cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Inkeroisen kieli
Nykyisin kielellä on vain muutamia satoja puhujia, ja se on kuolemassa. Venäjällä inkeroisen puhujia on noin 120 ja Virossa 19. Vuoden 2001 Ukrainan väestölaskennan mukaan maan 812 inkerikosta vain kaksi puhui inkeroista.
Perinteisimpiä inkeroisen puhuma-alueita ovat Inkerissä Laukaansuu, Kaprio, Soikkola ja Hevaa Suomenlahden rannalla, Lempaala Pohjois-Inkerissä sekä eräät kylät entisellä Suomen puoleisella Karjalankannaksella Raudussa ja Metsäpirtissä. Etelä-Inkerissä sijaitsi aiemmin niin sanottu Ylä-Laukaan inkeroisalue Ortesjoen varrella.
Kielen käytön historiaa ja puhujamäärän romahtaminen
Tilastojen mukaan vuonna 1917 Inkerissä asui noin 20 000 inkerikkoa. Vuonna 1926 Neuvostoliitossa toimitetussa väestönlaskennassa inkerikoiksi ilmoittautui 26 100 henkilöä ja Virossa noin 1 000 henkilöä. Venäjän kommunistivallankumouksen jälkeen inkeroisten asema ja sitä myötä myös kielipoliittinen tilanne kohenevat hetkellisesti, ja muutamissa inkeroiskylissä alettiin käyttää inkeroista opetuskielenä. Kielellä julkaistiin myös kirjoja, joista osa oli käännöskirjallisuutta, ja Leningradin yliopiston inkeriläissyntyinen dosentti Väinö Junus kehitti sille kirjakielen.
Vuonna 1932 Junus laati Dubovin ja Lensun kanssa inkeroisen kielelle aapisen, seuraavina vuosina kaksi lukukirjaa ja vuonna 1936 inkeroisen kieliopin. Ensimmäiset kirjat perustuivat Soikkolan alueen murteeseen, mutta vuoden 1936 kielioppiin oli otettu piirteitä myös Ala-Laukaan kielimuodosta. Oppikirjoissa on havaittavissa myös joitain vaikutteita suomen kielestä. Kulttuurillinen kehitys pysähtyi kuitenkin nopeasti, ja vuonna 1937 inkeroisenkielinen opetus lopetettiin. Syynä tähän oli Stalinin nouseminen valtaan. Väinö Junus teloitettiin Stalinin vainoissa syyskuussa 1937 ampumalla. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeenkään inkeroiselle ei ole yritetty kehittää uutta kirjakieltä.
Toisen maailmansodan aikana inkeroisia evakuoitiin yhdessä vatjalaisten ja inkeriläisten kanssa Suomeen. Sodan jälkeen Neuvostoliitto kuitenkin vaati evakkojen luovuttamista takaisin ja inkerikot sijoitettiin Novgorodin, Kalininin ja Jaroslavlin alueille – alueille, jotka eivät ole perinteisiä inkeroisten asuinalueita. Toisen maailmansodan jälkeen inkerikkoja oli enää 1 062. Syynä tähän olivat erityisesti sodan jalkoihin jääminen, mutta myös sulautuminen venäläiseen valtaväestöön.
Vuonna 1979 inkeroisia laskettiin asuvan silloisessa Neuvostoliitossa 748, mutta on mahdollista, että osa inkeroisista on tilastoitu venäläisiksi. Vuoden 1989 Venäjän väestölaskennassa 890 henkeä ilmoitti kansallisuudekseen inkeroisen. Manja Lehto Lundin yliopistosta esittää, että luku oli tuolloin noin 2 000 henkeä, mutta lisää, ettei tiedossa ollut, kuinka moni heistä taisi inkeroisen kieltä. 1990-luvun alussa inkeroisväestön kooksi arvioitiin 300–800 henkeä. Vuoden 2010 Venäjän väestönlaskennassa luku oli enää 266 henkilöä, ja heistäkin vain 126 puhui inkeroisen kieltä.
Inkeroinen oli pelkästään puhuttu kieli 1930-luvulle saakka, jolloin sille kuten monelle muullekin vähemmistökielelle luotiin kirjakieli ja sillä julkaistiin kirjallisuutta. Kirjoja käännettiin lähinnä venäjänkielisistä teoksista. Kehitys päättyi vuoteen 1937 ja sen jälkeen yrityksiä samankaltaisen kehityksen aloittamiseksi ei ole tehty.
Kielen luokittelu ja tutkimus
Antti Sovijärven Foneettis-äännehistoriallinen tutkimus Soikkolan inkeroismurteesta julkaistiin vuonna 1944. Hän käyttää tut­kimuk­sensa alkupuheessa käsitteitä inkeroismurre ja inkeriläismurre. Jälkimmäinen oli ilmeisesti Sovijärven mielestä yhteisnimitys inkeroiselle ja Inkerin suomalaismurteille.
Kun tarkastellaan suomalaisia kielitutkimuksia vaikuttaa siltä, että vasta kun karjalan kieli laskettiin Suomessa omaksi kielekseen, myös inkeroista alettiin käsitellä itsenäisenä kielenä. Vaikka kirjallisuudessa edel­leen usein käytetään käsitettä inkeroismurteet, voi sen tietenkin tul­kita tarkoittavan ennen muuta itsenäisen inkeroisen kielen murteita.
Inkeroisen murteista Nirvi on todennut, että Soikkolan, Hevaan ja Ylä-Laukaan puhujien väliset murre-eroat ovat olleet määrältään vähäisiä, ja näin ollen näiden murteiden katsotaan edustavan varhaisempaa inkeroisten kielimuotoa. Ala-Laukaan murteiden on vastaavasti katsottu saaneen runsaasti vaikutteita ympäristökielistään, eritoten vatjasta ja alueella puhutuista suomen kielen eri murteista. Suurimmat erot Ala-Laukaan murteessa muihin inkeroisen kielen murteisin nähden näyttäisivät olevan sanastossa. Tämä kertoo tiiviistä ja taajoista kontakteista naapuri­kieliin, ja on ehdotettu, että varsinaisia inkeroisen kielen sanoja "paljastettaessa" Ala-Laukaan murresanoihin suhtauduttaisi varautuen. On myös mahdollista, että Ala-Laukaan murteet ovat alun perinkin eronneet muista inkeroisen murteista. Antti Sovijärvi on esittänyt, että Ala-Laukaalla ei puhuttaisikaan "varsinaista inkeroismurretta" eli inkeroisen kieltä.
Suomalainen H. Leskinen on vuonna 1991 esitellyt inkeroisen kielestä tiettyjä arkaismeja, yhteisiä piirteitä karjalan ja vepsän kieliin sekä sellaisia luonteenomaisia piirteitä, joita ei karjalan kielessä ja suomen päämurteissa ole. Näistä seikoista hän tekee johtopäätöksen, että inkeroinen on oma kielensä. Manja Lehto kuitenkin huomauttaa, että näitä tiettyjä luonteenomaisia piirteitä on myös Inkerin alueella puhutuissa suomen kielen murteissa, vaikkei kiistäkään inkeroisen olevan oma kielensä.
Rakenne
Inkeroisen kielen tärkeimpiä rakenteellisia erityispiirteitä ovat:
1. Konsonanttien laaja-alainen geminoituminen
2. Sijaispidentymä
3. Tavunrajalta kadonneen konsonantin aiheuttamat sanamuodot tyyppiä laa~eel, mää~eelt
4. Mediaklusiilit g, d, b ja puolisoinnillinen z
5. Vokaali i on r:n edellä muuttunut e:ksi
Esimerkiksi: pertti, suomeksi pirtti; kerves, suomeksi kirves
6. n:n sisäheitto
Esimerkiksi: miä, suomeksi minä; paan, suomeksi panen ja sanoa-verbin taivutusmuodot, kuten saoin, suomeksi sanoin
Inkeroisen kielen muita rakenteellisia erityispiirteitä ovat:
1. -oi ja -öi-tavut ovat säilyneet tiettyjen sanojen lopussa.
Esimerkiksi: taloi, kukkoi, jänöi suomeksi talo, kukko, jänö
2.  -k on säilynyt tiettyjen sanojen tai sanamuotojen lopussa.
Esimerkiksi: saeg/saek, suomeksi sade; en annag/en annak, suomeksi en anna
3. Erikoisgeminaatio tietyissä sanoissa
Esimerkiksi: mattaala, suomeksi matala; heppoin, suomeksi hepo/hepo(i)nen, 'hevonen'
4. Eksessiivi
Esimerkiksi: kotont(a), suomeksi kotoa
5. Sijaispidennys
Esimerkiksi: adessiivi kylääl (suomeksi kylällä), ablatiivi kyläält (suomeksi kylältä), essiivi kylään (suomeksi kylänä), translatiivi kylääks (suomeksi kyläksi)
Esiintyy myös inessiivissä ja illatiivissa
6. Verbien taivutus
Esimerkiksi:
Indikatiivi, preesens, yksikön 3. persoona
ono, suomeksi on
Indikatiivi, preesens, monikon 1. persoona
-mmA, istumma, suomeksi istumme
Indikatiivi, preesens, monikon 2. persoona
Bongorummut
Bongorummut tai bongot ovat rumpusoitin, joka koostuu kahdesta pienestä, puupalikan avulla toisiinsa kiinnitetystä rummusta. Bongorumpujen runkokin on tavallisimmin tehty puusta, mutta rumpuja valmistetaan myös metallista ja komposiittimateriaalista. Rumpujen kansi on tehty joko aidosta nahasta (yleensä vasikkaa) tai tekonahasta.
Orient
Orient ( ’nousta’ > oriens ’itä’), suomeksi Orientti, Itämaat, viittaa Aasian alueisiin, etenkin Lähi-itään.
Inkeroisen kieli
Rakenne
Indikatiivi, preesens, monikon 3. persoona
Orient
Orient voi myös tarkoittaa:
Bongorummut
Bongoja soitetaan myös Lähi-idässä, Turkissa ja arabimaissa. Esimerkiksi Marokossa soittimen paikallinen nimi on Tbila. Marokkolaiset bongot ovat käsin tehtyä keramiikkaa.
Inkeroisen kieli
Rakenne
Indikatiivi, imperfekti, monikon 3. persoona
Konditionaali, preesens, yksikön 1. persoona
kuttoisin, suomeksi kutoisin
7. Runsaasti refleksiiviverbejä
Esimerkiksi: pessiissä, suomeksi peseytyä
8. Pitkät a ja ä ovat säilyneet pääpainollisessa ensitavussa.
Esimerkiksi: naatti, ääni
9. Dentaalikonsonanttien liudennus puuttuu i:n ja j:n yhteydessä.
10. Pitkät puolisuppeat vokaalit o, ö ja e pääpainollisessa tavussa äännetään monoftongeina.
11. Yhtymä ts on säilyttänyt affrikaatan kaltaisen luonteensa ja esiintyy eriasteisena.
Murteet
Inkeroinen voidaan jakaa neljään päämurteeseen:
Robert Meier
Meier oli Saksan vanhin mies ja yksi vanhimmaksi eläneistä länsirintamalla taistelleista veteraaneista.
Pigne d’Arolla
Pigne d'Arolla on 3 790 metriä korkea vuori Sveitsin Valais’n Alpeilla. Vuori sijaitsee Evolènen ja Bagnesin kuntien rajalla, Arollan kylästä noin neljä kilometriä lounaaseen ja noin viisi kilometriä Italian rajalta. Tarkasti ottaen vuorenhuippu on Evolènen puolella.
Anttola (Savonlinna)
Anttola on kylä ja taajama Savonlinnassa, joka sijaitsee Kerimäen pitäjän lounaisosassa. Kylään on matkaa Kerimäen kirkolta noin 12,4 kilometriä ja Savonlinnan kauppatorilta noin 12,2 kilometriä. Anttolan taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 293 asukasta.
Anttolassa toimii Anttolan koulu, jossa on noin 80 oppilasta ja päiväkoti. Kylällä on myös eläinlääkäriasema ja huoltoasema.
Eila Jokela
Eila Auroora Jokela (29. huhtikuuta 1915 Rovaniemi – 21. lokakuuta 2002 Rovaniemi) oli suomalainen päätoimittaja.
Maria Kristiina
Maria Kristiina on ollut usean kuninkaallisen nimi:
Eila Jokela
Elämä ja ura
Eila Jokelan vanhemmat olivat puuseppä, kunnallisneuvos Pekka Aapo Jokela ja Iida Maria Mölläri. Heillä oli kaikkiaan kahdeksan lasta, joihin kuuluivat muun muassa rovasti Erkki Jokela ja varatuomari, kansanedustaja Mikko Jokela. Pekka Jokela oli vanhoillislestadiolaisuuden merkittävä maallikkojohtaja, ja kodin perintö vaikutti pysyvästi lasten ajatusmaailmaan.
Eila Jokela pääsi ylioppilaaksi Rovaniemen yhteislyseosta 1935. Hän halusi toimittajaksi, mutta kävi isänsä toivomuksesta ensin Tornion alakoulunopettajaseminaarin ja suoritti sen jälkeen Raahen seminaarissa yläkoulunopettajan tutkinnon 1938.
Ura kansakoulunopettajana jäi kuitenkin lyhyeksi, toimittajan työ veti puoleensa. Eila Jokela toimi Rovaniemi-lehden ensimmäisenä naistoimittajana puolitoista vuotta, sitten hänet kutsuttiin Keskisuomalaiseen. Keskisuomalaisen jälkeen Jokela työskenteli Uudessa Suomessa, josta Ilmari Turja houkutteli hänet Suomen Kuvalehteen 1944.
Eila Jokela työskenteli Suomen Kuvalehdessä toimittajana 1944–1947 ja tämän jälkeen toimitussihteerinä vuoteen 1951. Eila Jokela tuli tunnetuksi terävien ja ajankohtaisten artikkeleiden kirjoittajana aikana, jota leimasi voimakas yhteiskunnallinen taistelu. Hän laajensi näköpiiriään tekemällä opintomatkan Englantiin 1947–1948 ja Yhdysvaltoihin 1951. Jälkimmäisen matkan jälkeen Eila Jokela kutsuttiin Kaunis Koti -lehden päätoimittajaksi, minkä työn ohella Jokela avusti edelleen ahkerasti Suomen Kuvalehteä.
Kaunis koti -lehteä Jokela uudisti voimakkaasti. Sen paperin laatua parannettiin, värejä lisättiin ja toimituskunta vaihdettiin. Tähän aikaan suomalainen taideteollisuus eli loistavaa kautta. Jokela kokosi lehden avustajakuntaan asianomaisten taiteenalojen huippuedustajia. Heihin kuuluivat muun muassa Kaj Franck, Kirsti Ilvessalo, Yki Nummi, Antti Nurmesniemi ja Tapio Wirkkala.
Vuonna 1963 Eila Jokela nimitettiin Kotilieden päätoimittajaksi, Alli Wiherheimon työn jatkajaksi. Jokela ilmoitti jatkavansa edeltäjänsä linjoilla ja nimesi Kotilieden keskeiseksi tehtäväksi perusarvojen säilyttämisen ja siirtämisen uusille sukupolville. Ajan henki oli kuitenkin "koti, uskonto ja isänmaa" -linjan vastainen. Uusien naistenlehtien perustamisen takia Kotiliedellä alkoi olla menekkivaikeuksia, ja päätoimittajaa vaadittiin keventämään lehden linjaa ja lisäämään kauneuden ja muodin osuutta. Vaatimuksiin Eila Jokela vastasi, että ne merkitsisivät päätoimittajan lähtöä.
Eila Jokela halusi säilyttää Kotilieden aseman yhteiskunnallisena vaikuttajana. Hän aloitti heti kantaa ottavien pääkirjoitusten laatimisen. Hänen pääkirjoituksiaan luettiin ja ne saivat kannatusta ja vastustusta.
Asenneilmaston muututtua 1970-luvulla kustantaja investoi jälleen Kotilieteen, ja lehden levikki alkoi taas kasvaa. Vuonna 1978 Eila Jokela jäi eläkkeelle toimittuaan Kotilieden päätoimittajana 15 vuotta. Hän sai opetusneuvoksen arvonimen ja kirkon tiedonvälityspalkinnon. Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon Jokela oli saanut 1976.
HMS Warspite (1758)
HMS Warspite ( usein kirjoitusasuna HMS Warspight) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1758 vesillelaskettu Dublin-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 14. marraskuuta 1755 70-tykkisenä kolmannen luokan linjalaivana Deptfordista Thomas West and Companyltä. Sen köli laskettiin vielä marraskuussa ja alus laskettiin vesille 8. huhtikuuta 1758. Amiraliteetti oli ilmoittanut aluksen nimen 13. huhtikuuta 1756 päivätyllä kirjeellä, jolloin alus myös luokiteltiin 74-tykkiseksi. Alus valmistui 27. heinäkuuta 1758. Aluksen tarjoukseen perustunut hinta oli 26 285 puntaa 19 shillinkiä ja 3 pennyä, mutta lopullinen uppouman perusteella laskettu hinta oli hieman korkeampi. Lisäksi aluksen varustamiskustannukset olivat 9 440 puntaa 12 shillinkiä ja 11 pennyä.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen toukokuussa ensimmäisenä päällikkönään Charles Holmes, joka luovutti aluksen päällikkyyden 1759 Sir John Bentleylle. Seitsenvuotinen sota Ranskaa vastaan oli käynnissä ja alus lähti 16. helmikuuta Välimerelle, jossa se liittyi amiraali Edward Boscawenin laivueeseen. Alus osallistui 19. elokuuta 1759 laivueen mukana Lagosin taisteluun, jossa se valtasi Ranskan laivaston Témérairen. Se osallistui amiraali Sir Edward Hawken alaisuudessa Quiberoninlahden taisteluun. Pariisin rauhansopimuksen jälkeen alus poistettiin palveluksesta, kunnes se palautettiin Yhdysvaltain vapaussodan aikana sairaalalaivaksi.
Satamapalvelukseen alus siirrettiin 1778 ja nimettiin maaliskuussa 1800 HMS Arundeliksi. Alus romutettiin 1802.
Sicario
Sicario on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Denis Villeneuve. Elokuvan on käsikirjoittanut Taylor Sheridan ja sen pääosissa esiintyvät Emily Blunt, Benicio del Toro ja Josh Brolin.
Sicario sai kolme Oscar-ehdokkuutta parhaasta kuvauksesta, musiikista ja parhaista äänitehosteista. Elokuvan jatko-osa Sicario 2: Soldado sai ensi-iltansa 29. kesäkuuta 2018 Yhdysvalloissa.
Vastaanotto
Sicario sai yleisesti hyvän vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivustolla 93 prosenttia kriitikoista on antanut sille positiivisen arvostelun keskimääräisellä arvosanalla 8/10. Tulos perustuu 240 arvosteluun. Metacritic-sivustolla elokuvalla on painotettu keskiarvo 82/100 perustuen 48 arvosteluun.
Palkinnot
Sicario kilpaili Cannesin elokuvajuhlilla Kultaisesta palmusta. Elokuva oli National Board of Review of Motion Picturesin vuoden 2015 kymmenen parhaan elokuvan listalla. Se sai kolme Oscar-ehdokkuutta parhaasta kuvauksesta, musiikista ja parhaista äänitehosteista.
Kriitikoiden listat
Sicario oli vuoden 2015 kymmenenneksi parhaiten arvosteltu elokuva. Se esiintyi yhteensä 175 kriitikon top 10 -listalla, joista se oli kärkisijalla yhdeksässä.
Mont Blanc du Tacul
Mont Blanc du Tacul on Grajisilla Alpeilla, Ranskassa sijaitseva 4 248 metriä korkea vuori.
Arroios (Lissabon)
Se perustettiin vuoden 2012 Lissabonin hallinnollisen uudelleenjärjestelyn yhteydessä, joka tuli voimaan vuoden 2013 paikallisvaalien jälkeen. Freguesia muodostui São Jorge de Arroiosin ja Penan entisten freguesioiden yhdistämisestä lähes koko entisen Anjosin freguesian alueeseen, sen pienen osan alueen lisäksi, joka aiemmin kuului entiseen São Josén freguesiaan.
Arroiosin freguesian päämaja ja valtuuskunnat
thumb|Arroios Coat of Arms
Kadut
Arroiosin alueella on 223 katua.
Puijon hyppyrimäet
Puijon hyppyrimäet on kuuden erikokoisen muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Kuopion Puijolla.
Historia
Idea suurmäestä esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1940, jolloin voitaisiin hakea vuoden 1940 talviolympialaisia. Vuonna 1949 valmistui 90 metrin normaalimäki (valmistumisaikaan suurmäki). Tämän hyppyrimäen kustannusarvio oli 12 miljoonaa silloista markkaa, mutta todellisuudessa rakennuskustannukset olivat 20 miljoonaa markkaa. Hyppyrimäen avauskilpailuissa 19.–20.3.1949 hypättiin pisin siihen mennessä Suomessa hypätty mäkihyppy, joka oli 86 metriä. Vuonna 1958 tämän hyppyrimäen viereen valmistui 50 metrin harjoitusmäki, joka purettiin vuonna 1998, jolloin rakennettiin 120 metrin suurmäki.
Mäkihyppy oli jo päässyt hieman hiipumaan, kunnes vuonna 1995 Keski-Euroopan leudon talven takia Puijolle avautui mahdollisuus järjestää mäkihypyn maailmancupin kilpailu. Kuopiolainen mäkihyppyvalmentaja Mika Kojonkoski näki tilaisuuden ja siitä lähtien Kuopiossa on joka kausi hypätty maailmancupin kilpailu kauteen 2016 asti, pois lukien kaudet 2002–2003 ja 2011–2012. Puijon Hiihtoseura on myös kuulunut 1990- ja 2000-luvulla maailman parhaisiin mäkihyppyseuroihin.
Syksyllä 2013 rakennettiin uusi K16-hyppyrimäki ja se nimettiin Matti Hautamäen mäeksi, keväällä 2015 vauhtimäkeen asennettiin peltilatu. Kesällä 2021 avattiin uusi K4-hyppyrimäki.
Puijo oli myös japanilaisten mäkihyppääjien suosima harjoituspaikka Euroopassa ja marraskuusta 2018 alkaen yksi Mika Kojonkosken vetämän Kiinan mäkihyppyprojektin tukikohdista. Normaalimäkeä (K92) kunnostettiin heinäkuuksi 2021 siten, että se täytti kansainvälisten kisojen edellyttämän sertifikaatin. Silloin Puijolla hypättiin poikkeuksellisesti Kiinan järjestämät FIS Cupin ja Continental Cupin kisat.
Mäkiennätyksen kehittyminen
Mäkiennätyksen 136,0 metriä on hypännyt Daniel-André Tande mäkihypyn maailmancupissa vuonna 2016.
Itävallan maatalous
thumb|300px|Itävaltalainen vuohi.
Puijon hyppyrimäet
Kesämäkiennätyksen kehittyminen
Kesämäkiennätyksen 135,0 metriä on hypännyt Harri Olli.
Itävallan maatalous
Itävallan maatalous on elinkeino, joka maassa työllistää yhä vähemmän väkeä, mutta jonka tuottavuudessa on tapahtunut sekä nousevia että väheneviä trendejä. Itävalta menetti ensimmäisessä maailmansodassa ja tavallaan jo kaksoismonarkian aikana suuren osan merkittävästä maanviljelyalueestaan, Unkarin. Maa on nykyään varsinkin länsiosastaan liian korkeaa viljelyyn, mutta talvet ovat muuttuneet leudompaan suuntaan.
Puijon hyppyrimäet
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 98,0 metriä on hypännyt Susanna Forsström.
Itävallan maatalous
Vuonna 1923 maan väestöstä 40 prosenttia työskenteli maa- ja metsätaloudessa. Nykyisin Itävalta kuuluu Euroopan unioniin ja maatalous työllistää alle kymmenen prosenttia. Edelleen tuotetaan viljaa, perunaa ja juurikasveja, mutta maan erityispiirteitä ovat karjanhoito vuoristossa, hedelmien, varsinkin päärynöiden ja omenien tuotanto sekä viininviljely etenkin Alppien itärinteillä sekä mehiläistarhaus Kärntenissä.
Puijon hyppyrimäet
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 96,5 metriä on hypännyt Susanna Forsström.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 74,5 metriä on hypännyt Juha Miettinen.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 68,5 metriä on hypännyt Julia Tervahartiala.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 71,5 metriä on hypännyt Tomas Kuisma.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 70,0 metriä on hypännyt Sofia Mattila.
Seppo Pellin mäki
Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 28 metrissä ja HS-piste sijaitsee 30 metrissä, alastulorinteessä on muovitus. Ennen kesää 2017 HS-piste sijaitsi 29 metrissä.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 29,0 metriä ovat hypänneet Jarkko Määttä ja Perttu Reponen.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 28,0 metriä ovat hypänneet Julia Tervahartiala ja Sofia Mattila.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 27,5 metriä ovat hypänneet Kaimar Vagul ja Peter Räisänen.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 27,5 metriä on hypännyt Shao Birun.
Matti Hautamäen mäki
Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 16 metrissä ja HS-piste sijaitsee 20 metrissä, alastulorinteessä on muovitus. Ennen kesää 2017 HS-piste sijaitsi 18 metrissä.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 20,5 metriä on hypännyt Kasperi Valto.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 16,0 metriä on hypännyt Elli Seppänen.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 20,5 metriä on hypännyt Tomas Kuisma.
Sofim 8140
Sofim 8140.x1
8140.61, 8144.61, vapaasti hengittävä, 2445 cc, poraus 93 mm, isku 90 mm 70 hv / 3 900 rpm, mekaaninen Bosch VE-ruiskupumppu, epäsuora ruiskutus, Renault-tunnus: S8U 720, 722
Puijon hyppyrimäet
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 14,5 metriä ovat hypänneet Minja Korhonen ja Julia Äikiä.
Sofim 8140
Sofim 8140.x1
Tehokkaampi versio, 72 hv / 3 900 rpm, Renault S8U 730, 731
8140.21, 8144.21 oli turboahdettu versio suorasuihkutuksella. Suurin teho oli 95 hv / 4 100 rpm, vääntö on 217 Nm käyntinopeudella 2 300 rpm. Myös tunnuksella Renault S8U 750.
Sovellukset:
8144.81, turboahdettu, 90 hv / 4 100 rpm
8144.91, turboahdettu, välijäähdyttimellä, 101 hv / 4 100 rpm
Sofim 8140.x7
2499 cc, polttoaineen suorasuihkutus, 75 hv / 4 200 rpm
8140.07
8140.27, turboahdettu, välijäähdyttimellä, teho: 103 hv / 3 800 rpm, vääntö: 225 Nm / 2 000 rpm Samasta versiosta on pienempitehoinen variantti, 94 hv / 3800 rpm
8140.47, suorasuihkutus, turboahdin, välijäähdytin, teho: 115 hv / 4 000 rpm, vääntö: 245 Nm / 2 000 rpm
8140,67, vapaasti hengittävä, epäsuora polttoaineen suihkutus, 85 hv / 4 200 rpm
8144,67, 75 hv / 4 200 rpm
8144,97, turboahdin, epäsuora suihkutus 115 hv / 3 900 rpm, 8144.97S 105 hv / 4 100 rpm
Sofim 8140.x3
Sarja 3 otettiin käyttöön vuonna 1996, jolloin se asennettiin aluksi toisen sukupolven Renault Masteriin. Poraus on 94,4 ja isku 100 mm. Tilavuudeksi tuli siten 2 799 cc.
Sovellukset: 8140.63, vapaasti hengittävä versio, 2,8-litrainen suorasuihkutteinen diesel
8140.23, 2,8-litraimem turbodiesel ilman välijäähdytintä, suorasuihkutus, 103 hv / 3 600 rpm, 240 Nm / 1 900 rpm
8140.43, turboahdettu, välijäähdytin, suorasuihkutus, 118 hv / 3 600 rpm, 270 Nm / 1 800 rpm
8140.43S, yhteispaineruiskutus (common rail), 127 hv / 3 600 rpm, 285 Nm / 1 800 rpm
8140.43B, pienempitehoinen common rail -versio. Teho oli alennettu 106 hv / 3 600 rpm ja vääntömomentti 260 Nm / 1 800 rpm.
8140.43N, muuttuvalla ahtimen geometrialla, 145 hv / 3 600 rpm, 320 Nm / 1 500 rpm
8144.65, Fiat 132 -mallissa, 1978–1984, käytetty 2,0 litran dieselmoottori, 60 hv / 4 400 rpm, Bosch VE -jakajapumppu
Motore Sofim 8140
Painin maailmanmestaruuskilpailut 2003 (vapaapaini ja naisten paini)
Vuoden 2003 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin naispainin ja vapaapainin osalta New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Kummallakin tyylillä kilpailtiin seitsemässä painoluokassa.
Näillä mailla
Näillä mailla on Pepe Ahlqvistin 20. albumi, joka julkaistiin 19. toukokuuta 2010. Se on Ahlqvistin ensimmäinen suomenkielinen albumi, ellei SF-Bluesin Joutomailla -levyä lasketa mukaan. Levyn kappaleet ovat Ahlqvistin sävellyksiä Timo Kiiskisen ja Teppo Nuorvan teksteihin.
Teekkaritytöt
Teekkaritytöt TT ry oli Teknillisen korkeakoulun (TKK) naisopiskelijoiden oma yhdistys, joka järjesti jäsenilleen vierailuja eri tekniikan alan yrityksiin, sauna- ja elokuvailtoja kampusalueella, tyttösitsejä ja kaikkea muuta naisia yhdistävää toimintaa yli kiltarajojen. Teekkaritytöt pyrki innostamaan jäseniään urheilun iloihin lähettämällä joka vuosi joukkueen Naisten Kymppiin, ja yhdistys oli myös mukana järjestämässä jokavuotisia urheilutapahtumia yhdessä TKK:n muiden yhdistysten kanssa.
Teekkaritytöt haluaa luoda tekniikan alan naisista positiivista kuvaa maailmalle ja houkutella naisia töihin miesvaltaiselle tekniikan alalle. Tätä edistääkseen yhdistyksen jäsenet ovat kiertäneet yläasteilla ja lukioissa esittelemässä alaa tytöille. Lisäksi tavoitteena on luoda kattava naisverkosto auttamaan miehisellä tekniikan alalla selviämisessä.
TKK:n siirtyessä yhdessä Helsingin kauppakorkeakoulun ja Taideteollisen korkeakoulun kanssa osaksi Aalto-yliopistoa (nk. innovaatioyliopisto) syksyllä 2009, Teekkaritytöt tulee tekemään entistä enemmän yhteistyötä poikkitieteellisesti, mm. Helsingin kauppakorkeakoulun Seireenien kanssa.
Teekkaritytöt hyväksyivät jäsenikseen kaikkia sukupuolia ja nykyään yhdistys on lakkautettu.
Historiaa
Teekkaritytöt perustettiin ensimmäisen kerran 1930-luvulla tyttöjen urheiluseuraksi, mutta toiminta hiipui vuosikymmenten saatossa, ja lakkasi lopullisesti 1970-luvulla kun yhdistys menetti kerhotilansa Dipolissa. Nykyiseen muotoonsa, tekniikan naisopiskelijoita kulttuurin tavoin yhdistäväksi yhdistykseksi, Teekkaritytöt perustettiin uudelleen vuonna 2002.
Vuonna 2005 yhdistyksen vuoden 2002 johtokunnalle myönnettiin Naiset ja tekniikka -palkinto yhdistyksen elvyttämisestä sekä "Rakkaat teekkarisiskot - opiskelija Teknillisessä korkeakoulussa" -tutkimuksen teettämisestä.
Robert Sweet
Robert Lee Sweet (s. 21. maaliskuuta 1960 Lynwood, Kalifornia) on kristillisen metalliyhtyeen Stryperin rumpali. Robert perusti Stryperin vuonna 1983 yhdessä pikkuveljensä Michael Sweetin kanssa. Robert Sweet tuli tunnetuksi nimellä ”Visual time keeper” energisen ja vauhdikkaan soittotyylinsä vuoksi. Sweetin tavaramerkki oli valtavan suuri rumpusetti, jonka hän käänsi poikittain yleisöön nähden, jotta yleisö pystyi näkemään kuinka hän soittaa. Sweetin rumpusetille tyypillisiä olivat lukuisat pellit, jotka roikkuivat kannatintelineistä ketjuilla ja heiluivat jokaisen lyönnin jälkeen vauhdikkaasti. Stryperin musiikkivideossa ”Always There for You” pellit roikkuvat ketjuilla katosta. Visual time keeper piti rumpuja molemmilla puolilla itseään ja pyörähteli soittamaan eri puolilta. Tavallisesti hän soitti yleisöstä katsottuna kasvot vasemmalle.
Robert Sweet oli Stryperin suosion huippuaikoina 1980-luvulla yhtyeen keulahahmo, joka myös ideoi suurimman osan yhtyeen tavaramerkeistä ja sanoitti osan Michael Sweetin säveltämistä kappaleista yhdessä veljensä kanssa. Robert Sweet keksi käyttää vastalauseena monien metalliyhtyeiden käyttämiä 666-tunnuksia vastaan 777-tunnusta, jonka Stryper teki kuuluisaksi vaatetuksessaan ja lavasteissaan. Nykyään 777-tunnuksesta on tullut tavallinen symboli kristillisten yhtyeiden keskuudessa, vaikka sillä ei ole suoria Raamatullisia perusteita. Robert Sweet myös ideoi Stryperin mustakeltaisen ulkoasun, jonka ansiosta yhtyettä kutsuttiin usein ”mehiläisiksi”.
Stryperin hajottua vuonna 1993 Robert Sweet on esiintynyt eri hankkeissa, kuten King Jamesissa. Siinä oli Sweetin lisäksi entinen Stryper-basisti Tim Gaines ja entinen Whitecross-kitaristi Rex Carroll, ja Sweet teki kiertueita yhtyeen kanssa vuoteen 1996. Hän soitti myös hankkeissa kuten Shameless ja Titanic. Sweet levytti soolalbumin nimeltä Love Trash, joka esitteli Sweetin laulunkirjoitustaidon ja esiintymisen valikoivampaa puolta. Myöhemmin Sweet liittyi yhtyeeseen Blissed. Siinä Sweet asetti rumpunsa lavalla siten, että ne olivat yleisöstä katsoen 77 asteen kulmassa oikealle. Stryperin comebackin jälkeen 2003 Sweet on pitänyt rumpuja tällä tavalla myös joissain Stryper-konserteissa.
Robert Sweet on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Sweetin vaimo Victoria ”Starri” Sweet käyttää itsestään myös nimitystä mrs 777.
Julkaisut Stryperin ulkopuolella
Muut yhtyeet: Final Axe ja The Seventh Power.
Topi Reinikka
Toivo Valdemar "Topi" Reinikka (18. huhtikuuta 1927 Sievi – 31. lokakuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Reinikka tunnettiin mm. sivurooleista radiokuunnelmasarjassa Knalli ja sateenvarjo. Reinikka esiintyi kaiken kaikkiaan 13 elokuvassa. Miespääosissa hän oli elokuvissa Onnen saari ja Ei enää eilispäivää, joissa Reinikka esitti alikersantti Olavi Lahtista.
Hypokalemia
Lievä hypokalemia on usein oireeton. Vakavan hypokalemian (kaliumpitoisuus seerumissa on alle 2,5 mmol/l) oireina voi olla lihasheikkous, krampit, ummetus, rytmihäiriö, rabdomyolyysi, sydänhalvaus tai hengityskatko.
Diureetit ovat eräitä yleisimpiä hypokalemian aiheuttajia, vaikka monia muitakin syitä on. Noin 80 % diureetteja käyttävistä alkaa potea lievää hypokalemiaa. Noin 20 % sairaalapotilaista potee hypokalemiaa, mutta vain noin 4–5 prosentilla se on terveyden kannalta merkittävää.
Oireet
Aikuisilla ihmisillä hypokalemiaa voidaan pitää
Lievä ja keskivakava hypokalemia ovat usein oireettomia. Kuitenkin eritoten vanhuksilla, tiettyjä sydänsairauksia ja munuaissairauksia potevilla voi ilmetä oireita jo lievässä tai keskivakavassa hypokalemiassa.
Sydämen supistuminen taas tapahtuu sydänlihassolujen solukalvojen eri puolten välisten kalium- ja muiden ionipitoisuuserojen avulla. Sydänlihassolut ottavat sisäänsä NKAα2-isoformin ja muiden natrium-kaliumpumppujen kautta. Pieni solunulkoinen kaliumpitoisuus hypokalemiassa aiheuttaa normaalia isomman hyperpolarisaation. Tämä johtaa lihassolun ennenaikaiseen jännitepurkaukseen ja siten supistumiseen. Myös NKAα2:n kaliumia sisään ottava ja samalla natriumia solusta poistava antiportteritoiminta hidastuu hypokalemiassa. Tämän aiheuttama natriumin kertyminen soluun heikentää natriumia soluun ottavan ja samaan aikaan kalsiumia poistavan natrium-kalsiumvaihtimen (NCX) toimintaa. Lihassupistukset tapahtuvat kalsiumvälitteisesti, joten NCX:n toiminnan heikentymisen aiheuttama kalsiumylimäärä altistaa supistuksille. Hyperpolarisaatiovälitteinen ennenaikainen supistuminen ja eritoten NKAα2-välitteinen kalsiumkertymä altistavat muun muassa kammiovärinälle ja siten myös sydänhalvaukselle.
Syyt
Kaliumin suolistollinen imeytymishäiriö voi johtaa hypokalemiaan. Häiriöitä voivat aiheuttaa esimerkiksi jatkuva ripuli, toistuva oksentelu (esimerkiksi bulimia), adenomatoottinen (eng. villous) paksusuolen syöpä tai bentoniittisaven syönti.
Kaliumin siirtyminen solujen sisälle voi johtaa hypokalemiaan. Siirtymistä voivat aiheuttaa esimerkiksi insuliinin tai sen johdannaisten lääkekäyttö, tyreotoksikoosia aiheuttava runsas kilpirauhasen liikatoiminta tai hypokaleeminen periodinen paralyysi.
Kaliumin liiallinen poistuminen munuaisten kautta voi johtaa hypokalemiaan. Poistumista voivat aiheuttaa esimerkiksi Cushingin oireyhtymä, primäärinen hyperaldosteronismi, harvinaiset reniiniä erittävät kasvaimet, Bartter-oireyhtymä (Henlen lingon epämuodostuma), Gitelman-oireyhtymä (distaalisen kiemuratiehyen epämuodostuma), Liddlen oireyhtymä, Fanconin oireyhtymä, hypomagnesemia, CYP11B1:n vajaatoiminta, CYP17A1:n vajaatoiminta, Geller-oireyhtymä (mineralokortikoidireseptorin toimintaa tehostava mutaatio) ja glukokortikoidiresistenssi (glukokortikoidireseptorin toimintaa heikentävä mutaatio).
Hypokalemialle altistavia aineita ovat muun muassa diureetit (lisäävät kaliumin menetystä virtsaan), lakritsihappo (lisää kaliumin menetystä virtsaan), laksatiivit (ripulin takia), amfoterisiini B, karbenisilliini, penisilliini (suurina annoksina), teofylliini ja β2-agonistit (esimerkiksi salbutamoli ja terbutaliini).
Hoito
Hypokalemian hoitoon kuuluvat kaliumin menetyksen esto, menetetyn määrän palauttaminen kaliumlisin ja hypokalemiaa aiheuttavan tekijän poisto tai parantaminen. Lievän tai keskivakavan hypokalemian (2,5–3,5 mmol/l kaliumia veriseerumissa) korjaamiseen voivat riittää suun kautta annetut kaliumlisät. Ainakin vakavan hypokalemian (alle 2,5 mmol/l) korjaaminen voi vaatia kaliumia sisältävän infuusion ja tämän antamisen jälkeen tulee seurata muun muassa potilaan sydänkäyrää ja seerumin kaliumpitoisuuksia tulee mitata. 1 mmol/l kaliumpitoisuuden lasku seerumissa vastaa noin 200–400 mmol (780–1 560 g) kaliumin menetystä. Munuaisten vajaatoimintaa potevilla liian nopeasti annetut kaliumlisät voivat kuitenkin kohottaa veren kaliumpitoisuuksia liikaa (katso hyperkalemia).
Jos potilaan sairashistoriasta, lääkityksestä tai oireista ei ilmene selkeää syytä hypokalemialle, voidaan virtsaan erittyvän kaliumpitoisuuden avulla määrittää, että onko syy kaliumin menetykselle esimerkiksi ruuansulatuselimistö- tai munuaisperäinen. Suuri virtsan kaliumpitoisuus kertoo munuaisperäisestä ongelmasta, jolloin voidaan mitata verenpaine. Korkea verenpaine voi kertoa hormoniperäisestä syystä, jolloin voidaan mitata vaikkapa aldosteronin ja reniinin pitoisuuksia verestä. Korkea aldosteronipitoisuus voi kertoa esimerkiksi primäärisestä hyperaldosteronismista, jonka syy voidaan määrittää tarkemmin muilla keinoin ja hoitaa sopivalla tavalla.
Harvest Moon (albumi)
Albumin nimeä kantava Harvest Moon -kappale on yksi hänen suosituimmistaan. Siitä on tehty myös musiikkivideo. Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Harvest Moon” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 25.
Ami Varjotie
Ami Varjotie (s. 1947 Keuruu) on suomalainen laulaja, joka on ollut Korsuorkesterissa vuodesta 2002. Hän teki yhden pitkäsoiton Selecta levymerkille vuonna 1991.
Eino Penttilä (kirjailija)
Eino Aleksanteri Penttilä (22. elokuuta 1907 Kalajoki – 4. syyskuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, yrittäjä ja kirjailija.
Eino Penttilän vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Hermanni Penttilä ja Kreeta Maria Takkunen. Hän kävi kauppakoulun ja teknillisen koulun.
Purjehdus
Purjehdus eli purjehtiminen tarkoittaa liikkumista purjealuksella pääsääntöisesti tuulen voimalla. Yksinkertainen purjealus on purje- tai leijalauta, tällöin alustana voi olla vesi, lumi, jää, asfaltti ja hiekka. Meriteiden sääntöjen mukaan purjelaudalla ja leijalaudalla on samat kulkuoikeudet kuin muillakin purjealuksilla.
Karkeasti yleistäen voidaan sanoa, että purjeveneen liikkuminen perustuu veneen purjeiden siipimuotoon, joka muistuttaa lentokoneen siipeä. Kun ilmavirta (tuuli) kulkee pitkin purjeen pintaa, se aiheuttaa erilaisen paineen purjeen eri puolille. Tämä yhdessä veneen kölin kanssa muodostaa venettä eteenpäin vievän voiman. Myötätuuleen purjehdittaessa purjeet levitetään mahdollisimman kohtisuoraan tuulta vastaan, jolloin ilmavirta vain työntää venettä eteenpäin. Tähän tarkoitukseen on olemassa erityisiä keulapurjeita, joita kutsutaan spinaakkeriksi ja genaakkeriksi. Kun purjeveneeseen lisätään sivuttaista liikettä vähentävä köli, pystytään purjehtimaan jopa vastaisen tuulen puolelle, joskaan ei suoraan vastatuuleen.
Historiaa
Ennen moottoreiden aikaa oli tuuli ainoa veneiden ja laivojen käyttövoima lihasvoiman eli soutamisen lisäksi. Aluksi purjeet olivat yksinkertaisia raakapuuhun levitettyjä myötätuulipurjeita. Tällöin vastaisen tuulen sattuessa saattoi vene edetä vain soutamalla.
Myöhemmin veneiden pohjan muotoa ja köliä kehitettiin ja purjeet opittiin jalustamaan siten, että myös sivuvastaiseen tuuleen pystyttiin liikkumaan. Tämä mahdollisti luovimisen eli viistoittain vastaiseen purjehtimisen, jonka avulla veneellä saattoi matkustaa myös vastaiseen tuuleen.
Purjehdusharrastus Suomessa
Suomessa on rannikkoseuduilla aina purjehdittu, sillä ennen moottoreiden yleistymistä se oli soutamisen ohessa ainoa keino liikuttaa alusta. Hyötypurjehtiminen alkoi vähentyä 1900-luvun alussa kun venepolttomoottorit alkoivat korvata purjeita myös veneissä. Vastaavasti vaurastuneet kaupunkilaiset alkoivat harrastaa huvipurjehdusta Ruotsista ja muualta Euroopasta saadun mallin mukaisesti. Tämä harrastus tapahtui vapaa-ajalla ja rakentui pursiseurojen ympärille. 1800-luvun puolessa välissä vapaa-aika oli jo tuttu käsite osalle Suomen suurimpien kaupunkien asukkaita. Samaan aikaan perustettiin Suomen ensimmäiset purjehdusseurat edistämään merimiestaitoja ja kilpapurjehdusta. Pursiseuroista Segelföreningen i Björneborg on myös Suomen ensimmäinen urheiluseura. Järjestäytyneellä pursiseuratoiminnalla on ollut merkittävä osa Suomen lipun syntyhistoriassa.
Eri tapoja harrastaa purjehdusta
Purjehdus voidaan jakaa kahteen pääluokkaan: matkapurjehdukseen ja kilpapurjehdukseen.
Matkapurjehduksessa purjeveneellä siirrytään paikasta toiseen ja yövytään veneessä mahdollisesti pitkiäkin aikoja. Matkapurjehdukseen soveltuvassa purjeveneessä on nukkumapaikat miehistölle, pentteri (eli "veneen keittiö") jossa laittaa ruokaa sekä käymälä. Matkapurjehduksen ääripäitä ovat päivä- ja viikonloppupurjehdukset ja toisaalta maailman ympäri tehtävät purjehdusmatkat.
Purjehdusta voi harrastaa veneenomistajana tai miehistön jäsenenä eli gastina. Veneenomistajat etsivät miehistön jäseniä gastipörsseissä päiväpurjehduksille, harjoituksiin, kilpailuihin ja siirto- ja matkapurjehduksille.
Veneettömät harrastajat voivat myös vuokrata purjeveneitä sekä lomamatkoille että kilpailuihin. Parikilpailukeskuksissa joukkueet saavat purjeveneet käyttöönsä kilpailu-, harjoittelu-, tai kausimaksua vastaan.
Aari Surakka
Aari Surakka (18. joulukuuta 1909 Joensuu – 20. syyskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen ortodoksinen rovasti ja runoilija.
Surakan vanhemmat olivat ajuri Heikki (Feodor) Surakka ja kauppias Anna Reetta Varis. Hän valmistui 1933 Sortavalan ortodoksisesta pappisseminaarista ja toimi myöhemmin muun muassa ortodoksisen pappisseminaarin opettajana.
Gandalf (yhtye)
Gandalf oli suomalainen melodista death metalia soittava yhtye, jonka musiikissa on piirteitä perinteisestä hard rockista. Yhtyeen perustivat vuonna 1993 rumpali (silloinen kitaristi) Nalle Österman (myöhemmin yhtyeissä Shaman, Korpiklaani ja Lullacry), kitaristi Timo Nyberg ja laulaja Jari Hurskainen. Gandalfiksi yhtye alkoi kutsua itseään vasta myöhemmin. Gandalf julkaisi albuminsa Wicked World Recordsin tytäryhtiön Earache Recordsin kautta.
Batis Lampsakoslainen
Batis Lampsakoslainen (200-luvun alku eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Epikuroksen oppilas, Metrodoroksen sisar ja Idomeneuksen vaimo.
Kun Idemeneuksen ja Batiksen poika kuoli, Metrodoros kirjoitti sisarelleen lohdutuskirjeen, jonka Seneca mainitsee. Siinä tämä toteaa: ”kaikki kuolevaisten hyvä on kuolevaista” ja ”tietynlainen mielihyvä on sukua surulle, ja sitä tulisi tavoitella sellaisina hetkinä kuin tämä”. Epikuros puolestaan kirjoitti kirjeen Batikselle Metrodoroksen kuoltua vuonna 277 eaa.
Papyrusten huvilasta Herculaneumista löydettyjen papyrukselle kirjoitettujen kirjeiden joukossa saattaa olla joitakin Batiksen kirjoittamia kirjeitä.
Iván Alonso
Iván Daniel Alonso Vallejo (s. 10. huhtikuuta 1979 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi vuonna 2017 päättyneellä urallaan kotimaansa lisäksi 11 vuotta Espanjassa sekä vuoden Meksikossa ja runsaan vuoden Argentiinassa.
Ura
Alonso aloitti ammattilaisuransa River Plate Montevideosta. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi espanjalaiseen Deportivo Alavésiin. Ensimmäisellä kaudellaan 2000–2001 hän teki kahdeksan maalia pääsarjassa, ollen joukkueen tärkeimpiä hyökkääviä pelaajia. Hän onnistui myös maalinteossa Uefa-cupin loppuottelussa Liverpoolia vastaan.
Kauden 2003–2004 jälkeen Alonso siirtyi samalla sarjatasolla pelanneeseen Real Murciaan. Uudessa joukkueessaan hän onnistui tekemään 11 maalia avauskaudellaan. Hän nousi nopeasti joukkueen avauskokoonpanopelaajaksi ja teki muun muassa kaudella 2006–2007 40 ottelussa 14 maalia. Kauden jälkeen Murcia nousi pääsarjaan kolmen vuoden tauon jälkeen. thumb|left|Alonso Espanyolin paidassa. Seuraavalla kaudella 2007–2008 Alonso oli niin ikään joukkueensa paras maalintekijä 10 osumallaan. Tästä huolimatta joukkue putosi kuitenkin takaisin Segunda Divisióniin kauden päätteeksi. Tammikuussa 2009 hän siirtyi Espanyoliin 2,4 miljoonan euron siirtosummalla ja 2½-vuotisella sopimuksella.
Joukkue kärsi muutamista loukkaantumisista muun muassa Raúl Tamudo oli sivussa. Näin Alonsolle aukesi tilaisuus, jonka hän käytti tekemällä kaksi maalia 23. maaliskuuta 2009 ottelussa Almeríaa vastaan. Hyvän loppukirinsä ansiosta Espanyol säilytti sarjapaikkansa kauden päätteeksi.
Vuosina 2013–2015 Alonso pelasi Uruguayssa Nacionalin joukkueessa. Hän päätti uransa argentiinalaisseura River Platessa.
Lynda Hull
Lynda Hull (5. joulukuuta 1954 – 29. maaliskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen runoilija.
Hull kasvoi Newarkissa, New Jerseyssä. Hän opiskeli yliopistossa ja meni naimisiin shanghailaisen maahanmuuttajan kanssa.
Hull oli ehtinyt julkaista kaksi kokoelmaa runoutta, kun hän kuoli auto-onnettomuudessa 39-vuotiaana. Kolmas kokoelma julkaistiin postuumisti vuonna 1995, ja kootut runot ilmestyivät vuonna 2006.
Ulkopuolella leirin
Ulkopuolella leirin on Heikki Soinisen kirjoittama romaani vuodelta 1962. Se on ensimmäinen kokonaan stadin slangilla kirjoitettu kirja. Teoksessa on 372 sivua ja sen julkaisi WSOY.
Joukkuejuoksu olympialaisissa
Joukkuejuoksu on entinen yleisurheilun olympialaji, joka kuului olympialaisten ohjelmaan kuusi kertaa, vuosina 1900–1924. Juostava matka vaihteli, vuonna 1900 matka oli 5 000 metriä, vuonna 1904 4 mailia, 1908 3 mailia ja muina vuosina 3 000 metriä.
Keïta Fatoumata Diallo
Fatoumata Diallo syntyi postivirkailijan perheeseen. Hän kävi alakoulun Bamakossa, mutta ei suorittanut keskikoulua loppuun. Sukulaiset järjestivät Modibo Keïtan ja Diallon avioliiton, koska Keïtalla ei ollut lapsia ensimmäisen vaimonsa Mariam Travélén eikä toisen vaimonsa Fatoumata Haïdaran kanssa. Vuonna 1959 sovittu liitto toteutui vuonna 1962.
Diallo asui Koulouban presidentinpalatsin lähellä sijainneessa huvilassa. Hän vietti hiljaista elämää eikä esiintynyt miehensä rinnalla julkisuudessa. Diallo työskenteli vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen Malin valtionarkiston arkistonhoitajana. Hän erosi tehtävästä miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1977.
Diallo sai Keïtan kanssa kaksi tytärtä, joista toinen teki itsemurhan vuonna 1984. Toinen lapsista on käynyt alakoulun ja asuu äitinsä kanssa.
Diallo on kansallisuudeltaan fulbe ja uskonnoltaan muslimi. Hän on tehnyt pyhiinvaellusmatkan Mekkaan.
Hasuda
Hasuda on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Ōmiyan ylängöllä. Motoarajoki virtaa kaupungin halki. Hasudassa on 61 696 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 27,28 neliökilometriä.
Hasudan nähtävyyksiin kuuluvat Nishijōnuman puisto, jossa kasvaa lootuksia, ja Kurohamanuman kosteikkoalue. Kaupunkia palvelee JR Higashi-Nihonin Tōhoku-päälinja eli Utsunomiya-linja.
Ivan Paskevitš
thumb|Ivan Paskevitš
Makkola
Makkola on kylä Savonlinnassa, entisen Kerimäen kunnan länsiosassa. Kylään on matkaa Kerimäen kirkolta noin 21,5 kilometriä, Kerimäen rautatieasemalta noin 17 kilometriä ja Savonlinnan kauppatorilta noin 16,5 kilometriä. Myös osa Enonkosken kunnan alueesta on Makkolan kylän nimellä.
Ivan Paskevitš
Ivan Fjodorovitš Paskevitš (19. toukokuuta (J: 8. toukokuuta) 1782 Poltava –1. helmikuuta (J: 20. tammikuuta) 1856 Varsova) oli venäläinen sotamarsalkka, Varsovan ruhtinas ja Jerevanin kreivi. Paskevitš toimi Puolan käskynhaltijana sen jälkeen, kun hän oli kukistanut raa’asti maassa vuonna 1831 nousseen kapinan. Hän aiheutti tappion myös Unkarin kapinallisille 1849 johtaessaan venäläisistä koostunutta sotajoukkoa.
Makkola
Kylän kautta kulkee Savonlinnan, Enonkosken ja Heinäveden itäosan välinen seututie 471.
Ivan Paskevitš
Paskevitš osallistui Napoleonia vastaan käytyihin sotiin ja oli mukana taisteluissa Persiaa (1826–1828) sekä Turkkia (1828–1829) vastaan. Krimin sodassa hän toimi ylipäällikkönä Tonavan armeijassa.
Makkola
Savonlinnan lentoasemalle on etäisyyttä Makkolan kylästä noin neljä kilometriä. Lentokenttä ja -asema sijaitsevat Savonlinnan puolella.
Ivan Paskevitš
Paskevitš osti nykyisen Valko-Venäjän Homelissa sijaitsevan palatsin Ivan Rumjantsevilta ja kehitti palatsialuetta merkittävästi. Hän esimerkiksi laajensi palatsia vuosina 1837-48 siihen liittyvällä tornirakennuksella (Rumjantsevien ja Paskevitšien palatsi). Palatsin puistoalueelle rakennettiin 1889 Paskevitšien kappeli, jonne suvun jäseniä on myös haudattu.
Jonathan Tehau
Jonathan Tehau (s. 9. tammikuuta 1988) on tahitilainen jalkapalloilija, joka pelaa kotimaansa pääsarjan AS Dragonissa. Hän on Dragonin lisäksi edustanut myös muita kotimaansa seuroja. Hän voitti Tahitin jalkapallomaajoukkueen riveissä OFC Nations Cupin vuonna 2012 ja näin Tahiti pääsi pelaamaan vuoden 2013 Confederations Cupiin. Itse turnauksessa Tehau teki Tahitin historian ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan maalin Nigeriaa vastaan 1-6 hävityssä ottelussa. Samassa ottelussa Tehau teki myös oman maalin ja näin hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen pelaaja, joka on tehnyt Confederations Cupissa molempiin päihin maalin samassa ottelussa. Hän pelasi myös Tahitin turnauksen muissa otteluissa; 0-10-häviössä Espanjaa vastaan ja 0-8-häviössä Uruguayta vastaan. Tehaun veljet Lorenzo Tehau ja Alvin Tehau sekä serkku Teaonui Tehau pelasivat myös 2013 Confederations Cupissa ja kuuluvat Tahitin maajoukkueeseen.
Maustebasilika
Maustebasilika eli basilika (Ocimum basilicum) on yksivuotinen pensasmainen ruohovartinen kasvi, jota käytetään yleisesti mausteena. Basilika kuuluu huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon, jossa on monia mintunsukuisia yrttejä. Maustebasilikalla on kymmeniä eri alalajeja ja satoja lajikkeita. Aromien perusteella basilikoja voidaan jakaa esimerkiksi aniksen-, kanelin-, timjamin- ja sitruunanmakuisiin lajikkeisiin.
Nimen alkuperä
Basilikan nimi tulee kreikan sanasta basileus (βασιλεύς), joka tarkoittaa sanatarkasti ”kansan johtajaa” eli kuningasta. Monet pitävätkin maustebasilikaa mausteiden kuninkaana. Toiset selittävät sanan johtuvan sanasta basiliski, joka on tarujen käärmemäinen, maan sisällä asuva lisko, jonka pelkkä katse surmaa elävän olion. Ocimum juontuu kreikkalaisesta verbistä ozein (ὄζειν), mikä tarkoittaa tuoksuvaa.