cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Romain Grosjean
2017
Australian GP:n aika-ajoissa Grosjean ajoi itsensä kuudenteen ruutuun, mutta joutui keskeyttämään kilpailun teknisiin ongelmiin. Grosjean saavutti kauden ensimmäiset pisteensä Bahrainissa ollen kahdeksas. Seuraavassa kilpailussa Venäjällä hän kolaroi ensimmäisellä kierroksella Jolyon Palmerin kanssa ja joutui keskeyttämään kilpailun. Itävallan GP:ssä Grosjean oli kuudes. Grosjean keräsi kauden aikana 28 pistettä sijoittuen MM-sarjan 13:nneksi.
2018
Italian GP:ssä Grosjean ajoi kuudenneksi, mutta hänet hylättiin auton pohjalevyn laittomuuden takia. Grosjean saavutti kauden aikana 37 pistettä sijoittuen sarjan 14:nneksi parhaana tuloksenaan Itävallan GP:n neljäs sija.
2019
Grosjean saavutti kauden aikana yhteensä 8 pistettä sijoittuen sarjan 18:nneksi parhaana tuloksenaan Saksan GP:n seitsemäs sija.
2020
thumb|Grosjean vuonna 2020. Grosjean saavutti kauden ainoan pistesijansa Eifelin GP:stä, jossa hän ajoi yhdeksänneksi. Myöhemmin ilmoitettiin, että Grosjean ei jatka enää Haas-tallissa kauden jälkeen.
Bahrainin GP:ssä Grosjean joutui pahaan onnettomuuteen hänen osuttua yhteen Daniil Kvjatin kanssa yrittäessään ohittaa häntä ja osuttuaan metalliseen turva-aitaan 220 km/h vauhdilla, minkä seurauksena auto katkesi kahtia syttyen räjähdysmäisesti tuleen ja auton keula ja ohjaamo läpäisivät aidan. Grosjean selvisi kuin ihmeen kaupalla oltuaan 28 sekuntia liekkimeren armoilla saaden palovammoja käsiinsä ja jalkoihinsa. Tämän seurauksena Grosjean joutui jättämään väliin Sakhirin GP:n ja kauden päätöskilpailun Abu Dhabin GP:n. Grosjeanin tilalla ajoi loppukauden Pietro Fittipaldi. Tutkimusten mukaan Halo-turvakaari saattoi pelastaa Grosjeanin hengen. Aikaisemmin vastaavissa onnettomuuksissa vuoden 1973 ja 1974 Yhdysvaltain GP:issä François Cevert ja Helmuth Koinigg menehtyivät vammojensa seurauksena.
F1-uran jälkeen
Formula 1:ien jälkeen Grosjean siirtyi IndyCariin kaudeksi 2021. Toukokuussa 2021 uutisoitiin, että Grosjean sai mahdollisuuden ajaa testikierroksia Mercedeksen kauden autolla Ranskan osakilpailun aikaan. Testi jouduttiin kuitenkin perumaan matkustusrajoitusten ja koronakaranteenien vuoksi.
Tulokset kilpailuittain
• Abu Dhabin GP:ssä 2014 jaettiin tuplapisteet.
Jauhopukit
Jauhopukit (Tenebrio) ovat kovakuoriaisten (Coleoptera) lahkoon kuuluva pimikkökuoriaissuku. Maailmanlaajuisesti suvun lajimääräksi ilmoitetaan jopa kahdeksan, mutta ilmoitettu lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.
Suvun tunnetuimman lajin eli jauhopukin toukkia eli jauhomatoja käytetään yleisesti lemmikkieläinten ruokana.
Gianna Maria Canale
thumb|200px|Gianna Maria Canale elokuvassa I vampiri. Gianna Maria Canale (12. syyskuuta 1927 – 13. helmikuuta 2009) oli italialainen näyttelijä.
Canale syntyi Reggio di Calabriassa ja sijoittui toiseksi vuoden 1947 Miss Italia -kilpailussa. Hänen tunnetuimpiin elokuvarooleihinsa kuuluu osa elokuvassa I vampiri (1957). Sen ohjaajana toimi Riccardo Freda, joka oli näyttelijättären aviomies kuolemaansa, aina vuoteen 1999 saakka.
Canale ja Freda menivät naimisiin Brasiliassa, jossa pari asui lyhyesti. Canale vetäytyi elokuva-alalta vuonna 1964.
Sancho García (Kastilia)
Sancho García oli Kastilian kreivi vuosina 995–1017 isänsä García Fernándezin jälkeen. Kreivinä hän osallistui Córdoban hallitsijan Muhammad II:n vastaisiin taisteluihin ja onnistui lyömään tämän berbereiden liittolaisena marraskuussa 1009. Leónin kuninkaan Alfonso V:n alaikäisyyden aikana Sancho García toimi tämän sijaishallitsijana.
M81:n galaksiryhmä
pienoiskuva|Messier 81 M81:n galaksiryhmä on Messier 81:n mukaan nimetty galaksiryhmä Ison karhun ja Kirahvin tähdistöissä.
Sancho García (Kastilia)
Sancho Garcíaa seurasi kreivinä hänen poikansa García Sánchez.
M81:n galaksiryhmä
Siihen kuuluu yhteensä 34 galaksia, mukaanlukien M81 ja M82. Galaksiryhmän keskus on noin 3,6 Mpc etäisyydellä, joten se kuuluu Paikallista ryhmää lähinnä oleviin galaksiryhmiin. Ryhmän kokonaismassaksi arvioidaan (1,03 ± 0,17)×1012 M☉.
M81:n galaksiryhmä on Paikallisen ryhmän kanssa osa Neitsyen superjoukkoa.
Forum Romanum
thumb|400px|Yleisnäkymä Forum Romanumille nykyisin. Forum Romanum on Roomassa sijaitseva forum eli tori, joka oli antiikin Rooman uskonnollinen, hallinnollinen, laki- ja kaupallinen keskus 600-luvulta eaa. alkaen. Aukiota reunusti antiikin aikaan useita suuria rakennuksia, pylväikköjä, riemukaaria ja veistoksia.
Historia
Forum Romanum sijaitsee Capitoliumin ja Palatiumin kukkuloiden välissä paikalla, jossa legendan mukaan käytiin roomalaisten ja sabiinien välinen taistelu 700-luvulla eaa. Paikalta on löydetty 1000-luvulta asti käytössä ollut hautausmaa.
Laakso nostettiin Tiberjoen tulvien ulottumattomiin maalla ja kivimurskalla, ja alue päällystettiin 700-luvun eaa. lopun ja 600-luvun aikana. Alue kuivattiin noin 600 eaa. Cloaca Maxima -viemärijärjestelmällä.
Rooman tasavallan aikana forumilla järjestettiin gladiaattoritaisteluja. Forumin ensimmäinen temppeli rakennettiin Saturnus-jumalalle noin 497 eaa. Aluksi forumilla toimi rituaalikeskuksia kuten Regia ja Vestan temppeli. Ajan myötä forumista kehittyi Rooman julkinen keskuspaikka, jossa sijaitsivat kaupungin tärkeimmät uskonnolliset, poliittiset, kaupalliset ja lailliset toiminnot. Kaupat siivottiin syrjemmälle ja aukion arkkitehtuurista tuli näyttävää ja seremoniallista. Ensimmäiset basilikat oikeusistuimia ja julkisia kokouksia varten rakennettiin vuonna 184 eaa.
Forumin pääkatu Via Sacra johtaa forumilta Palatinus-kukkulalle. Juhlakulkuekatu yhdistää Forum Romanumin ja Colosseumin. Rooman valtakunnan lopulla Via Sacra menetti jokapäiväisen käyttötarkoituksensa ja säilyi ainoastaan pyhänä paikkana.
Forumin ensimmäinen riemukaari, Fabius Maximuksen riemukaari, pystytettiin vuonna 121 eaa. Forumille rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. runsaasti, jolloin se myös sai suurimmaksi osaksi nykyisen muotonsa. Lucius Cornelius Sulla rakennutti forumille suuren kuurian Rooman senaatin kokoontumispaikaksi sekä päällysti forumin travertiinilla. Myös Julius Caesar ja keisari Augustus rakennuttivat forumille runsaasti uutta. Augustus lisäksi kunnosti monia olemassaolevia rakenteita sekä päällysti forumin marmorilla ja pystytti marmorisia pylväsrivistöjä. Hän myös pystytti forumille pylvään ja temppelin Caesarin kunniaksi. Forumille rakennettiin myöhemmin temppelit myös muille jumaliksi korotetuille keisareille, kuten Augustukselle itselleen, Vespasianukselle ja Antoninus Piukselle. Keisari Domitianus pystytti forumille oman ratsastajapatsaansa. Tärkeimpiä riemukaaria forumilla olivat Tituksen ja Septimius Severuksen riemukaaret.
Tuli aiheutti forumille vahinkoa vuonna 283 jaa. Jälleenrakennustöissä forumille rakennettiin uusi kuuria ja monumentaalipylväikkö.
Forumin käyttö väheni ja se alkoi rappeutua, kun Rooman valtakunnan pääkaupunki siirrettiin Konstantinopoliin 330 jaa. Forumille rakennettiin Santa Maria Antiquan kirkko 500-luvulla, mutta se tuhoutui maanvyöryssä 800-luvulla. Viimeisiä lisäyksiä forumille oli Bysantin keisari Fokasin 13-metrinen pylväs vuonna 608.
Forumin rakennukset säilyivät keskiajan yli, mutta 1400- ja 1500-luvulla niiden kiveä alettiin ottaa uusien rakennusten materiaaliksi. Sen jälkeen sää ja ilmansaasteet ovat entisestään rappeuttaneet forumin rakennuksia ja veistoksia.
Rakennelmat
Forum Romanum sisältää seuraavat huomattavat monumentit, rakennukset tai muinaiset rauniot:
Kaivaukset ja restaurointi
1500-luvun lopulla forumilla oli enää joitain yksittäisiä raunioita, joiden lomaan oli rakennettu uusia taloja. Alueella laidunnettiin karjaa, ja se tunnettiinkin italiaksi nimellä Campo Vaccino, “Lehmälaidun”.
Basilica Julian alueella suoritettiin ensimmäiset arkeologiset kaivaukset 1700-luvun lopulla. Seuraavan vuosisadan alussa kaivaukset yleistyivät. Keskeisessä osassa kaivausten koordinoinnissa oli Carlo Fea, jonka tavoitteena oli palauttaa forum entiseen loistoonsa. Fea aloitti tutkimalla näkyvillä olleita raunioita, kuten Septimus Severuksen riemukaarta ja Antoninuksen temppeliä sekä niiden jälkeen Saturnuksen temppeliä, Vespasianuksen temppeliä ja Tabulariumin julkisivua. Giacomo Boni pääsi 1900-luvun taitteessa kaivauksissaan lopulta aina Rooman varhaisvaiheisiin asti.
Kun koko alue oli saatu kaivettua esiin, 1900-luvulta alkaen on keskitytty Forum Romanumin entisöintiin ja saneeraukseen. Basilica Paulli ja Vestan temppeli osin jälleenrakennettiin ja kirkoksi muutettu kuuria entisöitiin 1920- ja 1930-luvuilla. Alueella suoritetaan edelleen pienimuotoisia kaivauksia.
Parjanne
Parjanne on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Janne Wirman
Janne Viljami "Warman" Wirman (s. 26. huhtikuuta 1979) on Children of Bodomin entinen kosketinsoittaja. Wirman toimi aluksi vain sessiomuusikkona yhtyeen Something Wild -albumilla, mutta jäi myöhemmin pysyväksi jäseneksi. Hän jätti yhtyeen loppuvuonna 2019. Wirmanilla on myös oma projekti nimeltä Warmen, jossa soittaa myös hänen veljensä Antti Wirman. Sen lisäksi hän on soittanut Timo Kotipellon sooloalbumeilla sekä Masterplanin debyyttialbumilla. Vuonna 2007 Wirman vieraili kosketinsoittajana Suomen Idols-voittaja Ari Koivusen levyllä Fuel for the Fire. Janne on kerännyt myös useasti "Maailman paras kosketinsoittaja" -titteleitä Burrn! -lehden lukijaäänestyksessä. Wirman aloitti pianonsoiton jo viisivuotiaana vanhempien laitettua hänet soittotunneille. thumb|Janne Wirman Master of Rockissa 2007
Onni Mäkeläinen
Onni Aapeli Mäkeläinen (1. marraskuuta 1889 Vesanto – 10. kesäkuuta 1969 Tervo) oli suomalainen poliitikko. Mäkeläinen toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1933–1945 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Mäkeläinen toimi myös Tervon kunnanvaltuuston jäsenenä. Mäkeläinen toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1937, 1940 ja 1943. Siviiliammatiltaan Mäkeläinen oli pienviljelijä ja hän toimi viljelijänä Karttulassa ja Tervossa. Mäkeläisen vanhemmat olivat talollinen Abel Mäkeläinen ja Eva Närhi. Mäkeläisen puoliso vuodesta 1941 oli Saimi Maria Niskanen.
Nitrobentseeni
Nitrobentseenin moolimassa on 123,11 g/mol, sulamispiste 5 °C, kiehumispiste 211 °C, suhteellinen tiheys 1,205 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), hajukynnys 0,018 ppm, leimahduspiste 88 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 480 °C ja CAS-numero 98-95-3. Nitrobentseeni liukenee veteen 20 °C:n lämpötilassa 0,2 g/100 ml. Nitrobentseeni liukenee myös etanoliin, asetoniin, bentseeniin ja eetteriin.
Nitrobentseeni reagoi kiivaasti joutuessaan tekemisiin voimakkaiden hapettimien tai pelkistimien sekä vahvojen happojen tai typen oksidien kanssa. Tästä saattaa seurata palo- tai räjähdysvaara. Aine muodostaa palaessaan myrkyllisiä ja syövyttäviä huuruja, jotka sisältävät typen oksideja.
Nitrobentseeniä käytetään aniliinin ja eräiden muiden orgaanisten kemikaalien valmistuksessa sekä erityisesti lähtöaineena väriaineteollisuudessa hydratsobentseenin, bentsidiinin, m-kloorinitrobentseenin, m-nitrobentseenisulfonihapon ja metaniilihapon valmistuksessa sekä selluloosaeetterien liuottimena.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainenkin altistuminen aineelle voi aiheuttaa vaikutuksia veressä, johtaen hapenkuljetukseen osallistumattoman verenpunan muodon methemoglobiinin muodostumiseen. Tämän seurauksena altistuminen voi aiheuttaa tajunnantason laskua jopa viiveellä. Pitkäaikaisesta tai toistuvasta altistumisesta aineelle voi seurata vaikutuksia veressä, pernassa ja maksassa. Nitrobentseeni voi imeytyä elimistöön hengitysteitse, ihon läpi tai nieltynä. Työministeriön päätöksen 1044/91 mukaan nitrobentseenista katsotaan olevan vaaraa perimälle, sikiölle ja lisääntymiselle. Aine on mahdollisesti ihmisessä syöpää aiheuttavaa.
Aine on haitallista vesieliöille.
Helsingin Diakonissalaitos
thumb|Helsingin Diakonissalaitos thumb thumb Helsingin Diakonissalaitos (HDL) on yleishyödyllinen säätiö, joka toimii Suomessa ja laajemman Euroopan alueella. Helsingin Diakonissalaitoksen säätiö sr on keskittynyt auttamaan ihmisiä, jotka ovat vaarassa syrjäytyä. Diakonissalaitoksen konserni tekee töitä esimerkiksi nuorten, perheiden, lasten, paperittomien, Itä-Euroopan romanien, vammaisten ja ikäihmisten parissa. Säätiö täytti 150 vuotta vuonna 2017. Helsingin Diakonissalaitos on SOSTEn jäsen.
Helsingin Diakonissalaitoksen konsernin muodostavat säätiö ja sen omistama Diakonissalaitoksen Hoiva Oy ja Caritas Palvelut Oy. Vuonna 2019 konsernin toiminnan tuotot olivat 116 miljoonaa euroa. Tuotot kasvoivat, johtuen Rinnekodin yhdistymisen synnyttämästä laskennallisesta fuusiovoitosta.
Diakonissalaitoksen säätiö tytäryhtiöineen työllistää noin 2 900 ihmistä, joista noin puolet työskentelee säätiön eri toimipisteissä eri puolella maata. Pohjoisimmat yksiköt ovat Rovaniemellä. Konserniyhtiöiden toiminnasta ja säätiön omaisuudesta syntyvä taloudellinen tulos käytetään terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseen sekä oikeudenmukaisemman yhteiskunnan rakentamiseen.
Diakonissalaitos on 155-­vuotias säätiö ja yhteiskunnallinen yritys, jolla on neljä toimialaa: Diakonissalaitoksen sote-palvelut yhdistyivät 1.2.2023 Rinnekodit-nimen alle
Sijainti
Diakonissalaitoksen pääkortteli on Helsingissä, Kallion kaupunginosassa. Postiosoite on Alppikatu 2. Täällä laitos on toiminut vuodesta 1897 alkaen. Laaja kortteli on mahdollistanut lisärakentamisen. Korttelia rajaavat Helsinginkatu, Kolmas linja ja Alppikatu sekä korttelin ja Linnunlaulun huvila-alueen välitse kulkeva jalankulku- ja pyörätie.
Diakonissalaitoksella on toimintaa pääkaupunkiseudun lisäksi myös Lahdessa, Jyväskylässä, Kuopiossa, Tampereella, Turussa, Oulussa ja Rovaniemellä. Helsingin Diakonissalaitoksen Hoiva Oy:lla on toimintaa myös Tampereella, Lahdessa ja Järvenpäässä. Rinnekodilla on yli 70 toimipaikkaa. Caritas Palvelut Oy toimii Oulussa ja sen ympäristössä sekä Rovaniemellä.
Historia
Helsingin Diakonissalaitos perustettiin vuonna 1867. Aloitteen perustamisesta teki Aurora Karamzin (1808–1902). Hänen aloitteellisuutensa ja taloudellinen tukensa olivat merkityksellisiä Diakonissalaitoksen toiminnalle sen alkuvuosina. Aurora Karamzin oli hyväntekijä ja yhteiskunnallinen vaikuttaja Suomessa ja Venäjällä. Monet nykyisistä sosiaali- ja terveysalan palveluista ovat saaneet alkusysäyksen Karamzinin hyväntekeväisyystyöstä.
Diakonissalaitoksen toiminnan esikuva saatiin Saksasta, jonne oli perustettu ensimmäinen evankelinen diakonissalaitos Kaiserswerthin kaupunkiin 1836. Saksalaisen mallin mukaan myös Helsingin Diakonissalaitoksessa hoidettiin sairaita, huolehdittiin kodittomista lapsista sekä autettiin köyhiä. Lisäksi laitoksessa aloitettiin sairaanhoidon koulutus Suomessa.
Diakonissalaitos perustettiin Helsinkiin katovuosina, jolloin nälkä ja kulkutaudit haastoivat suomalaisen yhteiskunnan auttamisjärjestelmää. Yhteiskunta on muuttunut Diakonissalaitoksen 155 vuotta kestäneen toiminnan aikana: nykyisiä haasteita ovat esimerkiksi syrjäytyminen, lisääntynyt alkoholinkulutus ja huumeidenkäytön mukana tulleet ongelmat.
Vuonna 1927 Diakonissalaitoksen sisaret ottivat hoidettavakseen kaksi pientä kehitysvammaista poikaa. Siitä alkoi Rinnekodin toiminta, josta muodostettiin Diakonissalaitoksen itsenäinen tytärsäätiö vuonna 1957.
Tammikuussa 2020 Rinnekodin säätiö yhdistettiin Diakonissalaitokseen. Rinnekoti on Suomen suurin yksityinen kehitysvamma-alan palveluja tarjoava toimija. Syynä yhdistymiseen oli osaamisen vahvistaminen ja toiminnan tehostaminen, yhteisillä investoinneilla, hankinnoilla ja yhdessä tekemisellä. Rinnekoti jatkaa omana liiketoiminta-alueenaan, jolla on oma brändi ja omat asiakkaat, henkilöstö, toimintamalli ja toimipaikka.
Toiminta
Diakonissalaitos on kolmannen sektorin toimija, ja sen tarjoamat palvelut täydentävät kuntien toimintoja sekä hyvinvointiyhteiskunnan palveluja. Diakonissalaitos toimii yhteistyössä esimerkiksi valtion, kuntien ja yritysten kanssa. Lisäksi Diakonissalaitos järjestää kansalaistoimintaa sekä toteuttaa monenlaisia kehittämishankkeita. Diakonissalaitos on erikoistunut vaativien erityisryhmien palveluihin, joita kehitetään yhdessä asiakkaiden ja yhteistyökumppaneiden kanssa.
Diakonissalaitos on esiintynyt mediassa esimerkiksi silloin, kun käydään keskustelua syrjäytymisestä, Itä-Euroopan liikkuvasta väestöstä ja asunnottomuudesta, päihteiden käytöstä koituvista ongelmista ja niiden ratkaisemisesta.
Diakoniakäsitys
Diakonia-sana tulee kreikan kielestä ja tarkoittaa palvelua. Kristillisen kirkon Diakonian perustana ovat Jeesuksen opetukset ja esimerkki lähimmäisenrakkaudesta sekä alkuseurakunnan vakiintunut tapa pitää huolta vähäosaisista. Eri kirkkokunnissa ja eri aikakausina on diakoniatyö ymmärretty ja järjestetty eri tavoin.
Nykyaikaisen diakonian pioneerina voidaan pitää saksalaista Theodor Fliedneriä, joka perusti ensimmäisen diakonissalaitoksen vuonna 1836. Muutama vuosikymmen myöhemmin Helsinkiin perustettiin Diakonissalaitos fliedneriläisen mallin mukaisesti.
Käsitykset diakoniasta ovat eläneet ajan mukana. Diakonissalaitoksen nykyinen käsitys diakoniasta on tiivistetty kolmeen kohtaan:
Historianäyttely
Helsingin Diakonissalaitoksella on historiallinen esine- ja valokuvakokoelma. Vanhimmat esineet ovat 1860-luvulta. Päärakennuksessa sijaitseva näyttely kuvaa Diakonissalaitoksen vuonna 1867 alkaneen kehityskaaren pienestä kulkutautisairaalasta ja diakonissojen kasvatuspaikasta yhteiskunnalliseksi konserniksi.
Historiallista kuva-aineistoa on myös esillä Seinätön museo -verkkosovellutuksessa.
Aiheesta muualla
60.18472°N, 24.93889°W
Shirley Chisholm
Chisholm syntyi New Yorkin Brooklynissä barbadoslaiselle äidille ja guyanalaiselle isälle. Hän oli vuosina 1949–1977 naimisissa Conrad Chisholmin kanssa ja avioitui eronsa jälkeen Arthur Hardwick, Jr.n (k. 1986) kanssa.
Hänet valittiin Yhdysvaltain kongressiin ensimmäistä kertaa vuoden 1968 vaaleissa. Hän toimi edustajainhuoneen jäsenenä New Yorkin 12. vaalipiiristä seitsemän kaksivuotiskautta, vuosina 1969–1983, minkä jälkeen ei enää asettunut ehdolle. Chisholm oli ehdolla demokraattien presidenttiehdokkaaksi Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 1972.
Chisholm julkaisi kirjat Unbought and Unbossed (1970) ja The Good Fight (1973). Hän muutti myöhemmällä iällään Floridaan, jossa kuoli 80-vuotiaana.
RN Sesia
RN Sesia oli Napolin laivaston ja Italian yhdistyttyä Italian kuninkaallisen laivaston yhteysalus (.
Palvelus
Alus upposi 22. tammikuuta 1861 Gaetan piirityksessä Sardinian joukkojen tykkitulessa, mutta Regia Marina nosti aluksen 7. heinäkuuta 1862 ja muutti sen rautarunkoiseksi. Alus liitettiin Regia Marinaan vielä saman vuoden lopulla 27. joulukuuta. Se aloitti palveluksen 21. tammikuuta 1863, vaikka varsinainen operatiivinen palvelus pääsi alkamaan vasta 1865 uusien 340 hevosvoiman koneiden hankinnassa ja asennuksessa tapahtuneiden viivytysten vuoksi. Alus oli Konstantinopolissa tukikohta-aluksena sekä tutkimusaluksena. Aluksen aseistus vaihdettiin 1891 kahteen 75 millimetrin 21 pituuskaliiperin tykkiin. Alus poistettiin alusluettelosta 15. elokuuta 1905.
Tuncay Şanlı
thumb|Tuncay Şanlı (2016) Tuncay Şanlı (s. 16. tammikuuta 1982 Adapazarı) on turkkilainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä ja pelasi huippuvuosinaan kotimaansa lisäksi Englannissa, jossa hän edusti Middlesbrough'ta, Stokea ja Boltonia.
Şanlı edusti vuosina 2000–2002 kotimaassaan Sakaryasporia ja vuosina 2002–2007 Fenerbahçea. Fenerbahçessa hän oli voittamassa Turkin superliigan mestaruutta kolmesti. Vuonna 2007 hän siirtyi Englannin Valioliigaan Middlesbroughiin ja elokuussa 2009 Stoke Cityyn.
Şanlı siirtyi tammikuussa 2011 saksalaiseen VfL Wolfsburgiin, mutta pelasi seuraavan kauden lainalla englantilaisessa Boltonissa. Syyskuussa 2012 hän siirtyi turkkilaiseen Bursasporiin, jossa pelasi helmikuuhun 2014. Kauden 2014–2015 hän pelasi qatarilaisessa Umm-Salalissa ennen siirtymistään Intian Superliigassa pelaavaan FC Pune Cityyn.
Turkin maajoukkueessa Şanlı on pelannut vuosina 2002–2010 kaikkiaan 80 maaottelua, joissa hän on tehnyt 22 maalia. Hänet valittiin vuoden 2003 maanosaliittojen cupin toiseksi parhaaksi pelaajaksi, ja Turkki sijoittui turnauksen kolmanneksi. Hän pelasi neljä ottelua EM-kilpailuissa 2008, joissa Turkki eteni välieriin.
Seikkula
Seikkula on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Titan (kuu)
Titan on Saturnuksen suurin kuu. Sen löysi hollantilainen Christiaan Huygens 25. maaliskuuta 1655. Titan on halkaisijaltaan suurempi kuin Merkurius-planeetta, mutta massaltaan huomattavasti Merkuriusta pienempi. Titan on aurinkokunnan toiseksi suurin kuu Ganymedeksen jälkeen.
Titanissa on niin kylmä että muun muassa vesi on siellä pinnalla jäänä ja yksi "peruskallion" rakennusaine, ja veden sijaan järvissä lainehtii metaani. Titan on aurinkokunnan ainoa kuu, jolla on tiheä kaasukehä. Kaasukehä koostuu lähinnä typestä, metaanista ja etaanista, ja siinä oleva utu peittää kuun piirteet näkyvässä valossa alleen. Kaasukehä läpäisee silti tutka-aaltoja ja infrapunaa. Kaasukehä tekee mahdolliseksi sen, että Titanin pinnalla on joitain hiilivetyjärviä. Muuten Titanin pinnalla on vulkaanisia muodostumia, repeämälaaksoja, tuulen muokkaamia dyynejä ja viirumaisia muodostumia ja muutama kraatterikin.
Titan-kuu kiinnostaa tutkijoita erityisesti, koska sen uskotaan jossain määrin muistuttavan alkuaikojen Maata. Jopa elämän esiintymistä pidetään mahdollisena runsaan hiilivetyaineksen pohjalta. Sitä on tutkittu muun muassa Hubble-avaruusteleskoopilla ja Cassini-Huygens-luotainparilla.
Titanin geologia
pienoiskuva|vasen|Poikkileikkaus Titanin ilmakehästä ja ytimestä.
Titan on melko tasainen, korkeusvaihtelu lienee korkeintaan kilometrin-parin luokkaa. Titanin pinta tunnetaan kokonaisuudessaan hyvin epätarkasti maasta otetuista kuvista ja Cassini-luotaimen ottamista kaukokuvista. Cassinin tutkan keila on niin kapea, että yhdellä ohituksella ei pystytä kartoittamaan suuria alueita kerrallaan. Kuun pintaa peittää vesijään ja hiilivetyjään seos. Jäätä on kivinä. Jään seassa on hiekan tai saven karkeuksista mineraaliainesta. Pinnan lämpötila on Huygens-luotaimen mittausten perusteella arvioitu 93,8 kelvinin (noin −180 °C) lämpöiseksi. Titanin kuori koostuu jäästä, jonka alla arvioidaan olevan noin kymmenien kilometrien paksuinen sula kerros. Se on syntynyt Saturnuksen vuorovesivoimien aiheuttamasta kitkakuumennuksesta. Sieltä purkautuu "jäätulivuorissa" luultavasti ajoittain nestemäistä "laavaa" joka on veden ja ammoniakin seos. Laava syntyy radioaktiivisen hajoamisen aiheuttaman lämmitysvaikutuksen takia niin kuin Maassakin. Jäätulivuorten purkama laava lienee jäätä tiheämpää, ja vaatii ylimääräisen voimanlähteen, joka saattaa olla vuorovesi-ilmiö. Saturnuksen aiheuttamat vuorovesivoimat ovat Titanin pinnalla 400 kertaa suurempia kuin Kuun aiheuttamat Maassa.
Ennen Cassini-luotaimen tutkimuksia arveltiin, että merkittävimmät Titanin pinnan piirteet olisivat törmäyskraattereita ja vastaavia muodostumia, niin kuin Maan Kuussa. Mutta Titanista löytyikin yllättäen enemmän Maan geologisia ja pinnanmuotoja muistuttavia piirteitä.
Titanista otetuissa kuvissa näkyy vain muutama meteoriittikraatteri, koska pinta uusiutuu niin nopeasti.
Titanin pinnasta otetuissa infrapunakuvissa erottuu tummia tasankoja ja vaaleita vulkaanisia alueita, joista tunnetuin on Xanadu. Xanadussa on monenlaista maastoa, muun muassa halkeamia. Vaaleiden alueiden oletetaan olevan hieman tummempia alueita ylempänä. Päiväntasaajalla olevat laajat tummat alueet tulkittiin ennen meriksi, mutta nykytiedon mukaan ne ovat hiilivetyhiekasta ja -pölystä syntyneitä dyynikenttiä. Päiväntasaajan suurta, tummaa kuivaa aluetta kutsutaan nimellä Shangri-La.
Pinnalta erottuu Venuksen tuliperäisiä "pannukakkuja" muistuttavia vaaleita, pyöreitä kupoleita. On myös löydetty vaalea, ehkä metaanilumen peittämä vuoristo, joka on luultavasti syntynyt kahden "mannerlaatan" puristuessa toistaan vasten. Erään näkemyksen mukaan Titanin vuoret syntyivät, kun se kutistui.
pienoiskuva|300px|Titanista otettuja [[Infrapunatähtitiede|infrapunakuvia.]]
Erityyppisten alueiden rajalla, rantaviivalla, leviää paikoin joenuomia ja suistoja muistuttavia maastonpiirteitä. Lisäksi pinnalla on tummia lyhyitä kanavanpätkiä, joiden muodostumista metaanilähteistä pidetään todennäköisempänä alkuperänä kuin metaanisateita. Vaaleat harjanteet ovat ehkä pinnan läpi purkautunutta vesijäätä.
Titanin hiilivetyjärvet ovat lähempänä napaseutuja. Cassini-luotain havaitsi Titanin pinnalla useita metaanijärviä, joista yksi on nimetty Suomessa sijaitsevan Koitere-järven mukaan. Järvi on noin 70 kilometriä pitkä. Titanin metaanijärvien on huomattu painottuvan voimakkaasti pohjois- ja etelänapojen läheisyyteen, jättäen päiväntasaajan melko kuivaksi alueeksi, näistä pohjoisnavalla on enemmän järviä kuin etelänavalla. Suurin kuulta löydetty metaanijärvi on Suomen pinta-alaa suurempi. Titanin suurin järvi saattaa olla osin tutkalla kartoitettu Krakenin meri.
Titanin kaasukehä
pienoiskuva|Titanin kaasukehä Cassini-luotaimesta kuvattuna.
Titanin kaasukehän löysi Gerard Kuiper vuonna 1944. Kaasukehä koostuu typestä, metaanista ja vähäisessä määrin joistakin muista aineista kuten etaanista.
Titanin kaasukehässä on typpeä 98,4 %, 1,6 % metaania ja jälkiä muista yksinkertaisista hiilivedystä. Etaani ja asetyleeni tekevät kaasukehästä utuisen ja kellertävän. Paine Titanin typpi-metaanikehässä on pinnalla noin 1,5 bar, missä lämpötila on 94 K eli −179 °C. Pohjoisnavan yllä on noin 40 kilometrin korkeudessa luultavasti metaani- tai etaanikiteistä koostuvia pilviä pienellä alueella, Titanin troposfäärin ylärajalla. Metaanijääpilviä lienee alempana, yli 15 kilometrin korkeudessa, 10 % Titanin pinnasta peittyy noin 20 kilometrin korkeudessa oleviin pilviin.
Alle 160 kilometrin korkeudessa stratosfäärissä typpeä ja metaania on kumpaakin yhtä paljon. Troposfäärissä metaanin määrä kasvaa tasaisesti alaspäin mennessä. Kahdenkymmenen kilometrin korkeudella on metaanipilviä ja pinnan tuntumassa leijuu metaanin lisäksi myös etaanisumua. Kaasukehän metaani on peräisin tulivuorista.
Titanin stratosfääri on 45–280 kilometrin korkeudessa, jossa lämpötila nousee noin 80 kelvinistä 180 kelviniin. Siellä on etaani-asetyleeniutua. Hyvin ohuessa mesosfäärissä noin 180–600 kilometrin korkeudessa lämpötila taas laskee. Noin 30–55 kilometrin korkeudessa lämpötila on tasainen. Yli 60 kilometrin korkeudessa lämpötila alkaa kasvaa. Paine on siellä noin 0,05 bar. 20 kilometrin korkeudessa on 0,5 bar.
Titanin kaasukehää lämmittävän kasvihuoneilmiön vaikutuksen lasketaan olevan noin 12 °C, mikä on pienempi kuin Venuksessa (noin 96 % hiilidioksidia) ja Maassa (vesihöyryä noin 1,25 % ja hiilidioksidia noin 0,04 %), mutta suurempi kuin Marsissa (noin 95 % hiilidioksidia). Sitä aiheuttaa muun muassa metaani (noin 1,4 %) ja vety (noin 0,1 - 0,2 %). Kasvihuoneilmiö saadaan laskemalla lämpötila albedon 0,21 perusteella ja vertaamalla sitä havaittuun lämpötilaan. Poikkeaman aiheuttaa Titanin monimutkainen anti-kasvihuoneilmiö. '
Ilmasto
Titanin ilmastoa on yritetty ennustaa monia kertoja, mutta aikaisemmat yritykset eivät ole olleet kovin menestyksekkäitä. Vuonna 2011 tutkijat onnistuivat kuitenkin luomaan melko tarkan mallinnuksen Titanin kaasukehästä. Tutkimuksessa havaittiin, että Titanin pinnalla olevista metaanijärvistä suurin osa sijaitsee kuun napa-alueilla, ja sen arvioidaan johtuvan napa-alueiden keskivertoa vähäisemmästä auringon valon määrästä. Toinen merkittävä tekijä järvien sijainnille napa-alueilla on sateet. Titanin päiväntasaaja on melko kuivaa aluetta, ja suurin osa Titanin sateista esiintyykin juuri napojen läheisyydessä. Maan sateista poiketen Titanilla sataa metaania.
Myös Titanin pilvet koostuvat metaanista. Vaikka pilvet suurilta osin muistuttavatkin maan pilviä, on niissä huomattavia eroja. Titanin pilvet ovat valtavia nähden kuun kokoon; yksi pilvi voi olla jopa yli 1000 kilometriä halkaisijaltaan, ja ne ovat todella korkeita, ylettäen jopa 40 kilometrin korkeuteen Titanin tropopaussiin asti. Vertauksena maan pilviin, maassa pilvet kohoavat korkeintaan 18 kilometrin korkeuteen. Jos Titanin pilviä katsoo alhaalta päin ne näyttävät kovin mustilta, koska ne eivät päästä paljoa valoa lävitseen. Jos pilviä katsoo sivusta, ne ovat melko kirkkaita, melko samanlaisia kuin maan pilvet, tosin ne omaavat oranssin sävyn johtuen titanin ilmakehän koostumuksesta. Vaikka pilvet ovat melko yleisiä napa-alueilla, peittävät ne melko pienen alueen kuun pinnasta. Titanin pilvet peittävät noin prosentin pinnasta, kun taas maan pilvet peittävät jopa 65 prosenttia. Pilvet ovat Titanissa paljon harvinaisempia alemmilla leveysasteilla.
Kun napa-alueet nauttuivat runsaista sateista, saattaa päiväntasaajalla mennä vuosikausia ilman ainuttakaan sadepisaraa. Tämän seurauksena Titanin päiväntasaaja onkin äärimmäisen kuivaa aluetta. Tutkijoille tuli yllätyksenä kun vuonna 2005 laskeutunut Cassini luotain lähettikin kuvia kuivista joen uomista päiväntasaajalla. Tästä pääteltiin että päiväntasaajallakin on joskus ollut nestettä huomattavissa määrin, tosin kukaan ei ymmärtänyt miten se oli mahdollista. Kosteimmatkin mallit olivat onnistuneet tuomaan tälle alueelle vain pieniä tihkusateita. Myös 2011 tehdyt tutkimukset ovat osoittaneet päiväntasaajan kuivaksi alueeksi. Tutkijoiden arvioiden mukaan päiväntasaajan alueelle kertyy noin 15 vuoden välein paljon pilviä, jotka saattavat aiheuttaa "supersateen", joka saattaa olla riittävä kaivertamaan muodostumia Titanin pintaan.
Titanin tutkiminen
Maanpäällisillä kaukoputkilla on nähty Titanin pinnan värivaihtelut. Luotaimet Voyager 1 ja Voyager 2 1970- ja 1980-luvulla tutkivat ohikulkumatkallaan Titanin kaasukehää.
Kaasukehän tuulia pyrittiin havaitsemaan mittaamalla tarkasti Huygensin laskeutumista. Maapallon laajuinen radioteleskooppien havaintoverkko seurasi luotaimen lähettämää merkkisignaalia. Pitkäkantainterferometrialla yhdistetyistä suuntamittauksista luotaimen reitti onnistuttiin määrittämään kilometrin tarkkuudella.
Digitaalinen kaksonen
Digitaalinen kaksonen on koneiden kunnossapitoa ja tuotekehitystä koskeva tarkka virtuaalinen malli, joka raportoi toiminnastaan kerätyn datan perusteella. Esineiden internetissä digitaalisella kaksosella tarkoitetaan palvelimella tai pilvessä olevaa anturin tai sensorin digitaalista vastinetta. Kiinteistö- ja rakennustoimialalla digitaalinen kaksonen tarkoittaa rakennuksen digitaalista vastinetta, jonka tietosisältö määräytyy käytettävän tietomallin, Building Information Modelin (BIM) mukaan.
Digitaalisen kaksosen avulla voi hallita, muuttaa ja jakaa sen fyysiseen vastineeseen liittyvää tietoa. Esimerkiksi esineiden Internetissä kaksosen avulla voi hallita itse fyysistä anturia, vastaavasti taloautomaatiossa voi tarkkailla venttiilien tai moottorien tilaa. Näin digitaalisen kaksosen avulla voi alentaa käyttökustannuksia ja ylläpitokustannuksia. AR-lasien avulla kiinteistön huoltomies voi nähdä digitaalisen kaksosen avulla, minkä lämpöistä nestettä missäkin putkessa kulkee.
Digitaalisten kaksosten ohjelmistoja myyvät muun muassa GE Digital, Siemens PLM ja IBM Watson IoT. Yhdysvaltalainen Ansys valmistaa simulointiohjelmistoa digitaalisille kaksosille. Ansys ja ohjelmistotalo PTC ovat tuoneet markkinoille oman digitaalisten kaksosten ohjelmistonsa. Digitaalisia kaksosia käytetään datan keräämiseen ja käsittelyyn, jotta voidaan kehittää tuotetta.
Historia
NASA teki jo 1960-luvulla avaruusaluksista maanpäälliset kaksoiskappaleet. Asiantuntijat Maassa pystyivät kaksosen avulla ratkomaan ongelmat, jotka Apollo 13:a kohtasivat kesken avaruuslennon.
Termi "digital twin" on esitelty ensimmäistä kertaa Nasan teknologia-roadmapissa vuonna 2010.
Christopher Tolkien
Christopher John Reuel Tolkien (21. marraskuuta 1924 Leeds, Englanti – 15. tammikuuta 2020 Draguignan, Ranska     ) oli keskiajan tutkija. Hän oli kirjailija J. R. R. Tolkienin nuorin poika. Hänet tunnetaan työstään isänsä keskeneräisten töiden loppuunsaattamisessa sekä tämän postuumien teosten toimitustyössä.
Elämä
Christopher Tolkien syntyi Leedsissä Iso-Britanniassa. Hän on perheen kolmas ja nuorin poika. Hän opiskeli Oxfordin Dragon Schoolissa ja myöhemmin Oratory Schoolissa. Toisessa maailmansodassa hän palveli lentäjänä kuninkaallisissa ilmavoimissa, minkä jälkeen hän opiskeli englantia Oxfordin yliopistossa.
Christopher Tolkien oli jo vuosia kuulunut isänsä teosten ensimmäisiin arvioijiin. Lapsena hän kuunteli tarinoita Bilbo Reppulista ja myöhemmin teini-ikäisenä ja nuorena aikuisena antoi isälleen jonkin verran palautetta Tarusta sormusten herrasta sen monivuotisen kirjoitusprosessin aikana. Kirjan julkaisua silmällä pitäen hän tulkitsi ja korjasi isänsä välillä ristiriitaisiakin Keski-Maan karttoja. 1970-luvun lopulla hän piirsi pääkartan uudelleen korjatakseen sanamuotoja sekä joitain virheitä ja pois jääneitä yksityiskohtia.
Myöhemmin Christopher Tolkien seurasi isänsä jalanjälkiä siirtyessään luennoitsijaksi ja tuutoriksi Oxfordin New Collegeen, jossa hän vietti vuodet 1964–1975.
Christopher Tolkien asui Ranskassa toisen vaimonsa Baillie Tolkienin kanssa. Baillie muokkasi J. R. R:ltä kesken jääneen teoksen Kirjeitä Joulupukilta julkaisukuntoon. Heillä on kaksi lasta, Adam Tolkien ja Rachel Tolkien. Christopher Tolkienin vanhin lapsi Simon Tolkien on asianajaja ja kirjailija.
Työt
J. R. R. Tolkien kirjoitti suuren määrän Keski-Maasta kertovaa materiaalia, jota ei julkaistu hänen elinaikanaan. Vaikka hän oli alkujaan aikonut julkaista Silmarillionin yhdessä teoksen Taru sormusten herrasta kanssa, se jäi kesken kirjailijan kuollessa vuonna 1973.
Christopher otti urakakseen järjestää isänsä muistiinpanot, joita oli valtavasti. Osa niistä oli vain yksittäisiä puoli vuosisataa aiemmin kirjoitettuja pieniä lappusia. Suurin osa materiaalista oli käsin kirjoitettua. Useasti ensimmäinen versio oli puolittain pyyhitty pois, ja sen tilalle oli samalle paperille hahmoteltu uusi versio. Lisäksi hahmojen nimet muuttuivat versioiden välillä. Tehtävä oli vaikea ja aikaa vievä. Siitä oli ehkä mahdollista selviytyä vain jonkun, jolla oli ollut henkilökohtainen suhde kirjailijaan ja käsitys hänen tarinoidensa kehityskaaresta. Christopher Tolkien on myöntänyt joutuneensa muutaman kerran turvautumaan arvaukseen siinä, mitä hänen isänsä oli mahtanut tarkoittaa.
Guy Gavriel Kayn kanssa työtä tehnyt Tolkien sai Silmarillionin lopulta julkaisukuntoon, ja se ilmestyi 1977. Silmarillionin jälkeen vuonna 1980 ilmestyi Keskeneräisten tarujen kirja ja sen jälkeen 12-osainen The History of Middle-earth, joka julkaistiin osa kerrallaan 1983–1996.
Syyskuussa 2006 Christopher Tolkien ilmoitti hänen isänsä muistiinpanoihin pohjautuvan uuden teoksen julkaisusta. Hänen 30 vuotta työstämänsä Húrinin lasten tarina (The Children of Húrin) ilmestyi huhtikuussa 2007. Laaja eeppinen runoelma The Legend of Sigurd and Gudrún ilmestyi toukokuussa 2009.
Georges Berger
Georges Berger (14. syyskuuta 1918 Molenbeek-Saint-Jean – 23. elokuuta 1967 Nürburgring ) oli belgialainen kilpa-autoilija. Hän osallistui Formula 1 -sarjaan kausilla 1953 ja 1954 ja osallistui kahteen Grand Prix -kilpailuun. Näissä kilpailussa hän ajoi Gordini-autoa yksityisesti. Berger keskeytti molemmissa kilpailuissa, eikä saavuttanut F1-urallaan näin ollen yhtään MM-pistettä.
Berger kuoli Porsche 911 -autolla sattuneessa onnettomuudessa Marathon de la Route -kilpailussa Nürburgringin radalla vuonna 23. elokuuta 1967.
Valkjärven koulu
Valkjärven koulu on Nurmijärven Perttulan Valkjärven kylällä toimiva, vuonna 1921 perustettu suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Lukuvuonna 2015–2016 koulua kävi 75 oppilasta. Koulurakennus otettiin käyttöön lokakuussa 1923, ja sitä laajennetiin 1990-luvulla.
Koulurakennus paloi 28. lokakuuta 2019. Tulipalo oli jo toinen lyhyen ajan sisällä sattunut koulupalo Nurmijärvellä. Toinen palo oli Lepsämän koulussa, ja kumpaakin paloa epäillään tuhopoltoksi. Palohetkellä rakennus oli tyhjä. Kaksi paikkakuntalaista otettiin kiinni tiistaina 3. joulukuuta tuhopoltoista epäiltyinä.
Helsinki
Helsinki on Suomen pääkaupunki ja Uudenmaan maakuntakeskus. Se sijaitsee Suomenlahden pohjoisrannalla Uudenmaan maakunnan keskiosassa. Helsingin naapurikunnat ovat lännessä Espoo, pohjoisessa Vantaa ja idässä Sipoo. Kaupungissa on 0 asukasta. Helsingin keskustaajama ulottuu usean naapurikunnan alueelle, kuten Espooseen ja Vantaalle. Laajemmalla Helsingin seudun metropolialueella on 1 597 042 asukasta.
Helsinki on Suomen kulttuurillinen, hallinnollinen, poliittinen ja liike-elämän keskus, monen suuren yrityksen kotikaupunki ja maan suurin työnantaja. Kaupunki perustettiin Tallinnan kilpailijaksi Vantaanjoen suulle vuonna 1550 ja siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1640. Helsingistä tuli Suomen suuriruhtinaskunnan pääkaupunki vuonna 1812 ja Suomen tasavallan pääkaupunki maan itsenäistyessä vuonna 1917.
Helsinki-nimen alkuperä
Keskiajalla, niin sanotun toisen ristiretken jälkeen, ruotsalaisten kolonisaatio ulottui myös Uudellemaalle. 1630-luvulla esitetyn käsityksen mukaan Helsingin seudun siirtolaiset olisivat tulleet 1200-luvun puolivälin tienoilla Keski-Ruotsista Hälsinglandin maakunnasta, ja Vantaanjokea olisi ryhdytty uudisasukkaiden mukaan kutsumaan nimellä Helsingå, mistä 1300-luvulla syntynyt kirkkopitäjä olisi vuorostaan saanut nimen Helsinge. Nykyisin käsitystä pidetään kuitenkin kyseenalaisena, sillä murretutkimuksen perusteella uudisasukkaat tulivat Uplannista ja sen lähiseuduilta. Historioitsija Tapio Salminen arvioi, että nimi Helsinge juontuu ”pikemminkin jostain itse seutuun ja sen kolonisaatioasutuksen sijaintiin liittyvästä piirteestä” eikä nimen alkuperä ole enää yksiselitteisesti tutkimuksen tavoitettavissa.
Kun joen suulle, Forsbyn kylän (nykyisin Koskela) kohdalle, alettiin perustaa kaupunkia vuonna 1548, siitä ryhdyttiin käyttämään nimitystä Helsinge fors eli ’Helsingin koski’, mikä vakiintui sitten muotoon Helsingfors. Nimi viittaa Vantaanjoen suulla sijaitsevaan koskeen, joka nykyään tunnetaan nimellä Vanhankaupunginkoski. Kansan suussa paikka tunnettiin kuitenkin lähinnä muunnelmilla Helsinge tai Helsing, josta kehittyi suomenkielinen muoto Helsinki.
Nimeä Helsinki on käytetty suomenkielisissä asiakirjoissa ja sanomalehdissä vuodesta 1819 lähtien, jolloin Suomen senaatti siirtyi kaupunkiin ja siellä annetut asetukset alettiin päivätä siellä. Näin nimi Helsinki vakiintui suomen kirjakieleen.
Maantiede
pienoiskuva|Helsingin saaristoa kesällä. pienoiskuva|Viikin-Vanhankaupunginlahden luonnonsuojelualuetta. Helsingin pinta-ala oli 0 neliökilometriä, josta 0 neliökilometriä on maata, 0 neliökilometriä sisävesialueita ja loput 0 neliökilometriä merivesialueita.
Mouvement du 5 juin – Rassemblement des forces patriotiques
Malin yhteiskunnallisen tyytymättömyyden taustalla ovat maan köyhyys, heikko turvallisuustilanne sekä hallinnon tehottomuus ja korruptio. Protestien laukaisijana toimivat maalis-huhtikuussa 2020 pidetyt parlamenttivaalit, jotka osoittivat maan poliittisen järjestelmän toimimattomuuden.
Presidentti Keïtan ja pääministeri Boubou Cissén eroa vaatinut oppositio yhdistyi toukokuun lopussa ja järjesti ensimmäisen suuren mielenosoituksen Bamakossa 5. kesäkuuta 2020. Nimen M5-RFP ottaneen liikkeen osia olivat imaami Mahmoud Dickon johtama Coordination des mouvements, association et sympathisants (CMAS), oppositiopuolueiden muodostama Front pour le sauvegarde de la démocratie (FSD) ja kansalaisjärjestöjen yhteenliittymä Espoir Mali Koura (EMK). Liikkeen moraalisena auktoriteettina toimi mielenosoitukset koolle kutsunut Dicko. Sen strategisen komitean johtajaksi valittiin Mouvement patriotique pour le renouveau -puolueen Choguel Kokalla Maïga.
Helsinki
Maantiede
Helsingissä on 60 luonnonsuojelualuetta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 954,8 hehtaaria. Yhteenlasketusta pinta-alasta vesialueiden osuus on 481,9 hehtaaria ja maa-alan 472,9 hehtaaria. Lisäksi kaupunki omistaa seitsemän luonnonsuojelualuetta Espoossa, Sipoossa, Hangossa ja Inkoossa. Suurin luonnonsuojelualue on Viikin-Vanhankaupunginlahden alue, pinta-alaltaan 306 hehtaaria. Ensimmäinen kaupungin luonnonsuojelualue, Lauttasaaren Tiiraluoto, perustettiin vuonna 1948.
Mouvement du 5 juin – Rassemblement des forces patriotiques
Heinäkuussa 2020 protestit muuttuivat väkivaltaisiksi eivätkä Länsi-Afrikan talousyhteisön välitysyritykset tuottaneet tulosta. Maan armeija pidätti presidentti Keïtan 18. elokuuta ja ilmoitti vallan siirtyneen Assimi Goïtan johtamalle sotilaskomitealle. Oppositio oli saavuttanut tavoitteensa ja ilmoitti olevansa valmis tekemään yhteistyötä sotilaiden kanssa, jotka suunnittelivat paluuta siviilivaltaan 18 kuukautta kestävän siirtymäkauden jälkeen.
Helsinki
Maantiede
Helsingin nimikkokasvi on vaahtera ja nimikkoeläin orava.
Mouvement du 5 juin – Rassemblement des forces patriotiques
Vallankaappauksen jälkeen M5-RFP menetti joukkovoimansa, ja sen mahdollisuudet vaikuttaa siirtymäkauden politiikkaan ja instituutioihin olivat vähäiset. Karismaattinen Dicko vetäytyi syrjään ja liikkeeseen jäivät lähinnä perinteiset oppositiopoliitikot, joilla ei katsota olevan kansan luottamusta.
Helsinki
Maantiede
Helsingin maa-alueen maantieteellinen keskipiste on Viikissä. Korkeimmalla Helsingissä asutaan Jakomäenkalliolla, jonka korkeus on 59,5 metriä meren pinnasta, ja korkein maastokohta on Malminkartanonhuippu, joka nousee 90 metrin korkeuteen. Huipulla on Hanna Vainion suunnittelema ympäristötaideteos ”Tuulet ja suunnat”.
Mouvement du 5 juin – Rassemblement des forces patriotiques
Tilanne muuttui toukokuussa 2021, kun sotilaat syrjäyttivät siirtymäkauden presidentiksi valitun Bah N’Dawin ja pääministeri Moctar Ouanen. Syntyneessä kriisissä Goïtan johtamat sotilaat etsivät M5-RFP:n tukea ja ehdottivat, että se nimeäisi uuden pääministerin. M5-RFP on tarjonnut pääministeriksi strategisen komiteansa puheenjohtajaa Choguel Maïgaa.
Helsinki
Rannikot ja vesialueet
Helsingin kantakaupunki sijaitsee niemellä kahden sisämaahan työntyvän merenlahden välissä: länsipuolella on Seurasaarenselkä, itäpuolella Kruunuvuorenselkä ja sen jatkeena Vanhankaupunginselkä.
Seurasaarenselän yhdistää mereen noin puoli kilometriä leveä Lauttasaarensalmi kantakaupungin ja Lauttasaaren välissä. Sen läheisyydessä on Länsisatama ja pienemmät lahdet Hietalahti ja Ruoholahti. Kantakaupungin luoteispuolella on Munkkiniemi, josta johtaa saariketju Lauttasaareen. Saarten väliset kapeat salmet yhdistävät Seurasaarenselän lännempänä sijaitsevaan Laajalahteen, jonka poikki kulkee Helsingin ja Espoon raja. Keskellä Seurasaarenselkää sijaitsee Seurasaari.
Kantakaupungin itäpuolella sijaitsevan Kruunuvuorenselän erottaa avomerestä joukko saaria, joille on rakennettu Suomenlinna. Kruunuvuorenselän lahtia ovat Eteläsatama ja Pohjoissatama, joiden välissä on Katajanokka. Pohjoissatamasta työntyy länteen Siltavuorensalmi, joka johtaa Eläintarhanlahteen ja Töölönlahteen. Salmen yli johtavat Hakaniemen silta ja Pitkäsilta ja varsinaisen Töölönlahden suulla sijaitseva rautatiepenger.
Kruunuvuorenselän jatkeena pohjoisessa on Vanhankaupunginselkä, johon Vantaanjoki laskee Vanhankaupunginkosken kautta. Välissä on joukko saaria, joista suurimmat ovat Kulosaari, Mustikkamaa ja Korkeasaari. Niiden itäpuolella on Herttoniemi, ja sen edustalla suuret saaret Laajasalo ja Santahamina, jotka rajoittavat Kruunuvuorenselkää itäpuolelta. Kaupungin itäisimmässä osassa on laaja Vuosaaren niemimaa, jota rajoittavat Vartiokylänlahti ja Porvarinlahti.
Ilmasto
pienoiskuva|pysty|Helsingin kuukausien keskimääräiset lämpötilat ja sademäärät ilmastokaaviona. Helsingissä vallitsee merellisen ja mannerilmaston välimuoto: talvet ovat suomalaisittain melko lauhoja ja kesät lämpimiä, joskin hellepäiviä on vähemmän kuin Etelä-Suomen sisämaassa. Merituuli viilentää kaupungin ilmaa keväisin, kun taas syksyllä vaikutus on päinvastainen: esimerkiksi vertailukaudella 1981–2010 terminen talvi alkoi Helsingin Kaisaniemen mittausasemalla Ilmatieteen laitoksen mukaan vasta 7. joulukuuta. Helsingin pakkasennätys mitattiin Kaisaniemessä 10. tammikuuta 1987, jolloin lämpötila laski −34,3 °C asteeseen. Helsingin Kaisaniemen lämpöennätys on +33,2 °C 28. päivänä heinäkuuta 2019. Sadepäiviä (sademäärä väh. 0,1 mm) on keskimäärin 182 vuodessa. Aurinkotuntien määrä on suurin rannikolla, ja se laskee sisämaahan mentäessä. Kaudella 1981–2010 lähin mittauspaikka oli Helsinki-Vantaan lentoasema, jossa havaittiin 1 780 aurinkotuntia. Luku on korkeampi kuin sisä-Suomen mittausasemilla, mutta alempi kuin Suomenlahden saaristossa. Auringon kulma kesäpäivänseisauksessa on korkeimmillaan 53,3° ja talvipäivänseisauksessa 6,5°.
Kaupunginosat ja piirit
pienoiskuva|vasen|Helsingin aluejako kaupunginosiin. pienoiskuva|vasen|Helsingin kahdeksan suurpiiriä.
Helsinki jakaantuu 59 kaupunginosaan. Sen lisäksi lähinnä kaupungin hallinnon tarpeita varten on luotu piirijako.
Kaupunginosat osa-alueineen suurpiireittäin
Helsingissä on 8 suurpiiriä ja 34 peruspiiriä.
Juojärven reitti
pienoiskuva|Varistaipaleen kanava on Juojärven reitin eteläinen päätepiste. Juojärven reitti on Vuoksen vesistöön kuuluva Heinäveden reitin alkupäähän Varisveteen laskeva Kallaveden reitin itäinen haara. Reitti sijaitsee pääosin Heinäveden, Kaavin, Outokummun ja Tuusniemen sekä vähäisessä määrin myös Juuan ja Liperin alueilla. Siihen kuuluvat Varistaipaleen ja Taivallahden kanavat sekä suurina järvinä Juojärvi, Rikkavesi ja Kaavinjärvi. Se purkaa vetensä Palokissa sijaitsevan Pohjois-Karjalan Sähkö Oy:n omistaman vesivoimalaitoksen kautta Kallaveden tasolle pudotuskorkeuden ollessa 19,7 metriä.
Helsinki
Arkkitehtuuri
Helsingin arkkitehtuurissa huomattavimmat tyylisuunnat ovat uusklassismi, jugend ja funktionalismi. Suurin osa Helsingin rakennuksista on rakennettu vuoden 1808 tulipalon jälkeen. Helsingin kantakaupungin vanhin säilynyt rakennus on Sederholmin talo (1757) Senaatintorin ja Katariinankadun risteyksessä. Myös Suomenlinnassa on 1700-luvulla valmistuneita rakennuksia, muun muassa Kustaanmiekan Kuninkaanportti (1753–1754).
Uusklassismi
Kun Helsingistä tuli Suomen suuriruhtinaskunnan pääkaupunki, kaupunkia piti rakentaa uudelleen tulipalon jälkeen. Uusi asemakaava ja uudet rakennukset syntyivät Johan Albrecht Ehrenströmin ja Carl Ludvig Engelin yhteistyönä. Kaupungille luotiin empiretyylinen keskusta, jonka perusilme on säilynyt 2000-luvulle asti. Ehrenströmin asemakaavassa Kruununhaka, Kluuvi, Kaartinkaupunki, Kamppi ja Punavuori saivat nykyisen korttelirakenteensa, mutta yksi- tai kaksikerroksiset empiretyyliset puutalot on purettu lähes kokonaan uudempien ja kookkaampien kivirakennusten tieltä.