cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Michael Spears
Michael Spears (s. 28. joulukuuta 1977 Etelä-Dakota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on sukujuuiltaan Amerikan alkuperäisasukas ja puhuu hiukan lakotaa. Hänellä on 6 sisarusta, joista Eddie Spears on myös näyttelijä.
Svea-luokka
Svea-luokka oli Ruotsin merivoimien rannikkopanssarilaivaluokka, johon kuului kolme 1800-luvun lopulla valmistunutta alusta.
Takashi Koizumi
Takashi Koizumi  (, 6. marraskuuta 1944) on japanilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Koizumi on ollut pitkään yhteistyössä Akira Kurosawan kanssa ja toiminut muun muassa Kurosawan apulaisohjaajana useissa elokuvissa.
Tanssipeli
thumb|Kuva Pump It Up: Exceedin peliruudusta. thumb|Dance Dance Revolution US 1st Mix -kolikkopeli.
Tanssipeli on yksi musiikkipelien alalaji, videopeli jota pelataan yleensä peliä varta vasten suunnitellun peliohjaimen avulla lukien ohjeet ruudulta. Tanssipeligenren katsotaan alkaneen Konamin Dance Dance Revolution -kolikkopelistä (arcade). Uudempia tanssipelejä edustaa muun muassa Roxor gamesin In The Groove -pelisarja sekä käsillä ohjattava myös Konamin valmistama Para Para Paradise.
Itsessään sana ”tanssipeli” on usein hyvin harhaanjohtava. Esimerkiksi Dance Dance Revolution -pelissä sana on syntynyt lähinnä kuvaamaan pelitapaa; peliä ”tanssitaan” (astutaan) jaloille suunnitellun peliohjaimen avulla ruudulla esitettyjen ”tanssiaskeleiden” mukaan. Askelien vaikeustasoskaala vaihtelee.
Tanssipelien pääpaino on pelien kolikkopeliversioissa, joita pelataan pelihalleissa. Tietokoneille kaupallisia pelejä ei ole juurikaan In the Grooven lisäksi, mutta harrastajat ovat kehittäneet omia pelejä, kuten avoimen lähdekoodin tanssipelisimulaattorin StepManian. Konsoleille ja Windowsille onkin saatavissa erilaisia tanssiohjaimia (tanssimattoja) joiden avulla kotipelaaminen on mahdollista. Liiketunnistusta käyttävien pelikonsolien myötä markkinoille on tullut ilman tanssimattoa pelattavia tanssipelejä, kuten Just Dance -sarja.
Tanssipeli on rekisteröity urheilulaji Suomessa, Suomen Tanssiurheiluliiton alaisuudessa. Norjassa tanssipelaamista hallinnoi Norske Danssportförbundet.
Tampere
pienoiskuva|Tampereen keskustaa ilmakuvassa.
Japanin rugby union -maajoukkue
Japanin rugby union -maajoukkue edustaa Japania rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1926 perustettu Japan Rugby Football Union.
Tampere
Tampereen keskustaajaman keskeisin osa sijaitsee järvi- ja harjualueella Näsijärven ja Pyhäjärven välisellä kannaksella, jonka läpi virtaa Tammerkoski Näsijärvestä Pyhäjärveen. Tammerkosken putouskorkeus on 18 metriä. Sen rannoilla näkyvät punatiiliset tehdasrakennukset kertovat Tampereen teollisuushistoriasta. Tampere onkin historiallisesti Suomen ensimmäinen ja suurin teollisuuskaupunki. Tammerkosken koskimaisema on nimetty yhdeksi Suomen kansallismaisemista. Kustaa III perusti Tampereen 1779, mutta kaupunki alkoi kasvaa vasta 1800-luvun puolivälin jälkeen, kun siitä tuli merkittävä teollisuuskeskus. Varsinkin tekstiiliteollisuus oli mittavaa. Sittemmin teollisuustuotanto on muuttanut pois kaupungista, ja Tampereen talous on keskittynyt palveluihin ja korkean teknologian yrityksiin.
Tampere on myös kulttuuri- ja urheilukaupunki. Siellä toimivat Suomen vanhimpiin teattereihin kuuluvat Tampereen Teatteri ja Tampereen Työväen Teatteri. Museokeskus Vapriikissa on monia museoita ja näyttelyitä, mutta matkailullisesti merkittävin kohde on kuitenkin huvipuisto Särkänniemi. Populaarikulttuurissa Tampere tunnetaan erityisesti Manserock-nimen saaneesta musiikkityylistä. Paikallisruokana pidetään mustaamakkaraa. Tampereella pelaa useita urheilun pääsarjajoukkueita, ja kaupunkia pidetään usein suomalaisen jääkiekkoilun ”kehtona”. Kaupungin omat SM-liigajoukkueet ovat maan menestyneimpiin lukeutuvat Ilves ja Tappara.
Japanin rugby union -maajoukkue
Japani on selviytynyt jokaiseen MM-lopputurnaukseen. Ensimmäisen kerran se selviytyi pudotuspeleihin 2019 voitettuaan alkulohkonsa puhtaalla pelillä. Puolivälierissä se hävisi Etelä-Afrikalle. Aiemmissa kisoissa se oli voittanut yhden ottelun 1991 sekä kolme ottelua 2015, jolloin se kukisti muun muassa Etelä-Afrikan pistein 34–32. Pahimman MM-tappionsa se on kärsinyt Uutta-Seelantia vastaan 1995 pistein 17–127.
Aleksander Reichenberg
Aleksander Reichenberg (s. 13. kesäkuuta 1992 Mora, Ruotsi) on norjalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Japanin rugby union -maajoukkue
Japani on voittanut Aasian-mestaruuden lukuisia kertoja, samoin Asian Five Nations Cupin. World Rugby Pacific Nations Cupin Japani voitti 2011, 2014 ja 2019.
Tampere
Tampere ja sen lähiseutu kuuluvat Satakunnan historialliseen maakuntaan. Alue kuului 1831–1997 Hämeen lääniin, ja se on aikojen saatossa useasti katsottu kuuluvaksi myös maakunnallisesti Hämeeseen. Esimerkiksi 1960-luvulla julkaistussa Uudessa Tietosanakirjassa Tampereen seutu on esitetty osaksi silloista Hämeen maakuntaa. Suunnilleen 1950-luvulta alkaen Tampere ja sen ympäristö alkoivat vakiintua omaksi Pirkanmaan maakunnakseen. Tampereesta muodostui itseoikeutetusti Pirkanmaan keskus, ja maakunnan rinnakkaisnimityksenä käytettiinkin sen alkuaikoina useasti – esim. 1968 julkaistussa Suomi-käsikirjassa – myös Tammermaata.
Sijainti ja pinta-ala
pienoiskuva|Tammerkosken kansallismaisemaa.Tampereen kokonaispinta-ala on 0 neliökilometriä, josta maata on 0 neliökilometriä ja vettä 0 neliökilometriä. Tampereen pohjoisin kohta sijaitsee Teiskon Vankavedessä, eteläisin Hervantajärven itäpäässä, itäisin Teiskon Paalijärven koilliskulmassa ja läntisin Haukijärven kaakkoiskulmassa.
Tampereen korkein kohta sijaitsee Teiskon Kaanaassa. Koskelankorkea on 211 metriä merenpinnan yläpuolella. Alin kohta on Pyhäjärvessä olevassa syvänteessä Pyynikin saarten eteläpuolella. Se on 32 metriä merenpinnan yläpuolella.
Vesistöt
pienoiskuva|[[Näsijärvi talvella, taustalla Näsinneula.]]
Tampereen kunnan alueella on noin 160 järveä. Niistä kaksi kolmasosaa on alle kymmenen hehtaarin suuruisia. Yli 50 hehtaarin suuruisia järviä on noin kymmenen prosenttia. Suurimmat järvet ovat Näsijärvi ja Pyhäjärvi. Näsijärvi on Suomen 16. suurin järvi: se on 44 kilometriä pitkä, ja sen vedet ulottuvat Ylöjärven ja Ruoveden kuntiin. Se on muodostunut kolmesta suuresta selästä, Koljonselästä, Näsinselästä ja Vankavedestä.
Aleksander Reichenberg
Seuraura
Reichenberg syntyi Ruotsin Morassa, kun hänen isänsä Ronny pelasi vielä kotimaassaan. Reichenberg muutti perheineen Norjaan vuoden ikäisenä, kun hänen isänsä siirtyi pelaamaan Lillehammer IK:n joukkueeseen. Perhe asettui Lillehammerin kaupunkiin ja Aleksander Reichenberg aloitti siellä jääkiekkoilun. Kaudella 2008–2009 hän voitti seuran U19-junioreiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 30+28=58, joilla Reichenberg oli koko Norjan U19-sarjan toiseksi paras maalintekijä Manglerud Starin Eirik Edstrømin kanssa ja pistepörssin kolmas hänen jälkeensä. Sekä piste- että maalipörssissä heidän edellään oli vain Manglerud Starin Sondre Olden. Reichenberg voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan 15 ottelua Lillehammerin kakkosjoukkueessa, Norjan I-divisioonassa. Vain 16-vuotias Reichenberg pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua GET-ligaenissa.
Japanin rugby union -maajoukkue
Japani oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa yhdeksännellä sijalla.
Pitäjä
Sanan alkuperä ja muinaispitäjät
Suomen kielessä sanalla pitäjä on alun perin tarkoitettu Länsi-Suomen esihistoriallisen ajan paikallisyhteisöjä. Nimitys johtuu todennäköisesti siitä, että pitäjät muodostuivat alkujaan kestitys- ja uhripitojen järjestämistä varten, joskin toisen selityksen mukaan sana viittaisi vieraalle verottajalle toimeenpantuihin pitoihin. Pitäjät kehittyivät myöhemmin itsehallinnollisiksi yhteisöiksi, joiden puitteissa hallinnoitiin ja jaettiin oikeutta. Kristinuskon päästyä voitolle maassa alettiin pitäjiksi nimittää sekä kirkollisia seurakuntia että valtionhallinnollisia alueyksiköitä.
Aleksander Reichenberg
Seuraura
Varsinaisella GET-ligaenin tulokaskaudellaan 2009–2010 17-vuotias Reichenberg teki 39 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös Lillehammerin kakkosjoukkueessa, mutta vahvisti myös seuran U19-junioreita, jossa Reichenberg voitti kauden päätteeksi mestaruuden. Kaudella 2010–2011 hän teki GET-ligaenin runkosarjassa tehot 8+3=11 ja pudotuspeleissä tehot 2+4=6. Reichenberg vahvisti kauden aikana myös Lillehammerin U19-junioreita. Hän voitti koko Norjan U19-sarjan pudotuspelien syöttöpörssin ja joukkueensa sisäisen pistepörssin tehoilla 2+9=11. Reichenbergin kausi päättyi sarjan jo kolmanteen peräkkäiseen mestaruuteen.
Pitäjä
Sanan alkuperä ja muinaispitäjät
Ruotsin sana socken ja sen tanskalainen vastine sogn on johdettu verbistä söka, tanskaksi søge, jonka merkitsee etsiä, mutta myös hakeutua. Sillä tarkoitettiin aluetta, jonka väestö kokoontui eli hakeutuu samalle kulttipaikalle tai myöhemmin samaan kirkkoon. Esihistoriallisena aikana sana on todennäköisesti merkinnyt myös oikeuspiiriä.
Tampere
Vesistöt
Näsijärven ja Pyhäjärven yhdistää noin 5 400 – 6 900 vuotta sitten syntynyt Tammerkoski, joka muodostui Pyynikinharjun matalimpaan kohtaan. Koskessa on kolme putousta, ja vesi putoaa Näsijärvestä Pyhäjärveen 18 metriä.
Pitäjä
Kirkkopitäjien alkuperä
Erään mahdollisen selityksen kirkkopitäjien alkuperälle Pohjoismaissa on kehittänyt kielitieteilijä Stefan Brink. Pohjoismaissa harjoitetun lähetystyön ensimmäisessä vaiheessa 900- ja 1000-luvuilla mahtimiehet Skandinaviassa ja Islannissa rakennuttivat yksityisestä aloitteestaan kirkkoja tiluksilleen. Todennäköisesti tämä ei vielä johtanut varsinaiseen kirkolliseen jaotukseen. Vasta 1000-luvun lopulla ja 1100-luvulla kirkkoa alettiin johtaa keskitetysti, mikä johti muun muassa hiippakuntien perustamiseen. Tähän aikaan kuninkaat rakennuttivat "valtakirkkoja" strategisesti tärkeille paikoille Norjan Trøndelagiin sekä ilmeisesti myös eräille seuduille Ruotsiin, kuten Itä-Götanmaan, Hälsinglandin ja Gotlannin kruununtiloille. Vasta tämän jälkeen muodostuivat todelliset kirkkopitäjät, mikä läheisesti liittyi kymmenysten käyttöönottoon. Keskeisille paikoille sijoitettujen pitäjänkirkkojen ympärille perustettiin hautausmaat, jotka olivat koko seudun yhteisiä, ja samalla tilojen omat hautausmaat jäivät pois käytöstä. Niinpä 1200-luvulla hylättiin esimerkiksi Ångermanlandin Skelettåkern, joka todennäköisesti sijaitsi erään yksityisten rakentaman kirkon ympärillä ja jossa kristillisiä hautauksia oli suoritettu jo noin vuodesta 1000 saakka.
Tanskan pitäjät
Tanskassa pitäjien katsotaan muodostuneen jokseenkin lyhyen ajan kuluessa. Jo 1000-luvulla Adam Bremeniläinen mainitsi, että Tanska oli jaettu suureen määrään pitäjiä. Sjællandin ja Skånen kirkkolaeista noin vuodelta 1170 ilmenee, että pitäjälaitos oli jo täysin kehittynyt. Kun Tanskaan 1800-luvulla perustettiin kunnallinen itsehallinto, vanhoista kirkkopitäjistä muodostettiin "pitäjäkuntia" (sognekommun), jotka pysyivät itsenäisinä kuntina vuoden 1970 kuntauudistukseen saakka.
Tanskassa vanhat kirkkopitäjät olivat pinta-alaltaan pieniä, usein vain yhden kylän käsittäviä. Jo 1100-luvun lopulla maassa oli 2350 kirkkoa. Juuri ennen vuoden 1970 kuntauudistusta maassa oli noin 1 300 kuntaa.
Norjan pitäjät
Norjalaiset kääntyivät kristinuskoon pitkälti voimakkaiden kuninkaiden vaikutuksesta. Tämä johti siihen, että kuninkaat saivat suuren vaikutusvallan myös kirkon organisaatioon. Olavi Tryggvenpoika (n. 968–1000) rakennutti kirkkoja rannikolle, kun taas Olavi Haraldinpoika (Pyhä Olavi, hallitsijana 995–1030) piti huolen siitä, että jokaiseen lääniin oli rakennettava pääkirkko, ja hän otti huolekseen myös papiston palkkauksen. Myöhemmin muodostuivat seurakunnat kirkkoineen läänejä pienemmiksi alueellisiksi yksiköiksi. Norjassa oli myös joukko yksityisten omistamia kirkkoja, joita paikalliset mahtimiehet olivat rakennuttaneet tiluksilleen. Täten Norjaan muotoutui julkisten ja yksityisten eriasteisten kirkkojen järjestelmä, joka myöhemmin vahvistettiin lailla. Esikuva tälle järjestelylle saatiin mahdollisesti Englannista, josta useimmat lähetyssaarnaajatkin olivat maahan saapuneet. Siellä oli jo ennestään eri asteisten kirkkojen muodostama organisaatio, joka ulottui katedraalikirkoista tavallisiin pitäjänkirkkoihin ja yksityisiin kappeleihin. Kaikkiaan Norjassa oli keskiajan lopulla noin 1 200 kirkkoa.
Pitäjällä säilyi kuitenkin tietynlainen itsehallinnollinen asema ei-kirkollisissa asioissa. Paikallisilla pitäjäkunnilla, joita johtivat pitäjänvaltuutetut kihlakunnanraadissa, oli suuri merkitys kunnallisen itsehallinnon kehityksessä. Parantuneiden kulkuyhteyksien vuoksi paikallisten pitäjäkuntien merkitys väheni ajan mittaan, ja ne lakkautettiin hallinnollisina yksikköinä vuonna 1950.
Kirkkopitäjät
Stefan Brinkin mukaan pitäjät Götanmaalla muodostuivat siten, että talonpojat liittyivät jo olemassa olleeseen kirkkojen ryhmään muodostaakseen kantokykyisiä yksiköitä. Kunkin pitäjän muodosti joukko ihmisiä riippumatta mistään vanhemmasta alueellisesta jaotuksesta. Öölannin ja Gotlannin pitäjät muodostuivat todennäköisesti 1100-luvulla, Itä-Götanmaalla ja Länsi-Götanmaalla vuosien 1150 ja 1250 välillä. Sveanmaalla kehitys oli samankaltainen, mutta kirkkopitäjät näyttävät monissa tapauksessa muodostuneen jo aikaisemmin voimassa olleen ledung-jaon mukaisiksi. Sveanmaan keskiosissa ensimmäiset pitäjät muodostuivat 1100-luvulla, viimeiset 1200-luvulla. Ensimmäiset Norlannin pitäjät, Uumajaa ja Bygdeåta myöten, lueteltiin Sexårsgärdissä vuodelta 1314. Ne olivat ilmeisesti syntyneet vuosien 1150 ja 1300 välillä maantieteellisesti läheisistä asutuksista, ja pitäjänkirkot rakennettiin kuninkaankartanoiden, hautakumpujen ja uhripaikkojen läheisyyteen.
John Kraft kiinnitti huomiota siihen, että Ruotsin pitäjäjako suurelta osin perustui esikristillisen ajan satakuntalaitokseen ja laivakuntajärjestelmään. Hän on osoittanut maakunta maakunnalta, millä tavoin tämä vastaavuus ilmenee.
Ruotsissa pitäjät asukkaineen saivat itsenäisen aseman, jota kanoninen oikeus ei tuntenut. Maakuntalakien kirkkokaarissa, esimerkiksi Länsi-Götanmaan laissa papisto ja pitäjäläiset olivat kaksi osapuolta, joilla oli vastavuoroiset oikeudet ja velvollisuudet.
Jotkut Ruotsin pitäjistä jakautuivat vuodesta 1682 lähtien hallinnollisesti ruotuihin. Samaan ruotuun kuuluvilla talonpojilla oli yhteisesti vastuullaan erilaisia tehtäviä, erityisesti sotamiesten mutta myös köyhäinhoidon järjestäminen.
Tampere
Vesistöt
Tampereen kantakaupungin muita keskeisiä järviä ovat 145 hehtaarin laajuinen Särkijärvi, 142 hehtaarin Kaukajärvi, 83 hehtaarin Hervantajärvi, 64 hehtaarin Iidesjärvi ja 63 hehtaarin Tohloppi.
Velaattajärvi on suurin järvi, joka sijaitsee kokonaan Tampereen sisällä.
Pitäjä
Kirkkopitäjät
Pitäjäjaon kehityksestä eri puolilla Ruotsia tehdyt tutkimukset ovat osoittaneet nämä erot erityisen selvästi. Niinpä esimerkiksi Öölannissa ja Gotlannissa jaotukseen ei vuosien 1686 ja 1862 välisenä aikana tehty juuri lainkaan muutoksia. Sen sijaan nykyisten Västerbottenin ja Norrbottenin läänien alueella pitäjien lukumäärä kaksinkertaistui samalla aikavälillä. Siitä huolimatta monet pitäjät pohjoisimmassa Ruotsissa olivat vielä tämän jälkeenkin huomattavan laajoja, minkä vuoksi monia niistä on jaettu pienempiin osiin vielä vuoden 1862 jälkeen. Etelä-Ruotsissakin joillakin seuduilla, esimerkiksi Pohjois-Blekingessä, kehitys oli samansuuntainen kuin Norlannissa. Alla oleva karttasarja esittää Ylä-Norlannin pitäjäjaon kehitystä.
Aleksander Reichenberg
Seuraura
Kaudella 2012–2013 Reichenberg oli Lillehammerin toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 20+13=33. Kaudella 2013–2014 hän teki GET-ligaenin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 16+27=43, joilla hän oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies. Kaudella 2014–2015 Reichenberg oli Lillehammerin toiseksi paras maalintekijä Mikael Zettergrenin kanssa ja sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä neljänneksi tehoilla 18+17=35. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Storhamar Dragonsin riveihin. Kaudella 2016–2017 Reichenberg oli joukkueen toiseksi paras pistemies Joakim Jensenin jälkeen tehoilla 16+18=34. Pudotuspeleissä hän jakoi Lillehammerin sisäisen maalipörssin voiton Jensenin ja Mikael Zettergrenin kanssa neljällä osumallaan.
Reichenberg siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin Extraligan HC Sparta Prahaan.
Maajoukkueura
Reichenberg edusti Norjaa MM-kilpailuissa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 22 A-maaottelua tehopistein 5+6=11. Reichenberg teki A-maajoukkudebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 9. huhtikuuta 2014 hänen kotikaupungissaan Lillehammerissa Valko-Venäjää vastaan.
Reichenberg pelasi myös alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän voitti pronssia. Reichenberg pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän voitti A-lohkon kultaa ja oli nostamassa Norjaa seuraavaksi vuodeksi A-sarjaan.
Muuta
Reichenbergin ruotsalainen isä Ronny pelasi omalla urallaan neljänä kautena Leksands IF:n Elitserien-joukkueessa. Hän siirtyi Norjaan Lillehammer IK:n joukkueeseen vuonna 1993 ja asettui Lillehammerin kaupunkiin, missä Aleksander kasvoi.
Pitäjä
Kirkkopitäjät ja kunnat
Ruotsin vuoden 1862 kunnallisasetuksilla, jotka tulivat voimaan 1. tammikuuta 1863, lakkautettiin pitäjänkokouksen johtamat kirkkopitäjät hallinnollisina alueina. Niiden tilalle perustettiin Ruotsin kunnat, joiden alue kuitenkin oli sama kuin Ruotsin kirkon seurakuntien. Kunnan ylin päättävä elin oli kunnanvaltuusto. Koska kuntien alue oli yleensä sama kuin vanhojen pitäjien, säilyi niiden alueellinen identiteetti ennallaan. Myöhemmin Ruotsin kuntajakoa on kuitenkin perusteellisesti muutettu vuosien 1952 ja 1971 kuntauudistuksissa, jotka suuresti vähensivät kuntien lukumäärää.
Viime aikoina myös Ruotsin kirkon seurakuntia on enenevässä määrin yhdistetty lähinnä taloudellisista syistä.
Ruotsin hallintopitäjät
Kustaa Vaasan hallinnollisten uudistusten yhteydessä Ruotsiin perustettiin maakirjapitäjät, joilla oli merkitystä ennen kaikkea verohallinnossa. Niiden alueet olivat yleensä, mutta eivät aina, samat kuin kirkkopitäjien. Kun kuitenkin oli joukko poikkeuksia, joissa kirkko- ja maakirjapitäjien alueet poikkesivat toisistaan, tällaisia alueita käsittelemään asetettiin vuonna 1882 erityinen komitea. Sen työn tuloksena maakirjapitäjien alueet päätettiin muuttaa kirkkopitäjien mukaisiksi.
Benjamin Weger
Benjamin Weger (s. 5. lokakuuta 1989 Brig) on sveitsiläinen ampumahiihtäjä.
Pitäjä
Ruotsin hallintopitäjät
Kun kirkkopitäjät vuonna 1862 lakkautettiin hallinnollisina yksikköinä, muutos ei vaikuttanut maakirjapitäjiin, joilla säilyi niiden entinen merkitys kiinteistöjaotuksen yksikkönä maaseudulla. Ne menettivät kuitenkin tärkeimmän merkityksensä, kun maaverot myöhemmin lakkautettiin, ja vuonna 1908 maakirjat päätettiin korvata maa- ja kiinteistörekisterillä. Muutoksen toteuttaminen kesti kuitenkin aikansa, ja maarekisteri saatiin valmiiksi vasta vuonna 1931. Sen mukaisesti maakirjapitäjät muutettiin 1. heinäkuuta 1936 maarekisteripitäjiksi. Kaupungeissa, useimmissa kauppaloissa sekä joissakin taajaväkisissä yhdyskunnissa sijaitsevia kiinteistöjä ei merkitty maarekisteriin, vaan erilliseen kiinteistörekisteriin. Vuosien 1976 ja 1995 välillä kiinteistötietojärjestelmä uudistettiin, minkä jälkeen kiinteistöt lueteltiin kunnittain. Tämän jälkeen maarekisteripitäjiä ei hallinnollisina yksikköinä enää ole olemassa.
Benjamin Weger
Weger aloitti ampumahiihdon vuonna 2006. Hän kilpaili nuorten MM-kilpailuissa vuosina 2007–2009 saavuttaen hopeaa pikakilpailussa Canmoressa 2009. EM-kilpailujen nuorten pikakilpailussa hän oli kolmas vuonna 2008. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailujen nuorten sarjassa Weger sai hopeaa pikakilpailussa ja takaa-ajossa vuonna 2008.
Pitäjä
Ruotsin hallintopitäjät
Maanmittauksessa vanhaa pitäjäjakoa käytetään edelleen, mutta tässä tarkoituksessa se ”jäädytettiin” sellaiseksi kuin se oli ennen uudistusta. Tämä jaotus on yhä merkitty rekisterikarttoihin, eikä sitä enää muuteta. Ruotsin maanmittaushallituksen paikannimitietokannassa ja karttahaku-toiminnossa entisten pitäjien nimet esiintyvät paikannimityypillä asutusnimi (bebyggelse).
Tampere
Kallio- ja maaperä
Tampereen kaupungin maaperässä on poikkeuksellista alueen muihin kuntiin verrattuna moreenimuodostumien harjujen runsas määrä. Moreeni on Tampereen yleisin maalaji. Sen paksuus on yleisimmin 1–4 metriä.
Pitäjä
Käsitteen nykyinen merkitys
Nykyisin Ruotsissa ei ole virallista pitäjäjakoa. Pitäjä on kuitenkin hyvin yleisessä käytössä oleva käsite, sillä monissa yhteyksissä tarvitaan muuttumattomana pysyvää paikkakuntajakoa. Kuntia ja seurakuntia jaetaan tai yhdistetään tarpeen mukaan, mutta koska pitäjät eivät enää ole hallinnollisia yksiköitä, niiden alueita ei muuteta.
Benjamin Weger
MM-kilpailuihin Weger on osallistunut Hanty-Mansijskissa 2011, Ruhpoldingissa 2012, Nové Městossa 2013, Kontiolahdella 2015, Oslossa 2016, Hochfilzenissä 2017, Östersundissa 2019 ja Anterselvassa 2020. Hänen parhaat sijoituksensa ovat normaalimatkan kuudes sija 2020, takaa-ajon kahdeksas ja pikakilpailun kymmenes 2019, normaalimatkan kymmenes 2017 ja pikakilpailun sija 13:s vuonna 2015.
Pitäjä
Käsitteen nykyinen merkitys
Ruotsin pitäjät, kuten maakunnatkaan eivät siis enää ole virallisia juridisia tai kameraalisia yksiköitä, mutta ne ovat maantieteellisiä alueita, jotka perustuvat vanhempaan poliittiseen jakoon, kulttuuriseen yhteenkuuluvuuteen ja maantieteellisiin erityispiirteisiin, joihin ihmiset edelleen samastuvat. Pitäjäjakoa käyttävät murteiden ja paikannimien tutkijat sekä historioitsijat ja arkeologit. Rekisteriyksikköinäkin niitä käyttävät muun muassa Riksantikvarieämbetet, Naturhistoriska riksmuseet ja Nordiska museet. Kasvitieteilijät käyttävät pitäjiä kasvien löytöpaikkojen ja levinneisyys­alueiden ilmoittamiseen, sillä he katsovat tarvitsevansa maantieteellistä jaotusta, jota ei muuteta poliittisista ja hallinnollisista syistä. Ruotsin kotiseutuyhdistysten toimialueena on yleensä pitäjä. Maakuntien tavoin pitäjät kuuluvat Ruotsin aineettomaan kulttuuriperintöön.
Sukututkimuksessa käytetään pitäjien ja kaupunkien sijasta rekisteriyksikköinä yleensä Ruotsin kirkon seurakuntia sellaisina kuin ne olivat tutkittavana ajankohtana. Tämä johtuu siitä, että Ruotsin kirkko vastasi väestökirjanpidosta heinäkuun 1991 alkuun saakka, jolloin se siirtyi veroviranomaisille. Ihmisten syntymä, kuolema, avioliitto sekä maahan- ja maastamuutto rekisteröitiin seurakuntien kirkonkirjohin. Myös Ruotsin tilastollisen keskustoimiston (Statistiska centralbyrån) väestönlaskennoissa, jollainen viimeksi toimeenpantiin vuonna 1990, seurakunta on Ruotsin pienin alueellinen yksikkö.
Myöhemmin alettiin yhä yleisemmin vaatia, että väestökirjanpidon pienimpinä yksikköinä olisi seurakuntien sijasta käytettävä pitäjiä. Aiheena oli toisaalta Ruotsin kirkon ja valtion ero, jonka vuoksi väestökirjanpidon aluejaonkin pitäisi olla kirkosta riippumaton, toisaalta se, että Ruotsin kirkon seurakuntajakoa on yhä enemmän muutettu ja se vastaa enää harvoissa tapauksissa vanhaa pitäjäjakoa, varsinkaan suurkaupungeissa. Toisaalta on huomautettu, ettei vanha pitäjäjakokaan enää varsinkaan suurkaupunkien läheisyydessä juuri vastaa asutuksen nykyistä rakennetta. Vuonna 2007 Ruotsin valtiopäivät hylkäsivät asiaa koskeneen hallituksen esityksen, mutta myöhemmin on otettu käyttöön vanhaa pitäjäjakoa suurin piirtein vastaava piirijako.
Ruotsin piirit
Nykyisin Ruotsi on jaettu piireihin, jotka alueeltaan vastaavat Ruotsin kirkon seurakuntia sellaisina kuin ne olivat 31. joulukuuta 1999, jolloin Ruotsin kirkon asema valtionkirkkona lakkasi. Maaseudulla ne suurelta osin vastaavat vanhoja pitäjiä (muutamien pitäjien seurakuntia oli yhdistetty jo aiemmin), mutta suurimmat kaupungit ovat jakautuneet kukin useaan piiriin. Ne eivät ole itsehallinnollisia alueita, mutta niitä käytetään aluejaon yksikköinä väestö­kirjan­pidossa ja kiinteistörekisterissä.
Kirkkopitäjät
Suomessakin kirkkopitäjät syntyivät kristinuskon levitessä. Ne muodostuivat usein esihistoriallisten pitäjien pohjalta. 1600-luvulta lähtien kirkkopitäjissä alkoi vahvistua seurakunnallinen itsehallinto, jonka päättävä elin oli pitäjänkokous.
Suomessa kirkkopitäjiä oli selvästi vähemmän kuin muissa Pohjoismaissa. Vielä keskiajan lopulla Suomessa oli vain 136 seurakuntaa. Ne olivat kuitenkin hyvin eri laajuisia eri osissa maata. Niinpä Varsinais-Suomessa monet pitäjät (ja sen mukaisesti alueen kunnat viimeaikaisiin kuntaliitoksiin saakka ja osittain vieläkin) olivat pinta-alaltaan pieniä, vain muutaman kymmenen neliökilometrin laajuisia, kun taas Itä- ja Pohjois-Suomen harvaan asutuilla seuduilla monet pitäjät (ja nykyiset kunnat) ovat useiden tuhansien neliökilometrien laajuisia.
Kirkkopitäjät lakkautettiin vuoden 1865 kunnallisasetuksessa. Uusiksi maallisiksi paikallishallintoalueiksi perustettiin kunnat, jotka vastasivat alueiltaan vanhoja kirkkopitäjiä tai niiden kappeliseurakuntia, ja pitäjänkokoukset korvattiin kuntakokouksilla. Kaupungeissa maallinen hallinto oli jo alun pitäenkin erkaantunut seurakunnallisesta päätöksenteosta, koska kaupunkeja johti raati ja maistraatti.
Benjamin Weger
Maailmancupissa Weger debytoi Oberhofissa tammikuussa 2009. Kaudella 2010–2011 hän oli Pokljukan normaalimatkalla toinen ja kaudella 2011–2012 Hochfilzenin pikakilpailussa ja takaa-ajossa sekä Kontiolahden pikakilpailussa kolmas. Tammikuussa 2021 hän oli kolmas Oberhofin yhteislähtökilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on ollut parhaimmillaan 14:s kaudella 2018–2019.
Ammatiltaan Weger on sotilas.
Pitäjä
Hallintopitäjät
Hallintopitäjät olivat Suomessa keskiajalta peräisin olleita hallinnollisia ja oikeudellisia piirejä. Ne muodostettiin 1300- ja 1400-luvun vaihteessa ja saattoivat erota alueiltaan kirkkopitäjistä. Erityisesti näin oli Turun lähellä ja Hämeessä. Hallintopitäjät muodostettiin verojen kantamiseksi ja ne olivat samalla käräjäpiirejä. Niiden tärkein hallintoelin oli käräjät. Keskiajalta 1700-luvulle saakka paikallishallinnolliset ja oikeudelliset asiat käsiteltiin samoissa kokouksissa. Hallintopitäjän alue jakautui edelleen pienempiin hallinnollisiin yksiköihin, esimerkiksi neljänneskuntiin tai kolmanneskuntiin. Hallintopitäjän tärkein virkamies oli nimismies. Useampi hallintopitäjä muodosti yhdessä kihlakunnan, joka oli kihlakunnantuomarin virkapiiri.
Kirkkopitäjät saivat uudella ajalla enemmän valtaa myös maallisissa asioissa ja näin hallintopitäjien merkitys väheni. 1700-luvulla paikallishallinnon tärkeimmäksi elimeksi nousi pitäjänkokous, joka toimi kirkkopitäjässä. Hallintopitäjät hävisivät lopullisesti 1870-luvulla, kun vuoden 1865 kunnallisasetuksessa seurakuntajaon pohjalta perustettiin kunnallinen ja oikeudellinen aluejako.
Sanan myöhempi käyttö
Sen jälkeen kun Suomen maaseudulle vuoden 1865 kunnallislain johdosta perustettiin kunnallishallinto, sanaa pitäjä on puhekielisesti käytetty tarkoittamaan kunnan aluetta, vaikka muutos merkitsikin sitä, että pitäjät 1860–80-luvulla hävitettiin. Virallisestikin termiä käytettiin vielä 1900-luvun alkupuolella maakirjassa. Sanaa on vakiintuneesti edelleen käytetty myös muun muassa murteiden, historian ja kansanperinteen tutkimuksessa.
Kun kuntajako maaseudulla oli Ruotsin tavoin pitkään sidoksissa seurakuntajakoon, pitäjä-käsitteen merkitys oli käytännössä selvä: pitäjän alue oli aina sama kuin vastaavan kunnan ja seurakunnan. Sanan merkitys kävi kuitenkin epämääräisemmäksi sen jälkeen, kun vuonna 1925 säädetty laki teki mahdolliseksi muuttaa kuntajakoa kirkollisesta jaosta riippumatta. Sanaa pitäjä ei voitu enää kiistattomasti käsittää kunnan synonyymiksi, eikä sille myöskään vakiintunut sellaista merkitystä, että sillä olisi aina tarkoitettu nimenomaan seurakunnan aluetta.
Kun Suomessa on viime vuosikymmeninä suoritettu suuri joukko kuntaliitoksia ja uusiakin liitoksia on suunnitteilla, Kotimaisten kielten keskuksen nimistönhuolto on suosittanut, että pitäjä-nimitystä käytettäisiin entisistä maaseutumaisista kunnista, jotka on liitetty toiseen kuntaan, erotukseksi toisaalta nykyisistä kunnista ja toisaalta pienemmistä kaupunginosista ja kylistä.
Tampere
Kallio- ja maaperä
Tampereen kunnan pohjoisosien läpi kulkee Sisä-Suomen reunamuodostumavyöhyke ja eteläosissa on noin kilometrin levyinen saumaharju, joka kulkee luoteesta kaakkoon ja kohoaa 30–60 metriä ympäristöään korkeammalle. Sen osia ovat muun muassa Epilänharju ja Pyynikinharju, jota sanotaan maailman korkeimmaksi soraharjuksi.
Pitäjä
Sanan myöhempi käyttö
Ehdotettu pitäjä-terminologia ei toistaiseksi ole vakiintunut yleissuomalaiseksi käytännöksi, mutta muutamissa lakkautetuissa kunnissa kuten Kiihtelysvaarassa ja Kesälahdessa paikalliset kylä- ja asukasyhdistykset ovat tehneet virallisen aloitteen, että näiden entisten kuntien alueista käytettäisiin virallisestikin pitäjä-nimitystä. Hollolassa taas on tehty valtuustoaloite, että lakkautetun Hämeenkosken kunnan alueesta käytettäisiin kaikissa virallisissa yhteyksissä nimitystä Hämeenkosken pitäjä. Parikkalan kunnassa on virallisestikin päätetty, että entisen Uukuniemen kunnan alueesta käytetään nimeä Uukuniemen pitäjä. Toisaalta kun Kuopioon on vuosien kuluessa liitetty Riistaveden, Vehmersalmen, Karttulan, Nilsiän, Maaningan ja viimeksi Juankosken kunnat; vuonna 2016 jokaiseen näistä päätettiin perustaa lähidemokraattiseksi toimielimeksi pitäjänraadit. Kun Mikkelin maaseurakunta vuoden 2013 alussa lakkautettiin, tuli siihenastisen Mikkelin maaseurakunnan kirkon nimeksi Mikkelin pitäjänkirkko. Samoin vuoden 2007 alussa lakanneen Heinolan maaseurakunnan kirkon nimeksi tuli Heinolan pitäjänkirkko.
Tampere
Kallio- ja maaperä
Tampereen kallioperä muodostuu kiilleliuskeesta ja migmatiitista. Tampereen rakennuskiviesiintymät ovat monipuoliset: perinteisen graniitin lisäksi löytyy runsaasti muun muassa kvartsidioriittia, tonaliittia, kiilleliusketta ja kiillegneissiä.
Pitäjä
Vastaavia käsitteitä muissa maissa
Kirkkopitäjän käsite vastaa kanonisen oikeuden käsitettä parochia, jolla tarkoitetaan kirkollisen organisaation perusyksikköä, yhden papin virkapiiriä. Samaa alkuperää on englannin kielen sana parish. Englannissa parish on, paitsi kirkollinen, myös maallinen hallintoalue, jollaisena siitä käytetään usein myös nimitystä civil parish.
Tampere
Ilmasto
Suomi kuuluu boreaaliseen väli-ilmastoon. Tampereella ilmasto on pääosin mantereinen, mutta isot järvet tuovat siihen myös merellisiä vaikutteita. Tuuli puhaltaa vallitsevasti etelästä ja lounaasta. Golfvirran vaikutuksesta myös Tampereen ilmasto on hieman lämpimämpi kuin muualla maailmassa vastaavilla leveyspiireillä. Heinäkuu on Tampereen lämpimin kuukausi, keskilämpötila on noin 16,0 celsiusastetta. Helmikuun keskilämpötila puolestaan on −7,3 celsiusastetta.
Tampereella sataa keväällä keskimäärin 7–8 päivänä kuukaudessa, muulloin 10–11 päivänä kuukaudessa. Kuukauden sademäärä on helmikuussa 25 mm, heinä- ja elokuussa yli 70 mm. Auringonpaistetunteja kertyy vuodessa keskimäärin 1 661, ja kasvukauden pituus on 137 päivää.
Näsijärvi on talven aikana jäässä keskimäärin 140 päivää.
Tampereen lämpötilaennätyksiä
Tampereen pakkasennätyksiä:
Pirkkalan lentoaseman alimmat lämpötilat kuukausittain:
Elävä luonto
pienoiskuva|Näkymää [[Pispalanharjulta.]]
Tampere kuuluu viettokeitaiden vyöhykkeeseen. Useimmat suot ovat pienialaisia ja kapeita, ja ne ovat syntyneet moreeni- ja kalliomaaston painanteisiin, purojen varsille ja järvien rannoille. Yleisimmät suotyypit ovat rämeet ja korvet. Eniten soita on Tampereen koillisosissa.
Suojelualueet
Tampereen kaupunki omistaa luonnonsuojelulain nojalla rauhoitettua alueita sekä Tampereella että jonkin verran myös muissa kunnissa. Näiden alueiden yhteispinta-ala on 593 hehtaaria. Alueet edustavat monipuolisia luontotyyppejä: vanhoja luonnonmetsiä, lehtoja, kosteikkoja, lintujärviä ja perhosniittyjä. Teiskon Vattulan luonnonsuojelualue on Tampereen suurin. Sen pinta-ala on 61 hehtaaria.
Tampereen keskusta
pienoiskuva|[[Keskustori on Tampereen kantakaupungissa]] pienoiskuva|Tampereen [[Hämeenkatu (Tampere)|Hämeenkatu, oikealla Stockmannin tavaratalo.]]
Tampereen keskusta-alue sekä myös Pyynikin, Ylä-Pispalan ja Ala-Pispalan kaupunginosat sijaitsevat Pyhäjärven ja Näsijärven välisellä kannaksella. Näsijärveä ja Pyhäjärveä yhdistää Näsijärvestä lähtevä ja Tampereen keskustan halki virtaava valjastettu Tammerkoski, jonka putouskorkeus on 18 metriä. Kaupungin sijainti vesivoimaa tuottavan kosken partaalla kahden pitkän vesistöreitin välissä oli eräs tärkeimmistä virikkeistä sen perustamiseen 1770-luvulla.
Tampereen keskustan kadut muodostavat tyypillisen ruutukaavan. Keskustan länsi­laidalla kulkee pohjois-etelä­suuntainen puistokatu, Hämeenpuisto, joka johtaa Pyhä­­järven rannasta lähelle Näsi­järveä. Leveä Hämeenkatu johtaa itä-länsi­suuntaisesti rautatieasemalta Hämeen­puistoon ja ylittää Tammer­kosken Hämeensiltaa pitkin. Hämeen­kadun suuntainen on myös keskusta-alueen pisin katu, Rautatien­kadulta Pyynikille ulottuva Satakunnankatu, joka ylittää Tammer­kosken Satakunnansiltaa pitkin. Tampereen Keskustori sijaitsee Tammer­kosken länsi­rannalla lähellä Hämeensiltaa. Tampereen liikenteellisenä keski­pisteenä pidetään Kalevassa, Liisankallion kaupungin­osassa sijaitsevaa Itsenäisyydenkadun, Teiskontien, Sammonkadun ja Kalevan puistotien risteystä.
Varhaishistoria kaupungin perustamiseen
pienoiskuva|Tampereen kaupunki rakennettiin Tammerkosken länsirannalle. Itärannalle asutus syntyi vasta 1800-luvun puolenvälin tienoilla.
Erik Edner ehdotti valtiopäivillä 1771–1772 kaupungin perustamista Tammerkoskelle. Kustaa III perusti Tampereen 1. lokakuuta 1779. Tampere sijaitsi syrjäisellä takamaalla, ja sen asukkaat olivat maanviljelijöitä. Tammerkoski virtasi vielä lähes vapaana, mutta kuningas uskoi, että sen avulla kaupunki voisi menestyä ja tuoda kruunulle verotuloja. Tampereelle annettiin vapaakaupungin oikeudet. Kuka tahansa saisi muuttaa kaupunkiin ja toimia haluamassaan ammatissa. Maata kaupungissa ei kuitenkaan saanut viljellä. Toimeentulo hankittiinkin kaupasta ja käsityöstä, sillä tehtaita ei vielä ollut.
Teollistuminen
Vaikka yrittäminen oli vapaata ja Tampereella oli merkittäviä tullietuja, teollistuminen oli hidasta. Suomi liitettiin Venäjään 1809, jolloin Tampereella oli edelleen alle tuhat asukasta.
pienoiskuva|vasen|Tammerkoski vuonna 1847. Kuusivooninkinen hallitsee maisemaa
Skotlantilainen James Finlayson perusti Tampereelle vuonna 1820 tehtaan, jonka alkuperäisenä tarkoituksena oli tuottaa kehruukoneita. Finlayson ei saanut koneitaan kaupaksi, minkä takia tehdas siirtyi puuvillan kehräämiseen. Finlayson myi tehtaansa 1836 pietarilaisille liikemiehille, mistä alkoi teollistumisen kasvu.
Tampere oli vielä 1800-luvun alkupuolella väljästi rakennettu maalaiskylä. Sen maamerkiksi rakennettiin 1824 Charles Bassin suunnittelema Vanha kirkko. Keskusta sai nykyisen rakenteensa, kun Carl Ludvig Engelin suunnittelema empiretyylinen asemakaava hyväksyttiin.
Puuvillatehdas työllisti Tampereella 1850-luvulla jo 2 000 ihmistä, ja vuoden 1856 kaupungissa oli 4 000 asukasta. Teollisuus alkoi vähitellen myös monipuolistua, ja Finlaysonin rinnalle kaupunkiin tulivat Tampellan konepaja ja pellavatehdas, Frenckellin paperitehdas ja Tampereen verkatehdas. Finlaysonin kutomossa otettiin vuonna 1882 käyttöön Suomen ensimmäinen sähkövalo.
Tampereen väkiluku ja pinta-ala kasvoivat nopeasti 1800-luvun lopulla. Väkiluku kasvoi vuosien 1870 ja 1900 aikana 7 000:sta 36 000:een. Tampereen talouden nousukausi näkyi myös monien näyttävien kerrostalojen rakentamisessa. Asukasluvun kasvun takia Tampereeseen liitettiin uusia alueita. Pispalan rakentamista vauhditti myös Tampere–Pori-radan valmistuminen 1893.
Sisällissodasta toiseen maailmansotaan
pienoiskuva|Tuhoutunutta Tammelan kaupunginosaa [[Tampereen taistelun jäljiltä.]]
Tampereesta kasvoi huomattava taloudellinen ja poliittinen keskus, ja kaupunkilaiset olivat 1900-luvun alussa huomattavan aktiivisia muun muassa raittius-, herätys- ja naisliikkeessä.
Suomen itsenäistymisen jälkeen syttyneen sisällissodan aikana Tampereella käytiin keväällä 1918 sodan ratkaisutaisteluita. Sisällissodan aikana Tampere oli punaisten hallinnassa. Valkoisten lähestyessä kaupunkia Tampere muuttui sekasortoiseksi sotilasleiriksi. Kaksi viikkoa kestäneissä valtaustaistelussa noin 2 000 ihmistä menetti kotinsa. Kyttälä ja Tammela kärsivät taistelussa eniten.
Vaikka itsenäistynyt Suomi menetti Venäjän markkinansa, Tampere säilyi tekstiiliteollisuuskeskuksena. Finlayson, Pellavatehdas ja Suomen Trikoo olivat Pohjoismaiden suurimpia. Lisäksi kaupunkiin siirrettiin 1930-luvun lopulla Valtion lentokonetehdas ja kaupunkiin perustettiin Klingendahlin villatehdas, Tampereen kutomateollisuus ja Pyynikin panimo. Samalla kaupungin ympärille syntyi useita esikaupunkialueita.
Tärkeänä teollisuuskaupunkina Tampere joutui talvisodan aikana useaan otteeseen Neuvostoliiton ilmavoimien pommihyökkäysten kohteeksi, mutta jatkosodan aikana kaupunkia ei pommitettu kertaakaan.
Sotakorvaustuotteiden valmistus edisti Tampereen metalliteollisuutta, mikä veti kaupunkiin paljon työikäistä väestöä. Voimakkaan väestönkasvun myötä uusia asuinalueita rakennettiin varsinkin Tammerkosken itäpuolelle. Messukylä liitettiin Tampereeseen 1947 ja Lielahti 1950. Kaleva ja Kissanmaa rakennettiin 1950–1960-luvuilla. Sadantuhannen asukkaan raja ohitettiin vuonna 1950.
Kaupungin rakennemuutos
pienoiskuva|Yhteiskunnallista korkeakoulua muutetaan Tampereelle.
Tampereesta alettiin 1960-luvulla rakentaa modernia teollisuuskaupunkia. Autoliikenteen lisääntyessä rakennettiin moottoritie etelään ja keskustan ohikulkuteitä. Väkiluvussa Tampere ohitti Turun Suomen toiseksi suurimpana kaupunkina. Asuinrakentamisen painopiste siirtyi länteen ja etelään. Vuosina 1965–1975 Tampereelle piti rakentaa asunnot noin 30 000 uudelle asukkaalle. Lähiöitä rakennettiin eri puolelle kaupunkia, esimerkiksi Hervantaa alettiin rakentaa 1973.
Tampereesta tuli korkeakoulukaupunki, kun Yhteiskunnallinen korkeakoulu siirtyi Helsingistä Tampereelle vuonna 1960 ja muuttui Tampereen yliopistoksi vuonna 1966. Tampereen pinta-ala nelinkertaistui 1960- ja 1970-luvuilla, kun Aitolahden ja Teiskon kunnat liitettiin siihen.
Pohjoiskatka
Pohjoiskatka on parin sentin mittaiseksi kasvava, sivuilta litistynyt (kapea) koukkuselkäinen äyriäinen. Selkäpuoli on sileä, eläin väriltään yleensä vihreän ruskea. Silmät ovat mustat, munuaisen muotoiset. Pohjoiskatka elää Itämeren lisäksi Pohjoisen Atlantin rannikoilla valtameren molemmin puolin.
Tampere
Kaupungin rakennemuutos
Tampereen keskustan ”savupiipputeollisuus” alkoi autioitua 1980–1990-luvuilla, kun eurooppalainen teollisuustuotanto alkoi siirtyä halpatuotantomaihin tai kaupunkien reuna-alueille. Tampereella rakennemuutoksesta selviydyttiin suhteellisen hyvin, kun kaupunki alkoi panostaa korkean teknologian tuotteisiin. Merkittävä avaus oli vuonna 1986 Tampereen teknillisen korkeakoulun viereen rakennettu Hermian tiedepuisto. Siellä toimi myös Nokian tutkimus- ja tuotekehitysyksikkö.
Tampere on kasvanut edelleen 2000-luvulla, ja kaupunki rikkoi 200 000 asukkaan rajan vuonna 2003.
Politiikka
[[File:Tampere2021.svg|thumb|300px|Tampereen kaupunginvaltuuston istumajärjestys kaudella 2021–2025:
Kokoomus (17)
Vihreät (11)
Perussuomalaiset (10)
Vasemmistoliitto (7)
Keskusta (3)
Kristillisdemokraatit (2)]]
Valtuustot
Vuoden 2007 alusta Tampere siirtyi uuden kuntalain sallimaan malliin, jossa kaupunkia johtavat pormestari ja neljä apulaispormestaria, jotka johtavat lautakuntia. Tampere oli ensimmäinen suomalainen kunta, jonka johtoon valittiin pormestari. Pormestari ei ole virkasuhteessa kuntaan vaan hän on luottamushenkilö. Pormestari toimii kaupunginhallituksen puheenjohtajana ja johtaa kunnan toimintaa. Pormestarin tehtävät on määritelty kaupunginhallituksen johtosäännöissä. Koska pormestari ja apulaispormestarit ovat luottamushenkilöitä, valtuusto voi heidät erottaa, jos he menettävät enemmistön luottamuksen. Ensimmäisen kaksivuotiskauden ajan pormestarina toimi 2007–2012 kokoomusta edustava Timo P. Nieminen. Vuonna 2013 pormestariksi valittiin saman puolueen Anna-Kaisa Ikonen. 1.6.2017 alkaen apulaispormestarien määrä väheni neljästä kolmeen. Lauri Lyly (sd) valittiin kaupunginvaltuuston kokouksessa 12.6.2017 Tampereen kaupungin pormestariksi kaudelle 2017–2021.
Hallinnossa ja palveluissa Tampere käytti niin sanottua tilaaja–tuottaja-mallia, mutta tästä luovuttiin ja siirryttiin uuteen toimintamalliin 1.1.2017. Uudessa toimintamallissa painotetaan kuntalaisten, yritysten ja yhteisöjen roolia palveluiden yhteiskehittäjänä ja palveluiden toteuttajana. Sisäisen tilaaja-tuottaja-mallin tilalla on johtamismalli, jonka lähtökohtana ovat toiminnan tuloksellisuus ja vaikuttavuus. Kaupungin palvelut sijoittuvat hallinnollisesti kolmelle kunnan perustehtäville perustuvalle palvelualueelle: hyvinvoinnin palvelualue, elinvoiman ja kilpailukyvyn palvelualue sekä kaupunkiympäristön palvelualue.
Lautakunnat vastaavat uudessa toimintamallissa sekä palveluiden järjestämisestä että palvelutoiminnan poliittisesta johtamisesta. Uuden toimintamallin mukaiset poliittiset toimielimet aloittivat kuntavaalien jälkeen 1.6.2017.
Tampereen kaupunginvaltuustossa on 67 jäsentä. Valtuuston puheenjohtaja vuosina 2017–2019 on Anna-Kaisa Ikonen (kok). Valtuuston suurin puolue on SDP. Kokoomus ja RKP muodostavat yhteisen valtuustoryhmän. 11-jäseninen kaupunginhallitus kokoontuu viikoittain, ja se johtaa kaupungin hallintoa, valmistelee kaupunginvaltuustossa käsiteltävät asiat, huolehtii valtuuston päätösten täytäntöönpanosta, valvoo kaupungin etua ja edustaa kaupunkia.
Kaupunginjohtajat ja pormestarit
pienoiskuva|[[Tampereen Raatihuone|Vanha raatihuone on nykyään kaupungin edustustila, kaupunginvaltuusto ei ole kokoontunut siellä sitten 1920-luvun.]]
Kaupungin talous
Vuonna 2016 Tampereen veroprosentti on 19,75.
Työpaikat
Tampereen seudulla talouselämän painopiste on siirtynyt teollisuudesta palveluihin. Tampereen työpaikoista palvelutoimialat kattavat yli 70 prosenttia. Teollisuuden osuus työpaikoista on alle 20 prosenttia, ja maa-, riista- ja metsätaloudessa oli vuoden 2012 lopussa vain 355 työpaikkaa. Vuonna 2014 Pirkanmaan suurimmat työllistäjät olivat Kesko, Pirkanmaan Osuuskauppa, Aamulehteä julkaiseva Alma Media ja Posti. Aiemmin suurimpien työllistäjien listalla kärjessä olleet Metso Tampere ja Nokia Solutions & Networks olivat pudonneet monta sijaa alaspäin.
Tampereella oli vuoden 2010 lopussa yli 116 000 työpaikkaa. Työntekijöistä 34,5 prosenttia käy Tampereella muilta paikkakunnilta. Tampereen työläisistä puolestaan 15,6 prosenttia kävi töissä ulkopaikkakunnilla. Tammikuussa 2016 Tampereen työttömyysaste oli 18,9 prosenttia; se oli korkein kuuden suurimman kaupungin joukosta. Yli vuoden työttömänä olleiden määrä kasvoi 28 prosentilla vuonna 2015, myös nuorisotyöttömyys kasvoi 8 prosenttia. Rakennetyöttömyys on kasvanut yhtäjaksoisesti vuodesta 2012 lähtien. Korkea työttömyys johtuu erityisesti tietotekniikkayritysten ja perinteisen teollisuuden rakennemuutoksesta sekä työttömien muuttamisesta lähialueilta.
Matkailu
pienoiskuva|[[Särkänniemi on Tampereen suosituin matkailukohde.]]
Tampereen yliopiston johtamiskorkeakoulun Tutkimus- ja koulutuskeskus Synergosin tekemän tutkimuksen mukaan matkailun kokonaisvaikutus Tampereen seutukunnassa oli vuonna 2012 yli 909 miljoonaa euroa. Matkailu toi lisäksi alueelle 4 805 henkilötyövuotta. Tampereen suurin yksittäinen vetonaula on Särkänniemen elämyspuisto. Sillä oli vuonna 2016 noin 630 000 kävijää.
Vuonna 2015 Tampereen hotelleissa yövyttiin 1 021 151 kertaa. Määrä ylitti edellisen ennätysvuoden yli 20 000 yöpymisellä. Tampere oli hotelliyöpymisten määrässä Helsingin jälkeen Suomen toiseksi suosituin kaupunki. Vapaa-ajan matkailun osuus yöpymisistä oli 55,4 prosenttia ja ammattiin liittyvän matkailun 43,2 prosenttia. Kaikkien yli 20 huonetta käsittävien majoitusliikkeiden käyttöaste oli 57,0 prosenttia, kun koko maan majoitusliikkeiden käyttöaste oli 48,3 prosenttia.
Kevyt liikenne
Tampereella on pyritty 2010-luvulla panostamaan pyöräilyn ja jalankulun sujuvuuteen. Sen ansiosta kaupunki sai vuonna 2013 Vuoden pyöräilykunta -tittelin. Vuonna 2015 tehdyn kyselytutkimuksen mukaan sekä pyöräilyn että kävelyn houkuttelevuus oli kasvanut vuosien 2014 ja 2015 aikana.
2000-luvun aikana pyöräliikenteen määrän kasvu on ollut selvästi kaupungin väkiluvun kasvua nopeampaa ja pyöräilymäärät ovat kasvaneet keskimäärin noin 2 prosenttia vuodessa.
Joukkoliikenne
pienoiskuva|[[Tampereen raitioliikenne|Raitiovaunu Hämeenkadulla.]]
Tampereen seudulla eli Tampereen, Kangasalan, Lempäälän, Nokian, Oriveden, Pirkkalan, Vesilahden ja Ylöjärven alueella joukkoliikenteen viranomaisena toimii Tampereen seudun joukkoliikenne. Vuonna 2013 sisäisestä joukkoliikenteestä vastasi 71-prosenttisesti liikennelaitos Tampereen Kaupunkiliikenne. Kaupungissa toimi myös johdinautoliikenne vuosina 1948–1976.
Bussiliikenteen lisäksi Tampereella on raitiotie, jonka liikennöinti aloitettiin vuoden 2021 elokuussa. Tampereen kaupunginvaltuusto päätti rakentamisesta marraskuussa 2016 ja ensimmäisen vaiheen rakennustyöt alkoivat vuonna 2017. Tampereen seudun lähijunaliikenne kattaa Nokian ja Toijalan välisen osuuden, ja sitä yritetään kehittää liikennejärjestelmän toimivuutta ja palvelutasoa lisäämällä, sekä panostamalla lippujärjestelmään ja liikennöintiin.
Tampereen seudun joukkoliikenteen matkustajamäärät ovat nousseet vuosittain. Kun vuonna 2014 matkustajien kokonaismäärä oli 32 miljoonaa, määrät kohosivat vuonna 2019 jo 41,3 miljoonaan. Päivittäisiksi käyttäjämääriksi muunnettuna vuonna 2019 seudun joukkoliikenteellä tehtiin keskimäärin 113 300 matkaa päivässä.
Tieliikenne
Tampere sijaitsee liikenteellisesti keskeisessä paikassa eteläistä Suomea ja sieltä on lyhyt matka moniin muihin kaupunkeihin. Kaupunkia kiertää kehätie, jota pitkin kulkevat muun muassa valtatiet 3 (E12) ja 9 (E63). Paasikiven–Kekkosentie (valtatie 12) alittaa Tampereen keskustan tunnelissa. Muita keskustan merkittävimpiä sisääntuloväyliä ovat Vaasantie (kantatie 65), Nokian moottoritie (valtatie 12), Teiskontie (valtatie 12) ja E12:n (valtatien 3) jatke (yhdystie 3495). E12:sta pitkin kulkee Helsinkiin Suomen pisin moottoritie. Tampereella on myös Suomen ainoa nelitasoinen eritasoliittymä Lakalaivassa E12-tien ja E63-tien risteyksessä.
Bauer Media (Suomi)
Bauer Media Oy (vuoteen 2015 SBS Discovery Radio Oy ja sitä ennen SBS Finland Oy) on suomalainen mediayhtiö, joka on osa saksalaista Bauer Media Groupia. Bauer Media on Suomen kaupallisen radion markkinajohtaja sekä kuuntelussa että mainosmyynnissä mitattuna.
ProSiebenSat.1 Group hankki kesäkuussa 2007 omistukseensa Euroopan silloisen toiseksi suurimman mediayhtiön SBS Broadcastingin, joka omisti 15 televisiokanavaa seitsemässä Euroopan valtiossa sekä 55 radiokanavaa kuudessa Euroopan maassa. SBS Broadcastingin pääasiallinen toimialue oli kuitenkin Pohjoismaat.