cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latomakone
Intertype yhtyi myöhemmin Harris-Seybold iin ja muodostettu Harris-Intertype -yhtiö kehitti ensimmäisen latomakoneen jolla pystyttiin yhdistämään tekstiä valokuvaan, sekä koneen jolla ladonta suoritettiin suurikokoiselle valokuvafilmille, josta tehtiin painolaatat etsaamalla.
Latojat vastustivat alussa kiihkeästi latomakoneita, mikä hidasti niiden yleistymistä huomattavasti. Pitkällä aikavälillä kehitys ei kuitenkaan ollut pysäytettävissä. Latomakone edisti merkittävästi lukutaidon yleistymistä, koska se mahdollisti pikkurahalla ostettavat sanoma- ja aikakauslehdet ja entistä halvemmat kirjat.
Muita koneita vanhemman Monotypen etuna oli muun muassa se, että ladelmasta voitiin korjata eli ladelmaan vaihtaa yksittäisiä kirjainmerkkejä tarvitsematta valaa koko riviä uudelleen. Koneen tekstintuotantonopeus oli suunnilleen Linotypen luokkaa, mutta se osoittautui käytännöllisemmäksi kirjojen tuotannossa, kun taas Linotype valtasi alaa kapeampipalstaisen sanomalehtitekstin ladonnassa.
Neljäs latomakonetyyppi oli otsikoiden ja muiden lyhyiden tekstien ladontaan soveltuva Ludlow.
Valoladonta
Kohopainosta offsetpainamiseen siirryttäessä mekaaniset metallilatomakoneet korvautuivat 1950-luvulta alkaen valokuvausmenetelmään perustuvilla valolatomakoneilla, joissa kirjainmerkit valotettiin yksi kerrallaan valoherkälle paperille tai filmille. Valoladonnan valtakausi kesti 1980-luvun lopulle, jolloin tekstintuotannossa alettiin siirtyä nykyisiin, täysin tietokonepohjaisiin menetelmiin joissa erillistä ladontavaihetta ei enää tarvita.
Kapina (vuoden 1973 kirja)
Kapina on kirjailija Samuli Parosen yhteiskuntakriittinen romaani. Sen kustansi vuonna 1973 Otava, jonka toimessa olleet Hannu Mäkelä ja Paavo Haavikko löysivät 1960-luvun alussa lyijykynällä ruutupaperille kirjoittavan Parosen.
Juoni
Kirja kertoo yksinäisen, työttömän ja miltei rahattoman miehen kulusta kaupungissa jalka ja selkä kipeänä. Hän kohtaa toisia asunnottomia, heidän ”auttajiaan”, poliisin ja lopulta kuulee yhteiskunnallista keskustelua sairaalassa. Sairaalakuvaus on samankaltainen kuin Aleksandr Solženitsynin Syöpäosastossa.
Liperin koulu
Liperin koulu on Liperin kunnan kirkonkylän taajamassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Ennen syksyä 2021 Liperin koulu muodosti osan ala- ja yläkoulut sisältänyttä Liperin yhtenäistä peruskoulua. Yläkoulu kuitenkin suljettiin Liperin kirkonkylältä, rakennus purettiin ja luokka-asteiden 7.–9. opetus siirrettiin Ylämyllyn taajamaan, osaksi Ylämyllyn koulua. Sinne nousi Patteriston yksiköksi kutsuttu uudisrakennus yläkoululle ja kirjastolle.
Liperin yhtenäistä peruskoulua kävi vuonna 2020 yhteensä 525 peruskoulun oppilasta. Heistä pääosa oli yläkoululaisia.
Yhdysvaltain laivasto
Yhdysvaltain laivasto on Yhdysvaltain asevoimien puolustushaara, jonka vastuulla on merioperaatiot. Niiden toteuttamiseksi sillä on 287 alusta ja yli 4 000 lentokonetta. Aktiivipalveluksessa olevaa sotilashenkilöstöä on 329 000, joista upseereita on noin 54 700. Lisäksi laivaston reservissä noin 100 000 henkeä ja noin 274 000 siviiliä.
Yhdysvaltain laivaston historia juontuu Siirtokuntien laivastoon, jonka Siirtokuntien kongressi perusti Yhdysvaltain vapaussodan aikana. Yhdysvaltain perustuslaki, joka ratifioitiin vuonna 1789, antoi kongressille valtuudet ”…varustaa ja ylläpitää laivastoa.” Tällä valtuutuksella kongressi tilasi kuusi fregattia sekä varusti ne. Yksi näistä kuudesta alkuperäisestä fregatista, nimellä Old Ironsides tunnettu USS Constitution, on säilynyt tähän päivään asti. Alus on edelleen merkittynä laivaston rekisteriin, ja se palvelee pr-tehtävissä.
Laivaston asioita hoiti sotaministeriö, kunnes 30. huhtikuuta 1798 kongressi perusti laivastoministeriön. Vuonna 1947 laivasto siirtyi osaksi perustettua puolustusministeriötä.
Historia
Siirtokuntien kongressi perusti Philadelphiassa siirtokuntien laivaston 13. lokakuuta 1775, jolloin annettiin valtuutus hankkia, varustaa, miehittää ja lähettää kaksi aseistettua alusta etsimään Amerikassa olevia brittiarmeijan huoltoaluksia. Lainsäädäntö loi myös laivastokomitean valvomaan toimintaa. Siirtokuntien laivasto operoi noin 50 laivalla Yhdysvaltain vapaussodan aikana, mutta ei kuitenkaan enempää kuin 20 laivalla samanaikaisesti. Sodan jälkeen kongressi myi sodasta selvinneet laivat ja kotiutti miehistön ja upseerit.
Kongressi tilasi kuuden fregatin rakentamisen ja varustamisen 27. maaliskuuta 1794 ja kolme vuotta myöhemmin kolme fregattia olivat valmiit palvelukseen: United States, Constellation ja Constitution. Fregateista tuli kuuluisia vuoden 1812 sodassa, jossa ne yllättäen voittivat Britannian kuninkaallisen laivaston alukset useaan kertaan.
Yhdysvaltain sisällissodan aikana laivasto oli edelläkävijä panssaroitujen sotalaivojen käytössä, mutta sodan jälkeen laivat vanhenivat nopeasti. Laivaston modernisointi aloitettiin 1880-luvulla, mikä toi Yhdysvallat takaisin laivastovaltojen eturiviin 1900-luvun alkuun tultaessa.
Ensimmäisessä maailmansodassa laivasto ei osallistunut taisteluihin paljoakaan, mutta se kasvoi sotien välillä laivastosopimusten rajoittamana huomattavaksi. Japani yritti murtaa Yhdysvaltain laivaston strategista uhkaa vuoden 1941 lopun yllätyshyökkäyksellään Pearl Harboriin. Seuranneiden kolmen vuoden aikana Yhdysvaltain laivasto kasvoi voimakkaimmaksi koskaan nähdyksi laivastoksi.
Organisaatio
Laivastoa hallinnoi Yhdysvaltain laivastoministerin johtama laivastoministeriö, joka on osa puolustusministeriötä. Korkea-arvoisin upseeri, laivaston komentaja, on neljän tähden amiraali ja on suoraan laivastoministerin alainen. Laivastoministeri ja laivaston komentaja vastaavat laivaston organisoinnista, rekrytoinnista, kouluttamisesta ja varustamisesta siten, että laivasto on valmis toimimaan yhtyneiden taistelukomentajien alaisuudessa.
Normaalien taistelujoukkojen ja -yksiköiden lisäksi laivastolla on useita esikunta- ja huoltojoukkoja:
Laivat
Laivaston sota-alusten nimet alkavat lyhenteellä USS (”United States Ship”, Yhdysvaltain laiva), kun taas laivojen, jotka eivät ole varsinaisia aktiivikäytössä olevia sotalaivoja ja joissa on siviilimiehistöä, nimet alkavat lyhenteellä USNS (”United States Naval Ship”). Laivojen luokitus merkitään kirjaimilla, ja jokaisella laivalla on yksilöllinen luokituksesta ja numeroista koostuva koodi. Laivojen nimet valitsee laivastoministeri, ja nimet ovat yleensä Yhdysvaltain osavaltioita, kaupunkeja, kuuluisia henkilöitä tai taisteluja, kaloja sekä ihanteita.
Yhdysvaltain laivasto on ollut pioneeri ydinreaktoreiden käytössä laivojen voimanlähteenä. Nykyisin kaikki laivaston lentotukialukset sekä hyökkäys- ja ohjussukellusveneet ovat ydinkäyttöisiä. Yhdysvaltain laivasto käytti ydinvoimaa myös hävittäjäluokan aluksissa. Näistä kuitenkin luovuttiin 1990-luvun lopulla, eikä uusia rakennettu.
Lentokoneet ja helikopterit
thumb|Neljä F/A-18F Super Hornetia laivaston 41. hävittäjä/rynnäkkölaivueesta (VFA-41)
Tulevaa tai koekäytössä olevaa kalustoa
Satamapuolustus
Laivasto on viime vuosina lisännyt satamapuolustusjoukkojaan terrorisminvastaisen sodan vuoksi. Satamapuolustuksen yksikköjä ovat
Erikoisjoukot
Pääasiallinen laivaston erikoisjoukko on SEAL (U.S. Navy SEALs), jonka tehtävänä on huolehtia erikoisoperaatioista. Laivastolla on myös pomminpurkuyksiköitä (EOD) ja pieni joukko pintasodankäyntihenkilöstöä erikoistehtäviin.
Tärkeimmät tukikohdat
thumb|upright=1.5|Yhdysvaltain laivaston Yhdysvaltain mantereella sijaitsevat tukikohdat.
Upseerit
Laivaston upseerivirat on luokiteltu palkkaluokkiin O-1 – O-10 ja luokasta toiseen siirrytään ylennysten myötä. Upseerit luokissa O-1 – O-3 ovat nuorempia upseereja, O-4 – O-6 vanhempia upseereja ja O-7 – O-10 amiraaleja.
Upseerinvirat on jaettu ”yhteisöihin”:
Upseerin virkaan valmistutaan Yhdysvaltain laivastoakatemiasta, laivaston reserviupseerikoulusta (NROTC), upseeriehdokaskoulusta (OCS), suoralla virkanimityksellä tai muista virkanimitysohjelmista.
Värvätyt
Laivaston värvätty henkilökunta on palkkaluokissa E-1 – E-9 ja palkkaluokasta toiseen edetään. Etenemisessä on kaksi huomattavaa siirtymää, ylimatruusista alikersantiksi (E-3 → E-4) ja ylikersantista pursimieheksi (E-6 → E-7).
Värvätyillä, jotka ovat palkkaluokassa E-4 tai ylempänä, on luokitus johonkin tiettyyn erikoisalaan. Nykyään on yli 50 erilaista luokitusta.
Pontarlier
Pontarlier on kunta Doubs’n departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella itäisessä Ranskassa lähellä Sveitsin rajaa. Pontarlier’n pinta-ala on 41,35 km² ja asukasluku 18 409. Pontarlier on Doubs’n departementin kolmanneksi suurin kaupunki Besançon’n ja Montbéliardin jälkeen.
Historia
Pontarlierin kohdalla oli roomalaisten asema Galliassa, ja se sijaitsi Orben ja Besançon’n välisen tien varrella, jonka takia siitä tuli tärkeä kauppapaikka burgundien hyökkäyksen jälkeen 400-luvulla, koska Pontarlier’n kohdalta oli pitkään helpointa ylittää Juravuoret.
Mika Kivimäki
Mika Kivimäki (s. 16. maaliskuuta 1961 Espoo) on suomalainen epidemiologi (PsT), joka työskentelee sosiaalisen epidemiologian professorina Britanniassa University College Londonissa ja jatkaa tutkimustyötään myös Helsingin yliopistossa ja Työterveyslaitoksen tutkimusprofessorina. Hän on kansainvälisesti viitatuimpia suomalaisia tutkijoita.
Kivimäki valmistui Helsingin yliopistosta psykologiksi vuonna 1987 (PsM 1987), ja sittemmin myös psykologian lisensiaatiksi ja tohtoriksi testisuoriutumiseen ja testiahdistukseen liittyvillä töillään (PsL 1991, PsT 1997). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1996) laajensi aihepiirin käsittelyä stressin ja persoonallisuuspiirteiden välisten yhteyksien, stressitekijöiden ja -reaktioiden suuntaan. Väitöskirja oli otsikoitu Stress and personality factors : specifications of the role of test anxiety, private self-consciousness, type A behavior pattern, and self-esteem in the relationship between stressors and stress reactions.
Työurallaan Kivimäki on ehtinyt toimia useassa eri roolissa. Vuosina 1998–1999 hän oli Helsingin yliopiston psykologian laitoksen apulaisprofessori, sitten Suomen Akatemian vanhempi tutkija 1999–2001, Helsingin yliopiston soveltavan psykologian professori 2001–2003 ja, työterveyden professori 2003–2006. Hän siirtyi sitten University College Londonin Epidemiologian ja kansanterveyden laitokselle johtamaan Whitehall II -tutkimushanketta. Hän työskentelee myös Työterveyslaitoksen tutkimusprofessorina ja Helsingin yliopiston professorina.
Kivimäki on poikkeuksellisen tuottelias tieteentekijä. Hänen julkaisulistallaan oli esimerkiksi jo satakunta vuoden 2018 aikana julkaistua tieteellistä artikkelia tai kokouspaperia (tilanne 6.12.2018)! Vuonna 2018 Kivimäki oli arvostetulla maailman viitatuimpien tutkijoiden 2018 Highly Cited Researchers -listalla sosiaalitieteiden (Social Sciences, general) aihepiiristä. Maailmanlaajuisesti tällä alansa viitatuimpien (siteeratuin 1 %) listalla on kaikki aihealueet mukaan luettuna runsas 4 000 tutkijaa 21 tieteenalalta ja noin 2 000 tieteenrajat ylittävää tutkijaa. Tutkijoista noin 40 työskentelee Suomessa tai on ulkomailla tutkimustyötään tekeviä suomalaisia.
Professori Kivimäki oli noussut Google Scholar -hakupalvelun aineistoon pohjautuvassa, lokakuun 2018 alun espanjalaisessa tutkijatilastossa listan sijalle 733 hakupalvelun listaamista maailman 3 160 huippututkijasta koko uran kattavien viittausten perusteella. Kivimäen koko uran julkaisuja koskeva h-indeksi oli tämän luettelon mukaan 137. Hänen julkaisuihinsa on viitattu erityisen runsaasti vuodesta 2013 lähtien. Kivimäki on tämän tilaston mukaan eräs kaikkein viitatuimmista suomalaisista; häntä ylemmäs listalla sijoittuivat suomalaisista ainoastaan Jukka T. Salonen, Kai Simons, Jaakko Kaprio ja Markku Laakso.
Nokia 2.4
Nokia 2.4 on HMD Globalin 22. syyskuuta 2020 julkistama ja 30. syyskuuta 2020 julkaisema älypuhelin.
Starrin piirikunta
Starrin piirikunta on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 65 920. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Rio Grande Cityn kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1848.
Abigor
Abigor on itävaltalainen black metal -yhtye, jonka P.K. ja T.T. perustivat vuonna 1993. Vuonna 2000 T.T. erotettiin yhtyeestä hänen huumeongelmiensa vuoksi. Abigor hajosi vuonna 2003, mutta yhtye palasi yhteen taas vuonna 2006. Suurin osa yhtyeen levytyksistä julkaistiin levy-yhtiö Napalm Recordsin kautta.
Dageš
Dageš on diakriittinen merkki, jota käytetään heprealaisessa kirjaimistossa. Se lisättiin heprean ortografiaan samaan aikaan kuin masoreettien kehittämät nikkud- eli vokaalimerkit. Dageš on piste, joka kirjoitetaan kirjaimen sisään, ja se vaikuttaa konsonantin ääntämiseen.
Dagešia on varottava sekoittamasta kahteen muuhun heprean kirjoittamisessa käytettyyn merkkiin. Dagešin kanssa identtinen merkki on mappiq, jota käytetään kuitenkin eri konsonanttien yhteydessä ja jolla on erilainen foneettinen merkitys. Dagešin kaltainen piste kuuluu myös šuruq-vokaalissa vav-konsonantin yhteyteen.
Dageš kal
Dageš kal (latinaksi dageš lene) voidaan sijoittaa ainoastaan begadkefat-kirjainten (bet ב, gimel ג, dalet ד, kaf כ ja ך, pe פ ja ף sekä tav ת) sisään. Dageš muuttaa kirjaimen ääntämistapaa niin, että pisteellisenä konsonantti ääntyy umpiäänteenä (klusiilina), ilman pistettä hankausäänteenä (frikatiivina).
Muiden begadkefat-kirjainten ääntämyksessä ei nykyhepreassa tehdä eroa pisteellisen ja pisteettömän muodon välillä.
Dageš hazak
Dageš hazak (latinaksi dageš forte) voidaan sijoittaa melkein minkä tahansa kirjaimen sisään osoittamaan konsonantin kahdentumista. Tätä käytetään nykyhepreassa enää lähinnä tilanteissa, joissa vaaditaan huolellista ääntämistä, esimerkiksi synagogajumalanpalveluksessa.
Seuraavat kirjaimet eivät yleensä kahdennu, ja dageš sijoitetaan niihin vain hyvin harvoin jos koskaan: alef א, he ה, ḥet ח ja ajin ע (laryngaalit) sekä reš ר.
GP3-kausi 2012
GP3-kausi 2012 oli GP3-sarjan kolmas kausi. Sarjassa jaettiin pisteitä ensimmäistä kertaa uudella pistelaskujärjestelmällä siten, että 10 parasta kuljettajaa sai pisteitä pitkässä kilpailussa ja sprinttikisassa 8 parasta kuljettajaa. Kahdeksan kuljettajaa pistetään sunnuntain kilpailuun käännetyssä lähtöjärjestyksessä.
Kausi alkoi 12. toukokuuta Espanjan Barcelonassa ja päättyi 9. syyskuuta Italian Monzassa. Tästä kaudesta lähtien GP3-tallien ei ole pakko ajattaa kolmea autoa. Tallien on tuotava vähintään kaksi autoa kolmannen ollessa vapaaehtoinen. Huhtikuun lopussa ilmoitettiin, että 26 autoa osallistuu kauteen mukaan. Kausi oli samalla viimeinen GP3/10-auton rungolla. Seuraavalla kaudella siirryttiin uusiin GP3/13-autoihin.
Sarjan mestaruuden voitti uusiseelantilainen Mitch Evans. Toiseksi sijoittui saksalainen Daniel Abt ja kolmanneksi portugalilainen António Félix da Costa. Kaudella ajoi kaksi suomalaista joista parhaiten sijoittui Aaro Vainio sarjan neljänneksi ja Matias Laine sarjan viidenneksi.
Kuljettajamuutokset
Uudet kuljettajat
Paluun tekevät kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Kilpailukalenteri
Kaudella ajettiin yhteensä 16 kilpailua 8:lla eri radalla. Sarjassa ajettiin ensimmäistä kertaa Monacon katuradalla, kun kaksi edellistä vuotta sarjassa ei kilpailtu lainkaan.
(*) = Tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu lauantain kilpailun kahdeksannesta sijasta.
† = Belgian ensimmäinen kilpailu keskeytettiin ennenaikaisesti, joten kilpailusta jaettiin puolikkaat pisteet.
Keskisormi
200px|right|thumb|Kuvassa ojennettuna ihmisen keskimmäinen sormi. Keskisormi (digitus medius, digitus tertius, digitus III) on ihmisen sormista keskimmäinen ja pisin. Toisilla ihmisillä keskisormi saattaa olla hieman vino.
Broome
Broome on satamakaupunki Australiassa Länsi-Australian osavaltiossa. Kaupungissa oli lähes 14 000 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa.
Maantiede
Broome sijaitsee Australiassa Länsi-Australian osavaltiossa Intian valtameren Roebuckinlahden pohjoisrannalla. Osavaltion pääkaupunki Perth sijaitsee 2 240 kilometriä lounaaseen.
Ilmasto
Broomessa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen aroilmasto. Vuoden ympäri on kuumaa, kesällä on sadekausi ja talvisin kuivakausi. Yli 50 viimeisimmän vuoden ajanjaksolla kaupungin vuoden keskilämpötila on noin 27 °C ja keskimääräinen sademäärä 560 millimetriä. Joulukuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 31 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 21 °C. Sateisin kuukausi on tammikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 170 millimetriä. Elokuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 3 millimetriä.
Fredrik Eklöf
Fredrik Eklöf (s. 23. maaliskuuta 1937 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Eklöf sijoittui olympialaisten 5,5 metrin luokassa 15:nneksi Roomassa 1960 yhdessä Peik Gästrinin ja Peter Tallbergin kanssa "Inga-Lill XLIV" -nimisellä veneellä. Eklöf voitti Hangon Regatan Soling-luokan vuonna 1971. Seuratasolla hän edusti Nyländska Jaktklubbenia.
Aleksandr Volkov (jääkiekkoilija)
Aleksandr Vladimirovitš Volkov (s. 2. elokuuta 1997) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Tampa Bay Lightning valitsi hänet vuoden 2017 varaustilaisuudessa toisella kierroksella 48. pelaajana. Volkov voitti Stanley Cupin Lightningissa kaudella. Maaliskuussa 2021 Lightning kauppasi Volkovin Anaheim Ducksiin vaihdossa Antoine Morandiin ja seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2021 Volkov teki yksivuotisen jatkosopimuksen Ducksin kanssa.
Volkov ei kaudella 2021–2022 mahtunut Ducksin kokoonpanoon, ja hänen sopimuksensa purettiin lokakuussa 2021. Tämän jälkeen Volkov teki neljävuotisen sopimuksen KHL-seura SKA Pietarin kanssa.
Kalkkinahkajäkälä
Kalkkinahkajäkälä (Peltigera lepidophora) on nahkajäkälien sukuun kuuluva pienikokoinen jäkälä. Sen yläpinta on harmaa tai ruskea, huopakarvainen ja pinnalla on nappimaisia tai suomumaisia isidioita. Alapinta on ruskeasuoninen. Liuskat ovat noin 5–10 millimetriä leveitä. Jäkälä kasvaa kalkkipitoisella tai runsasravinteisella maaperällä ja kallionraoissa. Esiintyy koko Suomessa sopivilla paikoilla.
Unna Lehtipuu
Unna Lehtipuu (s. 5. huhtikuuta 1968) on suomalainen viestintäyrittäjä, toimitusjohtaja, tietokirjailija ja kolumnisti.
Julkaisut
Lehtipuu on julkaissut viisi tietokirjaa: Tukholma – veden kaupunki (WSOY 1994), mediakasvatusopas "Ruuturitari ja digidonna – lapsi matkalla mediaan" (WSOY 2006), "Kulttuuriälykäs bisnesviestijä" (Wsoy PRO 2010) ja toisenlainen sijoitusopas "Timanttipesula – sijoita elämä fiksusti" (2016, Talentum PRO).
Merkitystalouteen, sijoittamiseen ja rahan psykologiaan keskittyvä blogi Timanttipesula on ilmestynyt elokuusta 2015 lähtien. Samoja teemoja käsittelevä Rikastamo-blogi ja kolumni on ilmestynyt Me Naiset -lehdessä ja verkkolehdessä marraskuusta 2017 alkaen, alkuvuonna 2018 Rikastamo aloitti myös podcastina Sanomien Supla-kanavalla. Samanniminen käytännönläheinen oman talouden opas "Rikastamo - elämäsi fiksuimmat rahapäätökset" (Otava) ilmestyi syyskuussa 2018.
Työt
Lehtipuu on työskennellyt toimittajana lukuisissa medioissa. Radio Cityssä hän toimitti kansainvälisiin ilmiöihin keskittynyttä Maapalloradio-ohjelmaa vuonna 1993. Televisiotyöt hän aloitti toimittamalla N.Y.T- Nuorten uutiset -ohjelmaa TV1: ssä. Vuotta myöhemmin hän siirtyi ruutukasvoksi ja toimittajaksi myöhäisillan runsaasti huomiota saaneeseen, kahden naisen vetämään talkshow Amatsoniaan MTV3-kanavalla yhdessä juontajapari Yazkan kanssa. MTV3:n erikoisuutislähetys Mediauutiset-ohjelman toimittajana ja ankkurina hän työskenteli vuosina 1996-1999, MTV:n uutistoimituksessa. Tämän jälkeen hän työskenteli muun muassa Kauppalehdessä, free-toimittajan useissa lehdissä sekä Ulkopolitiikka-lehden toimituspäällikkönä vuosina 2003-2009. Näiden lisäksi Lehtipuu on tehnyt tv-dokumentteja, ollut toimittajana tv-sarjoissa ja pisteohjelmissa. Hän on myös ollut kolumnistina mm. Kirkko ja Kaupunki-, Esse- ja Lehtipisteuutiset-lehdissä.
Lehtipuu toimi viestintä- ja brändijohtajana lähes sadassa maassa toimivassa kehitysyhteistyöjärjestö World Visionissa, Suomessa, vuosina 2011-2016. Vuonna 2000 hän johti Helsingin juhlaviikkojen viestintätiimiä. Näiden lisäksi hän on työskennellyt lyhyitä jaksoja viestintäyksikössä Unescossa Pariisissa sekä Euroopan neuvostossa, Strasbourgissa.
Yritystoiminta - Viestintä
Lehtipuu perusti ensimmäisen viestintäyrityksensä vuonna 1999. Loppuvuonna 2016 hän perusti valmentavan viestintätoimiston Framilla Finland Oy:n yhdessä mainostoimisto Folkin kanssa. Lehtipuu on toiminut yrityksen toimitusjohtajana sen käynnistämisestä lähtien. Yrittäjänä Lehtipuu on erityisesti perehtynyt johdon ja asiantuntijoiden valmentamiseen, viestintästrategioihin, vaikuttamiseen ja kulttuurien väliseen viestintään. Hän on myös kysytty luennoitsija ja keskustelunvetäjä seminaareissa ja tapahtumissa. Päätoimensa ohella hän luennoi ja kirjoittaa taloudesta, säästämisestä ja sijoittamisesta. Lehtipuulla on myös yritystoimintaa metsätalouden alalla.
Opinnot
Lehtipuu on opiskellut sekä Suomessa että Ruotsissa. Helsingin yliopistossa hän suoritti valtiotieteen maisterin tutkinnon (1996) pääaineenaan kansainvälinen politiikka. Gradussaan hän tutki ihmisoikeusjärjestöjen lobbausta Euroopan neuvostossa. Svenska Handelshögskolanissa (Hanken) hän on suorittanut opintoja markkinoinnissa ja liikkeenjohdossa. Hän on myös opiskellut Tukholman yliopistossa ja Katrinebergs Folkhögskolanissa, Falkenbergissä. Hän on täydentänyt opintojaan lisäksi International Business Coach-sertifikaatilla sekä lukuisilla viestinnän ja vastuullisuuden koulutuksilla.
Perhe
Lehtipuu asuu nykyisin Espoossa ja on neljän lapsen äiti.
Dieselmoottori
thumb|250px|DM 12 - ensimmäisen sukupolven yksisylinterinen dieselmoottori (MAN, Augsburg, 1906, 12 hv) Dieselmoottori on puristussytytteinen polttomoottori, jonka keksi saksalainen Rudolf Diesel. Diesel valmisti ensimmäisen toimivan dieselmoottorin vuonna 1897, ja sai sille patentin vuonna 1898. Dieselmoottorissa sylinteriin tuotu ilma puristetaan noin 1/16:aan alkuperäisestä tilavuudestaan. Puristuksen aikana ilman lämpötila nousee 700–900 celsiusasteeseen. Polttoaine syttyy tällöin itsestään, kun se ruiskutetaan kuuman ilman sekaan.
Dieselmoottoria voidaan kutsua myös puristussytytysmoottoriksi erotuksena kipinäsytytysmoottorista, joka on bensiinimoottoreissa tavallista. Dieselmoottorista käytettiin Suomessa aikaisemmin melko yleisesti myös virheellistä nimitystä "tasapainemoottori".
Dieselmoottorin kehitys
Höyrykoneen huono terminen hyötysuhde 10–15 % oli tiedossa 1800-luvulla sen jälkeen, kun Sadi Carnot oli julkaisut omat teoriansa. Carnot'n ideaalikoneen hyötysuhde vaikutti siihen, että alettiin kehittää polttomoottoreita, joissa palaminen tapahtui räjähdyksenä sylinterissä. Ensimmäinen tällainen kone oli Barsanti-Matteuccin polttomoottori, joka sai patentin Englannissa 1857. Kuitenkin vasta Nicolaus Otton kehittämä ottomoottori teki polttomoottorista käyttökelpoisen 1877.
Rudolf Diesel tunsi polttomoottorin teorian ja hän uneksi rakentavansa Carnot'n ideaalikonetta paremman koneen. Dieselmoottorin teoreettinen hyötysuhde on 75 %, mutta normaalisti hyötysuhde jää 45 %:iin ja on parhaimmillaan 50–60 %. Koska siinä palamisesta syntyy vain vähän hiilimonoksidia (CO) eli häkää, niin moottori sopii hyvin sukellusveneisiin ja kaivoksiin. Rakenteellisesti dieselmoottoria voi pitää yksinkertaisena, koska siinä ei ole korkeajännitteellä toimivaa sytytysjärjestelmää. Tämä tekee siitä myös luotettavan. Haasteena Dieselillä oli moottoria kehittäessään tehdä riittävän vahva rakenne, joka kesti ottomoottoria korkeammat paineet. Ratkaiseva tekninen ominaisuus oli polttoaineen ruiskutusjärjestelmä, joka sumuttaa öljyn pieninä pisaroina sisään sylinteriin hieman ennen männän yläkuolokohtaa.
Veljeslinna
Talo rakennettiin rintamamiesten asuintaloksi sen jälkeen, kun vuonna 1949 säädetty Lex Raatikaiseksi kutsuttu asetus antoi rintamamiehille mahdollisuuden vaihtaa maansaantioikeutensa kerrostalon asunto-osakkeeseen.
Dieselmoottori
Dieselmoottorin kehitys
Merikuljetuksissa hiili oli vienyt ison osan rahtitilasta, joten pienempi dieselmoottori ja vähemmän tilaa vievä polttoöljy otettiin varsin nopeasti käyttöön varsinkin niissä maissa, joilla oli omia öljyvaroja. Esimerkiksi Etelä-Venäjällä Bakun öljykenttien ympäristössä alettiin varhain käyttää polttomoottoreita tehtaissa ja jokilaivoissa. Ensimmäinen dieselmoottorilla varustettu valtamerilaiva, M/S Selandia, tehtiin Tanskassa Burmeister & Wain -telakalla 1912. Maailman suurin merimahti Iso-Britannia ei kiirehtinyt siirtymisessä dieselmoottoreihin, koska maalla oli suuret hiilivarat, mutta ei öljyä. Britannian laivasto oli luonut maailmanlaajuisen hiilihuollon laivastolleen, mikä myös hidasti muutosta. Vielä toisen maailmansodan aikana valmistettiin suuria sarjoja Liberty- ja osin myös Victory-luokan laivoja höyrykoneilla, mutta sen jälkeen valtamerilaivat on suurimmalta osin tehty dieselmoottoreilla. Maaliikenteessä varhaisten raskasrakenteisten dieselmoottoreiden tehopainosuhde oli liian heikko. Rautateillä dieselvetureita oli testattu jo ennen ensimmäistä maailmansotaa, mutta laajemmin ne tulivat käyttöön vasta 1930-luvulla. Maissa, joissa rautateiden sähköistys oli saatu käyttöön varhemmin, tarve dieselvetureille ei ollut suuri.
Työkierto
Dieselmoottori on neli- tai kaksitahtinen. Vapaasti hengittävässä nelitahtisessa moottorissa imutahdin aikana sylinteriin imetään ilmanpaineista ilmaa. Puristustahdin aikana molemmat venttiilit ovat kiinni ja ilma puristetaan noin 40 barin paineeseen ja se kuumenee yli 500 °C lämpötilaan. Puristustahdin lopussa polttoaine suihkutetaan sylinteriin hienojakoisena sumuna. Polttoaine syttyy itsestään ilman korkeasta lämpötilasta ja paineesta johtuen. Työtahdissa palokaasujen räjähdysmäinen laajeneminen painaa mäntää alaspäin. Kampiakseli muuttaa männän pystysuuntaisen liikkeen pyöriväksi. Pakotahdin aikana palokaasut työnnetään männän palautusliikkeellä ulos aukiolevasta pakoventtiilistä. Kaksitahtisessa dieselmoottorissa huuhtelu tapahtuu männän ohjaamana, ja sylinteriin imetään pelkkää ilmaa, polttoaine suihkutetaan hieman ennen yläkuolokohtaa, kuten nelitahtisessakin dieselmoottorissa.
Veljeslinna
Viitteet
61.49811°N, 23.74066°W
Dieselmoottori
Polttoaineet
Dieselmoottori voi toimia monilla polttoaineilla, dieselöljyn tai polttoöljyn lisäksi erilaisilla teollisuusliuottimilla (yksi Suomessa tunnettu tällainen on LIAV), biodieselillä, jota valmistetaan öljykasveista ja raskaalla polttoöljyllä. Dimetyylieetteri sopii hyvin dieselmoottorin polttoaineeksi korkean setaaniluvun ja puhtaan palamisen ansiosta. Dieselöljyn lämpösisältö on hieman korkeampi kuin bensiinillä ja toisaalta öljy on hitaammin höyrystyvänä paloturvallisempi. Dieselmoottorin taloudellisuutta lisää se, että dieselöljyä saadaan öljynjalostuksesta helpommalla kuin bensiiniä. Kevyt polttoöljy erottuu raakaöljyntislauksessa, mutta bensiini joudutaan käyttämään vielä vakiointikolonnissa nestekaasun erottamiseksi. Lisäksi bensiinin oktaanilukua voidaan joutua parantamaan.
Rudolf Diesel yritti ensin tehdä kivihiilipölyllä toimivaa moottoria mutta epäonnistumisten jälkeen hän keskittyi hyvin toimineeseen öljyä polttoaineena käyttävään moottoriin. Dieselmoottori suunniteltiin toimimaan rypsiöljyn tapaisilla öljyillä, muun muassa maapähkinäöljyllä, ja se tunnettiin aluksi "öljymoottorina". Aluksi dieselmoottoreita käytettiin pääasiassa kasvirasvoilla. Huonolaatuinen polttoaine voi aiheuttaa ongelmia polttoainelaitteiden voitelussa ja syövyttää moottorin metalli- ja kumiosia.
Seoksenmuodostus
Polttoaine ruiskutetaan sylinteriin ruiskutussuuttimen pienten reikien läpi korkealla paineella. Reikien halkaisija riippuu moottorin rakenteesta, iästä ja koosta. Yleensä reiät ovat halkaisijaltaan enintään noin 0,5 mm. Merkittävä tekijä on myös reiän halkaisijan ja pituuden suhde, joka on yleensä noin 0,25. Ruiskutuspaine on yleensä 20...200 MPa (200...2000 baaria).
Polttoaine tunkeutuu palotilaan suurella nopeudella, joka on yleensä satoja metrejä sekunnissa. Polttoaineeseen kohdistuu suuria aerodynaamisia voimia, jotka saavat polttoainesuihkun hajoamaan pieniksi pisaroiksi. Pisaroiden kokoa voidaan kuvata esimerkiksi Sauterin keskihalkaisijalla, joka on periaatteessa pisaroiden tilavuuden pinta-alalla painotettu keskiarvo. Tavallisesti Sauterin keskihalkaisija on luokkaa 30 µm.
Pisaroiden sisältämän polttoaineen lämpötila kasvaa nopeasti, koska palotilassa olevan ilman lämpötila on korkea. Pisaroiden pinnalta haihtuva polttoainehöyry sekoittuu ilmaan. Polttoainesuihkun uloimmassa osassa sekoittuminen on nopeinta, koska polttoaine on kosketuksissa kuumaan ilmaan.
Syttyminen
Polttoainesuihkun reuna-alueiden polttoaine höyrystyy ensimmäisenä. Polttoainehöyry ei kuitenkaan syty heti. Syttymisviive johtuu muun muassa kemiallisten reaktioiden äärellisestä nopeudesta. Syttyminen tapahtuu lopulta äkillisesti, mistä syntyy nopea paineennousu, joka on osasyy dieselmoottorin terävään käyntiääneen (nakutukseen). Palamisen nopeaa alkuvaihetta kutsutaan esisekoituspalamiseksi.
Sekoittumisen ohjaama palamisvaihe
Esisekoituspalamisen jälkeen palamisnopeutta rajoittaa polttoainehöyryn ja ilman sekoittumisnopeus. Polttoainehöyry ei luonnollisesti voi syttyä ellei se sekoitu ilmaan ja muodosta syttymiskelpoista seosta. Sekoittumisnopeutta kasvattavat muun muassa ilman pyörteilyn, suuttimien reikien lukumäärän, moottorin käyntinopeuden ja ruiskutuspaineen ja suihkun nopeuden kasvattaminen.
Perinteisesti pienissä nopeakäyntisissä dieselmoottoreissa valmistusteknisistä syistä on käytetty niin kutsuttuja tappisuuttimia, joissa on vain yksi reikä. Lisäksi nopeakäyntisissä moottoreissa palamiselle on vain vähän aikaa. Tällöin on ollut pakko käyttää riittävän sekoitusnopeuden saavuttamiseksi esi- tai pyörrekammiota, johon polttoaine ruiskutetaan ja joka on pienen kanavan kautta yhteydessä pääpalotilaan. Haittapuolena olivat massiiviset lämpöhäviöt ja -kuormat. Nykyisin on mahdollista valmistaa pienemmin kustannuksin suoraruiskutustekniikan mahdollistavia reikäsuuttimia, joten pyörre- ja esikammiomoottorit ovat jäämässä historiaan.
Paikallinen ilmakerroin ja noen muodostus
Polttoainesuihkun uloin osa syttyy ensin ja palaa suhteellisen puhtaasti valkoisella liekillä. Sisin osa ei kuitenkaan saa riittävästi ilmaa, ja paikallinen ilmakerroin on pieni. Suihkun sisin osa palaa ruskealla liekillä ja muodostaa suuren määrän nokea. Kuitenkin koska kokonaisilmakerroin on suuri, muodostunut noki palaa enimmäkseen sitä mukaa kun se ilman pyörteilyn seurauksena sekoittuu palamattomaan ilmaan. Osa noesta kuitenkin jää palamatta, mistä syystä dieselmoottori tuottaa merkittävästi hiukkaspäästöjä. Nykyisin yhteispainesyötössä polttoainetta annostellaan hyvin tarkasti magneettiventtiileillä. Näin palaminen on tasaista ja käynti pehmeää.
Päästöt
Dieselmoottorin pakokaasu sisältää tavallisesti typpeä, happea, hiilidioksidia, vesihöyryä, typen oksideja, rikkidioksidia, nokea ja hiilivetyjä. Pakokaasun koostumus riippuu muun muassa polttoaineesta, kuormituksesta, moottorin kunnosta ja iästä. Haitallisimpina päästöinä pidetään yleensä typen oksideja, jotka aiheuttavat esimerkiksi happamoitumista ja hengityselinoireita, ja nokea, joka sisältää syöpää aiheuttavia aineita eli karsinogeeneja. Yleistäen maaöljypolttoaineet tuottavat enemmän haitallisia päästöjä kuin biopolttoaineet. Päästöjä voidaan vähentää esimerkiksi huolellisella palotapahtuman hallinnalla ja pakokaasujen jälkikäsittelylaitteilla kuten hiukkasloukulla, hapetuskatalysaattorilla ja urearuiskutuksella. Suosittu menetelmä typen oksidien vähentämiseksi on pakokaasun takaisinkierrätys, jossa osa pakokaasuista johdetaan imukanavaan.
Euroopan parlamentin raportin mukaan vuonna 2012 noin 72 000 ihmistä kuoli ennenaikaisesti sellaisten päästöjen vuoksi, jotka tulevat pääasiassa dieselautoista.
Ahtaminen
Dieselmoottori soveltuu hyvin turboahdettavaksi. Nykyisin suuri osa dieselmoottoreista on turboahdettu, koska tällä tavoin on helppo kasvattaa hyötysuhdetta ja moottorin tehoa. Ahtamattomat moottorit ovat yleensä pieniä nopeakäyntisiä moottoreita, joiden sovelluskohteessa tehoa ja hyötysuhdetta tärkeämpää on moottorin hinta.
Dieselvoimalaitos
Erityinen dieselmoottorin käyttökohde on sähköntuotannossa, mikä johtuu suurien ja hitaasti käyvien kaksitahtikoneiden pitkästä iästä, edullisesta hankintahinnasta ja monipuolisesta valikoimasta polttoaineita. Tavallisin polttoaine on maakaasu, harvinaisempi hiilipöly, joka saadaan jauhamalla hiili pölyksi, ja se syötetään moottoriin seoksena esilämmitetyn ilman kanssa. Dieselvoimalaitokset tuottavat sähkön lisäksi ylijäämälämpöä, jota hyödynnetään yleisesti kaukolämmössä sekä polttoaineen ja imuilman esilämmitykseen. Dieselkoneen pakokaasuilla voidaan lämmittää höyrykattilaa, jolla edelleen käytetään höyrykonetta tai höyryturbiinia. Parhaimmillaan dieselvoimaloiden hyötysuhde on jopa 60 prosenttia, ja ne kilpailevat tavanomaisten hiilivoimalaitosten kanssa.
Laivakäyttö
Laivojen voimanlähteenä käytetään lähes poikkeuksetta dieselmoottoreita, koska ne muuntavat polttoaineen työksi tehokkaimmin ja taloudellisimmin. Kaasu- ja höyryturbiineja käytetään vain erikoistapauksissa, kuten sota-aluksissa ja nopeakulkuisissa matkustaja-aluksissa. Erityisaluksissa, kuten jäänmurtajissa, on jo pitkään käytetty dieselsähköistä voimansiirtoa. Tämä käyttötapa on yleistynyt myös risteilyaluksissa sekä aluksissa, joille nopea ja monipuolinen tehonsäätely on tärkeää (lyhyitä matkoja ajavat lautat, tutkimus- ja ruoppausalukset yms.) Dieselsähköisen voimansiirron etuna on, että moottori voi käydä koko ajan optimaalisella kierrosluvulla, ja samalla voidaan luopua erillisistä sähköä tuottavista apukoneista (mahdollista hätägeneraattoria lukuun ottamatta). Lisäksi erityisesti risteilyaluskäytössä melun ja värinöiden väheneminen on merkittävä valintaperuste.
Raideliikenne
Dieselveturien etuja ovat yksinkertainen polttoainehuolto, soveltuvuus kaikenlaiseen työskentelyyn, hyvä hyötysuhde ja kaluston pitkä elinkaari. Suomessa ajetaan yhä (2016) linja-ajoa Dv 12-kalustolla, joka otettiin käyttöön 1963. Useimmat linja-ajoon tarkoitetut dieselveturit ovat dieselsähkövetoisia: niissä dieselmoottori pyörittää generaattoria, joka syöttää virtaa ajokoneiston sähkömoottoreille. Tällöin dieselmoottori toimii aina optimikierrosluvulla, eikä erillistä mekaanista vaihteistoa tarvita.
WC
thumb|Tyypillinen pieni vessa. WC eli vessa tai vesivessa on käymälä, jossa ihmisen eritteet huuhdotaan veden avulla viemäriverkostoon. Varusteisiin kuuluu vedellä huuhdeltava WC-istuin, puhekielessä WC-pönttö tai WC-pytty.
Dieselmoottori
Raideliikenne
Suomessa merkittävää dieselkalustoa on ollut vuodesta 1952, jolloin liikenteeseen tulivat ensimmäiset raskaat ja linjaliikenteeseen soveltuvat moottorivaunut ja moottoriveturit. Samoihin aikoihin alkoi tunnettujen paikallisliikenteen moottorivaunujen eli lättähattujen valmistus ja käyttö. Höyryvetureiden hallitsema linjaliikenne siirtyi dieselvetureille noin 1960–1973. Tämän jälkeen on Suomen tärkeimpiä ratoja sähköistetty, ja linjaliikenteessä pääradoilla valta-asemaan ovat tulleet sähköveturit.
WC
WC:n varusteluun kuuluu yleensä myös lavuaari, jossa kädet pestään hygieniasyistä saippualla WC:ssä käynnin jälkeen. Julkisissa WC:issä kädet kuivataan kertakäyttöisillä kuivauspyyhkeillä, liikkuvaa kangasta käyttävällä pyyheautomaatilla tai käsienkuivaimella.
Etenkin kodeissa lavuaarin hanaan on usein yhdistetty pieni käsisuihku WC-istuimella tehtävää alapesua varten. Japanissa WC:t ovat kehittyneet äärimmäiselle tasolle. Siellä vessoissa on monia eri mukavuuksia.
Dieselmoottori
Ajoneuvokäyttö
Dieselmoottorilla varustettuja moottoripyöriä käytetään muun muassa Intiassa, jossa välimatkat ovat pitkiä ja polttoaineen myyntipaikat harvassa. Dieselkäyttöinen moottoripyörä on hyvin taloudellinen: polttoaineen kulutus on luokkaa 1 l/100 km, jolloin jo 10 litran tankillisella pystyy ajamaan 1 000 km. Dieselkäyttöisen moottoripyörän suorituskyky on yleensä vaatimaton bensiinikäyttöiseen verrattuna, mistä syystä dieselkäyttöiset moottoripyörät ovat harvinaisia Euroopassa.
Ilmailukäyttö
thumb|250px|Junkers Jumo 205 -ilmailudieselmoottori. Dieselmoottorin jäykkyysvaatimukset ovat yleensä johtaneet ottomoottoria huomattavasti raskaampaan rakenteeseen, jolloin teho-painosuhde on jäänyt ilmailukäyttöön liian alhaiseksi. Viime vuosina dieselmoottoreita on kuitenkin alettu valmistaa kevytmetalliseoksista, ja painoa on voitu vähentää merkittävästi. Tunnetuin ilmailudieselmoottorien valmistaja on Thielert-konserni.
WC
Historia
Erilaisia vettä hyödyntäviä vessaratkaisuja on ollut pitkään. Vanhin dokumentoitu huuhdeltava vessa on sir John Haringtonin Elisabet I:lle vuonna 1598 rakentama. Hajulukollisen vessan patentoi ensimmäisenä Alexander Cumming vuonna 1775. Näissä oli vielä erikseen pohjaventtiili ulosteelle ja joutsenkaulan muotoista hajulukkoputkea käytettiin vain virtsalle ja siemenveden pitämiseksi maljan pohjalla. Joseph Bramah patentoi tästä parannetun version 1778 ja alkoi valmistaa näitä vessoja Lontoossa. Vessat yleistyivät ensin hitaasti, mutta sen jälkeen, kun Lontoon maailmannäyttelyssä 1851 näitä vessoja oli esillä saaden suuren suosion, niistä tuli muoti-ilmiö. Vuonna 1855 Lontoossa oli jo noin 200 000 vesivessaa. Viemäröinti tehtiin suoraan Thames-jokeen tai sen haaroihin. Koleraepidemiat olivat olleet jo aikaisemmin ongelmana Lontoossa, mutta laajenevan viemäriverkoston veden suolistobakteerit pääsivät entistä helpommin kaivoveteen, jota käyttivät köyhimmät ihmiset. Koleran ja kaivoveden yhteyden osoitti lääkäri John Snow tilastollisella menetelmällä vuonna 1854. Kesän 1858 suuren löyhkän jälkeen Lontoon kaupunki päätti rakentaa koko viemäriverkoston uusiksi ja tehtävän sai Joseph Bazalgette. Hän rakensi noin 2000 km runkoviemäröintiä, jota pitkin jätevedet valuivat pidemmälle Thames-joessa. Tämä lopetti koleraepidemiat. 1800-luvun lopulla viemäriverkosto sisältyi moderniin kaupunkirakenteeseen, jonka edistäjänä tunnetaan parhaiten Pariisia kehittänyt Georges-Eugène Haussmann.
Toiminta
thumb|[[Brisbanen kaupungintalon miesten WC-tilat. Kuvan oikeassa laidassa on pisoaareja.]] Vedellä huuhdottavan WC-pöntön säiliön vesi valuu kytkintä käytettäessä nopeasti pönttöön ja huuhtoo sen tyhjäksi viemäriin, minkä jälkeen säiliö täyttyy uudelleen vedellä. Nykyiset WC-istuimet kuluttavat vain noin 4–6 litraa vettä yhdellä huuhtelulla, kun taas aiemmat WC:t saattoivat kuluttaa jopa yhdeksän litraa. Joissakin nykyaikaisissa pöntöissä on painike, jolla voi valita, huuhdotaanko pöntöstä virtsa vai uloste. Tämä toiminto säästää vettä. Vesi muodostaa hygieenisen eristeen, hajulukon, huonetilan ja viemäriverkoston välille. Vessan vetäminen on historian kuluessa kehittynyt ja monenlaisia tapoja on käytetty:
Monissa julkisissa tiloissa on erilliset WC:t miehille ja naisille. Tosin myös unisex-vessoja on olemassa. Miesten WC-tiloissa on yleensä tavallisten käymälöiden ohella myös pisoaareja, jotka on tarkoitettu ainoastaan virtsaamiseen. Julkisissa tiloissa on usein myös inva-WC, joka toimii monesti myös lastenhoitohuoneena. Inva-WC:t ovat tavallista tilavampia, ja pöntön sivuilla on käsituet. Joissakin inva-WC:issä, eritoten sairaalassa sijaitsevissa, saattaa olla myös hätäkutsujärjestelmä.
Lentokoneiden WC:t hyödyntävät tyypillisesti alipainetta ja tyhjiötekniikkaa. Tällöin minimoidaan käymälän veden kulutus ja samalla pienennetään lentokoneen vesilastin massaa. Nykyisin myös junien WC:t toimivat yleensä alipaineella, mutta vanhemmissa junissa jätökset saatetaan laskea yhä suoraan raiteille.
Premier Guitar
Premier Guitar on kuukausittain ilmestyvä yhdysvaltalainen aikakauslehti. Se on Euroopan myydyin kitaramusiikkiin keskittyvä lehti. Premier Guitarin pääkonttori sijaitsee Marionissa, Iowa, Yhdysvallat.
Premier Guitar julkaisee joka kuussa uusia tabulatuureja kitaralle pääosin metalli- ja rock-kappaleista. Lehti sisältää myös yhtyeiden ja kitaristien haastatteluja sekä kitaroiden ja soitossa tarvittavien laitteiden esittelyjä. Premier Guitar ensimmäinen numero ilmestyi heinäkuussa 2007. Lehden historian aikana yli 12 kertaa haastateltavana on ollut monia tunnettuja kitaristeja, kuten Pete Townshend (The Who), Ron Wood (Rolling Stones), Joe Perry (Aerosmith), Guthrie Govan, Brent Hinds ja Bill Kelliher (Mastodon), Dave Mustaine ja Chris Broderick (Megadeth) ja Yuri Landman.
Cantabrianvuoret
thumb|280px|Cantabrianvuorten sijainti [[Pyreneiden niemimaan satelliittikuvassa.]] Cantabrianvuoret on vuoristo pohjoisessa Espanjassa. Vuoristo kulkee noin 480 kilometrin matkan Pyreneiltä Navarran, Baskimaan, Cantabrian, Kastilia ja Leónin ja Asturian itsehallintoalueiden läpi Galiciaan. Vuoriston korkein huippu on Torre de Cerredo, joka yltää noin 2 648 metrin korkeuteen.
Jakob Stenqvist
Jakob Stenqvist (s. 17. maaliskuuta 1998 Mora, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Rauman Lukossa. Hän laukoo oikealta.
Seuraura
Stenqvist on Mora IK:n kasvatti. Kaudella 2013–2014 hän voitti koko U16 Elitin läntisen lohkon puolustajien piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 12+19=31. Kaudeksi 2014–2015 Stenqvist siirtyi MODO Hockeyn J18-junioreihin. Kaudella 2015–2016 hän voitti koko J18 Allsvenskanin puolustajien pistepörssin tehoilla 6+13=19. Stenqvist voitti myös puolustajien tehotilaston lukemalla +19. Hän pelasi yli puolet kaudestaan muitenkin MODO:n J20-joukkueessa.
Dallas Stars varasi Stenqvistin kuudennella kierroksella 176. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Kaudella 2016–2017 hän toimi MODO:n J20-junioreiden varakapteenina. Stenqvist oli joukkueen tehokkain puolustaja tehtyään piste per peli -tahdilla 17 ottelussa tehot 3+14=17. Hän murtautui samalla kaudella myös seuran miesten joukkueeseen, jossa tulokaskausi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa toi 41 runkosarjaottelussa tehot 2+4=6.
Huhtikuussa 2017 Stenqvist teki kaksivuotisen SHL-sopimuksen Frölunda HC:n kanssa. Samalla hänen kerrottiin pelaavan alustavasti kauden 2017–2018 ajan lainalla Allsvenskan-joukkue IF Björklövenissä. Stenqvist oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+17=22, joilla hän sijoittui koko Allsvenskanin puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi. SHL:n nousukarsintasarjassa Stenqvist jakoi Björklövenin sisäisen tehotilaston voiton Austin Farleyn ja Mikko Pukan kanssa lukemalla +3. Stenqvist pelasi samalla kaudella myös kaksi SHL-ottelua Frölundassa. Hän teki SHL-debyyttinsä 19. joulukuuta 2017 vieraissa Linköping HC:tä vastaan. Stenqvist merkittiin heti Frölundan ykköspuolustajapariin Adam Almquistin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 8.42 minuuttia. Steqnvist vahvisti myös seuran J20-joukkuetta pudotuspeleissä. Huhtikuussa 2018 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Frölundan kanssa, mutta Stenqvistin kerrottiin pelaavan myös kauden 2018–2019 lainalla Björklövenissä.
Stenqvist ei jatkanut Frölundassa enää toista jatkosopimuskauttaan, vaan hän siirtyi kaudeksi 2019–2020 kaksivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Hän oli tehoilla 8+24=32 joukkueen paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja sekä jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan Tylor Spinkin kanssa edellään vain Tyson Spink. Stenqvist jakoi myös koko SM-liigan puolustajien pistepörssin viidennen sijan HPK:n Elmeri Erosen kanssa. Kaudella 2020–2021 hän oli Ässien paras syöttäjä, kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja tehoilla 10+29=39, joilla Stenqvist sijoittui koko liigan puolustajien pistepörssissä kolmanneksi.
Kaudeksi 2021–2022 Stenqvist siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-seura Severstal Tšerepovetsiin. Hän oli pudotuspeleissä viidellä syöttöpisteellään joukkueen paras syöttäjä Kirill Pilipenkon kanssa.
Stenqvist palasi kaudeksi 2022–2023 kotimaahansa ja hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SHL-joukkue Timrå IK:hon. Stenqvist oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 2+19=21.
Maajoukkueura
Stenqvist on pelannut seitsemän nuorten maaottelua.
Bunbury
Bunbury on kaupunki Australiassa Länsi-Australian osavaltiossa. Kaupungissa oli noin 71 100 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa.
Gösta Sandberg
Gösta Oskar Leonard ”Knivsta” Sandberg (6. elokuuta 1932 Knivsta – 27. huhtikuuta 2006 Tukholma) oli ruotsalainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti. Hän pelasi myös jääkiekkoa ja jääpalloa maajoukkuetasolla.
Sandberg kuului jalkapallossa Ruotsin maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952. Vuonna 1956 hänet palkittiin Guldbollenilla. Sandberg pelasi miesten maaotteluita myös jääkiekossa ja jääpallossa, joista ensimmäisessä hän voitti EM-pronssia Sveitsissä 1961. Sandberg kuoli 73-vuotiaana 27. huhtikuuta 2006 oltuaan palaamassa kotiin Tukholman paikallisottelusta.
Marat Husnutdinov
Marat Azamatovitš Husnutdinov (s. 17. heinäkuuta 2002 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-seura SKA Pietaria. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Janet Waldo
thumb|Janet Waldo vuonna 2013. Janet Marie Waldo (4. helmikuuta 1919 Yakima, Washington – 12. kesäkuuta 2016 Encino, Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan Judy Jetsonin äänenä tunnetussa televisiosarjassa Jetsonit.
Eagles of Death Metal
Eagles of Death Metal on yhdysvaltalainen garage rock -yhtye. Yhtyeen johtaja on Jesse Everett Hughes, mutta sen kuuluisin jäsen on Kyuss- ja Queens of the Stone Age -yhtyeistä tunnettu Joshua Homme. Yhtyeen studioalbumit ovat syntyneet pääosin Hughesin ja Hommen kahdenkeskisenä yhteistyönä. Homme ei pääsääntöisesti kuulu yhtyeen livekokoonpanoon, jonka ainoa pysyvä jäsen on ollut Hughes.
Janet Waldo
Ennen näyttelijänuraansa Waldo opiskeli Washingtonin yliopistossa. Hän oli naimisissa näytelmäkirjailija-käsikirjoittaja Robert Edwin Leen vuodesta 1948 tämän kuolemaan 1994.
Marat Husnutdinov
Seuraura
Husnutdinov on Belyje Medvedi Moskovan kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Vitjaz Podolskiin. Kaudella 2017–2018 Husnutdinov oli seuran C-nuorten paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 8+34=42. Hän voitti kauden päätteeksi Venäjän C-nuorten sarjan mestaruuden. Kaudeksi 2019–2020 Husnutdinov siirtyi SKA Pietarin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden Venäjän nuorten sarja MHL:n SKA-1946:ssa.
Eagles of Death Metal
Nimestään huolimatta Eagles of Death Metal ei ole death metal -yhtye. Nimi perustuu Joshin ja Jessen vitsiin siitä, miltä rockyhtye The Eagles kuulostaisi, jos se yrittäisi soittaa death metallia.
Historia
Yhtye perustettiin Kaliforniassa vuonna 1998 ja se oli mukana Josh Hommen sivuprojektin Desert Sessionsin levyllä The Desert Sessions III/IV, joka julkaistiin samana vuonna. Yhtyeen ensimmäinen oma albumi, Peace, Love, Death Metal, julkaistiin maaliskuussa 2004. Toinen levy Death by Sexy julkaistiin vuonna 2006, ja se toi yhtyeelle vielä suurempaa kaupallista mainetta. Yhtyeen kolmas albumi Heart On julkaistiin 2008.