cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stellaris (sarjakuvahahmo)
Historia
Taistelu tuhosi osan Etelä-Bronxia ja lopulta Kostajat saapuivat paikalle rauhoittamaan tilannetta. Stellaris vastusti helposti Kapteeni Amerikan, Sersin, Kvasaarin, Hulktaren ja Thorin yhteistä hyökkäystä. Lopulta Stellaris onnistui tuhoamaan celestiaalien palvelijan ja aikoi tämän jälkeen tuhota Herkuleksen (joka oli tuolloin ollut kotvan celestiaalien vankina).
Thor havaitsi voimiensa olevan samanlaisia mitä Stellariksen, joten ukkosenjumala asettui yksin vastustamaan tätä. Hurjan taistelun jälkeen Thor tuhosi Stellariksen haarniskaa vasaransa avulla, mutta häkeltyi huomatessaan tämän olevan nainen. Stellaris uhkasi laukaista itsetuhosysteeminsä, jolloin Kapteeni Amerikka päästi hänet menemään.
Myöhemmin Stellaris palasi jälleen täysissä voimissaan etsien kostoa Thorille tämän taistellessa tulevaisuuden minäänsä vastaan. Tuntemattomista syistä johtuen Stellaris kuitenkin päätti auttaa Thoria tämän taistellessa Juggernautia, Imijää ja heliopolitaanien kuoleman jumalaa Sethiä vastaan. Imijän yrittäessä imeä Stellariksen voimia itseensä, hän kärsikin voimakkaan psyykkisen iskun, joka osaltaan herätti kysymyksiä Stellariksen taisteluhaarniskan alkuperästä. Hämillään Stellaris palasi avaruuteen.
Hannibal Hamlin
Hannibal Hamlin (27. elokuuta 1809 Paris Hill, Maine – 4. heinäkuuta 1891 Bangor, Maine) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi useaan otteeseen senaattorina (1848-1857; 1857-1861; 1869-1881) sekä Yhdysvaltain varapresidenttinä presidentti Abraham Lincolnin presidenttikaudella.
Stellaris (sarjakuvahahmo)
Voimat ja varusteet
Stellariksella itsellään ei ole supervoimia. Hän on toki taitava atleetti ja taitava oman maailmansa taistelulajeissa. Stellariksen voimat piilevätkin hänen haarniskassaan, joka muistuttaa suuresti Celestiaalien käyttämää ja voimatasoiltaan nousee lähelle Hopeasurffarin voimia. Hän voi tahtonsa avulla muokata haarniskaansa muistuttamaan muuta asustusta tai jopa säädellä sen kokoa ja massaa.
Hannibal Hamlin
Hamlin syntyi Mainen osavaltiossa ja aloitti poliittisen uransa Mainen osavaltionkongressin alahuoneessa 1830-luvulla. Hän lähti Mainen edustajainhuoneesta vuonna 1841 ja pääsi toisella yrittämällään vuonna 1843 Yhdysvaltain kongressiin. Hamlin oli uransa alkuvaiheessa demokraatti, mutta hän loikkasi vuonna 1856 republikaanipuolueeseen.
Rautaperseajo
Rautaperseajo on moottoripyörällä suoritettava kestävyysajo, jossa ajetaan 24 tunnin aikana vähintään 1 000 mailia tai 1 600 km. Ajosuoritus aloitetaan ja päätetään kirjallisella todistajien lausunnolla ja polttoainetankkauksella, lisäksi ajon aikana kerätään todisteeksi ajosta huoltoasemien tankkauskuitit reitin kulmapisteissä, joiden mukaan määritetään matkan virallinen pituus kartta-ohjelmiston avulla. Ajoreitin ja ajon suoritusajankohdan voi vapaasti valita. Ajosuoritusten tarkastamisesta vastaa Suomessa IBAF (Iron Butt Association Finland ry). Vuosittain hyväksyttyjä ajosuorituksia kirjataan Suomessa n. 800.
Aiheesta muualla
Iron Butt Association
Hannibal Hamlin
Hamlin oli alkuvuonna 1857 hetken aikaa Mainen kuvernööri, jonka jälkeen hän toimi Yhdysvaltain senaatissa 1857–61. Hamlin oli vuosina 1861–1865 15. Yhdysvaltain varapresidentti Abraham Lincolnin ensimmäisellä presidenttikaudella. Tämän jälkeen Hamlin toimi jälleen senaattorina vuosina 1869–81. Vuosina 1881–1882 Hamlin toimi Yhdysvaltain Espanjan-suurlähettiläänä.
Hamlin kuoli Bangorissa, Mainessa 1891.
Gabriel Rein
Elämäkerta
Reinin vanhemmat olivat kappalainen Karl Rein ja Sofia Dorotea Lilius. Reinin puoliso vuodesta 1829 oli Sedig Edla Ekbom (k. 1849), Vaasan hovioikeuden presidentin Selim Ekbomin sisar. Heidän poikansa oli filosofian professori, Helsingin yliopiston rehtori ja vt. sijaiskansleri Thiodolf Rein (1838–1919). Rein valmistui ylioppilaaksi Viipurin saksalaisesta koulusta ja valmistui maisteriksi Turussa 1823. Historian dosentiksi hänet nimitettiin 1825, konsistorin vakinaiseksi amanuenssiksi 1829 ja saksan kielen lehtoriksi 1832. Helsingin yliopiston historian professorina hän toimi 1834–1861 ja rehtorina yhteensä neljä kertaa vuosien 1848–1858 aikana. Rein joutui eroamaan rehtorinvirasta vuonna 1858 niin sanotun Ditt och datt -skandaalin seurauksena. Hän kuului myös Suomen ensimmäisiin tilastotieteilijöihin, joka toimi 1865 perustetun Suomen tilastollisen toimiston vt. päällikkönä kuolemaansa saakka. Rein oli erityisesti keskiajan ja karjalaisten historian tutkija. Hän tutki myös katolisen kirkon asemaa Suomessa. Suomen historiaan vakiintunut aikakausijako on Reinin kehittämä. Tässä hänen mallissaan niin sanottuina taitevuosina olivat 1. ristiretki 1156, Pähkinäsaaren rauha 1323, kuningas Kustaa Vaasan valtaannousu 1521, kuningas Kaarle XI:n kuolema 1697 sekä Suomen autonomian ajan alku 1809. Reinin kuoleman jälkeen vuosina 1870–1871 ilmestynyt ja hänen luentokäsikirjoituksistaan koottu Suomen historia on ensimmäinen merkittävä tällainen teos.
Rein kuului Lauantaiseuraan ja oli perustamassa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraa, jonka esimiehenä hän toimi 1841–1853 ja 1863–1867. Hän oli myös aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1863–1864 ja 1867, tultuaan aateloiduksi 1856, jolloin hän sai myös kanslianeuvoksen arvon.
Stellaris (sarjakuvahahmo)
Voimat ja varusteet
Stellaris voi myös luoda lukuisia määriä aseita käytettävikseen haarniskansa avulla. Pelkän tahtonsa avulla Stellaris voi muodostaa aseen, kuten voimakkaan aurinkoenergia-aseen haarniskaansa. Stellaris voi myös haarniskansa avulla ampua voimakkaita energiasäteitä tai magnetisoida itsensä. Haarniskan muodonmuutoskykyjen ansiosta Stellaris voi muuttaa sen tehokkaaksi, moottoripyörää muistuttavaksi kulkuneuvoksi.
Haarniskansa avulla Stellaris on yliluonnollisen voimakas, kykenevä nostamaan spekulatioiden mukaan jopa 100 tonnia (joka on ylin voimaluokitus Marvel-universumissa). Tämän lisäksi haarniskassa on erittäin kehittyneet sensorit ja tutkalaitteet. Haarniska sisältää myös itsetuhojärjestelmän, jonka päälle kytkeminen kykenee tuhoamaan kokonaisen planeetan.
Rajoitukset
Vaikkakin äärettömän voimakas, Stellariksen haarniska ei näytä olevan kestävämpää ainesta kuin uru-metallista tehty Mjolnir. Thorin ja Stellariksen ensitapaamisella Thor aiheutti haarniskan osittaista tuhoutumista heittämällä vasaransa sitä päin. Lisäksi on epävarmaa, kykeneekö Stellaris käyttämään haarniskan todellista potentiaalia.
Peter Florin
upright|thumb|Saksan demokraattisen tasavallan pysyvä edustaja Yhdistyneissä Kansakunnissa, jonka nimitti DDR:n hallitus, ulkoministerin sijainen Peter Florin, ylimääräinen ja täysivaltainen suurlähettiläs, (vasemmalla) esittää [[YK:n pääsihteerille Kurt Waldheimille valtakirjaansa vuonna 1973]] Peter Florin (2. lokakuuta 1921 – 17. helmikuuta 2014) oli itäsaksalainen poliitikko ja diplomaatti.
Nuoruus
Florin syntyi Kölnissä 2. lokakuuta 1921.
Florinin isä Wilhelm Florin (1894–1944) oli johtava hahmo sotia edeltävässä Saksan kommunistisessa puolueessa. ja vuosina 1924–1933 Reichstagin (kansallinen parlamentti) jäsen.
Florin lähti Saksasta vanhempiensa kanssa vuonna 1933, kun Adolf Hitler tuli valtaan ja alkoi vainota kommunisteja, siirtyen ensin Ranskaan ja sitten Neuvostoliittoon, jossa hän meni Karl Liebknechtin kouluun. Siellä hän opiskeli kemiaa Mendelejevin yliopistossa.
Toisen maailmansodan aikana hän taisteli Neuvostoliiton partisaanien kanssa Valko-Venäjällä. Florinista tuli vuonna 1944 Freies Deutschland nimisen viikoittain ilmestyneet natsivastaisen sanomalehden päätoimittaja Sodan lopussa hän palasi Saksaan Ackermann-ryhmän jäsenenä, joka oli yksi alueellisista ryhmistä, jotka lähettivät Neuvostoliiton sotilashallinnon palvelukseen Saksaan.
Ura
Vuodesta 1967-1969 Florin oli Itä-Saksan suurlähettiläs Tšekkoslovakiassa. Hän kannatti avoimesti 1968 Prahan kevään murskaamista. Vuonna 1969 hänet nimitettiin valtiosihteeriksi ja ensimmäiseksi ulkoministerin sijaiseksi.
Vuosina 1973-1982 Florin oli Saksan demokraattisen tasavallan pysyvä edustaja Yhdistyneissä kansakunnissa. Vuonna 1982 hänestä tuli Unescon kansallisen komission puheenjohtaja Itä-Saksassa. Hän toimi vuosina 1987 ja 1988 Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajana.
Yksityiselämä
Florin puhui sujuvasti saksaa, venäjää ja englantia sekä hyvää ranskaa. Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajana häntä sanottiin The New York Timesin mukaan "toveri Glasnostiksi", mikä kertoo, että hän oli Gorbatšovin aikakauden modernin kommunistisen politiikan symboli. Saksojen yhdistymisen jälkeen hän työskenteli Torgaussa talonmiehenä.
Hän kuoli 92-vuotiaana vuonna 2014.
Fokker 70
Fokker 70 on hollantilaisen Fokker-lentokonetehtaan 1990-luvulla valmistama 70-paikkainen, kaksimoottorinen matkustajalentokone.
Seututie 912
Seututie 912 on Kuhmosta Suomussalmelle kulkeva seututie. Tien pituus on noin 130 kilometriä. Tie on kokonaisuudessaan päällystetty. thumb|250px|right|Tie Raatteen portin luona Suomussalmelle päin
Rengaslukko
thumb|Rengaslukko [[Melbournessa]] thumb|Rengaslukko [[Los Angelesissa]] Rengaslukko on mekaaninen ajonestolaite, joka on suunniteltu estämään ajoneuvon liikuttaminen. Rengaslukko koostuu kiinnikkeestä, joka ympäröi rengasta. Kiinnike estää sekä itse laitteen että renkaan irrottamisen. Väärin pysäköity auto voidaan lukita pyörälukolla paikoilleen ja lukko avata, kun pysäköintivirhemaksu on maksettu.
Seututie 912
Raatteenportin ja Palovaaran välinen osuus on osa niin sanottua Raatteen tietä, joka on tullut tunnetuksi 1.–7. tammikuuta 1940 käydystä Raatteen tien taistelusta. Seututie kokonaisuudessaan on myös osa Runon ja Rajan tiestä.
Rengaslukko
Rengaslukko tuli mahdolliseksi Suomessa, kun julkisen pysäköinninvalvonnan lainsäädäntö uudistui vuoden 2012 alussa. Rengaslukko voidaan asentaa, jos ajoneuvolla on ennestään viisi maksamatonta pysäköintivirhemaksua.
Shakkiolympialaiset 2002
35. shakkiolympialaiset käytiin 25. lokakuuta – 11. marraskuuta 2002 Bledissä, Sloveniassa. Miesten turnauksessa oli 136 joukkuetta ja naisten sarjassa 92 joukkuetta. Tuomari oli Geurt Gijssen (Alankomaat).
Eero Vuorio
Eero Vuorio (s. 19. helmikuuta 1948) on molekyylibiologian professori Turun yliopistossa. Vuoden 2010 alusta alkaen hän on toiminut suomalaisten biokeskusten Biokeskus Suomi -verkoston johtajana. Vuosina 2003–2009 hän toimi Turun yliopiston kanslerina. Hän on myös Turun Yliopistosäätiön hallituksen jäsen.
Seututie 912
Tien varrella sijaitsee myös Kuhmon Kalevalakylä.
Shakkiolympialaiset 2002
Säännöt
Turnauksessa pelattiin 14 kierrosta sveitsiläisellä systeemillä.
Eero Vuorio
Vuorio suoritti ylioppilastutkinnon Porin lyseossa vuonna 1968. Hän valmistui Turun yliopistosta ensin lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1974, sitten lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1978.
Seututie 912
Tien muuttamista kantatieksi on esitetty.
Shakkiolympialaiset 2002
Kokonaisvoitto
Nona Gaprindashvili -palkinto annetaan maalle, jonka keskimääräinen sijoitus on paras miesten ja naisten sarjassa. Venäjä voitti vuoden 2002 palkinnon.
Eero Vuorio
Turun yliopiston lisäksi Eero Vuorio on työskennellyt muun muassa Zürichin teknillisessä korkeakoulussa ja Texasin yliopistossa.
Rengaslukko
Vuoden 2012 alussa uutisoitiin, että saatujen kokemusten mukaan rengaslukon käyttäminen on vähentänyt väärinpysäköintiä. Rengaslukko on käytössä esimerkiksi Iisalmessa, Kuopiossa, Hämeenlinnassa ja Helsingissä.
Rengaslukoksi kutsutaan myös lastauslaitureiden yhteydessä maahan kiinteästi asennettua kuorma-auton rengaslukkoa, joka estää kuorma-auton tai perävaunun ennakoimattoman liikkeellelähdön. Suomessa kuorma-autojen rengaslukkoja valmistaa Aslemetals Oy.
Linnake (sotilasyksikkö)
pienoiskuva|[[Mäkiluodon linnake vuonna 1944. Saari on toiminut pitkän historiansa aikana merkittävänä rannikkolinnakkeena.]] Linnake (lyh. lke) on Suomen merivoimien rannikkojoukkojen sotilasyksikkö. Linnakkeet on sijoitettu edullisiin maastonkohtiin saarille ja tietyissä paikoissa mantereelle, ja ne sijaitsevat satamien edustalla tai tärkeiden sisääntuloväylien varrella.
Historia
Rannikkopattereita ryhdyttiin Suomen rannikkotykistössä kutsumaan 1920-luvulla linnakkeiksi. Pattereiden ollessa yleensä vain kantalinnoitettuja tykki- ja tulenjohtoasemia ei nimitys vastannut todellisuutta. Myöhemmin nimitys yleistyi, jolloin siitä muodostui nimitys rannikkotykistön perusyksikölle. Puhtaasti tykistölliset osat muodostivat pattereita ja ne muodostivat yhdessä linnoitteiden ja muiden yksikön rakenteiden kanssa linnakkeen. Ajan kuluessa linnoittaminen kohdistui myös ilmatorjunta- ja muihin lähipuolustuksen asemiin.
Erilaiset linnakkeet
Linnakkeet on jaettu tehtäviensä puolesta kolmeen eri päätyyppiin: jatkuvasti miehitetyt valmius- ja valvontalinnake sekä miehittämätön vartiolinnake. Näiden tehtävien lisäksi varusmiehiä kouluttavista linnakkeista käytettiin termiä koulutuslinnake.
Valmiuslinnakkeilla ylläpidettiin korkeaa tykistöllistä ampumavalmiutta mahdollisten alueloukkausten torjumiseksi. Miehittämättömillä vartiolinnakkeilla on rauhan aikana vain ajoittaista harjoitustoimintaa, ja ne perustettaisiin yksikköinä vain tilanteen vaatiessa. Vartiolinnakkeilla ei ole mahdollista vartiohenkilöstöä lukuun ottamatta rauhanaikaista henkilöstöä.
Linnakkeiden toimintaa on 2000-luvun aikana ajettu merkittävästi alas, eikä puolustusvoimilla ole ollut enää 2010-luvun alun jälkeen yhtään jatkuvasti miehitettyä valmius-, valvonta- tai koulutuslinnaketta.
Alma Kartano
Alma Maria Kartano (5. elokuuta 1885 Huittinen – 28. joulukuuta 1953 Sippola) oli suomalainen lahkojohtaja. Hänen yhdessä Tilda Maria Reunasen kanssa johtamansa kartanolaisuus-liike sai kannattajia 1920–1950-luvuilla erityisesti Satakunnassa. thumb|300px|Alma Kartanon syntymäkoti, Takakartanon torppa Huittisissa. Piikana palvellut Kartano koki 20. ikävuotensa jälkeen uskonnollisen herätyksen, jonka jälkeen hänestä tuli pyhäkoulun opettaja ja kiertävä puhuja. Hän sai vaikutteita Voldemar Kurki -nimiseltä saarnaajalta ja liikkui tämän mukana mm. Inkerinmaalla. Näillä matkoilla hän sai vaikutteita uskonnollisilta ääriliikkeiltä, kuten skoptseilta eli kuohilailta ja hlysteiltä eli piiskaajilta. Näissä liikkeissä ja myöhemmin kartanolaisuudessa korostui kielteinen asenne seksuaalisuuteen aviollinen sukupuolielämä mukaan lukien.
Kartano suoritti diakonissan opintoja Sortavalan diakonissalaitoksessa ja kiertokoulun opettajan opintoja Suistamon seminaarissa, vaikka hänen pohjakoulutuksensa oli vaatimaton, luku- ja kirjoitustaito mahdollisesti itse opittuja. Hänet valittiin kiertokoulun opettajaksi vuonna 1915. Vuosina 1923–1925 hän toimi alakoulun opettajana.
Suomen sisällissodan aikana Alma Kartanon veli, joka oli toiminut punakaartissa plutoonan (joukkueen) päällikkönä, kaatui Parkanon Lamminkoskella. On myös arveltu Alma Kartanon olleen vangittuna ja teloitettavien joukossa, mutta pelastuneen ulkopuolisen väliintulon ansiosta.
Elegant... and Dying
Elegant... and Dying on australialaisen Virgin Black -yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2003 The End Records ja Massacre Records -levymerkeillä. Albumin tyyli on sekoitus doom metalia, taidemusiikkia ja darkwavea. Elegant...and Dying on saanut ylistäviä arvosteluita muiden muassa sellaisilta viestimiltä kuten Orkus-lehdeltä (9/10), All Music Guidelta (4.5/5), The Village Voicelta ja The Metal Observerilta (10/10). Ennen albumin julkaisua laulaja Rowan London otti laulutunteja australialaiselta, ammattilaiselta oopperalaulajalta. Kappaleesta "Our Wings Are Burning" kuvattiin musiikkivideo.
Martin Buß
Martin Buß (s. 7. huhtikuuta 1976 Berliini) on entinen saksalainen korkeushyppääjä. Hän voitti kultaa yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Edmontonissa vuonna 2001.
Buß aloitti korkeushypyn 17-vuotiaana. Hän osallistui ensimmäisiin maailmanmestaruuskilpailuihin Ateenassa vuonna 1997 ja sijoittui yhdeksänneksi. Seuraavissa maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1999 Sevillassa hän voitti pronssia tuloksella 232 cm ja hävisi kilpailun voittaneelle Vjatšeslav Voroninille 5 cm.
Edmontonin maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2001 Buß voitti maailmanmestaruuden tuloksella 236 cm. Tulos oli merkittävä, koska hän oli loukannut edellisenä kesänä akillesjänteensä.
Buß ei pystynyt loukkaantumisten takia osallistumaan vuoden 2000 eikä 2004 kesäolympialaisiin. Hän lopetti uransa vuonna 2006 lukuisten loukkaantumisten jälkeen.
Chennai Central
Chennai Central on päärautatieasema Chennain kaupungissa Tamil Nadun osavaltiossa Intiassa. Asemalta liikennöidään junayhteyksiä New Delhiin ja muun muassa seuraaviin osavaltioiden pääkaupunkeihin: Bhopal, Lucknow, Jaipur, Mumbai, Patna, Hyderabad, Kalkutta, Bangalore ja Thiruvananthapuram. Chennai Central on myös Chennai Suburban Railway -paikallisjunajärjestelmän solmukohta. Rautatieasemarakennuksen, joka on yksi kaupungin maamerkeistä, suunnitteli arkkitehti Henry Irwin.
Eelco van Kleffens
Eelco Nicolaas van Kleffens (17. marraskuuta 1894 – 17. kesäkuuta 1983) oli hollantilainen poliitikko ja diplomaatti.
Eelco van Kleffens tausta oli vanhasta friisiläisestä perheestä. Hän oli Henricus Cato ja Jeannette Frésine (Veenhoven) van Kleffensin poika. Hänen nuorempi veli Adrianus van Kleffens tuli myöhemmin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomari. Eelco avioitui Margaret Helen Horstmanin kanssa 4. huhtikuuta 1935.
Suoritettuan oikeustieteen tutkinnon Leidenin yliopistosta Van Kleffens työskenteli Kansainliiton sihteeristössä. Hänestä tuli Royal Dutch Petroleumin osaston sihteeri 1920. Hänet nimitettiin Alankomaiden ulkoasiainministeriön oikeudellisen osaston apulaisjohtajaksi vuonna 1922 ja diplomaattisen osaston apulaisjohtajaksi vuonna 1927, josta hänestä tuli johtaja vuonna 1929. 1930-luvun alussa hän oli myös Haagin kansainvälisen oikeuden akatemian pääsihteeri.
Van Kleffens nimitettiin ulkoministeriksi vuonna 1939, viikkoa ennen toisen maailmansodan alkua, ja se oli osa Alankomaiden maanpaossa olevaa hallitusta Sodan aikana hän otti kirjoitti Juggernaut over Holland -lehteen, jota levitettiin miehitetyllä alueella, ja hän oli myös yksi Benelux-maiden unionin alkuperäisistä allekirjoittajista.
Van Kleffens toimi ulkoministerinä Schermerhornin ja Dreesin hallituksissa vuoteen 1946 asti. Sen jälkeen, kun hän oli erosi ministeriöstä (mutta ei hallituksesta) ja tuli Alankomaiden edustaja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostossa ja vuonna 1947 nimitettiin Yhdysvaltain suurlähettiläs. Vuonna 1950 hänestä tuli Portugalin suurlähettiläs, ja hänelle annettiin valtionministerin titteli.
Vuonna 1954 Van Kleffens nimitettiin Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajaksi kyseisen elimen yhdeksännelle istunnolle.
Van Kleffens oli Hollannin edustajana Natossa ja OECD:ssä vuodesta 1956 vuoteen 1958 ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisössä vuodesta 1958 vuoteen 1967, jonka jälkeen Van Kleffens jäi eläkkeelle Portugaliin, jossa hän kuoli 17. kesäkuuta 1983.
Steiger
Steiger on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pavel Richter
Pavel Richter (s. 5. joulukuuta 1954 Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi samassa ketjussa Milan Novýn ja Lubomír Bauerin kanssa Kladnon huippuketjussa 1970-luvulla.
Kuuma piiri
Sarjassa käsiteltiin lukuisia sosiaalisia kysymyksiä, kuten poliisien korruptiota, rasismia, homofobiaa, huumeriippuvuutta, vammaisuutta, lasten hyväksikäyttöä, laitonta siirtolaisuutta ja seksuaalista häirintää. Suomessa sarjaa esitti alun perin MTV3 vuosina 1993 –1996 ja myöhemmin Nelonen 2000-luvun alussa.
Koodeksi
pienoiskuva|upright|Sivu ”Hopearaamatusta”, [[Codex Argenteus|Codex Argenteuksesta.]] Koodeksi on käsin kirjoitettu kirja, joka on tuotettu myöhäisantiikin ja keskiajan välisenä jaksona. Asteekkien koodeksit ja mayojen koodeksit kirjoitettiin 1500-luvulla.
Koodeksi oli kehittyneempi versio kääröstä, jonka se hiljalleen korvasi. Koodeksin syrjäytti myöhemmin painettu kirja.
Koodekseja tutkivia, tekstuaalitieteisiin kuuluvia tieteenaloja ovat muun muassa kodikologia ja analyyttinen bibliografia.
Nalidiksiinihappo
Nalidiksiinihappo on vanha akuuttien virtsatietulehduksien hoitoon käytettävä lääkeaine. Sen vaikutusmekanismi on kahtalainen. Ensinnäkin se estää mikrobien kahdentumista, jolloin se on bakteriostaattinen eli bakteerien kasvua estävä. Toisaalta suurina annoksina sen on todettu olevan myös bakterisidinen eli se denaturoi bakteerien DNA:ta. Lääkkeen ongelmana on, että se imeytyy huonosti ruoansulatuskanavasta ja virtsaan erittyy munuaisten kautta aktiivisena vain alle kymmenen prosenttia lääkkeestä. Aine hajoaa suureksi osaksi maksassa. Aine vaikuttaa parhaiten emäksisessä ympäristössä.
Koodeksi
Historia
Koodeksien historia alkaa ensimmäiseltä vuosisadalta, jolloin Martialis kokeili menetelmää. Papyrusten huvilassa Herculaneumissa, joka hautautui tuhkaan vuonna 79, kaikki tekstit ovat kääröjä, mutta noin vuodelta 390 olevat Nag Hammadin tekstit ovat kaikki papyruskoodekseja. Todisteiden perusteella etenkin kristityt suosivat koodekseja.
Länsimaisessa kulttuureissa koodeksit vaiheittain korvasivat kirjakääröt. Useat teokset, joita ei käännetty kääröstä koodeksiksi 400-luvulta karolingisen renessanssin ajoille 800-luvulle, hävisivät jälkipolvilta. Koodeksi oli kirjakääröstä kehittyneempi versio monilla tavoin. Se pystyttiin avamaan miltä sivulta tahansa ja sivuille pystyttiin kirjoittamaan molemmin puolin. Lisäksi kestävien kuorien suojaama koodeksi oli tiiviimpi ja helpompi kuljettaa.
Nalidiksiinihappo
Vakavista sivuvaikutuksista on hyvin raportoitu pikkulasten aivopaineen nousu. Epilepsia on vasta-aihe lääkkeen käytölle, ja on myös tavattu fototoksisia reaktioita sekä harvakseltaan allergioita.
Koodeksi
Historia
Koodeksit helpottivat myös dokumenttien järjestelyä kirjastoissa, sillä niissä oli kestävä selkä, johon voitiin kirjoittaa kirjan nimi. Keskiajalla kirjan selkään saatettiin kirjoittaa alkusanat, kunnes kehitettiin myös erillinen nimi teokselle.
Suurin osa ensimmäisistä koodekseista tehtiin papyrukselle, mutta tämä oli haurasta ja sitä tuotiin Egyptistä asti. Papyruksen tultua harvinaisemmaksi alettiin suosia kestävämpiä mutta kalliimpia pergamenttia ja veliiniä.
Esikolumbiaanisessa Mesoamerikassa koodekseja käytettiin samassa muodossa kuin Euroopassa. Ne tehtiin kuitenkin joko viikunapuun kuoresta tai kasvikuiduista.
Tunnettuja koodekseja
Antiikin aikaisia: Keskiaikaisia: Mayalaisia: Asteekkien koodekseja:
Pulitzer-palkinto
Pulitzer-palkinto on Yhdysvalloissa myönnettävä arvostettu palkinto, joka myönnetään kolmella alalla: journalistisista ja kirjallisista saavutuksista sekä sävelteoksista. Se on perustettu yhdysvaltalaisen lehtimiehen Joseph Pulitzerin testamentin pohjalta.
Ensimmäisen kerran palkinnot myönnettiin 4. kesäkuuta 1917. Nykyään ne jaetaan joka vuoden huhtikuussa Columbian yliopistossa. Journalismin ja kirjallisuuden sarjassa on useita alaluokkia, joissa palkinto myönnetään, musiikissa myönnetään vain yksi palkinto.
Palkintokategoriat
Nykyään palkintoa jaetaan 21 kategoriasta. Niistä 14 on journalismista, 6 kirjallisuudesta ja 1 musiikista.
Ehdokasasettelu
Jokaiseen palkintokategoriaan on hieman erilaiset säännöt, mutta palkintoehdokkuutta voi käytännössä kuka tahansa ehdottaa. Ehdotusdokumenttien lähettämisen lisäksi ehdotuksesta pitää maksaa 50 dollarin käsittelykulu. Yhdysvalloissa onkin kritisoitu välillä kirjailijoiden tai toimittajien käyttämää ilmaisua ”Pulitzer-ehdokas”, sillä ehdokkuuteen ei varsinaisesti tarvita vielä mitään muuta kuin lomakkeen täyttäminen. Pulitzer-lautakunnalla on virallinen prosessi, jossa se valitsee palkintofinalistit ehdotettujen joukosta.
Journalismipalkintojen saajaksi voi ehdottaa henkilöitä minkä tahansa Yhdysvalloissa säännöllisesti julkaistun sanomalehden, aikakauslehden tai uutissivuston materiaalin perusteella. Kaunokirjallisuuden, elämäkertakirjallisuuden, runouden ja yleisen tietokirjallisuuden sekä musiikin palkintojen saajan pitää olla Yhdysvaltain kansalainen. Historian kategorian kirjailija voi olla minkämaalainen tahansa, mutta kirjan tulee käsitellä Yhdysvaltain historiaa.
Ruskotinamit
Ruskotinamit (Crypturellus) on eteläamerikkalainen lintujen suku. Siihen kuuluu 21 lajia. Ruskotinamit elävät maassa suurimman osan ajastaan. Tinameja näkee harvoin, ja monet lajit elävät pimeissä metsissä.
Suosypressit
Suosypressit (Taxodium) on sypressikasvien heimoon kuuluva havupuiden suku. Sen edustajat ovat Pohjois-Amerikan kosteikkojen ja tulvatasankojen kausivihantia puita. Suvun piirteitä ovat jykevä ja tyvestään laajentunut runko, maasta ylöspäin kasvavat hengitysjuuret, talveksi karisevat tasasoukat tai neulasmaiset lehdet sekä pyöreät kävyt, jotka hajoavat kypsyttyään käpysuomujen karistessa. Sukuun katsotaan tavallisimmin kuuluvaksi kaksi nykyisin elävää lajia; näiden lisäksi sukuun on kuvattu useita ainoastaan fossiilijäänteistä tunnettuja esihistoriallisia lajeja. Vanhimmat tunnetut suvun fossiilit ovat myöhäisliitukaudelta yli 90 miljoonan vuoden takaa. Suosypressien levinneisyys on ollut esihistoriallisina aikoina nykyistä laajempi, ja suvun puita on esiintynyt myös Euraasiassa ja Pohjois-Amerikan luoteisosissa.
Nimet
Suvun tieteellinen nimi Taxodium on johdettu marjakuusten tieteellisestä nimestä Taxus sekä kreikankielisestä sanasta eidos; ”marjakuusta muistuttavaa” tarkoittava nimi viittaa suosypressien ja marjakuusten lehtien samankaltaisuuteen.
Kuvaus
Suosypressit ovat kausivihantia tai puoliainavihantia puita. Ne eroavat ulkoisesti useimmista muista sypressikasveista kasvukauden lopulla karisevien pitkälehtisten lyhytversojensa puolesta. Samankaltaisista suvuista deltasypresseillä (Glyptostrobus) esiintyy lyhytversoissa myös lyhyitä suomumaisia lehtiä, kun taas kiinanpunapuilla (Metasequoia) lehtien ja käpysuomujen asento on ristikkäin vastakkainen vastaavan asennon ollessa suosypresseillä kierteinen.
Varsi
Suosypresseillä on tavallisesti yksi pysty runko, jonka tyvellä on usein huomattava poikkileikkaukseltaan epäsäännöllisen muotoinen tyvilaajentuma. Rungon kuori on uurteista ja hilseilee pitkinä säikeisinä liuskoina. Rungosta lähtevät haarat voivat olla siirottavia tai kohenevia. Latvus on suuremmilla puilla tyypillisesti kupolimainen tai tasalatvainen. Versot ovat liereitä, ja kasvuversot ovat kaksimuotoisia: pitkäversot ovat kasvultaan päätteettömiä, joten niihin kehittyy uusia silmuja, kun taas lyhytversot ovat päätteisiä ja karisevat tavallisesti kasvukauden lopulla. Lyhytversot asettuvat pitkäversoihin vuorottaisesti ja voivat olla kaksirivisesti siirottavia, kohenevia tai lähes pystyjä. Lehdettömistä versoista selvästi erottuvat talvehtivat silmut ovat pallomaisia ja kolmesta viiteen millimetriä pitkiä. Puut muodostavat kärki- ja hankasilmujen lisäksi myös jälkisilmuja.
Juuret
Suosypresseillä on laaja vaakajuuristo, josta usein kehittyy vetisellä kasvupaikalla ylöspäin nousevia polvekkeita, joita kutsutaan hengitysjuuriksi. Maasta ylös kohoavat juuret saattavat kasvaa useita metrejä korkeiksi ja muistuttavat muodoltaan tippukiviluolien stalagmiitteja. Juurten polvekkeille on esitetty useita mahdollisia toimintoja. Yleisesti niitä on kuitenkin pidetty puun kaasujenvaihtoa edistävinä hengitysjuurina eli pneumatoforeina, ja tätä olettamusta tukee vuonna 2015 julkaistu tutkimus, jossa todettiin veden alla kasvavien juurten happipitoisuuden olevan selvästi korkeampi silloin, kun juurten polvekkeet olivat veden pinnan yläpuolella kuin silloin, kun polvekkeetkin jäivät veden alle.
Kukinnot
Suosypressit ovat yksikotisia, joten hede- ja emikukinnot kehittyvät samaan kasviin. Hedekukinnot eli hedekävyt kehittyvät yksittäin tai pareittain suurempiin erilaistuneisiin riippuviin versoihin; lukuisia hedekäpyjä tuottava hankasilmusta kehittyvä riippuva ja lehdetön verso muistuttaa tähkä- tai huiskilokukintoa. Yksittäinen hedekäpy koostuu kuudesta tai useammasta rangan ympärille kierteisesti asettuneesta hedelehdestä. Hedelehden alapinnalle kehittyy kahdesta kymmeneen siitepölyä tuottavaa pölylokeroa kahdessa rivissä.
Hyvin lyhytperäiset emikukinnot eli kävyt kehittyvät edellisvuotisen verson kärjen tuntumaan yksittäin tai ryppäinä. Käpy voi olla muodoltaan lähes pallomainen tai epäsäännöllisen munanmuotoinen, ja sen pituus vaihtelee 12 millimetristä 40 millimetriin. Käpy koostuu noin 20–30 rangan ympärille kierteisesti asettuvasta käpysuomusta, joista kukin muodostuu yhdiskasvuisesta emisuomusta ja peitinsuomusta. Kävyn tyvessä ja kärjessä sijaitsevat käpysuomut ovat steriilejä ja saattavat olla yhdiskasvuisia. Käpysuomu on paksu ja puutunut sekä muodoltaan nelikulmaisen kilpimäinen. Yhdiskasvuisen peitinsuomun kärki saattaa erottua käpysuomusta pienenä taakäänteisenä piikkinä. Kävyn kypsyttyä suomut avautuvat hieman ja sitten irtoavat. Hedelmälliseen käpysuomuun kehittyy tavallisesti kaksi siementä, jolloin yksi käpy tuottaa yleensä 15–40 siementä.
Siemenet ovat hieman litistyneitä ja muodoltaan kolmiomaisia tai kulmikkaanpuikeita. Siemenet ovat kölillisiä ja siten poikkileikkaukseltaan kolmisärmäisiä. Siemenen siipipalteet ovat hyvin pieniä tai surkastuneita. Siementaimen sirkkalehtien määrä vaihtelee kolmesta yhdeksään; yleisimmin sirkkalehtiä on neljästä kuuteen. Taimen ensimmäiset aidot lehdet asettuvat myöhemmistä lehdistä poiketen säteittäin neljän kiehkuroiksi.
Kasvu ja elinkierto
Suosypressit ovat pitkäikäisiä puita. Kaikki suvun nykyisin elävät lajit voivat saavuttaa yli tuhannen vuoden iän: vanhimman tunnetun floridansuosypressin on arvioitu olevan yli 2 600 vuotta vanha, ja suurimman tunnetun meksikonsuosypressin Árbol del Tulen on arvioitu olevan vähintään noin 1 400 vuotta vanha.
Luokittelu
pienoiskuva|Kausivihannat suosypressit talvehtivat lehdettöminä. Suosypressit ovat havupuita, jotka kuuluvat sypressikasvien heimon (Cupressaceae) alaheimoon Taxodioideae. Alaheimon kaksi muuta läheistä sukua ovat deltasypressit (Glyptostrobus) ja sugit (Cryptomeria), joista ensimmäinen on geneettisten tutkimusten mukaan läheisempää sukua suosypresseille.
Lajit
Suvussa katsotaan lajien määritelmistä riippuen olevan yhdestä kolmeen nykyisin elävää lajia. Floridansuosypressi eli suosypressi on suvun yleisesti hyväksytty tyyppilaji. Lisäksi meksikonsuosypressiä pidetään yleensä omana lajinaan, mutta eräät tutkijat ovat luokitelleet sen tyyppilajin muunnokseksi, jolloin sukua saatettaisiin pitää yksilajisena. Toisaalta tyyppilajin muunnosta Taxodium distichum var. imbricarium on toisinaan pidetty erillisenä lajina Taxodium ascendens, jolloin suvussa voisi olla kolmekin lajia.
Näiden nykyisten lajien lisäksi sukuun on luokiteltu useita ainoastaan fossiileista tunnettuja esihistoriallisia lajeja:
Levinneisyys
pienoiskuva|Suosypressejä [[Evergladesin kansallispuistossa Floridassa.]] Suosypressejä esiintyy luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa pohjoisesta Yhdysvaltain New Yorkista etelään Guatemalaan. Niiden luontainen levinneisyysalue myötäilee Yhdysvalloissa Atlantin rannikkoa New Yorkista Floridaan ja Meksikonlahden rannikkoa Floridasta Texasiin sekä Mississippijoen laaksoa Indianasta Meksikonlahdelle. Meksikossa luontainen levinneisyys ulottuu pohjoisesta Sonorasta sekä Yhdysvaltain rajalta Rio Grande -joelta Tamaulipasista ja Coahuilasta kaakkoon Guatemalan rajalle.
Elinympäristö ja ekologia
Suosypressit ovat kosteikkojen, tulvatasankojen ja jokivarsien puita, jotka menestyvät luonnossa monenlaisissa ilmasto-oloissa Yhdysvaltain pohjoisosien kylmätalvisesta ilmastosta Floridan leutotalviseen ilmastoon sekä eteläisen Meksikon ja Guatemalan trooppisiin oloihin. Yhdysvalloissa suosypressit kasvavat yleensä lähellä merenpinnan tasoa, mutta Meksikossa niitä esiintyy vuoristoissa noin 2 700 metrin korkeuteen asti.
Suvun esihistoriallisten lajien elinympäristöjä on myös usein pidetty muinaisina kosteikkoina ja jokivarsina. Oligoseenin ja mioseenin Euroopassa suosypressejä on tulkittu esiintyneen puustoisten soiden ja jokivarsimetsien valtapuina juuri talvipakkasten alueilla, kun taas maanosan lämpimämpien osissa vastaavissa elinympäristöissä kasvoi enemmän deltasypressejä.
Paleontologia
pienoiskuva|Euroopassa esiintyneen lajin [[Taxodium dubium fossiilisia lyhytversoja.]] Suosypressien suvun historian katsotaan ulottuvan ainakin myöhäisliitukaudelle, ja vanhimmat tunnetut sukuun liitetyt fossiilit ovat peräisin yli 90 miljoonan vuoden takaa liitukauden Cenomanum-vaiheelta. Suosypressien levinneisyys on ollut menneinä aikoina huomattavasti nykyistä laajempi, ja suvun jäänteitä on löydetty nykyisen levinneisyysalueen ulkopuolelta Euraasiasta ja Pohjois-Amerikan luoteisosista. Fossiileja tunnetaan erityisen runsaasti Euroopasta.
Henri Dunant
thumb|Henri Dunant nuorena. thumb|Henri Dunant (1828–1910). Jean Henri Dunant (usein tunnettu myös nimellä Henry Dunant tai Henri Dunant) (8. toukokuuta 1828 – 30. lokakuuta 1910) oli sveitsiläinen liikemies, filantrooppi ja humanitääri. Hän perusti Kansainvälisen Punaisen Ristin ja sai ensimmäisen Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1901 (samana vuonna palkinto annettiin myös Frederic Passylle).
Suosypressit
Paleontologia
Ensimmäisiä myöhemmin suosypressiksi tunnistettuja fossiililöytöjä oli nykyisen Tšekin alueelta Böömistä kivihiilisuonen yhteydestä löydetty pieni neulaslehtinen verso, jonka kasvitieteilijä Kaspar Maria von Sternberg kuvasi vuonna 1823 uutena lajina nimellä Phyllites dubius. Vuonna 1853 luonnontieteilijä Oswald Heer sijoitti Sternbergin kuvaaman esihistoriallisen kasvin samaan sukuun nykyisin elävien puiden kanssa nimellä Taxodium dubium.
Henri Dunant
Perhetausta
Jean-Henri Dunant syntyi vuonna 1828 Sveitsin ranskankielisellä alueella Genevessä, jossa hänen isänsä, kauppias Jean-Jacques Dunant toimi orpokodin johtajana ja vankilan ylivalvojana. Perheen äiti Anne-Antoinette Colladon oli Ranskasta aikoinaan paenneiden protestanttisten hugenottien jälkeläisiä. Henri oli perheen vanhin lapsi, ja hänellä oli kaksi sisarta ja kaksi veljeä, Sophie-Anne, Daniel, Marie ja Pierre-Louis.
Paradipin satama
Paradipin satama (, ; UN/LOCODE: IN PPT ) on Intian Odishan osavaltion Jagatsinghpurin piirikunnan Paradipin kaupungissa, Mahanadijoen suulla, Bengalinlahden itärannalla toimiva suuri satama.
Harry Nikander
Harry Nikander (18. kesäkuuta 1957 Seinäjoki – 10. syyskuuta 2004 Huittinen) oli suomalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelannut Nikander edusti suurimman osan urastaan Porin Ässiä.
Paradipin satama
Paradipin satama on Amerikan satamaviranomaisten yhdistyksen (AAPA) tilaston mukaan kokonaisrahtimäärältään (2016: 88,95 milj. t) Intian suurin satama. AAPA:n valikoiva tilasto on kuitenkin jättänyt pois tilastostaan Intian suurimman rahtisataman (Kandlan satama), joten Paradip oli toisiasiallisesti Intian toiseksi suurin satama. Paradip lukeutuu maailman 70 suurimman rahtisataman joukkoon.
Harry Nikander
Ura
Nikander pelasi jääkiekon SM-liigassa 600 ottelua ja keräsi niissä 57 + 103 = 160 pistettä sekä kärsi 271 jäähyminuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hänen saldonsa oli 67 pudotuspelissä 4 + 9 = 13 tehopistettä ja jäähyminuuttien määrä 16.
Harry Nikander pelasi Suomen maajoukkueessa 32 A-maaottelua ja hän oli Suomen MM-kisaedustaja 1986. Lisäksi puolustaja pelasi 11 B-maaottelua.
Nikander muistetaan kovaotteisena peruspuolustajana, joka pelasi usein Ässien ykkösketjun takana Tapio Levon puolustajaparina hoitaen puolustustehtävät Levon hyökätessä.
Harry Nikanderin peliura loppui vuoteen 1993 ja sen jälkeen elämä luisui alamäkeä päättyen kuolemaan vain 47-vuotiaana.
Paradipin satama
Sataman rakennustyöt aloitettiin peruskiven valamisella 3. tammikuuta 1962. Satama oli rakennustöiden alkuvaiheessa osavaltion hallitsema, mutta kesäkuun 1965 alussa Intian hallitus otti sataman vastuulleen. Nykyisin Paradipin satama toimii Intian merenkulkuministeriön alaisuudessa. Ensimmäinen laiva kiinnittyi satamaan 12. maaliskuuta 1966.
Vuonna 2019 uutisoitiin Paradipin sataman tarpeista monipuolistaa toimintaansa tulevan satamakilpailun seurauksena. Merkittävältä osaltaan Parandipiä käyttäneen teräsyhtiö Tata Steelin Jamshedpurin tehtaan rahtikuljetusten arveltiin siirtyvän suurelta osaltaan tulevina vuosina uuteen, rakenteilla olevaan Subarnarekhan jokisatamaan.
Henri Dunant
Punaisen Ristin perustaminen
Dunant’n ajatukset levisivät nopeasti eri puolille Eurooppaa ja maailmaa. Vuonna 1863 Dunant oli itse perustamassa Genevessä toimikuntaa, josta kehittyi Punaisen Ristin kansainvälinen komitea. Vuonna 1864 solmittiin ensimmäinen Geneven sopimus, joka loi perustan sodan lakeja käsittelevälle humanitaariselle oikeudelle. Punaisen Ristin liike levisi nopeasti moniin maihin, esimerkiksi Suomen Punainen Risti perustettiin jo vuonna 1877.
Unohdus ja uudelleen löytäminen
Jouduttuaan vararikkoon Dunant jätti Geneven vuonna 1867 ja vietti suurimman osan loppuelämästään köyhyydessä ja tuntemattomana. Hän ajoi monia hankkeita, kuten sotavankien asiaa, kansainvälistä sovittelua, orjuuden lakkauttamista, aseistariisuntaa ja kotimaata juutalaisille. Vuonna 1895 sveitsiläinen toimittaja nosti hänet unohduksesta Punaisen ristin perustajana. Tämän jälkeen hän sai osakseen kunnianosoituksia ja eläkkeen.
RUTE
RUTE User's Tutorial and Exposition on Paul Sheerin kirjoittama kattava opas GNU/Linux-käyttöjärjestelmän käyttöön ja ylläpitoon. GNU/Linuxin lisäksi kirja käsittelee myös tietojenkäsittelytieteen perusteita ja PC-laitteistoa. Vaikka kirja onkin hieman vanhentunut (se muun muassa suosittelee Linux-koneeksi 300-megahertsistä Pentium II-konetta 64 megatavulla keskusmuistia), se sisältää silti erittäin paljon oleellista tietoa GNU/Linuxista.
Britannian Grand Prix 1959
Britannian Grand Prix 1959 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. heinäkuuta 1959 Aintreen radalla. Kilpailun voitti Jack Brabham, jolle voitto oli kauden toinen.
Nyktimos
Nyktimos oli kreikkalaisessa mytologiassa Lykaonin poika. Hänen kohtalostaan on erilaisia versioita.
Klemens Aleksandrialainen
Zeuksen ollessa Lykaonin vieraana hän otti osaa ruokailuun, ja nautti tietämättään ihmislihaa Lykaonin surmattua poikansa Nyktimoksen ja valmistettuaan hänen lihaansa Zeukselle syötäväksi.
Todellinen vuosikorko
Todellinen vuosikorko on tunnusluku, jonka tarkoitus on helpottaa lainojen korkojen vertailua. Se kuvaa todellista vuotuista korkoprosenttia, jonka luotosta perityt korot ja maksut aiheuttavat.
EU-direktiivi 98/7/EY ja kuluttajansuojalain 7 luvun 6 § edellyttävät todellisen vuosikoron ilmoittamista lainailmoituksissa. Tunnusluvun etu kuluttajalle on siinä, että se huomioi luottoon liittyvät palkkiot, muut kulut, korot ja lyhennysaikataulun.
Erityisesti euromääräisesti pienissä luotoissa pieneltä tuntuvat maksut maksuerien yhteydessä voivat nostaa luoton kustannuksen eli todellisen vuotuisen korkoprosentin huomattavasti korkeammaksi kuin mitä luoton nimellinen korkoprosentti antaisi syyn olettaa.
Vuotuisen koron laskenta
ja kertomalla tuloksena saatu X luvulla 100 %.
Yhtälössä X = todellinen vuosikorko m = viimeisen nostoerän järjestysnumero k = nostoerän numero, joten Ck = nostoerän k määrä tk = vuosina ja vuosien osina ilmaistu ensimmäisen nostoerän nostopäivän ja kunkin myöhemmän nostoerän nostopäivän välinen aika, joten t_1 = 0 m' = viimeisen takaisinmaksun tai maksun numero l = takaisinmaksun tai maksun numero Dl = takaisinmaksun tai maksun määrä sl = vuosina ja vuosien osina ilmaistu ensimmäisen nostoerän nostopäivän ja kunkin takaisinmaksun tai maksun maksupäivän välinen aika.
Lia
Lia on naisen etunimi. Lia esiintyy muutamissa maissa kuten Italiassa ja Kreikassa Lea-nimen muunnelmana. Toisaalta nimi on voinut syntyä myös lyhentymänä -lia -loppuisista naisennimistä, joita ovat esimerkiksi Rosalia ja Julia. Suomessa nimestä on käytössä myös muunnos Liia.
Suomessa Liia on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 410 ja Lia noin 430 naisen nimeksi. Lian nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 5. tammikuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2020.
Pummanginvuono
Pummanginvuono on Barentsinmeren lahti Kalastajasaarennon niemimaan länsireunalla, Petsamon kunnassa Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Vuono sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle vuonna 1940 luovuttamalla Kalastajasaarennon kaistaleella, joka tuolloin oli osa Petsamon kuntaa. Pummanginvuono sijaitsee Kalastajansaarennon eteläisemmän osan Keskisaarennon ja varsinaisen Kalastajasaarennon välissä. Pummanginvuonon perukan ja Kalastajasaarennon eteläpuolella olevan Muotkavuonon erottaa toisistaan kapea kannas, joka yhdistää Keskisaarennon ja Kalastajasaarennon toisiinsa. Pummanginvuonon eteläpuolella on Pummanginniemi ja vuonon suun pohjoisrannalla Lunni ja Laasaa -nimiset pikkusaaret. Suomelle kuuluessaan vuonon pohjoisrannalla sijaitsi Kervannon kylä ja etelärannalla Pummangin kylä.
Alberto Mula
Alberto Mula on mosambikilainen muusikko. Laulamisen lisäksi hän soittaa muun muassa mbilaa. Mula aloitti uransa vuonna 1959 ja hänen katsotaan olevan yksi varhaisimmista marrabenta-artisteista.
Ceriumoksalaatti
Ceriumoksalaattia valmistetaan saostamalla ceriumliuoksista oksaalihapon avulla. Mukaan voi saostua myös muita harvinaisten maametallien oksalaatteja, kuten lantaanioksalaattia. Ceriumoksalaatti hajoaa kuumennettaessa muodostaen cerium(IV)oksidia.
Ceriumoksalaattia käytetään erityisesti merisairauteen ja raskaudenaikaiseen aamupahoinvoinnin hoitamiseen. Ceriumoksalaatti ei veteen niukasti liukenevana ole kovin myrkyllistä, mutta suuret annokset aiheuttavat huonovointisuutta. . Yhdistettä käytetään myös harvinaisten maametallien erottamiseen toisistaan. Ceriumoksalaatti oli yksi kemikaaleista, joita Stasi käytti kylmän sodan aikana näkymättömän musteen ainesosana. Agentti asetti ceriumoksalaatilla käsitellyn paperin kahden tavallisen paperin päälle ja kirjoitti viestinsä, jolloin ceriumoksalaatti tarttui alla olevaan paperiin ja siirsi viestin siihen. Viesti saatiin näkyväksi käsittelemällä alla ollut tavallinen paperi muun muassa vetyperoksidilla ja mangaanisulfaatilla.
Texasin liittäminen Yhdysvaltoihin
pienoiskuva|oikea|Yhdysvallat oranssilla, Texasin tasavalta vihreällä. Texasin liittäminen Yhdysvaltoihin tapahtui 29. joulukuuta 1845, jolloin itsenäinen Texasin tasavalta liittyi Yhdysvaltoihin sen 28. osavaltiona.
Texasin liittäminen johti suureen kiistaan Yhdysvalloissa erityisesti koska orjuus oli laillista Texasissa ja pohjoisen osavaltiot pelkäsivät sen horjuuttavan tasapainoa orjuutta hyväksyvien ja kieltävien osavaltioden välillä. Tästä huolimatta John Tyler allekirjoitti presidenttiytensä kolmanneksi viimeisenä päivänä asiankirjan, joka liitti Texasin Yhdysvaltoihin.
Texasin osavaltion perustamisen myötä syntyi kiista siitä, että oliko Nuecesjoki vai Rio Grande Meksikon pohjoisraja. Kiista johti myöhemmin Meksikon–Yhdysvaltain sotaan, jonka käyttiin 1846–1848.
Ponnahduskirja
Ponnahduskirja eli näyttämökirja on kolmiulotteinen tai liikkuvia osia sisältävä kirja. Kolmiulotteisissa kirjoissa aukeamaa avatessa esiin nousee moniulotteinen asetelma. Liikkuvat osat voivat puolestaan toimia esimerkiksi siten, että sivun reunassa on pieniä kahvoja tai rattaita, joilla sivun elementtejä liikutellaan.
Nykyaikana ponnahduskirjat ovat yleensä suunnattu lapsille, mutta alun perin liikkuvia osia käytettiin havainnollistamaan esimerkiksi filosofisia teorioita. Ponnahduskirjojen vuorovaikutteisuus on osa interaktiivisten palveluiden kehittymistä, johon kuuluvat nykyään myös esimerkiksi videopelit ja multimedia.
Historia
Ensimmäisen tunnetun ponnahduskirjan julkaisi 1300-luvulla kirjailija ja filosofi Ramon Llull, jossa hän käytti kirjan liikuteltavia elementtejä filosofisia teorioitaan. 1700-luvulta lähtien ponnahduskirjoja käytettiin kasvavissa määrin viihteeseen, erityisesti lapsille.
1900-luvulla ponnahduskirjojen merkittävimpiä kehittäjiä ja julkaisijoita oli amerikkalainen Waldo Hunt (1920-2009). Mainostoimistossa työskennellyt Hunt kiinnostui ponnahdustekniikasta ensin lehti- ja muun mainonnan osana. Myöhemmin 1960-luvulla hän perusti Intervisual Books -nimisen yrityksen ja ryhtyi kustantamaan "interaktiivisia kirjoja" eli ponnahduskirjoja. Huntin yritys julkaisi satoja ponnahduskirjoja, kuten esimerkiksi puolalaisen Jan Pieńkowskin palkitun Haunted House-kirjan (1979), lukuisat kirjat Disneylle sekä useita kirjoja Babar-hahmoihin liittyen. Hunttia on kutsuttu ponnahduskirjojen kuninkaaksi.
Euroopan kuuluisimpia ponnahduskirjailijoita oli tšekkiläinen Vojtěch Kubašta (1914-1992). Hän kehitteli ponnahdustekniikkaansa alun perin havainnollistaakseen tšekkiläisten sosialististen tuotteiden ominaisuuksia niiden markkinointimateriaaleissa. Kubaštan ponnahduskirjaversio Punahilkasta (1956) avasi hänen uransa ponnahduskirjailijana. Punahilkkaa seuranneina vuosina Kubaštan ponnahduskirjoja käännettiin 24 eri kielelle ja niitä myytiin 35 miljoonaa kappaletta.
Santa Cruz de Bezana
Santa Cruz de Bezana on kunta Cantabriassa Espanjassa. Se sijaitsee Biskajanlahden rannalla. Santa Cruz de Bezana koostuu seitsemästä asutuskeskuksesta. Bezana on keskustaajama. Väkiluku on 12 964 (2018).
Colditzin linna
thumb|Colditzin linna thumb|Colditzin linna vuonna 1945. Colditzin linna on linna Colditzin kunnassa, lähellä Leipzigin, Dresdenin ja Chemnitzin kaupunkeja Saksin osavaltiossa Saksassa. Linna on ulkonäöltään muuttunut useaan otteeseen historiansa aikana. Myös sen käyttötarkoitukset ovat vaihdelleet, sitä on muun muassa käytetty mielisairaalana yli sadan vuoden ajan. Sen vanhimmat osat ovat peräisin 1000-luvulta.
Ensimmäisessä maailmansodassa linnaa käytettiin sotavankileirinä. Kansallissosialistisen puolueen noustua valtaan vuonna 1933 linnaa alettiin käyttää vankilana muun muassa homoseksuaaleille, kommunisteille ja juutalaisille.
Vuonna 1939 sinne alettiin tuoda myös liittoutuneiden sotilaita vangeiksi. Leiriä kutsuttiin nimellä Oflag IV-C. BBC tuotti leiristä televisiosarjan Vankileiri Colditz vuosina 1972–1974.
15. huhtikuuta 1945 Yhdysvaltain joukot valtasivat linnan, ja saman vuoden toukokuussa vallan ottivat neuvostoliittolaiset. Jaltan konferenssin jälkeen linna päätyi Saksan demokraattiselle tasavallalle.
Eino Antinoja
Eino Antinoja (1920 – 26. lokakuuta 2010) oli suomalainen veneenrakentaja. Antinoja on rakentanut amerikkalaisen Olin Stephensin suunnittelemia veneitä, joita ovat tilanneet suomalaiset purjehtijat, muun muassa Pekka Herlin, Peter Fazer, Peter Tallberg ja Lasse Pöysti.
Ura
Antinoja nousi veneensuunnittelija Rod Stephensin luottoveneenrakentajaksi arkkitehti professori Heikki Sirenille rakennetun veneen myötä vuonna 1959. Ryhtyessään rakentamaan ensimmäistä puuvenettään jota käytettiin Swan 36:n plugina (urosmuotti), Nautorin perustaja Pekka Koskenkylä käytti samaa Sparkman & Stephens suunnitelmaa numero 1710 kuin Antinojakin. Antiojan veneet on rakennettu kestämään kaikkia meriolosuhteita ja ne purjehtivat hyvin vastatuuleen. Antinojan veistämö onnistui tekemään menestyneitä veneitä ensin puusta ja sitten lasikuidusta. Sparkman & Stephensin suunnittelutoimiston Oli ja Rod Stephens pitävät Antinojaa yhtenä maailman parhaimmista veneenrakentajista. Antinojan rakentamat veneet ovat edelleenkin haluttuja klassikkoja.
Antinoja on kommentoinut nykyveneitä muun muassa seuraavasti: "Modernit mallit ovat nopeita myötätuulessa, mutta niin on myös kenkälaatikko asiallisesti rigattuna."