cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mika Koivuniemi
Vuonna 2009 Kansainvälinen keilailuliitto päästi sääntömuutoksella PBA:n ammattilaiskeilaajat mukaan lajin MM-kisoihin. Koivuniemi oli itseoikeutetusti mukana Suomen joukkueessa, mutta esiintyi vaisusti ja päätti kesän 2010 kilpailujen jälkeen jättää paikkansa nuoremmille. Huolimatta henkilökohtaisten mitalitavoitteidensa kariutumisesta hän oli tärkeä lenkki Suomen joukkuehopeaa ottaneessa kokoonpanossa. Suomi joutui taipumaan Yhdysvaltojen unelmajoukkueelle loppuottelun viimeisessä ruudussa.
Koivuniemi on onnistunut täydellisen 300 pisteen sarjan (12 peräkkäistä kaatoa) heittämisessä useammin kuin kukaan muu suomalainen. Hän on onnistunut keilaajan unelmasarjassa peräti 21:ssä eri maassa. Suomessa hän on merkkauttanut noin 70 kolmesatasta, ja PBA:n haastaviksi suunnitelluissa rataolosuhteissakin hän on juhlinut 29 kertaa. Hän kuuluu erittäin harvinaiseen keilaajien joukkoon, joka on onnistunut heittämään 300 pistettä televisiolähetyksessä. Tämä tapahtui vuonna 2003, ja PBA palkitsi hänet 20 000 dollarin palkinnolla saavutuksestaan. Kadella 2010-2011 Koivuniemi jäi tv-finaalissa yhden pisteen päähän uransa toisesta 300 sarjasta televisiossa. Las Vegasissa pelatun Tournament of Champions -semifinaalissa hän voitti vastustajansa historiallisen suurella erolla 299-100. Viimeisellä heitolla jäänyt keila numero 10 vei mahdollisuuden päästä historiankirjoihin ensimmäisenä keilaajana, joka onnistuu heittämään 300 pisteen sarjan televisiossa toisen kerran.
Koivuniemi on ollut vuosien ajan yleisön suosikki Weber Cupissa, joka on televisioitava joukkueturnaus Englannissa. Sinne kutsutaan Euroopan ja Yhdysvaltojen neljä parasta keilaajaa ottamaan mittaa toisistaan pitkän viikonlopun ajaksi. Koivuniemi voitti turnauksen vuosina 2013 ja 2015.
Ammattilaiskeilailu PBA laajeni Amerikan sisäisestä kiertueesta maailmanlaajuiseksi vuonna 2011, ja samalla keilattiin ensimmäistä kertaa koko vuoden kestävä karsinta World Bowling Tour. Koivuniemi voitti ensimmäisenä vuonna finaalissa Sean Rashin. 2012 hän oli finaalin toinen, 2013 kolmas, ja 2014 hän voitti finaalissa jälleen Sean Rashin. Koivuniemi on ainoa keilaaja, joka on ollut jokaisena vuonna kolmen parhaan joukossa televisiofinaalissa.
Koivuniemi ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa Saksassa Münchenissä pelattuun turnaukseen. Hän jatkaa elämää keilailun parissa ja aloitti elokuussa 2015 Arabiemiraattien maajoukkueen kokopäiväisenä päävalmentajana.
Mika Koivuniemi on laulaja Paula Koivuniemen sisarenpoika.
Steinunn Sigurðardóttir
Steinunn Sigurðardóttir (s. 1950 Reykjavík, Islanti) on islantilainen kirjailija.
Rake (pokeri)
Rake on pokeritermi, joka tarkoittaa kasinon ottamaa osuutta jokaisesta pelatusta kädestä. Jokainen pokerihuone ottaa pienen osan potista (yleisimmin 5%) joka muodostaa varsinkin nettipokerihuoneiden tuloista lähes kaiken. Yhden käden rake on useimmiten rajoitettu maksimissaan valuutasta ja pelin arvosta riippuen 3-5 dollariin. Pienellä summalla pelattavat pöydät pitävät rakeja joiden maksimi on jopa alle dollarin.
Eeva Heikkilä
Eeva Elina Heikkilä (ent. Häkkänen, o.s. Ojalehto, 29. huhtikuuta 1921 Haapajärvi – 3. syyskuuta 2020 Salla) oli suomalainen kirjailija.
Rake (pokeri)
Aktiiviset ja kovatasoiset pokerin pelaajat maksavat raken muodossa jopa satoja tuhansia euroja vuodessa. Esimerkkinä George "Jorj95" Lind III, joka on lähes 15,000,000 VPP-pisteen keräämisellä maksanut rakea kaiken kaikkiaan (vuoden 2014 maaliskuuhun mennessä) noin 2,700,000 dollaria PokerStarsille.
Moni pokeripalvelu on keventänyt omia raken sääntöjään. Usein yhteiskorteilla pelatuissa korttipeleissä, kuten Texas hold'em, ei rakea oteta ellei peli pääse floppiin asti, eli ensimmäisiin yhteiskortteihin.
Eeva Heikkilä
Heikkilän kirjoittamia kertomuksia ja runoja on julkaistu myös Kalevassa, Lapin Kansassa, Pohjolan Sanomat-lehdessä ja Koillis-Lappi-lehdessä.
Rake (pokeri)
Raken laillisuus vaihtelee maittain. Monet maat kieltävät raken ottamisen, ellei pelin järjestäjällä ole erillistä uhkapelilupaa. Suomessa valtion uhkapelimonopoli kattaa myös raken käytön. Rahallisia pokeriturnauksia saa järjestää vain Casino Helsinki.
Mekanismit
Pokerihuoneilla on monta keinoa kerätä rakea. Seuraavassa on lueteltu yleisimmät keinot.
Pot Rake
Dead Drop
Jakajan kohdalla oleva pelaaja maksaa jokaisella alkavan käden raken. Summa otetaan ennen kuin kortit jaetaan.
Turnausmaksut
Turnausmaksut ovat nimensä mukaisesti käytössä vain turnauksissa ja kattavat turnaukset kulut ja palkintopotit. Pelaajien määrä ratkaisee kokonaissumman ja näin myös yleensä turnauksen palkinnotkin.
Jäsenmaksu
Jotkut kasinot käyttävät raken keräämiseksi vain erillistä kuukausittaista jäsenmaksua. Tämä menetelmä suosii erittäin aktiivisia pelaajia, sillä maksettu summa ei riipu pelien määrästä.
Rake-vapaa
Delicious
thumb|Logo. Delicious (aiemmin del.icio.us) on sosiaalisen kirjanmerkkauksen verkkopalvelu, jonka avulla voi tallentaa, jakaa ja etsiä kirjanmerkkejä. Sivuston perusti Joshua Schachter loppuvuodesta 2003. Yahoo! osti palvelun vuonna 2005. Palvelulla on yli 5 miljoonaa käyttäjää ja 150 miljoonaa kirjanmerkattua URL:ia.
Casoli
Casoli on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 5 585 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 5 847 asukasta.
Tama (soitin)
pienoiskuva|Tama Tama on länsiafrikkalaisesta griottien musiikkiperinteestä peräisin oleva rumpu, jonka historiaa voidaan jäljittää 700-luvun Ghanan kuningaskuntaan.
Soittaminen
Soittaja muuntelee taman sävelkorkeutta kiristämällä ja löysyttämällä rummun nyöritystä.
Jalohaukat
thumb|250px|[[Muuttohaukka]] Jalohaukat (Falconidae) on pieniä ja keskikokoisia jalohaukkalintuja sisältävä heimo. Niiden siivet ovat melko teräväkärkiset ja ne ovat nopeita ja taidokkaita lentäjiä. Suurin osa lajeista nappaa saaliinsa ilmasta. Nokassa on tylppä ”hammas” ylänokan sivuilla saaliiden tappamista ja raatelemista varten. Ne eivät yleensä rakenna varsinaista pesää, vaan pesivät muiden lintulajien pesissä, koloissa tai kalliojyrkänteiden ulkonemilla. Ravintonaan ne käyttävät lintuja, hyönteisiä, liskoja ja muita matelijoita sekä pikkujyrsijöitä ja muita pieniä nisäkkäitä.
Etomidaatti
Etomidaatti (C14H16N2O2) on imidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä ja eläinlääketieteessä anestesia-aineena.
Ominaisuudet ja käyttö
Etomidaatti on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, propyleeniglykoliin, asetoniin ja kloroformiin. Etomidaatti on optisesti aktiivista, ja sen R-enantiomeeri on huomattavasti tehokkaampi sedaation aikaansaamisessa kuin S-enantiomeeri. (R)-Etomidaatin ominaiskiertokyky etanoliliuoksessa on +66.
Etomidaatti aikaansaa sedaation ja anestesian sitoutumalla GABA-reseptoreihin ja estämällä niiden toimintaa. Lääkeaineen aiheuttama sedaatio alkaa nopeasti ja on suhteellisen lyhytaikainen ja sitä käytetään lähinnä anestesian aloittamiseen. Etomidaatin etuna moneen muuhun anestesia-aineeseen on, että se ei vaikuta verenkiertoa häiritsevästi. Tämä on tärkeää erityisesti nukutettaessa sokissa olevia tai traumapotilaita, joilla verenkierto on muutenkin epävakaa. Etomidaatti annostellaan liuoksena suoneen.
Haittavaikutukset
Tärkein etomidaatin haittavaikutus on lisämunuaisen kuorikerroksessa tapahtuvan kortikosteroidihormonien biosynteesin inhibitio. Inhiboituminen johtuu hydroksyloivien entsyymien toiminnan estymisestä. Tämä voi ilmetä alhaisena verenpaineena, alhaisena natriumpitoisuutena ja kohonneena kaliumpitoisuutena. Tämä voi olla vaarallista erityisesti verenmyrkytyksestä kärsivillä potilailla, joilla lisämunuaisten toiminnan lamaantumisen riski on muutenkin korkea.
Valmistus
Etomidaatin synteesin lähtöaine on metyylibentsyyliamiini, joka reagoi ensimmäisessä vaiheessa etyyliklooriasetaatin kanssa muodostaen esterin. Tämän jälkeen yhdisteen aminoryhmä reagoi muurahaishapon kanssa ja tuotteena muodostuu aminoaldehydi. Tämä aminoaldehydi reagoi metyyliformiaatin ja kaliumtiosyanaatin kanssa tioimidatsolijohdannaiseksi. Viimeisessä vaiheessa tämä välituote hapetetaan natriumnitriitin ja typpihapon avulla etomidaatiksi.
Stephens
Stephens on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Killing Loneliness
Killing Loneliness on suomalaisen HIM-yhtyeen single levyltä Dark Light. Kappaleen innoittajana on ollut Brandon Novak. Novak oli kärsinyt heroiiniriippuvaisuudesta ja sanoi syyksi ”Kill the loneliness.” Ville Valo sai idean aiheesta ja sävelsi ja sanoitti kappaleen. Kappaleesta on tehty kaksi musiikkivideota: Yhdysvaltain ja Euroopan versio. Yhdysvaltain versiossa Valo kävelee Kat Von D:n perässä, ja Euroopan versiossa kuvataan tyttöä, jolla on pakkomielle yhtyettä kohtaan.
Tribeca
thumb|Tribecan alueen kartta. Lounaassa (alalaita) kartta ulottuu [[Chambers Streetiä seuraavaan Warren Streetiin – Vesey Street jää vielä muutaman korttelinvälin kartan rajauksen ulkopuolelle.]] thumb|Hudson Street Tribecassa. Tribeca (myös kirjoitusasussa TriBeCa) on New Yorkin rikkaimpiin nykyään lukeutuva alue Manhattanin eteläisimmässä kaupunginosassa Manhattan Community District 1:ssä. Sen nimi on alkuperältään akronyymi ilmaisusta ”Triangle Below Canal Street” (”kolmio Canal Streetin eteläpuolella”). Tribecassa asuu noin kymmenentuhatta ihmistä, joista suurin osa on valkoihoisia.
Alue ulottuu Canal Streetiltä Chambers Streetille (tai Vesey Streetille ) ja Hudsonjoelta Broadwaylle. Se oli aikaisemmin varastoaluetta, mutta monet varastorakennukset on nyt muutettu loft-asunnoiksi, ja alueelle on tullut uutta liiketoimintaa. Useiden julkisuuden henkilöiden kerrotaan asuvan alueella, esimerkiksi Mariah Carey, Harvey Keitel, M. Night Shyamalan, Robert De Niro ja David Letterman.
Tribecassa on kuvattu useita elokuvia, kuten 1980-luvun menestyselokuva Haamujengi. Siellä järjestetään vuosittain Tribecan elokuvajuhlat.
Richard Pryor
Richard Franklin Lennox Thomas Pryor III (1. joulukuuta 1940 Peoria, Illinois – 10. joulukuuta 2005 Encino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko, näyttelijä ja käsikirjoittaja.
Pryorin stand up -komiikka oli hyvin rohkeaa ja rääväsuista. Hän käsitteli suorapuheisesti rotujännitteitä ja kertoi esityksissään avoimesti henkilökohtaisista vastoinkäymisistään. Moni koomikko pitää Pryoria tärkeänä vaikuttajanaan.
Elämä ja ura
Pryor syntyi vuonna 1940 Illinois’ssa ja kasvoi bordellissa, missä hänen äitinsä työskenteli prostituoituna. Kun äiti hylkäsi Pryorin, hän kasvoi bordelliemäntänä toimineen isoäitinsä hoivissa. Isoäiti pahoinpiteli Pryoria usein, ja häntä myös käytettiin seksuaalisesti hyväksi bordellissa.
Kun Pryor oli erotettu koulusta, hän värväytyi armeijaan. Hän vietti suurimman osan ajastaan putkassa Saksassa hänen pahoinpideltyään toisen sotilaan. Päästyään armeijasta Pryor muutti New Yorkiin ja alkoi esiintyä stand up -koomikkona yökerhoissa Bill Cosbya jäljitellen. Pian hän pääsi esiintymään myös televisioon, kuten The Ed Sullivan Show’hun ja The Tonight Show Starring Johnny Carsoniin. Televisioesiintymisiä seurasi esiintymisjakso Las Vegasin lavoilla.
Pryor julkaisi vuonna 1968 livekomedia-albumin Richard Pryor. Sitä seurasi vuonna 1971 albumi Craps (After Hours). Tällä albumilla Pryor oli jo omaksunut hänelle tavaramerkiksi tulleen rodullisesti latautuneen, rääväsuisen ja kiistanalaisen huumorin.
Pryor ei ollut vielä kovinkaan tunnettu esiintyessään Mel Stuartin ohjaamassa dokumentissa Wattstax (1973), jossa on Pryorin esiintyminen edellisen vuoden Wattstaxin musiikkifestivaalilla. Pryorin kolmas komedia-albumi That Nigger’s Crazy julkaistiin vuonna 1974. Tästä albumista tuli Pryorin läpimurto: se myi kultaa, menestyi listoilla ja toi Pryorille hänen ensimmäisen Grammy-palkintonsa parhaasta komedia-albumista. Pryorin seuraava albumi ...Is It Something I Said? (1975) menestyi edeltäjäänsäkin paremmin, myi platinaa ja toi Pryorille jälleen Grammyn. Myös Bicentennial Nigger (1976) myi kultaa ja voitti Grammyn.
Esiintymisten ohella Pryor kirjoitti televisiosarjoja kuten Sanford and Son, ja hän sai Emmy-palkinnon Lily Tomlinin erikoisohjelman kirjoittamisesta. Pryor oli myös ensimmäinen afroamerikkalainen, joka toimi Saturday Night Liven vierailevana juontajana. Pryorin oma televisio-ohjelma The Richard Pryor Show aloitti NBC:llä, mutta jatkui vain neljän jakson verran.
Pryor esiintyi 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa muutamassa pienessä elokuvaroolissa. Hänen ensimmäiset merkittävät roolinsa olivat elokuvissa kuten Car Wash ja Silver Streak (1976), joista jälkimmäinen aloitti yhteistyön Gene Wilderin kanssa. Vuonna 1978 Pryor näytteli elokuvassa Taikuri Oz. Lavaesityselokuva Richard Pryor: Live in Concert (1979) kuvattiin Long Beachissä Kaliforniassa. Moni kriitikko pitää tätä elokuvaa historian merkittävimpänä filmattuna stand up -esityksenä.
Vuonna 1984 Pryor esiintyi 13 jakson ajan lasten nukkeohjelmassa Pryor’s Place. Hän näytteli myös useassa elokuvassa, kuten Teräsmies III ja Harlemin yöt sekä julkaisi toisen stand up -elokuvansa Richard Pryor: Here and Now (1983).
Pryorilla diagnosoitiin MS-tauti vuonna 1986. Neljä vuotta myöhemmin hän joutui toisen sydänkohtauksensa jälkeen ohitusleikkaukseen. Pryorin viimeinen elokuvarooli oli elokuvassa Lost Highway (1997).
Pryor oli naimisissa vuosina 1960–1961 ja 1968–1969. Kummastakin liitosta syntyi yksi lapsi. Sen jälkeen hän meni naimisiin vielä neljästi, vuosina 1977, 1979, 1986 ja 2001.
Pryor kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2005.
Sigmaringen
pienoiskuva|Sigmaringenin linna vuoden 1900 tienoilla Sigmaringen on Saksan kaupunki Baden-Württembergin osavaltion eteläosassa. Se on Sigmaringenin piirikunnan hallinnollinen keskus. Sigmaringen rajoittuu pohjoisessa Winterlingeniin (Zollernalbkreis) ja Veringenstadtiin, idässä Bingeniin, Sigmaringendorfiin ja Scheeriin, etelässä Mengeniin, Krauchenwiesiin, Inzigkofeniin ja Meßkirchiin sekä lännessä Leibertingeniin, Beuroniin ja Stetten am kalten Marktiin.
Kaupungissa oli kesäkuun 2022 lopussa 17 730 asukasta, ja sen pinta-ala on 92,9 neliökilometriä.
Historia
Sigmaringen sijaitsee Schwabenin historiallisella alueella. Laizin kaupunginosasta on löydetty jälkiä uurnakenttäkulttuurin ajalta vuosilta 1000–500 eaa. Myös Hallstattin kulttuurin aikaisia löytöjä on tehty. Varhaisin kirjallinen maininta Sigmaringenista on vuodelta 1077. Virallisesti kaupunki perustettiin 1250. Vuosina 1576–1850 Sigmaringen oli Hohenzollern-Sigmaringen-ruhtinaskunnan pääkaupunki ja Hohenzollern-Sigmaringenin ruhtinaan asuinpaikka. Vuonna 1850 Sigmaringenin alueesta tuli osa Preussiin kuulunutta Hohenzollernin provinssia. Ranskassa toisen maailmansodan aikaan istunut Vichyn nukkehallitus pakeni Saksaan ja istui Sigmaringenissa lokakuusta 1944 huhtikuuhun 1945. Myös kirjailijat Céline, Lucien Rebatet ja Roland Gaucher pakenivat Sigmaringeniin. Vuodesta 1972 kaupunki on ollut Sigmaringenin piirikunnan hallinnollinen keskus.
Sigmaringenin linnan (Schloss Sigmaringen) historia ulottuu 1000-luvulle. Linnasta on maininta vuodelta 1077 Rudolf von Schwabenin epäonnistuneen valloitusyrityksen yhteydessä. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana vuonna 1632 linnaa hallitsivat lyhyen aikaa ruotsalaiset. Linna on suojelukohde ja se tunnetaan paitsi mahtailevista saleistaan myös huomattavasta asekokoelmastaan. Vuosina 1756–1763 rakennettiin barokkikirkko Stadtpfarrkirche St. Johann Evangelist, jossa on muun muassa Sigmaringenissa syntyneen taidemaalari Andreas Meinrad von Owin (1712–1792) töitä.
Talous
Sigmaringenin alueen merkittäviin työnantajiin kuuluu sairaanhoitopalveluja tarjoava Kliniken Landkreis Sigmaringen GmbH. Työntekijöitä on noin 1 200. Kaupungin lukuisiin oppilaitoksiin kuuluu muun muassa Hochschule Albstadt-Sigmaringen.
Liikenne
Rautatiet Ulmista Donaueschingeniin ja Tübingenista Aulendorfiin risteävät Sigmaringenissa. Etäisyys Ulmin rautatieasemalta Sigmaringenin asemalle on 92,6 km ja Tübingenistä vastaavasti 87,5 km. Sigmaringenin tuntumassa risteävät valtatiet (Bundesstraße) B 32 Hechingenistä Ravensburgiin sekä B 313 Reutlingenista Bodenjärvelle. Kaupungissa aloitettiin paikallisbussiliikenne 1992 ensimmäisten saksalaisten pikkukaupunkien joukossa.
Avram Hershko
Avram Hershko (s. 31. joulukuuta 1937) on biokemisti. Hershko syntyi Karcagissa, Unkarissa, Herskó Ferenc -nimisenä. Hän muutti vuonna 1950 Israeliin, jossa hän suoritti opintonsa ja loi uransa. Hän on työskennellyt professorina Technionissa.
Hershko jakoi vuoden 2004 Nobelin kemianpalkinnon Irwin Rosen ja Aaron Ciechanoverin kanssa ubikitiinin ohjaamaa proteiinien hajottamista koskevasta tutkimustyöstä. Hän on saanut myös Israel-palkinnon (1994), Lasker-palkinnon (2000), Louisa Gross Horwitz -palkinnon (2001) ja Wolfin palkinnon (2001).
Hershko on Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian ulkomaalaisjäsen.
Kuivalahti
Kuivalahti on kylä Eurajoella. Kylässä on noin 370 asukasta. Kuivalahdella on kesäteatteri ja noin 20 oppilaan peruskoulu (luokat 1.–6.). Kylässä on enimmillään ollut seitsemän kauppaa, huoltoasema, kolme pankkia ja yli tuhat asukasta, mutta liikerakennukset eivät ole kuitenkaan enää toiminnassa.
Kuivalahdella on nuorisoseurantalo ja rukoushuone, jossa voi järjestää juhlia tai muita tapahtumia. Kuivalahden kesäteatteri järjestää joka kesä näytelmän. Kesäteatterin menestynein näytelmä on ollut vuonna 2007 esitetty Kaunissaaren valssi, joka keräsi 8030 katsojaa.
Kuivalahdella toimi vuosina 1917–1991 Liipolan saha.
Lähteet
61.27333°N, 21.58833°W
Nippon Telegraph and Telephone
thumb|270px|Yhtiön pääkonttori Tokion [[Chiyodassa.]] Nippon Telegraph and Telephone eli NTT on erittäin suuri japanilainen tietoliikenneyhtiö. Yrityksen liikevaihto oli noin 105 miljardia ja liikevoitto noin 7,4 miljardia USD vuonna 2016. Konserniyhtiön palveluksessa oli yli 241 000 ihmistä (toisen lähteen mukaan lähes 275 000 ihmistä). Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tokion Chiyodan erillisalueella. Yhtiön naapuristossa toimii esimerkiksi Mizuho Financial Group.
Talousjulkaisu Forbesin vuoden 2017 Forbes Global 2000 -listalla NTT oli maailmanlaajuisesti 37. sijalla ja samalla Japanin kolmanneksi suurin julkisesti noteerattu yritys (osakkeiden markkina-arvo yhteensä 92,2 mrd. USD toukokuussa 2017). Forbesin listalla NTT luokiteltiin maailman neljänneksi suurimmaksi tietoliikenneyhtiöksi edellään AT&T, Verizon Communications ja China Mobile. Japanilaisista tietoliikenneyhtiöistä sen kanssa suuruudesta mittelöi Softbank.
Moon Bloodgood
Korinna Moon Bloodgood (s. 20. syyskuuta 1975 Anaheim, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Seikkailu Etelänavalla (2006), Pathfinder (2007) ja Terminator – Pelastus (2009) sekä televisiosarjoissa Päivä armonaikaa, Journeyman ja Falling Skies.
Altmaninbulldoggi
Altmaninbulldoggi (Altman White English Bulldog) on yhdysvaltalainen koirarotu.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotu soveltuu vartiointiin, farmityöskentelyyn ja kenttäkokeisiin. Lisäksi sen tiedetään tapelleen härkiä ja villikoiria vastaan suojellakseen omistajaansa.
Alkuperä
Rodun esi-isä tunnettiin nimellä "valkoinen englantilainen" (White English), ja se edusti kookkaampaa, alkuperäistä työkoirana käytettyä tyyppiä kuin nykyinen matalammaksi jalostettu englanninbulldoggi. Desmond Morriksen mukaan termiä White English on käytetty ennen vanhaan amerikanbulldoggista, joten altmaninbulldoggilla on yhteinen historia sen kanssa. "Valkoinen englantilainen" saapui Yhdysvaltoihin 1800-luvulla, ja siitä polveutuu nykyinen altmaninbulldoggi, jonka Georgian Waycrossista kotoisin ollut Ray Altman kehitti.
Desmond Morriksen mukaan altmaninbulldoggi oli 2000-luvun alussa saavuttamaisillaan virallisen rodun aseman Yhdysvalloissa, vaikkakin sillä on hyvin samanlainen tausta amerikanbulldoggin kanssa.
Dodona
Dodona (, myös tai ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa. Se tunnettiin erityisesti oraakkelinpaikastaan. Dodonan arkeologinen alue sijaitse Dodónin kunnassa lähellä nykyisiä Dodónin ja Manteíon kyliä.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|pysty=0.6|Vanha kartta Dodonan seudusta. Toinen Dodona-niminen kaupunki sijaitsi Perrhaibiassa Thessaliassa.
Esihistoria ja mytologia
Dodonan paikka on ollut asuttu viimeistään helladisella kaudella noin 1400 eaa. Zeuksen kultti Dodonassa ajoitetaan viimeistään myöhäiselle helladiselle kaudelle III (LH III) noin 1200 eaa. Tätä ennen samalla paikalla on saattanut olla naispuolisen jumalattaren kultti, kuten monissa muissa Kreikan vanhoissa suurissa kulttipaikoissa. Alkuperäisen kultin kohde oli mahdollisesti Ge (Gaia) eli maaäiti. Kreikkalaisessa perinteessä Dodona oli alun perin pelasgien aluetta. Myös Dodonan Zeus oli pelasgilaista alkuperää. Dodonan oraakkeli oli hyvin tunnettu eri puolilla kreikkalaista maailmaa jo varhain, ja Herodotos mainitsee sen vanhimmaksi helleeniseksi oraakkeliksi.
Kaupungin nimen alkuperäksi myyteissä esitettiin okeanidinymfi Dodone. Toisaalta nimi voi olla peräisin Dodone-joesta. Dodonan oraakkelin Herodotos esitti alkuperältään egyptiläisenä. Hän kertoo tarinan, jonka mukaan Egyptin Thebasta lensi kaksi mustaa kyyhkystä (peleiades), joista toinen laskeutui Libyaan (nyk. Siwa Egyptissä), johon perustettiin Zeus Ammonin oraakkeli, ja toinen Dodonaan, jossa se istui tammen oksalle ja antoi ihmisäänellä käskyn oraakkelinpaikan perustamisesta. Erään tulkinnan mukaan kyseessä olisivat olleet kaksi foinikialaisten orjiksi myymää egyptiläistä naista.
pienoiskuva|Dodonasta löydetty [[korinttilaistyylinen hevonen, 500-luku eaa. Louvre.]] Homeroksen eepoksissa nimi Dodona mainitaan kolmessa erillisessä yhteydessä. Se, mihin paikkaan nimi kulloinkin viittaa, on kuitenkin ollut ongelma antiikin ajoista saakka. Iliaan laivaluettelossa esiintyy selvästi thessalialainen, ei epeiroslainen Dodona, johon viitataan ”tylytalvisena”. Myöhemmin samassa eepoksessa mainitaan samalla epiteetillä Dodona, jossa Akhilleus oli käynyt rukoilemassa Zeusta; samassa yhteydessä mainitaan tämän Dodonan papit nimeltä selloi. Tässä jää epäselväksi, onko kyseessä Thessalian vai Epeiroksen Dodona. Thessalian Dodonassa ei tiedetä olleen oraakkelia, ja monet antiikin ajan kommentaattorit katsoivat selloi-nimen viittaavan Epeiroksen Dodonaan. Odysseiassa Odysseuksen kerrotaan käyneen Dodonassa kysymässä neuvoa Zeuksen papeilta, jotka tulkitsivat tuulen Zeuksen suuren tammipuun lehvästössä tuottamaa huminaa. Ainakin tämä kohta vaikuttaa viittaavan selvästi Epeiroksen Dodonaan. Eräässä myytissä Iason sai Dodonan oraakkelilta ohjeen ripustaa pyhän tammen oksa laivansa Argon kokkaan, mutta tässäkin voi olla kyseessä yhtä hyvin Thessalian kuin Epeiroksen Dodona.
Thessalian ja Epeiroksen Dodonalla oli ilmeisesti jonkilainen historiallinen yhteys, mikä voi osaltaan selittää epäselvyyttä. Epeiroksen Dodonan katsottiin olleen Thessalian Dodonan asuttama siirtokunta, ja saaneen näin nimensä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Dōdōnaios.
Aristoteles sijoitti kreikkalaisen mytologian Deukalionin tulvan Dodonan alueelle, ja tämän vuoksi esitti seudun vanhimpana Kreikkana, Hellenin ja helleenien alueena. Nämäkin yhdistetään kuitenkin yleisemmin Thessaliaan.
Arkaaiselta roomalaiselle kaudelle
pienoiskuva|Lyijylevylle kirjoitettu ennuslausepyyntö, 500-luvun eaa. loppu. [[Ioánninan arkeologinen museo.]]
Koska Dodona sijaitsi suhteellisen syrjässä, kaupungin oraakkeli menetti vanhan asemansa ajan kuluessa Delfoin oraakkelille. Sitä pidettiin kuitenkin myöhemminkin yhtenä kolmesta suuresta oraakkelista Delfoin ja Zeus Ammonin oraakkeleiden ohella. Dionen kultti tuli Dodonaan Zeuksen kultin ohelle 700-luvulla eaa. Tämä oli eräänlainen Zeuksen naispuolinen vastine ja paikallisessa myyttiversiossa myös Zeuksen puoliso.
Delfoin merkityksen kasvaessa Dodonan oraakkelin luona vierailivat lähinnä lähiseutujen asukkaat, kuten epeiroslaiset, aitolialaiset ja akarnanialaiset. Toisaalta Kroisos pyysi ennustuksen myös Dodonasta, ja Pindaros kirjoitti Dodonan jumalalle paiaanin. Spartalaisten kerrotaan aina tärkeissä asioissa kysyneen neuvoa joko Delfoista, Dodonasta tai Zeus Ammonilta. Dodonan ennustuksiin turvautuivat myös ateenalaiset, jotka suhtautuivat peloponnesolaissodan aikana epäilevästi Delfoihin. Herodotos vieraili Dodonassa itse.
Dodonan merkitys nousi kaupungin päädyttyä molossien kuninkaiden vallan alle. Pyhäkköalue sai nykyisin tunnetun muotonsa kuningas Pyrrhoksen aikana 297–272 eaa. Hän teki paikasta Epeiroksen uskonnollisen keskuksen, ja sinne rakennettiin muun muassa suuri teatteri. Kaupungissa alettiin viettää Naian juhlia ja kisoja Zeuksen kunniaksi joka neljäs vuosi. Pyrrhoksen lyöttämissä rahoissa esiintyvät usein Zeuksen ja Dionen päät viittauksena oraakkeliin.
pienoiskuva|vasen|[[Pyrrhos|Pyrrhoksen Lokroi Epizefyrioissa lyömä raha, jonka kuvituksessa Dodonan Zeus Naios ja Dione Naia, n. 280–278 eaa.]] Aitolian liiton joukot tuhosivat Dodonan vuonna 219 eaa. Makedonian Filippos V:tä vastaan käymänsä sodan aikana. Polybioksen mukaan aitolialaiset tuhosivat Zeuksen temppelin ja polttivat muun pyhäkön. Samaan aikaan tuhottiin myös Dion. Vuonna 218 eaa. makedonialaiset ja epeiroslaiset tuhosivat kostoksi Thermoksen, ja rakennuttivat tämän jälkeen Dodonan ja Dionin pyhäköt uudelleen saamallaan sotasaaliilla. Roomalaiset tuhosivat Dodonan uudelleen 168/167 eaa., ja Mithridates VI ja tämän traakialaiset joukot vuonna 88 eaa. Kaupungin teatteri muutettiin Augustuksen aikana areenaksi. 100-luvulla jaa. Pausanias kuvasi temppelin ja ennuspaikan näkemisen arvoiseksi. Keisari Hadrianus vieraili paikalla vuonna 132.
Dodonan Naia-juhlia tiedetään vietetyn ainakin vielä 240 jaa. Vielä keisari Julianuksen kerrotaan kysyneen neuvoa oraakkelilta. Pyhät tammet kaadettiin ja niiden juuretkin kaivettiin maasta joskus 300-luvulla, mahdollisesti liittyen Theodosius I:n pakanakultit kieltävään julistukseen vuonna 393.
Myöhempi historia ja kaivaukset
Dodonan kaupunki säilyi olemassa vielä varhaiskristilliselle ajalle saakka. 400- tai 500-luvulla paikalle rakennettiin basilikakirkko. Dodona toimi piispanistuimena, ja kaupungin piispat esiintyvät varhaisten kirkolliskokousten osanottajien joukossa vielä vuonna 516. Myös muut viimeiset maininnat kaupungista ovat peräisin 500-luvulta. Tämän jälkeen kaupunki tuhoutui slaavien kansainvaelluksissa.
Dodonan paikkaa ei tunnettu varmuudella vielä 1800-luvun alkupuolella, ja se oli Kreikan viimeisiä kuuluisampia antiikin aikaisia paikkoja, jota ei ollut löydetty. Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1875, ja pyhäkköalue löydettiin niiden seurauksena. Kaivauksia jatkettiin vuosina 1913–1921 sekä 1929–1932 ja 1935. Järjestelmällisempiä kaivauksia on suoritettu vuosina 1952–1974. Kaivausten jälkeen aluetta on kunnostettu. Nykyinen Dodónin kylä, jonka alkuperäinen nimi oli Tsarkovísta (Τσαρκοβίστα), nimettiin antiikin aikaisen kaupungin mukaan vuonna 1927.
Oraakkeli
pienoiskuva|pysty=1.05|Oraakkelinpaikka ja pyhän tammen paikalle istutettu tammi.
Dodonan jumalan katsottiin asuvan paikalla kasvaneen suuren tammipuun rungossa, ja myös tämän kulttikuva sijaitsi alun perin mahdollisesti puun rungossa olleessa onkalossa. Näin puu itsessään muodosti paikan alkuperäisen temppelin. Jumalan uskottiin ilmoittavan tahtonsa puun oksien ja lehtien havinan ja huminan kautta. Papit tulkitsivat syntyneet äänet ja muodostivat niistä ennustukset. Tämän vuoksi antiikin kirjallisuudessa puhutaan Dodonan puhuvasta tammesta tai tammista. Lisäksi ennustuksia tulkittiin myös puun ympärillä olleiden, lähelle toisiaan sijoitettujen pronssisten patojen helinästä tuulessa, läheisen lähteen vesivirran äänestä sekä puussa pesineiden lintujen lennosta ja ääntelystä. Joissakin tapauksissa oraakkelinvastaus arvottiin.
Vaikuttaa siltä, että Dodonan oraakkelilta kysyttiin neuvoa yksityisluontoisemmissa asioissa, siinä missä Delfoin oraakkeli tunnetaan erityisesti neuvoista suurissa poliittisissa kysymyksissä. Oraakkelilta neuvoa kysyneet kirjoittivat kysymyksensä ohuelle lyijylevylle, ja saivat joko myöntävän tai kieltävän vastauksen. Joskus vastaukset olivat kuitenkin pidempiä, ja myös niitä kirjoitettiin lyijylevyille. Alun perin ennusmerkkien tulkitsijoiksi kuvataan Homeroksenkin mainitsemaan selloi-heimoon, Pindaroksella helloi, kuuluneet papit. Homeroksen kuvauksen mukaan näillä oli pesemättömät jalat ja he nukkuivat maassa, mikä viitannee paikan alkuperäiseen maaäidin kulttiin. Oraakkelin pappien nimeksi mainitaan myös Tomuroi (Tomouroi) Tomaros-vuoren mukaan.
400-luvulla eaa., Herodotoksen ja Sofokleen aikana, ennustuksia tulkitsivat papittarina toimineet vanhemmat naiset, joista käytettiin nimitystä Peleiades tai Pelaiai. Nimi viittaa kyyhkysiin, joiden sanottiin alun perin tuoneen kehotuksen oraakkelin perustamisesta. Sofokles mainitsee kaksi naista, Herodotos puolestaan nimeltä kolme naisista, Promeneia, Timarete ja Nikandre. Näiden naisten oletetaan tulleen osaksi kulttia selloi-pappien tilalle siinä vaiheessa, kun kulttiin yhdistettiin Dionen palvonta Zeuksen ohelle.
Yleiskuva
Dodonan arkeologinen alue koostuu akropoliin eli yläkaupungin alueesta sekä akropoliin juurella sen kaakkoispuolella olevasta Zeuksen pyhäkköalueesta ja muusta alakaupungista. Merkittävyydestään huolimatta Dodona ei ole rakennustensa puolesta yhtä loistelias kuin muut kuuluisat kulttipaikat, kuten Delfoi. Tämä voi johtua kaupungin syrjäisestä sijainnista. Pyhäkköaluetta rakennettiin laajemmin vasta 300-luvun lopulla sekä 200-luvulla eaa.
Dodonan merkittävimmät rakennukset ja rakennelmat ovat (numerot viittaavat kaavakuvaan):
Akropolis eli yläkaupunki
Dodonan akropoliina eli linnavuorena ja yläkaupunkina toimi pieni, ympäristöön nähden noin 35 metriä korkeampi kukkula. Se oli ympäröity muurilla, joka oli rakennettu 300-luvulla eaa. Muurit oli varustettu suorakulmaisilla torneilla, joita oli erityisesti muurien suojattomammilla pohjois- ja länsisivuilla. Muureissa oli myös kaksi tornien suojaamaa pääporttia koillis- ja lounaispuolilla sekä pieni portti eteläpuolella. Muurien kokonaispituus oli noin 750 metriä ja niiden sisäpuolisen alueen koko noin neliömetriä, ja rakennelmaa on säilynyt parhaimmillaan noin kolmen metrin korkeudelta. Akropoliilta on löydetty rakennusten perustuksia sekä muun muassa suurikokoinen kallioon kaiverrettu vesisäiliö.
Pyhäkköalue ja muu alakaupunki
Pyhäkköalue ja teatteri sijaitsivat akropoliin juurella muurien ulkopuolella. Pyhäkköalue oli osittain ympäröity pienemmällä peribolos-muurilla. Sen sisäpuolella sijaitsivat Zeuksen temppeli, kaksi Dionen temppeliä sekä Afroditen temppeli. Teatterin ja pyhäkköalueen välissä sijaitsi buleuterion.
Zeuksen temppeli ja ennuspaikka pienoiskuva|[[Zeuksen temppeli (Dodona)|Zeuksen temppelin rauniot.]]
Myöhemmin rakennettu pyhäkkö oli tehty useissa vaiheissa, joista tunnetaan myöhimmät kolme. Näistä ensimmäinen ajoitetaan 300-luvulle eaa. Tuolloin pyhäkkö koostui peribolos-muurilla ympäröidystä nelikulmaisesta temenoksesta. Pyhä tammi oli sen keskiössä, kun taas yhdessä nurkassa oli pieni pronaoksesta ja cellasta koostunut temppeli.
Pyrrhoksen aikana 200-luvun eaa. alkupuolella temenosta laajennettiin ja se ympäröitiin kolmelta sivulta joonialaista tyyliä edustaneilla stoilla eli pylväshalleilla. Vuoden 218 eaa. jälkeen, aitolialaisten tuhottua pyhäkön, paikalle rakennettiin uusi prostylostemppeli, jonka julkisivussa oli neljä joonialaista pylvästä ja sisällä pronaos, cella ja adyton. Pyhä tammi oli edelleen osana temenosaluetta. Laajimmassa vaiheessaan suorakulmaisen pyhäkön koko oli noin 20,8 × 19,2 metriä.
Temppeli oli ympäröity kolmijalkojen päällä olleilla padoilla, jotka oli asetettu niin lähekkäin, että yhden värinä laittoi myös muut värisemään. Paikalla oli myös kaksi pylvästä, joista toisen päällä oli pronssinen pata ja toisen päällä korkyralaisten lahjoittama poikaa esittänyt patsas, jolla oli kädessään pronssinen piiska. Piiska osui tuulessa pataan, mikä synnytti äänen.
Vanhempi ja Uudempi Dionen temppeli pienoiskuva|[[Vanhempi Dionen temppeli|Vanhemman Dionen temppelin rauniot.]] pienoiskuva|[[Uudempi Dionen temppeli|Uudemman Dionen temppelin rauniot.]]
Dione Naialle omistettuja temppeleitä oli kaksi, vanhempi ja uudempi. Ne sijaitsivat heti Zeuksen temppelin vieressä sen koillispuolella. Dionea ja Themistä kutsuttiin Dodonessa yhdessä naia-jumalattariksi, jotka asuivat samassa talossa (synoikoi) ja temppelissä (synnaioi) Zeuksen kanssa.
Vanha Dionen temppeli oli rakennettu 300-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla tai 200-luvun eaa. alussa. Se tuhoutui aitolialaisten hyökkäyksessä vuonna 219 eaa. ja hylättiin. Temppelin koko oli noin 9,8 × 9,4 metriä. Temppelissä oli pronaos, jossa oli neljä joonialaista pylvästä, ja cella.
Uusi Dionen temppeli rakennettiin vuoden 218 eaa. jälkeen, kun koko pyhäkkö rakennettiin uudelleen. Se sijoitettiin lähemmäksi Zeuksen temppeliä. Temppelin koko oli noin 9,6 × 6,35 metriä, ja siinä oli jälleen pronaos, jossa oli neljä joonialaista pylvästä, sekä cella. Kummankin temppelin naoksessa oli sisällä Dionen kulttikuva.
Temppelin koko oli noin 10,3 × 6,3 metriä. Siinä oli pronaos, jossa oli neljä joonialaista pylvästä, sekä cella. Temppelin edustalla oli alttari, jonka perustusten koko oli noin 4,2 × 3,3 metriä.
Herakleen temppeli
Herakleelle omistettu temppeli sijaitsi pyhäkköalueen itälaidalla. Se rakennettiin Pyrrhoksen aikana 200-luvun eaa. alkupuolella. Pyrrhos halusi kytkeä sukunsa Herakleehen naituaan Lanassan, joka oli Herakleehen alkuperänsä juontaneen Syrakusan tyranni Agathokleen tytär.
Temppeli oli rakennettu luoteis-kaakkoissuunnassa ja sen koko oli noin 16,5 × 9,5 metriä. Se edusti doorilaista tyyliä, ja siinä oli pronaos, jossa oli neljä tai kuusi doorilaista pylvästä, sekä cella. Temppelin itäpuolella sijaitsi sen alttari, jonka perustusten koko on noin 5,7 × 3,2 metriä. Temppeli uusittiin vuoden 219 eaa. tuhon jälkeen. Varhaiskristillisellä ajalla temppeli jäi osaksi paikalle rakennetun basilikakirkon alle.
Afroditen temppeli pienoiskuva|[[Afroditen temppeli (Dodona)|Afroditen temppelin rauniot.]]
Afroditelle omistettu temppeli sijaitsi pyhäkköalueen lounaisosassa Themiksen temppelin lähellä. Afrodite oli paikallisissa myyteissä Zeuksen ja Dionen tytär. Temppeli oli rakennettu 300-luvulla tai 200-luvun alussa eaa., mutta paikka on saattanut olla kulttikäytössä jo varhaisemmin. Hellenistisellä kaudella temppeli oli omistettu Afrodite Aineiadalle, joka liittyi Aineiaaseen ja Troijaan. Tämä oli myös molossikuninkaiden suosiossa, koska nämä katsoivat olevansa troijalaista alkuperää. Pyrrhos toi kultin Dodonaan Segestasta. Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja sen koko oli noin 8,5 × 4,7 metriä. Temppelin päädyssä oli kaksi pylvästä ja siinä oli pronaos ja cella.
Teatteri pienoiskuva|[[Dodonan teatteri.]]
Dodonan teatteri sijaitsee akropoliin etelärinteessä pyhäkköalueen länsipuolella. Se oli rakennettu Pyrrhoksen aikana ja sitä käytettiin erityisesti Naian kisoissa. Teatteri oli tyypillinen kreikkalainen puolikaarenmuotoinen teatterirakennus, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Koko rakennuksen korkeus oli noin 22 metriä, ja se oli vahvistettu sivuilta korkeilla tukimuureilla. Orkhestran halkaisija oli noin 19 metriä ja skene- eli näyttämörakennuksen leveys noin 31 metriä. Teatterin katsomossa oli 58 penkkiriviä, ja siihen mahtui noin henkeä. Teatterirakennus oli yksi kreikkalaisen maailman suurimpia ja samaa kokoluokkaa Epidauroksen teatterin kanssa. Teatterin itäkulmauksessa oli papiston käytössä ollut rakennus.
Buleuterion
Dodonan buleuterion eli neuvoston kokoontumispaikka sijaitsi myös akropoliin etelärinteessä teatterin itäpuolella. Sen koko oli noin 43,6 × 32,4 metriä ja sen julkisivussa oli doorilaiset pylväät. Seinien alaosat oli tehty kivestä ja ylemmät osat savitiilestä. Sisältä rakennus koostui suuresta salista, jonka pinta-ala oli noin neliömetriä. Sen kattoa tukivat joonialaiset pylväät. Salin seinustalla oli kiviset istuinrivit. Eteläseinustalla oli kivinen alttari, joka oli omistettu Zeus Naiokselle ja Buleukselle sekä Dionelle.
Prytaneion pienoiskuva|[[Prytaneion (Dodona)|Prytaneionin rauniot.]]
Dodonan prytaneion sijaitsi buleuterionin eteläpuolella. Se oli Epeiroksen liiton käytössä ja siellä paloi ikuinen tuli. Prytaneion rakennettiin kahdessa vaiheessa. Alkuperäinen rakennus valmistui 200-luvun eaa. alkupuolella, ja sen leveys oli noin 31,5 metriä. Rakennuksen sisäänkäynnin puolella oli 4 × 4 doorilaisen pylvään peristyylipiha. Sitä laajennettiin saman vuosisadan loppupuolella kolmihuoneisella ruokailuun käytetyllä rakennuksella, jonka kussakin huoneessa oli tilaa yhdeksälle leposohvalle. Laajennokseen liittyi sen itäpuolella pitkä pylväikkö. Roomalaisten tuhottua prytaneionin 100-luvulla eaa. rakennuksen ydinosa kunnostettiin osittain, ja sen peristyyli korvattiin 4 × 7 pylvään pylväspihalla.
Prytaneionin ja buleuterionin välissä sijaitsi pyhäkköalueen peribolos-muurin vanhempi länsiportti 300-luvulta eaa. Kun buleuterion ja prytaneion rakennettiin, muurin länsisivu siirrettiin lännemmäksi, minne rakennettiin myös uusi länsiportti.
Stadion sijaitsi teatterin ja pyhäkköalueen lounaispuolella. Se rakennettiin teatterin kunnostuksen yhteydessä sen jälkeen, kun aitolialaiset olivat tuhonneet pyhäkköalueen 200-luvulla eaa. Stadionia käytettiin Naian kisoissa.
Stadion oli tyypillinen kreikkalainen pitkän hevosenkengän muotoinen urheilukenttä, jonka puolikaarenmuotoinen pää (sfendonē) oli idässä. Rakennuksen kokonaispituus on ollut noin 250 metriä. Stadionia reunusti katsomo, jossa oli 21–22 penkkiriviä. Rakennus löytyi heti alueen kaivausten alussa vuonna 1875, mutta vain sen itäpää on kaivettu esiin.
Basilikakirkko pienoiskuva|Basilikakirkon rauniot.
Kristillisellä ajalla rakennettu basilikakirkko oli kolmilaivainen. Se rakennettiin pyhäkköalueen itäosaan 400-luvulla ja kunnostettiin 500-luvulla. Kirkon rakentamisessa uudelleenkäytettiin pyhäkkörakennusten kiviä.
Esinelöydöt
Dodonasta tehdyt esinelöydöt ovat esillä Ioánninan arkeologisessa museossa. Merkittäviin löytöihin kuuluu muun muassa ohuille lyijylevyille kirjoitettuja ennuslausepyyntöjä ja oraakkelinvastauksia, pyhäkkörakennusten koristeosia, sekä erilaisia veistoksia ja muita votiivilahjoja, joiden alkuperästä eri aikoina voidaan tehdä päätelmiä siitä, miten kreikkalaisten siirtokuntien perustaminen Epeiroksen rannikolla eteni.
Riian kauppakeskuksen romahdus 2013
Onnettomuuden syyksi on arveltu muun muassa rakennuksessa ollutta suunnitteluvirhettä sekä rakennuksen katolle rakennettua puutarhaa. Onnettomuus on tuhoisin Latvian historiassa sen itsenäisyyden aikana. Tapauksen vuoksi maahan julistettiin kolme päivää kestänyt suruaika. Syyn selvittämiseksi kolme riippumatonta insinööriä tutki rakennushankkeen dokumentit. Heidän 29. marraskuuta 2013 julkaistun selvityksensä mukaan katto petti pääasiassa siksi, että sen kantokykyä laskettaessa tehtiin vakavia virheitä. Arvellaan, että rakenteilla ollut kattopuutarha ja leikkikenttä rasittivat liikaa talon rakenteita.
Romahduksen takia Latvian pääministeri Valdis Dombrovskis ilmoitti 27. marraskuuta jättävänsä hallituksensa eronpyynnön.
Rakennuksessa sijaitsi Maxima-supermarket ja muita liikkeitä. Se oli otettu käyttöön marraskuussa 2011, ja sen suunnittelijoina toimivat paikalliset arkkitehdit Zane Kalinka ja Andris Kalinka. Rakentajana toimi Re&Re-yhtiö. Rakennus palkittiin Latvian parhaana rakennuskohteena 2013. Rakennuksen pinta-ala oli 4 750 m², ja rakennuskustannukset olivat 1,4 miljoonaa euroa.
Denguélé
Denguélé on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 222 446 asukasta ja sen pinta-ala oli 20 997 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Odienné.
Hallintouudistuksessa Denguélén alueesta muodostettiin Denguélén piirikunta ilman aluemuutoksia.
Kiitäjälinnut
Kiitäjälinnut eli kirskulinnut (Apodiformes) on lintulahko. Sen tieteellinen nimi tarkoittaa ’ilman jalkoja’, sillä lintujen pienet ja vahvakyntiset jalat soveltuvat huonosti kävelemiseen. Lentäessään kiitäjälinnut pitävät jalkojaan lähellä ruumistaan, jolloin ne vaikuttavat lähes jalattomilta. Varsinkin kiitäjät viettävät lähes koko elämänsä ilmassa. Kolibrit puolestaan ovat ainoita lintuja, jotka pystyvät lentämään paikallaan tai jopa taaksepäin niiden kapeiden siipien lyödessä 15–80 kertaa sekunnissa.
Nykyiset kiitäjälinnut jakaantuvat kolmeen heimoon: kiitäjiä on 67 lajia, puukiitäjiä eli töyhtökirskujia neljä ja kolibreja 325–340 lajia. Suomessa ainoana vakituisena lajina esiintyy tervapääsky (Apus apus). Suurharvinaisuuksina on lisäksi tavattu alppikiitäjä (Apus melba), vaaleakiitäjä (Apus pallidus), häätökiitäjä (Apus caffer) ja piikkipyrstökiitäjä (Hirundapus caudacutus).
John Arthur Jarvis
John Arthur Jarvis (24. helmikuuta 1872 – 9. toukokuuta 1933) oli englantilainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti Pariisin olympiakisoista 1900 kultaa sekä 1 000 metrin vapaauinnissa ajalla 13.40,2 että 4 000 metrin vapaauinnissa ajalla 58.24,0. Välikisoissa hän voitti mailin vapaauinnissa hopeaa ja 400 metrin vapaauinnissa pronssia.
Uličkata malka
Uličkata malka on bulgarialaisen pop-laulaja Lili Ivanovan studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1967.
Norberto Fontana
Norberto Fontana, (s. 20. tammikuuta 1975 Arrecifes, Argentiina ) on argentiinalainen kilpa-autoilija ja entinen Formula 1 -kuljettaja.
Esteban Tuero
Esteban Tuero, (s. 22. toukokuuta 1978 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen kilpa-autoilija.
Peter J. Grant
Peter James Grant (1943 – 16. huhtikuuta 1990) oli brittiläinen lintutieteilijä.
Esteban Tuero
Uransa alussa Tuero ajoi monta vuotta kartingia ennen kuin siirtyi pieniin formulaluokkiin 1990-luvun alkupuolella. 1990-luvun puolivälissä Tuero siirtyi Eurooppaan kilpailemaan: vuosina 1995–1996 hän ajoi Italian Formula 3 -sarjassa ja saavutti ensimmäisellä kaudellaan yhden palkintosijan. Hän ajoi kerran myös ensimmäisenä ruutulipulle, mutta sääntöjenvastaisen polttoaineen myötä voitto mitätöitiin. 1996 hän ajoi myös kansainvälisessä Formula 3000 -luokassa. Tuero kilpaili vuonna 1997 japanilaisessa Formula Nippon -sarjassa, joka oli käytännössä Japanin kansallinen F3000-luokka.
Peter J. Grant
Grant kirjoitti useita lintukirjoja, muun muassa The New Approach to Identification, yhdessä Killian Mullarneyn kanssa, määrityskirjan lokeista Gulls, an identification guide ja  parhaaksi määritysoppaaksi arvostetun Fåglarna - Alla Europas och Medelhavsområdets fåglar i fält yhdessä Mullarneyn, Lars Svenssonin ja Dan Zetterströmin kanssa (julkaistu suomenkielisenä laitoksena 1999 nimellä Lintuopas – Euroopan ja Välimeren alueen linnut sekä isokokoinen painos samasta kirjasta 2001 nimellä Suuri lintukirja - Euroopan ja Välimeren alueen linnut). Postuumisti häneltä julkaistiin yhdessä Svenssonin, Mullarneyn, Zetterströmin ja David Christien kanssa Collins Bird Guide: The Most Complete Guide to the Birds of Britain and Europe (ISBN 978-0-00-726726-2).
Norberto Fontana
Fontana ajoi neljä F-ykkösten GP:tä Sauber-tallissa 1997, ja sijoittui kahdesti yhdeksänneksi (Britannian ja Saksan GP:ssä) ja kerran 14:nneksi. Yksi kisa päättyi keskeytykseen. Fontana ei saavuttanut MM-pisteitä.
Blasieholmstorg
thumb|300px|Yksi Blasieholmstorgin neljästä pronssihevosesta. Blasieholmstorg on aukio Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Norrmalmin kaupunginosassa, Stallgatanin ja Arsenalsgatanin välillä, Blasieholmenin niemen tuntumassa. Aukion koko on noin 80x20 metriä. Aukion jokaista sivua koristaa pronssinen hevospatsas. Patsaat ovat jäljennöksiä Venetsian Piazza San Marcon eli Pyhän Markuksen torin veistoksista. Torin laidalla sijaitsee muun muassa Ruotsin kuninkaallinen musiikkiakatemia. Aukio sai nimensä 1800-luvun alussa.
Norberto Fontana
Norberto Fontana aloitti kilpa-autoiluharrastuksen kahdeksanvuotiaana. Vuonna 1989 hän sijoittui toiseksi ja seuraavana vuonna neljänneksi Buenos Airesin karting-sarjassa. Vuonna 1991 hän voitti sarjan, siirtyi Argentiinan Formula Renault -luokkaan 1992 ja Sveitsin Formula Ford -sarjaan 1993. Renaulteissa ei tullut menestystä, mutta Sveitsissä Fontana voitti 1600-sarjan ja sijoittui Euroopan Formula Ford 1800-sarjassa kakkoseksi.
Esteban Tuero
Kaudeksi 1998 Tuero siirtyi Formula 1 -sarjaan ajamaan häntäpään tallia, Minardia. Tallikaverinaan hänellä oli japanilainen Shinji Nakano. Tuerolla oli aluksi vaikeuksia saada ajamiseen tarvittava superlisenssi, mutta lopulta FIA myönsi sen hänelle. Tuero oli kauden alkaessa vasta 19-vuotias, ja hänestä tuli kolmanneksi nuorin F1-kuljettaja ikinä, Mike Thackwellin ja Ricardo Rodríguezin jälkeen. Tuero sijoittui parhaimmillaan kahdeksanneksi, San Marinon GP:ssä, mutta siitä ei tuon aikaisen pistelaskujärjestelmän mukaan saanut MM-pisteitä. Tueron paras aika-ajosijoitus 17:s. Tuero loukkasi niskansa Japanin GP:ssä törmäyksessä Toranosuke Takagin Tyrrell-auton kanssa. Tuerolla oli sopimus Minardin kanssa vielä kaudeksi 2000 asti, mutta hän lopetti sopimuksen ja mainitsi syyksi "peruuttamattomat henkilökohtaiset asiat".
Peter J. Grant
Grant toimi Britannian rariteettikomitean British Birds Rarities Committeen kolmantena puheenjohtajana vuosina 1976–1986.
Norberto Fontana
Seuraava etappi oli Saksan Formula 3 -sarja, jossa Fontana kolmella osakilpailuvoitollaan otti kuudennen sijan kaudella 1994. Seuraava vuosi toi 10 osakilpailuvoittoa ja sarjan mestaruuden ennen Ralf Schumacheria, Jarno Trullia ja Alexander Wurzia. Vuonna 1996 Fontana sijoittui Formula Nippon -sarjassa kuudenneksi ja vuonna 1997 kolmanneksi. Hän toimi myös Sauber-tallin testikuljettajana vuonna 1996.
Nämä saavutukset avasivat Fontanalle mahdollisuuden F1-uraan, joka kuitenkin jäi lyhyeksi. Hän ajoi neljä GP:tä Sauberilla tuuraten tallin vakinaista kuljettajaa Gianni Morbidellia, joka toipui törmäyksessä saamistaan vammoista. Sauber-pestin jälkeen Fontana testasi Minardi-autoa kaudella 1999.
Lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2019
Lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2019 pelattiin Turkissa, Puolassa, Slovakiassa ja Unkarissa 23. elokuuta – 8. syyskuuta. Mukana oli 24 joukkuetta. Mitaliottelut pelattiin Ankarassa, Turkissa. Mestaruuden voitti Serbia.
Norberto Fontana
Monien muiden entisten F1-kuljettajien tavoin Fontana osallistui Yhdysvaltain Cart-sarjaan vuonna 2000, mutta ilman menestystä. Vuosina 2002 ja 2010 hän voitti Argentiinassa ajetun vakioautosarjan, sijoittui samassa luokassa kolmanneksi 2003 ja viidenneksi 2004.