cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vapaaehtoinen paluu
”Vapaaehtoinen paluu ja paluutuki Suomesta” -hanke 2013-2015
Vuonna 2013 IOM Helsinki aloitti Vapaaehtoisen paluun ja paluutuen Suomesta (VAPPS) -hankkeen Euroopan Paluurahaston ja Maahanmuuttoviraston tukemana. Tavoitteena on luoda toimivat puitteet vapaaehtoiselle paluulle Suomessa. Hanke tarjoaa yksilöllistä neuvontaa ja kiinnittää entistä enemmän huomiota paluun jälkeiseen aikaan, tukitoimiin ja mahdollisuuksien parantamiseen paluutuen avulla. Palaajille myönnettävä rahallinen paluutuki on yleensä 200-1500 euroa. Yhä useammalle voidaan myöntää tuki hyödykkeenä (kuten koulutustuen tai yrityksen perustamiseen tarvittavien tarvikkeiden ja työkalujen muodossa). Haavoittuviin ryhmiin kuuluvia palaajia (mm. lapset, vanhukset, sairaat, yksinhuoltajaperheet, ihmiskaupan uhrit sekä muut erityisryhmät) voidaan tukea mm. yksilöllisten uudelleenkotoutumissuunnitelmien ja korotetun paluutuen avulla. Vapaaehtoisen paluun hankkeen tukemana Suomesta voivat palata muut kuin EU-kansalaiset
Vapaaehtoisen paluun ja paluutuen Suomesta (VAPPS) -hanke loppui 30.6.2015. Heinäkuussa 2015 astuivat voimaan lakimuutokset, joiden perusteella vastaanottokeskukset tai Maahanmuuttovirasto voivat myöntää tietyille kohderyhmille vapaaehtoisen paluun tukea.
Kontrolloija (sarjakuvahahmo)
Kontrolloija on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto, oikealta nimeltään Basil Sandhurst. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen Iron Man -lehden numerossa 12 vuonna 1969. Kontrolloijan loivat Archie Goodwin ja George Tuska. Kontrolloija on pääasiallisesti Rautamiehen vihollinen.
Suomessa Kontrolloija esiintyi ensimmäisen kerran Mega-Marvel-lehden numerossa 6 vuonna 2001.
Historia
Basil Sandhurst syntyi Mainessa ja osoitti jo varhain muiden manipuloimiseen taipuvia ominaisuuksia. Myöhemmin tiedemiehenä toimiessaan hän kieltäytyi kunnioittamasta tieteentekemisen eettisiä periaatteita ja halusi kokeilla yhä radikaalimpia keinoja ihmisten mielenhallinnan kehittämisessä.
Sandhurst raivosi turhautuneena ja hänen veljensä Vincent yritti rauhoitella tätä. Yritys sai aikaan tahattoman räjähdyksen, joka rampautti Basilin. Vincent rakensi syyllisyyden raastamana veljelleen täysautomaattisen laboratorion, jossa Basil rakensi itselleen erikoisvahvan tukihaarniskan.
Haarniska oli nerokas ja sen avulla Basil kykeni imemään lähellään olevien ihmisten henkistä energiaa itseensä. Hän nimesi itsensä Kontrolloijaksi ja suunnitteli orjuuttavansa koko New Yorkin. Rautamies kuitenkin esti suunnitelman ja Kontrolloija joutui vankilaan.
Kuukausia myöhemmin Thanos iski vankilaan vapauttaen Kontrolloijan ja tarjoten tälle ulkoavaruudesta peräisin olevaa korkeateknologiaa. Thanos lupasi Kontrolloijalle maapallon herruuden ja parivaljakko ryhtyi vangitsemaan tusinoittain vankeja, joista uuttaa henkistä energiaa.
Kontrolloija kuitenkin ylimieliseksi ja vaaransi Thanoksen suunnitelmat. Epäonnistuessaan Kapteeni Ihmeen tuhoamisessa, Thanos jätti suunnitelmansa sikseen ja Kontrolloijan kuolemaan. Kontrolloija ei kuitenkaan kuollut ja hän perusti Justin Hammerin varastaman teknologian avulla ympärilleen kultin. Rautamies kuitenkin esti jälleen Kontrolloijan suunnitelmat ja passitti tämän vankilaan.
Kontrolloija kuitenkin pakeni vankilasta hyökäten Kostajia ja Vuokrasankareita vastaan. Hävittyään tämänkin taistelun, tympääntynyt Kontrolloija perusti oman klinikan, joka tarjosi rentoutuskeinoja uupuneille liikemiehille.
Palattuaan Lautalle (superrikollisten vankila), Kontrolloija pakeni jälleen lukuisten muiden vankien mukana. Myöhemmin Kontrolloija kuitenkin joutui kahnauksiin Kostajien kanssa yhdessä U-Foesien kanssa ja vangittiin jälleen.
Voimat ja varusteet
Uransa aikana Kontrolloija on käyttänyt myös monia muita nerokkaita keksintöjä, kuten tyrmäyskaasua ja rakettimoottorisaappaitaan.
Televisio
Kontrolloija esiintyy Rautamiehen vastustajana 1990-luvun Rautamies-animaatiosarjassa. Jaksossa hänen Orjalevynsä teknologia perustui Starkin kehittelemään tekniikkaan ja niiden avulla hän kykeni myös hallitsemaan mentaalisesti Rautamiehen haarniskaa.
Chełmnon tuhoamisleiri
Chełmnon tuhoamisleiri oli natsi-Saksan aikainen tuhoamisleiri, joka sijaitsi Chełmno nad Neremin kylässä Länsi-Puolassa noin 70 kilometriä Łódźista länteen. Leirin toiminta alkoi 7. joulukuuta 1941, jolloin ensimmäisenä komendanttina oli Herbert Lange. Leiri oli ensimmäinen sellainen pysyvä leiri, jossa juutalaisia massamurhattiin myrkkykaasun avulla. Aluksi leirillä oli käytössä kolme kaasukuorma-autoa, joihin jokaiseen mahtui noin 50–70 ihmistä kaasutettavaksi hiilimonoksidilla. Tarkoituksena oli surmata Posenin provinssin, Łódźin gheton ja lähiympäristön juutalaiset. Seuraavina vuosina leirillä surmattiin ainakin 152 000 ihmistä (joidenkin lähteiden mukaan 360 000), juutalaisten lisäksi puolalaisia, venäläisiä sotavankeja ja romaneja. Vain kahden ihmisen tiedetään selvinneen hengissä Chełmnon tuhoamisleiriltä
Kuljetukset Chełmnoon loppuivat ja sen polttouuni räjäytettiin maalis–huhtikuussa 1943, koska läheisellä Warthegaun alueella ei enää elänyt juurikaan juutalaisia. Helmikuussa 1944 se avattiin uudelleen Łódźin gheton loppujen asukkaiden tuhoamiseksi. Syksyllä 1944 saksalaiset pakottivat jäljelle jääneet juutalaisvangit tuhoamaan todisteet joukkomurhasta. Saksalaiset jättivät leirin 17. tammikuuta 1945 yöllä puna-armeijan lähestyessä aluetta. Sitä ennen kaikki jäljellä olevat vangit oli ammuttu.
Lähteet
52.1575°N, 18.72861°W
Tony Hawk’s Pro Skater 3
Tony Hawk’s Pro Skater 3 on Neversoftin kehittämä ja Activisionin julkaisema rullalautailuaiheinen urheilupeli. Peli on julkaistu vuonna GameCubelle, Mac OS X:lle, Nintendo 64:lle, PlayStationille, PlayStation 2:lle, Windowsille ja Xboxille.
Peli kuuluu Tony Hawk’s -pelisarjaan.
Peli oli vuonna 2001 ensimmäinen PlayStation 2 -peli, joka tuki moninpeliä Internetin kautta. Peli oli viimeinen Yhdysvalloissa Nintendo 64:lle julkaistu peli.
Pelaaminen
Pelin yksinpeli sisältää uramoodi, jossa pelaaja etenee kentästä kenttään suorittaen tehtäviä. Jokaisessa kentässä on mahdollista suorittaa yhdeksän tehtävää, joista jokaisesta saa yhden etenemispisteen. Uudet kentät avautuvat, kun vaadittava pistemäärä täyttyy. Lisäksi yksinpeli sisältää Single Sessionin (kahden minuutin yksittäissession) sekä Free Skaten (täysin vapaata skeittailua ilman aikarajaa).
Jokaisessa kentässä on kolme eri pistetavoitetta, High score-, Pro score- ja Sick score -tavoitteet. Tämän lisäksi kentistä löytyy SKATE -kirjainten ja Hidden tapen metsästystä. Loput tehtävistä ovat yleensä jonkin spotin vetämistä tietyn tempun kera, taikka erilaisten objektien keräilyä (kuten Suburbiassa kurpitsojen rikkominen, Los Angelesissa pallojen vapauttaminen yms.).
Rio, Skater Island ja Tokio ovat turnauskenttiä, joissa tehtävien suorittamisen sijasta järjestetään pienimuotoinen kilpailu. Pelaajan tulee sijoittua kolmen kärkeen turnauksessa, jotta uusi kenttä avautuu pelattavaksi. Jos pelaaja onnistuu sijoittautumaan jokaisessa kilpailussa ykköseksi kultamitalisijoitukselle, pelaaja palkitaan loppuvideolla, jossa näytetään pelattavan hahmon erilaisia skeittiklippejä. Jokaisella pelihahmolla on erilainen loppuvideo.
Pelin voittamiseksi on kaikkien kenttien kaikki tehtävät suoritettava jokaisella pelihahmolla.
Moninpelin pelimuodot ovat temppukisa, lipunryöstö, taginmaalauskilpailu ja deathmatch.
Myös muutamia tehtäviä on otettu pois, esimerkiksi lentokentällä olisi ollut terrorismiin liittyviä tehtäviä, mutta ne otettiin pois Syyskuun 11. päivän iskujen takia. Kuitenkin äänitiedosto 'terror_theme' löytyy PC-pelin tiedostoista, ja Los Angelesissakin yhdessä tehtävässä pelaaja voi saada aikaan maanjäristyksen neljää tiettyä railia grindaamalla.
Peli esitteli uuden ”revert”-tempun, joilla ramppitemppuja voi ketjuttaa muiden temppujen yhteyteen. Pelin kentissä esiintyi ensimmäistä kertaa sponsoreiden mainoksia.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi täydet 10/10 pistettä.
Palkinnot
Peli sai vuoden 2001 E3-messujen Game Critics Awards -palkinnon parhaana urheilupelinä.
Myynti
Peliä myytiin 3,95 miljoonaa kappaletta, joista 1,51 miljoonaa Euroopassa.
Janne Happonen
Janne Mikael Happonen (s. 18. kesäkuuta 1984 Kuopio) on suomalainen entinen mäkihyppääjä. Hän edusti Puijon Hiihtoseuraa. Häntä valmensivat Janne Väätäinen ja Jarkko Saapunki.
Kaudella 2005–2006 Happonen voitti hopeaa joukkuekilpailussa sekä Torinon olympialaisissa että lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa Kulmissa. Torinon jälkeen hän saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Salpausselän kisoissa Lahdessa. Lahdesta alkaneen Nordic Tournamentin loppupisteissä Happonen oli kolmas. Kauden viimeisessä osakilpailussa Planican lentomäessä Happonen otti uransa toisen osakilpailuvoiton. Kauden 2005–2006 maailmancupin kokonaispisteissä hän oli neljästoista.
Kesällä 2008 Happonen loukkaantui vakavasti Saksan Klingenthalin muovimäestä hypätessään. Hänen hyppykenkänsä pohja repesi irti ja sen jälkeen suksi katosi alta. Pahin vamma oli murtunut reisiluu, eikä tapauksen jälkeen tiedetty, pystyisikö mies enää urheilemaan. Noin vuotta myöhemmin hän kuitenkin pääsi takaisin mäkeen ja kiersi kaudella 2009–2010 jälleen kisoja. Kauden loppupisteissä hän sijoittui 49:nneksi. Planican lentomäen MM-kilpailuissa Happonen oli mukana Suomen pronssijoukkueessa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 15:nneksi. Happonen loukkasi polvensa pahasti kesällä 2010. Loukkaantumisien jälkeen Happonen hyppäsi ensimmäistä kertaa lähes vuoteen maailmancupissa 30.1.2011 sijoittuen heti kahdeksanneksi Willingenissä. Hänen pisin hyppynsä on kantanut 240 metriä (SE), jonka hän hyppäsi Vikersundissa 13. helmikuuta 2011. Happonen valittiin Oslon MM-kilpailuihin 2011, jossa hän ei kuitenkaan kilpaillut kertaakaan ja palasi kesken kisojen Suomeen loukattuaan polvensa harjoituksissa. Lentomäen MM-kilpailuissa Vikersundissa 2012 hän oli viidestoista. Kauden 2012-2013 Happonen aloitti olemalla Lillehammerin normaalimäessä 22. Seuraavana päivänä suurmäen karsinnassa Happonen hyppäsi 135 metriä, loukkasi alastulossa jalkansa ja kaatui hyppynsä. Happonen joutui jättämään kauden kesken loukkaantumisen vuoksi jo neljättä kertaa urallaan.
Westerbork
Westerbork on kylä Alankomaiden koillisosassa Drenthen provinssissa, Midden-Drenthen kunnassa. Paikkakunta tunnetaan erityisesti 10 km sen pohjoispuolella sijainneesta natsien keskitysleiristä Kamp Westerbork.
Kamp Westerborkin historia
Alankomaiden hallitus perusti Westerborkin leirin lokakuussa 1939 juutalaisia pakolaisia varten. Pakolaiset tulivat pääasiassa Saksasta, mutta heitä saapui myös Itävallasta, Tšekkoslovakiasta ja Puolasta paettuaan kansallissosialistien harjoittamaa juutalaisvainoa. Saksan miehitettyä maan keväällä 1940 paikka toimi vuodet 1942–1944 hollanninjuutalaisten kokoamisleirinä, josta heidät lähetettiin tavarajunilla eteenpäin itään tuhoamisleireille kuten Auschwitz, Bergen-Belsen, Sobibor ja Theresienstadt. Kaikkiaan saksalaiset kuljettivat leiriltä 97 776 juutalaista (toisten lähteiden mukaan 107 000) 93:lla tavarajunalla. Leirille joutuneista vain 5 000:n kerrotaan jääneen henkiin. Leirille tuotiin myös 400 romania sekä sodan loppuvaiheissa 400 vastarintaliikkeessä toiminutta naista. Leirin päällikkönä toimi Erich Deppner.
Anne Frank perheineen kuljetettiin ensimmäisessä kolmesta viimeisestä junasta Auschwitziin 2. syyskuuta, 1944. Sinne he saapuivat kolme päivää myöhemmin. thumb|250px|Keskitysleirin uhrien muistomerkki. Jokainen kivi edustaa keskitysleirillä kuollutta. Kanadalaiset joukot vapauttivat Westerborkin leirin viimeiset 876 asukasta 12. huhtikuuta 1945.
Sodan päätyttyä leirillä pidettiin vankeina henkilöitä, joita syytettiin myötämielisyydestä natseille. Tämän jälkeen leirille majoitettiin Alankomaiden Itä-Intiasta (nykyisestä Indonesiasta) paenneita hollantilaisia. Myöhemmin leirille annettiin nimeksi Kamp Schattenberg ja sinne majoitettiin Molukeilta saapuneita pakolaisia.
Vuonna 1969] alueelle asennettiin Westerbork Synthesis Radio Telescope (WSRT). Varsinainen leiri hävitettiin 1971. Nykyään leirin alueella on museo (perustettu 1983) ja muistomerkkejä sodanaikaisten tapahtumien ja uhrien muistoksi.
Wooden Box
Wooden Box on suomalainen laulaja Tommi Salmelan debyyttialbumi, joka julkaistiin 26. kesäkuuta 2020. Albumilta julkaistiin singlet ”Together”, ”Demon Alcohol” sekä ”Wooden Box”.
Kappaleet
== Kokoonpano ==
Johannes XVIII
Paavi Johannes XVIII (k. 1009) hallitsi 25. joulukuuta 1003 – heinä-elokuulle 1009. Hänen oikea nimensä oli Giovanni Fasano. Hänet oli nostanut valtaan Johannes Crescentius III, joka oli vaikutusvaltaisen, Roomaa hallinneen suvun päämies. Hänen aikakautenaan käytiin monia sotia ja Rooma kärsi kulkutaudeista. Virassaan hän keskittyi kirkollisen hallinnon yksityiskohtiin.
Lopulta Johannes XVIII irtisanoutui virastaan ja vetäytyi luostariin, missä hän piakkoin kuoli.
Rottenburg am Neckar
pienoiskuva|250px|Rottenburgin sijainti Tübingenin piirikunnassa
Rottenburg am Neckar on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa lounaisessa Saksassa. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Stuttgartista lounaaseen. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 44 360 asukasta.
Rottenburg on Rottenburg-Stuttgartin roomalaiskatolisen hiippakunnan pääkaupunki.
Maantiede
Rottenburg sijaitsee Neckar-joen laaksossa Schönbuchin luonnonpuiston ja matalahkon Rammert-vuoriston välissä. Tübingenin keskusta sijaitsee kymmenisen kilometriä Rottenburgin keskustasta koilliseen.
Rottenburgin kaupunginosat ovat Rottenburg (Kernstadt), Bad Niedernau, Baisingen, Bieringen, Dettingen, Eckenweiler, Ergenzingen, Frommenhausen, Hailfingen, Hemmendorf, Kiebingen, Obernau, Oberndorf, Schwalldorf, Seebronn, Weiler, Wendelsheim ja Wurmlingen. Ensin mainittua lukuun ottamatta kaupunginosat ovat entisiä maalaiskuntia.
Kaudella 1961–1990 Rottenburgin keskilämpötila oli 8,3 °C ja vuotuinen sademäärä 795 mm.
Historia
Rottenburg am Neckar on Baden-Württembergin vanhimpia asuinpaikkoja. Alueella asuttiin jo neoliittisella kaudella ja edelleen kelttiläisellä ja roomalaisella kaudella. Keltit kutsuivat paikkakuntaa nimellä Sumelocenna. Roomalaisvallan aikana ajanlaskun ensimmäisinä vuosisatoina paikkakunnasta kehittyi alueensa merkittävä keskus. Roomalaiset väistyivät alemannien tieltä 200-luvulla. Nykyisen Rottenburgin tarkkaa perustamisvuotta ei tiedetä, mutta 1200-luvun lopulta on maininta Rotenburgin uudesta kaupungista (nova civitas). Sata vuotta myöhemmin kaupunki myytiin Habsburgin suvulle. 1400-luvulla prinsessa Mechthild von der Pfalz nosti Rottenburgin kukoistukseen. 1500-luvulla Rottenburgin vaiheita värittivät talonpoikaissota ja uskonpuhdistus. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana kaupunki kärsi ruttoepidemiasta ja etenkin vuoden 1644 suuresta tulipalosta. Uskonpuhdistuksen seurauksena Rottenburg säilyi katolisena kaupunkina, viereinen Tübingen puolestaan kääntyi luterilaisuuteen.
Uskonto määritti Rottenburgin elämänmenoa 1600- ja 1700-luvuilla. Katoliset luostarit eivät tahdittaneet ainoastaan hengellistä kulttuuria, vaan ne olivat myös merkittäviä talousvaikuttajia. Napoleonin sotien myötä Rottenburg liitettiin uuteen Württembergin kuningaskuntaan 1806. Teollistuminen alkoi 1800-luvun lopulla ja sitä avitti kaupungin liittäminen rautatieverkkoon 1861. Kuntaliitoksissa 1970-luvulla Rottenburgiin liitettiin suuri määrä ympäröiviä maalaiskuntia.
Rottenburgin museoita ovat muun muassa Diözesanmuseum Rottenburg ja Sumelocenna-Museum. Kaupungin maamerkki on St. Martinin tuomiokirkon torni.
Talous ja liikenne
Rottenburgin suuria työnantajia ovat teollisuusyritysten ohella julkinen sektori ja kirkko. Paikkakunnan yrityksiä on muun muassa älykotiratkaisuihin erikoistunut Somfy Feinmechanik und Elektrotechnik GmbH ja aurinkoenergiaan erikoistunut Hartmann Energietechnik GmbH. Rottenburgissa toimii myös kirjankustantamo Kopp Verlag, joka julkaisee valtavirrasta poikkeavia teoksia, joiden teemoina ovat muun muassa muinaiset astronautit ja keksitty keskiaika sekä muut pseudotieteenä pidetyt aiheet.
Viininviljelyllä on pitkät perinteet Rottenburgin alueella. Kaupunki kuuluu Württembergin viininviljelyalueeseen.
Baden-Württembergin halki lounaasta koilliseen kulkeva moottoritie Bundesautobahn 81 (BAB 81) on tieliikenteen keskeinen väylä. BAB 81 ja Baden-Württembergin halki lännestä itään kulkeva Bundesstraße 28 risteävät Rottenburgissa.
Oppilaitokset
Rottenburgissa toimii muun muassa metsätalouden oppilaitos Hochschule für Forstwirtschaft Rottenburg ja musiikkiakatemia Katholische Hochschule für Kirchenmusik Rottenburg.
Muuta
Saksassa on myös kaksi muuta Rotenburg-nimistä kaupunkia:
Albinot Bekaj
Albinot Bekaj (s. 27. helmikuuta 1993) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Smolenskin alue
Smolenskin alue on hallinnollinen alue Venäjän länsirajalla Itä-Euroopassa. Se rajoittuu pohjoisessa Tverin alueeseen, koillisessa Moskovan alueeseen, idässä Kalugan alueeseen, kaakossa Brjanskin alueeseen, lounaassa ja lännessä Valko-Venäjän Mahiljoun ja Vitsebskin alueeseen ja sekä luoteessa Pihkovan alueseen. Smolenskin alue kattaa 49 800 km². Tämä vastaa noin 0,3 % koko Venäjän pinta-alasta.
Historia
Smolensk mainitaan ensi kerran kirjallisissa lähteissä vuonna 865. Smolensk ympäristöineen muodosti itsenäisen ruhtinaskunnan 1100-luvulta lähtien aina vuoteen 1403 asti, jolloin Liettua valtasi sen. Venäjä valtasi alueen 1514 ja piti sitä hallussaan vuoteen 1611, jolloin alue liitettiin Puolaan. Venäjä valtasi alueen uudelleen 1654. Toisessa maailmansodassa alue oli Saksan miehittämä 1941–1944.
Maantiede ja ilmasto
Smolenskin alue kuuluu osaltaan Valdain ylänköön ja on keskeistä Länsi-Venäjän vedenjakaja-aluetta. 60 % Smolenskin alueesta kuuluu Mustaanmereen laskevan Dneprin vesistöön, joka joki ja kaksi sen keskeistä sivuhaaraa (Sož ja Desna) saa alkunsa alueelta. Toisaalta noin 25 % pinta-alasta kuuluu Smolenskin alueen luoteisosan kautta Itämereen laskevan Väinäjoen vesistöön. Kolmanneksi alueen itäosa on Kaspianmerelle johtavan valtavirta Volgan vesistöä. Esimerkiksi Tverin alueen Zubtsovissa Volgaan liittyvän Vazuza-joen tekoallas peittää osia Smolenskin alueen koillisosista. Etelämpänä virtaava Ugra-joki on puolestaan yksi keskeisiä Volgan Oka-sivujoen haaroja.
Ilmasto on kohtalaisen mantereinen: kesät ovat melko lämpimiä (Smolenskin heinäkuun keskilämpötila 17–18 °C) ja talvet kylmiä (tammikuun keskilämpötila −8,5 °C). Keskimääräinen sademäärä on 530–630 mm vuodessa.
Väestö
Smolenskin alueen asukasluvun arvioitiin olevan vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 985 4831, josta 72,7 % (eli 716 299) oli kaupunkilaisia (kaupunkien ja kaupunkimaisten taajamien asukkaita) ja 27,3 % (269 238) maaseudun asukkaita. Alueen väestö oli vähentynyt noin 5 % vuoden 2005 alkuun verrattuna – tuolloin asukkaita oli ollut 1 019 000.
Uskonto
Vuonna 2012 julkaistun laajan, Venäjän väestön uskonnollista vakaumusta kartoittaneen Arena-tutkimuksen mukaan Pihkovan alueen väestö jakautui uskonnollisen vakaumuksensa perusteella seuraavasti:
Smolenskin alueella Moskovan patriarkan alaiseen ortodoksisen kirkkoon kertoi kuuluvansa selvästi harvempi kuin Venäjällä keskimääräin (41 %). Toisaalta jumalaan tai muuhun ylempään voimaan uskovia, mutta uskontoa harjoittamattomia oli alueella selvästi maan keskimääräistä tasoa (25 %) enemmän.
Hallinto ja suurimmat kaupungit
thumb|right|Smolenskin alueen hallinnollinen jako. thumb|Venäjän presidentti [[Dmitri Medvedev|Medvedev ja Smolenskin alueen kuvernööri keskustelemassa.]] Smolenskin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Smolensk. Hallinnollisesti alue on jaettu 25 piiriin ja kahteen kaupunkialueeseen (Smolensk ja Desnogorsk). Paikallishallinnon johdossa ovat kuvernööri ja alueduuma.
Smolenskin alueella on yhteensä yksitoista yli 10 000 asukkaan kaupunkia tai kaupunkityyppistä taajamaa. Näiden asukasluku selviää oheisesta taulukosta. Alueella on lisäksi viisi pienempää kaupunkia. Näiden kaikkien sijainti käy ilmi oheisesta kartasta. Kartassa hallinnollisesti suoraan Smolenskin alueen alaisuudessa olevat kaupungit on esitetty vahvennettuna; muut taajamat ovat piirihallinnon alaisia:
Lähde vuoden 2010 väkiluvulle:
Talous
thumb|right|[[Smolenskin rautatieasema.]] thumb|left|[[Smolenskin ydinvoimalaitos|Smolenskin ydinvoimala Desnogorskissa.]]
Smolenskin alue tuotti vuonna 2010 yhteensä osuuden eli  koko Venäjän bruttokansantuotteesta. Jokaisen alueen asukkaan osuus BKT:stä oli keskimäärin eli noin  tuona vuonna. Tämä oli Venäjän keskiarvosta ( eli  henkeä kohti vuodessa).
Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, kemian-, kevyt- ja elintarviketeollisuus. Lisäksi on kivihiilen ja turpeen tuotantoa. Maatalous tuottaa viljaa, pellavaa, perunoita ja vihanneksia sekä lihaa ja maitoa.
Alueelta on rautatieyhteys Valko-Venäjälle ja Moskovaan.
Luettelo Albanian kansallispuistoista
Albaniassa on kaksi tiukasti suojeltua aluetta (IUCN:n luokka 1a) ja neljätoista kansallispuistoa (IUCN:n luokka 2).
{| class="wikitable" width="100%" ! colspan=7|
Tiukasti suojellut alueet
! colspan=7|
Avopelit
Avopelit ovat shakissa avauksia, joissa pelataan 1.e4 e5. Avopeleissä on yleensä enemmän tilaa upseerien kehitykselle kuin siirrolla 1.d4 alkavissa suljetuissa avauksissa. Pelejä, joissa musta ei vastaa valkoisen siirtoon 1.e4 siirrolla 1...e5, vaan esimerkiksi 1...e6 (ranskalainen puolustus) tai 1...c5 (sisilialainen puolustus), sanotaan puoliavoimiksi peleiksi.
Valkean suosituimman avaussiirron 1.e4 (kuningassotilaan kahden askeleen siirron) vahvuutena on, että sillä kontrolloidaan suoraan keskustaa ja mahdollistetaan samalla kahden upseerin (daamin ja lähetin) liikkuminen. Vanhimmat shakkiavaukset, esimerkiksi espanjalainen peli ovat juuri e4-alkuisia. Siirron haittapuolena on, että siirtyvä sotilas on suojaamattomassa ruudussa ja myös ruudut d4 ja f4 heikentyvät.
Suosituin toinen avopelisiirto valkoiselle on 2. Rf3, joka hyökkää mustan sotilaan kimppuun, valmistelee kuningaspuolen linnoitusta ja tukee valkoisen mahdollista sotilassiirtoa d4. Mustan vastaus 2 ...Rc6 johtaa yleensä:
Jos musta haluaa pitäytyä symmetriassa ja tehdä vastahyökkäyksen siirrolla 2...Rf6, tuloksena on venäläinen peli. Philidorin puolustus 2...d6 on vähemmän pelattu nykyään, koska se antaa valkoiselle helpon tilaedun, samalla kun mustan asema on ahdas ja passiivinen, vaikkakin solidi. Muita vastauksia siirtoon 2.Rf3 nähdään huipputasolla ani harvoin.
Suosituimmat vaihtoehdot valkoisen siirtoon 2. Rf3 ovat:
Näillä avauksilla on keskenään joitain yhtäläisyyksiä ja erityisesti lähettipeli usein muuntuu wieniläisen pelin muunnelmaksi. Kuningasgambiitti oli erityisen suosittu 1800-luvulla. Valkoinen uhraa siinä sotilaan kehittääkseen nopeasti upseerinsa ja saadakseen mustan e-sotilaan pois keskustasta. Myös wieniläisessä pelissä hyökätään usein mustan keskustaan siirrolla f2-f4.
Keskuspelissä (2.d4) valkoinen avaa välittömästi keskustan, mutta jos musta pelaa 2...exd4, valkoisen pitää pelata varhainen daamisiirto 3.Dxd4 saadakseen sotilas takaisin. Vaihtoehtona on myös uhrata yksi tai kaksi sotilasta, kuten esimerkiksi tanskalaisessa gambiitissa.
Aikaiset daamisiirrot Parhamin hyökkäyksessä näyttävät amatöörimäisiltä, mutta esimerkiksi yhdysvaltalainen suurmestari Hikaru Nakamura on pelannut sitä muutaman kerran turnaustilanteessa. Portugalilainen avaus, Alapinin avaus, Konstantinopolskin avaus ja käänteinen unkarilainen avaus ovat harvinaisempia valkoisen avausyrityksiä.
Puolustuksista Damianon puolustus on heikko – elefanttigambiitti ja latvialainen gambiitti sisältävät omat riskinsä. Philidorin puolustus on solidi mutta passiivinen puolustus mustalle. Valkoinen saa siinä helposti tilaedun ja siksi sitä käytetäänkin huipputasolla harvoin.
Muunnelmat
Esimerkkejä avopeleistä:
Eddie Cochran
Ray Edward ”Eddie” Cochran (3. lokakuuta 1938 Albert Lea, Minnesota, Yhdysvallat – 17. huhtikuuta 1960) oli yhdysvaltalainen rockabilly-muusikko ja multi-instrumentalisti. Hänellä oli suuri merkitys 1950-luvun lopun ja 1960-luvun alun populaarimusiikkiin. Elvis Presleyn tiedetään sanoneen, että Cochran oli ainoa, joka olisi voinut viedä häneltä rock and rollin kuninkuuden.
Kitarat
Kun Cochran soitti Hank Cochranin kanssa, hän soitti Gibsonin puoliakustista kitaraa. Tässä kitarassa oli Gibsonin P-90-mikrofonit, joita on nimitetty koirankorvamikrofoneiksi niiden muodon takia.
Myöhemmin Cochran siirtyi käyttämään Gretschin valmistamaa 6120-kitaramallia, jota hän oli muokannut siten, että oli vaihtanut kaulamikrofonin P-90 -mikrofoniin, asentanut kullatut metalliosat ja läpinäkyvän pleksin. Cochran kertoi että P-90 -mikrofoni on ulostuloltaan voimakkaampi ja soundiltaan tummempi verrattuna alkuperäiseen DeArmondin mikrofoniin.
Lisäksi Cochran käytti akustisia kitaroita.
Soolomenestys
Vuonna 1956 Boris Petroff pyysi Cochranilta, voisiko hän esiintyä komedisessa musikaalielokuvassa The Girl Can't Help It. Cochran suostui ja lauloi "Twenty Flight Rock" -kappaleen elokuvassa. Vuonna 1957 häneltä ilmestyi ensimmäinen menestyskappale, John D. Loudermilkin kirjoittama "Sittin' in the Balcony". Se oli yksi harvoista hänen nauhoittamistaan kappaleista, joka ei ollut hänen itsensä kirjoittama.
Vuoden 1932 talviolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1932 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 17 eri maasta, jotka kilpailivat 14 eri tapahtumassa. Eniten olympiavoittoja saavuttivat isäntämaa Yhdysvaltain urheilijat.
Carlo Caproli
Carlo Caproli (1615/1620 Rooma – 1692/1695 Rooma) oli italialainen säveltäjä, viulisti ja urkuri. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa useita kantaatteja, joista varhaisimmat hän sävelsi 1640-luvun alussa, jolloin hän toimi urkurina Roomassa. Caproli toimi vuosina 1649–1661 paikallisen orkesterin viulistina ja vuosina 1661–1670 myös ensiviulistina. Caproli sai elinaikanaan kutsumanimen ”del violino”.
Eddie Cochran
Soolomenestys
Hänen ehkä tunnetuin kappaleensa oli "Summertime Blues", jonka hän kirjoitti yhdessä Jerry Capehartin kanssa. Kappaleella oli suuri merkitys musiikkiin 1950-luvun lopulla sekä sanoituksellisesti että musiikillisesti.
Kuolema
Taksia kuljettanut George Martin joutui vankilaan puoleksi vuodeksi. Lisäksi hänelle annettiin varoitus vaarallisesta ajamisesta, 50 punnan sakot ja sen lisäksi hän menetti ajolupansa 15 vuodeksi.
Postuumit julkaisut ja kunnianosoitukset
Vuonna 1987 Cochran hyväksyttiin Rock and Roll Hall of Fameen. Myöhemmin hänet valittiin vuonna 1997 perustettuun Rockabilly Hall of Fameen.
Norma Jean
Norma Jean tarkoittaa seuraavia:
Talli (täsmennyssivu)
Talli voi tarkoittaa seuraavia:
Pohjanmerikarhu
Pohjanmerikarhu eli beringinhylje (Callorhinus ursinus) on korvahylkeisiin kuuluva Tyynenmeren pohjoisosissa elävä nisäkäslaji. Pohjanmerikarhulla on hyvin huomattava sukupuolidimorfismi; aikuiset urokset ovat nimittäin 30–40 % pidempiä ja yli 4,5 kertaa painavampia kuin aikuiset naaraat.
Pyyttämö
Pyyttämö on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Rengon kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 28 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jonne tulee tie valtatien 10 levähdyspaikalta. Levähdyspaikalla on myös kioski.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajärven alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,1 metriä mpy. Järveen on johdettu muutama soistuneen metsän kuivatusoja. Etelässä sijaitsevasta Vesajärvestä tulee sen eteläpäähän laskujoki. Pyyttämön laskujoki on nimeltään Vesajoki ja se laskee kolmen kilometrin päähän Alajärven etelärantaan.
Too Mean to Die
Too Mean to Die on Acceptin kuudestoista studioalbumi, joka julkaistiin 29. tammikuuta 2021.
Albumin nimikkokappale ”Too Mean To Die” julkaistiin 6.11.2020. Albumin julkaisupäivää siirrettiin koronan takia, ja alkuperäisenä jullkaisupäivänä 5. tammikuuta 2021 julkaistiin ainoastaan albumin avauskappale "Zombie Apocalypse". Albumi julkaistiin 29.1.2021.
Courbet-luokka (ironclad)
Courbet-luokka oli Ranskan laivaston kahden vuoden 1872 laivasto-ohjelmaan kuuluneen aluksen muodostama ironclad-taistelulaivaluokka.
Sylvester II
Hän oli tuottelias oppinut ja välitti arabien tietoa aritmetiikasta ja astronomiasta Eurooppaan.
Elämä
Gerbert syntyi noin vuonna 945 Ranskassa Aurillacin seudulla Auvergnen maakunnassa. Vuoden 963 tienoilla hän meni Pyhän Geraldin luostariin Aurillacissa. Vuonna 967 Barcelonan kreivi Borrell vieraili luostarissa, ja luostarin apotti pyysi kreiviä ottamaan Gerbertin mukaansa Kataloniaan, jossa nuorukainen voisi opiskella quadriviumin oppijaksoa eli mm. matematiikkaa. Seuraavina vuosina Gerbert opiskeli Santa Maria de Ripollin benediktiiniluostarissa kristittyjen hallitsemassa Kataloniassa. On luultavaa, että Gerbert tuolloin tuli myös tekemisiin Corbobassa ja Sevillassa vaikuttaneiden islamilaisten oppineiden kanssa.
Vuonna 970 kreivi Borrell teki pyhiinvaellusmatkan Roomaan ja otti Gerbertin mukaansa. Roomassa Gerbert tapasi paavi Johannes XIII:n ja keisari Otto I:n. Paavi suositteli lahjakasta Gerbertiä tuutoriksi Oton nuorelle pojalle, josta myöhemmin tuli keisari Otto II. Joitain vuosia myöhemmin Otto antoi Gerbertille luvan täydentää opintojaan Reimsin katedraalikoulussa, jossa arkkipiispa Adalbero pian teki hänestä opettajan. Vuosina 972–982 Gerbert opetti quadrivium-aineita, aritmetiikkaa, geometriaa, tähtitiedettä ja musiikkia Reimsissä.
Otto II:n kuoleman jälkeen vuonna 983 Gerbert meni mukaan aikansa politiikkaan. Vuonna 985 hän tuki arkkipiispansa suostumuksella Hugo Capet'ta Ranskan Lotharia vastaan estääkseen tätä ottamasta Lothringenia Otto III:lta. Capet'sta tuli Ranskan kuningas kaksi vuotta myöhemmin.
Adalbero kuoli vuonna 989. Gerbert olisi ollut hänen luonnollinen seuraajansa, mutta Hugo Capet nimitti arkkipiispaksi Arnulfin, Lotharin aviottoman pojan. Arnulf pantiin viralta 991 syytettynä vehkeilystä kuningasta vastaan, ja hänen seuraajakseen valittiin Gerbert. Gerbertin valintaa Reimsin arkkipiispaksi vastustettiin niin paljon, että paavi Johannes XV lähetti Ranskaan edustajansa, joka väliaikaisesti pidätti Gerbertin virastaan. Gerbert pyrki osoittamaan, että päätös oli laiton, mutta vuonna 995 kokoontuneessa synodissa Arnulfin erottaminen todettiin pätemättömäksi.
Gerbertistä tuli Otto III:n opettaja, ja paavi Gregorius V, Oton serkku, nimitti hänet Ravennan arkkipiispaksi vuonna 998. Keisari valitsi Gerbertin paaviksi Gregoriuksen jälkeen vuonna 999. Gerbert otti nimekseen Sylvester II (viitaten Konstantinus Suuren aikaiseen paavi Sylvester I:seen). Pian tultuaan paaviksi hän vahvisti entisen kilpailijansa Arnulfin aseman Reimsin arkkipiispana.
Vuonna 1001 Rooman kansa nousi kapinaan keisaria vastaan, minkä vuoksi Oton ja Sylvesterin piti paeta Ravennaan. Otto johti kahta epäonnistunutta sotaretkeä saadakseen Rooman takaisin haltuunsa, ja kuoli kolmannen aikana vuonna 1002. Gerbert palasi Roomaan Oton kuoleman jälkeen, vaikka kaupunki oli vielä kapinoivan aateliston vallassa, ja kuoli pian tämän jälkeen. Hänet on haudattu Lateraanikirkkoon.
Työ
Gerbert kirjoitti sarjan quadriviumia koskevia teoksia. Hän oli oppinut Kataloniassa arabialaiset numerot nollaa lukuun ottamatta ja suositteli roomalaisten numeroiden korvaamista niillä. Reimsissä hän rakensi hydrauliset urut. Gerbert kirjoitti useita matemaattisia, muun muassa helmitaulua (abakus) koskevia tutkimuksia. Gerbertin kehittämässä abakuksessa laskukivet korvattiin osoitinkivillä, apekseilla, joihin oli kaiverrettu intialais-arabialaiset numerosymbolit. Menetelmä ei kuitenkaan osoittautunut perinteista tapaa paremmaksi ja jäi unohduksiin.
Paavina hän vastusti voimakkaasti laajalle levinnyttä simoniaa ja papiston parisuhteita todeten että vain kykenevistä ja nuhteettomista miehistä saattoi tulla piispoja. Hän kirjoitti dogmaattisen teoksen "De corpore et sanguine Domini" (Jumalan ruumiista ja verestä).
Tiedemiehenä ja teknisenä innovoijana Gerbert oli huomattavasti aikaansa edellä. Jälkimaailma yhdisti häneen perusteettomasti monenlaisia kuvitelmia mustasta magiasta.
Norma Jean (yhtye)
Norma Jean on yhdysvaltalainen metalcore-yhtye kotoisin Douglasvillesta, Georgiasta. Vuonna 1997 perustetulla yhtyeellä on levytyssopimus Solid State Recordsin kanssa. Norma Jean kuuluu tyylilajinsa kärkinimiin, ja sen albumit O God, the Aftermath ja Redeemer ovat saavuttaneet sijoja Billboardin listoilla, myyden yli 100 000 kappaletta kumpaakin albumia pelkästään Yhdysvalloissa. Albumit Redeemer ja The AntiMother on lisensoitu Century Media Records -levymerkille.
Luti-Krissta Norma Jeaniksi (1997–2002)
Luti-Kriss-nimisestä orkesterista kehittynyt Norma Jean perustettiin, kun Luti-Krissin kokoonpanoon liittyi eri basisti ja rumpali turntable-soittajan tilalle. Luti-Kriss-nimellä yhtye ehti julkaista EP:n, kaksi split-EP:tä ja yhden albumin.
Uusi bändi sai nimensä näyttelijä Marilyn Monroe lta, jonka oikea nimi oli Norma Jeane Baker. Silloisen rumpali Daniel Davison in mukaan he halusivat nimellä olevan myös hengellinen ulottuvuus ja sanakirjasta katsottuaan he huomasivat, että "Norma" tarkoittaa mallia ja "Jean" Jumalan armoa ja laupeutta, joten yhdistettynä nimi tarkoittaa "Armon ja laupeuden mallia".
Solid State -vuodet ja nouseva suosio (2003–2008)
Vuonna 2002 yhtye julkaisi albumin Bless the Martyr and Kiss the Child Solid State Recordsilla, ja maaliskuussa 2005 Norma Jean julkaisi toisen albuminsa nimeltä O God, the Aftermath.
Alkuperäinen laulaja Josh Scogin jätti yhtyeen pian Bless the Martyr and Kiss the Childin julkaisun jälkeen ja perusti The Chariotin. Hänen tilalleen tuli Brad Norris puolentoista vuoden ajaksi. Sen jälkeen laulajaksi liittyi Cory Brandan, joka soitti aiemmin yhtyeissä Eso-Charis, Living Sacrifice ja Uses Fire. Alkuperäinen basisti Joshua Doolittle jätti myös yhtyeen samoihin aikoihin kuin Scogin. Doolittlen tilalle tuli Jake Schultz vuonna 2003.
Jäsenvaihdosten jälkeiset albumit O God the Aftermath (2005) ja Redeemer (2006) nostivat yhtyeen suosiota nousten Billboard-listoille. Jälkeen mainitun tuotti ja äänitti Ross Robinson. O God the Aftermathin kansitaide sai Grammy-ehdokkuuden luokassa Best Recording Package vuonna 2006. Kansitaiteen suunnitteli Asterisk Studion omistaja ja Demon Hunter -yhtyeen laulaja Ryan Clark.
21. syyskuuta 2007 rumpali Daniel Davison ilmoitti jättävänsä yhtyeen sen jälkeen, kun yhtyeen konserttikiertue päättyisi. Hän teki viimeisen konserttinsa marraskuussa 2007 Irving Plazalla, New Yorkissa. Davison tuli myöhemmin tunnetuksi ohjaamiensa musiikkivideoiden lisäksi Underoath in ja Every Time I Die -yhtyeiden rumpalina.
Vuonna 2007 Norma Jean kirjoitti uutta musiikkia ja soitti vuonna 2008 Warped Tour -kiertueella. Yhtye kirjoitti kappaleen Helmet-yhtyeen Page Hamiltonin kanssa. Yhtye työskenteli toistenkin vierailevien kirjoittajien kanssa. Helmikuun alussa yhtye ilmoitti, että rumpalin paikan Norma jeanissa täyttää Chris Raines, joka soittaa myös yhtyeessä Spitfire.
5. elokuuta 2008 Norma Jean julkaisi albumin The Anti Mother. Kappaleesta "Robots 3 Humans 0" kuvattiin musiikkivideo, ohjaajanaan Daniel Chesnut. Yhtye lähti kiertueelle kuvauksien jälkeen.
Razor & Tie -levy-yhtiöllä (2009–2015)
3. marraskuuta 2009 yhtye ilmoitti jättävänsä pitkäaikaisen levy-yhtiönsä Solid State Recordsin siirtyäkseen riippumattomalle Razor & Tielle. Uuden labelin Meridional ilmestyi heinäkuun 13. 2010. Meridional on teemaltaan aiempaa raskaampi ja synkempi.
Marraskuussa 2010 Norma Jeanin edellinen levy-yhtiö Solid State Records julkaisi retrospektriivisen katsauksen menneeseen julkaisten kokoelman Birds and Microscopes and Bottles of Elixirs and Raw Steak and a Bunch of Songs. Kokoelmaboxi sisältää bändin kolme ensimmäistä, Solid Staten julkaisemaa, levyä (Bless the Martyr and Kiss the Child, Redeemer sekä O God, the Aftermath).
Maaliskuussa 2012 yhtye vieraili ensimmäistä kertaa Suomessa Dead & Divine:n ja The Chariotin kanssa Nosturissa. Norma Jeanin alkuperäinen vokalisti, The Chariotin Josh Scogin, yhtyi lavalla "Memphis Will Be Laid to Waste" -kappaleeseen toiseksi vokalistiksi.
Razor & Tie julkaisi jälleen Norma Jeanin seuraavan levyn, Wrongdoers, elo-syyskuussa 2013.
Takaisin Solid Statelle (2015–)
Toukokuussa 2015 yhtye alkoi työstämään seitsemättä kokopitkää albumia. Myöhemmin samana vuonna Norma Jean ilmoitti palaavansa Solid State Recordsille, joka julkaisisi tulevan albumin vuonna 2016.
Heinäkuussa 2015 yhtye ilmoitti juhlivansa O God, The Aftermath -albumin 10-vuotisjuhlia Pohjois-Amerikan kiertueella Sleepwaven, '68:n ja The Ongoing Concept -yhtyeiden kanssa.
Ennen uuden albumin julkaisua ainoa alkuperäisjäsen, kitaristi Chris Day lähti bändistä korvautuen Phillip Farriksella. Uusi albumi Polar Similar ilmestyi syyskuussa 2016.
Tampereen Filharmoninen Kuoro
Tampereen Filharmoninen Kuoro (TFK) on Tampereella vuonna 1990 perustettu suurkuoro. Se toimi aluksi nimellä Tampere-talon oratoriokuoro. Perustamisen johtoajatuksena oli luoda kuoro, joka olisi riittävän suuri oratorioiden ja muiden mittavien kuoro-orkesteriteosten esittämiseen, pääasiassa Tampereen kaupunginorkesterin kanssa, samana vuonna avautuneessa Tampere-talossa.
Kuoron taiteellisena johtajana toimi perustamisesta vuoteen 2005 asti kuorokapellimestari Heikki Liimola. Timo Nuoranne johti kuoroa 2005–2013, ja 2013–2019 TFK:n taiteellisena johtajana toimi Jani Sivén. Kaudella 2019–2020 vierailevana johtajana toimi Elisa Huovinen. Syksyllä 2020 kuoro siirtyi kahden johtajan malliin kun taiteelliseksi johtajaksi valittiin Ruut Kiiski ja kuoromestariksi Jouni Rissanen.
Tampere Filharmonian lisäksi TFK on esiintynyt myös mm. RSO:n, Helsingin kaupunginorkesterin, Viron festivaaliorkesterin, Plovdivin valtionoopperan orkesterin, Estonia-teatterin orkesterin sekä Seinäjoen ja Vaasan kaupunginorkestereiden kanssa. Orkesteriteosten ohella TFK on alusta alkaen tuottanut omia a cappella -produktioita. Levytyksiä kuoro on tehnyt sekä Tampere Filharmonian kanssa että a cappellana.
Hanne Marie Svendsen
Hanne Marie Svendsen (s. 1933 Skagen, Tanska) on tanskalainen kirjailija, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hänen kaunokirjallinen esikoisteoksensa Mathildes drømmebog (1977) on avioliittoromaani. Hänen keskeisiä aiheitaan ovat naisen elämän eri puolet ristiriitaisuuksineen. Osa teoksista on muodoltaan jännitysromaaneja. Kultapallo (1985) kuvaa pienen saariyhteisön ihmisten elämää ja taikuuden, unien ja todellisuuden sekoittumista. Hän on kirjoittanut myös kirjallisuustieteellisiä teoksia.
III/JR 37 (talvisota)
III/JR 37 eli Jalkaväkirykmentti 37:n kolmas pataljoona oli talvisodan numeroinniltaan ehkä erikoisin yksikkö. Alun perin III/JR 37 perustettiin Sortavalan pohjoispuolisten pitäjien reserviläisistä siten, että yksikkö oli keskitettynä tulevalle toiminta-alueelleen jo ns. suojajoukkovaiheessa ennen YH:n julistamista. Sittemmin pataljoona nimettiin uudelleen Er.P 112:ksi, joka myöhemmin jälleen vaihtui alkuperäiseksi pataljoonanumeroksi ja sen jälkeen palasi takaisin uuteen numerointiin.
Tämä artikkeli käsittelee varsinaisena III/JR 37:nä pidettävää yksikköä, joka perustettiin Mikkelissa YH:n julistamisen jälkeen korvaamaan JR 37:stä "puuttuvaa" pataljoonaa eli Ryhmä Talvelaan liitettyä Er.P 112:ta.
Varustaminen
III/JR 37 pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan.
Komentaja(t)
kapteeni Aarre Karhama
Keskittäminen ja alistaminen
JR 37:n muiden osien ja esikunnan saavuttua tulevalle toiminta-alueelleen (22.10.1939 mennessä) alistus päättyi ja III/JR 37 toimi täst'edes oman rykmenttinsä alaisuudessa sodan alkuvaiheisiin asti. Tämän jälkeen pataljoona oli tilapäisesti alistettuna useallekin eri tilapäisorganisaatiolle.
IV Armeijakunnan viivytysvaihe 30.11.-11.12.1939
3.12.1939 iltapäivällä III/JR 37 sai tehtäväkseen edetä Uudestakylästä kohti Tulemajoki-linjaa, josta suomalaisjoukot olivat irtaantuneet virheellisen saarrostusmahdollisuudesta kertovan ilmoituksen vuoksi. Tavoitteena oli saada mainittu linja uudelleen suomalaisjoukkojen hallintaan. III/JR 37 sai tulikasteensa hyökätessään mainittuna päivänä Jaamalaisen kylän eteläpuolelle. Hyökkäys epäonnistui. Yleistilanteen johdosta IV Armeijakunnan esikunta päätti muiden alueella olevien joukkojen vetäytymisestä taemmalle Uuksunjoki-linjalle. Pataljoona jäi kuitenkin viivyttämään vihollisjoukkoja.
4.12.1939 aamulla puna-armeijan 168.Divisioonan kärkijoukot saivat kosketuksen III/JR 37 joukkoihin Jaamalaisissa, jossa alkoi taistelu. Iltapäivällä vihollisjoukot aloittivat saarrostamiseen tähtäävään puolustusaseman kierron sen pohjoispuolitse. III/JR 37 irtautui asemastaan ja vetäytyi Uuksunjoki-linjan yli ilman kosketusta neuvostojoukkoihin.
5.-8.12.1939 välisenä aikana taisteltiin Uuksujoki-linjasta. III/JR 37 oli alkuun reservinä, mutta osallistui myös taisteluihin. 8.12.1939 linjasta oli kuitenkin luovuttava.
9.-11.1.1939 välisenä aikana III/JR 37 vetäytyi ajoittain viivytystaisteluita käyden Lemetin ja Ruhtinaanmäen kautta Syskyjärvelle IV Armeijakunnan uudelle puolustuslinjalle.
11.12.1939 III/JR 37 oli Syskyjärven-lohkolla sen reservinä.
Taistelut 12.12.1939 - 5.1.1940
12.12.1939 III/JR 37 kuului Ryhmä Oinakseen. Mainittuna päivänä puna-armeijan joukot olivat edenneet IV Armeijakunnan puolustuslinjalle myös Syskyjärven alueella. Alueella käytiin ankaria taisteluita, joihin myös reservinä ollut III/JR 37 joutui osallistumaan tehden vastahyökkäyksen Sulkulammen alueella asemiin tunkeutuneiden vihollisjoukkojen lyömiseksi.
13.12.1939 Ryhmä Oinaan puolustustaistelut jatkuivat.
14.12.1939 Ryhmä Oinas hyökkäsi kohti etelässä olevaa Ruhtinaanmäkeä tukeakseen idästä tehtyä varsinaista iskua. Hyökkäys ei tuottanut tulosta. III/JR 37 osallistui mainittuun hyökkykseen. Hyökkäyksen kuivuttua kokoon III/JR 37 jäi rintamavastuuseen Syskyjärven länsipuolelle.
16.-19.12.1939 III/JR 37 oli rintamassa muiden pataljoonien hyökkäillessä kohti Ruhtinaanmäkeä idästä ja pohjoisesta.
22.12.1939 III/JR 37 (pl. yksi komppania) irrotettiin lepoon. 7./JR 37 jäi II/JR 38:lle alistettuna rintamaan.
Vaikka Syskyjärven alueella tehdyt vastahyökkäykset eivät johtaneetkaan alueella olevan vihollisen JR 208:n lyömiseen oli niillä kuitenkin se seuraus, että myös neuvostojoukkojen suurimmat hyökkäyshalut alkoivat taittua ja ne alkoivatkin kaivautua puolustusasemiin.
Joulun seutu oli alueella sangen rauhallinen.
26.12.1939 antoi IV Armeijakunnan esikunta määräyksen valmistautua erillisellä käskyllä aloitettavaan hyökkäykseen Syskyjärven länsipuolitse kohti Mitroa.
27.-28.12.1939 käytettiin valmistautumiseen. Näinä päivinä IV Armeijakunnan joukot (lähinnä JR 36 yritti idempänä katkaista vihollisen 18.Divisioonan huoltotien.
30.12.1939 III/JR 37 sai lähinnä sitomistehtävän vastahyökkäyksen painopisteen ollessa muualla. Muuallakaan ei saavutettu mainittavaa menestystä lähinnä vähäisen valmistautumisajan ja osin siitäkin johtuneen väsymyksen vuoksi. IV Armeijakunnan esikunta määräsi hyökkäyksen keskeytettäväksi.
31.12.1939 II/JR 37 hyökkäsi yhdessä 7./JR 37:n kanssa Syskyänjoen itäpuolitse etelää kohti ilman menestystä.
4.-6.1.1940 IV Armeijakunnan joukot käyttivät uuteen vastahyökkäykseen valmistautumiseen ja joukkojen uudelleenryhmittämiseen. III/JR 37 alistettiin Tst.Os Mehiläiselle, jonka reserviksi pataljoona siirtyi.
IV Armeijakunnan vastahyökkäys 6.-17.1.1940
6.1.1940 aloitetun IV Armeijakunnan vastahyökkäyksen alkaessa III/JR 37 kuului Tst.Os. Mehiläiseen, jonka reservinä se oli.
Rauha 13. maaliskuuta 1940
Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11.
Pataljoona vetäytyi koko muun IV Armeijakunnan mukana uudelle valtakunnanrajalle tehdyn rauhansopimuksen mukaisesti 15. maaliskuuta klo 10 ja 25. maaliskuuta klo 20 välisenä aikana. Rauhansopimuksessa vetäytymismatkaksi oli määritelty vähintään 7 kilometriä vuorokaudessa.
Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu vielä tämänkään jälkeen vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin mm. maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi ei myöskään puhuttu kotiuttamisesta vaan lomauttamisesta, jotta miesten nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.
Vesajärvi (Hämeenlinna)
Vesajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Rengon kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,1 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Sillä on kaksi laajempaa allasta, joita yhdistää yli 100 metriä pitkä salmi. Järven rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa suota. Järven koillisrannat ovat metsämaata. Järvi on autio, mutta sen itärantoja seuraa polku.