cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ohjelmiston versiohallinta
Yhteenveto
Versiointi voidaan jakaa historialliseen, loogiseen ja yhteistoiminnalliseen versiointiin. Versioiden merkitseminen kuvaa niitä menetelmiä, joita sovelletaan tietyn konfiguraatio-objektin yksikäsitteiseksi nimeämiseksi. Versioiden välisten erojen tunnistamisen päätavoite on minimoida versioiden tallentamiseen käytettävä levytila. Toisin kuin versiohallinnan muut toimenpiteet, versioiden välisten erojen tunnistaminen ei ole välttämätöntä versiohallinnan onnistumisen kannalta. Versioiden tallentamisen tarkoituksena on mahdollistaa versioiden pysyvä tallennus, josta mielivaltaisella ajanhetkellä voidaan valita haluttu versio käsiteltäväksi.
Katso myös
Version control fa:سورس کنترل திருத்தக் கட்டுப்பாடு
Pyhän Andreaksen kirkko (Käkisalmi)
pienoiskuva|Pyhän Andreaksen kirkko 1920- tai 1930-luvulla Pyhän Andreaksen kirkko (myös Käkisalmen vanha luterilainen kirkko) oli Pyhälle Andreaalle omistettu Käkisalmen luterilaisen seurakunnan vanhempi kirkko. Se sijaitsi Käkisalmen kaupungissa luovutetussa Karjalassa.
Suunnittelu ja rakentaminen
Käkisalmeen alettiin suunnitella uutta luterilaista kirkkoa 1700-luvun puolivälissä sotaisan kauden loputtua. Aiempi kirkko oli muutettu ortodoksiseksi vuonna 1710. Kirkko rakennettiin vuosina 1755-1759 kirkkorakentaja Tuomas Ragvaldinpoika Suikkasen johdolla. Kirkon hirsinen runko vuorattiin vaakalaudoituksella. Kirkko oli malliltaan ristikirkko, jonka ristivarret kapenivat ylöspäin. Kuoriosan ristivarsi oli viistetty päätteeltään särmikkääksi. Sakasti oli muuta kirkkoa matalampi ja se sijaitsi kuorin vieressä itäisen ja pohjoisen ristivarren välissä. Kirkon ikkunat olivat pienenpuoleiset. Katto oli malliltaan aumakatto. Katon ristikeskuksessa oli pieni lanterniini. Erillinen kellotapuli valmistui kirkon viereen vuonna 1824.
Kirkkoa korjataan
Kirkko oli päässyt huonoon kuntoon 1830-luvulle tultaessa. Muun muassa katto vuosi, lattia oli alkanut lahota, ikkunoiden kunto oli huono, eteiset eivät olleet sopivat ja kirkko oli kaikin puolin ränsistynyt. Edellä mainittujen korjauskohteiden lisäksi kirkkoon rakennettiin kaksi uutta lehteriä ja eteistä. Korjaustyöt saatiin valmiiksi vuoteen 1835 mennessä.
Seuraavan kerran kirkkoa korjattiin 1860-luvun lopulla, mutta ilmeisesti ei kovin hyvin, sillä jo vuonna 1873 kirkko oli huonossa kunnossa. Vuonna 1904 kirkko olisi taas kaivannut korjausta, mutta silloin tehtiin päätös uuden kirkon rakentamisesta. Käkisalmen uusi luterilainen kirkko valmistui kuitenkin vasta 1930. Vanhaa kirkkoa korjattiin jälleen 1920-luvun alussa, kun uuden kirkon rakentaminen viivästyi. Uuden kirkon valmistumisen jälkeen vanha kirkkokin jäi edelleen käyttöön eikä sitä purettu.
Tuhoutuminen
Käkisalmen vanha kirkko oli ehjä, kun Käkisalmi luovutettiin talvisodan jälkeen Neuvostoliitolle. Kun Suomi valloitti Käkisalmen takaisin jatkosodan alussa 1941, venäläiset sytyttivät kirkon muun kaupungin rakennuskannan ohella tuleen ennen perääntymistään. Myös kellotapuli tuhoutui.
Aiemmat kirkot
Vuonna 1611 perustetun Käkisalmen luterilaisen seurakunnan ensimmäinen kirkko sijaitsi aluksi Käkisalmen linnan pihalla, josta se sittemmin siirrettiin kaupungin puolelle. Tämä ensimmäinen kirkko tuhoutui Käkisalmen palossa vuonna 1634.
Tämän jälkeen suunniteltiin kivikirkkoa, mutta kirkko rakennettiin kuitenkin puusta 1638. Se tuhoutui tulipalossa 1662.
Uusi Jooseppi Kaarelaisen rakentama kirkko valmistui kaupunkiin 1660-luvulla. Mutta tämäkään kirkko ei säilynyt kauan, sillä se tuhoutui kaupungin palossa 1679. Tämän jälkeen luterilaiset jumalanpalvelukset pidettiin linnansalissa.
Uusi kirkko rakennettiin Kalliosaarelle kivestä vuonna 1684-1692. Luterilainen seurakunta ei kuitenkaan ehtinyt nauttia kivikirkostaan sillä se muutettiin ortodoksiseksi 1710. Tämän jälkeen seurakunta oli jonkin aikaa ilman kirkkoa, kunnes Pyhän Andreaan kirkko valmistui 1759.
Gerhard Grimmer
Gerhard Grimmer (s. 6. huhtikuuta 1943 Sankt Katharinaberg) on itäsaksalainen maastohiihdon maailmanmestari, joka oli parhaimmillaan 1970-luvun alussa.
Grimmer syntyi sodan aikaan nykyisen Tšekin tasavallan alueella Hora Svaté Kateřinyssä, joka oli silloiselta saksankieliseltään nimeltään Sankt Katharinaberg. Hän kuului siis sudeettisaksalaisiin. Grimmer kävi koulunsa sodanjälkeisessä Itä-Saksassa Seligenthalin kaupungissa.
Grimmer siirtyi vuonna 1961 Oberhofiin Horst Wagnerin hiihtovalmennukseen. Hän voitti maansa nuorten hiihtomestaruuden vuonna 1963 ja teki ensiesiintymisensä aikuisten kansainvälisissä arvokilpailuissa Oslon MM-kilpailuissa 1966 sijoittumalla 50 kilometrillä yhdeksänneksi. Lopullisesti hän nousi hiihtomaailman huipulle Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1970 saavuttamalla hopeaa 30 kilometrillä ja viestissä sekä pronssia 50 kilometrillä ja sijoittumalla 15:nneksi 15 kilometrillä. Falunin MM-kilpailuissa 1974 hän voitti maailmanmestaruuden 50 kilometrillä ja viestissä sekä saavutti hopeaa 15 kilometrillä, jossa hän hävisi Norjan Magne Myrmolle vain 0,9 sekuntia kaaduttuaan matkalla. Lisäksi hän sijoittui 30 kilometrillä kuudenneksi.
Grimmer osallistui talviolympialaisiin kolme kertaa eli vuosina 1968–1976. Vuoden 1968 Grenoblen kisoissa 15 kilometrillä hän oli 29., 30 kilometrillä 15. ja hiihti seitsemänneksi tulleessa Itä-Saksan viestijoukkueessa. Sapporon olympialaisissa 1972 hän pystyi sairastumisen vuoksi hiihtämään vain viestin, jossa Itä-Saksa sijoittui kuudenneksi. Innsbruckin vuoden 1976 talviolympialaisissa Grimmer saavutti parhaan henkilökohtaisen sijoituksen, kun hän oli 50 kilometrillä viides. Hän sijoittui 30 kilometrillä 15:ksi, viestin Itä-Saksan joukkue joutui keskeyttämään.
Grimmer voitti Holmenkollenin kisojen 50 kilometriä vuosina 1970 ja 1971. Hän sijoittui 85 kilometrin pituisessa Vaasahiihdossa toiseksi vuonna 1970. Grimmer vastaanotti Holmenkollen-mitalin vuonna 1975. Itä-Saksan hiihtomestaruuksia Grimmer voitti kaikkiaan 20 vuosina 1965–1975; niistä 16 henkilökohtaisia ja neljä tuli ASK Vorwärts Oberhofin viestijoukkueen jäsenenä.
Urheilu-uransa jälkeen Grimmer opiskeli sotilaspoliittisessa korkeakoulussa vuosina 1977–1980. Hän oli liittynyt jo vuonna 1966 maata johtaneen Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolueen (SED) jäseneksi. Sen jälkeen hän toimi ASK Vorwärts Oberhofin johtotehtävissä ja erosi everstin arvoisena Saksan jälleenyhdistymisen aikoihin. Tällöin hän toimi vuoden 1985 Seelfedin MM-hiihtojen teknisenä delegaattina. Yhdistyneessä Saksassa hän toimi vuosina 1990–1995 itäisen Saksan osavaltion Thüringenin hiihtoliiton puheenjohtajana. Vuosina 1991–2003 Grimmer toimi Thüringenin osavaltiossa laajemminkin osavaltion urheilutoiminnan aktivoijana. Asuinpaikkana hänellä on nuoruuden kotiseutu Seligenthal.
Arianne Hartono
Arianne Hartono (s. 21. huhtikuuta 1996 ) on alankomaalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut urallaan kaksinpelissä parhaimmillaan WTA-maailmanlistan sijalle 196 marraskuussa 2021 ja nelinpelissä sijalle 153 marraskuussa 2021.
Hänen setänsä Deddy ja tätinsä Lukky Tedjamukti pelasivat myös tennistä ammattilaisena.
Osmajärvi (Alavus)
Osmajärvi on Etelä-Pohjanmaalla Alavudella Sapsalammen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 2,0 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Naulaojan valuma-alueeseen (35.426) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,3 metriä mpy.
Greta Blomqvist
Greta Alice Blomqvist (s. 20. huhtikuuta 1939 Purmo) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Blomqvist lähti kotoaan 16-vuotiaana ja opiskeli meijeristiksi. Hän työskenteli Ähtävän meijerissä vuoteen 1964 saakka. Blomqvist julkaisi ensimmäisen kirjansa, runokokoelman Folket från norr vuonna 1985.
Aljubarrotan taistelu
Aljubarrotan taistelu oli Portugalin ja Kastilian välillä Keski-Portugalissa 14. elokuuta 1385 käyty taistelu. Aljubarrotan taistelussa Jõaon eli Portugalin Juhana I:n johtamat portugalilaiset voittivat Kastilian Juhanan johtamat kastilialaiset. Portugalin puolella taisteli 7 000 ja Kastilian puolella 20 000 miestä. Portugalilaisten voitto varmisti Portugalin jatkon itsenäisenä kuningaskuntana. Voiton kunniaksi lähistölle rakennettiin Batalhan luostari.
Tausta
thumb|vasen|Lissabonin piiritys vuonna 1384. Portugalin kuningas Ferninand I:n kuolema johti perimyskriisiin Portugalissa. Kuolleen kuninkaan tytär Beatriz oli mennyt naimisiin Kastilian kuningas Juhana I:n kanssa vain muutamaa kuukautta ennen kuninkaan kuolemaa. Avioliittosopimuksen mukaan pari hallitsisi Portugalin kuningaskuntaa yhdessä, kunnes parin (mahdollisesti syntyvä) poika täyttäisi 14 vuotta, jolloin hänestä tulisi kuningas. Jos pari ei saisi poikalasta, Portugalin kuninkuus päätyisi Kastilian kuninkaalle. Beatrizin lähdettyä Kastiliaan Portugalin sijaishallitsijana toimi Beatrizin äiti Leonor Teles. Leonor Telesiin suhtauduttiin Portugalissa vihamielisesti. Hänen käyttäytymistään pidettiin epäsopivana, häntä pidettiin Kastilian kuninkaan sätkynukkena ja hovissa vaikuttaneet henkilöt olivat kateellisia tämän rakastajana pidetylle João Fernandes Andeirolle, jolla katsottiin olevan suuri vaikutusvalta sijaishallitsijaan nähden. Leonor saikin lempinimen aleivosa eli petturi.
Juhana oli Pietari I:n ja Teresa Lourençon äpärä ja Leonorin sijaishallinnon kiivaimpia vastustajia. Leonor ja Andeiro olivat vuonna 1382 yrittäneet saada Juhanan teloitettua maanpetturuudesta, mutta hänet pelasti Cambridgen jaarli Edmondin väliintulo. Sijaishallitsijana Leonor nimitti Juhanan Alentejon sotilaskomentajaksi ilmeisesti saadakseen tämän pois pääkaupunki Lissabonista, mutta ennen siirtoaan Juhana murtautui 6. joulukuuta 1383 muutaman tukijansa kanssa kuninkaalliseen palatsiin murhaten Andeiron. Leonor pakeni Kastiliaan. Juhana ja hänen kannattajansa olivat nyt käytännössä Lissabonin hallitsijoita, mutta Kastilian Juhana I hyökkäsi maahan joukkoineen palauttamaan järjestystä. Hyökkäys pysähtyi kuitenkin Lissabonin kaupunginmuureihin ja muutamien muualla kärsittyjen tappioiden sekä kulkutautien leviämisen jälkeen hänen oli pakko palata Kastiliaan. Portugalin Juhana nimitettiin maansa kuninkaaksi 6. huhtikuuta 1385.
Taistelu
pienoiskuva|Taistelun kulku. Portugalilaiset merkitty vihreällä, kastilialaiset punaisella. Portugalin Juhanan asema ei kuitenkaan ollut vielä turvattu. Kastilian Juhanan kannattajat hallitsivat alueita etenkin Portugalin pohjoisosissa ja Kastilian Juhana valmisteli uutta hyökkäystä. Portugalin Juhanan onnistui vallata useita Kastilian Juhanalle uskollisia kaupunkeja vuoden 1385 aikana, mutta heinäkuussa Kastilian Juhana ylitti Portugalin rajan mukanaan 20 000 miestä. Joukkoihin kuului hänen portugalilaisia kannattajiaan ja Ranskan kuningas Kaarle VI:n lähettämä osasto. Joukko eteni kohti Lissabonia historian aikana usein käytettyä hyökkäysreittiä Mondegon laaksoa pitkin. Portugalin Juhana päätti Nuno Álvares Pereiran neuvosta kohdata Kastilian Juhanan taistelukentällä. 14. elokuuta hänen johtamansa 7 000:n miehen joukko otti asemat Aljubarrota-nimisellä harjanteella Leirian ja Lissabonin välisen tien varrella. Hänen joukkoihinsa kuului Englannista värvättyjen jousimiesten osasto, sekä pieni joukko englantilais-gasconialaisia sotilaita.
Kastilialaiset saapuivat portugalilaisten asemien edustalle pitkän marssin jälkeen. Heidän komentajansa tajusivat nopeasti, että suora hyökkäys ei ollut mahdollinen. Kastilian Juhana määräsi tästä johtuen, että hyökkäystä ei toteutettaisi vielä samana päivänä. Osa kastilialaisista oli kuitenkin kärsimättömiä ja he hyökkäsivät portugalilaisia vastaan ja iltapäivän loppupuoleen mennessä koko kastilialaisten joukko oli sitoutunut taisteluihin. Noin tunnin kestäneen taistelun jälkeen kastilialaiset olivat kärsineet musertavan tappion. Osasyynä tappioon olivat portugalilaisten taitavasti käyttämät varsijouset, joilla Nuno Álvares oli varustanut omat joukkonsa.
Seuraukset
thumb|[[Batalhan luostari.]] Kastilian Juhana pakeni tappion kärsittyään ja hänen sotaretkensä Portugaliin oli saanut loppunsa. Portugalin Juhana oli varmistanut valtaistuimensa ja romuttanut idean Iberian niemimaan yhdistävästä valtiosta.
Machel Cedenio
Machel Cedenio (s. 6. syyskuuta 1995) on trinidadtobagolainen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrin juoksussa.
Aljubarrotan taistelu
Seuraukset
Voiton kunniaksi lähistölle rakennettiin Batalhan luostari. Luostaria rakennettiin 150 vuotta, mutta se ei koskaan valmistunut lopullisesti. Tästä huolimatta se on edelleen pystyssä ja malliesimerkki myöhäisestä goottilaisesta arkkitehtuurista Portugalissa.
Machel Cedenio
Cedenio selviytyi 400 metrillä finaaliin vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä sijoittuen seitsemänneksi. Samoista kisoista hän saavutti Trinidad ja Tobagon ankkurina hopeaa 4 × 400 metrin viestistä. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuissa Portlandissa Cedenio oli mukana voittamassa pitkän viestin pronssia juosten alkuerissä.
Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi maansa ennätysajalla 44,01. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän juoksi kolmannen osuuden Trinidad ja Tobagon voittaessa 4 × 400 metrin viestin maailmanmestaruuden. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Hän voitti IAAF World Relays -kilpailuissa 2019 kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa hän oli 400 metrillä seitsemäs. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin välierissä.
Pan-Amerikan kisoista 2015 Torontosta Cedenio saavutti kultaa pitkästä viestistä ja hopeaa 400 metriltä. Limassa 2019 hän sai pronssia 4 × 400 metrin viestistä. Kansainyhteisön kisoissa hän on voittanut kultaa 4 × 400 metrin viestissä Birminghamissa 2022. Hänellä on myös yksi viestikulta Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuista.
Vuonna 2014 Cedenio voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ajalla 45,13. Hän sai saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2012 pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Hänellä on myös kaksi Timanttiliigan osakilpailuvoittoa.
The New Jedi Order
The New Jedi Order on vuosien 1999 - 2003 välisenä aikana kirjoitettu 23-osainen kirjasarja, jonka tapahtumat sijoittuvat Tähtien sodan universumiin. Sarja kertoo julman Yuuzhan Vong -rodun hyökkäyksestä Tähtien sodan galaksiin. Sarjaa kirjoitti suuri joukko arvostetuimpia Tähtien sota -kirjailijoita, kuten Aaron Allston, Troy Denning, James Luceno, R. A. Salvatore, Michael A. Stackpole ja Matthew Stover. Sarjan kirjoja myydään suomalaisissa kirjakaupoissa, mutta niitä ei ole käännetty suomeksi.
Hahmojen kuolemat
New Jedi Orderin merkittävimpiä erityispiirteitä oli se, että sen tapahtumien aikana tapetaan epätavallisen paljon Tähtien sota -hahmoja. Näistä suurin osa on esiintynyt Expanded Universe:ssa, mutta mukana on myös elokuvissa nähtyjä hahmoja. Näistä merkittävimpiä olivat Ackbar, Nom Anor, Chewbacca, Teneniel Djo, Borsk Fey'lya, Mon Mothma, Anakin Solo sekä Vergere.
Kritiikkiä
Sarja menestyi erittäin hyvin, mutta sai paljon kritiikkiä Tähtien sota -faneilta. Erityisesti suosittujen ja tärkeiden hahmojen — erityisesti Chewbaccan ja Anakin Solon — tappaminen raivostutti lukemattomia faneja. Sarjan kannattajat kuitenkin kehuivat kirjojen rohkeita juonenkäänteitä ja uudenlaista suhtautumista Tähtien sotaan.
Rosetti
Rosetti tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt
Rosetti on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jaret Anderson-Dolan
Jaret Lynn Anderson-Dolan (s. 12. syyskuuta 1999 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Los Angeles Kingsissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Pelityyli
The Sports Forecaster -sivuston mukaan Anderson-Dolan on laadukas ja energinen hyökkääjä, joka tekee hyvin maaleja ja luistelee vahvasti. Hän on myös työteliäs ja omaa johtajaominaisuuksia, mikä näkyy esimerkillisessä pelaamisessa. Anderson-Dolan karvaa myös aktiivisesti. Hänen kokonsa ei kuitenkaan ole optimaalinen NHL-tasolle, joten Anderson-Dolanilla on kehitettävää vastustajan isojen puolustajien kohtaamisessa. Hänellä on vähän kehitettävää myös syöttötaidoissa.
Seuraura
Anderson-Dolanin kasvattajaseura on Trails West MHA. Hän kävi junior high schoolin Edge Schoolissa, jonka Bantam-joukkueen kapteenina Anderson-Dolan toimi kaudella 2013–2014. Hän voitti koko sarjan piste- ja maalipörssin tehoilla 79+47=126. Spokane Chiefs varasi Anderson-Dolanin 14. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hän pelasi kauden 2014–2015 vielä suurimmaksi osaksi Edge Schoolin joukkueessa ja Anderson-Dolan edusti myös Albertan joukkuetta Kanadan talvikisoissa. Hän debytoi myös Chiefsin WHL-joukkueessa, jossa Anderson-Dolan pelasi viisi runkosarja- ja yhden playoff-ottelun.
Varsinaisella WHL:n tulokaskaudellaan 2015–2016 Anderson-Dolan teki 65 runkosarjaottelussa tehot 14+12=26 ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Kaudella 2016–2017 hän nousi Chiefsin varakapteeniksi. Anderson-Dolan oli tehoilla 39+37=76 joukkueen toiseksi paras pistemies Kailer Yamamoton jälkeen.
Los Angeles Kings varasi Anderson-Dolanin toisella kierroksella 41. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän teki saman vuoden syyskuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Anderson-Dolan jatkoi kaudella 2017–2018 Chiefsin WHL-joukkueessa, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin hän voitti tehoilla 40+51=91. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+7=9. Anderson-Dolan valittiin kauden päätteeksi WHL:n läntisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. WHL-kauden jälkeen, huhtikuussa 2018 hän siirtyi loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Ontario Reignin vahvuuteen. Anderson-Dolan teki siellä viidessä runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä.
Anderson-Dolan otti syksyn 2018 harjoitusleirin päätteeksi paikan Los Angeles Kingsin NHL-kauden 2018–2019 avauskokoonpanosta, osaksi myös Dustin Brownin loukkaantumisen myötä. Hän teki NHL-debyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella 7. lokakuuta 2018 Detroit Red Wingsia vastaan. Anderson-Dolan sai ottelussa jääaikaa 7.26 minuuttia. Hän pelasi Kingsissa viisi runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen, kunnes Anderson-Dolan palasi Chiefsin WHL-joukkueen vahvuuteen. Hänet nimettiin joukkueen toiseksi kapteeniksi yhdessä Ty Smithin kanssa.
Maajoukkueura
Anderson-Dolan pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän toimi Kanadan kapteenina. Anderson-Dolan valittiin Slovakiaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän edusti myös Canada Whiten joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015, jolloin Anderson-Dolan toimi joukkueensa varakapteenina ja voitti kultaa.
Muuta
Anderson-Dolanin ja hänen isoveljensä Dorianin ovat kasvattaneet kaksi äitiä, Fran ja Nancy, jotka ovat myös pelanneet jääkiekkoa. Jaret on perhetaustansa myötä ottanut aktiivisesti kantaa seksuaali- ja sukupuolivähimmistöihin kohdistuvia ennakkoluuloja vastaan.
Tapinocaninus
Tapinocaninus (nimen merkitys: ”vaatimattomat kulmahampaat”) on sukupuuttoon kuollut permikaudella elänyt terapsidisuku. Sukuun luetaan yksi laji, Tapinocaninus pamelae.
Tapinocaninus oli suurikokoinen kasvinsyöjä tai kaikkiruokainen terapsidi, joka kuului Dinocephaliaan ja heimoon Tapinocephalidae. Sen kallo on noin 50 cm pitkä, ja kokonaispituus noin 3 metriä. Sen fossiileja on löydetty Etelä-Afrikasta.
Fylogenia
Cisneros et al., (2012):
Bovški sir
Bovški sir on slovenialainen lampaanmaidosta valmistettava juusto.
Bovški sir -juustoa on perinteisesti valmistettu Bovecin kaupungin ympäristössä Slovenian luoteisosassa. Ensimmäinen maininta juustosta historiallisissa lähteissä on juustojen hinnastosta italialaisesta Udinen kaupungista vuodelta 1756. Nykyisin juustolla on Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukainen suojattu alkuperänimitys.
Bovški sir valmistetaan Bovška Ovca -rotuisten lampaiden maidosta. Säännökset sallivat viidenneksen maidosta olevan lehmän- tai vuohenmaitoa. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään 35–36°C lämpötilaan, jolloin siihen lisätään juoksute. Juustomassa pilkotaan ja puristetaan käsin. Lopputulos pilkotaan vielä kuparilangalla, jonka jälkeen juusto muotitetaan. Muutaman tunnin puristamisen jälkeen juusto suolataan joko kuivana, tai suolaliemessä. Juusto kypsyy vähintään kaksi kuukautta, tai jopa kaksi vuotta.
Valmiilla juustolla on sileä ja harmaa tai ruskea kuori. Juuston sisältö on harmaata tai vaalean keltaista.
Canon EOS-1D X
Canon EOS-1D X on japanilaisyhtiö Canonin valmistama täysikokoisen kennon digitaalinen järjestelmäkamera. Kamera julkaistiin vuonna 2011 ja myyntiin se tuli alkuvuodesta 2012 Canon EOS-1Ds Mark III:n seuraajaksi.
Kamera on yhteensopiva EF-objektiivien kanssa. Täysin sääsuojatussa rungossa on 18,1 megapikselin täyden koon kenno sekä 61 tarkennuspistettä. Kaksi DIGIC 5+ -prosessoria antavat kuvataajuudeksi nopeassa jatkuvassa kuvauksessa 12, lyhytaikaisesti jopa 14 kuvaa sekunnissa. Kuva-alueen kirkkauden ja värien mittaus tapahtuu 100 000 pikselin kennon avulla. Full HD (1080p) -videokuvaus on mahdollista.
Kamerassa on kaksi CompactFlash-korttipaikkaa ja 3,2 tuuman nestekidenäyttö sekä Ethernet-portti. Suljinmekanismin on arvioitu kestävän ainakin 400 000 laukaisua.
Uuden kameran rungon hinta Suomessa oli elokuussa 2015 noin 5 800 euroa.
Detva (piiri)
Detvan piiri on Slovakian piiri Banská Bystrican alueella. Sen väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 32 941.
Detvan piirin väestöstä vuoden 2011 väestönlaskennassa 4 495 (noin 13,7 %) oli 0–14-vuotiaita, 20 401 (n. 61,9 %) työikäisiä ja 8 045 (n. 24,4 %) eläkeikäisiä.
Kunnat
Detvan piirin 15 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.
Schleswig-Holstein
Schleswig-Holstein on Saksan pohjoisin osavaltio, joka sijaitsee Jyllannin niemimaan eteläosassa, Pohjanmeren ja Itämeren välissä. Schleswig-Holstein rajoittuu pohjoisessa Tanskan valtioon, idässä Mecklenburg-Etu-Pommeriin, etelässä sekä lännessä Ala-Saksiin ja lounaassa Hampuriin. Schleswig-Holsteinin pääkaupunki on Kiel. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Lyypekki (Lübeck), Flensburg, Schleswig ja Neumünster. Vuoden 2008 päättyessä osavaltiossa oli 2,834 miljoonaa asukasta.
Historiallisesti nimellä Schleswig-Holstein viitataan yleensä laajempaan alueeseen, joka koostuu osavaltion lisäksi Tanskan Etelä-Jyllannin maakunnasta.
Maantiede
Schleswig-Holstein sijaitsee Tanskan rajalla, Pohjanmeren ja Itämeren välissä. Meret yhdistävä Kielin kanava kulkee osavaltion lävitse. Tämän vuoksi osavaltio on Saksan laivastolle ja sitä myöten itse valtiolle geopoliittisesti erittäin tärkeä.
Muinainen Holsteinin herttuakunta sijaitsee osavaltion eteläosassa. Muinainen Schleswigin herttuakunta on taas nykyään jaettu Saksan ja Tanskan kesken.
Historia
Lyypekkiä lukuun ottamatta nykyinen Schleswig-Holstein kuului Tanskalle vuodesta 1460. Tällöin niiden ruhtinassuvut sammuivat ja maakunnat valitsivat hallitsijakseen Tanskan kuninkaan. Samalla säädettiin, että niitä ei erotettaisi toisistaan. Alue koostui pohjoisesta Schleswigin ja eteläisestä Holsteinin herttuakunnista. Holstein kuului Saksan keisarikuntaan (myöhemmin Saksan liittoon), mutta Schleswig ei kuulunut siihen. Alueen saksalainen enemmistö nousi kansallisuusaatteen innoittamana kapinaan vuonna 1848 Tanskaa vastaan. Kapina kukistettiin, mutta vuonna 1864 Preussi ja Itävalta liittoutuivat Tanskaa vastaan, koska ne vastustivat Tanskan valtiosäännön soveltamista Schleswigissä. Toisessa Saksan–Tanskan sodassa Slesvig-Holstein jaettiin Itävallan ja Preussin kesken. Vain kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1866 Preussi valtasi koko alueen Itävallalta, ja Schleswig-Holsteinista tuli osa Saksan keisarikuntaa 1870.
Rajakiista Tanskan kanssa saatiin sovittua kansanäänestyksen perusteella 1920 Kansainliiton välityksellä. Silloisen Schleswigin pohjoisosa äänesti liittymisestään Tanskaan, jonka osa se on tänäkin päivänä. Demokraattisten äänestysten tulokset olivat niin vakuuttavia, että edes demokratiaa halveksuva Hitler ei kyseenalaistanut niiden tuloksia. Tämän rajakiistan ratkaisu olikin yksi harvoja Kansainliiton onnistumisia valtapoliittisissa kiistoissa.
Hallinto
Schleswig-Holstein on jaettu yhteentoista piirikuntaan (Kreis) ja neljään piirikunnattomaan kaupunkiin (Kreisfreie Stadt):
Tiedosto:Schleswig-Holstein Kreise (nummeriert).svg
Piirikunnat:
Piirikunnattomat kaupungit:
Politiikka
Vaalikaudella 2012–2017 Schleswig-Holsteinin osavaltiota johtaa SPD:n, vihreiden ja SSW:n koalitiohallitus. Pääministerinä on vuodesta 2012 alkaen ollut sosiaalidemokraatti Torsten Albig. 6. toukokuuta 2012 pidetyissä osavaltiovaaleissa kristillisdemokraatit saivat 36,8 % äänistä (22 edustajaa osavaltioparlamentissa), sosiaalidemokraatit 35,8 % (22 edustajaa), vapaat demokraatit 4,3 % (6 edustajaa), Liittouma 90/Vihreät 10,6 % (10 edustajaa), vasemmistopuolue 2,4 % (ei edustajia), piraattipuolue 7,4 % (6 edustajaa) sekä tanskalaista ja friisiläistä vähemmistöä edustava SSW 2,4 % (3 edustajaa).
Kielet
Schleswig-Holsteinin virallisia kieliä ovat saksa, alasaksa, tanska ja friisi. Alasaksa on osavaltion historiallinen kieli, mutta sitä puhutaan yhä monissa paikoissa osavaltion alueella. Tanskalainen vähemmistö asuu enimmäkseen osavaltion pohjoisosassa, friisit Pohjanmeren rannikolla ja läheisillä saarilla.
Kulttuuri
Schleswig-Holsteinin kulttuuri on yhdistelmä saksalaista ja tanskalaista, tästä kenties parhaana esimerkkinä maaseudun linnat ja kartanot, mm. Glücksburgin linna. Tärkeimpiä tapahtumia ovat Schleswig-Holsteinin musiikkifestivaalit, vuotuiset klassisen musiikin festivaalit koko maakunnan alueella, ja Lyypekissä vuosittain pidettävät skandinaavisten elokuvien festivaalit. Steinburgin piirikunnan Wackenissa järjestetään vuosittain Wacken Open Air -metallimusiikkifestivaali.
Kapinakoodi
Kapinakoodi on avoimen lähdekoodin ja Linux-käyttöjärjestelmän kehityksestä kertova kirja.
Eyes Wide, Tongue Tied
Eyes Wide, Tongue Tied on skotlantilaisen rockyhtye The Fratellisin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin elokuussa 2015. Albumi ylsi Britannian albumilistalla parhaimmillaan sijalle 16. Albumilta Eyes Wide, Tongue Tied julkaistiin singlenä kappaleet ”Baby Don’t You Lie to Me” ja ”Impostors (Little by Little)”.
Victoria (Yhdistyneen kuningaskunnan prinsessa)
Prinsessa Victoria (Victoria Alexandra Olga Mary, 6. heinäkuuta 1868 – 3. joulukuuta 1935) oli kuningas Edvard VII:n ja kuningatar Alexandran neljäs lapsi. Victorian syntyessä hänen vanhempansa olivat vielä Walesin prinssi ja prinsessa.
Victoriaa kutsuttiin lempinimellä Toria. Victorian lisäksi perheeseen kuului kaksi vanhempaa veljeä, Albert Victor ja George (myöhemmin Yrjö V), sekä kaksi siskoa, Louise ja Maud. Kolmas veli Alexander John kuoli pian syntymänsä jälkeen.
Victoria kasvoi Marlborough House ssa ja perheensä talossa maaseudulla Sandringhamissa, Norfolkissa. Lomia prinsessa vietti äitinsä Alexandran läheisen perheen luona Tanskassa.
Alexandra kasvatti Victoriasta itselleen seuralaisen ja tytär viettikin elämänsä äitinsä vierellä. Victoria edusti yhdessä äitinsä kanssa ja seurasi Alexandraa myös ulkomaille. Prinsessalla oli myös kosijoita, mutta äitinsä myötävaikutuksella hän torjui miehet eikä koskaan avioitunut tai saanut lapsia. Äitinsä kuoleman jälkeen Victoria muutti Coppinsin maalaiskartanoon, Buckinghamshireen, jossa hän harrasti musiikkia, valokuvaamista ja puutarhanhoitoa.
Victoria oli erityisen läheinen veljensä Yrjön kanssa. Kun Victoria kuoli kotonaan 67-vuotiaana, kuoli Yrjö vain hieman yli kuukausi sisarensa jälkeen. Victorian kuoleman uskottiin nopeuttaneen kuningas Yrjön kuolemaa.
Hanhilampi (Virrat)
Hanhilampi on Pirkanmaalla Virroilla Tulijoen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 9,2 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Naulaojan valuma-alueeseen (35.426) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,6 metriä mpy.
Kalafile Walewska
pienoiskuva|oikea|Kalafile Walewska merianturasta. thumb|right|200px|Kreivitär Walewska 1812, [[François Gérardin öljymaalaus]] Kalafile Walewska on hienostunut kalaruokalaji, jonka arvellaan olevan nimetty Napoleon I:n hoviin kuuluneen puolalaisen kreivitär Marie Walewskan (1786–1817 ) mukaan.
Useimmiten nykyään fileenä käytetään kuhaa, mutta siihen lienee alun perin käytetty erilaisia kampelalajeja, lähinnä merianturaa. Olennaisena on fileen hidas kypsentäminen valkoviinissä sekä kastike, johon kuuluu sitruunamehu sekä garnityyri, johon on käytetty tryffeleitä ja herkkusieniä sekä hummeria tai vaihtoehtoisesti katkarapuja. Annokseen on kuulunut perinteisesti perunamuhennos.
Juoksusavi
Juoksusavi (myös nopea savi) on maanvyörylle altista savimaata. Se on muinaista merenpohjaa jääkauden ajoilta. Juoksusaven maanvyöryalttius perustuu siihen, että saven seassa on merestä tullutta suolaa. Kun esimerkiksi sateiden mukana tullut vesi kuljettaa suolan pois, alun perin kiinteä maaperä voi muuttua geelimäiseksi. Tällöin voi tapahtua maanvyöry. Luonnon eroosio ja ihmisen rakennustoiminta edistävät juoksusaven maanvyöryjen syntyä. Myös maanjäristys voi saada juoksusaven liikkeelle.
Juoksusaven aiheuttamia maanvyöryjä tapahtuu Norjassa silloin tällöin.
Joulumaa
Joulumaa on laulaja-lauluntekijä Juha Vainion sanoittama ja laulaja Katri Helena Kalaojan säveltämä jouluaiheinen laulu. Kappale syntyi, kun Katri Helenan piti sanoittaa uusi joululaulu Niilo Tarvajärven ideoimalle jouluaiheiselle albumille, mutta hän ei kiireessä ehtinyt sitä tehdä. Myöhemmin hän keksi uudelle kappaleelle sävelen ja antoi Vainiolle tehtäväkseen luoda lauluun sanat. Katri Helena levytti laulun vuonna 1978, ja se julkaistiin myös singlenä.
Vuoden 2011 kaupallisissa radioissa eniten soitettujen joululaulujen listalla Joulumaa oli kolmantena ja oli samalla listan paras kotimainen kappale.
Gunnar Silfverstolpe
Gunnar Silfverstolpe tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Kun joulu on (Paula Koivuniemen albumi)
Kun joulu on on suomalaisen laulaja Paula Koivuniemen 15. marraskuuta 2013 julkaistu joululevy. Albumi sisältää kymmenen Koivuniemen itsensä valitsemaa joululaulua ja se on hänen ensimmäinen jouluaiheinen levynsä. Mukana on kaksi uutta sävellystä, Ilon hetkiä ja Yhdessä. Kappaleet Toive, Tähti tähdistä kirkkain ja Enkeli ovat saaneet uudet sovitukset. Levy myi kultaa alle kahdessa viikossa.
Kappaleet
Kaikki sovitukset Mika Toivanen.
Atlantin valli murtuu
Atlantin valli murtuu (The Longest Day) on Cornelius Ryanin vuonna 1959 julkaistu kirja, jossa kerrotaan Normandian maihinnousun ensimmäisestä vuorokaudesta toisessa maailmansodassa.
Kirjassa Normandian maihinnousun ensimmäisen vuorokauden tapahtumia kuvataan eri osapuolten haastatteluihin ja sotatapahtumiin pohjautuen. Kirjan englanninkielinen alkuperäisnimi tulee sotamarsalkka Erwin Rommelin toteamuksesta, että maihinnousun ratkaisu tapahtuu ensimmäisenä päivänä ja molemmille osapuolille se tulee olemaan pisin päivä (The Longest Day).
Kirjasta kuvattiin samanniminen elokuva vuonna 1962, jonka ohjauksesta vastasi useita eri ohjaajia. Elokuvan sotilaskonsultteina käytettiin eri osapuolten todellisiin tapahtumiin osallistuneita henkilöitä, kuten Günther Blumentritt (saksalainen kenraali) ja James Gavin (yhdysvaltalainen kenraali).
Avalon Hill on julkaissut Normandian maihinnousuun pohjautuvan The Longest Day -nimisen sotapelin.
Epäurheilijamainen käytös
Epäurheilijamainen käytös tarkoittaa käytöstä, jossa pelaaja tietoisesti rikkoo sääntöjä ja häiritsee vastustajan peliä tietoisesti esimerkiksi huudahtelemalla tai loukkaamalla vastustajaa fyysisesti tai henkisesti. Jokaisessa urheilulajissa on mahdollisuus käyttäytyä epäurheilijamaisesti ja useassa lajissa säännöt myös kieltävät epäurheilijamaisen käytöksen. Epäurheilijamaiseen käytökseen jatkuvasti syyllistyviä usein halveksitaan ja pelkkä väitekin on loukkaava.
Myös puhekielessä ja arkipäivän asioissa epäurheilijamaisella käytöksellä voidaan viitata henkilöön, joka rikkoo yhteisiä sääntöjä siten, että muut joutuvat kärsimään rikkojan tekojen seuraukset.
The Verdict
Queensrÿchen rumpali Scott Rockenfield sai perheenlisäystä helmikuussa 2017, ja hän on ollut sivussa yhtyeen toiminnasta siitä lähtien. Kiertueilla häntä on tuurannut Casey Grillo, mutta The Verdictillä rumpuja soittaa yhtyeen laulaja Todd La Torre.
Albumin julkaisupäivää seuraavana päivänä yhtye aloittaa Yhdysvaltain-kiertueen Fates Warningin kanssa.
Henrik Pussila
Henrik Pussila (29. syyskuuta 1764 Myrskylä – 27. joulukuuta 1834 Myrskylä) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Pussilan vanhemmat olivat Henrik Erikinpoika Pussila ja Anna Karlintytär ja puoliso Anna Juhanantytär. Myrskylän kirkonkylässä asunut Pussila edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Kymenkartanon läänin Kymen kihlakunnan tuomiokuntaa.
Kiiltoängelmä
Kiiltoängelmä eli kaitaängelmä (Thalictrum lucidum, syn. T. angustifolium) on Euroopassa kasvava monivuotinen, ruohovartinen kasvi. Suomessa se on äärimmäisen uhanalainen. Kiiltoängelmä on myrkyllinen.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|190px|Kiiltoängelmä tšekkiläisellä niityllä.
Mätästävä kiiltoängelmä kasvaa 50–140 cm korkeaksi. Kasvin juurakko on lyhyt ja rönsytön. Korvakkeelliset lehdet ovat päältä kiiltäviä, tummanvihreitä, puikeita ja 2–4 kertaa parilehdykkäisiä. Lehtilapa ja lehtiruoti ovat alta suonia pitkin hienokarvaisia. Lehdykän ruoti on korvakkeeton, lapa alle sentin leveä, tasasoukka ja tavallisesti ehytlaitainen mutta joskus kärjestä isohampainen. Ylimpien lehtien lehdykät ovat keihäsmäisiä, hyvin kapeita ja kärkilehdykkä tavallisesti 1–4 cm pitkä. Kukinto on lehdekäs, harsuhko, pitkä- ja pystyhaarainen ja usein terttumainen kerrannaishuiskilo. Latvakukinto on muita tiheämpi. Kukat ovat pieniä. Varhain varisevia kehälehtiä on neljä tai viisi kappaletta, ja ovat vihertävänvalkoisia. Heteitä on runsaasti: palhot pystyjä ja vaaleankeltaisia, ponnet tylppiä. Suomessa kiiltoängelmä kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä on pieni pähkylä, joka on perätön, 8–10-harjuinen ja kapeaotainen.
Ängelmät ovat vaikea kasvisuku ja se on puutteellisesti selvitetty. Kiiltoängelmän erottaa muista ängelmistä parhaiten kapeiden, kiiltävien lehtiensä avulla.
Levinneisyys
Kiiltoängelmän pääesiintymisalueet ovat Etelä- ja Itä-Euroopassa. Levinneisyysalueen pohjoisraja kulkee Itämeren etelärantaa pitkin Pietarin kautta Karjalankannakselle ja Ääniselle. Suomesta laji löydettiin vasta vuonna 1984, jolloin sitä havaittiin Pohjois-Karjalasta Ilomantsista ja Tohmajärveltä läheltä Venäjän rajaa. Laji on myöhemmin löydetty itärajan tuntumasta myös Kainuun eteläosista ja Etelä-Karjalasta. Satunnaistulokkaana lajia on tavattu muualta Suomesta joitakin kertoja.
Elinympäristö
Kiiltoängelmä viihtyy kosteilla, soistuneilla metsäniityillä. Satunnaisesti sitä tavataan myös rautateiden ja teiden varsilla. Suomen harvoja vakiintuneita kasvupaikkoja uhkaavat metsittyminen, kuivuminen ja maaston kuluminen.
Käyttö
Kiiltoängelmää kasvatetaan myös koristekasvina.
Surf pop
Surf pop on populaarimusiikin tyylisuunta, joka oli suosittua 1960-luvulla. Sille tyypillistä ovat yksinkertainen laulurakenne, lauluharmoniat ja sen ajan lainelautailukulttuuriin (erityisesti Yhdysvaltojen länsirannikon) liittyvät sanoitukset. Tyylisuuntaa puhtaimmillaan edustavat The Beach Boysin uran alkupuolen levytykset. Nykyisin tyylisuuntaa edustavat jotkut yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät, kuten Jack Johnson.
Nissan NV
Nissan NV (Nissan Van) on Nissanin vuodesta 2011 lähtien valmistama suurikokoinen pakettiautomalli, jota myydään Pohjois-Amerikan markkinoilla. vasen|pienoiskuva|Nissan NV1500 takaa|alt=
Moottorivaihtoehdot ovat 4,0-litrainen V6 (271 hv) ja 5,6-litrainen V8 (317 hv), joiden molempien yhteydessä on viisiportainen automaattivaihteisto ja takaveto.
Pyörätuolikoripallo kesäparalympialaisissa 2020
right|220px Pyörätuolikoripallossa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 16. kertaa. Ottelut pelattiin Musashino Forest Sport Plazalla 25. elokuuta – 5. syyskuuta 2021. Pyörätuolikoripallossa pelattiin miesten ja naisten turnaus. Miesten turnaukseen osallistui 12 ja naisten 10 joukkuetta. Yhteensä paralympialaisiin osallistui 264 koripalloilijaa. Miesten turnauksen voitti Yhdysvallat ja naisten Alankomaat.
Karsinnat
Isäntämaa Japanille myönnettiin automaattisesti paikat paralympialaisiin kummankin sukupuolen turnauksiin. Muut joukkueet määritettiin alueellisten mestaruusturnausten kautta. Mestaruusturnaukset pelattiin vuonna 2019. Euroopasta turnauksiin pääsi neljä, Afrikasta yksi, Amerikasta miehillä kolme ja naisilla kaksi sekä Aasiasta/Oseaniasta miehillä kolme ja naisilla kaksi joukkuetta.
EMI Classics
100px|right EMI Classics oli levymerkki suuren EMI-ryhmän alaisuudessa. Se perustettiin vuonna 1990 klassisen musiikin julkaisujen maakohtaisen uudelleenpakkauksen ja luetteloiden tarpeen vähentämiseksi. Emi Classics myytiin Warner Music Groupille ja sulautettiin Warner Classics -merkkiin vuonna 2013.
Klassisen musiikin levytyksiä julkaisi aiemmin eri maissa samanaikaisesti Angel Records, Seraphim Records, Odeon Recordsin, Columbia, HMV ja moni muu merkki, osaksi siitä syystä että kilpailijat omistivat oikeudet näihin nimiin tietyissä maissa. Nyttemmin nämä on siirretty EMI Classics -nimen alle tavaramerkkeihin liittyvien ongelmien välttämiseksi. Vain tietyn maan markkinoille tarkoitetut julkaisut saattavat edelleen tulla julkaistuksi vanhoilla merkeillä.
Suomalainen viulisti Linda Lampenius levytti EMI Classicsille vuonna 1999, jolloin albumi julkaistiin maailmanlaajuisesti.
Suunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2021
Suunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2021 järjestettiin 13.–16. toukokuuta Sveitsin Neuchâtelissa. Sekä miehet että naiset kilpailivat sprintissä ja pudotussprintissä, ja lisäksi ohjelmaan kuului sekajoukkueiden sprinttiviesti. Sveitsi voitti sprinttiviestin, Ruotsin Tove Alexandersson naisten sprintin ja pudotussprintin ja Emil Svensk miesten sprintin sekä Sveitsin Matthias Kyburz miesten pudotussprintin.
Cartignies
Cartignies on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 8 kilometriä Avesnes-sur-Helpen kaupungista lounaaseen.
Suunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2021
Euroopan-mestaruuskilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää Venäjällä, mutta kilpailut peruttiin rahoitusvaikeuksien vuoksi. Suunnistuksen vuoden 2021 maailmancupin ensimmäinen tapahtuma sai peruutuksen seurauksena myös EM-kilpailun aseman.
Cartignies
Historia
Cartignies mainitaan ensimmäisen kerran Kaarle Yksinkertaisen omaisuusluettelossa vuodelta 899.
Cartigniesin kirkko on rakennettu pääosin 1600-luvun jälkipuoliskolla. Kirkko paloi ensimmäisen kerran salaman iskusta vuonna 1826, ja toistamiseen toisen maailmansodan aikana vuonna 1940. Kunnan torilla oleva valurautainen musiikkikioski on rakennettu vuonna 1920. Kioskin ympärillä pidettiin kyläjuhlia, joissa muusikot kiipesivät kioskin lavalle soittamaan.
Lissabonin maanjäristys 1755
pienoiskuva|298px|Lissabonin maanjäristys 1755. Kuparikaiverrus tapahtumavuodelta.
Lissabonin maanjäristys tapahtui 1. marraskuuta 1755 Portugalin pääkaupungissa Lissabonissa. Järistyksen episentrumi oli Atlantin valtamerellä, noin 200 kilometriä Lissabonista lounaaseen.
Järistys tapahtui pyhäinpäivän aamuna noin klo 9.40. Suurin osa kaupunkilaisista oli järistyksen aikaan kirkoissa pyhäinpäivän aamumessussa, ja monet heistä joutuivat sortuvien kirkkorakennusten murskaamiksi. Pyhäinpäivän kunniaksi Lissabonin lukuisissa kirkoissa oli sytytettynä suuri määrä kynttilöitä, jotka sytyttivät maanjäristyksen jälkeen suuria tulipaloja. Tulipalot tuhosivat Lissabonin keskustan lähes kokonaan, ja Atlantilta hyökynyt tsunami täydensi tuhon.
Myös muita osia Portugalista tuhoutui. Erityisen pahasti järistys turmeli Algarven seutua Lissabonin eteläpuolella.
Abraham Achrenius julkaisi Lissabonin maanjäristyksestä kertovan kahdeksan arkkivirren kokoelman nimellä Siitä Hirmuisesta ja Surkiasta Maanjäristyxestä, Lisabonin Suuresa Pääkaupungisa Portugalin Waldakunnasa.
Cecil Coles
Cecil Frederick Gottlieb Coles (7. lokakuuta 1888 Tongland, Skotlanti – 26. huhtikuuta 1918 lähellä Sommea) oli brittiläinen säveltäjä. Hän opiskeli Edinburghin yliopistossa, London College of Musicissa ja Morley Collegessa; opintojensa aikana hän ystävystyi Gustav Holstin kanssa. Coles täydensi opintojaan Stuttgartissa, jossa hänet myös nimitettiin avustavaksi kapellimestariksi Stuttgartin oopperaan. Ensimmäisen maailmansodan syttymistä ennen hän joutui palaamaan Britanniaan, jossa hänet kirjattiin ulkomaanpalvelukseen. Vuodesta 1915 hän palveli sotilaana maailmansodassa Ranskassa.
Coles jatkoi sävellystyötään sodan aikana; tuotantoon kuulu muun muassa sotilaana sävelletty Behind the Lines -teos. Hän kuoli 29-vuotiaana pelastaessaan haavoittuneita ja tuli haudatuksi Crouyyn. Hänen tyttärensä Penny Catherine Coles – vasta vauva isänsä kuollessa – kokosi hänen jälkeensä jättämät käsikirjoitukset. Martyn Brabbinsin johtama BBC:n skotlantilainen sinfoniaorkesteri teki hänen töidensä levytyksen.
Coles oli vanhempiensa viidestä lapsesta toiseksi vanhin. Hänen äitinsä Margaret Neilson Coles (o.s. Blacklock) kuoli viimeisen synnytyksensä jälkeen. Isä Frederick Rhenius Coles puolestaan oli taidemaalari ja arkeologi. Cecil Coles meni naimisiin ja sai kaksi lasta – pojan ja tyttären.
White Dwarf
White Dwarf on Games Workshopin julkaisema lehti. Se käsittelee pääasiassa saman yrityksen valmistamien pöytäpelien maailmaa ja pelivälineitä. Lehdessä esitellään myös peliharrastajien töitä. Lehdessä esitellään ammattiharrastajien omia miniatyyrikokoelmia ja kilpailuja sekä vinkkejä. Vinkeissä kerrotaan miten miniatyyriarmeijaa voi värittää, koota tai muokata. Lisäksi lehden sivuilla esitellään Games Workshopin tuotteita. Lehti sopii vasta aloittaneille harrastajille, sillä se opettaa hyviä taktiikoita ja muita tärkeitä asioita, joita pelaaja tai keräilijä tarvitsee.
Swissairin lento 111
Swissairin lento 111 (MD-11) syöksyi mereen 2. syyskuuta 1998 ohjaamon tulipalon vuoksi, jolloin kaikki koneessa olleet 229 ihmistä saivat surmansa. Lennon 111 viimeinen pysähdys New Yorkin JFK:n kentällä kesti tunnin ennen lähtöä Geneveen, eikä konetta tuolloin tarkastettu teknisesti. Lentäjät kävivät vain nopeasti läpi tarkistuslistan ohjaamon laitteiden asetuksista, vaikka perinteisesti lentäjät tarkastelevat koneen tilaa ulkoa ja sisältä ennen lähtöä katsellen ja satunnaisesti koetellen rakenteita käsin. Ei kuitenkaan ole varmaa, että he olisivat voineet havaita mahdollisesti jo ennen lähtöä syttynyttä tulipaloa. Sen alkamispaikka oli ohjaamon takaseinä oikealla sivulla.
Onnettomuus
Tuhoon johtaneet tapahtumat saivat alkunsa pian lähdön jälkeen MD-11:n viihdejärjestelmän viallisista sähköjohdoista, joiden valokaaret kuumensivat ympäröiviä lämpöeristeitä. Lentokoneiden sähköjärjestelmissä on kolmivaiheinen 115/200 voltin vaihtojännite ja 400 hertsin taajuus. On mahdollista, että palo oli kytenyt useiden lentojen ajan ennen leviämistään kohtalokkaasti ohjaamon sisäkatossa. Lämpöeristeiden palaessa vaurioitui muita johtoja ja sähkölaitteita, mikä ilmeni avioniikan toimintahäiriöinä. Muutamia minuutteja myöhemmin MD-11:n sähköt katkesivat kokonaan, minkä seurauksena myös radioyhteydet menetettiin. Se pysäytti myös mustat laatikot.
Viimeinen radioyhteys koneeseen oli klo 21.25 paikallista aikaa. Sähkökatkon jälkeen lentäjät yrittivät vielä ohjata konetta mekaanisten varainstrumenttien avulla: MD-11:n ohjausjärjestelmä on hydraulinen ja saa käyttöpaineensa moottoreista. Silloin kuitenkin musta savu alkoi tupruta runsaana ohjaamossa vieden näkyvyyden kokonaan, joten lentäjät menettivät käsityksen koneen suunnasta ja asennosta. Kone syöksyi mereen klo 21.31 kallistuneena 110 astetta oikealle ja nokka 20 astetta alaspäin. Onnettomuustutkinnassa ilmeni, että tulipalo yltyi rajuksi sen saavutettua lentäjien varahappilaitteet.
Onnettomuuden jälkeen
pienoiskuva|Koneen hylyn kappaleita. Lennon 111 turma sai aikaan keskustelua tarpeesta kouluttaa ja varustaa lentokoneen henkilökunta sammuttamaan tulipalo lennon aikana, kun aikaisemmin ohjaajat koulutettiin vain palaamaan mahdollisimman nopeasti lentokentälle koneen evakuointia varten. Toisten mukaan tämä olisi turhaa, koska sitkeää lämpöeristeiden paloa on mahdotonta sammuttaa lennon aikana. Myös eristemateriaalien valintoihin kiinnitettiin huomiota, samoin sähköjärjestelmien sijoittelua muuteltiin, jotta niiden haavoittuvuus vähenisi.
Viihdejärjestelmän asennus sai tiukat turvallisuusmääräykset, koska epäilyjen mukaan Swissairin turmakoneen viihdejärjestelmässä käytetyt sähköjohdot olivat lentokoneeseen sopimattomia, eivätkä ne siksi kestäneet nopeita lämpötilan vaihteluja nousuissa ja laskuissa. Normaalissa rakennuskäytössä käytetyt sähköjohdot eivät kelpaa lentokoneisiin, joiden rungon pinta saattaa lentokentällä auringonpaisteessa lämmetä +60 °C:n lämpötilaan ja nousun aikana jäähtyä hetkessä -50 °C pakkasasteeseen.
Tomi Kyyrä
Tomi Kyyrä on suomalainen taloustieteilijä. Hän toimii tutkimusprofessorina ja tutkimusohjaajana Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa. Aiemmin Kyyrä on työskennellyt tutkijana Tilastokeskuksella, vierailevana tutkijana Aarhusin yliopistossa ja University College Londonissa sekä vanhempana tutkijana VATT:illa. Hän on erikoistunut sosiaaliturvan, työttömyyden ja varhaiseläkkeiden tutkimukseen. Kyyrä on IZA Institute of Labor Economics:in Research Fellow ja Helsingin yliopiston dosentti.
Swissairin lento 111
Onnettomuuden jälkeen
Tutkinnassa tärkeimmät lähteet olivat koneen palovaurioita kärsineiden sisustuksien tutkimus ja lennonjohdon ja lentäjien välisten keskusteluiden tutkimus sekä Swissairin teknisten asiakirjojen tutkimukset. Mustien laatikoiden pimeneminen vaikeutti merkittävästi onnettomuuden tutkintaa, minkä vuoksi esitettiin vaatimus, että niille piti tulevaisuudessa varmistaa koneen järjestelmistä riippumaton sähkön saanti. Tiedot koneen viimeisistä hetkistä perustuvat tutkaseurantaan ja koneen räjähdyksen aiheuttamiin seismisiin havaintoihin. Kanadan ilmailuturvallisuusviranomainen (Transportation Safety Board of Canada) julkisti alustavan raportin onnettumuudesta 30. elokuuta 2000 ja loppuraportin vasta vuonna 2003. Pian turman jälkeen pitkään talousvaikeuksista kärsinyt Swissair-yhtiö romahti täydellisesti. Yhtiön talousvaikeuksia on epäilty osasyyksi turmakoneen asiattomiin sähköasennuksiin.