cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ryan McDonagh
pienoiskuva|300px|McDonagh vuonna 2013. Ryan McDonagh (s. 13. kesäkuuta 1989 Saint Paul, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-joukkue Nashville Predatorsia. Jatkoaika.comin verkkolehti määrittelee McDonaghin kahden suunnan puolustajaksi, jonka vahvuuksia ovat esimerksi luistelun voimantuotto ja laadukas laukaus. McDonaghin kausipalkka on 4,7 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Seuraura
McDonagh kävi lukion Cretin-Derham Hall High Schoolissa, jossa hän voitti Minnesotan alueellisen mestaruuden keväällä 2006. Vuonna 2007 McDonagh palkittiin Minnesota Mr. Hockey-palkinnolla, joka annetaan osavaltion vuoden lukiolaispelaajalle. Montréal Canadiens varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 12. pelaajana NHL:ään kesällä 2007. McDonagh oli varaustilaisuuden neljäntenä varattu puolustaja.
Vuodet 2007–2010 McDonagh kävi Wisconsinin yliopistoa. Hänet valittiin siellä ensimmäisen kautensa päätteeksi WCHA:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Vuosina 2009 ja 2010 McDonagh valittiin WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen. Noista jälkimmäisen kauden 2009–2010 päätteeksi Wisconsinin kapteenina toiminut McDonagh valittiin myös WCHA:n toiseen tähdistökentälliseen.
Kesällä 2009 Montréal Canadiens kauppasi McDonaghin oikeudet Christopher Higginsin, Pavel Valentenkon ja Doug Janikin kanssa New York Rangersiin vaihdossa Scott Gomeziin, Tom Pyattiin ja Michael Bustoon. Hän siirtyi Rangersiin organisaatioon kolmivuotisella tulokassopimuksella heinäkuussa 2010. McDonagh aloitti kauden farmijoukkue Hartford Wolf Packissa (marraskuusta 2010 lähtien Connecticut Whale), AHL:ssä, jossa hän pelasi noin puolet kaudestaan. McDonagh teki NHL-debyyttinsä 7. tammikuuta 2011 Dallas Starsia vastaan. Hän pelasi Rangersissa koko loppukauden ja teki 40 runkosarjaottelussa tehot 1+8=9 sekä pelasi viisi playoff-ottelua ilman tehopisteitä.
McDonagh iski NHL-uransa avausosuman runkosarjan viimeisessä ottelussa 9. huhtikuuta 2011 New Jersey Devilsin Martin Brodeurin taakse. Hänen maalinsa jäi Rangersin voittomaaliksi ja ratkaisi joukkueelle itäisen konferenssin viimeisen pudotuspelipaikan.
Siirtotakarajalla helmikuussa 2018 McDonagh siirtyi yhdessä J.T. Millerin kanssa Tampa Bay Lightningiin vaihdossa Vladislav Namestnikoviin ja 1. kierroksen varaukseen 2018
Heinäkuussa 2022 Lightning kauppasi McDonaghin Nashville Predatorsiin vaihdossa Philippe Myersiin ja Grant Mishmashiin.
Maajoukkueura
McDonagh edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007, jolloin tuli hopeaa.
Muuta
McDonaghin eno on entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja NFL-pelinrakentaja Steve Walsh.
Russkaja pravda
Russkaja pravda (’venäläinen oikeus’) on Kiovan Rusin aikainen lakikirja, jonka vanhin tunnettu käsikirjoitus on 1200-luvun lopulta. Sen on koonnut suuriruhtinas Jaroslav I Viisas. Russkaja pravda oli Venäjän ensimmäinen lakikokoelma, ja siitä oli käytössä laajennettu (121 artiklaa), lyhyt (43 artiklaa) ja tiivistetty versio. Laista on löydetty yli 100 käsikirjoitusta 1200-luvulta 1700-luvulle. Versiot säilyttivät auktoriteettinsa Kiovan Rusiin kuuluneissa ruhtinaskunnissa 1400-luvun loppuun asti.
1910-luvulla ajateltiin, että kirja on koottu vuonna 1019. Se on merkittävä muinaisvenäläisten oikeustapojen ja -käsitteiden tuntemisen lähde. Sen alkuperäisistä slaavilaisista ja siihen vaikuttaneista muinaisskandinaavisista ja bysanttilaisista aineksista on tehty laajaa tutkimusta. Teosta on ollut kokoamassa myös suomensukuinen mies, Tšudin Miikkula. 1960-luvulla otaksuttiin tämän tapahtuneen vasta vuoden 1072 tienoilla.
The Carnival
The Carnival on suomalainen Kajaanista käsin toimiva vuonna 1999 perustettu punk-yhtye, jonka musiikissa on kuultavissa myös metallisia elementtejä.
Lymyrääkkä
Lymyrääkkä (Laterallus albigularis) on amerikkalainen rantakana. Sen elinympäristö ulottuu Keski-Amerikan Hondurasin kaakkoisosista Etelä-Amerikan luoteisosaan Kolumbiaan ja Ecuadoriin. George Newbold Lawrence kuvaili lajin holotyypin Panaman Atlantin puoleiselta rannikolta vuonna 1861.
Kauppahuone
thumb|Anton Mathias Jenssen (1818 - 1895) toimi pitkään Norjan [[Trondheimissa Jenssen & Co -kauppahuoneen omistajana.]] Kauppahuone oli Euroopan historiassa ulkomaankauppaan keskittynyt perheyritys. Sillä ei ollut erityistä oikeusasemaa, vaan oikeus kaupankäyntiin kuului yrityksen omistajalle, kauppaporvarille. Liikesuhteiden ja pitkäjänteisyyden kannalta oli kuitenkin järkevää korostaa yrityksen nimeä eikä omistajaa. Liikkeen nimi oli yleensä sama kuin omistajan sukunimi. Kauppahuoneet harjoittivat monenlaista yritystoimintaa, kuten vähittäis- ja tukkukauppaa, kaivostoimintaa ja merenkulkua. Varhaisimpia kauppahuoneita olivat Pohjois-Italiaan keskiajalla syntyneet organisaatiot, jotka pyrkivät harjoittamaan kaikkea mahdollista voittoa tuottavaa liiketoimintaa. Firenzen Bardit ja Peruzzit olivat varhaisia suuria kauppahuoneita.
Suomessa kauppahuoneiden valtakausi alkoi vapauden ajalla 1700-luvun puolimaissa ja jatkui noin sadan vuoden ajan, kunnes osakeyhtiölaki mahdollisti yhtiömuotoiset kauppayritykset. Keskeisiä suomalaisia kukoistusajan kauppahuoneita olivat esimerkiksi Roosin kauppahuone Kokkolassa, Malmin kauppahuone Pietarsaaressa ja Hackmanin kauppahuone Viipurissa.
Nykyisin kauppahuoneella tarkoitetaan yritystä, joka tarjoaa muille yrityksille (päämiehille) vienti- ja tuontikaupan palveluja.
Galapagosinrääkkä
Galapagosinrääkkä (Laterallus spilonotus) on Galápagosin saariryhmän kotoperäinen rantakanalaji. Se elää Pintan, Fernandinan, Isabelan, Santiagon, Santa Cruzin, Floreanan ja San Cristóbalin saarilla. John Gould kuvaili lajin holotyypin Santiagolta vuonna 1841.
Sean Catherine Derek
Sean Catherine Derek (s. 16. lokakuuta 1953) on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka on kirjoittanut jaksoja enimmäkseen piirrossarjoihin 1980-luvulta lähtien. Hän kirjoitti jaksoja muun muassa suosittuihin sarjoihin 1990-luvulla, kuten Batman ja Hämähäkkimies.
Simula
Simula-kielestä kehitettiin kaksi versiota: Simula I (UNIVACin sponsoroimana) ja Simula 67 (Norwegian Computer Centerin sponsoroimana). Kieli tukee luokkia, perintää ja virtuaalisia metodeja (virtuaaliset proseduurit Simulan termeissä).
Kieli oli ensimmäisenä toiminnassa UNIVAC 1107 -tietokoneella.
Johan Runius
Johan Runius (1. heinäkuuta 1679 Larv, Länsi-Götanmaa, Ruotsi – 1. heinäkuuta 1713 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen runoilija. Hän aloitti opinnot 1700 Uppsalassa mutta kuului hauskanpitäjiin ja oli ”hauska veikko”. Vuonna 1708 hänestä tuli kenraalikuvernöörin, kreivi Nils Strombergin yksityissihteeri ja tämän pojan opettaja. Näissä tehtävissä hän jatkoi kuolemaansa saakka.
Runiusta arvostettiin runoilijana myöhemminkin enemmän kuin monia aikalaisiaan, hänen hauskoja laulujaan ja välähdyksiään luettiin ihastuneena, kun ne oli julkaistu koottuna nimellä Dudaim. Aikalaiskehujien ohella itse Carl Michael Bellmankin oli tutustunut hänen runotuotantoonsa. Vasta Sahlstedt lausui 1753 epäilyksensä niiden arvosta, ja myöhemmät kirjallisuushistorioitsija olivat yleensä samaa mieltä, kunnes 1800-luvun lopulla arvostus jälleen nousi, ja Fredrik Böökin loistava muotokuvaessee vuodelta 1910 käänsi huomion häneen. Runiuksen tunnetuin runo on ”Öfver verldenes fåfängligheter”. Hän vaikutti siihen, että ruotsin kielestä tuli käyttökelpoinen runokieli.
Runiuksen elämää leimasi alkoholi ja köyhyys: jo hänen vainoharhainen pappi-isänsä oli alkoholisti. Lyhyen elämänsä aikana hän oli hauska seuraihminen, joka innokkaasti ja kekseliäästi toimi tilausrunoilijana, kun tukholmalaiset porvariskodit tarvitsivat juhlarunoilijaa.
Runius kirjoitti myös isänmaallisia runoja, joista muistettava on 1713 kuninkaalle ja kuningashuoneelle laadittu uudenvuodentoivotus, jossa hän tulkitsee rauhantoiveita. Hän oli myös prosaisti ja myös kääntänyt ranskasta Jean de Préchacin novellin ”Den durchleuchtige genuesiskan” (käännös 1709, painettu vasta 1720-luvulla). Kansanlauluihin on omaksuttu Runiuksen oivalluksia ja improvisointeja, kuten muistumia hänen bakkanaalisesta elämästään ja harrastuksistaan. Monia myöhemmin Bellmanin nimiin liitettyjä anekdootteja kerrottiin 1700-luvulla Runiuksesta, ja ne saattavat olla vielä vanhempaakin perua.
Kultapiikkimakrilli
Kultapiikkimakrilli (Gnathanodon speciosus) on valtamerissä elävä parvikala. Sitä tavataan Tyynenmeren itäosassa Kalifornian rannikolta Karibialle ulottuvalla alueella, yleensä läheltä koralliriuttoja.
Ulkonäkö ja koko
Kultapiikkimakrilli voi kasvaa 120 cm pitkäksi ja painaa 15 kg. Se on pohjaväriltään metallinhohtoinen, ja sitä koristavat mustat pystyraidat.
Elintavat ja ravinto
thumb|left|Kultapiikkimakrilliparvi [[jättimeriahven|jättimeriahvenen ympärillä Georgian akvaariossa.]]
Kultapiikkimakrilli elää syvissä laguuneissa ja riuttojen merenpuolisilla rinteillä missä ne kaivelevat hiekasta selkärangattomia. Ne syövät myös pieniä kaloja. Nuoret yksilöt elävät joskus meduusoiden poltinlonkeroiden suojissa.
Kultapiikkimakrilliparvet seurailevat joskus suuria kaloja kuten haita, tai toisinaan myös sukeltavia ihmisiä.
Kultapiikkimakrilleja pidetään joskus suurissa, vähintään 1500 litran akvaarioissa.
Lentopallon maailmanliiga 2015
Lentopallon maailmanliigassa pelaa kaudella 2015 32 joukkuetta. Alkusarja pelataan kolmessa ryhmässä, ja ryhmät jaetaan 2-3 lohkoon. Edelliskaudesta lisäystä on 4 joukkuetta ja 3.ryhmässä on kolme lohkoa edelliskauden kahden sijaan. Maailmanliigan lopputurnaus pelataan Brasiliassa, Rio de Janeirossa 15. - 18.heinäkuuta. Ensikertalaisina mukana ovat Kazakstan ja Montenegro. Aiemmin kilpailuun osallistuneista maista Saksa ei ole tällä kertaa mukana.
Karsinta
Maailmanliigaan ei järjestetty erillisiä karsintaturnauksia. Edelliskauden 28 joukkueen lisäksi mukaan kelpuutettiin vuoden 2014 Euroopan liigan kaksi parasta joukkuetta – Montenegro ja Kreikka, Aasian Cupin 2014 voittaja Kazakstan sekä vuoden 2013 Afrikan mestari Egypti. Saksan paikan maailmanliigassa sai Venezuela.
Alkusarjan taulukot
Sijoituksen lohkossa määrää ensisijaisesti voitettujen otteluiden määrä ja vasta niiden ollessa tasan ottelupisteet.
Ryhmä 3
Ryhmän lopputurnaus pelattiin Bratislavassa, Slovakiassa 4.-5.heinäkuuta. Isäntäjoukkueen lisäksi turnaukseen pääsivät 3.ryhmän lohkovoittajat. Turnauksen voittaja nousi seuraavaksi kaudeksi 2.ryhmään.
Ryhmä 2
Ryhmän lopputurnaus pelattiin Varnassa, Bulgariassa 10.-11.heinäkuuta. Isäntäjoukkue oli itseoikeutetusti mukana turnauksessa, johon lisäksi pääsivät ryhmän lohkovoittajat. Turnauksen voittaja Ranska nousi 1. ryhmään kaudeksi 2016 ja osallistuu vuoden 2015 maailmanliigan lopputurnaukseen.
Maailmanliigan lopputurnaus
Liigan lopputurnaus pelataan Rio de Janeirossa, Brasiliassa 15.–19. heinäkuuta. Turnauksessa pelaavat isäntäjoukkue Brasilian lisäksi 1.ryhmän molempien lohkojen kaksi parasta joukkuetta sekä 2.ryhmän lopputurnauksen voittaja.
Katso myös
Suomen joukkue lentopallon Maailmanliigassa 2015
Marttyyrit (elokuva)
Marttyyrit (Martyrs) on ranskalainen kauhuelokuva vuodelta 2008. Sen ohjasi Pascal Laugier. Pääosissa ovat Mylène Jampanoï ja Morjana Alaoui.
Juoni
Kateissa ollut pikkutyttö pelastetaan hylätystä teurastamosta. Järkyttynyt tyttö ei pysty kertomaan mitään kaappauksestaan. Sairaalassa hän ystävystyy Anna-nimisen tytön kanssa ja saa jälleen elämästä kiinni. 15 vuotta myöhemmin tyhjäkatseinen ja raivohullu nuori nainen tappaa perheen heidän kotitalossaan syvällä metsässä.
Mies joka tiesi liikaa
Mies joka tiesi liikaa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Prince Royal (1610)
Prince Royal oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1610 vesillelaskettu 51-tykkinen kolmikantinen linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin marraskuussa 1607 nimellä Victory Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Phineas Pett. Köli laskettiin 20. lokakuuta 1608. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1610.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 6. huhtikuuta 1613 pääamiraali ja Nottinghamin jaarlin Charles Howardin lippulaivana kuljettamaan Jaakko I:n vanhin tytär prinsessa Elizabeth ja hänen vastavihitty aviopuolisonsa Frederick Doverista Vlissingeniin. Alus oli 1621 huollettavana, jolloin lahonneet puuosat vaihdettiin uusiin. Alusta huollettiin 1623 uudelleen, jolloin poistettiin portaat kahdelta alemmalta tykkikannelta perästä ja keulasta.
1. armeija
1. armeija voi tarkoittaa seuraavien maiden yhtymiä:
Warabi
Warabi on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Arajoen alluviaalitasangolla. Warabissa on 75 801 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 5,11 neliökilometriä. Se on Japanin kaupungeista pinta-alaltaan pienin ja tiheimmin asuttu, Tokion erillisalueita lukuun ottamatta: kaupungin väestötiheys on yli 14 800 asukasta neliökilometrillä.
Prince Royal (1610)
Uudelleen rakentaminen 1639–1641
Aluksen uudelleen rakentaminen tilattiin 9. lokakuuta 1637 Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Peter Pett. Se telakoitiin 1639 ja laskettiin vesille 14. lokakuuta 1641.
Warabi
Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Warabi kehittyi yhtenä vilkkaan Nakasendō-tiereitin postiasemista (shukuba). Tärkeä elinkeino kauden loppupuolelta lähtien oli futagojima-puuvillakankaan kudonta. Nykyisin kaupunkiin on sijoittunut esimerkiksi kone-, metalli-, väriaine- ja tietotekniikkateollisuutta. Kaupunkioikeudet Warabi sai vuonna 1959. Toisen maailmansodan jälkeen se kasvoi voimakkaasti osana Suur-Tokion metropolialuetta, ja nykyisin kaupungin alue onkin lähes kokonaisuudessaan rakennettu.
Warabin kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Muromachi-kaudella rakennetun Warabin linnan rauniot, vuonna 1990 avattu paikallismuseo ja marraskuisin vietettävä Shukuba-matsuri, joka keskittyy vanhan postiaseman alueelle. Warabia palvelee JR Higashi-Nihonin Keihin-Tōhoku-linja.
Prince Royal (1610)
Uudelleen rakentaminen 1639–1641
Alus otettiin palvelukseen 1643 Kanaalin laivastoon Warwickin jaarlin lippulaivana päällikkönään Richard Blyth. Alus nimettiin uudelleen helmikuussa 1649 (mahdollisesti seitsemäs päivä) Resolutioniksi. Vuonna 1650 alus oli merikenraalien Robert Blake ja Richard Deane lippulaivana päällikkönään William Wildey, kun se kuului Tagusin edustalla olleeseen Pophamin laivueeseen. Alus oli jälleen vuonna 1652 Robert Blaken lippulaivana ja se osallistui 28. syyskuuta Kentish Knockin taisteluun. Seuraavana vuonna alus oli merikenraalien George Monckin ja Richard Deanen lippulaivana päällikkönään John Bourne. Se osallistui 2.-3. kesäkuuta Gabbardin taisteluun, jossa Deane sai surmansa. Alus oli 31. heinäkuuta Scheveningenin taistelussa edelleen Monckin lippulaivana, jonka jälkeen aluksen päälliköksi tuli Richard Lyons. Vuonna 1656 aluksen päällikkönä oli John Lawson, joka nimettiin vara-amiraaliksi. Alus kuului Blaken laivastoon ja sen päälliköksi tuli Richard Badiley, joka nimettiin kontra-amiraaliksi.
Kuningasvallan palauttamisen jälkeen Kaarle II palautti 23. toukokuuta 1660 aluksen nimeksi HMS Royal Prince. Se siirrettiin Chathamiin uudelleen rakennettavaksi 1661.
Uudelleen rakentaminen 1661-1663
Kesäkuussa 1661 noin 6 500 puntaa varattiin Royal Princen korjaamiseksi ja työn tuli valmistua vuoteen 1663 mennessä. Aluksen köliä jatkettiin etriä, mikä tarkoitti samalla merkittäviä rakenteellisia muutoksia muualle alukseen. Valmistuttuaan aluksella oli kahdella alemmalla tykkikannellaan kolmetoista tykkiporttia puolellaan ja ylimmällä kaksitoista. Lisäksi puolikannella oli viisi porttiparia ja keula- ja peräkannella kummassakin kaksi. Näin aluksella oli kaikkiaan 94 tykkiporttia.
pienoiskuva|Willem van de Velde nuoremman maalaus aluksen antautumisesta Neljän päivän taistelussa. Aluksen rakennustyö tilattiin 20. kesäkuuta 1661 Chathamin telakalta, missä töistä vastasi Sir Phineas Pett nuorempi. Köli laskettiin 11. heinäkuuta 1663. Alus otettiin palvelukseen 20. helmikuuta 1665 Sandwichin jaarlin amiraali Edward Montagun lippulaivana päällikkönään Sir Roger Cuttance (aateloitu 1. heinäkuuta 1664), joka sai surmansa 13. helmikuuta 1666. Alus osallistui 3. kesäkuuta Lowestoftin taisteluun sinisen laivueen keskimmäisessä osastossa. Aluksen päälliköksi tuli 14. helmikuuta 1666 Sir George Ayscue, joka oli samalla nimettynä siniseksi amiraaliksi. Alus osallistui 1. kesäkuuta alkaneeseen neljän päivän taisteluun valkoisen laivueen keskimmäisessä osastossa, kun se ajoi 3. kesäkuuta matalikolle Galloper Sandissä. Alankomaalaiset valtasivat aluksen, minkä jälkeen se poltettiin.
Kertomus
Kertomus eli narratiivi (<, kertoa) on jonkin tapahtumasarjan suullinen tai kirjoitettu esitys. Kertomus vakiinnuttaa tapahtumien välisen järjestyksen tai loogisen suhteen ja asettaa ne jatkumoon, joka ei ole välttämättä kronologinen. Sama kertomus voidaan esittää uudestaan eri tavoin, mutta siinä on aina sama kertomuksellinen rakenne esittäjästä riippumatta.
Kertomuksella viitataan usein suullisesti kerrottuun kertomukseen tai lyhyeen proosamuotoiseen fiktioon. Käsitteen laajan merkityksen mukaan myös esimerkiksi taideteoksissa, journalismissa, historiallisessa tiedossa ja haastatteluissa esiintyy kertomuksia.
Dieter Rams
pienoiskuva|Rams Bostonissa pidetyssä näyttelyssä vuonna 2005 Dieter Rams (s. 20. toukokuuta 1932) on saksalainen teollinen muotoilija. Hänet tunnetaan Braun-yhtiölle suunnittelemistaan minimalistisista tuotteista. Hän aloitti työskentelyn Braunilla vuonna 1955, ja vuonna 1961 hänestä tuli yhtiön pääsuunnittelija. Rams jäi eläkkeelle vuonna 1997 ja on sen jälkeen pitänyt useita retrospektiivisia näyttelyitä. Rams on myös suunnitellut huonekaluja Vitsoe-yhtiölle.
Suunnittelemiensa tuotteiden lisäksi Rams on tunnettu kehittämistään hyvän suunnittelun 10 säännöstä. Kestävästä kehityksestä kiinnostunut Rams loi säännöstön 1980-luvun alussa, kun häntä ahdisti ympäröivä muotojen, värien ja melun sekamelska.
Susch
thumb| Susch kuului Innin hallintoalueeseen thumb| Näkymä Suschiin idästä. Taustalla Susascajoki ja "kesätie" Flüelasolaan
Susch on kylä ja entinen kunta Sveitsissä, Graubündenin kantonin retoromaaninkielisessä osassa, Engadinin laaksossa, Innjoen varrella, noin 1 400 metrin korkeudessa. Susch, Lavin ja Zernez yhdistyivät uudeksi Zernezin kunnaksi.
Entinen kunta
Kunnan pinta-ala oli 93,9 km². Se oli yksi Innin hallintoalueen 18 kunnasta. Vuoden 2008 lopussa kunnan väkiluku oli 219. Enemmistö Suschin asukkaista on retoromaaninkielisiä.
Kunnan asukkaiden perinteinen elinkeino on ollut maatalous. Nykyisin matkailu on tärkeä elinkeino. Suschiin on hyvät junayhteydet: sekä laakson junaliikenne välillä Scuol-Tarasp–Pontresina/St. Moritz että yhteys Sagliainsin aseman ja Vereinan tunnelin kautta muualle Sveitsiin on tunneittaista. Kesäisin Suschiin pääsee Flüelasolan yli Davosista.
Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto
Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto ry – Finlands översättar- och tolkförbund rf (SKTL, ruotsiksi FÖTF) on kääntäjien ja tulkkien aatteellinen etujärjestö. Liitto on perustettu vuonna 1955, ja se valvoo kääntäjien ja tulkkien ammatillisia etuja, edistää alan kotimaista ja kansainvälistä yhteistoimintaa sekä toimii kääntäjien ja tulkkien koulutuksen hyväksi ja kääntämisen ja tulkkauksen tason kohottamiseksi. SKTL myös ”edistää alan kansainvälisten suositusten noudattamista ja toteuttamista Suomessa”.
SKTL tekee yhteistyötä monien ulkomaalaisten sisarjärjestöjen kanssa ja osallistuu aktiivisesti kansainvälisiin yhteistyöhankkeisiin. Liitto on yleiseurooppalaisen kirjallisuuden kääntäjien yhteistyöelimen CEATL:n ja Nordiska Författar- och Översättarrådetin jäsen, ja se on aktiivisesti mukana kansainvälisen kääntäjäjärjestön FIT:n toiminnassa.
SKTL:n toiminnan painopisteet
Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton toimintaan kuuluvat tiedottaminen, tekijänoikeuksien valvominen, koulutus ja yhteistyö. Se jakaa myös palkintoja ja apurahoja kääntäjille, sekä julkaisee Kääntäjä-lehteä.
Yksi tärkeimpiä painopisteitä SKTL:n toiminnassa on tiedottaminen. Liitto tuo esiin kysymyksiä kääntämiseen ja tulkkaukseen liittyvistä asioista ja osallistuu julkisuudessa käytävään keskusteluun. Tietoa välitetään myös muun muassa kansainvälisenä kääntäjienpäivänä vuosittain 30. syyskuuta, jolloin järjestettävässä tapahtumassa kääntäjät ja tulkit voivat tavata toisiaan ja yleisöä. Myös Kääntäjä-Översättaren-lehti toimii tiedonvälityskanavana kääntäjien ja tulkkien välillä.
SKTL jakaa vuosittain Mikael Agricola -palkinnon, joka myönnetään edellisenä vuonna ilmestyneestä merkittävän kaunokirjallisen teoksen suomennoksesta. Liitto jakaa vuosittain myös J. A. Hollon palkinnon erityisen korkeatasoisesta tietokirjasuomennoksesta. SKTL jakaa myös Uljas Attila -palkinnon henkilölle tai yhteisölle, joka edistää tulkkausta tai tulkkien asemaa yhteiskunnassa. Liitto jakaa myös Kopiosto-apurahoja kaksi kertaa vuodessa sekä myöntää liiton 40-vuotisjuhlavuoden kunniaksi perustetusta stipendirahastosta apurahoja toimintaan, joka liittyy kääntämisen ja tulkkauksen alaan ja edistää sitä.
Tekijänoikeuksien valvominen kuuluu myös SKTL:n toimenkuvaan. Tekijänoikeuskysymyksiä tarkastellaan koko ammattikunnan – ei siis pelkästään SKTL:n jäsenten – kannalta. SKTL:n kautta kulkevat esimerkiksi Yleisradion tekijänoikeudelliset korvaukset oikeudenhaltijoille.
Koulutus ja yhteistyö ovat tärkeä osa SKTL:n toimintaa, sillä alan tulevaisuus riippuu osaltaan siitä, millaisia ammattilaisia alalle koulutetaan. SKTL suunnittelee ja toteuttaa käännösalan koulutusta joko yksin tai yhdessä alan koulutuslaitosten kanssa. Koulutustilaisuuksissa on yleensä jokin teema; niitä ovat olleet muun muassa kääntäjä yrittäjänä, verotus ja tekijänoikeudet. Esimerkkinä jatkuvasta toiminnasta on joka syksy järjestettävä suomalais-ruotsalainen kääntäjäseminaari. SKTL toimii yhteistyössä myös kirjallisuusalan eri järjestöjen sekä Kääntäjien ammattijärjestön KAJ:n kanssa.
Jäsenyys ja jaostot
Vuonna 2022 SKTL:llä oli noin 1700 henkilöjäsentä. Liitto jakautuu viideksi eri jaostoksi, joilla on kaikilla eri jäsenehdot. Jäseneksi liittymiseen vaaditaan yleensä joko alan koulutus tai tietynmittainen työkokemus. Lopullisen päätöksen jäseneksi hyväksymisestä tekee liiton hallitus. Varsinaisten jäsenten lisäksi SKTL:n kuuluu myös opiskelija-, koe-, ulko- ja kannatusjäseniä.
SKTL:n toiminta on ryhmittynyt ammattikunnittain viideksi jaostoksi, jotka muun muassa hoitavat kukin alansa erityiskysymyksiä, järjestävät jäsenilleen säännöllisesti tapaamisia ja koulutuksia sekä seuraavat alansa tapahtumia ja kehitystä.
I jaosto: Kirjallisuuden kääntäjät
Jaoston jäsenistö koostuu pää- ja sivutoimisista kauno- ja tietokirjallisuuden kääntäjistä. Jäseniä on yli 400. Yksi jaoston päätehtävistä on toimia tiedonvälityskanavana jäsenilleen alan ajankohtaisissa asioissa. Jaoston toimintaan kuuluu myös muun muassa jokavuotinen kirjallisuuden kääntäjien palkkioseuranta sekä koulutusten järjestäminen jaoston jäsenille.
II jaosto: Asiatekstinkääntäjät
Asiatekstinkääntäjien jaosto on SKTL:n suurin jaosto (noin 1300 jäsentä). Asiateksteiksi luetaan kaikki tekstit, jotka ovat sisällöltään asiapitoisia, esimerkiksi käyttöohjeet, raportit, todistukset jne. Työkentän laajuuden takia useimmat asiatekstinkääntäjät ovat erikoistuneet johonkin sen osa-alueeseen. Jaoston tehtäviin kuuluu sen jäsenten edunvalvonta, alaan ja työhön liittyvän tiedon jakaminen sekä tiedotus- ja täydennyskoulutusten järjestäminen. Jaosto osallistuu myös aktiivisesti alan työsääntöjen määrittelyyn.
III jaosto: Av-kääntäjät
Audiovisuaalisen kääntämisen ammattilaisten työkenttään kuuluvat käännökset esimerkiksi televisiokanaville, videolevittäjille, elokuvien maahantuojille, multimediayrityksille ja kustannusyhtiöille. Av-kääntäjien jaoston tehtäviin kuuluu jäsentensä edunvalvonta ja koulutus. Jaosto seuraa myös alan kehitystä ja pitää yhteyksiä pohjoismaisiin sisarjärjestöihinsä.
IV jaosto: Tulkit
IV jaosto perustettiin vuonna 1975. Siihen kuuluu noin 360 jäsentä, jotka työskentelevät asioimis-, oikeus-, konsekutiivi- ja simultaanitulkkauksen aloilla. Suurin osa tulkeista toimii myös kääntäjinä. Jaoston jäseninä on noin 50 simultaanitulkkia. Tulkkauskieliä on runsaat 20. Toiminnan painopisteenä on viime aikoina ollut asioimistulkkaus suurien maahanmuuttajaryhmien vuoksi. Jaostolla on hyvin paljon kansainvälistä toimintaa, tulkit osallistuvat ulkomailla järjestettyihin konferensseihin ja koulutustilaisuuksiin.
V Jaosto: Opettajat ja tutkijat
V jaosto on nuorin SKTL:n jaostoista, ja se perustettiin vuonna 1988. Jaoston tehtäviä ovat alan tutkimuksen ja opetuksen seuraaminen sekä yhteydenpito liiton ulkopuolisiin opettajiin, tutkijoihin ja yhteisöihin. Jaoston toiminta lisää myös alan arvostusta. Yhteistyössä ovat mukana kaikki kääntäjän- ja tulkkien koulutusta antavat yliopistolaitokset. Tehokasta toimintaa varten yliopistolaitoksista on valittu jaostoon yhteyshenkilöt, joiden tehtävänä on tiedonkulku, ajatusten ja ideoiden vaihto sekä käytännön toiminta V jaoston ja kääntäjäkoulutuksen välillä.
Kääntäjä-lehti
Pääkirjoituksen lisäksi lehdessä ilmestyvät säännöllisesti jaostojen ja paikallisosastojen tiedotukset, kokouskutsut, tiedot tulevista tapahtumista, teoriaa ja käytäntöä -palsta, Kielellä-palsta (palstalla pohditaan suomen kielen oikeinkirjoitusta), Mielipide-palsta sekä Julkishallinto-osuus. Säännöllisesti ilmestyvien palstojen lisäksi julkaisusta löytyy lähetettyjä ja tilattuja artikkeleita kääntäjän ja tulkin ammattiin liittyen, kokous- ja neuvotteluraportteja sekä henkilöhaastatteluja. Myös muista ajankohtaisista aiheista kirjoitetaan tarpeen mukaan.
Lehteä voivat tilata myös Suomen kääntäjien ja tulkkien liittoon kuulumattomat. Lisäksi lehteä jaetaan kääntäjien ja tulkkien tärkeimmille toimeksiantajille ja yhteistyökumppaneille, ulkomaisille kääntäjä- ja tulkkijärjestöille sekä yliopistojen kääntäjänkoulutusyksiköihin. Ulkomaille lähetettäviin lehtiin on vuodesta 1996 liitetty mukaan englanninkielinen tiivistelmä lehden tärkeimmistä artikkeleista. Vuodesta 2017 lehti on ollut viivästetysti avoin ja luettavissa kokonaisuudessaan verkossa yhden numeron viiveellä.
Vuonna 1990 Kääntäjä-Översättaren-lehti sai 1. palkinnon FIT:n XII maailmankongressissa ammattialan lehtien kilpailussa.
51. Ylämaan divisioona
51. Ylämaan divisioona oli Yhdistyneen kuningaskunnan territoriaaliarmeijan jalkaväkidivisioona, joka taisteli ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa. Divisioonan lempinimenä oli Highway Decorators, joka oli muodostunut yhtymän tunnuksesta HD.
Ylämaan divisioona muodostettiin 1908, kun territoriaalijoukot perustettiin. Ensimmäisessä maailmansodassa 51. Ylämaan divisioona taisteli Länsirintamalla vuodesta 1915 alkaen sodan loppumiseen saakka.
Yhtymä muodostettiin toisen maailmansodan alkaessa osana brittiläistä siirtoarmeijaa ensimmäisenä komentajanaan kenraalimajuri Victor Fortune. Kaksi divisioonan prikaateista jäi saksalaisten vangiksi Ranskan taisteluiden lopulla, jolloin divisioona lakkasi olemasta. 9. Ylämaan divisioona numeroitiin uudelleen, jolloin syntyi uusi 51. Ylämaan divisioona. Uudelleen syntynyt divisioona osallistui Pohjois-Afrikan sotatoimiin, josta se siirtyi edelleen Sisilian ja Normandian maihinnousuihin.
Ensimmäinen maailmansota
Divisioona siirrettiin Länsirintamalle toukokuussa 1915, jossa se osallistu sodan loppuun mennessä useisiin taisteluihin mm. Sommen, Arrasin ja Cambrain taisteluihin.
Ranska 1940
Divisioonan pääosat kutsuttiin palvelukseen 23. elokuuta 1939. Seitsemän päivää myöhemmin vakinainen armeija asetettiin liikekannalle ja territoriaaliarmeijan kokoontuminen aloitettiin. Divisioona olis sodan alkaessa alistettuna Skotlannin esikunnalle. Joukkojen kokoamisen jälkeen ne siirrettiin Aldershotiin lopullista varustamista ja koulutusta varten ja samalla divisioona siirtyi Aldershotin esikunnan alaisuuteen. Kuningas Yrjö VI ja kuningatar Elizabeth tarkastivat 18. tammikuuta 1940 Bordonissa 154. prikaatin ja kuningatar tarkasti lisäksi nimikkorykmentinsä Black Watch rykmentin.
Kouluttauduttuaan kenraalimajuri Fortunen alaisuudessa 51. divisioona lähti tammikuun puolesta välistä alkaen Southamptonista rantautuen Le Havreen. Divisioona siirtyi 24. tammikuuta Brittiläisen siirtoarmeijan komentoon ja edelleen 29. tammikuuta osaksi II armeijakuntaa .153. prikaati kuljetettiin SS Ulster Monarchilla. Gordons rykmentin 6. pataljoona saapui Le Havreen 31. tammikuuta ja 154. prikaati vasta helmikuussa. Divisioona siirtyi III armeijakunnan komentoon 9. huhtikuuta. Divisioona ryhmittyi puolustukseen Maginot-linjan Ouvragen Hackenberg -linnakkeen edustalle, jolloin se jäi erilleen Dunkerquen ympäristöön ryhmittyneestä muusta siirtoarmeijasta alistettuna Ranskan 3. armeijalle 22. huhtikuuta alkaen.
Se ryhmitettiin uudelleen Sommen varteen, jossa se liitettiin Ranskan IX armeijakuntaan 31. toukokuuta. Se joutui puolustautumaan jopa nelinkertaista ylivoimaa vastaan. Tämän aikana 154. prikaati siirrettiin niin kutsuttuun Arkforceen, joka kyettiin pelastamaan kotimaahan. Divisioonan kaksi muuta prikaatia (152. ja 153. prikaati) jäivät saksalaisten piirittämiksi Saint-Valéry-en-Cauxissa, jossa taistelut päättyivät antautumiseen 12. kesäkuuta. Vangittujen joukossa oli myös divisioonan komentaja, josta tuli samalla yksi korkeimpia sodan aikana vangittuja brittiupseereita. Divisioonan antautuminen päätti samalla brittien Ranskan taistelut.
Pääosa vangeista sijoitettiin vankileirille Stalag XX-A:han Toruńiin, josta heidät siirrettiin jalan vuoden 1945 alussa Stalag XIB/357:ään Bad Fallingbosteliin.
Uudelleen muodostaminen
Toisen linjan territoriaaliarmeijan yhtymä 9. Ylämaan divisioona nimettiin 7. elokuuta 1940 51. Ylämaan divisioonaksi. Samalla yhtymän prikaatit nimettiin uudelleen. Divisioona viipyi kotimaassa seuraavat pari vuotta sijoitettuna etelärannikolle ja Skotlannin koillisrannikolle.
Välimerellä
Divisioona siirtyi kesä-elokuussa 1942 Pohjois-Afrikkaan, jossa se alistettiin XIII armeijakunnalle 10. syyskuuta siirtyäkseen 9. lokakuuta XXX armeijakunnan komentoon. Divisioona sai tulikasteensa El Alameinin taistelussa loka-marraskuun vaihteessa. Sen jälkeen yhtymä oli tärkeässä asemassa operaatio Lightfootissa, jonka pohjoiseen iskeneen jalkaväkikeskustan yhtymä muodosti. Divisioonaa vastassa oli Saksan 21. panssaridivisioona sekä joitakin erillisiä Italian maavoimien yksiköitä. Miinakentät läpäistiin, mikä oli operaation Superchargen edellytys.
Divisioona osallistui huhtikuun alussa 1943 Wadi Akaritin taisteluun Tunisiassa, jolloin se läpäisi miinakentät ollessaan hyökkäyksen oikeassa sivustassa. 7th Argylls pataljoonan komentaja everstiluutnantti Lorne Campbell palkittiin ansioistaan taistelun aikana Viktorian ristillä. Divisioona liitettiin 21. huhtikuuta X armeijakuntaan, palatakseen jälleen 8. toukokuuta XXX armeijakuntaan.
Yhtymä osallistui Sisilian maihinnousuun osana XXX armeijakuntaa heinäkuussa 1943. Kenraali Montgomeryn toivomuksesta siirrettiin 51. Ylämaan divisioona, 7. panssaridivisioona sekä 50. Northumbrian divisioona kotimaahan valmistautumaan Normandian maihinnousuun. Divisioona kuljetettiin meritse marraskuussa 1943 ja se siirtyi I armeijakunnan komentoon 1. helmikuuta 1944.
Salernon kapina
Divisioonassa palvelleiden miesten, jotka olivat haavoittuneet ja joutuneet Pohjois-Afrikassa sotilassairaalaan, saapuessa Italiaan heidät sijoitettiin muihin yhtymiin pieninä osastoina. Osa miehistä piti tätä hallinnon avuttomuutena ja kieltäytyi annetusta käskystä. Miehet kuitenkin lopulta hajasijoitettiin ja kapinajohtajat vangittiin.
Normandian maihinnousu
51. Ylämaan divisioona nousi maihin Normandiassa 7. kesäkuuta I armeijakunnan osana. Yhtymä tuki aluksi Kanadan 3. divisioonaa ennen kuin se lähetettiin Orne-joen ylimenoon. Nyt se tuki sillanpään muodostanutta 6. laskuvarjodivisioonaa. Yhtymä koki useita vaikeita taisteluita, kuten Breville 11.-12. kesäkuuta ja Colombelles 11. heinäkuuta. Montgomery katsoi divisioonan epäonnistuneen sille annetuissa tehtävissä, joten sen komentaja kenraalimajuri D. C. Bullen-Smith luovutti tehtävänsä kenraalimajuri Thomas Rennielle. Divisioona liitettiin 1. elokuuta 1944 I armeijakunnan mukana uudelleen aktivoituun Kanadan 1. armeijaan ja käväisi muutaman päivän Kanadan II armeijakunnan komennossa. Se jatkoi taistelua armeijan mukana operaatio Totalizessa ennen etenemistään Lisieuxiin. Se jatkoi itään Seinen yli ja edelleen Saint-Valéry-en-Cauxiin, missä divisioona oli joutunut kesäkuussa 1940 antautumaan edenneille saksalaisille joukoille. Divisioona järjesti ohimarssin miehitettyään kaupungin, mihin osallistui myös divisioonassa 1940 palvelleita sotilaita.
Normandian jälkeen
Divisioona osallistui operaatio Astoniaan eli Le Havren valtaukseen lähdettyään St. Valerystä. Kaupungin valtauksen jälkeen se osallistui XII armeijakunnalle alistettuna lokakuussa Scheldtin taisteluun, minkä jälkeen divisioona siirrettiin reserviin. Yhtymä sijoitettiin varuskunnaksi Meuseen Ardennien taistelun riehuessa. Samalla se liitettiin XXX armeijakuntaan. Divisioona ei kuitenkaan osallistunut taistelun alkuun, vaan se muodosti tulpan saksalaisten etenemiselle.
Tammikuussa 1945 divisioona armeijakunnan loppuosien kanssa eristi Saksan tasangon pohjoiskärjen ottaen 14. tammikuuta Nisramontissa yhteyden Yhdysvaltain 84. jalkaväkidivisioonaan. Joukot puhdistivat operaatio Veritablessa Reininmaan saksalaisista joukoista ja ylittivät myöhemmin Reinin. Divisioona oli sodan päättyessä Bremerhavenissa.
Maihinnousussa ja sen jälkeen divisioonan tappiot olivat 19524 miestä haavoittuneina, kaatuneina ja kadonneina.
Taistelu Ranskasta 1939 - 1940
152. prikaati 153. prikaati 154. prikaati Divisioonajoukot
1940 - 1945
152. prikaati (aiemmin 26. jalkaväkiprikaati) 153. prikaati (aiemmin 27. jalkaväkiprikaati) 154. prikaati (aiemmin 28. jalkaväkiprikaati) Divisioonajoukot
Lääkäripäivät
Lääkäripäivät voi tarkoittaa mm. seuraavia:
Neolissochilus stracheyi
Neolissochilus stracheyi on karppien heimoon (Cyprinidae) kuuluva trooppinen kaakkoisaasialainen makean veden kalalaji.
Lajia tavataan Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Neolissochilus stracheyi on parvikala, joka voi kasvaa jopa 60 senttimetrin mittaiseksi. . Laji suosii virtauksia ja elää pääosin joissa. Se käyttää ravinnokseen pikkukaloja ja vesikasveja.
Kaikkiaan Neolissochilus-suvusta tunnetaan 33 samankaltaista lajia.
Fineli
Fineli on Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) ylläpitämä elintarvikkeiden kansallinen koostumustietopankki. Fineli sisältää tiedot yli 3 400 elintarvikkeesta ja 54 ravintotekijästä. Tavallisia ravintotekijöitä ovat muun muassa hiilihydraatit, rasvat, proteiinit, kivennäisaineet ja vitamiinit.
Finelin verkkosivut ovat suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi. Fineli on osa EuroFIR:n koostumustietokantojen verkostoa.
Historia
Finelin koostumustietokanta on perustettu vuonna 1989. Alun perin koostumustietokanta on kerätty tutkimustarkoituksiin. . Epidemiologisissa tutkimuksissa on haettu yhteyksiä ruoankäytön ja sairauksien välille. Tällaisia on löydetty muun muassa sydän- ja verisuonitautien ja erilaisten syöpien välillä.
Enter (näppäin)
thumb|213px|Return- eli palautus­näppäin sijaitsee näppäimistön kirjain­osan oikeassa laidassa (punai­nen ympyrä) ja enter- eli syöttö­näppäin numero­sormion oikeas­sa alanurkassa (vihreä soikio). thumb|213px|[[Macintoshin palautus­näppäi­messä tyypillisesti lukee return.]] thumb|220px|Dialogilaatikko ja OK-painike, joka voidaan kuitata syöttö­näppäintä painamalla tai hiirellä napsauttaen.
Fineli
Historia
Vuodesta 1999 alkaen Fineli on ollut käytettävissä myös internetissä.
Enter (näppäin)
Enter- eli syöttö- tai vuoronäppäin (usein myös return- eli palautusnäppäin) on tietokoneessa näppäin, jota painamalla käyttäjä voi lopettaa tietokokonaisuuden (kuten komennon tai tekstikappaleen) syöttämisen tai hyväksyä tietokoneen ehdottaman toiminnon. Tyypillisesti tekstipohjaisessa tai komentoliittymässä käyttäjä syöttönäppäintä painamalla siirtää vuoron tietokoneelle, jotta se suorittaisi annetun komennon. Graafisessa käyttöliittymässä tietokoneen ehdottaman toiminnon voi syöttönäppäimen sijasta vaihtoehtoisesti hyväksyä hiiren napsautuksellakin.
Fineli
Käyttö
Fineli on tarkoitettu vastaamaan erityisesti Suomessa käytettäviä elintarvikkeita ja niiden koostumusta. Tiedot sopivat kohtalaisen hyvin myös Suomen lähialueilla, ja Fineliä käytetään Suomen lisäksi myös Virossa, Ruotsissa ja Norjassa. Finelin verkkosivustolla vierailee päivittäin noin 4 000 kävijää.
Enter (näppäin)
Tietokoneen näppäimistössä on usein kaksi erilaista syöttönäppäintä, joista toinen on varsinainen enter-näppäin ja toista voidaan kutsua return-näppäimeksi, mutta yleensä ne toimivat samalla tavalla. Return- eli palautusnäppäin sijaitsee näppäimistön kirjainosan oikealla laidalla, ja se on muita näppäimiä isompi. Tavallisesti siinä on vasemmalle kääntyvän nuolen kuva  tai toisinaan teksti enter, mutta esimerkiksi Applen valmistamissa näppäimistöissä siinä on tyypillisesti teksti return. Varsinainen enter- eli syöttönäppäin sijaitsee numerosormion oikeassa alanurkassa, ja siinä lukee yleensä enter. Kaikissa näppäimistöissä ei numerosormiota eikä siihen kuuluvaa enter-näppäintä kuitenkaan ole.
Fineli
Käyttö
Finelin verkkosivustolla vierailee ravinnosta kiinnostuneita laidasta laitaan: laihduttajia, hiilihydraattitietoisia, voimailijoita - sekä koirien ravitsemuksesta kiinnostuneita. Tärkeitä käyttäjäryhmiä ovat myös henkilöt, joilla on ravitsemukseen liittyviä sairauksia, kuten diabetes tai keliakia.
.bz
.bz on Belizen Internet-maatunnus, jota ylläpitää Belizen yliopisto. Tunnusta myytiin yhdessä vaiheessa eräänlaisena synonyyminä .biz-tunnukselle ja jopa vaadittiin edellä mainitun estämistä. Italiassa käytetään tunnusta sen samankaltaisuuden Bolzanon kanssa. Tunnus otettiin käyttöön 1991.
Enter (näppäin)
Historia
thumb|213px|Mekaanisessa kirjoitus­konees­sa palautusnäppäintä vas­taa kirjoitus­telan vasem­mal­le puo­lelle asennettu palautus­vipu. thumb|213px|Sähkö­mekaanisessa kirjoitus­koneessa palautus­vivun korvaa näppäimistön oikeaan laitaan sijoittuva return- eli palautus­näppäin.
Fineli
Käyttö
Fineli on keskeisessä osassa suomalaista ruoankäyttötutkimusta. Finelin tietoja käytetään Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen kaikessa ravitsemustutkimuksessa, kuten esimerkiksi Finravinto-tutkimuksessa. Lisäksi Finelin tietoja käytetään ravitsemuslaskentaohjelmistojen välityksellä muissa tutkimuslaitoksissa, ruokapalveluissa ja yrityksissä. Myös monet ravitsemusterapeutit käyttävät Finelin tietoja.
.bz
Aiheesta muualla
Toppdomän
Enter (näppäin)
Historia
Palautusnäppäin juontaa juurensa kirjoituskoneista, joissa paperia kirjasin-iskurien alitse liikuttanut kirjoitustela (tai oikeammin telan kiinnitystelineenä toiminut vaunu, ) näppäiltäessä vähitellen siirtyi oikealta vasemmalle ja piti aina riviä vaihdettaessa palauttaa alkuasentoonsa. Mekaanisissa kirjoituskoneissa oli tätä varten palautusvipu, jota väännettäessä tela samalla pyörähti ja siirsi paperia hiukan ylöspäin, niin että kirjasimet sen jälkeen osuivat uudelle riville.
Sähkömekaanisissa kirjoituskoneissa palautusvivun korvasi palautusnäppäin, joka sijoittui näppäimistön oikeaan laitaan. Mekanismin kehityttyä kirjoitustelan ei enää tarvinnut kuljettaa paperia oikealta vasemmalle, vaan tela pysyi paikoillaan ja sen sijaan kirjasin-iskurit liikkuivat tekstin syöttökohdan mukana vasemmalta oikealle, kunnes palautusnäppäintä painettaessa siirtyivät takaisin vasempaan reunaan. Tämä toimintamalli on periytynyt tietokoneisiin siten, että näytössä kohdistin etenee tekstiä syötettäessä vasemmalta oikealle ja sitten palautusnäppäintä painettaessa siirtyy uuden rivin alkuun (tosin esimerkiksi nykyaikaiset tekstinkäsittelyohjelmat osaavat huolehtia rivinvaihdosta automaattisesti, joten tavallisesti palautusnäppäimen painaminen tarkoittaa kappaleenvaihtoa).
Fineli
Käyttö
Finelin tiedot ovat helmikuusta 2015 alkaen vapaasti käytettävissä avoimena datana.
Ahmet Ayık
Ahmet Ayık  (s. 31. maaliskuuta 1938 Doğanşar) on turkkilainen entinen vapaapainija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Ayık saavutti painijanurallaan olympiavoiton ja -hopean, kaksi maailmanmestaruutta ja kaksi Euroopan mestaruutta. Lisäksi hän saavutti kerran MM-hopeaa ja EM-hopeaa. Vuonna 2004 Ayık nimitettiin kansainväliseen painin hall of fameen.
Formula 2 Espanjan Grand Prix 2018
Formula 2 Espanjan Grand Prix 2018 oli Formula 2 -kauden 2018 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 12.–13. toukokuuta Circuit de Barcelona-Catalunyan moottoriradalla Barcelonassa Espanjassa.
.cf
.cf on Keski-Afrikan tasavallan Internet-maatunnus, jota ylläpitää SOCATEL. Tunnus otettiin käyttöön 1996. Se ei ole kovin laajalti käytetty.
Aiheesta muualla
Toppdomän
.cd
.cd on Kongon demokraattisen tasavallan Internet-maatunnus. Se otettiin käyttöön 1997 korvaamaan 2001 poistettu .zr-tunnus (Zaire). Tunnukselle ei ole rekisteröintirajoituksia. Sitä voidaan käyttää domain hack -tunnuksena johtuen kirjainyhdistelmän samanlaisuudesta CD-lyhenteen kanssa (kuten .fm, .am, .tv, .dj, .mu ja .me).
Aiheesta muualla
Toppdomän
Lars Wahlbeck
Lars Wahlbeck (1. heinäkuuta 1922 Vaasa – 6. marraskuuta 1991 Espoo) oli suomalainen kauppatieteilijä ja professori. Hän työskenteli vuodesta 1947 Taloudellisessa tutkimuskeskuksessa (nyk. Elinkeinoelämän tutkimuslaitos) tutkijana ja oli vuosina 1951–1959 sen johtaja. Vuosina 1960–1985 hän oli "Hankenin", Svenska Handelshögskolanin liiketaloustieteen professori, 1966–1975 vararehtori ja kaudet 1975–1984 rehtori.
Wahlbeck väitteli 1955 aiheenaan Om inkomstnivåns geografi i Finland år 1950. Vuonna 1960 dosentti Wahlbeck sai nimityksen aivan uuteen, kolmanteen, liiketaloustieteen professuuriin (professor i företagsekonomi) korkeakoulussa silloiselta nimeltään Svenska Handelshögskolan i Helsingfors. Hän toimi oppiaineen Allmän Företagsekonomi pääopettajana. Allmän företagsekonomi otti ohjelmaansa mm operaatioanalyysin (Operations Research) menetelmien tarjonnan liiketaloustieteilijöille (Rosenqvist 2009). Wahlbeck toimi erityisen laaja-alaisesti liiketaloustieteen eri aihepiireissä. Wahlbeck sai jopa kansantaloustieteen (nationalekonomi) dosentin arvon 1956 Hankenilla (dosentti vuoteen 1960 saakka), 1958-60 hoitaen väliaikaisena uutta yleisen liiketaloustieteen professuuria.
Eräs Wahlbeckin aloitteellisista kehityskohteista oli rahoituksen (finansiering och investering; Finance) opetuksen ja tutkimuksen rakentaminen Hankenin toimintaan (lähde: Fellman 2009 s269) jo viimeistään 1970-luvulla, käyttäen mm hänen Yhdysvalloista 1950-luvulta lähtien saamiaan vaikutteita ja esikuvia. Rahoituksen teemassa Hanken oli Suomessa edelläkävijä. perustaen opintosuunnan jo vuonna 1977, jo ennen Vaasan kauppakorkeakoulua ja Helsingin kauppakorkeakoulua.
Wahlbeckin edeltäjä rehtorina oli Ilmari Hustich ja seuraaja vuodesta 1985 oli Alf-Erik Lerviks.
Wahlbeck kehitti rehtorina vuonna 1975 valtiollistettua Handelshögskolania määrätietoisesti kansainväliseksi nykyaikaiseksi ja kilpailukyiseksi korkeakouluksi, jossa keskeisiä olisivat liiketaloustieteen eli yritystalouteen liittyvät alat. Hänen aloitteestaan käynnistettiin opetus Vaasassa. Hän toimi lisäksi Lifimin johdossa ja oli sen hallituksen puheenjohtaja 1974–1983.
Wahlbeckin rooliin sisältyi useassa käänteessä liiketaloustieteen alan tosiasiallinen vastuu ainoana vakinaisena professorina. Hankenin pitkäaikainen liiketalouden professori Henrik Schybergson jäi eläkkeelle 1959, pian sen jälkeen kun Wahlbeck oli asettunut alan uusimman professuurin vt hoitajaksi. Kun liiketaloustiede, erityisesti mainonta ja markkinat, professori Olof Henell  irtisanoutui 1963 siirtyen Lundiin Ruotsiin, jonkin aikaa Wahlbeck (nimitetty vakinaiseksi 1960) oli ainut täysprofessori ja muut liiketaloustieteen professuurit olivat väliaikaisten hoitajien varassa. Vuonna 1966 aloitti Hankenilla liiketaloustieteen apulaisprofessori, tehtäväalanaan ohjata yrityshallinnon opintoja, tämäkin ei-täysprofessuuri Wahlbeckin oppiaineryhmässä. Vuonna 1968 liiketaloustieteeseen tuli kumppaniksi vakinaiseksi professoriksi, liikelaskentatoimi, nimitettynä ekon.tri Reginald Jägerhorn, joka pysyi Hankenilla virassa suunnilleen samaan vuoteen asti kuin Wahlbeck.
Dryden (Kanada)
Dryden on 8 195 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin itäosassa Kanadassa. Kaupunki on Kenoran piirin toiseksi suurin kaupunki ja Ontarion pienin kaupunki (city) väkiluvulla mitattuna. Dryden sijaitsee noin puolimatkassa Winnipegin ja Thunder Bayn välillä, Kanadan halki johtavan Trans-Canada Highwayn varrella, joka kulkee kaupungin läpi.
Vuonna 2010 kaupunki täytti 100 vuotta, ja vuoden aikana kaupungissa järjestetään useita juhlallisuuksia, kuten 22.-23. toukokuuta järjestetty mittava Dryden Centennial Air Show ilmailutapahtuma, jossa esiintyi muiden muassa kanadalainen Snowbirds-taitolentoryhmä.
Kaupungin tärkeimpiä työllistäjiä ovat metsä- ja paperiteollisuus. Pienemmässä mittakaavassa myös maatalous, turismi ja kaivosteollisuus työllistävät alueen asukkaita.
Historia
Eurooppalaisen asutuksen alullepanijana toimi Ontarion maatalousministeri John Dryden, joka perusti Drydenin vuonna 1895. Vuonna 1910 Dryden sai kaupunkioikeudet (town) ja samana vuonna ensimmäinen sellutehdas avattiin käyttöön. Vuonna 1998 Dryden yhdistyi läheisen Barclayn kaupungin kanssa ja uudeksi nimeksi otettiin City of Dryden.
The Addams Family
thumb|1960-luvun televisiosarjan hahmot. Edessä vasemmalta Gomez, Wednesday, Morticia ja Pugsley, takana Lurch. thumb|[[Jackie Coogan Festerin roolissa.]] The Addams Family (suom. Addamsin perhe) on yhdysvaltalaisen Charles Addamsin luoma fiktiivinen perhe. Hahmot esiintyivät alun perin The New Yorker -lehdessä yhden ruudun sarjakuvissa ja olivat tuolloin vielä nimettömiä. Vuonna 1964 sarjakuvien pohjalta luotiin televisiosarja The Addams Family, jolloin hahmot saivat nimensä. Myöhemmin perhe on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, elokuvissa ja videopeleissä. The Addams Familysta on tehty myös musikaali.
Gomez
Gomez on perheen isä. Hänellä on kastilialaiset sukujuuret ja hän leikkii pienoisrautatiellä, nauttien erityisesti junien räjäyttämisestä. Gomez polttelee usein sikareita ja hän on ammatiltaan asianajaja. Gomez pukeutuu liituraitapukuun.
Morticia
Morticia Addams, omaa sukua Frump, on perheen äiti. Hän pukeutuu pitkään mustaan mekkoon jonka alaosa muistuttaa mustekalan lonkeroita.
Fester-setä
1960-luvun televisiosarjassa Fester oli Mortician setä, mutta myöhemmissä sarjoissa ja elokuvissa hänet esitettiin Gomezin veljenä. Fester on kalju ja hänellä on kyky tuottaa sähköä.