cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gupta-valtakunta
Kumaragupta I (415–454) ja Skandagupta (454–467)
Gupta-valtion loiston kausi jatkui Chandragupta II:n pojan Kumaragupta I:n aikana. Melkein koko hänen hallituskautensa oli rauhan aikaa, ja kauppa ja taiteet kukoistivat. 400-luvun puolessavälissä luoteesta ilmaantui kuitenkin vakava uhka. Kansainvaellukset tuntuivat myös Intiassa, kun hunneihin kuuluva paimentolaiskansa, jota Guptat kutsuivat nimellä huna, hyökkäsi maahan. Kumaragupta oli vaikeuksissa hyökkääjien kanssa, mutta hänen poikansa Skandagupta aiheutti valtaistuimelle noustuaan hunneille niin murskaavan tappion, että valtakunnan turvallisuus oli taattu. Tätä voidaan pitää Intian historian suurimpana sotilaallisena saavutuksena: Euroopassa vastaavat paimentolaiskansat raunioittivat rappiolla olleen Länsi-Rooman sen perinteikkäästä ja tehokkaasta armeijasta huolimatta. Skandagupta palautti siten valtakunnan entiseen vahvuuteensa, vuoteen 455 mennessä hunnit oli ajettu pois. Rauhan aika ja kulttuurin kukoistus jatkui vielä 400-luvun lopulle asti.
Valtakunnan tuho
Vaikka valtakunta oli näennäisesti vahva, sota hunneja vastaan oli rasittanut valtiontaloutta, mistä osoituksena on lyötyjen kultarahojen vähäisyys. Silti Skandagupta onnistui jättämään seuraajilleen entisenlaajuisen valtakunnan. Hänen kuoltuaan vuonna 467 valtaistuimelle ei noussut enää yhtäkään voimakasta hallitsijaa, joka olisi kyennyt pitämään valtakuntaa eheänä vaikeassa tilanteessa. 400-luvun lopulla hunnit olivat toipuneet tappiostaan ja hyökkäsivät maahan uudestaan. Skandaguptan seuraajat eivät kyenneet torjumaan hyökkäystä, ja kyvyttömiin hallitsijoihin kyllästyneet vasallit ottivat vallan omiin käsiinsä torjuakseen hunnit. Kumaragupta III yritti vielä 530-luvulla palauttaa valtakunnan voimiinsa, mutta kykeni vain valtaamaan jo menetetyn Bengalin ja pitämään hallussaan Gangesin laakson ydinalueet. Sisäisten ristiriitojen heikentämä valtakunta romahti 500-luvun loppuun mennessä hunnien hyökkäyksen edessä, eikä enää noussut. Samalla loppui myös perinteisen valtakeskuksen Magadhan ja pääkaupungin Pataliputran johtava asema Intian historiassa.
Hallinto
Guptat pyrkivät jäljittelemään hallinnossaan Maurya-valtakunnan järjestelmää. Kuningas oli yksinvaltias. Maa oli jaettu suuriin alueisiin, joita johtivat kuninkaan lähimmät sukulaiset. Nämä alueet oli jaettu ensin maakuntiin (desha) ja sitten piirikuntiin (pradesha). Näitä johtivat keskushallinnon ja paikallishallinnon yhdyssiteenä toimivat virkamiehet. Järjestelmä ei ollut kuitenkaan yhtä keskusjohtoinen kuin Mauryoitten aikana. Kuninkaan valtaa vähensi se, että kaiken maan ei enää katsottu kuuluvan hänelle. Siten paikalliset virkamiehet ja kaupungeissa toimivat neuvostot olivat usein alueen maanomistajien, kauppiaiden tai ammattikiltojen valitsemia. Myös buddhalainen munkkiyhteisö oli paikallisella tasolla tärkeä poliittinen tekijä. Päällepäin järjestelmä näytti keskusjohtoiselta, mutta todellisuudessa se muistutti enemmän keskiajan Euroopan feodaaliyhteiskuntaa. Kuninkaalla oli absoluuttinen määräysvalta vain suoraan omistamansa maalla asuviin maanviljelijöihin. Feodaalijärjestelmä ei kuitenkaan ulottunut armeijaan, joka oli täysin kuninkaan komennossa. Ainoastaan Etelä-Intian vasallivaltioilla oli omat armeijat. Maanomistajat maksoivat kuninkaalle veroa maalahjoituksin eikä antamalla sotilaita armeijaan. Siten hallitsija ei ollut sotilaallisesti riippuvainen alamaistensa uskollisuudesta.
Talous
right|400px|thumb|Gupta-valtakunnan pääasialliset kauppayhteydet ja kauppatavarat. Maatalous oli Gupta-valtakunnan pääelinkeino ja talouden perusta. Kuninkaan omistamilla mailla asuvien viljelijöiden tuli maksaa kuudesosa tuotannostaan valtiolle. Itsenäiset maanomistajat saattoivat maksaa veron myös maalahjoituksin. Maanomistajilta vaadittiin myös työvoimaa yhdeksi päiväksi joka kuukausi julkisia töitä, kuten kastelujärjestelmien ja teiden ylläpitoa varten. Maatalouden lisäksi talouden toiseksi tukijalaksi alkoi nousta käsityöläisyys ja työpajateollisuus. Maurya-kauteen verrattuna käsityöläisiä oli enemmän, ja valtio ei säännellyt teollisuutta yhtä paljon. Tärkeimpien alojen suurimmat yksiköt, kuten kaivokset, rahapajat ja suuret kutomot, olivat yhä valtion omistuksessa, mutta muuten yrittäminen oli melko vapaata. Syntyi ammattikiltoja, joilla oli etenkin kaupungeissa valtaa neuvostoja valittaessa. Käsityöläisten oli maksettava voitoistaan kuudesosa valtiolle. Tärkeimpiä aloja olivat metallintyöstö ja kangasteollisuus, joka tuotti silkkiä, villaa, pellavaa, musliinia ja kalikoota. Myös norsunluusta tehtyjä koriste-esineitä tuotettiin paljon. Valtioon syntyi rikas keskiluokka, mikä entisestään lisäsi kysyntää. Vaurastuminen lisäsi kiinnostusta taiteeseen ja tieteeseen, kun yhä useammalle jäi vapaa-aikaa ja varaa ostaa taidetta. ,
left|300px|thumb|Chandragupta II:n kultarahoja. Kun tuotannosta vain kuudesosa maksettiin verona, eivätkä kaikki maanomistajat maksaneet rahallista veroa valtiolle, verotus oli kokonaisuudessaan kevyempää kuin Mauryoitten aikana. Tämän mahdollisti kasvanut kauppa ja siitä saatavat verotulot. Kauppayhteydet olivat laajemmat kuin koskaan ennen. Lännessä kauppaa käytiin Arabian lisäksi Afrikan itärannikolle saakka. Idässä perinteisten Kaakkois-Aasian kauppakumppaneiden lisäksi tärkeäksi nousi Kiinan kanssa käytävä kauppa. Vientitavarat olivat pitkälti samoja kuin ennenkin: mausteita, paprikaa, jalopuuta, jalokiviä, kultaa ja puuvillaa. Lisäksi ulkomaille vietiin jalostettuja tuotteita, kuten hajuvesiä, silkkituotteita ja koriste-esineitä. Tuontiartikkelit kuitenkin muuttuivat Maurya-valtakunnan ajoista. Kasvanut teollisuus vaati lisää raaka-aineita, kun kotimaan tarjonta ei riittänyt kattamaan kysyntää. Afrikasta tuotiin suuria määriä norsunluuta ja Kiinasta silkkiä kangasteollisuuden tarpeisiin. Arabiasta tuotiin hevosia maataloutta ja liikennettä varten. Idänkauppaa käytiin lähinnä intialaisten komennossa, mutta lännessä arabialaisten kauppalaivojen osuus kasvoi ajan myötä ja kauppa siirtyi heidän käsiinsä. Tärkeimpiä kauppareittejä olivat edelleen joet ja rannikko, mutta laajentunut tieverkosto auttoi huomattavasti tavaroiden kuljetusta sisämaassa.
Taide ja uskonto
left|150px|thumb|Buddhaveistos Gupta-kaudelta. right|200px|thumb|[[Ajanta|Ajantan luolien yksi sisäänkäynti.]] Mayrua-kaudella alkanut buddhalaisuuden leviäminen näkyi Gupta-kaudella yhteiskunnassa. Lainsäädäntö oli humaanimpaa, eikä valtio kontrolloinut kansaa entiseen tapaan. Valtakunnassa vieraillut Fa Xian kirjoitti: "Ihmiset ovat vauraita ja tyytyväisiä, ilman rekisteröintiä tai virallisia rajoituksia." Kuolemanrangaistuksia oli vähennetty ja sakkorangaistukset yleistyivät. Buddhalaisuuden merkitys uskontona oli kuitenkin vähentynyt. Hallitus tuki avoimesti hindulaisuutta, kuitenkaan syrjimättä muita uskontoja, etenkään buddhalaista papistoa, joka oli vaikutusvaltaisessa asemassa. Hindulaiset temppelit yleistyivät ja niitä alettiin rakentaa kivestä. Kansa alkoi palvoa pääasiassa hindulaisia jumalia, etenkin Shivaa ja Vishnua. Gupta-kaudella myös merkittävimmät hindulaiset teokset koottiin kirjoiksi hallinnon johdolla. Mahabharata koottiin nykymuotoonsa ja kaikki Vishnun ja Shivan myytit koottiin kokoelmaan, joka tunnetaan Puranat-nimellä. Hindulaisuuden merkittävä asema näkyy siinä, että lakeja alettiin perustella hindulaisilla teksteillä.
Uskonnollisen kirjallisuuden lisäksi syntyivät Intian historian merkittävimmät maallisen kirjallisuuden teokset. Kirjallisuuden pääkieleksi oli hindulaisuuden vahvistumisen myötä vakiintunut sanskrit. Kuuluisin, "Intian Shakespeareksi" sanottu kirjailija oli Kalidasa. Hänen tunnetuin teos on Shakuntala-näytelmä, toinen kuuluisa teos on runoelma Meghaduta. Kalisadan lisäksi oli myös monia muita kirjailijoita. Kirjallisuuden päätehtäväksi katsottiin viihdyttäminen, niinpä näytelmäkirjallisuutta ja romanttisia komedioita oli suurin osa tuotannosta. Poikkeus valtavirrassa oli Shudrakan kirjoittama tragedia. Kuuluisa teos on myös Vatsyayanan kirjoittama Kamasutra, joka kuvaa rakastamisen ja rakastelun taitoa. Se ilmentää myös hyvin ajan keski- ja yläluokan elämää. ,
Tiede
right|300px|thumb|Nalandan yliopiston raunioita Gupta-aikakaudella tieteiden kehitys Intiassa oli nopeaa. Syynä tähän voidaan pitää tutkimusta sponsoroivan yläluokan vaurautta ja valtakunnan rauhantilaa, mikä antoi tutkijoille mahdollisuuden perehtyä rauhassa tieteeseen. Erityisesti matematiikka kehittyi. Intialaiset olivat tietoisia antiikin Kreikassa tehdystä tutkimuksesta ja pystyivät hyödyntämään sitä. Babylonialaiset olivat ottaneet nollan käyttöön jo noin 500-luvulla eaa., ja se oli levinnyt Intiaan. Euroopassa nolla oli torjuttu filosofisista syistä, mutta Intiassa se hyväksyttiin, kuuluihan tyhjyys hindulaisuuden ja buddhalaisuuden mukaan elämän tavoitteisiin. Gupta-kauden intialaiset ottivat ensimmäisinä maailmassa käyttöön negatiiviset luvut ja desimaalijärjestelmän, joka myöhemmin nollan yhteydessä levisi arabialaisten kautta Eurooppaan. Piin arvoksi he laskivat 3+177/1250 (=3,1416; oikea arvo 3,141592654...).
Gupta-kauden matemaatikot eivät olleet kreikkalaisten tavoin kiinnostuneita euklidisesta geometriasta, vaan keskittyivät algebraan ja tähtitieteessä tarvittavaan matematiikkaan. Gupta-kaudella opittiin ratkaisemaan ensimmäisen asteen yhtälöryhmiä ja yksinkertaisia toisen asteen yhtälöitä. Trigonometriaa kehitettiin tähtitieteen laskuja varten pitkälle. Kuuluisimpia tähtitieteilijä-matemaatikkoja olivat Varahamihira ja Aryabhata, joka mahdollisesti otti nollan käyttöön desimaaliluvuissa. Hän totesi myös ensimmäisenä intialaisena Maan olevan pyöreä, pyörivän akselinsa ympäri ja kiertävän auringon ympäri. Hän selitti kuunpimennyksen syyn ensimmäisenä oikein. ,
Tieteiden harjoitus ei ollut pelkästään ruhtinaiden hyväntahtoisuuden varassa, vaan Gupta-kaudella Intiaan perustettiin monia yliopistoja, joista monet toimivat luostarien yhteydessä. Kuuluisin oli pääkaupungin Pataliputran lähellä sijaitseva Nalandan buddhalaisluostari, joka on myöhemmin tuhoutunut. Luostari oli perustettu jo 400-luvulla eaa., mutta yliopisto kasvoi merkittäväksi vasta Gupta-kaudella. Sen maine kiiri Kiinaan asti, ja kaivausten perusteella luostarissa ja yliopistossa on ollut enimmillään jopa 10 000 opiskelijaa ja munkkia.
The Libertines
The Libertines on brittiläinen rockyhtye. Yhtyeessä soittavat Carl Barât (laulu ja kitara), Peter Doherty (laulu ja kitara), John Hassall (basso) ja Gary Powell (rummut). Bändin alkuperäinen basisti oli nykyään Razorlight-yhtyeessä soittava Johnny Borrell.
Debyyttilevy Up The Bracket julkaistiin vuonna 2002 ja toinen levy The Libertines vuonna 2004. Molemmat albumit tuotti The Clash -yhtyeestä tuttu Mick Jones. Up the Bracket teki historiaa kohoamalla kriitikkojen suosikiksi useissa äänestyksissä jopa Bob Dylanin ohi. The Libertinesin musiikkia on verrattu brittirockin legendoihin, The Jamiin sekä The Clashiin. Yhtyeen tapaa soittaa rockia pidetään perinteisen englantilaisena.
Yhtye oli tunnettu yllätyskeikoista, esiintymisiä pidettiin epätavallisissa paikoissa ja keikkoja mainostettiin Internetin keskustelupalstoilla ja tekstiviestein. Samalla innolla keikkoja myös peruttiin – syynä yhtyeen jäsenien ongelmat huumausaineiden kanssa.
Yhtye hajosi virallisesti vuoden 2004 lopulla. Yhtyeen voimakaksikolla, Carl Barâtilla ja Pete Dohertyllä, oli myrskyisä suhde, ja kahden taiteilijan suuren egon sovittaminen yhteen bändiin osoittautui vaikeaksi ja lopulta koitui yhtyeen kohtaloksi. Bändin kakkossolistilla Pete Dohertylla oli pitkään ollut ongelmia päihteiden kanssa ja hänet tuomittiin kuukaudeksi vankeuteen murrosta Carl Barâtin asuntoon. Tätä ennen Doherty oli erotettu yhtyeestä jatkuvien päihdeongelmien vuoksi. Doherty liittyi takaisin yhtyeeseen lokakuussa 2003, mutta hänet erotettiin uudestaan vuoden 2004 kesäkuussa.
Yhtyeen jäsenet eivät lopettaneet musisointiaan, vaikka The Libertines olikin jo hajonnut. Peter Doherty julkaisi Babyshambles-yhtyeensä kanssa vuonna 2005 Down in Albion -albumin. Carl Barât sai Dirty Pretty Things -yhtyeen kanssa Waterloo to Anywhere -levyn valmiiksi 2006. Dirty Pretty Thingsissä vaikutti myös ex-Libertine Gary Powell. John Hassal puolestaan perusti yhtyeen Yeti, jonka kanssa julkaisi ensimmäisen täyspitkän albumin The Legend of Yeti Gonzales vuonna 2008.
Yhtyeen paluulevy Anthems for Doomed Youth julkaistiin 11.9.2015.
Beletti
Beletti (Hemigalus derbyanus) on Myanmarissa, Sumatralla, Borneossa, Malesiassa ja Thaimaassa elävä noin 80 senttimetrin pituinen (josta hännän osuus on noin 30 cm) sivettieläin, jolla on hoikka, pitkänomainen ruumis ja kapea, suippo kuono. Turkin väri vaihtelee vaaleasta appelsiininväriseen. Päässä ja selässä on tummia poikkiraitoja, kuten myös hännän tyvessä.
Aiheesta muualla
vasen|pienoiskuva|Piirros beletistä vuodelta 1852.
Mariinski-teatteri
thumb|Mariinski-teatterin julkisivu Pietarissa (2012) Mariinski-teatteri on vuonna 1860 perustettu ooppera- ja balettiteatteri, joka sijaitsee Pietarissa, Venäjällä. Teatteri on nimetty keisarinna Maria Aleksandrovnan mukaan. Mariinski-teatterin orkesterin juuret yltävät aina vuoteen 1783 asti, Katariina Suuren valtakaudella perustettuun Keisarilliseen oopperaan.
Vuoteen 1883 asti keisarillisilla teattereilla oli valtion tiukan valvonnan alaisuudessa monopoli produktioihin Venäjän kahdessa suuressa kaupungissa, Moskovassa ja Pietarissa. Julkinen teatteri pystyi laajentumaan vasta monopolien purkamisen jälkeen, vaikka valtion teatteriryhmät, kuten Moskovan Bolšoi, tarjosivat edelleen ammattimaisimpia tuotantoja.
Sekä baletin että oopperan orkesterin ylikapellimestari ja johtaja on ollut vuodesta 1988 lähtien Valeri Gergijev, joka on nostanut esitysten tason jälleen kansainväliseen maineeseen. Hänen edeltäjänsä Juri Temirkanovin kaudella vuodesta 1976 lähtien tehtiin 1980-luvulla uudet produktiot Tšaikovskin Patarouvasta ja Jevgeni Oneginista.
Baletissa ovat sen historian aikana tanssineet muun muassa Mathilde Krzesinska, Tamara Karsavina, Anna Pavlova, Galina Ulanova, Vatslav Nižinski, Mihail Fokin, Rudolf Nurejev ja Mihail Baryšnikov. Se tunnetaan erityisen puhtaasta ja yhtenäisestä tanssityylistään. Kuuluisia balettimestareita olivat ruotsalaissyntyinen Charles Didelot (1801-1837).
Teatterin aikaisemmat viralliset nimet:
Luminoli
Luminoli (5-Amino-2,3-dihydro-1,4-ftaaliatsiinidioni eli C8H7N3O2) on kemiallinen yhdiste, jolla saadaan aikaan kemiluminesenssi, eli luminesenssi-ilmiö, jossa se vapauttaa kirkkaan sinistä valoa. Reaktiossa valon lisäksi ei kuitenkaan vapaudu lämpöä.
Usein kemiluminesenssin aikaansaamiseksi käytetään vetyperoksidia (H2O2) ja jotain hydroksidia veteen liuenneena sekä katalyyttinä toimivaa metallia esimerkiksi rautaa. Katalyytin avulla vetyperoksidi hajotetaan hapeksi ja vedeksi. Katalyyttina saattaa toimia muun muassa veren hemoglobiinin sisältämä rauta ja bioluminesenssissä usein katalyyttinä toimivat erilaiset biologiset entsyymit.
Luminolin moolimassa on 177,16 g/mol, sulamispiste 319 °C ja CAS-numero 521-31-3.
Kemiluminesenssi luminolilla
Luminoli + H2O2 + OH- (+ katalyytti) → Virittynyt Dianioni (3-aminoftaaliatsiini) + O2 → 3-aminoftaaliatsiini + valoa + N2 + H2O (+ katalyytti)
thumb|500px|center|Luminolin avulla aikaansaatu kemiluminesenssi, jossa vapautuu valoa (hv) thumb|right|200px|Luminoli ja hemoglobiini.
Luminolin käyttötavat
Luminolia hyödynnetään muun muassa verijälkien löytämiseksi poliisitutkinnassa. Tässä kemiluminesenssissä katalyyttinä on veren hemoglobiinin sisältämä rauta. Valotikuissa käytetään useimmiten dibentsoyyliperoksidia (kauppanimi Cyalume), joka aiheuttaa vetyperoksidin kanssa kemiluminesenssin.
Marita Lindahl
Marita Lindahl (17. lokakuuta 1938 Helsinki – 21. maaliskuuta 2017) oli suomalainen missi, joka voitti Miss Maailma -kilpailun Lontoossa 14. lokakuuta 1957. Toistaiseksi kukaan muu suomalainen ei ole yltänyt samaan. Marita Lindahl toimi ennen missin uraansa Stockmannin tavaratalossa pedikyristinä. Helsingin Messuhallissa pidetyn Miss Suomi -kilpailun voitto 27. tammikuuta 1957 aloitti hänen menestyksekkään uransa kauneuskuningattarena.
Mietoistenlahti
Mietoistenlahti eli Saarenaukko on Mynämäen kunnan Mietoisissa sijaitseva merenlahti ja lintuvesi, joka sijaitsee Mynälahden pohjukassa. Alue on suojeltu yhtenä Suomen arvokkaimmista lintuvesistä. Lahden pohjukkaan laskee Laajoki, ja sen itäpuolelle laskevan Mynäjoen suisto muodostaa oman pienen sivulahtensa. Sana Mietoistenlahti ei esiinny virallisissa kartoissa, vaan on kansalaisten omaksuma nimitys Saarenaukosta.
Marita Lindahl
Samana vuonna Baden-Badenissa pidetyssä Miss Eurooppa -kilpailussa hänet valittiin ensimmäiseksi perintöprinsessaksi ja palkittiin Miss Valokuvauksellisin -palkinnolla. Asiantuntijat sanoivat, että kun vakavan Lindahlin huulilla olisi nähty hymyä, niin voitto olisi ollut hänen. Sen jälkeen hän vapautuikin ja voitti Miss Maailma -kilpailun. Lindahlia verrattiin Monacon ruhtinatar Grace Kellyyn ja heissä olikin paljon samaa. Miss Maailma -kilpailun jälkeen Lindahl matkusti ympäri maailmaa ja teki töitä mm. muotilehti Voguelle. Elokuvarooleja hänelle tarjosivat mm. italialaisohjaajat Federico Fellini ja Luchino Visconti. Lindahlin mielestä hänestä ei kuitenkaan ollut näyttelijäksi ja se olisi ollut hukkaan heitettyä aikaa. Vuonna 1970 Lindahl rakastui silloiseen Yleisradion juontajaan Martti Kirsitiehen ja heidät vihittiin samana vuonna. Seuraavana vuonna heille syntyi poika, ja Martti Kirsitien myöhempi kansainvälinen ura mainonnan parissa vei perheen Englantiin. Sittemmin he olivat asettuneet Oxfordiin.
Lindahl kuoli 21. maaliskuuta 2017 sairauskohtaukseen 78-vuotiaana.
Mietoistenlahti
Linnusto
Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus myönsi 29. huhtikuuta 2010, luvan merimetsojen häirintään Mynälahden ulko-osien ja Velkuan alueen neljälle merimetsokolonialle, jotka sijaitsevat Aukkoletton, Tupaletton, Iso-Mustiletton ja Kalmanhohteen luodoilla. Häirinnän tavoitteena on häätää merimetsot pois Mynälahden keskeiseltä ammattikalastusalueelta. Kalmanhohteen luodolle myönnettiin myös Suomen ensimmäinen lupa merimetsojen munien sterilointiin. Toukokuussa 2010 tehdyissä steriloinneissa Airisto-Velkuan kalastusalueen edustajat rikkoivat munia piikillä niin, että vain yksi muna joka pesästä jätettiin ehjäksi. Edellä mainittujen toimien vaikutusta poikastuotantoon ja kolonioiden sijoittumiseen selvitetään tutkimuksella. Myös vuosina 2016–2018 keväisin merimetsojen pesintöjä yritetään tuhota ulompana Mynälahdesta Velkuan saaristossa olettaen, että näin lajin ruokailu Mynälahdella vähenee. Keskellä Mietoistenlahtea luonnonsuojelualueeseen kuuluvalla Aukkokarilla merimetsoja pesi vuonna 2017 64 paria.
Kalasto
Mietoistenlahdelta nousee siihen laskeviin Mynä- ja Laajokeen jonkin verran taimenia, siikaa ja lohia. Kalastajat ovat 2000-luvulla saaneet lahdelta myös runsaasti kuhaa. Kalastajat ovat hylkeiden vuoksi myös siirtyneet enenevässä määrin Mietoistenlahden kaltaisiin mataliin merenlahtiin. Mynälahden eteläpuolisella merialueella harjoitetaan myös ammattimaista verkko- ja rysäkalastusta. Ammattikalastajia alueella toimii noin kaksikymmentä, virkistyskalastajia on kaksi–kolme kertaa enemmän. Arvokalan lisäksi lahdella tavataan myös esimerkiksi ahventa, silakkaa ja kuoretta. Lahden pohjukka on tärkeä ahvenen ja kuhan kutu- ja pienpoikasalue.
Kasvillisuus
Mietoistenlahden kasvillisuus on monipuolista, vaikka laidunnuksen väliajalla ruovikot levisivätkin laajalle. Kääpän puoliavoin perinnebiotooppi Laajoen suistossa on kasvistoltaan arvokkain. Vähä-Kääpän pohjoisosissa on umpeenkasvusta huolimatta jäljellä sekä niittyjä että metsäkasvillisuutta. Koivua ja tervaleppää kasvavassa Iso-Kääpässä puolestaan kasvaa erilaisia luhta- ja rantakasvillisuusyhdyskuntia. Monet putkilokasvit, kuten rentukka, vesisara, luhtasara ja kurjenmiekka sekä korpikastikka muodostavat Iso-Kääpässä laajoja yhtenäisiä kasvustoja. Kääpien kuivemmat alueet ovat nurmilauhavaltaisia.
Mynäjoen suisto on puolestaan ruovikoiden vuoksi kasvillisuudeltaan yksipuolisempaa. Laidunnettujen rantaniittyjen kasvillisuuteen kuuluu runsaasti on suolavihvilää ja meriluikkaa. Keltaängelmä on myös paikoin runsas.
Suojelu
Noin viiden neliökilometrin alue on liitetty vuonna 1998 valtakunnalliseen Natura 2000 -verkostoon ja valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan se on kuulunut vuodesta 1982. Suojellun alueen ongelmina pidetään heikentynyttä vesistön tilaa, joka johtuu jokien ravinnekuormituksesta ja niiden ruokkimasta rantojen umpeenkasvusta. Mietoistenlahti ja siihen liittyvä kulttuurimaisema on myös määritelty valtakunnallisesti arvokkaaksi maisema-alueeksi.
Palvelut
Mietoistenlahden rannoilla sijaitsee kolme lintutornia. Torneille ja Sillankarin kalliolle johtavat osin pitkospuin varustetut polut, joita on merkitty maastoon noin kilometrin verran. Luontotuvan parkkipaikalta Vasikkahaan lintutorneille vievän 700 metriä pitkän polun varrelle on pystytetty alueen luonnosta kertovia opasteita. Vasikkahaan lintutorneista vanhempi eteläinen torni on kolmi- ja uudempi pohjoinen kaksikerroksinen. Eteläistä lintutornia on korjattu vuonna 2011 Koneen Säätiön tuella.
Saaren kartanon läheisyydessä, kartanon vanhassa renkituvassa sijaitsi myös Metsähallituksen ylläpitämä miehittämätön luontotupa, jossa saattoi tutustua aluetta kuvaavaan näyttelyyn päivittäin kello 8–20. Näyttely kuitenkin purettiin Metsähallituksen vuokrasopimuksen päättyessä syyskuussa 2008. Metsähallituksen mukaan lakkauttamisen syynä oli näyttelyn vanhentuminen ja tuvan vähäinen kävijämäärä. Tuvan esineistöä on kuitenkin jaettu Mietoisten kirjastoon, Pyhän koululle ja Mietoisten kotiseutuyhdistykselle, jotta osa siitä voisiin myös tulevaisuudessa saada esille. Jatkossa säästyneet rahat on tarkoitus käyttää maastoon sijoitettavaan opastukseen.
Aataminhuippu
Aataminhuippu on 2 243 metriä korkea vuori Sri Lankan keskiosassa 20 kilometriä Ratnapuran kaupungista koilliseen. Vuori on ympäristönsä ainoa kokoluokassaan, minkä vuoksi vuori luo selkeän kolmionmuotoisen varjon ympäröivälle tasangolle. Vuorelle kiivenneet pyrkivät näkemään tämän varjon ja sen nopean pienenemisen, kun aurinko nousee aamulla. thumb|left|Näkymä Aataminhuipulta.
Sinhalankielinen nimi Sri Pada liittyy vuoreen ja tarkoittaa pyhän henkilön jalkaa. Nimi tulee vuoren huipulla olevan temppelin sisällä olevasta jalanjäljen muotoisesta kuviosta, jonka sanotaan kuuluvan Buddhalle. Tamilinkieliset nimet Shivanolipatha Malai ja Shiva padam tarkoittavat samaa, mutta jalanjäljen väitetään kuuluvan Shivalle. Intian muslimit ja kristityt puolestaan uskovat jäljen olevan Aatamin jalanjälki, josta vuoren englanninkielinen nimikin juontuu (Adam’s Peak). Vuori onkin Sri Lankassa pyhä sekä buddhalaisille, hinduille, muslimeille että kristityille. pyhiinvaelluspaikka.
Gallia (täsmennyssivu)
Gallia voi viitata seuraaviin:
Hispania (täsmennyssivu)
Hispania voi viitata seuraaviin:
Ferenc Molnár
Ferenc Molnár (vuoteen 1896 Neumann; 12. tammikuuta 1878 Budapest, Unkari – 1. huhtikuuta 1952 New York, Yhdysvallat ) oli unkarilainen kirjailija ja toimittaja.
Molnár opiskeli oikeustiedettä Budapestissä ja Genevessä. Hän muutti Yhdysvaltoihin 1940.
Molnár ryhtyi kirjailijaksi 19-vuotiaana. Hän tuli jo varhain tunnetuksi näytelmäkirjailijana. Hänen suomeksi esitettyjä näytelmiään ovat Paholainen (Az ördög, 1907), Liliom, Näytelmä linnassa ja Yks' kaks', joita on esitetty ympäri maailman. Suomessa Molnár tunnetaan ensisijaisesti nuorisoromaanistaan Koulupoikia (A Pál utcai fiúk, 1907).
Ura
Useista Molnárin näytelmistä on tehty elokuvasovituksia ja musikaaleja, kuten näytelmästä Liliom (1909), jonka on sanottu merkitsevän unkarilaisille suunnilleen samaa kuin Nummisuutarit suomalaisille. Näytelmän nimihenkilö Liliom on hurmuri, joka työskentelee tivolissa karusellinhoitajana. Väliajan jälkeen siirrytään tuonpuoleiseen. Liliomille suodaan mahdollisuus parantaa tapansa. Hän pääsee pois helvetistä ja palaa maan päälle sovittamaan kolttosiaan. Hän kuitenkin jatkaa holtitonta elämää eikä ota opikseen. Muun muassa Fritz Lang (1933) ja Henry King (1956) ovat tehneet näytelmästä elokuvasovituksen, ja sen pohjalta on muokattu myös musikaali Karuselli. Billy Wilderin Yks’, kaks’, kolme puolestaan perustuu Molnárin farssiin Egy, kettő, három (1929, Yks’ kaks’).
Nuortenromaanin Koulupoikia kertoja muistelee vuotta 1889 Budapestissä, jossa Paavalinkadun pojat leikkivät grundiksi kutsutulla tyhjällä tontilla. Yleisradio on vuonna 1997 tuottanut romaaniin pohjautuvan 12-osaisen kuunnelmasarjan Koulupoikia.
Molnár ihaili ranskalaista näytelmätaidetta, mikä kuvastuu näytelmässä Täydellinen persikka (Játék a kastélyban, 1926), joka on metafiktio. Päähenkilö Sándor Turai suunnittelee näytelmän kirjoittamista. Näytelmän alussa hän osoittaa sanansa suoraan yleisölle ja rikkoo näin todellisuuden ja illuusion rajan.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Molnár toimi sotakirjeenvaihtajana. Vuonna 1940 hän joutui pakenemaan Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi kirjoittamistaan ja kohosi maailmanmaineeseen.
Suomennetut teokset
Lähde: Molnár, Ferenc ilona.tinfo.fi, viitattu 12.8.2023
Saara Peiponen
Saara Stefanova Peiponen (1. huhtikuuta 1921 Pitkäranta – 19. marraskuuta 2000 Joensuu ) oli suomalainen metsänhoitaja, Suomen ensimmäinen naispuolinen aluemetsänhoitaja.
Peiponen tuli ylioppilaaksi Sortavalan tyttökoulusta ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta vuonna 1946. Vuonna 1956 hänet nimitettiin erivapaustietä Suomen ensimmäiseksi naispuoliseksi aluemetsänhoitajaksi Haapajärvelle.
Vuoden 1954 eduskuntavaaleissa Peiponen valittiin Joensuusta varasijalle Kokoomuksen ehdokaslistalta.
Transamerica (elokuva)
Transamerica on yhdysvaltalainen Duncan Tuckerin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 2005. Elokuvassa Felicity Huffman esittää Bree Osbournea, joka saa viikkoa ennen sukupuolenkorjausleikkaustaan kuulla olevansa 17-vuotiaan pojan isä. Huffman oli roolistaan ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajaksi.
Ari Freyr Skúlason
Ari Freyr Skúlason (s. 14. toukokuuta 1987 Reykjavik) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen puolustaja. Hän edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa Odense BK:ta ja kuuluu myös Islannin jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Ari siirtyi reykjaviklaisen Valurin nuorisojoukkueesta alankomaalaisen SC Heerenveenin alle 17-vuotiaiden joukkueeseen helmikuussa 2003. Pelattuaan myös Heerenveenin 19-vuotiaissa hän palasi Valuriin, nyt seuran edustusjoukkueeseen, kesällä 2005. Hän pelasi seuraavalla kaudella 11 Islannin pääsarjaottelua, joissa teki yhden maalin.
Ari siirtyi kesällä 2006 ruotsalaiseen BK Häckeniin, jossa pelasi kolme Allsvenskanin ottelua. Seuran pudottua sarjasta hän pelasi seuraavana kesänä 25 Superettanin ottelua, joissa teki kaksi maalia. Hän pelasi kesällä 2007 myös kaksi UEFA-cupin karsintaottelua tehden voittomaalin Dunfermlinea vastaan, ja kaksi UEFA-cupin ottelua.
Kaudelle 2008 Ari siirtyi GIF Sundsvalliin. Hän pelasi debyyttikaudellaan 27 Allsvenskanin ottelua, joissa teki yhden maalin. Seura putosi Superettaniin, jossa hän pelasi seuraavien kolmen kauden aikana 81 ottelua tehden 18 maalia. Sundsvallin palattua vuodeksi 2012 pääsarjaan hän teki kolme maalia pelaamissaan 26 ottelussa. Seuraavalla kaudella seura pelasi taas Superettanissa, jossa Ari viimeisteli 15 ottelussa seitsemän maalia.
Ari siirtyi Tanskan Superliigassa pelaavaan Odenseen kesällä 2013. Hän on pelannut kesään 2016 mennessä 89 Tanskan pääsarjaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia.
Maajoukkueura
Ari pelasi Islannin alle 17-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa Islannin jalkapallomaajoukkuessa hän pelasi Irania vastaan marraskuussa 2009. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan syyskuussa 2012. Ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa hän pelasi Portugalia vastaan EM-kilpailuissa 2016.
Ari on pelannut 28. kesäkuuta 2016 mennessä kaikkiaan 42 A-maaottelua, toistaiseksi ilman maaleja. Hän on pelannut neljä ottelua EM-lopputurnauksessa 2016 sekä yksitoista MM- ja kymmenen EM-karsintaottelua.
Illyria (täsmennyssivu)
Illyria tai Illyricum (lat.) voi viitata seuraaviin:
Nigerian avaruusjärjestö
Scope
Nigerian avaruusohjelman (Nigerian Space Programme, NSP) keskeiset tavoitteet ovat:
Rockwell B-1 Lancer
pienoiskuva|B-1B Lancer lennossa siivet taitettuna Rockwell B-1 Lancer on pitkän matkan strateginen pommikone, jota käyttää Yhdysvaltain ilmavoimat. Yhdessä B-52 Stratofortress -koneiden ja B-2 Spirit -häivepommittajien kanssa se muodostaa Yhdysvaltain pitkän matkan ilmavoimien selkärangan.
Historiaa
B-1-projekti alkoi jo vuonna 1965. Tarkoitus oli luoda ääntä nopeampi pitkän matkan pommittaja, joka korvaisi B-58 Hustlerin. Konetyyppiä edelsi XB-70 Valkyrie. Ensimmäinen prototyyppi teki ensilentonsa 23. joulukuuta 1974. Kone pystyi yli 2,5 Machin vauhtiin. Tämä B-1A-malli ei kuitenkaan koskaan päässyt tuotantoon. Projekti lopetettiin vuonna 1977. Yhteensä neljä konetta valmistui.
Presidentti Reagan käynnisti B1-projektin uudelleen vuonna 1981, jolloin tarkoitus oli kehittää uusi häivepommittaja. Tästä syntyikin sittemmin B-2 Spirit. B-1-koneen kehitystä jatkettiin omaan suuntaansa, ja konetyyppi teki ensilentonsa lokakuussa 1984. Ensimmäinen kone luovutettiin kesäkuussa 1985. Koneen hinnaksi muodostui noin 200 miljoonaa dollaria kappaleelta. USAF:llä on seitsemisenkymmentä B-1-konetta käytössä, tähän mennessä on 100 lentokonetta valmistettu tyyppiä B-1B. Koneessa on muuttuvageometrinen siipi, eli tilanteen mukaan sen siivet joko levitetään tai vedetään koneen runkoa vasten (yliääninopeudessa). pienoiskuva|B-1B lähdössä lentoon [[Al Udeid Air Force Base|Al Udeidin lentotukikohdasta, Qatarista.]]
Kone suunniteltiin lentämään matalalla maastoa seuraten suurella nopeudella ja tunkeutumaan kohteeseen tutkan alapuolelta. Koneen suunnittelussa on myös jonkin verran tavoiteltu häiveominaisuuksia, ja sen tutkamaalipinta on koneen kokoon nähden pieni mutta huomattavasti suurempi kuin varsinaisissa häivekoneissa F-117:ssä, B-2:ssa ja F-22:ssa
Kone pystyy kantamaan suuremman asekuorman kuin B-52.
Koneen virallinen kutsumanimi on Lancer, mutta lentäjille se on "Bone" (B one).
Toimintaan B-1 osallistui ensi kerran Irakissa joulukuussa 1998 (Operaatio aavikkokettu). Sen jälkeen konetta on käytetty Kosovossa, Afganistanissa ja Irakissa. Vuonna 2014 kone suoritti pommituslentoja Isis-järjestöä vastaan ainakin Kobanên kaupungin hallinnasta käytyjen taisteluiden aikana.
Daltonit tekevät parannuksen
Daltonit tekevät parannuksen on kahdeksas Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Se julkaistiin suomeksi 1973 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana.
Juoni
Senaattori Jonas O'Joice on laatinut uuden lakiehdotuksen, jonka nojalla vankeja lasketaan kuukaudeksi ehdolliseen vapauteen. Jos he käyttäytyvät rikkeettä tämän ajan, vangit voivat palata vapaina yhteiskuntaan, mutta jos he tekevät koeaikana pienenkin rikoksen, he palaavat vankilaan lopullisesti. Lakiehdotusta täytyy tietenkin kokeilla, onko se toimiva, joten valtion pahimmat rikolliset, Daltonin veljekset, päästetään tekemään kokeen. Lucky Luke saa valvoa suoritusta. Daltonit suunnittelevat olevansa kunnolla kuukauden ja sitten nitistävänsä Lucky Luken, sillä ilman häntä mikään valamiehistö ei uskalla tuomita heitä. Aluksi Daltonien on vaikea sopeutua, ja muutaman kerran on lähellä, etteivät he joudu takaisin vankilaan. Lopulta Averell huomaa, että kuukauden viimeinen päivä on jo ruksattu. Silloin Daltonit alkavat ryöstää kaupunkilaisia ja lopulta ottavat senaattori O'Joicen ja Lucky Luken vangeikseen. Lopulta kuitenkin Daltonit huomaavat, että Averell on ruksannut kalenterista väärän kuukauden päivät; koeaikaa olisi siis vielä kaksi päivää jäljellä. Daltonit eivät siis selvinneet kokeesta ja joutuivat takaisin vankilaan.
Vauhtiajot
Vauhtiajot on Seinäjoella järjestettävä kolmipäiväinen autourheilu- ja musiikkitapahtuma, jossa esiintyy useita kotimaisia ja joitakin ulkomaisia laulajia ja yhtyeitä ja jonka aikana järjestetään useita autourheilukilpailuja.
Vauhtiajot 1973–1988
Ensimmäiset alkuperäiset Seinäjoen vauhtiajot ajettiin 20. toukokuuta 1973. Kilpailu järjestettiin yleisellä tiellä, Lapuan maantiellä, joka suljettiin kaksipäiväisten kilpailujen ajaksi.
Ennen ensimmäistä asfaltti/katuratakisaa Etelä-Pohjanmaan Urheiluautoilijat oli järjestänyt ehkä noin seitsemän maaratakisaa Seinäjoen raviradalla. Raviradan uusimisen vuoksi oli kilpailu kuitenkin siirrettävä muualle, jolloin syntyi idea katuratakilpailun järjestämisestä. Vuonna 1973 Ilkka Seppä, Pentti Peltokangas ja Terho Tammi esittelivät ideansa Seinäjoen päättäjille. Luvat saatiin ja kilpailu ajettiin kaksipäiväisenä Rengastien – Lapuan maantien alueella. Kilpailuja ajettiin tällä konseptilla vuosittain vuoteen 1983 asti.
Parhaimmillaan Seinäjoen Vauhtiajot keräsi yleisöä noin 11 000 henkeä, ja pelkästään autourheilun avulla, sillä tuolloin ei tapahtumaan vielä kuulunut rockfestivaalia. Vauhtiajoissa kilpailivat aikoinaan lähes kaikki silloiset suomalaiset tähdet, kuten Keke Rosberg, Pauli Toivonen, Leo Kinnunen, Tuisku Urpiala, Raimo Ratti Mäkelä, Matti Alamäki, jne. Vauhtiajojen historiaan kuuluu myös yksi surullinen luku, sillä vuonna 1976 24-vuotias helsinkiläinen Kai Berner menetti henkensä törmättyään epäonnistuneen ohitustilanteen seurauksena Formula V:llä liikenneopasteeseen.
Musiikkitapahtumana 2004–
pienoiskuva|[[Popedan Costello Hautamäki Vauhtiajoissa 2006.]] Vauhtiajot heräteltiin uudelleen eloon vuonna 2004, jolloin mukaan otettiin musiikkiesiintyjät.
70’s Radio Hits
70's Radio Hits on suomalaisen iskelmäyhtye Pepe & Paradisen kokoelma-albumi vuodelta 2000. Kokoelma sisältää Pepen & Paradisen Yleisradiolle 1970-luvun alussa tekemiä äänitteitä. Mukana on myös uusi kappale, "Sana Sana Saa" (afrikkalainen kansanlaulu), josta on levyllä kaksi eri versiota. Kokoelman kappaleista ainoastaan "My Child" on aiemmin levytetty, ja se löytyy Paradisen ensimmäiseltä singleltä. "Sympathy" on levytetty instrumentaaliversiona Markku Johanssonin soololevylle Sympatiaa vuonna 1970.
Kappaleiden 2–12 äänittäjä on tuntematon.
Samantha Stosur
Samantha ”Sam” Stosur (s. 30. maaliskuuta 1984 Brisbane) on australialainen tennispelaaja. Hän on voittanut 26 nelinpeliturnausta, joista 20 yhdysvaltalaisen Lisa Raymondin kanssa, sekä yhdeksän WTA-kiertueen kaksinpeliturnausta, joista merkittävimpänä Yhdysvaltain avoimet 2011. Grand Slam -turnauksen nelinpelin Stosur on voittanut kolmasti: Yhdysvaltain avoimissa 2005, Ranskan avoimissa 2006 ja Australian avoimissa 2019. Sekanelinpelin mestaruuden hän on voittanut Australian avoimissa vuonna 2005 sekä Wimbledonissa vuosina 2008 ja 2014.
Uran alku
Stosur siirtyi ammattilaispelaajaksi vuonna 1999 pelaten ITF-turnauksia. Seuraavana vuonna hän osallistui Australian avointen karsintoihin. Vuonna 2001 hän voitti neljä ITF-turnausta peräkkäin. Vuonna 2002 hän pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa, kun hän sai villin kortin Australian avoimiin. Hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Gréta Arnille. Vuonna 2003 Stosur voitti ensimmäisen WTA-tason ottelunsa, kun hän päihitti Australian avoimissa 31:nneksi sijoitetun Conchita Martínezin. Toisella kierroksella Stosur voitti Vanessa Webbin, mutta hävisi kolmannella kierroksella Daniela Hantuchoválle.
2004–2005
Vuonna 2004 Stosur pääsi Gold Coastin WTA-turnauksessa välieriin. Australian avoimissa hän voitti avauskierroksella Silvija Talajan, mutta hävisi toisella kierroksella Aniko Kaprosille. Maaliskuussa pelatussa Acapulcon WTA-turnauksessa Stosur selviytyi puolivälieriin ja seuraavassa turnauksessa, Indian Wellsissä kolmannelle kierrokselle. Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella hän hävisi Anna-Lena Grönefeldille. Birminghamin WTA-turnauksen kolmannella kierroksella hän hävisi Marija Šarapovalle. Ateenan olympialaisissa Stosur hävisi ensimmäisellä kierroksella Chanda Rubinille. Yhdysvaltain avoimissa hän pääsi toiselle kierrokselle voitettuaan Virginie Razzanon. Toisella kierroksella hän hävisi Nadja Petrovalle. Syys-lokakuussa hän hävisi Soulin puolivälierissä ja Tokion toisella kierroksella Šarapovalle.
Walsall
Walsall on noin asukkaan kaupunki ja  asukkaan metropolihallintopiiri (metropolitan borough) Länsi-Midlandsin metropolikreivikunnassa Keski-Englannissa. Se sijaitsee harjanteella Birminghamin ja Wolverhamptonin teollisuusalueiden välissä. Hallintopiiriin kuuluu sen keskuskaupungin Walsallin lisäksi Willenhallin ja Darlastonin teollisuuskeskukset sekä Aldridgen ja Brownhillsin asuinalueet. Sen itäosat ovat pääosin metsää ja peltoja.
Samantha Stosur
2004–2005
Tammikuussa 2005 Stosur hävisi Gold Coastin turnauksen loppuottelussa Patty Schnyderille. Seuraavassa turnauksessa Sydneyssä hän pääsi loppuotteluun saatuaan luovutusvoitot Lindsay Davenportista ja Jelena Dementjevasta, mutta hävisi sitten Alicia Molikille. Australian avointen avauskierroksella hän hävisi Amélie Mauresmolle. Ranskan avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Nathalie Dechylle. Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi avauskierroksen ottelunsa.
2006–2007
Australian avoimissa 2006 Stosur voitti kaksinpelin toisella kierroksella tulevan maailmanlistan ykkösen, turnauksessa 21:nneksi sijoitetun Ana Ivanovićin ja selviytyi Sybille Bammerin voitettuaan neljännelle kierrokselle, jolla hän hävisi entiselle maailmanlistan ykköselle Martina Hingisille. Tokion WTA-turnauksessa hän pääsi puolivälieriin, jossa hävisi ykköseksi sijoitetulle Marija Šarapovalle. Toukokuussa 2006 hän hävisi Prahan loppuottelussa Shahar Pe'erille. Ranskan avoimissa Stosur hävisi avauskierroksella Ana Ivanovićille. Wimbledonissa hän selviytyi toiselle kierrokselle voitettuaan Michaëlla Krajicekin. Toisella kierroksella hän hävisi maailmanlistan ykköselle, Amélie Mauresmolle. Stanfordin WTA-turnauksessa Stosur pääsi puolivälieriin, jossa hävisi Nicole Vaidišoválle. New Havenin WTA-turnauksessa hän pääsi karsintojen kautta pääsarjaan. Turnauksen puolivälierissä hän voitti Marion Bartolin, mutta hävisi välierissä Lindsay Davenportille. Yhdysvaltain avoimissa Stosur hävisi ensimmäisellä kierroksella Lucie Šafářoválle. Lokakuun lopulla Stosur selviytyi puolivälieriin Linzin WTA-turnauksessa.
Vuonna 2007 Stosur hävisi Australian avointen toisella kierroksella Jelena Kostanić Tošićille. Ranskan avoimissa 2007 Stosur selviytyi kaksinpelissä kolmannelle kierrokselle, mutta hävisi sitten kuudenneksi sijoitetulle Nicole Vaidišoválle. Wimbledonissa hän hävisi toisella kierroksella Milagros Sequeralle ja Yhdysvaltain avointen ensimmäisellä kierroksella Alizé Cornetille.
2008–2009
Vuonna 2008 Stosur aloitti kauden vasta huhtikuussa pelaten aluksi ITF-turnauksissa. Ranskan avoimissa hän voitti Shahar Pe'erin, mutta hävisi toisella kierroksella Petra Kvitoválle. Eastbournen WTA-turnauksessa hän pääsi välieriin. Wimbledonissa Stosur hävisi turnauksen toisella kierroksella Nicole Vaidišoválle. Pekingin olympialaisissa Stosur voitti Sara Erranin, mutta hävisi toisella kierroksella Serena Williamsille. Yhdysvaltain avointen ensimmäisellä kierroksella hän hävisi Venus Williamsille. Syyskuussa Soulin loppuottelussa Marija Kirilenko oli häntä parempi kolmessa erässä.
Vuonna 2009 Stosur pääsi Australian avoimissa kolmannelle kierrokselle voitettuaan Sabine Lisickin toisella kierroksella. Kolmannella kierroksella hän hävisi Jelena Dementjevalle. Ranskan avoimissa 2009 hän voitti ensimmäisellä kierroksella Francesca Schiavonen erin 6–4, 6–2, toisella kierroksella Yanina Wickmayerin 6–3, 4–6, 6–4, kolmannella kierroksella neljänneksi sijoitetun Jelena Dementjevan 6–3, 4–6, 6–1, neljännellä kierroksella Virginie Razzanon 6–1, 6–2 sekä puolivälierissä Sorana Cîrstean 6–1, 6–3. Välierissä hän hävisi Svetlana Kuznetsovalle lukemin 4–6, 7–6(5), 3–6. Turnauksen jälkeen hän nousi ensi kertaa urallaan WTA:n kaksinpelin maailmanlistalla 20 parhaan joukkoon.
2010–2011
Ranskan avoimessa turnauksessa 2010 hän nousi suuren yleisön tietoisuuteen pääsemällä finaaliin asti voittaen muun muassa entiset maailmanlistan ykköset, Justine Heninin ja Jelena Jankovićin sekä nykyisen maailmanlistan ykkösen, Serena Williamsin. Finaalissa hän joutui kuitenkin nöyrtymään Francesca Schiavonelle suoraan kahdessa erässä 6–4, 7–6(2).
Ensimmäisen Grand Slam -turnausvoittonsa kaksinpelissä Stosur saavutti Yhdysvaltain avoimissa 2011, jossa hän voitti loppuottelussa Serena Williamsin luvuin 6–2, 6–3.
Jari-Pekka Laaksonen
Jaripekka ”Jippo” Laaksonen (25. elokuuta 1962 – 30. lokakuuta 2020 ) oli suomalainen muusikko. Hän soitti rumpuja useissa yhtyeissä, joista tunnetuimpia ovat muun muassa MAC ja S.E.X.. Hän osallistui myös yhtyeiden kappaleiden sovitustyöhön. Hänen veljensä Pepe Laaksonen on myös muusikko, joka tunnetaan parhaiten Dingo-yhtyeestä.
Date with Death
Date with Death on yhdysvaltalainen Harold Danielsin ohjaama elokuva vuodelta 1959. Elokuvassa Gerald Mohrin näyttelemä irtolainen löytää murhatun poliisin, ja ottaa tämän henkilöllisyyden itselleen. Elokuva on toinen kahdesta elokuvasta, joiden mainostettiin käyttävän niin sanottua psychorama-tekniikkaa, jolla katsojalle välitettiin alitajuisia viestejä. Toinen vastaavalla tekniikalla toteutettu elokuva on My World Dies Screaming, jonka pääroolissa esiintyi myös Gerald Mohr.
Admiralspalast
thumb|Admiralspalastin julkisivu. thumb|[[Wilhelm Pieckin ja Otto Grotewohlin kädenpuristus SED:n perustavassa kokouksessa Admiralspalastissa.]] Admiralspalast on teatteri ja entinen huvittelukeskus Berliinin keskustassa osoitteessa Friedrichstrasse 101–102.
Admiralspalastin paikalla oli ensin 1860-luvulla löydetyn suolavesilähteen päälle perustettu terveyskylpylä. Kylpylä rakennettiin vuosina 1873–1874. Nykyinen Admiralspalastin talo valmistui sen tilalle vuonna 1910. Rakennuksessa toimi huvittelukeskus, jossa oli ravintoloita, revyyteatteri, elokuvateatteri, kuntosali ja luistinrata. Paikka oli suosittu 1920-luvulla, mutta natsit sulkivat paheellisena pidetyn keskuksen heti valtaan tultuaan vuonna 1933. Tiloihin kuitenkin avattiin suosittu operettinäyttämö, jonka katsomon ensimmäiselle riville rakennettiin oma loosi Adolf Hitleriä varten. Se purettiin vasta vuonna 2006 tehtyjen korjaustöiden yhteydessä. Rakennus säilyi toisesta maailmansodasta lähes vahingoittumattomana. Sodan jälkeen tiloja käytti Saksan valtionooppera siihen asti, kunnes Unter den Lindenin vanha oopperatalo saatiin kunnostettua vuonna 1955. Sen jälkeen salissa toimi elokuvateatteri. Nyttemmin se on kunnostettu musiikkiteatteriksi.
Kreeta (täsmennyssivu)
Kreeta tai Creta (lat.) voi viitata seuraaviin:
Admiralspalast
Admiralspalastissa järjestettiin huhtikuussa 1946 Itä-Saksaa hallinneen Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) perustava kokous.
Fucecchio
Fucecchio on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Firenzen metropolikaupungissa. Se sijaitsee noin 45 kilometriä Firenzestä länteen Arnojoen varrella.
Kunta sijaitsi vanhan roomalaisen tien Via Francigenan varrella. Se oli keskiajalla voimakkaasti sidoksissa pistoialaiseen Cadolingin sukuun. Kunta koki suurta tuhoa toisen maailmansodan pommituksissa.
Illnath
Illnath on tanskalainen melodista black- ja dark metallia soittava yhtye, jonka perustivat vuonna 1997 kitaristi Peter Falk sekä entinen kitaristi Jokum Thor Larsen. Yhtyeen nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Falkin lisäksi basisti Kenneth Fransen, kosketinsoittaja Danny Svendsen, rumpali Michael Huhle sekä laulaja Marika Hyldmar.
Yhtyeen kolmanneksi studioalbumiksi ja vuoden 2009 julkaisuksi suunniteltua Three Nights In The Sewers Of Sodom -albumia ei koskaan virallisesti julkaistu. Vuonna 2014 albumi kuitenkin vuodettiin, ja kaikki sen kappaleet on kuunneltavissa.
Yle Pohjanmaa
Yle Pohjanmaa (aiemmin Pohjanmaan Radio oli yksi Yle Radio Suomen maakuntaradioista. Sen kuuluvuusalueena olivat nimestään poiketen vain Etelä-Pohjanmaa ja Merenkurkun (itä)rannikolla sijaitseva Rannikko-Pohjanmaa. Radion toimitukset sijaitsivat Seinäjoella ja Vaasassa.
Radio lähetti paikallisia uutisia ja säätiedotuksia sekä kertoi alueellisesti kiinnostaneista aiheista. Sen musiikillinen anti oli noin 65 prosenttia suomalaista ja 35 prosenttia ulkomaista. Se esitti kansallisten suosikkien lisäksi etelä- ja rannikkopohjalaisia artisteja ja musiikintekijöitä.
Yle Pohjanmaa jakautui Yle Vaasaksi ja Yle Seinäjoeksi kesäkuussa 2021.
Libya (täsmennyssivu)
Libya voi viitata seuraaviin:
Moesia (täsmennyssivu)
Moesia voi viitata seuraaviin:
Lawrence Stroll
Lawrence Sheldon Strulovitch (s. 11. heinäkuuta 1959), tunnetaan parhaiten nimellä Lawrence Stroll, on kanadalainen miljardööriyrittäjä ja Aston Martin F1 -tallin osaomistaja. Forbesin mukaan hänen nettovarallisuutensa on 3,2 miljardia dollaria (helmikuu 2021).
Ura
Stroll investoi Pierre Cardin -vaatteisiin ja Ralph Lauren -vaatteiden tuomiseen Kanadaan. Yhdessä hongkongilaisen sijoittajan Silas Choun kanssa Stroll investoi vaatesuunnittelija Tommy Hilfigeriin ja Michael Korsiin, ja pari vaikutti suurelta osin monen tuotemerkin maailmanlaajuiseen esiintyvyyteen. 2000-luvulla Chou ja Stroll sijoittivat Asprey & Garrardiin.
Stroll omistaa kanadalaisen kilparadan Circuit Mont-Tremblant Quebecin Laurentian-vuoristossa.
Elokuussa 2018 Stroll johti sijoittajien yhteenliittymää ostamaan Force India Formula 1 -tiimin. Formula 1 -kauden 2018 puolivälissä tallin nimeksi tuli Racing Point Force India, ja se aloitti puhtaalta pöydältä pistejahdin. Talli saavutti 7. sijan valmistajien mestaruudessa. Kaudelle tallin nimi muutettiin Racing Point F1 -tiimiksi. Toisella autolla kilpaili Lawrencen oma poika Lance Stroll, joka siirtyi talliin vuonna 2019 kahden Williams -kauden jälkeen. Kaudella 2019 Racing Point sijoittui 7. sijalle valmistajien mestaruudessa.
Tammikuun 31. 2020 ilmoitettiin, että Stroll johti konsortiota sijoittamaan 182 miljoonaa puntaa Aston Martiniin vastineeksi 16,7 prosentin osuudesta yrityksestä. Tallin nimi muutettiin Aston Martiniksi vuonna.
Yksityiselämä
Stroll on naimisissa Raquel Strollin (o.s. Diniz) kanssa.
Stroll oli naimisissa belgialais-syntyisen, muotiliike Callensia johtavan Claire-Anne Strollin (o.s. Callens) kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta, formulakuski Lance Stroll ja muusikko Chloe Stroll. Lawrence ja Claire-Anne omistavat asuntoja Genevessä Sveitsissä sekä Mustique- saarella, Saint Vincentissä ja Grenadineilla.
Arabianaukio
Aiheesta muualla
60.20645°N, 24.97295°W
Koripallon I-divisioona
Historia
Ennen I-divisioonaa maassa pelattiin koripalloa SM-sarjassa ja alueellisissa Suomen-sarjoissa. 1970-luvulla Suomen-sarjan ja SM-sarjan joukkueiden väliset tasoerot olivat kasvaneet suuriksi, sillä nousijajoukkueet putosivat lähes aina yhden pääsarjakauden jälkeen. Kaudeksi 1975–1976 päätettiin aloittaa kokonaan uusi sarja, I-divisioona.
Ensimmäisellä kaudella divisioonajoukkueet määritettiin Suomen-sarjan joukkueiden välisessä karsinnassa, jossa kolmen lohkon kaksi parasta joukkuetta pääsivät nousukarsintaan. Lohkojen kolmannet ja neljännet joukkueet pääsivät mukaan I-divisioonaan. Lisäksi SM-sarjasta putosi automaattisesti kaksi huonointa joukkuetta. Aluksi I-divisioona pelattiin kymmenen joukkueen sarjana, joka huipentui kauden päätteeksi järjestettyihin pudotuspeleihin.