cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lapuan Ponnistus
Voimailu
Syksyllä 2010 seuran toimintaan tuli mukaan myös voimailuun keskittyvä harrastus-ja kilpatoiminta. Aloituskaudella seura saavutti toistovoimapunnerruksen SM-kilpailuissa sarjassa miehet 65 kg SM-hopeaa sekä maksimi voimapunnerruksen SM-kilpailuissa samoin SM-hopeaa sarjassa miehet 65 kg. Kaudella 2012–2015 on tullut useita SM-mitaleita. Lisäksi kaudella 2014 ja 2015 seuraan tuli junioreiden MM-kulta klassisesta voimanostosta.
Bangerz Tour
Tausta
Neljäs studioalbumi, Bangerz, julkaistiin 4. lokakuuta 2013. Albumi sijoittui parhaillaan sijalle yksi Billboard 200 -listalla ja sijoittui myös monissa muissa maissa hyville sijoille. 7. lokakuuta Cyrus vieraili Today Show'ssa, jossa hän vihjasi ensimmäisen kerran aikeistaan lähteä kiertueelle vuonna 2014. 26. lokakuuta Cyrus teki yllätysvierailun Saturday Night Livessa, jossa hän virallisti kiertueensa. 11. marraskuuta kolme kiertuetta mainostavaa mainosta julkaistiin YouTubessa.
Lapuan Ponnistus
Keilailu
Seurassa on harrastustoimintaa myös keilailussa.
Bangerz Tour
Tausta
Joulukuussa 2013 Cyrus ilmoitti, että The Blonds ja Kenzo ovat vastuussa puvustuksesta kiertueella, mutta listaan lisättiin tammikuussa 2014 myös Roberto Cavalli. Cyrus aloitti konsertin harjoitukset myöhemmin saman kuun aikana. Tammikuussa myös virallistettiin, että John Kricfalusi (ohjelman Ren ja Stimpy luoja) olisi vastuussa kiertueen kuvituksista ja animaatioista.
Lapuan Ponnistus
Muu toiminta
Seura omistaa tapahtuma ja tanssilava Ritamäen lavan jossa se järjestetään vuoden aikana useita tapahtumia kuten tansseja, rock-ja musiikkitapahtumia, huutokauppoja, kirppiksiä, myyjäisiä sekä erilaisia näyttelyitä. Seura on vuokrannut tanssilavaan jo vuosien ajan häiden, syntymäpäivien ja perhejuhlien sekä muiden tapahtumien pitoon. Lapuan Ponnistuksen omistama tanssilava rakennettiin pääosin talkootyönä työväenyhdistyksen voimin vuonna 1947. Aikakirjojen mukaan juhannuksena 1947 tanssittiin jo avajaistansseja ja väkeä riitti. Seura oli mukana alusta asti osakkaana. Vuonna 1956 lava siirtyi kokonaan seuran omistukseen osakkeiden oston myötä. Lavan suosio oli huipussaan 1970-luvulla. Vielä 1980-luvun lopulla tanssittiin lähes 20 tanssit kaudessa.
Kunnarla
Kunnarla on Vanha-Espoon suuralueeseen kuuluva kaupunginosa ja kylä Espoon pohjoisosassa, Bodominjärven länsirannalla. Kunnarlaa ympäröivät kaupunginosat (pohjoisesta myötäpäivään) ovat Röylä, Bodom, Högnäs, Karhusuo, Nupuri ja Nuuksio.
Lapuan Ponnistus
Muu toiminta
Yksi suosituimmista tapahtumista lavalla on vuosittain alkukesästä järjestettävä Ritafest musiikkifestivaali. Ritafestin esiintyjät vuonna 2011 olivat Telaketju feat., Cat Cat, Rolls, Esko Nummisuutari feat., Juha Matti ja Vares Band. Vuonna 2012 festivaalilla esiintyivät Esko Nummisuutari, Rolls, Varesband, Coveron sekä Telaketju, jonka solisteina vierailivat 2011 Idols-voittaja Martti Saarinen sekä tuore Elonkerjuu-orkesterin solisti, lapualainen Juha Lagström. Vuonna 2016 Ritafestillä esiintyivät muun muassa Telaketju feat Olli Lindholm, The Rolls feat. Ile Kallio, Esko Nummisuutari, Eeva´s Problem, Takamaa & Haavisto Duo.
Bangerz Tour
Konsertin tapahtumat
thumb|left|Cyrus esittämässä kappaletta ”Love, Money, Party”.
Konsertin tapahtumat ovat kaikilla pysähdyspaikoilla olleet pääasiassa samat. Erot ovat löytyneet pääasiassa vaatetuksista ja akustisen setin kappaleista. Konsertti alkaa Cyruksen sisääntulolla: Cyruksen kasvot ilmestyät valtavalle screenille, jolloin yhtye alkaa soittaa kappaletta ”SMS (Bangerz)”. Tämän aikana myös taustatanssijat ilmestyvät lavalle mitä ihmeellisimmissä puvuissa. Kappale loppuu hetkellisesti, jolloin screenillä olevan Cyruksen suu avautuu ja sen sisältä ilmestyy kieli. Cyrus ilmestyy suuaukolle ja liukuu kieltä pitkin alas aloittaen avauskappaleen ”SMS (Bangerz)” laulamisen. Heti avauskappaleen perään Cyrus esittää kappaleen ”4x4”.
Kunnarla
Kunnarlassa on pientaloasutusta etupäässä Bodominjärven rantaa myötäilevän Kunnarlantien varteen. Suuri osa Kunnarlaa on metsää ja kuuluu Helsingin kaupungin omistamaan Pirttimäen ulkoilualueeseen, ulottuu myös naapurikaupunginosan, Nuuksion puolelle.
Bangerz Tour
Konsertin tapahtumat
Näiden kappaleiden jälkeen Cyrus vaihtaa asunsa vihreään, marijuana-inspiroituun asuun, ja esittää konsertin kolmannen kappaleen, ”Love Money Party”. Tämän esityksen aikana Cyrus istuu kultaisen auton etupellillä, mutta myöhemmin nousee seisomaan auton katolle. Kun tulee kohta, jossa Big Seanin rap-vokaalit tulevat vuoroonsa, ilmestyy lavalle jättimäinen nukke, joka esittää kyseistä artistia. Kappaleen lopuksi Cyrus hyppää auton kyydistä ja heittää dollareita yleisöön.
Mitsubishi Space Wagon
thumb|Ensimmäisen sukupolven Mitsubishi Space Wagon Mitsubishi Space Wagon on japanilaisen Mitsubishi Motorsin vuosina 1983–2002 valmistama tila-auto. Se oli yksi maailman ensimmäisistä tila-autoista. Space Wagon oli muita varhaisia tila-autoja pienempi. Japanissa auto tunnetaan nimellä Mitsubishi Chariot. Space Wagonissa oli yleensä 6 paikkaa, suomen tuontimallissa 7, enin osa muunnettiin pakettiautoiksi kattokorotuksella.
Bangerz Tour
Konsertin tapahtumat
Pienen puheen jälkeen on vuorossa kappaleet ”My Darlin” ja ”Maybe You’re Right”. Taas Cyrus suorittaa asuvaihdoksen, jonka jälkeen on vuorossa kappale ”FU”. Tämän kappaleen aikana lavalle ilmestyy jättimäinen lohikäärme, jolle Cyrus on laulavinaan kappaleen. Tämän jälkeen Cyrus esittää kappaleen ”Do My Thang”, joka poikkeaa melko lailla studiossa työstetystä versiosta: Kappale on puoliksi studiokappaleen mukainen ja puoliksi country-henkinen. Tämän jälkeen on vuorossa kappale ”Get It Right”. Kappaleen ensimmäinen puolisko menee lavalla olevan sängyn päällä makaamiseen (sekä Cyrus että taustatanssijat). Tämän jälkeen on taas vuorossa asunvaihdos mustavalkoiseen asuun, jonka jälkeen Cyrus ilmestyy lavalle ja esittää kappaleen ”Can’t Be Tamed”. Lavalla on kappaleen aikana jättimäinen koira, joka esittää Cyruksen vastikään kuollutta Floyd-koiraa. Taas on vuorossa asuvaihdos, jonka jälkeen Cyrus esittää kappaleen ”Adore You”. Kappaleen aikana yleisössä kiertää kamera, joka kuvaa yleisöä. Cyrus kehottaa jokaista kuvattavaa suutelemaan toisiaan, riippumatta sukupuolesta, ja kuva näkyy isolla screenillä. Tämän jälkeen Cyrus esittää kappaleen ”Drive”. (Suomessa Cyrus esitti ”Adore You” -kappaleen jälkeen cover-version kappaleesta ”Lucy In The Sky With Diamonds” ja vasta tämän jälkeen kappaleen ”Drive”.)
thumb|left|Cyrus esittämässä kappaletta ”[[Party in the U.S.A.”.]]
Mitsubishi Space Wagon
Vuoden 1999 Euro NCAP -kolaritestistä Space Wagon sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Bangerz Tour
Konsertin tapahtumat
Seuraavaksi on vuorossa asuvaihdos ja Cyrus vaihtaa samalla lavaa akustista settiä varten. Akustinen setti on vaihdellut pysähdyspaikoittain, luultavasti riippuen siitä, mitä Cyrus on halunnut sillä hetkellä laulaa. Kaikissa hän on kuitenkin esittänyt akustisen version kappaleestaan ”Rooting for My Baby”. Cyrus on esittänyt akustisen setin aikana coverit muun muassa näistä kappaleista: ”The Scientist” (alkuperäisesittäjä Coldplay); ”Hey Ya!” (alk.per. esittäjä OutKast); ”Jolene” (alk. per. esittäjä Dolly Parton); ”Summertime Sadness” (alk.per. esittäjä Lana Del Rey); ”Why’d You Only Call Me When You’re High” (alk.per. esittäjä Arctic Monkeys); ”You’re Gonna Make Me Lonesome When You Go” (alk.per. esittäjä Bob Dylan); ”Landslide” (alk.per. esittäjä (Fleetwood Mac) ja ”Wild Horses” (alk.per. esittäjä The Rolling Stones). Cyrus on esittänyt myös monia muita cover-versioita akustisen setin aikana, jotka on listattu kohtaan "kappalelista" (alapuolella).
Akustisen setin jälkeen Cyrus suorittaa asuvaihdoksen ja esittää Mike Will Made Itin kappaleen ”23”, jossa Cyrus esiintyy vierailevana artistina. Tämän jälkeen Cyrus esittää kappaleen ”On My Own”, jossa hän tanssii eläimiksi pukeutuneiden taustatanssijoidensa kanssa. Viimeinen kappale ennen encorea on ”Someone Else”, jonka aikana Cyrus ratsasti suuren hot dogin päällä. Asuvaihdoksen jälkeen on vuorossa ensimmäisen encoren kappaleet ”We Can’t Stop” ja ”Wrecking Ball”. Molemmissa hänellä on päällään valkoinen vaatetus. Näiden jälkeen on toisen ja viimeisen encoren vuoro, joka myös päättää koko konsertin: ”Party in the U.S.A.”. Tämän kappaleen aikana Cyrusilla on päällään sini-punainen asustus, peruukki ja cowboy-hattu. Cyruksen taustatanssijat ovat myös pukeutuneet Amerikka-teemaisesti, kuten vapauden patsaaksi. Loppuhuipennuksien jälkeen Cyrus ja muut poistuvat lavalta ja Willie Nelsonin kappale ”Turn Out the Lights” alkaa soida areenalla.
Mitsubishi Space Wagon
Space Wagon Mk.I (1983–1990)
Ensimmäisen sukupolven Space Wagonin tekniikka perustui Mitsubishi Trediaan.
Bangerz Tour
Kappalelista
thumb|Cyrus vaihtoi akustisen setin ajaksi lavaa. Akustisen setin aikana hän on esittänyt joka ilta oman kappaleensa ”Rooting for My Baby” sekä coverin kummitätinsä [[Dolly Partonin kappaleesta ”Jolene”. Kaikki muut akustisen setin aikana esitetyt cover-versiot eri kappaleista ovat olleet ”fiilispohjaisia”. Hän on siis lähestulkoon joka ilta esittänyt eri akustisen setin edellä mainittuja kahta kappaletta lukuun ottamatta.]]
Päivämäärät
thumb|Cyrus esittämässä kappaletta ”Someone Else”. Päivämäärät saattavat muuttua.
Mitsubishi Space Wagon
Space Wagon Mk.I (1983–1990)
Moottorivaihtoehdot Suomessa:
Semmeringin rautatie
Reitti
Rautatie voidaan jakaa neljään osaan, josta ensimmäinen kulkee seitsemän kilometrin matkan Gloggnitzista Payerbachin rautatieasemalle. Rata seuraa Schwarzajoen laakson vasenta rinnettä, ja sen kaltevuus on 1:10. Payerbachin jälkeen rautatie kääntyy joen toiselle rannalle yli Schwarzan viaduktin, joka on 276 metriä pitkä ja 25 metriä korkea. Radan kaltevuus on matkalla Eichbergin rautatieasemalle 1:40. Sieltä se jatkaa matkaan tiheän metsän läpi Klamm-Schottwienin rautatieasemalle.
Klammin tunnelin jälkeen rautatie saavuttaa kolmannen osuutensa, kun se pääsee Adlitzgrabeniin ja varsinaiseen alppimaastoon. Rautatien kolmannessa osuuden varrella on useita tunneleita ja viadukteja, kunnes se saavuttaa maisemallisesti tunnetuimman kohtansa, kaksikerroksisen kaarevan viaduktin, joka tunnetana nimellä Kalte Rinne. Kolmas osuus päättyy Semmeringin rautatieasemalle, ja osuuden pituus on 11 kilometriä. Semmeringin aseman jälkeen rautatie menee 1 431 metriä pitkään Semmeringin tunneliin, mistä rautatie lähtee laskeutumaan kohti Mürzzuschlagia.
Historia
thumb|Payerbachin viaduktia vuonna 1875. thumb|[[Semmeringin rautatieasemaa vuonna 1899.]] Semmeringiä oltiin käytetty kulkureittinä jo esihistoriallisina aikoina, ja se oli turvallinen reitti Mürzin laaksosta Wienin alueelle. Semmering menetti kuitenkin merktyksensä 1300–1400 eteläisempien reittien takia. Keisari Kaarle VI määräsi vuonna 1728 reittiä kehitettäväksi, koska hän halusi yhdistää Itävallan Triesteen Venetsian sijaan. Uusi loivampi reitti avattiin 1841, mikä toi Semmeringin alueelle taiteilijoita ja runoilijoita.
Rautatie Wienistä Gloggnitziin valmistui vuonna 1841 ja Grazista Mürzzuschlagiin vuonna 1844. Siihen väliin jäi vaikeakulkuinen aukko rautatiehen. Ensimmäiset suunnitelmat Semmeringsolan ylittämiseen tehtiin 1841, mutta se oli teknisesti liian haastava. Projekti avattiin seuraavana vuonna uudestaan, kun eteläisen rautatien ylitarkastajaksi valittiin Carl von Ghega. Hän aloitti työn tutkimalla Yhdysvaltain rautateitä ja teki pian tämän jälkeen johtopäätöksen, että tekniset haasteet eivät olleet ylitsepääsemättömiä. Semmeringsolan kartat eivät kuitenkaan olleet luotettavia, joten Ghega kartoitti itse aluetta ja joutui vaikean maaston takai kehittämään uusia työkaluja.
Ghega päätti vuonna 1846, mitä reittiä hän tulisi käyttämään, ja suunnitelma valmistui seuraavana vuonna. Ghega oli vielä tuossa vaiheessa kiireinen Celjen ja Ljubljanan välisen rautatien rakentamisessa. Suunnitelma hyväksyttiin heinäkuussa 1848. Vaikka projektia vastustettiinkin, ministeri Andreas von Baumgartner halusi rakennuttaa radan työllisyysvaikutusten takia. Rakennustyöt alkoivat elokuussa, ja rata jaettiin 14 osuuteen, jota jokaista rakennutti eri yritys. Radalla oli alkujaan töissä 1 421 ihmistä, mutta parhaimmillaan rakentajia oli yli 20 000.
Rautatien ansiosta Semmeringiin kasvoi aatelisten ja porvariston virkistäytymisalue. Sinne matkustettiin erityisesti Wienistä ja Budapestistä. Sen kukoistuskaudet osuivat fin de sièclen ja ensimmäisen maailmansodan jälkeiseen aikaan. Sen huippukausi oli ohi 1920-luvun lopulla, mutta toisen maailmansodan jälkeen siitä tuli uudestaan muodikas lomakohde. Alue oli ehtinyt 1920-luvun jälkeen jo hieman rapistua, mutta toisen maailmansodan jälkeen sen konservointia ja suojelua tuettiin sekä osavaltion että keskushallinnon varoilla.
Vuonna 1998 Semmeringin rautatie nimettiin UNESCOn maailmanperintökohteeksi.
Vuonna 2030 on tarkoitus valmistua Semmeringin pohjatunneli, joka on suorempi yhteys ruuhkaiselle reitille.
Axel Olof Freudenthal
Axel Olof (A. O.) Freudenthal ['fröidentaːl] (12. joulukuuta 1836 Siuntio – 2. kesäkuuta 1911 Helsinki) oli suomenruotsalainen kielentutkija ja 1800-luvun svekomaanien johtohahmoja ja sitä kautta merkittävimpiä suomenruotsalaisen kansallistunteen herättäjiä. Hän oli Helsingin yliopiston muinaispohjoismaisen kielen ja antikviteettien dosentti vuodesta 1866 alkaen sekä ruotsin kielen ja kirjallisuuden ylimääräinen professori vuosina 1878–1904. Freudenthal edisti merkittävästi Suomen ja Viron ruotsalaismurteiden tutkimusta. Freudenthal harrasti rotuoppeja ja uskoi suomalaisten alempiarvoisuuteen.
Nuoruus
Freudenthalin vanhemmat olivat apteekkari ja kartanonomistaja Gabriel Freudenthal ja Brigitta Catharina Björkling, jotka olivat syntyjään ruotsalaisia. Isä oli toiminut aiemmin apteekkarina Turussa ja hankkinut sen jälkeen Pikkalan kartanon Siuntiossa, jossa Axel varttui. Isä kuoli vuonna 1845 ja perhe muutti Helsinkiin. Freudenthal kirjoitti ylioppilaaksi Helsingfors privatlyceumista vuonna 1854 ja aloitti heti filologian ja arkeologian opinnot Helsingin Aleksanterin yliopistossa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1859 ja maisteriksi seuraavana vuonna. Hän antoi periksi mielihaluilleen ja antautui kreikan kielen opiskelujen sijasta opiskelemaan ja jatkossa myös tutkimaan skandinaavisia kieliä.
Yliopistossa toimineet osakunnat oli kielletty muutamaa vuotta aiemmin, mutta opiskelijat jatkoivat niiden toimintaa salaa ”osastoina” lakia uhmaten. Freudenthal liittyi vuonna 1857 salaisesti toimineeseen Uusmaalaiseen osakuntaan eli Nylands nationiin. Jäsenyytensä toisena vuotena hän koki herätyksen, jolla oli suuri vaikutus kaikkeen hänen myöhempään toimintaansa. Freudenthal aloitti pitkän taistelunsa suomenruotsalaisuuden puolesta kevätlukukaudella 1858. Hän levitti aatettaan varsinkin uusmaalaisen osakunnan kokouksissa ja osakunnan julkaisemassa Nylands Dragon -lehdessä luoden järjestön sisälle svekomaanisen ryhmän. Hänen osakuntatovereistaan tuli ruotsinmielisen kansallisuusliikkeen ydinryhmä.
Freudenthal matkusti syksyllä 1861 vuodeksi Uppsalan yliopistoon opiskelemaan pohjoismaista filologiaa professori Carl Säven johdolla ja seuraavana vuonna Kööpenhaminaan opiskelemaan arkeologista museotiedettä. Opinnot kuitenkin keskeytyivät talvella 1863 hänen sairastuttuaan tuberkuloosiin. Taudin hoitamiseksi hän matkusti Algeriin Algeriaan kolmen muun potilaan kanssa, jotka kuitenkin menehtyivät kaikki sairauteen. Freudenthal palasi Suomeen toukokuussa 1863, mutta pystyi jatkamaan opintojaan vasta seuraavan vuoden syksyllä. Hän oleskeli taudin vuoksi myös Saksan Görberdorfissa. Toivuttuaan Freudenthal julkaisi vuonna 1865 dosenttiväitöskirjana jo aiemmin Uppsalassa kirjoittamansa tutkielman muinaisislantilaisen Einar Skálaglammin runoteoksesta Vellekla. Väitöskirjan tarkastuttaminen Helsingissä tuotti vaikeuksia, ja siihen oli pyydettävä apua Uppsalan yliopistosta. Väitöskirja hyväksyttiin ja Freudenthal nimitettiin muinaispohjoismaisen kielen ja antikviteettien dosentiksi vuonna 1866. Hänestä tuli seuraavana vuonna myös ylimääräinen kirjastoamanuenssi.
Kun uusmaalainen osakunta laillistettiin vuonna 1868, Freudenthal nimettiin sen ensimmäiseksi kuraattoriksi. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1880, jolloin hänet nimettiin osakunnan kunniajäseneksi. Vuosina 1868–1878 hän työskenteli myös ruotsin opettajana Helsingfors svenska lyceumissa. Hän oli vielä vuosina 1884–1886 osakuntansa inspehtorina. Freudenthal oli yksi vuosina 1870–1874 ilmestyneen Vikingen-lehden taustavoimista. Se oli svekomaanien ensimmäinen varsinainen äänenkannattaja. Lehti edusti erittäin jyrkkiä mielipiteitä, eikä siinä ollut ainoastaan ruotsin kieltä puolustavia artikkeleita, vaan se hyökkäsi ja mustamaalasi niin suomen kieltä kuin sen kannattajiakin. Vielä pitkään lehden ilmestymisen lakattua ruotsinkielisiä ja -mielisiä kutsuttiin suomenmielisessä lehdistössä ”viikingeiksi”.
Professori
1870-luvulla Freudenthal teki pääasiassa tutkimusta Uudenmaan ruotsalaisesta kansanmurteesta ja Viron ruotsalaismurteista. Vuoden 1872 valtiopäivillä ruotsinmieliset ja liberaalit tekivät yhteisen ehdotuksen, jossa ehdotettiin ylimääräisen ruotsin kielen ja kirjallisuuden professorinviran perustamista yliopistoon. Tuohon aikaan lähes kaikista kysymyksistä tehtiin puoluepoliittisia ja niin myös tästä viran perustamisesta. Lopputulos on tasapeli, sillä kaksi säätyä vastusti ja toiset kaksi kannattivat viran perustamista. Niinpä virka jäi perustamatta vielä tuossa vaiheessa. Vuonna 1876 professuuri kuitenkin saatiin perustettua ja Freudenthal nimitettiin siihen. Ensimmäiset pari vuotta hän toimi virkaatekevänä professorina, mutta sai vakinaisen viran vuonna 1878 julkaistuaan professorinväitöskirjanaan tutkimuksen Über den Närpesdialect. Hän toimi tässä virassa kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1904.
Freudenthal toimi monissa luottamustehtävissä kansalaisjärjestöissä. Hän oli vuonna 1874 perustamassa Svenska Landsmålsföreningen -seuraa ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana vuoteen 1900. Hän osallistui Svenska Folkskolans Vänner -yhdistyksen perustamiseen vuonna 1882, ja toimi kolme vuotta sen johtokunnan jäsenenä, ja oli samoin yksi Svenska Litteratursällskapet i Finlandin perustajista vuonna 1885 ja sen ensimmäisenä varapuheenjohtaja vuoteen 1894 sekä hallituksen jäsene vuoteen 1904. Freudenthal nimitettiin vuonna 1876 Suomen Tiedeseuran jäseneksi, ja hän toimi sen puheenjohtajana vuosina 1888–1889. Hän oli myös Suomen muinaismuistoyhdistyksen varapuheenjohtajana 1876–1878 sekä arkeologisen komission jäsenenä 1887–1902. Lisäksi Freudenthal kuului Helsingin kansakoulujohtokuntaan ja ruotsinkielisen normaalilyseon kouluneuvostoon. Hän oli myös yksi Nya svenska läroverket -oppikoulun perustajista vuonna 1882. Freudenthal toimi vielä viimeisinä vuosinaan 1908–1911 Svenska folkakademin hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana. Svenska Landsmålsföreningen nimesi hänet kunniajäsenekseen vuonna 1900 ja Svenska Litteratursällskapet vuonna 1909. Lisäksi hänet vihittiin Uppsalan yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 1877.
Ogadenin sota
Ogadenin sotaa kävivät Somalia ja Etiopia Ogadenin somalienemmistöisestä alueesta Etiopiassa 1977–1978. Somalian presidentti Siad Barre yritti yhtenäistää sodalla somalit. Kuuban presidentti Fidel Castro yritti ensin sovitella maiden välejä, koska molemmat olivat tuolloin sosialistisia maita. Sodan aikana Neuvostoliitto lopetti Somalian tukemisen ja sota päättyi Somalian vetäytymiseen.
Axel Olof Freudenthal
Professori
pienoiskuva|upright|Freudenthal vanhempana.
Ogadenin sota
Taustaa
Etiopia ja Somalia riitelivät Ogadenin alueesta Somalian itsenäisyydestä lähtien. Somalian tavoitteena oli liittää Somaliaan somaleiden asuttamia alueita Keniasta, Ranskan Somalimaasta ja Etiopiasta. Vuodesta 1963 Etiopian ja Somalian rajalla tapahtui pieniä yhteenottoja.
Etiopia ja Somalia sijaitsevat strategisesti tärkeässä Afrikan sarvessa, jonka ohi kulkee keskeinen öljynkuljetusreitti Intian valtamereltä Punaisellemerelle. Afrikka oli 1970-luvulla keskeinen suurvaltojen välisen kylmän sodan näyttämö.
Axel Olof Freudenthal
Professori
Freudenthal avioitui vuonna 1886 Edla Lovisa Winbergin kanssa, jonka vanhemmat olivat talollinen Fredrik Winbergin ja Lovisa Holmström. Edla Freudenthal oli tunnettu kieltenopettaja, joka perusti vuonna 1895 Helsinkiin Saksalainen iltakoulu -nimisen opiston ja toimi sen johtajana kuolemaansa saakka. He saivat kaksi lasta. Freudenthal harrasti kalastusta ja vietti kesiään Itä-Uudenmaan saaristossa, Ruotsinpyhtään Bullersissa sekä Pernajan Sarvisalon Kuggaksella. Vanhemmilla päivillään 110-kiloisen ja tuuheapartaisen Freudenthalin on sanottu vastanneen stereotyyppistä mielikuvaa suomenruotsalaisesta ”viikinkipäälliköstä”. Ihailijat korostivat mielleyhtymää, sillä svekomaanit käyttivät runsaasti muinaisskandinaavista mytologiaa ja viikinkiromantiikkaa ruotsinkielisten uusmaalaisten identiteetin rakentamisessa.
Ogadenin sota
Taustaa
Somaliassa tapahtui lokakuussa 1969 sotilasvallankaappaus, jonka myötä maan johtoon tuli kenraali Mohamed Siad Barre. Etiopian iäkäs keisari Haile Selassie syöstiin vallasta sotilasvallankaappauksessa elokuussa 1974. Kaappausten tuloksena kummassakin maassa alettiin rakentaa sosialistista yhteiskuntajärjestelmää. Etiopian vallankaappausta johtanut kenraali Teferi Bante sai surmansa Etiopian sotilashallituksen sisäisessä välienselvittelyssä helmikuussa 1977. Viikon kuluttua tästä ilmoitettiin eversti Mengistu Haile Mariamin tulleen sotilashallituksen johtoon.
Axel Olof Freudenthal
Professori
Myöhempinä vuosinaan Freudenthal vetäytyi poliittisesta taistelusta ja keskittyi tieteelliseen työhönsä, mutta kannattajat veivät hänen aatteitaan eteenpäin. Freudenthalin kuoltua vuonna 1911 hänelle järjestettiin ”viikinkipäällikön” hautajaiset. Hänen haudalleen Helsingin Hietaniemen hautausmaalle pystytettiin toukokuussa 1913 ruotsinkielisten uusmaalaisten ylioppilaiden aloitteesta riimukiviä jäljittelevä korkea graniittinen hautamuistomerkki, jonka suunnitteli arkkitehti Birger Brunila. Hautakivessä on teksti få skola födas bättre än han (”monta hänenlaistaan ei ole syntyvä”).
Ogadenin sota
Taustaa
Etiopian ja Somalian välien kiristyminen vuoden 1977 aikana saattoi Neuvostoliiton vaikeaan välikäteen, koska se oli muiden itäryhmän maiden kanssa aseistanut kumpaakin osapuolta. Somalian johtaja Siad Barre kommentoi elokuussa 1977 yhä kärkevämmin Neuvostoliiton apua Etiopialle ja pyrki itse lähentymään vanhoillisia arabimaita, etenkin rahoittajana Saudi-Arabiaa.
Sodan kulku
Kun Ogadenin alueelta löydettiin öljyä vuonna 1973 ja alueen somalit nousivat avoimeen kapinaan vuonna 1977, laajeni konflikti täysimittaiseksi sodaksi. Kuuban presidentti Fidel Castro, joka halusi esiintyä kehitysmaiden yhteisenä johtohahmona ja puolestapuhujana, joutui Ogadenin kriisissä hankalaan asemaan. Maaliskuussa 1977 Castro ehdotti Etiopian, Somalian ja Eritrean liittoa alueen erimielisyyksien ratkaisemiseksi. Kun tämä ehdotus torjuttiin, Castro keskittyi kaikin voimin tukemaan Etiopiaa. Somalian johtaja Siad Barre puolestaan päätti käyttää Etiopian sekavaa sisäistä tilannetta hyväkseen vallatakseen Etiopian itäosan somalialueet ja liittääkseen ne Somaliaan.
Axel Olof Freudenthal
Tieteellinen työ
Freudenthal oli Suomen ensimmäinen tiedemies, joka antautui kokonaan skandinaavisten kielten, etenkin ruotsin, tutkimiseen. Hänen suurimpana saavutuksenaan tieteen alalla pidetään itämerenruotsin Suomessa ja Virossa käytettyjen murteiden kartoittamista ja tutkimista. Hän keräsi tutkimusaineistonsa pääasiassa itse ja kirjoitti aiheeseen liittyviä tutkimuksia. Närpiön murretta käsittelevän professorinväitöskirjansa lisäksi hän julkaisi aiheesta teokset Om svenska allmogemålet i Nyland (1870), Upplysningar om Rågö- och Wichterpalmålet i Estland (1875), Ordbok öfver de svenska dialecterna i Estland (1886, yhteistyössä Herman Vendellin kanssa) ja Vöyrin murretta käsittelevän Vöråmålet (1889).
Freudenthal ei kerännyt vain itse materiaalia sekä Suomen että Viron alueelta, vaan hän innosti myös oppilaitaan tekemään samoin. Tässä oli apuna hänen perustamansa Svenska Landsmålsföreningen. Koska hän oli jäsenenä myös Svenska litteratursällskapet i Finlandissa, hän saattoi innostaa ja tukea nuoria tutkijoita tämänkin yhteisön avulla.
Ogadenin sota
Sodan kulku
Kun Somalia hyökkäsi Etiopiaan, tarjosi Neuvostoliitto aseapua Etiopialle, jos tämä hylkäisi liittonsa Yhdysvaltojen kanssa. Etiopia suostui ehdotukseen. 13. syyskuuta 1977 Somalia karkotti neuvostoliittolaiset neuvonantajat, sanoi irti maiden välisen ystävyyssopimuksen ja katkaisi diplomaattisuhteet Kuubaan.
Somalit menestyivät sodassa aluksi hyvin, mutta sotaonni kääntyi, kun Etiopiaan saapui 13 000 kuubalaista ja 4 000 eteläjemeniläistä sotilasta ja Neuvostoliiton tuki Somalialle loppui. Sota päättyi Somalian tappioon vuonna 1978. Etiopian joukot valtasivat 5. maaliskuuta 1978 takaisin somaleille tärkeän Jijigan kaupungin. Somalia ilmoitti Yhdysvalloille 9. maaliskuuta vetävänsä joukkonsa Etiopiasta. Etiopia asetti tulitauon ehdoksi, että Somalia luopuu kaikista aluevaatimuksistaan naapurimaissa. Rauhansopimus Etiopian ja Somalian välillä allekirjoitettiin vasta vuonna 1988.
Claudius Gothicus
Marcus Aurelius Claudius, usein Claudius Gothicus, Claudius II tai Claudius II Gothicus (10. toukokuuta 213 tai 214 – elokuu 270) oli Rooman keisari vuosina 268–270. Hän oli suosittu sotilaskeisari, joka ehti hallita vain kaksi vuotta, mutta ehti tuona aikana kukistaa germaanit, ja myöhemmin gootit niin perusteellisesti ettei näistä ollut suurempaa vaaraa Rooman valtakunnalle lähes vuosisataan. Claudius kuoli syksyllä 270 Balkanilla raivonneeseen kulkutautiin, ollen täten ainoa 200-luvun kriisin keisari, joka kuoli luonnollisesti. Hän oli lyhyellä valtakaudellaan monin verroin menestyksekkäämpi kuin useimmat ajan keisareista. Claudiuksen suosiota kuvaa se, että vuosia myöhemmin Konstantinus Suuri väitti häntä esi-isäkseen.
Axel Olof Freudenthal
Tieteellinen työ
Pidetään Freudenthalin ansiona, että ruotsalaisista murrealueista juuri Suomen murteita on tutkittu perusteellisemmin kuin muita. Hän oli myös ensimmäinen tutkija, joka kiinnostui riikinruotsin ja suomenruotsin välisistä eroista. Hänen aloitteestaan Landsmålsföreningen-yhdistys keräsi vuosina 1893–1899 suomenruotsille ominaisten sanojen (”finlandismien”) luettelon, jonka hän julkaisi vuonna 1902 kirjana. Hän oli myös paikannimistön tutkimuksen uranuurtajia koko Pohjolassa. Siltä alalta hän kirjoitti useita teoksia: Om svenska ortnamn i Nyland (1867), Om svenska ortnamn i Egentiliga Finland ja Om Ålands ortnamn.
Claudius Gothicus
Varhaiset vuodet
Claudiuksen elämästä ennen keisariutta ei tiedetä juuri mitään varmuudella. Luultavasti hän syntyi 10. toukokuuta 213 tai 214 Dalmatiassa tai Illyriassa. Epäluotettavan Historia Augustan mukaan Claudius periytyi Troijan myyttisestä kuninkaasta Iloksesta ja Zeuksen pojasta Dardanoksesta. Teoksen mukaan hän oli pitkä mies, jolla oli hehkuvat silmät. Hänen sanottiin olleen niin vahva, että pystyi lyömään miehen tai eläimen hampaat rikki yhdellä lyönnillä. Historia Augustan mukaan hän oli myös painija, ja otteli kerran toista sotilasta vastaan Campus Martiuksella, jolloin keisari Decius palkitsi hänet. HA kertoo myös kirjeistä, joissa Decius, Valerianus ja Gallienus ylistävät Claudiusta. Hänen kerrottiin olleen tällöin tribuunina tuntemattomassa Legio IV Martialiksessa. Nämä Historia Augustan kertomat tarinat ovat kuitenkin varmasti puhdasta fiktiota, jotka keksittiin myöhemmin.
Varmaa on kuitenkin, että Claudius palveli ainakin keisari Gallienuksen aikana Illyriassa. Historia Augustan ja Aurelius Victorin mukaan hän oli Balkanin joukkojen komentaja. Claudius saattoi osallistua usurpaattori Ingenuuksen kapinan kukistamiseen vuonna 260, jolloin hän haavoittui lievästi. Myöhemmin hän palveli roomalaisen kenraalin Aureoluksen joukoissa Gallian keisari Postumusta vastaan.
Gallienuksen salamurha
thumb|210px|Gallienus, Rooman keisari 260–268.
Myöhään kesällä 267 gootit hyökkäsivät suurena joukkona Balkanille ja Vähään-Aasiaan. Kun Gallienus kuuli tästä, hän marssi heti kohtaamaan vihollisensa. Hän jätti Aureoluksen vartioimaan Italiaa mutta otti muut vanhemmat upseerinsa mukaan.
Roomalaiset onnistuivat lyömään gootit seuraavana vuonna, mutta sillä aikaa Aureolus julistautui Italiassa keisariksi. Gallienus nimitti Claudiuksen Rooman ratsuväen johtoon (dux equitum) ja jätti kenraali Marcianuksen Tonavalle ja lähti itse suuren sotajoukon kanssa kukistamaan Aureolusta. Gallienuksen joukot voittivat ensimmäisen taistelun Pons Aureoluksessa, ja Aureolus joutui perääntymään Mediolanumiin, joka piiritettiin. Kun piiritys jatkui, monet Gallienuksen upseerit tulivat tyytymättömiksi keisaria kohtaan.
Pretoriaaniprefekti Aurelius Heraclianus, Lucius Domitius Aurelianus, Claudius sekä monet muut suunnittelivat Gallienuksen salamurhaamista. Zosimos kertoo, että kun keisari oli ilta-aterialla teltassaan, dalmatialaisten ratsuväkijoukkojen komentaja Cecropius juoksi telttaan kertomaan Gallienukselle, että vihollisen joukot olivat hyökkäämässä. Gallienus ryntäsi nopeasti ulos ilman henkivartijoitaan, jolloin Cecropius surmasi hänet. Salaliittolaiset julistivat nyt Claudiuksen keisariksi. Tämä lienee tapahtunut syyskuun alussa vuonna 268. Aurelius Victor kertoo, että Gallienus nimitti kuolinvuoteellaan Claudiuksen seuraajakseen, mutta tämä on epävarmaa.
Axel Olof Freudenthal
Tieteellinen työ
Myös ruotsin kielen oikeinkirjoitus kuului Freudenthalin mielenkiinnon kohteisiin. Hän otti vilkkaasti osaa aiheesta virinneeseen aikalaiskeskusteluun. Tämän keskustelun innoittamana hän laati vuonna 1881 ilmestyneen oikeinkirjoitusoppaan Svensk rättskrifningsläran, joka rakentui melko suuressa määrin ääntämyksen mukaiselle oikeinkirjoitukselle. Sen mukainen niin sanottu freudenthalilainen oikeinkirjoitusoppi otettiin käyttöön muun muassa yksityiskoulujen opetuksessa
Claudius Gothicus
Keisari
Gallienuksen murhan jälkeen armeija ei kuitenkaan suhtautunut ilolla salaliittolaisiin, joten Claudius joutui rauhoittamaan joukkojaan rahapalkkioilla. Hän pakotti myös senaatin julistamaan Gallienuksen jumalaksi ja teki hänen murhastaan rikollisen teon. Cecropius luultavasti teloitettiin, tai hän teki itsemurhan. Myös Heraclianus kuoli epäselvissä olosuhteissa, mutta Aurelianus säästettiin ja hänet nimitettiin Rooman ratsuväen johtoon (dux equitum). Kun Aureolus kuuli vallanvaihdosta, hän yritti neuvotella uuden keisarin kanssa. Claudius antoi kuitenkin teloittaa Aureoluksen välittömästi.
Axel Olof Freudenthal
Tieteellinen työ
Vanhemmalla iällä Freudenthal kiinnostui myös historian tutkimisesta. Hän julkaisi vuonna 1895 kommentoidun lähdejulkaisun Itä-Götanmaan keskiaikaisesta maakuntalaista (Östgötalagen).
Claudius Gothicus
Keisari
Claudiuksen tullessa keisariksi, Roomaa uhkasivat monet sotilaalliset vaarat sekä rajojen sisä- että ulkopuolelta. Valtakunta oli hajonnut kolmeen osaan; lännessä Gallian keisarikunta ja keisari Postumus hallitsi Britanniaa, Galliaa, Germaniaa ja Hispaniaa. Idässä Palmyran valtakunta oli kuningatar Zenobian johdolla laajentunut huomattavasti. Myös germaanit ja gootit olivat toistuvana uhkana Rooman hallitsemille alueille.
Vuodenvaihteessa 268–269 Claudius oli lyhyen aikaa Roomassa, missä hän otti vastaan konsulinvirkansa kuluvalle vuodelle. Hänen konsulikumppaninaan toimi eräs Paternus. Roomalaiset eivät kuitenkaan ehtineet levätä sillä pian tuli tieto, että alemannit ja juthungit olivat ylittäneet Tonavan ja Alpit ja alkaneet ryöstellä Pohjois-Italian maaseutua. Claudius kokosi nopeasti armeijansa ja marssi germaaneja vastaan. Roomalaiset löivät germaanit alkuvuonna 269 Gardajärvellä, ja Claudius otti itselleen arvonimen Germanicus Maximus. Tämän jälkeen hän lähetti Rooman palokunnan- ja turvallisuusjoukkojen päällikön (praefectus vigilum) Julius Placidianuksen Galliaan taistelemaan Gallien keisarikunnan joukkoja vastaan. Placidianus onnistuikin valtaamaan Rhône -joen itäpuoliset osat takaisin Rooman valtaan. Myöhemmin myös Hispanian provinssit siirtyivät roomalaisten puolelle.
Axel Olof Freudenthal
Tutkimuskritiikkiä
Jo aikalaiset totesivat, että Freudenthalin suurimmat ansiot eivät olleet hänen omassa tutkimuksessaan ja sen tasokkuudessa, vaan siinä herätyksessä, jonka hän sai aikaan omalla tieteenalallaan Suomessa.
Claudius Gothicus
Sota gootteja vastaan
Välittömästi Gardajärven voiton jälkeen seurasi kuitenkin lisää vastoinkäymisiä; gootit olivat herulien johdolla päättäneet hyökätä Balkaneilla Tonavan yli Moesiaan, Traakiaan ja Kreikkaan. Joidenkin lähteiden mukaan yhteensä 320 000 soturia ja 2 000 laivaa osallistuivat hyökkäykseen. Vaikka nämä luvut ovat todennäköisesti liioiteltuja, niin goottien hyökkäys oli kuitenkin erittäin vakava uhka roomalaisille. Claudius lähetti Aurelianuksen johtaman sotajoukon karkottamaan gootit Balkaneilta. Hän itse jäi vielä Pohjois-Italiaan, sillä germaaneja ei ollut vielä täysin kukistettu ja samaan aikaan Gallian keisarikunnassa oli alkanut kapina keisari Postumusta vastaan Ulpius Laelianuksen johdolla. Claudius suunnitteli luultavasti hyökkäävänsä pääarmeijan kanssa Galliaan ja valtaavansa Postumuksen hallitsemat alueet takaisin Rooman valtaan. Myöhemmin hän kuitenkin totesi, että goottien uhka oli paljon vakavampi ja marssi armeijansa kanssa auttamaan Aurelianusta. Hän jätti nuoremman veljensä Quintilluksen vartioimaan Italiaa, ja käski Egyptin prefektin ja laivaston komentajan Tenagino Probuksen lähettää laivastonsa goottien laivoja vastaan.
Axel Olof Freudenthal
Tutkimuskritiikkiä
Freudenthalin saavuttamat tieteelliset tulokset eivät olleet yhtä arvokkaita. Syynä lienee ollut se, että hän ei omaksunut tuolloin voimakkaasti uudistuneita kielitieteellisiä menetelmiä, vaan pysytteli vanhakantaisuudessa. Hänen seuraajansa professorina, Hugo Pipping, luonnehti, että Freudenthalilta puuttui ”se aavistamiskyky, joka toisinaan johtaa probleeman ratkaisuun ankaran koulun sääntöjä kyselemättä; luonto on lahjoittanut hänelle selvän pään ja lämpimän sydämen, mutta ei rikasta mielikuvitusta”.
Claudius Gothicus
Sota gootteja vastaan
Goottien laivasto oli sillä aikaa hyökännyt Moesian Mustanmeren rannikolla sijaitseviin kaupunkeihin, jonka jälkeen se oli yrittänyt ryöstää Byzantionin ja Kyzikoksen mutta tuloksetta. Tämän jälkeen he seilasivat Aigeianmerelle, ja hyökkäsivät Kreikan kaupunkeihin Makedoniassa, piirittäen maajoukkojen kanssa muun muassa Thessaloniken ja hyökäten Kassandreiaan. Kun gootit saivat tietää roomalaisten olevan tulossa he vetäytyivät Koillis-Makedoniaan, missä Aurelianuksen joukot saivat heidät kiinni. Seuranneessa taistelussa roomalaiset onnistuivat aiheuttamaan 3000 miehen tappiot gooteille ja ajamaan heitä pohjoiseen. Claudiuksen johtama Rooman pääarmeija tavoitti gootit Moesia superiorissa lähellä Naissusta. Taistelu oli kovaa, ja tappiot olivat raskaita kummallakin puolella, mutta gootit onnistuttiin lyömään, jolloin he joutuivat perääntymään kohti etelää.
Ogadenin sota
Seuraukset
Sodan seurauksena Somaliaan vyöryi 600 000, joidenkin arvioiden mukaan jopa miljoona pakolaista. Neuvostoliitto katkaisi välinsä Somalian hallitukseen ja Barren tukijaksi tuli Yhdysvallat, joka tuki Somaliaa vuosittain 100 miljoonan dollarin talous- ja sotilasavulla. Somalian armeija kasvoi suurimmaksi Afrikassa. Euroopan maiden pakolaisapu Ogadenin sodan pakolaisille meni asehankintoihin ja Barren suvulle.
Axel Olof Freudenthal
Näkemykset ruotsinkielisten alkuperästä
Freudenthal esitti uransa alkuvaiheessa silloin vallinneen käsityksen mukaan, että ruotsalaiset olivat tulleet Keski-Venäjältä Ruotsiin Suomen ja Ahvenanmaan kautta ja osa heistä oli jäänyt asumaan Suomen rannikkoseudulle, jolloin ruotsalainen asutus Suomessa olisi siis vanhempaa kuin suomalainen. Kielitieteellisen todistusaineistonsa perusteella hän kuitenkin kallistui päinvastaiselle kannalle suomenruotsalaisten tulosuunnasta. Freudenthal osoitti, että Suomen ruotsinkielisen asutuksen juuret olivat Manner-Ruotsissa ja Gotlannissa, ei siis suoraan Keski-Venäjällä. Freudenthalin mukaan Suomen ruotsinkielisten alueiden syntyhistoriassa oli kuitenkin eroja. Hän näki Pohjanmaan ruotsinkielisen väestön olevan verrattain nuorta, sen sijaan Uudenmaan ja Turun saariston ruotsinkielisen asutuksen juuret ulottuivat hänen mukaansa kauas ennen ensimmäistä ristiretkeä.
Etninen ruotsalaisuus ja Suomen suhde Skandinaviaan
Freudenthal oli svekomaanisen liikkeen johtava ideologi, joka katsoi, että ruotsalaisuus oli Suomessa länsimaisen kulttuurin etuvartioasema "idän barbariaa" vastaan suomalaisten edustaessa henkiseltä kehitykseltään alempaa tasoa germaanikansoihin verrattuna. Koska kansa eli kielensä mukana, täytyi ruotsinkielisten säilyäkseen säilyttää kielensä.
Freudenthalin on sanottu perustaneen fennomanian vastapainoksi syntyneen Suomen ruotsalaisen kansallisuusliikkeen. Hänen tullessaan yliopistolle ylioppilasnuorison ensimmäinen suomalaiskansallisen heräämisen kausi oli juuri päättynyt. Osa opiskelevaa nuorisoa oli innostunut kansallisuusliikkeestä ja sen ajamista asioista. Suomenmielisten ryhmän rinnalle oli syntynyt toinen ryhmittymä, joka suhtautui kielikysymykseen toisarvoisena asiana ja halusi enemmänkin painottaa toiminnassaan ja julistuksissaan vapaamielisyyden eli liberalismin näkemyksiä. Opiskelijoiden ”muotiaate” oli fennomian ja liberalismin yhdistelmä. Ruotsinmielistä ryhmää ei sen sijaan ollut muodostunut.
Uusmaalaisen osakunnan (”osaston”) keskusteluissa J. V. Snellmanin ”yksi kansakunta, yksi kieli” -aatteeseen suhtauduttiin myönteisesti. Osakunnan kokouksissa 25. huhtikuuta ja 2. toukokuuta 1858 keskusteltiin kysymyksestä: ”Onko Uudenmaan ruotsalaisen rahvaan sulautuminen suomalaiseen kansanainekseen todennäköistä ja onko meillä oikeutta koettaa edistää sitä?”. Jälkimmäisessä kokouksessa luettiin ääneen Freudenthalin Nylands Dragon -osakuntalehteen kirjoittama lausunto, joka sisälsi vastakysymyksen ”Pitääkö meidän toivoa ruotsalaisen kansallisuuden tuhoa maassa ja sen sulautumista suomalaiseen?” Hän vaati tämän kehityksen estämistä ruotsinkieliseen väestöön kohdistuvalla sivistystyöllä ja totesi samalla, että vaikka Suomen ruotsin- ja suomenkieliset muodostivat poliittisessa mielessä yhteisen kansan, kansallisessa mielessä ruotsinkieliset olivat ”skandinaavisen rungon haara” ja heidän tulisi toimia skandinaavisten kansojen ja suomalaisten välisenä yhdistävänä linkkinä, kun Suomi joskus tulevaisuudessa liittyisi Skandinaviaan ”niin kuin neljäntenä valtiona”. Freudenthal tuli siten samalla kertaa esittäneeksi sekä ruotsinmielisten kieliohjelman että Suomen geopoliittisen suuntautumisen ohjelman. Jälkimmäinen ajatus oli itänyt opiskelijaradikaalien piireissä jo 1840-luvulla, mutta hän muotoili sen selkeäksi tavoitteeksi.
Freudenthalin mukaan Suomessa asui siis kahta eri kieltä puhuvia ja eri etnistä alkuperää olevia asukkaita, joita kutsuttiin suomalaisiksi. Suomen ruotsinkielinen rahvas ei ollut ruotsalaistuneita suomalaisia vaan ruotsalaisia. Freudenthal suositteli August Solhmanin aloitteesta, ettei suomenruotsalaisista käytettäisi ruotsin kielessä sanaa finne, joka tarkoittaa suomalaista, vaan sanaa finländare, joka voidaan suomentaa ”suomenmaalaiseksi”.
Toiminta ruotsin kielen puolesta
Taistelussaan ruotsin kielen puolesta Freudenthal lähti Snellmanin toteamuksesta, että kieli määrää kansallisuuden. Tämä Snellmanin ajatus oli sopusoinnussa eurooppalaisen kansallisuusfilosofian kanssa. Freudenthal ei kuitenkaan pitänyt kansalaisuuden kriteerinä yksistään kieltä, vaan hänen mukaansa oli katsottava myös laajemmin historiallisia, valtiollisia ja maantieteellisiä olosuhteita, jotka toimivat kansallisuuden muodostajina.
Freudenthalin ja svekomaanien ”kaksi kieltä, kaksi kansaa” -malli nousi vastavoimaksi Snellmanin ”yksi kieli, yksi mieli” -aatteelle ja sen ”joskus aggressiivisellekin suomalaistamispolitiikalle”, jonka monet ruotsinkieliset kokivat uhaksi omalle identiteetilleen. Svekomaanien ohjelmaan kuului ruotsinkielisen väestön sivistystason nosto ja sen saattaminen tietoiseksi omasta identiteetistään. Freudenthalin ajattelussa kansakunta (nationalitet) oli ajan kielifilosofian mukaisesti puhtaasti kieleen pohjautuva entiteetti ja kieli ilmaisi samalla myös rodullista ja etnistä alkuperää. Kansa (folk) oli puolestaan hallinnollinen ja kulttuurinen käsite. Näin ollen suomenkieliset ja ruotsinkieliset muodostivat yhden ”Suomen kansan” (finländska folket). Svekomaanit katsoivat, että ruotsalainen kulttuuriperintö ja hallintokulttuuri olivat Suomessa ratkaisevassa asemassa ja että suomalaistamispolitiikka vain avasi ovet venäläistämiselle.
Näitä ajatuksia Freudenthal esitti osakunnassaan sitkeästi, mutta sekä suomenmieliset että liberaalit vierastivat niitä. Vähitellen hänen mielipiteensä kuitenkin voittivat alaa, ja maakunnasta sekä ruotsinkielisestä rahvaasta nousseet ylioppilaat ryhtyivät tukemaan niitä.
Rotuopit
Freudenthal näki suomenkielisen enemmistön uhkana, ja esitti siltä suojautumiseksi aktiivista vastarintaa ja jopa radikaaleja toimia, kuten separatismia, vastoin Axel Lillen maltillisempia kantoja. Freudenthalin teorioissa kieli, kansallisuus ja rotu oli yhdistetty. Näiden pohjalta hän väitti ruotsinkielisten olevan rodullisesti ylivertaisia tavalla, joka voidaan rinnastaa sen aikaisiin arjalaisiin rotuoppeihin Euroopassa.
Freudenthalin ajatukset edustavatkin ajankohdan tietynlaista germanistista henkistä ilmapiiriä ja jopa tieteellistä ajatteluakin. Fennomaanit eivät kannattaneet rotuoppeja. Se on ymmärrettävää, sillä rotuopit luokittelivat juuri suomalaiset kielisukulaisineen usein muita eurooppalaisia alemmaksi roduksi. Toisaalta suomalaisetkaan muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta eivät kiistäneet mongolien alemmuutta, vaan pyrkivät vapautumaan mongolin maineesta.
Ruotsalaisen puolueen synty
Freudenthal ei ollut koskaan varsinainen poliitikko vaan vaikutti lähinnä kulttuurin ja tieteen aloilla. Hänen edustamaansa suuntausta, joka haki yhteyttä Suomen ruotsinkieliseen maalaisväestöön on kutsuttu maalaisruotsalaisuudeksi (bygdesvenskhet) erotuksena elitistisemmästä kulttuuriruotsalaisuudesta. Hänen alkuperäinen tukijoukkonsa uusmaalaisessa osakunnassa muodostui pääosin keskiluokkaisesta taustasta olleista uusmaalaisista ja helsinkiläisistä ylioppilaista, kun taas kulttuuriruotsalaisuuden johtajat olivat yläluokkaa. Varsinainen Ruotsalainen puolue perustettiin 1880-luvun alussa pohjalle, jonka Freudenthal oli kirjoituksissaan luonut. Puolueen synty oli tietenkin monimutkainen prosessi, eivätkä Freudenthalin aatteet sellaisinaan tulleet määrittelemään ruotsalaisen puolueen ideologista kantaa.
Ogadenin sota
Seuraukset
Sodan jälkeen Isaaq-klaani yritti vallankaappausta, mutta se epäonnistui. Tyytymättömyys Siad Barreen lisääntyi entisestään, kun hän 1981 erotti Isaaq-klaanin jäsenet hallituksesta. Barre rikkoi räikeästi ihmisoikeuksia kidutuksilla ja laajoilla mielivaltaisilla ​​pidätyksillä, jotka kohdistuivat yhteistyöstä kapinallisten kanssa epäiltyihin siviileihin. . Tyytymättömyys Barren diktatuuriin kasvoi. Kapinointi alkoi maan pohjoisosasta ja levisi etelään. Maa oli täynnä aseita. Inflaatio, ihmisoikeuksien loukkaukset ja nälkä käänsivät aseet diktaattoria vastaan. Tammikuussa 1991 Mohamed Siad Barre pakeni pääkaupungista Mogadishusta, ja Somalian sisällissota jatkui eri sissiryhmien välillä. Saman vuoden toukokuussa myös Ogadenin sodan toinen osapuoli, Etiopian diktaattori Mengistu Haile Mariam luopui vallasta ja pakeni maasta.
Axel Olof Freudenthal
Ruotsalaisen puolueen synty
Usein kansallisuusaate jäi puoluepolitiikassa vähemmälle huomiolle, mikä merkitsi myös sitä, että johtavan ruotsinkielisen luokan demokraattinen liittyminen yhteen ruotsinkielisen rahvaan kanssa ei ollut ruotsalaisen puolueen näkyvimpiä tunnusmerkkejä. Freudenthal ei itse ottanut osaa valtiolliseen elämään, ja jätettyään uusmaalaisen osakunnan inspehtorin tehtävät vuonna 1886 hän siirtyi kokonaan syrjään myös ylioppilasmaailmasta, jonka välityksellä hän oli suurimman työnsä tehnyt.
Eduskuntauudistuksen yhteydessä vuonna 1906 Suomen porvarilliset puolueet loivat itselleen kenttäorganisaatiot. Tällöin ruotsalaisen puolueen seuraajaksi tuli Ruotsalainen kansanpuolue (RKP). Se pitää nykyään Freudenthalia ”puolueen perustamiseen johtaneen kansallisen yhtenäisyysliikkeen isänä”. Tätä osoittaa myös se, että hänen elämäntyönsä kunnioittamiseksi puolue jakoi vuodesta 1936 lähtien vuosittain pidettävien puoluepäiviensä yhteydessä Freudenthal-mitaleja. Mitalin saajan tuli olla ansioitunut ruotsin kielen aseman edistämisessä erityisesti Suomessa. Mitalia jaettiin pronssisena, hopeisena ja kultaisena. Elisabeth Rehn on ainoa kultaisella mitalilla palkittu.
Åbo Akademin aloitteesta Freudenthalin syntymän satavuotisvuonna 1936 perustettiin myös hänen mukaansa nimetty muistorahasto. Samana vuonna ilmestyi Arvid Mörnen kirjoittama lyhyt elämäkerta Axel Olof Freudenthal: liv och gärning.
Claudius Gothicus
Sota gootteja vastaan
Koko loppukesän 269 roomalaisten ratsuväki ahdisteli gootteja näiden perääntyessä kohti Balkanvuoria. Gootit alkoivat kärsiä nälästä ja väsymyksestä. Syksyllä he huomasivat joutuneensa piiritetyiksi vuoristossa, ja kun talvi saapui, nälkä, kylmyys, ja taudit verottivat goottien armeijaa. Roomalaisetkaan eivät säästyneet taudeilta, ja taistelutahto sekä kuri alkoivat laskea Rooman armeijan keskuudessa. Gootit yrittivät murtautua ulos saarroksista, jolloin Claudius mahdollisesti aliarvioi heidät ja lähetti pelkän jalkaväkensä vihollista vastaan. Gootit kuitenkin melkein tuhosivat roomalaisten joukot, ja vain Aurelianuksen ratsuväen nopea hyökkäys ehti pelastaa tilanteen. Se oli kuitenkin liian myöhäistä, sillä gootit pääsivät murtautumaan ulos.
Koko kevään 270 goottien armeija jatkoi hidasta perääntymistään Traakian halki. Heikentyneinä nälästä, monet gooteista kuolivat Balkaneilla raivonneeseen kulkutautiin, joka iski Rooman armeijaankin ja keisariinkin. Claudius joutui lähtemään Sirmiumiin, ja jätti Aurelianuksen Rooman joukkojen komentoon.
Kuolema
thumb|200px|Quintillus, Claudiuksen veli ja Rooman keisari lyhyen aikaa syyskuussa 270. Taistelut jatkuivat vielä kesään asti. Jotkut gooteista värvättiin Rooman armeijaan, tai asetettiin asumaan Moesiaan, jotta heidät voitaisiin tarvittaessa kutsua aseisiin. Kesällä 270 Claudius otti arvonimen Gothicus Maximus, ja juhli saavutustaan kolikoissaan. Jossakin vaiheessa hän saattoi ottaa myös arvonimen Parthicus Maximus, mutta tämä on epävarmaa. Hän oli lähdössä sotimaan juthungeja ja vandaaleja vastaan, mutta kuoli elokuussa Sirmiumissa kulkutautiin.
Claudiuksen kuoleman jälkeen hänen veljensä Quintillus julistautui keisariksi Italiassa. Samaan aikaan kuitenkin Tonavan joukot huusivat Aurelianuksen keisariksi. Myöhemmin Quintillus teki itsemurhan, tai hänet murhattiin. Aurelianus antoi myöhemmin lyöttää kolikoita jumalaksi julistetun Claudiuksen kunniaksi (Divus Claudius).
Perintö
Claudius oli suosittu keisari, jota kuvaa se että myöhemmin Konstantinus Suuri väitti häntä esi-isäkseen. Senaatin sanottiin kunnioittaneen Claudiusta pystyttämällä 3 metriä korkean ja kullatun patsaan Capitoliumille, Juppiterin temppelin eteen. Tämä saattaa tosin olla fiktiota. Armeija ja senaatti pitivät Claudiusta mallikeisarina, ja myöhemmin kerrottiin tarinaa, että Claudius olisi tietoisesti hyväksynyt kuolemansa valtion hyväksi, mutta tämäkin on varmasti myöhempää keksintöä.
Kötšnr
Kötšnr on kylä Kötšnrin piirissä Kalmukian pohjoisosassa Venäjällä. Se sijaitsee 120 kilometriä tasavallan pääkaupungista Elistasta pohjoiseen. Vuonna 2002 Kötšnrissa oli 3 938 asukasta. Kötšnr on Kötšnrin piirin hallinnollinen keskus.