cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hohto
Luomistyö
King sai inspiraation romaaniin Coloradon Estes Parkissa sijaitsevasta Stanley Hotelista, missä King yöpyi syyskuussa 1974 vaimonsa Tabithan kanssa. King on kertonut, että he olivat hotellin ainoat vieraat ja että hotelli oli menoissa seuraavana päivänä kiinni talvikaudeksi. Hän on myös sanonut nähneensä hotellissa unen kolmivuotiaasta pojastaan, joka juoksi käytävällä, kirkui ja katseli olkansa yli. King kehitti yön aikana kirjan keskeisen tarinan. Hohdossa on Kingin mukaan vahvoja omaelämäkerrallisia elementtejä. Sekä alkoholismi että perheen hajoaminen olivat henkilökohtaisia pelkoja. King kamppaili itse uransa alkuaikoine alkoholismia vastaan ja pelkäsi menettävänsä joskus kontrollin ja satuttavansa perhettänsä.
Stanley Hotel avattiin vuonna 1909 ja on toiminnassa edelleen. Ghost Hunters -televisiosarja on myös vieraillut hotellissa.
Filmatisoinnit
Stanley Kubrick ohjasi kirjasta elokuvan The Shining – Hohto, joka sai ensi-iltansa vuonna 1980. Siinä päähenkilöä Jack Torrancea esitti Jack Nicholson. Kubrickin näkemys oli varsin erilainen kuin Kingin, jonka käsikirjoituksen ohjaaja myös hylkäsi. Kubrick käsikirjoitti itse elokuvan romaanikirjailija Diane Johnsonin avustuksella. King itse oli erittäin pettynyt Kubrickin näkemykseen eikä pitänyt siitä, minkälaisina elokuvassa kirjan päähenkilöt esitettiin.
Kingin pettymys Kubrickin elokuvaan johti vuoden 1997 minisarja, jossa käytettiin Kingin käsikirjoitusta. Sarja keskittyi kirjaa mukaillen enemmän tarinan yliluonnolliseen puoleen. Uudempi versio Hohdosta sai kuitenkin huonot arvostelut. Minisarjassa käytettiin Stanley Hotelia, Overlook-hotellin esikuvaa. Sarjassa hotelli tuhoutuu, mutta se rakennetaan kymmenen vuoden päästä uudelleen.
Kupittaan savirata
Savirata rakennettiin noin 1925, ja se oli käytössä vuoteen 1962 saakka. Radalla oli myös puinen silta Aurajoen yli nykyisen Turun ylioppilaskylän kohdalla Halistenkosken lähellä. Tämä silta rakennettiin 1939 rataa pidennettäessä, ja sitä jouduttiin korjaamaan joka vuosi jäidenlähdön jälkeen. Kupittaan savirata ristesi myös Turun kaupungin raitiotien kanssa Vanhan Hämeentien kohdalla.
Savivaunujen vetämiseen käytettiin aluksi hevosia, mutta 1930-luvulla radalle hankittiin Saksasta kaksi Deutz MLH332-dieselveturia. Toinen vetureista kävi vuonna 1943 Kannaksella Merisuon rautatiellä, mutta se palautettiin radalle sopimattomana.
Sotakorvauksinakaan kalusto ei kelvannut.
Kun radan liikenne loppui 1962, veturit myytiin romuksi ja savirata purettiin. Kupittaan Savi Oy:n tiilitehdas lopetti toimintansa 1969.
Veren häät (elokuva)
Veren häät (myös Verihäät, Bodas de sangre) on Carlos Sauran ohjaama espanjalainen flamencoelokuva vuodelta 1981. Se perustuu Federico García Lorcan vuonna 1932 valmistuneeseen tragedianäytelmään Veren häät. Koreografian elokuvaan teki Antonio Gades, joka osallistui myös käsikirjoituksen tekoon ja esittää yhtä pääosaa.
Juoni
Lorcan näytelmän tarina kertoo kahdesta keskenään riidoissa olevasta suvusta. Toisen suvun viimeinen miesperillinen rakastuu tyttöön, jonka tiedetään seurustelleen Leonardon, vihollissuvun ainoan miehen kanssa, joka ei ole vankilassa. Vastoin parempaa tietoaan sulhasen äiti antaa luvan heidän avioliitolleen. Häiden aattona tyttö kuitenkin antautuu Leonardolle, joka on kaiken lisäksi naimisissa. Hääpäivänä he pakenevat yhdessä metsään, josta sulhanen ystävineen heitä etsii. Leonardo ja sulhanen surmaavat toinen toisensa. Morsian palaa sulhasen äidin luo, ja alkaa heidän välisensä välienselvittely.
Turvallisuusdemonstraatio lennolla
thumb|300px|[[Aeroflotin lentoemännät esittämässä turvallisuusdemonstraatiota.]] Turvallisuusdemonstraatio lennolla (tai yksinkertaisesti turvallisuusvideo) on yksityiskohtainen selostus lentokoneen turvallisuusominaisuuksista. Se esitetään yleensä ennen lentoonlähtöä.
Nykyään viihdejärjestelmien yleistyttyä turvallisuusdemonstraatio esitetään näyttöruuduilla. Jos koneessa ei ole sellaisia, matkustamohenkilökunta esittää demonstraation matkustamossa: yksi matkustamohenkilökunnan jäsen kuuluttaa asiat, ja loput seisovat keskellä käytävää näyttämässä ne. Joillakin yhtiöillä lentoemäntä tai stuertti on esittämässä demonstraation käytävällä videon aikana. Videot kestävät kahdesta kuuteen minuuttiin ja ne esitetään useimmiten paikallisella kielellä, tekstityksillä ja toisinaan myös viittomakielellä.
ICAO vaatii turvallisuusdemonstraatiot jokaisella liikennelennolla näytettäviksi.
Turvallisuusdemonstraatio esittää tavallisesti nämä asiat vaihtelevassa järjestyksessä:
Jos oikea hätätilanne sattuu, matkustamohenkilökunta kuuluttaa tarvittavat ohjeet.
Kiinanpalatsikoira
Kiinanpalatsikoira (北京犬, Běijīng quǎn) eli pekingeesi on koirarotu, jonka alkuperämaa on Kiina. Myös sitä on kutsuttu shih tzun tapaan "leijonakoiraksi" (狮子狗, shīzigǒu).
Ulkonäkö
Pekingeesin olemus leijonamainen. Sen häntä on tiiviisti selänmyötäinen ja kaartuu loivasti toiselle sivulle. Jalat ovat lyhyet mutta vantterat. Pekingeesin kuono voi olla melko lyhyt.
Kiinanpalatsikoira on hieman korkeuttaan pidempi. Pekingeesiuroksen säkäkorkeus on 19–23 cm ja narttujen 15–21 cm. Rodulle on tärkeää vankka luusto ja tiivis runko. Ihanteellinen paino urokselle on enintään 5 kg ja nartulle enintään 5,4 kg.
Turkki ja sen hoito
Pekingeesin karva on kohtuullisen pitkää ja suoraa. Kaulan ympärillä on kaulurimainen harja. Peitinkarva on melko karheaa, aluskarva tiheää ja pehmeämpää. Pekingeesin korvissa, raajojen takaosissa, hännässä ja varpaissa on hapsut.
Turkin väreinä ovat sallittuja muut paitsi albiino ja maksanruskea. Turkki vaatii säännöllistä hoitoa (kampaus noin kerran viikossa, pesu tarvittaessa).
Alkuperä
Pekingeesi on nimensä mukaisesti lähtöisin Kiinasta. Buddhalaisuudessa leijona on pyhä eläin, ja sen vuoksi Kiinan keisari halusi itselleen oman pienen "pyhän leijonansa". Niinpä kiinanpalatsikoira jalostettiin ja sen haluttiin muistuttavan leijonaa niin paljon kuin mahdollista.
Pekingeesin tehtävänä oli vartioida palatsin aarteita ja varoittaa varkaista sekä karkottaa pahoja henkiä. Nämä pyhät koirat olivat itsekin tarkkaan vartioituja, ja varasta odotti kuolemantuomio. Rodun sai omistaa vain keisari eikä niitä saanut myydä, vaan ne saivat olla ainoastaan keisarillinen lahja. Alamaistenkin tuli painaa päänsä kiinanpalatsikoiran edessä. Rotu levisi länsimaihin boksarikapinan jälkeen. Länsimaissa rotuun ihastuttiin ja siitä tuli suosittu.
Christian Sinding
thumb|Christian Sinding Christian August Sinding (11. tammikuuta 1856 – 3. joulukuuta 1941) oli norjalainen säveltäjä.
Elämä
Sinding syntyi Kongsbergissä lähellä Osloa. Hänen veljensä Otto oli maalari ja Stephan kuvanveistäjä.
Christian suunnitteli aluksi ryhtyvänsä ammattimaiseksi viulustiksi ja otti viulun opetusta Gudbrand Böhniltä sekä opetteli musiikkiteoriaa L.M. Lindemanilta. Tämän jälkeen hän lähti Leipzigin konservatorioon, jossa hänen opettajiaan olivat Henry Schradiek, Carl Reinecke ja Salomon Jadassohn. Hän havaitsi lahjakkuutensa painottuvan enemmän säveltämiseen ja keskittyi tähän koulutuksessaan.
Musiikki
Sinding sai valmiiksi 132 teosta. Hänen ensimmäinen menestyksensä oli Piano Quintet E-mollissa (Op. 5) vuonna 1885.
Sinding muistetaan nykyään parhaiten pianokappaleidensa ansiosta. Muita harvemmin esitettyjä teoksia ovat muun muassa neljä sinfoniaa, kolme viulukonserttoa, pianokonsertto sekä ooppera Der Heilige Berg.
Bristow
Bristow on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Catinat-luokka
Catinat-luokka oli Ranskan laivaston kahden 1890-luvulla valmistetun aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka.
Polycarp Pengo
pienoiskuva|Polycarp Pengo Polycarp Pengo (s. 5. elokuuta 1944) on tansanialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Sumbawangan hiippakuntaan Charles Msakila 20. kesäkuuta 1971, ja hän sai 11. marraskuuta 1983 nimityksen Nachingwean hiippakunnan piispaksi. Hänet konsekroi piispaksi 6. tammikuuta 1984 paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
17. lokakuuta 1986 Nachingwean hiippakunta muutti nimensä Lindiksi, ja osasta hiippakuntaa muodostettiin uusi Tunduru-Masasin hiippakunta.
22. tammikuuta 1990 Pengo nimitettiin Dar-es-Salaamin arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 22. heinäkuuta 1992 hänestä tuli sen arkkipiispa. Kardinaaliksi hänet valittiin 21. helmikuuta 1998. Hänet asetettiin Nostra Signora de La Saletten kardinaalipapiksi 26. huhtikuuta. Hän osallistui vuoden 2005 konklaaviin.
Đắk Tôn taistelu
Đắk Tôn taistelu oli Vietnamin sodan aikainen joukko yhteenottoja yhdysvaltalaisten, etelävietnamilaisten ja pohjoisvietnamilaisten joukkojen välillä Đắk Tôn tukikohdan ympäristössä lähellä Etelä-Vietnamin Laosin vastaista rajaa 17. kesäkuuta – 22. marraskuuta 1967. Yhdysvallat kärsivät huomattavia tappioita, mutta ottivat lopulta voiton tukikohtaa piirittäneistä pohjoisvietnamilaisista.
Tausta
thumb|vasen|[[Đắk Tôn tukikohta ilmakuvassa.]] Đắk Tôn tukikohta sijaitsi Kon Tumin maakunnassa lähellä Etelä-Vietnamin Laosin vastaista rajaa. Rajan toisella puolella kulki Hồ Chí Minhin huoltotie. Tukikohdat oli tarkoitettu estämään kommunistien soluttautuminen Etelä-Vietnamin puolelle. Pohjois-Vietnamissa kenraali Võ Nguyên Giáp ja muu sodanjohto olivat alkaneet suunnitella yleishyökkäystä etelässä, joka tuli myöhemmin tunnetuksi tet-hyökkäyksenä. Suunnitelman mukaan etelävietnamilaiset ja yhdysvaltalaisjoukot houkuteltaisiin pois etelän kaupungeista sarjalla hyökkäyksiä syrjäisempiä tukikohtia vastaan, jotta tet-hyökkäyksen iskut itse kaupunkeihin helpottuisivat.
Taistelut
thumb|Kukkulaa alas laskeutuvia yhdysvaltalaisia. thumb|Yhdysvaltalaisjoukkoja kukkula 875:llä. Ensimmäiset yhteenotot Đắk Tôn tuntumassa alkoivat 17. kesäkuuta 1967 kranaatinheitiniskuilla tukikohtaa vastaan. Yhdysvaltalaisjoukot aloittivat vihollisen etsinnän kukkula 1338:n alueella ja 22. kesäkuuta he kohtasivat Pohjois-Vietnamin asevoimien pataljoonan. Kukkuloiden tiheä viidakko vaikeutti huomattavasti yhdysvaltalaisten toimintaa. Omien joukkojen asemat olivat vaikeasti havaittavissa ja tykistön kranaatit räjähtivät jo puiden latvoissa. Kukkula 1138:n yhteenotoissa sai surmansa 76 yhdysvaltalaista ja 23 haavoittui. Pohjois-Vietnamin asevoimien tappioiksi arvioitiin 475 kaatunutta ja haavoittunutta, mutta arviot olivat kiistanalaisia.
Heinäkuun puolella yhdysvaltalaisjoukot olivat löytäneet pohjoisvietnamilaisia asiakirjoja näiden joukkojen tukikohdista. Asiakirjat viittasivat Pohjois-Vietnamin keskittäneen alueelle kolme rykmenttiä, joiden tehtävänä oli tehdä iskuja Yhdysvaltojen tukikohtia vastaan. 7. heinäkuuta käytiin raskaita taisteluita kukkulan 830 alueella. 24 yhdysvaltalaista kaatui ja 62 haavoittui.
Pohjois-Vietnam oli alkanut keskittää yhä enemmän joukkoja etelään tulevan yleishyökkäyksen valmisteluina loppuvuodesta 1967. Yhdysvaltalaiset ja Etelä-Vietnamin asevoimat lähettivät vahvistuksia Đắk Tôn alueelle. Yksiköitä tuli esimerkiksi 173. maahanlaskuprikaatista, 4. jalkaväkidivisioonasta ja 12. ratsuväendivisioonasta. Pohjois-Vietnamilla oli alueella neljä 1. divisioonan rykmenttiä esimerkiksi Ia Đrăngissa pohjoisvietnamilaisia johtaneen Nguyễn Hữu Anin alaisuudessa. Marraskuun ensimmäisellä viikolla alkoivat uudet raskaat taistelut kukkula 823:n alueella. Ensimmäisen yhdeksän päivän aikana noin 125 pohjoisvietnamilaisen arvioitiin kaatuneen. Yhdysvaltalaiset menettivät 15 miestä kaatuneina ja 48 haavoittuneina. 11. marraskuuta alkoivat yhteenotot kukkula 724:n luona ja 18 yhdysvaltalaista kaatui 188 haavoittuessa. Pohjoisvietnamilaisten tappiot olivat 92 kaatunutta. Joukko yhdysvaltalaisia joutui myös piiritetyksi kukkula 223:n luona. 29 yhdysvaltalaista kaatui ja 184 haavoittui. Pohjoisvietnamilaiset menettivät 80–175 miestä kaatuneina.
Erityisen raskaita taisteluita käytiin kukkula 875:n hallinnasta. Yhdysvaltalaiset etenivät 19. marraskuuta kukkulalle, jossa he törmäsivät pohjoisvietnamilaisten bunkkereihin, juoksuhautoihin ja tunneleihin. Kaksi yhdysvaltalaiskomppaniaa päätyi saarretuksi. Iltapäivällä 42 yhdysvaltalaista kaatui ja 45 haavoittui ilmavoimien tehtyä erehdyksessä iskun heidän omiin asemiinsa. Harhaisku oli yksi sodan pahimmista omien tulituksen tapauksista. Selviytyneet joutuivat torjumaan useita hyökkäyksiä 20. marraskuuta. Samaan aikaan etelävietnamilaiset joukot kävivät taisteluja Đắk Tôn länsi-, etelä- ja koillispuolella. 22. marraskuuta yhdysvaltalaisten oli viimein onnistunut vallata kukkula 875:n huippu. Taisteluissa oli kaatunut 115 yhdysvaltalaista ja 253 haavoittui. Marraskuun alusta lähtien pohjoisvietnamilaisten tappioiksi arvioitiin noin tuhat kaatunutta.
Tadeusz Dolny
Tadeusz Benedykt Dolny (s. 7. toukokuuta 1958, Sobótka) on puolalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Seuratasolla Dolny edusti muun muassa Górnik Zabrzea. Hän pelasi 7 maaottelua Puolan paidassa, muttei tehnyt otteluissa yhtäkään maalia. Dolny oli maajoukkueen mukana yksissä arvokisoissa, MM-kisoissa 1982.
Nils Höglander
Seuraura
Höglander on Malå IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Clemensnäs HC:hen, josta Höglander siirtyi kaudeksi 2015–2016 Timrå IK:n U16-junioreihin. Hän voitti tehoilla 10+6=16 koko U16 SM:n maalipörssin ja joukkueensa sisäisen pistepörssin. Höglander voitti kauden päätteeksi sarjan hopeaa.
Höglander siirtyi kaudeksi 2018–2019 kolmivuotisella SHL-sopimuksella Rögle BK:hon. Vain 17-vuotias Höglander teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 15. syyskuuta 2018 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.22 minuuttia. SHL-uransa avausmaalin Höglander teki 13. marraskuuta 2018 Färjestad BK:ta vastaan. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 50 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 7+7=14. 23. tammikuuta 2019 Höglander teki vieraissa Färjestad BK:ta vastaan ilmaveivimaalin, joka nimettiin Ruotsin mediassa "zorromaaliksi". Maali äänestettiin kauden päätteeksi SHL:n vuoden maaliksi.
Vancouver Canucks varasi Höglanderin toisella kierroksella 40. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Kaudella 2019–2020 hän teki SHL:ssä 41 runkosarjaottelussa tehot 9+7=16. 29. lokakuuta 2019 vierasottelussa Djurgårdens IF:ää vastaan Höglander onnistui jälleen tekemään ilmaveivimaalin eli "zorromaalin". Hänen maalinsa äänestettiin jälleen SHL:n vuoden maaliksi.
Huhtikuussa 2020 Höglander teki Vancouver Canucksin kanssa kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Höglander teki Canucksin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 2,2 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Höglander pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020, jolloin hän voitti pronssia. Höglander voitti Ruotsin sisäisen tehotilaston lukemalla +6. Turnauksen avausottelussa Suomea vastaan hän onnistui tekemään ilmaveivimaalin ottelun toisessa erässä. Höglander valittiin Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Puolivälieräottelussa Tšekkiä vastaan hän teki kaksi maalia, joista ensimmäinen, ylivoimalla syntynyt osuma jäi Ruotsin 5–0-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi, mikä ratkaisi joukkueelle myös välieräpaikan.
Höglander pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti pronssia. Höglander pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016, jolloin hän voitti kultaa. Yhteensä Höglander on pelannut 23 nuorten ja 37 poikien maaottelua.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston mukaan Höglanderin suurimpiin vahvuuksiin kuuluu kiekonhallinta ja kädet. Hän on taitava mailankäsittelijä ja tekee luovia ratkaisuja sekä ajoittain näyttäviä viimeistelyjä. Höglander on myös hyvä luistelija, joka kiihdyttää hyvin ja tekee kovasti töitä laitojen läheisyydessä hyökkäyspäässä.
Muuta
Höglanderilla oli häntä vuotta vanhempi isosisko Tilda, joka kuoli aortan repeämään vain 13-vuotiaana. Nilsin Aftonbladet -lehdelle antaman haastattelun mukaan sisarukset olivat 20 asukkaan Bockträskin kylän ainoat lapset.
Albert Memmi
pienoiskuva|Albert Memmi vuonna 1982. Albert Memmi (, 15. joulukuuta 1920 Tunis – 22. toukokuuta 2020) oli tunisialainen kirjailija ja esseisti. Romaaniensa ohella hän on julkaissut yhteiskuntatieteellisiä teoksia, käsitellen esimerkiksi kolonialismin, rasismin ja juutalaisuuden teemoja.
Memmi oli juutalainen ja puhui äidinkielenään arabiaa. Peruskoulutuksen jälkeen hän opiskeli filosofiaa Algerian yliopistossa. Myöhemmin Memmi opiskeli myös Pariisin yliopistossa. Memmi työskenteli kirjallisen tuotannon ohella opettajana Tunisiassa sekä Ranskassa. Hän kirjoitti ranskan kielellä.
Tuotanto
Memmin ensimmäinen romaani La statue de sel Albert Camus'n esipuheella julkaistiin vuonna 1953. Muiden romaanien joukkoon lukeutuvat Agar, Le scorpion ja Le desert.
Kirjailijan tunnetuin asiateos on vuonna 1957 ilmestynyt kolonisaation psykologisia vaikutuksia käsittelevä Portrait du colonisé, précédé par Portrait du colonisateur, jonka esipuheen on kirjoittanut Jean-Paul Sartre. Teos julkaistiin vuonna 1965 englaniksi nimellä The Colonizer and the Colonized). Siinä Memmi kuvailee, kuinka kolonisoijat loivat myyttiä kolonisoitujen epäkypsyydestä symbolisin mekanismein, kuten esimerkiksi kuvaamalla kolonisoituja ihmisiä "teini-ikäisenä yhteiskuntana" (1965, s. 98).
Memmin tieteellisestä tuotannosta englannin kielelle on käännetty myös esimerkiksi Dominated Man, Dependence ja Racism nimiset teokset.
Visegrád-ryhmä
thumb|Visegrád-ryhmä merkitty tummansinisellä.
Visegrád-ryhmä (alkujaan Visegrádin kolmio) on neljän Keski-Euroopan maan muodostama allianssi. Se perustettiin Visegrádin kaupungissa 15. helmikuuta 1991, jolloin perustajajäseninä olivat Puola, Tšekkoslovakia ja Unkari. Silloin sovittiin maiden välisestä poliittisesta ja taloudellisesta yhteistyöstä. Kun Tšekkoslovakia hajosi, sekä Tšekki että Slovakia liittyivät Visegrád-ryhmään. Nykyään kaikki Visegrád-ryhmän maat ovat Euroopan unionin jäseniä. Maat perustivat myös vapaakauppajärjestö CEFTAn vuonna 1994, johon myös muut itäblokin maat ovat myöhemmin liittyneet.
Gall
thumb|right|290px| Gall
Gall (heimonimeltään Pizi eli Kiivas, n. 1840 – 5. joulukuuta 1894) oli lakotaintiaanien sotapäällikkö ja yksi niistä päälliköistä, jotka johtivat intiaanien joukkoja Little Bighornin taistelussa vuonna 1876.
Gall syntyi nykyisen Etelä-Dakotan alueella vuoden 1840 tienoilla. Hän oli huomattava soturi jo teini-iässä, ja hänestä tuli nuorena heimopäällikkö. Little Bighornin taistelussa hän oli Istuvan Härän alipäällikkö. Taistelun jälkeen Gall pakeni Kanadaan Istuvan Härän mukana. Vuonna 1881 Gall palasi Dakotaan ja eli elämänsä loppuvuodet viljelijänä Standing Rockin reservaatissa. Hän ystävystyi myöhemmin paikallisten siirtolaisten kanssa. 1890-luvulla hän kääntyi Henkitanssi-liikkeeseen liittynyttä Istuvaa Härkää vastaan syyttäen tätä pelkuriksi ja petturiksi. Gall kuoli 5. joulukuuta 1894.
Messu
pienoiskuva|Paavi [[Benedictus XVI toimittamassa messua vuonna 2007.]] pienoiskuva|Päämessu Växjön tuomiokirkossa Ruotsissa Messu tarkoittaa useissa kristillisissä kirkkokunnissa ehtoollisjumalanpalvelusta. Messulla voidaan myös tarkoittaa messua varten sävellettyä musiikkia vakiintuneine osineen.
Messu jumalanpalveluksena
Kirkollisena toimituksena messu vanhimpana aikana tarkoitti seurakunnan jumalanpalvelusta kokonaisuudessaan. Se jakaantui kahteen pääosaan: katekumeenien messu, jonka tärkeimpänä osana oli raamatunluku, saarna ja seurakunnan yhteinen rukous, sekä uskovain messu, jonka pääkohtana oli ehtoollisen vietto. Sittemmin jäi messun nimi jälkimmäisen nimitykseksi, kun edellinen joutui vain sen johdannoksi.
Messu eri kirkkokunnissa
Katolisessa kirkossa muodostavat messun erityisemmässä mielessä rukoukset, jotka kuuluvat ehtoollisliturgiaan (lukea messu). Messu tapahtuu juhlallisesti soiton ja kuorolaulun yhteydessä (korkea messu) tai vähemmän juhlallisesti niinkin, että pappi kuulumattomasti lukee sen (hiljainen messu). Messua vietetään mahdollisuuksien mukaan joka päivä. Messu voi olla erityisen juhlallinen, mikäli sitä vietään avioliittoon vihkimisessä (morsiusmessu), erityisen juhlan kunniaksi tai hautauksen yhteydessä tai ylimalkaan kuolemantapauksen johdosta (sielunmessu). Katolinen kirkko säätelee tarkasti, koska messu on pätevä. Latinan kieli oli katolisen kirkon messun ainoa liturginen kieli vuosisatojen ajan, kunnes 1960-luvun alkupuolella Vatikaanin toinen kirkolliskokous salli myös kansankielen käytön osissa messua.
Ortodoksisen kirkon liturgia sisältää samat keskeiset osat kuin katolinen messu. Ortodoksisessa kirkossa katsotaan ehtoollisjumalanpalveluksen olevan yhteisöllinen jumalanpalvelus, joten pappi ei saa toimittaa liturgiaa yksin.
Protestanttisissa kirkoissa jumalanpalvelus seuraa pitkälti jakamattoman kirkon perintöä, eli se sisältää samat perusosat kuin katolinen messu ja ortodoksinen liturgia. Välillä sana messu tarkoitti sitä osaa liturgiasta, jonka pappi yksin tai vuorotellen seurakunnan kanssa esitti veisaten. Suomalaisesta kirkkokäsikirjasta sana messu poistettiin 1800-luvulla liian katolisena, mutta se palasi käyttöön vuoden 2001 kirkkokäsikirjassa, jossa evankelis-luterilainen kirkko on alkanut jälleen käyttää ehtoollisjumalanpalveluksista nimeä messu. Samalla jumalanpalvelusten kaavaan otettiin takaisin siitä lähinnä 1800-luvulla pois pudotettuja osia, ja näin palattiin taas lähemmäksi läntisen kirkon keskiaikaista perintöä. Tavanomaisen messun ohella saatetaan Suomen evankelis-luterilaissa kirkossa toisinaan toimittaa myös erityismessuja, jotka eroavat normaalista messusta usein lähinnä musiikkinsa puolesta. Erityismessuista kuuluisin on Tuomasmessu.
Katolisen messun osat
Katolinen messu koostuu osista, jotka pysyvät samoina kirkkovuoden ajasta huolimatta (Missa Ordinarium) ja jotka on nimetty niiden tekstien ensimmäisten sanojen mukaan sekä osista, jotka vaihtelevat päivittäin (Missa Proprium) ja jotka on nimetty niiden tehtävän mukaan.
Messu musiikkina
Musiikillisen messun musiikillinen käsittely saa luonnollisen perustuksensa messuun kuuluvien laulujen laadusta ja keskinäisestä suhteesta. Tavallisimmin ovat säveltäjät liittäneet ainoastaan messun pysyväiset ordinarium missae -laulut yhteiseksi sävellyssarjaksi, jättäen vaihtelevat eli de tempore -laulut satunnaisen seurakunnallisen käytännön varaan. Musiikkiterminä "messu" tarkoittaakin yleensä liturgian ordinariumteksteihin perustuvaa sävellystä, joka käsittää edellä mainitut osat: Kyrie, Gloria, Credo, Sanctus ja Agnus Dei.
Ensimmäiset tämänkaltaiset messusarjat sävellettiin 1400-luvulla (Dufay) käyttämällä samaa johtoaihetta kaikissa sarjan osissa. Sen jälkeen ovat messuja säveltäneet enimmät kaikkien aikojen suuret mestarit (esimerkiksi Palestrina, Bach, Beethoven). Tällaisia sävellyksiä esitetään usein ulkopuolella jumalanpalvelusta, konserttitilaisuuksissa ym. Erikoislajina ovat ns. hautaus- eli sielunmessut, Requiem.
Jos messuun ei kuulu kaikkia vakio-osia, on kysymyksessä missa brevis eli lyhyt messu. Missa Brevis on esimerkiksi Palestrinan teoskatalogissa. Antonio Vivaldi on säveltänyt kolmekin Gloria-teosta, joista kaksi on säilynyt, molemat D-duurissa (RV 588 ja RV 589, n. 1715). Tällaiset messut ovat olleet suosittuja erityisesti protestanttisissa maissa. Pitkät osat, varsinkin Credo on usein jätetty pois. Taidemessujen ohella on läpi aikojen säilynyt myös yksinkertainen seurakunnallinen messu, jonka nykyiset sävelmät pääasiallisesti juontuvat keskiajan gregoriaanisesta laulusta.
Suomen evankelis-luterlaisen kirkon messu
Johtanto-osaan kuuluvat alkuvirsi, alkusiunaus ja johdantosanat, yhteinen rippi (synnintunnustus). Herra-armahda laulu (Kyrie-hymni), kunnia ja kiitosvirsi Pyhälle Kolminaisuudelle (Gloria ja Laudamus) sekä päivän rukous. Siihen voi liittyä myös päivän psalmi. Sanaosassa on kolme lukukappaletta Raamatusta: Vanhasta testamentista, Uuden testamentin lukukappale (epistola) ja evankeliumi. Siihen kuuluvat myös saarna, uskontunnustus (Credo) sekä yhteinen esirukous. Osaan kuuluu myös ainakin yksi virsi (päivän virsi, graduale).
Ehtoollisosaan kuuluvat uhrivirsi (offertorium), ehtoollisrukous ja Pyhä-hymni (sanctus), Herran rukous (Isä meidän), rauhantervehdys (pax), Jumalan Karitsa -hymni (Agnus Dei), ehtoollisen jakaminen ja kiitosrukous. Messun päätösosaan kuuluvat ylistys (joko virsi tai osa nimeltä benedicamus), siunaus ja lähettäminen sekä päätösmusiikki, joka voi olla virsi tai muuta musiikkia.
Man – Be Careful!
Kappaleet
Taru Cutler on auttanut Gustavsonin kappaleiden sanoitusten kääntämisessä englanniksi.
Argentera
Argentera on Luoteis-Italiassa, Piemonten hallinnollisella alueella Cuneon maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnan asukasluku oli 78 vuonna 2017.
Efektipedaali
thumb|[[Ibanez Tube Screamer -overdrive -tyyppinen säröpedaali. Kyseistä mallia on valmistettu vuosikymmeniä, ja yleisesti halutuimpia ovat vanhimmat pedaalit.]] pienoiskuva|Ibanez Tube King Comperssor on putkitoiminen [[Kompressori (audio)|kompressori, ja pakattu jämäkkään metallikuoreen.|alt=]] thumb|Ylärivissä ketjutettuja yksittäisiä efektipedaaleja, ja niiden alla Line 6 POD X3 Pro -etuasteen ohjauspaneeli. Oikeanpuolimmaisena on efektilaitteiden virtalähde. pienoiskuva|Bossin valmistamia efektipedaaleja pöydällä. Pedaalit ovat jatkuvasti päällä soitettaessa, ja niitä ohjataan erillisillä lattialla olevilla loopeilla (ks. ylempi kuva), siten pedaaleja voidaan helposti säätää soitettaessa. Efektipedaalit eli tehostepedaalit tai tehostimet vaikuttavat sähköisen signaalin tuottavan soittimen signaaliin siten, että sen äänenväriä, sävelkorkeutta ja sointia tai äänen kiertoa voidaan tehostaa tai muunnella. Efektipedaaleilla ja signaalien muokkaamisella on suuri rooli eri musiikkityyleissä, jotta esimerkiksi kitara saadaan kuulostamaan tyylilajiin sopivalta. Esimerkiksi rock- ja metallimusiikissa kitaran säröllä on suuri merkitys.
Efektipedaalilla voidaan muokata minkä tahansa sähköisen signaalin tuottavan soittimen sointia. Myös laulun tai akustisten soitinten sointia voidaan muokata mikrofonin avulla viemällä sen sähköinen signaali efektien läpi.
Bassoa soittavat käyttävät yleensä erikseen bassolle tarkoitettuja efektipedaaleja, jotka on suunniteltu vastaamaan soittimelle ominaiseen taajuusalueeseen. Tietyt kitaraefektit toimivat hyvin myös basson kanssa, mutta basson sointi rajoittaa käyttöä. Päinvastaisena esimerkkinä bassolle tarkoitetun säröpedaalin käyttö kitarassa voi tuottaa kitaralla säröä vain matalilla taajuuksilla.
Tunnetuimpia kitaraefektien valmistajia ovat muun muassa BOSS, DigiTech, Electro-Harmonix, Line 6, MXR ja Dunlop.
Efektipedaalien suomalaisista valmistajista suurimmat ovat Darkglass Electronics, Neural Dsp, Uraltone, Mad Professor Amplification, Custom Boards ja Soulman Pedalboards.
Efektipedaali
Efektipedaaleja on lukuisia erilaisia malleja ja kokoja. Yleensä yksittäisen efektit tuottavat pedaalit ovat kooltaan noin kämmenen kokoisia. Markkinoilla on myös niin sanottuja multiefektejä, joissa samassa kotelossa on useita efektejä ja niiden muunnoksia. Multiefekteissä on useita jalalla ohjattavia kytkimiä, joista voidaan kytkeä haluttu efekti päälle. Joissakin malleissa on niin sanottu "tap tempo" -kytkin, jolla voidaan säätää polkemalla esimerkiksi viive-efektin toistonopeus. Joissakin efektipedaaleissa asetukset on mahdollista tallentaa laitteen sisäiseen muistiin.
Säätäminen
Efektipedaaleissa on potentiometrejä, joilla säädetään efektien määrää, luonnetta, signaalin ulostulovoimakkuutta jne. Asetuksia muuttamalla efektipedaalista on mahdollista saada tyylille sopivia sointeja moniin eri käyttötarkoituksiin.
Kaupallisista syistä efektipedaalien ja säädettävien parametrien nimitykset vaihtelevat vaikka perusperiaate on samankaltainen. Toisinaan käytetään tunnetun efektin keksineen valmistajan nimeä kuvaamaan säätöjen mahdollisuuksia, esimerkiksi leslie.
Kytkeminen
Kitaran efektipedaali kytketään instrumenttikaapelein kitaran ja vahvistimen väliin tai vahvistimen efektilenkkiin. Yleensä pedaaleissa on virtalähteeksi valittavissa paristo ja/tai verkkovirtaan kytkettävä muuntaja eli virtalähde, joka muuntaa verkkovirran pedaalille sopivaksi. Useimmat pedaalit käyttävät 9 voltin tasajännitettä. Kitaraefektikäyttöön tarkoitetut muuntajissa on suotokondensaattorit, joiden tarkoitus on minimoida rippelijännite ja siten vähentää hurinaa.
Laadukas efektipedaali tuottaa vain vähän häiriöääniä ja kohinaa. Laadukkaammissa pedaaleissa on niin sanottu true-bypass -ominaisuus. Tällöin efektin ollessa pois päältä kytkettynä signaali kulkee suoraan läpi ja efektipiiri ohitetaan kokonaan ja signaali pysyy mahdollisimman häiriöttömänä. Monissa pedaaleissa signaali kulkee koko ajan efektipiirin läpi ja se muuttaa kytkennästä riippuen signaalin taajuusvastetta ja impedanssia. pienoiskuva|Behringer valmistaa useita halvempia malleja jotka ovat muovisessa kotelossa.
Fyysiset ominaisuudet
Pedaalin pohjassa on pehmeästä materiaalista valmistettu pito-osa, jonka tarkoitus on estää laitteen liukuminen alustalla käytettäessä. Myös elektroniikan ja kytkentöjen taso vaihtelee usein hinnan mukaan, mutta elektroniikan kehitys vaikuttaa tähän. Tällöin edullinen laite voi olla ominaisuuksiltaan kilpailukykyinen kalliimman laitteen kanssa. Kääntäen, kalliimpi laite voi vastaavasti tarjota enemmän tai uudenlaisia ominaisuuksia hinnan kohoamatta.
Pedaaleita varten on saatavissa koteloita, joissa ne pysyvät sekä suojassa että paikoillaan alustallaan, ja koteloa on myös helppo kuljettaa. Kotelossa olevat efektit kytketään valmiiksi, ja näin säästytään pedaalien järjestämiseltä ja kytkemiseltä, jos halutaan esimerkiksi siirtää pedaalit treenitilasta esiintymislavalle. Kokonaisuudesta käytetään nimitystä efektilauta tai pedaalilauta.
Re-issue -mallit
Markkinoilla on myös useita niin kutsuttuja re-issue malleja, jotka ovat kopioita vanhoista ja alkuperäisistä malleista. Esimerkiksi Ibanez on valmistanut klassisesta Tube Screamer -säröpedaalistaan (vihreä pedaali kuvassa artikkelin yläosassa) vuosien varrella useita erilaisia versioita, joiden sointi saattaa poiketa toisistaan. Alkuperäisessä Tube Screamerissa käytetään tietynlaisia operaatiovahvistimia, joiden tuotanto on lopetettu. Tämän vuoksi alkuperäiset mallit ovat hyvin haluttuja ja siten kalliita niiden rajoitetun saatavuuden vuoksi.
Re-issue malleissa vanhan mallin ominaisuudet on kopioitu uuteen, ja yleensä halvempaan malliin. Jotkut pitävät re-issue malleja soinniltaan huomattavasti huonompina alkuperäisiin verrattuna. Käytettäessä niin sanottua mallinnusta, eroa alkuperäisen ja mallinnusta käyttävän re-issue -efektin soinnissa on käytännössä niin olematon ero, ettei sitä pysty harjaantumatta huomaamaan. Esimerkkinä Line 6:n laitteet ovat kaikki mallinnettuja tunnetuista pedaalityypeistä. Line 6 onkin hyvin suosittu merkki efektien laadun vuoksi.
Ketjuttaminen eli efektilenkki
Yksittäisiä efektilaitteita voidaan myös ketjuttaa eli kytkeä peräkkäin, jolloin signaali kulkee efektistä seuraavaan. Ketjutuksessa tulee ottaa huomioon efektien ominaisuudet, mutta mitään yksiselitteistä tapaa kytkeä efektit tiettyyn järjestykseen ei ole, joten mieltymykset voivat ratkaista. On olemassa kuitenkin joitakin nyrkkisääntöjä kuten että kaiku kytketään aina vasta särön jälkeen. Perusteluna on, että kaiku ennen säröä muuttaa signaalia ja näin haluttu säröefekti ei toimi vaan sointi sekoittuu. Efektin tarkoituksen ratkaisee lopulta aiottu ilmaisu ja musiikillinen päämäärä. (ks. ääninäyte ohessa)
Joissain musiikkityyleissä, kuten shoegazessa efektejä käytetään myös omintakeisesti kytkemällä esimerkiksi useita säröefektejä peräkkäin. Tulos riippuu jälleen laitteiden ominaisuuksista ja myös taidosta käyttää niitä. Huolimattomasti kytkettyinä ja säädettyinä sointion epäselvä, minkä lisäksi pedaalien tuottama kohina kertautuu sekoittaen sointia edelleen.
Joskus säröpedaalia voidaan käyttää myös vahvistimen edessä ajamalla signaali vahvistimen särökanavaan. Säröpedaali toimii vahvistimen etuasteena ja vahvistin säröytyy helpommin. Haluttu lopputulos on säätö- ja makuasia. Putki- ja transistorivahvistimet reagoivat toimintatapansa vuoksi säröpedaalehin eri tavoilla. Putkivahvistimessa yliohjatuminen on pehmeämpi, kun transistorivahvistin alkaa tuottamaan kanttiaaltomaista, terävästi leikkautunutta signaalia, joka koetaan epämiellyttävänä äänenä. Sopivilla asetuksilla säröpedaalia voi käyttää pelkästään nostamaan voimakkuutta esimerkiksi soolon ajaksi.
Säröpedaalin etuna verrattuna vahvistinsäröön on, että sointi saadaan ilman suurta äänenvoimakkuutta ja on nopeasti muokattavissa käytettävissä olevan vahvistimen mukaisesti tuottamaan haluttu sointi. Äänenvoimakkuus pysyy tällöin hallinnassa erilaisissa ympäristöissä koska tällöin haluttu särö on vahvistimeen tulevassa signaalissa jo mukana eikä vahvistinta tarvitse kuormittaa särön tuottamiseksi. Lainavahvistimella soitettaessa pedaalin tuottama särö on identtinen jolloin vahvistimen säätöjä voi käyttää halutun tuloksen viimeistelemiseksi.
Särö
Säröefektiä käytetään alkuperäisen puhtaan signaalin muokkaamiseen rikkomalla signaalin aaltomuoto. Tällä lisätään signaalin taajuuskomponetteja. Säröä tuottavaa efektipedaalia kutsutaan usein äänensärkijäksi.
Säröefekti sai alkunsa 1950-luvulla, kun huomattiin että kitaravahvistinta soitettaessa tarpeeksi kovalla äänenvoimakkuudella, laite ei pystynyt tuottamaan ääntä puhtaasti, vaan ääni säröytyi. Säröytymistä saatiin lisättyä käyttämällä lisäksi rikkinäistä tai puhkottua kaiutinelementtiä. Särö tuli pian kitaristien keskuudessa niin suosituksi, että alettiin käyttää niin sanottua overdrivea, jolla jo vahvistimelle menevää signaalia yliohjattiin.
Varsinaisen säröpedaalin keksimisen myötä signaali saatiin säröytymään vahvistimen säätöihin puuttumatta, tai rikkomatta kaiutinelementtiä.
Fuzz
Fuzz on tietyn tyyppinen särö. Se on itse efektilaitteen mallista ja ominaisuuksista riippuen useimmiten karkeampi verrattuna tavalliseen overdriveen. Yksi tunnetuimpia fuzzin käyttäjiä oli kitaristi Jimi Hendrix.
Wah-wah
Wah-wah on pedaali, jota ohjataan jalkakäyttöisellä keinupolkimella. Poljin säätää laitteen sisältämää kaistanpäästösuodatinta. Efektillä saadaan aikaan "vaakkuvaääninen" sointi, kuulostaen siltä, kuin joku sanoisi "wah-wah" (englannin kielen mukaan äännettynä).
Tremololaitteet
Tremolo on edestakaiseen äänen voimakkuuden muuttamiseen (amplitudimodulaatioon) perustuva efekti. Tremolotoiminto voi olla toteutettu erillisellä pedaalilla tai se voi olla rakennettu vahvistimen sisään. Tremololaitteen äänenvoimakkuuden muutosten nopeutta ja syvyyttä voidaan säätää säätönupeista.
Vibrato
Vibrato saadaan esimerkiksi kitaralla aikaiseksi venyttämällä kieliä edestakaisin nopeaan tahtiin. Kuitenkin on olemassa erillisiä vibratoefektejä, jotka vaikuttavat koko signaalin sävelkorkeuksiin vaihdellen niitä ylös alas joko tasaiseen tahtiin tai epätahtiin, riippuen käytetystä efektistä.
Flanger
Flanger-efekti saadaan aikaan toistamalla samaa signaalia kahdella eri kanavalla, joista toinen soi normaalitaajuudella ja toinen on hieman jäljessä. Näin saadaan ääneen aikaiseksi huojuvalta efekti. Flanger on läheistä sukua chorukselle, joskin chorus on flangeria miedompi "huojunnaltaan". Flangerin ja choruksen ero on hyvin häilyvä, eikä sitä välttämättä voida tarkasti rajoittaa tiettyyn pisteeseen sillä tietyt choruspedaalit voidaan saada kuulostamaan flangerilta, ja päinvastoin.
Chorus
Chorus-efekti on kahden soinniltaan samankaltaisen, mutta taajuudeltaan hieman erilaisen äänen tuottama ilmiö. Akustisessa musiikissa ilmiön voi kuulla esimerkiksi samaa säveltä soittavien soitinten soinnissa tai vaikkapa kuorolaulussa. Ilmiö perustuu siihen, että akustinen soitin tai ihmisääni ja niiden vire sekä esittäjän ilmaisu eivät ole absoluuttisesti samanlaisia keskenään. Tätä ei kuitenkaan tule sekoittaa varsinaiseen epävireisyyteen tai dissonanssiin.
Chorus aiheuttaa esimerkiksi kitaralla soitettuna sointiin syvyyttä, ja se onkin hyvin suosittu efekti soitettaessa sähkökitaraa puhtaalla signaalilla, ilman säröä.
Esimerkiksi Pink Floydin kitaristi David Gilmour käyttää usein chorusta.
Kohinasalpa
Kohinasalpa (noise gate) sulkee signaalilinjan, kun sillä ei kulje mitään signaalia. Väliin tunkeva taustakohina saadaan näin eliminoitua. Taustakohina saattaa johtua jostain signaalin kulkuväylällä olevasta laitteesta. Merkittävä rooli on signaalin voimakkuudella ja värähtelevän äänen havainnoinnilla. Näin määritetään katkaisutaso, jonka alittavaa signaalia ei kuulla.
Kaiku ja viive
pienoiskuva|Misty Cave -efektipedaali on kaiun ja jälkikaiun välimuoto. Kaiulla ääni efektin nimen mukaisesti kaikuu ja toistuu asetuksista riippuen esimerkiksi useita kertoja. Kaiun syntyyn tarvitaan viivettä.
Jälkikaiku
Jälkikaiku eli reverb tai reverberation, on kaikuefekti, jolla ääni saadaan kuulostamaan siltä kuin se soisi esimerkiksi suuressa salissa tai kivisessä luolassa. Jälkikaiussa ääni voi kaikua tiheään tahtiin ("muutamien" millisekuntien välein) ja pidemmän aikaa, jolloin varsinaista äänen toistumista kaikuna ei varsinaisesti voi havaita paljaalla korvalla.
Lewis Mumford
Lewis Mumford (19. lokakuuta 1895 Flushing, New York – 26. tammikuuta 1990 Amenia, New York) oli yhdysvaltalainen arkkitehtuurikriitikko, kaupunkisuunnittelija ja historioitsija, joka tutki teknologian ja kaupungistumisen vaikutuksia ihmisyhteisöihin kautta historian.
Mumford opiskeli New Yorkin City Collegessa ja New School for Social Researchissa. Opiskeluaikoinaan häneen vaikuttivat Patrick Geddesin kirjoitukset. Geddes oli yksi modernin kaupunkisuunnittelun pioneereista. Mumfordista tuli Dial-lehden apulaistoimittaja vuonna 1919, ja hän kirjoitti arkkitehtuurista ja kaupunkisuunnittelusta The New Yorkeriin vuosina 1931–1963. Mumford toimi lisäksi opettajana ja tutkijana. Hän sai ansioistaan Presidential Medal of Freedomin vuonna 1964.
Mumfordin varhaiset artikkelit lehtiin ja kirjoihin vakiinnuttivat hänen asemansa Yhdysvaltain arkkitehtuurin, taiteen ja kaupunkielämän auktoriteettina, joka yhdisti nämä elämänalueet laajempaan sosiaaliseen kontekstiinsa. Vuonna 1924 julkaistu kirja Sticks and Stones on näkemyksellinen katsaus Yhdysvaltain arkkitehtuuriin. Hän kirjoitti myös tutkielmia Yhdysvaltain kulttuurin alkulähteistä ja kehityksestä, kuten The Golden Day ja The Brown Decades: A Study of the Arts in America, 1865–1895. Mumford tarkasteli Renewal of Life -teossarjassaan nyky-yhteiskuntaa eri puolilta. Näissä teoksissa hän kritisoi modernin teknistyneen maailman epäinhimillistäviä virtauksia ja vaati, että yhteiskunta tulisi saattaa tasapainoisemmaksi humanistisemmilla pyrkimyksillä. Yksi Mumfordin avainteoksia on vuonna 1961 julkaistu The City in History, laaja tutkimus kaupungin roolista ihmiskunnan historiassa.
The Slider
The Slider on brittiläisen glam rock -yhtye T. Rexin kolmas albumi nimenvaihdoksen jälkeen. Albumi ilmestyi vuonna 1972 ja se on myös yhtyeen menestynein albumi Yhdysvalloissa. Kuuluisimmat kappaleet levyltä ovat "Metal Guru", "Buick Mackane" ja "Telegram Sam".
Albumi, samoin kuin sitä edeltänyt albumi Electric Warrior, valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Osakan prefektuuri
Osakan prefektuuri on yksi Japanin 47 prefektuurista. Se sijaitsee Kansain seudulla, Honshūn saarella. Prefektuurin pääkaupunki Osaka on Japanin kolmanneksi suurin kaupunki.
Ilmasto
Prefektuuri kuuluu lauhkeaan ilmastovyöhykkeeseen ja sen vuoden keskilämpötila vuonna 2006 oli 17 °C.
Historia
Sengoku-kaudella Osaka vaurastui kansainvälisen satamansa ansiosta. Kehitys jatkui edelleen Edo-kaudella jolloin Osakaa kutsuttiin ”valtion keittiöksi”, merkkinä sen asemasta tuotannon ja talouden keskuksena.
pienoiskuva|Osakan prefektuurin kartta
Talous
Nykyisin monet suurista yrityksistä ovat siirtäneet toimistonsa Tokioon, mutta jotkut, kuten Matsushita (Panasonic), Takashimaya ja Capcom, sijaitsevat edelleen Osakassa. 65 % Osakan yrityksistä ovat kuitenkin kooltaan joko pieniä tai keskisuuria.
Liikenne
Osakan prefektuurissa on kolme lentoasemaa. Kansain kansainvälinen lentoasema sijaitsee Osakanlahdessa keinotekoisella saarella. Sen kautta kulkee sekä kansainvälisiä että kotimaanlentoja. Ennen Kansain lentoaseman rakentamista Osaka oli Japanin pienin prefektuuri. Keinotekoinen saari kuitenkin kasvatti prefektuurin pinta-alan Kanagawan prefektuuria suuremmaksi. Toinen huomattava lentoasema on Osakan kansainvälinen lentoasema. Nimestään huolimatta Osakan lentoasema lennot ovat pääasiassa kotimaanlentoja ja suurin osa asemasta sijaitsee Itamin kaupungissa Hyōgon prefektuurissa. Yaossa sijaitseva Yaon lentoasema hoitaa yleisilmailua ja toimii myös Japanin itsepuolustusvoimien lentotukikohtana.
Nordstrandischmoor
Nordstrandischmoor on pieni saari, luoto, Saksassa, Jyllannin niemimaan länsipuolella, Nordstrandin saaren pohjoispuolella. Saari kuuluu Nordstrandin kuntaan.
Saarella on 18 asukasta. Saarelaisten elinkeinot ovat maatalous ja matkailu. Saarelle johtaa pengersilta, jolla kulkee rautatie, Lorenbahn.
Aiheesta muualla
54.54972°N, 8.81222°W
Pontus Netterberg
Pontus Netterberg (s. 9. helmikuuta 1992 Varberg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Netterberg laukoo oikealta. Jukureiden kotisivujen pelaajaprofiilin mukaan hän on työteliäs laitahyökkääjä, jolta löytyy myös osaamista tehojen tekemiseen.
Juniorivuodet ja Elitserien-debyytti HV71:ssä
Netterberg on Varbergs HC:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Rögle BK:hon, josta Netterberg siirtyi kaudeksi 2008–2009 HV71:n organisaatioon. Hän oli J18 Elitissä joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 25+13=38, joilla Netterberg voitti koko sarjan eteläisen divisioonan piste- ja maalipörssin. Hän jakoi myös koko J18 Elitin maalipörssin neljännen sijan Tingsryds AIF:n Simon Dahlin kanssa. J18 Allsvenskanissa Netterberg oli seitsemällä osumallaan HV71:n paras maalintekijä. Hän voitti samalla kaudella myös J20 SuperElitin hopeaa.
Kaudella 2009–2010 Netterberg oli HV71:n J20-junioreiden paras maalintekijä Johan Linnanderin ja Jesper Fasthin kanssa 23 osumallaan, joilla he jakoivat koko sarjan maalipörssin neljännen sijan Djurgårdens IF:n Stefan Söderin kanssa. Netterberg sijoittui myös kaikkiaan 47 tehopisteellään SuperElitin pistepörssissä kymmenenneksi. Kaudella 2010–2011 hän oli tehoilla 19+24=43 HV71:n paras pistemies ja Netterberg jakoi sisäisen maalipörssin voiton Jonathan Tholanderin kanssa. Hän jakoi koko SuperElitin pistepörssin kymmenennen sijan MODO Hockeyn Jesper Olofssonin, Frölunda HC:n Casper Carningin ja VIK Västerås HK:n Markus Kinisjärven kanssa. Netterberg voitti koko sarjan eteläisen divisioonan jäähypörssin 91 minuutillaan. Hän voitti myös ylemmän jatkosarjan maalipörssin yhdeksällä osumallaan. Netterberg debytoi samalla kaudella myös HV71:n Elitserien-joukkueessa, jossa hän pelasi kolme runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Netterberg teki Elitserien-debyyttinsä 4. marraskuuta 2010 vieraissa Linköping HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 38 sekuntia. Netterberg pelasi HV71:ssä myös kaksi European Trophyn ottelua.
Kaudella 2010–2011 Netterberg oli HV71:n J20-junioreiden paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Johan Johnssonin jälkeen. Hän jakoi koko SuperElitin maalipörssin kolmannen sijan Skellefteå AIK:n Sebastian Selinin ja Viktor Arvidssonin kanssa. Pudotuspeleissä Netterberg oli tehoilla 5+1=6 HV71:n paras maalintekijä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin voiton Sebastian Dykin kanssa. Netterberg voitti kauden päätteeksi SuperElitin hopeaa. Elitserienissä hän pelasi kauden aikana 24 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4. Netterberg teki Elitserien-uransa avausmaalin 1. marraskuuta 2011 Linköping HC:tä vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös yhden European Trophyn ottelun.
Vuodet Ruotsin alemmissa sarjoissa
Elokuussa 2012 Netterberg siirtyi try-outille Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelanneen Tingsryds AIF:n joukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan 2012–2013 miesten peleissä 48 runkosarjaottelua tehopistein 6+10=16 ja kahdeksan Kvalserien AS:n ottelua ilman tehopisteitä. Tingsrydin kausi päättyi putoamiseen Ruotsin I-divisioonaan, mutta Netterberg teki toukokuussa 2013 seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2013–2014 hän oli tehoilla 18+25=43 Tingsrydin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Netterberg eteni joukkueen kanssa Kvalserien AS:ään, jossa hän oli yhdeksällä osumallaan Tingsrydin paras maalintekijä Markus Perssonin kanssa. Joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Kaudella 2015–2016 Netterberg oli tehoilla 16+15=31 Tingsrydin paras maalintekijä Markus Perssonin kanssa ja toiseksi paras pistemies Niklas Johanssonin jälkeen. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun takaisin Allsvenskaniin.
Kaudeksi 2015–2016 Netterberg siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Allsvenskan-joukkue IK Panterniin. Hän oli tehoilla 16+16=32 joukkueen toiseksi paras pistemies Erik Nyströmin jälkeen.
SHL-vuodet
Netterberg siirtyi kaudeksi 2016–2017 kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Växjö Lakers HC:hen. Hänen ensimmäinen kokonainen miesten pääsarjakautensa toi Netterbergin Elitserienin/SHL:n yhden kauden piste-ennätyksen, kun hän teki 48 runkosarjaottelussa tehot 8+10=18. Pudotuspeleissä Netterberg pelasi kuusi ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi myös 12 Mestarien liigan ottelua tehopistein 4+5=9, joilla Netterberg jakoi Lakersin sisäisen pistepörssin voiton Robert Rosénin kanssa. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +7. Kauden 2017–2018 päätteeksi Netterberg voitti Ruotsin-mestaruuden. Hän voitti samalla kaudella myös CHL-hopeaa. Helmikuussa 2018 Netterberg teki Lakersin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
FC Jazz
FC Jazz on porilainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1934 nimellä Porin Pallo-Toverit (PPT). FC Jazziksi se vaihtoi nimensä marraskuussa 1991. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2020 Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa, jonne se putosi kauden 2016 päätteeksi. FC Jazzin kotikenttä on Porin stadion.
Pontus Netterberg
SHL-vuodet
Kesken kauden 2018–2019, tammikuun 2019 lopulla Växjö Lakers lainasi Netterbergin loppukaudeksi toiseen SHL-joukkueeseen, Malmö Redhawksiin. Hän ei palannut kauden jälkeen enää Lakersiin, vaan siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella SHL:n nousijajoukkue IK Oskarshamniin. Joukkuetta valmensi Netterbergille IK Panternista tuttu Håkan Åhlund.
FC Jazz
Porin Pallo-Tovereiden edustusjoukkue esiintyi ensimmäistä kertaa jalkapallon SM-sarjassa kaudella 1984. Vuonna 1988 se putosi takaisin I divisioonaan, josta nousi jälleen pääsarjaan 1990. FC Jazziksi nimensä vaihtanut seura voitti Suomen mestaruuden vuosina 1993 ja 1996.