cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Miksi demokratia?
Miksi demokratia? on syksyllä 2007 toteutettu yksi television historian suurimmista asiaohjelmatapahtumista. Hanke käsittää 10 elokuvaa, jotka kaikki kysyivät omalla tavallaan "Miksi demokratia?" MySpace -verkkopalvelussa 7. lokakuuta 2007 käynnistyneessä projektissa on mukana 40 televisioyhtiötä, TV2:n Dokumenttiprojekti oli hankkeessa yksi aloitteentekijöistä.
Jussi Nurmio
Jussi Sakari Nurmio (s. 2. kesäkuuta 1955 Helsinki) on mainostoimisto N2 Helsingin hallituksen puheenjohtaja.
Lone Star (vuoden 1996 elokuva)
Lone Star on John Saylesin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1996. Meksikon rajalle Texasiin sijoittuvan murhamysteerin pääosia näyttelevät Chris Cooper, Kris Kristofferson, Matthew McConaughey ja Elizabeth Peña. Yli 50 roolin ensemblessa nähdään muitakin huippunäyttelijöitä.
Jussi Nurmio
Nurmio on ollut perustamassa mainostoimisto Taivasta, joka 2000-luvulla laajentui parikymmentä yhtiötä käsittäväksi Taivas Communications -ryppääksi. Taivas Innovations -ryhmään kuuluivat muun muassa verkkoyhtiö Sulake ja kiinteistönvälitysyhtiö Igglo. Taivas-konserni teki konkurssin 2012, mutta mainostoimisto jatkaa toimintaansa. Nurmio lähti Taivaasta jo 2009 perustamaan N2-mainostoimistoa yhdessä Alex Niemisen kanssa.
Lone Star (vuoden 1996 elokuva)
Juoni
Autiomaasta läheltä Meksikon rajaa löytyy luuranko ja sen viereltä sheriffintähti ja vapaamuurarien sormus. Paikallinen sheriffi Sam Deeds (Cooper) epäilee jäännösten kuuluvan kaikkien vihaamalle edeltäjälleen Charlie Wadelle (Kristofferson), joka katosi yli 30 vuotta aiemmin. Sam epäilee, että Waden on murhannut hänen isänsä Buddy Deeds (McConaughey) periäkseen tältä sheriffin viran. Tutkiessaan tapausta Deeds kohtaa nuoruuden rakastettunsa, nyt opettajana toimivan Pilar Cruzin (Peña). Deedsille alkaa paljastua yhä vain uusia salaisuuksia menneisyydestä.
Näyttelijät
Lähde:
Jussi Nurmio
1980-luvulla Nurmio työskenteli johtotehtävissä Burger King- ja McDonald’s-pikaruokaketjuissa.
Lone Star (vuoden 1996 elokuva)
Vastaanotto ja jälkimaine
Ensi-ilta-arvioissa Lone Star sai enimmäkseen suopeita kommentteja, joskin eräät kriitikot syyttivät Saylesin tyyliä liian kirjalliseksi ja ohjausta pysähtyneeksi.
Jussi Nurmio
Suomen liikemiesyhdistys valitsi Nurmion Vuoden liikemieheksi 2007.
Jussi Nurmio on muusikko Hannu "Tuomari" Nurmion serkku.
Lone Star (vuoden 1996 elokuva)
Vastaanotto ja jälkimaine
Sayles sai alkuperäiskäsikirjoituksestaan Oscar-ehdokkuuden ja Elizabeth Peña roolistaan Independent Spirit -palkinnon.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Lone Starin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Pohjois-Carolina
Maantiede
Pohjois-Carolinan rajanaapureita ovat Etelä-Carolina etelässä, Georgia lounaassa, Tennessee lännessä ja Virginia pohjoisessa. Osavaltion itäosaa leimaa Atlantin vuorovesien huuhtoma rannikko ja tasanko. Länttä kohti maisema muuttuu kukkulaisemmaksi, ja länsiosassa kohoavat Appalakkien vuoret.
Osavaltion pääkaupunki on Raleigh, ja suurimmat kaupungit Charlotte, Raleigh, Greensboro, Durham sekä Winston-Salem.
Osavaltion itäisin 2/5 on rannikkotasankoa, seuraavat 2/5 kukkulaista maastoa ja läntisin viidennes on osa Appalakkeja.
Pohjois-Carolinan ilmasto on Yhdysvaltojen itäosien vaihtelevimpia, sillä osavaltion alueella on korkeuseroja yli 2 100 metriä ja se ulottuu 480 km rannikolta sisämaahan.
Heinäkuu on Pohjois-Carolinan vuoden kuumin kuukausi. Raleighissa keskimääräinen ylin lämpötila on silloin 31,1 astetta.
Historia
Etelä- ja Pohjois-Carolina olivat samaa osavaltiota vuoteen 1729 asti. Ne saivat nimensä Ranskan Kaarle IX:n ja Englannin Kaarle I:n ja II:n kunniaksi.
Yhdysvaltain sisällissodan lähestyessä Pohjois-Carolina liittyi Etelävaltioiden Konfederaatioon eli Amerikan valtioliittoon.
Wrightin veljekset lensivät ensilentonsa Pohjois-Carolinassa vuonna 1903.
Hallinto
Pohjois-Carolinan lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen osavaltion parlamentti. Ylähuoneessa eli senaatissa on 50 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on 120 jäsentä. Sekä senaatin että alahuoneen jäsenet valitaan kahdeksi vuodeksi kerrallaan, eikä kausien määrää ole rajoitettu. Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri.
Pohjois-Carolina on jaettu sataan piirikuntaan.
Talous
Pohjois-Carolinan bruttokansantuote vuonna 2010 oli 425 miljardia dollaria. Se oli Yhdysvaltojen osavaltioista yhdeksännellä tilalla.
Pohjois-Carolinan maanviljelystuotannosta puolet on karjataloutta, puolet peltokasveja kuten tupakkaa, soijapapuja, maissia sekä kasvihuone- ja taimitarhatuotteita.
Liikenne
Pohjois-Carolinassa on kaikkiaan 32 lentoasemaa. Suurimmat niistä ovat Charlotte-Douglasin kansainvälinen lentoasema ja Raleigh-Durhamin kansainvälinen lentoasema.
Pohjois-Carolinassa on kolme satamaa: Moreheadissa, Southportissa ja Wilmingtonissa.
Väestö
Pohjois-Carolinan 9,5 miljoonasta asukkaasta 22 % on afroamerikkalaisia. Osuus on suurempi kuin Yhdysvalloissa keskimäärin (tiedot vuosilta 2010-2012).
Kulttuuri
pienoiskuva|[[Pohjois-Carolinan taidemuseo Raleighissa.]] Pohjois-Carolina oli ensimmäinen osavaltio, joka on laittanut varoja sinfoniaorkesterin ja taidemuseon perustamiseen. Pohjois-Carolinan taidemuseo Raleighissa on kasvanut yli 40 gallerian kokonaisuudeksi, ja sisäänpääsy sen peruskokoelmiin on edelleen yleisölle ilmainen.
Pohjoiscarolinalaisiin jazzmuusikoihin kuuluvat John Coltrane, Thelonious Monk, Billy Taylor ja Nina Simone.
Tyypillinen pohjoiscarolinalainen ruokalaji on grillattu sianliha. Lexingtonissa järjestetään vuosittain grillausfestivaalit. Vuonna 2011 niille osallistui 160 000 kävijää.
Urheilujoukkueisiin kuuluvat jalkapalloseura Carolina Panthers ja koripalloseura Charlotte Hornets sekä jääkiekkoseura Carolina Hurricanes. Osavaltiossa on myös kuuluisia golfkenttiä.
Nishikyō-ku
Nishikyō-ku on yksi Kioton kaupungin 11 suuralueesta. Se sijaitsee Kioton lounaisosassa Katsurajoen länsirannalla. Suuralueen länsiosissa kohoaa vuoristoalueita, ja pohjoisessa se ulottuu Arashiyaman seudulle, joka on suosittu matkailukohde. Nishikyōn suuralueella on 148 113 asukasta (joulukuussa 2020) ja sen pinta-ala on 59,24 neliökilometriä.
Nishikyōn suuralue perustettiin vuonna 1976 erottamalla Katsurajoen länsipuolinen alue Ukyōn suuralueesta. Sen jälkeen alueelle on rakennettu useita lähiöitä, kuten Rakusai New Town, ja sen asukasluku on kasvanut huomattavasti. Alueen keskusta on muodostunut Katsuran rautatieaseman ympärille. Nishikyōssa toimii Kioton yliopiston Katsuran kampus, jossa on nano- ja bioteknologian tutkimusta. Jäljellä olevilla maaseutumaisilla alueilla viljellään esimerkiksi kakeja, bambunversoja ja munakoisoja.
Nishikyōn rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu muun muassa useita buddhalaisia temppeleitä, kuten sammalpuutarhastaan tunnettu Saihō-ji eli Koke-dera, Hōbodai-in, Hōrin-ji, Kegon-ji eli Suzumushi-dera, Shōji-ji ja Yoshimine-dera. Šintolaisia pyhäkköjä ovat Matsunoo-taisha ja Ōharano-jinja. Katsurajoen varrella sijaitsee Edo-kauden alkupuolella 1600-luvulla rakennettu Katsuran keisarillinen huvila.
Nishikyōn suuraluetta palvelevat JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja (suuralueen pohjoisrajalla), Hankyū-rautateiden Kioto-päälinja ja Arashiyama-linja sekä Sagano kankō -rautatie.
Toini ja Heikki Haaman show
Toini ja Heikki Haaman show oli Julmahuvi -ryhmän ensimmäinen, MTV3-kanavalle tehty, mustaa huumoria sisältävä sketsisarja. Sarjan nimi oli ensimmäisellä tuotantokaudella Toini ja Heikki Haaman show, mutta se muutettiin ensimmäisen esityskauden jälkeen Toni ja Heikki Haaman show'ksi. Sarjaa kutsuttiin hetken aikaa myös Toini ja Ebola Haaman show'ksi. Sarjaa tehtiin yhteensä 10 jaksoa, joista nimellä Toini ja Heikki Haaman -show neljä jaksoa kesällä 1995 ja nimellä Toni ja Heikki Haaman show kuusi jaksoa kesällä 1996. Vuoden 1995 jaksoista on esitetty myös erityinen remix-jakso.
The Magician’s Birthday (kappale)
The Magician’s Birthday on Uriah Heepin kappale, joka julkaistiin vuonna 1972 samannimisellä albumilla. Sen ovat kirjoittaneet yhdessä kitaristi Mick Box, kosketinsoittaja-kitaristi Ken Hensley ja rumpali Lee Kerslake. Kappaleessa on runsaasti progressiivisen rockin piirteitä, ja se koostuu useasta osasta. Se kestää yli kymmenen minuuttia ja päättää albumin.
Kappaleen synty ja teko
Kappaleen sanoituksissa kerrotaan hyvästä ja pahasta taikuudesta. Kappaleen sanoituksissa ei lauleta itse hyvän ja pahan taistelusta, vaan se kuvataan kitaristi Mick Boxin ja rumpali Lee Kerslaken kitara-rummut -duetossa. The Magician’s Birthday -albumin hyvän ja pahan taistelua kuvaava kansikuva toimi inspiroijana kappaleeseen. Kitara-rummut -duetto syntyi, kun yhtyeen jäsenet olivat työstämässä kappaletta. Tällöin jäsenet keksivät dueton, jossa ainoastaan kitara ja rummut tekisivät kappaleeseen villin tunnelman, joka muistuttaisi taistelua.
Yhtye ei ollut kappaleen ensimmäiseen äänitykseen tyytyväinen ja oli siirtynyt pubin puolelle hakemaan inspiraatiota. Palattuaan pubista Mick Box ja Lee Kerslake äänittivät hyvän ja pahan taistelua kuvastavan kitara-rummut-dueton. ”Happy Birthday” -kohdassa kuultavan kazoon soittaa Kerslake.
Itse albumista oli Ken Hensleyn mukaan alun perin tarkoitus tulla konseptialbumi ja ”The Magician’s Birthdayn” piti olla sen teemakappale. Tiukka aikataulu ja levy-yhtiön vaatimukset kuitenkin estivät sen.
Kappaleen vaiheet lyhyesti
”The Magician’s Birthday” alkaa yhtyeelle tyypillistä hard rockia edustavalla osiolla, jonka jälkeen kappale siirtyy jammaavaan ”Happy Birthday” -osioon. Tämän jälkeen kappale palaa hetkeksi alun hard rockiin, jonka jälkeen kappaleessa alkaa lyhyt ja synkkä kosketinsoitinvetoinen osio, joka päättyy kun kitara-rummut-duetto alkaa. Kitara-rummut-dueton jälkeen kappaleessa alkaa space rock- tyylinen osio, joka kestää kappaleen loppuun saakka.
Vastaanotto
Kappale on saanut arvostelijoilta kaksijakoisen vastaanoton; esimerkiksi progarchives.com -sivuston arvostelijan mielestä ”kappale on yksi niistä, jotka tekevät albumista kuuntelemisen arvoisen”. Sen sijaan starling.rinet.ru-sivuston arvostelija pitää kappaletta ”kärsimyksenä”. Myös Circus -musiikkilehden arvostelija jättää ”The Magician’s Birthdayn” mainitsematta, kun hän nimeää albumin ”parhaita hetkiä”.
Muut versiot
”The Magician’s Birthdaysta” on julkaistu Expanded De-Luxe Editionilla (2003) muokattu versio, jossa ei ole kitara-rummut -duettoa, nimellä ”Happy Birthday”. Japanilainen Takarazuka Grand Review julkaisi albumillaan La La Fantaseek kappaleesta oman versionsa.
Slovakit
Slovakit on slaavilainen kansa, jonka jäsenet puhuvat länsislaavilaisiin kieliin kuuluvaa  slovakin kieltä. Suurin osa slovakeista on katolilaisia. Historiallisia slovakkivähemmistöjä asuu muun muassa Tšekissä, Unkarissa ja Serbiassa, lisäksi slovakkisiirtolaisia asuu Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Historia
Slovakit polveutuvat Tonavan alueella 500-luvulla asuneista slaavilaisista kansanryhmistä. 700-luvulta lähtien slovakit asuttivat muun muassa Nitran ruhtinaskuntaa. Suur-Määriä on kuvailtu ensimmäiseksi slovakkivaltioksi. Slovakian alue kuului 1000-luvulta lähtien Unkarin kuningaskuntaan. Turkkilaisen valtakauden jälkeen Unkari joutui osaksi Habsburgien hallitsemaa Itävallan keisarikuntaa, vaikka se säilyikin nimellisesti omana kuningaskuntanaan; vuoden 1867 kompromissisopimuksessa Unkarin asema koheni ja alettiin puhua Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiasta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Itävalta-Unkari hajosi ja Slovakiasta tuli osa Tšekkoslovakiaa. Vuonna 1939 Slovakiasta tuli nimellisesti itsenäinen valtio, joka oli tiukasti natsi-Saksan alaisuudessa johtajanaan pappi Jozef Tiso, kunnes toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 Tšekkoslovakia palautettiin yhtenäiseksi valtioksi.
Kylmän sodan aikana Tšekkoslovakia oli Varsovan liiton jäsen Neuvostoliiton vaikutusvallan alaisena. Vuonna 1969 se jaettiin kahdeksi osavaltioksi, Tšekiksi ja Slovakiaksi. Jonkin aikaa Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen, vuodenvaihteessa 1992–1993, liittovaltio hajosi rauhanomaisesti ja osavaltiot itsenäistyivät.
Bjaroza
Bjaroza eli Berjoza  on kaupunki ja hallinnollinen piiri Brestin alueella Valko-Venäjän lounaisosissa. Vuonna 2009 kaupungin asukasluku oli 29 357. Koko hallintopiirin asukaslukuun 66 988 sisältyi myös Belaazjorskin teollisuuskaupungin väestö.
left|thumb|250px|Bjarozan uudempaa kaupunginosaa left|thumb|250px|Puna-armeijan lentäjien muistomerkki
Kaupunkiin johtavista liikenneväylistä tärkeimpiin kuuluvat Minskiin vievä ja kaupungin eteläpuolelta kiertävä Varsova-Brest-Kobryn-Bjaroza-Ivatsevitšy-Baranavitšy-Minsk-Orša-Moskova-moottoritie M1 (eurooppatie E30), sekä samansuuntainen, kaupungin kautta kulkeva kantatie (P2). Valtakunnan päärata kulkee kutakuinkin samaa reittiä, Bjarozassa on rautatieasema. Lähimmät suuremmat kaupungit ovat Brest (maanteitse runsas 100 km) ja Kobryn (55 km) lounaassa ja Baranavitšy (91 km) koillisessa.
Satelliittikuvasta näkyy lisäksi, että kaupungin luoteislaidalla on noin 2,5 kilometrin kiitotiellä varustettu sotilaslentokenttä.
New Mexico
Intiaanit asuttivat osavaltiota ennen espanjalaisten saapumista. Santa Fe de Nuevo Méxicon provinssi oli osa Espanjan imperiumiin kuulunutta Uuden-Espanjan varakuningaskuntaa vuosina 1598–1821. Tämän jälkeen vuosina 1821–1846 se oli Meksikon territorio, kunnes maa menetti alueen Yhdysvalloille vuosien 1846–1848 sodassa. Territoriosta tuli Yhdysvaltain osavaltio vuonna 1912.
New Mexicossa on Yhdysvaltojen suurin hispaaniväestö. Vuonna 2018 väestöstä arvioitiin 49,1 prosenttia olevan hispaaneja, joista suurin osa katsoo olevansa Espanjasta tulleiden uudisasukkaiden jälkeläisiä. Väestöstä 28 prosenttia puhuu vain espanjaa, jonka paikallismurteen nimi on español neomexicano. Osavaltion hispaaniosuus on viime vuosikymmeninä kasvanut Latinalaisen Amerikan espanjankielisistä maista tulevan uuden maahanmuuton myötä.
Osavaltiossa on myös kolmanneksi suurin intiaaniväestö Alaskan ja Oklahoman jälkeen, ja kokonaismäärältään viidenneksi eniten Kalifornian, Oklahoman, Arizonan ja Texasin jälkeen. New Mexicossa asuvat heimot koostuvat pääosin navajo- ja pueblointiaaneista.
New Mexicon väestölle ja kulttuurille on omaleimaisuutensa antaneet hispaani-, meksikolais- ja intiaanivaikutteet. Osavaltion punakultainen lippu kuvaa Espanjaa sekä Zia-symbolia, intiaanien ikivanhaa auringon symbolia.
Maantiede
pienois|vasen|Gila National Forest. New Mexicon osavaltion kokonaispinta-ala on 315 194 km². Vain pieni osa (607 km²) sen pinta-alasta on vettä. Osavaltion itäraja sijaitsee 103° W -pituuspiirillä Oklahoman osavaltion kanssa ja 5 km lännempänä 103,5° W -pituuspiirillä Texasin kanssa. Etelässä Texas muodostaa rajasta kaksi kolmasosaa, kun taas meksikolaiset osavaltiot Chihuahua ja Sonora muodostavat rajasta yhden kolmasosan. Lännessä New Mexicon raja sijaitsee 109° 03' W -pituuspiirillä Arizonan kanssa ja pohjoisraja 37° N -leveysasteella Coloradon kanssa. New Mexicon, Coloradon, Arizonan ja Utahin osavaltiot muodostavat New Mexicon luoteisosassa Four Corners -nimisen alueen.
New Mexicon maisema vaihtelee aavikoista mesoihin ja korkeisiin, lumipeitteisiin huippuihin. New Mexicon hedelmättömästä vaikutelmasta huolimatta metsittyneet vuorierämaat kattavat merkittävän osan osavaltiosta erityisesti pohjoista kohti. Sangre de Cristo -vuoret, eteläisin osa Kalliovuorista, kulkee Rio Granden itärajaa pitkin. New Mexicon tärkeimmät joet ovat Rio Grande, Pecos, Canadian, San Juan ja Gilajoki, joista Rio Grande on Yhdysvaltojen kahdeksanneksi pisin joki.
Yhdysvaltojen hallitus suojelee miljoonia eekkereitä New Mexicon pinta-alasta, muun muassa kansallismetsiä kuten :
Ilmasto
New Mexicon ilmasto on yleensä puolikuivasta kuivaan, tosin siellä on alueita, joilla vallitsee manner- ja vuoristoilmasto. New Mexicon keskimääräinen sademäärä on 350 mm vuodessa. Vuosittainen keskilämpötila voi vaihdella 18 °C ja 4 °C välillä. Kesäkuukausien aikana 1 500 m:n korkeudessa lämpötila voi ylittää 38 °C ja korkeammalla lämpötila voi vaihdella 26 °C ja 36 °C välillä. Korkein New Mexicossa mitattu lämpötila on 47 °C ja se mitattiin Artesiassa 29. kesäkuuta 1918.
Kasvillisuus ja eläimistö
New Mexico tarjoaa elin- ja kasvuympäristön monille kasvi- ja eläinlajeille. Kreosoottipensaat, meskitet, kaktuskasvit, jukat ja aavikkokasvit, kuten Bouteloua eriopoda, Aristida purpurea, Hilaria mutica ja Scleropogon brevifolius kattavat laajalti puolikuivat alueet. Osavaltion pohjoisosassa kasvaa monia puulajeja, kuten keltamänty, metsähaapa, kuusi, pihta ja idänhopeapensas. New Mexicon lintulajeihin kuuluvat muun muassa kalifornianjuoksukäki ja kalkkuna. Muita osavaltion eläinlajeja ovat muun muassa mustakarhu, kojootti, piikkisiat, haisunäätä, hirvi, vapiti, biisoni, paksusarvilammas, orava, maaorava, hanka-antilooppi, teksasinkalkkarokäärme, rusakko ja useat muut lintu-, matelija- ja jyrsijälajit.
Historia
pienois|vasen|Savitiilisiä taloja, Pueblo de Taos. Alueen ensimmäiset asukkaat olivat pueblo-heimon intiaaneja, jotka loivat kukoistavan kulttuurin rakentamalla pieniä kaupunkeja Rio Grande -joen laaksoon 1200-luvulla. Ensimmäiset seudulla käyneet eurooppalaiset olivat espanjalaisia tutkimusmatkailijoita, jotka olivat perustaneet Uuden-Espanjan territorion nykyisen Meksikon ja Väli-Amerikan alueelle. He liittivät alueen territorioonsa Uuden-Meksikon provinssina vuonna 1598. Alkuperäisasukkaat kuitenkin taistelivat kiivaasti valloittajia vastaan ja onnistuivatkin ajamaan heidät väliaikaisesti pois provinssin pohjoisosasta.
Alue siirtyi Meksikolle Meksikon itsenäisyyssodassa vuosina 1810–1821. Espanjalaiset siirtomaaisännät olivat kieltäneet provinssiin tulleita yhdysvaltalaisia käymästä kauppaa, mutta itsenäinen Meksiko salli kaupankäynnin, ja alueella alkoi käydä säännöllisesti yhdysvaltalaisia kauppiaita. Meksikon ja Yhdysvaltain välisen sodan aikana 1846–1848 Yhdysvallat valloitti maan itselleen ja teki siitä New Mexicon territorion, mihin kuului myös nykyinen Arizonan osavaltio ja osia Coloradosta. Tarkoituksena oli muodostaa New Mexicon osavaltio niin pian kuin mahdollista, mutta senaatti torjui esityksen. New Mexico hyväksyttiin osavaltioksi vasta 6. tammikuuta 1912.
Hallinto
New Mexicon lainsäädäntövaltaa käyttää osavaltion kaksikamarinen lainsäädäntöelin. Ylähuoneessa eli senaatissa on 42 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on 70 jäsentä. Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri. New Mexico on jaettu 33 piirikuntaan.
Talous
Öljy- ja kaasutuotanto, matkailu ja liittohallitus ovat tärkeitä osavaltion talouden kannalta. Osavaltion hallituksella on tarkka verohyvitys- ja teknisen avun järjestelmä työllisyyden ja liikealan sijoitusten edistämiseen, erityisesti uudessa tekniikassa.
Vuonna 2007 New Mexicon bruttokansantuote oli 76,178 miljardia dollaria (alustava summa). Henkilökohtainen tulo asukasta kohti oli 31 474 dollaria vuonna 2020. Kesäkuussa 2023 osavaltion työttömyysprosentti oli 3,5 %. Vuonna 2023 New Mexicon henkilökohtainen tulovero vaihtelee 1,7 % ja 5,9 % välillä. Yritysten tulovero vaihtelee 4,8–5,9 % välillä. Osavaltio kerää 5 % myyntiveroa. Vuodesta 2007 asti armeijan palkat on vapautettu osavaltion tuloveroista.
New Mexico on Yhdysvaltojen toiseksi suurin raakaöljyn tuottaja Teksasin jälkeen. Vuonna 2022 öljy ja kaasu tuottivat osavaltiolle 9,7 miljardia dollaria.
Liittohallituksen merkitys osavaltion taloudessa
pienoiskuva|[[Los Alamos National Laboratory.]] Liittohallituksen tulot on merkittävä tekijä New Mexicon taloudessa. Vuonna 2005 liittohallitus käytti 2,03 dollaria New Mexicoon jokaisesta dollarista, jonka se sai osavaltiolta saaduista verotuloista. Tämä luku on korkeampi kuin muissa liiton osavaltioissa.
Monet liittohallituksen töistä liittyvät armeijaan, sillä osavaltio toimii ilmavoimien kolmen tukikohdan, testialueen sekä armeijan koekentän ja toiminta-alueen isäntänä. New Mexicon osavaltion yliopiston toukokuun 2005 arvion mukaan 11,65 % osavaltion kokonaistyöllisyydestä syntyy suoraan tai epäsuorasti armeijan tuloista. Muita liittohallituksen laitoksia ovat muun muassa Los Alamosin ja Sandian teknologialaboratoriot.
Taloudelliset kannustimet
New Mexico tarjoaa osavaltiossa toimiville yrityksille joitakin taloudellisia kannustimia, kuten verohyvityksiä ja verovapautuksia. Suurin osa kannustimista perustuu työpaikkojen luomiseen.
New Mexicon laki sallii hallitusten antaa maata, rakennuksia ja liiketoiminnan perusrakenteita edistääkseen työpaikkojen luomista. Osavaltio tarjoaa myös taloudellisia kannustimia elokuvatuotannolle. Elokuvateollisuuden raportoitiin tuoneen osavaltioon talouteen 855,4 miljoonaa dollaria vuonna 2022, mikä oli siihenastinen ennätys.
Väestö
pienois|New Mexicon väestötiheyskartta. Vuonna 2021 New Mexicon köyhyysprosentti oli 18,4 %.
Väestöjakauma
Vuonna 2013 United States Census Bureau laski New Mexicon asukasluvuksi 2 085 287. Tähän lukuun kuuluu luonnollinen väestönkasvu, nettomuutto, Yhdysvaltojen ulkopuolelta tulevat maahanmuuttajat ja maan sisäinen muutto. New Mexicon asutuskeskus sijaitsee Torrancen piirikunnassa.
Vuonna 2013 6,7 % New Mexicon väestöstä oli alle 5-vuotiaita, 24,3 % alle 18-vuotiaita, 14,7 % oli 65-vuotiaita tai sitä vanhempia. Koko väestöstä noin 50,4 % oli naisia ja ulkomaalaissyntyisiä oli 9,8 %.
Kaupungit
thumb|Albuquerque.Osavaltion kymmenen suurinta kaupunkia ovat: Arvioiden mukaan New Mexicossa on 400 hylättyä kaupunkia, joista suurimmasta osasta ei ole jäljellä kuin perustukset. Kaupunkeja perustettiin 1800-luvulla kaivoksien yhteyteen, ja kaivostoiminnan loputtua ne hylättiin. Osa hylätyistä kaupungeista on yksityisomistuksessa ja niissä asuu joitain yksittäisiä ihmisiä, mutta ne toimivat myös turistinähtävyyksinä.
Kielet
Yhdysvaltojen vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan osavaltion yli 5-vuotiaista asukkaista 33 % puhuu kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia. New Mexicon espanjan murretta puhuvat ovat pääasiassa Espanjan siirtomaiden jälkeläisiä, jotka saapuivat New Mexicoon 1500-, 1600- ja 1700-luvuilla.
Vuonna 1995 New Mexico valitsi osavaltion lauluksi kaksikielisen New Mexico – Mi Lindo Nuevo México.
Uskonto
pienois|Katolinen Pyhän Fransiskuksen katedraali Santa Fessä. Vuonna 2000 suurimmat uskontokunnat olivat katolinen kirkko 670 511 kannattajalla, eteläinen baptistikonventio 132 675 kannattajalla, myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko 42 261 kannattajalla ja metodistikirkko 41 597 kannattajalla. Vuoden 2008 tutkimuksen mukaan New Mexicon yleisimmät, itse ilmoitetut uskonnot olivat:
Urheilu
Tunnettuja urheilun ammattilaisjoukkueita ovat Albuquerque Isotopes baseballissa, New Mexico Thunderbirds koripallossa, New Mexico Mustangs ja New Mexico Renegades jääkiekossa.
Suojärvi (Kangasala)
Suojärvi on Pirkanmaalla Kangasalla Kauppilassa sijaitseva järvi, joka sijaitsee Laipanmaan metsäalueella.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 18,6 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen ranta on mutkittelevan muotoinen ja se on siksi keskeltä vain 100 metriä leveä. Se sijaitsee Verkkojärven pohjoispuolella moreenimäkien muodostamassa tasaisessa painaumassa. Järven itäpäässä on kartan mukaan yksi 30 metriä pitkä nimetön saari. Järven rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa suota. Vain järven itäpäähän on rakennettu vapaa-ajan asunto, jonne tulee tie Rajalan kämpältä. Kämpälle pääsee vuorostaan Sahalahden kylältä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,5 metriä mpy. Siihen on johdettu yli 20 suo-ojaa, joista eteläiset ojat toimivat samalla laskuojina Verkkojärveen. Reitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Luontoarvoja
Järven vesi on luokiteltu tyydyttäväksi ja järvi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi. Vedenlaatua koettelee runsas humuspitoisuus, happamuus, veden happitalouden häiriötila ja luontaisesta tasosta kohonnut ravinnetaso. Veden happamuus on liikaa joillekin kaloille ja erityisesti ravulle.
V. C. Andrews
Cleo Virginia Andrews (6. kesäkuuta 1923 – 19. joulukuuta 1986), usein vain V. C. Andrews tai Virginia C. Andrews, oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen kirjoissaan yhdistyy goottikauhu ja perhekronikka. Tyypillisiä juonenkäänteitä ovat insesti sisarusten välillä, ja kehitystarina rääsyistä rikkauksiin. Andrewsin kuoleman jälkeen kuolinpesä palkkasi haamukirjailijan (Andrew Neiderman) jatkamaan teossarjoja.
V. C. Andrewsilta on ilmestynyt kaikkiaan yli 60 romaania, joita on käännetty 22 kielelle.
Kirjan Pimeyden kukat (Flowers in the Attic) pohjalta on tehty elokuva vuonna 1987, mutta vuosina 2014 ja 2015 Lifetime tuotti Dollanganger-sarjasta neljä elokuvaa, jokaisesta kirjasta.
Kontaktilaji
Kontaktilaji on urheilussa laji, jossa urheilija joutuu voimakkaaseen fyysiseen kosketukseen toisen urheilijan tai jonkin urheiluun liittyvän välineen kanssa. Joukkueurheilulajeista sellaisina pidetään esimerkiksi jääkiekkoa ja amerikkalaista jalkapalloa sekä jalkapalloa ja koripalloa joissa säännöt rajaavat hyväksyttävän kosketuksen voimakkuutta. Lisäksi kontaktilajeiksi katsotaan tavallisesti kaikki varsinaiset itsepuolustus-, kamppailu- ja taistelulajit kuten hapkido, nyrkkeily ja taekwondo.
Kontaktilajeissa vammautumisriski on kolminkertainen verrattuna ei-kontaktilajeihin. Kilpailutilanteissa se on suhteessa muihin lajeihin vieläkin suurempi, jopa 4–5-kertainen. Kontaktilajeissa riski kohdistuu erityisesti muun muassa polveen ja pään alueelle kuten hampaisiin. Kontaktilajeissa toipumisaika on tyypillisesti pitempi kuin muissa lajeissa.
Eistilä
Eistilä on kylä Karunassa Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa.
Eistilä sijaitsee Sauvon kunnan keskiosassa rajoittuen Kärkniemen, Neitsaaren, Savisalon ja Sitolahden kyliin. Kylän pohjoisosan muodostaa Eistilänlahti sekä sitä ympäröivä Sauvonlahden kosteikko. Eistilän peltoalueet sijaitsevat kylän eteläosassa. Asutus sijoittuu pitkälti vanhan kylätontin läheisyyteen.
Historia
Silloinen Estbölen yksinäistalo päätyi myöhäiskeskiajalla Naantalin luostarin omistukseen. Uskonpuhdistuksen yhteydessä se peruutettiin kruununtilaksi ja lahjoitettiin noin vuonna 1565 Ivar Månsson Stiernkorsille. 1670-luvulla sen manitaan olleen Konrad Nettelhorstin säterinä. 1680-luvulla tila peruutettiin kruunulle, mutta palautui sitten elinikäisrälssiksi Christer Carpelanille. Tila menetti säterioikeutensa reduktiossa 1600-luvun lopulla.
Ilmeisesti 1600-luvun lopulla tila jakautui kahtia Ylitaloon ja Alitaloon. Ne säilyivät rälssitiloina Ruotsin vallan loppuun asti, jolloin ne kuuluivat laamanni Johan Olivecreutzin perikunnan omistukseen. Kylässä suoritettiin isojako vuosina 1775–1776. Tuohon aikaan kantatilat sijaitsivat lähellä toisiaan nykyisen Alitalon päärakennuksen tienoilla. Ylitalo siirrettiin myöhemmin pois kylätontilta sijaiten nykyään parisataa metriä kaakkoon päin Alitalosta.
Ihmeiden aika (telenovela)
Ihmeiden aika (Juana la virgen) on venezuelalainen telenovela vuodelta 2002. Sen on kirjoittanut Perla Farias ja ohjannut Tony Rodrigues. RCTV International jakaa sarjaa ympäri maailmaa. Telenovelan pääosissa ovat Daniela Alvarado ja Ricardo Álamo.
Vuonna 2014 The CW:llä alkoi televisiosarja Jane the Virgin, joka on yhdysvaltalainen sovitus Ihmeiden ajasta.
Juoni
17-vuotias neitsyt Juana Pérez (Daniela Alvarado) tulee tahtomattaan raskaaksi lääkärin tekemän virheen vuoksi. Syövän sairastaneen Positivo-lehden toimitusjohtaja Mauricio de la Vegan (Ricardo Álamo) ainoa toivo saada lapsi on keinohedelmöitys. Sairaalassa käy kuitenkin kohtalokas vahinko, ja Mauricion ennen syöpää talteen kerätyt spermanäytteet tuhoutuvat. Mauricio, joka ei tahtoisi adoptoida, luulee haaveidensa biologisesta lapsesta tuhoutuneen lopullisesti. Lääkäriystävänsä kautta hän kuulee kuitenkin sairaalassa tapahtuneesta vahingosta ja siitä, että jossakin päin kaupunkia voi olla nainen, joka yhä kantaa hänen lastaan. Mauricio etsii tätä naista kaikin voimin. Nainen osoittautuu Soliksi (Juana Pérez), jonka Mauricio tuntee entuudestaan.
Huolimatta avioliitostaan Carlota Vivasin (Roxana Díaz) kanssa, Mauricio alkaa vähitellen rakastua Juanaan. Juana, joka ei vielä tiedä Mauricion olevan lapsensa isä, rakastuu Mauricioon. Mustasukkainen Carlota yrittää pitää Mauricion itsellään ja erottaa Juanan ja Mauricion hinnalla millä hyvänsä.
Mauricion paras ystävä ja liikekumppani Francisco Rojas (Saul Marín) katoaa Positivo-lehden juhlissa. Mauriciolle katkera Carlotan isä Rogelio Vivas (Eduardo Serrano) yrittää saada kaikki uskomaan, että Mauriciolla on jotain tekemistä katoamisen kanssa. Mauricio ja Juana karkaavat vuorille, mutta Juanan perhe, Rogelio ja Carlota alkavat etsiä heitä. Lopulta he löytävät Mauricion ja Juanan vastasyntyneen lapsen kanssa.
Mauricio joutuu oikeuden eteen epäiltynä Rojasin murhasta. Viime hetkellä Juana saapuu oikeussaliin enonsa Manuelin kanssa ja näyttää Positivo-lehden vuosijuhlassa otetut vahinkonlaukauskuvat tuomarille. Kuvissa näkyy selvästi, kuinka Rogelio Vivas yhdessä kätyrinsä Camachon kanssa kantaa Rojasin ruumista. Vivas todetaan syylliseksi myös erinäisistä veropetoksista, kun lehteä edustavat Enriqueta ja Armando saapuvat oikeussaliin tilikirjojen kanssa. Mauricio vapautuu syytteistä, Vivas puolestaan joutuu vankilaan loppuiäkseen.
Juana ja Mauricio menevät naimisiin Merídassa. Sarjan lopussa heidät kuvataan vanhoina muistelemassa elämäänsä ja edesmenneitä ystäviä ja sukulaisiaan.
Näyttelijät
Daniela Alvarado – Juana Pérez Ricardo Álamo – Mauricio de la Vega María Alejandra Martín – Ana Maria Pérez Gardenaz Juan Carlos Alarcón – Manuel "Manolito" Ramón Pérez Aura Rivas – Azucena Pérez Antonio Cuevas - Ramón Pérez Ana Gabriela Barbosa - Maria Rosa Roxana Diaz – Carlota Vivas de la Vega Leonardo Marrero – Alfredo Vivas Martín Brassesco - Humberto Vivas Flor Elena Gonzalez – Amparo Vivas Restrepo
Eduardo Serrano – Rogelio Vivas Jonathan Montenegro – David Quitanna Eliana Lopez – Enriqueta Miguel Ferrari – Armando Manuel Salazar – Salvador Méndez Freddy Galavis – Pablo "Popeye" Saul Marin – Francisco Rojas Norkys Batista – Desirée Rojas Luis Gerardo Nuñez – Alfonso Miguel Ángel Sanz - Nicolas Javier Valcárcel - Alejandro
Musiikki
Sarjan tunnusmusiikki on Jyve V:n esittämä Sólo a Tu Lado Quiero Vivir.
Nimivariaatiot
Suomi: Ihmeiden aika Portugali (Brasilia): Joana, A Virgem Tšekki: Juanin zázrak Slovakia: Juanin zázrak Venäjä: Девственница Hindi: Ek Ladki Anjaani Si Indonesia: Keajaiban Juana Kreikka: Χουάνα η παρθένα
Pimeyden sydän
Pimeyden sydän on puolalaissyntyisen brittikirjailijan Joseph Conradin romaani, joka ilmestyi alun perin kolmiosaisena jatkokertomuksena Blackwood's Magazine -lehdessä vuonna 1899 ja kirjana ensimmäisen kerran vuonna 1902. Kirjaa pidetään merkittävänä englanninkielisenä teoksena ja osana länsimaista kaanonia.
Kirja kertoo miehestä, joka tunkeutuu jokilaivalla Kongojokea pitkin syvälle Kongoon tapaamaan mielessään myyttiset mittasuhteet saanutta norsunluukauppiasta Kurtzia.
Teoksen suomennos ilmestyi 1968 suomentajana Kristiina Kivivuori. Käännös saa Raisa Kuikan Kiiltomato-sivustolla kirjoittamassa arviossa kiitokset teoksen arvoisena suomennoksena, joka ei vielä 2000-luvulla ole vanhentunut eräitä pikku yksityiskohtia lukuun ottamatta.
Archaía Feneós
Archaía Feneós on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Sikyónan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 225 (vuonna 2011).
Archaía Feneóksen kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan pohjoisosissa noin 87 kilometriä länteen Kórinthoksen kaupungista. Sen nimi, suomeksi ”Antiikin Feneos”, viittaa antiikin ajan Feneoksen kaupunkiin, jonka arkeologinen alue sijaitsee noin 1,5 kilometriä kylästä kaakkoon. Nykyisen kylän nimi oli vuoteen 1977 saakka Kalývia (Καλύβια).
Archaía Feneós muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αρχαίας Φενεού, Topikí Koinótita Archaías Feneoú), johon kuuluvat varsinaisen Archaía Feneóksen kylän lisäksi kylät Loúzi ja Vília sekä Pyhän Georgioksen luostari (Moní Agíou Georgíou Feneoú). Koko yhdyskunnan väkiluku on 276.
Aiemmin kylä kuului Feneóksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sikyónan kunnan Feneóksen kunnallisyksikköön.
Ari Lauanne
Ari Lauanne (s. 4. huhtikuuta 1966) on suomalainen vatsastapuhuja, joka on toiminut vatsastapuhumisen ammattilaisena vuodesta 1985 lähtien. Hän on myös veitsenheittäjä. Hänet valittiin Viihdeohjelmien Suomen mestariksi 2006.
Vuonna 1991 Lauanne esiintyi televisio-ohjelmassaan Langalla Jaska ja Ari (Jaska oli Lauanteen nukke). Vuosina 2003 ja 2007 hän esiintyi Huips-ohjelmissa, ja vuonna 2004 hän esiintyi Katso pois ja Suoraa huutoa! -ohjelmissa. Vuonna 2007 Lauanne osallistui Talent Suomi -kilpailuun ja eteni semifinaaleihin. Samana vuonna hän osallistui myös Ennätystehtaaseen ja teki uuden lautasten ruoskimisennätyksen Suomessa: hän sivalsi halki 23 ilmaan heitettyä pahvilautasta 60 sekunnissa. Lauanne oli tunnistettavana yhtenä Tuntemattomana tammikuussa 2008 MTV3:lla esitetyssä Tuntemattomat-ohjelman jaksossa.
Andrew Neiderman
Neiderman tunnetaan romaanistaan Paholaisen asianajaja (The Devil's Advocate, 1990), josta tehtiin elokuvaversio 1997.
Per Niklas Mathesius
Per Niklas Mathesius (22. maaliskuuta 1711 Pyhäjoki – 23. marraskuuta 1772 Pyhäjoki) oli suomalainen pappi ja poliitikko.
Tausta
Mathesius syntyi Pyhäjoen kirkkoherra Nils Mathesiuksen ja Anna Portinan perheeseen, Mathesiuksen pappissukuun. Hänen veljiään olivat poliitikko Johan Mathesius sekä pappi ja kirjailija Georg Mathesius.
Ura
Mathesius opiskeli Uppsalassa vuodesta 1724, josta hän siirtyi Turkuun 1727, mutta palasi sittemmin Uppsalaan. Hän valmistui maisteriksi 1734, ja hänen lopputyönsä käsitteli Pohjanmaata. Hänet vihittiin papiksi 1735 ja vuonna 1743 hänet nimitettiin isänsä seuraajaksi Pyhäjoen kirkkoherraksi. Vuonna 1763 hänet nimitettiin lääninrovastiksi.
Hän osallistui piirinsä papiston edustajana valtiopäiville vuosina 1756, 1760 ja 1765, joilla hän tuli tunnetuksi myssypuolueen eräänä näkyvimmistä esitaistelijoista. Hän kritisoi vaikutusvaltaista pankkitoimikuntaa ja vastusti valtiokonttorin kireimpiä aloitteita. Mathesius tuki puoluetoverinsa Anders Chydeniuksen ilmaisunvapautta edistävää politiikkaa ja yleensäkin Chydeniusta tähän kohdistuneen vastustuksen aikana.
Mathesius avioitui Brita Kiemmerin kanssa vuonna 1735.
M/S Stena Forerunner
M/S Stena Forerunner on Stena RoRo Ab:n omistama ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 2003 Dalian Shipyard -nimisellä telakalla Dalianissa, Kiinassa. Kuollutta painoa aluksella on 12 300 tonnia ja jääluokitus on 1A eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Stena Forerunner on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Göteborg. Nykyisin Stena Forerunnerilla operoi Transfennica.
Stena Forerunnerin sisaraluksia ovat M/S Stena Forecaster ja M/S Stena Foreteller.
Käyttöhistoria
Syyskuussa 2003 alus luovutettiin Stena North Sean omistukseen, joka rekisteröi aluksen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo. Lokakuun alussa Transfennica vuokrasi Stena Forerunnerin Hangon ja Lyypekin väliseen liikenteeseen.
25. marraskuuta alus siirtyi nykyisen omistajan, Stena RoRon omistukseen. Joulukuun alussa laiva rekisteröitiin Ruotsin alusrekisteriin. Helmikuussa 2005 Stena Forerunner aloitti liikennöinnin linjalla Hamina–Hanko–Antwerpen. 2. elokuuta 2006 se siirtyi reitille Lyypekki–Paldiski–Hanko.
Ruokojärvi (Pälkäne)
Ruokojärvi on Pirkanmaalla Pälkäneellä  sijaitseva järvi, joka sijaitsee Laipanmaan metsäalueella.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee moreenikumpujen välisellä tasaisen painauman leskellä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat ojitettua suota. Järven kaakkoispuolelle tulee Rajalan kämpältä metsäautotie. Kämpälle tulee vuorostaan tie Sahalahden kylältä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135 metriä mpy. Järveen on johdettu kuusi suo-ojaa, joista yksi on ollut järven luontainen laskuoja. Oja laskee lähes 2,5 kilometrin päässä sijaitsevaan Vasajärveen. Reitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Luontoarvoja
Järven rantaan on rakennettu tauko- ja yöpymispaikka, joka liittyy Laipanmaan retkeilyreitistöön. Se sijaitsee järven rantasuon kaakkoispuolella. Tarjotut palvelut ovat laavu, tulentekopaikka, vessa ja opastaulu. Järveen pesiytyi ensimmäisen järvien joukossa majava, jonka tekemät padot ovat tappaneet rantapuistikosta puita.
Vähä Hirvijärvi (Pälkäne)
Vähä Hirvijärvi, tai myös Pieni Hirvijärvi , on Pirkanmaalla Pälkäneellä sijaitseva järvi, joka sijaitsee Laipanmaan metsäalueella.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 10,7 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Pakkalan karttalehden alueella kallioperä on suurimmaksi osaksi liuskeista kiveä. Siihen on syntynyt jääkauden aikana mannerjäätikön kalliomurroksiin kuluttamia pitkiä ja syviäkin laaksoja, joiden suunta on luoteesta kaakkoon. Eräs tällainen näkyy maastossa kaakossa Läyliän järvestä alkavana ja luoteessa Keljonjärveen päättyvänä murroslinjana. Tähän laaksoon on muodostunut Iso Hirvijärvi, Vähä Hirvijärvi, Vasajärvi, Iso Saarijärvi, Iso Kaakkojärvi, Holtanoja ja sedimenttien peittämänä Keljonjärvi. Järven pohjoisrannasta kohoaa lähes 50 metriä vedenpintaa korkeammalle Tulivuori-niminen kalliolakinen kukkula. Sen nimi tulee kokkojen polttamisesta mäen päällä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet pohjoisesta Rajalan kämpältä tai etelästä Haltiasta. Iso Hirvijärven puoleisella kannaksella on sijainnut Hirvijärven kylä, joiden rakennuksia on säilynyt alkuperäisinä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,7 metriä mpy. Järveen tulee Ison Hirvijärven satametrinen laskuoja ja järven oma laskuoja lähtee järven länsipään pohjukasta ja se oja laskee Vasajärveen. Reitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Luontoarvoja
Järven itärannan ohi kulkee Laipanmaan retkeilyreitistön poku, joka käväisee entisen Hirvijärven kylän miljöössä. Sen rakennuskanta on säilytetty hyvässä kunnossa.
Suupatologia
Suupatologia on hammaslääketieteellinen tieteenala, joka tutkii varsinaisten hammassairauksien sijaan etenkin suun ja leukojen alueen limakalvosairauksia. Suupatologian oppisisällöissä on päällekkäisyyttä dermatologian, knk-tautien ja hammassairauksien kanssa.
Lippo
Lippo voi tarkoittaa:
Hierakonpolis (Ylä-Egypti)
Hierakonpolis ( eli ) eli Nekhen oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Latopoliteen nomokseen. Se sijaitsi nykyisen Kom El-Ahmarin paikalla.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|upright=0.95|[[Narmerin paletti. Egyptiläinen museo, Kairo.]]
Historia
Hierakonpoliissa eli Nekhenissä on ollut asutusta viimeistään noin 4000 eaa. Noin vuonna 3500 eaa. tienoilla kaupunki oli koko Niilin varren tärkein. Merkittävimmillään se oli esidynastisen kauden lopulta noin ajalta 3400 eaa. vanhan valtakunnan alkupuolelle noin vuoteen 2575 eaa. saakka. Suurimmillaan 1. dynastian alussa Nekhenissä arvioidaan olleen noin – asukasta.
Hierakonpoliissa palvottiin alun perin haukanhahmoista Nekheny-jumalaa, joka yhdistettiin myöhemmin Horukseen, faaraoiden suojelijaan. Kaupunki säilyi Horuksen kulttipaikkana keskisen ja uuden valtakunnan aikana senkin jälkeen, kun tämän tärkeimmäksi kulttikeskukseksi oli noussut Apollonopolis Megale (Behdet, nyk. Edfu).
Siilinjärven kunnankirjasto
Siilinjärven kunnankirjasto on Siilinjärvellä, Pohjois-Savon maakunnassa toimiva kunnallinen kirjasto. Kunnankirjaston keskustoimipiste on Siilinjärven keskustassa sijaitseva Siilinjärven pääkirjasto. Pääkirjaston yhteydessä on taidenäyttelyille sopiva tila. Samassa rakennuksessa on kirjaston ohella toiminut Siilinjärven kansalaisopisto, mutta sittemmin kansalaisopisto on siirtänyt opetustaan näistä Toimelan tiloista sisäilmaongelmien vuoksi väistötiloihin.
Hierakonpolis (Ylä-Egypti)
Historia
Kreikankielisen nimensä, suomeksi ”Haukkakaupunki”, kaupunki sai hellenistisellä kaudella eli ptolemaiosten aikana. Kaupungin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuosina 1897–1899 J. E. Quibellin ja F. W. Greenin johdolla. Kaivauksia ja muita tutkimuksia on suoritettu myös 1905–1908, 1927, 1934–1935, 1958 sekä vuodesta 1967 lähtien.
Siilinjärven kunnankirjasto
thumb|left|Vuorelan kirjasto on toiminut tammikuusta 2021 lähtien [[Vuorelan koulun uudisrakennuksessa.]] Lisäksi kirjastopalveluja tarjotaan tammikuusta 2021 lähtien Vuorelan koulun yhteydessä toimivassa Vuorelan kirjastossa,   Siilinjärven koulujen ja päiväkotien luo liikennöivästä kirjastoauto Pikku-Marjasta sekä verkkokirjaston kautta.
Hierakonpolis (Ylä-Egypti)
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|upright=0.88|Pienoispatsaita Hierakonpoliista. [[Ashmolean Museum.]]
Kaupungin rauniokumpu eli tell sijaitsee Niilin vehreän alueen länsilaidan lähellä. Se oli ympäröity lähes suorakulmaisella muurilla. Sen kaakkoiskulmassa sijaitsi Horukselle omistettu temppeli, joka oli ympäröity omilla muureillaan. Aavikolla kaupungin lounaispuolella on linnoituksen rauniot. Kaupungin löytöihin lukeutuvat myös seremonia-aukio (rakennus HK29A), jonka koko on noin 45 × 13 metriä; varhaisen dynastiakauden aikainen palatsi; sekä useita asuinrakennuksia ja käsityöläisten rakennuksia.
Kaupungin hautoja on löydetty aavikon laidalta kaupungin etelä- ja kaakkoispuolelta. Eräs merkittävä hauta tunnetaan nimillä Hauta 100 ja Maalattu hauta. Se on ollut mahdollisesti eräänlaisen nimeltä tuntemattoman esi-faaraon hauta. Lukuisiin esinelöytöihin lukeutuvat muun muassa reliefikoristeltu seremoniaesine, josta käytetään nykyisin nimitystä Narmerin paletti, sekä Pepi I:n luonnollista kokoa oleva kuparipatsas.
Ingrid Luterkort
thumb|right|250px|Luterkort kuvassa oikealla vuonna 1944 Carola Ingrid Margareta Segerstedt Luterkort, o.s. Eklundh (28. kesäkuuta 1910 Lund – 3. elokuuta 2011) oli ruotsalainen näyttelijä.
Luterkortin ura jatkui 1930-luvulta aina 2000-luvulle saakka; hänen elokuviensa joukkoon lukeutuvat Hallatunturin lapset (1945) ja Luokkakokous (2002).
Luterkort oli vuosina 1935–1952 naimisissa Einar Luterkortin ja vuosina 1952–1986 Bengt Segerstedtin kanssa. Hän vietti 90-vuotispäiväänsä vuonna 2000, ja häneltä on ilmestynyt teatterihistoriaa käsittelevä kirja Om igen, herr Molander! (1998). Luterkort kuoli 101-vuotiaana heinäkuussa 2011.
Purentaelin
Purentaelin on ihmiskehon toiminnallinen yksikkö, jonka ensisijaisena tehtävänä on ruoan hienontaminen, voitelu ja kuljettaminen ruokatorveen.
Pureskelun lisäksi se osallistuu myös nielemiseen, hengittämiseen ja puhumiseen. Purentaelin muodostuu siihen anatomisesti ja toiminnallisesti liittyvistä rakenteista. Sen tärkeimmät rakenteet ovat leukanivelet, puremalihakset, ala- ja yläleuan luut, hampaisto tukikudoksineen, suuret- ja pienet sylkirauhaset, huulten, poskien ja kielen lihakset sekä purentaelintä ympäröivät pehmytkudokset. Purentaelimen verenkierrosta huolehtii oma verisuonisto. Sen lihaksistoa hermottaa keskus- ja ääreishermosto. Edellä mainittujen lihasten lisäksi pään, kaulan ja niskan alueen lihakset osallistuvat purentaelimen toimintoihin.
Purentaelin muodostaa siis hyvin monitahoisen anatomisfysiologisen kokonaisuuden, jonka yhden osan vaurioituminen voi aiheuttaa koko purentaelimen toiminnan tasapainon häiriintymisen. Näin ollen toimintahäiriöiden syntymekanismien ymmärtäminen edellyttää suhteellisen laajaa elimistön rakenteen ja toiminnan tuntemusta.
Rantaraitti (täsmennyssivu)
Rantaraitti viittaa seuraaviin:
Annica Bresky
Annica Evangelia Bresky (2. heinäkuuta 1975) on ruotsalainen yritysjohtaja, joka toimii suomalais-ruotsalaisen metsäteollisuusyhtiö Stora Enson toimitusjohtajana. Bresky aloitti nykyisessä tehtävässään joulukuussa 2019. Hänestä tuli ensimmäinen nainen, joka valittiin suuren Helsingin pörssiin listatun yhtiön toimitusjohtajaksi.
Työura ja koulutus
Ennen valintaansa toimitusjohtajaksi Bresky työskenteli Stora Enson kuluttajapakkauksista vastanneen Consumer Board -divisioonan johtajana ja johtoryhmän jäsenenä 2017–2019 sekä ruotsalaisen metsäteollisuusyhtiö Holmenin omistaman Iggesund Paperboardin toimitusjohtajana 2013–2017. Bresky työskenteli Stora Ensolla ensimmäisen kerran vuosina 2001–2010, jolloin hän toimi yhtiön Kvarnsvedenin tehtaalla tuotannon esimiestehtävissä.
Vuonna 2021 Talouselämä-lehti valitsi Breskyn 3. sijalle lehden Päättäjänaiset 2021 -listalle, joka listaa Suomen yritysmaailman sata vaikutusvaltaisinta naista joka vuosi.
Yksityiselämä
Bresky asuu Tukholmassa. Hänen perheeseensä kuuluu aviomies ja poika. Breskyn isä on kreikkalainen ja äiti ruotsalainen. Hän asui Kreikan Thessalonikissa 16-vuotiaaksi saakka ennen perheen muuttoa Ruotsiin.
Gibril Massaquoi
Gibril Massaquoi (s. 1969 ) on sierraleonelainen mies, joka osallistui 2000-luvun vaihteessa kapinallisarmeija RUF:n joukoissa sekä Sierra Leonen että Liberian sisällissotaan. Hän oli johtavassa asemassa RUF:ssa, joka syyllistyi sodissa raakuuksiin. Massaquoi todisti tovereitaan vastaan Sierra Leonen erikoistuomioistuimessa ja sai syytesuojan Sierra Leonessa tapahtuneisiin sotarikoksiin. Hänet sijoitettiin vuonna 2008 Suomeen osana todistajansuojeluohjelmaa.
Vuonna 2018 Suomen keskusrikospoliisi alkoi tutkia valtakunnansyyttäjän valtuuttamana Massaquoin mahdollisia sotarikoksia, jotka olisivat tapahtuneet Liberian toisessa sisällissodassa. Massaquoin syytesuoja ei koske Liberiassa tapahtuneita sotarikoksia. Jutun tutkinnanjohtajana oli rikosylikomisario Thomas Elfgren. Valtionsyyttäjä Tom Laitinen nosti vuonna 2020 Massaquoita vastaan syytteet kymmenistä murhista, törkeistä raiskauksista ja sodankäyntirikoksista. Syyttäjän mukaan tapauksiin liittyy myös ihmissyöntiä. Oikeudenkäynti alkoi 1. helmikuuta 2021 Pirkanmaan käräjäoikeudessa.