cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jonathan Brandis
Kuolema
Peoplen artikkelissa Brandisin ystävät väittivät näyttelijän kärsineen masennuksesta. Eräs heistä väitti Brandisin juoneen rankasti ja myös puhuneen itsemurhasta. Brandisin tuttaviensa mukaan hänen masennuksena johtui siitä, kun hänen näyttelemänsä kohtaus poistettiin miltei kokonaan pois sotaelokuvasta Hart's War, jossa hänellä oli ollut rooli. Brandis olisi toivonut, että se olisi voinut nostaa häntä elokuvaurallaan ylöspäin.
Stockholm (täsmennyssivu)
Stockholm tarkoittaa seuraavia asioita:
Michelson
Michelson tai Michelsson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carlo Rambaldi
pienoiskuva|Carlo Rambaldi vuonna 2010. Carlo Rambaldi (15. syyskuuta 1925 Ferrara – 10. elokuuta 2012 Lamezia Terme, Catanzaron maakunta) oli italialainen tehostetaiteilija. Hän sai kolme Oscar-palkintoa vuosina 1977, 1980 ja 1983. Hän oli vuonna 1983 lisäksi Bafta-ehdokkaana ja voitti vuonna 1982 erikois-Davidin. Vuonna 1987 hänellä oli kyseenalainen kunnia olla ehdolla huonoimpien tehosteiden Golden Raspberry -palkinnon saajaksi.
Tunnetuimpia elokuvia, joissa Rambaldi on työskennellyt, ovat Kolmannen asteen yhteys (1979, Oscar), Alien – kahdeksas matkustaja (1979, Oscar), E.T. – The Extra Terrestrial (1982, Oscar), Dyyni (1984) ja King Kong elää'' (1986, ehdolla Golden Rasberry).
HMS Stockholm (1936)
Palvelus
Alus muutettiin toisen maailmansodan jälkeen sukellusveneentorjuntafregatiksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. tammikuuta 1964.
Orava (täsmennyssivu)
Orava voi tarkoittaa seuraavia:
Harviala (Janakkala)
Harviala on Janakkalassa sijaitseva kylä. Kylän alueelle perustettu Harvialan kartano on muodostettu useasta eri tilasta ja on eräs Janakkalan suurkartanoista.
Harviala-nimen etymologiasta
Harviala, josta käytetään paikallisessa murteessa myös nimitystä Harvijala, esiintyy ensimmäisen kerran muodossa Harwiala vuonna 1425. Asiakirjoissa esiintyvät myös kirjoitusasut Harvela, Harvila ja Harvala. Lisäksi ovat olleet käytössä esimerkiksi muoto Morthen Hareasist (1464) sekä muodot Harfuila (1477) ja Harffwela (1490). Nimen pohjana on ehkä sana Harvia(inen), esimerkiksi Oleff Harffwia (1455) Lempäälässä, Mor(ten) Haruia 1571 Lahdenpohjan neljänneksessä Satakunnassa.
Tämän Harvialan nimen puitteissa voidaan koota eräänlainen nimipesue, johon kuuluvat: Harvia, Harviala, Harviainen, Harvio, Harva, Harvi[la], Harvo, Harvola, Harvonen sekä esimerkiksi Vanajassa Harvoilanmäki, Harwoila 1766 (Mäskälässä). Tämä nimipesue on Suomen nimistössä melko yleinen.
Historia
Perimätiedon mukaan kylän paikalle syntyi kartano Ruotsin vallan aikana. Kartanon ensimmäinen omistaja olisi ollut Birger-jaarlin poika Pentti (1254–1291), myöhempi Suomen herttua ja Linköpingin piispa. Harviala oli Vanajan pitäjän suurin yhtenäinen rälssiomistus. Kartano periytyy siis jo keskiajalta, jolloin se oli mm. Kurki-suvun omistuksessa. Näin se kilpailee Laukon kartanon kanssa Kurki-suvun synnyinsijana.
Harvialan lääni (vertaa Jokioisten lääni), kuten tilakokonaisuutta yleisesti kutsuttiin, jaettiin neljään osaan 1400-luvun lopulla. Lepaan sukuinen valtaneuvos Björn Klasson omisti vuonna 1527 neljäsosan Harvialasta, Äikäälän ja maita myös Janakkalan Kiialasta. Björn oli yksi Klas Hanssonin perillisistä. Näitä maitansa hän laajensi ostamalla sisarusten osuuksia Harvialasta. Vuonna 1530 hän osti lisäksi Yläneen ja Höitilän talot. Tämän suureksi muodostuneen Harvialan läänin lisäksi hän omista alueita myös muualla Hämeessä, Uudellamaalla sekä Varsinais-Suomessa. Vuonna 1555 Björnin maaomaisuus oli Hämeen mahtavin ja koko Suomen viidenneksi suurin.
Nemhain
Nemhain tai Nemain oli muinaisessa Irlannissa kelttiläinen sodan jumalatar. Hänen nimensä merkitsi kiihkoa tai raivoa, ja hänen tehtävänsä oli levittää pelkoa sotureiden keskuuteen. Connachtin ja Ulsterin välisessä sodassa Nemhain nostatti yhdessä Machan ja Morrigánin kanssa pakokauhua Connachtin sotajoukossa, niin että sata heidän sotilaistaan kaatui kuolleena maahan silkasta kauhusta.
Säilömuisti
Säilömuisti, suomeksi myös pitkäkestoinen muisti, on ihmisaivojen muistin osa. Säilömuisti säilyttää kaikkea sitä tietoa, jota juuri sillä hetkellä emme ajattele, eli joka ei ole työmuistin aktiivisessa käsittelyssä. Käytännössä säilömuisti toimii työmuistin lisäksi rinnakkain sensorisen muistin kanssa.
Vaikka säilömuistia pidetään luotettavana tiedon varastona, ei oikean tiedon löytyminen ole aina varmaa. Tiedon palauttamisen epäonnistumiseen voivat vaikuttaa monet seikat, kuten se, saako ihminen sopivan hakuvihjeen tai onko muistijälki tarpeeksi tuore. Tämän vuoksi hyvin työstetyt ja kerratut asiat sekä säilyvät että palautuvat paremmin mieleen. Säilömuistin kapasiteettia pidetään ainakin lähes äärettömänä.
Säilömuistin ahkera käyttäminen helpottaa tiedon palauttamista. Kun muistin aineksia käytetään, niin hermosolujen väliset yhteydet vahvistuvat ja tämän vuoksi muistista palauttaminen helpottuu.
Säilömuisti jaetaan deklaratiiviseen muistiin, johon tallennetaan tiedot ja tapahtumat, sekä proseduraaliseen muistiin, joka muistaa fyysiset taidot.
Marina (vuoden 2006 televisiosarja)
Marina on televisioyhtiö Telemundon esittämä meksikolais-yhdysvaltalainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Sandra Echeverría, Mauricio Ochmann, Manolo Cardona, Aylín Mújica ja Humberto Zurita.
Euroalueen velkakriisi
thumb|250px|Eräiden Euroopan maiden pitkien korkojen kehitys. Euroalueen velkakriisillä tarkoitetaan euron ajautumista syvään kriisiin 2010-luvulla.
Kriisin syyt
Toisen näkemyksen mukaan kriisin taustalla on se, että euron syntyvaiheessa jätettiin finanssipolitiikan harjoittaminen yksittäisten jäsenvaltioiden vastuulle, vaikka näillä ei enää euron tulon myötä ollutkaan riittävää talouspoliittista liikkumatilaa sen harjoittamiseen. Euron luomisvaiheessa uskottiin, että tarvittavat talouspoliittiset instituutiot, kuten finanssipolitiikan harteilleen ottava keskusauktoriteetti, perustettaisiin euron käyttöönoton jälkeen.
Kriisi puhkesi samaan aikaan kuin Yhdysvalloista alkanut finanssikriisi. Taloudelliset vaikeudet levisivät Eurooppaan, mikä näkyi valtioiden menojen lisääntymisenä, verotulojen laskuna ja budjettivajeiden kasvuna. Jotkut valtiot velkaantuivat voimakkaasti pelastaessaan pankkejaan.
Tapahtumat
Vuonna 2009 paljastui, että Kreikka oli vuosien ajan vääristellyt taloustilastojaan. Paljastus horjutti luottamusta Kreikan talouteen ja sen oli maksettava yhä korkeampaa korkoa lainoistaan. Kreikalla ei ollut mahdollisuuksia selvitä 360 miljardin euron velkojensa maksamisesta. Euromaat ja Kansainvälinen valuuttarahasto IMF tulivat sen vuoksi keväästä 2010 alkaen tukemaan Kreikkaa satojen miljardien eurojen takuilla (huhtikuun 2010 pelastusohjelma ja helmikuun 2012 Kreikka II -tukiohjelma). Kreikka puolestaan sitoutui tiukkaan säästöpakettiin. Kreikan poliitikot olivat kuitenkin haluttomia suuriin säästöhin. Vuodesta 2010 tukirahoja hallinnoi Euroopan rahoitusvakausväline ERVV.
Vuonna 2011 kriisi johti epäluottamukseen koko euroaluetta kohtaan vaikeuttaen myös Saksan kaltaisten vahvojen eurotalouksien velkakirjojen myyntiä. Loppuvuonna 2011 euron hajoamista pidettiin mahdollisena skenaariona. Kriisi kuitenkin laantui, kun Euroopan keskuspankki vakuutti markkinat siitä, ettei se päästä euroalueen jäsenvaltioita konkursseihin. Kriisin kiperin hetki oli vuoden 2012 puolivälissä. Silloin pääomaa pakeni euroalueelta ja valtionlainojen markkinakorot kohosivat voimakkaasti Espanjaa ja Italiaa myöten. Jopa EKP ja EU-komissio pelkäsivät tuolloin tosissaan euron hajoamista, vaikkakin tuomitsivat moiset pelot tuolloin perusteettomiksi tuomiopäivän profetioiksi.
Tapahtumat saivat aikaan vaatimuksia tavallisten kansalaisten vaikutusmahdollisuuksien lisäämisestä kriisissä. Suomessa silloinen oppositiojohtaja Juha Sipilä sanoi kesäkuussa 2012, että hänen mielestään Suomessa pitää järjestää kansanäänestys, jos Suomi liittyy euromaiden yhteiseen velkaan. Sipilä sanoi, että suomalaiset ovat "ikuisesti maksajia, jos myönteinen päätös tehdään". Sipilä pelkäsi, että Suomen linjasta euromaiden yhteisvelkaan päätetään eduskunnassa vasta sitten kun mitään ei ole enää tehtävissä.
Kreikan velkakierteen jatkuessa vuonna 2014 europäättäjät vakuuttelivat, että euroalue on peruuttamaton ja Kreikka on sen pysyvä jäsen. Yhdysvaltain talouspäättäjät ja finanssimarkkinoiden analyysitalot alkoivat epäillä asiaa. He katsoivat, että Kreikan ero eli Grexit on mahdollinen, muttei riskitön. Yhdysvaltain hallituksen neuvonantaja varoitti huhtikuussa 2015, että Grexit ei olisi pahasta vain Kreikalle, vaan se aiheuttaisi erittäin suuren riskin koko maailman taloudelle. Se loisi viimeistään seuraavassa kriisissä epävarmuuden muidenkin euromaiden mukana pysymisestä.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2018 – miesten takaa-ajo
Ampumahiihdon miesten 12,5 kilometrin takaa-ajokilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 12. helmikuuta 2018 Alpensian ampumahiihtokeskuksessa Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Euroalueen velkakriisi
Pidemmän aikavälin vaikutukset
Pahiten kärsineissä maissa eläkejärjestelmä on tuhoutunut, eläkeikää ollaan nostamassa 70 ikävuoteen, koulutusta yksityistetään mikä tarkoittaa että valmistuessaan opiskelijoilla on niskassaan velkakuorma. Julkisia palveluita alasajetaan ja infrastruktuurihankkeita jäädytetään.
Huber Matos
Huber Matos Benítez (26. marraskuuta 1918 Yara, Kuuba – 27. helmikuuta 2014 Miami, Florida, Yhdysvallat ) oli toisinajattelija ja emigrantti, joka osallistui yhdessä Fidel Castron, Che Guevaran, Raúl Castron ja Camilo Cienfuegosin kanssa Kuuban vallankumoukseen syösten vallasta presidentti Fulgencio Batistan. Matos oli vastustanut Kuuban oikeistolaista hallintoa Batistan vuoden 1952 vallankaappauksesta lähtien, jota hän piti perustuslain vastaisena, mutta hänen suhteensa Castron johtamaan Heinäkuun 26. päivän liikkeeseen muuttui kriittiseksi myöhemmin, koska hän näki sen lähenevän kommunisteja ja omaksuvan marxilaisia periaatteita.
Liittyminen vallankumouksellisiin
Huber Matos tutustui Fidel Castroon yhteisen tuttavan, Celia Sanchezin, kautta. Aluksi hän toimi Heinäkuun 26. päivän liikkeen yhdysmiehenä llanolla (kaupunkiin soluttautuneena, jonka vastaparina oli sierra - vuoristossa toimiva haara). Paljastuttuaan hän vältti pidätyksen pakenemalla maasta. Hän liittyi vallankumousarmeijaan 1958 toimittamalla lentokonelastillisen aseita Sierra Maestran vuoristoon, jonne hän lensi pakopaikastaan Costa Ricasta. Hän taisteli Kuuban sisällissodassa vallankumouksellisten puolella Fidel Castron rinnalla nousten comandanteksi (majuriksi) ja sai ansioistaan Kuuban vallankumouksen sankarin arvon, mutta hänen suhtautumisensa Castroon muuttui tämän saatua vallan käsiinsä tammikuussa 1959.
Matosista tehtiin Camagüeyn maakunnan kuvernööri ja sotilasjohtaja. Liberaalina vallankumouksellisena hän kuitenkin kyllästyi pian kommunistien, erityisesti Raúl Castron ja Che Guevaran, vaikutusvallan lisääntymiseen hallinnossa. Matos kirjoitti myöhemmin: "Maaliskuun lopulla ja huhtikuun alussa [1959] löysin marxilaista propagandaa armeijan julkaisusta Verde Olivosta... pari-kolme artikkelia. Näin, kuinka Che ja Raúl tapailivat kommunistisen puolueen jäseniä ja nimittivät esikuntaansa kommunistien edustajia. Tällöin sanoin itselleni: 'Nyt toteutetaan suunnitelmaa B.' Mutta joka kerta, kun mainitsin huolestani Fidelille, hän sanoi: 'Ei, ei, ei... en aio pettää sitoumustani Kuuban historiaan.'"
Eroaminen virasta
Kesäkuussa 1959 Fidel Castron (silloin Kuuban pääministeri) ja presidentti Manuel Urrutian välille syntyi erimielisyyksiä, jotka johtivat molempien irtisanoutumiseen virastaan. Vähän myöhemmin Castro kuitenkin otti virkansa uudelleen vastaan ja nimitti uudeksi presidentiksi Osvaldo Dorticósin. Tämä ja aiemmat huolestuttavat nimitykset ja tapahtumat saivat Huber Matosin jättämään kirjallisen eroanomuksensa Castrolle. Kesäkuun 26. päivänä hän ja Castro tapasivat Havannan Hilton-hotellissa (nykyään Habana Libre), jota Fidel käytti asuinpaikkanaan, ja josta käsin Kuubaa käytännössä johdettiin. Vallankumousjohtaja oli sangen hyvällä päällä, koska yli miljoona ihmistä ja tuhansittain talonpoikia oli kokoontunut pääkaupunkiin juhlimaan uuden maalain läpimenoa.
Matosin mukaan Castro sanoi hänelle: "'Eroanomuksesi tulee sopimattomalla hetkellä. Meillä on vielä paljon tehtävää,' tämä sanoi. 'Myönnän, että Raúl ja Che kosiskelevat marxilaisia... mutta sinulla on tilanne hallinnassa... Unohda ero... Mutta jos vielä hetkenkin päästä olet sitä mieltä, että tilanne ei parane, sinulla on lupa erota'"
Syyskuussa 1959 Matos teki lopullisen, kohtalokkaaksi osoittautuneen päätöksensä. Hän kirjoitti, "Kommunistien vaikutusvalta hallinnossa jatkaa kasvuaan. Minun on luovuttava asemastani niin pian kuin mahdollista. Minun on kerrottava Kuuban kansalle, mitä on tekeillä." Huber Matos liittyi maan pakko-ottoa vastustaviin karjatilallisiin nousten Heinäkuun 26. päivän liikkeen kommunisminvastaisen siiven pääedustajaksi. Matos tuomitsi kommunistien soluttautumisen asevoimiin ja INRA:aan ja vaati Fideliä kutsumaan koolle Heinäkuun 26. päivän liikkeen kansalliskomitean keskustelemaan asiasta.
20. lokakuuta 1959 Matos lähetti Castrolle toisen kirjeen, jossa tarjoutui eroamaan virastaan ja syytti Fideliä "vallankumouksen hautaamisesta". Kaksi päivää myöhemmin Castro lähetti Camilo Cienfuegosin Camagüeyhin pidättämään Matosin. Seuranneen tapaamisen aikana Cienfuegosin ja Matosin välillä, jotka olivat hyviä tuttuja jo vallankumoussodan ajoilta, Matos varoitti nuorta kumppaniaan siitä, että Castro on saattanut lähettää tämän Matosin luokse siinä toivossa, että Matosille uskolliset joukot saattaisivat tappaa Cienfuegosin. Nuoresta vallankumoussankarista oli tullut Havannan valtauksen jälkeen erittäin suosittu, ja Matosin järkeilyn mukaan olisi Castrolle eduksi eliminoida mahdollinen vallanhaastaja. Fidel Castro lensi itsekin Camagüeyhin, jossa pitämässään puheessa syytti Matosia "maanpetoksen suunnittelusta". Matos ja useita hänelle uskollisia upseereita vietiin Havannan La Cabañan vankilaan odottamaan oikeudenkäyntiä.
Puhetilaisuuden jälkeen Castro kutsui koolle hallituksen tapaamisen. Che ja Raúl olivat teloituksen puolella, ja ne kolme ministeriä, jotka kyseenalaistivat Castron version tapahtumista, erotettiin ja korvattiin lojaaleilla jäsenillä. Loppujen lopuksi Castro oli itse teloitusta vastaan, koska hän "ei halunnut tehdä [Matosista] marttyyriä."
Kolmastoista kerta
Kolmastoista kerta on vuonna 1977 julkaistu Irwin Goodmanin albumi. Levyn suurin hitti oli "Manu, vippaa muutama markka".
Huber Matos
Tuomio ja vankeus
Joulukuun 11. päivä alkaneessa oikeudenkäynnissä Matos todettiin syypääksi "petokseen ja kansankiihotukseen" ja hänelle langetettiin 20 vuoden vankeusrangaistus, josta hän kärsi suurimman osan Isla de la Juventudin saaren vankilassa - samassa, jossa Castro oli itsekin ollut vangittuna 1953. Matosin mukaan "vankeus oli yhtä tuskaa, josta selvisin vain Jumalan sallimuksella. Minun oli turvauduttava nälkälakkoon ja muihin temppuihin. Karmeata. Vietin yhteensä kuusitoista vuotta eristyssellissä, ja minulle kerrottiin, että kohtaloni on kuolla vankilassa. He olivat julmia, sanan täydessä merkityksessä... minua kidutettiin monta kertaa ja sain kärsiä kaikkea mahdollista, jopa sukuelimeni puhkaistiin. Kerrankin eräs vartija yritti murtaa vatsani saappaallaan, kun olin nälkälakossa... Kauheita asioita."
Matos vapautettiin 21. lokakuuta 1979 kärsittyään tuomionsa loppuun. Hän sai liittyä yhteen perheensä kanssa, joka oli paennut maasta 1963. Myöhemmin he muuttivat Miamiin Yhdysvaltoihin, jossa Huber Matos asui kuolemaansa asti.
Huber Matos kirjoitti kokemuksistaan vankeudessa kirjan Como llegó la noche.
Ragnar Jansson
Ragnar Rafael Jansson (1. lokakuuta 1908 Helsinki – 9. syyskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Hän oli olympiapronssia Helsingin 1952 kesäolympialaisissa 6 metrin luokassa voittaneen Ralia-veneen miehistön jäsen. Lisäksi hän oli mukana myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948, jossa Suomi ja Raili-veneen miehistö sijoittui yhdeksänneksi.
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1968
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1968 Madridissa, Espanjassa. Kisojen ajankohta oli 9.–10. maaliskuuta. Kisapaikkana oli Palacio de Deportes, jonka juoksurata oli 182 metrin mittainen.
Pilot-kustannus
Pilot-kustannus Oy oli vuosina 2000–2008 toiminut tamperelainen yleiskustantamo. Se julkaisi kirjoja palvelukustanteina, omakustanteina ja täyskustanteina. Palvelukustanteita julkaistiin vuosittain noin 150 nimikettä. Kustantamolla oli oma digipaino ja kirjansitomo.
Pilot-kustannus oli Suomen pienkustantajat ry:n ja Suomen Kustannusyhdistyksen jäsen.
Kustannusyhtiö hakeutui konkurssiin kesäkuussa 2008. Se ehti ilmoituksensa mukaan julkaista kahdeksan vuoden aikana liki tuhat teosta.
Ensimmäinen internationaali
pienoiskuva|Kansainvälisen työväenliiton säännöt, jotka julkaisi Edmund Truelove Karl Marxin kirjoittamien alkuperäisten sääntöjen pohjalta vuonna 1871. Kansainvälinen työväenliitto eli niin sanottu ensimmäinen internationaali oli 1800-luvulla muodostuneen työväenliikkeen ensimmäinen kansainvälinen yhteistyöjärjestö. Se perustettiin Saint Martin's Hallissa Lontoossa vuonna 1864. Internationaalin ensimmäinen kongressi järjestettiin Genevessä vuonna 1866.
Internationaalin toimintaan osallistui muun muassa sosialisteja, kommunisteja ja anarkisteja sekä työväenluokkaisia luokkasotaa kannattavia ammattiliittoja. Huipussaan internationaalilla oli poliisiraporttien mukaan viisi miljoonaa jäsentä, kun taas järjestön virallinen lehti puhui kahdeksasta miljoonasta.
Toiminnan päättyminen
Perustamisvaiheen keskeisistä henkilöistä kommunisti Karl Marx ja kollektivisti, anarkisti Mihail Bakunin ajautuivat voimakkaisiin erimielisyyksiin aatteellisissa kysymyksissä, mikä halvaannutti internationaalin työskentelyä. Bakunin kannatti valmistautumista valtiovaltaa vastaan suunnattuun aseelliseen kumoukselliseen toimintaan salaliitoksi muutettavan Kansainvälisen työväenliiton tuella, mitä Marx vastusti. Marxin mielestä toimiva yhteistyöjärjestö voitiin luoda vain demokraattisen joukkojärjestön periaatteen ja kansanvaltaisen, kaikkien työväenpuolueiden ja ryhmien välisen yhteistyön pohjalle. Bakuninin näkemystä tukivat Espanjan ja Italian vallankumouksellinen älymystö ja Juran alueen kellotyöläiset. Marx puolestaan etsi tukea omalle kannalleen saksalaisista, englantilaisista ja ranskalaisista työläisistä. Pariisin kommuunin kukistuminen vuonna 1871 johti Ranskan työväenliikkeen lamaantumisen, mikä Marxin ja Bakuninin erimielisyyden ohella heikensi Kansainvälistä työväenliittoa. Vuoden 1872 Haagin kongressin jälkeen anarkistit erosivat internationaalista ja perustivat vielä samana vuonna Anarkistisen internationaalin. Ensimmäisen internationaalin toiminta hiipui vähitellen, ja se lakkautettiin 1876. Seuraajaksi perustettiin Toinen internationaali vuonna 1889.
Kongressit
pienoiskuva|Vuoden 1869 Baselin kongressin osallistujat yhteiskuvassa.
Nesmy
Nesmy on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella läntisessä Ranskassa.
Kunnassa sijaitseva linna Château de Nesmy on yksityisomistuksessa, mutta sen puutarha on avoinna yleisölle kesäisin. Puutarhan suunnitteli André Leroy vuonna 1842. Veljekset Denis ja Eugène Bühler ovat luoneet puistoon viiden lammen verkoston.
Ensimmäinen internationaali
Merkittävät henkilöt
Puheenjohtaja
Raceway Park (Ohio)
Raceway Park on Toledossa Yhdysvaltain Ohiossa sijaitseva hevoskilpa-ajorata. Se perustettiin vuonna 1959 ja alun perin siellä järjestettiin myös laukka- ja autokilpailuita. Raceway Parkin omistaa Penn National Gaming.
Raceway Parkin 1341 metrin pituisella radalla ajetaan kilpaa huhtikuusta syyskuuhun lauantai- ja sunnuntai-iltaisin. Radalla voi lyödä vetoa myös suorana lähetettävistä muiden ratojen lähdöistä ympäri vuoden. Sen katsomossa on 2 100 istumapaikkaa.
Raceway Parkin päätapahtumia ovat Ohio Sire Stakes, Buckeye-Wolverine Pace, James Holes Memorial ja Hickory Lane Farm Matchmaker Pace. Buckeye-Wolverine Pace -kilpailun tulosten kerrotaan ennustaneen sitä seuranneen Ohion ja Michiganin välisen jalkapallo-ottelun tuloksen 75 prosentin tarkkuudella.
Historia
Raceway Park rakennettiin 1950-luvulla alun perin autokilpailuradaksi. Myöhemmin se muutettiin laukkaradaksi englannintäysiverisille hevosille. Ensimmäiset hevoskilpa-ajot Raceway Parkissa järjestettiin vuonna 1962. Raceway Parkin etävedonlyöntipiste Cedar Downs oli lajiaan ensimmäinen Ohiossa.
Raceway Park myytiin Penn National Gamingille vuonna 2005.
Muutto Daytoniin
Vuonna 2011 Ohion kuvernööri John Kasich myönsi Raceway Parkin omistajalle Penn State National Gamingille oikeuden pitää ratatiloissa myös rahapeliautomaatteja. Sopimukseen sisältyi velvollisuus investoida kymmenen vuoden aikana 110 miljoonaa dollaria verohelpotuksia vastaan ja Penn State National Gamingin sitoumus uudistaa rataa 300 miljoonalla dollarilla. "Racinojen" eli yhdistettyjen hevoskilparatojen ja kasinojen salliminen muutti vedonlyöntipaikkojen tasapainoa ja yhtiö totesi ratakasinoidensa kilpailevan muiden omistamiensa vedonlyöntikeskusten kanssa asiakkaista.
Välttääkseen sisäistä kilpailua Penn National Gaming haki ja sai osavaltiolta luvan siirtää Raceway Parkin Columbusista Daytoniin ja Beulah Parkin Toledosta Youngstowniin. Alueilla ei ollut ennestään huomattavaa vedonlyöntitoimintaa ja kuvernööri Kasichin edustaja totesi haastattelussa ratojen siirron tasapainottavan Ohion vedonlyönnin kehitystä. Osavaltio asetti siirtojen ehdoksi 150 miljoonan dollarin siirtolupamaksun, vähintään 300 miljoonan dollarin investoinnit uusiin tiloihin sekä vanhojen ratojen sulkemisen myötä työnsä menettävien ensisijaisuuden uusien ratojen työntekijöitä palkattaessa. Lisäksi ratojen siirtokuluihin sisälty 100 miljoonaa dollaria rahapeliautomaattilupia varten.
Ensimmäinen internationaali
Merkittävät henkilöt
Pääsihteeri
Raceway Park (Ohio)
Muutto Daytoniin
Raceway Parkin vuoden 2013 kilpakausi päätettiin käydä loppuun vanhoissa tiloissa ja myös osa vuoden 2014 lähdöistä järjestettäneen siellä kunnes uusi rata valmistuu 51 hehtaarin laajuiselle tontilleen. . Rata nimetään siirron myötä Hollywood Dayton Racewayksi. Uusien tilojen odotetaan valmistuvan keväällä 2014.
Ensimmäinen internationaali
Merkittävät henkilöt
Rahastonhoitaja
Batroun
Batroun on arviolta 20 000:n asukkaan pikkukaupunki Libanonin rannikolla.
Maantiede
Batrounin kaupunki sijaitsee noin 56 kilometriä Libanonin pääkaupunki Beirutista pohjoiseen Beirutin ja Tripolin välisen tien varrella. Kaupunki on rakennettu kolmionmuotoiselle tasangolle, jonka läpi virtaa Nahr el-Jawz-joki. Lännessä kaupunki rajautuu Välimereen, sekä etelässä ja idässä Libanoninvuoriin.
Historia
thumb|vasen|[[Pyhä Stefanos|Pyhän Stefanoksen kirkko.]] Historioitsija Josephuksen mukaan Batrounin perusti Tyroksen kuningas Ithobaal, mutta sen historia ulottuu todellisuudessa paljon pidemmälle. Kaupunki mainitaan Amarna-kirjeissä Byblosin alusmaana. Sittemmin se tuli tunnetuksi merirosvojen tukikohtana, jotka kukisti seleukidihallitsija Antiokhos III Suuri. Rooman valtakunnan aikana kaupunkiin rakennettiin suuri amfiteatteri ja se tuli tunnetuksi viinitarhoistaan. 16. heinäkuuta 551 kaupunki tuhoutui monien muiden rannikon kaupunkien tapoin maanjäristyksessä ja sitä seuranneessa hyökyaallossa. Ristiretkien aikaan Batroun oli pieni hiippakunta, joka kuului Tripolin kreivikuntaan. Alue kuului pitkään läänityksenä provencelaiselle d'Agout-suvulle, mutta temppeliherrat tuhosivat sen heidän päädyttyään riitoihin frankkien kanssa. Mamelukkisulttaani al-Mansur Qalawun valloitti Batrounin vuonna 1289 ja se liitettiin hallinnollisesti Tripolin alaisuuteen. Kaupunki menetti vähitellen merkitystään ja eurooppalaiset matkailijat alueella 1600- ja 1700-luvuilla kuvailivat sitä lähes kokonaan hylätyksi rauniokaupungiksi. 1800-luvulla kaupunki elpyi merisienten kalastuksella ja silkkiteollisuudella. Merisienten kalastus työllistää nykyisin vain muutamia veneitä. Sen sijaan investointeja on tehty turismiin.
Väestö
Batrounissa on arviolta noin 20 000 asukasta. Kaupungin asukkaiden valtaosa on maroniitteja.
Kauppakeskus Goodman
Kauppakeskus Goodman on Hämeenlinnan keskustassa 30. lokakuuta 2014 avautunut kauppakeskus. Se sijaitsee kaupungin halki moottoritienä kulkevan valtatien 3 yläpuolelle rakennetulla katteella.
Kauppakeskuksen nimi tulee Hämeenlinnassa syntyneestä ja vaikuttaneesta laulaja-säveltäjä Irwin Goodmanista. Kauppakeskuksessa on noin 70 liikettä, joista monet ovat uusia Hämeenlinnassa. Markkinointivaiheessa kauppakeskus tunnettiin nimellä Hämeenlinnakeskus. Sosiaalisessa mediassa kauppakeskuksen nimeä on arvosteltu ja sitä on pidetty huonosti valittuna.
Alkuvaiheessa kauppakeskusta toteuttivat Hämeenlinnan kaupunki, Liikennevirasto, Hämeen Ely-keskus, Hämeen ammattikorkeakoulu ja rakennusyhtiö NCC. Toukokuussa 2012 Keva osti kauppakeskuksen NCC:ltä ja nimesi sen marraskuussa 2013 Goodmaniksi. Kevan mukaan Irwin Goodman lienee tunnetuin 1900-luvulla syntynyt hämeenlinnalainen ja kauppakeskuskin on ”rakennettu vain elämää varten.”
Sangu
Sangu voi tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Tz
Tz tarkoittaa seuraavia asioita:
Kingsley Amis
Kingsley Amis (16. huhtikuuta 1922 – 22. lokakuuta 1995) oli englantilainen kirjailija. Hän kirjoitti yli kaksikymmentä romaania, kolme runokokoelmaa, novelleja, radio- ja televisiokäsikirjoituksia sekä runsaasti kirjallisuusarvosteluja ja yhteiskunnallisia esseitä. Amis kuului 1950-luvulla esiin nousseeseen "nuorten vihaisen miesten" sukupolveen.
Amis tunnetaan ennen muuta koomisista, englantilaisen ja keski- ja yläluokan elämäntapaa ja arvomaailmaa satirisoivista romaaneistaan. Hänen läpimurtoteoksensa oli yliopistomaailmaan sijoittuva Onnellinen Jim (suom. 1956). Amis vaihteli luontevasti tyylejä ja lajityyppejä, häneltä luontui niin goottilainen kummitustarina (The Green Man, 1969) kuin rikosromaani (Vuosisadan rikos, 1975, suom. 1990).
Humoristina tunnettu Amis kirjoitti tiettävästi ensimmäisen tutkielman Ian Flemingin Bond-romaaneista (Raportti James Bondista, suom. 1966). Ian Flemingin perikunnan omistaman yhtiön aloitteesta hän kirjoitti ensimmäisen jatko-osan James Bond -romaaneihin. Nimimerkillä Robert Markham julkaistu Lohikäärmeen kynnet (Colonel Sun, 1968) oli menestys, mutta useista yrityksistä huolimatta Flemingin perikunta onnistui jatkamaan Bond-romaanien sarjallistamista vasta vuodesta 1981 alkaen.
Amis tunnettiin räväköistä, poliittisesti epäkorrekteista mielipiteistään. Martin Amis on sanonut isästään, että "hänen koko pointtinsa oli se, ettei hän piitannut siitä mitä ihmiset hänestä ajattelivat".
Amisin poika on kirjailija Martin Amis.
Telesat Canada
Telesat Canada on kanadalainen satelliittitietoliikenneyhtiö, joka perustettiin 2. toukokuuta 1969. Yhtiön pääkonttori on Ottawassa.
Nykyisin Telesat levittää yli 200 televisiokanavaa Kanadaan ja sen linkkikapasiteettia käyttävät muiden muassa Bell TV- ja Shaw Direct-tietoliikenneyhtiöt.
Historia
Telesat laukaisi Anik A1-tietoliikennesatelliitin vuonna 1972. Se oli INTELSATin ja Neuvostoliiton tietoliikennsatelliittien jälkeen avaus satelliittitietoliikenteen laajenemisessa. Kanadalaiset ovat luoneet siitä oman "ensimmäinen maailmassa"-luokan: Anik oli ensimmäinen kansallinen GEO-radan satelliitti, jota operoi liikeyritys. Kanadan valtion subvention tasosta ei yleensä tässä yhteydessä puhuta, Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton kohdalla valtion suuri tuki oli ilmiselvää. Anik A1:n toiminta päättyi vuonna 1981.
Omistus
Sen omisti pitkään BCE Inc. (eli entinen Bell Canada Enterprises), joka myi vuonna 2007 omituksensa Loralille ja kanadalaiselle eläkekassalle 2,5 miljardin dollarin hintaan.
Pitkään konkurssisaneerauksessa ollut yhdysvaltalainen Loral-satelliittitietoliikenneyhtiö ja Kanadan julkisen sektorin työntekijöiden eläkekassa PSP Investments päättivät vuoden 2006 lopussa ostaa Telesatin osakkeet noin 2,5 miljardin Yhdysvaltain dollarin hintaan. Kauppa toteutui vuoden 2007 lopussa. Marraskuussa 2010 Telesat Canada aikoi myydä osakkeitaan pörssissä. Kanadan hallitus on sallinut sen, että yritys voisi siirtyä kokonaankin ulkomaalaisomistukseen. Helmikuussa 2011 kuitenkin sekä Eutelsat että SES totesivat julkisesti, ettei kumpikaan niistä aio maksa kuutta miljardia dollaria Telesatin osakkeista. Yhtiö osti maaliskuun alussa pääomistajansa Loralin omistamaa satelliittikapasitteettia 60 miljoonalla dollarilla.
Satelliitit
thumb|250px|Anik C2 irtautuu avaruussukkula [[Challengerin rahtiruumasta lennolla STS-7.]]
Ed Belfour
Uran alku
Belfour syntyi ja varttui Carmanissa, Manitobassa. Hän pelasi vuodet 1982–1985 juniorikiekkoa Winkler Flyersin riveissä Manitoba Junior Hockey Leaguessa ennen siirtymistään Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueeseen, jonka johdatti NCAA-mestaruuteen ensimmäisellä ja ainoalla yliopistokaudellaan 1986–1987. Belfour valittiin kauden jälkeen Western Collegiate Hockey Associationin (WCHA) ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja NCAA:n mestaruusturnauksen tähdistökentälliseen.
Chicago Blackhawks
Syyskuussa 1987 Belfour teki vapaana pelaajana sopimuksen NHL-seura Chicago Blackhawksin kanssa. Ensimmäisen ammattilaiskautensa hän pelasi kokonaan Chicagon silloisessa farmiseurassa Saginaw Hawksissa IHL:ssä ja seuraavan puoliksi Saginaw'ssa ja puoliksi Chicagossa. Hänet nimettiin vuonna 1988 IHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen, minkä lisäksi hänet ja hyökkääjä John Cullen palkittiin liigan vuoden tulokkaan palkinnolla Garry F. Longman Memorial Trophylla. Belfour aloitti kauden Kanadan maajoukkueessa ja kauden lopulla hänet kutsuttiin takaisin Blackhawksin riveihin. Hän pelasi yhdeksässä ottelussa kevään 1990 NHL-pudotuspeleissä, joissa Blackhawks eteni konferenssifinaaleihin.
Kaudella Belfour nousi Blackhawksin ykkösmaalivahdiksi. Hän pelasi tuolla kaudella 74:ssä NHL:n runkosarjaottelussa, joista voitto-otteluja 43, ja hänen torjuntaprosenttinsa oli 91,0 ja päästettyjen maalien keskiarvonsa 2,47. Kauden jälkeen hänet palkittiin Calder Memorial Trophylla NHL:n vuoden tulokkaana, Vezina Trophylla parhaana maalivahtina, William M. Jennings Trophylla maalivahtina, jonka seura oli päästänyt kauden aikana vähiten maaleja sekä parhaan torjuntaprosentin perusteella jaetulla Trico Goaltender Awardilla. Hänet valittiin myös NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen sekä liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudella hän oli osaltaan johdattamassa Blackhawksia Stanley Cupin loppuotteluihin, joissa seura hävisi mestaruuden Mario Lemieux'n johtamalle Pittsburgh Penguinsille suoraan neljässä ottelussa. Belfour voitti William M. Jennings Trophyn Blackhawksin maalivahtina uudelleen vuosina 1993 ja 1995 sekä Vezina Trophyn vuonna 1993. NHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen hänet valittiin toistamiseen vuonna 1993 ja toiseen tähdistökentälliseen ainoan kerran vuonna 1995.
San Jose Sharks & Dallas Stars
Kaudella Belfourin, joka oli ollut viisi edellistä kautta Chicagon selkeä ykkösvahti, ja seuran toisen maalivahdin Jeff Hackettin välille syntyi kilpailuasetelma. Hackett nousi lopulta Blackhawksin ykkösvahdiksi ja Belfour kaupattiin kesken kauden San Jose Sharksiin. Sharks-kaupassa Chicagoon siirtyivät maalivahti Chris Terreri, puolustaja Michal Sýkora ja hyökkääjä Ulf Dahlén. Pelattuaan verrattain heikon loppukauden Sharksissa, Belfour siirtyi heinäkuussa 1997 vapaana agenttina Dallas Starsiin. Hän pelasi kaudella 61 ottelua uransa parhaalla päästettyjen keskiarvolla 1,88 ja kaudella  hän oli johdattamassa joukkuettaan sen historian ensimmäiseen Stanley Cupin mestaruuteen. Stars voitti loppuottelusarjan Buffalo Sabresiä vastaan otteluvoitoin 4–2. Belfour sai kauden päätteeksi neljännen kerran urallaan William M. Jennings Trophyn, tuolloin yhdessä kakkosmaalivahti Roman Turekin kanssa. Stars pääsi Stanley Cupin loppuotteluihin myös kaudella, mutta hävisi tuolla kertaa mestaruuden New Jersey Devilsille. Belfour palkittiin vuonna 2000 Roger Crozier Saving Grace Awardilla runkosarjakauden parhaan torjuntaprosentin, 91,9, perusteella.
Kaudella Belfourin taso laski aiempiin kausiin nähden ja seuran toinen maalivahti Marty Turco pelasi tilastojen valossa häntä paremmin. Sama toistui selvemmin kaudella, jolla hänen torjuntaprosenttinsa laski ensimmäisen kerran Dallasissa pelattujen vuosien aikana alle 90:n, ja jolla Stars jäi ensimmäisen kerran kuuteen vuoteen pudotuspelien ulkopuolelle.
Toronto Maple Leafs
Heinäkuussa 2002, viiden Dallasissa pelatun kauden jälkeen, Belfour siirtyi vapaana pelaajana Toronto Maple Leafsiin. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan Torontossa 62 ottelua, joista seura voitti 37, torjuntaprosentilla 92,2 ja päästettyjen maalien keskiarvolla 2,26. Maple Leafs putosi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Philadelphia Flyersia vastaan. Seuraavalla kaudella Belfourin hyvä peli jatkui, huolimatta selkävaivoista. Voitto-otteluja kertyi 34 59:stä ja torjuntaprosentiksi tuli 91,8 ja päästettyjen maalien keskiarvoksi 2,13. Maple Leafs eteni keväällä 2004 pudotuspelien toiselle kierrokselle, mutta putosi jälleen ottelusarjassa Flyersia vastaan. Belfour jatkoi Torontossa myös työsulkuvuoden jälkeisen kauden, joka ei kuitenkaan sujunut kahden edellisen kauden malliin. Hänen torjuntaprosenttinsa laski alle 90:n ollen vain 89,2 ja hänen päästettyjen maalien keskiarvonsa 49:ssä ottelussa oli 3,29. Belfourin kausi päättyi lopulta ennenaikaisesti maaliskuussa 2006 selkävamman vuoksi.
Uran viimeiset vuodet: Florida Panthers & Leksands IF
Kesällä 2006 Belfour siirtyi Florida Panthersiin yksivuotisella sopimuksella. Hän pelasi kaudella 58 NHL:n runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 90,2 ja päästettyjen maalien keskiarvolla 2,77. Kauden jälkeen hän teki elokuussa 2007 pelaajasopimuksen HockeyAllsvenskanissa, Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, pelanneen Leksands IF:n kanssa. Hän lopetti pelaajauransa Leksandissa pelatun kauden jälkeen vuonna 2008.
Uran merkkipaaluja ja tunnustuksia
Ed Belfour pelasi NHL:ssä 963 runkosarjaottelua, joista hänelle kertyi yhteensä 484 voitto-ottelua, kolmanneksi eniten NHL-historiassa Martin Brodeurin ja Patrick Royn jälkeen, ja 76 nollapeliä. NHL:n pudotuspeleissä hän pelasi 161 ottelua, joista voitto-otteluja 88 ja nollapelejä 14. Hänet palkittiin NHL-urallaan vuoden tulokkaan Calder Memorial Trophylla, kahdesti parhaan maalivahdin Vezina Trophylla, neljästi William M. Jennings Trophylla ja kerran parhaan torjuntaprosentin perusteella jaettavalla Roger Crozier Saving Grace Awardilla sekä vastaavalla Trico Goaltender Awardilla. Lisäksi hänet nimettiin NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen, kahdesti liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja kerran liigan toiseen tähdistökentälliseen. NHL:n tähdistöottelussa Belfour pelasi viisi kertaa, vuosina 1992, 1993, 1996, 1998 ja 1999.
Vuonna 2011, kolme vuotta pelaajauransa päättymisen jälkeen, Belfour valittiin Hockey Hall of Famen jäseneksi.
Maajoukkueura
Belfour kuului Kanadan joukkueeseen kolmessa suuressa kansainvälisessä turnauksessa, Kanada-cupissa vuonna 1991, Salt Laken Cityn olympialaisten jääkiekkoturnauksessa 2002 ja jääkiekon maailmancupissa vuonna 2004, ei kuitenkaan yhdessäkään turnauksessa pelaavana maalivahtina. Vuoden 2002 talviolympialaisissa Belfour oli voittamassa olympiakultaa ja vuoden 2004 maailmancupissa Belfourin edustama Kanada voitti myös kultaa.
Proitos
Proitos oli kreikkalaisessa mytologiassa Tirynsin myyttinen kuningas, Abaan ja Aglaian poika ja Akrisioksen kaksoisveli.
Proitoksen kerrotaan kamppailleen veljensä kanssa jo äitinsä kohdussa. Myöhemmin kamppailu huipentui taisteluun Abaksen perinnöstä, mutta taistelu päättyi joko ratkaisemattomana, tai Proitos tuli lähes lyödyksi, ja siksi hän lähti Vähään-Aasiaan. Lyykian kuningas Iobates otti hänet vastaan ja antoi hänelle vaimoksi tyttärensä Stheneboian. He saivat kolme tytärtä, Ifinoen, Lysippen ja Ifianassan, ja pojan, Megapentheen.
Valtakunnan jako tapahtui lopulta sitten, kun Proitos hyökkäsi uudelleen Akrisioksen kimppuun, tällä kertaa appensa avustamana. Akrisios sai Argoksen ympäristöineen, ja Proitos pohjoiset alueet: Tirynsin, Heraionin ja Mideian sekä Argoliin rannikon.
Kun Akrisioksen ainoa tytär Danae tuli naimaikään, hän meni Proitoksen luo ja halusi ryhtyä suhteisiin tämän kanssa. Tässä tapauksessa Perseuksen isä ei olisikaan Zeus vaan Proitos.
Bellerofonin sankariteot alkoivat, kun Proitoksen vaimo Anteia ihastui tähän. Tultuaan torjutuksi hän kertoi kostoksi miehelleen, että Belleforon oli yrittänyt maata hänet. Proitos ei kuitenkaan uskaltanut tappaa vierastaan, joten hän lähetti Bellerofonin appensa luokse mukanaan kirje, jossa hän pyysi surmaamaan kirjeen kantajan. Kun Iobates vihdoin avasi kirjeen, hän ei enää halunnut tappaa vierastaan, vaan asetti tälle mahdottomia tehtäviä toivoen vieraansa saavan surmansa epäonnistuttuaan niissä.
Oa
Oa voi viitata seuraaviin asioihin:
Naamijoki (Pello)
Vuonna 1885 perustettu Rantakankaan kruununtila oli kylän ensimmäinen talo. Tila autioitui vuoden 1900 tienoilla. 1930-luvun alussa perustettiin Naamijoen ja Orangin kylien alueille asutustiloja, joista kaksi sijaitsi Naamijoella. Kylän asutus laajeni sodan jälkeen 1940-luvun lopulla, kun kylälle perustettiin neljä uutta ns. rintamamiestilaa.
Naamijokisuulla toimi aikanaan myös tulliasema. Vanhan tulliaseman tilat ovat nykyisin Metsähallituksen palveluyrityksen käytössä vapaa-ajankohteena nimellä Joppikämppä. Kylällä toimii myös muita majoitus- ja palvelutoimintaa harjoittavia yrityksiä. Kylällä on lisäksi maataloutta harjoittavia tiloja ja kalankasvatus- ja jalostusyritys.
Turpa kii tai tulee penalty
Turpa kii tai tulee penalty on Referee All Starsin single. Singlen koko nimi on ”Referee All Stars Presents Seppo Mäkelä feat. Pentti Lindegren – Turpa kii tai tulee penalty”. Kappaleeseen on miksattu Seppo Mäkelän ja Pentti Lindegrenin puhetta musiikin tahtiin.
Kevolan seisake
Kevolan seisake kuului Paimion rautatieaseman piiriin ja oli 1930–1940-luvuilla oma elinvoimainen liikennekeskuksensa, jossa kyläläiset kokoontuivat ja puutavaraa lastattiin. Kevolan seisake lakkautettiin vuonna 1954. Seisakkeen asemarakennus ja sivurakennukset ovat edelleen olemassa. Seisakkeen lähellä oleva Kevolan valo- ja äänivaroituslaitos on korvattu alikulkutiellä.
Jean-Claude Carrière
Jean-Claude Carrière (17. syyskuuta 1931 Colombières-sur-Orb, Hérault, Ranska – 8. helmikuuta 2021 Pariisi, Ranska ) oli ranskalainen käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän valmistui École normale supérieure de Saint-Cloudista ja työskenteli paljon yhteistyössä Luis Buñuelin kanssa. Hän oli kymmenen vuotta Ranskan valtion elokuvakoulun La Fémisin johtaja.
Carrière kirjoitti romaanin 23-vuotiaana ja tutustui Jacques Tatiin, joka pyysi häntä kirjoittamaan elokuviensa pohjalta lyhyet romaanit Les Vacances de monsieur Hulot ja Mon Oncle. Tatin välityksellä Carrière tutustui Pierre Etaixiin, jonka kanssa hän käsikirjoitti ja ohjasi muutamia elokuvia, muun muassa Onnea hääpäivänä, josta heille myönnettiin parhaan lyhytelokuva-aiheen Oscar. Yhdeksäntoistavuotinen yhteistyö Buñuelin kanssa alkoi elokuvasta Kamarineidon päiväkirja (1964). Hän kirjoitti käsikirjoituksen Buñuelin kanssa ja näytteli kyläpapin osan. Carrière ja Buñuel tekivät yhteistyössä käsikirjoitukset melkein kaikkiin Buñuelin sen jälkeisiin elokuviin, kuten Päiväperhoon (1967), Linnunrataan (1969), Porvariston hillitty charmiin (1972), Vapauden aaveeseen (1974) ja Tämän intohimon hämärään kohteeseen (1977).
Carrière teki urallaan myös librettoja ja laulutekstejä. Hänen televisiotöitään oli Suomessakin nähty sarja Robinson Crusoe (1964), joka on ranskalais-länsisaksalaista yhteistuotantoa.
Eric Betzig
Eric Betzig (1960, Ann Arbor, Michigan, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen fyysikko, joka tunnetaan spektroskopiatutkimuksista. Betzig toimii tutkimusryhmän johtajana Howard Hughesin lääketieteellisessä instituutissa Ashburnissa Virginiassa. Betzigille myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 2014 yhdessä Stefan Hellin ja William Moernerin kanssa erittäin korkean resoluution fluoresenssimikroskopian kehittämisestä.
Betzig väitteli tohtoriksi Cornellin yliopistosta vuonna 1988. Betzig on kehittänyt mikroskopiamenetelmien erotuskykyä. Hän on tutkinut muun muassa proteiineja kuten vihreää fluoresoivaa proteiinia ja lysotsyymejä fluoresenssimikroskopiatekniikoilla.
Of
Of tarkoittaa seuraavia:
Álvaro Novo
Álvaro Novo Ramírez (s. 16. toukokuuta 1978, Córdoba, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónin Real Sociedadia.
Keskikenttäpelaajana pelaava Novo aloitti ammattilaisuransa vuonna 1999 Mallorcan joukkueessa. Ennen Mallorcaa hän oli edustanut pikkuseura Carabanchelia. Hän teki läpimurtonsa kaudella 2000–2001, jolloin hän pelasi lähes kaikissa kauden liigaotteluissa, kun ensimmäisellä kaudella niitä oli kertynyt vain viisi. Vuonna 2003 Novo siirtyi Mallorcalta pääkaupungin Atlético Madridiin, jossa hän oli ensimmäisellä kaudellaan vakiokokoonpanoa, mutta toisella kaudella pelasi hyvin vähän, ja siirtyi kaudeksi 2005–2006 nykyiseen seuraansa Real Sociedadiin.
Niels Högel
Niels Högel (s. 30. joulukuuta 1976 Wilhelmshaven) on saksalainen sarjamurhaaja ja entinen sairaanhoitaja, joka tuomittiin kesäkuussa 2019 elinkautiseen vankeusrangaistukseen 85 potilaansa murhasta vuosien 1999–2005 välillä. Hän itse myönsi murhista 55. Högel saattaa päästä ehdonalaiseen aikaisintaan vuonna 2034, istuttuaan tuomiostaan 15 vuotta.
Hänen sanotaan olevan Saksan historian pahimpia sarjamurhaajia, jolla on eniten uhreja rauhan aikana. Hänellä uskotaan olevan jopa 300 uhria viidentoista vuoden aikana.
Högel sai kollegoiltaan liikanimen "Elvyttäjä-Rambo", sillä hän aina työnsi kollegansa syrjään, kun potilasta alettiin elvyttää. Hän oli itse injisoinut potilaisiinsa myrkyllisen annoksen lääkeainetta.
Luis Alvarez
Luis Walter Alvarez (13. kesäkuuta 1911 – 1. syyskuuta 1988) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka sai fysiikan Nobelin palkinnon vuonna 1968 kuplakammion keksimisestä. Kuplakammion avulla voitiin tarkastella hiukkaskiihdyttimessä syntyneitä hyvin lyhytikäisiä alkeishiukkasia.
Toisen maailmansodan aikana Alvarez oli tärkeä henkilö Manhattan-projektissa. Yhdessä opiskelijansa kanssa hän suunnitteli Nagasakin atomipommin sytyttimen. Hän oli mukana tieteellisenä tarkkailijana Hiroshiman atomipommi-iskussa.
Luis Alvarez kunnostautui myös kehittelemällä atomipommin shokkiaaltoja mittaavan mittausvälineen. Tämä pudotettiin ulos laskuvarjolla varustetussa sylinterissä ennen pommin pudottamista.
Sodan jälkeen Alvarez keksi lentokenttien inertiasuunnistus-lähestymisjärjestelmän (ILS).
FTE
Full-Time Equivalent on henkilöresurssien yksikkö, joka mittaa henkilöstön läsnäoloa tai projektin kokonaishenkilöallokaatiota. Henkilömäärä voi koostua täysipäiväisistä tai osa-aikaisista resursseista. NOE (Number of Employees) kertoo työsuhteessa olevan henkilöstön määrän, mutta FTE kertoo työssä käyvän henkilöstön määrän. Jos yrityksessä on työsuhteessa 5 henkilöä (NOE) ja yksi heistä on opintovapaalla, yksi virkavapaalla ja yksi tekee lyhennettyä työpäivää (30 tuntia 37:stä) on yrityksen FTE 2,8. Kun poissaolon pituus on yli 30 päivää, henkilö poistuu NOE:sta. FTE-laskenta suoritetaan yliopistoissa ja korkeakouluissa läsnäolon ja opintosuoritusten perusteella, josta päätellään opiskelijan kokoaikaisuus.
Arkikielessä käytetään monesti termejä henkilötyökuukausi tai henkilötyövuosi, jotka ovat kuitenkin kokonaistyömäärä kuvaavia käsitteitä. FTE on sen sijaan hetkellisen henkilömäärän eli kapasiteetin mitta. 1 FTE tarkoittaa siis yhtä täysipäiväistä työntekijää eli 100%:sta allokaatiota. 1 Fte voi koostua myös kahdesta henkilöstä, jotka molemmat tekevät puoltapäivää eli 50%:sta allokaatiosta tai vaikka 20% + 80%:sta. Jolloin toinen henkilöistä tekee päivän viikossa ja toinen 4 päivää viikossa.
Pajulahti
Pajulahden kylä on yksi Nilsiän suurimmista kylistä. Kylässä asuu noin 200 ihmistä. Pajulahden postinumero on 73360.
Kylässä toimii Pajulahden koulu, jossa oli 63 oppilasta lukuvuonna 2022–2023. Samassa rakennuksessa toimii myös Pajulahden päiväkoti.
Pajulahdessa on myös Man Oil -huoltoasema.
Yrjö Wichmann
Yrjö Jooseppi Wichmann (8. syyskuuta 1868 Liminka – 3. toukokuuta 1932 Helsinki) oli Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen ylimääräinen professori vuodesta 1909 ja varsinainen professori vuosina 1920–1932.
Wichmannin vanhemmat olivat kirkkoherra Emil August Wichmann ja Charlotta Wilhelmina Schroderus. Hän tuli ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta yksityislyseosta 1887 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1891 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1897. Suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen dosentiksi Wichmann tuli samana vuonna. Hän toimi suomen kielen opettajana Helsingin kauppaopistossaa 1893–1897 ja Helsingin ruotsalaisessa jatko-opistossa 1897–1901, 1902–1905 sekä 1908–1922.
Wichmann tutki vuosina 1891–1892 ja 1894 udmurtin kieltä Suomalais-Ugrilaisen Seuran stipendiaattina. Hänen väitöskirjansa (1897) aiheena oli udmurtin ensi tavun vokaalisto komin edustukseen verrattuna. Wichmann tutki myöhemmillä matkoillaan myös komia, maria ja Moldovassa asuvien csángó-unkarilaisten kieltä. Wichmannin csángó-murteen sanakirjan julkaisivat Bálint Csüry ja Artturi Kannisto vuonna 1936.
Suomalais-Ugrilaisen Seuran toinen sihteeri Wichmann oli 1894–1897, ensimmäinen sihteeri 1898–1905, toinen varaesimies 1909–1919 ja ensimmäinen varaesimies 1919–1932. Hän oli myös Unkarin kansatieteellisen seuran ulkomainen jäsen 1908, Moskovan luonnon- ja kansatieteen harrastajien seuran jäsen 1911 ja kunniajäsen 1927, Unkarin kielitieteellisen seuran kunniajäsen 1921 ja Unkarin tiedeakatemian ulkomainen jäsen 1921. Marburgin yliopiston kunniatohtoriksi Wichmann vihittiin 1927.
Wichmannin puoliso vuodesta 1905 oli Julia Maria Herrmann (1881–1974). Asianajaja, juristi ja kauppaoikeuden professori Väinö Vihma (1907–1958) oli heidän poikansa.
Laamanni Aksel Benjamin Wichmann oli Yrjö Wichmannin veli.
Adolf Konto
Jonas Leo Adolf Konto (30. maaliskuuta 1911 Helsinki – 20. marraskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Hän oli olympiapronssia Helsingin 1952 kesäolympialaisissa 6 metrin luokassa voittaneen Ralia-veneen miehistön jäsen. Lisäksi hän oli mukana myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948, jossa Suomi ja Raili-veneen miehistö sijoittui yhdeksänneksi.
Konto toimi Helsingin Pallonlyöjien puheenjohtajana 1930-luvulla.
Macintosh LC III
right|200px Macintosh LC III on Apple Computerin 10. helmikuuta 1993 julkaisema, Macintosh LC -sarjaan kuuluva tietokone. Macintosh LC III päivitti LC-mallistoa tehokkaampaan suuntaan, pitäen hinnan edelleen matalana. Näytön resoluutio saavutti 640 x 480 pikselin rajan, jolla useimmat sen ajan sovellukset toimivat, ilman erillistä päivitystä. LC III :sta julkaistiin päivitetty versio Macintosh LC III+ 18. lokakuuta 1993. LC III -mallien tuotanto lakkautettiin 14. helmikuuta 1994. LC III :sta myytiin myös nimellä Performa 450 ja LC III+ :aa nimillä Performa 460, 466 ja 467.
Berghia verrucicornis
Berghia verrucicornis on meressä elävä nilviäinen, joka kuuluu vapaakiduskotiloiden lahkoon (Nudibranchia). Sitä tavataan Atlantissa ainakin Välimeren suulla ja Afrikan länsirannikolla. , mahdollisesti myös Amerikan puoleisella rannikolla. Tällä nimellä myydään riutta-akvaarioihin nilviäisiä, jotka tehokkaasti tuhoavat kiusallisia lasiruusuja eli Aiptasia-suvun merivuokkoja, mutta akvaarioihin  myyty laji on useimmin ilmeisesti Aeolidiella stephanieae