cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viimeiset kaanit
Juoni
Ensimmäinen vahtivuoro tuo taistelun Arpinaaman ja vahtien välille. Pojat voittivat - Arpinaama sai poistaa matkustajakoti Puumalassa takapuolestaan ilmakiväärin luodin. Nuori rikosetsivät Paavola vahti matkustajakotia pitkin yötä yrittäessään selvittää pienempiä varkauksia, joita Arpinaama teki ryöstösaaliinsa ollessa meren pohjassa. Paavola harmittelee uranvalintaa - jos olisi jäänyt kotitilalle olisi se jo siirtynyt isältä hänelle. Sen sijaan hän joutuu pohtimaan päänsä puhki rikosten selvittämiseksi.
Pojat ampuvat nuolella vihjeen poliisiasemalle, mutta se kohdisti epäilyt pikemminkin poikien varasjoukkioon kuin Arpinaamaan.
Tarina tiivistyy poliisin ja Arpinaaman osuessa samaan aikaan jaalalle, jossa Pertsa oli vahdissa. Tässä poliisi ampuu Arpinaamaan kohden mutta tämä pakenee vieden varastamansa tavarat jaalasta. Uponnut vene löytyy, kun koelennolla kone syöksyy mereen ja uppoaa suoraan uponnen purjeveneen päälle. Paria päivää myöhemmin pojat ajavat Arpinaaman pois veneen luota jälleen ilmakiväärillä ampumalla.
Raúl Díaz Arce
Raúl Ignacio Díaz Arce (s. 1. helmikuuta 1970 San Miguel) on elsalvadorilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on eniten maaleja El Salvadorin maajoukkueessa tehnyt pelaaja; hän teki 72 maaottelussaan 39 maalia.
Díaz Arce pelasi pitkään Yhdysvalloissa MLS:ssä, jossa hän edusti D.C. Unitedia, New England Revolutionia, San Jose Clashia, Tampa Bay Mutinya ja Colorado Rapidsia. Lisäksi hän edusti Yhdysvalloissa USL:ssä pelannutta Charleston Batterya, kotimaassaan CD Luis Angel Firpoa ja Águilaa sekä uransa lopulla Puerto Ricossa Puerto Rico Islandersia. Hän voitti D.C. Unitedin joukkueessa MLS Cupin vuosina 1996 ja 1997; ensin mainitulla kaudella hän oli pudotuspelien paras maalintekijä tehtyään kuudessa ottelussa kuusi maalia, muun muassa kolme maalia eli hattutempun ensimmäisessä välierässä Tampa Bay Mutinya vastaan.
Díaz Arce pelasi El Salvadorin maajoukkueessa ensimmäisen kerran huhtikuussa 1991 UNCAF Nations Cupin karsinnassa Nicaraguaa vastaan. Hän kuului El Salvadorin joukkueeseen vuosien 1996 ja 1998 CONCACAF Gold Cupissa ja teki vuoden 1996 turnauksessa kaksi maalia Trinidad ja Tobagoa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi 72 maaottelua ja teki niissä 39 maalia. Hän teki hattutempun toukokuussa 1994 Hondurasia ja heinäkuussa 2000 Saint Vincent ja Grenadiineja vastaan. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2000 MM-karsinnassa Hondurasia vastaan.
Antti Wanninen
Wanninen kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1908–1913. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1915, 1916, 1917 ja 1918. Hänen töitään oli näytteillä myös Pietarissa 1917 ja Kööpenhaminassa 1919.
Karttapallo
Karttapallo on kolmiulotteinen pienoismalli taivaankappaleesta, useimmiten Maasta. Karttapallo on kolmiulotteisena havainnollisempi kuin paperille painettu kartta, sillä kolmiulotteisen maanpinnan kuvaaminen kaksiulotteisena edellyttää aina jonkin karttaprojektion valitsemista, mikä vääristää väistämättä todellisia etäisyyksiä ja mittasuhteita – sitä enemmän, mitä suurempaa aluetta kuvataan. Karttapallojen halkaisijat vaihtelevat tavallisesti muutamasta senttimetristä alle puoleen metriin. Niitä käytetään esimerkiksi opetustarkoituksiin ja koristeina.
Nykyaikaisia sovellutuksia karttapallosta edustavat tietokoneiden virtuaaliset karttaohjelmat – esimerkiksi Google Earth tai Marble – jotka yhdistelevät satelliitti- ja ilmakuvia, korkeuseroja sekä paikkatietoja muodostaen maapallon kolmiulotteisen kuvan, jota voi zoomata ja kallistella omien tarpeiden mukaisesti.
Thymoites
Thymoites viittaa seuraaviin myyttisiin kuninkaisiin kreikkalaisessa mytologiassa:
Gloria – gangsteriheila
Gloria – gangsteriheila (Gloria) on John Cassavetesin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1980. Se kertoo itsellisestä, lapsia inhoavasta newyorkilaissgangsterin ex-naisystävästä Gloriasta, joka piilottelee ja suojelee mafian operaation orvoksi jättämää pikkupoikaa, koska tämä voisi toimia tapauksen todistajana. Nimiroolia näyttelee Cassavetesin puoliso Gena Rowlands, joka sai suorituksestaan sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkuuden.
Vastaanotto
Gloria oli independent-ohjaajana tunnetun Cassavetesin ainoita suuren tuotantoyhtiön tuottamia elokuvia, ja on siksi noussut monessa maassa hänen tunnetuimmaksi elokuvakseen. Gloria sai myös monia palkintoja. Gena Rowlands oli roolistaan sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkaana, ja elokuva jakoi Venetsian elokuvajuhlilla kultaisen leijonan yhdessä Louis Mallen elokuvan Atlantic City kanssa. Pojan roolia esittävä John Adames puolestaan jakoi Razzie-palkinnon vuoden huonoimmasta miessivuosasta itsensä Laurence Olivierin kanssa.
Suomen johtavien kriitikoiden vuosittaisessa äänestyksessä Gloria – gangsteriheila nousi vuoden 1980 viidenneksi parhaaksi ensi-iltaelokuvaksi. Vuonna 1994 julkaistussa Video-oppaassa Kati Sinisalo piti Gloriaa ”täydellisenä elokuvana”, sekä hyvin jännittävänä rikoselokuvana että yhtenä kaikkien aikojen kauneimmista rakkaustarinoista.
Uusintaversio 1999
Sidney Lumet ohjasi tarinasta uuden version Gloria. Sen pääosaa esittää Sharon Stone, joka oli roolistaan ehdolla vuoden huonoimman naisroolin Razzie-palkinnon saajaksi.
Edmund White
thumb|Edmund White Edmund Valentine White III (s. 13. tammikuuta 1940) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on ollut Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsen vuodesta 1996.
White syntyi Cincinnatissa, Ohiossa, ja kasvoi suurilta osin Chicagossa. Cranbrook Schoolin käytyään hän opiskeli Michiganin yliopistossa ja työskenteli sitten toimittajana New Yorkissa. Hän asui vuodesta 1983 vuoteen 1990 Ranskassa.
Whiten tunnetuin romaani lienee oman seksuaalisuuden etsimistä käsittelevä A Boy's Own Story (1982). White itse on avoimesti homoseksuaali, ja monet hänen kirjoistaan sivuavat kyseistä aihetta. Hän on lisäksi myöntänyt kärsivänsä HIV-tartunnasta.
White on ranskalaisen Ordre des Arts et des Lettres'n Officier ja American Academy of Arts and Sciencesin jäsen. Hänen tuotantonsa ei rajoitu proosaan, vaan häneltä on lisäksi ilmestynyt muun muassa näytelmä Terre Haute (2006). Hänelle on myönnetty homokirjallisuuden arvostettu Lambda-palkinto.
Osniel Tosca
Osniel Tosca (s. 30. kesäkuuta 1984 Villa Clara) on kuubalainen kolmiloikkaaja.
Tosca voitti pronssia alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2001 tuloksella 15,67 metriä ja sijoittui seitsemänneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002 tuloksella 15,72 metriä. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän oli neljäs tuloksella 17,32 metriä ja Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 kuudes tuloksella 17,13 metriä.
Toscan ennätys on 17,52 metriä, jonka hän hyppäsi Caracasissa 12. toukokuuta 2007. Sisäradoilla hän on hypännyt 17,25 metriä Karlsruhessa 11. helmikuuta 2007.
Marina Aitova
Marina Alexandrovna Aitova (s. 13. syyskuuta 1982) on kazakstanilainen korkeushyppääjä. Hänen ennätyksensä on 199 cm, jonka hän hyppäsi Ateenassa heinäkuussa 2009. Tulos on voimassa oleva Aasian ennätys.
Ura
Aitova esiintyi kansainvälisillä areenoilla ensi kerran 2003 sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa sekä samana kesänä ulkoratojen MM-kilpailuissa. Kummallakin kerralla hän jäi karsintoihin. Seuraavan kerran hän edusti maataan vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa, mutta tulos 185 cm ei riittänyt varsinaiseen kilpailuun. Vuoden 2007 MM-kisoissa hän selvitti karsinnat ja sijoittui lopputuloksissa seitsemänneksi. 2008 Aitova kilpaili sisäratojen MM-kisoissa ja vuoden 2008 kesäolympialaisissa, jossa sijoitus oli kymmenes. Vuoden 2009 MM-kisoissa Aitova jäi jälleen karsintoihin. 2010 sisäratojen Aasian mestaruuskilpailuissa Aitova voitti kultaa kisaennätystä sivuavalla tuloksella 193 cm.
Fabulous Tonight
Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 21. Seuraavalla se saavutti parhaan sijansa, 13. Yhteensä Fabulous Tonight oli albumilistalla seitsemän viikkoa.
Singlet
Albumin ensimmäinen single, ”Unstoppable” julkaistiin 10. maaliskuuta 2008. Kappale menestyi Suomen myyntilistoilla hyvin. Kappale oli sekä lataus- että singlelistalla parhaimmillaan toisena ja vietti molemmilla listoilla useita viikkoja kymmenen myydyimmän kappaleen joukossa. ”Unstoppable” julkaistiin singlenä myös Ruotsissa, jossa se sai hyvin radiosoittoa.
”Time Has Come” julkaistiin albumin toisena singlenä loppukeväästä 2008. Kappale pääsi ensimmäisen singlen tavoin radiosoittoon, mutta edellisen veroista hittiä siitä ei kasvanut. Myyntilistoilla kappale nousi latauslistalla parhaimmillaan 15:nneksi ja singlelistalla 20:nneksi, joka jäi sen ainoaksi listamerkinnäksi kyseisellä listalla.
Kolmas single ”Still Baby” julkaistiin marraskuun lopussa 2008, mutta kappale ei noussut lainkaan myyntilistoille.
Arthur Jensen
thumb|Arthur Jensen vuonna 2002. Arthur Robert Jensen (24. elokuuta 1923 San Diego, Yhdysvallat – 22. lokakuuta 2012 Kelseyville, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen psykologi, joka tunnetaan älykkyyttä koskevista tutkimuksistaan. Kuollessaan hän oli kasvatuspsykologian emeritusprofessori Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä.
Jensen julkaisi yli 400 tieteellistä artikkelia. Hän kuului Intelligence ja Personality and Individual Differences -tiedejulkaisujen toimituskuntiin.
Jensen tunnetaan tutkimuksistaan, joiden mukaan älykkyysosamäärä on vahvasti perinnöllinen ominaisuus. Hänen näkemyksensä mukaan myös rotujen väliset älykkyyserot selittyvät pääosin geneettisillä tekijöillä. Jensen korosti yleisälykkyyden merkitystä yksilön toimintakyvyn keskeisenä määrittäjänä.
Länsisatama (täsmennyssivu)
Länsisatama voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kuutamohullu
Kuutamohullu on suomalaisen Popeda -yhtyeen kappale ja single, joka julkaistiin 16. huhtikuuta 2008. Se on ensimmäinen single syyskuussa 2008 ilmestyneeltä Täydelliset miehet -albumilta. Kyseessä on myös ensimmäinen julkaisu yhtyeen uudistuneella kokoonpanolla (mukana kosketinsoittaja Iso-Pate Kivinen ja rumpali Lacu Lahtinen).
Joel Lindpere
Joel Lindpere (s. 5. lokakuuta 1981) on virolainen jalkapalloilija, joka on pelannut kotimaansa lisäksi Bulgariassa, Norjassa, Yhdysvalloissa ja Tšekissä. 178 senttimetriä pitkän Lindperen pelipaikka oli keskikentällä, yleensä hyökkäävässä roolissa.
Kuutamohullu
Parhaimmillaan single oli sijalla 3. Suomen virallisella singlelistalla.
Joel Lindpere
Lindpere edusti kotimaassaan pitkään FC Floraa sekä muun muassa Nőmme Kaljua, Lelleää ja FC Valgaa. Bulgariassa hän edusti TsSKA Sofiaa, Norjassa Tromssaa, Yhdysvalloissa New York Red Bullsia ja Chicago Firea sekä Tšekissä Banik Ostravaa.
Lindpere pelasi vuonna 1999 alkaneella maajoukkueurallaan Viron maajoukkueessa 107 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.
Radioaktiivisen aineen hallussapitorikos
Radioaktiivisen aineen hallussapitorikos on rikos, josta Suomessa säädetään rikoslain 44 luvussa. Rikokseen syyllistyy se, joka pitää hallussaan radioaktiivista ainetta ilman Säteilyturvakeskuksen myöntämää turvallisuuslupaa. Asianmukainen turvallisuuslupa edellyttää, että paikka, tarkoitus ja välineen eivät aiheuta vaaraa ja radioaktiivista jätteistä on huolehdittava asianmukaisesti. Myös käyttötarkoituksen on oltava hyväksyttävä, eikä ihmisen saama säteilyannos saa ylittää enimmäisarvoa.
Rangaistus
Radioaktiivisen aineen hallussapitorikos on toissijainen. Rangaistuksena tuomitaan sakkoa tai vankeutta enintään kuusi kuukautta.
Aiheesta muualla
https://www.minilex.fi/a/radioaktiivisen-aineen-hallussapitorikos
Alexis
Alexis Ruano Delgado eli Alexis (s. 4. elokuuta 1985 Málaga, Málagan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Alavésia.
Ura
Alexis on Málagan kasvatti, ja aloitti ammattilaisuransa kaudella 2001–2002 seuran tuolloin Tercera Divisiónissa pelanneessa B-joukkueessa. Kauden päätteeksi joukkue nousi Segunda División B:hen ja kauden 2002–2003 jälkeen edelleen Segunda Divisióniin. Málagan edustusjoukkueessa ja pääsarja Primera Divisiónissa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 15. helmikuuta 2004 Espanyolia vastaan. Málagan pudottua pääsarjasta Alexis siirtyi kaudeksi 2006–2007 Getafeen, jossa hän keräsi runsaasti huomiota hyvillä peliesityksillään ja herätti muun muassa Real Madridin mielenkiinnon.
Kesällä 2007 Alexis siirtyi kuusivuotisella sopimuksella Valenciaan. Hänen ensimmäinen kautensa Valenciassa oli rikkonainen, sillä marraskuussa saatu polvivamma piti hänet poissa kentältä usean kuukauden ajan. Hän tervehtyi kuitenkin sopivasti ennen huhtikuussa pelattua Espanjan cupin loppuottelua, jossa hän teki voittomaalin entistä seuraansa Getafea vastaan.
24. elokuuta 2010 Alexis teki kuusivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa. Hänestä maksettiin 5 miljoonan euron siirtokorvaus.
Alexis kuului Espanjan nuorten maajoukkueeseen vuosien 2003 ja 2005 maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkue sijoittui hopealle vuonna 2003.
Suomen alle 20-vuotiaiden naisten jääkiekkomaajoukkue
Suomen alle 20-vuotiaiden naisten jääkiekkomaajoukkue edusti Suomea jääkiekossa alle 20-vuotiaiden naisten kansainvälisissä otteluissa. Vuosina 2002–2004 joukkuetta valmensi Hannu Saintula, vuosina 2004–2006 Jussi Melkko. Tämän lisäksi juokkuetta valmensi vuosina 2003–2006 Marianne Ihalainen. Vuosina 2005–2006 joukkueen managerina toimi Jussi Ahokas.
Christina Schmidt
Christina Schmidt (s. 16. syyskuuta 1987) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan lähinnä Terri MacGregorin roolista televisiosarjassa Degrassi: The Next Generation. Schmidt on voittanut kaksi Young Artist -palkintoa; ensimmäisen jaettuna (2002) ja toisen yksilösuorituksesta (2005).
Nikolai Bažukov
Bažukov saavutti 15 kilometrin olympiakultaa Innsbruckissa 1976 voitettuaan toiseksi tulleen maanmiehensä Jevgeni Beljajevin vajaalla kolmella sekunnilla. Samoissa kisoissa hän kuului lisäksi Neuvostoliiton pronssijoukkueeseen 4 x 10 kilometrin viestissä sekä sijoittui 30 kilometrillä viidenneksi.
Lahden MM-kilpailuissa 1978 Bažukov sijoittui yhdeksänneksi sekä 15:llä että 50 kilometrillä. Lake Placidin olympialaisissa 1980 hän hiihti toisen osuuden kultaa voittaneessa Neuvostoliiton viestijoukkueessa, jonka muut jäsenet olivat Vasili Rotšev, Jevgeni Beljajev ja Nikolai Zimjatov.
Friedrich Horn
Friedrich ”Fritz” Horn (1909 – ?) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Flateyjarbók
thumb|Magnús Þórhallssonin laatimaa kuvitusta Flateyjarbókissa. Flateyjarbók eli ”Flateyn kirja” on laaja keskiajan islantilainen kokoelmakäsikirjoitus, joka sisältää kuningassaagoja ja islantilaissaagoja sekä niihin liitettyjä lyhytsaagoja ja tarinoita (yks. þáttr). Lisäksi siinä on jonkin verran myös runoutta ja lyhyempiä historiatekstejä (esimerkiksi Norjan löytäminen). Osa teksteistä on säilynyt vain Flateyjarbókissa, joidenkin osalta taas Flateyjarbókissa on säilynyt versio tai sellaisia saagan tai tarinan osia, joita ei tunneta muista käsikirjoituksista.
Friedrich Horn
Horn pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1928–1932 yhteensä viisi ottelua. Hän kuului Saksan olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Amsterdamissa 1928, missä hän pelasi kahdessa ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Flateyjarbók
Tekijät ja omistaja
Käsikirjoitus on laadittu vuosien 1387–1390 välisenä aikana, mutta käsikirjoituksessa oleviin annaaleihin on lisätty merkintöjä vuoteen 1394 saakka. Käsikirjoituksen on laatinut kaksi islantilaista kirkonmiestä, Jón Þórðarson (k. 1397 jälkeen) ja Magnús Þórhallsson, joista jälkimmäinen laati käsikirjoitukseen myös kuvituksen. Tekstejä kopioidessaan he ovat käyttäneet työnsä pohjana jopa lähes viittäkymmentä käsikirjoitusta, jotka ovat olleet peräisin jostain kirkollisesta keskuksesta tai luostarista, todennäköisesti Þingeyrarin tai Reynistaðrin luostareista tai Hólarin piispainistuimen kirjastosta. Kirjan omisti ja todennäköisesti myös tilasi varakas pohjoisislantilainen tilallinen Jón Hákonarson (s. 1350).
Yleistä Flateyjarbókista
Flateyjarbók koostuu yhteensä 225 lehdestä. Se on laajin kaikista keskiajan islantilaisista käsikirjoituksista ja kuvituksensa ansiosta myös niistä kaikkein kaunein. Käsikirjoitusta laadittaessa on pyritty luomaan eheä kuvaus Norjan historiasta. Alkuperäiseen käsikirjoitukseen, joka sisälsi vain 202 sivua, on yhdistetty yksittäisten Norjan kuninkaiden Olavi Tryggvenpojan, Pyhän Olavin, Sverre Sigurðrinpojan ja Haakon IV Haakoninpojan elämäkerrat. Niiden yhteyteen on lisätty myös sellaisia yksittäisiä lyhyitä tarinoita ja saagakatkelmia tai kokonaisia saagoja, joiden kerronnassa on jollain tapaa sivuttu myös näiden kuninkaiden elämää. Flateyjarbókissa nykyään olevat loput 23 sivua on lisätty käsikirjoitukseen 1400-luvun jälkipuoliskolla, ja ne sisältävät toisen kuningassaagojen kokoelmakäsikirjoituksen Morkinskinnan (1200-l.) saagaversion kuningas Magnús Hyvästä (isl. góði) ja Haraldr Ankarasta (isl. harðráði).
Käsikirjoituksen tekstit
Flateyjarbók sisältää seuraavat tekstit:
Alla får påsar
Alla får påsar on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1993 julkaistu albumi. Se on Ugglan kymmenes studioalbumi. Albumia myytiin hyvin ja se sijoittui hyvin listoilla.
Albumin kappaleista muun muassa ”Mitt decennium” ja ”4 sekunder” nousivat hiteiksi. Molemmista kappaleista tehtiin lisäksi musiikkivideo.
Kappaleet
Kaikissa kappaleissa sanoitukset: Magnus Uggla ; sävellykset: Magnus Uggla / Anders Henriksson
Arenbergin linna
thumb|300px|Arenbergin linna. Arenbergin linna on linna lähellä belgialaista Leuvenin kaupunkia. Linnan rakennutti 1500-luvulla Antoon van Croy 1100-luvulta peräisin olleen linnan paikalle. Vanhasta linnasta säilyi ainoastaan yksi torni. Nykyisen linnan rakennustyöt saatiin valmiiksi vuonna 1515. Linna, jota ympäröi Arenbergin puisto, on nykyisin Leuvenin katolisen yliopiston omaisuutta ja avoinna yleisölle. Linna toimii insinööritieteiden tiedekunnan istuimena.
'Ajde, kroči
”'Ajde, kroči” on montenegrolaisen laulajan Stevan Faddyn kappale, joka valittiin Montenegron Euroviisukarsinnasta edustamaan maataan Helsingissä järjestettyyn Eurovision laulukilpailuun. Kappale ei selviytynyt finaaliin saakka.
Parineeta (vuoden 2005 elokuva)
Parineeta on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamaelokuva, joka perustuu Sarat Chandra Chattopadhyayn vuoden 1914 bengalinkieliseen romaaniin Parineeta.
Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki
Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki (SYT) on suomalainen elinkeinoelämän perustama ja rahoittama säätiö, joka tuki salaista kommunismin vastaista työtä kylmän sodan aikana.
Parineeta (vuoden 2005 elokuva)
Vastaanotto
Box Office India julisti Parineetan 326 miljoonan rupian tuotollaan ”alle keskinkertaiseksi”. Se sai positiivisia arvosteluja kriitikoilta.
Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki
Perustaminen
SYT:n perustivat antikommunistiset asevelihenkiset porvarispiirit 8. toukokuuta 1952. Sitä perustamassa olivat vuorineuvos Ralph Erik Serlachius, varatuomari Tapani Virkkunen, varatuomari Ukko Kivi-Koskinen ja Suomen pankin osastopäällikkö Keijo Alho. Säätiö perustettiin L. A. Puntilan suosituksesta, ja sen valtuuskuntaan kuuluivat Matti Virkkunen ja A. I. Virtanen. SYT:n toiminnanjohtajana oli vuoteen 1974 Osmo Kupiainen.
Toiminta
Vuonna 1950 epäilyt kommunistien salahankkeista, kuten soluttautumis- ja vakoiluaikeista elivät voimakkaina poliittisten päättäjien mielissä ja vaikuttivat heidän toimiinsa. Kylmän sodan syttyminen oli heikentänyt kommunismin kannatusta Länsi-Euroopassa, mutta Suomessa se oli juurtunut syvälle. SKDL:n kannatusta vuoden 1951 eduskuntavaaleissa pidettiin todisteena tästä.
SYT:n toiminta-ajatuksena oli heikentää SKDL:n kannatusta lyömällä kiilaa SKDL:n ja SKP:n väliin. Tärkeää oli myös varmistaa sosiaalidemokraattien vahva asema ammattiyhdistysliikkeen johdossa. SYT:n tärkein toimintamuoto oli suomalaisten kommunistien toimia koskevien raporttien ja kommunistien nimiä sisältäneiden mustien listojen laatiminen työnantajille ja luotetuille yhteiskunnallisille vaikuttajille. Lisäksi se tuki SKDL:ää vastaan suunnattuja äänestysaktiivisuuskampanjoita vaalien yhteydessä. Säätiö teki myös tietojenhankinnassa molemminpuolista yhteistyötä Suojelupoliisin ja armeijan tiedustelun kanssa. SYT:n on sanottu olleen tietojen hankkimisessa tiedottajien avulla jopa tehokkaampi kuin suojelupoliisi itse. Sen toimistokin oli Helsingin Ratakadulla vastapäätä suojelupoliisin päämajaa. Säätiö oli 1970-luvulle saakka myös yksityistä tiedustelua harjoittaneen Puskalan toimiston tärkein rahoittaja ja pääasiallinen linkki sen ja suojelupoliisin välillä. Suojelupoliisi luovutti SYT:lle tietoja kansalaisista ja oli kiinnostunut yhteistyöstä vielä 1980-luvun lopullakin. Säätiön epäiltiin saaneen taloudellista tukea läntisiltä tiedustelupalveluilta, mutta tästä tutkijat eivät ole löytäneet todisteita. Rahoitus tuli lähinnä kotimaisilta talouselämän vaikuttajilta. SYT:n oli tarkoitus suunnata keräämänsä varat jaostoille, jotka käyttäisivät rahat harkintansa mukaan ilman raportointivelvollisuutta.
Säätiön hallitukseen kuului porvaripuolueiden johtajia.
SYT teetti 1950- ja 1960-luvuilla yhteiskuntatieteellistä tutkimusta kommunismin kannatuksen perustasta ja pyrki soveltamaan tuloksena saatua tietoa käytäntöön tämän kannatuksen alentamiseksi. Yrittäessään hajottaa kommunistien rivejä säätiö tuki taloudellisesti myös Jarno Pennasen 1960-luvulla julkaisemaa Tilanne-lehteä. Varoja käytettiin 1960-luvun puolivälissä myös keskustapuoluetta kannattaneiden lestadiolaisjärjestöjen kautta kommunismin torjuntaan.
Suurista taloudellisista uhrauksista huolimatta SYT:n kampanjat eivät sanottavasti onnistuneet ainakaan SKDL:n kannatuksen alentamisessa. Toiminta alkoi hiljentyä 1970-luvun lopulla ja päättyi Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen. Säätiö on kuitenkin olemassa edelleen. Säätiön hallituksen puheenjohtaja on Jarkko Vesikansa ja jäsenet Markku Jokisipilä ja Timo Lappi.
SS Sultana
SS Sultana oli Mississippijoella liikennöinyt siipiratashöyrylaiva, joka tuhoutui 27. huhtikuuta 1865 tapahtuneessa höyrykattilan räjähdyksessä ja sitä seuranneessa tulipalossa. Onnettomuudessa sai surmansa arviolta 1 700 ihmistä; kaikkiaan raskaasti ylikuormatulla aluksella oli onnettomuuden sattuessa noin 2 400 ihmistä. Matkustajamäärä oli suurin, mitä yksi alus oli koskaan kuljettanut Mississippijoella.
Sultanan räjähdys on edelleen vakavin vesiliikenteessä sattunut yksittäinen onnettomuus Yhdysvalloissa. Suuresta kuolonuhrien määrästä huolimatta tapaus sai vähän palstatilaa sanomalehdissä, sillä lehdet keskittyivät edellisellä viikolla tapahtuneen presidentti Abraham Lincolnin murhan uutisointiin sekä sisällissodan päättymiseen.
SS Sultanan ensimmäiset vuodet
Laiva oli suunniteltu lähinnä St. Louisin ja New Orleansin väliseen matkustajaliikenteeseen, ja sitä pidettiin yhtenä aikakautensa edistyksellisemmistä höyrylaivoistaja. Sultana oli varustettu kevyillä putkimaisilla höyrykattiloilla, jollaisia ei siihen aikaan käytetty vielä yleisesti. Siinä oli myös aikakautensa edistyksellisimpiä turvalaitteita, joihin kuului muun muassa turvallisuusmittarit. Mittarit yhdistivät ulkoilmaa höyrykattiloihin niiden sisäisen paineen noustessa määrätyn rajan yli. Lisäksi laivassa oli kolme sammutustyöpumppua, yksi metallinen pelastusvene ja puinen jooli sekä 90 metriä paloletkua, 30 ämpäriä, viisi sammutustyökirvestä ja 76 pelastusrengasta.
Aluksen ylikuormittaminen
Sultana lähti kohtalokkaalle matkalleen New Orleansista 21. huhtikuuta 1865. Sadan matkustajan lisäksi laiva kuljetti sikoja, muuleja ja sokeritynnyreitä. Yhdessä höyrykattilassa oli vuoto, joka tukittiin Vicksburgissa aluksen kapteenin kehotuksesta kahdella metallilevyllä.
Sultana viipyi vain hetken Helenassa ja saapui Memphisiin Tennesseehen saman illan aikana. Aluksen purkaessa lastiaan osa sotilaista poistui kaupunkiin juhlimaan Pohjoisvaltioiden voittoa. Kello 23.00 Sultana erkani laiturista, otti läheisestä hiilivarastosta tuhat bushelia kivihiiltä polttoaineekseen ja suuntasi kulkunsa pohjoiseen.
Onnettomuus
Kolmen höyrykattilan lähes samanaikainen räjähdys tapahtui vajaa 12 kilometriä pohjoiseen Memphisin satamasta 27. huhtikuuta 1865 kello 2.00 aamuyöllä. Räjähdyksen voima oli niin suuri, että useita kansimatkustajia sinkoutui veteen ja suuri osa aluksen kansirakenteista sortui. Kattilan lämmitykseen käytetyt palavat kivihiilikokkareet sinkoutuivat ympäri laivaa ja saivat aikaan sarjan tulipaloja. Hytteihin ahtautuneista matkustajista vain harvat selvisivät ulos. Räjähdyksen jäljiltä selviytyneiden täytyi valita joko kuolema tulipalossa tai hyppääminen tulvivaan Mississippiin. Useimmat valitsivat jälkimmäisen vaihtoehdon. Suurin osa heistä hukkui tai kuoli hypotermiaan. Vedessä sotilaat tappelivat keskenään päästäkseen ainoaan pelastusveneeseen, joka ylikuormituksen seurauksena vajosi pinnan alle. Veteen selviytyneiden pelastumista haittasi joen leveys, joka onnettomuuspaikalla oli noin kuusi kilometriä.
Monet Mississippin varrella asuneet ihmiset kuulivat räjähdyksen ja kokoontuivat rannoille katsomaan tapahtunutta. He näkivät tulen loimun pimeällä joella ja kuulivat kaukaisia huutoja mutta eivät voineet auttaa.
Pelastustyöt ja uhrien etsintä
thumb|250px|USS Vindicator Yli tunti räjähdyksen jälkeen onnettomuuspaikalle saapui höyryalus Bostonia ll, jonka miehistö aloitti välittömästi eloonjääneiden poimimisen joesta. Tieto Sultanan kohtalosta levisi nyt nopeasti eteenpäin, ja useita aluksia kerääntyi paikalle. Onnettomuuden uhrien etsintä Mississippijoesta jatkui viikkojen ajan. Joella liikkuvat tekivät kymmeniä huomioita joentöyräille ajautuneista ruumiista. Tykkiveneet poimivat vainajia ylös, käärivät ne purjekankaaseen ja suorittivat nopean hautaamisen veteen. Yhdysvaltain armeijan käytössä olleen höyrylaiva USS Vindicatorin miehistö kertoi joutuneensa puhdistamaan aluksen siipirattaita niihin tarttuneista monista silpoutuneista ruumiista.
St. Louisissa ilmestyvä Daily Missouri Democrat kirjoitti kaksi viikkoa onnettomuuden jälkeen, että Sultanan kapteeni Mason toipui vammoistaan eräässä arkansilaisessa talossa. Masonista tarjottiin myös 200 dollarin löytöpalkkiota, mutta huhuista huolimatta häntä ei löydetty milloinkaan.
Memphisin sairaaloihin tuotiin noin 500 potilasta, joista monilla oli erittäin vakavia ja laajoja palovammoja. Kaupungin asukkaat vastaanottivat onnettomuuden uhrit lämpimästi ja auttoivat heitä kaikin mahdollisin tavoin unohtaen sen, että vain viikkoja aiemmin he olivat olleet eri puolilla rintamaa. Sairaalahoidosta huolimatta yli 200 joesta poimittua uhria menehtyi saamiinsa vammoihin.
Uhrien lukumäärä
Uhrien tarkkaa lukumäärää ei pystytä selvittämään, sillä mahdolliset matkustajaluettelot tuhoutuivat laivan mukana. Sotilaitten nimellisenä komentajana toiminut kapteeni George A. Williams kertoi laskeneensa, että laivaan oli noussut Vicksburgissa kaikkiaan 1 996 matkustajaa. Yhdysvaltain tullilaitoksen asettama virallinen kuolleiden lukumäärä oli 1 547. Nykyhistorioitsijat ovat päätyneet arvioimaan, että kuolleita oli jopa 1 700. Monien mielestä myös tämä lukema on liian alhainen.
Siviilimatkustajien määrä vaihtelee lähteen mukaan noin 70–100 välillä, joista naisia oli 17–22. Miehistöön kuului onnettomuuspäivänä 85 jäsentä.
Oikeudenkäynnit ja syyllisyydet
Huhtikuun 30. päivänä 1865 sotaministeri Edwin Stanton määräsi tutkijalautakunnan tutkimaan Sultanan onnettomuutta. Huhuja etelävaltion sotilaasta, joka olisi sijoittanut torpedon hiilen kokkareeseen tankkauksen aikana Arkansas’ssa, ei pystytty näyttämään toteen. Hallitus sai todistajanlausunnon eloon jääneiltä miehistönjäseniltä, matkustajilta ja joiltakin höyrylaivojen asiantuntijoilta, mutta raporteissa moitteet kohdistuivat useihin eri henkilöihin. Kapteeni Masonin ja ylikonemestari Nathan Wintringerin todettiin syyllistyneen välinpitämättömyyteen. Kapteeni oli laiminlyönyt velvollisuutensa huolehtia aluksensa matkustajamäärästä, kun taas konemestarin katsottiin valvoneen huonosti höyrykattilan korjausta.
Sultanassa matkustaneiden sotilaiden siirrosta vastanneet everstiluutnantti Reuben Hatch sekä kapteeni Frederic Speed saivat kutsun sotatuomioistuimeen. Todistajien mukaan kapteeni Speed ei ollut halunnut höyrylaiva Pauline Carrollin apua miehistön kuljetuksessa vaan oli sanonut, että sotilaat mahtuivat yhteen laivaan. Avaintodistajana pidetty Hatch jätti saapumatta paikalle. Kesäkuussa 1866 sotaoikeus totesi pitkän oikeudenkäynnin jälkeen kapteeni Speedin syyllistyneen virkavirheeseen. Päätös peruttiin kuitenkin myöhemmin, ja armeija lopetti tapauksen tutkimukset.
Räjähdyksen viralliset ja epäviralliset syyt
Höyrykattiloiden toimintahäiriön lopullista syytä ei koskaan pystytty osoittamaan kiistattomasti. Sultanan ylikonemestarin mukaan räjähdyksen taustalla oli höyrykattiloiden uudenlainen muotoilu. Siksak-muotoon asetettuja savutorvia oli vaikea pitää puhtaina, ja mutkakohtiin kerääntynyt sakka teki niistä alttiita ylikuumenemiselle. Kun samanlaista kattilamallia käyttäneet höyrylaivat Walker R. Carter ja Missouri räjähtivät myöhemmin, tämäntyyppisistä höyrykattiloista luovuttiin Mississipin jokiliikenteessä kokonaan.
Vuonna 1888 saintlouislainen William Streetor väitti, että hänen entinen liikemiestuttavansa Robert Louden oli kuolinvuoteellaan tunnustanut sabotoineensa Sultanan höyrykattilat niin sanotulla hiilitorpedolla (kivihiilenpalaksi naamioidulla räjähdyspanoksella). Louden oli entinen Etelävaltioiden agentti, joka toimi Saint Louisista käsin. Hänellä olisikin ollut sekä tilaisuus että motiivi sabotoida Sultanan matkantekoa. Loudenilla oli myös tarvikkeet siihen, sillä Etelävaltioiden sabotööri ja hiilitorpedon kehittäjä Thomas Edgeworth Courtenay oli entinen Saint Louisin asukas, joka oli suorittanut vastaavanlaisia sabotaaseja häiritäkseen Pohjoisvaltioiden laivaliikennettä. Loudenin väitettä tukee myös silminnäkijähavainto tykinammuksen hylsystä laivanhylyn kannella. Loudenin väitettä pidetään kuitenkin ristiriitaisena, ja useimmat tutkijat pitävät virallista selitystä uskottavampana.
Tavoitteena turvallisuus
Sultanan onnettomuuden vuoksi aloitettiin paineastioiden standardisointi. Vuonna 1880 perustettu ASME (American Society of Mechanical Engineers) julkaisi vuonna 1884 ensimmäisen höyrykattiloiden testausstandardin. Tilanne ei kuitenkaan korjautunut merkittävästi. Vuosina 1870–1910 Yhdysvalloissa kirjattiin vähintään 10 000 höyrykattilaräjähdystä. Ratkaisevan parannuksen tilanteeseen toi vuosina 1914–1915 vahvistettu höyrykattilastandardi ”Boiler Code”. Standardi otettiin nopeasti käyttöön kaikkialla Yhdysvalloissa, ja se vähensi höyrykattilaonnettomuudet minimiin.
Uhrien muistolle
Monivuotinen sisällissota ja Abraham Lincolnin murha veivät sanomalehdistön huomion Sultanalta ja varsinkin itäiset lehdet antoivat vain niukasti palstatilaa Mississippijoen katastrofille – esimerkiksi The New York Times uutisoi Sultanan räjähdyksestä lyhyesti nelossivun artikkelissa. Uhrien joukossa ei ollut suuria sotasankareita tai muita merkkihenkilöitä, vaan he olivat tavallisia kirjanpitäjiä, maanviljelijöitä ja työläisiä, jotka eivät kiinnostaneet lukevaa yleisöä.
Vuonna 1916 Sultanan uhreille pystytettiin ensimmäinen muistomerkki Mount Oliven hautausmaalle Knoxvilleen Tennesseehen. Sittemmin onnettomuuden uhreille on pystytetty useita muistomerkkejä paitsi Memphisiin, myös Muncieen Indianaan, Marioniin Arkansasiin, Vicksburgiin Mississippiin, Cincinnatiin ja Mansfieldiin Ohioon sekä Hillsdaleen Michiganiin.
Krabi
Krabi on kaupunki Etelä-Thaimaassa, Malakan niemimaalla Andamaanienmeren rannalla. Se on Krabin provinssin pääkaupunki.
Krabi on suosittu matkailukohde, ja turismi on tärkeä tulonlähde kaupungille.
Sarah Barrable-Tishauer
Torontossa syntynyt Barrable-Tishauer on musta juutalainen. Hän voitti vuonna 2002 jaetun Young Artist -palkinnon. Hän ei ole pelkkä näyttelijä, vaan myös etevä tanssija ja muusikko.
Aiheesta muualla
Sarah Barrable-Tishauer
Outi Sarjakoski
Outi Sarjakoski (s. 1950) on suomalainen arkkitehti. thumb|upright|Outi Sarjakoski: [[Network (taideteos)|Network, 1995, Turku.]] Työskennellessään Turun kaupungin kaavoitusosastolla 1990-luvulla Sarjakoski suunnitteli Turkuun ympäristötaideteoksia, joista tunnetuin lienee Itäisen Rantakadun ja Volter Kilven kadun risteyksessä olevan ympäristötaideteos Network. Toinen ympäristötaideteos on Turun tuomiokirkon eteen ensimmäisenä adventtina tehtävä ulkoroihutähti.
Reino (kappale)
Reino on suomalaisen Popeda-yhtyeen kappale ja single, joka julkaistiin 22. elokuuta 2007 (digimyynnissä jo 10. elokuuta). Se jäi viimeiseksi Popeda-singleksi, jolla ovat mukana rumpali Arska Rautajoki ja kosketinsoittaja Jani Kemppinen.
Kappale oli mukana syksyllä 2007 julkaistulla Popedan 30-vuotinen sota 1977–2007 -kokoelmalevyllä.
Kokoonpano
+
Philip Toynbee
Philip Toynbee (1916 Oxford, Britannia – 1981 St Briavels, Gloucestershire, Britannia) oli brittiläinen kirjailija. Opiskeltuaan Oxfordin yliopistossa hän työskenteli toimittajana ja kustannusalalla. Hän kirjoitti kokeellisia romaaneja, antiromaaneja, joiden aikakäsitys poikkeaa perinteisestä. Hän kirjoitti myös runomuotoisia romaaneja.
Philip Toynbeen isä oli historioitsija Arnold J. Toynbee, hänen tyttärensä on toimittaja Polly Toynbee.
Kari Piiroinen
Kari Piiroinen (s. 1. heinäkuuta 2001 Helsinki) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SM-liigajoukkue Saimaan Pallossa.
Seuraura
OHL-joukkue Windsor Spitfires varasi Piiroisen 30. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2018. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2018–2019. Piiroinen toimi Spitfiresin pääasiallisena kakkosmaalivahtina ensin Michael DiPietrolle, joka kaupattiin joulukuussa 2018, mutta seura hankki pian tämän jälkeen hänen tilalleen Colton Inczen. Piiroinen pelasi kauden aikana 27 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua torjuen yhden nollapelin. Kaudella 2019–2020 hän jakoi varsin tasaisesti Spitfiresin torjuntavastuun tulokas Xavier Medinan kanssa, mutta Piiroinen pelasi lopulta seitsemän ottelua häntä vähemmän. Piiroinen pelasi 30 runkosarjaottelua torjuen 17 voittoa ja yhden nollapelin.
Maaliskuussa 2020 Piiroinen teki juniorisopimuksen Tapparan SM-liigajoukkueen kanssa. Seura lainasi hänet seuraavana päivänä kaudeksi 2020–2021 yhteistyöseuraansa, Mestis-joukkue TUTO Hockeyn riveihin. Piiroinen pelasi siellä alkaudella 14 ottelua. Mestiksen ollessa tauolla tammikuussa 2021 Tappara lainasi hänet helmikuun loppuun asti kestävällä sopimuksella Turun Palloseuran SM-liigajoukkueeseen. TPS tarvitsi täydennystä maalivahtiosastolleen Andrei Karejevin tueksi, kun NHL-lainapelaaja Ukko-Pekka Luukkonen palasi Pohjois-Amerikkaan ja seura purki jo aiemmin Rasmus Tirrosen sopimuksen. Tapparalla oli kuitenkin oikeus kutsua Piiroinen takaisin organisaatioonsa. Piiroinen teki SM-liigadebyyttinsä 29. tammikuuta 2021 vieraissa kasvattajaseuraansa Helsingin IFK:ta vastaan, kun hänet vaihdettiin TPS:n maalinsuulle Andrei Karejevin tilalle ajassa 22.59, pian sen jälkeen kun HIFK oli siirtynyt ottelussa 4–2-johtoon. Piiroinen torjui 37 minuutin aikana 17 kertaa ja hän päästi taakseen Anton Lundellin tekemän ylivoimamaalin, joka viimeisteli HIFK:lle 5–2-voiton. Turo Järvinen valitsi Piiroisen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Ottelu jäi hänelle ainoaksi pelaamakseen otteluksi TPS:ssä.
Helmikuussa 2021 Tappara kutsui Piiroisen SM-liigajoukkueensa vahvuuteen. Hänet kutsuttiin Christian Heljangon pariksi, kun Dominik Hrachovina oli nimetty Tšekin maajoukkueeseen Beijer Hockey Gamesiin. Piiroinen pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa aloittavana maalivahtina 17. helmikuuta 2021 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hän torjui Tapparan 0–2-tappioon päättyneessä ottelussa 24 kertaa ja päästi yhden maalin. Seuraavassa ottelussaan 6. maaliskuuta ottelussa Vaasan Sportia vastaan 2021 Piiroinen torjui liigauransa avausvoiton. Hän torjui Tapparan 5–3-voittoon päättyneessä ottelussa 19 kertaa. Seuraavalla viikolla Hrachovinan palattua karanteenista Tapparaan Piiroinen palasi lainalle TUTOon. Hän pelasi siellä tulokaskautensa aikana kaikkiaan 18 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua. Piiroinen palkittiin Mestiksen parhaana maalivahtina Pasi Nurminen -palkinnolla ja hänet äänestettiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2021 Piiroinen teki Tapparan kanssa vuoden mittaisen ammattilaissopimuksen. Hän lähti kauteen 2021–2022 Tapparan toisena maalivahtina Christian Heljangolle. Piiroinen torjui liigauransa ensimmäisen nollapelin 26. marraskuuta 2021 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hän torjui Tapparan 0–5-voittoon päättyneessä ottelussa 17 kertaa. Matti Kuparinen valitsi Piiroisen ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Hän pelasi SM-liigassa kauden aikana kymmenen runkosarjaottelua torjuen kuusi voittoa ja kaksi nollapeliä. Tappara vahvisti loppukaudella maalivahtiosastoaan Jānis Kalniņšilla, joten Piiroinen jäi lopulta joukkueen kolmosmaalivahdiksi, eikä hän pukenut yhteenkään playoff-otteluun. Piiroinen oli kokoonpanossa kuitenkin suurimmassa osassa runkosarjaotteluista, jonka myötä hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Piiroinen pelasi myös yhdessä Mestarien liigan ottelussa ja hän voitti siellä hopeaa. Piiroinen pelasi suurimman osan kauden otteluistaan kuitenkin lainalla KOOVEE:n Mestis-joukkueessa, jossa hän pelasi 14 runkosarjaottelua.
Kaudeksi 2023–2024 Piiroinen palasi SM-liigaan tekemällä kaksivuotisen sopimuksen Saimaan Palloon.
Maajoukkueura
Piiroinen pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän toimi Suomen pääasiallisena kakkosmaalivahtina Roope Taposelle ja pelasi vain alkulohkon ottelun Kanadaa vastaan. Piiroinen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018, jolloin hän jakoi joukkueensa torjuntavastuun Taposen kanssa. Piiroinen pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 12 nuorten ja 15 poikien maaottelua.
Muuta
Piiroinen on maininnut esikuvikseen Juuse Saroksen ja Pekka Rinteen. Hän harrasti lapsena myös jalkapalloa.
Jake Goldsbie
Jake Benjamin Goldsbie (s. 8. elokuuta 1988 Toronto, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Toby Isaacsin roolista televisiosarjassa Degrassi: The Next Generation.
Taj Gibson
Taj Jami Gibson (s. 24. kesäkuuta 1985 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Gibson on pelannut NBA:ssa vuodesta 2009 lähtien edustaen pisimpään Chicago Bullsia. Hänet nimettiin NBA-tulokaskaudellaan tulokkaiden ykköstähdistöviisikkoon.
Pelaajaura
Isona laitahyökkääjänä pelaava Gibson pelasi vuodet 2006–2009 yliopistokoripalloa Etelä-Kalifornian yliopistossa. Chicago Bulls varasi hänet NBA:han 26. vuorolla vuoden 2009 varaustilaisuudessa. Gibson nimettiin NBA-tulokaskaudellaan tulokkaiden ykköstähdistöviisikkoon. Hän pelasi Bullsissa aina helmikuuhun 2017 asti, jolloin hän siirtyi pelaajakaupassa Oklahoma City Thunderiin. Kesällä 2017 hän teki sopimuksen Minnesota Timberwolvesin kanssa ja kesällä 2019 New York Knicksin kanssa.
Skandiumoksidi
Skandiumoksidi (Sc2O3) on skandium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää metallisen skandiumin ja skandiumyhdisteiden valmistamiseen sekä lasereissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa skandiumoksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen Skandiumoksidi ei liukene veteen, mutta liukenee happoihin.
Skandiumoksidia muodostuu kuumennettaessa eräitä skandiumyhdisteitä. Skandiumoksidista valmistetaan metallista skandiumia ja skandiumyhdisteitä kuten skandiumfluoridia ja skandiumkloridia. Skandiumoksidiohutkalvoja käytetään voimakkaissa lasereissa, UV-sovellutuksissa ja elektroniikassa porttioksidina.
Vulcan (Kanada)
Vulcan on Kanadassa, Albertan provinssissa sijaitseva kaupunki. Kaupunki sijaitsee samannimisessä kunnassa eteläisessä Albertassa, Calgaryn ja Lethbridgen kaupunkien puolimatkassa. Vulcanin väkiluku on 1 940 (2006). Kaupungin pääasiallisena työllistäjänä on maatalous. Alueen tärkeimmät viljakasvit ovat vehnä, rypsi ja ohra.
Kaupungin nimesi Canadian Pacific Railwayn maanmittaaja vuonna 1915, roomalaisen Vulcan tulenjumalan mukaan. Vuonna 1926 tornado tuhosi suuren osan kaupunkia.
Kaupungin nimestä johtuen se on ollut suosittu matkailukohde. Kaupungissa vierailee vuosittain paljon Star Trek -turisteja.
Israelin maa
pienoiskuva|Raamatullisen Israelin rajat merkitty karttaan sinisellä ja punaisella. Israelin maa on perinteinen juutalainen nimi Etelä-Levantin alueelle. Termiin liittyviä raamatullisia, uskonnollisia ja historiallisia termejä ovat Kanaanin maa, Luvattu maa, Pyhä maa ja Palestiina. Tämän alueen rajojen määritelmät vaihtelevat heprealaisen Raamatun kohtien välillä.
Annie-gaala 1998
Annie-gaala 1998 oli 26. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain ASIFA-Hollywood jakoi vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1998 parhaille animaatioille. Gaala järjestettiin 13. marraskuuta 1998 Alex-teatterissa Pasadenassa, Kaliforniassa. Tilaisuuden menestynein elokuva oli Mulan, joka keräsi yhteensä kymmenen palkintoa.
Ehdokkaat ja voittajat
Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna):
Pietro d'Abano
Elämä ja ura
Opiskeltuaan Pariisissa lääketiedettä ja filosofiaa hän asettui Padovaan, jossa hän saavutti nopeasti suuren maineen lääkärinä ja lääketieteen opettajana. Jo Pariisissa hän oli lääketieteen tuntemuksestaan saanut lempinimen "suuri lombardialainen". Hän kuitekin käytti mainettaan hyväkseen tyydyttääkseen rahanhimonsa kieltäytymällä hoitamasta potilaitaan kuin vain kohtuuttomia palkkioita vastaan. Ehkäpä tämä ja hänen astrologian harrastuksensa johtivat siihen, että häntä syytettiin taikuuden harjoittamisesta, ja erityisesti siitä, että hän sai apua paholaiselta saadakseen kaikki maksamansa rahat takaisin ja että hänellä oli hallussaan viisasten kivi. Hän joutui kahdesti inkvisition eteen; ensimmäisellä kerralla hänet vapautettiin syytteistä, ja hän kuoli vuonna 1316 ennen toisen oikeudenkäynnin päättymistä. Hänet kuitenkin todettiin syylliseksi, ja hänen ruumiinsa määrättiin kaivettavaksi ylös ja poltettavaksi, mutta eräs Abanon ystävä oli salaa vienyt ruumiin pois, joten inkvisition oli tyydyttävä julistamaan tuomionsa julkisesti ja polttamaan Abanon muotokuvan.
Kirjoituksissaan Abano selittää ja puolustaa Averroësin ja muiden arabikirjailijoiden lääketieteellisiä ja filosofisia järjestelmiä. Hänen tunnetuimmat kirjalliset teoksensa ovat Conciliator differentiarum, quæ inter philosophos et medicos versantur (1472), joka kattaa koko hänen aikansa lääketieteellisen tiedon, sekä De venenis eorumque remediis (1472), jonka ranskankielinen käännös julkaistiin Lyonissa vuonna 1593. Häntä syytettiin harhaoppiseksi liian vapaamielisten mielipiteidensä ja kristillisten oppien pilkkaamisen vuoksi.
Kuuluisa 1500-luvun lopulla ilmestyvä loitsukirja tai grimoire Heptameron, joka on tosin nimetön, on perinteisesti mutta luultavasti virheellisesti liitetty Abanoon. Se on lyhyt kirja maagisista rituaaleista, jotka koskevat tiettyjen enkeleiden kutsumista viikon seitsemänä päivänä, mistä kirjan nimi juontaa juurensa.
Kamassit
Kamassit olivat samojedeihin kuulunut kansa, joka asui Siperiassa Kan- ja Mana-jokien vesistöalueilla sekä itäisessä Sajan-vuoristossa. Nykyisin nämä seudut kuuluvat Krasnojarskin aluepiirin Minusinskin alueeseen. Viimeiset kamassit asuivat Abalakovon kylässä.
Kamasseihin näyttää alun perin kuuluneen kaksi alueellista ryhmää, varsinaiset kamassit ja koibaalit. Venäläisten lähteiden mukaan 1600-luvulla kamassien yhteismäärä oli noin 500 henkeä. 1700–1800-luvuilla kamassit jakautuivat elinkeinojen perusteella kahtia: taigakamassit harjoittivat metsästystä, poronhoitoa ja kalastusta, arokamassit karjanhoitoa, hevosten jalostusta, maanviljelyä ja metsästystä.
Kamassit sulautuivat suurimmaksi osaksi venäläiseen talonpoikaisväestöön 1800-luvun lopulla. Peurapopulaatioiden häviäminen eläinsairauksien seurauksena oli pakottanut kamassit siirtymään yhä enemmän pysyvän maatalouden harjoitukseen. Osa kamasseja sulautui myös turkkilaissukuisiin hakasseihin. Kaksi nykyaikaan säilynyttä hakassiheimoa kutsuu itseään nimillä kamassit ja koibaalit. Nämä heimot polveutuvat ainakin osittain kamassisamojedeista.
Suomalainen kielitieteilijä Kai Donner oli 1900-luvun alun merkittävin kamassin kielen ja kamassien kansanperinteen tutkija. Myöhemmin 1960–1970-luvuilla virolainen tiedemies Ago Künnap teki tutkimustyötä Abalakovon viimeisten kamassien parissa.
Viimeinen kamassin kielen puhuja Klavdija Plotnikova kuoli 94 vuoden iässä vuonna 1989. Venäjällä ei kamasseja enää pidetä elävänä kansana, mutta vuoden 2010 väestönlaskennassa 2 henkilöä ilmoitti olevansa kansallisuudeltaan kamasseja.
Franklin ACE
Franklin ACE on yhdysvaltalaisen Franklin Computerin valmistama sarja tietokoneita. Tietokoneet olivat klooneja Apple II-tietokoneista.
Kiista Applen kanssa
Oikeustapausta voidaan merkitä omisteisen ohjelmiston käsitteen syntynä.
Mallit
Eri mallit olivat klooneja Apple II:n eri malleista:
Ace 1000 -malli ei tehtaalta tullessaan tukenut värejä, mutta ominaisuus voitiin lisätä jälleenmyyjällä 50 dollarin piirillä. Menettelyllä Franklin pyrki suojaamaan itseään Applelta.
Konstantin Nahk
Konstantin Nahk (aik. Konstantin Kolbassenko, s. 10. helmikuuta 1975 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kolme kertaa Viron mestaruuden voittanut Nahk pelasi uransa aikana kotimaassaan KSK Vigri Tallinnassa, FC Tevalte Tallinnassa, Tallinna Sadam JK:ssa ja JK Viljandi Tulevikissa FC Levadia Tallinnan lisäksi. Jokaisessa seurassaan hän pelasi Viron pääsarjassa. Lisäksi Nahk on edustanut kahta seuraa ulkomailla, Torpedo-MAZ Minskiä Valko-Venäjällä ja FC Jokereita Suomessa. Suomessa pelatessaan hän oli Veikkausliigan alkukauden sensaatiomaisin pelaaja, ja hän muun muassa johti maalipörssiä. Tahti kuitenkin hiljeni loppukautta kohti mennessä, ja Nahk poistui takaisin Viroon.
Mindoronhaavakyyhky
Mindoronhaavakyyhky (Gallicolumba platenae) on äärimmäisen uhanalainen kyyhky. Haava-sana sen nimessä tulee verenpunaisesta läikästä sen muuten valkeassa rinnassa. Mindoronhaavakyyhky on endeeminen laji Filippiineillä, missä alankoalueiden metsien hakkuut ovat vaarassa tuhota sen viimeisetkin elinalueet. Lintua on tavattu 15 alueella Mindoron saarella, mutta vuoden 1980 jälkeen havaintoja on enää neljältä paikalta.
Mindoronhaavakyyhky on noin 30 cm pitkä, lyhytpyrstöinen maassa ruokaileva kyyhky. Sen rinta ja kurkku ovat valkeat keskellä rintaa olevaa oranssia läikkää lukuun ottamatta. Otsa on tummanharmaa, pää ja hartiat muuten loistavan vihreät, yläpuoli muuten kastanjanruskea.
Frigyes Hidas
thumb|Frigyes Hidas. Frigyes Hidas (25. toukokuuta 1928 Budapest – 7. maaliskuuta 2007 Budapest) oli unkarilainen säveltäjä.
Hidas syntyi Budapestissa ja opiskeli sävellystä Franz Liszt -akatemiassa János Viskyn johdolla. Hän toimi musiikillisena johtajana kansallisteatterissa 1951–1966 ja operettiteatterissa 1974–1979.
Hidas toimi myöhemmin vapaana säveltäjänä. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa oopperoita, baletteja, konserttoja, muuta orkesterimusiikkia, kamarimusiikkia ja vokaalimusiikkia.
Frigyes Hidas oli omien sanojensa mukaan ”Unkarin viimeinen romanttinen säveltäjä”. Hän kuoli 78-vuotiaana Budapestissa.
Cristóbal Colón (F105)
Cristóbal Colón (runkonumero F105) on Espanjan laivaston vuonna 2010 vesillelaskettu Álvaro de Bazán -luokan fregatti.