cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Purppurakurkkukotinga
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan purppurakurkkukotinga on noin 20 cm pitkä. Koiraan pää, selkä ja vatsa ovat väriltään turkoosinsiniset. Höyhenpuvussa on muutamia mustia höyheniä ja erityisesti mustaa on siivissä ja pyrstössä. Purppurakurkkukotingakoiraan kurkku on lajin nimen mukaisesti purppuranvärinen. Naaras on selästään tummanruskea ja vaaleampi vatsastaan. Naaraan kurkku on harmahtava. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, mutta koirailla höyhenpuvussa on paikoitelleen sinistä ja purppuraa. Purppurakurkkukotinganaaras muistuttaa luumukurkkukotingan (Cotinga mayana) naarasta, mutta on höyhenpuvultaan vähemmän pilkullinen.
Levinneisyys
Lajia tavataan Amazonin sademetsässä Bolivian, Brasilian, Kolumbian ja Venezuelan alueilla. Lisäksi laji elää sademetsissä Guyanassa, Ranskan Guayanassa ja Surinamessa. Laji elää yleensä alle 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat ja ravinto
Purppurakurkkukotingat muodostavat löyhiä parisuhteita lisääntymisaikana. Koiras huokuttelee naaraita levittelemällä siipiään ja päästelemällä kutsuääniä. Naaras rakentaa löyhän pesän risuista puuhun ja huolehtii jälkeläisistä yksin.
Purppurakurkkukotingan ravinto koostuu pääasiassa marjoista ja hedelmistä.
Ali Zitouni
Ali Zitouni (, s. 11. tammikuuta 1981 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa CS Hammam-Lifia.
Ura
Zitouni aloitti uransa vuonna 1996 kotikaupunkinsa joukkueessa Espérancessa. Tunisian pääsarjassa Ligue Professionnelle 1:ssä Zitouni pelasi kaudella 1999–2000 ja voitti saman tien maalikuninkuuden 19 osumalla.
Al-Ahli
Zitouni pelasi kauden 2004–2005 lainalla Arabiemiirikuntien pääsarjassa Al Ahlissa. Kauden aikana hän teki kolme maalia pelaamassaan 21 ottelussa. Pääsarjassa joukkue sijoittui seitsemänneksi. Sen sijaan UAEFA cupissa joukkue eteni aina loppuotteluun saakka. Al Ahli kuitenkin hävisi loppuottelun lopulta rangaistuspotkuilla.
Espérance
Zitouni palasi kaudeksi 2005–2006 takaisin Tunisiaan. Hän teki kauden aikana vain kolme maalia 18 sarjaottelussa ennen siirtymistään lainalle Ranskaan.
Troyes
Helmikuussa 2006 Zitouni siirtyi Troyesiin puolen vuoden lainasopimuksella. Kauden aikana hän pelasi vain yhden ottelun Ligue 1:ssä Olympique Marseillea vastaan.
Antalyaspor
Zitouni palasi takaisin Espéranceen lainasopimuksensa päätyttyä kaudeksi 2006–2007. Hän kuitenkin allekirjoitti tammikuussa 2007 kahden vuoden sopimuksen Turkin Superliigassa pelanneen Antalyasporin kanssa. Ensimmäisellä kaudellaan Zitouni teki vain yhden maalin pelaamassaan 16 ottelussa. Antalyasporin pudotessa sarjatasoa alemmaksi Zitouni onnistui tällä kertaa maalinteossa 9 kertaa pelaamassaan 19 ottelussa, jonka myötä hän auttoi joukkuettaan nousemaan takaisin Turkin pääsarjaan kaudeksi 2008–2009.
Kesäkuussa 2012 Zitouni kertoi twitterissään sopimuksensa loppuneen turkkilaisseuran kanssa ja saaneen alustavasti tarjouksen entiseltä seuraltaan Espérancelta.
Maajoukkueura
Ensiesiintymisensä maajoukkueessa Zitouni teki kesäkuussa 1999 Algeriaa vastaan. Hän oli mukana vuoden 2002 MM-kisoissa. Lisäksi Zitouni oli maansa paras maalintekijä vuoden 2004 Ateenan olympialaisissa.
Tenacious D: Maailman paras rokkibändi
Tenacious D: Maailman paras rokkibändi (Tenacious D: The Pick Of Destiny) on Liam Lynchin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2006. Pääosissa näyttelevät Jack Black ja Kyle Gass, jotka ovat yhdessä myös käsikirjoittaneet ja tuottaneet elokuvan. Kaksikko on tuttu samannimisestä televisiosarjasta sekä yhtyeestä Tenacious D. Elokuva sisältää paljon yhtyeen musiikkia, joka on keskeisellä sijalla elokuvassa.
Juoni
Elokuvassa omaa nimikkorooliaan näyttelevä Jack Black asuu uskonnollisessa perheessä Missourissa, Kickapoossa. Black rakastaa rock n' roll -musiikkia, mutta hänen uskovainen perheensä ei pidä hänen harrastuksestaan. Tämän vuoksi Jack karkaa kotoa päästäkseen Los Angelesiin, Hollywoodiin, jossa hän tapaa nimikkorooliaan näyttelevän kitaristi Kyle Gassin, joka ei kuitenkaan halua perustaa yhtyettä Blackin kanssa. Black pahoinpidellään kadulla ja Gass vie hänet omalle asunnolleen.
Gass alkaa harjoittaa Blackia arvoisekseen kitaristiksi. Käy pian ilmi, ettei Gass olekaan maailmankuulu kitaristi, josta Black suivaantuu. Gass kuitenkin kiintyi Blackiin niin paljon, että osti tälle oman kitaran entisen tilalle. Kaksikko tajuaa, että kohtalo saattoi heidät yhteen ja täten perustavat yhtyeensä, Tenacious D:n.
Kaverukset selailevat rock-lehtiä ja huomaavat, että kaikilla kuuluisilla rocktähdillä, kuten Eddie Van Halenillä ja Angus Youngilla, on samanlainen plektra. Black ja Gass menevät musiikkiliikkeeseen, ja kysyvät myyjältä samanlaista plektraa. Myyjä (Ben Stiller) kertoo plektran historian, ja että se on "Pick of Destiny" (suom. Kohtalon plektra). Plektra on oikeasti Saatanan hampaan osa, jonka keskiaikainen seppä irrotti kun paholainen oli manattu maan päälle. Koska Saatana ei ole täydellinen, hän ei voi palata maan päälle ennen, kuin on saanut hampaansa takaisin.
Blackille ja Gassille selviää, että plektra on tallessa läheisessä musiikkimuseossa. Kaverukset lähtevät välittömästi etsimään johtolankoja museoon pääsemiseksi, ja lopulta he löytävät plektran. Plektra pian hajoaa kahtia, jonka jälkeen Saatana (Dave Grohl) saa hampaansa takaisin ja palaa maapallolle. Tenacious D lyövät Saatanan kanssa vetoa siitä, kumpi soittaa paremman kappaleen, johon Saatanan on pakko suostua lakikirjansa puitteissa. Mikäli Saatana voittaa, hän saa Gassin orjakseen, mutta mikäli kaverukset voittavat, Saatanan on palattava Helvettiin ja maksaa heidän vuokransa.
Black ja Gass häviävät taistelun, mutta Saatanan ampuessa heitä salamalla, salama kimpoaa Blackin kitarasta hänen sarveensa. Saatana vajoaa takaisin maan alle, samalla kiroten yhtyeen.
Arvioita
Turun Sanomien Tapani Maskula kirjoitti elokuvan alkavan lupaavasti musikaalina lauletuin vuorosanoin, mutta muuttuvan pian sketsimäiseksi vitsikimpuksi täynnä 1970-luvun tapaista alatyylistä rellestystä. ”Taiteellisesta vaikutelmasta en viitsi lausua halaistua sanaa, sillä parhaiten filmi pääsee oikeuksiinsa myöhäisillan tunteina, sali myytynä täyteen fanittajia ja kaiuttimien volyyminappulat kaakkoon käännettyinä.”
Kati Wilhelm
Kati Wilhelm (s. 2. elokuuta 1976 Schmalkalden, DDR) on saksalainen ampumahiihtäjä, olympiavoittaja ja maailmanmestari, joka lopetti kilpailu-uransa vuonna 2010. Kuten useimmat saksalaiset ampumahiihtäjät myös Kati Wilhelm kuuluu Saksan armeijaan. Hänen sotilasarvonsa on kersantti. Wilhelm asuu tällä hetkellä Steinbach-Hallenbergissä Thüringenissä.
Wilhelm aloitti uransa maastohiihtäjänä. Hän osallistui vuosien 1997 ja 1999 MM-kilpailuihin sekä 1998 Naganon talviolympialaisiin, joissa saavutti parhaan arvokisasijoituksensa oltuaan kuudestoista 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Vuonna 1999 Wilhelm osallistui sotilaiden maailmanmestaruuskilpailuihin ja kokeili ampumahiihtoa. Hän ihastui lajiin välittömästi. Wilhelm päätti vaihtaa lajia, ja heti seuraavana vuonna hän voitti ampumahiihdon maailmancupin osakilpailun.
Wilhelm voitti sprintin maailmanmestaruuden Pokljukassa 2001: hän ampui yhden ohilaukauksen pystypaikalta ja kukisti niin ikään yhden sakkokierroksen kiertäneen Uschi Dislin 26,9 sekunnilla. Viestijoukkueen ankkurina hän toi Saksan maaliin hopeasijalla. Vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä Wilhelm oli menestynein naisampumahiihtäjä. Hän voitti nolla-ammunnalla kultaa 7,5 km sprinttikilpailussa oltuaan 15,6 sekuntia nopeampi yhden ohilaukauksen ampunutta Uschi Dislia. 4 x 7,5 km viestissä hän hiihti ankkuriosuuden Saksan kultajoukkueessa, joka kukisti Norjan puolen minuutin erolla. Lisäksi Wilhelm sijoittui hopealle 10 km:n takaa-ajokilpailussa neljästä sakosta huolimatta. Hän hävisi Olga Pyljovalle 5,4 sekuntia.
Kahden vuoden sairastelun jälkeen Wilhelm muutti Ruhpoldingiin Baijeriin vuonna 2004. Hän sijoittui toiseksi kauden 2004–2005 ampumahiihdon maailmancupissa hävittyään ranskalaiselle Sandrine Baillylle. Vuosina 2003–2005 hän saavutti neljä himmeämpää MM-mitalia viestijoukkueiden jäsenenä.
pienoiskuva|250px|Wilhelm Torinon talviolympialaisissa 2006. Wilhelm kantoi Saksan lippua vuoden 2006 talviolympialaisten avajaisissa. Hän voitti kolmannen olympiakultansa 10 km takaa-ajokilpailussa, johon starttasi sprintin jälkeiseltä seitsemänneltä sijalta. Hän ampui ainoan ohilaukauksensa kolmannella ampumapaikalla ja kukisti toiseksi sijoittuneen Martina Glagowin yli minuutilla. 12,5 km:n yhteislähtökilpailussa hän sai hopeaa hävittyään Anna Carin Olofssonille 18,8 sekuntia – molemmat kiersivät yhden sakkokierroksen. Lisäksi hän hiihti ankkuriosuuden 4x6 km:n viestissä, jossa Saksa sai Venäjän jälkeen hopeaa. Näiden saavutusten ansiosta hän oli Saksan kaikkien aikojen menestynein naisampumahiihtäjä. Wilhelm hallitsi ylivoimaisesti kauden 2005–2006 maailmancupia voitettuaan kaikkiaan kuusi osakilpailua. Hänet valittiin myös sekä vuoden 2006 ampumahiihtäjäksi, että vuoden saksalaiseksi naisurheilijaksi.
Anterselvan MM-kilpailuissa 2007 Wilhelm hiihti ankkuriosuuden Saksan kultajoukkueessa, joka kukisti toiseksi tulleen Ranskan yli minuutilla. Yhteislähtökilpailussa hän sijoittui kolmanneksi joukkuetovereidensa Andrea Henkelin ja Martina Glagowin jälkeen. Saksalaiskolmikko mahtui 10,6 sekunnin sisälle. Östersundin MM-kilpailuissa 2008 Wilhelm toi Saksan jälleen viestivoittajana maaliin – puoli minuuttia ennen Ukrainaa. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti sprintin maailmanmestaruuden 9,9 sekunnin erolla Simone Hauswaldiin. Takaa-ajossa hän saavutti Helena Jonssonin jälkeen hopeaa ja voitti normaalimatkalla mestaruuden ennen Teja Gregorinia. Viestissä hän hiihti ankkuriosuuden Saksan hopeajoukkueessa. Kauden 2008–2009 maailmancupissa hän sijoittui toiseksi tasapistein cupin voittaneen Helena Jonssonin kanssa. Vancouverin olympialaisissa 2010 Wilhelm hiihti avausosuuden Saksan pronssijoukkueessa.
Maailmancupissa Wilhelm on voittanut 21 osakilpailua, ollut 29 kertaa toinen ja 19 kertaa kolmas (13.3.2010 mennessä).
M’Baye Niang
pienoiskuva|M’Baye Niang vuonna 2011 M’Baye Babacar Niang (s. 19. joulukuuta 1994 Meulan, Ranska) on ranskalais-senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2019–2020 ranskalaisseura Stade Rennais'ta. Vuonna 2012 hän siirtyi SM Caenista Italian pääsarjassa Serie A:ssa pelaavaan AC Milaniin. Hän edusti Italiassa lainasopimuksilla myös Genoaa ja Torinoa, joista jälkimmäinen vuonna 2018 osti Niangin pelioikeudet. Hän pelasi Milanista lainalla myös ranskalaisseura Montpellier HSC:ssä ja englantilaisseura Watfordissa. Jo kaudella 2018–2019 Niang pelasi Stade Reinnais'ssa lainasopimuksella.
Ikäkausimaajoukkueissa Niang edusti synnyinmaataan Ranskaa. Aikuisena hän on pelannut Senegalin maajoukkueessa 21 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. MM-kilpailuissa 2018 hän teki maalin alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan. Hän kuuluu Senegalin joukkueeseen myös vuoden 2019 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
The Craving
The Craving on Megadethin laulaja-kitaristin Dave Mustainen, Fearin laulaja-kitaristin Lee Vingin, Kelly LeMieuxin sekä entisen Suicidal Tendenciesin sekä Alice Cooperin rumpalin Jimmy DeGrasson sivuprojektin MD.45:n ainoaksi jäänyt studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1996.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Dave Mustaine, ellei toisin mainittu.
Suomen ja Japanin suhteet
pienoiskuva|350px|Japanin ja Suomen sijainti. Japanin ja Suomen suhteet alkoivat Japanin tunnustettua Suomen valtion 23. toukokuuta 1919. Maiden väliset diplomaattisuhteet solmittiin 6. syyskuuta 1919 sekä uudelleen 8. maaliskuuta 1957. Suomen suurlähetystö sijaitsee Tokiossa ja Japanin suurlähetystö Helsingissä. Suomen Tokion-suurlähettiläänä toimii Pekka Orpana.
Ensimmäinen virallinen suomalainen Japanissa lienee ollut Venäjän armeijan luutnantti Adam Laxman. Venäjän keisarinna Katariina Suuri lähetti hänet 1700-luvun loppupuolella pohjustamaan kauppasuhteita ja ottamaan selvää sulkeutuneesta Japanista. Vuonna 1879 puolestaan Jokohamaan rantautui tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld. Hän lienee myös ensimmäinen Koillisväylän läpi purjehtinut ihminen. Suomalaisten lähetystyö alkoi pian uskonnonvapautumisen (1873) jälkeen. Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys lähetti Esteri Kurvisen ja Alfred Wellrosin Japaniin vuonna 1900. Tunnettu kielentutkija ja tutkimusmatkailija G. J. Ramstedt nimettiin Suomen viralliseksi ensimmäiseksi asiainhoitajaksi Japaniin, Kiinaan ja Siamiin vuonna 1919.
Suomalaisia kansainvälisissä tieteellisissä teoksissa julkaisseita Japanin tutkijoita ovat muun muassa historioitsija Olavi K. Fält, taloustieteilijä Merja Karppinen, syntyjään virolainen kielentutkija Rein Raud ja semiootikko Eero Tarasti. Suomalaisessa taiteessa merkittäviä japanilaisia vaikutteita ovat saaneet muun muassa säveltäjät Pehr Henrik Nordgren, joka opiskeli Japanissa, ja Paavo Heininen, jonka ooppera Silkkirumpu perustuu japanilaiseen nō-näytelmään. Japanin parlamentin ensimmäinen ulkomaalaissyntyinen senaattori on Suomessa syntynyt Marutei Tsurunen (entinen Martti Turunen).
Viirikala
Viirikala (Heniochus acuminatus) on perhokaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö
Viirikala voi kasvaa 25 cm korkeaksi. Se on litteä, pitkänokkainen kala, jonka vartalo on pystysuunnassa mustavalkoraitainen. Selkäevän ulottuu kapeana viirinä pitkälle kalan taakse. Pyrstö ja taempi selkäevä ovat keltaiset. Sen erottaa melko samannäköisistä lajeista siitä että sarvikalalla (Zanclus cornutus) on keltaisia raitoja myös vartalossa, kun taas sysiviirikala (Heniochus diphreutes) on vähemmän pyöreä, lyhytnokkaisempi, ja taempi musta raita sijaitsee eri lailla eviin nähden.
Alkuperä
Viirikala on kotoisin Fidžiltä, Tahitilta ja Havaijilta sekä niiden väliseltä merialueelta.
Käyttäytyminen
Viirikalat elävät näyttävissä parvissa. Jos akvaariossa haluaa pitää parvea, sen jäsenet on hankittava yhtä aikaa.
Ravinto
Viirikala syö eläinplanktonia ja pieniä selkärangattomia, minkä takia se ei sovi riutta-akvaarioon. Meriakvaariossa se oppii yleensä syömään myös pakaste- ja kuivaruokaa.
Uinti kesäolympialaisissa 1952 – miesten 100 metrin vapaauinti
Miesten 100 metrin vapaauintiin Helsingin olympiakisoissa osallistui 61 uimaria 33 eri maasta. Kilpailu suoritettiin kolmessa vaiheessa. Alkueristä selvisi 24 nopeinta välieriin ja välierien kahdeksan parasta finaaliin. Kilpailu käytiin 26. -27. heinäkuuta Helsingin uimastadionilla.
Talviruokinta
Talviruokinta tarkoittaa seuraavia asioita:
Renaissance Riverview Plaza Hotel
Renaissance Riverview Plaza Hotel tai Adam’s Mark Hotel on hotelli Mobilen kaupungissa Alabamassa Yhdysvalloissa. Hotellirakennus on 114 metriä korkea pilvenpiirtäjä, jossa on 28 kerrosta. Renaissance Riverview Plaza Hotelli valmistui vuonna 1983. Hotellin suunnitteli TAG Architects. Renaissance Riverview Plaza Hotel on Mobilen kolmanneksi korkein rakennus ja suurin hotelli.
Luettelo maailman suurimmista kaupunkiseuduista
Sama sisältö löytyy sivulta Luettelo suurimmista kaupunkialueista väkiluvun mukaan!
Tämä artikkeli on luettelo maailman suurimmista kaupunkiseuduista. Kaupunkiseudut on ryhmitelty suuruusjärjestykseen väkiluvun perusteella.
Pekka Kainulainen
Juha-Pekka Kainulainen (taiteilijanimi P. Kainulainen, 6. lokakuuta 1956 Tampere) on suomalainen taiteilija. Hänen tuotantonsa koostuu piirroksista, maalauksista, teksteistä, lauluista, videoista, veistoksista ja performansseista. Hän on opettanut kuvataidetta Kanneljärven Opiston kuvataidelinjan tuntiopettajana Lohjalla. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Kainulainen on tehnyt sanoituksia Amorphis-yhtyeelle vuoden 2007 Silent Waters -albumista alkaen. Hän tekee sanoitukset suomeksi, ja Erkki Virta ja Ike Vil kääntävät ne yhtyeen laulukielelle englanniksi. Like julkaisi Kainulaisen sanoituksista vuonna 2017 kirjan Taivaan rumpu (ISBN 978-952-01-1544-9).
Wild Honey
Wild Honey on The Beach Boysin albumi vuodelta 1967. Sillä Brian Wilson luovutti osittain tuottajan paikkansa yhtyeen muille jäsenille. Beach Boysin uran ensimmäisen levyn jälkeisistä julkaisuista aina Pet Soundsiin ja Smile-projektiin saakka Brian oli paitsi tuottanut myös säveltänyt ja sovittanut itse lähes kaiken yhtyeen materiaalin. Smile-projektin kariuduttua hän antoi myös muille jalansijaa, mutta oli yhä itsekin mukana tuottamisessa ja sävelsi kappaleita myös yhtyeen uusille julkaisuille.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Brian Wilson ja Mike Love, ellei toisin mainittu.
Tetrasykliini
Tetrasykliini on tetrasykliiniryhmään kuuluva antibiootiksi luokiteltava lääkeaine. Se vaikuttaa sitoutumalla bakteerin ribosomin 30S-yksikköön, mikä aiheuttaa bakteerin proteiinisynteesin eston. Tetrasykliiniä käytetään mm. finnitaudin eli aknen hoitoon. Tetrasykliinit ja doksisykliinit ovat myös ainoa hoito hyljekäsisairauteen.
Ensimmäinen tetrasykliiniryhmän antibiootti nimeltään klooritetrasykliini (C22H23ClN2O8) keksittiin vuonna 1948, kun yhdysvaltalainen kasvitutkija Benjamin Minge Duggar eristi ainetta Streptomyces aureofaciens -bakteerista. Tetrasykliinille saatiin patentti (US2699054) Yhdysvalloissa vuonna 1955.
Haittavaikutukset
Tetrasykliinin yleisimpiin sivuvaikutuksiin kuuluvat pahoinvointi, oksentelu, ripuli, ruokatorven vauriot ja hammasvauriot. Tetrasykliini voi myös aiheuttaa allergisia ihoreaktioita ja herkistää potilaan ihoa auringonvalolle. Harvinaisimpiin haittavaikutuksiin kuuluvat muun muassa anafylaksia, veren soluarvojen muutokset, pseudomembranoottinen koliitti ja maksatoksisuus. Tetrasykliinejä ei tule käyttää raskauden ja imetyksen aikana, eikä niitä tule antaa alle 8-vuotiaille lapsille, niiden aiheuttamien hammas- ja luuvaurioiden takia.
Bud Greenspan
Bud Greenspan (18. syyskuuta 1926 New York, Yhdysvallat – 25. joulukuuta 2010 New York) oli yhdysvaltalainen dokumentaristi, joka teki erityisesti urheiluaiheisia dokumentteja.
Uransa alussa 1940-luvun puolivälissä hän toimi radiossa urheilutoimittajana. Hänelle myönnettiin 1970-luvulla Emmy-palkinto olympiakisoja kuvaavasta dokumenttisarjasta. Lisäksi hän kirjoitti useita olympia-aiheisia kirjoja. Hänen viimeinen tv-dokumenttinsa oli vuoden 2008 Pekingin olympialaisista.
Aicardin oireyhtymä
Aicardin oireyhtymä on moninainen oireistokokonaisuus, jonka keskeisiä piirteitä ovat infantiilispasmikohtaukset (pakkoliikkeitä ja tajuttomuutta), aivokurkiaisen puuttuminen ja kehitysvammaisuus. Vammautuneet ovat kasvaneessa riskissä saada toistuvia keuhkokuumeita. Oireisto on X-kromosomin välityksellä vallitsevasti periytyvä.
1883
Vuosi 1883 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
Aicardin oireyhtymä
Joskus Aicardi-henkilöt ovat mikrokefaalisia, plagiokefaalisia ja tulevat murrosikään tavallista aiemmin.
Aicardin oireyhtymästä kärsivien nyökähtely-, lihasnykäys- ja tajuttomuuskohtaukset alkavat yleensä muutaman kuukauden iässä. Oireyhtymää on luonnehdittu varsin harvinaiseksi, mutta sen tarkasta esiintyvyydestä ei ole luotettavia tietoja.
Oireyhtymä sai nimensä vuonna 1972 ranskalaiselta Jean Aicardilta, jonka johtamat tutkijat kuvasivat sen vuonna 1965.
Viipurin kaupungintalo
Viipurin kaupungintalo (myös Viipurin raatihuone) sijaitsi Viipurin keskustassa Raatihuoneentorin laidalla. Se valmistui kaupungin uudeksi raatihuoneeksi vuonna 1797, korvaten 1600-luvulla rakennetun Vanhan raatihuoneen.
Kaupungintalon julkisivua muutettiin 1860-luvulla olennaisesti arkkitehti Johann Johanssonin piirustusten mukaan. Vuosina 1898 ja 1923 järjestettiin arkkitehtikilpailut uudesta kaupungintalosta, jota ei kuitenkaan koskaan rakennettu. Sen sijaan 1934 toteutettiin sisätiloihin Uno Ullbergin suunnittelema peruskorjaus. Remontin yhteydessä viereisen Viipurin Seurahuoneen tiloja otettiin kaupungintalon käyttöön ja pääsisäänkäynti siirrettiin Kaarle Knuutinpojankadulta Linnankadun puolelle.
Kaupungintalo vaurioitui pahoin talvisodan pommituksissa 1940. Rakennusta entisöitiin 1960-luvun alussa ja vuonna 1962 sen tiloissa avattiin edelleen toiminnassa oleva elokuvateatteri "Palatsi" (ven. Палас).
Sorkin
Sorkin on seuraavien yhdysvaltalaisten henkilöiden sukunimi:
ISR Racing
ISR Racing on tšekkiläinen pikkuformulatalli, joka kilpaili World Series by Renault-sarjassa vuodet 2010-2014. Nykyään talli kilpailee Blancpain Endurance Series ja Blancpain Sprint Series -sarjoissa. Tallin perusti vuonna 1993 Igor Salaquarda. Talli on aiemmin kilpaillut mm Formula 3 Euroseries, International Formula Master, Auto GP, International Formula 3000 ja Formula BMW ADAC-sarjoissa vaihtelevalla menestyksellä. Talli on voittanut kaksi kuljettajan maailmanmestaruutta CE Super Touring Mestaruussarjassa vuosina 1998 ja 1999 Josef Vencin voimin. Vuonna 2001 talli voitti tšekin GT Championship-sarjan mestaruuden Antonin Charouzin voimin. Vuodesta 2010 lähtien talli on osallistunut Formula Renault 3.5 sarjaan sijoittuen kausina 2010 ja 2011 sarjan kolmanneksi. Talli vetäytyi sarjasta vuoden 2014 päätteeksi.
Caol Uno
Caol Uno (, s. 8. toukokuuta 1975 Yokosuka, Kanagawan prefektuuri) on japanilainen vapaaottelija. Hän voitti Shooton välisarjan mestaruuden vuonna 1999 voitettuaan Rumina Saton. Puolustettuaan Shooto mestaruuttaan Uno pääsi ottelemaan vuonna 2001 UFC:n kevytsarjan tittelistä, mutta hävisi ottelun Jens Pulverille tuomariäänin.
Shooto
Uno aloitteli vapaaottelemista 1996 Shooto: Let's Get Lost -tapahtumassa, jossa hän kohtasi myös ensimmäistä otteluaan käyneen Hayato Sakurain. Uno hävisi ottelun käsilukolla ensimmäisessä erässä. Uransa toisen ottelun Uno kävi Vale Tudo turnauksessa Japan Extreme Challenge Vale Tudo Openissa 1997. Hän voitti Patrick Tapelsia vastaan käydyn ottelun kuristuksella ensimmäisessä erässä. Myöhemmin samana vuonna Uno osallistui Lumax Cupiin ottelemaan kevytsarjan mestaruudesta. Uno selvitti tiensä kolmannelle kierrokselle. Hän voitti aluksi Masahito Wachin ja Hiroki Kotanin tuomarin päätöksellä. Turnaus päättyi kuitenkin kolmannelle kierrokselle hävittyään Naoya Uematsulle akilleslukolla ensimmäisessä erässä. Uno jatkoi Shootossa ottelemista ja kohtasi Yuji Fujitan Shooto: Las Grandes Viajes 2 -tapahtumassa maaliskuussa 1998. Uno voitti ottelun tuomarin päätöksellä. Sitä vastoin seuraavat kolme ottelua Uno voitti luovutuksella. Hän voitti aluksi Ian Schaffan käsilukolla, Zvonko Jakovcevicin triangelikuristuksella ja Ricardo Botelhon lyönneillä Vale Tudo turnauksessa.
Shooto: 10th Anniversary Eventissä Uno sai tilaisuuden otella Shooton välisarjan mestaruudesta Rumina Satoa vastaan. Toukokuussa 1999 käyty ottelu päättyi Unon voittoon kuristuksella kolmannessa erässä.
Mestaruuden jälkeen Uno otteli Din Thomasia vastaan Shooto: Renaxis 4 -tapahtumassa. Hän voitti ottelun kuristuksella kolmannessa erässä. Sittemmin Uno otteli André Pederneirasia vastaan Vale Tudossa, joka päättyi tasapeliin. Uno otteli vielä Dennis Hallmania vastaan voitokkaasti Shooto: R.E.A.D. 3 -tapahtumassa, kun taas Marcio Barbosalle hän hävisi Shooto: R.E.A.D. 9 -tapahtumassa giljotiinikuristuksella. Ottelun jälkeen Uno puolusti ensimmäistä kertaa Shooton välisarjan mestaruuttaan Shooto: R.E.A.D. Final -tapahtumassa. Hän otteli toistamiseen Rumina Satoa vastaan, jonka hän voitti tällä kertaa tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
UFC
Uno sai pian kutsun UFC:hen ja pääsi ottelemaan heti ensimmäisessä ottelussaan UFC:n kevytsarjan mestaruudesta. Jens Pulveria vastaan käydyssä ottelussa Uno hävisi tuomariäänin. Kesäkuussa 2001 Uno kävi toisen UFC-ottelunsa Fabiano Iha vastaan, jonka hän voitti ensimmäisessä erässä teknisellä tyrmäyksellä. Uno sai uuden mahdollisuuden otella kevytsarjan mestaruudesta mikäli hän voittaisi B.J. Pennin. Uno kuitenkin hävisi ensimmäisessä erässä 11 sekunnin jälkeen. Sittemmin Jens Pulverin jätettyä UFC:n kevytsarjan mestaruus jäi avoimeksi. UFC järjesti neljän ottelijan turnauksen, johon osallistuivat Unon lisäksi B.J. Penn, Matt Serra ja Din Thomas. Uno otteli ensimmäisenä Thomasia vastaan, jonka hän voitti tuomariäänin. Voiton myötä Uno eteni loppuotteluun Penniä vastaan. UFC 41 -tapahtumassa käyty kevytsarjan mestaruusottelu päättyi tasapeliin ja kumpikaan ei voittanut mestaruutta. Mestaruusottelun jälkeen Uno otteli vielä Hermes Françaa vastaan UFC 44 -tapahtumassa. Hän hävisi ottelun toisessa erässä tyrmäyksellä.
HERO'S
Uno palasi Japaniin 2004 ja otteli aluksi Shooto ja K-1 tapahtumissa, kunnes osallistui 2005 HERO'Sin järjestämään kevytsarjan turnaukseen. Hän otteli avauskierroksellaan Hideo Tokoroa vastaan, jonka Uno voitti tuomarin päätöksellä. Seuraavalla kierroksella välierissä vastaan asettui Norifumi Yamamoto, jolle Uno hävisi toisessa erässä teknisellä tyrmäyksellä. Yamamoto sittemmin voitti turnauksen.
Uno osallistui myös vuoden 2006 HERO'Sin kevytsarjan turnaukseen. Tällä kertaa hänen täytyi aloittaa ensimmäisestä kierroksesta lähtien. Uno voitti avauskierroksella Ole Laursenin toisessa erässä kuristuksella. Toisella kierroksella Uno kohtasi Kultar Gillin. Hän voitti ottelun myös toisessa erässä kuristuksella ja eteni jatkoon. Välierissä Uno kohtasi Ivan Menjivarin, joka oli aikaisemmin otellut muun muassa UFC:ssä. Uno voitti ottelun tuomariäänin ja eteni loppuotteluun. Hän kohtasi loppuottelussa Gesias Cavalcanten, jolle Uno hävisi mestaruuden tuomariäänin.
Uno päätti osallistua vielä kolmannen kerran HERO'Sin järjestämään kevytsarjan turnaukseen. Heinäkuussa 2007 Uno kohtasi avausottelussaan Katsuhiko Nagatan, jonka hän voitti tuomariäänin. Toisella kierroksella Unon turnaus päättyi kuitenkin tappioon André Amadea vastaan. Unon tulokseksi HERO'Sissa jäi seitsemään voittoon ja neljään tappioon.
DREAM ja paluu UFC:hen
Unon jäätyä ilman isompaa menestystä HERO'S -promootiossa, hän otteli DREAMin kevytsarjan mestaruudesta. Dream 3 -tapahtumassa Uno kohtasi avauskierroksellaan Mitsuhiro Ishidan, jonka hän voitti kuristuksella toisessa erässä. Seuraavalla kierroksella Uno kohtasi Shooton välisarjan mestarin Shinya Aokin. Uno kärsi tappion tuomariäänin ja hänen turnaus päättyi.
Uno teki paluun UFC:hen kesäkuussa 2009 UFC 99 -tapahtumassa. Hän kohtasi Spencer Fisherin, jolle Uno hävisi tuomariäänin. Hänen toinen ottelu ei myöskään sujunut tuloksellisesti hyvin, kun Fabrício Camõesia vastaan käyty ottelu päättyi tasapeliin. Unon kolmas ottelu käytiin UFC Fight Night: Florian vs. Gomi -tapahtumassa, jossa hän kärsi tyrmäystappion.
Uno palasi takaisin Japaniin ja DREAMiin. Hän otteli Dream: Fight for Japan! -tapahtumassa voitokkaasti Akiyo Nishiuraa vastaan. Toisessa ottelussaan Uno kuitenkin kärsi tyrmäystappion DREAM 17 -tapahtumassa Shooton entiselle kevytsarjan mestarille Takeshi Inouelle.
Johan Carlsson
Johan Carlsson (s. 1. elokuuta 1981 Tukholma, Ruotsi) on uransa lopettanut ruotsalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Veikkausliigassa Carlsson pelasi yhteensä 68 ottelua ja teki yhden maalin.
The Simpsons: Bart & the Beanstalk
The Simpsons: Bart & the Beanstalk on Software Creationsin kehittämä ja Acclaim Entertainmentin julkaisema peli Game Boylle. Se perustuu suosittuun televisiosarjaan, Simpsonit.
12. divisioona
12. divisioona (latinan sanasta divisio, jakaminen) voi tarkoittaa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
2 (täsmennyssivu)
2 (kaksi) tarkoittaa seuraavia asioita:
Kööpenhaminan hiippakunta
Kööpenhaminan hiippakunta on yksi Tanskan kansankirkon hiippakunnista. Hiippakunta koostuu Bornholmin, Dragørin, Frederiksbergin, Kööpenhaminan ja Tårnbyn kunnista. Hiippakunnan tuomiokirkko on Vor Frue Kirke Kööpenhaminassa. Hiippakunta muodostettiin vuonna 1922, kun Sjellannin hiippakunta jaettiin Roskilden ja Kööpenhaminan hiippakuntiin.
Kööpenhaminan piispa on Tanskan kirkon piispojen "ensimmäinen vertaistensa joukossa" (primus inter pares). Hän vihkii Tanskan kirkon uudet piispat ja vastaa siten jossain määrin Suomen tai Ruotsin kirkkojen arkkipiispaa.
Puerto de la Cruz
Puerto de la Cruz on kaupunki Orotavan laaksossa Teneriffan saaren pohjoisrannalla Santa Cruz de Tenerifen maakunnassa Kanariansaarilla Espanjassa. Puerto de la Cruz sijaitsee 37 kilometrin päässä saaren pääkaupungista Santa Cruz de Tenerifestä.
Puerto de la Cruzissa oli 31 804 asukasta vuonna 2008. Kaupungin pääelinkeino on turismi ja se on nykyään yksi Kanariansaarten suosituimpia matkakohteita. Ennen massaturismin aikoja kaupunki oli pieni kalastajakylä.
Historia
Puerto de la Orotava oli aluksi vain pieni kalastajakylä, joka kasvoi hiljalleen paikallisen kaupankäynnin, erityisesti sokerin ja viinin myynnin vilkastuessa. Kylästä tuli kuitenkin koko Teneriffan merkittävin satama v. 1706, kun siihen asti tärkein satama, Garachico, tuhoutui täysin tulivuorenpurkauksessa.
Kun Puerto hiljalleen kasvoi ja kehittyi, se lopulta itsenäistyi hallinnollisesti Orotavasta ja sai nimekseen Puerto de la Cruz ('Cruzin satama', käännettynä 'ristin satama').
Karnevaalit
Teneriffan suuret karnevaalit järjestetään vuosittain helmikuussa, ja vaikka niiden päätapahtumat sijoittuvatkin pääkaupunkiin Santa Cruziin, myös Puerto de la Cruzissa juhlistetaan karnevaaliaikaa erilaisin tapahtumin ja juhlin (fiestas).
San Andrés (Pyhä Andreas)
Pyhän Andreaksen päivän (29. marraskuuta) aattoa juhlitaan Puerto de la Cruzin lisäksi myös muualla Teneriffan pohjoisosissa. Traditioihin kuuluu mm. paahdettujen kastanjoiden ja suolaisen kalan syöminen tyypillisen kanarialaisen mojo-kastikkeen sekä gofio-jauhoseoksen kera.
Nähtävyyksiä
thumb|250px|Playa de Martiánez eli Martiánezin ranta Puerto de la Cruzissa. 250px|thumb|Casa de la Aduana eli tullirakennus
H. Guy Hunt
Harold Guy Hunt (17. kesäkuuta 1933 – 30. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Alabaman kuvernöörinä vuosina 1987–1993.
Hunt syntyi Holly Pondissa, Alabamassa. Hän liittyi asevoimiin ja palveli Korean sodassa. Hän meni naimisiin Helen Chambersin kanssa vuonna 1951, ja pari sai neljä lasta.
Hunt pantiin viralta vuonna 1993 väärinkäytösten johdosta. Vaimo Helenin kuoltua Hunt meni uusiin naimisiin vuonna 2005. Hän yritti huonolla menestyksellä paluuta politiikkaan. Hänellä todettiin keuhkosyöpä, johon hän lopulta kuoli.
Stellingwerfs
Stellingwerfs on hollannin alasaksan muoto, jota puhutaan Ooststellingwerfin ja Weststellingwerfin kunnissa Friisinmaalla, Alankomaissa. Vuonna 1999 ”kielen” puhujia oli 51 000.
Joidenkin tarkkailijoiden mielestä stellingwerfs sisältyy veenkoloniaalsiin, jota on puhuttu Noordwolden kylässä Weststellingwerfissä.
Monille alankomaalaisille stellingwerfs on helpoimmin luettavissa. Stellingwerfsiksi on modernia kirjallisuutta.
Kuten Het Bildt ja Leeuwarden, niin myös Weststellingwerf ja Ooststellingwerf lukeutuvat niihin Friisinmaan kuntiin, joissa ei puhuta friisiä.
Kollaboratiivinen editointi
Kollaboratiivinen editointi (engl. collaborative editing) tarkoittaa saman dokumentin muokkaamista tietokoneohjelmalla siten, että työhön osallistuu kaksi tai useampi henkilö. Keskeinen ero perinteiseen muokkaukseen on siinä, että muutokset tapahtuvat keskitetysti eikä muokattavaa dokumenttia tarvitse siirtää henkilöltä toiselle. Wikit sinänsä ovat esimerkki kollaboratiivisesta editoinnista. Monenlaisia dokumentteja voidaan muokata yhteistyössä, tyypillinen tapaus ovat erilaiset tekstidokumentit, esimerkiksi ohjelmointityökalut ja tekstieditorit. Toisaalta tietokoneohjelmien whiteboard-ominaisuudet, sillä kyse on samanaikaisesta piirtämisestä.
Kollaboratiivista editointia on sekä samanaikaista (synkronista) että eriaikaan tapahtuvaa (asynkronista). Esimerkkejä eriaikaisista järjestelmistä ovat Wikit, versionhallintajärjestelmät ja jotkin tekstinkäsittelyohjelmista, vaikkapa Microsoft Word. Samanaikaisia järjestelmiä ovat muun muassa SubEthaEdit, MoonEdit ja Gobby.
Minörin mukaan tekstin kollaboratiivinen muokkaaminen ei ole tiukasti joko synkroninen tai asynkroninen prosessi vaan kummallakin editointitavalla on käyttöä. Luonnostelu tai ideointi on tyypillisesti synkronista siinä missä esimerkiksi dokumentin katselmointi tehdään useimmiten eriaikaisesti.
Vaikkei Ignatin mukaan kollaboratiivinen editointi ole vielä yleistynyt, sitä on tutkittu yliopistopiireissä kauan. Kollaboratiivinen editointi kuuluu yhteistyön tietokonetukeen (collaborative co-operative work CSCW), joka on oma tietojärjestelmätieteen (information systems) osa-alue. Kollaboratiivisia editoreja on tutkittu jo 90-luvulla.
Toisena haasteena on tiedon yhdenmukaisuuden varmistaminen kaikkien käyttäjien kesken. Asynkronisissa järjestelmissä tämä onnistuu yleensä perinteisillä versiointimenetelmillä, mutta synkronisten järjestelmien haasteena on välittää päivittyvä tieto kaikille osapuolille mahdollisimman pian, ilman konflikteja sekä automaattisesti. Järjestelmän täytyy tunnistaa muutosten välinen kausaliteetti ja toteuttaa jonkinlainen automaattinen konfliktienratkaisu.
Lähteet
1. [http://www.ecscw.uni-siegen.de/1993/15.pdf Minör, Sten, & Magnusson, Boris. A Model for Semi-(a)Synchronous Collaborative Editing.]
2. Microsoft Word Tutorial
3. SubEthaEdit
4. MoonEdit
6. Ignat, C.L, Norrie, M. C, Customizable Collaborative Editor Relying on treeOPT Algorithm, Proc. of the European Conf. of Computer-supported Cooperative Work
7. Baecker, R.M, Glass, G, Mitchell, A, Posner, I, Conference on Human Factors in Computing Systems
Motion (Calvin Harrisin albumi)
Motion on skotlantilaisen DJ-tuottaja Calvin Harrisin neljäs studioalbumi. Sen julkaisivat Fly Eye Records sekä Columbia Records 31. lokakuuta 2014.
Jim Folsom, Jr.
thumb|right|Jim Folsom, Jr. James Elisha ”Jim” Folsom, Jr. (s. 14. toukokuuta 1949) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Alabaman kuvernöörinä 1993–1995. Hän syntyi Montgomeryssä poliitikko Jim Folsomin (Sr.) pojaksi.
Folsom meni vuonna 1977 naimisiin Marsha Guthrien kanssa, ja parilla on kaksi lasta. Folsom on toiminut kahteen otteeseen, 1987–1993 ja 2007–2011, Alabaman varakuvernöörinä. Kuvernööriksi hän nousi huhtikuussa 1993, kun hänen edeltäjänsä Guy Hunt oli pantu viralta rikostuomion jälkeen. Folsom pyrki vuonna 1994 jatkokaudelle kuvernöörinä, mutta hävisi marraskuun vaalissa republikaanisen puolueen ehdokkaalle Fob Jamesille.
The Platinum Collection (David Bowien albumi)
The Platinum Collection on David Bowien marraskuussa 2005 julkaistu kolmen CD-levyn kokoelma-albumi, joka sisältää kokoelmat The Best of David Bowie 1969/1974, The Best of David Bowie 1974/1979 ja The Best of David Bowie 1980/1987. The Best of David Bowie 1980/1987 julkaistiin yksittäisenä levynä maaliskuussa 2007.
Esikääntäjä
Esikääntäjä on ennen ohjelmointikielen kääntäjää suoritettava ohjelma. Esikääntäjä on ikään kuin erikoistunut tekstieditori. C-kielen esikääntäjä on erillinen itse C-kielestä, eikä esikääntäjä ymmärrä kielen rakenteita. C-kieleen esikääntäjän lisäämistä ehdotti Alan Snyder.
Esikääntäjä kehitettiin vakioitujen arvojen ja makrojen käsittelyyn sekä tiedostojen liittämiseen kuten BCPL:ssä ja PL/I:ssä. Myös muun muassa FORTRANiin on ollut saatavilla esikääntäjä.
Esimerkki esikääntäjän käytöstä C-kielen kanssa:
.. jossa määritellyn vakion  arvo   sijoitetaan esikääntäjän toimesta kohtiin, joissa sama merkkijono esiintyy.
M4 on yksi yleiskäyttöisistä "esikääntäjäkielistä".
Roskilden hiippakunta
Roskilden hiippakunta on yksi Tanskan kansankirkon hiippakunnista.
Roskilden hiippakunta perustettiin 1022. Hiippakuknta käsitti silloin Skoonen ja Sjællandin, Skooneen perustettiin kuitenkin oma hiippakunta, Lundin hiippakunta 1060.
Reformaation jälkeen hiippakunnan nimi muuttui Sjællandin hiippakunnaksi 1537. Vuonna 1536 Roskilden piispasta tuli Tanskan evankelis-luterilaisen kirkon primas, johtava piispa. Piispa asui Kööpenhaminassa, mutta Roskilden tuomiokirkko oli hiippakunnan tuomiokirkko.
Nykyuinen hiippakunta muodostettiin vuonna 1922, kun Sjellannin hiippakunta jaettiin Kööpenhaminan ja Roskilden hiippakuntiin. Hiippakunnan pääkirkko on Roskilden tuomiokirkko Roskilden kaupungissa.
Juho Liukkonen
Juho Liukkonen (s. 9. syyskuuta 1984) on suomalainen jääpalloilija, joka edustaa Ruotsin pääsarjassa pelaavaa IFK Vänersborgia. Pelipaikaltaan Liukkonen on keskikenttäpelaaja.
Pelaajaura
Liukkonen aloitti uransa Mikkelin Kamppareissa, jossa hän pelasi seitsemän kautta vuosina 2001–2007, joista neljä Bandyliigassa. Sen jälkeen hän siirtyi Helsingin IFK:n riveihin kahdeksi kaudeksi eli 2007–2009, jossa hän oli jälkimmäisellä kaudella voittamassa hopeaa HIFK:lle. Seuraavat viisi kautta 2009–2014 Liukkonen edusti Ruotsin kärkiseuroihin kuuluvaa Bollnäs GoIF:ia, joiden aikana hän saavutti Ruotsin mestaruushopeaa keväällä 2010. , Bollnäs-uraa häiritsi loukkaantumiset. Liukkonen palasi kauden 2014 jälkeen kotiseudulleen Mikkeliin Kampparien riveihin ja oli voittamassa seuralle sen toista Suomen mestaruutta. Ura Ruotsissa jatkui kolmen Kampparit-kauden jälkeen Ruotsissa – nyt IFK Vänersborgin riveissä. ,
Keväällä 2022 Liukkonen teki uuden 1+1 -vuotisen jatkosopimuksen IFK Vänersborgin kanssa.
Maajoukkueura
Liukkonen on edustanut 10 kertaa MM-kilpailuissa vuosina 2009–2019. Vuoden 2019 MM-kisojen jälkeen Juho Liukkosella oli kasassa 69 A-, 6 N-, 6 P-maaottelua.
Anthony Annan
Anthony Gildas Kofi Annan on ghanalainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigan FC Interissä. Annan on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Annan on pelannut Veikkausliigaa kausina 2014–2018 HJK:n joukkueessa 79 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia, kaikki kaudella 2017. Hän pelasi kaudella 2019 FC Interissä kuusi ja kaudella 2020 16 veikkausliigaottelua ja teki jälkimmäisellä kaudella yhden maalin FC Lahtea vastaan.
Annan on pelannut Ghanan maajoukkueessa 65 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Hänet pelasi viisi ottelua MM-kilpailuissa 2010.
A-maajoukkuemaalit
''Tilanne 2. lokakuuta 2018.''
Patrick Suves
Patrick Suves (9. joulukuuta 1983 Pori – 5. helmikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen jääpalloilija sekä urheilu- ja festivaalipromoottori.
Suves esiintyi ensimmäisen kerran Porin Narukerän edustusjoukkueessa jääpallon Bandyliigassa jo 16-vuotiaana. Neljän Narukerä-kauden jälkeen hän siirtyi pelaamaan Ruotsiin ja opiskelemaan Tukholman urheilukorkeakouluun. Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla I Divisioonassa Suves pelasi kolmen kauden ajan. Hän pelasi urallaan 8 juniorimaaottelua. Suveksen sisar Miska Suves ja veli Juri Suves ovat myös entisiä huippujääpalloilijoita.
Urheilu-uransa jälkeen Suves tunnettiin parhaiten toiminnastaan Yyteri BeachFutis-tapahtuman pääjärjestäjänä. Hänen johdollaan se nousi pienestä muutaman joukkueen beachfutisturnauksesta yhdeksi Suomen suurimmista kesätapahtumista. Parhaana vuotenaan Yyteri BeachFutis kokosi viikonlopun aikana Poriin Yyterin hiekkarannalle yli 70 000 kävijää. Suves oli myös mukana käynnistämässä vuonna 2011 ensimmäisen kerran järjestettyä Porispere-festivaalia.
Patrick Suves kuoli helmikuussa 2012 kotonaan Helsingissä 28-vuotiaana.
John Arden
John Arden (26. lokakuuta 1930 Barnsley – 28. maaliskuuta 2012 ) oli englantilainen näytelmäkirjailija. Hänen parhaana työnään pidetään vuonna 1959 julkaistua näytelmää Serjeant Musgrave's Dance (suom. Kersantti Musgraven tanssi). Muita näytelmiä ovat muun muassa Ars Longa, Vita Brevis, Live Like Pigs, The Workhouse Donkey ja Armstrong's Last Goodnight. Osan näytelmistään Arden kirjoitti yhdessä vaimonsa Margaretta D'Arcyn kanssa. "Britannian Brechtiksi" kutsuttu Arden kirjoitti myös romaaneja.
Elämä ja ura
Arden syntyi Yorkshiren Barnsleyssä lasitehtaan työnjohtajaisän ja opettajaäidin poikana. Toiseen maailmansotaan asti hän kävi paikallista koulua, mutta sodan sytyttyä hän meni yksityiskouluun Yorkshiren Sedberghiin.
Koulun jälkeen Arden palveli puolitoista vuotta Britannian armeijan tiedustelujoukoissa ja pääsi sitten Cambridgen yliopiston King’s Collegeen opiskelemaan arkkitehtuuria. Hän jatkoi alan opintoja Skotlannissa Edinburgh College of Art -taidekoulussa. Edinburghin vuosinaan Arden kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä All Fall Down koulunsa opiskelijateatterille. Valmistuttuaan 1955 hän muutti Lontooseen ja sai paikan arkkitehdin apulaisena.
Kirjoittaminen jatkui, ja vuonna 1957 hänen näytelmistään tuotettiin näyttämölle kokeellinen The Waters of Babylon. Sen menestyksen rohkaisemana hän jätti arkkitehdin työn ja ryhtyi kokoaikaiseksi kirjailijaksi. Hänen tuotantoonsa tuli poliittista aktivismia sen jälkeen kun hän avioitui yhteiskunnallisesti valveutuneen näyttelijän Margaretta D’Arcyn kanssa.
Ardenin näytelmät Suomessa
Kersantti Musgraven tanssin (Suomen Kansallisteatteri 1967) lisäksi Ardenin näytelmistä on suomeksi esitetty Hyvän hallituksen huolet (The Business of Good Government, Tampereen Ylioppilasteatteri 1965).
Tilly Fleischer
Los Angelesin olympialaisissa 1932 Fleischer sai keihäänheitossa pronssia ja sijoittui kiekonheitossa neljänneksi. Neljä vuotta myöhemmin kotikisoissaan Berliinissä hän voitti kultaa keihäässä heittämällä 45,18. Kiekonheittoon hän ei osallistunut. Voittonsa aikaan Fleischer oli 168 cm pitkä ja painoi 66 kg.
Pertti Porokari
Pertti Porokari (s. 14. syyskuuta 1964) toimi Insinööriliiton (IL) puheenjohtajana vuosina 2007–2016.
Ennen puheenjohtajuuttaan Porokari toimi Insinööriliiton yksityisen sektorin asiamiehenä 2003–2007. Hän aloitti Insinööriliiton väliaikaisena puheenjohtajana vuonna 2007 Matti Viljasen siirryttyä Akavan puheenjohtajaksi. Marraskuussa 2007 Porokari valittiin varsinaiseksi puheenjohtajaksi. Hänet valittiin toiselle nelivuotiskaudelle marraskuussa 2011. Kolmannelle puheenjohtajakaudelle Porokari valittiin marraskuussa 2015. Toukokuussa 2016 liiton edustajakokous erotti liiton hallituksen ja puheenjohtaja vaihtui kesken puheenjohtajakauden.
Porokari on ollut Akavan hallituksen jäsen vuodesta 2007 ja varapuheenjohtaja toimikaudella 2010–2011. Lisäksi hän on ollut Ylemmät Toimihenkilöt YTN:n varapuheenjohtaja (2007–2011) ja puheenjohtaja (2012–) sekä Teollisuuden palkansaajien varapuheenjohtaja (2008–2010, 2013–) ja puheenjohtaja (2011–2012).
Aavikkoleguaanit
Aavikkoleguaanit (Dipsosaurus) on leguaanien heimoon (Iguanidae) kuuluva liskosuku. Siihen luetaan kaksi lajia: Meksikossa ja Yhdysvalloissa elävä aavikkoleguaani (Dipsosaurus dorsalis) sekä Isla Santa Catalina -saarella Meksikossa elävä Dipsosaurus catalinensis.
Nimi Dipsosaurus tulee sanoista dipsa ’janoinen’ ja sauros ’lisko’.
Kuvaus
Aavikkoleguaanit ovat pienikokoisia leguaaneja: aikuiset yksilöt painavat 25–75 grammaa. Muiden leguaanien tapaan ne ovat pääosin kasvinsyöjiä, mikä on epätyypillistä alle sadan gramman painoisille liskoille. On mahdollista, että aavikkoleguaanien suosima korkea lämpötila mahdollistaa kasvien sulattamisen liskojen pienestä koosta huolimatta.
Evoluutio ja fossiilit
Aavikkoleguaanit edustavat todennäköisesti leguaanien vanhinta nykypäivään säilynyttä kehityslinjaa. Molekyylikellon avulla kehityslinjan iäksi on arvioitu noin 38 miljoonaa vuotta, ja sen vanhimmat tunnetut fossiilit kuuluvat eoseenilla noin 35 miljoonaa vuotta sitten eläneelle Queironius praelapsus -lajille. Toiseksi vanhimmat tunnetut samalle kehityslinjalle kuuluvat fossiilit ovat mioseenilta: aavikkoleguaani (Dipsosaurus dorsalis) ilmestyi Nebraskassa varhaismioseenilla, ja Armandisaurus explorator -laji tunnetaan keskimioseenin New Mexicosta.
Kaikki nykyiset leguaanisuvut sisältävät kladogrammi:
Niilo Hakkarainen
Niilo Heikki Hakkarainen (22. joulukuuta 1927 Iisalmen maalaiskunta – 18. heinäkuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1970–1991. Tehtävässä hän seurasi vuorineuvos Juuso Waldenia. Hakkarainen uudisti suomalaista puunjalostusta ja modernisoi yrityksen liikkeenjohtoa vastaamaan globalisoituvan kilpailun edellytyksiä 1900-luvun loppupuolella.
Hakkarainen julkaisi muistelmansa Oravanpyörässä vuonna 1993 (Rosworth Limited/Werner Söderström Osakeyhtiö 1993. ISBN 951-0-18905-7).
Tanskan kuntauudistus
Tanskan kuntauudistus tarkoittaa seuraavia kuntauudistuksia:
Kannas
thumb|Kapea kannas [[Bruny Island|Brunyn saarella Tasmaniassa.]] thumb|[[Etelä-Amerikka|Etelä- ja Pohjois-Amerikan yhdistävä Panamankannas kartalla.]]
Kannas on kahta vesialuetta kuten meriä erottava ja kahta laajempaa maa-aluetta yhdistävä kapea maa-alue. Kannas-nimitystä on myös käytetty erisnimenä Karjalankannaksen lyhyempänä muotona varsinkin toisen maailmansodan aikaa käsittelevissä suomalaisissa lähteissä, jos sekaantumisen vaaraa muihin kannaksiin ei ole ollut.
Suomessa on paljon järvikannaksia, joista useimmat ovat koostuneet soraharjuista syntyen jääkauden jälkeen mannerjään vetäytyessä.
Zilog Z80
thumb|[[ZX Spectrumissä käytetty Z80-klooni, NEC D780C]] pienoiskuva|Z80-prosessorin arkkitehtuurikaavio. thumb|[[LQFP-versio Z80-suorittimesta]] Zilog Z80A on Zilogin valmistama 8-bittinen mikroprosessori, joka tuli markkinoille vuonna 1976. Se on binääriyhteensopiva Intelin 8080:n kanssa mutta sisältää runsaasti laajennuksia mm. käskykantaan. Z80 oli ominaisuuksiensa ja edullisuutensa vuoksi aikansa suosituimpia mikroprosessoreita, ja sitä käyttivät mm. MSX, Spectravideo, Amstrad CPC, ZX Spectrum, Nintendo Game Boy, Commodore 128, useimmat CP/M-koneet sekä monet Texas Instrumentsin graafiset laskimet.
Ensimmäinen etukäteen ohjelmoiduille äänenväreille muistitilaa tarjonnut syntetisaattori Sequential Circuits Prophet 5 perustuu Z80-prosessoriin. Moog Source -syntetisaattorin ohjaus ja ohjelmointi pohjautuu myös tähän prosessoriin.
Historia
Z80:n suunnittelivat Inteliltä lähteneet Zilogin perustajat Federico Faggin ja Ralph Ungermann sekä Masatoshi Shima. Tavoitteena oli kehittää Intel 8080:n kanssa yhteensopiva mutta sitä nopeampi suoritin.
Ian McLagan
Ian Patrick McLagan (12. toukokuuta 1945 Hounslow – 3. joulukuuta 2014 Austin, Texas, Yhdysvallat ) oli englantilainen kosketinsoittaja, joka soitti rock-yhtyeissä Small Faces ja The Faces. Vuonna 1999 hän vieraili kosketinsoittajana suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen Hittihökkeli-levyllä.
McLagan julkaisi muistelmat All the Rage.
Jean Hansen
Hansen pyöräili maansa joukkueessa, joka sijoittui jaetulle viidennelle tilalle 4 000 metrin takaa-ajossa Helsingin olympialaisissa 1952. Hän voitti maansa mestaruuskilpailuista yhteensä seitsemän mitalia, joista kolme oli kultaisia ja kilpaili ammattilaisena vuosina 1956–1960.
Gyldén
Gyldén on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Lars Bender
Lars Bender (s. 27. huhtikuuta 1989 Rosenheim, Baijeri, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja puolustaja. Hän edusti Saksan 2. Bundesliigassa TSV 1860 Müncheniä vuosina 2006–2009 ja Bundesliigassa Bayer 04 Leverkusenia vuosina 2009–2021. Hän oli pitkään Leverkusenin joukkueen kapteeni. Hänellä on identtinen kaksoisveli Sven Bender, ja molemmat lopettivat pelaajauransa Bayer Leverkusenissa samalla kertaa toukokuussa 2021.