cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Märtha (Norjan prinsessa)
Elämä kuninkaallisena
Pari sai kolme lasta: Hurmaavana, avoimena ja työteliäänä pidetty Märtha tuli pian suosituksi ja arvostetuksi kuninkaallisen perheen jäseneksi. Hän esiintyi paljon virallisissa tilaisuuksissa ja piti monia puheita, mikä oli epätavallista kuninkaallisen perheen naisille tuohon aikaan. Pariskunta asui maaseudulla sijaitsevalla tilallaan Skaugumissa, jonka he olivat saaneet häälahjaksi norjalaiselta aristokraatilta. Märthan odottaessa ensimmäistä lastaan vuonna 1930 Skaugum tuhoutui täysin tulipalossa, ja perheen oli muutettava huvilaan Oslon laitamille seuraavan kahden vuoden ajaksi. Märtha osallistui aktiivisesti uuden Skaugumin suunnitteluun. Vuonna 1932 perheeseen syntyi toinen tytär ja myös Skaugum valmistui käyttöön. Vuonna 1937 perheeseen syntyi vielä poika Harald, joka oli ensimmäinen Norjassa syntynyt prinssi 567 vuoteen. pienoiskuva|244x244px|Kruununprinssipari sekä tytär Ragnhild vuonna 1931. pienoiskuva|241x241px|Kruununprinsessa Märtha
Utika lump
Utika lump on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Tohkrin kylässä sijaitseva pieni tekojärvi. Vironkielisessä nimistössä sana lump tarkoittaa samaa kuin suomenkielen lampi.
Märtha (Norjan prinsessa)
Toinen maailmansota
Toisen maailmansodan aikana saksalaisten hyökätessä Norjaan Märtha ja lapset pakenivat Ruotsiin, ensin hotelliin rajaseudulla ja sieltä sukulaisten turviin Tukholmaan. Saksalaismielisen kuninkaan Kustaa V:n painostuksesta Märtha hyväksyi Yhdysvaltojen presidentti Franklin D. Rooseveltin tarjouksen turvapaikasta, ajoi Petsamoon ja purjehti sieltä yhdysvaltalaisella aluksella New Yorkiin. Kruununprinssipari oli tullut läheisiksi ystäviksi Amerikan presidentin ja tämän puolison kanssa jo kesällä 1939, jolloin kruununprinssipari oli laajalla kiertueella Yhdysvalloissa. Heidän ystävyytensä avasi ovia Märthalle, joka työskenteli ahkerasti ajaakseen norjalaisten etua. Yhdysvalloissa ollessaan Märtha asui valtaosan ajastaan lapsiensa kanssa Pook’s Hillissä, lähellä Washington D.C.:tä.
Utika lump
Maantietoa
Haanjan ylängöllä sijaitseva tekojärvi on 170 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,7 hehtaaria. Se on muodostettu patoamalla lähteiköistä vetensä saava puro mäkien väliseen painaumaan. Sen ympäristöä ei viljellä ja se onkin niittynä. Tohkrin mäenlaet ovat edelleen viljelyssä. Lammen etelärannan tuntumassa on talo, jonne tulee tiet. Lampi on ilmavalokuvien perusteella matala, sillä kesäisin sen vedenpinta on vesikasvillisuuden peittämää.
Märtha (Norjan prinsessa)
Toinen maailmansota
Yhdysvalloissa Märtha teki paljon töitä sekä norjalaisten pakolaisten hyväksi että vaikuttaakseen Norjan kansainväliseen asemaan. Hän osallistui muun muassa virallisille vierailuille, lähetti avustuksia sekä piti luentoja ja puheita. Hänen läheinen suhteensa Rooseveltien kanssa auttoi hänen työssään paljon.
Utika lump
Vesistösuhteita
Utika lump kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen laskuoja on Iskna jõen sivuhaara. Oja on vähävetinen ja se päättyy karttojen mukaan Tüütsmäen kylän peltoaukealle, mutta ilmestyy kartalle uudestaan Sookülassa. Täällä se laskee Noodasjärveen. Järvi on Iskna jõen läpivirtausjärvi, jonka jälkeen joki yhtyy Võhandu jõgeen lähellä Kääpan taajamaa. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Uusi Sherlock
Uusi Sherlock on BBC:n ja Hartswood Filmsin tuottama brittiläinen televisiosarja Arthur Conan Doylen luoman salapoliisi Sherlock Holmesin seikkailuista siirrettynä nykyajan Lontooseen. Sarjasta on esitetty neljä tuotantokautta, joista kukin sisältää kolme 90-minuuttista jaksoa.
Märtha (Norjan prinsessa)
Toinen maailmansota
Märtha sai lapsiensa ja kuningas Haakon VII:n kanssa lämpimän vastaanoton palatessaan Norjaan 7. kesäkuuta 1945. Hänen ponnistuksensa toisen maailmansodan aikana tekivät hänestä vielä suositumman norjalaisten keskuudessa. pienoiskuva|233x233px|Kuninkaallinen mausoleumi Akershusin linnassa, Oslossa. Vaaleammassa [[Sarkofagi|sarkofagissa lepäävät kuningas Haakon VII ja kuningatar Maud. Tummemmassa lepäävät kruununprinsessa Märtha ja kuningas Olavi V.]] pienoiskuva|256x256px|Kruununprinsessa Märthan patsas Oslossa.
Uusi Sherlock
Uuden Sherlockin nimiosaa näyttelee Benedict Cumberbatch ja hänen apuriaan tohtori John Watsonia näyttelee Martin Freeman. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Steven Moffat, Mark Gatiss ja Stephen Thompson, ja sitä ovat ohjanneet Paul McGuigan ja Euros Lyn.
Märtha (Norjan prinsessa)
Sodanjälkeinen aika
Kuningas Haakon VII:n terveyden heiketessä Märtha ja hänen puolisonsa ottivat omakseen lukuisia virallisia tehtäviä. Märtha sai jopa pitää vuosittaisen uudenvuodenpuheen vuosina 1946 ja 1950.
Uusi Sherlock
Parhaimmillaan sarjalla oli vuonna 2010 Britanniassa yhdeksän miljoonaa katsojaa. Keväällä 2011 Uusi Sherlock palkittiin Bafta-gaalassa parhaana draamasarjana, minkä lisäksi Martin Freeman sai palkinnon sivuosaroolistaan. Suomessa sarjan ensimmäinen kausi esitettiin TV1:ssä 5. kesäkuuta 2011 alkaen. Uudelleen kausi esitettiin 21. heinäkuuta 2012 alkaen yhdessä toisen kauden kanssa. Kolmas kausi esitettiin tammi–helmikuussa 2014. Neljäs kausikin on esitetty, ja se on Ylen Areenassa.
Märtha (Norjan prinsessa)
Sodanjälkeinen aika
Märtha kärsi terveysongelmista jo tullessaan takaisin Norjaan. Erityisesti hän kärsi usein tuskallisista migreeneistä. Hän joutui kolme viikkoa ennen kuolemaansa sairaalaan maksasairauden takia. Märtha sairasti syöpää, ja verensiirroista huolimatta hän kuoli sairaalassa läheistensä ympäröimänä 5. huhtikuuta 1954. Märthasta ei koskaan tullut virallisesti Norjan kuningatarta, sillä hän kuoli 53-vuotiaana, kolme vuotta ennen kuin hänen puolisonsa nousi Norjan kuninkaaksi. Oslon piispa Johannes Smemo lausui kuitenkin hänestä: ”Sydämissämme hän on ollut pitkään kuningattaremme, ja niin hän tulee olemaan ikuisesti.” Märtha haudattiin Akershusin linnan kuninkaallisen mausoleumiin 21. huhtikuuta 1954.
Uusi Sherlock
Tuotanto
Steven Moffat ja Mark Gatiss alkoivat suunnitella nykyaikaan sijoittuvaa televisiosarjaa Sherlock Holmesin seikkailuista käsikirjoittaessaan Doctor Whota ja matkustaessaan usein yhdessä Lontoosta sarjan tuotantopaikalle Cardiffiin. He tunnustivat molemmat pitävänsä eniten Basil Rathbonen esittämästä Sherlock Holmesista 1930–1940-luvun elokuvissa, jotka olivat heidän mielestään lähempänä Conan Doylen tarinoiden sävyä kuin monet tarkemmat sovitukset. Siirtämällä sarjan nykyaikaan he saattoivat keskittyä päähenkilöihin eivätkä niitä tavallisesti ympäröivään viktoriaaniseen tapahtumaympäristöön.
Märtha (Norjan prinsessa)
Patsas
Kruununprinsessa Märthan patsas sijaitsee Oslon kuninkaallisen linnan puistossa. Suurkäräjät lahjoitti sen kuningas Harald V:n 70-vuotissyntymäpäivän kunniaksi 21. helmikuuta 2007. Patsasta ympäröi kruununprinsessa Märthan puutarha. Patsaan on tehnyt Kirsten Kokkin, joka pyrki vangitsemaan patsaaseen rohkean, aktiivisen, innostuneen ja päättäväisen kruununprinsessan. Toinen versio patsaasta on Washington D.C.:ssä, Norjan suurlähetystön edustalla. Sinne patsas on pystytetty kunnianosoituksena Märthan tekemille ponnistuksille Norjan puolesta toisen maailmansodan aikana.
Coriolis-ilmiö
frame|right|Kaavamainen esitys coriolis-ilmiöstä. Kappale joutuu ympyräradalle, mikäli siihen vaikuttaa ainoastaan coriolisvoima (katso [[inertiavirtaus).]]
Uusi Sherlock
Tuotanto
Sherlockista kuvattiin vuonna 2009 yksi 60-minuuttinen pilottijakso, joka oli tarkoitus esittää televisiossa syksyllä 2009. Myönteisen palautteen perusteella BBC päätti kokonaisen tuotantokauden tilaamisesta. Pilottijakson valmistumisen jälkeen siitä päätettiin tehdä kokonaan uusi versio, eikä alkuperäistä jaksoa esitetty televisiossa. Sen perusteella BBC:n sisällä ja mediassa liikkui huhuja, jotka ennakoivat sarjan epäonnistumista. Pilottijakson uusintakuvausten lisäksi BBC tilasi sarjasta kaksi uutta tunnin mittaista jaksoa. Pilottijakso ”A Study in Pink” on sittemmin julkaistu Britanniassa ensimmäisen tuotantokauden blu-ray-julkaisun lisämateriaalina.
Märtha (Norjan prinsessa)
Kakku
Märthan ja hänen sisariensa mukaan on nimetty ruotsalainen leivonnainen, prinsessakakku. Sen reseptin kehitti Jenny Åkerström, joka opetti tukholmalaisessa talouskoulussa tyttöjä. Koulun oppilaiden joukossa olivat myös Märtha ja hänen siskonsa Margareeta ja Astrid. Prinsessakakkua kutsuttiin aluksi nimellä grön tårta, mutta prinsessojen ihastuttua kakkuun se sai myöhemmin nimen princesstårta, prinsessakakku.
Uusi Sherlock
Tuotanto
Sarjan saaman suuren suosion vuoksi siitä tehtiin vuonna 2010 toinen tuotantokausi, ja BBC esitti toisen kauden jaksot tammikuussa 2012. Viimeisen jakson tultua televisiosta Steven Moffat kertoi BBC:n tilanneen sarjasta toisen ja kolmannen tuotantokauden yhtä aikaa. Martin Freeman kertoi alkukeväällä 2012 haastattelussa, että kolmannen kauden kuvaukset alkaisivat 18. maaliskuuta.
Coriolis-ilmiö
Coriolis-ilmiö on fysikaalinen ilmiö, joka havaitaan vapaasti liikkuvan kappaleen radan poikkeamana, kun tilannetta tarkastellaan pyörivästä koordinaatistosta. Coriolis-ilmiö vaikuttaa muun muassa merivirtoihin ja ilmavirtauksiin aiheuttaen niiden pyörteisen liikkeen. Ilmiö voidaan ottaa huomioon lisäämällä kappaleen liikeyhtälöön coriolisvoimaksi kutsuttu tasapainottava näennäisvoima. Näennäisvoima viittaa siihen, että kappaleeseen ei varsinaisesti vaikuta mikään fysikaalinen voima, vaan kappaleen radan kaareutuvuus johtuu siitä, että koordinaatisto on kiihtyvässä liikkeessä (pyörii).
Enok Hjalmar Furuhjelm
Enok Hjalmar Furuhjelm (3. lokakuuta 1823 Helsinki – 30. joulukuuta 1886 Helsinki) oli suomalainen vuorihallituksen intendentti ja valtiopäivämies.
Uusi Sherlock
Tuotanto
Neljäs kausi suunniteltiin vuoden 2015 loppuun, mutta Steven Moffat ilmoitti alkuvuodesta 2015, ettei kuvauksia saada päätökseen saman vuoden puolella, joten esitys siirtyy vuoteen 2017. Moffat sekä Mark Gatiss ovat kehittäneet juonen myös viidenteen kauteen. Katsojien odotellessa uutta kautta Moffat ja Gatiss ovat lisäksi olleet työllistettyjä muissakin projekteissa.
Enok Hjalmar Furuhjelm
Furuhjelmin vanhemmat olivat valtioneuvos Otto Vilhelm Furuhjelm (1794–1871) ja Ulrika Johanna Fredrika Fock. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1844. Furuhjelm opiskeli Freibergin vuoriakatemiassa 1847–1850.
Coriolis-ilmiö
Esimerkiksi maapallon pintaan kiinnitetty koordinaatisto pyörii akselinsa ympäri, ja siksi coriolisilmiö havaitaan maapallon pinnalla tarpeeksi pitkään ja nopeasti tapahtuvissa liikkeissä. Mikäli tarkastellaan vain Maan pinnan suuntaisia liikkeitä, ilmiö ilmenee voimakkaimmillaan napa-alueilla, mutta päiväntasaajalla ei lainkaan. Erityisesti siitä puhutaan meteorologiassa ja ballistiikassa.
Uusi Sherlock
Tuotanto
Erikoisjakso "The Abominable Bride" esitettiin tammikuussa 2016. Pääosa jaksosta sijoittuu Sherlock Holmes -tarinoiden alkuperäiseen tapahtumaympäristöön, viktoriaanisen ajan Lontooseen. Jakso esitettiin television lisäksi myös elokuvateattereissa ympäri maailmaa.
Enok Hjalmar Furuhjelm
Furuhjelm oli vuori-intendentinkonttorin ylimääräisenä konduktöörinä 1847, kullanetsintöjen työpäällikkönä Kuusamon Lapissa 1850, kreivi Stroganovin vuorilaitosten, sulattojen ja kultahuuhtomoiden insinöörimetallurgina Uralilla 1851–1853 sekä vuori-insinöörinä venäläisamerikkalaisen komppanian palveluksessa 1853–1862. Hän sai vuorimestarin arvon vuonna 1859. Hän toimi insinöörinä Suomen vuorihallituksessa vuodesta 1863 alkaen ja oli Suomen eteläisen piirin vt. vuorimestarina 1866–1868. Furuhjelmista tuli Suomen ylimasuunimestari 1872, vuorihallituksen vt. intendentti 1880 ja vakinainen intendentti 1884 sekä vuodesta 1885 teollisuushallituksen vuori-intendentti. Hän osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1867, 1872, 1877–1878, 1882 ja 1885.
Uusi Sherlock
Arvostelu
Rotten Tomatoes -sivustolla sarjan kolmen ensimmäisen kauden ratingit ovat 91–94 %, mutta neljännen kauden vain 54 %. Positiivista palautetta sarja sai muun muassa The Guardianin kriitikolta ja sai Primetime Emmy -palkinnon yhdeksän kertaa. IMDb arvotti sarjalle 9,1 tähteä kymmenestä.
Coriolis-ilmiö
Nimensä ilmiö on saanut ranskalaisen Gaspard-Gustave Corioliksen mukaan, joka julkaisi asiasta artikkelin vuonna 1835, vaikka ilmiön kuvaukseen liittyvä matematiikka ilmeni jo Pierre-Simon Laplacen vuorovesiyhtälöissä vuonna 1778.
Enok Hjalmar Furuhjelm
Enok Hjalmar Furuhjelm oli naimisissa vuodesta 1865 akateemikko Anders Johan Sjögrenin tyttären Fredrika Justina Sjögrenin (k. 1912) kanssa. Heidän lapsiaan olivat oikeusneuvosmies Hjalmar Johan Leopold Furuhjelm (1869–1942), lääketieteen kandidaatti, kartanonomistaja Harald Otto Lincoln Furuhjelm (1871–1909) ja taidemaalari Johan Erik William Furuhjelm (1873–1940). Hjalmar Furuhjelmin veljiä olivat kenraaliluutnantti Johan Otto Vladimir Furuhjelm, amiraali Hampus Furuhjelm ja Kaukoidässä vaikuttanut Karl Harald Felix Furuhjelm.
Märtha (Norjan prinsessa)
Televisiosarja
Märthan elämää toisen maailmansodan aikana esitettiin vuonna 2020 valmistuneessa norjalaissarjassa Atlantic Crossing. Kruununprinsessan roolissa nähtiin näyttelijä Sofia Helin.
Uusi Sherlock
Näyttelijät
thumb|Sherlock Holmesin näyttelijä [[Benedict Cumberbatch toisen tuotantokauden kuvauksissa toukokuussa 2011.]]
Orlov
Orlov tai Orlova voi tarkoittaa seuraavia:
Coriolis-ilmiö
Coriolis-ilmiötä tutkivat maantiede, fysiikka ja matematiikka.
Kaava
Jos Coriolis-ilmiö halutaan esittää voimana, sen yhtälö voidaan kirjoittaa
jolloin tämän näennäisvoiman aiheuttama kiihtyvyys on
Tässä nuoli suureen päällä kertoo sen olevan vektori (suure, jolla on suunta). on coriolisvoima, m kappaleen massa, nopeus pyörivän pinnan suhteen,  vektorien ristitulo ja  on pyörivän pinnan (esimerkiksi maapallon) pyörimis- eli kulmanopeus.
Etumerkit ovat tärkeitä, sillä ne selittävät miksi coriolis vääntää pohjoisella pallonpuoliskolla liikkuvia kappaleita kuten tykinkuulia oikealle, eteläisellä taas vasemmalle, ja miksi matalapaineet pyörivät Suomessa vastapäivään ja Australiassa myötäpäivään. (Tykinkuulaan coriolis vaikuttaa yksin; matalapaineessa on kyse voimien tasapainosta.) Corioliskiihtyvyys on siten kohtisuorassa sekä kappaleen nopeutta että pyörimisakselia vastaan.
Ilmiön vaikutukset maantieteellisesti
thumb|[[Hurrikaani Isabel Bahaman itäpuolella 15. syyskuuta 2003.]]
Coriolis-ilmiö vaikuttaa maapallolla suuren mittakaavan liikkeisiin, kuten merivirtoihin ja ilmavirtauksiin. Usein kuulee sanottavan, että coriolis-ilmiö ”pakottaa” matalapaineen pyörimään pohjoisella pallonpuoliskolla vastapäivään. Tarkalleen ottaen pohjoisessakin voi kyllä syntyä myötäpäivään pyöriviä matalapaineita, mutta niissä eivät paine-erovoima, kitka ja coriolis-ilmiö koskaan pääse tasapainoon, vaan kitka heikentää tuulta, kunnes paine-erovoima tasoittaa paine-eron ja matalapaine kuolee pois. Sama selitys pätee siihenkin, miksi trooppinen hirmumyrsky ei voi syntyä täsmälleen päiväntasaajalla eikä ylittää päiväntasaajaa.
Jos kappaleen liike on Maan pyörimisakselin suuntainen, Maan pyörimisestä aiheutuva corioliskiihtyvyys on nolla. Tämän vuoksi ilmiö ei vaikuta navoilla pystysuoraan liikkeseen eikä päiväntasaajalla pohjois–eteläsuuntaiseen liikkeeseen. Ristitulon mukaisesti Coriolis-voima vaikuttaa päiväntasaajalla itä-länsisuuntaiseen liikkeeseen pystysuuntaisesti. Ilmiön vuoksi ei putoava kappale osu maahan suoraan lähtökohtansa alle vaan hieman siitä itään, paitsi navoilla, mutta tästä aiheutuva poikkeama on häviävän vähäinen, ellei kappale putoa erittäin korkealta.
Maan pyörimisestä aiheutuva coriolis-ilmiö voidaan todeta myös Foucault’n heilurin avulla.
Öölannin kunta
thumb|Pitäjät [[Öölanti|Öölannissa. Pitäjien nimet on kirjoitettu pienimmällä tekstillä, hiukan suuremmalla ovat 1970-lukua edeltäneet kunnat ja kaikkein suurimmalla ovat nykyisten kuntien nimet.]]
Öölannin kunta on Ruotsiin muodostettavaksi ehdotettu kunta, joka kattaisi Öölannin saaren. Kunta muodostuisi yhdistämällä saarella nykyään sijaitsevat Borgholmin kunta ja Mörbylångan kunta. Vertailukohtana on pidetty Gotlannin kuntaa Ruotsissa ja Bornholmin kuntaa Tanskassa, koska molemmat kattavat samannimiset saaret kokonaan.
Europarlamenttivaalien yhteydessä 7. kesäkuuta 2009 Mörbylångan ja Borgholmin asukkaat äänestivät kuntien yhdistämisestä. Lopputulos oli kielteinen: ei-ääniä annettiin 56,0 prosenttia ja jaa-ääniä 41,1 prosenttia. Vastarinta yhteistä kuntaa kohtaan oli vahvempaa Mörbylångassa kuin Borgholmissa.
Tuuliväänne
thumb|300px|Tuuli ajaa savua eri korkeuksilla eri suuntiin.
Jonathan Janson
Jonathan Janson (5. lokakuuta 1930 Chelsea – 29. marraskuuta 2015) oli brittiläinen purjehtija ja olympiamitalisti.
Tuuliväänne
Tuuliväänne on ilmiö, jossa tuulen suunta tai nopeus taikka kumpikin muuttuu kahden pisteen välillä. Ilmailussa ja meteorologiassa ilmiöstä käytetään yleisesti sen englanninkielistä nimitystä shear.
Jonathan Janson
Janson osallistui kesäolympialaisiin Louhi-veneluokassa kahdesti: Melbournessa 1956 hän saavutti Ison-Britannian miehistössä pronssia, ja Roomassa 1960 hän sijoittui seitsemänneksi.
Janson kuoli 85-vuotiaana 29. marraskuuta 2015.
Tuuliväänne
Jos havaintopisteet ovat eri korkeuksilla, puhutaan vertikaalisesta väänteestä; jos ne ovat samalla korkeudella, on kyseessä horisontaaliväänne. Ilmailussa tuuliväänne on erityisen vaarallinen lentoonlähdön ja laskeutumisen aikana; vaarallisuutta lisää ilmiöön usein liittyvä turbulenssi. Tuuliväänteeseen liittyy myös muun muassa aaltomaisia pilviä (undulatus).
Säätilanteita, joissa tuuliväännettä havaitaan ovat
0–6 kilometrissä yli 10 m/s shear voi tuottaa iltapäiväukkosta, jos ilmakehän epävakaisuusluvut ovat korkeita. Jos shear on 0–4 kilometrissä yli 17 m/s, syntyy useimmiten supersoluja.
Lähteet
Scherwind
Kostea lämpömittari
thumb| Lähikuva kostean lämpömittarin kostutussukasta; punainen esine oikealla on kuivan lämpömittarin nestesäiliö Kostea lämpömittari muodostaa yhdessä tavallisen, "kuivan" lämpömittarin kanssa psykrometriksi  kutsutun kosteusmittarin. Kostea lämpömittari koostuu tavanomaisesta lämpömittarista sekä mittarin nestesäiliön ympärille sidotusta kankaasta, sukasta.
Havaintoa tehtäessä on mittarin sukan oltava kasteltu puhtaalla vedellä. Veden haihtuminen sukasta laskee mittarin lukemaa, sillä veden höyrystymiseen vaadittava energia on peräisin itse mittarin lämpöenergiasta.
Tarvittavan energian määrä on suoraan verrannollinen veden höyrystymisen nopeuteen, joka puolestaan riippuu ilman kosteudesta. Siten ilman suhteellinen kosteus tai vesihöyryn osapaine voidaan laskennallisesti määrittää, kun tiedetään ilman lämpötila ja kostean lämpömittarin näyttämä lukema.
Kostean lämpömittarin lukemaa voidaan käyttää myös suoraan esimerkiksi ihmisen kokeman lämpöstressin mittana, sillä siihen vaikuttaa sekä ilman kosteus että lämpötila.
Sebastian Albrekt von Etter
pienoiskuva|Kenraalimajuri Sebastian von Etter (1875–1877) Sebastian Albrekt von Etter (20. huhtikuuta 1828 Viipuri – 10. helmikuuta 1883 Moskova) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.
Sebastian Albrekt von Etterin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Paul von Etter ja Johanna Tesche ja puoliso vuodesta 1860 Emilia von Jacobson. Heidän pojistaan Paul von Etteristä ja Johan Emil von Etteristä tuli kenraaleita ja Nikolai von Etteristä diplomaatti.
Von Etter tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1841 ja määrättiin sieltä valmistuttuaan vänrikkinä Henkivartioväen Semenovskojen rykmenttiin 1847. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1849, luutnantiksi 1851, alikapteeniksi 1854, kapteeniksi 1861 ja everstiksi 1863. Von Etter tuli keisarin sivusadjutantiksi vuonna 1865. Hänet määrättiin seuraavana vuonna Henkikaartin 3. suomalaisen tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi 1869. Henkivartioväen Semenovskojen rykmentin komentaja hänestä tuli vuonna 1874. Von Etter osallistui rykmentin mukana Turkin sotaan 1877–1878, jonka aikana hänet määrättiin Henkivartioväen 2. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi. Sodan jälkeen vuonna 1879 hänet merkittiin Henkivartioväen 3. Suomen tarkk’ampujapataljoonan ja Henkivartioväen Semenovskojen rykmentin upseeriluetteloihin, mutta siirrettiin jo seuraavana vuonna Henkivartioväen 2. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi ja edelleen seuraavana vuonna 1. krenatööridivisioonan komentajaksi. Kenraaliluutnantiksi von Etter ylennettiin 1881. Hän kuoli kesken sotapalveluksen, toimiessaan mainitun divisioonan komentajana.
Von Etter oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872.
Von Etter osti vuonna 1876 Sipoossa sijainneen Söderkullan kartanon, mutta ei kuitenkaan muuttanut asumaan sinne.
Sandovo
Sandovo on kaupunkimainen taajama Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Ratynja- ja Orudovka-jokien yhtymäkohdassa 248 kilometriä Tveristä koilliseen. Taajama on Sandovon piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan, Sonkovon ja Pietarin välinen rautatie. Asukkaita on 3 600 henkeä (vuonna 2009).
Sandovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1500. Vuonna 1924 siitä tuli samannimisen kunnan keskus. Vuonna 1929 perustettiin Sandovon piiri, jonka keskus siirrettiin vuonna 1932 Sandovon kylästä (nykyään Staroje Sandovo) Orudovon kylän lähellä sijaitsevalle Sandovon asemalle. Vuonna 1967 asemanseutu sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Nykyään siellä on elintarvike-, rakennusmateriaali- ja puunjalostusteollisuutta.
Mikael Agricolan kirkko
Kirkon muoto
Kirkko on muurattu punatiilestä. Torni on sisäänkäyntipäässä Tehtaankadun puolella. Kirkon yhteydessä on kolmikerroksinen siipirakennus tontilla olevan pienen sisäpihan ympärillä.
Mikael Agricolan kirkon torni, jonka seinät kaartuvat alaosastaan hiukan ulospäin, kohoaa 97 metrin korkeuteen, 103 metriin merenpinnasta. Tornin 30-metrisen piikin voi tarpeen vaatiessa laskea alas, sillä se mahtuu tornin sisälle. Näin tehtiin talvi- ja jatkosodassa, ettei kirkko olisi toiminut selvänä maamerkkinä vihollispommittajille. Kirkkosali on kolmilaivainen, sivulaivat ovat hyvin kapeat. Kirkon kuoriosa on muuta kirkkosalia ylempänä, kuorin ja kirkkosali välissä on kaari. Muun muassa kaaren ja sivulaivojen pylväiden koristelu on klassistista.
Kirkon nykyiset urut ovat 40-äänikertaiset, ne on rakentanut Veikko Virtasen urkurakentamo. Urut on hankittu vuonna 1968 tehdyn korjauksen yhteydessä. Kirkko on peruskorjattu myös vuosina 2003–2004.
Alttariveistoksen on tehnyt Bruno Tuukkanen, samoin kuin sivulaivojen holvikaarimaalaukset. Arvo Muroma on suunnitellut kirkon messinkiset kolmikerroksiset kattokruunut. Kirkossa on muun muassa Dora Jungin, Greta Skogster-Lehtisen ja Päikki Prihan suunnittelemia kirkkotekstiilejä. Gunilla Jung on suunnitellut ehtoollisvälinesarjan. Kirkossa on myös votiivilaiva.
Kirkko tunnetaan Tuomasmessun kotipaikkana. Kirkon entisen seurakuntasalin tiloissa on lounaskahvila Cafe Agricola. Myös Suomen Anglikaaninen kirkko toimii Mikael Agricolan kirkon tiloissa.
Kaksi suunnittelukilpailua
Kirkon rakentamiseksi järjestettiin suunnittelukilpailu vuonna 1930 ja siihen tuli 56 ehdotusta. Palkintolautakunta oli harmistunut, koska ehdotuksissa oli suosittu funktionalismia eikä se ollut lautakunnan mieleen. Asemakaavakysymyksestä saatiin veruke järjestää uusi kilpailu vuonna 1932. Täällä kertaa palkintolautakunta esitti vaatimuksena, että kilpailuun osallistuvien tuli noudattaa "perinteisiä kirkkomuotoja" suunnittelussaan. Lautakuntaan otettiin vielä varmuuden vuoksi jäseneksi Bertel Jung, joka suhtautui kriittisesti funktionalismiin. Ennakkovalmisteluista huolimatta kilpailun voitti Lars Sonckin pelkistetyn funktionalistinen työ, joka myös toteutettiin. Sonck oli kuulunut ensimmäiseen palkintolautakuntaan.
Aleksandr Vampilov
thumb|Vampilovin muistomerkki Baikaljärven rannalla. Aleksandr Vampilov (19. elokuuta 1937 Tšeremhovo, Irkutskin alue – 17. elokuuta 1972 Baikaljärvi) oli neuvostoliittolainen näytelmäkirjailija. Häntä on ihmisluonteen satiirisen tuntemuksensa ansiosta verrattu Anton Tšehoviin. Vampilov opiskeli Irkutskin yliopistossa
Vampilovin näytelmistä on suomennettu ja Suomessa esitetty ainakin Varttitunti enkelin seurassa (Двадцать минут с ангелом, 1962), Vanhin poika (Старший сын, 1967), Sorsajahti (Утиная охота, 1970), Valentina eli Viime kesänä Thulimskissä (Прошлым летом в Чулимске, 1972), Maaseututarinoita. ja Jäähyväiset kesäkuussa (Proštšanije v ijune, 1965). Monia näytelmiä on sovitettu elokuvaksi.
Vampilov hukkui 34-vuotiaana ollessaan kalassa Baikaljärvellä.
Yhdystie 8390
Yhdystie 8390 on Pudasjärven Siivikon kylästä Puhoksen kautta Suomussalmen Näljängän kylälle johtava yhdystie. Tie lähtee kantatieltä 78 ja päättyy seututielle 800.
Historia
Puhoksen ja Näljängän välisen tieosuuden ensimmäinen suunnitelma valmistui vuonna 1902.
Vuonna 1959 Siivikon ja Puhoksen välinen kylätie parannettiin maantieksi, joka rakennettiin Kainuun työmaasiirtolarahoilla. Siihen aikaan Kainuussa työmaasiirtolarahoilla rakennettuja teitä kutsuttiin niin sanotusti Kekkosteiksi.
Régnier
Régnier tarkoittaa muun muassa seuraavia
Pohjois-Helsinki
Pohjois-Helsinkiin kuuluu paljon alueita, jotka kuuluivat Helsingin maalaiskuntaan ennen vuoden 1946 suurta alueliitosta. Rintamamiesten ja evakkojen asuttamisen takia alueelle rakennettiin paljon omakotitaloja 1940- ja 1950-luvuilla. Termi pakiloituminen kuvaa myöhempien vuosikymmenten kehitystä, kun omakotitalojen ja rintamamiestalojen suurille tonteille rakennettiin rivi- ja paritaloja.
Kaupungin virallisessa aluejaossa Pohjoinen suurpiiri on yksi Helsingin seitsemästä suurpiiristä, joka jakautuu viiteen peruspiiriin, jotka ovat Maunula, Länsi-Pakila, Tuomarinkylä, Oulunkylä ja Itä-Pakila.
HD 154857 b
HD 154857 b on eksoplaneetta, joka löydettiin vuonna 2004. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 154857 noin 223 valovuoden päässä Maasta, Alttarin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään noin 1,3 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,12 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 2,2 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Igors Miglinieks
Igors Miglinieks (, s. 4. toukokuuta 1964 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Latvian lisäksi Neuvostoliittoa ja yhdistynyttä joukkuetta.
Miglinieks voitti Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana olympiakultaa Soulissa 1988. Neuvostoliiton hajottua hän edusti Barcelonassa 1992 yhdistynyttä joukkuetta, jonka miesten koripallojoukkue sijoittui neljänneksi.
Lopetettuaan pelaajauransa vuonna 2000 Miglinieks on tehnyt menestyksekkään valmentajanuran. Hän on valmentanut muun muassa Ukrainassa ja Kyproksella.
Ruokakulttuuri
pienoiskuva|upright=1.1|[[Ranskalainen keittiö|Ranskan ruokakulttuuri tunnetaan muun muassa juustoistaan. Kuvassa kuuden ranskalaisjuuston lajitelma.]] Ruokakulttuuri on kansan tai muun ryhmän tuntema ja valmistama ruokalajien valikoima ja siihen liittyvä yhteinen sanasto. Ruokakulttuuriin kuuluu laajassa mielessä myös syömisen sosiaalinen puoli, ruokavalintoja ohjaavat arvot ja symboliset merkitykset sekä päivittäiset ruokarituaalit ja arkiset toimet. Ruokakulttuuria muokkaavat muun muassa käytettävissä olevat ainesosat ja paikalliset ruoantuotannon olosuhteet, poliittinen ohjaus, markkinointi, prosessointimenetelmät sekä yksittäisten ihmisten valinnat.
Ruokakulttuuri voi käsittää maanosan, maan, alueen tai vain pienen ryhmän. Ruokakulttuurit voivat vaihdella huomattavasti eri puolilla maailmaa, vaikka nykyisin monikansallinen ruokateollisuus onkin vähentänyt maiden välisiä eroja.
Eurooppa
pienoiskuva|Pizza on yksi tunnetuimmista [[Italialainen keittiö|italialaisista ruokalajeista. Kuvassa eteläitalialainen pizza.]] pienoiskuva|[[Poronkäristys on osa suomalaista ruokakulttuuria]]
Aasia
pienoiskuva|Pohjoisintialainen [[thali|kasvisthali]]
Afrikka
pienoiskuva|Juureksista valmistettu fufu on tyypillistä ruokaa Länsi- ja Keski-Afrikan alueella. Fufu oikealla maapähkinäkeiton kera.
Amerikka
pienoiskuva|[[Louisianalaista jambalayaa, jossa on katkarapuja, kinkkua, tomaattia ja kastiketta.]]
The Belko Experiment
The Belko Experiment on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut trillerikauhuelokuva, jonka on ohjannut Greg McLean ja käsikirjoittanut James Gunn. Sen pääosissa on John Gallagher Jr., Tony Goldwyn, Adria Arjona, John C. McGinley ja Melonie Diaz.
The Belko Experiment sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 10. syyskuuta 2016.
Asetelma
Kieroutuneessa sosiaalisessa kokeessa 80 amerikkalaisen työntekijän ryhmä lukitaan yllättäen toimistotaloonsa Bogotassa, Kolumbiassa. Yrityksen sisäisestä kaiutinjärjestelmästä kuuluva tuntematon ääni määrää heidät osallistumaan tappavaan peliin – joko tapat tai tulet tapetuksi.
Ulvkærin lurit
pienoiskuva|Toinen lur on löytynyt kappaleina. Ulvkærin lurit (lue venyttämällä: lūr) ovat ne kaksi luria, jotka löydettiin vuonna 1988 Ulvkærin suolta. Suo sijaitsee Hjørringin kunnassa Hirtshalsin eteläpuolella Pohjois-Jyllannissa Tanskassa. Niiden arvellaan joutuneen suohon, kun ne upotettiin pronssikaudella votiiviuhrina veteen ja vesialue myöhemmin mataloitui ja soistui. Lurien katsotaan kuuluvan Skandinavian pronssikauden kulttuuriin ja ne ajoitetaan Monteliuksen periodille V eli aikavälille 800–700 eaa.
Historiaa
Ulvkærin suolta kaivettiin vuonna 1988 turvetta lisämaaksi hiekkapohjaiselle dyynialueelle, jota oltiin parhaillaan rakentamassa. Orla Pedersen löysi turveaumasta kolme pronssiputkea, jotka hän vei kassissa paikkakuntansa omaan museoon (Vendsyssel Historiske Museum). Kun museosta tultiin tutkimaan työmaata, löydettiin sieltä vielä lisää putkenkappaleita. Edelliset lurit löydettiin Tanskasta vuonna 1894, joten tehty löytö herätti laajaa huomiota.
Kuvailua
Lurit ovat pronssia, ja ne painavat vajaa kolme kiloa ja ovat 1,75 metriä pitkät. Ne koostuvat kumpikin kuudesta osasta, jotka liitetään toisiinsa holkkien avulla. Yksi holkeista on lukko, jolla lur voidaan katkaista kuljetuksen ajaksi. Ulvkærista löydetyt lurit ovat samanlaisia kuin Brudevæltesta löydetyt lurit. Niiden on arveltu olevan saman pronssisepän tekemiä.
Replikoita
Ulvkærin lureista on valmistettu pronssista replikoita, joilla esiintyvät taiteilijat soittavat musiikkia.
Johan Furuhjelm
Johan Furuhjelm (2. heinäkuuta 1762 Urjala – 21. helmikuuta 1840 Urjala) oli suomalainen kapteeni, tilanomistaja ja lasitehtailija.
Furuhjelmin vanhemmat olivat tilanomistaja, rykmentinkirjuri, asessori Enok Nauclér (aateloituna vuodesta 1762 Furuhjelm, k. 1782) ja Ulrika Carlstedt. Hän pääsi mahdollisesti ylioppilaaksi Turussa 1777.
Furuhjelm oli korpraalina henkirakuunarykmentissä vuodesta 1777 ja hänestä tuli kersantti 1780, vänrikki Uudenmaan jalkaväkirykmentissä 1781 sekä luutnantti 1786. Hän osallistui Kustaa III:n sotaan ja sen aikana Anjalan liittoon, mistä hänet tuomittiin kuolemaan, mutta armahdettiin. Viimeksi Furuhjelm palveli kapteenina Hämeen läänin jalkaväkirykmentissä 1788–1800 ja Pohjanmaan jalkaväkirykmentissä 1800 eroten armeijasta samana vuonna. Hän osti vuonna 1797 Jacob Wilhelm de Pontilta Urjalassa sijaitsevan Nuutajärven kartanon ja sen mukana osuuden Nuutajärven lasitehtaasta. Furuhjelm lunasti itselleen myös veljiensä osuudet lasitehtaasta vuonna 1809. Hän oli Nuutajärven kartanon isäntänä kuolemaansa asti ja rakennutti kartanon nykyisen päärakennuksen vuonna 1822.
Johan Furuhjelm oli naimisissa 1793–1814 Ulrika Charlotta Leopoldin (k. 1814) kanssa. Heidän lapsiaan olivat valtioneuvos Otto Vilhelm Furuhjelm (1794–1871), sotatuomari, kollegiasessori Karl Emil Furuhjelm (1796–1872) ja alikapteeni Johan Fredrik Furuhjelm (1797–1820). Johan Furuhjelmin veli oli eversti Enok Furuhjelm. Toinen veli oli Nuutajärven lasitehtaan perustajaosakas Harald Furuhjelm.
Tyyne Jauri
Tyyne Kaarola Jauri (o.s. Halme, 24. kesäkuuta 1888 Turku – 18. elokuuta 1957) oli suomalainen näyttelijä. Hän kuului Helsingin Kaupunginteatterin edeltäjän, Kansan Näyttämön, ensimmäiseen vakinaiseen ensembleen kuuden muun näyttelijän kanssa. Helsinkiläisnäyttämöiden ohella Jauri teki näyttelijän uraa myös Viipurissa. Lisäksi hän toimi seuranäyttämöohjaajana. Jaurin valkokangastehtävät ovat jääneet paljolti historian hämärään; hän oli mukana kuudessa näytelmäelokuvassa, joista on säilynyt vain kolme.
Elämä
Tyyne Jaurin vanhemmat olivat teatterinjohtaja Kaarle Albert Halme ja Hulda Olivia Sundell. Jauri aloitti uransa Kaarle Halmeen kiertueella vuonna 1906. Sen jälkeen hänellä oli kiinnitys Halmeen perustamaan Kansan Näyttämöön 1907–1910; hän erottui lavalla edukseen jo alusta alkaen. Jauri muutti Helsingistä Viipuriin, missä hän näytteli Suomalaisen Maaseututeatterin riveissä vuosina 1911–1917. Palattuaan Helsinkiin hän näytteli Kansan Näyttämöllä 1917–1920, Suomen Kansallisteatterissa 1920–1923, Näyttämö Kaarle Halmeen riveissä 1924 ja Koiton Näyttämöllä 1924–1927.
Tyyne Jauri avioitui opetusneuvos Eino Jaurin kanssa vuonna 1910.
Jaurin näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa:
Tulindberg
Tulindberg on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Ammoniumbromidi
Ammoniumbromidi (NH4Br) on ammonium- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste.
Kiderakenne
Huoneenlämpötilassa ammoniumbromidi on α-kiteinä, joiden rakenne muistuttaa cesiumkloridin rakennetta. Kun yhdistettä kuumennetaan sen kiderakenne muuttuu 184,3 °C:n lämpötilassa natriumkloridin kiderakennetta muistuttavaksi. Näitä kiteitä kutsutaan β-kiteiksi.
Valmistus
Ammoniumbromidia valmistetaan ammoniakin ja vetybromidin välisellä reaktiolla. Reaktion lähtöaineet voivat olla joko kaasufaasissa tai vesiliuoksena.
Liljeström
Liljeström on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
HD 23127 b
HD 23127 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 9. helmikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 23127 noin 291 valovuoden päässä Maasta, Verkon tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 2,4 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 3,33 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 1,5 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Ikaalisten reitin valuma-alue
Ikaalisten reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.5) on Suomen vesistöaluejaotuksessa yksi Kokemäenjoen vesistön (vesistöaluetunnus 35) ensimmäisen jakovaiheen osa-alueista. Se käsittää Kokemäenjoen vesistössä alueen, joka kerää vedet Nokialta, Hämeenkyröstä, Ylöjärveltä, Ikaalisista, Jämijärveltä, Parkanosta, Kihniöstä, Kankaanpäästä, Karviasta ja jopa Virroilta ja laskee ne Nokian Siurossa Siuronkosken kautta Kuloveteen, joka kuuluu Kokemäenjoen alueeseen. Kokemäenjoki laskee Porissa Selkämereen. Valuma-alueen pinta-ala on 3 165 km² ja järvisyys 8,6 %.
Alla olevista järvien, jokien ja valuma-alueiden tiedoista suurin osa on tuotu Suomen ympäristö- ja paikkatietopalvelusta (SYKE) sekä Kansalaisen karttapaikasta.
Jakautuminen osa-alueisiin
Ikaalisten reitin valuma-alue jakautuu yhdeksään toisen jakovaiheen osa-alueeseen. Järvireitin lähivaluma-alueen muodostavat (suluissa vesistöaluetunnus): Järvireitin muut valuma-alueet laskevat
Kyrösjärven alue (35.52)
Kyrösjärven alueen valuma-alueen pinta-ala on noin 580 km². Se jaetaan Kyrösjärven lähialueeseen ja muutamaan pienen ojan ja lyhyen joen valuma-alueisiin. Valuma-alueen suurimpia järviä ovat Kyrösjärvi, Röyhiönjärvi, Iso Karppajärvi ja Vähäjärvi. Kyrösjärven pinta-ala on 96 km² ja se on Suomen 48. suurin järvi.
Jämijärven valuma-alue (35.54)
Jämijärven valuma-alueen pääjärvi on Jämijärvi ja sen laskujoki on Jyllinjoki, joka laskee Kyrösjärveen. Jyllinjoessa on kaksi suvannon kaltaista lampea Yläinenlammi ja Alainenlammi. Jokilaaksossa on niiden lisäksi vain yksi muu järvi Salavanjärvi. Jämijärven lähialueella sijaitsee kaksi suurempaa järveä ja useita lampia. Mertiöjärvi ja Ainajärvi laskevat suoraan Jämijärveen. Mainitut lammet ovat Tervalampi, Loukkulampi, Alinen Teerlammi ja Ylinen Teerlammi. Jämijärveen laskee kaksi jokea. Palojoki on pitkä ja kapea joki, jonka valuma-alueella sijaitsee vain kaksi järveä: Palolammi ja Tyykköönjärvi. Naurisjoki, jolla on myös nimet Jämijoki ja Kivijoki, on myös pitkä joki. Sen valuma-alueella sijaitsee Valkiajärvi, Korvajärvi, Röömi ja Iso Kivijärvi.
Kovesjoen valuma-alue (35.55)
Kovesjoen valuma-alueen pääjärvi on sen pääuoman Kovesjoen latvajärvi Kovesjärvi. Myös Kovesjoen sivuhaaroilla on latvajärviä eikä mikään järvi kokoa valuma-alueen vesiä yhteen. Kovesjoen varsi jaetaan kolmeen alueeseen, joista kaksi alinta ovat järvettömiä. Ne ovat Kovesjoen alaosan alue (35.551) ja Kovesjoen keskiosan alue (35.552). Kovesjoen yläosan alueella (35.553) sen sijaan on neljä järveä. Yläosa laskee Kotojärveen ja se alkaa Pirttijärvestä. Matkalla siihen yhtyvät Paattanlammin ja Heinilammen laskuojat. Ylempänä valuma-alueeseen yhtyy vielä Kovesjärven valuma-alueen (35.554) pääuoma Kovesjoki, joka on Kovesjärven laskuoja. Ahvenlampi laskee Kovesjärveen.
Samminluoman valuma-alueen (35.557) pääuoma on pieni Samminluoma, joka on Häädetjärven laskuoja ja joka yhtyy Kovesjokeen Kotojärven alapuolella. Sen valuma-alueella sijaitsevat myös Keidaslammi ja Vehkuri. Hieman alemmaksi yhtyy Kovesjokeen Laholuoman valuma-alueen (35.556) laskuoja Raivaluoma. Ylempänä sen nimi on Laholuoma. Sen valuma-alueella sijaitsevat Alinen Kirjasjärvi, Ylinen Kirjasjärvi ja Rapalampi, jotka muodostavat ketjun. Pieniä suoalueella sijaitsevia lampia ovat Kartiska, Keidaslampi, Ojalammi, Joutsenlammi ja Koivulammi. Toisista erillään sijaitsee pieni Raivalammi.
Kuusijoen valuma-alueen (35.555) pääuoma on Kuusijärvestä alkana Kuusijoki, joka on valuma-alueen suurin sivuhaara. Siihen yhtyy matkan varrella Metsäjärven laskuoja ja alempana Ahvenlammen ja Vehkurin omat laskuojat.
Kuivasjärven valuma-alue (35.56)
Kuivasjärven valuma-alueen pääjärvi on Kuivasjärvi, johon muut valuma-alueen suuremmat ojat laskevat. Järvi laskee vajaa 5 kilometriä pitkän Kuivasjoen kautta Linnanjärveen, joka on Parkanonjärven aluetta. Joessa on suvantoina Niemenlampi ja Ruonanlampi. Kuivasjärven lähialueeseen kuuluvat vielä Kivilampi, Lokalampi ja Kakkurinlampi.
Valuma-alueeseen kuuluu kaksi pientä valuma-aluetta. Kuvasjärven pohjoispäähän laskee Luoma, joka on Vääräjoen valuma-alueen laskuoja. Tähän valuma-alueeseen kuuluvat Liesilampi ja pieni Nokilammi. Muuta lammet, kuten Hangaslampi, Matkuslampi ja pieni Tervajärvi, ovat kuivatettuja järviä. Etelästä laskee Kuivasjärveen Nivusjärven valuma-alueen laskuoja. Sen valuma-alueella sijaitsevat Nivusjärvi ja Hautalampi.
Vatajanjoki on suurin Kuivajärveen laskeva joki, joka saa alkunsa Vatajanjärvestä. Siihen laskevat suoraan Ahvenlampi, Ylinenjärvi ja Pitkäjärvi, johon laskevat pienemmät lammet Tervajärvi, Lehtolampi ja Löyttylampi. Ylinenjärveen laskee Kärppäluoma, johon yhtyy myös Venesjoen uoma. Kärppäluoma virtaa lännestä tuoden mukanaan turvetuotantoalueiden kuivatusvesiä. Esimerkiksi Lamminpohjalampi ja Sompalampi laskevat tällaista ojaa myöten. Kärppäluoman pääjärvi on Kärppäjärvi. Kärppäluomaan laskevat lännestä pieniä ojiaan myöten pienet lammet kuten Kangas-Lyly, Neva-Lyly, Alkkianlampi, Iso-Koura, Keski-Koura ja Pikku-Koura.
Aurejärven valuma-alue (35.57)
Vaikka valuma-alueen suurin järvi onkin Aurejärvi, voidaan toisesta syystä pitää jotakin muuta järveä valuma-alueen pääjärvenä. Tämä siksi, että tällaisen järveen kertyy muita valuma-alueen jokien sivuhaarojen vesiä. Jos valuma-alueen vesistöjä kuvataan lähtien liikkeelle sen alajuoksulta, voidaan muodostaa siita puumaisesti haarautuva mielikuva. Poltinjoki yhtyy Parkanonjärvestä laskevaan Vääräjokeen hieman ennen sen laskemista Kyrösjärveen. Poltinjoki on Leppäsjärven laskujoki. Poltinjoen suvantomaisia laajentumia ovat Teurulampi, Lierulampi ja Poltinkosken suvanto. Leppäsjärveen laskevat toistakymmentä pienempää järveä.
Suurin joki tuo Ruojärven vedet Leppäsjärveen. Ruojärveen laskee Sammatinjoen valuma-alueen vedet. Valuma-alueella sijaitsevat Lehtijärvi, Ylisenlampi, Marjolampi ja Jaakkolanjärvi, jotka ketjuttavat Sammatinjokea. Jokeen yhtyy metsästä pieni Korpilampi. Joen latvoilla sijaitsee vielä lähes kymmenen pienempää järveä.
Ruojärveen laskee myös suurempi Melajoki, jonka yläjuoksulla on ennen Vahojärveä järviketju. Alajuoksulla ovat nimittäin Vähäjärvi, Hankalampi ja Hankajärvi. Hankalampeen laskevat Kaakkurilammen ja Haverinlammen laskuojat. Vanhojärvi kokoaa pienein järvien laskuojia, joita on lähes 20. Pohjoisesta laskee Liesiojan kautta Liesijärvi ja Haukilampi.
Aurejoki virtaa pohjoisesta ja on Aurejärven laskujoki. Joessa olevat suvantomaiset lammet ovat pohjoisesta luetteloiden Käärmelammi, Saunalammi, Kukkaroinen, Petäjäjärvi ja Onkilampi. Tälle välille yhtyvät myös Vääräjärven, Läiskiöslammen, Vähä Ojajärven, Ojajärven, Vähä Petäjäjärven laskuojat.
Aurejärven alueeseen laskevat muutamat pienet järvet ja neljän pienen valuma-alueen järvet. Jänisojan valuma-alueella on vain kolme järveä, mutta Iso-Tervajärven alueella on seitsemän, joista kaksi suurinta ovat Talasjärvi ja Iso Tervajärvi. Pitkäjärven valuma-alueella sijaitsee kuusi järveä, joista suurimmat ovat Pitkäjärvi ja Valkeajärvi. Suurimmalla Vähä Mustajärven valuma-alueella sijaitsee 25 järveä. Useimmat ovat pieniä, mutta isoimmat ovat Iso Mustajärvi, Poikelisjärvi, Heinuu, Kivijärvi ja Vähä Mustajärvi.
Lavajärven valuma-alue (35.59)
Valuma-alueen pääjärvi on Lavajärvi ja sen laskujoki Lavajoki, jolla on ennen Sarkkilanjärveä nimenä myös Rokkakoskenjoki, virtaa Sarkkilanjärven jälkeen Muotialanjoen nimisenä Miharinlammiin. Miharinlammi oli alkujaan Kirkkojärven lahti, mutta valtatie 3 katkaisi sen ja se muodostaa nykyään pienen lammen. Valuma-alueella on yli 50 järveä ja sen pinta-ala on 220 km².
3753 Cruithne
3753 Cruithne on aurinkoa hevosenkenkäradassa kiertävä asteroidi. Se kuuluu Maan lähelle tulevien Aten-asteroidien ryhmään. Sen kiertoaika on vain hieman alle vuoden. Vaikka se kuuluu Maan läheisiin asteroideihin, se ei voi koskaan törmätä maahan. Sen läpimitta on noin viisi kilometriä ja lähimmillään Maata se käy noin 15 miljoonan kilometrin etäisyydellä. Cruithne löydettiin vuonna 1986, mutta sen erikoinen kiertorata vahvistettiin vasta 1997. J. D. Waldron löysi Cruithnen vuonna 1986. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1986 TO.
Mitat ja rata
Cruithnen halkaisija on noin viisi kilometriä, ja sen lähin lähestymistapa Maahan on 12 miljoonaa kilometriä (0,080 AU), mikä on noin kolmekymmentä kertaa Maan ja Kuun välinen etäisyys. Vuodesta 1994 vuoteen 2015 Cruithne lähestyi maata joka vuosi joka marraskuu.
Vaikka Cruithnen kiertoradan ei uskota olevan vakaa pitkällä aikavälillä, Wiegertin ja Innanen laskelmat osoittivat, että se on todennäköisesti ollut synkronoitu Maan kiertoradan kanssa pitkään. Ei ole vaaraa törmäyksestä Maahan miljooniin vuosiin, jos koskaan. Sen kiertorata ja Maan rata eivät kohtaa, ja sen kiertoratataso on tällä hetkellä kallistettu Maan tasoon 19,8°. Cruithne, jonka suurin lähellä Maan magnitudia on +15,8, on Plutoa himmeämpi ja vaatisi vähintään 320 millimetrin (12,5 tuumaa) heijastavan kaukoputken nähdäkseen.
Cruithne on normaalilla elliptisellä kiertoradalla Auringon ympäri. Sen kiertoaika Auringon ympäri, noin 364 päivää 2000-luvun alussa, on lähes yhtä suuri kuin Maan. Tämän vuoksi Cruithne ja Maa näyttävät "seuraavan" toisiaan polullaan Auringon ympäri. Tästä syystä Cruithnea kutsutaan joskus "Maan toiseksi kuuksi". Se ei kuitenkaan kiertä Maata eikä ole kuu. Vuonna 2058 Cruithne on 0,09 AU:n (13,6 miljoonan kilometrin tai 8,5 miljoonan mailin) etäisyydellä Marsista.
Streptococcus pyogenes
Streptococcus pyogenes eli A-streptokokki on grampositiivisiin kokkibakteereihin kuuluva aerobinen bakteerilaji. S. pyogenes tunnetaan nimellä A-ryhmän streptokokki (GAS), koska sillä on soluseinässään Lancefieldin luokituksen mukainen A-ryhmän antigeeni. Se on sekä lapsilla että aikuisilla yleinen taudinaiheuttaja, jonka aiheuttamat sairaudet vaihtelevat nielurisatulehduksesta jopa kuolemaan johtaviin pehmytkudosinfektioihin ja verenmyrkytyksiin. Eniten A-streptokokki sairastuttaa alle 3-vuotiaita lapsia, mutta sairastuminen on mahdollista missä iässä tahansa.
A-streptokokki on löydettävissä nielusta 10–20 %:lla lapsista ja noin 5 %:lla aikuisista. Se leviää pisara- tai kosketustartuntana lähikontaktissa oleville ihmisille. Tartunnan voi saada oireettomalta bakteerin kantajalta yhtä hyvin kuin oireisesti sairastuneelta. Tartuntoja tiedetään syntyneen myös bakteerin saastuttamien elintarvikkeiden kautta.
Piirteet ja virulenssitekijät
S. pyogenes on beetahemolyyttinen bakteeri, mikä tarkoittaa, että veriagar-kasvualustalla sillä on kyky hemolyysiin eli punasolujen hajotukseen.
S. pyogenes -bakteerin yksi tärkeimmistä virulenssitekijöistä ovat sen pinnalla olevat M-proteiinit. M-proteiinit ovat tyypillisiä Streptococcus-suvun lajeille. Ne ovat vuorovaikutuksessa ihmisen fibrinolyyttisen järjestelmän kanssa ja hyödyntävät sitä tunkeutuessaan syvemmälle kudoksiin. M-proteiinit mm. säätelevät epiteeli- ja endoteelisoluihin kiinnittymistä, lieventävät elimistön immuunivasteita ja estävät fagosytoosia. S. pyogenes -bakteereiden serotyyppaus perustuu M-proteiineihin ja tällä hetkellä tiedetään yli 250 erilaista GAS-kantaa.
Koska M-proteiinit synnyttävät voimakkaan immuunivasteen, ne ovat myös mahdollisia rokotteita S. pyogenesta vastaan. Rokotteiden kehitystä vaikeuttaa merkittävästi erilaisten M-proteiinien suuri määrä.
S. pyogenes voi hyödyntää esimerkiksi haavoja tunkeutuessaan ihmisen elimistöön. Kun haava syntyy, siihen muodostuu nopeasti rupi fibrinogeenin aktivoituessa aktiiviseksi fibriiniksi. Fibriiniin tarttuu verihiutaleita ja lopulta haava umpeutuu. Fibriinin muodostama hyytymä pitää kuitenkin saada liuotettua haavan parantumisen jälkeen ja tässä tarvitaan plasmiinia. Plasminogeeni aktivoituu plasmiiniksi, tarttuu verihyytymään ja saa sen liukenemaan. S. pyogenes voi sitoa plasminogeenin M-proteiinien avulla ja saada sen muuttumaan aktiiviseksi plasmiiniksi. Kun bakteerin pinnalla on aktiivinen plasmiini, se hajottaa haavassa olevan hyytymän ja S. pyogenes pääsee elimistöön.
A-streptokokin aiheuttamat sairaudet
GAS-infektio todetaan nielunäytteestä antigeenipikatestillä tai viljelyllä. Nielusta tikulla otettu näyte otetaan usein pikaviljelyyn, jolloin tulos on selvillä jo seuraavana päivänä. Antigeenitestit ovat yleistyneet, mutta bakteerikannan herkkyys antibiooteille voidaan todeta vain viljelystä. Vasta-ainemääritys on mahdollinen, jos potilaalla epäillään streptokokki-infektion jälkitautia. Vakavimpien streptokokki A -infektioiden yhteydessä bakteeri kasvaa verestä, aivo-selkäydinnesteestä tai muusta normaalisti steriilistä kudos- tai nestenäytteestä.