cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sodassa vieraalla maalla
Aikalaiskuvausten lisäksi Suistola ja Tiilikainen hankkivat tarjolla ollutta lisämateriaalia ja laativat kuvauksen, jonka juonta Tuderuksen ja Kuulan muistelmat kuljettavat. Taustoitus pohjautuu kirjoittajien omaan asiantuntemuksen, suoran kerronnan yhdeksi näkökulmaksi rajattiin siten kirjoittajista kiinnostavimmat seikat, kuten suomalaisuus ja suomalainen sotilasjohtaminen. Kun sotahistoria on viime vuosikymmeninä kehittynyt ja uusista näkökulmista on syntynyt tutkimusta, kirjoittajat toteavat, että heillä on ollut käytössään runsaasti arvokasta aineistoa ja lisäksi muun muassa Kansalliskirjaston digitoidut lehdet. He ovat täyttäneet niitä aukkoja, joita aiempi kirjallisuus on jättänyt: sodan historialliset heijastusvaikutukset ja turkkilainen näkökulma sotaan.
Arviot
Kirjaa käsittelevät arviot ovat yleisesti kiittäviä. Aiempaa laajempaa näkökulmaa arvostetaan, ja vaikka teos on hyvin perusteellinen, Jorma Mellerin sanoin "mainiot henkilökuvat pitivät amatöörilukijankin hereillä".
Historiantutkija Jussi Jalonen kirjoittaa laajassa arviossaan: "Teos on erinomainen tietokirja sodasta, jota voi perustellusti pitää ensimmäisenä modernina sotana maamme historiassa." Hän toteaa, että teos käsittelee sotaa kahdella tasolla: ensinnäkin siinä kuvataan ajan suurvaltapolitiikkaa ja yleisiä sotatapahtumia, ja niiden rinnalla kulkevat yksilöiden Tuderuksen ja Kuulan, sotakuvaukset. Mukana on myös muiden suomalaisten kaartilaisten kertomuksia ja päiväkirjamerkintöjä sekä kansainvälisiä sotakuvauksia. Yhdessä kaikki tämä saa Jalosen mukaan aikaan, että "[p]opulaarina kokemushistoriallisena esityksenä tulos on ensiluokkainen, ja suomalaisten rintamamiesten sotakokemus sitoutuu kerronnassa onnistuneesti konfliktin laajempaan viitekehykseen." Jalonen kiittää kirjoittajien ammattitaitoa: Suistola on Keski-idän asiantuntija, Tiilikaisen ansioksi Jalonen lukee perinpohjaiset, mutta samalla miellyttävän tiiviit selostukset sotakalustosta.
Laajassa arviossaan Jorma Melleri luonnehtii teosta kattavaksi selvitykseksi sotatapahtumista ja suomalaisten roolista. Hän nostaa esille mielenkiintoiset henkilökuvat ja huomauttaa, että sotahistorian harrastajille teos on ohittamaton.
Tuomas Kaarkoski kirjoittaa Reserviläinen-lehdessä, että sotahistorian harrastus tahtoo painottua tuoreempiin sotiin ja kehottaa "murtamaan ennakkoluulot ja tarttumaan 'liian vanhasta' sodasta kirjoitettuun mielenkiintoiseen kirjaan".
Mestis-kausi 2023–2024
Kausi 2023-2024 on jääkiekon Mestiksen 24. kausi. Sarjassa pelaa 13 joukkuetta. Kymmenen vuoden tauon jälkeen Jokerit palaa Suomen sarjoihin.
Darkness and Hope
Darkness and Hope on portugalilaisen dark metal -yhtye Moonspellin vuonna 2001 ilmestynyt viides albumi. Sen kustansi Century Media Records.
Darkness and Hopesta julkaistiin muutamia versioita, joista kukin sisälsi coverversion eri kappaleesta: Madredeuksen ”Os senhores da guerra”, Ozzy Osbournen ”Mr. Crowley” ja Joy Divisionin ”Love Will Tear Us Apart”.
Kappaleet
Bonuskappaleet
Tiikerikatkarapu
Tiikerikatkarapu (Penaeus monodon) on Australian, Kaakkois- ja Etelä-Aasian, sekä Itä-Afrikan rannikolla tavattava Penaeidae-heimon katkarapu.
Ulkonäkö
thumb|vasen|Tiikerikatkarapu. Tiikerikatkarapu on täysikasvuisena Penaeidae-heimon katkaravuista suurikokoisin. Täysikasvuiset yksilöt voivat olla 33 cm pitkiä. Lajin naaraat ovat tavallisesti uroksia kookkaampia. Yksilöiden väritys voi vaihdella esimerkiksi elinympäristön ja ravinnon mukaan. Panssari on väritykseltään tavallisesti sininen, musta tai keltainen. Takaruumiissa on vihreitä, ruskeita, punaisia, harmaita ja sinisiä poikittaisia raitoja.
Levinneisyys
Tiikerikatkarapua tavataan laajalla alueella Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta Australian ja Itä-Afrikan rannikoille. Itä-Afrikassa lajin levinneisyysalue ulottuu Etelä-Afrikan Natalista Somaliaan ja Madagascarin rannikolle. Arabian niemimaalta levinneisyysalue jatkuu rannikkoa pitkin Kaakkois-Aasiaan Taiwanille ja Kiinan rannikolle, sekä Japaninmerelle. Toisessa suunnassa levinneisyysalue jatkuu Kaakkois-Aasiasta Uuteen-Guineaan ja Australian pohjoisrannikolle.
Luontaisen levinneisyysalueensa ohella tiikerkatkarapua tavataan laajoilla alueilla vieraslajina. Laji on levinnyt Välimerelle Suezin kanavan kautta. Ihmisen tuoimana lajia tavataan Etelä-Amerikassa Brasilian, Kolumbian, Ecuadorin ja Perun rannikoilla, sekä Karibialla. Pohjois-Amerikassa lajia tavataan sekä mantereen Atlantin, että Tyynenmeren puolisilla rannikoilla ja Havaijilla. Laji on ilmeisesti myös vakiinnuttanut asemansa vieraslajina Länsi-Afrikan rannikolla.
Elinympäristö
thumb|Pyydetty tiikerikatkarapu. Tiikerikatkaravun elinympäristö käsittää trooppiset merialueet. Tiikerikatkarapujen toukat kasvavat aikuisiksi estuaarien, laguunien ja mangrovemetsien alueilla. Luonnossa keskenkasvuiset tiikerikatkaravut ovat aktiivisia tavallisesti öisin. Päivisin ne kaivautuvat pohjamutaan. Täysikasvuisia yksilöitä tavataan tyypillisesti hiekkapohjaisilla tai mutaisilla hiekkapohjilla noin 20–50 metrin syvyydessä.
Lisääntyminen
Urokset alkavat tuottaa siittiöitä noin 35 gramman painon saavutettuaan ja naaraat tulevat kantaviksi noin 70 gramman painoisina. Parittelu tapahtuu yöllä kuorenvaihdon jälkeen. Naaraat saavat sperman urokselta spermatoforissa ja ne tuottavat 500 000–750 000 munaa. Naaraat munivat öisin ja hedelmöittävät munansa itse spermafotorin spermalla. Munien kuoriutumiseen kuluu noin 12-15 tuntia hedelmöityksestä. Kuoriutuvat toukat uivat ja käyttävät ravinnokseen aluksi keltuaistaan. Planktoniset toukat kulkeyutuvat virtojen mukana rannikolle ja ne kasvavat aikuisiksi useissa kehitysvaiheissa. Tiikerikatkaravun koko elinkaari on alle kaksi vuotta.
Ravinto
Tiikerikatkaravut ovat kaikkiruokaisia ja syövät esimerkiksi levät. Ne saalistavat suhteessa enemmän, kuin Penaeidae-heimon katkaravut. Niiden saaliseläimiin kuuluvat esimerkiksi muut katkaravut, ravut, madot ja kalat. Tiikerikatkaravut syövät myös pohjasakan orgaanisia aineita ja bakteereja.
Kasvatus ja käyttö
thumb|Tiikerikatkarapuja esillä [[Malesiassa.]] Tiikerikatkarapuja on kasvatettu sen esiintymisalueen rannikoilla yli sadan vuoden ajan. Tiikerikatkarapujen vuosituotanto on kasvanut vuoden 1981 lukemasta 21 000 tonnia lähes 500 000 tonniin vuonna 1993. Vuonna 2016 tiikerikatkarapuja tuotettiin 701 081 tonnia. Suurimpiin tuottajamaihin lukeutuivat Thaimaa, Intia, Filippiinit, Indonesia, Vietnam ja Myanmar. Katkarapujen valtaosa myydään pakasteina tai pidemmälle jalostettuina tuotteina etenkin Yhdysvaltoihin, Euroopan unioniin ja Japaniin. Katkarapuja käytetään esimerkiksi tempurassa, sushina ja kevätkääryleissä.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN ei ole julkaissut uhanalaisuusluokitusta tiikerikatkaravulle. Uhanalaisia kantoja saattaa uhata esimerkiksi niiden elinympäristöön kuuluvien mangroverämeikköjen muuttaminen kasvatuskäyttöön. Tiikerikatkaravut kärsivät myös taudeista ja viruksista, jotka ovat ajoittain hävittäneet kasvatettuja kantoja.
Yhdysvaltain laivaston alukset
thumb|USS Nimitz Yhdysvaltain laivaston alusten ja erityisesti sotalaivojen nimet alkavat lyhenteellä USS ("United States Ship", Yhdysvaltain laiva), kun taas laivat, jotka eivät ole varsinaisia aktiivikäytössä olevia sotalaivoja ja joissa on siviilimiehistöä, nimet alkavat lyhenteellä USNS ("United States Naval Ship"). Laivojen luokitus merkitään kirjaimilla ja jokaisella laivalla on yksilöllinen luokituksesta ja numeroista koostuva koodi, runkonumero. Laivojen nimet valitsee laivastoministeri ja nimet ovat yleensä Yhdysvaltain osavaltioita, kaupunkeja, kuuluisia henkilöitä tai taisteluja, kaloja sekä ihanteita.
Surut pois ja kukka rintaan
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Yhdysvaltain laivaston alukset
Yhdysvaltain laivasto on ollut edelläkävijä ydinreaktoreiden käytössä laivojen voimanlähteenä. Nykyisin kaikki suuret sukellusveneet ja kaikki lentotukialukset ovat ydinkäyttöisiä. Tässä artikkelissa esitellään palveluksessa olevat alukset.
Lentotukialukset
Lentotukialukset ovat keskeinen osa Yhdysvaltain laivaston strategista iskukykyä. Laivaston johto on esittänyt, että laivasto tarvitsee yksitoista lentotukialusta täyttääkseen lakien edellyttämät rauhan, kriisien sekä sodan ajan tehtävät. Alla on esitelty kaikki nykyään käytössä olevat lentotukialukset kotisatamineen.
Maihinnousualukset
Suurimmat maihinnousualukset muistuttavat pientä lentotukialusta ja kykenevät operoimaan V/STOL-, VTOL- ja STOVL-lentokoneita sekä pystyvät laskemaan ilmatyynyaluksia (LCAC) ja vastaavia vesille. Maihinnousualukset on tyypillisesti nimetty toisen maailmansodan lentotukialusten mukaan, mikä tapa periytyy siitä, että ensimmäiset nykytyyppiset maihinnousualukset olivat konvertoituja lentotukialuksia.
Risteilijät
Ohjusristeilijät kykenevät ilmapuolustukseen, pinta-alusten torjuntaan ja sukellusveneiden torjuntaan. Laivaston kaikki modernit risteilijät on nimetty taistelujen mukaan. Aikaisemmat risteilijät oli nimetty kaupunkien mukaan (ennen CG-12), uudelleenluokitellut fregatit oli nimetty laivastosankareiden mukaan (CG-15–CG-35) tai osavaltioiden mukaan (CG-36–CG-42).
Hävittäjät
thumb|Ohjushävittäjä [[USS Lassen (DDG-82)|USS Lassen]] Ohjushävittäjien pääasiallisena tehtävänä on sukellusveneiden ja lentokoneiden torjunta. Kaikki hävittäjät on nimetty laivastosankareiden mukaan USS Bainbridgestä lähtien.
Fregatit
Nykyiset fregatit suorittavat yleensä sukellusveneiden torjuntaa tai saattuetehtäviä. Yhdysvaltain laivasto on asteittain luopumassa fregateistaan ja niiden tehtäviä siirretään kehitteillä olevalle rannikkotaistelualukselle. Fregatit on nimetty, kuten hävittäjät, laivaston sankareiden mukaan.
Sonfon
Sonfon, joka tunnetaan myös nimellä Confon, on järvi Diangissa, Sierra Leonessa. Läheisimmät kaupungit ovat Kabala, joka sijaitsee 60 kilometriä Sonfonista pohjoiseen sekä Benugu, joka sijaitsee 40 kilometriä Sonfonista etelään.
Perinteisissä uskonnoissa Sonfonia pidetään pyhänä ja monet ihmiset pitävät kulttuurillisia seremonioita sen rannalla.
Ranskan naisten käsipallomaajoukkue
Ranskan naisten käsipallomaajoukkue edustaa Ranskaa naisten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Se on voittanut kerran olympiakultaa, kahdesti maailmanmestaruuden ja kerran Euroopan-mestaruuden.
Air America
Air America oli Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelun, CIA:n omistama ja operoima lentoyhtiö. Vaikka Air Americasta kasvoi maailman suurin kaupallinen lentoyhtiö, tuki se samanaikaisesti CIA:n peiteoperaatioita Kaakkois-Aasiassa Vietnamin sodan aikana. Yhtiön toiminta loppui 30. kesäkuuta 1976.
Air American lentäjät toimittivat siviileitä, diplomaatteja, vakoojia, pakolaisia, kommandoja, sabotointiryhmiä, lääkäreitä, sodassa kaatuneita, heroiinia, oopiumia, huumeviranomaisia, lehmiä, kanoja, sikoja, ammuksia, aseita ja sellaisia tärkeitä henkilöitä, kuten Richard Nixonin, eri puolille Kaakkois-Aasiaa, esimerkiksi Myanmariin ja Kiinaan.
Elina Aro
Hanna Elina Arohonka, o. s. Aarnio, kirjailijanimi Elina Aro (16. marraskuuta 1923 Lammi – 9. maaliskuuta 2007 Hämeenlinna) oli suomalainen äidinkielen lehtori ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Hannu Hartus yhdessä miehensä Veikko Arohongan kanssa.
Elina Arohongan isä oli pastori ja myöhemmin tuomiorovasti Armas Aarnio. Hän vietti lapsuutensa ja nuoruusvuotensa Mikkelissä, opiskeli suomen kieltä Helsingin yliopistossa ja valmistui sieltä 1946. Elina Arohonka toimi äidinkielen opettajana 40 vuoden ajan muun muassa Jämsän yhteiskoulussa 1954–1968 ja Turussa Kastun koulussa 1969–1986.
Elina Arohonka kirjoitti useita lasten- ja nuortenkirjoja. Viimeksi hän julkaisi muistelmia Mikkelin sotavuosista ja elämänvaiheistaan.
Elina Arohonka oli naimisissa vuodesta 1946 hämeenlinnalaisen Veikko Arohongan, aik. Alén kanssa.
Turning to Crime
Turning to Crime on englantilaisen rockyhtye Deep Purplen coveralbumi, joka julkaistiin 26. marraskuuta 2021.
Geoffrey Rush
Geoffrey Roy Rush (s. 6. heinäkuuta 1951, Toowoomba, Queensland, Australia) on Oscar-palkittu australialainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelijänuransa teatterissa Brisbanessa. Hänellä on myös taidetutkinto Queenslandin yliopistosta, jossa hänellä oli huonekaverinaan Mel Gibson.
Vuonna 1997 Rushin ura kohosi nousukiitoon, kun hän voitti Oscarin parhaasta miespääosasta elokuvassa Loisto. Tätä ennen hän oli näytellyt lähinnä teatterissa.
Vuonna 1998 Rush näytteli kolmessa merkittävässä elokuvassa: Victor Hugon romaaniin perustuvassa elokuvassa Kurjat, Elisabetissä ja Rakastuneessa Shakespearessa, josta hän sai myös parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuuden. Vuonna 2001 Rush oli kolmannen kerran ehdolla Oscarin saajaksi, kun hän sai miespääosaehdokkuuden elokuvasta Quills – syntiset säkeet, jossa hän näytteli Markiisi de Sadea.
Rush on ollut ahkera näyttelijä, sillä hän on esiintynyt lukuisissa elokuvassa. Hän on näytellyt muun muassa elokuvasarjassa Pirates of the Caribbean. Suorituksestaan televisioelokuvassa Peter Sellersin elämä Rush sai Emmy-palkinnon parhaasta miespääosasta elokuvassa tai minisarjassa.
Rush asuu Camberwellissä, Melbournen esikaupunkialueella. Hän on ollut vuodesta 1988 naimisissa näyttelijä Jane Menelausin kanssa. Parilla on avioliitostaan kaksi lasta: vuonna 1992 syntynyt tytär ja vuonna 1995 syntynyt poika. thumb|Rush vuonna 2008.
Australialaisen The Daily Telegraphin kirjoituksessa marraskuussa 2017 syytettiin Rushia seksuaalisesta ahdistelusta. Asiaa käsiteltiin vielä useissa jatkojutuissa. Oikeuden päätöksellä väite todettiin vääräksi ja lehti määrättiin maksamaan Rushille korvauksia 2,8 miljoonaa Australian dollaria eli noin 1,7 miljoonaa euroa.
Oscarit
Ehdokkaana:
BAFTA:t
Ehdokkaana:
Tuulikki Salminen
Anni Tuulikki Salminen (15. marraskuuta 1923 Lahti – 17. lokakuuta 2001) oli suomalainen lastenkirjailija.
Salminen kävi keskikoulun ja kasvattajaopiston 1948. Hän oli sosiaalikasvattajana Kotkan lastenkodissa 1948–1949, lastentarhanopettajana ja sosiaalityöntekijänä Mikkelissä 1952–1955, ja johtajana kehitysvammaisten päivähuoltolassa Toimelassa Kotkassa 1955–1983. Nuoren Voiman Liitossa Salminen oli sihteerinä 1958.
Kotojärvi
Kotojärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Suzuki Equator
Suzuki Equator on lava-auto, jota Suzuki myi vuosina 2008–2012. Sitä valmistettiin Smyrnassa, Tennesseessä, Yhdysvalloissa. Equator esiteltiin vuoden 2008 Chicagon autonäyttelyssä. Auton ensimmäinen mallivuosi oli 2009. Sen valmistus lopetettiin 2012. Equator on uudelleennimetty Nissan Frontier (Euroopassa Navara).
Pohjalaisia (ooppera)
Pohjalaisia op. 45 on Leevi Madetojan vuosina 1920–1923 säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Se pohjautuu Artturi Järviluoman toimittamaan samannimiseen näytelmään. Madetoja laati myös oopperan libreton. Pohjalaisia-ooppera kertoo eteläpohjalaisesta kansanelämästä ja sen taistelusta osin väkivaltaista esivaltaa vastaan. Teoksen kantaesitys oli 25. lokakuuta 1924 Suomalaisessa oopperassa. Teosta esitettiin vuonna 1927 Tukholmassa neljä kertaa ruotsinkielisenä 27. huhtikuuta 1927 alkaen Armas Järnefeltin ansiosta ja esitettiin Tanskassa vuonna 1938, 39 ja 51 Kööpenhaminassa. Madetoja muokkasi oopperan musiikista myöhemmin myös orkesterisarjan (Pohjalainen sarja op. 52).
Suomalainen ooppera esitti oopperan Tukholmassa myös 20. maaliskuuta 1950.
Pohjalaisia oli vasta perustetun Tampereen Oopperan ensimmäinen tuotanto vuonna 1947. Teos oli Tampereen Oopperan ohjelmistossa kevätkaudella 2017 Tuomas Parkkisen ohjauksessa.
Kiista tekijästä
Näytelmän, johon ooppera perustuu, kirjoittajasta on kiistelty. Yksi mahdollisuus on, että se perustuu pääosin Anton Kankaan käsikirjoitukseen Härmäläisiä-näytelmästä. Kankaan tekijyyttä on pitänyt todennäköisenä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran pyynnöstä Järviluoman lähdeaineistoon perehtynyt professori Pentti Paavolainen, kun taas aihetta viimeksi tutkineiden Reino ja Timo Kallion mielestä Kankaan osuus Pohjalaisten synnyssä on jokseenkin varmaa.
Saint Lucia
Saint Lucia on saarivaltio Karibianmerellä. Se sijaitsee Pienillä Antilleilla, Saint Vincent ja Grenadiinien pohjoispuolella ja Martiniquen eteläpuolella. Asukkaita on noin 178 700. Sokerinviljelyn lakkauttamisen ja banaanikaupan kutistumisen jälkeen turismi on saaren tärkein elinkeino. Matkailukohteina on hiekkarantoja, vuoria ja eksoottisia kasveja sekä Qualiboun tulivuori rikinhajuisine kuumine lähteineen. Saint Lucia kuuluu Kansainyhteisöön, mutta ranskalaiset ovat jättäneet jälkiään paikannimistöön, ja varsinkin maaseudulla puhutaan englannin lisäksi myös ranskan kreolimurretta.
Maantiede, ilmasto ja luonto
thumb|left|Saint Lucian kartta thumb|left|Piton-vuoret Saint Lucialla Saint Lucian saari sijaitsee Karibianmerellä, ja se on toiseksi suurin Pienten Antillien Windwardsaarista. Martinique on noin 39 kilometriä Saint Luciasta pohjoiseen ja Saint Vincent 34 kilometriä lounaaseen. Saint Lucian pinta-ala on 616 neliökilometriä, ja sen pituus on 43 kilometriä ja maksimileveys 23 kilometriä.
Saint Lucian saari on vuoristoisempi kuin useimmat muut Karibian saaret, ja niinpä siellä sataa enemmän kuin esimerkiksi Barbadoksella. Sadetta saadaan ympäri vuoden, mutta eniten heinäkuusta marraskuuhun, mikä on hurrikaanien esiintymisaikaa. Hurrikaaneja ei osu saarelle joka vuosi, mutta heikoimmat trooppiset myrskyt levittävät sateita laajemmalle alueelle. Hurrikaani Dean aiheutti tuhoja vuonna 2007: se surmasi ainakin yhden ihmisen, tuhosi rakennuksia ja koko banaanisadon. Vuonna 2010 hurrikaani Vincent aiheutti saarella tuhoja. Lämpötila, kosteus ja auringonpaiste ovat Saint Lucialla samanlaisia kuin muuallakin Karibialla. Pääkaupunki Castriesissa päivän keskimääräinen ylin lämpötila on 28–31 ja yön alin 21–23 astetta.
Saint Lucian sisäosia peittää rehevä sademetsä, jossa kasvaa jättiläissaniaisia ja muita kotoperäisiä puita, bromelioita, orkideoita ja sieniä. Metsässä elää myös värikkäitä ja harvinaisia lintuja, kuten saintlucianamatsoni, saintlucianturpiaali, valkorintamatkija ja antillienpiivi.
Historia
Ennen eurooppalaisten tuloa saarella asui arawakeja ja karibeita. Arawakit asuttivat saaren ensimmäisinä noin vuosina 200–400, mutta he väistyivät karibien tieltä noin vuosina 800–1000.
Saint Lucian ensimmäistä kohtaamista eurooppalaisten kanssa ei tunneta varmasti, mutta saari tunnettiin noin vuonna 1500. Englantilaiset yrittivät asuttaa saarta vuosina 1605 ja 1638, mutta sairaudet ja karibien vihamielisyys estivät aiheet. Martiniquen ranskalaiset perustivat vuonna 1660 Saint Luciaan asutuksen tehtyään sopimuksen karibien kanssa. Saari siirtyi tämän jälkeen Ranskalta Englannille ja takaisin. Bredan rauhassa 1667 Saint Lucia palautettiin Ranskalle, ja vuonna 1674 se asetettiin Martiniquen alaisuuteen. Englantilaiset ja ranskalaiset kiistelivät uudestaan saarten hallinnasta 1700-luvulla. Saari määriteltiin muutamia kertoja myös puolueettomaksi. Saari vaihtoi 1700-luvulla omistajaa 14 kertaa.
Britannia sai Saint Lucian Pariisin rauhassa 1814, ja siitä tehtiin sen jälkeen kruununsiirtomaa. Saarta hallinnoitiin vuosina 1838–1885 Barbadokselta. Orjat vapautettiin vuonna 1834, jolloin saarella oli yli 13 000 orjaa, 2 600 vapaata mustaihoista ja 2 300 valkoihoista. Orjuuden lakkauttaminen iski sokeriruokoteollisuuteen, mutta talous elpyi banaanin ja kaakaon viljelyn myötä.
Saint Lucia sai ensimmäisen itsehallinnollisen edustuslaitoksen 1924. Vähitellen autonomia laajeni ja yleinen äänioikeus tuli voimaan 1951. Saint Lucia oli osa Länsi-Intian federaatiota vuosina 1958–1962. Vuodesta 1960 saarella oli toimeenpaneva neuvosto, johon kuului pääministeri ja neljä muuta ministeriä. Lainsäädäntöneuvostoon valittiin kymmenen jäsentä vaaleilla, kaksi nimitettiin, ja lisäksi siihen kuului territorion asiamies ja puheenjohtaja. Vuodesta 1967 alkaen Saint Lucia oli itsehallintoalue, jolla oli päätäntävalta sisäisiin asioihin, kun taas Britannia vastasi sen ulkopolitiikasta ja puolustuksesta neuvotellen saaren paikallishallinnon kanssa. Tässä vaiheessa emämaan edustajan nimikkeeksi tuli taas kuvernööri, mutta ensimmäistä kertaa kuvernöörin valinnasta alettiin neuvotella asukkaiden äänestämän neuvoston puheenjohtajan kanssa. Saari itsenäistyi vuonna 1979, ja ensimmäiseksi pääministeriksi valittiin John Compton.
Saint Lucian ensimmäinen hallinto oli vasemmistolainen, ja se solmi diplomaattiset suhteet muun muassa Kuubaan ja liittyi sitoutumattomien maiden liikkeeseen. Saint Lucian työväenpuolue yritti luoda maahan sekataloutta, mutta vuoden 1980 hurrikaani Allen tuhosi banaanisadon. Lisäksi työväenpuolueen ja United Workers Partyn (UWP) välinen kilpa aiheutti poliittista epäjärjestystä, mistä puolestaan kärsi matkailuala. UWP:n kaudella maanviljelyalaa alettiin jälleen kehittää, ja Yhdysvaltojen nousukausi toi lisää matkailijoita.
Vuonna 1993 banaanin maailmanmarkkinahintojen lasku johti levottomuuksiin. Vuonna 2002 trooppinen myrsky Lil tuhosi puolet banaanisadosta. Vuonna 2004 Piton-vuoret julistettiin Unescon maailmanperintökohteiksi. .
Parlamenttivaaleissa kesäkuussa 2016 konservatiivinen oppositiopuolue UWP voitti vallassa olleen työväenpuolueen SLP:n. UWP:n Allen Chastanet nousi Saint Lucian pääministeriksi SLP:n Kenny Anthonyn tilalle.
Politiikka
Saint Lucia on Kansainyhteisöön kuuluva perustuslaillinen monarkia, jonka valtionpäämies on Britannian monarkki, jota edustaa saarella kenraalikuvernööri. Toimeenpanovalta on pääministerin ja hallituksen käsissä. Pääministeri on yleensä parlamenttivaalit voittaneen puolueen puheenjohtaja. Parlamentti on kaksikamarinen. Alahuoneeseen valitaan suorilla vaaleilla 17 jäsentä. Ylähuoneessa eli senaatissa on 11 nimitettyä edustajaa. Pääministeri valitsee kuusi senaattoria, opposition johtaja kolme ja kenraalikuvernööri kaksi.
Saint Lucian suuret puolueet ovat United Workers Party (UWP) ja Saint Lucian työväenpuolue (SLP). UWP on ollut valtapuolue useammin, ja sen pitkäaikainen johtaja John Compton oli moneen otteeseen maansa pääministerinä. Parlamenttivaalit pidetään viiden vuoden välein. Vuoden 2016 vaaleissa UWP sai 11 paikkaa ja SLP 6 paikkaa. UWP:n Allen Chastanet aloitti Saint Lucian pääministerinä 7. kesäkuuta.
Hallinnollinen jako
Saint Lucian saari on jaettu kymmeneen kuntaan, ja niitä hallinnoi 15 piirivaltuustoa. Kunnallisvaaleja ei järjestetä, vaan paikallishallinnosta vastaava ministeri nimittää kaikki valtuutetut. Kunnat ovat:
Talous
thumb|Castriesin kaupunkia. Kuvan keskellä suuri risteilyalus. Matkailu on Saint Lucian merkittävin talouden haara. Se vastaa noin 65 prosenttia bruttokansantuotteesta, ja se on tärkein ulkomaisen valuutan lähde. Valtion talous on kuitenkin varsin riippuvainen ulkoisista tekijöistä: matkailun mielenkiinnosta, luonnonkatastrofien vaikutuksesta ja tuontiöljyn saatavuudesta. Saint Lucian talous on kasvanut hitaasti maailmanlaajuisen taantuman jälkeen. Monet lentoyhtiöt vähensivät vuonna 2012 lentojaan Saint Luciaan, ja samana vuonna valtion otti viimeisenä Karibian maana käyttöön arvonlisäveron. Vuonna 2018 Saint Lucian talouskasvu oli 0,6 prosenttia. Edellisenä vuonna se oli peräti 3,7 prosenttia, mutta monien julkisten rakennushankkeiden viivästyminen hidasti kehitystä.
Banaani on maatalouden tärkein tuote. Sokeriruoko oli pitkään maatalouden keskeisin tuote, mutta sen viljely loppui vuonna 1964. Yhdysvaltain tuoella Saint Lucialla on kehitetty valmisteteollisuutta, ja Vieux Fortin lähellä on teollisuuden vapaakauppavyöhyke. Siellä valmistetaan vientiin elektroniikkaa ja leluja. Saarella valmistetaan myös pahvia, vaatteita, rommia, tupakkaa, kookostuotteita, betoniharkkoja ja kaljaa.
Liikenne
Saaren päälentoasema on Hewanorran kansainvälinen lentoasema Vieux-Fortissa saaren eteläkärjessä. Maan sisäisiä ja alueellisia lentoja varten on myös pienempi George F. L. Charlesin lentoasema Castriessa. Castriesistä ja Vieux-Fortista operoivat myös kansainväliset risteilyalukset.
Väestö
Saint Lucian tilastokeskuksen mukaan valtiossa oli vuoden 2018 puolivälissä arviolta 178 696 asukasta. Vuotuinen väestönkasvu saarella on alle prosentin luokkaa. Saaren väestö on 1900-luvun lopun jälkeen ikääntynyt. Sekä hedelmällisyysluku että kuolleisuus ovat laskeneet. Vielä vuonna 1990 väestöpyramidin pohja oli selvästi leveä, ja suurin osa väestöstä oli alle 30-vuotiaita. Alle 25-vuotiaiden osuus oli vuoden 2015 väestöpyramidissä selvästi pienempi.
Suurin osa Saint Lucian väestöstä on afrikkalaisperäisiä. Englanti on virallinen kieli, mutta saarella puhutaan myös paljolti ranskaan pohjautuvaa kreolikieltä patois’ta. Sitä puhutaan erityisesti maaseudulla. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asukkaista 62 prosenttia oli katolisia, 10 prosenttia adventisteja, 9 prosenttia helluntailaisia, 2 prosenttia rastafareja ja 2 prosenttia anglikaaneja.
The Sims: House Party
The Sims: House Party on The Sims -pelisarjan toinen lisäosa. Se julkaistiin 28. maaliskuuta 2001.
Saint Lucia
Väestö
Saint Lucialla on kymmenen vuotta kestävä kouluvelvollisuus, joka alkaa viiden vuoden iässä. Vuonna 2010 noin 92 prosenttia oppilaista suoritti peruskoulun. Korkeakoulutusta tarjoaa Castriesissa oleva Länsi-Intian yliopiston avoin kampus. Lisäksi saarella on muun muassa teknillinen college ja opettajankoulutuslaitos.
Sulkavanjärvi
Sulkavanjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Albanian parlamenttivaalit 2005
Albanian parlamenttivaalit 2005 toimitettiin Albaniassa 3. heinäkuuta 2005 siten, että parlamentin 140 paikasta sata valittiin suoralla ja 40 suhteellisella vaalilla. Vaaleissa annettiin 1 389 320 ääntä, ja äänestysprosentti oli 48. Eniten paikkoja sai Albanian demokraattinen puolue, toiseksi eniten Albanian sosialistinen puolue.
Ferid Chouchane
Ferid Chouchane (, s. 19. huhtikuuta 1973) on tunisialainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Helmikuusta 2012 lähtien Chouchane on työskennellyt ES Sahelin urheilujohtajana.
The Sims: House Party
Peli tuo mukanaan juhla-aiheisia vaatteita ja tavaroita, kuten tanssilattian. Pelaajalla on mahdollisuus järjestää muun muassa koti- tai rantabileet. Simit voivat soittaa erityyppisiä musiikkikappaleita vierailleen.
Albanian parlamenttivaalit 2005
Tulokset
Puolueet saivat vaaleissa paikkoja seuraavasti:
Ferid Chouchane
Ura
Chouchane aloitti uransa vuonna 1995 kotimaansa pääsarjassa Ligue Professionnelle 1:ssä Étoile Sahelissa. Hän pelasi myös uransa lopulla Club Africainissa neljä kautta.
Saint Lucia
Kulttuuri
Tunnetuin Saint Lucialla syntynyt ja kasvanut kirjailija on 1992 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut Derek Walcott. Saaren toinen nobelisti on taloustieteilijä Arthur Lewis.
George Kelly
George Kelly voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Saint Lucia
Kulttuuri
Perinteinen Saint Lucian ruoka sisältää paljon hiilihydraatteja, joita saadaan jamssista, taarosta ja sen sukulaisesta eddoesta, banaaneista ja leipäpuun hedelmistä. Sen kanssa syödään liha- tai kalakastiketta. Itse ruoka ei ole kovin mausteista, mutta sen kanssa tarjotaan aina chilikastiketta.
Valtio pitää yllä yleisradioverkkoa. Sanomalehdet ovat yksityisiä ja ilmestyvät yhdestä kolmeen kertaan viikossa. Kolme televisiokanavaa ovat myös yksityisiä, yksi niistä on katolinen kanava.
Saint Lucia on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1996 lähtien 2–6 urheilijan joukkueella. Kriketti ja purjehdus ovat suosittuja urheilulajeja.
Ferid Chouchane
Ura
Maajoukkueessa Chouchane edusti maataan muun muassa yksissä MM-kisoissa vuonna 1998.
Daisuke Namba
Namban isä oli jäsenenä parlamentissa kunnes erosi siitä poikansa teon jälkeen. Perhe otti sittemmin käyttöön sukunimen Kurokawa.
Chau Giang
Chau Tu Giang (s. 2. heinäkuuta 1955 ) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Giang on syntynyt Vietnamissa ja on etniseltä taustaltaan kiinalainen.
Giang lähti Vietnamista pienellä veneellä 1970-luvun lopulla. Hän muutti Floridaan, jossa työskenteli vähimmäispalkalla erilaisissa töissä. Tämän jälkeen hän siirtyi Coloradoon, josta sai työtä kokkina 160 dollarin viikkopalkalla. Coloradossa Giang oppi pokerinpeluun, sen seurauksen hän muutti Las Vegasiin. Ensimmäisenä ammattilaisvuotenaan hän ansaitsi yli 100 000 dollaria.
World Series of Pokerissa Giang oli vuonna 1993 toinen $1,500 Pot Limit Hold'em -turnauksessa ja myöhemmin samana vuonna voitti $1,500 Ace to Five Draw -tapahtumassa. Vuonna 1996 Giang oli WSOP:n pääturnauksessa kolmastoista. Kaksi vuotta myöhemmin hän toisen WSOP-rannekkeensa $2,000 Omaha 8 or Better -turnauksessa ja kolmannen vuonna 2004 $2,000 Pot Limit Omaha -kisassa.
Giang pelasi vuosia lähes pelkästään WSOP-turnauksia ja käteispelejä, jossa hän on usein mukana Las Vegasin "Big Gamessa". Vuodesta 2003 Giang on alkanut pelata myös World Poker Tourin turnauksia. WPT:llä hän on ollut finaalipöydässä kolmasti. Tammikuun 2005 WPT:n $10,000 World Poker Open -turnauksen kakkostila on Giangin toistaiseksi rahallisesti arvokkain voitto (773 448 dollaria).
Giang on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Elokuussa 2007 hänen pokeriuran turnausansionsa ylittivät 3,0 miljoonaa dollaria.
Parta
Parta on ihmiskasvojen alaosan karvoitusta, joka kasvaa yleensä vain miehillä. Parta alkaa kasvaa pojilla murrosiässä testosteronin vaikutuksesta.
Parrankasvu
Parta alkaa kasvaa murrosiässä, kun miessukuhormoni 5-alfa-dihydrotestosteronia (DHT) alkaa syntyä testosteronista parran karvatuppien solujen sisällä. Karvatupet reagoivat hitaasti miessukuhormoneihin, joten parrankasvun täydellinen kehittyminen kestää jonkin aikaa. Miehellä parta on kehittynyt keskimäärin 18–25 vuoden iässä. Huono parrankasvu ei kuitenkaan johdu matalasta testosteronimäärästä vaan perintötekijöistä. Parrankasvu alkaa ylähuulesta, sillä sen karvatupet ovat herkempiä miessukuhormoneille kuin muut karvatupet. Parrankasvua ei voi vauhdittaa. Partaa kasvaa kesällä selvästi enemmän kuin talvella, sillä suurempi osuus karvatupista on kasvuvaiheessa kun päivä on pidempi. Yksittäisten karvojen kasvunopeus on kuitenkin sama.
Eurooppalaista syntyperää olevilla miehillä parrankasvu on keskimäärin voimakkaampaa kuin esimerkiksi joillain aasialaisilla kansoilla tai intiaaneilla.
Ominaisuudet
Partakarvat ovat paksumpia ja kiharampia kuin hiuskarvat, eikä parta lähde iän myötä kuten hiukset. Parta voi olla punainen vaikka hiukset eivät ole. Tämän uskotaan johtuvan siitä, että ollakseen punaisia hiukset vaativat kaksi kopiota punaisuuden aiheuttavasta geenistä mutta parta vain yhden kopion.
Tarkoitus
Parta on sekundaarinen sukupuolitunnusmerkki: se on vain miehillä, mutta sillä ei ole suoraa roolia lisääntymisessä. Parran tarkoituksesta onkin erilaisia teorioita. Charles Darwin uskoi, että parta on säilynyt evoluutiossa, koska se kiihottaa ja miellyttää naisia. Parran on arveltu myös viestivän epäsuorasti fyysisestä kyvykkyydestä: sellaisen yksilön täytyy olla eloonjäämisen kannalta muulla tavoin poikkeuksellisen kyvykäs, joka pystyy tuottamaan ison parran, vaikka se on tarpeeton ja hankala. Yhden teorian mukaan komea parta kertoo hyvästä immuunipuolustuksesta. Myös sukupuolen sisäistä seksuaalivalintaa on esitetty parran syyksi: parran on arveltu hyödyttävän kamppailussa muita miehiä vastaan pelästyttämällä nämä, sillä parta saa kasvot ja leuan näyttämään isommilta.
Naisten parrat
Useimmilla naisilla estrogeenit tukahduttavat partaa tuottavat miessukuhormonit, mutta 5–10 prosentilla naisista on runsaasti "miehistä" karvankasvua. Ehkäisypillerit ja jotkin muut tekijät voivat kiihdyttää naisen parrankasvua, ja vaihdevuosien jälkeen monen naisen parrankasvu lisääntyy estrogeenin määrän laskun vuoksi. Naisten karvaisuus vaihtelee paljon alueittain: esimerkiksi Etelä-Euroopassa ja Lähi-idässä naiset ovat paljon karvaisempia kuin pohjoisessa Euroopassa. Yhdysvaltalaisnaisista 22 prosenttia poistaa karvoja kasvoistaan viikoittain.
Parranajoa esihistoriassa
Noin 30 tuhannen vuoden takaa on löydetty piityökaluja, joita uskotaan käytetyn partaterinä. Pronssikaudelta on löydetty koristeltuja partaveitsiä.
Mesopotamia
Mesopotamiassa yläluokan miesten tiedetään käyttäneen paljon aikaa pitkien partojensa hoitamiseen. Muinaiset persialaiset suosivat lyhyttä, punaiseksi värjättyä ja kullalla koristeltua partaa.
Egypti
thumb|Tekoparta Hatšepsutia muistuttavalla [[sfinksillä.]] Muinaisessa Egyptissä parta oli jumalallinen symboli ja kuului vain eliitille. Jumalat kuvattiin, kuten faaraotkin, pitkän parran kera. Juhlallisissa tilaisuuksissa kuninkaalliset, niin miehet kuin naisetkin kiinnittivät leukaansa kultaparran. Tekopartaa käyttivät siis niin miehet kuin myös naiset. Esimerkiksi kuningatar Hatšepsut käytti miehisiä symboleita kuten partaa valtakautenaan. Muinaisen Egyptin dynastioita edeltävänä aikana miehet kiharsivat ja värjäsivät partansa punaruskeaksi. Myöhemmin, dynastisella aikakaudella, egyptiläisen kauneusihanteen muuttuessa karvattomuutta suosivaksi, ylhäiset käyttivät kiharrettua ja parfymoitua tekopartaa tai sen metallista vastinetta. Parta oli egyptiläisille korkean arvon merkki, olihan kaikilla jumalilla laapiskiveä muistuttava parta. Muuten kaikkinainen karvankasvu oli egyptiläisille kauhistus. Karvoitus poistettiin hyvin pikkutarkasti poskista, päästä ja sääristä joko pinseteillä, hohkakivellä hioen tai veitsellä pois ajaen.
Kreikka
Antiikin Kreikassa parta oli alun perin statussymboli. Ylijumala Zeus kuvattiin parrakkaana mutta nuoremmat jumalat siloposkisina. Spartassa äärimmäisen nöyryyttävänä rangaistuskeinona käytettiin parran ajamista pelkureilta.
Eisenacher Motorenwerk (F1-talli)
Eisenacher Motorenwerk (EMW) oli itäsaksalaisen auto- ja moottoripyörävalmistaja Eisenacher Motorenwerkin Formula 1-talli, joka osallistui ainoastaan Saksan GP:hin 1953.
Parta
Kreikka
Aleksanteri Suuren ajoista lähtien parrattomuus tuli muotiin hellenistisessä valtakunnassa. Aleksanteri vaati sotilaitaan ajamaan partansa, ettei vastapuoli taistelussa pystyisi tarttumaan siihen. Aleksanterin jälkeen parta alettiin yhdistää filosofeihin. Myös filosofinen koulukunta näkyi parrasta: epikurolaisella, elämästä nautiskelijalla, parta oli pitkä ja huolellisesti hoidettu, mutta kyynikoilla, joiden kunnia-asiana oli itsensä laiminlyönti, parta oli takkuinen ja hapsottava.
Eisenacher Motorenwerk (F1-talli)
EMW käytti hopeanvärisessä autossaan BMW:n kaksilitraista kuusisylinteristä moottoria. Autoa ajoi saksalainen Edgar Barth, joka joutui keskeyttämään kilpailussa.
Parta
Rooma
Roomalaiset olivat aluksi parrakkaita, mutta vuoden 297 eaa. jälkeen parrattomuudesta tuli muotia yläluokalle. Keisari Hadrianus kasvatti kuitenkin 100-luvulla parran peittääkseen huonon ihonsa, ja hänen jälkeensä keisarit käyttivät partaa aina 300-luvulle saakka.
Eisenacher Motorenwerk (F1-talli)
Lähteet
Eisenacher Motoren Werke
Parta
Germaanit
Roomalainen historioitsija Cornelius Tacitus kertoo kirjassaan Germania vuonna 98 khatti-heimosta, jotka asuivat nykyisen Hessenin alueella Saksassa, että näillä parta oli heikkouden ja pelkuruuden merkki. Nuorukaiset antoivat parran kasvaa, mutta heti kun mies oli onnistunut tappamaan pahimman vihollisensa, parta ajettiin pois.
Viikingit
Noin vuonna 921 arabi Al-Istahri kertoi viikinkien joko ajavan partansa tai punovan ne ”eräänlaisiksi leteiksi”. Ruotsista Sigtunasta löytyneen viikinkiä esittävän pienoispatsaan parta on huolellisesti hoidettu ja letitetty. Islantilaisissa saagoissa partaa kuvataan arvokkaana ja Njálin saagassa parraton on haukkumasana.
Keskiaika
Keskiajalla parrat olivat Euroopassa suosittuja. Myös arabimaailmassa profeetta Muhammadin esimerkki sai muslimit suosimaan partaa. Irtoparrat olivat suosittuja 1300-luvun puolivälissä Espanjassa ja Kataloniassa.
Venäjä
Venäjällä Pietari Suuri (1672–1725) halusi istuttaa keinoja kaihtamatta eurooppalaisen muodin kansan keskuuteen, joten hän määräsi partaveron ja jopa pakkoajeli henkilökohtaisesti jotkut pajarit ja aatelismiehet parrattomiksi. Pietari Suuren kaukainen edeltäjä Iivana Julma (1530–1580) sen sijaan oli sitä mieltä, että parran pois ajaminen oli synti, jota ”ei edes kaikkien marttyyrien veri kykene pesemään pois”.
Uusi aika
Parrat lyhenivät Euroopassa 1600-luvulla, ja suosioon nousi kapea leukaparta. Myös paaveilla oli usein parta; viimeinen parrakas paavi Innocentius XII vaihtui vuonna 1700.
Yhdysvalloissa parta palasi muotiin 1800-luvun aikana; yksi maan tunnetuimmista parran käyttäjistä oli presidentti Abraham Lincoln. Myös Euroopassa pulisongit ja parrat palasivat muotiin 1800-luvulla, aluksi vallankumouksellisuuden tunnusmerkkinä.
Viktoriaanisen ajan lopulla parrat jälleen poistuivat muodista. Tämä johtui osaksi siitä, että yhdysvaltalainen King Camp Gillette kehitti vaihdettavan partaterän. Myös ensimmäisessä maailmansodassa välttämättömät kaasunaamarit estivät parran pitämisen.
Partoja näkyi länsimaissa jälleen 1950-luvulta 1970-luvulla, kun beatnikit, hipit ja vasemmistolaiset kasvattivat partaa. 1980-luvulla muotiin tuli parransänki ja 1990-luvulla miniparta. Kokoparran suosio on jälleen kasvanut 2000-luvulla, ja esimerkiksi raskaassa rockissa ja metallimuusikoilla se on yleinen.
Partaverot
thumb|210px|Venäläinen veromerkki vuodelta 1705, joka todisti omistajansa maksaneen partaveron.
Partoja on verotettu historian aikana eri puolilla maailmaa. Lyykiassa partoja verotettiin jo antiikin aikana. Kiinan keisari Ming-Taizu Hongwu otti partaveron käyttöön 1300-luvulla rahoittaakseen kesäpalatsinsa uudistusta. Englannin kuningas Henrik VIII sääti partaveron vuonna 1535 ja hänen tyttärensä Elisabet I vaati kaksi viikkoa vanhemmista parroista veron. Myös Ranskan kuningas Frans I verotti parrakkaita kirkonmiehiä 1500-luvulla.
Uskonnoissa
thumb|210px|Parrakas ortodoksijuutalainen mies. Raamatun Kolmannessa Mooseksen kirjassa (19:27) kehotetaan toimimaan pään karvoituksen suhteen seuraavasti:
Kohdan perusteella juutalaiset eivät saa leikata partaa veitsellä tai partahöylällä, mutta sakset ja partakone ovat kuitenkin sallittuja. Israelissa partaisuus edustaa monille uskonnollisuutta, sillä ultraortodoksijuutalaiset pitävät partaa.
thumb|210px|Ortodoksinen papisto ja munkit ovat perinteisesti pitäneet täyspartaa. Kristinuskossa suhtautuminen partaan on vaihdellut aikojen kuluessa. Uudessa testamentissa ei parrasta puhuta mitään, joten papit ovat toisinaan tukeutuneet partaa koskevissa asioissa Vanhaan testamenttiin. Parran avulla eri kristillisten oppien noudattajat ovat joskus erottautuneet toisistaan: esimerkiksi 800-luvulla roomalaispapeilla oli parrat, mutta kreikkalaiset ajoivat partansa. Nykyisin kreikkalaisortodoksipapit puolestaan pitävät partaa. Amissien uskonlahkon miehet pitävät yleisesti partaa.
Suomessa ja lähialueilla on luterilaisten ja ortodoksien välillä ollut vuosisatainen ero partakulttuurissa. Ortodoksimiesten ei ole ajoittain ollut sallittua ajaa partaansa, kun taas parran ajoa tai siistimistä vaativa antiikin ihanteisiin pohjautuva ”länsimainen” kauneusihanne on ollut vallalla luterilaisilla alueilla.
Moni uskovainen muslimi pitää partaa, sillä islamin profeetta Muhammadilla oli parta. Joidenkin teologien mukaan parta on pakollinen, eikä sitä saa leikata, mutta sallivampiakin koulukuntia on. Koraanissa ei partaa mainita, mutta haditheista löytyy Muhammadin antamia partaa koskevia ohjeita, kuten zarathustralaisista papeista erottautumiseen tarkoitettu kehotus: "Olkaa erilaisia kuin polyteistit: antakaa parran kasvaa ja hoitakaa viiksiänne". Muhammadin sanotaan värjänneen partansa, joten jotkut muslimitkin värjäävät partansa hennalla punaiseksi. Koska parta liittyy islamissa uskonnollisuuteen, maalliset hallinnot ovat joskus pyrkineet vaikeuttamaan sen käyttöä, kuten esimerkiksi Tunisiassa.
Sellaiset sikhimiehet eivät koskaan leikkaa partaansa, jotka on vihitty khalsaan ja näin ovat antaneet lupauksen seurata kaikkia elämisen sääntöjä. Yksi näistä säännöistä käskee olemaan luonnollisesti sellainen kuin Jumala on luonut. Parran täytyy kuitenkin olla puhdas ja hoidettu. Myös moni vihkimätön sikhimies antaa parran kasvaa, koska parta kuuluu sikhi-identiteettiin. Jotkut Lännessä asuvat nuoret sikhimiehet ajavat parran käytännöllisistä syistä kuiten työnsaannin helpottamiseksi.
Armeijassa
Suomen puolustusvoimien ohjesääntö 83:n mukaan miessotilaan on pidettävä hiukset, viikset ja parta ajettuina. Poikkeuksen tästä säännöstä saavat tehdä kertausharjoituksiin kutsutut olosuhteiden niin salliessa.
Käsityksiä parrasta
Parta on useissa kulttuureissa liitetty viisauteen, seksuaaliseen kyvykkyyteen, korkeaan asemaan tai vanhuuteen, mutta myös epäsiisteyteen ja eristäytymiseen.
Parran uskottiin olevan terveyden merkki. Eräs tietosanakirja kertoi 1800-luvulla, että parta suojeli reumatismilta ja keuhkoputkentulehdukselta. Saksalainen tutkija teki kokeen, jossa hän antoi 53 miehen ajaa partansa. Heti puolet näistä kertoi saaneensa nuhan tai hammassärkyä.
Suomalaisen sanonnan mukaan "Ei parta pahoille kasva, turpajouhet joutaville."
Kalevalassa parta on vanhuuden ja viisauden merkki:
Muinaiset kiinalaiset ajattelivat punaisen parran merkitsevän urhoollisuutta ja voimaa.
Benito Mussolini (1883–1945), italialainen fasistijohtaja, inhosi partoja. Hän väitti, että Rooman valtakunnan rappio alkoi siitä, kun miehet lakkasivat ajelemasta partaansa. Hänen mielestään parta oli ”muotia vanhassa turmeltuneessa maailmassa, jonka fasismi korvaa nuoruudella ja sileäksi ajetuilla kasvoilla”. Kuuban pitkäaikainen johtaja, kommunisti Fidel Castro puolestaan hyödynsi partaansa propagandan välineenä. Hän väitti säästävänsä kymmenen päivää vuodessa jättäessään partansa ajamatta, minkä ajan hän saattoi sen sijaan käyttää vallankumoukselliseen toimintaan.
Erikoisuuksia
Ruotsalainen valtioneuvos Göran Eerikinpoika Ulfsparre (1544–1620) testamenttasi pitkän partansa käytettäväksi istuinten täytteeksi kirkoissa.
Joenrantarock
JoenRantaRockin luojan, Sami Rannan ajatuksena oli kokoperheen, ikärajattoman, pääsymaksuttoman tapahtuman tekeminen. Tapahtuma toteutettiin ensimmäisenä vuotenaan täysin talkoovoimin, tekniikkaa ja artisteja myöten. Hotelli Sommelo tarjosi puitteet ja fasiliteetit tapahtumaan.
Venäjän naisten käsipallomaajoukkue
Venäjän naisten käsipallomaajoukkue edustaa Venäjää naisten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Se on voittanut kerran olympiakultaa ja neljä kertaa maailmanmestaruuden. Ennen Neuvostoliiton hajoamista venäläiset huippupelaajat edustivat Neuvostoliiton maajoukkuetta.
Joenrantarock
JoenRantarock 2007
Esiintyjät:
JoenRantarock 2008
JoenRantarock 2008 koostui kahdesta tapahtumasta 1.-2.8.2008, jotka järjesti syksyllä 2007 perustettu Kuntaseiskan Alueen Musiikkiyhdistys ry.
Ensimmäistä kertaa järjestetty JoenRantarock klubi oli House of Rockissa 1.8.2008. Esiintyjät:
JoenRantarock järjestettiin 2.8.2008 Hotelli Sommelossa Kuusankoskella.
Esiintyjät:
JoenRantarock 2009
JoenRantarock 2009 koostui kolmesta tapahtumasta aikavälillä 31.7.-2.8.2009.
JoenRantarock klubin järjesti Kuntaseiskan Alueen Musiikkiyhdistys ry Kuusankoskitalon Voikkaasalissa 31.7.2009. Esiintyjät:
JoenRantarock 2010
Järjestyksessään neljäs ja toistaiseksi viimeinen tapahtuma Hotelli Sommelon välittömässä läheisyydessä Kuusankoskella.
Nuoret sankarit 2
Nuoret sankarit 2 on 1. elokuuta 1990 julkaistu lännenelokuva, joka on jatko-osa Nuoret sankarit -elokuvalle.
Juoni
Elokuvassa vanha mies Brushy Bill Roberts muistelee nuoruuttaan, väittäen olevansa Billy the Kid. Hän kertoo vuodesta 1879, vuosi Lincoln Countyn kauppasodan jälkeen. Billy oleskelee Fort Summerissa ja hän on ottanut jengiinsä Arkansas Dave Rudabaughin ja Patrick Floyd Garrettin.
Myöhemmin Billy tapaa vanhat kaverinsa Chavezin ja Docin pelastaessaan nämä Lincolnista. Billy aikoo suunnata joukkonsa kohti Meksikoa, mutta Garrett, Billyn paras kaveri kieltäytyy lähtemästä ja myöhemmin hänet palkataan uudeksi Lincoln Countyn sheriffiksi, koska Kidin riehuminen kiristää lainvalvojien pollaa jo sietämättömästi, ja Garrett on mahdollisesti ainoa, joka pystyisi saamaan Billy the Kidin kiinni. Garrett lähtee miehineen Billyn ja muiden perään, ja Uuden Meksikon kuuluisimman lainsuojattoman jahti alkaa.
Äijälänsalmi
thumb|right|250px|Äijälänsalmi Jyväskylän keskustaan päin nähtynä Äijälänsalmi on Jyväskylässä sijaitseva, noin 700 metriä pitkä salmi, joka yhdistää Jyväsjärven Päijänteeseen. Aikaisemmin paikalla oli Äijälänjoki, jota pitkin Jyväsjärvi laski Päijänteeseen, mutta vuosina 1839, 1840, 1856 ja 1859 suoritettujen ruoppausten vaikutuksesta entinen Äijälänjoki muuttui Äijälänsalmeksi ja Jyväsjärven pinta laski Päijänteen pinnan tasolle. Tästä seurasi, että Jyväskylän ja Päijänteen välille avautui laivayhteys, joka on vieläkin käytössä. Jyväskylän satama, joka oli aiottu rakentaa ulkosatamaksi Päijänteen puolelle, voitiin toteuttaa kaupungin ruutukaava-alueelle Jyväsjärven rannalle. Satama on 1990-luvulla siirretty Rantaväylän tieltä Lutakkoon.
Äijälänsalmen yli menee kaksi siltaa. Kevyen liikenteen siltana toimii Äijälänsalmen vanha silta, joka on yksi Suomen vanhimmista teräsbetonisilloista ja jota pitkin kulkee Tahvosentie, ja autoliikenteelle uusi silta, jota pitkin kulkee Kuokkalantie. Matti-elokuvassa Matti Nykänen hyppää veteen Äijälänsalmen toiselta sillalta. Äijälänsalmi oli Jyväskylän ja Jyväskylän maalaiskunnan rajana vuonna 1965 tapahtuneesta alueliitoksesta vuonna 2009 tapahtuneeseen kuntaliitokseen (Päijänteen puolelta uuteen siltaan asti).
Plymouth Cricket
Plymouth Cricket -nimellä on markkinoitu Pohjois-Amerikassa kahta automallia:
Puhtaus
thumb|290px|Kylpemistä esittävä maalaus vuodelta 1906
Puhtaus on tärkeä osa ihmisten ja eläinten hyvinvointia. Peseytymällä ihmiset ja eläimet välttyvät täiltä ja bakteereilta. Kuitenkin tutkimusten mukaan lialla on merkittävä rooli immuunijärjestelmän kehityksessä. Täysin puhtaissa oloissa eläneet ihmiset sairastuvat helpommin.
Ihmiset pesevät itsensä säännöllisesti, mikäli siihen on mahdollisuus. Ihmiset voivat peseytyä suihkussa, kylvyssä tai luonnon vedessä, kuten järvessä. Veden lisäksi peseytymisessä käytetään usein apuna saippuaa ja sampoota. Pienten lasten, sairaiden tai muuten kykynemättömien peseytymisessä voi olla joku avustamassa. Useimmiten ihmiset peseytyvät yksinään, mutta esimerkiksi rakastavaiset voivat pestä toisensa huvin vuoksi. Lisäksi ihmisillä on tapana pestä hampaat.
Rituaalinen puhtaus on rituaalien avulla aikaan saatu tai palautettu symbolinen puhtaus, joka liittyy uskonnollisiin käsityksiin pyhästä, synnistä ja pahoista voimista. Monissa uskonnoissa rituaaliseen puhdistautumiseen käytetään vesipesua.
Aris Thessaloniki (lentopallo)
Aris Thessaloniki on kreikkalainen lentopallojoukkue, jonka kotipaikkana toimii Thessaloniki. Joukkue pelaa Kreikan liigassa, sekä CEV-Cupissa. Seura on yksi Kreikan liigan vanhimmista joukkueista.
Historia
Aris Thessaloniki päätti kaudella 1997 pitkän aikajakson ja voitti Kreikan liigan mestaruuden Panathinaikosin sekä Olympiakosin jääden taakse. Panathinaiks ja Olympiakos olivat dominoineet Kreikan liigaa monta vuotta ennen kuin mestaruuden voitti joku toinen joukkue. Kaudella 1998 joukkue voitti Kreikan Super-Cupin, jonka lisäksi se voitti samalla kaudella myös Kreikan Cupin. Kreikan Cupin joukkue on voittanut peräti kuusi kertaa vuosina 1989, 1992, 1994, 1997, 1998, sekä 2002
Muuta
Kaudella 2009 Thessalonikin riveissä esiintyy kaksi suomalaispelaajaa, kun maajoukkuepelaajat Antti Siltala sekä Jukka Lehtonen pelaavat joukkueen kokoonpanossa. Heidän sopimuksensa seuran kanssa on yksivuotinen.