cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antti Kiikka
Antti Kiikka oli naimisissa 1908−1912 Jenny Virtasen kanssa ja vuodesta 1919 Victoria Serafina Mickelsonin kanssa. Antti Kiikan poika insinööri Osmo Kiikka (1909−1992) tuli vuonna 1950 Pyramidin ostaman Teknos-Tehtaat Oy:n (sittemmin Teknos-Maalit Oy ja Teknos Winter Oy, nykyään Teknos Oy) palvelukseen ja oli yhtiön toimitusjohtajana vuodesta 1955 alkaen.
Ruuholampi
Ruuholampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Ansalahdella sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,7 metriä mpy.
Khodr Chehab
Khodr Khaled Chehab (1962 – 3. marraskuuta 2010 Beirut, Libanon) oli Suomen Islamilaisen Yhdyskunnan imaami. Hän oli kotoisin Beirutista Libanonista mutta oli asunut pitkään Suomessa ja oli Suomen kansalainen. Hän oli koulutukseltaan ekonomi ja työskenteli myös arabian kielen opettajana. Chehabilla oli tunnustettu asema uskonnollisena auktoriteettina ja maahanmuuttajien esikuvana. Hänellä oli merkittävä aloitteellinen rooli Suomen evankelis-luterilainen kirkon ja islamilaisten yhteisöjen vuoropuhelussa.
Keväällä 2009 Khodr Chehab kertoi vihkineensä 14-vuotiaan tytön avioliittoon Helsingissä 1990-luvulla ja sanoi 13 vuoden ikää sopivaksi avioitumisiäksi. Seuraavana päivänä hän väitti muistaneensa tytön iän väärin ja oli tarkistanut asian; tämä olikin ollut 16-vuotias ja vihkiminen olisi tapahtunut oikeusministeriön myöntämällä luvalla. Myös 13 vuoden avioitumisiästä hän perui puheensa toteamalla, että ei ollut asiasta enää ollenkaan varma. Hänen alkuperäiset lausuntonsa johtivat tutkintapyyntöön.
Chehab kuoli marraskuussa 2010 Libanonin matkalla 48-vuotiaana kärsittyään pitkään heikosta sydämestä. Imaamina häntä seurasi Anas Hajjar.
Marcelo Ferreira
Marcelo Ferreira (s. 26. syyskuuta 1965) on brasilialainen kilpapurjehtija. Hän on Star-veneellä yhdessä Torben Graelin kanssa voittanut kolme olympiamitalia, joista kaksi kultaisia. Hän on voittanut myös kaksi maailmanmestaruutta ja seitsemän Brasilianmestaruutta.
Indiana Jones and the Fate of Atlantis
Indiana Jones and the Fate of Atlantis on LucasArtsin kehittämä ja julkaisema graafinen seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 1992 ja se oli seitsemäs SCUMM-pelimoottoria hyödyntänyt peli.
Pelin päähenkilö on Indiana Jones, mutta sen juoni ei perustu elokuvaan toisin kuin LucasArtsin aiempien Indiana Jones -pelien. Indiana Jones and the Fate of Atlantis käytti samankaltaista Indy Quotient -pisteenlaskujärjestelmää kuin Indiana Jones and the Last Crusade: The Graphic Adventure. Juonen innovaationa oli sen jakaminen kolmeen haaraan.
Juoni
Indiana Jones and the Fate of Atlantis alkaa, kun Indiana Jones saa tietää natsien etsivän Atlantiksen tarunomaista kaupunkia. Platonin dialogien mukaan Atlantis oli teknologisesti aikaansa huimasti edellä ja vajosi mereen. Natsit haluavat tuon kadonneen teknologisen tietämyksen haltuunsa hinnalla millä hyvänsä. Indiana Jones lyöttäytyy yhteen vanhan tuttavansa Sophia Hapgoodin kanssa, joka esitelmöi työkseen Atlantiksen ihmeistä.
Pelin tapahtumissa seikkaillaan lähinnä Välimeren ympäristössä. Pelin viimeinen, merenalaiseen Atlantikseen sijoittuva osa on kaikilla vaihtoehdoilla samanlainen.
Avaimena Atlantiksen löytämiseen on Platonin kadonnut dialogi Hermokrates, jossa hän olisi käsitellyt Atlantista tarkemmin kuin säilyneissä dialogeissaan. Todellisuudessa dialogia tuskin on koskaan kirjoitettukaan.
Pelaaminen
Pelissä on "IQ-pisteet" joka antaa pelaajalle bonuspisteitä mikäli ratkaisu pulmaan on erityisen kekseliäs. Jotkin pulmien ratkaisut käyttävät satunnaisuutta, jonka tavoitteena on lisätä pelin uudelleen pelattavuutta. Peli on jaettu kolmeen eri polkuun: "Fists", "Wits" ja "Team". "Team"-polulla pelaaja käyttää suuren osan pelistä Sophian kanssa ja ratkoo pulmia yhdessä tämän kanssa, vaihtaen kommentteja ja toisinaan pelaa myös ohjaa Sophiaa. "Team"-polulla eräät pulmat vaativat kahden hahmon käyttöä. "Wits"-polulla pelaaja on yksin Indiana Jonesina ja pulmat ovat haastavampia. "Fists"-polku painottuu enemmän toimintaan ja sisältää tappeluun keskittyviä minipelejä useammin. Tappeluita voi myös välttää ratkaisemalla pulmia, jolla ansaitsee lisää IQ-pisteitä. Pelissä on myös muita minipelejä.
Pelissä on monista LucasArtsin seikkailupeleistä poiketen mahdollista kuolla. Kuollessa tulee esiin kuolinruutu, joka kertoo saavutetut pisteet.
Teknisiä tietoja
Peli julkaistiin alun perin 3½ tuuman levykkeillä, mutta vuonna 1993 julkaistiin kokonaan puhuttu versio CD:llä. Lisäksi pelistä tehtiin erillinen toimintapeli nimellä Indiana Jones and The Fate of Atlantis: The Action Game.
Muu media
Pelin juonen pohjalta tehtiin myös sarjakuva, jonka Dark Horse Comics julkaisi vuonna 1991.
Jatko-osat
Pelille suunniteltiin jatko-osaa nimeltä Indiana Jones and the Iron Phoenix, mutta se päätettiin perua. Monet fanit ovat pitäneet pelistä niin paljon, että ovat päättäneet tehdä sille omia jatko-osia. Kenties tunnetuin näistä on vuodesta 1998 työn alla ollut Indiana Jones and the Fate of Atlantis 2. Toinen tunnettu peli on Indiana Jones and the Fountain of Youth, jossa Indiana Jones etsii nuoruuden lähdettä.
thumb|250px|Kuvakaappaus pelistä.
Katarina Andreasson
Katarina Andreasson on ruotsalainen viulisti ja kapellimestari.
Vuodesta 1986 lähtien Andreasson on toiminut Aalborgin sinfoniaorkesterin, Göteborgin oopperaorkesterin ja Ruotsin kamariorkesterin ensimmäisenä konserttimestarina. Vuonna 2007 hän valmistui myös kapellimestariksi opiskeltuaan neljän vuoden ajan Jorma Panulan johdolla Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Kansainvälisen debyyttinsä kapellimestarina hän teki Ulsterin orkesterin kanssa Belfastissa. Sittemmin hän on usein esiintynyt saman orkesterin vierailijana ja johtanut orkestereita myös Puolassa, Ukrainassa, Latviassa sekä Tanskassa.
Helmikuussa 2012 Andreassonista tuli Örebron yliopiston professori. Saman vuoden syksyllä hän perusti sen ensimmäisen akateemisen sinfoniaorkesterin. Vuosina 2008–13 hän toimi Karlskrogan sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina ja taiteellisena johtajana. Vuonna 2013 hän perusti Noran kamarimusiikkifestivaalin, jonka taiteellisena johtajana hän alkoi toimia.
Larry Blair
Larry Blair (s. 26. heinäkuuta 1984) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2008–09 Korisliigassa pelannutta Joensuun Katajaa. Takamiehenä pelaava Blair on pituudeltaan 183 cm.
Pelaajaura
Larry Blair pelasi vuodet 2003–2007 yliopistokoripalloa yhdysvaltain NCAA-sarjassa Liberty Flamesin joukkueessa. Viimeisenä yliopistokautenaan 2006–07 hän teki joukkueelleen pisteitä 20,4 keskiarvolla.
Ammattilaisuransa Blair aloitti Unkarin pääsarjasta, jossa hän edusti kauden 2007–08 Univer-Kecskemétiä. Unkarin pääsarjaa hän pelasi 26 ottelua 21,8 pisteen, 4,7 levypallon, 4,2 koriin johtaneen syötön ja 2,7 riiston keskiarvoilla.
Suomeen Blair siirtyi lokakuun 2008 lopulla Korisliigassa pelaavan Joensuun Katajan riveihin. Katajassa hän korvasi joukkueesta aiemmin irtisanotun amerikkalaistakamiehen Ty Harrelsonin. Blair valittiin joulukuussa 2008 Korisliigan kuukauden pelaajaksi. Hän teki joulukuun otteluissa keskimäärin 20,2 pistettä, antoi 5,0 koriin johtanutta syöttöä ja riisti pallon keskimäärin 3,4 kertaa.
Suomen jälkeen Blair on pelannut Ranskassa, Georgiassa ja Libanonissa. Vuodesta 2013 lähtien hän on pelannut Qatarissa.
Paris Masters
Paris Masters (viralliselta nimeltään Rolex Paris Masters sponsorin mukaan) on vuosittain loka-marraskuussa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus pelataan sisäkentillä Pariisissa, Ranskassa. Turnaus on ollut vuodesta 2000 osa miesten Masters-sarjaa. Ennen vuotta 2000 turnausta kutsuttiin nimellä Paris Open.
Kris Kross Amsterdam
Kris Kross Amsterdam on alankomaalainen DJ-tuottajakolmikko joka koostuu Jordy ja Sander Huismanista sekä Yuki Kempeesistä. Heidän tekemänsä musiikki on sekoitus lukuisia eri musiikkityylejä kuten R&B:a, hip hoppia, funkia, soulia, poppia ja housea. Yhtyeen käyttämä nimi on kunnianosoitus rapduo Kris Krossille, joka sai valtavaa suosiota 1990-luvun alussa kappaleella "Jump".
Heinäkuussa 2015 yhtye teki levytyssopimuksen Spinnin' Recordsin kanssa ja julkaisi heidän debyyttisinglensä "Until the Morning", jolla esiintyy myös MC CHOCO. Yhtye tunnetaan parhaiten heidän vuonna 2016 julkaisemastaan hittikappaleesta "Sex", jonka kertosäe mukailee yhdysvaltalaisen hip hop-yhtye Salt-n-Pepan kappaletta "Let's Talk About Sex". Se pääsi singlelistan viiden parhaan joukkoon Alankomaissa, Latviassa, Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Tanskassa.
Kukkolampi (Jaala)
Kukkolampi on Kymenlaaksossa Jaalassa, Ansalahdella sijaitseva lampi.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2017–2018
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2017–2018 pelattiin 11 joukkueen 2-kertaisena sarjana, jonka jälkeen 8 parasta jatkoi pudotuspelejä pääsystä liigakarsintaan.
Kukkolampi (Jaala)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,5 metriä mpy.
Poikkeavuusnegatiivisuus
oikea|400x400px Poikkeavuusnegatiivisuus eli Mismatch negativity (MMN) on aivosähkökäyrästä saatava tapahtumasidonnainen vaste. MMN-vaste syntyy, kun koehenkilölle esitetään tavanomaisesta aistiärsykkeestä poikkeava ärsyke. Vaste syntyy automaattisesti, eli poikkeavaa ärsykettä ei tarvitse tiedostaa. Poikkeavuusnegatiivisuuden avulla voidaankin tutkia yleisesti aisti- ja havaintojärjestelmien toimintaa, mutta myös korkeamman tason toimintoja, esimerkiksi kielen prosessointia tai yksilön tietoisuuden tasoa.
MMN-vasteen syntyminen edellyttää, että ihmisen muistiin on muodostunut representaatio tyypillisestä vasteesta. Koetilanteessa tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että koehenkilölle toistetaan ensin yhtä taajuutta monta kertaa. Tämän jälkeen taajuutta muutetaan, mistä syntyy poikkeava negatiivinen vaste. Toisaalta poikkeavuusnegatiivisuusvaste saadaan myös pidemmällä aikavälillä opituista seikoista, sillä vaste saadaan myös, kun koehenkilöille esitetään kieliopin vastaisia lauserakenteita.
Vaikka MMN viittaa erityisesti aivosähkökäyrästä saatavaan poikkeavaan negatiiviseen vasteeseen, voidaan myös muilla kuvantamismenetelmillä, kuten toiminnallisella magneettikuvauksella, aivomagneettikäyrällä ja PET-kuvauksella, mitata vastaavia signaaleja. Nämä signaalit ovat luonteeltaan ensisijaisesti biomarkkereita, eivätkä sinänsä välttämättä heijasta mitään tarkkarajaista fysiologista prosessia, ainakaan yksittäisestä kohdasta mitattuna. Myöhemmin on mittaamalla poikkeavuusvasteita laajemmalta alueelta voitu esittää karkeita malleja siitä, miten poikkeavan ärsykkeen tunnistaminen voisi aivoissa tapahtua. Mitatun MMN-vasteen ajatellaankin heijastavan laajojen, melko huonosti tunnettujen hermoverkkojen toimintaa.
Historia ja tutkimus
Akatemiaprofessori Risto Näätänen löysi kuulojärjestelmän MMN-aallon aivosähkökäyrästä 1970-luvulla.
MMN-aalto on ollut käänteentekevä aivojen tiedonkäsittelyn lainalaisuuksien tuntemisessa, ja siitä on tullut maailman neurotieteilijöiden laajasti käyttämä tutkimusmenetelmä.
Kansainvälinen MMN-konferenssi järjestetään kolmen vuoden välein.
Neurolingvistiikka
Poikkeavuusnegatiivisuusvasteen avulla on saatu selville, että jo sikiöt oppivat puhutun kielen piirteitä, sillä he osaavat synnyttyään erottaa sikiövaiheessa soitettuja, tuttuja äänteitä vieraista äänteistä.
Kliiniset sovellukset
Poikkeavuusnegatiivisuusvasteen käyttöä tutkitaan monien erilaisten aivoperäisten häiriöiden diagnosointiin. Sen avulla voitaisiin esimerkiksi määritellä potilaan tietoisuuden tasoa ja ennustaa, miten potilas toipuu koomasta.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2015
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2015 järjestettiin 4.–15. maaliskuuta 2015 Kontiolahdella, Suomessa. Avajaiset järjestettiin 4. maaliskuuta Joensuun torilla. Kilpailujen suojelijana toimi tasavallan presidentti Sauli Niinistö.
Kilpailujärjestelyt
Aiemmin Kontiolahdella oli järjestetty vuoden 1999 MM-kilpailut. Tuolloin tosin osa kilpailutapahtumista jouduttiin siirtämään Holmenkollenin maailmancupin yhteyteen ankarien pakkasten vuoksi. Myös MM-kilpailuiden 1990 miesten viesti järjestettiin sääolosuhteiden vuoksi Kontiolahdella (muina paikkoina toimivat Minsk ja Oslo).
Kilpailuja varten stadionia uudistettiin paljon. Esimerkiksi katsomot uusittiin, jolloin stadionin yleisökapasiteetti nousi 15 000:een. Lisäksi stadionin sillat uusittiin ja Seinänousun maastokatsomo porrastettiin.
Kilpailujen aikana lämpötila oli muutaman asteen lämpimän puolella, mikä aiheutti vaikeuksia kisajärjestäjille, sillä latu pehmeni esimerkiksi pikakilpailupäivänä paljon. Kansainvälisen ampumahiihtoliiton puheenjohtaja Anders Besseberg kuitenkin kiitteli kilpailujen jälkeen järjestäjiä ladun hyvästä kunnosta. Myös tuuliolosuhteet osoittautuivat ensimmäisen viikonlopun kilpailuissa haastaviksi. Myös Biathlon shuttle -bussien kanssa oli ensimmäisenä viikonloppuna ongelmia kun linja-autojen kapasiteetti ei riittänyt kuljettamaan yleisöä tarpeeksi nopeasti Joensuun torilta kilpailupaikalle. Tämä kuitenkin korjattiin loppuihin kilpailuihin.
Kilpailuja seurasi paikan päällä 88 300 ihmistä. Katsojamäärät vaihtelivat suuresti, sillä miesten kilpailut saivat paikalle vain joitakin tuhansia katsojia kun taas naisten kisoja seurasi jopa 10 000 katsojaa enemmän. Saksassa televisiosta kilpailuja seurasi parhaimmillaan noin kuusi miljoonaa katsojaa. Suomessa katsojia oli parhaimmillaan yli miljoona. Myös Euroopan yleisradiounioni kiitti kilpailujärjestäjiä onnistuneista järjestelyistä ja kilpailuista. Taloudellisesti kilpailut onnistuivat kattamaan kulunsa.
Maailmanmestaruuskilpailujen tilinpäätöksestä tehtiin kesällä 2017 tutkintapyyntö poliisille. Yksityisen henkilön tekemän tutkintapyynnön mukaan MM-kilpailujen järjestäjät olisivat merkinneet tilinpäätökseensä kuluja väärin jopa satojentuhansien eurojen arvosta.
Kilpailukalenteri
Kilpailuissa oli 11 eri kilpailutapahtumaa. Kaikki kilpailut vaikuttivat maailmancupin tilastoihin. Lähde
10 km pikakilpailu
Päivämäärä: 7. maaliskuuta <br style="clear:both" />
12,5 km takaa-ajo
Päivämäärä: 8. maaliskuuta <br style="clear:both" />
20 km normaalimatka
Päivämäärä: 12. maaliskuuta <br style="clear:both" />
15 km yhteislähtö
Päivämäärä: 15. maaliskuuta <br style="clear:both" />
4 × 7,5 km viesti
Päivämäärä: 14. maaliskuuta <br style="clear:both" />
7,5 km pikakilpailu
Päivämäärä: 7. maaliskuuta <br style="clear:both" />
10 km takaa-ajo
Päivämäärä: 8. maaliskuuta <br style="clear:both" />
12,5 km yhteislähtö
Päivämäärä: 15. maaliskuuta <br style="clear:both" />
4 × 6 km viesti
Päivämäärä: 13. maaliskuuta <br style="clear:both" />
2 × 6 km + 2 × 7,5 km sekaviesti
Päivämäärä: 5. maaliskuuta <br style="clear:both" />
Kari Hautanen
Kari Erkki Hautanen (s. 14. kesäkuuta 1949 Alajärvi) on suomalainen kauppaneuvos ja Suomen Kauppayhtiöt Oy:n toimitusjohtaja. Hautanen kirjoitti ylioppilaaksi Alajärven lukiosta vuonna 1968. Koulutukseltaan Hautanen on taloustieteiden kandidaatti. Hän on valmistunut Tampereen yliopistosta.
Hautanen aloitti työuransa lehtorina Kemijärven Kauppaoppilaitoksessa. Sieltä hän siirtyi vuonna 1975 elinkeinoasiamieheksi Toholammin ja Lestijärven kuntiin Keski-Pohjanmaalle. Vähittäiskaupan tuntumaa hän sai Kokkolan Halpa-Halli-ketjussa, jonka konttoripäälliköksi Hautanen siirtyi vuonna 1977. Hautanen perusti vaimonsa Arja Hautasen kanssa ensimmäisen Tarjoustalo-ketjun myymälän vuonna 1980 Hyvinkään Hämeenkadulle, ja se avattiin 12. toukokuuta samana vuonna. Tämän jälkeen Tarjoustalo-ketju on laajentunut tasaiseen tahtiin ensin eteläisen Suomen sekä myöhemmin Varsinais-Suomen alueelle. Vuonna 1992 Tarjoustalo Oy oli kasvanut jo Suomen 500 suurimman yrityksen joukkoon. Talouselämä-lehti arvioi Tarjoustalon silloin ”Suomen parhaaksi yritykseksi”, ja Tarjoustalo sai silloin lehdeltä ainoana yrityksenä Suomessa kouluarvosanaksi täyden 10:n. Jatkossakin Tarjoustalo säilytti arvosanan 10 vuosittaisissa Talouselämä-lehden taseanalyyseissä, mutta lamavuosien jälkeen ”täyden kympin” yritysten joukkoon nousi myös muita suomalaisia menestyneitä yrityksiä. Tarjoustalo Oy kuului jäsenenä kotimaisten halpakauppojen muodostamaan maahantuontiyhtiöön Pick Import Finland Oy Ltd:een, jonka hallituksen puheenjohtajana Kari Hautanen toimi monen vuoden ajan. Tarjoustalo oli myös Markantalo Oy:n osakas, myös sen hallituksessa Kari Hautanen toimi vuoteen 2006 saakka, jolloin Markantalo myytiin Gigantille.
Hautanen omistaa Suomen Kauppayhtiöt Oy:n kautta suurimman osan Kauppakeskus Tuulosesta. Suomen Kauppayhtiöt Oy:n päätoimiala on nykyään sijoitustoiminta pörssiosakkeisiin, kiinteistöihin sekä startup-yrityksiin.
Suomalaisuuden liitto nimitti Hautasen kunniajäsenekseen vuonna 2010. Hautanen on myös ollut toimittamassa Suomalaisuuden liiton Itämaasta itsenäisyyteen -kirjaa. Hautanen on Hyvinkään englanninkielisen peruskoulun perustajajäsen ja kuuluu sen tukiyhdistyksen hallitukseen. Hän harrastaa myös Lions- ja Vapaamuuraritoimintaa ja kuuluu Hyvinkään Kaupunkiyhdistykseen, Hyvinkään Reservinupseereihin, Hyvinkään Yrittäjiin sekä Kauppakamariin.
KNM Tunsberg Castle
Valmistus
Alus tilattiin Wallsendistä Swan Hunter and Wigham Richardsonilta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1943. Alus laskettiin vesille 16. elokuuta ja otettiin palvelukseen 29. huhtikuuta 1944.
Palvelus
Alus lainattiin 17. huhtikuuta 1944 Norjan laivastolle korvaamaan tuhoutunut Flower-luokan korvetti KNM Potentilla. Aluksen omisti Britannian kuninkaallinen laivasto, mutta sen miehistö oli norjalainen. Sen ylläpidon maksoi Britannia. Alus oli koulutettavana Tobermoryssä, ja koulutuksen päätyttyä se liitettiin toukokuussa 1944 Saattajaryhmä B2:een suojaamaan Gibraltarin ja Britteinsaarten välisiä saattueita.
Elokuussa alus määrättiin Finnmarkin takaisin valtaukseen, jolloin se liitettiin muihin norjalaisten miehittämiin aluksiin. Alus suojasi saattuetta JW62, josta vapauduttuaan se lähti 11. joulukuuta Båtsfjordiin. Seuraavana päivänä alus upposi osuttuaan miinaan.
Suomupääkaijanen
Suomupääkaijanen (Micropsitta meeki) on pienikokoinen melanesialainen papukaijalaji.
Vähä Kuoppalampi
Vähä Kuoppalampi on Kymenlaaksossa, nykyisin Kouvolaan kuuluvassa Jaalassa, Ansalahdella sijaitseva lampi.
Suomupääkaijanen
Koko ja ulkonäkö
Suomupääkaijanen on noin 10 cm pitkä ja sen höyhenpuku on selkäpuolelta vihreä ja vatsapuolelta keltainen ruskein höyhenten reunoin. Sen naama on ruskehtavan harmaa. Pyrstön alapuoli on keltainen ja pyrstö on päältä vihreä. Siiven keskimmäiset peitinhöyhenet ovat mustat levein vihrein reunuksin. Nokka on sarvenvärinen, iiris kellanruskea ja koivet ruskeat.
Vähä Kuoppalampi
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Suomupääkaijanen
Esiintyminen
Suomupääkaijanen elää vain Papua-Uuden-Guinean koillispuolisilla Bismarckinsaarilla. Nimialalaji meeki elää Amiraliteettisaarilla ja alalaji proxima St Matthias -saarilla ja Emiraulla. Lajin elintavat tunnetaan huonosti. Sen populaatio lienee kooltaan yli 10 000 yksilöä, ja sen elinympäristön laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä.
Vähä Kuoppalampi
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,9 metriä mpy.
Suomupääkaijanen
Elinympäristö
Suomupääkaijaset asuvat alavien maiden trooppisissa metsissä. Ne liikkuvat tavallisesti pareittain tai muutaman yksilön parvissa.
Ravinto
Suomupääkaijanen syö luultavasti ainakin siemeniä, sieniä ja jäkälää, mahdollisesti myös hedelmiä sekä hyönteisiä ja niiden toukkia.
Space Invader
Albumi on musiikillisesti raskaampi kuin edeltäjänsä Anomaly. Albumi sisältää muun muassa lainakappaleen “The Joker“, jonka on alun perin levyttänyt Steve Miller Band ja instrumentaalikappaleen “Starship“. Albumin ensimmäinen singlejulkaisu “Gimme a Feelin’“ julkaistiin 29. toukokuuta 2014. Kitaristina tunnettu Frehley soittaa itse valtaosan myös albumin muista instrumenteista. Hänen ohellaan albumilla soittavat rumpali Matt Starr ja basisti Chris Wyse.
Albumin kansitaiteen on maalannut yhdysvaltalainen taiteilija Ken Kelly, joka vastasi myös Frehleyn entisen yhtyeen Kissin studioalbumien Destroyer ja Love Gun kansitaiteesta. Frehley oli jo pitkään ennen Space Invaderin äänittämistä ja julkaisua keskustellut Kellyn kanssa yhteistyöstä uuden studioalbumin kuvittamisessa.
Sammy Hagar
Samuel Roy ”Sammy” Hagar (s. 13. lokakuuta 1947 Monterey, Kalifornia), tunnetaan myös nimellä ”Red Rocker”, on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hänet tunnetaan Van Halenin laulajana ja soolokappaleistaan ”I Can't Drive 55”, ”There's Only One Way To Rock”, ”Eagles Fly”, ”Winner Takes It All” ja ”Give to Live”. Kaksi hänen soolouransa singleä (Give to Live ja Little White Lie) on yltänyt Mainstream Rock -listan ykköseksi yhteensä kahdeksaksi viikoksi. Kolme hänen soololevyistään on myynyt platinaa Yhdysvalloissa.
Alkuajat (1973–1985)
Hagar tuli tunnetuksi Montrosen vahvana laulajana. Montroseen hän liittyi vuonna 1973. Hän teki kaksi studioalbumia Montrosen kanssa. Tunnetuin hitti Montrosen ajalta lienee Bad Motor Scooter.
Vuonna 1976 Hagar siirtyi soolouralle. Samana vuonna julkaistiin hänen ensimmäinen sooloalbuminsa Nine on a Ten Scale. Pian Hagar saavutti suosiota muun muassa 1977 kultalevyyn oikeuttavan määrän myyneen Sammy Hagar lp:n, joka sisälsi hitin ”Red”. Vuosien 1977–1980 välisenä aikana julkaistiin viisi Sammy Hagarin nimeä kantamaa studioalbumia ja yksi livealbumi (All Night Long).
Menestystä tuli vuonna 1981 yli miljoona kappaletta Yhdysvalloissa myydyn Standing Hampton albumin myötä, joka sisälsi neljä suurta hittiä Heavy Metal, I'll Fall In Love Again, There's Only One Way To Rock ja cover-kappale Piece of My Heart. Menestystä jatkoivat platinaa myyneet albumit Three Lock Box (1982) ja VOA (1984), joista nousi tunnettuja soolokappaleita kuten, Your Love Is Driving Me Crazy, Three Lock Box, VOA ja ehkä Hagarin kuuluisin kappale ”I Can't Drive 55”, josta tehtiin tunnettu musiikkivideo, jossa Hagar ajaa poliiseja pakoon Ferrari 512 BB:lla. Tunnettujen kappaleiden kuten ”There's Only One Way To Rock” ja ”I Can't Drive 55” takia Hagar alettiin tuntea nimellä ”Red Rocker”.
"Van Hagar"
Vuonna 1985 Hagar esiintyi ensimmäisen kerran suosion huipulla olleen Van Halen -yhtyeen kitaristin Eddie Van Halenin kanssa Farm Aid -konsertissa Illinoisissa, jossa he esittivät ikimuistoisesti Led Zeppelin -coverin ”Rock and Roll”. Pian tämän esiintymisen jälkeen 1980-luvun kuuluisimpiin yhtyeisiin kuulunut Van Halen tarjosi hänelle paikkaa yhtyeestä eronneen David Lee Rothin korvaajana. Van Haleniin Hagar liittyi vuonna 1985. Tämä siivitti Hagarin välittömästi miljoonien yhdysvaltalaisten suosikkilaulajaksi. Vaikka Van Halenin suosio laantui hieman Hagarin tulon jälkeen, syntyi silti todella upeita raskaamman rockin kappaleita. Samalla Hagar toi yhtyeeseen myös herkkyyttä ja jatkoi myös David Lee Rothin energisyyttä, kuten esimerkiksi kappaleet ”Not Enough”, ”Why Can’t This Be Love”, ”When It’s Love”, ”Love Walks In” ja ”Dreams” osoittavat.
Vuonna 1987 julkaistiin Hagarin jo kymmenes sooloalbumi I Never Said Goodbye, jossa bassoa soitti Van Halenin kitaristi Eddie Van Halen. Hiteiksi albumilta nousi Give to Live ja livehitti Eagles Fly, jonka Hagar esitti usein myös Van Halenin kanssa keikkaillessa.
Ero Van Halenista
Hagar ehti tehdä neljä studioalbumia ja yhden livealbumin Van Halenin laulajana, kunnes ura yhtyeessä kariutui vuonna 1996 erimielisyyksiin Eddie Van Halenin kanssa. Juorut kertovat, että Hagar oli Havaijilla vaimonsa kanssa, kun Eddie halusi hänet studioon. Kun Hagar ei ilmestynyt paikalle, hänet erotettiin yhtyeestä. Tämä antoi mahdollisuuden soolouralle, vaihtelevalla menestyksellä. Riidat Eddie Van Halenin kanssa on sittemmin saatu sovittua, ja Hagar palasi yhtyeeseen vuoden 2004 alkupuolella, mutta erosi taas 2006. Hagar on soittanut yhteiskeikkoja Van Halenin entisen basistin ja hyvän ystävänsä Michael Anthonyn kanssa vuodesta 2004 lähtien.
Vuonna 2007 Hagar myi 80 % Cabo Wabo -tequilamerkistään Gruppo Camparille ja ansaitsi 80 miljoonaa dollaria. Samana vuonna Cabo Wabo oli Yhdysvaltojen toiseksi eniten myynyt tequilamerkki.
Live-esiintymiset
Hagarin Live-esiintymiset olivat aivan omaa luokkaansa, sillä yleensä pelkkä lava ei riittänyt. Hän kiipesi usein jonnekin korkealle esimerkiksi erilaisiin lavastustelineihin. Esimerkkinä Van Halen - Live Without a Net DVD:ltä, kappaleet I Can't drive 55 ja Ain’t Talkin’ ’Bout Love. Hagar myös teki suuria hyppyjä lavalla edestakaisin juosten ja samalla laulaen.
Olli Sarekoski
Aikaisemmin Sarekoski on toiminut Urheilukanavan omistaneen Suomen Urheilutelevisio Oy:n toimitusjohtajana. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri Vaasan yliopisto sta.
Tita Rinnevaara
Tita Maria Rinnevaara (s. 1956 ) on suomalainen virkamies, joka on toiminut kaupunginjohtajana. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.
Aiemmin Rinnevaara on työskennellyt Sampo-pankin sijoituspäällikkönä, Epilepsiasäätiön tutkimuskeskus Neuron johtajana ja 2001–2003 Merimaskun kunnanjohtajana.
Universitas Istropolitana
thumb|right|150px|Entinen yliopistorakennus. Universitas Istropolitana (tunnettiin myös nimellä Academia Istropolitana) oli Matias Corvinuksen vuonna 1465 Bratislavaan perustama yliopisto, joka on ensimmäinen yliopisto nykyisen Slovakian alueella. Yliopisto perustettiin silloiseen Unkarin kuningaskuntaan ja se toimi pitkään kuningaskunnan ainoana, joskaan ei ensimmäisenä, yliopistona. Yliopisto oli toiminnassa 25 vuotta, ennen kuin se suljettiin vuonna 1490 Corvinuksen kuoltua.
Sana "Istropolitana" on peräisin antiikin Kreikan vastineesta sanalle Bratislava, jossa yliopisto sijaitsisi. Istropolitana tarkoittaa suoraan suomennettunan "Tonavan kaupunkia".
Basil Wallace
Basil Wallace on yhdysvaltalainen elokuva ja tv-näyttelijä. 1990-luvun alussa hän näytteli muutamassa elokuvateatterilevitykseen päässeessä elokuvassa, muun muassa Kuoleman merkissä (1990) ja Wedlock – kalmankihlassa (1991). Nykyään hän esiintyy lähes pelkästään televisiosarjoissa ja -elokuvissa.
Markus-passio (Homilius)
pienoiskuva|Gottfried August Homilius Markus-passio (Markuspassion, ”So gehst du nun, mein Jesu hin”, Die Gesichte des Leidens und Sterbens unseres Heilandes Jesu Christi nach der Bescheribung des Evangelisten Marcus), HoWV 1.10, on saksalaisen säveltäjän ja kirkkomuusikon Gottfried August Homiliuksen säveltämä kaksiosainen passio, joka kuvaa Jeesuksen kärsimystä ehtoollisen asettamisesta hautaamiseen saakka Uuden testamentin Markuksen evankeliumin kertomuksen lukujen 14-15 mukaisesti.
Homilius (1714-1785) oli saksalainen kirkkomuusikko ja säveltäjä. Hän toimi vuodesta 1742  Dresdenin Frauenkirchenin urkurina ja 1755 alkaen kuolemaansa saakka Dresdenin Kreuzkirchen kanttorina ja vastasi siten  kirkkomusiikista Dresdenin kolmessa pääkirkossa.
Passion historia
Markuspassio sävellysvuosi on ennen vuotta 1767 ja se on siten vanhin Homiliuksen säveltämistä passioista. Yhdessä säilyneessä käsikirjoituksessa on omistuskirjoitus Preussin prinsessalle Anna-Amalialle. Siten passiota on saatettu esittää 1760-luvulla Berliinissä. Vuodelta 1770 on säilynyt passion kopio, jota Carl-Philipp Emanuel Bach on käyttänyt ja muokannut sen hampurilaiseen passiokäytäntöön sopivaksi. Homiliuksen passiot olivat kohtalaisen tunnettuja ja niitä esitettiin saksalaisella kielialueella pitkälle 1800-luvulla. Markuspassio on muiden Homiliuksen passioiden tavoin viimeisiä tämän teostyypin sävellyksiä 1700-luvulla.
Rakenne
Teos on kirjoitettu samaan perinteiseen oratoriopassion muotoon kuin esimerkiksi Johann Sebastian Bachi n passiot. Se pohjautuu Raamatun kärsimyshistoriaan Markuksen evankeliumin mukaan ja siihen liittyy koraaleja ja aarioita. Aarioiden kirjoittajaa ei tiedetä, mutta kirjoittaja on voinut olla dresdeniläinen virkamies Traugott Benjamin Berger (1754-1810) tai Löbnizistä kotoisin ollut pappi Ernst August Buschman (1725-1775), joka on kirjoittanut tekstin useisiin Homiliuksen kantaatteihin. Teos liittyy läheisesti Johann Sebastian Bachin passioiden tapaisiin passioihin. Passiossa on yhteensä 48 osaa, joista ensimmäisessä osassa 27.
Passion ensimmäinen osa alkaa ja päättyy koraalilla. Passion aloittava koraali ei ole muiden passioiden tavoin neliääninen koraali, vaan 84 tahdin mittainen kuoro-osa, jossa sopraano laulaa koraalin melodiaa cantus firmuksena J. S. Bachin useiden kantaattien tavoin. Toinen osa alkaa koraalilla ja päättyy passion pisimpään kuoro-osuuteen, joka on koraalin muotoinen teksti, jossa kuoro ja solistit vuorottelevat. Siten päätösosa eroaa esimerkiksi Bachin Matteus-passion loppukuorosta, joka on surun täyttämää kuvausta Jeesuksen kuolemasta. Homiliuksen passio päättyy valoisasti: ”''Gott ist wersöhnt. Er lagt die Don­ner nieder- - Der Himmer jaucht, die Halleluja klingen. Singt mit ins feierliche Lied”. (Jumala on sovitettu, hän on pannut ukkosen sivuun. - - Taivas iloitsee, halleluja soi. Laulakaa heidän kanssaan juhlallinen laulu”).''
Muuten kuoron osuudet ovat yleensä lyhyitä ”turbae-kuoron” osia, monet vain muutaman tahdin mittaisia, mutta jotkin niistä ovat pidempiä, jopa noin 30 tahdin mittaisia.
Evankelistan resitatiivit ovat Markus-passiossa vähemmän dramaattisia kuin esim. J. S. Bachin passioissa. Ne ovat yksinkertaisia eikä musiikki kuvaile tekstiä yhtä voimakkaasti. Resitatiivien luonne on huomattavasti kapeampi ja niissä on paljon vähemmän dramaattisia modulaatioita.
Aariat
Passiossa on yhdeksän aariaa, joista yhteen liittyy kuoro mukaan. Aariat ovat passion dramaattisimpia osia. Tenorin aaria "Verdammt Ihn nur, ihr ungerechten Richter" on kuin barokkioopperan raivoaaria. Useimmat aariat on kirjoitettu perinteiseen da-capo muotoon, mutta siitä on poikkeuksia. Dramaattisia ovat myös kaksi säestettyä sopraanon accompagnato-resitatiivia passion toisessa osassa, jotka muodostavat vahvan kontrastin niitä seuraaville aarioille. Jotkut aariat ovat melko pitkiä, 7-8 minuuttia. Passion pisin aaria, lähes 11 minuuttia, on basson aaria "Ich geh, von Lei­den Ganz" (Käyn siis surun ympäröimänä joka puolelta, ja kukaan ei kysy: Minne sinä menet?) Sen teksti on Jeesuksen laulama, Vox Jesu, joka oli valistuksen ajan passioiden erikoisuus. Aarian ilmeikkyyttä vahvistaa sordinoidut jouset. Toinen erikoisuus aarioiden joukossa on alton aaria ”Verkennt ich nich den Gott der Götter” (Älä kiellä häntä, Jumalien Jumalaa) jossa dramaattista aariaa säestävät puupuhaltimet ja patarumpu. Aaria liittyy kohtaukseen, jossa kerrotaan, miten Pietari kielsi tuntevansa Jesuksen. Kolmatta kieltämistä seuraa aaria ja vasta sen jälkeen evankelista jatkaa kertomusta miten Pietari muisti lupauksensa ja puhkesi itkuun.
Koraalit
Passiossa on 15 koraalia, joista yhdeksän on ensimmäisessä ja kuusi toisessa osassa. Joidenkin koraalien sävelmä toistuu passiossa, jopa siten, että ne ovat saman virren säkeistöjä. Useat koraalit eivät ole enää käytössä olevissa virsikirjoissa.
Koraalit ovat Bachin passioiden tavoin pohtimassa passiotapahtumien merkitystä ja keskeyttävät juonen kulun, kun tapahtumat siirtyvät uusiin vaiheisiin.
Markuspassion koraalit
Soitinnus
Solistit sopraano, altto, tenori, basso
Orkesteriː käyrätorvi (2), huilu (2), oboe (2), fagotti (2), patarumpu, viulu (2) alttoviulu, basso contiunuo
Kesto
Noin 130 min.
Aiheesta muualla
The sacred vocal works of Gottfried August Homilius (1714-1785) with particular reference to his St. Mark Passion http://theses.gla.ac.uk/3961/
Otteita passiosta: https://www.youtube.com/watch?v=r1jqCy8vnMQ
Olga Orgonista
Olga Orgonista (22. helmikuuta 1901 Budapest – 20. marraskuuta 1978) oli unkarilainen taitoluistelija ja Euroopan mestari.
Orgonista kilpaili pariluistelussa yhdessä Sándor Szalayn kanssa. He voittivat kaksi ensimmäistä pariluistelun Euroopan mestaruutta vuosina 1930 ja 1931, MM-pronssia vuonna 1929 ja MM-hopeaa vuonna 1931. Viimeisenä arvokilpailuvuonnaan 1932 pari sijoittui neljänneksi Lake Placidin talviolympialaisissa ja MM-kilpailuissa. Unkarin mestaruuden Orgonista ja Szalay voittivat kolmesti peräkkäin vuosina 1928–1930.
Stringit
thumb|Tangatyyppiset ja g-string -tyyppiset stringit alusasuina. Stringit ovat sekä naisten että miesten käyttämä alus- ja uimahousumalli. Se on pieni, kankainen tai nahkainen vaatekappale, jossa olennaista on jalkojen, yleensä pakaroiden, välistä kulkeva narumaisen ohut osa, joka on kiinni lanteiden ympäri kulkevassa osassa. Stringien etuna on muun muassa saumojen näkymättömyys housujen läpi sekä vähäisempi hiostavuus, kun kangasta on vähemmän kuin perinteisimmissä malleissa.
Stringejä ei pidä sekoittaa tangoihin, joissa takakappaleen koko on tyypillisesti paljon isompi kuin stringeissä, ainoastaan sivuosat ovat kapeat.
Alkuperä
thumb|180px|Perinteinen japanilainen miesten käyttämä uima-asu fundoshi. Stringien kaltaiset vaatteet olivat ensimmäisiä ihmisen käyttämiä vaatteita. Stringit olivat alun perin miehille tarkoitettuja alusasuja.
Khoisanit, jotka ovat Kalaharin aavikon alkuperäiskansaa, käyttävät edelleen tällaisia vaatteita. Sana tanga on saatu heiltä ja se on käytössä sellaisenaan useissa laajalle levinneissä kielissä. Japanilaisten miesten fundoshi-stringit ovat 2 000 vuotta vanha keksintö. Samurait käyttivät niitä alusvaatteina sotavarusteissaan. Fundosheja käyttivät käytännössä kaikki japanilaismiehet toiseen maailmansotaan asti. Nykyisin niitä käytetään lähinnä uima-asuina.
Intiassa Shivan palvojat ja jotkin pyhät miehet ovat käyttäneet asua nimeltä Kowpeenam tai Langot (marathiksi लंगोट). Hindujumaluus Murugan kuvataan pukeutuneena asuun.
Sana stringit tulee englannin sanasta G-string. Nykyiset stringit olivat alun perin eksoottisten tanssijoiden käyttämä vaate, josta tuli muoti-ilmiö Etelä-Amerikassa, erityisesti Brasiliassa 1970-luvulla. Brasiliassa, jossa pakaroita tavallisesti korostettiin ja esiteltiin, stringeistä tuli uima-asumuoti. Uima-asujen takakappale oli niin kapea, että se saattoi mennä käyttäjän pakaroiden väliin, mistä syntyi stringien perusmalli. Toisaalta jo Louis Réardin vuonna 1946 suunnittelemien maailman ensimmäisten bikinien alaosa oli string-mallinen.
Alun perin stringejä kutsuttiin Brasiliassa sanalla bundas. Englannissa käytetään sanaa thong (”hihna”) tai sanaa G-string, josta suomenkielinen nimitys ja foneettinen mukaelma stringit on tullut.
Nousu maailmalla
Stringit raivasivat 1980-luvun loppupuolella tiensä läntiseen maailmaan, ja ne tulivat yhä suositummaksi alusvaatemalliksi 1990-luvulle asti. Vuodesta 2003 lähtien stringit ovat olleet eniten myytyjä naisten muotituotteita. Stringien suosiota kasvatti niiden huomaamattomuus muodissa olevien ihonmyötäisten tai vaaleiden housujen tai hameen alta.
Indraneil Sengupta
pienoiskuva|250px|Indraneil Sengupta ja [[Barkha Bisht Sengupta häävastaanotollaan.]] Indraneil Sengupta (s. 8. syyskuuta 1974 Ahmedabad, Gujarat) on intialainen elokuva- ja televisionäyttelijä sekä malli. Hänet tunnetaan parhaiten muun muassa elokuvista Autograph (2010), Kahaani (2012) ja Mishawr Rawhoshyo (2013).
Yksityiselämä
Indraneil Sengupta varttui Kalkutassa. Hän muutti Mumbaihin vuonna 2000 luomaan uraa mallina. Vuonna 2008 hän meni naimisiin vastanäyttelijänsä Barkha Bishtin kanssa. Heillä on vuonna 2011 syntynyt tytär.
Epeiroksen despotaatti
Epeiroksen despotaatti oli yksi niistä valtioista, jotka syntyivät neljännen ristiretken jälkeen vuonna 1204. Se piti itseään Bysantin valtakunnan perillisenä Nikaian ja Trebizondin keisarikuntien kanssa. Ne vastustivat Latinalaista keisarikuntaa, jonka olivat perustaneet Konstantinopolin valloittajat.
Historia
Despotaatin perusti Mikael Dukas, keisari Isaak II Angeloksen ja Aleksios III:n serkku. Mikael oli aluksi liitossa Montferratin Bonifatiuksen kanssa, mutta kapinoi lopulta häntä vastaan. Konstantinopolin patriarkka Johannes Kamateros ei hyväksynyt Mikaelia Bysantin keisariksi, vaan hän seurasi Theodoros I Laskariksen mukana Nikaiaan. Mikael puolestaan tunnusti paavi Innocentius III:n ja katkaisi siteet Konstantinopoliin.
Mikael hallitsi vuoteen 1214, jolloin hänet murhattiin ja Epeiroksen hallitsijaksi tuli hänen velipuolensa Theodoros. Theodoroksen aikana saatiin vallattua Thessaloniki. Hän liittoutui myös bulgaarien kanssa ja valtasi Trakian latinalaisilta. Vuonna 1230 Theodoros rikkoi sopimuksensa bulgaarien kanssa. Bulgaarien Ivan Asen II kukisti hänet taistelussa. Taistelun jälkeen Theodoros vangittiin ja sokaistiin. Theodoroksen veljenpojasta Mikael II:sta tuli uusi hallitsija.
Vuonna 1246 Nikaia valtasi Thessalonikin, ja vuonna 1248 Johannes I Vatatzes pakotti Mikaelin tunnustamaan hänet keisariksi. Johannes puolestaan tunnusti Mikaelin virallisesti Epeiroksen despootiksi. Mikael liittoutui myös Akhaian ruhtinaan Wilhelm II Villehardouinin kanssa vuonna 1248. Seuraavien vuosikymmenien aikana Epeiros oli aina välillä Nikaian liittolainen ja toisinaan sen vihollinen. Epeiros joutui myös taistelemaan Sisilian Manfredia vastaan, joka yritti vallata Albanian.
Vuonna 1249 Nikaian keisari Mikael VIII Palaiologos valtasi Epeiroksen pääkaupungin Artan, mutta se saatiin vallattua takaisin samalla, kun nikaialaiset valtasivat takaisin Konstantinopolin. Vuonna 1267 Sisilian Kaarle I valtasi Kerkyran ja suurimman osa Epeirosta. Kun Mikael II kuoli vuonna 1271, hänen tilalleen tuli hänen poikansa Nikeforos. Vuonna 1279 Nikeforos julistautui Kaarlen vasalliksi, mutta Kaarlen kukistuttua Nikeforos menetti Albanian Bysantille.
Vuonna 1292 Nikeforos menetti myös suurimman osan valtakunnastaan Kaarlen pojalle Filip I:lle. Nikeforos kuoli vuonna 1292. Hänen poikansa Tuomaksen ollessa vielä alaikäinen Bysantin vaikutus kasvoi. Tuomaksen holhooja oli Andronikos II Palaiologoksen sisar Anna. Vuonna 1306 hän kapinoi Filipiä vastaan.
Vuonna 1318 Tuomaksen murhasi Nikolas Orsini, joka meni naimisiin Tuomaan lesken, Andronikoksen tyttären kanssa. Vuonna 1323 Nikolaksen syrjäytti hänen veljensä Johannes. Johanneksen taas murhasi hänen vaimonsa Anna. Seuraavaksi hallitsi Nikeforos II Orsini, joka pakeni Italiaan Andronikos III:n vallatessa Epeiroksen vuonna 1337. Serbia valtasi vuorostaan Epeiroksen Johannes V Palaiologoksen ja Johannes VI Kantakuzenoksen sisällissodan aikana. Nikeforos sai vallattua Epeiroksen takaisin vuonna 1356, mutta hänen kuoltuaan vuonna 1359 despotaatti liitettiin jälleen Bysantin valtakuntaan.
Donald E. Westlake
Donald Edwin Westlake (12. heinäkuuta 1933 New York, Yhdysvallat – 31. joulukuuta 2008 Meksiko) oli yhdysvaltalainen rikoskirjailija. Hänen useista kirjailijanimistään yksi on Richard Stark, John B. Allan, Judson Jack Carmichael, Curt Clark, Timothy J. Culver, J. Morgan Cunningham, Edwin West ym.
Westlake aloitti vuonna 1960 ns. kovaksikeitettyjen romaanien kirjoittajana, mutta myöhemmin kirjat saivat humoristisia ja ironisia sävyjä. Hän kirjoitti salanimellä Stark jännitysromaaneja, joiden päähenkilö on häikäilemätön rikollinen Parker. Hänen viimeinen teoksensa Get Real ilmestyi postuumisti vuonna 2009. Westlake kirjoitti uransa aikana yli 90 teosta, jännitystä, huumoria, rikoksia, seksiä ja myös tieteisromaanin. Teoksista on suomennettu yli 40. Tunnetuimpien romaanien päähenkilö on epäonninen murtovaras John Dortmunder, joka esiintyy 13 romaanissa ja yhdessä novellikokoelmassa. Westlaken teosten pohjalta on tehty 25 elokuvaa, ja hän itsekin teki elokuvakäsikirjoituksia. Hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi käsikirjoituksesta Stephen Frearsin ohjaamaan elokuvaan Huijarit (1990).
Joitakin Westlaken kirjoituksia on julkaistu Playboy-lehdessä vuosina 1980–2000.
Westlaken puoliso on arvostettu puutarhuri Abby Westlake, ja heidän puutarhansa oli aika ajoin auki yleisölle.
Suomennetut teokset
Westlaken teoksia on julkaistu suomeksi myös nimellä Richard Stark, osa on julkaistu molemmilla kirjoittajanimillä eri kirjannimellä. Ensimmäinen suomeksi julkaistu romaani on Kohti kuolemaa (361, suom. J. V. Ilkka, Vaasa 1969).
Égkomi (Famagusta)
Égkomi on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Kylän väkiluku on (2011).
Pronssikautinen kaupunki
pienoiskuva|vasen|160px|Égkomista löydetty sarvekas jumalpatsas.
Égkomin pronssikautinen kaupunki (usein translitteroituna Enkomi) on ajoitettu myöhäiselle pronssikaudelle. Kaupunki perustettiin noin 1800-luvulla eaa. Varsinaista kukoistuskauttaan se eli 1200–1100-luvuilla eaa., jolloin sen asuttivat mykeneläiset. Kaupunki hylättiin 1000-luvulla eaa. tapahtuneen maajäristyksen jälkeen, jolloin sen asukkaat ilmeisesti perustivat läheisen Salamiin kaupungin ja siirtyivät sinne.
Kaupungin muinaista nimeä ei tunneta. Sen oletetaan nykyisin olleen kirjallisista lähteistä tunnetun Alasian valtakunnan mahdollisesti samanniminen pääkaupunki, ja siksi siihen viitataan usein nimellä Égkomi-Alasia (Enkomi-Alasia). Alasian valtakunta käsitti ilmeisesti koko saaren, josta siitäkin ilmeisesti käytettiin samaa nimeä. Alasia tunnettiin erityisesti kuparistaan, mikä sopii yhteen sen oletuksen kanssa, että se sijaitsi juuri Kyproksella. Égkomi oli tärkeä kansainvälinen kauppakeskus, jolla oli laajalti yhteyksiä Välimeren itäosiin, muinaiseen Egyptiin, Levantin kaupunkivaltioihin ja Egeanmerelle saakka.
Égkomin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1896. Arkeologinen alue sijaitsee noin 1,2 kilometriä nykyisestä kylästä länsiluoteeseen (35.15139°N, 33.87028°W). Égkomin tunnetuimpiin löytöihin lukeutuvat kyproslais-minolaista kirjoitusta sisältä savitaulu sekä sarvekas jumalpatsas 1100-luvulta eaa.
Kaunislahden rautatieasema
Kaunislahden rautatieasema on entinen rautatieliikennepaikka rantaradalla Raaseporin Grundsjössä entisen Karjaan kaupungin alueella noin 9 kilometriä Karjaalta Kirkkonummen suuntaan. Asema avattiin syyskuussa 1903, ja sen suunnitteli Bruno Granholm. Aseman alkuperäinen ruotsinkielinen nimi oli Fagervik, mutta se vaihdettiin Grundsjöksi 1.9.1951. Suomenkielinen nimi Kaunislahti lisättiin 24.5.1928.
Asema oli Fagervikin kartanon sekä ruukin lähin rautatieliikennepaikka. Aseman luokitus laski sitä mukaa kun rautatien merkitys ruukille väheni. Asema alennettiin pysäkiksi joulukuussa 1951 ja laiturivaihteeksi huhtikuussa 1954. Miehitys Kaunislahdessa lopetettiin kesäkuussa 1959, jolloin asema muuttui seisakevaihteeksi. Alennus seisakkeeksi tapahtui toukokuussa 1968, jolloin myös tavaraliikenne lopetettiin. Aseman vaihteet poistettiin käytöstä marraskuussa 1971.
Henkilöliikenteen pysähdyspaikka siirrettiin uudelle paikalle rataoikaisun myötä syyskuussa 1981, ja vanha asema jäi sivummalle radasta. Pysähdykset korvattiin VR:n linja-autoilla vuoden 1991 alusta lähtien, vaikka liikennepaikka lopetettiinkin vasta saman vuoden kesäkuun alussa.
Bittioperaatio
Bittitason operaattorit ja niiden vastineet C-kielessä ovat:
AND (<tt>&</tt>): jos molemmat bitit ovat 1, tulos on 1, muutoin 0: 0101 AND 0011 = 0001
OR (<tt>&vert;</tt>): jos jompikumpi bitti on 1, tulos on 1, muutoin 0: 0101 OR 0011 = 0111
XOR (<tt>^</tt>): jos vain toinen bitti on 1, tulos on 1. Jos molemmat bitit ovat samat, tulos on 0: 0101 XOR 0011 = 0110
Komplementti eli NOT (<tt>~</tt>): vaihtaa kaikki ykköset nolliksi ja nollat ykköseksi: NOT 0111 = 1000
Siirto vasemmalle (<tt><<</tt>): siirtää bittejä vasemmalle, täytetään nollalla vapautuvat: << 0110 = 1100
Siirto oikealle (<tt>>></tt>): siirtää bittejä oikealle, täyttö riippuu koneesta (yleensä riippuu etumerkistä): >> 0110 = 0011
Bittioperaatiot eri alustoilla
Suorittimet sisältävät erilaisia käskyjä operaatioiden suorittamiseen. Esimerkiksi looginen ja aritmeettinen siirto oikealle (LSR ja ASR) ovat eri tavoin toimivia käskyjä ARM-suorittimissa.
Taulukossa on eräiden ohjelmointikielten ja suorittimien bittioperaattorit.
Iso Kuoppalampi
Iso Kuoppalampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Ansalahdella sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 5,6 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,9 metriä mpy.
Sähköasennuksen käyttöönottotarkastus
Sähköasennuksen varmennustarkastus
Lisäksi tietyille uusille laitteistoille on teetettävä kolmannen osapuolen varmennustarkastus sähköturvallisuuslain 45 § mukaisesti. Luokittelemattomille sähkölaitteistoille ei varmennustarkastusta edellytetä. Näitä ovat kesämökit, 1–2 asunnon asuinrakennukset ja muut tavanomaiset rakennukset, joiden sähkölaitteiston pääsulake on enintään 35 A. Varmennustarkastus tehdään paritaloa suuremmille asuinrakennuksille (sähkölaitteistoluokka 1a), pääsulakkeiltaan yli 35 A:n muille sähkölaitteistoille (sähkölaitteistoluokka 1b), käytönjohtajakohteille (sähkölaitteistoluokat 2c ja 2d) sekä sähkönjakeluverkoille (sähkölaitteistoluokka 3c). Lisäksi on tarkastutettava etukäteen kaikki muutostyöt ilman sulakerajaa, mikäli ne koskevat leikkaussalin tai räjähdysvaarallisen tilan sähkölaitteistoa. Varmennustarkastuksen saavat tehdä sähköturvallisuuslain 46 §:n mukaisesti 75 §:n mukaiset valtuutetut tarkastajat ja valtuutetut laitokset.