cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Matti Nissinen
Virkavelvollisuuden rikkominen ja erottaminen
Seuraava valtakunnansyyttäjä pystyi aloittamaan virassaan vasta Nissisen irtisanomisajan päätyttyä. Siihen saakka maan ylimpänä syyttäjänä toimi apulaisvaltakunnansyyttäjä Raija Toiviainen. Raija Toiviainen oli ehdolla valtakunnansyyttäjän virkaan jo vuonna 2010, kun virkaan valittiin Nissinen. Toiviainen nimitettiin Nissisen seuraajaksi.
Perhe
Nissinen on leski. Hänellä on kolme lasta. Hän harrastaa kalastusta ja kirkkovenesoutua.
Deutschland Cup
Deutschland Cup on vuosittain järjestettävä kansainvälinen jääkiekkoturnaus, jota isännöi Saksan jääkiekkoliitto. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1987.
Isäntäjoukkue Saksa on voittanut Deutschland Cupin ennätykselliset seitsemän kertaa. Neuvostoliitto ja Venäjä ovat voittaneet turnauksen jokaisella osallistumiskerrallaan yhteensä kuusi kertaa. Turnauksen joukkuemäärät ja paikkakunnat ovat vaihdellet paljon historian aikana. Deutschland Cupissa pelattiin sijoitusottelut viimeisen kerran vuonna 2007, jonka jälkeen osallistuneiden joukkueiden määrä on pysynyt neljässä.
Saksan lisäksi pidempiaikaisiin osallistujajoukkueisiin ovat kuuluneet Kanada, Slovakia, Sveitsi ja Yhdysvallat. Kanada ja Yhdysvallat ovat osallistuneet turnaukseen pitkälti Euroopassa kiekkoilevien pelaajien voimin. Sekä Suomi, Ruotsi että Tšekki osallistuivat turnaukseen viimeisen kerran vuonna 1995. Vuotta myöhemmin kaikki kolme joukkuetta osallistuivat ensimmäisen kerran Euro Hockey Touriin yhdessä Venäjän kanssa. Suomi voitti Deutschland Cupista yhden kullan ja kaksi pronssia.
Venäjä palasi Deutschland Cupiin 24 vuoden tauon jälkeen B-maajoukkueen voimin vuonna 2017. Samana vuonna turnaus oli tärkeä varsinkin Yhdysvalloille, sillä NHL:n jäätyä Pyeongchangin olympiakisoista Deutschland Cup konkretisoitui tärkeänä näytönpaikkana joukkueen Euroopassa kiekkoileville pelaajille. Yhdysvaltojen joukkueeseen kuului mm. NHL:ssä uran luoneet Brian Gionta, Mark Stuart, Tom Gilbert, Ryan Malone, Jim Slater, Mike Lundin ja Matt Gilroy. Olympialaisten myötä Kanada ja Sveitsi osallistuivat Deutschland Cupin sijaan poikkeuksellisesti Karjala-turnaukseen.
Jonder Martínez
Jonder Martínez Martínez (s. 22. heinäkuuta 1978 Mariel) on kuubalainen baseballpelaaja ja olympiavoittaja, joka pelaa syöttäjänä. Hän on voittanut urallaan kaksi mitalia, joista yksi on kultainen ja yksi hopeinen. Kultaa hän oli voittamassa Ateenassa 2004 ja hopeaa Pekingissä 2008.
Seuratasolla Martínez pelaa La Habanassa.
Sarakkeet
Sarakkeet (Kobresia) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu 57 lajia. Sarakkeet voidaan tulkita joko omaksi suvukseen tai osaksi sarojen (Carex) sukua.
Sarakkeet ovat paljolti saroja muistuttavia yksisirkkaisia kasveja. Kasvutavaltaan sarakkeet ovat tiiviisti mätästäviä, ja niiden kukintona on varren päässä sijaitseva yksi tähkä tai muutamasta tähkästä muodostuva tähkistö. Tähkissä sijaitsevat kukat muistuttavat sarojen kukkia, mutta ovat kuitenkin rakenteeltaan hieman erilaiset.
Sarakkeita kasvaa viileillä alueilla pohjoisella pallonpuoliskolla ja niitä on yhteensä 35 lajia. Suomessa kasvaa luonnonvaraisena kaksi sarakelajia, joskin kumpikin niistä on harvinaisia.
Sarakkeiden (Kobresia) suku on nimetty saksalaisen Paul von Kobresin mukaan.
Teneni
Teneni (myös Tinéni) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Sanin piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla kymmenen kilometriä Sanista itään. Kunnassa on 7 000 ja keskuskylässä 4 600 asukasta (vuonna 2009).
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit, pienimuotoinen kaupankäynti ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, riisi, lehmänpapu ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Kalastus kärsii lisääntyneestä kuivuudesta.
Tenean kuros
Tenean kuros on antiikin kreikkalainen kuros-veistos, joka on tehty arkaaisella kaudella noin vuonna 560 eaa. Se on saanut nimensä löytöpaikastaan Teneasta. Nykyisin veistos on esillä Münchenin Glyptothekissä (esine 168).
pienoiskuva|vasen|upright=0.66|Tenean kuros sivulta. Kuros-veistos toimi alun perin hautamuistomerkkinä, ja mahdollisesti esittää vainajaa itseään. Toisaalta vastaavanlaiset veistokset on usein nähty Apollon-jumalan kuvina. Veistos löytyi Korintin lähellä sijainneen antiikin Tenean kaupungin alueelta vuonna 1846.
Veistos esittää kuroksille tyypilliseen tapaan alastonta nuorta miestä, joka seisoo frontaaliasennossa vasen jalka hieman eteenpäin astuneena. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista. Kuroksen korkeus on 1,53 metriä ja näin se on hieman luonnollista kokoa pienempi, mutta se antaa silti monumentaaliveistoksen vaikutelman. Vartalo on kuvattu osin realistisesti ja osin idealisoituna. Kädet ovat suorina lähellä vartaloa, ja kasvoilla on arkaainen hymy.
Sunionin kuros
Sunionin kuros on antiikin kreikkalainen kuros-veistos, joka on tehty arkaaisella kaudella noin vuonna 590–580 eaa. Nykyisin se on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa (esine NM 3645).
pienoiskuva|vasen|upright=0.64|Sunionin kuros takaa. Kuros on saanut nimensä siitä, että se on löydetty Sunionista läheltä Poseidonin temppeliä vuonna 1906. Joitakin pienempiä osia veistoksesta löydettiin vuosina 1957–1959.
Veistos esittää kuroksille tyypilliseen tapaan alastonta nuorta miestä, joka on kuvattu frontaaliasennossa vasen jalka eteenpäin astuneena. Veistoksen korkeus on 1,65 metriä. Lihakset on kuvattu selkeästi ja erottuvat poikkeuksellisen hyvin erityisesti selässä. Kädet ovat suorina sivuilla lähellä vartaloa. Hiukset ovat korkkiruuvimaisilla kiharoilla.
Säilynyt veistos on koottu useista osista. Sen vasen käsi puuttuu. Erityisesti jalkoja on kunnostettu.
Fiat 300
Fiat 300 on Fiatin suunnittelema traktori. William Dozza ja Massimo Misley kertovat valmistusajaksi 1970–1976 kirjassaan Fiat tractors from 1919 to present.
Tbilisin urheilukeskus
Tbilisin urheilukeskus on monitoimihalli Georgian Tbilisissä. Urheilukeskus valmistui vuonna 1961 ja sen yleisökapasiteetti on konserteissa 11 000 ja koripallo-otteluissa 9 700. Urheilukeskus toimii Georgian koripallomaajoukkueen kotikenttänä.
Kesäorjanlaakeri
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|160px|Kesäorjanlaakerin tunnistaminen. Kesäorjanlaakeri on 1–5 metrin korkuinen, sileäkuorinen pensas, jolla on pystyt, harmaat haararangat ja siirottavat, tummanvihreät tai -harmaat haarat. Nuorilla yksilöillä haararanka on harva- ja lyhytkarvainen. Lehdet ovat ruodilliset ja varrella kierteisesti ja niissä on hyvin pienet korvakkeet. Lehtilapa on 4–6 senttimetriä pitkä, leveänpuikea tai pitkänpyöreä, sahahampainen tai toissahainen sekä suippotyvinen ja ‑kärkinen. Se on alta karvainen ainakin suonia myöten.
Tbilisin urheilukeskus
Urheilukeskuksen oli tarkoitus isännöidä vuoden 2017 Lasten Eurovision laulukilpailu. , mutta 9. elokuuta 2017 ilmoitettiin, että Tbilisin Olympiapalatsi olisi sopivampi tapahtumapaikka vuoden 2017 kilpailulle.
Kesäorjanlaakeri
Ulkonäkö ja koko
Kesäorjanlaakeri kukkii touko–heinäkuussa ja kantaa hedelmää heinäkuusta seuraavaan kevääseen. Sen kukinto on 2–3 millimetrin pituinen hankaviuhko, johon pienet, yksineuvoiset kukat ovat kiinnittyneet yksittäin tai pareittain. Hedekukat ovat 4–8-lukuisia ja emikukat 6–8-lukuisia. Kukissa on lyhyt perä ja vihertävä teriö. Hedelmä on monisiemeninen, punainen tai punaoranssi luumarja, joka on läpimitaltaan 6–8 millimetriä. Siemen on vaaleanruskea, 2 millimetriä leveä, 4 millimetriä pitkä ja kapean soikion muotoinen. Siemeniä levittävät linnut ja ne alkavat itää 1–3 vuoden kuluttua maahan joutumisesta.
Levinneisyys
Kesäorjanlaakeri on laajimmalle levinnyt orjanlaakerilaji Pohjois-Amerikassa. Se on kotoisin mantereen itäosista, missä sen levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Quebeciin ja Newfoundlandiin ja etelässä Floridaan.
Elinympäristö
Kesäorjanlaakeri kasvaa hemiboreaalisella ja temperaattisella vyöhykkeellä, mereisissä tai lievästi mantereisissa olosuhteissa. Se viihtyy keskiravinteisissa korvissa, soistuneissa metsissä, märillä niityillä ja märissä pensaikoissa.
Rovaniemen Sanomat
Rovaniemen Sanomat oli Rovaniemellä vuosina 1909–1910 ilmestynyt sanomalehti.
Monia lehtihankkeita aloittaneen Eemeli Salmisen Rovaniemen Sanomat oli paikkakunnan ensimmäinen sanomalehti. Se painettiin Kemissä, koska kirjapainot saivat lain mukaan toimia vain kaupungeissa. Vastaava toimittaja ja julkaisija Salminen työskenteli Kemissä ja toinen toimittaja F. E. Kariniemi Rovaniemellä. Yhteydenpito tapahtui rautatietä pitkin.
Kolmesti viikossa ilmestynyt Rovaniemen Sanomat ilmoittautui perustuslailliseksi ja kannatti eduskuntavaaleissa nuorsuomalaisia. Lehti lakkasi jo kolmen kuukauden kuluttua, koska Salminen ei saanut sille julkaisulupaa. Toisella paikkakunnalla painettu lehti ei muutenkaan saavuttanut riittävää menestystä.
New Yorkin kuros
New Yorkin kuros on antiikin kreikkalainen kuros-veistos, joka on tehty arkaaisella kaudella noin vuonna 590–580 eaa. Nykyisin se on esillä Metropolitan Museum of Art -museossa New Yorkissa (esine 32.11.1).
pienoiskuva|vasen|upright=0.66|New Yorkin kuros takaa. Kuros on peräisin Attikasta, ja se on varhaisimpia tunnettuja attikalaisia marmorisia ihmisveistoksia. Se on oletettavasti toiminut hautamuistomerkkinä. Veistoksen alkuperää ei kuitenkaan tunneta kovin hyvin. Se muistuttaa monin tavoin Dipylonin kurosta ja Pyhän portin kurosta. Museo on saanut sen vuonna 1932.
Veistos esittää kuroksille tyypilliseen tapaan alastonta nuorta miestä, joka on kuvattu frontaaliasennossa vasen jalka eteenpäin astuneena. Veistos on tehty naksoslaisesta marmorista ja sen korkeus on 1,95 metriä. Pää on suhteellisen suuri vartaloon nähden, ja siinä on suuret mantelinmuotoiset silmät. Hiukset on laitettu taidokkaasti ja sidottu hiusnauhalla. Myös kaulalla on nauha. Kädet ovat suorina sivuilla lähellä vartaloa. Veistos on ollut alun perin maalattu, ja punaisen maalin jäänteitä on säilynyt muun muassa hiuksissa ja hiusnauhassa.
Veistos on säilynyt nykyaikaan lähes kokonaisena. Siitä puuttuu pieniä osia muun muassa kasvoista, käsistä ja jaloista. Jalusta on kiinteä osa veistosta.
Steel Pulse
Steel Pulse on englantilainen roots reggae -yhtye. Se syntyi alun perin Handsworth Wood Boys School -nimisessä koulussa, Birminghamissa, jossa asuu paljon erityisesti jamaikalaisia maahanmuuttajia.
Yhtyeen jäsenet ovat:
Hinds lauluntekijänä on aina ollut yhtyeen johtohahmo alkuaikojen Birminghamin yökerhokeikoista lähtien. Steel Pulse osallistui RAR (Rock Against Rasicm)-kampanjaan. Yhtye on muutenkin poliittisesti aktiivinen. Yhtyeen singlen Hold on (for Haiti) tuotot annetaan Haitin klinikoille.
Livealbumit
* Rastafari Centennial - Live In Paris (Elysee Montmartre) (1992) * Living Legacy (1998)
Kokoelma-albumit
* Short Circuit: Live at the Electric Circus (1977) (one track - Makka Splaff) * Urgh! A Music War (1981) * Reggae Greats (1984) * Smash Hits (1993) * Rastanthology (1996) * Sound System: The Island Anthology (1997) * Ultimate Collection (2000) * 20th Century Masters: The Millennium Collection: The Best of Steel Pulse (2004)
Glory (Britney Spearsin albumi)
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan kolmannella sijalla. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 8.
Fazlollah Zahedi
Fazlollah Zahedi (1897 Hamedan, Persia – 2. syyskuuta 1963 Geneve, Sveitsi) oli iranilainen kenraali ja poliitikko. Hän auttoi šaahi Mohammed Reza Pahlavia palaamaan valtaan vuoden 1953 vallankaappauksessa ja toimi sen jälkeen Iranin pääministerinä 1953–1955.
Ura
Zahedi valmistui Iranin sotilasakatemiasta vuonna 1916 ja liittyi Persian kasakkaprikaatiin. Hän yleni vain 25-vuotiaana prikaatikenraaliksi ja osallistui kurdien kapinan tukahduttamiseen Länsi-Persiassa. Hän nujersi myös brittien tukeman šeikki Khazal Khanin separatistisen kapinan Khūzestānissa. Šaahi Reza Pahlavi nimitti Zahedin Khūzestānin ja Eṣfahānin kuvernööriksi. Kun Iso-Britannia ja Neuvostoliitto toisen maailmansodan aikana miehittivät Iranin, saksalaismielisyydestä epäilty Zahedi vangittiin syyskuussa 1942. Hän joutui olemaan vuoteen 1945 saakka brittien internoimana Palestiinassa. Uusi šaahi Mohammed Reza Pahlavi nimitti hänet vuonna 1949 pääkaupunki Teheranin sotilaskuvernööriksi ja poliisipäälliköksi sekä senaatin jäseneksi. thumb|vasen|Zahedi Yhdysvaltain silloisen varapresidentin [[Richard Nixonin kanssa Teheranissa.]] Zahedi oli vuonna 1951 sisäministerinä Hossein Ala’n hallituksessa ja Mohammed Mossadeqin ensimmäisessä hallituksessa. Hän erosi joulukuussa 1951, koska ei hyväksynyt Mossadeqin politiikkaa. Lokakuussa 1952 Mossadeq syytti Zahedia vallankaappauksen juonimisesta. Toukokuussa 1953 Zahedi pyysi suojelua parlamentin alahuoneelta Majlesilta, jonka puhemies Abu al-Qasim Kashani tuki häntä. Kashanin menetettyä asemansa heinäkuussa 1953 Zahedi pakeni maasta. Pian sen jälkeen Yhdysvaltain tiedustelupalvelu CIA suunnitteli Yhdysvaltain ja Ison-Britannian tukeman vallankaappauksen, jolla Mossadeq syrjäytettiin. Suunnitelman mukaan šaahi nimitti 13. lokakuuta 1953 Zahedin uudeksi pääministeriksi, mitä Mossadeq kieltäytyi tunnustamasta. Šaahi joutui 16. elokuuta myös pakenemaan maasta, mutta kolme päivää myöhemmin Zahedin komentamat šaahille uskolliset joukot ottivat vallan ja syrjäyttivät Mossadeqin.
Fiat Cinquecento
Fiat Cinquecento on Fiatin vuosina 1991–1998 valmistama A-segmentin henkilöautomalli, joka korvasi Fiat 126:n. Cinquecento on italiaa ja tarkoittaa viittäsataa. Mallin seuraajaksi tuli pitkälti samaan tekniikkaan pohjautuva Fiat Seicento.
Vuonna 1994 esiteltiin Sporting-malli, jossa oli 1,1-litrainen (54 hv) FIRE-moottori. Alustaa oli madallettu 20 millimetriä ja iskunvaimentimet säädetty normaalia jäykemmäksi. Puskurit ja sivupeilit olivat korinväriset, sisällä oli kierroslukumittari, nahkaverhoiltu ohjauspyörä ja urheiluistuimet.
Ivan
Ivan on pääasiassa slaavilaisia kieliä puhuvissa maissa yleinen miehen etunimi, Johannes-nimen vastine. Nimen naispuolinen vastine on Ivana.
Nimi on ollut myös kuudella Moskovan suuri­ruhtinas­kunnan ja Venäjän hallitsijalla, joista Suomessa käytetään vakiintuneesti nimeä Iivana.
Nimi esiintyy yleisenä myös espanjan­kielisissä maissa muodossa Iván.
Tunnettuja Ivan-nimisiä
Hallitsijat, katso Iivana.
Robert Hampton
Robert Hampton (25. heinäkuuta 1890 - 25. syyskuuta 1945) oli yhdysvaltalainen ragtime-säveltäjä ja pianisti.
Elämä
Hamptonin elämästä ei tiedetä kovin paljoa. Hän syntyi Tuscumbiassa, Alabaman osavaltiossa joko vuonna 1890 tai 1891. Virallisissa asiakirjoissa on mainittu molemmat vuodet. Melko pian Hamptonin perhe muutti Little Rockiin, Arkansasiin, jossa vietti Robert lapsuutensa. Hänen isänsä kuoli ennen kuin Robert täytti 10 vuotta.
Vuoteen 1910 mennessä Hampton oli muuttanut St. Louisiin Missourin osavaltioon. Hän toimi siellä pianistina vuodesta 1910 alkaen. Hamptonin soitto oli mestarillista, ja hän toimi esikuvana monille St. Louisin koulukunnan ragtime-pianisteille, kuten Charles Thompsonille ja Artie Matthewsille, ja jopa kuuluisa pianisti Jelly Roll Morton kertoi omaksuneensa vaikutteita Hamptonilta.
Vuonna 1914 Hampton julkaisi ensimmäiseen kappaleensa "Cataract Rag", ja seuraavana vuonna julkaistiin "Agitation Rag". Näiden kappaleiden sovittamisesta julkaisua varten vastasi Artie Matthews, joka oli tuohon aikaan John Starkin musiikkikustantamon pääsovittaja. "Cataract Ragin" ja "Agitation Ragin" lisäksi Hamptonilta julkaistiin vain "The Dogin' Rag". Hänen koko muu tuotantonsa on jälkeenpäin kadonnut. Hänen kuitenkin tiedetään säveltäneen noin 40 sävellystä.
Vuonna 1917 Hamptonin mainitaan olleen naimisissa, mutta jo vuonna 1920 hän oli jäänyt leskeksi.
Hampton ei myöhemmällä iällään enää kyennyt soittamaan yhtä taitavasti kuin 1910-luvulla. Osittain tästä syystä ja varsinkin siitä syystä, että hänen musiikkinsa unohdettiin, hän katkeroitui. 1920-luvulla hän muutti Los Angelesiin. Hän toimi siellä orkesterimuusikkona. Viimeiset vuotensa hän eli eteläisessä Kaliforniassa, jossa kuoli syyskuussa 1945 54 tai 55 vuoden iässä juuri ennen kuin ragtime-musiikin uusi tuleminen alkoi.
Färjsundin silta
Färjsundin silta on Ahvenanmaalla Finströmin ja Saltvikin kuntien välisen Färjsundetin salmen ylittävä betoninen 200 metriä pitkä holvisilta. Silta on jänneväliltään toiseksi pisin betonisilta Suomessa. Se on valmistunut vuonna 1937. Siltaa on sittemmin levennetty, levennystyö valmistui vuonna 1980. Levennystyö sai Vuoden betonirakenne -palkinnon vuonna 1980. Färjsundin sillan yli kulkee Ahvenanmaan päätie 2.
Eri vaihtoehtoja ja rakentaminen
Färjsundet on osa Manner-Ahvenanmaan jakavaa merenlahtea. Vesisyvyys Färjsundetissa on 20–30 metriä ja rannat ovat jyrkät. Vuonna 1929 anottiin lupaa rakentaa salmeen ponttoonisilta, mutta sen käyttökustannukset olivat tulleet liian suuriksi. Vuonna 1934 hankittiin suunnitelma riippusillaksi. Sillasta pyydettiin urakkatarjoukset ja niitä saatiin 16, lisäksi tuli tarjous teräksisestä kaarisillasta ja teräsbetonisesta holvisillasta. Holvisilta oli edullisin ja valittiin toteutettavaksi. Sillan suunnitteli tukholmalainen tekniikan tohtori Hjalmar Granholm ja sen rakensi niin ikään tukholmalainen Monberg & Thorsen Ab.
Holvikaaren jänne on 130 metriä. Sen molemmin puolin on betoninen 2-aukkoinen palkkisilta, molempien jännemitat ovat 15 metriä ja 13,6 metriä. Holvisillan vapaa korkeus veden pinnasta on 19,5 metriä. Betoniholvi on alhaalta, kannasta 2,6 metriä paksu ja laelle mennessä se ohenee 0,9 metriin. Holvi myös kapenee ylöspäin, kannassa leveys on 5,6 metriä ja laella 4,5 metriä. Sillan kaaren poikkileikkaus on kaksoiskotelo. Sillan kannen muodostivat laattapalkit, jotka tukeutuivat hoikkien, noin 9,5 metrin etäisyydellä toistaan olevien pilareiden välityksellä betoniseen holvikaareen. Sillan kansi oli kapea, ajoradan leveys oli 5 metriä ja sen molemmin puolin oli 0,7 metriä leveät jalkakäytävät. Vuonna 1936 aloitettu rakennustyö valmistui kesäkuussa 1937.
Leventäminen
Silta on liikenteellisesti keskeisellä paikalla Ahvenanmaalla. Vuosien mittaan Färjsundin sillan kapeus ja lisääntyvä liikenne alkoivat aiheuttaa haittaa. Insinööritoimisto Y-Suunnittelu laati sillan leventämissuunnitelman vuonna 1979. Pääsuunnittelijat olivat diplomi-insinööri Jouni Nieminen ja tekniikan lisensiaatti Heikki Rautakorpi. Uudeksi hyötyleveydeksi tuli 11 metriä, jossa kevyelle liikenteelle oli varattu yksi 2,75 metrin kaista ja ajorata leveni 8,25 metriin. Levennys tuli sillan molemmille puolille. Alun perin oli aikomus toteuttaa levennykseksi tulevat kotelokaaret paikallavaluna. Uudet kaaret vanhan sillan kylkeen toteutettiin kuitenkin elementtirakenteisena sillan urakoitsijan, Mynämäen Maanrakennus Oy:n esityksestä. Elementtien käyttö lyhensi rakennusaikaa ja sopi talvirakentamiseen paremmin. Turussa valetut elementit kuljetettiin paikalle lautalla. Vanhaa siltaa pyrittiin kuormittamaan työn aikana mahdollisimman vähän ja osa sillan painosta siirrettiin uusille rakenteille. Vanhat hoikat pilarit valettiin uusien leveiden pilareiden sisään. Myös kansirakenteen mittasuhteita muutettiin alkuperäisestä ja sillasta tuli alkuperäistä linjakkaampi. Sillan levennys valmistui 1980.
Luettelo tunnetuista Hietaniemen hautausmaalle haudatuista henkilöistä
Luettelo tunnetuista Hietaniemen hautausmaalle haudatuista henkilöistä käsittää tunnettuja Helsingin Hietaniemen hautausmaan eri osiin haudattuja henkilöitä. Hautausmaa on Helsingin seurakuntayhtymän hallinnassa.
Suomen presidenteistä Urho Kekkonen, Mauno Koivisto, Carl Gustaf Emil Mannerheim, Juho Kusti Paasikivi, Lauri Kristian Relander, Risto Ryti ja K. J. Ståhlberg on haudattu Hietaniemeen. Kuolleista tasavallan presidenteistä vain P. E. Svinhufvud ja Kyösti Kallio eivät lepää Hietaniemessä.
Uurnalehto
Poliitikko Hertta Kuusisen kuoltua hänen tuhkansa kätkettiin hänen omasta toivomuksestaan uurnalehdon taakse ilman tunnistettavaa hautapaikkaa.
Kuvagalleria pääministerien haudoista
Kuolleista pääministereistä muualle kuin Hietaniemeen on haudattu seuraavat: Reino Kuuskoski Vantaan Honkanummen hautausmaalle, V. J. Sukselainen Espoon tuomiokirkon hautausmaalle, Martti Miettunen Simon kirkon hautausmaalle, Johannes Virolainen Lohjan Pyhän Laurin kirkon hautausmaalle, Mauno Pekkala Helsingin Malmin hautausmaalle, Rafael Erich ja Rafael Paasio Turun hautausmaalle ja Antti Tulenheimo Kangasalan vanhalle hautausmaalle.
Loreley (ooppera)
Loreley on Alfredo Catalanin kolminäytöksinen ooppera. Se kantaesitettiin Torinossa 16. helmikuuta 1890. Teos oli 1900-luvun alkupuolella useasti esitetty. Sen menestys kuitenkin lakkasi toisen maailmansodan myötä.
Catalani sävelsi Loreleyn aiemman oopperansa Eldan (1880) uudistettuna versiona.
Vladimir Drinfeld
Vladimir Geršonovitš Drinfeld (,, s. 4. helmikuuta 1954) on ukrainalainen matemaatikko Chicagon yliopistossa. Hänen alaansa on lukuteoria. Drinfeld sai Fieldsin mitalin 4. helmikuuta 1990.
Ingarö
Ingarö on saari Värmdön kunnassa Tukholman läänissä. Vuoteen 1952 saari muodosti pääaosan Ingarön kunnasta. Suurin taajama on Brunn. thumb|300px|left|Ingarö on [[Värmdön kunnan eteläisin osa.]] Ingarön hautausmaalle on haudattu Ruotsin ensimmäinen lentäjä Carl Cederström. Toinen ingaröläislegenda oli trumpetisti Niklas "Semlan" Josefsson.
Voimistelu olympialaisissa
Voimistelu on olympialaisten ohjelmassa jokaisissa kesäolympialaisissa. Naiset kilpailivat voimistelun olympiamitaleista ensimmäisen kerran vuonna 1928. Rytminen voimistelu tuli mukaan vuonna 1984 ja trampoliinivoimistelu vuonna 2000. Voimistelun mitalitaulukkoa johtaa Neuvostoliitto. Olympialaisten voimistelua hallitsee lajin kattojärjestö, kansainvälinen voimisteluliitto.
Telinevoimistelu
right|100px|Telinevoimistelu.
Rytminen voimistelu
100px|right|Rytminen voimistelu.
Trampoliini
100px|right|Trampoliini.
3-nitropropaanihappo
3-Nitropropaanihappo eli 3-nitropropionihappo (C3H5NO4) on karboksyylihappoihin ja alifaattisiin nitroyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy luonnossa ja sitä tuottavat eräät kasvit ja sienet ja se on myrkyllistä ihmisille ja muille eläimille.
Ominaisuudet ja esiintyminen luonnossa
3-Nitropropaanihappo on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kuumaan kloroformiin. Hyvin poolittomiin liuottimiin kuten bentseeniin se on kuitenkin liukenematonta.
Ensimmäisen kerran 3-nitropropaanihappoa eristettiin vuonna 1920 intiankolmisiivestä (Hiptage benghalensis). Tämän jälkeen sitä on eritetty karakapuusta (Corynocarpus laevigatus), sekä indigoihin kuuluvassa lajissa Indigofera spicata. Kasvien lisäksi yhdistettä esiintyy myös eräissä homeissa kuten Aspergillus-, Penicillium-, Streptomyces- ja Arthrinium-sukujen lajeissa. 3-Nitropropaanihappo on myrkyllistä, koska se inhiboi solujen energiantuotannolle tärkeää sukkinaattidehydrogenaasia. Aineille altistumisesta oireina ovat muun muassa huonovointisuus, kouristukset, dystonia ja jopa kooma. 3-nitropropaanihapon epäillään aiheuttaneen myrkytyksiä muun muassa Kiinassa, jossa väärin säilytetyssä sokeriruo’ossa on päässyt kasvamaan Arthrinium-suvun homeita. Koska useat Aspergillus-suvun homeet tuottavat 3-nitropropaanihappoa, esiintyy sitä eräissä japanilaisissa elintarvikkeissa kuten katsuobushissa, misossa ja soijakastikkeessa. Monet sienet tuottavat 3-nitropropaanihappoa hapettamalla asparagiinihapon entsymaattisesti nitromeripihkahapoksi, joka dekarboksyloituu 3-nitropropaanihapoksi.
Pelikone.fi
Pelikone.fi on vuonna 2007 perustettu verkkopelisivusto, joka sisältää useita tuhansia verkkopelejä. Kuka vain voi lähettää sivustolle oman pelinsä, mutta kaikki pelit tarkistetaan ennen kuin ne julkaistaan virallisiksi peleiksi. Palvelun pelit käyttävät Adobe Flash - ja HTML5-teknologiaa. Sivustolla on myös mahdollisuus tunnuksen luomiseen, joka tuo lisäominaisuuksia. Kävijä, jolla ei ole tunnusta, voi ainoastaan pelata sivuston pelejä. Rekisteröityneet kävijät voivat myös kommentoida pelejä.
Pelikone.fi ei ole pelkästään tarkoitettu pelisivustoksi. Rekisteröityneet käyttäjät voivat esimerkiksi tehdä oman avatarin tai kommentoida muiden profiileja, vastaanottaa ystävänpyyntöjä ja lähettää yksityisviestejä. Sivustolla on myös chatti ja foorumi, joissa voi keskustella.
Poletit ovat Pelikoneessa käytössä olevaa virtuaalivaluuttaa. Virtuaalivaluuttaa voi ostaa verkkopankilla tai tekstiviestitse ja sitä voi käyttää Pelikoneen hahmoeditorissa sekä pelaamiseen.
Sivuston viikoittainen kävijämäärä on noin 220 000 kävijää ja se on perustettu yhteistyössä Ilta-Sanomien kanssa.
Musta enkeli
Musta enkeli voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Saint Vincent ja Grenadiinit kesäolympialaisissa 1996
Saint Vincent ja Grenadiinit osallistui Atlantan olympialaisiin vuonna 1996 kahdeksan yleisurheilijan joukkueella. Lipunkantajana avajaisissa toimi pikajuoksija Eswort Coombs, joka oli myös joukkueen parhaiten menestynyt pääsemällä miesten 400 metrin juoksun välieriin saakka. Tämä oli Saint Vincent ja Grenadiinien suurin olympiajoukkue koskaan, mutta mitaleita ei tullut maalle.
Mä tarjoon
"Mä tarjoon" on suomalaisen rap-artisti Brädin 7. huhtikuuta 2010 julkaistu ensimmäinen single hänen ensimmäiseltä toukokuussa 2010 ilmestyneeltä studioalbumilta Repullinen hiittiä. Singlen julkaisi Rähinä Records ja kappaleella vierailee myös Rähinä Recordsille levyttävä Illi. Rähinä Records ilmoitti blogissaan, että tilaamalla Rähinän nettikaupasta mitä tahansa, saa kaupan päälle Mä Tarjoon- singlen CD-formaattina. Muuten sinkkua saa vain digitaalisena.
Kappale sai ensiesityksensä 25. maaliskuuta 2010 YleX-radiokanavalla. Kappaleesta julkaistiin musiikkivideo 28. huhtikuuta.
Saint-Cyr
Saint-Cyr (kansainvälisesti The King’s Daughters ) on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Patricia Mazuyn ohjaama ranskalais-belgialais-saksalainen historiallinen draamaelokuva, jonka pääosaa näyttelee Isabelle Huppert. Sivuosissa ovat muun muassa Jean-Pierre Kalfon, Simon Reggiani ja Anne Marev. Elokuva perustuu Yves Dangerfieldin romaaniin La Maison d’Esther (1991), jonka pohjalta Patricia Mazuy ja Yves Thomas sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat Denis Freyd, Helga Bähr ja Diana Elbaum.
Saint-Cyr sai ensi-iltansa vuoden 2000 Cannesin elokuvajuhlilla Un certain regard -esityssarjassa. Elokuva voitti yhden César-palkinnon kahdeksasta ehdokkuudestaan; Edith Vesperini ja Jean-Daniel Vuillermoz palkittiin parhaan puvustuksen Césarilla. Elokuva oli ehdolla myös muun muassa parhaan elokuvan Césariin.
Juoni
Saint-Cyr sijoittuu 1600-luvun lopun ja 1700-luvun alun Ranskaan ja kertoo madame de Maintenonista (Isabelle Huppert), joka nousee vaatimattomista oloista hovin kurtisaaniksi ja lopulta kuningas Ludvig XIV:n (Jean-Pierre Kalfon) vaimoksi. Kuninkaan avulla madame de Maintenon perustaa Saint-Cyr-nimisen erityiskoulun rahattomien aatelien tyttärille Pariisin ulkopuolelle.
Tuotanto
Saint-Cyr kuvattiin Calvadosin ja Ornen departementeissa Ranskassa 6,9 miljoonan euron budjetilla. Calvadosissa elokuvaa kuvattiin Caenin kaupungissa ja Colombièresin, Troarnin ja Mézidon-Canonin kunnissa. Ornessa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Séesin ja Saint-Christophe-le-Jajoletin kunnat. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalaiset Archipel 35, Arte France Cinéma, Atelier Cinéma de Normandie (ACCAAN), Canal+, Centre national du cinéma et de l’image animée (CNC), Cofimage 10, FMB Films, France 2 Cinéma, Les Films du Camélia, Sofica Sofinergie 5, Sofygram 3 ja UGC International, belgialaiset Cinéart ja Entre Chien et Loup sekä saksalaiset Lichtblick Film ja Westdeutscher Rundfunk (WDR).
Julkaisu ja vastaanotto
Saint-Cyr julkaistiin Ranskassa DVD:lle 20. maaliskuuta 2001.
Urpo Huhtanen
Urpo Huhtanen (6. elokuuta 1935 Nurmijärvi – 1. helmikuuta 2011 Mäntyharju) oli suomalainen kuvataiteilija ja graafikko. Hän teki keskeisen uransa kirjankuvittajana WSOY:llä, suunnitteli paljon käyttögrafiikkaa ja myöhemmin laajensi ilmaisuaan myös maalaustaiteeseen.
Huhtanen suunnitteli Suomen kansallisoopperan logon ja ooppera- ja teatterijulisteita.
SanoNYT
pienoiskuva|Ohjelman tunnus. SanoNYT (ruots. Nu är det NU!) oli alkujaan ruotsalainen lastenohjelma, jota on Ruotsin lisäksi esitetty myös Suomen, Norjan ja Tanskan televisioissa. Ohjelma oli SVT:n, YLEn, DR:n ja NRK:n yhteistuotanto ja siihen oli osallistunut myös lapsia kaikista yllä mainituista maista. Ohjelman alkuperäisversiota juonsi Katti Hoflin. Suomenkielisessä versiossa juontajana toimi Mari Lehtonen. Ruotsissa ohjelmaa esitettiin SVT1-kanavalla sekä Suomessa Veturi-ohjelmapaikalla YLE TV1:llä ja myöhemmin YLE TV2:lla. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin Ruotsin televisiossa ensimmäistä kertaa 1. tammikuuta 2000.
Esbjörn Svensson
Esbjörn Svensson (s. 16. huhtikuuta 1964 Västerås, Ruotsi – 14. kesäkuuta 2008 Solna ) oli ruotsalainen jazzpianisti ja säveltäjä.
SanoNYT
Ohjelmassa käsiteltiin opettavaisesti eri asioita kuten ystävyyttä, avaruutta, säätä ja ihmiskehon toimintaa. Ohjelmassa oli monta eri osiota. Ohjelman pääosiossa juontaja juonsi ohjelmaa pienessä mökissä ja puhutteli yleisöä eri asioista, mitä ohjelmassa käsiteltiin. Koirien maailma-osiossa oli pääosissa numeroiden 1–9 mukaan nimetyt koirahahmot, jotka pohtivat yhdessä elämän suuria ja pieniä arvoituksia. Koiramaailma-osion suomenkielisestä toteutuksesta ja ohjauksesta vastasi Arja Kataja ja koirien ääninä oli Ossi Ahlapuro, Kaija Kiiski, Vesa Mäkelä ja Inkeri Wallenius.
Osana ohjelmaa oli myös Minietsivät (Minideckarna), jossa neljää etsivää Alex, Osborn, Peppe ja Smulan yrittävät ratkaista arvoituksia. Kertojana oli suomenkielisessä versiossa Antti Pääkkönen.
Esbjörn Svensson
Svensson perusti Magnus Öströmin ja Dan Berglundin kanssa Ruotsin kansainvälisesti tunnetuimman jazzyhtyeen Esbjörn Svensson Trio, myöhemmin E.S.T. Säveltäjänä ja improvisoijana Svensson oli tyylillisesti laaja-alainen, ja hänellä oli kyky vangita laajojen kuulijakuntien huomio. Svenssonia on hänen kuolemansa jälkeen verrattu muun muassa Jan Johanssoniin. Svensson sai musiikistaan useita palkintoja.
14. kesäkuuta 2008 Svensson vammautui vakavasti urheilusukelluksen yhteydessä sattuneessa onnettomuudessa Ingarön lähellä Tukholman saaristossa, ja hänet vietiin pelastushelikopterilla Karoliiniseen sairaalaan Solnaan, jossa hän myöhemmin kuoli.
Nick Foligno
Nicholas Foligno (s. 31. lokakuuta 1987 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksissa.
Folignolla on Minnesota Wildissa pelaava pikkuveli Marcus. Heidän isänsä on Mike Foligno.
Ura
Foligno siirtyi Senatorsin organisaatioon kaudeksi 2007–2008 tehtyään seuran kanssa ensin tulokassopimuksen. Hän debytoi NHL:ssä lokakuussa 2007. Hän pelasi kauden AHL:ssä Binghamton Senatorsissa ja Ottawa Senatorsissa. Ensimmäisen NHL-maalinsa hän teki Montreal Canadiensia vastaan.
Kaudesta 2012-2013 alkaen Foligno on pelannut Blue Jacketsin organisaatiossa. Vuoden 2015 ensimmäisenä päivänä hän teki joukkueen kanssa kuusivuotisen kauden 2020-2021 loppuun asti ulottuvan sopimuksen.
Huhtikuussa 2021 Blue Jackets kauppasi Folignon Toronto Maple Leafsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2021 varaustilaisuudessa ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2021 Foligno teki vapaana agenttina Boston Bruinsin kanssa kaksivuotisen sopimuksen, jonka cap hit on 3,8 miljoonaa dollaria.
Kesäkuussa 2023 Bruins kauppasi Folignon ja Taylor Hallin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Ian Mitchelliin ja Alec Regulaan.
Iivana
Iivana on karjalainen muunnos etunimestä Ivan, joka on Johannes-nimen vastine Venäjällä ja muissa slaavilaisissa maissa.
Suomessa Iivana on etunimenä harvinainen ja on vuoden 2009 loppuun mennessä annettu Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan alle 40 henkilölle, joista noin puolet on miehiä, puolet naisia. Sitä ei myöskään ole suomalaisessa nimipäiväkalenterissa. Nimeä Iivana käytetään suomen kielessä kuitenkin vakiintuneesti Ivan-nimisistä Moskovan suuri­ruhtinas­kunnan ja Venäjän hallitsijoista.
Sameli
Sameli voi tarkoittaa:
Evertsen-luokka (rannikkopanssarilaiva)
Suunnittelu
Alukset olivat 86,2 metriä pitkiä. Niiden leveys oli 14,33 ja syväys 5,23 metriä. Alusten uppouma oli 3 464 tonnia. Alusten kahteen potkuriin liitetty propulsiojärjestelmä tuotti 4 700 ihp:tä, mikä mahdollisti 16 solmun maksiminopeuden. Aluksen varastoissa oli mahdollista kuljettaa 289 tonnia hiiltä.
Alusten suojana oli 15 senttimetrin panssarivyö ja barbettien suojana oli 24 senttimetrin panssarointi. Pääaseina aluksella oli kolme 21 senttimetrin tykkiä, jotka oli asennettu kaksi putkiseen ja yksi putkiseen barbettiin. Apuaseina oli kaksi 15 ja kuusi 7,5 senttimetrin tykkiä. Aseistuksen täydensivät kahdeksan yhden naulan tykkiä ja kolme 45 senttimetrin torpedoputkea.
Harkimo
Harkimo on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
David L. Wolper
David Lloyd Wolper (11. tammikuuta 1928 New York, Yhdysvallat – 10. elokuuta 2010 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiotuottaja. Häntä pidetään menestyneimpänä riippumattomana televisiotuottajana.
Vuonna 1958 Wolper perusti oman tuotantoyhtiönsä Wolper Productionsin. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli dokumentti The Race for Space, jossa käytettiin Venäjän avaruusohjelman ja NASAn materiaalia. Ei yksikään kolmesta suuresta televisiokanavasta ottanut elokuvaa ohjelmistoonsa. Dokumentin esitysoikeudet myytiin kuitenkin 104 paikalliseen kanavaan ja The Race for Space oli ensimmäinen dokumenttielokuva, jota esitettiin maanlaajuisesti suurten kanavien ulkopuolella. Siitä tuli myös ensimmäinen televisioelokuva, joka on ollut ehdolla Oscar-palkintoon, kun se oli ehdokkaana parhaana dokumenttina. Seuraavien neljän vuoden aikana Wolper Productions nousi kolmanneksi suurimmaksi televisiodokumenttien tuottajaksi NBC:n ja CBS:n jälkeen.
Wolper myi tuotantoyhtiönsä Metromedialle vuonna 1964, mutta sai itse paikan yrityksen toimitusjohtajana. Wolperilla oli nyt iso yritys taustalla ja hänen yritys tuotti säännöllisesti kansallisille televisiokanaville. Lisäksi hän teki yhteistyötä National Geographic Societyn kanssa luontodokumenteista, jossa sai myös ensiesiintymisensä Yhdysvaltain televisiossa Jacques-Yves Cousteau. Wolper erosi Metromedista 1967. Tämän jälkeen hän lähti mukaan myös elokuvamarkkinoille tuottamalla mm. elokuvat Viimeinen silta yli Reinin ja Jali ja suklaatehdas.
Vuonna 1976 Wolper myi Wolper Productions Warner Bros.:lle ohitusleikkauksen jälkeen. Wolperin, Warner Bros.:n ja ABC:n yhteistyöstä syntyi todella suosittu minisarja Juuret. Sarja teki katsojaennätyksiä ja Wolper oli myöhemmin mukana myös tuottamassa sarjalla jatko-osia. Vuonna 1984 Wolper teki myös uuden aluevaltauksen, kun hän oli tuottamassa Los Angelesin olympialaisten avajaisia ja päättäjäisiä. Vuonna 1986 Wolper tuotti nelipäiväisen Vapaudenpatsaan 100-vuotisjuhlan, jota seurasi ympäri maailman 1,5 miljardia ihmistä.
Juri Motšanov
Juri Aleksejevitš Motšanov (8. marraskuuta 1934 – 20. lokakuuta 2020) oli venäläinen arkeologi.
Hammaslääkäripelko
pienoiskuva|Hammaslääkäri tutkii potilaansa suuta. Hammaslääkäripelko eli dentofobia on hammaslääkäreihin ja heidän välineisiinsä kohdistuva fobia. Hammaslääkäripelko voi johtua useista asioista, esim. metalli-instrumentit, puuduttaminen ja poraus.
Johan Hahnsson
Johan Adrian Hahnsson (4. maaliskuuta 1834 Rauma – 20. huhtikuuta 1888 Hämeenlinna) oli suomalainen kielentutkija.
Hahnssonin vanhemmat olivat raatimies Josef Hahnsson ja Katarina Sofia Rosenlew ja puoliso vuodesta 1864 ensimmäinen suomenkielinen naiskirjailija Theodolinda Hahnsson, o.s. Limón (1838–1919). Johan Hahnsson valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1860 ja toimi sitten opettajana Vaasassa ja Kokkolassa ja vuodesta 1871 Hämeenlinnassa. Jouduttuaan lakkautuspalkalle vuonna 1878 hän keskittyi sanakirjatyöhön. Jo aiemmin, vuosien 1866 ja 1872 aikana, hän oli painattanut Suomi-kirjaan Eurajoen, Lapin, Rauman, Pyhämaan, Laitilan ja Uudenkirkon murteiden muoto-oppia koskevan tutkimuksen. Vuonna 1884 hän ryhtyi itse julkaisemaan Ruotsalais-suomalaista sanakirjaa, josta sai kuitenkin valmiiksi ennen kuolemaansa vain kaksi vihkoa. Aukusti Kallio ja Heikki Paasonen jatkoivat Hahnssonin aloittamaa työtä.
Gregor Fučka
Gregor Fučka (s. 7. elokuuta 1971 Kranj, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialaistaustainen italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Jugoslaviassa, Italiassa ja Espanjassa pelannut ja lukuisia palkintoja urallaan voittanut Fučka muun muassa valittiin Euroopan parhaaksi koripalloilijaksi vuonna 2000. Italian maajoukkueessa hän muun muassa voitti Euroopan mestaruuden vuonna 1999, jolloin hänet valittiin myös turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Seurajoukkueet
Isona laitahyökkääjänä ja sentterinä pelannut Fučka valittiin Euroopan parhaaksi koripalloilijaksi vuonna 2000. Hän voitti urallaan muun muassa Italian mestaruuden vuosina 1996 ja 2000, Italian cup-mestaruuden vuosina 1996 ja 1998, Espanjan mestaruuden vuosina 2003 ja 2004, Espanjan cup-mestaruuden vuonna 2003 ja Euroliigan mestaruuden vuonna 2003.
Maajoukkueet
Fučka kuului Italian miesten maajoukkueseen sen voittaessa Euroopan mestaruuden Ranskassa 1999 ja EM-hopeaa Espanjassa 1997. EM-kultamitaliturnauksessa hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän edusti Italiaa myös Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Italia oli viides, vuoden 1998 MM-kilpailuissa, missä hänet valittiin turnauksen tähdistöviisikkoon, ja vuosien 1995 ja 2001 EM-kilpailuissa. Hän edusti menestyksekkäästi myös Italian nuorisomaajoukkueita.
Itsemurhien ehkäisykeskus
Itsemurhien ehkäisykeskus on keskus, joka tarjoaa tukea ja apua, kuten keskusteluapua, itsemurhaa yrittäneille ja heidän läheisilleen, itsetuhoisuudesta kärsiville sekä itsemurhan tehneiden omaisille. Keskus antaa myös koulutusta itsemurhavaaran tunnistamisessa ja auttamisessa. Suomessa on kaksi itsemurhien ehkäisykeskusta, joista toinen sijaitsee Helsingissä Pasilassa ja toinen Kuopiossa keskustassa. Keskuksiin voivat tulla kaikkien paikkakuntien asukkaat. Keskukset ovat Suomen mielenterveysseuran ylläpitämiä ja sosiaali- ja terveysministeriön rahoittamia.
Keskuksessa asioiminen on maksutonta, ja sinne voi hakeutua ilman lähetettä varaamalla ajan sähköpostitse, puhelimitse tai paikan päällä. Myös terveyden- ja sosiaalihuolto voi ohjata itsetuhoisuudesta kärsiviä asiakkaita keskukseen. Käynneistä ei jää merkintöjä terveystietoihin.
Toiminta perustuu Sveitsissä kehitettyyn malliin. Siihen kuuluu kolme tai neljä tapaamiskertaa asiantuntijan kanssa ja yhteydenpitoa kirjeitse kahden vuoden ajan. Hoito ei sisällä terapiaa.
Asiakkaita pyydetään kertomaan, mitkä kaikki syyt saivat heidät yrittämään itsemurhaa, ja kertomus videoidaan. Seuraavalla kerralla video katsotaan yhdessä ja pyritään pääsemään asiakkaan kanssa selville tekijöistä, jotka vaikuttivat kriisin syntyyn. Kolmannella kerralla tehdään kortti, johon kirjataan suunnitelma pahojen tilanteiden varalle.
Historia
2010-luvulla Suomessa asuvat tekevät itsemurhan useammin kuin ihmiset muissa EU-maissa. Itsemurhayrityksiä on 10 000–50 000 kertaa vuodessa. Vuonna 2016 itsemurhien määrä kasvoi 731:stä 787:ään kuolleeseen. Suomeen haluttiin perustaa matalan kynnyksen toimintaa itsemurhien ehkäisyyn. Ennestään toimiva Mielenterveysseuran Linity-hanke vakiinnutettiin pysyviksi ehkäisykeskuksiksi.
Suomen mielenterveysseura avasi ensimmäiset keskukset Helsinkiin 1. maaliskuuta 2018 (Sos-kriisikeskuksen tiloihin (Maistraatinportti 4 A)) ja Kuopioon (Kuopion kriisikeskuksen tiloihin (Suokatu 27)).
Raataja
Raataja oli suomenkielinen yhteiskunnallinen viikkolehti, joka ilmestyi vuosina 1904–1910. Suomalaismielinen yhteiskunnallisia uudistuksia ajava nuorten ”kravattisosialistien” ryhmä perusti radikaalin Raataja-viikkolehden vuonna 1904. Lehden toimittajana ja myöhemmin päätoimittajana toimi Kyösti Wilkuna. Mukana lehden toimituksessa oli myös V. A. Koskenniemi, joka toimi aluksi vuoden verran lehden toimitussihteerinä ja myöhemmin kirjallisen osaston toimittajana.
Lehden linja
Lehden linja määriteltiin seuraavanlaisesti lehden ensimmäisessä numerossa vuonna 1904.
Karl Borromäus Flügel
Karl Borromäus Flügel (20. elokuuta 1915 Amberg – 1. kesäkuuta 2004) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Regensburgin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1949 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Altiburuksen titulaaripiispaksi 7. syyskuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rudolf Graber, jota avustivat Josef Stimpfle ja Antonius Hofmann.
Raataja
Lehden linja
''Perustaen toimintansa puhtaasti kansalliselle ja kansanwaltaiselle pohjalle tulee ”Raataja” selwittelemään, ja kotoisia oloja sekä asiain luonnollista kehitystä silmällä pitäen, ajamaan työwäenliikettä, raittius-, nais- ja siweellisyyskysymyksiä; osuustoimintaa ja kunnallista sosialismia; maatalouspoliittisia ja tilattoman wäestön aseman parantamispyrintöjä; nuorisoseuraliikettämme ja kaswatus kysymyksiä. Wielä tulee Raataja seuraamaan kauppaa ja teollisuutta, warsinkin kotimaista, sekä tekemään selkoa uusimmista wirtauksista kirjallisuuden, etenkin yhteiskunnallisen, tieteen ja taiteen wainiolla.''
Karl Borromäus Flügel
Flügelillä oli titulaaripiispan arvo loppuikänsä. Vihkipiispan tehtävistä hän erosi 20. elokuuta 1984.
Vöyrinkaupungin koulu
Vöyrinkaupungin koulu on vaasalainen peruskoulu Vöyrinkaupungin kaupunginosassa. Koulussa toimii perusopetuksen luokat 7-9.
Hr. Ms. Hertog Hendrik
Valmistus
Alus tilattiin Amsterdamin telakalta ja sen köli laskettiin 8. maaliskuuta 1901. Alus laskettiin vesille 7. kesäkuuta 1902 ja se otettiin palvelukseen 5. tammikuuta 1904.
Palvelus
Hr. Ms. Hertog Hendrik lähti 9. marraskuuta 1904 Den Helderistä kohti Hollannin Itä-Intiaa. Alus osui koralliriuttaan 24. kesäkuuta 1905 lähellä Matjidosteenia ollessaan matkalla Boninlahdelle. Hr. Ms. Zeeland yritti joitakin kertoja saada riuttaan kiinni jääneen aluksen irrottamista, mutta tuloksetta. Zeelandin pollarin irrottua irrottamisesta luovuttiin. Hertog Hendrikin irrottivat lopulta De Ruyter ja Japara, kun kiinni olleen aluksen varastot oli tyhjennetty.
Alus saattoi 1910 yhdessä Hollandin kanssa Hr. Ms. Noord Brabantia, joka oli vaurioitunut karille ajossa 31. toukokuuta ollessaan matkalla Surabayaan karille. Karilleajo aiheutti vuodon useassa vedenpitävässä osiossa, mutta alus kykeni matkaamaan ilman apua.
Alus lähti 15. elokuuta Surabayasta laivastovierailulle Australiaan vieraillen Brisbanessa, Melbournessa, Sydneyssä, Fremantlessa ja muutamassa muussa kaupungissa.
Hertog Hendrik ja apuristeilijä Hr. Ms. Noordam lähtivät 16. helmikuuta 1918 Alankomaista suojaten saattueen Hollannin Itä-Intiaan. Suunnitelman mukaan saattuen piti kulkea Panaman kanavan kautta. Skotlannin pohjoispuolella saattue joutui kovaan myrskyyn ja se joutui palaamaan korjauksia varten satamaan. Alukset saapuivat 19. maaliskuuta Den Helderiin ja 5. heinäkuuta tehtiin uusi yritys kiertäen Skotlanti ja Hyväntoivonniemi. Toisella kertaa apuristeilijänä oli Hr. Ms. Tabanan ja hiililaivana Noordam. Saattue saapui Tanjung Priokiin 27. syyskuuta.
Alus lähti 2. maaliskuuta 1920 Hr. Ms. Marten Harpertszoon Trompin kanssa Den Helderistä neljän kuukauden matkalle Aasiaan. Matkan aikana alukset vierailivat Singaporessa, Saigonissa, Hong Kongissa, Shanghaissa, Kobessa ja Manilassa.
Alus saapui 27. maaliskuuta 1934 Den Helderiin. Alus oli miehistöineen vasta palannut tykistöammunnoista oltuaan kolme kuukautta Välimerellä. Matkalla se teki 19. helmikuuta virallisen laivastovierailun Venetsiaan. Myöhemmin samana vuonna alus osallistui avointen ovien päivään Scheveningenissä, jossa esiteltiin etsintävalonheittimen toimintaa.
Espanjan sisällissodan aikana alus suojasi saattueita.
Joulukuussa 1939 alus oli kelluvana patterina nimellä Batterijschip Vliereede Vlielandin rannikolla. Alkuvuodesta 1940 alus makasi ankkurissa odottaen romutusta. Saksalaiset valtasivat 14. toukokuuta 1940 edelleen kelluvan hylyn. Brittiläiset lentokoneet upottivat aluksen 21.-22. kesäkuuta. Saksalaiset päättivät nostaa aluksen lokakuussa muutettavaksi ilmatorjunta-alukseksi Antwerpenissa. Muutostyöt kestivät vuodesta 1941 aina vuoteen 1943, jolloin alus sai nimen Ariadne. Aluksella oli kuusi 4,1 tuuman ja neljä 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.
Sotatoimien Euroopassa päätyttyä alus löytyi Wilhelmshavenista ja se palautettiin Alankomaille. Se muutettiin Wilton-Fijenoordin telakalla majoitusalukseksi, missä tehtävässä se aloitti 21. lokakuuta 1947 nimellä Hertog Hendrik. Alus poistettiin palveluksesta 27. syyskuuta 1968 ja se poistettiin alusluettelosta 28. elokuuta 1969. Alus romutettiin 1972.
Pikkurokkopää
Pikkurokkopää (Gibberichthys pumilus) on rokkopäiden (Gibberichthyidae) heimoon kuuluva syvissä merivesissä elävä kalalaji.
Pikkurokkopää voi kasvaa maksimissaan 9,2 senttimetrin mittaiseksi. Sen selkäevässä on 5–7 piikkiä ja peräevässä 3–5 piikkiä.
Pikkurokkopäätä tavataan Atlantin valtameren länsiosassa Georges Bankiin asti Yhdysvalloissa, Bermudassa, Bahamassa, Meksikonlahdella ja Karibianmereltä Espírito Santoon, Brasiliaan asti. Se elää 300–929 metrin syvyydessä merenpinnasta mesopelagisissa, batypelagisissa ja bentopelagisessa vyöhykkeessä. Sen elinympäristöjä ovat mannerrinteet ja -reunukset. Varhaisnuoret elävät öisin epipelagisella vyöhykkeellä mutta viettävät päivät syvemmissä vesissä.
Pikkurokkopää saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 8,1 senttimetrin mittaisena.
Pikkurokkopäätä ei varsinaisesti kalasteta, mutta sitä saadaan toisinaan sivusaaliiksi väliveden ja pohjan pyydyksistä.
Javon Francis
Javon Francis (s. 14. joulukuuta 1994) on jamaikalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.
Francis voitti alle 20-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden 4 × 400 metrin viestissä 2012. Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli samana vuonna 400 metrillä yhdeksäs. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Jamaikan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.
Francis karsiutui Pekingin MM-kilpailuissa 400 metrin välierissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Jamaikan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän karsiutui 400 metrin välierissä. Hän saavutti Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 pronssia 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän juoksi alkuerissä 4 × 400 metrin viestissä. Loppukilpailussa Jamaika saavutti toisella kokoonpanolla hopeaa. Hän saavutti samoissa kilpailuissa hopeaa myös 4 × 400 metrin sekaviestissä.