cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mahabharata
Juoni
Kuultuaan Pandavien menestyksestä sokea Dhritarashtra kutsuu heidät takaisin. Valtakunnan vanhimmat ja Krishna yrittävät sovitella Pandavien ja Kauravien välejä, mutta epäonnistuvat. Niinpä valtakunta jaetaan, mutta kukaan ei ole tyytyväinen. Duryodhana tietää Yudhishthiran heikkoutena olevan uhkapelit, ja Kauravat voittavat noppapelissä Pandavien valtakunnan, omaisuuden ja Draupadin, jota nöyryytetään julkisesti. Lopulta tehdään kompromissi, jonka mukaan Pandavat lähtevät 13 vuodeksi pois maasta ja saavat sen jälkeen valtakunnan hallittavakseen. thumb|left|Käsikirjoituskuvitusta Kurukshetran taistelusta. Pandavat palaavat hieman liian aikaisin, joten Kauravat kieltäytyvät luovuttamasta valtakuntaa. Tuloksena on sota. Krishna yrittää vielä välittää paljastamalla Kauraville jumaluutensa, mutta tämäkin on turhaa. Ennen taistelua Arjuna alkaa epäillä sodan mielekkyyttä. Krishna pitää hänelle ihmisen ja sotilaan velvollisuuksista puhuttelun, joka tunnetaan myös erillisenä teoksena Bhagavad Ghita. Alkaa Kurukshetran taistelu, joka kestää 18 päivää ja on verinen. Taistelun aikana henkilöt joutuvat miettimään velvollisuuksiaan tovereitaan ja sukulaisiaan kohtaan. Se on kuvaus arjalaisesta ritarikulttuurista, jossa jaloudella ja urhoollisuudella on suuri merkitys.
Taistelun loputtua vain Pandavat ja Krishna ovat hengissä. Yudhishthirasta tulee kuningas, mutta Kauravien äiti kiroaa Krishnan, joka hyväksyy kirouksen ja myöhemmin kuolee. Pandavien hallittua maatansa he lähtevät kohti Himalajaa noustakseen taivaaseen. Veljekset kuolevat yksi toisensa jälkeen, ja vain hyveellisin Yudhishthira pääsee omin voimin taivaaseen. Hän valitsee kuitenkin itselleen helvetin, jonne hänen veljensä ja Draupada ovat päätyneet. Lopussa jumalat kertovat kaiken olleen harhaa, ja sekä Kauravista että Pandavista tulee jumalia.
Vaikutus
Mahabharatasta tuli etenkin papiston siihen tekemien lisäysten takia moraalinen ohjekirja hinduille. Etenkin Kurukshetran taistelua edeltävä Bhagavad Ghita ja taistelu itse tarjoavat monimutkaisia moraalisongelmia, joita teos käsittelee hindulaisen etiikan mukaan. Se on edelleen merkittävässä asemassa antamassa hindulaisille ohjeita yksilön eettisiin valintoihin.
Sana ja Ylistys
Järvi-Pohjanmaan Sana ja Ylistys ry (uudemmalta nimeltään Sana ja Ylistys Christ Embassy Finland) on alun perin Lappajärvellä toiminut herätyskristillinen yhdistysmuotoinen seurakunta, joka kuuluu tunnustuskuntiin sitoutumattomaan uuskarismaattisuuteen. Liikkeen perustaja ja aiempi johtaja oli Veli Saarikalle (1954–2013). Seurakunnan aktiiviseen ydinryhmään kuuluu noin 20 osallistujaa, muita tukijoita on noin 100 eri puolilla maata (2009). Seurakunnalla oli aiemmin oma kirkkorakennus Lappajärven ydinkeskustassa. Tiloihin mahtui vajaat 200 ihmistä. Tilat myytiin vuonna 2009 Lappajärven Helluntaiseurakunnalle.
Oppi
Liike katsoo, että sen opilliset linjaukset pohjautuvat Jumalan tahtoon ja Raamatun sanaan. Kirousten, joita liikkeen mukaan ovat sairaudet, ennenaikaiset kuolemat ja köyhyys, katsotaan olevan peräisin saatanalta syntiinlankeemuksen seurauksena, kun taas uskovien elämässä vallitsee täydellinen siunaus, terveys ja menestys. Seurakunta painottaa pelastus-sanan merkitystä opetuksessaan.
Helluntailaisen käsityksen mukaan liike edustaa niin sanottua menestysteologiaa. Menestysteologiassa korostetaan muun muassa uskovan menestystä ja auktoriteettia paholaista vastaan. Liikkeessä opetetaan myös, että Jeesus on parantanut kaikki sairaudet, ja kysymys on vain terveyden vastaanottamisesta uskolla.
Liikkeen perustaja ja johtaja oli Veli Saarikalle (1954–2013), joka on aiemmin toiminut helluntailiikkeen piirissä. Saarikalle piti inspiraation lähteenään monia menestysteologian piirissä tunnettuja henkilöitä, kuten T. L. Osborn, Chris Oyakhilome, Kenneth Hagin, T. B. Joshua, Kenneth Copeland ja E. W. Kenyon.
Sana ja Ylistys -seurakunnalla on yhteyksiä Christ Embassy -liikkeeseen.
Inferno
Inferno voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Sana ja Ylistys
Ohjelmia
Sana ja Ylistys -seurakunnalla oli Järviradio- ja Lähiradio-kanavilla kuuluva viikoittainen, suorana lähetettävä Rukouspalveluohjelma, johon kuuntelijat voivat soittaa ja lähettää esirukouspyyntöjään. Ohjelma sisälsi Sana ja Ylistys -seurakunnan opin mukaista Raamatun opetusta. Myös rukoileminen sairaiden puolesta sekä pyrkimykset vapauttaa ihmisiä riivaajien alaisuudesta kuuluivat lähetykseen. Jotkut kuulijat katsoivat parantuneensa sairauksista sekä vapautuneensa pahoista hengistä radio-ohjelmien aikana. Erityisesti Saarikallen raju ja joitakin seksuaalisuuden muotoja (esimerkiksi homoseksuaalisuus ja itsetyydytys) vastustava saarnatyyli on kuitenkin tuonut myös kritisoijia liikkeelle.
Veli Saarikalle alkoi lähettää televisio-ohjelmaa lontoolaisella Loveworld-kanavalla syksystä 2008 alkaen. Ohjelman nimi oli In the Word with Pastor Veli.
Televisio-ohjelma A-zoom vieraili pastori Saarikallen kokouksessa marraskuussa 2009 ja teki vierailusta ohjelman Yle TV1:lle.
Veriryhmän tapaus
Espoolaisen metalliyhtye Supreme Courtin jäsen Olli Tahvanainen julkaisi taiteilijanimellä Veriryhmä saman nimisellä verkkosivulla sekä YouTubessa useita musiikkikappaleiksi muunneltuja versioita Saarikallen saarnoista. Tyyliltään kappaleet olivat tiettyjä arvoja kohtaan kriittisiä ja niihin oli sisällytetty pornografisia teemoja. Saarikalle teki tapauksen johdosta tammikuussa 2007 rikosilmoituksen uskonrauhan rikkomisesta, kunnianloukkauksesta ja tekijänoikeusrikkomuksesta. Poliisi aloitti tapauksesta esitutkinnan. Muunneltujen versioiden poistaminen YouTubesta osoittautui kuitenkin vaikeaksi, sillä niitä ladattiin useita kertoja takaisin. YouTube antoi ennen pitkää Saarikallelle poikkeuksellisesti mahdollisuuden estää omatoimisesti niiden julkaisemisen sivustolla.
Oravi
Oravi on kylä Haukiveden ja Joutenveden välissä sijaitsevalla kapealla kannaksella nykyisen Savonlinnan kaupungin, entisen Säämingin kunnan alueella. Asukkaita kylässä on ympärivuotisesti noin sata.
Oravin ruukki toimi vuosina 1868–1901 ja kylä olikin tuolloin asukkailtaan runsaslukuisempi. Oravi on perinteisesti elänyt vesiliikenteestä. Vuonna 1861 valmistui tukinuittoa varten Oravin avokanava, mutta se kävi pian ahtaaksi nippu-uitolle ja 1960 valmistui läheisyyteen Haponlahden kanava, joka ruopattiin myöhemmin syväväyläksi. Kanavan valmistuminen lyhensi Savonlinnan ja Joensuun välistä vesiyhteyttä 35 kilometrillä. Pitempi reitti kulkee Tappuvirran kautta.
Oravissa on kaksi matkailukohdetta Linnansaaren kansallispuisto ja melontakeskus. Varsinkin kesäisin Oravissa vierailee mökkiläisiä ympäröiviltä alueilta, sekä turisteja muista Euroopan maista. Kylässä toimii kesäisin 1–2 ravintolaa, ravintola Ruukinranta, sekä satunnaisesti vastarannalla Makasiinirakennuksessa esim. pop-up Thai-ravintola.
Välimatkoja
Oravin kautta kulkee Savonlinnasta Varkauteen johtava seututie 468.
Kasari (radiokanava)
Kasari on Bauer Media Oy:n omistama suomalainen 1980-luvun musiikkia soittava kaupallinen radiokanava, joka aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2020.
Ojanen
Ojanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Viola Kuoksa
Lempi Maria Viola Kuoksa-Wave (1. kesäkuuta 1904 Calumet – 31. lokakuuta 1995 Rovaniemi) oli suomalainen opettaja, hammaslääkäri ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Hannu Taro.
Kuoksan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Vilho Kuoksa ja Briita Kustaava Leiviskä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1923 Lahden yhteiskoulusta ja valmistui kansakoulun opettajaksi Raahen opettajaseminaarista 1925. Kuoksa opiskeli sitten hammaslääkäriksi Helsingin yliopistossa ja suoritti odontologian lisensiaatin tutkinnon 1933.
Kuoksa toimi kansakoulun opettajana Rovaniemellä, Karungissa ja Alatorniossa 1923–1927 sekä opettajana Lahden ylemmässä kansanopistossa 1927–1928 ja suomen kielen opettajana Tallinnassa 1931. Hän toimi viimeksi hammaslääkärinä Rovaniemellä vuodesta 1933 lähtien.
Viola Kuoksa oli naimisissa 1934–1959 metsänhoitaja Arvo Gunnar Waven (ent. Wavén; 1903–1959) kanssa.
Queenstown
Queenstown voi tarkoittaa ainakin seuraavia paikkoja:
In Sorte Diaboli
In Sorte Diaboli (lat., suomeksi "Liitossa Saatanan kanssa") on norjalaisen black metal -yhtye Dimmu Borgirin konseptialbumi ja yhdeksäs pitkäsoitto. Albumi on yhtyeen ensimmäinen konseptialbumi: sen kaikki kappaleet muodostavat yhtenäisen tarinan, joka kertoo keskiajalla eläneestä papin apulaisesta, joka hylkää kutsumuksensa ja kääntyy kohti alamaailmaa. Maaliskuussa 2007 In Sorte Diabolin promo vuosi Internetiin. Albumi on black metallin historian merkkiteos, sillä se nousi Norjan albumilistan ykköseksi (vain Behemoth on pystynyt samaan). Albumin kannessa esiintyy demoni Baphomet.
In Sorte Diabolin eri versiot
Euroopan markkinoille tehty erikoispainos sisältää bonuskappaleen The Ancestral Fever. Lisäksi mukana on bonus-DVD, 32 sivun kirjanen peilatuilla laulunsanoilla ja peili niiden lukemiseen. Kokonaisuus on pakattu nahkakansien sisälle. Pohjois-Amerikan markkinoille tehty erikoispainos sisältää bonuskappaleen The Heretic Hammer ja Japanin markkinoille tehty erikoispainos sisältää Venomin coverkappaleen Black Metal.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Dimmu Borgir, kaikki sanoitukset Silenoz.
Giussano-luokka
Giussano-luokka oli Italian laivaston neljän 1928–1932 valmistetun kevyen risteilijän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa. Luokka muodosti ensimmäisen alaluokan niin sanotuista Condottieri-luokista, joihin kuuluvat alukset nimettiin keskiaikaisten ja renessanssin italialaisten sotapäällikköjen, kondottieerien mukaan.
Suunnittelu
Alusten runko oli sekoitus erilaisia valmistustekniikoita. Rungot olivat rakenteellisesti suhteellisen heikkoja ja niissä oli hävittäjätyyppinen, lähes kolmanneksen aluksesta kattanut korotettu etukansi.
Kääntäminen
pienoiskuva|upright|[[Domenico Ghirlandaio, Pyhä Hieronymus työhuoneessaan, 1480. Hieronymus on kääntäjien suojeluspyhimys.]]
Kääntäminen tarkoittaa viestin muuntamista kielestä toiseen, lähtökielisen viestin siirtämistä kohdekielelle. Kääntämisellä voidaan tarkoittaa joko yleisesti kaikkea tällaista viestintää tai pelkästään sen kirjallista muotoa eli tekstin kääntämistä, jolloin sen suullinen tai viittomakielinen vastine on tulkkaus.
Harald Neovius
Harald Leonard Neovius (21. marraskuuta 1863 Orjol, Venäjän keisarikunta – 19. tammikuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Kääntäminen
Kirjoitetun viestinnän kääntämistä ammatikseen harjoittavaa kutsutaan nimikkeellä kääntäjä. Kuka tahansa saa kutsua itseään kääntäjäksi ja yrittää kääntää ammatikseen. Ammattitaitoinen kääntäminen on kuitenkin koulutusta vaativaa työtä, ja kuka tahansa ei pysty toimittamaan hyvää laatua.
Harald Neovius
Neoviuksen vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Frithiof Alfred Neovius (1830–1895) ja Anna Natalie Geschwend (1829–1887). Hän valmistui arkkitehdiksi Helsingin Polyteknillisestä opistosta.
Neoviuksen sisaruksia olivat toimittaja Arvid Neovius, pankinjohtaja Arthur Alfred Neovius ja kansanedustaja, koulunjohtaja Dagmar Neovius. Hänen appensa oli lääninkuvernööri Torsten Costiander. Neovius hoiti vuodesta 1904 alkaen anoppinsa ja sittemmin vaimonsa omistamaa Nuutajärven kartanoa.
Kääntäminen
Tiettyyn kohdekieleen kääntämiselle voidaan muodostaa kielen nimestä johdettuja verbejä kuten suomentaa ja ruotsintaa. Jotkut kääntäjät myös suosivat kielistä johdettuja nimityksiä kuten suomentaja.
Harald Neovius
Vuoden 1899 suuren adressin kerrotaan saaneen alkunsa Neoviuksen ideasta, tosin myöhempi historiantutkimus on esittänyt myös muita henkilöitä hankkeen mahdolliseksi ”isäksi”.
Kääntäminen
Kielten ja kulttuurien erilaisuudesta johtuen kääntäessä tehdään aina valintoja kotouttavan ja vieraannuttavan käännöstavan välillä. Valittaessa kotouttava kääntämistapa tehdään tekstistä tai sen osasta lukijalle hyvin ymmärrettävä esimerkiksi käyttämällä kotoisia ilmaisuja. Tällöin tekstin sisältö saattaa muuttua liiaksi. Valittaessa kotouttamisen vastakohta, vieraannuttava kääntämistapa, voidaan pyrkiä esimerkiksi ilmaisemaan mahdollisimman tarkasti kohdekulttuurille vieras ilmiö. Tällöin ilmaisut eivät kuitenkaan välttämättä vaikuta lukijasta idiomaattisilta vaan jättävät oudon vaikutelman. Yleensä kääntäessä haetaan kompromissia kahden eri kääntämistavan välillä. Tällöin pyritään riittävään kohdekielen normien vastaavuuteen niin, että merkitys säilyisi mahdollisimman muuttumattomana.
Käännöksen laatu on sekä kääntäjän että käännöksen tilaajan osaamisesta ja keskinäisestä ymmärryksestä kiinni. Joskus käännöksen tilaaja on täysin välinpitämätön laadun suhteen ja ostaa huonon käännöksen keneltä vain saa sen halvimmalla. Kääntäjä ei vain käännä tekstiä vaan ajattelee myös, kenelle ja mihin tarkoitukseen käännös tehdään. Joskus kääntämisen yhteydessä tehdään paljonkin sisällöllisiä muutoksia tekstiin. Alkuperäisen tekstin tarkoitus voi joskus olla eri kuin käännöksen, jolloin tekstiä joudutaan muokkaamaan reilustikin. Kaikki muutokset asiasisältöön ja tyyliin tulee tehdä yhteisymmärryksessä käännöksen tilaajan kanssa, mutta on muistettava myös alkuperäistekstin tekijänoikeudet. Tämä vaatii myös käännöksen tilaajalta oikeaa kiinnostusta hyvän eli tarkoituksenmukaisen käännöksen saamiseen.
César Arzo
César Arzo Amposta (s. 21. tammikuuta 1986 Vila-real, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valladolidia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura
Arzo on kotikaupunkinsa Villarrealin kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 23. maaliskuuta 2003 ottelussa Real Sociedadia vastaan.
Kääntäminen
Antiikki
pienoiskuva|Kääntäjien suojeluspyhimys [[Hieronymus]] Antiikin Kreikassa kääntämistä ei harjoitettu paljon, sillä kreikkalaisille muut kansat olivat barbaareja, joiden kielistä he eivät olleet kiinnostuneita. Rooman valtakunnassa sen sijaan käännettiin sitäkin enemmän latinaan juuri kreikan kielestä, ja käännöksillä onkin hyvin merkittävä osa Rooman kirjallisuudessa. Roomalaiset olivat kääntäjinäkin "valloittajia": he eivät aina kirjoittaneet käännökseen kääntäjän nimen lisäksi alkutekstin tekijää. Kääntämistä käytettiin myös välineenä vieraan kielen oppimisessa ja oman kielen taitojen lisäämisessä; monet tunnetut roomalaiset kirjailijat ovat myös kääntäneet. Ensimmäinen nimeltä tunnettu kääntäjä oli Homeroksen Odysseian kääntänyt Livius Andronicus. Paljon kääntäneen Ciceron teoksessa De optimo genere oratorum on uraauurtavia pohdintoja kääntämisestä, joista mullistavin oli nec verbo verbum ("ei sana sanalta").
César Arzo
Ura
Kaudeksi 2006–2007 hänet lainattiin juuri maan pääsarjaan nousseeseen Recreativoon, yhdessä joukkuetovereidensa Javier López Vallejon ja Santi Cazorlan kanssa. Seuraavaksi kaudeksi hänet jälleen lainattiin nousijajoukkueeseen tällä kertaa Real Murciaan.
Kääntäminen
Antiikki
Raamatun Uuden testamentin neljää evankelistaa on luonnehdittu myös kääntäjiksi, sillä he kirjoittivat kreikaksi sen, mitä Jeesus oli sanonut arameaksi. Ensimmäiset kristilliset käännökset olivat varsin sanatarkkoja eivätkä aina laadultaan kehuttavia. Rooman kirkko tarvitsi kuitenkin vakuuttavan latinankielisen Raamatun käännöksen Euroopan valloitusta varten. Hieronymuksen vuosina 391-406 kääntämästä Vulgatasta tuli sellainen, ja se pysyi pitkään kirkon käytössä. Hieronymus seurasi Ciceron nec verbo verbum -periaatetta, mutta hän seurasi Ciceroa tarkemmin lähtötekstiä, koska se oli hänelle Jumalan puhetta, jonka "sanajärjestyskin on mysteeri". Silti hän joutui kovasti puolustelemaan yksittäisten sanojen kohdalla tekemiään pieniä poikkeamia. Hän ymmärsi, että eri kielissä tyyli pitää muotoilla eri tavoin, jotta käännetty teksti ei kuulostaisi oudolta. Katolinen kirkko julisti Hieronymuksen pyhimykseksi, ja hänestä tuli siten myös kääntäjien suojelupyhimys, jonka päivää vietetään kansainvälisenä kääntäjien päivänä.
César Arzo
Ura
Palattuaan lainalta takaisin Villarrealiin, hän ilmoitti silloiselle valmentajallensa Manuel Pellegrinille haluavansa siirtyä pysyvällä siirrolla Recreativoon.
Hanna Silvennoinen
Hanna Silvennoinen (s. 29. heinäkuuta 1976 Tampere) on suomalainen laulaja, pianisti ja lauluntekijä. Hän on työskennellyt taustalaulajana, säveltäjänä ja artistina useissa eri projekteissa.
César Arzo
Ura
24. heinäkuuta 2009 hän siirtyi nelivuotisella sopimuksella Valladolidiin.
Kääntäminen
Keskiaika
Keskiajan Euroopassa kääntäminen vaikutti merkittävästi kansallisten kirjallisuuksien syntyyn ja kehitykseen. Lähinnä vain kirkonmiehet olivat kirjoitus- ja lukutaitoisia, ja siksi kääntäminen oli aluksi kirkollisten tekstien kääntämistä latinasta kansankielille. Joillekin kielille oli kehitettävä ensin aakkoset: näin syntyi muun muassa glagoliittinen kirjaimisto kirkkoslaavia varten. Monesti kääntäjät olivat tekemisissä varsin kehittymättömän kirjakielen parissa, jolloin he toivat kieliinsä uusia vierasperäisiä lainasanoja. Esimerkiksi muinaisenglantilaiselle proosalle loivat perustan kuningas Alfred Suuri ja benediktiiniläismunkki Ælfric, jotka toivat käännöksillään latinankielisen kristillisen kirjallisuuden tavallisen kansan ulottuville.
Kun espanjalaiset kuninkaat maureja karkottaessaan valtasivat takaisin Toledon kaupungin vuonna 1085, he pääsivät käsiksi suureen määrään arabiankielistä alkuperäistä ja käännettyä kirjallisuutta. Kaupungissa alkoi mittava ja järjestäytynyt käännöstyö, johon osallistui kääntäjiä monista eri maista, ja on jopa puhuttu "Toledon koulusta". Toledon käännöstoimintaa on pidetty Euroopan maallisen ja tieteellisen kääntämisen alkuna, vaikkakin kääntämistä harjoitettiin jonkin verran muuallakin. Toledon kääntäjät käänsivät eniten luonnontieteitä, antiikin filosofiaa sekä juutalaisten ja arabien uskonnollisia tekstejä. Käännöskielenä oli yleensä latina, joskus myös kastilia tai katalaani. Tekstit käännettiin usein hyvin sanatarkasti, minkä on epäilty johtuneen puutteellisesta arabian taidosta tai vähäisestä asiantuntemuksesta. Kun antiikin ja arabien kirjoitusten latinankieliset käännökset levisivät Espanjan kautta Eurooppaan, hallitsijat alkoivat tilata luostareilta niistä käännöksiä oman maansa kielelle itseään ja hoviväkeään sivistääkseen.
Renessanssi
pienoiskuva|upright|[[Martti Luther]] Renessanssi oli yksi kääntämisen suurista aikakausista. Kansankielten asema voimistui, tiedettä alettiin kirjoittaa omalla kielellä latinan sijaan, ja kirjapainotaidon keksiminen kasvatti käännösten määrää. Näkyvimmin kansankielten asiaa ajoi uskonpuhdistus. Jo 1300-luvulla oli piispa John Wycliffe vaatinut kansalle oikeutta lukea Raamattua omalla kielellään. Vuonna 1415 kerettiläisenä poltettu uskonpuhdistaja Jan Hus saarnasi omalla äidinkielellään. Uskonpuhdistajista merkittävin, Martti Luther, käänsi koko Raamatun saksaksi. Se ilmestyi kokonaisuudessaan vuonna 1534 ja loi perustan yhtenäiselle saksan kirjakielelle. Lutheria pidetään yhtenä suurimmista kääntäjistä. Hän korosti kääntämisessä kielen selkeyttä ja ymmärrettävyyttä, sillä hän ei halunnut kielen hämäryyden tai vierauden olevan esteenä Raamatun sanoman ymmärtämiselle. Protestantit tekivät 1500-luvulla Raamatun käännöksiä myös muissa maissa, mutta Ranskassa ja Englannissa ne kohtasivat kiivasta vastustusta; englantiin kääntänyt William Tyndale joutui vastustajiensa käsiin, ja hänet poltettiin roviolla.
Renessanssin aikana kansankielien käyttö lisääntyi myös maallisessa kirjallisuudessa. Omakielisellä kirjallisuudella alkoi olla kysyntää ja siksi myös markkina-arvoa. Maallisia tekstejä käännettäessä pyrittiin pääasiassa selkeään ja ymmärrettävään esitystapaan, ja ajoittain tehtiin myös selvennyksiä ja korjailuja alkutekstiin. Käännösten taso oli vaihteleva; huonojen käännösten heikkoutena oli yleensä liian sanatarkka kääntämistapa, joka johtui kääntäjän osaamattomuudesta tai pedanttisuudesta. Merkittävin suomenkielinen maallinen käännös oli rahvaalle tärkeä kuningas Kristoferin maanlaki, jonka käänsivät Juhana-herttuan aloitteesta papit Jaakko Finno ja Ljungo Tuomaanpoika. Renessanssin aikana alettiin myös toimittaa sanakirjoja kääntäjien apuvälineiksi, ja kasvavan lähetystyön seurauksena niitä tehtiin yhä enemmän myös ei-eurooppalaisia kieliä varten. Suomen kieli esiintyi ensimmäistä kertaa Ericus Schroderuksen vuonna 1637 ilmestyneessä sanakirjassa Lexicon Latino-Scondicum.
Käännösprosessi
Kääntäminen on monimutkainen prosessi, jossa on otettava huomioon monenlaisia asioita ja tehtävä valintoja. Ristiriitatilanteissa on päädyttävä usein kompromisseihin. Maallikot pitävät usein kääntämistä yksinkertaisena toimintana, johon pystyy kuka tahansa vierasta kieltä jonkin verran osaava. Toisin kuin monesti luullaan, ei kääntämisessä kuitenkaan ole kysymys vain yksinkertaisesta kielenvaihdosta, johon sanakirja ja kielioppi tarjoavat avaimen. Tekstiä tulee analysoida, jotta tiedetään, mitä käännökseen on tärkeää välittää. Kielten sanat ja lauseet ovat usein monitulkintaisia, ja niillä voi olla tilanteesta riippuen lukuisia eri vastineita toisissa kielissä. Ensinnäkin on tiedettävä kohderyhmä, kenelle ja mihin tarkoitukseen teksti on tarkoitettu. On tärkeää yrittää ymmärtää, mitä tekstin kirjoittaja on ajatellut, koska muussa tapauksessa käännökseen saattaa tulla jotain aivan muuta kuin mitä kirjoittaja oli tarkoittanut. Tämä saattaa vaatia joskus runsastakin selvittelytyötä. Lisäksi ongelmia tuottavat kulttuurierot: esimerkiksi ihmisten välisessä kanssakäymisessä käytettävä kieli voi poiketa eri kulttuureissa toisistaan huomattavasti, jolloin kääntäjän on päätettävä, tuoko hän käännöksessä esille vieraan kulttuurin erityispiirteet vai muuttaako hän tekstin kohdekielen kulttuurin oloja vastaavaksi.
Käännösstrategia
Pragmaattisella käännöksellä tarkoitetaan käännöstä, jossa jokin sanoma käännetään lähdekielestä kohdekieleen mahdollisimman selvästi ja tehokkaasti siten, että pääpaino on oikean ja yksiselitteisen informaation välittämisellä eikä siis kielimuodolla. Etnografisessa käännöksessä kääntäjä pyrkii selittämään kyseessä olevien kielten kulttuuritaustan erilaisuuden aiheuttamia vaikeuksia, jotta käännöksen teksti olisi lukijalle täysin ymmärrettävää. Tällä tavoin kääntäjä siis sopeuttaa kielimuodon lukijoiden mukaan.
Vieraannuttavaa käännösstrategiaa käytettäessä kääntäjä voi valita monenlaisia käännösratkaisuja tai kääntämismenetelmiä yksittäisten sanojen tai ilmaisujen kohdalla. Mahdollisia ovat muun muassa lisäys, tarkennus tai laina. Lisäyksestä puhuttaessa kääntäjä on lisännyt käännökseen ylimääräistä tietoa tai tyyliseikkoja, joita ei esiinny lähdetekstissä. Myös tarkennus on lähdetekstistä puuttuvaa, kääntäjän lisäämää tietoa, mutta se kumpuaa kääntäjän tekstin ulkopuolisesta tietämyksestä tai kyseessä olevasta tilanteesta. Tarkennuksilla pyritään lisäämään käännöksen selvyyttä tai välttämään ristiriitaisuuksia. Kun kääntämismenetelmänä on käytetty lainaa, on lähdetekstin sana tai ilmaus säilytetty alkuperäisenä. Tämä voi johtua muun muassa siitä, että tulokielessä ei ole vastaavaa termiä tai siitä, että tyylilliset tai retoriset keinot vaativat sen säilyttämistä. Käännöslainasta puhuttaessa sen sijaan on kyse lähdetekstin sanan tai ilmauksen tai niiden osan sananmukaisesta käännöksestä. Käännöslainat tapahtuvat aina sanaston tasolla, esim. englanninkielen ilmaisu cold war on muutettu suomeksi muotoon kylmä sota, tai tietotekniikassa englanninkielen sana mouse on muutettu suomeksi muotoon hiiri. Poisjätöllä eli poistolla tarkoitetaan adaptaatiota, jossa lähdetekstin jokin merkityselementti voidaan perustellusti jättää pois. Poisto voidaan tehdä esimerkiksi silloin, kun käännettävässä tekstissä on ollut jotakin sellaista, joka on pitänyt selittää lähdetekstin lukijoille mutta joka on käännöksen lukijalle itsestään selvää, ts. kun lähdetekstissä puhutaan kohdekulttuurista.
Ekvivalenssilla tarkoitetaan kääntämismenetelmää, jossa lähdekielen idiomaattinen ilmaisu tuodaan kohdekielen idiomaattiseksi ilmaisuksi. Näin ollen kohdekielen ilmaisu on erilainen kuin lähdekielen, mutta molemmat tarkoittavat samaa. Muodollinen ekvivalenssi (myös formaalinen ekvivalenssi) tarkoittaa, että käännös ja lähdeteksti ovat lähellä toisiaan niin kirjalliselta muodoltaan kuin myös sisällöltään. Tämä voi tulla ilmi esimerkiksi kieliasussa, jolloin jokaisella sanalla on sanavastineensa käännöksessä ja myös lausejärjestys ja lauserakenteet vastaavat lähdetekstin järjestystä ja rakenteita. Sen sijaan kun käännöksen vastaanottajien reaktiot vastaavat oleellisin osin lähdetekstin vastaanottajien reaktioita, käännöstä voidaan pitää lähdetekstin dynaamisena ekvivalenttina. Reaktioiden yhdenmukaistamiseksi kääntäjän on toisinaan poikettava sekä lähdetekstin kielellisestä muodosta että sen merkityksestä, jolloin käännös tuodaan lähemmäksi vastaanottajan kulttuuria.
Kääntäminen Suomessa
Suomessa käännetään muun muassa virallisia tekstejä, kirjoja, ulkomaalaisia elokuvia, tv-sarjoja, tuotteiden käyttöohjeita ja jopa videopelejä. Näistä lapsille suunnatuissa käytetään useimmiten dubbausta eli jälkiäänitystä, jossa ääninäyttelijät luovat hahmoille äänet studiossa, jolloin kääntäjä toimii usein ohjaajana.
Kääntämistä on varsinkin aikaisemmin käytetty paljon opetusmenetelmänä koulujen kieltenopetuksessa. Myös ylioppilastutkinnossa vieraiden kielten kokeet olivat käännöskokeita 1970-luvun alkuun saakka, jolloin ne korvattiin nykyisen tyyppisellä kolmiosaisella kokeella.
Suomessa kirjallisuuden kääntäjien palkkiotaso on 2000-luvulla ollut Euroopan huonoin.
Kääntäminen ammattina
Kääntäjän ammatti vaatii kielilahjakkuutta, uutteruutta, laajaa yleistietoa sekä kiinnostusta kaikkeen uuteen. Kääntäjään kohdistuu usein suuria odotuksia: häneltä odotetaan usean kielen erinomaista hallintaa, laajaa tietämystä eri asioista ja joissain tapauksissa myös erikoisalan tuntemusta. Kääntäminen on usein itsenäistä työskentelyä tietokoneen ja joskus käännösmuistin avulla, tosin kaunokirjallisuuden kohdalla käännösmuistista ei juuri ole apua, koska kyseessä on kuitenkin luova teksti. Työnkuvaan saattaa kuulua myös muuta kirjallista viestintää: käännösreferaattien laatimista ja käännösten tarkastamista ja korjaamista. Jotkut kääntäjistä tekevät myös ajoittain tulkin töitä ja jotkut tulkeista kääntäjän töitä. Toiset heistä kokevat itsensä enemmän tulkeiksi toiset ensisijaisesti kääntäjiksi.
Kääntäjät voidaan jakaa kirjallisuuden kääntäjiin, asiatekstien kääntäjiin ja av-kääntäjiin. Kirjallisuuden kääntäjät kääntävät kauno- tai tietokirjallisuutta. Heitä on muihin kääntäjiin nähden suhteellisen vähän. Kaunokirjallisuuden kääntäjät ovat melko huonosti palkattuja freelancereita, joten he tarvitsevat usein lisäksi apurahoja.
Asiakirjojen kääntäjiä on käännöstoimistojen, Euroopan unionin, valtion tai kunnan palveluksessa sekä freelancereina. Laillisten asiakirjojen käännösten edellytetään yleensä olevan auktorisoidun kääntäjän (aikaisemmin virallisen kääntäjän, ennen vuotta 1989 valantehneen kielenkääntäjän) laatimia. Suomessa tämän tittelin ja sen mukaiset oikeudet saa suorittamalla laissa säädetyn tutkinnon ja tekemällä asianmukaisen sitoumuksen. Suomessa valtion tai kunnan palveluksessa olevista suuri osa tekee suomen ja ruotsin välisiä käännöksiä.
Av-kääntäminen on muun muassa elokuvien ja tv-sarjojen tekstitystä. Av-kääntäjiä on Suomessa muun muassa Yleisradiolla ja sekä AV-käännöstoimistoilla. Av-kääntäjät tekevät tekstityksiä myös DVD-julkaisuihin ja muille televisiokanaville, useimmiten freelancereina. Ammattiliitoista av-kääntäjiä edustaa Suomen Journalistiliitto.
Suomessa toimii kolme kääntäjäjärjestöä: ammattijärjestöt KAJ eli Käännösalan asiantuntijat eli entinen Kääntäjien ammattijärjestö ja kirjallisuuden kääntäjien Kääntäjien ammattiosasto KAOS sekä ay-liikkeen ulkopuolella edunvalvontajärjestö SKTL eli Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto. Av-kääntämistä käsittelevät alan ammattilaisille, televisionkatsojille sekä opiskelijoille tarkoitetut tietosivut julkaistiin 22.2.2010.
Kääntäjän koulutus
Kääntäjien koulutuksella ei ole Suomessa pitkiä perinteitä, sillä opetus tällä alalla alkoi vasta 1960-luvulla kieli-instituuteissa. Vuonna 1981 kääntäjien koulutus siirtyi yliopistojen alaisuuteen. Nykyisin kääntäjäksi voi opiskella Helsingin, Itä-Suomen, Tampereen, Turun ja Vaasan yliopistoissa. Kääntämistä ja tulkkausta opiskelleet toimivat valmistuttuaan yleensä kääntäjinä tai av-kääntäjinä, mutta he voivat työskennellä myös useissa muissa ammateissa ja tehtävissä, esimerkiksi opettajana, kirjastonhoitajana, erityisasiantuntijana tai toimistosihteerinä. Useat kääntäjät ovat määräaikaisessa työssä, freelancereita tai yrittäjiä.
Håkan Tollet
Håkan Conrad Constantin Tollet [to'let] (20. lokakuuta 1904 Viipuri – 24. marraskuuta 1980 Nacka) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Kääntäminen
Kääntäjän koulutus
Kääntäjän opintoihin kuuluvat olennaisesti kääntämisen teoria ja käytännön harjoitukset. Työkielet ja -kulttuurit ovat myös tärkeä osa kääntäjän opintoja. Kääntäjällä on työkieliä aina vähintään kaksi ja niistä toinen on kääntäjän äidinkieli, jonka erinomainen hallinta on tärkeää kääntäjän ammatissa. Kääntäjäopiskelijat saavat tämän takia opetusta myös äidinkielessään. Myös erilaisten käännös- ja kieliteknologioiden hyödyntäminen on keskeistä kääntäjän työssä. Nykyajan teknologiat ovat mullistaneet kääntäjän työnkuvan, johon voi nykyisin kuulua muun muassa lokalisointia, teknistä viestintää tai graafista osaamista.
Kääntäjän koulutus antaa myös muunlaisia eväitä käännöstyöhön. Kääntäjäopiskelija omaksuu opintojen aikana ammattimaista suhtautumista tulevaa ammattiansa ja ammattikuntaansa kohtaan. Opiskelijat oppivat itsekritiikkiä eivätkä siten ota tulevaisuudessa vastaan liian haasteellisia toimeksiantoja. Kääntäjäopiskelijat osaavat arvioida omaan kääntämiseen vaikuttavia seikkoja ja kehittää osaamistaan alan tutkimuksien avulla. Kääntäjä tuntee myös kielenkäytön normeja ja osaa käyttää erilaisia lähteitä ja termistöjä hyväkseen käännöstyössä. Erityisesti teoreettisten näkökulmien hallinta käännösprosessin eri osioissa, käännösstrategioiden hyödyntäminen ja ongelmatilanteiden ratkaisu teoreettisten mallien avulla ovat seikkoja, jotka kääntäjän on hyvä osata työssään.
Håkan Tollet
Håkan Tollet käänsi myös ruotsin kielelle englanninkielistä kaunokirjallisuutta yhdessä Elsie Tolletin kanssa.
Kääntäminen
Kääntämisen apuvälineet
Kääntämisessä käytetään apuvälineinä, etenkin kirjallista lopputulosta tehtäessä, yksinkertaisimmillaan sanakirjaa, joka voi olla kirja tai tietokoneohjelma. Kehittyneempi kääntämisen apuväline on käännösmuistijärjestelmä, joka helpottaa samankaltaisten tekstien kääntämisen käännösmuistiin tallennettujen käännösehdotusten avulla. Tämän lisäksi voidaan käyttää oikeinkirjoituksen tarkastamiseen ja kieliopin tarkastamiseen toimintoja, joita löytyy esimerkiksi tekstinkäsittelyohjelmista. Kielestä, tekstin vaikeudesta ja ohjelmien tasosta riippuu kuinka lähelle oikeaa lopputulosta apuvälineillä päästään.
Håkan Tollet
Teoksia
Omalla nimellä: Nimimerkillä Ivar Bleke:
Kääntäminen
Kääntämisen apuvälineet
Konekääntimet ovat yleistyneet 2010-luvulla, ja niiden laatu on parantunut kun neuroverkot on otettu käyttöön. Moni ihmiskääntäjä hyödyntääkin nykyisin konekäännöstä raakakäännöksenä, josta hän korjaa valmiin käännöksen.
Tekijänoikeus
Tekijänoikeuslain mukaan teoksen kääntäjällä on tekijänoikeus käännökseensä. Suojan edellytyksenä on, että käännetty alkuperäisteos ylittää teoskynnyksen. Tekijänoikeussuojaa eivät siten saa lyhyiden uutisten, luetteloiden ja muiden vastaavien teosten käännökset. Käännöksellä on oma suoja-aika eli se voi olla suojattu, vaikka alkuperäisteoksen suoja-aika olisi umpeutunut. Tekijänoikeuslaki suojaa käännösten lisäksi muitakin jälkiperäisteoksia kuten muunnelmia ja kokoomateoksia.
Neptunuksenmalja
Neptunuksenmalja (Cliona patera) on sarveispiisieniin kuuluva sienieläin. Se on suuri, maljaa tai viinilasia muistuttava sienieläin, joka kasvaa korkeudeltaan ja halkaisijaltaan metrin mittaiseksi. Jalka on kiinnittynyt maahan ”juurilla”. Sen väri vaihtelee valkoisesta keltaiseen.
Lajin epäiltiin kuolleen maailmanlaajuisesti sukupuuttoon, mutta se löydettiin uudelleen Singaporesta vuonna 2011.
Kemonomimi
thumb|350px|Eri eläinten korvia ja häntiä ihmishahmoilla: vasemmalta oikealle ja ylhäältä alas koira, hyeena, kettu, hiiri; tiikeri, leijona, susi ja lammas. Kemonomimi (獣耳, eläimen korvat) on animeen ja mangaan liittyvä termi, jolla tarkoitetaan ihmishahmoa, jolla on jonkin eläimen piirteitä, kuten korvat tai häntä.
Nekomimi
Nekomimi (猫耳kissan korvat) on kissamainen ihmishahmo, jolla yleensä on kissan korvat ja häntä. Puhtaan nekomimin tunnistaa sen hiusten, korvien ja hännän samanvärisyydestä. Nekomimejä ovat esimerkiksi:
Hanne Lauslehto
Lauslehto saavutti ensimmäisenä suomalaisena naisnyrkkeilijänä mitalin maailmanmestaruuskilpailuissa Barbadoksella 2010. Mitali varmistui hänen kukistettuaan 51 kg:n sarjan puolivälieräottelussa australialaisen Shannon O´Connellin pistein 13–1. Välierässä hän hävisi Englannin Nicola Adamsille 4–11 saaden pronssia.
Lauslehto selviytyi puolivälieriin Mykolajivin 2009 EM-kilpailujen 51 kg:n sarjassa. Qinhuangdaon MM-kilpailuissa 2012 hän selviytyi samassa painoluokassa toiselle kierrokselle, 32 parhaan joukkoon. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän on saanut hopeaa 54 kg:n sarjassa 2007, 2008 ja 2009 sekä 51-kiloisissa 2010, 2011 ja 2012. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden 54 kg:n sarjassa 2007, 2008, 2009 ja 2010 sekä saanut samassa painoluokassa hopeaa 2006. Lisäksi hän on voittanut Suomen-mestaruuden 51 kg:n sarjassa vuosina 2011 ja 2012. Hänet on valittu Suomen vuoden naisnyrkkeilijäksi 2008, 2009 ja 2010.
Ennen nyrkkeilyuraansa Lauslehto harrasti potkunyrkkeilyä. Hän palasi lajin pariin vuonna 2013. Hän on voittanut lajissa maailmanmestaruuden kahdesti(2015 ja 2017) sekä kahdesti Euroopan-mestaruuden (2014 ja 2016) 52 kg:n sarjassa.Lisäksi Lauslehto on valittu 3 kertaa arvokilpailuiden parhaaksi nais kehäottelijaksi (2014, 2015 & 2016)
Lauslehto on naimisissa entisen ratamoottoripyöräilijä Tatu Lauslehdon kanssa.
Kemonomimi
Kitsunemimi
Kitsunemimi on ihminen, jolla on ketun korvat ja häntä. "Kyūbi no kitsune" on kitsunemimi, jolla on japanilaisen uskomuksen yhdeksänhäntäisen, taikavoimaisen ketun tavoin yhdeksän häntää. Kitsunemimejä ovat esimerkiksi:
Elisa Järvelä
Elisa Järvelä (s. 27. tammikuuta 1986, Veteli) on suomalainen viulisti.
Kemonomimi
Muita kemonomimejä
Lintuja:
Apinoita:
Elisa Järvelä
Järvelä aloitti viulunsoiton 4-vuotiaana Keski-Pohjanmaan konservatoriossa äitinsä Raila Järvelän johdolla, myöhemmin jatkaen Reijo Tunkkarin, Jari Valon sekä Satu Jalaksen oppilaana Italiassa Parman konservatoriossa. Järvelä suoritti viuludiplomin erinomaisin arvosanoin vuonna 2013 Sibelius-Akatemiassa professori Kaija Saariketun ohjauksessa ja valmistui musiikin maisteriksi esittävän säveltaiteen koulutusohjelmasta vuonna 2015. Hän on täydentänyt opintojaan lukuisilla mestarikursseilla Suomessa ja ulkomailla. Mestarikursseilla hänen opettajinaan ovat toimineet muun muassa Yair Kless (Itävalta), Vilmos Szapadi (Unkari), John Groford (Englanti), Milan Vítek (Tšekki), Endre ja Jennifer Wolf (Ruotsi) sekä Antonina Kazarina (Venäjä). Kamarimusiikkia Järvelä on opiskellut muun muassa Teemu Kupiaisen, Marko Ylösen, Ilmo Rannan, Olli Kankaan ja Martti Raution opissa.
Syksyn 2011 Elisa Järvelä toimi Seinäjoen kaupunginorkesterin kakkosviulun äänenjohtajana. Hän on myös esiintynyt useiden suomalaisten orkestereiden solistina, muun muassa Keski-Pohjanmaan Kamariorkesterin, Lauttasaaren sinfoniaorkesterin, Jyväskylän sinfonian, Radion sinfoniaorkesterin, Kaustisen musiikki-lukion orkesterin, Keski-Pohjanmaan kamarijousten, sähköviululla Riku Niemen johtaman Big Bandin kanssa, Miika Kallio Band sekä Seinäjoen Aventura de Arcos.
Kemonomimi
Muita kemonomimejä
Muita:
Elisa Järvelä
Elisa Järvelä toimi konserttimestarina Kansallisoopperan ja Sibelius-Akatemian yhteisprojektissa Don Giovannissa vuonna 2007. Sibelius-Akatemian edustajana hän esiintyi presidentillisille vieraille valtiopäivillä vuonna 2012 Helsingin musiikkitalossa.
Kemonomimi
Muita kemonomimejä
Moe anthropomorphism
Elisa Järvelä
Elisa Järvelä on soittanut muun muassa paavi Johannes Paavali II:lle vuonna 2004 Vatikaanissa. Abu Dhabissa hän vieraili orkesterin kanssa vuonna 2007 esiintyen avajaisseremoniassa emiirille ja hänen seurueelleen Emirate Palacessa. Kesällä 2012 Järvelä soitti yhdelle Saudi-Arabian kuningasperheistä.
Hän on toiminut freelancer-muusikkona vuodesta 2015 lähtien ja soittaa tällä hetkellä pääasiassa Espanjan Aurinkorannikolla.
Timo Blomqvist
Timo Pauli Blomqvist (s. 23. tammikuuta 1961 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja ja olympiamitalisti. Hän oli olympiahopeaa vuoden 1988 talviolympialaisissa Calgaryssa voittaneen jääkiekkojoukkueen kapteeni. Blomqvist pelasi leijonapaidassa kahdet MM-kisat sekä kahdet olympialaiset. Blomqvistille kertyi yhteensä 80 A-maaottelua.
Ura
SM-liigassa Blomqvist pelasi Jokerien, Kiekkoreippaan sekä Kiekko-Espoon väreissä 202 ottelua tehden 42 (24+18) pistettä ja istuen 217 jäähyminuuttia. Ruotsin Elitserienissä Blomqvist edusti MoDoa ja Malmö IF:ää. Sarpsborgissa Norjassa hän pelasi kauden 1993–1994 ja CE Wienissä Itävallassa 1996–1997.
NHL:ään Blomqvistin varasi Washington Capitals vuonna 1980 viidennellä kierroksella numerolla 89. Washingtonin lisäksi hän pelasi NHL:ssä New Jersey Devilsissä. NHL:ssä Blomqvist pelasi 243 ottelua tehoin 4+53=57.
Peliuran jälkeen Blomqvist on toiminut valmennustehtävissä muun muassa HIFK:n liigajoukkueessa sekä Jokereiden A-junioreissa. Kaudella 2000–2001 hän toimi hetken aikaa HIFK:n päävalmentajana.
Hänet on valittu jääkiekkoleijonaksi #127.
Blomqvist toimii nykyään New Jersey Devilsin kykyjenetsijänä.
Perhe
Timo Blomqvistin isä Paul pelasi SM-sarjaa Karhu-Kissoissa vuosina 1950–1954. Myös Timon poika Sami on jääkiekkoilija. Sami debytoi SM-liigassa kaudella 2007–2008 ja hänestä tuli kaikkien aikojen toinen kolmannen sukupolven SM-liigapelaaja. Ensimmäinen on Juuso Hietanen. Timo Blomqvist on golfpelaaja Minea Blomqvistin setä.
Ysäri (radiokanava)
Ysäri on Bauer Media Oy:n omistama suomalainen 1990-luvun musiikkia soittava nettiradiokanava, joka aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2020. 23. tammikuuta 2020 alkaen kanavalla alkoivat juonnetut lähetykset. Juontajina kanavalla toimivat Waldo, Jani Jääskeläinen ja Rea Tallgren.
Ysärin FM-taajuuksilla aloitti 1. heinäkuuta 2022 Top51, jonka jälkeen Ysäri on jatkanut nettiradiona RadioPlay-suoratoistopalvelussa.
Helsingin nuorisoneuvosto
Nuorisoneuvosto tunnettiin vuosina 2012-2017 nimellä Ruudin ydinryhmä. Ydinryhmän nimi vaihtui nuorisoneuvostoksi vuoden 2018 alussa. Toimikauden 2019 nuorisoneuvostossa jäseniä on ensimmäistä kertaa kolmekymmentä kahdenkymmenen sijaan. Helsingin nuorisoneuvosto valitaan vaaleilla. Vuoden 2021 vaaleissa ehdokkaita oli 74, ja äänestysprosentti oli 38,1%. Ääniä annettiin 10 799. Vaalit on järjestetty vuoden välein vuoteen 2018 asti, vuodesta 2019 joka toinen vuosi. . Vuonna 2020 alkanut toimikausi on ensimmäinen kaksivuotinen kausi.
Jäsenet
Kaupunginhallitus asetti Helsingin nuorisoneuvoston vuosiksi 2022-2023 kokouksessaan 13. joulukuuta 2021.
Uuden nuorisoneuvoston toimikausi alkaa 1. tammikuuta 2022.
Toimialaryhmät
Helsingin nuorisoneuvosto on jakautunut neljään toimialaryhmään, jotka vastaavat Helsingin kaupunkiorganisaation toimialoja. Toimialaryhmät keskittyvät oman toimialansa asioihin vaikuttamiseen. Jokaisella toimialaryhmällä on puheenjohtaja, joka tapaa toimialan viranhaltijoita ja koordinoi ryhmänsä toimintaa.
Lautakuntapaikat
Tammikuusta 2019 lähtien nuorisoneuvoston jäsenillä on kokeiluluontoisena käynnissä läsnäolo- ja puheoikeus kaikissa neljässä Helsingin kaupungin toimialalautakunnassa. Lautakuntakokeilua ehdottivat kaupungille nuorisoneuvoston asettaman aihetta edistävän työryhmän jäsenet silloinen puheenjohtaja Jim Koskinen, silloinen varapuheenjohtaja Kaapo Haapanen sekä edustajat Evi Koivunen ja Kasper Rautalinko. Lautakunnissa tehdään koko kaupunkia koskevat tärkeät päätökset.
Vuodesta 2019 Helsingin nuorisoneuvostolla on vakituinen edustus kaikissa kaupungin toimialalautakunnissa. Jokaisessa lautakunnassa on kolme edustajaa, jotka vuorotellen osallistuvat lautakuntien kokouksiin.
Kuusniemi
Kuusniemi tarkoittaa muun muassa:
Tero Katajisto
Tero Eerik Katajisto (s. 12. syyskuuta 1971 Jurva) on suomalainen painija, joka arvokilpailuissa on kilpaillut kreikkalais-roomalaisessa painissa. Hän edustaa Ilmajoen Kisailijoita ja hänen valmentajanaan on toiminut Seppo Yli-Hannuksela. Hän on pituudeltaan 160 cm. Hän on työskennellyt liikuntapaikkojenhoitajana ja autoilijana.
Katajisto edusti Suomea yleisen sarjan arvokilpailuissa vuosina 1989–2003. Hän sijoitti MM-kilpailuissa parhaimmillaan 52 kg:n painoluokassa kuudenneksi 1994 sekä 54 kg:n painoluokassa yhdeksänneksi 1999 ja kymmenenneksi 1997. EM-kilpailuissa hän oli 48-kiloisissa kuudes 1989, 54 kg:n sarjassa seitsemäs 1999 ja 52-kiloisissa kymmenes 1995. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän karsiutui hävittyään kaksi ensimmäistä otteluaan.
Katajisto on voittanut veteraanien maailmanmestaruuden 58 kg:n painoluokassa 2006, 2007, 2009, 2010, 2011 ja 2015.
Katajisto voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa Suomen-mestaruuden 48 kg:n painoluokassa 1989 ja 1990, 52-kiloisissa 1992, 1993 ja 1995, 54 kg:n sarjassa 1997, 1998 ja 1999 sekä 55-kiloisissa 2002. SM-pronssia hän saavutti 58 kg:n sarjassa 2001. Vapaapainin Suomen-mestaruuden hän voitti 48-kiloisissa 1988, 52 kg:n painoluokassa 1990 ja 1991 sekä 57-kiloisissa 1994. SM-hopeaa hän sai 52 kg:n sarjassa 1989 ja 57-kiloisissa 1993 sekä pronssia 57 kg:n sarjassa 1996 ja 58-kiloisissa 1997.
Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden 52 kg:n sarjassa 1991, 1993, 1994 ja 1996 sekä junioreiden Pohjoismaiden-mestaruuden samassa painoluokassa 1990 ja 1991.
Toe Blake
Blake valmensi Montreal Canadiensia 13 vuotta ja saavutti tuona aikana kahdeksan Stanley Cupia.
Sääntönäistila
Sääntönäistila oli entisajan Ruotsissa ja Suomessa sellainen kruununtila tai perintötila, joka suoritti kiinteän veron ja sen vuoksi sai vapautuksen joistakin suuruudeltaan vaihtelevista maatilaveroista. Nimitys syntyi Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan (1496–1560) talousuudistusten aikana, mutta sääntönäistilojen merkitys muuttui vuosien varrella, vaikka itse nimitys säilyi samana. Nimitys oli käytössä vielä 1900-luvun alkupuolella, jolloin asiakirjoissa kirjoitettiin esimerkiksi ”kruunun sääntönäistilasta”.
Eduskuntavaalit 1999
'''Suomen 33. eduskuntavaalit''' järjestettiin 21. maaliskuuta 1999. Suurimpia voittajia olivat Kansallinen Kokoomus ja Suomen Keskusta. Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (SDP) menetti 12 paikkaa mutta säilytti asemansa eduskunnan suurimpana puolueena. Sen neljä vuotta pääministerinä toiminut puheenjohtaja Paavo Lipponen sai jatkaa tehtävässään: vaalituloksen pohjalta muodostettiin Lipposen II hallitus, joka istui koko alkaneen vaalikauden.
Eduskuntavaaleissa käytti äänioikeuttaan 68,3 prosenttia Suomessa asuneista äänioikeutetuista, mikä oli yli kolme prosenttiyksikköä vähemmän kuin vuonna 1995. Suomalaisten äänestysaktiivisuus oli laskenut jo viisissä eduskuntavaaleissa peräkkäin. Suurimmat puolueet SDP, Kokoomus ja Keskusta olivat jo syksyllä 1998 olleet mielipidemittauksissa tasavahvoja, ja vaalien tulos oli odotusten mukainen.
Vaalikamppailu
Oppositiossa ollut Keskusta pyrki haastamaan päähallituspuolueet nostamalla vaaliteemoikseen työllisyyden ja muuttoliikkeen. SDP ja Kokoomus joutuivatkin myöntämään, ettei Lipposen ensimmäisen hallituksen tavoitetta työttömyyden puolittamiseksi ollut saavutettu, mutta korostivat hallituksen ansioita työllisyyden parantamiseksi ja valtiontalouden vakauttamiseksi. Keskusta arvosteli hallituspuolueita kasvukeskusten suosimisesta maaseudun kustannuksella ja sen mielestä muuttoliikettä maalta kaupunkeihin olisi ollut jarrutettava tehokkaammin.
Keskustan tavoitteena oli nousta suurimmaksi eduskuntapuolueeksi ja samalla päähallituspuolueeksi. Melko tuntuvasta vaalivoitosta huolimatta kumpikaan tavoite ei toteutunut. Puolue oli nostanut vaaliteemakseen ns. työreformin, jolla pyrittiin työllistämisen esteiden poistamiseen ja pienyrittäjien toimintamahdollisuuksien parantamiseen. Työreformi sai kuitenkin erittäin tylyn vastaanoton työntekijöiden keskusjärjestöiltä SAK:lta, STTK:lta ja Akavalta, jotka pelkäsivät sen heikentävän työsuhdeturvaa ja johtavan työpaikoilla työnantajien yksinvaltaan. Aivan vaalikamppailun loppumetreillä Kokoomus joutui hankalaan välikäteen, kun vakuutusyhtiö Pohjola ilmoitti laajoista irtisanomisista samalla kun se maksoi osakkeenomistajilleen suuria osinkoja. Pohjolan toimitusjohtaja, entinen kokoomuslainen valtiovarainministeri Iiro Viinanen puolusti voimakkaasti yhtiön ratkaisuja. Monet ammattiliitot uhkasivat siirtää vakuutuksensa pois Pohjolasta, mikäli irtisanomiset toteutettaisiin, ja pari päivää ennen vaaleja Viinanen ilmoitti lopulta Pohjolan peruvan irtisanomiset. Sosialidemokraateille oli puolestaan kiusallista koko vaalitaistelun ajan vellonut keskustelu SDP:n entisen puheenjohtajan ja entisen valtiovarainministerin Ulf Sundqvistin talousasioista.
Kaikkien kolmen suurimman puolueen puheenjohtajat – Paavo Lipponen (SDP), Sauli Niinistö (Kok.) ja Esko Aho (Kesk.) – olivat ensimmäisen kerran yhtä aikaa ehdokkaina Helsingissä, ja kaikki kolme ilmoittivat tavoitteekseen pääministerin paikan. Puheenjohtajien kilpailun voitti Niinistö muhkealla äänipotilla (30 000 ääntä), joka oli suurin henkilökohtainen äänimäärä vuodesta 1969 voimassa olleen vaalijärjestelmän aikana. Esko Ahon myötä Keskusta sai Helsingistä yhden eduskuntapaikan. Paavo Lipposen henkilökohtainen äänimäärä laski vuoden 1995 vaaleista ja hän joutui päästämään ohitseen ulkoministerinä toimineen Tarja Halosen. Vaalien äänikuningattareksi nousi Vasemmistoliiton puheenjohtajaksi kesällä 1998 valittu Suvi-Anne Siimes lähes 16 000 äänen saaliillaan.
Kansanedustajat
Vaaleissa valittuja uusia kansanedustajia olivat mm. Leena Harkimo, Pertti Hemmilä, Jyri Häkämies, Kalervo Kummola, Esko Kurvinen, Olli Nepponen, Pekka Ravi, Sari Sarkomaa ja Lasse Viren (Kok.), Rakel Hiltunen ja Saara Karhu (SDP), Jari Leppä, Niilo Keränen ja Antti Rantakangas (Kesk.), Suvi-Anne Siimes (Vas.), Leena Rauhala (SKL) sekä Rainer Erlund (RKP). Eduskuntaan valittiin myös reilusti alle 30-vuotiaita. Heitä olivat Susanna Huovinen ja Heli Paasio (SDP), Tanja Karpela, Paula Lehtomäki ja Petri Neittaanmäki (Kesk.), Jyrki Katainen ja Marja Tiura (Kok.), Katja Syvärinen (Vas.) sekä Anni Sinnemäki (Vihr.).