cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fanifiktio
Tyylilajit
Kahden hahmon parittamisesta käytetään usein termiä shippaaminen (engl. shipping). Joillekkin ”shipeille” saattaa olla fanien keskuudessa vakiintuneita nimiä. Jos kirjoittaja pitää jotakin paria erottamattomana, eikä hyväksy näille muita pareja, parista saatetaan käyttää nimitystä OTP (englannin sanoista One True Pairing).
Konstantínos Karamanlís
Konstantínos G. Karamanlís (, 8. maaliskuuta 1907 Kupkoy (nyk. Próti), Makedonia, Osmanien valtakunta – 23. huhtikuuta 1998 Ateena, Kreikka) oli juristi ja poliitikko, joka toimi Kreikan pääministerinä vuosina 1955–1963 ja 1974–1980 sekä Kreikan presidenttinä 10. toukokuuta 1980 – 10. maaliskuuta 1985 ja uudelleen 5. toukokuuta 1990 – 10. maaliskuuta 1995.
Nuoruus
Karamanlíksesta tuli Kreikan kansalainen vuonna 1913, sen jälkeen kun Makedonia oli vapautunut toisen Balkanin sodan jälkeen. Hänen isänsä Geórgios Karamanlís oli opettaja, joka oli taistellut Kreikan Makedonian sodassa vuosina 1904–1908. Karamanlís opiskeli oikeustiedettä Ateenan yliopistossa vuosina 1925–1929. Suoritettuaan armeijan vuosina 1930–1935 hän toimi lakimiehenä Sérresin kaupungissa. Karamanlís aloitti oman poliittisen uransa konservatiivisessa kansanpuolueessa ja hänet valittiin parlamentin jäseneksi ensimmäisen kerran 28-vuotiaana 1930-luvun puolivälissä. Karamanlís muutti Ateenaan vuonna 1941 ja toimi yleisten töiden ministerinä Kreikan sisällissodan jälkeen 1947.
Vuosien 1946 ja 1955 välillä Karamanlís oli työministeri, liikenneministeri, sosiaaliministeri, puolustusministeri ja yleisten töiden ministeri.
Ensimmäinen pääministerikausi 1955–1963
Karamanlís muodosti oman poliittisen puolueen, Kansallisradikaali unioni, (ERE) vuonna 1956. Kreikan kansantuote kasvoi 70 prosenttia Karamanlísin johdolla vuosina 1955–1962, ja hinnat pysyivät vakaina. Karamanlís ei myöntänyt kotiinpaluuoikeutta kreikkalaiselle, jotka olivat paenneet kommunistimaihin. Kreikan kommunistinen puolue oli kielletty. Uusi vasemmistopuolue, Yhdistynyt demokraattinen vasemmisto, (EDA) oli saanut toimintaoikeuden vuonna 1951. Karamanlísin oma puolue Kansallisradikaalit voitti vaalit vuosina 1956, 1958 ja 1961. Karamanlís joutui eroamaan pääministerin virasta kesällä 1963. Syynä olivat erimielisyydet kuningashuoneen kanssa ja epäilyt epädemokraattisten keinojen käytöstä. Karamanlís käytti hyväkseen poliittista painostusta upseerikunnan ja TEA-ryhmien avulla ennen 1961 vaaleja.
Eurooppalainen visio
Karamanlís ajoi voimakkaasti Kreikan liittymistä EEC:n jäseneksi vuodesta 1958 lähtien. Hän tapasi eurooppalaisia johtajia, kuten Saksan Konrad Adenaueria ja Ranskan Charles de Gaullea. Kaksi vuotta kestäneissä neuvotteluissa Brysselissä hänen lobbauksensa tuotti tuloksia: Kreikka hyväksyttiin laajentumisneuvotteluissa EEC:n kauppakumppaniksi. Sen ansiosta päättyi Kreikan taloudellinen eristyneisyys ja sen poliittinen ja taloudellisen riippuvuus Yhdysvaltain taloudellisesta ja sotilaallisesta avusta. Kreikasta tuli myös Pohjois-Atlantin liitto NATOn jäsenvaltio. Kreikka erotettiin Euroopan neuvostosta sotilasdiktatuurin ajaksi 1967–1974. Karamanlís tiivisti yhteistyötä EEC:n kanssa tultuaan uudelleen valituksi pääministeriksi. Kreikasta tuli EEC:n täysjäsen 1. tammikuuta 1981.
Maanpaossa
Marraskuun 1963 vaaleissa Kansallisradikaali unioni kärsi vaalitappion Geórgios Papandréoun Keskustaunionille. Karamanlís vietti tämän jälkeen vapaaehtoisesti maanpaossa seuraavat 11 vuotta Pariisissa, Ranskassa. Turkin vallattua Kyproksen sotilasdiktatuuri lopullisesti hajosi ja menetti poliittisen merkityksensä vuonna 1974. Presidentti Faídon Gkizíkis kutsui koolle vanhan kaartin poliitikot 23. heinäkuuta 1974. Karamanlís oli ollut voimakas sotilasjuntan arvostelija. Gkizíkis pyysi Karamanlísta pääministeriksi marraskuun 1974 vaalivoiton jälkeen.
Toinen pääministerikausi 1974–1980
Vuonna 1977 Uusi demokratia voitti jälleen vaaleissa 173 äänellä ja Karamanlís jatkoi pääministerinä vuoteen 1980 saakka.
Ensimmäinen ja toinen presidenttikausi
Karamanlís valittiin Kreikan tasavallan presidentiksi vuonna 1980. Hän erosi vuonna 1985, ja hänen seuraajansa oli ensin lyhytaikaisesti virkaatekevänä Ioánnis Alevrás ja sitten Chrístos Sartzetákis.
Vuonna 1990 Karamanlís oli uudelleen valittu presidentiksi konservatiivisen parlamentin enemmistöllä, ja hän toimi presidenttinä vuoteen 1995, hänen seuraajansa oli Konstantínos Stefanópoulos.
Karamanlísin merkittävyys poliitikkona
Karamanlís vetäytyi politiikasta 88-vuotiaana vuonna 1995. Voitettuaan viidet parlamenttivaalit, toimittuaan 14 vuotta pääministerinä ja 10 vuotta tasavallan presidenttinä. Hän toimi yli 60 vuotta aktiivipolitiikassa. Pitkästä palveluksestaan demokratian puolesta ja Euroopan yhdentymisen pioneerina Euroopan unionin alkuaikoina hänet on palkittu yhdellä arvostetuimmista eurooppalaisista palkinnoista, Kaarlen palkinnolla vuonna 1978. Hän kuoli lyhyen sairauden jälkeen 91-vuotiaana vuonna 1998.
Karamanlísia on kiitetty Kreikan talouden nopean kasvun edistäjänä vuosina 1957–1961 ja toiminnasta Kreikan liittämisestä Euroopan unionin jäseneksi. Karamanlísin kannattajat ovat käyttäneet hänestä nimitystä Ethnárchis (”kansan johtaja”). Hän sai osakseen kritiikkiä Olympic Airlinesin ja Emporiki Bankin kansallistamisesta, joka oli vastoin hänen keskustaoikeistolaista suuntautumistaan.
Mozdok
Asukasluvun kehitys
Vuonna 2002 kaupungin väestöstä oli venäläisiä 62,7 %, osseetteja 7,7 %, armenialaisia 6,1 %, kumykkejä 4,6 %, tšetšeenejä 4,3 %, kabardeja 3,2 % ja korealaisia 2,4 %.
Historia
Mozdok perustettiin vuonna 1759 ja kaupunginoikeudet se sai 1785. Grigori Potjomkin perusti kylään linnoituksen vuonna 1763 ja siirrätti 517 perhettä Volgan kasakoita sinne.
Guinean presidentti
Guinean tasavallan presidentti on Guinean valtionpäämies sekä maan asevoimien ylipäällikkö. Guinean nykyinen presidentti on Mamady Doumbouya.
Colorado State Capitol
Colorado State Capitol on Yhdysvaltain Coloradon osavaltion lainsäädäntörakennus Denverissä. Rakennuksessa toimii Coloradon yleiskokous ja siellä sijaitsee myös Coloradon kuvernöörin toimisto. Arkkitehti Elijah E. Myersin suunnitteleman rakennus valmistui 1890-luvulla, ja rakennus otettiin käyttöön 1894. Rakennusmateriaalina käytettiin Coloradon valkoista graniittia.
Itä-Friisian kreivikunta
Itä-Friisian kreivikunta oli kreivikunta Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan sisällä, nykyisen Itä-Friisian paikkeilla.
Frankkien valtakaudella Friisinmaa jakautui päälliköiden hallinnoimiksi pieniksi alueiksi. Frankkien valtakunnan jakauduttua Friisinmaa jäi osaksi valtakunnan itäosaa, josta kehittyi Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta. Hollanti valloitti ajan saatossa Länsi-Friisian, mutta Itä-Friisiassa jatkui hajanainen päälliköiden valta aina 1400-luvulle saakka.
Focko Ukenan johtaman talonpoikaiskapinan jäljiltä oli epäselvää, kuka hallitsi Itä-Friisiaa. Mahtisuvut kiistelivät maan omistuksesta, mutta hiljalleen Cirksena-suku saavutti valta-aseman. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik III päätti läänittää koko Itä-Friisian kreivikunnaksi paikalliselle aateliselle Ulrik Cirksenalle, josta tuli Itä-Friisian ensimmäinen kreivi Ulrik I vuonna 1464.
Itä-Friisia säilyi hallinnollisesti osana Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa vuoteen 1744 asti, jolloin viimeinen kreivi Carl Edzard kuoli lapsettomana ja Preussi miehitti maan.
Split
thumb|[[Diocletianuksen palatsi]] thumb|Ilmakuvaa kaupungin satamasta ja Diocletianuksen palatsista
Melampus
Melampus ( ’mustajalka’) oli kreikkalaisessa mytologiassa Amythaonin ja Eidomenen poika, ja Biaksen ja Aiolian veli. Häntä pidettiin antiikin Kreikan ensimmäisenä kuolevaisena profeettana ja lääkärinä. Hänen uskotaan myös olleen ensimmäinen kreikkalainen, joka uhrasi Dionysokselle.
Split
Split on Split-Dalmatian maakunnan pääkaupunki Kroatiassa, Adrianmereen pistävällä niemimaalla. Se on historiallisen Dalmatian alueen tärkein kaupunki. Vuonna 2001 kaupungissa laskettiin asuvan 188 694 asukasta ; arvio vuonna 2007 on noin 221 500 asukasta.
Melampus
Dionysos-kultti
Herodotos kertoo, että Melampus sai ensi kosketuksensa Dionysos-kulttiin joko Kadmoksella ja Foinikiassa, tai vaihtoehtoisesti Egyptissä. Dionysos rinnastettiin samanlaisten kulttimenojen vuoksi egyptiläiseen Osiris-jumalaan. Hän toi myös myytit Kronoksesta ja titaanien kamppailusta ensimmäisenä Egyptistä. Lisäksi hänen nimiinsä on laitettu tapa sekoittaa vettä ja viiniä.
Split
Historiaa
Kaupunki on syntynyt keisari Diocletianuksen palatsin ympärille. Diocletianus oli kotoisin Dalmatian rannikolta. Diocletianuksen aikaan alueen merkittävin kaupunki oli Salona, joka sijaitsee Splitistä muutama kilometri sisämaahan päin. Hän asettui Splitiin rakennuttamaansa palatsiin erottuaan virasta heikon terveytensä takia noin vuonna 305. Diocletianus on haudattu palatsin alueella sijaitsevaan mausoleumiin, joka nykyisin toimii kirkkona. Palatsi ympäristöineen on Unescon maailmanperintökohde.
Melampus
Fylakoksen karja
Hänen veljensä Bias halusi palavasti mennä naimisiin Neleuksen tyttären, Peron kanssa, mutta tämän isä halusi tästä myötäjäisin Fylakoksen karjan Fylakesta. Biaksen ei kuitenkaan onnistunut varastaa koiran vartioimaa karjaa. Melampus yritti puolestaan varastaa karjan veljelleen, joskin hän aavisti, että hän tulisi jäämään kiinni. Hän tulikin vangituksi ja heitetyksi tyrmään vuodeksi. Kun vuosi oli lähes kulunut, kuuli hän termiittien juttelevan, että ne vihdoin saisivat syötyä tiensä katon lävitse huomisaamuun mennessä. Melampus vaati välitöntä huoneen vaihtoa, ja lähes heti tämän jälkeen kattohirsi murtuikin sorruttaen koko hänen vanhan huoneensa kasaan.
Split
Historiaa
Keskiajalla Split kuului Kroatiaan, myöhemmin Kroatia-Unkarin kuningaskuntaan. Sen itsenäisyys oli varsin suurta: vuonna 1312 kaupunki löi omaa rahaansa. Venetsialaisten vallattua kaupungin 1420 sen virallinen kieli vaihtui italiaksi, vaikka väestö oli pääosin kroaatteja. Venetsian vallan romahtaessa 1797 kaupunki siirtyi Napoleonille ja sitten Itävalta-Unkarille.
Melampus
Argoksen naisten parantaminen
Proitoksen, Tirynsin kuninkaan, tyttäriin iski mielenvikaisuus, koska he olivat käyttäytyneet epäkunnioittavasti joko Dionysos-kulttia tai toisen version mukaan Heran kuvaa kohtaan. Toisten lähteiden mukaan tämä tapahtui Anaksagoraan hallituskauden aikana. Siten nämä kolme tytärtä Ifinoe, Ifianassa ja Lysippe riehuivat pitkin Argolista ja koko Peloponnesosta. Melampus tarjoutui parantamaan heidät, mutta vaati palkkiokseen kolmasosaa valtakunnasta. Proitos kieltäytyi, mutta kun tauti paheni ja levisi muihinkin Argoksen naisiin, kuningas suostui Melampuksen tarjoukseen, vaikka tämä nyt pyysi kolmannesta myös veljelleen Biakselle.
Split
Historiaa
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Split oli vastamuodostuneen Jugoslavian tärkein satama Adrianmeren rannikolla. Se yhdistettiin rautatiellä muuhun Jugoslaviaan.
Melampus
Argoksen naisten parantaminen
Niin Melampus seurasi naisia Sikyoniin. Ifinoe oli jo kuollut, mutta muut naiset hän pystyi parantamaan samalla kun Ifianassa ja Lysippe puhdistettiin Artemiin pyhäkössä Aroaniassa. Kerrotaan, että Anigros-joen kalat tulivat syötäväksi kelpaamattomiksi, koska Melampus saastutti joen veden upottamalla sinne sovitusuhrit.
Split
Maantiede
Split sijaitsee Žrnovnica-joen länsipuolella ja Jadarin itäpuolella. Niemimaan länsilaidalla kasvaa Marjan-metsä.
Melampus
Argoksen kuningas
Kun Melampus ja Bias olivat molemmat saaneet kolmanneksen kuningaskunnasta, Melampus nai Ifianassan, Proitoksen tyttären. Diodoros Sisilialaisen mukaan hän meni naimisiin Ifianeiran, Megapentheksen tyttären, kanssa. He saivat lapset Antifates, Abas, Bias, Mantios, Manto ja Pronoe. Melampuksesta tuli kokonaisen ennustajien sukukunnan, melampodidien, kantaisä.
Split
Ilmasto
Split kuuluu Välimeren aurinkoisimpiin paikkoihin, vuodessa mitataan 2 700 tuntia auringonpaistetta. Vuoden kuuminta aikaa ovat heinä- ja elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on lähes 30 astetta. Keskimääräinen alin on kylmimmillään tammikuussa +5 astetta. Sadetta saadaan eniten talvella, marras-joulukuussa tulee yli sata millimetriä kuussa, kesällä 30–50 mm kuussa.
Elinkeinoelämä
Splitin ilmasto on välimerellinen: heinäkuun maksimilämpötila 36 °C, ja sateet ajoittuvat talvipuolelle vuotta. Niinpä matkailu sekä viinin ja oliivien viljely ovat alueelle tyypillisiä elinkeinoja.
Kauppa ja turismi ovat nykyisin tärkeimmät työllistäjät. Splitissä on sementti- ja kemianteollisuutta, laivatelakka ja alumiinisulatto. Splitin satamasta on säännölliset lauttayhteydet lähisaarille sekä Kreikkaan ja Italiaan.
Urheilu
Kaupungin suurin jalkapallojoukkue on HNK Hajduk Split, joka pelaa pelinsä Stadion Poljudilla. Seuran viimeisin mestaruus on vuodelta 2005.
Koripalloa kaupungissa pelaa KK Split, joka on muun muassa voittanut Euroopan mestaruuden kolmesti.
Kaupunki toimi vuoden 2009 Käsipallon MM-kisojen näyttämönä. Myös yleisurheilun EM-kisat 1990 pidettiin kaupungissa.
Splitissä sijaitsevalta Bačvicen hiekkarannalta on lähtöisin picigin-pallopeli.
Jochen Bachfeld
Jochen Bachfeld (s. 17. lokakuuta 1952 Sülte) on itäsaksalainen entinen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Bachfeld voitti Montréalin 1976 olympialaisissa kultaa välisarjassa eli alle 67-kiloisissa. Hän voitti iranilaisen A. Bahri-Khomanin kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä, kreikkalaisen A. Iliadisin pistein 5–0, neuvostoliittolaisen V. Ratškovin pistein 5–0, kanadalaisen Carmen Rinken pistein 4–1, romanialaisen Victor Zilbermanin pistein 3–2 sekä loppuottelussa venezuelalaisen Pedro Gamarron pistein 3–2.
Arvo Lempiranta
Arvo Johan Hjalmar Lempiranta, sukunimi aik. Liljestrand (30. syyskuuta 1860 Parainen – 3. toukokuuta 1914 Vaasa) oli suomalainen kruununnimismies ja kirjallisuuden suomentaja.
Lempirannan vanhemmat olivat Karl Konrad Kasimir Liljestrand (s. 1826) ja Eleonora Gustava Grönberg (s. 1830). Lempiranta oli naimisissa vuodesta 1888 Atla Toini Maria Berghällin (s. 1868) kanssa.
Lempiranta (Liljestrand) toimi nimismiehenä Konginkankaalla 1890–1897 ja Jalasjärvellä 1898–1900.
Suomennoksia
Nimellä Arvo Liljestrand: Nimellä Arvo L-nd: Nimellä Arvo Lempiranta:
Uusi luokka
Uusi luokka on jugoslavialaisen Milovan Djilasin kehittämä teoria, jonka mukaan entisissä sosialistissa maissa nousi valtaan uusi hallitseva ja omistava luokka, poliittisten byrokraattien luokka. Djilasin mukaan luokka sai alkunsa kommunistisesta ammattivallankumouksellisten joukosta, joka vallankumouksen jälkeen otti yksityisomaisuuden näennäisesti yhteiskunnan omaisuudeksi, mutta todellista omaisuuden hallinta- ja omistusvaltaa käyttivät kommunistisen puolueen byrokraatit.
Sisältö
Sisällysluettelo
Lainaus
Time I
Time I on metalliyhtye Wintersunin studioalbumi, joka on myös konseptialbumi. Yhtyeen perustajajäsen Jari Mäenpää on ilmoittanut julkaisevansa levyn kahdessa osassa – Time I ja Time II. Syitä tähän Mäenpään mukaan on muun muassa se, että materiaalia levylle on vuosien saatossa kerääntynyt niin paljon, ettei se mahtuisi yhdelle CD-levylle, eivätkä tekijät halunneet jättää mitään pois tulevalta albumilta.
Albumi julkaistiin 19. lokakuuta 2012 Nuclear Blastin kautta. Alkuperäisen suunnitelman mukaan albumi piti julkaista jo marraskuussa 2006, mutta julkaisu siirtyi albumin äänityksissä ja miksauksessa tapahtuneiden viivästysten vuoksi.
Albumin molempien osioiden pituudeksi on luvattu noin 40 minuuttia. Yhtyeen virallisilla Facebook-sivuilla on jo nähtävissä materiaalia ensimmäisen levyn äänityssessioista. Levyn toista osaa kaavailtiin julkaistavaksi vuonna 2013, mutta sen julkaisu on yhä viivästynyt.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä 7 viikkoa.
Vaasan Osake-Pankki
Vaasan Osake-Pankki (Wasa Aktie-Bank) oli vuonna 1879 Vaasassa perustettu liikepankki. Pääkonttorin lisäksi sillä oli 23 sivukonttoria, joista yksi sijaitsi Helsingin Eteläesplanadilla Wasa Aktiebankin talossa. Wasa Aktie Bankilla oli 160 miljoonan markan talletukset vuonna 1920.
Historia
Pankkihankkeen alullepanija oli Joachim Kurtén, joka järjesti vaasalaisten kauppiaiden ja liikemiesten kanssa alustavan osakemerkinnän syksyllä 1878. Pankin perustava kokous pidettiin joulukuussa 1878. Yleisölle pankki avasi ovensa 4.8.1879.
Vaasan Osake-Pankki oli erityisesti pohjalaisten viljakauppiaiden pankki.
Vuonna 1920 Vaasan Osake-Pankki, helsinkiläinen Landtmannabanken ja Turun Osakepankki yhdistyivät Suomen Liittopankiksi. Se sulautui 1931 osaksi Helsingin Osakepankkia, jonka puolestaan Yhdyspankki osti vuonna 1986.
Hjalmar Sandelin
Hjalmar Edvard Sandelin (2. joulukuuta 1852 Jyväskylä – 22. syyskuuta 1877 Jyväskylä) oli suomalainen pormestari ja kirjallisuuden suomentaja.
Sandelinin vanhemmat olivat kaupunginviskaali, kuvernementinsihteeri Jakob Edvard Sandelin (1829–1890) ja Amanda Matilda Dahlberg (1832–1862). Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1871 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1876.
Folkvinus
Folkvinus, Folquinus tai Folkvin oli mahdollisesti keskiaikainen Suomen piispa 1100-luvun lopulla tai 1200-luvun alussa. Folkvinuksen historiallisuudesta ei ole varmoja todisteita.
Palmsköldin katkelman vanhemman, todennäköisesti 1400-luvulta peräisin olevan osan perusteella Folkvinus oli Suomen piispana ennen Tuomasta mutta Rodolfuksen jälkeen.
Hjalmar Sandelin
Suomennoksia
Nimellä ''Hj. Sandelin'': Nimellä ''Hj. Hietala'':
Folkvinus
Muut tiedot Folkvinuksesta perustuvat Paavali Juustenin 1500-luvulla laatimaan Suomen piispainkronikkaan, mutta näiden tietojen todenperäisyys on sangen kyseenalainen. Piispainkronikan mukaan Folkvinus olisi ennen Suomeen tuloaan toiminut Uppsalan tuomiokapitulissa, mistä johtuen häntä on arveltu benediktiinimunkiksi. Jarl Gallénin mukaan piispainkronikan maininta Folkvinuksen kaudella vuonna 1198 tapahtuneesta Turun hävityksestä on sekaannus vuoden 1318 Turun tuhoamisen kanssa.
Yhtenä mahdollisuutena on pidetty, että Folkvinus olisi ollut se henkilö, jonka nimittämiseen Suomen piispaksi paavi Innocentius III antoi tämän aviottomasta syntyperästä huolimatta luvan 30. lokakuuta 1209 päivätyssä Ex tuarum -kirjeessä. Tällöin Folkvinus olisi kuollut ennen vuotta 1216, jolloin paavi määräsi jälleen täytettäväksi Suomen piispanistuimen. Folkvinus on kuitenkin saattanut elää jo aiemmin ja hän on voinut olla myös samaisessa Ex tuarumissa kuolleeksi mainittu edellinen Suomen piispa.
Markku Hakulinen
Markku Pauli Hakulinen (27. helmikuuta 1956 Joensuu – 9. lokakuuta 1990 ) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi vuosina 1975–1985 yhteensä 272 SM-liigaottelua Kooveen, Kiekkoreippaan ja HPK:n joukkueissa. Hakulinen pelasi 35 A-maaottelua ja edusti Suomea vuonna 1980 Lake Placidin talviolympialaisissa.
Perhe
Hakulisen veli on yli 300 jääkiekon pääsarjaottelua pelannut Yrjö Hakulinen. Markku Hakulisen poika Anrei Hakulinen pelaa myös jääkiekkoa pääsarjatasolla.
Kävijäseuranta
[[Kuva:Vihtori-kavijaseuranta.png|thumb|300px|Hakusanaraportti Vihtorin kävijäseurannassa]]
Eindhoven
thumb|250px|Liittoutuneet saapuvat Eindhoveniin kaupungin vapauttamisen jälkeen vuonna 1944Eindhoven ([ˈɛintˌɦoːvə(n)] ) on kaupunki Alankomaiden Pohjois-Brabantin maakunnassa. Kaupungissa on 219 877 asukasta (vuonna 2010). Se on maan eteläosien suurin ja koko maan viidenneksi suurin kaupunki sekä tärkeä talouskeskus: kaupungin metropolialueen väkiluku on yli 725 000. 40 prosenttia Alankomaiden investoinneista tutkimukseen ja tuotekehitykseen tehdään Eindhovenin alueella.
Kävijäseuranta
Kävijäseuranta eli webanalytiikka on verkkosivuston kävijäliikenteen tilastointia ja tutkimista. Kävijäseurannan tuottamaa tietoa hyödynnetään verkkosivujen käytettävyyden ja tuottavuuden kehittämisessä, ja se voi toimia päätöksenteon tukena esimerkiksi markkinointipanostusten kohdennuksen ja painotuksen valitsemisessa.
Eindhoven
Alun perin kaupunki sijaitsi Dommel- ja Genderjokien yhtymäkohdassa, mutta nykyään vain Dommel virtaa sen läpi.
Kävijäseuranta
KPI ja konversio
Verkkopalvelun kehittäminen kävijäseurantaa hyödyntämällä aloitetaan määrittelemällä KPI:t (key performance indicator). KPI-termillä tarkoitetaan kriteereitä, joita päätetään seurata verkkopalvelun kehittymisessä. KPI:t voivat olla yksittäisiä määreitä tai niiden välisiä suhteita. Konversio on tavoite, yleensä jokin käyttäjän suorittama toiminto, johon verkkopalvelun käyttäjä pyritään ohjaamaan ja jolla määritellään verkkosivun konversio. Konversio voi olla esimerkiksi jokin seuraavista:
Eindhoven
Historia
Brabantin Herttua Hendrik I myönsi Eindhovenille kaupunkioikeudet vuonna 1232. Kaupungissa oli tuolloin noin 170 rakennusta, ja kaupunginmuurin ulkopuolella seisoi pieni linna. Yksi kaupungin perustamiseen vaikuttanut tekijä oli sen sijainti Liègestä Hollantiin johtavalla kauppareitillä.
Kävijäseuranta
KPI ja konversio
Käyttäjän suorittaessa jonkin etukäteen tavoitteeksi määritellyn toiminnon, tapahtuu konversio. Osa analytiikkaohjelmistoista antaa mitata konversioprosenttia, eli prosentuaalista osuutta sivuston tavoitteen toteuttavista kävijöistä verrattuna kaikkiin kävijöihin. Tätä prosenttia nostettaessa sivuston tehokkuus kasvaa, kun yhä suurempi osa kävijöistä saadaan toteuttamaan sivustolle asetettuja tavoitteita.
Eindhoven
Historia
Eindhoven liitettiin Alankomaihin vuonna 1629. Kaupungin kasvu lähti vauhtiin vasta teollisen vallankumouksen myötä 1800-luvulla, ja nykyään kaupunki on väkiluvultaan Alankomaiden viidenneksi suurin: asukkaita on noin 220 000. Toisen maailmansodan pommitukset (Operaatio Market Garden) tuhosivat suuria osia kaupungista.
Kävijäseuranta
Kävijäseurantaohjelmistojen tarjoama tieto
Kävijäseurantaohjelmat näyttävät yleensä ainakin seuraavia tietoja kävijöistä:
Eindhoven
Historia
Suuryritykset kuten Philips ja DAF ovat tehneet Eindhovenista tärkeän teollisuuden ja teknologian keskuksen Alankomaissa. Eindhoven on myös tärkeä rautateiden solmukohta.
Kävijäseuranta
Kävijäseurantaohjelmistojen tarjoama tieto
Muita yleisimpiä ohjelmistojen näyttämiä tietoja ovat mm. välitön poistumisprosentti, kävijän sivuilla viettämä aika sekä lukuisia teknisiä tietoja kävijän ohjelmistoista. Eri ohjelmistot voivat perustaa ilmoitetut tiedot erilaisiin määritelmiin esimerkiksi välittömästä poistumisprosentista ja yksittäisen vierailun kestosta, minkä vuoksi niiden antamat tiedot eivät ole suoraan vertailtavissa. Myös kävijän uskollisuutta voidaan seurata tarkkailemalla, kuinka moni kävijä on ensimmäistä, toista tai useampaa kertaa käymässä sivulla. Muita joidenkin kävijäseurantaohjelmien antamia tietoja ovat kävijän työnantaja (mikäli sen IP-osoite on rekisteröity), kävijän maantieteellinen sijainti sekä kävijän selaimen ilmoittama kieli.
Minkään kävijäseurantaohjelmiston antamat tiedot ovat vain harvoin yksin hyödyllisiä, joten verkkopalvelun kehittäminen perustuu kävijäseurannan tarjoamien tietojen yhdistämiseen. Esimerkiksi pelkkä välitön poistumisprosentti ei vielä kerro paljon sivun toiminnasta, mutta katsomalla poistumisprosenttia yksitellen eri lähteistä saapuneiden kävijöiden kohdalla, voidaan tulkita vaikkapa tietystä lähteestä saapuneiden kävijöiden olevan etsimässä jotain muuta. Joissain analytiikkaohjelmistoissa, esimerkiksi SiteCatalystissä saa yhdistettyä kävijäseurannan tuottamaan dataan ulkopuolelta tuotua tietoa. Näin kävijöiden segmentoiminen helpottuu ja muuhun tietoon voidaan liittää vaikkapa demografista tietoa kävijöistä.
Eindhoven
Urheilu
Eindhovenissa toimii Philipsin työntekijöiden perustama jalkapalloseura PSV Eindhoven, joka pelaa Alankomaiden pääsarjassa. Toinen kaupungin jalkapalloseura on FC Eindhoven, joka pelaa Eerste divisiessä.
Maahockeyssa Eindhovenilla on kolme merkittävää joukkuetta: Oranje Zwart, Eindhovenese Mixed Hockey Club ja HC Eindhoven.
Eidhovenissa järjestetään useita urheilukilpailuja, ja vuodesta 1990 siellä ollaan pidetty vuosittainen maratonkilpailu. Vuonna 2008 siellä järjestettiin 29. uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut.
Kävijäseuranta
Kävijäseurantaohjelmistoja
Raskaampaan käyttöön tarkoitettuja, huomattavasti aiemmin mainittuja hinnakkaampia ohjelmistoja ovat Omnituren SiteCatalyst, jonka hinnoittelu lähtee n. 1500 dollarin kuukausihinnasta, työpöytäohjelmistona saatava ClickTracks sekä WebTrends, joka yhdistää palvelinlokien ja page tagging -menetelmän avulla kerättävän datan.
Eindhoven
Ystävyyskaupungit
Eindhovenilla on seitsemän ystävyyskaupunkia:
Kävijäseuranta
Kävijäseurantaohjelmistoja
Verkkopalveluiden lisäksi kävijäseurantaohjelmistoja on saatavana paikallisesti asennettavina ohjelmistoina. Osa näistä on avoimen lähdekoodin ohjelmistoja, kuten Piwik ja Open Web Analytics. Paikallisesti asennettavien ohjelmistojen etuna on se, että kävijätiedot tallennetaan paikallisesti, mikä voi osaltaan parantaa kävijöiden yksityisyyssuojaa.
Eindhoven
Ystävyyskaupungit
thumb|250px|Kartta Eindhovenin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
NRP Arpão (S161)
NRP Arpão (runkonumero S161) on Portugalin laivaston vuonna 2009 vesillelaskettu Tridente-luokan sukellusvene.
Jevpatorija
Jevpatorija on kaupunki Mustanmeren rannikolla Krimillä Ukrainassa. Kaupunkipiirin asukasluku oli 123 465 (2013). Itse Jevpatorijan kaupungin asukasluku arvioitiin 106 877 asukkaaksi, jonka ohella kaupunkipiirissä oli kolme kaupunkityyppistä taajamaa.
Jevpatorija on merkittävä satama- ja turistikaupunki. Sinne haarautuu kantatie valtatieltä ja pistorata Ukrainan rautateiden pääradalta Simferopolin pohjoispuolella. Ukrainan avaruusjärjestöllä on siellä tutka- ja ohjausasema.
Antiikki
Antiikin aikana nykyisen Jevpatorijan paikalla sijaitsi Karkinitis (myös Kerkinitis) -niminen kreikkalainen siirtokunta, joka perustettiin 500- tai 400-luvulla eaa. Kaupungin nykyinen nimi tulee Pontoksen kuningas Mithridates VI:n lisänimestä Eupator Dionysos.
Myöhempi historia
600-luvulta 900-luvulla kaupunki oli kasaarien valtakunnan aluetta, myöhemmin kumaanien, mongolien ja Krimin kaanikunnan sekä lyhyen aikaa 1478–1485 Osmanien valtakunnan hallussa. Kasaarit kutsuivat sitä nimellä Güzliev (”Kaunis talo”), tataarit nimellä Kezlev ja osmanit Gözleve. Varhaisempi venäläinen nimi oli tataarista johdettu Kozlov. Vuonna 1783 Venäjän keisarikunta sai haltuunsa koko Krimin ja kaupunki sai nimen Jevpatorija 1784. Britit, ranskalaiset ja turkkilaiset miehittivät kaupungin Krimin sodan aikana 1854, ja siellä käytiin Jevpatorijan taistelu talvella 1855. Kaupunki juhli 2 500-vuotispäiviään vuonna 2003.
NRP Arpão (S161)
Valmistus
Alus tilattiin 2004 Howaldtswerke-Deutsche Werftiltä (HDW), missä köli laskettiin 2005. Se laskettiin vesille kesäkuussa 2009 ja luovutettiin tilaajalle 22. joulukuuta 2010. Alus otettiin palvelukseen vielä luovutuspäivänä.
Palvelus
Alus on palveluksessa.
Kävijäseuranta
Kävijäseurannan teknologiat
thumb|250px|left|Omnituren SiteCatalyst on raskaampaan käyttöön tarkoitettu analytiikkaohjelmisto
Kävijäseurantaan on kaksi teknistä lähestymistapaa. Ensimmäinen perustuu sivuston oman WWW-palvelimen tallentamaan lokitiedostoon (ns. lokianalysaattori), kun toinen käyttää JavaScript-komentosarjakieltä lähettämään ulkopuoliselle palvelimelle tietoja, kun kävijä lataa verkkosivun WWW-selaimeensa (ns. page tagging-menetelmä).
Page tagging -menetelmään perustuvaa kävijäseurantaa vaikeuttaa se, että osa internetin käyttäjistä on kieltänyt JavaScript-komentosarjojen suorittamisen WWW-selaimensa asetuksissa. Toiset kävijäseurantaohjelmat kiertävät tätä rajoitusta lataamalla pienen näkymättömän kuvan niille kävijöille, joilla JavaScript ei ole käytössä: kuvan latauksista ohjelma saa hieman tietoa kävijöiden liikkeistä.
Aiheesta muualla
Web Analytics Web analytics Веб-аналитика
Elokuun teehuone
Juoni
Toisen maailmansodan jälkeisinä päivinä Okinawan saarta miehittää Yhdysvaltain armeija. Nuori kapteeni Fisby, entinen yliopistoprofessori, saa siirron pieneen Tobikin kaupunkiin Okinawalla. Hänen tehtäväkseen eversti Purdy antaa ”suunnitelma B:n” toteuttamisen. Suunnitelmaan kuuluu amerikkalaistaa saaren väestö, opettaa heille kaikenlaista Yhdysvaltojen kulttuuriin liittyvää ja everstin sanoin ”saada heidät oppimaan demokratiaa vaikka sitten kaikki pitäisi ampua”. On määrä myös rakentaa (Pentagonin viisikulmion muotoinen) koulurakennus ja edistää kapitalismia kaikin mahdollisin keinoin.
Fisby saa tulkikseen nuoren Sakinin, jonka hahmo muistuttaa Kesäyön unelman Puckia. Sakini tutustuttaa Fisbyä paikalliseen kulttuuriin ja saaren historiaan.
Saatuaan saarelaisilta monia lahjoja, muun muassa geishan nimeltä Lotus Blossom, Fisby yrittää löytää paikallisia tuotteita perustaakseen niitä myyvän yrityksen, mutta heikoin tuloksin. Amerikkalaisia turhauttaa sekin, että demokraattisesti valittu uusi hallinto päättääkin rakennuttaa teehuoneen geisha Lotus Blossomille raaka-aineista, joista piti syntyä koulu.
Vähitellen kapteeni Fisby alkaa ymmärtää paikallista kulttuuria ja hyväksyy teehuoneen rakentamisen. Hän keksii myös hyvän myyntiartikkelin, bataattiviinan, jota aletaan tislata ja myydä amerikkalaisten tukikohtiin.
Teehuoneen avajaisissa eversti Purdy tekee tarkastuksen ja löytää Fisbyn laulamassa serenadia kyläläisille pelkässä kylpytakissa. Fisby on joutumassa sotaoikeuteen viinanmyynnistä, valtion tarvikkeiden väärinkäytöstä ja saarelaisten liian hitaasta amerikkalaistamisesta. Eversti määrää kaikki viinantislaamot ja teehuoneen purettaviksi. Sakini ja muut kyläläiset ovat alkavinaan purkutöihin, mutta todellisuudessa vain piilottavat viinapannut. Silloin Purdy kuulee Yhdysvaltain kongressin aikovan tehdä Tobikin kylästä malliesimerkin suunnitelma B:n toteutuksesta, ja Purdyn on virkansa ja maineensa puolesta käännettävä kelkkansa. Myös Fisbyä juhlitaan sankarina, ja kylän elämä jatkuu entistä ”amerikkalaisempana” teehuoneineen ja geishoineen.
Sepeltasku
Sepeltasku, aiemmalta nimeltään idänpensastasku (Saxicola maurus) on sieppojen heimoon kuuluva varpuslintulaji. Sen alalajit luokiteltiin aiemmin mustapäätaskun alalajeiksi. Sitä ei pidetä uhanalaisena lajina. Kuten muutkin siepot, se on aiemmin sijoitettu rastaisiin (Turdidae).
Taksonomia
Sepeltaskulla on viisi tai kuusi alalajia: Saxicola maurus maurus, Saxicola maurus stejnegeri, Saxicola maurus variegatus, Saxicola maurus armenicus, Saxicola maurus indicus ja Saxicola maurus przewalski.
Aiemmin sepeltasku ja mustapäätasku luokiteltiin nykyisen afrikanpensastaskun alalajeiksi.
Esiintyminen Suomessa
Sepeltaskua tavataan Suomessa toukokuussa, kesällä ja syys-lokakuussa. Sepeltasku on harhautunut noin sata kertaa Suomeen ja on nykyisin jokavuotinen vierailija.
Äänet
Sepeltaskun varoitusääni on karhea ”trak”, kutsuääni on kova ”vist trak-trak...” ja laulu nopea, hankaava viserrys.
Koko ja ulkonäkö
Sepeltasku on 12,5–13 senttimetrin mittainen ja painaa 14–17 grammaa. Sen siipiväli on 18–21 cm.
Sepeltasku muistuttaa sen lähintä elossa olevaa sukulaista mustapäätaskua (Saxicola rubicola), mutta on tummempi yläpuolelta ja vaaleampi alapuolelta. Jos se nähdään läheltä, se voidaan erottaa mustapäätaskusta. Sepeltasku muistuttaa mustapäätaskua suuresti, mutta koiraan yläperälaikku on kokovalkoinen ja viiruton, kaulan valkoinen sepelkuvio laajempi ja ulottuu pidemmälle niskaan sekä rinnan oranssinpunainen alue pienempi. Koiraan pää, selkä ja kurkku ovat mustat ja hartialaikku laajalti valkoinen.
Naaraan ja nuoren puku on vaaleampi. Talvisella naaraalla ja nuorella silmän päällä saattaa olla valkoista. Naaras on himmeämpi kuin koiras, pää on ruskea ja kaulansivun laikku likaisenvalkea. Nuoren kurkku on vaalea, mutta silmäkulmanjuova puuttuu toisin kuin pensastaskulla. Nuori lintu on hankalammin määritettävissä.
Puku on kirkkaimmillaan pesimäaikaan. Yläperä ja silmäkulmajuova ovat hyvin vaaleita ja kyynärsiiven laikku valkoinen. Keväällä kaulan sivuilla ja hartioilla isot valkoiset laikut. Pyrstö tumma, yläperä vaalea ja hartioilla valkoista. Pää on tumma, kaulasepel valkoinen, yläperä vaalea ja pyrstö kokomusta.
Bulla sublimis Deus sic dilexit humanum, et infra
Paavi Paavali III:n Bulla sublimis Deus sic dilexit humanum, et infra oli julistus, joka kielsi Amerikan intiaanien orjuuttamisen. Bullan toimeenpanijaksi määrättiin Toledon arkkipiispa. Bullan määräysten rikkojia uhkasi kirkonkirous.
Tapani Harviainen
Juha Mauri Tapani Harviainen (s. 1. helmikuuta 1944 Kuopio) on suomalainen kielitieteilijä, joka on erikoistunut heprean kieleen. Hän oli Helsingin yliopiston seemiläisten kielten ja kulttuurien professori vuosina 1985–2009. Harviainen teki koko työuransa Helsingin yliopiston palveluksessa: valmistuttuaan filosofian kandidaatiksi 1970 hän toimi aluksi tuntiopettajana. Väiteltyään tohtoriksi vuonna 1977 hän sai seemiläisten kielten dosentuurin, myöhemmin hän toimi vs. professorina 1983–1985 ja siitä lähtien oppiaineensa ordinariuksena. Professuurin nimenä oli aluksi seemiläisten kielten professori; sana kulttuuri lisättiin viran nimikkeeseen 1980-luvun lopulla.
Bulla sublimis Deus sic dilexit humanum, et infra
Intiaaneilla on oikeus sakramentteihin
Vapauden ja omistamisen oikeuden lisäksi paavin bulla takasi intiaaneille oikeuden sakramentteihin. Afrikan mustiin verrattuina intiaanit olivat erikoisasemassa, sillä vaikka afrikkalaisten järjellisyyttä ei koskaan ollut asetettu kyseenalaiseksi, heillä ei kuitenkaan ollut vapautta paavin tarkoittamassa mielessä. Paavin kirje oli selkeä, eikä sen tulkinnasta syntynyt riitoja, mutta sen soveltaminen vallitsevaan käytäntöön oli vaikeata. Papistolla oli kuitenkin tehokkaana mahdollisuutenaan julistaa paavin määräysten rikkojat kirkonkiroukseen. Piispa Las Casas kieltäytyi antamasta ehtoollista paavin käskyä pahiten rikkoneille. Tämä oli eräs syy encomenderojen kaunaan tarmokasta Las Casasia kohtaan.
Sääntökunnat ovat erimielisiä suhteessaan intiaaneihin
Fransiskaanien historioitsija Gerónimo Mendieta sivuuttaa paavin bullan kohtalaisen lyhyellä maininnalla. Sääntökuntien kesken vallitsi kilpailu vallasta ja kunniasta. Bulla oli paljolti dominikaanien toiminnan, eritoten Las Casasin ansiota. Fransiskaani Toríbio de Benavente, paremmin tunnettu intiaanien hänelle antamalla nimellä Motolinía, Cortésin hengellinen miekka ja Las Casasin katkera vihollinen, oli Domingo de Betanzosin kanssa jopa sitä mieltä, että intiaaneja oli siihen saakka kohdeltu hyvin. Vuonna 1524 Uuteen Espanjaan saapuneet 12 fransiskaania, johtajanaan Martín de Valencia, ymmärsivät intiaanien hankalan aseman, mutta olivat silti Cortésin miehiä. Fransiskaanien ja dominikaanien välillä oli todellisia, vallankäyttöön liittyviä riitoja. Dominikaanit saapuivat Uuteen Espanjaan vasta vuonna 1526.
Tapani Harviainen
Harviaisen väitöskirja käsittelee heprean kielen painottomien umpitavujen vokalisointia. Toinen hänen erityisalueensa on Liettuan ja Puolan karaiimi-yhteisön ja sen erityislaatuisen heprean ääntämistavan tutkimus.
Harviainen toimi asiantuntijajäsenenä raamatunkäännöskomiteassa, jonka valmistelema uusi suomenkielinen Kirkkoraamattu hyväksyttiin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksessa vuonna 1992. Lisäksi hän on toiminut useaan otteeseen Suomen itämaisen seuran puheenjohtajana. Harviainen kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1994.
Sepeltasku
Levinneisyys ja elinympäristö
Sepeltasku pesii Aasiassa ja itäisimmässä Euroopassa ja talvehtii Vanhan maailman tropiikissa. Aasiassa se pesii Itäisellä Kaukasuksella, Kaakkois-Turkissa, Länsi-Iranissa, Keski-Siperiassa, Himalajalla ja Kiinan länsi- ja keskiosissa. Euroopan alueella sepeltasku pesii Etelä- ja Keski-Euroopassa. Talvehtimisalueita on Aasian lauhkeissa osissa: Japanissa, Thaimaassa ja Intiassa. Lintua tavataan harhailijana Länsi-Euroopassa ja jopa Alaskassa. Pesimäalue kattaa suurimman osan Aasiaa, noin leveyspiirin 71 °N Siperiasta etelään Himalajaan ja Lounais-Kiinaan, ja länteen itä-Turkkiin ja Kaspianmeren alueelle. Se myös pesii kaukana koilliseen Euroopassa, pääasiassa Venäjällä, mutta joskus niin pitkälle länteen kuin Suomessa.
Sepeltasku on Suomessa harhailija, joka on myös pesinyt muutamia kertoja. Sitä tavataan usein rantaniityllä, viljelysmailla tai kedoilla. Sitä tavataan myös luodoilla, kareilla ja saarilla.
Käyttäytyminen, lisääntyminen ja ravinto
Sepeltaskun pesä on maassa mättäässä tai matalalla kasvillisuuden varassa. Munia on neljästä kuuteen ja naaras hautoo niitä noin kaksi viikkoa.
Sepeltaskun ravintoa ovat pienet ja keskikokoiset hyönteiset sekä muut selkärangattomat. Se pyydystää sekä lentäviä että maassa tai kasvillisuudessa liikkuvia selkärangattomia.
Gomoryn lause
Gomoryn lauseen mukaan 8×8-shakkilauta, josta on poistettu musta ja valkea ruutu, on aina mahdollista peittää 31 kappaleella 2×1-ruudun kokoisella dominonappulalla.
Turun Osakepankki
Åbo Aktiebank osoitti nimellään olevansa lähinnä ruotsinkielisten pankki. Suomenkielisen nimen Turun Osakepankki sai vuonna 1907.
Vuonna 1920 Turun osakepankki yhdessä helsinkiläisen Landtmannabankenin ja vaasalaisen Wasa Aktie Bankin kanssa muodosti Suomen Liittopankin, joka 1924 muuttui Liittopankki Oy:ksi. Liittopankki sulautui osaksi Helsingin osakepankkia 1930-luvulla ja Helsingin osakepankki siirtyi taas Yhdyspankin haltuun 1986.
Venäjän tiedeakatemia
thumb|right|Pietarin tiedekeskus Venäjän tiedeakatemia on Venäjän ylin tieteen instituutio. Neuvostoliiton aikana sen nimi oli Neuvostoliiton tiedeakatemia ja aiemmin Pietarin tiedeakatemia tai Keisarillinen tiedeakatemia. Tiedeakatemian pääpaikka oli alkujaan Pietari, vuodesta 1934 lähtien Moskova.
Akatemia koostuu henkilöjäsenistä (860 akateemikkoa, 1 113 kirjeenvaihtajajäsentä ) ja lukuisista eri tieteenalojen instituuteista (tutkimuslaitoksista).
Tiedeakatemian puheenjohtajaksi valittiin vuonna 2022 Gennadi Krasnikov.
Organisaatio
Venäjän tiedeakatemia on järjestäytynyt toisaalta 13 tieteenalakohtaiseen osastoon, toisaalta kolmeen maantieteelliseen haaraosastoon valtion itäosissa (pääosaston lisäksi) ja 15 alueelliseen tiedekeskukseen valtakunnan länsiosassa (vuonna 2020).
Historiaa
thumb|250px|Alkuperäinen Keisarillisen tiedeakatemian päärakennus [[Kunstkamera Pietarissa.]] Pietari Suuri perusti Tiedeakatemian senaatin päätöksellä 28. tammikuuta 1724 Pietariin. Tiedeakatemian varhaisia jäseniä olivat muun muassa Leonhard Euler, Anders Lexell, Christian Goldbach, Nicholas II Bernoulli, Daniel Bernoulli, Caspar Friedrich Wolff, Joseph-Nicolas Delisle, Georg Wolfgang Kraft ja Gerhard Friedrich Müller.
1700-luvun lopussa tiedeakatemia kokosi johtaja Jekaterina Daškovan aloitteesta kuusiosaisen venäjänkielen sanakirjan Slovar Akademii Rossijskoi (ven. Словарь Академии Российской, 1789–1794).
Tuohon aikaan venäläiset tutkimusmatkailijat luotasivat oman maansa etäisimmät kolkat tiedeakatemian tuella.
Vuonna 1925 Neuvostoliitto nimitti tiedeakatemian maan tieteen ylimmäksi instituutioksi. Eri neuvostotasavaltoihin perustettiin omat tiedeakatemiansa:
Tiedeakatemia siirtyi Moskovaan vuonna 1934. Venäjä sääti lain tiedeakatemiastaan 2.12.1991.
Puheenjohtajat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet tiedeakatemian puheenjohtajina:
Keisarillinen tiedeakatemia
Neuvostoliiton tiedeakatemia
Venäjän tiedeakatemia
Luettelo Calvin Harrisin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista
200px|thumb|Calvin Harris Xbox Reverb julkistustilaisuudessa vuonna 2009. Skotlantilainen elektronisen musiikin tuottaja, laulaja-lauluntekijä ja DJ Calvin Harris on voittanut uransa aikana useita palkintoja.
Yhdystie 1261
thumb|right|250px|Yhdystie 1261 [[Tuorilassa.]] Yhdystie 1261 on tie, joka kulkee Karkkilan keskustasta saman kunnan alueella sijaitsevaan Tuorilaan. Tien pituus on 1,1 kilometriä.
Tien kulku
Tie saa alkunsa Turuntien ja Keskuskadun risteyksestä Karkkilan keskustasta. Ensin tie kulkee 300 metriä katuverkolla. Tästä eteenpäin se jatkuu maantienä, jonka jälkeen tie kohtaa noin 100 metrin päässä Tuorilantien risteyksen. Sieltä se kulkee vielä puoli kilometriä, päättyen lopulta valtatien 2 eritasoliittymään Tuorilassa. Tien nimi on koko pituudelta Tammelantie.
Käännetty vanhemmuus
Käännetty vanhemmuus tarkoittaa roolinvaihtotilannetta, jossa esimerkiksi lapset osoittavat yleensä vanhemmille kuuluvina pidettyjä piirteitä, kuten vastuullisuutta, normeihin sopeutumista ja vakavamielisyyttä ja vanhemmat yleensä lapsille kuuluvina pidettyjä ominaisuuksia kuten vastuuttomuutta, normeja vastaan kapinointia ja kevytmielisyyttä.
Fokaia
Fokaia (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisen İzmirin maakunnan Foçan kaupungin paikalla.
Maantiede
Fokaia sijaitsi Jooniassa Vähän-Aasian länsirannikolla Kymenlahden (lat. Sinus Cymaeus) ja Hermaioksenlahden (Sinus Hermaeus) välisellä niemimaalla. Se oli Joonian kaupungeista pohjoisin ja sijaitsi näin lähellä Aioliin aluetta. Fokaian poliksen kaupunkikeskus oli rakennettu pienelle luonnonsatamalahden pohjukassa olevalle niemelle. Fokaia sijaitsi luoteeseen Smyrnasta, ja antiikin lähteet kuvaavat näiden kaupunkien välisen etäisyyden 200 stadioninmitaksi eli noin 36 kilometriksi.
Fokaian kaupunginmuurien ympäröimän kaupunkikeskuksen koko oli noin 50 hehtaaria. Kaupungilla oli kaksi erinomaista satamaa, nimiltään Lampter ja Naustathmos. Niiden sisäänkäynnin suulla sijaitsi pieni saari nimeltä Bakkheion.
Fokaian kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä Fōkais. Sen kooksi on arvioitu noin 100–200 neliökilometriä. Alueeseen kuului mantereella olleiden alueiden lisäksi muun muassa Karterian saari.
Arkaainen kausi
Fokaia oli kreikkalaisessa perinteessä Fokiista tulleiden asuttajien perustama siirtokunta. Siirtokuntalaisten johtajina toimivat ateenalaiset Filogenes ja Damon. Siirtokuntalaiset eivät valloittaneet aluetta, vaan saivat sen lahjaksi kymeläisiltä. Pausaniaan mukaan asukkaat olisivat olleet Teoksesta ja Erythraista siirtyneitä joonialaisia. Varhaisimmat keramiikkalöydöt kaupungin paikalta ovat peräisin 800-luvulta eaa., ja niiden perusteella asukkaat olisivat voineet olla joonialaisia tai jo varhemmin aiolialaisia. On mahdollista, että kaupunki otettiin mukaan Joonian liittoon eli dodekapolikseen vasta sen jälkeen, kun joonialaiset olivat asuttaneet alueen. Perinteen mukaan Fokaiasta tuli liiton jäsen vasta sen jälkeen, kun kaupunkilaiset valitsivat Ateenan kuninkaan Kodroksen jälkeläiset hallitsijoikseen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Fōkaieus ja Fōkaeus.
Fokaia nousi hyvien satamiensa ansiosta nopeasti merkittäväksi kauppa- ja merenkulkukaupungiksi. Kaupungin suurinta kukoistuskautta oli 500-luvun eaa. ensimmäinen puolisko. Merenkulussa fokaialaiset tunnettiin 50-airoisten laivojen käytöstä. Herodotoksen mukaan fokaialaiset olivat ensimmäisiä, jotka alkoivat tehdä pitkiä merimatkoja, ja purjehtivat Adrianmerellä, Tyrrhenanmerellä ja Iberianmerellä. Heidän sanottiin myös purjehtineen ensimmäisenä Tartessokseen. Tartessoksen kuningas Arganthonios olisi halunnut fokaialaisten jättävän Joonian ja asettuvan omille alueilleen. Fokaialaisten kieltäydyttyä Arganthonios antoi heille suuren summan rahaa Fokaian linnoittamiseksi persialaisia vastaan.
pienoiskuva|vasen|Fokaian lyömä 1/6-stateeri, 521–478 eaa. Kuvituksessa aarnikotkalla koristeltu kilpi sekä neliosainen rahaleima. Fokaian tiedetään perustaneen itse ainakin neljä siirtokuntaa, erityisesti Välimeren länsiosiin, mutta myös Mustanmeren suunnalle. Fokaian siirtokunnat olivat Lampsakos Propontiissa vuonna 654/653 eaa., Massalia (nykyinen Marseille) Gallian etelärannikolla noin 600 eaa., Alalie Korsikalla noin 560 eaa. ja Elea eli Hyele Lukanian rannikolla Etelä-Italiassa noin 540 eaa. Fokaia perusti oletettavasti myös Emporionin Iberiassa noin 600 eaa., mahdollisesti yhdessä Massalian kanssa, sekä Amisoksen Mustanmeren rannikolla, mahdollisesti yhdessä Miletoksen kanssa. Fokaialaisten perustamaksi mainitaan myös Mainake Iberiassa (latinalaisittain Hispania Baeticassa). Mainittujen kaupunkien lisäksi Fokaialla oli kauppayhteydet myös muun muassa Egyptin Naukratiin kanssa.
Kyyros II:n sodissa Fokaia joutui ensimmäisten joukossa tämän armeijan piirittämäksi Harpagoksen johdolla vuonna 546 eaa. Kun persialaiset kehottivat fokaialaisia antautumaan, nämä pyysivät yhden päivän aselepoa asian harkitsemiseksi, tietoisina siitä, etteivät kyenneet vastustamaan vihollista kauemmin. Fokaialaiset käyttivät saamansa lisäajan kuitenkin siihen, että purjehtivat perheineen ja arvokkaimpine tavaroineen Khiokseen. Siellä he yrittivät ostaa Oinussain saaret khioslaisilta asuinpaikakseen. Khioslaisten kieltäydyttyä fokaialaiset purjehtivat Korsikalle, johon he olivat kaksikymmentä vuotta aiemmin perustaneet Alalien siirtokuntansa. Ennen lähtöään he hyökkäsivät kuitenkin vielä kerran Fokaiaan surmaten siellä olleet persialaiset. Tämän jälkeen fokaialaiset vannoivat hylkäävänsä kotimaansa. Puolet heistä päätti kuitenkin palata pian takaisin kotikaupunkiinsa valasta huolimatta, toisen puolen purjehtiessa Korsikalle, jossa he saivat alalielaisilta hyvän vastaanoton.
Korsikalla fokaialaiset harjoittivat muun muassa merirosvousta. Tyrrheenit eli etruskit ja karthagolaiset yhdistivät tämän vuoksi voimansa heidän lyömisekseen. Fokaialaiset onnistuivat aluksi lyömään vihollisensa, mutta päättivät lopulta siirtyä Etelä-Italian Rhegioniin. Jonkin aikaa tämän jälkeen he asuttivat Elean, joka kehittyi ajan myötä kukoistavaksi kaupungiksi.
pienoiskuva|vasen|Fokaian lyömä raha, 478–387 eaa. Fokaian kaupunki itse jatkoi Persian vallan alla puolen sen väestöstä muutettua länteen. Se taantui entiseen verrattuna, menettäen vaurauttaan ja entisen asemansa merikaupassa. Tämä näkyy muun muassa siinä, että se kykeni varustamaan vain kolme laivaa Joonian kapinan aikaiseen Laden taisteluun vuonna 494 eaa. Herodotos mainitsee fokaialaisten johtajan Dionysioksen kuitenkin taistelun kyvykkäimmäksi mieheksi, ja hän sai lopulta koko kreikkalaisten laivaston komentoonsa. Fokaia löi omaa elektrum- ja hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien.
Klassiselta kaudelta keskiajalle
Myöhempinä aikoina Fokaia mainitaan antiikin lähteissä vain harvoin. Klassisella kaudella kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon noin vuodesta 453/452 eaa. lähtien, ja maksoi siitä 1–3 talentin suuruista rahaveroa. Kaupunki kapinoi ja jätti liiton peloponnesolaissodan aikaan vuonna 412 eaa. Ksenofonin mukaan ateenalaiset yrittivät linnoittaa Fokaian vuonna 406 eaa. Fokaia löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien.
Hellenistisellä kaudella Fokaiaa hallitsivat ensin Seleukidit ja sitten Attalidit. Roomalaiset piirittivät kaupungin laivastollaan Syyrian sodassa Antiokhos III:tta vastaan. Roomalaiset valtasivat kaupungin lopulta preettori Aemiliuksen johdolla ja ryöstelivät sitä, vaikka kaupunkilaiset olivat lopulta avanneet porttinsa vapaaehtoisesti. Myöhemmin Aemilius antoi kaupungin ja sen maat takaisin fokaialaisille.
Myöhemmin vuonna 132 eaa. fokaialaiset loukkasivat roomalaisia tukemalla Aristonikosta, joka vaati Pergamonin kruunua itselleen. Roomalaiset olisivat rankaisseet fokaialaisia tästä ankarasti, elleivät massilialaiset olisi puhuneet heidän puolestaan. Pompeius antoi kaupungille itsenäisyyden.