cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hilkka Helinä
Elokuvat
Toisen maailman­sodan jälkeen Hilkka Helinä näytteli sivu­rooleja, joissa pääsi näyttämään ammatti­taitoaan. Näitä olivat Niska­vuoren ylpeän Hetan osa elo­kuvassa Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä ja mieluisa Albinan osa Aleksis Kivi -elo­kuvassa ”Minä elän”. Kriitikot kehuivat hänen rooli­tulkintojaan. Hänen muita Niska­vuori-tehtäviään olivat Esteri vuoden 1952 Niskavuoren Hetassa, Miina vuoden 1954 Niskavuoren Aarnessa ja keskeinen Martan rooli vuoden 1958 väri­filmatisoinnissa Niskavuoren naiset.
Hilkka Helinä teki haastavimman ja mieluisimman roolinsa Kaisa-Reeta Kenkkusena Roland af Hällströmin elo­kuvassa Ryysy­rannan Jooseppi (1955). Korkeatasoiseksi salonki­kaunottareksi leimattu Hilkka Helinä sai loistaa muista elo­kuva­osistaan täysin poikkeavassa kansannaisen luonne­roolissa. ”Ryysy­rannan kova­osaisen emännän, jolla on yksi ainoa hame eikä edes paitaa, muodonsi Hilkka Helinä tavalla, joka on suureksi kunniaksi tälle aikaisemmin pirteänä komediennena nimeä tehneelle näyttelijättärelle”, Elo­kuva-Aitan Valma Kivi­tie hehkutti.
1960-luvun puolella Hilkka Helinä oli mukana neljässä valko­kangas­elo­kuvassa. Kaksi niistä oli värielokuvia: Nuoruus vauhdissa ja Ihana seikkailu. Hänen viimeiset elo­kuva­roolinsa olivat sivu­osia nuorten näyttelijöiden hääriessä pää­tehtävissä. Kun elokuvatyöt tyrehtyivät Suomen elo­kuva­teollisuuden kriisin myötä, Hilkka Helinä sai rooli­töitä televisiosta. Hänen viimeiseksi roolikseen jäi Aino Sarpamaa suositussa televisio­sarjassa Naapurilähiö (1969–1973).
Teatteritehtäviä
Hilkka Helinän näyttämö­tehtäviä:
Yksityiselämä
Hilkka Helinän avio­puoliso oli näyttelijä Kaarlo Halttunen. Paris­kunta avioitui syksyllä 1939 Mikael Agricolan kirkossa Helsingissä. Molemmat olivat tuohon aikaan Viipurin Kaupungin­teatterin näyttelijöitä. Heille syntyivät lapset Pekka Kaarlo (1941–1985), Marjukka Hilkka (1942) ja Elina Johanna (1952). Marjukka Halttunen seurasi vanhempiensa jalanjälkiä teatteri­näyttämölle; Elina Halttusesta tuli käsi­kirjoittaja.
Jatko­sodan lopulla Hilkka Helinän ja Kaarlo Halttusen lapset lähetettiin turvaan Ruotsiin. Hilkka Helinä haki heidät takaisin Suomeen kevät­talvella 1945.
Hilkka Helinän elämää varjostivat sairaudet. Hän sai ensimmäisen sydän­kohtauksensa alle 40-vuotiaana. Tuolloin hänellä todettiin sepel­valtimo­taudin oireita. Lisäksi hänellä diagnosoitiin munuaissyöpä. Hilkka Helinä pyrki jatkamaan työtään normaalisti ja synnytti kuopuksensa syöpä­diagnoosin jälkeen. Hän kuoli 56-vuotiaana ja hänet haudattiin Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.
Filmografia
pienois|Hilkka Helinä vuonna 1944 elokuvassa [[Kartanon naiset.]]
Heartland
Heartland voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Tšuvassi
Tšuvassi tarkoittaa seuraavia:
Katso myös
Aihepiiriin liittyy läheisesti myös
Islannin presidentti
Islannin presidentti on Islannin valtionpäämies. Nykyisenä presidenttinä toimii Guðni Thorlacius Jóhannesson. Hän on toiminut virassa vuodesta 2016. Ensimmäisenä presidenttinä toimi Sveinn Björnsson, joka oli aikaisemmin toiminut Tanskan kuninkaan sijaishallitsija Natsi-Saksan miehitettyä Tanska. Tasavallan perustamisen jälkeen Björnsson valittiin presidentiksi vuonna 1944 ja hän pysyi virassa aina kuolemaansa saakka.
Jana Romanova
Jana Sergejevna Romanova (s. 11. toukokuuta 1983 Kurgan, Venäjän SFNT) on venäläinen ampumahiihtäjä.
Islannin presidentti
Toisin kuin useimmissa muissa maissa, Islannissa presidentin toimikausia ei ole rajattu.
Jana Romanova
Romanova on voittanut yhden maailmancupin osakilpailun, kaudella 2009–2010 Hanti-Mansijskissa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan seitsemäs vuonna 2008 Östersundissa. Sotšin olympialaisissa 2014 Romanova oli mukana Venäjän naisten hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa, mutta kärysi myöhemmin dopingin käytöstä, mikä johti tulosten mitätöintiin ja kilpailukieltoon olympialaisissa.
Joaquín Fernández
Joaquín Fernández Corredor (s. 22. tammikuuta 1971 Mataró, Katalonia) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kolmiin olympialaisiin, alkaen vuodesta 1988. Hänen parhaaksi sijoituksekseensa olympialaisissa jäi 10. sija vuonna 1992.
Islannin presidentti
Vuonna 2016 presidentin palkka oli 13,2 miljoonaa kruunua vuodessa. Perustuslain mukaan presidentin on asuttava Reykjavikissa tai sen läheisyydessä. Presidentin virka-asunto, Bessastaðir, sijaitsee Álftanesissa, noin 13 kilometriä pääkaupungista.
Valinta ja valtaoikeudet
Presidentti valitaan aina neljäksi vuodeksi kerrallaan suoralla kansanäänestyksellä. Valituksi tulevan henkilön tulee täyttää seuraavat maan perustuslain määrämät ehdot:
Presidentillä ei ole paljon valtaa, mutta hänellä on veto-oikeus parlamentin lakialoitteisiin ja oikeus järjestää kansanäänestys.
Trifluorimetaanisulfonihappo
Trifluorimetaanisulfonihappo (CF3SO3H) on sulfonihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste on yksi vahvimmista tunnetuista hapoista. Trifluorimetaanisulfonihappoa käytetään katalyyttinä useissa orgaanisissa reaktioissa.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa trifluorimetaanisulfonihappo on hygroskooppista kirkasta nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja myös orgaanisiin poolisiin liuottimiin, kuten tetrahydrofuraaniin, asetonitriilin, dimetyylisulfoksidiin ja alkoholeihin. Alkoholit eivät ole kuitenkaan yhdisteelle hyviä liuottimia, koska trifluorimetyylisulfonihappo reagoi niiden kanssa. Trifluorimetaanisulfonihappo myös liuottaa itse monia orgaanisia yhdisteitä. Trifluorimetaanisulfonihappo on erittäin vahva happo ja sen pKa-arvo on alle -2,8. Vahvuudeltaan se vastaa fluoririkkihapon ja perkloorihapon vahvuutta. Veden kanssa trifluorimetaanisulfonihappo muodostaa kiteisen hydraatin. Trifluorimetaanisulfonihappo on stabiili yhdiste aine 350 °C saakka. Se ei myöskään hydrolysoidu tai hapetu tai pelkisty helposti.. Kuumennettaessa muiden happojen läsnä ollessa yhdiste muodostaa trifluorimetaanisulfonihappoanhydridin.
Valmistus ja käyttö
Trifluorimetaanisulfonihappoa valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1954 hapettamalla bis(trifluorimetyylitio)elohopeaa vetyperoksidilla. Muita yhdisteen valmistusmenetelmiä ovat trifluorimetyylisulfonyylikloridin hydrolyysi tai metyylisulfonyylifluoridin fluoraus vetyfluoridilla elektrolyyttisesti ja muodostuvan trifluorimetyylisulfonyylifluoridin hydrolyysi.
Trifluorimetaanisulfonihappoa käytetään happamana katalyyttinä useissa orgaanisissa reaktioissa. Sitä käytetään muun muassa esteröintien, alkeenien polymerisointien, Friedel–Crafts-alkylointien, Friedel–Crafts-asylointien, amiinien ja peptidien suojaryhmien poistamiseen, organometallikemiassa, heterosyklien valmistamiseen ja hiilihydraattikemiassa. Myös trifluorimetaanisulfonihapon metallisuoloja triflaatteja käytetään katalyytteinä orgaanisissa reaktioissa.
Karsinnat jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin 1999
Karsinnat jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin 1999 järjestettiin Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n linjauksen mukaan siten, että vuonna 1998 ei jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuista pudotettu yhtään joukkuetta suoraan pois. Sen sijaan kuusi heikointa joukkuetta joutui karsimaan sarjapaikastaan B-sarjan parhaiden joukkueiden kanssa loppuvuonna 1998. Karsinnat järjestettiin niin, että Kaukoidälle jäi yksi niin sanottu kiintiöpaikka. Koska isäntämaa Norja vei suoraan yhden paikan lopputurnauksessa jäi turnaukseen jaettavaksi viisi paikkaa. Ainoa karsintojen kautta noussut joukkue oli Ukraina, kun taas Saksa ja Kazakstan putosivat B-sarjaan.
Lohko B
B-lohko pelattiin samaan aikaan Slovenian Ljubljanassa.
Kaukoidän lohko
Kaukoidän kiintiöpaikasta pelattiin 4.–6. syyskuuta Tokiossa.
Etelä-Korea ja Kiina jatkoivat C-sarjassa.
Punainen pelto
Punainen pelto (Hong gaoliang) on kiinalainen elokuva vuodelta 1987. Sen on ohjannut Zhang Yimou, ja se perustuu kiinalaisen Nobel-kirjailijan Mo Yanin teoksen Hong gaoliang jiazu (suom. Punainen durra, Otava 2016 ) kahteen kertomukseen "Hong gaoliang" ja "Gaoliang jiu".
Elokuva palkittiin Berliinin elokuvajuhlilla 1988 Kultaisella karhulla.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa lähes mykäksi, visuaalisesti hallituksi ja kauniin musiikin sävyttämäksi eeppiseksi kertomukseksi. Hän antaa Punaiselle pellolle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Guaram II
Guaram II oli Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) ruhtinas guaramidi-dynastiasta vuosina 684/685–n. 693.
Guaram oli Klardžetin ja Džavakhetin herttua (eristavi). Hän nousi Iberian ruhtinaaksi, kun hänen edeltäjänsä Adarnase II Khosroiani-dynastiasta kaatui taistellessaan kasaareja vastaan vuonna 684 tai 685. Kun Bysantti oli voittanut sodan kalifaattia vastaan, Guaram alkoi noin vuonna 689 tukea Bysantin keisari Justinianus II:ta ja hänelle annettiin kuropalates-arvonimi. Hänen seuraajakseen lienee noussut hänen poikansa tai pojanpoikansa Guaram III jonkin verran ennen vuotta 693, jolloin arabit onnistuivat valloittamaan Kaukasian alueen kasaariliittolaistensa avustuksella ja alkoivat hallita aluetta suoraan Dvinissä asuneen varakuninkaansa (wali) kautta.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1991
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1991 pelattiin Kanadassa ja maailmanmestaruuden voitti isäntämaa Kanada.
Lopputulokset
A-sarja
B-sarja
Niilo Räsänen
Niilo Bernhard Nikodemus Räsänen (6. joulukuuta 1890 Simo – 8. maaliskuuta 1965 Oulu) oli suomalainen rovasti, opettaja ja runoilija. Hän käytti myös nimimerkkiä Teemu Pahnila.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1991
Lopputulokset
C-sarja
Niilo Räsänen
Räsänen kirjoitti Oulaisten kunnan historiateoksen, kaksi runokokoelmaa sekä sävelsi ja sanoitti useita Opettajain lehdessä julkaistuja lauluja.
Teoksia
Nimellä Niilo Räsänen: Nimimerkillä Teemu Pahnila:
Jane Berbié
thumb|right|Jane Berbié Jane Berbié (s. 6. toukokuuta 1931) on ranskalainen mezzosopraano.
Berbién laajaan ohjelmistoon kuului niin varhaisbarokin musiikkia kuin uudempaa ranskalaista musiikkiakin. Hän teki oopperadebyyttinsä Milanon La Scalassa 1958 ja sai vuonna 1959 kiinnityksen Pariisin oopperaan.
Raindrops Keep Fallin’ on My Head
”Raindrops Keep Fallin’ on My Head” on sanoittaja Hal Davidin ja säveltäjä Burt Bacharachin vuoden 1969 elokuvaa Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat varten tekemä musiikkikappale. Se palkittiin parhaan laulun Oscarilla, minkä lisäksi elokuva sai Oscarin myös parhaan musiikin kategoriassa. B. J. Thomasin esittämänä kappale oli neljä viikkoa Billboard Hot 100 -listan ykkössijalla vuonna 1970. Billboard Hot 100 All-Time Top Songs -listauksessa kappale sijoittui 85:nneksi, ja American Film Institute sijoitti sen 100 hienoimman elokuvalaulun listallaan 23:nneksi.
Kappale on käännetty suomeksi nimille ”Ei haittaa sää” (san. Vexi Salmi) ja ”Räystäät jos tippuu” (san. Pertti Reponen).
Kōta Aoki
Kōta Aoki (s. 27. huhtikuuta 1987 Shiga) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Aoki kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007.
Uiguurin kieli
pienoiskuva|Kaksikielinen kyltti internetkahvilassa Kiinassa. Uiguurin kieli (uiguuriksi ئۇيغۇرچە, уйғурчә, uiğurčä tai ئۇيغۇر تىلى, уйғур тили, uiğur tili ) on uiguurien puhuma turkkilainen kieli. Sillä on virallisen kielen asema Sinkiangin uiguurien autonomisella alueella Kiinassa.
Kielen katsotaan olevan elinvoimainen ja sen lähin sukulaiskieli on uzbekki.
Levinneisyys ja puhujamäärä
Uiguuria puhutaan Sinkiangin lisäksi sen lähialueilla Kazakstanissa, Uzbekistanissa, Kirgisiassa ja Turkmenistanissa. Pieniä uiguurinkielisiä ryhmiä on myös Saudi-Arabiassa, Turkissa ja Afganistanissa. Kiinassa uiguureja oli vuoden 1990 väestönlaskennan mukaan 7,2 miljoonaa henkeä. Neuvostoliitossa uiguureja laskettiin vuonna 1989 olevan 262 600 henkeä, joista 227 400 piti uiguuria äidinkielenään. Neuvostoliiton uiguureista 185 300 asui Kazakstanissa, 36 800 Kirgisiassa ja 35 700 Uzbekistanissa.
Historia ja murteet
Uiguurin kieli eli uusuiguuri kuuluu turkkilaisten kielten karlukkilaiseen ryhmän karlukkilais-horezmilaiseen alaryhmään. Sen lähin sukukieli on uzbekki. Karlukkilaisella ryhmällä on välittävä asema turkkilaisten kielten läntisen ja itäisen haaran välillä. Itä-Turkestanissa varhaisella keskiajalla kirjakielenä käytetty muinaisuiguuri kuuluu puolestaan itäisen haaran uiguurilais-oguusilaisen ryhmän uiguurilais-tukyilaiseen alaryhmään.
Nykyinen uiguurin kieli on seurausta uiguurilaisten, karlukkilaisten, kiptšakkilaisten ja oguusilaisten murteiden monimutkaisesta vuorovaikutuksesta, johon ovat osallistuneet myös tadžikki ja Keski-Aasian muut iranilaiset kielet. Muinais- ja uusuiguuria välittäviä kirjakieliä ovat karahanid-uiguuri, horezminturkki, tšagatai ja türki.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Kirjakieli
Uiguureilla on rikas kirjallinen perintö, jota edellä mainitut kirjakielen vaiheet heijastavat. Kirjoitusjärjestelminä on käytetty turkkilaista riimukirjoitusta, aramealaista, uiguurilaista ja 1000-luvulta lähtien arabialaista kirjaimistoa. Kirjakieli alkoi lähentyä kohti puhuttua kansankieltä 1600-luvulta lähtien.
Kiinan alueella käytetään edelleen arabialaista kirjaimistoa. Neuvostoliitossa siirrytiin vuonna 1930 latinalaiseen ja vuonna 1947 kyrilliseen aakkostoon, jota on täydennetty lisämerkeillä ә, ө, ү, ғ, җ, қ, ң ja һ. Kiinan ja entisen Neuvostoliiton kirjakielet perustuvat molemmat luoteiseen päämurteeseen, mutta niiden normit ovat muotoutuneet eri paikallismurteiden pohjalta.
Léon Theremin
thumb|250px|Léon Theremin esiintymässä vuonna 1927. Léon Theremin (alk. Lev Sergejevitš Termen ; 28. elokuuta (J: 15. elokuuta) 1896 Pietari – 3. marraskuuta 1993 Moskova) oli venäläinen keksijä.
Uiguurin kieli
Kirjakieli
Sinkiangissa uiguuri toimii alueen virallisena kielenä. Sitä käytetään koulujen, ammattioppilaitosten ja korkeakoulujen opetusvälineenä. Kiinassa ja Keski-Aasian valtioissa julkaistaan uiguurinkielistä kirjallisuutta, sanoma- ja aikakauslehtiä. Kieltä käytetään myös radiossa ja televisiossa.
Léon Theremin
Theremin keksi vuonna 1920 elektronisen soittimen, jonka hän nimesi itsensä mukaan thereminiksi. Theremin siirtyi 1920-luvulla Yhdysvaltoihin, jossa hän soitti New Yorkin filharmonikkojen kanssa thereminiä. Theremin haki keksinnölleen patentin vuonna 1929.
Lena Endre
Lena Endre (s. 8. heinäkuuta 1955 Lidingö) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on tehnyt pitkän ja moni­puolisen uran teatterissa, elo­kuvissa ja televisio­sarjoissa. Hän on näytellyt televisio­sarjoissa Öhmanin tavaratalo (Varu­huset) ja Mustamaalattu. Hän on esiintynyt myös syyttäjä Katarina Ahl­sellin roolissa Wallander-elo­kuvissa.
Léon Theremin
Theremin palasi Neuvostoliittoon 1930-luvun loppupuolella ja joutui vangituksi. 1970-luvulla hän opetti thereminin soittoa sisaruksensa lapsenlapselle Lidija Kavinalle (s. 1967). Kavinasta tuli sittemmin thereministi.
Vuonna 1991 Theremin palasi joksikin aikaa Yhdysvaltoihin. Hän kuoli Moskovassa vuonna 1993. Léon Thereminin elämästä on tehty dokumenttielokuva Theremin: An Electronic Odyssey (1993), joka valmistui ennen hänen kuolemaansa.
Uiguurin kieli
Kirjakieli
Nykyisin käytetään latinalaisia, kyrillisiä ja arabialaisia aakkosia.
Aakkoset
Arabialaisen ja kyrillisen aakkoston lisäksi uiguuria voidaan kirjoittaa kahdella eri latinalaisella aakkostolla: Uyƣur Yengi Yeziⱪi (’uiguurin uusi kirjaimisto’; UYY) ja Uyghur Latin Yëziqi (’uiguurin latinalainen kirjaimisto’; ULL). Taulukossa on aakkostojen merkkien vastaavuus arabialaisen aakkoston aakkosjärjestyksen mukaisesti:
Kun sana alkaa vokaalilla, arabaialaisella aakkostolla kirjoitettaessa kirjoitetaan vokaalikirjaimen eteen ئ eli hamza pisteettömän yā’-kirjaimen päällä.
Spelttivehnä
Spelttivehnä eli speltti (Triticum spelta), jota kutsutaan toisinaan myös koriste- tai alkuvehnäksi, on vanha perinteinen viljalaji. Se on heinäkasveihin (Poaceae) kuuluva heksaploidinen vehnälaji, josta nykyinen vehnä polveutuu.
Historiaa
Speltin alkukodin on arveltu olevan Etu-Aasiassa tai Lähi-idän – Kaakkois-Euroopan alueella. Arkeologisia havaintoja speltin käytöstä on yli 8 000 vuoden takaa. Kasvi tunnettiin Euroopassa viimeistään myöhäisneoliittisella kaudella (2500–1700 eaa.). Pronssikaudella speltti levisi laajoille alueille, ja rautakaudella (750–15 eaa.) se oli yksi tärkeimmistä viljelykasveista Keski-Euroopassa. Vuoteen 500 eaa. mennessä speltistä oli tullut yksi tärkeimmistä viljoista myös Britanniassa. Arkeologiset todisteet osoittavat, että speltti tunnettiin myös Rooman valtakunnassa. Keskiajalla sitä viljeltiin nykyisessä Sveitsissä, Tirolissa ja Saksassa, jolloin sen käyttö oli huipussaan. Se joutui kuitenkin väistymään heikompien mutta satoisampien vehnälajien kuten durumvehnän ja osin myös tavallisen leipävehnän tieltä. Speltin puinti oli myös hankalaa, sillä sen jyvä on lujan kuoren sisällä.
Spelttivehnä ravintona
Speltti sisältää runsaasti B-vitamiineja sekä erilaisia kivennäis- ja hivenaineita ja kuitua. Speltissä on 13–18 prosenttia hyvälaatuista proteiinia.
Speltti sopii joillekin vilja-allergisille.
Suomalaisia spelttituotteiden valmistajia ovat Birkkalan tila, Sunspelt ja Mooseksen vilja. Tuotteita vuoden 2013 paikkeilla olivat kokonaiset spelttijyvät, erilaiset jauhot, korput, spelttihelmet, pastat, puurohiutaleet, suurimot, rouheet, spelttilaku sekä speltistä valmistettu talkkuna.
Sinebrychoff on tuonut markkinoille speltistä valmistetun IPA-tyylisen Karhu-oluen. Myös ainakin Malmgårdin Panimo valmistaa olutta speltistä.
100 g täysjyväspelttiä sisältää keskimäärin:
Unto Kanerva
Unto Olavi Kanerva (9. syyskuuta 1910 Tampere – 10. tammikuuta 1992) oli Tampereen kaupunginaktuaari ja Tampere-aiheisten teosten kirjoittaja.
Kanervan vanhemmat olivat työmies Herman Kanerva ja Martta Julia Sihlman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1930 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1935. Kanerva toimi Tampereen kaupunginkanslian arkiston järjestäjänä 1936–1939 ja Tampereen kaupungin aktuaarina 1939–1973. Hän jäi eläkkeelle 1973.
Kanerva sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1947 teoksestaan Pumpulilaisia ja pruukilaisia : tehdastyöväen työ- ja kotioloja Tampereella viime vuosisadalla.
Timo Juurikkala
Timo Johannes Juurikkala (s. 7. toukokuuta 1958 Helsinki) on suomalainen vihreitä edustava poliitikko. Hän oli ympäristö- ja ilmastoministeri Krista Mikkosen erityisavustaja Rinteen hallituksessa. Hän oli Uudenmaan vaalipiirin kansanedustaja vuosina 2009–2011.
Juurikkala toimi keväästä 2013 lähtien ympäristöministeri Ville Niinistön ja vihreän ministeriryhmän erityisavustajana. Hän oli Vantaan kaupunginhallituksen jäsen kaudella 2013–2014, mutta ilmoitti syksyllä 2013 jättävänsä paikkansa vedoten ministerin erityisavustajan työn vaativuuteen.
Ura
Juurikkala kirjoitti ylioppilaaksi Tikkurilan yhteiskoulusta vuonna 1977. Hän opiskeli ensin valtiotieteitä ja psykologiaa, mutta vaihtoi opettajankoulutukseen ja valmistui opettajaksi vuonna 1980. Myöhemmin hän erikoistui erityisopettajaksi. 1980-luvun puolivälistä vuoteen 2007 Juurikkala työskenteli erityisopettajana Vantaalla. Vuonna 1991 hänet palkittiin Opetushallituksen Cygnaeus-palkinnolla pajakoulutoiminnan kehittämisestä ja syrjäytymisen ehkäisemisestä.
Politiikka
Politiikassa Juurikkala on vaikuttanut 1990-luvulta lähtien. Vuosina 1993–2007 hän oli Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen. Hän oli ympäristölautakunnan puheenjohtajan vuosina 1997–2000 ja kaupunginvaltuuston toinen varapuheenjohtaja vuosina 2001–2006. Hänet valittiin valtuustoon uudelleen vuoden 2012 kuntavaaleissa.
Vuonna 2009 Juurikkalasta tuli kansanedustaja varasijalta, kun Heidi Hautala valittiin Euroopan parlamenttiin. Eduskunnassa Juurikkala oli suuren valiokunnan ja sen työjaoston jäsen. Juurikkala oli ehdolla myös vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, muttei tullut valituksi 1 870 äänellä. Vuosina 2011–2013 Juurikkala toimi vihreiden varapuheenjohtajana. Hän oli myös vihreiden sosiaali- ja terveyspoliittisen työryhmän puheenjohtaja vuosina 2010–2011.
Keväällä 2013 Juurikkala pyrki vihreiden puoluesihteeriksi, mutta tehtävään valittiin Lasse Miettinen. Juurikkala siirtyi Miettisen seuraajaksi Ville Niinistön ja vihreän ministeriryhmän erityisavustajaksi ensin määräajalle syksyyn asti ja syksyllä hänet nimitettiin jatkamaan tehtävässä. Hän oli ehdolla vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi.
Juurikkala nimitettiin vuonna 2019 ympäristö- ja ilmastoministeri Krista Mikkosen erityisavustajaksi Rinteen hallitukseen.
Kazakki
Kazakki tarkoittaa seuraavia:
Valentina Tolkunova
pienoiskuva|Valentina Tolkunova vuonna 2007. Valentina Tolkunova (12. heinäkuuta 1946 Armavir, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 22. maaliskuuta 2010 Moskova, Venäjä ) oli venäläinen laulaja. Tolkunovan perhe muutti pian hänen syntymänsä jälkeen Moskovaan. Hän aloitti opinnot Moskovan yliopistossa 18-vuotiaana. Tolkunova pääsi vuonna 1966 Juri Saulskin jazz-yhtyeen VIO-66 solistiksi ja valmistui 1971 Gnessinin musiikkiopistosta. Tolkunovan todellinen läpimurto tapahtui seuraavana vuonna, jolloin hän tulkitsi säveltäjä Vladimir Shainskin ja runoilija Lev Ošaninin lauluja. Tolkunova on kuuluisa kauniista ja kirkkaasta äänestään.
Tolkunova sairastui kesken konsertin Mogilevissä Valko-Venäjällä 16. helmikuuta 2010 ja hänet vietiin sairaalaan. Tolkunova kuoli kuukautta myöhemmin syöpään sairaalassa Mokovassa 22. maaliskuuta 2010 ollessaan 64-vuotias.
Hän sai uransa aikana lukuisia palkintoja eri neuvostotasavalloissa ja hänelle myönnettiin kansantaiteilijan arvonimi 1987. Valentina Tolkunova konsertoi uransa aikana ympäri maailmaa, myös Suomessa. Hänen kuolemansa aiheutti suorannaisen maansurun. Monet osasivat hänen suosituimmat laulunsa ulkoa. Tolkunova oli kuuluisa myös jokailtaisen televisio-ohjelman ”Hyvää yötä, lapset” juontajana. Hänen laulunsa ”Uniset lelut” oli tuttu miljoonille lapsille ja se oli pisimpään yhtäjaksoisesti Neuvostoliiton ja Venäjän televisiossa soinut laulu (27 vuotta, alkaen 1982). Yli 30-vuotisen uransa aikana hän teki 12 äänilevyä, joita myytiin miljoonia kappaleita.
Ady
Adailton Pereira dos Santos eli Ady (, s. 18. huhtikuuta 1973 Caatiba, Bahia, Brasilia) on brasilialais-tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi urallaan seurajoukkueissa Brasiliassa, Tunisiassa, Libyassa ja Suomessa sekä Tunisian maajoukkueessa.
Ura
Kotimaassaan Ady edusti viittä eri pääsarjajoukkuetta, muun muassa Goiásia ja Santosia, ja pelasi lähes 150 Série A:n ottelua. 2000-luvun alussa hän edusti tunisialaista Espérancea yli sadassa Ligue Professionnelle 1:n ja Afrikan Mestarien liigan ottelussa. Hän sai Tunisian kansalaisuuden ja pelasi kolme ottelua Tunisian maajoukkueessa. Tunisian jälkeen hän pelasi myös Libyassa ja Saudi-Arabiassa.
Adyn pelaajaura päättyi loukkaantumiseen kaudella 2010. Hän aloitti vuonna 2011 valmentajakoulutuksen Palloliiton Huippupelaajan valmentajakurssilla.
Jun Aoyama
Jun Aoyama (s. 3. tammikuuta 1988 Miyagi) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Aoyama kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007.
Alaston nuori tyttö
Alaston nuori tyttö on taiteilija Oskar Kokoschkan (1886–1980) paperille lyijykynällä ja vesiväreillä maalaama työ, 44 × 27 cm, ja se on ajoitettu vuosiin 1906–1909.
Taiteilija Oskar Kokoschkalla oli omia näkemyksiä muotokuviin. Hän oli kiinnostunut mallin nopeasta havainnoinnista, hän piirsi puberteettisia nuoria sekä kuvasi varsinkin näiden nopeaa kehitysvaihetta, elävien nuorien kulmikkuutta ja ruumiillisen epätasapainon tunnetta. Kokoschka oli jo lapsena ja nuorena kotikaupungissaan Wienissä tajunnut "... miten lähellä rumaa todellisuus oli verrattuna illusionistien taianomaisiin väreihin". Ihminen oli hänelle ruumiillisesti rajallinen, josta tehtävä taide auttamatta törmää hänen henkisiin ihanteisiinsa.
Alaston nuori tyttö on maalattu Kokoschkan opiskeluaikana, jolloin hän oli opiskelijana Wienin taideteollisuuskoulussa. Hän muun muassa opetti koulunsa loppuvaiheessa elävän mallin luokalla. Suomeen tämä maalaus päätyi laulaja Alexis af Enehjelmin kautta. Af Enehjelm opiskeli vuosisadan alussa Wienissä ja hän tutustui siellä Kokoschkaan. Taiteilija lahjoitti maalauksen af Enehjelmille. Suomeen päätyi af Enehjelmin kautta myös Kokoschkan Kaksi naista -teos.
Viking 2
Viking 2 oli NASAn Mars-luotain ja osa Viking-ohjelmaa. Se oli lähes identtinen kolme viikkoa aikaisemmin laukaistun Viking 1-luotaimen kanssa.
Viking 2 laukaistiin 9. syyskuuta 1975. Luotaimessa oli kaksi pääosaa: Marsin kiertoradalle jäävä satelliittiosa ja erillinen laskeutujaosa. Ensin koko luotain kiersi Marsia 9. elokuuta – 3. syyskuuta 1976 ja lähetti kartoituskuvia maahan. Näiden, sekä Viking 1 -luotaimen lähettämien kuvien perusteella valittiin laskeutumispaikka.
Laskeutuja laskeutui Utopia Planitiaksi nimettyyn paikkaan 3. syyskuuta. Viime vaiheessa sen moottorit käynnistyivät vielä turhaan ja pöläyttivät suuren pölypilven ja rikkoivat Marsin pintaa. Luotain päätyi vinoon asentoon, yksi jalka kiven päälle. Sieltä se lähetti kuvia 1 281 Marsin päivän ajan, kunnes akut loppuivat 11. huhtikuuta 1980.
Kiertoradalle jäänyt osa kiersi Marsin 706 kertaa ja lähetti sieltä lähes 16 000 kuvaa. Luotain asetettiin 302 × 33 176 km radalle ja sammutettiin 25. heinäkuuta 1978.
pienoiskuva|vasen|Viking 2 -laskeutuja välitti kuvaa Marsin pinnalta pienoiskuva|vasen|Viking 2:n kuvaamaa Marsin pintaa
Häälaulu
Häälaulu tai epithalamion (jonka käännös on suorasti ”makuuhuoneessa”; myös thalamion eli ”nuptial chamber”, vapaasti suomennettuna ”hääkammari”) oli alun perin laulu tai runo kreikkalaisessa ja latinalaisessa runoudessa, jonka nuoret miehet ja naiset esittivät sulhasen ja morsiamen kunniaksi heidän hääyönään, yleensä hääkammarin ulkopuolella. Laulu on kirjoitettu esitettäväksi nimenomaan morsiamelle tämän ollessa matkalla hääkammariin. Häälaulusta oli olemassa kaksi muotoa, joista toinen esitettiin hääyönä ja toinen seuraavana aamuna morsiamen ja sulhasen herätykseksi. Laulun tarkoituksena oli siunata avioliittoa ja toivoa sille onnea. Toisen lähteen mukaan laulu kertoi myös hääpäivän tapahtumista, ja runoilijan seurana ja iloa jakamassa ovat asiaan kuuluvat mytologiset hahmot sekä nymfit ja paimenet. Samanlainen tapa oli voimassa myös Antiikin Roomassa, mutta vain tytöt lauloivat sitä, ja se sisälsi nykykäsityksen mukaan hyvin säädytöntä kieltä.
Häälaulu oli kehittyneempi muoto pastoraalista. Runoilijoiden alkaessa kirjoittaa häälauluja muoto alkoi kehittyä ja kultivoitua huomattavasti. Ensimmäinen runoilija joka toi sen kirjalliseen muotoon oli Sapfo, mutta vain muutamia rivejä on säilynyt hänen versiostaan. Muita tunnettuja kreikkalaisia lajin mestareita ovat Anakreon, Stesikhoros ja Pindaros, mutta hienoimmaksi katsottu häälaulu, jossa juhlistetaan Menelaoksen ja Helenan avioliittoa, on Theokritoksen käsialaa. Latinalaisiin häälaulun tekijöihin kuuluu muun muassa Catullus, jonka runot 61 ja 62 käsittelevät Thetiksen ja Peleuksen avioliittoa ja jotka ovat myös oodi Sapfolle, jolla oli niihin suuri vaikutus. Häälaulu oli itse asiassa latinalaisen kirjallisuuden perusmuoto, jota Catullus hienonsi ja puki kunnioitettavampaan muotoon. Roomalaiset Statius, Ausonius, Sidonius Apollinaris ja Claudius osallistuivat myös häälaulun traditioon. Häälaulu on säilynyt myös moderniin latinalaiseen runouteen: myöhempinä aikoina edellä mainittuja ovat imitoineet muun muassa Buchanan, Julius Caesar Scaliger, Sannazaro, jotka ovat latinalaisia runoilijoita, ja suuresti suosivat ikivanhaa runomuotoa.
Renessanssin aikaan klassisiin muotoihin perustuneita häälauluja kirjoitettiin Italiassa, Ranskassa ja Englannissa. Italialaisia runoilijoita olivat muun muassa d’Iarini ja Metastasio, ja ranskalaisia Ronsard, Malherbe ja Scarron. Englantilaisen Edmund Spenserin Song of Salomon (1595), joka on kirjoitettu runoilijan oman avioliiton ylistykseksi, on kuitenkin sekä englantilaisittain että maailmanlaajuisesti ihailluin häälaulu. Myös Ben Jonson, Donne ja Francis Quarles ovat kirjoittaneet häälauluja, kuten myös Tennyson, joka muotoili sisarensa avioliitosta kertovan, selvästi häälauluksi luokiteltavan runon.
Leijona karkuteillä
Leijona karkuteillä on vuonna 1952 julkaistu Stanley Donenin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosassa on Janet Leigh ja Carleton Carpenter. Leijona karkuteillä kertoo klovnista, joka kutsutaan palvelukseen armeijaan. Hän yrittää pujahtaa lemmikkileijonansa palvelukseen.
Elokuvan käsikirjoittajina toimivat Frederick Hazlitt Brennan, Sidney Franklin, Eldon W. Griffiths ja Charles Lederer. Elokuvan tuottivat Sidney Franklin ja Edwin H. Knopf Metro-Goldwyn-Mayerille. Leijona karkuteillä sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 15. elokuuta vuonna 1952. Suomessa elokuva julkaistiin 5. elokuuta vuonna 1955.
Leijona karkuteillä julkaistiin DVD:lle 5. huhtikuuta vuonna 2012.
Rastulit
Rastulit (Myadestes) on rastaiden (Turdidae) heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 12 lajia.
Ringerike IK
Ringerike IK on norjalainen jääkiekkoseura Hønefossista, joka pelaa Norjan korkeimmalla sarjatasolla Fjordkraft-ligaenissa.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Rauma Marine Constructions
Rauma Marine Constructions Oy (RMC) on suomalainen laivanrakennusyhtiö, joka on erikoistunut monitoimimurtajien, matkustaja-autolauttojen ja viranomaisalusten rakentamiseen ja huoltoon.
Helmikuussa 2022 telakalla alettiin rakentaa sisaraluksia M/S Spirit of Tasmania IV ja V.
Yōhei Takeda
Yōhei Takeda (s. 30. kesäkuuta 1987 Osaka) on japanilainen jalkapalloilija.
Woods of Belial
Woods of Belial on helsinkiläinen doom metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1995. Yhtyeen perustivat Henri ja Ville Sorvali, jotka ovat soittaneet myös Finntrollissa ja Moonsorrowissa.
Yōhei Takeda
Jalkapallomaajoukkue
Takeda kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007.
Woods of Belial
Vuonna 2003 yhtye solmi levytyssopimuksen suomalaisen Firebox Recordsin kanssa, ja se julkaisi albumin Deimos XIII saman vuoden marraskuussa. Yhtyeen oli tarkoitus aloittaa seuraavan studioalbumin nauhoitukset, mutta yhtye on kadonnut julkisuudesta.
Seiya Fujita
Seiya Fujita (s. 2. kesäkuuta 1987 Sapporo) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Fujita kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007.
Katsura Tarō
Katsura Tarō (, 4. tammikuuta 1848 – 10. lokakuuta 1913) oli Keisarillisen Japanin armeijan kenraali, poliitikko ja kolminkertainen Japanin pääministeri.
Sotilasura
Katsura syntyi samurai-perheeseen Hagissa, Chōshūn hanissa. Nuorena Katsura liittyi Tokugawa-shōgunaatin vastaiseen liikkeeseen ja oli osallisena eräissä Boshin-sodan suurista taisteluista.
Uusi Meiji-hallitus katsoi Katsuran olevan kyvykäs ja lähetti hänet Saksaan opiskelemaan sotatiedettä. Hän palveli sotilasasiamiehenä Japanin suurlähetystössä Saksassa vuosina 1875–1878 ja uudestaan 1884–1885. Palatessaan Japaniin hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Katsura palveli useissa merkittävissä armeijan viroissa ja vuonna 1886 hänet nimitettiin sotaministeriksi.
Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan aikana Katsura komensi Keisarillisen Japanin armeijan kolmatta divisioonaa opettajansa sotamarsalkka Yamagata Aritomon alaisuudessa. Sodan jälkeen Katsuralle myönnettiin kazoku-aatelijärjestelmän mukainen shishaku-titteli (varakreivi). Hänet nimitettiin Taiwanin toiseksi kenraalikuvernööriksi 2. kesäkuuta 1896 ja hän toimi virassa vuoden 1896 lokakuuhun asti. Katsura toimi kahdessa peräkkäisessä hallituksessa sotaministerinä vuodesta 1898 vuoteen 1901.
Pääministerikaudet
Katsuran ensimmäinen pääministerikausi alkoi 2. kesäkuuta 1901 ja jatkui neljä ja puoli vuotta eteenpäin aina 7:een tammikuuta 1906 asti, mikä oli tuon ajan ennätys Japanissa. Hänen ensimmäisen toimikautensa aikana Japani solmi Japanin ja Yhdistyneen kuningaskunnan liiton vuonna 1902 sekä voitti Venäjän vuosina 1904 ja 1905 käydyssä Venäjän–Japanin sodassa. Yhdysvaltojen kanssa 1905 tehty Taftin–Katsuran sopimus antoi Japanille toimivan, Korean kattavan suojelualueen.
Katsuran toinen kausi pääministerinä oli 14. heinäkuuta 1908 – 30. elokuuta 1911. Katsuran epäsuosio kasvoi entisestään hänen toisen kautensa aikana, koska yleisesti epäiltiin hänen käyttävän virkaansa henkilökohtaisen omaisuutensa kasvattamiseen ja pitävän armeijan etuja tärkeämpinä kuin kansan edut. Erottuaan virasta Katsurasta tuli kōshaku (herttua), naidaijin (keisarillisen sinetin haltija) sekä yksi genroista. Katsura toimi pääministerinä vielä kolmannen lyhyen kauden 21. joulukuuta 1912 – 20. helmikuuta 1913. Hänen nimityksensä aiheutti laajoja mellakoita, joita alettiin nimittää Taishōn poliittiseksi kriisiksi. Hänen nimitystään pidettiin genroiden juonena, jonka tarkoitus oli syrjäyttää perustuslaillinen hallinto. Kompromissin sijaan Katsura perusti oman poliittisen puolueensa Rikken dōshikain pyrkimyksenään hankkia omat tukijoukkonsa. Katsuralle esitetyn epäluottamuslauseen ja tukijoiden menettämisen jälkeen Katsura luopui pakon edessä virastaan helmikuussa 1913.
Peter Lurie
Peter Hill Lurie (s. 16. tammikuuta 1962 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Vulcan Ravenina videopeleistä Metal Gear Solid ja Metal Gear Solid: The Twin Snakes.
Elämäkerta
Lurie työskenteli 1980-luvulla kierto-oppaana Universal Studiosille, jossa eräänä päivänä levystudion omistaja kuuli hänellä olevan lahjoja ääninäyttelemisessä ja suostutteli Lurien kokeilemaan sitä. Puoli vuotta myöhemmin hän päätti kokeilla ehdotusta ja sai ensimmäisen ääniroolin ABC:n tuottamaan Wild World of Kids sarjaan. Samaan aikaan Lurie perusti oman musiikkiyhtyeensä Fourth Car Foreig. Yhtye soitti yhteensä 10 vuotta, mutta ei kuitenkaan menestynyt kaupallisesti.
1990-luvulla Lurie työskenteli enimmäkseen videopelien parissa ja erityisesti Metal Gear ja Star Wars aiheisissa peleissä. Samaan aikaan hän liittyi hevosurheilun pariin yhteisomistajaksi Dean of California Horse Racing talliin. Lurie toimi mukana viiden vuoden ajan, kunnes hän siirtyi myöhemmin hevosurheilujen kommentaattoriksi. Sittemmin 2000-luvulla Lurie on tehnyt laajemmin äänirooleja dubatessaan animea, sekä tehdessään alkuperäisiä äänirooleja videopeleihin ja animaatiosarjoihin. Erityisesti hän on ollut tekemisissä Marvel aiheisissa peleissä, kuten X-Men Legends, Ultimate Spider-Man ja Marvel: Ultimate Alliance. Marvelin myötä Lurie on toiminut Sapelihampaan äänenä pelien lisäksi myös animaatiosarjassa Wolverine and the X-Men
Maleiinianhydridi
Maleiinianhydridi on orgaaninen yhdiste (maleiinihapon anhydridi), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteitä, värittömiä tai valkoisia kiteitä, joilla on pistävä haju. Sen kemiallinen kaava on C4H2O3. Maleiinianhydridista käytetään myös nimityksiä maleiinihappoanhydridi, 2,5-furaanidioni, dihydro-2,5-dioksofuraani ja cis-buteenidianhydridi.
Maleiinianhydridin moolimassa on 98,1 g/mol, sulamispiste 53 °C ja kiehumispiste 202 °C. Aineen suhteellinen tiheys on 1,48 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 102 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 477 °C ja CAS-numero 108-31-6. Maleiinianhydridi liukenee 30 °C:ssa veden kanssa muodostaen maleiinihappoa (C4H4O4) ja lämpöä.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistuminen aineelle voi aiheuttaa voimakasta silmien, ihon ja hengitysteiden ärsytystä. Toistuva tai pitkäaikainen altistuminen aineelle voi aiheuttaa ihon herkistymistä sekä astmaa.
Valmistus ja käyttö
Ensimmäisen kerran maleiinianhydridiä syntetisoi Louis Nicolas Vquelin vuonna 1817 kuivatislaamalla sitruunahappoa. Aikaisemmin maleiinihappoanhydridin valmistus perustui bentseenin hapetukseen ilmalla, divanadiinipentoksidin toimiessa katalyyttinä. Nykyään sitä valmistetaan enimmäkseen hapettamalla butaania tai buteenia hapen avulla ja katalyyttinä käytetään vanadyylivetyfosfaattia. Maleiinianhydridi puhdistetaan alipainetislauksella. Maleiinianhydridistä valmistetaan polymeerejä, hartseja, muovien pehmentimiä, lääkeaineita, maatalouskemikaaleja, kuten hyönteis- ja rikkaruohomyrkkyjä, maleiinihappoa, fumaarihappoa ja tetrahydroftaalihapon anhydridiä.
Talkkuna
Talkkuna on nesteeseen sekoitetuista talkkunajauhoista tehty ruoka. Talkkunajauho on perinteinen suomalainen jauhovalmiste, joka koostuu paahdetusta, yleensä melko karkeaksi jauhetusta viljasta. Viljana on ohra, ruis tai kaura, harvemmin vehnä. Valmistusaine vaihtelee paikan mukaan, joissain versioissa mukana on myös papuja. Suolaa saattaa olla mukana pieni määrä. Hämeessä käytetään kauraa, jonka lisänä ohraa, herneitä tai papuja. Karjalassa ja Savossa talkkuna on pääasiassa ohraa. Vilja keitetään padassa puolikypsäksi, valutetaan ja kuivataan riihessä tai nykyisin myös muussa sopivassa paikassa.
Talkkuna Suomen maakuntien ruokaperinteessä
Talkkunan syönti keskittyi vanhastaan Hämeeseen, Savoon, Kainuuseen ja Karjalaan. Pohjoisimmassa Suomessa sitä ei tunneta ja rannikoillekin se levisi vasta myöhään. Kainuussa on oma kainuulainen talkkuna.
Talkkuna syödään Etelä- ja Länsi-Suomessa pöperönä, jolloin sitä sekoitetaan veteen, marjoihin (esim. mustikkapöperö eli pöllöhillo), rasvaan tai kalaliemeen. Talkkunatahna tunnetaan myös nimellä pepu ja niitä syödään leivän asemasta. Talkkunajauhon sijasta voidaan käyttää kypsentämätöntäkin viljaa ja leivänpaloja. Lounais-Hämeessä ja Varsinais-Suomessa talkkunaa syödään myös viiliin tai piimään sekoitettuna, jolloin siitä käytetään nimitystä piepo tai piapo. Talkkunajauhon nimitys samoilla alueilla on piapojauho.
Savolainen talkkuna valmistettiin Pohjois-Savossa ohrasta, Etelä-Savossa taas kauran joukkoon saatettiin lisätä hernettä, ohraa, joskus tattariakin. Tavallisin tapa syödä ohratalkkunaa oli valmistaa siitä puuro ”vispilöimällä kuumaan, hiukan suolalla maustettuun veteen talkkunajauhot”. Talkkunapuuro tarjottiin joko voin tai tirripaistin kanssa. Koska ohratalkkuna on kypsennettyä, jauhettua ohraa, keittämistä ei tarvittu. Tirripaisti puolestaan valmistettiin suikaloidusta siansivusta, joka ruskistettiin pannulla rapeaksi. Suikaleet maustettiin suolalla ja pannulle lisättiin tilkka vettä. Savossa tunnetaan myös ohrasta valmistettu kourakas, koprakaenen, nyrkkitalakkuna, pöppi tai kopratalkkuna. Uuden talkkunan onnistuminen kokeiltiin keittämällä uusista talkkunoista veteen sekoitettu tiukka puuro, josta pyöritettiin kourassa (kopra) puristamalla pyöreä pallo, joka voitiin kastaa paistiin tai sen päälle laitettiin voita.
Talkkuna kulttuurissa
Kirjailija Helvi Hämäläisen, jonka äidin suku oli Somerniemeltä Hämeestä, kyläromaaneissa esiintyy talkkunan hämäläinen variantti piepo joitakin kertoja. Lounaishämäläistä ja somerolaista piapo-perinnettä on tutkinut ja tehnyt tunnetuksi somerolaisen kotiseututyön vaikuttaja, filosofian tohtori Tapio Horila.
Jatkona somerolaiselle talkkunaperinteelle pilapiirtäjä Heikki Paakkasen pilapiirroksissa paikallislehti Somerossa on 1990- ja 2000-luvulla nähty muun muassa kunnanjohtajaehdokkaille järjestettävä ”piapotesti” sekä konsultti, joka panee Somerolle muuttaneen Matti Nykäsen suuhun iskulauseen ”Matti Nykänen: 'Pidän piaposta'”.
Ryūichi Hirashige
Ryūichi Hirashige (s. 15. kesäkuuta 1988 Hiroshima) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Hirashige kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007.
Anttila (Kouvola)
Anttila on kylä Kouvolan Valkealassa, Vekaranjärven kaupunginosassa. Kylä sijaitsee entisen Valkealan kunnan pohjoisosassa, toisen Salpauselän Selänpäänkankaan eteläpuolella. Anttilan naapurikyliä ovat Hevosoja, Kääpälä, Pihlajasaari, Selänpää, Multamäki, Toikkala, Vekaranjärvi ja Vuohijärvi.
Anttilan kylässä oli vuonna 2015 asukkaita 325. Kylässä oli 1990-luvulle saakka postikonttori, pankki, kaksi kauppaa ja koulu. Viimeisenä näistä viidestä, juuri 90 vuotta täyttänyt kyläkoulu lopetti toimintansa vuoden 2003 elokuussa. Nykyisin yksityisomistukseen siirtyneen koulun sivurakennuksessa toimii kesäkahvila Pehtoori, joka on palvelupiste myös Repoveden kansallispuistoon matkaaville. Kesäkahvilan lisäksi paikallisia asukkaita ja matkailijoita kylässä palvelevat Aholan Vierastalo, parturikampaamo, ravitalli ja ratsastuskoulu. 1970-luvulla kylän maamiesseura rakensi talkoilla kyläläisten yhteiskäyttöön suuren Jukola nimisen rantamajan saunoineen Vuohijärven rantaan Muukonlahteen. Anttilan kylän yrityksistä tunnetuin on Siekkelin Puutyö Ky. Vekaranjärven varuskunta on kaupunginosan merkittävä työllistäjä.
Historia
Anttilan alkuperäinen nimi oli Metsännenä (Medhsennenä). Varhaisin mainita Metsännenästä on vuodelta 1543, jolloin kylässä oli kolme taloa. Vuonna 1551 taloluku oli noussut huomattavasti, talojen määrä oli 12. Laajetessaan kylä jakautui Ala-, Kesk- ja Yläkylään sekä Mietunahoon. Kylännimi Anttila ilmestyy asiakirjoihin 1560-luvulla. Kylässä on ollut ilmeisesti Anttila-niminen talo, joka on saanut nimensä talon ensimmäisestä isännästä Antista. Vanhempia kylän kantataloja oli kymmenen ja vielä pian 1500-luvulla isäntiä oli jo lähes kaksikymmentä. Alakylässä oli 1700-luvun lopulla 12 taloa, Keskkylässä nykyisten Seppälän ja Heikkilän tienoilla oli 7 taloa ja Yläkylässä nykyisen Jaakkolan läheisyydessä oli 4 taloa. Mietunahossa oli 7 taloa.
Nähtävyyksiä
Anttilan Yläkylässä on luonnonmuistomerkki Nekkakivi, Jaakkolanmäellä sijaitseva 4,9 m korkea ja 8 m leveä sfinksiä muistuttava siirtolohkare.
Torasjoen Ulpaskoskessa on Anttilan mylly ja saha. Myllyn rakennutti Haminasta Anttilaan muuttanut mamselli Sofia Bruun 1850-luvulla. Mamsellin tilaa kutsuttiin Anttilan hoviksi. Koskessa oli alkuaan lankkupato ja kivipato on rakennettu vuonna 1921. Ensimmäinen saha rakennettiin paikalle 1800-luvun lopulla ja nykyinen saha rakennettiin 1920-luvun puolivälissä.
Kylän alueelle suunnitellaan 227 hehtaarin kokoista luonnonsuojelualuetta, koska toisen Salpausselän Lautakorven lähteiköllä kasvaa uhanalaiseksi luokiteltua harsosammalta.
Sulfasalatsiini
Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa sulfasalatsiini on ruskehtavankeltaista kiteistä ainetta. Se ei liukene veteen, mutta liukenee emäksisiin liuoksiin ja hieman etanoliin. Sulfasalatsiini metaboloituu ihmiselimistössä mesalatsiiniksi ja sulfapyridiiniksi eli se on aihiolääke. Aineiden tarkkaa vaikutusmekanismia ei tunneta, mutta ne voivat vähentää tulehdusta estämällä syklo-oksigenaasin toimintaa, reagoimalla vapaiden happiradikaalien kanssa ja estämällä sytokiinien muodostumista. Sulfasalatsiinia käytetään reuman hoidossa yhdessä metotreksaatin kanssa ja colitis ulcerosan sekä Crohnin taudin hoidossa.
Haittavaikutukset
Sulfasalatsiinin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat vatsakipu ja huonovointisuus ja lupuksen kaltaiset iho-oireet. Se on myös myrkyllistä maksalle ja voi aiheuttaa maksatulehduksen. Sulfasalatsiini heikentää miesten hedelmällisyyttä.
Valmistus
Sulfasalatsiinin valmistuksessa sulfapyridiinistä muodostetaan natriumnitriitin avulla diatsoniumsuola. Tämä diatsoniumsuola reagoi salisyylihapon kanssa muodostaen sulfasalatsiinia.
Fireball-turnaus
Fireball-turnaus on Turun Palloseuran ja Eastway Sound & Lightingin järjestämä kaukalojalkapalloturnaus, joka on pelattu vuodesta 2005 lähtien. Turnauksen pitopaikka oli vuosina 2005–2007 Turkuhalli Turussa ja siihen ottivat osaa Veikkausliigan joukkueet. Vuodeksi 2008 turnaus siirtyy Turun Holiday Club Caribiaan ja siitä tulee kolmipäiväinen. Suuri muutos on myös, että turnaus ei ole enää tarkoitettu liigajoukkueille.
Oulu-opisto
Oulu-opisto on Oulun kaupungissa toimiva kansalaisopisto. Kaupungissa toimii toinenkin opisto, Vuolle-opisto.
Oulun työväenopisto perustettiin Suomen kolmantena työväenopistona vuonna 1907. Ennen Oulun opistoa oli perustettu Tampereen (1899) ja Vaasan (1907) työväenopistot. Opisto toimi työväenopiston nimellä vuoteen 1992 asti, jolloin nimi vaihdettiin Oulu-opistoksi.
Opisto aloitti toimintansa Oulun työväentalossa, jossa se toimi vuoteen 1935 saakka. Sieltä toiminta siirtyi Aleksanterintorin kansakoululle, jossa opisto oli jo toiminut lyhyen aikaa sisällissodan jälkeen, kun työväentalo oli suljettuna. Kun Tampereelle 1960 alettiin rakentaa Sampolaa, yhteistä koulu- ja työväenopistotaloa, esitti Oulun työväenopiston johtokunta kaupunginhallitukselle, että Oulun-opistonkin toimitilat sijoitettaisiin uuden suunnitteilla olevan kansalaiskoulun tiloihin. Työväenopiston syyslukukausi 1967 alkoi arkkitehti Kari Virran suunnittelemassa monitoimitalossa, Pohjankartanossa, joka oli valmistunut Karjasillan kaupunginosaan samana kesänä.
Rohkea nuoruus
Rohkea nuoruus on ranskalaisen Claude Chabrolin toinen pitkä elokuva. Se valmistui vuonna 1959 ja oli ensimmäisiä Ranskan uuden aallon elokuvia.
Tyrvään voimalaitos
Tyrvään voimalaitos on vesivoimalaitos Kokemäenjoen Hartolankoskessa. Se sijaitsee joen alkukohdassa Sastamalan Liekoveden eteläpäässä. Voimalaitoksen omistaa nykyään UPM-Kymmene Oyj.
Rohkea nuoruus
The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni
Gérard Plain näyttelee Charlesia, joka muuttaa lakiopintojen vuoksi maalta Pariisiin serkkunsa Paulin (Jean-Claude Brialy) luo. Paul on elämäntavoiltaan boheemi ja ottaa opiskelun kevyemmin kuin vakava, Honoré de Balzacin teoksia lukeva Charles.
Tyrvään voimalaitos
Punatiilinen voimalaitosrakennus on arkkitehti Jarl Eklundin suunnittelema ja se on valmistunut vuonna 1951. Voimalaitoksen rakennutti Oy W. Rosenlew Ab:n ja Yhtyneiden Paperitehtaiden perustama Tyrvään Voimaosakeyhtiö. Sen koneistot ja laitteistot uusittiin täydellisesti vuosina 2002–2003.
Hartolankoskessa oli jo kaksi rannalla sijainnutta voimalaitosta, jotka oli rakennettu 1906 ja 1913. Myllyjä koskessa oli ollut vuosisatojen ajan. Vanhat voimalaitokset jäivät vuosina 1946–1950 rakennetun padon valmistumisen jälkeen kuivalle maalle.
Padon avulla säännöstellään Liekoveden lisäksi Rauta- ja Kuloveden korkeuksia. Se toimii myös maantiesiltana.
Deimos XIII
Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 2009. Se sisältää yhtyeen varhaisen demon ''Baxabaxaxaxaxabaxaxaxaxa! 666 Yndstr Draconis'' kappaleet.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Blood ja Horned Black sekä sanoittanut Wohi.
Major League Baseball -kausi 1885
Major League Baseball -kausi 1885 käsitti kaksi erillistä liigaa. Vuodesta 1876 toiminut National League ja 1882 aloittanut American Association. Kauden päätteeksi NL:n ja AA:n mestarit kohtasivat seitsemän ottelun sarjassa, jossa St. Louis Browns ja Chicago White Stockings tasasivat voitot 3-3 yhden kamppailun päätyttyä ratkaisemattomaan.
Buffalo Bisons ja Providence Greys pelasivat viimeisen kautensa NL:ssa. Seuraavalla kaudella ne korvattiin Kansas City Cowboysilla ja Washington Nationalsilla, josta myös Senators nimeä on käytetty.
Postseason
12. ottelu keskeytyi, kun St. Louis jätti kentän kesken ottelun tilanteessa 4-5.
Régine Crespin
pienoiskuva|Régine Crespin vuonna 1987.Régine Crespin (23. helmikuuta 1927, Marseille – 5. heinäkuuta 2007) oli ranskalainen oopperalaulaja. Hän oli äänialaltaan ensin sopraano ja sittemmin mezzosopraano.