cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Petljakov Pe-2
Käyttö Neuvostoliiton ilmavoimissa
Pommikoneesta kehitettiin myöhemmin hävittäjäversio, Pe-3, jota käytettiin etenkin rynnäkkökoneena.
Käyttö Suomessa
thumb|[[Lentolaivue 48|Lentolaivue 48:n Pe-2-pommikone tunnus PE-215 Lappeenrannassa kesäkuussa 1944.]] Vuosina 1942–1944 seitsemän Pe-2-konetta ostettiin Saksasta, joka oli saanut niitä sotasaaliiksi. Yksi Pe-3-rynnäkkömuunnos saatiin sotasaaliiksi sen tehtyä pakkolaskun Inarinjärven rannalle marraskuussa 1942. Suomen ilmavoimat käyttivät niitä vain tiedustelukoneina. Keskimäärin kullakin koneella lennettiin vain 94 tuntia jatkosodassa. Vähäinen käyttö johtui muun muassa huollon vaikeuksista.
Koneen lentoonlähtö- ja laskunopeus olivat suuria — täten kone vaati operointiin pitkiä kenttiä. Kone oli raskas käsitellä pienillä nopeuksilla.
Suomen ilmavoimilla oli käytössään kahdeksan ”Pekka-Eemeliä”, joista PE-301 saatiin sotasaaliiksi kyseisen lentokoneen tehdessä vuonna 1943 pakkolaskun Suomen hallitsemalle alueelle. Muut ostettiin Saksasta, kuusi vuonna 1942 ja yksi tammikuussa 1944. PE-301 tuhoutui, Neuvostoliiton ilmavoimat pommittivat Lappeenrannan lentokenttää 2. heinäkuuta 1944, jolloin tuhoutui myös PE-215. PE-212 putosi vuonna 1943, PE-213 tuhoutui pakkolaskussa 1942. Petljakov PE-214 tuhoutui Härmälässä epäonnistuneessa lentoonlähdössä 21. toukokuuta 1942. Syynä oli ohjaajan virhe, hän veti koneen ilmaan alinopeudella. Härmälän kenttä oli alimittainen ja siksi raskaat koneet vedettiin usein riskillä ilmaan. Onnettomuudessa kuolivat ohjaaja kapteeni K. Pirhonen, radisti P. Lehtinen ja mekaanikko K. Putkonen. PE-217:n ampui alas neuvostoliittolainen hävittäjälentokone vuonna 1944. PE-216 tuhoutui pakkolaskussa vuonna 1944. Vuonna 1946 käytöstä poistettu PE-211 oli Kauhavan lentokentän laidalla vuonna 1952 eikä sen lopusta ole tarkempaa tietoa.
Pseudopunakuviokeramiikka
pienoiskuva|upright|Pseudopunakuviotekniikalla koristeltu [[amfora, n. 480–450 eaa.]] Pseudopunakuviokeramiikka viittaa antiikin aikaiseen etruskilaiseen keramiikkaan, joka jäljitteli kreikkalaista punakuviokeramiikkaa. Aidossa punakuviokeramiikassa koristelun punaiset hahmot oli tehty jättämällä vaasin savipohja maalaamatta tummalla, jolloin hahmot jäivät polttamisen jälkeen punaiseksi. Pseudopunakuviokeramiikassa hahmot sen sijaan maalattiin punaisella maalilla tummalle tai vaaleammalle taustalle.
Johann Heermann
pienoiskuva|Johann Heermann Johann (Johannes) Heermann, (11. lokakuuta 1585 Raudten, Glogau, Sleesia – 17. helmikuuta 1647 Lissa, Puola) oli saksalainen pappi ja virsirunoilija.
Heermann kävi koulua Fraustadissa ja Breslaussa ja opiskeli teologiaa Strasbourgin yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen hän toimi pappina Göbenissä (nyk. Chobienia). Siellä hänen työtään hankaloittivat kaupungin tulipalo, rutto, 30-vuotinen sota, perheen kärsimykset ja vastauskonpuhdistus sekä oma kurkkusairaus. Hän joutui luopumaan työstään 1638, ja hän siirtyi Lissaan (nyk. Leszno), jossa hän myös kuoli.
Virsirunoilijana hän sai vaikutteita Martin Opitzilta ja hänen runoudestaan. Häntä pidetään Saksan suurimpana virsirunoilija Martin Lutherin ja Paul Gerhardtin välissä. Jo nuorena hän sai runoilijana julkista tunnustusta: 23-vuotiaana hänestä tuli poeta laureatus, kun keisari palkitsi hänet laakeriseppeleellä. Hän oli muutenkin tunnettu kirjailija. Hänen virsiensä lähtökohta on usein vanhemmassa hartauskirjallisuudessa, joista tiedetään ainakin saksalaisen mystikon ja virsirunoilija Martin Mollerin ”Meditationes Patrum. Schöne, Andechtige Gebet, Tröstliche Sprüche, Gottselige Gedancken … Aus den heyligen Altvätern: Augustino, Bernhardo, Taulero, vnd andern, fleissig … zusammen getragen vnd verdeutschet“ (1584–91). Hänen virsiään on nimitetty lohdutusvirsiksi, ja hänen hurskauselämässään on selviä vaikutteita keskiajan mystiikasta.
Heermannin virret Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa
Mayki Graff
Mayki Graff, oik. Maykelline Graciela Hernández Ortega (s. 1993 tai 1994 Tegucigalpa, Honduras) on keskiamerikkalainen feministi, rap-artisti ja tiettävästi maansa ensimmäinen naispuolinen graffititaiteilija. Graffitin tekemisen hän oppi veljeltään. Naisten tekemää katutaidetta hän oli nähnyt Hondurasin pääkaupungin kaduilla, mutta haluaa ottaa selkeämmin kantaa maansa ongelmiin. Hän haluaa irrottautua vahvasta traditiosta, machokulttuurista, jossa naisen paikka on kotitöissä. Maassa on vuosittain satoja naisiin kohdistuvia surmatöitä sekä suuret määrät katulapsia, joihin hän haluaa taiteellaan kiinnittää huomionsa. Hän haluaa tehostaa seksuaalivalistusta ja laskea teiniraskauksien määrää. Varsinaisesti graffiteja hän alkoi tehdä vuonna 2012, ja tavattuaan samaa harrastavan maannaisensa Suam Fonsecan he perustivat naisten graffitiryhmän nimeltä Dolls Clan helpottamaan turvattomuuden tunnetta, jonka nuoret naiset Tegucigalpassa kokevat. He pyrkivät vaikuttamaan maan tiukkaan aborttilainsäädäntöön ja toimivat lenca-alkuperäiskansaan kohdistumaa painostusta vastaan. Hip hop-musiikkia Mayki Graff on esittänyt Hondurasissa, mutta myös Yhdysvalloissa, Guatemalassa, El Salvadorissa ja Nicaraguassa. Häneltä on valmistumassa EP-levy. Mayki Graff opiskelee Tegucigalpan yliopistossa sosiaalityötä.
Amateur World Series 1972
Amateur World Series 1972 oli kaiken kaikkiaan 20. Federación Internacional de Béisbol Amateur (FIBA) -liiton järjestämä Baseballin maailmanmestaruusturnaus. Turnaus pelattiin Nicaraguassa 15. marraskuuta - 3. joulukuuta 1972. Kuuba voitti kahdennentoista mestaruurensa. Ainoa joukkue, jolle se hävisi oli Nicaragua, joka turnauksen päätöspäivänä kisojen pääareenana toimineella Somoza Stadiumilla Managuassa otti 2-0 voiton 41 000 katsojan läsnä ollessa.
The Grey – Suden hetki
The Grey – Suden hetki on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen trilleri, jonka on ohjannut Joe Carnahan. Elokuvan pääosissa esiintyvät Liam Neeson, Frank Grillo ja Dermot Mulroney. Elokuva perustuu Ian MacKenzie Jeffersin romaaniin Ghost Walker. Jeffers osallistui myös käsikirjoitukseen yhdessä Carnahanin kanssa.
Elokuva kertoo öljynporaajista, jotka joutuvat keskelle Alaskan erämaata lentokoneen tehtyä pakkolaskun. Vastustajinaan miehillä on kylmä ja luminen sää sekä verenhimoiset sudet.
Juoni
John Ralph Ottway työskentelee öljynporausalueella Alaskassa ja metsästää työntekijöitä uhkaavia susia. Viimeisenä työpäivänään hän kirjoittaa Ana-vaimolleen kirjeen, jossa hän kertoo tekevänsä itsemurhan. Hän ei kuitenkaan tee sitä, ja aikoo lähteä Alaskasta öljynporaajien mukana. Lentokone ajautuu lumimyrskyyn ja suorittaa pakkolaskun. Ottway näkee näyn vaimostaan, joka kehottaa miestään olemaan pelkäämättä. Mies palaa todellisuuteen ja kohtaa yhden haavoittuneista öljynporaajista, Lewendenin, joka menehtyy Ottwayn käsivarsille. Ottway muotoutuu selviytyneiden johtajaksi ja käskee miesten tekemään tulta. Pian miehet tajuavat olevansa harmaasusien reviirillä ja alkavat pitää vahtivuoroja.
Selviytyneet etsivät kuolleiden lompakoita palauttaakseen ne työtovereidensa omaisille. Kun Hernandez joutuu susien tappamaksi, Ottway ehdottaa siirtymistä pois lentokoneen hylyn luota. Diaz yrittää kyseenalaistaa Ottwayn johtajuuden, mutta miehet lähtevät matkaan. Lumipyryssä Flannery jää jälkeen ja joutuu susien tappamaksi. Susijoukko jahtaa miehiä, jotka pakenevat metsään ja sytyttävät aukealle paikalle nuotion pitääkseen sudet loitolla. Veitsiä hyödyntäen miehet valmistavat keihäitä aseiksi. Miehet surmaavat hyökkäävän omegaurossuden ja paistavat tästä lihaa. Diaz katkaisee suden pään ja heittää sen metsän reunaan, jolloin muut miehet toteavat susien olevan kostonhimoisia. Diaz kertoo ateistisista uskomuksistaan, ja Talget kertoo uskovansa Jumalaan. Ottway toteaa olevansa ateisti, mutta toivoo olevansa jonain päivänä uskovainen.
Hypoksiasta kärsinyt Blake löytyy kuolleena. Muut miehet jatkavat matkaansa ja päätyvät jyrkän kanjonin reunalle. Ottway ja Diaz ylittävät kanjonin. Akrofobiasta kärsivä Talget pudottaa silmälasinsa ja kamppailun jälkeen putoaa alas. Ottway, Diaz ja Hendrick jatkavat matkaansa, ja polvensa vahingoittanut Diaz haluaa jäädä joen varrelle. Kun Ottway ja Hendrick ovat lähteneet, Diaz kuulee susien lähestyvän. Ottway ja Hendrick joutuvat susien hyökkäyksen kohteeksi, ja Hendrick putoaa jäiseen jokeen. Ottway yrittää pelastaa toveriaan, mutta tämä hukkuu jäädessään jumiin kivien väliin. Märkä ja viluinen Ottway pelastautuu joesta ja pyytää Jumalalta merkkiä tämän olemassaolosta. Pettynyt Ottway jatkaa matkaansa ja joutuu susien ympäröimäksi. Hän asettaa tovereidensa lompakot ja vaimolleen tarkoitetun kirjeensä lumihangelle. Kun sudet lähestyvät, Ottway lukee isänsä kirjoittaman runon.
Ottway ottaa esille veitsen, kiinnittää hanskoihinsa lasinsiruja ja hyökkää kohti susia. Elokuvan lopetus jää paljastamattomaksi, mutta lopputeksteihin sijoitetussa lyhyessä kohtauksessa huohottava alfaurossusi makaa maassa ja Ottwayn pää nojaa eläimen vatsaa vasten.
Musiikki
Marc Streitenfeldin säveltämä ääniraita julkaistiin digitaalisena 24. tammikuuta 2012 ja CD:nä 14. helmikuuta 2012.
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – miesten 100 metrin vapaauinti
Miesten 100 metrin vapaauinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 27. – 29. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.
Karsintarajan rikkoneet urheilijat
Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
Aikataulu
Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
Marjorie Estiano
Marjorie Estiano (s. 8. maaliskuuta 1982) on brasilialainen latinopopin laulaja ja näyttelijä. Hänen ensimmäinen albuminsa Marjorie Estiano ilmestyi vuonna 2005.
Marjorie on jatkanut uraansa sekä musiikki- että televisioalalla. Hän on esiintynyt huomattavissa rooleissa useissa telenoveloissa, julkaissut menestysalbumeita.
Maija Helin-Åvall
Maija Helin-Åvall (s. 1949 Turku) on suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli maalaustaidetta ja keramiikkaa useiden opettajien johdolla eri maissa vuosina 1984–1998. 1970-luvulla hän oli opiskellut Mainosgraafikkojen koulussa; vuosina 1997–98 hän suoritti opintoja Akateemisessa piirustus- ja maalauskoulussa sekä vuosina 1998–99 Vapaassa taidekoulussa.
Helin-Åvall on järjestänyt Suomessa lukuisia näyttelyitä 1990-luvun alusta lähtien. Taidemessuille hän on osallistunut Messukeskuksessa (2011, 2012) ja Pariisin Carrousel du Louvressa (2012). Hän on myös ollut töillään edustettuna monissa kansainvälisissä näyttelyissä Ruotsissa, Japanissa, Espanjassa, Portugalissa, Japanissa, Italiassa ja Liettuassa. Helin-Åvallin töitä kuuluu muun muassa Suomen Punaisen Ristin ja Jorvin sairaalan kokoelmiin. Yksityiskokoelmiin hänen töitään on ostettu Suomeen, Ruotsiin, Norjaan, Saksaan, Englantiin, Belgiaan ja Yhdysvaltoihin.
Helin-Åvall on Suomen Taidemaalariliiton jäsen.
Kuvaaja
Suomessa kuvaajan apuna toimii kamera-assistentti, valaisijoita, valomiehiä ja grippejä. Kameraoperaattori on suomalaisessa käytännössä harvinaisuus, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa vallitseva käytäntö.
Hollywood-tuotannoissa kuvaaja valvoo kaikkea kameraan ja valaistukseen liittyvää. Hän vastaa kohtauksen valaisusta ja, ohjaajan kanssa, kuvien rakentamisesta. Kuvaaja ei suurtuotannoissa yleensä itse käytä eli operoi kameraa – se on kameraoperaattorin tehtävä.
Toisinaan ohjaaja ja kuvaaja tekevät yhdessä useita elokuvia. Esimerkiksi Steven Spielbergin kanssa työskentelee usein Janusz Kamiński, Bernardo Bertoluccin vakiokuvaaja on Vittorio Storaro ja Aki Kaurismäen kuvaaja on Timo Salminen. pienoiskuva|Hiro Narita toimi kuvaajana elokuvissa [[Kulti, kutistin kakarat|Kulti, kutistin kakarat (1989) ja The Rocketeer (1991)]] Muita tunnettuja kuvaajia ovat esimerkiksi Darius Khondji, Christopher Doyle, Gregg Toland, Sven Nykvist, Conrad L. Hall, Roger Deakins, Jordan Cronenweth, Vilmos Zsigmond, Haskell Wexler, Néstor Almendros, Freddie Francis, Michael Chapman, Sławomir Idziak, Freddie Young, John Seale, David Watkin ja Emmanuel Lubezki.
Elokuvien alku- ja lopputeksteissä kuvaajan nimen kohdalla esiintyy usein jokin lyhenne, kuten A.S.C. tai B.S.C. Se viittaa kuvaajien yhdistykseen. A.S.C. on American Society of Cinematographers ja B.S.C. on British Society of Cinematographers. Suomessa toimii F.S.C. – Suomen Elokuvaajien Yhdistys. Näihin yhdistyksiin ei voi suoraan liittyä, vaan ne kutsuvat jäsenikseen sellaisia ansioituneita kuvaajia, joita vanhemmat jäsenet pitävät jäsenyyden arvoisina. The American Society of Cinematographers julkaisee American Cinematographer -lehteä, joka kertoo elokuvanteosta.
Elokuvaajien palkintoja ovat muun muassa parhaan kuvauksen Jussi-palkinto, parhaan kuvauksen Oscar-palkinto ja Camerimage-palkinto.pienoiskuva|300x300px|Digitaaliset elokuvakamerat ovat korvanneet filmikamerat.Suomessa elokuvaajaksi voi opiskella Taideteollisessa korkeakoulussa, Elokuvataiteen ja lavastustaiteenlaitoksella, elokuvauksen koulutusohjelmassa. Koulussa pystyy suorittamaan sekä taiteen kandidaatin että taiteen maisterin tutkinnot.
Roman Salnikov
Roman Ivanovitš Salnikov (, s. 18. helmikuuta 1976 Harkova) on ukrainalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän laukoi oikealta.
Seuraura
Salnikov pelasi urallaan kahdeksan kautta Venäjän Superliigassa, kymmenen kautta Ukrainan pääsarjassa, kuusi kautta Valko-Venäjän Ekstraligassa ja kaksi kautta Itä-Euroopan jääkiekkoliigassa. Venäjällä pelatessaan Salnikov edusti Sokol Kiovaa, Neftehimik Nižnekamskia, Vitjaz Podolskia, Krylja Sovetov Moskovaa sekä Amur Habarovskia, Ukrainassa pelatessaan Barvinok Harkovaa, Sokol Kiovaa, Berkut Kiovaa, Kompanion Kiovaa sekä Vitjaz Harkovaa, Valko-Venäjällä pelatessaan Sokol Kiovaa sekä Keramin Minskia ja Itä-Euroopan jääkiekkoliigassa pelatessaan Sokol Kiovaa. Salnikov pelasi Superliigassa yhteensä 263 ottelua tehopistein 34+38=72 keräten 358 rangaistusminuuttia, Ukrainan pääsarjassa 176 ottelua tehopistein 88+89=177 keräten 229 rangaistusminuuttia, Ekstraligassa 291 ottelua tehopistein 118+151=269 keräten 446 rangaistusminuuttia ja Itä-Euroopan jääkiekkoliigassa 47 ottelua tehopistein 27+15=42 keräten 54 rangaistusminuuttia. Ukrainan mestaruuden Salnikov voitti kolme kertaa vuosina 2005 ja 2009 Sokol Kiovan joukkueessa sekä vuonna 2014 Kompanion Kiovan joukkueessa. Valko-Venäjän mestaruuden hän voitti vuonna 2008 Keramin Minskin joukkueessa.
Maajoukkueura
Salnikov edusti Ukrainaa kahdeksissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Norjan MM-kilpailuissa 1999 hän pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä keräten neljä rangaistusminuuttia. Saksan MM-kilpailuissa 2001 Salnikov keräsi yhden syöttöpisteen ja kaksi rangaistusminuuttia pelaamassaan kuudessa ottelussa. Ruotsin MM-kilpailuissa 2002 hän pelasi kuusi ottelua tehden kaksi maalia ja keräten neljä rangaistusminuuttia. Suomen MM-kilpailuissa 2003 Salnikov pelasi kuusi ottelua tehopistein 1+1=2 keräten kymmenen rangaistusminuuttia. Tšekin MM-kilpailuissa 2004 hän pelasi samoilla tilastoilla kuin edellisissä MM-kilpailuissa, paitsi että rangaistusminuutteja ei kertynyt yhtään. Itävallan MM-kilpailuissa 2005 Salnikov pelasi kuusi ottelua ilman tehopisteitä keräten neljä rangaistusminuuttia. Latvian MM-kilpailuissa 2006 hän teki yhden maalin ja keräsi kaksi rangaistusminuuttia pelaamassaan kuudessa ottelussa. Venäjän MM-kilpailuissa 2007 hän pelasi kuusi ottelua tehopistein 2+1=3 ilman rangaistusminuutteja. Salnikov pelasi urallaan yhteensä 45 MM-ottelua tehopistein 7+4=11 keräten 26 rangaistusminuuttia.
Salnikov kuului Ukrainan joukkueeseen Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002, joissa hän pelasi neljä ottelua tehopistein 0+3=3 keräten kahdeksan rangaistusminuuttia.
Kilpipäiset
Kilpipäiset (Cephalocarida) on yksi kuudesta äyriäisten luokasta. Kilpipäiset kuvattiin tieteellisesti vasta 1950-luvulla, ja niitä tunnetaan vain kymmenkunta lajia, jotka luetaan kaikki samaan heimoon Hutchinsoniellidae. Kilpipäiset ovat pienikokoisia (alle 3 mm) merieläimiä, jotka elävät pohjasedimentin pinnassa erityyppisillä pohjilla vuorovesivyöhykkeestä 1500 metrin syvyyteen.
Kilpipäisillä on suuri pää. Toisin kuin kaikilla muilla aikuisilla äyriäisillä kilpipäisten varsinaiset tuntosarvet ovat suun takapuolella. Ne syövät merenpohjan hajoavaa eloperäistä ainesta.
Garrett Stafford
Garrett Vasu Stafford (s. 28. tammikuuta 1980 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan seitsemän NHL-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Stafford pelasi suurimman osan urastaan kuitenkin farmiliiga AHL:ssä. Hän pelasi uransa kaksi viimeistä kauttaan Euroopassa kiekkoiltuaan Ruotsissa, Sveitsissä ja Suomessa. Staffordin ura päättyi helmikuussa 2015 SM-liigaottelussa tulleeseen keskivaikeaan aivovammaan vastustajan taklauksesta. Hän oli pelityyliltään kahden suunnan puolustaja, joka oli myös kiekollisesti taitava. Stafford laukoi oikealta.
Junioriura ja yliopistovuodet
Stafford pelasi kalifornialaisia juniorisarjoja Anaheim Jr. Ducksissa, joka jälkeen hän vietti vuodet 1996–1999 USHL-joukkue Des Moines Buccaneersissa. Stafford oli viimeisellä USHL-kaudellaan 1998–1999 koko liigan toiseksi tehokkain puolustaja Green Bay Gamblersin Tom Preissingin jälkeen tehoilla 8+33=41. Hän voitti kauden päätteeksi USHL:n mestaruuden, Clark Cupin. Vuodet 1999–2003 Stafford kävi New Hampshiren yliopistoa. Hän oli joukkueensa tehokkain puolustaja kolmella jälkimmäisellä kaudellaan, joista vielä kahdella jälkimmäisellä Stafford kuului UNH:n kapteenistoon, voitti Hockey Eastin mestaruuden ja valittiin lopputurnauksen tähdistökentälliseen. Kaudella 2001–2002 hänet valittiin myös Hockey Eastin toiseen tähdistökentälliseen.
Ammattilaisuran alku
Staffordia ei koskaan varattu NHL:ään. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 2003–2004 AHL-joukkue Cleveland Baronsin riveissä. Staffordin tulokaskausi toi hänelle myös AHL:n yhden kauden piste-ennätyksen, kun 73 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa syntyi tehot 12+34=46. Stafford oli Baronsin tehokkain puolustaja sekä kolmanneksi paras pistemies Jon DiSalvatoren kanssa. Hän jakoi koko AHL:n puolustajien pistepörssin kuudennen sijan Cincinnati Mighty Ducksin Chris Armstrongin kanssa.
Staffordin kausi 2003–2004 päättyi hyvin ikävästi 30. huhtikuuta 2004 AHL:n läntisen konferenssin viidennessä välieräottelussa Hamilton Bulldogsia vastaan. Hänen mailansa osui vastustajoukkueen Aleksandr Perežoginin kypärän takaosaan maalinedustatilanteessa, jonka jälkeen Perežogin löi polvillaan ollutta Staffordia mailalla päähän. Stafford sai iskusta aivotärähdyksen ja kymmeniä tikkejä vaatineen haavan. Perežogin sai tilanteesta AHL:n kaikkien aikojen pisimmän pelikiellon, joka kattoi loppukauden lisäksi myös koko seuraavan kauden 2004–2005. Hän vietti sen kuitenkin kotimaassaan Venäjällä. Myös Stafford sai edeltäneestä tilanteesta kuuden ottelun mittaisen pelikiellon. Hänet valittiin kauden päätteeksi AHL:n toiseen tähdistökentälliseen, AHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen ja hän pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa.
Kesken ensimmäisen ammattilaiskautensa 2003–2004, joulukuussa 2003 Stafford teki myös kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue San Jose Sharksin kanssa. Hän pelasi myös seuraavan kautensa 2004–2005 kokonaan farmijoukkue Baronsissa, osaksi NHL:n työsulun vuoksi. Stafford jatkoi sopimustaan Sharksin kanssa kahteen otteeseen vuodella, mutta myös kaksi jälkimmäistä kautta joukkueen organisaatiossa eteni kokonaan farmissa. Kaudella 2005–2006 hän oli Baronsin tehokkain puolustaja tehoilla 11+28=39. Kaudella 2006–2007 San Josen uudeksi farmijoukkueeksi tuli Worcester Sharks, joka tehokkain puolustaja Stafford oli tehoilla 11+30=41.
NHL-debyytti ja kiertolaisuus
Stafford teki heinäkuussa 2010 vapaana agenttina sopimuksen kaksivuotisen Phoenix Coyotesin kanssa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan AHL:ää San Antonio Rampagessa, jossa Stafford sivusi liigan yhden kauden piste-ennätystään tehoilla 14+32=46, joilla hän oli joukkueen tehokkain puolustaja sekä kolmanneksi paras pistemies Alexandre Picardin kanssa. Stafford pelasi kauden aikana kaksi NHL-ottelua. Kaudella 2011–2012 hän ehti pelata kuusi ottelua Coyotesin uudessa farmijoukkue Portland Piratesissa, kunnes Stafford kaupattiin lokakuussa 2011 Petteri Nokelaisen kanssa Montréal Canadiensiin vaihdossa Brock Trotteriin ja seitsemännen kierroksen varausvuoroon kesälle 2012. Hän pelasi loppukauden kokonaan farmijoukkue Hamilton Bulldogsissa.
Heinäkuussa 2012 Stafford teki vapaana agenttina vuoden mittaisen sopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Hän aloitti kautensa jälleen farmissa, tällä kertaa Hershey Bearsin vahvuudessa, osaksi NHL:n työsulunkin takia. Siirtotakarajalla, huhtikuussa 2013 Stafford kaupattiin Edmonton Oilersiin vaihdossa Dane Byersiin. Hän ei pelannut tammikuussa 2013 alkaneella NHL-kaudella otteluakaan sarjatasoa ylempänä.
Siirtyminen Eurooppaan
Kaudeksi 2013–2014 Stafford siirtyi Eurooppaan ja kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Färjestads BK:hon. Hänet hankittiin johtavaksi puolustajaksi, mutta Stafford osoittautui kuitenkin pettymykseksi ja 12 runkosarjaottelua toi vain tehot 2+1=3. Joulukuussa 2013 Färjestad lainasi hänet HockeyAllsvenskan-joukkue IF Björklöveniin, mutta Stafford ei ehtinyt pelata siellä otteluakaan, kun hänen sopimuksensa Färjestadin kanssa purettiin Staffordin siirryttyä loppukaudeksi Sveitsin National League A:n Genève-Servette HC:hen. Hän voitti Genèvessä kauden aikana Spengler Cup -turnauksen.
Stafford siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Hän aloitti kautensa kohtalaisen hyvin, mutta Staffordin peliesitykset kuitenkin ailahtelivat kauden mittaan pahasti. Hänen kautensa ja koko pelaajauransa päättyi lopulta 17. helmikuuta 2015 pelattuun otteluun paikallisvastustaja Rauman Lukkoa vastaan, kun Stafford jäi vastustajan puhtaan taklauksen kohteeksi. Taklaus aiheutti hänelle kuitenkin niskan retkahdusvamman, aivotärähdyksen ja pienen aivoverenvuodon. Stafford pääsi matkustamaan kotikaupunkiinsa Los Angelesiin kesäkuussa. Hänelle diagnosoitiin keskivaikea aivovamma. Stafford on omien sanojensa mukaan potenut sittemmin päivittäistä päänsärkyä, keskittymis- ja muistivaikeuksia, ärtyneisyyttä, masennusta ja niskakipua. Hän haki SM-liigapelaajat vakuuttavalta If-yhtiöltä tapaturmaeläkettä uuteen ammattiin kouluttautumista varten. Staffordille ei kuitenkaan myönnetty korvauksia, sillä vakuutusyhtiö katsoi hänellä olleen mahdollisesti aiemmin sattuneen vamman jälkitila. Stafford valitti päätöksestä tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunnalle.
Muuta
Staffordilla on vaimo ja kaksi lasta. Perhe asuu hänen synnyinkaupungissaan Los Angelesissa.
Komodonvaraani
Komodonvaraani eli jättiläisvaraani (Varanus komodoensis) on varaaneihin kuuluva matelija ja maailman suurin lisko. Tämä harvinainen matelija kasvaa 2–3 metrin pituiseksi ja painaa 70–160 kiloa.
Naaras munii heinä–elokuussa 15–30 munaa syvään maakuoppaan. Kuoriuduttuaan poikaset kiipeävät puihin, missä ne viettävät ensimmäiset elinvuotensa suojassa aikuisilta yksilöiltä. Vuonna 2019 niitä on 6000 yksilöä.
Ulkonäkö ja koko
Luonnonvarainen aikuinen komodonvaraani painaa yleensä noin 70 kg, mutta vankeudessa elävät yksilöt ovat yleensä tätä painavampia. Todistettavasti suurin luonnonvarainen yksilö oli 3,13 metrin pituinen ja painoi sulamaton ruoka mukaan lukien 166 kg. Komodonvaraanilla on muun ruumiinsa pituinen häntä sekä noin 60 tiheään aseteltua sahalaitaista hammasta, jotka voivat olla jopa 2,5 cm:n pituisia. Sen sylki on usein verensävyistä koska sen hampaat ovat lähes täysin ienkudoksen peitossa, joka komodonvaraanin syödessä repeytyy auki. Komodonvaraanilla on pitkä, keltainen, syvään haarautunut kieli.
Myrkyllisyys
Aikaisemmin oli yleinen käsitys, että komodonvaraanin suussa elää pahanlaatuisia bakteereja, jotka aiheuttavat saaliseläimelle tulehduksen. Teoria asetettiin kyseenalaiseksi, sillä kaikkien eläimien suun limakalvoilla elää bakteereja, ja niiden puremasta voi seurata tulehdus. Komodonvaraanin myrkkyrauhasista saatiin kuitenkin näyttöä. Melbournen yliopiston tutkijat havaitsivat komodonvaraanin erittävän veren hyytymistä estävää myrkkyä, joka aiheuttaa saaliseläimen kuolemisen verenhukkaan.
Levinneisyys
Komodonvaraani elää seuraavilla Indonesian puolikuivilla saarilla: Komodo, Rintja, Flores ja Padar. Sen mieliympäristöä ovat erityisesti avoimet ja puoliavoimet alankoalueet, kuten ruohomaat palmuineen. Komodonvaraani siis pitää kuivista oloista.
Ravinto
Nuoret komodonvaraanit syövät pieniä liskoja, hyönteisiä ja aikuisten ruoantähteitä. Aikuisille koko ei ole ongelma: ne vaanivat kaiken kokoisia eläimiä jyrsijöistä vesipuhveleihin. Hallitseva uros aterioi ensin, sitten on raadon vainunneiden ja paikalle kokoontuneiden pienempien yksilöiden vuoro. Aikuiset ovat aggressiivisia ja saattavat tappaa ja peräti syödä nuoria tielle tulevia lajitovereitaan. Komodonvaraani voi olla ihmisellekin vaarallinen. Laji liikkuu ketterästi koostaan huolimatta. Taaksepäin suuntautuvilla hampaillaan varaani saa lujan otteen saaliistaan. Joskus uhri onnistuu riuhtomaan itsensä vapaaksi, mutta se ei ole silloinkaan turvassa, sillä pedolla on myrkkyä joka estää veren hyytymistä ja näin ollen uhri vuotaa kuiviin.
Evoluutio
Komodonvaraanin evoluutiokehitys alkoi varaanien suvusta, joka puolestaan sai alkunsa Aasiasta noin 40 miljoonaa vuotta sitten, josta se myöhemmin levisi Australiaan. Noin 15 miljoonaa vuotta sitten, Australian ja Kaakkois-Aasian yhteentörmäys mahdollisti kulun nykyiseen Indonesian saaristoon. Komodonvaraanin uskotaan erilaistuneen australialaisista esi-isistään 4 miljoonaa vuotta sitten ja laajentaneen niiden esiintymisalueen aina itäiselle Timorin saarelle saakka. Jääkausi ja sen aiheuttamat suuret merenpinnan korkeuden vaihtelut siirsivät komodonvaraanien asuttamat saaret niiden nykyisille sijaintipaikoilleen.
Torpedo Ust-Kamenogorsk
Torpedo Ust-Kamenogorsk on kazakstanilainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Öskemenistä (ven. Ust-Kamenogorsk) Itä-Kazakstanin alueelta. Seuran ykkösjoukkue pelaa venäläisessä VHL-liigassa ja kakkosjoukkue Kazakstanin pääsarjassa.
Neuvostoaika ja Venäjä
Torpedo Ust-Kamenogors perustettiin vuonna 1955. Se pääsi osallistumaan Neuvostoliiton toiselle sarjatasolle Pervaja Ligaan ensi kerran kaudella 1963–1964. Kaudella 1966–1967 Torpedo taisteli sarjan mestaruudesta, mutta hävisi Metallurg Novokuznetskille. Tätä korkeammalle Torpedo ei sijoittunut ja kauden 1976–1977 päätteeksi joukkue putosi Neuvostoliiton kolmannelle sarjatasolle Vtoraja Ligaan. Torpedo nousi takaisin Pervaja Ligaan kahden vuoden jälkeen ja nousi kaudeksi 1987–1988 Neuvostoliiton pääsarjaan, joskin putosi yhden kauden jälkeen takaisin. Torpedo nousi uudelleen pääsarjaan kaudella 1989–1990 ja onnistui pitämään siellä paikkansa sarjan alasajoon saakka.
Neuvostoliiton hajottua Torpedo jatkoi alueen pääsarjassa ensin IVY:n mestaruussarjassa ja sitten Kansainvälisessä liigassa. Kun Venäjälle perustettiin oma pääsarja, eikä siihen ei otettu alkuun ulkomaisia seuroja, oli Torpedon liityttävä maan toiselle tasolle Vysšaja Ligaan. Vysšaja Ligassa joukkue vaihtoi vuonna 2001 nimensä HK Kaztšink-Torpedoksi. HK Kaztšink-Torpedo jatkoi myös uudistetussa VHL-liigassa. Vuonna 2015 seura otti käyttöön alkuperäisen nimensä.
Saba Kordafeshari
Saba Kordafshari (heinäkuu 1998 -) on iranilainen kansalaisaktivisti ja poliittinen vanki. Hänet pidätettiin 11. kesäkuuta 2019 hijabien paljastamista koskevan valkoisen keskiviikon kampanjan yhteydessä, ja vallankumouksellinen tuomioistuin tuomitsi hänet 24 vuodeksi. Sivuston (Tavana) mukaan hän oli 19 pidätyshetkellä.
Torpedo Ust-Kamenogorsk
Kazakstanin pääsarja ja kansainväliset pelit
Neuvostoliiton kaaduttua Kazakstanissa perustettiin oma kansallinen jääkiekkoliiga, Kazakstanin mestaruussarja. Torpedo siirsi Pervaja Ligassa pelanneen kakkosjoukkueensa kyseiseen sarjaan ja hallitsi liigaa sen ensimmäiset vuosikymmenet. Torpedo on voittanut liigan mestaruuden ennätykselliset 13 kertaa, joista kahdesti kuusi kertaa peräkkäin. Joukkue on ainoa perustajajoukkue, joka on edelleen mukana liigassa.
HK Kaztsink-Torpedo on osallistunut jääkiekon Continental Cupiin kolmesti, vuosina 2004, 2005 ja 2008. Vuonna 2008 joukkue saavutti Cupissa kolmannen sijan.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Resident Evil (vuoden 2002 videopeli)
Julkaisut
Tammikuussa 2015 Capcom julkaisi päivitetyn HD-version pelistä PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox 360:lle, Xbox Onelle ja Microsoft Windowsille. Julkaisun suosion myötä Capcom päätti kehittää HD-version myös pelistä Resident Evil Zero. Vuonna 2016 molemmat HD-versiot julkaistiin levyversiona Resident Evil: Origins Collection -kokoelmassa.
Vastaanotto
Pelin GameCube-versiota on myyty yli 1,35 miljoonaa kappaletta. Pelin Wii-versiota ei ollut alun perin tarkoitus julkaista Japanin ulkopuolella, mutta vuonna 2009 julkaistun Resident Evil 5:n myyntimenestys vakuutti Capcomin pelisarjan suosiosta myös Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.
Pelin HD-versiota on myyty yli miljoona kappaletta, ja se on rikkonut PlayStation Networkin myyntiennätyksen. Resident Evil HD Remaster on myös Capcomin myydyin digitaalinen julkaisu Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.
Up All Night (Razorlightin albumi)
Up All Night on englantilaisen rock-yhtyeen Razorlightin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 28. kesäkuuta 2004.
Meriliitäjä
Meriliitäjä (Procellaria cinerea) on eteläisen pallonpuoliskon valtamerilintu.
Koko ja ulkonäkö
Meriliitäjä on noin 50 cm pitkä ja 950–1 200 g painava, koiras on hieman kookkaampi. Sen pää on harmaa, selkäpuoli ruskeanharmaa ja alapuoli valkeahko. Siiven ja pyrstön alapinnat ovat tummanharmaat. Nokka on harmahtava, keltakärkinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen
Meriliitäjä elää Etelämannerta ympäröivällä valtamerellä ja pesii alueen saariryhmillä, kuten Tristan da Cunhalla, Prince Edward ja Marion Islandsilla, Crozetsaarilla, Kerguelenilla, Campbell Islandilla ja Antipodisaarilla. Lajin maailman populaation koko on useita satojatuhansia pareja, mutta kanta on pienenemään päin.
Lisääntyminen
Meriliitäjät pesivät yhdyskunnittain. Linnut saapuvat pesimäpaikoille helmikuussa. Ne kaivavat pesäkolonsa maahan ja naaras munii yhden munan. Munintaa tapahtuu maaliskuun lopulta huhtikuulle. Haudonta kestää 55–65 päivää. Poikanen jättää pesän lentokykyisenä 130–163 päivän ikäisenä. Laji lisääntyy joka vuosi.
Ravinto
Meriliitäjät syövät mustekaloja, etupäässä kalmareita, kaloja ja äyriäisiä. Ne saalistavat ruokansa sekä sukeltamalla että meren pinnasta sieppaamalla. Ne seuraavat kalastusaluksia syöden jätteitä ja perkuutähteitä.
Ylämaan koulu
Ylämaan koulu on entisessä Ylämaan kunnassa (nyk. Lappeenranta) sijaitseva alakoulu. Vuonna 2016 siellä oli 75 oppilasta. Koulurakennuksessa sijaitsee myös liikuntasali ja kirjasto. Ylämaan koulussa toimii ainoastaan ala-aste, joten koulun oppilaat siirtyvät yläasteelle ensisijaisesti Kesämäenrinteen kouluun.
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – naisten 100 metrin vapaauinti
Naisten 100 metrin vapaauinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 28. – 30. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.
Karsintarajan rikkoneet urheilijat
Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
Pauliina Syrjälä
Pauliina Syrjälä (s. 1976 Kiuruvesi) on suomalainen kansanmuusikko ja kanteleensoittaja. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolta vuonna 2003. Hänen sooloalbuminsa Monet nävöt ilmestyi vuonna 2005, ja sen seuraaja Lunkula julkaistiin kesällä 2016 Kansanmusiikki-instituutin kautta. Syrjälä on erikoistunut perinteisesti puutikulla soitetun Jooseppi Pohjolan kanteleen soittamiseen ja luonut välillä lähes kadonneen tikulla soittamisen uuden koulukunnan 2000-luvulla.
Syrjälä on käyttänyt kanteleen soitossa apuvälineinään tikun ohella myös muiden muassa neulepuikkoa, virkkuukoukkua ja pensseliä. Hän on välillä käyttänyt kanteletta lyömäsoittimen tavoin. Hän on soolouransa ohella toiminut duoissa Ilona Korhosen ja Laima Jansonen kanssa. Hän on soittanut myös Sytyke-kanteleorkesterissa. Syrjälä on esiintynyt kansainvälisesti Pohjois-Amerikassa, Japanissa ja Vietnamissa asti.
Syrjälä on Sibelius-Akatemian lehtori. Myös hänen isoisänsä oli kanteleensoittaja.
Luettelo Adelen kappaleista
Adele on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Ohessa luettelo artistin levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.
Yo Gotti
Mario Mims (s. 19. toukokuuta 1981), taiteilijanimiltään Lil Yo ja Yo Gotti, on yhdysvaltalainen rap-artisti. Gotti julkaisi esikoisalbuminsa Youngsta’s On a Come Up vuonna 1996 nimellä Lil Yo. Esikoisalbuminsa jälkeen hän on julkaissut useita albumeita.
Hayley Okines
Okines julkaisi kaksi omaelämäkertaa ja kampanjoi aktiivisesti saadakseen näkyvyyttä progerian hoitoon tähtäävälle tutkimukselle. Hän tapasi Justin Bieberin vuonna 2010, ja aloitti tämän kanssa Twitter-kampanjan, jonka tarkoituksena oli tehdä progeriaa näkyväksi.
Hayley Okines saavutti 17 vuoden iän, vaikka hänen oli alun perin ennustettu elävän vain 13-vuotiaaksi.
Wihtred
Wihtred (k. 23. huhtikuuta 725) oli Kentin kuningas 690/692–725. Hän nousi valtaan sekasorron ajan jälkeen. Hän saattoi tulla kuninkaaksi jo 691, mutta Beda Venerabiliksen mukaan Essexin Swæfred oli tuona vuonna Wihtredin kanssahallitsija, ja Wihtred olisi ollut yksin Kentin kuningas aikaisintaan 692, mutta mahdollisesti vasta 694. Vuonna 695 Wihtred julkaisi lakikokoelman Berghamstydessä. Wihtredin kuoltua kuningaskunta jaettiin hänen poikiensa Aethelberhtin, Eadberhtin ja Alricin kesken.
Radio Rurale de Kayes
Radio Rurale de Kayes on Kayesissa Malissa toimiva radioasema.
Lähetysten aiheita ovat maatalous, ympäristöongelmat, kulttuuri, terveydenhuolto ja kansallisilla kielillä tapahtuvat lukutaito-opetus. Ohjelmia tehdään sekä maaseudun kylissä että studiossa. Niissä käytettyjä kieliä ovat soninke, bambara, khasonka ja fulani. Oman tuotannon ohella välitetään kansallisen yleisradioyhtiön ja Voice of American uutisia sekä eurooppalaisten yhteistyökumppanien rahoittaman Studio Tamanin ohjelmia.
Asemalla on pieni ULA-lähetin Kayesissa sekä suurempi lähetin Paparan kukkulalla, joka kattaa Kayesin alueen luoteisosan. Aikaisemmin oli myös alilähettimiä Yélimanén piirissä sekä Mauritanian ja Senegalin rajalla. Lähetyksiä voi kuunnella Internetissä.
Kanada kesäolympialaisissa 1936
Kanada osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 97 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa yhdeksän mitalia, joista yksi oli kultainen, kolme hopeisia ja viisi pronssisia. Kisojen mitalitilastossa Kanada ylsi 17. sijalle.
Airojalkaiset
Airojalkaiset (Remipedia) on yksi kuudesta luokasta, joihin äyriäiset jaotellaan. Ne ovat sokeita äyriäisiä, jotka elävät syvissä merivesiluolissa Australiassa, Karibianmerellä ja Kanariansaarilla. Äyriäisryhmä tunnettiin alkujaan vain fossiilien perusteella, mutta vuoden 1979 jälkeen on löydetty vähän toista kymmentä nykyisin elävää lajia. Nämä on jaettu kolmeen heimoon.
Airojalkaiset ovat värittömiä, 9–45 millimetrin mittaisia äyriäisiä, joilla on alkeellinen ruumiinrakenne. Päätä seuraava pitkulainen ruumis koostuu lukuisista (16–38) keskenään samanlaisesta jaokkeesta. Uimaraajat ovat ruumiin sivuilla, ja eläimet uivat selällään, yleensä hitaanpuoleisesti. Ruokavalio ja ruokailutavat tunnetaan huonosti. Godzilliognomus frondosus -lajilta on kuvattu yllättävän pitkälle kehittynyt aivojen rakenne, jossa erityisesti hajuaistiin liittyvä alue on suuri, mikä on järkeenkäypää pimeässä elävällä eläimellä.
Bergen (Pohjois-Hollanti)
Bergen on kunta ja kylä Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 29 943 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 97,1 neliökilometriä.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kartta Bergenin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Pinseri (koirarotu)
Pinseri (Deutscher Pinscher) on saksalainen koirarotu, joka snautserin tavoin polveutuu vanhoista eurooppalaisista suokoirista. Pinseri kuuluu FCI roturyhmään 2 eli Pinserit, snautserit, molossityyppiset ja sveitsinpaimenkoirat.
Ulkonäkö
Pinsereitten harvinainen väri on suklaanruskea punaisin merkein, joka ei ole FCI:n eikä SKL:n tunnustama. Alun perin rodussa esiintyi lukuisa määrä eri värejä, jotka Saksassa on sitten yksi toisensa jälkeen kielletty.
Luonne
Luonteeltaan pinseri on eloisa, ystävällinen, vilkas ja tarkkaavainen, erittäin mukavuudenhaluinen ja lämpöä rakastava. Useimmat pinserit inhoavat kylmää ilmaa ja sadetta ja vanhemmiten nukkuvat mieluiten pitkään aamulla. Siltä löytyy myös vahtimis- ja riistaviettiä. Pinseri ei ole herkkähaukkuinen. Pinserien luonteissa esiintyy kuitenkin melko laajaa vaihtelua, osittain siksi että se on erittäin herkkä ympäristövaikutteille ja sen pentuajan kokemuksilla ja kohtelulla on huomattava merkitys aikuisen koiran  luonteen kehittymisessä.
Terveys
Pinseri on suhteellisen terve rotu. Silmäsairauksista pinsereillä esiintyy perinnöllistä harmaakaihia (HC) ja PHTVL/PHPV:a. Jonkin verran esiintyy lievää lonkkaniveldysplasiaa (C-lonkat), joka ei rodun terveen rakenteen vuoksi aiheuta koiralle ongelmia. Pinsereille tyypillisiä vaivoja ovat rokotusreaktiot ja iho-ongelmat.
250px|thumb|Pinserin pentuja
Harrastus
Pinserin koulutus vaatii pitkäjänteisyyttä. Pinseri oppii nopeasti mutta ei ole kovin miellyttämisenhaluinen, ja sen koulutus vaatii oikean motivointitavan löytämistä. Nykyiset pinserit sopivat erinomaisesti agilityyn, ja kärsivällinen omistaja saa oppivaisesta pinseristä myös hyvän TOKO- tai palveluskoiran. Pinserit menettivät palveluskoirarodun kilpailuoikeudet vuoden 2007 alusta.
William Otsakorpi
Otsakorven vanhemmat olivat muurari Johan Lindell ja Eva Mahlberg. Hän kävi Kuopion reaalikoulua ja suoritti myös 1889 kauppakoulun. Otsakorpi oli aluksi rautatievirkamiehenä Viipuri-Pietari-radan varrella mutta siirtyi vuonna 1896 pankkialalle toimien Kansallis-Osake-Pankin Viipurin konttorin varajohtajana 1896–1899 ja Suomen Maanviljelys- ja Teollisuuspankin Viipurin konttorin johtajana 1900–1901.
Pinseri (koirarotu)
Historia
Pinseri kuuluu vanhimpien saksalaisten rotujen joukkoon, ja se tunnetaan sekä dobermannin että kääpiöpinserin kantarotuna. Alun perin pinseri ja snautseri olivat sama rotu eli lyhyt- ja karkeakarvainen pinseri. Sittemmin rodut eriytettiin keinotekoisesti ja valittiin muutama sallittu väri kummallekin karvanlaadulle, mikä kavensi rotujen jalostuspohjaa huomattavasti. Alun perin pinserien väriskaala oli laajempi, ja niitä tavattiin niin black & tan -värisinä ja punaisina kuin myös pippuri ja suola -värisinä (nykyinen sveitsinpinseri), siniharmaina ja mustina. Saksalaisissa koirakirjoissa pinseri mainitaan jo vuonna 1880, ja Saksan Koirarotujen yhdistys julkaisi ensimmäisen seikkaperäisen rotumääritelmän vuonna 1881. Vuosisatojen ajan pinsereitä käytettiin Saksassa rotta- ja tallikoirina. Rotu oli kuolla sukupuuttoon toisen maailmansodan aikana, mutta se saatiin kuitenkin pelastettua muutamien sodasta selvinneiden yksilöiden ja suurikokoisten kääpiöpinsereiden avulla. Pinseri ei ole sen jälkeen levinnyt vielä laajalle. Rotua on pyritty jalostamaan snautseri- ja dobermanniristeytyksillä, mikä on parantanut kannan terveyttä.
William Otsakorpi
Otsakorpi perusti vuonna 1901 Lindell & Hyvärinen-nimisen yhtiön joka oli erikoistunut vilja- ja siirtomaatavarakauppaan. Yhtiöllä oli konttorit sekä Viipurissa että Pietarissa. Otsakorpi perusti Venäjältä tuotua viljaa käyttäneet Viipurin valssi-myllyn ja Säiniön myllyn ja hankki myös osuuksia Vuoksen Kalkkivuori Oy:ssa, Kuokkalan Höyrysaha Oy:ssa ja Karamellitehdas Oy Siriuksessa.
Pinseri (koirarotu)
Etymologia
Termi Pinscher juontanee juurensa ranskalaiseen sanaan pincer, joka tarkoittaa tarttumista, nipistämistä tai näykkäisemistä.
William Otsakorpi
Otsakorpi oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1911–1920 ja hän toimi Ranskan varakonsulina 1920–1927. Hän oli Teollisuuden- ja Liikkeenharjoittajain Seura Pamauksen puheenjohtaja oli mukana Viipurin kauppakamarin ja Viipurin Taloudellisen Korkeakouluseuran toiminnassa. Otsakorpi rakennutti 1909 Viipuriin Lallukan- ja Äyräpäänkadun kulmaan "Oma Pirtti"-nimsen kerrostalon. Hänellä oli myös huvila Viipurin lähellä Otsakorvensaaressa.
William Otsakorpi oli naimisissa vuodesta 1900 kassanhoitaja Ester Björndahlin (1877–1938) kanssa. William Otsakorven kuoleman jälkeen Ester Otsakorpi perusti vuonna 1928 yleishyödyllisen William ja Ester Otsakorven Säätiön joka toimii edelleen.
Ester Otsakorpi syntyi 3.5.1877 Oulun läänin Pyhäjärvellä. Viipurissa hän työskenteli Kansallis-Osakepankin kassanhoitajana. William ja Ester Otsakorpi avioituivat vuonna 1900.
William Otsakorpi oli merkittävissä luottamustehtävissä mm. Viipurin kauppakamarissa ja Viipurin Taloudellisessa Korkeakouluseurassa. Teollisuuden- ja Liikkeenharjoittajain Seura Pamauksen puheenjohtajana hän toimi kaiken kaikkiaan 14 vuotta. Hän osallistui niin ikään yhteiskunnalliseen ja sivistykselliseen toimintaan mm. Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja Maaseututeatterin johtokunnassa. Vuodesta 1920 lähtien hän toimi Ranskan varakonsulina aina vuonna 1927 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka.
Ester Otsakorpi osallistui ahkerasti hyväntekeväisyyteen Viipurin alueella ja vaikutti erityisesti paikallisessa marttatoiminnassa. Otsakorpien Viipuriin rakentamasta talosta Ester Otsakorpi luovutti yhden huoneiston rauhanliikkeen ja naisunionin käyttöön sekä piti toistakymmentä vuotta kesäkasvitarhaa vähävaraisille lapsille.
Arkaainen
Arkaainen saattaa viitata seuraaviin aiheisiin:
Carl Olof Cronstedt (nuorempi)
thumb|Carl Olof Cronstedt Carl Olof Cronstedt (18. lokakuuta 1800 Tukholma – 5. maaliskuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen eversti, kuvernööri, salaneuvos ja senaattori.
Cronstedtin vanhemmat olivat vara-amiraali Carl Olof Cronstedt ja Beata Sofia Wrangel af Sauss. Hän oli naimisissa Wilhelmina Augusta von Schwanenbachin (1798–1878) kanssa.
Cronstedt oli paašina Pietarissa 1816–1819 ja keisarillisen hovin kamaripaašina 1819–1820. Hän palveli sitten vänrikkinä Henkikaartin Semjonovin rykmentissä 1820 ja luutnanttina Petrovskin jalkaväkirykmentissä 1820–1823. Hän oli 23. jalkaväkidivisioonan divisionnankivalterina 1822–1824, Petrovskin rykmentin esikuntakapteenina 1824–1827, 23. jalkaväkidivisioonan komentajan adjutanttina 1827–1829 sekä viimeksi kapteenina Petrovskin rykmentissä 1829–1830 ja Henkikaartin krenatöörirykmentissä 1830–1833. Hän erosi armeijan palveluksesta everstin arvoisena 1833.
Cronstedt toimi Vaasan läänin kuvernöörinä 1837–1845 ja oli senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1845–1870. Hänestä tuli salaneuvos 1862 ja vapaaherra 1870. Cronstedt oli aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867.
Hitman: Absolution
Hitman: Absolution on IO Interactiven kehittämä hiiviskelypeli Hitman -pelisarjaan. Square Enix julkaisi pelin 20. marraskuuta 2012 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Macintoshille.
Hitman: Absolution käyttää IO Interactiven Glacier 2 -pelimoottoria yhdistäen perinteisiä Hitman-pelimekaniikoita täysin uusien kanssa. Hitman: Absolution paljastettiin virallisesti E3-messuilla Los Angelesissa vuonna 2011.
Vastaanotto
IGN antoi pelille arvosanaksi 9/10 arvostelussaan.
Leukajalkaiset
Leukajalkaiset (Maxillopoda) on yksi kuudesta äyriäisluokasta. Leukajalkaiset ovat yleensä suhteellisen pienikokoisia äyriäisiä, ja niitä luonnehtii takaruumiin ja sen raajojen surkastuneisuus. Lajeja on tuhansittain, lajirikkaimmat ja parhaiten tunnetut ryhmät ovat hankajalkaiset ja siimajalkaiset. Pienempiä alaluokkia ovat kalatäit, matoäyriäiset, punkkiäyriäiset ja hiekkaryömijät.
Leukajalkaisten pää on koostunut (korkeintaan) viidestä jaokkeesta, keskiruumis (thorax) kuudesta ja takaruumis neljästä jaokkeesta ja päättökilvestä (telson). Takaruumiis on raajaton.
Luettelo maailman korkeimmista pilvenpiirtäjistä
Tämä on luettelo maailman korkeimmista pilvenpiirtäjistä 6. heinäkuuta 2012 tilanteen mukaan. Omana aikanaan maailman korkeimmat pilvenpiirtäjät on lihavoitu. Ajantasaisempi lista on lähdeluettelossa.
Luoto (saari)
thumb|250px|Luoto [[Havaijilla Tyynessä valtameressä.]] Luoto on pieni, tavallisesti puuton saari. Pientä luotoa voidaan nimittää isoksi kariksi, jos se ulottuu vain vähän veden pinnan yläpuolelle. Luodon ulkonäön perusteella käytetään nimityksiä heinäluoto, kallioluoto ja kivikkoluoto. Myös kokonaan vedenalaista muodostumaa voidaan kutsua luodoksi.
Paikannimissä varsinkin läntisessä Suomessa sana luoto voi esiintyä myös isompien saarien nimissä, kuten esimerkiksi Harvaluoto Piikkiössä, Hailuoto, Olkiluoto Eurajoella ja Raippaluoto Mustasaaressa.
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – miesten 200 metrin vapaauinti
Miesten 200 metrin vapaauinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 25.–27. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.
Karsintarajan rikkoneet urheilijat
Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
Aikataulu
Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
The Blister Exists
The Blister Exists on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Slipknotin single vuodelta 2006. Single on Slipknotin kymmenes. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.
Elis James
Owain Elis James (s. 3. marraskuuta 1980) on walesilainen koomikko, näyttelijä ja radiojuontaja.
Ura
James aloitti uransa koomikkona vuonna 2005, mutta siirtyi ammattilaiseksi vasta vuonna 2008. Ennen ammattilaisuraansa James soitti cardiffilaisessa indie/punk-yhtyeessä Heck.
James on tehnyt kolme sooloesitystä Edinburghin Fringe-komediafestivaaleilla: The Most Cautious Little Boy In Wales vuonna 2009, Daytripper vuonna 2010 ja Speaking As a Mother... vuonna 2012. James esittää stand up -komiikkaa sekä englannin että kymrin kielellä.
2010 James esiintyi lämmittelijänä walesilaisen koomikko-kollegansa Rhod Gilbertin Britannian-kiertueella.
Vuodesta 2014 James on esittänyt yhtä kolmesta päähahmosta BBC:n sitcomissa Josh.
2017 James ja englantilainen koomikko Miles Jupp tekivät BBC:lle neliosaisen sarjan James & Jupp, jossa he kiertävät Walesiä.