cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gopher
Gopher on Internetissä toimiva hajautettu informaationjakoverkko, jonka World Wide Web pääosin syrjäytti 1990-luvulla. Gopher käyttää saman nimistä verkkoprotokollaa tiedostojen siirtoon.
Verrattuna WWW:hen Gopher on hierarkkisempi. Gopher käyttää yksinkertaista muotoilematonta tekstitiedostomuotoa, joka voi sisältää hyperlinkkejä muihin dokumentteihin. Gopher-palvelimen valikko voi sisältää linkkejä tiedostoihin, linkkejä alihakemistoihin tai muille palvelimille ja navigointi muistuttaa lähinnä hakemiston selaamista. Tiedostot Gopher-palvelimilla ovat usein tekstimuotoisia. Toisaalta gopherilla voi jakaa millaisia tiedostoja vain, jos asiakasohjelma niitä osaa käsitellä.
Gopher on rajoittuneempi kuin HTTP:n ja HTML:n yhdistelmä, mutta myös kevyempi toteuttaa.
Gopher-palvelimia indeksoi Nevadan yliopiston Veronica-niminen hakukone (Very Easy Rodent-Oriented Net-wide Index to Computer Archives). Vuonna 2007 Gopher-palvelimia oli jäljellä 86. 2020-luvulla Gopherin suosio lähti uuteen nousuun ja palvelimiä oli vuonna 2020 lähes 400.
Tekniikka
Gopherin kehitti Mark P. McCahillin johtama tiimi Minnesotan yliopistossa.
Ensimmäinen versio protokollasta ilmestyi vuonna 1991 ja vuonna 1993 sille julkaistiin RFC-dokumentti. Gopher on suunniteltu asiakas-palvelin-arkkitehtuurille.
Gopherin URL on muotoa  (vertaa HTTP:n  ). URL:t on tosin määritelty Gopherin jälkeen, eikä se näytä niitä sisäisesti. IANA on varannut portin numero 70 gopher-protokollalle.
Gopherin hyperteksti
Gopherin valikoissa käytetään tekstitiedostoa, josta käytetään epävirallista nimeä gophermap.
Normaali teksti näytetään sellaisenaan. Tekstirivit (selector line), jotka sisältävät tabulaattori-merkkejä muodostavat linkkejä. Rivi alkaa yhdellä merkillä, joka kuvaa linkitettävän tiedoston tyyppiä. Heti sen perään kirjoitetaan linkin käyttäjälle näkyvä nimi, ja tabulaattorilla erotettuna polku, johon linkki viittaa. Lisäkenttiä käytetään toisille palvelimille linkitettäessä, jolloin niihin lisätään palvelimen isäntänimi ja portti.
Gopherin tiedostonsiirto palauttaa tiedoston sellaisenaan, eikä sisällä mitään metadataa tiedostoista, joten niiden nimen ja tyypin päättely jää asiakasohjelman vastuulle.
Pierre Boulle
Pierre-François-Marie-Louis Boulle (20. helmikuuta 1912 Avignon, Ranska – 30. tammikuuta 1994 Pariisi, Ranska ) oli ranskalainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia romaanejaan ovat Kwai-joen silta (1952) ja Apinoiden planeetta (1963), jotka tunnetaan myös elokuvasovituksistaan.
Avignonissa syntynyt Boulle opiskeli insinööriksi Pariisin École supérieure d'électricitéssa ja muutti vuonna 1938 Kaakkois-Aasiassa johtamaan kumiplantaasia lähellä Kuala Lumpuria. Toisen maailmansodan aikana hän toimi ranskalaisten vastarintaliikkeessä Kaakkois-Aasiassa, kunnes jäi vuonna 1943 kiinni ja joutui pakkotyöhön. Seuraavana vuonna, liittoutuneiden voiton lähestyessä, hänet järjestettiin pakoon. Melko pian sodan jälkeen Boulle palasi Ranskaan ja ryhtyi kirjailijaksi. Sota-ajan kokemukset näkyivät monissa hänen kirjoissaan.
Boullen viimeiseksi teokseksi jäi vuonna 1992 julkaistu A Nous Deux, Satan. Hän kuoli vaikeaan sairauteen tammikuussa 1994.
Mäti
thumb|Vasemmalla lohen mätiä, oikealla sammen mätiä eli [[kaviaaria.]] Mäti on naaraskalan hedelmöittymättömiä munasoluja. Jokainen mätijyvänen sisältää lisääntymissolun ja ruskuaisen, joka on vararavintoa.
Mätiä käytetään ruoanvalmistuksessa yleensä tuoresuolattuna, mutta myös kypsennettynä.
Ravintoarvot
thumb|Mätiä ruotsalaisen paahtoleivän ja katkarapumajoneesin päällä. Mädissä on erilaisia ravintoaineita, kuten rasvoja, valkuaista, vitamiineja ja kivennäisaineita. Energiaa 100 grammassa mätiä on noin 140–200 kilokaloria.
Eri kalalajien mädissä on erilaiset vitamiinipitoisuudet. A-vitamiinia on paljon muun muassa sillin, turskan ja koljan mädissä. E-vitamiinia on paljon turskakalojen mädissä, D-vitamiinia lohen ja muikun mädissä. Monen kalan mädissä on myös C-vitamiinia ja B12-vitamiinia.
Joidenkin kalojen mädin rasvasta EPA- ja DHA-rasvahappoja on yli 30 prosenttia. Rasvaisimpien kalojen mädissä on runsaasti kolesterolia.
Kivennäisaineista mädissä on runsaasti fosforia ja seleeniä. Joissakin mätituotteissa on runsaasti suolaa.
Talteenotto
Mäti otetaan talteen avaamalla saaliskala menetelmällä, joka riippuu kalalajista. Mäti erotellaan kalvoista, puhdistetaan huuhtelemalla ja valutetaan kuivaksi. Lopuksi mäti suolataan vähintään kaksiprosenttiseksi, jotta se säilyy. Hauen, ahvenen, mateen ja kiiskin mäti pakastetaan vuorokauden ajaksi, jotta estetään mahdollinen heisimatotartunta. Mäti säilyy tuoreena pakastimessa muutaman kuukauden ajan.
Käyttö
thumb|Mätitahnaa leivällä. Mäti on monikäyttöinen raaka-aine. Sitä syödään sellaisenaan, sillä koristellaan ja täydennetään alku- ja välipaloja, ja siitä valmistetaan kalakastikkeita. Myös kuivatusta mädistä voidaan valmistaa erilaisia välipaloja. Mädistä valmistetaan lisäksi mätitahnaa ja mätihyydykkeitä. Mätiä syödään usein blinien kanssa. Aasiassa mätiä käytetään esimerkiksi susheissa.
Kokonaisia mätipusseja voidaan paistaa pannulla. Irralliseksi puhdistettu mäti paistetaan joskus sidosaineiden kanssa. Mätiä voidaan myös kylmäsavustaa ja lämminsavustaa.
Käyttörajoitukset
Kala-allergikot voivat saada mädistä oireita. Listeriavaaran vuoksi mätiä ei suositella raskauden aikana. Kihtipotilaat voivat nauttia mätiä pieniä määriä, sillä mädissä on melko vähän puriineja.
Valikoimat
Mäti on paljon kalliimpaa kuin kala, kilohinnaltaan viidestäkymmenestä eurosta ylöspäin. Sammen mädin eli kaviaarin kilohinta on tuhansia euroja.
Mädin sesonkia Suomessa on joulukuu ja alkuvuosi.
Japani
thumb|Lohen mätiä Shiogaman kalatorilla Japanissa Japanilaisessa keittiössä käytetään mätiä eri muodoissa:
Mätiä käytetään japanissa usein sushin raaka-aineena.
Pohjoismaat
Rasvakalan mätiä käytetään yleisesti tanskalaisessa keittiössä. Se tarjotaan yleensä kovaksi keitettyjen kananmunien päällä tai sen kanssa voidaan nauttia esimerkiksi katkarapuja. Myös turskan mätiä syödään yleisesti.
Välimeri
Kreikkalaisessa keittiössä tarama on suolattua ja palvattua karpin mätiä ja siitä valmistetaan taramosalataa sekoittamalla taramaa, sitruunanmehua, leivänmuruja, sipuleja ja oliiviöljyä. Taramosalataa käytetään dippinä.
Bottarga on etenkin Sardiniassa mutta myös muualla Välimeren rannikoilla tuotettu kelttikalojen kokonaisista mätipusseista valmistettu suolattu ja kuivattu ruoka.
Iran
Iranin Kaspianmeren puoleisilla alueilla Gīlānissa ja Mazarandanissa käytetään eri mätilajeja. Mätiä nautitaan grillattuna, palvattuna, suolattuna tai sekoitettuna muihin ruoka-aineisiin. Suolattua tai palvattua mätiä käytetään mausteiden tapaan. Tuore mäti nautitaan yleensä grillattuna, höyrytettynä tai sekoitettuna kanamuniin ja paistettuna vanukasmaisena ruokalajina, joka tunnetaan nimellä ”Ashpal Kuku”.
Blythe Danner
Philadelphiassa syntynyt Danner on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Vuorovetten prinssi (1991), X-Files – taistelu tulevaisuudesta (1998), Perhe on painajainen (2000) ja Painajainen perheessä (2004). Television puolella hänellä on ollut rooli esimerkiksi sarjassa Huff – terapian tarpeessa (2004–2006).
Danner oli vuosina 1969–2002 naimisissa ohjaaja Bruce Paltrow’n kanssa. Avioliitto päättyi miehen kuollessa suusyöpään. Näyttelijä Gwyneth Paltrow on parin yhteinen tytär.
Fagerstan kunta
Fagerstan kunta on Västmanlandin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Västmanlandiin. Kunnan keskustaajama on Fagersta.
Kunnan maapinta-ala on 269,03 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 13 267 henkeä (31.12.2020).
Vuonna 2022 Fagerstan kunnan asukkaista noin 23 prosentilla on suomalainen yhteys, eli he ovat joko syntyneet Suomessa tai vähintään yksi isovanhempi tai äidin tai isän isovanhempi on syntynyt Suomessa. Fagerstan suomalaisten yhdistys on järjestänyt 1950-luvun puolivälistä alkaen valtakunnallisia talvi- ja kesäurheilukilpailuja sekä jokakesäistä elojuhlaa kaikille ruotsinsuomalaisille.
Fagersta oli pitkään tunnettu raskaasta metalliteollisuudestaan, joka valmisti muun muassa kovametallituotteita ja kallioporia. 1980-luvun puolivälissä Kinnevik-konserni lakkautti Fagersta Bruks -osakeyhtiön. Vuonna 2007 kunnassa oli 10,52 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 3,9 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Garage- ja punkrockyhtye The Hives on kotoisin Fagerstasta.
Kuntajaon kehitys
Västanforsin maalaiskuntaan perustettiin vuonna 1927 Fagerstan taajaväkinen yhdyskunta. Koko kunta muutettiin vuonna 1944 Fagerstan kaupungiksi, ja se sai nimensä alueen hallitsevan työnantajan Fagersta Brukin mukaan. Samalla taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin. Vuoden 1952 kuntauudistus ei vaikuttanut Fagerstan kaupunkiin, mutta Västervålan maalaiskunta liitettiin tuolloin Ramnäsin maalaiskuntaan. Vuonna 1963 Ramnäs liitettiin osaksi Surahammarin maalaiskuntaa, josta Västervålan alue siirrettiin Fagerstaan jo vuonna 1967. Vuonna 1971 Fagerstan kaupunki muutettiin nykyiseksi Fagerstan kunnaksi ilman rajamuutoksia.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 1 143 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 9,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 15,3 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 1 736 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 12,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 180 907 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 40 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 1 taajama, jonka osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 89,4 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 1 313 asukasta. Kunnan ainoa taajama on sen keskustaajama Fagersta, jossa oli 11 130 asukasta.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Fagerstan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Vuoden 2010 kunnallisvaaleissa Vasemmistopuolue sai Fagerstassa suhteellisesti enemmän ääniä kuin missään muussa Ruotsin kunnassa.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Fagerstan kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Whiplash (Metallican kappale)
Whiplash on Metallican vuonna 1983 ilmestyneen Kill ’Em All -albumin kuudes kappale ja ensimmäinen singlejulkaisu. Kappaleen ovat säveltäneet James Hetfield ja Lars Ulrich. Se kuuluu selvästi albumin nopeimpien ja raskaimpien kappaleiden joukkoon, ja tekikin alkuaikojen Metallican tunnetuksi nimenomaan thrash metal -yhtyeenä. Sana "whiplash" viittaa 1980-luvun metallimusiikkifanien keskuudessa suosittuun harrastukseen, ns. moshaamiseen ja headbangingiin.
Colt (lännenlukemisto)
Colt oli suomalainen kioskikirjallisuuteen lukeutuva lännenlukemisto, jota julkaistiin vuosina 1961–1991. Lehti ilmestyi kerran kuukaudessa, joskin vuonna 1961 ehti ilmestyä vain seitsemän numeroa. Colt oli Lännensarjan ohella suosituimpia ja tunnetuimpia suomalaisia lännenlukemistoja. Coltia ilmestyi yhteensä 367 numeroa. Jokainen lehti sisälsi yhden kokonaisen tarinan.
Aluksi Coltia julkaisi Sarjakustannus Oy, loppuvuosina Kustannus Oy Semic.
Särkijärvi (Muonio)
thumb|right|270px|Olostunturi Särkijärveltä katsottuna Särkijärvi on noin 300 asukkaan kylä ja saman niminen järvi Muonion kunnassa. Kylä sijaitsee noin 12 kilometrin päässä Muonion kirkonkylältä Kittilään päin, kantatie 79:n varressa. Särkijärven kylään kuuluvat myös Torassiepin ja Kutunivan sekä Keimiöniemen kyläalueet. Särkijärveltä voi ihailla yhtä Suomen kansallismaisemista, josta on tehty myös postimerkki (Europa: Maisema Pohjois-Suomessa) vuonna 1977. Maisema avautuu kantatieltä ja siinä näkyy Pallastunturit Särkijärven taustalla. Särkijärvi on muutoinkin edullisessa asemassa maisemiensa puolesta. Pohjoisessa ja idässä näkyvät Pallastuntureiden ohella Keimiötunturi, luoteessa Olostunturi ja etelässä Särkitunturi.
Särkijärvellä toimi pitkään Rajavartiolaitoksen toimipiste. Nykyisin alue toimii asuinalueena ja talvisin alueella on autojen testausta arktisissa olosuhteissa.
Muonion järvialue
Järvialue on nimi, joka viittaa Muonion kunnassa olevaan lukuisten pienien kylien muodostamaan alueeseen. Järvialueeseen kuuluvat seuraavat kylät: Särkijärvi, Kutuniva, Jerisjärvi, Matinvaara, Linkuniemi, Soukka, Muotkavaara, Kumpula, Isosaari, Tiurajärvi, Äkäsjärvi, Nivunkijärvi ja Heinäniemi. Alueen suurimmat järvet ovat Jerisjärvi ja Äkäsjärvi. Alueella toimii Järvialueen Kyläyhdistys ry. Järvialue on myös kunnan yhden äänestysalueen nimi.
Puhekielessä Järvialuetta on kutsuttu Muotkavaaraksi läheisen vaaran mukaan ja leikkisästi suljuperäksi. Alue on aiemmin muodostanut oman koulupiirin, jossa toimi vuodesta 1950 lähtien kansakoulu, Järvialueen koulu. Koulu suljettiin oppilaiden puutteen takia vuonna 1993.
Joensuun tori
thumb|Iltakonsertti torilavalla. thumb|Sininen virta on uusi taideteos, joka johtaa porttien kautta taidemuseolta torille thumb|Kojuja markkinapäivänä. Joensuun kauppatori on kaupungin keskus ja vilkas kohtaamispaikka. Se rajoittuu Vapaudenpuistoon, Torikatuun, Koskikatuun, Kauppakatuun (kävelykatu) ja Siltakatuun. Tori on ollut samassa paikassa vuodesta 1848, tosin alun perin alue käsitti myös Vapaudenpuiston. Suomalaisin graniittikivilaatoin pinnoitetun (vuoden 2018 lopulla valmistuneen uudistuksen jälkeen) torin pinta-ala on 6 000 m². Torin keskellä on myös vesiaihe, kiinteä juomavesipiste ja istumatilaa. Torin laidalla kävelykadun (Kauppakatu) ja Siltakadun kulman tutumassa on myös uusi kaarevakattoinen torilava nykyaikaisine oheistiloineen ja tekniikoineen. Torin alle valmistui toriparkki lokakuussa 2018.
Torille rakennettiin uusi kauppahalli, joka avattiin kesäkuussa 2023. Kauppahallin rakennutti Pohjois-Karjalan Osuuskauppa. thumb|Joensuun uusi kauppahalli Torikadun suunnasta koillisesta.
Elävä tori
Torilla näkyvät vuodenajat. Talvi on hiljaisempaa aikaa, mutta silloinkin siellä on esimerkiksi karjalanpiirakoiden, sultsinoiden ja munkkien myyjiä, tapahtumia ja näyttelyitä, käsityö- ja vaatekauppiaita sekä katuruokakojuja. Lauantai on talvellakin usein vilkkain toripäivä.
Keväällä torille ilmestyvät taimien myyjät ja jäätelökioskit. Lisäksi katuruokakojujen määrä lisääntyy. Myös esimerkiksi Marttakahvila avautuu huhti–toukokuussa.
Kesällä torilla on myös erilaista neuvontapalvelua: nettitori, joka tarjoaa internetyhteyksiä ja tietokoneneuvontaa, kaupungin matkailukioski, josta turisti saa tietoa, kulttuurikioski, joka välittää lippuja muun muassa kesäteattereihin ja marttojen toripöytä, josta saa sienineuvontaa.
Pitkälle syksyyn torilla myydään syksyn satoa pelloilta, puutarhoista ja metsistä. Torikahvilat sulkeutuvat vasta kun säät muuttuvat hyvin talvisiksi.
Torin suurimmat vuotuiset tapahtumat ovat vappu, Kulttuuritori kesäisin, ToriFest ja Joen yö elokuussa, joulunavaus marraskuussa sekä uudenvuoden vastaanotto. Molempien viimeksi mainittujen tapahtumien yhteydessä järjestetään myös ilotulitusnäytös.
Torilla on järjestetty myös muun muassa sotilasparaateja, mielenosoituksia, lumilautailutapahtumia, jään- ja lumenveistokilpailuja sekä ulkoelokuvaesityksiä, jolloin on toisinaan käytetty jopa lumipenkkaa valkokankaana. Vaalien alla torille nousee puolueiden ja ehdokkaiden vaalitelttoja ja soppatykkejä. Torin suurimpia tapahtumia on ollut syyskuussa 2006 Euroopan mestari Jukka Keskisalolle järjestetty kultamitalijuhla.
Taksiasema on torin itälaidalla Koskikadun ja Torikadun kulmassa. Torityömaan ajan se sijaitsi korttelin päässä Niskakadulla ja Torikadulla.
Torin ympäristö
thumb|Vapunpäivää torilla. thumb|Korikauppaa markkinapäivänä.
Koskikadun ja Torikadun kulman Carlsonin tavaratalo valmistui huhtikuussa 2007. Sitä ennen tontti oli pysäköintipaikkana. Tontilla oli 1990-luvulla niin sanottu Lasipalatsi ja sitä ennen linja-autoasema. Taitokortteli on Carlsonin tavaratalon vieressä.
Koskikadulla sijaitsee Carelicum matkailuneuvontoineen. Samassa yhteydessä toimii myös Pohjois-Karjalan museo Hilma. Carelicum aloitti talossa 1998. 1980-luvun alussa valmistunut graniittinen rakennus tunnetaan entisenä Maakuntapankin (Säästöpankin) talona. Sen vieressä on Kekäleen talo, jonka yläkerrassa toimii yökerho, viihderavintola Las Palmas. Koskikadulla Kauppakadun kulmassa sijaitsi aiemmin entinen osuusliike Oma-Avun talo (1955), jossa oli useita pieniä liikkeitä. Talo tunnettiin viime vuodet pizzeria Veronan talona. Rakennus purettiin kevään 2013 aikana ja Osuuspankin 6-kerroksinen liike- ja asuintalo valmistui vuoden 2015 lopussa.
Kauppakadulla on vuonna 2003 valmistunut 7-kerroksinen Torinhelmi. Paikalla oli ennen kaksikerroksinen Hankkijan talo (1953), josta osa on edelleen jäljellä Keskuskujan puolella. Pankkitalo (1951) on torin reunan jyhkein talo. 7-kerroksisen talon ulkopinta on vuolukiveä. Talossa toimi vuoteen 1985 Suomen Pankki sekä Säästöpankki. Talossa on muun muassa Silmäasema, urheiluliike, valokuvaliike, ravintola Bar & Play sekä asianajotoimistoja. Elokuvateatteri Aallotar toimi talossa syksyyn 2005.
Torinhelmen ja Pankkitalon välissä on Keskuskuja, entinen esikaupunkilinja-autojen pysäkki. Paikalla on nyt lasten leikkipaikka ja katutaideteos Sininen virta (2005), joka johtaa Joensuun taidemuseolle. Keskuskujan vieressä on pienehkö, viihtyisä Keskuspuisto, jossa on muun muassa veistostaidetta. Nykyisin Keskuspuiston yhteydessä sijaitsee myös pitkälle syksyyn palveleva Päivänurmen Torikahvio ja -pubi.
Kävelykadulle sijoitettiin kesällä 2007 pronssinen Susi kosiomatkalla eli Kosiosusi-veistos ( Eija Hänninen ja Henna Onnela). Saman patsaan lasikuituinen versio oli esillä kesällä 2006. Rinnakkaisveistos Morshukka (Eija Hänninen ja Henna Heiskanen) paljastettiin Kosiosuden lähellä 2019.
Siltakadulla Kauppakadun kulmassa on Teräskulman talo (1938), joka tunnettiin myös Tiimarin talona, kunnes liike lopetettiin 2013.
Torin laidalla Siltakadulla on kaksi suurta kiinteistöä, (Yhdyslinna ja Ora-Kotila), joista Ora-Kotila on osa Iso Myy -kauppakeskusta, jonka sisäänkäynti valmistui Siltakadulle keskelle korttelia keväällä 2007. Taloissa ovat toimineet aikaisemmin Suomen Yhdyspankki, Kansallis-Osake-Pankki (myöhemmin Merita Pankki ja Nordea) ja tavaratalo Kotilainen. Siltakadun varrella ovat muun muassa Rax Buffet, R-kioski ja Joensuun Uusi Apteekki. McDonald's lopetti toimintansa joulukuun lopussa 2006, ja tilalle avattiin pub Gloria maaliskuussa 2007.
Kauppahalli
Vuonna 1968 valmistunut kauppahalli sijaitsi torin etelälaidalla. Vanha puinen kauppahalli, joka valmistui 1902 ja purettiin vuodenvaihteessa 1968–1969, sijaitsi torin vastakkaisella laidalla Siltakadun varressa. Sen purkamista edelsi kiivas poliittinen kädenvääntö.
Vuonna 2016 Joensuun kaupunki teki päätöksen kauppahallin purkamisesta, sillä sen peruskorjausta ei ole pidetty kannattavana varsinkin kun suunnitelma toriparkista on vireillä. Halli suljettiin 30.8.2016, ja se purettiin marras-joulukuussa 2016.
Kesäkuussa 2023 Pohjois-Karjalan Osuuskauppa PKO:n rakennuttama uusi puinen kauppahalli valmistui alkuperäisen hallin paikalle Siltakadun varteen.
Markkinat
thumb|left|Joensuun tori markkinapäivänä. thumb|upright=0.4|right|Viipurinrinkeli. Torilla on markkinat vähintään neljä kertaa vuodessa: tammikuussa, huhtikuussa, syyskuussa ja marraskuussa.
Kauppatorin markkinat ovat yleensä kaksipäiväiset, ja ne pidetään pääsääntöisesti kunkin kuukauden toisena torstaina ja perjantaina. Tori ja kävelykatu täyttyvät tuolloin eri puolilta Suomea tulleista kiertävistä markkinamyyjistä sekä Joensuun ja oman maakunnan kauppiaista. Viipurinrinkeli on eräs markkinoiden erikoisherkuista. Syyskuussa torilla on suuret sadonkorjuumarkkinat (Joensuun syysmarkkinat) http://www.joensuunvirta.fi/tapahtumat/. Keväisin ja syksyisin kauppatorilla järjestetään myös kalamarkkinat, jotka aikaisemmin pidettiin Rantapuistossa.
Markkinoiden aikaan Joensuun kaupoissa on markkinatarjouksia ja ravintoloissa markkinatansseja. 1960-luvulle saakka markkinoiden yhteydessä pidettiin myös suuret hevosmarkkinat. Hevosia myytiin viimeisenä vuosina urheilutalon ja Länsikadun välisellä alueella, nykyisessä Ystävyydenpuistossa.
Torin menneisyyttä
Linja-autoasema tuli torille 1930-luvulla, kun moottoriliikenne muutti katukuvaa. Matkahuollon rakennus oli Torikadun laidalla 1960-luvun loppuun saakka. Vuonna 1930 valmistui myös Shellin huoltoasema.
Toriparkki ja torin remontti
Torin alle valmistui toriparkki lokakuussa 2018. Joensuun kaupunginvaltuusto oli käsitellyt asiaa useaan kertaan, ja keväällä 2006 se päätti antaa luvan aloittaa torinaluspysäköinnin mahdollistavan asemakaavan laadinta. Syksyllä 2016 toriparkin rakentamissuunnitelmat etenivät, kun Pohjois-Karjalan Osuuskauppa (PKO) ja Joensuun kaupunki tekivät sopimuksen Joensuun toripysäköintilaitoksen rakentamisesta. Samalla torin pinta uusittiin, ja uusi tori avattiin 25.11. 2018. Kahden vuoden ajan tori toimi läheisellä kävelykadulla ja Keskuskujalla.
Torista sanottua
thumb|Kirpputori täyttää torin useana kesäsunnuntaina. thumb|Torin taksikoppi sijaitsi kesällä 2011 Torikadun puoleisella laidalla.Ismo Björn Joensuun toria koskevassa kolumnissaan Aution torin ruhtinaallisuus on suomalaista ylellisyyttä (Karjalainen  18.10.2006) lausahti muun muassa seuraavaa:
Arttu Käyhkö kolumnissaan Lihapiirakka kahdella tikillä ja pieni maito, kiitos! Karjalaisessa 6.10.2006 pakinoi seuraavasti:
Sandra Roelofs
thumb|Sandra Roelofs
Sandra Saakašvili-Roelofs (s. 23. joulukuuta 1968) on Georgian entisen presidentin Mikheil Saakašvilin hollantilaissyntyinen puoliso.
Sandra Roelofs syntyi Terneuzenissa, Alankomaissa. Hän valmistui Institute of Foreign Languagesta Brysselistä ja International Institute of Human Rightsta Strasbourgista. Roelofs ja Mikheil Saakašvili tapasivat vuonna 1993 Strasbourgissa, ja myöhemmin he muuttivat New York Cityyn, jossa Roelofs oli töissä Columbian yliopistossa. Vuonna 1996 pariskunta muutti Georgiaan, jossa Roelofs oli töissä Punaisessa Ristissä ja Alankomaiden konsulaatissa Tbilisissä.
Roelofsin kotikieli on hollanti mutta hän puhuu sujuvasti ranskaa, englantia, saksaa, venäjää ja georgiaa. Pariskunnalla on kaksi poikaa, Edward ja Nikoloz.
Autobahn
thumb|Saksan moottoritieverkko. thumb|Saksalainen moottoritien merkki. thumb|[[Bundesautobahn 2.]] Autobahnit muodostavat Saksan moottoritieverkoston. Autobahneilla ajonopeutta ei useimmiten ole rajoitettu, mutta suositeltu nopeus on 130 km/h. Huomattavasti tätä suurempien nopeuksien käyttö on kuitenkin erittäin yleistä.
Historia
thumb|Uusi autobahn vuodelta 1943. Autobahnien käsite syntyi 1920-luvulla Hampurin ja Baselin välisen nopean tieyhteyden rakentamista vaatineen HaFraBa-yhdistyksen käyttäessä termiä kuvaamaan rautatiehen verrattavissa olevaa autotietä. Yhdistyksen ehdottama mittava projekti ei kuitenkaan koskaan toteutunut, kansallissosialistien asetuttua hanketta vastaan valtion päättävissä elimissä. Ensimmäinen kaksi suurkaupunkia yhdistävä autobahn valmistui lopulta vuonna 1932 Kölnin ja Bonnin välisen nykyään nimellä A 555 tunnetun 20 kilometriä pitkän tien muodossa. Ensimmäisenä autobahnina pidetään kuitenkin Berliinissä sijaitsevaa vuonna 1921 julkiseen käyttöön avattua AVUS-moottorirataa.
Vuonna 1933 valtaan noussut ja aiemmin autobahneja vastustanut Adolf Hitler näki suuren tieverkon rakentamisen olevan ratkaisu maata vaivanneeseen suurtyöttömyyteen. Autobahn-verkon rakentaminen liittyi toiseenkin Hitlerin suunnitelmaan, kansanauton tarjoamiseen jokaiseen työläisperheeseen vähitellen säästämällä. Autobahnien rakentaminen oli päässyt ennen toista maailmansotaa hyvään vauhtiin, mutta työt keskeytettiin vuonna 1943 Saksan keskittäessä voimavaransa sotavarusteluun. Lukuisia tieosuuksia jäi kesken ja sodan jälkeen ne olivat kärsineet huomattavia vaurioita. Autobahnien merkitys sodankäynnissä osoittautui ennakoitua pienemmäksi, sillä teloilla varustetut ajoneuvot olisivat pilanneet ne nopeasti, ja jatkuva pula polttoaineista ja kuorma-autoista siirsi kuljetuksia rautateille.
Saksan autobahn-verkosto teki suuren vaikutuksen yhdysvaltalaiseen kenraaliin ja myöhempään presidenttiin Dwight D. Eisenhoweriin, joka palveli Euroopassa toisen maailmansodan aikana. Hänen aloitteestaan luotiin Yhdysvaltoihin 1950-luvulta lähtien koko maan kattava moottoritieverkosto, joka tunnetaan nimellä Interstate Highway System.
Vuonna 2005 Saksan autobahn-verkoston yhteispituus oli noin 12 200 kilometriä. Vertailun vuoksi Yhdysvalloissa on noin 75 000 kilometriä ja Kiinassa noin 60 000 kilometriä vastaavan tyyppisiä väyliä.
Saksan autobahnien numerointi
thumb|Autobahnien numerointi kartalla. Saksan autobahnien nykyinen numerointijärjestelmä on ollut käytössä vuodesta 1974, entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueella Saksan jälleenyhdistymisestä alkaen vuodesta 1990. Autobahnien numeron edellä on tunnuskirjain A, esimerkiksi A 8. Saksan halki kulkevat pääreitit on numeroitu yksinumeroisesti niin, että itä–länsisuuntaiset ovat saaneet parillisen ja pohjois–eteläsuuntaiset parittoman numeron. Joidenkin teiden kohdalla tämä määritelmä ei ole aivan selkeä, sillä ne eivät välttämättä kulje kartalla vaaka- tai pystysuoraan. Lyhyemmät autobahnit, jotka ovat pääasiassa seudullisia yhteyksiä eli esimerkiksi kaksi kaupunkia toisiinsa yhdistäviä, on numeroitu kaksinumeroisella tunnuksella, kuten A 24 (Berliinistä Hampuriin).
Teiden numerointi
Hyvin lyhyet, paikallista liikennettä välittävät autobahnit, kuten kehätiet tai Kölnin ja Bonnin välinen yhteys, ovat saaneet kolminumeroisen tunnuksen. Niiden alku on sama kuin alueen ylemmän tiestön numero.
Autobahneja koskevat säädökset ja niiden valvonta
Poliisi partioi Saksan autobahneilla tunnuksettomilla autoilla ja moottoripyörillä, jotka on varustettu videolaitteistoilla. Näin valvotaan muun muassa turvavälejä, ja videotallenteita kyetään käyttämään todisteaineistona. Tärkeimpiä valvottavia määräyksiä ovat:
Tienvarsipalvelut
thumb|Raststätte A 13-tiellä [[Freienhufenissa. ]] Saksassa levähdysalueita kutsutaan nimellä Raststätte. Näillä on yleensä ravintola, polttoainejakelu ja WC-tilat. Joillakin alueilla on myös motelli. Ne olivat aiemmin valtiollisessa omistuksessa vuoteen 1998 mutta ovat sittemmin yksityistetty. Levähdysalueita on yleensä 55 kilometrin välein. Polttoaineen riittäminen seuraavan levähdysalueen huoltoasemalle kannattaa varmistaa, sillä poliisi sakottaa polttoaineen loppumisen johdosta tielle jääneen auton kuljettajaa. Autobahnien varsilla on noin 720 levähdysaluetta, niitä arvioidaan käyttävän vuosittain 500 miljoonaa matkailijaa.
Kiinan tasavallan parlamenttivaalit 2020
Vaaleissa parlamenttipaikat jaetaan seuraavasti:
Äänioikeus on kaikilla vähintään 20-vuotiailla taiwanilaisilla. Äänestäjät saavat äänestyspaikalla kaksi lipuketta: toisella annetaan ääni henkilövaalissa omalle paikalliselle edustajalleen ja toisessa koko maan kattavassa listavaalissa poliittiselle puolueelle. . Parlamenttivaaleissa äänestäjien ei tarvitse erikseen rekisteröityä.
Tulokset
Vaikka DPP menetti paikkoja se säilytti silti asemansa suurimpana puolueena. Valituista edustajista 66 oli miehiä ja 47 naisia. Keski-ikä oli 52,32 vuotta. .
Köyhä ritari (kirja)
Köyhä ritari on Reijo Mäen vuonna 2023 ilmestynyt 34. Vares-dekkari.
ORP Orzeł (1962)
ORP Orzeł oli Puolan laivaston Orzeł-luokan sukellusvene. Se oli alun perin Neuvostoliiton laivaston projekti 613:n S-265.
Valmistus
Neuvostoliiton laivasto tilasi aluksen Gorkista tehtaalta No. 112, missä köli laskettiin 27. heinäkuuta 1954 telakkanumerolla 611. Se laskettiin vesille 30. marraskuuta ja otettiin 30. heinäkuuta palvelukseen Neuvostoliiton laivastossa nimellä S-265.
Palvelus
Neuvostoliiton laivasto poisti 30. joulukuuta 1962 aluksen palveluksesta ja luovutti sen Puolan merivoimille.
Varsovan liiton merisotaharjoituksessa Barentsinmerellä 1968 alus vältti ORP Kondorin kanssa etsinnät, vaikka etsijöinä oli 300 pinta-alusta mukaan lukien Itä-Saksan Kansanlaivaston sukellusveneentorjuntaosasto ja noin 500 lentokonetta. Alus kykeni tunkeutumaan Murmanskin sotasatamaan. Seuraavana vuonna alus kykeni radio-ohjauksen avulla torpedoimaan Pohjanmerellä olleen Sverdlov-luokan risteilijän harjoitustorpedolla.
Podeetio
Podeetio on jäkälän sekovarresta kasvava pystyosa, jollaisia esiintyy etenkin torvi- ja poronjäkälillä. Se on torvijäkälillä kotelomaljojen yhteinen jalkaosa.
Kia Asamiya
Kia Asamiya (oikealta nimeltään Michitaka Kikuchi, s. 1963 ), on japanilainen mangaka. Hän on tullut tunnetuksi muiden muassa sarjoillaan Martian Successor Nadesico, Silent Möbius, Dark Angel ja Steam Detectives.
Christine Wachtel
Christine Wachtel (s. 6. tammikuuta 1965 Altentreptow) on saksalainen juoksija, jonka päälajina oli 800 metriä. Hän oli vuoden 1988 olympialaisissa hopealla häviten ainoastaan harjoittelupartnerilleen Sigrun Wodarsille. Wachtel on 166 cm pitkä ja kilpailu-uransa aikana hän painoi 66 kilogrammaa. Uransa jälkeen hän on johtanut pizzeriaa Neubrandenburgissa.
Reijo Pitkäranta
Reijo Veikko Iisak Pitkäranta (s. 11. joulukuuta 1945 Ilmajoki) on Helsingin yliopiston latinan kielen dosentti. Hän on tullut tunnetuksi Yleisradion latinankielisistä uutisista Nuntii Latini, joita hän on toimittanut vuodesta 1989 alkaen Jyväskylän yliopiston emeritusprofessori Tuomo Pekkasen kanssa.
Opiskelu ja työura
Pitkäranta kirjoitti ylioppilaaksi Seinäjoen lyseosta vuonna 1964. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1970 ja filosofian lisensiaatiksi 1973. Filosofian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1978.
Hän aloitti akateemisen työuransa Helsingin yliopiston Rooman kirjallisuuden assistenttina 1970 ja on sen jälkeen työskennellyt Helsingin yliopistossa latinanopetuksen eri tehtävissä, lukuun ottamatta yhden vuoden kestänyttä professorin viransijaisuutta Åbo Akademissa 1980-luvulla. Vuodesta 1979 hän on ollut latinan kielen dosentti ja vuodesta 1992 yliopistonlehtori.
Tutkimustyö
Pitkäranta on tutkinut latinankielisiä piirtokirjoituksia. Opiskeluaikanaan hän tutki keisari Neron aikaisia piirtokirjoituksia Suomen Rooman-instituutissa ja oli mukana työryhmässä, joka luovutti professori Veikko Väänäsen johdolla muun muassa paaville työryhmän raportin. Suomessa hän johti työryhmää, joka tutki Suomen kirkkojen ja hautausmaiden latinankielisiä piirtokirjoituksia. Tutkimuksen tuloksena julkaistiin vuonna 2004 kirja Suomen kirkkojen latina – piirtokirjoitukset kirkoissa, kellotapuleissa ja hautausmailla.
Tieteen popularisoija
Pitkäranta on ansioitunut tieteen kansantajuistajana. Hän pitää yleistajuistamista tärkeänä ja yliopiston tehtäviin kuuluvana opetuksen ja tutkimuksen ohella: Tiedettä on tehtävä ymmärrettäväksi yleisöä varten. Latinankielisillä uutisilla ja Nykylatinan sanakirjalla (yhdessä Tuomo Pekkasen kanssa) sekä Lääketieteen latina–suomi–latina-sanakirjalla (yhdessä Laura Mikkosen kanssa) hän haluaa osoittaa, että latina ei ole kuollut kieli, vaan se on käyttökelpoinen nykypäivänäkin, vaikka kukaan ei puhu sitä äidinkielenään. Nykylatinan sanakirjassa on vastineet muun muassa sellaisille nykysanoille kuin etätyö, isyysloma, ilmastonmuutos ja lintuinfluenssa. Myös avaruusalukselle ja tietokoneelle on olemassa latinankielinen vastine.
Monet klassisen latinan sanat ovat sellaisenaan käyttökelpoisia nykykielessäkin. Tästä on esimerkkinä salutatorium. Se tarkoitti 500-luvulla jaa. paikkaa, jossa vaihdettiin tervehdyksiä. Nykylatinassa sana tarkoittaa edustustilaa. Latinan kielen käyttöä ei valvo mikään virallinen kieliakatemia, joka antaisi säännöksiä siitä miten latinaa pitäisi käyttää. Nuntii Latini -ohjelmalla on kuitenkin paljon kuuntelijoita ympäri maailmaa, ja sanojen uudiskäyttö on alttiina heidän ja muiden latinan harrastajien arvostelulle. Tämä asettaa haasteita uusien sanojen keksijöille ja vanhojen sanojen uusiokäyttäjille.
Muu toiminta
Pitkäranta on mukana monessa alan järjestössä, joissa hänellä on ollut myös luottamustehtäviä. Vuodesta 1997 hän on ollut ylioppilastutkintolautakunnan latinan jaoston puheenjohtajana. Ansioistaan innostavana opettajana ja tieteen popularisoijana Yliopistonlehtorien liitto valitsi hänet Vuoden yliopistonlehtoriksi 2009. Vuonna 1988 Pitkäranta sai Suomen Leijonan Ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarimerkin.
Julkaisuja
Lisäksi hän on julkaissut erilaisia tieteellisiä julkaisuja.
Ceylon kesäolympialaisissa 1952
Ceylon osallistui Helsingin kesäolympialaisiin 1952. Sen joukkueessa oli viisi urheilijaa, jotka kilpailivat neljässä urheilumuodossa.
Donna
Donna voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Jimi Santala
Ura
Santala on Espoo Bluesin kasvatti. Hän pelasi B-junioriksi asti hyökkääjänä ja mutta vaihtoi kesken kauden 2004–2005 nykyiselle puolustajan pelipaikalleen. Santala siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhon B-nuoriin kaudeksi 2005–2006. Kaudeksi 2006–2007 hän palasi Bluesiin, jonka SM-liigajoukkueen kanssa Santala teki kaksivuotisen sopimuksen syyskuussa 2006. Hän pelasi kuitenkin molemmat sopimuskautensa kokonaan joukkueen A-nuorissa voittaen SM-hopeaa keväällä 2007. Kaudella 2007–2008 Santala oli Bluesin A-nuorten tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies Sami Blomqvistin kanssa tehoilla 11+16=27. Hän sijoittui koko A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Santala valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi puolustajaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Santala jatkoi kaudella 2010–2011 uraansa Ranskan pääsarja Ligue Magnusin Pingouins de Morzinessa. Hänen ensimmäinen pääsarjakautensa toi 25 runkosarjaottelussa tehot 4+8=12 ja kuudessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Santala oli Ranskan Liigacupin tehokkain puolustaja HC Amiensin Pavel Kowalczykin kanssa tehoilla 1+7=8. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi samassa liigassa pelaavaan Rouen Hockey Élite 76:een. Santala voitti kauden päätteeksi Ranskan-mestaruuden. Hän edusti joukkuetta myös Continental Cupissa, jonka Rouen voitti. Kaksi seuraavaa kautta Santala pelasi Gothiques d'Amiensissa. Kaudella 2012–2013 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+17=20, joilla Santala jakoi koko Ligue Magnusin puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan CPH Dijonin Kyle Hardyn kanssa. Kaudella 2013–2014 hän voitti koko liigan puolustajien syöttöpörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä toiseksi HC Morzine-Avoriazin Carl Hudsonin jälkeen tehoilla 2+22=24.
Santala siirtyi kaudeksi 2016–2017 konkurssiin ajautuneen Bluesin tilalle perustettuun Espoo Unitediin, joka siirtyi pelaamaan Mestistä. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi, toimien kapteenina lähes koko kauden Hirschovitsin ollessa loukkaantuneena. Santala oli tehokkain puolustaja, paras syöttäjä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 4+24=28, joilla hän sijoittui Mestiksen puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Kesken kauden 2017–2018, tammikuussa 2018 Santala siirtyi try-outille Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan Lausitzer Füchseen. Hän jatkoi siellä kauden loppuun, vaikka ei saanut ulkomaalaiskiintiön vuoksi peliaikaa pudotuspeleissä.
Kaudeksi 2018–2019 Santala siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjaan perustetun Kiekko-Espoon joukkueeseen.
Muuta
Santalan isoveli Jomi pelasi omalla urallaan alemmissa sarjoissa ja ulkomailla. Hän on sittemmin toiminut pelaaja-agenttina.
Jimi Santala on pelannut myös Rullakiekon SM-liigaa Grankulla IFK:ssa.
Jean Demozay
thumb|right|Hawker Hurricane II C-hävittäjäkone. Jean-Francois "Moses" tai "Morlaix" Demozay (21. maaliskuuta 1915, Nantes, Ranska – 19. joulukuuta 1945, Buc, Ranska) oli Britannian kuninkaallisissa ilmavoimissa palvellut ranskalainen sotilaslentäjä ja hävittäjä-ässä, Toisessa maailmansodassa. Demozay oli Brittiläisen Kansainyhteisön ulkopuolelta tulleista yksi eniten sodan alkupuolella ilmavoittoja kerännneistä taistelulentäjistä. Jotkin tiedot esittävät hänelle jopa 21 vihollisen lentokoneen pudotusta. Demozay toimi aluksi siviililentäjänä. Ennen sotaa hänet oli vapautettu asepalveluksesta tapaturmassa vammautumisen vuoksi, mutta sodan sytyttyä hän ilmoittautui vapaaehtoiseksi ja pääsi pian taistelulentäjäksi.
Demozay kunnostautui erityisesti Messerschmitt Me 109-koneiden pudottajana ilmataisteluissa, jolloin kyseessä olivat lähinnä sen E (Emil)- sekä F (Franz/Friedrich)-versiot, joskin hän pudotti myös vähintään kolme Focke-Wulf Fw 190 -konetta. Hänen lopullinen ilmavoittojen määränsä oli 18 varmistettua ilmavoittoa sekä 2 todennäköistä sekä 4 vaurioitettua vastustajan lentokonetta. Demozayn sotilasarvo oli everstiluutnantti. Enimmän osan pudotuksistaan Jean Demozay keräsi Supermarine Spitfire Mk V -hävittäjäkoneella. Sitä ennen muun muassa Dunkerquen evakuointioperatioon osallistunut Demozay oli lentänyt Hawker Hurricane Mk I -ja Mk II -hävittäjillä. Hän siirtyi muihin tehtäviin palveltuaan RAF:n Sqn. No.1:ssa ja No.91:ssa vuoden 1943 alun jälkeen.
Sodan jälkeen Demozay toimi koulutusyksikön apulaiskomentajana Ranskassa. Hän kuoli lento-onnettomuudessa 30 vuoden ikäisenä. Hän sai useita sotilaan tunnustuspalkintoja: kuten DSO:n sekä DFC:n soljella, Sotilasansiomitalin sekä Kunnialegioonan komentajan arvon. Sotilaallisia kunnianosoituksia eri tehtävissä sekä useilla rintamilla, myös tulkkina ja kouluttajana toimineelle Demozaylle kertyi Ranskan ja Britannian ohella myös Tšekkoslovakiasta, Belgiasta sekä Yhdysvalloista.
Krakova
Krakova (,, , Kroke) on Puolan suurimpia ja vanhimpia kaupunkeja. Krakovan asukasluku on noin 800 000 (vuonna 2021) ja esikaupunkeineen noin 1,2 miljoonaa. Se on Puolan toiseksi suurin kaupunki pääkaupunki Varsovan jälkeen ja ennen Łódźia.
thumb|Yksi Puolan merkittävimmistä joista, [[Veiksel, virtaa kaupungin läpi. Kuvassa taustalla Dębnickin silta.]]
Maantiede
Krakova sijaitsee Vähän-Puolan voivodikunnassa Etelä-Puolassa. Krakovan läpi virtaa Veikseljoki.
Vuoden kuuminta aikaa on heinä- ja elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on noin 23,5 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun, kylmimmillään tammikuussa −5,5 astetta. Sadepäiviä on 12–16 joka kuukaudessa. Eniten sataa kesäkuussa, keskimäärin 94 mm.
Synty
Krakova syntyi ikivanhalle kauppareitille, jonka kautta kuljetettiin maataloustuotteita, riistaa ja hunajaa itään Kiovaan ja sieltä jokia pitkin aina Bysanttiin asti. Krakovan seudun varhaisimmat asukkaat olivat kelttejä. Slaavit saapuivat tiettävästi alueelle 500–700-luvuilla. 900-luvulla, jolloin Krakova oli vislaanien slaaviheimon valtakunnan pääkaupunki, kaupungin läpi kulkevan Veikseljoen rannalle Wawelin kukkulalle rakennettiin ensimmäinen linnoitus.
1000-luvulta 1900-luvun alkuun
Vuonna 1257 Krakova sai Magdeburgin lain mukaiset kaupunkioikeudet, jolloin kaupungin rajat ja kadut määriteltiin. Kaupunki sai oman tuomiolaitoksen, itsehallinnon ja kaupunginmuurit.
Vladislav I Kyynäränmittainen (Władysłav I Łokietek) vahvisti Krakovan aseman pääkaupunkina kruunauttamalla itsensä kuninkaaksi Wawelin katedraalissa vuonna 1320. Tästä alkaen Puolan kuninkaat kruunattiin Krakovassa aina 1700-luvun lopulle asti.
Vuonna 1364 kuningas Kasimir Suuri perusti Krakovaan yliopiston, joka on Euroopan kolmanneksi vanhin yliopisto. 1400-luvun lopulla yliopistossa opiskeli muun muassa Nikolaus Kopernikus. Yliopiston piirissä alkoi 1700-luvun lopulla toimia myös ensimmäinen säännöllinen puolalainen sanomalehti Gazeta Krakowska.
Kasimir Suuri myös laajensi kaupungin kauppaoikeuksia ja perusti kaupungin muurien kylkeen Kazimierzin ja Kleparzin erilliset kaupungit. Hän myös avasi Puolan kaupungit juutalaisille, jotka oli karkotettu monista Keski-Euroopan maista.
Renessanssin aikakaudella 1500-luvun alkupuolella Sigismund I Vanhan ja hänen italialaisen vaimonsa, kuningatar Bona Sforzan, tytär Katariina Jagellonica päätyi avioliiton kautta Turkuun ja lopulta Ruotsin kuningattareksi kuningas Juhana III:n vaimona. Krakovassa ja sen esikaupungeissa asui 1500-luvulla noin 20 000 asukasta, joten se oli silloin keskikokoinen eurooppalainen kaupunki ja hovin, kaupan ja kulttuurin vuoksi yksi merkittävimmistä keskieurooppalaisista keskuksista.
Barokin aikana Krakovaan rakennettiin runsaasti kirkkoja, ja jo 1600-luvun puolivälissä kaupungissa oli yli 50 kirkkoa. Katariina Jagellonican ja Juhana III:n poika, kuningas Sigismund III Vaasa, asettui Varsovaan, ja hovi siirtyi sinne. Krakova jäi symboliseksi pääkaupungiksi. Viimeiset kruunajaiset pidettiin Wawelissa vuonna 1737, kun kuninkaaksi kruunattiin August III. Krakova jäi 1600-luvun loppupuolella ja 1700-luvulla sotien jalkoihin, kun kaupungin läpi kulkivat niin ruotsalaiset, venäläiset kuin itävaltalaisetkin joukot.
Puola jaettiin ensimmäisen kerran Venäjän, Preussin ja Itävallan kesken vuonna 1772. Toinen Puolan jako Venäjän ja Preussin kesken vuonna 1793 aiheutti Krakovassa kapinan, joka päättyi Puolan kolmanteen jakoon vuonna 1795 Venäjän, Preussin ja Itävallan kesken. Tässä viimeisessä jaossa itsenäinen Puola katosi kartalta ja Krakova jäi Itävallan haltuun aina vuoteen 1918 asti.
Itävalta-Unkarin osana Krakovasta tuli provinssikaupunki, joskin vuonna 1815 Krakovasta muodostettiin vapaakaupunki, nk. Krakovan tasavalta. Tämä kaupungin itsenäisyys päättyi vuonna 1846, ja kaupunkia kohtasi saksalaistaminen, nälänhätä ja taloudellinen taantuminen. Tilanne helpottui hiljalleen, ja vuonna 1867 maakunta sai laajan autonomian osana Itävallan Galitsiaa ja puola korvasi saksan paikallishallinnon kielenä. Krakova olikin ainoa kaupunki, jossa puolalainen kulttuuri sai varsin vapaasti kehittyä, ja yliopistossa nuorisoa koulutettiin kansallismielisessä valistushengessä. Samalla Wienin läheisyys tarkoitti sitä, että pääkaupungin uusimmat uutuudet, kuten kahvilat sanomalehtineen ja biljardisalit, kotiutuivat myös Krakovaan.
1900-luvun alku ja toinen maailmansota
Kun Puola itsenäistyi vuonna 1918, Varsovasta tuli sen pääkaupunki, mutta Krakova sai pitää vanhan nimensä ”Kuninkaallinen pääkaupunki Krakova”, ja sillä nimellä sitä kutsutaan edelleen.
Toisen maailmansodan alkaessa Krakovassa oli 251 000 asukasta. Saksalaiset miehittivät Krakovan sodan ensimmäisinä päivinä vuonna 1939 ja tekivät siitä kenraalikuvernementin. Koko kaupunki kärsi miehityksestä, mutta terrori kohdistui erityisesti juutalaiseen väestöön, jolta vietiin kansalaisoikeudet. Vuoteen 1945 mennessä Krakovan juutalainen yhteisö eli noin neljännes koko kaupungin väestöstä oli tuhottu. Oskar Schindler tuli kuuluisaksi pelastaessaan natsien kynsistä toista tuhatta Krakovan juutalaista, mistä Steven Spielberg teki vuonna 1993 elokuvan Schindlerin lista. Kaupunki kuitenkin säästyi totaaliselta tuholta, toisin kuin esimerkiksi Varsova tai Gdańsk. Sodan jälkeen hengissä säilynyt eliitti muuttikin Varsovasta Krakovaan, ja näin saivat alkunsa uudet kirjalliset ja taiteelliset instituutiot.
Toisen maailmansodan jälkeen
Sodanjälkeisen kommunistisen hallinnon aikana Krakovan aluetta teollistettiin voimakkaasti, ja Krakovasta tuli yksi Euroopan saastuneimmista alueista. Sen seuraukset näkyivät myös väestön terveydentilassa. Puolan ympäristöliike on saanut alkunsa Krakovassa.
1960-luvulla Krakova säilytti asemansa Puolan oppineisuuden ja tieteen keskuksena, joskin porvarillinen kaupunki jäi syrjään maan kehityksestä kommunistisen johdon suosiessa muita alueita. Vuonna 1978 Unesco otti Krakovan vanhankaupungin maailmanperintöluetteloonsa.
Kommunistisen hallinnon kaatumisen jälkeen 1990-luvulta lähtien Krakova on pyrkinyt eroon saasteista ja kaupunkia on restauroitu. Vuonna 2000 Krakova jakoi usean muun kaupungin (mm. Helsingin) kanssa Euroopan kulttuuripääkaupungin tittelin. Kaupunki onkin tunnettu museoistaan, festivaaleistaan ja jazzklubeistaan.
Koulutus
Kaupungissa toimii vuonna 1364 perustettu Jagellon yliopisto.
Nähtävyydet
Krakova on Puolan suurista kaupungeista ainoa, joka selvisi toisesta maailmansodasta lähes vahingoittumattomana. Krakovan keskiaikainen keskusta onkin Unescon maailmanperintöluettelossa. Krakovan lähiseuduilla sijaitsevat Auschwitzin keskitysleirimuseo sekä Wieliczkan suolakaivokset ovat myös maailmanperintöluettelon suojelukohteita.
Vanhankaupungintori on Krakovan keskiaikaisen keskustan ydin. Torilla sijaitsevat Mariankirkko sekä Verkahalli (Sukiennice), jotka kuuluvat Krakovan tunnetuimpiin nähtävyyksiin. Krakovan yliopisto on Euroopan vanhimpia, ja yliopiston vanha päärakennus Collegium Maius toimii nykyään museona. Krakovassa sijaitsevassa Czartoryskin taidemuseossa on tunnettuja maalauksia, kuten Leonardo da Vincin Nainen ja kärppä. Puolalla ja Ruotsilla on yhteistä historiaa. Sitä on nähtävissä Wawelin linnavuorella, jossa on muun muassa Vaasa-sukuisten hallitsijoiden muistomerkki ja hautakappeli.