cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Efesos
Rooman keisarikausi
pienoiskuva|upright=0.8|Paavalin saarna Efesoksessa. Eustache Le Sueur, 1649. Apostoli Paavali tuli Efefokseen toisella lähetysmatkallaan noin vuonna 52 jaa. yhdessä Priscillan ja Aquilan kanssa. Tämän jälkeen kaupungissa toimi juutalaiskristillinen saarnaaja Apollos. Paavali palasi Efesokseen kolmannella lähetysmatkallaan ja viipyi siellä kolme vuotta, noin 53–55 jaa., ja oli sen seurakunnan varsinainen perustaja. Apostolien tekojen mukaan kaupungissa syntyi Paavalin siellä ollessa mellakka, kun kaupungin hopeasepät, jotka valmistivat hopeasta Artemiin temppelin pienoismalleja, pelkäsivät menettävänsä tulonsa uuden uskon levitessä. Heidät kutsui koolle hopeaseppä Demetrios, ja mellakan keskuksena oli Efesoksen teatteri, jossa huudettiin ”Suuri on Efesoksen Artemis!” -huutoja. Lopulta kaupungin sihteeri sai mellakan rauhoittumaan. Myös muun muassa Luukas kävi Efesoksessa.
Paavali osoitti myöhemmin Efesoksen seurakunnalle Uuteen testamenttiin kuuluvan Kirjeen efesolaisille. Myöhemmin sille oli osoitettu myös Ignatioksen kirje efesolaisille. Efesoksen seurakunta oli yksi Aasian seitsemästä seurakunnasta Johanneksen ilmestyksessä, ja esiintyy niistä ensimmäisenä. Efesoksen ensimmäinen piispa oli Timotheos (Timoteus), joka kärsi marttyyrikuoleman ensimmäisen vuosisadan lopulla. Kristinuskon vahvistuessa Efesoksesta kehittyi tärkeä pyhiinvaelluskohde, sillä legendan mukaan apostoli Johannes ja Neitsyt Maria olivat muuttaneet sinne Palestiinasta.
pienoiskuva|vasen|Efesoksen lyömä raha, n. 222–235. Kuvituksessa keisari [[Severus Alexander sekä filosofi Herakleitos.]] Barea Soranus yritti maaherrana Neron aikana toimiessaan avata kaupungin liettynyttä satamaa, jonka Attaloksen toiminta oli osaksi pilannut. Roomalaisen kauden Efesoksesta olivat kotoisin muun muassa maantieteilijä Artemidoros Efesoslainen sekä samanniminen unienselittäjä, joka tunnetaan erotukseksi yleensä nimellä Artemidoros Daldislainen. Vuonna 98 Efesoksessa toimi pakanafilosofi Apollonios Tyanalainen. Keisari Trajanus kävi kaupungissa vuonna 113/114. Keisari Hadrianus kävi siellä kahdesti, vuosina 124 ja 129/130. Myöhempi keisari Antoninus Pius toimi prokonsulina Efesoksessa vuonna 135/136. Keisari Lucius Verus kävi kaupungissa vuonna 162/163 sotaretkellään Parthiaan. Paluumatkalla vuonna 166/167 Veruksen joukot levittivät kulkutautia Efesoksen kautta.
Efesos kärsi suuria tuhoja maanjäristyksessä jälleen vuonna 262. Pian tämän jälkeen sinne hyökkäsivät gootit. Muun muassa Artemiin temppeli tuhoutui, eikä kaupunki palannut enää entiseen loistoonsa, vaikka sitä kunnostettiinkin. Efesos lakkasi lyömästä rahaa samoihin aikoihin. Lisää tuhoisia maanjäristyksiä iski kaupunkiin noin vuosina 350–375. Kaupunkia rakennettiin uudelleen voimakkaasti 300-luvun lopulla.
pienoiskuva|[[Efesoksen kirkolliskokous kuvattuna mosaiikissa Notre-Dame de Fourvièren basilikassa Lyonissa.]] Kolmas ekumeeninen kirkolliskokous, Efesoksen kirkolliskokous, järjestettiin Efesoksessa vuonna 431. Siinä käsiteltiin Kristuksen olemukseen liittyviä teologisia kysymyksiä, ja päätettiin myöntää Neitsyt Marialle nimitys Jumalansynnyttäjä (Theotokos). Kristittyjen keisareiden aikana Efesos tunnettiin nimityksellä ”Aasian ensimmäinen ja suurin metropolis”.
Myöhempi historia ja kaivaukset
pienoiskuva|Efesoksen niin kutsutun [[Terassitalo 2|Terassitalon 2 freskojen entisöintiä.]]
Antiikin aikaisen kaupungin paikka jäi sisämaahan lopullisesti bysanttilaisen keskiajan kuluessa. Osa asutuksesta siirtyi bysanttilaisen linnan ympärille nykyiselle Ayasolukin kukkulalle noin kolmen kilometrin päähän. Seudun satama siirrettiin nykyiseen Kuşadasıin, joka sijaitsee rannikolla noin 20 kilometrin päässä. Efesoksen kaupunki pieneni ja keskittyi Koressoksen alueelle, ja se ympäröitiin entistä pienemmän alueen kattaneilla bysanttilaisilla muureilla. Antiikin aikainen paikka säilyi asuttuna 900-luvulle saakka. Sen korvannut Ayasolukin kukkulan asutus on kehittynyt nykyiseksi Selçukin kaupungiksi, joka toimii piirikunnan pääkaupunkina. Osmanit valtasivat sen vuonna 1426.
Kaupungin paikka tunnistettiin 1800-luvulla, jonka jälkeen alkoivat myös sen kaivaukset. 1900-luvun aluessa kaivauksia johti D. G. Hogarth. Vuodesta 1896 Efesoksen ja Artemiin temppelin arkeologisia kaivauksia on suorittanut Itävallan arkeologinen instituutti. Kaivaukset jatkuvat edelleen. Efesoksen arkeologinen alue liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2015.
Yhteiskunta ja kulttuuri
Efesos oli valtiomuodoltaan demokratia vuodesta 492 eaa. lähtien, lukuun ottamatta lyhyttä oligarkista kumousta vuonna 334 eaa. Kaupungissa oli bule eli neuvosto, gerusia eli vanhinten neuvosto sekä demos eli kansankokous. Kaupungin virkamiehistä tiedetään nimeltä virat prytani (prytanis), sihteeri (grammateus) ja epikletos. Efesoksen valtiomuoto oli mukana Aristoteleen koulukunnan kokoelmassa 158 kaupungin valtiomuodot.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Efesios, Efesitēs ja Efeseus. Kansalaiset liitettiin aina johonkin fyleen eli heimoon sekä khiliastykseen. Heimoja oli viisi: Bembineis (Bembinaioi), Efesioi, Euonymoi, Karenaioi ja Teioi. Kansalaisuuksia voitiin myöntää ansioituneille ulkopaikkakuntalaisille.
Efesoksen Artemiin kultti oli kaupungin tärkein. Kaupungissa vietettiin Artemisia- ja Efesia-juhlia, jotka saattavat olla sama juhla. Lisäksi siellä vietettiin ainakin Dionysia- ja Thesmoforia-juhlia. Kaupungin kalenterin kuukausista ainakin kuusi oli samannimisiä kuin attikalaisessa kalenterissa.
Efesos oli menestyksekäs Olympian kisoissa. Sillä tiedetään olleen kisavoittoja koko antiikin ajalla ainakin 20. Lisäksi efesoslaisia on kirjattu ainakin Isthmian ja Nemean kisojen voittajien joukkoon.
Yleiskuva
Efesoksen arkeologisen alueen pääalueet sekä muut lähistön arkeologiset alueet ovat:
Tärkeimmät rakennukset ja muut kohteet ovat (numerot viittaavat kaavakuviin):
Artemiin temppeli
Artemision eli Efesoksen Artemiille omistettu temppeli oli ja on edelleen Efesoksen tunnetuin rakennus. Sen paikalla oli historian kuluessa useita eri temppeleitä. Ensimmäinen suurikokoinen temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuodesta 560–550 eaa. alkaen, ja se uusittiin tulipalon jälkeen klassisen ja hellenistisen kauden taitteessa noin vuosina 350–230 eaa. Kumpikin näistä temppeleistä oli yksi koko antiikin Kreikan suurimpia temppelirakennuksia. Myöhempi temppeli luettiin hellenistisellä kaudella yhdeksi maailman seitsemästä ihmeestä.
Efesoksen Artemiin temppeli sijaitsi useimpien muiden Artemiin temppeleiden tavoin kaupungin ulkopuolella. Paikka oli noin 1,5 kilometriä länteen hellenistisen ja roomalaisen kauden Efesoksen keskikaupungista.
Varhaiset pyhäköt
Artemiin temppelin paikalla oli kulttitoimintaa jo pronssikaudella ennen joonialaisten tuloa alueelle. Varhaisin pienikokoinen kreikkalainen temppeli, joka sijaitsi myöhemmän, tunnetumman temppelin paikalla, rakennettiin 700-luvulla eaa. Seuraavan kerran pyhäkköaluetta uusittiin 600-luvun eaa. lopulla tai 500-luvun eaa. alussa.
Myöhempi arkaainen temppeli pienoiskuva|Ennallistuspiirros Artemiin temppelistä. Philip Schaff, A dictionary of the Bible, 1887. pienoiskuva|Ennallistus Artemiin temppelistä [[Miniatürk-miniatyyripuistossa Istanbulissa.]]
Ensimmäistä suurempaa Artemiin temppeliä alettiin rakentaa arkaaisella kaudella noin vuonna 560–550 eaa. Lyydian kuningas Kroisos tuki sen rakentamista rahallisesti. Temppelin arkkitehdeiksi esitetään perinteisesti Khersifron Knossoslainen ja hänen poikansa Metagenes.
Temppeli edusti joonialaista tyyliä. Sen stylobaatin koko oli 55,1 × 115,1 metriä. Temppeli oli dipteraalitemppeli, toisin sanoen sitä kiersi kauttaaltaan kaksinkertainen pylväsrivistö. Ulkolaidalla oli lyhyillä sivuilla kahdeksan pylvästä ja pitkillä sivuilla 20 tai 21 pylvästä. Pylväiden kokonaismääräksi on eräässä arviossa esitetty 104. Sisällä temppelissä oli pronaos, naos eli cella ja mahdollisesti myös opisthodomos. Naoksen oletetaan olleen sekos eli kattamaton (hypetraali) seinien ympäröimä huone. Sisällä naoksessa oli jumalattaren kulttikuva. Temppelin alttari sijaitsi poikkeuksellisesti sen länsipuolella, ei itäpuolella, niin kuin kreikkalaisissa temppeleissä yleensä oli tapana.
Klassinen temppeli pienoiskuva|[[Artemiin temppeli (Efesos)|Artemiin temppelin jäänteet.]]
Palaneen temppelin paikalle rakennettiin uusi samankaltainen temppeli. Sen arkkitehdit olivat Paionios, Demetrios ja Kheirokrates. Rakennustyöt alkoivat noin vuonna 350 eaa. ja temppeli valmistui pääosiltaan noin vuonna 250–230 eaa.
Uusi temppeli noudatti pääosin alkuperäisen mittasuhteita, mutta sijaitsi korkeammalla jalustalla. Temppelin stylobaatin koko oli noin 64,8 × 125,2 metriä (toisessa lähteessä noin 51,5 × 111,5 metriä). Myös uusi temppeli oli dipteraalitemppeli. Lisäksi pronaoksen puolella oli kolmas rivi pylväitä. Lyhyillä sivuilla oli 8–9 pylvästä ja pitkillä sivuilla yleisimmän tulkinnan mukaan 21 pylvästä. Temppelin pylväiden kokonaismääräksi on arvioitu 117. Pylväiden korkeus oli noin 18,4 metriä. Sisällä temppelissä oli vanhan temppelin tavoin pronaos ja naos ja oletettavasti myös opisthodomos (tai adyton). Myös tämän temppelivaiheen naos saattoi olla kattamaton.
Alttari sijaitsi temppelin länsipuolella aiempien temppeleiden tapaan. Se oli U-kirjaimen muotoinen ja sen pituus oli lähes 40 metriä. Temppeli oli ympäröity temenos-muurilla, joka rajasi pyhäkköaluetta ja kiersi temppelin noin yhden stadioninmitan eli 180 metrin etäisyydellä. Sen sisäpuolinen alue tarjosi turvaa turvananojille.
Gootit tuhosivat temppelin vuonna 263. Se rakennettiin uudelleen vielä osittain, kunnes se tuhottiin lopullisesti vuonna 401, samaan aikaan kuin kultti päättyi kristinuskon nousun myötä. Tämän jälkeen temppelin kivet käytettiin suureksi osaksi uudelleen. Nykyisin temppelin koristeosia on British Museumissa. Temppelistä itsestään on paikan päällä jäljellä enää sen perustuksia ja yksi osittain entistetty pylväs.
Arkaainen ja klassinen kaupunki
Alkuperäisestä arkaaisen kauden kaupungista sekä klassisen kauden kaupungista ei tiedetä paljoakaan. Niistä on säilynyt vain vähän, koska samoilla paikoilla on ollut myöhempiä rakennuksia myöhäisantiikkiin saakka, ja lisäksi varhaisempien vaiheiden kaivauksia on suoritettu ylipäätäänkin vain vähän. Tiedot perustuvat ennen kaikkea kirjallisiin lähteisiin.
Koressoksen akropoliilta tehdyt varhaisimmat löydöt ovat 700-luvulta eaa. Akropolis tasoitettiin roomalaisella kaudella, mikä on tuhonnut paljon varhaisempia jäänteitä. Suurin osa alueen jäänteistä on roomalaiselta ja bysanttilaiselta kaudelta. Arkaainen kaupunki on ollut ympäröity muurein ainakin 500-luvulla eaa. Panayır-dağin pohjoisrinteestä on löydetty joitakin muurin osia, joiden arvellaan olevan peräisin kyseisestä kaupunginmuurista. Kaupungissa sijaitsi Apollon Pythiokselle omistettu temppeli.
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. kaupungissa tiedetään piirtokirjoitusten perusteella olleen Apollon Patroiokselle ja Zeus Patroiokselle omistetut pyhäköt. Kaupungissa on ollut jonkinlainen teatteri jo 300-luvun eaa. lopulla ennen myöhemmän, hellenistisen teatterin valmistumista. 300-luvulla eaa. kaupungissa oli myös useita gymnasioneja. Varhaisesta kaupungista on löydetty katua sekä joitakin hautoja muun muassa myöhemmän Hallinnollisen agoran alueelta.
Kaivausten perusteella arkaaisen ja klassisen kauden kaupungin maanpinta sijaitsi noin 3,0–3,5 metriä alempana kuin myöhemmän roomalaisen kauden kaupungin maanpinta.
Hellenistinen ja roomalainen kaupunki
Efesoksen näkyvillä olevat rauniot edustavat Lysimakhoksen uudelleen perustamaa hellenistisen ja roomalaisen kauden kaupunkia. Pääosa näkyvistä raunioista on roomalaisen kauden rakennuksista. Kaupunki oli ympäröity noin yhdeksän kilometriä pitkällä kaupunginmuurilla. Alakaupunki rakennettiin Hippodamoksen nimiin laitetussa asemakaavassa. Vanhaa asemakaavaa noudatti lähinnä Kuretes-katu.
Hallinnollisen agoran alue
pienoiskuva|upright=1.35|Kaavakuva 2: Efesoksen [[Efesoksen hallinnollinen agora|Hallinnollisen agoran alue. ]]
Hallinnollinen agora
Hallinnollinen agora tai Valtion agora sijaitsi kaupungin eteläosassa Bülbül-dağin ja Panayır-dağin välisessä laaksossa. Se oli kaupungin hallinnollinen keskus ainakin varhaiselta keisarikaudelta lähtien, ja sen ympärillä sijaitsivat tärkeimmät hallintorakennukset.
Basilika-stoa pienoiskuva|[[Basilika-stoan raunioita.]]
Hallinnollisen agoran pohjoissivulla sijaitsi kolmilaivainen basilika, jota käytettiin kaupallisiin tarkoituksiin ja oikeuden istuntoihin. Se rakennettiin vuonna 11 jaa. Basilikan pituus oli sama kuin agoran, noin 160 metriä, ja leveys 20 metriä. Sen julkisivussa oli 67 joonialaista pylvästä. Basilikan paikalla oli hellenistisellä kaudella ollut yksilaivainen stoa eli pylväshalli, jonka leveys oli noin 8,6 metriä.
Basilika-stoan länsipäässä sijaitsi sen laajennos, jota kutsutaan latinankielisellä nimellä Chalcidicum siksi, että se vastaa Vitruviuksen kuvausta vastaavista basilikojen laajennoksista. Itäpäässä sijaitsi toinen vastaava laajennos, joka muodosti peristyylipihan.
Buleuterion (”Odeion”) pienoiskuva|[[Buleuterion (Efesos)|Buleuterion, jota kutsutaan usein ”Odeioniksi”.]]
Buleuterion eli neuvoston kokoontumispaikka sijaitsi Hallinnollisen agoran pohjoislaidalla Basilika-stoan pohjoispuolella. Sitä on perinteisesti kutsuttu Odeioniksi, sillä se saattoi toimi myös odeionina. Buleuterion rakennettiin nykyisin tunnettuun muotoonsa 100-luvun jaa. puolivälissä. Rakennus muistutti pientä roomalaista teatteria, ja sen leveys oli noin 46 metriä. Katsomoon mahtui noin – henkeä. Taustan näyttämörakennus oli kaksikerroksinen.
Rhodoslainen peristyyli
Buleuterionin länsipuolella sijaitsi temenos eli pyhäkköalue, joka tunnetaan tutkimuksessa nimellä Rhodoslainen peristyyli. Se koostui avoimesta peristyylipihasta, jonka koko oli noin 33 × 28 metriä ja joka oli ympäröity kolmelta sivulta joonialaisilla pylväiköillä. Pihan länsiosassa oli podium, jolla oli kaksi pientä temppeliä. Ne rakennutti keisari Augustus noin vuonna 29 eaa.
Prytaneion sijaitsi Hallinnollisen agoran pohjoislaidalla länteen Rhodoslaisesta peristyylistä. Se rakennettiin alun perin 200-luvun alussa eaa., ja se uusittiin Augustuksen aikana. Rakennus edusti doorilaista tyyliä, ja sen julkisivussa oli kuusi pylvästä. Julkisivun puolella oli peristyylipiha, jonka koko oli noin 26 × 22 metriä. Sen pohjoispylväikkö toimi sisäänkäyntinä varsinaiseen rakennukseen, jonka keskussalia ympäröi joukko pienempiä huoneita. Prytaneion oli omistettu Hestia Bulaian kultille, ja siellä sijaitsi kaupungin pyhä hestia-tuli.
Hallinnollisen agoran temppeli
Agoran keskellä sijaitsi niin kutsuttu Hallinnollisen agoran temppeli, jota on aiemmin usein pidetty Isikselle omistettuna temppelinä. Se saattoi todellisuudessa olla kuitenkin Divus Juliuksen ja Dea Roman temppeli. Se oli peripteraalitemppeli, jossa oli 6 × 10 pylvästä.
Domitianuksen temppeli pienoiskuva|[[Domitianuksen temppeli (Efesos)|Domitianuksen temppelin rauniot.]]
Keisari Domitianukselle omistettu temppeli rakennettiin tämän aikana vuosina 81–96 jaa., jolloin Efesos sai neokoros-oikeuden eli oikeuden rakentaa keisarikultille omistettu temppeli. Domitianuksen murhan ja damnatio memoriaen jälkeen temppeli omistettiin uudelleen Vespasianukselle. Temppeli oli pseudodipteraali, jonka peristasiksessa oli 8 × 13 pylvästä. Julkisivu oli kaksikerroksinen. Temppelin sisällä oli pronaos ja naos, jonka edessä oli neljä lisäpylvästä. Temppelin itäpuolella oli reliefein koristeltu alttari.
Hallinnollisen agoran kylpylä
Hallinnollisen agoran koilliskulmassa sijaitsi kylpylä, joka on aiemmin tulkittu usein virheellisesti Variuksen kylpyläksi. Se rakennettiin 100-luvulla jaa. Rakennuksesta on säilynyt erityisesti sen länsiosan caldariumia, jossa on ollut syvennyksissä seitsemän lämmintä allasta. Kylpylään on todennäköisesti liittynyt palaistra. Lähellä on sijainnut myös gymnasion.
Hydrekdokheion
Lähellä Domitianuksen kadun ja Kuretes-kadun kulmausta, Hydrekdokheionista pohjoiseen, sijaitsi C. Sextilius Pollion muistomerkki, jonka pystytti C. Offilius Proculus ajanlaskun alun tienoilla. Sitä laajennettiin vuonna 93 jaa. lisäämällä siihen nymfaion eli lähdekaivo. Se oli koristeltu veistoksilla, jotka esittivät Odysseuksen ja Polyfemoksen kohtaamista.
Agoran eteläpuolella, Magnesian portin kadun toisella puolella, oli suurikokoinen lähdekaivo, jota kutsutaan usein Nymfaioniksi. Se rakennettiin alun perin vuonna 92/93 jaa. Sitä laajennettiin 100-luvulla ja se kunnostettiin vielä 300-luvulla. Lähdekaivo sai vetensä akveduktista.
Kuretes-kadun varsi
pienoiskuva|Kuretes-katua.
Kuretes-katu on nykyaikainen nimitys Hallinnollisen ja Kaupallisen agoran yhdistävälle kadulle. Sen antiikin aikainen nimi saattoi olla Embolos tai Plateia. Kadun varrella oli useita julkisia rakennuksia ja muistomerkkejä, mutta myös varakkaiden asuintaloja.
Memmiuksen muistomerkki ja Hydreion
Kuretes-kadun ja Domitianuksen kadun risteyksen lähellä sijaitsi niin kutsuttu Memmiuksen muistomerkki. Se oli omistettu Gaius Memmiukselle ja rakennettiin noin vuonna 50–25 eaa. Se on Efesoksen harvoja joten kuten jäljellä olevia hellenistisen kauden rakennelmia. Muistomerkki oli tornimainen ja muistutti hellenistisiä hauta- ja kunniamuistomerkkejä. Muistomerkin lähellä sijaitsi Hydreion-lähdekaivo, joka rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja uusittiin 200-luvulla jaa. Sen edessä oli Diocletianuksen ja tetrarkkien patsaat.
Trajanuksen nymfaion pienoiskuva|[[Trajanuksen nymfaionin rauniot.]]
Trajanuksen nymfaion sijaitsi Kuretes-kadun varrella sen pohjoispuolella. Se rakennettiin keisari Trajanuksen hallituskaudella noin vuonna 104–114 jaa. Nymfaionissa oli suuri vesiallas, jota ympäröi kolmelta sivulta teatterin näyttämön taustaseinää jäljitellyt kaksikerroksinen seinä. Sen alakerta oli koristeltu kompositapylväillä ja yläkerta korinttilaisilla pylväillä. Pylväiden välit oli koristeltu patsailla. Keskellä oli Trajanuksen patsas.
Hadrianuksen temppeli pienoiskuva|[[Hadrianuksen temppeli (Efesos)|Hadrianuksen temppelin rauniot.]]
Keisari Hadrianukselle omistettu temppeli sijaitsi Kuretes-kadun varrella osana Variuksen kylpylän rakennuskokonaisuutta. Se rakennettiin Hadrianuksen itsensä aikana 117–138 jaa. Efesos sai tuolloin toisen neokoros-oikeutensa sitten Domitianuksen temppelin rakentamisen. Temppelin julkisivussa oli portiikki, jossa oli neljä korinttilaista pylvästä ja niiden päällä kaari. Temppelin tynnyriholvatun cellan leveys oli noin 7,5 metriä ja syvyys noin 5,0 metriä. Sen oven yläpuolella oli naishahmoa esittänyt reliefi. Temppelin friisit esittivät Efesoksen perustamiseen liittyneitä mytologisia aiheita.
Variuksen kylpylä eli Skholastikian kylpylä
Variuksen kylpylä sijaitsi nykyisen Panayır-dağin kukkulan lounaispuolen alarinteessä. Se rakennettiin alun perin 100-luvulla jaa. Sen uusi noin vuonna 400 kristitty Skholastikia-niminen nainen, josta rakennus on saanut toisen nimensä. Rakennuksen raunioissa on edelleen tämän patsas. Kylpylän sisäänkäyntihuoneena toimi apsiksen muotoinen apodyterium. Sieltä oli pääsy frigidariumiin, tepidariumiin, caldariumiin ja sudatoriumiin. Kylpylässä oli hypokaustijärjestelmä. Kylpylän yhteydessä sen pohjoispuolella oli paidiskeion eli latriini sekä asuinrakennus, joka on usein tulkittu virheellisesti ilotaloksi.
Terassitalo 1 ja Terassitalo 2 pienoiskuva|Nimillä [[Terassitalo 1 (vasemmalla, kattamaton) ja Terassitalo 2 (oikealla, katettu) rauniot.]]
Kuretes-kadun eteläpuolella vastapäätä Variuksen kylpylää sijaitsee kahden yksityistalokorttelin rauniot. Niistä idempi tunnetaan nimellä Terassitalo 1 ja lännenpuoleinen, joka on paremmin säilynyt ja nykyisin katettu, nimellä Terassitalo 2. Rakennukset olivat varakkaiden yksityistaloja. Varhaisimmat talot alueella ovat ensimmäiseltä vuosisadalta eaa., ja niissä asuttiin 600-luvulle jaa. saakka. Pitkän historian aikana taloihin tehtiin usein muutoksia. Rakennukset olivat kaksikerroksisisa, ja niiden keskiössä oli avoin peristyylipiha. Sisäseinät oli koristeltu hienoilla freskoilla ja lattiat mosaiikeilla. Taloissa oli lämmitysjärjestelmä ja juokseva vesi, ja osassa oli omat kylpytilat. Nykyisin rakennuksia on ennallistettu, ja työ on käynnissä edelleen.
Niin kutsutut Nymfaion ja Oktagon sijaitsivat kumpikin Kuretes-kadun varrella. Ne olivat oletettavasti hauta-herooneita, jotka oli rakennettu ajanlaskun alun jommalla kummalla puolella. Nymfaion oli koristettu doorilaisilla puolipylväillä, joiden päällä oli joonialaiset pylväät. Se rakennettiin nymfaioniksi eli lähdekaivoksi vasta kristillisellä kaudella. Oktagon oli samankaltainen kahdeksankulmainen hautarakennus, jossa oli korinttilaiset pylväät ja valeovi. Sen katto oli pyramidimainen.
Kaupallisen agoran alue
pienoiskuva|upright=1.35|Kaavakuva 3: Efesoksen [[Efesoksen agora|Kaupallisen agoran alue. ]]
Marmorikatu pienoiskuva|Marmorikatua.
Marmorikaduksi kutsutaan katua, joka kulkee Kaupallisen agoran itäpuolelta. Se saa alkunsa Celsuksen kirjastolta, kulkee teatterin ohi ja päättyy stadionille. Katu on saanut nimensä marmoripäällystyksestään, joka tehtiin 400-luvulla.
Celsuksen kirjasto sijaitsee Kureettien kadun ja Marmorikadun kulmauksessa olevan aukion länsilaidalla. Se on prokonsuli Tiberius Julius Celsus Polemaeanukselle rakennettu hautarakennus ja heroon, joka toimi myös kirjastona. Kirjasto rakennettiin vuosina 110–135. Se tuhoutui vuoden 262 maanjäristyksessä, jonka jälkeen sitä kunnostettiin. Julkisivu romahti lopulta uudessa maanjäristyksessä 900-luvulla. Nykyisin rakennus on yksi Efesoksen arkeologisen alueen tunnetuimpia ja näyttävimpiä kohteita.
Kaupallinen agora
Kaupallinen agora eli Alempi agora sijaitsi laaksossa Marmorikadun länsipuolella. Se rakennettiin alun perin 200-luvulla eaa. heti kaupungin uudelleen perustamisen yhteydessä. Se uusittiin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. ja uudestaan ensimmäisellä vuosisadalla jaa., jälleen 200-luvulla ja vielä noin 379–395. Agora säilyi käytössä 600-luvulle saakka.
Agora oli neliönmuotoinen, minkä vuoksi se tunnettiin myös nimellä Tetragonos-agora, ja sen sivujen pituus oli noin 112 metriä. Sitä reunustivat kaikilta sivuilta kaksilaivaiset stoat eli pylväshallit, joiden takana oli myymälätiloja. Itäpuolen pylväikön ja Marmorikadun välissä sijaitsi niin kutsuttu Neron halli. Agoran keskellä oli horologion eli yhdistetty vesi- ja aurinkokello.
Agoralle johti kolme pääporttia: Länsiportti niin kutsutulta Länsikadulta, Eteläportti eli niin kutsuttu Mazaioksen ja Mithridateen portti Celsuksen kirjaston edessä olevalta aukiolta, ja Pohjoisportti teatterin edessä olevalta aukiolta.
Serapeion
Länsikadun eteläpuolella sijaitsi temppeli, joka tulkitaan yleensä Serapeioniksi eli Serapikselle omistetuksi temppeliksi. Se oli tehty Efesoksessa toimineita lukuisia egyptiläisiä kauppiaita varten. Temppeliä alettiin rakentaa oletettavasti 100-luvulla jaa., mutta se jäi keskeneräiseksi. Temppelin koko oli noin 29,2 × 36,7 metriä. Se muistutti prostyylitemppeliä, ja sen portiikissa oli kahdeksan noin 14–15 metriä korkeaa korinttilaista pylvästä.
Koressoksen ja Arkadianen alue
pienoiskuva|upright=1.35|Kaavakuva 4: Efesoksen Koressoksen alue.
Koressos oli Efefoksen kaupunginosa, joka käsitti teatterin ja sataman välisen alueen Arkadiane-kadun pohjoispuolella.
Timothy L. S. Sprigge
Timothy L. S. Sprigge (14. tammikuuta 1932 – 11. heinäkuuta 2007) oli brittiläisiin idealisteihin lukeutuva filosofi. Hän toimi uransa loppuvaiheen Edinburghin yliopistossa, ja oli yliopiston emeritusprofessori. Hän oli kiinnostunut ennen kaikkea mielenfilosofiasta, kuten kokemuksen luonteesta sekä mielen ja todellisuuden suhteesta. Sprigge esitti ensimmäisenä Thomas Nagelin tunnetuksi tekemän kysymyksen "millaista on olla lepakko?"
Efesos
Koressoksen ja Arkadianen alue
Arkadiane pienoiskuva|Arkadiane-katua.
Timothy L. S. Sprigge
Teoksessaan The Vindication of Absolute Idealism (1984) Sprigge puolusti panpsykististä versiota absoluuttisesta idealismista. Sen mukaan todellisuus koostuu kokemuksen paloista, jotka muodostavat tietynlaisen yhteensopivan kokonaisuuden. Hän esitti useita uusia argumentteja tällaisen näkemyksen tueksi.
Sandra Schumacher
Sandra Schumacher (s. 25. joulukuuta 1966) on saksalainen entinen kilpapyöräilijä ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Los Angelesin olympialaisissa 1984 maantiekilpailussa (79,2 km).
Efesos
Koressoksen ja Arkadianen alue
Arkadiane oli itä-länsisuuntainen katu, joka kulki teatterilta satamaan. Sen pituus oli 528 metriä ja leveys noin 11 metriä, ja se oli reunustettu kummaltakin sivulta noin viisi metriä leveillä pylväskäytävillä, joissa oli myymälätiloja ja mosaiikkilattiat. Kadussa oli kolme kaistaa, joista keskimmäinen oli kärryille. Sataman päässä katu päättyi Sataman porttiin, joka oli koristeltu joonialaisen tyylin mukaisesti. Katu sai lopullisen muotonsa keisari Arcadiuksen aikana 300-luvulla. Suunnilleen kadun puolessa välissä sijaitsi nelipylväinen muistomerkki, joka rakennettiin 500-luvulla.
Timothy L. S. Sprigge
Sprigge puolusti myös eläinten oikeuksia ja melko utilitaristista etiikkaa. Hän oli kiinnostunut myös F. H. Bradleyn, William Jamesin ja George Santayanan ajattelusta.
Efesos
Koressoksen ja Arkadianen alue
Teatteri pienoiskuva|[[Efesoksen teatteri.]]
Timothy L. S. Sprigge
Sprigge toimi Aristotelian Societyn puheenjohtajana vuosina 1991–1992.
Efesos
Koressoksen ja Arkadianen alue
Efesoksen teatteri sijaitsi nykyisen Panayır-dağin kukkulan länsirinteessä. Se rakennettiin alun perin hellenistisellä kaudella tai varhaisella roomalaisella kaudella kreikkalaisena teatterina. Nykyaikaan säilyneessä muodossaan se on roomalainen teatteri ja peräisin ensimmäiseltä vuosisadalta jaa. Teatteri muistetaan muun muassa efesoslaisten mellakasta apostoli Paavalia vastaan. Rakennusta käytettiin paitsi näytelmiin myös ekklesiasterionina. Myöhemmällä roomalaisella kaudella se muutettiin sopivaksi gladiaattorinäytäntöihin.
Teatteri oli tyypillinen puolikaarenmuotoinen teatteri, jonka keskiössä oli orkhestra. Teatterin katsomossa oli sen myöhemmässä roomalaisessa vaiheessa 62 penkkiriviä, jotka oli jaettu vaakasuuntaisilla käytävillä kolmeen osaan ja pystysuuntaisilla käytävillä sektoreihin. Katsomoon mahtui suurimmillaan noin – henkeä. Teatterin katsomon yläosassa sijaitsi ilmeisesti Nemeseion eli Nemesikselle omistettu pyhäkkö. Teatterin tukimuurissa oli 200- tai 100-luvulla eaa. rakennettu lähdekaivorakennus.
Teatterigymnasion
Niin kutsuttu Teatterigymnasion sijaitsi teatterin lähellä Arkadianen pohjoispuolella. Se rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla tai 100-luvulla jaa. Rakennuksen eteläosassa oli palaistra, jonka koko oli noin 70 × 30 metriä, ja pohjoisosassa kylpylä. Eräs huoneista oli omistettu keisarikultille.
Sataman kylpylä ja gymnasion
Arkadianen pohjoispuolella lähellä satamaa sijaitsi niin kutsuttu Sataman kylpylä eli Sataman gymnasion. Se rakennettiin alun perin mahdollisesti ensimmäisen vuosisadan jaa. lopulla, ja se uusittiin 300-luvun alkupuolella. Kokonaisuuteen kuului muun muassa kylpylä sekä gymnasion, palaistra ja muita urheilutiloja. Kokonaisuuden eteläosassa sijaitsi niin kutsuttu Marmorihalli. Kylpylän itäpuolella sijaitsivat suuret Verulanuksen hallit. Ne koostuivat suuresta pylväiköiden ympäröimästä aukiosta, ja toimivat oletettavasti ksystoksena eli juoksupaikkana.
Muita rakennuksia
Olympieion
Olympieion oli keisari Hadrianukselle Zeus Olympioksena omistettu temppeli, ja rakennettiin Hadrianuksen itsensä aikana noin vuonna 130 jaa. Se sijaitsi kaupungin pohjoisosassa keskellä suurta aukiota, joka oli reunustettu pylväiköillä kaikilta neljältä sivulta. Temppeli edusti korinttilaista tyyliä, ja sen oletetaan olleen pseudodipteraalitemppeli, jossa oli yhteensä 74 pylvästä. Temppelin pituus oli noin 60 metriä.
Stadion
Stadion sijaitsi nykyisen Panayır-dağin pohjoissivulla. Se rakennettiin alun perin hellenistisellä kaudella, ja sitä laajennettiin huomattavasti keisari Neron aikana. Alun perin katsomoa oli oletettevasti vain eteläsivulla, ja juoksurata kulki tämän katsomon edestä. Lähtöportit olivat länsipäässä. Myöhemmässä vaiheessa rakennus muutettiin tyypilliseksi pitkänomaiseksi hevosenkengän muotoiseksi stadioniksi, jossa oli katsomoa myös muilla sivuilla. Länsipäässä oli monumentaaliportti. Stadionin pinta-ala oli noin 3,3 hehtaaria. Myöhemmällä roomalaisella kaudella stadionin itäpäähän lisättiin ellipsin muotoinen amfiteatterimainen alue, jonka koko oli noin 50 × 40 metriä. Sitä käytettiin gladiaattori- ja villieläinnäytäntöihin.
Anthology
Anthology on englanninkielinen sana joka tarkoittaa suomeksi antologiaa.
Anthology voi tarkoittaa:
Efesos
Muita rakennuksia
Vediuksen gymnasion sijaitsi stadionin pohjoispuolella. Se rakennettiin 100-luvun puolessa välissä. Rakennuksen koko oli noin 135 × 75 metriä. Sen itäosassa oli palaistrana toiminut pylväspiha, jonka koko oli noin 40 × 50 metriä. Länsiosassa sijaitsi kylpylä lukuisine huoneineen. Kokonaisuuteen kuului myös Antoninus Piuksen keisarikultille omistettu huone.
Itäinen gymnasion
Itäinen gymnasion sijaitsi kaupungin muurein ympäröidyn alueen itäosassa heti Magnesian portin pohjoispuolella, mistä se on saanut nykyisen, tutkimuksessa käytetyn nimensä. Se rakennettiin noin 100-luvun jaa. jälkimmäisellä puoliskolla. Gymnasionin koko oli noin 130 × 107 metriä. Kadun puolella oli stoa. Sen jälkeen seurasi palaistra, jonka itäpuolella oli auditorium ja länsipuolella niin kutsuttu keisarillinen sali. Rakennuksen keskellä olivat suurikokoiset kylpylätilat, joita reunustivat kolmelta sivulta suuret holvatut salit muun muassa ruumiinharjoituksille.
Vanhalla Koressoksen akropoliin paikalla sijaitsivat roomalaisella kaudella muun muassa pieni Apollonin oraakkelin käytössä ollut temppeli, joka rakennettiin noin vuonna 400 eaa. ja jonka koko oli noin 22 × 15 metriä. Sitä kutsutaan tutkimuksessa ”Halkeaman temppeliksi”, koska se on rakennettu suuren luonnonhalkeaman kohdalle. Kukkulalla on myös macellumiksi eli lihamarkkinapaikaksi kutsutut rauniot sekä joitakin hellenistisen ajan muurien ja lukuisten myöhäisantiikkisten rakennusten jäänteitä.
Kybelen eli Jumalten äidin pyhäkkö
Kybelen eli Jumalten äidin pyhäkkö sijaitsi Panayır-dağin koillisrinteessä. Sen paikalla oli kallioon hakattuja syvennyksiä, joissa oli Kybelen patsaita.
Pollion akvedukti
Marnas-joen laaksossa sijaitsi roomalainen akvedukti, jonka rakennutti C. Sextilius Pollio noin vuonna 4–14 jaa.
Bysanttilaiset ja kristilliset kohteet
Linnavuori pienoiskuva|Ayasolukin linnavuori ja arkeologinen alue.
Bysanttilaisaikaisella linnavuorella eli nykyisellä Ayasolukin kukkulalla sijaitsi linna, jossa oli 15 tornia ja portti. Linna on ollut muutettuna käytössä osmaniajalla saakka, ja hyvin säilynyt. Kukkulan muihin bysanttilaisaikaisiin rakennuksiin kuuluvat sen linnoitusmuurit ja niin kutsuttu Vainojen portti, joka on muurin porteista parhaiten säilynyt, sekä akvedukti, joka johti kukkulalle vettä sen itäpuolelta. Ne ajoitetaan noin 500-luvulle.
Palatsi
Neitsyt Marian talo pienoiskuva|[[Neitsyt Marian taloksi kutsuttu rakennus.]]
Noin seitsemän kilometrin päässä Efesoksesta sijaitsee kappeliksi muutettu kivitalo, joka on muodostunut pyhiinvaelluspaikaksi, koska sitä pidetään saksalaisen nunna Anne Catherine Emmerichin 1800-luvulla näkemien näkyjen perusteella Neitsyt Marian viimeisenä asuinpaikkana. Joidenkin tutkijoiden mukaan rakennus on peräisin varhaiselta bysanttilaiselta kaudelta.
Marian kirkko ja Episkopeion
Neitsyt Marialle omistettu kirkko rakennettiin varhaisella kristillisellä kaudella, arviolta 300-luvulla, Olympieionin aukion eteläpuolisesta pylväikkörakennuksesta, jonka pituus oli ollut noin 260 metriä. Kirkko on ollut olemassa viimeistään vuonna 431, jolloin siellä tai sen yhteydessä pidettiin Efesoksen kirkolliskokous. Kirkko uusittiin kokonaan 500-luvulla. Se toimi Efesoksen katedraalina eli piispankirkkona 600-luvulle saakka. Koko kirkon pituus atriumeineen oli noin 145 metriä. Osa siitä oli myöhemmässä vaiheessa basilikakirkko. Kirkon itäpuolella sijaitsi Episkopeion eli piispan palatsi.
Pyhän Johanneksen basilika pienoiskuva|[[Pyhän Johanneksen basilikan rauniot.]]
Pyhän Johanneksen basilikakirkko rakennettiin 400-luvulla apostoli Johanneksen perimätiedon mukaiselle hautapaikalle. Se uusittiin 500-luvulla, ja se toimi Efesoksen katedraalina 600-luvulta lähtien. Kirkko sijaitsi nykyisen Ayasolukin kukkulan etelärinteessä. Basilikan kokonaispituus oli noin 130 metriä. Se oli pohjakaavaltaan ristinmuotoinen, ja sen katossa oli ristinmuodossa kuusi suurta kupolia. Niistä ristin keskellä, Johanneksen hautana pidetyn kohdan yläpuolella, ollut kupoli oli suurin ja korkein. Kirkon alla olleesta kryptasta on löydetty kolme hautaa, joista yhtä sanotaan apostolin haudaksi.
Seitsemän unikeon luola
Esinelöydöt
Efesoksesta tehdyt esinelöydöt ovat Efesoksen museossa Selçukissa sekä vanhempien löytöjen osalta İzmirissä. Löytöjä on myös Efesos-museossa Wienissä.
Kilpisjärven biologinen asema
thumb|250px|Kilpisjärven biologinen asema, takana Saana thumb|300px|Helsingin yliopiston Kilpisjärven biologisen aseman rakennukset Saanalta nähtynä kevättalvella 2004. Kuvan yläosassa jäätynyt Kilpisjärvi.
Kilpisjärven biologinen asema on Helsingin yliopiston bio- ja ympäristötieteellisen tiedekunnan kenttätutkimusasema Käsivarren Lapissa, Enontekiöllä, Kilpisjärvellä, Kilpisjärven rannalla. Se on perustettu vuonna 1964 ja laajennusosa vihittiin käyttöön vuonna 2003. Aseman johtajana on toiminut vuodesta 1991 lähtien eläintieteen dosentti, professori Antero Järvinen.
Alueen luonto
Alue on kylmintä ja korkeinta aluetta Suomessa. Vuoden keskilämpötila on −2,3 °C. Monet alueen tunturit kohoavat yli tuhannen metrin korkeuteen, kuten Saana (1 029 m) ja Halti (1 324 m). Lumi sulaa myöhään ja Kilpisjärvi on jäässä pitkälle kesäkuuhun saakka. Kasvillisuus on puutonta tunturipaljakkaa tai tunturikoivikkoa. Havupuut eivät menesty alueella. Lajistossa ovat edustettuina arktis-alpiiniset lajit. Alueella esiintyy monia tunturikasveja, hyönteisiä ja perhosia, joita ei muualta Suomesta löydy. Alue on viimeisin paikka Suomessa, jossa naali on pesinyt. Kalastossa on useita lohikaloja, kuten siika, nieriä, taimen ja harjus.
Vain Käsivarressa kasvavia putkilokasvilajeja tai alalajeja on 39, kuten esimerkiksi jääleinikki, tunturinätä, pahta-ailakki, tunturikynsimö, liekovarpio, kiirunankello ja tunturiorho. Monet tunturikasvit ovat kalkinsuosijoita ja esiintyvät vain alueen kalkkipitoisilla tuntureilla.
Ainoastaan Luoteis-Enontekiöllä tavattavia perhoslajeja on 16. Perhoslajeista harvinaisin on pohjansiilikäs (Acerbia alpina), jonka italialainen tutkimusmatkailija Giuseppe Acerbi vuonna 1799 ensimmäisenä maailmassa kuvasi Enontekiön alueelta. Perhosesta ei tuon löytövuoden jälkeen tehty havaintoja koko maailmassa ennen kuin vuonna 1962, jolloin Olavi Sotavalta sai haaviinsa elävän yksilön Saanan laelta.
Luoteis-Enontekiö on myös aina paikka Suomessa, jossa pesii merisirri. Muita harvinaisia lintulajeja ovat tunturihaukka, tunturikiuru, sepelrastas ja vuorihemppo. Ajoittain ovat pesineet myös tunturipöllö ja kiljuhanhi. Tunturipöllöjä pesi jyrsijävuonna 1974 useita pareja Käsivarressa. Norjan puolelta, Golfvirran leudontavasta vaikutuspiiristä on alueelle harhautunut ajoittain harvinaisia lintulajeja, kuten harmaahaikara ja Jäämeren vesilintulajeja.
Tutkimus
pienoiskuva|Saana-tunturi ja biologinen asema kesäkuussa Asemalla on tutkittu muun muassa pikkunisäkkäitä ja tehty kasvi-, maaperä- ja vesistötutkimusta. Aseman pitkäaikaiset seurantatutkimukset ovat kansainvälisestikin arvokkaita. Niitä on tehty muun muassa koivun siemensadosta, kasvien kukinnasta ja hedelmien tuotannosta. Aseman viereistä Saanatunturia ja Mallan luonnonpuistoa on myös tutkittu.
Tunturisopulien ja pikkujyrsijöiden kannanvaihteluista on tehty monivuotisia tutkimuksia keskeytyksettä professori Olavi Kalelan aloittamana vuodesta 1946, joissa on pyritty selvittämään niiden runsaiden kannanvaihteluiden syitä. Pikkujyrsijöitä on asemalla tutkinut myös Asko Kaikusalo. Kololintujen pönttötutkimuksia on tehty aseman ympäristöön ripustetuissa pöntöissä. Muun muassa kirjosieppo, joka ei ole alun perin kuulunut alueen lajistoon, on saatu pesimään runsaana alueen tunturikoivikoissa.
Muita tutkimuskohteita ovat olleet muun muassa tunturiluonnon kulutuskestävyys, lumipeitteen vaikutus kasvillisuustyyppeihin sekä ilmaston lämpenemisen vaikutus pohjoisiin kasveihin. Uusinta tutkimusta on SCANNET-projektin fenologiakamera, joka ottaa päivittäin ympäri vuoden digikuvia aseman katolta. Kuvilla pystytään seuraamaan fenologisia eli vuodenaikaisia ja -välisiä vaihteluita maisemassa. Ilmatieteen laitoksen Kilpisjärven sääasema sijaitsee myös asemalla.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2019
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2019 järjestettiin Kuopiossa 16.–17. helmikuuta 2019. Kilpailut pidettiin Kuopio-hallissa. Kilpailujärjestelyistä vastasivat Kuopion Reipas ja Varkauden Kenttä-Veikot.
Moottoritorpedovene Tuuli
Tuuli (T 6) oli Suomen merivoimien Taisto-luokan moottoritorpedovene.
Palvelus
Pian palvelukseenoton jälkeen alus siirrettiin 6. syyskuuta 1943 Koivistolle 1. moottoritorpedovenelaivueen mukana. Samana iltana saatiin tieto Seivästön eteläpuolella matkaavasta Neuvostoliiton laivaston saattueesta, johon kuului hinaajia, proomuja sekä yli kymmenen sota-alusta. Ennen saattuetta laivue kohtasi vartioveneitä joutuen tulitaisteluun, jonka päätyttyä se palasi Koivistolle. Tuuli, Taisto ja Jyske lähtivät uuteen yritykseen, jolloin upotettiin hinaaja proomuineen. Alukset palasivat Koivistolle 7. syyskuuta kello 05.15.
Aluksessa kokeiltiin 1970-luvulla vesisuihkupropulsiota suunniteltaessa lopulta prototyyppiasteelle jäänyttä uutta KNV-luokkaa (Kevyt nopea vartiovene).
Monte Nuovo
Monte Nuovo on tulivuori, joka sijaitsee Etelä-Italiassa Campanian alueella olevassa Pozzuolin kaupungissa.
Monte Nuovo on nimensä mukaan melko uusi tulivuori. Se syntyi vuonna 1538 Campi Flegrein kaldera-alueella tapahtuneessa 8 vuorokautta kestäneessä purkauksessa.
Dilbert
Aluksi Dilbert keskittyi Dilbertin ja hänen koiransa Dogbertin kotoisiin edesottamuksiin, mutta kehittyi myöhemmin Dilbertin työpaikan byrokratian ja työn satiiriseen kuvaukseen. Dilbert ilmestyy myös useissa suomalaisissa sanomalehdissä, muun muassa Iltalehdessä nimellä Pentti Perusinsinööri.
Dilbertistä on tehty myös kaksi tuotantokautta kattava televisiosarja vuosina 1999 ja 2000. Ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Suomen televisiossa vuonna 2000.
Dilbert ilmestyi parhaimmillaan yli 2000 lehdessä. Sarjakuvan ilmestyminen ilmeisesti päättyi helmikuussa 2023 Scott Adamsin jouduttua rasismikohun kohteeksi, jolloin Dilbert-sarjakuva poistettiin sadoista lehdistä ja kustantaja peruutti Adamsin tulevan kirjan. Myös sarjakuvan verkkosivut on poistettu.
Scott Adams on ilmoittanut jatkavansa sarjakuvaa nimellä "Dilbert Reborn" Locals-tilauspalvelussa.
Miljonäärien laiva (romaani)
Miljonäärien laiva on Alistair MacLeanin vuonna 1962 ilmestynyt romaani. Kirjan kustansi WSOY.
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019 – Lohko D
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailujen 2019 D-lohkossa pelasivat Englanti, Argentiina, Japani ja Skotlanti.
Kurinpito
Fair-play-pisteitä käytetään lohkoissa joukkueiden ollessa tasapisteissä. Pisteet lasketaan seuraavalla tavalla:
Euroopan tilintarkastustuomioistuin
Euroopan tilintarkastustuomioistuimen logo|180px|right
Euroopan tilintarkastustuomioistuin (ETT, engl. European Court of Auditors, ECA) on vuonna 1975 perustettu Euroopan unionin varainhoitoa tarkkaileva toimielin. Nimestään huolimatta kysymyksessä ei ole tuomioistuin. Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa Euroopan unionin tulot ja menot ja pyrkii tarkastustyönsä avulla parantamaan varainhoidon laatua. Tilintarkastustuomioistuin toimii Luxemburgissa.
Tilintarkastustuomioistuimen tehtävänä on
Tilintarkastustuomioistuimessa on 27 jäsentä, yksi jokaisesta EU:n jäsenmaasta. He valitsevat joukostaan presidentin kolmivuotiskaudelle, joka on mahdollista uusia. Nykyinen puheenjohtaja on saksalainen Klaus-Heiner Lehne, joka valittiin tehtävään 13. syyskuuta 2016. Hän on tuomioistuimen yhdestoista presidentti. Hänen edeltäjänsä oli portugalilainen Vítor Manuel da Silva Caldeira, joka oli presidenttinä kolme kautta vuodesta 2008 alkaen. Suomen edustajana tilintarkastustuomioistuimessa toimii Hannu Takkula.
Heino Pulli
Heino Vihtori Pulli (22. maaliskuuta 1938 Sortavalan mlk – 11. huhtikuuta 2015 Tampere ) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Koovee on jäädyttänyt Pullin pelinumeron 10.
”Hepa” Pulli oli miesten SM-sarjan 1950- ja 1960-lukujen pelätyimpiä maalintekijöitä kovan lyöntilaukauksensa ansiosta. Hän pelasi koko uransa Kooveessa, jossa oli voittamassa seuran ainoata Suomen mestaruutta vuonna 1968. Pulli lopetti uransa mestaruuteen. Hän teki SM-sarjassa pelaamissaan 190 ottelussa tehot 173+77.
Pulli edusti maajoukkuetta Squaw Valleyn 1960 ja Innsbruckin 1964 talviolympialaisissa sekä viisi kertaa MM-kilpailuissa. Vuoden 1962 MM-kilpailuista Pullin edustama Suomi voitti maan historian ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin, EM-hopean. Maaotteluita hänelle kertyi yhteensä 118 ja pisteitä näissä 64+19.
Pulli kuoli 77-vuotiaana pitkän sairastelun jälkeen 11. huhtikuuta 2015.
Perhesuhteet
Myös Heino Pullin veljet Kalevi ja Markku pelasivat jääkiekkoa SM-tasolla.
Frontotemporaalinen dementia
Frontotemporaalinen dementia (FTD) on aivojen etulohkorappeuman kliininen esiintymismuoto, jolle on ominaista etenevä hermosolujen menetys, johon pääasiallisesti liittyvät otsalohkon ja/tai ohimolohkon vauriot. Tyypillinen menetys värttinähermosoluissa on yli 70 %, kun taas muun tyyppiset neuronit säilyvät ennallaan.
Sairauden kuvasi ensimmäisenä Arnold Pick vuonna 1892, ja se oli alun perin nimeltään ”Pickin tauti”. Kyseinen termi on kuitenkin nykyisin varattu Pickin taudille, joka on tietty frontotemporaalisen dementian alatyyppi. FTD on levinneisyydessä heti toisena Alzheimerin taudin jälkeen, ja sen osuus on 20 % nuorena ilmaantuvista dementiatapauksista. Oireet ilmenevät yleensä myöhäisessä aikuisiässä, tavallisimmin 55. ja 65. ikävuosien välillä, ja sairastuneissa on suunnilleen yhtä paljon miehiä ja naisia.
Yhteisiä merkkejä ja oireita ovat merkittävät muutokset sosiaalisessa ja henkilökohtaisessa käyttäytymisessä, apatia, tunteiden tylsistyminen, ja puutteet sekä ilmaisevassa että vastaanottavassa kielenkäytössä. Tällä hetkellä FTD:hen ei ole parannuskeinoa, mutta on olemassa hoitoja, jotka auttavat lievittämään oireita.
Oireet
FTD on perinteisesti ollut vaikea diagnosoida, koska siihen liittyvät oireet ovat monimuotoisia. Oireet on luokiteltu kolmeen ryhmään etulohkon ja ohimolohkon toimintojen mukaisesti: Seuraavat kyvyt kuitenkin säilyvät FTD:tä sairastavalla: Myöhemmissä FTLD:n vaiheissa kliiniset fenotyypit voivat olla päällekkäisiä. FTD -potilailla on taipumus kamppailla ahmimisen ja pakonomainen käyttäytymisen kanssa. Näihin ahmimistapoihin liittyy usein poikkeavaa syömiskäyttäytymistä, kuten ylensyöntiä, itsensä täyttämistä ruualla, muutoksia ruokamieltymyksissä (himoitsee enemmän makeisia, hiilihydraatteja), syötäväksi kelpaamattomien esineiden syömistä ja ruuan kaappaamista muilta. Viimeaikaiset havainnot ovat osoittaneet, että hermorakenteet, jotka ovat vastuussa syömismuutoksista FTD:ssä, sisältävät tiettyjen aivojen osien surkastumista.
Toiminnanohjaus on suunnittelun ja järjestämisen kognitiivinen taito. Useimmat FTD-potilaat eivät enää pysty käyttämään taitoja, jotka vaativat monimutkaista suunnittelua tai sekvensointia. Lisäksi ominaista on kognitiivinen toimintahäiriö, jossa useita primitiivisiä refleksejä jää heikommiksi.
Harvoissa tapauksissa FTD voi esiintyä potilailla, joilla on motoneuronitauti (MND) (tyypillisesti amyotrofinen lateraaliskleroosi). Ennuste MND:lle on huonompi, jos siihen yhdistyy FTD; yhdistelmä lyhentää elinikää noin vuoden.
Genetiikka
Suuremmassa osassa FTD-tapauksissa näyttää olevan perinnöllinen komponentti kuin yleisemmissä hermostoa rappeuttavissa sairauksissa, kuten Alzheimerin taudissa. Mutaatioita ja geneettisiä variantteja tunnistetaan koko ajan yhä enemmän, joten geneettiset vaikutusten seuranta edellyttää tietojen johdonmukaista päivittämistä.
Patologia
Ruumiinavauksissa on löydetty kolme histologista pääalatyyppiä: FTLD-tau, FTLD-TDP ja FTLD-FUS. Dementia, josta puuttuu erottuva histologia (DLDH), on harvinainen ja ristiriitainen kokonaisuus. Uudet analyysit ovat mahdollistaneet monissa tapauksissa aiemmin DLDH:ksi kuvatun tapauksen uudelleen luokittelun johonkin positiivisesti määritellyistä alaryhmistä. Harvoissa tapauksissa potilailla, joilla on kliininen FTD, havaittiin ruumiinavauksessa muutoksia, jotka ovat yhteneväisiä Alzheimerin taudin kanssa. Kaikkein vakavimmat aivojen surkastumiset näyttävät liittyvän Pickin tautiin, kortikobasaaliseen rappeumaan ja TDP-patologiaan, johon liittyy käyttäytymisvariantti FTD.
Löydettyjen geenivirheiden osalta toistolaajennusta C9orf72-geenissä pidetään merkittävänä vaikuttajana etulohkorappeumassa, vaikka virheitä GRN- ja MAPT-geeneissä on myös liitetty siihen.