cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Azuchin linna
Maalaukset
Alimpiin kerroksiin oli sijoitettu suhteellinen epäyhtenäinen kokoelma kiinalaisia hahmoja kuvaavia maalauksia. Ensimmäisen kerroksen audienssihalliin kuului kahdeksan tatamin huone, joka oli koristeltu mustavalkoisin kungfutselaisten oppineiden muotokuvin. Toisen kerroksen seitsemästä maalatusta huoneesta mainitsemisen arvoinen on 12 tatamin suuruinen huone, jossa oli taolaisen hahmon Xiwangmun (”lännen kuningataräiti”) muotokuva. Sen vastinparina saattoi olla Dongwanggong (”idän kuningasisä”), tai ehkäpä maalaukseen oli kuvattu Xiwangmu ojentamassa Han Wudille kuolemattomuuden persikoita. Toisessa kerroksessa oli myös kaksi kahdeksan tatamin huonetta, ”viisaiden huone” ja ”kuolemattomien huone”, jotka oli koristeltu kultaisin maalauksin. Yksi viisaista lienee ollut Zhang Guolao.
Viidennen ja kuudennen kerroksen maalaukset muodostivat sitä vastoin rikkaan, symbolisen kokonaisuuden. Viidennen kerroksen kahdeksankulmainen huone oli maalattu buddhalaisin aihein. Ajan buddhalaisessa kulttuurissa tämän huoneen voisi olettaa muodostavan linnan huippukohdan, mutta Nobunaga suhtautui buddhalaisuuteen vihamielisesti. Yläpuolella olikin vielä yksi huone, jonka maalaukset käsittelivät tärkeimpiä kiinalaisen kulttuurin myyttisiä ja historiallisia hahmoja: Gyūichin mukaan maalauksiin oli kuvattu kolme hallitsijaa ja viisi keisaria, Kungfutsen kymmenen opetuslasta, neljä harmaapartaa ja bambulehdon seitsemän viisasta. Tenshu sashizu vuorostaan nimeää maalausten aiheet ja niiden sijainnin huoneessa: Zhoun herttua, kymmenen opetuslasta, Kungfutse, Shennong ja Fuxi, Huangdi, Laozi, Wen Wang ja Taigong Wang. Koska Tenshu sashizu ei mainitse neljää harmaapartaa tai seitsemää viisasta, Naitō arvelee, että ne oli maalattu erillisille paneeleille ovien yläpuolelle; on myös mahdollista, että ne oli maalattu liikuteltaville sermeille.
Linnan ylin huone oli Nobunagan osoitus siitä, että hän tunsi Kiinan historian ja oli tasa-arvoinen sen merkittävimpien patriarkkojen kanssa. Se oli myös osoitus hänen asemastaan elävänä jumaluutena ja hänen poliittisen filosofiansa ilmaus: ”legitiimi ja jumalallinen hallitsija, joka käytti valtaa Taivaan nimissä, oli valtaan tarkoitettu hyveidensä ansiosta.” Maalauksiin kuvatut kungfutselaiset ja taolaiset erakkohahmot olivat hyveen ylin ilmentymä. Maalauksillaan Eitoku loi ”abstraktin ja poliittisesti voimakkaan Kiinan historiaa käsittelevän maalaussarjan, johon Nobunaga asetti itsensä.”
Röykän rautatieasema
Röykän rautatieasema on rautatieasema Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla  Röykän taajamassa Nurmijärvellä. Asema rakennettiin ja otettiin käyttöön vuonna 1911 ja suljettiin vuonna 1977.
Röykän asema, joka toimi aluksi läheisen Korven aseman alaisena laiturivaihteena, sijoitettiin paikkaan, jossa rautatie ylitti Helsingin ja Lopen välisen maantien (myöhemmin valtatie 3, nykyisin seututie 132). Paikalla oli myös kestikievari. Karkkilassa sijainneen Högforsin tehtaan kuljetukset siirrettiin Korven asemalta Röykkään vuonna 1909, mutta ne päättyivät jo vuonna 1911, jolloin valmistui Hyvinkään ja Karkkilan välinen kapearaiteinen rautatie. Röykän merkitystä lisäsi myös Nummelan keuhkotautiparantolan (myöhemmin Röykän sairaala) perustaminen vuonna 1903. Asemarakennuksen suunnitteli arkkitehti Bruno Granholm. Röykän aseman merkitys vähentyi 1950-luvulla, jolloin liikennevirrat alkoivat suuntautua maantietä pitkin kohti etelää. Asema alennettiin laiturivaihteeksi vuonna 1967 ja miehittämättömäksi seisakevaihteeksi seuraavana vuonna. Henkilöliikenne Hyvinkään ja Karjaan välisellä rataosalla lopetettiin vuonna 1983. Viimeisinä vuosikymmeninä Röykän asemalla oli tavaraliikennettä läheiselle romuttamolle, jossa romutettiin muun muassa Hr11-vetureita.
Röykän asemarakennus on sulkemisen jälkeen ollut erilaatuisissa käytöissä vuoteen 2000 asti, jolloin sen osti yksityishenkilö. Aseman viimeisin omistaja on televisiojuontaja Ellen Jokikunnas. Asemarakennus muutettiin asuintaloksi vuonna 2008 projektissa, jota on esitelty televisio-ohjelmassa Joka kodin asuntomarkkinat.
Naltšikin lentoasema
Naltšikin lentoasema on kansainväliseen käyttöön hyväksytty lentoasema Kabardi-Balkarian tasavallan pääkaupunki Naltšikissa Venäjän Pohjois-Kaukasiassa. Lentokenttä sijaitsee aivan kaupunkiasutuksen tuntumassa kaupungin pohjoislaidalla; asuintaloja ja muita rakennuksia on heti lentokenttäalueen vieressä. Kaupungin ydinkeskusta on noin kolmen kilometrin päässä lounaassa.
Esimerkiksi lentoyhtiö UTair operoi säännöllisesti Naltsikiin Moskovan Vnukovon lentoasemalta.
HMS Nelson (1814)
HMS Nelson oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1814 vesillelaskettu Nelson-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 23. marraskuuta 1805 Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Edward Sison. Köli laskettiin joulukuussa 1809. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1814 ja valmistui 17. elokuuta, jolloin se siirrettiin Portsmouthin reserviin. Varustamisesta ja siirrosta Portsmouthiin vastasi aluksen päällikkönä ollut Thomas Burton. Valmistuskustannukset olivat 123 469 puntaa, mikä sisälsi varustamisen reserviin.
Aluksella tehtiin muutostöitä Portsmouthissa lokakuusta 1825 syyskuuhun 1828, jolloin sen kannelle rakennettiin majoitustiloja. Samalla aluksen leveys kaksinkertaistettiin. Leveyttä lisänneet laajennukset poistettiin syyskuussa 1837. Alus muutettiin Portsmouthissa edelleen sotalaivojen miehistöjen majoitustiloiksi huhtikuusta kesäkuuhun 1846. Alukseen asennettiin 10. maaliskuuta 1959 - 7. helmikuuta 1860 Portsmouthissa 500 nhp:n höyrykone ja muutettiin samalla kaksikantiseksi. Aluksen aseistus keveni samalla 89-tykkiseksi. Höyrykone tuotti 2 102 ihp:ta, mikä mahdollisti 10,5 solmun nopeuden.
Palvelus
Aluksen aseistuksena oli 1847 kaksi seitsemän tuuman RML-tykkiä, kaksikymmentä 64 naulan ja yhtä monta 32 naulan tykkiä. Lisäksi aluksella oli kuusi kahdentoista naulan haupitsia. Vuosina 1879-1882 alus muutettiin yksikantiseksi ja takila supistettiin päämastoon. Samalla alus luokiteltiin fregatiksi ja aseistuksesta osa korvattiin takaaladattavilla tykeillä. Alus ankkuroitiin 1891 Williamstowniin ja kattilat poistettiin 1893. Alus myytiin huutokaupalla 28. huhtikuuta 1898 sydneyläiselle Bernard Einersonille 2 400 punnalla.
Sudanilaiset kielet
Sudanilaiset kielet oli 1900-luvun alku­puolella käytetty yhteis­nimitys joukolle afrikkalaisia kieliä, joita puhutaan pää­asiassa päiväntasaajan pohjois­puolella, Etiopiasta Senegaliin ulottuvalla alueella. Nimitys ei johdu Sudanin valtiosta vaan maan­tieteellisestä käsitteestä Sudan, jolla tarkoitetaan lähinnä Afrikan savannivyöhykettä.
Nykyisen käsityksen mukaan sudanilaiset kielet eivät muodosta yhtenäistä kielikuntaa, vaan osa niistä kuuluu nigeriläis-kongolaisiin, osa nilo­saharalaisiin kieliin.
Sudanilaisiksi luokitellut kielet ja kansat
Käsitys, että sudanilaiset kielet muodostaisivat oman ryhmänsä, perustui maantieteellisiin ja jossakin määrin kieli­typologisiin syihin. Yksi käsitystä kannattaneista tukijoista oli saksalainen kielitieteilijä Carl Meinhof. Hän oli tutkinut bantukieliä ja niille tyypillistä substantiivien jakautumista eri luokkiin. Nämä kielet ovatkin kaikki läheistä sukua toisilleen. Meinhof luokitteli "sudanilaisiksi kieliksi" ne afrikkalaiset kielet, joissa tällaisia substantiivien luokkia ei ole ja jotka eivät kuuluneet muihinkaan jo aikaisemmin tunnistettuihin kielikuntiin kuten seemiläis-haamilaisiin tai khoisankieliin.
Kansoja, jotka puhuvat sudanilaisiksi luokiteltuja kieliä, nimitettiin ennen yhteisellä nimityksellä sudaninneekereiksi.
Tausta
right|280px|thumb|Sudanilaiset kielet vastasivat suunnilleen tähän kartaan merkittyjä nilosaharalaisia (Nilo-Saharan) sekä nigeriläis-kongolaisten A-ryhmään kuuluvia (Niger-Congo A) kieliä
Carl Meinhofin oppilas Diedrich Hermann Westermann jatkoi 1900-luvun alkupuolella sudanilaisten kielten vertailevaa tutkimusta. Vuonna 1911 hän jakoi nämä kielet kahteen ala­ryhmään, itäsudanilaisiin ja länsisudanilaisiin kieliin. Itä­sudanilaisia kieliä oli suurin osa niistä, jotka nykyisin luokitellaan nilo­saharalaisiksi, länsi­sudanilaisia taas kaikki muut nykyisin nigeriläis-kongolaiseen kieli­kuntaan luetut kielet paitsi bantukielet. Vuonna 1927 hän ja Hermann Baumann ryhtyivät kieli­historiallisin menetelmin rekonstruoimaan oletettujen länsi­sudanilaisten kielten kantakieltä. Westermann vertasi tuloksiaan myös Meinhofin rekonstruoimaan bantu­kielten kanta­kieleen, mutta mahdollisesti kunnioituksesta opettajaan kohtaan hän ei sanonut suoraan, että nämä kaksi selvästikin olivat toisilleen sukua. Ranskalaiset kieli­tieteilijät kuten Maurice Delafosse ja Homburger sen sijaan ilmoittivat päätyneensä varsinkin kielten yhteistä alku­perää olevan sanaston perusteella käsitykseen, että länsi­sudanilaiset ja bantukielet ovat toisilleen sukua.
Vuonna 1935 julkaistussa teoksessa 'Character und Einteilung der Sudansprachen' myös Westermann piti jo vakuuttavasti todistettuna, että länsisaharalaiset ja bantukielet ovat sukua toisilleen. Nykyisin niiden muodostamaa kielikuntaa sanotaan nigeriläis-kongolaisiksi kieliksi. Näiden joukossa ei "länsi­sudanilaisia" kieliä voida enää nykyisen käsityksen mukaan pitää edes omana alaryhmänään, sillä esimerkiksi joruba ja igbon kieli, jotka ennen luettiin sudanilaisiin, mutta nykyisin benuelais-kongolaisiin kieliin, ovat itse asiassa läheisempää sukua bantu­kielille kuin muille ennen "länsi­sudanilaisille" kielille.
Termit itäsudanilaiset kielet ja keskisudanilaiset kielet ovat nykyisin käytössä eräiden nilo­sarahalaisen kieli­kunnan alaryhmien niminä. Nämä eivät nykyisen käsityksen mukaan ole sukua nigeriläis-kongolaisille kielille eikä ole varmaa, ovatko kaikki nilo­saharalaiset kielet toisilleenkaan sukua.
Selenius
Selenius on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Uusi Kotimaa
Uusi Kotimaa oli Yhdysvalloissa vuosina 1881–1934 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
August Nylundin omistama ja toimittama Uusi Kotimaa alkoi ilmestyä Minneapolisissa elokuussa 1881. Neli- ja myöhemmin kuusisivuinen viikkolehti julkaisi uutisia sekä lukijoita viihdyttäviä jatkokertomuksia. Vuonna 1884 Nylund muutti lehtensä Minnesotan New York Millsiin, jossa hän julkaisi myös kaunokirjallista kuukausilehteä Aamuruskoa.
Vuonna 1888 Nylund muutti lehtineen Oregonin Astoriaan, jolloin hänen toimittajansa J. W. Lähde osti Uuden Kotimaan kirjapainon ja ryhtyi julkaisemaan New York Millsissä Amerikan Suometar -nimistä viikkolehteä. Vuonna 1890 Nylund toi Uuden Kotimaan takaisin New York Millsiin, jolloin Lähde jatkoi lehden toimittamista ja Amerikan Suometar sulautui siihen. August Nylundin kuoltua vuonna 1892 lehti siirtyi Felix Nylundille. Lähteen muutettua vuonna 1894 Michiganin Ironwoodiin Uutta Kotimaata toimittivat John Heino, Väinö Andelin ja myöhemmin Felix Nylund itse. Andelin perusti vuonna 1898 kaunokirjallisen kuukausilehden Kansan Toverin, jota Nylund ja sittemmin Uuteen Kotimaahan palannut Lähde julkaisivat usean vuoden ajan.
Vuonna 1919 Nylund myi Uuden Kotimaan People's Voice Cooperative Publishing Company -nimiselle yhtiölle, jonka rahoittajana toimi Nonpartisan League. Oikeistolais- ja uskonnollishenkinen maaseutuyhteisön lehti muuttui hyvin radikaaliksi. Vuonna 1923 kommunistit ostivat Nonpartisan Leaguen osakkeet ja Uusi Kotimaa muutettiin maanviljelijöille ja työläisille tarkoitetuksi kommunistiseksi sanomalehdeksi. Sen ensimmäisenä päätoimittajana työskenteli Knut Einar Heikkinen. Kolmesti viikossa ilmestynyt lehti siirrettiin vuonna 1931 Työmiehen kustannettavaksi Wisconsinin Superioriin. Seuraavana vuonna se muutettiin viikkolehdeksi.
Berner (täsmennyssivu)
Berner (saksaa, ’berniläinen’) voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Yhtiöitä:
Sukunimenä:
Sofiankatu
pienoiskuva|Sofiankatu kevätiltana 2022. thumb|Sofiankadun joulukatu vuonna 2008. Sofiankatu (ent. Itäinen Kirkkokatu) on lyhyt kävelykatu Helsingin historiallisessa keskustassa Kruununhaan kaupunginosassa, Leijonan ja Sarvikuonon korttelien välissä. Se päättyy pohjoisessa Aleksanterinkatuun ja etelässä Pohjoisesplanadiin ja siten yhdistää toisiinsa Senaatintorin ja Kauppatorin. Nykyään katu on vilkas turistikatu, ja sillä sijaitsee muun muassa panimoravintola.
Historia
Sofiankatu on ollut olemassa 1640-luvulta asti. Ruotsin vallan aikana sen nimenä oli Itäinen Kirkkokatu, ja se ulottui pohjoispäässään nykyiselle Hallituskadulle saakka. Johan Albrecht Ehrenströmin asemakaavassa vuonna 1812 katu lyheni nykyiseen noin sadan metrin mittaansa, kun sen entinen pohjoispää jäi Senaatintorin alle. Samalla se sai nykyisen nimensä keisari Aleksanteri I:n äidin Maria Fjodorovnan mukaan, joka oli syntyjään Württembergin prinsessa Sofia Dorotea Augusta.
1900-luvun alussa Sofiankatu muuttui liikekadusta virastokaduksi. Hotelli Seurahuoneesta tuli vuonna 1913 Helsingin kaupungintalo, ja kaupungin virastot ottivat nopeasti haltuunsa kaikki sen viereiset rakennukset. Stockmannin tavaratalo muutti pois Sarvikuonon korttelista vuonna 1930, ja sen entinen rakennustarvikeosasto Sofiankatu 4:ssä muuttui Helsingin pääpoliisiasemaksi. thumb|Huokausten silta 1931.
Arkkitehti Gunnar Taucherin suunnitteleman Kaupungintalon peruskorjauksen yhteydessä vuonna 1931 kadun yli rakennettiin Huokausten sillaksi sanottu ylikulkusilta, joka purettiin kun Kaupungintaloa seuraavan kerran kunnostettiin 1960-luvulla.
Aiheesta muualla
60.1685°N, 24.95206°W
Luettelo Boeing 747:n käyttäjistä
thumb|300px|[[Pan Amin 747-100.]] thumb|300px|[[Bahrain Amiri Flightin 747SP.]] thumb|300px|[[China Airlinesin 747-200.]] thumb|300px|[[Japan Airlinesin 747-300.]] thumb|300px|[[KLM|KLM:n 747-400M.]] thumb|300px|[[Lufthansan 747-8.]] Boeing 747 teki ensilentonsa vuonna 1969, ja vuodesta 1970 sitä ovat käyttäneet lentoyhtiöt ympäri maailman.
Käyttäjät
Päivitetty huhtikuussa 2015.
USS Chicago
USS Chicago voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Risto Heinonen
Risto Olavi Heinonen (s. 24. toukokuuta 1962 Tampere) on suomalainen yleisurheilija, joka kilpaili moniotteluissa. Hän edusti seuratasolla Kangasalan Urheilijat -68:aa, jossa hän on toiminut johtokunnan jäsenenä. Heinonen voitti seitsenottelussa kultaa sisäratojen SM-kisoissa 1985 ja pronssia 1983.
Falling Skies
Falling Skies on yhdysvaltalainen post-apocalyptinen tieteissarja, jonka on luonut Robert Rodat. Falling Skies alkoi TNT-kanavalla vuonna 2011 ja päättyi 2015. Suomessa sarjaa on esittänyt muun muassa Nelonen.
Tuotanto
Sarjaa on kuvattu Kanadassa, esimerkiksi Ontarion provinssissa sijaitsevassa Hamiltonissa.
Juoni
Sarjan tapahtumat kertovat avaruusolentojen hyökkäyksestä selvinneistä ihmisistä, jotka ovat muodostaneet oman pienen yhteisön nimeltä 2nd Mass joka taistelee vihamielisiä miehittäjiä vastaan. Tarinan keskeisiä hahmoja ovat entinen historianopettaja Tom Mason (Noah Wyle) ja hänen kolme poikaansa sekä muun muassa yhteisön johtaja kapteeni Weaver (Will Patton) ja lääkärinä toimiva Anne Glass (Moon Bloodgood).
Örebro HK
Örebro Hockeyklubb (Örebro HK) on ruotsalainen jääkiekkoseura Örebrosta. Örebro HK pelaa Ruotsin jääkiekon korkeimmalla sarjatasolla SHL:ssä, johon se nousi kaudeksi 2013–2014. Kotiottelunsa Örebro pelaa Behrn Arenalla. Örebro HK:lla on myös e-urheilujoukkue nimeltä Örebro eHockey, joka pelaa ECL- ja SCL/eSHL-liigoissa.
USS Chicago (1885)
USS Chicago (runkonumerot CA_14, CL-14 ja IX-5) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1885 vesille laskettu panssarikansiristeilijä.
Örebro HK
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
USS Chicago (1885)
Valmistus
Alus tilattiin 3. maaliskuuta 1883 osana niin kutsuttuja ABCD-aluksia John Roach and Sonsilta Chesteristä, missä köli laskettiin 29. joulukuuta 1883. Alus laskettiin vesille 5. joulukuuta 1885 kumminaan Edith Cleborne ja otettiin palvelukseen 17. huhtikuuta 1889 päällikkönään Henry Bellows Robeson.
Pylväs
pienoiskuva|upright=1.2|Klassiset pylvästyypit: [[doorilainen pylväsjärjestelmä|doorilainen, joonialainen ja korinttilainen.]] Pylväs eli kolonni (< ) on vapaasti seisova, poikkileikkaukseltaan pyöreä pystytuki tai koristeellinen elementti arkkitehtuurissa. Rakennusteknisesti todellista painoa kantava pystysuora rakenneosa on pilari. Pylväiksi sanotaan myös muistopylväitä, jotka ovat irrallisia muistomerkkejä, eivät rakenteen osia.
Varsinaisissa pylväissä on tavallisesti erotettavissa kolme osaa, baasi eli jalusta, varsi sekä kapiteeli eli pylvään pää. Vanhimmat tunnetut pylväät ovat arkkitehti Imhotepin käsialaa Egyptissä noin vuodelta 2600 eaa. Muinaisen Persian pääkaupungissa Persepoliissa ovat antiikin ajan kenties komeimmat pylväät. Nykyisin pylväitä käytetään usein tukemaan kaaria tai parvekkeita.
Klassisessa arkkitehtuurissa
Pylväsarkkitehtuuri tunnetaan ennen kaikkea antiikin kreikkalaisesta ja roomalaisesta arkkitehtuurista ja sitä kautta yleisesti klassisesta arkkitehtuurista. Kreikkalaiset pylväät olivat alun perin puisia, ja rakennettiin myöhemmin kivestä.
Klassisessa arkkitehtuurissa pylväiden ulkonäköä ja käyttöä määrittävät niin kutsutut pylväsjärjestelmät, joita kutsutaan joskus myös tyylisuunniksi. Ne kehittyivät kreikkalaisten temppelien kehityksen myötä. Klassiset pylväsjärjestelmät ovat:
Klassiset pylvään osat ovat:
Le roi l’a dit
Le roi l’a dit (suom. Kuningas on puhunut) on Léo Delibesin koominen ooppera. Se käsittelee Ludvig XIV:n aikaa. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa Pariisissa 24. toukokuuta 1873.
Hilmir Snær Guðnason
Hilmir Snær Guðnason (s. 24. tammikuuta 1969) on islantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan kansainvälisesti varsinkin rooleista Baltasar Kormákurin elokuvissa Reykjavik, 101 (2000) ja Meri (2002). Hänet on lisäksi nähty muun muassa saksalaisessa Blueprint-elokuvassa (2003).
Santiago Amat
Santiago Amat Cansino (22. kesäkuuta 1887 Barcelona – 5. marraskuuta 1982 Barcelona) oli espanjalainen purjehtija. Hän osallistui kesäolympialaisiin 1924, 1928 ja 1932 saaden vuonna 1932 pronssia snowbirdissa.
Nurmijärven kirjasto
Nurmijärven kirjasto on Nurmijärven kunnan yleisistä kirjastoista vastaava kunnallinen kulttuurilaitos. Sen toimipisteitä ovat Nurmijärven kirkonkylässä Nurmijärven kunnantalon naapurina sijaitseva Nurmijärven pääkirjasto (Punamullantie 1), Klaukkalan kirjasto (Kuonomäentie 2, Klaukkala), Rajamäen kirjasto (Kiljavantie 1, Rajamäki) sekä kirjastoauto Oiva. Nurmijärven kirjastolla on myös kaksi näyttelytilaa, pääkirjastossa Galleria Ville ja Klaukkalan kirjastossa Galleria Toivo.
Nurmijärven kirjasto on osa Ratamo-kirjastoja, joka on Hausjärven, Hyvinkään, Nurmijärven ja Riihimäen yhdessä muodostama kirjastokimppa. Se tarjoaa näiden kuntien kirjastojen käyttäjille muun muassa verkkokirjastopalveluja, eli e-kirjoja (Ellibs), sanoma- ja aikakauslehtiä (käytössä kirjaston tiloissa: ePress, eMagz, RBdigital), musiikkipalvelua (Naxos), elokuvia (Kirjastokino) ja verkkopohjaista musiikinopetusta (rockway.fi).
Keltamalawinahven
Keltamalawinahven (Pseudotropheus lombardoi) on Malawijärven kirjoahveniin kuuluva kala, joka on akvaariokalana suosituin ryhmänsä laji.
Koko ja ulkonäkö
Keltamalawinahven kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Aikuinen koiras on yleisväriltään keltainen, ja sen kyljissä vuorottelevat tummemmat ja vaaleammat pystyraidat. Selkäevä jatkuu matalana ja pitkänä lähes koko kalan mitan, ja se on hennon vaalean sinertävä. Naaras ja poikaset ovat sinisävyisiä, naaras voimakkaammin pystyraitainen.
Lisääntyminen
Useiden muiden malawinjärvenahventen tapaan keltamalawinahvennaaras hautoo mätiään suussa.
Vesiolot ja ravinto
Keltamalawinahvenet elävät kovassa emäksisessä vedessä: pH noin 8, °dH 10–20. Sopiva lämpötila on 24–26 °C. Keltamalawinahven syö luonnossa levää kivien pinnalta, mutta saalistaa myös vapaana leijuvaa planktonia.
Hard Time on Planet Earth
Hard Time on Planet Earth oli lyhytikäinen yhdysvaltalainen sci-fi-televisiosarja, joka esitettiin CBS-kanavalla korvaavana ohjelmana keskellä kautta vuonna 1989. Sitä tehtiin kolmetoista jaksoa joissa näytteli pääosaa Martin Kove, ja sen luojat olivat Jim ja John Thomas.
Juoni
Päähahmo oli avaruusolento (Kove), joka palveli valtavassa planeettojenvälisessä taistelussa. Taiston jälkeen häntä syytettiin vastarinnasta planeetan johtavaa neuvostoa kohtaan. Hänet todettiin syylliseksi, mutta sodan aikaisten palvelustensa ansiosta hänelle annettiin mahdollisuus hyvittää tekonsa viettämällä määrittämätön aika suunnattoman heikkona ihmisolentona planeetta Maassa.
Tyyne ja Martta
Tyyne ja Martta oli vuonna 2007 perustettu suomalainen huumorimusiikkia esittävä duo. Tyyne ja Martta-duo tunnettiin erityisesti debyyttisinkustaan Kuumat aallot ja esikoisalbumistaan On nainen kaunis ihiminen.
Historia
Tyyne ja Martta -duon perustivat Tampereella 2007 Minna Mänty-Sorvari ja Tarja Jykylä. Duon 'tarina' on, että Tyyne ja Martta ovat iäkkäitä naisia, joiden täytyy kerätä keikkailulla rahaa yksityiseen suonikohjuhoitoon. Ensimmäinen keikka tehtiin elokuussa 2007 ja duo sai levytyssopimuksen vuonna 2008.
Ensimmäisen sinkkunsa duo julkaisi alkuvuodesta 2008. Single kantaa nimeä Kuumat aallot.
Toukokuussa 2010 duo julkaisi esikoisalbuminsa On nainen kaunis ihiminen. Levy myi elokuuhun mennessä kultaa ja myöhemmin syksyllä platinaa.
Toukokuussa 2011 duo julkaisi toisen albuminsa, joka kantaa nimeä Ryppyrasvaa. Tämäkin teos on myynyt kultaa eli yli 10 000 kappaletta. Heinä-elokuun vaihteessa 2013 duo ilmoitti Facebook-sivullaan lopettavansa toimintansa. Päivitys kuitenkin päättyi sanoihin kampäkkiä orotellessa.
Alex Trebek
thumb|right|Alex Trebek George Alexander "Alex" Trebek (22. heinäkuuta 1940 Ontario, Kanada – 8. marraskuuta 2020 Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen televisiojuontaja, jolle myönnettiin Yhdysvaltain kansalaisuus vuonna 1998. Hänellä on tähdet Hollywood ja Canada's Walk of Famella.
Trebek vaikutti televisiotähteydessä viettämiensä vuosikymmenten aikana lukuisissa ohjelmissa, kuten Jeopardy!-visailussa vuodesta 1984 kuolemaansa saakka. Hän sai joulukuussa 2007 pallolaajennushoitoa kärsittyään sydänkohtauksen.
Trebekillä todettiin haimasyöpä maaliskuussa 2019. Hän kuoli sairauteensa 80-vuotiaana kotonaan 8. marraskuuta 2020.
Kotiteollisuus (yhtye)
Kotiteollisuus on lappeenrantalainen yhtye, jonka musiikkityyli on suomirockin ja metallin sekoitusta.
Yhtye tunnettiin vuosina 1993–1997 nimellä Hullu ukko ja kotiteollisuus; vuosina 1991–1992 yhtyeellä ei vielä nimeä ollutkaan. Vuonna 1997 nimi lyhennettiin pelkäksi Kotiteollisuudeksi. Vuonna 2004 yhtye voitti parhaan hard rock-metalli-albumin Emman albumillaan Helvetistä itään, ja tämä olikin osittain yhtyeen läpimurto.
Yhtye julkaisi Adventti-joulusinkun yhdessä Viikate-yhtyeen kanssa 30. marraskuuta 2012. Singlen julkaisun jälkeen yhtyeet aloittivat neljän esiintymisen pituisen Joulupipari 2012 -kiertueen, jolla esiintyvät yhtyeiden lisäksi stand up -koomikot Niko Kivelä ja Zaani.
Perustaminen
Hynynen ja Hongisto alkoivat kaveerata yläasteen alkuaikoina. Sinkkonen oli tulevan yhtyeen jäsenistä ensimmäinen, joka harrasti soittamista. Sinkkonen tutustutti Hynysen ja Hongiston paremmin Tomi Siveniukseen. Simo Jäkälä, Aki Virtanen ja joidenkin tietojen mukaan myös Marko Annala liittyivät kaverusten perustamaan yhtyeeseen, joka silloin kantoi nimeä A-Studio. Musiikkityyli oli vielä tuolloin punkkia, eivätkä yhtyeen jäsenet olleet vielä lähelläkään ammattitaitoisia.
Kun yhtye oli saatu kasaan ja soittamista oli harjoiteltu jo jonkin aikaa, Sinkkosen ja muun yhtyeen tiet erkanivat. Sinkkonen lähti ammattikouluun, kun muut menivät lukioon. Tämän jälkeen koko yhtye hajosi.
Hullu ukko ja kotiteollisuus
thumb|left|Janne Hongisto Ilosaarirockissa 2008.
Kun yhtyeen jäsenet siirtyivät suorittamaan asevelvollisuuttaan, päättivät Hynynen ja Sivenius perustaa yhtyeen uudelleen. Silloin Hynynen soitti vielä bassoa. Sinkkonen, jonka kanssa Hynynen ei ollut vähään aikaan pitänyt lähes mitään yhteyttä, osti paremmat rummut ja liittyi yhtyeeseen.
Nimi Hullu ukko ja kotiteollisuus keksittiin vuonna 1993. Hynynen muistelee sen tulleen Hyvät herrat tv-sarjasta, jossa hoettiin aina "meillä kotiteollisuudessa ollaan vahvasti sitä mieltä, että..." Tämän jälkeen Hynynen siirtyi soittamaan kitaraa.
Ensimmäistä demoa tehtäessä yhteeseen kuuluivat:
Jokaisen kappaleen oli siihen aikaan täysin tehnyt joko Sivenius tai Hynynen. Demo työstettiin Akaan musiikkireklaamissa Viialassa. Demon äänitti Heikki Peltonen.
Saman vuoden syksyllä Hullu ukko ja kotiteollisuus äänitti toisen demonsa samassa paikassa ja samalla kokoonpanolla. Demo on edelleen kuunneltavissa internetissä.
Yhtyeen yhteishenki alkoi rakoilla lievästi tämän demon äänitysten aikoihin. Sivenius huomasi, ettei kokoonpano ollut tarpeeksi hyvä, Jäkälä alkoi epäillä laulutaitojaan, eikä Sinkkosellakaan innostus ollut kovin suurta. Muutaman vuoden tiiviin yhtyeessä toimimisen jälkeen Sinkkosen, Jäkälän ja ennen kaikkea Siveniuksen innostus alkoi loppua. Hynynen piti yhtyeen kasassa ja sai Sinkkosen pysymään mukana suostuttelemalla häntä jäämään. Mukaan saatiin myös Aki Virtanen soittamaan kitaraa.
Kolmas demo äänitettiin nyt siis nelihenkisellä kokoonpanolla.
Syksyllä 1994 yhtye äänitti ja työsti neljännen demonsa. Silloin äänittäjänä toimi Jani Viitanen. Viitanen toimitti demon Megamanialle ja Atte Blom Megamanialta soitti yhtyeelle ja pyysi heitä levy-yhtiöneuvotteluihin. Näin Hullu ukko ja kotiteollisuus lähti vuonna 1995 Headline-studiolle, Tampereelle solmimaan levytyssopimusta, ja Mikko Karmila alkoi tehdä yhteistyötä Kotiteollisuuden kanssa.
Syksyllä 1996 valmistui yhtyeen ensialbumi Hullu ukko ja kotiteollisuus. Virtanen erosi yhtyeestä ajanpuutteen vuoksi. . Tämän lisäksi kolmikko Hynynen-Hongisto-Sinkkonen halusi viedä yhtyeen musiikkia suoraviivaisempaan suuntaan.
Ensimmäiset vuodet Kotiteollisuus-nimellä (1996–2001)
thumb|upright|Jouni Hynynen [[Ilosaarirockissa vuonna 2008.]]
Kotiteollisuus julkaisi Aamenen, ensimmäisen albuminsa lyhennetyllä nimellään, vuonna 1998. Yhtyeen musiikista oli uuden albumin myötä tullut raskaampaa. Vaikutteita oli haettu amerikkalaisilta vaihtoehtorockyhtyeiltä kuten White Zombie ja Soundgarden samoin kuin brittiläiseltä industrialyhtyeeltä Killing Joke. Kappaleesta "Routa ei lopu" tehtiin musiikkivideo.
Yhtyeen suosio kasvoi vuotta myöhemmin julkaistun Eevan perintö -albumin myötä, jolta julkaistiin singlet Eevan perintö ja Juoksu. Kotiteollisuuden ensimmäinen varsinainen hitti oli kuitenkin Tomusta ja tuhkasta -albumin ensimmäinen single, Jos sanon, jonka Rumba-lehti äänesti vuoden 2000 kappaleeksi. Tomusta ja tuhkasta nousi Suomen virallisen listan sijalle 39. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jossa yhtyeen jäsenet parodioivat Helsingissä sijaitsevaa kuuluisaa Kolmen sepän patsasta. Albumilta julkaistiin toinen single Kädessäni, josta myös tehtiin musiikkivideo.
Vuonna 2001 yhtye julkaisi EP:n Yksinpuhelu, joka sisälsi samannimisen studiokappaleen ja aikaisemmin julkaistun kappaleen lisäksi kaksi livekappaletta.
Läpimurtoalbumit Kuolleen kukan nimi ja Helvetistä itään (2002–2004)
Kotiteollisuuden seuraava albumi Kuolleen kukan nimi vuodelta 2002 nousi albumilistan sijalle viisi ja sen ensisingle Rakastaa/ei rakasta singlelistan kolmanneksi. "Rakastaa/ei rakasta" -kappaleen video palkittiin kultaisella Muuvilla. Samana vuonna julkaistiin EP ±0.
Seuraavana vuonna julkaistu Helvetistä itään -albumi nousi julkaisuviikollaan albumilistan ykköseksi ja sen nimikkosingle singlelistan ykköseksi. Albumin seuraavan singlen Minä olen suosion myötä Helvetistä itään -albumi myi platinaa. Helvetistä itään palkittiin Emma-patsaalla vuoden 2003 parhaana hard rock-metalli-albumina. Albumilla koskettimia soitti vierailijana Nightwish-yhtyeen Tuomas Holopainen. Holopainen on sen jälkeen ollut soittamassa Kotiteollisuuden levyillä 7, Iankaikkinen, Sotakoira ja Ukonhauta. Lisäksi Holopainen on ollut mukana myös yhtyeen esiintymisissä silloin kun hänen oma yhtyeensä on ollut tauolla.
Vuoden 2004 alussa julkaistu albumin kolmas singlejulkaisu Tämän taivaan alla soi aikaisempien singlejen Helvetistä itään ja Minä olen tapaan paljon radiossa. Samana vuonna julkaistiin myös ainoastaan singlenä julkaistu Kultalusikka.
7 ja maineen kasvua (2005–2006)
thumb|left|Tuomas Holopainen soitti ensimmäisen kerran albumilla [[Helvetistä itään koskettimia. Hänet on nähty usein myös yhtyeen livekonserteissa. Kuva vuodelta 2008.]]
Vuonna 2005 Kotiteollisuus julkaisi albumin 7, joka nousi albumilistan ensimmäiseksi muutamaksi viikoksi ja myi kultaa. Myös Kuolleen kukan nimi saavutti kultalevyrajan samana vuonna. Albumimenestyksen lisäksi saman vuoden marraskuussa ilmestynyt DVD myi kultaa joulukuussa, ja oli maaliskuuhun asti musiikki-DVD -listan ykkönen. Marraskuussa albumi 7 voitti Radio Cityn vuoden levy -kilpailun kotimaisten levyjen sarjassa. Albumilta julkaistiin singlet kappaleista Vieraan sanomaa ja Kaihola, joista kummastakin tehtiin musiikkivideot. Kummatkin kappaleet saivat paljon soittoa radiossa. "Kaiholan" musiikkivideon pääosaa esitti näyttelijä Kari Hietalahti.
Heti vuoden 2006 alussa valittiin albumi 7 Mesta.netin kilpailussa vuoden levyksi. Tammikuun alussa DVD pysyi Suomen DVD-listan kärjessä neljä listaviikkoa. DVD palkittiin myös Emma-patsaalla vuoden parhaana. Elokuussa 2006 Kotiteollisuus järjesti CMX- ja 51koodia-yhtyeiden kanssa yhteisen Tuuliajolla-kiertueen tehden kyseisten yhtyeiden kanssa yhteisen kappaleen nimeltä "Vapaus johtaa kansaa".
Iankaikkinen, Murheen Mailla -kokoelmalevy ja Ukonhauta (2006–2009)
thumb|upright|Jari Sinkkonen keikalla vuonna 2009.
8. marraskuuta 2006 Kotiteollisuus julkaisi uuden albumin Iankaikkinen, jonka ensimmäinen single on Arkunnaula. Iankaikkinen nousi julkaisuviikollaan Suomen albumilistan toiselle sijalle ja myi kultaa. Samalla Kotiteollisuus-DVD ylitti platinarajan eli 10 000 myytyä kappaletta. Vuoden 2006 lopussa julkaistiin Tuuliajolla-kiertueesta DVD Tuuliajolla 2006 – rock-elokuva Saimaalta. Albumilta Iankaikkinen julkaistiin toisena singlenä Tuonelan koivut vuoden 2007 alkupuolella. Lisäksi promootiosinglenä julkaistu Kadonneet sai jonkin verran radiosoittoa.
Rumba-lehden lukijat äänestivät Kotiteollisuuden vuoden 2006 parhaaksi kotimaiseksi yhtyeeksi ja yhtyeen keulakuva Hynysen vuoden seksisymboliksi.
Kotiteollisuus julkaisi vuonna 2007 ensimmäisen kokoelmalevynsä Murheen mailla 1996–2007, jolle tuli materiaalia yhteensä kolme levyllistä. Levyllä julkaistiin myös ennen julkaisematon kappale "Valomerkki". Ensimmäinen levy sisältää kappaleita yhtyeen EP-julkaisuilta ja varhaiselta Noitavasara-singleltä. Toinen levy koostuu yhtyeen singlejen a-puolista ja kolmas b-puolista. Albumista julkaistiin vuonna 2008 myös yhden CD:n versio Murheen mailla singlet 1996–2007, joka sisälsi ainoastaan aikaisemman kokoelman toisen CD:n materiaalit.
Kotiteollisuus julkaisi 13. elokuuta 2008 cover-albumin Sotakoira. Seuraava yhtyeen omaa materiaalia sisältävä albumi Ukonhauta ilmestyi helmikuussa 2009.
Myös tällä albumilla Tuomas Holopainen soittaa koskettimia. Holopainen on nähty useasti myös Kotiteollisuuden live-esiintymisissä. Holopaisen lisäksi myös Miitri Aaltonen esiintyy usein Kotiteollisuuden vieraana
Ukonhauta-levyn julkaisemisen jälkeen Kotiteollisuus ilmoitti pitävänsä taukoa. Yhtye julkaisi kuitenkin EP-levyn Kuollut kävelee vuoden 2009 lopussa
Kotiteollisuus, Sotakoira II, Maailmanloppu, Murheen mailla II -kokoelmalevy (2009–2014)
Soitellen sotaan -kappale oli ensimmäinen single maaliskuussa 2011 ilmestyneeltä pitkäsoitolta Kotiteollisuus.
Heinäkuussa 2013 julkaistiin 13. albumi, uutta materiaalia sisältävä Maailmanloppu, jolta julkaistiin singlet Yötä vasten sekä nimikappale Maailmanloppu.
Marraskuussa 2014 julkaistiin Kotiteollisuuden toinen kokoelmalevy Murheen mailla II 2007–2014, joka sisältää myös uudet kappaleet Helvetti jäätyy ja Yhtälö. Albumin kolmas CD Sotakoira III sisältää cover-kappaleita edellisten Sotakoira-levyjen tapaan.
Kokoonpanomuutos ja uusi alku, Kruuna / Klaava ja Vieraan vallan aurinko (2014–)
thumb|upright|left|Miitri Aaltonen toimi pitkään yhtyeen livekokoonpanossa ennen siirtymistä viralliseksi jäseneksi.
Alkuvuodesta 2014 yhtyeellä oli sisäisiä ongelmia ja taiteellisia vaikeuksia yrittäessään luoda uutta materiaalia seuraavalle albumilleen. Päävastuun sävellystyöstä viime vuodet yksin kantanut Hynynen koki burnoutin ja hylkäsi kaikki viimeisen vuoden aikana tekemänsä demot. Rumpali Sinkkosen ideasta yhtyeeseen liitettiin viralliseksi jäseneksi keikoilla vuosia soittanut Aaltonen ja näin vuodesta 1997 triona toiminut Kotiteollisuus oli jälleen nelihenkinen yhtye.
Muutoksesta uutta virtaa saanut yhtye lähti rakentamaan seuraavaa albumia yhdessä sovittaen kappaleet yhteisissä treenisessioissa. Metodi osoittautui toimivaksi ja yhtye pääsi jälleen kiinni luomiskantaan. Tuloksena syntynyt Kruuna / Klaava -albumi julkaistiin 10. huhtikuuta 2015, jonka nimikappaleeseen Jari Sinkkonen myös ohjasi musiikkivideon. Seuranneet kiertueet veivät suurimman osan yhtyeen loppuvuodesta 2015.
Maaliskuussa 2016 yhtye oli saanut jälleen kasaan kymmeniä uusia demokappaleita, joita ryhdyttiin äänittämään Tohmajärven Tikkalassa. Kotiteollisuuden 15. albumi Vieraan vallan aurinko julkaistiin 14. lokakuuta 2016. Joulukuussa 2016 yhtye teki Joulupipari 2 -kiertueen Viikatteen, Niko Kivelän ja Zaanin kanssa.
Musiikki ja lyyriset aiheet
Kotiteollisuuden musiikki on yleensä luokiteltu heavy metalin ja suomirockin sekoitukseksi. Jouni Hynysen omien sanojen mukaan Kotiteollisuuden musiikki on poppia tai iskelmää särökitaralla.
Kotiteollisuuden musiikki oli ensimmäisillä demoilla paljon myöhempää kevyempää, lähes kevyeen rockiin luokiteltavaa tyyliä, mutta ensimmäisellä Kotiteollisuus-nimellä julkaistulla albumilla yhtye oli selvästi raskasta rockia.
Tällaista oli Kotiteollisuuden musiikki aina albumiin Kuolleen kukan nimi asti. Albumilla kitarariffit muuttuivat yksinkertaisemmiksi. Kuolleen kukan nimen aikaan yhtyeen sanoitukset tulivat myös helpommin tulkittaviksi ja synkiksi. Tällaisena yhtyeen musiikki on sittemmin pysynyt, joskin Ukonhauta-albumilla kitarariffit ja kappaleiden sävelkulut ovat muuttuneet lähes iskelmätyylisiksi.
Osa Kotiteollisuuden kappaleista ovat hyvin synkkiä; joissakin käsitellään kriittisesti uskontoa, kuten kappaleet Tämän taivaan alla, Pää kylmänä ja Kaihola. Esimerkiksi kappaleen Kaihola alku: "Rakastamme aivan kuin tarinaa olisi vielä jäljellä. Onnellista loppua odotamme siellä, missä Jumala nauraa kirkoilleen, papeille, rituaaleilleen. Kauniille alttaritauluilleen. Koko maailmalleen!"
Yhtyeen musiikkia on albumilta Helvetistä itään asti kutsuttu "itseään toistavaksi" hevipiireissä. Kotiteollisuus-albumin julkaisun jälkeen myös kriitikko Petja Savoila sanoi yhtyeen kappaleiden kuulostavan toisiltaan, vaikka uudella albumilla monet kappaleet ovatkin paljon enemmän jopa poprock-tyylisiä kuin Kotiteollisuuden kappaleet ikinä ennen.
Jokainen albumi sitten Helvetistä itään -albumin jälkeen on noussut Suomen virallisen albumilistan kärkeen, lukuun ottamatta albumeita Iankaikkinen, Sotakoira II, Kruuna/klaava ja Vieraan vallan aurinko.
Wil Traval
thumb|200px|Wil Traval televisiosarjan [[Jessica Jones (televisiosarja)|Jessica Jones paneelissa New York Comic Conissa 2015.]] William ”Wil” Traval (s. 9. heinäkuuta 1980 Victoria) on australialainen televisionäyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjasta Ensiapuosasto. Hän esiintyi sarjassa Jack Quaden roolissa vuosina 2004–2008. Hän on esiintynyt myös esimerkiksi televisiosarjoissa Rescue: Special Ops, Underbelly, The Inbetweeners, Red Widow, Olipa kerran ja Jessica Jones.
Vladimir Zubkov
Vladimir Anatoljevitš Zubkov (s. 30. huhtikuuta 1948 Novosibirsk) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edusti seuratasolla Burevestnik Minskiä.
Kotiteollisuus (yhtye)
Yhtyeen lavaesiintyminen ja suorapuheisuus
thumb|Kotiteollisuus kiittää yleisöä [[Ruisrockissa 2010. Vasemmalta oikealle, Janne Hynynen, Janne Hongisto, Jari Sinkkonen, Miitri Aaltonen ja Jouni Hynynen.]]
Kotiteollisuuden tavalliseen livekonserttiin kuuluu yhtyeen suorapuheisuus ; yhtyeen keulahahmo Jouni Hynysellä on tapana esittää yleisöstään negatiivisia kommentteja. Tämän huumorisävytteisen kommentoinnin taustalla on Hynysen mukaan "rokkikukkoilun" vastaisuus eli "eiks ookki hyvä meininki" -esiintymisen kokeminen ärsyttäväksi.
Suorapuheisuutta esiintyy myös haastatteluissa ja muussa yhtyeen ja fanien välisessä kommunikoinnissa kuten yhtyeen kotisivujen vieraskirjassa.
Jäsenet
thumb|upright|Jouni Hynynen lavalla [[Sauna Open Air -metallifestivaaleilla kesäkuussa 2007.]]
Albumit
Albumeista ilmoitettu ainoastaan paras listasijoitus
Vladimir Zubkov
Zubkov kilpaili alle 48-kiloisten sarjassa, jossa hän sai hopeaa MM-kisoissa 1970 Edmontonissa. Hän saavutti kultaa neljissä MM-kilpailuissa peräkkäin vuosina 1971, 1973, 1974 ja 1975 mutta jäi Münchenin olympialaisissa 1972 toiselle kierrokselle hävittyään kisoista mitalin saaneille Stefan Angeloville ja Gheorghe Berceanulle.
Margaret Dumont
Margaret Dumont (oik. Daisy Juliette Baker, ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja oopperalaulaja. Dumont muistetaan ennen kaikkea seitsemästä Marxin veljesten kanssa tehdystä elokuvasta, joissa hän oli veljesten – etenkin Grouchon – pilkanteon uhri ja Grouchon lemmiskely-yritysten kohde. Dumont oli elokuvissa niin vaikuttava, että häntä kutsutaan usein leikillisesti ”viidenneksi Marx-veljekseksi”.
Luettelo Suomen historian sodista
pienoiskuva|[[Riimukivi Gs 13 Ruotsin Gävlessä kertoo 1000-luvulla Hämeessä surmansa saaneesta viikingistä.]] pienoiskuva|[[Pekka Halonen|Pekka Halosen maalaus Vainolaista vastaan vuodelta 1896 kuvaa kansallisromanttisesti muinaisten suomalaisten sodankäyntiä. Metsän rajassa palavat vainovalkeat.]] pienoiskuva|Suomesta löytyneitä miekkoja rautakauden lopulta [[Viikinkiaika|viikinkiajalta 800-1050-luvuilta. ]] pienoiskuva|Maalaus tappion [[Herdalerin taistelu|Herdalerin taistelussa vuonna 1008 kärsineen Olavi Pyhän kuolemasta vuonna 1030 Stiklestadin taistelussa.]] pienoiskuva|Suomen alueelle vuonna 1227 hyökännyt [[Jaroslav II kuvattuna Boris Chorikovin teoksessa vuodelta 1836.]] pienoiskuva|[[Masku|Maskusta Varsinais-Suomesta löytynyt ristiretkiaikainen hopeakoristeltu tapparan terä. ]] pienoiskuva|Suomen alueelle ristiretken vuonna 1202 tehnyt [[Anders Sunesen kuvattuna vuoden 1219 Lindanisen taistelussa. Itse teos on vuodelta 1885.]] pienoiskuva|[[Liedon Vanhalinna|Liedon Vanhalinnan seuraaja, 1280-luvulla perustettu Turun linna, kuvattuna maaliskuussa 2013]]
Varhaisten lähteiden luotettavuus on kyseenalainen. Monet lähteet on kirjoitettu satoja vuosia väitettyjen tapahtumien jälkeen ja niissä mytologiat, sepitteet ja todelliset tapahtumat sekoittuvat usein toisiinsa. Vanhoissa historiallisissa lähteissä Suomella tarkoitettiin nykyisen Varsinais-Suomen aluetta.
Sau-Herra
Gabriel Kaleb Savukoski eli Sau-Herra (27. marraskuuta 1879 Sodankylä – 20. heinäkuuta 1929 Savukoski ) oli suomalainen kauppias ja maanviljelijä Gabriel Savukosken eli Sau-Kaaperin ja tämän vaimon Susanna Hannulan poika.
Kaleb kävi alkeiskoulun Sodankylässä, pääsi vuonna 1900 ylioppilaaksi Oulun lyseosta ja jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa opiskellen filosofiaa, historiaa ja kieliä. Helsingissä hän tutustui moniin merkkihenkilöihin kuten Eino Leinoon, Jean Sibeliukseen ja Hella Wuolijokeen. Savukoski oli mukana Suomalainen Nuija ylioppilasjärjestössä. Hän avusti varattomia opiskelutovereitaan ja Helsingistä lähdettyään hän lahjoitti laajan filologisen kirjastonsa pohjalaisten ylioppilaiden käyttöön. Savukoski oli myös mukana aktivistien toiminnassa kuuluen muun muassa Voimaliittoon.
Kaleb palasi Helsingistä loppututkintoa suorittamatta isännöimään kotitilaansa, ja alkoi toimia aktiivisesti paikallisten asioiden ajamisessa. Savukoski toimi Savukosken kunnanvaltuuston ja kansakoulun johtokunnan puheenjohtajana sekä oli jäsenenä ja puheenjohtajana useissa kunnallisissa lautakunnissa. Hän oli aloitteen tekijänä, kun Pelkosenniemi ja Savukoski erotettiin Sodankylästä omiksi kunnikseen 1916. Samoin hän myötävaikutti siihen, että rautatie rakennettiin Kemistä Rovaniemelle. Hän myös rakennutti omalla kustannuksellaan Pelkosenniemen ja Savukosken välille maantien, joka ei ollut yhteydessä muuhun sen ajan tienverkkoon Lapissa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Kalebin eli Sau-Herran talo palveli etappipaikkana Muurmannin ratatyömaalta länteen paenneille saksalaisille ja itävaltalaisille sotavangeille. Länteen opastettuja vankeja mainitaan olleen 400. Tämän toiminnan takia hän joutui joksikin aikaa vangituksi vuosina 1916 ja 1917. Hän oli vangittuna ensin Oulun lääninvankilassa ja sitten Pietarissa Špalernajan tutkintavankilassa, josta hän vapautui maaliskuussa 1917 Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen. Myöhemmin Savukoski oli mukana Savukosken suojeluskunnan toiminnassa ja kuului sen esikuntaan. Sotavankien avustamisesta Savukoski palkittiin Saksan II luokan rautaristillä ja Preussin I ja II luokan punaisen ristin kunniamerkeillä.
Läskikapinan aikana talvella 1922 kapinalliset pitivät Sau-Herraa vankina ja vievät hänen talostaan kaikki löytämänsä aseet, 3 000 kiloa heiniä, karhuntaljan, vaatteita sekä hevosen rekineen. Kapinallisten poistuttua kylästä Sau-Herra yritti lähettää viestiä Lapin rajavartiostolle kapinallisten tulosta Sallaan, mutta viesti ei tullut perille.
Sau-Herra kuoli äkillisesti omaan saunarantaansa heinäkuussa 1929. Hän oli kuollessaan pahoin velkaantunut, mutta hänen leskensä Kristiina (Alatalo Kristiina Susanna, naimisissa Kaleb Savukosken kanssa vuodesta 1916) onnistui pelastamaan talon pakkohuutokaupalta. Se kuitenkin tuhoutui Lapin sodan aikana syksyllä 1944, kun saksalaiset polttivat Savukosken.
Élie Ducommun
Élie Ducommun (19. helmikuuta 1833 – 7. joulukuuta 1906) oli sveitsiläinen toimittaja, joka sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1902 yhdessä Charles-Albert Gobat'n kanssa.
Hän sitoutui jo hyvin nuorena vapaamuurarijärjestöön liittyessään sen jäseneksi 24-vuotiaana 11. huhtikuuta 1857. Hän kohosi nopeasti oman loosinsa La Prudence puolestapuhujaksi, ja myöhemmin hän johti myös koko Sveitsin vapaamuurarijärjestön toimintaa.
Vuonna 1891 hänet valittiin Kansainvälisen Rauhantoimiston (Bureau international de la paix) johtajaksi, ja näin hänen työpisteensä siirtyi Berniin.
Árpád Pédery
Árpád Pédery (1. helmikuuta 1891 Budapest – 21. lokakuuta 1914 Galitsia) oli unkarilainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa, jossa hän oli mukana saamassa hopeaa joukkuekilpailussa.
Wilson Abraham Moncayo Jalil
Moncayo Jalil kuoli 67-vuotiaana virassa.
Giuseppe Matarrese
pienoiskuva Giuseppe Matarrese (3. kesäkuuta 1934 Andria – 27. kesäkuuta 2020 ) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. maaliskuuta 1959 ja nimitettiin Frascatin suburbikaarisen hiippakunnan piispaksi 11. marraskuuta 1989. Piispaksi konsekroinnin suoritti 16. joulukuuta Ugo Poletti, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Luigi Liverzani. Matarrese asetettiin virkaansa 14. tammikuuta 1990, ja hän toimi siinä, kunnes jäi eläkkeelle 2. heinäkuuta 2009.
Sara Danius
Sara Maria Danius (5. huhtikuuta 1962 Täby – 12. lokakuuta 2019 ) oli ruotsalainen esseisti ja kirjallisuustieteen professori Tukholman yliopistossa.
Hänen tutkimuksensa käsitteli kirjallisuuden ja yhteiskunnan välistä suhdetta Gustave Flaubertin, Marcel Proustin ja James Joycen kaltaisten kirjailijoiden tuotannossa sekä marxistista kirjallisuuskritiikkiä.
Hänet valittiin vuonna 2013 jäseneksi Ruotsin akatemiaan. Hän sai tuolin numero 7 eli saman, jolla aikoinaan istui Selma Lagerlöf. Daniuksesta tuli vuonna 2015 Ruotsin akatemian pysyvä sihteeri. Hän oli ensimmäinen nainen kyseisessä tehtävässä. Danius erosi tehtävästään 12. huhtikuuta 2018 ja ilmoitti samalla, ettei hän enää tule osallistumaan akatemian työhön.
Rauta(III)asetaatti
Rauta(III)asetaatti ((CH3COO)3Fe) eli ferriasetaatti on rauta- ja asetaatti-ionien muodostama yhdiste. Yhdistettä käytetään tekstiilien värjäyksessä, katalyyttinä ja muiden rautayhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Rauta(III)asetaatti on punaruskeaa kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee happamiin liuoksiin ja etanoliin. Aineen kaava esitetään usein niin kutsuttuna emäksisenä rauta(III)asetaattina ((CH3COO)2FeOH). Sen rakenteessa rauta on kuitenkin kompleksi-ionina [Fe3(µ2-CH3COO)6(µ3-O)(H2O)3].
Rauta(III)asetaattia valmistetaan liuottamalla rautajauhetta tai -romua etikkahappoon ja hapettamalla muodostuneen liuoksen rautaionit hapetusluvulle +III happivirran avulla. Yhdistettä käytetään tekstiilien peittana ja värjäykseen, hapetusreaktioiden katalyyttinä ja muiden rautayhdisteiden ja musteiden valmistukseen.
Suurkaupungin hait
Suurkaupungin hait on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1961. Sen on tuottanut, käsikirjoittanut (Sidney Carrollin ohella) ja ohjannut Robert Rossen. Pääosia näyttelevät Paul Newman, Jackie Gleason, Piper Laurie ja George C. Scott. Elokuva pohjautuu Walter Tevisin 1959 kirjaan The Hustler, joka kertoo pienten piirien biljardihaista "Fast Eddie" Felsonista, joka tahtoo todistaa olevansa maan paras voittamalla legendaarisen pelaajan "Minnesota Fatsin".