cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prakticum
pienoiskuva|Prakticumin päätoimipiste [[Jan-Magnus Janssonin aukion laidalla Helsingin Arabianrannassa.]] Prakticum on monialainen ruotsinkielinen ammattioppilaitos, joka järjestää ammatillista koulutusta sekä nuorille että aikuisille. Päätoimipiste sijaitsee Helsingissä ja toinen toimipiste Porvoossa.
Tutkinnot
Prakticumissa suoritettavat ammatilliset perustutkinnot:
Alex Schwazer
Alex Schwazer (s. 26. joulukuuta 1984 Sterzing, Italia) on italialainen kävelijä ja olympiavoittaja.
Schwazer voitti 2005 Italian mestaruuden 50 kilometrin kävelyssä. Samana vuonna hän voitti lajissa MM-pronssia Helsingin MM-kisoissa ajalla 3.41.54. Vuonna 2007 Schwazer saavutti toistamiseen MM-pronssia Osakassa. Pekingin olympiakisoissa 2008 Schwazer voitti 50 km kävelyn olympiaennätyksellä 3.37.09.
Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Schwazer sijoittui 20 kilometrin kilpailuissa alun perin toiseksi, mutta nousi vuonna 2014 voittajaksi kun Stanislav Jemeljanov hylättiin dopingrikkomuksen takia. Barcelonan EM-kisojen 50 kilometrillä hän keskeytti, kuten oli käynyt myös edellisvuoden Berliinin MM-kisoissa. Daegun MM-kisoissa 2011 hän oli 20 kilometrillä yhdeksäs.
Sanakirja yleiseen sivistykseen kuuluvia tietoja varten
Sanakirja yleiseen siwistykseen kuuluwia tietoja varten on Agathon Meurmanin toimittama ensimmäinen suomenkielinen tietosanakirja. Se ilmestyi 12-osaisena vihkosarjana vuosina 1883–1890 G. W. Edlundin kustantamana. Teoksessa on kaikkiaan 945 sivua. Hakusanoja on yli 13 000. Meurmanin tietosanakirjan sisältö mukailee pääosin saksalaista Meyerin tietosanakirjaa.
Meurman valikoi teoksen hakusanat osin sattumanvaraisesti ja antoi oman aatemaailmansa näkyä teoksen sisällössä. Teoksessa on vain vähän laajempia artikkeleita. Se sisältää pääasiassa vierasperäisten sivistyssanojen selityksiä sekä aivan lyhyitä tiedonantoja esimerkiksi henkilöistä ja maantieteellisistä kohteista. Teosta voidaan pitää myös ensimmäisenä suomalaisena sivistyssanakirjana, koska noin kolmasosa hakusanoista on sivistyssanojen selityksiä. Meurmanin teoksen rajoitusten vuoksi ensimmäiseksi varsinaiseksi ja laajemmaksi suomenkieliseksi tietosanakirjaksi mainitaan joskus vasta vuosina 1909–1919 julkaistu kymmenosainen Tietosanakirja.
Visa (luottoyritys)
Visa Inc. on yhdysvaltalainen monikansallinen luottoyhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Foster Cityssä, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Visa-kortti
Visa-luottokortin edeltäjän, paperisen BankAmericard -nimisen kortin lanseerasi Yhdysvalloissa 1958 Bank of America. Se oli ensimmäinen yleisluottokortti, jossa oli luotto-ominaisuus. 1970-luvulla kortista tuli kansainvälinen useiden pankkien yhteinen tuote. Kortin nimeksi muutettiin Visa vuonna 1976.
Debit-kortti eli pankkikortti julkaistiin ensi kertaa jo 1975. Se yleistyi 1990-luvulla ja on nykyisin tärkeä osa Visan toimintaa. Visan muita maksukorttituotteita ovat online-kortti Visa Electron ja sirullinen pankkikortti V PAY; prepaid-kortit, joita voi käyttää mm. ladattavina maksukortteina tai lahjakortteina; sekä verkossa käytettävät ns. virtuaaliset kortit, joihin ei liity lainkaan fyysistä korttia. Vuonna 2013 Visa-kortteja oli maailmassa yhteensä 2,1 miljardia. Visa käy noin 24 miljoonassa myyntipisteessä.
Suomessa ensimmäiset Visa-kortit laskettiin liikkeelle 1980-luvun alussa. Suomessa Visa-kortteja on perinteisesti myöntänyt Luottokunta jäsenpankkiensa kautta, mutta ajan saatossa ovat useat pankit (mm. Osuuspankit, Nordea, S-Pankki ja Danske Bank) ottaneet korttien myöntämisen vastuulleen.
Suomessa liikkeellelasketut Visat olivat pitkään ainoastaan maksuaikakortteja. 2000-luvulle siirryttäessä tuli markkinoille ensin maksuaikakorttiin liitettävä luotto-ominaisuus ja vuoden 2005 alusta lähtien myös varsinaiset Visa-luottokortit.
Visa Europe
Euroopassa Visa toimi yhteistyökumppaninsa Visa Europen kautta. Visa Europe oli jäsenorganisaatio, jonka omistajia ovat eurooppalaiset pankit ja rahoituslaitokset. Vuonna 2015 Visa osti sen 23 miljardilla dollarilla perustamalla yhden maailmanlaajuisen yrityksen.
Tommy Österberg
Tommy Österberg (s. 6. kesäkuuta 1972 Göteborg, Ruotsi) on entinen suomalainen maajoukkuetason jääpalloilija. Uransa jälkeen hän toiminut Suomen päävalmentajana ja Ruotsin Elitserienin joukkueiden, IFK Kungälv ja Vetlanda BK, päävalmentajana. Hän on toiminut Suomen jääpallomaajoukkueen päävalmentaja neljän kauden ajan vuosina 2009–2013.
Jääpalloura Suomessa
Österberg aloitti jääpallouransa Rovaniemellä, jossa hän pelasi Rovaniemen Palloseuran jääpallon juniorijoukkueissa. Pelattuaan kauden Jyväskylässä JPS:n riveissä hän palasi Rovaniemelle, jossa hän pelasi I Divisioonassa pelanneen Rovaniemen Palloseuran riveissä. Rovaniemellä asuessaan Österberg opiskeli Rovaniemen ammattikorkeakoulun Lapin urheiluopistossa ammattivalmentajaksi.
Österberg siirtyi syksyllä 1994 Bandyliigaan nousseen Tornion Palloveikkojen (ToPV) riveihin, jossa hän toimi pelaamisen lisäksi fysiikkavalmentajana. Tornio-kautenaan Österbergistä tuli joukkueen puolustuslinjan johtohahmo. Sinä aikana ToPV nousi suomalaisen jääpallon yhdeksi kärkiseuraksi. Österberg saavutti viitenä ToPV-kautenaan kolme Bandyliigahopeaa.
Jääpalloura Ruotsissa
Syksyllä 1999 Tommy Österberg siirtyi Ruotsiin Elitserienin Bollnäs GoIF/BF:n riveihin. Bollnäsin menestys Österbergin ollessa seurassa oli parhaimmillaan keväällä 2005, jolloin seura pääsi välieriin eli neljän parhaan joukkoon. Kuten Tornion-aikanaankin Österberg toimi Bollnäsissä fysiikkavalmentajana pelaamisen ohella. Kuuden Bollnäs-kauden jälkeen syksyllä 2005 Österberg siirtyi Pohjois-Ruotsiin Kalixiin Kalix Bandyn riveihin. Seura ei vielä silloin pelannut Ruotsin pääsarjassa.
Ura jääpallovalmentajana
Viiden Suomen Bandyliigakauden ja kuuden Ruotsin pääsarjan Allsvenskanin kauden jälkeen Tommy Österberg lopetti uransa ja siirtyi jääpallon valmennuspuolelle. Ensi vaiheessa hän toimi Kalix Bandyssäkin apu- ja fysiikkavalmentajana. Samaan aikaan hän toimi myös Suomen jääpallomaajoukkueen valmennustehtävissä. Ensin kauden apuvalmentajana ja syksystä 2009 neljän kauden ajan päävalmentajana. Kevään 2011 MM-kisoissa hän johti Suomen joukkueen hopealle.
Kevään 2010 jälkeen Österberg siirtyi Etelä-Ruotsiin ja otti vastuulleen IFK Kungälvin Elitserien-joukkueen valmentamisen, jota kesti kolmen kauden ajan. Keskimmäinen kausi eli 2011–2012 oli menestyksellisin, sillä IFK Kungälv sijoittui runkosarjassa kuudenneksi. Samalla IFK Kungälv oli hyvin suomalaisväritteinen seura, sillä useita Suomen maajoukkuepelaajia, kuten Markus Kumpuoja, Mikko Rytkönen, Antti Ekman ja Tomi Hauska pelasivat seuran riveissä. Kesällä 2013 Österberg vaihtoi seuraa, sillä hän siirtyi toisen Elitserien-seuran Vetlanda BK:n päävalmentajaksi. ,
Viiden Elitserienin päävalmennuskauden jälkeen keväällä 2015 Österberg vetäytyi aktiivista jääpallovalmennustyöstä siirryttyään vakuutusalalle asuinseudullaan Göteborgissa.
Dunne
Dunne on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Timor
Timor on Pieniin Sundasaariin kuuluva saari, joka jakautuu itsenäiseen Itä-Timoriin ja Indonesialle kuuluvaan Länsi-Timoriin. Saaren eteläpuolella on Timorinmeri. Saaren pinta-ala on 30 777 km².
Jo siirtomaakaudella saari oli jaettu hollantilaisten hallinnoimaan länsiosaan ja portugalilaisten hallinnoimaan itäosaan. Hollannin hallitsema osa liitettiin Indonesiaan vuonna 1949, mutta itäosa säilyi Portugalilla vuoteen 1975 saakka, jolloin Indonesia miehitti sen. Japanilaiset miehittivät saarta vuosina 1942–1945. Itä-Timor itsenäistyi pitkän sodan jälkeen vuonna 2002.
Timorlaiset ovat sekoitus papualaisia ja malajilaisia kansoja, mistä syystä saarella puhutaan useita sekä austro­nesia­laisia että papualaisia kieliä. Merkittävimmät paikalliskielet ovat timor (tunnetaan myös nimellä uab meto) ja tetum. Muita austro­nesia­laisia kieliä ovat kawaimina, galoli, idalaka, mambai, kemak, tokodede ja dawan-baikenu. Papualaista alkuperää ovat fataluku, maklere, makasae ja bunak. Saaren itäosissa puhutaan myös portugalia.
Pleistoseenikaudella Timorilla on elänyt muun muassa komodonvaraanin tapaisia jättiläisvaraaneja sekä norsunkaltaisia stegodontteja. Naapurisaari Sumban tapaan Timor on muita Pieniä Sundasaaria vanhempi eikä siellä ole tulivuoritoimintaa. Saaren korkein huippu on 2 963 metrin korkuinen Ramelau.
Dayana Mendoza
thumb|Dayana Mendoza Dayana Sabrina Mendoza Moncada (s. 1. kesäkuuta 1986 Caracas, Venezuela) on vuoden 2008 Miss Universum. Miss Venezuelaksi 2007 valittu Dayana Mendoza on työskennellyt mallina.
Mendoza toimi vuonna 2001 Versacen, Roberto Cavallin ja muiden muotisuunnittelijoiden mallina Italiassa, Ranskassa, Yhdysvalloissa, Englannissa, Kreikassa, Espanjassa, Saksassa, Meksikossa ja Perussa. Hän puhuu espanjaa, englantia ja italiaa.
Salzburg (osavaltio)
Hallinnollisesti osavaltio on jaettu viiteen piiriin (Bezirk), joiden lisäksi Salzburg (Salzburg-Stadt) on erillinen itsehallinnollinen kaupunki. Piirit on muodostettu Salzburgin historiallisten alueiden (Gau) mukaisesti, ja nimetty pääkaupunkiensa mukaan. Ne ovat:
Maantiede
Salzburgin osavaltion itänaapureita ovat Ylä-Itävallan ja Steiermarkin osavaltiot. Etelässä sitä reunustaa Kärnten, ja lännessä se ulottuu kapeana kaistana Italian rajalle saakka (Etelä-Tiroli) katkaisten näin Tirolin osavaltion kahteen osaan. Salzburgilla on myös pitkä yhteinen raja Saksan osavaltion Baijerin kanssa.
Osavaltion asukastiheys, n. 75 as/km², on hieman matalampi kuin Itävallassa keskimäärin. Väestö on keskittynyt osavaltion pohjoisosiin, Salzburgiin ja sen ympärille Flachgauhin, jossa asuu yli puolet osavaltion asukkaista. Vuoristoisempi eteläosa on pääasiassa hieman harvempaan asuttua, kuitenkin Salzachin laaksossa on paljon vanhoja pieniä kaupunkeja. Täällä sijaitsee myös suomalaisillekin tuttu Bischofshofen, jossa järjestetään yksi Keski-Euroopan mäkiviikon osatapahtumista. Osavaltion etelälaidalla on vuorijono Hohe Tauern joka kuuluu mantereen vedenjakajan muodostavaan Korkea-Alppien ketjuun. Näillä seuduin on useita yli kolmen kilometrin korkuisia vuorenhuippuja.
Historia
Ennen roomalaisaikaa Salzburgin alueella asui kelttejä. Valloitettuaan Alppimaat roomalaiset säilyttivät nykyisen Salzburgin paikalla olleen kaupungin kelttiläisen nimen Iuvavum (Juvavum), ja tekivät siitä hallintoalueen Noricumin provinssiin. Roomalaisvallan kristillisinä loppuaikoina sinne tuli piispanistuin. Rooman romahdettua piispanistuin katosi joksikin aikaa kansainvaellusten pyörteissä, mutta sittemmin baijerilaiset käännytettiin kristinuskoon ja frankit valloittivat alueen 600- ja 700-lukujen vaihteessa, jolloin Salzburgissa on taas piispa. Arkkipiispa alueelle saatiin vuonna 798.
Arkkihiippakunta kuului frankkivaltakunnan jaon jälkeen tavallisesti Baijerin maihin, ja siitä tuli osa Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa. 1200-luvulla Salzburgin arkkipiispat omaksuivat kreivin arvonimen, ja hallitsivat siitä eteenpäin Salzburgia itsenäisenä kreivikuntana kirkollisesti. Tämä kreivikunta pysyi toki osana keisarikuntaa, ja myöhemmin, kun Itävalta Habsburgien johtamana laajeni, Salzburg pysyi siitä erillään. Samoin se pysyi erillään Wittelsbachien johtamasta Baijerista. Uskonpuhdistuksella ei ollut minkäänlaista vaikutusta arkkipiispan hallitsemassa kreivikunnassa, joka 1500- ja 1600-luvun uskonsodissa puolusti katolisuutta, joskaan ei liittynyt Pyhään liigaan.
Suolantuotannostaan kuuluisa Salzburg (nimi tarkoittaa "suolalinna" tai "suolakaupunki", alun perin luultavasti "suolavuori") sai suuret voitot läheisistä vuorista louhitun suolan viennistä ulkomaille. Kun Baijeri vuonna 1611 kaksinkertaisti kaikkien tavaroiden tuontitullinsa, merkitsi tämä laskua Salzburgin vientituloissa, ja arkkipiispa vastasi hyökkäämällä Baijeriin. Baijerin moninkertaisesti suurempi armeija voitti helposti hänen joukkonsa ja miehitti Salzburgin muutamaksi kuukaudeksi. Tämä "suolasota" ei kuitenkaan aiheuttanut pysyvämpiä ongelmia arkkihiippakunnalle.
1700-luvun lopussa Ranska alkoi suuren vallankumouksen jälkeen uhata koko Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan olemassaoloa. Ranskan vallattua 1801 Saksan läntiset osat ja suuren osan Italiaa, tarvitsi keisarikunta uudelleenjärjestelyä, ja tässä yhteydessä Salzburg sekularisoitiin eli arkkipiispa luopui maallisesta vallasta, kreivikunnastaan 1803. Tällä ei juurikaan ehtinyt olla vaikutusta sillä Napoleon julistautui Ranskan keisariksi. Hänen voittonsa Austerlitzissa 1805 jälkeen maa johti Eurooppaa, ja Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta lakkasi olemasta 1806. Salzburg oli nyt jonkin aikaa vuorotellen sekä Itävallan että Baijerin alaisuudessa, kunnes Napoleon voitettiin. Wienin kongressin jälkeen 1816 siitä tuli pysyvästi osa Itävaltaa.
Politiikka
Toisen maailmansodan päättymisen jälkeen eli vuodesta 1945 Salzburgin kuvernööriksi on aina valittu oikeistokonservatiivista ÖVP-puoluetta edustava mies. Kevään 2004 vaaleissa kuvernööriksi nousi kuitenkin sosiaalidemokraattisen puolueen (SPÖ) edustaja Gabi Burgstaller, joka oli ensimmäinen nainen kyseisessä virassa. Vuodesta 2013 lähtien kuvernööri on ollut Wilfried Haslauer.
Salzburgin liittomaan 36 edustajan maapäivät valitaan viiden vuoden välein. Kevään 2004 vaaleissa SPÖ sai paikoista 17 ja ÖVP 14. Nämä kaksi saivat yhteensä ylivoimaisen enemmistön ja muodostivat osavaltion hallituksen. Muista puolueista kansallismielinen vapauspuolue FPÖ sai 3 paikkaa ja Itävallan vihreät (Grüne) 2 paikkaa.
Länsi-Timor
pienoiskuva|Kartta Länsi-Timorin sijainnista. Länsi-Timor on alue, joka muodostaa Timorin saaren läntiset osat. Alue kuuluu Indonesialle ja rajoittuu idässä itsenäiseen Itä-Timoriin. Länsi-Timor on osa Nusa Tenggara Timurin maakuntaa. Alueen, kuten myös koko Timorin saaren suurin kaupunki on Kupang. Länsi-Timorin pinta-ala on 15 850 km². Länsi-Timorista lounaiseen sijaitsee Rote, joka on Indonesian eteläisin saari. Länsi-Timorin asukasluku on 1 980 000 (2019). Alueen pääuskontoryhmät ovat katolilaiset (56%), protestantit (35%) ja muslimit (8%).
Suomen käsityön museo
Suomen käsityön museo on käsityöhön ja käsiteollisuuteen keskittynyt valtakunnallinen vastuumuseo Suomessa. Museo sijaitsee Jyväskylässä kävelykadulla ja sen osana toimivat Suomen kansallispukukeskus ja Konservointikeskus.
Museon historiaa
Keisarillisen Senaatin perustamispäätös tehtiin 14.12.1888 ja silloin myönnettiin määräraha käsityömuseon toimintaa varten vuodesta 1890 alkaen. Museo toimi Suomen Taideteollisuusyhdistyksen alaisuudessa Taideteollisuusmuseon yhteydessä. Vuodesta 1908-1926 museo toimi nimellä Valtion kotiteollisuusmuseo (Helsinki) Valtion kotiteollisuustoimiston alaisuudessa. Vuodesta 1927-1933 museo toimi  jälleen Taideteollisuusmuseon yhteydessä. Vuoden 1933 jälkeen museon kokoelmat varastoitiin ja museotoiminta lopetettiin. Vuonna 1982 museo aloitti toimintansa uudelleen itsenäisenä museona Jyväskylässä nimellä Suomen kotiteollisuusmuseo (Seminaarinkatu 32). Museo avattiin yleisölle 10.6.1983. Vuonna 1992 museo sai viiden ensimmäisen museon joukossa nimityksen valtakunnalliseksi erikoismuseoksi. Vuonna 1992 perustettiin Suomen kansallispukukeskus, joka nykyään on osa museota ja toimii museon yhteydessä. Vuonna 1995 museon yhteyteen liitettiin aiemmin Jyväskylän taide- ja tiedesäätiön ylläpitämä Konservointikeskus. 1.1.1997 museon nimeksi tuli Suomen käsityön museo
Vanha suomalainen kokoelma
Vuosina 1906-1945 kerätyssä vanhassa kokoelmassa on tällä hetkellä noin 2910 luetteloitua esinettä. Niistä suurin osa on tekstiilinäytteitä, nauhoja ja liinoja. Kokoelmassa runsaasti myös erilaisia punontatöitä, kuten koreja, tuohiastioita ja tuohirasioita. Puuesineistöstä valtaosa on rasioita, astioita, erilaisia talousesineitä ja pienoismalleja.
Ulkomainen kokoelma
Ulkomainen kokoelma kerättiin vertailuaineistoksi ja malliksi kotimaiselle tuotannolle. Kokoelman esineet ovat pääasiassa peräisin Venäjältä, Ruotsista, Norjasta ja Ranskasta. Ulkomaiseen kokoelmaan kuuluu noin 1200 esinettä.
Kokoelmat tänään
Museon peruskokoelman muodostavat muutoissa säilyneet ja Helsingistä Jyväskylään siirretyt vanhat kokoelmat. Kokoelmat jakaantuvat valtion omistamaan kokoelmaan ja kaupungin omistamaan kokoelmaan. Valtion kokoelmaan kuuluvat ennen vuotta 1982 muodostuneet kokoelmat sekä vuoden 1982 jälkeen lahjoituksina saadut kokoelmat (esineet ja muu aineisto). Museon kokoelmaan kuuluvat 1982 jälkeen ostoina hankitut esineet ja muu aineisto.
1.5.2004 jälkeen lahjoituksena saatavien esineiden tai muiden aineistojen kuuluminen museon tai valtion kokoelmiin ja sitä kautta niiden omistusoikeus määräytyy lahjoittajien tahdon mukaisesti.
Kokoelmien karttuminen
Museon uudelleenavaamisen jälkeen vuonna 1983 kokoelmat ovat karttuneet pääasiassa lahjoituksin. Nämä lahjoituksina saadut esineet edustavat yleensä vanhempaa materiaalia tiedossa olevine käyttöhistorioineen.
Vuosittaisilla esinehankintamäärärahoilla ostetaan pääasiassa uusia käsityötuotteita. Niiden avulla tallennetaan tietoa materiaalien käytöstä, käsittelystä ja muotoilusta. Esimerkit näistä ovat pääosin ammattikäsityöläisten, taiteilijoiden ja suunnittelijoiden töitä ja tuotteita. 2000-luvulla hankintoja on tehty myös harkinnanvaraisen projektirahoituksen turvin valtakunnallisin hankkeisiin liittyen kuten alueellisessa käsityöläisdokumentoinnissa sekä ilmiökeskeisessä nykytallennuksessa.
Vuonna 2010 Suomen Käsityön museoon siirrettiin Tyyne-Kerttu Virkki -säätiön lahjoituksena Virkki-käsityömuseon kokoelmat. Kokoelmat on nyt samannimisenä tallennettu pysyvästi Jyväskylään palvelemaan laajempaa käsityön dokumentaatiota ja tutkimusta. Noin 3000 esineen kokoelmat ovat käytettävissä tutkimustoimintaan ja niitä täydennetään edelleen harkitusti. Vuonna 2013 kokoelmiin liitettiin Hämeenlinnasta siirretyt Wetterhoff säätiön esinekokoelmat ja oppilastöiden arkistokokoelmat.
Suomen alle 18-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue
Suomen alle 18-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue edustaa Suomea kansainvälisissä jalkapallon alle 18-vuotiaiden maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Suomen Palloliiton alaisuudessa. Vuonna 2014 joukkueeseen voidaan valita 1. tammikuuta 1996 ja jälkeen syntyneitä.
Pandakääpiöahven
Koko ja ulkonäkö
Pandakääpiöahvenen suurin koko on 9 cm.
Alkuperä
Pandakääpiöahven on kotoisin Perusta, Rio Tahuayosta.
Käyttäytyminen
Pandakääpiöahvenia voi pitää pareittain tai haaremissa, jossa on yksi koiras ja vähintään kaksi naarasta.
Vesiolot
Veden on oltava pandakääpiöahvenelle hapanta (pH alle 6) ja erittäin pehmeää, lämpötila noin 26 °C. Se pitää seisovasta tai hitaasti liikkuvasta vedestä.
Baath
thumb|140px|Baath-puolueen lippu Baath on arabisosialistinen, arabinationalistinen panarabialainen ideologia. Se ei kuitenkaan ole islamistinen, vaan sekularistinen liike. Ideologian isä oli syyrialainen kristitty Michel Aflaq (1910–1989). Baath-puolue on hallinnut Syyriaa vuodesta 1963 nykyhetkeen ja Irakia Saddam Husseinin kukistumiseen asti.
Ideologia
Baath tarkoittaa arabiaksi uudelleensyntymää. Sen ideologiset tavoitteet ovat maallisuus, sosialismi ja panarabialaisuus, arabikansojen yhtenäisyys. Puolueen motto on: "Wahdah, Hurriyah, Ishtirrakiyah" (Yhtenäisyys, vapaus, sosialismi). Yhtenäisyydellä tarkoitetaan panarabialaisuutta ja vapaudella vapautta länsimaisista vaikutteista. Nationalismista liike omaksui luokattoman kansan yhtenäisyyden ja se oli siten anti-marxilainen. Tavoitteena oli kuitenkin talouden kansallistaminen kansan palvelukseen. Siten liike vastusti länsimaista kapitalismia.
Panarabismin tavoitteena on ollut yhdistää eri arabivaltiot, kehitystä kuitenkin hidastivat häviöt Israelille sodissa ja arabivaltioiden heikko talouskasvu. Saddam Husseinin Irakin pitkällinen taloussaarto ja nykyinen miehitys ovat haudanneet yhdistymishaaveet ja panarabismin tilalle ovat tulleet erilaiset islamilaiset liikkeet.
Kehitys
Michel Aflaq kehitti ideologiansa opiskellessaan 1930-luvulla Sorbonnen yliopistossa. Salah al-Din Bitarin kanssa, josta tuli myöhemmin Syyrian pääministeri, hän perusti Baath-puolueen vuonna 1947 Damaskoksessa Ranskan Syyriassa vastustamaan länsimaiden siirtomaahallintoa. Se oli aluksi lähinnä muutaman intellektuellin liike, kunnes se vuonna 1952 yhdistyi Akram al-Hawranin arabisosialistisen puolueen kanssa, jolloin nimeksi tuli Arabisosialistinen Baath-puolue. Puolue kattoi kaikki arabimaat kansallisen johtonsa alaisuudessa (kansallinen tarkoittaa tässä arabikansaa). Jokaiseen valtioon perustettiin alueellinen osasto.
Irakin Baath-puolueen alueellinen osasto perustettiin 1954. Baathistit nousivat valtaan Syyriassa ja Irakissa 1963. Irakissa valta jäi lyhytaikaiseksi, mutta baathistit nousivat uudelleen valtaan heinäkuussa 1968.
Vallassa ollessaan baathistien oli solmittava suhteet vastustamaansa Neuvostoliittoon aseiden saamiseksi. Irakin ja Syyrian baathistit ajautuivat nopeasti toisiaan vastaan ja syyttelivät toisiaan yhteisen asian pettämisestä. Maallisuutensa vuoksi Irakin Baath-hallinto ei koskaan tullut toimeen radikaalien islamilaisten liikkeiden kuten al-Qaidan kanssa.
Baath-puolue hallitsi Irakia Irakin sotaan asti ja on nykyäänkin Syyrian hallitseva puolue. Kun Saddam Husseinin hallinto syrjäytettiin, USA:n miehityshallinto kielsi puolueen Irakissa kesäkuussa 2003. Nykyisin puolueen entisten jäsenten on sallittu palata työpaikkoihinsa, korkeimpiin johtaviin asemiin pääsy on kuitenkin kielletty.
Jordaniassa Baath-puolueella oli vuosina 1997–2001 yksi edustaja parlamentissa.
Pelikortit
thumb|52 kortin korttipakka.
Korttipelit ovat peräisin Kiinasta. Varhaisin tieto pelikorteista on peräisin Kiinasta vuodelta 969. Tarinan mukaan kiinalaiset haareminaiset keksivät pelikortit. Eurooppaan pelikortit tulivat ristiretkeilijöiden mukana. Joidenkin tahojen suhtautuminen pelaamiseen oli kielteinen. Esimerkiksi Ranskassa säädettiin vuonna 1397 kortinpelaamisen kieltävä laki. 1480 pelikortit saivat nykyisen ulkonäkönsä, jossa 52 kortin maita ovat hertta, ruutu, risti ja pata.
Kortit
Tavallisessa länsimaisessa korttipakassa on 52 varsinaista pelikorttia, Jokerit ja mahdollisesti ”lakanoita” eli tyhjiä kortteja.
Yleisimmin käytössä on angloamerikkalainen korttipakka, johon kuuluu 52 korttia. Angloamerikkalaisessa korttipakassa ovat käytössä ranskalaiset maat: mustat pata ( ♠ ) ja risti ( ♣ ) sekä punaiset hertta ( ♥ ) ja ruutu ( ♦ ). Jokaisessa maassa on 13 korttia. Maiden kuviot symboloivat keskiajan yhteiskuntahierarkiaa: pata eli keihäänkärki symboloi aatelia, hertta eli sydän papistoa, ruutu eli nuolenkärki porvaristoa ja sotilaita ja risti eli apila talonpoikia. Euroopassa on useita muita korttipakkoja (mm. saksalainen, sveitsiläinen, italialainen, espanjalainen ja Tarot-kortit), jotka poikkeavat angloamerikkalaisesta pakasta lähinnä eri maiden suhteen.
Jokaiseen korttiin on merkitty sen arvo ja maa, johon se kuuluu. Kortit, joiden numeroarvo on 2–10, on merkitty ao. luvulla. Korttia, jonka numeroarvo on 11 kutsutaan nimellä sotilas tai jätkä, ja siinä on luvun sijasta kirjain J, Kn tai V. Korttia, jonka numeroarvo on 12 kutsutaan nimellä kuningatar (rouva tai akka), ja siinä luvun paikalla on Q (Queen, engl.) tai D (Dame, ransk.). Korttia, jonka numeroarvo on 13 kutsutaan nimellä kuningas (joskus myös kurko,  kunkku), ja sen luvun tilalla on K (engl. King) tai R (ransk. Roi). Kortteja 11–13 kutsutaan kuvakorteiksi. Ässä on kortti, joka on merkitty A-kirjaimella (, ransk. As). Ässän arvo on joko 1 tai 14 pelistä riippuen.
Neimongosaurus
Neimongosaurus on sukupuuttoon kuollut teropodidinosaurusten suku, joka eli liitukauden lopulla, noin 72–68 miljoonaa vuotta sitten campania-vaiheelta Maastricht-vaiheelle, Aasiassa. Suku tunnetaan kahdesta osittaisesta luurangosta, joista toisesta on säilynyt suurin osa selkärangasta ja lähes kaikki raajojen luut. Kallosta tunnetaan vain osa, sisältäen aivokopan. Alectrosaurukseksi nimetty vuonna 1920 samalta alueelta löydetty merkillisestä kädestä ja kynsiluista koostuva löytö, saattaa kuulua Neimongosaurukselle ja antaa valoa puuttuville käsiluille.
Pelikortit
Kortit
Näiden 52 kortin lisäksi korttipakassa voi olla jokereita, kortteja, joita käytetään osassa korttipeleistä minkä tahansa muun kortin tilalla. Niitä on tavallisesti 2–3, joskus vain yksi, hyvin harvoin useampia kuin kolme. Jokereiden käyttö riippuu pelattavasta pelistä. Usein jokerikortit poistetaan pakasta ennen pelaamista.
Neimongosaurus
Piirteet
pienoiskuva|vasen|Neimongosauruksen luurangon rekonstruktio. Neimongosauruksen pitkä kaula ja lyhyt häntä, samoin kuin selkärangan ilmatilat ja hartialihasten asetelma, viittaavat siihen että nämä eläimet olivat läheistä sukua oviraptoreille. Ikävä kyllä käsiluut puuttuvat eikä niitä siksi voida vertailla lopun ryhmän kanssa. Leuka on syvä ja selvästi alaspäin kääntynyt, ja oli varustettu leveällä nokalla. Hampaat olivat hyvin samankaltaiset kuin joillakin linnunlantioisilla, osoittaen kasviravintoa. Pituutta Neimongosauruksella oli 2,3 metriä.
Fylogenia
Kladogrammi Lindsay Zannon (2010) mukaan:
Ciudad Sandino
Ciudad Sandino on kaupunki Nicaraguassa Managuan departementissa. Kaupungissa oli 112 878 asukasta vuoden 2017 arvioissa.
Pelikortit
Kortit
”Lakana” on joissakin korttipakoissa mukana oleva kortti, jonka kuvapuoli on valkoinen. Sillä voi korvata kadonneen kortin tai sitä voi käyttää ylimääräisenä jokerina. Välillä korttipakassa on mukana myös bridgen pistelaskusäännöt.
Venäläisessä pakassa ässä ja kuvakortit ovat «Т» = Туз, «К» = Король, «Д» = Дама ja «В» = Валет.
On myös kokeiltu viidettä maata (kotkat), mutta se ei ole tullut yleiseen käyttöön.
Korttien kuvitus
Karsittujen peruskorttien lisäksi valmistetaan myös korttipakkoja, joihin on painettu jonkin tiettyyn aihepiiriin liittyviä kuvia. Yleisimpiä aiheista ovat erotiikka-aiheiset kortit, yrityslogoilla varustetut mainospelikortit, sekä matkamuistoteemaiset paikkoja ja paikalliskulttuuria kuvastavat pelikortit. Useimmiten näissä korteissa käytetään valokuvia. Kuvia voidaan painaa myös pelikorttien peliosan keskelle taustapahvin sijasta, jolloin jokaisessa kortissa voi olla uniikki kuva-aihio.
Suomessa suosittuja matkamuistoaiheita ovat mm. Turun linna -pelikortit, joiden kuvakortteina on Vaasa-suvun kuninkaita, kuningattaria ja prinssejä. Suomessa on myös myyty kortteja, joiden pohjakuvina on käytetty esimerkiksi Tuntematon sotilas -elokuvan henkilöhahmoja tai Akseli Gallen-Kallelan maalauksia. Suomessa laajalti käytettyjä ovat myös Tallinnan- ja Ruotsinlaivojen mainospelikortit, joita myydään laivojen kaupoissa ajanvietteeksi matkan ajaksi.
Joidenkin lautapelien toimintakorttien kulmaan on lisätty pelikorttien maat ja arvot, jolloin niitä voi myös käyttää pelikorttipelien pelaamiseen lautapelikäytön lisäksi.
Valmistajat
Pääosin pelikortit tehdään kolmesta kerroskartongista: pintamateriaali + musta liima + pintamateriaali, joka on niin sanottua pelikorttikartonkia. Suomeen tuodaan myös itämailta (Kiinasta) pelikortteja, joiden materiaaliksi ilmoitetaan ”home made paper”. Ne eivät kestä pohjolan kuivaa talvi-ilmastoa. Siksi jotkin pelikortit halkeavat sekoitettaessa kahtia. On myös täysmuovisia pelikortteja, joiden materiaali ei ime painoväriä sisäänsä kuten oikea pelikorttikartonki. Ne ovat liukkaita ja helppoja sekoittaa, mutta korttien värinkesto on huomattavasti heikompi kuin pelikorttikartongista valmistetuilla korteilla. Testattaessa eri materiaaleja hankaustestissä, muovikortti oli yli puolet heikompi kuin pelikorttikartongista tehty kortti. Se on myös kartonkikortteja hinnakkaampi vaihtoehto.
Suomessa pelikortteja on leimaverotettu vuosina 1842–1983. Tällöin yksi kortti, ruutuässä, piti varustaa veroleimalla kuvapuolelle.
Ciudad Sandino
Ilmasto
Ciudad Sandinossa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan savanni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 27 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 150 millimetriä. Huhtikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on joulukuu, jolloin keskilämpötila on noin 26 °C. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa keskimäärin noin 280 millimetriä. Helmikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 0 millimetriä.
Lahden Reipas
pienoiskuva|Lahden Reippaan logo. Lahden Reipas on lahtelainen palloilun yleisseura. Se syntyi viime sotien jälkeen 1940-luvulla, kun Viipurin Reipas siirtyi evakkoon Lahteen. Seura pelasi virallisesti Viipurin Reippaan nimellä aina vuoteen 1962 saakka, jolloin seuran palloiluosaston nimeksi vaihtui yksinkertaisesti Reipas. Vuonna 1963 nimi vaihtui jälleen, nyt Lahden Reippaaksi.
Reipas on pelannut monta vuotta pääsarjatasolla menestyen hyvin erityisesti jalkapallossa mutta myös jääpallossa ja jääkiekossa. Jääpallossa Lahden Reipas esiintyi SM-sarjassa viimeksi kaudella 1967, mutta lopetti jääpallotoimintansa seuraavalla kaudella. Vuonna 1975 jalkapallo ja jääkiekkotoiminta erosivat toisistaan. Jalkapallo jatkoi Lahden Reippaan nimellä, kun jääkiekkopuoli vaihtoi nimensä Kiekkoreippaaksi.
Niklas Tarvajärvi
Niklas Henrikki Tarvajärvi (s. 13. maaliskuuta 1983 Tuusula) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Tarvajärvi edustaa alankomaalaista Heerenveense Boysia.
Tarvajärven isoisä oli toimittaja Niilo Tarvajärvi.
Ura
Tarvajärven kasvattajaseura on Kuusysi, ja Veikkausliiga-debyyttinsä hän teki Jokereissa kaudella 2003. Ennen siirtymistään ulkomaille hän pelasi myös MyPassa, jossa hän saavutti Suomen cupin voiton kaudella 2004 ja Suomen-mestaruuden kaudella 2005.
Vuodet 2005–2009 Tarvajärvi vietti Alankomaiden Eredivisiessä, jossa hän edusti Heerenveeniä sekä lainasopimuksella De Graafschapia ja Vitesseä. Helmikuussa 2009 hän siirtyi sveitsiläiseen Neuchâtel Xamaxiin ja heinäkuussa 2009 edelleen Karlsruheen.
Suomen A-maajoukkueessa Tarvajärvi pelasi ensimmäisen kerran harjoitusottelussa Kuwaitia vastaan vuonna 2005. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa otteluita kertyi 16.
Harri Heino
Harri Heino (22. huhtikuuta 1944 Pori – 2. joulukuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen teologian tohtori ja Kirkon tutkimuskeskuksen johtaja. Hän oli 1900-luvun viimeisen neljänneksen luterilaisen kirkon sisällä sekä julkisen mielipiteen muokkaajana yksi voimakkaimmista vaikuttajista kirkon suhteen määrittämisessä muihin uskonnollisiin järjestöihin.
Heino vihittiin Turun arkkihiippakunnan papiksi vuonna 1969. Hän toimi Porin lyseon uskonnon, psykologian ja filosofian opettajana. Teologian tohtoriksi Heino valmistui vuonna 1976. Aiheena kirkkohistorian alan väitöskirjassa oli rukoilevaisuuden kehittyminen. Heino toimi Tampereen yliopiston historian dosenttina vuodesta 1987.
Heino toimi Suomen Kirkon Seurakuntatoiminnan Keskusliiton opintoasiain sihteerinä. Hän toimi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon alaisen erillisyksikön, Kirkon tutkimuskeskuksen, palveluksessa vuodesta 1978 ja sen johtajana vuodesta 1982.
Välitunti
thumb|Välitunti [[hanoilaisessa oppilaitoksessa.]] Välitunti on kouluissa oppituntien välissä vietettävä tauko.
Suomessa välitunti kestää tavallisesti 15 minuuttia, mutta ruokavälitunti kestää yleensä vähintään 30 minuuttia. Välitunnin alkamisen ja päättymisen ilmaisee yleensä soiva kello. Ylemmillä kouluasteilla välitunteja voi olla kaksoistuntien väleissä.
Oppilaat ovat välitunnilla koulun vastuulla. Välituntia valvoo välituntivalvoja, joka on yksi tai useampia koulun opettajista tai muusta henkilökunnasta. Peruskoulussa oppilaat eivät yleensä saa poistua välitunneilla koulun alueelta ilman opettajien lupaa. Välituntivalvonnan tarkoituksena on muun muassa ehkäistä koulukiusaamista ja muuta koulun järjestyssääntöjen vastaista toimintaa.
Välituntien aikana oppilaat voivat viettää aikaansa koulukavereidensa kanssa sekä muun muassa liikkua, pelata ja leikkiä.
Negatiivi (kuva)
Negatiivi on valokuva, joka toistaa kuvauskohteen vaaleat kohdat tummina ja tummat vaaleina. Värivalokuvauksessa negatiivi esittää myös värit niiden vastaväreinä. Valtaosa digivalokuvausta edeltäneestä kemiallisesta valokuvauksesta perustuu negatiivien käyttöön kuvanvalmistuksen välivaiheena: piilevä negatiivikuva muodostuu kamerassa valoherkällä emulsiolla pinnoitetulle läpinäkyvälle filmille, se saadaan esiin käsittelemällä filmi kehitysprosessissa, ja lopullinen valokuva valotetaan sitten negatiivin läpi valokuvapaperille, joka kehitetään näkyväksi positiivikuvaksi.
Valokuvauksen lisäksi negatiivimenetelmää käytetään myös filmiä käyttävässä elokuvauksessa: kuvaustilanteessa kamerassa kulkee väri- tai mustavalkonegatiivifilmi, joka kehitetään ja negatiivikuva valotetaan sitten toiselle filminauhalle, jolle muodostuu positiivinen kuva.
Tohtori Traagi
Tohtori Traagi (alkuperäinen nimi Dr. Drakken) on hullu tiedemies ja pääkonna animaatiosarjassa Kim Possible. Traagilla on apuri Shego, joka taistelee Kim Possiblea vastaan sillä välin kun hän itse taistelee Ron Stoppablen kanssa. Tohtori Traagin loivat Mark McCorkle ja Bob Schooley, ja se teki ensiesiintymisensä sarjan ensimmäisessä jaksossa vuonna 2002.
Historia
Tohtori Traagi syntyi Drew Theodore P. Lipskyna. Hänellä oli ylisuojelevainen äiti ja muut lapset kiusasivat häntä koulussa hänen ollessaan lapsi, koska muut ajattelivat hänen olevan pelottava ja nörtti. Hänen älykkyytensä ja pahismaiset piirteet ilmenivät jo nuorena, joista huomattavin tapaus oli jolloin hän rakensi laitteen joka pystyi manipuloimaan kaikkea, joka oli tehty kumista, jonka vuoksi hän oli miltei voittamaton polttopallossa.
Kuitenkin, teini ikäisenä hän keskittyi enemmän nörttiyteen kuin pahismaisuuteen. Hänelle kasvoi kiinnostus robotiikkaa kohtaa ja oli samassa lukiossa Kim Possiblen isän, James Possiblen kanssa, jonka jälkeen heistä tuli ystäviä. Eräänä päivänä Lipsky lupasi etsiä Jamesille, hänelle ja heidän ystävilleen Chenille ja Rameshille daamit tanssiaisiin. Koska hän ei löytänyt daameja heille, hän rakensi joukon robotteja (Bebejen esirobotit) tanssiaisiin. Robotit eivät toimineet miten niiden olisi pitänyt, joten Possible ja muut nauroivat hänelle. Nolona ja vihaisena ystävilleen, Traagi jätti yliopiston kesken ja vannoi kostoa. Tämän myötä hän aloitti roistona elämisensä.
Esiintymiset
Traagi esiintyi ensi kerran Kim Possiblen arkkivihollisena ja hulluna tiedemiehenä, joka yritti valloittaa maailmaa. Sarjan ensimmäisissä jaksoissa hahmon taustasta kerrottiin pikku hiljaa enemmän ja enemmän. Aluksi tuli selville ainoastaan, että häntä kiusattiin lapsena, jonka myötä Traagin halu vallata maailma kasvoi entisestään. Hänen menneisyydestään kerrottiin enemmän sarjan jaksossa, jossa Traagi yritti saada pitkään hautomaansa kostoa entisille luokkatovereilleen James Possiblelle, Chenille ja Rameshille, jotka nauroivat hänelle yliopistoaikoina hänen yrittäessään luoda täydelliset treffit roboteilla. Traagi myös kidnappasi edellä mainitut henkilöt samoilla, mutta parannetuilla Bee-Bee-roboteilla. Samalla hänelle selvisi Kim Possiblen olevan tohtori Possiblen tytär ja Kimille Traagin olleen isänsä entinen koulukaveri. Sittemmin Traagi jatkoi edelleen maailmanvalloitusyrityksiään yhdessä Shegon ja kätyreidensä kanssa.
Traagi ja Shego esiintyvät myös yhdessä Lilo & Stich -televisiosarjan jaksossa.
Valkoinen armeija (Suomi)
thumb|200px|Valkoisen Armeijan komentaja, ratsuväenkenraali [[Carl Gustaf Emil Mannerheim.]] Valkoinen armeija oli Suomen sisällissodassa vuonna 1918 valkoisen osapuolen armeija, joka toimi Vaasaan siirtyneen senaatin alaisuudessa. Sen ylipäälliköksi nimitettiin 28. tammikuuta 1918 ratsuväenkenraali Carl Gustaf Emil Mannerheim.
Armeijan synty
Ensimmäisessä vaiheessa armeijan johto koostui vanhan väen upseereista, Venäjältä palanneista upseereista, ruotsalaisista yleisesikuntaupseereista ja siviileistä. Miehistön runko koostui suojeluskuntajoukoista, jotka aloittivat sotatoimet Pohjanmaalla ja Karjalassa venäläisten joukkojen aseistariisumisella. Tämän helmikuun loppuun kestäneen vaiheen aikana maa jakautui valkoiseen pohjoisosaan ja punaiseen eteläosaan.
Toisessa vaiheessa Mannerheim pyrki luomaan koulutetun armeijan värväämällä lisäjoukkoja, mutta värväyksen kohtaaman vastustuksen vuoksi se lopetettiin nopeasti. Värvätty järjestyslipusto nimettiin 28. helmikuuta uudelleen Uudenmaan rakuunarykmentiksi ja toinen Suomen tasavallan vartiosto hajotettiin sotatoimien alettua.
Kolmannessa vaiheessa armeijaan saatiin joukkoja kutsuntojen kautta. Näistä joukoista saatiin koulutettu sotilasjoukko, jolle saatiin Saksasta kotiutuneista jääkäreistä upseerit ja aliupseerit. Näistä joukoista muodostettiin lopulta kuusi jääkärirykmenttiä.
Armeijan organisaatio
Valkoinen armeija koostui ensi alkuun Päämajasta ja rintamalinjojen muodostumisen jälkeen toiminta-alue jaettiin 17. helmikuuta neljään ryhmään: Satakunnan, Hämeen, Savon ja Karjalan ryhmään. Näistä Hämeessä ja Karjalassa käytettiin armeijakuntanimitystä.
Tampereen valtauksen jälkeen huhtikuussa armeija jaettiin Länsi- ja Itäarmeijaan. Länsiarmeijaan kuuluivat Satakunnan ja Hämeen ryhmä ja Itäarmeijaan Savon ja Karjalan ryhmä. Huhtikuun lopulla itäarmeijasta erotettiin Savon ryhmä, jonka komentajana oli eversti Alexander Tunzelmann von Adlerflug sekä toukokuun alussa kenraalimajuriksi ylennetty Ernst Linder.
Tampereen valtauksen jälkeen 20. huhtikuuta mennessä suojeluskuntajoukot järjestettiin rykmenteiksi, joissa kuitenkin osa saattoi olla asevelvollisia. Näitä oli lopulta kymmenen: Värvättyjä joukkoja olivat:
Kupang
thumb|280px|Kupang sijainti Nusa Tenggara Timur Kupang on Indonesialle kuuluvan Nusa Tenggara Timurin provinssin pääkaupunki. Se sijaitsee Länsi-Timorin alueella, Timorin saarella. Kaupungissa on 450 000 asukasta.
Mateare
Mateare on kaupunki Nicaraguassa Managuan departementissa. Kaupungissa oli 48 950 asukasta vuoden 2017 arvioissa.
Ilmasto
Matearessa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan savanni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 28 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 170 millimetriä. Huhtikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on joulukuu, jolloin keskilämpötila on noin 27 °C. Sateisin kuukausi on syyskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 290 millimetriä. Helmikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 0 millimetriä.
Elónan luostari
Elónan luostari (myös Elónin luostari) on ortodoksinen luostari Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee Párnonas-vuorella Nótia Kynourían kunnassa Arkadiassa.
Luostari on perustettu alun perin 1300-luvulla paikalle, josta legendan mukaan löydettiin Neitsyt Mariaa esittänyt ikoni. Nykyiset rakennukset ovat pääosin myöhemmältä ajalta. Luostari on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle. Luostari oli vuoteen 1972 saakka munkkiluostari ja tämän jälkeen se on toiminut nunnaluostarina. Vuonna 2011 luostarissa oli neljä asukasta.
Luostarirakennukset on rakennettu jyrkkään vuorenrinteeseen noin seitsemän kilometriä Kosmáksen kylästä pohjoiskoilliseen. Luostari juhlii vuosittain 15. elokuuta ja 21. marraskuuta.
Fanitaide
thumb|250px|[[Star Trekin Benjamin Siskoa esittävä fanitaideteos.]]
Fanitaide tarkoittaa taideteoksia, jotka perustuvat muiden luomiin hahmoihin tai tarinoihin. Lähteenä voidaan käyttää lähes mitä tahansa populaarikulttuurista lähdettä: esimerkiksi elokuvia, televisiosarjoja, sarjakuvia tai kirjallisuutta. Tekijät ovat yleensä alkuperäistuotteen faneja. Fanitaide on yleensä harrastelijoiden tekemää, eikä sitä käytetä kaupallisesti. Yleistä on kuitenkin taiteen julkaiseminen internetissä. Yleisiä fanitaiteen muotoja ovat piirrokset, maalaukset ja videotaide.
Fanitaiteen määrittely
Kulttuurintutkija Steve Bailey määrittää fanitaiteen sisältämään löyhästi lähes kaiken fanien tuottaman materiaalin. Hän jakaa fanitaiteen kolmeen ryhmään. Ensimmäisen ryhmän muodostaa konventionaalinen fanitaide, jollaista on esimerkiksi televisiosarjan näyttelijöistä piirretyt muotokuvat tai mahdollisimman paljon alkuperäistä jäljittelevät piirrossarjojen pohjalta tehdyt kuvat. Toisen ryhmän muodostaa symbioottinen fanitaide, jossa sarjasta omaksutaan lähtökohta uudelle luovalle työlle. Tällaista luovaa fanitoimintaa on esimerkiksi fan fictionin kirjoittaminen sekä fanisarjakuvien piirtäminen. Kolmantena fanitaiteen muotona Bailey pitää kriittistä ja neuvottelevaa fanikeskustelua, jossa sarjaa tai muuta lähdettä analysoidaan.
Tiukemmin rajaten fanitaide sisältää kaiken kuvallisen itse tuotetun fanimateriaalin. Fanitaide julkaistaan nykyisin usein digitaalisessa muodossa ja se pannaan alttiiksi muiden fanien palautteelle. Fanitaide saattaa rikkoa kaupallisten tahojen tekijänoikeuksia.
Fanitaiteella on sosiaalinen merkitys. Taide toimii faniryhmän näkyvänä tuotteena. Fanipiirroksia sekä esimerkiksi käyttäjäikoneita annetaan myös ryhmän sisällä lahjoiksi.
Fanitaiteen valmistustavat
thumb|250px|[[Animehahmojen ominaispiirteitä yhdistelevää fanitaidetta.]]
Fanitaiteen valmistamisessa käytetään usein traditionaalisia valmistustapoja, kuten piirtämistä tai maalaamista. Fanitaiteen luonteeseen kuuluu kuitenkin vahvasti digitaalisuus. Perinteiset piirustukset skannataan nettijulkaisua varten, jolloin niiden käsittelyä voidaan jatkaa digitaalisesti.
Valmistuksessa suosittuja tekniikoita on myös kuvien tekeminen kokonaan tietokoneavusteisesti. Suosittu fanipiirtämisen muoto on piirto- ja kuvankäsittelyohjelmien avulla valmistettavat piirrokset. Myös pelkkä valmiiden kuvien kuvankäsittely, kuten rajaaminen tai tekstin lisäämien kuvaan, voidaan tietyissä tapauksissa laskea fanitaiteeksi.
Julistetaide
Suurin osa fanipiirroksista voidaan katsoa julistetaiteenomaisiksi. Tällöin kuvan päällimmäisenä tarkoituksena on näyttää kauniilta ja mahdollisesti herättää tunteita katsojissa. Piirroksissa voidaan pyrkiä kohteen esittämiseen muotokuvanomaisesti tai kuin tarinan kuvituksena. Piirros voi olla myös esimerkiksi pilakuva tai pornokuva. Joskus julistetaiteessa piirtäjän ainoa motiivi voi olla hänen piirtäjänlahjojensa esittely.
Sarjakuva
Fanisarjakuvassa kuvallisen ilmaisun lisäksi tarjotaan tarina, joka useimmiten poikkeaa alkuperäisen lähdemateriaalin tarinasta. Fanisarjakuva on Japanissa erittäin suosittu fanitaiteen laji ja anime-sarjoihin perustuvia fanisarjakuvalehtiä eli dōjinshia tuotetaan puoliammattimaisesti ja myydään painettuina sarjakuvamessuilla ja erikoismyymälöissä.
Käyttötaide
Fanit valmistavat paljon myös käyttötaidetta, kuten nettisivustojen kuvituksia, tietokoneen näytön taustakuvia sekä blogien käyttäjäikoneja eli avattaria. Käyttäjäikonien tarkoitus on kertoa kirjoittajan persoonasta sekä hänen faniutensa kohteista. Ikoneihin liittyy oma käyttökulttuurinsa. Niitä tehdään itse, pyydetään muilta tai lahjoitetaan, mutta niitä ei saisi koskaan ottaa ilman lupaa. Usein ikonien pohjana käytetään kuitenkin muualta netistä napattua materiaalia, joten toisen työn varastamisen ongelma on lähinnä ryhmän sisäinen. Esimerkiksi kuvan varastamista kuvapalveluista ei pidetä ongelmallisena, mutta valmiin ikonin ottaminen ilman lupaa on selvästi sääntöjen vastaista.
Tekijänoikeus
Fanitaide saattaa loukata alkuperäistuotteen tekijöiden oikeuksia.
Haw Par Villan metroasema
Haw Par Villa on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Queenstownissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 8. lokakuuta 2011. Asemaa käyttävät Circle Linen junat.
Zygomaturus
Zygomaturus oli pleistoseenillä Australiassa elänyt pussieläin. Se oli läheistä sukua Diprotodonille ja muistutti tätä myös ulkonäöllisesti. Laji erosi Diprotodonista lähinnä kokonsa vuoksi ja sen elinalue ulottui myös Tasmaniaan, toisin kuin Diprotodonin. Zygomaturuksen lähimmät elävät sukulaiset ovat vompatit.
Piirteet
Aikuinen Zygomaturus oli noin 2,5 metriä pitkä ja noin metrin korkuinen. Sen arvioitu paino oli noin 300-500 kiloa. Sen hampaiden perusteella on päätelty että se söi kaisloja sekä sarakasveja. Tästä taas on päätelty että eläin olisi viihtynyt rannikkoseuduilla tai muiden vesistöjen läheisyydessä olleissa metsissä, kun taas sen läheinen sukulainen diprotodon, oli tottuneempi ruohikkoalueisiin. Eräiden teorioiden mukaan Zygomaturus olisi ollut elintavoiltaan virtahevon kaltainen suuren osan ajastaan vedessä käyttänyt eläin. Tätä on perusteltu muun muassa sillä että Zygomaturuksen sieraimet sijaitsivat melko korkealla sen päässä.
Fossiilit
Zygomaturuksen fossiileja on löydetty Kaakkois- ja Luoteis-Australiasta sekä Tasmanian saarelta. Vuonna 1912 löydettiin suuri määrä Zygomaturuksen fossiileja Mowbrayn suolta Tasmaniasta.
Raivo (EP)
Raivo on CMX:n vuonna 1989 julkaistu toinen EP-levy. Se on yleisilmeeltään aggressiivisempi, synkempi ja raskaampi, kuin edeltäjänsä, Johannes Kastaja -EP. Suoraviivaisen hardcore punkin lisäksi levyllä on kuultavissa jopa pienimuotoisia vaikutteita 1980-luvun thrash metalista. Levy julkaistiin alun perin vain vinyylinä, mutta levyn kappaleet julkaistiin CD:nä Kolmikärki-albumin CD-julkaisun yhteydessä vuonna 1993. Raivo-EP on mukana myös vuonna 2002 Kolmikärki-albumin re-masteroidulla GOLD-versiolla, joka sisältää Kolmikärki-LP:n, sekä EP:t Raivo ja Johannes Kastaja.
5 Minutes Alone
Kappale on yhtyeen tunnetuimpia, ja se sisältää yhtyeen kitaristin Dimebag Darrellin soittaman Panteralle ominaisen erittäin raskaan, tunnetun kitarariffin. Myös kappaleen musiikkivideo on hyvin tunnettu, jossa kuvataan muun muassa yhtyettä soittamassa erikoisista kuvakulmista välillä hidastettuna.
Kappaleen synty
Kappale keksittiin erään fanin kiusattua Phil Anselmoa niin paljon, että Phil käski yleisöä hakkaamaan hänet. Anselmo sai syytteen, jolloin kyseisen fanin isä otti yhteyttä yhtyeen manageriin ja sanoi: "Anna minulle 5 minuuttia Philin kanssa, niin hakkaan hänet". Phil vastasi tähän: "Anna minulle 5 minuuttia sen kissan isän kanssa, hakkaan hänet".
Impedanssi
Impedanssi (tunnus Z) on sähköopissa suure, joka kuvaa virtapiirin vaihtovirralle aiheuttamaa vastusta. Impedanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö on ohmi, jota merkitään symbolilla Ω. Virtapiirin impedanssi riippuu yleensä virran/jännitteen taajuudesta.
Impedanssin teoriaa
Vaihtovirtapiirissä impedanssi on piirin yli vaikuttavan jännitteen U amplitudin ja saman piirin läpi kulkevan virran I amplitudin suhde. Impedanssi voidaan esittää yhtälönä muodossa
Vaihtovirtapiirin impedanssi riippuu piirin resistanssin R lisäksi sen kapasitanssin C ja induktanssin L aiheuttamasta reaktanssista X:
Koska vaihtosähkössä virralla ja jännitteellä on vaihekulma ne esitetään piiriteoriassa kompleksilukujen avulla. Siten niiden suhde, impedanssi, on myös kompleksisuure eli impedanssilla on reaaliosa (resistanssi R) ja imaginääriosa (reaktanssi X). Usein kuitenkin riittää pelkästään impedanssin itseisarvon |Z| tunteminen. Se lasketaan resistanssista R ja reaktanssista X seuraavasti:
Impedanssi, kuten muutkin kompleksisuureet, voidaan vaihtoehtoisesti esittää polaarimuodossa vaihekulman ja amplitudin avulla.
Koska kapasitanssin C ja induktanssin L sähkölle aiheuttama vastus riippuu vahvasti taajuudesta, reaktanssi X on taajuusriippuva ja siten myös impedanssi Z on taajuusriippuva.