cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Snatcher
Juoni
Snatcherien tarkoitus ja alkuperä ovat suuri mysteeri, jota pelissä ratkotaan. Tiedetään vain, että ne tappavat ihmisiä, naamioituvat sitten uhrikseen ja ottavat tämän paikan. Lopulta on hyvin vaikea tunnistaa ulkoa päin, onko kyseessä Snatcher vai oikea ihminen. Usein Snatchereiden uhreiksi päätyy joku korkea-arvoinen henkilö, mahdollisesti poliitikko tai virkavallan edustaja, joka on tärkeässä asemassa yhteiskunnassa. Gillianilla on myös henkilökohtainen syy J.U.N.K.E.R. -ryhmään liittymiseen, sillä kumpikin Gillian sekä hänen vaimonsa näkevät unia Snatchereista, ja uskovat, että heidän hämärä menneisyytensä liittyy jollain tapaa Snatchereihin ja että tutkimalla niitä he mahdollisesti saisivat muistinsa takaisin.
Peli alkaa kohtauksella jossa Gillian Seed juttelee vaimonsa Jamien kanssa ulkona, kunnes heidät keskeyttää J.U.N.K.E.R. -päämajasta lähetetty turbocycle-auto, joka noutaa Gillianin päämajalle. Gillian tapaa paikan päällä Junkereiden pomon Benson Cunninghamin sekä mekaanikko Harryn jolta Gillian saa käyttöönsä aseen ja Metal Gear Mk. II -nimisen navigaattorirobotin, josta tulee Gillianin uskollinen apuri. Kuitenkin pian päämajalle saavuttuaan Gillian saa hätäpuhelun Metal Gearin videopuhelimella, jossa J.U.N.K.E.R. -ryhmän toinen agentti nimeltään Jean Jack Gibson kertoo kohdanneensa mahdollisen Snatcherin hylätyllä tehtaalla ja pyytää paikalle lisävoimia. Gillian Seed lähtee välittömästi turbocycle-autolla tehtaalle mukanaan Mk. II -navigaattori.
Pelin tarina on jaettu kolmeen eri lukuun, joissa Gillian suorittaa tutkimuksiaan.
SD Snatcher
200px|right|thumb|SD Snatcher -pelin kuvakaappaus.Lukuisien eri käännösten sekä versioiden lisäksi Snatcherista julkaistiin vuonna 1990 Japanissa SD Snatcher -niminen sivupeli MSX2:lle. Etuliite SD on lyhenne sanoista "Super Deformed" ja pelin tyyli on toimintaroolipeli. Siinä missä varsinainen Snatcher eri versioineen sisälsi tuntikaupalla keskustelua ja paikkojen tutkimista, on SD Snatcherissa tilanne päinvastainen joka sisältää paljon taistelua ja ampumista, ja vain hyvin pienen määrän tarinaa joka löyhästi pohjautuu varsinaisen Snatcher-pelin juoneen. Peli on kuvattu lintuperspektiivistä silloin kun liikutaan alueissa tai huoneissa. Kun pelin ohjattava hahmo Gillian törmää viholliseen vaihtuu pelin kuvakulma lähikuvaan vihollisesta ja pelityyli muuttuu vuoropohjaiseksi jossa taistellaan vihollista vastaan kunnes tämä tuhoutuu tai pelaaja kuolee. Peliin on sisällytetty RPG -ominaisuuksia kuten omien suojien ja aseiden kehitystä sekä rahan keräämistä jolla voi ostaa parempia varusteita.
Jatkoa
Snatcherista ei ole toistaiseksi varsinaista jatko-osaa, mutta Hideo Kojiman ohjaamaa ja käsikirjoittamaa Policenautsia ollaan monesti pidetty eräänlaisena Snatcher-pelin seuraajana johtuen samantyylisestä pelattavuudesta sekä juonellisista seikoista jotka ovat vastaavanlaisia Snatcheriin nähden. Policenauts kuitenkin sisältää täysin oman tarinan ja hahmot jotka eivät perustu Snatcherin maailmaan. Vuonna 2011 antamassaan haastattelussa Kojima kertoi olevansa kiinnostunut uudesta Snatcher-pelistä mutta myönsi että hänellä itsellään ei ole aikaa kehittää sellaista. Kojima kuitenkin sanoi että jos joku toinen haluaisi ottaa uuden Snatcherin projektikseen hänellä ei olisi mitään sitä vastaan.
Sdatcher
Sdatcher on Goichi Sudan käsikirjoittama ja Hideo Kojiman tuottama, vuoden 2011 aikana alkanut 7 osainen radiokuunnelma joka on ilmaiseksi kuunneltavissa Kojiman oman podcastin kautta. Se on myös sittemmin julkaistu myytävänä CD:nä joka sisältää myös erillisellä levyllä Sdatcherin soundtrackin. Sdatcherin tarina sijoittuu aikaan ennen Snatcher-pelin tarinaa ja sen pääosissa toimii Jean Jack Gibson, joka esiintyi vain pikaisesti Snatcher-pelin alussa. Tarinan aikana tavataan myös useita muita pelistä tuttuja henkilöitä ja viittauksia. Vaikka Sdatcher on näytelty vain japanin kielellä, fanit ovat tekstittäneet sen jaksot englanniksi. Nämä tekstitetyt jaksot ovat kaikki vapaasti katseltavissa YouTubesta tai käännösprojektille omistetun kotisivuston kautta.
Kristian Ranta
Kristian "Kride" Ranta (s. 13. maaliskuuta 1981 Helsinki) on suomalainen muusikko, jonka instrumentteja ovat kitara ja laulu. Parhaiten hänet tunnetaan Northerin kitaristina. Hän on kirjoittanut useimmat Northerin tunnetuista kappaleista, kuten Frozen Angelin. Hänellä on myös oma musiikillinen sivuprojekti Gashouse Garden, jota hän luotsaa yhdessä Jaska Raatikaisen kanssa. Hänen säveltämänsä Norther-kappale "Frozen Angel" soi V2 – Jäätynyt enkeli -elokuvassa.
Ranta työskenteli muusikon uran lisäksi perustamassaan teknologiayhtiö Mendorissa vuoteen 2015 saakka. Tämän jälkeen hän perusti kahden muun henkilön kanssa Meru Health-nimisen digitaalisia hoito-ohjelmia kehittävän yrityksen, jonka toimitusjohtajana hän toimii. Ranta on valmistunut informaatiojärjestelmätieteen ja taloustieteen maisteriksi Jyväskylän yliopistosta. Tämän lisäksi hän on opiskellut yliopistossa työpsykologiaa ja johtamista sekä ammattikorkeakoulussa informaatioteknologiaa ja liiketaloutta.
Kaarle Knuutila
Kaarle Oskar (K. O.) Knuutila (7. joulukuuta 1868 Vampula – 29. huhtikuuta 1949 Uskela) oli suomalainen maanviljelijä, liikemies ja kunnallisneuvos, joka oli myös Suomalaisen puolueen kansanedustajana.
Knuutilan vanhemmat olivat talollinen Karl Knuutila ja Mariana Lovisa Karlintytär. Hän kävi kiertokoulun ja toimi sitten maanviljelijänä Vampulassa vuoteen 1898 saakka viljellen omistamaansa Kärväselän Knuutilan taloa. Knuutila omisti Arpalahden kartanon Perniössä 1899–1904, Spurilan kartanon Paimiossa 1905–1916, Ispoisten kartanon Kaarinassa 1919–1923 ja lopuksi Viksbergin kartanon Tammelassa. Hän perusti meijerin ja tiilitehtaan ja oli mukana perustamassa Länsi-Suomen Osake-Pankkia. Knuutila sai kunnallisneuvoksen arvon 1928.
Knuutila oli kansanedustajana 1907–1908 ja 1910–1914 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Vuonna 1918 Knuutila lahjoitti miljoona markkaa Turkuun perustettavan suomalaisen yliopiston pohjarahastoon.
Kaarle Knuutila oli naimisissa vuodesta 1886 Aleksandra Matintytär Laatin kanssa. Hän jäi leskeksi 1918.
Beleg
thumb|250px|Tom Lobackin piirtämä kuvituspiirros Belegistä. Beleg Cúthalion (Vahvajousi) on kuvitteellinen hahmo J.R.R. Tolkienin fantasiamaailmassa. Beleg oli sindar-haltia ja palveli kapteenina kuningas Elu Thingolin armeijassa yhdessä Mablung Vahvakouran kanssa. Beleg oli jousiammunan ja parantamisen mestari ja esiintyy useissa taisteluissa, mm. Nírnaeth Arnoediadissa.
Beleg kuolee hyvän ystävänsä, traagisen hahmo Túrin Turambarin käsissä omaan miekkaansa Anglacheliin. Beleg on vapauttanut Túrinin vankeudesta ja herättyään hän surmaa Belegin luullen tätä örkiksi.
Figuren in Tolkiens Welt Lista Sindarów i Moriquendich Список эльфов Средиземья
Sadovajan metroasema
Sadovaja on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1991.
Adam DeVine
DeVine aloitti seurustelun näyttelijä Chloe Bridgesin kanssa helmikuussa 2015. Pari kihlautuivat lokakuussa 2019 viiden vuoden seurustelun jälkeen ja heidät vihittiin 9. lokakuussa 2021.
John Ha Tiong Hock
John Ha Tiong Hock (s. 5. maaliskuuta 1947 Kuching) on malesialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Kuchingiin 14. joulukuuta 1972 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Canapiumin titulaaripiispaksi 17. tammikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Chung Hoan Ting, jota avustivat Anthony Soter Fernandez ja Gregory Yong Sooi Ngean.
Ha Tiong Hock sai 21. kesäkuuta 2003 nimityksen Kuchingin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 16. heinäkuuta.
Nabil Baha
Nabil Baha (, s. 12. elokuuta 1981 Remiremont, Ranska) on marokkolainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Sabadellia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura
Vuoden pelattuaan Ranskassa, Baha palasi Espanjaan tammikuussa 2007 tällä kertaa SD Ponferradinaan. Kausi 2006–2007 päättyi jälleen joukkueen putoamiseen sarjaporrasta alaspäin.
Kaudeksi 2007–2008 Baha siirtyi Málagaan ja sai paljon luottoa kauden aikana, muun muassa Salvan useiden loukkaantumisien takia. Hän teki kaudella 10 maalia ja oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä. Málaga nousi kauden jälkeen takaisin pääsarjaan kahden vuoden tauon jälkeen.
Vuoden 2008 alussa romanilaisseura Steaua Bukarest tarjosi Bahasta 2 miljoonan euron siirtokorvausta, hän kuitenkin kieltäytyi tarjouksesta ja päätti jäädä Espanjaan. Hänen sopimuksessaan on pykälä, joka oikeuttaa häntä keskustelemaan muiden seurojen kanssa mikäli tarjous on vähintään 3 miljoonaa euroa. Kaudella 2008–2009 Baha laukoi ensimmäisen maalinsa pääsarjassa 5. lokakuuta 2008 vierasottelussa Recreativo de Huelvaa vastaan. Myöhemmin samassa kuussa hän teki maalin vierasottelussa Real Madridia vastaan, ottelu päättyi kuitenkin Madridin 4–3-voittoon. Hän oli joukkueensa paras maalintekijä kahdeksalla osumallaan kauden ensimmäisellä puoliskolla.
Baha siirtyi tammikuussa 2011 kreikkalaiseen AEK Ateenaan. Puolen vuoden aikana hän onnistui tekemään vain yhden maalin, joka syntynyi Kreikan cupin loppuottelussa Atromitosta vastaan. Ateena ei tarjonnu Bahalle jatkosopimusta.
18. elokuuta 2011 Baha allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen espanjalaisen Sabadellin kanssa.
Maajoukkue
Baha oli Marokon maajoukkueen mukana vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, jossa se sijoittui toiseksi heti isäntämaa Tunisian jälkeen. Baha teki maalin Malia vastaan välieriottelussa, joka päättyi lopulta numeroihin 4–0.
Loukkaantumisen takia Baha ei kyennyt osallistumaan 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuihin, jotka järjestettiin Ghanassa.
Suhteellinen velkaantuneisuus
Suhteellinen velkaantuneisuus on tilinpäätösanalyysissä yrityksen vakavaraisuuden tunnusluku. Se kuvaa vieraan pääoman suhdetta liikevaihtoon. Tunnusluku mittaa tuottojen riittävyyttä velkojen hoitoon.
Laskentakaava
Suhteellinen velkaantuneisuus voidaan laskea tilinpäätöksestä ilman oikaisuja.
Saadut ennakot vähennetään veloista. Ennakot liittyvät yritykseltä tilattuihin hyödykkeisiin. Ennakot eroavat muista veloista siten, että niitä ei yleensä makseta takaisin rahana vaan luovuttamalla tilattu hyödyke ennakon maksajalle.
Ohjearvot
Tunnusluku on toimialasidonnainen, ja luotettavasti sitä voidaan verrata vain saman toimialan yritysten kesken. Tuotannollisissa yrityksissä velkaantuneisuuden ohjearvot ovat: Korkea velkaantuneisuus edellyttää hyvää liiketulosta vieraan pääoman velvoitteista selviämiseksi.
Lari (eläin)
Lari (Hylobates lar) on Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa elävä erittäin uhanalainen gibbonilaji.
Tämä gibboni laskeutuu tuskin koskaan maan pinnalle. Se pysyttelee puissa ja liikkuu reviirinsä halki heilahtamalla oksalta toiselle. Naaras ja uros pysyttelevät yhdessä yleensä koko elämänsä ajan. Ne elävät laumana jälkeläistensä kanssa, jotka tarpeeksi vartuttuaan jättävät perheen etsiäkseen kumppania.
Lari voi kasvaa yli 5 kilon painoiseksi. Turkin väri vaihtelee populaatioittain.
Samum
Samum samūm = 'myrkkytuuli') on Pohjois-Afrikassa ja Etu-Aasiassa autiomaasta kesäaikaan puhaltava kuiva, hyvin kuuma tuuli. Tuulen mukana kulkeutuva hiekka ja pöly heikentävät näkyvyyttä. Tuuli on hyvin kuiva, ja sen lämpö voi olla 50 °C. Tuuli on hyvin lyhytkestoinen, alle vuorokauden , jopa vain 20 minuuttia.
Muita kirjoitusmuotoja ovat samiel, sameyel, samoon, samun, simoun ja simoon.
John Gilmour
John Gilmour (s. 17. toukokuuta 1993 Montreal, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan pääsarjassa DEL-liigajoukkue Adler Mannheimissa. Hän pelaa puolustajan paikalla. Calgary Flames varasi Gillmourin NHL:n varaustilaisuuden 2013 7. kierroksella 198. pelaajana. Flames ei tarjonnut sopimusta Gillmourille. Sen sijaan Gilmour teki elokuussa 2016 sopimuksen New York Rangersin kanssa. Kaudella 2017–2018 alkaneella NHL-urallaan Gillmour on pelannut 2.3 2018 mennessä kymmenen ottelua tehopistein 2+0
Afganistanin sodan neuvostojoukkojen muistomerkki
Afganistanin sodan neuvostojoukkojen muistomerkki on muistomerkki Kiovan kaupungissa Ukrainassa. Pronssinen muistomerkki rakennettiin Afganistanin sodassa (1979–1989) kuolleiden neuvostosotilaiden muistoksi.
Will Tippin
William ”Will” D. Tippin on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Alias. Häntä esittää näyttelijä Bradley Cooper.
Hahmon tarina
William "Will" D. Tippin syntyi 8. maaliskuuta 1973 Austinissa, Teksasissa. Hän tapasi ystävänsä Sydney Bristow'n ja Francie Calfon yliopistossa, mistä hän valmistui toimittajaksi. Will on aina ollut ihastunut Sydneyyn. Ensimmäisellä kaudella, kun Sydneyn kihlattu Danny Hecht murhataan, Will alkaa pakkomielteisesti tutkia tämän murhaa. Danny murhattiin, koska hän tiesi Sydneyn olevan SD-6:n vakooja, joten Sydney pyytää Williä lopettamaan tutkimuksensa. Sen sijaan Will pääsee SD-6:n jäljille ja sopii tapaamisen erään tietolähteen kanssa. Tapaamisessa hän saakin tietää Sydneyn olevan vakooja, minkä seurauksena hänet laitetaan CIA:n turvataloon suojaan. Hänet kuitenkin siepataan ja häneltä kidutetaan tietoja SD-6:sta. Sydney ja Jack pelastavat hänet ja lavastavat hänet huumeaddiktiksi, mikä takaisi sen, että hänen juttunsa SD-6:sta ei ole totta.
Toisella kaudella Will rekrytoidaan CIA:lle tutkijaksi. Hän ihastuu ystäväänsä Francie Calfoon ja pari suutelee. Ennen kuin suhdetta ehditään viedä eteenpäin, Francie murhataan ja hänet korvataan geneettisellä kopiolla, Allison Dorenilla, jonka tehtävänä on päästä käsiksi CIA:n resursseihin. Kauden lopulla Will löytää lääkettä, jota geeniterapiapotilaat käyttävät, saaden tietää totuuden. Sen sijaan Allison löytää Willin tiedoista hänen kansion ja tajuaa Willin olevan jäljillään, joten hän puukottaa Williä.
Kaksi vuotta myöhemmin kolmannella kaudella selviää, että Will oli selvinnyt puukotuksesta ja hänet oli laitettu todistajansuojeluun. Sydney, joka ei muista mitään kuluneista kahdesta vuodesta, löytää uniterapian avulla vihjeen, johon liittyy Will. Hän etsii Willin ja ystävät ovat onnellisia tavatessaan jälleen. Will ja Sydney päätyvät sänkyyn, mutta eivät vie juttuaan pidemmälle. Will kohtaa Allisonin uudelleen ja tappaa hänet kostoksi Francien kuolemasta, minkä jälkeen hän palaa takaisin uuteen elämäänsä.
Will esiintyy viimeistä kertaa sarjan viidennellä kaudella. Hänet siepataan ja häntä käytetään syöttinä Sydneylle. Sydney pelastaa Willin, mutta Willin päähän on asetettu pommi, jolla sieppaajat kiristävät Sydneytä tuomaan erään asiakirjan. Sydney onnistuu lopulta pelastamaan Willin. Will kertoo, että hän aikoo kosia tyttöystäväänsä ja pyytää Sydneytä bestmanikseen, minkä jälkeen Willistä ei enää kuulla.
Łukasz Piszczek
Łukasz Piszczek (s. 3. kesäkuuta 1985 Czechowice-Dziedzice) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea puolustaja. Hän pelasi 14 kautta Saksan Bundesliigassa ja 66 maaottelua Puolan maajoukkueessa.
Ura
Piszczek siirtyi Gwarek Zabrzeiin vuonna 2001 ja voitti seurassa Puolan nuorten mestaruuden vuonna 2003. Vuonna 2004 hän oli alle 19-vuotiaiden EM-kisojen paras maalintekijä, ja tämä toi Piszczekille sopimuksen saksalaiseen Hertha BSC:hon. Hänet lainattiin heti sopimuksen jälkeen Zagłębie Lubiniin, jossa hän voitti Ekstraklasan mestaruuden kaudella 2006–2007. Seurassa hän pelasi pääasiassa vasempana laiturina, vaikka häntä on paikkoin kuvailtu keskushyökkääjäksi. Piszczek teki kaudella 11 maalia.
Vuonna 2007 Hertha kutsui Piszczekin takaisin. Hän teki ensimmäisen maalinsa Bundesliigassa huhtikuussa 2008 Hannoveria vastaan. Piszczekiltä jäi väliin kauden 2008–2009 ensimmäinen osa polvivamman vuoksi. Hän aloitti harjoittelun helmikuussa 2009, mutta maaliskuussa vamma paheni. Hän palasi Bundesliigaan huhtikuussa.
Herthaan tultuaan Piszczek pelasi pääasiassa oikeana keskikenttäpelaajana tai vasempana laiturina, mutta toisella kaudellaan hän alkoi esiintymään oikeana puolustajana Arne Friedrichin loukkaantumisen vuoksi. Friedrichin paluun jälkeen Piszczek menetti paikkansa avauskokoonpanossa, mutta otti sen takaisin kaudella 2009–2010 Friedrichin siirtyessä keskuspuolustajaksi.
Toukokuussa 2010 Piszczek teki vuoteen 2013 asti ulottuvan sopimuksen Borussia Dortmundin kanssa. Avauskaudellaan Dortmundissa hän pelasi 33 ottelua ja voitti Bundesliigan mestaruuden. Borussia uusi mestaruutensa kaudella 2011–2012 ja Piszczek teki pelaamissaan 32 liigaottelussa neljä ja syötti kahdeksan maalia. Kaikkiaan hän on kauden 2020–2021 päättyessä pelannut Dortmundissa 264 bundesliigaottelua, joissa hän on viimeistellyt 16 maalia ja antanut 44 maalisyöttöä. Hän on toiminut joukkueen kapteenina Marco Reusin loukkaannuttua helmikuun 2020 alussa.
Piszczek pelasi 12 ottelua, mukaan lukien finaalin, Borussian sijoittuessa toiseksi Mestarien liigassa kaudella 2012–2013. Kaikkiaan hän on pelannut Mestarien liigassa 54 ottelua, joissa hän on viimeistellyt yhden ja syöttänyt kuusi maalia. Hän voitti Saksan cupin 2012, 2017 ja 2021 sekä DFL-Supercupin 2014 ja 2019.
Maajoukkueura
Piszczek voitti neljällä maalillaan maalikuninkuuden alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005. Hän debytoi Puolan maajoukkueessa ystävyysottelussa Viroa vastaan helmikuussa 2007. Kesäkuussa 2008 Piszczek valittiin EM-kisoihin 2008 korvaamaan loukkaantunutta Jakub Błaszczykowskia. Hän pelasi turnauksessa yhdessä ottelussa tultuaan kentälle sisään Saksaa vastaan mutta loukkaantui harjoituksissa eikä pelannut enää myöhemmin turnauksessa. Hän pelasi Puolan kaikki kolme ottelua EM-kilpailuissa 2012. Hän pelasi neljä ottelua EM-kilpailuissa 2016 ja kaksi peliä MM-kilpailuissa 2018. Hän on pelannut maajoukkueessa viimeksi marraskuussa 2019.
Ensimmäisen maaottelumaalinsa Piszczek teki MM-karsintaottelussa Ukrainaa vastaan maaliskuussa 2013 ja toisen MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan neljä päivää ensimmäisen maalinsa jälkeen. Kolmannen maaottelumaalinsa hän teki maaliskuussa 2017 Puolan 1–2-vierasvoittoon päättyneessä MM-karsintaottelussa Montenegroa vastaan.
Spasskajan metroasema
Spasskaja on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 7. maaliskuuta 2009.
Spasskaja on Pravoberežnajan linjan läntinen pääteasema. Se on osa kolmen metrolinjan risteyksessä sijaitsevaa kolmen aseman kompleksia. Muut ovat Sennaja ploštšad ja Sadovaja. Asemalle avattiin oma uloskäynti vuonna 2013. Siihen saakka asemalta oli mahdollista poistua vain junalla tai maanalaista yhdyskäytävää pitkin jommankumman muun kompleksiin kuuluvan aseman kautta.
Zemski sobor
Zemski sobor oli 1500- ja 1600-lukujen Venäjällä neuvoa-antava säätykokous, jonka tsaari tai muu korkeimman vallan edustaja saattoi halutessaan kutsua koolle. Se on mainittu Venäjän ensimmäiseksi kansanedustuslaitokseksi.
Kokouksessa olivat edustettuina ortodoksisen kirkon ja luostarilaitoksen johtajat, pajarien neuvosto sekä maanomistajien ja kaupunkien vapaiden miesten edustajia, jotka kaikki valittiin erikseen. Ensimmäiset zemski sobor -kokoukset kutsui koolle Iivana Julma, jonka kaudella näitä säätykokouksia oli usein. Merkittävin Iivanan aikaisista kokouksista pidettiin vuonna 1566 ja siellä käsiteltiin muun muassa käynnissä ollutta Liivinmaan sotaa. Vuoden 1584 zemski sobor vahvisti Fjodor I:n kohoamisen Iivanan seuraajaksi, minkä jälkeen seuraava kokous kutsuttiin koolle vasta neljäntoista vuoden kuluttua. Sekasorron aikana 1598–1613 zemski sobor kokoontui säännöllisesti ja käytti merkittävää valtaa: se muun muassa valitsi hallitsijaksi Boris Godunovin vuonna 1598 ja Mikael Romanovin vuonna 1613. Myöhemmät kokoukset toteuttivat joitain merkittäviä uudistuksia, mutta niiden merkitys väheni vuodesta 1622 alkaen. Viimeinen zemski sobor kutsuttiin koolle vuonna 1684.
1800-luvun lopulla slavofiilit elättelivät toiveita zemski sobor -instituution henkiinherättämisestä, koska heidän mielestään se oli edustanut ideaalia yhteyttä hallitsijan ja kansan välillä. Sisäministeri Nikolai Ignatjev ehdotti sen uudelleenperustamista vuonna 1882, mutta keisari Aleksanteri III tyrmäsi ajatuksen ja pakotti Ignatjevin eroamaan, koska ei halunnut luoda Venäjälle perustuslaillista hallintoa.
Andrea Roda
250px|pienoiskuva|Andrea Roda Andrea Roda (s. 11. huhtikuuta 1990 Como) on italialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa.
Formula Renault
Vuonna 2006 Roda kilpaili Italian Formula Junior 1600 -sarjassa sekä Italian Formula Renault Talvisarjassa. Vuonna 2007 Roda kilpaili Italian Formula Renault -sarjassa. Samana vuonna hän ajoi myös Sveitsin Formula Renault -sarjaa. Vuonna 2008 Roda jatkoi Italian Formula Renault -sarjassa sijoittuen sarjan 26:nneksi. Vuonna 2009 Roda siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan saavuttamatta pisteitä.
Formula 3
Vuonna 2010 Roda kilpaili Italian Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjan 22:nneksi. Vuonna 2011 hän jatkoi samassa sarjassa sijoittuen sarjan 12:nneksi. Vuonna 2012 Roda kilpaili Formula 3 Euroseries -sarjassa sijoittuen sarjan 13:nneksi.
Auto GP
Vuonna 2013 Roda siirtyi Auto GP World Series -sarjaan sijoittuen sarjan 12:nneksi ja jatkoi vuonna 2014 voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan neljänneksi. Samana vuonna ajoi yhden kilpailun Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttamatta pisteitä.
Henrik V (Englanti)
Henrik V oli edellisen kuninkaan Henrik IV:n ja Mary de Bohunin poika. Hänen tarkasta syntymäajastaan ei olla varmoja, sillä syntyessään Rikhard II:n hallituskaudella hän oli varsin kaukainen perijä. Syyskuu vuonna 1387 on kuitenkin yleisemmin käytetty.
Varhaiset saavutukset
Karkotettuaan Henrik V:n isän vuonna 1398 Rikhard II otti huolehtiakseen pojasta ja kohteli häntä suopeasti. Vuonna 1399, Lancaster-suvun anastettua vallan, isä Henrik kruunattiin kuninkaaksi ja nuorempi Henrik kohosi yhtäkkiä kruununperijäksi. Hänet nimitettiin Lancasterin herttuaksi 10. marraskuuta 1399, ja hän oli arvonimen kolmas haltija samana vuonna.
Lokakuusta 1400 lähtien hallintoa johdettiin hänen nimissään. Alle kolme vuotta myöhemmin Henrik oli Englannin sotajoukkojen tosiasiallinen johtaja, ja hän taisteli Harry Hotspuria vastaan Shrewsburyssa vuonna 1403. Siellä noin 16-vuotias prinssi haavoittui vakavasti kasvoihinsa saamastaan nuolesta. Normaalisti tällainen haavoittuminen johti kuolemaan, mutta Henrik sai parhaan mahdollisen hoidon ja selviytyi, muistonaan luultavasti kasvojaan koristavat arvet.
Kuninkaana
Henrik IV kuoli 20. maaliskuuta 1413, ja Henrik V seurasi häntä kuninkaana 21. maaliskuuta 1413. Kruunajaiset pidettiin 9. huhtikuuta 1413.
Henrik V jatkoi satavuotista sotaa menestyksekkäästi. Hän voitti ranskalaisten ylivoimaisen armeijan Agincourtin taistelussa vuonna 1415 ja sai lopulta pitkällisten sotien ja juonittelujen jälkeen Burgundin aateliston tuella Ranskan hallintaansa. Hän solmi Troyesin rauhansopimuksen, jonka mukaan hänestä ja hänen pojastaan tulisi Ranskan kuningas silloisen kuninkaan Kaarle VI:n kuoltua. Hän meni tämän takia naimisiin Kaarle VI:n tyttären Valois'n Katariinan kanssa.
Henrik V kuoli yllättäen punatautiin 31. elokuuta 1422. Häntä seurasi kuninkaana hänen ainoa poikansa, vasta yhdeksän kuukautta vanha Henrik VI.
Henrik V fiktiossa
Henrik V on päähenkilö William Shakespearen näytelmässä Henrik V (1599). Hän on myös eräs päähenkilöistä Shakespearen näytelmissä Henrik IV: Ensimmäinen osa (1596–1597) ja Henrik IV: Toinen osa (1597–1599). Henrik V on Netflixin elokuvassa The King yksi päähenkilöistä.
Linnea Piponius
Linnea Anna-Maria Piponius (16. helmikuuta 1896 Viipuri – 27. maaliskuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Linnea Piponiuksen vanhemmat olivat Teknillisen korkeakoulun professori August Piponius ja Lydia Irene Malmström. Hän opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1914–1919, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917 sekä Taideteollisen keskuskoulun piirustuksenopettajakurssilla 1932–1935. Hänen töitään oli esillä Berliinissä 1927 ja 1931. Piponius toimi piirustuksenopettajana oppikoulussa vuodesta 1935 alkaen.
New Yorkin metropolialue
thumb|250px|New Yorkin metropolialue punaisella New Yorkin metropolialue on 23 miljoonan asukkaan alue Yhdysvalloissa. Alue käsittää New Yorkin osavaltion eteläosan lisäksi New Jerseyn, Pennsylvanian ja Connecticutin osavaltion osia. Suurin kaupunki on New York City.
Vilnan vanhakaupunki
Vilnan vanhakaupunki on liettualaisen Vilnan kaupungin historiallinen osa. Se on noin 360 hehtaarin laajuinen ja käsittää kolmen linnan ja keskiaikaisen muurin ympäröivän muurin alueen. Sitä halkovat kapeat kadut, ja sen rakennukset edustavat useaa eri arkkitehtonista tyylisuuntaa.
Kaupunkikuva
Vanhankaupungin rakennukset edustavat gotiikkaa, renessanssia, barokkia ja uusklassista arkkitehtuuria. Arkkitehtonisesti ja historiallisesti vanhakaupunki on merkittävä, sillä lähes 40 prosenttia rakennuksista on määritelty erittäin merkittäviksi.
Historia
Vilnan vanhakaupunki perustettiin paikalle, joka on ollut asuttu jo neoliittisella kaudella. Puinen linna rakennettiin Gediminon kukkulalle noin vuonna 1000. Asutus kehittyi kaupungiksi vasta 1200-luvulla, ja vuoteen 1323 mennessä Vilnasta oli tullut Liettuan suuriruhtinaskunnan pääkaupunki.
Nopeasti kasvava kaupunki tuhoutui pahoin vuoden 1471 tulipalossa. Ainoat todisteet tulipaloa edeltävästä ajasta ovat osat muurista, jotka ovat jääneet jäljelle vuosina 1503–1522 tataareita vastaan tehtyjen puolustusrakennelmien alta.
Vuoden 1610 tulipalon jälkeen vanhaankaupunkiin rakennettiin monia uusia kirkkoja, ja Vilnassa oli Puolan–Venäjän sodan alkaessa 1654 peräti 41 uskonnollista rakennusta. Monet niistä tuhoutuivat sodan aikana, ja monet vanhat rakennukset paloivat 1700-luvun tulipalojen aikana. Vanhaakaupunkia on kuitenkin sen jälkeen jälleenrakennettu, mikä antaa sille sen nykyisen ulkoasun.
Väestö
Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan Vilnan vanhassakaupungissa asui 20 400 asukasta. Vuonna 1996 asukkaita oli vielä 30 000. Vaikka rikkaimmat liettulaiset suosivat esikaupunkialueita, Vilnan vanhakaupunki on Liettuan kallein asuinalue. Se on suosittu rikkaiden ulkomaalaisten keskuudessa.
Zvenigorodskajan metroasema
Zvenigorodskaja on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 20. joulukuuta 2008.
Olli Pöyliö
Olli Pöyliö (s. 11. elokuuta 1995, Rovaniemi) on suomalainen futsalpelaaja ja jalkapalloilija. Pöyliö edustaa futsal-liigassa pelaavaa jyväskyläläistä Liikunnan Riemua sekä Suomen maajoukkuetta.
Pöyliö on pelaajaprofiililtaan puolustukseen ja pelin avaamiseen keskittyvä pohjapelaaja. Pöyliö toimii myös Riemun kapteenina kaudella 2020-2021. Maajoukkuedebyyttinsä Pöyliö teki EM-karsinnoissa keväällä 2021 Italiaa ja Belgiaa vastaan.
Jalkapallon puolella hän on pelannut Veikkausliigaa Rovaniemen Palloseuran ja kakkos divisioonaa jyväskyläläisen JJK:n riveissä. Jalkapallossa Pöyliön pelipaikkana on ollut keskikenttä. Debyyttinsä aikuisten peleissä liigatasolla hän teki vuonna 2013 ja kauden aikana hän pääsi pelaavaan kokoonpanoon kahdeksan kertaa.
Muyingan provinssi
thumb|Muyingan provinssi Burundin kartalla. Muyingan provinssi, aiemmin myös Muhingan provinssi, on yksi Burundin 18 provinssista. Se sijaitsee maan koillisosassa. Provinssi rajoittuu pohjoisessa Ruandaan, idässä Tansaniaan, luoteessa Kirundon provinssiin, lounaassa Ngozin ja Karuzin provinssiin ja kaakossa Cankuzon provinssiin.
Myös maakunnan hakkintokeskuksen nimi on Muyinga. Vuonna 2007 Muyingan provinssin väkiluvuksi arvioitiin 627 000 henkeä. Sen pinta-ala on 1 836,26 km².
Maakunta on moniulotteisella köyhyysindeksillä (MPI) mitattuna eräs köyhän Burundin kaikkein köyhimmistä maakunnista.
Kunnat
Muyingan provinssi jakautuu seitsemään kuntaan
Koiramme Firenzessä
Koiramme Firenzessä on Felix Saltenin kirjoittama romaani vuodelta 1923. Romaani on innoittanut The Walt Disney Companyn elokuvia Koiruutta kerrakseen (1959) ja Takkuturkki (1976) ynnä jatko-osia.
Koiramme Firenzessä on seikkailutarina, johon sisältyy taianomaisia aineksia. Tapahtumat sijoittuvat 1700-luvun alun Itävaltaan ja Italiaan. Nuori Lucas Grassi on jäänyt orvoksi ja elää köyhänä Wienissä. Hän haluaisi matkustaa isänsä kotimaahan opiskelemaan taiteita ja hankkimaan ammatin. Hänen toiveensa toteutuu taianomaisesti ja hän saa matkustaa arkkiherttua Ludwigin seurueessa Firenzeen, mutta joka toinen päivä hänen on elettävä arkkiherttuan koiran Kambyseen hahmossa. Koiramme Firenzessä on ainut Saltenin tarina, jossa esiintyy yliluonnollisia aineksia, ja niissä näkynee E. T. A. Hoffmannin vaikutus.
Romaanin taustalla on ”avoimia” omaelämäkerrallisia aineksia. Työskennellessään Wienissä hovitoimittajana Salten oli tutustunut arkkiherttua Leopold Ferdinandiin, ja romaanissa Salten kuvaa arkkiherttuaa ja tämän veljiä. Hän hautoi tarinaa 25 vuotta, ennen kuin uskalsi julkaista romaanin. Vuonna 1907 hän oli maininnut Arthur Schnitzlerille, että käsikirjoitus oli valmistumassa, mutta se valmistui vasta vuonna 1921. Koiramme Firenzessä julkaistiin vuonna 1923, samana vuonna kuin Saltenin tunnetuin teos Bambi: Tarina metsästä.
Tietyt Saltenin tuotannon perusaiheet toistuvat myös romaanissa Koiramme Firenzessä: köyhien ja rikkaiden välinen juopa sekä aatelin arvostelu.
Elämäkerturi Beverley Driver Eddyn mukaan romaanin vahvuus piilee koira Kambyseen kuvauksessa, jota Eddy pitää ”loistavana”. Hänen mukaansa Koiramme Firenzessä on Saltenin kiinnostavimpia teoksia. Salten itse oli koiraihmisiä, ja hän piti koiria enimmän osan elämäänsä.
Romaanista julkaistiin vuonna 1930 Yhdysvalloissa englanninkielinen käännös The Hound of Florence, jonka loppu eroaa olennaisesti saksankielisestä alkuteoksesta. Der Hund von Florenz on tragedia, ja se päättyy Lucaksen kuolemaan, mutta amerikkalaisessa julkaisussa on onnellinen loppu. Ei tiedetä, onko vaihtoehtoinen loppu Saltenin kirjoittama tai hyväksymä. — Suomenkielinen käännös sisältää molemmat loppuratkaisut.
Joseph Hii Teck Kwong
oikea|213x213px Joseph Hii Teck Kwong (s. 25. kesäkuuta 1965 Sibu) on malesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sibun hiippakuntaan 25. maaliskuuta 1993 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Castellum Medianumin titulaaripiispaksi 25. tammikuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore Pennacchio, jota avustivat Dominic Su Haw Chiu ja John Ha Tiong Hock.
Hii Teck Kwong sai 24. joulukuuta 2011 nimityksen Sibun piispaksi.
Lankulle kävely
thumb
Lankulle kävely on teloitustusmenetelmä, jossa uhri pakotetaan kävelemään aluksesta puisen lankun päälle. Lankulta uhri joko putosi tai työnnettiin alas mereen.
Lankulle kävely on yleinen aihe merirosvoaiheisissa romaaneissa ja elokuvissa. Niissä merirosvot usein pakottavat vankinsa kävelemään lankkua pitkin päästäkseen heistä eroon. Todellisuudessa he eivät kuitenkaan juuri ole näin menetelleet, vaan tavallisimmin merirosvot yksinkertaisesti heittivät valtaamansa laivan alkuperäisen miehistön yli laidan. Vain yksi merirosvo, Stede Bonnet, on edes kutakuinkin uskottavien lähteiden mukaan on todella käskenyt vankiensa kävellä lankkua pitkin.
Heikki Saari (rumpali)
Heikki Saari (s. 8. syyskuuta 1984 Veteli) on suomalainen muusikko, joka on tällä hetkellä Finntrollin, Naildownin, Tuonen sekä Whorionin rumpali. Aiemmin hän on toiminut myös yhtyeissä Force Majeure, Amberian Dawn sekä Norther.
Musiikkiura
Saaren isä on ammattirumpali, josta johtuen Saaren omien sanojen mukaan rumpujen soitto on kuulunut aina hänen elämäänsä. Varsinaisen rumpujen soiton hän aloitti 5–6 vuoden iässä. Vuonna 2004 Saari esiintyi ensimmäisellä varsinaisella studioalbumilla.
Rørlykken lurit
Rørlykken lurit (lue venyttämällä: lūr) ovat Skandinavian pronssikaudella käytössä olleet lurit, jotka olivat pronssisia puhallinsoittimia. Ne löytyivät vuonna 1886 Rørlykken mossesta Svendborgin läheltä Tanskasta. Lurit olivat tutkijoiden mukaan uskonnollissävytteisten rituaalisten tilaisuuksien seremoniasoittimia. Nämä lurit ajoitetaan Monteliuksen periodille IV eli 1100–900 eaa.
Historiaa
Lurit löysi maanviljelijä Ole Rasmussen vuonna 1886, kun hän oli suolla kaivamassa turvetta. Lurit olivat monessa osassa ja osin rikkinäisiäkin. Soittimien osat toimitti museolle tuomari Valdemar Jensen ja ne lunastettiin 150 kruunun palkkiota vastaan. Myöhemmin toimitettiin samalta turvetyömaalta lisää osia lureihin. Lureja säilytetään Tanskan kansallismuseossa ja ne on luetteloitu tunnuksilla B3671 ja B3672.
Samasta suosta löytyi myöhemmin keraaminen ruukku, ihmisen luurangon luita ja pääkallo. Kuten luritkin, niin näitä löytöjä pidetään votiivilahjoina jumalille. Ne säilytetään Langelandsin Museossa.
Kuvaus
Molemmat lurit olivat oikeakätisiä eli ne kiertyivät samankätisesti. Yleensä löydetyt lur-parit ovat erikätiset ja muodoltaan toistensa peilikuvat. Tämä on tästä säännöstä ainoa tunnettu poikkeus. Lurin suuaukon ympärillä oli tavanomaista pienemmät koristekiekot, joten se ajoittuu lurien varhaiseen kehitysvaiheeseen. Kummastakin lurista puuttuu suukappale, johon soitettaessa puhallettiin.
Daniel Edward Howard
Daniel Edward Howard (4. elokuuta 1861 – 9. heinäkuuta 1935) oli Liberian 16. presidentti vuosina 1912–1920.
Howard valittiin presidentiksi vuonna 1911 ja hän astui virkaan 1. tammikuuta 1912. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä hän yritti säilyttää valtion neutraliteetin, vaikka hän tukikin ympärysvaltoja, joiden siirtomaat Afrikassa ympäröivät Liberiaa. Saksan vastalauseista huolimatta Howard antoi Ranskalle luvan operoida valtion pääkaupungissa Monroviassa. Saksan tajutessa valituksiensa olleen turhia Saksa lähetti sukellusveneen hyökkäämään kaupunkiin vuonna 1917, pakottaen vastahakoisen Howardin puoltamaan ympärysvaltoja ja julistamaan sodan Saksalle.
Howard oli Liberian presidenttinä vielä kaksi vuotta sodan loppumisen jälkeen. Hän kuoli Monroviassa vuonna 1935.
Helena Kuula
Helena Inkeri Kuula (ent. Kuula-Nikkinen, o.s. Vuorela) on fiktiivinen hahmo televisiosarjassa Salatut elämät, jossa hän oli mukana vuosina 2008–2015. Häntä esittää Anneli Ranta. Hahmo oli myös mukana Pihlajasadun kolmannella kaudella vuoden 2020 kesällä.
Hahmo
Varakkaalla Helenalla on kolme poikaa, Sebastian, Sergei ja Antti. Helena asui pitkään Sebastianin ja Sergein kanssa Helsingin Erottajalla hienostoalueella. Helena kuului Helsingin seurapiireihin, jotka käänsivät hänelle kuitenkin selkänsä, kun Kuulan perheen rikollinen tausta paljastui.
Saapuminen sarjaan, ihastuminen Seppoon ja kostosuunnitelmat
Helena Kuula lahjoitti kansanedustajaksi pyrkineen Seppo Taalasmaan vaalikassaan viisi tuhatta euroa rahaa. Tämä oli vain osa suunnitelmaa, jonka tarjoituksena oli saada Sepon kautta tietoa Kari Taalasmaasta ja Romeo Arosta, jotka olivat aikoinaan tehneet autovarkauskeikkoja Helenan pojalle Sebastianille. Kun Sebastian joutui Karin ja Romeon takia vankilaan, Helena ja Sergei päättivät kostaa heille. Sepon vaalikampanjan aikana paljastui, että Helenalla ja Romeon veljellä Rafaelilla oli seksisuhde, josta Helena maksoi Rafaelille. Suhde oli Helenan keino saada Rafaelilta tietoja Romeosta. Helena ihastui Seppoon, mikä hankaloitti hänen kostoaikeitaan. Helena kidnappasi Romeon tyttären Maijan ja ilmoitti ”kadulta löytyneestä lapsesta” sosiaaliviranomaisille. Jo aiemmin Helena ja Sergei piilottivat Taalasmaiden pakettiautoon huumausainetta sisältävän pussin ja tekivät nimettömän ilmoituksen poliisille huumausainerikoksesta. Tarkoitus oli saada Kari poliisien kynsiin, mutta autoa ajoikin Seppo, joka oli erehdyksessä käyttänyt aineita mattojenpesuun ja näin ollen poliisit löysivät Taalasmaiden autosta pelkän pesuainejauhepussin.
Helenan viimeinen keino kostaa Romeolle oli tämän huumaaminen. Hän ilmoitti Kentaurin ”huumautuneesta asiakkaasta”, minkä jälkeen Romeo pidätettiin ja tältä evättiin Maijan huoltajuus. Helena oli tyytyväinen, mutta joutui tunnustamaan Sepolle tekonsa. Seppo sai lopulta puhuttua Helenan ympäri, jotta tämä menisi tunnustamaan tekonsa poliisille. Helena tunnusti ja hänet vangittiin.
Paluu vankilasta, sovinto Sepon kanssa ja Sebastianin paluu
Helena kärsi ensikertalaisena lyhyen vankilatuomion ja palasi muutaman kuukauden päästä takaisin Pihlajakadulle. Miehensä perintörahoilla Helena hankki omistukseensa antiikkiliikkeen. Ismo Laitela tarjosi tukensa Helenalle ja houkutteli Sepon käymään uudessa antiikkiliikkeessä. Pian Seppo ja Helena saivat sovittua riitansa. Pian Helena ja Karikin saivat sovittua ja heistä tuli perhe. Yllättäen Sebastian ilmoitti pääsevänsä vankilasta. Helena ei uskaltanut aivan heti kertoa asiasta lähimmilleen, koska hän pelkäsi sen rikkovan hyvin alkaneen ”uuden alun”. Pian Helenan oli kuitenkin pakko kertoa asiasta Sepolle ja Karille.
Igorin paluu
Helenalle selvisi Kentaurin räjähdyksen aikoihin, että Olavi Kanerva on hänen kuolleeksi luultu aviomies Igor Kuula. Igor kertoi Helenalle totuuden ja myöhemmin Helena antoi hänelle anteeksi. Olavi muutti tyttärensä Niinan luokse Turkuun.
Majatalon Amandan ostaminen, häät, huonot välit Isabellaan ja lapsenlapsisotkut
Helena kuuli Isabella Holmilta huonossa kunnossa olevasta majatalosta ja päätti ostaa sen ja otti yhtiökumppanikseen rahattoman Isabellan. He kunnostivat majatalon ja nimesivät sen Amandaksi. Kun Helena havaitsi Sebastianilla olevan kehkeytymässä suhde Isabellan kanssa, hän ei katsonut sitä hyvällä ja yritti puhua Sebastian ympäri, jotta tämä katkaisisi suhteensa Isabellaan. Kun Sebastian ja Kari tappelivat majatalo Amandassa, Helena antoi Isabellalle potkut, koska hän ei voinut katsoa vierestä kuinka Isabella hajotti hänen perhettään.
Helena meni naimisiin Sepon kanssa, mutta Isabella ja lyhyeen vierailun tuolloin sarjassa tehnyt Ulla yrittivät estää häät juottaa Helenalle myrkytetyn viinin, mutta Jiri juotti sen Ullalle ja Isabellalle, joten Helenan nöyryyttäminen ei onnistunut.
Myöhemmin Isabella väitti Helenan kärsivän dementiasta saadakseen majatalon itselleen. Tämän epäonnistuttua Isabella yritti saada majatalon itselleen esittämällä olevansa raskaana Sebastianille, mutta hän jäi kiinni. Kevään 2011 päätösjaksossa selvisi, että Isabella onkin oikeasti raskaana, sillä hänen lapsivetensä tuli ja synnytys alkoi. Helena antoi Isabellalle osuuden Amandasta. Isabella synnytti poikavauvan, jonka Jenni Vainio kuitenkin vaihtoi sairaalassa Ossi Puolakan ja Cindy Rintalan vastasyntyneeseen lapseen, Ossi Junioriin.
Helena oli onnellinen päästessään isoäidiksi, kunnes lapsi, Alexander kuoli vakavaan sairauteen. Suru lapsenlapsen menettämisestä mursi Helenan, sillä tapaus toi mieleen erään toisen menetyksen, jonka talon nuoret saivat selville: Sebastianilla on kaksosveli, jonka Igor Kuulan viholliset kidnappasivat synnytyslaitokselta panttivangiksi, eikä lasta enää sen koommin nähty. Teinit matkustivat Turkuun etsimään Igoria, joka olikin joutunut sydänkohtauksen vuoksi sairaalahoitoon Helsinkiin. Päästyään selville nuorten etsinnöistä myös Antti Polvijärvi alkoi etsiä Igoria ja kohtasi tämän sairaalassa. Päästäkseen pois arkistotöistä Antti pidätti Igorin epäiltynä vuosien takaisesta murhasta. Antti laittoi myös Sergein vankilaan tämän huumekauppojen takia.
Antti Polvijärvi paljastuu Helenan pojaksi ja Sebastianin kaksoisveljeksi
Sergein ollessa jälleen vapaana, Antti uhkasi toimittaa tämän uudelleen vankilaan. Sergei ja Helena uhkasivat Anttia hankkimillaan todisteilla tämän epämääräisestä toiminnasta poliisina. Antti heitti todisteena toimineen kameran mereen, minkä vuoksi Sergei uhkasi pudottaa Antin sillalta veteen. Yllättäen Antti paljasti olevan Sebastianin kadonnut kaksosveli eli Helenan poika ja Sergein veli.
Heiskasen ahdistelu, joutuminen Siperiaan ja ero Seposta
Helenaa, Sergeitä ja Peppiä alettiin vainota. Tuntematon henkilö lähetteli uhkausviestejä ja vakoili heidän liikkeitään. Helena ja Sergei olettivat, että ahdistelija voisi olla menehtyneeksi oletettu Korppi. Todellisuudessa vainoaja oli Heiskanen, joka paljastui Korpin pojaksi. Heiskanen yritti räjäyttää Helenan, Sergein, Isabellan, Sebastianin ja Pepin tunnelissa, mutta Helena tyrmäsi Heiskasen ja joukko pääsi pakenemaan.
Seppo voitti kahden hengen lomamatkan yksityislentokoneella Havaijille. Koneesta Seppo kuitenkin löysi kaapatut Pepin, Sergein, Isabellan ja Sebastianin. He kuulivat läppäristä kuolleeksi luullun Heiskasen äänen, jossa hän sanoin heidän joutuvansa maksamaan äitinsä murhasta ja siitä, että jättivät hänet tunnelityömaalle kuolemaan. Lentäjä kuoli Heiskasen myrkyttämään ruokaan, ja kone syöksyi keskelle Siperiaa. Seppo eksyi joukosta. Jonkin ajan kuluttua Heiskanen saapui aseen kanssa mökkiin pitämään selviytyneitä vankeinaan. Heiskanen ampui vahingossa Sebastiania, tarkoituksenaan ampua Isabellaa, joka ärsytti tätä. Peppi synnytti Taiga-tyttären, jonka Heiskanen otti mukaansa ja sitoi muut mökkiin. Hän päätti polttaa heidät elävältä, mutta Seppo saapui paikalle ja ampui Heiskasen. Myöhemmin he palasivat kotiin, mutta Seppo kyllästyi Helenan ja tämän perheen tuomiin ongelmiin ja poistui Helsingistä.
Välivaiheet ja suhde Ismoon
Veera ei voinut hyväksyä Pepin mieheksi Sergeitä ja tämän sukua rikollistaustan vuoksi, joten hän lähti pois Pepin ja lapsen elämästä. Monien mutkien kautta Peppi ja Taiga muuttivat pois Veeran luokse Lappiin. Isabella, jonka oikeaksi nimeksi paljastui Pirjo Luokkanen, poistui Suomesta. Ulla muutti takaisin Pihlajakadulle ja pian myös Kari. Helena asuu yhdessä Ullan, Karin, Tale Taalasmaan ja Iida Mustosen kanssa Taalasmailla. Isabella myi osuutensa Amandasta Ismolle, josta tuli Helenan työkaveri. Parin välillä alkoi kipinöidä. Suhdetta häiritsi Ismon kuolleeksi luullun Liisa-vaimon – nykyisen Kristiina Pohjosen paluu Helsinkiin. Ismo tapaili molempia naisia samanaikaisesti, mutta valitsi lopulta Kristiinan.
Avioliitto Akin kanssa ja poistuminen sarjasta
Helena päätyi suhteeseen Pihlajakadulle palanneen Aki Nikkisen kanssa. Helena on luopunut jopa perheestään Akin takia. Sebastian perheineen ei hyväksy Akia osaksi perhettä ja Sergei taas on katkaissut välinsä Helenaan, koska tämä uskoi Marianna Kurkea, joka väitti Sergein tulleen hulluksi. Kun totuus Mariannasta paljastui, Sergei ei antanut äidilleen anteeksi.
Royappan Antony Muthu
Royappan Antony Muthu (7. huhtikuuta 1912 Vellicode – 19. joulukuuta 1980) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. maaliskuuta 1936 ja nimitettiin Velloren hiippakunnan johtoon 23. marraskuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta 1971. Pääkonsekraattorina toimi Anthony Rayappa Arulappa, jota avustivat Thomas Fernando ja Marianus Arokiasamy.
Muthu kuoli 68-vuotiaana virassa.
Dominic Su Haw Chiu
oikea|200x200px Dominic Su Haw Chiu (s. 29. toukokuuta 1939 Sibu) on malesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. joulukuuta 1969 ja nimitettiin sen johtoon 22. joulukuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1987. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja José Tomás Sánchez. Su Haw Chiu erosi tehtävistään 24. joulukuuta 2011.
Lommelevin lurit
Lommelevin lurit (lue venyttämällä: lur) ovat Skandinavian pronssikulttuurissa käytössä olleet lurit, jotka olivat pronssisia puhallinsoittimia. Ne löytyivät Lommelevista, Nørre-Alslevin kylässä Falsterissa, Tanskasta vuonna 1846. Lurit olivat tutkijoiden mukaan uskonnollissävytteisten rituaalisten tilaisuuksien seremoniasoittimia. Nämä lurit ajoitetaan Monteliuksen periodille IV eli 1100–900 eaa.
Historiaa
Lurit löytyivät, kun maanviljelijä Peter Madsen oli kaivamassa pienellä suolla turvetta. Työmaalta löytyi kaksi pronssimiekkaa ja lurinkappaleita. Lureja osoittautui olevan kaksi. Esineet löytyivät turpeen ja pohjahiekan rajakohdassa muutaman metrin päässä toisistaan. Samassa yhteydessä löytyi piikivestä valmistettu taltta, jossa oli löydettäessä puukahva. Puuosa kuitenkin mureni käsiin sitä kosketeltaessa. Löydöt toimitti Tanskan kansallismuseon edeltäjälle (Museet for nordiske Oldsager) oikeusneuvos H. Stampe lokakuussa 1846.
Myöhemmin saman alkutalven aikana kävi Stampe maatilalla uudelleen, ja kirjoitti museolle suon olevan täynä ihmistenluita ja joitakin esineitä. Hän pyysi lupaa suorittaa tutkimuksia seuraavana kesänä valvoen niitä itse. Samalla hän lähetti lisää lurin kappaleita museolle. Saman talven aikana Madsen löysi samasta suosta 12 kyynärän päästä pronssikilven, joka ajoitettiin myöhäiselle pronssikaudelle. Stampe toimitti kilven museolle ja palkkion vuorostaan Madsenille. Lurit säilytetään Tanskan kansallismuseossa, ja ne on luetteloitu tunnuksella B9434.
Lurit ovat löytyneet lähes aina suoturpeesta. Suohon ne ovat yleensä joutuneet, kun jumalille on toimitettu votiivilahjoina uhrattavia esineitä upottamalla ne lampiin tai meren lahtiin. Tähän suohon oli ilmeisesti uhrattu myös lukuisia ihmisiä.
Kuvaus
Lurit olivat löydettäessä palasina ja niistä voitiin muodostaa kahden lurin osat. Lurit olivat erikätiset eli ne oli valmistettu vasen- ja oikeakätisesti kiertävistä putkista. Vain toisen lurin suuaukon koristekiekko oli osittain säilynyt; toisen koristekiekko oli kadonnut. Vasenkätisesti kiertyvässä lurissa oli kantamista varten ketju tallella ja sen kantoketjussa vuorottelivat lenkit ja napit toisiaan.
Obvodnyi kanalin metroasema
Obvodnyi kanal on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 2010.
E. C. Osondu
E. C. Osondu on nigerialainen kirjailija, joka on kirjoittanut erityisesti novelleja. Hänelle on myönnetty novellista ”Waiting” vuoden 2009 Caine-palkinto, jonka saajaehdokkaana on hän oli jo vuonna 2007 teoksella Jimmy Carter’s Eyes. Osondun kertomuksia ovat julkaisseet Agni, Vice ja Fiction.
Nigeriassa Osondu oli mainostoimistossa copywriterina. Vuonna 2008 hän oli luovan kirjoittamisen stipendiaattina Yhdysvalloissa Syracusen yliopistossa. Hän on asunut Yhdysvalloissa heinäkuusta 2009 lähtien.
Lokakuussa 2008 Guernica-aikakauslehdessä ilmestynyt ”Waiting” kuvaa elämää pakolaisleirissä lapsen näkökulmasta. Lehden kirjallisuustoimittaja toteaa, että ”se ei ole mahtaileva eikä sisällä liiallisesti kirjallista kikkailua, vaan on hyvin kerrottu tarina sellaisesta elämästä, jota useimmat meistä eivät voi edes kuvitella”. Palkintosumma oli arvoltaan 10 000 puntaa ja lisäksi siihen liittyi mahdollisuus asua kuukauden ajan Georgetownin yliopistossa Washingtonissa. Osondun ”Voice of America” sisältyy teokseen Gods and Soldiers: The Penguin Anthology of Contemporary African Writing (2009).
Pohjolan ammatillinen yhteisjärjestö
Pohjolan ammatillinen yhteisjärjestö (NFS, Nordens Fackliga Samorganisation; The Council of Nordic Trade Unions; lyhenne PAY ) on Pohjoismainen ammattiliittojen kattojärjestö. SAK on kuulunut järjestöön vuodesta 1972.
Finzi Continin puutarha
Finzi Continin puutarha (Il Giardino dei Finzi Contini) on Vittorio De Sican ohjaama saksalais-italialainen draamaelokuva vuodelta 1971. Sen ovat käsikirjoittaneet Ugo Pirro, Vittorio Bonicelli sekä Giorgio Bassani, jonka omakohtaiseen romaaniin Ferraran puutarha elokuva perustuu.
Juoni
Finzi Continin puutarha kertoo juutalaisesta aristokraattiperheestä Finzi Continista, joka pakenee todellisuutta, vuoden 1938 Mussolinin fasistien nousua Italiassa, sulkeutumalla palatsiinsa, pelaamalla tennistä ja keskittymällä rakkaussuhteisiinsa. Jonkin aikaa tämä näyttääkin onnistuvan, kunnes todellisuus tunkeutuu muurien sisäpuolelle.