cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tuomarniemen metsäoppilaitos
Historiaa
Tuomarniemi siirtyi 1997 valtiolta Seinäjoen ammatillisen korkeakouluopetuksen kuntayhtymälle. Seinäjoen ammattikorkeakoulun metsäkoulutus on 2000-luvulla toiminut Tuomarniemessä, kunnes metsätalouden koulutusohjelma päätettiin lopettaa vuodesta 2013 alkaen ja loput Seinäjoen amk:n luonnonvara-alan toiminnot keskittää Seinäjoelle ja Ilmajoelle. Tuomarniemessä toimii nyt Koulutuskeskus Sedun toisen asteen metsäalan perustutkintokoulutus.
Cyril Conrad Cowderoy
Cyril Conrad Cowderoy (5. toukokuuta 1905 Sidcup – 10. lokakuuta 1976) oli brittiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Southwarkin hiippakuntaan 30. toukokuuta 1931 ja nimitettiin sen johtoon 12. joulukuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernard William Griffin, jota avustivat Neil Farren ja George Andrew Beck.
Southwarkista tuli 28. toukokuuta 1965 arkkihiippakunta, ja Cowderoy jatkoi sen johtamista arkkipiispana, kunnes kuoli 71-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Mr. Turner
Mr. Turner on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Mike Leighin ohjaama ja käsikirjoittama elämäkertaelokuva, joka kertoo 1800-luvun alkupuolen maisemamaalarista William Turnerista. Elokuvan pääosissa ovat Timothy Spall, Dorothy Atkinson, Marion Bailey ja Paul Jesson.
Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2014, jossa se kilpaili Kultaisesta palmusta. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 19. joulukuuta 2014.
Janne Sinkkonen
Janne Sinkkonen (s. 10. syyskuuta 1978 Oulu) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän toimii tällä hetkellä SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon apuvalmentajana. Sinkkonen pelasi pelaajaurallaan SM-liigaa Pelicansissa yhteensä 82 runkosarjaottelua tehopistein 5+5=10 sekä kolme playoff- ja viisi karsintasarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi urallaan myös Norjassa ja Ranskassa.
Pelaajaura
Oulussa syntynyt Sinkkonen oli Reipas Lahden kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa Pelicansissa, jonka miesten joukkueessa Sinkkonen debytoi I-divisioonan kevään 1997 pudotuspeleissä. Kausi 1998–1999 oli hänelle ensimmäinen kokonainen I-divisioonassa ja se toi Sinkkoselle 41 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 6+12=18. Hän oli kauden päätteeksi nostamassa Pelicansia SM-liigaan. Kausi 1999–2000 oli Sinkkosen tulokaskausi SM-liigassa; hän teki 35 runkosarjaottelussa tehot 3+3=6. Kaudella 2000–2001 Sinkkonen pelasi myös viisi Mestis-ottelua lainalla KooKoossa.
Kauden 2001–2002 Sinkkonen aloitti Mestis-joukkue KJT:ssä, mutta hänellä meni seurajohdon kanssa sukset ristiin jo harjoituskaudella. Sinkkonen tämän jälkeen viisi runkosarjaottelua Hyvinkään Ahmoissa, mutta sai hän lähteä sieltäkin. Lopulta aiemmat joukkuetoverit houkuttelivat Sinkkosen Suomi-sarjajoukkue Heinolan Kiekkoon. Hän kuitenkin siirtyi kesken kauden norjalaisjoukkue Manglerud Starin riveihin. Kaudeksi 2002–2003 Sinkkonen siirtyi ranskalaiseen Ours de Villard-de-Lansiin, jonka sisäisen pistepörssin voiton hän jakoi Robert Millarin kanssa tehoilla 9+11=20. Sinkkonen voitti myös Ranskan-cupin.
Kaudeksi 2003–2004 Sinkkonen palasi Heinolan Kiekkoon, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin hän voitti tehoilla 17+22=39. Kauden 2004–2005 päätteeksi Sinkkonen voitti Suomi-sarjan hopeaa. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 2005. HeKin kausi 2005–2006 päättyi Suomi-sarjan mestaruuteen ja sarjanousuun. Sinkkonen palasi kaukaloihin kaudeksi 2006–2007 ja siirtyi samalla myös HeKin urheilutoimenjohtajaksi. Hän oli tehoilla 15+17=32 joukkueen toiseksi paras pistemies Ville Kiiskisen jälkeen. Sinkkonen oli myös HeKin paras pistemies kevään 2007 pudotuspeleissä tehoilla 2+2=4 sekä karsintasarjassa tehoilla 3+4=7. Huhtikuussa 2007 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Sinkkonen lopetti pelaajauransa kevääseen 2008.
Valmentajaura
Sinkkonen toimi jo pelaajauransa lopetettua Kiekkoreippaan B-junioreiden apuvalmentajana kaudella 2005–2006. Lopetettuaan uudelleen hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 HeKin apuvalmentajaksi Kari Elorannalle. Kaudella 2009–2010 Sinkkonen nousi joukkueen päävalmentajaksi. Hän hoiti virkaa kaikkiaan kolme kautta, mutta HeKi (nimi muuttui Peliitoiksi kaudella 2011–2012) sijoittui Sinkkosen aikana runkosarjassa parhaillaan vain yhdeksännelle sijalle kaudella 2010–2011. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi MOL Ligassa pelaavan unkarilaisjoukkue Újpesti TE:n apuvalmentajaksi.
Kaudeksi 2013–2014 Sinkkonen palasi valmentamaan Mestikseen, kun hän sopi 2+1-vuotisesta päävalmentajasopimuksesta Savonlinnan Pallokerhon kanssa helmikuussa 2013.
Muuta
Sinkkosen pikkuveli Olli on myös entinen SM-liigapelaaja. Janne Sinkkonen pelasi myös opiskelijoiden talvikisoissa Innsbruckissa vuonna 2005, jolloin hän toimi Suomen kapteenina.
Robert Collett
Robert Collett (2. joulukuuta 1842 Kristiania − 27. tammikuuta 1913 Kristiania) oli norjalainen eläintieteilijä.
Collettin vanhemmat olivat Peter Jonas ja Camilla Collett. Robert oli perheen vanhin poika ja hänellä oli kolme nuorempaa veljeä. Robert ei koskaan mennyt naimisiin.
Robert Collett tutki selkärankaisia, pääasiassa kaloja ja lintuja. Vuodesta 1864 hän toimi Oslon eläintieteellisen museon kuraattorina, vuodesta 1882 johtajana ja vuodesta 1884 professorina.
Collett kuvaili ja nimesi suuren joukon kaloja mutta myös nisäkkäitä ja lintuja, joista hän nimesi ainakin huppuparatiisikaijan (Psephotus dissimilis) ja ruskokivikyyhkyn (Petrophassa rufipennis) 1898.
Phil Davis
Phil Davis (4. maaliskuuta 1906 - 16. joulukuuta 1964) oli amerikkalainen sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja. Hän syntyi St. Louisissa, Missourissa. Ollessaan mainospiirtäjänä hän teki samalla eri lehtiin kuvituksia ja kansia. Vuonna 1933 hän tapasi St. Louisissa Lee Falkin. Lee Falk loi King Features Syndicatelle sarjakuvan Taika-Jim (engl. Mandrake the Magician) yhdessä Phil Davisin kanssa.
Phil Davis piirsi Taika-Jimiä ilmeikkään naivistiseen tyyliin, jossa oli vaikutteita aikakauden art decosta. Varsinkin sunnuntaisivut olivat erityisen vaikuttavia, kun Davis kuvitti Falkin kirjoittamia fantasiaseikkailuja. Toisen maailmansodan aikana hänen vaimonsa Martha avusti päivittäisen sarjakuvan teossa. Sodan jälkeen sarjan taiteellinen taso ei kuitenkaan enää noussut aikaisemmalle tasolle.
Davis piirsi Taika-Jimiä kuolemaansa saakka, jonka jälkeen sarjan piirtämistä jatkoi Fred Fredericks.
Vesikasvi
pienoiskuva|[[Isoulpukka (Nuphar lutea) on yksi vedessä kasvavista lajeista.]] Vesikasvit voidaan luokitella kasvumuodon mukaan erilaisiin elomuotoihin: rantakasveihin, ilmaversoisiin, kelluslehtisiin sekä upos- ja pohjalehtisiin. Eri lajit vaihtuvat usein vyöhykkeittäin rannalta ulapalle päin.
Vedessä kasvavat kasvit ovat sopeutuneet vesiympäristöön eri tavoin. Monilla vesikasveilla on solukoissaan runsaasti aerenkyymiä eli tuuletussolukkoa, jotta ilman happi pääsisi vedenalaisiin kasvinosiin, ja vähän tukisolukkoa, sillä veden noste tukee kasvia. Ilmarakoja on yleensä vain kasvin vedenpäällisissä osissa eli esimerkiksi kelluslehtisten vesikasvien lehtien yläpinnoilla.
Vesikasveilla ei ole pulaa vedestä, ja siksi niiden juuret ovat yleensä pienet verrattuna maakasveihin. Juurten kokoon vaikuttaa kuitenkin myös ravinteiden saanti. Irtokellujilla on hyvin pienet juuret, koska ne ottavat tarvitsemansa ravinteet vedestä, ja vedessä ravinteita on melko tasaisesti. Pohjaan kiinnittyvien kasvien juuret ovat suuremmat, koska pohja-aineksessa ravinteet ovat jakautuneet epätasaisesti, ja juuriston on oltava riittävän suuri saadakseen riittävästi ravinteita. Uposlehtiset kasvit ovat usein rentoja. Ne eivät tarvitse tukevaa vartta, koska vesi kannattelee niitä. Pohjalehtisten kasvien lehdet ovat veden pohjassa, joten kasvien kasvua voi rajoittaa se, että pohjaan saakka ei tule riittävästi valoa. Kelluslehtisten kasvien lehdet taas kelluvat veden pinnalla, joten kasvit saavat runsaasti valoa.
Vesikasvit eivät ole mikään taksonominen ryhmä ja vesikasveja on monissa eri kasviheimoissa. Vesikasveja sisältäviä kasviheimoja ovat esimerkiksi vitakasvit (Potamogetonaceae), lummekasvit (Nymphaeaceae) ja lahnanruohokasvit (Isoëtaceae).
John Edward Petit
John Edward Petit (22. kesäkuuta 1895 Lontoo – 2. kesäkuuta 1973) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. toukokuuta 1918 ja nimitettiin walesilaisen Menevian hiippakunnan johtoon 8. helmikuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Godfrey, jota avustivat Michael Joseph McGrath ja Edward Ellis.
Petit osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 16. kesäkuuta 1972.
Repeat – The Best of Jethro Tull – Vol II
Repeat – The Best of Jethro Tull – Vol II on Jethro Tullin kokoelma-albumi vuodelta 1977. Se on jatkoa vuotta aiemmin ilmestyneelle kokoelmalle M.U. – The Best of Jethro Tull.
Viber
Viber on ilmainen pikaviestintä- ja VoIP-ohjelma. Se on osa japanilaisen sähköiseen kaupankäyntiin erikoistuneen Rakuten-yhtiön tarjoamia palveluja. Viberillä oli maaliskuussa 2019 noin 1,2 miljardia rekisteröitynyttä käyttäjää ja 260 miljoonaa kuukausittaista käyttäjää tammikuussa 2019. Viber on saatavilla Android- ja iOS-laitteille sekä tietokoneversiona Windowsille, macOS:lle ja Linuxille.
Lehdistölähteiden mukaan ohjelmisto on alkujaan kahden israelilaisen alullepanema. Merkittävä osa sovelluksen kehitystyöstä oli ulkoistettu muun muassa Valko-Venäjälle. Rakuten-yhtiö hankki Viber-viestisovelluksen ostamalla Viber Median vuonna 2014 noin 900 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Kahden käyttäjän välisen yhteyden päästä päähän -salaus sovellukseen tuli vuonna 2016. Vuonna 2019 tanskalainen tietoturvayhtiö Heimdal Security arvioi Viberin erääksi turvallisimmista salausta käyttävistä viestisovelluksista.
Mafia (saari)
Mafia on Intian valtamerellä 130 kilometriä Dar es Salaamista kaakkoon sijaitseva pieni saari, joka kuuluu Tansanialle. Saaren asukkaat ovat pääasiassa kalastajia. Saaren pinta-ala on 440 neliökilometriä ja asukasluku yli 40 000.
Mafian saarella puhuttuihin kieliin kuuluu muun muassa swahili. Siellä puhutaan pääasiassa sen kingome-nimistä murretta.
Saaren asukkaat ovat pääosin sunnimuslimeja. Saaren tärkein kaupunki on Kilindoni.
Paljakka (laskettelukeskus)
Paljakka on matkailu- ja laskettelukeskus Puolangan kunnassa. Se sijaitsee Paljakkavaaran läheisyydessä sijaitsevan 340 metriä korkean Teeriharjun rinteellä, noin tunnin ajomatkan päässä maakunnan pääkaupungista Kajaanista pohjoiseen.
Paljakan palvelut
Alueelta löytyy mm.
Matkailuyhdistys
Paljakan toimintaa kehittää matkailuyhdistys Puolanka-Paljakka. Yhdistys toimii kaikkien alueen matkailuyritysten edunvalvojana. Jäsenyrityksiä yhdistyksessä on 25. Aikaisempi Hiihtokeskus Paljakka Oy on vuoden 2014 jälkeen ollut Hiihtokeskus Ukkohalla-Paljakka Oy. Paljakan rinnetoimintaa johdetaan nykyisin osittain Ukkohallasta käsin sekä sen toimintaa toteutetaan yhteistyössä Ukkohallan rinnetoiminnan kanssa vuoden 2014 viimeisimmän konkurssin jälkeen omistajanvaihdoksen myötä. Hiihtokeskus on suosittu matkailukohde varsinkin etelästä matkaavien turistien keskuudessa.
Paljakan luonnonpuisto
Laskettelukeskuksen läheisyydessä sijaitsee Paljakan luonnonpuisto, jossa on koskematonta vaaraluontoa.
Kah’ovkan tekojärvi
Kah’ovkan tekojärvi on Ukrainan eteläosissa sijaitseva, pinta-alaltaan Euroopan kahdeksanneksi suurin tekojärvi ja 12. suurin makeanveden allas. Se muodostaa osan Dneprin alajuoksun pääuomaa, ja sijaitsee noin 410–460 kilometriä pääkaupunki Kiovasta kaakkoon. Tekojärvi sijaitsee Dnipropetrovskin, Zaporižžjan ja Hersonin alueilla. Suurimmat, yli 30 000 asukkaan kaupungit tekoaltaan rannoilla ovat Nikopol, Enerhodar, Nova Kah’ovka ja Kah’ovka.
Tekojärvi syntyi Kah’ovkan vesivoimalaitoksen padon rakentamisen seurauksena Dnepriin vuonna 1956. Voimalapato rakennettiin vuosina 1950–1956 ja sijaitsee 12 kilometriä Hersonin alueen Kah’ovkan kaupungista lounaaseen. Padossa on kuusi 58,5 MW:n generaattoria, ja näillä tuotetaan vuosittain keskimäärin 1,4 TWh sähköenergiaa. 3,84 kilometriä leveän padon yli kulkee maantie ja rautatie. Vesivoimalan läheisyyteen on sittemmin noussut Nova Kah’ovkan kaupunki.
Tekojärven pituus on 240 kilometriä ja leveys enimmillään 23 kilometriä. Pinta-ala on 2 155 neliökilometriä eli noin kaksi kertaa Päijänteen ala, keskisyvyys 8,4 metriä (vaihteluväli 3–26 m; maksimi 32 m). Tekoaltaan kokonaisvesitilavuus on 18,15 kuutiokilometriä (noin 1,5 kertaa Päijänteen tilavuus), josta 6,78 km3 on käytettävissä. Helmikuussa 2018 oli rakenteilla Kah’ovkan 2. vesivoimalaitos, jolla vesivoimayhtiö UkrHidroenerho pyrkii optimoimaan vesivoiman tuotantoa Kah’ovkan tekojärvestä. Tämä tuo valmistuessaan aiemman 335 MW:n voimalan (HES-1) lisäksi 250 MW uutta voimalakapasiteettia (HES-2).
Tekoaltaan vettä käytetään sähkövoiman tuottamiseen, kasteluun, teollisuuslaitosten tarpeisiin ja kalankasvatukseen. Vettä käytetään myös Pohjois-Krimin kanaaliin ja Dnepr-Kryvyi Rih -kanaaliin. Tekoallas synnytti valmistuessaan myös riittävän kulkusyvyyden Dneprin vesitielle ja mahdollisti laivaliikenteen. Voimalapadon vieressä on laivaliikennettä palveleva sulutus.
Kah’ovkan vesivoimalan pato Venäjän hyökkäyssodan aikana
Ukrainan tietotoimiston mukaan ilman tunnisteita olleita miehittäjiä (Venäjän joukkoja) tankkeineen saapui 24. helmikuuta 2022 päivällä Kah’ovkan vesivoimalan padolle. Seuraavana päivänä uutisoitiin venäläisjoukkojen miehittäneen vesivoimalan alueen osana Venäjän hyökkäyssotaa Ukrainaan (2022-).
Tekojärven sulkeva pato murtui aamuyöllä 6. kesäkuuta 2023, aiheuttaen tulvan Dneprin alajuoksulle. Ukrainalaiset lähteet syyttivät venäläisiä padon räjäyttämisestä, kun taas venäläiset väittivät padon tuhoutuneen tykistöiskussa.
Kuvia
thumb|center|650px|Kah’ovkan pato ja vesivoimala.
Chile talviolympialaisissa 2018
Chile osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti seitsemän urheilijaa, jotka kilpailivat kolmessa eri urheilumuodossa. Avajaisissa maan lippua kantoi alppihiihtäjä Henrik von Appen ja päättäjäisissä maastohiihtäjä Claudia Salcedo.
Alppihiihto
Chile sai alppihiihtoon maapaikan yhdelle miehelle ja yhdelle naiselle, ja lisäksi kiintiöpaikkojen uudelleenjaossa yhden lisäpaikan.
Tammisalon kanava
thumb|Tammisalon kanava Tammisalon kanava Helsingin Roihuvuoressa yhdistää Strömsinlahden Porolahteen. Kanavaa kutsutaan joskus myös Porolahden kanavaksi. Tammisalon kanava on myös Herttoniemen ja Tammisalon kaupunginosien raja.
Tyhjä
Tyhjä tarkoittaa tilaa, jossa ei ole mitään. Se voi viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Tammisalon kanava
Kanavan reunustaa pitkin kulkee ulkoilureitti Marjaniemestä Herttoniemenrantaan. Kanava on öisin valaistu.
Historia
Paikalla on ollut aikaisemmin luonnon salmi, joka maankohoamisen ja kaislikoistumisen takia mataloitui ja umpeni. Salmi tunnettiin vanhoissa kartoissa ja asiakirjoissa nimillä ”Hertonäs ström” (Herttoniemen virta), ”Hertonäs sund” (Herttoniemen salmi) ja ”Ströms sund” (Virran salmi). Nimistä on päätelty että salmessa olisi ollut virta.
Isonvihan aikana 4. kesäkuuta 1713 Venäjän laivasto hyökkäsi Pietari Suuren käskystä soutaen kymmenellä laivaveneellä salmen kautta Pohjoisrantaan ja poltti siellä olleet viisi suurta rahtilaivaa, joissa venäläiset arvelivat olevan Ruotsin maavoimien muonavarastot. Ruotsin venäläisiin nähden ylivoimainen laivasto oli sijoittanut kahdeksan kaksikantista linjalaivaa, yhden fregatin ja yhden snjavan eli yhteensä kymmenen suurta sotalaivaansa vartioon muihin Helsinkiin johtavien sisääntuloväylien suille. Laivasto, joka uskoi salmen olevan purjehduskelvoton mataluutensa takia, oli jättänyt sen vartioimatta. Operaatiossa venäläiset menettivät yhden krenatöörin ja saivat vangiksi 22 hollantilaista merimiestä rahtilaivoilta. Hyökkäyksen jälkiselvityksessä ruotsalaiset raportoivat venäläisten vetäneen veneet maakannaksen yli ilmeisesti salatakseen hutilointinsa. Hyökkäyksen aikana merivesi on voinut olla tavallista korkeammalla.
Helsingin linnoittamissuunnitelmissa vuosilta 1739–1747 todettiin, että venäläiset olivat mataloittaneet kivillä isonvihan miehityksen aikana useita Helsinkiin johtavia laivaväyliä, niiden joukossa myös Herttoniemenvirran. Vuonna 1745 ruotsalaiset upseerit Kyhlenbeck ja Nordenberg laativat selvityksen Herttoniemenvirran merkityksestä Helsingin puolustukselle. Selvityksessä todettiin virran olevan matalan veden aikana niin matala, ettei pieninkään vene pääsisi sen läpi, mutta korkean veden aikana se oli isommilakin veneillä kuljettavissa. Salmen madaltamista puolustussyistä ei suositeltu, koska laivat voitiin saada helpommin yli maitse kuin vetämällä salmessa olevien kivikkojen läpi. Upseerit ehdottivat joko linnoituksen rakentamista nykyisen Tammisaloon tai salmen valvomista vartiolla ja salmen sisäpuolelle asetetuilla proomuilla. Upseerit itse kannattivat vartiota. Salmea ei tiedetä koskaan linnoitetun.
Kanavan kaivoi alun perin 1762 Herttoniemen kartanonherra Bengt von Spånge. Spången ajatuksena oli lyhentää porvoolaisten kalastajien matkaa Helsingin Kauppatorille ja samalla kerätä kalastajilta maksua kanavan käytöstä.
1700-luvun loppuun mennessä kanava ja Porolahti olivat kuitenkin maankohoamisen ja virtausten takia jälleen madaltuneet purjehduskelvottomiksi, ja kanavan uskottiin heikentävän Porolahden kalatilannetta, jolloin kartanon uusi omistaja vara-amiraali Carl Olof Cronstedt täytätti kanavan vuonna 1794. Vuonna 2001 kanava kaivettiin uudelleen auki ja järjestettiin kanavan avajaiset.
Sauvoy
Sauvoy on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 62 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 7,82 neliökilometriä.
Sauvoyssa asui vuonna 2017 saman verran asukkaita kuin vuonna 2007. Vuonna 2012 väkiluku kohosi 64 asukkaaseen mutta pieneni taas kahdella asukkaalla vuoden 2017 väestönlaskentaan mennessä.
Jakolasku
Jakolasku on yksi aritmeettisista laskutoimituksista. Se on kertolaskun käänteisoperaatio. Jakoyhtälö liittyy kiinteästi jakolaskuun.
Jos
missä b ei ole nolla (nollalla ei voi jakaa, sillä tulos on määrittelemätön),
(sanotaan ”c jaettuna b:llä”, joskus myös latinaan perustuen ”c per b”). Esimerkiksi 12 : 3 = 4, sillä 4 · 3 = 12.
Jakolaskun vastausta, a:ta, nimitetään osamääräksi; lukua c jaettavaksi ja b jakajaksi. Jakolaskua voidaan merkitä myös c / b tai tai vanhahtavasti c ÷ b.
Käsitteellisesti voidaan puhua kahdentyyppisestä jakolaskusta. Jos luku c ajatellaan jaettavaksi b yhtä suureen osaan, on kyseessä ositusjako. Jos taas lasketaan, kuinka monta kertaa luku b sisältyy joukkoon c, on kyseessä sisältöjako. Kummassakin tapauksessa saadaan kuitenkin tulokseksi sama luku. Kun jakolasku käsitetään sisältöjaoksi, osamäärää c : b sanotaan myös lukujen c ja b suhteeksi.
Kokonaislukujen joukossa jako ei aina mene tasan, vaan osamäärän ohella saadaan myös jakojäännös. Esimerkiksi jos luku 7 jaetaan 3:lla, saadaan osamääräksi 2 ja jakojäännökseksi 1, sillä 7 = 2 · 3 + 1. Jos jakolaskun c : b jakojäännös on nolla, sanotaan luvun c olevan jaollinen b:llä. Sen sijaan rationaalilukujen joukossa ei jakojäännöstä esiinny, vaan osamäärä on aina toinen rationaaliluku, ellei jakaja ole nolla. Tämän vuoksi sanotaan, että nollasta eroavien rationaalilukujen joukko on suljettu jakolaskun suhteen, eli kahden nollasta eroavan rationaaliluvun osamäärä on aina rationaaliluku. Rationaaliluvut voidaan ilmoittaa kahden kokonaisluvun osamäärinä muodossa. Näin merkittyinä niitä sanotaan murtoluvuiksi.
Kehrätipsu
Kehrätipsu eli tipsu (Layia platyglossa) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon ja tipsujen (Layia) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ja kasvaa luontaisena muun muassa Kalifornian rannikkoseuduilla, mutta sitä kasvatetaan kesäkukkana myös Suomessa.
Luonnossa, Kaliforniassa, kehrätipsu kasvaa erilaisilla kuivilla paikoilla. Se kasvaa muun muassa mäntymetsissä, nahkealehtisen kasvillisuuden joukossa, niityillä, mäenrinteillä sekä ruohostomailla. Kehrätipsulla on keltaiset, asterimaiset kukat ja se kukkii Kaliforniassa helmi–toukokuussa. Suomessa kehrätipsu kukkii loppukesällä.
Gluoni
Gluoni on mittabosoneihin kuuluva alkeishiukkanen, joka välittää vahvaa voimaa eli värivoimaa. Se pitää kvarkit kiinni toisissaan, jolloin näistä voi muodostua protoneita, neutroneita ja muita hadroneita. Atomiytimet pysyvät koossa nimenomaan gluonien ansiosta. Nimitys gluoni tulee englanninkielisestä sanasta glue, eli liima. Gluonien olemassaolo todistettiin kokeellisesti vuonna 1979 DESY:n Petra-ilmaisimella.
Ominaisuudet
Gluoneja on kahdeksaa eri tyyppiä ja niillä on myös itsellään värivaraus eli ne tuntevat vahvan vuorovaikutuksen. Tämän takia vahva vuorovaikutus on voimakkaampi suuremmalla etäisyydellä.
Gluonien kvarkkeja sitova vaikutus lakkaa, jos hadronit saatetaan tarpeeksi kuumaan ja suuripaineisiin olosuhteisiin törmäyttämällä niitä suurilla energioilla. Tällöin hadronit ikään kuin sulavat vapaiksi kvarkeiksi ja gluoneiksi, kvarkki-gluoniplasmaksi.
Gluonien värivaraukset
Toisin kuin fotoneja, joita on vain yhtä lajia, on kvantti­kromo­dynamiikan mukaan olemassa kahdeksaa tyyppiä gluoneja, joilla on erilainen väri­varaus.
Asia ei ole aivan helppo käsittää. Kvarkeilla on kolme erilaista värivarausta ja anti­kvarkeilla näiden antivärit. Gluoneilla voidaan ajatella olevan sekä väri että antiväri, mutta tämän selventämiseksi on tarkasteltava väri­varausten matematiikkaa yksityis­kohtaisemmin.
Värivaraus ja superpositio
Kvanttimekaniikassa hiukkasten tiloja voidaan laskea yhteen superpositioperiaatteen avulla. Toisin sanoen hiukkasen tila voi olla perustilojen yhdistelmä, jossa kuhunkin perustilaan liittyy tietty todennäköisyys, jolla tämä tila havaitaan mitattaessa. Gluonien värivarauksen tapauksessa eräs sellainen tila voidaan ilmaista lausekkeella:
Värisinglettitila
Kvarkeista muodostuneiden hadronien kuten protonien ja neutronien sanotaan usein olevan "värittömiä", mutta täsmällisemmin sanottuna ne ovat "värisinglettitilassa", joka on matemaattisesti analoginen spinin singlettitilalle. Tällainen tila sallii niiden vuorovaikuttaa toisten värisinglettien, mutta ei muiden väritilojen kautta: koska gluonien välittämiä pitkän kantaman vuorovaikutuksia ei ole, tämä osoittaa, ettei ole myöskään singlettitilassa olevia gluoneja.
Tämä singlettitila voidaan esittää muodossa:
Toisin sanoen, jos tilan värivaraus voitaisiin mitata, tulokseksi saataisiin yhtä suurella todennäköisyydellä punainen-antipunainen, sininen-antisininen tai vihreä-antivihreä.
Gluonien kahdeksan väriä
Näiden lisäksi on kahdeksan toisistaan riippumatonta väritilaa, jotka vastaavat gluonien kahdeksaa tyyppiä tai värivarausta. Koska tiloja voidaan yhdistää toisiinsa edellä kerrotulla tavalla, on olemassa useita tapoja kuvata näitä tiloja, jotka yhdessä muodostavat "värioktetin". Eräs yleisesti käytetty luettelo on:
Nämä ovat yhtäpitäviä Gell-Mannin matriisien kanssa: siinä punainen-antipunainen sijoittuu matriisin vasempaan yläkulmaan, punainen-antisininen vasemman laidan keskimmäiselle riville, sininen-antivihreä alarivin keskimmäiselle sarakkeelle ja niin edelleen. Oleellista tässä on, että nämä kahdeksan hiukkasten tilaa ovat lineaarisesti riippumattomia toisistaan ja myös singlettitilasta: mitään näistä ei tiloista ei voida laskea yhteen siten, että tuloksena olisi jokin kolmas näistä tiloista. Näitä ei myöskään voida laskea yhteen siten, että tuloksena olisi r\bar{r}, g\bar{g} tai b\bar{b}, muutoinhan kielletty singletti­tila voitaisiin myös saada näitä yhteen­laskemalla. Gluonien väri­varaukset voidaan valita muillakin tavoilla, mutta ne kaikki ovat matemaattisesti yhtä­pitäviä ja ainakin yhtä moni­mutkaisia ja johtavat samoihin fysikaalisiin tuloksiin.
Ryhmäteoreettisia yksityiskohtia
Matemaattisesti kvantti­kromo­dynamiikka on mittakenttäteoria, jonka symmetriaryhmä on SU(3). Kvarkkeja käsitellään spinoreina, joiden triplettitila muodostaa mittaryhmän SU(3) fundamentaalin esityksen. Gluonit taas ovat vektorikenttiä Lien ryhmänsä adjungoidussa esityksessä, toisin sanoen ryhmän SU(3) oktettitilassa. Yleisessä Lien ryhmässä välittäjä­hiukkasten (kuten fotonien tai gluonien) lukumäärä on aina sama kuin tähän liittyvän esitys­tavan ulottuvuus. Yksin­kertaisessa tapauksessa, jossa ryhmä on SU(N), tämä luku on N2 − 1.
Ryhmäteorian termein toteamus, että gluoni ei esiinny singlettitilassa, johtuu suoraan siitä, että kvantti­kromo­dynamiikan symmetriaryhmä on SU(3) eikä U(3). Ei ole mitään apriorista syytä, jonka vuoksi näin olisi välttämättä oletettava, mutta havainnot tukevat käsitystä, jonka mukaan symmetriaryhmä on SU(3).
Kvarkkien ja gluonien vankeus
Koska gluoneilla itselläänkin on värivaraus, ne osallistuvat vahvaan vuorovaikutukseen. Nämä kahden gluonin väliset vuorovaikutukset rajoittavat värikentät säikeen kaltaisiin "virtausputkiin", joissa niitä venytettäessä ilmenee vakiovoima. Tämän voiman vuoksi kvarkit pysyvät ikään kuin vangittuina niistä muodostuviin hadroneihin. Samasta syystä vahva vuoro­vaikutus ei ilmene suuremmilla kuin 10-15 metrin etäisyyksillä, mikä suunnilleen vastaa atomi­ytimen läpi­mittaa. Tietyn etäisyyden yläpuolella kahta kvarkkia toisiinsa sitovan virtausputken energia kasvaa lineaarisesti. Tarpeeksi suurilla etäisyyksillä tämä johtaa siihen, että tarvitaan vähemmän energiaa uuden kvarkki-antikvarkki-parin muodostamiseen kuin virtausputken pidentämiseen.
Samaan tapaan myös gluonit pysyvät vangittuina hadronien sisään. Tästä seuraa myös, että gluonit eivät suoraan vaikuta ytimessä olevien protonien ja neutronien välisiin voimiin, vaan niitä välittävät mesonit.
Vaikka normaalisti gluonit eivät liiku vapaasti, on ennustettu, että saattaa olla olemassa myös pelkistä gluoneista koostuvia hadroneja, joille on annettu nimi glueball ("liimapallo"). On myös esitetty hypoteettisia eksoottisia hadroneja, joissa gluonit olisivat pääkomponentteina. Ääri­olo­suhteissa kuten hyvin korkeassa lämpötilassa ja paineessa saattaa muodostua kvarkki-gluoniplasmaa. Sellaisessa plasmassa ei ole hadroneja, vaan kvarkit ja gluonit esiintyvät vapaina hiukkasina.
Kokeelliset havainnot
Ensimmäiset suorat havainnot gluoneista saatiin vuonna 1979, kun PETRA:ssa tehtiin elektronien ja positronien törmäyskokeita. Vähän aikaisemmin oli kuitenkin DESY:n DORIS-III:ssa havaittu ilmiö, joka viittasi kolmen gluonin hajoamiseen.
Kokeellisesti kvarkkien vankeuden osoittaa se, että yritykset vapaiden kvarkkien löytämiseksi eivät ole onnistuneet. Vapaita gluoneja ei ole koskaan havaittu; kuitenkin Fermilabissa on tilastollisesti osoitettu top-kvarkkien muodostuminen. Vaikka on saatu viitteitä eksoottisista hadroneista, glueballeja ei myöskään ole havaittu. Kvarkki-gluoniplasma on äskettäin havaittu Brookhaven National Laboratoryn (BNL) Relativistic Heavy Ion Colliderissa (RHIC).
Michaela Caspar
Michaela Caspar (s. 6. huhtikuuta 1960 Weil am Rhein, Baden-Württemberg, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa The Grand Budapest Hotel ja Hitman: Agent 47 sekä televisiosarjoissa Rikospaikalla ja Deutschland 83.
Vuojoki Gods
Vuojoki Gods Ab oli vuosina 1908–1915 Raumalla ja Eurajoella toiminut puunjalostusta harjoittanut yhtiö. Sen vuonna 1911 perustama höyrysaha loi pohjan Rauman nykyiselle puunjalostusteollisuudelle.
Historia
Vuojoki Gods sai alkunsa Eurajoella sijaitsevan Vuojoen kartanon isännän Axel Björkenheimin kuoltua vuonna 1907. Hän oli jo muutamia vuosia etsinyt kartanolle ostajaa ja Björkenheimin kuoleman jälkeisenä vuonna kartanon alustalaiset ehdottivat valtiolle sen ostamista ja jakamista pientiloiksi. Senaatti ei kuitenkaan suostunut tähän, vaan kartanosta muodostettiin osakeyhtiö Vuojoki Gods Ab, jonka johtoon tuli Axel Björkenheimin poika John Axel Magnus.
Vuonna 1911 uusiksi omistajiksi tulivat eri puolilla Suomea useita teollisuuslaitoksia omistaneet liikemiehet H. G. ja K. A. Paloheimo sekä siirtolaisena Amerikassa vaurastunut tilanomistaja Nestor Toivonen. Yhtiö alkoi hyödyntää kartanon omistamia metsiä perustamalla Rauman Sampaanalan kaupunginosaan höyrysahan, joka aloitti toimintansa syyskuussa 1912. Työntekijöitä sahalla oli aluksi noin 130. Vuojoen kartanolla oli Eurajoen Tokinmaassa omistuksessaan yli 8 000 hehtaarin metsäalue, jossa aloitettiin laajamittaiset hakkuut. Puun kuljettamiseksi Rauman sahalle rakennettiin Tokinmaasta Verkkokarin satamaan noin 23 kilometrin pituinen kapearaiteinen metsärautatie, Vuojoen metsärata.
Muutaman vuoden kuluttua kartanon metsiä ei enää kuitenkaan pystytty hakkaamaan kartanon arvon romahtamatta, joten yhtiön johto päätti eriyttää kartanon ja sahan toisistaan. Vuonna 1915 Vuojoki Gods siirtyi Pohjoismaiden Yhdyspankin omistukseen jatkaen toimintaansa Oy Rauma Wood Ltd -nimisenä. Uusi yhtiö perusti höyrysahan yhteyteen vuonna 1920 vieläkin toiminnassa olevan Rauman paperitehtaan. Rauma Wood jatkoi myöhemmin nimillä Rauma Oy (1938) ja Rauma-Raahe Oy (1942), joka puolestaan sulautui vuonna 1952 Repola-Viipuri Oy:n ja Lahti Oy:n kanssa muodostaen Rauma-Repolan.
Painonnosto kesäolympialaisissa 2012 – miesten yli 105 kg
Miesten yli 105 kilogramman painonnosto kilpailtiin 7. elokuuta 2012 ExCeL Londonissa.
Ennätykset
Ennen tätä kilpailua käydyt maailman- ja olympialaisennätykset olivat seuraavat.
Myllylän koulu
Myllylän koulu on Orimattilassa Luhtikyläntien varressa, noin kilometrin päässä kaupungin keskustasta toimiva alakoulu (luokka-asteet 1-6). Koulurakennus on valmistunut vuonna 1995 ja sitä on laajennettu vuonna 2017.
Vuonna 2016 koulua kävi yhteensä 196 oppilasta. lukuvuonna 2018-2019 koulussa oli 240 oppilasta. Lisäksi koulussa toimii kaksi esikouluryhmää.
Original Masters
Original Masters on Jethro Tullin kokoelma-albumi vuodelta 1985. Albumi sisältää hieman erilaisia miksauksia kappaleista, sillä ne on otettu 7-tuumaisista promo-versioista, joita on aiemmin jaettu vain radiokäyttöön.
Siikala
Siikala voi tarkoittaa seuraavia:
Halicephalobus mephisto
Halicephalobus mephisto on sukkulamato, joka löydettiin ensimmäisen kerran eteläafrikkalaisesta kultakaivoksesta. Se on ensimmäinen tunnettu monisoluinen eläin, joka elää yli kahden kilometrin syvyydessä, jossa on noin 40 asteen lämpötila ja vain vähän happea. Laji käyttää ravinnokseen bakteereita.
Leikola
Leikola on suomalainen sukunimi.
Samantha Fox (albumi)
Samantha Fox on Samantha Foxin toinen studioalbumi vuodelta 1987. Se sisältää hitit ”Nothing's Gonna Stop Me Now” sekä ”I Surrender (To the Spirit of the Night)”. Mukana on myös cover Rolling Stonesin kappaleesta ”(I Can’t Get No) Satisfaction” ja suomalaisen Andy McCoyn kappale ”The Best is Yet to Come”.
Kappaleet
CD julkaisun bonuskappaleet
Frozen in Time
Frozen in Time on death metal -yhtye Obituaryn vuonna 2005 julkaistu comeback-albumi. Se oli heidän ensimmäinen albuminsa kahdeksaan vuoteen sitten vuoden 1997 albumin Back from the Dead.
Pitkäaikainen avustaja Scott Burns yhdistyi tilapäisesti bändin kanssa ja hänestä tuli Frozen in Time -albumin tuottaja. Hän oli viimeksi tuottanut Obituaryn vuoden 1994 albumin World Demise. Frozen in Time oli myös viimeinen albumi, jossa hän teki bändin kanssa yhteistyötä.
Pöytä
thumb|250px|[[Alvar Aalto|Alvar Aallon 1930-luvulta saakka tuotannossa ollut pöytä.]] Pöytä on huonekalu, yleensä vaakasuora taso, joka on korotettu lattiasta jalkojen tai muun tukirakenteen avulla.
Pöytää käytetään työskentelyalustana muun muassa syödessä (ruokapöytä) ja muissa käsin ja istuen tehtävissä toiminnoissa. Pöydän korkeus on tällöin noin 70–80 cm. Seisomatyötä tehtäessä tai korkean jakkaran ääressä istuttaessa pöydän tai muun työtason korkeus on noin 90–100 cm.
Teollisuudessa ja muussa ammattikäytössä pöydäksi voidaan kutsua mitä tahansa kalustetta, joka mahdollistaa käsillä tehtävän työn kumartelematta tai kurottelematta joko seisten tai istuen (esim. kokoonpanopöytä, pakkauspöytä). Parhaan ergonomian saavuttamiseksi ne ovat usein monipuolisesti säädettäviä ja eri tehtäviä varten helposti muunneltavia. Tukevarakenteista, usein seinään tai lattiaan kiinnitettyä työpöytää, johon jokin työkone tai työstettävä kappale voidaan tukevasti kiinnittää työskentelyn ajaksi, kutsutaan penkiksi (esim. höyläpenkki, sorvipenkki).
Erilaisia pöytiä
Pöytien perinteinen materiaali on massiivipuu, liimapuu tai erilaiset viilutetut puulevyt, kuten vaneri. Pöydänjalat voivat olla puun sijasta metallia. Puisen pöydänkannen pinnoitteena voi olla lakka, öljy, vaha, maali, melamiini tai laminaatti. Pöydänkantena eli ylätasona voidaan käyttää myös kivi- tai lasilevyä. Etenkin pihapöydät ja muut ulkokalusteet valmistetaan usein kokonaan muovista. Muita pihapöytien materiaaleja ovat massiivimäntyinen lahosuojattu liimalevy, trooppiset puulajit tai metallit.
Pöydänpinnan suojana ja somisteena voidaan käyttää pöytäliinaa.
Bruno Cirillo
Bruno Cirillo (21. maaliskuuta 1977 Castellammare di Stabia) on italialainen jalkapalloilija. Cirillo pelaa Kreikan Superliigan PAOKissa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Cirillo on pelannut 11 maaottelua.
Päivärinteen koulu (Siuntio)
Päivärinteen koulu oli Siuntiossa, Västerbyn kylässä, Uudellamaalla sijaitseva suomenkielinen peruskoulu. Koulu perustettiin vuonna 1919. Päivärinteen koulu sijaitsi Siuntion kylpylää vastapäätä Västerbyn kartanon entisillä mailla. Koulu avattiin vuonna 1939 ja lakkautettiin vuonna 2018 sisäilmaongelmista johtuen.
Historia
Päivärinteen koulu alkoi alun perin yksityisenä suomenkielisenä kouluna vuonna 1919 ja toimi eri vuosina eri taloissa ilman vakituista toimitilaa. Kielierimielisyyksien vuoksi Siuntion kunta kieltäytyi aluksi avustamasta yksityistä suomenkielistä koulua, mutta oppilasmäärän kasvun vuoksi joutui kunta ottamaan koulun haltuunsa vuonna 1932. Tällöin koulu sijoitettiin Åvallaan. Oppilasmäärän yhä kasvaessa piti kunnan lopulta rakentaa koululle oma koulutalo. Päivärinteen puinen koulurakennus valmistui Västerbyn kartanon maille lähelle Siuntion kirkonkylää vuonna 1939. Koulua laajennettiin myöhemmin kivisellä lisäosalla, sekä kivisellä ruokala- ja liikuntasaliosalla. pienoiskuva|Kivikoulu Päivärinteen koulussa toimi vuosiluokat 1-6, sekä esikoulu. Koululla oli myös oma asuntola, joka suljettiin jo 1965. Vuonna 2015 vanha puukoulu suljettiin sisäilmaongelmien vuoksi. Puukoulussa toimi esikoulu yläkerrassa, sekä alakerrassa luokat 1-2. Sisäilmaongelmien havaitsemisen jälkeen puukoulun oppilaat siirrettiin koulun pihalle rakennettuihin väliaikaisiin parakkeihin. Jälkeenpäin myös ruokalarakennuksesta, sekä uudemmasta "kivikoulusta" löydettiin ongelmia myöhemmissä tutkimuksissa.
10.4.2018 Siuntion kunnanvaltuusto päätti yksimielisesti lakkauttaa Päivärinteen koulun kokonaan johtuen pahoista sisäilmaongelmista.
Siuntion kunta myi Päivärinteen koulun huutokaupalla vuonna 2019 yksityiselle omistajalle.
Koulun viimeiseksi rehtoriksi jäi Anu Hausen.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 kokoonpanot
Itävalta
<section begin="Itävalta"/>Itävallan joukkueen kokoonpano maailmanmestaruuskilpailuihin 2018. <span style="font-size:small;color:#002bb8;" title="Näytä">näytä
Päävalmentaja: Roger Bader
Ranska
<section begin="Ranska"/>Ranskan joukkueen kokoonpano maailmanmestaruuskilpailuihin 2018. <span style="font-size:small;color:#002bb8;" title="Näytä">näytä
Päävalmentaja: Dave Henderson
Ruotsi
<section begin="Ruotsi"/>Ruotsin joukkueen kokoonpano maailmanmestaruuskilpailuihin 2018. <span style="font-size:small;color:#002bb8;" title="Näytä">näytä
Päävalmentaja: Rikard Grönborg
Slovakia
<section begin="Slovakia"/>Slovakian joukkueen kokoonpano maailmanmestaruuskilpailuihin 2018. <span style="font-size:small;color:#002bb8;" title="Näytä">näytä
Päävalmentaja: Craig Ramsay
Venäjä
<section begin="Venäjä"/>Venäjän joukkueen kokoonpano maailmanmestaruuskilpailuihin 2018. <span style="font-size:small;color:#002bb8;" title="Näytä">näytä
Sujut
Sujut on tv-elokuva Veijo Meren romaanista. Vuonna 1974 valmistuneen tv-elokuvan ohjasi Yleisradion Teatteritoimitukselle Veli-Matti Saikkonen. Meri laati itse elokuvan käsikirjoituksen romaaninsa pohjalta.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 kokoonpanot
Venäjä
Päävalmentaja: Ilja Vorobiev
Sujut
Juoni
Jatkosodassa kesällä 1944 suomalaisten rintama on romahtamassa. Sekavassa tilanteessa alikersantti Lauri Ojala päättelee, ettei häntä enää tarvita ja lähtee rintamalta luvatta kotiinsa Etelä-Hämeeseen sopivasti viljanpuinnin aikaan. Parin kuukauden kuluttua mies pidätetään, ja kostonhimoisen majurin käskystä hän joutuu kaivamaan itselleen haudan.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 kokoonpanot
Suomi
<section begin="Suomi"/>Suomen joukkueen kokoonpano maailmanmestaruuskilpailuihin 2018. <span style="font-size:small;color:#002bb8;" title="Näytä">näytä
Sujut
Tuotanto
Sujuja kuvattiin värifilmille noin kaksi kuukautta Kouvolan Pahkajärven ampuma-alueella ja Karkkilassa.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 kokoonpanot
Suomi
Päävalmentaja: Lauri Marjamäki
Sujut
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Paula Talaskivi moitti elokuvan ensiesityksen alla alun sotakohtauksia sekaviksi sodankäyntiä tuntemattomalle, mutta kirjoitti seuraamisen helpottuvan kun tarina keskittyy alikersantti Ojalaan. Parhaimmillaan elokuva oli hänestä lopun selvittelykohtauksissa. Talaskivi kehui erityisesti Vesa Mäkelän juroa näyttelijäntyötä, Juhani Sarron kuvausta ja Heikki Valpolan musiikkia.
Findhorn (ekoyhteisö)
Findhorn on new age -henkinen yhteisö ja ekokylä samannimisen kylän lähellä Skotlannissa. Sen perustivat aviopari Peter ja Eileen Caddy sekä Dorothy Maclean vuonna 1962.
Historiaa
Britannian kuninkaallisten ilmavoimien muonitustoimintaa johtanut Peter Caddy oli harrastanut ruusuristiläisyyttä ja muuta hengellistä tutkiskelua jo 1940-luvulta lähtien, aluksi opettajanaan toinen vaimonsa Sheena Govan. 1950-luvun alussa ryhmään tuli mukaan Eileen, joka oli ollut mukana moraalisen varustautumisen liikkeessä. Vuonna 1957 Peter ja tuore kolmas vaimonsa Eileen Caddy nimitettiin hoitamaan skotlantilaista Cluny Hill -hotellia lähellä Forresia. Dorothy Maclean tuli samalla hotellin sihteeriksi. Sheena Govanin oppeja jatkaen he uskoivat olevansa yhteydessä ulkoavaruuden olentojen kanssa ja rakensivat näitä varten laskeutumispaikan hotellin lähelle, kaataen useita puita kertomatta asiasta omistajalle. Vuoden 1962 lopulla kielteistä julkisuutta pelkäävät hotellin omistajat antoivat kolmikolle lopputilin.
Caddyt asettuivat kolmen poikansa kanssa asumaan Findhornin kylän läheiselle leirintäalueelle, jonne jäi myös Dorothy Maclean. He ryhtyivät kasvattamaan vihanneksia luonnonmukaisin menetelmin. Kertomansa mukaan luonnonhenkien kanssa yhteistyössä, seudun suosiollisen mikroilmaston ja läheiseltä hevostilalta saadun lannan avulla he onnistuivat kasvattamaan suurempia vihanneksia kuin kukaan alueella aiemmin.
Eileen Caddy kirjoitti asiasta muille new age -henkisille ihmisille levinneessä uutiskirjeessään ”God Spoke to Me”, ja ihmisiä alkoi tulla ja asettua asumaan Findhorniin. Pian muodostettiin Findhorn Trust, nykyisin Findhorn Foundation -niminen säätiö.
Vuodesta 1969 alkaen Peter Caddy alkoi Eileenin neuvosta vähitellen luopua yhteisön johtotehtävistä. Uuden apulaisjohtajan, amerikkalaisen David Spanglerin myötä Findhorn alkoi 1970-luvun alusta alkaen kehittyä internaattityyppisiä henkisen valmennuksen kursseja järjestäväksi keskukseksi, jolla oli yli sadan hengen vakituinen henkilökunta. Findhorn-säätiö osti Caddyjen entisen työpaikan Cluny Hotelin ja teki siitä yhteisön koulutuskeskuksen.
Vuonna 1973 Spangler, Dorothy MacLean ja useita muita findhornilaisia lähti perustamaan Lorian Association -nimistä uutta yhteisöä Seattlen lähelle Yhdysvaltoihin. Vuonna 1979 Peter erosi vaimostaan ja lähti pois yhteisöstä. Eileen Caddy jäi Findhornin keskeiseksi hahmoksi ja vuonna 2004 hänelle myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenyys. Peter Caddy asettui Saksaan, jossa avioitui vielä kahdesti ja kuoli auto-onnettomuudessa 1994. Eileen Caddy kuoli kotonaan 13. joulukuuta 2006. Dorothy Maclean palasi Findhorniin asumaan elokuussa 2009 miltei 90 vuoden ikäisenä.
Nykypäivä
Findhornista on kehittynyt kansainvälisesti tunnustettu henkinen yhteisö, holistinen oppimiskeskus ja uraauurtava jäsen kansainvälisessä ekokylien verkostossa. YK:n asuinyhdyskuntaohjelma Habitat on palkinnut Findhornin, jolla on mitattu olevan teollistuneiden maiden alhaisimpiin kuuluva ekologinen jalanjälki. Findhorn-yhteisössä elää vakituisten asukkaiden lisäksi noin 4 000 kurssilaista vuosittain, ja lisäksi yhteisö tuo Morayn alueelle tuhansia lyhytaikaisia matkailijoita, minkä vaikutukset paikalliseen talouteen ovat tutkimuksen mukaan noin neljä miljoonaa puntaa vuosittain.
Findhornin yhteisö on kasvanut ekokyläksi, johon on rakennettu taloja muun muassa käytetyistä viskitynnyreistä ja joka on varustettu aurinkopaneelein, tuuliturbiinein ja luomupuutarhoin. Yhteisön käytössä on erikoinen jätevedenpuhdistusjärjestelmä ”The Living Machine”, joka on ensimmäinen laatuaan Euroopassa.
DTM-kausi 2016
DTM-kausi 2016 oli DTM-sarjan seitsemästoista kausi. Sarja alkoi 7. toukokuuta 2016 Saksan Hockenheimringin radalla ja päättyi samalla radalla 16. lokakuuta 2016.
Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Marco Wittmann, jolle mestaruus oli hänen uransa toinen. Toiseksi sijoittui italialainen Edoardo Mortara ja kolmanneksi brittiläinen Jamie Green.
Michael Joseph McGrath
Michael Joseph McGrath (24. maaliskuuta 1882 Kilkenny – 28. helmikuuta 1961) oli brittiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 12. heinäkuuta 1908 ja nimitettiin Menevian hiippakunnan johtoon 10. elokuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seuerasi 24. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Edward Joseph Mostyn, jota avustivat William Lee ja Ambrose James Moriarty.
McGrath sai 20. huhtikuuta 1940 nimityksen Cardiffin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 78-vuotiaana virassa.
Kuura
thumb|Puu kuuran peitossa Kuura on pienten jääkiteiden muodostama valkea peite rakenteiden pinnassa. Kirkkaina öinä maan lämpötilan laskiessa nopeasti kuuraa voi syntyä maanpinnalle, kasveihin ja rakennuksiin. Kuuraa ilmestyy esimerkiksi nurmikolle ja autojen tuulilaseihin. Kesäpäivänä kuuraa voi muodostua pakastimesta esiin otetun rasian pintaan.
Kuura sotketaan usein huurteen kanssa, ja yleiskielessä molempia kutsutaan huurteeksi. Meteorologisesti ero on siinä, että kuura syntyy härmistymällä suoraan vesihöyrystä kiinteään muotoon tilanteessa, jolloin kastepiste on pakkasen puolella ja pinnan lämpötila on alempi kuin kastepiste mutta ilman lämpötila korkeampi kuin kastepiste.
Huurre taas syntyy siten, että pieniä alijäähtyneen nesteen pisaroita tiivistyy ja niistä syntyy jäätävää sumua tai utua. Tämä sumu tai utu tarttuu sitten hanakasti kaikkiin tarpeeksi kylmiin pintoihin.
Kuura muodostaa fraktaaleista muodostuvia monimutkaisia kuvioita, joiden selittämiseen ei ole mitään matemaattista kaavaa. Huurre taas synnyttää pienenpieniä valkoisia möykkyjä, joista puuttuu fraktaalien ominaisuudet.
Se oli SOS
”Se oli SOS” on suomalaisen Maustetytöt-yhtyeen kappale vuodelta 2019. Kappale julkaistiin singlenä 31. toukokuuta 2019. Se oli toinen single, joka sisältyi yhtyeen Kaikki tiet vievät Peltolaan -debyyttialbumille. Huhtikuuhun 2021 mennessä kappaleen musiikkivideota oli katsottu YouTubessa yli 700 000 kertaa ja Spotifyssa kappaletta oli kuunneltu yli 1,8 miljoonaa kertaa.
Kappalelista
Vinyyliversio
Mäestjärv
Mäestjärv (myös Sibula järv) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Koloreinon, Palometsan ja Saaremaan kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Haanjan ylängöllä sijaitseva järvi on 310 metriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,3 hehtaaria. Järven mitat vaihtelevat kuitenkin suuresti. Se on keskeltä vain 50 metriä leveä ja sen koillispää muistuttaa kanavaa, joka on 200 metriä pitkä ja 20 metriä leveä. Sen rantaviivan muoto muistuttaa kitaraa. Järvi sijaitsee mäkien välisessä painaumassa yhdessä viereisien Väikene Mäestjärven kanssa. Järviä erottaa kapea suokannas. Mäet kohoavat järvestä 20–30 metrin korkeuteen. Järven syvyys on 12,5 metriä ja keskisyvyys on 4,1 metriä. Sen ympäristö on metsämaata, jota suoniityt ja yksi peltopalsta rikkoo. Pohjoispuolella sijaitsee Palometsan kylän laaja peltoaukea, joka jää kapean metsäkaistaleen taakse näkymättömiin. Järvelle tulee kaksi tietä sen rannoilla sijaitseville taloille. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja se on enimmäkseen metsämaata tai vesirajalle ulottuvaa suoniittyä.
Luontoarvoja ja luokittelu
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu. Järvi luokitellaan limnologisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Se sijaitsee Järvedeorun laaksossa ja on sen järviketjun suurin järvi. Järvessä on suoritettu järvenlasku, jonka seurauksena viereinen Väikene Mäestjärv on eronnut siitä omaksi järveksi. Mäestjärv sijaitsee laakson tulvatasanteella ja sen rantaviiva on soistunutta metsää tai niittyä. Järven pohja on mutaa, mutta se on samalla epätasainen. Järven syvin kohta sijaitsee sen koillisosassa. Vesi on kesäisin ja talvisin lämpötilakerrostunutta. Vedenväri on vihertävän keltaista ja näkösyvyys on 2,3 metriä. Järven vesikasvillisuus inventoitiin vuonna 1971. Vaikka kasvilajeja löydettiin 22, oli niiden määrä vähäinen. Järvessä elää ainakin lahna, hauki, särki ja ahven ja toisinaan tavataan suutaria, kiisteä ja madetta. Järveä pidetään kauniina.
Vesistösuhteita
Mäestjärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Oraoja on Iskna jõen sivuhaara. Oraojalla, jonka toinen nimitys on Märssoo peakraav, on yläjuoksulla pituutta, sillä sen lähdelampi sijaitsee 2,5 kilometrin päässä. Oraoja laskee alas ylängöltä ja yhtyy Iskna jõgeen Noodasjärven lasku-uomaan, joka on suoraksi kaivettu itä-länsi-suuntainen kanava. Joki yhtyy Võhandu jõgeen neljän kilometrin päässä Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Toimi Kiviharju
Toimi Viljo Kiviharju (2. huhtikuuta 1912 Miehikkälä – 29. lokakuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko.
Kiviharjun vanhemmat olivat puutarhasuunnittelija Antton Kiviharju ja Anna o.s. Heikkilä. Hän kävi Taideteollisen keskuskoulun iltakurssin 1934 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1935–1936. Kiviharjun töitä oli esillä lukuisissa koti- ja ulkomaisissa näyttelyissä.