cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Drive-in
Drive-in on suosittu Yhdysvalloissa, koska oma auto antaa yksityisyyttä (mm. elokuvat). Suomessa drive-in-pikaruokapaikat yleistyivät 1990-luvulla, tosin Suomen ensimmäinen drive-in-nakkikioski avattiin jo vuonna 1968 Porissa.
Maailmanlaajuisen koronaviruspandemian aikoina 2020-luvun alussa drive-in-menetelmää käytettiin virusnäytteiden ottamiseen, rokotusten antamiseen sekä äänestämiseen, esimerkkinä Suomen kuntavaalien 2021 ennakkoäänestyksessä käytetyt ulkoäänestyspaikat.
Asemanseudun koulu (Mellilä)
Asemanseudun koulu on peruskoulun 1–6 luokkien koulu Mellilässä Loimaalla. Koulu sijaitsee Mellilän asemaseudun taajamassa. Koulu on perustettu vuonna 1923 ja sen nykyiset rakennukset ovat vuosilta 1926 ja 1957. Koulun yhteydessä on liikuntahalli, joka on rakennettu vuonna 1983 ja päiväkoti, joka aloitti toimintansa vuonna 2012.
Drive-in
1900-luvun puolivälin tienoilla Yhdysvalloissa toimi myös drive-in-kirkko ja drive-in-hautaustoimisto.
Uisko
Uisko on vanha purjeellisen ja soudettavan veneen nimitys. Se on kevytrakenteinen ja laitalautoja on useampi. Sitä voitiin vetää kannasten yli.
Uiskon varhaisin kirjallinen maininta löytyy Ruotsin vanhimmasta kirjallisesta teoksesta, 1300-luvun alussa kirjoitetusta Eerikinkronikasta, johon se on lainattu suomen kielestä. Kronikassa uiskot mainitaan karjalaisten veneinä. Myös 1500-luvun alusta löytyy kirjallinen maininta wisko-tyypin veneistä. Sana on lainautunut myös venäjään jostakin itämerensuomalaisesta kielestä.
Pituusaste
Pituusaste ilmaisee pisteen itä–länsi-suuntaisen sijainnin Maan pinnalla. Sen arvo vaihtelee nollapituuspiirin 0°:sta sen vastakkaisen puolen 180°:een. Pituusastetta käytetään yhdessä leveysasteiden kanssa määritettäessä pisteen tarkkaa sijaintia.
Merkitseminen
Itäistä pituutta merkitään yleensä kirjaimella E, läntistä kirjaimella W. Esimerkiksi Helsingin pituuspiiri on 24°56′55″ E. Joskus läntistä pituutta merkitään negatiivisilla asteilla, itäistä positiivisilla. Itäinen ja läntinen 180. pituuspiiri yhtyvät, ja päivämääräraja kulkee suurimmaksi osaksi tätä pituuspiiriä pitkin.
Gerhard Tersteegen
Gerhard Tersteegen (25. marraskuuta 1697 Moers – 3. huhtikuuta 1769 Mülheim an der Ruhr, Saksa) oli saksalainen reformoitu mystikko, kauppias, nauhankutoja, kirjailija, virsirunoilija.
Elämä
Gerhard Tersteegeniä pidetään reformoidun kirkon suurimpana virsirunoilijana. . Hänen lapsuuskotinsa oli uskonnollinen, yksi hänen veljistään oli saarnaaja. Hän jäi varhain orvoksi, mutta hän saattoi käydä koulua kotikaupunkinsa latinakoulussa. Nuorukaisena hän toimi kauppa-alalla, mutta koettuaan kutsumuksen jättää maailma taakseen hän luopui 1719 kauppiaanurasta ja siirtyi nauhakutomoon, jotta hän saattoi elää yksinkertaista elämää. Hän alkoi toimia yhä enemmän sielunhoitajana, saarnaajana ja kirjailijana ja hän onkin yksi keskeisiä saksalaisen pietismin edustajia. Hän käänsi myös katolisten mystikoiden kirjoituksia saksaksi.
Tersteegenin mukaan laulu- ja virsikirjat olivat Raamatun ohella tärkeimpiä hartauskirjoja. 1729 hän julkaisi hartauskirjan Geistliches Blumen-Gärtlein Inniger Seelen. Siitä ilmestyi hänen eläessään seitsemän painosta ,ja siinä oli 111 hänen kirjoittamaansa virttä, joista muutamat ovat edelleen tunnettuja saksankielisinä.
Tunnetuin hänen kirjoittamista virsistään on virsi Gott ist gegenwärtig vuodelta 1729. Se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 194 ”Jumala on läsnä” 1729. (Säk. 1–3 ja 6 suom. Lauri Pohjanpää 1923, säk. 4 ja 5 suom. Anna-Maija Raittila, 1984.) Suomessa virttä lauletaan Joachim Neanderinin sävelmällä vuodelta 1680. Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa se on virsi 79 Anna-Maija Raittilan 1999 muokkaamana ja osin uudelleen suomentamana. Virrestä on Seurakunta laulaa -kirjassa nelisäkeistöinen muoto (numero 101). Ruotsin kirkon virsikirjassa on myös toinen Tersteegin virsi, virsi 615 "Jo tulkaa, rientäkäämme" (Kommt, Kinder, laßt uns gehen. Suom. Anna-Maija Raittila 1996).
Václav Pilař
Václav Pilař (s. 13. lokakuuta 1988 Chlumec nad Cidlinou, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitalinkki. Hän edustaa Saksan Bundesliigan VfL Wolfsburgia.
Valley City (Pohjois-Dakota)
Väestö
Valley Cityn 6 380 asukkaasta puhui vuonna 2020 englantia 96,6 prosenttia ja espanjaa 0,5 prosenttia.
Valley Cityn väkiluku on ollut laskussa vuodesta 1970.
Clarence Carnes
Clarence Victor "The Choctaw Kid" Carnes (14. tammikuuta 1927 − 3. lokakuuta 1988) oli yhdysvaltalainen choctaw-intiaani ja nuorin tuomittu Alcatrazin vankilassa. Clarence Carnes syntyi Oklahomassa, Yhdysvalloissa.
Elämäkerta
Carnes saapui Alcatraziin 8. heinäkuuta 1945. Runsas vuosi myöhemmin, 2. toukokuuta 1946, Carnes oli osallisena pakoyrityksessä, joka tunnetaan nimellä ”Alcatrazin verinen taistelu”. Pakoyrityksessä kuoli kolme vankia sekä kaksi vankilan vartijaa. Carnes joutui kahden muun vangin kanssa oikeuteen syytettynä murhasta. Sam Shokley ja Miran Edgar Thompson tuomittiin teloitettavaksi kaasukammiossa, mutta Carnes tuomittiin 99 vuoden elinkautiseen, sillä hän ei ollut suoraan osallisena vartijoiden murhaan pakoyrityksen aikana. Carnes jatkoi rangaistuksensa kärsimistä vuoteen 1963, jolloin Alcatraz suljettiin. Clarence pääsi ehdonalaiseen vuonna 1973 203 vuoden tuomiostaan huolimatta. Ehdonalainen kuitenkin kumottiin hänen sinä aikana tekemiensä rikosten vuoksi, ja hänet palautettiin vankilaan jatkamaan tuomioitaan.
Kuolema
Carnes kuoli aidsin aiheuttamiin komplikaatioihin 3. lokakuuta 1988 liittovaltion vangeille tarkoitetussa sairaalassa Springfieldissä, Missourissa. Hänet haudattiin köyhien hautausmaalle, mutta vuonna 1989 mafiajohtaja James ”Whitney” Bulger, joka oli ystävystynyt Alcatrazissa Carnesin kanssa, maksoi hänen ruumiinsa nostamisen haudasta ja kuljetuksen Oklahomaan, jossa hänet haudattiin hänen toivomuksensa mukaisesti intiaanien pyhälle maalle. Bulgerin kerrotaan maksaneen 4 000 dollaria pronssisesta arkusta, johon Carnes haudattiin.
Ryan van Poederooyen
Ryan Joost Van Poederooyen (s. 13. marraskuuta 1972) on kanadalainen rumpali, joka on saanut kansainvälistä tunnustusta progressiivisen metallin yhtyeen The Devin Townsend Bandin (2002–2007) sekä The Devin Townsend Projectin (2009–) jäsenenä. Hän on metalliyhtyeiden God Awakens Petrified ja Terror Syndrome perustaja, sekä progressiivisen rockyhtye Ten Ways from Sundayn jäsen.
Suurimmiksi vaikuttajikseen hän on maininnut Gavin Harrisonin, Tomas Haaken, Tim Alexanderin, Vinnie Paulin ja Neil Peartin.
Julkaisut
Devin Townsend
Muut
Pentti Avotie
Pentti Juhani Avotie (syntyjään Avonius, 8. elokuuta 1924 Pälkjärvi – 21. syyskuuta 2004 Tampere) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Saarioinen Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1969−1989 ja Artekno Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1969−1978. Koulutukseltaan hän oli koneteknikko.
Jäälevät
pienoiskuva|Jääleviä jotka elävät rikkoutuneen merijään sisällä, [[Rossinmeri|Rossinmerllä, Etelämantereella.]] Jäälevät ovat merivedestä tai makeasta vedestä muodostuneessa jäässä eläviä leviä. Valtamerten napa-alueilla jäälevillä on merkittävä rooli biomin primaarituotannossa. Levien kukkimisen ajoittumisen ajoittuminen on erityisen tärkeää ravintoketjun trofiatason ylläpitämisessä silloin kun luonnonvalo on vähäistä ja jäätä on runsaasti. Jäälevät elävät yleensä jään alapinnalla, mutta ne voivat elää myös jään sisään muodostuneissa suolaliuoksissa, sulamisvesissä sekä jään pinnalla.
Pentti Avotie
Avotie kuului useiden yritysten hallintoneuvostoihin. Näitä olivat muun muassa Asko-Upo Oy, Hämeen Sähkö Oy, Keskinäinen yhtiö Teollisuusvakuutus, Eläke-Varma ja Investa Oy. Asko Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajana hän oli vuosina 1981−1986. Sahalahden kunnanvaltuustossa Kokoomuksen valtuutettuna Avotie oli vuosina 1973−1984. Teollisuusneuvoksen arvon hän sai vuonna 1973, vuorineuvoksen arvon vuonna 1994 ja tekniikan kunniatohtorin arvon vuonna 1997 (Tampere).
Jäälevät
Makean veden jäälevät poikkeavat merkittävästi suolaisesta merivedestä muodostuneessa jäässä elävistä levistä. Makean veden jäälevät usein muuttavat jään väriä ja vaikuttavat jään heijastavuuteen.
Leveysaste
Leveysaste ilmaisee pisteen pohjois–etelä-suuntaisen sijainnin Maan pinnalla. Sen arvo vaihtelee päiväntasaajan 0°:sta napojen 90°:een. Leveysastetta käytetään yhdessä pituusasteiden kanssa määritettäessä pisteen tarkkaa sijaintia.
Mittaaminen
Leveysastetta (φ) mitataan astein (°) kulmamittana päiväntasaajan 0°:sta (matalat leveysasteet) napojen 90°:seen (korkeat leveysasteet). Leveyspiirin sijainnilla on absoluuttinen arvo, mutta leveysaste on arvojen vaihteluväli. Leveysaste (°) voidaan jakaa 60 minuuttiin (′) ja edelleen 60 sekuntiin (″). Nämä minuutit ja sekunnit ilmoitetaan maapallon navan puolelta, eli esim. leveyspiiri 23° 26′ 22″ S on kauempana päiväntasaajalta kuin leveyspiiri 23° 00′ 00″ S.
Merkitseminen
Pohjoista leveyttä merkitään yleensä kirjaimella N, eteläistä kirjaimella S. Joskus eteläinen leveys annetaan negatiivisena, pohjoinen positiivisena. Esimerkiksi Suomen mantereen pohjoisin kohta Utsjoen Nuorgamissa sijaitsee leveyspiirillä 70° 05′ N ja eteläisin Hangon Tulliniemessä vastaavasti kohdalla 59° 48′ N.
Leveysasteet muissa koordinaatistoissa
Ekliptisessä koordinaatistossa, jonka pohjana on eläinrata, määritellään ekliptinen latitudi. Galaktinen latitudi on leveysaste galaktisessa koordinaatistossa. Galaktinen 0-leveysaste seuraa Linnunradan tasoa.
Bion Smyrnalainen
Bion (, ; toimi n. 100 eaa.) oli antiikin kreikkalainen bukolinen runoilija. Hän oli kotoisin Smyrnasta ja näyttää eläneen toisen vuosisadan lopulla eaa. Sisiliassa. Bionilta on katkelmien ohella säilynyt laajahko eepillinen kuvaus Valitus Adoniin kuolemasta ynnä joukko pienempiä runoja, enimmäkseen eroottista laatua.
Pappisten lava
Pappisten lava on tanssilava Loimaalla. Lava sijaitsee Pappistenjärven rannalla Loimaan Pappisten kylässä ja sitä ylläpitää loimaalainen Niinijoenseudun kyläyhdistys. Lavan lattiapinta-ala on 250 m² ja rakennus on pohjaltaan 17-kulmion muotoinen. Pappisten lava on valittu vuoden huvijärjestäjäksi vuonna 2011 ja Suomen kauneimmaksi kesälavaksi vuonna 2016.
Baseballin maailmanmestaruuskilpailut 1973
Baseballin maailmanmestaruuskilpailut 1973 olivat kaiken kaikkiaan 22. maailmanmestaruuskilpailut ja ensimmäiset, jotka järjesti syksyllä 1973 FIBA:n kilpailijaksi perustettu Federación Mundial de Béisbol Amateur (FEMBA). Turnaus pelattiin 22. marraskuuta - 5. joulukuuta 1973 Nicaraguassa, jonka lisäksi Costa Rica ja Honduras pelasivat omat ottelunsa kotimaissaan, pois lukien keskinäinen ottelu, joka pelattiin kisojen avausotteluna Granadassa. Turnauksen kanssa lähestulkoon samanaikaisesti pelattiin FIBA:n 21. Amateur World Series.
Yhdysvallat voitti maailmanmestaruuden voitettuaan kaikki ottelunsa.
Kungsholmin kirkko
thumb|250px|Kungsholmin kirkko|alt=|vasen
Köydenveto kesäolympialaisissa 1904
Vuoden 1904 kesäolympialaisten köydenveto järjestettiin 31. elokuuta – 1. syyskuuta 1904 St. Louisissa Francis Fieldin stadionilla. Tämä oli toinen kerta, kun köydenveto oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Laji oli ainoastaan miehille. Lajiin osallistui 30 osanottajaa neljästä eri maasta. Joukkueita oli kuusi. Yhdysvaltalaiset joukkueet voittivat kaikki mitalit.
Kungsholmin kirkko
Kungsholmin kirkko tai Ulrika Eleonoran kirkko  on kirkko Tukholmassa Ruotsissa. Kirkon suunnitteli Jean de la Valléen vävy Mathias Spieler, ja rakennustyöt alkoivat keväällä 1673. Kirkko vihittiin 1688, mutta vasta 1753 valmistuivat suunnitellut tiiliholvit. Keskustorni rakennettiin vasta 1808–1810 P. W. Palmrothin laatimien, alkuperäistä suunnitelmaa mukailevien piirustusten mukaan. Kirkon sisällä koristeellisen kasteaition on tehnyt kuvanveistäjä Caspar Schröder vuonna 1707.
Köydenveto kesäolympialaisissa 1904
Ottelut
Puolivälierät
Välierät
Kungsholmin kirkko
Rakennus sijaitsee Kungsholmenin kaupunginosassa. Kirkko kuuluu vuonna 2014 muodostettuun Västermalmin seurakuntaan, aiemmin se kuului Kungsholmin seurakuntaan.
Köydenveto kesäolympialaisissa 1904
Ottelut
Loppuottelu
Kungsholmin kirkko
Aiheesta muualla
59.32889°N, 18.04861°W
Köydenveto kesäolympialaisissa 1904
Ottelut
Hopeamitaliottelun välierä
Loppuottelun häviäjäjoukkueen olisi ollut määrä pelata hopeaottelu hopeamitalivälierän voittajaa vastaan, mutta newyorkilaisjoukkue ei osallistunut otteluun, jolloin St.Louisin ykkösjoukkue sai hopeamitalit ja kakkosjoukkue pronssimitalit.
Liturginen liike
Liturgiseksi liikkeeksi kutsutaan roomalaiskatolisessa kirkossa syntynyttä ja protestanttisiin kirkkoihin levinnyttä sekä ortodoksiseen kirkkoon vaikuttanutta uudistusliikettä, joka syntyi ja vaikutti 1900-luvulla. Liturgisen liikkeen päämääränä oli palauttaa seurakunnan aktiivinen osallistuminen liturgiaan ja ehtoollisen sakramentin vastaanottamiseen. Liikkeen näkemykset ovat lähentäneet katolista messua ja protestanttisia jumalanpalveluksia toisiinsa ja se on myöhemmin sulautunut osaksi ekumeenista liikettä.
Lähtökohdat antiikin ajassa
Liturgisen liikkeen mielenkiinnon kohteena ovat keskiaikaisen messun sijasta olleet antiikin ajan ehtoollisliturgiat ja niiden vietto. Tähän ovat liittyneet mm. roomalaista messukaanonia varhaisemmat eukaristiset rukoukset, messun kansankielisyys ja vietto versus populum, ts. alttarin takaa. Roomalaiskatolisessa kirkossa liikkeen keskuksia alkuaan olivat erityisesti eräät benediktiiniluostarit.
Luterilaisuudessa
Luterilaisissa kirkoissa liturginen liike on vaikuttanut ensin paljolti korkeakirkollisen liikkeen yhteydessä, mutta usein myös selkeän itsenäisesti sen ulkopuolella. Edellisestä esimerkkeinä Suomessa ovat olleet Sanct Henrikskretsen ja Turun Liturgiset veljet. Korkeakirkollisesta liikkeestä erillään liturginen liike on välillisesti ollut osittain vaikuttamassa esimerkiksi Tuomasmessuun. Liikkeen vaikutus näkyy yleisesti ehtoollisen vieton ja hetkipalvelusten yleistymisessä, liturgisten vaatteiden uudelleen käyttöön ottamisessa ja rinnakkaisissa jumalanpalvelusuudistuksissa eri maissa.
Ortodoksisessa kirkossa
Ortodoksisessa kirkossa näkyvimpiä liturgisen liikkeen kannattajia on Pyhän Vladimirin Seminaarin pappi ja opettaja Alexander Schmemann. Muita liturgisen liikkeen tuojia ortodoksisessa kirkossa ovat 1900-luvun ortodoksiteologit Georges Floronsky, John S. Romanides, Vladimir Lossky ja John Meyendorff. Suomen ortodoksisessa kirkossa liturgisia uudistuksia toteutti arkkipiispa Paavali.
Roomalaiskatolisessa kirkossa
Roomalaiskatolisessa kirkossa liturgisen liikkeen käsityksiä on alettu arvioida osittain uudelleen, mikä näkyy esimerkiksi tridentiinisen messun vieton helpottumisena.
Klušinon taistelu
Klušinon taistelu oli heinäkuussa 1610 käyty yhteenotto Stanisław Żółkiewskin johtamien puolalaisten ja ruotsalaisen Jacob De la Gardien johtamien venäläisten ja palkkasotilaiden välillä Klušinon kentällä Venäjällä. Puolalaisten onnistui taistelun aikana kukistaa itseään huomattavasti suurempi sotajoukko ratsuväellään, kuten oli käynyt aiemmin Kirkholman taistelussa. Voittonsa jälkeen puolalaiset valtasivat Moskovan ja asettivat Venäjän tsaariksi Sigismund III:n pojan Vladislav IV:n
Tausta
1600-luvun alussa Moskovan Venäjällä vallitsi poliittinen kriisi kolmen eri kruununtavoittelijan kilpaillessa valtaistuimesta. Fjodor II päätyi pajarien murhaamaksi, pajarien kannattama ehdokas oli Vasili Šuiski, kun taas Puola-Liettuan kuningas Sigismund III tuki Iivana IV:n pojaksi esittäytynyttä niin sanottua Vale-Dmitriä, jonka oikea henkilöllisyys on jäänyt epäselväksi. Vale-Dmitri oli luvannut kääntyä puolalaisten tukea vastaan katolilaisuuteen. Vale-Dimitri pääsi kruunauttamaan itsensä tsaariksi ja vuonna 1606 hän nai puolalaisen Sandomierzin ruhtinaan tyttären. Häihin Moskovassa oli kutsuttu myös puolalaisia ja näiden mukana tuli käännytysyrityksiä tehneitä jesuiittoja. Tästä raivostunut moskovalainen ortodoksinen rahvas surmasi suuren osan häävieraista ja itse Vale-Dimitrin. Tapahtumien jälkeen valtaan nousi Vasili Šuiski.
Taistelu
Heinäkuussa 1610 hetmanni Stanisław Żółkiewskin johtamat 7 000 puolalaista kohtasivat venäläisten 30 000 sotilasta ja De la Gardien noin 6 000 sotilasta Klušinon kentällä. Monet puolalaisista olivat ratsuväen husaareja, kun taas venäläisten joukoista yli puolet oli pajareja tai streltsejä. De la Gardien joukkoihin kuului skotlantilaisia, saksalaisia ja ranskalaisia palkkasotilaita. Kuten aikaisemmin Kirkholmassa puolalaisten onnistui voittaa heitä itseään paljon suurempi ja tulivoimaisempi joukko ratsuväkensä avulla. De la Gardien palkkasoturit taistelivat rivistönä piikkipeisten suojatessa tuliasein varustautuneita sotilaita. Puolalaisten onnistui ampua aukkoja vihollistensa riveihin pikkutykeillä eli falconeteilla. Ratsuväki pääsi hyökkäämään näin syntyneistä aukoista hitaasti lataavia palkkasotureita vastaan. De la Gardiella oli vaikeuksia hallita palkkasoturijoukkojaan, joista osa siirtyi vihollisen puolelle. Taistelun aikana hän jäi puolalaisten piirittämäksi, mutta hänen onnistui silti paeta neuvottelemalla.
Seuraukset
Voittonsa jälkeen puolalaiset marssivat Moskovaan. Vasili Šuiski vangittiin ja vietiin kahleissa Varsovaan, minkä jälkeen valtiopäivät valitsivat uudeksi tsaariksi Sigismundin pojan Vladislav IV:n. Kremliin jätettiin puolalainen varuskunta, mutta muuten Puola-Liettuan yläluokka kieltäytyi sotilaallisesta läsnäolosta Venäjällä jättäen uuden tsaarin aseman heikoksi. Ruotsalaiset eivät voineet hyväksyä puolalaisten asemaa Venäjällä, vaan he ajoivat tsaariksi puolestaan Kaarle IX:n poikia Kustaa Aadolfia ja Carl Phillipiä.
Venäläisiä ei miellyttänyt puolalainen eikä ruotsalainen vaihtoehto, vaan ulkomaiden läsnäolo herätti kansallisen vapautuksen rintaman. Liikettä johti ensin metropoliitta Filaret eli Fjodor Romanov. Kun hänet vangittiin johtohahmoksi nousi Mihail Romanov. Lopulta vuonna 1612 venäläinen kansanarmeija vapautti Moskovan ja Mihailista tehtiin uusi tsaari vuonna 1613. Sota Venäjän ja Puola-Liettuan välillä jatkui tosin vielä useita vuosia.
Lemonade
Lemonade on romanialaislaulaja Alexandra Stanin kappale, joka julkaistiin singlenä 4. kesäkuuta 2012 Maan Musicin kautta. Kappaleelle julkaistiin samana päivänä myös Iulian Mogan ohjaama musiikkivideo, joka kuvattiin huhtikuussa 2012. ”Lemonade” oli osa Stanin Cliche (Hush Hush) -albumia, joka julkaistiin ainoastaan Japanissa. Single ylitti kultalevyrajan Italiassa.
Anthony Doerr
Anthony Doerr (s. 1973 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Doerrin esikoisteos on 2002 ilmestynyt novellikokoelma The Shell Collector. Ensimmäisen romaaninsa About Grace hän julkaisi 2004. Toinen romaani, All the Light We Cannot See (Kaikki se valo jota emme näe), ilmestyi 2014. Teos on saanut muun muassa 2015 Pulitzer-palkinnon ja Andrew Carnegie Medal for Excellence in Fiction.
Amateur World Series 1973
Amateur World Series 1973 oli kaiken kaikkiaan 21. FIBA:n järjestämä baseballin maailmanmestaruusturnaus. Turnaus pelattiin Kuubassa 25. marraskuuta - 9. joulukuuta 1973. Ajallisesti se sijoittuu muutamaa päivää myöhemmäksi kuin sen kanssa suurimmaksi osaksi päällekkäin pelattu FEMBA:n turnaus Nicarguassa, vaikkakin turnaukselle on annettu pienempi järjestysnumero. Kuuba voitti maailmanmestaruuden voitettuaan kaikki ottelunsa, joukkue teki 119 juoksua ja antoi vain 5 neljässätoista ottelussa. Puerto Rico otti hopeaa hävittyään Kuuballe 2-3 ja 0-10. Puerto Rico ja Meksiko olivat maat, jotka osallistuivat sekä FIBA:n että FEMBA:n turnauksiin.
José Rojas
José Manuel Rojas Bahamondes (s. 23. kesäkuuta 1983 Talagante, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Hän edustaa chileläistä Universidad de Chileä ja on pelipaikaltaan puolustaja.
Ura
Rojas on edustanut koko ammattilaisuransa ajan kasvattajaseuraansa Universidad de Chileä, lukuun ottamatta lainasopimusta Independienteen vuonna 2006.
Rojas teki ensiesiintymisensä Chilen maajoukkueessa 9. toukokuuta 2007 ystävyysottelussa Kuubaa vastaan.
Belontia
Belontia on yksi rihmakalojen suvuista. Se sisältää kaksi lajia: kampapyrstö (Belontia signata) ja verkkokampapyrstö (Belontia hasselti). Suku on ainoa alaheimossa Belontiinae
Donát Bánki
thumb|200px|Donát Bánki. Donát Bánki oli insinööri ja keksijä, jonka ansioihin kuuluu muun muassa kaasuttimen keksiminen yhdessä János Csonkan kanssa.
Elämäkerta
Bánki syntyi pienessä kylässä Komáromin läänissä. Hänen isänsä oli ollut sotilaslääkärinä Unkarin kapinan 1848–1849 aikaan ja välitti kansallismielisen ajattelutapansa lapsilleen.
Donát Bánkin ollessa yhdeksänvuotias hänen isänsä sai piirilääkärin paikan Lovászpatonassa. Paikallinen jättimäinen vesimyllyn ratas teki nuoreen Donátiin lähtemättömän vaikutuksen.
Bánki suoritti tutkintonsa Budapestin teknillisessä yliopistossa. Vuonna 1881 Bánki työskenteli Unkarin valtion rautateiden (MÁV) konepajalla, mutta jo 1882 hän sai työpaikan Ganz-yhtymällä. Aluksi Bánki toimi suunnittelijana, mutta siirtyi sittemmin johtotehtäviin. Samalla hän teki paljon tutkimustyötä polttomoottoritekniikan alalla yhdessä teknillisen yliopiston testilaboratorion johtaja János Csonkan kanssa. Ganz-yhtymä otti sarjavalmistukseen Bánkin ja Csonkan yhteistyössä kehittämää Bánki-Csonka -moottorin. Merkittävin heidän keksinnöistään oli 1893 patentoitu kaasutin; tämä ratkaisi ottomoottoreiden ongelmana olleen polttoaineen ja ilman sekoitussuhteen säätämisen moottorin kuormituksen mukaan. Kunnia kaasuttimen keksimisestä on usein annettu aiheetta Wilhelm Maybachille, joka jätti patenttihakemuksensa vastaavanlaisesta ratkaisusta noin puoli vuotta Bánkin ja Csonkan jälkeen.
Vuonna 1894 Bánki patentoi keksimänsä korkeapainemoottorin joka oli varustettu vesiruiskutusjäähdytyksellä.
thumb|200px|Bánki-turbiinin toimintaperiaate. Bánki siirtyi luennoimaan teknilliseen yliopistoon vuonna 1899. Vuonna 1902 hän sai auton etuvetotekniikkaan liittyvän patentin, 1903 saatu patentti koski höyryturbiinia ja 1917 hän patentoi Bánki-vesiturbiinin, joka mahdollisti pienimuotoisen sähköntuottamisen alhaisin kustannuksin.
Bánki poltteli jatkuvasti piippua tai sikaria. Vapaa-aikanaan hänen mieliharrastuksensa oli maalaaminen.
Bánki työskenteli yliopistossa vuoteen 1922 asti, jolloin hän kuoli.
Me halutaan olla neekereitä
Me halutaan olla neekereitä on Kake Singersin esittämä humoristinen musiikkikappale. Kappale osallistui vuoden 1978 Syksyn säveleen, mutta karsiutui pois. Karsiutumisesta huolimatta siitä tuli yhtyeen yksi tunnetuimmista ja suosituimmista kappaleista. Kappale julkaistiin yhtyeen debyyttialbumilla Me halutaan olla..., sekä erikseen singlenä kappaleen "Kakerock" kanssa. Kappaleen on säveltänyt Jukka Nurmela taiteilijanimellä Juknur Highfly Trambolino, ja sanoittanut Olli Tola taiteilijanimellä Ola Olenzo Ollen.
Kappaleessa irvaillaan diskoinnostukselle. Kappaleen sanoittaja Olli Tola on myöhemmin kertonut, että kappaleen viitekehys ja konteksti ovat täysin muuttuneet levytyksen jälkeen. Tolan sanoman mukaan "Teksti on tänä päivänä poliittisesti täysin epäkorrekti. Siitä ei ole kahta kysymystä. Näissä olosuhteissa ei missään tapauksessa tulisi sellaista edes mieleen tehdä".
951 Gaspra
951 Gaspra on päävyöhykkeen asteroidi, eli pikkuplaneetta joka kiertää Aurinkoa Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidivyöhykkeellä. Gaspran löysi Grigori Neujmin vuonna 1916. Nimensä asteroidi sai terveyskylpylän Gaspran mukaan. . Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1916 Σ45. Gasprasta tuli ensimmäinen läheltä kuvattu pikkuplaneetta, kun Jupiterin luokse matkannut Galileo-luotain lensi sen ohi 29. lokakuuta vuonna 1991. Gaspran uskotaan olevan törmäyksessä suuremmasta kohteesta irronnut kappale.
Viitteet
thumb|left|300px|Kuvassa on esitettynä Gaspran, [[243 Ida|Idan, Eroksen, Vestan, Cereksen ja Marsin kokovertailu, jossa Gaspra, Ida ja Eros on näytetty myös suurennettuina. Mittayksiköt ovat maileja.]]
thumb|right|300px|Galileo-luotaimen ottama kuvasarja Gasprasta. Luotain on kuvannut Gaspraa eri suunnista pikkuplaneetan pyöriessä akselinsa ympäri. Gaspra näkyy myös myöhemmin otetuissa kuvissa suurempana, sillä luotaimen ja pikkuplaneetan välimatka pienenee kuvien oton välillä.
Ryan
Ryan on irlantilaista alku­perää oleva henkilön­nimi, joka esiintyy sekä suku­nimenä että miehen etu­nimenä. Nimi johtuu iirin kielestä, ja sen alku­muoto Rían merkitsee ilmeisesti alkujaan pikku kuningasta.
Vladimír Darida
pienoiskuva|Vladimír Darida Vladimír Darida (s. 8. elokuuta 1990 Solokov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on kotimaansa seurojen lisäksi edustanut saksalaisia Freiburgia ja Hertha Berliniä. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Bundesliigassa 196 ottelua ja tehnyt niissä 20 maalia.
Darida on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2012 alkaen 76 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. EM-kilpailuissa 2012 hän pelasi puolivälieräottelussa Portugalia vastaan ja EM-kilpailuissa 2016 täyden peliajan joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän oli joukkueen kapteeni ja pelasi avauskokoonpanossa kaikki kolme alkulohko-ottelua sekä tuli puolivälierässä Tanskaa vastaan vaihdosta kentälle oltuaan loukkaantumisen vuoksi edellisen ottelun kokonaan sivussa.
Uudenseelanninjuutalaiset
Uudenseelanninjuutalaiset ovat Uudessa-Seelannissa asuvia juutalaisia. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan maassa asui 6 858 henkilöä, jotka ilmoittivat uskonnokseen juutalaisuuden, mutta vain 1 599 henkilöä, jotka ilmoittivat etniseksi taustakseen juutalaisen, israelilaisen tai heprealaisen.
Historia
1900-luvulla juutalaisia alkoi tulla suuremmassa mittakaavassa muualtakin kuin Britanniasta. Heitä pakeni esimerkiksi natsi-Saksasta ennen toisen maailmansodan alkua. Sodan jälkeen heitä pakeni myös esimerkiksi Unkarista epäonnistuneen Unkarin kansannousun jälkeen. 1980- ja 1990-lukujen aikana juutalaisia tuli etenkin Neuvostoliiton alueelta. Vielä hiljattaisempia muuttajia ovat Israelista ja Etelä-Afrikasta tulleet juutalaiset. Juutalaisten määrää on toisaalta vähentänyt heidän muuttonsa Israeliin, Britanniaan ja Australiaan.
Kulttuuri
Uudessa-Seelannissa toimii useita eri alojen juutalaisia seuroja sekä juutalaisia kouluja ja päiväkoteja. Juutalaiset julkaisevat myös omaa lehteään nimeltä The New Zealand Jewish Chronicle. Juutalaisyhteisön päämiehenä toimii virallisesti Kansainyhteisön päärabbi. Pääosa maan rabeista palkataan ulkomailta. Uudenseelanninjuutalaiset ovat ottaneet osaa myös siionistiseen liikkeeseen. Yhteisö on muun muassa kerännyt rahaa Israelissa tehtyihin ympäristöhankkeisiin.
Peter Zumthor
thumb|200px|Zumthorin suunnittelema Therme Vals -kylpylä. Peter Zumthor (s. 26. huhtikuuta 1943 Basel, Sveitsi) on sveitsiläinen arkkitehti. Hänet tunnetaan luonnonmateriaaleja suosivana arkkitehtina, jonka tyyliä on luonnehdittu tinkimättömäksi ja hiljaiseksi.
Zumthorin tunnetuimpiin töihin kuuluu Sveitsissä sijaitseva Valsin kylpylä Therme Vals vuodelta 1996. Suurin osa hänen töistään on Sveitsissä, mutta myös muualla Euroopassa. Hän on suunnitellut muun muassa museoita, vanhainkoteja, kappeleita ja hotelleja. Hän ei pyri niissä ulkoiseen näyttävyyteen.
Zumthor on suunnitellut Suomeen yhden toteuttamatta jääneen työn. Zumthorilta tilattiin Jyväskylään Harjunkulmaan vanhan linja-autoaseman paikalle asuinkortteli, josta oli ajateltu kaupungin maineelle soveliasta kansainvälistä arkkitehtinähtävyyttä. Rakennuttajat, YH, Sato ja VVO, pitivät suunnitelmaa kalliina eivätkä hyväksyneet Zumthorin työskentelytapaa valvoa hanketta alusta loppuun, joten hanke hylättiin.
Peter Zumthorilla on ollut suunnittelutoimisto Haldensteinissa Graubündenin kantonissa Kaakkois-Sveitsissä vuosikymmenten ajan
Köydenveto kesäolympialaisissa 1908
Vuoden 1908 kesäolympialaisten köydenveto järjestettiin 17. – 18. heinäkuuta 1908 Lontoossa White City Stadiumilla. Tämä oli kolmas kerta kun köydenveto oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Laji oli ainoastaan miehille. Lajiin osallistui 40 osanottajaa kolmesta eri maasta. Joukkueita oli viisi. Brittiläiset joukkueet voittivat kaikki mitalit. Yhdysvaltain joukkue protestoi väitettyään voittajajoukkueen jalkineiden olleen "jättimäisiä ja niin painavia, että jo niiden maasta irti nostaminen vaati suuren vaivan".
Tietojohtaminen
Tietojohtaminen on tieteenala, joka tutkii erilaisia tekniikoita ja käytäntöjä, joiden mukaan tietoa hallinnoidaan, analysoidaan ja hyödynnetään organisaatiossa ja sen toiminnassa. Se on 1990-luvulla syntynyt ala, joka tarkastelee organisaatioissa olevan tiedon hyödyntämistä osana niiden toimintaa. Ala alkoi kehittyä tietoyhteiskuntakehityksen myötä. Suurissa organisaatioissa havaittiin olevan runsaasti asiantuntijaosaamista, henkistä pääomaa ja eksplisiittistä informaatiota, jonka tehokas hyödyntäminen koettiin haasteelliseksi. Toisaalta tieto- ja viestintäteknologian kehityksen myötä em. asioiden hallintaan alkoi syntyä uudenlaisia työkaluja. Lisäksi tarvittiin tietoa johtamisen käytännöistä, joilla näihin haasteisiin ja mahdollisuuksiin voitaisiin käytännössä tarttua.
Tietojohtamiselle ei ole vakiintunut vielä mitään tiettyä täsmällistä määritelmää. Kyse onkin oikeastaan enemmän osaamisalueesta, näkökulmasta tai kattokäsitteestä, jonka alle voidaan sijoittaa monia kapeampia substanssialueita. Näistä tunnetuin lienee knowledge management, tietämyksenhallinta, jonka jotkut mieltävät samaksi asiaksi tietojohtamisen kanssa. Tietämyksenhallinnan fokus on kuitenkin pääasiassa olemassa olevan tiedon jakamisessa asiantuntijoiden kesken, ja tämän ohella organisaatioissa on paljon muitakin haasteita. Liiketoimintatiedonhallinta (business intelligence) tarjoaa keinoja organisaation toimintaympäristössä (esim. teknologian tai markkinoiden kehitys) ja sen omissa järjestelmissä olevan informaation seurantaan ja analysointiin päätöksenteon tueksi. Aineettoman pääoman johtaminen (intellectual capital management) auttaa strategista johtoa tunnistamaan organisaation tärkeimmät aineettomat resurssit (muun muassa osaamiset, kumppanuudet) ja kehittämään niitä kohti strategisia tavoitteita. Näiden esimerkkien lisäksi on olemassa vielä muitakin näkökulmia tiedon hyödyntämiseen liiketoiminnassa, kuten sen muuttaminen uusiksi ideoiksi ja innovaatioiksi. Tätä tutkimushaaraa kutsutaan myös innovaatiojohtamiseksi (innovation management).
Eräs keskeinen tietojohtamisen näkökulma liittyy yritysten tietohallintoon. Tähän alueeseen kuuluu yrityksen käyttämien tietojärjestelmien ja ohjelmistojen hallinta ja kehittäminen tukemaan liiketoiminnallisia tavoitteita.
Tutkimusalueen määrittely
"Tietojohtaminen muodostaa tutkimuksellisen viiteryhmän, joka muiden johtamistieteiden tavoin tarkastelee erilaisten organisaatioiden (yritysten, julkisen sektorin organisaatioiden sekä muiden instituutioiden ja järjestelmien) toimintaan, johtamiseen ja kehittämiseen liittyviä ilmiöitä.
Tietojohtamisen lisäarvo muihin johtamistieteisiin syntyy informaatioon ja tietoon liittyvien resurssien, prosessien ja teknologioiden roolien ymmärtämisestä organisaation toiminnassa. Lisäksi tietojohtamisen tutkimus tuottaa käsitteitä, malleja ja menetelmiä, joilla organisaatioiden toimintaa voidaan edellä mainitusta näkökulmasta käytännössä analysoida ja kehittää."
Erilaiset näkökulmat tietojohtamiseen
Käytännössä ja teoriassa on useita eri lähestymistapoja tietojohtamiseen:
Tietojohtamisen opetus korkeakouluissa
Tietojohtaminen on oppiaine tai koulutusala, jota opetetaan monissa yliopistoissa. Esimerkiksi Tampereen teknillisessä yliopistossa TTY on tietojohtamisen koulutusohjelma. Oppiaineena tietojohtaminen sijoittuu johtamistieteiden ja tietotekniikan väliin. Myös Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa ja Aalto-yliopistossa on tarjolla tietojohtamisen opetusta. Tampereen ammattikorkeakoulussa on kaksi vaihtoehtoista tietojohtamisen virtuaalikurssia, "Tietojohtaminen ja muutoksen hallinta" ja "Innovaatiot ja muutoksen hallinta".
Urho Somerkivi
Urho Artturi Somerkivi (vuoteen 1935 Sällström) (31. lokakuuta 1910 Turku – 27. helmikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen kouluhallintomies, tietokirjailija ja oppikirjojen tekijä.
Tietojohtaminen
Tietojohtamisen tutkimus maailmalla
Tietojohtamisen tutkimus on maailmalla aktiivista. Terminä tietojohtaminen on hieman ongelmallinen, eikä esimerkiksi englannin kielestä löydy sille suoraa vastinetta (termi on samalla tapaa laaja kattokäsite kuin esimerkiksi tuotantotalous, joka koostuu monista aloista). Tietojohtamisen kansainvälinen tutkimus hajaantuu tutkimussuuntauksiin, joita ovat mm. informaation hallinta (information management), tietämyksen hallinta (knowledge management), aineeton pääoma ja sen johtaminen (intellectual capital, intellectual capital management) ja liiketoimintatiedon hallinta (business intelligence). Näille kaikille on omia kansainvälisiä konferenssejaan ja tieteellisiä lehtiä. Näiden erikoisalojen lisäksi tietojohtamisen tutkimusta tehdään osana esimerkiksi strategisen johtamisen, laskentatoimen, henkilöstöjohtamisen, markkinoinnin, tietotekniikan tai tietojärjestelmätieteen tutkimusta, eräänä näkökulmana.
Urho Somerkivi
Henkilöhistoria
Somerkivi valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista 1933, toimi opettajana Lappeenrannassa 1934–1946 ja Helsingissä 1946–1951, jatkoi opiskelua työn ohessa valmistuen ylioppilaaksi 1940 ja filosofian kandidaatiksi 1946. Somerkivi väitteli filosofian tohtoriksi 1952 kasvatustieteen alaan kuuluvalla tutkimuksella Bell-Lancasterin vuoro-opetusjärjestelmä Suomessa.
Akateeminen ura jatkui Helsingin opettajakorkeakoulun kasvatus- ja opetusopin opettajana 1952–1955 ja Helsingin yliopiston kasvatustieteen dosenttina vuodesta 1958 alkaen.
Tietojohtaminen
Tietojohtamisen peruslukemista
Knowledge Management
Urho Somerkivi
Henkilöhistoria
Kouluhallinnossa ura alkoi 1951 Helsingin suomenkielisten kansakoulujen tarkastajana. Vuonna 1955 Somerkivi siirtyi kouluhallitukseen, missä hän toimi kouluneuvoksena 1955–1969 ja kansanopetusosaston osastopäällikkönä 1962–1969.
Urho Somerkivi kutsuttiin 1966 kouluhallituksen virkamiehenä Peruskoulun opetussuunnitelmakomitean puheenjohtajaksi. Valtioneuvoston asettaman komitean tehtävänä oli luoda Suomeen muodostettavalle peruskoululle pedagogiset opetustavoitteet. Komitea julkaisi keväällä 1970 ehdotukset Peruskoulun opetussuunnitelman perusteet ja Peruskoulun oppiaineiden opetussuunnitelmat (POPS I ja II).
Urho Somerkiven tutkimus- ja julkaisutoiminta ulottui viidelle vuosikymmenelle. Hän julkaisi seitsemän historiallista tietoteosta ja kahdeksan opetusopasta, oli mukana 45 äidinkielen oppikirjalaitoksen toimittamisessa ja lähes 40 erilaisen oppimateriaalikokonaisuuden valmistamisessa. Hänen tieteellisten artikkeliensa määrä kohoaa yli kuudenkymmenen.
Somerkivi oli Suomen kasvatustieteellisen seuran työjäsen vuodesta 1961 ja Suomen kouluhistoriallisen seuran esimies 1953–1973. Hän sai professorin arvonimen 1970. Suomen tietokirjailijat ry myönsi hänelle Warelius-palkinnon 1986 tunnustuksena pitkäaikaisesta työstä tietokirjojen tekijänä.
Siemens Arena
Siemens Arena on Vilnassa sijaitseva urheiluhalli. Se sijaitsee 4 kilometrin päässä Vilnan keskustasta pohjoiseen. Halli rakennettiin 12 kuukaudessa ja se valmistui 30. lokakuuta 2004. Heti ensimmäisenä vuonna hallissa järjestettiin 90 tapahtumaa, joissa kävi noin 330 000 kävijää. Samana vuonna BC Lietuvos Rytas alkoi pelaamaan ULEB Eurocup pelinsä hallissa. Hallissa järjestetään vuoden 2011 Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut.
Amppeli
Amppeli on katosta roikkuva kokonaisuus, jossa on kukkaruukku erinäisten nauhojen varassa. Amppeleita on erilaisia, kuten makramee-amppeli.
Mimi
Mimi on naisen etunimi. Se on alun perin Maria-nimen ranskalainen kutsumamuoto.
Suomessa Mimi oli ennen vuotta 1960 annettu nimeksi vain muutamalle henkilölle. Vuosina 1960–2019 syntyneitä Mimi-nimisiä naisia on 223.
Mimi voi olla myös esimerkiksi Mirjasta käytetty lempinimi.
Evoluution todisteet
Evoluution todisteet käsittävät suuren määrän erilaisia havaintoja eliöiden perimästä, anatomiasta ja varhaisten eliöiden fossiileista. Evoluutiota on mahdollista seurata reaaliajassa ja vaikuttaa siihen aktiivisesti, mutta historiallisten evoluutiotapahtumien havaitsemiseksi täytyy tutustua prosesseista jääneeseen todistusaineistoon.
Yleistä
Evoluutioteoria on falsifioitavissa oleva luonnontieteellinen malli, joka pyrkii selittämään evoluutiota ja sen mekanismeja mahdollisimman tarkasti ja antaa sen menneestä tai tulevasta toiminnasta ennusteita. Biologiassa, johon evoluution ala kuuluu, ei ole täysin varmaksi todistettavia asioita, kuten ei muissakaan kokemusperäisissä tieteissä.
Evoluutio on historiallinen tapahtumasarja, eikä sitä voida todistaa perinteisillä väitteillä tai menetelmillä, joilla todistetaan puhtaasti fysikaaliset tai funktionaaliset ilmiöt. Tietyt evolutiiviset tapahtumat – ja evoluutio kokonaisuudessaan – on pääteltävä havaintojen perusteella. Näitä päätelmiä on testattava yhä uudestaan uusia havaintoja vastaan, jolloin alkuperäiset havainnot saavat vahvistusta tai ne kumoutuvat. Menneisyyden evoluutiota ei voida tutkia kokeellisesti, mutta nykyistä voidaan, ja epäsuorien todisteiden avulla evoluutiota voidaan historiallisena ilmiönä testata.
Evoluution todistavia asioita ovat muun muassa sukupolvesta toiseen tapahtuva muuntelu, uuden geneettisen materiaalin kehittyminen, lajiutumishavainnot, hyödyllisten alleelien yleistyminen, bakteeripopulaatioiden nopea vastustuskyvyn kehittyminen, fossiiliaineiston johdonmukainen geologinen kerroksellisuus ja sen johdonmukainen rakenteellinen kehitys, ja monia muita evoluution puolesta todistavia asioita, jotka muodostavat koko biologian perustan.
Havaittu uusien lajien synty
Lajiutuminen tarkoittaa eliöiden evoluutiota uusiksi lajeiksi. Lajiutumista voi tapahtua monista syistä. Tieteilijät ovat havainneet monia esimerkkejä lajiutumisesta laboratorioissa ja luonnossa. Evoluutio on kuitenkin tuottanut paljon enemmän lajeja kuin luulisi olevan tarpeen, esimerkiksi kovakuoriaisia on yli 350 000 tunnettua lajia. Eräitä esimerkkejä ovat tuottaneet saarten eliöstöt ja sopeutumislevittäytyminen (adaptiivinen radiaatio). Alla esitetyt esimerkit ovat vain pieni murto-osa tunnetuista tapauksista.
Eliöryhmien rakenteiden ja muiden ominaisuuksien vertailu tukee evoluutioteoriaa osoittaessaan samasyntyisiä elimiä ja toimintoja. Evoluutioteorian mukaan kaikki lajit polveutuvat toisista, aiemmin eläneistä lajeista. Mitä etäisempi yhteinen kantamuoto on ajallisesti, sitä kauemmaksi lajit ovat ehtineet kehittyä toisistaan.
Minka
Minka on naisen etunimi. Sen on alun perin puolalainen variantti Vilhelmiinasta, joka on ”lujatahtoista kypäränkantajaa” merkitsevän Vilhelmin sisarnimi. Suomessa Minka-nimeä annettiin jonkin verran jo 1900-luvun puolivälissä, ja se on selvästi yleistynyt vuosituhannen vaihteen jälkeen. Vuoden 2019 loppuun mennessä se oli annettu noin 880 henkilölle. Vuodesta 2020 lähtien Minkan nimipäivä on 11. huhtikuuta.
Evoluution todisteet
Retiisikaali
Ihminenkin on tuottanut uusia kasvilajeja kuten retiisikaali 1920-luvulla ja karhea pillike (Galeopsis Tetrahit). Retiisikaalit lisääntyvät vain keskenään, ja retiisikaaleilla on aina kaalin juuret retiisin lehdin, vaikka tavoite oli päinvastainen.
Pukinparrat
Ihminen toi 1920-luvulla Pohjois-Amerikkaan kolme pukinparta-kasvilajia (Tragopogon). Näiden risteytyminä syntyi vuoteen 1949 mennessä kaksi uutta lajia, Tragopogon mirus ja Tragopogon miscellus. Erot kromosomimäärissä estävät lisääntymisen kantalajien kanssa.
Drosophila paulistorum
Drosophila paulistorum -hyönteislajin kaksi ryhmää kehittyivät vuosien 1958 ja 1963 välillä niin, että ristisiitoksista syntyvät urokset eivät enää ole lisääntymiskykyisiä.
Lontoon metron hyttynen
Lajit käyttäytyvät hyvin eri tavoin, niitä on äärimmäisen vaikeaa saada parittelemaan keskenään, ja niillä on erilaiset alleelifrekvenssit, mikä tukee oletusta perustajavaikutuksesta. Lontoon metron hyttynen lisääntyy ympäri vuoden, ei kestä kylmää ja pistää rottia, hiiriä ja ihmisiä, kun taas lintuhyttynen horrostaa talvella, kestää kylmää ja pistää vain lintuja. Kun lajeja risteytettiin, munat olivat hedelmättömiä.
Geneettisen datan perusteella kaikkien metroasemien hyttysillä on yhteinen alkuperä, joten Byrne and Nichols olettavat sopeutumisen maanalaiseen ympäristöön tapahtuneen Lontoossa vain kerran.
Hyvin erillään elävillä metrohyttysillä on hyvän vähän geneettisiä eroja, mikä viittaa omaan lajiin: sama mtDNA-ero löytyy kymmenen Venäjän kaupungin metropopulaatioista; sama mikrosatelliitti löytyy Euroopan, Japanin, Australian, Lähi-idän ja Atlantin saarten populaatioista.
Mustapääkerttu
Lintulaji Sylvia atricapilla eli mustapääkerttu (josta Sylvian joululaulun arvellaan kertovan) on tieteilijöiden mukaan jakaantumassa. Freiburgin yliopiston Gregor Rolshausen totesi, että Englannissa ja Välimeren alueella talvehtivien populaatioiden geneettinen eriytyminen toisistaan on jo niin pitkällä, että DNA-sekvensoinnilla voi tunnistaa populaation jo 85 %:n varmuudella. Tämä ero on syntynyt noin 30 sukupolvessa. Exeterin yliopiston Stuart Bearhop raportoi, että nämä kaksi populaatiota eivät yleensä parittele keskenään. Tutkijoiden mukaan populaatioista on tulossa kaksi täysin eri lajia geneettisen ja maantieteellisen eriytymisen vuoksi.
Hedelmäkärpänen
Orapihlajakärpänen (hedelmäkärpänen) eli Rhagoletis pomonella näyttää olevan eriytymässä kahdeksi lajiksi ilman alueellista eriytymistä (sympatrinen lajiutuminen). 1800-luvulla Pohjois-Amerikkaan istutettiin omenapuita, ja pian sen jälkeen laji jakautui omenia syöviin ja orapihlajan hedelmiä syöviin populaatioihin. Omenia syövän populaation 13 allotsyymistä jo 6 poikkeaa orapihlajapopulaation vastaavista ja omenansyöjäyksilöt kypsyvät nuorempina ja lähempänä kauden alkua. Ristiinlisääntyminen on enää 5 %.
Hedelmäkärpänen laboratoriossa
William Rice ja G.W. Salt jalostivat lajin Drosophila melanogaster hedelmäkärpäset 35 sukupolvessa kahdeksi populaatioksi, jotka suosivat erilaisia olosuhteita ja suostuivat lisääntymään vain näillä eivätkä näin ollen enää lisääntyneet keskenään. The history of such attempts is described in Rice and Hostert (1993).
Diane Dodd osoitti vastaavan Drosophila pseudoobscura -lajin hedelmäkärpäsillä 8 sukupolvessa ruokkimalla toista populaatiota tärkkelyksellä ja toista maltoosilla.
Wallabit
Havaijissa Oahun eläintarhasta karkasi vuonna 1916 vallabikengurupari. Niiden jälkeläisistä on syntynyt Havaijin nykyinen noin 100 yksilön vallabikanta. Oahun vallabit ovat aivan erivärisiä ja paljon pienempiä kuin kantalaji. Uutta vallabilajia tutkinut James Lazell Jr. kertoo Science Digestin artikkelissa, että Oahun populaatio on yllättävän nopeasti kehittynyt erillinen laji, joka on kehittänyt uuden maksaentsyymin ja pystyy siten syömään paikallisia myrkkykasveja toisin kuin australialaiset sukulaisensa. Myös biologian professori Kenneth Saladinin mukaan Oahun laji ei ole lisääntymiskykyinen australialaisen kantalajin kanssa vaan erillinen laji. Kysymys onko Havaijin vallabikanta uusi vallabilaji on kuitenkin kiistanalainen.
Karpit
Meksikonmolli eli Poecilia mexicana on pieni karppikala, joka elää Meksikon Rikkiluolissa. Pintavesissä elävä vaalea muoto ja syvällä elävä tumma muoto ovat eriytymässä geneettisesti yhä enemmän. Kokeessa todettiin, että niitä metsästävä suuri vesikirppu (Belostoma spp) sai valoisissa oloissa saalistettua 80-prosenttisesti tummia ja pimeissä vaaleita muotoja. Mollien aistit havaitsevat saalistajansa vain normaalissa ympäristössään. Michael Tobler Texasin yliopistosta pitää tätä hyvänä esimerkkinä uuden lajin synnystä.
Lampaat
Lammas on luotu risteyttämällä ja vähitellen jalostettu niin, että se ei pysty enää risteytymään esi-isänsä villilampaan (mufloni) kanssa, joskaan tästä risteyttämisestä ei ole tiedossa suoraa havaintoa vaan molekyylitodisteet.
Koivumittari
Koivumittari-niminen perhoslaji on Englannin teollisuusalueilla muuttanut väriään sadan vuoden aikana harmaasta mustaksi. Siinä paljastuvat evoluution selittämiseksi vaadittavat oleellisen tärkeät yksityiskohdat. Kahden vanhan perhoslajin on nähty risteytyvän ja siitä on syntynyt täysin uusi perhoslaji.
Darwininsirkut
Vuonna 1981 Daphne Major -saarelle saapui isokaktussirkkuuros. Pari sukupolvea myöhemmin se lisääntyi enää itsensä kanssa, koska saaren omien darwininsirkkulajien naaraat eivät tunnistaneet sen laulua ja koska pariutumisen kannalta olennaiset nokat ovat erilaisia. Uppsalan yliopiston professori Leif Anderssonin mukaan taksonomi, joka ei tuntisi lajin historiaa, pitäisi sitä omana lajinaan. Isomman kokonsa vuoksi se voi hyödyntää ravinnonlähteitä, jotka jäävät muilta lajeilta hyödyntämättä. Tutkijoiden mukaan tämä on esimerkki evoluutiosta lyhyessä ajassa, vaikka lajien määritteleminen onkin tulkinnanvaraista. Darwininsirkut ovat saaneet nimensä siitä, että niiden moninaisuus auttoi Charles Darwinia kehittämään evoluutioteorian.
Lajien risteytyminen
Lajien kyky risteytyä keskenään osoittaa läheistä sukulaisuutta. Yleensä jälkeläiset eivät ole hedelmällisiä (esim. leijonan ja tiikerin jälkeläinen liikeri, suurin kissaeläin). Risteymien on todettu toisinaan johtavan uusien lajien syntymiseen etenkin kasveilla.
Esimerkiksi jääkarhu (Ursus maritimus) on sukua ruskeakarhulle, ja nämä lajit voivat saada keskenään lisääntymiskelpoisia jälkeläisiä. Susi on biologisesti samaa lajia kuin koira.
Fossiilit
Geologisten kerrostumien ikiä on mitattu, ja näistä kerrostumista on löydetty jälkiä lajeista, jotka poikkeavat nykyisestä. Tunnettu esimerkki on hevosen kehityssarja, jossa lajit muuttuvat toisiksi. Kun alkuhevosen ympäristö muuttui, yleistyivät sellaiset perintötekijät, jotka olivat eduksi muuttuneissa olosuhteissa. Samaan suuntaan vaikuttavat mutaatiot säilyivät ja yleistyivät.
Jo 1700-luvulla geologit huomasivat, että eri geologissa kerrostumissa on erilainen fauna ja floora. Myöhemmin he kykenivät määrittämään noiden kerrostumien keskinäisen järjestyksen tekemällä maailmanlaajuisia vertailuja. Osassa fossiiliaineistoa kerrostumat ovat väärässä ikäjärjestyksessä, ja suurimmassa osassa aineistoa kerrostumia puuttuu, mutta geologit kykenivät jo tunnistamaan prosessit, jotka kääntävät tai kuluttavat kerrostumia. Vähintään paristakymmenestä eri paikasta on kuitenkin löydetty kaikki kerrostumat tallella ikäjärjestyksessä eli niin sanottu geologinen pylväs. 1900-luvulla kehitettiin radioaktiivisuuteen perustuvia ajoitusmenetelmiä sekä muita menetelmiä, joilla saadaan selville noiden kerrostumien iät sen lisäksi, että niiden suhteelliset iät jo tunnettiin.