cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kappa-kulma
Kappa-kulma johtuu siitä, että verkkokalvon tarkan näön alue fovea ei ole täsmälleen silmän optisella keskiakselilla, vaan yleensä noin viisi astetta ohimoon päin. Eteenpäin katsovan silmän optinen akseli osoittaa viisi astetta ulospäin, jotta katseen kohteen kuva taittuisi parhaaseen mahdolliseen kohtaan. Jos kulma on nolla, fovea on täsmälleen mykiön keskiakselilla.
Kappa voidaan mitata yksinkertaisella menettelyllä, jossa heijastetaan valoa silmään toinen silmä peitettynä siten että heijastus näkyy keskellä pupillia. Kappa on katseen suunnan ja valonlähteen välinen kulma.
Suhde karsastukseen ja valekarsastukseen
Karsastuksessa silmien yhteistoiminta on häiriintynyt siten, että vain toinen silmä suuntautuu oikein. Valekarsastuksessa puolestaan silmät toimivat yhdessä, mutta ne kuitenkin näyttävät osoittavan eri suuntaan.
Suuri positiivinen kappa-kulma voi johtaa tilanteeseen, jossa silmissä näyttää olevan eksotrooppinen karsastus. Peittotestissä kuitenkin voidaan huomata, että koehenkilö näkee kummallakin silmällä katseen suuntaa muuttamatta. Tässä tilanteessa kyse on valekarsastuksesta.
Jos taas iso positiivinen kappa-kulma yhdistyy esotrooppiseen eli sisäänpäin suuntautuvaan karsastukseen, karsastusta voi olla vaikea huomata ilman peittokoetta.
Kanadan Grand Prix 1992
Kanadan Grand Prix 1992 oli 523. Formula 1 -sarjan osakilpailu. Se ajettiin 14. kesäkuuta 1992 Circuit Gilles Villeneuve -radalla. Kilpailun voittoon ajoi McLaren -kuljettaja Gerhard Berger.
Coffee Prince 1 hojeom
Coffee Prince 1 hojeom on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Yoon Eun-hye, Gong Yoo, Lee Sun-kyun ja Chae Jung-an.
Mainoselokuva
Mainoselokuva on mainontaa liikkuvan kuvan ja useimmiten myös äänen avulla. Mainoselokuvien perinteisin esityspaikka on elokuvateatteri, mutta laajempaan käyttöön mainoselokuvat pääsivät televisiomainonnan myötä. Nykyisin mainoselokuvat ovat yhä useammin osa internetissä tapahtuvaa verkkomainontaa, ja monet mainoselokuvat ovat katsottavissa milloin tahansa esimerkiksi YouTubessa. Muita mainoselokuvan esitystapoja ovat myymälöiden kuvaruudut eli myymälämainonta, ja nykyisin myös ulkona sijaitsevat näyttötaulut eli ulkomainonta. Mainoselokuva pyrkii hyvin tehokkaaseen kerrontaan, jossa se puhuu suoraan katsojalle ja on helposti ymmärrettävää. Usein idea onkin jotain liioiteltua, yllättävää tai dramaattista. Mainoselokuvan teossa pyritään siihen, että tarinan ”sankari” on mainostettava tuote tai asia.
Mainoselokuvia kutsutaan ammattikielessä usein nimellä spotti tai tv-spotti, vaikka oikeastaan spotti-sana (, suom. 'läiskä, pilkku') tarkoittaa varsinaisesti televisiomainoksen yhtä esityskertaa tietyllä kanavalla, tiettynä päivänä, tiettynä kellonaikana ja tietyn tv-ohjelman yhteydessä. Mainoselokuvia tehdään videotuotantoina, jotka ovat videon tai animaation muodossa olevasta markkinointikeinoja. Videotuotannon tavoitteena on yleensä joko myydä, palkata tai lisätä tietoa.
Mainoselokuvan tyylilajeja
Pitkien näytelmäelokuvien tavoin mainoselokuville on vakiintunut tiettyjä rakennetyyppejä ja tyylilajeja, joilla mainossanoma pyritään esittämään mahdollisimman tehokkaasti:
Mainoselokuva Suomessa
Elokuvahistorioitsija Kari Uusitalon mukaan ensimmäiset suomalaiset mainoselokuvat olivat turkulaisen Lahyn-Filmi-nimisen yhtiön humoristiset piirretyt mainosfilmit, joita esitettiin teatterinäytöksissä 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa. Vuoden 1933 veronalennuselokuvalain myötä elokuvaesityksille määrättyä leimaveroa voitiin vähentää esittämällä näytöksissä valistavia tai uutisluontoisia lyhytelokuvia, ei kuitenkaan mainoksia. Näin mainoselokuva alkoi erottua omaksi lyhytelokuvamuodokseen, mutta vähäisiä mainoselokuvia 1930-luvulla tuottivat yleensä samat yhtiöt kuin veronalennuslyhytelokuviakin. Veli Tamminen perusti 1938 Elokuvamainostoimisto Oy Tamkon, joka oli tiettävästi ensimmäinen nimenomaan mainoselokuviin erikoistunut suomalaisyritys. Se toimi läpi hiljaiset sotavuodet vuoteen 1946 asti. Vuonna 1945 markkinoille tuli Finlandia-Kuva Oy ”alkupaloiksi” kutsumine mainossikermineen, ja vuonna 1948 perusti Felix Forsman oman Felix-Filminsä, joka tuotti tiettävästi ensimmäisen värillisen mainoselokuvan Fazerille 1950. Se kuvattiin Gevacolor-filmille, jonka värintoistoa pidettiin kuitenkin niin keinotekoisena että valtaosa 1950-luvun alkupuolen elokuvamainonnasta oli yhä mustavalkoista. Vuonna 1956 alettiin saada Kodakin parempaa Eastmancolor-filmiä, joka valtasi pian mainoselokuvamarkkinat. Televisiovastaanottimien yleistyminen aiheutti sen, että teatterissa värillisenä nähdyt mainoselokuvat esitettiin televisiossa mustavalkoisina versioina ja televisiota varten alettiin tuottaa myös täysin omia mustavalkoisia mainosfilmejä. Kotitelevisioiden myötä elokuvateatterien kävijämäärät romahtivat 1960-luvun alkuvuosina, ja samalla myös teattereissa esitettävän mainonnan määrä.
1950-luvun loppupuolella syntyi uusia mainoselokuvayhtiöitä kuten Pekka Kotkavuoren johtama, Finlandia-Kuvan toimintaa jatkanut Filmitalo Oy sekä Fennada-Filmistä erotettu Fennada-Filmi Junior. Filmitalon tekijäkaartiin kuuluivat mainosmusiikkia paljon tehnyt Kalle Kaartinen sekä ohjaajat Veikko Äikäs ja Hans Haataja. Fennadalle mainoselokuvia tekivät muun muassa Unto Kumpulainen ja Esko Töyri. Yhdysvaltalainen Robert Balser tuli vuonna 1960 perustamaan Fennadaan animaatio-osastoa, jossa piirrettyjä mainospaloja tekivät muun muassa Sauli Rantamäki ja Martti Utriainen.
1960-luvun alkuvuosina Suomessa tehtiin vuosittain noin 750 mainoselokuvaa. Televisiomainonnassa toinen tapa mainoselokuvien ohella olivat sponsoroidut televisio-ohjelmat kuten Sunnuntain kahvikonsertti.
Mainoselokuvakilpailuja Suomessa
Suomalaisia mainoselokuvia on arvioitu sekä palkittu ainakin seuraavannimisissä kilpailuissa:
Diligente (1756)
Diligente oli Espanjan laivaston vuonna 1756 vesille laskettu 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus
Alus laskettiin vesille vuonna 1756.
Palvelus
Alus otettiin huhtikuussa 1780 palvelukseen vastaanottoaluksena Portsmouthissa päällikkönään Anthony Hunt. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 1782 John Knowles, kun alus siirrettiin Portsmouthissa vartiolaivaksi. Alus oli 10. kesäkuuta 1783 Spitheadissa avustamassa HMS Royal Georgen hylyn nostamisessa. Alus myytiin 2. joulukuuta 1784 Portsmouthissa 1 010 punnalla.
Tatu Kantomaa
Tatu Antero Kantomaa (30. elokuuta 1974, Rovaniemi) on suomalainen harmonikkataiteilija, joka herätti alalla huomiota esiintymällä runsaasti eri konserteissa jo 7-vuotiaasta lähtien ja pitämällä ensimmäisen solistikonserttinsa 10-vuotiaana Hyvinkään harmonikkaviikoilla 1985. Vuodesta 1996 hän on vaikuttanut pääasiassa Reykjavíkissa Islannissa. Häntä on luonnehdittu teknisesti jopa nerokkaaksi instrumenttinsa taitajaksi.
Muusikko, sovittaja, pedagogi
Tatu Kantomaa esiintyi Suomessa runsaasti jo seitsemänvuotiaasta alkaen 1980-luvulla, eritoten opettajansa ja mentorinsa Veikko Ahvenaisen suojissa, mikä kulminoitui hänen ensimmäiseen soolokonserttiinsa 1985. Vuosina 1986–1987 hän konsertoi Ahvenaisen mukana kiertueilla Yhdysvalloissa ja Japanissa. He esiintyivät yhdessä myös Moskovan televisiossa sekä Itä-Saksassa.
Tatu Kantomaa on asunut Islannissa vuodesta 1996, jossa hänet tunnetaan "vaihtoehtoista musiikkia" esittävän Rússíbanar-yhtyeen vakituisena jäsenenä. Hän on myös jatkanut soolouraansa levytysten ja konserttiesiintymisten muodossa. Vuosina 1999–2001 Kantomaa opiskeli ja asui Saksassa, jossa hän teki myös konserttikiertueen yhdessä tenori Harri Kaitilan kanssa esittäen suomalaista tangoa vuonna 2001. Palattuaan Islantiin 2002 hänen uransa on jatkunut yhteistyössä lukuisten paikallisten muusikoiden kanssa levytyksinä, teatteriesiintymisinä (esimerkiksi Islannin kansallisteatterissa) ja uuden musiikin kokoonpanoissa, sekä bandoneonistina. Hän on myös esiintynyt aika ajoin Suomessa, muun muassa Ylläs soikoon -festivaaleilla, tehnyt orkesterisovituksia, sekä opettanut islantilaisissa musiikkioppilaitoksissa harmonikansoittoa.
Otto Brunila
Otto Arthur Brunila (23. elokuuta 1897 Kymi – 3. lokakuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni ja laivanvarustaja.
Merenkulkijana
Hän syntyi Kotkan edustalla sijaitsevalla Kuutsalon saarella, joka tuolloin kuului Kymiin. Hänen suvussaan oli runsaasti merenkulkijoita. Hänen isänsä oli ammatiltaan luotsi. Käytyään kansakoulun Kuutsalossa Brunila lähti merille. Ennen ensimmäistä maailmansotaa hän purjehti Suomenlahdella ja Itämerellä. Vuonna 1918 hän osti ensimmäisen oman aluksensa. Hän suoritti aliperämiehen tutkinnon Viipurissa 1919.
Tämän jälkeen hän toimi perämiehenä John Nurmisen varustamon purjelaivoilla. Keväällä 1922 hän suoritti yliperämiehen tutkinnon Rauman merenkulkuopistossa, minkä jälkeen hän työskenteli Suomen Höyrylaiva Oy:n laivoilla. Vuonna 1927 hän suoritti merikapteenin tutkinnon ja työskenteli sen jälkeen eri aluksilla perämiehenä ja aluksen päällikkönä.
Laivanvarustajana
Brunila rupesi yrittäjäksi ja laivanvarustajaksi 1930-luvun loppupuolella. Ensin hän perusti John Nurmisen kanssa Laiva Oy -varustamon, jonka omistukseen hankittiin vanha höyrylaiva. Laiva sai nimekseen S/S Lahti. Varustamo siirtyi myöhemmin kokonaan Brunilalle, ja sen nimeksi muutettiin vuonna 1963 Brunila & Co Oy. S/S Lahti upposi myrskyssä 1940-luvun lopulla, mutta Brunila hankki uuden aluksen, M/S Kotkan. Se oli moottorialus, joka osoittautui myös epäonniseksi, koska se kaatui ja upposi malmilastissa 1953. Tämän jälkeen Brunila hankki kaksi uutta alusta, jotka saivat nimikseen M/S Kuutsalo ja M/S Otto. Myöhemmin hänen varustamonsa hankki vielä Norjasta laivan, joka laskettiin vesille 1964 ja sai Brunilan tyttären mukaan nimekseen M/S Anu.
Yrittäjänä
Laivanvarustuksen lisäksi Brunila perusti 1928 Hedelmä-Komppania Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän työskenteli vuoteen 1960, jolloin hän myi yrityksen. Hän omisti lisäksi veljensä kanssa huonekalutehtaan Lahdessa. Sen toiminta loppui 1950-luvun alussa.
Järjestötoiminnassa
Brunila osallistui aktiivisesti laivanvarustajien järjestötoimintaan. Lisäksi hän oli perustajajäsenenä Yksityisyrittäjien liittoon kuuluneessa Hedelmätuontiliikkeiden yhdistyksen toiminnassa. Hän kuului myös Kauppakilta ry:n perustajiin.
Kunnianosoitukset
Hän sai merenkulkuneuvoksen arvonimen 1964. Arvonimihakemuksen ensimmäisinä allekirjoittajina olivat Kymenlaakson Osakunta ja Kymenlaakson Valtuuskunta. Lisäksi allekirjoittajien joukossa olivat Brunilalle läheiset yhteisöt ja järjestöt sekä suuri joukko arvovaltaisia yksityishenkilöitä, joiden joukossa oli keskusvirastojen ja pankkien pääjohtajia sekä professoreita.
Yksityiselämä
Hän löysi puolisonsa Anna-Liisan (o.s. Mukula) Kymenlaakson osakunnan piiristä vasta varttuneella iällään 1950-luvulla. Avioliitto solmittiin vuonna 1961, ja siitä syntyi tytär Anu. Tyttären mukaan nimettiin Anu Rederi-varustamo, jonka lipun alla M/S Anu purjehti. Alus myytiin pian Otto Brunilan kuoleman jälkeen.
Otto ja Anna-Liisa Brunila on haudattu Kulosaaren hautausmaalle.
Yangon
Yangon eli Rangoon ( rankun ) on Myanmarin suurin kaupunki ja maan entinen pääkaupunki. Vuonna 2014 kaupungissa laskettiin olevan 4 775 000 asukasta. Maan sotilashallinto siirsi pääkaupungin Yangônista Naypyidawiin 7. marraskuuta 2005.
Historia
Yangon perustettiin mahdollisesti ­500-luvulla, mutta se oli pieni kalastajakylä ennen kuin kuningas Alaungapaya teki siitä pääkaupunkinsa vuonna 1753. Se tuli brittiläisen hallinnon alaisuuteen 1852 ja siitä tuli siirtomaan pääkaupunki 1886. Yangon vahingoittui pahoin maanjäristyksen ja tsunamin tuloksena vuonna 1930 ja jälleen toisen maailmansodan aikana. Toisen maailmansodan aikana Japanin joukot kaappasivat kaupungin 8. maaliskuuta 1942. Itsenäisen Burman pääkaupunki siitä tuli 1948.
Yangonin yliopisto perustettiin 1920 ja uudelleenorganisoitiin 1964, kun siitä tuli taide- ja tiedeyliopisto.
Marraskuussa 2005 Myanmaria hallitseva sotilasjuntta alkoi siirtää pääkaupungin toimintoja pois Yangonista 320 kilometrin päässä pohjoisessa sijaitsevaan Naypyidawiin. Virkamiehet siirrettiin sinne seuraavana vuonna mutta infrastruktuurin rakentaminen on kestänyt vuosia.
Maantiede
Kaupungin keskustassa on näkyvissä brittiläisten 1850-luvulla suunnittelema ruutukaava. Kaupunki on yhä varsin kehittymätön ja toisaalta vehreä verrattuna moniin muihin aasialaisiin suurkaupunkeihin, ja viime aikoina lähinnä kiinalaisen ja singaporelaisen sijoitusrahan turvin keskustan vanhoja tiilitaloja on alettu modernisoida. Kaupungin laitamilla rakennukset ovat lähinnä puisia.
Yangônissa sijaitsee Shwedagon (Kultainen pagodi), joka on Kaakkois-Aasian suurin buddhalaistemppeli. Sen rakentaminen aloitettiin legendan mukaan jo vuonna 558 eaa. (arkeologien mukaan 500–900-luvulla jaa.) ja se sai nykyisen ulkomuotonsa 1400-luvulla. Se on lähes kauttaaltaan kultalevyjen peitossa ja sen 98 metrin korkeuteen kohoava huippu on koristeltu tuhansin timantein ja rubiinein.
Talous
Yangon on Myanmarin taloudellinen keskus, ja lähes kaikki ulkomaankauppa tapahtuu sen sataman kautta. Päävientituotteet ovat riisi, tiikki, öljy, puuvilla ja metallimalmit. Kaupungissa on riisipeltoja, sahoja, öljynjalostamoja sekä teräs-, rauta- ja kuparitehtaita.
Yangonin kansainvälinen lentoasema sijaitsee 15 kilometriä keskustasta koilliseen.
Yangonin väkiluvun on ennustettu kasvavan kymmeneen miljoonaan vuoteen 2040 mennessä.
Manhwa
Manhwa on korealaista sarjakuvaa ja sana tarkoittaa korean kielellä yksinkertaisesti "sarjakuvaa". Se muistuttaa japanilaista mangaa, mutta sitä luetaan vasemmalta oikealle. Suomeksi manhwaa on julkaissut sarjakuvakustantamo Punainen Jättiläinen ja Pauna Media Group.
Historia
thumb|160px|Ensimmäinen puukaiverrus manhwa vuodelta 1908
Ensimmäinen manhwa oli puukaiverrus vuodelta 1908. Manhwaa käytettiin vuosikymmenten ajan poliittisten päättäjien kritisoimiseen, mutta se alkoi viihteellistyä 1990-luvun poliittisten uudistusten jälkeen. Aihepiirit laajentuivat muihinkin osa-alueisiin, kuten romantiikkaan ja kauhuun, ja manhwasta tuli yhä suositumpaa. 2000-luvulla webtoonien yleistyttyä painetun manhwan suosio on kuitenkin ollut laskussa ja monet korealaiset manhwalehdet ovat joutuneet lopettamaan toimintansa.
Katso myös
Webtoon
Tietojen kirja
Tietojen kirja: yleistietoteos jatko-opintoja varten on suomenkielinen vuosina 1941–1956 julkaistu tietosanakirja. Kirjojen ensimmäiset osat käsittelevät eri alojen alkeita ja seuraavat ovat jatko-opintoja edeten kirja kirjalta yhä korkeammalle osaamistasolle. Oppikursseihin liittyy harjoituksia. Kirja jaettiin 32:teen eri osa-alueeseen.
Sisältö
thumb|oikea|300px|Kuva aukeamalta käsitellen maailmanhistoriaa.
Korpitien koulu
Korpitien koulu on Paltamon kirkonkylässä sijaitseva peruskoulu, joka käsittää luokat 1–9. Syksyllä 2020 koulua kävi 262 oppilasta. Koulun rehtorina toimii Teuvo Heikura. Korpitien koulun yhteydessä sijaitsee Paltamon lukio.
Metroid Prime 4
Metroid Prime 4 on tuleva Retro Studiosin kehittämä ja Nintendon julkaisema Metroid -sarjan peli Nintendo Switchille.
Nintendon Shinya Takahashi on ilmoittanut että aiemmin kehityksessä ollut versio pelistä on hylätty ja pelin kehitys on aloitettu alusta Retro Studiosin kanssa.
Baptista de Andrade -luokka
Baptista de Andrade -luokka on Portugalin laivaston neljän 1970-luvun alussa valmistetun aluksen muodostama korvettiluokka. Luokka oli paranneltu versio edeltäneestä João Coutinho -luokasta.
Pettäjän tie (20 suosikkia)
20 suosikkia – Pettäjän tie on vuonna 1996 julkaistu Taisto Ahlgrenin kokoelma-albumi.
Algol
Algol tarkoittaa seuraavia asioita:
Alma (näytelmä)
Alma on Aleksis Kiven 1869 kirjoittama ilmeisesti yksinäytöksinen pienoisnäytelmä. Se sai kantaesityksensä Jyväskylän Työväen Teatterissa tammikuussa 1945. Alma kuuluu Kiven vähemmän tunnettuun tuotantoon, ja sen loppuosa on kadonnut. Näytelmän nimihahmossa on nähty useita yhtäläisyyksiä Kiven kuuluisamman näytelmän Margaretan nimihahmoon.
Kirjoittaminen
Kaarlo Bergbomin mukaan Kivi ihastui Charlotte Raan keväällä 1869 näyttelemään Leaan siinä määrin, että hän päätti kirjoittaa näytelmän nimen omaan Raata ajatellen. Syntyi pieni näytelmä nimeltään Alma, joka oli määrä esittää syksyllä 1870. Lyyrillisestä kauneudestaan huolimatta kappale arvioitiin liian epädraamalliseksi näyttämöesitykseen. Alma jäi painamatta, luultavimmin Bergbomin tahdosta, mutta siitä säilyi katkelma jälkipolville.
Kivi kirjoitti Alman loppusoinnuttomalla kuusitahtisella trokeemitalla, ja hän rakensi sen osin omien, aiempien tuotteidensa varaan.
Juoni
Alma tapahtuu kartanon avarassa salissa. Alma on kartanon neiti, joka rinnastuu Kiven ihanteellisiin naishahmoihin, kuten Vuohenkalman Anna, Lea tai Liisa. Ylväs, lempeä ja luja Alma rakastuu naapurikartanon Kilianiin, joka nähtävästi on myös rakastunut Almaan, mutta mitään lemmenosoituksia parin välillä ei ilmene.
Alma ei liene tavannut Kiliania aikoihin; hän ei myöskään ole kuullut veljestänsä Leonardista, joka on ollut jo pari vuotta merillä. Niinpä Alma on surullinen, vain hänen äitinsä tietää tyttärensä sydämen asioista. Kilian yllättäen lopettaa jahkailunsa ja ilmoittaa aikovansa kosia Almaa, ja samaan aikaan Leonard palaa meriltä. Alman isoisän vanha kaveri Conon kertoo Leonardin paluusta Alman äidille ja isoisälle. Nämä kolme kuitenkin keksivät koetella Almaa: he kertovat tälle, että Leonard on hukkunut ja Kilian on valinnut toisen naisen morsiamekseen. Lisäksi he kertovat, että Turkin ja Kreikan välille on syttynyt sota, johon isoisä ja Conon ovat aikeissa lähteä. Kolmikko haluaa nähdä Alman reaktion heidän sepittämiinsä tarinoihin, minkä jälkeen nuoret astuvat esiin ja Alma saa onnellisen hyvityksen.
Almalle kerrotaan valeuutiset. Neito kalpenee kuullessaan Kilianin kihlauksesta. Vihdoin hän tunnustaa rakastavansa Kiliania. Nähtyään Alman reaktion muut paljastavat ilveilleensä ja he kertovat totuuden: Kilian on matkalla kosimaan Almaa, Leonard on palannut kotiin täysissä ruumiin ja sielun voimissa ja Turkin ja Kreikan välillä vallitsee sopu. Alma ilahtuu.
Alman säilynyt osuus päättyy siihen, kun Conon hakee Kilianin ja Leonardin sisään. Viimeisellä sivulla on lyijykynällä kirjoitettu merkintä: nuoret miehet eivät tulekaan, vaan "jäsenet teatterilla käyvät heitä vastaan, ja kaikki loppuu." "--- ne, jotka ovat sisällä, menevät ulos iloisina tulevia nuoria vastaan ja loppuu kappale."
Näytelmän on uumoiltu päättyvän iloiseen jälleennäkemiseen ja kihlajaishumuun. Merkintä on todennäköisesti lisätty sen jälkeen, kun Bergbom kertoi mielipiteensä näytelmästä. Kivi kenties käytti Alman poistetusta loppukohtauksesta osia Margaretaan, jolloin haaveksiva ja rakastettuaan uskollisesti odottava Alma olisi Margaretan aihio.
Arviot
Viljo Tarkiainen ei pitänyt mielekkäänä arvostella keskeneräiseksi jääneen teoksen taiteellisia ansioita. Alman juonen teennäisyys on kuitenkin ilmeinen. Alma ei ole kiukutteleva ja nokkava kaunotar, jolle olisi pitänyt antaa kunnon opetus tekaistuin kertomuksin. Kaikki juonessa mukana olevat ihmiset pitävät Almasta, joten heidän motiivinsa järkyttää Almaa jäävät ontoiksi. Mihin he pyrkivät valeuutisineen? Erikoisen omituista on, että ajatus niiden sepittämisestä on Alman hellän äidin. Näytelmän ainoa päämäärä on saada nähdä "tuskan ja riemun 'myrsky' pauhaavan neitosen sydämessä".
Omituisen juonen rakentelun takana on otaksuttu olleen jonkin vieraan kirjallisen esikuvan, joka houkutteli Kiven "heikkona hetkenään olemaan uskoton sisimmälle tunnolleen".
Alman vuorosanoissa on maalauksellista tenhoa, mutta ne eivät lähde lentoon, ne luonnehtivat enemmän Kiveä kuin lausujaansa. Kivestäkin ne ilmentävät lähinnä sitä osaa, joka alkoi jo vieraantua elämästä. Vuorosanat on arvioitu sairastuneen runoilijan kuvitelmiksi; Almaa kirjoittaessaan Kivi eli jo elämänsä iltahämärää. "Se etäisyyden siniauer, johon runoilija ikävissään tuijotti, suli olemattomiin ja sen sijaan ilmestyi valojuova ilman ääriä", Tarkiainen kuvailee.
Esitykset
Ilona-tietokannan mukaan Alma on esitetty ammattiteattereissa vain kahdesti. Tammikuussa 1945 annettiin Jyväskylän Työväen Teatterissa kantaesitys, toinen esitys oli Kotkan Kaupunginteatterissa 1950-luvun alussa.
Carlos Mastropietro
Carlos Mastropietro (s. 1958 Buenos Aires) on argentiinalainen säveltäjä.
Mastropietro opiskeli sävellystä Mariano Etkinin, Gerardo Gandinin ja Manuel Juárezin johdolla La Platan kansallisessa yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1987. Hän sai myöhemmin sävellysopetusta myös Nicolaus A. Huberilta lyhyessä seminaarissa Montevideossa 1993 ja Coriún Aharoniánilta laajemmassa seminaarissa Buenos Airesissa 1994.
Mastropietro on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia eri maissa. Hänen teoksiaan on esitetty Argentiinassa, Chilessä, Kolumbiassa, Ranskassa, Saksassa, Perussa, Sveitsissä, Uruguayssa ja Yhdysvalloissa. Hän on 1990-luvulta asti opettanut sävellystä ja orkestraatiota La Platan kansallisessa yliopistossa.
Guy Butler
Guy Montagu Butler (25. elokuuta 1899 Harrow, Yhdistynyt kuningaskunta – 22. helmikuuta 1981 St. Neots, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen pikajuoksija. Antwerpenin kesäolympialaisista 1920 hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksusta ja hopeaa 400 metrin juoksusta. Seuraavissa vuoden 1924 Pariisin olympialaisissa hän voitti pronssia sekä 400 metrin juoksusta että 4 × 400 metrin viestijuoksusta.
Viktor Drevitski
Viktor Drevitski (s. 28. lokakuuta 1955 Kalinovka, Ukraina, Neuvostoliitto) on ukrainalaissyntyinen näyttelijä, joka on asunut Suomessa vuodesta 1985.
Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Pakanamaan kartta,Tahdon asia, Helppo elämä, Puhtaat valkeat lakanat, Pimeän hehku ja Pysäyttäkää Nyqvist sekä elokuvissa Mielensäpahoittaja, Romanovin kivet ja Vares – yksityisetsivä.
Atlas (kuu)
Atlas on Saturnuksen sisimpiä kuita. Sen löysi Richard Terrile vuonna 1980 Voyager 1 -avaruusluotaimien ottamista kuvista ja sille annettiin väliaikainen nimitys S/1980 S 28. Vuonna 1983 kuu nimettiin kreikkalaisen mytologian Atlaksen mukaan. Kuulla on myös nimi Saturn XV.
Cassini-avaruusluotaimen kesäkuussa 2005 ottamista kuvista paljastui tarkemmin Atlaksen lautasmainen muoto ja päiväntasaajan kohdalla oleva sileä harjanne. Kuun epätavallisen ja silmiinpistävän muodon todennäköisenä aiheuttajana on renkaan aines, jota on kasaantunut voimakkaimmin päiväntasaajan seudulle renkaan ohuuden vuoksi.
Atlaksen kiertorataa häiritsee voimakkaasti Prometheus ja vähemmässä määrin myös Pandora.
Happi
pienoiskuva|Nestemäistä happea Happi on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on O, järjestysluku 8 ja atomimassa IUPACin standardin mukaisesti [15,99903;15,99977] amu. Esiintyessään vapaana alkuaineena se on tavallisissa lämpötiloissa kaasuna, ja sitä on Maan ilmakehässä noin 21 %. Luonnossa sitä on runsaasti myös erilaisissa yhdisteissä, muun muassa vedessä, joka on vedyn ja hapen yhdiste, sekä lukuisissa maa- ja kallioperän mineraaleissa, joista monet ovat erilaisia hapen ja muiden alkuaineiden muodostamia yhdisteitä. Happi on yleisin alkuaine maankuoressa, jossa sitä on noin 47 %.
Vapaa happi reagoi herkästi monien muiden aineiden kanssa. Se ylläpitää palamista, ja se on myös useimpien eliöiden elämälle välttämätöntä. Sitä vapautuu kasvien yhteyttämisessä ja kuluu soluhengityksessä.
Ominaisuudet
Happimolekyyli (O2) muodostuu kahden happiatomin liitoksesta, ja esiintyy kaasumaisena huoneenlämpötilassa. Happi on tärkeä ainesosa ilmakehässä, jossa sitä on 21 %. Nestehappi ja kiinteä happi ovat vaaleansinisiä, ja molemmat ovat hyvin paramagneettisia aineita. Happimolekyylin elektronikonfiguraatio on epätavallinen: happi on perustilassaan tripletti, jolloin sen kahdella uloimmalla molekyyliorbitaalilla on yksi elektroni, joiden spinit ovat samansuuntaiset. Nämä orbitaalit eivät pysty muodostamaan sidoksia, jonka vuoksi happi on diradikaali ja siitä käytetään nimitystä triplettihappi (tripletti tarkoittaa multiplisiteettia eli kvanttiluvun arvojen lukumäärää, joka on 3). Perustilan happi (triplettihappi) voi reagoida virittyneessä triplettitilassa olevan molekyylin kanssa, jolloin muodostuu reaktiivinen singlettihappimolekyyli. tyhjä|pienoiskuva|350x350px|Tripletti- ja singlettihappi Otsoni (O3) on hapen ns. allotrooppinen muoto, jossa yhdessä molekyylissä on kolme happiatomia kahden sijasta. Korkealla ilmakehässä otsonikerros on välttämätön elämän säilymiseksi maapallolla, mutta alempana ilmakehässä esiintyessään otsoni on erittäin paha ympäristömyrkky ja suurina pitoisuuksina tappava.
Vuonna 2001 löytyi neljäs allotrooppinen muoto O4, syvänpunainen yhdiste, joka syntyy paineistamalla O2 20 GPa:n paineeseen. Sitä tutkitaan rakettipolttoainekäyttöä varten, koska se on voimakkaampi hapetin kuin O2 tai O3.
Avaruudessa happea esiintyy Maan lähiavaruudessa suhteellisen runsaasti myös atomaarisena (O). Atomaarinen happi on aina 900 km korkeille satelliittien kiertoradoille asti ongelma, koska se reagoidessaan satelliitin pintamateriaalien kanssa muuttaa niiden säteily- ja absorbointi-ominaisuuksia, ja sitä kautta satelliitin lämpötilaa.
Happea voidaan valmistaa laboratoriossa vetyperoksidista (H2O2). Teollisuus valmistaa happea ilmakehästä alhaisessa lämpötilassa tislaamalla.
Happi reagoi helposti monien aineiden kanssa. Korkeissa lämpötiloissa monet aineet reagoivat hapen kanssa kiivaasti ja runsaasti lämpöä vapauttaen; tällöin ne palavat.
Suuremmissa paineissa happi voi olla myrkyllistä. Tietyt johdokset ja yhdisteet kuten otsoni, vetyperoksidi, hydroksyyliradikaalit ovat myös hyvin myrkyllisiä. Tiettyjä kemiallisesti reaktiivisia hapen muotoja tai happea sisältäviä yhdisteitä kutsutaan reaktiivisiksi happiyhdisteiksi (, ROS). Reaktiivisista happiyhdisteistä tärkeimmät ovat superoksidiradikaali (O2-), vetyperoksidi (H2O2), singlettihappi (1O2) ja hydroksyyliradikaali. Joillakin reaktiivisilla happiyhdisteillä on yksi tai useampi pariton elektroni, jolloin ne luokitellaan vapaiksi radikaaleiksi (·OH, O2-). Toiset taas eivät ole vapaita radikaaleja (H2O2, 1O2). Useimmat reaktiiviset happiyhdisteet ovat hapettavia, ja tyypillinen reaktiivisen happiyhdisteen aiheuttama vaurio on proteiinin tai lipidin hapettuminen. Hapettavuutensa perusteella reaktiivisista happiyhdisteistä haitallisimmat ovat hydroksyyliradikaali ja singlettihappi, joka reagoi erityisen helposti kaksoissidoksia sisältävien yhdisteiden kanssa.
Tsihi Tsihi
Tsihi Tsihi on kansanmusiikkiyhtye Sirmakan vuonna 1996 ilmestynyt albumi, jonka julkaisi Warner Music Finland Fazer-levymerkillään. Syyskuussa 1997 se ilmestyi uudelleen kansainvälisenä versiona yhtiön Finlandia Records -levymerkillä.
Tsihi Tsihin on tuottanut Sari Kaasinen, joka myös laulaa Keiman laulua lukuun ottamatta kaikki levyn kappaleet. Lisäksi albumin sanoitukset ovat suurimmaksi osaksi hänen tekemiään. Sirmakan vuonna 1992 ilmestyneestä esikoislevystä poiketen, mukana on 20-henkisen yhtyeen sijasta vain viiden soittajan ryhmä.
Happi
Käyttö
Happi on elämän kannalta tärkeä alkuaine. Happikaasu on monille eliöille elinehto. Happi muodostaa vedyn kanssa vettä, joka on välttämätöntä tuntemamme elämän muodostumiselle. Elämän syntyhistoriassa otsonikerroksen muodostuminen oli tärkeä vaihe, joka mahdollisti elämän levittäytymisen maalle, koska ilman otsonikerroksen suojaa eliöt altistuisivat liialliselle ultraviolettisäteilylle.
Historia ja nimeäminen
Puhdasta happea erotti salpietarista Olaus Borrichius vuonna 1678, vuosisataa aiemmin saman menetelmän oli kuvannut Sendivogius, joka oli myös esittänyt, että tätä "elämää ruokkivaa" ainetta löytyy ilmasta. Jo 1600-luvulla tiedettiin, että salpietarista irtoaa kuumennettaessa jotakin kaasua, mutta vanha käsitys, jonka mukaan ilma olisi alku­aine, vaikeutti pitkään tämän kaasun tunnistamista.
Myöhemmin hapen löysi vuonna 1772 myös Carl Wilhelm Scheele, joka valmisti sitä kuumentamalla elohopeaoksidia, mutta tätä löytöä ei heti tunnustettu. Itsenäisesti sen löysi Joseph Priestley vuonna 1774. Kansainvälisen nimen oxygenium antoi Antoine Lavoisier vuonna 1774. Nimi merkitsee happoja muodostavaa ja johtuu siitä, että Lavoisier arveli sen olevan oleellisena osana kaikissa hapoissa. Myöhemmin on kuitenkin osoittautunut, että esimerkiksi fluorivety tai suolahappo eli vety­kloridi ei sisällä happea. Lavoisier selvitti myös hapen merkityksen palamisessa ja osoitti täten aikaisemmin yleisesti hyväksytyn flogiston­teorian vääräksi.
Suomenkielinen nimitys happi esiintyi ensi kerran Julius Krohnin vuonna 1862 julkaisemassa teoksessa Kemiallisia tiedesanoja. Hieman aiemmin kehitettyä uudissanaa happo oli käytetty hapen tai oksidin merkityksessä jo 1840-luvulla. Molemmat on johdettu vanhasta suomen kielen sanasta hapan; vastaavasti ruotsin kielessä happea tarkoittava sana syre on johdos hapanta tarkoittavasta sanasta sur.
Janne Uusitalo
pienoiskuva|Janne Uusitalo
Janne Uusitalo (s. 1968 Kauhajoki) on suomalainen harmonikkataiteilija, Suomen harmonikkamestari ja konserttijuontaja. Hänen instrumenttinaan on viisirivinen harmonikka.
Uusitalo opiskeli Kauhajoen musiikkiopistossa opettajanaan Kalevi Hautamäki vuoteen 1986 saakka. Vuonna 1986 Uusitalo aloitti sivutoimisen harmonikansoiton opettajan työt Kauhajoen musiikkiopistossa ja jatkoi opetustyötään myös Etelä-Pohjanmaan musiikkiopistossa. Janne Uusitalon muita opettajia ovat olleet mm. Veikko Ahvenainen, Risto Ala-Ikkelä, Tapio Turja, Raine Koivisto. Tamperelainen Mauri Lehtinen perusti harmonikkaorkesterin, jossa Uusitalo oli mukana viisi vuotta. Orkesteri menestyi valtakunnallisissa harmonikkaorkestereiden suomenmestaruuskilpailuissa aina mitalisijoille. Uusitalo on esiintynyt erilaisissa tilaisuuksissa ja tapahtumissa sekä konserteissa 50 vuoden aikana useissa sadoissa eri paikoissa ja noin 200 paikkakunnalla. Usein konserteissa mukana oli Jannen isä roolihahmollaan Pölli-Ville sekä myös mestaripelimanni Teppo Välimäki.
Uusitalo on musiikkiuran ohella toiminut yrittäjänä myyntialalla sekä autokoulualalla.
Kilpailutoiminta
Vesaisten valtakunnallinen taidetapahtumassa 1984 Uusitalo voitti nuorten sarjan mestaruuden. Vuosina 1985 ja 1986 Uusitalo osallistui Viljo Vesterinen -kilpailuun, joissa paras sijoitus oli 5. Vuosina 1978–1987 Janne Uusitalo osallistui Ikaalisissa järjestettäville Sata-Häme Soi -juhlille, jonka jälkeisen leirin Suomen Pelimannimestaruuskilpailuun Uusitalo osallistui joka vuosi. Vuonna 1987 Uusitalo voitti yleisen sarjan Suomen-mestaruuden viisirivisten sarjassa. Seuraavana vuonna 1988 Uusitalo osallistui Kultainen Harmonikka -kilpailuun, jossa sijoitus oli 4. Vuosina 1989 ja 1991 Uusitalon sijoitukset samassa kilpailussa olivat 3. ja 2.
Hjalmar Hugo Ossian Hollmérus
Hjalmar Hugo Ossian Hollmérus (28. kesäkuuta 1875 Porvoon pitäjä – 19. tammikuuta 1933 Imatra) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja Jyväskylän pormestari.
Hollméruksen vanhemmat olivat metsänhoitaja August Leonard Hollmérus ja Fredrika Margareta Högman. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1894 ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1898 ja yleisen oikeustutkinnon vuonna 1899. Hollmérus sai varatuomarin arvon 1902.
Hollmérus oli Jyväskylän pormestarina 1915–1925 ja sen jälkeen kihlakunnantuomarina Imatralla vuodesta 1925 alkaen.
Hollmérus palasi keskiviikkona 18. tammikuuta 1933 Viipurista asuntoonsa Imatralle. Hän lähti sitten Imatran valtionhotelliin ja vietti siellä yönsä. Seuraavan päivän aamuna kello 10 aikaan hän lähti hotellista ja meni yksin hotellin kohdalla Imatrankosken alajuoksun varrella sijaitsevalle rantakalliolle. Lumeen jääneistä jäljistä pääteltiin myöhemmin että Hollmérus vietti pidemmän aikaa rantakalliolla ja lähti sitten laskeutumaan koskeen. Tämän jälkeen hänestä ei kuultu mitään. Teon syyksi arveltiin taloudellisistä syistä johtunutta masennusta. Hollméruksen ruumis löydettiin 9. kesäkuuta 1933 Vuoksesta Pelkolanlahdesta.
Hollmérus oli naimisissa vuodesta 1905 Alma Dagny Albrechtin kanssa.
Thorai
Thorai oli antiikin aikainen alun perin Antiokhis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Thorai sijaitsi Attikan lounaisrannikolla Aigilian ja Lamptrain demosten välisellä alueella. Sen oletetaan sijainneen itään nykyisestä Kalývia Thorikoún Lagonísista.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Antiokhis ja sillä oli neljä edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Demetrias-fyleen ja fylen lakkauttamisen jälkeen vuodesta 201/200 eaa. jälleen Antiokhis-fyleen. Muutosten seurauksena demoksella oli hellenistisellä kaudella viisi bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Thorathen tai Thoraieus ).
Röntgenium
Röntgenium (aiemmin unununium, tunnus Uuu tai eka-kulta) on superraskas alkuaine. Sen järjestysluku on 111 ja kemiallinen merkki Rg. Alkuaineen löysi Peter Armbrusterin ryhmä Raskaiden ionien tutkimuslaitoksessa (saks. Gesellschaft für Schwerionenforschung) Darmstadissa Saksassa 8. joulukuuta 1994. Röntgeniumia valmistettiin törmäyttämällä vismutti- ja nikkeliatomeja. Alkuaine sai nimensä maineikkaan saksalaisen fyysikon Wilhelm Röntgenin mukaan. Puhtaan ja sovelletun kemian kansainvälinen yhteisö IUPAC hyväksyi röntgenium-nimen 1. marraskuuta 2004 korvaamaan alkuaineesta käytettyä väliaikaista nimeä unununium.
Röntgenium on keinotekoisesti valmistettu alkuaine, jonka pitkäaikaisimman isotoopin 282Rg puoliintumisaika on 1,6 minuuttia. Se on luultavasti raskas, kiinteä ja hohtava metalli, joka saattaa muistuttaa kemiallisilta ominaisuuksiltaan kultaa, sillä se sijaitsee kullan alapuolella I B-sivuryhmässä. Sen väriä ei todennäköisesti saada lähitulevaisuudessa tietää.
Isotoopit
Röntgeniumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Sille tunnetaan ainakin seitsemän radioaktiivista isotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 272–282. Massalukujen 273 ja 275–277 isotooppeja ei tunneta. Isotoopeista vakain on 282Rg, jonka puoliintumisaika on noin 1,6 minuuttia. Seuraavaksi stabiileimmat ovat 281Rg, jonka puoliintumisajaksi on mitattu 24±8 sekuntia, ja 280Rg (noin 4,3 s). Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat merkittävästi alle yhden sekunnin. Röntgeniumilla saattaa olla yksi tai useampi meta­stabiili ydinisomeeri, mutta yhtään sellaista ei ole vielä onnistuttu varmistamaan kokeellisesti.
Röntgeniumin isotoopit hajoavat pelkästään alfahajoamisella, poikkeuksena 281Rg joka hajoaa yksinomaan spontaanilla fissiolla. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti mittaamaan (vuonna 2016):
Marlowe
Marlowe voi olla:
Sweetheart
Sweetheart oli haminalainen rock-yhtye, joka oli aktiivinen vuosina 1991–1998.
Sweetheartin musiikkia oli vaikea luokitella tiettyyn tyylilajiin. Yhtyeen musiikki oli lähinnä kaoottista garage-rockia. Heidän live-esiintymisensä muistetaan todella kovaäänisinä tapahtumina.
Kokoonpano
Myös Julius Jääskeläinen soitti bassoa yhtyeessä.
Janne Westerlund soittaa tai on soittanut mm. Circlessä, Arto Muna & Millenniumissa, Plain Ridessä ja Pharaoh Overlordissa. Leopold Higgins soittaa myös yhtyeissä Black Magic Six ja The Mutants.
Australiansassafrakset
Australiansassafrakset (Atherosperma) on Atherospermataceae-heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu viisi lajia.
Lajeista tunnetuin on australiansassafras (Atherosperma moschatum) ja siitä on erotettu myös alalajeja.
Bing Xin
Bing Xin (oik. Xie Wanying, ; 1900 t. 1902 Fuzhou, Fujian Kiina – 1999 Peking, Kiina ) oli kiinalainen runoilija ja novellisti.
Kent Williams
Kent Williams (s. 27. joulukuuta 1950 Harlem, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Bing Xin
Bing Xin opiskeli Englannin kirjallisuutta 1922–1926 Yhdysvalloissa, opetti 1946–1951 kirjallisuutta Japanissa ja toimi myöhemmin Kiinassa eri kulttuuriviroissa. Hänen tunnetuimmat runokokoelmansa ovat 1923 ilmestyneet Fan xing ja Chung shui. Myöhempi tuotanto koostuu lastenkirjallisuudesta sekä esseekokoelmasta ja romaanista.
Kent Williams
Ura
Hän aloitti musiikin ja teatterin opiskelunsa SUNY Oswegossa, josta Williams valmistui vuonna 1973. Tämän jälkeen hän opiskeli näyttelemistä San Franciscossa American Conservatory teatterissa. Hän on usein dubannut animesarjoja, joista Dragon Ball on ollut Williamsin yleisin sarja. Sitä ennen hän näytteli 1980-luvulla useissa elokuvissa kuten A Small Killing, The Day the Bubble Burst, Murder Me, Murder You ja Stranger on My Land. Williams vieraili 1980- ja 1990-luvulla eri televisiosarjoissa kuten Ihmemies MacGyver, L.A. Law, Enkelin kosketus ja Kova laki.
Bing Xin
Suomennettuja runoja
Antologiassa Maailman runosydän, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1 runot on suomentanut Pertti Seppälä.
Lämpövirta
Lämpövirta (tunnus H ) kuvaa lämpömäärän muutosta aikayksikössä eli lämpömäärän muutosnopeutta tai lämmön virtausnopeutta. Kaavana ilmaistuna suureilla on seuraava yhteys: H = dQ/dt. Lämpövirran yksikkö on joulea sekunnissa eli watti (J/s = W).
Lämpövirralle käytetään myös muita symboleita kuten Φ ja F.
Ashes Against the Grain
Ashes Against the Grain on Agallochin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. elokuuta 2006. Musiikillisesti siitä voi löytää neljän vuoden takaisen The Mantlen piirteitä, mutta akustiset osuudet ovat vähentyneet, tunnelman kumminkin pysytellessä rauhallisena. Ennen levyn julkaisua pystyi kappaleen "Falling Snow" kuulemaan yhtyeen virallisella MySpace-sivulla.
Itävallan Grand Prix 2003
Itävallan Grand Prix 2003 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. toukokuuta 2003 A1-Ringilla Itävallassa. Kilpailun voitti Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden kolmas. Kimi Räikkönen oli jälleen toinen ja Rubens Barrichello kolmas.
Kilpailu oli pitkään viimeisin Itävallassa kilpailtu F1-kilpailu, kunnes vuonna 2014 radalla kilpailtiin jälleen Formula 1 -luokassa.
Mustanysäkolibri
Mustanysäkolibri (Ramphomicron dorsale) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Se on Kolumbian endeemiseen lajistoon kuuluva lintu ja luokitellaan erittäin uhanalaiseksi.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan mustanysäkolibri kasvaa noin 9–10 cm pitkäksi ja nokka on lyhyt ja hieman alaspäin kaartuva. Mustanysäkolibrikoiras on Päästään ja selästään musta, siipien kyynärsulat ovat vihertävät. Kurkussa koiraalla on kellanvihreä laikku. Rinta on harmaa ja vatsa harmaa ruskein ja vihrein pilkuin. Pitkähkö ja selvästi haarautunut pyrstö on tumman violetti. Mustanysäkolibrinaaras eroaa ulkonäöltään koiraasta ja naaraan pää ja selkä ovat vihreät, vatsa vaalea vihrein pilkuin ja pyrstön uloimmat sulat ovat valkokärkiset.
Levinneisyys ja elintavat
Mustanysäkolibria tavataan ainoastaan Kolumbian pohjoisosassa Santa Martan osavaltiossa. Sen elinympäristöä ovat kosteat vuoristometsät, metsien reunamat, pensaikot ja ruohomaat. Lajia tavataan tyypillisesti 2 000–4 600 metrin korkeudessa merenpinnasta. Mustanysäkolibrit ruokailevat usein ryhminä kukkien medellä, mutta ne voivat myös pyydystää hyönteisiä ilmasta tai kasvien lehdiltä.
Mustanysäkolibrikannan kokoa ei ole arvioitu, mutta sitä kuvataan harvinaiseksi. Kantaa uhkaavat sopivien metsien hakkuut polttopuiksi ja maatalousmaiksi sekä karjan laiduntaminen metsissä ja ruohomailla. Myös ilmastonmuutos voi uhata mustanysäkolibria.
Chloé Zhao
Chloé Zhao (s. 31. maaliskuuta 1982 Peking, Kiina ) on kiinalainen Oscar-palkittu elokuvantekijä, joka on tehnyt uraansa Yhdysvalloissa. Hän aloitti uransa independent-elokuvissa, ja hän voitti Nomadlandista toisena naisena parhaan ohjauksen Golden Globen ja parhaan ohjauksen Oscarin.
Nuoruus ja opiskelu
Zhao Ting syntyi Pekingissä vuonna 1982. Hänen isänsä oli terästehtaan johtaja ja hänen äitinsä työskenteli sairaalassa ja esiintyi kansan vapautusarmeijan seurueessa. Zhao oli teininä kapinallinen ja opiskeli laiskasti. Hän piirsi mangaa, kirjoitti fanifiktiota ja kävi elokuvissa. Wong Kar-wain Happy Together oli käänteentekevä kokemus, ja sen hän katselee edelleen ennen uuden elokuvan tekemistä.
Pakhomios
Pyhä Pakhomios (k. noin vuonna 345 Egyptissä) katsotaan usein ensimmäiseksi kristillisten luostarien perustajaksi.
Pakhomios syntyi egyptiläiseen pakanaperheeseen, ja kääntyi kristityksi palveltuaan Rooman armeijassa. Legendan mukaan hänet pakkovärvättiin ja vietiin vankeuteen, ja siellä paikalliset kristityt harjoittivat laupeudentyötä ruokkimalla vankileiriläisiä, ja tämä kiinnitti Pakhomiuksen huomion.
Armeijasta lähdettyään Pakhomios alkoi elää erakon elämää lähellä Pyhää Antoniusta, jonka elintapoja hän matki. Hän organisoi muutkin Antoniuksen seuraajat yhteisöksi, joka asui vaatimattomissa oloissa. Hän muodosti Itä-Egyptissä pieneen kylään vuoden 320 tienoilla kristillisen yhdyskunnan ja laati sille ohjesäännön. Yhteisön keskeisiä tehtäviä olivat rukous, työ ja lähimmäisten auttaminen. Jokainen yhteisöön kuuluva asui omassa kammiossaan eli kelliassa, mutta rukoili ja työskenteli myös yhdessä toisten kanssa. Tällaisia yhteisöjä alettiin kutsua luostareiksi (, 'suljettu') ja sen jäseniä munkeiksi (, 'yksineläjä').
Tätä ennenkin kristityt olivat omistaneet elämäänsä Jumalalle erakkomunkkeina tai -nunnina, mutta tehneet sen aina yksinäisyydessä. Pakhomius toi luostarilaitokseen järjestyksen ja yhteisöllisyyden. Hänen määrittelemänsä luostarijärjestys on edelleen pohjana ortodoksisen kirkon luostarijärjestykselle.
Pakhomioksen sisar perusti erillisen yhteisön naisille, ja naisluostareita alkoi pian syntyä eri maihin.
Pakhomioksen kuollessa luostareita oli jo 3 000 eri puolella Egyptiä.
Sidosryhmätutkimus
Sidosryhmätutkimuksen toteutusprosesseja on monenlaisia, mutta yhteisenä piirteenä kaikissa:
Sidosryhmätutkimus antaa kattavan kuvan organisaation kanssa tekemisissä olevien tahojen tyytyväisyydestä, tarpeista ja odotuksista organisaatiota kohtaan. Sidosryhmätutkimuksessa tarvittava tieto ja mielipiteet kerätään tyypillisesti käyttäen esimerkiksi: Sidosryhmätutkimuksia Suomessa toteuttavat esimerkiksi osa markkinatutkimusalan yrityksistä sekä jotkin konsultointialan yritykset.
Chloé Zhao
Nuoruus ja opiskelu
Zhao oli 15-vuotias, kun hänet lähetettiin sisäoppilaitokseen Englantiin. Hän kuitenkin itse haaveili Yhdysvalloista ja päätyi opiskelemaan politiikan tutkimusta Mount Holyoke Collegeen. Siellä Zhao suoritti alemman korkeakoulututkinnon, mutta neljä vuotta politiikkaa oli tarpeeksi ja collegen jälkeen hän työskenteli muun muassa baarimestarina.
Ura
Zhao muutti vuonna 2010 New Yorkiin ja aloitti opintonsa New Yorkin yliopiston alaisessa Tisch School of the Artsissa. Siellä hän teki muun muassa ensimmäisen lyhytelokuvansa, Daughters, joka sai ensi-iltansa Clermont-Ferrandin lyhytelokuvajuhlilla. Elokuva palkittiin muun muassa Palm Springsin lyhytelokuvajuhlien parhaan opiskelijaelokuvan palkinnolla.
Zhao valmisteli opinnäytetyötänsä, kun hän teki valmiiksi ensimmäisen täyspitkän elokuvansa, Songs My Brothers Taught Me. Se kertoo Pine Ridgen reservaatista asuvasta kapinallisesta teini-ikäisestä. Ensi-iltansa elokuva sai Sundancen elokuvajuhlilla 2015, ja sitä esitettiin myös Cannesin elokuvajuhlien ”Quinzaine des Réalisateurs” -sarjassa. Songs My Brothers Taught Me toi Zhaolle parhaan ensimmäisen elokuvan Independent Spirit -palkintoehdokkuuden.
Zhao sai idean toiseen elokuvaansa Pine Ridgen reservaatissa, missä hän vieraili muutamia kertoja ensimmäisen elokuvansa jälkeen. Hän tutustui siellä nuoreen cowboyhyn, Brady Jandreauun, josta hän halusi tehdä elokuvan. Jeandreau loukkaantui huhtikuussa 2016, ja tästä Zhao jalosti elokuvansa, jonka pääosassa on cowboy, joka yritää päästä takaisin hevosen selkään vakavan rodeo-onnettomuuden jälkeen. Fakta ja fiktio sekoittuvat elokuvassa, sillä siinä näyttelevät Jeandreaun lisäksi tämän sisko ja äiti. The Rider sai ensi-iltansa vuonna 2017 Cannesin ”Quinzaine des Réalisateurs” -sarjassa, minkä taide-elokuvapalkinnon elokuva myös sai. Zhao sai parhaan ohjaajan ehdokkuuden Independent Spirit -palkintogaalaan ja itse elokuva parhaan elokuvan ehdokkuuden. The Rider pääsi myös lopulta teatterilevitykseen Sony Pictures Classicsin kautta, ja National Society of Film Critics valitsi sen vuoden 2018 parhaaksi elokuvaksi.
Võnnu
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Haaslavan, Mäksan ja Võnnun kunnat sekä kaksi Meeksin kunnan kylää (Järvselja ja Rõka) yhdistettiin Kastren kunnaksi.
Chloé Zhao
Ura
Kolmanteen elokuvaan Zhao sai inspiraation Jessica Bruderin kirjasta Nomadland: Surviving America in the Twenty-First Century. Sen päähenkilö Fern menetti miehensä ja omaisuutensa maailmanlaajuisen taantuman takia. Fern päättää elää pakettiautossansa, tehdä kausitöitä ja tutustua Yhdysvaltain maaseudun erämaihin. Nomadlandin ensi-ilta oli vuonna 2020 Venetsian elokuvajuhlilla, missä se myös sai festivaalin pääpalkinnon, Kultaisen leijonan. Elokuva on palkittu useita kertoja myös sen jälkeen, ja Golden Globe -gaalassa se sai muun muassa parhaan draamaelokuvan ja parhaan ohjauksen palkinnot. Zhao oli vasta toinen nainen, joka palkittiin ohjauksen Golden Globella. Ensimmäinen oli Barbra Streisand vuonna 1984. Elokuva oli vuoden 2021 Oscar-gaalan palkituin elokuva, joka voitti kolme merkittävimmistä oscareista, mukaan luettuna paras elokuvan ja paras ohjauksen oscarin.
Võnnu
Entinen kunta
Võnnun kunnan asukasluku oli 1 184 (2010), pinta-ala 232,63 neliökilometriä ja asukastiheys 5,1 asukasta neliökilometrillä. Haaslava, Mäksa, Vara ja Meeksi olivat Võnnun naapurikuntia. Etelässä kunta rajoittui Põlvan maakuntaan ja koillisessa Peipsijärveen.
Chloé Zhao
Ura
Vuonna 2018 julkistettiin, että Zhao valittiin ohjaamaan Marvel Comicsin Ikuisista kertovan elokuvan Eternals. Zhao sai suuren budjetin elokuvaan vapaat kädet, ja elokuva sai ensi-iltansa marraskuussa 2021.
Võnnu
Entinen kunta
Kyyjärvi oli Võnnun ystävyyskunta.
Väestö
Vuonna 2011 Võnnun kunnassa oli 1 141 asukasta, joista 1 095 (96,0 %) oli virolaisia, 33 (2,9 %) venäläisiä ja 12 (1,1 %) muita kansallisuuksia.
Lämpövuo
Lämpövuo eli lämpövirran tiheys on fysikaalinen suure, joka on lämpövirta pinta-alayksikköä kohden. Lämpövuon yksikkö SI-järjestelmässä on watti neliömetriä kohti (W/m²).
Lämpövuolla on käytännöllistä merkitystä muun muassa rakennustekniikassa arvioitaessa lämmönhukkaa ja siten lämmityksen tarvetta.
Maan sisäisiä lämpövirtoja on tutkittu myös syväkairauksen avulla Suomessakin vuodesta 1960. On todettu, että nämä ovat suhteellisen pieniä verrattuna esimerkiksi Japaniin tai Islantiin, joissa geotermistä energiaa voidaan hyödyntää.
Myös meteorologia käyttää lämpövuon ominaisuuksia tutkimuksissaan.
Savuhai
Kuvaus
pienoiskuva|255x255px|Savuhai Savuhai, joka tunnetaan myös nimeltään Javan-hai. Se on suuri ja niillä on paksupää, lyhyt, leveä ja tylppä kuono, pienet silmät. Sen suurin pituus voi olla 280 senttimetriä. Uros kasvaa yleensä 195 senttimetrin pituiseksi, kun taas naaras kasvaa yleensä 198-223 senttimetrin pituiseksi.
Ravinto
Savuhai syö ravinnokseen luukaloja, pieniä haita ja rauskuja, kalmareita, katkarapuja, mustekaloja ja hummereita.
Elinalue
Savuhain levinneisyys alue on Nigeria, Persianlahti, Adeninlahti, Etelä-Afrikka, Madagaskar, Pakistan, Sri Lanka, Indonesia, Uusi-Guinea ja Australia.
Elinympäristö
Savuhai elää riutoilla noin 0-150 metrin syvyydessä.