cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Natsikortti
Natsikortti (myös Hitler-kortti) tarkoittaa epäasiallista Adolf Hitlerin tai natsien käyttämistä argumentoinnissa tai suoraan keskustelussa. Jonkin asian saattamista huonoon valoon rinnastamalla se satunnaisten yhtäläisyyksien perusteella natsismiin kutsutaan ”natsikortin pelaamiseksi”, millä viitataan vertauskuvallisesti korttipeleihin. Jonkin asian moraalista tuomitsemista tällaiseen satunnaiseen yhtäläisyyteen vetoamalla pidetään argumentaatiovirheenä, jolle on annettu nimi Reductio ad Hitlerum.
Usein (natsi-Saksaan liittymättömässä) keskustelussa Hitlerin tai natsit ensimmäisenä maininnutta pidetään argumentoinnin hävinneenä osapuolena.
Godwinin laki
Natsikorttiin liittyy läheisesti niin sanottu Godwinin laki. Se on internet-kulttuurissa – erityisesti uutisryhmissä – käytetty nimitys maksiimille, jonka mukaan yksittäisen verkkokeskustelun laajentuessa ennemmin tai myöhemmin joku mainitsee Adolf Hitlerin tai natsit, eli kuvaannollisesti ”vetää esiin natsikortin”.
Alkuperäinen määritelmä Jargon Filessä Godwinin laille on:
thumb|Mike Godwin Käsitteen keksi yhdysvaltalainen lakimies Mike Godwin vuonna 1990 havaittuaan verkon keskusteluryhmissä olevan niin paljon natsivertauksia, että niistä oli kehittynyt meemi. Godwin päätti harjoittaa meemimuuntelua (vertaa geenimuuntelu) luomalla vastameemiksi Godwinin lain ja alkamalla ahkerasti siteerata lakia verkkokeskusteluissa. Hänen yllätyksekseen vastameemi tarttui internet-kulttuuriin ja pian muutkin verkkokeskustelijat viittasivat siihen.
Lisäksi meemi alkoi muuttua kun muut internet-aktiivit täydensivät sitä omilla korollaareillaan:
Laiska suoritus
Laiska suoritus on tietojenkäsittelyn termi, joka tarkoittaa asian laskemista tai siihen reagoimista vasta kun siihen on tarvetta, mutta ei aikaisemmin. Laiska suoritus on synonyymi tarvepohjaiselle suoritukselle.
Laiskan suorituksen hyötyjä ovat tehokkuuden lisääntyminen välttämällä turhia laskusuorituksia, virhemahdollisuuksien väheneminen yhdyslauseiden arvonmäärityksessä, ja mahdollisuus äärettömien tietorakenteiden muodostamiseen.
Datapohjainen suoritus on laiskan suorituksen vastakohta.
IUPAC
thumb|Esimerkki IUPAC-nimeämiskäytännöstä. IUPAC (International Union of Pure and Applied Chemistry, eli kansainvälinen teoreettisen ja sovelletun kemian liitto) on järjestö, jonka tehtävänä on standardisoida kemian sanastoa ja mittausmenetelmiä. IUPAC myös päivittää viimeisimpiä tietoja atomien massoista ja muusta alati tarkentuvasta datasta. Kemiallisten yhdisteiden IUPAC-nimeämiskäytäntö on kansainvälisesti tunnustettu standardi.
Siroco (S72)
Siroco (runkonumero S72) oli Espanjan laivaston vuonna 1982 vesille laskettu Galerna-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin toukokuussa 1975 Cartagenasta, missä köli laskettiin 27. marraskuuta 1978. Alus laskettiin vesille 13. marraskuuta 1982 ja otettiin palvelukseen 5. joulukuuta 1983.
1714 Sy
1714 Sy on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi L. Boyer vuonna 1951. Pikkuplaneetta sai nimensä Frédéric Syn mukaan, joka oli laskijana Pariisin observatoriossa. Ennen kuin tämä asteroidi nimettiin, se tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1951 OA. Syn läpimitta on noin 17 kilometriä ja albedo noin 0,109.
Illicium floridanum
Illicium floridanum on tähtianisten (Illicium) sukuun kuuluva kasvilaji.
Ulkonäkö
Illicium floridanum on ainavihanta pensas tai pieni puu. Se kasvaa tyypillisesti noin metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat nahkeat, pehmeät ja kiiltäväpintaiset. Lehtilapa on 5–15 cm pitkä ja 2–6 cm leveä. Murskatut lehdet tuoksuvat anikselta. Kukka on punainen ja noin 5 cm leveä.
Levinneisyys
Illicium floridanum kasvaa luontaisena Pohjois-Amerikan kaakkoisosissa Floridasta Louisianaan. Se suosii kosteita rotkoja ja jyrkänteitä. Floridassa kasvi on uhanalainen ja sen vuoksi rauhoitettu.
Innsbrucker Platz
thumb|200px|Aukio Innsbrucker Platz on aukio Berliinin Schönebergin kaupunginosassa. Aukiolla sijaitsee myös samanniminen asemakompleksi, jolla pysähtyvät S41/S42, S45 ja S46 sekä U4. Kaupunkimoottoritie A100 kulkee aukion ali tunnelissa.
Aiheesta muualla
52.47861°N, 13.34389°W
Elävien kirjoihin (albumi)
Elävien kirjoihin on suomalaisen thrash metal -yhtye Mokoman yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 6. helmikuuta 2015 levymerkillä Sakara Records. Levyn teemana on laulaja Marko Annalan masennus ja sen voittaminen. Levyn kansikuvan on jälleen tehnyt Ville Pirinen.
Yhtye aloitti Kunnon musaa 2015 -kiertueen Radio Rock -risteilyllä 31. tammikuuta, ja levyn virallinen julkaisukeikka oli Helsingin Tavastia-klubilla.
Albumin edellä julkaistiin ”Sinne missä aamu sarastaa” -single 16. tammikuuta. Albumi oli Suomen albumilistan ykkösenä viikot 7–8/2015.
Kappaleet
Sävellykset ja sovitukset: Mokoma. Sanoitukset: Marko Annala.
Karri Hannula
Karri Hannula (6. kesäkuuta 1969 Helsinki – 1. joulukuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen pakinoitsija, joka käytti nimimerkkiä Keskonen.
Hannula aloitti uransa Ylioppilaslehdessä, johon hän kirjoitti yhteensä 54 pakinaa vuosina 1997–2000. Sen jälkeen hän siirtyi Helsingin Sanomien Verkkoliitteeseen, jossa hän ehti julkaista 14 pakinaa, ennen kuin hänen uransa päättyi tapaturmaiseen kuolemaan vain 31-vuotiaana.
Kaikki Keskosen pakinat on julkaistu postuumissa kokoomateoksessa, johon esipuheen on kirjoittanut niin ikään Ylioppilaslehdessä aikanaan pakinoinut Bisquit eli Seppo Ahti. Bisquit oli yksi Keskosen oppimestareita, ja näitä kahta pakinoitsijaa pidetään tyyliltään toistensa läheisinä hengenheimolaisina.
Keskosen pakinoiden erityistuntomerkkinä voidaan pitää verbaaliakrobatiaa ja monitasoisia sanaleikkejä, joita hyödyntäen hän lähestyi laajaa aihepiirien kirjoa kevyistä teemoista syviin yhteiskunnallisiin satiireihin. Tässä mielessä hän jatkoi saumattomasti Ylioppilaslehden pitkää pakinaperinnettä, jonka aiempiin edustajiin kuuluvat Bisquitin lisäksi myös Olli, Nenä ja Johnny Walker.
Nikolaiitat
Nikolaiitoista ei tiedetä muuta kuin maininnat Ilmestyskirjassa (Ilm. 2:6,15), jossa heidän sanotaan seuraavan "Bileamin oppia, tuon miehen, joka opetti Balakille (Moabin kuninkaalle), miten vietellä israelilaiset harjoittamaan siveettömyyttä". Raamatun vuoden 1992 käännöksen alaviitteessä kerrotaan nikolaiittojen olleen "seurakuntaa uhannut lahko". Eusebiuksen mukaan lahko oli lyhytikäinen; siitä ei löydy jälkeäkään vuoden 200 jälkeen. On epävarmaa onko heillä mitään tekemistä Nikolauksen kanssa, joka mainitaan Apostolien teoissa (Ap.t. 6:5).
Nicolaïsme Nicola di Antiochia Nicolaïsme Nicolaïsme Nikolaizm 尼哥拉主義
The Beatles 1962–1966
The Beatles 1962–1966 on The Beatles -yhtyeen tupla-LP-kokoelmalevy vuodelta 1973, joka julkaistiin samanaikaisesti toisen kokoelman, The Beatles 1967–1970 tupla-LP:n, kanssa. Punaisten levynkansien vuoksi The Beatles 1962–1966 -levystä käytetään yleisesti nimitystä "Punainen tupla". Kaikki kokoelmaan kelpuutetut kappaleet ovat John Lennonin ja Paul McCartneyn tekemiä. Näin yhtyeen kuuluisat coverversiot, esimerkiksi "Twist and Shout", eivät ole kokoelmilla mukana.
Levy 1
A-puoli
B-puoli
Levy 2
A-puoli
B-puoli
Mike Lee
Mike Lee on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Fushigi Yuugi
Fushigi Yuugi on Yuu Watasen 18-osainen manga, josta on tehty myös animeversio. Sarja julkaistiin myös suomeksi vuosina 2007–2008 kustantajanaan Egmont kustannus.
Alun perin Watase teki mangasta kolmentoista kirjan pituisen, mutta sen saaman suuren suosion vuoksi hän piirsi vielä viiden kirjan pituisen jatkon. Erilliseksi sarjaksi Watase kirjoittaa sarjaa Genbu Kaiden, joka pohjautuu Genbun neidon, Takiko Okudan, tarinaan. Tarina on rakenteeltaan samankaltainen kuin Miakan tarina ja Takikon kohtaloa sivutaan myös Fushigi Yuugissa. Sarja on kesken Watasen huonon terveydentilan vuoksi.
Tarina
Yhdeksättä luokkaa käyvät ystävykset Miaka Yuuki ja Yui Hongo löytävät kirjaston kielletyltä osastolta Neljän jumalan maailmankaikkeuden kirja -nimisen kirjan, joka imaisee heidät keskiaikaista Kiinaa muistuttavaan maailmaan. Siellä he joutuvat ihmiskauppiaiden käsiin, mutta heidät pelastaa komea nuori mies. Pian vain Yui palaa takaisin kirjastoon. Miaka luulee, että Yui on kidnapattu ja epäilee sitä komeaa nuorta miestä. Myöhemmin kuitenkin Miakalle selviää, että hän ei ole syyllinen ja lähtee miehen matkaan. Kun Yui huomaa palanneensa, hän näkee saman kirjan yhä lattialla ja alkaa lukea sitä. Hän huomaakin, että kirjassa kuvaillut tapahtumat ovat aivan samat kuin mitä hänelle ja Miakalle tapahtui, ja on pian taas toisessa maailmassa. Miaka tapaa taas hänet ja Yuin pelastaneen pojan, Tamahomen.
Miakalle selitetään, että legendan mukaan maan ollessa kaaoksessa sinne ilmestyy tyttö toisesta maailmasta, joka kokoaa kaikki Suzakun seitsemän tähteä: Tamahomen, Hotohorin, Nurikon, Chirikon, Tasukin, Mitsukaken ja Chichirin. Palkkioksi Suzakun neito saa kyvyn toteuttaa jokaisen toiveensa. Miaka päättää ryhtyä Suzakun neidoksi. Nakagon mukaan Suzaku hyväksyy kantajakseen vain neitsyyn puhtaan ruumiin ja siksi Nakago yrittää moneen otteeseen raiskata Miakaa, muttei onnistu millään kertaa.
Miaka on ihastunut Tamahomeen, mutta tämä sanoo, ettei välitä Miakasta (vaikka se ei olekaan totta, sillä perheensä vuoksi Tamahome on oppinut kieltäytymään). Lisäksi maan keisari Hotohori pitää Miakasta, mutta Miaka ei hänestä. Romantiikan lisäksi sarjassa käsitellään myös jonkin verran perhesuhteita: Miakan vanhemmat ovat eronneet ja hänen äitinsä painostaa häntä Tokion kovatasoisimpaan lukioon, jonne tyttö ei itse haluaisi mennä.
Mitä pidemmälle tarinassa edetään, sitä surullisemmaksi ja kauheammaksi muuttuu maailma, jossa Nakago, Seiryun tähti, on lähes voittamaton. Kun Suzakun tähdet ovat koossa, pidetään Suzakun kutsumisseremonia. Selviää, että Seiryun tähti, Amiboshi, on esittänyt Chirikoa. Suzakun neito ja tähdet lähtevät etsimään kahden muun maan, Genbun ja Byakkon, Shinzahoja, joilla Suzaku voidaan kutsua. Seiryun väellä on myös sama tavoite ja syntyy sota siitä, kumpi ehtii ensin. Yksi kerrallaan Suzakun tähdet kuolevat.
Lopulta Nakago saa varastettua Genbun ja Byakkon Shinzahot Suzakun tähdiltä ja Yui kutsuu Seiryun. Hänen ensimmäinen toiveensa on, että Suzaku häviää eikä anna enää voimia Suzakun tähdille. Hänen toinen toiveensa on palata omaan maailmaansa yhdessä Miakan kanssa. Tamahome kuitenkin joutuu myös nyky-Tokioon pidettyään Miakasta tiukasti kiinni. Myös Nakago ilmestyy Yuin ja Miakan maailmaan Yuille antamansa korvakorun ja Tomon illuusioita luovan simpukan avulla. Yui uskoo Miakaa, kun tämä kertoo Nakagon pettäneen hänet. Käydään lopputaistelu, jossa Suzakun tähdet ovat vielä kerran mukana.
Suzakun seitsemän tähteä
Mitsukake kuolee Kuton ja Konanin välisen sodan uhrina.
SMS Tb 93F
SMS Tb 93F oli Itävalta-Unkarin laivaston Tb 82F -luokan torpedovene. Alus luovutettiin 1921 Jugoslavian kuningaskunnalle, joka nimesi sen T6:ksi.
Valmistus
Itävalta-Unkarin laivasto tilasi aluksen Danubiukselta, missä köli laskettiin 9. maaliskuuta 1915. Alus laskettiin vesille 25. marraskuuta ja valmistui 16. huhtikuuta 1916.
Palvelus
Alus annettiin 1920 Jugoslavialle Saint Germain en Layen rauhassa. Alus luovutettiin maaliskuussa 1921 ja liitettiin laivastoon nimellä T6. Vuonna 1925 alus osallistui harjoituksiin Dalmatian rannikolla. Alus osallistui touko-kesäkuussa 1929 laivasto-osaston mukana purjehdukseen Maltalle, Korfulle ja Bizerteen. Osaston muut alukset olivat viisi torpedovenettä, kevyt risteilijä Dalmacija, sukellusveneiden emälaiva Hvar ja sukellusveneet Hrabri ja Nebojša.
Huhtikuussa 1941 akselivallat hyökkäsivät Jugoslaviaan, jolloin alus kuului Sibenikiin sijoitettuun 3. torpedovenelaivueeseen. Alus määrättiin laivueen mukana osallistumaan hyökkäykseen italialaisten hallussa pitämään Zaraan. Osasto joutui kolmeen Italian ilmavoimien pommitukseen. Viimeisen pommituksen jälkeen osasto siirtyi Zatonista Prokljanjärvelle, missä alukset olivat 11. huhtikuuta saakka. Seuraavana päivänä laivue saapui Milnaan, missä laivue kieltäytyi täyttämästä annettua käskyä siirtymisestä Kotorinlahdelle. Italian joukot valtasivat alukset.
Alus palveli Regia Marinassa samalla nimellä suojaten Adrianmeren liikennettä. Aluksen pääaseet vaihdettiin kahteen 76 millimetrin ilmatorjuntatykkiin. Syyskuussa 1943 Italian antauduttua liittoutuneille aluksen miehistö upotti 11. syyskuuta aluksen 30 kilometriä Riministä pohjoiseen.
Eurooppa (täsmennyssivu)
Eurooppa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Stefan Edberg
Stefan Bengt Edberg (s. 19. tammikuuta 1966 Västervik) on entinen ruotsalainen tennispelaaja. Hän voitti urallaan kuusi Grand Slam -turnausta kaksinpelissä ja kolme nelinpelissä. Edberg tunnetaan yhtenä kaikkien aikojen parhaista syöttö–volley-pelaajista sekä herrasmiesmäisestä käytöksestään kentällä ja sen ulkopuolella.
Ura
Edberg nousi tennismaailman tietoisuuteen menestyvänä junioripelaajana 1980-luvun alussa. Vuonna 1983 hän voitti kaikki juniorien Grand Slam -turnaukset. Ammattilaisena Edberg otti ensimmäisen turnausvoittonsa nelinpelissä vuonna 1983 Baselissa ja kaksinpelissä vuonna 1984 Milanossa.
Edberg voitti kaksi ensimmäistä Grand Slam -titteliään Australian avoimissa. Vuonna 1985 hän voitti maanmiehensä Mats Wilanderin suoraan kolmessa erässä ja vuonna 1987 viimeisissä ruohoalustalla pelatuissa Australian avoimissa isäntämaan Pat Cashin viiden erän kamppailussa. Vuonna 1987 hän voitti myös Australian avointen ja Yhdysvaltain avointen nelinpeliturnaukset parinaan maanmiehensä Anders Järryd.
Edberg selviytyi Wimbledonin loppuotteluun kolme kertaa, kaikki peräkkäisinä vuosina. Vuoden 1988 loppuottelu Boris Beckeriä vastaan kesti sateen vuoksi kolme päivää – Edberg voitti Beckerin neljässä erässä. Myös kahtena seuraavana vuonna Edbergin loppuotteluvastustajana oli Boris Becker. Vuonna 1989 Becker voitti turnauksen suoraan kolmessa erässä ja vuoden 1990 loppuottelun voitti puolestaan Edberg viiden erän kamppailun jälkeen.
Edberg nousi maailmanlistan kärkeen elokuussa 1990. Hän piti sijaa hallussaan loppuvuoden ja suuren osan myös vuosista 1991 ja 1992. Hän on myös International Tennis Federationin maailmanmestari vuodelta 1991. Edbergin viimeiset Grand Slam -voitot tulivat Yhdysvaltain avoimissa: vuonna 1991 hän voitti yhdysvaltalaisen Jim Courierin suoraan kolmessa erässä ja seuraavana vuonna saman maan Pete Samprasin neljässä erässä.
Vuonna 1996 Edberg voitti Australian avoimissa kolmannen ja viimeisen Grand Slam -tittelinsä nelinpelissä parinaan Petr Korda.
Ainoa Grand Slam -turnaus, jota Edberg ei kyennyt voittamaan, oli Ranskan avoin tennisturnaus. Hän eteni turnauksen loppuotteluun kerran, vuonna 1989, mutta hävisi 17-vuotiaalle Michael Changille viidessä erässä. Yleensäkin Edberg menestyi paremmin nopeilla alustoilla: neljä hänen kuudesta kaksinpelin Grand Slam -turnausvoitostaan tuli ruoholla, joka on tennisalustoista nopein.
Edberg oli myös neljä kertaa voittamassa Davis Cupia Ruotsin joukkueessa: 1984, 1985, 1987 ja 1994. Hän pelasi yhteensä seitsemän kertaa Davis Cup -finaaleissa, mikä on Ruotsin ennätys. Edberg voitti Ruotsin joukkueessa myös vuosien 1988, 1991 ja 1995 World Team Cupin, joka on Davis Cupin jälkeen toiseksi arvostetuin miesten joukkuekilpailu tenniksessä.
Vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa, joissa tennis oli näytöslajina, Edberg voitti kultaa miesten kaksinpelissä. Vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa Edberg voitti pronssia sekä kaksinpelissä että nelinpelissä.
208 eaa.
Kuolleita
Li Si, Kiinalainen filosofi ja poliitikko, salamurha.
Sven Strindberg
pienoiskuva|Sven Strindberg Sven Strindberg (7. huhtikuuta 1874 – 14. maaliskuuta 1957) oli Tukholmasta kotoisin ollut ruotsalainen liikemies, joka perusti Helsinkiin taulunkehyksiä valmistavan yrityksen Ab Sven Strindberg Oy:n. Yritys laajensi myöhemmin toimintaansa ja myi muun muassa taidejäljennöksiä, ja vuonna 1913 aloitti toimintansa Strindbergin taidesalonki.
Kirjailija August Strindbergin serkku Sven Strindberg ryhtyi jo nuorena liikemieheksi isänsä, tukkukauppias Oscar Strindbergin tavoin. Hän tutustui liike-elämään 1890-luvun alkupuolella New Yorkissa ja siirtyi sen jälkeen Helsinkiin, jossa hän aloitti liiketoiminnan. Hän luopui yrityksestään Helsingissä vuonna 1916 ja palasi Tukholmaan, kun prinssi Eugen oli nimittänyt hänet vasta perustetun Liljevalchin taidehallin ensimmäiseksi intendentiksi. Strindberg oli intendenttinä vuoteen 1939.
Strindberg avioitui vuonna 1899 Maria Skjöldebrandin (1874–1944) kanssa, ja heillä oli kolme lasta: Gertrud, Åke ja Maj.
Progressivismi
Progressivismi on poliittinen filosofia, joka tukee sosiaalisia uudistuksia. Edistysajatus, jossa tieteen, tekniikan, taloudellisen kehityksen ja kansalaisjärjestöiden edistyminen ovat elintärkeitä ihmisen tilan parantamiselle, loi pohjan progressivismille. Siitä tuli tärkeä perusaate valistuksen ajan Euroopassa, koska uskottiin Euroopan osoittavan yhteiskuntien mahdollisuuden edetä sivistymättömistä oloista sivistyneeseen vahvistamalla empiirisen tiedon asemaa yhteiskunnan perustana. Valistuksen keskeiset hahmot uskoivat, että edistyksestä hyötyisivät kaikki yhteiskunnat ja edistysajatukset leviäisivät Euroopasta ympäri maailmaa.
Nykyaikainen poliittinen käsitys progressivismista syntyi 1800-luvun lopulla länsimaissa tapahtuneen teollistumisen aiheuttamien valtavien yhteiskunnallisten muutosten seurauksena. Progressivistien mielestä rikkaiden ja köyhien välinen valtava taloudellinen eriarvoisuus, monopolististen yritysten harjoittama minimaalisesti säännelty laissez-faire kapitalismi, sekä voimakas ja usein väkivaltainen konflikti etuoikeutettujen ja vähäosaisten välillä tukahduttivat kaiken edistyksen. He myös ajattelivat, että näiden ongelmien ratkaisemiseksi tarvitaan toimenpiteitä.
Suuntauksia
Progressivismin merkitys vaihtelee ajan ja näkökulman mukana. Nykyaikaiset progressiivit edistävät julkishallinnollista politiikkaa, jonka he uskovat johtavan positiiviseen yhteiskunnalliseen muutokseen
Tappakaa Charley Varrick!
Tappakaa Charley Varrick! (Charley Varrick) on Don Siegelin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1973. John H. Reesen romaaniin The Looters perustuvan elokuvan ovat käsikirjoittaneet Dean Riesner ja Howard Rodman. Nimiosaa, pankkiryöstökoplan johtajaa Charley Varrickia näyttelee Walter Matthau ja muita pääosia Joe Don Baker, Felicia Farr, Sheree North ja John Vernon.
Juoni
Pankkiryöstäjät saavat tappajat kintereilleen ryöstettyään pikkupankin tietämättä, että se on mafian omistama.
Tuotanto
Elokuvan alkuosan uneliaan ja rauhaisan kaupungin kuvaus syntyi puolivahingossa, kun kuvaaja Michael C.Butler harjoitteli kamerakaluston käyttöä ennen varsinaisten kuvausten käynnistymistä ja ehdotti ohjaajalle, että materiaalia voisi ehkä hyödyntääkin. Butler kuvasi ilman suunnitelmaa ja materiaali nimettiin yksinkertaisesti "testiksi". Myöhemmin leikkausvaiheessa elokuvan leikkaaja Frank Morriss löysi materiaalin ja rakensi näistä testiotoksista elokuvan idyllisen alkuosion. Butler kuvasi mm. Walter Matthaun poikaa Charles Matthauta ja Don Siegelin lapsia Jack Siegeliä, Kit Siegeliä, Anne Siegeliä ja Nowell Siegeliä touhuamassa kuvauspaikan lavasteissa.
Ohjaaja Don Siegel halusi aluksi elokuvan nimeksi Last of the Independents, joka termi näkyy mm. joissakin varhaisissa elokuvajulisteissa sekä elokuvan esittelyfilmissä.
Charley Varrickin roolia tarjottiin ensin mm. Clint Eastwoodille, mutta Eastwood kieltäytyi roolista mainiten, että ei löytänyt roolihahmosta yhtäkään hyvää luonteenpiirrettä.
Tuotanto kohtasi teknisiä ongelmia jo kuvausten ensimmäisinä päivinä, kun suunnitellut erikoisefektit eivät toimineet ollenkaan odotetusti ja tekijät joutuivat miettimään kohtausten rakenteita uudelleen. Ongelmat efektien toteuttamisen kanssa jatkuivat ja Don Siegel hankitutti avuksi paikalle vanhan ystävänsä ja kuvaaja Michael Butlerin isän Lawrence Butlerin, joka oli erittäin kokenut erikoistehosteiden kanssa, kehittänyt elokuvissa käytetyn sinisen taustakankaan tekniikan ja voittanut mm. Oscar-palkinnon erikoistehosteillaan. Lawrencen avun ansiosta elokuvan loput kohtauksista ja mm. sen vaikuttava loppukohtaus saatiin kuvattua onnistuneesti. Jopa erityisen vaikeasti innostuvana tunnettu Walter Matthau oli Don Siegelin mukaan hyvin vaikuttunut elokuvan loppukohtauksesta.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Walter Matthau voitti roolistaan brittiläisen Bafta-palkinnon. Elokuva tuotti Bafta-ehdokkuuden myös leikkaajalleen Frank Morrissille.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Charley Varrickin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Vuoden 2013 Baltasar Kormákurin ohjaama elokuva 2 Guns on hyvin samankaltainen Tappakaa Charley Varrick!:in kanssa, vaikka ei olekaan suoranainen uusintafilmatisointi. Molemmissa elokuvissa ryöstetään pankki uneliaassa Tres Crucesin kaupungissa Uudessa Meksikossa ja molemmissa rahasaalis on huimasti odotettua suurempi.
Tomi Tuuha
pienoiskuva
Tomi Jason Tuuha (s. 28. marraskuuta 1989 Helsinki) on suomalainen telinevoimistelija ja hypyn Euroopan mestari vuodelta 2010. Vuoden 2014 EM-kilpailuissa Tuuha sijoittui hypyssä neljänneksi, samoin Euroopan kisoissa 2015. Tuuha voitti hypyssä maailmancupin kokonaiskilpailun vuonna 2014 ja on ensimmäinen ja ainoa suomalainen maailmancupin voittanut telinevoimistelija. Hän oli ensimmäinen tsukaharan kolmella kierteellä hypännyt suomalainen. Telineistä Tuuha on keskittynyt hypyn lisäksi permantoon ja renkaisiin.
Tuuha edustaa Voimisteluseura Helsinkiä ja häntä valmentaa Timo Holopainen.
Maailmancup
Tuuha on yltänyt telinevoimistelun maailmancupissa palkintokorokkeelle kolmetoista kertaa (2.5.2022) parhaana saavutuksenaan vuoden 2007 Ostravan ja vuoden 2014 Cottbusin sekä Osijekin osakilpailujen voitot hypyssä. Muut palkintokorokesijoitukset ovat yhdeksän kolmatta sijaa, ja yksi hopea. Tuuhaa ennen vain Jari Mönkkönen on kyennyt suomalaisista telinevoimistelun maailmancupin osakilpailuvoittoon. Vuonna 2014 Tuuha voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ensimmäisenä suomalaisena telinevoimistelijana paraatitelineellään hypyssä.
Arvokisat
Vuoden 2009 MM-kilpailuissa Tuuha oli permannolla 71:s ja hypyssä 93:s. Rotterdamin MM-kisoissa 2010 Tuuha teki hypyssä ennätyksensä ylittäen ensimmäistä kertaa 16 pisteen rajan (hypyt 16,266 ja 15,766, yhteispisteet 16,016). Hän oli pitkään selviytymässä kahdeksan parhaan loppukilpailuun, mutta sijoittui lopulta 11:nneksi.
Tuuhan arvokisauran paras saavutus on hypyn Euroopan mestaruus Birminghamin EM-kilpailuissa 2010 pistein 15,975. Huhtikuussa 2011 Berliinin EM-kilpailuissa nilkkavaivainen Tuuha sijoittui renkaiden karsinnassa 51:nneksi pistein 13,100. Hypyn karsinnassa Tuuha suoritti samat hypyt kuin Birminghamin EM-kilpailuissa. Olosuhteiltaan erinomainen hyppypaikka vaikeutti kuitenkin hyppyjen suorittamista ja Tuuhan molemmat hypyt (2,5 kierroksen tsukahara ja urhonvoltti) kiertyivät yli. Urhonvoltin ylikiertyminen johti Tuuhan kaatumiseen, jolloin tämän kädet osuivat lattiaan ja suorituksesta vähennettiin puoli pistettä. Tuuhan pisteet 15,400 sijoittivat hänet karsinnan 15:nneksi, kun kahdeksan parhaan loppukilpailuun vaadittiin pisteet 15,888. Tuuhan hypyn 15. sija oli kuitenkin suomalaisten paras Berliinin EM-kilpailuissa.
Vuoden 2014 EM-kilpailuissa Tuuha sijoittui hypyssä jaetulle neljännelle sijalle pistein 14,833. Maaliskuussa 2015 Tuuha hyppäsi Helsingissä järjestetyssä EM-katsastuksessa ensimmäisenä suomalaisena tsukaharan kolmella kierteellä. Saman vuoden Bakun Euroopan kisoissa hän oli hypyssä neljäs pistein 14,916.
Muut kilpailut
Tuuha oli Universiadeissa hyppyfinaalin kahdeksas vuonna 2009, seitsemäs 2013 ja viides 2015.
Yksityiselämä
Tuuha on pituudeltaan 170-senttinen. Hän valmistui lentokoneasentajaksi marraskuussa 2012. Helmikuussa vuonna 2020 Tuuha valmistui ammattilentäjäksi Suomen Ilmailuopistosta Porista. Nykyään hän työskentelee vuonna 2021 avatussa Urhea-Hallin vastaanotossa asiakaspalvelussa sekä toimii asiantuntija valmentajana.
Arvokisat
Lähde: the-sports.org
Linnukkapatsas
Linnukkapatsas on Limingassa sijaitseva muistomerkki.
Patsas pystytettiin vuonna 1934 muistoksi venäläisten tekemästä hävitysretkestä vanhan vihan aikana vuonna 1496. Se sijaitsee Linnukkamäellä paikalla, jossa olivat Limingan toinen ja kolmas kirkko. Ne tuhoutuivat ns. pitkän vihan aikana 28. joulukuuta 1589 ja 25. marraskuuta 1592. Muistomerkin on suunnitellut liminkalaissyntyinen arkkitehti Niilo Kokko.
Masters of the Universe (vuoden 1987 elokuva)
Masters of the Universe on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasia- ja toimintaelokuva, jonka ohjasi Gary Goddard. Elokuva pohjautuu yhdysvaltalaisen Mattel-yhtiön luomaan lelusarjaan ja sarjakuvaan Masters of the Universe, ja sen pääosissa esiintyvät Dolph Lundgren, Frank Langella, Courteney Cox, James Tolkan, Christina Pickles, Meg Foster ja Robert Duncan McNeill, sekä muissa rooleissa Jon Cypher, Chelsea Field ja Billy Barty. Elokuvassa kaksi teini-ikäistä nuorta, Julie Winston ja Kevin Corrigan tapaavat Eternian kuvitteelliselta planeetalta Maahan saapuneen sankari He-Manin, jonka tehtävänä on pelastaa universumi arkkivihollisensa Skeletorin pahalta suunnitelmalta.
Masters of the Universe sai Yhdysvalloissa ensi-iltansa vuoden 1987 elokuussa ja Suomessa joulukuussa. Elokuva sai kriitikoiden keskuudessa kielteisen vastaanoton ja oli taloudellinen pettymys tuottaen maailmanlaajuisesti 17 miljoonaa dollaria vastoin 22 miljoonan dollarin budjettiaan. Se on kuitenkin saavuttanut julkaisunsa jälkeen maailmanlaajuisen kulttielokuvan maineen.
Juoni
Tarina alkaa Skeletorin (Frank Langella) voitettua sodan Harmaakallolinnassaan Eterniassa, mihin hän käytti kosmista avainta, jonka loi lukkoseppä Gwildor (Billy Barty). Velhotar (Christina Pickles) on joutunut Skeletorin vangiksi. Tämä alkaa imeä hänen elämänvoimaansa, jotta saisi jumalaiset voimat silloin, kun Eternian kuu loistaisi universumin suuren silmän läpi häneen. He-Man (Dolph Lundgren) ja hänen ystävänsä vapauttavat Gwildorin ja huomaavat hänen hallussaan olevan prototyypin kosmisesta avaimesta. Tämän myötä he päättävät murtautua Pääkallolinnaan ja vapauttaa Velhottaren, mutta yrityksen esteenä ovat Skeletorin sotilaat. Gwildor avaa satunnaisen portaalin, jotta He-Man ystävineen pääsee karkuun. He joutuvat sattumalta maapallolle.
Ollessaan Maassa he lähtevät etsimään avainta, jonka ovat löytäneet paikalliset teini-ikäiset Julie (Courteney Cox) ja Kevin (Robert Duncan McNeill). Myös Skeletor on seurannut heitä maapallolle ja on heidän kintereillään.
Arvostelut
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen moitti juonta olemattomaksi sekä maskeja ja tehosteita korkeintaan välttäviksi, mutta kehui Lundgrenin roolisuoritusta. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Jatko-osa
Jatko-osa, nimeltään Masters of the Universe 2: Cyborg, oli suunniteltu ja käsikirjoitettu. Käsikirjoitus seurasi He-Mania, joka palasi Maahan taistelemaan Skeletoria vastaan, mutta Maa oli muuttunut postapokalyptiseksi joutomaaksi. Ammattisurffaaja Laird Hamiltonin oli alun perin tarkoitus korvata Dolph Lundgren He-Manina, ja jatko-osan käsikirjoituksesta tiedettiin vain, että He-Man olisi palannut Maahan naamioituneena pelinrakentajaksi. Vuonna 1989, Albert Pyunin oli määrä ohjata jatko-osa alhaisella 4,5 miljoonan dollarin budjetilla, samaan aikaan kuin myöhemmin keskeytetyn Hämähäkkimies-elokuvan kanssa. Hanke hylättiin, kun Cannon Group ei maksanut Matellin palkkioita. Hylätyn jatko-osan valmiita pukuja ja lavasteita hyödynnettiin sen sijaan Cyborg-scifi-elokuvassa.
Markus Gier
Markus Gier (s. 1. tammikuuta 1970 Sankt Gallen) on sveitsiläinen kilpauransa päättänyt soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Gier kilpaili kevyissä pariairokaksikoissa veljensä Michael Gierin kanssa voittaen olympiakultaa Atlantassa 1996, maailmanmestaruuden Tampereella 1995 ja neljä muuta MM-mitalia. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 he sijoittuivat viidensiksi. Bledissä 1989 hän saavutti MM-hopeaa kevyissä pariaironelikoissa.
Monzón
Monzón (aragoniaksi ja espanjaksi) eli Montsó (katalaaniksi) on kaupunki Huescan maakunnassa Aragoniassa. Monzón sijaitsee 60 km lounaaseen Huescan kaupungista Cinca-joen varrella. Kunnan pinta-ala on 155,01 neliökilometriä. Asukasluku on 17 237 (1.1.2016).
Kuusenjuurikääpä
Kuusenjuurikääpä (Heterobasidion parviporum) on tyypillinen juurikääpä, joka aiheuttaa merkittäviä metsätuhoja muun muassa Suomessa. Lajia pidettiin pitkään samana kuin männynjuurikääpää (H. annosum), mutta sen pillit ovat pienemmät, se on erikoistunut pääasiassa kuusiin, joissa se aiheuttaa maannousemaa eli se pilaa kuusen sisäosia alhaalta lähtien jopa kymmenen metrin korkeuteen. Itse itiöemä on vaikeammin nähtävissä, koska se sijaitsee juuriston alla tai resupinaattisena kaatuneilla rungoilla. Kuusenjuurikääpää voidaan torjua käsittelemällä kannot harmaaorvakan itiöitä sisältävällä liuoksella, jolloin harmaaorvakka estää juurikäävän leviämisen kantoon ja juurakkoon.
Gennevilliers
Gennevilliers [ʒənvilje] on Ranskan kunta Pariisin pohjoisella esikaupunkivyöhykkeellä, noin 9 kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Siellä on arviolta 43 376 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 11,64 neliökilometriä.
Vuonna 1929 viidennes Gennevilliers’n alueesta erotettiin omaksi Villeneuve-la-Garennen kunnaksi.
Kunnassa sijaitsee Pariisin alueen tärkein Seinejoen satama sekä osin myös Villeneuve-la-Garennen alueella sijaitseva 75 hehtaarin Chanteraines-puisto, jossa on muun muassa lintujen suosima tekojärvi lac Chanteraines, ponitalleja ja nuorten aktiviteettipuisto.
Liikenne
Gennevilliers’ssä on Pariisin metrolinjan 13 päätepysäkki Asnières-Gennevilliers-Les Courtilles sekä sitä edeltävät asemat Les Agnettes ja Gabriel Péri. Kaikki niistä sijaitsevat kunnan Asnières-sur-Seine rajalla, jota pitkin metrorata kulkee. Kunnassa on myös kaksi RER-junalinjan C asemaa, Les Grésillons ja Gennevilliers.
Frank Porcu
Frank Porcu on yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän toimii anatomian opettajana New Yorkissa, Grand Central Academy of Artissa ja Art Students League of New Yorkissa.
Fennica (kansallisbibliografia)
Fennica eli Suomen kansallisbibliografia on suomalaisen julkaisutuotannon tietovaranto, joka käsittää lähes kaikki Suomessa painetut ja Suomen markkinoita varten valmistetut painojulkaisut, audiovisuaaliset teokset ja tallenteet. Fennican tuotannosta ja ylläpidosta vastaa Kansalliskirjasto. Kansalliskirjaston lisäksi useilla muillakin yliopistokirjastoilla on vapaakappaleista muodostetut Fennica-kokoelmat, mutta niiden kattavuus vaihtelee. Fennica on saatavilla myös avoimena datana CC Nolla -lisenssillä.
Fennica-tietokanta sisältää tiedot Suomessa painetuista tai muuten valmistetuista monografioista, kausijulkaisuista, kartoista, audiovisuaalisesta aineistosta sekä tallenteista sekä ennakkotietoja lähiaikoina ilmestyvistä julkaisuista. Se on ensisijaisesti Fennica-kokoelman luettelo. Lisäksi tietokannassa on tietoja ulkomailla ilmestyneistä julkaisuista, joiden tekijä on suomalainen tai jotka koskevat Suomea. Kirja-aineistoa ja kausijulkaisuja on vuodesta 1488 lähtien. Tietokannassa on yhteensä noin 900 000 kirja- tai muuta monografiatietuetta (painettua ja sähköistä aineistoa), noin 73 000 jatkuvaa julkaisua (lehteä tai sarjaa) ja noin 52 000 karttaa. Se karttuu vuodessa noin 16 000 monografia- ja noin 700 jatkuvien julkaisujen nimekkeellä.
Frank Porcu
New York Academy of Artissa hän tajusi ensimmäistä kertaa, että ihmisen anatomian hallitsemiseksi täytyi ensin ymmärtää ihon ja rasvakerroksen alla sijaitseva rakenne. Tutkimalla lihaksia ja luita jotka tukevat lihaksia, voi tajuta muodot jotka muodostavat ihmisruumiin.
Porcu tunnetaan tarkoista piirustuksistaan, joissa näkyy ihon ja rasvakerroksen alla oleva ihmisen lihaksiston ja luuston rakenne.
W Series
W Series on vuonna 2018 perustettu ainoastaan naiskuljettajille tarkoitettu autourheilusarja, jonka tarkoituksena on kannustaa naisten osallistumista moottoriurheiluun. Sarjaa ajetaan Formula 3 -autoilla, ja sen ensimmäinen osakilpailu ajettiin 4. toukokuuta 2019 Saksan Hockenheimissa. Yksi kilpailun 18 kuljettajasta on suomalainen Emma Kimiläinen.
Historia
W Series julkistettiin alun perin 10. lokakuuta 2018. Se luotiin vastauksena naispuolisten kuljettajien vähäisyyteen eri moottoriurheilulajeissa ja varsinkin Formula 1:ssä. Sarjaa ovat tukeneet useat merkittävät autourheiluyhteisön jäsenet, mukaan lukien entinen F1-kuljettaja David Coulthard ja insinööri Adrian Newey.
Kausi 2020 peruttiin maailmalla vallinneen koronavirustilanteen vuoksi. Marraskuussa 2020 uutisoitiin, että W Seriesistä tuli Formula 1-sarjan oheissarja kaudesta eteenpäin ja sen osakilpailuja ajetaan F1-osakilpailujen yhteydessä.
Sarjan on voittanut kaikkina kolmena kautena kun se on ajettu (2019, 2021 ja 2022) britti Jamie Chadwick. Lokakuussa 2022 kerrottiin kesken kauden ettei sarjan kolmea viimeistä osakilpailua ajeta rahoitusongelmien vuoksi. Sarja on tunnettu siitä, että kuljettajat eivät joudu maksamaan mistään. Kesäkuussa 2023 sarja päätyi selvitystilaan rahoittajien puutteen vuoksi.
Kritiikki
Sarjaa on kritisoitu sen julkistamisesta saakka. Pelkona on ollut, että sarja erottaa nais- ja mieskuljettajat ja -autoilusarjat yhä vahvemmin toisistaan. Esimerkiksi brittiläinen Indycar- kuljettaja Pippa Mann vastasi sarjan julkistamiseen viestipalvelu Twitterissä kirjoittamalla "Kuinka surullinen päivä autourheilulle." Entinen Formula E -kuljettaja ja Sauberin F1-testikuljettaja Simona de Silvestro puolestaan sanoi, että 1,5 miljoonan dollarin palkintorahat olisi voitu käyttää paremmin esimerkiksi moottoriurheilun stipendiohjelmaan.
Kilpailuviikonloppu
Pisteet jaetaan kilpailun kymmenen parhaan joukkoon sijoittuneille kuljettajille.
Auton tekniset tiedot
W Seriesissä käytetään italialaisen Tatuusin valmistamia F3 T-318-autoja, jotka Kansainvälinen autourheiluliitto on hyväksynyt käytettäväksi Formula 3 -sarjassa. Autossa on 1,8-litrainen turboahdettu moottori ja sen ohjaamon ympärillä on turvarengas.
IUPAC:n orgaanisten yhdisteiden nimeämiskäytäntö
thumb|Erilaisia nelihiilisiä avoketjuisia hiilivetyjä ja niiden IUPAC:n nimeämiskäytännön mukaiset nimet IUPAC:n orgaanisten yhdisteiden nimeämiskäytäntö on kansainvälisen kemikaaliunionin luoma systemaattinen tapa nimetä orgaanisia yhdisteitä. Käytäntö pyrkii tilanteeseen, jossa jokaisella yhdisteellä on nimi, josta yhdisteen rakenne voidaan yksiselitteisesti päätellä.
IUPAC-nimeämiskäytännössä käytetään etuliitteitä, päätteitä, erilaisia numeroita, kirjaimia ja nimensisäisiä liitteitä kuvailemaan funktionaalisten ryhmien sijaintia yhdisteessä. Niinpä monet systemaattiset nimet ovat hyvinkin pitkiä; esimerkiksi C-vitamiinin IUPAC-nimeämiskäytännön mukainen systemaattinen nimi on (R)-3,4-dihydroksi-5-((S)-1,2-dihydroksietyyli)furan-2(5H)-oni.
Esimerkkejä tavallisista funktionaalisista ryhmistä ja niiden tunnuksista systemaattisissa nimissä:
Esimerkki
Yksinkertaisista kovalenttisista sidoksista rakentuneista hiiliyhdisteistä käytetään nimeä alkaanit, ja ne tunnistetaan päätteestä -aani. Jos yhdiste on renkaan muotoinen, saa se etuliitteen syklo-. Sen jälkeen tulee hiiliatomien (C) lukumäärän ilmoittava liite:
3-hiilinen avoin alkaani: propaani
5-hiilinen syklinen alkaani: syklopentaani
No Game No Life
Sarja sijoittuu rinnakkaistodellisuus Disboardiin, jossa kaikki ihmisten riidat ja konfliktit ratkaistaan peleillä. Peleiksi lasketaan muun muassa lautapelit, vedonlyönnit, korttipelit, ja videopelit, joissa voittamiseen tarvitaan joko tuuria, strategioita, taikka joitakin erityistaitoja.
Disboard-maailman säännöt
Maailman on luonut Jumala nimeltä Tet, joka nähdään yleensä pienen pojan muodossa. Tet on asettanut maailmalleen seuraavanlaiset säännöt, joita on ehdottomasti noudatettava:
Disboard-maailma
Disboard on rinnakkaistodellisuus joka rikkoo monia fysiikan lakeja. Maailmasta löytyy paljon mystisiä eläimiä, kuten lohikäärmeitä. Maailmassa on 16 eri ihmisrotua, joilla on omat valtionsa ja rajansa.
Päähahmot
Sora ja Shiro ovat toisistaan täysin riippuvaisia. He ovat eläneet lähes koko elämänsä yhdessä. Mikäli heidät erottaa toisistaan edes vähäksi aikaa, molemmat heistä saavat paniikkikohtauksen, koska eivät voi elää ilman toisiaan. Molemmat heistä ovat syntyneet maapallolla, kunnes Jumala Tet teleporttasi heidät Disboardin maailmaan. Sisarukset olivat aikoinaan maapallolla legenda. He eivät hävinneet missään pelissä koskaan, ennen saapumistaan Disboard maailmaan.
Juoni
Sora ja Shiro ovat elävä legenda. Kukaan ei tiedä heidän nimiään, mutta he eivät ole koskaan hävinneet missään pelissä kertaakaan. Heitä on usein luultu huijareiksi ja hakkereiksi, koska he ovat voittaneet peleissä, joissa voittamisen pitäisi olla miltei mahdotonta. Tosiasia on kuitenkin se, että Sora ja Shiro pelaavat yleensä reilusti ja he ovat vain niin "taitavia", ettei heitä voi normaali maapallon ihminen mitenkään voittaa. Kun Jumala Tet saa tietää näistä sisaruksista, Tet haastaa Soran ja Shiron shakkipeliin. Taistelusta tulee todella tiukka, mutta Sora ja Shiro voittavat Jumalan. Tämän jälkeen Tet teleporttaa sisarukset omaan maailmaansa, jossa kaikki ratkaistaan pelaamalla pelejä.
Lähikauppa
Lähikaupalla tarkoitetaan päivittäistavarakauppaa, joka sijaitsee nimensä mukaisesti lähellä asiakkaitaan. Lähikauppa on tyypillisesti suhteellisen pieni myymälä, joka pyrkii kuitenkin tarjoamaan kaikki tärkeimmät päivittäiset ruokatarvikkeet. Lähikauppoihin kuuluvat yleisimmin valintamyymälät, kyläkaupat, laatikkomyymälät ja kioskit.
Lähikaupan valikoimissa on usein myös muita tuotteita kuin ruokaa, kuten henkilökohtaisia hygieniatuotteita, kodin kemikaaleja ja muita kulutustavaroita. Yhä useammin lähikaupan yhteydessä toimii lisäksi posti tai jokin muu palvelupiste.
Lähikauppoja on Suomessa huomattavasti vähemmän kuin aikaisemmin, kun kauppojen määrä on ylipäätään laskenut ja koko suurentunut. 1960-luvulla päivittäistavaramyymälöitä oli yli 20 000, 2000-luvulla enää alle 4 000. Kaupat ovat keskittyneet yhä isommiksi yksiköiksi ja ne sijaitsevat usein isojen teiden varsilla kaukana asuntoalueista. Vuonna 2007 tehdyn tutkimuksen mukaan yli puolet suomalaista pitää tätä kehitystä kielteisenä.
Lähikauppa on tärkeä osa kaupunkiympäristöä. Se pitää kaupunkikuvan elävänä ja ylläpitää palveluita siellä, missä ihmiset asuvat ja liikkuvat. Vielä tärkeämpi rooli lähikaupalla on maaseudulla, sillä se on monen kylän ja pienen taajaman viimeinen palvelu.
Viime aikoina lähikaupassa asioinnista on alettu puhua myös ympäristötekona: lähikauppaan voi usein mennä jalkaisin tai polkupyörällä ja autollakin polttoainetta kuluu huomattavasti vähemmän kuin matkalla kaupungin ruokakauppoihin.
Mentor Medier
Mentor Medier on pohjoismaalainen mediakonserni. Mentor Medierin toimialaan kuuluu sanomalehtien, aikakauslehtien, kirjojen ja hakemistojen kustantamienn. Mentor Medier AS:lla on 12 työntekijää ja konserniin kuuluu yhteensä 27 yritystä. Mentor Medier AS:n pääkonttori sijaitsee Oslossa.
Julkaisut
Mentor Medier-konserni sisältää julkaisuja ja yrityksiä Norjassa ja Ruotsissa. Konsernin suurimmat sanomalehdet ovat Vårt Land, Morgenbladet, Dagsavisen, Rogalands Avis, Demokraten ja Dagen. Konserni julkaisee yhdessä Dagsavisenin kanssa Dagsavisen Fremtidenia Drammenissa ja Dagsavisen Moss Dagbladia Mossissa. Konserni julkaisee myös sanomalehti Klar Talea ja omistaa kustantamo Libriksen Ruotsissa. Mentor Media omistaa myös media-alan järjestelmäratkaisuja toimittava Mediaconnectin sekä puhelinmyyntiä tuottava Mediesalgin.
Lee De Forest
thumb|Lee De Forest Lee De Forest (26. elokuuta 1873 – 30. kesäkuuta 1961) oli yhdysvaltalainen keksijä, jonka nimissä on yli 300 patenttia. De Forest keksi Audion- elektroniputken, joka vahvistaa heikkoa sähköistä signaalia. Hän on yksi "sähköisen ajan" isä, sillä hänen keksimänsä Audion edesauttoi elektroniikan kehitystä laajemmin.
Lee De Forest syntyi Iowassa. Hänen isänsä oli kongregationalistisen vapaakirkon pappi ja toivoi pojastaan tulevan papin, kuten hän itsekin oli.
De Forest opiskeli Mount Hermonin koulussa ja sen jälkeen kirjoittautui vuonna 1893 Sheffieldin tieteelliseen kouluun, joka on osa Yalen yliopistoa. Tiedonhaluisena tutkijana hän kytkeytyi eräänä iltana Yalen sähköverkkoon ja onnistui pimentämään koko yliopistoalueen. Tämä johti hänen erottamiseensa yliopistosta. Kaikesta huolimatta hänen sallittiin saattaa opiskelunsa päätökseen, ja hän valmistui vuonna 1896 alemman korkeakoulututkinnon suorittaneena. Opiskeluaikanaan hän ansaitsi rahaa lukukausimaksuihin keksinnöillään mekaniikassa ja peleissä.
Hän jatkoi opiskeluaan Yalen yliopistossa ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1899 aiheena radioaallot.
Audion oli elektroniputki, joka mahdollisti radiovastaanoton vahvistamisen. De Forest kertoi siitä, ettei hän tiedä miten se toimii; se vain toimii.
Hän oli IEEE:n edeltäjän radioinsinöörien instituutin perustajajäsen.
De Forest vastaanotti IEEE:n kunniamitalin vuonna 1922 'tunnustuksena kolmielektrodisen vahvistinputken keksimisestä ja hänen panoksestaan radioon'. Vuonna 1946 hän vastaanotti Edison-mitalin 'esittelemänsä hila-ohjatun elektroniputken syvällisistä teknisistä ja sosiaalisista vaikutuksista'.
Hän kuoli Hollywoodissa vuonna 1961 ja hänet haudattiin San Fernandon lähetyskirkon hautausmaalle Los Angelesissa.
Rooman tasavalta
Rooman tasavalta oli antiikin Rooman valtakunnan vaihe, jolloin valtiolla oli tasavaltainen hallintomuoto. Tasavallan aikana Rooma kehittyi kaupunkivaltiosta suurvallaksi, jonka vaikutus ulottui koko Välimeren alueelle.
Tasavalta syntyi legendan mukaan kuningaskunnan päättyessä 509 eaa. Tarquinius Superbuksen karkotukseen ja kesti yli 450 vuotta. Ajanjakson loppupuolella käytiin monia sisällissotia. Ajanjakson katsotaan päättyneen joko Julius Caesarin diktatuuriin (44 eaa.), Aktionin taisteluun (31 eaa.) tai Rooman senaatin Gaius Octaviukselle myöntämään augustus-arvonimeen (27 eaa.). Tasavallan tunnus oli SPQR (Senatus Populusque Romanus, ’Rooman senaatti ja kansa’).
Hallintojärjestelmä
Rooman tasavallalle antoi leimansa aristokraattien eli patriisien ja plebeijien eli alemman säädyn välinen kamppailu vallasta. Valtataistelun seurauksena Roomalle muodostui monimutkainen ja pitkälle kehittynyt hallintojärjestelmä.
Tasavallan johdossa oli kaksi konsulia, jotka kansalaiset valitsivat vuoden mittaisiksi virkakausiksi. Konsulien tärkeimpänä tehtävänä oli johtaa armeijaa sodassa. Hätätilanteessa saatettiin konsulien sijaan nimittää Rooman diktaattori, joka sai kuitenkin pitää armeijan ylipäällikkyyden korkeintaan puoli vuotta. Rooman senaatti oli Rooman vallan keskus, ja se koostui vain patriisisukujen edustajista. Vuonna 451 eaa. laadittiin ensimmäiset kirjalliset lait, jotka kirjattiin kahteentoista pronssitauluun ja asetettiin julkisesti nähtäville Forumille.
Tasavallan alkuaikoina
Latinalaista, sabiinilaista ja erityisesti etruskilaista alkuperää olleet vanhat aristokraattisuvut syrjäyttivät Rooman viimeisen etruskikuninkaan vallasta. Nämä patriisit loivat pohjan tasavallalle. Uusi hallintomuoto ei kuitenkaan nimestään huolimatta johtanut vallan tasajakoon: tasavallan edustustehtävät annettiin patriisien hoidettavaksi, ja plebeijit eli tavallinen kansa jätettiin poliittisen toiminnan ulkopuolelle. Tasavallan varhaiskaudella plebeijiluokka vahvistui, ja menestyneet kauppiaat, käsityöläiset sekä muualta tulleet kauppiaat alkoivat vaatia uusia oikeuksia itselleen.
Comitia eli kansankokous on tasavallan ylin päättävä elin, johon saivat osallistua kaikki äänivaltaiset Rooman kansalaiset. Aluksi vain yksi preetori (lat. praetor = edellä kulkija), joka komensi sotaväkeä, käytti toimeenpanovaltaa tasavallassa. Roomaa johti kaksi preetoria viimeistään 400-luvun alkupuolella eKr., ja armeija jakaantui kahdeksi sotilasosastoksi, joita preetorit johtivat. Preetoreita alettiin kutsua konsuleiksi vuosisadan puolivälissä. Myöhemmin preetoreiksi kutsutut virkamiehet johtivat oikeudenkäyntejä. Patriisien piiristä valittiin kaksi konsulia äänestyksellä. Hätätilanteessa – yleensä sotatilanteessa – konsulit saattoivat nimittää diktaattorin korkeintaan puoleksi vuodeksi. Diktaattorin päätöksistä ei voitu vedota kansankokoukseen. Patriisisukujen johtajien muodostama senaatti muodostui muinaisesta kuninkaan neuvostosta. Myöhemmin senaattoreiksi pääsivät myös plebeijit. Vaihtuvaan virkamiehistöön verrattuna virkamiesten toimintaa ja kansankokousten laillisuutta valvova senaatti edusti pysyvyyttä. Lisäksi senaatti johti valtion taloutta, uskonto- ja ulkopolitiikkaa ja se päätti sodasta ja rauhasta.
Keskitasavallan aikana
Vallan huipulle syntyi uusi johtava luokka, virka-aatelisto eli nobiliteetti (nobilitas), kun vanha kahtiajako patriiseihin ja plebeijeihin menetti merkityksensä. Sen jäsenillä oli hallussaan korkeimmat virkatehtävät. Ritarien luokka (equites) oli astetta nobiliteettia alempana. Alun perin ritarit olivat armeijan ratsuväen muodostanut luokka, mutta myöhemmin heihin luettiin kaikki ylempiin yhteiskuntaluokkiin kuulumattomat varakkaat kansalaiset. Tavallinen kansa oli virka-aatelin ja ritareiden alapuolella, ja se jakaantui maalaisväestöön ja kaupunkirahvaaseen. Yleensä maalaiset olivat maanomistajia, ja täten asevelvollisia.
Rooman voimakasta laajenemisen aikaa oli varsinkin keskitasavallan aika (noin 390–200 eKr). Rooman vakiintunut asema Italian johtavana valtiona mahdollisti Rooman laajenemisen, ja se saavutti sotilaallisen ja poliittisen mahtiaseman. Roomalaiset suhtaututumiseen valloitettujen alueiden väestöön vaikutti sen arvo – kuten strateginen asema ja luonnonrikkaudet – ja sukulaisuussuhde Roomaan. Esimerkiksi latinalaiset kansat saivat kansalaisoikeudet, mutta vain niiden johtava luokka sai äänioikeuden. Tämä oli alkuna roomalaisten harjoittamalle hajota ja hallitse (divide et impera) -politiikalle, joissa vihollisia käsiteltiin eri tavalla estäen niiden liittoutuminen Roomaa vastaan. Uskollisia entisiä vihollisia kohdeltiin käytännössä liittolaisena, mutta erityisasemaa ei annettu kapinoiville kansoille. Karthagon lyöminen kolmessa puunilaissodassa 200–100-luvuilla eKr. oli tärkeää laajentumisen kannalta.