cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Y2K
Taustaa
Vastaavanlaisia ongelmia, vaikkakin pienemmässä mittakaavassa, koettiin vuodenvaihteessa 2010 – niin kutsuttu Y2.01K-ongelma. Seuraavan kerran vastaavan kaltainen ongelma tullaan mahdollisesti kokemaan vuonna 10000. Tätä ongelmaa kutsutaan (ehkä vielä leikkisästi) Y10K:ksi. Toistaiseksi hieman realistisempi ongelma saattaa olla Y2K38-ongelma vuonna 2038, jolloin joidenkin tietokoneiden tai käyttöjärjestelmien sisäinen, 32-bittinen kello saattaa ”pyörähtää ympäri”.
Vaikutukset
Bob Bemer julkaisi vuonna 1971 varoituksen tulevista ongelmista, jotka liittyivät kahden numeron käyttöön neljän sijaan. National Bureau of Standards (nykyään NIST) piti vapaavalintaisena käytetäänkö kahta vai neljää numeroa. Bemer jatkoi varoituksia kunnes siirtyi eläkkeelle vuonna 1982.
Ongelmia alkoi ilmaantua jo 1990-luvun kuluessa tulevaisuuden päivämäärien mennessä vuosituhannen vaihteen yli. 1990-luvun lopussa käytettiin valtavasti rahaa Y2K-ongelmien korjaamiseen ennalta. Useimmat suuret yritykset kävivät kaikki käyttämänsä järjestelmät ja ohjelmat läpi vuosilukuongelmien korjaamiseksi. Monia vanhoja järjestelmiä korvattiin kokonaan uusilla.
Y2K-ongelmaa lietsottiin etenkin vuoden 1999 aikana, jotkut jopa keräsivät ruokavarastoja tulevan katastrofin odotuksessa.
Mitään merkittäviä ongelmia ei lopulta ilmaantunutkaan vuoden vaihtuessa. Suurimmat ongelmat koettiin maissa joissa tietokoneiden määrä on vähäinen, ja ongelmaan ei ollut varauduttu ennalta. Osa tapahtumista pääsi julkisuuteen, kuten ydinvoimalan pysäytys Japanissa varajärjestelmässä ilmenneiden ongelmien vuoksi, mutta useimmissa tapauksissa kohdatut ongelmat olivat pieniä ja helposti korjattavissa.
Erään teorian mukaan IT-kuplan syntyyn vaikutti vuosituhannen vaihdetta edeltävä ohjelmistojen ja laitteiden kiivas uusiminen. Vuosituhannen vaihteen jälkeen yritykset olivat tehneet ostoksensa ja myyjän markkinat loppuivat.
Y2K-ongelman korjauksien on arvioitu maksaneen sata miljardia dollaria pelkästään Yhdysvalloissa. Ongelmiin varautumisen ja koulutuksen hyötyjä on kuitenkin sanottu mittaamattoman suuriksi kanadalaisessa sairaalassa.
Galaktinen Imperiumi
Galaktinen Imperiumi, jota kutsutaan usein pelkäksi Imperiumiksi, on fiktiivinen hallitus Tähtien sota -elokuvasarjassa. Se esiteltiin jo vuoden 1977 alkuperäisessä Tähtien sota-elokuvassa (myöhemmältä nimeltään Tähtien sota: Episodi IV – Uusi toivo) ja esiintyi myös sen jatko-osissa Imperiumin vastaisku (1980) ja Jedin paluu (1983). Esiosatrilogian päätösosassa Tähtien sota: Episodi III – Sithin kosto (2005) kerrotaan Imperiumin muodostumisesta. Galaktisen tasavallan ylikansleri Palpatine, todellisuudessa sith-lordi Darth Sidious, uskottelee jedien yrittäneen salamurhata hänet ja syrjäyttää Galaktisen senaatin. Hän määrää kaikki jedit tuhottaviksi ja käyttää sekä heidän että Kloonisodissa Tasavaltaa vastustaneiden separatistien uhkaa perusteena muuttaa Tasavalta Imperiumiksi, turvalliseksi ja vakaaksi yhteiskunnaksi, jota Palpatine hallitsi keisarina. Palpatinen manipuloima senaatti suhtautui päätökseen taputtaen ja hurraten.
Vaikka suurin osa Imperiumista ei tiedä Palpatinen sith-henkilöllisyydestä, hänen oppipoikansa Darth Vader on tunnettu ja pelätty ympäri galaksia Palpatinen palvelijana ja jedejä metsästävänä agenttina. Uuden toivon tapahtumiin mennessä, Imperiumin hallintotapa oli muuttunut totalitaristiseksi diktatuuriksi.
Useimmissa medioissa Imperiumin kuvaillaan edustavan ”tyranniaa, vihaa kaikkia ei-ihmisiä kohtaan, raakaa voimaa ja jatkuvaa pelkoa”.
Alkuperä
Galaktinen Imperiumi syntyi Vanhan tasavallan romahtamisen jälkeen. Muutoksen siemenet kylvettiin jo Kloonisotien aikaan, sodassa Tasavallan sekä separatistijärjestö Yhdistyneiden aurinkokuntien konfederaation välillä.
Elokuvassa Tähtien sota: Episodi I – Pimeä uhka, Kauppaliiton saartaessa planeetta Naboon, senaattori Palpatine suostuttelee kuningatar Padmé Amidalan ehdottamaan Tasavallan senaatille uuden ylikanslerin äänestämistä Finis Valorumin tilalle.
Elokuvassa Tähtien sota: Episodi II – Kloonien hyökkäys, Tasavallan senaatti antaa separatistien kasvavan uhan vuoksi Palpatinelle hätävaltuudet kriisin torjumiseksi. Tämän ansiosta Palpatine pysyi virassaan normaalia virkakautta pidempään. Palpatine lupaa palauttaa vallan takaisin senaatille, kun galaksiin on jälleen saatu rauha. Hänen ensimmäinen käskynsä on valtuuttaa Tasavallalle luotu massiivinen klooniarmeija.
Palpatinen valta kasvaa nopeasti ja elokuvassa Tähtien sota: Episodi III – Sithin kosto hän on jo käytännössä diktaattori. Jedit alkavat epäillä Palpatinen olevan sith-lordi Darth Sidiousin vaikutuksen alaisena. Palpatine ilmoittaa sodan jakuvan, kunnes kenraali Grievous on surmattu. Osa senaattoreista, kuten Padmé Amidala ja Bail Organa, jotka aiemmin tukivat Palpatinea, epäilevät nyt, ettei hän aio pitää lupaustaan valtuuksien palauttamisesta senaatille sodan päätyttyä. Elokuvan aikana Palpatine ja Sidious paljastuvat yhdeksi samaksi henkilöksi, joka oli manipuloinut Tasavaltaa ja separatisteja alusta asti.
Kun jediritari Anakin Skywalker saa selville totuuden Palpatinesta, hän kertoo tästä jedimestari Mace Windulle, joka lähtee pidättämään Palpatinea kolmen muun jedimestarin kanssa. Anakin saapuu itsekin Palpatinen toimistoon, vastoin Windun käskyjä, estääkseen Windua surmaamasta tätä. Palpatine oli manipuloinut Anakinin uskomaan voivansa auttaa estämään Anakinin raskaana olevaa vaimoa Padméa kuolemasta synnytyksessä. Toimistossa Palpatine oli surmannut valosapelillaan kaikki pidätykseen osallistuneet jedit Windua lukuun ottamatta. Windu itse oli juuri surmaamaisillaan Palpatinen, kunnes Anakin katkaisi hänen kätensä ja Palpatine pudotti Windun kuolemaan. Anakin kääntyy tämän jälkeen Voiman pimeälle puolelle, tullen Palpatinen kolmanneksi sith-oppilaaksi nimellä Darth Vader.
Palpatine julistaa jedit pettureiksi ja Tasavallan vihollisiksi, asettaen täytäntöön käskyn 66, kloonisotilaisiin asennetun salaisen käskyn tappaa näiden jedikomentajat. Darth Vaderin johtama joukko sotilaita surmasi myös jeditemppeliin jääneet jedit. Turvatakseen asemansa ja valtansa, Palpatine muutti Tasavallan Galaktiseksi Imperiumiksi.
Kaksi jäljelle jäänyttä jediä, Obi-Wan Kenobi ja Yoda, yrittivät tuhota sithit lopullisesti. Yodan kohdatessa Palpatinen, Obi-Wan kohtasi entisen oppilaansa Anakinin, josta oli tullut Darth Vader. Obi-Wan onnistui haavoittamaan Vaderia, mutta Yodan ja Palpatinen taistelu ajautuu pattitilanteeseen, pakottaen molemmat jedit maanpakoon. Padmén lapset, joiden äiti oli kuollut ja isä kääntynyt sith-lordiksi, luovutettiin adoptioon, kunnes heidän kohtalonsa olisi valmis toteutumaan.
Hallinto ja sotavoimat
Kloonisotien päätyttyä ja ensimmäisen Galaktisen Imperiumin muodostuttua Palpatinella on keisarina rajaton valta. Hän sai ne käsiinsä hätävaltuuksina Kloonien hyökkäyksen ja Sithin koston tapahtumien aikana. Darth Vader oli keisarin oikea käsi ja pelätty ympäri galaksia. Palpatinen ja Vaderin jälkeen vaikutusvaltaisimpia olivat Imperiumin hallintoneuvoston jäsenet, joista tunnetuimpia olivat Sate Pastage, Ars Dangor, Kren Blista-Vanee sekä Janus Greejatus. Virallisessa jatkumossa neuvostoa johti Mas Amedda, Vanhan tasavallan senaatin entinen varapuhemies. Seuraavien vuosien ajan Palpatine hallitsi galaksia tiukasti vartioidusta palatsistaan Coruscantissa, Vaderin matkustaessa ympäri galaksia pitääkseen yllä keisarin valtaa.
Tasavallan aikainen senaatti oli olemassa vielä Imperiumin perustamisen jälkeen, mutta käytännössä sillä ei ollut minkäänlaista valtaa. Uuden toivon tapahtumien aikaan Palpatine lakkautti senaatin, huomattuaan monien siellä tukevan Kapinaliittoa. Palpatinen lisäksi todellinen valta kuului vain planeettoja ja sektoreita hallitseville kuvernööreille, joita kutsuttiin moffeiksi. Senaatin lakkauttamisen jälkeen kuvernööreille annettiin täysi valta hallitsemillaan alueilla. Tunnetuin kuvernööri oli suurmoffi Wilhuff Tarkin, joka uskoi, että galaksia hallittiin parhaiten kylvämällä pelkoa.
Imperiumi piti voimaansa yllä suurten sotilasvoimiensa kautta, joihin kuuluivat valkohaarniskaiset Imperiumin iskujoukot, valtava tähtialusten laivasto sekä Kuolemantähti, kuun kokoinen avaruusasema, jolla on voima tuhota planeettoja. Ensimmäisen Kuolemantähden suunnitelmat nähtiin jo Kloonien hyökkäyksessä ja rakennustyöt aloitettiin Sithin koston lopussa. Palpatinen julistuksesta Tasavallan armeija muutettiin keisarilliseksi armeijaksi ja avaruuslaivastoksi. Avaruuslaivastoon kuului miljoonia sota-aluksia, mukaan lukien 26 000 tähtihävittäjää ja miljoonittain TIE-hävittäjiä. Ne toteuttivat keisarin tahdon eri puolilla galaksia.
Kapina ja kukistuminen
Alderaanin senaattori Bail Organa, Chandrilan senaattori Mon Mothma, ja muut Palpatinen valtaa vastustaneet senaattorit perustivat salaa Liittouman Tasavallan palauttamiseksi. Tämä liike tunnettiin nimellä Kapinaliitto.
Aluksi Kapinaliitto koki ensimmäisten vuosien aikana suuria tappioita Imperiumia vastaan. Lisäksi Imperiumi sai valmiiksi Kuolemantähden ja osoitti sen voiman tuhoamalla Alderaanin. Uuden toivon lopussa Kapinaliitto saa ensimmäisen merkittävän voittonsa Imperiumia vastaan, kun Luke Skywalker tuhosi Kuolemantähden.
Kapinaliiton suurin voitto oli Jedin paluussa, missä he tuhosivat toisen Kuolemantähden sekä Imperiumin laivaston suurimmat sota-alukset ja niiden komentajat. Taistelun aikana Vader kääntyi takaisin Voiman valoisalle puolelle ja heitti Palpatinen kuolemaan, estäen tätä tappamasta hänen poikaansa Lukea, mutta haavoittui samalla itse kuolettavasti.
Kaanon
Toisen Kuolemantähden tuhon jälkeen Imperiumin joukot galaksin keskuksesta Keskikehän alueille pakotettiin antautumaan, kun taas galaksin tuntemattomille lohkoille paenneet joukot kokoontuivat ajan myötä yhteen Imperiumin entisten upseerien johtamaksi järjestöksi Ensimmäinen ritarikunta. Jatkotrilogian elokuvissa, alkaen elokuvasta Star Wars: The Force Awakens, he kävivät taistelua Kapinaliitosta muodostunutta Vastarintaa vastaan.
Legends
Kapinallisten muodostama Uusi tasavalta taisteli vapauttaaksen galaksin loput kolkat itsenäisiksi hallitsijoiksi julistautuneiden Imperiumin upseerien hallinnasta.
Jedi Prince -kirjasarjassa, Pimeän puolen profeetoiksi itseään kutsuvat huijarit asettivat uudeksi keisariksi kolmisilmäisen mutantin nimeltä Trioculus, jota he väittivät Palpatinen pojaksi. Sarjan lopussa Palpatinen todellinen poika, Triclops auttoi kapinallisia kukistamaan tämän uuden vihollisen.
Thrawn-trilogiassa, suuramiraali Thrawn, Imperiumin jäänteiden johtaja ja sotilaallinen nero, saa Uuden tasavallan melkein polvilleen. Kolmannen kirjan lopulla Thrawn melkein kukisti Uuden tasavallan ja Thrawnin tappoi tämän oma henkivartija.
Teemat
thumb|upright|right|[[Augustus|Augustuksen patsas Pontifex Maximusissa.]] Tähtien sodan luoja George Lucas pyrki siihen, että Galaktinen Imperiumi muistuttaisi esteettisesti ja temaattisesti Natsi-Saksaa sekä hallintomenetelmältään fasismia. Natsi-Saksan tavoin Galaktinen Imperiumi oli diktatuuri, joka perustui yhteiskunnan lujaotteiseen hallintaan, lakkautti demokratian ja jota johti yksi suuri hallitsija. Imperiumi pyrki natsien tavoin luomaan totalitaarisen järjestyksen ja turvautui häikäilemättömään voimankäyttöön saavuttaakseen päämääränsä. Imperiumin iskujoukkojen alkuperäinen nimi Stormtroopers muistuttaa nimeltään Sturmabteilungia, Hitlerin alaisuudessa työskennellyttä puolisotilaallista järjestöä. Darth Vaderin kokomusta haarniska sekä uskollisuus keisaria kohtaan muistuttaa puolestaan natsien Schutzstaffel-joukkoja. Imperiumin sotilasupseerien univormut muistuttavat kovasti sekä Natsi-Saksan että 1800-luvun Saksan ulaanien univormuja. Natsi-Saksan lisäksi Galaktisen Imperiumin esikuva oli myös Neuvostoliitto. Jedin paluun DVD-kommentiraidalla Lucas myönsi keisarin saapumisen kunniaksi pidetyn seremonian olevan Neuvostoliiton vappuna järjestämän sotilasparaatin inspiroima.
Palpatinen voiman vakauttaminen ja keisariksi julistautuminen muistuttavat Rooman Octavianusta (myöhemmin Augustus) siinä, että Octavianus manipuloi Rooman senaattia samoin kuin Palpatine Galaktista senaattia; hän laillisti autoritaarisen hallinnon käyttämällä perustusteena senaatin korruptiota, painosti senaattia antamaan hänelle lisävaltuuksia kriisin torjumiseksi, ja valheellisesti lupasi palauttaa vallan senaatille kriisin päätyttyä. Octavianuksen tavoin myös Palpatine luotti vahvasti sotilaalliseen voimaan.
Valtasuhdetta Galaktisessa Imperiumissa keisari Palpatinen ja Darth Vaderin välillä on verrattu Adolf Hitlerin Reichsführer SS:n Heinrich Himmleriin, sekä myös Joseph Staliniin ja NKVD:n johtaja Lavrenti Beriaan, siinä, että Darth Vader on diktaattorin armoton pääpalvelija.
Metsäkato Brasiliassa
Suomen ulkoasiainministeriön kuvaaman brittitoimittajan raportoinnin mukaan Brasilian metsäkato uhkaa koko maailman ilmastoa.
thumb|180px|right|Metsäkato Amazonilla
WWF mukaan (2007) maatalous ja karjankasvatus, tulipalot, kuivuus ja hakkuut voivat hävittää tai vakavasti vaurioittaa 55 % Amazonin sademetsistä 2030 mennessä. Jos sateisuus laskee 10 %, kuten ennustettu, kuivuus lisää metsäkatoa 4 %. WWF mukaan Amazonin sademetsistä on 60 % vaarassa vuoteen 2030 mennessä.
Vesitalous
Puut haihduttavat vettä, josta muodostuu sateita. Amazonin sademetsän korvaaminen ruohikolla vähentäisi sadantaa 70 %. Metsät estävät myös tulvia, jotka saattavat olla Brasiliassa vakavia.
Kainuun Jazzkevät
Kainuun Jazzkevät oli Kajaanissa ja sen ympäristössä keväisin pidettävä jazzfestivaali. Tapahtuma pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 1984. Festivaalilla on esiintynyt vuosien saatossa lukuisia alan kotimaisia ja ulkomaisia huippuja, kuten mm. Dizzy Gillespie vuonna 1989.
Tapahtumalla on ollut koko sen historian aikana lukuisia järjestäjiä, joista viimeinen on ollut vuodesta 2006 lähtien Kainuun Jazzkevät Oy. Kajaanin kaupunki on vuosittain avustanut tapahtumaa taloudellisesti ja tapahtuma kuuluukin kaupungin kärkitapahtumiin.
2007 festivaali
Vuoden 2007 festivaalin esiintyjäkaartiin kuuluivat mm. Jorma Kääriäinen, Sami Saari, Värttinä ja Sakari Kukko. Päätapahtuma pidettiin Kauppatorille rakennetussa suuressa teltassa ja muita tapahtumia paikallisissa ravintoloissa.
2008 festivaali
Vuoden 2008 festivaali päätettiin perua, koska sopivaa esiintymispaikkaa ei löytynyt. .
Lissabonin sopimus
Lissabonin sopimus (tarkemmin Lissabonin sopimus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen muuttamisesta, aikaisemmin myös Uudistussopimus) on Euroopan unionin perussopimus, joka pyrkii parantamaan Euroopan unionin toiminnan tehokkuutta, demokraattisuutta ja sen ulkoisen toiminnan yhtenäisyyttä.
Sopimus allekirjoitettiin Lissabonissa 13. joulukuuta 2007. Sopimuksen ratifiointia hidasti Irlannin kielteinen kansanäänestystulos 12. kesäkuuta 2008, mutta 2. lokakuuta 2009 järjestetyssä uudessa kansanäänestyksessä sopimus hyväksyttiin 67 %:n enemmistöllä. Tšekki ratifioi sopimuksen viimeisenä EU-maana 3. marraskuuta 2009. Lissabonin sopimus astui voimaan 1. joulukuuta 2009.
Voimaantulo
thumb|300px|Lissabonin sopimuksen allekirjoittamistilaisuus vuonna 2007. Sopimus on ratifioitu kaikissa EU:n jäsenmaissa, ja se astui voimaan 1. joulukuuta 2009. Lähes kaikissa jäsenmaissa sopimuksen ratifioinnista päätti parlamentti. Suomen eduskunta hyväksyi sopimuksen 11. kesäkuuta 2008 äänin 151–27.
Sopimus hyväksyttiin 26 jäsenmaan parlamentissa. Irlantilaiset hylkäsivät sopimuksen perustuslakinsa edellyttämässä kansanäänestyksessä kesäkuussa 2008. Irlantia varten sopimukseen lisättiin liite, jossa varmistetaan jokaiselle jäsenmaalle oma komissaari. Irlannissa järjestettiin 2. lokakuuta 2009 sopimuksesta toinen kansanäänestys, missä sopimus hyväksyttiin 67,1 prosentin kannatuksella.
Puolan ja Tšekin vastahakoiset presidentit odottivat, kuinka sopimuksen kävi Irlannin toisessa kansanäänestyksessä; sopimuksen mentyä läpi ratifiointi saatiin Puolassa päätökseen. Lopulta myös Tšekin presidentti Václav Klaus allekirjoitti sopimuksen, kun maalle oli luvattu lokakuun 2009 Eurooppa-neuvostossa, ettei Lissabonin sopimuksen myötä sitovaksi muuttuva Euroopan unionin perusoikeuskirja velvoita Tšekkiä. Vastaava poikkeus oli jo aiemmin myönnetty Britannialle ja Puolalle.
Ratifiointitaulukko
right|thumb|300px|Suomen allekirjoittajina toimivat [[Suomen pääministeri|pääministeri Matti Vanhanen ja ulkoministeri Ilkka Kanerva.]]
Lissabonin sopimus perustuslain sijaan
23. kesäkuuta 2007 Eurooppa-neuvosto käynnisti hallitustenvälisen konferenssin valmistelemaan uutta sopimusta, joka tulisi korvaamaan sopimuksen Euroopan perustuslaista tämän ratifiointiprosessin keskeydyttyä. Lissabonin sopimuksen sisällöstä päästiin sopuun 19. lokakuuta 2007, mikä edellytti muutamien Italian ja Puolan vaatimuksien hyväksymistä.
Vaikutuksiltaan uusi perussopimus ei juuri poikkea aiemmin neuvotellusta EU:n perustuslaista. Toisin kuin ehdotus sopimukseksi Euroopan perustuslaista Lissabonin sopimus ei ole uusi itsenäinen sopimus. Sen sijaan Lissabonin sopimuksella muutetaan kahta aiempaa EU:n perussopimusta, Maastrichtin sopimusta ja Rooman sopimusta. Lisäksi Lissabonin sopimukseen liitetään useita pöytäkirjoja ja julistuksia, kuten Euroopan unionin perusoikeuskirja.
Vaikutukset EU:n toimintaan
Sopimuksen voimaantulon myötä EU:ssa tehdään entistä enemmän määräenemmistöpäätöksiä. Tosin Irlanti ja Britannia neuvottelivat itselleen oikeuden jättäytyä enemmistöpäätösten ulkopuolelle oikeus- ja sisäasioissa. Lissabonin sopimus vahvistaa Euroopan parlamentin valtaa sekä mahdollistaa kansallisten parlamenttien osallistumisen EU:n päätöksentekoon.
Alkuperäisen sopimuksen mukaan komissaarien salkuista tulisi kiertäviä jäsenmaiden kesken; Irlantia varten lisättiin kuitenkin liite, jossa luvataan yksi komissaari kutakin jäsenmaata kohden. Komissaarit jakautuvat äänioikeudellisiin ja äänioikeudettomiin. Komissaarien riippumattomuutta kotimaistaan vahvistetaan muun muassa siten, että jäsenmaat eivät saa enää nimittää itse omaa komissaariaan, vaan komission puheenjohtajaksi valittu henkilö nimittää muut komission jäsenet jäsenmaan ehdottamista kolmesta ehdokkaasta. Ehdokkaiden pätevyysvaatimuksina on muun muassa sitoutuneisuus ”Euroopan asiaan”.
Eurooppa-neuvosto saa Lissabonin sopimuksen mukaan pysyvän puheenjohtajan eli ns. EU-presidentin, jonka toimikausi on kerrallaan 2,5 vuotta ja voidaan uusia korkeintaan yhden kerran. Ensimmäinen puheenjohtaja on ollut 1. joulukuuta 2009 alkaen belgialainen Herman Van Rompuy. Lissabonin sopimus tuo EU:lle myös ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan (niin sanottu EU:n ulkoministeri), joka vastaa EU:n ulkosuhteista ja edustaa EU:ta.
Perusoikeudet
Lissabonin sopimuksella muutettiin kahta keskeisintä EU:n perussopimusta. Euroopan unionista tehtyä sopimusta (SEU) ja Euroopan yhteisön perustamissopimusta. Jälkimmäinen nimettiin uudelleen sopimukseksi Euroopan unionin toiminnasta (SEUT).
Perus- ja ihmisoikeuksien kannalta Lissabonin sopimus on merkittävä erityisesti kahdesta syystä.
Ensinnäkin EU:n perusoikeuskirja muuttui oikeudellisesti sitovaksi. Ennen tätä EU:n perusoikeuskirja oli vain vuonna 2000 hyväksytty poliittinen julistus. Lissabonin sopimuksen myötä perusoikeuskirjalla on sama oikeudellinen painoarvo ja asema kuin perussopimuksilla (SEU 6 artikla 1 kohta). Perusoikeudet tulivat näin yhtä tärkeiksi kuin esimerkiksi perussopimuksessa turvatut sisämarkkinavapaudet, kuten tavaroiden ja palveluiden vapaa liikkuvuus. Käytännössä yksittäistapauksissa jotka koskevat molempia periaatteita joudutaan niitä punnitsemaan keskenään samanaikaisesti. Näin pohditaan sekä perusoikeuksiin ja sisämarkkinavapauksiin palautuvia näkökohtia.
Toiseksi Lissabonin sopimus mahdollisti unionille mahdollisuuden liittyä Euroopan ihmisoikeussopimukseen. Aiemmin siihen pystyivät liittymään vain yksittäiset valtiot.
Lisäksi Lissabonin sopimus poisti unionin jaon kolmeen erilliseen pilariin. Pilarijaon poistamisen myötä komission, parlamentin ja EU-tuomioistuimen toimivalta ulottuu myös rikosasioihin ja poliisiyhteistyöhön. Myös unionin lainsäädäntö ja muu toiminta näissä asioissa siirtyi niiden toimivaltaan.
Kritiikki
Suomessa toimiva EU-kriittinen Itsenäisyyspuolue on kritisoinut Lissabonin sopimusta voimakkaasti. Puolue tarjoaisi sopimuksen myötä tulleen EU:n yhteisen sosiaali-, talous- ja työllisyyspolitiikan tilalle Suomelle itsenäisen lainsäädännön ja kansanvallan lisäämisen.
Irlannissa uusintaäänestyksen järjestäminen on herättänyt kritiikkiä siitä, äänestyttääkö EU asioita aina uudestaan, kunnes äänestystulos on mieluinen; vastaavalla tavalla Nizzan sopimuksesta äänestettiin Irlannissa kahteen kertaan, kun kansanäänestystulos oli ensimmäisessä äänestyksessä kielteinen.
Paloharjunlampi
Paloharjunlampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Tuhkion kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 6,1 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä.Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Hännättömänjoen valuma-alueeseen (35.636) se kuuluu.
Kino Kangassalo
Kino Kangassalo oli alun perin YleQ:n elokuvaohjelma, jota kuultiin kanavalla huhtikuusta 2004 syyskuuhun 2006. Sitä toimittivat Olli Kangassalo ja Mika Niva.
Kangassalon toimittama samanniminen elokuva-arvosteluohjelma jatkui Radio Suomessa ja YleX:ssä vuoden 2006 loppuun asti. Ohjelma esitteli kaikki viikon ensi-illat Kangassalon arvostelemana.
Tappava ase 3
Tappava ase 3 on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Richard Donner ja pääosissa ovat Mel Gibson sekä Danny Glover.
Tappava ase 3 on jatko-osa vuonna 1987 valmistuneelle Tappavalle aseelle ja 1989 valmistuneelle Tappava ase 2:lle.
Elokuvassa Martin Riggs ja Roger Murtaugh ovat rikolliseksi ryhtyneen entisen poliisin jäljillä. Myös edellisestä elokuvasta tuttu Leo Getz on mukana seikkailussa.
Kurkijoki
Kurkijoki on entinen Suomen kunta Laatokan Karjalassa Neuvostoliitolle 1940 luovutetulla alueella. Pinta-ala oli 536 km² ja asukasluku 10 032 (1939). Nykyisin Kurkijoen alue kuuluu Karjalan tasavallan Lahdenpohjan piiriin, jossa sen alue jakaantuu Kurkijoen ja Elisenvaaran kuntien kesken.
Talvisodan ja Jatkosodan johdosta Kurkijoen väestöä asutettiin muun muassa Varsinais-Suomessa sijaitseviin Loimaan kauppalaan sekä Oripään kuntaan. Nykyisin Loimaalla toimii Kurkijokimuseo, joka esittelee ja tallentaa Kurkijoen pitäjän historiaa ja vaiheita. Museota ylläpitää Kurkijoki-Säätiö, joka julkaisee Kurkijokelainen -lehteä. Lisäksi Loimaalla Hulmin kaupunginosassa sijaitsevat Kurkijoenpuisto, Kurkijoensilta sekä Kurkijoen evakkojen muistokivi.
Historia
pienoiskuva| Kurkijoki [[Zachris Topelius|Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.]] vasen|pienoiskuva|150x150px|Kurkijoen [[Kuntakokous|kunnallislautakunnan sinetti.]] thumb|150px|Kurkijoen epävirallinen [[Luovutettujen alueiden vaakunat#Luovutettujen alueiden epäviralliset perinnevaakunat|perinnevaakuna.]] Kurkijoki mainitaan ensimmäisen kerran venäläisissä kronikoissa vuonna 1396. Se mainitaan myös tuohikirjeessä numero 248, joka on löytynyt Novgorodista vuosien 1396–1422 välille ajoitetusta kerroksesta. Kurkijokea on pidetty myös saagoissa mainittuna Karjalanpohjana, jossa muun muassa Skånen tarunomaisen kuninkaan Ivar Vidfamnen kerrotaan kuolleen 700-luvulla.
Kylät
thumb|Kurkijoen kylänraittia toukokuussa 2016. thumb|Kurkijoen kylänraittia toukokuussa 2016. Alho, Aromäki, Elisenvaara, Haapavaara, Haavikko, Huutomäki, Hämeenlahti, Ihojärvi, Kannansaari, Korpisaari, Kuuppala, Lapinlahti, Lepousmäki, Levonpelto, Lopotti (Kauppakylä, Kirkonkylä), Luhovaara, Marianvaara, Metsikko-Jokiranta, Mikrilä, Oksentiinmäki, Otsanlahti, Pohjii (Pohjiinkylä), Rahola, Riekkala, Rummunsuo (Rungonsuo), Räihävaara, Saares, Savii (Saviinkylä), Savoja, Sillankorva, Sorjo, Soskua, Särkijärvi, Tervu, Titto, Uusikylä, Vätikkä.
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 19 koulupiiriin, joista 18 oli suomenkielisiä ja yksi oli ruotsinkielinen.
Elisenvaaran asemakylässä toimi Elisenvaaran yhteiskoulu, joka toisen maailmansodan jälkeen jatkoi toimintaansa Karinaisten Kyrön asemakylässä Varsinais-Suomessa.alt=Näkymä karjalaiseen kylään|pienoiskuva|Panoraamakuva Kurkijoelle
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Kurkijoen väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1940.
Kurkijoen kirkko
Kurkijoella ehti olla kaikkiaan kolme luterilaista kirkkoa. Niistä viimeisin puurakenteinen valmistui vuonna 1880. Kirkko jäi talvisodan jälkeen ehjänä paikalleen, ja esineistöä pelastettiin huomattava määrä. Esimerkiksi kirkon kellot ovat käytössä sotien jälkeen rakennetussa Suomussalmen kirkossa. Kun alue vallattiin takaisin jatkosodan alussa, venäläisten huomattiin muuttaneen kirkon elokuvateatteriksi ja tanssipaikaksi. Kirkko kunnostettiin, ja keväällä 1944 arkkipiispa Ilmari Salomies vihki sen uudelleen. Kirkko jäi uusitussa asussaan neuvostoliittolaisille, jotka muuttivat sen viljavarastoksi.
Vuonna 1991 Neuvostoliiton murentuessa saivat entiset kurkijokelaiset luvan palata muisteluretkelle. He löysivät kirkkonsa tyhjillään, koska paikallisen sovhoosin mentyä konkurssiin ei viljavarastoa enää tarvittu. Kirkko oli eräs parhaiten väärässä käytössä säilyneistä puukirkoista ja lajissaan muutenkin harvinaisuus. Suomalaiset alkoivat kunnostaa kirkkoa, mutta tulipalo tuhosi sen. Kirkonmäellä ovat säilyneet suomalaisten pystyttämät muistomerkit, ja hiukan syrjemmällä alueella on kaatuneiden puna-armeijalaisten muistomerkki.
Carlito’s Way
Carlito’s Way (tv-esityksessä myös nimellä Carlito) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut rikoselokuva. Elokuvan on ohjannut Brian De Palma ja pääosissa ovat Al Pacino sekä Sean Penn.
Saša Ilić
thumb|Saša Ilić (oikealla) ja nuori kannattaja.
Carlito’s Way
Elokuva kertoo Carlito Brigantesta (Al Pacino), joka viiden vankilavuoden jälkeen vapautuu vankilasta asianajajansa David Kleinfeldin (Sean Penn) ansiosta. Carlito on saanut tarpeekseen rikollisesta elämästä ja päättää lopettaa huumebisneksensä ja aloittaa uuden rehellisen elämän. Mutta Carliton rikollinen menneisyys pitää häntä lujassa otteessaan, ja lupauksetkin alkavat pikkuhiljaa lipsua. Samalla Davidin huumeriippuvuus pahenee ja saa hänet mukaan rikoksiin.
Saša Ilić
Saša Ilić (s. 30. joulukuuta 1977 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Itävallan Bundesliigan FC Red Bull Salzburgia.
Carlito’s Way
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antaa Carlito’s Waylle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Saša Ilić
Ilic pelasi 10 vuotta FK Partizanissa ennen kuin siirtyi espanjalaiseen Celta Vigoon kaudella 2003–2004. Ilic liittyi turkkilaisen Galatasarayn miehistöön kesällä 2005 ja teki heti avausottelussaan kaksi maalia. Ilic olisi saanut Galatasarayssa pelipaidan numerokseen numero 10, mutta valitsi Partizanin aikaisen numeronsa 22.
Kesällä 2007 Ilic siirtyi Turkista hallitsevaan Itävallan mestariseuraan, FC Red Bull Salzburgiin, jossa hän pelaa edelleen numerolla 22.
A-maaotteluja Ilic on pelannut 35 ja tehnyt niissä 6 maalia (tilanne kesäkuussa 2006).
Mustalampi (Multia, Kierrosperä)
Mustalampi on Keski-Suomessa Multialla Kierrosperän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Hännättömänjoen valuma-alueeseen (35.636) se kuuluu.
Jerry Mikkelinen
Jerry Petteri Mikkelinen (s. 30. syyskuuta 1967 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa Salatuissa elämissä K-P Virtasta.
Mikkelinen on luonut lasten rakastamat hahmot Maltin ja Valtin ja näyttelee itse Malttia. Hän sai Tampereen freelance-näyttelijät ry:n myöntämän Vuoden free 2018 -palkinnon ansiokkaasta työstä freelancerina ja yhdistyksen jäsenenä.
Aigues-Mortes
Aigues-Mortes on kaupunki ja kunta Gardin departementin alueella eteläisessä Ranskassa. Kaupunki sijaitsee Camarguen alueen länsilaidalla ja on merkittävä suolantuotantoalue. Siellä on arviolta 8 450 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 57,78 neliökilometriä.
Aigues-Mortes on perustettu ennen ajanlaskun alkua, mutta kukoistukseensa kaupunki nousi 1200-luvulla, kun Ranskan kuningas Ludvig IX Pyhä rakensi Aigues-Mortesista tuolloisen Ranskan ainoan sataman Välimerelle. Satamaa käytettiin erityisesti seitsemännen ja kahdeksannen ristiretken lähtösatamana.
Tanystropheus
Tanystropheus oli triaskauden keskivaiheilla elänyt matelija. Fossiileja on löydetty Euroopasta ja Lähi-idästä.
Tanystropheuksen pituus oli 6 metriä. Eläimellä oli erityisen pitkä kaula, joka käsitti noin puolet pituudesta eli yhtä paljon kuin muu keho ja häntä yhteensä. Kaulassa oli kuitenkin vain kymmenen nikamaa. Pitkän ja jäykän kaulan vuoksi Tanystropheuksen on ajateltu eläneen vedessä tai puoliksi vedessä lähellä rantaa, missä se olisi käyttänyt ravintonaan kaloja ja äyriäisiä. Sopeutumisesta vesielämään ei ole kuitenkaan selviä merkkejä.
Georg von Moller
Georg Alexander Johan Gustaf Wilhelm von Moller, ”Kurun kenraali” (19. heinäkuuta 1791 – 2. kesäkuuta 1867 Kuru), oli Suomeen asettunut Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri ja ritari, joka johti Hangon puolustusta Krimin sodan aikana. Hän syntyi Kuurinmaalla baltiansaksalaiseen sukuun.
Vuonna 1854 englantilais-ranskalainen laivasto purjehti Hangon lähivesillä, ja uhkasi valloittaa Hangon linnoitukset, jotka olivat peräisin Ruotsin vallan ajoilta. Mollerin johtamat joukot puolustivat linnoituksia rohkeasti, ja vihollinen ajettiin pois. Linnoitukset kuitenkin räjäytettiin varotoimena, ettei vihollinen olisi saanut niitä haltuunsa. Moller aateloitiin taistelun seurauksena, ja hän sai sukunimeensä saksalaisen von-etuliitteen.
Moller asui Kurun Keihäslahdessa, josta syystä häntä nimitettiin ”Kurun kenraaliksi”. Hän lahjoitti Kurun kirkkoon siellä edelleen olevan jäljennöksen Leonardo Da Vincin tunnetusta taulusta Pyhä ehtoollinen.
Arabikristityt
Arabikristityt ovat arabeja, jotka seuraavat kristinuskoa. Suurin osa arabikristityistä on kotoisin itäisen Välimeren alueelta, vaikka pieniä alkuperäiskristittyjä yhteisöjä löytyy kaikkialta Arabian niemimaalta ja Pohjois-Afrikasta. Arabikristittyjen yhteisöjä löytyy etenkin Libanonista, Syyriasta, Jordaniasta, Irakista, Palestiinasta ja Egyptistä. Arabikristityt ovat myös muodostaneet diasporayhteisöjä esim. Yhdysvaltoihin, Latinalaiseen Amerikkaan ja Ruotsiin.
Arabikristityt eivät ole ainoa kristitty ryhmä Lähi-idässä, ja niissä on merkittäviä kristittyjä yhteisöjä jotka eivät puhu kielenään arabiaa kuten assyrialaisia ja armenialaisia. Vaikka Lähi-idän suuret kristilliset maroniitti- ja koptiryhmät luokitellaan joskus arabikristityiksi, ne omaksuvat usein ei-arabialaisen identiteetin.
Vuohilampi (Multia)
Vuohilampi on Keski-Suomessa Multialla Väätäiskylänn lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Hännättömänjoen valuma-alueeseen (35.636) se kuuluu.
Muinaisen Egyptin papisto
Papisto oli yksi muinaisen Egyptin yhteiskuntaluokista. Papisto oli ylimystön kanssa Egyptin korkein yhteiskuntaluokka: heidän yläpuolellaan oli vain faarao. Muinaisen Egyptin papit hoitivat temppelien palvontamenot: he toimittivat uhritoimitukset ja lausuivat rukoukset. Hierarkian huipulla oli ylipappi, jonka alapuolella olivat temppelikultista vastaavat maallikkopapit, neljän kuukauden välein vaihtuvat wab-papit. Heidän lisäkseen oli päätoimisia rituaali- ja lukijapappeja, joilla oli koulutus työhönsä. Papisto piti myös yllä Egyptin ainoita kouluja, joissa koulutettiin uusia kirjureita ja pappeja. Koulun lopuksi kaikki valmistuneet vihittiin alimman asteen papeiksi, mutta tämä arvo oli vain symbolinen.
Egyptin papit eivät olleet hengellisiä johtajia, saarnaajia tai uskonnollisia asiantuntijoita, kuten papit nykyisin ovat.
Faaraon katsottiin olevan jokaisen Egyptissä palvotun jumalan ylipappi, joka johti kaikkea jumalten palvontaa, ja joka toimi välittäjänä jumalten ja kansan välillä. Logistisista syistä faarao ei kuitenkaan voinut toimittaa jokapäiväisiä rituaaleja jokaisessa tuhansista temppeleistä ja pyhäköistä. Siksi faarao nimitti edustajakseen pappeja toimittamaan rituaalit.
Uuden valtakunnan lopussa papiston valta kasvoi niin mahtavaksi, että se otti faaraolta vallan Ylä-Egyptissä
Kylmäkäsittely
thumb|300px|[[Orapihlajat|Orapihlajan siementen kylmäkäsittelyä hiekassa.]]
Puutarhakasvien siementen kylmäkäsittely tarkoittaa luonnollisen talvijakson simuloimista syksyllä kerätyille kasvin siemenille. Useiden kasvien siemenet eivät idä ennen kuin ne ovat kokeneet luonnollisen kylmäkauden, joka luonnossa tapahtuu talven aikana. Pohjoisten ilmastovyöhykkeiden talvi saattaa olla kuitenkin liian kylmä joidenkin kasvien siemenille, jolloin ne paleltuvat eivätkä idä keväällä. Viljelyssä voidaan myös muusta syystä haluta toteuttaa kylmäkausi keinotekoisesti, sillä kylmäkäsittely on usein varmempi tapa taata siementen itävyys kuin kylvää ne talven ajaksi maahan. Syksyllä kerätty siemen itää keinotekoisen kylmäkäsittelyn jälkeen normaalisti.
Menetelmä
Kylmäkäsittelyn voi toteuttaa laittamalla siemenet ilmavasti kostean sammaleen kanssa muovipussiin 2–3 kuukauden ajaksi jääkaappiin (+4 °C).
M/S Crown Seaways
M/S Crown Seaways on DFDS Seawaysin matkustaja-autolautta. Alus valmistui vuonna 1994 Kroatiasta, Brodosplitin telakalta Splitistä. Laiva on M/S Gabriellan, M/S Isabellen sekä M/S Mega Victorian sisaralus. Nykyisin laiva risteilee Norjan Oslon sekä Tanskan Kööpenhaminan väliä.
Aluksen tilasi ruotsalainen Sea-Link Shipping AB tarkoituksenaan asettaa se Euroway-varustamon liikenteeseen Ruotsin Malmön ja Saksan Travemünden sekä Lyypekin välille. Liikenteen huono kannattavuus ja aluksen valmistumisen myöhästyminen johtivat kuitenkin tilauksen peruutukseen ja myöhemmin koko Eurowayn toiminnan päätymiseen muille tahoille ja lopulta liikenteen loppumiseen.
Historia
Alun perin aluksen tilasi Sea-Link Shipping, jonka tarkoituksena oli asettaa alus liikennöimään Eurowaylle jo aiemmin luovutetun Frans Suellin pariksi Malmön, Travemünden ja Lyypekin väliseen risteilyliikenteeseen. Jo vuonna 1992 liikenteeseen tullen Frans Suell -aluksen kanssa oli ollut luovutusongelmia Kroatiassa riehuneen sodan vuoksi. Niinpä myös toinen tilattu alus oli reippaasti myöhässä aikataulustaan.
Tällaisia ongelmia ei Eurowayssa osattu odottaa aluksia tilattaessa. Jo ensimmäisen aluksen myöhästyminen oli kova isku uudelle varustamolle. Niinpä Frans Kockumiksi suunniteltu alus peruutettiin. Peruutuksen jälkeen alus sai nimekseen Thomas Mann, ja töitä jatkettiin aina viimeistelyyn saakka, joskin hieman hitaammalla aikataululla. Maaliskuussa 1994 alus hinattiin Splitistä Italian Triesteen, Fincantierin telakalle, jossa viimeistelyt lopulta tehtiin. Saman vuoden toukokuussa tanskalainen DFDS teki aiesopimuksen aluksen ostamisesta.
Vain kymmenen päivää osto-option jälkeen, 12. toukokuuta 1994 DFDS osti aluksen. 7. kesäkuuta alus rekisteröitiin DFDS A/S:n omistukseen, ja lopulta 11. kesäkuuta 1994 uudelleennimetty Crown of Scandinavia luovutettiin uudelle omistajalleen. Alus meni vielä Bremerhavenin kautta käyden telakalla, jossa alukseen lisättiin peräsponsonit. 26. heinäkuuta Crown of Scandinavia kastettiin Kööpenhaminassa. Samana päivänä alkoi sen liikenne Kööpenhaminan, Helsingborgin ja Oslon välillä Scandinavian Seaways -brändin alaisuudessa.
Tammikuussa 2005 Crown of Scandinaviaa uudistettiin Landskronan telakalla Ruotsissa. 15. lokakuuta 2006 alkaen Crown of Scandinavia sekä linjapari Pearl of Scandinavia lopettivat Helsingborgin käynnit. Syynä käyntien lopettamiseen oli säästäminen polttoaine- sekä väyläkustannuksissa.
Viihde
Alukselta löytyy myös konferenssitiloja seminaarien järjestämiseksi.
Kevin Nash
thumb|Kevin Nash vuonna 2009. Kevin Scott Nash (s. 9. heinäkuuta 1959 Detroit ) on yhdysvaltalainen showpainija ja näyttelijä. Hän on tehnyt pitkän uran painimalla WWE:ssä, WCW:ssä ja TNA:ssa. Hän on yksi kolmesta nWo:n alkuperäisjäsenestä Hulk Hoganin ja Scott Hallin lisäksi.
Nash solmi 2011 WWE:n kanssa viisivuotisen WWE Legends-sopimuksen. Sopimus oli katkolla joulukuussa 2014 Nashin saatua syytteen poikansa pahoinpitelystä. Nash palasi WWE:hen vuoden 2011 Royal Rumblessa, mutta joutui Wade Barrettin eliminoimaksi varsin aikaisessa vaiheessa.
Nash on käyttänyt WWE urallaan myös nimeä Diesel, joka tulee selville myös hänen sisääntulomusiikissaan, jossa kappaleen alussa kuuluu rekan käynnistysääni.
Nash on esiintynyt myös elokuvissa, kuten Teinimutanttininjakilpikonnat 2: Mönjän salaisuus (1991), Rock of Ages (2012), Magic Mike (2012), John Wick (2014) ja Magic Mike XXL (2015).
Ź
Ź (ź) on latinalainen aakkonen, joka koostuu Z-kirjaimesta, jonka päällä on aksentti. Se ääntyy, eli suhu-z "ž". Sitä käytetään ainakin puolan kielessä, montenegron kielessä, alasorbin kielessä ja emiliano-romagnolon kielessä.
Piikkiö
Piikkiö on Suomen entinen kunta ja vanha kirkkopitäjä, joka sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa. Kunnassa asui 0 ihmistä, ja sen pinta-ala oli 0 km2, josta 0 km2 oli merialueita ja 0 km2 sisävesiä. Väestötiheys oli 0 asukasta/km2. Työttömyysaste kesäkuussa 2008 oli 4,0 %. Piikkiön kunta liitettiin 1. tammikuuta 2009 Kaarinan kaupunkiin. Kuntaliitoksen myötä Piikkiön seurakunta liittyi Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymään Kaarinasta erillisenä seurakuntana.
Piikkiön naapurikunnat olivat Kaarina, Lieto, Paimio, Parainen ja Sauvo. Turun ja Helsingin väliset junat pysähtyivät aiemmin Piikkiön rautatieasemalla.
Maantiede
Piikkiö sijaitsee Piikkiönlahden rannalla Kaarinan itälaidalla, Paimion vastaisella rajalla. Vähävesinen Piikkiönjoki virtaa kunnan läpi ja laskee lahteen. Piikkiön eteläosa on Saaristomerta, jossa on muutama saari. Saarista suurin on Harvaluoto, joka on yhdistetty mantereeseen sillalla.
Liikenne
Piikkiön kautta kulkevat valtatie 1, vanha valtatie eli seututie 110 sekä Turun ja Helsingin välinen rantarata. Piikkiöstä alkaa Turun ohitustie eli kantatie 40. Piikkiöstä on matkaa Turkuun 15 kilometriä, Saloon 35 kilometriä ja Helsinkiin 150 kilometriä. Lähin kaupallisen liikenteen lentokenttä on Turun lentoasema.
Piikkiön rautatieasema avattiin vuonna 1899 Turun ja Karjaan välisen rataosan käyttöönoton yhteydessä. Henkilöliikenne asemalla lopetettiin vuonna 1979, mutta sitä kokeiltiin vielä vuosina 1986–1987. Tavaraliikenne Piikkiön asemalla on jatkunut vielä 2000-luvulla.
Kyliä
Aerla, Aininen, Andelmaa, Aro, Bussila, Böle, Finby, Hadvala, Harvaluoto, Hepojoki, Hiirla, Hirsund, Hulkkio, Huttala, Iso-Hepojoki, Isokartano (Storgård), Joensuu (Åminne), Kalainen, Kavalto, Kellarimäki, Kemperlä, Kierlä, Kirismäki, Kokolahti, Koroinen, Koski, Kuotila, Linnunpää, Littoinen, Lyytikkylä, Makarla, Moisio, Niemi, Nunna, Oorlahti, Ootoinen, Perttala, Pukkila (Buckila), Puosta, Puurkankari, Raadelma, Ratsula, Rojola, Runko, Salvela, Suni, Teppala, Tiskarla, Toivonlinna (sijaitsee Hiirlan kylässä), Tuorla, Uitto, Villisi, Viukkala, Vähä-Hepojoki, Vähäkylä, Yltöinen.
Kirkon historiaa
Piikkiö kirkkopitäjänä on Suomen vanhimpia. Tosin asiakirjoissa se mainitaan vasta vuonna 1331. Nykyistä harmaakivikirkkoa on edeltänyt puinen keskiaikainen kirkko ja kivisakaristo, joka on purettu. Kirkon suojeluspyhimys on ollut todennäköisesti Pyhä Nikolaus. Nykyinen kirkko on valmistunut vuonna 1755. Rakentamisessa lienee pääosin käytetty läheisen Kuusiston piispanlinnan raunioiden kiviä. Muistumana suojeluspyhimyksestä kirkon päätykolmiossa on kirjaimet S ja N. Kirkkoon on viimeksi tehty laajoja korjauksia vuonna 2003. Korjausten yhteydessä paljastui saarnastuolin seinämaalaus.
Rock Goddess
Rock Goddess on englantilainen naismuusikoista koostuva NWOBHM heavy metal -yhtye.
Piikkiö
Vaakuna
Kunnan vaakunan suunnitteli Ahti Hammar ja se vahvistettiin vuonna 1955. Piikkiön vaakunassa olevat "piikit" ovat suden hampaita ja niiden kärjessä olevat apilat kuvaavat maataloutta.
Rock Goddess
Diskografia
Yhtyeen perustajajäsenet olivat sisarukset Jody Turner (kitara) ja Julie Turner (rummut). He perustivat isänsä tuella Rock Goddess -yhtyeen ollessaan vasta yhdeksän- ja kolmetoistavuotiaat. Yhtyeen täydennykseksi värvättiin sisarusten koulutoverit Tracey Lamb (basso) ja Donnica Camon (kosketinsoittimet). Esikoisalbumin jälkeen Lamb erosi yhtyeestä ja hänen tilalleen basistiksi otettiin Dee O'Malley. Tultuaan raskaaksi O'Malley jätti yhtyeen 1986 ja hänet korvasi Julia Longman sekä kosketinsoittimiin vaihtui Becky Axten. Yhtye levytti vielä kolmannen albumin 1987, joka kuitenkin virallisesti julkaistiin vain Ranskassa, jonka jälkeen yhtye hajosi.
Piikkiö
Nähtävyydet
thumb|left|240px|[[Fredrika Bremerin synnyinkoti Tuorlan kartano.]] Tuorlan kylässä, Varsinais-Suomen maaseutuoppilaitoksen naapurustossa 110-tien varrella sijaitsee Tuorlan Majatalo. Se on 13 kilometrin päässä Turun keskustasta ja osa sen rakennuksista on rakennettu 1820-luvulla. Majatalossa on kahvila-ravintola, majoituspalveluita sekä pieni kauppa josta voi ostaa läheisten maatilojen sekä pienten valmistajien tuotteita.
Piikkiössä sijaitsee myös Linnavuoren retkeilyalue. Siellä on pronssikauden aikaisia hautaröykkiötä, muinaishautoja. Suurin niistä on Pohtionvuori, joka on samalla myös Piikkiön korkein paikka, sen korkein kohta on 79 metriä merenpinnan yläpuolella. Linnavuorelta on hyvät näkymät Piikkiöön ja aina Turkuun saakka.
Suomen paksuin tammi on Piikkiön Lyytikkylässä kasvava hyvin huonokuntoinen puu, joka on rinnan korkeudelta mitattuna lähes 8 m ympärysmitaltaan. Sen arvioidaan olevan yli tuhat vuotta vanha.
Piikkiön historiallisista kohteista Museoviraston määrittelemiä valtakunnallisesti merkittäviä rakennettuja kulttuuriympäristöjä ovat Piikkiön kirkko ja pappila, Tuorlan maatalousoppilaitos , Suuri rantatie ja Pukkilan kartano.
Ruokakulttuuri
Piikkiön pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla Juuttaan Mantun veripalttu.
Lumivaaran kirkko
thumb|Lumivaaran kirkko toukokuussa 2016. thumb|Lumivaaran kirkon vihkiäiset 7. heinäkuuta 1935. Lumivaaran luterilainen kirkko sijaitsee entisen Lumivaaran kunnan kirkonkylässä Kumolassa olevalla Rokkapatakukkulalla luovutetussa Karjalassa. Kirkko on nykyisin tyhjillään.
Suunnittelu ja rakentaminen
thumb|upright=0.71|Lumivaaran kirkon enkeli 2016. Lumivaaran seurakunta oli varsin nuori: se erotettiin Jaakkimasta vuonna 1923. Lumivaaran kirkon rakentamisesta oli päätetty jo vuonna 1922 pidetyssä kirkon kokouksessa. Tuolloin tilattiin 500 hengen tiilikirkkoa varten piirustukset arkkitehti Erkki Väänäseltä, joka kuitenkin kuoli ennen piirustusten valmistumista. Hänen vaimonsa arkkitehti Elsa Arokallio-Väänänen teki piirustukset valmiiksi ja toimitti ne tilaajalle vuonna 1924. Nuoren seurakunnan rahoitusvaikeuksien takia kirkkoa päästiin rakentamaan kuitenkin vasta 1930-luvun alussa. Tuolloin valittiin myös uusi rakennustoimikunta, joka tilasi uudet piirustukset arkkitehti Ilmari Launikselta 1934 sen jälkeen, kun Elsa Arokallio-Väänäsen kanssa ei ollut päästy yhteisymmärrykseen muutoksista.
Launiksen suunnittelema kirkko valmistui tämän jälkeen varsin nopeasti. Kirkko muistuttaa melko paljon Launiksen suunnittelemia Vuokselan ja Saaren kirkkoja. Lumivaaran kirkon vihki Viipurin hiippakunnan piispa Yrjö Loimaranta 7. heinäkuuta 1935.
Seurakunnan perustamisen ja kirkon valmistumisen välisenä aikana jumalanpalveluksia pidettiin Tervajärven vuonna 1903 valmistuneessa rukoushuoneessa ja kirkonkylään vuonna 1927 valmistuneessa seurakuntatalossa.
Kirkon ulkoasu
Kirkon pääsisäänkäynti sijaitsee kellotornin alaosassa. Pääsisäänkäynnin yläpuolella on kirkon valmistumisvuosi, 1935, sekä maalaus, jossa kaksi enkeliä on polvistuneena kahta puolta ristiä. Maalauksessa on kirjoitus ”Sinun tykönäsi on elämän lähde”.
Sisäosat
Kirkkosali on kolmilaivainen ja kirkossa oli istumapaikkoja noin 720. Keskimmäisessä laivassa on korkea tynnyriholvikatto. Kaartuva tynnyriholvi kertautuu alttarin kehyksinä. Keskilaivan molemmin puolin on puolitynnyriholvikattoiset sivulaivat, joissa on lehterit. Keskilaivan seinät ja katto maalattiin valkoiseksi ja sivulaivojen seinät ja katto harmaaksi sekä holvit valkoiseksi. Lehterien kaiteissa on Emil Ruokolaisen maalaamia raamatunlauseita sekä apostolien symbolit ja nimet.
Irtaimisto
thumb|upright=0.71|Lumivaaran kirkon säästynyt kello 2016. Nuori Lumivaaran seurakunta sai suurimman osan irtaimistostaan lahjoituksena. Kellotorniin sijoitettiin kaksi kelloa vuonna 1934. Urkuja kirkkoon ei ehditty hankkia vaan käytössä oli urkuharmoni. Erillistä alttaritaulua ei ole vaan alttarikuva maalasivat kirkon seinään Ilmari ja Seppo Launis. Alttarimaalauksen aiheena on Kristuksen kirkastuminen ja siinä on sanat ”Tämä on minun rakas poikani. Kuulkaa häntä.”
Sota-aika
Talvisodan jälkeen Lumivaara ja sen kirkko luovutettiin Neuvostoliitolle. Venäläiset tuhosivat muun muassa kirkon alttarin ja käyttivät kirkkoa elokuvateatterina. Jatkosodassa Lumivaara vallattiin takaisin ja Lumivaaran kirkko saatiin kunnostettua 1943. Vuonna 1944 kirkko jäi kuitenkin Neuvostoliitolle.
Irtaimiston kohtalo
Lumivaaran kirkon irtaimisto saatiin evakuoitua kirkon kelloja lukuun ottamatta. Suurempi kello on edelleen kirkon tornissa. Pienempi kirkonkello on tällä hetkellä Huuhanmäen entiselle kasarmialueelle perustetun uuden hotellin pihassa. Lumivaaran kirkon kattokruunut on lahjoitettu Teuvan kirkkoon ja kynttilänjalat, ehtoollisvälineet, kastemalja ja kirkkotekstiilit Alavuden kirkkoon.
Nykytilanne
Kirkkoa käytettiin jatkosodan jälkeen viljavarastona, mutta nykyisin se on tyhjä ja hylätty. Kirkon ulkoasu on rapistunut, kattopellit ruostuneet ja tornin huipussa ollut risti on vedetty alas. Entiset lumivaaralaiset pitivät kirkossa jumalanpalveluksen 5. heinäkuuta 1992.