cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Instrumentarium
Monia yrityskauppoja
Amerikkalainen jättiyhtiö General Electric osti Instrumentariumin vuonna 2003, ja Instrumentarium Oyj lakkautettiin vuoden 2004 lopussa. Sen toimintaa jatkavat potilasvalvontalaitteiden osalta GE Healthcare Finland Oy sekä hammaskuvauslaitteiden osalta Palodex, jonka vuodesta 2009 on omistanut yhdysvaltalainen Danaher. Merivaara-divisioonan sairaalakalustevalmistuksen osti GE-kaupan yhteydessä sen toimiva johto, joka perusti siitä uuden yhtiön, Merivaara Oy:n.
Tosiasiallinen julkinen valta
Tosiasiallisen julkisen vallan piiriin luetaan myös henkilöön tai omaisuuteen kohdistuvat hallinnolliset turvaamistoimet. Keskeisiä henkilöön kohdistuvia toimia ovat tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito, huostaanotto, säilöönotto ja eristäminen.
Susanne Georgi
pienoiskuva|Susanne Georgi [[Eurovision laulukilpailu 2009|Eurovision laulukilpailussa 2009.]] Susanne Georgi (s. 27. heinäkuuta 1976) on tanskalainen laulaja, joka asuu ja työskentelee Andorrassa. Hän edusti Andorraa Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella La teva decisió (Get a Life), mutta ei päässyt semifinaalista läpi finaaliin. Georgi on tunnettu myös eurodance-duosta Me & My, jossa hän laulaa yhdessä sisarensa Pernillen kanssa.
Moirans-en-Montagne
Moirans-en-Montagne on kunta itäisessä Ranskassa Juran departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Vouglansin tekojärven itärannalla. Seudun metsiä on hyödynnetty puusepäntöissä jo 1200-luvulta saakka. Ajan myötä paikalliset käsityöläiset alkoivat erikoistua tekemään shakkilautoja ja nappeja. Tämä johti kehityksen leluteollisuuteen. Nykyään kunnassa on lelumuseo Le Musée du Jouet, jossa voi nähdä paikallista käsityötaitoa. thumb|left|Lelumuseo
Johann Altfuldisch
Johann Altfuldisch (11. marraskuuta 1911 Brückenau, Saksa – 28. toukokuuta 1947 Landsberg am Lech, Baijeri, Saksa) oli saksalainen kansallissosialisti, SS-mies ja sotarikollinen toisen maailmansodan aikana natsi-Saksassa. Arvoltaan hän oli SS-Obersturmführer.
Altfuldisch kuului Mauthausenin keskitysleirin johtoon, ja hän toimi leirin keskiosan varapäällikkönä. Hän oli kansallissosialistisen puolueen varhainen kannattaja ja liittyi SS:ään. Vuodesta 1936 hän työskenteli Sachsenhausenin keskitysleirissä. 1938 hän liittyi Waffen-SS:ään. Hän palveli 1938–1945 Mauthausenin keskitysleirin toiseksi korkeimpana upseerina. Sodan jälkeen hän joutui yhdysvaltalaisten sotavankeuteen. Hänet tuomittiin kuolemaan sotarikoksista Dachaun oikeudenkäynnissä, sillä todistajien mukaan hän ei vain ollut antanut tappokäskyjä vaan surmasi itse henkilökohtaisesti leirivankeja. Hänet hirtettiin Landsbergin vankilassa vuonna 1947.
Golden Globe 2011
<div style="float: right; font-size: smaller; background-color:#E6E6FA; padding: 12px; margin-left: 5em; margin-bottom: 2em; width: 180px" align="center">
Golden Globe 2011 16. tammikuuta 2011
Paras draamaelokuva: The Social Network
Paras musikaali- tai komediaelokuva: The Kids Are All Right
Paras draamasarja: Boardwalk Empire
Paras minisarja tai televisioelokuva: Carlos
Golden Globe 2011 oli järjestyksessään 68. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2010 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 2011. Gaalan juonsi Ricky Gervais.
Voittajat ja ehdokkaat
thumb|150px|[[David Fincher palkittiin parhaan ohjauksen palkinnolla elokuvasta The Social Network.]] thumb|150px|[[Colin Firth palkittiin parhaan draamaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta Kuninkaan puhe.]] thumb|150px|[[Natalie Portman palkittiin parhaan draamaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta Black Swan.]] thumb|150px|[[Paul Giamatti palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta Barney’s Version.]] thumb|150px|[[Annette Bening palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta The Kids Are All Right.]] thumb|150px|[[Christian Bale palkittiin parhaan miessivuosan palkinnolla elokuvasta Taistelija.]] thumb|150px|[[Melissa Leo palkittiin parhaan naissivuosan palkinnolla elokuvasta Taistelija.]]
Elokuvat
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Jade Ewen
Jade Ewen (s. 24. tammikuuta 1988 Lontoo) on englantilainen laulaja ja näyttelijä. Hänen uransa alkoi Leijonakuningas-musikaalissa Nalan roolissa. Hän on näytellyt lukuisissa televisiosarjoissa Isossa-Britanniassa ja Australiassa. Hän edusti Isoa-Britanniaa Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella ”It’s My Time” ja sijoittui kilpailun finaalissa viidenneksi 173 pisteellä. Samana vuonna Ewen liittyi jäseneksi brittiläiseen Sugababes-trioon.
Wikimania
Wikimania on vuosittainen kansainvälinen konferenssi Wikimedia Foundationin erilaisten wikiprojektien käyttäjille. Esitykset tarjoavat sosiaalisia ja teknisiä näkökulmia esimerkiksi Wikimedia-säätiön projekteihin, muihin wikeihin ja avoimen lähdekoodin ohjelmistoihin. Tapahtuma pyritään järjestämään eri puolilla maailmaa ja aktiiviset käyttäjät voivat hakea Wikimedia-säätiöltä stipendiä matkustuskulujen kattamiseen.
Vuoden 2020 Wikimania-konferenssi Bangkokissa peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Se aiotaan järjestää samassa paikassa vuonna 2021.
Resande Man
Resande Man oli ruotsalainen kruunulle kuulunut sotalaiva, joka upposi vuonna 1660 Tukholman saaristossa Vikstenin luona Älvsnabbenin ja Landsortin välillä.
Laiva oli matkalla Puolaan lastinaan kultaa, rahaa ja jalokiviä, joilla oli tarkoitus taivutella Puolaa liittoutumaan Ruotsin kanssa Venäjää vastaan.
Laivan mukana hukkui 38 miehistön jäsentä. 26 pelastui, ja heidän antamiensa tietojen perusteella laiva löydettiin. Vuosi uppoamisen jälkeen hylystä nostettiin 22 kanuunaa ja osa arvotavarasta.
Hylkyä ei sen jälkeen enää etsinnöissä löytynyt, ennen kuin keväällä 2012 ruotsalainen meriarkeologinen yhdistys ilmoitti todennäköisesti löytäneensä sen. Hylky on samanpituinen, ja siitä puuttuu päämasto, kuten oli aikanaan ilmoitettukin. Muita sotalaivojen uppoamisia paikalla ei tiedetä tapahtuneen.
Tähkälaventeli
Tähkälaventeli (Lavandula angustifolia) on sinikukkainen ruohovartinen kasvi. Se voi kasvaa yli metrin korkuiseksi. Se on vihreä ympäri vuoden ja kukkii heinäkuusta syyskuuhun.
Se on voimakastuoksuinen yrtti, jota on käytetty paljon etenkin hajusteena. Roomalaisilla oli tapana lisätä laventelia kylpyveteensä tuoksuksi. Lääkinnällisiin tarkoituksiin joko laventeliöljynä tai yrttiteenä sitä ruvettiin käyttämään verraten myöhään, vasta 1500-luvulla. Tähkälaventelista valmistetun eteerisen öljyn tärkein yhdiste on linalyyliasetaatti.
Sitä ennen sitä käytettiin kuitenkin tuomaan tuoksuaromia ruokaan. Lehtiä käytettiin liharuoissa ja karamellisoituja laventelin kukkia käytettiin makeiden ruokien koristeluun. Provencen yrtit -mausteseoksessa on yleensä mukana tähkälaventelia. Laventeli on kuivan maan kasvi, jota esiintyy luonnonvaraisena läntisen Välimeren alueella, kuten Provencessa. Se soveltuu myös viljelyyn. Maan tulee olla kalkkipitoinen, hiekkainen ja ravinnerikas, jotta se viihtyisi. Laventelia voidaan kasvattaa myös Suomen oloissa, mutta talvisuojaus on välttämätön. Tavallisesti riittää kuusenhavukerros. Lisätään parhaiten pistokkaista loppukesällä.
Hieronnassa laventelia käytetään sekoitettuna hierontaöljyyn. Sillä tavoitellaan rentouttavaa vaikutusta jännittyneeseen tai rasittuneeseen kehoon ja ihon pehmeyttä.
Manny Malhotra
Junioreista ammattilaiseksi
Malhotra aloitti jääkiekon kotikaupunkinsa joukkueessa Mississauga Reps. 15-vuotiaana Malhotra edusti Repsiä MTHL-junioriliigassa. Kaudeksi 1996–1997 Malhotra siirtyi Kanadan junioreiden pääsarjaan OHL-liigan Guelph Stormiin. Seuraavalla kaudella Storm voitti Memorial Cupin ja Malhotra palkittiin George Parsons Trophylla lopputurnauksen herrasmiespelaajana ja Bobby Smith Trophylla. Kauden päätteeksi New York Rangers varasi Malhotran NHL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella peräti seitsemäntenä pelaajana. 18-vuotias Malhotra siirtyi heti varauksen jälkeen Rangersin organisaatioon kaudeksi. Tulokaskaudellaan hän teki 73 ottelussa kahdeksan maalia ja syöttöä. Toisella kaudella Malhotran peli takkuili ja Rangers lähetti hänet ensin hetkeksi takaisin Guelph Stormiin, sitten AHL-liigaan farmijoukkue Hartford Wolf Packiin. Malhotra päätti kauden farmissa ja voitti Calder Cupin.
Malhotra pelasi valtaosan kaudesta Rangersissa, mutta hänen puolustuspelinsä takkuili ja loppukaudeksi hänet laskettiin jälleen farmiin. Rangers uusi Malhotran sopimuksen kaudeksi. Malhotrasta ei kuitenkaan kehittynyt Rangersin toivomaa tähtihyökkääjää, vaikka häntä oltiin pidetty varmana valintana. Hänet myytiinkin kauden aikana Barret Heistenin kanssa Dallas Starsiin vaihdossa Martin Ručínskýyn ja Roman Ljašenkoon. Kauden jälkeen Stars uusi hänen sopimuksensa.
Hidasta kehitystä
Kaudella Malhotra pelasi Dallasissa 59 runkosarjaottelua. Hän teki niissä kolme maalia ja seitsemän syöttöä. Keväällä 2003 hän pelasi ensimmäistä kertaa NHL:n pudotuspeleissä. Hän pelasi niissä viisi ottelua ja teki yhden maalin. Jo yhdeksän runkosarjaottelun jälkeen kaudella Stars laittoi Malhotran vapaiden pelaajien listalle, josta Columbus Blue Jackets nappasi hänet. Malhotra pelasi kauden lopulla NHL-uransa siihen astisen tehokkaimman jakson, kun hän teki Blue Jacketsissa 56 ottelussa 25 pistettä. NHL:n työsulun aikana 2004–2005 Malhotra pelasi ensin syksyllä kaksi kuukautta Slovenian jääkiekkoliigassa HDD Olimpija Ljubljanassa ja sitten keväällä 20 ottelua Ruotsin Elitserienin HV71:ssä.
Uran huippu ja lopetus
Vancouver Canucks kiinnitti Malhotran joukkueeseensa kolmen vuoden sopimuksella heinäkuussa 2010. Kaudella hän onnistui kolmoskentän puolustavassa roolissa. Malhotran aloitusten voittoprosentti oli toiseksi paras NHL:ssä, ja hänet nimettiin kauden aikana NHL:n parhaaksi puolustavaksi keskushyökkääjäksi. Hyvin sujunut runkosarja päättyi 16. maaliskuuta 2011 saatuun vakavaan silmävammaan, kun ilman visiiriä pelannut Malhotra sai kiekon silmäänsä. Vamma uhkasi Malhotran uran jatkoakin, mutta hän palasi joukkueen riveihin Stanley Cup -finaaleihin, jotka Vancouver hävisi Boston Bruinsille voitoin 4–3.
Kaudella Malhotra edelleen kuntoutti näköään, mutta pystyi pelaamaan runkosarjasta 78 ottelua. Hänen pelikykynsä olivat kuitenkin rajoittuneet huomattavasti näön takia, eikä hän enää kyennyt pelaamaan samalla tasolla puolustavana hyökkääjänä. Erinomaisen aloitustaitonsa vuoksi hänellä oli edelleen tärkeä rooli joukkueessa. Kauden päättyessä Malhotra oli ehdolla Bill Masterton Trophyyn.
Malhotran näkö ei ollut edelleenkään parantunut viimeisen sopimuskauden alkaessa. Malhotra pelasi kauden ensimmäiset yhdeksän ottelua, minkä jälkeen Vancouverin general manager Mike Gillis laittoi hänet sairaslistalle loppukaudeksi. Malhotran näkö ei ollut parantunut ja Gillis näki Malhotran peluuttamisen vaarallisena. Lokakuun lopussa 2013 Malhotra teki yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen NHL-seura Carolina Hurricanesin kanssa. Aiemmin samassa kuussa hän oli pelannut koeajalla Hurricanesin AHL-farmijoukkueessa Charlotte Checkersissä. Malhotra pelasi Hurricanesissa 69 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia ja kuusi syöttöpistettä.
Kaudeksi Malhotra teki sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa. Malhotra teki 58 ottelussa yhden maalin ja neljä maalisyöttä. Canadiens ei uusinut sopimusta hänen kanssaan. Seuraavaksi kaudeksi Malhotra siirtyi try out -sopimuksella AHL-liigan Lake Erie Monstersiin, jossa hän vietti lopulta koko kauden. Syksyllä 2016 Malhotra ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkueura
Malhotra edusti Kanadan nuorten maajoukkuetta kahdessa arvoturnauksessa: 1998 ja 2000. Jälkimmäisessä turnauksessa Kanada voitti pronssia ja Malhotra toimi joukkueen kapteenina. Malhotra pystyi osallistumaan turnaukseen, kun hänen NHL-joukkueensa New York Rangers oli suostunut lainaamaan Malhotran Kanadan maajoukkueelle.
Aikuisten arvoturnauksessa Malhotra pelasi ensimmäisen kerran MM-kisoissa 2002. Kanada jäi turnauksessa mitaleitta ja Malhotra pisteittä.
Valmennusura
Syyskuussa 2020 Malhotra nimettiin Toronto Maple Leafsin apuvalmentajaksi.
Pelityyli
Malhotra on hyvä kahden suunnan pelaaja ja erinomainen aloitusten voittaja.
Tralleis
Tralleis (, myös Trallis, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisen Aydınin kaupungin paikalla.
Maantiede
Tralleisin poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Kaariassa Messogis-vuoren (nyk. Aydin Dağlari) eteläpuolella olleella tasangolla jonkin verran pohjoiseen Maiandros-joesta (nyk. Büyük Menderes). Kaupungin läheltä virtasi Maiandroksen sivujoki Eudon, kun taas toinen sivujoki virtasi aivan kaupungin halki. Kaupungin akropoliina eli linnavuorena ja yläkaupunkina toimi jyrkkärinteinen kukkula alakaupungin pohjoispuolella.
pienoiskuva|vasen|Tralleisin raunioita. Kaupungin arkeologinen alue sijaitsee heti nykyisen Aydinin kaupungin pohjoispuolella. Se on varuskunta-aluetta, ja pääsy sinne on ollut rajoitettua.
Tralleisin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta. Kaupungin ympärillä oli hedelmällistä maaperää, ja se sijaitsi merkittävien länteen, etelään ja itään päin johtaneiden teiden risteyksessä. Kaupungista länteen eli Maiandroksen alajuoksulle päin sijaitsi Magnesia, etelään Alabanda ja itään yläjuoksulle päin Nysa.
Historia
Tralleis oli kreikkalaisen perinteen mukaan Argoksesta tulleiden kreikkalaisten yhdessä traakialaisten Tralleis-heimolaisten kanssa perustama siirtokunta. Tällä selitettiin kaupungin nimi. Kaupungin muiksi nimiksi mainitaan muun muassa Antheia, Euantheia, Polyantheia, Erymna ja Kharaks. Toisten antiikin aikaisten tietojen mukaan Tralleis olisi kuitenkin ollut pelasgilainen asutus, jonka alkuperäinen nimi oli Larissa. Myöhemminkin kaupungin asujaimisto koostui osaksi kreikkalaisesta ja osaksi ei-kreikkalaisesta väestöstä. Sen kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Traldeus ja Trallianos.
Magnesian taistelun jälkeen Tralleis tuli Pergamonin eli attalidien valtaan. Kaupunkia hallitsi tuolloin Eumenes II. Pliniuksen mukaan Attaloksella (Attalos II?) olisi ollut kaupungissa palatsi. Kaupunki säilyi Pergamonin hallussa vuoteen 133 eaa. saakka, vaikka tukikin usurpaattori Aristonikosta Roomaa vastaan.
Tralleis kukoisti edullisen sijaintinsa ja kaupankäynnin ansiosta. Sen asukkaat tunnettiin vauraudestaan, ja heillä oli kunnia toimia usein asiarkkeina eli seudun kisojen johtajina. Antiikin kirjailijat mainitsevat kaupungin usein.
Tralleis löi roomalaisella kaudella omaa rahaa aina Gallienuksen aikaan vuosiin 253–268 saakka. Olympian kisojen voittoja kaupungilla tiedetään olleen koko antiikin ajalla ainakin kolme. Kaupungista olivat kotoisin muun muassa kuvanveistäjät Apollonios ja Tauriskos (1. vuosisata eaa.), kirjailija Flegon (100-luku jaa.), Hagia Sofian suunnittelija Anthemios (400/500-luku jaa.) sekä filosofi Asklepios (500-luku jaa.)
Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli piispanistuin Efesoksen metropoliitan alaisuudessa. Kaupunki taantui varhaiskeskiajalla. Se säilyi kuitenkin olemassa, ja Andronikos Palaiologos kunnostutti sitä. Kaupungin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1888 Pergamoniakin kaivaneen Carl Humannin johdolla, ja niitä jatkettiin vuosina 1901–1903 Etem Hamdl Beyn johdolla.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|Gymnasionin rauniot. pienoiskuva|[[Antonia Minor|Antonia nuoremman rintakuva Tralleisista, 1. vuosisata jaa. Ny Carlsberg Glyptotek.]]
Nykyisin raunioita on jäljellä selvästi vähemmän. Niihin kuuluvat lähinnä 200-luvulle jaa. ajoitetun gymnasionin rauniot, joihin kuuluu kolme korkeaa kaarta. Ne tunnetaan paikallisesti nimellä Üc Gozler. Teatteri sijaitsi akropoliin etelärinteessä. Siitä on säilynyt lähinnä katsomon tukimuuria sekä kaarella varustettu sisäänkäynti ylemmälle diazoma-käytävälle. Teatterissa oli maanalainen käytävä, joka kulki skene- eli näyttämörakennuksesta orkhestran keskelle.
Kaupungin pääjumala oli Zeus Larasios, joten siellä oli oletettavasti tälle omistettu temppeli. Piirtokirjoituksista kaupungissa tiedetään olleen myös Dionysokselle omistettu kultti ja näin oletettavasti myös pyhäkkö.
Richard Gynge
Richard Gynge (s. 1. helmikuuta 1987 Tyresö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hänen vahvuuksiin kuuluu tekniset taidot ja hyökkäyspään pelaaminen. Hänen heikkouksiin kuuluu puolustuspään pelaaminen ja hänellä on parannettavaa myös luistelussa. Gynge laukoo oikealta.
Seuraura
Gynge on Hammarby IF:n kasvatti. Hän voitti kaudella 2005–2006 ylivoimasesti koko J20 SuperElitin piste-, maali- ja syöttöpörssin. Gynge teki 16 tehopistettä enemmän kuin pistepörssissä toiseksi sijoittunut joukkuetoveri Sebastian Ellerstad. Hän oli joukkueen paras pistemis myös kevään 2006 pudotuspeleissä tehoilla 2+3=5. Gynge pelasi samalla kaudella myös ensimmäiset miesten pelinsä pelatessaan kuusi ottelua Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa.
Next Time
thumb|250px|Next Time [[Moskovassa vuonna 2009.]] Next Time on pohjoismakedonialainen miesduo, joka edusti Pohjois-Makedoniaa (tai tuolloista Makedonian tasavaltaa) Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella Neshto shto ke ostane. Yhtyeen jäseniä ovat kaksosveljekset Stefan Filipovski ja Martin Filipovski.
Richard Gynge
Seuraura
Kaudeksi 2006–2007 Gynge teki sopimuksen Elitserien-joukkue Brynäs IF:n kanssa. Hän pelasi kautensa kuitenkin suurimmaksi osaksi lainalla Allsvenskanin Nybro IF:ssä, jonka paras pistemies ja maalintekijä Gynge oli tehoilla 21+18=39. Hän sijoittui koko Allsvenskanin maalipörssissä seitsemänneksi VIK Västerås HK:n Patrik Berglundin ja Södertälje SK:n Johan Wiklanderin kanssa. Gynge pelasi kauden aikana Brynäsissä kolme Elitserien-ottelua sekä kolme ottelua sen J20-joukkueessa. Hän pelasi myös kauden 2007–2008 suurimmaksi osaksi lainalla Allsvenskanissa; VIK Västerås HK:n ja IK Oskarshamnin joukkueissa. Gynge pelasi vain yhden Elitserien-ottelun Brynäsissä ja seitsemän sen J20-joukkueessa.
Kausi 2010–2011 oli Gyngelle ensimmäinen kokonainen Elitserienissä. Hän oli tehoilla 12+11=23 AIK:n paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 2011–2012 Gynge voitti 28 osumallaan koko Elitserienin maalipörssin. Hän oli Robert Rosénin jälkeen AIK:n toiseksi paras pistemies ja sijoittui Elitserienin pistepörssissä kuudenneksi.
Maajoukkueura
Gynge debytoi Ruotsin A-maajoukkueessa vuoden 2012 Karjala-turnauksessa. Hänen ensimmäinen A-maaottelunsa oli näin ollen 7. marraskuuta 2012 Liberecissä pelattu turnauksen avausottelu Tšekkiä vastaan. Gynge pelasi turnauksessa uransa kaikki kolme A-maaotteluaan ja teki niissä yhden syöttöpisteen.
Gynge on pelannut myös kuusi nuorten ja neljä poikien maaottelua.
Optinen tiedonsiirto vapaassa tilassa
Optinen tiedonsiirto vapaassa tilassa ( eli FSO eli optical wireless, jossain myös vapaatilaoptinen datansiirto tai optinen langaton viestintä) tarkoittaa keinoja viestittää ja siirtää informaatiota avoimessa tilassa näkyvän valon, infrapunavalon tai ultraviolettivalon avulla käyttäen hyväksi valoherkkiä ja valoon vaikuttavia elektronisia ja sähkömekaanisia komponentteja kuten moduloitavia valonlähteitä, valon sulkimia tai valon suuntaajia. Lisäksi valon käsittelyyn voidaan käyttää optisia komponentteja kuten linssejä, peilejä, optisia suodattimia (värisuotimia eli aallonpituuden rajoittimia), prismoja tai hiloja. Viestintään käytetty valo voi kulkea ilmakehässä maan pinnan tasolla kilometrien välimatkan, huoneen sisällä, lentokoneiden välillä (jopa satoja kilometrejä), lentokoneen ja maan välillä, satelliittien välillä, satelliitin ja maa-aseman välillä, lentokoneen ja satelliitin välillä tai kirkkaassa vedessä sukeltajien välillä.
Termissä optinen tiedonsiirto vapaassa tilassa "vapaa tila" tarkoittaa vastakohtaa valokaapelia hyödyntävälle datansiirtomenetelmälle, jossa valo on suljetussa tilassa kaapelin sisällä.
Historia
Yhdysvaltojen armeija aloitti FSO-tekniikan kehittämisen 1960-luvulla ja otti FSO-linkkejä käyttöönsä jo 1960-luvulla. FSO-laitteiden pioneerina pidetään saksalaista Dr. Erhard Kubea, joka laati 1960-luvun lopussa FSO-tekniikasta tiedettävästi ensimmäisen White Paperin. FSO:ta kehittivät tämän jälkeen lähinnä eri maiden armeijat sekä NASA. 1960-luvun puolessavälissä NASA aloitti FSO-kokeilun Goddardin avaruuskeskuksen ja Gemini 7 -avaruuskapselin välillä. Vaikka kokeilut epäonnistuivat aluksi, NASA onnistui myöhemmin samalla vuosikymmenellä ottamaan yhteyden helium-neonlaserilla maassa olevasta asemasta satelliittiin.
Kaupalliset markkinat aukesivat käytännössä 1980-luvun lopussa. Valokuitukaapelien yleistyessä FSO jäi kuitenkin taka-alalle, mutta on jälleen alkanut nostaa suosiotaan yhä kehittyneempien laitteiden ilmestyessä markkinoille.
Tekniikoita
Itsessään moduloidusti katkonaisen valon lähteenä voi olla laser, LED tai erityinen loisteputki. Esimerkiksi RONJA-standardi perustuu LEDien käyttöön.
Mekaanisella tai optoelektronisella sulkimella katkottavan valon lähteenä voi olla myös Aurinko tai Kuu kun käytössä on heliografi, tai vastaanottajalta tuleva lasersäde, joka on suunnattu lähettäjän takaisinheijastusprismoihin – jollainen on myös heijastin.
On paljon tutkimusta siitä, kuinka LEDeillä toteutettua valaistusta voi käyttää myös datansiirtoon. Nopeus 100 megabittiä sekunnissa on mahdollinen. Siemens kertoi saavuttaneensa nopeuden 500 megabittiä sekunnissa. Menetelmän etuna verrattuna Wi-Fi- ja muihin WLAN-tiedonsiirtomenetelmiin ainakin se, että kuuluvuusalue rajoituu huoneen sisään eikä häiritse naapuria. Joissain loisteputkivaloissa on spektrissä isoja aukkoja, joita hyväksi käyttäen LEDeillä voidaan siirtää tietoa vähäkohinaisesti. On tutkimusta myös siitä miten samanlaista järjestelmää voi käyttää automatisoitujen ajoneuvojen liikenteenohjaukseen LED-liikennevalojen avulla.
Valaistusta varten tehdyt LEDit pyritään valmistamaan koko näkyvän valon spektrin kattavaksi ja näkyvän valon alueelle rajoittuviksi, mutta tiedonsiirtoon käytettävän valon pitäisi olla mahdollisimman kapeakaistaista, jopa monokromaattista ja mielellään vielä polarisoitunuttakin, jotta kohina voitaisiin suodattaa pois mahdollisimman hyvin. Laserin on hyvänä puolena kapean säteen lisäksi, että sen säteilemä valo on monokromaattista, joten hyvin erikoisella ja kalliilla valosuodattimella lähes kaikki kohina saadaan pysäytettyä ennen valovastaanotinta. Laserin huono puoli LEDiin verrattuna on huonompi hyötysuhde. LEDin valo leviää laajemmalle eli sen keilan kulmaläpimitta on suurempi kuin laservalon, mutta se voidaan kollimoida sitä kapeammaksi keilaksi mitä isompi linssi tai parabolinen peiliantenni on käytössä ja mitä parempilaatuinen se on.
Laserlinkin tekniikka muistuttaa laseretäisyysmittaria ja LIDARia. Joitakin alun perin tai pääasiassa laseretäisyysmittareiksi tarkoitettuja laitteita onkin käytetty myös optiseen viestintään vapaassa tilassa.
Yleensä tarvitaan suora vapaa linja lähettäjän ja vastaanottajan välille, mutta tietyin edellytyksin valonsäteen voi suunnata myös vuoreen, pilveen tai satelliitin tai ilma-aluksen takaisinheijastuspintaan, johon vastaanottajalla on suora näköyhteys sopivasta kulmasta. Ilmakehä sirottaa aina valoa ja sitä enemmän mitä pienempi aallonpituus, joten pimeällä myös sitä ilmiötä voi hyödyntää tietoliikennemaston korvikkeena maastoesteiden yli viestimisessä, tosin pienellä nopeudella.
thumb|right|250px|8-säteinen optinen laser-linkki vapaassa tilassa, joka pystyy nopeuteen 1 gigabitti sekunnissa noin kahden kilometrin etäisyydeltä. Vastaanottimen linssi on iso kiekko keskellä ja lähettimet ovat pieniä kiekkoja. Yläoikealla on [[monokulaari helpottamassa suuntausta.]] thumb|right|250px|Yksi korkean kirkkauden LED halvalla suurennuslasin linssillä luo kirkkaan kapean [[Reasonable optical near joint access|RONJA-säteen, joka voi lähettää DVD-tasoista (10 megabittiä per sekunti) videota naapurustossa. Muutaman askeleen päässä sivussa kapea säde muuttuu näkymättömäksi.]]
Laser
Langattomassa tiedonsiirrossa laseria voidaan käyttää optisessa tiedonsiirrossa tilanteissa, joissa yhteysvälin päätepisteiden välillä on suora näköyhteys. Lyhyen kantaman (1-10 km) ja ainakin toistaiseksi kalliiden laitteiden vuoksi käyttökohteet ovat rajalliset ja siksi tätä tekniikkaa käytetään lähinnä erikoissovelluksissa.
Tiedonsiirtoon käytetään FSO-lähetinyksikköjä, jotka koostuvat dataa laserilla lähettävästä teleskoopista ja vastaanottavasta linssistä, eli ne toimivat full-duplex–muodossa. FSO-laitteet kuuluvat OSI-mallin fyysiseen kerrokseen ja toimivat kaikilla protokollilla, joilla perinteinen kuitukaapelikin toimii. FSO-lähettimessä voi olla yksi iso vastaanotinlinssi ja useita lähettimiä, joilla turvataan tiedonsiirto hetkellisistä katkoksista riippumatta. Lähetinyksikön ulkonäkö vaihtelee valmistajasta mukaan. Usein kyseessä on pysty- tai vaakatasossa olevaan tukivarteen kiinnitettävä laite, jonka paino vaihtelee yksikön lähetystehosta riippuen (5–25 kg). Monen valmistajan FSO-yksikölle on usein ominaista turvakameraa muistuttava ulkonäkö.
Laserlähettimien nopeudet ovat pienimmillään 10 Mbps ja suurimmillaan jopa 2,5 Gbps. Tulevaisuudessa nopeudet voivat nousta jopa arvoon 10 Gbit/s, kun käytetään hyväksi Wavelength Division Multiplexing –tekniikkaa. Laitteiden lähetystehot ovat 10–650 mW. FSO:ssa käytettävä laser toimii infrapunataajuudella yleensä 800 nm:n tai 1550 nm:n aallonpituuksilla. Näistä 1550 nm:llä toimiva laser tarjoaa paremman kantaman ja siirtonopeuden. Lähettimien kantama vaihtelee 700 metristä yli 5 000 metriin. Kantamaan vaikuttavat sääolosuhteet. Sääolosuhteiden vaikutukset on esitetty alla olevassa taulukossa. Taulukossa on käytetty esimerkkinä 2,5 Gbps:n laserlähetintä, jonka maksimi kantama on 1,3 km.
FSO:ssa käytetty laser on näkymätöntä ja vaaratonta ihmissilmälle, kunhan laserin lähetystehoja rajoitetaan IEC:n määrittelemien "IEC Class 1M" -turvaluokitusten mukaan. Vanhoista lyhyehköistä (800 nm:n) aallonpituuksista pidempiin (1550 nm:n) aallonpituuksiin siirtymisen jälkeen myös käyttöturvallisuus on parantunut huomattavasti. Pidemmillä aallonpituuksilla säteet eivät enää vahingoita verkkokalvoa. Samalla pidemmät aallonpituudet tarjoavat mahdollisuuden suurempien lähetystehojen käyttöön. Tämä mahdollistaa yhä suuremmat tiedonsiirtonopeudet ja pidemmän lasersäteen kantaman. Myös ympäristön aiheuttamien häiriöiden vaikutukset pienenevät.
Käyttö
Käyttökelpoisuus satojen metrien tai kilometrien päähän ulottuvassa datansiirrossa riippuu paikan meteorologiasta ja ilmansaasteista ja toisaalta tekniikan käyttäjän luotettavuusvaatimuksista. Suomessa ilmansaasteet ovat harvoin paljain silmin näkyviä, mutta monessa suurkaupungissa ne ovat selvästi havaittavissa. Lisäksi aavikkomaissa on joskus aavikon pölyä ilmassa tai jopa hiekkamyrsky. Joskus pakkasella vesistöjen virtapaikkojen ylle muodostuu sumua, joka estää valon suoran kulun. Talvella Suomessa pilvet roikkuvat usein matalalla, jolloin tarpeeksi korkeiden tietoliikennemastojen yläosat ovat pilvessä ja vain mastojen keskiosiin laitetut optiset laitteet toimivat vapaassa tilassa vaakatasossa.
Luotettavuusvaatimus voi olla pienempi käytettäessä optista tiedonsiirtomenetelmää vapaassa tilassa muiden menetelmien rinnalla lisäämään niiden siirtonopeutta tai jos se on varmentamassa niitä esimerkiksi kaapelin katkeamisen varalta. Tässä käytetään linkkien kokoamisprotokollia. Jos viestiyhteys on alun perin suunniteltu pelkästään optisen datansiirron varaan, ohjelmistoa on voitu sopeuttaa pelkän optiikan käyttöön vaihtelevissa näkyvyysoloissa, muun muassa timeoutien pidentämisellä ja offline-selain toiminnoilla.
FSO:n lisenssivapaus, tehokkuus, helppokäyttöisyys ja alhaiset asennuskustannukset ovat arvostettuja ominaisuuksia markkinoilla. Koska FSO-lähetin-vastaanottimet pystyvät toimimaan ikkunoiden läpi, niitä voidaan asentaa myös rakennuksien sisäpuolille säästämään kattotilaa, jolloin ne myös yksinkertaistavat kaapelointia sekä toimivat hyvin optimaalisessa ympäristössä. Ainoa tärkeä vaatimus on FSO-yksiköiden näköyhteys. FSO on vahvasti otettava vaihtoehto kaupunkialueilla, joilla valokaapelin vetäminen ei olisi taloudellisesti järkevää, tai edes mahdollista. FSO-linkin voi saada kahden rakennuksen välille runsaalla kymmenellä tuhannella eurolla, kun taas valokaapelin vetäminen voi maksaa useita satojatuhansia euroja, jos mukaan lasketaan esimerkiksi kadun avaaminen ja kaapelointi.
Free Space Optics voi olla vaihtoehto myös viimeisen mailin tekniikoillekin, koska sen avulla uudet asiakkaat pääsevät nopeisiin kaupunkiverkkoihin. FSO:n tarjoajat voivat lisäksi vedota vähäiseen FSO:n asentamisen riskiin, koska laserlinkki on mahdollista asentaa myöhemminkin. FSO-tekniikkaa voidaan käyttää myös nopean yhteyden luomiseksi kriisialueille, joille johtavat kaapelit ovat mahdollisesti poikki tai joita ei ole edes olemassa.
FSO-tekniikka sopii täydentämään mikroaaltolinkkejä mesh-verkoissa. Mesh-verkko parantaa verkon luotettavuutta vaihtelevissa sääoloissa. Lisäksi mikroaaltojen ja lasersäteen sääriippuvuudet kompensoivat toisiaan osittain: mikroaaltolinkki on parempi sumussa, kun taas lasersäde saattaa toimia sateessa paremmin.
Laserlinkkejä käytetään yhdistämään lähiverkkoja toisiinsa. Esimerkkejä:
Tilanteessa, jossa kaapeleiden vetäminen on kallista ja hankalaa. Esimerkkejä:
Tarvitaan nopea ja häiriötön yhteys. Esimerkkejä:
Kaapeliyhteyksien pettäessä yhteys saadaan muodostettua muutamassa tunnissa.
Verrataan FSO:ta muutamaan muuhun vaihtoehtoiseen tekniikkaan:
Menetelmän hyvät puolet
thumb|250px|5 mW laser, [[Sironta#Elastinen_Sironta|Rayleigh'n sironta hajottaa valoa ilmakehässä. Mitä pienempi aallonpituus, sitä suurempi hajotus.]] thumb|250px|upright|Sironnutta valoa valonheittimistä.
Lähetyksen ja etenkin vastaanoton suunnattavuus
Mikroaaltolinkkeihin verrattuna samankokoinen optinen antenni pystyy lähettämään paljon kapeampaa keilaa, tai keilan saaminen tiettyyn kulmaläpimittaan vaatii pienemmän linssin tai parabolisen peilin kuin yhtä kapeaan säteeseen pystyvän mikroaaltolinkin parabolinen pinta on halkaisijaltaan. Vastaavasti ja vielä voimakkaammin, tietyn kokoisen linssin tai parabolisen peilin yhteydessä oleva anturi pystyy vastaanottamaan vielä pienemmältä kulmaläpimitalta ja etenkin kulma-alalta. Näin signaali-kohinasuhde paranee, kun valovastaanottimeen osuu vähemmän lähetintä ympäröivää päivänvaloa ja mikä olennaisinta monta eri lähetin-vastaanotinparia pystyy toimimaan toisiaan häiritsemättä pienillä kulmaetäisyyksillä.
Sade ja ilma vaimentaa vähemmän kuin pienimpiä mikroaaltoja
Sade ja pelkkä ilma aiheuttaa tarpeeksi suuritaajuisille eli pieniaallonpituuksisille mikroaalloille tehon puoliintumisen lyhyemmällä matkalla kuin valolle. Hyvällä säällä jopa suunnilleen maan tasalla voi viestiä optisesti vapaassa tilassa 50 kilometrin päähän.
Suuntaustarkkuuden tarve
Koska päivänvalo, kuunvalo ja katuvalot aiheuttavat runsaasti ylimääräistä valoa, joka tässä yhteydessä on kohinaa, täytyy vastaanottimen anturi fokusoida tarkasti lähettimen valoon. Siksi optinen datansiirto vapaassa tilassa ei langattomuudesta huolimatta ole kovin mobiilia. Onneksi suuntaus voi tapahtua automaattisesti ja pienet suunnan korjaukset onnistuvat myös anturin kaukoputkea kääntämättä, esimerkiksi liikuttamalla pelkästään valoherkän osan sisältävää mikrosirua polttotasolla.
Sääriippuvuus
Koska tiedonsiirrossa käytetään ilmatilaa, tuottaa se omat ongelmatekijänsä. Kuten muissakin langattomissa tekniikossa, ovat sääilmiöt suurin ongelmatekijä. Sumu on FSO:n pahin vihollinen, koska käytetty laser ei pysty läpäisemään sitä, vaan vaimenee ja heijastuu. Vesi- ja lumisade eivät kuitenkaan tuota samoja ongelmia. Sateella kantama jää 1,3–5 kilometriin, räntä- tai lumisateella hiutaleiden koosta ja määrästä riippuen 500–3000 metriin ja tiheässä sumussa 200–400 metriin. Sumussa kantama riippuu enemmän lähettimen tehosta ja siitä, onko yö vai päivä. Sumu on yleensä yöllä jolloin kantama on pidempi. Sumussa optinen tiedonsiirto on huonompi kuin mikroaallot.
Datansiirtonopeuden vähentäminen eli bittien pidentäminen lisää kantamaa jonkun verran.
Akizuki
Akizuki voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Paraná (Argentiina)
Paraná on Entre Ríosin maakunnan  pääkaupunki Argentiinan pohjoisosassa. Vuonna 2010 kaupungissa oli 266 000 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Paranájoen varrella.
Luettelo vuorijonoista
Tämä on luettelo vuorijonoista maanosittain aakkosjärjestykseen ryhmiteltyinä. Jäljempänä Maan ulkopuolisia vuorijonoja.
Pjotr Jelfimov
thumb|Pjotr Jelfimov Pjotr Jelfimov (,, s. 15. helmikuuta 1980 Mahiljou, Valko-Venäjän SNT) on valkovenäläinen laulaja, joka edusti Valko-Venäjää Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella Eyes That Never Lie, mutta ei edennyt semifinaalista finaaliin. Hän voitti Valko-Venäjällä käydyn euroviisukarsinnan 19. tammikuuta 2009 11 475 äänellään.
Manninen
Manninen on suomenkielinen sukunimi, joka voi esiintyä myös paikannimenä.
Sukunimi
Nimestä on 1600-luvulta runsaasti tietoja savokarjalaiselta alueelta, mistä se on sitten levinnyt länteen. Satakunnan ja Etelä-Pohjanmaan Mannisista ei tiedetä, onko heidän nimensä itäsuomalaista alkuperää vai alkujaankin länsisuomalainen. Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalla Mannisesta on tullut talonnimi mutta sitten se on siirtynyt takaisin sukunimeksi. Aikoinaan oli käytössä laajoilla alueilla myös nimi Mannikainen, mutta se on sittemmin käynyt harvinaiseksi ilmeisesti Manniseen sulautuen.
Kyllikki Pellinen
Kyllikki Immonen, o. s. Pellinen (19. joulukuuta 1912 Tuusula – 20. maaliskuuta 1998 Outokumpu) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Henkilöhistoria
Immosen vanhemmat olivat Aleksi Pellinen ja Ida Tallgren. Hän pääsi ylioppilaaksi Riihimäen yhteislyseosta 1932 ja valmistui filosofian maisteriksi. Kyllikki Immonen oli naimisissa opettaja, kirjailija Lauri Immosen kanssa. Myös heidän poikansa Tapani Immonen oli opettaja ja kirjailija.
Teoksia
Nimellä Kyllikki Pellinen: Nimellä Kyllikki Immonen:
Matti Viitala
Matti Tapani Viitala (s. 26. maaliskuuta 1966 Pyhäjärvi Ol) on entinen suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti Pyhäjärven Pohtia ja häntä valmensi Toivo Saano.
Viitala sijoittui 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa Cottbusissa 1985 kolmanneksitoista tuloksella 210 cm. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän putosi loppukilpailusta oltuaan karsinnassa kolmastoista tuloksella 224 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa Pariisissa 1994 hän karsiutui loppukilpailusta.
Viitala edusti Suomea aikuisten maaotteluissa ja Euroopan cupin kilpailuissa vuosina 1986−1995. Hän voitti korkeuskilpailun Suomen ja Ruotsin välisissä ulkoratamaaotteluissa Helsingissä 1990 sekä Tukholmassa ja Evryssä 1993. Hallimaaottelun hän voitti Tukholmassa 1992, Växjössä 1994 (ennätyksellään 226 cm) ja Kuopiossa 1995.
Viitala voitti ulkoratojen Suomen mestaruuden Oulussa 1990 tuloksella 220 cm. SM-hopeaa hän saavutti 1986, 1991, 1992, 1994, 1995 ja 1996 sekä SM-pronssia 1987 ja 1993. Sisäratojen Suomen mestaruuden hän voitti vuosina 1986, 1989, 1990, 1992 ja 1995.
Vanguard (1586)
Vanguard oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1586 vesillelaskettu 38-tykkinen kaljuuna.
Valmistus
Alus valmistettiin Woolwichin telakalla, jossa rakennustöistä vastasi Matthew Baker. Se laskettiin vesille 1586.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 1588 päällikkönään Sir William Wynter, jonka alaisuudessa se osallistui elokuussa taisteluun Espanjan voittamatonta Armadaa vastaan. Elokuussa aluksen päälliköksi tuli Sir Henry Palmer, lokakuussa Sir Martin Frobisher, huhtikuussa 1589 Sir George Breeston ja elokuussa 1589 Sir Henry Palmer, joka haavoittui 17. marraskuuta hyökkäyksessä Crozoniin ja kuoli vammoihinsa 22. marraskuuta. Vuonna 1594 aluksen päällikkönä oli Sir Robert Mansell, jonka alaisuudessa se hyökkäsi Cadiziin. Sen päällikkönä oli vuosina 1594–1595 uudelleen Sir Martin Frobisher.
Alus purettiin 1599 ja rakennettiin uudelleen. Toisen kerran alus rakennettiin uudelleen 1615 Chathamissa Great Shipinä.
Carrying a Torch
Carrying a Torch on Tom Jonesin studioalbumi. Albumin on tuottanut Van Morrison. Albumi on julkaistu vuonna 1991. Se sisältää 12 kappaletta.
Kalifornian sinetti
thumb|250x250px|Kalifornian osavaltion sinetti
Sinettiin on kuvattu roomalaisen mytologian viisauden jumalatar Minerva seuranaan osavaltion tunnuseläin ruskeakarhu. Viinirypäleet symboloivat osavaltion viinintuotantoa ja viljalyhde maataloutta, yhtä osavaltion tärkeintä talouden haaraa. Kaivosmies symboloi Kalifornian kultaryntäystä ja osavaltion kaivosteollisuutta, kun taas laivat symboloivat osavaltion taloudellista mahtia. Vaakunan taustan voidaan olettaa kuvaavan San Franciscon lahtea tai Sacramento-jokea ja Sierra Nevada -vuoristoa. Sinetin yläosassa oleva Eureka, Olen löytänyt (sen)!, on osavaltion motto.
Selmer
Selmer on ranskalainen soitinvalmistaja. Yritys perustettiin Pariisissa vuonna 1885. Selmer tunnetaan erityisesti puhallinsoittimistaan. Yrityksen tuotteista etenkin saksofonit ovat saavuttaneet maineensa useiden ammattilaisten soittimina. Selmerin soittimia ovat käyttäneet useat tunnetut jazz-muusikot, kuten John Coltrane, Benny Goodman, Louis Armstrong ja Harry James.
Aiheesta muualla
The Selmer Company
Helmer Kalas
Kaarlo Helmer Kalas (aiempi sukunimi Kilkki; s. 1. heinäkuuta 1921 Rantasalmi – 1976 Malmö, Ruotsi) oli suomalainen sotilas, muistelmakirjailija ja vakooja.
Kalaksen vanhemmat olivat poliisikonstaapeli August Evald Kilkki ja Martta Huopalainen. Kalas valmistui ylioppilaaksi vuonna 1940 (siirtyi VII luokalle Mikkelin lyseosta). Hän osallistui talvisotaan korpraalina ja jatkosotaan vänrikkinä käytyään välirauhan aikana kadettikoulun. Viimeksi hänen sotilasarvonsa oli luutnantti. Lapin sodan aikana Kalas loikkasi lokakuun lopulla 1944 Tornion lähelle sijoitetusta yksiköstään JR 57:stä Ruotsin kautta saksalaisten puolelle Norjaan. Oltuaan pari kuukautta saksalaisten vankileirillä hän liittyi vapaaehtoisena SS-joukkoihin sillä ehdolla, ettei hänen tarvitsisi taistella Suomea tai länsivaltoja vastaan, ja sai SS-Obersturmführerin arvon. Hän oli maaliskuusta 1945 alkaen Saksan itärintamalla panssarikomppanian päällikkönä ja myöhemmin pataljoonankomentajana. Aivan sodan lopussa hänen komppaniansa murtautui puna-armeijan saarrosta länsiliittoutuneiden puolelle ja antautui brittijoukoille 13. toukokuuta. Kalas oli 13 kuukautta brittien sotavankina Italiassa, mutta karkasi sotavankileiriltä katolisen papin avustuksella. Hän asui Italiassa kahdeksan vuotta väärällä nimellä ja liettualaisilla henkilöpapereilla toimien liikemiehenä. Hän meni vuonna 1948 naimisiin italialaisen Gina Fuserin kanssa.
Kalas palasi Suomeen kesäkuussa 1954 ja ilmoittautui viranomaisille. Hän julkaisi vuonna 1955 muistelmakirjan Kymmenen vuotta seikkailujen tiellä, jossa hän kertoi palvelustaan Saksan armeijassa ja muun muassa vierailustaan Dachaun keskitysleirillä. Teoksen haamukirjoitti jännityskirjailija Aarne Haapakoski. Kirja ilmestyi myös jatkokertomuksena Kuvapostissa.
Korkein oikeus tuomitsi vuonna 1955 Kalaksen neljän vuoden ja kahden kuukauden kuritushuonerangaistukseen siirtymisestä sodan aikana vihollisen puolelle ja Helsingin raastuvanoikeus lisäksi 18 kuukauden kuritushuonerangaistukseen vekselien väärentämisestä, mitkä yhdistettiin viiden vuoden kuritushuonetuomioksi. Kalas pakeni kuitenkin Ranskaan, mistä hän siirtyi 1957 Länsi-Saksaan ja myöhemmin Ruotsin Göteborgiin. Näihin aikoihin Kalas ryhtyi Yhdysvaltain tiedustelupalvelun CIA:n palvelukseen vakoillakseen Neuvostoliittoa vastaan. Hän värväsi vuonna 1958 CIA:n vakoojaksi virolaisen emigrantin Heinrich Markin, joka hankki tietoja Neuvosto-Eestistä. CIA ilmeisesti lopetti yhteistyön Kalaksen kanssa 1959 ja keskittyi Markiin. Kalaksen vaimo ilmiantoi lopulta hänet toimittamalla salaisia asiakirjoja sisältäneen salkun Ruotsin poliisille. Kalas ja Mark vangittiin tammikuussa 1961. Kalas tuomittiin saman vuoden maaliskuussa vakoilusta kymmenen kuukauden pakkotyöhön, 5 000 kruunun korvauksiin valtiolle ja karkotettavaksi Ruotsista. Mark tuomittiin seitsemän kuukauden pakkotyöhön. Vuonna 1963 Kalas väitti tanskalaiselle lehdelle, että Ruotsin viranomaiset olisivat vuotaneet salaisiksi julistettuja oikeudenkäynnin asiakirjoja Suomeen. Hän oli tuolloin edelleen Suomessa etsintäkuulutettuna maanpetoksesta. Heinrich Markista tuli myöhemmin Viron pakolaishallituksen pääministeri ja presidentti.
Kalas löydettiin lopulta kuolleena hotellista Ruotsin Malmössä.
Akizuki-luokka (2010)
Akizuki-luokka on Japanin meri-itsepuolustusvoimain neljän hävittäjän muodostama alusluokka, joka on suunniteltu Hyūga- ja Izumo-luokkien helikopterihävittäjien saattajiksi sekä suojaamaan Aegis-järjestelmin varustettuja aluksia, kuten Kongō- ja Atago-luokkia. Tehtävien täyttämiseksi alukset on varustettu torjumaan pinta-aluksia, ilmahyökkäyksiä sekä sukellusveneitä.
Suunnittelu
Luokka on modernisoitu ja hieman raskaampi muunnos edeltäneestä Takanami-luokasta, jonka tehtävänä oli Kongō-luokan alusten suojaaminen. Aluksilla on useita parannuksia, kuten pienempi tutkavaste ja torpedojen valemaalijärjestelmä. Merkittävimmät muutokset ovat kuitenkin tehokkaampi propulsiojärjestelmä, modernisoitu elektroniikka mukaan lukien kaikuluotain sekä ATECS-taistelunjohtojärjestelmä, jota kutsutaan myös Japanin AEGIS-järjestelmäksi.
Pääosa aluksen aseistuksesta on sijoitettu etukannelle kansirakenteiden etupuolelle. Näitä ovat yksiputkinen 127 millimetrin Mk 45 tykki, 32-siiloinen Mk 41 VLS järjestelmä ja Phalanx CIWS. CIWS on asennettu nostettavalle alustalle komentosillan etuosaan. Merimaaliohjusten laukaisualusta on sijoitettu kahden savuhormin väliselle alueelle ja toinen CIWS-järjestelmä helikopterisuojan katolle. Kannen etuosan rakenteiden sivuilla on kummallakin puolen alusta torpedoputket.
Helikopterisuojaan voidaan sijoittaa kaksi helikopteria ja lentokannella on Mk 6 RAST-järjestelmä, mikä mahdollistaa helikopterin turvallisen suojaan siirron. Alukselle on sijoitettu 11 metrin työvene etummaisen savuhormin sivulle ja 7,6 metrin kumivene savuhormin toisella puolella. Kumpikin vene on nostettavissa veteen ja vedestä hydraylisilla nostureilla. ō Aluksen propulsiojärjestelmänä on neljä Rolls-Royce Spey SM1C kaasuturbiinia, jotka on muodostavat COGAG-järjestelmän. Turbiinit pyörittävät kahta akselia ja niissä olevia viisilapaisia säätölapapotkureita. Suunniteltu maksiminopeus on 30 solmua.
Aluksella on kaksi päämoottoritilaa, joissa kummassakin kaksi turbiinia.
Alan Valentine
Alan Chester Valentine (23. helmikuuta 1901 Glen Cove, New York – 14. heinäkuuta 1980 Rockland, Maine) oli yhdysvaltalainen professori ja rugby union -pelaaja.
Valentine opiskeli aiemmin Pennsylvanian yliopistossa maisteriksi ja jatkoi sen jälkeen Oxfordin yliopistoon Englantiin. Siellä hän pelasi ensimmäisenä amerikkalaisena kolme kertaa rugby-ottelussa Cambridgea vastaan ja tuli tunnetuksi vahvana taklaajana. Valentinen palattua Yhdysvaltoihin hän alkoi järjestää joukkuetta Pariisin olympialaisiin 1924, joissa maa lopulta voitti kultaa ja Valentine pelasi hyökkääjänä.
Pyhän Katariinan luonnonsuojelualue
thumb|Myös Siinai-vuori kuuluu St. Katherinen luonnonsuojelualueeseen. Pyhän Katariinan luonnonsuojelualue eli St. Katherinen luonnonsuojelualue on suojeltu alue Egyptissä, Etelä-Siinain keskiosassa. Se on perustettu 1996 ja sen pinta-ala on 5 750 neliökilometriä. Puiston alueella on monia Egyptin korkeimmista vuorista, myös kaikkein korkein eli St. Katherine, jonka huippu kohoaa 2 624 metriin. Alueella sijaitsee Pyhän Katariinan luostari, ja sen ydinalue on Unescon maailmanperintökohde.
Puistossa kasvaa yli tuhat kasvilajia. Niiden joukossa luikkii 46 matelijalajia, joista viittätoista ei tavata muualla Egyptissä. Kalottitasku on puistolle tyypillinen lintulaji. Luonnon monimuotoisuuteen vaikuttaa se, että alue on kolmen maanosan kohtaamispaikka: Punertavan peippolajin Carpodacus synoicus levinneisyysalue ulottuu tänne Aasiasta, kun taas juovahyeena on afrikkalainen ja ilves ja susi eurooppalaisia lajeja.
Ras Muhammadin kansallispuisto
thumb|[[Punainenmeri|Punaisenmeren rantaa Ras Muhammadin kansallispuistossa.]] Ras Muhammadin kansallispuisto on kansallispuisto Siinain niemimaan eteläkärjessä Egyptissä. Siihen kuuluu rannikkoa ja merta sekä Suezinlahden että Akabanlahden puolelta. Maa-alueilla on vuoria, vadeja, hiekkadyynejä ja rantaliejukkoja. Parhaiten puisto kuitenkin tunnetaan merenalaisista nähtävyyksistään. Näihin kuuluu erityinen haidenkatsomispaikka sekä Ankeriaspuutarhaksi kutsuttu alue, jossa on paljon Heteroconger-suvun kaloja. Mangroven joukossa voi nähdä sekä pesiviä että muuttolintuja.
Puisto on yksi Egyptin vanhimmista luonnonsuojelualueista. Se on perustettu vuonna 1983. Siellä on tavattu yli tuhat kalalajia ja kaksisataa korallilajia. Siellä elää myös uhanalaisia kilpikonnia ja jopa harvinaisia nisäkkäitä, kuten dorkasgaselli.
Julio César Terán Dutari
Julio César Terán Dutari (s. 15. elokuuta 1933) on panamalaissyntyinen, Ecuadorissa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 25. heinäkuuta 1963 ja nimitettiin Quiton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Horrean titulaaripiispaksi 12. heinäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio José González Zumárraga, jota avustivat José Mario Ruiz Navas ja Luis Enrique Orellana Ricaurte.
Terán Dutari sai 14. helmikuuta 2004 Ibarran piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 25. maaliskuuta 2011. Hän sai 15. maaliskuuta 2012 nimityksen Santo Domingo en Ecuadorin apostoliseksi hallitsijaksi.
Asser Järvinen
Asser Samuel Järvinen (17. tammikuuta 1892 Jalasjärvi – 13. lokakuuta 1935 ) oli suomalainen insinööriupseeri ja lento­konesuunnittelija. Hän työskenteli Valtion lentokonetehtaalla vuosina 1921–1932. Hänen vanhempansa olivat pankinjohtaja Samuel Järvinen ja Helena Järvinen. Hän ei käynyt normaaleja kouluja, vaan ansioluettelossa lukee ”Esiopinnot yksityisesti ilman todistuksia”. Järvinen meni Vöyrin sotakouluun vuonna 1918 ja osallistui Helsingin valtaukseen saman vuoden huhtikuussa.
Ilmailu-ura
Järvisen ilmailu-ura sai alkunsa Turun ilmailukoulussa. Hän oli ohjaajana Suomen neljännessä Stetinin M-9-lentoveneelle sattuneessa lento-onnettomuudessa 20. syyskuuta 1918, joka vaati matkustajan hengen. Järvinen menetti koneensa hallinnan ensimmäisellä yksinlennollaan ja keskittyi sen jälkeen enemmän lentotekniikkaan. Hän palveli seitsemän kuukautta Turun lento-osastossa teknillisenä upseerina ja kolme kuukautta vastaavassa tehtävässä Sortavalassa.