cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paula Tilbrook
Nuoruus ja ura
Tilbrook syntyi Salfordissa vuonna 1930. Hän kiinnostui esiintymisestä jo nuorena ja hankki kokemusta esiintymällä useissa Luoteis-Englannin teattereissa, kuten Nottingham Playhousessa. Vuonna 1975 hän esiintyi yhdessä Bob Hoskinsin ja James Maxwellin kanssa Robert Boltin näytelmässä A Man for All Seasons. Tilbrookin näyttämöura kesti vuoteen 1994 asti.
Televisioensiesiintymisensä Tilbrook teki vuonna 1969 komediasarjassa The Dustbinmen. Samana vuonna hänet nähtiin varieteesarjassa Ken Dodd and the Diddly Men, jonka jälkeen hänestä tuli vakituinen esiintyjä Doddin radio-ohjelmissa BBC Radio 2-kanavalla. Tilbrook esiintyi myös muun muassa sarjoissa Coronation Street ja Vielä virtaa.
Vuonna 1994 Tilbrook aloitti juoruilevan Betty Eagletonin roolissa saippusarjassa Emmerdale. Hänen oli alun perin tarkoitus esiintyä vain kolmessa jaksossa, mutta rooli venyi lopulta 21 vuoden mittaiseksi. Tilbrook näytteli sarjassa vuoteen 2015, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Yksityiselämä
Tilbrook avioitui Leslie Hallin kanssa vuonna 1952 ja he saivat kaksi lasta. Avioliitto kesti Hallin kuolemaan 1985 asti.
Tilbrook kuoli 89-vuotiaana 1. joulukuuta 2019. Hänen kuolemansa julkistettiin kuitenkin vasta heinäkuussa 2020.
Regina Rask
Regina Rask (s. 1962 Viiala ) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1986 pääaineenaan tiedotusoppi. Raskilla on ollut monia toimia Yleisradiossa. Toimittajana ja juontajana hän oli uutistoimituksessa (radio ja televisio), A-studiossa, Vierivät kivet -ohjelmassa ja Priimassa. Tällä hetkellä Rask on toimittajana Ylen Puoli seitsemän-ohjelmassa.
Orfilaisuus
thumb|[[Orfeus eläinten ympäröimänä. Roomalainen mosaiikki Palermosta.]] Orfilaisuus oli uskonnollinen liike antiikin Kreikassa. Se syntyi luultavasti 500-luvulla ennen ajanlaskun alkua, ja yhdistetään taruhahmo Orfeukseen. Orfilaisuus omaksui aikaisemman Dionysos-kultin. Säilyneet piirtokirjoitukset osoittavat, että ”orfilainen” tarusto Dionysoksen kuolemasta ja ylösnousemuksesta yhdistettiin käsityksiin siunatusta kuolemanjälkeisestä elämästä. Orfilaisuutta on sanottu muinaisen Kreikan merkittävimmäksi pelastususkonnoksi.
Regina Rask
Rask aloitti kirjailijanuransa suhteellisen myöhään, 40-vuotiaana. Hänen teoksensa Ei millään pahalla oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas 2002. Seitsemän romaanin lisäksi Rask on kirjoittanut myös kolumneja ja jatkokertomuksia eri lehtiin. Hän on Suomen Sukututkimusseuran blogisti. Raskia pidetään yhtenä harvoista suomalaisen kirjallisuuden naishumoristeista.
Orfilaisuus
Historia
Useimmat orfilaisuuden oppeja ja käytäntöjä koskevat lähteet ovat myöhäisiä ja epäselviä, ja jotkut tutkijat väittävät, että orfilaisuus on tosiasiassa myöhäisempien aikojen luomus. Eri puolilta Kreikkaa löydetyt piirtokirjoitukset kuitenkin vahvistavat, että on ollut olemassa liike, joka on sittemmin yhdistetty nimitykseen orfilaisuus. Lisäksi Dervenin papyrus osoittaa, että orfilainen tarusto voidaan jäljittää 300-luvulle ennen ajanlaskun alkua, ja se voi olla vieläkin vanhempi.
Uskonto on saanut nimensä kuuluisasta Orfeus-tarusta. Tarun mukaan Orfeus oli Traakian kuninkaan poika. Hän oli erittäin taitava lyyran soittaja. Hän meni naimisiin kuuluisan Eurydiken kanssa ja oli tulla mielipuoleksi, kun tämä kuoli. Orfeus syöksyi manalaan ja lumosi Persefonen lyyrallaan. Hän sai luvan viedä Eurydiken takaisin, mutta ehtona oli, ettei hän saanut katsoa taakseen. Orfeus ei voinut välttää kiusausta katsoa, seurasiko perästä kulkemaan määrätty Eurydike, ja niin Eurydike jäi manalaan. Orfeus palasi itse ehjin nahoin, mutta Traakian naiset raivostuivat, kun lohdutus ei kelvannut Orfeukselle ja repivät hänet kappaleiksi. Zeus sijoitti heidän rikoksensa hyvitykseksi Lyyran tähtikuvion taivaalle. Katkaistu pää, joka yhä lauloi, haudattiin Lesbossaaren rotkoon, josta tuli oraakkelin eli ennustajan paikka. Orfeuksen jälkeensä jättämät pyhät laulut muodostivat orfilaisuuden perustan.
Oppi
Orfilaisuus muistutti Dionysoksen kulttia, mutta oli pidemmälle kehitetty. Se perustui olennaisesti uskoon jumalan pojan Dionysos Zagreuksen kärsimyksestä, kuolemasta ja ylösnousemuksesta ja käsitykseen kaikkien ihmisten ylösnousemuksesta ja heidän tulevasta palkitsemisestaan tai rankaisemisestaan.
Koska titaanien, jotka olivat surmanneet Dionysoksen, uskottiin olevan ihmisen esi-isiä, koko ihmissuku oli perisynnin tahraama. Sen rangaistuksena sielu oli suljettu ruumiiseen kuten vankilaan tai hautaan. Orfeuksen palvojat söivät ehtoollisateriassaan raakaa häränlihaa viettääkseen Dionysoksen muistoa ja tullakseen uudelleen osallisiksi jumalallisesta olemuksesta.
Orfilaisen opin mukaan sielu joutuu kuoleman jälkeen manalan jumalien tuomioistuimen eteen. Syyllistä odotti ankara rangaistus. Eräässä opin muodossa se käsitettiin ikuiseksi. Tämä oli myöhemmän helvettiuskon lähteenä. Toinen muoto omaksui sielunvaellusopin: sielu syntyi yhä uudelleen ja uudelleen, sen elämä oli parempaa tai huonompaa sen mukaan, kuinka puhdas tai epäpuhdas se oli ollut edellisessä olomuodossaan. Kolmannen muunnelman mukaan rangaistus saattoi päättyä, jos ihminen etukäteen suoritti katumusta tai ystävät tekivät samoin kuoleman jälkeen. Platon kuvailee miltei Martti Lutherin kaltaisella suuttumuksella, miten Ateenassa kaupiteltiin tällaisia aneita 300-luvulla eaa.
Olympoksen jumalien kevytmielisyys korvattiin tiukalla siveydellä. Synnin ja omantunnon käsitteet ilmaantuivat kreikkalaiseen ajatteluun. Lahkon vaikutus oli laajalle ulottuva ja kestävä. Vaikka Platon hylkäsi orfilaisuuden, hän omaksui sen idealistisen ajattelun. Myös pythagoralaiset ja stoalaiset saivat vaikutteita orfilaisuudesta.
Regina Rask
Raskilla on kaksi aikuista poikaa. Hän asuu aviomiehensä ja kahden koiran kanssa Hattulassa.
Anne Kirkbride
thumb|right|250px|Kirkbride Blackpoolin Madame Tussauds -museossa Anne Kirkbride (21. kesäkuuta 1954 Oldham – 19. tammikuuta 2015 Manchester) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi vuodesta 1972 Deirdren roolissa televisiosarjassa Coronation Street.
Kirkbride sairasti 1990-luvulla non-Hodgkinin lymfoomaa.
Paulo Oliveira
Oliveira pelasi ensimmäiset ottelunsa pääsarjatasolla Vitória Guimarãesissa, jota hän edusti kausina 2012–2013 ja 2013–2014 yhteensä 46:ssa Portugalin pääsarjan ottelussa. Kaudeksi 2014–2015 Oliveira siirtyi Sporting CP:hen. Hän on voittanut Portugalin cupin Vitória Guimarãesissa kaudella 2012–2013 ja Sporting CP:ssä kaudella 2014–2015.
Portugalin maajoukkueessa Oliveira pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2015.
Psykoanalyysi
pienoiskuva|pysty|Psykoanalyysin perustaja [[Sigmund Freud noin vuonna 1905.]] Psykoanalyysi ( < ’sielu’ + άνάλυσις ’erittely’) on psykologinen teoria. Sitä alkoi kehittää itävaltalainen neurologi Sigmund Freud 1900-luvun alussa. Psykoanalyysi perustuu persoonallisuusteoriaan, joka tarkastelee erityisesti ihmisen tiedostamatonta eli ei-tietoisia psyykkisiä prosesseja ja jossa varhaisen vuorovaikutuksen ja lapsuuden kokemusten merkitystä ihmisen kehitykselle pidetään tärkeänä. Psykoanalyysiin pohjautuvat myös useat syvyyspsykologian koulukunnat.
Sanaa psykoanalyysi käytetään myös viittaamaan psykoanalyyttiseen psykoterapiaan. Psykoanalyysissa psykoanalyytikko auttaa potilasta ymmärtämään mielenterveyden häiriöiden taustalla piileviä mielensisäisiä ristiriitoja, minkä tarkoituksena on helpottaa potilaan estoja ja ahdistusta. Mielensisäiset konfliktit paljastuvat tulkitsemalla ja empaattisesti kuvaamalla potilaan mielleyhtymiä, tunteensiirtoa, unia ja niin sanottuja virhe- ja oiretoimintoja. Apuna voidaan käyttää myös huomion kiinnittämistä potilaalle ominaisiin käyttäytymiseen tai hänen lihasjännityksiinsä.
Freud ja psykoanalyysin synty
pienoiskuva|Sigmund Freudin sohva [[Lontoossa vuonna 2004.]] Psykoanalyysi alkoi muotoutua, kun hysteerisiä naispotilaita tutkinut Josef Breuer kertoi Freudille, kuinka menneisyyden traumoista kertominen oli helpottanut hysteerisiä oireita. 1950-luvulla terapeutit väittivät parantaneensa psykoanalyysin avulla myös skitsofrenia- ja epilepsiapotilaita.
Freud sovelsi Breuerin hoitotyötä omaan persoonallisuusteoriaansa, ja näin sai psykoanalyysi alkunsa. Psykoanalyysi syntyi terapiatyön ja käytännön hoitokokemuksen pohjalta. Freud kuvasi tiedostamattomien prosessien vaikutusta ihmisen toimintaan. Ennen Freudia koko ”tiedostamaton” (saks. das Unbewusste) ja mielen tiedostamattomien osien ja prosessien käsittely ja tutkiminen olivat jääneet vähälle, ja ne käsitettiin lähinnä muistivarastoksi, josta muistot ja tunteet satunnaisesti tulivat esiin.
Freudin alkuperäisen psykoanalyysin mukaan lapsuus on persoonallisuuden kehityksen kannalta kriittisin vaihe. Freud järkytti viktoriaanisen ajan ihmisiä väittämällä, että pienikin lapsi pyrkii seksuaaliseen mielihyvään. Freud tosin määritteli seksuaalisuuden paljon laajemmin (psykoseksuaalinen käsitys): hänen mukaansa seksuaalisuus on sellaista toimintaa, joka tuottaa ruumiillista mielihyvää, ei pelkästään sukupuolielinten välityksellä saatavaa mielihyvää. Freudilaisen käsityksen mukaan lapsen seksuaalisuuden ilmentyminen näyttäytyy muun muassa hellyyden osoituksissa ja hellyyden osoitusten hakemisessa.
Freud jatkoi psykoanalyyttisen teorian kehittämistä elämänsä loppuun asti. Tämän jälkeen hänen tyttärensä Anna Freud ja monet muut psykologit jatkoivat teorian kehittelyä eri suuntiin.
Psykoanalyyttisen terapian kehitys
Psykoanalyysin syntyessä vallitsevin psykologian oppisuunta oli behaviorismi, joka keskittyy ulkoiseen käyttäytymiseen ja jonka mukaan ihmisen toiminta on ulkoapäin ohjattavissa. Psykoanalyysi on suurelta osin behaviorismin vastakohta, sillä siinä ihminen on sisältäpäin ohjautuva ja tiedostamattomien prosessien merkitys on suuri.
Varsinaisen psykoanalyysin ohella psykoanalyyttisen teorian ja kokemuksen tietoja hyödynnetään myös psykoterapiassa, jolloin voidaan puhua joko psykoanalyyttisesta tai psykodynaamisesta terapiasta. Termien erot ovat lähinnä vivahteissa. Psykoanalyysi on dynaaminen näkemys persoonallisuudesta. Sillä tarkoitetaan, että ihmisen mielessä vaikuttavat erilaiset voimat, kuten vietit ja halut, joiden voimasuhteet ovat koko ajan muuttuvia eli dynaamisia. Psykoanalyyttisen persoonallisuusteorian rinnalle syntyi monia hoitomuotoja, jotka kaikki pohjaavat yhteen perusajatukseen: siihen että käsittelemättömät menneisyyden traumat (vuorovaikutuksen häiriöt) ovat jääneet tai muuttuneet jostakin tärkeästä syystä tiedostamattomiksi. Tiedostamattomina ne aiheuttavat oireita, joita voidaan kutsua myös mielen häiriöiksi.
Psykoanalyyttisen menetelmän tärkeimmiksi keinoiksi tulivat muun muassa vapaa assosiaatio ja unien tulkinta, joita käyttämällä muistoja pyrittiin palauttamaan tietoisuuteen ja siten helpottamaan oireita. Myöhemmin psykoanalyysissä on katsottu, että pelkkä tietoisuuteen palauttaminen ei riitä, vaan tärkeintä on tietoisuuteen tulleiden tunteiden ja ajatusten työstäminen psykoanalyytikon kanssa.
Tiettyjen psykoanalyyttisten koulukuntien piirissä on katsottu, että näiden keinojen lisäksi psykoanalyytikon on tarjottava analysoitavalle myös empatiaa ja ymmärtämystä. Freud ei kuitenkaan katsonut sitä tarpeelliseksi, sillä ymmärtäminen ei hänen mukaansa vie hoitoa eteenpäin. Vastaavasti ajatellaan myös lacanilaisessa psykoanalyysissa. Empaattista ja ymmärtäväistä otetta hyödynnetään nykyisin myös psykoanalyysista kehittyneissä psykoterapioissa.
Viettipohja
Täysin tiedostamattomalla alueella toimii ’se’ eli viettipohja, joka sisältää lähinnä viettejä. Se toimii täysin mielihyväperiaatteella ja on ainoa psyyken osa, joka on jo vastasyntyneellä. Viettipohjassa on torjuttuja muistoja ja ajatuksia, jotka saattavat aiheuttaa ongelmia. Vastasyntyneellä eivät muut psyyken osat ole vielä kehittyneet, joten se on täysin viettipohjan varassa ja toimii vain nautintoa saadakseen – toisin sanoen mielihyväperiaatteella, jossa jännittyneisyyttä pyritään vähentämään.
Yliminä
Yliminä toimii mielen kaikilla tasoilla. Se alkaa muotoutua oidipaalisen vaiheen aikana, kun lapsen on pakko alkaa hyväksyä ympäristön rajoitteita ja omaksua sosiaalisia normeja. Yliminä rajoittaa viettipohjan mielihyvähakuisia impulsseja ja sisältää ihmisen käsitykset siitä, mikä on oikein ja väärin. Myös minäihanne sijaitsee yliminässä. Ympäristöllä ja kasvatuksella on hyvin suuri vaikutus yliminän kehitykseen. Hyvin ankarasta yliminästä voi olla seurauksena hiljainen vetäytyvä luonne, joka aina pelkää tekevänsä väärin eikä tunne olevansa hyväksytty. Toisaalta liian heikko yliminä voi aiheuttaa ylimielisyyttä ja itsekeskeisyyttä, jolloin ihmisen on vaikea ymmärtää ja ottaa muita ihmisiä huomioon.
Minä
Kun lapsi alkaa ymmärtää olevansa äidistä erillinen olento ja kun ensimmäiset omat ajatukset alkavat muodostua, mahdollistuu minän kehitys. Minän tehtävänä on toimia viettipohjan ja yliminän välissä sovittelijana. Se yrittää hillitä viettipohjan suurimmat impulssit ja toisaalta kestää yliminän liiallisen moralisoinnin. Minä yrittää etsiä ensisijaisesti tasapainoisia, realistisia ratkaisuja ja kompromisseja – joskin samalla pyrkien varjelemaan jo omaksuttua käsitystä (ideal-ego) itsestä. Mikäli eri tasojen välille muodostuu liian voimakas ristiriita, minä pyrkii vähentämään ristiriitaa defenssien eli puolustusmekanismien avulla.
Näiden psyyken kolmen rakenneosan voimasuhteet ovat tärkeitä mielenterveyden säilyttämiseksi. Freud ei itse halunnut vetää niiden välille tarkkoja rajoja, vaan hän tähdensi, että ne ovat jatkuvassa muutostilassa olevia dynaamisia voimia.
Psykoanalyyttinen psykoterapia
Psykoanalyyttisessa psykoterapiassa keskeistä on tiedostamattomien psyykkisten prosessien paljastaminen. Psykoanalyyttinen terapia pyrkii lisäämään potilaan itsetuntemusta ja auttaa häntä hyväksymään persoonallisuutensa kattavammin.
Psykoanalyysi on leimallisesti yksilöpsykologiaa, kehityspsykologiaa ja dynaamista psykologiaa: psykoanalyysi tarkastelee persoonallisuuden kehittymistä, ja mielen rakenteeseen sisältyy itsenäisiä voimia, jotka vaikuttavat toisiinsa. Psykoanalyysissa oletetaan, että neuroosit johtuvat varhaisen vuorovaikutuksen häiriöistä, traumoista, ristiriitaisista vieteistä ja toiveista, sekä torjutuista (esimerkiksi lapsuuden) kokemuksista. Hoidossa pyritään saattamaan potilaan torjumat kokemukset, toiveet ja halut tietoisiksi, jotta hän voisi hyväksyä ne ja oppia elämään niiden kanssa.
Synnynnäisiin neurologisiin häiriöihin psykoanalyysilla ei sen sijaan pyritäkään vaikuttamaan, koska hoidon vaikutukset perustuvat siihen, että potilas ja psykoanalyytikko voivat liittoutua ja yhdessä tutkia sellaista psyyken osaa, joka on torjuttu tietoisuudesta varhaisten vuorovaikutushäiriöiden takia. Freud ei pitänyt mahdollisena hoitaa psykoanalyyttisesti psykoottisia ihmisiä, koska hän oletti heidän olevan kyvyttömiä muodostamaan analyytikkoonsa siirtovaikutussuhdetta. Myöhemmin on psykoanalyysia käytetty myös psykoottisten potilaiden hoidossa.
Psykoanalyytikot pitävät psyykkistä kehitystä mahdollisena myös lapsuuden ja nuoruuden jälkeen, ja tähän perustuu käsitys, että psykoanalyyttisin menetelmin voidaan hoitaa niin lapsia, nuoria kuin aikuisiakin.
Psykoanalyysin kritiikki
Psykoanalyyttisen terapian tuloksellisuudesta ei olla tiedeyhteisössä yksimielisiä. Terapian vaikutusta on vaikeaa testata empiirisesti psykoanalyyttisen hoitotilanteen ulkopuolella. Hoitotilannetta (potilaan ja analyytikon vuorovaikutusta) voidaan kuitenkin tutkia esimerkiksi terapiaistuntojen äänityksien avulla.
Psykoanalyyttistä teoriaa on arvosteltu epätieteellisyydestä, sillä teoriaan kohdistettu kritiikki väitetään kiistettävän psykoanalyysin keinoin toteamalla se torjunnaksi. Tieteenfilosofi Karl Popperin mukaan psykoanalyysin teorian vaikein ongelma on se, että suurin osa sen väittämistä ei ole todennettavissa (tai epätodennettavissa) tieteellisin menetelmin. Adolf Grünbaum on kuitenkin arvostellut Popperin kritiikkiä siitä, että psykoanalyysin teoriaa kuvataan siinä virheellisesti. Freud huomautti vuonna 1937, että virheelliset tulkinnat hylätään psykoanalyysissa, jos näyttö antaa siihen aihetta.
Belizen kansalliskirjasto
Belizen kansalliskirjasto on Belizen pääkaupungissa Belize Cityssä toimiva maansa kansalliskirjasto. Se on osa Belizen kansallisen kirjastopalvelun ja tietojärjestelmän (, lyh. BNLSIS) toimintoja. BNLSIS toimii Belizen opetusministeriön alaisuudessa, ja jakautuu kansalliskirjastoon ja yleiseen kirjastopalveluun. Henkilökuntaa sillä on 101, jotka toimivat yli 40 palvelupisteessä eri puolilla Belizeä.
Psykoanalyysi
Psykoanalyysin kritiikki
Myös B. F. Skinner väitti, ettei Freud käyttänyt psykoanalyysin teoriaansa teoreemien ja testattavien hypoteesin luomiseen, vaan jos teorian ja empiiristen havaintojen välillä oli mitään yhteyttä, yhteys tapahtui muuttamalla teoriaa jälkikäteen siten, että se ei enää olisi niin räikeästi ristiriidassa havaintojen kanssa. Skinner myös väitti ettei Freud operationalisoinut ja testannut ajatuksiaan käytöksestä, vaikka ne olivat empiirisesti varmennettavia väittämiä, vaan käytti paljon vertauskuvia ja anekdootteja omasta lapsuudestaan ja muilta ihmisiltä ympäristössään.
Frankelin mukaan psykoanalyysin teoria lepää voimakkaasti tukahdutettujen muistojen esiintuomisen ajatuksen päällä, vaikka kliininen näyttö on olematonta tai heikkoa. Frankelin mukaan muistitutkimus ei tue psykoanalyysin käsitystä muistista. Frankel käy myös läpi psykoanalyysia puolustavien julkaisujen metodologisia heikkouksia. Myös H. G. Pope on tuonut esiin näkemyksiä psykoanalyyttisten tutkimusten metodologisista heikkouksista väittäen, että ne usein luovat valheellisia muistoja lapsuuden traumoista, eivätkä ota huomioon suggestion vaikutusta.
Ainakin muutama oikeustapaus on nostettu psykoanalyytikkoja vastaan, jolloin oikeus on joutunut punnitsemaan terapiamenetelmien pätevyyttä yleisemmällä tasolla. Mondavin tapauksessa terapeutti aiheutti valemuistoja potilaalleen, joka sitten syytti isäänsä hyväksikäytöstä, jonka seurauksena isä menetti muun muassa työnsä. Jo Freud huomasi kuinka yleisiä hyväksikäyttöfantasiat ovat analyysin aikana: aluksi hän uskoi hyväksikäyttöä tapahtuvan merkittävän paljon, mutta huomasi pian, että kuvaukset eivät useinkaan kuvaa objektiivista todellisuutta vaan palvelevat muita tarkoituksia.
Psykoanalyysin puolustus
Matti Brummerin mukaan psykoanalyysin ihmiskuvassa lapsuus ei määrittele kokonaan ihmisen loppuelämää. Psykoanalyysi näkee ihmisen myös jatkuvasti kehittyvänä, ja siksi mielen hoito on mahdollista. Mikäli lapsuus määrittelisi koko loppuelämän, olisivat myös psykoanalyyttiset hoitoyritykset tuhoon tuomittuja. Psykoanalyyttisessa terapiassa pyritään päinvastoin käynnistämään pysähtyneitä psyykkisiä kehitysprosesseja.
Psykoanalyytikkojen mukaan psykoanalyyttisessa terapiassa esitetään hypoteeseja ja tarvittaessa tarkistetaan niitä.
Psykoanalyysin soveltajia
Psykoanalyysi on vaikuttanut laajasti länsimaiseen kulttuuriin ja ihmistieteisiin, ja sen vaikutus näkyy monien taiteilijoiden ja tutkijoiden työstä:
Hanzo Shimada
Hanzo Shimada on hahmo Blizzard Entertainment -peliyhtiön kehittämässä vuonna 2016 julkaistussa Overwatch-pelissä. Hanzo on entinen salamurhaaja ja taitaa jousen käytön. Hän myös hallitsee kahta lohikäärmettä.
Voikkaan paperitehdas
thumb|right|Tehdas vuonna 2009 Voikkaan paperitehdas oli paperitehdas Kouvolan Voikkaalla, silloisessa Kuusankosken kaupungissa Pohjois-Kymenlaaksossa. Se oli toiminnassa lähes 110 vuoden ajan (1897–2006).
Monien vuosikymmenien ajan tehdas oli Kymmene-konsernin lippulaiva, mutta Yhtyneiden Paperitehtaiden ja Kymmenen vuonna 1996 tapahtuneen fuusion jälkeen tehtaaseen ei enää panostettu. Tehtaan lopullisesta alasajosta ilmoitettiin maaliskuussa 2006. Jo tätä ennen tehtaalta oli vähennetty lähes 500 työpaikkaa vuosikymmenen aikana. Tehdas tuotti pääasiassa aikakausi- ja sanomalehtipaperia.
Sellun valmistus tehtaalla lopetettiin jo 1964. Viimeisin hiomo, painehiomo (PGW), rakennettiin vuonna 1991. Uuden hiomon valmistumisen myötä tehtaan prosessijärjestelmiin jouduttiin tekemään huomattavia muutoksia. Suunnittelijana toimi muun muassa jyväskyläläinen insinööritoimisto Jyplan Oy. Uuden hiomon ohella tehtaalle oli suunnitteilla myös uusi paperikone (PK19), jonka suunnitelmat oli viety jo pitkälle. PK19 olisi sijainnut PK18:n hallin vieressä. Suunnitelmat uudesta paperikonelinjasta romutettiin lopullisesti vuonna 1996 Yhtyneiden paperitehtaiden sekä Kymmenen fuusion jälkeen ja Voikkaalle kaavailtu paperikonelinja päädyttiin lopulta sijoittamaan Raumalle.
Tehdas ajettiin alas lopullisesti syyskuun 2006 loppuun mennessä. Lopettaminen johti tehtaalla 670 henkilön irtisanomisiin. Suurin osa tehtaan työntekijöistä kuului Paperiliiton Voikkaan osastoon n:o 36. Tehtaan viimeinen pääluottamusmies oli Kari Haaraoja.
Voikkaan paperitehtaan viimeiset paperitonnit tuotettiin juuri ennen juhannusta 2006. PK16 myytiin Filippiineille, PK11 ja PK18 Turkkiin ja PK17 romutettiin.
YLE teki tehtaasta TV-dokumentin Kone 17, joka kertoi paperitehtaan paperikone seitsemäntoista alasajosta. Dokumentin jatko-osa Voikkaa sai ensi-iltansa lokakuussa 2007 ja kertoo ajasta, jolloin toiminta pysähtyi ja ihmiset alkoivat etsiä uutta työtä.
Kymiyhtiön satavuotisjuhlavuonna 1972 Voikkaan tehtaan paperivarastossa järjestettiin Suomen kaikkien aikojen suurin lounastapahtuma. Siihen osallistui kutsuvierasta. Tapahtuman suunnitteli ja organisoi yhtiön klubiravintola Koskelan johtaja Paula Lehtovirta.
Paperikoneet
Voikkaan tehtaalla on toiminut kaikkiaan 11 paperikonetta. Parhaimmillaan 1960- ja 1970-luvuilla koneita oli yhtä aikaa käynnissä seitsemän. Kahden uusimman paperikoneen kapasiteetti oli yhteensä 410 000 tonnia vuodessa MFC- ja LWC-paperia. Tehtaalla ehdittiin valmistaa 108 vuoden aikana yhteensä 18,5 miljoonaa tonnia paperia, josta suurin osa oli sanomalehtipaperia. Paperikoneiden numerointia muutettiin 1960-luvun alussa PK11-koneen valmistumisen myötä, jotta Kymiyhtiön eri koneet eivät sekoittuisi keskenään.
Voimalaitos
Viimeiset jäljellä olevat kattilat (K13, K16 ja K17) purettiin lokakuun 2009 loppuun mennessä.
Kattilat:
Turbiinit: Kaksi turbiinia. Höyryturbiini on vuodelta 1956 ja sen tilavuus on lähes 26 000 kuutiota.
Vanhempi kattilahuone on arkkitehti Selim A. Lindqvistin suunnittelema ja rakennettu 1930-luvulla, uudempi kattilalaitos on vuodelta 1959. Vanhempaa laitosta on rakentamisen jälkeen laajennettu monessa eri vaiheessa, joten alkuperäisestä, Lindqvistin suunnittelemasta ulkonäöstä on jäljellä vain kaksi julkisivua. Voimalaitoksen tiilinen piippu räjäytettiin kesäkuussa 2005. Kattilalaitoksen kolme rakennusta puretaan todennäköisesti vuonna 2010.
Tuotteet
Päällystetty aikakauslehtipaperi (LWC)
Mattapäällystetty hiokepitoinen aikakauslehtipaperi (MFC) PK11
Superkalanteroitu SC-aikakauslehtipaperit (PK12 ja PK15)
Painopaperit (PK16 ja PK17)
Rakennukset
Noin 60 hehtaarin laajuisella tehdasalueella on yli 60 rakennusta. Vanhimmat säilyneet tuotantorakennukset ovat vuodelta 1896, jolloin tehdas perustettiin. Suurin osa vanhoista rakennuksista on punatiilisiä. Alueella on lisäksi lukuisia perinteiseen teollisuusyhdyskuntaan kuuluvia rakennuksia.
Tehtaan tilojen uusi käyttö
Tehtaan tiloissa toimivat muun muassa energia- ja tietoliikennealan sekä teollisuuden palveluja tarjoava Empower, logistiikkayritys Kouvola Cargo Handling ja tavarankäsittely-yritys KCH, mutta kumpikin on jo muuttanut pois Voikkaalta. Alkuvuodesta 2008 kesään 2010 alueella toimi ABB:n generaattori- ja moottoritehdas. Myös parikymmentä pienempää yritystä, kuten rautatiekalustoa huoltava Teräspyörä Oy, on saanut toimitilat entisistä tehtaan tiloista, ja ne työllistävät yhteensä noin 200 työntekijää. Tehtaan tiloista kuitenkin kaksi kolmasosaa on vielä tyhjillään.
Rautatie ja kalusto
thumb|Entinen Voikkaan tehtaiden kapearaidetalli Tehdasalueella toimi vuosina 1918–1960 Kuusankosken ja Voikkaan tehdasalueet yhdistänyt 5,5 km:n mittainen kapearaiteinen Kuusankosken–Voikan rautatie. Radasta on jäljellä suojeltu tallirakennus Voikkaan tehdasalueella sekä yksi moottoriveturi ja kaksi matkustajavaunua kunnostettuna ja käytössä Jokioisten museorautatiellä. Lisäksi säilyneenä ovat radalla liikennöineet kaksi umpitavaravaunua sekä kaivinkoneen kuljetusta varten oleva raskaskuljetuslavetti.
Tehdasalueelle rakennettiin myös leveäraiteinen Voikkaa–Haarankallio-rata vuonna 1902 Savon radalta, Harjun aseman pohjoispuolelta. Kuusanniemestä tuleva, vuonna 1964 valmistunut Kouvola–Kuusankoski-rata korvasi tämän yhteyden, joka purettiin lopulta vuonna 1981. Tehtaan vaihtotyöt hoidettiin Kymiyhtiön omilla vetureilla. Voikkaan rautatieaseman ratapiha on nykyään tehdasalueella toimivien yritysten, kuten Teräspyörä Oy:n, käytössä.
Voikkaalta oli lyhyen aikaa rautatieyhteys myös Korialle Voikkaan vanhan sillan yli kesäkuusta 1940 alkaen Koria–Voikkaa-rataa pitkin. Rauhan tultua tämän radan kiskot purettiin pois kuitenkin jo vuonna 1945 ja Kuusankosken taajaman länsireunaa halkova ratapenkka jäi kevyenliikenteen väyläksi.
Aiheesta muualla
60.93833°N, 26.60417°W
Yucca
Yucca voi tarkoittaa seuraavia:
Strela-2
pienoiskuva|Kuvassa sekä laukaisulaittein että ilman oleva SA-7 eli Strela-2 ohjus.
9K32 "Strela-2" ( - nuoli, ) on neuvostoliittolainen olalta laukaistava lyhyen matkan ilmatorjuntaohjus, joka otettiin käyttöön 1968. Suomessa uudempi malli, Strela-2M, tunnetaan nimellä ItO 78. Strela on ensimmäisen sukupolven infrapunahakeutuva ohjus ja pystyy lukittumaan maaliin ainoastaan takaapäin. Suomessa koulutusta annettiin Hyrylän (HelItR) ja Rovaniemen (LapItR, RovItPsto) varuskunnissa. Asetyypin logistiikka eli varastointi tapahtui etupäässä Haapajärvellä Asevarikossa nro 8.
Suomessa ensimmäisen tämän tyypin ohjus ammuttiin Lohtajan Vattajanniemellä 22. helmikuuta 1979. Sen laukaisi teknikko-yliluutnantti Kalervo Liikanen. Ohjusta esiteltiin aiemmin, mutta sitä ei voitu laukaista huonon sään vuoksi. Reijo Alanne oli Kadettikoulun ensimmäinen oppilas, joka sai ampua Lohtajalla vastaavan niin sanotun kovan ohjuksen vuonna 1982.
Ohjuksen kantomatka on noin 4,2 kilometriä vaakasuunnassa ja 2,3 kilometriä pystysuunnassa ja nopeus 1,75 mach. 1,15 kilogramman taistelukärjessä on 370 grammaa HBX-räjähdettä. Muut mitat ovat:
Kehitys
pienoiskuva|upright|Kuvan SA-7 ohjuksen etualalla oleva ohjuslinssi, joka näkyy tähtäimen ohella hyvin. Toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitossa uskottiin sotaa käytävän vain ydinasein aseistetuilla pommikoneilla, ja pitkänmatkan- ja suurenkorkeudenohjusten kehitystyö aloitettiin varhain. Korean sota osoitti kuitenkin tavanomaisen sodankäynnin olevan vielä voimissaan, ja Neuvostoliitossa käynnistettiin kymmenvuotinen hanke liikkuvien taistelukentän ilmatorjuntajärjestelmien kehittämiseksi kattamaan monia torjuntaetäisyyksiä.
Uuteen doktriiniin kuului viiden kantaman asejärjestelmiä:
Strela-1 ja Strela-2 olivat molemmat tarkoitettu olalta laukaistaviksi. Strela-2:sta tuli kuitenkin huomattavasti kevyempi, ja Strela-1:n kehitys suunnattiin ajoneuvoalustaiseen tehokkaampaan järjestelmään ja ZSU-23-4-tykkien tueksi rykmenttitasolle. Strela-2:ta seurasi pian vähän parannettu "Strela-2M" (SA-7B, ohjus 9M32M) 1970 ja radikaalimpi uudistus 9K36 "Strela-3" (Nato: SA-14 "Gremlin", ohjus 9M36). Ohjuksen laivastoversio tunnetaan Nato-nimellä SA-N-5.
Kehitystyö alkoi Turopov OKB:lla (myöhemmin Kolomna), joka sai käyttöönsä yhdysvaltalaisen FIM-43 Redeyen tarkat tiedot. Strela lainasikin huomattavasti Redeyestä, vaikkakaan ohjusta ei voitu suoraan kopioida siitä, koska myös Redeyen kehitystyö oli tuolloin vielä kesken. Kehitystyö törmäsi huomattaviin vaikeuksiin tarpeeksi pienen ja tehokkaan infrapunahakupään eli ohjuslinssin kehittämisessä, ja Strela joutui tyytymään yksinkertaisempaan malliin kuin oli Redeyessa. Ensimmäinen versio 9K32 "Strela-2" (SA-7A, ohjus 9M32) tuli palvelukseen 1968, viisi vuotta jäljessä aikataulusta. Ohjus levisi pian Varsovan liiton maihin ja Neuvostoliiton liittolaisille. Ensimmäisenä sitä käytettiin elokuussa 1969 Suezilla, jossa alas ammutuista kymmenestä israelilaiskoneesta kaksi pudotettiin Strela-2:lla.
Strela-1:stä tiedetään välittäneen tietoja CIA:lle puolalaisen everstin Ryszard Kuklińskin 1971–1981. pienoiskuva|200px|Neuvostoliittolainen sotilas ja Strela-2 ilmatorjuntaohjus
Muita versiota
Lähde:
Amygdaloideae
Amygdaloideae on ruusukasvien heimon alaheimo, joka jaetaan yhdeksään tribukseen. Alaheimon tyyppisuku on Amygdalus (= tuomien alasuku Prunus subg. Amygdalus).
Alaheimoon kuuluu noin kolmannes kaikista ruusukasvilajeista. Suurin osa niistä on puuvartisia, puita tai pensaita. Hedelmätyypiltään monet ovat meheviä, esimerkiksi pohjushedelmiä tai luumarjoja. Ruusukasvien tunnetut hedelmäkasvit kuuluvat alaheimoon, kuten tuomet (sisältäen luumut, kirsikat, manteli, aprikoosi ja persikka), omenapuut, päärynäpuut, pihlajat, aroniat, tuomipihlajat, kvittenit, ruusukvittenit ja mispelit, lisäksi koristekasveja orapihlajat, tuhkapensaat, tulimarjat ja punamarjat. Osalla suvuista on myös kuiva hedelmätyyppi, esimerkiksi tuppilo heisi-, pensas-, pihlaja- ja töyhtöangervoilla.
Helen F. James
Helen Frances James (22. toukokuuta 1956 Hot Springs, Arkansas) on yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Jamesin vanhemmat olivat luonnontutkijoita, ekologeja, jotka ottivat Helenin ja tämän sisarukset mukaan lukuisille retkilleen ja matkoilleen eri puolille Yhdysvaltoja ja Meksikoa. Helen löysi intiaanikulttuurien muinaisesineitä ja hän kiinnostui arkeologiasta niin, että liittyi 12-vuotiaana Luoteis-Arkansasin arkeologiseen yhdistykseen. Kaksi vuotta myöhemmin hänen isänsä sai vuoden pituisen Fulbright-stipendiaatin Ghanaan ja Helen pääsi perehtymään täysin erilaiseen kulttuuriympäristöön. 16-vuotiaana Helen jätti lukion ja pääsi fuksiksi Arkansasin yliopistoon.
James suoritti kandidaatin (B.A.) tutkinnon Arkansasin yliopistossa vuonna 1977 ja väitteli filosofian tohtoriksi (eläintiede) Oxfordin yliopistosta vuonna 2000. Väitöksen aiheena olivat (Drepanidini)-alaheimon havaijinpeippojen fylogenia ja vertaileva luututkimus. James toimii Smithsonian-instituutin lintuosaston kuraattorina. Hänen tutkimuksensa on suuntautunut eristyneiden saarten lintujen evoluutioon ja eliömaantieteeseen. Hän on perehtynyt erityisesti Havaijin lintufaunaan ja on kirjoittanut lukuisia tieteellisiä artikkeleita, muun muassa saarten lintufossiileista yhdessä puolisonsa Storrs L. Olsonin kanssa. James ja Olson avioituivat vuonna 1981 tehtyään sitä ennen useita vuosia yhdessä tutkimustyötä Havaijin lintufossiilien parissa. Heillä on kaksi poikaa, Travis ja Sydney. James tutkii myös varpuslintujen ja sorsalintujen muoto-opillista evoluutiota.
Smer-SD
Smer-SD on slovakialainen sosiaalidemokraattinen puolue, jota johtaa Robert Fico.
Historia
Smer erosi Demokraattisesta vasemmistopuolueesta (, SDĽ) vuonna 1999. Puolueen nimi oli aluksi SMER – tretia cesta. Robert Fico oli tuolloin sen suosituin jäsen ja SMER nousi nopeasti maan suosituimmaksi puolueeksi. Samaan aikaan SDĽ:n kannatus väheni. SDĽ sekä kaksi muuta vasemmistopuoluetta, SDĽ:sta aiemmin eronnut Sociálnodemokratická alternatíva ja aiemmin Alexander Dubčekin johtama Sociálnodemokratická strana Slovenska, liittyivät Smeriin 1. tammikuuta 2005.
Kesäkuun 2006 vaaleissa Smer sai 29,1 prosenttia äänistä ja 50/150 parlamenttipaikkaa, ja muodosti hallituksen Vladimír Mečiarin Kansanpuolueen (ĽS-HZDS) ja Slovakian kansallispuolueen (SNS) kanssa. Euroopan sosialidemokraattinen puolue, johon Smer kuuluu, piti SNS:ää äärioikeistolaisena ja rasistisena ja jäädytti Smerin jäsenyyden 12. lokakuuta 2006. Vuonna 2008 täysjäsenyys kuitenkin palautettiin.
Kesäkuun 2010 vaaleissa Smer jatkoi suurimpana puolueena saatunaan noin 35 prosenttia äänistä ja 62 parlamenttipaikkaa. Parlamentissa enemmistön saanut neljän puolueen keskustaoikeistolainen liittouma kuitenkin ilmoitti, ettei suostu yhteistyöhön puolueen kanssa, vaikka presidentti Gašparovič nimitti edellisen pääministeri Ficon aluksi muodostamaan uuden hallituksen.
Iveta Radičován johtama keskusta-oikeistolainen hallitus kaatui lokakuussa 2011 hävittyään parlamentin luottamusäänestyksen ja maaliskuussa 2012 järjestettiin ennenaikaiset parlamenttivaalit. Ficon johtama Smer-SD sai selvän vaalivoiton, yli 44 prosenttia äänistä ja 83 paikkaa. Kyseessä oli ensimmäinen kerta Slovakian vuonna 1993 tapahtuneen itsenäistymisen jälkeen, kun yksittäinen puolue sai yli puolet parlamenttipaikoista ja kykeni näin muodostamaan hallituksen ilman koalitiokumppaneita. Ficon hallitus aloitti toimintansa kolme ja puoli viikkoa vaalien jälkeen.
Smer-SD:n enemmistö hävisi vuoden 2016 vaaleissa, mutta se säilytti suurimman puolueen asemansa. Ficon johtama Smer-SD muodosti hallituskoalition Slovakian kansallispuolueen, konservatiivisen Siet-puolueen ja unkarilaisvähemmistön Most-Hídin kanssa. Presidentti Kiska nimitti Ficon uuden hallituksen virkaansa 24. maaliskuuta 2016. Ficon hallitus jätti eronpyynnön 15. maaliskuuta 2018, kun korruptiotutkimuksia tehneen toimittajan murha aiheutti mielenosoitusaallon maassa. Eronpyynnön jälkeen Fico kertoi jatkavansa politiikassa ja Smer-SD:n puheenjohtajana. Presidentti Andrej Kiska hyväksyi eronpyynnön, minkä jälkeen varapääministerinä toiminut Peter Pellegrini nimitettiin muodostamaan uusi hallitus.
Vuoden 2020 parlamenttivaalien jälkeen Smer jäi oppositioon ja pääministeriksi nousi Pellegrinin tilalle Tavalliset ihmiset -puolueen johtaja Igor Matovič.
Lindomen piiri
Lindomen piiri sijaitsee Mölndalin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Mölndalin kunnan piirit
Johannes Jandunlainen
Johannes Jandunlainen (Jean de Jandun, Johannes de Genduno, de Ganduno, de Gandavo, Jean de Jandum, Joannes Jandum) (k. 1328) oli averroistinen filosofi, teologi ja politiikan teoreetikko. Hän oli kotoisin Jandunista, Ardenneilta nykyisestä Belgiasta.
Johannes vaikutti Pariisin yliopistossa, jonka Collège de Navarressa hän opiskeli. Hän oli merkittävä Aristoteleen tulkitsija. Johannesta on perinteisesti pidetty teoksen Defensor pacis toisena kirjoittajana Marsilius Padovalaisen ohella, mutta nykyisin monet tutkijat, kuten Quentin Skinner, ovat asettaneet tämän epäilyksenalaiseksi. Häntä pidetään myös Pariisin ensimmäisen ”turistioppaan” De laudibus Parisiis kirjoittajana.
Johannes Jandunlaista on monesti pidetty samana henkilönä kuin Johannes Gandilainen, mutta nykyään heidän katsotaan yleensä olevan eri henkilöitä. Hänet sekoitetaan joskus myös Johannes Gauntilaiseen.
Carneyn kompleksi
Satunnaisesti ilmeneviä myksoomia esiintyy tavallista useammin keski-ikäisillä naisilla. Carneyn kompleksiin liittyvinä niihin sairastumisen vaara on kuitenkin yhtäläinen molemmilla sukupuolilla. Carneyn kompleksi voi aiheuttaa myksoomia missä iässä tahansa.
Kansanpuolue – Demokraattisen Slovakian liike
Kansanpuolue – Demokraattisen Slovakian liike on slovakialainen keskustaoikeistolainen ja populistinen puolue, jota johtaa entinen pääministeri Vladimír Mečiar.
Mečiar oli pääministerinä Tšekkoslovakian hajoamisesta 1992 kevääseen 1994 ja uudelleen syksystä 1994 vuoteen 1998.
HZDS syntyi 1991 ei-kommunistisen opposition (VPN) hajotessa. Kun HZDS voitti vaalit 1992 ja Mečiar nousi Slovakian pääministeriksi, hän hajotti tšekkivastineensa Václav Klausin kanssa Tšekkoslovakian. Mečiar hallitsi vuoden 1993 alusta itsenäistynyttä maataan varsin itsevaltaisesti ja oli sotatilassa presidentti Michal Kováčin kanssa. Vuonna 1997 viisi oppositiopuoluetta liittoutui Slovakian demokraattiseksi koalitioksi (SDK), joka sai Mečiarin pois pääministerin paikalta, kun kukaan ei enää suostunut HZDS:n kanssa yhteistyöhön. HZDS otti nykyisen nimensä vuonna 2000.
Vuoden 2002 vaaleissa ĽS–HZDS oli jälleen suurin puolue, muttei kyennyt muodostamaan hallitusta. Riitojen vuoksi osa jäsenistä erosi siitä. Ivan Gašparovič erosi muodostaen Hnutie za demokraciun (HZD) vuonna 2002 ja vuonna 2003 osa muodosti Ľudová únian (ĽU).
Heikentynyt ĽS–HZDS otettiin vuonna 2006 Robert Ficon hallitukseen kahdella ministerillä. Mečiar ei ole mukana hallituksessa.
Kesäkuun 2010 vaaleissa HZDS:n kannatus jäi alle 5 % äänikynnyksen ja puolue putosi parlamentista.
Kakashi Hatake
Kakashi Hatake on kuvitteellinen hahmo Naruto-animesarjassa. Hän on entinen Konohan ANBU ryhmän kapteeni. Hän on Ryhmä 7:n sensei (oppilainaan Naruto Uzumaki, Sasuke Uchiha ja Sakura Haruno). Aikahypyn jälkeen 'Naruto Shippuuden' jaksoissa Naruto, Sai, Sakura ja Kakashi muodostavat 'Kakashin ryhmän', jossa he ovat oppilaiden ja opettajan sijaan tasa-arvoisia ninjoja.
Hänen on sanottu olevan yksi Konohan kylän voimakkaimmista ninjoista. Kakashin toinen silmä on sharingan-silmä, jonka hänen ystävänsä Obito luovutti hänelle kuollessaan. Syy silmän peittämiseen on silmän erikoiset ominaisuudet, kuten muun muassa ympäristössä olevien yksityiskohtien jatkuva ja tarkka havainnointi. Jollei hän suojaisi silmää, kuluisi hänen chakraansa suuria määriä turhaan. Sharinganin vuoksi Kakashilla on lisänimi "Kopioninja", sillä sharinganilla pystyy kopioimaan vihollisen tekniikoita ja käyttämään niitä yhtä nopeasti tai jopa nopeammin kuin vastustaja. Kakashi käyttää sharingania taistelussa muun muassa Zabuzaa vastaan.
Kakashilla on myös tapana myöhästellä paljon edesmenneen parhaan ystävänsä Obiton tapaan ja käyttään usein selityksiä "tapasin kauniin naisen ja tanssin hänelle" ja "näin mustan kissan ja kaaduin viemäriin". On myös epäilty, että hän keskustelisi usein kuolleen ystävänsä Obiton kanssa käyttäen Obiton silmää. Sanotaan myös, että Kakashi myöhästelee kunnioituksesta Obitoa kohtaan, sillä hänellä oli tapana myöhästellä. Näyttäisi siltä että Kakashin ainoa harrastus on Kuhertelu -kirjojen lukeminen,Yksi kirjoista on hän lukee on nimeltään Flirting Paradise. vaikka hän ryhmä 7:n ensimmäisellä tapaamisella sanookin harrastavansa useita eri asioita.
Kakashi on Konohan Sakumo "Valkea raateluhammas" Hataken poika. Hän kutsuu koiria taisteluissa tai tiedustellessa. Hän käytti esimerkiksi koiria Zabuzan paikalle lukitsemiseen voidakseen käyttää Raikiri:ia tappaakseen tämän.
Kakashin kasvoja ei koskaan näytetä täysin. Eräässä fillerijaksossa (jakso 101) Naruto, Sakura ja Sasuke yrittävät kaikkensa nähdäkseen, millaiset kasvot Kakashilla naamionsa alla on — lopulta kun naamio saatiin pois, sen alta paljastui toinen naamio.
Kakashi tunnetaan siitä, että hänen tekniikkansa keskittyvät muiden tekniikoiden analysoimiseen ja kopioimiseen sharingan-silmän avulla. Hän on kuitenkin kehittänyt yhden oman tekniikan, Chidorin (Suora käännös: Tuhat laulavaa lintua, joka tulee sirkuttavasta linnunlaulua muistuttavasta äänestä tekniikkaa suorittaessa.) Kakashi on ollut oppilaana nimenomaisessa ryhmässä 7, kun hän oli nuori entisen ryhmän johtajana toimi edesmennyt Yondaime Hokage (Minato Namikaze) ja hänen ryhmätovereinaan Uchiha Obito ja Rin Nohara. Kaikki meni hyvin kunnes he joutuivat onnettomuteen, jossa Obiton uskottiin menehtyneen. Obito antoi Kakashille toisen silmistään lahjaksi, sillä samana päivänä Kakashista oli tullut Jōnin tason ninja. Mutta yhdessä tehtävässä Kakashi surmasi Rinin. Koska viholliset halusivat Rinin ja pyysi Kakashia tappamaan hänet, mutta Kakashi ei voinut tappaa Riniä, koska Kakashi lupasi Obitolle että hän suojelee häntä, mutta kun Kakashi käytti Chidorin viholliseen päin, Rin hyppäsi ja otti iskun vastaan. (Shippūden jakso 119-120) Naruto Shippuudenissa Pain tappoi Kakashin. Mutta lopulta Pain herätti kaikki surmanneensa kyläläiset, Kakashin mukaan lukien.
Toini Muona
Toini Irene Muona (19. marraskuuta 1904 Helsinki – 23. kesäkuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen keraamikko.
Elämäkerta
Muona kävi neljä luokkaa kansakoulua ja sen jälkeen Ylemmän käsityöläiskoulun. Sen jälkeen opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa ja valmistui mallipiirustajaksi 1926, minkä jälkeen hän jatkoi vielä keramiikkaosastolla ja työskenteli Ateneumin keramiikkastudiossa vuoteen 1932. Vuonna 1931 hänet palkattiin Arabian tehtaalle, ja vuonna 1933 hänestä tuli sen tuoreen taideosaston taiteilija. Muona oli Arabian palveluksessa eläkkeelle jäämiseensä asti eli vuoteen 1970.
Muona piti vuonna 1932 ensimmäisen näyttelynsä Taideteollisuusmuseossa Helsingissä. Vuodesta 1929 hän osallistui vuosittain Suomen Taideteollisuusyhdistyksen ja Ornamon järjestämiin taideteollisuusnäyttelyihin.
1960-luvulla Muonalla alkoi uusi luomiskausi, ja sen tuloksena muodot pelkistyivät. Hän teki suuria vateja, joissa oli geometrisia kuvioita. Hänen töitään oli näyttelyssä Arabian näyttelyhuoneistossa Helsingissä 1970 ja Alvar Aalto -museossa Jyväskylässä.
Muona suunnitteli myös tekstiilejä Atelier Vigilille ja lasia Riihimäen lasitehtaalle 1937 ja 1949 sekä Nuutajärven lasitehtaalle 1960-luvun alussa.
Muonan muistonäyttely oli Arabian museon ja Taideteollisuusmuseon yhteistyönä Taideteollisuusmuseossa 1988. Muonan ja Gunnel Nymanin töitä oli esillä Taidekeskus Retretissä kesällä 2002.
Toini Muonan mukaan nimetty katu sijaitsee Helsingissä Arabianrannassa.
Laura Jäntti
Laura Helena Jäntti (s. 4. tammikuuta 1950 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja.
Jäntti valmistui ylioppilaaksi vuonna 1968. Hän opiskeli kirjallisuus- ja draamaopintoja 1968–1974 ja Teatterikoulun ohjaajalinjalla 1970–1974. Hän on toiminut ohjaajana Hämeenlinnan kaupunginteatterissa (1974–1976), KOM-teatterissa (1976–1986) ja Turun kaupunginteatteriissa (1986–1991). Lisäksi hän on vieraillut ohjaajana useissa teattereissa. Vuosina 1992–1996 Jäntti toimi Teatterikorkeakoulun ohjaajatyön lehtorina ja vuosina 1996–1999 Tampereen teatterikesän johdon jäsenenä. Jäntti toimi Lilla Teaternin taiteellisena johtajana 2002–2004. Hän erosi tehtävästä kun Lilla Teatern päätettiin yhdistää Helsingin Kaupunginteatteriin.
Jäntti sai näyttämötaiteen valtionpalkinnon vuonna 2007. Thalia-palkinnon hän sai vuonna 2012.
Jäntti oli 1976–2000 naimisissa säveltäjä Eero Ojasen kanssa. Hänellä on kaksi lasta, teatteriohjaaja Anni Klein (ent. Ojanen) ja Aino Ojanen. Jäntin isä oli WSOY:n pääjohtaja Yrjö A. Jäntti.
Kadmiumhydroksidi
Kadmiumhydroksidi (Cd(OH)2) on epäorgaaninen kadmium- ja hydroksidi-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää akuissa ja paristoissa sekä muiden kadmiumyhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa kadmiumhydroksidi on valkoista kiteistä kiderakenteeltaan heksagonaalista kiinteää ainetta. Kiderakenteeltaan se muistuttaa kadmiumjodidin kiderakennetta. Yhdiste ei liukene veteen eikä laimeisiin emäsliuoksiin, mutta liukenee helposti happoihin. Väkevissä emäsliuoksissa kuten muodostuu liukoinen kompleksinen tetrahydroksokadmaatti-ioni ([Cd((OH)4]2-). Kadmiumhydroksidi liukenee myös ammoniakki-, halogenidi- ja syanidiliuoksiin muodostaen komplekseja. Kuumennettaessa noin 200 °C:n lämpötilaan kadmiumhydroksidi hajoaa kadmiumoksidiksi.
Valmistus ja käyttö
Kadmiumhydroksidia voidaan valmistaa saostamalla liukoisen kadmiumsuolan, kuten kadmiumnitraatin, vesiliuoksesta alkalimetallihydroksidin kuten natriumhydroksidin avulla. Valmistuksessa käytetään tyypillisesti kadmiumnitraattia, koska kadmiumhalogenideja käytettäessä halogenidi-ionit voivat muodostaa kompleksin kadmiumionien kanssa ja estää kadmiumhydroksidin saostumisen.
Kadmiumhydroksidia käytetään pääasiassa anodina ladattavissa nikkeli-kadmium- ja hopea-kadmiumakuissa ja paristoissa. Yhdistettä voidaan käyttää myös aurinkokennoissa sekä kadmiumoksidin sijasta muiden kadmiumyhdisteiden valmistukseen.
Analoginen reikä
Analogisella reiällä tarkoitetaan digitaalisen median toistoketjussa olevia kohtia, joissa on mahdollisuus tallentaa mediassa ilmentyvä tieto analogisesti kopiosuojaukset kiertäen. Toisin sanoen kopiosuojausta voidaan kiertää tallentamalla digitaalisesta sisällöstä tuotettu analoginen signaali (kuva, ääni) uudestaan digitaaliseen muotoon. Tämä tekniikka mahdollistaa erittäin tiukkojen kopiointisuojausten kierron, mutta heikentää samalla median laatua.
Esimerkki tällaisesta reiästä on elokuvateatterin valkokankaalta tapahtuva videointi. Myös kopiosuojattua musiikkia voi tallentaa helposti kopiosuojauksista välittämättä vaikka ääninauhurilla.
Södra Rådan piiri
Aiheesta muualla
thumb|left|Gullspångin kunnan piirit
Marika Karisjoki
Marika Karisjoki (o.s. Salminen, s. 29. kesäkuuta 1976 Karhula) on suomalainen ampumaurheilija. Hän edustaa seuratasolla Turun Seudun Ampujia.
Difference
Difference on power metal -yhtye Dreamtalen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 23. helmikuuta 2005. Albumilla yhtyeen laulajan virkaa hoitaa Teräsbetonin Jarkko Ahola.
Ballots
Ballots on kunta läntisessä Ranskassa Mayennen departementissa Pays de la Loiren alueella. Kylän keskustassa oleva Saint-Martinin kirkko on kunnostettu nykyiseen muotoonsa vuonna 1858 ja kellotorni vuonna 1875.
Cry Me a River (DVD)
Cry Me A River on brittilaulaja Joe Cockerin DVD, joka ilmestyi Eagle-levymerkin julkaisemana 27. elokuuta 2008.
Tommy Suharto
pienoiskuva|Tommy Suharto vuonna 2017. Hutomo Mandala Putra eli Tommy Suharto (s. 15. heinäkuuta 1962) on Indonesian entisen presidentti Suharton poika.
Tommy Suharto sai vuonna 2002 viidentoista vuoden vankeustuomion murhaajan palkkaamisesta korkeimman oikeuden tuomari Syafiuddin Kartasasmitan perään, aseiden luvattomasta hallussapidosta sekä oikeuden pakoilemisesta. Hänen tuomiotansa kuitenkin lyhennettiin useaan otteeseen, ja mies vapautettiin vuoden kestävään ehdonalaiseen lokakuussa 2006.
Suharto oli vuosina 1997–2006 naimisissa Ardhia Pramesti Reita Cahyanin eli "Tatan" kanssa. He saivat kaksi lasta, Dharma Mangkuluhurin ja Gayanti Hutamin, ennen avioeroaan.
Polttaa – sisko polttaa
Polttaa – sisko polttaa (The Night the Lights Went Out in Georgia) on Ronald F. Maxwellin ohjaama yhdysvaltalainen nuortenelokuva vuodelta 1981. Siinä vähemmän lahjakas kantrilaulaja (Dennis Quaid) lähtee alan mekkaan Nashvilleen sisarensa (Kristy McNichol) tullessa mukaan assistentiksi.
Östra Karupin piiri
Östra Karupin piiri sijaitsee Båstadin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Båstadin kunnan piirit
Polttaa – sisko polttaa
Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä elokuvan juoni oli imelä ja epäuskottava, mutta itse kirjoittamiaan lauluja ”hoilaava” Quaid mainio. Sen sijaan sisarta näyttelevä Kristy McNichol vaikutti Fräntistä roolissaan kiusaantuneelta eikä myöskään osaa laulaa lainkaan. Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen luonnehti elokuvaa komedian, jännärin ja ”action-prujautuksen” ristisiitokseksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä.