cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sosialismi
Sosialistiset valtiot
Venezuela otti vuodesta 1999 alkaen presidentti Hugo Chávezin johdolla tavoitteekseen demokraattisen sosialismin. 2000-luvun alussa Chávez kansallisti Venezuelan öljyvarat ja alkoi subventoida öljynviennistä saaduilla rahoilla erilaisia hyvinvointiohjelmia. Nykyinen presidentti Nicolás Maduro on jatkanut edeltäjänsä linjaa. Vientitulot sijoitettiin peruselintarvikkeiden ja kulutustavaroiden tuontiin. Tuontitavaroita myytiin venezuelalaisille alihintaan, mikä tuhosi kotimaisen tuotannon. Samalla hintasääntely johti laajaan korruptioon ja keinotekoisen korkea valuuttakurssi pääomien karkaamiseen ulkomaille. Kun öljyn maailmanmarkkinahinta 2014 romahti, Venezuelan talousjärjestelmä ajautui syöksykierteeseen.
Sosialismi demokraattisissa valtioissa
Modernit sosialistit suosivat usein markkinasosialismia vaihtoehtona tiukan keskusjohtoiselle reaalisosialismille. Tavoitteena ei ole vapaan markkinatalouden lakkauttaminen vaan sen sääntely. SDP:n puheenjohtaja Paavo Lipponen totesi vuonna 2003 ”sosialidemokraattisen sosialismin” toteutuneen tämän päivän Suomessa: ”Sosialidemokratian perusarvot, tasa-arvo ja ihmisten yhteenkuuluvaisuus eli solidaarisuus, ovat muuttuneet lihaksi tässä rakennelmassa, inhimillisen kulttuurin tähän asti suurimmassa saavutuksessa.”
Niin sanotun kolmannen tien politiikka on kasvattanut suosiotaan 1900-luvun lopulta alkaen. Sosialismi oli vastareaktio teollisuuskapitalismiin, eikä se perinteisessä muodossaan kyennyt vastaamaan jälkiteollisen yhteiskunnan tarpeisiin. Sosialismin tavoin kolmas tie pyrkii tasa-arvoon ja hyvinvointivaltioon. Se ei kuitenkaan tavoittele tuotantovälineiden yhteisomistusta eikä jaa sosialismin luokkakeskeisyyttä. Britanniassa Tony Blairin johtama työväenpuolue lakkasi vaatimasta teollisuuden kansallistamista 1995, ja kaksi vuotta myöhemmin puolue saavutti merkittävän vaalivoiton. Kolmannen tien politiikkaa ovat harjoittaneet myös Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton, Saksan liittokansleri Gerhard Schröder sekä Alankomaiden pääministeri Wim Kok.
Radikaalimpi vasemmisto on kritisoinut kolmatta tietä sosialismin ihanteiden hylkäämisestä. Se mukaan köyhät eivät menesty taloudellisessa kilpailussa tasaväkisesti rikkaiden kanssa, mikä johtaa tuloerojen kasvuun. Kapitalismin arvostelijatkaan eivät silti yleensä kannata paluuta keskusjohtoiseen sosialismiin vaan suosivat markkinasosialismia, jossa yhteisomistus ja markkinatalous toimivat rinnakkain. Sosialistit eivät ole päässeet yksimielisyyteen siitä, kuinka tämä käytännössä tapahtuu. Suosituimmassa mallissa yhtiöt tavoittelevat taloudellista voittoa ja kilpailevat keskenään, mutta työntekijät omistavat ne tai vähintäänkin kykenevät työpaikkademokratian kautta osallistumaan itseään koskevaan päätöksentekoon.
Erityisesti latinalaisessa Amerikassa jotkut sosialistit vaativat edelleen luonnonvarojen ja suurien teollisuuslaitosten kansallistamista. Jopa radikaaleimmat ovat kuitenkin yleensä valmiita sallimaan pienimuotoisen yksityisyrittämisen ja jonkinasteisen kilpailun. Nepalin kommunistinen puolue voitti vuoden 2008 vaalit ja ilmoitti sitoutuvansa monipuoluedemokratiaan ja sekatalouteen. Vaikka puolue on muodollisesti maolainen, on se käytännössä mukaillut Kiinan pragmaattista talouspolitiikkaa.
Vuosien 2007–2008 finanssikriisistä alkaneeseen taantumaan reagoitiin monissa maissa keynesiläisin opein, mikä osoittautui kohtalaisen toimivaksi ratkaisuksi. Tämä on länsimaissa kasvattanut kiinnostusta niin sanottuun uuskeynesiläisyyteen.
Tulevaisuus
Encyclopædia Britannican sosialismia käsittelevän artikkelin mukaan sosialismin tulevaisuus lienee markkinasosialismissa. Sosialismin aiemmista muodoista poiketen se ei lupaa utopiaa eikä historian täyttymystä, mutta se pyrkii lisäämään yhteistyötä ja solidaarisuutta ja ainakin vähentämään luokkaeroja ja työntekijöihin kohdistuvaa riistoa.
Suhde äärioikeistoon
Fasismi ja kansallissosialismi olivat sotienvälisenä aikana suosittuja ääriliikkeitä, joille ominaista oli radikaali nationalismi, militarismi, liberalismin ja demokratian halveksunta sekä usko vahvaan johtajaan. Fasistiset liikkeet suhtautuivat vihamielisesti sekä kommunismiin että maltilliseen vasemmistoon. Tästä huolimatta jotkut ovat nähneet yhtäläisyyksiä fasismin ja neuvostokommunismin välillä. Molemmat olivat joukkoliikkeitä, jotka nousivat valtaan ensimmäisen maailmansodan jälkeisessä kaaoksessa, ja kummallekin oli ominaista totalitaarinen vallankäyttö sekä vihollisiiksi leimattuihin ihmisryhmiin kohdistettu terrori.
Politiikan tutkijat ovat erimielisiä siitä, tulisiko fasismi nähdä radikaalina sosiaalisena uudistusliikkeenä vai äärikonservatiivisena vastareaktiona 1800-luvun valistusaatteelle. Encyclopædia Britannica huomauttaa, että fasismin tulkinnat heijastavat usein tulkitsijan omia arvoja. Sekulaarit liberaalit ovat painottaneet fasismin uskonnollisia juuria, kun taas kristityt tutkijat ovat pitäneet fasismia sekulaarina liikkeenä. Konservatiivit ovat nähneet siinä sosialistisia ja populistisia aineksia, kun taas vasemmisto on katsonut fasismin puolustaneen kapitalismia ja elitismiä. Usein fasismia on pidetty syvästi järjenvastaisena liikkeenä, jossa kannattajien viha ja turhautuminen purkautuu demonisoituja ryhmiä kohtaan. Toisaalta siinä on nähty johdonmukainen pyrkimys edistää kannattajien ammatillisia ja yhteiskunnallisia etuja, mitä voi pitää rationaalisena poliittisena ohjelmana.
Vasemmiston edustajat ovat toisinaan parjanneet konservatiiveja fasisteiksi tai natseiksi. Vastareaktiona 2000-luvun konservatiivien parissa on yleistynyt väite, jonka mukaan fasismi ja kansallissosialismi olivat tosiasiassa sosialistisia liikkeitä. Tarkoituksena on samastaa nykypäivän vasemmisto vihattuihin ääriliikkeisiin. Väitettä perustellaan esimerkiksi sillä, että Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (NSDAP eli ”natsit”) nimessä esiintyy sana sosialismi. Tämä oli kuitenkin pelkkä propagandatemppu: Hitler oli vannoutunut sosialismin vastustaja ja varakkaat saksalaiset tehtailijat rahoittivat häntä. Puolueen ydinsanoma ei ylipäätään ollut taloudellinen vaan liittyi rotuun ja antisemitismiin. Vasemmistopuolueiden toiminta kiellettiin heti NSDAP:n valtaannousun jälkeen ja niiden tärkeimmät edustajat lähetettiin keskitysleirille. NSDAP:ssä oli tosin vasemmistosiipi, mutta Hitler murhautti sen tärkeimmät edustajat 1934, minkä jälkeen vähäisetkin sosialismin rippeet katosivat puolueen sallimasta ajattelusta.
Objektivismi
Objektivismi viittaa seuraaviin filosofisiin näkökantoihin:
Luettelo RMJ:n esiintyjistä
Tämä on luettelo RMJ:n (ent. Raumanmeren juhannuksen) esiintyjistä vuosittain.
Objektivismi
Objektivismin vastakohtina voidaan yleensä pitää relativismia ja subjektivismia.
Luettelo RMJ:n esiintyjistä
2000
Agents & Jorma Kääriäinen, Aknestik, Apulanta, Dingo, Egotrippi, J. Karjalainen, Maija Vilkkumaa, MC Pulkkinen, Nylon Beat, Suurlähettiläät, Tehosekoitin, Tommi Läntinen, Vieraat Vieraat, Zen Café, YUP ja Yö.
2001
Agents & Jorma Kääriäinen, Apulanta, CMX, Darude, Dingo, Ismo Alanko Säätiö, J. Karjalainen, Jonna Tervomaa, K. Juva & Haavekuva, Klaani, Lemonator, Neljä Ruusua, Penniless, Popeda, Tehosekoitin, Zen Café, YUP ja Yö.
2002
Anssi Kela, CMX, Aknestik, Danny, Lordi, Eppu Normaali, Popeda, The Rasmus, Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus, YUP ja Yö
2003
Bomfunk MC’s, Eppu Normaali, Happoradio, Leningrad Cowboys, Lordi, Nightwish, Popeda, Scandinavian Music Group, Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus, Yö, Vicky Rosti, Zen Cafe ja Mamba
2004
Agents & Jorma Kääriäinen, Anna Eriksson, Danny, Dingo, Don Johnson Big Band, Egotrippi, Happoradio, Kwan, Mamba, Martti Servo & Napander, Lordi, Popeda, Gay-kuoro Sirppi, Stratovarius, Tehosekoitin, The Boys, Viikate, Kotiteollisuus, Ismo Alangon Jukeboksi ja Yö.
2005
22-Pistepirkko, The 69 Eyes, Agents & Jorma Kääriäinen, Apulanta, Boomhauer, Dallas Superstars, Danny, Dingo, DJ Cash Money, Dj Spektri, DJ Lank, DJ Orkidea, DJ Protoni, DJ Tarsem, DJ Vertigo, Don Johnson Big Band, Egotrippi, Ezkimo, Eläkeläiset, Frederik, Gay-kuoro Sirppi, Eddie Halliwell, Humane, Hurriganes, Ikuistamaton, Irina, Jani Wickholm, Jean S., Junior Jack, Judge Jules, Kwan, Kotiteollisuus, Lauri Tähkä ja Elonkerjuu, Leewings, Liekki, Lord Est, M. A. Numminen & Pedro Hietanen,  Maija Vilkkumaa, Maj Karma, Matti ja Teppo, Menneisyyden Vangit, Mokoma, Negative,  Neljä Ruusua, Peer Günt, Taipuva Luotisuora, Poets of the Fall, Popeda, Sara Nunes, Scooter, Sonata Arctica, Teddy feat. MC Chriss, Tiktak, YUP ja Yö.
2006
Afro one, Amorphis, Apulanta, Cinnamon, CMX, Dallas Superstars, Dingo, Disco Ensemble, Dj Protoni, Dj Spektri, Egotrippi, Eläkeläiset, Frederik, Happoradio, Hexe, Härkä-äiti, I Walk the Line, Impulsive, Indica, Ismo Alanko Säätiö, Kari Tapio, Kymppilinja, Lowlife Rock&Poll Philosophers, Lank, Lordi, Maija Vilkkumaa, Maj Karma, Mariska, Mark Sense, Matti Elo, Micce, Mikko R, Neljä Ruusua, Olavi Uusivirta, Paula Koivuniemi, PMMP, Poets of the Fall, Raimssi, Scooter, Stratovarius, Tarsem, Teräsbetoni, The 69 Eyes, Tiktak, Trilogia, Ukkosjumalan rukous, Uniklubi, Vertigo, Zacharius Carls Group, Zen Café, Yö
2007
Kotiteollisuus, Stam1na, Mokoma, Viikate, Maj Karma, Tiktak, Heikki L (Dallas Superstars), DJ SASH!, Twilightning, Machine Men, Alyce Noir, SuperJanne, Ceebrolistics, Paleface, Redrama, Dj G, Cinnamon, Lank, Wispy, Ness, Vertigo, The Rasmus, CMX, Lauri Tähkä & Elonkerjuu, Antti Tuisku, Sunrise Avenue, Elastinen & Band, Poets of the Fall, Apulanta, Bleak feat. Ana Johnsson, Indica, Crumbland, Super8/Dj Tab, Alex Kunnari, Orkidea, K-System, Global Deejays (AUT), Brother Firetribe, Kilpi, Verjnuarmu, Morrigan Hel, Steen1, Notkea Rotta, Cheek, Kemmuru, Ken Ring, Ukki, Asa & Jätkäjätkät, Dj Defkut, Dj Rno, Femi, Mark Sense (CAN), Sam Lainio,Miinus, Grand Slam, Popeda, Maija Vilkkumaa, PMMP, Yö, Neljä Ruusua, Martti Servo & Napander, Egotrippi, Darude, Royal Gigolos (DJ Tyson, DJ of Royal Gigolos) (GER), Private Line, Lullacry, Turmion Kätilöt, Vicious Girls, Kymppilinja, Cheddar, Brandon, Ruudolf, Kapasiteettiyksikkö, Axl Smith, Lakend4life, Tarsem, John Major, Dj Smirker (UK)
2008
Alex Kunnari, Anna Abreu, Apulanta, Ari Koivunen, Beat Warriors, Brandon, Cheddar, Cheek, CMX, Danny Monaco, Dingo, DJ Flobe, DJ Hande (FIN), DJ RNo, DJ Stede, Egotrippi, Elastinen with Timo Pieni Huijaus & DJ Ewok, Emm, Flight, Greedy, Hanna Pakarinen, Happoradio, Heikki L (Dallas Superstars), Herrasmiesliiga, Homegrove, Infekto, Ismo Alanko Teholla, Iso H, Jaques, Jay-Z (USA), Jenni Vartiainen, Jere Ijäs (Jere&Universe), JS16, K-System, Kaizers Orchestra (NOR), Kapasiteettiyksikkö, Katri Ylander, Kotipelto, Kotiteollisuus, Kymppilinja & Band, Lank, Lauri Tähkä & Elonkerjuu, Leverage, Lord Est, Los Bastardos Finlandeses, Malice In Wonderland (NOR), Martti Servo & Napander, Mio, Mokoma, Muffler, Negative, Ness, Orion, Poets of the Fall, Popeda, Redrama, Sam Lainio, Sini (Valosiepparit), Sturm und Drang, The 69 Eyes, The Cool Kids (USA), The Giant Leap, The Hellacopters (SWE), The Rasmus, Turmion Kätilöt, Uniklubi, Vertigo, Waltari, Wispy, Yö
2016
David Guetta (FRA), Jason Derulo (USA), Alex Kunnari, Alex Mattson, Apulanta, ATB (GER), Brennan Heart (NED), Cascada (GER), Crazy Town (USA), Dallas Superstars, Darude, Dingo, DJ Sash (GER), Eevil Stöö, Elastinen, Evelina x Aste, Global Deejays (AT), Günther (SWE), Haddaway (GER), Happoradio, HeavyWeight, Inna (ROM), Jonas Blue (GBR), JS16, Junior Jack (ITA), Juno, JVG, Klamydia, Loona (NED), Lost Frequencies (BEL), Lyömättömät, Mikael Gabriel, Nero (GBR), Netsky (BEL), Nikke Ankara, Pendulum DJ Set, Petri Nygård, Rähinä Live: (Spekti, Brädi, Uniikki), Robin, Ruudolf & Karri Koira, Sandra (GER), Sigma, SMC Lähiörotat, Teflon Brothers, The Second Level, Tippa-T, Martin Tungevaag & Raaban (NOR), Uniklubi, Zeds Dead (CAN)
2017
Mm. Pendulum, David Hasselhoff, The Rasmus, Shaggy, Scooter, Showtek, Antti Tuisku, Sanni, Haloo Helsinki, Jenni Vartiainen, JVG, E-type, Tungevaag & Raaban
2019
Mm. Alma, SANNI, Vesala, Pikku G, Pyhimys, Stereo, Roope Salminen & Koirat, Pasi ja Anssi, Movetron, Ellinoora, JVG, Tungevaag & Raaban, Reino Nordin, Evelina, Portion Boys, Lukas Leon, Bomfunk MC´s, Vesta, Apulanta, Kaija Koo, Gasellit, Ellips, Elastinen, Adi L Hasla, Pariisin Kevät, Jannika B, IBE
2020
Ei järjestetty koronaviruspandemian vuoksi.
TuralTuranX
TuralTuranX on azerbaidžanilainen duo. Siihen kuuluu kaksoisveljekset Tural Bağmanov ja Turan Bağmanov (s. 30. lokakuuta 2000). He edustivat Azerbaidžania Eurovision laulukilpailussa 2023 kappaleella Tell Me More.
Tampereen alueliitokset
Tampereen alueliitokset käsittelee kuntien tai niiden osa-alueiden liittämistä Tampereen kaupunkiin.
thumb|250px|Tampereen alueliitokset 1937-50. [[Tampereen alue vuonna 1929 punaisella, Pohjois-Pirkkalasta 1937 liitetty alue vihreällä, 1947 liitetty Messukylä sinisellä ja Ylöjärvestä 1950 liitetty Lielahden alue vaaleanpunaisella.]]
Dark World
Dark World on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Zia Mojabi. Pääosaa esittivät Michael Paré ja Theresa Russell.
Juoni
Kyllästynyt LAPD etsivä Harry Boydin täytyy selvittää kadonneita henkilöitä yhdessä parinsa Bobin kanssa, ennen kuin hänen pomonsa allekirjoittaa Boydin eropaperit.
Diljá
Diljá Pétursdóttir (s. 15. joulukuuta 2001), tunnettu nimellä Diljá, on islantilainen laulaja. Hän edusti Islantia Eurovision laulukilpailussa 2023 kappaleella "Power". Hän esiintyi kilpailun 2. semifinaalissa, muttei edennyt finaaliin asti.
Kinnarodden
thumb|300px|Kinnarodden (oikealla) on mantereella, [[Nordkapp (keskellä) sen sijaan saarella.]] thumb|300px|Kinnarodden Kinnarodden on Pohjois-Norjan Finnmarkin läänissä, Nordkinnin niemimaan pohjoiskärjessä sijaitseva 234 metriä korkea kallioniemi. Se on Euroopan mantereen pohjoisin kohta (71° 08′ 02″ pohjoista leveyttä).
Kinnarodden sijaitsee Gamvikin ja Lebesbyn kuntien rajalla. Se on varsin vaikeapääsyinen. Niemelle vie Gamvikin Mehamnin taajamasta 23 kilometriä pitkä hyvin viitteellisesti viitoitettu vaellusreitti, joka on vaikeakulkuinen ja vaativa. Huonon sään yllättäessä reitti on lähes kulkukelvoton. Sinne järjestetään myös veneretkiä.
Aiheesta muualla
71.13389°N, 27.65°W
Mario Scheiber
Scheiber saavutti junioreiden MM-kilpailuissa hopeaa syöksylaskussa Tarvisiossa 2002 sekä kultaa suurpujottelussa ja pronssia supersuurpujottelussa Serre Chevalier'ssa 2003. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän oli syöksylaskussa kahdeksas ja supersuurpujottelussa yhdestoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli syöksylaskussa neljäs.
Scheiber ei ole voittanut vuonna 2003 alkaneella maailmancup-urallaan yhtään osakilpailua, mutta on ollut kolmetoista kertaa kolmen parhaan joukossa (28.11.2010 mennessä). Hänen ensimmäinen maailmancupin kisansa oli Lillehammerissa 2003. Hän alkoi kilpailla maailmancupissa vakituisesti kuitenkin vasta kaudella 2004–2005, jolloin hän oli kaksi kertaa toinen ja kerran kolmas. Kausi 2005–2006 meni Scheiberilta käytännössä kokonaan ohi, sillä hän oli mukana vain yhdessä kisassa loukkaantumisen takia. Kaudella 2006–2007 hän teki hyvän paluun sijoittumalla kaksi kertaa sekä toiseksi että kolmanneksi. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli yhdeksäs ja supersuurpujottelucupissa neljäs. Seuraavalla kaudella hän oli kahdesti toinen ja kerran kolmas. Kaudella 2009–2010 hän oli kahdesti toinen ja sijoittui viidenneksi sekä syöksylaskun että supersuurpujottelun cupeissa. Kaudella 2010–2011 hän on ollut kerran toinen.
Jäämerentie
thumb|250px|Jäämerentien linjaus Rovaniemeltä Liinahamariin, matka 531 km. Jäämerentie on Rovaniemen ja Petsamonvuonon länsirannalla sijainneen Liinahamarin sataman yhdistänyt, vuonna 1931 kokonaisuudessaan valmistunut maantie. Jäämerentie oli valmistuessaan 531 kilometriä pitkä ja viisi metriä leveä.
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä Jäämerentiestä tuli osa valtatietä 4, joka nykyäänkin noudattelee pääosin vanhaa Jäämerentien linjausta Rovaniemeltä Ivaloon saakka. Alkuperäisen tien pohjoisin osa jäi vuonna 1944 kuitenkin luovutetulle alueelle, ja nykyisin valtatie 4 johtaa Utsjoelle ja Saamen sillalle, Norjan rajalle.
Ensimmäiset linjaukset
Ensimmäisen maailmansodan puhkeamisen aikaan elokuussa 1914 Suomen suuriruhtinaskunnan pohjoisin maantie ulottui Rovaniemeltä Maaselän rinteellä olevalle Tankapirtille, josta taas jatkui talvitie Ivaloon.
Kuljetusreitti Kirkkoniemeen
Suomen teollisuuden tarvitsemien raaka-aineiden läntiset tuontiväylät menivät nopeasti miltei umpeen, koska sotatarvikkeiden kuljetukset sitoivat harvat avoimet tuontiväylät. Kun varsinkin raakapuuvillaa oli vaikea saada Suomeen, ryhtyivät puuvillatehtaiden johtajat tutkimaan kuljetusmahdollisuutta Jäämeren kautta ja antoivat marraskuussa 1915 kuljetuksen järjestämisen Lapin olojen tuntijan, puutavaraliikkeen johtajan Lennart Halleenin tehtäväksi.
Halleen raivautti tieuran Ivalosta pohjoiseen soitten ja metsien halki Paatsjokilaaksoa pitkin Norjan Kirkkoniemeen. Norjankin puoleisen tieosan metsänavaus ja tienteko tapahtuivat niin ripeästi, etteivät Norjan paikalliset viranomaiset ehtineet edes hidastaa tientekoa. Kauttakulku voitiin siten sopia Norjan kanssa "ennen tehtyä tietä" käyttäen kansainvälisten sopimusten mukaisesti. Tälle 520 kilometrin pituiselle etappitielle rakennettiin tarvittavat miehistökämpät ja hevostallit. Tämä vaikeissa olosuhteissa suoritettu "pumpulitalven" kuljetus oli sen ajan mittapuun mukaan huomattava saavutus. Se aloitettiin Kirkkoniemestä 17. tammikuuta 1916 ja päättyi Rovaniemellä 27. huhtikuuta 1916. Hevosia oli ollut ajossa noin 800, poroja noin 1 000 ja miehistöä noin 1 200 henkeä. Hevoskuormassa oli 2–3 paalia, kunkin paino oli keskimäärin 230 kiloa. Porokuormissa oli yksi paali. Kaikkiaan kuljetettiin 5 000 paalia.
Tämä pumpulikuljetus aikaansai sen, että vuoden 1918 valtiopäivillä esitettiin ensi kerran niin kutsutun Jäämeren rautatien rakentamista ympärivuotisten vienti- ja tuontikuljetusten hoitamiseksi Rovaniemeltä joko Petsamonvuonolle tai Norjan Neidemiin.
Maantie Petsamonvuonoon
Uuden tien avaaminen Paatsjokilaakson kautta Jäämerelle herätti siinä määrin yleisempääkin huomiota, että Suomessa olleet venäläiset sotilasviranomaiset panivat heti vireille kysymyksen maantien rakentamisesta Ivalosta Petsamonvuonolle. Jo 22. kesäkuuta 1916 asia esitettiin Nikolai II:lle ja tämä määräsi työt aloitettavaksi Suomen valtion varoilla. Samana syksynä ryhtyikin Suomen tie- ja vesirakennushallitus rakentamaan Ivalon ja Petsamon välille maanteitä, lennätin- ja puhelinjohtoa sekä majataloja. Lennätinlinja vedettiin jo ennen tienrakennusta Rovaniemeltä Ivalon kautta Petsamoon, ja sen kautta saivat venäläiset merikaapelia pitkin uuden yhteyden Britteinsaarille (Pietarin–Lontoon linja nro 509).
Kun suomalaiset ryhtyivät valmistelemaan ensimmäisen Petsamon retkikunnan lähettämistä 1918 Petsamoon, kiinnitettiin myös huomiota Petsamon kulkuyhteyksiin. Kuljetusmahdollisuudet Suomen puolelta Petsamoon olivat tuolloin hyvin alkeelliset. Suomen puolella oli Rovaniemeltä Ivaloon (Kyröön) valmiina maantie, jolle kesän aikana saattoi järjestää kuljetuksen korkeintaan kahden tonnin autoille ja talvella hevosajoneuvoilla. Majoitusmahdollisuudet tällä 302 kilometrin matkalla olivat vähäiset. Ilman erikoistoimenpiteitä saattoi Rovaniemeltä lähettää matkalle Petsamoa kohti vain noin 50 henkeä päivässä. Vain Sodankylään ja Ivaloon voitiin majoittaa enemmän miehiä kerrallaan.
Ivalosta Petsamoon oli olemassa edellä mainittu keskeneräiseksi jäänyt maantie. Suomen puolella oli muutamin kohdin valmiina leveää tietä, mutta välillä oli kokonaan raivaamattomia taipaleita. Rajalta eteenpäin tie oli viitoitettu ja linjalle oli rakennettu tuskin kahden metrin levyinen tie. Puhelin- ja lennätinjohto olivat valmiina Petsamoon saakka.Tien varteen oli rakennettu 18 sotilasparakkia joihin saattoi majoittaa kuhunkin joukkueen verran väkeä. Lisäksi oli noin päivämarssin päässä toisistaan vastarakennettuja majataloja, kaikkiaan kaksitoista. Niissä oli runsaasti tilaa, joten venäläiset olivat suunnitelleet niitä käytettäväksi myös sotilaallisiin tarkoituksiin.
Majataloja Petsamontien varrella
Kesällä voitiin kuljetukset järjestää veneillä Ivalosta Virtaniemeen, siitä Salmijärvelle (noin 100 km) ja täältä edelleen Kuvernöörinkoskelle (vesitse 15 km, maitse 22 km). Mutta loppumatka tunturien yli (noin 35 km) oli suoritettava maitse kuormia kantamalla. Puuttuvat tieosuudet rakennettiin vuoteen 1931 mennessä; viimeisenä valmistui ns. tunturiosuus. Petsamosta (Alaluostarilta) oli 1918 valmiina yhdystie Trifonaan ja uusi tie Liinahamariin valmistui vuonna 1927. Liinahamari korvasi nopeasti Trifonan Petsamonvuonon satamana. Valmistuttuaan 1931 uutta tietä alettiin kutsua Jäänmerentieksi; tämä nimi korvasi aiemmin käytössä olleen Petsamontien.
Jäämerentien liikenne ennen talvisotaa
thumb|280px|Liinahamarin satama 1930-luvulla Rovaniemen ja Liinahamarin välisestä linja-autoliikenteestä huolehtivat Posti- ja lennätinlaitos, sekä yksityinen Petsamon Sekajunat -linja-autoyhtiö kumpikin omalla vuorollaan. Petsamon Sekajunat hoiti myös linja-autovuorollaan tavarankuljetusta omalla erillisellä yhdistelyllä henkilö- ja kuorma-autovuoroillaan. Tällä pyrittiin korvaamaan puuttuvaa Petsamon rataa. thumb|280px|Kolosjoen taajamamaista asutusta 1930-luvulla. Alueen kerrostalot rakennettiin kaivoksen työntekijöille ja heidän perheilleen. Liikenne Petsamoon kasvoi huomattavasti Kolosjoen kaivospaikkakunnan ja Kaulatunturin nikkelikaivoksen rakennustöiden johdosta. Vuonna 1937 liikenne pystyttiin vielä hoitamaan kahdella päivittäisellä linja-autovuorolla, mutta jo kesällä 1938 liikennettä välitti neljä päivittäistä linja-autovuoroa (joista yksi em. seka-autovuoro). Lisäksi Posti- ja Lennätinhallitus järjesti kahdella päivittäisellä linja-autovuorolla liityntäliikenteen Salmijärven kirkonkylän ja Kolttakönkään välille.
Norjan puolella järjestettiin vastaavasti päivittäinen linja-autovuoro Kirkkoniemestä Suomen rajalle siten, että Salmijärveltä lähtevä aamuvuoro kohtasi Kolttakönkäällä rajalla aamulla Kirkkoniemestä lähteneen linja-auton ja toi matkustajat Salmijärvelle. Iltapäivävuoro sen sijaan lähti Salmijärveltä vasta Rovaniemen–Liinahamarin linja-auton saavuttua. Norjalainen linja-auto lähti puolestaan Suomen rajalta Kirkkoniemeen vasta Salmijärven postiauton saavuttua. Tämä näyttääkin olleen Lapin ja Pohjoiskalotin ensimmäinen "kansainvälinen" linja-autoyhteys joka avattiin kesällä 1938.
Yksi yksityinen Rovaniemi–Liinahamari linja-autovuoro alkoi kiertää päivittäin Pitkäjärveltä Kolosjoen asutuksen kautta Salmijärvelle ja edelleen Petsamoon ja Liinahamariin.
Välirauhan puristuksessa
thumb|280px|Liinahamarin satama. Laivaa lastataan, kuorma-autot odottavat vuoroaan. Autojono saattoi olla kilometrien mittainen, ja joskus se ulottui [[Parkkinaan saakka. ]] thumb|280px|Rovaniemi–Petsamo-liikenteessä käytetty Niilo Lindströmin seka-auto 1930–1940-luvulta Tavaraliikenteen kuljetustilanteen osalta oli koko maan kohdalla välirauhan aikana tilanne erittäin kireä. Autoliikenteen suorituskyky oli huomattavasti alentunut sodan aiheuttamien kalustomenetysten ja bensiinin puutteesta johtuvan puukaasun käytön takia. Rovaniemi muodostui viennin ja tuonnin vilkkaaksi välitysasemaksi, kun ainoa mahdollinen henkireikä valtamerentakaisiin maihin oli Petsamon Liinahamarin satama, jonka Suomi Moskovan rauhanteossa sai pitää.
Tuhansien viljatonnien kuljetus Liinahamarista Rovaniemelle ja samoin tuhansien paperi- ja selluloosatonnien kuljetus Rovaniemeltä Liinahamariin aiheutti Jäämerentielle kuorma-autoliikenteen, jonka vertaista saa hakea mm. Alaskan tien ja Keski-Afrikan tien sota-ajan liikenteestä.
Ensimmäinen laiva rauhanteon jälkeen saapui Liinahamarin satamaan Puna-armeijan poistuttua Petsamosta 14. huhtikuuta 1940. Armeijan Autokomppaniat 42 ja 43 aloittivat kuljetukset Liinahamarista 15. huhtikuuta 1940. Ensimmäisen laivan lastina oli aseita ja elintarvikkeita. Aluksi ainoastaan armeijan autokomppaniat saivat käyttää Jäämerentietä.
Tavarakuljetusten järjestäminen annettiin vasta perustetulle valtion omistamalle Oy Pohjolan Liikenne Ab:lle, joka sittemmin 1940-luvun lopussa muutettiin Valtionrautateiden apuyhtiöksi. Kesäkuusta 1940 kesäkuun 17. päivään 1941 yhtiö kuljetti tällä 531 kilometrin pituisella matkalla 330 000 tonnia tuontitavaraa, joka käsitti etupäässä elintarvikkeita ja maan elinkeinoelämän tarvitsemia raaka-aineita, sekä 203 000 tonnia vientitavaraa, joka käsitti pääasiassa puunjalostusteollisuuden valmisteita.
Oy Pohjolan Liikenne Ab suoritti nämä kuljetukset 517 omalla ja noin tuhannella tähän tehtävään vuokraamallaan autolla. Ajon ollessa vilkkaimmillaan maaliskuussa 1941 yhtiöllä oli käytössään 1 517 autoa ja noin 3 000 liikenne-, varasto- ja vartiomiestä huolehtimassa liikenteen sujumisesta.
Jäämerentien hoitoon osallistui samanaikaisesti 75 tiemestaria ja noin 1 400 miestä. Järjestyksen ylläpitoa varten yhtiöllä oli omat poliisivoimat: neljä poliisipäällystöön kuuluvaa ja 32 konstaapelia.
Oman lisänsä Jäämerentien liikenteeseen toivat myös ruotsalaiset, jotka alkoivat hoitaa omia vienti- ja tuontikuljetuksia Pohjois-Ruotsista Liinahamarin kautta noin 400 autolla toukokuusta 1940 alkaen. Kaikkiaan Liinahamarin liikenne työllisti noin 10 000 ihmistä välirauhan aikana. Lisää väriä toivat myös saksalaiset Kirkkoniemeen sijoitetut sotilaat, jotka alkoivat käyttää Jäämerentietä Kirkkoniemen ja Rovaniemen välillä lomalaiskuljetuksissaan Saksan ja Suomen välillä 22. syyskuuta 1940 allekirjoitetun kauttakulkusopimuksen mukaisesti.
Välirauhan solmimisen jälkeen palautettiin Rovaniemen ja Liinahamarin väliset linja-autovuorot toukokuussa 1940 lähes ennalleen. Saksalaiset hoitivat omalla kalustollaan Kirkkoniemen ja Rovaniemen väliset lomalaiskuljetukset. Suomessa nähtiin ensi kerran DKW- ja Tatra-merkkisiä linja-autoja liikennöimässä Suomen tieverkolla.
Karjalan Sanomat
Lehti on historiansa aikana ilmestynyt nimillä Karjalan Kommuuni (1920–1923), Punainen Karjala (1923–1937), Sovetskoi Karelija (1938–1940), Totuus (1940–1955), Leniniläinen totuus (1955–1957) ja Neuvosto-Karjala (1957–1991). Muuten lehti on ollut aina suomenkielinen, mutta vuosina 1938–1940 ilmestynyt Sovetskoi Karelija painettiin tuolloin käytössä olleella karjalan kirjakielellä (ns. bubrihinkarjala), jota kirjoitettiin kyrillisin aakkosin.
Nykyinen päätoimittaja on Mikko Nesvitski. Toimitus sijaitsee Petroskoin keskustassa Titovinkadulla samassa rakennuksessa karjalankielisten Oma Mua ja Vienan Karjala -lehtien, vepsänkielisen Kodima-lehden ja lastenlehti Kipinän kanssa. Lehteä kustantaa Periodika-kustantamo.
Lehti ilmestyy kerran viikossa 16-sivuisena ja tabloid-kokoisena.
Sakari Salminen (koripalloilija)
Sakari Salminen (s. 26. heinäkuuta 1987 Turku) on suomalainen koripalloilija.
Pelaajaura
Turun NMKY:n kasvatti Salminen pelasi A-nuorten maaotteluita 21 kappaletta 2,4 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Hän nousi vuonna 2004 kasvattajaseuransa divisioonatasolla pelanneeseen edustusjoukkueeseen, ja kuului kaudella 2005–2006 pääsarjajoukkue Aura Basketin pelaajarinkiin. Salminen pelasi Aura Basketissa noin 11 minuuttia ottelua kohden 2,8 pisteen ja 1,5 levypallon keskiarvoilla. Keväällä 2006 Salminen siirtyi Kouvoihin 1+1-vuotisella sopimuksella. Hän suoritti kauden aikana varusmiespalveluksensa ja pelasi joukkueessa vain vähän. Seuraavat kaksi kautta Salminen pelasi varsinaissuomalaisissa divisioonajoukkueissa.
Kauden 2009–2010 Salminen pelasi Korisliigaa Salon Vilppaassa 2,5 pisteen ja 1,5 levypallon keskiarvoilla. Seuraavat neljä kautta Salminen pelasi divisioonatasolla. Kauden 2012–2013 hän edusti I-divisioona B:ssä pelannutta Turun NMKY:tä. Hänet valittiin kauden päätteeksi I-divisioona B:n kauden parhaaksi pelaajaksi. Syksyllä 2013 Salminen siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella samalla sarjatasolla pelanneeseen Ura Basketiin.
Kesällä 2014 Salminen palasi Korisliigaan, kun hän teki yksivuotisen pelaajasopimuksen Salon Vilppaan kanssa. Lokakuussa hän teki Korisliigan yhden ottelun piste-ennätyksensä, 15, Kauhajoen Karhua vastaan.
Tuoksustoraksi
Tuoksustoraksi (Styrax obassia) on storaksikasvien (Styracaceae) heimoon, storaksien (Styrax) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pieni, pystykasvuinen puu tai suuri pensas.
Tuoksustoraksi kasvaa tavallisesti 6–10 metriä korkeaksi. Vanhempien versojen sileä, harmaa kuori hilseilee paljastaen oranssin sisäkerroksen. Kukat kehittyvät varsien päissä sijaitseviin terttuihin, jotka voivat olla noin 20 cm pitkiä. Kukat ovat kellomaisia, hauraita ja valkoisia, mutta niiden näyttävät heteet ovat keltaisia. Tuoksustoraksi kukkii touko–kesäkuussa eli puuksi melko myöhään. Kukista kehittyviä hedelmiä voi esiintyä kasvissa myöhäiseen syksyyn asti.
Tuoksustoraksia käytetään koristekasvina muun muassa pensasaidoissa. Se kasvaa parhaiten keskikosteassa, happamassa, runsasravinteisessa sekä hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Viileämmillä alueilla laji on syytä istuttaa suojaisaan paikkaan.
Jaroslav Melichárek
Jaroslav Melichárek (s. 22. joulukuuta 1977) on slovakialainen rallikuljettaja, joka ajaa rallin MM-sarjassa Slovakia World Rally Teamin Ford Fiestalla. Melichárek ajoi ensimmäisen WRC-osakilpailunsa vuonna 2011 Saksan rallissa ollen 42. Hänen toistaiseksi ainoat MM-pisteet ovat tulleet kauden 2014 avauskisasta Monte Carlosta, jolloin hän oli kahdeksas ja saavutti neljä MM-pistettä. Melichárekin kartanlukija on Erik Melichárek. Kaudella 2014 hän on osallistunut kolmeen WRC-kilpailuun.
Rallin MM-sarjan tulokset
(Tulosselitteet)
Kirsi Honkalampi
Kirsi Honkalampi (s. 1965 ) on Itä-Suomen yliopiston kliinisen psykologian professori.
Koulutus ja ura
Honkalampi valmistui Joensuun yliopistosta psykologiksi (PsM) vuonna 1992 ja psykologian lisensiaatiksi 1999. Psykologian tohtoriksi hän väitteli vuonna 2001. Väitöskirjan aihe oli aleksitymia (Studies on the relationship between alexithymia and depression). Joensuun yliopiston psykologian dosentiksi Honkalampi nimitettiin vuonna 2002.
Honkalampi työskenteli Akatemian tutkijatohtorina vuosina 2002–2004 sekä osa-aikaisena tutkijana ja psykologina Kuopion yliopistollisen sairaalan päihde- ja huumevieroitusyksikössä ja Etelä-Karjalan keskussairaalan nuorisopsykiatrian poliklinikalla kliinisenä psykologina. Lisäksi hän on toiminut muun muassa Kuopion yliopistollisen sairaalan yleissairaalapsykiatrian päiväosastolla kliinisenä psykologina, työnohjaajana ja Kuopion kaupungin johtavana psykologina.
Vuonna 2012 Honkalampi siirtyi kliinisen psykologian yliopistonlehtoriksi Itä-Suomen yliopistoon ja 2013 määräaikaiseen mielenterveyden ja terveyden psykologian professuuriin. Vuoden 2017 alusta hänet valittiin kliinisen psykologian professoriksi. Hän on keskittynyt tutkimuksessaan erityisesti mielenterveyden häiriöihin, masennukseen ja aleksitymiaan. Hän on myös psykoterapeutti (VET, ratkaisukeskeinen suuntaus) ja työnohjaaja.
Honkalampi on nimitetty toista kertaa Sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä toimivan terveydenhuollon palveluvalikoimaneuvoston (PALKO) mielenterveys- ja päihdepalvelujen jaoston jäseneksi. Jaosto valmistelee suosituksia, jotka liittyvät julkisin varoin rahoitettuihin mielenterveys- ja päihdepalveluihin.
SpaceX CRS-15
SpaceX CRS-15 oli SpaceX:n avaruuslento ISS:lle. Lento on laukaistiin 29. kesäkuuta 2018 ja alus palasi 3. elokuuta 2018. Lento kuuluu NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan.
Pohjois-Makedonian muslimit
Makedonian muslimit tai Torbeshit ovat uskonnollinen vähemmistö Pohjois-Makedoniassa. Heidät lasketaan joskus pomakeiksi. Heidän kulttuurinsa on eronnut Pohjois-Makedonian ortodoksien kulttuurista.
thumb|Kartta muslimien asuinalueista, vaaleansinisellä merkityillä alueilla muslimit muodostavat enemmistön ja tummansinisellä merkityillä alueilla vähemmistön.
Jacqueline Briskin
Perheen muutettua Lontoosta Yhdysvaltoihin 1937 Briskinin kasvuympäristö oli keskellä Beverly Hillsin kuuluisuuksia, ja siitä ympäristöstä hän sai vaikutteita kirjoihinsa. Kirjojen juonenkäänteisiin kuuluu sukutarinoihin solmiutuneina petoksia, murhia ja seksikohtauksia.
Pieter-Jan Hannes
thumb|300px|Pieter-Jan Hannes vuonna 2011 Pieter-Jan Hannes (s. 30. lokakuuta 1992 Mortsel) on belgialainen keskimatkojen juoksija ja maastojuoksija. Hän kilpailee pääosin 1 500 metrillä, jossa hänen ennätyksensä on vuonna 2014 Heusden-Zolderissa juostu 3.34,49. Hannes on kolminkertainen Belgian mestari maastojuoksussa. 1 500 metrillä hän voitti kultaa vuoden 2013 alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Tampereella. Hannes on 186 senttimetriä pitkä, painaa 72 kilogrammaa ja edustaa OLSEa.
Oscar Nelson
Oscar Nelson on uruguaylainen tangolaulajana tunnetuksi tullut muusikko. Hän on esiintynyt myös duona kahden muun tangolaulajan, Roberto Mairan ja Miguel Gadean kanssa. Tangon uruguaylainen suurmies on myös Nelson Piná. Suomessa Oscar Nelson on tullut tunnetuksi erityisesti Sami Yaffan tutkimusten perusteella. Oscar Nelsonin merkitys on pitkälti siinä, että hän osoittaa, että Argentiina ei ole ainoa tangon syntymämaa, vaan Uruguaylla on myös suuri merkitys asiassa.
Meriarkeologia
Meriarkeologiassa tärkein tutkimuskohde on ihminen itsessään eivätkä niinkään vesistöihin uponneet alukset, kuten yleisesti luullaan. Toki siihen silti kuuluu myös laivanhylkyjen ja veden valtaamien asutusalueiden tutkimista. Ihmisen oma toiminta ja sen vaikutus ympäristöön on monien tieteiden kiinnostuksen aihe, mutta meriarkeologia paneutuu tutkimukseen niiden asioiden kautta, joissa ihminen on ollut vuorovaikutuksessa merien, jokien ja järvien kanssa. Esimerkiksi laivahylkyjen lastien jäännöksiä tutkineet meriarkeologit ovat saaneet paljon uutta tietoa varhaisista kauppasuhteista ja voivat yrittää paremmin ymmärtää kulttuurin ja elämäntapojen sekä eri ihmisrotujen kulkeutumista paikasta toiseen. Mereen uponneiden linnoitusrakennelmien, asuma-alueiden tai muinaisten satamalaitureiden tutkiminen kuuluu olennaisesti meriarkeologian piiriin.
Meriarkeologian tutkijaa kutsutaan nimellä meriarkeologi.
Meriarkeologian tutkimusmetodeja
Meriarkeologi ei suinkaan pyri nostamaan hylyistä mahdollisia aarteita kuivalle maalle tutkittaviksi ja esiteltäviksi. Alkuperäisestä ympäristöstään erotettu esine tai hylky ei pysty tarjoamaan läheskään niin paljon tietoa menneisyydestään, ja kuten kaikissa tutkimuksissa, se ei ole ollenkaan suotavaa. Laivan hylky on historian tutkijalle ainutlaatuisen antoisa tutkimuskohde, joka tarjoaa tutkittavaksi todellisen menneen ajan pienoismaailman. Maalla tehdyt löydöt ovat usein vaikeita tutkittavia jo senkin takia, että varhaisten esineistöjen päälle on vuosien kuluessa kasautunut tuoreempia esineistöjä ja maata, ja niiden toisistaan erottaminen on hankalaa ja vaivalloista. Esimerkiksi kivikautisen palvonta- ja juhlapaikan kaivauksia aloittava arkeologi saattaa ensimmäiseksi törmätä Prisman muovikassiin. Kuitenkin asioita helpottaa, että laivahylystä löytynyt esineistö on melkein poikkeuksetta yhdeltä ainoalta, muutaman vuoden mittaiselta jaksolta. Meriarkeologia turvautuu niin kutsuttuun kajoavaan tutkimukseen ja esineistön pinnalle nostoon aikaisintaan silloin, kun ollaan varmoja siitä, ettei löytö muilla tavoilla tuo tutkijoilleen uutta tietoa.
Meriarkeologia harrastuksena
Harrastuksena meriarkeologia liittyy yleensä urheilusukellukseen ja urheilusukellus taas hylkyjen etsintään ja tutkimiseen. Ammattimaiset meriarkeologit uskaltautuvat harvoin itse veteen, kun taas alan aloittelijat kuluttavat vapaa-aikaansa pääasiassa vain sukelluksen piirissä. Suomalaiset urheilusukeltajat ovat vuosikausia toimineet "virallisen" meriarkeologian vapaaehtoisina avustajina. Merihistoriallisen tutkimuksen määrärahat ovat vähissä ja viranomaiset ovat kiitollisuudella vastaanottaneet näiden "epävirallisten" tutkijoiden toimittamia hylkytietoja. Huvi ja hyöty näyttävät tässä harvinaisessa tapauksessa yhdistyvän mainiosti.
Meriarkeologien nostamista ja tutkimista hylyistä mainittakoon vaikka 1600-luvulla uponnut Vasa, Ruotsin kuninkaan kruunulaiva, joka on nykyään näytteillä Tukholmassa omassa museossaan.
Suomessa toimivista seuroista mainittakoon erityisesti Saaristomeren Meriarkeologinen Seura (SMS), joka ansiokkaasti avusti vuonna 1998 Jurmon vesillä järjestetyissä Vrouw Maria -nimisen hylyn etsinnöissä.
Paul McCartney
James Paul McCartney (s. 18. kesäkuuta 1942 Liverpool, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen muusikko ja lauluntekijä. McCartney nousi kuuluisuuteen 1960-luvulla The Beatles -yhtyeen basistina ja toisena keulahahmona. Hän sävelsi yhtyeelle lukuisia pop-klassikoiksi nousseita kappaleita sekä teki runsaasti sovitustyötä niin omiinsa kuin muiden jäsenten tekemiin lauluihin. The Beatlesin hajottua vuonna 1970 McCartney aloitti menestyksekkään soolouran, jonka lomassa hän perusti Wings-yhtyeen ja toimi sen keulahahmona ja johtajana aina viimeisen kokoonpanon hajoamiseen asti 1980-luvun alussa. McCartney on levyttänyt soolourallaan ahkerasti ja vuoden 1989–1990 kiertueesta lähtien myös konsertoinut usein. Hänen aktiivinen muusikon uransa jatkuu edelleen.
Lapsuus ja nuoruus
thumb|left|20 Forthlin Road, jonne McCartneyt muuttivat vuonna 1955 Paul McCartneyn suku on englantilais-irlantilaista. Hänen äidinisänsä oli syntynyt Irlannissa. Myös isän suvussa on todennäköisesti irlantilaista verta, vaikka nimi onkin skotlantilainen, sillä Irlannista muutti 1800-luvulla takaisin Isoon-Britanniaan sinne aiemmin muuttaneita skotteja.
Paul McCartney syntyi Liverpoolissa 18. kesäkuuta 1942 työväenluokkaiseen perheeseen. Hänen äitinsä Mary oli kätilö ja sairaanhoitaja, ja isä Jim oli puuvillakauppias. Jim McCartney oli nuoruudessaan ollut menestynyt amatöörimuusikko, joka soitti pianoa ja trumpettia. Paul kastettiin katolisessa kirkossa. Kaksi vuotta myöhemmin perheeseen syntyi toinen poika, Michael. Vuoteen 1946 asti perhe muutti usein Merseysiden alueella, kunnes asettui neljäksi vuodeksi Speken maaseutumaiseen lähiöön. McCartneyn perhe oli setineen ja täteineen suuri ja tiivis perheyhteisö.
Paul kävi lapsena Joseph Williams Primary -koulua. Hän menestyi siellä niin hyvin, että pääsi erinomaiseen Liverpool Institute -kouluun, jossa hän aloitti opinnot 1953. Hän kävi koulussa nykykieliin erikoistunutta B-linjaa. Hän luki saksaa ja espanjaa, ja hänen suosikkiaineitaan olivat kuvataide ja puutyöt. Vaikka isä kannusti Paulia opettelemaan nuottienlukua, Paul ei ollut koulussa kiinnostunut musiikin opiskelusta. Institutessa Paul tutustui Neil Aspinalliin, josta tuli myöhemmin Beatlesin kiertuemanageri, sekä George Harrisoniin, tulevaan yhtyetoveriinsa. Paulin äiti kuoli rintasyöpään vuonna 1956.
Paul sai kipinän musiikkiin äitinsä kuoltua. Hän hankki akustisen Zenith-kitaran ja opetteli soittamaan sitä. Hän kiinnostui uudesta skiffle-musiikista ja sen jälkeen rock and rollista. Paulin roolimalliksi nousi Elvis Presley, jota hän yritti jäljitellä pukeutumisellaan ja kampauksellaan. Paul alkoi kuljettaa kitaraa mukanaan koulussa ja kirjoittaa omia kappaleitaan, joista ensimmäinen oli nimeltään ”I Lost My Little Girl”.
The Quarrymen
Kun The Beatlesiksi nimensä vaihtanut yhtye lähti kesällä 1960 esiintymään Saksan Hampuriin, Paul lopetti samalla opintonsa Liverpool Institutessa.
The Beatles
thumb|Paul McCartney vuonna 1964 Beatles soitti Saksassa marraskuuhun 1960 asti, jolloin McCartney karkotettiin Saksasta hänen sytytettyään pienen tulipalon hotellissaan. Palattuaan Liverpooliin McCartney meni töihin Massey & Coggins -sähköyhtiöön käämittämään sähkökaapeleita. Beatles jatkoi esiintymisiään Liverpoolissa, etenkin The Cavern Clubissa. Maaliskuussa 1961 McCartney lopetti työt sähköyhtiössä ja Beatles palasi Hampuriin soittamaan. McCartney riiteli usein basisti Stuart Sutcliffen kanssa, ja kun Sutcliffe erosi yhtyeestä, McCartney vaihtoi kitaransa pysyvästi bassokitaraan. Ensimmäisen Beatles-keikkansa basson varressa McCartney oli soittanut jo joulukuun 31. päivänä 1960 Liverpoolin Casbah Clubilla.
McCartney oli vuosina 1960–1969 Beatlesin basisti ja laulaja. Hän soitti yhtyessä ja myöhemmällä soolo-urallaan toisinaan myös kitaraa, koskettimia ja rumpuja. McCartney kirjoitti Beatlesille paljon melodisia balladeja ja rakkauslauluja. Joitain McCartneyn tunnetuimpia ja suosituimpia Beatles-kappaleita ovat ”Eleanor Rigby”, ”Blackbird”, ”Yesterday”, ”Here, There and Everywhere”, ”Penny Lane”, ”The Long and Winding Road”, ”Let It Be” ja ”Hey Jude”. McCartney kirjoitti myös rock-kappaleita kuten ”Lady Madonna”, ”Back in the U.S.S.R.” ja ”Helter Skelter”. Avantgardehenkinen McCartney oli luova voima yhtyeen uraauurtavan Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band (1967) -albumin takana. Ennen Sgt. Pepperin äänityksiä McCartney teki tuottaja George Martinin kanssa musiikin elokuvaan Kuherruskuukausi (1966).
Beatlesin ensimmäisellä albumilla McCartneyn ja Lennonin yhdessä tekemät kappaleet merkattiin vielä nimikkeellä ”McCartney ja Lennon”. Kun kaikkien paitsi McCartneyn mielestä ”Lennon ja McCartney” kuulosti paremmalta, nimien järjestys vaihdettiin. Myöhemmin käytäntö alkoi ärsyttää McCartneya, sillä myös McCartneyn kokonaan itse tekemät kappaleet kuten ”Yesterday” merkattiin molempien nimiin. McCartney katui myös vuonna 1963 allekirjoittamaansa sopimusta, joka antoi hänen kirjoittamiensa kappaleiden oikeudet Northern Songs -yhtiölle, ja hän itse sai vain 20 prosentin osuuden niiden tuotoista.
Beatlesin jälkeen
Sen jälkeen, kun Beatles ilmoitti hajoamisestaan vuonna 1970, McCartney teki kaksi kokeellista sooloalbumia, McCartney (1970) ja Ram (1971). Ne ovat hänen Beatles-tuotantoonsa verrattuna hyvin viimeistelemättömän kuuloisia. Kesällä 1971 McCartney teetti Ramista kevyen orkesteriversion, jonka hän julkaisi nimellä Thrillington salanimen takaa vasta kuusi vuotta myöhemmin.
McCartneyn kahden ensimmäisen sooloalbumin kappaleet oli merkitty puoliksi hänen vaimonsa Linda McCartneyn nimiin. Koska Northern Songs ja Maclen Music omistivat kaikki Paulin vuoteen 1973 mennessä kirjoittamat laulut, näin McCartneyt saivat edes puolet rojalteista perheelleen. Koska Linda ei ollut muusikko, kustantajat haastoivat Paulin oikeuteen tästä epäilyttävästä järjestelystä. Juttu sovittiin oikeuden ulkopuolella.
Nordstrand
thumb|300x300px|Nordstand sijaitsee Jyllannin niemimaan länsirannalla. right|thumb|250px| Norstrandin saari oli vuoteen 1634 osa huomattavasti isompaa saarta.
Paul McCartney
Beatlesin jälkeen
McCartney haastoi joulukuussa 1970 muut Beatlesin jäsenet oikeuteen yhtyeen manageri Allen Kleinin sopimuksen ja toiminnan vuoksi. Oikeus ratkaisi jutun McCartneyn hyväksi ja totesi, että Kleinin firman palkkaaminen ilman McCartneyn suostumusta oli loukannut jäsenten keskinäisen liikekumppanuuden ehtoja. McCartneyn välit muihin Beatlesin jäseniin, etenkin Lennoniin, olivat yhtyeen hajoamisen jälkeen pitkään tulehtuneet. Välit palautuivat kuitenkin hyviksi 1970-luvun puoliväliin mennessä.
Nordstrand
Nordstrand (friisin kielellä Noordströön) on Pohjanmeren rannikolla, Pohjois-Saksassa sijaitseva entinen Pohjoisfriiseinsaariin kuulunut saari. Saaren ja mantereen väliin on rakennettu patoja, joiden väli on kuivattiin vuonna 1987 suurelta osin polderiksi ja saari on näin ollen nykyisin niemimaa.
Paul McCartney
Wings
thumb|Paul ja Linda McCartney vuonna 1976 esiintymässä Wings-yhtyeessään Kahden sooloalbuminsa jälkeen McCartney perusti vuonna 1971 Wings-yhtyeen, jossa soitti myös Linda McCartney. Wings oli 1970-luvun eniten myynyt yhtye maailmassa, ja se sai Yhdysvalloissa 27 top-40-hittiä ja viisi peräkkäistä ykköstilaa albumilistalla. Yhtye saavutti myös kriitikkojen arvostuksen kolmannella albumillaan Band on the Run (1973). Tunnetuimpia Wingsin levyttämiä kappaleita ovat James Bond -teemakappale ”Live and Let Die” (1973) sekä ”Mull of Kintyre” (1977), josta tuli Britannian kaikkien aikojen myydyin single. Vuonna 1976 Wings rikkoi monia yleisöennätyksiä maailmankiertueellaan.
Nordstrand
Saarella on kaksi kuntaa, Nordstrand ja Elisabeth-Sophien-Koog.
Paul McCartney
Wings
McCartney kirjoitti Wingsin musiikin vuoteen 1976 saakka, kunnes sen levyillä alettiin julkaista muidenkin jäsenten kirjoittamia kappaleita.
Wings-yhtyeen alkuvuosina McCartney kieltäytyi tiukasti esittämästä Beatles-kauden sävellyksiään, mutta jo vuoden 1975–1976 kiertueella McCartney otti muutamia Beatles-sävellyksistään kiertueen ohjelmistoon.
Nordstrand
Historiaa
Niemimaan pinta-ala on noin 50 neliökilometriä ja asukasluku noin 2 200. Aiemmin Nordstrand on ollut osa isompaa saarta, joka kuitenkin jakaantui pienempiin osiin myrskyvuoksen aikana vuonna 1634. Vuonna 1936 se yhdistettiin mantereeseen pengertiellä.
Paul McCartney
Wings
Wings hajosi vuonna 1981 kun McCartney lopetti konsertoinnin John Lennonin murhan säikäyttämänä. McCartney on myöhemmin todennut, että Wings ei ollut mikään laadukas yhtye. Se auttoi häntä kuitenkin pääsemään yli Beatlesin hajoamisen aiheuttamasta masennuksesta.
1980-luku
thumb|Paul McCartney poikansa Jamesin kanssa vuonna 1980 Jo ennen kuin Wings oli hajonnut, McCartney julkaisi sooloalbumin McCartney II (1980). Sen jälkeen hän palasi George Martinin kanssa yhteistyöhön kahden albumin ajaksi (Tug of War, 1982 ja Pipes of Peace, 1983). Näistä ensimmäinen on McCartneyn viimeinen albumi, joka nousi ykköseksi sekä Britannian että Yhdysvaltain albumilistalla. Samaan aikaan McCartney teki menestyksekästä yhteistyötä Stevie Wonderin (”Ebony and Ivory”, 1983) ja Michael Jacksonin (”The Girl Is Mine”, 1982 ja ”Say Say Say”, 1983) kanssa.
1980-luvun alkuvuosina McCartney työskenteli myös kahden elokuvaprojektinsa parissa, jotka hän ideoi, kirjoitti, rahoitti ja sävelsi: animaatioelokuva Rupert Bear sekä näytelmäelokuva Give My Regards to Broad Street (1984), jossa hän itse esitti pääosaa. Kriitikot eivät pitäneet Give My Regards to Broad Streetista, ja se jäi tappiolliseksi. Elokuvan samanniminen soundtrack menestyi sen sijaan hyvin. Pitkän Rupert Bear -animaatioelokuvan tekemisestä McCartney kuitenkin vetäytyi tehtyään ensiksi lyhytelokuvan Rupert and the Frog Song.
McCartney oli vuoden 1985 Live Aid -hyväntekeväisyyskonsertin Lontoon-osion yksi pääesiintyjiä ja esitti Beatles-kappaleensa ”Let It Ben”. Sen jälkeen McCartney on ollut vakioesiintyjä samankaltaisissa hyväntekeväisyyskonserteissa.