cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bill Evans
Uusi trio ja 1970-luku
1960-luvun lopulla Evans löysi trioonsa uudet soittajat, basisti Eddie Gomezin ja rumpali Marty Morellin, joiden kanssa yhteistyö jatkui lähes vuosikymmenen. Yhtye oli ensimmäinen pitkäaikainen ja Evansia musiikillisesti tyydyttävä kokoonpano – etenkin Gomezissa hän löysi arvoisensa ja asialleen omistautuneen soittokumppanin. Yhtye esiintyi aktiivisesti lähinnä Yhdysvalloissa ja Euroopassa, mutta teki myös kiertuita muun muassa Argentiinaan ja Japaniin. Tämän Bill Evans Trion soittoa on kattavasti dokumentoitu konserttinauhoituksista tehtyjen levytysten muodossa, joista parhaimmistoa edustaa vuonna 1974 LP:nä ilmestynyt Since We Met. Yhtyeen studiolevytyksistä mainittakoon The Bill Evans Album (1970), joka ensimmäistä kertaa Evansin uran aikana sisälsi ainoastaan hänen omia sävellyksiään. Levy voitti vuonna 1971 kaksinkertaisen Grammy-palkinnon parhaasta jazzpienyhtye-esityksestä ja parhaasta jazz-instrumentaalisoolosta. Evans soittaa levyn muutamilla raidoilla myös Rhodes-sähköpianoa, usein säestäen itseään samanaikaisesti vasemmalla kädellä akustisella pianolla. Evans ei erityisemmin välittänyt käyttää sähköisiä soittimia, mutta suostui kuitenkin käyttämään Rhodesia – omien sanojensa mukaan – tuomaan lisäväriä. Hän ei kuitenkaan vienyt soittoaan 1970-luvun musiikillisen trendin mukaisesti jazzfuusion suuntaan, vaan käsitteli instrumenttia aivan kuten oli tottunut käsittelemään akustista pianoa. Jatkettuaan kuusi vuotta Bill Evans Trion vakituisena jäsenenä rumpali Marty Morell koki, että halusi jättää kiertue-elämän ja asettua perheensä kanssa aloilleen. Morrell erosi yhtyeestä vuonna 1975 ja Eliot Zigmund otti avoimena olevan rumpalin paikan vuosien 1975–1977 ajaksi. Vuonna 1977 julkaistulla levyllä You Must Believe In Spring voi kuulla tämän suhteellisen lyhytkestoisen triokokoonpanon soittoa parhaimmillaan. Saman vuoden lopulla Gomez päätti 11 vuotta kestäneen yhteistyönsä Evansin kanssa ja erosi, koska halusi siirtyä musiikillisesti eteenpäin. Myös Zigmund jätti yhtyeen vain vähän aikaa Gomezin jälkeen samasta syystä.
Viimeinen trio
Vuonna 1978 Evans löysi trioonsa nuoren basistilahjakkuuden Marc Johnsonin. Kokeiltuaan muutamaa eri rumpalia hän vakiinnutti Joe LaBarberan osaksi yhtyettä saman vuoden lopulla. Evans oli uudesta triostaan todella innoissaan, hän koki että se kasvoi musiikillisesti yhdessä samalla tavalla kuin kokoonpano LaFaron ja Motianin kanssa. Koska Evansin suosio jatkoi kasvuaan etenkin Euroopassa ja muualla Yhdysvaltain ulkopuolella, myös uusi trio oli ympärivuotisesti kiertueella ja lukuisia sen konserttitaltiointeja on jäänyt jälkipolville sekä äänitteiden ja videoiden muodossa. Yksi yhtyeen parhaista julkaistuista konserttiäänityksistä lienee kahdella LP:llä ilmestynyt tallenne Pariisin konsertista vuodelta 1979. Levyt kantavat nimiä Paris Concert Edition One ja Paris Concert Edition Two. Evans sanoo The Keyboard Magazinen kesäkuussa 1980 tekemässä haastattelussa malttavansa tuskin odottaa päästä tekemään studiolevyn uuden trionsa kanssa heti kun kiertueaikataulut antaisivat myöten ja aika olisi sopiva. Suunnitelma jäi kuitenkin toteutumatta, sillä Evansin lähes koko aikuisiän jatkunut huumeidenkäyttö oli rasittanut hänen ruumistaan siinä määrin, että hän kuoli 15. syyskuuta 1980 vietettyään viikon sairaalassa, jonne hän oli joutunut vakavien vatsakipujen takia. Kuolinsyyksi diagnosoitiin vatsahaava, maksavaurio ja keuhkoputkentulehdus.
Merkitys
Evansin pianotyyli, jossa yhdistyivät hienostunut kosketus, rikas harmonian käyttö soinnutuksissa, minimalistinen balladien tulkinta ja interaktiivinen jazztriosoitto, on inspiroinut monia aikamme moderneja jazzpianisteja kuten Keith Jarrettia, Herbie Hancockia ja Chick Coreaa. Hänen musiikkinsa, jolla oli Evansin omien sanojen mukaan pyrkimys kauneuteen ja helpostilähestyttävyyteen, on jättänyt lähtemättömän vaikutuksen myös jazzyleisöön ympäri maailman. Hänen levynsä myyvät edelleen ja jatkavat tuon sanoman levittämistä.
Setsuaninesikko
Setsuaninesikko (Primula pulverulenta) on esikoiden (Primula) sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina.
Setsuaninesikko on monivuotinen ruohovartinen kasvi, jonka lehdet kasvavat ruusukkeena varren tyvellä. Lehtien lavat ovat soikeita tai hieman vastapuikeita, 7–18 cm pitkiä ja 4–10 cm leveitä. Lehtien laidat ovat epäsäännöllisesti hampaisia. Kukat sijaitsevat kolmessa tai neljässä sarjassa, joista kussakin on neljästä kahteentoista kukkaa. Kukkaperät ovat 1–2 cm pitkiä. Kukkien verhiöt ovat kellomaisia ja väriltään valkoisia tai kermanvärisiä. Teriöiden väri vaihtelee ruusunpunaisesta purppuraan ja niissä on punainen tai purppuranvärinen keskusta. Setsuaninesikko kukkii touko–kesäkuussa.
Madge Evans
Madge Evans (1. heinäkuuta 1909 New York, New York – 26. huhtikuuta 1981 Oakland, New Jersey) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Evans aloitti elokuvanäyttelemisen 1915 ja kuului seuraavan kolmen vuoden ajan World Film Companyn vakituisiin lapsinäyttelijöihin. Aikuisiällä hän näytteli muun muassa elokuvissa Päivälliset klo 8 (1933) ja David Copperfield (1935). Evans lopetti elokuvanäyttelemisen 1938 ja samoihin aikoihin hän avioitui näytelmäkirjailija Sidney Kingsleyn kanssa. Teatterissa Evans näytteli vuoteen 1943 saakka. Evans on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Shaquille Harrison
Shaquille Harrison (s. 6. lokakuuta 1993 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä.
Pelaajaura
Harrison pelasi yliopistokoripalloa Tulsan yliopistossa vuosina 2012–2016.
Harrisonia ei varattu NBA:n kesän 2016 varaustilaisuudessa. Lokakuussa hän siirtyi NBA:n kehityssarjassa pelanneen Northern Arizona Sunsin kokoonpanoon. Kevään 2018 hän pelasi NBA:ssa Phoenix Sunsissa, joka luopui hänestä lokakuussa 2018. Noin viikkoa myöhemmin hän teki sopimuksen Chicago Bullsin kanssa. Joulukuussa Celticsiä vastaan kärsityssä historiallisen suuressa tappio-ottelussa Harrison heitti NBA-uransa uuden piste-ennätyksen, 20 pistettä. Kauden kevätpuoliskosta lähtien hän tuli tunnetuksi laadukkaana puolustuspelaajana. Marraskuussa 2020 Bulls ei jatkanut Harrisonin sopimusta, jolloin tästä tuli vapaa pelaaja.
Ukki Väinämöinen
Vaseli Levonen, yleisesti tunnettu nimellä Ukki Väinämöinen, syntyjään Vasili Sidorov, (16. elokuuta 1855 tai 1856 Tunkua , Itä-Karjala – 11. tammikuuta 1942 Vuokatti, Suomi) oli itäkarjalainen vapaustaistelija, Itäkarjalaisten kansannousun ideologinen johtaja ja kulkukauppias. Hän tuli tunnetuksi viimeisen heimosodan eli Itä-Karjalan kansannousun johtohahmona yhdessä Ilmarisen eli Jalmari Takkisen ja Ossippa Borissaisen (myös Oskari Borissof eli Kivinen) kanssa.
32 fouettéta
thumb|tour fouetté -liike 32 fouettéta on balettiliike, jossa tanssija tekee peräkkäin 32 fouetté en tournant -liikettä. Nämä ovat käännöksiä yhdellä jalalla toisen jalan tehdessä ennen jokaista käännöstä vauhtia antavan demi rond de jambe -liikkeen.
Ukki Väinämöinen
Vaseli Sidoroff syntyi Vienan Karjalassa Tunguan pitäjän Koivuniemen kylässä vuonna 1855 tai 1856. Hän elätti itsensä kulkukauppiaana Suomessa Turkin sodan aikana. Hän nousi tunnetuksi henkilöksi, kun hänet valittiin itäkarjalaisten vapautusjärjestön Karjalan Metsäsissijärjestön kolmihenkiseen hallitukseen kansannousun henkiseksi johtajaksi. Hänet valittiin tähän tehtävään, koska hän oli vankka antibolševikki uskonnollisista ja kansallisista syistä. Tämän lisäksi hän oli varma kansansa ja isänmaansa ystävä. Hänen persoonansa myös kiinnitti huomiota. Vaseli Levonen sopi kansannousun isähahmoksi, koska hän oli lyhyt, pitkäpartainen ja hänellä oli voimakkaat karjalaisen talonpojan piirteet muistuttaen näin ilmiselvää kalevalaista johtajaa. Tähän kalevalaiseen johtajaan viittasi myös hänen kansannousua varten ottamansa salanimi Ukki Väinämöinen.
Itä-Karjalan vapaustaistelu epäonnistui ja Ukki Väinämöinen pakeni Suomeen niin kuin kaikki kansannousuun osallistuneet, jotka halusivat säilyttää henkensä. Väinämöinen eli Levonen menetti pian Suomeen tultuaan näkönsä ja eli lähes 20 vuotta sokeana. Hän kuoli pakolaisena Sotkamon Vuokatissa vuonna 1942.
32 fouettéta
Liike esiintyy muun muassa Joutsenlammessa. Kaikissa Joutsenlammen versioissa ei 32 fouettéta tehdä, mutta yleensä ne ovat osana Odilen ja prinssi Siegfriedin grand pas de deuxtä sen lopun codassa. Käännösten määrä vaatii tanssijalta todella paljon voimaa ja huippuunsa hiottua tekniikkaa. Jokaisella käännöksellä pitää nousta yhden jalan varpaiden kärjille, pyörähtää täsmälleen oikea määrä (nykyään jopa osa pirueteista kaksoispyörähdyksenä) ja pysyä paikallaan liikkumatta näyttämöllä mihinkään suuntaan. Terävät fouettéet ovat vastakohta joutsenprinsessa Odetten liikekielelle. Odette-Odile esitetään yleensä kaksoisroolina, jolloin ballerina saa näyttää itsestään sekä herkän lyyrisen että temperamenttisen taiturillisen puolen.
Tohtori Valo
Tohtori Valo on nimitys kolmelle DC Comicsin sarjakuvissa esiintyneelle hahmolle. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran All-American Comics #82 numerossa helmikuussa 1947 ja hänet loi Stan Aschmeier. Hahmon toinen versio esiintyi Justice League of America #12 tarinassa kesäkuussa 1962 ja hänet loivat Gardner Fox ja Mike Sekowsky. Hahmon naispuolinen versio esiintyi Crisis on Infinite Earths #4 tarinassa heinäkuussa 1985 ja hänet loivat Marv Wolfman ja George Pérez. Kaksi edellämainittua hahmoa ovat toimineet superrikollisena, kun taas kolmas hahmo on toiminut supersankarina ja Oikeuden Puolustajien liittolaisena.
Taustaa
Ensimmäinen Golden Agen sarjakuvissa esiintynyt nimetön mies, joka käytti nimeä Tohtori Valo, toimi Ivy League -yliopiston tiedekunnan virassa, kunnes hänet erotettiin vaarallisten kokeiden suorittamisesta yliopiston alueella. Tämän seurauksena entisestä tiedekunnan jäsenestä tuli Tohtori Valo, jossa hän käytti valoon perustuvaa teknologiaa ja kääntyi rikolliseen elämään. Kello 3.00 New Yorkin kaupungissa hän loi tarpeeksi valoa, jotta tuntuisi siltä, ​​että on keskellä päivää, minkä vuoksi yövuorossa työskentelevät poliisit ja vartijat tuijottivat tätä ilmiötä. Tämä toimi häiriötekijänä, jotta Tohtori Valo saattoi ryöstää tehtaalla olevan panssaroidun holvin viikoittaisen palkan. Tohtori Valon rikosharrastuksen huomasi Doctor Mid-Nite, joka jäljitti hänet ja taisteli häntä vastaan. Tohtori Valo sai yliotteen taistelussa, mikä johti siihen, että Doctor Mid-Nite sai vääntyneen nilkan, kun taas Tohtori Valo pääsi karkuun. Seuraavan kerran kun Doctor Mid-Nite kohtasi Tohtori Valon, hän toi Blackout Bombs pommit mukanaan. Tohtori Valo oli epäedullisessa asemassa, kun Doctor Mid-Nite voitti hänet ja poliisi pidätti hänet. Kuukausia myöhemmin Tohtori Valo nousi uudelleen esiin ja loi jäljennöksen Colosseumista ja piti sitä muinaisen sivilisaation jäännöksenä ja käytti sitä rintamana väärennettyjen jäänteiden myymiseen. Doctor Mid-Nite keksi juonen ja voitti Tohtori Valon ja luovutti hänet viranomaisille. Tohtori Valo käytti valopohjaisia ​​laitteitaan saadakseen kasvit kasvamaan valtavan kokoisiksi, missä hän käytti niitä elävinä aseina. Jokainen, joka joutui kosketuksiin näiden kasvien kanssa, kehitti murhaavia aikeita ja hallitsematonta raivoa. Doctor Mid-Nite lopetti Tohtori Valon juonen.
Toinen Tohtori Valo oli rikollisfyysikko Arthur Light, joka oli varastanut S.T.A.R. Labsin tiedemiehen Jacob Finlayn kehittämän puvun, joka kykeni ohjaamaan valoa ja luomaan voimakenttiä. Arthur oli tappanut Finlayn vahingossa ja ottanut tämän käyttämän puvun itselleen ottaen itselleen nimen Tohtori Valo. Hän voi ohjata valoa useisiin eri tarkoituksiin. Hän voi taivuttaa ympärillään olevan valon muuttumaan näkymättömäksi, tuottaa energiaräjähdyksiä, luoda voimakenttiä ja lentää. Tohtori Valo voi luoda täydellisen pimeyden alueita hylkimällä fotoneja henkisesti. Hän taisteli Oikeuden Puolustajia vastaan ja vangitsi heidät valonsäteiden avulla lähettäen Liigan jäsenet eri planeetoille heidän heikkouksiensa perusteella. Teräsmies onnistui kuitenkin pakenemaan esittämällä Batmania ja kykeni pelastamaan muut Liigan jäsenet. Tohtori Valo huijaa Liigaa kolmella kopiolla itsestään, jotka ilmeisesti ryöstävät valoon liittyviä esineitä, vaikka he itse asiassa asettavat laitteita ympäri maailmaa. Vihreä Lyhty tajuaa tämän tempun ja teeskentelee kuolemaansa jäljittääkseen Tohtori Valon, pysäyttäen hänet vihdoin ennen kuin hän vetää vipua, joka olisi laukaistanut valoimpulssit, jotka antaisivat hänen vallata maailman. Hopea- ja pronssikauden ajan Tohtori Valo on pieni mutta sitkeä vihollinen useille sankareille. Hän taistelee Oikeuden Puolustajien entisiä apulaisia, Teinititaaneja vastaan. Hänestä tuli myöhemmin Suicide Squadin jäsen. Final Crisis: Revelations #1 tarinassa Aave tappoi Tohtori Valon polttamalla tämän kuoliaaksi kynttilän tavoin.
Vuonna 2011 "The New 52" käynnisti DC-universumin uudelleen. Tässä versiossa Arthur Light on tiedemies, joka työskentelee A.R.G.U.S.ille ja Justice League of Americalle. Kun hän tutkii Super Villains Secret Societyn käyttämää kommunikaattoria, hän saa "ilkeän puhelun" ja joutuu valon räjähdyksen alle jättäen hänen ruumiinsa hehkumaan lattialle. Tämän jälkeen Amanda Waller huomaa hänet muuttuneena. "Trinity War" -tarinan aikana Tohtori Valo on vastahakoinen uuden Justice League of American -jäsen ja ilmaisee inhoa ​​siitä, että hänet pakotetaan vahingoittamaan Ronnie Raymondia ja Jason Ruschia (Firestormia). Ensimmäisen tehtävänsä aikana joukkueen kanssa Teräsmies näennäisesti tappaa hänet. Myöhemmin paljastetaan, että Atomica, joka on vaihtoehtoisesta Earth-3-universumista, on vastuussa Tohtori Valon kuolemasta. Tohtori Valo nousee myöhemmin uudelleen esiin tämän klassisella ulkonäöllään. Hän väittää, että hänen ihmiskehonsa on edelleen kuollut ja että hän on nyt vain olemassa elävän valoenergian rakenteena. On myös vihjattu, että hän oli konna ennen lyhyttä työskentelyään Justice Leaguen jäsenenä, mikä osoittaa, että hänen taustatarinansa on jossain määrin uudelleen käsitelty. Koska Arthur on erotettu vaimostaan ​​ja tyttäristään, hän on paennut Chetlantiin, jossa hänelle myönnetään turvapaikka vastineeksi palveluistaan. Keskusteltuaan Deathstroken kanssa Arthur pohtii mahdollisuutta palata rikolliseen elämään.
Kolmas naispuolinen Tohtori Valo oli Kimiyo Tazu Hoshi, loistava mutta liian innokas tiedemies ja lääkintätohtori, joka oli Japanin observatorion valvova tähtitieteilijä, joka valvoi tähtitieteilijöiden ryhmää, joka kartoitti luonnottomia vaikutuksia Crisis on Infinite Earths kriisin aikana. Myöhemmin Monitor-niminen olento lähetti Vegan tähdistöstä energiasäteen maata kohti, joka iskee tarkkailevaan Hoshiin jättäen jälkeensä massiivisen tuhon. Tämän seurauksena Hoshi sai itselleen kyvyn hallita fotoniikkaa ja Monitorin huomattua tapahtuneen hän määräsi Hoshin vartioimaan yhtä maapallon pelastamiseen tarvittavista värähtelyhaarasta. Hoshi otti tämän jälkeen itselleen nimen Tohtori Valo ja toimi yhteistyössä Oikeuden Puolustajien kanssa taistellen Anti-Monitoria vastaan. Kun Harbinger kutsuu hänet taistelemaan viimeiseen taisteluun, Tohtori Valo on valmis. Kun muut sankarit patoavat Anti-Monitoria, hän imee energiaa jättiläismäisestä tähdestä, jota tämä käyttää virtalähteenä. Hän aiheutti Anti-Monitorin ensimmäisen kukistumisen tuon taistelun aikana ja räjäyttää ammottavan reiän sen läpi.
Tohtori Valo on liittynyt Justice Leagueen muutaman kerran vuosien varrella, varsinkin Justice League Europen jäsenenä sen inkarnaation jälkipuoliskolla. Hän liittyi myös Doom Patrolin inkarnaatioon joksikin aikaa. Ollessaan Justice League Europessa hän uskoi, että hänen epäsosiaalinen asenteensa kriisin aikana johtui ruoasta, jota hän söi säännöllisesti, sen jälkeen kun Power Girlillä on diagnosoitu samanlainen sairaus. Kuitenkin hänen käytöksensä Kriisissä oli itse asiassa hänen aitoa käytöstään. Ollessaan Justice Leaguen jäsen, Tohtori Valo solmi merkittäviä ystävyyssuhteita Salaman (Wally West) ja Power Girlin kanssa. Nousevana aurinkona tunnetun Global Guardiansin jäsenen kanssa Hoshilla vallitsee pitkittynyt vihamielisyys. Hänen romanttiset pyrkimyksensä voittavat ja myöhemmin kaksikko solmi suhteen keskenään.
Altistuminen Vega-tähden energialle antoi Hoshille -fotokineesin: kaikenlaisten valonlähteiden hallinnan ilman laitteita. Hän pystyy absorboimaan kaikenlaista valaistusta energiana, mikä antoi hänelle mahdollisuuden selviytyä Starbreakerin hyökkäyksestä, sekä absorboida auringon energiaa hyökätäkseen Anti-Monitoriin. Hän voi projisoida energiaa, jolloin hän voi ampua tuhoisia lasersäteitä ja muita tuhoavan energian räjähdyksiä, sokeuttaa vastustajansa sokaisevilla valon välähdyksellä (joka pystyy hajottamaan Shadow Thiefin varjorakenteita) ja luoda suojaavia esteitä. Hän voi kohdistaa fotonit "kovaksi valoksi" (fiktiivinen energiamuoto, joka toimii kuin kiinteä esine). Hän osaa taittaa valoaallot luodakseen holografisia kuvia. Hän voi muuttua valoksi, jolloin hänestä tulee näkymätön paljaalle silmälle. Hänen kykynsä antavat hänelle myös mahdollisuuden hajottaa säteilyä ja holografisia illuusioita, skannata ja "nähdä" sähkömagneettista spektriä, seurata ionisoituja molekyylejä ja muuntaa kehonsa lähes valoksi minimoidakseen painonsa ja välttääkseen painovoiman vetovoimaa. Hän voi aistia ympärillään olevan valon, jota hän kuvailee "kuudenneksi aistiksi", jonka avulla hän tietää, kun joku tulee huoneeseen. Hän voi ratsastaa valoaalloilla lentääkseen, saavuttaen valon nopeuden ja ohittamalla Earth-1:n Teräsmiehen nopeuden. Hän on käyttänyt voimiaan tuottaakseen auringonvaloa keltaisesta auringosta parantaakseen loukkaantuneita kryptonlaisia ​​ja daksamilaisia. Hänen kevyet kykynsä näyttävät lisänneen hänelle kestävyyttä, sillä hän on selvinnyt hyökkäyksistä, jotka ovat tyrmänneet Power Girlin ja muut kehittyneet meta-ihmiset. Hän voi myös teleportata itsensä maasta Vartiotorniin. Hänen ensisijainen heikkoutensa on, että hän tarvitsee valonlähteen voimiensa ruokkimiseen, ja absoluuttisen pimeyden alueelle sijoittaminen heikentää hänen kykyjään vakavasti; hän voi kuitenkin varastoida energiaa tällaisiin tilanteisiin. Hänen toinen heikkoutensa on se, että hän pelkää pimeää. Joskus, kun Kimiyo on ollut epäluonnollisen pimeyden ympäröimänä, hän on voinut käyttää logiikkaa voittaakseen pelkonsa ja voittaakseen päivän.
Gabrielle Anwar
thumb|Gabrielle Anwar vuonna 2009. Gabrielle Anwar (s. 4. helmikuuta 1970) on brittiläinen näyttelijä. Hänellä on isänsä puolelta libanonilaisia sukujuuria.
Anwar syntyi Lalehamissa, Middlesexissä. Hänet tunnetaan sekä televisiosta että elokuvista. Jälkimmäisistä muutamia ovat olleet Naisen tuoksu (1992), Kolme muskettisoturia (1993), Body Snatchers (1993) ja The Librarian 2 – paluu kuningas Salomonin kaivoksille (2006). Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Lehtijengi (1989–1993), Tudors (2007) ja Burn Notice (2007–2013).
People-lehti julisti Anwarin vuonna 1993 yhdeksi maailman 50 kauneimmasta ihmisestä. Hänellä on kolme lasta.
Sykloheksyyli-isosyanaatti
Sykloheksyyli-isosyanaatti (C7H11NO) on isosyanaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muita yhdisteitä.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa sykloheksyyli-isosyanaatti on väritöntä ja pistävänhajuista nestettä. Yhdiste reagoi veden, alkoholien, ammoniakin ja amiinien kanssa. Kuumennettaessa se voi hajota vetysyanidia muodostaen. Sykloheksyyli-isosyanaatti muodostaa dimeerejä ja trimeerejä varastoitaessa. Reaktiota katalysoi 1,3-bis-t-butyyli-4,5-dihydroimidatsol-2-ylideeni. Sykloheksyyli-isosyanaatti on myrkyllistä ja ärsyttää silmiä aiheuttaen kyynelvuotoa.
Valmistus ja käyttö
Tyypillisin tapa valmistaa sykloheksyyli-isosyanaattia on sykloheksyyliamiinin ja fosgeenin välinen reaktio.
Bohnanza
Bohnanza on saksalaistyylinen korttipeli, jonka on suunnitellut Uwe Rosenberg. Sen saksan- sekä englanninkieliset versiot julkaistiin vuonna 1997, ja suomenkielinen versio vuonna 2000. Suomenkielisen version julkaisusta vasta Lautapelit.fi.
Bohnanzaa pelataan korttipakalla, jossa on 11 erilaista korttivarianttia. Korteissa on papujen kuvia. Pelissä pelaajien tulee kasvattaa ja myydä niitä saadakseen kolikoita ja voittaakseen pelin.
Pelin nimi on yhdistelmä saksan kielen sanoista bonanza (suom. 'iso määrä jotain arvokasta') ja Bohne (suom. papu)
Lisäosat
Bohnanza-pelissä on 12 lisäosaa:
Suurin osa lisäosista, kuten esimerkiksi Bohnaparte, tarvitsee itse Bohnanza-pelin toimiakseen. High Bohn -lisäosa ei välttämättä vaadi Bohnanza-pakkaa, mutta sitä suositellaan käytettäväksi lisäosan korttien vähyyden vuoksi.
Jefimovski
thumb|200px|Jefimovskin kunta Boksitogorskin piirin kartalla. Jefimovski on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Leningradin alueen Boksitogorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Valtšenka, Bystraja ja Sominka -jokien varrella 70 kilometriä Boksitogorskista itään. Taajamassa on 3 500 ja kunnassa 4 100 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus
Jefimovskin kunnan pinta-ala on 995,76 neliökilometriä. Se rajoittuu Boksitogorskin piirin Anisimovon, Klimovon, Podborovjen, Radogoštšin ja Samoilovon kuntiin, Leningradin alueen Tihvinän piiriin ja Vologdan alueen Tšagodoštšan piiriin. Pinta-alasta 91,2 % on metsää, 4,5 % maatalousmaata, 2,0 % asuinaluetta ja 1,8 % vesistöjä.
Pinnanmuodostukseltaan seutu on Kaspianmeren ja Itämeren vedenjakajalla sijaitsevaa kumpuilevaa tasankoa. Tärkeimmät joet ovat Sominka, Valtšenka sekä Tšagodan sivujoet Tušemelka ja Gorjun. Suurimmat järvet ovat Jeglino, Loševo, Vadozero, Vožanskoje, Dolgomošje, Zabelskoje ja Pjatšino. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, hiekka, sora, mineraalivärit, suomalmi ja kalkkikivi.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 25 kylää ja muuta asutusta: Aljošiny Nivy, Fetino, Kalitki, Kosyje Hartševni, Kožakovo, Krasnaja Retška, Lopastino, Mašnevo, Mihalevo, Nikola, Nos, Podberežje, Rosstan, Safonovo, Semenovo, Somino, Sosnovyi Bor, Spirovo, Suhaja Niva, Tševakino, Tšudskaja, Velikoje Selo, Vožani, Zabelje ja Zagolodno. Toiseksi suurin asutuskeskus on noin 350 asukkaan Somino. Neljässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Historia
Entinen Jefimovon kylä syntyi 1800-luvun alussa Tihvinän kanavajärjestelmää rakennettaessa. Myöhemmin kanavan varsille perustettiin lasitehdas ja muita teollisuuslaitoksia. Nykyinen taajama on saanut alkunsa Pietarin ja Vologdan väliselle rautatielle vuonna 1905 avatusta Sominon asemasta, joka vuonna 1908 sai lähimmän kylän mukaan nimen Jefimovskaja. Vuonna 1927 perustettiin Leningradin alueeseen kuulunut Jefimovskin piiri, jonka keskus siirrettiin pian Sominosta rautatien varrelle. Vuonna 1964 Jefimovski sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Tihvinän kanavajärjestelmä suljettiin vuonna 1965 ja samana vuonna lakkautettiin myös Jefimovskin piiri.
Liikenne, talous ja palvelut
thumb|250px|Jefimovskajan rautatieasema. Kunnan läpi kulkee Uuden Laatokankaupungin ja Vologdan välinen maantie A114 sekä Olhavan ja Vologdan välinen rautatie, jolla on Jefimovskajan ja Fetinon asemat. A114:lta haarautuu Zagolodnossa Jefimovskin kautta Radogoštšiin johtava päällystetty paikallistie. Taajamasta on päivittäiset linja-autoyhteydet Boksitogorskiin ja Pikaljovoon sekä paikallisbussit Sominoon, Klimovon kunnan Zabelinoon, Zaborjen kautta Olješiin ja Radogoštšin kunnan Požarištšeen muutaman kerran viikossa. Jefimovskajan asemalla pysähtyy joukko kaukojunia sekä paikallisjunat Pietariin, Olhavaan ja Babajevoon. Taajamasta pohjoiseen johtaa puutavaran kuljetukseen harvakseltaan käytettävä kapearaiteinen rautatie, jonka yhteispituus on nykyään noin 60 kilometriä.
Talous perustuu puunhankintaan ja -jalostukseen. Tärkein yritys on Samoilovon kunnan Tšudtsyssa sijaitseva puunjalostuslaitos Mayr-Melnhof Holz Jefimovski. Maataloutta edustavat asukkaiden palstaviljelmät ja muutama karjanhoitoa harjoittava yksityistila. Merkittäviä työllistäjiä ovat myös erilaiset palvelut. Jefimovskin lähistölle suunnitellaan teknologiakeskusta.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, erityiskoulu asuntoloineen, lasten musiikki- ja urheilukoulut, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kaksi kirjastoa, piirisairaala ja sosiaalipalvelukeskus. Eräitä julkisia palveluja on myös Sominossa. Vähittäiskaupasta vastaa Jefimovskin kulutusosuuskunta ja joukko yksityisyrittäjiä. Taajamassa toimii ruokala ja kahvila. Vuonna 1908 rakennettu Pyhän Eliaan kirkko otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1994.
Kaupunkikuva, nähtävyydet ja matkailu
thumb|250px|Zagolodnon kylän tsasouna. Rautatien itä-länsisuunnassa halkaisema Jefimovskin taajama koostuu etupäässä kaksi- ja viisikerroksisista kunnallisista asuintaloista sekä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. 1960-luvulle saakka rakennettiin etupäässä yksi- ja kaksikerroksisia puutaloja. 1970–1990-luvuilla keskustaan pystytettiin kerrostaloalue ja joukko julkisia rakennuksia.
Seudulta on löydetty useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkehin kuuluvat Jefimovskin, Mašnevon, Nikolan ja Sominon kirkot, Zagolodnon tsasouna, Sominon kartanorakennus sekä Tihvinän kanavajärjestelmän rakennelmat Pietarin I:n muistomerkkeineen. Muut historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan.
Kamensk-Uralski
Kamensk-Uralski on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kamenkan ja Obin sivujoen Isetin yhtymäkohdassa 100 kilometriä Jekaterinburgista kaakkoon. Kaupungissa risteytyvät Jekaterinburgiin, Kurganiin ja Tšeljabinskiin johtavat rautatiet. Asukkaita on 182 500 henkeä (vuonna 2006).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1682 perustetusta Dalmatovon luostarin talonpoikien kylästä. Pietari I:n määräyksestä sinne rakennettiin Kamenskin rautatehdas. Vuonna 1935 Kamenskista tuli kaupunki ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1940. 1930-luvulla ja toisen maailmansodan aikana siitä kehittyi huomattava teollisuuskeskus.
Senja Rummukainen
Senja Rummukainen (s. 1994) on suomalainen sellisti.
Symplocaceae
Symplocaceae on runsaat 300 lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, johon kuuluvat muun muassa kanervakasvit (Ericaceae).
Senja Rummukainen
Opinnot
Rummukainen aloitti soittamisen 6-vuotiaana ja valitsi instrumentikseen sellon viulun sijaan, sillä ei lapsena pitänyt jälkimmäisen korkeasta äänestä.
Symplocaceae
Tuntomerkit
Heimon kasvit ovat pensaita tai puita, joihin kerääntyy alumiinia. Sekundaarisen aineenvaihdunnan tuotteita ovat muun muassa eräät flavonolit ja iridoidit. Soluissa on oksalaattihiekkaa. Lehdet ovat sahalaitaisia ja korvakkeettomia, joskus kahteen riviin järjestyneitä. Kukinto on terttumainen ja tavallisesti haaraton. Kukat ovat melko pieniä ja niiden perät ovat tavallisesti nivelikkäitä. Verhiö ja teriö ovat tyvestään yhdislehtisiä. Heteitä on usein paljon kimpuiksi järjestyneinä ja sikiäin on ainakin puoleksi kehänalainen, kahdesta viiteen yhteen kasvaneen emilehden muodostama. Vartalo on ontto ja luotti pallomainen. Sikiäimen päällä on mesiäinen. Riippuvia siemenaiheita on kahdesta neljään kussakin emilehdessä. Hedelmä on verhiön suojaama, luumarjamainen, ja kivessä on itämishuokosia. Siemeniä on tavallisesti yksi, ja siinä on kookas alkio.
Senja Rummukainen
Opinnot
Rummukainen aloitti vuonna 2017 maisteriopintojen suorittamisen Berliinin taideyliopistossa pääasiallisena opettajanaan Jens Peter Maintz. Hän on lisäksi ollut Marko Ylösen sekä Young-chang Chon ohjauksessa ja saanut vaihto-opiskelijana opetusta Truls Mørkiltä Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa. Lisäopetusta Rummukaiselle ovat antaneet muiden muassa David Geringas, Reinhard Latzko ja Wolfgang Boettcher.
Symplocaceae
Levinneisyys
Heimo kasvaa tropiikissa ja subtropiikissa Afrikkaa lukuun ottamatta. Fossiileja tunnetaan myös Euroopan eoseenikauden kerrostumista.
Senja Rummukainen
Ura
Rummukainen voitti ensipalkinnon Turun sellokilpailussa vuonna 2014, eteni kahden muun osallistujan kanssa finaaliin Portugalin Guilhermina Suggia -palkintokilpailussa 2015 ja osallistui kansainväliseen Paulon sellokilpailuun 2018. Kesäkuussa 2019 Rummukainen sijoittui kuudenneksi kansainvälisessä Tšaikovski-sellokilpailussa.
Symplocaceae
Luokittelu
Heimon 320 lajia kuuluu kahteen sukuun: korumarjat (Symplocos) ja Cordyloblaste. Heimo muodostaa yhdessä storaksikasvien (Styracaceae) ja uuvanakasvien (Diapensiaceae) kanssa kladin Ericales-lahkon evoluutiopuussa. Kladin kasveille ovat ominaisia puuvartisuus, terttumainen kukinto, ontto emiön vartalo ja runsas endospermi eli siemenen ravintovarasto.
Senja Rummukainen
Ura
Vuonna 2017 Rummukainen sai Helsingin kaupunginorkesterin toisen soolosellistin paikan. Hän on soittanut solistina useiden muidenkin suomalaisten ja ulkomaisten orkesterien kanssa sekä toiminut kamarimuusikkona muun muassa Borea-kvartetissa. Vuonna 2017 hän voitti Norjan valtiollisen musiikkikorkeakoulun kamarimusiikkikilpailun jousitrion jäsenenä. Hän on esiintynyt monissa musiikkitapahtumissa, kuten Kuhmon Kamarimusiikissa ja Grieg in Bergen -festivaalissa.
Symplocaceae
Käyttö
Useiden korumarjalajien kuoresta, lehdistä tai hedelmistä saadaan keltaista, punaista tai ruskeaa väriä, jota käytetään muun muassa kankaiden värjäykseen. Valkoisten kukkien ja sinisten marjojen vuoksi safiirikorumarjaa (Symplocos paniculata) viljellään koristekasvina. Symplocos racemosa -lajin marjat ovat syötäviä.
Senja Rummukainen
Muuta
Rummukaisen instrumentti on Jorma Panulan lainaama Stefano Scarampella -sello vuodelta 1897.
Liigacup
Liigacup on suomalainen Veikkausliigan joukkueille tarkoitettu jalkapallokilpailu, joka pelataan kevättalvella ennen sarjakauden alkua. Sitä on pelattu vuodesta 1996. Suomen Cupiin tehtyjen muutosten vuoksi kilpailua ei pelattu 2017–2021, mutta se teki paluun kilpailukalenteriin vuonna 2022.
Kielinysty
Kielinystyt eli papillit ovat kielen pinnalla olevia nystyjä, joiden tehtävä voi olla joko mekaaninen tai niissä voi sijaita makuaistimuksen aikaansaavia makusilmuja. Kielinystyjä ovat rihmanysty, keilanysty, vallinysty, lehtinysty, linssinysty ja sieninysty, joista valli-, sieni- ja lehtinystyissä on makusilmuja. Ihmisillä suurimpia nystyjä ovat vallinystyt, jotka sijaitsevat suun takaosassa auran muotoisessa muodostelmassa. Kielinystyjen esiintyminen, koko ja lukumäärä eroaa eri eläinlajeilla.
Liigacup
Liigacupin järjesti Jalkapalloliiga ry, mutta se oli Suomen Palloliiton virallinen kilpailu. Liigacup pelattiin pääsääntöisesti Suomen Palloliiton säännöillä, mutta poikkeukset olivat mahdollisia. Esimerkiksi vuoden 2006 Liigacupissa sai vaihtaa viisi pelaajaa normaalin kolmen sijasta.
Kielinysty
Mekaaniset nystyt
Mekaanisten nystyjen tehtävän on suojata kielen pintarakenteita ja joillakin on tietylle eläinlajille tyypillinen tehtävänsä. Mekaanisia nystyjä ovat rihmanysty, keilanysty ja linssinysty.
Liigacup
Vuodesta 2005 lähtien Liigacupin kiertopalkintona oli Sami Hyypiän mukaan nimetty lautanen. Lisäksi voittajajoukkue sai rahapalkinnon (20 000 euroa vuonna 2009). Eurocupeihin ei Liigacupin kautta päässyt, vaikka sellainen vaihtoehto oli ollut esillä.
Kielinysty
Rihmanysty
Rihmanystyt ovat pienimpiä kaikista kielinystyistä, mutta niitä on eniten kielen pinnalla. Näitä nystyjä ei voi erottaa paljaalla silmällä. Rihmanystyjä on lähinnä kielen kärjessä dorsaalipinnalla ja niiden päät osoittavat kohti nielua. Hevoselle ominainen kielen samettius johtuu rihmanystyistä.
Liigacup
Ensimmäisen kerran Liigacup järjestettiin vuonna 1994, jolloin se pelattiin syksyllä Veikkausliigan kauden jälkeen. Vuosina 2001–2003 sitä ei järjestetty. Vuonna 2004 Liigacup päätettiin ottaa uudelleen ohjelmaan ja pelata se keväällä. Vuonna 2016 Suomen Cupia uudistettiin ja uudistuksen yhteydessä Liigacup jätettiin pois kilpailukalenterista.
Eniten Liigacupin voittoja pelaajista on Mika Lehkosuolla. Hän on voittanut Liigacupin neljästi. Liigacupin menestynein seura on Helsingin Jalkapalloklubi, jolla on 5 voittoa.
Kielinysty
Makusilmuja sisältävät nystyt
Makusilmuja on sieni-, lehti- ja vallinystyissä. Näiden nystyjen nimet tulevat niiden muodosta.
Sieninysty
Sieninystyt ovat muodoltaan tattimaisia ja niitä voi erottaa kielen pinnalta pieninä pisteinä myös paljaalla silmällä. Sieninystyjä esiintyy lähinnä kielen kärjessä ja niissä sijaitsevat makusilmut ovat asettuneet nystyn dorsaalipinnalle.
Lehtinysty
Lehtinystyt ovat muodoltaan lehtimäisiä ja niitä esiintyy lähinnä kielen lateraalipinnalla. Lehtinystyjen lehtien väliin laskee pienten sylkirauhasten tiehyitä. Lehtinystyt puuttuvat märehtijöiden kielestä.
Liesu
Liesu eli kähäräliesu (Cryptogramma crispa, syn. Allorus crispus) on pienikokoinen, pohjoisen pallonpuoliskon vuoristoseutujen yhtäläisitiöinen saniaislaji.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|Liesukasvusto Monivuotisen liesun maavarsi on lyhyt. Lehti on tyvestään jakautunut lehdiksi ja itiölehdiksi. Itiöpesäkkeettömät lehdet ovat tiheinä kimppuina ja kasvavat 10–25 cm korkeiksi. Lehden lapa on leveänpuikea ja 3–4 kertaa parilehdykkäinen. Pikkulehdykät ovat 2–4 mm leveitä, pitkulaisia, litteälaitaisia ja kärjestään nyhähampaisia tai liuskaisia. Itiölehdet ovat 2–3 kertaa parilehdykkäisiä. Niiden pikkulehdykät ovat 3–8 mm leveitä ja muodoltaan tasasoukkia tai suikeita. Itiöpesäkeryhmät ovat ehyen, taakäänteisen lehtilaidan suojassa. Suomessa liesun itiöt kypsyvät heinä–elokuussa.
Levinneisyys
Liesua tavataan pohjoisella pallonpuoliskolla, pääasiassa vuoristoalueilla. Euroopassa lajia kasvaa pääasiassa Fennoskandian vuoristo- ja tunturialueilla, Skotlannissa, Pohjois-Irlannissa, Alpeilla, Pyreneillä, Kreikan pohjoisosissa, Kaukasuksen alueella ja Uralilla. Aasian puolella liesua kasvaa Keski-Aasian vuoristoseuduilla, paikoin Siperiassa, Kamtšatkan niemimaalla ja Pohjois-Japanissa. Pohjois-Amerikan puolella levinneisyysalue jatkuu Alaskaan sekä Kanadan ja Yhdysvaltain länsi- ja keskiosiin. Suomessa liesua tavataan Keski- ja Pohjois-Lapissa. Runsaimmin sitä kasvaa Käsivarren Lapin suurtuntureilla. Liesua on kasvanut aikaisemmin hyvin harvinaisena myös Ahvenanmaalla, mutta laji on sittemmin hävinnyt maakunnasta. Viimeinen havainto Ahvenanmaalta on vuodelta 1938 Vårdöstä.
Elinympäristö
Liesulle tyypillisiä kasvupaikkoja ovat vuoristojen ja tunturipaljakoiden rakkakivikot sekä kallionraot. Laji on kalkinkarttaja.
Wilfred Ndidi
pienoiskuva|Wilfred Ndidi tammikuussa 2017. Onyinye Wilfred Ndidi (s. 16. joulukuuta 1996 Lagos) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Leicester Cityä.
Ndidi edusti Belgian pääsarjassa pelaavaa KRC Genkiä tammikuusta 2015 tammikuuhun 2017 ja pelasi myös Eurooppa-liigassa. Sitten hän siirtyi Englannin Valioliigan Leicester Cityyn. Kevätkaudella 2017 hän pelasi 17 valioliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän pelasi myös neljä ottelua Mestarien liigassa. Kaudella 2017–2018 hän pelasi 33 valioliigaottelua. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Leicesterin kaikki 38 valioliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Seuraavalla kaudella hän viimeisteli 32 pelaamassaan liigaottelussa kaksi maalia. Kauden 2020–2021 alkupuolella hän kärsi lihasvammasta, ja pelasi kaikkiaan 26 valioliigaottelua, joissa teki yhden maalin. FA Cupissa hän pelasi kaikissa kuudessa ottelussa Leicesterin voittaessa cupmestaruuden. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua. Hän voitti samana vuonna FA Community Shieldin. Kausi 2021–2022 päättyi hänen osaltaan maaliskuun puolivälissä polvivamman vuoksi. Hän pelasi 19 ottelua Valioliigassa. Eurooppa-liigassa ja Konferenssiliigassa hän pelasi neljä ottelua ja teki maalin kummassakin. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 27 valioliigaottelua.
Ndidi on pelannut Nigerian maajoukkueessa 52 ottelua lokakuusta 2015 alkaen. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 täyden ajan Nigerian kaikissa kolmessa ottelussa. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 hän pelasi Nigerian kaikissa seitsemässä ottelussa ja viimeistä alkulohko-ottelua lukuun ottamatta täyden ajan. Nigeria saavutti kisoissa pronssia. Vuonna 2022 järjestetyissä Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi Nigerian kaikki neljä ottelua.
Sänger
Sänger-avaruussukkula
Sukkulaa kehitti Junkersin lentokonetehdas vuodesta 1961. Konseptin idea oli kuljettaa sukkula lentokoneen selässä ja laukaista se kiertoradalle 30 km korkeudella stratosfäärissä. Sängerin piti kuljettaa kaksi astronauttia. Hanke päättyi vuonna 1974, hieman öljykriisin jälkeen.
Sänger II
Sänger II-projekti oli Saksan avaruushallinnon 1980-luvulla aloittama jatkohanke avaruussukkulan kehittämiseksi. Sen tekninen toteutus oli Messerschmitt-Bölkow-Blohm-yhtiön käsissä. Tässäkin ensimmäinen vaihe oli lentokone, josta sukkula laukaistaan korkealla ilmakehässä. Tämän vaiheen suurin nopeus olisi ollut Mach 7 ja sukkula kiihdyttäisi omilla moottoreillaan ratanopeuteen avaruudessa.
Projekti päättyi vuonna 1995 Euroopan avaruustoiminnan monien suurhankkeiden alasajon vuosi.
Näkövamma
thumb|Vuodesta 2015 Kanadan liittovaltion hallitusten ministerinä toimineen Carla Qualtrough:n näkökyky on vain 10 prosenttia normaalista. Näkövamma on silmän näkökykyä heikentävä vamma. Vamma voi olla synnynnäinen tai vamman voi aiheuttaa sairaus tai tapaturma. Tavallisimpia näkövammoja aiheuttavia sairauksia ovat silmäpohjan perinnölliset rappeumat (yleisimpänä verkkokalvorappeuma), silmäpohjan ikärappeuma, glaukooma, näköhermojen ei-synnynnäiset viat sekä diabeettinen retinopatia. Tapaturmien osuus on alle kaksi prosenttia kaikista tapauksista. Vamman vakavuuden asteen perustella näkövamma voidaan luokitella joko sokeudeksi tai heikkonäköisyydeksi.
Määritelmä
Näkövammaiseksi ihmiseksi luokitellaan heikkonäköinen tai sokea ihminen, jonka näkökykyä ei pysty korjaamaan normaaliksi silmälasien avulla ja jolla ei kummassakaan silmässä ole normaalia näköä. Maailman terveysjärjestö WHO:n määritelmän mukaan näkövammaisen laseilla korjatun paremman silmän näöntarkkuus on alle 0,3. Sokeaksi luokitellaan henkilö, jonka näöntarkkuus on alle 0,05 tai näkökenttä alle 20 astetta. Täydellisesti sokeat ihmiset ovat harvinaisia, ja sokeat saattavat nähdä esimerkiksi valon ja jopa hahmoja.
Syyt ja yleisyys
thumb|[[Viherkaihi on maailman yleisimpiä näkövamman aiheuttajia.]] Maailmanlaajuisesti merkittävin näkövammojen aiheuttajat ovat korjaamattomat taittoviat, kuten likinäköisyys, kaukotaittoisuus ja hajataittoisuus, ja harmaakaihi, joka on erityisen yleistä kehitysmaissa. Teollistuneissa maissa sen sijaan silmänpohjan rappeuma on huomattavasti yleisempi kuin harmaakaihi. Muita merkittäviä näkövammaisuuden syitä ovat glaukooma, sarveiskalvon sameus, diabeettinen retinopatia, lapsuusiän sokeus, trakooma ja jokisokeus. Lapsuusiän sokeuden aiheuttajat vaihtelevat maailmanlaajuisesti huomattavasti. Pienituloisissa maissa esimerkiksi tuhkarokosta tai A-vitamiinin puutteesta johtuva sarveiskalvon arpeutuminen on yleinen, kun rikkaammissa maissa yleinen lapsuusiän sokeuden syy on retinopatia, eli ennenaikaisesti syntyneen vauvan verkkokalvon verisuonten epänormaali kehittyminen. Näkövammaisuutta aiheuttavat lisäksi esimerkiksi näköhermon ja näköratojen viat, jotka voivat olla seurausta synnynnäisestä silmän kehityshäiriöstä, synnytykseen tai sen jälkeiseen vaikeaan sairauteen liittyvästä hermovauriosta, perinnöllisesti näköhermon surkastumasta, MS-taudista, aivokasvaimesta, aivoverenvuodosta tai päävammasta.
WHO:n mukaan maailmassa on 285 miljoonaa näkövammaista ja heistä 39 miljoonaa on sokeita. Peräti 90 prosenttia kaikista näkövammaisista elää kehitysmaissa, ja arviolta 80 prosenttia kaikista näkövammoista voidaan hoitaa tai voitaisiin välttää. Noin 19 miljoonaa lasta on näkövammaisia. Heistä 12 miljoonalla olisi helposti korjattavissa oleva taittovika, mutta noin 1,4 miljoonaa lasta on parantumattomasti sokeita. Suomessa näkövammasta kärsii arviolta 50 000 - 60 000 henkilöä. Heistä suurin osa on heikkonäköisiä; sokeita on noin 10 000.
Liikkuminen
thumb|Sokea opaskoiran kanssa. Näkövammat vaikuttavat suuresti yksilön liikkumiseen, jolloin esimerkiksi suunnistautuminen ja etäisyyksien sekä tasoerojen arviointi hankaloituvat. Liikkumista vaikeuttavat myös puutteellinen värinäkö, hämäräsokeus, häikäistyminen, puutteellinen näkökenttä ja sopeutumattomuus valaistuksen muutoksiin. Mahdollisia vaaratilanteita aiheuttavat myös kompastumiset, putoamiset ja törmäämiset. Omatoimista liikkumista helpottavat kuntoutus, oikeat asenteet ja ympäristön muokkaus. Näkövammaista lasta opetetaan kiinnittämään huomiota kehon hallintaan, muiden aistien käyttämiseen, suuntavaiston kehittämiseen ja liikkumisen apuvälineiden käyttämiseen. Aikuisena näkönsä menettäneelle henkilölle uuden liikkumistavan opettelu voi tuntua vaikealta.
Liikkumista helpottavia apuvälineitä ovat valkoinen keppi ja opaskoira. Valkoista keppiä käyttävät sekä sokeat että heikkonäköiset, ja sen avulla tunnustellaan kulkureitin esteettömyys. Lisäksi se viestittää muille liikkujille, että kepin käyttäjän näkö ei ole normaali. Valkoisia keppejä on erilaisia, ja kepin pituus, käyttötapa ja tarve vaihtelevatkin. Yleensä keppi on kokoontaitettava ja tehty heijastavasta materiaalista. Opaskoira puolestaan opastaa sokeaa henkilöä kulkureitin valinnassa ja auttaa näin väistämään esteitä ja löytämään turvallisen reitin. Lisäksi näkövammaiselle on hyötyä esimerkiksi kiikareista, joiden avulla voi vaikkapa lukea opasteita, ja häikäisyä estävistä ja kontrastia parantavista suodatinlaseista.
Tiedonsaanti
thumb|left|[[Pistekirjoitusta]] Tiedonsaanti on näkövammaiselle haaste, ja tiedonsaannin perustana on tällöin Louis Braillen 1800-luvulla kehittämä pistekirjoitus, jossa aakkoset on kirjoitettu kuuden pisteen yhdistelminä. Pistekirjoituksen perustat ovat samanlaiset kaikkialla maailmassa, ja kuuden pisteen avulla pystytään tuottamaan 63 erilaista merkkiä. Sokealle pistekirjoitus on merkittävä tekijä esimerkiksi kielen oppimisessa. Pistekirjoitusta pystytään tuottamaan itse esimerkiksi pistekirjoitustaululla ja pistimellä, pistekirjoituskoneella ja tietokoneeseen liitettävällä pistetulostimella.
Tiedonsaantia ja lukemista helpottavat näkövammaisilla myös erilaiset suurennuslaitteet. Suurennuslasi on yksinkertainen laite, jolla voi helpottaa lukemista. Suurennuslaseja on saatavilla lisäksi erityyppisiä, ja ne voi olla varustettu myös valaisimella. Paljon lukevalle henkilölle tehokas apuväline on lukutelevisio, johon kuuluu kamera, näyttö ja lukupöytä. Kamera suurentaa kohteen näytölle, ja käyttäjä voi itse valita esimerkiksi suurennuskoon, tarkkuuden ja kirkkauden.
Jokapäiväiset askareet
thumb|Näkövammaisille suunniteltu kello, jossa on pistemerkkejä. Näkövammat vaikeuttavat erilaisten kodin perusaskareiden hoitamista, esimerkiksi ruoanlaitto, tavaroiden löytäminen ja yleisestä siisteydestä huolehtiminen vaikeutuvat. Tavallisillakin tuotteilla pystyy helpottamaan tavaroiden löytämistä. Kontrastieroja käyttämällä esimerkiksi tumma leipä erottuu paremmin vaalealta lautaselta ja maito tummasta lasista. Näkövammaisille on suunniteltu myös esimerkiksi omia kelloja ja ajastimia. Kelloissa voi olla suurempi näyttöä ja selkeä kontrasti, ja lisäksi markkinoilla on pisterannekelloja, joiden kellotaulua voi tunnustella, ja puhuvia kelloja. Isonäppäinpuhelimissa on isot näppäimet, ja näppäinten välit ovat helposti tunnistettavissa sormilla.
Chaker Zouaghi
Chaker Zouaghi, tunnetaan myös nimellä Shaker Zouagi, (, s. 10. tammikuuta 1985) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Uzbekistanin pääsarjassa pelaavaa Olmaliqia.
Seurajoukkueura
Zouaghi aloitti ammattilaisuransa Étoile Sahelissa vuonna 2002, jossa hän pelasi aina vuoteen 2006 asti. Tuona aikana hän saavutti muun muassa Tunisian liigacupin ja Afrikan Confederation Cupin mestaruudet.
Kesällä 2006 Zouaghi siirtyi FK Lokomotiv Moskovaan ja allekirjoitti sopimuksen vuoteen 2011 asti. Hänen peliaika jäi kuitenkin vähäiseksi ja Zouaghi vietti viimeiset vuodet kakkosjoukkueessa. Hän palasi samana vuonna takaisin kotimaahansa solmiessaan vanhan seuransa ES Sahelin kanssa kolmivuotisen sopimuksen.
Tammikuussa 2010 sveitsiläinen FC Zürich ilmoitti tehneensä kolmivuotisen sopimuksen Zouaghin kanssa, joka siirtyi seuraan heinäkuussa 2010. Avauskaudellaan Zouaghi nousi joukkueensa vakiopelaajaksi pelattuaan 29 sarjaottelua, joissa hän onnistui maalinteossa kolmesti.
30. heinäkuuta 2012 Zouaghi allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen tunisialaisen Espérancen kanssa.
Maajoukkueura
Zouaghi on pelannut maajoukkueessa 14 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalin. Hän kuului myös Tunisian joukkueeseen vuoden 2008 Afrikan kisoissa.
Bauhaus (rautakauppa)
pienoiskuva|Bauhaus-tavaratalo [[Ingolstadtissa.]] Bauhaus on rakentamiseen erikoistunut saksalainen tavarataloketju, joka toimii 13:ssa Euroopan maassa. Tavarataloketju on perustettu vuonna 1960. Tavarataloja on yli 220. Suomessa Bauhauseja on kuusi, ja ne sijaitsevat Raisiossa, Pirkkalassa, Vantaalla, Espoossa, Oulussa ja Lahdessa. Ensimmäinen niistä avattiin Vantaan Tammistossa syksyllä 2001. Tavaratalot ovat 13 000–18 000 neliömetrin kokoluokkaa.
Toimintatapa
Bauhaus-myymälän tuotevalikoimaan kuului 2000-luvun alussa noin 80 000 artikkelia ja lisäksi 30 000–40 000 tilaustuotetta. Bauhaus oli Suomeen tullessaan niin sanottu category killer: kun perinteiset rautakaupat ovat panostaneet miesasiakkaisiin ja ammattirakentajiin, Bauhausin kohderyhmänä ovat kotitaloudet ja myös naiset. Tarjolla on paljon sisustus- ja puutarha-alan tuotteita, kuten viherkasveja, valaisimia, verhoja, mattoja ja kotitaloustavaroita. Bauhausiin mennään shoppailemaan ja tekemään myös impulssiostoksia toisin kuin perinteisiin rautakauppoihin. Bauhausin vaikutuksesta myös Suomen muiden rautakauppojen toimintamalli on laajentunut tähän suuntaan.
Kotitalouksille tarjottavat lisäpalvelut, kuten remontti- ja asennuspalvelu, työtasojen ja muiden kalustelevyjen leikkuupalvelu sekä työkoneiden vuokraus ovat kuluttajille tarjottuja palveluja, jotka luovat palveluimagoa vaikka niiden myynnillinen merkitys on pieni.
Who Do You Think You Are
Helmikuussa 1997 yhtye avasi BRIT Awards-tapahtuman "Who Do You Think You Arella". Geri Halliwellin esityksen aikana pukema Union Jack-hame löysi tiensä lukuisten sanomalehtien kansiin ja nykyään se muistetaan yhtenä Cool Britannian tunnetuimmista symboleista. "Who Do You Think You Are" valittiin Comic Reliefin vuoden 1997 viralliseksi singleksi, joka on video hyväntekeväisyyttä sekä singlen tuotantoon menneiden rahojen takaisinsaamista varten.
"Who Do You Think You Are" oli sekä kaupallinen että kriittinen menestys, Melanie Chisholmin esittämien sanojen saadessa yllättyneisyyttä popmusiikin kriitikoilta. Maaliskuussa 1997 A-puolen "Mama"-singlen kanssa julkaistuna siitä tuli yhtyeen neljäs peräkkäinen single, joka on saavuttanut listan kärjen Isossa-Britanniassa, muodostaen yhtyeestä ensimmäisen vastaavan tavoitteen saavuttaneen. Samalla British Phonographic Industry (BPI) myönsi sille platinaa sekä menestyi kansainvälisesti hyvin, saavuttaen sijoituksia kymmenen parhaan joukossa monissa Euroopan maissa ja Uudessa-Seelannissa sekä sijoituksia kahdenkymmenen parhaan joukossa Australiassa, Ranskassa ja Norjassa.
Virginia-luokka (sukellusvene)
Virginia-luokka (tai 774-luokka) on Yhdysvaltain laivaston ydinsukellusveneluokka, jonka ensimmäinen alus otettiin palvelukseen vuonna 2004. Luokan alukset korvaavat vanhenevia Los Angeles -luokan sukellusveneitä. Luokan oli tarkoitus olla pienempi ja halvempi versio kylmän sodan loppuvuosina suunnitellusta Seawolf-luokasta. Loppujen lopuksi hintaero jäi marginaaliseksi.