cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Calder Hall
Calder Hallin ydinvoimala oli maailman ensimmäinen kaupallinen ydinvoimala, joskin kaikkein ensimmäinen ydinvoimala oli jo toiminnassa Neuvostoliitossa Obninskissa. Calder Hallissa oli neljä Magnox-tyyppistä kaasujäähdytteistä, grafiittihidasteista reaktoria, jotka tuottivat 50 MW kukin. Laitosta käytettiin aluksi myös ydinasekelpoisen plutoniumin tuotantoon. Voimala tuotti sähkön lisäksi plutoniumia 1980-luvun jälkipuoliskolla. Plutoniumin valmistuksen lopettamisesta ilmoitettiin 1995.
Englannin hallitus arvioi voimalaitoksen käyttöönoton aikana uuteen tekniikkaan investoinnin johtavan 40 miljoonan hiilitonnin polttamisen välttämiseen. Laitos sammutettiin vuonna 2003 vanhentuneena. Samalla laitospaikalla on myös toteutettu ydinpolttoaineen kierrätystä jälleenkäsittelyn avulla Sellafieldin jälleenkäsittelylaitoksella.
Calder Hallin jäähdytystornit räjäytettiin 29. syyskuuta 2007.
Humbert von Neuenburg
Humbert von Neuenburg (k. 22. kesäkuuta 1417 Delsberg ) oli sveitsiläinen Baselin hiippakunnan piispa vuosina 1395–1417. Von Neuenburg oli syntyjään burgundilaista aatelistoa ja hänen vanhempansa olivat kotoisin Neuenburgista ja Blamontista.
Elämä
Von Neuenburgin isä Diebold IV teki 1395 Baselin hiippakunnan tuomiokapitulin kanssa sopimuksen, jonka mukaan hänen pojastaan Humbertista tulisi Baselin ruhtinaspiispa, minkä paavi Bonifatius IX vahvisti 1399. Von Neuenburg myi Baselin kaupungille hiippakunnan maita velkojensa kattamiseksi. Hän myös osallistui Konstanzin kirkolliskokoukseen.
Von Neuenburg kuoli vuonna 1417 ja hänet haudattiin Baseliin.
Ansouis
Ansouis [ɑ̃swi] on Ranskan kunta Provence-Alpit-Riviera‎n alueella Vauclusen departementin eteläosassa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 1 086. Ansouis kuuluu Pertuis’n kantoniin Aptin arrondissementissa. Lähin suurempi kaupunki on Aix-en-Provence noin 30 kilometriä etelään.
Luberon-vuoriston kukkulalla sijaitseva, 1000-luvulla perustetun linnan ympärille kasvanut Ansouis kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluu kuusi muutakin Vauclusen kylää.
HMS Peacock (U96)
HMS Peacock (viirinumero U96) oli Britannian kuninkaallisen laivaston parannellun Black Swan -luokan sluuppi, joka otettiin palvelukseen elokuussa 1943.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Kesäkuussa koeajojen ja varustamisen päätyttyä alus siirrettiin Tobermoryyn, jossa se aloitti kouluttautumisen tuleviin tehtäviin. Heinäkuussa koulutuksen jälkeen alus liittyi Kotilaivastoon Scapa Flow'ssa aloittaen saattuepalveluksen.
Alus liitettiin elokuussa 8. saattajaryhmään, jossa se täydensi saattueen JW59B sukellusveneentorjuntakykyä matkalla Kuolan niemimaalle. Alus liittyi saattueeseen 15. elokuuta. Alus suojasi paluumatkallaan saattuetta RA59A, josta se erkani 6. syyskuuta Loch Ewessä.
Alus oli huollettavana marraskuussa Chathamissa, josta palattuaan se siirtyi Liverpooliin sijoitettuun 22. saattajaryhmään suojatakseen Atlantin saattueita.
Sotatoimien päätyttyä alus jäi Välimerelle. Se valvoi laittomien siirtolaisten pyrkimistä Palestiinaan. Se jatkoi palvelustaan Maltalle sijoitetussa fregattilaivueessa aina vuoteen 1954, jolloin se palasi Portsmouthiin palveluksesta poistettavaksi. Alus oli reservilaivastossa Portsmouthissa, kunnes se sijoitettiin poistolistalle vuoden 1957 puolustusselonteon jälkeen vuonna 1958. Alus myytiin BISCOlle romutettavaksi ja se saapui hinattuna Shipbreaking Industriesin romnuttamolle lähelle Rosythiä 7. toukokuuta.
Valkeajärvi (Virrat, Jähdyspohja)
Valkeajärvi on Pirkanmaalla Virroilla Jähdyspohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 26 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,1 metriä mpy.
Panagía Zerviótissan kirkko
Panagía (Neitsyt Maria) Zerviótissan kirkko tai Panagía Serviótissan kirkko (Ναός Παναγίας Σερβιώτισσας, Naós Panagías Serviótissas) eli Monastíra (Μοναστήρα) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Stýloksen kylän lähellä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marialle.
pienoiskuva|vasen|upright=0.64|Kirkkoa sisältä. Kirkko sijaitsee noin 1,5 kilometriä Stýloksesta pohjoiseen. Se on rakennettu 1100-luvulla Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella, ja se oli alun perin Neitsyt Maria Zerviótissan luostarin katholikon eli pääkirkko.
Kirkkorakennus edustaa Konstantinopolissa kehittynyttä kirkkotyyppiä. Se on pohjakaavaltaan ristinmuotoinen ja muistuttaa kolmilaivaista basilikaa. Katolla on kahdeksankulmainen kupoli. Kirkon seinämaalauksia on säilynyt vain huonosti.
Anhaltin herttuakunta
Anhaltin herttuakunta oli herttuakunta Saksassa vuosina 1806–1918. Alue kuuluu nykyään Saksi-Anhaltin osavaltioon.
Historia
Ruhtinas Henrikin kuollessa vuonna 1252 Anhaltin ruhtinaskunta jaettiin hänen kolmen poikansa kesken. Nämä kolme ruhtinaskuntaa jaettiin keskiajalla yhä useampiin ruhtinaskuntiin, joista osa lakkasi olemasta 1600-luvulle tultaessa.
Koskelan loisto
Koskelan loisto on Oulun Letonniemen yksityisellä luonnonsuojelualueella Taskilan kaupunginosassa sijaitseva entinen merenkulun ohjauslaite. Sektoriloisto on rakennettu vuonna 1939 opastamaan aluksia Toppilan satamaan johtavalle laivaväylälle. Se korvasi vuonna 1911 rakennetun pienemmän samannimisen loiston, joka sijaitsi noin 920 metriä nykyisestä tornista kaakkoon.
Rakenteeltaan torni on niin kutsuttu norjalaismallinen loistotorni. Tornin kivijalkana on neliönmuotoinen betonilaatta, jonka päälle on valettu pyöreä betonikuorinen tornirakennelma. Torni on väriltään punainen, samoin kuin sen ylätasannetta kiertävät suojakaiteet. Tornin huipulla on valkoinen kahdeksankulmainen teräksinen lyhtykoju, jonka sisällä sijaitsi loistolaite. Loistolaite toimi asetyleenikaasulla, ja kaasuvarasto oli sijoitettu tornin alaosaan.
Loiston valotunnuksena oli yksi valonvälähdys kolmen sekunnin välein, ja se oli jaettu punaiseen, valkoiseen ja vihreään sektoriin. Mereltä loistoa lähestyttäessä vihreän sektorin rajat olivat kompassisuunnissa 329°—032°, valkoisen sektorin rajat suunnissa 032°—038°, ja punaisen sektorin rajat suunnissa 038°—071°. Valon korkeus merenpinnasta oli 5,7 metriä ja kantomatka 6,6 meripeninkulmaa eli 12,2 kilometriä. Purjehdittaessa valkoisessa sektorissa kohti loistoa tai siitä poispäin alus oli väylällä.
Sektoriloisto on merkitty loistolaitteena Merenkulkulaitoksen vuonna 1996 julkaisemaan merenkulun ohjauslaitteiden luetteloon Suomen rannikon loistot.
Loiston valo on sammutettu 2000-luvun vaihteessa, jonka jälkeen se merkittiin merikarttoihin valottomaksi kummeliksi. Tornin käyttö virallisena merimerkkinä päättyi 20. kesäkuuta 2023.
Maannousun vuoksi loistotorni sijaitsee nykyisin noin 150 metrin päässä lähimmästä rannasta, ja se on lähes täydellisesti pensaikon kätkemä. Letonniemen luonnonsuojelualueen luontopolku kulkee tornin sivuitse. Torni on myös joutunut vandalismin kohteeksi, sen ulkoseinät on töhritty graffitein ja lyhtykojun värilasit on rikottu.
Punainen graniitti
Punainen graniitti on Tommi Läntisen kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1997.
Appellation d’origine contrôlée
pienoiskuva|INAO:n pääkonttori Pariisissa Appellation d'origine contrôlée (AOC) on Ranskassa merkki, jolla tunnistetaan maataloustuote, jonka tuotanto- ja jalostusvaiheet on suoritettu määritellyllä maantieteellisellä alueella ja niiden tuotannossa käytetään tunnustettua ja perinteistä taitotietoa.
AOC-tuotteen spesifisyys määräytyy fyysisen ja biologisen ympäristön ja ihmisyhteisön sisällä levitettyjen vakiintuneiden tuotantotekniikoiden yhdistelmällä, jotka yhdessä antavat tuotteelle sen tunnusomaiset ominaisuudet. Nämä keskeiset tekniset ja maantieteelliset tekijät esitetään standardeissa jokaiselle tuotteelle, mukaan lukien viinit, juustot ja liha.
Euroopan unionissa on nykyään samanlaiset merkintäjärjestelmät ja Euroopan unionin suojattu alkuperänimitys (SAN ja SMM) on nyt yhdenmukaistanut kaikkien maantieteellisten merkintöjen suojan ja niiden rekisteröinnin. Viiniä merkitessään tuottajat voivat silti käyttää tunnustettuja perinteisiä merkintöjä, kuten AOC, eikä heidän tarvitse esittää SAN- ja SMM-logoja tai -selvityksiä. Vastaava perinteinen Italian merkintä on Denominazione di origine controllata.
Merkkiä valvovan ja hallinnoivan Institut national de l'origine et de la qualité -instituutin (INAO) pääkonttori sijaitsee Pariisissa.
Suomen ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimus
thumb|right|250px|Sopimuksen allekirjoitus Helsingissä 21. tammikuuta 1932. Vasemmalla Suomen ulkoministeri [[Aarno Yrjö-Koskinen ja oikealla Neuvostoliiton Suomen lähettiläs Ivan Maiski. ]] Suomen ja Neuvostoliiton välinen hyökkäämättömyyssopimus vuodelta 1932 solmittiin Helsingissä 21. tammikuuta 1932 ja ratifioitiin Suomen puolella saman vuoden heinäkuussa. Voimaan se astui 9. elokuuta 1932. Sopimus oli solmittu määräajaksi kolmeksi vuodeksi. Sitä jatkettiin 7. huhtikuuta 1934 pöytäkirjalla, jolla sopimuksen voimassaoloa jatkettiin 31. joulukuuta 1945 asti. Pöytäkirjan allekirjoitti Neuvostoliiton puolesta ulkoasiain kansankomissaari Maksim Litvinov.
Kuninkaala
Kuninkaala on Vantaan kaupunginosa, joka ulottuu kapeana kaistaleena pääradalta Tikkurilan eteläpuolelta Lahdenväylään. Pohjoisessa Kuninkaala rajoittuu Hakkilan ja Jokiniemen kaupunginosiin, etelässä Helsingin rajaan, jossa rajanaapureina ovat Puistola ja Heikinlaakso. Kuninkaalan halki kulkee itä-länsisuunnassa Kehä III ja etelä-pohjoissuunnassa Vanha Porvoontie, joka noudattaa vanhan Helsinki–Viipuri-maantien reittiä.
Suomen ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimus
Ensimmäisen kerran Neuvostoliiton puolesta Suomi oli neuvotellut hyökkäämättömyyssopimuksesta jo 1926. Suomen puolelta neuvotteluja johti Antti Hackzell, mutta koska hän esitti, että sopimusta valvottaisiin välitystuomioistuimen avulla, ei Neuvostoliiton kanssa päästy sopimukseen sisällöstä.
Kuninkaala
Historia
pienoiskuva|vasen|Helsingin ohikulkutie (nyk. Kehä III) Kuninkaalan Kalkkikallion kohdalla vuonna 1970. Fastböle on yksi Helsingin pitäjän vanhoja kyliä ja se mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1540. Vuodelta 1708 olevassa kartassa näkyy Fastbölen kylässä neljä taloa: Gjutars, Konungs, Markusas ja Orädders. Nämä neljä taloa, samoin kuin isonjaon yhteydessä syntynyt Påkas, ovat vielä nykyään alkuperäisillä paikoillaan Kuninkaalan kylänmäellä, joka sijaitsee tiedekeskus Heurekan kohdalla pääradan itäpuolella aivan Tikkurilan keskustan kupeessa. Kuninkaala on saanut nykyisen suomenkielisen nimensä Konungsin talosta. Kylänmäen miljööseen kuuluu myös Keravanjoen partaalla oleva Helsinggård, Tikkurilan ruotsinkielisen nuorisoseuran vanha seuratalo.
Fastböle oli myös pääradalla Tikkurilan eteläpuolella sijainneen rautatiepysäkin nimi tiettävästi siitä syystä, että pysäkille johti tie Fastbölen kylästä. Vuonna 1926 pysäkille annettiin suomenkielinen nimi Puistola. Sen mukaisesti Fastböle oli käytössä myös läheisen Puistolan kaupunginosan ruotsinkielisenä nimenä. Vuonna 1954 pysäkin – ja koko Puistolan kaupunginosan – ruotsinkieliseksi nimeksi vahvistettiin Parkstad. Tämä pysäkki on Puistolan nykyisen rautatieaseman edeltäjä ja se sijaitsi noin 400 metriä pohjoiseen nykyisestä asemasta.
Suomen ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimus
Sopimus
Sopimuksessa osapuolet takasivat rajojensa loukkaamattomuuden, puolueettomana pysymisen, jos toinen osapuoli joutuisi sotaan ja lupasivat pysyä erossa sopimuksista ja liittoumista, jotka olisivat ”avoimesti vihamielisiä” toista osapuolta kohtaan. Riidat luvattiin ratkaista rauhanomaisesti ja puolueettomasti.
Sopimuksen jatkaminen ja päättyminen
Sopimus uudistettiin Moskovassa 7. huhtikuuta 1934, jolloin sitä pidennettiin 31. joulukuuta 1945 asti. Neuvostoliitto irtisanoi hyökkäämättömyyssopimuksen vedoten Mainilan laukauksiin ennen hyökkäystään Suomeen 30. marraskuuta 1939. Hyökkäys rikkoi myös Tarton rauhansopimusta ja Kansainliiton peruskirjaa.
Kuninkaala
Historia
Vuonna 1964 Kuninkaalaan perustettiin Kuusikon kansakoulu, nykyinen Kuusikon koulu.
Asutus ja ympäristö
pienoiskuva|Kuninkaalan ja [[Jokiniemi|Jokiniemen välissä virtaa Keravanjokeen kuuluva Tikkurilankoski.]] pienoiskuva|[[Tikkurila (yritys)|Tikkurila Oyj:n maalitehdas rakennettiin Kuninkaalaan 1970-luvulla. Sitä ennen tehdasalue sijaitsi Tikkurilan rautatieaseman kupeessa. ]] Kuninkaalan nykyinen asutus on pientalovaltaista ja yli 60 % asunnoista omistusasuntoja. Tikkurilan suuralueen kaupunginosista Kuninkaalassa asuu eniten lapsiperheitä. Asutus on keskittynyt kolmelle alueelle: Heidehofiin, Kuusikkoon ja Hakkilankallioon. Kerrostaloasutusta on vain pienellä alueella radan varressa vanhan kylänmäen eteläpuolella. Kuninkaalan Tikkurilan puoleisessa länsiosassa sijaitsee Tikkurila Oyj:n pääkonttori ja maalitehdas. Sen kuutionmuotoinen ”maalitorni” valaistuine mainoskyltteineen on alueen maamerkki. Maalitehtaan lähistössä virtaa Tikkurilankoski, jonka etelärannalla on puistoalue Väritehtaanranta. Kuusikosta etelään Kehä III:n toisella puolen on 18,7 hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue Kalkkikallio, joka on tunnettu muun muassa luonnonluolistaan. Kallioisen alueen laki kohoaa lähes 65 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Liikenne
Liikenteellisesti alue on sujuvalla paikalla usean Kehä III:n liittymän yhteydessä. Kuninkaalasta on liityntäliikennettä Tikkurilan asemalle sekä suora linja-autoyhteys kauppakeskus Jumbon kautta Myyrmäkeen. Kuusikosta ja erityisesti Vanhalta Porvoontieltä on suoria linja-autoyhteyksiä Helsingin keskustaan ja Leppävaaraan. Suunniteltu Vantaan pikaraitiotie kulkee Kyytitietä pitkin Tikkurilaan, ja sen reitille kuuluu Kuusikko-niminen pysäkki Kyytitien, Kanervantien ja Sammaltien risteykseen.
Porttipuisto ja Helsinki Outlet
Kehä III:n ja Lahdenväylän risteykseen Porttipuiston yritysalueelle on rakennettu liiketiloja erityisesti sisustuksen, kodin tavaroiden ja vapaa-ajan tuotteiden myymälöille. Alueelle on sijoittunut muun muassa Kierrätyskeskus, Tokmanni ja Ikea sekä esimerkiksi keravalaisen Finsoffan, lahtelaisen Iskun, maskulaisen Maskun Kalustetalon ja tanskalaisen Jyskin myymälät.
Lourmarin
Lourmarin on Ranskan kunta Provence-Alpit-Riviera‎n alueella Vauclusen departementin eteläosassa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 1 145. Lourmarin kuuluu Cheval-Blancin kantoniin Aptin arrondissementissa. Lähin suurempi kaupunki on Aix-en-Provence noin 40 kilometriä etelään.
Kuninkaala
Maalitehtaan kaavamuutos
Tikkurilan maalitehdas on siirtymässä pois Kuninkaalasta, ja Väritehtaaksi kutsutulla noin 40 hehtaarin suunnittelualueella on käynnissä kaavamuutos. Muutos tuo Kuninkaalaan asumista, palveluita ja työpaikkoja. Suunnittelualueeseen kuuluu myös Heurekan pysäköintialue pääradan itäpuolella. Arkkitehtuurikilpailun ehdotukset julkaistiin kesäkuussa 2022, ja voittaja julkistettiin saman vuoden lokakuussa. Voitto jaettiin kahdelle eri ehdotukselle, joissa uusien asukkaiden määrä vaihtelee 1 500–3 000 välillä.
Lourmarin
Grand Luberon- ja Petit Luberon -vuoriston erottavassa solassa sijaitseva Lourmarin kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluu kuusi muutakin Vauclusen kylää.
Kathe Koja
Kathe Koja (s. 1960) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän aloitti uransa kauhukirjallisuudella, mutta on sittemmin kirjoittanut myös nuortenkirjallisuutta ja historiallista fiktiota. Hänen teoksensa ovat voittaneet lukuisia palkintoja.
Vuonna 1996 julkaistun Kinkin jälkeen Koja siirtyi kirjoittamaan nuortenromaaneja, joissa hän on käsitellyt esimerkiksi koulukiusaamista ja seksuaalista hyväksikäyttöä. Hänen päähenkilönsä ovat usein yksinäisiä ja ujoja hahmoja. Kojan ensimmäinen nuortenromaani Straydog (2002) sai tunnustusta eläinsuojeluyhdistyksiltä Humane Society of the United States ja American Society for the Prevention of Cruelty to Animals (KIND- ja Henry Bergh -palkinnot). Nuortenromaani Buddha Boy (2003) voitti sekin useita palkintoja, ja myös Kojan tuoreemmat teokset ovat saaneet myönteisen vastaanoton.
Vuonna 2010 Koja palasi aikuisten kirjallisuuden pariin historiallisella Under the Poppy -romaanillaan. Vuonna 2021 hänelle myönnettiin World Fantasy -palkinto novellikokoelmasta Velocities.
Koja tunnetaan eläinten oikeuksien puolestapuhujana. Hän on naimisissa kuvataiteilija Rick Liederin kanssa. Pariskunnalla on yksi poika.
Paini kesäolympialaisissa 1976
Kesäolympialaisten 1976 painissa kilpailtiin kymmenessä sarjassa sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa. Menestynein maa oli Neuvostoliitto, joka voitti yhteensä 12 kultamitalia.
Anthony Edwards (näyttelijä)
Anthony Charles Edwards (s. 19. heinäkuuta 1962) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Edwards syntyi Kalifornian Santa Barbarassa viisilapsisen perheen kuopukseksi. Hänen perheensä tuki hänen näyttelijähaaveitaan pienestä pitäen. Alettuaan saada televisiorooleja hän jättäytyi pois yliopistosta ja keskittyi näyttelemiseen. Edwardsin ensimmäinen iso rooli oli Goosen hahmo Tom Cruisen tähdittämässä elokuvassa Top Gun – lentäjistä parhaat vuonna 1986. Hän näytteli myös ”kuplamies” Mike Monroeta Villi Pohjola -sarjassa. Parhaiten hänet tunnetaan kuitenkin suositusta televisiosarjasta Teho-osasto, jossa hän esitti tohtori Mark Greenea. Mark Greene oli yksi sarjan pitkäaikaisimmista päähenkilöistä, ja Edwards näytteli häntä sarjassa vuosina 1994–2002 aina siihen asti, kunnes hänen hahmonsa kuoli aivosyöpään.
Edwards on ollut naimisissa vaimonsa Jeanine Lobellin kanssa vuodesta 1994 lähtien, ja parilla on neljä lasta.
Valtion journalistipalkinto
Valtion journalistipalkinto oli Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön vuosina 1993–2012 jakama tunnustus ansiokkaasta toiminnasta journalistina. Palkinto myönnettiin vuosittain neljälle eri medioita ja journalistisia erikoisaloja edustavalle henkilölle.
Palkinnon suuruus viimeisenä jakovuonna 2012 oli 7 500 euroa.
Barkingin metroasema
Historia
Barkingin metroasema avattiin vuonna 1854. Se rakennettiin uudelleen vuosina 1908 ja 1959. Aseman vierestä lähtee myös London Overground- ja National Rail-junia. vasen|pienoiskuva|192x192px|S-luokan metrojuna Barkingin asemalla
Kylä (vuoden 1957 elokuva)
Kylä on Eino Ritarin ohjaama, käsikirjoittama, tuottama ja leikkaama suomalainen satiirinen komediaelokuva vuodelta 1957. Elokuva on tyyliltään neorealistinen ja se tehtiin lähes kokonaan amatöörituotantona.
Elokuvan tapahtumapaikkana on kesäinen Alakylä, jossa kylän poliisipäällikkö Pappinen sekä palopäällikkö Miettinen ylläpitävät kylän järjestystä ja rauhaa pahamaineisen Kalle Kuikan rötöksiltä.
Kalliojärvi (Virrat, Jähdyspohja)
Kalliojärvi on Pirkanmaalla Virroilla Jähdyspohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,7 metriä mpy.
Jinmu
thumb|200px|[[Meiji-kausi|Meiji-kauden puupiirros keisari Jinmusta.]] Jinmu (, Jimmu, legendan mukaan 1. tammikuuta 711 eaa. – 11. maaliskuuta 585 eaa. ) on perimätiedon mukaan Japanin ensimmäinen keisari. Tarujen mukaan hän oli auringonjumalatar Amaterasun jälkeläinen, tämän pojanpojan, Ninigi-no-Mikoton pojanpoika. Hän nousi valtaistuimelle 660 eaa, ja valtaannousun vuosipäivää 11. helmikuuta vietetään Japanin perustamisen juhlapäivänä, japaniksi Kigensetsu.
Japanin syntyhistorian (Kojiki 712 ja Nihonshoki 720) mukaan auringonjumalatar Amaterasu antoi Jinmulle kolme esinettä: pronssipeilin, miekan ja jalokiviketjun.
Pronssipeiliä säilytetään kertoman mukaan Isen kaupungissa olevassa Isen pyhätössä, joka on tämän vuoksi suosittu matkailukohde. Itse peili ei kuitenkaan ole yleisön nähtävillä. Nagoyassa Atsutan pyhätössä taas säilytetään Kusanagi-miekkaa, kun taas jalokiviketju on Tokion keisarillisessa palatsissa.
P-klubi
Turun yliopiston Politiikan tutkimuksen klubi ry. (P-klubi) on Turun yliopiston poliittisen historian ja valtio-opin opiskelijoiden ainejärjestö. Yhdistyksen tehtävä on toimia jäsenistönsä edunvalvojana Turun yliopiston sekä sen alaisuudessa politiikan tutkimuksen laitoksen suuntaan. Toinen tärkeä tehtävä on monipuolisen vapaa-ajantoiminnan järjestäminen jäsenistölle ja sitä kautta yhteen kokoavana voimana toimiminen. Monelle P-klubi tarjoaa antoisan vastapainon opinnoille ja elinikäisiä ystävyyssuhteita. Jäseniä yhdistyksessä on päälle 300. P-klubi kuuluu yhteisöjäsenenä Turun yliopiston ylioppilaskuntaan (TYY), Turun yliopiston Yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan ja Kasvatustieteiden laitoksen opiskelijoiden kattojärjestöön Indexiin, Historian Opiskelijain Liittoon (HOL) sekä International Students of History Association (ISHA)  -järjestöön.
Jinmu
Jinmun olemassaoloa ei ole historiallisesti todistettu, ja pelkästään häneen liittyvä mytologia ajoittaa hänet seitsemännelle vuosisadalle eaa. Yleisesti oletetaan, että Jinmun legendan lähtökohtana on todennäköisesti ollut sama heimopäällikkö, jonka elämän perusteella on syntynyt toinenkin legendahahmo, yhdeksäntenä keisarina hallitsijaluettelossa näkyvä monarkki nimeltä Sujin. Molempia kutsutaan noissa muinaisissa mytologiannäköisissä lähteissä Japanin perustajiksi.
Yamato-kausi (250–710 jaa.)
Tältä ajalta on kirjoituksia Jinmusta ensimmäisenä keisarina. Japanin keisarillinen sukuluettelo syntyi myös näihin aikoihin.
BlazBlue
Sarjan pelejä ovat lokalisoineet Aksys Games ja Zen United. Sarjasta on julkaistu anime-versio vuonna 2013 sekä manga-sarjakuvaa ja online-radio ohjelma joka julkaistiin Nico Nico Douga -palvelussa.
Sarjan pelit
Sarjan pelejä on julkaistu kolikkopelialustoille sekä pelikonsoleille.
Alamogordo
thumb|200px|Trinity-ydinkoe thumb|150px|Avaruussimpanssi Ham Alamogordo on kaupunki New Mexicossa, Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui 30 403 ihmistä vuonna 2010. Alamogordo on tunnettu Yhdysvaltain ilmavoimien tukikohdasta, jossa testattiin, osana Manhattan-projektia, Trinity-kokeen nimellä maailman ensimmäistä atomipommia 16. heinäkuuta 1945.
Alamogordossa sijaitsee myös Uuden Mexicon avaruushistorian museo. Museon pihamaalle on haudattu Ham, maailman ensimmäinen avaruussimpanssi, joka laukaistiin avaruuteen 31. tammikuuta 1961 Cape Canaveralista, Floridasta, 250 kilometrin ja 16,5 minuutin lennolle ennen laskeutumistaan Atlantin valtamereen. Ham kuoli vuonna 1983 27-vuotiaana.
Virginian kuvernöörinvaali 2013
Virginian kuvernöörinvaali 2013 järjestettiin 5. marraskuuta 2013. Demokraattien Terry McAuliffe valittiin Virginian osavaltion seuraavaksi kuvernööriksi.
Helsingin Sanomien kirjeenvaihtajan Tuomas Niskakankaan mukaan äänestys oli yksi harvoista tärkeistä vaaleista Yhdysvalloissa vuonna 2013 ja republikaanien tappio heijastaa puolueen tilaa. Niskakankaan mukaan kuvernöörinviran oletettiin aluksi pysyvän republikaaneilla, sillä varakuvernööri Bill Bolingin odotettiin jatkavan kuvernöörinä Bob McDonnellin jälkeen. Teekutsuliikkeen tuella osavaltion oikeusministeri Ken Cuccinelli kuitenkin haastoi Bollingin esivaaleissa. Kun Bolling hävisi esivaalin, hän ei suostunut tukemaan Cuccinellia. Niskakankaan mukaan tämä heijastelee republikaanisen puolueen sisäistä valtakamppailua äärikonservatiivien ja maltillisten välillä. Hän myös toteaa, että Cuccinellin tiukat kannat aborttiin, asevalvontaan ja siirtolaislakien uudistukseen koituivat hänen tappiokseen. Vaalien tulos ei päätynyt McAuliffen hyväksi siksi, että hänellä olisi ollut paljon kannatusta, vaan siksi, että Cuccinellilla oli paljon vastustusta.
Lena Micko
Eva- Lena Micko (s. 18. kesäkuuta 1955 Uumaja) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Ruotsin julkishallintoministerinä vuosina 2019–21.
Elämä ja ura
Micko on syntynyt vuonna 1955 Uumajassa. Hänen isänsä Axel oli töissä armeijassa ja äitinsä Britt kotirouva. Micko valmistui ylioppilaaksi Linköpingin katedraalikoulun humanistiselta linjalta vuonna 1974. Sen jälkeen hän opiskeli ranskaa Linköpingin yliopistossa vuosina 1974–75. Hän on työskennellyt Linköpingin kunnan hallinnossa eri tehtävissä ja osallistunut paikallispolitiikkaan ollen muun muassa Linköpingin kunnanhallituksen puheenjohtaja vuosina 2001–06 sekä 2014–15. Vuosina 2015–19 hän oli Ruotsin kuntien ja alueiden työnantajaliiton SKL:n puheenjohtaja. Lokakuussa 2019 hänet valittiin Ruotsin julkishallintoministeriksi.
Ménerbes
Ménerbes [menɛʁb] on Ranskan kunta Provence-Alpit-Riviera‎n alueella Vauclusen departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 1 187. Ménerbes kuuluu Cheval-Blancin kantoniin Aptin arrondissementissa. Lähin suurempi kaupunki on Aix-en-Provence noin 40 kilometriä etelään.
Lena Micko
Elämä ja ura
Micko asuu Linköpingissä. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi aikuista lasta sekä kaksi bonuslasta.
Ménerbes
Luberon-vuoristossa sijaitseva Ménerbes kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluu kuusi muutakin Vauclusen kylää.
1990-luvulla Ménerbes tuli tunnetuksi englantilaisen mainosmiehen Peter Maylen uutena asuinpaikkana, josta hän kirjoitti kirjan Vuosi Provencessa monine jatko-osineen ja niiden pohjalta tehtyine televisiosarjoineen.
Angolan sisällissota
Angolan sisällissota oli Angolan itsenäisyysliikkeiden välinen sota, joka alkoi Angolan itsenäisyyssodan päätyttyä. Neilikkavallankumouksen seurauksena Portugalin ote siirtomaastaan heikkeni, ja vuonna 1961 alkanut sissisota Portugalin ja itsenäisyysliikkeiden välillä muuttui vuonna 1974 itsenäisyysliikkeiden väliseksi sisällissodaksi, johon myös ulkovallat puuttuivat. Sisällissota päättyi vuonna 2002. Arvioiden mukaan 500 000 henkeä sai sodan aikana surmansa. Kolmen ryhmittymän, MPLA:n, FNLA:n ja UNITA:n, välinen sota, jonka on arvioitu olleen pahin kylmän sodan ajan konflikti kehitysmaissa, oli samalla pisin konflikti Afrikan historiassa.
Angolan itsenäistyessä marraskuussa 1975 Neuvostoliiton ja Kuuban tukema MPLA piti hallussaan muun muassa maan pääkaupunkia Luandaa. Länteen tukeutunut FNLA oli vallassa maan pohjoisosan eräillä seuduilla ja sitä lähellä ollut Etelä-Afrikan tukema UNITA maan eteläosassa. FNLA:n riveissä taisteli muun muassa brittiläisiä palkkasotureita. Tammikuun alussa 1976 MPLA ilmoitti vallanneensa FNLA:n päämajan ja kuukautta myöhemmin helmikuun alussa FNLA:n viimeisenkin tukikohdan Angolan pohjoisosassa. Kun Ranska oli 17. helmikuuta 1976 tunnustanut MPLA:n muodostaman hallituksen Angolan lailliseksi hallitukseksi, monet muutkin Euroopan maat, muiden muassa kaikki Pohjoismaat, seurasivat esimerkkiä.
Etelä-Afrikka jatkoi UNITA-liikkeen tukemista niin taloudellisesti kuin sotilaallisestikin ja pyrki näin horjuttamaan Angolan hallitusta, joka tuki Etelä-Afrikan miehittämän Namibian vapautusliikettä (SWAPO). Angolan hallitus puolestaan pyysi tuekseen kuubalaisia sotilaita, minkä vuoksi Yhdysvallat puolestaan tuki entistä avoimemmin hallitusta vastustaneita FNLA:ta, joka operoi Zairesta käsin, ja UNITA:a. Angola muodostui 1980-luvulla keskeiseksi kylmän sodan taistelunäyttämöksi. Joulukuussa 1988 Angola, Etelä-Afrikka ja Kuuba allekirjoittivat New Yorkissa sopimuksen eteläafrikkalaisten ja kuubalaisten joukkojen vetämisestä pois Angolasta. Samassa yhteydessä hyväksyttiin Namibian itsenäistymistä koskenut suunnitelma. Kuubalaisia sotilaita oli Angolassa tällöin noin 50 000.
Sisällissota taukosi hetkeksi syksyllä 1992 kansainvälisen poliittisen tilanteen muututtua. Tuolloin Neuvostoliitto hajosi ja Yhdysvallat sekä Neuvostoliiton seuraajavaltio Venäjä lopettivat aseiden viennin Angolaan. MPLA luopui marxismi-leninismistä ja julistautui sosialidemokraattiseksi. Syyskuussa 1992 maassa järjestettiin ensimmäiset parlamentti- ja presidentinvaalit. Vaalit olivat kansainvälisten tarkkailijoiden mukaan rehelliset. Taistelut puhkesivat kuitenkin uudelleen jo ennen kuin virallisia vaalituloksia oli ehditty julistaa, ja vuodenvaihteen 1992−1993 taisteluja kuvattiin pahemmiksi kuin koskaan aiemmin sodan aikana. Syyskuussa 1993 Yhdistyneet Kansakunnat julisti Angolan hallitusta vastustaneen UNITA-ryhmittymän aseidenvientikieltoon ja öljysaartoon.
Intialainen arkkitehtuuri
pienoiskuva|[[Kailasa-temppeli, Elloran luolat. Esimerkki intialaisesta kallioperäisestä arkkitehtuurista.]] pienoiskuva|Dravidalaista arkkitehtuuria [[Meenakshin temppelissä.]] pienoiskuva|[[Taj Mahal, Agra. Moguliarkkitehtuurin malliesimerkki.]] Intialainen arkkitehtuuri on juurtunut sen historiaan, kulttuuriin ja uskontoon. Monien arkkitehtonisten tyylien ja perinteiden joukossa tunnetuimpiin historiallisiin tyyleihin kuuluvat vastakkaiset hindutemppeliarkkitehtuuri ja indo-islamilainen arkkitehtuuri. Molemmilla, mutta erityisesti edellisellä, on joukko alueellisia tyylejä. Varhainen esimerkki kaupunkisuunnittelusta oli Indus-kulttuurin Harappa-arkkitehtuuri, jonka ihmiset asuivat kaupungeissa, joissa oli tiilitaloja, ruudukkoisia katuja, monimutkaisia viemäröintijärjestelmiä, vesihuoltojärjestelmiä, aitoja, linnoituksia ja joitain muitakin kuin asuinrakennuksia. Paljon muuta varhaista intialaista arkkitehtuuria oli tehty puusta, joka ei ole säilynyt.
Hindutemppeliarkkitehtuuri on jaettu pääasiassa etelän dravidalaiseen arkkitehtuuriin ja pohjoisen nagara-tyyliin, sekä muihin alueellisiin tyyleihin. Asumistyylit vaihtelevat myös alueittain, osittain riippuen ilmastosta.
Otsonidi
Otsonidi on epävakaa, reaktiivinen moniatominen anioni O3−, joka on johdettu otsonista, tai orgaanisten peroksidien kaltaisista orgaanisista yhdisteistä.
Intialainen arkkitehtuuri
Ensimmäinen suuri islamilainen valtakunta Intiassa oli Delhin sulttaanikunta, joka johti indo-islamilaisen arkkitehtuurin kehittämiseen yhdistämällä intialaiset ja islamilaiset piirteet. Suurmoguli-imperiumin hallinnan alla kehittyi moguliarkkitehtuuri, jota pidetään indo-islamilaisen arkkitehtuurin huippuna, Taj Mahalin ollessa heidän panoksensa kohokohta. Indo-islamilainen arkkitehtuuri vaikutti myös rajput- ja sikhityyleihin.
Tommy Söderberg
Tommy Söderberg (s. 19. elokuuta 1948) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja.
Otsonidi
Epäorgaaniset otsonidit
Epäorgaaniset otsonidit ovat tumman punaisia ioniyhdisteitä, jotka sisältävät O3− anionin. Anionilla on otsonimolekyylin V-muoto.
Epäorgaanisia otsonideja muodostuu kun poltetaan natriumia tai raskaampia alkalimetalleja otsonissa. Ne ovat erittäin herkkiä räjähteitä, joita pitää käsitellä matalassa lämpötilassa ja inertissä ilmastossa.
Skreppers
Skreppers on suomalainen rock-yhtye. Skreppers soittaa voimarockia ja seisoo nelijalkaisella kivijalustalla Smackin ja Rolling Stonesin möyhentämässä maastossa. Skreppers yhdistää punkin aggressiivisuutta, rockabillyn suoraviivaista draivia ja autotallisoundia. Lopputulosta yhtye itse kutsuu psykoafroksi, jossa hieman vaikutteita woodoohardcoresta. Yhtye muodostui The Rock Dictators and the Monarksin jälkimainingeissa täyttämään sen jättämän tyhjiön. Osittain Rock Dictatorsin jäsenistä koostuva Skreppers perustettiin 1980-luvun lopussa ja se on kuuluisa energisistä, jopa kaoottisista live-esiintymisistään. Skreppersiä on kopiotu saagan alkuhetkistä lähtien. Yhtyeen alkuperäisessä kokoonpanossa soittivat Spesial K, Disney, Thorax ja The Glasses. Yhtyeen rumpali Disney on kuvaillut yhtyettä "se kylvää rockia kuin pommikone".
Otsonidi
Epäorgaaniset otsonidit
Epäorgaanisien otsonidien käyttöä on tutkittu lupaavana hapen lähteenä kemiallisissa happi generaattoreissa.
Hanford
thumb|right|Hanfordin pääkatu vuonna 1915. thumb|right|Hanfordin lukio vuonna 1925. thumb|right|Huoltoasema Hanfordissa vuonna 1930. Hanford on paikkakunta Yhdysvalloissa Washingtonin osavaltiossa. Siellä on maailman ensimmäisiin kuuluvia ydinreaktoreita.
Tommy Söderberg
Ura
Uuden valmentajaparin alaisuudessa Ruotsi selviytyi vuoden 2002 MM-kisoihin sekä vuoden 2004 EM-kisoihin. Euroopan-mestaruuskisojen jälkeen Söderberg päätti luopua päävalmentajan tehtävästään maajoukkueessa ja palasi nuorten maajoukkueen valmentajaksi.
alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa 2009 Söderbergin ja Jörgen Lennartsonin luotsaamat Ruotsin nuoret taistelivat upeasti tiensä välieriin, joissa finaalipaikka oli erittäin lähellä. Ruotsi nousi 3–0 tappioasemasta toisella puoliajalla tasoihin ja lopulta ratkaisu nähtiin vasta rangaistuspotkukilpailussa, jossa Englanti oli vahvempi 5–4.
Skreppers
Skreppers on esiintynyt muiden kuuluisuuksien kuten Kingston Wallin ja HIMin kanssa. Skreppers on esiintynyt Suomen lisäksi Ruotsissa, Virossa ja Manner-Euroopassa.
Hanford
Hanford sijaitsee tasangolla Columbia-joen varrella. Se perustettiin vuonna 1907 paikallisen energiayhtiön omistamalle maalle. Maataloustuotteiden suuri kysyntä synnytti kaupungissa nopeaa kasvua, ja vuonna 1925 siellä oli muun muassa hotelli, pankki, peruskoulu ja lukio.
Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain liittovaltion hallitus etsi paikkaa, jonne voisi perustaa ydinreaktoreita Manhattan-ohjelman tarpeisiin. Hanford valittiin tarkoitukseen, ja paikkakunnasta tehtiin sotilasalue. Valtio osti alueen maat, ja asukkaat siirrettiin pois vuonna 1943.
Hanfordiin rakennettiin ydinreaktoreita plutoniumin tuottamiseksi Manhattan-ohjelmaa varten. Alkuperäisistä rakennuksista ainoastaan lukio säilytettiin. Nyttemmin ydinreaktorit on aikaa sitten purettu vanhentuneina, mutta lukio on siellä edelleen paikalla. Nykyisin poliisin erikoisosasto SWAT käyttää hylättyjä rakennuksia harjoitteluun.
Kylmän sodan päättymisen jälkeen Hanfordissa on säilytetty radioaktiivisia jätteitä. Siellä on kaksi kolmasosaa Yhdysvaltojen korkea-aktiivisesta jätemateriaalista. Alueen säiliöissä havaittiin vuoto vuonna 2011.
Otsonidi
Orgaaniset otsonidit
thumb|250px|Orgaanisten otsonidien yleinen rakenne Orgaaniset otsonidit ovat orgaanisten peroksidien räjähtävempiä serkkuja ja sisältävät kovalenttisidoksisen otsonidi ryhmän, -O-O-O-. Ne useimmiten esiintyvät pahanhajuisina öljymäisinä nesteinä. Niitä käytetään pääasiassa kemiallisten yhdisteiden koostumuksen päättelyyn.
Ne muodostuvat otsonin ja tyydyttymättömien yhdisteiden reagoidessa, ja nopeasti hajoavat karbonyyliyhdisteiksi kuten aldehydeiksi, ketoneiksi ja peroksideiksi.
Mairena del Aljarafe
Mairena del Aljarafe on noin 44 000 asukkaan kunta Sevillan metropolialueella Espanjan Andalusiassa. Kunta sijaitsee Sevillan kaupungin lounaispuolella noin seitsemän kilometrin päässä Sevillan historiallisesta keskustasta. Sevillan metron Ciudad Expon ja Cavalerin asemat sijaitsevat Mairena del Aljarafessa.
Halijärvi (Juuka)
Halijärvi on pieni humusjärvi Juuan lounaisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 62 kilometriä luoteeseen.
Maantiede
Halijärven pituus kaakosta luoteeseen on noin 3,2 kilometriä. Järven eteläosa on jonkin verran pohjoisosaa kapeampi. Kaakkoisosan Kallioniemi ja luoteisosan Pitkäsaari jakavat järveä. Halijärvessä on pitkä ja kapea vähintään 10 metriä syvä alue, jonka sisällä aivan Kallioniemen pohjoispuolella sijaitsee järven syvin kohta. Pitkäsaaren itäpuolella on 13-metrinen syvänne. Noin seitsemäsosa järvestä on vähintään 10 metriä syvä.
Halijärvessä sijaitsee neljä saarta, joista yksi on alle aarin laajuinen luoto. Suurin saari on noin kahdeksan hehtaarin laajuinen Pitkäsaari, joka on lähes kiinni mantereessa. Muut saaret ovat Kalmosaari, Nuottisaari ja Petäjäsaari. Saaret sijaitsevat järvet luoteispuoliskolla.
Halijärven rannoilla on joitakin maatalousalueita, pääosin rannat ovat metsämaata ja harvapuustoista aluetta. Järven luoteispuolella sijaitsee Halivaara. Maasto kohoaa järven koillispuolella ylängöksi, lounaispuoli on alavampaa. Halijärveen virtaa laskuojia kaakosta ja luoteesta. Järven länsirannalta lähtee Myllypuro Louhilampeen (136,9 metriä mpy). Vesireitti jatkuu luoteeseen Siikalampeen (121,3 metriä mpy) ja Saarvanjokeen, joka on Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon rajajoki.
Halijärvi (04.748.1.006) kuuluu Saarvanjoen valuma-alueeseen (04.748), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Saarijärven alue (04.74) ja ensimmäinen Juojärven reitin valuma-alue (04.7). Halijärvi on Saarvanjoen valuma-alueen laajin vakavesi; alueeseen kuuluu kaksitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Veden laatu
Halijärveä tutkittiin kesällä 2005. Tuolloin järven käyttökelpoisuusluokitus määriteltiin hyväksi näkösyvyyden (2,0 metriä), kokonaisfosforin ja klorofyllipitoisuuden perusteella. Halijärven vesitilavuus on 13 468 000 kuutiometriä.
Race 07 – The Official WTCC Game
Race 07 – The Official WTCC Game (lyh. Race'07) on SimBinin ajopeli, jossa simuloidaan FIA WTCC -mestaruussarjan kisoja.
Peliin on julkaistu useita lisäosia, jotka laajentavat kalustoa mm. FIA GT ja STCC luokkiin.
Suosio
Yksi pelin suosioon vaikuttaneista tekijöistä on sen tukemat laajat mahdollisuudet modattavuuteen.
Luettelo Veltto Virtasen kappaleista
Tämä on luettelo Veltto Virtasen omalla nimellään levyttämistä kappaleista sekä Virtanen- ja Sammas-yhtyeiden levytetyistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Mukana ovat myös CD-painoksilla bonuskappaleina olevat demo- ja singlekappaleet sekä kappaleet, jotka Veltto Virtanen on laulanut muiden levyille.
Listassa on kaikkiaan 126 kappaletta. Kaikkien kappaleiden sävellykset ja sanoitukset Veltto Virtanen, ellei toisin mainita.
Pyhän Eutykhioksen kirkko
Pyhän Eutykhioksen kirkko on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Chromonastírin kylässä Kreetan saarella Kreikassa.
pienoiskuva|vasen|upright=0.66|Kirkon seinämaalauksia. Kirkko on rakennettu keskisellä bysanttilaisella kaudella noin 1000-luvulla. Samalla paikalla on kuitenkin ollut rakennus jo 200-luvulla, ja kirkon rakentamisessa on käytetty tämän rakennuksen osia. Kirkko on pohjakaavaltaan risti suorakulmiossa ja siinä on kupoli. Kirkon seinämaalaukset ovat 1000-luvulta, mutta niistä on säilynyt vain vähän. Ne edustavat makedonialaista koulukuntaa. Osmanivallan aikana kirkko muutettiin asumukseksi, mistä on muistona muun muassa uuni.
Chromonastírissa sijaitsee myös bysanttilainen Panagía (Neitsyt Maria) Kerán kirkko.
Alainen-Toriseva
Alainen-Toriseva on Pirkanmaalla Virroilla Jähdyspohjan kylän lähellä sijaitseva järvi. Se on yksi kolmesta Torisevan rotkojärvestä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,9 metriä mpy.
Tuomiovalta
Tuomiovalta on yksi vallan lohkoista toimeenpano- ja lainsäädäntövallan ohella. Suomessa tuomiovaltaa käyttävät riippumattomat tuomioistuimet, joiden tehtävistä ja kokoonpanosta säädetään lailla.
Tuomiovaltaa käytetään Suomessa yleisissä tuomioistuimissa ja yleisissä hallintotuomioistuimissa.
David Janowski
Janowski syntyi nykyisen Valko-Venäjän Vaukavyskissä. Hän asettui asumaan Pariisiin vuoden 1890 paikoilla ja aloitti shakkiuransa vuonna 1894. Hän voitti useita turnauksia:
Janowski pelasi yhteensä kolme ottelua Emanuel Laskerin kanssa. Kaksi näytösottelua vuonna 1909 (+2-2 ja +1-7=2) sekä maailmanmestaruusottelun vuonna 1910. Janowski kuitenkin hävisi ottelun.
Hän kuoli tuberkuloosiin 1927 Ranskan Rivieralla.
Sam Vanni
Sam Vanni (vuoteen 1941 Samuel Besprosvanni; 6. heinäkuuta 1908 Viipuri – 20. lokakuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja akateemikko, jota pidetään suomalaisen abstraktin taiteen uranuurtajana.
Tuotanto
Vannia kiinnostivat alusta asti maalaustaiteen formalistiset, etenkin väreihin liittyvät seikat. Jo ennen vuonna 1938 tekemäänsä Pariisin matkaa hän maalasi ranskalaisen koulun väritaiteen mukaisesti, esikuviensa Matissen ja Bonnardin viitoittamalla tiellä. Hänen aiheensa, maisemat, asetelmat ja henkilökuvat, ovat perinteisiä, mutta hän pyrki kuvaamaan niitä uudella tavalla.
Vannin työt ovat harkittuja. Hänestä värit ja viivojen liike esittävät tunnetilaa samalla tavoin kuin musiikki. Oleellista Vannin töissä on maalauksen rakenne, puhtaat värit, liikkeen, viivan sekä rajoitetun muodon käyttö. 1960-luvulta lähtien Vanni keskittyi kineettisiin ja optisiin teemoihin. 1960-luvun puolivälissä hän kehitti niin kutsutun raitatekniikan, jolla hän toi esille liikkeen voimaa väreillä ja muodoilla.
Ei-esittävään taiteeseen siirtyessään Vanni hylkäsi myös pyrkimyksen syvyysvaikutelman aikaansaamiseen. Teoksista tuli pintasommitelmia, joissa keskeisinä elementtinä olivat väri, muoto ja liike. Ei-esittävyys ei ollut hänelle periaatteellista, joten hän saattoi sijoittaa töihinsä henkilöhahmoja tai muita esittäviä elementtejä. Teoksia on usein verrattu musiikkiin, sillä niissä esiintyy usein saman muototeeman variointia.
Elämänvaiheet
Samuel Besprosvanni syntyi Viipurissa vuonna 1908 juutalaiseen perheeseen. Hänen vanhempansa olivat hattu- ja turkiskauppias Aron Besprosvanni sekä Rakel o.s. Stoler. Sukunimi Besprosvanni tarkoittaa venäjäksi nimetöntä henkilöä; perheen isoisä oli nuorena poikana pakko-otettu Venäjän keisarilliseen armeijaan ja jättänyt tuolloin oikean nimensä kertomatta. Perheen kotikieli oli jiddiš, mutta Samuel kävi ruotsinkielisen koulun ja päätyi suomenkieliseen toveripiiriin.
Perhe muutti vuonna 1921 Helsinkiin, jossa hän aloitti taideopintonsa Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa, opettajinaan Uuno Alanko, Per-Åke Laurén ja Werner Åström. Hänen ensimmäiset teoksensa olivat esillä vuonna 1931 Suomen Taiteilijoiden Vuosinäyttelyssä. Jo näissä varhaisissa töissä oli omaperäistä ilmaisua.
Vuonna 1941 Samuel Besprosvanni muutti virallisesti nimensä Sam Vanniksi ja hänet vihittiin Maya Londonin kanssa.
Vuonna 1952 Vanni maalasi sarjan non-figuratiivisia töitä. Ranskalaisen taiteen näyttely "Clear Form" Helsingissä antoi sysäyksen non-figuratiivisille maalauksille. Kehitys huipentui 1950-luvun lopulla Helsingin kaupungin työväenopiston ala-aulan maalauskilpailuun, jonka Vanni voitti. Teos Contrapunctus – Kaaoksesta järjestykseen on yhä nähtävillä Helsinginkadun työväenopiston aulassa. Tämä oli ensimmäinen abstrakti julkisen kilpailun voittanut teos Suomessa – aikana, jolloin abstrakti taide herätti vielä paljon vastustusta.
Vuonna 1955 Vanni oli perustamassa Prisma-ryhmää, johon kuului useita sodanjälkeisen sukupolven abstraktisia taiteilijoita muun muassa Unto Pusa, Ragnar Ekelund ja Sigrid Schauman. Prisma-ryhmällä oli merkittävä rooli suomalaisessa taiteessa. Vanni osallistui ryhmän toimintaan aina vuoteen 1963 asti, ja näyttelyitä kertyi kaikkiaan 20.
Erottuaan ensimmäisestä vaimostaan vuonna 1958 Vanni solmi vuonna 1960 uuden avioliiton Paula Saarenheimon kanssa. Parille syntyi kaksi lasta, Mikko ja Simo.
Sam Vanni palkittiin vuonna 1958 Pro Finlandia -mitalilla. Hänet kutsuttiin Suomen Akatemian jäseneksi vuonna 1962 ja Euroopan Akatemian jäseneksi vuonna 1984.
Tasavallan presidentti Urho Kekkonen myönsi Vannille akateemikon arvonimen 11. joulukuuta 1964.
Sam Vanni työskenteli aktiivisesti aina 1990-luvun alkuun asti ja teki ennen kaikkea konkretistisia serigrafioita ja maalauksia, sekä puoliabstrakteja muotokuvia. Hän opetti kokonaista sukupolvea suomalaisia taiteilijoita toimiessaan taideopettajana Vapaassa Taidekoulussa vuosina 1944–1956, Teknillisessä korkeakoulussa 1956 ja Suomen Taideakatemiassa 1949–1965.
Zimbabwen lippu
pienoiskuva|Zimbabwen lippu pienoiskuva|[[Rhodesian lippu vuosina 1968-1979]] pienoiskuva|[[Zimbabwe-Rhodesian lippu vuosina 1979-1980]] Zimbabwen lippu on Zimbabwen valtion virallinen lippu. Sitä on käytetty virallisesti 18. huhtikuuta 1980 alkaen.
Kuvaus
Lipun tangonpuoleisessa kolmionmuotoisessa valkeassa kentässä on keltainen Zimbabwen lintu kuvaamassa maan pitkää historiaa. Se kuvastaa Zimbabwen kuningaskunnan aikaisen Suur-Zimbabwen kaupungin raunioista löydettyä patsasta.
Linnun takana on viisisakarainen punainen tähti, joka kuvaa vallankumouksellista taistelua vapauden ja rauhan puolesta. Valkea kenttä kuvaa rauhaa.
Lipussa on seitsemän vaakasuoraa raitaa:
Pyhän Myronin kirkko
Pyhän Myronin kirkko on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko sille nimen antaneessa Ágios Mýronaksen kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu paikalliselle Pyhälle Myronille.
Toimeenpanovalta
Toimeenpanovalta eli operatiivinen valta tarkoittaa kaikkea sellaista valtaa, mikä ei ole lainsäädäntövaltaa eikä tuomiovaltaa. Toimeenpano tarkoittaa lakien toimeenpanemista. Hallintokoneisto vastaa lakien toimeenpanosta eli hallinto siis toteuttaa lait käytännössä.
Pyhän Myronin kirkko
Kirkko sijaitsee kylän keskellä. Sen paikalla on alun perin myöhäisantiikin aikana ollut Rhaukoksen kaupungin varhaiskristillinen basilikakirkko. Se muutettiin Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella 1000–1100-luvulla pohjakaavaltaan kolmilaivaiseksi ristinmuotoiseksi kirkoksi, jossa on ristin keskellä kupoli. Kirkon länsipäässä eli sisäänkäynnin päässä on myöhemmin lisätty korkea, hyvin eri tyyliä edustava kellotorni.
Toimeenpanovalta
Toimeenpanovalta on yksi perustuslaillisen vallankäytön kolmesta osa-alueesta, jolla vallankäytön kolmijakoa noudattavan valtion hallitus tai presidentti toimeenpanee käytäntöön esim. parlamentin säätämiä lakeja. Se on peräisin Montesquieun vallanjakoa koskevasta opista.
Pyhän Myronin kirkko
Kirkossa on 300-luvulla eläneen Pyhän Myronin hauta sekä tämän ihmeitätekevänä pidetty ikoni 1500-luvulta. Kirkko juhlii vuosittain 8. elokuuta.
Paweł Mąciwoda
thumb|250px|Paweł Mąciwoda, 2014 Paweł Mąciwoda-Jastrzębski (s. 20. helmikuuta 1967) on puolalainen basisti. Hänet tunnetaan nykyään Scorpions-yhtyeen jäsenenä. Hän on soittanut aiemmin yhtyeissä TSA ja Section 31.
Mąciwoda liittyi Scorpionsiin Ralph Rickermanin tilalle virallisesti tammikuussa 2004. Hän soitti kuitenkin yhtyeen kanssa jo lokakuussa 2003. Hänen ensimmäinen albuminsa Scorpionsin kanssa oli Unbreakable vuonna 2004.
Roussillon (Vaucluse)
Roussillon on Ranskan kunta Provence-Alpit-Riviera‎n alueella Vauclusen departementin eteläosassa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 1 339. Ménerbes kuuluu Aptin kantoniin Aptin arrondissementissa. Lähin suurempi kaupunki on departementin pääkaupunki Avignon noin 40 kilometriä länteen.
Luberon-vuoristossa sijaitseva Roussillon kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluu kuusi muutakin Vauclusen kylää.
Luettelo lentosimulaattoreista
Tämä on luettelo lentosimulaattoreista, jotka ovat julkisesti saatavilla kuluttajille.
Ernie Collett (jääkiekkoilija)
pienoiskuva|Ernest John Collett. Ernest John Collett (3. maaliskuuta 1895 York County – 21. joulukuuta 1951 Toronto) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Collett kilpaili vuoden 1924 talviolympialaisissa Kanadan maajoukkueessa ja voitti olympiakultaa. Hän pelasi ammattilaistasolla vuosina 1921–1924. Collett kuoli vuonna 1951 Torontossa.
Leïla Slimani
Leïla Slimani (s. 3. lokakuuta 1981 Rabat, Marokko ) on marokkolaissyntyinen Ranskassa asuva kirjailija ja toimittaja.