cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Traylor Howard
Traylor Elizabeth Howard (s. 14. kesäkuuta 1966 Orlando, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Howard tunnetaan parhaiten Natalie Teegerin roolistaan televisiosarjassa Monk, jossa hän näytteli vuosina 2005–2009. Howard näytteli myös yhtä pääosaa komediasarjassa Kaksi kaveria ja tyttö (alkuperäiseltä nimeltä Kaksi kaveria, tyttö ja pizzapaikka) vuosina 1998–2001. Hänen tunnetuimpiin elokuviinsa kuuluvat Me kaksi & Irene (2000) ja Son of the Mask.
Howard on ollut kahdesti naimisissa, mutta molemmat liitot ovat päättyneet eroon. Hän synnytti ensimmäisen lapsensa, pojan, marraskuussa 2006.
Hilja Aaltonen (kirjailija)
Hilja Elisabet Aaltonen-Hallapää (aik. Helén; 28. lokakuuta 1885 Ilmajoki – 26. joulukuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän julkaisi kirjoja nimillä Hilja Aaltonen ja Hilja Aaltonen-Helén sekä nimimerkillä Hessa Alamäki.
Teoksia
Nimellä Hilja Aaltonen: Nimellä Hilja Aaltonen-Helén: Nimimerkillä Hessa Alamäki:
WIR-pankki
WIR-pankki (saksaksi Wirtschaftsring-Genossenschaft , eli "vastavuoroisen taloudellisen tuen rinki, piiri tai osuuskunta"), alun perin Sveitsin talouspiiri, on itsenäinen rinnakkaisvaluutta järjestelmä Sveitsissä joka palvelee yrityksiä niin myynnin, rakentamisen, tuotannon, logistiikan, palvelualojen ja erinäisten muiden ammattilaispalveluiden saralla, ja on vanhin länsimaissa toiminut rinnakkainen rahajärjestelmä. WIR luo ja ylläpitää WIR-frangia, jota käytetään samanarvoisen Sveitsin frangin rinnalla, ja yhdessä sen kanssa ns. duaalitransaktioissa. Yhden WIR-frangin arvo on siis sama kuin yhden Sveitsin frangin.
WIR on täysin elektroninen valuutta, eli kolikoita tai seteleitä ei ole sen käytössä. Kun kaksi jäsenyritystä käyttävät vaihtokaupassaan Sveitsin frangeja ja WIR-frangeja, ostaja tarvitsee vähemmän "rahaa" suorittaakseen kaupan; näin kummankaan osapuolen ei tarvitse pudottaa hintojansa lisätäkseen liikevaihtojansa. WIR harjoittaa myös WIR-frangien lainanantoa jäsenyrityksilleen; lainat ovat toisten jäsenyritysten takaamia.
WIR:in perustivat 1934 bisnesmiehet Werner Zimmermann ja Paul Enz tilanteessa, jossa virallinen valuutta oli vähissä ja globaali talous epävakaata. Molemmat olivat hyvin vaikuttuneita taloustieteilijä Silvio Gesellin työstä; kuitenkin WIR-pankki luopui Gesellin "vapaa raha"-teoriasta, mahdollistaen näin käytännössä lainojen korkoa kasvamisen.
WIR tarkoittaa lyhennettä Wirtschaftsring-sanasta, kuin myös "me"- sanaa saksaksi, kuvaten sitä asian laitaa että taloudellinen rinki on väistämättä myös eräänlainen yhteisö. Kuten osuuskunta perusteeseissään esittää, "sen tarkoitus on kannustaa jäseniänsä valjastamaan ostovoimansa toistensa käyttöön ja pitää se jäsenistönsä käytössä pyörimässä, näin mahdollistaen jäsenyritystensä myynnin kasvun".
WIR aloitti 16 jäsenyrityksellä, tänään määrän ollessa n. 65000, eli noin neljäsosa kaikista sveitsiläisistä yrityksistä. Vuonna 2006 vaihtopiirissä käytiin "kauppaa" 1,67 miljardilla Sveitsin frangilla eli 1,18 miljardilla eurolla.
Pankki aloitti toimintansa voittoa tavoittelemattomana tahona, tämän jäädessä pois pankin toiminnan kasvaessa. WIR-pankin väitetään loiventavan talouden laskusuhdanteiden vaikutuksia, auttaen tasapainottamaan Sveitsin taloutta vaikeina aikoina.
Flada
Flada (, kaislikkoinen merenlahti < indoeurooppalainen juuri plat(h)) on maankohoamisen seurauksena lahdesta altaaksi muodostuva vesialue, joka on yhteydessä mereen yhden tai useamman vesiväylän tai salmen kautta. thumb|250px|[[Maksamaalla, Vöyrin kunnassa, Pohjanmaalla sijaitseva ihmisen muokkaama flada.]] Suomessa fladat ovat tyypillisiä Merenkurkun laakealla maankohoamisrannikolla, jossa Rogen- ja De Geer -moreenit luovat hyvät edellytykset niiden muodostumiselle. Ruotsissa fladat kehittyvät usein drumliiniselänteiden väliin.
Hugo Rüster
Carl Wilhelm Hugo Rüster (15. tammikuuta 1872 – 3. huhtikuuta 1962 ) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili Hampurin RC Favorite-Hammonialle. Hän osallistui vuoden 1900 kesäolympialaisiin Pariisissa ja sai pronssia perämiehellisessä nelikossa.
Flada
Vesiväylä tai salmi, joka erottaa meren ja fladan toisistaan, on usein hieman korkeammalla, koska niissä on esimerkiksi moreeniselänne, hiekkasärkkä tai kasvillisuutta, jolloin ne rajoittavat veden vaihtumista, estävät sedimenttejä kulkeutumasta fladasta ulos ja myös veden suolapitoisuus voi olla alhaisempi kuin meressä.
Vuosina 2005 ja 2006 Lounais-Suomen ympäristökeskus teki Selkämeren ja Saaristomeren alueella fladainventoinnin.
Alueita, joissa flada ei ole enää yhteydessä mereen ja vesi on makeaa, kutsutaan glo-järviksi, kluuveiksi tai kluuvifladoiksi. Korkean veden aikana merivesi voi kuitenkin vielä nousta kluuviin.
Viitteet
Flada
Å (täsmennyssivu)
Å tarkoittaa:
Paikannimiä
Å tarkoittaa skandinaavisilla kielillä jokea.
Norja
Ruotsi
Tanska
Kawasakin tauti
Kawasakin tauti on lähinnä pienillä lapsilla esiintyvä vaskuliitti eli verisuonitulehdus. N. 30–40 suomalaislasta sairastuu siihen vuosittain. Taudin oireisiin lukeutuvat korkea kuume, silmien sidekalvojen verestys, mansikkakieli, käsien ja jalkaterien punoitus sekä ihottuma. Taudin komplikaationa voi ilmetä sydämen sepelvaltimolaajentumia, jotka voivat aiheuttaa kuolemaan johtavan veritulpan (tromboosi). Kawasakin tauti ei kuitenkaan ajoissa hoidettuna ole hengenvaarallinen. Kawasakin taudin hoitona käytetään suoneen annettavaa immunoglobuliinia ja viikkojen ajan jatkuvaa aspiriinilääkitystä. Sairauden laukaisee todennäköisesti infektio. Kuolleisuus on hoitamattomana noin yksi prosentti mutta asianmukaisesti hoidettuna vain sadasosa siitä. Sairauteen voi liittyä myös myokardiitti.
Sairaus on nimetty japanilaisen pediatri Tomisaku Kawasakin mukaan.
Katso myös
PIMS
Icepeak
pienoiskuva|Icepeakin logo. Icepeak on suomalainen, vuonna 1996 julkaistu vaatemerkki. Icepeak tarjoaa pääosassa ulkovaatteita, mutta myös sisävaatteita, kuten huppareita. Icepeakin vaatteet valmistetaan pääosin Kiinassa.
Icepeak on osa Luhta Sportswear Companya.
Talviolympialaisissa 2018 Suomen joukkueen asut olivat Luhta Sportswear Companyn omien suunnittelijoiden suunnittelemaa Icepeak-mallistoa.
Lunner
Lunner on Norjan kunta Vikenin fylkessä eli läänissä. Kunnan rajanaapureita ovat pohjoisessa Gran, idässä Nannestad, etelässä Nittedal ja Oslo sekä lännessä Ringerike ja Jevnaker. Ennen vuoden 2020 lääniuudistusta Lunner kuului Opplandin lääniin.
Kunnan pohjoisosassa olevalla maatalousalueella asutus on tiheää ja se on keskittynyt rautatieasemien ympärille. Taajamia ovat Roa/Lunner, Grua ja Harestua. Kunnan väkiluku on kasvanut tasaisesti vuoden 1900 jälkeen, erityisesti Oslon läheisyydestä johtuen. Kuntaan on rakennettu useita isoja asuinalueita muualla työssä käyvälle väestölle. Vuonna 2001 noin ⅔ työssä käyvästä väestöstä työskenteli kunnan ulkopuolella, noin 40 % Oslossa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Lunnerin kunnassa oli 8 880 asukasta.
Vincent Tong
Vincent Tong (s. 3. toukokuuta 1979 Vancouver) on kanadalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi ääniroolistaan Mandariinina tietokoneanimaatiosarjassa Iron Man: Armored Adventures. Hän on myös tehnyt dubbauksia animeen ja erityisesti Death Note sarjaan ja elokuviin, joissa Tong on toiminut Touta Matsudan äänenä.
Tong on tehnyt myös cameorooleja televisioon ja elokuviin Bollywood/Hollywood (2002), Intelligence (2006) ja They Wait (2007).
Anushka Sharma
Anushka Sharma (s. 1. toukokuuta 1988 Ayodhya, Uttar Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä, elokuvatuottaja ja entinen malli, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Hän on yksi Intian suosituimmista ja korkeimmin palkatuista naisnäyttelijöistä, ja hän on saanut useita palkintoja, mukaan lukien Filmfare Awards -palkinto. Hän on esiintynyt Forbes Indian Celebrity 100 -listalla vuodesta 2012 lähtien, ja oli esillä Forbes Asian 30 Under 30 -listalla vuonna 2018.
Ayodhyassa syntynyt ja Bangaloressa kasvanut Sharma sai ensimmäisen mallintyönsä muotisuunnittelija Wendell Rodricksilta vuonna 2007 ja muutti myöhemmin Mumbaihin jatkamaan kokopäiväistä uraa mallina. Hän debytoi näyttelijä Shah Rukh Khanin vastanäyttelijänä erittäin menestyneessä romanttisessa elokuvassa Rab Ne Bana Di Jodi (2008) ja nousi esiin pääosissa Yash Raj Filmsin romansseissa Band Baaja Baaraat (2010) ja Jab Tak Hai Jaan (2012). Viimeisessä hän näytteli pyrkivää elokuvantekijää ja voitti Filmfare Awards -palkinnon parhaasta naissivuosasta. Sharma ansaitsi kiitosta tahdokkaiden naisten näyttelemisestä rikostrillissä NH10 (2015) ja draamoissa Dil Dhadakne Do (2015), Ae Dil Hai Mushkil (2016) ja Sui Dhaaga (2018). Hänen eniten tuottaneet elokuvansa ovat urheiludraama Sultan (2016), uskonnollinen satiiri PK (2014) ja elämäkerta Sanju (2018).
Sharma on tuotantoyhtiö Clean Slate Filmzin perustaja, jonka alaisuudessa hän on tuottanut useita elokuvia, mukaan lukien NH10. Hän on useiden tuotemerkkien ja tuotteiden mainoskasvo, hän on suunnitellut oman Nush-nimisen naisten vaatemallistonsa ja tukee erilaisia ​​hyväntekeväisyysjärjestöjä ja aatteita, kuten sukupuolten tasa-arvoa ja eläinten oikeuksia. Sharma on naimisissa kriketinpelaaja Virat Kohlin kanssa.
Varhainen elämä
Sharma syntyi Ayodhyassa ja kasvoi Bangaloressa. Hänen isänsä Ajay Kumar Sharma on armeijan upseeri ja äitinsä Ashima Sharma on kotirouva. Hänellä on vanhempi veli Karnesh. Sharma kävi koulunsa Army Schoolissa ja valmistui Mount Carmel Collegesta erikoistuneena taiteisiin. Hän muutti Mumbaihin 18-vuotiaana.
Näyttelijän ura
pienoiskuva|vasen|Sharma ja [[Ranveer Singh elokuvansa Band Baaja Baaraat DVD:n julkaisutilaisuudessa vuonna 2011.]]
Elokuvadebyytti ja läpimurto (2008–2010)
Hänen toinen elokuvansa Badmaash Company, joka oli myös Yash Raj Filmsin tuottama, sai ensi-iltansa 7. toukokuuta 2010. Keskinkertaisesti menestynyt elokuva sai sekalaisia arvosteluja.
pienoiskuva|180px|Sharma [[Filmfare Awards 2012|Filmfare Awards -gaalassa, jossa hän voitti parhaan naissivuosan palkinnon vuonna 2013.]]
Viimeaikaiset työt (2011–)
Sharman ensimmäinen elokuva Yash Raj Films -yhteistyön jälkeen oli Nikhil Advanin ohjaama Patiala House, vastanäyttelijänä Akshay Kumar. Se sai ensi-iltansa 11. helmikuuta 2011. Elokuvan laimeasta menestyksestä huolimatta Sharma sai kehuja.
Hän teki jälleen yhteistyötä Maneesh Sharman ja Ranveer Singhin kanssa Yash Raj Filmsin komediaelokuvassa Ladies vs Ricky Bahl, joka sai ensi-iltansa 9. joulukuuta 2011. Elokuva menestyi keskinkertaisesti. Sekä elokuva että Sharman suoritus saivat sekalaisia arvosteluja.
Sharma näytteli Shah Rukh Khanin ja Katrina Kaifin kanssa Yash Chopran viimeisessä elokuvassa Jab Tak Hai Jaan vuonna 2012. Elokuva oli menestys ja sai enimmäkseen positiivisia arvosteluja. Sharman rooli innokkaana Discovery Channelin toimittajana otettiin hyvin vastaan ja hän voitti parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkinnon.
Poliittinen satiiri Matru Ki Bijlee Ka Mandola oli hänen ainoa elokuvansa vuonna 2013. Sen ohjasi Vishal Bhardwaj ja Sharman kanssa näyttelivät Pankaj Kapur, Imran Khan ja Shabana Azmi. Ennakkoon hehkutuksesta huolimatta elokuva ei lunastanut odotuksia. Sharman rooli sai sekalaisia arvosteluja, kuten elokuvakin.
Sharman ainoa elokuva vuonna 2014 oli Rajkumar Hiranin uskonnollinen satiiri PK. Hän näytteli toimittaja Jagat Janania, joka ystävystyy Aamir Khanin esittämän avaruusolennon kanssa. PK sai hyviä arvosteluja ja kohosi kaikkien aikojen eniten tuottaneeksi hindinkieliseksi elokuvaksi.
Vuonna 2015 Sharma näytteli pääroolia ja toimi tuottajana Navdeep Singhin ohjaamassa jännityselokuvassa NH10. Hänen seuraava elokuvansa oli Anurag Kashyapin draama Bombay Velvet Ranbir Kapoorin kanssa.
Julkisuuskuva ja muut työt
Uransa alkuaikoina Sharmaa sanottiin yhdeksi lupaavimmista näyttelijättäristä hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän pääsi Rediff.comin ”Bollywoodin parhaiden naisnäyttelijöiden” listalle elokuvilla Band Baaja Baaraat (2010) ja NH10 (2015).
Sharma on toiminut useiden merkkien ja tuotteiden mainoskasvona, mukaan lukien TVS Scooty, Nivea, Elle 18 -kosmetiikka, Bru-kahvi ja Pantene. Hän julkaisi Nush-nimisen vaatemallistonsa vuonna 2017.
Yksityiselämä
pienoiskuva|180px|Sharma ja [[Virat Kohli vuonna 2015.]] Sharma on uskonnoltaan hindu. Hän meni naimisiin kriketinpelaaja Virat Kohlin kanssa Toscanassa Italiassa 11. joulukuuta 2017. He olivat häämatkalla Suomen Lapissa. Sharma synnytti tyttären tammikuussa 2021.
Teijo (nimi)
Teijo on suomalainen miehen etunimi. Teijo ja sen vanhempi, vahva asteinen muoto Teiko ovat syntyneet nimestä Tyko, joka perustuu muinaiskreikkalaisen onnen jumalan nimeen Tycho ja kreikan kielen sanaan tykikos, onnellinen.
Anders Bastiansen
Anders Harald Christoffer Bastiansen (s. 31. lokakuuta 1980 Oslo, Norja) on norjalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Bastiansen oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Bastiansen on iso ja vahva sentteri, joka pelaa monipuolista ja yksinkertaista, mutta myös suhteellisen tehokasta peliä. Hän on myös hyvä puolustamaan ja on käyttökelpoinen alivoimapelaaja. Hyökkäyspäässä Bastiansen on vastustajille vaikea haastettava fyysisissä väännöissä. Anderssonin mukaan hän ei ole kuitenkaan kovin sulava luistelemaan.
Seuraura
Kaudeksi 2004–2005 Bastiansen siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskaniin ja IFK Arboga IK:n riveihin. Hän teki kauden aikana hyvät tehot 20+29=49, joilla Bastiansen jakoi sarjan pistepörssin voiton Skellefteå AIK:n Andreas Paulssonin kanssa. Hän jatkoi pelaamistaan Allsvenskanissa myös kaudella 2005–2006 aloittaessaan kauden Almtuna IS:ssä, mutta Bastiansen siirtyi 13 pelaamansa ottelun jälkeen sarjatasoa ylemmäs Elitserieniin ja Mora IK:hon. Hän oli kaudella 2006–2007 tehoilla 7+24=31 joukkueen kolmanneksi paras pistemies Håkan Boggin kanssa ja edusti Moraa kauden aikana myös Spengler Cupissa. Kaudella 2007–2008 Bastiansen teki tehot 7+23=30, joilla hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin. Mora putosi keväällä 2008 Allsvenskaniin, mutta Bastiansen siirtyi kaudeksi 2008–2009 jatkamaan Elitserien-uraansa Färjestad BK:hon.
Bastiansen teki kaudella 2008–2009 yhden kauden piste-ennätyksensä Elitserienissä tehoilla 10+22=32. Hän voitti keväällä 2009 Ruotsin-mestaruuden. Marraskuussa 2009 Bastiansen teki seuraavat neljä kautta (kevääseen 2014 asti) kattavan jatkosopimuksen. Kaudella 2009–2010 hän nousi Färjestadin varakapteeniksi. Bastiansen jakoi Elitserienin alivoimamaalipörssin voiton neljän muun pelaajan kanssa tehtyään kaksi osumaa. Kevään 2010 pudotuspeleissä hän oli kahdeksalla syöttöpisteellään Färjestadin paras syöttäjä Per Åslundin kanssa. Kaudella 2010–2011, kevään 2011 pudotuspeleissä Bastiansen oli joukkueen paras maalintekijä kuudella osumallaan. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden ja palkittiin pudotuspelien parhaana pelaajana. Bastiansen palkittiin myös Norjan vuoden jääkiekkoilijana. Kauden 2013–2014 päätteeksi hän voitti SHL-hopeaa.
Kaudeksi 2014–2015 Bastiansen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Graz 99ersiin. Hän nousi joukkueen kapteeniksi ja oli 15 osumallaan 99ersin kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudeksi 2015–2016 Bastiansen palasi kolmivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Frisk Askeriin. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Bastiansen voitti tehoilla 11+33=44 Frisk Askerin sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Thomas Valkvæ Olsenin kanssa. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Kevään 2016 pudotuspeleissä Bastiansen voitti Frisk Askerin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 3+5=8.
Bastiansen oli kaudella 2016–2017 Frisk Askerin toiseksi paras pistemies Vinny Saponarin jälkeen tehoilla 17+27=44. Hän voitti kauden päätteeksi GET-ligaenin hopeaa.
Maajoukkueura
Bastiansen edusti Norjaa Vancouverin olympiakisoissa 2010 ja Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä Torinon, Vancouverin ja Pyeongchangin olympiakisojen karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017. Vuoden 2007 turnauksessa Bastiansen oli neljällä osumallaan Norjan paras maalintekijä ja vuoden 2008 turnauksessa tehoilla 1+5=6 joukkueen paras pistemies. Bastiansen kuului Norjan kapteenistoon vuosina 2010–2016; vuoden 2014 turnauksessa hän toimi joukkueensa kapteenina. Bastiansen palkittiin Norjan yhtenä kolmesta parhaasta pelaajasta vuosina 2012 ja 2013. Hän pelasi myös I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin Bastiansen voitti A-lohkon kultaa. Hän oli tehoilla 5+5=10 turnauksen pistepörssin toinen edellään vain joukkuetoveri Morten Ask. Bastiansen voitti myös tehotilaston lukemalla +12.
Vuosina 1999 ja 2000 Bastiansen pelasi alle 20-vuotiaiden B-sarjan MM-kilpailuissa sekä vuonna 1998 alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja 1997 B-sarjan EM-kilpailuissa.
Voikkaan kirkko
Voikkaan kirkko on puukirkko Kouvolassa Voikkaan kaupunginosassa. Rakennus kuuluu Kouvolan seurakuntayhtymän Kuusankosken seurakunnan tiloihin. Kirkko on alun perin rakennettu rukoushuoneeksi vuonna 1925 Volmari Forsbergin suunnitelmien mukaan. Rakennus muutettiin rukoushuoneesta kirkoksi 1961 Veikko Larkaksen piirustusten mukaan.
Kirkkosaliin mahtuu 600 henkeä. Kirkon siipirakennuksessa toimii seurakuntatalo. Veikko Larkas on suunnitellut kirkon alttarimosaiikin, jossa on risti pikkukaakelitaustalla. Kirkon erillinen kellotapuli valmistui 1959.
Russell Roberts
Russell J. Roberts on kanadalainen näyttelijä, joka on työskennellyt enimmäkseen televisiosarjojen parissa, sekä animaatioissa. Hänellä on ollut rooleja myös elokuvissa, kuten Elämä on niin lyhyt – vai onko?, Se, Merisusi, Ernest Sekoilee Taas, Voyage of the Unicorn ja Twilight – Uusikuu. Roberts toimi Kreivi Nefarian äänenä Iron Man: Armored Adventuresissa vuonna 2009.
P-120 Malahit
thumb|P-120 Malakit P-50/P-120 Malakit (, myös 4К85) on Neuvostoliitossa P-70 Ametistista edelleen kehitetty meritorjuntaohjus, jonka kantomatka oli 110 km pinnalta ja 70 km sukellusveneesta laukaistuna. Se otettiin käyttöön 1972.
Venäjän laivaston ohjusvene Miraž käytti ohjusta menestyksekkäästi Georgian laivastoa vastaan elokuussa 2008 Abhasian lähellä.
Kuolemanpartio
Kuolemanpartiot on usein liitetty toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan Etelä-Amerikassa, mutta niitä on esiintynyt myös Afrikassa, Aasiassa ja jopa teollistuneen ajan Euroopassa (Bosniassa, Saksassa Weimarin tasavallan aikana Freikorpsit olivat tällaisia ryhmittymiä).
1990-luvun kuolemanpartioista on annettu tuomioita mm. Kolumbiassa.
2000-luvulla niistä on raportoitu mm. Irakissa, Keniassa, Brasiliassa ja Bangladeshissa.
Pekka Pitkänen
thumb|[[Hirvensalon kirkko (1962)]] thumb|Säkylän seurakuntatalo (1966) Pekka Olavi Pitkänen (9. lokakuuta 1927 Turku – 5. huhtikuuta 2018 Turku) oli suomalainen arkkitehti. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi.
Ura
Pitkänen tutki jo lapsena rakennusalalla toimineen isänsä piirustuskopioita ja lainasi kirjastosta kaikki Arkkitehti-lehdet. Ylioppilaaksi päästyään hän aloitti arkkitehtuuriopinnot vuonna 1946 Helsingissä ja työskenteli harjoittelijana Erkki Huttusen ja Erik Bryggmanin toimistoissa. Hän valmistui 1953 ja perusti seuraavana vuonna oman toimiston Turkuun yhdessä Olli Vahteran kanssa. Monet Pitkäsen kohteista olivat asuntorakentamista, kuten koko Suikkilan lähiön suunnittelu ja esimerkiksi Turun ydinkeskustassa sijaitseva As Oy Grönroosinkulma Eerikinkadun ja Brahenkadun kulmassa.
Pitkäsen päätyö on Pyhän Ristin kappeli (1967) ja sitä ympäröivä Turun hautausmaan laajennus (1964–1983). Hänen töitään ovat myös Iisalmen kulttuurikeskus (1989) ja Turun oikeustalo (1997) sekä siihen liittyvä korkkitehtaan saneeraus (1994).
Arkkitehtitoimisto Pitkänen, Laiho & Rauniolla Pitkänen suunnitteli yhdessä Ola Laihon ja Ilpo Raunion kanssa Eduskuntatalon ensimmäinen laajennuksen (1978) ja peruskorjauksen (1984) sekä Turun tuomiokirkon peruskorjauksen (1979).
Kirkkoja
Pitkänen suunnitteli useita kirkollisia rakennuksia, kuten Turun Hirvensalon kirkon (1962), Säkylän seurakuntatalon (1966), Turun Pallivahan kirkon (1968), Kurikan seurakuntakeskuksen (1969), Harjavallan kirkon (1984) ja Liedon uuden seurakuntatalon (1993).
Lisäksi Pitkänen suunnitteli useita kirkkojen ja seurakuntatilojen korjaushankkeita.
Asuinrakennukset
Turun keskusta Ispoisten lähiö Suikkilan lähiön kerrostalot
Suikkilan lähiön rivitalot
Runosmäen lähiön kerrostalot
Varissuon asuintalot
Muut asuinalueet Turussa
Kantatie 64
Kantatie 64 oli Ylistarosta Seinäjoen kautta Jalasjärvelle kulkenut kantatie.
1960- ja 1970-luvuilla Ylistarosta Seinäjoelle kulkeva tie uudelleenrakennettiin. Tie sai numeron 702. 1970-luvulla Jalasjärven ja Seinäjoen välille rakennettiin lähes täysin uusi tie. Kun reitti Ylistarosta Seinäjoen kautta Jalasjärvelle valmistui, muutettiin se kantatieksi 64.
Ilmajoen Munakkaan rakennettu tien perustus sortui pahasti, koska alueen maaperän rakennettavuusarviot ja -laskelmat olivat virheellisiä. Tiellä oli lähes metrin painumia. Painumia korjattiin syksyllä 1993. Kantatie 64 lakkautettiin vuonna 1996, kun se numeroitiin kahdeksi valtatieksi. Seinäjoen ja Jalasjärven välinen osuus muutettiin valtatien 19 eteläiseksi osaksi ja Ylistaron ja Seinäjoen välinen osuus puolestaan osaksi valtatietä 18, joka oli juuri perustettu.
Vuodesta 1938 sotien päättymiseen saakka myös Karjalankannaksella oli kantatie 64. Se kulki Suomenlahden rantaa pitkin Viipurista Uudenkirkon Vammelsuun taajamaan.
Mitsui
thumb|180px|[[Hiroshigen puupiirros Surugachō vuodelta 1856. Kuvassa on Echigoyan kimono- ja rahanvaihtokauppa sekä Fujivuori taustalla. Nykyisin Mitsuin päärakennus on kadun oikealla puolella, vasemmalla puolella on Mitsukoshin tavaratalo.]]
Mitsui Group on yksi Japanin suurimmista yritysryppäistä eli keiretsuista ja yksi maailman suurimmista osakeyhtiöistä.
Toisen maailmansodan ja zaibatsujen hajottamisen jälkeen Mitsui jäi hieman jälkeen kilpailijoistaan Mitsubishistä ja Sumitomosta rakenteensa uudelleenjärjestelyssä. Monet aiemmin Mitsuihin kuuluneet yrityksen ovat itsenäistyneet tai sitoutuneet muihin ryhmiin, esimerkiksi Toshiba, Toyota ja Suntory.
Nykyinen Mitsui & Co., Ltd. on virallisesti perustettu 25. heinäkuuta 1945. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Tokiossa Chiyodan erillisalueella. Mitsuin pääjohtaja on Shōei Utsuda, yrityksellä on lähes 48 000 työntekijää ja sillä on 159 toimistoa 68 maassa.
Siiponjoki
Siiponjoki on joki Kalajoen kaupungissa. Siiponjoki kuuluu Kalajoen vesistöön ja on sen toinen purkautumistie mereen. Siiponjoki saa alkunsa Vääräjoesta, joka puolestaan on Kalajoen suurin sivuhaara. Joen alkulähde on Typpön kylän Haaralassa, josta joki virtaa Kurikkalaan ja edelleen hiekkakankaiden halki Rahjan kylän Siipoon. Siiponjoki laskee lopulta Perämereen Kalajoen sataman eteläpuolella.
Siiponjoelle on tyypillistä jokiuoman voimakas serpentiinimäinen mutkittelu, jylhät hiekkaiset rantatörmät sekä meanderit, joista osa on synnyttänyt juoluoita. Laskupaikkansa lähellä joki haarautuu harvinaislaatuiseksi suistoksi. Joella on pituutta noin 41 kilometriä.
Siiponjoki on yksi Suomen Natura 2000 -alueista. Se on suojeltu koskiensuojelulailla ja alajuoksun dyynialue on harjujensuojelualuetta. Lisäksi joen varrella on kaksi suojeltua lehtoaluetta. Jokisuisto kuuluu rantojensuojelu- ja lintuvesiensuojeluohjelmiin. Siiponjoella voi kalastaa ainakin ahventa, haukea, harjusta ja nahkiaista.
Armfeltin koulu
Armfeltin koulu on peruskoulu Salon kaupungissa Halikossa. Koulun nimi oli Halikon kuntaan kuuluessaan, vuoteen 2009 asti nimeltään Halikon yläaste. Koulu palvelee Halikon, Kuusjoen, Pajulan, Hajalan ja osaa Ollikkalan alueiden 1.–9 -luokkalaisia, joita koulussa on yhteensä noin 910. Opettajia koulussa on 79.
Armfeltin koulussa on ensimmäisellä luokalla kaksi yleisopetuksen rinnakkaisluokkaa, toisella luokalla on kaksi rinnakkaisluokkaa, kolmannella luokalla on kolme rinnakkaisluokkaa, neljännellä luokalla on kaksi rinnakkaisluokkaa, viidennellä luokalla on kaksi rinnakkaisluokkaa ja kuudennella luokalla on kolme rinnakkaisluokkaa. Lisäksi koulussa on kolme erityisluokkaa vuosiluokilla 1.–6. Seitsemännellä luokalla on kahdeksan rinnakkaisluokkaa, kahdeksannella luokalla on kymmenen rinnakkaisluokkaa ja yhdeksännellä luokalla on yhdeksän rinnakkaisluokkaa. Lisäksi koulussa toimii joustavan perusopetuksen jopo-luokka ja kolme yksilöllistetyn opetuksen Y-luokkaa.
Hildur Forsman
Hildur Nadine Forsman (4. toukokuuta 1894 Helsinki – 6. huhtikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Hildur Forsmanin vanhemmat olivat tehtailija Johan Valfrid Nyman ja Hedvig Nyman. Hän oli naimisissa kamreeri Onni Forsmanin kanssa.
Kunrei-shiki
Kunrei-shiki on romanisaatiojärjestelmä, jota käytetään japanin kielen translitteroimisessa latinalaisille aakkosille. Järjestelmä pohjautuu vanhempaan Nihon-shikiin, josta se on muokattu nykyjapaninkielen vaatimuksia vastaavaksi. Nihon-shikin tavoin Kunrei-shiki on japanilaisten itsensä kehittämä ja perustuu japanin ääntämiseen. Järjestelmä on ISOn hyväksymä ja siihen viitataan myös koodilla ISO 3602.
America Olivo
pienoiskuva|America Olivo America Athene Olivo (s. 5. tammikuuta 1978 Van Nuys, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja malli, jolla on myös Kanadan ja Italian kansalaisuus. Hän on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Juovapallokala
Juovapallokala (Tetraodon lineatus) on suurikokoinen afrikkalainen makean veden pallokalalaji.
America Olivo
Ura
Valmistuttuaan Juilliard Schoolista Olivo muutti New Yorkista takaisin synnyinpaikkaansa Los Angelesiin. Siellä hän perusti Soluna-nimisen tyttöbändin yhdessä Aurora Rodriguezin, T. Lopezin ja Jessica Castellanosin kanssa. Vähän ajan päästä hyvän menestyksen siivittämänä Soluna teki sopimuksen UPN:n kanssa. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2004, jonka jälkeen Olivo jatkoi näyttelijänä ja sooloartistina.
Juovapallokala
Ulkonäkö ja koko
Juovapallokala voi kasvaa 43 cm pitkäksi, mutta jää akvaariossa yleensä alle 30 cm pitkäksi. Se on harmaan ja keltaisen juovallinen.
America Olivo
Ura
Solunan laulajana oleminen avasi Olivolle monia ovia, ja hän sai Broadway-teatterin lisäksi rooleja useista suosituista tv-sarjoista, kuten House, Kova laki, General Hospital ja Degrassi: The Next Generation. Olivo on myös näytellyt monissa elokuvissa, joista ehkä tunnetuimmat ovat Transformers: Kaatuneiden kosto, Bitch Slap ja Perjantai 13. uusintaversio.
Juovapallokala
Alkuperä ja elinympäristö
Juovapallokala elää Afrikan suurissa joissa: Niilissä ja Niger-, Volta-, Gambia-, Geba- ja Senegal-joessa.
America Olivo
Ura
Vuonna 2009 Olivo esiintyi Playboyn kannessa. Itse lehdessä hän esiintyi seitsemässä alastonkuvassa. Lisäksi hän on esiintynyt kokonaan hopeaksi värjättynä Mötley Crüen Saints of Los Angeles -albumin kannessa.
Juovapallokala
Käyttäytyminen
Juovapallokala on äärimmäisen reviiritietoinen. Sitä ei voi pitää akvaariossa lajitovereiden kanssa ja muidenkin kalojen kanssa tulee usein ongelmia. .
America Olivo
Yksityiselämä
America Olivon äiti Danica d'Hondt oli Miss Kanada 1959. Hänen isänsä on italialainen viinivalmistaja Nello Olivo.
Olivo on naimisissa näyttelijä Christian Campbellin kanssa. Heillä on yksi tytär, Indira Campbell.
Green Card (liikennevakuutus)
Vihreä kortti eli Green Card on vakuutusyhtiön antama, kansainvälinen todistus voimassa olevasta liikennevakuutuksesta ajoneuvolle.
Ajoneuvolla rekisteröintimaan ulkopuolella liikuttaessa vihreä kortti tulee olla mukana ajoneuvossa. Todistuksella voidaan osoittaa esimerkiksi rajaviranomaisille liikennevakuutuksen voimassaolo. Lisäksi vihreä kortti tulee näyttää mahdollisen liikennevahingon sattuessa.
Vihreä kortti on voimassa lähes koko Euroopassa sekä joissakin Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan maissa.
Saatu vakuutusturva voi poiketa eri sopimusmaissa toisistaan. Korvaustaso pelkän vihreän kortin kautta saadun vakuutuksen perusteella voi olla Suomeen verrattuna pieni.
Lähteet
left|thumb|240px| Esimerkki vihreästä kortista eli Green Cardista.
Aiheesta muualla
left|thumb|240px| Vihreän kortin tunnustavat maat.
Trutz von Trotha
Trutz von Trotha-Witzenmann 16. syyskuuta 1946 Dieburg – 18. toukokuuta 2013 Freiburg im Breisgau) oli saksalainen sosiologi ja sosiologian professori Siegenin yliopistossa.
Trotha kasvoi ja vietti kouluvuotensa Pforzheimissa, jossa hänen adoptiovanhempansa Witzenmannit asuivat. Hän opiskeli sosiologiaa, poliittista tiedettä ja lähihistoriaa Freiburg im Breisgaussa. Hän valmistui vuonna 1972 Freiburgissa Albert Ludwig -yliopistosta, jossa hän opiskeli Heinrich Popitzin johdolla. 1973–1974 hän jatko-opiskeli Yhdysvalloissa. 1979 hän työskenteli tutkijana oikeussosiologi Fritz Sackille Hannoverin yliopistossa, josta hän sai professuurin 1981. Vuodesta 1989 eläkkeelle jäämiseensä vuonna 2009 saakka hän opetti Siegenin yliopistossa.
Trutz von Trothan tutkimuksen pääkohteet olivat poliittinen sosiologia ja antropologia, väkivallan ja sodan sosiologia, siirtomaahistoria, lain antropologia ja sosiologia, oikeussosiologia sekä perheiden ja nuorten sosiaalihistoria. Eläkkeelle jäämisen jälkeen hän jatkoi sodan sekä poliittisten voimien uudenlaisten ilmentymien kehityksen ja erityisesti Saharan eteläpuolisen Afrikan alueella tapahtuvan vallankäytön tutkimista.
Hän oli myös Witzenmann-yhtymän osakas ja johtokunnan jäsen.
Matti Klemettilä
Matti Klemettilä (20. lokakuuta 1875 – 23. elokuuta 1964) oli suomalainen monarkisti, joka päätti vuonna 1937 pyrkiä Suomen kuninkaaksi nimellä Matti I. Hän suunnitteli kuninkaana menevänsä naimisiin joko jonkun amerikkalaisen miljoonaperijättären kanssa tai sitten Englannin prinsessa Margaretin kanssa. Uusi kuninkaanlinna oli tarkoitus rakentaa Helsingin Tähtitorninmäelle.
Klemettilä oli 1900-luvun alussa menestyvä vaasalainen kauppias, joka oli mukana perustamassa Maalaisliittoa ja sanomalehti Ilkkaa. Hän menetti kuitenkin omaisuutensa konkurssissa ensimmäisen maailmansodan aikana. Tämän jälkeen Klemettilä työskenteli muun muassa renkinä, ja näihin aikoihin myös hänen kuningassuunnitelmansa syntyivät.
1950-luvulla Klemettilä vieraili säännöllisesti eduskuntatalossa, ja hänestä tuli eräänlainen talon epävirallinen maskotti. Hän lähetti kirjelmiä kansanedustajille ja tarjosi muun muassa omaa ministerilistaansa jokaiseen uuteen hallitukseen. Kun Klemettilä täytti vuonna 1950 75 vuotta, kutsui hän koko eduskunnan kotiinsa Kirkkonummelle syntymäpäiväkahveille. Kukaan kutsutuista ei ilmestynyt paikalle, mutta Klemettilä sai lukuisia onnittelusähkeitä. Myös 1955 Klemettilän täyttäessä 80 vuotta muun muassa silloinen pääministeri Urho Kekkonen lähetti hänelle onnittelusähkeen.
Eräänä päivänä vuonna 1960 Klemettilä marssi Yleisradion studioon pyytäen lupaa antaa hallitsijavakuutuksensa radiossa. Paikalla ollut toimittaja Niilo Ihamäki mietti asiaa hetken, ja lopulta hallitsijavakuutus tallennettiinkin ääninauhalle.
Palokin voimalaitos
thumb|280px|Palokin voimalaitos. Palokin voimalaitos on Outokumpu Oy.n rakennuttama vesivoimala Heinävedellä Juojärven ja Varisveden välissä olevassa Palokinkoskessa. Voimala valmistui 1961. Sen putous oli aluksi 19,4 metriä ja teho 6,4 MW. Voimalan energia käytettiin Outokummun Keretin kaivoksella. 110kV:n linja kulki Palokki-Viinijärven kytkin-/muuntoaseman kautta Kerettin, sekä varalinjalla suoraan kaivoksen voima-asemalle 45kV:n jännitteellä, jota käytettiin jos 110 kV:n linjaan tuli jokin häiriö. IVO osti voimalaitoksen 1983 Outokumpu oy:ltä itselleen. Omistajana oli Imatran Voima Oy, (Fortum). 1999/2000 Kunnes sen osti Pohjois-Karjalan Sähkö Oy, jonka toimesta voimalaitoksen putouskorkeutta ja kokonaistehoa on nostettu.
Turbiini on pystyakselinen Kaplan. Turbiini ja generaattori ovat alkuperäiset, mutta niitä on automaation osalta modernisoitu myöhemmin nykypäivää vastaaviksi kaukokäyttöä varten. Generaattorin jännite on 6kV josta se muunnetaan PM1 110kV.
Aikoinaan voimalaitoksella oli 3-vuoropäivystys josta oltiin radiopuhelin yhteydellä Keretin voimaasemalle ja taas toisin päin, sekä Varkauden IVO:n muuntoasemalle asti.
Keretissä oli muuntoasema 110/45/6 kV josta oli varasyöttö vuonoksen kaivokselle 20kV jänniteellä, Josta saatiin taas tarvittaessa kerettiin sähköä 20kV jännitteellä jossa se muunnettiin 6kV käyttöä varten. Yleensä Keretti syötti 20kV vuonosta.
Palokissa oli ennen muunto 6/45/110 kV jänniteelle. Kuvassa on jo 45kV muuntaja sekä aseman rippeet purettu kokonaan pois, Nykyisin  110kV PM 1 muuntaja on alhaalla.
Juho Konttinen
Juho (Johannes) Konttinen (31. toukokuuta 1878 Leppävirta – 8. joulukuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen liikemies, huonekalutehtailija ja kirjailija.
Konttisen vanhemmat olivat maanviljelijä Elias Konttinen ja Hilda Maria Arpiainen. Hän oli naimisissa Maria Josefiina Miettisen kanssa. Konttinen asui Kuopiossa vuosina 1898–1922. Hänellä oli huonekaluliike ja Huonekalutehdas Juho Konttinen Osakeyhtiö niminen huonekalutehdas Kuopiossa. Säveltäjä Otto Kotilainen sävelsi Konttisen runon Savolaisten esi-isät ja tämä laulu esitettiin Pohjois-Savon maakuntaliiton vuonna 1953 tuottamassa dokumenttielokuvassa Tämä on Pohjois-Savo.
Kirk Cameron
Kirk Thomas Cameron (s. 12. lokakuuta 1970) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja kristillinen evankelista. Hän tuli tunnetuksi Mike Seaverin roolista televisiosarjassa Growing Pains (1985–1992). Nyttemmin hän on esiintynyt esimerkiksi Kadotettu maailma (Left Behind) -elokuvissa sekä draamassa Fireproof (2008).
Cameron sai Growing Pains -sarjasta vuosina 1986–1988 kolme Young Artist -palkintoa. Hän oli myös ehdolla Golden Globen saajaksi vuosina 1988 ja 1989.
Cameron kuuluu The Way of the Master -evankeliointijärjestön johtoon yhdessä tunnetun kreationistin Ray Comfortin kanssa. Järjestön toimintaan kuuluu Cameronin ja Comfortin juontama The Way of the Master -televisioshow. Cameron on Comfortin kanssa lupaillut, että Jumalan olemassaolo on ehdottomasti todistettavissa perusteilla, jotka eivät liity uskoon. Hän pitää ihmisten epäuskoon suurimpana syynä teoriaa (evoluutio), jota hänen mukaansa monet tiedemiehet nykyisin pitävät ”aikuisten satuna”. Cameron on omien sanojensa mukaan entinen ateisti ja evolutionisti.
Cameron on julkaissut omaelämäkertateoksen Still Growing (2008).
Deutsche Hochschule für Politik
Deutsche Hochschule für Politik (DHfP) oli saksalainen yksityinen korkeakoulu. Se perustettiin vuonna 1920, liitettiin nykyiseen Humboldt-yliopistoon vuonna 1940 ja muutettiin yhdeksi Freie Universität Berlinin laitoksista nimellä Otto-Suhr-Institut vuonna 1959.
Korkeakoulusta vastasi kannatusyhdistys, jonka jäseninä oli monia Versaillesin rauhansopimuksen allekirjoittajia kuten Walter Simons, Ernst Jaeckh, Friedrich Naumann ja Max Weber. Weber ehti kuolla ennen koulun avaamista.
Alkuvuosina kaikilta korkeakoulun opettajilta vaadittiin kirjallinen sitoutuminen tasavallan aatteiden tukemiseen. Aluksi pyrittiin kouluttamaan eri taustoista tulevia ihmisiä toimimaan nuoren tasavallan eri tehtävissä. Monet luennoijat olivat osa-aikaisia, ja suuri osa opetuksesta järjestettiin iltaisin työpäivän jälkeen. Tutkinnon suorittaminen tuli mahdolliseksi vasta 1920-luvun puolivälissä.
John William Lloyd
John William Lloyd (J. William Lloyd) (4. kesäkuuta 1857 – 1940) oli yhdysvaltalainen anarkoindividualisti. Hän syntyi New Jerseyssä ja muutti myöhemmin Floridan Grahamvilleen. Hänen individualistinen anarkisminsa perustui hänen mielestään luonnonlakiin eikä egoismiin kuten Benjamin Tuckerilla ja tämä oli riidanaihe muutoin ystävällisessä suhteessa Tuckerin ja Lloydin välillä. Lloyd vaihtoi myöhemmin näkemyksensä minarkistiseksi.
Deutsche Hochschule für Politik
Fasismin nousun myötä suuri osa korkeakoulun opettajakunnasta joutui lähtemään maanpakoon vuonna 1933.
Korkeakoulu liitettiin Friedrich-Wilhelms-yliopistoon vuonna 1940. Sodan jälkeen se alkoi toimia uudelleen itsenäisenä instituuttina. Sen johdossa oli vuodesta 1948 vuoteen 1955 Otto Suhr, Berliinin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja ja tuleva Länsi-Berliinin pormestari, joka toimi myös Freie Universität Berlinin kunniaprofessorina. Suhrin kuoleman jälkeen 1958 DHfP liitettiin Freie Universität Berliniin hänen mukaansa nimettynä instituuttina.
John William Lloyd
Karezza
Kirjassa The Karezza Method Lloyd, pohtii siemennesteen kertymistä. Hän päätteli steriloitujen miesten tapauksista, että siemenneste imeytyy takaisin kehoon, jos sitä ei päästetä ulos.
Lloyd kyseenalaisti yleistyvän näkemyksen orgasmin hyödyllisyydestä. Miehen kohdalla hän muistutti karjankasvattajien käytännöstä, jonka mukaan härän tai oriin ei tulisi astua liian usein uupumuksen välttämiseksi. Tällainen liike-elämän hyötyajattelu oli hänelle puolueeton todiste ejakulaation vaikutuksista.
Lloyd väitti karezzan kohentavan terveyttä. Hän sanoi sen “auttavan kuin taikakeino kivuliaisiin kuukautisiin,” ja toimivan merkittävänä hermojen rauhoittajana, jopa parantaen hermopäänsäryn. Hän myös katsoi sen olevan eräs parhaimmista keinoista “lieventämään ja parantamaan tavanomaisia sukuelinten heikkouksia ja vaivoja, mukaan lukien virtsaputken- ja eturauhasen tulehdus.
Hän oli silti “valmis myöntämään, että kun yhdyntä on sellaista laatua, että se tuottaa pakotusta, jota ei sublimoida tai kun seksuaalista pakotusta ilmenee, eikä sublimaatiota ja karezzaa osata, orgasmi voi olla tarpeellinen.”
Lloydin aikaan monet vastustivat karezzaa väittäen, että se rohkaisisi ylenpalttisiin seksuaalisiin suhteisiin. Hän vastasi:
Lloyd antoi monia käytännöllisiä ohjeita onnistuneen karezzan harjoittamiseen. “Yritä kuvitella itsesi magneettiseksi paristoksi” hän neuvoi liittyen antamisen välttämättömyyteen hyötyjen kokemiseksi hallitussa yhdynnässä.
Lloydin mukaan karezza on suurin kaunistaja, koska se lisää ja vakiinnuttaa sydämellistä rakkautta. Hän neuvoi, että seksuaalisen hallinnan lisäämiseksi tulisi “pitää hengellinen pääasiana, hallitsevana – rakastaminen on ensimmäinen seikka ja sielujenne yhteen sovittaminen on todellinen päämääränne.” “Seksi on hyvin lähellä sielua... [Se tyydyttää vain], kun se yhdistää sielut, eikä pelkästään laita kehoja parittelemaan väristysten aikaansaamiseksi.
Luvussa nimeltä “Tarvitseeko nainen orgasmia?” hän selitti, kuinka karezzassa nainen “sulauttaa” koko olemuksensa partneriinsa, eikä orgasmia sanan tavallisessa merkityksessä ilmaannu, vaikka tervehdyttävä fyysinen rentoutuminen koetaan myös.
Lloyd oli pohjimmiltaan mystikko ja otaksui, että rakastajien ykseyden kokemukset edustivat palaamista jumalalliseen androgyyniyden tilaan, joka on monen esoteerisen filosofian ytimessä. Hän kirjoitti, että karezzan täysi magneettinen sopusointu syntyy, kun:
Far Cry (elokuva)
Far Cry on samannimisestä videopelistä tehty vuonna 2009 DVD:llä julkaistu saksalainen elokuva, jonka on ohjannut Uwe Boll. Pääosissa ovat Til Schweiger, Emmanuelle Vaugier ja Udo Kier.
Juoni
Jack Carver, entinen erikoisjoukkojen jäsen, vie toimittaja Valerie Cardinalin Yhdysvaltain luoteisosan rannikolla sijaitsevalle saarelle tapaamaan setäänsä Maxia, joka työskentelee siellä sotilaskompleksin palveluksessa. Kun he saapuvat saarelle, tohtori Kriegerin kätyrit sieppaavat Valerien. Jack ei välitä Valeriesta, ennen kuin hänen veneensä räjähtää. Veneen tuhouduttua Jack selvittää saarella toimivan yhtiön todellisen tarkoituksen, joka on geenimuunnosten tekeminen sotilaille.
Tuotanto
Uwe Boll sai oikeuden Far Cry -elokuvaan oletettavasti jopa ennen kuin samanniminen videopeli oli julkaistu. Haastattelussa lokakuussa 2006 Uwe Boll sanoi, että elokuvan tuottaminen aloitetaan maaliskuussa 2007.
Boll kommentoi elokuvan julkaisun jälkeen, että Natalia Avelon elokuvan näyttelijäkaartissa oli virhe, koska tämä ei puhunut riittävän hyvää englantia. Avelonin repliikit aiottiin myös dubata, mutta hän ei suostunut siihen.
Los Angeles Memorial Coliseum
Los Angeles Memorial Coliseum on stadion Los Angelesissa Yhdysvalloissa.
Se sijaitsee Banc of California Stadiumin ja Etelä-Kalifornian yliopiston kampuksen vieressä. Stadionia käyttää yliopiston amerikkalainen jalkapallojoukkue Trojans sekä Los Angeles Rams vuoteen 2019 asti.
Los Angeles Memorial Coliseum on ainoa stadion, joka on ollut kaksi kertaa olympiastadionina. Se isännöi olympialaisia 1932 ja 1984. Lisäksi sillä on pidetty amerikkalaisen jalkapallon Super Bowl ja baseballin World Series. Päivä ennen 1984 olympialaisia stadion julistettiin National Historic Landmarkiksi.
Stadionilla järjestetään myös kesäolympialaiset 2028.
Märynummen koulu
Märynummen koulu on peruskoulun alakoulu Salon kaupungin Halikon pitäjän Märynummella. Koulun historia alkaa Nummen kansakouluna. Vanha alakoulurakennus valmistui 1914, ja sitä laajennettiin vuonna 1988.
Märynummen koulu on kolmeopettajainen kyläkoulu. Vuonna 2019 peruskoulussa opiskeli yhteensä 63 oppilasta. Märynummen koulun ja päiväkodin kokonaisuutta käy myös päiväkoti-ikäisiä lapsia ja esikoululaisia.
Kouluun kuului aiemmin myös vuonna 1954 rakennettu yläkoulurakennus, mutta se poistettiin käytöstä sisäilmaongelmien vuoksi vuonna 2018, ja purettiin vuonna 2020. Tilalle Salon kaupunki rakennutti uuden hirsirunkoisen koulu- ja päiväkotirakennuksen, jonka valmistuu kesäkaudella 2021.
Vuoden 1914 alakoulurakennus säilyy kädentaitojen opetuksen sekä kylän eri toimijoiden ja iltakäytön, muun muassa kyläyhdistyksen ja nuorison käytössä.
Raynald Denoueix
Raynald Denoueix (s. 15. huhtikuuta 1948) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Ura pelaajana
Denoueix pelasi koko uransa puolustajana FC Nantes Atlantiquessa. Hän edusti seuraa 13 vuoden ajan ja kuului José Arribas'n jeu à la nantaise-pelitavan lanseeraaneeseen joukkueeseen, joka voitti kaksi Ranskan mestaruutta 1970-luvulla.
Ura valmentajana
Pelaajauransa jälkeen Denoueix aloitti amatööriseura US Gétignén valmentajana, kunnes siirtyi 1982 työskentelemään FC Nantes Atlantiquen organisaatioon juniorivalmentajaksi. Hänen aikanaan Nantes'n junioriakatemiasta ponnistivat maailmanmaineeseen muun muassa Didier Deschamps ja Marcel Desailly sekä myöhemmin Claude Makélélén ja Christian Karembeun kaltaisia maailmantähtiä.
Kun Nantes'n päävalmentaja Jean-Claude Suaudeau jätti tehtävänsä kesällä 1997, nousi Denoueix uudeksi päävalmentajaksi. Debyyttikausi ei sujunut kovin ruusuisesti ja Nantes sijoittui Division 1:ssä vasta sijalle 11. Liigasijoitukset olivat keskikastissa myös kahdella seuraavalla kaudella, mutta menestystä tuli kahden Coupe de Francen mestaruuden myötä. Lopulta kausi 2000/01 toi jättipotin myös liigassa, kun Nantes'ssa juhlittiin seurahistorian kahdeksatta ja toistaiseksi viimeistä mestaruutta. Mestaruuden jälkeinen kausi alkoi kuitenkin vaisusti ja Denoueix sai lopulta tammikuussa 2002 potkut tehtävistään.
Sociedad-pestinsä jälkeen Denoueix on toiminut Canal+:n jalkapalloasiantuntijana ja ollut mukana Les Spécialistes -ohjelmassa.
Simon Guttmann
Wilhelm Simon Guttmann (15. marraskuuta 1891 Wien – 13. tammikuuta 1990 Lontoo ) oli saksankielinen kirjailija, poliittinen vaikuttaja ja valokuvauksen tukija. Hän liikkui Berliinin ekspressionistien piireissä ja Zurichin dadaistien piireissä 1910-luvulla. Hän toimi ilmeisen aktiivisesti Walter Benjaminin kanssa "Vapaan Saksan nuorisoliikkeessä", vaikka Benjamin ei mainitse Guttmania kirjassaan lainkaan. 1920-luvulla hän asui kaksi viikkoa Moskovassa ja tapasi Vladimir Majakovskin. Myöhemmin hän alkoi tuoda neuvostoliittolaisia taide-elokuvia Saksaan. Vuonna 1932 hän oli valokuvaaja Robert Capan ensimmäinen työnantaja.
Udo Lindenberg
thumb|Udo Lindenberg (2014) thumb|Udo Lindenberg [[Bonnissa (2005)]] Udo Gerhard Lindenberg (s. 17. toukokuuta 1946 Gronau, Westfalen) on saksalainen rockmuusikko, kirjailija ja taidemaalari. Lindenberg on valtavirtaistanut saksankielistä rock-musiikkia ja ansioitunut saksalaisen rock-lyriikan kehittäjänä. Hänen sanoituksensa käsittelevät sekä yhteiskunnallisia kysymyksiä että ihmissuhteita. Kylmän sodan vuosina hän otti laaja-alaisesti kantaa Saksojen välisiin suhteisiin. Lindenbergin taustayhtye tunnetaan nimellä Panikorchester.
Ura
Udo Lindenbergin vanhemmat olivat Hermine ja Gustav Lindenberg. Hänen veljensä Erich Lindenberg (1938–2006) tunnettiin taidemaalarina. Lisäksi hänellä on kaksi nuorempaa siskoa, Erika ja Inge.
Vuonna 1969 Lindenberg perusti Peter Herbolzheimerin kanssa yhtyeen Free Orbit, ja ensimmäinen pitkäsoitto ilmestyi lokakuussa 1970. Läpimurtonsa hän teki 1973 albumilla Andrea Doria ja hittikappaleilla "Alles klar auf der Andrea Doria" ja "Cello". Lindenbergistä tuli yksi 1970-luvun suosituimmista saksankielisistä muusikoista. Erityisen tuottoisa oli vuosi 1976, jolloin ilmestyivät albumit Galaxo Gang, Sister King Kong ja Panik Udo. 1970-luvun lopulla Lindenberg teki suurisuuntaisen kiertueen nimeltään "Dröhnland-Symphonie-Tour", jonka tiimoilta julkaistiin hänen ensimmäinen livealbuminsa Livehaftig. Samoihin aikoihin hän levytti saksankielisiä versioita muun muassa Little Richardin, The Beatlesin ja Rolling Stonesin kansainvälisistä menestyssävellyksistä.
1980-luvulla Lindenberg otti tavan takaa kantaa Saksojen välisiin suhteisiin. Vuonna 1983 julkaistiin käännösversio Harry Warrenin sävellyksestä "Chattanooga Choo Choo" nimellä "Sonderzug nach Pankow". Kappaleesta tuli Lindenbergin toistaiseksi suurin kaupallinen menestys. "Sonderzug nach Pankow" oli vastaus Itä-Saksan viranomaisten kielteiseen kantaan Lindenbergin kaavaillun DDR:n kiertueen suhteen.
Vuonna 2010 Lindenberg suunnitteli kaksi postimerkkiä Deutsche Postille, merkit perustuvat hänen esittämiinsä kappaleisiin "Andrea Doria" ja "Sonderzug nach Pankow". Vuonna 2014 Lindenberg antoi menestyksekkäät stadionkonsertit Düsseldorfissa ja Leipzigissa.
Lindenberg on saanut useita palkintoja musiikillisista ansioistaan. Näihin lukeutuvat muun muassa 1992 myönnetty Echo-musiikkipalkinto elämäntyöstä sekä Goldene Stimmgabel -palkinto vuosina 1993 ja 1997. Vuonna 2010 Lindenberg sai Nordrhein-Westfalenin osavaltion myöntämän ansiomerkin, Verdienstorden des Landes Nordrhein-Westfalen.
Albumit listasijoituksineen
1 Udo Lindenberg & Panikorchester
2 Udo Lindenberg & Das Deutsche Filmorchester Babelsberg
Dibitassut
Dibitassut (The Dibidogs) on alkujaan lasten kehittämä TV-sarja, joka on suomalais-kiinalaista yhteistyötä. Sarjaa ideoitiin lasten luovuuspajoissa, joihin kutsuttiin osanottajia ympäri maailmaa.
Dibitassuja on esitetty vuodesta 2010 alkaen. Suomessa sarjaa on esitetty MTV3:n ja MTV3 Juniorilla. Maailmanlaajuisesti The Dibidogseilla on yli 50 miljoonaa katsojaa 28:ssa eri maassa. Sarja on menestynyt etenkin Aasiassa, missä sitä on esitetty 50 kanavalla.