cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pyhä Hyginus
Pyhä Hyginus (myös Higinio, Hygin tai Igino; sanoista terve, edistynyt; syntynyt Ateenassa Kreikassa - kuollut 142 Roomassa, Italiassa) oli kreikkalainen, 9. paavi, filosofi ja pyhimys. Hän oli marttyyrinä kuolleen pyhän Telesforuksen seuraaja, pyhän Pius I:n edeltäjä sekä kuoli itse Antoninus Piuksen vainoissa hallittuaan 138-142. Hän taisteli siihen aikaan Roomassa olleiden Valentinuksen ja Cerdon gnostilaista harhaoppia vastaan sekä organisoi papistoa jossain määrin. Mies listataan usein marttyyriksi ja hänet on haudattu Vatikaanin kukkulalle lähelle pyhän Pietari Apostolin hautaa. Paavin muistopäivä on 11. tammikuuta, mutta hänen kulttinsa tukahdetuttiin 1969.
Kevin Kantee
Ura
Kantee on Jokereiden kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa Jokereissa kaudella 2003–2004. Lopullisesti Kantee vakiinnutti paikkansa Jokereiden kokoonpanossa kaudella 2004–2005, jolloin hän pelasi 46 ottelua liigassa.
Jokereissa Kantee voitti kaksi SM-hopeaa, kunnes hän siirtyi Turun Palloseuraan kesken kauden 2006–2007. Kantee pelasi TPS:ssä lopulta vain kevään 2007, minkä jälkeen Kantee teki kahden vuoden sopimuksen Tampereen Ilveksen kanssa. Kahden Ilves-kauden jälkeen Kantee pelasi vajanaisen kauden JYP:ssä. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Itävallan liigassa pelanneeseen slovenialaiseen HDD Olimpija Ljubljanaan. Seuraavalla kaudella Kantee pelasi Italian liigan HC Valpellicessa, jossa hän päätti uransa keväällä 2012.
Kantee varattiin NHL:ään vuonna 2002, kun Chicago Blackhawks valitsi hänet kuudennella kierroksella varausvuorolla 188. Chicago kuitenkin luopui Kanteen oikeuksista kesällä 2006. .
Kantee edusti Suomea kahdesti junioreiden MM-kilpailuissa. Hän oli mukana alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2002 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004.
Guildfordin katedraali
Guildfordin katedraali, virallisesti The Cathedral Church of the Holy Spirit, Guildford on katedraali Guildfordin kaupungissa Surreyn kreivikunnassa Englannin alueella Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Katedraalin suunnitteli englantilainen arkkitehti Sir Edward Brantwood Maufe. Katedraalin rakentaminen alkoi vuonna 1936 ja päättyi 1961. Katedraalin rakennustyöt keskeytyivät vuosiksi 1939–1945 toisen maailmansodan takia.
Katedraalin torni nousee 48,8 metriin asti, ja sen päällä on 4,6-metrinen kultainen enkeli. Katedraali edustaa art deco- ja goottilaista tyyliä.
Ylä-Tuuloman voimalaitos
Ylä-Tuuloman voimalaitos ( tai ГЭС-12, GES-12, 'Vesivoimalaitos 12') on Venäjän Murmanskin alueelle Tuulomajoelle 1960-luvulla rakennettu 268 MW:n vesivoimalaitos, jonka vuosituotanto on 800 GWt. Se on Luoteis-Venäjän vesivoimaloista suurin. Voimalan rakensi suomalainen valtionyhtiö Imatran Voima. Voimalatyömaalla oli enimmillään töissä 3 000 miestä ja 250 naista. Koko hankkeen toteuttivat suomalaiset. Työt kestivät kolme vuotta ja voimalaitos luovutettiin neuvostoliittolaiselle tilaajalleen kolme kuukautta ennen määräaikaa. Rakennuskustannukset olivat noin 155 miljoonaa markkaa. Laitoksessa on neljä vesiturbiinia. Laitos on ylempi kahdesta Tuulomajoen vesivoimalasta, ja se kuuluu TGK-1-yhtiölle. Laitoksen yhteyteen on syntynyt Ylä-Tuuloman (Verhnetulomski) kaupunkityyppinen taajama.
Laitoksen yläpuolella on 120 kilometriä pitkä ja suurimmillaan 745 neliökilometriä peittävä Ylä-Tuuloman tekojärvi. Padon rakentaminen nosti tekojärven paikalla ennen sijainneen Nuorttijärven pintaa 32 metriä. Padon pudotuskorkeus on noin 60 metriä.
Laitokseen alkujaan rakennettu kalaporras ei toiminut, eikä se ole käytössä.
Pyhä Pius I
Pyhä Pius I oli kymmenes paavi. Hän toimi paavina noin vuosina 142–155 suunnilleen 14 vuoden ajan. Syntyjään Pius oli aquileialainen. Hän kuoli arviolta vuonna 154 Roomassa, ja hänen seuraajakseen valittiin Pyhä Anicetus. Piuksen muistopäivä on 11. heinäkuuta.
Alice Springs
Alice Springs sijaitsee Australian mantereen keskellä ja aivan Kauriin kääntöpiirin vieressä. Kaupunki sijaitsee erämaassa, jossa lämpötilat ovat kesäaikaan korkeita. Alice Springs perustettiin 1870-luvulla Toddjoen varrelle puhelinlinjoja edeltänyttä pohjois-eteläsuuntaista lennätinlinjaa varten. Toddjoessa on vettä vain osan aikaa vuodesta, mutta tällä paikalla oli lähde, englanniksi spring. Alun perin kaupungin nimi oli Stuart. Lähde sai nimensä lennätinlaitoksen ylitarkastajan Charles Toddin vaimon Alicen mukaan ja 1930-luvulla kaupungin nimi muuttui Stuartista Alice Springsiksi.
Alice Springs on Australian kuivien keskiosien keskus, ja se oli lyhytikäisen Keski-Australian territorion pääkaupunki vuosina 1926–1931. Kaupunki on rautatien ja valtatien risteysasema, ja sen kautta kulkee lähiseuduilla kaivettuja malmeja ja kasvatettua karjaa.
Alice Springsin ympäristössä on keinokasteltuja hedelmätarhoja ja lypsykarjatiloja. Kaupunki toimii tukikohtana lentävälle lääkäripalvelulle ja harvaanasutun alueen lapsille tarkoitetulle radiokoululle, joka toimii nykyisin satelliittidatasiirron avulla.
Turistikohde Uluruun on Alice Springsistä noin 450 kilometriä päällystettyä tietä pitkin.
Ilmasto
Vuoden lämpimintä aikaa on joulukuusta helmikuuhun, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 35,5 °C. Viileintä on kesäkuusta elokuuhun, jolloin keskimääräinen alin lämpötila jää viiden asteen alapuolelle. Sadetta saadaan ympäri vuoden, vähiten elo- ja syyskuussa.
BAE Systems Hawk
BAE Systems Hawk (alkujaan Hawker-Siddeley Hawk) on suihkuharjoitushävittäjä, joka suoritti ensilentonsa 1974. Sitä käyttävät Britannian kuninkaalliset ilmavoimat, Suomen ilmavoimat ja myös monet muut maat joko harjoitushävittäjänä tai taistelukoneena.
Vuonna 2022 Suomella on käytössä yhteensä 32 koneyksilöä: 16 Sveitsistä ostettua Mk 66 -mallia, seitsemän Mk 51A -mallia ja yhdeksän alkuperäistä Mk 51 -konetta.
Historia
thumb|[[Red Arrowsin BAe Hawk]] Hawk-harjoitushävittäjää alettiin suunnitella 1964, kun Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat etsi korvaavaa konetta Folland Gnatille. SEPECAT Jaguarin kaksipaikkaista versiota aiottiin käyttää tähän tehtävään. Vuonna 1968 Hawker Siddeley Aviation alkoi suunnitella paljon Jaguaria yksinkertaisempaa alisoonista suihkukonetta. Suunnittelunimi oli ensin P.1182 ja sitten HS.1182. Pääsuunnittelijana toimi Gordon Hudson. Nouseva ohjaamo antoi kouluttajalle hyvän näkyvyyden ja peräkkäisistuttava ohjaamo antoi oppilaalle tilanteen, joka vastasi yksinlentämistä.
Yhtiö ja Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat luottivat suunnitelmaan niin paljon, että puolustusministeriö teki maaliskuussa 1972 tilauksen 176 koneesta ilman prototyyppikoneita. Kuutta ensimmäistä tuotantokonetta käytettiin koelentoihin. Viisi näistäkin luovutettiin ilmavoimille myöhemmin. Hawkiksi elokuussa 1973 nimetty kone teki Duncan Simpsonin ohjaamana 53 minuuttia kestäneen ensilentonsa 21. elokuuta 1974 Dunsfoldissa.
Ensimmäiset Hawk T.1 -koneet luovutettiin Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien 4. lentosotakoululle Valleyn lentotukikohdassa Angleseyssä 4. marraskuuta 1976. Aiemmat alkusarjan koneet oli luovutettu Boscombe Downiin, Farnboroughiin ja Rolls-Roycelle järjestelmien kehittämiseksi, testaamiseksi ja ohjeistuksen luomiseksi. Lentosotakoulussa koneet korvasivat Gnatin ja Hawker Hunterin. Red Arrows-taitolentoryhmä vaihtoi 1980 Gnateista Hawkeihin. Ilmavoimat pohti Hawkin (T.Mk 1A -versio) käyttöä tukihävittäjänä varustamalla tammikuussa 1983 88 Hawkia Sidewinder-ohjuksin. Tämä oli siis kylmän sodan erään huippukauden aikainen päätös. Hawk korvasi Canberran Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien maalihinauskoneena 1980-luvulla. Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat hankki 12 Hawk T.Mk 1/1A -konetta ilmavoimilta automaattiohjattaviksi maalikoneiksi.
Hawk oli tarkoitettu vientiin ja siitä toteutettiin useita eri vientiversiota (Suomi Mk 51, Kenia Mk 52, Indonesia Mk 53, Zimbabwe Mk 60, Dubai Mk 61, Venezuela Mk 62, Abu Dhabi Mk 63, Kuwait Mk 64, Saudi-Arabia Mk 65, Sveitsi Mk 66, Brunei Mk 100, 200). Yhdysvaltain laivasto hankki koneen tyyppinä T-45 Goshawk, jossa suurimpana erona on kyky toimia lentotukialukselta.
Hawker Siddeley muodosti vuonna 1977 eräiden muiden brittiläisten lentokonevalmistajien kanssa kansallisen British Aerospace -yhtiön (BAe), joka jatkoi Hawkin valmistusta. British Aerospace puolestaan yhdistyi vuonna 1999 Marconi Electronic Systemsin kanssa BAE Systems -yhtiöksi, joka edelleen valmistaa Hawkia. Joulukuun alkuun 2007 mennessä oli valmistettu yli 900 Hawk-konetta.
Suomen ilmavoimien Hawkit
Suomen puolustusministeriö tilasi 30. joulukuuta 1977 ilmavoimille 50 kappaletta Hawk Mk 51 -konetta, jotka sijoitettiin aluksi hävittäjälaivueisiin Rovaniemelle, Rissalaan ja Pirkkalaan sekä ilmasotakouluun Kauhavalle. Sopimuksen arvo oli solmimisen ajankohtana noin 960 milj. mk. Tilaukset kohdistuivat vuosiin 1980–1985. Koneista neljä ostettiin Englannista (HW-302..303 ja HW-305..306) ja ne lennettiin Suomeen vuosina 1980–1981. Valmet Lentokoneteollisuus kokosi 46 Hawkia (HW-301, HW-304, HW-307..HW-350) vuosina 1980–1985 Hallissa. Vuosina 1993–1994 ostettiin Englannista seitsemän Hawk 51A -konetta, ja niiden tunnukset ovat HW-351..357. Koneiden suunniteltuihin sodanaikaisiin tehtäviin kuuluivat aikaisemmin rajoitetut taistelutehtävät tykillä, infrapunaohjuksilla ja raketeilla aseistettuna. Koneiden taistelukyky on kuitenkin rajoittunut muun muassa tutkan puuttumisen takia. Käytössä on nyt keskitytty vain koulutuskäyttöön. Koneita käyttää myös ilmavoimien taitolentoryhmä Midnight Hawks. Lähes kaikki Hawk-koneet palvelivat vuosina 2005–2013 Lentosotakoulussa Kauhavalla Hävittäjälentolaivue 41:ssä ja vain muutama Hallissa Koelentokeskuksessa. Koelentokeskus ja sen Hawk -koneet siirtyivät Hallista Pirkkalaan kesäkuussa 2013. Osana Lentosotakoulun lakkautusta lensivät HävLv 41:n viimeiset Hawkit Tikkakoskelle 7.12.2014. Lasiohjaamolla modernisoitu Mk 51 -prototyyppi HW-341 teki ensilennon 23. syyskuuta 2008. Ensimmäisenä sarjakoneena Mk 51A -muunnostöistä valmistui HW-352, joka luovutettiin Ilmavoimille Pariisin ilmailunäyttelyssä 16. kesäkuuta 2009.
Käytettyjen Hawkien hankinta Sveitsistä ja vanhojen Hawkien poisto
Kesäkuun lopussa 2007 ilmoitettiin, että Suomi ostaa Sveitsistä 18 käytettyä Hawk-harjoitushävittäjää noin 41 miljoonalla eurolla. Kaupan myötä Suomella on riittävästi harjoitushävittäjiä aina 2020-luvun puoliväliin asti. Hävittäjät toimitettiin maakuljetuksella 2008. Lentosotakoululle koneet luovutettiin 2011–13. Koneet ovat Hawk Mk 66 -tyyppiä, joka on uudempi kuin aiemmat Suomen ilmavoimien palveluskäytössä olleet Hawk-versiot. Hankituilla koneilla voidaan lentää vielä noin 90 000 lentotuntia, mikä vastaa Suomen ilmavoimien 15 vuoden tarvetta.
Samoja koneita tavoittelivat sekä Itävalta että yhdysvaltalainen ilmailualan yritys. Sveitsi valitsi Suomen.
Ennen palvelukäyttöä Sveitsistä ostetut koneet kunnostettiin ja modernisoitiin niin sanotuilla lasiohjaamoilla. Ilmavoimat tilasi jo aiemmin Hawk Mk 51- ja Mk 51A -koneisiin tilattua muutostyötä vastaavan päivityksen Patria Aviation Oy:ltä 31. joulukuuta 2009. Lisäksi pitkään varastoituina olleelle Mk 66 -kalustolle tehtiin lentokelpoisuuden palauttamisen ja käyttöönoton edellyttämät tarkastus- ja huoltotoimenpiteet. Tilauksen arvo on yli 30 miljoonaa euroa. Modernisoidut koneet toimitettiin vuosina 2010–2013. Ensimmäinen Sveitsistä hankituista Hawk Mk 66 -koneesta valmistui lentokuntoon toukokuussa 2011 tunnuksella HW-374.
Mk 66:t säilyttävät ilmavoimien palveluksessa alkuperämaansa punavalkoisen maalauskaavion, ja niiden tyyppitunnus on muiden Hawk-mallien kanssa yhtenevästi HW. Vähän lennettyjen ja hyväkuntoisten sveitsiläiskoneiden hankinnan ansiosta Ilmavoimien Hawk-lentokaluston elinkaari on turvattu 2030-luvulle asti. Vuoden 2015 jälkeen Ilmavoimilla on käytössään modernisoituina 16 Mk 66-, seitsemän Mk 51A- ja yksi Mk 51 -mallin konetta.
Seitsemän Hawk Mk. 51 -konetta uudistettiin Patrian tuotantolinjalla vuosina 2017–2018. Vuodesta 2005 varastoituna olleet koneet muutetaan elektronisin näytöin varustetuiksi lasiohjaamokoneiksi. Koneiden muutosten suunnittelu alkoi vuonna 2015.
Suomessa
Vuosina 1981–2023 Suomessa on tapahtunut 12 Hawk-onnettomuutta, jotka ovat aiheuttaneet viisi kuolemaa ja 13 tuhoutunutta konetta:
Hyytymä
Hyytymä tarkoittaa nestemäisen aineen kiinteytymistä sillä tavalla, ettei sitä voi pitää enää nesteenä. Hyytymisen mekanismi voi olla esimerkiksi
Veren hyytymä on haavoihin ja ruhjeisiin kemiallisen reaktion synnyttämä kerros kiinteytynyttä veriplasmaa. Hyytymän tarkoitus on suojata haavaa ulkopuolelta ja estää verenvuoto.
Nesteseos, jossa on veteen liuenneena tai sekoittuneena muita aineita, hyytyy, kun siinä oleva vesi haihtuu ja jäljelle jäänyt aines on kiinteää.
Nesteissä hyytymä syntyy myös, kun nesteen pintalämpötila laskee alle jäätymispisteen. Nesteen pintaan muodostuu tällöin kiinteää ainetta.
Eija Vilpas (albumi)
Eija Vilpas on vuonna 1993 julkaistu näyttelijä Eija Vilppaan albumi.
Albumilla vierailee Vilppaan entinen aviomies näyttelijä Ville Virtanen kappaleessa "Mennään Mäntsälään" ja Mikko Kivinen kappaleessa "Kauhea kankkunen".
Zala Kralj & Gašper Šantl
Zala Kralj & Gašper Šantl on vuonna 2018 perustettu slovenialainen duo, jonka muodostavat Zala Kralj ja Gašper Šantl. Duo edusti Sloveniaa kappaleella "Sebi" vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa Tel Avivissa. Duo sai ensimmäisessä semifinaalissa 167 pistettä sijoittuen kuudenneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa pisteitä tuli 106 lopullisen sijoituksen ollessa 15.
Aluksi Kralj oli vieraileva laulaja Šantlin kirjoittamilla ja tuottamilla kappaleilla, mutta vuonna 2018 he päättivät yhdistyä duoksi. Vuoden 2018 aikana duo julkaisi singlet "Valovi", "Baloni" ja "S teboi", ja vuoden 2019 helmikuussa duo julkaisi ensimmäisen EP-levynsä Štiri. Kesäkuussa 2019 duolta tuli single "Come to me" joka on duon ensimmäinen englanninkielinen julkaisu. Myöhemmin lokakuussa duolta julkaistiin myös single "signals". Helmikuussa 2020 Duo julkaisi ensimmäisen albuminsa. Albumi on jaettu kahteen osaan. Ensimmäinen koostuu slovenialaisista kappaleista valovi, baloni, s teboi, sebi sekä coverista novo sonce. Toinen osa koostuu englanniksi laulettavista biiseistä come to me, signals, me&my boi, box sekä coverista hazey.
Rudolf Bauer
Rezső (Rudolf) Bauer (2. tammikuuta 1879 Budapest – 9. marraskuuta 1932 Sósér) oli unkarilainen yleisurheilija. Hän voitti kiekonheiton olympiakultaa vuoden 1900 kisoissa Pariisissa olympiaennätyksellä 36,04. Robert Garrettin edellinen olympiaennätys koheni 6,89 metriä.
Tampereen kulkutautisairaala
thumb|Tampereen kulkutautisairaalan tulirokko-osasto. Kortteli on nykyään taidetilana, ja sairaalarakennuksenkin seinään on tehty maalauksia. Tampereen kulkutautisairaala toimi Tampereen Kaakinmaan kaupunginosassa vuosina 1897–1959. Sairaala toimi sen jälkeen Pyynikin sairaalan nimellä vuoteen 1985 saakka, jolloin sairaala lakkautettiin ja sen toiminnot siirrettiin Hatanpään sairaalaan. Sairaala oli tarkoitettu kulkutauteihin sairastuneiden hoitoon ja eristämiseen tautien leviämisen ehkäisemiseksi. Desinfiointiin kiinnitettiin erityistä huomiota, ja myös potilaiden omaisten vierailuissa oli rajoituksia. Sotien jälkeen, kun kulkutaudit vähenivät, sairaalassa alettiin hoitaa myös pitkäaikaisia tauteja sairastavia. Sairaala-alue sijaitsi Pyhäjärvenkadun, Papinkadun, Kurilankadun ja Koulukadun rajaamassa korttelissa.
Historia
Kulkutautisairaalan rakentamisesta tehtiin aloite 1891, rakennustyöt alkoivat 1895, ja sairaala valmistui elokuussa 1897. Ensimmäisessä vaiheessa valmistui kaksi yksikerroksista puista sairaalapaviljonkia, aumakattoinen puinen tarkastuspaviljonki, pieni harjakattoinen puinen ruumishuone, kaksikerroksinen tiilinen talousrakennus sekä kivi- ja puurakenteinen desifiointilaitos-piharakennus. Rakennusten suunnittelija oli arkkitehti Onni Tarjanne.
Sairaalaa laajennettiin 1909–1910, jolloin rakennettiin arkkitehti Birger Federleyn suunnittelemat wieniläisjugendtyyliset 50 potilaspaikan potilaspaviljonki eli tulirokko-osasto ja desinfioimismaja eli kärysauna. Tiilinen tulirokko-osasto oli kaksikerroksinen, ja rakennuksessa oli mansardikatto. Aumakattoinen tiilinen kärysauna oli tarkoitettu potilaiden ja heidän vaatteidensa desinfiointiin. Vuonna 1912 valmistui vielä arkkitehti Lambert Pettersonin suunnittelema puinen yhdistetty halkovaja, jäävarasto ja vaunuliiteri, joka purettiin 1950-luvun alussa.
Vuosina 1951–1953 sairaalassa tehtiin perusteellisia korjaus- ja muutostöitä, jotka muuttivat useiden sairaalarakennusten ulkoasua. Muutokset suunniteltiin kaupungin rakennuskonttorin toimesta arkkitehti Bertel Strömmerin johdolla. Tulirokko-osasto peruskorjattiin ja sitä korotettiin yhdellä kerroksella. Muutoksessa rakennuksen mansardikatto ja jugendpiirteet poistuivat ja rakennus muuttui ulkoasultaan funkkistyyliseksi. Talousrakennuksen sisätiloissa ja ulkoasussa tapahtui muutoksia, kun keittiö- ja ruokailutilat uudistettiin. Rakennuksen ulkoasu muuttui, kun toisen kerroksen ikkunat modernisoitiin. Desinfioimislaitos-piharakennuksen puisesta osasta purettiin tallit ja käymälät ja desinfioimislaitos muutettiin pesulaksi. Uutena rakennuksena valmistui lämpövoimala korkeine savupiippuineen puretun vajan paikalle. Sairaalarakennukset liitettiin voimalan keskuslämmitysverkkoon. Kärysauna muuttui desinfioimislaitoksesta tavalliseksi saunaksi.
Sairaalatoiminnan päätyttyä purettiin alueelta vuonna 1986 puiset potilaspaviljongit, tarkastuspaviljonki ja ruumishuone. Tyhjilleen jäänyt tulirokko-osasto vuokrattiin 1987 Tampereen opiskelija-asuntosäätiölle ja muutettiin opiskelija-asunnoiksi. Talousrakennuksessa toimi aluksi Tampereen kaupungin sosiaaliviraston sosiaalikeskuksen kotipalvelutoimisto ja sittemmin tilat vuokrattiin Pirkanmaan musiikkiopistolle. Entisessä kärysaunassa oli A-killan tiloja, ja pesulan tiloissa toimi Marttojen ylläpitämä kierrätyskeskus ja tuoremehuasema. Lämpövoimala oli osin tyhjillään, osaksi vuokrattuna varastotiloiksi ja taiteilijoiden työtiloiksi.
Nykyinen tilanne
Entinen sairaala-alue jäi tyhjilleen vuonna 2009. Rakennukset ovat päässeet huonoon kuntoon, ja niiden kunnostamisen on arvioitu maksavan 4–5 miljoonaa euroa. Sairaala-alueella sijaitsevat korttelitaiteilija Mika Pettissalon ja kuvataiteilija Katri Kempaksen työtilat. Pettissalo kehitti kesällä 2020 korttelin yhteyteen Koko kylän pihan, johon ihmiset ovat voineet tulla vapaasti taiteilemaan. Samassa vanha tulirokko-osastokin on saanut taidetta ulkoseinillensä.
Antinkangas
Antinkangas on kaupunginosa Raahessa. Alue sijaitsee noin kahden kilometrin päässä kaupungin keskustasta koilliseen päin. Antinkankaan rakennuskanta koostuu niin pien- ja rivitaloista kuin pienkerrostaloistakin.
Antinkankaalla sijaitsee syksyllä 2018 avattu monitoimitalo, joka järjestää peruskouluopetusta ja päiväkoti- ja nuorisotoimintaa. Sen paikalla sijaitsi aiemmin vuonna 1976 rakennettu ja 2010-luvulla purettu koulu. Kaupunginosassa sijaitsee myös muun muassa kuntosali. Lisäksi Antinkankaan välittömässä läheisyydessä sijaitsee palveluita, kuten K-Supermarket ja R-kioski.
Toivo
Toivo voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Karakoro (kunta)
Karakoro on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Teichibé sijaitsee 115 kilometriä Kayesista pohjoiseen. Kunnassa on 15 200 ja keskuskylässä 2 300 asukasta (vuonna 2009).
Karakoron kunta rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Sahelin, idässä Koussanén ja etelässä Djéléboun kuntiin sekä lännessä Mauritaniaan. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, jota halkovat pienet vadit. Länsirajalla virtaa Senegalin sivujoki Karakoro. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on kuivuudesta kärsivää aroa.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Fulbet ja maurit liikkuvat alueella paimentolaisina.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, maapähkinä, pavut ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä.
Omnihility
Omnihility on yhdysvaltalainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2009 Eugenessa, Oregonissa.
Vuonna 2011 yhtye aloitti kirjoittamaan materiaalia esikoisalbumilleen, jolloin yhtye solmi levytyssopimuksen Sevared Recordsin sekä Butchered Recordsin kanssa. Esikoisalbumi Biogenesis julkaistiin syyskuussa 2012 molempien levymerkkien alaisuudessa.
Kazimiyya
Kazimiyya tai al-Kazimiyya on Irakin pääkaupunki Bagdadin luoteinen kaupunginosa Tigrisin varrella. Hallinnollisesti se muodostaa yhden Bagdadin maakunnan piirikunnista. Vuonna 2013 Kazimiyyan piirikunnan asukasluvun arvioitiin olevan 12 prosenttia koko maakunnan väkiluvusta (6 696 596), jolloin Kazimiyyan piirikunnan (kaupunginosan) asukasluvuksi saadaan noin 800 000. Sittemmin (2014–2015) Bagdadiin on muuttanut väkivaltaisuuksia paenneita evakkoja esimerkiksi Irakin länsiosan Anbarin maakunnasta, ja suurkaupungin väkiluvun arvioidaan kasvaneen vuodesta 2013.
Omnihility
Helmikuussa 2013 yhtye solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa. Yhtye aloitti toisen studioalbuminsa nauhoitukset kesällä 2013.
Kazimiyya
Kaupunki on šiiamuslimien pyhiinvaelluskohde. Siellä sijaitsee eräs maailman suurimmista šiiamuslimien moskeijoista (Kazimiyyan moskeija, valm. 1515).
Säiliömuoto
Säiliömuoto on tiedostoformaatti, joka voi sisältää standardoitujen koodekkien pakkaamaa dataa. Säiliötä käytetään eri datatyyppien tunnistamiseen ja lomittamiseen. Yksinkertaisemmat säiliöt voivat tukea monia äänikoodekkeja, kun taas kehittyneemmät mahdollistavat äänen, videon, tekstityksen, kappaleiden ja metadatan (tägi) sisällyttämisen – nämä yhdessä synkronointi-informaation kanssa, jota tarvitaan eri datavirtojen toistamiseen yhdessä.
Säiliömuototyyppejä
Jotkin säiliöt ovat yksinomaan äänelle:
Muut joustavat säiliöt voivat sisältää monentyyppistä ääntä ja videota, kuten myös muuta mediaa. Suosituimmat multimediasäiliöt ovat:
On monia muita säiliömuotoja, kuten NUT, MPEG, MXF, ratDVD, SVI, DivX Media Format ja VOB.
Muita säiliömuotoja on olemassa pelkkiä still-kuvia varten:
Formaattien erot
Eri säiliömuodot poikkeavat toisistaan pääasiassa seuraavilla tavoilla:
Suolayrtit
Suolayrtit (Salicornia) on kasvisuku, joka kuuluu revonhäntäkasvien heimoon ja luokiteltiin aiemmin savikkakasveihin. Sukuun kuuluu 52 lajia. Suolayrtit ovat möyheävartisia halofyyttejä, joiden lehdet ovat surkastuneet lähes näkymättömiksi. Suomessa kasvaa luonnonvaraisena merenrantakasvina yksi laji, punasuolayrtti (Salicornia europaea).
Suomalainen kansantanssi
thumb|250px|Kipakkaa polkkaa. Rimpparemmi. Kuva: Aki Paavola.
Kansantanssi on Suomessa harrastuksena suosittu ja eri seuroissa on laskettu olevan jopa 25 000 harrastajaa.
Taustaa
Suomalaiset kansantanssit eli tanhut tulivat harrastuksena muodikkaiksi 1900-luvun alun naisvoimisteluliikkeen ja raittiusjärjestöjen työn myötä. Kansallisuusaatteen nostamana 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa annettiin keruukehotuksia kansanperinteeseen. Tanssiperinnettä saatiin kerätyksi kansainvälisesti verraten hyvin.
Suomalainen kansantanssi voidaan jakaa muutamiin toisistaan esteettisesti ja luonteeltaan poikkeaviin alueisiin:
Saamelaisista tansseista on tietoa hyvin vähän kolttien katrillia lukuun ottamatta.
Kansantanssiin kuuluu ryhmätansseja, jotka tanssitaan kuvioissa symmetriaa noudattaen, ja kansan paritansseja joissa muunnelmien rikkaus kukoistaa vapaan viennin avulla. Suomenruotsalaisessa ja karjalaisessa tanssiperinteessä improvisaatiolla on suurempi tila kuin muualla Suomessa. Suomenruotsalaiseen kansantanssiin kuuluu tyypillisenä suomenkielistä aluetta pehmeämpi askellus ja vinhakkaampi pyörintä. Suomenruotsalaisessa perinteessä myös huudetaan riemukkaasti ja useammin kuin suomenkielisessä. Ruotsinkielisten kansantanssiryhmien ohjelmistoon kuuluu myös sellaisia tanssilajeja, joita suomenkielisillä ryhmillä ei tyypillisesti kuulu (esimerkiksi bakmes).
Kansantanssiryhmät jakautuvat käytännössä sosiaalisiin ja esittäviin ryhmiin. Esittävien tarkoitus on luoda yleisölle elämys tai esitellä suomalaista kansanperinnettä. Sosiaaliset ryhmät taas ovat lähempänä kansantanssin alkuperäistä tarkoitusta: yhteistä hauskanpitoa. Työväen- ja kansalaisopistot sekä erilaiset keskusseurat tekevät vanhus-, varhaisnuoriso- ja terveystyötä liikuttaessaan eri kansanryhmiä.
Kansantanssien esihistoria rituaalitansseissa
Tarkkaa tietoa siitä, milloin suomalaiset alkoivat tanssia, ei ole, mutta on hyvä syy olettaa sen alkaneen jo esihistoriallisina aikoina, suomalais-ugrilaisten kansojen aiemmilla asuinseuduilla. Lähes kaikkien säilyneiden heimokulttuurien piirissä esiintyy tansseja, joissa on järjestyneitä kuviota, rytmillisiä jaksotuksia, erityinen esiintymispaikka ja ne on suunniteltu tekemään tietty vaikutus katsojiin tai liittyvän yhteisölliseen juhlintaan. Yleisönä saattavat olla vain henkiolennotkin, joilta tanssijat pyytävät sadetta, kalaonnea tai kiittävät sadosta, ja näyttämönä ruohoaukio. Näistä rituaaleista on esittävä tanssi saanut alkunsa, sekä kansantanssit kehittyneet sittemmin. Suomestakin on tehty esihistorialliselta ajalta löytöjä soittimista, joilla seremonia- ja kansantansseja on todennäköisesti säestetty. Vuodenkiertoon, luontoon ja yhteisöllisiin tapahtumiin liittyvät kansantanssit ovat hyvin todennäköisesti kuuluneet kulttuuriin Suomenkin alueella jo esihistoriallisella ajallakin, sekä saaneet vaikutteita naapurikulttuurialueilta. Suomalaisessa muinaisuskokulttuurissa viljankylvöajan jälkeinen touko- ja vakkajuhlien aika on ollut parinmuodostuksen juhla-aikaa, sekä keskikesän (kesäpäivänseisauksen) ajalla, loppukesän karhujuhlilla ja syksyn Kekri-sadonkorjuujuhlilla on eittämättä ollut merkitystä myös suomalaisten kansantanssien alkuhistoriassa.
Kansantanssin historiaa Suomessa
Suomalaisen kansantanssin historia liittyy vahvasti Suomen yleiseen historiaan ja eri vaiheisiin sekä Ruotsin vallan aikana että suuriruhtinaskuntana osana Venäjää. Kansallisuusaatteen nousun vaikutuksesta aiemmin ajanvietteenä toimineesta musiikki-, leikki- ja tanssiperinteestä muotoutui suomalaisten "juuria" korostava kulttuurin muoto. Musiikin ja seurustelutapojen muutokset ovat olleet vahvasti vaikuttamassa suomalaisen tanssiperinteen kehittymiseen
Suomessa ei ole varsinaisesti maassa syntyneitä tansseja, vaan kaikilla kansantansseilla on juuret eurooppalaisissa tansseissa. Esimerkiksi polskan juuret ovat Puolassa ja jenkan Saksassa. Tanssit muovautuivat Suomalaiseen muotoon vuosien myötä, ja nykyään ne eroavat huomattavasti synnyinmaissaan tanssittavista kuvioista.
Laulutanssit
Keskiajalla ketju- ja piiritanssit olivat yleisiä eri puolella Eurooppaa. Ne ovat kansantanssien vanhinta tanssikerrostumaa ja todennäköisesti levinneet Ranskasta (ransk. carole) muualle Eurooppaan. Keskieurooppalaiset tanssilaulut eivät ilmeisesti yleistyneet suomenkielisen väestön keskuudessa, vaikka niiden aiheita käytettiin kalevalamittaisissa lauluissa.
Suomalaisten muinaiskansantansseissa on voinut olla vaikutteita, keskieuraasialaiselta ajalta, ikivanhoista piiri- ja letkaketjutansseista, joista osaa nykyversioina yhä harrastetaan keskisen, sekä eteläisen Euraasian alueilla ja laajemmaltikin perinnetansseina. Osalla niistä on monituhatvuotinen historia.
Askelikot ovat yksinkertaisia: kävelyä, juoksua, hyppyaskelikkoja, tasahyppyjä. Kuvioina ovat tavallisimmin piirit ja ketjut, mutta voidaan liikkua myös rivistönä tai solassa. Laulutanssiperinteen jatkajina ovat piirileikit
Menuetti ja polska
Polska on puolalaista alkuperää.
Angleesi
Solassa tanssittavat angleesit tunnetaan Suomessa myös solatanssien nimellä.
Enkeliska
Enkeliskat yleistyivät Suomessa viimeistään 1800-luvun alkupuolella. Suosituimmillaan ne olivat 1800-luvun puolivälissä. Toisin kuin monet muut tanssinlajit, enkeliska on ollut Suomessa lähes pelkästään kansanomaisessa käytössä, eikä sitä juuri tunneta säätyläistansseina.
Enkeliska tuli todennäköisesti Britteinsaarilta merimiesten mukana. Nimi onkin ilmeisesti suora suomennos ruotsin kielen sanasta engelska = englantilainen. Enkeliska oli erityisen suosittua Ahvenanmaalla, vaikka tietoja on 1800-luvun alusta lähtien lähes koko maasta Karjalaa lukuun ottamatta.
Enkeliskaa tanssitaan tasajakoiseen musiikkiin ja sen tunnistettavat piirteet ovat paikallaan suoritettava enkeliskahyppely, sekä kuviossa pujottelu eli enkeliskakierto. Enkeliskatanssikuvion koko voi olla vaihteleva: 3, 4, 5, 6, 8 tai 9 tanssijaa. Aina ei siis tanssita pareittain. Ahvenanmaalta on tietoja myös vielä useamman hengen kuvioista.
Enkeliskan piirteitä tunnetaan nykyäänkin Britteinsaarten reel-tansseista. Hyppely on omaksuttu meille pehmeämpänä ja tempoltaan hitaampana. Askel on kuitenkin ilmava ja rullaa päkiältä kannalle.
Kolmen hengen kuviossa tanssijat kiertävät kahdeksikkoa ja neljän hengen kuviossa kolmisilmukkaista kahdeksikkoa. Kiertäessä tanssijat tulevat aina toisiaan vastaan. Enkeliskakiertoa voidaan harjoitella mm. ajattelemalla, että annetaan joka toiselle vastaantulevalle oikea käsi ja joka toiselle vasen.
Kolonnatanssit
Kolonnatanssit ovat kontratansseja, joiden tanssikuvio muodostuu useista kolmikkoriveistä. Monissa maissa kolonnatanssit tunnetaan ranskankielisellä nimellä tempete. Suomessa tunnetaan muutamia kolonnatansseja, esim. Yhdeksänhenkinen, Hampuri, Hollolalainen, Tyrvään lysti ja Pappi varis. Kolonnatanssit ovat olleen yleisempiä muualla Euroopassa, missä niitä on tanssittu myös suuremmissa kuvioissa. Sana purpuri tulee ranskalaisesta sanasta potpourri, joka tarkoittaa sekaliharuokaa: kuten ruoassa on useita lihalajeja, siten purpurissa on useita tanssilajeja.
Katrilli
Katrilleja on Suomessa muistiinmerkitty useita. Se on ollut suosituin kontratanssin muoto Suomessa. Katrillia tanssitaan neliössä.
Franseesi
Franseesi (ranseesi, pransiisi) yleistyi säätyläistanssina kontratansseista viimeisenä 1800-luvun lopulla, ja kansanomaisessa käytössä se ei ole ollut kovinkaan yleinen. Franseesia leimasi tietty herraskaisuus, ja se oli käytössä vain lyhyen aikaan. Se on poloneesin ohella säilyttänyt asemansa akateemisten juhlatilaisuuksien tanssina. Franseesista on tietoja neliö- ja vastakkaisrivitanssina Länsi- ja Etelä-Suomesta, ja ainoastaan Helsingin ympäristössä sillä on ollut vahva asema kansan keskuudessa. Franseesi muistutti rakenteeltaan sekä katrilleja että purpureita: katrillimaisia piirteitä siinä oli vastuut, paikanvaihdot, karkelot ja muut vastaavat vakio-osat ja purpurimaisia piirteitä olivat monimuotoiset kuviomarssit tanssin lopussa.
Purpuri
Purpuri on eräs komeimmista ja näyttävimmistä suomalaisen kansanomaisen tanssiperinteen edustajista. Tämä pitkä, moniosainen ja monivuoroinen tanssi on alun perin muodostunut useista itsenäisistä tansseista, jotka ovat sitten liittyneet yhä kiinteämmiksi kokonaisuudeksi muodostaen lopulta yhtenäisen tanssin, jonka vuoroiksi nämä tanssit on käsitetty.
Kuviotanssityyppejä
Kižata-sana on alun perin tarkoittanut todennäköisesti kaikenlaista ilonpitoa: leikkiä, tanssia, laulua ja kisailua. Karjalaisissa illanvietoissa kisoilla ollut suuri merkitys niiden kuvioinnin, askelikkojen ja soitinsäestyksen tarpeettomuuden vuoksi. Usein kisoja säestettiin laulamalla.
Polska
Polska on piirissä, ketjussa tai pareittain tanssittava, useimmiten tahtilajiltaan 3/4. Suomeen puolalaista alkuperää oleva polska on tullut Ruotsista, jossa sillä on hyvin suuri arvostus kansantanssina. Tilassa liikkuva paritanssiversio tunnetaan myös nimellä hamburska.
Masurkka
Masurkka on kolmijakoinen paritanssi, jonka oletetaan tulleen Suomeen Venäjän kautta. Suurin osa muista paritansseista on todennäköisesti tullut Suomeen Keski-Euroopasta Ruotsin kautta.
Masurkan perusaskel tanssitaan seuraavasti:
Polkka
Suomalaisessa polkassa on paljon askelvariaatioita ja nostoja.
Jenkka
Jenkkaa tanssitaan edelleen tanssilavoilla. Jenkka ja sottiisi ovat aiemmin olleet saman tanssin muunnoksia, mutta ne on eronneet omiksi tansseikseen. Jenkka ja sottiisi eroavat toisistaan siten, että sottiisi tanssitaan sitkeästi "maata pitkin"ja jenkka puolestaan hyppelemällä.
Jenkan perusaskel tanssitaan tyypillisimmin seuraavasti:
Sottiisi
Sottiisia sanotaan myös "laiskan pojan jenkaksi", koska askelten kaava on sama, mutta se tanssitaan ilman hyppyä.
Kerenski
Paritanssi ja sävelmä, joka oli suosiossa Viipurin läänissä ja Etelä-Suomessa ainakin 1900-luvun alkukymmenillä. Tanssia ruvettiin Venäjän vallankumousten aikana säestämään pääministeri Aleksandr Kerenskistä kertovalla samannimisellä pilkkalaululla ja nimittämään yleensäkin kerenskiksi. Laulu kiellettiin räikeän sisältönsä takia samalla myös tanssi alkoi jäädä pois suosiosta. Tanssi ja sävelmä tunnetaan edelleen Ukrainassa nimellä karapet (карапет - videolla 06:35-08:41). Tanssijat liikkuvat piirissä myötä- ja vastapäivään eri askelikoilla.
Hambo
Todennäköisesti hambon tanssiminen on alkanut Suomessa 1800-luvulla, mutta sen historia on hyvin epäselvä ja hämärän peitossa. Luultavimmin hambo on saapunut Suomeen Ruotsin kautta ja suurin osa hambon variaatioista onkin syntynyt kansantanssijoiden luomina sekä Suomessa että Ruotsissa. Hamboa on kutsuttu myös nimillä hambopolska ja hamburska. Hambomusiikin tahtilaji on 3/4. Tanssillisesti hambo on lähempänä polskaa, mutta musiikillisesti masurkkaa. Hambo soitetaan kuitenkin masurkkaa enemmän triolimaiseksi, eli tahdit soitetaan kolmimuunteisina. Hambon tanssillisen fraasin pituus on 8 tahtia. Hambo sisältää pääsääntöisesti kaksi osiota: inledning (kaksi dahlstegiä ja yksi tresteg) ja hambopyörintä polskaotteessa.
Valssi
Kansanparitanssina valssi on kolmijakoinen tanssi, josta löytyy useita askelvariantteja, jopa nostoja. Perusmuodossaan kansanomaisena, seura- tai kilpatanssityyppisenä paritanssina valssin perusaskelikko on samantyyppinen, mutta kustakin lajista löytyy omat vivahde-eronsa valssille. Valssin kotimaana pidetään Itävaltaa. Vanhin tieto valssista Suomessa on vuodelta 1800. jolloin 14-vuotias Jacobina Charlotte Munsterhejlm kirjoitti päiväkirjaansa tanssineensa valssia.
Biogenesis (albumi)
Biogenesis on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Omnihilityn esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkkien Sevared Records ja Butchered Records alaisuudessa.
Suomalainen kansantanssi
Tärkeimpiä kansantanssitapahtumia Suomessa
thumb|280px|Pispalan Sottiisin yhteydessä pidetään [[Keskustorilla polkan SM-kisat. Kuva vuodelta 2006]]
Kansantanssialan ammatillista koulutusta
Ammatillista koulutusta suomalaisen kansantanssin saralla voi Suomessa hankkia kahdessa paikassa: Oulussa ja Rovaniemellä.
Tanssijan ammatillisen perustutkinnon voi suorittaa Lapin Urheiluopistossa Santasportissa Rovaniemellä. Koulutuksen laajuus on 180 osaamispistettä, ja opinnot sisältävät kansantanssia muiden tanssilajien ohella.
Tanssialan korkea-asteen koulutusta tarjoaa Oulun ammattikorkeakoulu eli OAMK, jossa voi opiskella tanssinopettajaksi pääaineena kansantanssi. Oamkista valmistuneiden ammattinimike on tanssinopettaja(AMK). Vuodesta 1991 alkaen Oulussa koulutettiin opistoasteella tanssinopettajia Oulun konservatorion tanssinopettajakoulutuksessa, josta valmistuneiden tutkintonimike on tanssinopettaja. Oulun konservatorion tanssinopettajakoulutus muutti Oulun ammattikorkeakoulun alaisuuteen vuonna 1998. Opiskelu tanssinopettajaksi kestää neljä vuotta ja opintojen laajuus on 240 opintopistettä eli 160 opintoviikkoa.
Tanssiryhmien luokittelu
Suomen Nuorisoseurojen Liiton (SNL) luokitteluissa ryhmät luokitellaan erilaisiin taitoa kuvaaviin sarjoihin. SNL:n luokitteluiden tavoitteena on muun muassa ryhmien kartoittaminen kansallisiin ja kansainvälisiin edustustehtäviin.
Karjalaisen Nuorisoliiton vuosittain järjestettävän kansantanssiluokittelun ensisijainen tarkoitus on toimia koulutustapahtumana sekä ohjaajille, tanssijoille että muusi­koille. Samalla kartoitetaan ryhmien senhetkinen taso.
New Yorkin kadut
New Yorkin kadut (engl. The Basketball Diaries) on tositapahtumiin pohjautuva draamaelokuva. Elokuvan ohjasi Scott Kalvert ja Jim Carrollia esittää Leonardo DiCaprio. Elokuva perustuu päähenkilö Carrollin samannimiseen omaelämäkertaan ja hänen nuoruusvuosiinsa.
Tarina
Elokuva kertoo nuoresta Jim Carrollista, joka pitää päiväkirjaa, johon kirjoittaa ylös pienimmätkin tapahtumat ja haaveensa, opiskelee katolisessa poikakoulussa ja pelaa myös koulun koripallojoukkueessa. Jim on lahjakas pelaaja, samoin kuin hänen ystävänsä Neutron ja Mickeykin.
Pojat sekä heidän neljäs toverinsa Pedro viettävät railakasta elämää, mutta eräänä iltana Jimille tapahtuu karvas hairahdus ja hänelle tarjotaan huumeita. Jim kokeilee kun ilmaiseksi saa ja ajautuu nopeasti pahasti riippuvaiseksi. Pojat ottavat tavaksi nauttia huumeita ennen koripallo-otteluita parantaakseen suorituksiaan, mutta vähitellen käyttö valtaa yhä suuremman osan heidän vapaa-ajastaankin, ja Jimille kehittyy paha riippuvuus heroiiniin. Pian Jimin ja hänen äitinsä välit katkeavat ja hän saa häädön kotoaan. Pojat yrittävät houkutella myös Neutronia jatkamaan railakasta elämää, mutta tämä on päättänyt keskittyä kunnolla pelaajauraansa.
Samaan aikaan yksi poikien ystävistä ja joukkuetovereista, leukemiaan sairastunut Bobby, makaa sairaalassa odottamassa kuolemaansa. Jim käy usein vierailulla hänen luonaan ja eräänä kertana kaverukset jopa karkaavat sairaalasta yhden illan ajaksi, ja Jim käyttää Bobbyä ilotalossa saatuaan tietää, ettei tämä saa vahvasta syöpälääkityksestä johtuen erektiota. Ilotalossa vierailu ei auta asiaa ja turhautuneena omaan tilaansa Bobby komentaa Jimiä viemään hänet takaisin sairaalaan. Vähän ajan kuluttua Bobby kuolee.
Lähistöllä asuva vanhempi Reggie-niminen mies ja Jim ovat entuudestaan kavereita koripallokentältä. Eräänä talvi-iltana kodittomana harhaileva Jim tuupertuu lumihankeen ja herää seuraavana aamuna Reggien kotoa: Reggie on pelastanut hänet varmalta paleltumalta. Kovissa tuskissa oleva ja pahasti addiktoitunut Jim vaatii Reggietä antamaan hänelle tämän huumeannoksen, jonka Reggie onkin löytänyt Jimin taskusta, ja jonka vetää alas vessanpöntöstä.
Reggie ei Jimin kovaäänisistä vaatimuksista ja vastarinnasta huolimatta päästä tätä lähtemään ulos vaan pitää häntä yhdessä huoneessaan tämän oman turvallisuutensa tähden, kunnes Jimin vieroitusoireet alkavat helpottaa.
Aikaa kuluu ja Jim alkaa toipua Reggien huolenpidon ansiosta. Reggie uskaltautuu jättämään Jimin yksin asuntoonsa poistuessaan kaupungille asioille. Jim ei ole kuitenkaan päässyt täysin eroon huumeriippuvuudestaan ja alkaa tonkia Reggien asuntoa löytääkseen joko päihdyttäviä aineita tai rahaa, jolla käydä ostamassa sellaisia. Löydettyään pienen summan rahaa, Jim pakenee asunnosta ja on jälleen kadulla.
Mickeyllä ja Pedrolla ei mene sen paremmin, ja ystävykset alkavat yhdessä harjoittaa kaikenlaista rikollisuutta saadakseen hankittua itselleen huumeita. Eräs ryöstökeikka epäonnistuu, pojat eivät saa juuri lainkaan rahaa ja Pedro jää kiinni paikalle hälytetyille poliiseille. Jim ja Mickey jatkavat matkaa kaksin, pistäytyvät erääseen baariin ja näkevät Neutronin televisiohaastattelussa, tämän päästyä mukaan edustusjoukkueeseen.
Pojat ovat edelleen rahan tarpeessa, jotta saisivat hankittua itselleen huumeita ja Jim jopa päätyy harjoittamaan pientä prostituutiota antamalla suuseksiä iäkkäämmälle mieshenkilölle yleisessä vessassa. Näiden rahojen turvin pojat lähtevät huumeostoksille, mutta huomaavat heti ostotapahtuman jälkeen ja huumetta maistettuaan tulleensa huiputetuiksi.
Pojat alkavat ajaa takaa huumeen heille myynyttä miestä ja takaa-ajo päätyy erään kerrostalon katolle. Revolverilla miestä uhaten Mickey käskee häntä antamaan heidän rahansa takaisin sekä kunnollista huumetta, kunnes perääntyvä ja armoa aneleva mies putoaa katolta. Molemmat jäävät kiinni poliiseille ja vankilassa Jim onnistuu vihdoin pääsemään eroon sekä huumeista että rikollisesta elämäntavastaan.
Dominica
Dominican yhteisö on saarivaltio Karibianmerellä. Maa oli pitkään Yhdistyneen kuningaskunnan hallinnoima alue, ja itsenäistyi vasta vuonna 1978.
Saaren kallioperä on rikkonaista vulkaanista kiveä, ja sen itärinteet kuuluvat maailman sateisimpiin alueisiin. Se on pitkään ollut riippuvainen maanviljelystä, lähinnä banaaneista, mutta talouselämää pyritään monipuolistamaan, ja maasta yritetään tehdä ekoturismin kohdetta. Lähes kaikki asukkaat ovat afrikkalaista syntyperää, mutta maan itäosassa elää noin kolme tuhatta karib-intiaania.
Maantiede
left|thumb Dominica on suurin ja pohjoisin Karibian Windwardsaarista. Se on noin 47 kilometriä pitkä, ja sen suurin leveys on 26 kilometriä. Saaren pinta-ala on 751 neliökilometriä. Dominican lähimmät naapurit ovat Ranskalle kuuluvat Guadeloupe 48 kilometriä pohjoiseen ja Martinique 40 kilometriä etelään.
Dominican maaperä on vulkaanista, rikkonaista kalliota. Rotkoissa ja jyrkänteillä korkeus vaihtelee 300 metristä noin 1 400 metriin. Korkein huippu on Morne Diablotins, 1 447 metriä. Tulivuorenpurkauksia ei ole tapahtunut tuhansiin vuosiin, mutta kuumia lähteitä on edelleen. Sadevesi kertyy lammikoiksi, joiksi ja vesiputouksiksi. Joet eivät ole kulkukelpoisia, mutta niistä saadaan vesivoimaa.
Pasaatituulet tuovat saarelle kosteutta koko vuoden, mutta eniten sataa kesäkuusta lokakuuhun. Tuulenpuoleisella itärannalla sataa 5 000 mm vuodessa, paikoin jopa 9 000 mm, mikä on maailman suurimpia sademääriä. Suojanpuolella sademäärät jäävät 1 800 millimetriin vuodessa.
Hurrikaanit ovat runnelleet Dominicaa säännöllisesti, etenkin vuosina 1979, 1980, 1999 (Lenny) ja 2007 (Dean). Vuonna 2004 saaren pohjoisosan rakennukset vahingoittuivat maanjäristyksessä.
Dominica on Pienten Antillien metsäisin saari. Se on suurelta osin rehevän sademetsän peitossa. Morne Trois Pitonsin kansallispuisto on Unescon maailmanperintökohde sekä monimuotoisen kasvillisuutensa että geologisten piirteidensä ansiosta. Vuorten huipuilla kasvaa pilvimetsää, rinteillä erityyppisiä sademetsävyöhykkeitä. Viidenkymmenen lintulajin joukossa on monia suuria papukaijoja. Keisariamatsoni ja dominicanamatsoni ovat harvinaistuneita kotoperäisiä lajeja.
Varhaishistoriasta siirtomaa-aikaan
Dominica hylättiin jo 1660 karibien vastarinnan jatkuessa. Sekä englantilaiset että ranskalaiset retkikunnat tekivät saarelle kuitenkin puutavaran hankintamatkoja. Koska saari sijaitsee Martiniquen ja Guadeloupen välissä, siellä kävi enemmän ranskalaisia, ja he perustivat pieniä siirtokuntia 1700-luvulla.
Vuonna 1831 britit ulottivat äänioikeuden myös vapaisiin mustaihoisiin, ja kun orjuudesta luovuttiin, vuonna 1838 Dominicasta tuli ainoa Brittien Karibialla hallitsema alue, jossa mustalla väestöllä oli enemmistö lakiasäätävässä elimessä. Valkoihoiset maanomistajat pelkäsivät joutuvansa alakynteen ja onnistuivat saamaan saaren tilapäisesti tiukemmin emämaan valvontaan.
Itsenäisyys
Dominica liittyi vuonna 1958 Länsi-Intian federaatioon. Valtioliiton kaaduttua 1962 Dominicalla alkoi keskustelu tulevasta hallintomuodosta. Britit myönsivät Dominicalle vuonna 1967 liitännäisvaltion aseman, ja uuden perustuslain mukaan Dominicasta tuli täysin itsehallinnollinen maan sisäisissä asioissa.
Dominica itsenäistyi brittien alaisuudesta 1978. Kaksi vuotta myöhemmin pahasti korruptoitunut hallinto kaatui ja pääministeriksi nousi Eugenia Charles, joka oli virassaan 15 vuotta. Charles oli Karibian alueen ensimmäinen naispääministeri. Hurrikaanit vahingoittivat maan taloutta vuosina 1979 ja 1980 ja banaanin hintojen lasku 1990-luvulla.
Vuodesta 1998 Dominica on pyrkinyt kehittämään lainsäädäntöään voidakseen houkutella maahan ulkomaista pääomaa.
Syyskuussa 2017 saarelle iskenyt Hurrikaani Maria aiheutti eriasteisia tuhoja lähes kaikkiin saaren rakennuksiin tuhoten osan kylistä täysin. Maria oli kaikkien aikojen voimakkain Dominicaan osunut hurrikaani. Myrskytuhot vaikuttavat erityisesti valtion maatalouteen ja turismiin, ja sen vaikutusten korjaaminen tulee kestämään useita vuosia.
DLP on hallinnut Dominicaa vuodesta 2000 ja Roosevelt Skerrit on toiminut pääministerinä vuodesta 2004 lähtien. Joulukuun 2019 parlamenttivaaleissa DLP sai 18 parlamentin 21 paikasta ja pääministerinä jatkaa neljännen kerran peräkkäin vaaleissa uudelle kaudelle valittu Roosevelt Skerrit.
Politiikka
Valtionpäämies on presidentti, jolla ei ole suurta poliittista valtaa. Toimeenpanovalta on hallituksella, jota johtaa pääministeri. Yksikamarisessa parlamentissa on 32 jäsentä. Vaalit pidetään viiden vuoden välein, ja niissä valitaan 21 edustajaa. Presidentti nimittää lisäksi viisi edustajaa pääministerin ja neljä edustajaa oppositiojohtajan neuvosta. Näiden lisäksi parlamenttiin kuuluu puhemies ja oikeuskansleri. Parlamentti valitsee presidentin viisivuotiskaudelle, ja presidentti nimittää pääministerin.
Charles Savarin valittiin presidentiksi vuonna 2013 ja parlamentti valitsi hänet uudelle viisivuotiskaudelle Dominican presidenttinä lokakuussa 2018.
Maassa on kaksi suurta puoluetta. Sosiaalidemokraattinen Dominican työväenpuolue DLP on hallinnut vuodesta 2000. Keskustalainen United Workers’ Party UWP on ainoa varteenotettava oppositiopuolue.
Parlamenttivaaleissa joulukuussa 2019 hallitseva DLP sai murskavoiton; se sai 18 maan parlamentin 21 paikasta ja varmisti itselleen viidennen peräkkäisen valtauden. Oppositiopuolue UWP menetti kolme aikaisemmasta kuudesta paikastaan. Pääministeri Roosevelt Skerrit jatkoi Dominican johdossa.
Hallinnollinen jako
Dominicassa on lisäksi 41 paikallisvaltuustoa, kunnanvaltuustot Roseaussa, Portsmouthissa ja Canefieldissä sekä karibien Carib Territoryn valtuusto ja 37 kylävaltuustoa.
Talous
thumb|Dominica satelliittikuvassa
Dominica on Karibian köyhimpiä valtioita. Maan talous kasvoi vuosien 1970–2009 välillä keskimäärin 3,8 prosenttia vuodessa. Kasvua on kuitenkin hidastanut useat hirmumyrskyt ja kansainvälisen talouden suhdanteet. Maan makrotalous on kuitenkin suhteellisen vakaa, ja maan valuutta on Itä-Karibian dollari.