cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wenla Männistö
Kirjan päähenkilöt
Wenla Männistö asuu kerrostalohuoneistossa äitinsä Marjan kanssa. Marja on ammatiltaan kätilö. Wenla ei tiedä, kuka hänen isänsä on, eikä äiti ole sitä halukas kertomaan. Wenla opiskelee sisustussaneeraajaksi ja viettää aikaansa Jukolan veljesten sekä muiden kavereidensa kanssa. Wenlan paras ystävä on Ansku Seunala.
Kajsa Rajamäki on suorapuheinen nainen, joka työskentelee Harjun pesulassa pesijänä. Kajsa asuu yhdessä kolmen poikansa ja miehensä Mikon kanssa. Kajsalla on myös kaksospojat, jotka asuvat isänsä luona Tanskassa.
Mazda Demio
Mazda Demio (マツダ・デミオ, Matsuda Demio) on B-Segmenttiin kuuluva pikkuauto, jota Mazda valmisti vuosina 1996–2019. Vaikka Demio-nimeä käytettiin Japanin kotimarkkinoilla neljässä sukupolvessa, sitä käytettiin harvoin Japanin ulkopuolella, jossa sitä kutsuttiin yleensä Mazda2:ksi. Demio-nimi poistui käytöstä 2019, kun Mazda ryhtyi käyttämään Mazda2-nimeä myös Japanissa.
Demio on rakennettu Mazda D -alustalle, ja sitä edelsi kaksi muuta samaan alustaan perustuvaa autoa: Ford Festiva sekä Autozam Revue. Nimi "Demio" on johdettu latinan sanasta "Meus", joka tarkoittaa omistamista.
Kolmannen sukupolven Demio ansaitsi 2008 World Car of the Year -palkinnon, kun taas neljäs sukupolvi palkittiin 2014–2015 "Vuoden japanilaisella autolla".
Ensimmäinen sukupolvi (1996-2002)
Ensimmäisen sukupolven Demion myynti alkoi heinäkuussa 1996 (Nimellä Mazda 121 Japanin ja Euroopan ulkopuolella). Auto sai kasvojenkohotuksen 1999, jolloin muotoilua ja matkustamon ilmansuodatusta muutettiin. Samalla autoon lisättiin automaattivaihteisto sekä ajonvakautusjärjestelmä.
Toisesta neljänteen sukupolveen (2002–2019)
Vuoden 2002 toisen sukupolven Demiosta alkaen vientimallit saivat "Mazda2" -nimen. Kolmas sukupolvi ilmestyi alkuvuodesta 2007, jota seurasi neljäs sukupolvi syyskuussa 2014. Mazda kutsui autoa edelleen Demioksi Japanissa, kunnes nimi vaihtui kansainväliseen Mazda2 vuonna 2019.
Annikki Kaivola-Bregenhøj
Annikki Kaivola-Bregenhøj (s. 1939) on suomalainen folkloristi ja Turun yliopiston eläkkeellä oleva professori.
Kaivola-Bregenhøj väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1973 arvoituksia käsittelevällä tutkimuksella. Hän on työskennellyt Helsingin yliopistossa, Kööpenhaminan yliopistossa ja Suomalaisen tiedeakatemian tutkijana. Lukuvuoden 1988–1989 hän oli vierailevana tutkijana Jerusalemin Heprealaisessa yliopistossa. Vuodet 1993–2004 hän toimi Turun yliopiston folkloristiikan professorina, ja hänen aikanaan turkulainen folkloristiikka painottui yhä selvemmin kertomusten ja kerronnan tutkimukseen. Sen jälkeen hän toimi talven 2005 niin sanottuna Suomi-professorina antropologian oppiaineessa Lakeheadin yliopistossa Thunder Bayssa Kanadassa.
Folkloristina Annikki Kaivola-Bregenhøj lähestyy myös unia ja unista kertomista folklorena, ja on tarkastellut kirjoissaan unia, niiden tulkitsemista ja niistä kertomista.
Julkaisut
Kaivola-Bregenhøj on julkaissut kymmenien tieteellisten artikkelien lisäksi useita monografioita, kuten vuonna 1987 julkaistu Kertomus ja kerronta ja sen vuonna 1996 julkaistu englanninkielinen laitos Narrative and narrating: Variation in Juho Oksanen's storytelling; vuonna 1983 Kööpenhaminassa ilmestynyt Bondebryllup: Optegnelser i Dansk Folkemindesamling; vuonna 2001 SKS:ltä ilmestynyt Riddles: Perspectives on the Use, Function and Change in a Folklore Genre.
Vuoripeikot
Vuoripeikot on Aleksis Kiven satu, joka julkaistiin Suomettaressa vuonna 1864. Kustannusosakeyhtiö Otava julkaisi sen novellina vuonna 1947. Vuoripeikot perustuu keskiaikaiseen kansansatuun, josta on noin 70 toisintoa Uudellamaalta, Lounais-Suomesta ja Hämeestä. Pohjanmaalta on kolme toisintoa ja Savosta yksi. Satu on todennäköisesti tullut Ruotsista lounaiseen Suomeen ja levinnyt itään Uudellemaalle. Se on paikallistettu katolisen ajan kivikirkkoihin, joten se ei ole levinnyt muiden kansantarinoiden tapaan laajemmalle Suomeen.
Juoni
Vuoripeikot asuvat Korkeakalliolla lähellä Nurmijärven kirkkoa. He ovat varastaneet kirkon kalkin. Tarinan sankari lähtee noutamaan sitä enkelin kehotuksesta. Saavuttuaan ratsuineen peikkojen asuinsijalle hän pyytää juotavaa, jota peikot tuovat. On jouluaamu, joten sankari ei kelpuuta mitä tahansa juoma-astiaa. Lopulta peikot tarjoavat juoman kalkista, jonka sankari nappaa mukaansa ja pakenee kohti Palojoen kylää.
Peikot lähtevät juoksemaan sankarin perään, ja juuri kun he ovat saavuttamassa tätä enkeli ilmestyy uudelleen ja käskee sankarin ratsastaa pellolle, jossa on ristikuvio. Peikot eivät voi seurata sankaria pellolle, ja pian aamu alkaa sarastaa, joten heidän on palattava vuorilinnaansa. Sankari huomaa kalkin alkavan sulaa, jolloin hänen on vietävä se kirkkoon. Viime hetkellä hän saapuu kirkkoon, jossa hän ojentaa kalkin papille, ja malja viilenee.
Julkaisut
Kivi oli julkaissut vain Kullervon ja Nummisuutarit ennen Vuoripeikkoja. Suometarta oli laajennettu vuoden 1864 alussa kuusipäiväiseksi lehdeksi, ja siihen haluttiin myös kaunokirjallista aineistoa. Kiven satu sopi hyvin lehden uuteen linjaan. Otava julkaisi 1947 novellin Vuoripeikot Erkki Tantun kuvittamana, ja se on mukana useissa kokoelmateoksissa.
Tausta
Vuoripeikot on tyypillinen kansantarina, jossa hurskas sankari edustaa hyvää ja luolien peikot edustavat pahaa. Kivi on korostanut vastakohtaisuutta paisuttamalla riemua siitä, että pyhä malja saadaan vihdoin turvaan. Tarinan lopussa kirkonkellojen kumina karkottaa peikot kokonaan pois pitäjästä.
Vuoripeikkojen taustana on nurmijärveläinen kansantarina Reini- tai Reinikkala-nimisestä ratsumiehestä, joka jouluaamuna hakee ehtoollismaljan vuoren piruilta. Tarinan kirjoitti muistiin kansatieteen tutkija H. A. Reinholm 1840-luvulla; se julkaistiin Helsingfors Tidningar -lehdessä vuonna 1851. Siinä malja päätyy Helsingin pitäjän kirkkoon.
Maisteri Paavo Salonius julkaisi tarinan toisinnon Nurmijärvelle paikallistettuna vuonna 1869. Siinä pirut asuvat kirkonkylän metsässä sijaitsevassa luolassa, ja malja päätyy Helsingin pitäjän kirkkoon. Samanlaista satua on kerrottu Lohjalla, Hausjärvellä ja Tuusulassa. Lounais-Suomessa tarinasta on useita versioita ja Hämeessä jonkin verran. Yleensä ne paikallistuvat katolisen ajan kivikirkkoihin. Pikaria tai kalkkia säilyttävät hiidet, pirut, peikot, nunnat tai jättiläiset, jotka asuvat saman tai naapuripitäjän vuoressa. Lounais-Suomen toisintojen keskus on Huittinen, jonka kirkkoon on paikallistettu kymmenen versiota. Hämeessä tarinan pohjoisin tapahtumapaikka on Hauhon kirkko ja "Hyypiän linna".
Suomalaiset toisinnot vuoripeikkojen sadusta ovat pääpiirteissään samanlaisia kuin ruotsalaiset. Tarinat paikallistetaan aina kahteen kohteeseen: yliluonnollisin tavoin valmistettu esine sijaitsee yhdessä paikassa, josta se viedään toiseen paikkaan, joka on kirkko, pappila, linna tai koti. Tarinasta on toisintoja myös Saksassa, Tanskassa ja Norjassa sekä Viron saarten ruotsinkielisten keskuudessa.
Jukka Halonen
Jukka Aarne Halonen (s. 23. kesäkuuta 1960 Oulu) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.
Halonen syntyi ja kasvoi Oulussa. Hän toimi demarinuorten Lippu-lehden päätoimittajana ja Suomen Sosialidemokraatin toimittajana ja kävi Sanoma Oy:n toimittajakoulun 1982–1983. Tämän jälkeen Halonen toimi politiikan toimittajana Helsingin Sanomissa, Sosialidemokraatissa ja Iltalehdessä ja oli 1988–1997 Demarin päätoimittaja.
Halonen oli Tarja Halosen presidentinvaalikampanjan tiedotuspäällikkö 2005–2006 ja Eero Heinäluoman viestintäavustaja valtiovarainministeriössä (2006–2007).
Halonen päätoimitti Urheilukalastus-lehteä 1991–1993 ja on toiminut Suomalaisen kalastusmatkailun edistämisseuran puheenjohtajana vuodesta 1996. Hän ideoi Suomeen Kalamaraton-kilpailun ja kirjoitti aiheesta lehtiin ja kirjoihin. Jukka Halonen valittiin Vuoden 2012 kalamieheksi.
Star World
Star World on STAR TV:n omistama englanninkielinen televisiokanava, joka näkyy Intiassa. Se ei esitä hindinkielistä ohjelmaa.
Star World näkyy satelliittilähetyksinä muun muassa Hongkongissa, Bangladeshissa, Malesiassa, Israelissa, Amerikassa ja Isossa-Britanniassa.
Terveyskampus Turku
Terveyskampus Turku (ruots. Hälsocampus Åbo, engl. University Health Campus Turku) on Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin, alueen korkeakoulujen sekä terveys- ja lääketieteen piirissä toimivien yritysten muodostama verkosto (klusteri), jonka tehtävänä on edistää toimijoidensa yhteistyötä lääketieteen, biolääketieteen, terveys- ja sosiaalialan ja terveysteknologian moniammatillisen osaamiskeskittymän kehittämiseksi Turun seudulla. Verkoston tavoitteena on kehittää perinteiset tieteen rajat ylittävää osaamista ja tarjota mahdollisuuksia tutkimukselle, innovaatioille ja yritysyhteistyölle.
Terveyskampus Turku -verkoston toiminta
Terveyskampus Turku -yhteistyötä koskeva sopimus allekirjoitettiin Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin ja alueen korkeakoulujen välillä 18.12.2015. Turku Science Park Oy tuli verkoston toimintaan mukaan syyskuussa 2017. Terveyskampus Turku -verkoston jäseninä ovat:
Turun kaupunki osallistuu terveyskampus-yhteistyöhön omistamansa kehitysyhtiö Turku Science Park Oy:n kautta.
Terveyskampus Turku -verkostolla on johtoryhmä ja sen toiminta tapahtuu monialaisissa työryhmissä, joissa on asiantuntijaedustus edellä mainituista organisaatioista. Verkoston vuosien 2021-2025 strategiassa sen toiminta on jaettu koulutus-, tutkimus- ja innovaatioyhteistyöhön, joille kullekin on määritelty tavoitteet ja toimenpiteet. Verkoston missio on määritelty seuraavasti: "Terveyskampus Turku on monialainen terveys- ja sosiaalialan, biolääketieteen ja terveysteknologian ekosysteemi, joka kehittää alueensa tutkimus-, opetus- ja innovaatiotoimintaa sekä liiketoimintaa edistääkseen väestön terveyttä ja hyvinvointia."
Monni Himari
pienoiskuva|Marinella "Monni" Himari Marinella "Monni" Himari (s. 1985 Hämeenlinna) on suomalainen kirjailija, retkeilytoimittaja ja luontokuvaaja. Himari julkaisi esikoisteoksensa Erältä, eräistä omakustanteena vuonna 2020 purettuaan kustannussopimuksen. Himari on tunnettu Lappi-aiheisista kirjoituksistaan ja hän on yksi harvoja erätarinoita kirjoittavia naisia. Himari asuu Pohjois-Norjassa, Finnmarkin läänissä sijaitsevassa Lakselvin kaupungissa.
Terveyskampus Turku
Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan tutkimustoiminta
Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan tutkimustoiminnan vahvuusalueita ovat kuvantaminen, lääkekehitys ja diagnostiikka. Tutkimustoiminnan infrastruktuuri on rakennettu yhteistyössä Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin ja BioCityTurku -tutkimusorganisaation kanssa. BioCity Turku on katto-organisaatio, jonka tehtävänä on tukea ja koordinoida life science- ja molekyylilääketieteellistä tutkimusta Turun yliopistossa ja Åbo Akademissa. Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiriin kuuluva Turun yliopistollinen keskussairaala toimii lääketieteellisen tiedekunnan tutkimus- ja opetussairaalana.
Monni Himari
Ura
Monni Himari valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulun lukiosta vuonna 2004. Vuonna 2005 Himari aloitti opinnot Savonia-ammattikorkeakoulunn Kuopion Muotoiluakatemiassa ja valmistui teolliseksi muotoilijaksi vuonna 2009. Himari tunnetaan Kaukokaipuu-nimisestä matkablogista. Himari keksi Instagramin suositun #suomiretki-tempauksen. Himari ollut mukana Retkipaikan Yle TV1:n julkaisemassa TV-sarjassa Metsien kätkemä. Himari toimi Suomi 100 -juhlavuonna Suomen Luonnonpäivän lähettiläänä.
Terveyskampus Turku
Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan tutkimustoiminta
Lääkekehitys ja diagnostiikka ovat myös Åbo Akademin tutkimustoiminnan strategisia painopistealueita.
Monni Himari
Tausta
Marinella Himari syntyi Hämeenlinnassa vuonna 1985. Hän vietti lapsuutensa Hämeenlinnassa sähköasentajaisän ja ompelijaäidin yhtenä neljästä lapsesta. Kaikki lapset ovat tyttöjä. Himari on toiseksi vanhin. Himari on turkulaisen matrikkelitaiteilija Aines Ilmari Himarin lapsenlapsenlapsi. Himarin isän äiti, Aineksen tytär Maija-Liisa "Maisa" Himari työskenteli 40 vuotta Hämeen Sanomien kulttuuritoimittajana ja menestyi runonlausunnassa.
Santa Rosan piirikunta
Santa Rosan piirikunta on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Piirikunnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 151 372. Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan piirikunnan pinta-ala on 3 040 km², josta 2 634 km² on maata ja 406 km² vettä. Piirikunnan pääkaupunki on Milton.
Santa Rosan piirikunta perustettiin vuonna 1842. Se on nimetty katolisen kirkon pyhimyksen Rosa da Viterbon mukaan.
Minä, Zlatan Ibrahimović
Minä, Zlatan Ibrahimović on jalkapalloilija Zlatan Ibrahimovićin omaelämäkerta, jonka hän on tehnyt kirjailija David Lagercrantzin kanssa. Teos ilmestyi vuonna 2011. Kirja julkaistiin suomenkielisenä WSOYn kustantamana vuonna 2012. Suomennoksen teki Miika Nousiainen.
Kirjassa Ruotsin tunnetuin joukkueurheilija Ibrahimović kertoo lapsuudestaan, peliurastaan, perheestään ja valmentajistaan. Se oli suuri myyntimenestys sekä Suomessa että Ruotsissa.
Diskopallo
thumb|Diskopallo toiminnassa.
Diskopallo tai peilipallo on pienillä peileillä päällystetty pallo. Pyörivään diskopalloon suunnattujen valonheitinten valo hajoaa lukuisiksi säteiksi, jotka täplittävät ympäristöä. Usein palloa pyöritetään hitaasti pienen sähkömoottorin avulla, jolloin valonsäteet muodostavat huoneen pinnoille liikkuvia valopisteitä.
Alun perin 1920-luvulta periytyvästä peilipallosta tuli 1970-luvulla yksi diskojen ja yökerhojen vakiokalusteista.
Historia
Useiden lähteiden mukaan varhaisin maininta peilipallosta löytyy vuodelta 1897 yhdysvaltalaisesta sähköalan työntekijöiden liiton lehdestä Electrical Workerista, jossa kuvattiin 6.1.1897 Roughan Hallissa järjestettyä liiton Bostonin osaston kolmatta vuosijuhlaa. Lehden helmikuussa 1897 julkaistussa numerossa on kuvataan juhlan valoja monisanaisesti, mutta peilipalloa jutussa ei kuitenkaan mainita.
Wisconsin Historical Societyn kokoelmista löytyy joulukuussa 1912 lähetetty postikortti, jossa on kuvattuna Milwaukee Hospital for Insanen tuberkuloosipotilaille tarkoitetun paviljongin aurinkosalonki. Valokuvassa näyttää salongin katossa riippuva peilipallo.
Vuonna 1927 ensi-iltansa saaneessa dokumenttielokuvassa Berliini: Suurkaupungin sinfonia (Berlin — Die Sinfonie der Großstadt) näkyy kaksi peilipalloa.
Peilipallo esiintyy esimerkiksi Humphrey Bogartin ja Ingrid Bergmanin tanssiessa elokuvassa Casablancassa (1942) ja Marilyn Monroen aulaessa laulun I Wanna Be Loved by You elokuvassa Piukat paikat (1959).
Peilipallon suosio alkoi 1960-luvun lopulla. Yksi tärkeä tekijä oli Andy Warholin multimediaspektaakkeli The Exploding Plastic Inevitable.
1970-luvun alussa diskopallo siirtyi varsinaisiin diskoihin. 1970-luvulla Louisvillessä, Kentuckyssä sijaitseva Omega National Products valmisti parhaimmillaan yli 160 000 peilipalloa vuodessa.
Maailman suurin diskopallo oli esillä vuonna 2014 Englannissa Isle of Wightilla järjestetyillä Bestival-festivaaleilla. Sen läpimitta on 10,33 metriä.
Opel Diplomat
pienoiskuva|oikea|Diplomat B, takana Admiral BOpel Diplomat oli Opelin malliston lippulaiva 1960-luvun puolivälistä 1970-luvun puoliväliin. Sen rinnakkaismalleja olivat edeltävän kärkimallin, nyt kärkikolmikon perusversioksi siirretyn Opel Kapitänin (mallinimi vuodesta 1938), sekä keskitason versio Opel Admiralin (muinoin Opel-huippumalli, vain aikavälillä 1937-1939) ajankohdan mallit. Samaan peruskoriin pohjautuva, portaittain paremmin varusteltu mallikolmikko muodosti Kapitän-Admiral-Diplomat- l. yleiskäsitteenä KAD-sarjan, josta oli vuosille 1964-1968 A- ja vuodesta 1969 vaiheittain päättyneet B-sukupolvet, Diplomat B:n valmistuksen päättyessä vuosimalliin 1977. Suomessa KAD-sarjan autot ovat harvinaisia, mutta vuonna 1966 eräs Diplomat A V8 rekisteröitiin Turussa uutena suomalaisomistukseen. KAD B-sarjaa ei tiettävästi tuotu maahan uutena, mutta käytettyjä on tullut Suomeen jälkituontina.
Yleisesti KAD-sarjasta
Admiral- ja etenkin Diplomat-malli erosivat Kapitänistä varustelun lisäksi myös ulkoisesti koristeellisempina etenkin B-sukupolvessa. Diplomat A oli alkuaikoina nopein Länsi-Saksassa valmistettu 4-ovinen automalli.
Sokkeloripsimonni
Sokkeloripsimonni (Synodontis schoutedeni) on ripsimonnien heimoon kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Opel Diplomat
Yleisesti KAD-sarjasta
Ensimmäistä, KAD A:ksi nimitettyä sukupolvea valmistettiin helmikuun 1964 – marraskuun 1968 välisenä aikana. KAD A:tä meni kaupaksi 24 249 (Kapitän), 55 876 (Admiral) ja 8 848 (Diplomat sedan) ynnä 347 kpl Karmannin valmistama coupé. Sedan-korillisista Diplomat-autoista vain 330 kpl tilattiin isolla 5,4-litraisella V8-moottorilla). Myynti oli vähempi kuin edeltävällä huippumallilla Kapitän P 2.6 (nimen juontuessa panoraamatuulilasista ja 2,6-litraisesta OHV-kuusisylinterimoottorista), mitä oli myyty 145 616 kappaletta. Toista KAD B-sukupolvea valmistettiin maaliskuusta 1969 heinäkuuhun 1977 asti, joskin halvin malliversio Kapitän poistui markkinoilta jo kesällä 1970, 4 976 kappaleen menekillä. Admiral-nimikin poistui käytöstä 35 622 kappaleen jälkeen kesällä 1976 - joskin vuoden 1977 Admiral-tuotantotieto on 253 lisäkappaletta. Entistä Admiral B:tä 2,8-litraisella 6-sylinterisellä moottorilla vastaava auto sai arvokkaamman Diplomat-mallinimen, mutta säilytti korin ulkoiset tunnusmerkit (vaakasuunnan ajo- ja perävalot, vakiona peltivanteet koristekapseleilla, kun Diplomat B:ssa oli pystylyhdyt ja kevytmetalli-valuvanteet). Diplomat oli KAD-kolmikosta varustelutasoltaan paras, ja vain se varustettiin Diplomat A-sukupolvessa General Motors-yhtymän 283- tai 327-kuutiotuumaisia V8-pikkulohkomoottoreita. Diplomat B:ssä tarjolla oli enää "Corvette-moottoriksi" mainittu 327-kuutiotuumainen V8. Diplomat-mallista oli lisäksi A-sukupolvessa tarjolla harvinaiseksi jäänyt 2-ovinen coupé-versio, ja B-sukupolvessa alustaltaan 15 senttimetriä pidennetty L- eli lang-versio vuosina 1973-1977.
Sokkeloripsimonni
Ulkonäkö ja koko
Sokkeloripsimonnilla on vaalean kermanvärisellä pohjalla erilaisia tummia läikkiä, jotka saattavat näyttää sokkelolta. Kuviointi voi vaihdella suuresti, ja monet yksilöt on helppo sekoittaa sukulaislajeihin. Kuviointi ulottuu myös vatsapuolelle, ja kala voi halutessaan uida myös selkä alaspäin. Aikuisen kalan tyypillinen pituus on 16-17 senttimetriä.
Opel Diplomat
Yleisesti KAD-sarjasta
Vuoden 1973 Öljykriisi vaikutti merkittävästi ajoneuvomarkkinoihin ja erityisesti kookkaan, polttoaineen kulutukseltaan epäedullisen KAD B-sukupolven menekkiin. Diplomat-mallin imago heikkeni edelleen BMW- ja Mercedes-Benz-kilpailijoihinsa verrattuna, koska se oli vääntövahvan V8-moottorinsa vuoksi ensin tullut suosituksi kookkaiden perävaunujen vetoautona. KAD-sarjalaiset jäivät viimeisiksi ”Suuri Opel” -malleiksi (Auto-Bild).
Sokkeloripsimonni
Elinympäristö
Sokkeloripsimonnit elävät Kongojoen keskiosissa sekä sen sivujoen Kasain vesistössä, sekä Stanley Poolin alueella.
Käyttäytyminen
Akvaarioharrastajien mukaan sokkeloripsimonni on seurallinen kala, joka pärjää hyvin muidenkin lajien seurassa, mutta tarvitsee muiden monnien tapaan oman suojapaikan kuten luolan tai muun kolon.
Opel Diplomat
Diplomat A
Moottorivaihtoehdot:
Coupé sai vain suuremman 5,4-litraisen 230 hevosvoiman V8-version. Vuonna 1966 moottori vaihtui myös neliovisessa versiossa 5,4 litraan (327 kuutiotuumaa) ja teho nousi 40 hevosvoimalla: pienemmän moottorin lämpötalous ei näet ollut kestänyt jatkuvaa korkeaa rasitusta Autobahn-ajossa - ei ansainnut vakiintunutta vollgasfest- eli täyskaasuajoa kestävän adjektiivia. Isompi Corvette-moottori oli suunniteltu ja varusteltu urheilulliseen ajoon, ja kesti siksi eurooppalaisten olosuhteiden kuormitusta paremmin.
Opel-huippumallin noin 200 km/t huippunopeus sekä noin 11 sekunnin kiihdytysaika 0-100 km/t olivat lähes samat kuin Porsche 911-urheiluautoissa - tuon 5,4-litraisen moottorin myötä Diplomat sai myös coupé-versiosta tutun 250 km/t-nopeusmittarin - nostattivat Diplomat-mallin ja myös Opel-valmistajan imagoa, joskin vastapainoksi V8-moottorin suuret kulutuslukemat sekä kaupunki- että nopeassa ajossa olivat Euroopassa vielä poikkeuksellisia, ja aiheuttivat paljon kritiikkiä. Diplomat A on toistaiseksi ainoa Opelin malli, jossa on ollut vaihtoehtoina pelkkiä V8-moottoreita. Nopeat Opel-mallit kuten Diplomat V8 tai äkäinen Commodore A-mallin GS/E-versio toivat valmistajalle merkittävää ohituskaista-uskottavuutta (saks. Überholprestige) Länsi-Saksan autobaanoille, ja nopeat mutta kohtuuhintaiset, urheilulliset uutuusmallit kuten Opel GT ja Opel Manta lienevät olleet syy Opelin myyntimenestykseen, jopa hetkelliseen nousuun Länsi-Saksan ja Euroopankin suurimmaksi autonvalmistajaksi 1970-luvulla. Perheyhtiö-Opel oli toki saavuttanut Saksan suurimman autonvalmistajan tittelin jo 1920-luvun liukuhihnalla valmistetulla menestysmallillaan Opel Laubfrosch, sekä 1930-luvun loppupuolen itsekantavalla korilla varustettujen mallien Opel Olympia, Opel Kadett ja Opel Kapitän ajanjaksolla.
Diplomat B
Moottorivaihtoehdot:
Yhdysvaltalaisten V8-moottoreiden Diplomat A-mallin valmistusaikana kritiikkiä aiheuttaneen korkean polttoaineen kulutuksen vuoksi niiden rinnalle tuli Diplomat B-sukupolvessa tarjolle vuosimallien 1969-1975 ajaksi Opel Commodoresta tuttu 2,8-litrainen 6-sylinterinen OHC-moottori polttoaineen ruiskutuksella. Ulkoisena tunnusmerkkinä 6-sylinterinen versio säilytti alempien mallien Kapitän B ja Admiral B vaakalyhdyt, kun V8-moottorilla varustetussa Diplomat B:ssä oli pystylyhty-kori. Suorituskyvyssä isommalla tai pienemmällä moottorilla varustetun Diplomat B:n huippunopeudeksi ilmoitettiin 205 tai 190 km/t, ja kiihtyvyydeksi 0-100 km/t vastaavasti 8,5 tai 10,5 sekuntia. Suuri moottorivaihtoehto sai 3-vaihteisen automaattivaihteiston, pieni 4-vaihteisen käsivalintaisen vaihteiston.
Diplomat B lang
Vuonna 1969 julkaistussa uuden korimallin Diplomatissa pituus oli 492 cm (vuodesta 1973 tarjotussa lang-versiossa oli 15 cm pidennys; saatavilla ollut kolmas ikkuna takatolpassa täytti limusiini-määrittelyn) ja paino 1690 kg. Diplomat B sai A-versiosta poiketen yksinkertaisen takasillan tilalle taakse nyt myös monimutkaisen de Dion-erillisripustuksen, minkä avulla sen ajo-ominaisuudet olivat aikakaudelleen erinomaiset.
Concept Diplomat -tutkielma 1969, Frua CD ja Bitter CD
Vuoden 1969 Frankfurtin IAA-automessuilla Opel esitteli myös Buick Riviera 1963:n, Cadillac Eldorado 1967:n ja Opel GT:n muotoilleen Chuck Jordanin luomusta, Concept Diplomat- l. CD-nimen saanutta tutkielmaa. Yleisön reaktio oli kuitenkin niin innostunutta, että Opel pohti piensarjan valmistuttamista Frua:lla. Kaksi muuta prototyyppiä valmistui ennen kuin Opel luopui hankkeesta italialaiskorittajan riittämätöntä kapasiteettiä pelätessään. Jo Diplomat-tekniikkaan perustuneessa Intermeccanica Indra-urheiluautoprojektissa suunnittelijana mukana ollut Erich Bitter haki Opel-johtaja Robert ”Bob” Lutzilta lupaa käyttää Diplomat B V8 -tekniikkaa Bitter CD-nimisessä, Italian sijaan Länsi-Saksassa valmistettavassa coupéssa. Vuonna 1971 perustettu Bitter-yhtiö tarjosi CD-coupéta syksystä 1973 lähtien Diplomat B:n valmistuksen päättymiseen 1977 asti Baur-korittajan 395 kappaleena valmistamana. Bitter CD sai IAA-messuesittelynsä aikana 176 tilausta, joita kuitenkin messujen jälkeen vuoden 1973 öljykriisin puhjettua peruttiin. Lähtöhinnaltaan (1974) 58 400 Saksan_markkaa ennen lisävarustelua maksava CD-automalli oli myös kallis, esimerkiksi noin kahden Porsche 911:n hintainen. Tavoiteltua 200 kappaleen vuosituotantoa ei koskaan saavutettu: huipputulos 99 kappaletta tehtiin jo vuonna 1974.
Pyörimisliike
right|thumb|Pyörimisliikkeessä oleva pallo. Pyörimisliike eli rotaatio on liikettä, jossa kappaleen jokainen osa kiertää ympyränmuotoista rataa kappaleen poikki kulkevan akselin ympäri. Tällöin kappaleen voidaan ajatella koostuvan pienistä osista, joista jokainen on ympyräliikkeessä, ja liikkeen keskipiste on tällä akselilla. Jos kappale on jäykkä eli se ei muuta muotoaan eivätkä sen eri osien väliset etäisyydet muutu, sen kaikkien kohtien kulmanopeus on pyörimisliikkeessä sama mutta nopeus on suoraan verrannollinen kunkin kohdan etäisyyteen akselista.
Pyörimisliikkeeseen liittyviä suureita ovat kulmanopeus, kulmakiihtyvyys ja liikemäärämomentti. Samoja suureita voidaan soveltaa myös ympyräliikkeeseen, joissa radan keskus on kappaleen ulkopuolella. Pyörimisliikkeeseen liittyviä suureita koskevat yhtälöt vastaavat selvästi suoraviivaisen etenemisliikkeen yhtälöitä. Massan asemesta yhtälöissä on kuitenkin käytettävä hitausmomenttia, joka riippuu paitsi kappaleen massasta myös sen muodosta.
Pyörimisenergia
Oletetaan, että pyöreä kappale, pyörii akselinsa ympäri kulmanopeudella ω. Silloin kappaleen jokainen osa liikkuu ympyränmuotoista rataa kehänopeudella
Etäisyydellä r pyörimisakselista kiitävän kappaleen osan, jonka massaa merkitään ρ, liike-energia on
Koko kappaleen pyörimiseen sisältyvä liike-energia saadaan laskemalla yhteen (integroimalla) sen eri etäisyyksillä olevien osien liike-energiat.
Jos ajatellaan, että suure ρ(r) kuvaa kappaleen massan jakautumista eri etäisyyksille akselista, ja integroidaan eri etäisyyksien osuudet, kokonaisenergiaksi saadaan
missä R on kappaleen säde pyörimisakselista mitattuna, ja suuretta
Esimerkiksi tasa-aineisen ympyränmuotoisen levyn tai umpinaisen sylinterin, jonka kokonaismassa on m ja säde R, hitausmomentti on
ja umpinaisen pallon
joten liike-energiaksi saadaan pyörivälle levylle
edellyttäen, että pyörimisakseli kulkee levyn tai pallon keskipisteen kautta.
Yhdistetty liike
Vierivällä kappaleella on sen pyörimis- eli rotaatioenergian lisäksi sen tasaiseen liikkeeseen liittyvää liike-energiaa. Tällöin liikkeeseen liittyvä kokonaisenergia on sen etenevän liike-energian ja rotaatioenergian summa.
Tasaisella nopeudella pyörivän akselin välittämä teho
Tasaisella nopeudella pyörivän akselin välittämä teho lasketaan seuraavasti: missä on akselin välittämä vääntömomentti (yksikkönä Nm) ja \omega on akselin kulmanopeus (yksikkö rad/s).
Rinnastus aaltoliikkeeseen
Tätä on mielenkiintoista verrata aalto-opin perusyhtälöön
jossa c on aaltoliikkeen (esim. valo- tai ääniaalto) nopeus, f on taajuus ja \lambda on aallonpituus. Tämän analogian mukaan pyörimisliikkeessä taajuutta vastaa kierrosnopeus ja aallonpituutta kehän pituus.
Australiansassafras
Australiansassafras voi olla kasvumuodoltaan pensasmainen tai korkea puu. Australiansassafras on ainavihanta ja voi kasvaa noin 2–30 metriä korkeaksi. Kasvin kaikki osat ovat aromaattisia.
Australiansassafras kasvaa lauhkean vyöhykkeen sademetsissä 40–1100 metrin korkeudella merenpinnasta. Australiansassafras kasvaa usein yhdessä etelänpyökkien (Nothofagus) kanssa.
Käyttö
Australiansassafrasista saadaan puutavaraa, mutta koristeellisen ulkomuotonsa vuoksi sitä voidaan kasvattaa myös koristekasvina puutarhoissa lämpimillä alueilla. Lisäksi lajin tuoreesta sekä kuivatusta kaarnasta on valmistettu yrttiteetä perinteisessä lääkinnässä. Kaarnaa on käytetty myös oluen panemisessa. Australiansassafras saattaa kuitenkin olla myrkyllinen.
Ryan Thang
Ryan William Thang (s. 11. toukokuuta 1987 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaudella 2014–2015 ALIH-joukkue High1:ssa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Thang on kahden suunnan hyökkääjä, jonka vahvuuksiin kuuluu mailankäsittelytaidot, tekniset taidot ja luistelu.
Junioriura ja yliopistovuodet
Edina High Schoolin käynyt Thang pelasi USHL-junioriliigaa vuosina 2004–2006. Hän siirtyi kesken jälkimmäisen kautensa 2005–2006 Sioux Falls Stampedesta Omaha Lancersin riveihin ja voitti koko USHL:n tehotilaston lukemalla +34. Vuodet 2006–2010 Thang kävi Notre Damen yliopistoa. Hän oli tulokaskaudellaan 2006–2007 tehoilla 20+21=41 joukkueensa paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Erik Condran jälkeen. Thang voitti kauden päätteeksi CCHA:n mestaruuden ja valittiin sarjan tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Nashville Predators varasi Thangin kolmannella kierroksella 81. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007. Toisella yliopistokaudellaan 2007–2008 hän oli taas Notre Damen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Condran jälkeen tehoilla 18+14=32. Kaudella 2008–2009 Thang nousi joukkueen varakapteeniksi ja voitti sen päätteeksi CCHA:n mestaruuden. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2009–2010 hän toimi Notre Damen kapteenina. Thang oli tuolloin joukkueen toiseksi paras pistemies Calle Ridderwallin jälkeen tehoilla 9+14=23. Yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2010 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella Nashville Predatorsin farmijoukkue Milwaukee Admiralsin vahvuuteen. Muutamaa päivää myöhemmin Thang teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Predatorsin kanssa.
Ammattilaisura
Kausi 2010–2011 oli Thangille varsinainen tulokaskausi AHL:ssä ja se toi hänelle 78 runkosarjaottelussa tehot 14+27=41 sekä 13 playoff-ottelussa tehot 5+8=13. Thang oli runkosarjassa Admiralsin kolmanneksi paras pistemies ja kevään 2011 pudotuspeleissä hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Gabriel Bourquen kanssa. Thangilla oli pudotuspeleissä myös Admiralsin paras teholukema (+9). Kaudella 2011–2012 hän nousi joukkueen kapteenistoon ja oli Admiralsin kolmanneksi paras maalintekijä 18 osumallaan. Thang debytoi samalla kaudella myös Predatorsin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi NHL-uransa ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan ottelunsa 31. lokakuuta 2011 Chicago Blackhawksia vastaan.
Thang siirtyi kaudeksi 2012–2013 Saksan DEL-liigassa pelaavaan Augsburger Pantheriin. Hän jakoi tehoilla 14+15=29 joukkueen sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Sergio Somman kanssa. Kaudeksi 2013–2014 Thang siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavaan Mora IK:hon. Hänet hankittiin joukkueeseen maalintekijäksi, mutta Thang ei kuitenkaan vastannut häneen kohdistuneisiin odotuksiin. Joulukuussa 2013 hän siirtyi kuukauden mittaisella sopimuksella sarjatasoa ylemmäs SHL-joukkue Brynäs IF:ään paikkaamaan loukkaantumisia, mutta ennen ensimmäistään ottelua siellä Thangin sopimus purettiin vain päivää myöhemmin. Syynä tähän oli hänen paperiasiansa, sillä alle kuusi kuukautta Ruotsissa olleena Thang olisi tarvinnut lupaa vaihtaa työnantajaa. Sopimuksen lyhytaikaisuuden vuoksi Brynäsillä ei ollut tähän lopulta tarvetta. Taas päivää myöhemmin hän teki loppukauden kattavan sopimuksen SM-liigajoukkue Helsingin IFK:n kanssa. Thang aloitti työteliäästi ja teki jokusen tehopisteen, mutta kevätkaudella hänen roolinsa kuitenkin pieneni, eikä hän mahtunut HIFK:n kokoonpanoon enää pudotuspeleissä.
Men’s Olympic Downhill Run
Men’s Olympic Downhill Run on laskettelurinne Lake Louise Ski Resortissa Albertassa Kanadassa.
Men’s Olympic Downhill Run -rinteellä lasketaan vuosittain vauhtilajien maailmancupin osakilpailuja.
Reitti
Syöksylaskuradan lähdön jälkeen alkaa heti jyrkänne Sunset Gully (Auringonlaskurotko), jossa on koko rinteen jyrkin kohta 53 %. Sitä seuraa liukuosuus Sunset Flats (Auringonlaskutasanne) ja sen jälkeen tulee pieni vasemmalle kääntyvä jyrkänne Tickety Chute (Lippuränni), jonka alussa on radan ensimmäinen hyppyri. Ennen hyppyriä on miesten super-G:n lähtopaikka ja jyrkänteen jälkeen on naisten super-G:n lähtopaikka.
Hyppyrin jälkeen alkaa toinen liukuosuus Upper Wiwaxy, joka loppuu oikealle kääntyvään Coaches Corneriin (Valmentajien mutka) ja sitä seuraavan hyppyriin. Hyppyrin jälkeen tulee Waterfall (Vesiputous), josta rataa jatkuu Fall Awaylla (Laskea pois), joka on tiukka oikealle kääntyvä hidastemutka. Sitä seuraa tiukka vasemmalle kääntyvä C Turn (C-mutka), jonka jälkeen tulee radan toinen varsinainen jyrkänne, jossa on pitkä S-mutka. S-mutkasta ulostultaessa on tärkeää säilyttää mahdollisimman paljon nopeutta, sillä sitä seuraa liukuosuus Lower Juniper, jossa on radan loivin kohta Timing Flats (Aikatasanne) 4 %, sekä Double Trouble (Tuplaongelma), se saa nimensä kahdesta kummusta, joissa laskijoiden on oltava tarkkana.
Lower Juniper loppuu oikealle kääntyvään Claire’s Corneriin (Clairen mutka), jonka jälkeen avautuu maalisuora Easy Street (Helppotie). Men’s Olympic Downhill Run päättyy 1 646 metriä merenpinnan yläpuolelle Lake Louise Ski Resortin ala-asemalle, kilpailujen maalialue on hieman ylempänä 1 680 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Sanna Vesikansa
Sanna Vesikansa (s. 29. kesäkuuta 1972 Bonn, Länsi-Saksa) on suomalainen Vihreää liittoa edustava poliitikko. Hän on koulutukseltaan sosiologi ja on toiminut valtuustokauden alusta Helsingin sosiaali- ja terveystoimen apulaispormestarina.
Henkilöhistoria
Vesikansa valmistui ylioppilaaksi Helsingin II normaalikoulusta 1992. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa sosiaalitieteitä, ja valmistui valtiotieteen maisteriksi (sosiologia) 1999.
Ennen Helsingin sosiaali- ja terveystoimesta vastaavan apulaispormestarin tehtävää Vesikansa toimi Pelastakaa Lapset ry:ssä kansainvälisissä ohjelmissa asiantuntijana. Tämän lisäksi Vesikansa on toiminut projektijohtajana Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksella, tiedottajana YK:n väestörahastossa Etiopiassa ja toimittajana Helsingin Sanomissa.
Helsingin kaupunginvaltuustossa Vesikansa on toiminut vuosina 2009–2012 valtuutettuna ja kaudella 2013–2017 varavaltuutettuna 25.5.2016 asti, jolloin hän nousi varsinaiseksi valtuutetuksi Johanna Sumuvuoren tilalle. Vuoden 2017 kuntavaaleissa hänet valittiin valtuutetuksi ja vaalien jälkeen apulaispormestariksi.
Vesikansa on julkaissut tutkimuksia esimerkiksi opintotuesta.
Poliittinen toiminta
Vesikansa on vastustanut Sipilän hallituksen maakunta- ja soteuudistusta.
Vesikansan apulaispormestariuden aikana Helsingin kaupunki on aloittanut maksuttoman ehkäisyn alle 25-vuotiaille.
Helsingin kaupunki on myös päättänyt laajentaa paperittomien sosiaali- ja terveyspalveluita välttämättömiin.
Luke Perry (täsmennyssivu)
Luke Perry on seuraavien henkilöiden nimi:
Pesäpalloilun yhteistoimintavaliokunta
Pesäpalloilun yhteistoimintavaliokunta (lyh. PEVA) perustettiin 1940-luvulla edistämään Pesäpalloliiton ja TUL:n pesäpalloseurojen välistä yhteistoimintaa. Jo sotavuosina oli askeleita siihen suuntaan otettu: Miehet pelasivat ensimmäisen ns. Liitto-ottelunsa vuonna 1940 ja Työväen Mailapojat osallistui 1943 pesäpallon SM-sarjaan ensimmäisenä TUL:n seurana. Vastaavaa yhteistoimintaa harrastettiin myös muissa joukkuelajeissa.
Miesten mestaruussarjatoiminta järjestettiin siten, että PPL ja TUL tahoillaan karsivat joukkueita yhteiseen SM-sarjaan, jossa Suomen mestaruus ratkaistiin. Ohessa TUL ratkaisi oman liittonsa mestaruuden. Naisten, nuorten ja ikämiesten mestaruudet ratkaistiin hieman eri tavoin. Ensiksi kumpikin liitto ratkoi omat mestaruutensa ja mestarit (ja ajoittain myös liittojen kakkoset) kohtasivat sitten toisensa liitto-otteluissa, joissa lopullisesti ratkesi SM-tittelin kohtalo. Tämän vuoksi näiden sarjojen mitalitilastoissa esiintyy lähteistä johtuvia eroavaisuuksia, riippuen siitä tarkoitetaanko pelkästään pesäpalloliiton mitaleita vai liittojen välisten loppuotteluiden mitalijärjestystä.
Yhteistoiminta liittojen välillä katkesi vuonna 1954, jolloin myös PEVA lopetti toimintansa.
Miesten Liitto-ottelut
Lisäksi joukkueet kohtasivat Helsingin olympiakisoissa 1952 näytösottelun merkeissä. Tuon ottelun PPL voitti 8–4.
Nuorten Liitto-ottelut
Nuorissa liitojen ykköset ja toisaalla kakkoset pelasivat keskenään. Liitto-ottelu ratkesi näiden otteluiden yhteistuloksen perusteella. Liiton mestareiden välisen ottelun voittaja tunnustettiin yleisesti Suomen mestariksi.
Vuoden 1955 kamppailua ei pidetä varsinaisena liitto-otteluna yhteistoiminnan jo katkettua. Veikot ja Jymy kuitenkin pelasivat kamppailut Suomen mestaruudesta. Veikothan poikkeuksellisena TUL:n seurana osallistuivat myös miesten mestaruussarjaan nimellä Veikot-55.
U.B. Funkeys
U.B. Funkeys on lasten tietokonepeli. Perinteisten pelitallenteiden sijaan peli on rakennettu muovisen hahmon sisään jossa on tietokoneeseen kytkettävä usb liitin. Tämä, 12cm korkea muovinen hahmo on U.B. aloituspakkauksessa. Päähahmon lisäksi pelissä käytetään pienempiä, n.6cm korkeita muovisia hahmoja, jotka kytketään isoon päähahmoon asettamalla ne pään takaa löytyvään liittimeen. Pienillä hahmoilla voi pelissä kulkea teleporteista ja pelata erilaisia pelejä. Isoin päähahmo "U.B." ei varsinaisesti tee pelissä paljon mitään ilman pieniä hahmoja, eli lisäosia. Aloituspakkauksessa tulee U.B. päähahmon lisäksi kaksi pientä funkey hahmoa.
Juoni
Varsinaisessa pelissä tarina alkaa siitä, kun Funkeyt pelaavat näytöllä hauskoja pelejä ja leikkivät. Heillä on salaisuus jonka Funkey nimeltä "Tohtori Tinker" on keksinyt. Tuo salainen keksintö ovat teleportit, jotka toimivat voimakristallien avulla. Niillä Funkeyt matkustavat silmänräpäyksessä toistensa luo eri maailmoihin. Eräänä päivänä portit räjähtävät, voimakristallit sinkoutuvat eri puolille "Terrapiniaa" (Terrapinia = Funkey maailmankaikkeus) ja Tohtori Tinker katoaa. Jotkut Funkeyt pystyvät matkustamaan toisiin maailmoihin ja jotkut toisiin, mutta matkustus rajoittui räjähdyksen jälkeen paljon. Yhdestä portista tupsahtaa sitten "U.B." Ja siitä alkaa pelin seikkailu Terrapiniassa.
Kultu Kimallus
thumb|Kultu Kimallus [[Don Rosan piirtämänä.]]
Tausta
Carl Barks sai tarinalleen ”Takaisin Klondikeen” paljon vaikutteita Ethel Anderson Beckerin kirjasta Klondike ’98, ja myös Kultu Kimalluksen hahmo perustuu kirjaan. Kirjassa mainitaan muun muassa seuraavasti:
”Takaisin Klondikeen” -tarinan 11:nnen sivun alalaidassa Roope muistelee Kultun laulaneen kappaletta ”Tanssiaisten jälkeen”.
Vuonna 1940 ilmestyneessä elokuvassa Lillian Russell elokuvan nimihenkilö, jota näyttelee Alice Fay, on pukeutunut samantapaisesti kuin Kultu Kimallus ja laulaa myös laulun ”After the Ball”, joten on todennäköistä, että Barks piti myös tätä Kultun esikuvana. ”After the Ball” -kappale kertoo tytöstä ja tämän enosta tai sedästä, jota pyytää kertomaan, miksi tämä elää yksin. Setä tai eno vastaa, että hänellä oli rakas kauan sitten, mutta tunsi itsensä petetyksi – eri syystä kuin Roope – ja hylkäsi rakkaansa. Kappaleessa mies muistelee kaiholla menetettyä rakkauttaan.
Don Rosan Kultulle keksimä sukunimi O’Gilt viittaisi siihen, että Kultu on irlantilaista sukujuurta. Varttuneemmassa iässä hän johtaa hotellia Dawson Cityssä.
Aiheesta muualla
List of Donald Duck characters
Thria
Thria oli antiikin aikainen alun perin Oineis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Thria sijaitsi Attikan länsiosassa lähellä Eleusista, sen ja Amfialen niemen välisellä alueella. Paikka on kaakkoon nykyisestä Asprópyrgoksesta. Demoksesta on saanut nimensä alueen Thriásion tasanko. Alue kärsi peloponnesolaissodassa ja muissa sodissa usein ensimmäisenä, kun Attikaan hyökättiin lännestä päin.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Oineis ja sillä oli seitsemän tai kahdeksan edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin roomalaisella kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 124/125 jaa. Hadrianis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Thriasios.
Thrian oletetulta paikalta on löydetty vähäisiä raunioita. Demoksen alueella tiedetään olleen muun muassa Afrodite Filalle omistettu temppeli.
Luke Perry (lentopalloilija)
Luke Perry (s. 20. marraskuuta 1995 Murdoch, Australia ) on australialainen lentopalloilija, joka edustaa Suomen Mestaruusliigassa pelaavaa Perungan Poikia eli Team Lakkapäätä. 180-senttinen ja 75-kiloinen Perry on pelipaikaltaan libero.
Perry kuuluu myös Australian lentopallomaajoukkueeseen, jossa hän on pelannut vuodesta 2012 asti. Hän oli joukkueen ykköslibero vuoden 2014 MM-kisoissa, jonne Australia selviytyi voittamalla MM-karsintaturnauksen. Hän siirtyi Perungan Poikiin Australian pääsarjan Australian Institute of Sportista. Maajoukkueessa Perryn pelinumero on 11.
Terveyden edistäminen
Terveyden edistäminen on arvoihin perustuvaa tavoitteellista toimintaa ihmisten terveyden ja hyvinvoinnin aikaansaamiseksi ja sairauksien ehkäisemiseksi. Terveyden edistämiseen sisältyy promotiivisia ja preventiivisiä toimintamuotoja. Tuloksia ovat terveyttä suojaavien sisäisten ja ulkoisten tekijöiden vahvistuminen, elämäntapojen muutos terveellisempään suuntaan ja terveyspalveluiden kehittyminen. Toiminnan vaikutukset näkyvät yksilön, yhteisön ja yhteiskunnan terveytenä ja hyvinvointina.
Terveyden edistäminen ymmärretään terveyteen sijoittamisena sekä tietoisena voimavarojen kohdentamisena ja terveyden taustatekijöihin vaikuttamisena. Kunnassa se tarkoittaa kaikkea sitä toimintaa, jonka tavoitteena on väestön terveyden ja toimintakyvyn lisääminen, kansantautien, tapaturmien ja muiden terveysongelmien vähentäminen, ennenaikaisten kuolemien vähentäminen ja väestöryhmien välisten terveyserojen vähentäminen.
Terveyden edistämisen kehitys toimintapolitiikkana
Terveyden edistämistä eri muodoissaan on esiintynyt yhteiskunnallisena toimintana, jopa erityisenä liikkeenä, vuosisatoja. Jo Antiikissa terveyttä pidettiin yhtenä tärkeimmistä yksilön ja yhteiskunnan arvoista. Hygienia eri muodoissaan on sisältänyt keskeisenä perusteenaan yksilöiden ja yhteisön terveyden oli kyse sitten ympäristösuojelusta, työsuojelusta tai terveellisestä ravinnosta. Terveyden edistäminen vakiintui Maailman terveysjärjestön (WHO) toimintaotteeksi, ja monet terveyden edistämisen avainkäsitteistä ja toimintamalleista onkin WHO:n luomia tai tukemia. Nykymuodossaan terveyden edistämisen toimintapolitiikka katsotaan syntyneeksi 1970-luvulla, jolloin myös aloitettiin Terveyttä kaikille vuoteen 2000 mennessä -hanke.
Merkittävin terveyden edistämisen käsitteistöä ja toimintaa koordinoiva asiakirja on WHO:n vuonna 1986 ensimmäisessä terveyden edistämisen maailmankongressissa hyväksymä Ottawan julkilausuma (Ottawa Charter for Health Promotion). Sittemmin WHO:n johtamia terveyden edistämisen maailmankonferensseja on pidetty seuraavasti:
Mikään näissä myöhemmissä konferensseissa hyväksytty yleinen asiakirja (Charter) ei ole syrjäyttänyt Ottawa Charteria. Ottawa Charterin strategiset suuntaviivat olivat:
WHO:n Euroopan aluetoimisto arvioi Suomen terveyden edistämisen kokonaisjärjestelmää vuosituhannen alussa ja julkaisi arviointiraporttinsa keväällä 2002. Ryhmän kehittämisehdotukset olivat, että Suomen tulisi
Toisella EU-puheenjohtajakaudellaan loppuvuodesta 2006 Suomi otti terveyspolitiikan kehittämiskohteeksi periaatteen, että kaikessa julkisessa päätöksenteossa ja toiminnassa pitäisi ottaa huomioon se, miten niillä vaikutetaan väestön terveyteen. Tämä periaate kiteytettiin ilmaisuksi ”Terveys kaikissa politiikoissa” (Health in All Policies, HiaP). Kuopiossa 20.-21.9.2006 pidetyssä Terveys kaikissa politiikoissa -konferenssissa todettiin muun muassa, että ”Terveyden taustatekijät, joita politiikat ja päätöksenteko voivat muokata tai muuttaa terveyden kannalta myönteisesti tai kielteisesti, välittävät politiikkojen vaikutukset terveystuloksiin. Taustatekijät liittyvät talouteen, elinympäristöön, yhteiskunnan rakenteisiin ja palveluihin tai sosiaalisiin suhteisiin ja kulttuuriin.”
5.12.2007 Suomen hallitus antoi periaatepäätöksen hallituksen strategia-asiakirjasta, jonka yhtenä politiikkaohjelmana on terveyden edistäminen. Ohjelman tavoitteena on väestön terveydentilan parantuminen ja terveyserojen kaventuminen. Politiikkaohjelmassa on määritelty yhteiskunnalliset vaikuttavuustavoitteet seuraavista osa-alueista:
Tieteellinen perusta
Terveyden edistämistä tulisi käsitellä monialaisena ihmisen ja koko väestön “terveydellistä toimintakykyä” edistävien ja tukevien rakenteiden ja prosessien kannalta eikä sairauksien hoitamisella, terveydenhuollolla suppeassa mielessä tai lääketieteellä pitäisi olla niin keskeistä asemaa kuin yleensä ajatellaan. Koska kyse terveyden edistämisestä, terveyden käsite ja terveyteen vaikuttavat tekijät tulisi ymmärtää riittävän laajasti eikä lääketieteen viime vuosikymmeninä tapahtunutta valtavaa kehitystä voi jättää terveyden edistämispolitiikan ulkopuolelle. Mitä siis on terveys, jota terveyden edistämisen tulisi edistää?
Maailman terveysjärjestön (WHO) määritelmä on terveyden virallisluonteisista määritelmistä tunnetuin: Health is a state of full physical, mental and social well-being and not the mere absence of disease or infirmity. [Terveys on täyden fyysisen, psyykkisen ja sosiaalisen hyvinvoinnin tila eikä pelkästään taudin puuttuminen.] Hallinnollis-juridisiakin määritelmiä tarvitaan, koska niiden kautta kohdennetaan palveluja ja säädellään niiden määrää ja sisältöä. Hyvä olisi jos tieteellisiä määritelmiä ja hallinnollisia määritelmiä ei sekoitettaisi toisiinsa.
Vuonna 1946 WHO:n perustamisen yhteydessä hyväksytty terveyden määritelmä on tavoitteellinen ja kirjaimellisesti tulkiten elitistinen, koska määritelmän mukaista tilaa ei kovinkaan moni ihminen tai yhteiskunta pysty saavuttamaan. Määritelmän suosio viittaa kuitenkin siihen, että määritelmästä on hyvin vaikea poistaa sanoja. Kokonaisvaltaisuuden – biopsykososiaalisuuden – vaatimus täyttyy määritelmässä hyvin, tautilähtöisyyden kielto on hyvin perusteltu, ja määritelmän arvostelu kohdistukin lähinnä sanaan ”tila”. Hyvin monet haluavat väittää, että terveys, kuten sairauskin, on prosessi eikä tila. Mutta jos WHO:n terveyden määritelmää pidetään tavoitteellisena, se kuvaa silloin tavoitetilaa, johon erilaiset terveyttä edistävät toimenpiteet ja ”prosessit” johtavat. Myöhemmät ehdotukset, kuten WHO:n vuoden 1997 yleiskokouksessa esitetty, ovatkin alkuperäiset päälinjat säilyttäen hioneet tätä määritelmää: Health is a dynamic state of complete physical, mental, spiritual and social well-being and not merely the absence of disease or infirmity. Uuteen määritelmään on haluttu mukaan liikettä ja henkisyyttä. Muutos on kuitenkin sen verran akateeminen, että vanha määritelmä on säilyttänyt asemansa eräänlaisena lähtökohtaluonnehdintana.
Brigit Toebes on pohtinut terveyden määrittelyn tarpeellisuutta analysoidessaan ”oikeutta terveyteen” juridiikan näkökulmasta. On paikallaan kysyä: ”Mihin on oikeutettu se, jolla on oikeus terveyteen?” (Toebes, 1999, 4) Tällä keskustelulla on erittäin suuri merkitys terveyspalvelujen ja terveyspolitiikan kannalta; tarkoittaako ”oikeus terveyteen” todella oikeutta olla terve, ”oikeutta terveyspalveluihin” vai ”oikeutta terveyden suojeluun”?