cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mytilus trossulus × edulis
Mytilus trossulus × edulis on atlantinsinisimpukan (Mytilus edulis) ja sinisimpukan eli tyynenmerensimpukan (Mytilus trossolus) risteymä, jota tavataan Suomessa Itämeressä Perämerta lukuun ottamatta. Se on Itämeressä korkeintaan 4 senttimetrin mittainen.
Díktin luola
Díktin luola (myös Diktéo(n) Ándro(n)) eli Psychrón luola (Σπήλαιο Ψυχρού, Spílaio Psychroú) on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee 1 025 metrin korkeudessa Díktivuoren pohjoisrinteellä Lasíthin ylätasangon lounaislaidalla Oropédio Lasithíoun kunnassa lähellä Psychrón kylää.
Kreikkalaisessa mytologiassa luola esitettiin Zeuksen syntymäluolana tai tarkemmin luolana, johon Rhea kätki vastasyntyneen Zeuksen, jotta Kronos ei nielisi tätä. Kureettien kerrotaan soittaneen ja tanssineen luolan edessä olevalla tasanteella, jotta Kronos ei kuulisi lapsen itkua. Samaa myyttiä kerrotaan tosin myös Ídavuorella sijaitsevasta Ídan luolasta. Asiasta oli antiikin aikana epäselvyyttä, koska Hesiodoksen Jumalten synty ei mainitse tarkkaa paikkaa. Erään myytin mukaan kreetalainen tietäjä Epimenides nukkui luolassa 57 vuotta.
Luolan etukammion koko on 42 x 19 metriä, suurimman kammion koko 84 x 38 metriä ja kolmannen suuren kammion koko 25 x 12 metriä. Luolassa on lukuisia tippukiviä (stalaktiittejä ja stalagmiittejä).
Ensimmäiset pienimuotoiset arkeologiset kaivaukset luolassa suoritti Federico Halbherr vuonna 1886 paikallisten löydettyä luolasta esineitä. Arthur Evans tutki luolaa vuonna 1897. Laajemmat kaivaukset aloitti David Hogarth vuonna 1899. Arkeologisissa tutkimuksissa luolasta on löydetty alttari, jolla on poltettu erilaisia uhreja; sekä votiivilahjoja, kuten jumal-, ihmis- ja eläinhahmoja ja kaksoiskirveitä (labrys). Pyhä alue on ollut aidattu aitauksella (temenos). Paikalta on löydetty myös katkelmallinen piirtokirjoitus, joka on osa hymnistä Díktin Zeukselle.
Luola on avoin yleisölle ja sinne voi laskeutua portaita pitkin.
Teatterineuvos
Teatterineuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1948. Vuosien 1918–2017 aikana teatterineuvoksen arvonimi on myönnetty ainakin 28 henkilölle.
Boulder
Boulder on kaupunki Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on Boulderin piirikunnan pääkaupunki ja väkiluvultaan Coloradon kahdeksanneksi suurin kaupunki.
Zhou-dynastia
thumb|260px|Zhou-dynastia 1100 eaa. Zhou-dynastia (周 [Zhou]) hallitsi Kiinassa 1046 eaa.–256 eaa.
Boulder
Boulder sijaitsee Boulderin laaksossa Kalliovuorten ja Suurten tasankojen välissä. Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan kaupungin pinta-ala on 65,7 km², josta vesistöä on 3,94 prosenttia.
Zhou-dynastia
Zhou-dynastia hallitsi käytännöllisesti katsoen koko Kiinaa vain niin sanotun Läntisen Zhoun ajan 1046–771 eaa. eli noin 300 vuotta. Vuonna 771 eaa. barbaarien tukemat aateliset surmasivat Zhou-dynastiaan kuuluneen kuninkaan, ja uusi pääkaupunki siirrettiin itään. Samaan aikaan maa hajosi itsenäisiin feodaalivaltioihin, ja alkoi poliittisesti hajanainen kausi Itäinen Zhou, jota leimasivat eri maakuntien väliset poliittiset valtataistelut ja sodat Kevään ja syksyn ja varsinkin taistelevien läänitysvaltioiden aikakaudella. Lopulta taistelevista valtioista yksi, Qin-dynastia, nousi valtaan 221 eaa.
Boulder
Boulderissa julkaistaan päivittäin Daily Camera -sanomalehteä.
Zhou-dynastia
Zhou-dynastia
Shang-dynastian läntisillä rajoilla, Weijoen laaksossa nykyisessä Shaanxin provinssissa, elänyt Zhou-heimo kukisti melko äkillisesti Shang-dynastian viimeisen hallitsijan, jonka kerrotaan olleen turmeltunut tyranni.
Olli Kiiskinen
Olli Kiiskinen (15. elokuuta 1875 Kerimäki – 5. heinäkuuta 1943 Savonlinna) oli suomalainen maanviljelijä, Rantasalmen ja Säämingin kunnankirjuri sekä Maalaisliiton kansanedustaja vaalikauden 1909–1910. Hän oli ehdolla Mikkelin vaalipiiristä. Kiiskisen vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Kiiskinen sekä Katrina Turtiainen.
Zhou-dynastia
Zhou-dynastia
Zhou-dynastian perusti Ji-perhe. Dynastian pääkaupunki oli Hào Weijoen laaksossa nykyisen Xi'anin kaupungin lähellä, paikassa jossa Weijoki yhtyy Keltaiseen jokeen.
Boulder
Ystävyyskaupungit
Boulderilla on kuusi ystävyyskaupunkia:
Zhou-dynastia
Zhou-dynastia
Varhaiset Zhou-kuninkaat levittivät valloittaen ja kolonialisoiden vähitellen kulttuurinsa kattamaan suurimman osan nykyistä Kiinaa Chang Jiangista (Jangtse-joki) pohjoiseen. Zhou oli dynastioista pitkäikäisin, ja aloitti opin hallitsijan taivaallisesta mandaatista. Tällä opilla selitettiin ja perusteltiin edellisten dynastioiden kaatuminen ja tuotiin laillisuutta nykyiselle ja tuleville hallitsijoille. Hallitsijan nimitykseksi tuli "Taivaan poika".
Boulder
Aiheesta muualla
thumb|left|Näkymä Mount Sanitasin huipulta kaupunkiin. thumb|left|Panoraamakuva Boulderista noin vuodelta 1900.
Zhou-dynastia
Zhou-dynastia
Zhoun kaudella alettiin valmistaa raudasta työkaluja, ja maanviljely kehittyi tehokkaammaksi. Tieverkostoa ja kanavia kehitettiin, mikä yhdisti valtion eri osia. Kaupankäynti kehittyi ja kolikot otettiin käyttöön.
Vuonna 771 eaa. vallankumouksellisten aatelisten tukemat hyökkäävät barbaarit tappoivat Zhou-dynastian kuninkaan Youwangin. Pääkaupunki siirrettiin Luoyangiin, joka on nykyisessä Henanin provinssissa. Tämä siirto merkitsi historiankirjoituksessa siirtoa Läntisestä Zhousta Itäiseen Zhou-dynastiaan. Zhoun valta vähitellen heikkeni ja valtion hajaantuminen alkoi. Itäinen Zhou-dynastia jakaantuu kahteen pienempään aikakauteen, joista ensimmäinen, 770 eaa.–476 eaa. on saanut aikansa aikakirjoista nimityksen Kevättä ja syksyä, jälkimmäinen tunnetaan Taistelevien läänitysvaltioiden kautena (475 eaa.–221 eaa.).
Zhou-dynastian aikakauden jako
Zhou-dynastian alkamisen ajankohdasta on ollut erilaisia käsityksiä. Uusimmat löydöt ajoittavat sen vuoteen 1046 eaa.
Yhdyntä
thumb|Taiteilija [[Édouard-Henri Avrilin lähetyssaarnaaja-asentoa kuvaava maalaus.]] Yhdyntä eli sukupuoliyhdyntä tai kopulaatio on parittelun vaihe, jossa koiraan siitin on naaraan emättimen sisällä.
Yhdynnän yhteydessä koiraan siittiöneste purkautuu emättimeen. Yhdyntä onkin joillain eläimillä suvullisen lisääntymisen oleellinen osa. Entisaikaan yhdyntä oli myös ihmiselle ainoa tapa lisääntyä, mutta nykyisin lisääntyminen on mahdollista myös muuta kautta, kuten keinohedelmöityksellä. Ihmiset harjoittavat yhdyntää usein myös ilman lisääntymistarkoitusta tyydyttääkseen seksuaalisen halunsa. Sen vuoksi ihmiset harjoittavat yhdyntää myös kauan sen jälkeen, kun nainen on jo ohittanut lisääntymisikänsä.
Ihmisen yhdyntä
Varsinaista yhdyntää edeltää usein esileikki. Kiihottumisvaiheessa keho valmistautuu yhdyntään. Sydämen lyönti nopeutuu, verenkierto voimistuu ja lihakset jännittyvät. Hengitys kiihtyy, iho punastuu, nännit kovettuvat, syljen eritys voimistuu ja aistit terävöityvät. Miehen siitin täyttyy verestä (erektio), jolloin tavallisesti pehmeä elin kasvaa, kovettuu ja nousee pystyyn. Naisen häpykieli paisuu, emättimen sisäpinta kostuu ja emättimen sisäosat leventyvät. Muutokset tekevät emättimeen työntymisestä helpompaa. Kiihottumisvaiheen muutosten nopeus vaihtelee muutamasta sekunnista useisiin minuutteihin. Tähän vaikuttavat seksuaalinen halukkuus, ikä ja yleiskunto.
Tasannevaiheen alulle ei ole selkeää rajaa. Hengitys kiihtyy edelleen ja lihakset pysyvät jännittyneinä. Naisen emätin supistuu ja häpykieli vetäytyy sisään, jottei kosketusherkäksi muuttunut elin saisi liikaa stimulaatiota. Emättimen uloin osa muuttuu väriltään tummanpunaiseksi ja paisuu. Tasannevaiheen nimestä huolimatta kiihottuminen etenee yhä. Vaiheen pitkittäminen voimistaa orgasmia.
Yhdynnässä siitin viedään emättimen sisään. Ihmisellä on useita yhdyntäasentoja, mutta eläimet ovat yhdynnässä tavallisesti vain niin, että koiras on naaraan takana.
Orgasmi on yhdynnän nautinnollisin vaihe ja huipentuma. Se kestää vain muutaman sekunnin, ja on seksuaalisen reaktiosarjan lyhyin vaihe. Yhdynnän aikana syntynyt jännitys purkautuu nopeasti. Miehen siitin sykkii tasaisesti ja siemenneste purkautuu ulos. Myös naisen emätin supistelee. Sekä miehillä että naisilla peräaukon sulkijalihas supistelee. Lihakset kouristelevat, syke nousee huippuunsa ja hengitys tihenee entisestään. Orgasmi ilmeisesti tuntuu miehellä ja naisella samalta. Tavallisesti naisen orgasmi kestää kuitenkin miehen orgasmia pidempään.
Laukeamisvaiheessa keho palaa normaalitilaan. Siitin pienenee ja naisen sukuelimet palaavat entiselleen. Palautumiseen voi mennä jopa useita tunteja. Naiset voivat saada useita orgasmeja peräkkäin ja kiihottua uudelleen heti laukeamisvaiheen alettua. Miehillä kiihottuminen orgasmin jälkeen on vaikeampaa, ja siihen voi mennä muutamia minuutteja tai jopa useita tunteja.
Vuonna 2005 julkaistun, 500 parin aineistolla tehdyn tutkimuksen mukaan yhdyntä kestää 33 sekunnista 44 minuuttiin, keskimäärin 5,4 minuuttia. Esileikkiaikaa ei mitattu. Yhdyntä saattaa kestää vanhemmilla miehillä kauemmin kuin nuorilla, koska peniksen tuntoherkkyys vähenee iän myötä. Vanhemmilla miehillä esiintyy toisaalta useammin erektio-ongelmia.
Munasolun hedelmöittyminen
Jos yhdyntä jatkuu laukeamiseen asti, siemenneste siirtyy uroksen kehosta naaraan sukuelimistöön, missä se voi hedelmöittää munasolun ja johtaa uuden elämän syntyyn. Jotkin eläinlajit harjoittavat yhdyntää vain tiettyinä aikoina vuodesta. Lisääntymiskaudella muuttunut hormonitoiminta valmistaa eläimen lisääntymiselimet yhdyntää varten. Kauden päätyttyä hormonitasot palaavat entiselleen, eikä eläin kykene hedelmöittämään tai hedelmöittymään, muttei toisaalta myöskään koe siihen halua.
Varkauden Tarmo
Varkauden Tarmo on entinen suomalainen lentopallojoukkue, joka pelasi menestysvuosinaan nykyisin SM-liigana tunnetussa sarjassa.
Yhdyntä
Munasolun hedelmöittyminen
Ihmiset käyttävät usein ehkäisyä, mikäli yhdynnän tarkoituksena ei ole lisääntyminen. Kondomilla voidaan lisäksi vältää sukupuolitautien leviäminen.
Varkauden Tarmo
Alkutaival
Lentopallon käynnistyminen Tarmossa tapahtui värikkäiden vaiheiden kautta. Varkauden NMKY:n pelaajat ottivat yhteyttä Tarmon johtokuntaan aikomuksenaan turvata Varkauslais lentopalloilun tulevaisuus. Namika oli kärsinyt talousvaikeuksista, ja seura oli lopettamisuhan alla. Tarmon johtokunta ryhtyi välittömästi selvittämään mahdollisuuksia lähteä hoitamaan NMKY:n lentopallotoimintaa. Ensimmäisten neuvottelujen jälkeen asiasta informoitiin myös NMKY:n johtokuntaan. Seurat pääsivät sopimukseen, jonka mukaan Tarmo ottaa NMKY:n lentopallotoiminnan hoidettavakseen. Kaikki ei kuitenkaan sujunut suunnitelmien mukaan sillä osa namikalaisista ei hyväksynyt yhdistämistä ja he lähtivät asettamaan esteitä uudelle lentopallotoiminnalle. Lisäksi paikkakunnalla levisi huhu, jonka mukaan Tarmo olisi varastanut lentopallon itsellensä.
Yhdyntä
Yhdyntävaivoja
Yhdyntää vaikeuttavia seksuaalihäiriöitä ovat miehellä esimerkiksi erektiohäiriöt, ennenaikainen siemensyöksy ja viivästynyt siemensyöksy. Naisella yhdyntään voi liittyä yhdyntäkipua, emätinkouristusta ja kiihottumisvaikeuksia. Kummallakin sukupuolella voi olla vaikeuksia saavuttaa yhdynnässä orgasmia.
Akrotírin minolainen kaupunki
Akrotíri on esihistoriallisen, minolaisaikaisen kaupungin arkeologinen kohde Santorínin saariryhmään kuuluvalla Thíran saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin kilometrin kaakkoon nykyisestä Akrotírin kylästä, josta se on saanut nimensä. Kaupungin minolaisaikaista nimeä ei tunneta.
Yhdyntä
Ensimmäinen yhdyntä
Suomalainen mies aloittaa yhdynnät keskimäärin melkein 18-vuotiaana, nainen 17-vuotiaana. Viidennes miehistä ja kymmenesosa naisista aloitti yhdynnät 21-vuotiaana tai vanhempana. Vastaavasti seurustelu alkoi miehillä keskimäärin 17,5-vuotiaana, naisilla 16,5-vuotiaana. Molemmat aloitusiät putosivat 1960-luvulla. Yhdynnät aloitti tilapäiskumppanin kanssa 30 % miehistä ja neljännes naisista. Juuri kukaan ei aloittaessaan ollut kihloissa eikä naimisissa. Ensimmäisessä yhdynnässään 75 % naisista käytti kondomia, 10 % ei mitään ehkäisyä, keskeytettyä yhdyntää 3 %. Naisista 7 % ja miehistä 4 % oli ollut vastahakoisia ensimmäiseen yhdyntäänsä, mutta juuri kukaan ei ollut pakotettu.
Varkauden Tarmo
Ensimmäiset vuodet
Heti ensimmäisellä kaudellaan mestaruussarjassa Tarmo otti hopeamitalit. Maajoukkueeseen nousivat Harri Vänni, joka valittiin koko TUL:n parhaaksi pelaajaksi, Reijo Sorvoja, Petteri Häyrinen, Risto Kovanen sekä Lasse Vuori. Tarmo palkittiin myös TUL:n kultaisella kiekolla, jolla muistetaan vuosittain menestyneitä TUL:n palloiluseuraa. Keväällä 1988 tuli toinen SM-hopea ja samana vuonna jo viides TUL:n mestaruus.
Akrotírin minolainen kaupunki
Akrotíri oli Egeanmeren alueen merkittävä kauppa- ja satamakaupunki erityisesti 1900–1600-luvuilla eaa. Se tuhoutui Santorínin tulivuorenpurkauksessa noin vuonna 1627–1600 eaa. ja hautautui tuhkaan samaan tapaan kuin Pompeji. Nykyisin Akrotíri on yksi Egeanmeren saarten merkittävimmistä arkeologisista löydöistä. Kaupunki tunnetaan erityisesti sen minolaisista seinämaalauksista (niin kutsutut Akrotírin seinämaalaukset), jotka on nykyisin siirretty museoihin. Kaupunkia kaivetaan edelleen esille vaiheittain.
Varkauden Tarmo
Menestysvuosi
Kausi 1988–1989 oli monessa suhteessa Tarmon lentopalloilun menestysvuosi. Valmentajaksi oli Jouko Juvosen tilalle tullut Reino Kosonen. Lisäksi seuran ulkomaalaisvahvistukseksi tuli itärajan takaa Sergei Ivanov. Keväällä 1989 Tarmon pelaajat voittivat Tarmon joukkuelajien ensimmäisen Suomen-mestaruuden. Voitto tuli kaiken lisäksi mahdollisimman upeasti, sillä finaalivastustaja Rantaperkiön Isku kaatui suoraan kolmessa ottelussa. Muuta menestystä edustivat: Kansainvälisen OP-turnauksen toinen sija heti Alma-Atan jälkeen, Riian turnauksen kolmas sija sekä TUL:n liittojuhlamestaruus.
Yhdyntä
Kumppanien määrä
Yhdyntäkumppanien määrä on Suomessa keski-ikäisellä naisella yleensä 5-7 ja miehellä 7-10. Keskiarvot ovat kaksinkertaisia, koska jotkut raportoivat satoja kumppaneita. Naisista 15 % ja miehistä 10 % kertoi, että heillä oli ollut vain yksi kumppani elämänsä aikana. Yli 40-vuotiaista miehet raportoivat enemmän kumppaneita kuin naiset. Naisilla yhdyntäkumppanien määrä on kasvanut mutta hidastuvasti. Miehillä kumppanien määrä ei juuri ole muuttunut vuodesta 1992. Nuorimmistakin useimmilla oli ollut enintään yksi seksikumppani viimeisen vuoden aikana. Tilastoja voi vääristää se, että homomiehillä on yleensä enemmän kumppaneita kuin lesboilla. San Franciscossa tutkimuksessa melkein puolella homomiehistä oli yli 500 kumppania.
Akrotírin minolainen kaupunki
Historia
thumb|left|240px|Akrotírista löydetty niin kutsuttu [[Akrotírin seinämaalaukset|Laivakulkue-fresko, joka esittää mahdollisesti kyseistä kaupunkia itseään sellaisena kuin sen asukkaat sen näkivät.]]
Varkauden Tarmo
Menestysvuosi
Euroopan cup-voittajien cupissa Tarmo eteni aivan lopputurnauksen kynnykselle, mutta lopulta Bolognan ammattilaiset pudottivat Tarmon jatkosta eräluvuin 4-5. Lopputurnaus tosin pelattiin Varkaudessa, joten varkautelaiset saivat nähdä todella huipputason lentopalloa. Syyskaudella Tarmo voitti mestarijoukkueiden Eurooppa-cupissa sekä Puolan että Romanian mestarit. Tarmon 1-joukkueen menestys jatkui vielä kausilla 1989–1990 ja 1990–1991.
Molempina vuosina saavutuksena oivat hopeamitalit. Saman väriset mitalit tulivat vuosina 1990 ja 1991 myös TUL:n mestaruuskilpailusta. Kansainvälisen työläisurheiluliiton, CSIT:n turnauksessa TUL:n joukkuetta edustivat Tarmon pelaajat ja tuliaisina olivat hopeamitalit. Euroopan cup-voittajien cupissa selvittiin molempina vuosina toiselle kierrokselle ja Euroopan mestarijoukkueiden cupissa selvittiin kahdeksan parhaan joukkoon. Kyseisenä vuosina tarmolaisista maajoukkueessa pelasivat Petteri Häyrinen, Risto Kovanen, Sami Juvonen ja Esa Kokko. Kaudella 1989–1990 Suomen parhaaksi lentopalloilijaksi valittiin Petteri Häyrinen.
Synkeät hetket
Vuoden 1991 joulukuussa elettiin Tarmon lentopalloilussa synkeitä hetkiä. Toimintakertomuksen teksti kuvaa tilannetta: "Uuteen kauteen lähdettiin voimakkaasti uusiutuneen joukkueen myötä hyvin nousujohteisin toivein. Kaikki romahti kuitenkin joulukuussa, kun Suomen Lentopalloliitto ensin määräsi Tarmon maksamaan Lauritsalan Kisalle karanteenimaksut omista kilpailusäännöistään poiketen korkeimman taulukon mukaisesti ja sen jälkeen vielä tuomitsi Tarmon hävinneeksi kaikki ensimmäisen kierroksen 7 ottelunsa osan Esa Kokon karanteenista etsiydyttyä väärälle tilille ja myöhässä. SLeL:n tulkinnalle toki säännöistä löytyy peruste, mutta lähes poikkeuksetta sen päätös on lentopallopiireissä tuomittu täysin kohtuuttomana ja epäurheilijamaisena.
Pianosonaatti nro 2 (Beethoven)
Ludwig van Beethoven sävelsi toisen pianosonaattinsa A-duuri op. 2 vuonna 1796, jolloin se myös julkaistiin. Hän omisti sen Joseph Haydnille, jonka johdolla hän tuolloin opiskeli. Teos kestää noin 22 minuuttia.
Varkauden Tarmo
Synkeät hetket
Tarmon lentopalloilun synkeät hetket johtuvat suurelta osin siitä paineesta, jossa seuran lentopallosta vastaavat joutuivat vuosikausia työskentelemään. Suurelta osin kautta selvittyvät tehdyt virheet. Lentopalloliiton päätökset merkitsevät Tarmon putoamista karsintasarjaan ja koko 1-joukkueen lentopallosta luopuminen oli erittäin lähellä.
Pianosonaatti nro 2 (Beethoven)
Osat
Teoksessa on neljä osaa:
Varkauden Tarmo
Synkeät hetket
Tilanteen vaikeutuminen sarjapaikan säilymisestä huolimatta johti Tarmossa uudenlaisten yhteistyömuotojen kehittelyyn. Niinpä kaudelle 1992–1993 Tarmon sarjapaikalla pelaa joukkue, jonka nimenä on Keski-Savon Pateri. Joukkue kostuu Tarmon ja Pieksämäen NMKY:n pelaajista. Tarmon Lentopallon Tuen toiminta sen kaltaisena, kuin se oli vuosia toiminut, oli tullut tiensä päähän.
Yhdyntä
Halukkuus yhdyntöihin
Suomessa noin puolessa parisuhteista mies on halukkaampi – miesten itsensä mielestä sitäkin useammassa – 15 % nainen ja 30 % osapuolet olivat suunnilleen yhtä halukkaita (FINSEX 2015). 18–24-vuotiaista naisista kuitenkin lähes puolet koki molempien haluavan seksiä yhtä usein, samanikäisistä miehistä kolmannes. Kumppaniaan useammin haluavista miehistä viidesosa ja naisista kymmenesosa piti yhdyntämäärää sopivana. Miehistä kaksi kolmannesta ja naisistakin suurin osa oli tyytyväisiä yhdyntämäärään, jos kumppani halusi seksiä useammin. Naiset pitivät usein kumppaniaan halukkaampana osapuolena, mutta miehet itse kokivat vielä sitäkin useammin olevansa halukkaampi osapuoli.
Cyhra
Cyhra on ruotsalainen melodisen metalin superyhtye, joka perustettiin vuonna 2017. Yhtyeen laulaja Jake E vaikutti aiemmin Amaranthessa, basisti Peter Iwers In Flamesissa, kitaristi Jesper Strömblad samoin In Flamesissa ja muun muassa HammerFallissa, suomalainen kitaristi Euge Valovirta vaikutti aiemmin ruotsalaisessa Shining yhtyeessä ja CyHran saksalaisvahvistus rumpali Alex Landenburg on toiminut Annihilatorin ja Stratovariuksen kiertuerumpalina ja soittaa myös Axxis-yhtyeessä. Yhtye on kiinnitetty Spinefarm Recordsille.
Ikarus
thumb|[[HKL-Bussiliikenne|HKL-Bussiliikenteen Ikarus E94F Vuosaaressa 2004.]] Ikarus on unkarilainen linja-automerkki.
Yhdyntä
Halukkuus yhdyntöihin
Miehistä kaksi kolmannesta halusi yhdyntää vähintään kahdesti viikossa. Keskimäärin miehet halusivat 10-11 kertaa kuukaudessa, 65-75-vuotiaat miehet 5 kertaa ja 18-24-vuotiaat reilut 15 kertaa. Luku oli melkein sama niillä miehillä, joiden kumppani halusi seksiä vielä useammin. 18-24-vuotiaat naiset halusivat yhdyntöjä noin 15 kertaa kuussa mutta saivat niitä vain reilut reilun kolmanneksen siitä, nuorten miesten saantisuhde oli hieman tätäkin heikompi. Naisten ilmoittama yhdyntämäärätoive oli aika sama kuin se, miten usein he tunsivat seksuaalista halua, miehillä pienempi. Naisistakin (parisuhteessa?) 61 % tuntee halua useammin kuin heillä on yhdyntöjä.
Cyhra
Yhtyeen ensimmäinen single Karma julkaistiin 25. elokuuta 2017. Esikoisalbumi Letters to Myself julkaistiin 20. lokakuuta 2017. Levyn julkaisun myötä yhtye lähti maailmankiertueelle, joka alkoi 27. lokakuuta Helsingin Nosturista. Yhtye esiintyi myös Laukaassa vuoden 2018 John Smith Festivalilla.
Ikarus
Ikarus-bussin historia alkaa vuodesta 1895, jolloin autontuotanto alkoi Budapestissa verstaassa nimeltä Uhri Imre Kovács- és Kocsigyártó Üzeme (suunnilleen Uhri Imren peltityö ja autonvalmistus). Vuonna 1913 yritys keskittyi autoihin ja jo ensimmäisessä maailmansodassa se keräsi suuret voitot. Kansainvälinen läpimurto ja sarjatuotanto alkoivat vuonna 1927, mutta vuoden 1929 pörssiromahdus lopetti toiminnan. Tuotanto jatkui alkaen 1935, ja toisen maailmansodan aikana oli jälleen täysi vauhti toiminnassa.
Yhdyntä
Halukkuus yhdyntöihin
Naisista, jotka halusivat kumppaniaan harvemmin, puolet halusi yhdyntää harvemmin kuin kerran viikossa. Suhteissa, joissa nainen oli halukkaampi, miesten halukin näyttää olleen samaa luokkaa kuin muissa suhteissa. Halua ainakin kerran päivässä tunsi 39 % miehistä (nuorista yli puolet) ja 12 % naisista (nuorista joka viides), muutaman kerran viikossa 77 % miehistä (nuorista 90 %) ja 46 % naisista, ei lainkaan 2 % ja 9 %.
Ikarus
Varsinaisesti Ikarus on kuitenkin perustettu 1949 Uhri Imren tehtaan ja Ikarus-lentokoneteollisuuden yhdistyessä. Vuonna 1955 lähtien kehitettiin linja-automallit 620, 630 ja 31, joista tuli merkittäviä vientituotteita erityisesti Itä-Eurooppaan, Kiinaan, Burmaan sekä Egyptiin. Ikarus-mallit menestyivät Monacon autonäyttelyssä 1971, ja vuonna 1973 Ikarus oli linja-autojen valmistajana maailman neljänneksi suurin huolimatta ajoittaisesta raaka-ainepulasta. Neuvostoliiton hajoaminen ja Saksan jälleenyhdistyminen vähensivät tuotantoa arviolta kymmenen prosentin verran. Vuonna 1999 eteläeurooppalainen sijoittajayhtiö Irisbus osti Ikaruksen ja ajoi toiminnan alas 2004. Unkarilainen Gábor Széles osti Ikaruksen ja aikoo aloittaa matalalattiabussien tuotannon Unkarissa, Venäjällä ja Kiinassa.
Yhdyntä
Halukkuus yhdyntöihin
Halun puutetta usein kokevien osuus oli vuodesta 1992 vuoteen 2015 kasvanut naisilla 14 ja miehillä 7 prosenttiyksikköä. Miehistä 26 % ilmoitti, että kumppani koki usein halun puutetta, naisista 42 % koki usein halun puutetta. Useimmilla halun puutteesta raportoineilla ei ollut yhtään yhdyntää tuoreimman kuukauden aikana. Jopa joka päivää yhdyntää toivoneista naisista jotkut raportoivat halun puutetta ja vähintään kahdesti viikossa yhdyntää haluavista 10-20 % koki melko usein halun puutetta.
Ikarus
Ikarus on edelleen yleinen linja-automerkki monissa entisissä itäblokin maissa ja Neuvostoliitossa, samoin Suomessa.
Lukuisiin itäblokin maihin ja Neuvostoliittoon Ikarus on valmistanut myös johdinautoja ja kaikki johdinautomallit pohjautuvat linja-automalleihin, joten johdinautorungot ovat linja-autorukoihin täysin identtisiä.
Akrotírin minolainen kaupunki
Historia
Nykyisin Akrotírina tunnettu paikka asutettiin ensimmäisen kerran viimeistään myöhemmällä neoliittisella kaudella 3000-luvulla eaa. Kiinteä asutus perustettiin varhaisella pronssikaudella 2000-luvulla eaa. 1900–1600-lukujen eaa. välisenä aikana kaupunki oli yksi Egeanmeren saarten merkittävimmistä kaupunkikeskuksista ja satamista, ja sillä on ollut laajat kauppayhteydet muille Egeanmeren saarille, Kreetalle, Manner-Kreikkaan, Kyprokselle, Syyriaan ja Egyptiin.
Kaupunki tuhoutui suuressa Santorínin tulivuorenpurkauksessa tai jo sitä edeltäneissä maanjäristyksissä noin vuonna 1627–1600 eaa. ja peittyi tuhkan ja tuliperäisen kiven alle. Vaikuttaa siltä, että kaupungin asukkaat jättivät saaren jo ennen tulivuoren räjähdystä sitä edeltäneiden toistuvien maanjäristysten seurauksena, ja heillä oli tuolloin aikaa ottaa irtain omaisuutensa mukaan.
Kaupunki löydettiin vuonna 1967. Alue sijaitsee pienessä rotkossa, ja osia rakennuksista tuli esille veden virtauksen seurauksena. Kaupungin löydöstä ja arkeologisista kaivauksista on saanut kunnian professori Spyrídon Marinátos. Marinátoksen kuoleman jälkeen kaivauksia on jatkettu tämän oppillaan Chrístos Ntoúmaksen johdolla. Kaivauksia suorittaa Ateenan arkeologinen seura, ja ne ovat edelleen kesken. Nykyisin kaupungista on kaivettu esiin noin 10 000 neliömetrin kokoinen alue. Satamaa ei ole vielä löydetty.
Arkeologinen alue on katettu teräksestä ja lasista tehdyllä rakennelmalla. Katos romahti onnettomuudessa 23. syyskuuta 2005, ja yksi turisti kuoli ja viisi loukkaantui. Siksi alue oli useita vuosia suljettuna yleisöltä.
Rakennukset
thumb|right|260px|Akrotírin arkeologisen alueen kartta, johon on merkitty tärkeimmät rakennukset. thumb|right|260px|Akrotírin katettua arkeologista aluetta.
Akrotírin merkittävimmät tunnetut rakennukset ovat:
Rakennus Alfa (Sektori Alfa)
Varastorakennus tai myymälätila, joka sijaitsee kaivetun alueen pohjoisosassa. Muun muassa pithosten säilytystila. Rakennus oli ensimmäinen, jossa suoritettiin kaivauksia, ja ensimmäinen, josta löydettiin freskojen osia. Rakennuksesta on löydetty seinämaalaus, joka tunnetaan nimellä Afrikkalainen.
Rakennus Beta (osa Sektoria Delta)
Rakennus Gamma (Sektori Gamma)
Rakennus Delta (Kompleksi Delta, osa Sektoria Delta)
Suuri asuinrakennus (tai neljän rakennuksen ryhmä), joka sijaitsee kaivetun alueen keskellä rakennus Betan pohjoispuolella. Rakennus on todennäköisesti ollut rakennus Betan tavoin jonkinlainen yhteisasunto, jossa on asuttu kommuunimaisesti, ei perhekunnittain. Rakennus on vaurioitunut pahoin jokiuoman virtauksen seurauksena. Rakennuksesta on löydetty lähes kokonaisena säilynyt seinämaalaus, joka tunnetaan nimellä Kevät eli Liljat. Rakennuksesta on löydetty myös suuret kivestä tehdyt minolaiseen kulttiin liittyneet sarvet, jotka ovat alun perin todennäköisesti koristaneet rakennuksen kattoa. Lisäksi rakennuksesta on löydetty lineaari-A-tauluja.
Ankkuritalo
Pieni rakennus, joka sijaitsee kaivetun alueen länsilaidalla Länsitalon eteläpuolella.
Etelärakennus
Rakennus, joka sijaitsee Xeste 4:n eteläpuolella. Rakennusta ei ole vielä kaivettu esiin.
Länsitalo
Rakennus, joka sijaitsee kaivetun alueen länsiosassa. Mahdollisesti keskiluokkainen asuintalo. Toisaalta rakennuksessa on harjoitettu myös kaupallista toimintaa. Rakennuksen alimmassa kerroksessa on työpajoja ja varastotiloja. Toisessa kerroksessa on tilat kutomiselle ja lisää säilytystilaa. Kerroksessa on ollut myös kylpyhuone ja käymälä, jotka on kytketty viemäröintiin. Rakennuksesta on löydetty seinämaalaukset, jotka tunnetaan nimillä Joki, Kalastajapoika, Laivakulkue (Miniatyyrifresko) sekä Kokous kukkulalla ja haaksirikko.
Naisten talo
Suuri kaksikerroksinen rakennus, joka sijaitsee kaivetun alueen pohjoisosassa. Eräs arkkitehtoninen yksityiskohta on rakennuksen keskellä oleva valokaivo. Rakennuksesta on löydetty seinämaalaukset, jotka tunnetaan nimillä Naiset ja Papyrus.
Xeste 2
Xeste 3
Suuri rakennus, joka sijaitsee kaivetun alueen lounaiskulmassa sisäänkäynnin vasemmalla puolella. Rakennus on yksi toistaiseksi perusteellisimmin tutkituista. Rakennuksessa on ollut ainakin kaksi kerrosta, joissa kummassakin on ollut 14 huonetta. Yhdessä huoneessa on ollut allas mahdollisesti rituaalisia puhdistautumisia varten. Rakennus on mahdollisesti liittynyt kulttiin. Rakennuksesta on löydetty seinämaalaukset, jotka tunnetaan nimillä Alaston poika, Palvojat, Potnia Theron, Ruusukkeet ja Sahraminkerääjät.
Suuri kolmikerroksinen rakennus, joka sijaitsee kaivetun alueen kaakkoiskulmassa sisäänkäynnin oikealla puolella. Rakennuksen sisäänkäynnissä on portaikko, jota koristavat seinämaalaukset kuvaavat luonnollisen kokoisia miehiä nousemassa portaita pitkin kulkueena. Rakennus on suurin alueelta tähän mennessä esiin kaivetuista. Kokonsa ja koristelunsa perusteella se on todennäköisesti ollut julkinen rakennus.
Xeste 5
Rakennus, joka sijaitsee kaivetun alueen itälaidalla Xeste 2:n pohjoispuolella.
Svaabia
Svaabia on historiallinen alue eteläisessä Saksassa. Sveitsin saksankieliset alueet, Liechtenstein ja Elsassin alue, ovat keskiajalla kuuluneet Svaabiaan. Nykyinen Baden-Württembergin osavaltio ja Baijerin läntiset osat ovat Svaabian historiallista aluetta.
Historia
Svaabian herttuakunta muodostettiin frankkien valtakunnan alaisuuteen vuonna 496. Myöhemmin herttuakunnasta tuli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan osa.
Dancing at the Blue Iguana
Dancing at the Blue Iguana on Michael Radfordin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2000. Eroottisen draaman pääosia näyttelevät Daryl Hannah, Jennifer Tilly, Sandra Oh, Sheila Kelley, Charlotte Ayanna, Elias Koteas, Vladimir Mashkov ja Robert Wisdom.
Juoni
Dancing at the Blue Iguana kertoo synkän kuvauksen strippiklubi Blue Iguanan tanssijoiden elämästä. Suosituin tanssija Angel (Daryl Hannah) haluaisi äidiksi, Jo (Jennifer Tilly) on yleisön seksikäs vetonaula, Jasmine (Sandra Oh) pakenee todellisuutta runojen pariin, Stormylla (Sheila Kelley) on salaisuus, ja uusin tulokas, alaikäinen Jessie (Charlotte Ayanna) haluaa vain tanssia unohtaakseen huumeet ja miesten hyväksikäytön. Työ on armotonta eikä kukaan pääse helpolla.
Tuotanto
Dancing at the Blue Iguana -elokuvan tuotanto alkoi 16. huhtikuuta vuonna 1999. Kuvaukset alkoivat 4. joulukuuta vuonna 1999 ja kestivät 13. maaliskuuhun 2000 asti. Elokuva kuvattiin Kalifornian Santa Claritassa ja Los Angelesissa North Hollywoodin ja Van Nuysin kaupunginosissa.
Julkaisu ja vastaanotto
Dancing at the Blue Iguana sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa 14. syyskuuta vuonna 2000. Kotimaassa Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa Los Angelesin elokuvajuhlilla 21. huhtikuuta vuonna 2001; elokuva pääsi rajoitettuun teatterilevitykseen 12. lokakuuta vuonna 2001. Los Angelesin ensi-ilta oli 19. lokakuuta. Lionsgate toimi elokuvan levittäjänä.
Dancing at the Blue Iguana pääsi teatterilevitykseen Israelissa, Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Japanissa, Portugalissa ja Italiassa. Blue Iguanaa esitettiin myös Kairon elokuvajuhlilla Egyptissä ja Oldenburgin elokuvajuhlilla Saksassa.
Elokuva voitti vuonna 2001 Milanon elokuvajuhlilla parhaan näyttelemisen (Sandra Oh) ja parhaan lavastuksen (Martina Buckley) palkinnot. Elokuva sai Golden Fleece -palkintoehdokkuuden vuonna 2002 parhaasta tuotannosta.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 23 prosentin "mätä"-arvosana, joka perustuu 22:een arvosteluun. Internet Movie Databasessa elokuvalla on 5,7 tähteä kymmenestä.
DVD-julkaisut
Dancing at the Blue Iguana julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 25. joulukuuta vuonna 2001. Suomessa elokuva julkaistiin DVD:lle 26. maaliskuuta vuonna 2004.
Vuonna 2001 yksi Blue Iguanan pääosan esittäjistä Daryl Hannah kertoo kenttätutkimuksestaan oikealla strippiklubilla dokumentissa Strip Notes. Dokumentissa Hannah rakentaa Angelin hahmoa ja tarkkailee strippareiden elämää. Strip Notes on lisämateriaalina elokuvan DVD-julkaisussa.
Palu
thumb|Hollantilaisen siirtomaavirkailijan residenssi Palussa 1930-luvulla. Palu on Keski-Sulawesin maakunnan pääkaupunki Sulawesin saarella Indonesiassa. Se sijaitsee Palujoen suulla, 1 650 kilometriä Jakartasta koilliseen. Kaupungin väkiluku on noin 270 000.
24. tammikuuta 2005 kello 04.10 (UTC+8) Palua ravisutti magnitudin (Mw) 6,3 maanjäristys, jonka keskipiste oli kaupungista noin 30 kilometriä etelään.
Sulawesin maanjäristys ja tsunami vaurioittivat kaupunkia pahoin syyskuun lopussa 2018.
Ensilumi (elokuva)
Ensilumi on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Hamy Ramezan. Elokuva kertoo suomalaisessa vastaanottokeskuksessa asuvasta perheestä, joka saa hylätyn turvapaikkapäätöksen. Perhe tekee päätöksestä valituksen ja yrittää jatkaa elämäänsä.
Ensilumi sai ensi-iltansa 16. lokakuuta 2020. Elokuva sai kuusi Jussi-ehdokkuutta vuoden 2021 gaalassa parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, miespääosasta (Hosseini, joka sai palkinnon), käsikirjoituksesta, kuvauksesta ja äänisuunnittelusta.
Tepenīcanjärvi
Tepenīcanjärvi (, latg. Tepeneica Azar ) on järvi Latviassa Viļakan kunnassa.
Maantietoa
Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 0,48 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 30,9 hehtaaria. Se sijaitsee 6 kilometriä Viļakan kylästä länteen päin. Järvi on melko yhtenäinen, mutta koillispäässä on lahti, jonka lahdensuu on alle 20 metriä leveä, ja järven keskellä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on noin 82 aaria. Järven keskisyvyys on 1,7 metriä ja syvimmät kohdat 3 metriä sijaitsevat saarien koillispuolella. Järven ympärillä on viljeltyä peltomaata, joiden maatilat sijaitsevat peltojen äärellä.
Luontoarvoja
Järvessä kasvaa järviruokoa, lummetta, ulpukkaa, kaislaa, saraa ja kortetta. Järven pohja on mutaa ja sen rannat vaihtelevat matalista jyrkkiin. Vesi ruskean väristä ja sen yleisimmät kalalajit ovat hauki, ahven ja särki. Järven kalastusoikeudet kuuluvat valtiolle.
Vesistösuhteita
Tepenīcan sijaitsee Vādan valuma-alueella. Vjada on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven lounaispäähän laskee Nastrovan järvestä tuleva oja, joka on sama Vāda, joka lähtee eteenpäin järven koillispäästä. Tämä tekee järvestä läpivirtausjärven. Joki laskee Latvian ja Venäjän rajan yli ja yhtyy Velikajaan Venäjällä.
Have You Ever Needed Someone So Bad
"Have You Ever Needed Someone So Bad" on brittiläisen rockmusiikkia esittävän Def Leppardin kappale vuodelta 1992.
"Have You Ever Needed Someone So Bad" on kahdeksas kappale yhtyeen vuonna 1992 ilmestyneellä studioalbumilla Adrenalize. Kappaleen ovat kirjoittaneet yhtyeen laulaja Joe Elliott, kitaristi Phil Collen sekä säveltäjä Robert John "Mutt" Lange, joka oli tehnyt yhteistyötä yhtyeen kanssa aiemmin tuottajan roolissa. Singlejulkaisuna "Have You Ever Needed Someone So Bad" ilmestyi vuonna 1992 albumin kolmantena singlenä "Let's Get Rockedin" ja "Make Love Like a Manin" jälkeen. Yhdysvalloissa kappale nousi Billboardin singlelistalla sijalle 12, mutta yhtyeen kotimaan singlelistalla sen sijoitus oli vasta 16. "Have You Ever Needed Someone So Bad" oli koko Adrenalize-albumin menestynein single Yhdysvalloissa. Hot Mainstream Rock Tracks -listalla kappale sijoittui seitsemänneksi, mutta varsinaisella Billboardin singlelistalla yksikään Adrenalizen singleistä ei menestynyt paremmin tai noussut kymmenen parhaan joukkoon.
Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi yhtyeen kanssa myös aiemmin yhteistyötä tehnyt Wayne Isham.
Drastic Symphonies -versio
2023 julkaistulta Drastic Symphonies -levyltä löytyy BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa levytetty versio.
Artipelag
thumb|300px|Artipelagin sisäänkäynti thumb|300px|Artipelagin aulatilat
Artipelag on Ruotsissa Värmdön kunnassa sijaitseva taidemuseo. Se valmistui vuonna 2012, ja arkkitehtina toimi Johan Nyrén. Rakennuskompleksi on tehty betonista, tervatusta männystä ja lasista. Sen pinta-ala on 10 000 neliömetriä. Museon taustalla on Babybjörn-yrityksen perustaja Björn Jakobson, joka sai vuonna 2000 idean taide- ja kulttuuritalon rakentamisesta Tukholman saaristoon. Ensimmäiset piirustusluonnokset rakennusta varten tehtiin vuonna 2008.
Terveydenhuoltoneuvos
Terveydenhuoltoneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1961, jolloin sen sai terveyssisartoimentarkastaja Tyyne Luoma Helsingistä. Vuosien 1918–2013 aikana terveydenhuoltoneuvoksen arvonimi on myönnetty 54 henkilölle.
Citroën C5
Citroën C5 on Citroënin vuodesta 2001 lähtien valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Citroën Xantian ja myös suuremman XM:n. Auton myynti Euroopassa päättyi vuonna 2017, mutta Kiinassa valmistus jatkui tämän jälkeenkin.
Citroën C5 I (2001–2008)
Ensimmäisen sukupolven C5 tuli markkinoille keväällä 2001 viisiovisena hatchbackina. Farmarimalli Break esiteltiin saman vuoden kesällä. vasen|pienoiskuva|Citroën C5 Break Vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä C5 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli. Syksyllä 2004 malli koki kasvojenkohotuksen, jossa sen keulan ja peräosan ilmettä muokattiin vastaamaan samoihin aikoihin esiteltyä Citroën C4 -mallia.
Uudistettu C5 ansaitsi Euro NCAP -kolaritestissä vuonna 2004 täydet viisi tähteä.
Citroën C5 II (2008–)
Toisen sukupolven C5 esiteltiin avokattoisena C5 Airscape -konseptiautona Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007. Tuotantomalli tuli markkinoille seuraavana keväänä neliovisena sedanina ja hieman myöhemmin farmarina. vasen|pienoiskuva|Citroën C5 Tourer Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä C5 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Citroën C5 CrossTourerGeneven autonäyttelyssä keväällä 2014 esiteltiin hieman maasturimaisempi C5 CrossTourer, jonka maavara on perusasennossa 1,5 senttimetriä tavallista Tourer-farmarimallia korkeampi. Lisäksi siinä on lokasuojien levikkeet sekä suojalevyt etu- ja takapuskurien alla. Sisarmallistaan Peugeot 508 RXH:sta ja kilpailijoistaan poiketen C5 CrossTourer on aina etuvetoinen. vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli (2017). Vuodesta 2017 lähtien C5-mallia on myyty ainoastaan Kiinan markkinoilla. Auto koki kasvojenkohotuksen, jonka yhteydessä sen ulkoasua muokattiin vastaamaan Kiinassa myytävää suurempaa C6-mallia.
Vasaramäki
Vasaramäki on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee noin kolme kilometriä keskustasta kaakkoon. Vasaramäen asuntokanta koostuu lähinnä rivi- ja omakotitaloista, mutta sen reunoilla on myös kerrostaloja. Vasaramäen kaupunginosaa rajaavat Hippoksentie, Uudenmaantie, Skarppakullantie sekä Lemminkäisenkatu. Vasaramäessä sijaitsevat Rakuunatien päiväkoti, Vasaramäen koulun Lehmustien yksikkö (alakoulu) ja Puistokoulun yksikkö (yläkoulu). Samassa kiinteistössä Vasaramäen koulun Lehmustien yksikön kanssa sijaitsee myös Vasaramäen kirjasto. Alueen päivittäistavarakauppa on K-Market Lehmustie. Vasaramäen apteekki palvelee Kivikartiontiellä Luolavuoren kaupunginosan puolella.
Vasaramäellä on yhteistä rajaa Kupittaan, Itäharjun, Kurjenmäen, Luolavuoren, Peltolan, Skanssin ja Huhkolan kaupunginosien kanssa.
Alue tunnetaan funkkis-korttelistaan ja Erik Bryggmanin suunnittelemasta entisestä seurakuntatalosta. Hautausmaantien eteläpuolisessa mäessä sijaitsevaa kerrostaloaluetta ovat suunnitelleet mm. Bryggmanin avustajana aikanaan toiminut professori, arkkitehti Pekka Pitkänen sekä Turun asemakaava-arkkitehtina toiminut Olavi Laisaari. Alueella toimii aktiivinen Vasaramäen omakotiyhdistys. Se on perustettu vuonna 1946, ja tällä hetkellä sen puheenjohtajana toimii Tomi Viitanen.
Bjørn Wirkola
pienoiskuva|Bjørn Wirkola Bjørn Tore Wirkola (s. 4. elokuuta 1943 Alattio ) on norjalainen mäkihyppääjä, joka voitti 1960-luvun jälkipuoliskolla kaksi maailmanmestaruutta ja kolme kertaa Keski-Euroopan mäkiviikon sekä pelasi kansallisella huipulla jalkapalloa. Wirkola on sukujuuriltaan kveeni.
Vasaramäki
Kaupunginosan nimi juontaa juurensa kauppias C. G. Hammariin, joka vuokrasi alueelta maata vuosina 1823–1826. Hänen mukaansa alue sai ruotsinkielisen nimen Hammarbacka, joka on käännetty suomeksi Vasaramäeksi. Hänen mukaansa on nimetty myös Uudenmaantien rinnalla kulkeva pienempi katu, joka oli alun perin suunniteltu muun muassa raitiovaunujen käyttöön.
Bjørn Wirkola
Wirkola voitti Oslon MM-kilpailuissa 1966 maailmanmestaruuden sekä normaali- että suurmäessä. Olympialaisissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi normaalimäessä Grenoblessa 1968. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän oli yhdistetyssä hiihdossa yhdestoista ja suurmäessä kuudestoista. Sapporon olympialaisissa 1972 hän jäi suurmäessä 37:nneksi. Wirkola voitti Keski-Euroopan mäkiviikon kolme kertaa peräkkäin vuosina 1967–1969 sekä sijoittui toiseksi vuonna 1965 ja kolmanneksi vuonna 1966. Hän paransi mäkihypyn pituusmaailmanennätystä viisi kertaa: pisin hyppy kantoi 162 metriä Planicassa 1969.
Wirkola pelasi myös jalkapalloa. Hän edusti uransa aikana Altaa ja Rosenborgia. Rosenborgin riveissä hän voitti sekä liiga- että cup-mestaruuden.
Vasaramäki
Liikenneyhteydet Vasaramäkeen
Vasaramäkeen kulkee tällä hetkellä toistakymmentä bussilinjaa:
Orkesterin edessä
Orkesterin edessä on Anna-Karin Grönroosin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva, jonka ensi-ilta oli vuonna 2020. Elokuvan kertoo kolmen kapellimestariopiskelijan opinnoista Sibelius-akatemiassa
Ampumahiihdon maailmancup 2012–2013
Ampumahiihdon maailmancup 2012–2013 alkoi 25. marraskuuta 2012 Ruotsin Östersundissa ja loppui 17. maaliskuuta 2013 Venäjän Hanti-Mansijskiin.
== Kilpailukalenteri == Ampumahiihdon maailmancupiin kuului yhdeksän kilpailutapahtumaa sekä Nové Městossa, Tšekissä järjestetyt maailmanmestaruuskilpailut. Yhteensä kilpailuja oli sekä miehillä että naisilla 32, joista 26 oli yksilökilpailuja ja kuusi viestejä. Lisäksi ohjelmassa oli kaksi sekaviestiä.
J. V. Snellmanin patsas
pienoiskuva|[[J. V. Snellmanin patsas Suomen Pankin edustalla. Jalustassa näkyy vaurioita sota-ajan pommituksista.]] J. V. Snellmanin patsas sijaitsee Suomen Pankin edustalla Helsingin Kruununhaassa. Keräysvaroin rahoitettu muistomerkki paljastettiin Snellmanin päivänä 12. toukokuuta 1923. Muistomerkkikilpailu järjestettiin vuonna 1913 ja patsas valmistui jo vuonna 1916, mutta ensimmäinen maailmansota sekä Suomen sisällissota viivästyttivät sen paljastusta. Patsas on valettu Kööpenhaminassa Tanskassa ja sen on veistänyt Emil Wikström. Patsaan jalustan ja muistomerkin ympäristön on suunnitellut arkkitehti Eliel Saarinen. Patsas vaurioitui jatkosodan aikana Helsingin suurpommituksissa helmikuussa 1944. Sirpaleiden jalustaan jättämät vauriot on jätetty muistuttamaan pommituksista.
Aimo Saukko
Aimo Saukko (4. huhtikuuta 1917 Suursaari – 27. helmikuuta 1976 Kotka ) oli suomalainen harrastajanäyttelijä. Saukko näytteli monissa Rauni Mollbergin elokuvissa, kuten Maa on syntinen laulu vuonna 1973, josta hänelle myönnettiin Jussi-palkinto, sekä televisioelokuvassa Siunattu hulluus vuonna 1975. Elokuvataiteen valtionpalkinnon hän sai 1974.
Saukko oli syntyisin Suursaaresta ja eri puolilla kierreltyään asettui Kotkaan. Rauni Mollberg keksi hänet Pekkas-filmeihinsä. Jorma Savikko kirjoittaa Mollberg-elämäkerrassa, että Saukon patinoitunut olemus istui Sotaerakossa Ilomantsin maisemiin ja muistutti alkuperäistä sotaerakkoa Heikki Nissilää. Savikko luonnehtii häntä sanoin: "viinaanmenevä näyttelijähumanisti".
Jussi-palkinnot 2010
thumb|Parhaan ohjauksen Jussilla palkittiin [[Klaus Härö elokuvasta Postia pappi Jaakobille. Se palkittiin myös parhaana elokuvana.]] Jussi-palkinnot 2010 vuoden 2009 elokuvista myönnettiin 31. tammikuuta 2010 Kaapelitehtaan Merikaapelihallissa. Tilaisuuden juonsi näyttelijä Maria Sid. Tilaisuus televisioitiin suorana Nelosella. Televisiointi keräsi 470 000 katsojaa.
Voittajat ja ehdokkaat
Voittaja- ja ehdokasluettelo Yleisön suosikkielokuvana palkittiin Rööperi.
Rengaspuskuri
Rengaspuskuri on tietojenkäsittelytieteessä tietorakenne. Rengas-sanalla viitataan tapaan, jolla tiedon tallennus- ja lukupaikka kiertää puskuria. Tallennettaessa tietoa puskuriin kirjoituspaikka etenee kohti puskurin loppua. Kun kirjoituspaikka ylittää puskurin koon, se siirtyy takaisin alkuun. Tiedon lukukohta liikkuu samalla tavalla eteenpäin palaten alkuun puskurin lopussa.
Rengaspuskuria voidaan käyttää tuottaja/kuluttaja-mallilla tai ylikirjoitusmallilla. Tuottaja/kuluttaja-mallissa tuottaja täyttää puskurin tiedolla kunnes se täyttyy ja jää odottamaan kunnes kuluttaja saa käsitteltyä puskurissa olevan tieton. Ylikirjoitusmallissa vanhimmat tiedot ylikirjoitetaan vaikka niitä ei olisi käsitelty.
Käyttökohteita
Rengaspuskuria voidaan käyttää esimerkiksi muuntamaan tietovirtaa, joka saadaan pakettiverkon yli vaihtelevalla nopeudella muotoon, josta kiinteällä nopeudella sitä kuluttava käsittelijä saa aina samalla viiveellä seuraavan alkion käsittelyyn.
Pakettiverkossa paketit voivat saapua eri järjestyksessä ja eri aikoina eri reittejä käyttäen, josta johtuen käytännön toteutukset voivat käyttää useita muistilohkoja rengaspuskurina.
Optimointi
Rengaspuskuritoteutuksesta saa puristettua pois muutaman -lauseen ja apumuuttujan, jos puskurin koko on 2:n potenssi (2, 4, 8, 16, jne.). Tällöin ei tarvita ehtoa, jossa testataan, vuotaako puskuri seuraavaksi yli, vaan voidaan käyttää bittimaskia ja vapaasti eteenpäin juoksevia luku- ja kirjoituspaikkalaskureita.
Miinalaiva Riilahti
Miinalaiva Riilahti oli Suomen merivoimien miinalaiva vuosina 1940–1943 ja Ruotsinsalmen sisaralus. Alus oli nimetty Ruotsin ja Venäjän keisarikunnan laivastojen välisen Hangon edustalla vuonna 1714 käydyn Riilahden taistelun mukaan.
Suunnittelu
Uusille miinalaivoille, Riilahdelle ja Ruotsinsalmelle, oli osoitettu rahoitus jo 1937, mutta ne myöhästyivät aiotusta aikataulustaan. Rahat käytettiin Mäkiluodon linnakkeen kasarmeihin.
Alun perin alusluokan tehtäväksi oli määritelty panssarilaivojen saattoraivaajina toimiminen, joten niiden syväys oli vain 1,5 metriä. Riilahden aseistuksena oli yksi 75 mm:n, yksi 40 mm:n ja kaksi 20 mm:n tykkiä sekä kolme miinakiskoparia, joita varten oli noin sata miinaa. Sukellusveneiden torjuntaa varten sillä oli vesikuuntelulaitteita ja syvyyspommiheittimiä ja -pudottimia. Aluksella oli riittävästi tehoja raivauskaluston hinaamiseen. Itsensä ja muiden alusten suojaamista varten Riilahdella oli tehokkaat savugeneraattorit.
Valmistus
Alus tilattiin Crichton-Vulcanilta. Se laskettiin vesille 14. joulukuuta 1940 ja palvelukseen otettaessa päälliköksi määrättiin kapteeniluutnantti Osmo Kivilinna, joka toimi aluksen päällikkönä koko sen olemassaolon ajan.
Palvelus
Riilahti ja Ruotsinsalmi aloittivat Suomenlahden miinoittamisen 26. kesäkuuta 1941, heti Jatkosodan alettua. Vuoden 1941 aikana Riilahti laski 850 miinaa ja 100 raivausestettä, joista suuren osan Jumindan miinasulkuun.
Vuonna 1941 alus kaappasi neuvostoliittolaisen proomun ja osallistui miinanraivausoperaatioon Hangon vuokra-alueen eteläpuolella. Kesällä 1942 alus laski 834 miinaa ja 444 raivausestettä lähinnä Suursaaren läheisyyteen. Neuvostojoukkojen noustua maihin Somerissa 8. heinäkuuta 1942 alus hälytettiin taistelupaikalle, jossa se kävi tykistötaisteluita Neuvostoliiton Itämeren laivaston aluksia vastaan, antoi tulitukea saaren puolustajille ja torjui Neuvostoliiton ilmavoimien hyökkäyksiä. Taistelun aikana laskettiin 56 lentokoneen hyökänneen Riilahden kimppuun, mutta alus selvisi. Somerin taistelu päättyi suomalaisten voittoon.
Ylipäällikkö nimitti 8. maaliskuuta 1943 aluksen päällikön kapteeniluutnantti Osmo Kivilinnan Mannerheim-ristin ritariksi. Perusteissa mainintaan mm. että Kivilinna oli suorittanut kaikki sotatoimensa aivan uudella ja uuden tyyppisellä aluksella, jonka ohjailuominaisuuksia ei kukaan tuntenut tarkasti. Aiemmin mainittujen operaatioiden lisäksi hän oli upottanut useita neuvostoliittolaisia sukellusveneitä.