cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Domingo de Betanzos
Elämä
Betanzos syntyi Luoteis-Espanjassa Leónin kaupungissa. Hän opiskeli ensin Salamancan yliopistossa lakia, mutta alkoi sittemmin benediktiiniläismunkiksi. Hän asui erakkona Italian rannikon läheisyydessä sijaitsevalla Ponzan saarella viiden vuoden ajan, minkä jälkeen hän liittyi 1510 Hispaniolan saaren dominikaanimunkkeihin. Luostarissa hän eli neljän vuoden ajan. Vuonna 1516 Betanzos kirjoitti muiden dominikaanimunkkien kanssa suorasanaisen kirjeen Bartolomé de las Casasille, missä he esittivät huolensa Antillien alkuperäisväestön häviämisestä ja väittivät espanjalaisten tekojen menevän liiallisuuksiin.
Vuonna 1526 Bentanzos matkusti Atlantin yli Meksikoon, jonne hän perusti dominikaanien provinsiaalin, Santiago de Méxicon. Provinsiaali oli hädin tuskin valmistunut kun Tomás de Berlanga jo väitti sen kuuluvan hänen perustamaan Santa Cruzin provinsiaaliin. Kiistan takia Bentazos joutui matkustamaan vuonna 1531 takaisin Espanjaan hakemaan Pyhältä istuimelta suostumuksen provinsiaaliin. Hän perusti provinsiaalin myös Guatemalaan. Väli-Amerikassa hän teki lähetystyötä Nahuatlin, Mixtecon ja Tzapotecon kielialueilla.
Betanzosin oli tarkoitus tehdä käännytyötä Kiinassakin, mutta kuoli palattuaan Espanjaan vuonna 1549 Valladolidissa.
Lähteet
<!--
Uusi Espanja
Betanzos matkusti Roomaan ja sai Uuden Espanjan kirkolliseksi nimeksi Santiago, jonka jälkeen Espanjan dominikaanit eivät olleet Santo Domingon määräysvallan alaisia. Maahan aikaisemmin saapuneet fransiskaanit toimivat paavin antaman bullan valtuuksin ja sääntökuntansa kenraalin alaisina.
Betanzos joutui myöhemmässä vaiheessa, painostuksen tuntiessaan, lieventämään Intioiden neuvostolle antamaansa arviota intiaanien kyvyistä: ”Olen puhunut intiaanien kyvyistä yleisesti ottaen, enkä ole sanonut, että he olisivat kokonaan ilman kykyjä, koska en ole tuolla tavalla milloinkaan sanonut, vaan paremminkin tarkoittanut, että heillä on hyvin vähän kykyjä, kuten lapsilla.”
Dominikaaniveljien ympäröimänä Betanzis perui kuolinvuoteellaan täydellisesti kielteiset mielipiteensä intiaaneista, osoittaen peruutuksensa Intioiden neuvostolle ja koko maailmalle. Betanzosin tunnustuksen laatijoiden oletetaan olleen joukon piispa Las Casasin ajatusten innoittamia dominikaaneja, jotka laatimansa tekstin avulla mitätöivät Betanzosin aikaisemmat puheet. Tunnustuksesta käy ilmi millaisten asioiden kanssa Betanzos oli elämänsä aikana joutunut painiskelemaan. Tunnustuksellaan Betanzos ikään kuin teki tyhjäksi elämäntyönsä.
Intiaaneista antamiaan lausuntoja Betanzos perustelee sillä, ettei hän osannut intiaanien kieltä. Se ei kuitenkaan estänyt häntä Intioiden neuvostolle intiaaneja arvioidessaan nimittelemästä näitä eläimiksi. Monet noista ”eläimistä” oppivat nopeasti espanjankielen. Betanzos puolestaan ei kolmenkymmenenviiden vuoden Uudessa Maailmassa oleskelunsa jälkeen kyennyt oppimaan intiaanien kieliä. Lewis Hanke, todellinen Las Casas-asiantuntija pitää mahdollisena, että Betanzos koki kulttuurishokin, kuten niin monet lähetystehtävissä olleet, eikä sen vuoksi kyennyt paneutumaan vieraaseen kulttuuriin.
Miroslav Đukić
Miroslav Đukić (, s. 19. helmikuuta 1966) on serbialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Joulukuusta 2019 lähtien hän on toiminut Sporting Gijónin päävalmentajana.
Ura
Đukić pelasi urallaan useissa seuroissa, myös Espanjan Primera Divisiónin Deportivo La Coruñassa sekä Valenciassa. Kaudella 1993–1994 Đukić oli Deportivon antisankari missaamalla rangaistuspotkun kauden päätösottelun loppuhetkillä. Rankkarimaalin myötä Deportivo olisi voittanut mestaruuden.
Jugoslavian maajoukkueessa Đukić pelasi 49 A-maaottelua ja oli mukana MM-kisoissa 1998 ja EM-kisoissa 2000.
Đukić nimettiin 2007 Serbian A-maajoukkueen päävalmentajaksi MM2010-projektin loppuun saakka ulottuvalla sopimuksella.
Đukić siirtyi 2009 belgialaisseura Excelsior Mouscronin päävalmentajaksi. Menestys talousvaikeuksista kärsivässä seurassa jäi kuitenkin vaisuksi ja marraskuun alussa 2009 Đukić jätti tehtävänsä. Joulukuun lopussa 2009 seura joutui jättämään liigan talousongelmien seurauksena.
Đukić palasi valmennustehtäviin maaliskuussa 2011 runsaan vuoden tauon jälkeen, kun Espanjan liigan putoamiskamppailuun juuttunut Hércules CF palkkasi hänet päävalmentajakseen. Đukić ei onnistunut pelastamaan Hérculesia putoamiselta ja jätti seuran kauden jälkeen. Kesäkuussa 2011 hän allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Segundassa pelanneen Real Valladolidin kanssa. Đukićin johdolla Valladolid sijoittui kaudella 2011/12 Segundassa kolmanneksi ja palasi kahden kauden tauon jälkeen pääsarjaan. Serbialainen luotsasi seuran ensimmäisellä liigakaudellaan sijalle 14 ja sarjapaikka säilyi. Kauden jälkeen Đukić ilmoitti jättävänsä seuran ja etsivänsä uusia haasteita uralleen.
Đukićista tuli kesäkuussa 2013 Valencian päävalmentaja. Seuran alkukausi ei ollut odotusten kaltainen ja serbivalmentaja sai joulukuun puolivälissä potkut. Viimeiseksi otteluksi jäi 3–0 tappioon päättynyt kamppailu Club Atlético de Madridia vastaan. Valencia oli potkujen hetkellä La Ligassa yhdeksäntenä.
Lokakuussa 2014 Đukićista tuli La Ligassa jumboksi juuttuneen Córdoban päävalmentaja. Hän ei saanut Córdoban pelia kulkemaan edeltäjäänsä paremmin ja edelleen sarjan jumbona ollut seura erotti hänet maaliskuussa 2015.
Tammikuussa 2017 Đukićista tuli Al Shababin päävalmentaja loppukauden kattavalla sopimuksella. Kauden jälkeen Đukić jätti seuran ja palasi kotimaahansa FK Partizanin päävalmentajaksi. Hän jätti seuran elokuussa 2018.
Đukić palasi Espanjaan joulukuussa 2019 valmentamaan Sporting Gijónia.
FA Community Shield
The Football Association Community Shield (aikaisemmin Charity Shield) on englantilainen vuosittainen jalkapallo-ottelu, jossa kohtaavat Valioliigan ja FA Cupin voittajat. Mikäli joukkue on voittanut molemmat tittelit, pelaa se liigassa toiseksi sijoittunutta joukkuetta vastaan. Ottelu on perinteisesti ollut uuden jalkapallokauden avaustapahtuma.
Charity Shield -ottelu pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 1908/1909. Tuolloin se korvasi edeltäneen Sheriff of London Charity Shieldin, joka oli pelattu kaudesta 1898/1899 lähtien. Perinteenä oli, että ottelussa kohtasivat ammattilais- ja amatöörijoukkueet. Ensimmäisessä Charity Shieldissä olivat vastakkain Manchester United (ammattilaiset) ja Queens Park Rangers (amatöörit).
Ajan saatossa ammattilaiset-amatöörit -asetelma vaipui unholaan, ja systeemi kehittyi nykyiseen muottiinsa, jossa kohtasivat korkeimman sarjatason, tuolloin Football Leaguen, ja FA Cupin voittaja. Joitakin poikkeuksia vuosien varrella oli, sillä vuonna 1950 ottelussa kohtasivat maailmanmestaruuskisojen maajoukkue ja Kanadaa kiertänyt Englannin joukkue.
Vuonna 1993 pelisysteemiä muutettiin, kun luotiin Englannin Valioliiga. Jatkoaikaa ei enää pelata, vaan tasapelin sattuessa siirrytään suoraan rangaistuspotkukilpailuun. Nykyinen nimi Community Shield otettiin käyttöön vuonna 2002.
Ka (mittayksikkö)
ka tai kyr (kilo ja tai  eli vuosi) on 1 000 vuotta. Tätä merkintätapaa käytetään muinaistutkimuksessa, esimerkiksi paleontologiassa tai paleoklimatologiassa. Usein merkitään ka BP tai kyr BP, joka tarkoittaa radiohiilivuotta nykyisestä. BP (bp) on englanniksi Before Present / Before Physics, ennen nykyhetkeä.
Joskus käytetään myös lyhennettä tvs eli tuhat vuotta sitten.
Erik Černák
Erik Černák (s. 28. toukokuuta 1997 Košice, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningin organisaatiossa. Elite Prospects -sivuston Vladimír Kubíkin mukaan isokokoinen Černák on fyysinen puolustaja, jonka suurimmat vahvuudet ovat puolustusalueen pelaamisessa. Kubík mieltää hänet myös osaavaksi ylivoimapelaajaksi.
Seuraura
Černák on HC Košicen kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana HC Slovan Bratislavan junioreihin kaudeksi 2012–2013. Černák debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan Slovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkueprojekti HK Orange 20:n mukana Slovakian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. hokejová liga SR:ssä kahdeksan ottelua tehden kaksi maalia. Kaudeksi 2013–2014 hän palasi kasvattajaseuraansa HC Košiceen. Černák debytoi Extraligassa, jossa hänen tulokaskautensa toi sekä Košicen että HK Orangen paidassa yhteensä 33 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Černák voitti Košicessa kauden päätteeksi Slovakian-mestaruuden.
HC Slovan Bratislava varasi Černákin ensimmäisellä kierroksella 14. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2014. Kaudella 2014–2015 hän teki Extraligan runkosarjassa 13 tehopistettä. Kevään 2015 pudotuspeleissä Černák voitti Košicen sisäisen tehotilaston lukemalla +6 ja hänen kautensa päättyi Slovakian-mestaruuteen.
Los Angeles Kings varasi Černákin toisella kierroksella 43. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Samana kesänä myös OHL-joukkue Erie Otters varasi hänet 54. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Černák teki jo saman kesän heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen Kingsin kanssa. Hän siirtyi pelaamaan OHL:ää Ottersiin kaudeksi 2015–2016. Černák pelasi joukkueessa myös kauden 2016–2017, jolloin hän voitti koko liigan pudotuspelien puolustajien tehotilaston lukemalla +17. Černák voitti kauden päätteeksi OHL:n mestaruuden, J. Ross Robertson Cupin. Helmikuun 2017 lopulla Kings kauppasi hänet, maalivahti Peter Budaj'n, kesän 2017 seitsemännen kierroksen varausvuoron sekä saman kesän ehdollisen varausvuoron Tampa Bay Lightningiin vaihdossa maalivahti Ben Bishopiin ja kesän 2017 viidennen kierroksen varausvuoroon.
Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi Lightning lähetti Černákin AHL-joukkue Syracuse Crunchin vahvuuteen.
Maajoukkueura
Černák pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014, 2015, 2016 ja 2017, joista vuoden 2015 turnaus päättyi pronssiin. Vuoden 2016 turnauksessa Černák toimi Slovakian varakapteenina ja jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Patrik Kochin ja Ladislav Romančíkin kanssa lukemalla +1. Vuoden 2017 turnauksen päätteeksi valmennus valitsi hänet Slovakian turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Slovakian A-maajoukkueessa Černák on pelannut viisi ottelua tehden yhden maalin. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 17-vuotiaana Euro Ice Hockey Challengessa 5. helmikuuta 2015 Itävallan Wienissä Italiaa vastaan. Černák teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa. Hän keräsi ottelussa myös yhden kahden minuutin jäähyn estämisestä.
Muuta
Černákin serkku Christián Jaroš pelaa puolustajana NHL-joukkue Ottawa Senatorsin organisaatiossa.
Maasäteily
Maasäteily eli maansäteily tarkoittaa oletettua energiakenttää, johon niin sanotun taikavarvun väitetään reagoivan. Termin on tehnyt tunnetuksi saksalainen Gustav von Pohl, joka 1930-luvulla väitti maasäteilyn aiheuttavan syöpää. Hänen mukaansa Aurinkokunta on verrattavissa atomiin, jossa Aurinko vastaa ydintä ja planeetat elektroneja. Tämän mukaan maapallon pinnalla olisi negatiivinen sähkövaraus, kuten elektroneilla, ja maapallon sisällä oleva magma lähettäisi sähköisesti negatiivista säteilyä, joka johtuu maan pinnalle vesisuonia ja malmikerrostumia pitkin. Maasäteilyä on väitetty myös kosmiseksi, avaruudesta tulevaksi säteilyksi, joka vahvistuu sen heijastuessa Maassa olevista malmeista tai vesisuonista.
Tieteellisiä todisteita maasäteilystä ei ole. Maasäteilyä on sanottu pseudotieteeksi ja taikauskoksi.
Maasäteily liittyy läheisesti kaivonkatsontaan. Maassa uskotaan olevan maasäteilyä voimistavia vesisuonia. Uskomuksen mukaan hyvä kaivon paikka voidaan löytää säteilyä mittaamalla. Erityisen voimakasta maasäteilyn on ajateltu olevan vesisuonten risteyksessä. Taikavarvun käyttäjä havaitsee voimakkaasti säteilevän kohdan siitä, että varpu taipuu hänen käsissään. Toinen käytetty havaintoväline ovat erilaiset heilurit; säteilyn voimakkuutta arvioidaan heilurin pyörähdysten lukumäärän perusteella.
Maasäteilyn on väitetty aiheuttavan lukuisia sairauksia, muun muassa syöpää, nivelreumaa, unettomuutta ja lapsettomuutta. Säteilyllä on kerrottu olevan muitakin vaikutuksia, kuten pianon joutuminen epävireeseen, auton akun tyhjeneminen ja tuulenpesien ilmestyminen koivuihin. Erityisen vaaralliseksi on väitetty vuoteen sijaitsemista säteilevässä kohdassa. Säteilyltä suojautumiseen on myyty erilaisia laitteita, kuten sängyn alle asetettavia metallilevyjä ja muovipurkkien väliin aseteltuja käämejä.
Maasäteilystä kirjoitettiin Suomen lehdistössä runsaasti 1950-luvulla sekä 1970- ja 1980-luvuilla. Tähän vaikutti entisen kansanedustajan Mauno Pohjosen maasäteilyinnostus.
Maasäteilytutkimus
Maasäteilyä tutkittiin Oulun yliopistossa vuosina 1976–1983. Sokkotutkimuksessa 32 kaivonkatsojaa yritti etsiä vesisuonia pajusta ja metallista tehtyjen taikavarpujen avulla. Koehenkilöt eivät pystyneet havaitsemaan maastosta maasäteilyä tai maahan kaivettua vesiletkua. Tutkimuksessa selvitettiin myös maasäteilyltä suojaavien laitteiden tehoa, mutta minkäänlaista tehoa ei havaittu. Tämän jälkeen maasäteilyä ei ole Suomessa akateemisesti juuri tutkittu.
Suomessa toimii 1979 perustettu Maasäteilyntutkijat ry (vuoteen 2016 Sähkö- ja Maasäteilyntutkijat ry). Yhdistys julkaisee Varpuasiaa-nimistä lehteä.
Juha Ylönen
Juha Petteri Ylönen (s. 13. helmikuuta 1972 Helsinki) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Ylönen oli mukana voittamassa MM-kultaa 1995, MM-hopeaa 2001 sekä olympiapronssia Naganossa 1998. Hän oli vuoden 2001 MM-kisojen paras pistemies (viisi maalia ja yhdeksän syöttöä).
Ylönen aloitti uransa Kiekko-Espoossa ja Winnipeg Jets varasi Ylösen NHL:ään vuonna 1991 viidennellä kierroksella numerolla 91. NHL:ssä hän pelasi Phoenix Coyotesissa, Tampa Bay Lightningissa ja viimeisenä Ottawa Senatorsissa, johon hänet vaihdettiin kauden 2001–2002 pudotuspelien alkaessa. NHL:ssä Ylönen pelasi 341 ottelua tehoin 26+76=102.
Ylönen palasi Espooseen, eli Bluesiin, kaudeksi 2002–2003 ja hän pelasi Bluesissa uransa kaksi viimeistä kautta ja lopetti aktiiviuransa vuonna 2004. Hänestä tehtiin vuonna 2009 Jääkiekkoleijona numero 198. Uransa jälkeen hän on muun muassa valmentanut Bluesin C-junioreita.
Erik Barnouw -palkinto
Erik Barnouw -palkinto on Organization of American Historiansin jakama palkinto, joka voidaan myöntää Yhdysvaltain historiaa tai sen tutkimusta ansiokkaasti käsittelevälle dokumenttielokuvalle tai televisio-ohjelmalle. Palkinto on nimetty joukkotiedotukseen erikoistuneen historioitsija Erik Barnouw'n mukaan. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983, ja niitä myönnetään vuosittain 1-2 kappaletta.
Johann Christoph Pepusch
Johann Christoph Pepusch (1667 – 20. heinäkuuta 1752) oli saksalainen säveltäjä, joka vuoden 1700 tienoilla muutti Englantiin. Hänen tunnetuin teoksensa on John Gayn librettoon sävelletty balladiooppera Beggar's Opera, eli Kerjäläisooppera, jonka libreton kirjoitti John Gay. Hän kirjoitti myös lukuisia konserttoja ja triosonaatteja.
Niittykummun metroasema
Niittykummun metroasema on yksi vuonna 2017 valmistuneen Länsimetron metroasemista. Se otettiin käyttöön vuonna 2017 samaan aikaan muiden asemien kanssa. Asema sijoittuu Merituulentien ja Haukilahdenkadun kulmaukseen. Asema palvelee Niittykummun lisäksi Haukilahtea, jonne asemalta pääsee Länsiväylän yli.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon itäosat kattavalle B-maksuvyöhykkeelle.
pienoiskuva|vasen|Metroaseman rakennustyömaa huhtikuussa 2015. Alun perin länsimetron hankesuunnitelmassa Niittykummun asema oli jätetty varaukseksi, koska sille ei katsottu olevan tarpeeksi käyttäjiä. Lokakuussa 2013 Espoon kaupunginvaltuusto päätti rakentaa aseman samaan aikaan muiden asemien kanssa. Päätöstä perusteltiin säästösyillä, sillä aseman rakennus metroliikenteen jo käynnistyttyä tulisi yli 20 miljoonaa kalliimmaksi.
pienoiskuva|vasen|Metroaseman lippuhalli marraskuussa 2017. Lemminkäinen rakensi Niittykummun metroaseman 21 miljoonan euron budjetilla. Aseman yhteyteen rakennettiin kauppakeskus Niitty, jossa toimii muun muassa ruokakauppoja sekä kahviloita ja ravintoloita.
Metroaseman ja Niitty-kauppakeskuksen päällä sijaitsevat 24-kerroksinen, 78 metriä korkea Niittyhuippu, ja sen lähelle 12-kerroksinen Niittytori-asuintorni, jonka korkeus on 42 metriä. Tornien on määrä valmistua vuosina 2017 ja 2018.
Vâlcea (piirikunta)
Vâlcea on piirikunta Romanian Oltenian ja Muntenian historiallisilla alueilla. Piirikunnan pääkaupunki on Râmnicu Vâlcea. Sen pinta-ala on 5 765 km² ja siellä on noin 365 630 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 5 765 km². Alueen pohjoisosassa kohoaa Karpaattien vuoristo ja sen läpi virtaa pohjois-eteläsuunnassa Oltjoki.
Vâlcean piirikunta rajautuu idässä Argeşin piirikuntaan, lännessä Gorjin ja Hunedoaran piirikuntiin, pohjoisessa Sibiun ja Alban piirikunntiin sekä etelässä Doljin ja Oltin piirikuntiin.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 355 320 asukasta ja sen väestötiheys oli 61,63 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on yli 98 prosenttia, loput muun muassa romaneja.
Pohjolan emäntä
Pohjolan emäntä eli Pohjan akka on karjalaisen ja suomalaisen mytologian hahmo, joka kalevalaisessa tarustossa johtaa myyttistä Pohjolaa.
Kuvaus
Pohjolan emännän valtakunta Pohjola kuvataan pahaksi ja kylmäksi maaksi kaukana pohjoisessa. Pohjola oli sekä kansanrunouden sankarien vihollinen, että erilaisten arkielämässä kohdattujen pahojen asioiden, kuten pakkasen ja sairauksien, kuviteltu alkulähde. Monissa tapauksissa Pohjolan emäntä itse on luonut Pohjolasta tulevat uhat ja ongelmat. Pohjolan hyviä oloja kuitenkin kadehditaan, eivätkä nämä kielteiset käsitykset estä kalevalaisia sankareita matkaamasta uutterasti kohti Louhen valtakuntaa ja kosiskelemasta hänen yliluonnollisen kauniita tyttäriään.
Pohjolan emäntä on itse synnyttänyt monia niistä sairauksista, vaivoista ja ongelmista, jotka tulevat Pohjolasta ihmisten harmiksi. Näissä runoissa hänen nimensä on esimerkiksi Louheatar, Lovehetar tai Louhiatar, ja hänet on usein portoksi mainittu siksi, etteivät nämä "lapset" ole avioliitosta peräisin. Hänet hedelmöittää tuuli, kun hän paljastaa alapäänsä pohjoiseen päin, tai sen tekee Iku-Tursas meren kuohuilla kovilla. Louhi mainitaan kuitenkin usein myös ihmeellisten Pohjolan neitojen äidiksi.
Perhesuhteet
Pohjolan emännällä on joissain kertomuksissa puoliso, Pohjolan isäntä, mutta hän jää yleensä sivuosaan. Yleensä miestä ei mainita ollenkaan, ja paheksuen korostetaan, että emäntä luo synnyttämänsä asiat ja olennot luonnottomasti ja aviottomasti.
Eräissä runoissa Emäntä synnyttää kolme poikaa; rujon, ramman ja perisokean, jotka ampuvat ihmiseen ensimmäisen noidannuolen. Toisissa kertomuksissa Pohjolan emäntä synnyttää yhdeksän poikaa, erilaisia vitsauksia ja kipuja.
Louheatar on myös susien lajin kantaäiti. Runossa hän kantaa sutta:
Kalevalassa kuvataan, kuinka Louhi nostaa karhun ja kuinka Väinämöinen sen sitten surmaa. Runonlaulaja tulkitsee Louhen lähettäneen karhun pahuuttaan, joskin Väinämöinen kiittää onneaan arvokkaasta saaliista (Kalevala 46: 101–104):
Sri Lankan eteläinen provinssi
thumb|Provinssin sijainti Eteläinen provinssi on yksi Sri Lankan yhdeksästä provinssista. Sen pääkaupunki on Galle. Provinssiin kuuluu kolme piirikuntaa, Galle, Matara ja Hambantota.
Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan provinssin asukasluku oli 2 477 285.
Thank U, Next
Thank U, Next on Ariana Granden viides studioalbumi, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2019. Julkaistuaan edellisen albuminsa Sweetener (2018) Grande ryhtyi nauhoittamaan uutta albumia saman vuoden lokakuussa. Grande on kirjoittanut albumin useiden läheisten ystäviensä kanssa henkilökohtaisten kriisien keskellä, mm. ero kihlatustaan Pete Davidsonista ja ex-poikaystävä Mac Millerin kuolema.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan kärkipaikalla. Suomessa se nousi virallisen albumilistan toiselle sijalle.
Nauhoitus
Levy nauhoitettiin lyhyen aikavälin sisällä. Grande kirjoitti ja nauhoitti albumin läheisten ystäviensä, mm. Tommy Brownin ja Victoria Monétin kanssa. Grande tykkää laulaa ja nauhoittaa kappaleet pimeässä.
Albumin kappaleita on ollut tekemässä ruotsalainen Max Martin.
Robert Foxworth
Robert Heath Foxworth (s. 1. marraskuuta 1941 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Viinitila Falcon Crest, josta hän sai Soap Opera Digest ehdokkuuden vuonna 1986.
Biografia
Foxworth aloitti uransa 1960-luvun lopulla ja on siitä lähtien enimmäkseen esiintynyt televisiosarjoissa kuten San Franciscon syke, Babylon 5, Rooman sheriffi ja Boston Legal. Foxworth on esiintynyt myös useissa elokuvissa kuten Näkymätön kuristaja, Kaappaus Bermudan kolmiossa, Muurahaiset, Pahan enne ja Transformers.
Yksityiselämässään Foxworth on ollut kolme kertaa naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
SACLOS
SACLOS on yhdysvaltalainen, englanninkielinen lyhenne ja sotilaallinen erikoistermi. Lyhenne on muodostettu sanoista Semi-automatic command to line of sight l. puoli-automaattinen komento(ohjaus) tähtäyslinjaan. Line of sight itsessään lyhennetään muotoon LOS. Termejä käytetään ohjuksien ohjausmenetelmästä, joka lennon aikana vaatii maalin seurannan mutta ei varsinaisia ohjaustoimenpiteitä, joista huolehtii automaattinen laskin. Laskin vertailee maalin sijaintia ohjuksen sijaintiin ja antaa tarvittavat käskyt. Tiedon ohjuksen paikasta laskin saa tähtäimen optiselta ilmaisimelta, joka havaitsee ohjuksessa tarkoitusta varten olevat valosoihdut.
Varasto
thumb|right|[[Kuormalava|Kuormalavoja ruokavarastossa.]] thumb|Vanhoja suolamakasiineja kunnostettuna ravintoloiksi [[Uusikaupunki|Uudessakaupungissa.]] Varasto on tavaroiden säilytykseen tarkoitettu tila tai erillinen rakennus. Laajemmin ajateltuna varastolla voidaan tarkoittaa immateriaalisia varastoja, kuten tietokantoja.
Varastot liike-elämässä
Varaston sisällöstä pidetään kirjanpitoa. Kun tavaroita tuodaan varastoon, ne kirjataan varastokirjanpitoon. Kun tavaroita viedään pois, tehdään vastaavat muutokset varastokirjanpitoon. Varaston tavaroiden kirjaamista sanotaan inventaarioksi. Jos varastosta katoaa tai rikkoutuu tavaroita, sitä sanotaan varastohävikiksi. Liiketoiminnassa pääoman kierron tulisi olla mahdollisimman nopea. Varasto optimoidaan siten, että se tuottaisi mahdollisimman paljon taloudellista voittoa tarkasteluajanjaksona, eli varastointikustannusten sijasta mietitään logistiikkakustannuksia ja koko liiketoiminnan kustannuksia ja tuottoja. Haluttu palvelutaso siis pyritään pitämään yllä mahdollisimman pienillä operatiivisilla kustannuksilla.
Logistiikkakustannukset ovat keskimäärin 12,3% suomalaisten yritysten liikevaihdosta, ja 19% bruttokansantuotteesta. Tästä noin puolet on varastoinnin kustannuksia ja varastointiin sitoutuvan pääoman kustannuksia. (Tavaraliikenne- ja kuljetusjärjestelmät, Ernvall, LVM, Logistiikkaselvitys 2006)
Varastot teollisuudessa
thumb|right|Automaattinen varasto pienille osille Teollisuuden varastot luokitellaan tyypillisesti kolmeen luokkaan: raaka-ainevarastoihin, keskeneräiseen tuotantoon (KET) sekä lopputuotteiden varastoihin.
Raaka-ainevarastoja pidetään tyypillisesti, jos yritys tilaa raaka-aineita isompia eriä kuin mitä se käyttää, tai koska raaka-aineiden toimitusaika on pidempi kuin se aikaväli, jolloin yritys tyypillisesti tarvitsee raaka-aineita. Myös tavarantoimittajan toiminnan epävarmuus (toimitusvarmuus) johtaa usein raaka-aineiden varastointiin. Tällöin raaka-aineita tilataan menekkiennusteeseen perustuen. Kysynnän muuttuessa saattavat raaka-aineet vanheta varastossa pitkäänkin. Raaka-aineita voidaan pyrkiä varastoimaan myös, jos odotetaan niiden hintojen nousevan merkittävästi.
Keskeneräinen tuotanto on olemassa koska monissa tehtaissa tuotteiden valmistus kestää pitkään, jolloin puolivalmiita tuotteita on joko työn alla tai odottamassa seuraavaan työvaiheeseen pääsyä. Lopputuotevarastoja voidaan pitää monesta syystä. Mikäli tuotteiden valmistus kestää pitkään, ja asiakkaat haluavat nopeampia toimituksia, valmistetaan tuotteita usein varastoon (make to stock, MTS). Lopputuotteiden varastoinnilla voidaan myös pyrkiä tasoittamaan kysyntää, esimerkiksi silloin kun kausivaihtelut ovat tyypillisiä tuotteelle. Myös asiakkaat saattavat vaatia tiettyä palvelutasoa vaativaa varastointia, jotta he pystyvät saamaan toimituksia itselleen lyhyellä aikavälillä.
Varastointiin liittyvät ammatit
Varastossa työskentelevä ihminen on logistiikkatyöntekijä, varastotyöntekijä, varastonhoitaja tai tavarankäsittelijä. Hänen tehtävänsä on tuoda tavaroita asiakkaille tai avustaa asiakasta löytämään etsimänsä tuotteen. Varaston toiminnasta vastaa varastopäällikkö.
Välivarasto on varasto, johon varastoidaan tavaroita väliaikaisesti. Maahantuontivarastot ovat välivarastoja vähittäisliikkeiden, tukkuliikkeiden ja maahantuojan välillä.
Asuinrakennusten varastot
Kerrostaloissa jokaista asuntoa kohti on olemassa varasto. Tämä on tyypillisesti kanaverkolla eristetty muutaman neliön kokoinen tila. Varastotilat sijaitsevat talojen alimmassa kerroksessa maan pinnan alapuolella. Vanhoissa kerrostaloissa on myös ullakkoja varastoina. Kerrostaloissa on erikseen pyörävarastot, kylmävarastot ja tavallinen varasto. Omakotitaloissa varastot ovat erillisiä huoneita, joista on vain uloskäynti. Varastossa säilytetään polkupyöriä, ruohonleikkureita, ulkopelivälineitä, yms.
Varastot on kalustettava tehokkaasti, jotta säilytettävä tavara saadaan optimaaliseen tilaan ja on käytettävissä. Tilan suunnittelussa voivat auttaa esim. arkkitehdit tai tavarantoimittajat.
TUL:n pesäpallomestaruus 1948
Työväen Urheiluliiton pesäpallomestaruus 1948 ratkesi äärimmäisen niukasti Kuusankosken Puhdin eduksi. Ratkaisevan pisteen Työväen Mailapojat menettivät Haminan Pontevaa vastaan käydyssä ottelussa (8-8), joka kuului myös Suomen Mestaruussarjaan.
TUL:n Mestaruussarja
Kuusankoski nousi suoraan ja Tainionkosken Tähti karsintasarjan kautta Suomen mestaruussarjaan, jossa Työväen Mailapojat jo entuudestaan pelasi. Vuonna 1949 solmittiin PPL:n ja TUL:n välillä yhteistyösopimus, joka kattoi kaikki sarjat. TUL:n mestaruussarjaa ei pelattu enää sarjamuotoisena.
Kvanttimekaniikka
Kvanttimekaniikka on fysiikan perusteoria, joka kuvaa luontoa atomien ja atomia pienempien hiukkasten mittakaavassa. Kvanttimekaniikka toimii usean muun tieteenalan, kuten nanoteknologian, hiukkasfysiikan, tiiviin aineen fysiikan, laskennallisen kemian ja elektroniikan, perustana.
Klassinen fysiikka, kokoelma fysiikan teorioita jotka kuvaavat luonnonilmiöitä tavanomaisessa (makroskooppisessa) kokoluokassa, epäonnistuu niiden kuvailussa pienessä kokoluokassa. Monet klassisen fysiikan teoriat voidaan johtaa kvanttimekaniikasta sellaisina likiarvoina, jotka pätevät suuressa mittakaavassa.
Kvanttimekaniikka eroaa klassisesta fysiikasta muun muassa siinä, että sidotun hiukkasen energia, liikemäärä, pyörimismäärä, sekä muut ominaisuudet voivat saada vain diskreettejä arvoja (kvantittuminen). Kvanttimekaanisten objektien käyttäytyminen muistuttaa toisaalta aaltoliikettä, kun taas toisaalta ne käyttäytyvät kuin hiukkaset (aalto-hiukkasdualismi). Kvanttimekaniikka myös asettaa rajan sille miten tarkkaan mitattavan fysikaalisen suureen arvo on mahdollista ennustaa, vaikka systeemin alkutila tiedettäisiin täydellisesti (epätarkkuusperiaate).
Kvanttimekaniikka rakentui aikanaan pala palalta teorioista, jotka pyrkivät selittämään klassista fysiikkaa uhmaavia havaintoja. Näitä teorioita olivat mm. Max Planckin ratkaisu mustan kappaleen säteilyspektrin ongelmaan vuodelta 1900, sekä Albert Einsteinin vuoden 1905 artikkeli, jossa rinnastettiin taajuus ja energia valosähköisen ilmiön selittämiseksi. Kvanttimekaniikka syntyi näiden varhaisten teorioiden (vanha kvanttiteoria) pohjalta 1920-luvun puolivälissä. Keskeisiä kvanttimekaniikan kehittäjiä sen alkuvaiheessa olivat mm. Erwin Schrödinger, Werner Heisenberg, Niels Bohr, Max Born ja Paul Dirac.
Kvanttimekaniikan teoria voidaan muotoilla monen eri formalismin kautta, jotka vastaavat toisiaan matemaattisesti. Yhdessä niistä tieto hiukkasen tilasta kirjataan aaltofunktiona tunnettuun matemaattiseen olioon, johon liittyvä todennäköisyystiheys määrittää mittaustulosten todennäköisyysjakauman. Aaltofunktion aikakehitystä kuvaa Schrödingerin yhtälö.
Kvanttimekaniikan historia
320px|thumb|right|Viides [[Solvay-konferenssi vuonna 1927 keräsi yhteen arvostettuja fyysikkoja keskustelemaan kvanttimekaniikasta.]] Viimeistään 1900-luvun vaihteessa oli epäilevimmillekin fyysikoille tullut selväksi, etteivät klassinen mekaniikka ja sähkömagnetismi riitä luonnon täydelliseen kuvaamiseen. Mustan kappaleen säteily, valosähköinen ilmiö, Comptonin sironta, atomien diskreetti säteilyspektri tai atomien vakaus ovat esimerkkejä ilmiöistä, joita ei klassisen teorian avulla voitu ymmärtää. Havaintojen selittämiseksi kehittyi muutamien välivaiheiden kautta kokonaan uusi teoria, kvanttimekaniikka. Sen kehitykseen osallistuneista useista fyysikoista tunnetuimmat ovat Albert Einstein, Max Planck, Niels Bohr, Louis de Broglie, Erwin Schrödinger, Werner Heisenberg, Max Born, Wolfgang Pauli ja Paul Dirac.
Kvantittuminen
Kvantittumisella tarkoitetaan sitä, että jotkin fysikaaliset suureet voivat saada vain diskreettejä arvoja. Mitattavien arvojen jakauma on siis epäjatkuva, toisin kuin klassisen fysiikan mallit antavat ymmärtää. Tyypillisiä kvantittuneita suureita kvanttimekaniikassa ovat mm. hiukkasen pyörimismäärä ja joissain tapauksissa sen energia. Esimerkiksi vetyatomiin sitoutuneen elektronin energia voi saada vain diskreettejä arvoja. Vetyatomin säteilyn spektri kuvaa nimenomaan näiden diskreettien energiatilojen muutoksia. Kvanttisysteemeissä sallitut arvot vaihtelevat tapauksen mukaan, ja ne riippuvat usein systeemiin liittyvästä oskillaatiosta, kuten harmonisen värähtelijän kohdalla.
Aalto-hiukkasdualismi
Aalto-hiukkasdualismilla tarkoitetaan sitä, että kohteilla, joita on totuttu pitämään hiukkasina (elektronit, neutronit jne.) voidaan tavata aalloille tyypillistä käyttäytymistä, esimerkiksi kaksoisrakokokeen interferenssiä. Toisaalta aalloilla, kuten sähkömagneettinen aaltoliike (esim. valo), esiintyy hiukkasmaisia piirteitä (rajattu sijainti, liikemäärä), ja tämä ilmenee esimerkiksi valosähköisessä ilmiössä ja fotonien Comptonin sironnassa.
Heisenbergin epätarkkuusperiaate
Heisenbergin epätarkkuusperiaate on Werner Heisenbergin muotoilema kaikkia hiukkasia koskeva periaate, jonka mukaan tiettyjen mitattavien suureiden arvoja ei voida määrittää samanaikaisesti mielivaltaisella tarkkuudella. Tällaisia suurepareja ovat esimerkiksi hiukkasen paikka ja liikemäärä: mitä tarkemmin toinen näistä suureista saadaan mittauksessa selville, niin sitä epätarkemmaksi muuttuu tieto toisesta. Kun hiukkasta havainnoidaan, eli sen kvanttitilaa mitataan, niin samalla myös tutkittava kvanttitila muuttuu, eikä ole enää sama kuin ennen mittausta, ja tämä on esimerkki havainnoimiseen liittyvästä epätarkkuudesta tai epämääräisyydestä. Heisenbergin epätarkkuusperiaatetta ei siis voi rikkoa käytännön mittauksessa, mutta toisaalta ei myöskään edes teoriassa sillä kyseessä on puhtaasti matemaattinen tulos. Epätarkkuusperiaate mahdollistaa myös nollapiste-energian olemassaolon, jolloin mikään liike- ja potentiaalienergiaa omaava fysikaalinen systeemi ei voi koskaan olla täysin levossa ja saavuttaa energiaminimiään klassisen fysiikan mielessä.
Tunneloituminen
Kvanttitunneloituminen kuvaa kvanttimekaanista ilmiötä, jossa hiukkanen tunkeutuu esteen lävitse, vaikka klassisen fysiikan mukaisesti tämän ei pitäisi olla mahdollista. Arkielämässä tunneloituminen vastaisi sitä, että esimerkiksi pallo voisi nousta mäen ylitse, vaikka alkunopeuden ei tähän pitäisi riittää. Kyseinen ilmiö on usean fysikaalisen ilmiön taustalla, esimerkiksi ydinfuusio selitetään tunneloitumisilmiönä. Tunneloituminen itsessään voidaan selittää epätarkkuusperiaatteen ja aalto-hiukkasdualismin avulla.
Kvanttimekaniikan vaihtoehtoisia formalismeja
Kvanttimekaniikkaa voidaan esittää useilla vaihtoehtoisilla tavoilla. Historiallisesti ensimmäisenä kehiteltiin matriisimekaniikka, jossa havaittavia suureita kuvataan ääretönulotteisilla matriisioperaattoreilla.
Seuraava versio oli niin sanottu aaltomekaniikka, jossa hiukkasen tilaa kuvataan aaltofunktiolla, joka toteuttaa keksijänsä mukaan nimetyn Schrödingerin yhtälön ja joka antaa täydellisen kuvauksen hiukkasen tilasta. Aaltofunktion itseisarvon neliö jossain kohdassa avaruutta kuvaa todennäköisyyttä löytää hiukkanen kyseisestä paikasta. Paul Dirac paranteli teoriaa johtamalla nimeään kantavan yhtälön, joka täyttää myös suppean suhteellisuusteorian vaatimukset.
Kolmas vaihtoehtoinen tapa kuvata kvanttimekaniikkaa on niin sanottu polkuintegraaliformalismi. Siinä todennäköisyys lasketaan olettamalla hiukkasen etenevän kaikkia mahdollisia reittejä pitkin. Kutakin reittiä vastaa tietty amplitudi ja kunkin tapahtuman todennäköisyys saadaan yhdistämällä eri polkujen vaikutukset.
Tilojen lomittuminen
Aaltojen superpositioperiaatteen mukaisesti myös todennäköisyysaaltoja voidaan laskea yhteen ja saada jotakin uutta systeemiä kuvaava aaltofunktio. Tilojen lomittuminen tai kietoutuminen tarkoittaa sitä, että yhden hiukkasen tila sisältää informaatiota myös jonkin toisen (mahdollisesti hyvinkin etäisen) hiukkasen tilasta; molempia hiukkasia siis kuvaa yksi, mutta avaruudellisesti jakautunut, aaltofunktio. Lomittunut tila/aaltofunktio voi syntyä esimerkiksi kahden hiukkasen törmätessä tai jonkin hiukkasen hajotessa uusiksi hiukkasiksi. Kvanttimekaniikan erikoisuus on, että epätarkkuusperiaatteen mukaisesti yhden hiukkasen tilan mittaaminen vaikuttaa myös toisen lomittuneen hiukkasen tilaan, ja tämä tilan muutos tapahtuu välittömästi.
Schrödingerin kissa
Kvanttimekaniikan mukaan Schrödingerin yhtälöä noudattaviin ainehiukkasiin liitetään aaltofunktio, jonka avulla voidaan ennustaa erilaisten mittausten todennäköisyyksiä. Esimerkiksi elektronien kaksoisrakokokeessa havaittu interferenssikuvio voidaan selittää todennäköisyysaaltojen keskinäisen vuorovaikutuksen avulla, eikä elektronin siten nähdä kulkevan klassisesti vain toisen raon kautta. Hiukkasta kuvaava todennäköisyysaalto voi siis muodostua useamman aallon summana, superpositiona. Kun hiukkasen tilaa mitataan, niin lopputulokseen vaikuttava eri tilojen superpositio häviää välittömästi ja hiukkanen asettuu havaitulle tilalle. Tämä ilmiö on kokeissa havaittu pienille – kvanttimekaanisille – hiukkasille, mutta mitä tapahtuu jos hiukkaset suurenevat makroskooppiseen mittakaavaan saakka? Makroskooppisilla hiukkasilla on tunnetusti koko ajan täsmällinen tila, joten kvanttimekaanisen epämääräisyyden tulee arkijärjen mukaan jossain vaiheessa hävitä, kun siirrytään atomitasolta makroskooppisiin klassisen fysiikan kappaleisiin.
Schrödingerin kissa -tiloiksi kutsutaan niitä tiloja/aaltofunktiota, joissa tarkastellaan puhtaasti kvanttimekaaniseen systeemiin kytkettyä makroskooppista systeemiä. Kun kvanttimekaanisen systeemin tilaa ei ulkoisesti mitata, niin tämä mahdollistaa superpositiotilan, joka voi vaikuttaa hyvinkin voimakkaasti systeemin makroskooppiseen osaan. Mutta makroskooppisten kappaleiden tapauksessa tällä superpositiolla on hyvin vaikea nähdä mitään fysikaalista merkitystä, sillä suuret kappaleet ovat tunnetusti vain yhdessä tilassa, vaikkei niitä aktiivisesti havainnoitaisikaan. Eräs selitys tämän ongelman ratkaisemiseen on dekoherenssi.
Method of Fluxions
Method of Fluxions on englantilaisen matemaatikon ja fyysikon Isaac Newtonin kirjoittama teos. Fluxions valmistui vuonna 1671 ja se julkaistiin postuumisti vuonna 1736. Fluxions (eli fluksionit) on Newtonin käyttämä matemaattinen termi, joka on vastaava kuin derivaatta. Integraaleja Newton nimitti fluenteiksi. Kirjassa Newton esittelee Woolsthorpen kartanossa kehittämäänsä differentiaalilaskentaa. Leibniz kehitti oman laskentamenetelmän vuonna 1673 ja julkaisi sen vuonna 1684, noin 20 vuotta ennen Newtonia. Nykyään käytössä on Leibnizin käyttämä merkintätapa, mutta edelleen mekaniikassa käytetään Newtonin merkitsemistapaa derivaatalle, \dot{x}.
Pesäpallon SM-sarja 1948
Pesäpallon SM-sarjassa 1948 Helsingin Pallonlyöjät putosi mestaruussarjasta lopullisesti. Lahti ja Hamina päätyivät tasapisteisiin, ja mestaruuden ratkaisemiseksi tarvittiin uusinnat.
Sarjataulukko
Tasapisteissä järjestyksen sarjassa määrää juoksusuhde.
Pesä-Peikot, Seinäjoki, Helsingin Pallonlyöjät ja Haminan Ponteva putosivat sarjasta.
Sarjaan nousivat Tampereen Pyrintö ja Vimpelin Veto Suomensarjasta, Kuusankosken Puhti TUL:n kiintiöllä ja lisäksi Tainionkosken Tähti (TUL), joka voitti Suomensarjalaisten ja TUL:n joukkueiden välillä järjestetyn karsinnan.
Lyöjätilasto
Kunnarista 2 pistettä.
Naisten SM
Loppuottelut
Alli Mäkelä (o.s. Pokela), Anna-Maija Jaakkola, Kaarina Palmu (o.s. Latvala), Leena Liikala (o.s. Jaakkola), Liisa Kujala, Maija Mäkinen, Marjatta Mäkinen, Martta Männikkö, Sirkka Männikkö, Valma Mäkinen, Valma Hirvelä, Nelma Jaakkola, Rauni Jaakkola
Aavekuiskaaja
Aavekuiskaaja (Ghost Whisperer) on yhdysvaltalainen yliluonnollinen draamasarja, jota CBS esitti 23. syyskuuta 2005 – 21. toukokuuta 2010.
Sarja seuraa Melinda Gordon -nimisen naisen (Jennifer Love Hewitt) elämää, joka pystyy näkemään ja kommunikoimaan aaveiden kanssa. Yrittäessään elää tavallista elämää – hän on naimisissa ja omistaa antiikkiliikkeen – Melinda auttaa henkiolentoja selvittämään asiansa elävien keskuudessa, jotta he voivat jatkaa matkaansa tuonpuoleiseen. Melindan tehtävä on hankala ja välillä hän kamppaileekin ihmisten kanssa, jotka työntävät häntä luotaan eivätkä usko hänen kykyynsä. Osa aaveista on salaperäisiä ja Melindan täytyy päätellä vihjeiden avulla kuinka ymmärtää henkeä ja auttaa heitä. Sarjan kirjoitti John Gray ja sitä tuotti Sander/Moses Productions ja vastaavana tuottajana toimi muun muassa Jennifer Love Hewitt yhdessä ABC Studiosin ja CBS Television Studiosin kanssa. CBS peruutti sarjan viidennen tuotantokauden jälkeen 18. toukokuuta 2010.
Juoni
Melinda Gordon on nuori nainen, joka asuu fiktiivisessä Grandview’n kaupungissa, New Yorkissa ja jolla on kyky nähdä ja kommunikoida kuolleiden kanssa. Melinda asuu aviomiehensä Jim Clancyn (David Conrad) sekä myöhemmin poikansa Aiden Lucasin (Connor Gibbs) kanssa. Työkseen Melinda pitää "Same As It Never Was Antiques" -antiikkiliikettä. Aaveet pyytävät Melindalta apua luottaen tälle viestinsä tai täyttäen haasteensa voidakseen siirtyä tuonpuoleiseen. Keskeneräisiä asioita tunnollaan kuolleet ihmiset saattavat jäädä elävien joukkoon eivätkä voi siirtyä tuonpuoleiseen ja Melinda auttaa heitä löytämään rauhan.
Sarjassa esiintyi myös Aisha Tyler, joka esitti Melindan parasta ystävää ja työkaveria Andrea Marinoa. Andrea kuolee kuitenkin traagisesti ensimmäisen tuotantokauden lopussa. Toisella tuotantokaudella Melinda tapaa Delia Banksin (Camryn Manheim), kiinteistövälittäjän jonka kanssa hän ystävystyy. Vaikka aluksi Delia väittääkin Melindan tarvitsevan psykologin apua, lopulta hän hyväksyy Melindan lahjan pysyen kuitenkin aika ajoin epäileväisenä. Delialla on Ned-niminen poika (Tyler Patrick Jones kaudet 2–3, myöhemmin Christoph Sanders), joka saa Melindan lahjan selville paljon ennen äitiään. Melinda ystävystyy myös Rocklandin yliopiston professorin Rick Paynen (Jay Mohr) kanssa, joka auttaa Melindaa ratkaisemaan yhteenottoja aaveiden kanssa. Payne lähtee tutkimusmatkalle Himalajalle neljännen kauden ensimmäisessä jaksossa.
Max Weber
Elämä ja ura
Max Weber syntyi Erfurtissa, Saksassa vanhimpana seitsemän lapsen perheestä. Hänen isänsä, Max Weber vanhempi, oli merkittävä poliitikko ja virkamies, joka oli naimisissa Helene Fallenstenin kanssa. Hänen nuorempi veljensä Alfred Weber oli myös sosiologi ja taloustieteilijä.
Koska hänen isänsä oli yhteiskunnallisesti merkittävässä asemassa, Weber varttui politiikantäyteisessä kodissa, jossa vierailivat usein merkittävät oppineet ja julkiset hahmot. Samalla tuli selväksi, että Max Weber oli älyllisesti erittäin lahjakas. Hänen lahjansa vanhemmilleen vuonna 1876 koostui kahdesta esseestä, joiden otsikot olivat ”Saksan historian kulku erityisesti viitaten keisariin ja paaviin” sekä ”Rooman keisarillinen aika Konstantinus Suuresta kansainvaelluksiin”.
Vuonna 1882 Weber kirjoittautui Heidelbergin yliopistoon lakitiedon opiskelijaksi palvellen samalla toisinaan Saksan armeijassa. 1886 Weber läpäisi testin, joka oikeutti hänet harjoittamaan lakia nuorempana asianajajana. 1880-luvun ajan Weber jatkoi historian opiskelua. Hän sai tohtorinarvon lakitiedossa 1889 kirjoittamalla keskiajan liikeorganisaatioita käsittelevän oikeushistoriallisen teoksen. Kaksi vuotta myöhemmin Weber sai valmiiksi teoksensa Die Römische Agrargeschichte in ihrer Bedeutung für das Staats- und Privatrecht. Tämä takasi Weberille oikeuden täyteen akateemiseen arvoon.
Näinä vuosina Weber kuitenkin keskittyi erityisesti yhteiskuntapolitiikkaan. Hän liittyi vuonna 1888 Verein für Sozialpolitikiin, eräänlaiseen itsenäiseen oppineiden aivoriiheen, joka pohti yhteiskunnallisia asioita. Vuonna 1890 tämä aivoriihi käynnisti tutkimushankkeen, joka pohti ”Puolan ongelmaa” eli ulkomaalaisten maatyöläisten muuttoliikettä itäiseen Saksaan samalla kun paikalliset maatyöläiset muuttivat teollistuviin kaupunkeihin. Weber asetettiin tutkimushankkeen johtoon ja tämän takia hän kirjoitti suurimman osan tutkimuksesta. Lopullista raporttia pidettiin laajalti erinomaisena empiirisen tutkimuksen esimerkkinä ja Weberin maine asiantuntijana maatalouspolitiikassa lujittui.
Weber saavutti suurta menestystä 1890-luvulla. Vuonna 1893 hän meni naimisiin kaukaisen sukulaisensa Marianne Schnitgerin kanssa, joka oli intellektuelli ja feministi, itsekin tunnettu kirjoittaja. Seuraavana vuonna Weber toimi lyhytaikaisesti taloustieteen professorina Freiburgin yliopistossa, ennen kuin otti vastaan viran Heidelbergissä 1896. Hän joutui vähentämään ja lopulta kokonaan lopettamaan säännöllisen akateemisen työnsä vuonna 1897 sairauden takia, josta ei toipunut ennen vuotta 1901. Sairaus oli todennäköisesti hermoromahdus, joka aiheutui hänen isänsä kuolemasta.
Vuonna 1903 hänestä tuli aikakauslehti Archiv für Sozialwissenschaft und Sozialpolitikin toimittaja. Weberistä tuntui kuitenkin, ettei hän voinut jatkaa normaalia opetustyötä ja toimi siitä lähtien yksityisenä oppineena. Tätä auttoi hänen vuonna 1907 saamansa perintö. Vuonna 1904 hän vieraili Yhdysvalloissa ja osallistui taiteiden ja tieteiden kongressiin, joka pidettiin St. Louisin maailmannäyttelyn yhteydessä.
Weberin laajimmin tunnettu teos, Protestanttinen etiikka ja kapitalismin henki, julkaistiin vuonna 1904 (suom. 1980). Siinä hän tarkasteli kapitalismin henkistä (eettistä) pohjaa. Hän katsoi, että kapitalismin syntyyn vaikutti kalvinismin ennaltamääräämisoppi, jonka mukaan taivaaseen pääsyyn ei voinut itse vaikuttaa. Kalvinistit tarvitsivat varmuuden pelastumisestaan, joten he ajattelivat, että maallinen menestys oli osoitus kuulumisesta pelastuvien joukkoon. Tämä Weberin mukaan osaltaan synnytti taloudellisen järjestelmän, joka myöhemmin jatkoi olemassaoloaan epäuskonnollisena, irronneena syntytaustastaan. Weber ei toisaalta tarkoittanut, että kalvinismi olisi ollut välttämätön pohja kapitalismin syntymiselle, vaan sanoi, että kapitalismi olisi ilman kalvinismia syntynyt jossain muussa muodossa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi hetken aikaa sairaaloiden johtajana Heidelbergissä. Vuonna 1918 Weber toimi asiantuntijana Saksan aselepokomissiossa solmittaessa Versailles'n rauhansopimusta. Hän oli mukana myös Weimarin tasavallan perustuslain luonnostelleessa komiteassa.
Vuodesta 1918 hän jatkoi opettamista, ensin Wienin yliopistossa ja vuodesta 1919 Münchenin yliopistossa, jossa hän johti ensimmäistä saksalaista sosiologian instituuttia.
Max Weber kuoli keuhkokuumeeseen Münchenissä 14. kesäkuuta 1920.
Ymmärtävä sosiologia
== Kootut teokset ==
Emily Blunt
Emily Olivia Laura Blunt (s. 23. helmikuuta 1983 Lontoo) on yhdys­valtalais-englantilainen Golden Globe -palkittu näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elo­kuvissa My Summer of Love (2004), Paholainen pukeutuu Pradaan (2006), Nuori Victoria (2009), Wild Target (2010), Looper (2012), Into the Woods (2014) ja Sicario (2015).
Blunt on ollut ehdolla muun muassa Bafta-palkinnon saajaksi. Hänet palkittiin parhaan nais­sivu­osan SAG-palkinolla elo­kuvasta Hiljainen paikka (2018), jonka ohjasi hänen avio­miehensä John Krasinski.
Varhainen elämä
Bluntilla on kolme sisarusta. Hänen isänsä on asianajaja ja äitinsä opettaja, joka nuorena näytteli myös televisiossa ja teatterissa. Blunt harrasti lapsena laulamista, sellon­soittoa ja ratsastusta. Hän kärsi änkytyksestä, mutta ongelma korjaantui puhe­terapiassa. Tämän jälkeen hän kiinnostui näyttelemisestä. Blunt pääsi 16-vuotiaana esittävien taiteiden kouluun Hurtwood Houseen.
Ura
Bluntin ensimmäinen näyttämörooli oli vuonna 2001 näytelmässä The Royal Family, ja ensimmäinen televisio­rooli vuonna 2003 sarjassa Boudica. Elo­kuva­läpi­murtonsa hän teki vuonna 2004 roolissaan elo­kuvassa My Summer of Love.
Blunt oli mukana draama­komedia­elo­kuvassa Paholainen pukeutuu Pradaan (2006), joka perustuu Lauren Weisbergerin saman­nimiseen romaaniin vuodelta 2003. Elokuva oli kansain­välinen arvostelu- ja lippu­tulo­menestys tuottaen maailman­laajuisesti yli 326 miljoonaa dollaria. Blunt sai roolistaan parhaan nais­sivu­osan Golden Globe ja Bafta-ehdokkuudet.
Blunt näytteli kuningatar Viktoriaa elo­kuvassa Nuori Victoria vuonna 2009. Hän sai roolistaan parhaan nais­pää­osan Golden Globe -ehdokkuuden.
Vuonna 2014 Blunt näytteli leipurin vaimoa Rob Marshallin ohjaamassa musikaali­elo­kuvassa Into the Woods, josta Blunt sai parhaan nais­pää­osan Golden Globe -ehdokkuuden.
Blunt oli pääosassa jännitys­elo­kuvassa Nainen junassa (2016), joka perustuu Paula Hawkinsin saman­nimiseen romaaniin. Blunt sai roolistaan parhaan nais­pääo­san Bafta- ja SAG-ehdokkuudet.
Blunt näytteli Maija Poppasta 2018 ensi-iltansa saaneessa elo­kuvassa Maija Poppasen paluu. Rob Marshall ohjasi musikaali­elokuvan, joka on jatko-osa vuoden 1964 elo­kuvalle Maija Poppanen. Muissa rooleissa näyttelevät muun muassa Lin-Manuel Miranda ja Meryl Streep.
Yksityiselämä
Blunt on ollut naimisissa näyttelijä John Krasinskin kanssa vuodesta 2010 ja heillä on vuosina 2014 ja 2016 syntyneet tyttäret. Bluntin setä Crispin Blunt on parlamentin jäsen.
Kyrönmaan seutukunta
Kyrönmaan seutukunta oli yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsi Pohjanmaan maakunnassa. Siihen kuului lakkautushetkellä kaksi kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 151. Seutukunta lakkautettiin vuonna 2021, kun Isonkyrön kunta siirtyi osaksi Etelä-Pohjanmaan maakuntaa, Laihian kunnan siirtyessä osaksi Vaasan seutukuntaa.