cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Edison Denisov
1970-luku
Denisovin tuotannossa alkoi uusi vaihe 1970-luvulla, jolloin hän tuotti myös keskeisimpiin teoksiinsa kuuluvan soitinkonserttojen sarjan. Hän alkoi käyttää myös muita tekniikoita kuin 12-säveljärjestelmää, esimerkiksi sarjallisuutta, elektronista musiikkia, uusia soittotekniikoita ja mikrointervalleja.
Uuden vaiheen aloitti orkesteriteos Peinture (Maalaus, 1970). Vuoden 1972 sellokonsertto kiinnitti huomiota ulkokohtaisten virtuoosieleiden poissaolon vuoksi, ja se rakentui laajalti ¼-sävelaskelmelodiikalle. Vuoden 1975 voimakasilmeisen pianokonserton keskimmäistä osaa pidetään Denisovin tuotannon eräänä hienoimmista hitaista musiikkiteoksista. Herkkää ja hiljaisten nyanssien hallitsemaa tyylisuuntaa sellokonserton jälkeen jatkoivat Aurèle Nicolet’lle omistettu huilukonsertto (1975) ja viulukonsertto (1977). Samaa tyylisuuntaa edusti myös vuoden 1975 teos Aquarelle 24 jousisoittimelle. Denisovin tärkeisiin teoksiin kuuluu myös vuoden 1979 kaksoiskonsertto oboelle ja orkesterille. Denisov sävelsi 1970-luvulla musiikkia myös suositun moskovalaisen Taganka-teatterin näytelmiin.
Monet konsertoista oli sävelletty erityisesti länsimaisille esittäjille, joihin kuuluivat saksofonisti Jean-Marie Londeix, oboisti Heinz Hollinger, klarinetisti Eduard Brunner ja huilisti Aurèle Nicolet. Latvialainen viulisti Gidon Kremer oli eräs harvoista neuvostotaiteilijoista, joka esitti Denisovin musiikkia. Hän jopa kantaesitti Denisovin viulukonserton Milanossa Neuvostoliiton sijasta.
Kanariantraakkipuu
Hiljattain löydetty villipopulaatio Länsi-Marokossa on merkitty erilliseksi kannaksi, Dracaena draco subsp. ajgal. Jotkin Gran Canarialla tavattavat kasvit on luokiteltu erilliseksi lajiksi grancanariantraakkipuu (Dracaena tamaranea), joka on lähempää sukua itäafrikkalaisille ja arabialaisille traakkipuille. Kun kanariantraakkipuun kaarnaa tai lehtiä leikkaa, se erittää punertavaa pihkaa, joka on yksi lohikäärmeen veren ainesosista.
Vuoriviidakkohaukka
Vuoriviidakkohaukka (Leucopternis princeps) on haukkojen heimon viidakkohaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Panamassa ja Perussa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi, mutta sen määrän arvioidaan olevan vähenemässä elinalueiden häviämisen vuoksi.
Kanariantraakkipuu
thumb|vasen|Kanariantraakkipuun hedelmiä.
Vuoriviidakkohaukka
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät.
Edison Denisov
1980- ja 1990-luvut
1980-luvun alussa Denisov jatkoi soitinkonserttojensa sarjaa Partita-konsertolla viululle ja orkesterille (1981) sekä konsertolla fagotille, sellolle ja orkesterille (1982). Hänen myöhempi tuotantonsa 1980-luvulta alkaen oli vähemmän järjestelmällistä ja muodollisesti vapaampaa. Denisov yhdisteli vapaasti erilaisia tekniikoita, ja venäläinen kansanmusiikki tuli näkyvämmin takaisin hänen teoksiinsa, tosin usein heterofonisina kudoksina.
Denisovin pääteoksia ovat Francisco Tanzerin liturgisiin teksteihin tehty ja Hampurissa kantaesitetty Requiem (1980) sekä Boris Vianin librettoon sävelletty ooppera L’Écume des jours (Päivien kuohu, 1986). Oopperan kantaesitys oli Pariisissa, ja sen monityyliseen kokoonpanoon kuului myös viihdeorkesteri. Baletti Confession (1984) perustuu Alfred de Musset’n romaaniin La Confession d’un enfant du siècle (Vuosisadan lapsen tunnustus). Myös Moskovassa vuonna 1988 kantaesitetty sinfonia kuuluu Denisovin tärkeimpiin teoksiin.
Loppuaikoinaan 1990-luvulla Denisov kehitteli metafyysisiä, jopa uskonnollisia teemoja. Uskonnollisten tuntemusten heräämisen myötä Denisov kirjoitti teokset Histoire de la vie et de la mort de Notre Seigneur Jésus Christ (1992) ja Morgentraum (1993). Huonosta terveydentilastaan huolimatta hän jatkoi säveltämistä loppuun saakka, ja Symphony No. 2 valmistui vain joitakin kuukausia ennen hänen kuolemaansa.
Kirjallinen tuotanto
Denisov julkaisi sävellystyönsä ohella myös lukuisia esseitä ja artikkeleita nykymusiikin ja sävellystyön ongelmista sekä teoksen lyömäsoittimista orkesterissa.
Vaikutus
Kalevi Ahon mukaan Denisovia pidetään eräänä ensimmäisistä säveltäjistä, jotka toivat Neuvostoliittoon 1960-luvulla Länsi-Euroopassa kehitettyjä sävellystekniikoita ja kykenivät kehittämään niitä edelleen taiteellisesti merkityksellisellä tavalla. Häntä pidetään laajalti eräänä tärkeimmistä Šostakovitšin ajan jälkeisen säveltäjäsukupolven johtajista Venäjällä. Häntä on kuvailtu myös elintärkeäksi linkiksi venäläisten ja eurooppalaisten säveltäjien välillä: Hän oli yhteydessä muun muassa Bouleziin, Stockhauseniin ja Nonoon jo 1950-luvulta lähtien.
Denisovin musiikkia esitetään edelleen laajalti maailman huippuorkesterien, kamariorkesterien ja soolotaiteilijoiden ohjelmistoissa. Denisovia säännöllisesti ohjelmistoihinsa sisällyttäneisiin kapellimestareihin kuuluvat muun muassa Leonard Bernstein, Charles Dutoit, Daniel Barenboim, Neeme Järvi, Pierre Boulez ja Gennadi Roždestvenski. Hänen musiikkiaan löytyy lukuisilta kansainvälisiltä levymerkeiltä, kuten Columbia Recordsilta, BIS Recordsilta ja Melodijalta sekä monilta kansainvälisiltä nuottikustantajilta.
Sävellystyönsä ohella Denisov muistetaan Venäjällä tärkeänä pedagogina, niin Moskovan konservatoriosta kuin yksityisestikin. Hän opetti myös Pariisin IRCAMissa ja toimi Moskovan nykymusiikkijärjestön johtajana vuodesta 1990 aina kuolemaansa saakka. Järjestön johtajan roolissa Denisov teki merkittävää kulissien takaista työtä Stalinin hallinnon aikana hävinneiden säveltäjien elämäntöiden rehabilitoimiseksi. Hän käynnisti ohjelman, jossa tutkittiin, toimitettiin, orkestroitiin, jopa viimeisteltiin, esitettiin, levytettiin ja julkaistiin unohdettujen neuvostosäveltäjien sukupolven musiikkia.
Palianí
Palianí (virallisesti Δημοτική Ενότητα Παλιανής, Dimotikí Enótita Palianís) on yksi Iraklionin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 1 844 (vuonna 2011).
Palianí sijaitsee Kreetan saaren keskiosissa noin 20 kilometriä Iraklionin kaupungista lounaaseen. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Iraklionin kuntaan yhdessä Gorgolaḯniin, Néa Alikarnassóksen ja Témenoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Palianín kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Naasianjoki
Naasianjoki on Venäjällä Leningradin alueen Korotkan piirissä virtaava 43 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokkan etelärantaan Petrokrepostin lahdella Nazijassa.
Joen kulku
Naasianjoki saa alkunsa Maaluksan kylän lähellä sijaitsevalta Maluksinin suoalueelta. Joki virtaa aluksi kohti luodetta ja se kääntyy ennen Slavjankan laajaa asuinaluetta kohti pohjoista Laatokan rantaan asti. Siellä se virtaa Priladožskin (Приладожский) kautta rannikolle, jossa joenvarressa on Ala-Naasian kylän asutusta. Joen yli kulkee Priladožskin kohdalla valtatie Kuolan valtatie. Laatokan rannikolla se leikkaa ensin Vanhan Laatokan kanavan läpi ja sitten vielä uuden Laatokan kanavan läpi. Muun muassa tämänkin joen vesi täydentää kanavasta poistuvaa vettä eikä kanavassa tarvita tämän takia sulkulaitteita.
Joki on alajuoksulla 4–10 metriä leveä ja varsinkin alajuoksu kelpaa melontaan. Priladožskin kylän jätevedet on johdettu jokeen puhdistamattomina.
Naasianjoen valuma-alue
Naasianjoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueeseen ja se laskee suoraan Laatokkaan. Laatokan laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Joen pituus on 42 kilometriä ja sen valuma-alueen pinta-ala on 332 neliökilometriä. Suurin sivujoki Mustajoki yhtyy siihen Priladožskissa 5,2 kilometriä joensuusta. Mustajoki on 21 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 92,6 neliökilometriä. Mustajoen latvahaarat sijaitsevat Slavjankassa asti. Keskijuoksulla sijaitsevat sivu-uomat Kjanga (Кянга) ja Barskovyi (Барсковый), jonka alueella on kaksi järveä. Järvet ovat Dolgojen pinta-ala on noin 20 hehtaaria, ja Barskoje (Варское). Yläjuoksulla sijaitsevat Svelenkaja (Свеленькая) ja Sidorvka (Сидорвка). Naasianjoella on vielä yksi luetteloitu järvi Krugloje, jonka pinta-ala on vain 2 hehtaaria. Kaivannaisten ottamisen jälkeen on vesi valloittanut monet kuopat, joten tekolampia on alueella runsaasti.
Sielun pitkä pimeä teehetki
Sielun pitkä pimeä teehetki on Douglas Adamsin vuonna 1988 ilmestynyt romaani. Komedian, etsiväromaanin, fantasian ja scifin aineksia yhdistävä teos on Adamsin toinen romaani, jossa esiintyy yksityisetsivä Dirk Gently. Sarjan ensimmäinen osa oli Dirk Gentlyn holistinen etsivätoimisto.
Vastaanotto
Helsingin sanomien arvostelijan Toni Jerrmanin mukaan Dirk Gently -kirjat kuuluvat Adamsin tuotannossa kakkossarjaan, ja Sielun pitkä pimeä teehetki on vielä edeltäjäänsä heikompi. Jerrmanin mielestä Adams sortuu hyvien ideoiden laiskaan hyödyntämiseen ja tyhjäkäyntiin. Myös huumoria ja satiiria on liian vähän. Vesa Sisättö kirjoitti teoksessa Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 2, että väsyneestä romaanista puuttuu Adamsin Linnunrata-teosten älyllinen ilotulitus.
Arto Lehtiö
Lehtiö pelasi urallaan sekä jääkiekkoa että jalkapalloa. Jääkiekossa hän edusti TBK:ta ja Tapparaa, jossa hän voitti nuorten SM-kultaa 1956 ja 1957 sekä hopeaa 1958. Hän lopetti pelaajauransa Tapparan kakkosjoukkueessa miesten alemmilla sarjatasoilla.
Lehtiö pelasi jalkapalloa topparin paikalla Ilves-Kissoissa. Hän oli joukkueessa 1960-luvulla, kun se pelasi jalkapallon Mestaruussarjaa. Lehtiö valmensi Ilves-Kissojen edustusjoukkuetta ja toimi Suomen Jääkiekkoliiton juniorivalmentajana sekä sai Ilves-Kissojen hopeisen ansiomerkin.
Lehtiö toimi poikien ja nuorten maajoukkueiden huoltajana vuosina 1970–1980 ja 1984–1991. Vuosina 1980–1983 hän oli Suomen jääkiekkomaajoukkueen huoltaja. Alle 20-vuotiaiden maajoukkueen huoltajana hän sai maailmanmestaruuden vuonna 1987 ja MM-pronssia 1988.
Arto Lehtiö oli Suomen Jääkiekkomuseon hallituksen jäsen 1983–2010.
Lehtiö toimi siviiliammatissaan kenkätehtaan työnjohtajana sekä myöhemmin Amer yhtymä Oy Koho:n tuotantopäällikkönä. Vuonna 1987 Lehtiö perusti oman jääkiekkovarustekorjauksiin keskittyneen yrityksen, jota liikettä hän johti 30 vuotta.
Ikaalisten Auto
Ikaalisten Auto Oy on Ikaalisissa toimiva linja-autoliikennöitsijä. Ikaalisten Auton toimintaan kuuluu koulukyyditykset, tilausajot ja Ikaalisten Matkatoimiston kyyditykset. Yrityksellä on työntekijöitä noin 10 ja liikevaihtoa noin 1,5 milj. € (2010).
Osakeyhtiön ovat perustaneet lähinnä ikaalislaiset maanviljelijät, jotka halusivat säilyttää pysyvän julkisen yhteyden Ikaalisten maalaiskunnan Kovelahdesta Kyrösjärven pohjoispäästä Valtatien 23 tuntumasta Tampereelle. Yhtiön perustamisvuosi on 1950, ja ensimmäisenä toimitusjohtajana oli Nestor Mäkkylä.
Liikennöinti alkoi toimintansa lopettaneen Akseli Kallion vanhoilla linja-autoilla. Kallio oli aloittanut uransa taksiautoilijana Hämeenkyrössä vuosien 1926–1927 tienoilla. Vuonna 1933 hän oli saanut hoitaakseen linjaliikenteen Hämeenkyrön ja Ikaalisten välillä, ja vuonna 1938 hänelle siirtyi linja Kovelahti–Ikaalinen–Tampere, jonka maanviljelijä Taave Nikinoja oli aloittanut 1920-luvun lopulla. Kallio luopui linja-autoliikenteen harjoittamisesta ja siirtyi kauppiaaksi vuonna 1950.
Vuonna 1960 busseja oli jo viisi, liikenne kulki myös pohjoiseen Parkanon ja Karvian suuntaan ja vuoroliikenteessä kulki paljon väkeä. Tulevina vuosikymmeninä siirryttiin enemmän tilauskyyteihin, ja linjoista jäi viimeiseksi toimimaan alkuperäinen Kovelahti–Tampere-väli. Nykyisin suurin osa Ikaalisten Auton liikevaihdosta muodostuu omista ja Ikaalisten Matkatoimiston tilausajoista.
Yhtiön toimitusjohtajana vuodesta 1960 toimi yhtiössä alun perin autonkuljettajana työskennellyt Toivo Nurmilahti ja hänen kuolemansa jälkeen vuodesta 1967 hänen puolisonsa Elli Nurmilahti (myöh. Markkula). Vuonna 1987 toimitusjohtajaksi tuli heidän poikansa Juha Nurmilahti. Vuonna 1988 yhtiöllä oli 13 linja-autoa. Vuonna 2013 jämijärveläinen liikennöitsijä Timo Ranta osti Ikaalisten Auto Oy:n koko osakekannan. Nykyisin yhtiöllä on kuusi linja-autoa. Toinen yhtiön kahdesta ensimmäisestä linja-autosta, vuoden 1939 mallia oleva Volvo, on myöhemmin kunnostettu ja katsastettu museoautoksi. Yhtiöllä on museointia varten säilytettynä myös vuosimallin 1976 Scania-turistibussi.
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1982
Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1982 kärkisijat jaettiin pisteen eroilla Lännen Pallon viedessä mestaruuden ennen Roihua. Cupin finaalissa vastaavasti Roihu otti 6-2 voiton Lännen Pallosta.
Naisten Mestaruussarja
Sarja pelattiin 10 joukkueen 2-kertaisena sarjana, jonka perusteella lopulliset sijoitukset määräytyivät suoraan.
Seinäjoki ja Viinijärvi putosivat. Sarjaan nousivat Ikaalisten Tarmo ja Oulun Lippo.
Lännen Pallo: Sirpa Helin, Marjo Hellström, Minna Hämäläinen, Ritva Rekola, Jaana Lindqvist, Merja Raikko, Teija Räsänen, Kirsti Sinisalo, Riitta Tuomi, Seija Uusitalo, Minna Varjonen, Tuula Raittila, Pelinjohtaja ja valmentaja Simo Lehtonen.
25 Years On
25 Years On on Hawkwindin albumi vuodelta 1978. Yhtye käytti tuolloin laillisista syistä nimeä Hawklords Hawkwind-nimen omistajan epäselvyydestä johtuen.
Taustaa
Yhtye oli hajonnut hankalan Yhdysvaltain-kiertueen jälkeen keväällä 1978 ja sittemmin henkiseen tasapainoon päässyt Robert Calvert ja Dave Brock päättivät aloittaa puhtaalta pöydältä ja koota uuden yhtyeen. Basistiksi tuli Harvey Bainbridge, rumpaliksi Martin Griffin ja kosketinsoittajaksi Steve Swindells. Tosin vanhat jäsenet Simon King ja Simon House osallistuivat myös levytykseen soittaen joillakin kappaleilla. Lisäksi yhtyeen managerina 1970-luvun alkupuoliskon toiminut Doug Smith palasi manageriksi samoihin aikoihin.
Bainbridge ja Griffin olivat soittaneet Calvertin ja Brockin kanssa joulukuussa 1977 yhden keikan nimikkeellä Sonic Assassins. Kosketinsoittajana oli tuolloin ollut Paul Hayles, joka oli mukana myös Hawkwindin kevään 1978 Yhdysvaltain-kiertueella. Bainbridge, Griffin ja Hayles olivat soittaneet yhdessä devonilaisessa Ark-yhtyeessä.
Albumin teema, sisältö ja vastaanotto
Levyn teon aikoihin punk rock oli muuttumassa uudeksi aalloksi (new wave) ja levyllä on havaittavissa kyseisiä vaikutteita etenkin kappaleissa "PSI Power", "Free Fall" ja "(Only) The Dead Dreams Of The Cold War Kid".
Albumin ja sitä seuraavan kiertueen konseptina toimi kuvitteellinen, 25 vuotta toiminut "Pan Transcendental Industries" -organisaatio, jonka toiminta perustui teollistuneen yhteisön työskentelyyn Fritz Langin Metropolis-elokuvaa mukaillen. Kappaleet "25 Years" ja "The Age Of The Micro Man" käsittelevät myös tätä konseptia. Muut Calvertin sanoitukset pohjautuvat eri teemoihin kuten telepatiaan ("PSI Power"), vapaapudotukseen ("Free Fall"), vakoiluun ("(Only) The Dead Dreams Of The Cold War Kid"), sankaruuteen ("The Only Ones") ja australialaiseen huumekulttuuriin ("Flying Doctor"). Albumista julkaistiin ensin 25 000 kappaleen painos, jossa teksti "25 Years On" lukee kannessa. Seuraavissa painoksissa teksti puuttuu.
Albumi sai rohkaisevia arvosteluja brittiläisissä musiikkilehdissä. Yhtyeen uutta musiikkia verrattiin mm. tuolloin nousussa olleeseen new wave-yhtyeeseen XTC ja myös vaikutteita David Bowielta ja Roxy Musicilta löydettiin. Hyvistä arvosteluista huolimatta albumin listasijoitus jäi alhaiseksi (UK 48.). Tämä tosin saattoi johtua yhtyeen uudesta nimestä.
Hawklordsin myöhemmät vaiheet 1978-1979
Albumin julkaisun jälkeen Hawklords lähti kiertueelle, johon Hawkwindin levynkansia ja lavasteita suunnitellut taiteilija Barney Bubbles ja Robert Calvert olivat suunnitelleet lavastuksen ja lava-show’n, joka käsitteli albumin teemaan kuulunutta teollistunutta yhteisöä ja tehdas-ilmapiiriä. Kiertueen jälkeen rumpali Martin Griffin erotettiin yhtyeestä Calvertin toiveesta, koska hän halusi Simon Kingin palaavan yhtyeeseen. Pian avioeron johdosta henkiseen epätasapainoon joutunut Calvert kuitenkin lähti itse yhtyeestä ja jäljelle jäänyt yhtye jatkoi jonkin aikaa Hawklords-nimellä kunnes sai jälleen Hawkwind-nimen käyttöoikeuden.
Muusikot
sekä:
Adios (albumi)
Adios on vuonna 1993 julkaistu Frederikin albumi. Levyn tunnetuin kappale lienee "Kyynelten jälkeen".
Carlos Bilardo
Carlos Bilardo (s. 16. maaliskuuta 1939) on argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän valmensi Argentiinan jalkapallomaajoukkueen maailmanmestaruuteen vuonna 1986. Italialaistaustainen Bilardo on koulutukseltaan lääkäri.
Ura pelaajana
Carlos Bilardo, liikanimeltään El Narigón (Isonenä), edusti pelaajaurallaan San Lorenzoa, Deportivo Españolia ja Estudiantesia. Pelaajana Bilardo voitti Copa Libertadoresin kolme kertaa peräkkäin vuosina 1968–70 ja seurojen maailmancupin kerran. Carlos Bilardo osallistui Argentiinan alle 21-vuotiaiden joukkueessa vuoden 1960 Rooman olympialaisiin.
Ura valmentajana
Valmentajan uran Carlos Bilardo aloitti Estudiantesissa vuonna 1972. Sieltä hän siirtyi Kolumbiaan Deportivo Calin valmentajaksi ja oli hetken San Lorenzon peräsimessä kunnes aloitti Kolumbian jalkapallomaajoukkueessa. Kolumbia ei päässyt vuoden 1982 MM-kisoihin, joten Bilardo sai potkut ja hän palasi Estudiantesiin.
Argentiinan maajoukkueen peräsimeen Carlos Bilardo astui vuonna 1983 César Luis Menottin saatua potkut. Kun Bilardo oli pelaajana Estudiantesissa, Estudiantesin puolustavasta pelityylistä ei erityisesti pidetty. Sitä kutsuttiin muun muassa antijalkapalloksi. Maajoukkueen valmentajana Bilardo suosi myös puolustavaa pelityyliä eikä siitä syystä saanut kovin suurta suosiota. Etenkin kun edeltäjänsä Menotti suosi hyökkäävää tyyliä. Carlos Bilardolle vaadittiin potkuja ennen vuoden 1986 Meksikon maailmanmestaruuskisoja. Kriitikkojen joukossa oli jopa Argentiinan presidentti. Bilardo sai kuitenkin jatkaa ja Argentiina voitti maailmanmestaruuden. Bilardo jatkoi maajoukkueen peräsimessä ja luotsasi Argentiinan vuoden 1990 Italian MM-kisojen loppuotteluun, jossa kuitenkin tuli tappio.
Carlos Bilardo aikoi presidenttiehdokkaaksi vuonna 2003, mutta luopui ajatuksesta, koska ei saanut gallupeissa kannatusta. Bilardo toimi kommentaattorina Argentiinan televisiolle vuoden 2006 Saksan MM-kisoissa. Hän oli halukas Argentiinan maajoukkueen valmentajaksi, kun José Pekerman lopetti tehtävässä, mutta ei saanut pestiä.
Bilardo kohahdutti MM-kisojen alla vuonna 2010. Hän lupasi, että jos Argentiina voittaa maailmanmestaruuden, ratkaisumaalin tehnyt pelaaja saa mahdollisuuden ottaa hänet takaapäin koira-asennossa.
Petra Thorén
Petra Thorén on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän on toiminut YIT:n sijoittajasuhdejohtajana. Vuonna 2009 hänet nimettiin Perheyritysten liiton toimitusjohtajaksi, jossa tehtävässä hän ehti olla vain muutaman kuukauden. . Elokuussa 2010 Thorén nimitettiin yritys- ja talousviestintään erikoistuneeseen viestintätoimisto Kreab Gavin Andersonin Suomen-toimiston varatoimitusjohtajaksi. Helmikuussa 2017 Thorén siirtyi strategiseen talousviestintään erikoistuneen Miltton Marketsin toimitusjohtajaksi. Maaliskuussa 2018 Thorén siirtyi DEN Group Oy:n viestinnän neuvonantajaksi. Suomen Tennisliiton hallituksen jäsen Thorén on ollut vuodesta 2005 ja Suomen tenniksen tukisäätiön hallituksen jäsen vuodesta 2006.
Päivittäistavarakauppa
Päivittäistavarakauppa on kauppa, jossa myydään ruokaa ja muita kulutustavaroita, kuten henkilökohtaisia hygieniatuotteita ja vastaavia.
Päivittäistavarakauppa ry ajaa suomalaisten vähittäiskauppiaiden etuja.
Nimikirjoitus
Joidenkin hyvin kuuluisien henkilöiden nimikirjoitukset ovat keräilyharvinaisuuksia ja arvokkaita sijoituskohteita, joista maksetaan tuhansiakin euroja.
Pasi Heinonen
Pasi Heinonen (s. 5. kesäkuuta 1978 Karkkila) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Heinonen on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja pituutta hänellä on 194 cm. Heinonen on pelannut urallaan 6 miesten maaottelua.
Batyskafi
Historia
thumb|Batyskafi Trieste noin vuonna 1958-1959 Auguste Piccard rakennutti 1946–1948 Belgiassa ensimmäisen batyskafin, FNRS-2:n (Fonds National de la Recherche Scientifique). Piccardin toinen batyskafi oli 1953 vesillelaskettu Trieste, jonka Yhdysvaltain laivasto osti 1958. Jacques Piccard ja luutnantti Don Walsh laskeutuivat 1960 aluksella Mariaanien haudan syvimpään kohtaan, 10 911 metrin syvyyteen.
Patriarkaalinen siunaus
Patriarkaalisen siunauksen voi lausua vain erityisesti tähän tehtävään kutsuttu patriarkka eli evankelista. Yleensä tämä tapahtuu patriarkan kotona, jossa hän lausuu siunauksen ääneen pitäen käsiään siunattavan päällä. Siunattava istuu siunauksen ajan. Koska patriarkaalinen siunaus on sisällöltään hyvin henkilökohtainen, ei paikalla ole yleensä muita kuin siunattavan lähimmät omaiset, kuten vanhemmat tai puoliso. Koska siunausta pidetään pyhänä, kirkon jäseniä kehotetaan olemaan paljastamatta siunauksen sisältöä vieraille. Samalla, kun patriarkka lausuu siunauksen, se nauhoitetaan tai kirjoitetaan muistiin. Siunattu saa itse kopion siunauksesta, ja häntä kehotetaan säilyttämään se huolellisesti koko elämänsä ajan ja tutkimaan sitä usein rukouksen hengessä. Kopio siunauksesta lähetetään myös MAP-kirkon keskusarkistoon Salt Lake Cityyn.
Patriarkaalisessa siunauksessa siunattavalle kerrotaan, mihin Israelin kahdestatoista sukukunnasta hän kuuluu. Tämä perustuu ajatukseen, jonka mukaan jokainen MAP-kirkon jäseneksi kastettu tulee kasteessa myös Israelin kansan jäseneksi. Kirkon historiassa tulkinta siitä, onko tämä yhteys Israeliin ymmärrettävä yksinomaan hengelliseksi vai myös kirjaimelliseksi, on vaihdellut. Koska Israelin sukukuntien luonteen arvellaan eroavan hieman toisistaan, kertoo sukukuntaan kuuluminen myös siunattavan luonteestä. MAP-kirkon teologia näkee patriarkaalisen siunauksen esikuvan 1. Mooseksen kirjan 48–49 luvussa, joissa kantaisä Jaakob siunaa poikansa sekä Joosefin pojat Efraimin ja Manassen.
Paitsi sukukuntaa, patriarkaalinen siunaus kertoo myös siunattavalle annettavista siunauksista ja tehtävistä. Samoin se voi sisältää lupauksia, kehotuksia ja varoituksia. Näitä pidetään suuressa arvossa, koska siunauksen sanoja pidetään innoitettuina ja profeetallisina. Toisaalta kirkko varoittaa myös, että luvatut siunaukset ja lupaukset voivat jäädä toteutumatta, mikäli siunattu ei pysy uskollisena Jumalalle ja hänen kirkolleen. Siunaus ei siis ole automaatti, vaan ehdollinen.
Koska patriarkaalista siunausta pidetään ainutkertaisena ja koko loppuelämää kuvaavana, ei sitä yleensä toisteta.Tiedetään kuitenkin joitakin yksittäisiä tapauksia, joissa siunaus on toistettu, koska patriarkka ei siunauksessaan ole maininnut, mihin Israelin heimoon siunattava kuuluu.
Puukemia (yritys)
Puukemia Oy oli vuosina 1943–1965 toiminut Oy Alkoholiliike Ab:n tytäryhtiö. Yhtiö tuotti voiteluöljynä käytettyä tervaöljyä ja jatkosodan aikana yhtiö käynnisti suuren etanoli- ja puusokeritehtaan rakentamisen Heinolan Hevossaareen. Tehdas ei koskaan valmistunut käyttökuntoon, mutta Hevossaareen rakennettiin sitä varten suuret varastoluolat ja tehdasrakennus sekä rautatie. Hevossaaren tehdas olisi valmistuessaan tuottanut vuodessa 10 000 tonnia spriitä lähinnä moottoripolttoaineena käytettäväksi. Tehdas olisi käyttänyt kemisti Olli Ant-Wuorisen kehittämää menetelmää puun sokeroimiseksi moottoripolttoainealkoholin raaka-aineeksi. Tätä varten rakennettiin koetehdas, joka toimi Oulussa.
Patriarkaalinen siunaus
Patriarkaalinen siunaus kuuluu periaatteessa jokaiselle MAP-kirkon jäsenelle. Kirkossa kasvavat lapset pyytävät sen yleensä teini-iässä. Kirkkoon liittyneet aikuiset siunataan noin vuoden kuluessa kirkkoon liittymisestä.
Puukemia (yritys)
Puukemia Oy aloitti myös Leivonmäen Kivisuolla polttoturpeen ja halkojen tuottamisen tulevaa Hevossaaren tehdasta varten. Vuonna 1949 Alkon omistama Leivonsuo Oy aloitti turpeennoston ja jatkoi sitä vuoteen 1957 saakka. Tervaöljyn tuotanto päättyi 1950-luvulla ja 1961 yhtiö myi Hevossaaren tehdasalueensa Heinolan kaupungille.
Patriarkaalinen siunaus
MAP-kirkko katsoo, että jokainen perheenisä on periaatteessa patriarkka omassa perheessään. Niinpa ajatellaan myös, että hän, jos hänellä on Melkisedekin pappeus, voi siunata lapsiaan ja perheenjäseniään eräänlaisella patriarkaalisella siunauksella. Tässä hän antaa perheenjäsenilleen rohkaisun, kehotuksen ja varoituksen sanoja sekä profetoi heistä. Perheenisä ei kuitenkaan kerro, mihin Israelin heimoon hänen lapsensa kuuluvat. Perheenisän antama siunaus voidaan kirjoittaa muistiin, ja sitä kehotetaan lukemaan rukoillen. Kopiota tästä ei kuitenkaan liitetä kirkon arkistoihin.
Myös Kristuksen yhteisössä on käytössä patriarkaalinen siunaus, jota siellä kutsutaan evankeliseksi siunaukseksi. Kristuksen yhteisö mieltää tämän siunauksen yhdeksi sakramenteistaan eli pyhistä toimituksistaan.
Puukemia (yritys)
Vuonna 1948 Jyväskylä-Päijänteen Laiva Oy myi vuonna 1920 rakennetun matkustajalaiva S/S Tarun Puukemia Oy:lle käytettäväksi turveproomujen hinaajana ja se sai uuden nimen S/S Hevossaari.
Wolfman Jack
thumb|Wolfman Jack vuonna 1979. Wolfman Jack (oik. Robert Smith, 21. tammikuuta 1938 New York, New York – 1. heinäkuuta 1995) oli yhdysvaltalainen DJ.
Smith aloitti uransa radiossa virginialaisella WYOU-AM-radioasemalla nimellä Daddy Jules. Siirtyessään Shreveportiin KCIJ-asemalle Louisianaan hän vaihtoi nimekseen Big Smith. Siellä ollessaan hän loi itselleen Wolfman Jackin karheaäänisen hahmon.
1960-luvun puolessavälissä Wolfman siirtyi meksikolaiselle XERF-AM-asemalle. XERF-AM:n ja myöhemmin XERB-AM:n suuritehoisten lähettimien ansiosta lähetykset olivat kuultavissa lähes koko Yhdysvaltojen lounaisosassa.
Wolfman Jack palasi Yhdysvaltoihin 1969 KDAY -asemalle Los Angelesiin. Seuraavana vuonna hän aloitti Yhdysvaltain armeijan AFRTS:n (United States Armed Forces Radio and Television Service) kanssa yhteistyön, joka jatkui vuoteen 1986 asti. Vuonna 1972 Wolfman siirtyi WNBC:lle New Yorkiin.
Wolfman Jack esiintyi myös elokuvissa, ja hänellä oli muun muassa rooli George Lucasin elokuvassa American Graffiti.
Häneltä on ilmestynyt myös muutama albumi, esim. vuonna 1975 Fun & Romance (Columbia KC 33501). Albumilla vierailevia muusikoita ovat Jeff Baxter ja Jim Hodder (molemmat entisiä Steely Danin jäseniä), Steve Cropper, Venetta Fields, Danita Jones ja Clydie King.
Wolfman Jack valittiin Radio Hall of Fameen vuonna 1996.
Aida (Okayama)
Aida on Japanin entinen kunta Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurin Aidan piirikunnassa. Se sijaitsee sisämaan ylänköalueella prefektuurin itäosassa Okayaman koillispuolella. Kunta lakkautettiin vuonna 2005, kun se liittyi yhteen usean muun ympäristön kunnan kanssa Mimasakan kaupungiksi. Vuonna 2000 Aidassa oli 3 688 asukasta ja sen pinta-ala oli 63,41 neliökilometriä.
Aida isännöi Formula 1:n Tyynenmeren Grand Prix’tä 1994 ja 1995 kunnassa sijaitsevalla Tanaka International Circuitilla.
Mankin rautatieasema
Mankin rautatieasema oli rautatieliikennepaikka Espoossa Kauklahden ja Luoman asemien välissä noin kilometrillä 25. Asema sijaitsi rantaradan varrella ja oli matkustajamääriltään pääkaupunkiseudun hiljaisin. Mankissa oli puomeilla, varoitusvaloilla sekä -äänellä varustettu kevyen liikenteen tasoristeys sekä puinen asemalaituri ja katos, jotka poistettiin marraskuussa 2022.
Ratahallintokeskuksen mukaan Mankin asema ei nykymuodossaan täyttänyt henkilöliikennepaikan laatukriteereitä. Taholta ehdotettiin, että nykyisestä Mankin sekä Kirkkonummen puolella sijaitsevasta Luoman asemasta luovuttaisiin ja ne korvattaisiin yhdellä tai kahdella uudella pysähdyspaikalla, jotka rakennettaisiin esimerkiksi maankäytön kannalta suotuisammille paikoille.
Erityisesti Mankin aseman lakkautusta puolsivat radan kunnon sekä linjauksen parantamiseen liittyvät seikat, samoin se, että huomattavasti vilkkaampi Kauklahden rautatieasema sijaitsee runsaan kilometrin päässä Mankin asemasta. Lisäksi Mankissa olevan tasoristeyksen poistaminen olisi ongelmallista matkustajien liikkuvuuden kannalta. Toisaalta aseman läheisyydessä on käynnissä useita rakennushankkeita, joiden valmistuttua alueen liikennemäärien arvioitiin kasvavan.
Seisakkeen pysähdykset päättyivät lopulta 27. maaliskuuta 2016, jonka yhteydessä perustettiin korvaava bussilinja 166B. Kirkkonummelle liikennöitiin raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2.
HSL ilmoitti lokakuussa 2017, että Mankin seisaketta ei palauteta käyttöön, sillä seisakkeen käyttöönotto hidastaisi useimpien matkustajien matkaa. Lisäksi HSL:n mukaan käyttäjämäärät olivat aivan liian pieniä, jotta seisakkeen avaaminen kannattaisi.
Mankki on Suur-Kauklahteen lukeutuvaa haja-asutusaluetta. Siellä on muun muassa huoltoasema sekä kasvihuone ja aseman lähellä Lasilaaksossa yleisurheilukenttä. Mankin läpi virtaa Mankinjoki.
Väylävirasto ilmoitti marraskuussa 2022, että Mankin kevyen liikenteen tasoristeys poistetaan saman vuoden marras–joulukuussa. Samalla myös puulaituri poistetaan ja alue aidataan. Tasoristeys on tekniikaltaan vanhentunut ja vikaherkkä, ja se on kohdannut myös ilkivaltaa. Poistolla parannetaan turvallisuutta ja vähennetään häiriöitä tiheästi liikennöidyllä rantaradalla.
Soutu kesäolympialaisissa 2020 – miesten kevyt pariairokaksikko
Miesten soudun kevyt pariairokaksikko Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 24.–29. heinäkuuta Sea Forest Waterwaylla. Kilpailuun osallistuu 18 venettä.
Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 18 venettä. MM-kilpailuissa 2019 jaettiin seitsemän maapaikkaa. Aasian/Osenian ja Amerikan karsintaregatoissa jaetaan kummassakin kolme maapaikkaa, Afrikan karsintaregatassa yksi paikka. Euroopan karsintakilpailussa jaetaan kaksi maapaikkaa. Kaksi paikkaa jaetaan erillisessä karsintaregatassa.
PXR 5
PXR 5 on Hawkwind-yhtyeen albumi vuodelta 1979.
Clallaminintiaanikoira
Clallaminintiaanikoira (Clallam-Indian Dog) on sukupuuttoon kuollut yhdysvaltalais-kanadalainen koirarotu, jolla ei koskaan ollut FCI:n hyväksyntää.
PXR 5
Kappaleista
Levyn avaa nopeatempoinen, punk-henkinen "Death Trap". Alun perin kappale oli ollut "PSI Power"-singlen b-puolella. Popahtava "Jack Of Shadows" pohjautuu Roger Zelaznyn samannimiseen kirjaan ja jo vuonna 1976 livenä ensi kerran esitetty, Neu!-vaikutteinen "Uncle Sam's On Mars" pohjautuu laulaja Robert Calvertin "Vikings On Mars"-runoon.
Clallaminintiaanikoira
Ulkonäkö
Clallaminintiaanikoira oli keskikokoinen, villakarvainen, valkoinen villakoiraa muistuttanut eläin. Sen korvat olivat pyöristyneet ja pienet ja häntä tuuhea ja pörröinen.
PXR 5
Kappaleista
"Infinity" ja "Life Form" ovat Dave Brockin esittämiä, vahvasti syntetisaattori-painotteisia kappaleita, joista ensin mainittu perustuu Calvertin Space Ritual-aikaiseen runoon. Livenä nauhoitetun "Robot"-kappaleen sanoitus pohjautuu Isaac Asimovin kirjaan I, Robot ja myös livekappale "High Rise" käyttää inspiraationa J. G. Ballardin samannimistä kirjaa. Livenä nauhoitettuja kappaleita dubattiin myöhemmin studiossa. Brockin "PXR 5" kertoo yhtyeen miehistönvaihdoksista vuosina 1976-1977.
Clallaminintiaanikoira
Alkuperä
Rotu on saanut nimensä clallam-intiaaneilta, ja sen kotialue ulottui Washingtonin osavaltion Tacomasta Brittiläisen Kolumbian Vancouverinsaaren eteläosiin. Siitä raportoi ensimmäisenä tutkimusmatkailija George Vancouver vuonna 1792, ja hän pani merkille kuinka rodunedustajien karvapeite kerittiin samaan tapaan kuin lampaiden turkki ja käytettiin näiden tapaan langaksi. Langasta kudottiin hattuja, säärystimiä ja huopia. 1800-luvun puolivälissä irlantilaissyntyinen taiteilija Paul Kane ikuisti clallamintiaanikoiria maalauksiin. Eurooppalaisten alettua myymään paikallisille halpoja huopia nämä eivät enää jatkaneet omien tuotteiden valmistamista, minkä takia rotu katosi 1800-luvun loppuun mennessä.
Vera
Vera tarkoittaa ainakin seuraavia:
PXR 5
Kansitaide ja CD-painokset
Albumin ensimmäisen 5 000 kappaleen painoksen mukana tuli Pete Framen tekemä Hawkwind-sukupuu-posteri. Lisäksi alkuperäisessä takakannessa oli kuva väärintehdystä sähkökytkennästä, joka peitettiin myöhemmissä painoksissa tarralla turvallisuusriskien takia. Vuoden 1984 vinyylipainoksessa kuva on häivytetty kokonaan.
Vera
Katso myös
Veraan liittyvät myös seuraavat asiat:
Srikanth Kidambi
Srikanth Nammalwar Kidambi (s. 7. helmikuuta 1993 Ravulapalem, Andhra Pradesh) on intialainen sulkapalloilija. 176 senttimetriä pitkä ja 65 kilogrammaa painava Kidambi on oikeakätinen. Hän on huhtikuussa 2015 maailmanrankingin neljäntenä.
Ura
Kidambi on saavuttanut nuorten Kansainyhteisön kisoista hopeaa ja pronssia vuodelta 2011 sekanelinpelistä ja nelinpelistä. Hän oli mukana myös vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa Glasgow'ssa, jossa hän selviytyi puolivälieriin. Kidambi on saavuttanut urallaan neljä turnausvoittoa, vuoden 2013 Thailand Openin, vuoden 2014 China Openin sekä vuoden 2015 Swiss Openin ja India Openin.
PXR 5
Kansitaide ja CD-painokset
Vuonna 1989 julkaistu CD-versio on masteroitu eri nauhoista. "High Rise" -kappale on liveversio ilman studiodubbauksia ja "PXR 5" -kappale sisältää erilaisen intron. Atomhengen remasteroitu versio sisältää molemmat miksaukset.
Terminologia
Terminologia tai terminologiaoppi on tieteenala, joka tutkii erikoiskielten käsitteitä, termejä ja termistöjä. Terminologia-sanaa käytetään usein myös viittaamaan tiettyyn erikoisalaan kuuluvien termien joukkoon eli termistöön , ja siksi synonyyminä käytetään myös nimitystä terminologiaoppi. Termi on jollakin erikoisalalla yleiskäsitteen nimityksenä käytettävä kielellinen ilmaus. Termi voi olla esimerkiksi sana, sanaliitto tai lyhenne.
Yleisen terminologian teorian perustajana pidetään itävaltalaista tiedemiestä Eugen Wüsteriä, joka tutki vuonna 1931 julkaistussa väitöskirjassaan sähkötekniikan termistön standardisointia. Nykyaikaisen soveltavan terminologian perusteoksena pidetään Wüsterin luentoihin perustuvaa teosta Einführung in die allgemeine Terminologielehre.
Terminologian tutkimus Suomessa
Suomessa sanastotyötä tehdään mm. 1970-luvulla perustetussa Sanastokeskuksessa. Terminologista tutkimusta tehdään yliopistojen kieliaineissa ja erityisesti käännöstieteessä. Esimerkiksi Vaasan yliopiston viestintätieteiden laitoksella Teknisen viestinnän maisteriohjelmassa on Terminologian suuntautumisvaihtoehto ja Helsingin yliopiston suomen kielen maisteriohjelmassa on Sanaston ja terminologian erikoisala. Helsingin yliopistossa ylläpidetään myös Tieteen termipankkia.
Lähteet
اصطلاح ศัพท์บัญญัติ
Pekingin kansallinen vesiurheilukeskus
Pekingin kansallinen vesiurheilukeskus, lempinimeltään "vesikuutio", on Pekingin vuoden 2008 kesäolympialaisia varten rakennettu vesiurheilukeskus. Se sijaitsee Pekingin Olympic Greenissä. Vesikuutiota alettiin rakentaa 24. joulukuuta 2003. Vesikuution suunnitteli australialainen arkkitehtitoimisto PTW Architects. Pekingin olympialaisissa vesikuutiossa kilpailtiin uinnin, uimahyppyjen ja taitouinnin mestaruuksista.
Mittoja
Vesikuution kokonaispinta-ala on 79 532 neliömetriä ja sisällä on 6 000 pysyvää ja 11 000 tilapäistä katsomopaikkaa. thumb|left|Sisänäkymää
HMS Cumberland (1774)
HMS Cumberland oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1774 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 8. kesäkuuta 1768 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin 7. tammikuuta 1769. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1774 ja otettiin palvelukseen 8. kesäkuuta ensimmäisenä päällikkönään Joseph Peyton.
Palvelus
Alus varustettiin Portsmouthissa toukokuussa 1778, jolloin sen kustannukset olivat 6 543 puntaa 17 shillinkiä ja 9 dimeä. Se osallistui Ushantin taisteluun 27. heinäkuuta. Alus sai päällikön sijaisen Hugh Dalrymplen vuoden lopulla.
Alus saapui Portsmouthiin palveluksesta poistoa varten tammikuussa 1804 päällikkönään John Serrel. Alus romutettiin vielä vuoden 1804 aikana Portsmouthissa.
Syyrian sisällissota
{{Tietolaatikko taistelu Liittoutuneet ryhmät {{Lista| }} {{Collapsible list }} {{small|(eteläinen rintama)}} {{lippu|Turkki|size=23px}} (2016–)
{{Collapsible list }}
23px Ahrar al-Sham Jaysh al-Islam {{Collapsible list
25px|border=no} CJTF–OIR (2014–) Entiset osallistujat:
}} thumb|Mielenosoittajia [[Damaskos|Damaskoksen esikaupungissa Doumassa 8. huhtikuuta 2011.]] thumb|Syyrian kriisissä kuolleiden määrät viikoittain 20. maaliskuuta 2011 alkaen. thumb|Tuhottuja tankkeja ja raunioitunut moskeija [[Azazissa käydyn taistelun jäljiltä.]] thumb|Sairaala Aleppossa. pienoiskuva|Syyrian sisällissodan tilanne kartalla. Klikkaa hiirellä kartta suureksi. Punainen : Syyrian hallitus, Vihreä : Kapinalliset, Keltainen : Kurdit, Oranssi : Kurdit+Hallitus, Harmaa : Isis, Valkoinen : [[Levantin valloituksen rintama|Jabhat Fateh al-Sham Vuoden 2015 lokakuussa hallitus valvoi suurinta osaa tiheimmin asutusta alueesta.]] Syyrian sisällissota on Syyriassa käynnissä oleva aseellinen yhteenotto, jonka pääkuviona oli alun alkaen hallitus vastaan kapinalliset. Kapinalliset ovat sotineet myös keskenään. Sisällissotaa ovat pitäneet yllä myös useat ulkomaat sekä ISIS. Sota alkoi vuonna 2011 kansannousuna Bašar al-Assadin hallitusta vastaan, ja se on jatkunut toistakymmentä vuotta. Maassa on miljoonittain sisäisiä pakolaisia, ja miljoonia syyrialaisia on paennut ulkomaille.
Aseita käytti keväällä 2011 alkaneissa arabikevään protesteissa aluksi vain maan hallitus, mutta enenevässä määrin myös oppositio. Konflikti laajeni maanlaajuiseksi sisällissodaksi keväällä ja kesällä 2012.
Konflikti ei ollut alkuaan pohjimmiltaan uskonsota. Rajaviiva kulki uskollisuudessa al-Assadin hallintoa kohtaan. Uskonnolla oli kuitenkin alusta asti tärkeä rooli, sillä hallitusta kannattavat šiialaiset alaviitit taistelivat kapinallisia sunneja vastaan. Uskonnon rooli voimistui paljon sunnilaisten kovan linjan al-Nusran ja vielä kovemman Isisin myötä. Molempien tavoitteena oli maailmanlaajuisen kalifaatin perustaminen, Assadin syrjäyttämisen lisäksi. Kristityt ja monet muut vähemmistöt yrittivät olla puolueettomia, "mutta joutuivat usein ristituleen tai ääriliikkeiden vainoamiksi".
Lähinnä sunnalaiset arabimaat ja länsimaat ovat tukeneet kapinallisia, Venäjä ja šiialainen Iran al-Assadin hallintoa. Useat maat alkoivat vuonna 2014 tehdä yhteistyötä Isis-järjestön kukistamiseksi.
SOHR:n (The Syrian Observatory for Human Rights) mukaan sodassa oli kuollut heinäkuuhun 2017 mennessä jopa 475 000 sotilasta ja siviiliä. Luvussa olivat mukana sekä varmistetut (331 765) että epävarmat tapaukset. Noin 10 % Syyrian sotaa edeltäneestä väestöstä oli helmikuuhun 2016 mennessä kuollut tai haavoittunut sodassa. Vuonna 2015 oli arviolta 7,6 miljoonaa maan sisäisessä evakossa. Elokuussa 2017 yli 5,1 miljoonaa ihmistä oli paennut Syyriasta sotaa ulkomaille. Sodan kaikki pääosapuolet ovat syyllistyneet vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin. "Mutta ylivoimaisesti eniten rikkomuksia ovat tehneet Syyria ja sen liittolaiset", sanoivat YK-komission tutkijat. Kaikki sodan osapuolet ovat tappaneet tuhansia vankeja.
Isis menetti enimmät alueensa vuosina 2016–2018. Myös muut kapinalliset joutuivat tappiolle muun muassa Aleppossa. Vuoden 2020 alkuun mennessä kapinallisille oli jäänyt lähinnä Idlibin alue. Myöhemmin maaliskuussa 2020 Venäjä ja Turkki sopivat tulitauosta, joka on voimassa pääosin edelleen. Maassa oli vuoden 2021 alussa laajaa pulaa lähes kaikesta.
Tausta
Alaviitit olivat alkujaan Syyriassa vähemmistölahko. Ranskan siirtomaavalta edisti alaviittien nousua valtion johtoon. Syyrian sotilasvallankaappaus vuonna 1963 synnytti maahan baath-puolueen diktatuurin. Yksipuoluejärjestelmä piti vuosikymmeniä yllä poikkeustilaa. Vuodesta 1970 vallassa olleet Assadit suosivat alaviitteja. Tämän hintana oli sunnien tyytymättömyys. Muslimiveljeskunta kapinoi Hamassa 1982. Hallitus kukisti rajoitetun kapinan pian ja verisesti.
Syyrian militarisoituminen 2000-luvulla ja yksipuoluejärjestelmään liittyvä korruptio ovat olleet Lähi-idän vakavimpia. Salainen poliisi on tukahduttanut aseellisesti hallitusta vastaan suuntautuneet mielenilmaukset. Näitä olivat muun muassa druusien ja kurdien protestit. Markkinatalousuudistus lisäsi osaltaan eriarvoisuutta. Sen aiheuttama polttoaineiden, lannoitteiden ym. hintojen nousu vaikeutti viljelijöiden elämää. Syyrian koillisosissa oli poikkeuksellisen kuivaa vuosina 2006–2011. Sadot romahtivat hetkellisesti 2008, minkä seurauksena 1,5 miljoonaa ihmistä muutti lyhyessä ajassa kaupunkeihin ja alueet tyhjenivät. Kaupungeissa ihmiset asettuivat laitamille slummeihin, joissa elinolot olivat heikot. Kun markkintatalous eteni, se keskitti vaurauden harvojen käsiin. Vuodesta 2000 hallitus suosi kaupunkien kehittämistä maaseudun kustannuksella. Samaan aikaan äärimmäinen köyhyys, rikollisuus, prostituutio jne. lisääntyivät. Jopa Bašar Assad sanoi tammikuussa 2011, että "maa ei pysty tyydyttämään kaikkia kansalaisten perustarpeita". Syyrian hallitus ei juurikaan puuttunut slummeissa velloneeseen köyhyyteen, mikä nostatti tyytymättömyyttä hallitusta kohtaan.
Arabikevät Syyriassa
Vuoden 2011 Arabikevään aiheuttamat levottomuudet levisivät myös Syyriaan. Eräs mies sytytti itsensä bensiinillä tuleen al-Hasakahissa 28. tammikuuta 2011. Oppositio alkoi koota mielenosoittajia helmikuun alussa. Myöhemmin salainen poliisi pidätti ja kidutti lapsia, jotka olivat maalanneet hallituksen vastaisia graffiteja. Tämä laukaisi suuria mielenosoituksia ympäri Syyriaa. Alkoi väkivallan kierre.
Turvajoukot ampuivat maaliskuun puolivälissä mielenosoittajia Daraassa. Muutaman päivän päästä protestoijat polttivat siellä baath-puolueen rakennuksen. Mielenosoitukset levisivät maaliskuun lopulla koko maahan. Myös Assadia tukevia mielenosoituksia pidettiin. Daraan lähetettiin sotilaita. Hallitus leimasi kaikki sen vastustajat terroristeiksi tai näiden myötäjuoksijoiksi. Puolisotilaallinen shabiha alkoi toimia Homsissa huhtikuun puolivälissä. Panssarivaunut, joukkopidätykset ja kidutukset estivät Assadin kaatumisen. Protestoijat alkoivat paikoin käyttää aseita viimeistään huhtikuussa mm. turvallisuuspoliisia vastaan.
Presidentti yritti huhtikuussa hillitä protestointia myös rauhanomaisin keinoin muun muassa vapauttamalla poliittisia vankeja, erottamalla Daraan alueen kuvernöörin ja tiedustelujohtajan, lakkauttamalla poikkeustilan ja lupaamalla uudistuksia.
Aseellinen kapina
Mielenosoituksia tulittamasta kieltäytyneitä sotilaita karkaili armeijasta. Ensi kertaa kapinalliset surmasivat hallituksen joukkoja merkittävästi kesäkuun alussa 2011. Sotilaskarkurit perustivat Vapaan Syyrian armeijan (FSA) kesällä 2011. Tämä erittäin hajanainen, huonosti johdettu ja aseistettu kapinallisjoukko alkoi toimia Homsissa ja muualla loppukesällä-syksyllä 2011. Maa oli elokuussa käytännössä sisällissodassa. Kapinalliset tekivät ensimmäisen merkittävän hyökkäyksensä Rastanissa, jossa syyskuun lopulla tuhosivat 15 hallituksen panssariajoneuvoa. YK ja Arabiliitto koettivat tarkkailijoilla ja välitysyrityksillään turhaan hillitä sotaa. Venäjä vastusti lännen mahdollista interventiota Syyriaan. Länsi halusi Assadin pois Syyrian johdosta. Näin rauhanprosessi ei edennyt. Kapinallisten toiminta oli pitkälle sissitoimintaa ja terrori-iskuja. Kun armeija tuli johonkin kapinalliskaupunkiin, kapinalliset yleensä pakenivat, mutta palasivat heti kun mahdollista. Monia hallitusta vastustavia ryhmiä syntyi. Oppositio pysyi hajanaisena ja riitaisana.
Väkivalta lisääntyi huomattavasti vuonna 2012. Suuria mielenosoituksia oli yhä. Kapinalliset etenivät monilla alueilla vuonna 2012. Tällöin alkoivat sekä Aleppon että Damaskoksen taistelut. Monet kapinalliset vastustivat rauhaa. Vuoden 2012 lopulla hallituksen joukkojen tekemät myös siviileihin kohdistuvat pommitukset ja nälkäsaarto kapinallisalueita vastaan jatkuivat, ja islamistien ote näkyi yhä selvemmin kapinallisten riveissä. Hallitus kutsui kaikkia kapinallisia terroristeiksi. Ulkomaisia taistelijoita saapui sotaan mukaan.
Määrittely sisällissodaksi
Geneven sopimukset soveltuvat vain aseellisiin konflikeihin, kuten sisällissotiin. Tällöin hyökkäykset siviilejä tai sotavankeja kohtaan luokitellaan sotarikoksiksi. Tavoitteena on turvata myös siviiliväestön ja haavoittuneiden säällistä kohtelua ja avustusjärjestöjen esteettömyyttä. Punaisen Ristin kansainvälinen komitea (ICRC) määritteli Syyrian konfliktin sisällissodaksi al-Tremsen kylän verilöylyn jälkeen 15.7.2012. Syyriassa työskennelleiden kansainvälisten tarkkailijoiden mukaan kylässä liikkuneet hallituksen joukot kulkivat ovelta ovelle ja poimivat miehiä ammuttaviksi. Myös kokonaisia perheitä surmattiin. Hallituksen mukaan kyseessä oli sotilasoperaatio, joka kohdistui kylän vallanneisiin taistelijoihin. Myös YK:n rauhanturvatoiminnan johtaja Herve Ladsous sanoi kesällä Syyrian tilannetta sisällissodaksi. Joulukuussa 2011 YK:n ihmisoikeuskomissaari Navi Pillay käytti samaa termiä.
Islamistien nousu
Ääri-islam alkoi nousta Syyrian kapinallisten riveissä merkittäväksi tekijäksi vuonna 2012. Tämä johtui siitä, että al-Nusran rintaman salafisti-jihadistit kykenivät taistelemaan muita kapinallisia tehokkaammin ja luomaan toimivan siviilihallinnon. Opposition sisälle muodostui sodan uhka, kun ääri-islamistit surmasivat maltillisempia hallituksen vastustajia.
Aleppon kaupunki onnistui elämään liki puolitoista vuotta rauhassa. Sitten saapui FSA. Vuoden 2012 kesällä se "valtasi lähes kaksi kolmannesta kaupungista, ja presidentti Bašar al-Assadin joukot yrittävät kukistaa kapinan ilma- ja tykistöiskuilla". Opposition johdossa vallitsi kaaos poliittisen ja etnisen hajanaisuuden, rikollisen aineksen ja uskonnollisen kiihkoilun takia. Vuoden 2013 kesään mennessä opposition hajaannus ei vähentynyt länsimaiden miljoonien dollareiden ja eurojen avusta huolimatta. Kansainvälinen poliittinen ilmapiiri "oli alkanut muistuttaa kylmän sodan aikoja", kun Kreml oli tehnyt selväksi lupauksillaan aseavusta, ettei se aio seistä vieressä ja sallia "toista Libyaa". 2013 kesällä oli selvää, että sodan luonne oli muuttunut: hallitus ei enää lähettänyt joukkojaan kuluttavaan sissisotaan kaupunkeihin vaan keskittyi strategisten yhteyksien ja keskusten puolustamiseen sekä opposition alueiden näännyttäviin saartoihin.
Monia sunnalaisia taistelijoita ajoi jyrkkä fundamentalismi ja kostonhalu. Jihadistit uhkasivat alaviitteja ja muita toisuskoisia jopa kansanmurhalla. Niinpä kapinallisten ei uskottu luovan maahan demokratiaa.
Islamin vaikutus sodassa voimistui, kun Hizbollahin johtaja Sayyed Hassan Nasrallah lähetti toukokuussa 2013 taistelijoita avustamaan hallitusta sillä perusteella, että Syyriassa harhauskoisuuden voimat (takfiri) ovat kasvussa.
Sota näytti vieläkin olevan tasapeli, mutta hallituksen joukot olivat vuoden 2013 lopussa jonkin verran niskan päällä. Vuonna 2013 monet opposition islamilaiset yhdistyivät Islamilaiseksi rintamaksi.
Venäjän suora osallistuminen sotaan alkaa
Jyrkän islamilainen Isis valtasi vuonna 2014 laajoja alueita Syyriassa. Turkin rajalla sijaitsevaa Kobanea Isis piiritti 4 kuukautta, kunnes kurdit ajoivat heidät pois tammikuussa 2015.