneen lämpötila menee käyttäjän asetusten alapuolelle, lämmitin kytketään päälle.
Toinen esimerkki on ilmakompressorin painekytkin. Kun paine laskee asetuspisteen alapuolelle, kompressori menee päälle. Jääkaapit ja tyhjiöpumput sisältävät samanlaisia mekanismeja. Tällaiset yksinkertaiset ohjausjärjestelmät voivat olla halpoja ja tehokkaita.
Lineaarinen ohjaus
Lineaariset ohjausjärjestelmät käyttävät yleensä negatiivista takaisinkytkentää tuottamaan ohjaussignaalin prosessin tilan pitämiseksi lähellä asetusarvoa. Lineaarisia ohjausjärjestelmiä on useita erilaisia ominaisuuksia.
Suhteellinen säätö
Suhteellinen ohjaus (engl. proportional control) on lineaarisen takaisinkytkentäohjausjärjestelmän tyyppi, jossa säätö on suoraan verrannollinen virheeseen eli siihen, paljonko mitattu arvo poikkeaa tavoitellusta arvosta. Klassinen mekaaninen esimerkki on wc-istuimen kelluventtiili.
On-off-ohjaus toimii järjestelmissä, jotka eivät vaadi suurta tarkkuutta tai reagoivuutta, mutta eivät ole tehokkaita nopeisiin ja oikea-aikaisiin korjauksiin ja vastauksiin. Suhteellinen ohjaus on siitä parempi, että prosessin tilan (esimerkiksi auton nopeus) lähestyessä tavoitearvoa säätö (moottorin lisäteho) pienenee portaattomasti, mikä vähentää ylimääräistä heilahtelua tavoitearvon (vakionopeudensäätimellä valittu nopeus) molemmin puolin.
Suhteellinen ohjausjärjestelmä on monimutkaisempi kuin on-off-ohjausjärjestelmä, mutta yksinkertaisempi kuin proportional-integral-derivative-säädin (PID) -ohjausjärjestelmä, jota käytetään esimerkiksi auton vakionopeussäädössä. PID-säätimessä on mainitun suhteellisen komponentin lisäksi virheen integraaliin ja virheen derivaattaan verrannolliset komponentit, jotka lasketaan yhteen (esimerkiksi moottorin tarvitsemaa lisätehoa laskettaessa). Näin säätöön voidaan saada lisää nopeutta ja tarkkuutta.
Zinder (alue)
Zinderin alue on hallintoalue Nigerin keskiosassa. Sen pinta-ala on 155 778 neliökilometriä. Alueella on 4,1 miljoonaa asukasta (vuonna 2016, arvio). Sen hallinnollinen keskus on Zinderin kaupunki.
Maantiede ja ilmasto
Zinderin alue muodostaa 12,3 prosenttia Nigerin pinta-alasta. Se rajoittuu lännessä Maradin, pohjoisessa Agadezin ja idässä Diffan alueisiin sekä etelässä Nigeriaan. Pinnanmuodostusta leimaa Damagaram-Monion massiivi alueen keskiosassa, joka erottaa toistaan Ouillimindenin altaan pohjoisessa ja Tšadjärven altaan idässä ja etelässä. Korkein kohta on yli 700 metriä korkea Termitvuoristo. Vesistöjä ovat sadeaikaan täyttyvät vadit, järvet ja lammet.
Hallinnollinen jako ja väestö
Alueeseen kuuluu kymmenen departementtia, jotka ovat Belbédji, Damagaram Takaya, Dungass, Gouré, Kantché, Magaria, Mirriah, Takieta, Tanout ja Tesker. Departementtien keskuskunnilla on kaupunkikunnan status. Maalaiskuntia on 40. Zinderin kaupunki koostuu viidestä kunnasta. Perinteinen hallinto käsittää Damagaramin sulttaanikunnan, 33 kantonia, 13 fulbe-, kolme tuaregi-, kolme tubu- ja yhden arabiryhmän, 2742 kylää ja heimoa sekä 4857 pikkukylää ja leiripaikkaa.
Zinder on Nigerin väkirikkain alue. Siellä asuu 20,8 prosenttia maan väestöstä. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan alueella oli 3 539 764 asukasta. Vuotuinen väestönkasvu on 4,7 prosenttia. Alle 15-vuotiaita on 53,6 prosenttia. Kaupunkiväestön osus on 15,6 prosenttia. Suurimmat etniset ryhmät ovat hausat ja kanurit. Vähemmistönä on fulbeja, tuaregeja, arabeja, tubuja ja djermoja. Vallitseva uskonto on islam (98 %). Lisäksi on kristittyjä.
Talous ja palvelut
Alueen pääelinkeinot ovat etelässä maanviljely ja pohjoisessa karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Zinderissä toimii vuonna 2011 avattu öljynjalostamo.
Alakoulua käy 56,3 ja yläkoulua 19,5 prosenttia ikäluokasta (vuonna 2014–2015). Zinderissä toimii vuonna 2008 avattu tekninen korkeakoulu. Terveyspalveluihin kuuluu aluesairaala, viisi piirisairaalaa sekä joukko terveyskeskuksia ja yksityisvastaanottoja.
New Joys
New Joys oli vuosina 1965 – 1973 toiminut suomalainen popyhtye. Helsinkiläisen yhtyeen managerina toimi Ykä Reinikainen ja ensilevynsä tekemisen aikoina 1967 yhtyeen jäsenet olivat vielä koululaisia. Yhtyeessä lauloivat Benno (Nils Blummé) ja Tarro (Tapio Mäkinen) sekä soittivat Jori Auvinen (kitara), Hannu Peltonen (basso) ja Haraldo Bergqvist (rummut). Yhtyeen ensilevy oli käännös The Turtlesin hitistä Happy Together eli Mikset mua huomaa, josta tuli varsin suosittu. Singlen B–puolen Kevät oli yhtyeen omaa tuotantoa.
Toinen single Kuuluthan mulle Windy menestyi niin ikään hyvin. Vuonna 1968 yhtye levytti vielä The Lemon Pipersin kappaleesta Green Tambourine hittikäännöksen Tamburiinin soittaja, mutta suuntautuivat sitten soul–musiikkiin päin ja saman vuoden syyskuussa mukaan tulivat entinen Soulset-jäsen Matti Bergström (basso), Juha Rislakki (kitara), Kaj (Sakke) Nuorivaara (saksofoni) ja Julius Heikkilä (saksofoni).
Kesällä 1969 yhtye teki kiertueen Soul 69, jolla olivat mukana myös saksofonisti Stanley Lindroos sekä laulaja Sirkka Keiski ja Risto Kurrosen tanssiryhmä Villikissat.
Soulmusiikin mentyä pois muodista yhtye siirtyi suoraviivaiseen rock & rolliin, mutta hajosi vuodenvaihteessa 1972 – 1973.
Kokoonpanot
Alkuperäinen 1965 – 1968
Toinen
Kokoonpano kesällä 1969 (Soul 69 konsertti)
Hydra (Within Temptationin albumi)
Hydra on alankomaalaisen sinfonisen metallin yhtyeen Within Temptationin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 31. tammikuuta 2014. Albumilla esiintyvät vieraat ovat metalcorelaulaja Howard Jones (ex-Killswitch Engage), räppäri Xzibit sekä sinfonisen metallin laulaja Tarja Turunen (ex-Nightwish) ja Dave Pirner (Soul Asylum).
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Kyle Platzer
Kyle Platzer (s. 4. maaliskuuta 1995 Waterloo, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Platzer osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Ura
Platzer aloitti jääkiekkoilun kotikaupungissaan Ontarion Waterloossa. Hän oli kaudella 2010–2011 AHMMPL-juniorisarjassa Waterloo Wolvesin paras pistemies tehoilla 20+22=42. London Knights varasi Platzerin 65. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2011. Hän pelasi kauden 2011–2012 vielä suurimmaksi osaksi GOJHL-junioriliigaa Waterloo Siskinsin joukkueessa, jonka paras pistemies ja maalintekijä Platzer oli tehoilla 31+24=55. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan vuoden tulokkaaksi. Knightsin OHL-joukkueessa Platzer pelasi neljä runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Varsinaisella OHL:n tulokaskaudellaan 2012–2013 hän teki 65 runkosarjaottelussa tehot 5+17=22 ja 21 playoff-ottelussa tehot 2+4=6. Platzer voitti kauden päätteeksi liigan mestaruuden, J. Ross Robertson Cupin. Memorial Cup-lopputurnauksessa hän teki viidessä ottelussa tehot 1+1=2.
Edmonton Oilers varasi Platzerin neljännellä kierroksella 96. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kesken kauden 2013–2014, tammikuussa 2014 London Knights kauppasi hänet ja puolustaja Santino Centoramen Owen Sound Attackiin vaihdossa hyökkääjä Gemel Smithiin ja ehdolliseen viidennen kierroksen varausvuoroon. Kaikkiaan Platzer teki OHL:n runkosarjassa 36 tehopistettä. Kaudella 2014–2015 hän voitti Attackin sisäisen pistepörssin tehoilla 34+47=81. Platzer jakoi myös joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Damir Šaripzjanovin kanssa lukemalla +13. Pudotuspeleissä hän oli Attackin paras syöttäjä neljällä syöttöpisteellään.
OHL-kauden 2014–2015 jälkeen, huhtikuussa 2015 Platzer teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Hän siirtyi samalla amatööritryout -sopimuksella loppukevääksi AHL-joukkue Oklahoma City Baronsin vahvuuteen. Platzer teki siellä neljässä runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Kauden 2015–2016 hän pelasi kokonaan Oilersin uudessa farmijoukkueessa, Bakersfield Condorsissa. Platzerin varsinainen tulokaskausi AHL:ssä toi 48 runkosarjaottelussa tehot 6+11=17. Myös kauden 2016–2017 hän pelasi kokonaan Condorsissa. Kauden 2017–2018 Platzer pelasi osaksi ECHL-joukkue Wichita Thunderin vahvuudessa. Hänet valittiin lokakuussa 2017 liigan viikon pelaajaksi.
Helena Vatanen
Helena Vatanen (o.s. Immonen, 28. joulukuuta 1871 Eno – 16. huhtikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1911–1914.
Kyle Platzer
Ura
Heinäkuussa 2018 Platzer teki vapaana agenttina vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen AHL-sopimuksen Charlotte Checkersin kanssa. Hän pelasi kauden 2018–2019 kuitenkin kokonaan ECHL-joukkue Florida Everbladesin vahvuudessa. Platzer oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 24+33=57.
Helena Vatanen
Elämä
Helena Vatanen syntyi Enon Pirttivaarassa loinen Anna Maria Immosen (s. 1836) aviottomana lapsena. Vatanen oli myös itse loisena ja myöhemmin mäkitupalaisen vaimona Enon Nesterinsaaressa, kunnes hänen puolisonsa sai työpaikan Kaltimon pahvitehtaalta. Vatanen lähti työväenliikkeeseen suurlakon jälkeen. Hän vaikutti Kaltimon työväenyhdistyksessa ja toimi sen naisosaston puheenjohtajana.
Kyle Platzer
Ura
Platzer siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue KooKoohon. Helmikuussa 2020 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2020–2021 Platzer oli tehoilla 9+28=37 KooKoon paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies.
Helena Vatanen
Elämä
Vatanen valittiin kansanedustajaksi vuonna 1911. Eduskunnan matrikkeleiin hänen tittelikseen merkittiin "työmiehen vaimo". Seuraavissa vaaleissa Vatanen ei lähtenyt ehdolle. Sisällissodan jälkeen syksyllä 1918 Paukkajassa asunut Vatanen valittiin Enon kunnanvaltuustoon. Puolisonsa kuoltua vuonna 1922 Vatanen muutti Helsinkiin, jossa hän kuoli 65-vuotiaana huhtikuussa 1937. Vatanen on haudattu Malmin hautausmaalle.
Kyle Platzer
Ura
Kaudeksi 2021–2022 Platzer siirtyi jatkamaan SM-liigauraansa vuoden mittaisella sopimuksella Tapparan riveihin. Jatkoaika.com-verkkolehden pelaaja-arvion mukaan hänellä vei syyskaudella aikaa päästä joukkueen pelisysteemiin ja Platzerin kausi osoittautui tuloksellisesti pieneksi pettymykseksi. Hän teki runkosarjassa tehot 11+15=26 ja pudotuspeleissä tehot 1+1=2. Platzerin liigauran ensimmäinen playoff-maali syntyi kolmannessa välieräottelussa 11. huhtikuuta 2022 hänen entistä seuraansa KooKoota vastaan. Hänen osumansa jäi Tapparan 4–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi ja se vei joukkueen ottelusarjassa 2–1-johtoon. Miikka Männikkö valitsi Platzerin ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Mestarien liigassa Platzer oli neljällä osumallaan Tapparan paras maalintekijä. Puolivälierävaiheen toisessa ottelussa 14. joulukuuta 2021 vieraissa ranskalaista Dragons de Rouenia vastaan hän teki joukkueen 0–4-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi jääneen avausmaalin ylivoimalla. Tappara voitti otteluparin yhteismaalein 7–3 ja eteni välieriin. Joukkue eteni aina CHL-finaaliin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin ruotsalainen Rögle BK lukemin 2–1.
Helena Vatanen
Perhe
Helena Vatasen puoliso oli työmies Heikki Vatanen (1867-1922), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1893. Heikki Vatasen veli oli kansanedustaja Juho Vatanen.
Kyle Platzer
Ura
Platzer siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella JYPiin. Joukkueen päävalmentajaksi siirtyi hänelle Tapparan urheilutoimenjohtajana tutuksi tullut Jukka Rautakorpi ja apuvalmentajaksi Platzerille KooKoosta tuttu Mikko Heiskanen. Hänelle JYPistä taustatietoa antoi myös Platzerin kanssa aiemmin Bakersfield Condorsin AHL-joukkueessa pelannut Braden Christoffer.
Kaudeksi 2023–2024 Platzer siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsiin.
Sellaista ei tapahdu
Sellaista ei tapahdu (julkaistu myös nimellä Unohduksen pyörre) on Mika Waltarin vuonna 1939 kirjoittama pienoisromaani. Sen tunnelma on unenomainen ja synkkä, ja maailmansodan uhka on vahvasti läsnä. Kulttuuritoimittaja Hannu Marttila on verrannut tarinan tunnelmaa Hitchcockin elokuvaan Nainen katoaa.
Waltari tarjosi pienoisromaania kustantajalle vuonna 1939 kokoelmassa, jossa olivat lisäksi Ei koskaan huomispäivää, Fine van Brooklyn ja Jokin ihmisessä, mutta WSOY hylkäsi kokoelman, koska tekstit olivat "epämiellyttäviä ja sairaalloisia". Pienoisromaani ilmestyikin ensiksi vuonna 1944 nimellä Unohduksen pyörre pienen Fennia-kustantamon julkaisemana, ja WSOY julkaisi sen nimellä Sellaista ei tapahdu lopulta vasta kokoelmassa Koiranheisipuu vuonna 1961. Matti Kassila suunnitteli pienoisromaanista elokuvaa yhteistuotantona unkarilaisten kanssa, ja hankkeesta ehdittiin jo tiedottaa Waltarin 70-vuotispäivien aikaan 1978, mutta se ei kuitenkaan toteutunut.
Mustamolli
Mustamolli on mollin (Poecilia sphenops) pitkälle jalostettu muoto, eikä sitä tavata tässä muodossa luonnossa ollenkaan. Molli kuuluu synnyttäviin hammaskarppeihin. Luonnonvaraiset mollit ovat kotoisin Keski- ja Etelä-Amerikasta. Akvaariossa molleja on pidetty jo yli 100 vuotta. Sametinvärisen mustamollin käyttäytyminen ja vaatimukset akvaariossa vastaavat hyvin paljon perinteistä mollia. Mustamolli tarvitsee elääkseen melko lämmintä vettä, n. 25-28 C. Veden pH-arvon tulisi olla 6,8-8. Koko aikuisena on noin 6-8 cm. Akvaarion minimikoon suositellaan olevan vähintään 80 litraa.
Ravinto
Mustamollit syövät melko monipuolista ruokaa. Akvaariokaloille hiutaleruoka on pääsääntöinen ravintomuoto, mutta myös levät ja pakasteruoat ovat hyvää vaihtelua ravintoon. Pienet pelletit ja pienet elävät hyönteiset kuuluvat myös mustamollin ruokavalioon.
Sellaista ei tapahdu
Juoni
Päähenkilö on nimettömäksi jäävä, suomalainen liikemies. Hän on naimisissa, mutta avioliitto on väljähtynyt ja parin yhteinen lapsi on kuollut. Tarina alkaa maaliskuussa 1939, kun mies lähtee lentäen liikematkalle Ateenaan. Matka on epävarma, ja koneenvaihdot viivästyvät sodanuhan takia. Lopulta jatkolennolla on vain kaksi matkustajaa: liikemiehen lisäksi nainen, entinen laulajatar, joka on matkalla Egyptiin. Matkalla nousee myrsky, kone tekee pakkolaskun vuorille, ja vain mies ja nainen selviytyvät hengissä. Maan nimeä ei kerrota, mutta se on ilmeisesti jossain Balkanilla. Pian ilmenee, että siellä käydään sisällissotaa. Mies ja nainen kulkeutuvat lopulta isompaan kaupunkiin, jossa he liittyvät outoon sirkusseurueeseen. Tarinan lopussa he lähtevät seurueen mukana purjehtimaan suurta jokea alas. Loppu jää avoimeksi. Kertomuksen voi ymmärtää myös niin, että päähenkilöt ovat kuolleet onnettomuudessa ja ovat matkalla helvettiin.
Markku Envallin mukaan lentokoneen laskeutumispaikkana olisi Karpato-Ukraina (Taka-Karpatian alue), mutta hän toteaa toisaalta, että päättely asiassa on epävarmaa ja lisäksi teoksen luonteen vastaista.
Mustamolli
Sukupuolierot
Sukupuolierot ovat melko selkeät, kuten kaikilla synnyttävillä hammaskarpeilla. Koiraat kasvavat noin 6 cm pitkiksi ja naaraat 8 cm pitkiksi. Naarailla on myös pulleampi vatsa. Vielä varmempaa on katsoa sukupuoli eväsiittimestä, joka on koirailla.
Donald Slayton
Donald Kent ”Deke” Slayton (1. maaliskuuta 1924 Sparta, Wisconsin – 13. kesäkuuta 1993) oli yhdysvaltalainen astronautti, yksi seitsemästä alkuperäisestä Mercury-astronautista.
Mustamolli
Lisääntyminen
Mustamollien viljely on helppoa, sillä ne lisääntyvät jatkuvasti, mikäli kalat viihtyvät akvaariossa ja vesiarvot ovat oikeat. Naaras kantaa poikasia noin 3,5-4 viikkoa. Mustamolli viihtyy hyvin pareittain, parvessa tai haaremittain. Suositeltavaa on, että yhtä koirasta kohti olisi vähintään kaksi tai kolme naarasta. Akvaariossa tulee olla poikasten piilopaikoiksi paljon kasvillisuutta.
Donald Slayton
Slayton syntyi maatilalla lähellä Spartaa, Wisconsinin osavaltiossa. Hän liittyi Yhdysvaltain ilmavoimiin vuonna 1942 ja osallistui toiseen maailmansotaan B-25-pommikoneen lentäjänä 56 taistelulennolla Euroopassa. Sodan jälkeen Slayton suoritti ilmailualan insinööritutkinnon Minnesotan yliopistossa.
Mustamolli
Sairaudet
Mustamollit ovat alttiita sairastumaan pilkkutautiin, mutta akvaariossa oikeat vesiarvot edesauttavat taudin välttämistä. Akvaarioveden onkin suotavaa olla melko kovaa ja hieman emäksistä. Raakaveden manipulointi molleille sopivaksi on mahdollista, mutta pitkällä aikavälillä ei ehkä suositeltavaa ylimääräisen vaivan ja altaan muiden asukkaiden vuoksi. Monet muut akvaariokalat elävät pehmeässä ja happamassa vedessä, ja lemmikkimustamollien vesiarvovaatimukset voikin olla helpompi ottaa huomioon, kun niille hankkii oman akvaarion.
Donald Slayton
Ura NASAssa
Jouduttuaan lääketieteellisistä syistä syrjään lentotehtävistä Slayton erosi ilmavoimista ja työskenteli avaruushallinto NASA:n palveluksessa siviilinä vastaten astronauttien valinnasta lennoille.
The Wörld Is Yours
The Wörld Is Yours on Motörheadin 20. albumi, joka julkaistiin 14. joulukuuta 2010. Albumin tuotti Cameron Webb ja se on omistettu Ronnie James Diolle, joka kuoli vatsasyöpään seitsemän kuukautta aikaisemmin.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 15.
Donald Slayton
Ura NASAssa
Deke Slayton kuoli pahanlaatuiseen aivokasvaimeen vuonna 1993.
Valladolidin polemikea
Valladolidin polemikea oli espanjalaisessa Valladolidin kaupungissa vuosina 1550 ja 1551 järjestetty väittelytilaisuus intiaanien kohtelusta. Kaarle V:n toimeksiannosta järjestetyssä väittelytilaisuudessa kiisteltiin valloitussodan oikeutuksesta, intiaanien kristinuskoon käännyttämisen menettelytavoista ja encomenderojen oikeuksien ikuistamisesta.
Savusauna
pienoiskuva|Savusaunoja Vantaan [[Kuusijärvi (Vantaa)|Kuusijärvellä.]] pienoiskuva|Perinteinen suomalainen rantasaunamaisema. Savusaunassa ei ole savupiippua, vaan savu leviää aluksi löylyhuoneeseen ja poistuu räppänän kautta. Savusauna on puulämmitteinen perinteinen saunatyyppi, jossa ei ole lainkaan savupiippua, vaan palokaasut leviävät suoraan löylyhuoneeseen.
Maakunnalliset saunatyypit
Karjalassa savusaunaa kutsutaan mustaksi saunaksi, koska saunan sisäpinnat ovat savusta johtuen tummat ja nokiset. Vanhastaan kaikki saunat kuten asumuksetkin ovat olleet vailla savupiippua ja niiden käyttötarkoitukset ja nimetkin lomittuneet. Karjalassa saunaa on kutsuttu kylyksi, mutta toisin paikoin Kaakkois-Suomessa ja Etelä-Pohjanmaalla pirtiksi. Suurimmillaan savusaunojen määrä oli Suomessa kuitenkin vasta 1900-luvun vaihteessa. Vuolle-Apiala jakaa savusaunat maakunnallisiin tyyppeihin seuraavasti: Tunturi-Lappi, Pohjois-Suomi, Pohjois-Pohjanmaan turpas- eli turvesaunat, Pohjanmaa, Keski-Suomen orsisaunat, Savo-Karjala, ns. savolaiskiila Etelä-Pohjanmaalla, juurakkolaudesaunat Keski-Suomessa, Päijät-Häme, Häme, Varsinais-Suomi, Uusimaa, Ahvenanmaa sekä savusaunat Suomen ulkopuolella.
Saunatilat
pienoiskuva|[[Savusaunan kiuas]] Hämäläis-satakuntalainen savusauna on tyypillinen ns. monikäyttösauna, jossa on kylpemisen lisäksi hoidettu monia muita askareita. Rakennuksena se on korkea, jopa kolmimetrinen, lauteille mennään tikapuita tai jyrkkiä portaita myöten, ne ovat orsien varaan ripustettujen juurakoiden päällä. Pohjoisempana Keski-Suomessa Keiteleen ympäristössä kehittyi erityinen yksi- tai kaksiorsinen juurakkolaudesauna, sekin jopa 36 neliön suuruinen ja yli kolme metriä korkea. Savo-Karjalan savusaunat ovat samantyyppisiä, erityispiirteenä että kiuas ja laude ovat samalla seinällä ja että saunaan liittyy usein erillinen kota vedenlämmitystä varten. Lauteet ovat pystypuu- eli patsaslauteita tai hirsilavon päälle rakennettuja. Kooltaan savokarjalaiset saunat ovat pienempiä kuin läntiset, esimerkiksi 9 neliön suuruisia ja vain pari metriä korkeita. Myös Itä-Karjalassa savusaunat ovat olleet samantyyppisiä, melko yksinkertaisia rakennuksia. Etelä-Pohjanmaalla sen sijaan savusaunat ovat korkeita, lauteet peräseinällä sivuseinien läpi menevien orsien varassa ja kiukaan suukin joskus asennettuna kohti peräseinää. Oven lähellä on voinut olla erillisiä fällyorsia, sisäkatto on mukaillut ulkokaton muotoa. Varsinais-Suomen savusaunatkin ovat perinteisiä orsisaunoja, Pohjois-Suomen savusaunat lähes poikkeuksetta peräseinälaudesaunoja.
Erikoisia savusaunoja
Oulun eteläpuolen turpassaunat ovat poikkeava erikoisuus Pohjois-Suomen savusaunojen joukossa. Myös Ruijan kveeneillä on ollut turpeesta tai ajopuusta tehtyjä savusaunoja. Värmlannin suomalaisalue oli toinen Suomesta alkunsa saanut mutta paikallisia vaikutteita käyttänyt saunarakennusalue. Delawaressa Värmlannin suomalaisia paljon sisältänyt ruotsalaissiirtokunta rakensi savusaunan vuonna 1654 paikalliselle kuvernöörille. Yhden erikoisen savusaunatyypin muodostavat vuosien 1939 ja 1944 välisenä aikana rakennetut ns. sotasaunat, joista melkoinen osa oli maahan kaivettuja korsusaunoja.
Lämmitys
Savusaunan kiuas on tulipesän ympärille ja päälle ladottu kivinen kupu, jonka läpi savukaasut nousevat vapaasti saunatilaan ja samalla kiuaskivet kuumenevat. Kiuas on kertalämmitteinen, eli kiuasta ei voida lämmittää kylpemisen aikana. Lämmitysvaiheen aikana savu poistuu välikatossa eli laessa olevan lakeistorven, lakeisen, tai seinässä olevan luukun eli räppänän kautta, joskus raollaan olevasta ovesta.
Vuolle-Apialan lämmitysohjeet savusaunalle ovat seuraavat:
Kylpeminen
Kun kivet ovat riittävän kuumat ja pesä on sammunut heitetään häkälöylyt, jonka jälkeen sauna on valmis kylpijöille. Häkälöylyissä suurin osa kivien pintaan tarttuneesta noesta ja pienhiukkasista irtoaa ilmaan ennen kuin saunojia on löylyilmaa hengittämässä.
Kertalämmitteisyys edellyttää, että kiukaassa on enemmän lämpöä varaavia kiuaskiviä kuin jatkuvalämmitteisessä saunassa, koska lisälämmitystä ei voida tehdä kylpemisen aikana. Pieni neljän hengen savusauna lämpenee yleensä muutamassa tunnissa ja vaatii puolisen tuntia aikaa siintymiseen eli hiilloksen sammumiseen ja savun tuulettumiseen. Tuulettumista edistää, jos kekäleet vedetään kiukaan etuosaan palamisen loppuvaiheessa. Tällöin hiilet palavat nopeasti loppuun eikä ole riskiä hiilimonoksidin muodostumisesta ja häkämyrkytyksen vaarasta.
Koska savusaunassa kuumat palokaasut nousevat kivitilan läpi vapaasti löylytilaan, on niillä vaara leimahtaa palamaan kivitilan yläpuolella olevassa kuumentuneessa hapekkaammassa ilmassa. Kiukaan päällä leimahtaneet liekit tarttuvat helposti varsinkin uuden saunan seiniin ja puhkeaa tulipalo. Hyvin vanhoissa saunoissa syttymisvaara lisääntyi seinien tilkitsemiseen käytetyistä riiveistä. Palokaasujen leimahtamista voidaan estää korkealla ja suurella löylytilalla ja ennen kaikkea rauhallisella, pienellä liekillä lämmittämisellä. Myös räppänän ja lakeisen suurempi koko ja oikeanlainen muotoilu pienentävät leimahdusriskiä. Koska kuumin savu tulee räppänän yläosasta, ei räppänä saa olla yläosastaan ahdas.
Savusaunaa arvostetaan saunomisen perinteisenä muotona, muun muassa suuren kertalämmitteisen kivimäärän aikaansaamien pehmeiden löylyjen vuoksi. Savusaunan löylytilan ominaistuoksu on myös koettu mieluisaksi.
Yapinmonarkki
Yapinmonarkki (Metabolus godeffroyi) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Yapinmonarkkia tavataan Mikronesiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, mutta koska sitä tavataan vain suhteellisen pienellä alueella neljällä pienellä saarella, on laji luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Alaivuoret
Alaivuoret on 750 km pitkä, Tienšan-vuoriston läntisen jatkeen muodostava keskiaasialainen vuorijono Kirgisian ja Tadžikistanin rajamailla. Vuoriston länsipää ulottuu Uzbekistaniin. Sen nimi sekaantuu helposti Altaihin. Korkein huippu on 7134 metrin korkeuteen pistävä Pik Lenin, entinen Pik Kaufmann.
Kun Pik Lenin valloitettiin vuonna 1928, siitä tuli maailman korkein valloitettu vuori. Se piti ennätystä hallussaan kaksi vuotta, kunnes Jongsang valloitettiin vuonna 1930.
Witold Lutosławski: String Quartet
Witold Lutosławski: String Quartet on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1991 levymerkillä Nonesuch Records.
Kappaleet
Kappaleet säveltänyt Witold Lutosławski.
P.W.A.
P.W.A. on virolainen, Tallinnasta kotoisin oleva RAC-yhtye. P.W.A. on tehnyt yhteislevyn suomalaisen Sniperin kanssa vuonna 2003. P.W.A:n ja Sniperin yhteisalbumin nimi oli In Hate Of The Russian.
Yhtye on saanut suosiota Pohjoismaissa sekä Baltiassa. Yhtyeen nimi: P.W.A. tarkoittaa Preserve White Aryans. Bändi on esiintynyt lukuisia kertoja Suomessa, ensimmäisen kerran Perkele Skins -järjestön kerhotiloissa Turussa 1996.
Historia
Alun perin P.V.A. (Perverts Versus Angels) nimellä toiminut yhtye muutti nimensä P.W.A:ksi (Preserve White Aryans) 1999, ja julkaisi ensimmäisen albuminsa "It's Time To Awake" vuonna 2000. Nykyään P.W.A:ssa ei ole yhtään P.V.A:n alkuperäisjäsentä jäljellä.
Arena Fonte Nova
Bahia Arena on stadion Salvadorissa Brasiliassa. Se rakennettiin vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuja varten. Stadionilla on 44 100 paikkaa.
Stade Octávio-Mangabeira Estádio Octávio Mangabeira Фонте Нова Fonte Nova
Anninon metroasema
Annino on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 12. joulukuuta 2001.
Memmiuksen muistomerkki
Memmiuksen muistomerkki oli antiikin aikainen muistomerkki Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
pienoiskuva|vasen|upright|Memmiuksen muistomerkin rauniot. Muistomerkki rakennettiin myöhäisellä hellenistisellä kaudella noin vuonna 50–25 eaa. Se oli rakennuksessa olleen kreikan- ja latinankielisen piirtokirjoituksen mukaan omistettu Gaius Memmiukselle, joka oli Sullan tyttärenpoika ja vuoden 34 eaa. konsuli. Nykyisin muistomerkin jäänteet ovat Efesoksen harvoja joten kuten jäljellä olevia hellenistisen kauden rakennelmia. Muistomerkin kaivaukset suoritettiin vuosina 1959–1960. Nykyisin sitä on ennallistettu.