cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valuuttaindeksi
Suomessa otettiin valuuttaindeksi käyttöön vuonna 1977, kun rahalakiin tehtiin muutos, jonka mukaan markan ulkoinen arvo ilmaistiin valuuttaindeksilukuna, joka osoitti Suomen ulkomaankaupan kannalta tärkeiden valuuttojen kurssien keskimääräisen muutoksen. Siinä indeksissä laskettiin Suomen ulkomaankaupan kannalta keskeisimpien maiden valuuttojen kursseille painot, jotka vastasivat kyseisten maiden osuutta Suomen ulkomaankaupasta. Kun markka revalvoitiin tai devalvoitiin, sen ulkoista arvoa osoittavan valuuttaindeksi vaihteluväli muuttui.
Järjestelmää ovat soveltaneet myös esimerkiksi ruotsi ja Norja. Suomi luopui valuuttaindeksin käytöstä vuonna 1991, kun markka kiinnitettiin heinäkuussa ecuun ja suurlaman hellittäessä markka liitettiin lokakuussa 1996 ERM:iin, mikä oli valmistautumista euroon vuoden 1999 alusta lähtien kurssilla 5,94573 mk = 1.
Luhtakerttunen
Luhtakerttunen (Acrocephalus palustris) on keskikokoinen kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu. Se elää lauhkeassa osassa Eurooppaa ja läntisessä Aasiassa. Luhtakerttunen on muuttolintu.
Tuntomerkit
Laulu on luhtakerttusen paras tuntomerkki. Se on Suomen linnuston parhaimpia laulutaitureita. Laulu on erittäin kiihkeää, nopearytmistä ja pulppuilevaa. Siinä on runsaasti matkintoja eri lintulajeilta, joista suuri osa on kotoisin sen talvehtimisalueilta eteläisestä Afrikasta. Ääni on terävä naksahdus ”tsäk”, erilainen kuin rytikerttusen ”tret”.
Vanhin suomalainen rengastettu luhtakerttunen on ollut 6 vuotta 10 kuukautta 19 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut ruotsalainen vähintään 9 vuotta 1 kuukautta vanha lintu.
Elinympäristö
Lajin elinympäristöjä ovat kaikenlaiset kosteikot: jokien, järvien ja merenlahtien pensaikkoiset ja ruoikkoiset rannat, valtaojien reheväkasvuiset penkat ja rantaluhtien nokkos- ja vattupuskat. Muuttoaikoina luhtakerttusta voidaan tavata myös karuilla meren saarilla.
Lisääntyminen
Koiras valtaa reviirin heti saavuttuaan muuttomatkalta ja laulaa aktiivisesti etenkin hämärissä ja yöllä. Löydettyään naaraan laulu loppuu lähes tyystin. Naaraat saapuvat muutamia päiviä myöhemmin ja valittuaan koiraan ne ryhtyvät heti pesänrakennuspuuhiin. Pesä rakennetaan ruohonkorsien, usein mesiangervon, varaan noin puolen metrin korkeuteen. Munia on 4 tai 5. Naaras hautoo 12–14 vrk, ja poikaset kuoriutuvat lähes samanaikaisesti. Ne viipyvät pesässä vain 10–12 vrk, eivätkä osaa vielä kunnolla lentää jättäessään pesän. Emot huolehtivat niistä vielä 1–2 viikkoa.
Systematic Chaos
Systematic Chaos on Dream Theaterin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 5. kesäkuuta 2007. Albumi on yhtyeen ensimmäinen levy-yhtiö Roadrunner Recordsin kanssa.
Tavallisen CD-painoksen lisäksi albumista julkaistiin myös DVD:n sisältävä erikoispainos. DVD sisältää 5.1-monikanavamiksauksen albumista sekä Mike Portnoyn ohjaaman dokumentin Chaos in Progress – The Making of Systematic Chaos. Albumin ensimmäinen single kappaleesta "Constant Motion" julkaistiin 27. huhtikuuta 2007, ja kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo.
Keskeneräinen versio kappaleesta "The Dark Eternal Night" vuosi internetiin 28. huhtikuuta 2007, ja koko albumi vuodettiin 9. toukokuuta 2007.
Kappale "Repentance" jatkaa "The Glass Prison" -kappaleen aloittanutta saagaa Mike Portnoyn taannoisesta alkoholiongelmasta. Kappale alkaa samoilla sanoilla, joilla Train of Thoughtin kappale "This Dying Soul" alkaa: "Hello, mirror, So glad to see you my friend, It´s been a while".
Osmo Tapio Räihälä
Osmo Tapio Everton Räihälä (s. 15. tammikuuta 1964 Suomussalmi) on suomalainen säveltäjä, joka on säveltänyt pääasiassa soitinmusiikkia. Valtaosa Räihälän tuotannosta on kamarimusiikkia, minkä lisäksi hän on säveltänyt viisi konserttoa sekä teoksia sinfoniaorkesterille. Hänen tunnetuin teoksensa on Barlinnie Nine, joka on musiikillinen muotokuva skottilaisesta jalkapalloilijasta Duncan Fergusonista. Räihälän musiikkia on esitetty Suomen lisäksi muissa Pohjoismaissa sekä muun muassa Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Saksassa, Hollannissa, Venäjällä, Puolassa, Irlannissa ja Tšekin tasavallassa.
Rock-muusikkona aloittanut Räihälä on opiskellut sävellystä Harri Vuoren johdolla, mutta on todennut olevansa lähinnä itseoppinut. Räihälä perusti vuonna 1998 nykymusiikkiyhtye Uusinta Ensemblen, jonka kanssa hän on toiminut läheisessä yhteistyössä.
Räihälän ensimmäinen albumi, Värikallio ilmestyi 2006. Se sisältää pääasiassa hänen kamarimusiikkiaan. Vuonna 2014 ilmestynyt Peat, Smoke & Seaweed Storm keskittyy enemmän orkesterimusiikkiin. Räihälän musiikin kustantaja on saksalainen Sikorski Musikverlage.
Räihälän sävellystyyli perustuu vapaatonaalisuuteen. Hän on yhdistänyt joissakin teoksissaan nykymusiikin sävelkieleen vaikutteita muun muassa rock-musiikista ja jazzista. Hän on kertonut olevansa synesteetikko, jolle musiikki on yksi kuvataiteen lajeista. Sävellystyönsä ohessa Räihälä on esiintynyt Yle Teeman Kausikortti-ohjelmassa ja toimittanut Yle Radio 1:lle muun muassa progressiivisen musiikin erikoisohjelmaa Karmiininpunaisen kuninkaan hovi. Hänen puolisonsa on viulisti Maria Puusaari.
Räihälä toimi vuoden 2018 Pohjoismaisten musiikkipäivien taiteellisena johtajana.
Räihälän nykymusiikkia käsittelevä teos Miksi nykymusiikki on niin vaikeaa palkittiin vuonna 2021 tietokirjallisuuden Finlandia-palkinnolla.
Muuta
Osmo Tapio Räihälä tunnetaan Evertonin kannattajana, mikä näkyy myös joidenkin hänen sävellystensä nimissä. Nuoruudessaan hän on toiminut myös punkyhtye Neuroosin laulajana.
Yleisohjelma
Yleisohjelma on puolueen julkaisema perusasiakirja puolueen tavoitteista ja aatteellisista lähtökohdista. Usein myös puolueohjelmalla ja periaateohjelmalla tarkoitetaan samaa asiaa.
Ihmiset, Eläimet, Luonto
Ihmiset, Eläimet, Luonto on portugalilainen puolue, joka perustettiin toukokuussa 2009. Vuonna 2015 he saivat yhden paikan Tasavallan kokoukseen. Vuonna 2019 he myös saivat yhden paikan Euroopan parlamenttiin sekä kasvattivat paikkamääränsä neljään Tasavallan kokouksessa (2 paikkaa voitettiin Lissabonissa, 1 Portossa ja 1 Setúbalissa).
Heinäkuussa 2021 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Inês Sousa Real.
Vuoden 2022 parlamenttivaalien alla PAN vaati vaaliohjelmassaan mm. seuraavia asioita:
M/S Baltic Excellent
M/S Baltic Excellent on ahvenanmaalaisen Birka Cargo Ab:n omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Aluksen rakentaminen on aloitettu vuonna 1994 kahdella eri telakalla Kroatiassa, Trogirissa ja Kraljevicassa, ja loppuun työt on saatettu Nymo Werft -telakalla Grimstadissa, Norjassa. Kuollutta painoa Baltic Excellentillä on 5 866 tonnia, ja jääluokitus on 1A , eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa liikkumaan yksin. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle, ja sen kotisatama on Maarianhamina. Nykyään alus liikennöi Euroopan alueella.
Baltic Excellentin sisaralus on M/S Trans Carrier.
Bravo ja Norcliff
10. huhtikuuta 1995 alus luovutettiin Swan Shipping A/S:n omistukseen, joka rekisteröi sen Norjan lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Oslo. Tuolloin alus oli nimeltään Bravo. 10. huhtikuuta 1995 – 31. maaliskuuta 1996 välisen ajan alus oli vuokrattuna North Sea Ferriesille. Tuona aikana alus nimettiin Norcliffiksi. Huhtikuun alussa 1996 Norcliff vuokrattiin Sea-Link Ab:lle Terneuzen ja Piitimen väliseen liikenteeseen. Maaliskuussa 1997 alus siirtyi Exxtor Ferriesin liikenteeseen välille Rotterdam–Immingham. Vuonna 1998 Tor Line vuokrasi Norcliffin. Jälleen 7. tammikuuta 1999 vuokraaja vaihtui; Finncarriers aloitti liikennöinnin aluksella, linjalla Kotka–Lyypekki. Joulukuusta 2001 joulukuuhun 2005 laiva oli vuokrattuna Finnlinesille, joka liikennöi sillä reitillä Hamina–El Ferrol–Bilbao–Amsterdam–Helsinki–Kotka. Tammikuussa 2006 Sea-Cargo vuokrasi Norcliffin reitille Tananger–Bergen–Husnes–Karmoy–Amsterdam–Immingham.
Nykyinen omistaja, ahvenanmaalainen Birka Cargo Ab, osti aluksen elokuussa 2006. 10. tammikuuta 2007 alus luovutettiin uudelle varustamolle, joka kastoi aluksen Baltic Excellentiksi.
Worldometer
Worldometer, aiemmin monikossa Worldometers, on verkkosivusto, joka tarjoaa laskureita ja reaaliaikaisia tilastoja eri aiheista. Sen omistaa ja sitä ylläpitää datayhtiö Dadax, joka rahoittaa toiminnan verkkomainonnan avulla. Worldometer on osa Real Time Statistics Projectia ja on oman ilmoituksensa mukaan "kansainvälisen kehittäjien, tutkijoiden ja vapaaehtoisten ryhmän" hallinnoima.
Worldometer on käytettävissä 34 kielellä ja sen tietokanta kattaa muun muassa maailman väestön, hallitukset, talouden, yhteiskunnan, tiedotusvälineet, ympäristö, ruoan, veden, energian ja terveyden. Sivustolta löytyvät myös mm. vuoden syntyneiden ja kuolleiden sekä päivän syntyneiden lukumäärät, päivän Google-haut ja maailman aliravittujen ihmisten määrän.
Vuonna 2020 verkkosivusto nousi julkisuuteen COVID-19-pandemiaan liittyvien tilastojensa ansiosta.
Historia
Sivuston perusti Yhdysvalloissa venäläistaustainen Andrey Alimetov vuonna 2004. Se aloitti toimintansa uudelleen 29. tammikuuta 2008. Vuonna 2011 American Library Association äänesti sen yhdeksi parhaista ilmaisista viitesivustoista.
Sivusto vaihtoi nimensä alkuperäisestä Worldometersistä Worldometeriksi tammikuussa 2020 ja ilmoitti siirtyvänsä yksikölliseen verkkotunnukseen.
Koronaviruspandemia
Vuoden 2020 alussa, koronaviruspandemian aikana, verkkosivuston suosio kasvoi. Se joutui kyberhyökkäyksen kohteeksi maaliskuussa 2020. Sivustoon iskettiin DDoS-hyökkäyksellä ja se hakkeroitiin muutamaa päivää myöhemmin, mikä johti virheellisiin tietoihin COVID-19-tilastosivulla noin 20 minuutin ajan. Hakkeroitu sivusto näytti COVID-19-tapausten dramaattista kasvua Vatikaanissa, mikä aiheutti paniikkia joidenkin sosiaalisen median käyttäjien keskuudessa. Espanjan hallitus käytti lukujaan hyödyksi väittäen, että maassa olisi otettu viidenneksi eniten koronavirustestejä maailmassa. Worldometerin COVID-19-lukuihin ovat viitanneet myös mm. Financial Times, The New York Times, The Washington Post, Fox News, CNN ja Rede Globo.
Vastaanotto
Our World in Datan tietopäällikkö Edouard Mathieu on todennut Worldometeristä, että "heille tärkeintä näyttää olevan viimeisin [COVID-19-tapausten] määrä missä tahansa, riippumatta siitä, onko tieto luotettavaa vai ei, riippumatta siitä, onko se hyvin lähteistettyä vai ei." Yalen yliopiston epidemiologi Virginia Pitzer taas on sanonut sivuston olevan "laillinen", mutta puutteellinen, epäjohdonmukainen ja virheitä sisältävä.
Axios-verkkosivuston mukaan Worldometer oli huhtikuussa 2020 maailman 28. suosituin verkkosivusto. Suurin osa (25,8%) kävijöistä tuli Yhdysvalloista, sen jälkeen tulivat järjestyksessä Intia (8,67%), Iso-Britannia (6,6%), Kanada (5,18%), Saksa (3,13%), Australia (2,49%), Puola (2,18%), Ranska (1,73%), Turkki (1,66%) ja Brasilia (1,65%). Kävijämäärä oli 36 928 prosenttia suurempi kuin vuotta aiemmin.
Kylmä tila (albumi)
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan ykköseksi ja pysyi listalla 10 viikkoa.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltäneet Jari Huttunen, Jarkko Petosalmi, Timo Rautiainen ja Nils Ursin sekä sovittanut Huttunen, Petosalmi, Seppo Pohjolainen, Rautiainen, Ursin ja Jarkko Martikainen, ellei toisin mainittu.
Kosmisten säteiden visuaalinen ilmiö
Kosmisten säteiden visuaalinen ilmiöllä tarkoitetaan spontaaneja näkyvän valon välähdyksiä, joita muun muassa astronautit maapallon magnetosfäärin ulkopuolella ovat havainneet esimerkiksi Apollo-avaruusohjelman aikana. Ilmiön syy ovat kosmiset säteet ja mahdollisesti niiden aiheuttamien fotonien päätyminen verkkokalvoille. Ilmiö voi liittyä myös fosfeeneihin eli ilmiöihin, joissa nähdään valoa ilman fotonien vuorovaikutusta silmän kanssa.
Mahdolliset aiheuttajat
Valovälähdykset aiheutuvat avaruuslentäjien havaitsemista kosmisista säteistä, jotka ovat maapallon ilmakehän ulkopuolisia varautuneita suurienergisiä hiukkasia. Tarkkaa valovälähdyksiä aiheuttavaa mekanismia ei kuitenkaan tiedetä. Hypoteeseina on esitetty kosmisten säteiden aiheuttamaa Tšerenkovin säteilyä avaruuslentäjien silmien lasiaisissa, säteiden suoraa vuorovaikutusta näköhermon tai aivojen kanssa, näköreseptorien stimulaatio tai säteilyn yleistä vuorovaikutusta lasiaisen kanssa.
Valoilmiöt
Kuulentojen aikana avaruuslentäjät kertoivat välähdysten olevan valkoisia. Eräs kuulennolla ollut avaruuslentäjä kuitenkin sanoi, että hänen havaitsemansa ilmiö on ”sininen ja siinä on valkoinen heijastuma, ikään kuin sininen timantti”. Toisilla avaruusmatkoilla avaruuslentäjät ovat kertoneet nähneensä muitakin värejä, kuten keltaista ja vaalean vihreää, mutta harvoin. Jotkut avaruuslentäjät ovat kertoneet välähdysten olevan pääasiassa keltaisia, oransseja ja punaisia yleisten valkoisten ja sinisten välähdysten lisäksi.
Jerry Linenger on kirjassaan kertonut nähneensä aurinkomyrskyn aikana untaan häirinneitä valoilmiöitä, joihin silmien sulkeminen ei vaikuttanut. Linengerin mukaan suojautuminen avaruusaseman lyijytäytteisten akkujen taakse vähensi ilmiön vaikutusta.
Kertojien havaitsemien ilmiöiden muodot vaihtelevat. Kuulennoilla nähdyistä kuvioista 66 prosenttia oli tähtimäisiä, 25 prosenttia viivamaisia ja 8 prosenttia pilvimäisiä. Muilla avaruusmatkoilla käyneet ovat ilmoittaneet kuvioiden olevan venyneitä. 40 prosenttia kertoi kuvioiden olevan viivamaisia, 20 prosenttia näki komeettamaisia kuvioita ja 17 prosenttia näki yksittäisiä pisteitä. Muut kertoivat nähneensä useita pisteitä, pilvimäisiä ja tähtimäisiä kuvioita.
Liike
Valoilmiön aikana tuntuu usein liikettä. Fuglesang ym. ovat panneet merkille, ettei havaittu liike ole ollut pystysuuntaista (vertikaalista). Liikettä on kuvailtu sivuttaissuuntaiseksi, viistoittuneeksi, "sisään-ulos"-maiseksi ja satunnaiseksi.
Valoilmiöitä aiheuttavat olot
Hubble-avaruusteleskoopilta, kansainväliseltä avaruusasemalta (ISS) tai Mir-asemalta Maapallolle avaruudesta palanneet atronautit ovat kertoneet havainneensa valovälähdyksiä vaihtelevissa oloissa. Valoilmiöt olivat näkyvimpiä pimeässä, mutta niitä näkyi myös kirkkaassa valaistuksessa.
Yleisyys
Ilmiön yleisyys vaikuttaa vaihtelevan yksilöittäin. Kaikki avaruuslentäjät eivät koe ilmiötä. Apollo-avaruusohjelman kuumatkojen aikana avaruuslentäjät raportoivat nähneensä ilmiön keskimäärin kerran joka 2,9. minuutti. Muilla avaruusmatkoilla avaruuslentäjät ovat kertoneet havainneensa ilmiön kerran joka 6,8. minuutti.
SilEye-Alteino ja Altea-projektit
SilEye-Alteino- ja Altea-projektit (engl. Anomalous Long Term Effects in Astronauts' Central Nervous System) ovat tutkineet valoilmiötä ISS:llä kypärillä, jotka ovat samanlaisia kuin Alfmedissä käytetyt. Tutkimuksessa ilmiön todennäköisimpänä syynä pidettiin kosmisten säteiden aiheuttanutta Tšerenkovin säteilyä.
1970-luvun kokeet Maapallolla
Ilmiötä on myös tutkittu 1970-luvulla maapallon pinnalla. Kokeissa vapaaehtoisia säteilytettiin neutronisäteilyllä sen jälkeen kun he ensin olivat totutelleet hetken pimeään. Charman ym. (1971) kokeessa havaittiin astronauttien raportoimia valoilmiöitä vastaavia valoja 14 MeV säteilyllä, joka oli liian heikkoa noin 500 MeV vaativan Tšerenkovin säteilyn ilmenemiselle. Siksi tutkijat päättelivät ilmiön johtuvan Tšerenkovin säteilyn sijasta mahdollisesti näköhermojen stimulaatiosta. Koe ei kuitenkaan sulkenut pois Tšerenkovin säteilyn osallisuutta avaruuslentäjien näkemiin valoihin, mutta selvitti vastaavanlaisia valoilmiöitä ilmenevän myös muilla mekanismeilla. Tobiasin ym. (1971) kokeessa käytettiin 20-640 MeV neutronisäteilyä.
3 000 metrin juoksu
3 000 metrin juoksu on yksi yleisurheilun keskimatkojen juoksulajeista. Se oli naisilla olympialaji vuosina 1984–1992 ja maailmanmestaruuskisojen laji vuosina 1980–1993. Tämän jälkeen se korvattiin 5 000 metrin juoksulla. Miehet kilpailivat olympialaisissa vuosina 1912–1924 3 000 metrin joukkuejuoksussa, jossa ei jaettu henkilökohtaisia palkintoja. Sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrin juoksu on pisin juoksumatka. Sitä järjestetään edelleen myös monissa yleisurheilukilpailuissa, esimerkiksi Timanttiliigan osakilpailuissa.
Keiretsu
Keiretsu on japanilaisen liiketoiminnan perusarvoihin kuuluva kiinteä kumppanuussuhde, joka tarkoittaa yhteisen päämäärän nimissä toimivaa yritysrypästä. Keiretsuihin kuuluu usein pankki, vakuutusyhtiö, eri alojen teollisuutta sekä kauppoja.
3 000 metrin juoksu
3 000 metrin maailmanennätys on 7.20,67, jonka on juossut Kenian Daniel Komen. Naisten maailmanennätys on Kiinan Wang Junxian 8.06,11.
Keiretsu
Japanin "kuusi suurta" (6大企業集団) keiretsua ovat:
Monet katsovat, että myös Toyota Group toimii keiretsujen tavoin.
3 000 metrin juoksu
Miehet
Lähteet:
Naiset
Epäviralliset ennätykset:
Kansainvälisen yleisurheiluliiton ratifioimat ennätykset: Lähteet:
Miehet
Alle 7.27,50 juosseet miehet (tilanne tammikuu 2023):
Naiset
Alle 8.22 juosseet naiset (tilanne tammikuu 2023):
Ykshaukinen (Jyväskylä, Puuppola)
Ykshaukinen on Keski-Suomessa Jyväskylässä Puuppolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 226 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 7,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Vasarajoen valuma-alueeseen (14.294) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,2 metriä mpy.
Viitakerttunen
Viitakerttunen (Acrocephalus dumetorum) on pieni varpuslintu. Lajin kuvaili ja nimesi Edward Blyth vuonna 1849.
Koko ja ulkonäkö
Laulu on taitavaa. Luhtakerttusen lauluun verrattuna viitakerttusella on hyvin rauhallinen tahti; vihellyksiä ja lurituksia toistellaan hitaaseen tahtiin, esimerkiksi "dyy, dyy, dyy.. tsilylitt tsilylitt tvii tvii tvii..". Laulu sisältää paljon matkintoja.
Vanhin suomalainen rengastettu viitakerttunen on ollut 6 vuotta 11 kuukautta 27 päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin viitakerttunen.
Levinneisyys
Viitakerttunen on levinnyt lauhkeaan osaan Aasiaa ja Itä-Eurooppaan. Laji talvehtii Intiassa ja Sri Lankassa. Euroopassa se on kaakkoinen laji, Suomessa se on levinnyt maan eteläosiin. Yleisin se on Itä- ja Kaakkois-Suomessa, kannoissa on vuosittaista vaihtelua. 1990-luvun lopulla Suomessa pesi noin 7 000 paria. Länsi-Euroopan kannasta valtaosa pesii Suomessa.
Elinympäristö
Yleensä kuivan maan pensaikot, esimerkiksi peltoheitot, puutarhat, valtaojien varret ja tienvarsien ryteiköt.
Lisääntyminen
Naaras rakentaa korimaisen, korsien varassa roikkuvan pesän muutaman kymmenen senttimetrin korkeudelle johonkin tiheikköön, esimerkiksi nokkosten ja mesiangervojen sekaan. Munia on keskimäärin 5, joita molemmat emot hautovat noin 2 viikkoa. Poikaset lähtevät pesästä lentokyvyttöminä alle 2-viikkoisina.
Seksin mediamarkkinat
Seksin mediamarkkinat on Sanna Karkulehdon tietokirja vuodelta 2011. Teoksen on kustantanut Gaudeamus. Kirja käsittelee feministisen ja queer-tutkimuksen näkökulmista viestimien ilmiöitä, joissa yhdistyvät sukupuoli ja seksuaalisuus sekä julkisuus, kaupallisuus ja valta.
Renault Scénic
Renault Scénic on Renault’n vuodesta 1996 lähtien valmistama keskikokoinen tila-automalli, joka perustuu alustaltaan ja tekniikaltaan Renault Méganeen.
Renault Scénic I (1996–2003)
Ensimmäisen sukupolven Scénic esiteltiin lokakuussa 1996 alun perin Mégane Scénic -nimisenä. Se vastasi akseliväliltään viisiovista Méganea, mutta korkeutta oli 18 senttiä sitä enemmän. Takaistuimella oli kolme erillistuinta, jotka pystyi halutessaan yksitellen poistamaan. Mégane Scénic valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 1997.
Vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä Scénic sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Mégane Scénicin bensiinimoottorivalikoimassa olivat 1,6e (75 hv), 1,6 (90 hv) ja 2,0 (114 hv). Ainoa dieselmoottori oli 1,9 dTi (98 hv).
Perusmalli RN:n vakiovarusteluun sisältyi kuljettajan turvatyyny, turvavöiden esikiristimet ja voimanrajoittimet, kauko-ohjattava keskuslukitus, sumuvalot, pöytätasot etuistuinten selkänojissa, lämmitettävät etuistuimet, kaksiosainen takaselkänoja sekä lukuvalot edessä ja takana. Verhoilu oli plyysin ja kankaan yhdistelmä.
RT-mallissa oli lisäksi sähköikkunat edessä, takaistuimen pääntuet, kierroslukumittari ja lämmitettävät sähköpeilit. RT:ssä verhoilu oli kokonaan plyysiä. Halutessaan takaistuimelle sai rohkean monivärisen verhoilun. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli. Scénic koki uudistuksia muuta Mégane-mallistoa myöhemmin, syksyllä 1999. Samalla mallinimestä poistettiin Mégane, jolloin nimeksi tuli pelkkä Renault Scénic. Alustaan tehtiin hieman muutoksia sen jämäköimiseksi. Moottoreista tuli 16-venttiilisiä, ja valikoiman muodostivat 1,4 (95 hv), 1,6 (110 hv) ja 2,0 (150 hv). Dieselinä oli 1,9 dTi. Auton ulkonäkö muuttui täysin Méganesta poikkeavaksi erilaisine ajovaloineen. Sisätilojen ilme muuttui aikaisempaa valoisammaksi. Verhoiluvaihtoehdoiksi tuli sininen tai tiilenpunainen kirjava plyysi, ja parhaimman varustetason yhteydessä oli samanvärinen nahkaverhoilu.
Varustetasojen nimiksi tulivat Confort, Vario, Grand Confort ja Grand Confort Plus.
Confort oli suunnilleen aikaisemman RT:n tasoinen lisättynä neljällä turvatyynyllä ja ajotietokoneella. Variossa oli lisänä takaistuinten etäisyyden ja selkänojan säätö, säilytyslaatikot etuistuinten alla ja virtapistoke takana. Grand Confortissa oli sähköikkunat takana, nahkaverhoiltu ohjauspyörä ja erikseen avattava takaluukun lasi. Grand Confort Plus -mallissa oli lisäksi ilmastointi ja nahkaverhoilu. left|thumb|250x250px|Renault Scénic RX4 Keväällä 2000 esiteltiin nelivetoinen Scénic RX4. Viskokytkimeen perustuva nelivetojärjestelmä ei ollut kovin kehittynyt. Maavara oli normaalia korkeampi ja ulkoasua koristivat mustat muoviosat. Moottoriksi sai 2,0-litraisen bensiinimoottorin tai 1,9-litraisen dieselin.
Syksyllä 2000 varustetasoiksi tulivat Authentique, Expression, Privilège ja Dynamique.
Authentique vastasi suunnilleen alkuperäistä RN-perusmallia, kuitenkin uusilla turvavarusteilla. Expression puolestaan vastasi edeltänyttä Confortia. 2,0-litraisessa oli myös ilmastointi. Privilègessä oli sen lisäksi nahkaverhoiltu monitoimiohjauspyörä, aurinkoverhot takaistuimella, CD-soitin neljällä kaiuttimella ja kevytmetallivanteet. RX4:ssä oli myös ESP ja luistonesto. Kalleimmassa Dynamiquessa oli vielä nahkaverhoilu, kuusi kaituinta, takaspoileri ja korinväriset ovenkahvat, muttei aurinkoverhoja. ESP ja luistonesto olivat Dynamiquessa aina vakiona.
Samaan aikaan 1,9 dTi korvautui uudella 1,9 dCi (105 hv) -yhteispaineruiskutusdieselillä. Vuoden 2002 alussa Privilège poistui, ja muut varustetasot saivat eteensä Premium-tunnuksen ja sen mukana radio/CD-soittimen sekä kevytmetallivanteet vakioksi.
Renault Scénic II (2003–2009)
Toisen sukupolven Renault Scénic tuli markkinoille vuonna 2003 pian uuden Méganen esittelyn jälkeen. Siitä oli lisäksi saatavana seitsenpaikkainen versio nimeltään Grand Scénic. vasen|pienoiskuva|Renault Grand Scénic II Vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä Scénic sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Syksyllä 2006 Scénic koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa se sai muun muassa uuden etupuskurin.vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli.
Renault Scénic III (2009–2016)
Kolmannen sukupolven Scénic esiteltiin keväällä 2009. Se oli jälleen saatavana myös Grand Scénic -versiona. vasen|pienoiskuva|Renault Grand Scénic III
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä Grand Scénic sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2013 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Scénic, johon tehtiin uudistuksia erityisesti keulan ilmeeseen. vasen|pienoiskuva|Kolmannen sukupolven facelift-malli (2013).
Renault Scénic IV (2016–2022)
Neljännen sukupolven Scénic esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2016. Auton muotoiluun on haettu vaikutteita pienemmästä Capturista, jonka tavoin myös Scénicin saa halutessaan kaksivärisenä.
Vuoden 2016 Euro NCAP -kolaritestistä Scénic sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Renault Grand Scénic IV
Mihail Tarasenko (jääpalloilija)
Saavutukset
Maajoukkueessa
Minna Palmroth
Minna Maria Emilia Palmroth (s. 10. toukokuuta 1975 Sahalahti) on suomalainen avaruusfyysikko ja filosofian tohtori, joka toimii Helsingin yliopiston laskennallisen avaruusfysiikan professorina. Hän on saanut arvostettua Euroopan tiedeneuvoston (ERC) rahoitusta johtamilleen tutkimushankkeille.
Elämä ja ura
Palmroth valmistui ylioppilaaksi Kangasalan lukiosta ja maisteriksi fysiikasta Helsingin yliopistosta 1999. Hän väitteli filosofian tohtoriksi pääaineenaan fysiikka vuonna 2003. Palmrothin englanninkielinen väitöskirja Solar wind: magnetosphere interaction as determined by observations and a global MHD simulation käsitteli aurinkotuulen eli auringosta peräisin olevan hiukkassuihkun vuorovaikutusta maapallon magnetosfäärin kanssa havaintoaineistojen ja maailmanlaajuisen magnetohydrodynaamisen simulaation pohjalta.
Työurallaan Palmroth on työskennellyt erityisesti Ilmatieteen laitoksella. Hän oli laitoksen väitöskirjatyöntekijä 1999–2003 ja väiteltyään postdoc-tutkija 2003–2005. Vuonna 2004 hän vieraili Yhdysvaltain ilmakehätutkimuksen keskuksessa. Palmroth oli Suomen Akatemian rahoittama postdoc-tutkija 2005–2008 ja Suomen Akatemian ja Ilmatieteen laitoksen akatemiatutkija 2008–2013. Hän johti Ilmatieteen laitoksen Maata havainnoivaa osastoa 2011–2016 ja toimi samalla vuodet 2013–2016 myös Ilmatieteen laitoksen avaruustutkimuksen tutkimusprofessorina. Vuoden 2017 alusta hän on toiminut Helsingin yliopiston avaruusfysiikan professorina ja toimii vuosina 2018–2025 myös Kestävän avaruustieteen ja -tekniikan huippuyksikön johtajana.
Tunnustuksia
Palmroth sai vuonna 2016 Väisälän palkinnon. Vuodesta 2018 hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Palmroth on myös Teknillisten tieteiden akatemian jäsen. Hänet kutsuttiin vuonna 2021 myös Suomen Tiedeseuran jäseneksi. Vuonna 2022 Palmrothille myönnettiin J. V. Snellman -palkinto. Hänet kutsuttiin vuonna 2022 Academia Europæan jäseneksi. Helmikuussa 2023 Palmrothille myönnettiin Kopernikus-mitali uraauurtavasta työstään avaruusympäristösimulaattori Vlasiatorin parissa ja saavutuksistaan avaruusfysiikan edistämisessä.
Aldo Montano
Aldo Montano (s. 18. marraskuuta 1978 Livorno ) on italialainen säilämiekkailija, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Montano voitti vuoden 2004 Ateenan olympialaisissa henkilökohtaisen säilän ja kuului Italian hopeaa voittaneeseen säiläjoukkueeseen. Joukkueen muut jäsenet olivat Giampiero Pastore ja Luigi Tarantino. Vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuissa Pietarissa hän oli toinen.
Pekingissä 2008 Montano voitti kolmannen olympiamitalinsa, kun Italia oli kolmas säilämiekkailun joukkuekilpailussa. Montano oli pronssiottelun paras miekkailija. Italian joukkueessa miekkailivat samat miehet kuin neljä vuotta aiemmin Ateenassakin.
Lontoon olympialaisissa 2012 Montano sai neljännen olympiamitalinsa Italian sijoituttua kolmanneksi säilän joukkuekilpailussa. Riossa 2016 säilän joukkuekilpailu ei kuulunut kilpailuohjelmaan. Tokion olympialaisissa 2020 Montano oli jälleen mukana Italian säiläjoukkueessa, joka sai hopeaa hävittyään finaalissa Etelä-Korealle.
Henri Stenroth
Stenrothin esikoisalbumi Ensikerran julkaistiin huhtikuussa 2008. Tällä hetkellä putkiasentajana työskentelevä Stenroth on luonut uraa myös nyrkkeilijänä.
Aleksanterin kirkko
Aleksanterin kirkko on Tampereen keskustassa Kaakinmaan kaupunginosassa Hämeenpuiston laidalla sijaitseva Tampereen tuomiokirkkoseurakunnan, vuoteen 2013 saakka Pyynikin seurakunnan kirkko. Arkkitehti Theodor Deckerin suunnittelema kirkko rakennettiin puhtaaksi muuratusta tiilestä vuosien 1880–1881 aikana. Se on nimetty keisari Aleksanteri II:n mukaan. Kirkkoa ympäröi Pyynikin kirkkopuisto, joka on entinen hautausmaa.
Kirkko on päätytornillinen pitkäkirkko, jonka pitkiltä sivuilta erkanevat monikulmaisen kuoripäädyn kohdalla lyhyet ristinvarret. Kirkon julkisivua hallitsevat suuret pyöreät ja pyörökaariset ikkunat sekä ulkonevat pilarit, joilla ei kuitenkaan ole rakenteellista merkitystä vaan ne ovat puhtaasti arkkitehtonisia koriste-elementtejä. Puulla katetun kolmilaivaisen kirkkosalin yläparvet on tuettu tiilipilarein. Mannermaista katedraalityyliä tavoitteleva kirkko edustaa myöhempää uusgoottilaista tyyliä, jossa on eri tyylisuuntien vaikutteita. thumb|250px|left|Näkymä urkuparvelta alttaria kohti.
Kirkossa on 1 430 istumapaikkaa. Kirkossa on 56+3-äänikertaiset Kangasalan urkutehtaan rakentamat sähköpneumaattiset urut vuodelta 1939. Alttaritaulun on maalannut Alexandra Frosterus-Såltin vuonna 1883, ja se on nimeltään Kristuksen kirkastus. right|thumb|Aleksanterin kirkko juhlavalaistuksessa 10.12.1938 Kirkossa järjestetään pääsääntöisesti noin kolmen viikon välein Tuomasmessu.
Kirkon historiaa
Tampere kuului vuoteen 1904 saakka Messukylän seurakuntaan. Seurakunnan pääkirkkona toimi Messukylän vanha harmaakivikirkko. Tamperelaiset olivat jo 1820-luvulla vaatineet oman kaupunkiseurakunnan perustamista ja vapautumista Messukylän kirkon ylläpidosta, mutta lopulta Suomen senaatti hylkäsi esityksen. Turun tuomiokapituli hylkäsi vastaavat esitykset myös vuosina 1847 ja 1853. Vuonna 1869 senaatti vihdoin hyväksyi esityksen, mutta asetti asialle kaksi ehtoa. Toisen ehdon mukaan Messukylän kirkkoherran piti olla ”virastaan eronneita” eli viran vapaa täytettäväksi. Messukylän kirkkoherran virassa vuonna 1861 aloittanut Josef Grönberg eli kuitenkin lähes 90-vuotiaaksi ja kuoli vasta vuonna 1903. Toinen senaatin asettamista ehdoista oli uuden kirkkorakennuksen rakentaminen.
Kirkko vihittiin käyttöön adventtina 1881, jolloin siitä tuli Tampereen kaupunkiseurakunnan pääkirkko. Maaliaineiden itsesyttymisestä alkanut tulipalo vaurioitti kirkkoa pahasti 12. – 13. marraskuuta 1937, kun sen ensimmäinen peruskorjaus oli loppusuoralla. Työ kuitenkin saatettiin loppuun, ja korjaus valmistui joulukuussa 1938.
Laurentius (vastapaavi)
Laurentius (k. 507 tai 508) oli katolisen kirkon paaviutta omakseen väittänyt vastapaavi marraskuusta 498 helmikuuhun 499 ja 501–506.
22. marraskuuta 498 Symmachus valittiin paaviksi, ja samana päivänä Laurentiuksen kannattajat julistivat hänet paaviksi. Laurentiuksen kannattajiin lukeutuivat myös Bysantin keisari Anastasios I ja goottien kuningas Teoderik Suuri. Symmachus haki sopua tarjoamalla Laurentiukselle Noceran piispankuntaa, mutta yritys ei onnistunut. Laurentius joutui viimein jättämään Rooman, kun Teoderik lopetti hänen tukemisensa, koska hän pelkäsi Laurentiuksen saavan liikaa vaikutteita Bysantista.
Ebolaepidemia Kongon demokraattisessa tasavallassa 2018–
thumb|330px|Sairastuneiden ja kuolleiden määrän kehitys (vahvistetut, todennäköiset ja epäillyt tapaukset; päivittyvä kuva). 22. joulukuuta 2019 mennessä tähän ebolaepidemiaan oli kuolluut jo yli 2200 ihmistä. Ebolaepidemia Kongon demokraattisen tasavallassa 2018– on Kongon demokraattisen tasavallan koillisosista elokuussa 2018 käynnistynyt ebolaepidemia. Se on levinnyt ainakin Pohjois-Kivun ja Iturin maakuntaan. Epidemiaa pidetään historian toiseksi pahimpana. Tautiin on sairastunut huhtikuun 13. päivään 2019 mennessä 1 251 ihmistä, ja kuolleita oli 803 (vahvistetut ja todennäköiset tapaukset). Yhteensä 371 ihmisen raportoitiin parantuneen sairaudesta kuluvan epidemian aikana. 22. joulukuuta 2019 mennessä tähän vakavaan ebolaepidemiaan kuolleiden määrä oli noussut jo yli 2200:n (oheinen kuva). thumb|left|Kongon demokraattisen tasavallan ebolaepidemian 2018 alue: [[Pohjois-Kivun ja Iturin maakunnat kartalla.]] Samanaikaisesti alueella on meneillään Kivun konflikti, joka osaltaan vaikeuttaa ihmisten elämää ja avustustoimia. Terveydenhoitoa alueelle tuoneen Lääkärit ilman rajoja -avustusjärjestön kahdelle ebolaklinikalle (muun muassa Butemboon) tehtiin aseellinen hyökkäys helmikuun lopulla 2019. Tästä syystä lääkärijärjestö lopetti toimintansa Pohjois-Kivun alueella. Toisaalta sairastuneet eivät enää hakeudu hoitoon epäluulon ja viranomaisten käynnistämien pakkokeinojen käyttöönoton jälkeen.
Ebolarokotusten antaminen aloitettiin elokuussa 2018. Huhtikuun 2019 alkupuoleen mennessä lääkeyhtiö Merckin valmistama rokote (rVSV-ZEBOV) oli annettu jo yli 99 000 ihmiselle.
Raymond Carver
Raymond Clevie Carver, Jr. (25. toukokuuta 1938 Clatskanie, Oregon – 2. elokuuta 1988 Port Angeles, Washington) oli yhdysvaltalainen novellikirjailija ja runoilija. Carveria pidetään yhtenä 1900-luvun jälkipuolen keskeisistä kirjailijoista ja novellin 1980-luvun uuden nousun tärkeimpänä edustajana.
Elämä
Carver syntyi Clatskanien pikkukaupungissa Oregonissa ja kasvoi Yakimassa, Washingtonissa. Hänen isänsä oli alkoholisoitunut sahatyöläinen. Carverin äiti työskenteli tarjoilijana ja kauppa-apulaisena. Carver luki nuorena Mickey Spillanen romaaneja. Hän meni vuonna 1956 naimisiin raskaana olevan 16-vuotiaan tyttöystävänsä Maryann Burken kanssa. Carver oli 20-vuotias heidän toisen lapsensa syntyessä.
Carver muutti perheineen Kaliforniaan, missä hänen vaimonsa vanhemmilla oli asunto, ja kiinnostui kirjoittamisesta. Hän osallistui luovan kirjoittamisen kurssille, jota piti kirjailija John Gardner. Gardnerilla oli suuri vaikutus Carverin elämään ja tuotantoon. Carver jatkoi opintoja ensin Chico State Collegessa ja sitten Humboldt State Collegessa, josta hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1963.
1960-luvun puolivälissä Carver asui Sacramentossa, työskenteli sairaalan yövalvojana ja opiskeli Kalifornian osavaltionyliopistossa. Hänen ensimmäinen runoteoksensa Near Klamath ilmestyi 1968. 1970- ja 1980-luvuilla kirjailijan työ alkoi kantaa hedelmää, ja Carver opetti yliopistoissa ympäri Yhdysvaltoja. Vuosina 1980–1983 hän toimi englannin kielen professorina Syracusen yliopistossa.
Vuosien myötä alkoholista tuli Carverille yhä pahempi ongelma, mutta hän lopetti juomisen vuonna 1977. Carver erosi ensimmäisestä vaimostaan 1982. Hän oli elänyt vuodesta 1979 yhdessä runoilija Tess Gallagherin kanssa ja meni tämän kanssa naimisiin 1988. Kahden kuukauden kuluttua, 2. elokuuta 1988, Carver kuoli keuhkosyöpään 50-vuotiaana.
Tuotanto
Carverin tuotanto keskittyi novelleihin ja runoihin. Hänen aiheensa tulivat usein työväenluokan elämästä, mikä samoin kuin alkoholismin kuvaaminen heijasti Carverin omaa taustaa. Carverin tyyliä ja aiheita on usein verrattu Ernest Hemingwayhin, Anton Tšehoviin ja Franz Kafkaan. Tšehov lienee Carverin suurin vaikuttaja, ja hän kirjoitti novellinkin Tšehovin elämän viimeisistä hetkistä. Carverin tyyliä on kuvattu vähäeleiseksi mutta vaikuttavaksi.
S.C. Dynamo
SC Dynamo (lyh. SCD) on 1984 perustettu helsinkiläinen salibandyn erikoisseura. Alussa seuran toiminnassa oli mukana myös kaukalopallo sekä jalkapallo, jotka kuitenkin jäivät vuosien varrella pois. Perustajina olivat Timo Arola, Tuomo Alsio ja Harri Kivi. Aluksi seura osallistui sählyn pääkaupunkiseudun firmaliigaan vuodesta 1984 ja myöhemmin myös vuonna 1986 perustetun SSBL:n järjestämiin turnauksiin ja sarjoihin.
Historia
pienoiskuva|300x300px|SC Dynamo 1.divisioonan ottelussa SSV:tä vastaan 1990 Helsingissä, Malmin kauppaopisto pienoiskuva|300x300px|SC Dynamon joukkuekuva 1992-93 pienoiskuva|300x300px|SC Dynamon joukkuekuva 1998-99SC Dynamo pelasi kuusi kautta 1.divisioonassa, kunnes nousi kaudelle 1992-93 SM-sarjaan. Siellä sijoitus heti ensimmäisellä kaudella oli 5. seuran jäätyä vain kolme pistettä playoff-paikasta. Seurassa ovat pelanneet perustajien lisäksi mm. Reima Palenius, Kai Ahlstedt, Petri Huttunen, Mika Sandell, Mika "Amu" Ahonen, Lasse Takala ja Jari Nissinen. Vuonna 1993 joukkue vaihtoi nimensä VFT:ksi (joka oli myöhemmin liigan huippujoukkueita), jonka jälkeen osa pelaajista lopetti ja osa siirtyi muihin joukkueisiin. (MySSy-90, Team Botby, Viikingit).
Muutaman välivuoden jälkeen, kaudelle 1996-97 SC Dynamo keräsi vanhat pelurit kasaan, muutamin uusin vahvistuksin ja aloitti taas pelitoimintansa 6.divisioonasta. Yhden kierroksen sarjan jälkeen Dynamon sijoitus oli kolmas ja seura nousi 5.divisioonaan. Siellä hurjan kauden jälkeen (ei yhtään tappiota) seura nousi suoraan 4.divisioonaan. Dynamo oli lohkonsa kakkonen nousten suoraan kaudeksi 1999-2000 3.divisioonaan. Joukkueiden taso oli siellä jo sen verran kova ja Dynamo putosi takaisin 4.divisioonaan. Lohkosta nousi jopa 3 joukkuetta 2.divisioonaan (kaksi karsinnan kautta)
Muutamat pelaajat lopettivat tai vaihtoivat seuraa. SC Dynamo putosi vielä 5.divisioonaan ja kausi 2004-05 oli siellä neljäs perättäinen. Joukkue palasi jälleen 4.divisioonaan kaudelle 2005-06, mutta taso osoittautui taas liian kovaksi, joten 9.sija tiesi jälleen putoamista 5.divisioonaan kaudelle 2006-07. Kaudet 2007-09 menivät myös 5. divisioonassa, kunnes Dynamo voitti jälleen lohkonsa ja nousi 4. divisioonaan kaudelle 2009-10. Paikkaa ei kuitenkaan käytetty ja SCD jatkoi taivaltaan vitosessa. Kausi jäi seuran viimeiseksi ja pelaajat siirtyivät muihin seuroihin.
SC Dynamo osallistui myös ikämiesten SM-sarjoihin vuodesta 1996 ja saavutti M40-sarjassa pronssia.
Tilastot ja luettelot
pienoiskuva|300x300px|Seuran 1000. maali SSBL:n sarjoissa. Kipsipallo tekijälle
Kunniaplaketit
pienoiskuva|195x195px|SC Dynamon kunniaplaketti nro 1 Numeroitu plaketti annetaan, kun pelaaja on pelannut 10 kautta Dynamossa
Salibandy-Dynamo nro:
SC Dynamon pelaajat maajoukkueissa
Pelaajat, jotka ovat esiintyneet myös maajoukkueessa
* Petri Huttunen
* Pasi Vänttinen
Sekä valmentajana Mika Ahonen
Peliasu
Joukkueen peliasu on punavalkoinen paita, mustat shortsit ja valkoiset sukat. Varapaidan väri on oranssi
Joakim With Steen
Joakim With Steen (s. 26. kesäkuuta 1989 Steinkjer, Norja), tunnettu myös taiteilijanimellään JOWST, on norjalainen DJ, tuottaja ja lauluntekijä. Hän voitti Melodi Grand Prix 2017 -kilpailun kappaleella "Grab the Moment" yhdessä Aleksander Walmannin kanssa ja pääsi näin edustamaan Norjaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa Kiovassa, Ukrainassa.
Timpa Laine
Timo ”Timpa” Laine (s. 1966 Tampere) on suomalainen basisti, joka tunnetaan parhaiten 2000-luvun alussa uudelleen perustetun Hanoi Rocksin ensimmäisen kokoonpanon jäsenenä.
GP2 Belgian Grand Prix 2008
GP2 Belgian Grand Prix 2008 oli GP2-kauden 2008 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 6.–7. syyskuuta Circuit de Spa-Francorchampsn moottoriradalla Belgiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Belgian GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi ART GP:n Romain Grosjean. Sunnuntain kilpailun voitti Piquet Sportsin Pastor Maldonado.
Timpa Laine
Ura
Vuosina 1999–2000 Laine oli mukana Michael Monroen Tampereen-kiertueyhtyeessä Michael Monroe Tour Band yhdessä Lacun kanssa. Tämän jälkeen yhtye esiintyi Helsingissäkin, mutta ilman Timpaa. Pian Laine kuitenkin palasi keikkakokoonpanoon ja pysyi siinä vuoteen 2002 asti.
Vuonna 2001 yhtyeeseen liittyi myös kolmas tamperelainen, Costello Hautamäki, ja kun vielä Michael Monroen ja entisen Hanoi Rocksin kitaristin Andy McCoyn välit lämpenivät, syntyi yhtye Michael Monroe and Andy McCoy Hanoi Rocks Revisited, eli lyhyemmin Hanoi Rocks Revisited, joka teki ensimmäisen keikkansa vuoden 2001 Ruisrockissa Turussa. Michael Monroe Tour Band esiintyi vielä 12. tammikuuta 2002 Helsingin Tavastia-klubissa. Hanoi Rocks oli hajonnut kesäkuussa 1985, mutta syntyi nyt uudelleen. Laine soitti vuonna 2002 Hanoi Rocksin comeback-levyllä Twelve Shots on the Rocks ja vuonna 2003 Monroen soololevyllä Whatcha Want. Vuonna 2003 Laine myös kiersi yhtyeen kanssa Yhdysvalloissa, Euroopassa, Etelä-Amerikassa ja Japanissa. Laine erosi Hanoi Rocksista vuoden 2004 loppupuolella perheeseensä syntyneen pojan vuoksi. Yhtye korvasi hänet Andy ”A. C.” Christellillä.
Pietari Kekäle
Uuno Pekka Kekäläinen, käytti kirjailijanimeä Pietari Kekäle (10. toukokuuta 1896, Joroinen – 6. helmikuuta 1976, Savonlinna) oli suomalainen kirjailija. Savonlinnassa vuodesta 1935 asunut Kekäläinen oli varsinaiseltaan ammatiltaan metallimies.
Sisällissodan aikana Kekäläinen kuului Varkauden punakaartiin ja vangittiin Varkauden taistelun jälkeen.
Kekäläisen 1922 julkaistu esikoisnäytelmä Valkoinen kosto takavarikoitiin ja hänet tuomittiin 1923 Viipurin raastuvanoikeudessa 8 kuukauden 10 päivän vankeusrangaistukseen. Näytelmää oli esittänyt Sörnäisten työväenyhdistyksen näyttämö Fredriksbergin työväentalolla ja Enson Työväennäyttämö Sortavalan kaupungin työväentalolla.
Vampire Bats
Vampire Bats, televisioesityksessä Vampire Bats – lentävät tappajat, on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva. Elokuvan ohjauksesta vastasi Eric Bross ja pääosassa on Lucy Lawless.
Elokuva kertoo biologian opettajasta Maddy Rierdonista, joka saa kuulla että yksi hänen oppilaistaan löydettiin kuolleena. Tästä järkyttynyt Maddy alkaa tutkia nuorukaisen kuolemaa ja huomaa että murhaaja on ollut jotakin muuta kuin ihminen. Maddy löytää pojasta hampaan jälkiä ja tekee havainnon siitä että asialla on ollut vampyyrilepakko. Pian Maddy saa tietää että koko kaupunki on täynnä aggressiivisia lepakoita.
Pasi Koskinen
Pasi Antero Koskinen (s. 1972) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Amorphis-yhtyeestä, jonka laulajana hän toimi vuosina 1996–2004. Nykyisin hän vaikuttaa Ajattarassa solistina taiteilijanimellä Ruoja. Yhtye oli tauolla ja teki paluun Nummirockissa vuonna 2016. Hän on vaikuttanut myös yhtyeissä Shape of Despair ja Mannhai. Sen lisäksi hän on toiminut To Separate the Flesh from the Bones -yhtyeessä taiteilijanimellä Herr Arschstein.
Pasi Koskinen on ollut naimisissa Natalie Koskisen kanssa. Parilla on myös yhteisiä lapsia. Natalie Koskinen on tunnettu muun muassa Shape of Despairista ja Depressed Modesta.
Raphaël
Raphael tuli alun perin tunnetuksi duetollaan "Sur la route" Jean-Louis Aubertin kanssa. Hänet valittiin Victoires de la Musique -gaalassa 2006 vuoden miesartistiksi, ja samana vuonna NRJ Music Awards valitsi hänet vuoden ranskankieliseksi miesartistiksi.
Raphael on noussut kuuluisuuteen 2000-luvun alkuvuosina.
Shitload of Money
Shitload of Money on Sonata Arctican kappale ja toinen single yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta Stones Grow Her Name.
Singleä myytiin yhtyeen internetsivustolla nimikirjoituksilla varustettuna.
Heidi Willman
Heidi Johanna Willman (nyk. Pikkarainen, ent. Sohlberg, o.s. Willman, s. 18. toukokuuta 1981 Jyväskylä) on Miss Suomi 2001 ja Miss Baltic Sea vuodelta 2002.
Hän oli vuoteen 2018 saakka naimisissa Niklas Sohlbergin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä. Sohlberg kihlautui syyskuussa 2021 Jarkka Pikkaraisen kanssa ja he avioituivat lokakuussa 2022. Morsian otti aviomiehensä sukunimen. Hän kuitenkin käyttää julkisuudessa Willman-nimeä.
Kemin lyseon lukio
thumb|267 px|Kemin lyseon lukio edustaa klassistista tyyliä. thumb|267 px|Vuosina 1905–1930 koulu toimi vanhassa kaupungintalossa. Kuva vuodelta 1910. Kemin lyseon lukio on Kemin kaupungin ainoa lukio. Koulu sijaitsee Sauvosaaren kaupunginosassa Kemin keskustassa, Kemin kirkon naapurikorttelissa. Lukuvuonna 2021–2022 lukiossa opiskelee 283 opiskelijaa, 20.9.2021 tilastoinnin mukaan. Samassa rakennuksessa toimii myös Lyseon lukion yhteistyökoulu Kemin Aikuislukio. Aikuislukio on iltakoulu, jossa voi ylioppilastutkinnon lisäksi suorittaa myös peruskoulututkinnon. Aikuisten perusopetusta ei järjestetä tällä lukukaudella. Lukion yhteydessä toimii ravintola Melissa.
Heidi Willman
Willmanilla diagnosoitiin kesäkuussa 2016 rintasyöpä, joka leikattiin saman vuoden heinäkuussa. Häneltä poistettiin tuolloin kummatkin rinnat ja lokakuussa 2018 myös munasarjat. Vuonna 2017 vaativat hoidot päättyivät ja syöpä on selätetty. Hän käy kuitenkin vuosittain kontrollissa tarkistamassa, että kaikki on hyvin.
Kemin lyseon lukio
Historiaa
Kemin suomalainen-porvari-yhteiskoulu sai perustamisluvan 25. toukokuuta 1897. Koulu oli aluksi viisiluokkainen yhteiskoulu. Vuonna 1900 nimi muutettiin Kemin Suomalaiseksi yhteiskouluksi ja heti seuraavana vuonna koulu laajeni yliopistoon johtavaksi oppilaitokseksi. Ensimmäiset ylioppilaat nykyisen Lapin läänin alueelta kirjoittivat Kemin Suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1904.
Aluksi koulu toimi eri puolilla kaupunkia olevissa vuokratiloissa, mutta vuonna 1905 silloiselle yhteiskoululle kunnostettiin kirjasto- ja lukuhuonerakennus, joka oli alun perin rakennettu kaupungintaloksi. Näissä tiloissa koulu toimi aina vuoteen 1930 saakka, jolloin valmistui uusi, vielä nykyäänkin käytössä oleva koulutalo. Uuden koulurakennuksen suunnitteli Yleisten rakennusten ylihallituksen arkkitehti Hjalmar Åberg. Rakennusta on sittemmin laajennettu vuosina 1956–1957.
Ruokokerttunen
Ruokokerttunen (Acrocephalus schoenobaenus) on kerttusiin kuuluva varpuslintu.
Kangaslampi (järvi Lintukankaalla Jyväskylässä)
Kangaslampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Lintukankaan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Kemin lyseon lukio
Historiaa
Koulu oli pitkään Kemin ainoa oppikoulu ja toinen oppikoulu saatiin vasta vuonna 1940, kun talvisodassa Neuvostoliitolle jääneen Sortavalan kaupungin tyttökoulu siirrettiin Kemiin. Uuden koulun nimi muutettiin Sortavalan tyttökoulusta Kemin tyttölyseoksi ja samalla Kemin Suomalainen yhteiskoulu sai nimen Kemin lyseo. Viimeiset tytöt kirjoittivat Kemin lyseosta vuonna 1950 ja koulu muuttui siis poikakouluksi. Tyttölyseolaiset saivat oman koulurakennuksen lyseon viereiseen kortteliin vuonna 1953. Tyttölyseon toiminta loppui vuonna 1972 eli samana vuonna, kun Lapin lääni siirtyi peruskoulujärjestelmään. Kemin lyseo muutettiin yhteiskouluksi ja sen uudeksi nimeksi tuli Kemin lukio.
Kangaslampi (järvi Lintukankaalla Jyväskylässä)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 121 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 7,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Ruokokerttunen
Koko ja ulkonäkö
Aikuisella yksilöllä on raidallinen ruskea, hieman kirjava selkä ja vaalea vatsapuoli. Otsa on luisu ja siinä on tyypillinen valkea silmäkulmajuova. Molemmat sukupuolet ovat ulkonäöltään samanlaisia, nuorilla linnuilla on rinnasta alaspäin raidallisuutta, joka katoaa iän myötä. Laulu on nopea, säksättävä ja se katkeaa vihellyksillä ja matkimisäänillä. Kutsu- ja varoitusääni on kova ”tsäk”.