cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vaara-Suomi
Kulttuurissa
Yleisissä mielikuvissa Kainuuta pidetään koskemattomien erämaiden maakuntana, vaikka todellisuudessa seudun metsät ja virrat valjastettiin teollisuuden ja energiatalouden käyttöön jo 1900-luvulla. Vesistöjen ääreen ovat syntyneet myös alueen suurimmat kaupungit Joensuu ja Kajaani: edellinen Saimaan Pyhäselän pohjoisrannalle ja jälkimmäinen Oulujärven kupeeseen. Talot on monesti rakennettu vaarojen laille rehevämmän maaperän ja vähäisemmän hallanarkuuden vuoksi. Metsätalous on alueella edelleen tärkeä elinkeino, vaikka nykyinen maatalouspolitiikka onkin heikentänyt perinteisten pientilojen asemaa. Monet kylät ovat autioituneet ja palvelut siirtyneet isompiin keskuksiin, mutta kesämökkejä on alueella edelleen niin paljon, että monien Vaara-Suomen kuntien väkimäärä kaksinkertaistuu kesäkuukausien ajaksi. Alueella käy vuosittain noin miljoona turistia, ja harvaan asutun seudun tärkeimmäksi elinkeinoksi onkin pikkuhiljaa nousemassa matkailu.
Kulttuuriperinteellisesti Vaara-Suomen perinteessä on paljon itäisiä vaikutteita. Karjalaisen kulttuurin ainekset, kuten karjalanpiirakat, rotinat ja virpomalorut ovat levinneet muualle Suomeen juuri Vaara-Suomen kautta, ja kulttuurissa ja taiteessa alueen vaikutus ilmenee Kalevalassa ja Akseli Gallen-Kallelan maalauksissa sekä itse Oulujärven rannalla Paltamossa varttuneen Eino Leinon runoissa.
Luettelo Suomen maavoimien kalustosta
Tämä on luettelo Suomen maavoimien nykyisestä kalustosta.
Telakuorma-autot
thumb|250px|[[Sisu NA-110]]
Ernest Faber
Faber pelasi lähes koko uransa kasvattajaseurassaan PSV Eindhovenissa. Faberin uraa varjostivat kuitenkin loukkaantumiset, jotka pakottivat hänet lopettamaan uran vain 32-vuotiaana.
Ura pelaajana
Kaudella 1992/93 Faber debytoi PSV:n paidassa ja pelasi sekä Erediviessä että Mestarien liigassa. Kaudella 1993/94 hänet lainattiin FC Groningeniin, josta palasi kauden jälkeen takaisin PSV:n paitaan. Faber loukkasi nilkkansa syyskuussa 1996 liigaottelussa FC Utrechtia vastaan ja joutui pitkäksi aikaa sivuun pelikentiltä. Faber pystyi pelaamaan vain yhdeksän liigaottelua mestaruuteen päättyneellä kaudella 1996/97. Kausi 1997/98 meni penkin alle akillesjännevamman vuoksi, joka piti Faberin pitkään sivussa pelikentiltä. Toukokuussa vamma uusiutui, eikä Faberilla ollut mahdollisuutta kilpailla paikasta MM1998-joukkueessa.
Faberin vammakierre jatkui seuraavillakin kausilla. Kaudella 1999/2000 hän kärsi polvi-, akilles- ja nilkkavammoista. Peliaika jäi vammojen vuoksi vähäiseksi PSV:n juhliessa liigamestaruutta kauden päätteeksi. Kaudella 2000/01 Faber joutui polvileikkaukseen. Tällä kertaa toipuminen sujui hyvin ja Faber pelasi peräti 17 liigaottelussa PSV:n juhliessa jälleen mestaruutta. Keväällä 2003 Faber mursi kämmenluunsa ja vammat seurasivat toisiaan myös kaudella 2003/04. Lopulta Faber joutui lääkärien suosituksesta lopettamaan vammojen värittämän pelaajauransa kauden 2003/04 jälkeen.
Ura valmentajana
Faber aloitti pelaajauransa PSV Eindhovenin reservijoukkueen peräsimessä vuonna 2005. Näkemyserot PSV:n seurajohdon kanssa johtivat Faberin eroon seuran palveluksesta syyskuussa 2006. Joulukuussa 2006 Faberin ura jatkui FC Eindhovenin apuvalmentajana. Lokakuussa 2007 hän nousi seuran päävalmentajaksi Louis Coolenin potkujen jälkeen. Hän palasi apuvalmentajan rooliin kuitenkin jo joulukuussa Gerald Vanenburgin tultua Eindhovenin peräsimeen. Helmikuussa 2008 Faber ilmoitti jättävänsä seuran kauden jälkeen. Hän ennätti vielä keväällä 2008 toimia seuran päävalmentajan Vanenbergin saatua potkut.
Kesällä 2008 Faber palasi PSV:n organisaatioon alle 19-vuotiaiden joukkueen päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Faber kuitenkin jätti seuran jo kauden 2009/10 jälkeen. Faber suoritti valmentajatutkintonsa helmikuussa 2010 ja kesällä hänestä tuli FC Eindhovenin päävalmentaja. Faber johdatti seuran Eerste Divisien viidenneksi ja muun muassa VVV Venlo yritti houkutella häntä päävalmentajakseen. Tammikuussa 2011 Bert van Marwijk nosti Faberin apuvalmentajakseen Alankomaiden jalkapallomaajoukkueeseen.
Maaliskuussa 2012 Faber jätti FC Eindhovenin ja siirtyi PSV Eindhovenin apuvalmentajaksi. Penkin alle menneiden EM-kisojen 2012 jälkeen van Marwijk tiimeineen jätti maajoukkueen. Faber jatkoi PSV:ssä Phillip Cocun apuvalmentajana ja voitti Alankomaiden mestaruuden kauden 2014/15 päätteeksi. Tuore mestari jätti PSV:n ja siirtyi kesäkuussa Eredivisieen nousseen NEC Nijmegenin päävalmentajaksi. Faber luotsasi NEC:n liigassa sijalle 10 ja sarjapaikka säilyi turvallisella erolla. Kauden jälkeen Faber siirtyi FC Groningenin peräsimeen. Faberin johdolla Groningen sijoittui Eredivisien keskikastiin hänen kahden valmentajakautensa aikana. Groningen ei jatkanut hänen sopimustaan kauden 2017/18 jälkeen.
Joulukuussa 2019 Faber korvasi potkut saaneen Mark van Bommelin PSV Eindhovenin päävalmentajana kauden loppuun ulottuvalla sopimuksella. Kauden jälkeen hänet korvasi Roger Schmidt.
Tammiston luonnonsuojelualue
thumb|Tammi Tammistonmäellä.
Tammiston luonnonsuojelualue sijaitsee Vantaalla Tammiston kaupunginosassa ja on eräs Helsingin seudun harvoista luontaisesti syntyneistä tammimetsistä. Muita vastaavia metsiä ovat muun muassa Linnaisissa sijaitseva Tuomelan tammimetsä.
Tammiston luonnonsuojelualue on Vantaan ensimmäinen luonnonsuojelualue ja se on rauhoitettu vuonna 1946. Jalopuumetsä on kooltaan 7,4 hehtaarin suuruinen. Mäen nimenä on ollut vuodesta 1999 Tammistonmäki, ruotsiksi Tammistobacken. Koko alueen pinta-ala on 15,3 hehtaaria, suojelualueen 13,5 hehtaaria. Suojeltua aluetta laajennettiin vuonna 2003.
Alueella on tehty luonnonhoidon toimenpiteitä ainakin vuodesta 1916, jolloin siitä tehtiin yksityinen suojelualue. Tammien, metsälehmusten, vaahteroiden ja pähkinäpensaiden kasvuedellytyksiä on parannettu poistamalla varjostavaa puustoa. Nykyisinkin luonnonhoidon tavoitteena on säilyttää alueen jalopuumetsiköt ja pähkinäpensaslehdot samoin kuin avonaiset kalliokedot. Maisemaa voimakkaasti muuttavien vieraslajien, kuten lupiinin ja palsamipihdan, leviäminen suojelualueelle pyritään estämään.
Alueen jakaa kahteen hiukan toisistaan poikkeavaan osaan alueen keskellä sijaitseva kallio.
Etelärinne
thumb|left|Luontopolun alku ja opaste Tammistontiellä alueen eteläreunalla. Etelärinteellä on selvästi pohjoisrinnettä valoisampaa. Siellä kasvaa 70 suurta runkomaista tammea, pähkinäpensaita ja 135 runkomaista vaahteraa. Lisäksi siellä kasvaa lukuisia alle neljä metriä korkeita tammiyksilöitä. Monet suuret tammet ovat satoja vuosia vanhoja. Myös lahoa, kuollutta tammea löytyy, mikä on arvokasta joillekin Suomessa uhanalaisille lahottajalajeille. Havupuita on varsinkin rinteen yläosassa erittäin niukasti. Alimmilla rinteillä kasvaa puolivillejä omenapuita, luultavasti sinne istutettuja. Vanhoilla lahoilla tammilla kasvaa Suomessa uhanalaista kääpää, häränkieltä. Etelärinteen tunnelma on hyvin eteläinen, mikä on harvinaista suomalaisille metsille. Aluskasvillisuudessa kasvavat muun muassa kotkansiipi, sinivuokko, valkovuokko, pystykiurunkannus, kevättähtimö, vuohenputki ja kevätlinnunherne.
Pohjoisrinne
thumb|Pähkinäpensaita vanhan kuusikon alla alueen pohjoisreunalla.
Uhanalaiset ja silmälläpidettävät lajit
Alueella on tavattu ainakin seuraavat uhanalaiset ja vaarantuneet lajit:
Lähialueet
Luonnonsuojelualueen pohjoispuolella on Kartanonkosken asuinalue, eteläpuolella Tammiston asuntoalue, länsipuolella virtaa Vantaanjoki, joka on Natura-aluetta. Joen toisella puolella sijaitsee Helsingin keskuspuisto ja siellä Haltialan kotieläintila.
Radamel Falcao
Radamel Falcao García Zárate (s. 10. helmikuuta 1986 Santa Marta, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Rayo Vallecanoa. Falcao on luontaiselta pelipaikaltaan hyökkääjä, mutta hän voi pelata myös hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Falcao on niin sanottu molempijalkainen pelaaja, sillä hän pystyy laukomaan molemmilla jaloillaan yhtä hyvin. Kohtalaisen pienestä koostaan huolimatta hänet tunnetaan erittäin hyvänä pääpelaajana.
Hän on toisen polven jalkapalloilija. Hänen isänsä Radamel García oli pelipaikaltaan puolustaja. Falcaon nimi tulee entisen brasilialaislegenda Paulo Falcãon mukaan.
Alkuvaiheet
Falcao on River Platen kasvatti ja nousi edustusjoukkueeseen vuonna 2004. Kesällä 2009 hän siirtyi Portoon 5,5 miljoonan euron siirtosummalla. Sopimus on pituudeltaan viisivuotinen. Siirtokilpailussa oli mukana myös Porton kilpakumppani Benfica.
Kausi 2009–2010
Ensiesiintymisensä Portossa Falcao teki 16. elokuuta 2009 kauden avausottelussa Paços de Ferreiraa vastaan, jossa hän myös onnistui maalinteossa tasoittaen ottelun 1–1. Falcao teki seuraavissa kolmessa pelissä niin ikään maalin, ja liittyi näin yksiin harvoista, jotka ovat onnistuneet tekemään neljässä ensimmäisessä pelissään maalin Primeira Ligassa.
Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Mestarien liigassa 15. syyskuuta 2009 englantilaista Chelseaa vastaan. Kuudennella sarjakierroksella hän teki upean puskuosuman arkivihollisseura Sporting Clube de Portugalia vastaan, jolla Porto lopulta voitti ottelun 1–0. Neljä päivää myöhemmin 30. syyskuuta 2009 Falcao onnistui maalinteossa myös Euroopan kentillä, kun hän laukoi Porton ensimmäisen maalin Mestarien liigan ottelussa espanjalaista Atlético Madridia vastaan. 2. helmikuuta 2010 hän teki kaksi maalia Portugalin cupin puolivälierissä Sporting Clube de Portugalia vastaan. Myöhemmin samassa kuussa Falcao teki ottelun voittomaalin Mestarien liigan pudotuspelien neljännesvälierien ensimmäisessä osassa englantilaista Arsenalia vastaan. Maali oli hänelle järjestykseltään turnauksen neljäs osuma. 3. huhtikuuta 2010 hän onnistui kahdesti maalinteossa ottelussa Marítimoa vastaan ja nousi näin sarjan parhaaksi maalintekijäksi 20 osumallaan. Hän jäi kuitenkin lopulta toiseksi taistelussa sarjan maalinkuninkuudesta, jonka vei nimiinsä Benfican paraguaylaiskärki Óscar Cardozo yhteensä 26 maalilla. Falcaon kauden kokonaismaalisaldoksi muodostui lopulta 34, joka oli hänen yhden kauden henkilökohtainen ennätyksensä.
Kausi 2010–2011
thumb|240px|Falcao kauden 2010–2011 [[Eurooppa-liigan ottelussa Rapid Wieniä vastaan.]] Falcao aloitti toisen kautensa Portossa vauhdikkaasti osuen heti kauden ensimmäisessä virallisessa ottelussa Portugalin supercupissa Benficaa vastaan. Sarjassa hän avasi maalitilinsä kahdella osumallaan 22. elokuuta 2010 toisella kierroksella ottelussa Beira-Maria vastaan. 7. marraskuuta 2010 hän onnistui kahdesti maalinteossa 5–0-voitossa hallitsevaa mestarijoukkuetta Benficaa vastaan. Vajaa kuukausi myöhemmin 2. joulukuuta 2010 Falcao teki kauden ensimmäisen hattutemppunsa, kun Porto kohtasti Eurooppa-liigassa itävaltalaisen Rapid Wienin. 7. huhtikuuta 2011 syntyi jälleen yksi hattutemppu, kun hän upotti Eurooppa-liigan puolivälierissä kolme maalia venäläisen Spartak Moskovan verkkoon. Hattutempullaan hän nosti turnauksen maalimääränsä 10.
Porto varmisti kotimaisen sarjan mestaruuden 25. sarjakierroksella vierasottelussa Benficaa vastaan. Falcao kuului ottelun avainpelaajiin, kun joukkue kaatoi puolustavat mestarit lopulta numeroin 2–1. Eurooppa-liigan välierien ensimmäisessä osaottelussa espanjalaista Villarrealia vastaan hän teki neljä maalia. Ottelu päättyi 5–1, ja kun Porto voitti myös toisen osaottelun 3–2, se eteni turnauksen loppuotteluun yhteismaalein 8–3.
18. toukokuuta 2011 pelatussa Eurooppa-liigan loppuottelussa Falcao teki ottelun ainoan maalin ja toi lopulta tällä tittelin Portolle. Hänen turnauksen lopulliseksi maalimääräkseen tuli yhteensä 17, jolla hän teki uuden ennätyksen, rikkoen näin Jürgen Klinsmannin nimissä olleen aiemman ennätyksen (15). Heinäkuussa 2011 hänen sopimukseensa kirjattiin 45 miljoonan euron purkupykälä.
Kausi 2011–2012
Falcao siirtyi elokuussa 2011 pelaamaan espanjalaisseura Atlético Madridiin. Hänestä maksettiin 40 miljoonan euron siirtokorvaus, jolloin hänestä tuli seuran historian kallein pelaaja. Falcao teki ensiesiintymisensä joukkueessa 10. syyskuuta 2011 ottelussa Valenciaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa madridilaisseurassa hän teki viisi päivää myöhemmin Eurooppa-liigan kotiottelussa skotlantilaista Celticiä vastaan. Falcao jatkoi tämän jälkeen maalitehtailujaan myös La Ligassa, kun hän iski hattutempun Racing Santanderin verkkoon. Kolme päivää myöhemmin hän teki kaksi maalia Sporting Gijónia vastaan ja siirtyi näin maalintekijätilaston jaetulle kärkipaikalle yhdessä Lionel Messin ja Roberto Soldadon kanssa.
3. marraskuuta 2011 hän teki maalin Eurooppa-liigan ottelussa italialaista Udinesea vastaan, joka oli yhteensä hänen 19 maalinsa viimeisissä 18 ottelussaan Eurooppa-liigassa. Falcaon toinen hattutemppu Primera Divisiónissa syntyi 21. tammikuuta 2012 vierasottelussa Real Sociedadia vastaan. 16. helmikuuta 2012 pelatussa Eurooppa-liigan pudotuspelien ensimmäisen kierroksen ensimmäisessä osassa italialaista Laziota vastaan hän teki kaksi maalia ja syötti yhden. Seuraavalla kierroksella joukkue kohtasi turkkilaisen Beşiktaşin, josta madridilaisseura eteni jatkoon yhteismaalein 6–1. Falcao teki joukkueiden toisessa kohtaamisessa yhden maalin, joka päättyi Atlético Madridin 0–3-vierasvoittoon. 21. maaliskuuta 2012 hän teki kaksi maalia tärkeässä sarjaottelussa Athletic Bilbaota vastaan, joukkueiden taistellessa kiivaasti europeleihin johtavista sijoituksista. Eurooppa-liigan pudotuspeleissä saksalaista Hannoveria vastaan, hän teki maalin molemmissa osaotteluissa, josta Atlético Madrid eteni lopulta jatkoon yhteismaalein 4–2.
Falcao pelasi ensimmäisen Madridin paikallistaistonsa Real Madridia vastaan 11. huhtikuuta 2012, sillä kauden ensimmäisestä kohtaamisesta hän joutui olemaan pois loukkaantumisen takia. Ottelussa hän teki joukkueensa ainoan maalin, kun Real Madrid kaatoi Atléticon Vicente Calderónilla numeroin 1–4. Eurooppa-liigan välierien ensimmäisessä osaottelussa Valenciaa vastaan hän teki kaksi maalia, joilla hän siivitti Atlético Madridin historian ensimmäisenä joukkueena kymmenenteen perättäiseen voittoon kyseissä kilpailussa. 9. toukokuuta 2012 pelatussa Eurooppa-liigan loppuottelussa Stadionul Naționalilla toista espanjalaista Athletic Bilbaota vastaan Falcao teki sekä joukkueensa avausmaalin. Myöhemmin ottelun aikana hän osui vielä toistamiseen.
Kausi 2012–2013
Kauden 2012–2013 Falcao aloitti vakuuttavasti, tehden toisessa pelissään Primera Divisionissa Athletic Bilbaota vastaan hattutempun. UEFA Super Cupissa Atlético Madrid kohtasi Eurooppa-liigan hallitsevana mestarina edellisen kauden Mestarien liigan voittajan Chelsean. Falcao teki hattutempun jo ensimmäisellä puoliajalla ottelussa, joka päättyi lopulta Atlético Madridin selvään voittoon numeroin 4–1. Samalla hänestä tuli ensimmäinen pelaaja, joka on onnistunut tekemään hattutempun UEFA Super Cupin ottelussa nykyisessä muodossaan. Ennen vuotta 1998 loppuottelu pelattiin kaksiosaisena. 16. syyskuuta 2012 hän teki voittomaalin rangaistuspotkusta paikallisvastustaja Rayo Vallecanoa vastaan. Myöhemmin samalla viikolla pelatussa ottelussa Real Valladolidia vastaan hän teki niin ikään Atlético Madridin voittomaalin. 7. lokakuuta 2012 kohtaamisessa Málagaa vastaan joukkueet lähtivät otteluun asetelmista, jossa kumpikaan ei ollut kokenut vielä tappiota kuuden pelatun kierroksen jälkeen. Falcao vei puskuosumallaan madridilaisjoukkueen johtoon ottelussa ja oli myös mukana joukkueen toisessa maalissa, joka myöhemmin tulkittiin Málagan omaksi maaliksi. Ottelun jälkeen joukkue oli toisena sarjassa tasapisteissä sarjaa johtaneen Barcelonan kanssa, joka piti kärkipaikaa hallussa maalieronsa turvin.
Maaottelutauon jälkeen Falcao palasi tehokkaasti, tehden ainoan maalin 21. lokakuuta 2012 pelatussa ottelussa Real Sociedadia vastaan. 25. marraskuuta 2012 pelatussa ottelussa Sevillaa vastaan hän teki maalin rangaistuspotkusta sekä alusti tämän lisäksi yhden maaleista, kun Atlético Madrid kaatoi kotikentällään sevillaisseuran 4–0. Maali oli järjestykseltään Falcaon Atlético-uran 50. 9. joulukuuta 2012 Deportivo La Coruñaa vastaan käydyssä taistossa tehtiin historiaa, kun Falcao onnistui illan aikana uskomattomasti peräti viisi kertaa maalinteossa. Hänestä tuli täten ensimmäinen pelaaja yli vuosikymmeneen, joka on onnistunut tekemään viisi maalia samaisessa ottelussa. 16. joulukuuta 2012 pelatussa sarjan kärkikamppailussa Barcelonaa vastaan Falcao vei maalillaan Atlético Madridin 0–1-vierasjohtoon ottelun 31. peliminuutilla. Barcelona voitti kuitenkin kärkikamppailun lopulta numeroin 4–1 ja kasvatti näin eron madridilaisseuraan yhdeksään (9) pisteeseen sarjan piikkipaikalla.
Falcao joutui olemaan sivussa vuoden 2013 ensimmäisestä ottelusta loukkaantumisen takia, mutta palasi jälleen seuraavaan otteluun, jossa joukkue kohtasi kotikentällä Real Zaragozan. Hän teki ottelussa yhden maalin rangaistuspotkusta. 17. tammikuuta 2013 pelatussa Copa del Reyn neljännesvälierien ensimmäisessä osaottelussa Falcao onnistui kertaalleen maalinteossa, kun sevillaisseura Real Betis kaatui numeroin 2–0. 17. helmikuuta 2013 lyhyen suvantovaiheen jälkeen hän onnistui jälleen maalinteossa, kun madridilaisseura haki komean 0–3-vierasvoiton Valladolidista. Falcao pelasi kauden ensimmäiset ottelunsa Eurooppa-liigassa pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella venäläistä Rubin Kazania vastaan. Hän teki toisessa osaottelussa ottelun ainoan maalin, kun madridilaisseura kaatoi Kazanin vieraskentällä. Kazan eteni lopulta kuitenkin otteluparista jatkoon yhteismaalein 2–1. 24. helmikuuta 2013 pelatussa ottelussa Espanyolia vastaan, hän viimeisteli ottelun ainoan maalin rangaistuspotkusta.
27. helmikuuta 2013 pelattuun Copa del Reyn toiseen välieräotteluun Atlético Madrid lähti 2–1-etulyöntiasemasta. Ottelu päättyi lopulta tasatulokseen 2–2 ja Falcao teki toisen joukkueensa maaleista. Atlético Madrid eteni cupin loppuotteluun, jossa se tuli kohtaamaan paikallisvastustajansa Real Madridin. 31. maaliskuuta 2013 pelatussa ottelussa Valenciaa vastaan hän tasoitti ottelun 6. peliminuutilla 1–1, kun vain hetki aikaisemmin valencialaisseura oli ottanut johtoaseman. Seuraavassa kotiottelussa 14. huhtikuuta 2013 kaatui Granada selvin numeroin 5–0, hänen onnistuttua maalinteossa kahdesti. Toinen maali oli Falcaon ammattilaisuran 200., kun mukaan lasketaan sekä seuraottelut että maaottelut. Sevillaa vastaan pelatussa vierasottelussa 21. huhtikuuta 2013 hän teki ottelun ainoan maalin, Atléticon haettua tärkeät kolme pistettä kilpailussa sarjan kakkospaikasta. 27. huhtikuuta 2013 pelatussa kauden toisessa Madridin derbyssä Real Madridia vastaan Falcao vei Atléticon johtoon ottelun alussa, mutta lopulta kuitenkin Real vei ottelun nimiinsä 1–2. 8. toukokuuta 2013 hän ratkaisi 1–3-voiton Atlético Madridille vierasottelussa Celta Vigoa vastaan, jossa joukkue varmisti samalla paikkansa seuraavan kauden Mestarien liigaan neljän vuoden tauon jälkeen.
Copa del Reyn loppuottelu 2013
Vuoden 2013 Copa del Reyn loppuottelu pelattiin madridilaisseurojen välillä, kun Atlético Madrid sai kauden viimeisen mahdollisuutensa ottaa voiton Real Madridista ja katkaista samalla 14 vuoden voitoton putki paikallistaistoista. Cristiano Ronaldo vei kuitenkin ottelun alussa 14. peliminuutilla Real Madridin 1–0-johtoon. Ottelun 35. peliminuutilla nähtiin Falcaolta upea yksilösuoritus, kun hän sai haastollaan kolmen vastustajan pelaajan huomion itseensä ja tämän jälkeen antoi vapauttavan syötön puolustuksen läpijuosseelle Diego Costalle, joka laukoi pallon takanurkkaan ja tasoitti tilanteen näin 1–1. Ottelu meni lopulta aina jatkoajalle asti, jossa Atléticon puolustaja Miranda onnistui maalinteossa 98. peliminuutilla. Atléticon johtoasema säilyi jatkoajan loppuun saakka, jonka jälkeen joukkue pääsi juhlimaan cupin voittoa. Näin katkesi myös 14 vuoden voitoton putki paikallistaistoissa. Falcao sai pelisuorituksestaan ylistystä ottelun jälkeen, vaikkakaan hän ei onnistunut maalinteossa. Etenkin huomiota sai hänen kyvykkyytensä rakentaa myös peliä. Copa del Reyn voitto oli Falcaon ensimmäinen kansallinen mestaruutensa Atlético Madridissa.
20. toukokuuta 2013 madridilaisseuran omistaja Miguel Ángel Gil Marín ilmoitti, että mikäli Falcao haluaa vaihtaa joukkuetta tulevan kesän 2013 aikana, seura ei aio asettua tämän siirron esteeksi.
Kausi 2013–2014
220px|thumb|Falcao lämmittelemässä ennen ottelun alkua [[AS Monaco FC|Monacossa vuonna 2014.]] Falcao pelasi ensimmäisen ottelunsa Ranskan pääsarjassa 10. elokuuta 2013, kun Monaco kohtasi kauden avausottelussa vieraskentällä Bordeauxin. Hän onnistui avaamaan maalitilinsä heti ensimmäisessä ottelussaan, kun vierasjoukkue vei ottelun lopulta nimiinsä numeroin 2–0. Hän teki joukkueensa avausmaalin rangaistuspotkusta 17. elokuuta 2013 pelatussa ottelussa Montpellier Hérault’ta vastaan. 1. syyskuuta 2013 Olympique de Marseillea vastaan pelatussa vierasottelussa, Falcao toi joukkueensa tasalukemiin 1–1, mikä päättyi lopulta Monacon 1–2-vierasvoittoon. Voitolla Monaco nousi sarjan kärkipaikalle, voitettuaan neljästä ensimmäisestä pelistään kolme ja pelattuaan yhden tasan. Huolimatta, pienistä sopeutumisvaikeuksista uuden seuransa pelityyliin, Falcao viimeisteli voittomaalin rangaistuspotkusta 15. syyskuuta 2013 pelatussa kotiottelussa Lorientia vastaan. 22. syyskuuta 2013 Monaco kohtasi sarjan kärkitaistossa Paris Saint-Germainin, jossa Falcao toi joukkueensa tasoihin 1–1, joka lopulta jäi myös ottelun lopputulokseksi. 25. syyskuuta 2013 hän teki kaksi maalia ottelussa Bastiaa vastaan. Maaottelutauolle mentäessä hän johti sarjan maalipörssiä seitsemällä (7) osumallaan.
Falcaon kolmen ottelun mittainen maaliton putki sai päätöksensä 27. lokakuuta 2013 pelatussa kotiottelussa Olympique Lyonnaisia vastaan. Hän viimeisteli joukkueensa toisen maalin chippaamalla. 8. marraskuuta 2013 hän tasoitti maalillaan ottelun Evian Thonon Gaillardia vastaan numeroihin 1–1. 27. marraskuuta 2013 Falcaon ilmoitettiin loukaanneen reitensä edellisessä pelaamassaan ottelussa, eikä hän ole vielä täysin toipunut vammastaan. Hän joutui olemaan sivussa seuraavat neljä (4) ottelua. Takaisin tositoimiin hän palasi 20. joulukuuta 2013 pelatussa kotiottelussa Valenciennesiä vastaan. Ottelu päättyi Monacon 1–2-kotitappioon Falcaon epäonnistuttua rangaistuspotkussa.
Falcao pelasi vuoden 2014 ensimmäisen ottelunsa, kun Monaco kohtasi Ranskan cupissa Vannesin. Monaco voitti ottelun numeroin 3–2, joista Falcao alusti kaksi ja teki lisäksi itse yhden maalin. Monaco kohtasi Ranskan cupin seuraavalla kierroksella neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Monts d'Or Azergues Footin. Monaco voitti ottelun numeroin 3–0 Falcaon onnistuessa kertaalleen maalinteossa. Ottelusta kuului myös ikäviä uutisia, kun Falcao jouduttiin vaihtamaan pois kentältä 47. peliminuutilla vasemman polven eturistisidevamman vuoksi. Seuraavana päivänä tehtyjen arvioiden mukaan toipuminen loukkaantumisesta saattoi kestää jopa liki kuusi (6) kuukautta, mikä tarkoitti että Falcao ei näin pystyisi osallistumaan vuoden 2014 Brasiliassa pelattaviin MM-kilpailuihin.
Kausi 2014–2015
Falcao palasi takaisin joukkueen harjoitteluvahvuuteen heinäkuussa 2014 puolen vuoden poissaolonsa jälkeen ja hänen oli tarkoitus osallistua normaalisti tulevalle harjoituskaudelle. Ensimmäisen ottelunsa loukkaantumisen jälkeen hän pelasi 2. elokuuta 2014 Emirates Cupissa espanjalaisseura Valenciaa vastaan. Seuraavana päivänä pelattiin turnauksen toiset ottelut, jossa Monaco kohtasi isäntäjoukkue Arsenalin. Falcao pelasi ottelussa tunnin ja viimeisteli sen ainoan maalin ensimmäisellä puoliajalla 36. peliminuutin kohdalla.
Kauden ensimmäisessä sarjaottelussa 10. elokuuta 2014 Monaco kohtasi kotikentällään Lorientin. Falcao aloitti ottelun vaihtopenkiltä ja pääsi kentälle vasta 59. peliminuutin kohdalla, josta 19 minuuttia myöhemmin hän avasi kauden maalisaldonsa onnistuttuaan rangaistuspotkusta. Monaco tasoitti Falcaon maalilla ottelun numeroihin 1–1, mutta hetkeä myöhemmin vierasjoukkue siirtyi jälleen johtoasemaan 1–2, mikä jäi lopulta myös ottelun lopputulokseksi. 24. elokuuta 2014 vierasottelussa Nantesia vastaan Falcao oli ensimmäistä kertaa kauden aikana avauskokoonpanossa. Hän viimeisteli ottelun ainoan osuman, kun Monaco haki 0–1-voiton Länsi-Ranskasta. Ottelun jälkeisessä haastattelussa hän toivoi jatkavansa Monacossa, huolimatta muun muassa italialaisseurojen Juventuksen ja Milanin kiinnostuksesta. Siirtohuhut saivat kuitenkin jälleen lisäpontta, kun Falcaoa ei valittu kokoonpanoon otteluun Lilleä vastaan ja myöhemmin ottelun aikana hänet kuvattiin katsomossa istumassa seuraomistaja Vadim Vasilyevin vierellä.
1. tammikuuta 2015 vieraskentällä Stoke Cityä vastaan Falcao onnistui jälleen itse maalinteossa ja tasoitti ottelun numeroihin 1–1. Spekulaatiot Falcaon mahdollisesta jäämisestä pysyvällä siirrolla manchesterilaisseuraan eivät ole juurikaan saaneet kannatusta lehdistön keskuudessa perustuen hänen peliesityksiinsä yhteensä 19 pelaamassaan ottelussa. 9. maaliskuuta 2015 pelatussa FA Cupin puolivälieräottelussa Arsenalia vastaan, Falcao ei esiintynyt kentällä kamppailun aikana. Päivää myöhemmin hän pelasi seuran alle 21-vuotiaiden joukkueessa Tottenham Hotspuria vastaan, jossa otteluaikaa kertyi kolumbialaiselle 72 minuuttia. Entiset jalkapalloilijat Dietmar Hamann ja Willem van Hanegem ottivat kantaa päävalmentaja Louis van Gaalin tekoon ja pitivät hänen päätöstään lähettää Falcao nuorisojoukkueen otteluun epäkunnioitettavana ja häpeällisenä tekona.
24. toukokuuta 2015 Manchester United ilmoitti jättävänsä käyttämättä Falcaon lainasopimukseen sisältyneen osto-option. Hän pelasi kauden aikana englantilaisseurassa yhteensä 29 ottelua ja teki niissä neljä maalia.
Chelsea (laina)
3. heinäkuuta 2015 lontoolaisseura Chelsea ilmoitti Falcaon siirtyvän joukkueeseen kauden kestävällä lainasopimuksella. Seurassa pelasivat jo ennestään Falcaon maanmiehistä ja vanhoista joukkuetovereista tutut Juan Cuadrado, Diego Costa, Filipe Luís ja Thibaut Courtois. Osana kauppaa Mario Pašalić matkasi Monacoon lainasopimuksella.
Kausi 2015–2016
Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 2. elokuuta 2015 pelatussa FA Community Shieldin ottelussa Arsenalia vastaan. Ensimmäisen sarjaottelunsa lontoolaisseuran riveissä Falcao pelasi kuusi päivää myöhemmin kauden avauskierroksella Swansea Cityä vastaan, kun hänet otettiin vaihdosta kentälle ottelun 84. peliminuutilla. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 29. elokuuta 2015 ottelussa Crystal Palacea vastaan. 3. marraskuuta 2016 Falcao loukkaantui harjoitusten aikana ja hänen arvioitiin olevan sivussa muutamia viikkoja.
15. tammikuuta 2016 joukkueen uusi päävalmentaja Guus Hiddink ilmoitti Falcaon viimeisimmän loukkaantumisen olleen odotettua vakavampi ja sen vaatien pidempää paranemisaikaa. Seuraavassa kuussa Falcao pudotettiin lontoolaisseuran Mestarien liigaan osallistuvasta 25-henkisestä miehistöstä ja hänen paikkansa otti brasilialainen Alexandre Pato.
12. toukokuuta 2016 ilmoitettiin, että Chelsea ei tule käyttämään pelaajan lainasopimukseen sisältynyttä osto-optiota ja niin Falcao palasi kauden jälkeen takaisin omistajaseuraansa Monacoon.
Ensimmäiset vuodet 2005–2010
Falcao teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa 21-vuotiaana ottelussa Montenegroa vastaan vuonna 2007 Japanissa järjestetyssä Kirin cupissa. Toisen maalinsa hän teki niin ikään ystävyysottelussa, kun Kolumbia kohtasi 8. syyskuuta 2007 Perun. Hänen maajoukkueuransa kolmas maali sai odotella tuloaan hieman yli vuoden, kun hän ratkaisi maalillaan 19. marraskuuta 2009 Nigeriaa vastaan pelatun ystävyysotteluun. 230px|thumb|Falcao [[Vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat|vuoden 2014 MM-karsintaottelussa Uruguayta vastaan 10. syyskuuta 2013.]] Falcaon ensimmäinen maali maajoukkueessa kilpailullisissa otteluissa syntyi 10. kesäkuuta 2009 pelatussa vuoden 2010 MM-kilpailujen karsinnoissa Perua vastaan. Vuosi 2010 sujui Falcaon osalta hiljaisissa merkeissä maalien suhteen, kun hän teki vain yhden maalin maajoukkueessa 8. lokakuuta 2010 pelatussa ystävyysottelussa Ecuadoria vastaan.
Copa América 2011
Falcao valittiin Kolumbian kokoonpanoon vuoden 2011 Copa Américaan, jotka pelattiin Argentiinassa. Lohkovaiheen viimeissä ottelussa Boliviaa vastaan, Falcao teki kaksi maalia ja johdatti joukkueensa puolivälieriin lohkovoittajana. Puolivälieräottelussa joukkue kohtasi Perun, joka eteni jatkoajalle. Falcaolla oli paikka viedä Kolumbia johtoon ottelun toisella puoliajalla, mutta hän epäonnistui rangaistuspotkussa. Jatkoajalla Peru onnistui kahdesti maalinteossa ja eteni lopulta otteluparista välieriin.
MM-kilpailujen 2014 karsinnat
Kolumbia aloitti karsinnat vuoden 2014 MM-kilpailuihin ottelulla Boliviaa vastaan. Falcao ratkaisi maalillaan voiton Kolumbialle aivan ottelun viime hetkillä. 29. helmikuuta 2012 pelatussa ystävyysottelussa Meksikoa vastaan hän onnistui kertaalleen maalinteossa. Falcao teki yhden maalin 7. syyskuuta 2012 pelatussa karsintaottelussa vuoden 2011 Copa Américan voittanutta Uruguayta vastaan, ottelun päätyttyä lopulta Kolumbian selvään 4–0-voittoon. Neljä päivää myöhemmin pelatussa karsintaottelussa Chileä vastaan, hän onnistui niin ikään maalinteossa.
11. lokakuuta 2013 Kolumbia kohtasi Chilen toistamiseen vuoden 2014 MM-karsintaottelussa. Chile johti ottelua ensimmäisen puoliajan jälkeen 0–3, mutta kotijoukkue onnistui toisen puoliajan aikana nousemaan lopulta 3–3-tasapeliin Falcaon kahden rangaistuspotkumaalin siivittämänä. Kolumbia varmisti tällä tuloksella paikkansa vuoden 2014 MM-kilpailuihin ensimmäistä kertaa 16 vuoteen.
Lenin (jäänmurtaja)
Lenin oli Neuvostoliiton ydinkäyttöinen jäänmurtaja. Se oli maailman ensimmäinen ydinvoimalla toimiva siviilialus, ja ylipäätään ensimmäinen ydinkäyttöinen pinta-alus. Aikanaan se oli myös maailman voimakkain jäänsärkijä, sillä aluksen ydinvoimakoneistot kehittivät 44000 hevosvoimaa. Ensimmäiselle koeajolleen se lähti Leningradista vuonna 1959. Sen pääasiallinen tehtävä oli merenkulun avustaminen Murmanskin ja Vladivostokin välisellä väylällä, jonka pituus on 17 600 kilometriä.
Radamel Falcao
MM-kilpailut 2014 ja ystävyysottelut
14. marraskuuta 2013 pelatussa ystävyysottelussa Belgiaa vastaan Falcao teki ottelun avausmaalin. 23. tammikuuta 2014 sattuneen loukkaantumisen jälkeen ilmoitettiin, että Falcao ei mahdollisesti pysty osallistumaan vuoden 2014 Brasiliassa pelattaviin MM-kilpailuihin. Hän kertoi itse uskovansa nopeampaan kuntoutumisajanjaksoon ja näin ollen olevansa vielä toiveikas pelaamisestaan tulevissa MM-kilpailuissa. Huolimatta Falcaon loukkaantumisesta, hän kuului 5. helmikuuta 2014 päävalmentaja José Pekermanin julkaisemaan alustavaan 30 pelaajan osallistujalistaan vuoden 2014 MM-kilpailuihin.
Lenin (jäänmurtaja)
Lenin rakennettiin Admiralteiskie verfi -telakalla Leningradissa, laskettiin vesille 1957 ja otettiin käyttöön 1959. Se palveli tehtävässään 30 vuotta ja poistettiin käytöstä 1989. Siinä oli kaksi reaktoria, jotka käyttivät neljää turbiinia, jotka taas käyttivät sähkömoottoreita.
Propulsio
Uudistetussa kahden reaktorin järjestelmässä reaktorit käyttivät neljää höyryturbiinia. Turbiinit pyörittivät sähkögeneraattoreita, jotka syöttivät virtaa aluksen ajomoottoreille.
Radamel Falcao
Copa América 2015
Loukkaantumisensa jälkeen hän teki paluun maajoukkueeseen 10. lokakuuta 2014 ystävyysottelussa El Salvadoria vastaan. Hän pääsi ottelussa myös maalin makuun 11 kuukauden tauon jälkeen. Maali oli ensimmäinen puskuosuma Falcaolle maajoukkuepaidassa. 26. maaliskuuta 2015 Falcao onnistui maalinteossa kahteen otteeseen sekä alusti yhden joukkueensa maaleista, kun Kolumbia kaatoi ystävyysottelussa Bahrainin numeroin 6–0. Samalla hän nosti maalimääränsä maajoukkueessa 23:een ja oli näin vain kahden maalin päässä kautta aikain maajoukkueen parhaasta maalintekijästä Arnoldo Iguaránista. Neljä päivää myöhemmin hän onnistui maalinteossa rangaistuspotkusta ystävyysottelussa Kuwaitia vastaan.
Lenin (jäänmurtaja)
Reaktorivaurioita
Aluksella sattui sen käyttöiän aikana kaksi reaktorionnettomuutta, joiden vuoksi se oli muutaman vuoden pois käytöstä korjattavana. Tiedot eivät olleet julkisia ennen Neuvostoliiton hajoamista.
Radamel Falcao
Copa América 2015
6. kesäkuuta 2015 viimeisessä harjoitusottelussa ennen vuoden 2015 Copa Américaa Costa Ricaa vastaan, Falcao teki maalin ja sivusi näin Iguaránin hallussa olevaa ennätystä. Turnauksessa Falcao toimi joukkueen kapteenina, mutta maaleja hän ei onnistunut tekemään kolmessa alkusarjan ottelussa. 26. kesäkuuta 2015 pelatussa puolivälieräottelussa Argentiinaa vastaan hän menetti paikkansa avauskokoonpanossa Jackson Martínezille. Kolumbia hävisi ottelun rangaistuspotkukilpailun jälkeen luvuin 4–5.
Lenin (jäänmurtaja)
Reaktorivaurioita
Helmikuussa 1965 aluksen kakkosreaktorin jäähdytysjärjestelmä sammui polttoaineen vaihdon aikana, ja reaktorissa ollut polttoaine suli osittain. Vaurioitunut reaktori haudattiin kaksi vuotta myöhemmin Novaja Zemljan ydinkoealueelle.
Radamel Falcao
Seurajoukkue
Päivitetty 25. elokuuta 2019.
Lenin (jäänmurtaja)
Reaktorivaurioita
Vuonna 1967, pian polttoainetäydennyksen jälkeen järjestelmässä havaittiin vakava vuoto, joka ei ollut korjattavissa. Reaktorit poistettiin, ja korvattiin kahdella tehokkaammalla. Alus palasi käyttöön 1970.
Radamel Falcao
Seurajoukkue
1 Muissa kilpailuissa on huomioitu FA Community Shield, Portugalin supercup ja UEFA Super Cup.
Lenin (jäänmurtaja)
Myöhemmät tapahtumat
Lenin poistettiin käytöstä 1989, koska sen runko oli tullut käyttöikänsä päähän. Alus valmistui museolaivaksi 2005.
Radamel Falcao
Maajoukkuetilastot
Päivitetty 18. syyskuuta 2019.
Cote de Pablo
Cote de Pablo (syntymänimeltään María José de Pablo Fernández, s. 12. marraskuuta 1979) on chileläissyntyinen näyttelijä. De Pablo syntyi Santiagossa, mutta muutti lapsena perheensä kanssa Miamiin, Yhdysvaltoihin.
Vuonna 2000 hän valmistui Carnegie Mellon Universitysta, Pittsburghista, pääaineenaan musiikkiteatteri.
De Pablo teki ensiesiintymisensä televisiossa vuonna 1994, jolloin hän toimi juontajana Control-nimisessä televisiosarjassa. De Pablo opiskeli Carnegie Mellon -yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2000 pääaineenaan musiikkiteatteri. Sittemmin hän näytteli muun muassa The Jury -nimisessä minitelevisiosarjassa. Vuonna 2005 de Pablo sai Ziva Davidin roolin NCIS Rikostutkijat -televisiosarjassa. Pablo jätti sarjan kymmenennen tuotantokauden jälkeen. Hänen viimeinen esiintymisensä sarjassa oli 11. kauden toisessa jaksossa entisenä agenttina. De Pablo teki paluun sarjaan kauden 16 lopussa.
Vuonna 2014 de Pablo oli mukana tositapahtumiin perustuvassa The 33¨- elokuvassa.
Sun
Sun voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Tudor Arghezi
Tudor Arghezi, oik. Ion Nae Theodorescu (1880 Bukarest, Romania – 1967 Bukarest, Romania) oli romanialainen kirjailija. Kierreltyään ja toimittuaan eri ammateissa hän asui 1899–1904 munkkina Cernican luostarissa ja piispankirkon diakonina Bukarestissa.
Arghezi sai vaikutteita Alexandru Macedonskilta ja julkaisi esikoisrunonsa 1896. Hän opiskeli teologiaa Sveitsissä 1905–1910 mutta luopui papintyöstä. Hän joutui Saksan miehittäessä Romaniaa vankilaan 1918 mutta sai seuraavana vuonna armahduksen. Esikoiskokoelmansa Cuvinte potrivite hän julkaisi 1927. Hän kuvaa ortodoksimunkkien elämää satiirisessa valossa 1930 ilmestyneessä teoksessaan Icoane de lemn. Vuosina 1947–1955 hän ei julkaissut mitään ennen kuin julkaisi 1955 runokokoelman 1907, jossa hän käsittelee 1900-luvun alun kuuluisaa talonpoikaiskapinaa. Häntä arvostettiin ennen kuolemaansa Romanian kansallisrunoilijana.
thumb|upright|left|Tudor Arghezi noin 1963 [[Bufteassa elokuvastudiolla.]]
Suomennettuja runoja
Aale Tynnin suomentamia runoja on seuraavissa julkaisuissa:
AO Kavala
Athlitikos Omilos Kavala eli AO Kavala on jalkapalloseura Kaválan kaupungista. Seura pelaa Kreikan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Beta Ethnikissa.
Ahlroth
Ahlroth on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Young Turks
Young Turks on vuonna 2006 Caius Pawsonin perustama englantilainen itsenäinen levy-yhtiö, jonka emoyhtiö on Beggars Group. He juontavat myös radio-ohjelmia ja järjestävät juhlia.
Österbottens Tidning
Österbottens Tidning (ÖT) on ruotsinkielisen Pohjanmaan pohjoisosissa ilmestyvä ruotsinkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin vuonna 2008, kun Pietarsaaressa ilmestynyt Jakobstads Tidning ja Kokkolassa ilmestynyt Österbottningen yhdistyivät. Ensimmäinen numero ilmestyi 23. toukokuuta 2008. Österbottens Tidning ilmestyy kuusi kertaa viikossa (ti–su). Österbottens Tidningenin levikkialue ulottuu Kokkolasta Uuteenkaarlepyyhyn ja levikki vuonna 2013 on noin 13 367.
Österbottens Tidningiä julkaistiin alun perin broadsheet-kokoisena, kun taas lehden edeltäjistä Österbottningenia julkaistiin tabloidina ja Jakobstads Tidningiä suurimpana mahdollisena sanomalehtikokona eli broadsheetinä. Österbottens Tidning siirtyi käyttämään tabloidi-kokoa 14. helmikuuta 2014.
Jessica Falkholt
Jessica Falkholt (15. toukokuuta 1988 Sydney, Uusi Etelä-Wales – 17. tammikuuta 2018 Sydney, Uusi Etelä-Wales ) oli australialainen näyttelijä, joka tunnettiin Home and Away -televisiosarjasta.
Kuolema
Falkholt joutui tapaninpäivänä 2017 perheineen auto-onnettomuuteen. Hänen vanhempansa, 69-vuotias Lars ja 60-vuotias Vivian Falkholt (o.s. Ponticello), kuolivat onnettomuudessa välittömästi sekä myös heihin törmännyttä autoa ajanut 50-vuotias mies. Falkholtin 21-vuotias sisar Annabelle menehtyi sairaalassa vammoihinsa 29. joulukuuta. Daily Telegraphin mukaan Falkholt irrotettiin hengityskoneesta 11. tammikuuta, vain päivä vanhempiensa ja sisarensa hautajaisten jälkeen. Hän kuoli sairaalassa 17. tammikuuta 2018.
Sirpa Pollari
Sirpa "Sipe" Pollari (s. 19. lokakuuta 1984) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija, joka pelasi vuosina 1999–2011 naisten pääsarjatasolla. Hänen kasvattajaseuransa on Lapuan Virkiä.
Pollari nousi pesäpallon pääsarjatasolle jo 15-vuotiaana. Hän on lajin kolminkertainen Suomen mestari vuosilta 2001, 2004 ja 2011. Kolmen kultamitalin lisäksi Pollarin SM-mitalisaalis käsittää yhden hopean ja neljä pronssia. Hänet on valittu vuoden lukkariksi neljä kertaa vuosina 2001, 2001, 2004 ja 2011. Vahvana yleispelaajana tunnettu Pollari edusti pääsarjatasolla 13 sarjakauden ajan uskollisesti Lapuan Virkiää, vaikka häntä houkuteltiin usein siirtymään muihin seuroihin. Pollarille myönnettiin Kultainen räpylä -tunnustuspalkinto neljä kertaa vuosina 2001 ja 2009–2011. Hänet valittiin peräti 11 kertaa Itä-Länsi -otteluun ja kolme kertaa Pohjanmaan alueen parhaaksi pelaajaksi. Hän oli viimeisinä pelaajavuosinaan myös Virkiän joukkueen kapteeni. Joukkuetoverien kuvauksen mukaan Pollari oli muut usein hyvälle tuulelle saava iloinen ja hymyilevä pelitoveri.
Vuoden 2011 pelikauden päätteeksi Pollari valittiin vuoden pesäpalloilijaksi, ja hän lopetti uransa 26-vuotiaana kaiken voittaneena. Hänen pelipaitansa on hilattu Lapuan Patruuna-Areenan kattoon.
Pollari valmistui vuonna 2007 psykologiksi Jyväskylän yliopistosta, jossa hänen pro gradu -työnsä aiheena oli "Masennuspotilaan puolison masentuneisuus ja parisuhdetyytyväisyys". Hän on työskennellyt Kurikassa koulupsykologina.
Viljo Nousiainen
Viljo Nousiainen (9. maaliskuuta 1944 Kiuruvesi – 11. kesäkuuta 1999 Göteborg ) oli suomalainen yleisurheiluvalmentaja.
Nousiainen loi uransa Ruotsissa. Hänen tunnetuin valmennettavansa oli korkeushyppääjä Patrik Sjöberg. Nousiaisen valmennettaviin kuului myös Yannick Tregaro, joka otti valmentajan roolin Nousiaisen kuoltua. Patrik Sjöberg paljasti vuonna 2011 ilmestyneessä omaelämäkerrassaan "Det du inte såg" (Se, mitä et nähnyt) isäpuolensa Nousiaisen käyttäneen häntä seksuaalisesti hyväkseen. Kirjan ilmestymisen jälkeen muutkin korkeushyppääjät, ruotsalainen Yannick Tregaro ja norjalainen Christian Skaar Thomassen kertoivat joutuneensa Nousiaisen hyväksikäytön uhreiksi.
Hozier
Hozier (oikealta nimeltään Andrew Hozier-Byrne, s. 17. maaliskuuta 1990) on irlantilainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä.
Zell Miller
Zell Bryan Miller (24. helmikuuta 1932 Young Harris, Georgia – 23. maaliskuuta 2018 Young Harris, Georgia ) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja poliitikko. Hän oli konservatiivinen demokraatti ja tuki George W. Bushin uudelleenvalintakampanjaa vuoden 2004 presidentinvaaleissa. Hän kokosi kritiikkinsä vuonna 2003 julkaistuun A National Party No More: The Conscience of a Conservative Democrat -kirjaan.
Miller toimi Georgian varakuvernöörinä vuosina 1975–1990, kuvernöörinä 1991–1999 ja senaattorina 2000–2005.
Hän piti Bill Clintonia kannattavan puheen demokraattien puoluekokouksessa 1992. Hän puhui myös republikaanien puoluekokouksessa 2004, jolloin hän kannatti George W. Bushia.
PAS Giannina
Panipeirotikos Athlitikos Syllogos Giannina eli PAS Giannina on jalkapalloseura Ioánninan kaupungista. Seura pelaa Kreikan jalkapallon korkeimmalla sarjatasolla Kreikan Superliigassa. Seura on perustettu 1966.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 2020
Yhdysvaltain presidentinvaalit 2020 olivat järjestyksessään 59. Yhdysvaltain presidentinvaalit. Vaalipäivä oli tiistai 3. marraskuuta 2020.
Vaalien pääehdokkaat olivat istuva presidentti, republikaani Donald Trump varapresidenttiehdokkaanaan Mike Pence, ja demokraatti Joe Biden, varapresidenttiehdokkaanaan Kamala Harris. Kumpikin voitti puolueensa esivaalit, ja heidät nimitettiin puolueidensa presidenttiehdokkaiksi elokuun 2020 puoluekokouksissa.
Marraskuun presidentinvaalissa valittiin valitsijamiehet. Demokraattien ehdokas Joe Biden sai taakseen voittoon riittävän määrän valitsijamiehiä. Valitsijamieskokouksessa 14. joulukuuta 2020 Biden sai taakseen 306 valitsijamiestä, kun taas Trumpia kannatti 232 valitsijamiestä. Näin ollen Bidenista tuli seuraava Yhdysvaltain presidentti.
Vaalin tulos vahvistettiin kongressissa 7. tammikuuta 2021. Presidentti vannoi virkavalan 20. tammikuuta 2021.
Ehdokas
Istuva presidentti Donald Trump saavutti vaadittavan edustajamäärän 17. maaliskuuta 2020. Hänet nimitettiin virallisesti republikaanien presidenttiehdokkaaksi puoluekokouksessa 24. elokuuta 2020. Trumpin varapresidenttiehdokas on Mike Pence.
Edustajat
Esivaaleissa edustajia puoluekokoukseen saaneet republikaanien ehdokkaat:
Luopuneet ehdokkaat
<!-- ====Kieltäytyneet====
Ehdokas
Joe Biden saavutti riittävän edustajamäärän 8. huhtikuuta 2020, ja hänen viimeinen kilpailijansa Bernie Sanders vetäytyi esivaaleista. Bidenin varapresidenttiehdokas on Kamala Harris. Biden nimitettiin 18. elokuuta 2020 puoluekokouksessa virallisesti demokraattisen puolueen presidenttiehdokkaaksi.
Edustajat
Esivaaleissa edustajia puoluekokoukseen saaneet demokraattien ehdokkaat:
Vaaliväittelyt
Ensimmäisessä vaaliväittelyssä 29. syyskuuta 2020 pääehdokkaat Trump ja Biden väittelivät Yhdysvaltojen korkeimmasta oikeudesta, koronakriisin hoidosta, taloudesta, ehdokkaiden saavutuksista, väkivallasta ja rasismista, ilmastonmuutoksesta ja vaalien rehellisyydestä.
Toista väittelytilaisuutta suunniteltiin pidettäväksi etänä Trumpin 2. lokakuuta saaman koronavirustartunnan vuoksi. Trump kieltäytyi etäväittelystä pitäen sitä ajanhaaskauksena. Presidentinvaaliväittelyjen järjestelykomitea perui lopulta väittelyn ja aloitti seuraavan ja viimeisen vaaliväittelyn valmistelut. Se käytiin 22. lokakuuta Nashvillessa.
Äänestys ja tulokset
thumb|500px|Valitsijamiesten jakautuminen osavaltioittain:Äänestyspäivä oli tiistaina 3. marraskuuta 2020. Vaaleissa annettiin yhteensä yli 159 miljoonaa ääntä, yli 23 miljoonaa enemmän kuin vuoden 2016 presidentinvaaleissa. Vaalien äänestysaktiivisuus kohosi vuoden 2016 vaaleista yli 11 prosenttia ja oli korkein sataan vuoteen.
Ääntenlaskentaa ei saatu päätökseen vaali-iltana 3. marraskuuta. Ääniä oli laskematta ja useat vaa'ankieliosavaltiot keskeyttivät ääntenlaskennan vaali-iltana. Myöhemmin Trump vaati ääntenlaskun keskeyttämistä. Lauantaina 7. marraskuuta Yhdysvaltain mediat ilmoittivat Joe Bidenin saavuttaneen jo voittoon riittävän määrän valitsijamiehiä. Trump on toistuvasti esittänyt vaalivilppiväitteitä ja ottanut Arizonan osavaltion esimerkiksi. Siellä on kuitenkin tehty useita tarkistuslaskentoja, joista kolmannen tulos julkaistettiin 24. syyskuuta 2021, eikä siinäkään todettu onglemia. Tarkistus oli republikaanien rahoittama.
Donald Trump sai yli 74 miljoonaa ääntä, mikä on ennätys istuvalle presidentille. Joe Biden sai yli 81 miljoonaa ääntä, selkeästi enemmän kuin kukaan Yhdysvaltain presidentivaalien historiassa.
Valitsijamieskokouksessa 14. joulukuuta 2020 Biden sai taakseen 306 valitsijamiestä, kun taas Trumpia kannatti 232 valitsijamiestä. Näin ollen Biden valittiin seuraavaksi Yhdysvaltain presidentiksi. Trump on ensimmäinen toista virkakautta tavoitellut presidentti vuoden 1992 jälkeen, joka ei voittanut uudelleenvalintaa.
Bidenin voitto vahvistettiin Yhdysvaltain kongressin istunnossa, joka alkoi 6. tammikuuta 2021. Istunnon aikana joukko presidentti Trumpin kannattajia tunkeutui kongressirakennukseen. Tilanteessa kuoli neljä ihmistä, eivätkä poliisit saaneet tilannetta hallintaan ajoissa.
Samanaikaisia vaaleja
Presidentinvaalipäivänä 3. marraskuuta valittiin myös 33 senaattoria ja kaikki 435 edustajainhuoneen jäsentä. Lisäksi järjestettiin useita osavaltio- ja paikallistasojen vaaleja.
Vanha Tbilisi
thumb|240px|Näkymä Vanhaan Tbilisiin. Vanha Tbilisi on hallinnollinen piiri (raioni) Tbilisissä, Georgian pääkaupungissa. Vaikka nimityksiä "vanha Tbilisi" tai "Tbilisin vanhakaupunki" on käytetty pitkään kaupungin historiallisesta osasta, alueesta tuli oma hallinnollinen piirinsä vasta vuonna 2007. Siihen sisällytettiin osia Mtatsminda-Krtsanisin ja Isani-Samgorin alueilta.
Vanha Tbilisi sijaitsee historiallisen Tbilisin vanhankaupungin ympärillä. Alue on arkkitehtuurinsa ja kaupunkihistoriansa kannalta arvokas, ja siihen kohdistuvan uhan vuoksi se kuului World Monuments Fundin uhanalaisten monumenttien luetteloon vuosina 1998, 2000 ja 2002.
Alue sijaitsee Mtkvari-joen molemmilla rannoilla. Sen kaupunkikuvaa hallitsevat Mtatsminda-vuori, Nariqalan linnoitus ja Kartlis Deda -monumentti. Alueen kaupunkirakenne on pääosin peräisin 1800-luvulta ja sen arkkitehtuuri on eklektistä. Rakennuksia tai säilyneitä rakenteita Vanhan Tbilisin alueella on 400–1900-luvuilta, mutta suurin osa 1800-lukua edeltäneestä rakennuskannasta ei selvinnyt tuhoisasta vuoden 1795 persialaishyökkäyksestä. Alueella sijaitsee useita Tbilisin matkailunähtävyyksiä, kuten kirkkoja, museoita, rikkikylpylöitä, ja erikoisia puurakennuksia avoimine, kaiverrettuine parvekkeineen.
Hans Mayer
Hans Mayer (19. maaliskuuta 1907 Köln – 19. toukokuuta 2001 Tübingen) oli saksalainen kirjallisuudentutkija. Mayer oli myös juristi ja yhteiskuntatieteilijä sekä saavutti kansainvälistä kuuluisuutta kriitikkona, kirjailijana ja musiikkitieteilijänä.
Joseph Warren Keifer
thumb|Joseph W. Keifer Joseph Warren Keifer (30. tammikuuta 1836 Springfield, Ohio – 22. huhtikuuta 1932 Springfield, Ohio) oli yhdysvaltalainen lakimies, kenraali ja poliitikko. Hän toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehenä vuosina 1881–1883.