cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Enchant
Tug of War ja Live at Last (2003–2004)
Seuraava levy Tug of War ilmestyi vuonna 2003, kun Enchant oli kosketinsoittajan löytymisen jälkeen viimein kokonainen yhtye. Vuotta myöhemmin 2004 Enchant julkaisi ensimmäisen livetaltiointinsa Live at Last Oaklandissa soittamastaan keikasta. Yksi livealbumin tekoon kannustava seikka oli erityisesti se, että bändi halusi tarjota livemateriaalia faneilleen, jotka eivät pääse katsomaan yhtyeen konserttia. Tätä aatetta Enchant tuki myös siten, että konserttia oli mahdollisuus seurata samanaikaisesti internetin kautta.
Hiljaista aikaa (2004–2012)
Live at Lastin jälkeen yhtye ei antanut paljon elonmerkkejä itsestään lukuun ottamatta muutamia esiintymisiä. Marraskuussa 2009 Ed Platt ilmoitti kuitenkin Enchantin olevan koossa hiljaiselosta huolimatta. Hän ilmoitti myös uuden albumin säveltämisen olevan meneillään, mutta levy olisi tarkoitus tehdä ilman kiirettä ja aikarajoja. Tämän jälkeen Enchant kuitenkin vaikeni jälleen.
Puolitoista vuotta kestäneen täyden hiljaisuuden jälkeen Douglas Ott valoi uskoa faneilleen yhtyeen foorumilla maaliskuussa 2011. Hän kertoi yhtyeen jäsenten olevan kiinnostuneita uuden levyn teosta kiireisestä elämästä huolimatta. Hiljaisuuden syyksi hän sanoi, että yhtyeen jäsenillä oli ollut vaikeuksia yksityiselämässä ja he olivat halunneet pitää taukoa yhtyeestä, joka on vaatinut ympärivuorokautista työtä jo kahdenkymmenen vuoden ajan. Todellista edistystä nähtiin kuitenkin vasta helmikuussa 2012, kun Platt ilmoitti yhtyeen foorumilla Enchantin tehneen levytyssopimuksen InsideOut Musicin ja Century Median kanssa ja aloittaneen sävellystyön. Samalla hän kertoi tulevan levyn sisältävän mahdollisesti videomateriaalia albumin tekoprosessista. Levyn on määrä ilmestyä myöhemmin tänä vuonna tai viimeistään vuoden 2013 alkupuolella.
Yhtyeen musiikki
Enchantin tyylilaji on vaihtunut sen pitkän uran aikana paljon yhtyeen alkuajoista. Erityisesti debyyttialbumi A Blueprint of the World esittää Enchantin progressiivista puolta vaihtuvilla tahtilajeillaan ja instrumentaaliosuuksillaan. Yhtyeen vanhetessa progressiivisuus ei ole ollut yhtä vahvasti läsnä, vaikka kaikissa albumeissa on kuultavissa progressiivisia elementtejä. Enchantin musiikissa sekoittuu monet eri tyylilajit, sisältäen elementtejä sekä popmusiikista tarttuvine melodioineen että jopa metallimusiikista raskaine soundeineen.
Ott on sanonut yhtyeen panostavan paljon musiikin emotionaalisuuteen sekä itse musiikissa että sanoituksissa. Myös musiikin melodisuus on yhtyeelle tärkeää.
Helsingfors
Helsingfors tarkoittaa seuraavia asioita:
Ouest (Haiti)
Ouest on departementti Haitissa. Vuonna 2003 departementissa oli 3 096 967 asukasta ja sen pinta-ala on 4 827 neliökilometriä. Departementin väestötiheys on siten 641,6 asukasta neliökilometrillä. Departementin pääkaupunki on myös valtion pääkaupunki Port-au-Prince. Departementti on maan toiseksi laajin Artiboniten jälkeen. Vuoden 2010 maanjäristys koetteli erityisesti Ouestin departementin aluetta.
Ouest rajautuu pohjoisessa Artiboniten ja Centren departementteihin, idässä Dominikaaniseen tasavaltaan, etelässä Sud-Estin ja Nippesin departementteihin sekä lännessä Gonâvenlahteen. Departementtiin kuuluu lisäksi Gonâvensaari. Ouestin departementti jakautuu viiteen arrondissementtiin (väkiluvut vuonna 2003):
Katto-Kassinen (animaatiosarja)
Juoni
Pikkuveli on seitsemänvuotias poika, joka asuu perheineen kerrostalossa, ruotsalaisessa kaupungissa. Pikkuveli haaveilee saavansa jonain päivänä ikioman koiran. Hänen perheensä ei kuitenkaan mielly ajatuksesta, sillä koiranhoito on työlästä. Eräänä päivänä Pikkuveli tapaa Katto-Kassisen, katolla asuvan pikkumiehen, joka osaa lentää selässään olevan propellin avulla. Pikkuveljen perhe ei kuitenkaan usko Kassiseen ja olettaa tämän olevan pikkuveljen mielikuvitusystävä. Pikkuveljen koulutoverit Risto ja Kaisa eivät myöskään aluksi usko Kassiseen, mutta tapaavat hänet kuitenkin käydessään eräänä päivänä Pikkuveljen luona. Sarjan edetessä Kassinen keppostelee Pikkuveljen kanssa muun muassa varkaiden Villen ja Rullen sekä Pikkuveljen lapsenvahdin Neiti Lohen kustannuksella.
Suomenkieliset ääninäyttelijät
Sarjan suomenkielisen version ohjasi Kari Tamminen ja toteutti Tuotantotalo Werne Oy.
Drew Nelson
Drew Nelson (s. 11. elokuuta 1979 Toronto, Ontario) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan elokuvasta 681-0638 ja animaatiosarjassa Girlstuff/Boystuff.
Ura
Nelson aloitti näyttelemisen 21-vuotiaana televisiosarjan In a Heartbeat myötä. Sittemmin hän on esiintynyt enimmäkseen draama- ja komedia-aiheisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten The Red Sneakers, Two Against Time, Älä kerro äidille, Smallville ja Supernatural. Nelson on tehnyt myös äänirooleja animaatioihin Girlstuff/Boystuff, 6teen, Total Drama Island ja Total Drama Action.
Palkoproomu
Palkoproomu on hinattava alus, joka koostuu kahdesta erillisestä pituussuuntaisesta itsekelluvasta ponttonista. Ponttonit, jotka toimivat ruuman laitoina, on yhdistetty toisiinsa kannen päällä olevilla saranoilla. Hydraulikoneiston avulla ponttonien alareunat voidaan kääntää toisistaan erilleen. Tällöin suppilonmuotoisessa ruumassa oleva lasti valuu itsestään pois parimetrisestä raosta. Palkoproomuja käytetään soran ja ruoppausmassojen kuljettamiseen. Pienen syväyksensä vuoksi palkoproomu voi tyhjentää lastinsa pohjaluukkuproomua matalampaan veteen.
Palkoalus on itsekulkevasta palkoproomusta käytetty nimitys. Se on soran ja ruoppausmassojen kuljetukseen rakennettu palkoproomun kaltainen alus. Aluksen perässä on kansirakennus, jossa on ohjaamo sekä päällikön, konemestarin ja miehistön hytit ja muut tilat. Lastiruuman tilavuus on tyypillisesti 200–600 m3. Hinattavasta palkoproomusta tulee itsekulkeva, kun se varustetaan dieselmoottorilla, hydraulisella ohjailupotkurilla sekä ohjaamolla. Miehityksenä on tyypillisesti ohjaaja ja kansimies.
Robert Sheran
thumb|Robert Sheran vuonna 2010. Robert J. Sheran (2. tammikuuta 1916 Waseca, Minnesota – 25. tammikuuta 2012 ) oli yhdysvaltalainen juristi ja poliitikko. Hän istui vuosina 1947–1950 kaksi kautta Minnesotan edustajainhuoneessa, jossa hän ei virallisesti edustanut mitään puoluetta. Hänet valittiin kahdeksannesta vaalipiiristä Blue Earthin piirikunnasta; hän asui Mankatossa. Vuosina 1942–1945 Sheran toimi FBI:n erikoisagenttina. Hän sai vuonna 1973 nimityksen Minnesotan korkeimman oikeuden päätuomariksi toimittuaan aiemmin sen päätuomarin sihteerinä ja avustavana tuomarina.
Sheran valmistui Roosevelt High Schoolista (Minneapolis), vuonna 1936 St. Thomasin yliopistosta (Bachelor of Arts) ja vuonna 1939 Minnesotan yliopiston lakikoulusta (Bachelor of Laws). Hän meni vuonna 1940 naimisiin Jean Brownin kanssa ja sai viisi lasta. Minnesotan senaattiin päässyt Kathleen J. Sheran on hänen ainoa tyttärensä.
Barabinsk
Barabinsk on kaupunki Novosibirskin alueella Venäjällä. Vuonna 2020 Barabinskissä oli 28 704 asukasta. Barabinsk sijaitsee 315 kilometrin päässä Novosibirskistä. Kaupunki on Barabinskin alueen hallintokeskus. Barabinsk on perustettu vuonna 1893.
Ylitornion kunta
Ylitornion kunta on Norrbottenin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Norrbotteniin. Kunnan keskustaajama on Matarenki.
Aleksandr Kerenski
Aleksandr Fjodorovitš Kerenski (, 4. toukokuuta (J: 22. huhtikuuta) 1881 Simbirsk – 11. kesäkuuta 1970 New York) oli venäläinen poliitikko, sosialistivallankumouksellinen ja Venäjän keisarivallan kaataneen helmikuun vallankumouksen jälkeisen väliaikaisen hallituksen voimahahmo ja pääministeri, viimein diktaattorin oikeuksin.
Ylitornion kunta
Kunnan keskustaajama ja kirkonkylä, Matarenki (aikaisemmin Matarengi), sijaitsee Tornionjoen länsirannalla vastapäätä Aavasaksaa. Sinne johtaa Suomen puolelta joen ylittävä silta. Yleisimmin paikalliset molemmin puolin rajaa kuitenkin ovat omaksuneet kunnalle ruotsinkielisen nimityksen Övertorneå, joka nimi ruotsin kielessä tarkoittaa sekä kuntaa että sen keskustaajamaa, mutta käytetään myös nimitystä Matarinki tai Matarenki.
Aleksandr Kerenski
Varhaisvaiheet tsaarin Venäjällä
Kerenski syntyi 1881 Simbirskin kaupungissa, joka on Volgan rannalla noin 170 kilometriä Kazanista luoteeseen ja 900 kilometriä Moskovasta itään. Samasta kaupungista oli kotoisin myös Kerenskiä kymmenen vuotta vanhempi Vladimir Iljitš Uljanov, sittemmin Vladimir Lenin. Kerenskin isä, joka oli ammatiltaan opettaja, oli Leninin opettajana Kazanin yliopistossa. Leninin kuoltua 1924 Simbirsk uudelleennimettiin Uljanovskiksi hänen kunniakseen.
Ylitornion kunta
Kunnan maapinta-ala on 2 358,03 neliökilometriä (31.12.2019) ja asukasluku 4 211 henkeä (31.12.2021).
Kunta sijaitsee Tornionlaaksossa, Haaparannan pohjoispuolella. Valtaosa kunnan asukkaista hallitsee meänkieltä tai suomea. Myös kylien ja luonnonpaikkojen nimet ovat suomenkielisiä tai suomenkielisten alkuperäisten nimien ruotsinnoksia. Ruotsin Ylitornio ja Suomen Ylitornio ja Pello olivat yksi ja sama pitäjä vuoteen 1809 saakka.
Aleksandr Kerenski
Toiminta vallankumouksen aikana
Kun maailmansodan rasittamalla Venäjällä 1917 syttyi tsaarin vastainen helmikuun vallankumous, Kerenski oli sen johtajia. Hänet valittiin vaikutusvaltaisen Pietarin työläisneuvoston varapuheenjohtajaksi ja hän nousi oikeusministeriksi ns. väliaikaishallitukseen, jolle kukistuneen tsaarin valta oli siirretty. Helmikuun vallankumouksen jälkeen sosialistien neuvostot ja väliaikainen hallitus kilpailivat vallasta Pietarissa, ja Kerenski kuului molempiin.
Kerenski oli aluksi ainoa sosialistijäsen ruhtinas Georgi Lvovin ja kadettipuolueen johtamassa hallituksessa. Oikeusministerinä hän vieraili maaliskuussa 1917 Helsingissä, koettaen taivutella Suomea Venäjän tueksi maailmansotaan ja hillitä separatistista liikehdintää. Tulokset jäivät kuitenkin laihoiksi. Toukokuussa Kerenskistä tuli sotaministeri ja heinäkuussa 1917 pääministeri.
Ylitornion kunta
Vuonna 2007 kunnassa oli 22,43 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 0,9 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Högfors
Högfors (ruotsia, suomeksi "korkeakoski") voi tarkoittaa seuraavia:
Aleksandr Kerenski
Toiminta vallankumouksen aikana
Kenraali Lavr Kornilovin vallankaappausyrityksen epäonnistuttua elokuussa ja ministerien erottua Kerenskistä tuli myös sotajoukkojen ylipäällikkö, ja hän toimi käytännössä ilman parlamentaarista luottamusta diktaattorina.
Ylitornion kunta
Kuntajaon kehitys
Ylitornion pitäjä erotettiin Tornion pitäjästä vuonna 1482, jolloin sen nimenä oli Särkilax. Nykyisen nimen pitäjä sai vuonna 1620. Vuonna 1602 pitäjästä erotettiin Tornion lappalaisseurakunta (käsitti osia nykyisten Ruotsin, Suomen ja Norjan pohjoisosista), vuonna 1617 Hietaniemen pitäjä, Kengiksen ruukinseurakunta 1655 ja vuonna 1725 Pajalan pitäjä.
Aleksandr Kerenski
Toiminta vallankumouksen aikana
Venäjä oli kolme vuotta jatkuneen sodan kuluttama, mutta Kerenski piti kiinni liittolaismaille annetuista lupauksista. Kornilovin kapinan aikana hallitus oli jakanut työläisjoukoille aseita ja vuoden kuluessa työläiset olivat kääntyneet bolševikkien puolelle näiden luvattua ”leipää, rauhaa ja maata”. Lenin oli päättänyt syrjäyttää hallituksen, ennen kuin se voisi laillistaa asemansa vaaleilla, ja 7. marraskuuta (J: 25. lokakuuta) bolševikit ottivat verettömästi vallan ja toinen neuvostojen edustajakokous siirsi sen työläisten, sotilaiden ja talonpoikien edustajille.
Ylitornion kunta
Kuntajaon kehitys
Alkuperäinen Ylitornion pitäjä sijaitsi Tornionjoen molemmilla puolilla. Jäljelle jääneen Ylitornion pitäjän itäosan Ruotsi luovutti Venäjälle Haminan rauhassa vuonna 1809. Nykyisin tällä alueella sijaitsevat Suomen Ylitornion (aiemmin Alkkula) ja Pellon (aiemmin Turtola) kunnat. Pitäjän länsiosasta erotettiin vielä Korpilompolon pitäjä vuonna 1856. Loppuosasta pitäjää tuli Ylitornion maalaiskunta vuoden 1862 kuntauudistuksessa. Nykyiset rajansa Ylitornion kunta sai vuonna 1969, jolloin Hietaniemi liitettiin siihen takaisin.
Aleksandr Kerenski
Toiminta vallankumouksen aikana
Bolševikkien otettua vallan Kerenski pakeni Pihkovaan ja pyysi kenraali Pjotr Krasnovia syrjäyttämään bolševikit armeijan avulla (ns. Kerenskin–Krasnovin kapina). Krasnovin joukot valtasivat Tsarskoje Selon 10. marraskuuta (28. lokakuuta), mutta ne lyötiin seuraavana päivänä Pulkovassa. Kerenski pakeni Ranskaan.
Ylitornion kunta
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Aleksandr Kerenski
Maanpakolaisuus
Kerenskin omien muistelmien mukaan hän pakeni Pietarista henkilöautolla Hatsinaan 7. marraskuuta 1917 ja sieltä edelleen henkilöautolla 14.11.1917.
Hän siirtyi väärennetyllä passilla Pietarin kautta Helsinkiin 26.1.1918 ja piileskeli valkoisten tuttaviensa luona ensin Helsingissä ja sitten Uudenmaan maaseudulla. Venäjänkielisenä hän ei kiinnittänyt punakaartilaisen huomiota. Maaliskuussa 1918, kun britit olivat nousseet maihin Muurmanskissa ja saksalaiset Ahvenanmaalla, Kerenski siirtyi jälleen väärennetyllä passilla Pietariin ja sieltä junalla Muurmannin rataa pitkin Murmanskiin. Sieltä hän siirtyi brittien avulla Englannin kautta Ranskaan 1918.
Ylitornion kunta
Väestönkehitys
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 948 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 19,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 16,9 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 1 012 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 16,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 160 306 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 67 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Yleisimmät syntymämaat
Vuoden 2019 lopussa Ylitornion kunnassa oli 4 299 asukasta, joista 2 059 oli Ruotsissa syntyneitä.
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 3 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 52,7 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 2 275 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Ylitornion kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Ylitornion kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1998
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1998 7.–8. maaliskuuta Pokljukassa Sloveniassa sekä 15. maaliskuuta Hochfilzenissä Itävallassa.
10 + 12,5 km takaa-ajo
Suomen Ville Räikkönen oli kilpailun viides ja Paavo Puurunen kahdeskymmenestoinen.
<br style="clear:both" />
10 km joukkuekilpailu
Suomi sijoittui kilpailun neljänneksi joukkueella Harri Eloranta, Ville Räikkönen, Olli-Pekka Peltola ja Paavo Puurunen.
<br style="clear:both" />
7,5 + 10 km takaa-ajo
Suomen Mari Lampinen oli kahdeksastoista ja Katja Holanti kahdeskymmenesyhdeksäs.
<br style="clear:both" />
7,5 km joukkuekilpailu
<br style="clear:both" />
Aleksandr Kerenski
Maanpakolaisuus
Kerenski asettui 1918 Pariisiin, joka oli maailmansotien välisenä aikana yksi bolševikkeja paenneiden venäläisten emigranttien keskuksista. Hän ei ottanut kantaa Venäjän sisällissotaan, koska vastusti sen kumpaakin osapuolta, sekä bolševikkeja että valkoisia kenraaleita. Pariisissa hän meni naimisiin 1939 australialaisen toimittajan Lydia ”Nell” Trittonin kanssa.
Kun saksalaiset miehittivät Ranskan 1940, Kerenskit pakenivat Yhdysvaltoihin. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941 Kerenski ilmaisi tukensa Josif Stalinille mutta ei saanut vastakaikua Neuvostoliitosta. Sodan aikana hän toimitti venäjänkielisiä radiolähetyksiä tukeakseen liittoutuneiden sotaponnisteluja. Vuonna 1945 Kerenskit muuttivat Trittonin kotimaahan Brisbaneen, Australiaan, jossa he asuivat vuoteen 1946 kunnes Tritton kuoli vakavaan sairauteen.
Muuta
Vuoden 1917 tapahtumien jälkeen Suomessa sepitettiin pilkkalaulu ”Kerenski”, jota käytettiin samannimisen tanssin säestämiseen.
Hellas Verona
Hellas Verona Football Club (yksinkertaisemmin Hellas Verona) on italialainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa kaudella 2022–2023 Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssä. Seuran kotikaupunki on Verona, ja sen värit ovat sininen ja keltainen. Hellasin paikalliskilpailija on AC Chievo Verona.
Historia
Joukko yliopisto-opiskelijoita perusti Hellas Veronan vuonna 1903. Joukkue nimettiin Hellasiksi (kreikkalaisten maastaan käyttämä nimitys) kreikanopettaja Corubolon ehdotuksesta.
Hellas Verona voitti mestaruuden kaudella 1984–1985. Se putosi Serie A:sta kaudella 2001–2002 ja pelasi 11 kautta alemmissa sarjoissa ennen paluutaan pääsarjaan kaudeksi 2013–2014. Kolmen kauden jälkeen se putosi Serie B:hen. Kaudella 2017–2018 seura pelasi jälleen Serie A:ssa mutta putosi heti takaisin Serie B:hen, josta paluu pääsarjaan onnistui heti ensimmäisellä kaudella.
Intel 8086
right|thumb|250px|Intel 8086 Intel 8086 (eräissä Intelin omissa teksteissä iAPX 86 ) on Intelin vuonna 1978 kehittämä mikroprosessori. 8086 käyttää sisäisesti 16-bittistä tekniikkaa ja siinä on 16-bittinen oheislaiteväylä. 8086 oli ensimmäinen x86-arkkitehtuurin suoritin. Se suunniteltiin edeltäjänsä Intel 8080:n pohjalta, jonka assembly-kielinen lähdekoodi voitiin pienellä vaivalla muuttaa 8086:lle.
Intel 8086:n kellotaajuudet olivat välillä 5 MHz ja 10 MHz. 8086 ei tukenut liukulukumatematiikkaa vaan siihen tarvittiin erillinen lisäprosessori. Yleisin oli Intel 8087, mutta myös Weitek tarjosi omaa malliaan eri käskykannalla. NEC kloonasi 8086:n ja tuotti NEC V20-, V25- ja V30 -malleja.
8086:n kehityksen lähtökohtana oli Datapoint 2200 -tietokone/pääte. Laite oli suunniteltu ennen mikroprosessoria, joten suoritin on toteutettu TTL-logiikkapiireillä. Datapoint pyysi Inteliä ja Texas Instrumentsia toteuttamaan koko piirilevyn yhdellä mikropiirillä. Datapoint 2200:n arkkitehtuurin mukaan TI toteutti TMX 1795 -suorittimen vuonna 1971 ja Intel 8008 -suorittimen vuonna 1972. Datapoint kuitenkin hylkäsi molemmat toteutukset. TI ei löytänyt omalle suorittimilleen käyttöä, mutta Intel päätti myydä 8008:ta. 8008:n seuraajia olivat 8080 (1974) ja 8085 (1976). Intel päätti 1975 kehittää uuden 8800-suorittimen 1980-luvun vaatimuksia vastaamaan. Projektista tuli liian kunnianhimoinen ja monimutkainen ja se viivästyi. Tämän vuoksi Intel kehitti pikaisesti 16-bittisen 8086:n 8080:n pohjalta. Säästääkseen kustannuksia Intel kehitti prosessorista myös 8-bittisellä ulkoisella väylällä varustetun version, jolle annettiin nimeksi Intel 8088. IBM valitsi 8088-prosessorin IBM PC -tietokoneensa suorittimeksi, josta juontaa suoritinperheen yleisyys.
Ominaisuudet
Prosessorin ohjelmointi on melko monimutkaista. Siinä on neljä melkein yleiskäyttöistä 16-bittistä rekisteriä ja neljä indeksirekisteriä, joista yksi varataan pinorekisteriksi. Monet käskyt toimivat jonkun tietyn rekisterin kanssa, mikä vaikeuttaa rekisterien varausta. Yksi konekielikäsky vie 1–6 tavua.
8086 on aikaisekseen monimutkainen mikroprosessori ja sisältää 29 000 transistoria. 16-bittinen ALU tukee aritmeettisia, boolelaisia loogisia operaatioita ja bittien siirtoja tavussa. ALU ei toteuta kerto- tai jakolaskua, vaan nämä tapahtuvat mikrokoodilla bittisiirtojen ja lisäysten/vähennysten avulla, ja ovat hitaita. Suorittimen mikrokoodi vie suuren osan suorittimen pinta-alasta mutta mahdollistaa suorittimen suhteellisen monimutkaiset ominaisuudet kuten merkkijonojen kopioinnin.
8086:n suunnittelu osui aikaan, jolloin RAM-muistin nopeus oli jäämässä suorittimien jälkeen. 8086 on mahdollisesti ensimmäinen mikroprosessori, jossa käskyt haetaan muistista etukäteen ennen niiden suoritusta (prefetch). 8086 sisältää 6 tavun esihakupuskurin (8 bitin muistiväylällä varustetussa 8088:ssa 4 tavua), mikä riitti parantamaan suorittimen suorituskykyä 50 %. Ominaisuus on toteutettu rengaspuskurina ja se hyödyntää myös suorittimen ohjelmalaskuria, jonka arvosta vähennetään tarvittaessa puskurissa olevien tavujen määrä esimerkiksi suhteellisia hyppykäskyjä käytettäessä tai aliohjelmakutsun paluuosoitetta tarvittaessa. Hyppykäskyn yhteydessä esihakupuskuri tyhjennetään. Tämä monimutkaisti huomattavasti myös suorittimen muistinkäsittelyä, sillä käskyjen lataus kilpailee ohjelman suorittamien muistihakujen kanssa. Suunnittelijat jakoivat suorittimen kahteen osaan, joista Bus Interface Unit (BIU) suorittaa muistihaut ja Execution Unit (EU) suorittaa konekielikäskyjä.
Yksi haasteista on, kuinka 16-bittisillä rekistereillä voi käsitellä enemmän kuin 64 kilotavua muistia. Suoritin käyttää segmentoitua muistiavaruutta. Suorittimen 20-bittinen osoiteavaruus on toteutettu siten, että neljä erillistä segmenttirekisteriä osoittaa 64 kilotavun data-, ohjelmakoodi-, pino-, tai ekstrasegmentin alkuosoitteen 16 tavun tarkkuudella. Indeksirekisterillä puolestaan osoitetaan 64 kilotavua dataa, ohjelmakoodia tai pinoa segmentin sisältä. Muistiosoite saadaan kertomalla segmenttirekisteri 16:lla ja lisäämällä siihen indeksirekisteri. Tämä mahdollistaa osoitettavan muistin määräksi yhden megatavun + 64 kilotavua − 16 tavua. Yhtä muistiosoitetta voi osoittaa jopa 4 096:lla rekisterien yhdistelmällä. Muistiosoitteiden laskenta on toteutettu omalla yhteenlaskupiirillään, joten se ei kuormita suorittimen ALU-yksikköä.
Muistinhallintaa parannettiin 8086:n seuraajissa Intel 80286:ssa ja Intel 80386:ssa, jotka tarjosivat käyttöön lineaarisen (segmentoimattoman) muistimallin ja muistinsuojauksen. Kuitenkin alkuperäiset 8086:n rajoitukset vaikuttivat pitkälle 1990-luvun puoliväliin ja sen jälkeen, koska kaikki MS-DOSin ohjelmat käyttivät uudemmissakin koneissa 8086-yhteensopivaa tilaa. Tästä johtui myös DOSin kuuluisa 640 kilotavun muistirajoitus (DOS antoi osan 1 MB:n muistiavaruudesta oheislaitteiden käyttöön).
Dajana Jastremska
Dajana Jastremska (, s. 15. toukokuuta 2000 Odessa) on ukrainalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 34 helmikuussa 2019.
Jastremska pelasi Wimbledonin tyttöjen kaksinpelin loppuottelussa vuonna 2016. Ammattilaistasolla Jastremska saavutti ensimmäisen voittonsa WTA-turnauksen pääsarjassa huhtikuussa 2017, kun hän voitti Istanbulin turnauksen avauskierroksella Andrea Petkovicin. Voittaessaan Jastremska oli maailmanlistan sijalla 420. Jastremska eteni turnauksessa lopulta puolivälieriin. Lokakuussa 2018 Jastremska saavutti uransa ensimmäisen WTA-turnausvoiton Hong Kongin turnauksen kaksinpelissä. Alkuvuonna 2019 hän voitti Hua Hinin WTA-turnauksen.
Ensimmäisessä aikuisten Grand Slam -turnauksessaan Yhdysvaltain avoimissa 2018 Jastremska hävisi ensimmäisellä kierroksella. Australian avoimissa 2019 hän hävisi kolmannella kierroksella Serena Williamsille voitettuaan sitä ennen Samantha Stosurin ja Carla Suárez Navarron.
Jyväskylän Työväen Teatteri
Jyväskylän Työväen Teatteri (JTT) on suomalainen Jyväskylässä toimiva harrastajateatteri.
Teatteri perustettiin alun perin 7. marraskuuta 1910. Aluksi sen nimenä oli Jyväskylän Työväenyhdistyksen Näytelmäseura. Näytelmät olivat alussa yhteiskuntapainotteisia ja ryhmä kiersi esiintymässä Keski-Suomen alueella. Vuonna 1915 nimi muutettiin Jyväskylän Työväen Näyttämöksi. Aluksi järjestettiin teatteri-iltamia, joiden yhteydessä pidettiin tansseja ja houkuteltiin siten paikalle yleisöä. 1920-luvun alussa tanssitoiminta harveni.
Vuonna 1925 valmistui Alvar Aallon suunnittelema teatteritalo. Teatteri kärsi kuitenkin taloudellisista vaikeuksista. 1930-luvulla teatteri irtaantui Työväenyhdistyksen alaisuudesta, sillä sitoutumattomana oli helpompi hakea avustuksia kulttuurille. Sotien aikana teatterisalia käytettiin majoitukseen. Miesten ollessa rintamalla naiset pitivät toimintaa yllä kiertämällä esittämässä lauluohjelmistoa.
Vuonna 1943 teatteri sai nykyisen nimensä. Vuonna 1960 teatteri vietti 50-vuotispäiväänsä, jonka kunniaksi järjestettiin valtakunnallisestikin merkittävät juhlat. Teatteri kärsi kuitenkin edelleen taloudellisista vaikeuksista, sillä kaupungin avustukset olivat riittämättömiä. Ainoana, joskaan ei yksimielisenä, ratkaisuna vaikeaan tilanteeseen nähtiin Jyväskylän kaupunginteatterin perustaminen. Elokuussa 1961 teatteri siirrettiin varoineen ja velkoineen Jyväskylän Teatteri Oy:lle. Myös henkilöstö siirtyi uuden teatterin palvelukseen. Alkuperäisen Työväen Teatterin viimeinen ensi-ilta nähtiin 27. huhtikuuta 1961.
1960- ja 70-luvuilla Työväenyhdistys ja Teatterin Kannatusyhdistys suunnittelivat työväenteatteritoiminnan uudelleenaloittamista. Vuonna 1978 Jyväskylän kaupungilta anottiin avustusta Ainolan kesäteatterin kunnostamista varten. Samoihin aikoihin myös Työväenyhdistyksen teatterikerho elvytti toimintansa. Poliittisuuden katsottiin kuitenkin jälleen haittaavan ryhmän toimintaa ja kerholaiset liittyivät vuonna 1980 osaksi Jyväskylän Työväen Teatteria.
Ainolan kesäteatteri valmistui 1981 ja ensimmäisenä kesänä esitettiin kaksi ensi-iltaa. Ryhmä jätti Ainolan keväällä 2013 ja siirtyi väliaikaisnäyttämölle marraskuussa 2013.
Jousto
Jousto tarkoittaa taloustieteissä yhden muuttujan prosenttimuutosta toisen muuttujan prosenttimuutokseen nähden. Yleisemmin tarkasteltu jousto on hyödykkeen kysynnän hintajousto. Kysynnän hintajousto tarkoittaa prosentuaalista muutosta kulutuksen määrässä, kun hinta muuttuu yhden prosentin.
Arto Blomsten
Arto Blomsten (s. 16. maaliskuuta 1965 Vaasa, Suomi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi pääosan urastaan Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä, jossa hän voitti kolme mestaruutta ja kaksi hopeaa sekä teki 425 ottelussa tehot 51+90=141.
Jousto
Muita yleisesti käytettyjä joustoja ovat:
Arto Blomsten
Kaudeksi 1993–1994 Blomsten siirtyi hänet vuonna 1986 NHL:ään varanneeseen Winnipeg Jetsiin. Sitä ennen hän oli pelannut kymmenen kautta Elitserienin Djurgårdens IF:ssa. Blomsten pääsi kolmen vuoden aikana pelaamaan Winnipegissä ja Los Angeles Kingsissä 25 NHL-ottelua, joissa hän keräsi yhteensä neljä syöttöpistettä. Kolmen Pohjois-Amerikassa viettämänsä kauden jälkeen Blomsten palasi vielä neljäksi kaudeksi Elitserieniin, jossa hän päätti uransa kauteen 1999–2000.
Jousto
Jousto tyypillisesti muuttuu siirryttäessä kysyntä- tai tarjontakäyrällä. Esimerkiksi lineaarisen kysyntäkäyrän tapauksessa kysynnän hintajouston itseisarvo pienenee siirryttäessä suuremmalle kulutuksen tasolle, koska kysyntä muuttuu tällöin prosenteissa vähän verrattuna hinnan prosenttimuutokseen.
Arto Blomsten
Blomsten edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuosina 1992, jolloin Ruotsi voitti kultaa ja 1993, jolloin Ruotsi voitti hopeaa.
Jousto
Yleinen jouston itseisarvon laskentakaava (x:n y-jousto) on: tai täsmällisemmin,
Taloustieteessä ei yleisesti ottaen ole teoriaa yksittäisten hyödykkeiden joustoista. Joustojen suuruutta tutkitaan empiirisesti.
Jouston itseisarvot luokitellaan seuraavasti. Esimerkkinä on hyödykkeen hintajousto:
Siat (alaheimo)
Siat (Suinae) on sikojen heimoon kuuluva alaheimo. Alaheimoon kuuluvat Mammal Species of the World -tietokannan mukaan kaikki nykyään elävät siat. Ne jaetaan sen mukaan neljään tribukseen. Integrated Taxonomic Information System sen sijaan luokittelee pahkasiat ja hirvisiat omiin alaheimoihinsa. Sikojen alaheimoon kuuluu myös useita esihistoriallisia sikasukuja.
Skaalaetu
Skaalaetu eli mittakaavaetu on taloustieteessä tilanne, jossa yrityksen tuotannon kasvaessa keskimääräiset kustannukset laskevat. Skaalaetua kutsutaan myös skaalatuotokseksi (returns to scale), suurtuotannon eduksi tai suuruuden ekonomiaksi.
Esimerkiksi autojen tekemiseen liittyy skaalaetuja. Merkittävä osa kustannuksista liittyy auton suunnitteluun, testaamiseen ja autotehtaan pystyttämiseen. Tällöin yksittäisen auton tekeminen on erittäin kallista, kun taas satojen autojen tuotannossa samat kiinteät kustannukset voidaan kattaa satojen autojen myynnillä. Tällöin keskimääräiset kustannukset per auto laskevat, kun tuotettujen ja myytyjen autojen määrä kasvaa.
Aleksandr Mihailov
Aleksandr Mihailov syntyi aatelisperheeseen. Vuonna 1875 hän alkoi opiskella Pietarin teknologisessa instituutissa, josta hänet erotettiin samana vuonna opiskelijaliikkeeseen osallistumisen takia. Vuonna 1876 hän toimi yhtenä Zemlja i voljan johtohenkilöistä. Keväällä 1877 hän asettui Saratovin läänin vanhauskoisten keskuuteen etsimään ”vallankumouksellisia sosialistisia ihanteita”. Keväästä 1878 lähtien Mihailov osallistui aktiivisesti Zemlja i voljan toimintaan Pietarissa. Sen hajottua hänestä tuli yksi Narodnaja voljan toimeenpanevan komitean jäsenistä. Hän perusti salaisia kirjapainoja, hoiti puolueen raha-asioita ja valmisteli terroritekoja.
Mihailov pidätettiin marraskuussa 1880. Helmikuussa 1882 pidetyssä ns. 20:n oikeudenkäynnissä häntä syytettiin Aleksanteri II:n murhan valmistelusta. Mihailov tuomittiin ensin kuolemaan, mutta myöhemmin tuomio muutettiin elinkautiseksi pakkotyöksi. Oikeudenkäynnin aikana hän piti voimakkaan puheen vallankumouksellisten aatteiden puolesta. Mihailov kuoli 29-vuotiaana Pietari-Paavalin linnoituksen vankisellissä.
Skaalaetu
Skaalaetuja syntyy sekä kiinteistä kustannuksista että laskevista rajakustannuksista. Kun tuotantomäärä kasvaa, kiinteiden kustannusten osuus keskimääräisistä kustannuksista laskee. Rajakustannukset taas laskevat kun tuotteita on halvempi tuottaa suurissa kuin pienissä erissä.
Yritysten ei kuitenkaan kannata kasvaa rajattomasti, koska jossakin vaiheessa keskimääräinen kustannus alkaa taas nousta. Kustannusten nousemisen aiheuttavat erilaiset mittakaavahaitat.
Teinistä tähdeksi
'''Teinistä tähdeksi. Kuinka Sarasta tuli Peppi' on Salatut elämät'' -televisiosarjaan perustuvan kirjasarjan kuudestoista osa. Kirjan on kirjoittanut Aki Ryynänen, ja se julkaistiin vuonna 2009.
Tässä päiväkirjassa Sara Säkkinen paljastaa, kuinka näyttelijän työstä uneksivasta tytöstä tuli yllättäen Salatut elämät -televisiosarjan Peppi Puolakka. Kirjaan on koottu runsaasti havaintoja ja kuvia kulissien takaa.
Sara oppii pian, miten sarjan puvustus, lavastus, käsikirjoitus ja kuvaus hoidetaan, ja tekee myös huomioita näyttelijöiden ja heidän roolihahmojensa välisistä suhteista. Mitä yhtäläisyyksiä Sarassa ja Pepissä mahtaa olla?
Unelmiensa ylläpitämiseksi Sara joutuu sovittamaan lukiolaisen elämän ammattinäyttelijän arkeen, eikä se ole aina ihan helppoa. Millaisia ylä- ja alamäkiä Salatut elämät -perheeseen kuuluva nuori kokee? Millaista on elämä Pepin tossuissa? Miltä tuntuu pussailla televisiokameroiden edessä?
Myllykosken voimalaitos
Myllykosken voimalaitos sijaitsee Kouvolassa. Vuonna 1929 rakennetun vanhan voimalaitoksen koneisto kunnostettiin ja rakennettiin uusi tulvaluukku käytöstä poistetun Francis-turbiinin vesitiehen. Laitoksen teho kasvoi noin 2 MW ja vuosienergia noin 6 GWh.
Kiviharju
Kiviharju tarkoittaa seuraavia asioita:
Myllykosken voimalaitos
Oy Vesirakentaja toimi projektissa rakennuttajan konsulttina sekä suunnitteli tarvittavat työpadot, voimalaitoksen sisätiloissa tehtävät muutostyöt ja imuputken kunnostuksen.
Kiviharju
Kiviharju on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Myllykosken voimalaitos
Myllykoskella on myös vuonna 1997 rakennettu laitos, jonka rakennusvirtaama on 2x160 m³/s ja teho 2x11 MW.
Olavi J. Mattila
Olavi Johannes Mattila (24. lokakuuta 1918 Hyvinkää – 4. elokuuta 2013 Hyvinkää ) oli suomalainen diplomi-insinööri, Valmet Oy:n pääjohtaja ja moninkertainen ministeri 1960–1970-luvuilla. Hänen vahvoja alueitaan olivat kauppapolitiikka ja teollisuuteen liittyneet kysymykset. Mattila kuului presidentti Urho Kekkosen lähipiiriin ja häntä pidettiin yhtenä keskustapuolueen K-linjan tukijoista, vaikka hän ei julkisesti sitoutunut mihinkään puolueeseen. Hänen uransa loppuvaihetta leimasivat taloudelliset skandaalit.
Myllykosken voimalaitos
Myllykoskella on pudotuskorkeutta 7 metriä. Keskivirtaama on 110 m³/s.
Olavi J. Mattila
Mattila sai arvonimen erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri vuonna 1968.
Uran alku
Mattila syntyi keskikokoisen maalaistalon pojaksi. Lapsuudessaan hän harrasti urheilua ja liikuntaa ja ylsi myöhemmin Suomen mestaruuksiin saakka. Hän oli 200 metrin aitajuoksun Suomen mestari vuonna 1945 ja Tampereen Pyrinnön vuosina 1943 ja 1945 4 x 100 m viestinjuoksun Suomen mestaruuden voittaneissa joukkueissa. Mattila oli olympiavalmennettava vuoden 1940 kisoihin, jotka peruutettiin sodan vuoksi. Urheilun kautta hän tutustui Urho Kekkoseen, jonka tuella hän nousi myöhemmin asemiin politiikassa ja liike-elämässä.
Mattila kirjoitti ylioppilaaksi Järvenpään yhteiskoulusta keväällä 1937 ja suoritti varusmiespalveluksensa Suomen valkoisessa kaartissa. Reserviupseerikoulussa hänen oppilastovereinaan olivat muiden muassa myöhempi puolustusvoimien komentaja Lauri Sutela, myöhempi viihdepersoona Niilo Tarvajärvi, myöhempi Helsingin ylipormestari Teuvo Aura, myöhempi Rajavartiolaitoksen komentaja Otto Ylirisku sekä myöhempi suurlähettiläs Jorma Vanamo. Jatkosodan aikana Mattila toimi kouluttajana RUK:ssa sekä RUK:n oppilaskunnan kuraattorina. Sotien jälkeen Mattila yleni reservissä kapteeniksi.
Sodan jälkeen hän valmistui sekä diplomi-insinööriksi (1946) että kauppatieteiden maisteriksi (1950) ja työskenteli liike-elämän palveluksessa. Vuonna 1952 hänet nimitettiin kaupalliseksi neuvokseksi Suomen Ulkomaankaupan Edistämisrahastoon, jossa hän ryhtyi solmimaan Suomelle kauppasuhteita tuoreen Kiinan kansantasavallan kanssa. Pekingistä hän siirtyi 1957 Buenos Airesiin kaupalliseksi lähetystösihteeriksi.
Poliitikkona ja ministerinä
thumb|left|Suomen ETYK-valtuuskunnan jäseniä huippukokouksessa 1975: ulkoministeri Olavi J. Mattila, pääministeri [[Keijo Liinamaa ja presidentti Urho Kekkonen.]] Vuonna 1960 Mattila nimitettiin monelle yllätyksenä Kauppa- ja teollisuusministeriön kauppaosaston päälliköksi. Virka oli keskeinen Suomen idänkaupassa. Hän alkoi päästä sisäpiireihin ja myös läheiseen suhteeseen presidentti Kekkosen kanssa, kehittyen tämän luottomieheksi. Osaksi tämä johtui yhteisistä taustoista: molemmat olivat maalaistalon poikia ja entisiä huippu-urheilijoita. Lisäksi heillä oli sama puoluetausta. Mattila ei kuitenkaan koskaan sitoutunut julkisesti puolueisiin, mutta vähitellen hänestä tuli yksi puolueen K-linjan johtohahmoista, joka vaikutti kulissien takana poliittisiinkin asioihin.
Mattila nimitettiin ulkomaankauppaministeriksi Ahti Karjalaisen ensimmäisen hallituksen loppuajaksi vuoden 1963 lopulla. Karjalaisen jälkeen nimitetyssä Reino R. Lehdon virkamieshallituksessa hän oli kauppa- ja teollisuusministerinä. Hän toimi kahteen otteeseen myös ulkoministerinä. Kesällä 1975 hän oli Liinamaan hallituksessa ulkoministerinä ja toimi Kekkosen oikeana kätenä ETYK-kokouksen aikana.
Olavi J. Mattilalle kertyi 1077 ministeripäivää kuudessa hallituksessa joko ulkoministerinä tai ulkomaankauppaministerinä 1960- ja 1970-luvuilla.
Mattila lukeutui niinsanottuihin Kekkosen perässähiihtäjiin. Hän piti tiiviisti yhteyttä Tamminiemeen ja oli usein mukana lounaspöydässä Kekkosen tavatessa ruotsalaisen teollisuusjohtajan Marcus Wallenbergin. Tuon ajan Suomessa politiikan ja talouden keskeisenä tekijänä oli Suomen ja Neuvostoliiton kahdenkeskinen kauppa, jonka puitteissa Suomi vei teollisuustuotteitaan itänaapuriin ja vastavuoroisesti toi edullista öljyä, sähkövetureita ja muun muassa ydinvoimalan. Idänkauppa oli puhtaasti poliittista toimintaa. Teollisuus ja erityisesti valtionyhtiöt olivat tiukassa poliittisessa talutusnuorassa.
Kevättalvella 1978 pääministeri Kalevi Sorsa sekä ministerit Eero Rantala, Eino Uusitalo ja Johannes Virolainen sopivat presidentti Urho Kekkosen kanssa kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikön Bror Wahlroosin erottamisesta tämän alkoholiongelman vuoksi. Mattila kuuli hankkeesta ystävänsä erottamiseksi ja kävi Koneen pääjohtajan Pekka Herlinin ja suomalais-neuvostoliittolaisen talouskomission suomalaisen puheenjohtajan Ahti Karjalaisen kanssa Tamminiemessä anomassa Wahlroosille vuoden koeaikaa. Wahlroos raitistui ja sai pitää virkansa.
Valmetin pääjohtajana
Vuonna 1965 Mattila nimitettiin Valmetin pääjohtajaksi. Paikka oli avautunut edellisen pääjohtajan, vuorineuvos Aarne Härkösen kuoltua. Mattilan valinta oli monelle yllätys ja herätti suurta kohua, sillä hän syrjäytti kokeneen varatoimitusjohtaja Nils Björklundin. Koulutuksensa perusteella Mattila sopi hyvin yritysjohtajaksi, minkä lisäksi hänellä oli kokemusta idänkaupan politiikasta. Nils Björklundin syrjäyttämisen syyksi on myös arveltu sitä, että hän oli kiistellyn poliitikon Väinö Tannerin vävy. Björklund ei viihtynyt Mattilan alaisena kauankaan, vaan siirtyi jo seuraavana vuonna Tampellan apulaisjohtajaksi.
Entisistä asetehtaista vuonna 1946 muodostettu Valtion Metallitehtaat (VMT, ValMet) oli valtionyhtiö, joka harjoitti konepajateollisuutta ja laivanrakennusta. Se oli ollut kriisissä 1950-luvulla, koska se oli monialainen ja sen kannattavuus oli heikko. Yhtiöiden tilinpäätöstiedot olivat noihin aikoihin liikesalaisuuksia, eikä Valmetin taloudelliseen tilaan kiinnitetty suurta huomiota.
Laivanrakennus
Mattila otti strategiakseen yhtiön laajentamisen. Hänen edeltäjiensä aikana laivanrakennusta oli supistettu, mutta Mattila totesi alan näkymät hyviksi 1970-luvun alussa. Helsingin Vuosaareen rakennettiin telakka, jonka pääasialliset tuotteet olivat säiliöaluksia. Kun telakka vuonna 1974 aloitti toimintansa, edellisen vuoden öljykriisi oli kuitenkin heikentänyt näkymät siinä määrin, että tankkerien valmistaminen päättyi pian. Idänkaupan ansiosta telakan toiminta kuitenkin pysyi voitollisena koko 1970-luvun, mutta 1986 se yhdistettiin Wärtsilä Meriteollisuuteen ja toiminta Vuosaaressa päättyi.
Traktorituotanto
Valmetin traktorituotantoa laajennettiin Mattilan kaudella. Valmet oli aikaisemmin perustanut Brasiliaan traktoritehtaan, jota laajennettiin ja siitä tuli varsin kannattava tytäryhtiö. Volvon traktorituotanto liitettiin Valmetiin 1979. Myös Valmetin omia traktorimalleja kehitettiin, ja ne menestyivät markkinoilla varsin hyvin.
Uudenkaupungin autotehdas
Valmetin hankkeista ehkä näkyvin oli autotehtaan perustaminen Uuteenkaupunkiin yhdessä ruotsalaisen Saabin kanssa. Toteutumisen taustalla oli vaikutusvaltaisia poliittisia voimia. Mattilalla oli hyvät välit Kekkosen kanssa, ja tämä puolestaan tunsi hyvin Marcus Wallenbergin, joka hallitsi Saabia.
Paperikoneet
Yhteys paperikoneiden valmistamisen ja suomalaisen metsäteollisuuden välillä oli yksi tie, jota Mattila käytti Valmetin vahvistamiseksi. Mattila alkoi tavoitella Enso-Gutzeit Oy:n toimitusjohtajuutta, mutta tämä järjestyi vasta presidentti Kekkosen järjestettyä hänelle puheenjohtajuuden sekä Valmetin että Enson hallituksissa. Tätä perusteltiin näiden kahden yhtiön yhteistoiminnan tehostamisella.
Muuta
Mattilan kaudella kehitettiin puolustusvoimien alkeiskoulutuskone Vinka, ja tehtiin sopimus metrovaunujen valmistamisesta Helsingin kaupungin liikennelaitokselle.
Uran alamäki
Mattilan nimi oli mukana 1970-luvun lopulla Kekkosen seuraajaveikkauksissa. Häntä pidettiin kompromissina, jonka keskustapuolue olisi voinut nimittää ehdokkaaksi Ahti Karjalaisen ja Johannes Virolaisen asemesta. Mattilan uran alamäki kuitenkin alkoi samoihin aikoihin, kun Valmet oli poliittisista syistä johtuen joutunut 1979 ottamaan haltuunsa epäonnistuneen Valco-kuvaputkitehtaan. Valmet onnistui pitämään yllä tehtaan tuotantoa yllä sen verran, että tehtaan koneet saatiin myytyä. Tämä rasitti kuitenkin Valmetin taloutta siinä määrin, että kun samanaikaisesti idänkauppa tyrehtyi, Valmet joutui saneeraukseen ja Mattila osin kohtuuttomankin arvostelun kohteeksi. Mattila itse katsoi nauttivansa niin Valmetin hallintoneuvoston kuin yhtiön työntekijöidenkin luottamusta. Yksi rajuimmista hyökkäyksistä Mattilaa vastaan oli toimituspäällikkö Pertti Monton Pelin henki -kolumni Talouselämä-lehden helmikuun 1981 viimeisessä numerossa Mattilaan viitaneella otsikolla ”Tappioiden suomenennätysmies”.
Vuonna 1981 julkaistussa Tamminiemen pesänjakajat -kirjassa Mattilaa luonnehdittiin "kaatuvaksi mahtimieheksi". Mattila joutuikin luopumaan sekä Valmetin että Enson johdosta, kun Urho Kekkonen oli syksyllä 1981 eronnut presidentin tehtävistä. Edellisestä Mattila lähti maaliskuun alussa 1982, jälkimmäisestä kesäkuussa 1983. Tämän jälkeen Mattila siirtyi viettämään eläkepäiviään Hyvinkään Palopurolla sijainneelle maatilalleen. Tila jouduttiin pakkohuutokauppaamaan velkojen vuoksi marraskuussa 1999. Velkojana oli Merita Pankki, jonka saatavat Mattilalta ja hänen perheeltään olivat yli kolme miljoonaa markkaa. Mattilan perheen Dragsfjärdissä sijainnut kesähuvila oli jo tätä ennen, loppuvuonna 1998 jouduttu myymään pakkohuutokaupalla.
Mattila ei myöskään välttynyt henkilökohtaiselta talouskatastrofilta, kun hän sekaantui – ilmeisesti harhautettuna – nigerialaisten huijareiden bisneksiin 1990-luvun puolivälissä. Mattila ja hänen tanskalainen liikekumppaninsa sijoittivat huomattavia summia omia ja muilta lainaamiaan rahoja ulkomaisiin liiketoimiinsa suurten rahallisten tuottojen toivossa. Tällöin Mattila oli ollut jo pahoin velkaantunut, minkä hän oli salannut lainoja hakiessaan. Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Mattilan maaliskuussa 2004 yhden vuoden ja neljän kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen kahdeksasta törkeästä petoksesta, yhdestä törkeän petoksen yrityksestä ja törkeästä velallisen epärehellisyydestä sekä satojentuhansien eurojen vahingonkorvauksiin. Oikeus katsoi, ettei Mattila ollut tahallaan halunnut aiheuttaa vahinkoa velkojilleen. Lisäksi Mattilan tuomiossa otettiin huomioon hänen korkea ikänsä ja heikentynyt terveytensä, teoista kulunut pitkähkö aika sekä se, että hän oli itsekin joutunut huijatuksi ja menettänyt noin kuusi miljoonaa markkaa (noin miljoona euroa) omia rahojaan.
Yksityiselämä
Mattila kääntyi vakaumukseltaan Jehovan todistajaksi 2004. 1960-luvun alusta lähtien hän kuului myös vapaamuurareihin.
Hänen puolisonsa oli vuodesta 1956 alkaen Ebba Sylvia Annikki Vestinen (1925–2004), ja heillä oli kolme lasta: Juha (1957), Olli (1959) ja Anna (1961). Hänet on haudattu Puolimatkan hautausmaalle.
Olavi J. Mattilan poika Olli Mattila toimi ulkoasiainsihteerinä Suomen ulkoministeriön kauppapoliittisella osastolla. Helsingin hovioikeus tuomitsi Olli Mattilan toukokuussa 1999 vakoilusta, turvallisuussalaisuuden paljastamisesta ja asiakirjojen luvattomasta paljastamisesta ehdolliseen vankeuteen, viraltapantavaksi sekä menettämään sotilasarvonsa. Oikeuden päätöksen mukaan Olli Mattila oli luovuttanut Venäjän tiedustelupalvelulle Suomen ulkomaankauppaan ja ulkosuhteisiin liittyneitä salaisia asiakirjoja, mikä olisi voinut vaarantaa Suomen suhteita vieraisiin valtioihin.
Castlevania: Lords of Shadow
Castlevania: Lords of Shadow on MercurySteamin kehittämä ja Konamin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Windows-versio on julkaistu vuonna 2013 nimellä Ultimate Edition.
Peli kuuluu Castlevania-pelisarjaan. Pelille on kaksi jatko-osaa: Castlevania: Lords of Shadow - Mirror of Fate ja Castlevania: Lords of Shadow 2.
Tarina
Pelissä seurataan päähahmo Gabriel Belmontin kokemuksia kukistaakseen pimeyden voimia hallitsevia "Varjojen herroja" (Lords of Shadows) ja myös elvyyttääkseen kuolleen vaimonsa Marie Belmontin.
Vastaanotto
Peli on saanut arvosanaksi 7,5/10 GameSpotin arvostelussa.
Windowsille julkaistu Ultimate Edition sai arvosanaksi 7/10 GameSpotin arvostelussa. Versio sisältää Reverie ja Resurrection-lisäosat.
Enver pašša
İsmail Enver Efendi (osmaniksi: اسماعیل انور پاشا‎; turkiksi: İsmail Enver Paşa, 22. marraskuuta 1881 Konstantinopoli – 4. elokuuta 1922 lähellä Baldžuania, Buharan sosialistinen kansantasavalta) oli turkkilainen kenraali ja sotaministeri ensimmäisen maailmansodan aikana.
Tausta
Enver syntyi Konstantinopolissa 22. marraskuuta 1881. Enverin isän Ahmedin (1860–1947) taustasta ei tiedetä paljoakaan hän oli joko gagauzikki tai turkkilainen siltavahti Monastirista tai albanialaisen pikkukaupungin syyttäjä Balkanilta.
Enverin äiti oli syntyään albaanitaustainen Ayşe Dilara. Enverin setä oli Halil pašša. Enverillä oli kaksi nuorempaa veljeä, Nuri ja Mehmed Kamil, sekä kaksi nuorempaa sisarta, Hasene ja Mediha. Enver opiskeli sotilaskouluissa ja valmistui lopulta Harp Akademisiistä  vuonna 1903.
Enveristä tuli kenraalimajuri vuonna 1906. Enver lähetettiin kolmanteen armeijaan, joka oli sijoitettu Salonikaan
Nousu valtaan
Enver pašša oli yksi vuoden 1908 nuorturkkilaisten vallankumouksen johtajia. Hän liittyi seuraavana keväänä kenraali Mahmud Şevket paššan joukkoihin, jotka marssivat Konstatinopoliin ja syöksivät sulttaani Abd-ul-Hamid II:n vallasta. Vuoden 1911 Italian–Turkin sodan aikana Enver pašša organisoi turkkilaisten vastarinnan Libyassa ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin Benghazin kuvernööriksi. Hän johti 23. tammikuuta 1913 suoritettua vallankaappausta, joka palautti nuorturkkilaiset valtaan, ja sen jälkeen hän oli maan hallituksen johtava hahmo vuoteen 1918 asti yhdessä Talaat paššan ja Djemal paššan kanssa.