cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ydintalvi
Ydintalvi on termi, jolla viitataan ydinsodasta mahdollisesti aiheutuvaan ilmaston väliaikaiseen jäähtymiseen. Jäähtyminen johtuisi erityisesti ydinaseiden aiheuttamista tulimyrskyistä, joita syntyisi kaupunkeihin ja metsiin. Niissä kehittyisi huomattavia savu-, noki- ja pölypäästöjä. Tällainen päästöpilvi kohoaisi ilmakehään ja vähentäisi maanpinnalle tulevan auringonsäteilyn määrää. Samaan aikaan maasta kuitenkin nousee lämpöä ilmakehään, tutkijoiden mukaan aiheutuisi kuukausien mittainen pakkaskausi. Pituudesta ja lämpötilasta on esitetty erilaisia arvioita, mutta seurauksena olisi kuitenkin ilmastokatastrofi.
Ilmakehään kerääntyisi tulipalojen seurauksena satoja miljoonia tonneja savua ja nokea, joka kerääntyisi tuulten mukana 30° ja 60° leveysasteiden välille jämähtäväksi mustaksi vyöksi. Tällainen pilvikerros estäisi suurimman osan Auringon säteilystä pääsemästä Maan pinnalle. Lämpötilat voisivat laskea 11–22 astetta. Kasvillisuus ja eläimistö kuolisivat, kun kasvien fotosynteesi häiriintyisi pahoin. Eliöitä tappaisi kylmyyden lisäksi ydinräjähdyksistä seurannut radioaktiivinen laskeuma. Vuonna 2019 tehtyjen laskelmien perusteella Yhdysvaltain ja Venäjän välisen laajamittaisen ydinsodan nostattama nokipilvi kiertäisi Maata yhdeksän vuotta. Vasta kymmenen vuoden päästä sodasta valoa saataisiin yhtä paljon kuin ennen sotaa. Maapallon keskilämpötila laskisi yhdeksän astetta ja sadanta vähenisi kolmanneksella, mutta elämä maapallolla ei kuitenkaan tuhoutuisi aivan kokonaan.
thumb|Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton/Venäjän ydinaseet yhteensä. Nimi ydintalvi esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983 julkaistussa TTAPS-tutkimuksesta, jossa ilmastomallinnuksessa laskettiin mukaan savun ja noen syntyminen ydinsodassa tuhoutuneiden kaupunkien palavasta öljystä ja muovista. Tällaisissa tulipaloissa syntyvä savu imee Auringon säteilyä tehokkaammin kuin puusta syntyvä savu. TTAPS-tutkimuksen jälkeen monet yhdysvaltalainen ja neuvostoliittolainen tutkijat alkoivat myös tutkia ydinsodan ympäristövaikutuksia. (Lyhenne TTAPS tulee tekijöiden sukunimien alkukirjaimista: Turco, Toon, Ackerman, Pollack ja Sagan. )
Beverly Hills kyttä
Beverly Hills kyttä on Martin Brestin ohjaama toimintakomedia vuodelta 1984. Elokuvan pääosassa on Eddie Murphy ja muissa keskeisissä rooleissa nähdään muun muassa Judge Reinhold.
Alun perin Axel Foleyn roolissa piti olla Sylvester Stallone, mutta hän halusi elokuvaan enemmän toimintaa kuin budjetti antaisi myötä. Stallone pudotettiin pois ja rooli annettiin Eddie Murphylle.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Beverly Hills kytän vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni
Elokuva kertoo Detroitissa asuvasta rääväsuisesta poliisista Axel Foleysta. Foley on usein ongelmissa koska ei piittaa esimiestensä käskyistä vaan hoitaa rikolliset oikeuden eteen omalla tavallaan. Raskaan työpäivän jälkeen Foley saapuu kotiinsa jossa tapaa vanhan ystävänsä Mikey Tandinon jolla on ongelmia suuremman luokan rikollisten kanssa. Gangsterit kuitenkin pian surmaavat Mikeyn. Foley haluaisi jutun tutkittavakseen, mutta hänen esimiehensä kieltää tätä puuttumasta asiaan. Foley lähtee kuitenkin Beverly Hillsiin, jonne murhan jäljet johtavat.
Jorge Núñez
Jorge Martín Núñez (s. 22. tammikuuta 1978 Asunción, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Núñez edusti kotimaansa seurojen lisäksi useita argentiinalaisia seuroja.
Núñez aloitti uransa kotimaansa Club Guaraníssa ja Cerro Porteñossa, joiden jälkeen hän pelasi Argentiinassa Club Atlético Banfieldissa, Arsenal de Sarandíssa, Racing Club de Avellanedassa ja Estudiantesissa.
Núñezin ensimmäinen maaottelu oli 2. huhtikuuta 2003 Hondurasia vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pelasi kaikissa Paraguayn kolmessa ottelussa. Núñez on pelannut 23 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin vuosina 2003–2011.
Espoon kartano
Espoon kartano on Espoonkartanon kaupunginosassa Espoossa sijaitseva kartano, jonka mukaan kaupunginosa on saanut nimensä. Se on historiallisesti merkittävin Espoon lukuisista kartanoista. Espoon kartanon laajaan maisemakokonaisuuteen kuuluu useita kulttuurihistoriallisesti huomattavia rakennuksia.
Historiaa
Kuningas Kustaa Vaasa sai ajatuksen kartanon perustamisesta valtakunnan itärajalla pitkään vallinneesta kiristyneestä tilanteesta, joka johti vuonna 1555 avoimeen selkkaukseen. Asian hoitajaksi kuningas määräsi samana vuonna Helsingin lääninvoudiksi nimitetyn Anders Korpin. Kuninkaankartano perustettiin Espåbyn ja Mankbyn kylien maille, ja talonpojat saivat korvaavat pellot muualta. Sopimus rahvaan kanssa solmittiin Espoon pitäjän kesäkäräjillä 27. elokuuta 1556.
Kartano on kuulunut Ramsayn suvulle vuodesta 1756 lähtien. Kartanosta lähteneet Ramsayn veljekset mainitaan Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoissa. Ennen Ramsayita kartanon omistivat muun muassa Jacob de la Gardie ja Gustav Horn. August Ramsay osti kartanon takaisin suvulle vuonna 1914.
Kartanon entinen navetta on muutettu talliksi, ja sen tiloissa toimi vuosina 1987–2016 Espoon Ratsastustalli.
Espoon kartanon useista torpista mainittakoon Erkulla, Norkulla ja Tunfall. Kartanon maisemakokonaisuuteen luetaan varsinaisen kartanon rakennusten ja torppien ohella muun muassa Holkenin karelianistinen huvila ja Sperringsin lanterniinikattoinen ulkokartano. Kartanon mukaan on saanut nimensä myös ruotsinkielinen koulurakennus Kungsgårdsskolan.
Aiheesta muualla
60.19889°N, 24.5825°W
Krabi (provinssi)
Krabi on tunnettu hienohiekkaisista ja liidunvalkeista rannoistaan ja sisämaastaan vesiputouksineen ja runsaine eläimistöineen. Krabin 160 kilometrin pituinen rantaviiva on kuuluisa kivimuodostelmistaan, kallioistaan, luolistaan ja mangrovemetsiköistään.
Provinssin tärkeimpiä tulonlähteitä ovat matkailu ja maatalous. Alueella on valtavia kumipuuviljelmiä (Thaimaa tuottaa yli 36 % koko maailman raakakumista), ja alue tuottaa myös palmuöljyä, kookospähkinöitä, monenlaisia hedelmiä ja kahvia. Erityisen suosittuja matkailukohteita ovat Ao Nangin lomakylä sekä Phi Phin saariryhmä.
Jääkiekon SM-liigakausi 2008–2009
Kausi 2008–2009 oli jääkiekon SM-liigan 34. kausi. Neljätoista pelaavaa joukkuetta olivat samat kuin kolmella edelliskaudella, mutta sarjajärjestelmää oli uudistettu. Kaudella pelattiin yhteensä 406 runkosarjan ottelua. Runkosarja käynnistyi torstaina 11. syyskuuta ja päättyi 5. maaliskuuta.
Sarjajärjestelmän muutokset
Edelliskauteen verrattuna muutoksia oli kolme: liigakarsintojen paluu, karsintoihin joutuvan joukkueen määrittäminen pudotuspelein sekä lohkojaon uudistus.
Uudet välisarjat
Joukkueet oli jaettu kahteen välisarjalohkoon sen mukaan, ovatko niiden kotikaupungit rannikolla vai sisämaassa:
Joukkueet pelasivat välisarjalohkossaan yksinkertaisen sarjan. Paikallispelien määrä väheni entisestä kahdeksasta, mutta kokonaispelimäärä nousi 58:aan. Yksinkertaisen välisarjan ottelun kotijoukkue vaihtui seuraavalle kaudelle.
Liigahallituksen päätöksen mukaan uudella järjestelmällä oli määrä pelata ainakin kaksi seuraavaa kautta.
Pudotuspelit
Kuusi runkosarjan parasta pääsee suoraan pudotuspeleihin. Sijoille 7–10 sijoittuneet pelaavat paras kolmesta -systeemillä karsinnat kahdesta viimeisestä paikasta. Pudotuspelit pelataan paras seitsemästä -systeemillä.
Liigakarsinnat
Sijoille 11–14 päätyneet joukkueet pelaavat paras viidestä -systeemillä pudotuspelit liigakarsintaan joutumisesta. Liigakarsinta pelataan paras seitsemästä -menetelmällä. Kevään 2008 aikana on määrä valmistua ns. liigakriteeristö, joka koskee kaikkia liiga- sekä liigaan pyrkiviä seuroja.
Muuta
Yhtenä kauden erikoisuutena oli HPK:n 10 ottelun vierasputki kauden aluksi. Syynä tähän oli HPK:n Rinkelinmäen 7 miljoonan euron halliremontti. Joukkueen maalivahtivalmentaja Jari Kaarela sanoi, että HPK sai asian tietoonsa jo toukokuussa. Kaarela toteaa myös, että vierassumaan olisi vaikeampi asennoitua, jos tilanteesta olisi ilmoitettu vasta kauden alussa.
Mellon Collie and the Infinite Sadness
Mellon Collie and the Infinite Sadness on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtyeen The Smashing Pumpkinsin vuonna 1995 julkaistu kolmas studioalbumi. Se on yhtyeen kaupallisesti menestynein ja tunnetuin albumi. Levy on myynyt kotimaassaan 9,4 miljoonaa kappaletta ja sitä pidetään myös yhtenä 1990-luvun keskeisimmistä rock-albumeista. Albumi sisältää hitit "Tonight, Tonight", "Bullet with Butterfly Wings" ja "1979". Albumi on jaettu kahdelle levypuoliskolle nimillä Dawn to Dusk ja Twilight to Starlight, ja vinyyliversio pienempiin osiin nimillä Dawn, Tea Time, Dusk, Twilight, Midnight ja Starlight. Starlight-osio sisältää kappaleet "Infinite Sadness" ja "Tonite Reprise", jotka eivät sisälly CD-versioon.
Yhtye sai monia Grammy-ehdokkuuksia vuonna 1997. Yhtye oli ehdolla mm. kategorioissa Vuoden albumi, Vuoden levytys ("1979"), Paras vaihtoehtomusiikkiesitys ja Paras musiikkivideo ("Tonight, Tonight"). The Smashing Pumpkins voitti Grammyn kategoriassa Paras hard rock -esitys kappaleella "Bullet with Butterfly Wings".
Äänitys ja tuotanto
Corgan alkoi välittömästi kirjoittaa uusia kappaleita yhtyeen kolmannelle albumille 13-kuukautisen Siamese Dream -kiertueen jälkeen. Yhtye ajatteli tekevänsä tupla-albumin. Corgan kertoi yhtyeellä olleen lähes tarpeeksi materiaalia tehdäkseen Siamese Dreamista tupla-albumin, ja uudella albumilla yhtye halusi laittaa erilaista materiaalia luodakseen "leveämmän" albumin Corgan halusi yhtyeen tekevän albumin kuin se olisi yhtyeen viimeinen. Corgan kuvaili siinä vaiheessa albumia lehdistölle vastaavaksi kuin "The Wall X-sukupolvelle".
Yhtye päätti lopettaa työskentelyn Butch Vigin kanssa, joka oli tuottanut yhtyeen edelliset albumit, ja valitsi Floodin ja Alan Moulderin tuottajiksi. Corgan sanoi, "Ollakseni täysin rehellinen, mielestäni asiantila, jossa meistä oli tullut niin läheisiä Butchin kanssa, alkoi olla meidän haittanamme [. . .] Tunsin vain, että meidän piti patistaa itsemme normaaliin "Pumpkin äänitystapaan". En halunnut toistaa edellisiä töitämme." Huhtikuussa 1995, yhtye aloitti nauhoitussessiot harjoittelemalla, menemättä ensin studioon. Tällöin yhtye äänitti rankkarytmisiä kappaleita Floodin kanssa. Harjoittelun piti luoda karkea luonnos albumista, mutta siitä muodostuikin albumin perusta. Corgan kertoi, "Niin työskentely teki koko prosessista erittäin mielenkiintoisen – siitä ei tullut pitkäveteistä."
Yhtye aloitti studioäänitykset Alan Moulderin kanssa Chicago Recording Company -studiossa Chicagossa. Harjoitussessioiden kappaleita hiottiin, ja niihin lisättiin sampleja, käyttäen Power Macintosh 8100 Pro Toolsilla. Muut yhtyeen jäsenet saivat suuremman roolin albumin teossa, toisin kuin Siamese Dreamin teossa, jossa Corganin kerrottiin äänittäneen kaikki basso- ja kitaraosiot itse.
Kun äänityssessiot loppuivat, yhtyeellä oli 57 valmista kappaletta. Näistä kappaleista valittiin 28 kappaletta, jotka julkaistiin albumilla. tosin yhdessä vaiheessa levy aiottiin julkaista 32 kappaleen kanssa.
Hanna Gullichsen
Hanna Himanka (ent. Gullichsen, o.s. Heikkinen, s. 1979) on suomalainen kokki ja ruokakirjailija.
Himanka on naimisissa Joonas Laurilan kanssa ja heillä on kolme lasta. Himangan entinen puoliso on hänen vuonna 2003 tapaamansa ravintoloitsija Alexander Gullichsen. Pariskunnan ilmoitettiin muuttaneen erilleen keväällä 2014. Tuolloin pariskunnalla oli yhteinen kuusivuotias poika. Avokadopastareseptin luomisesta tunnetuksi tulleella pariskunnalla oli aikoinaan yhteinen televisio-ohjelma Meidän safkaa AVA-kanavalla.
Himangan oli alun perin tarkoitus olla kokoomuksen ehdokkaana kevään 2021 kuntavaaleissa Helsingissä, mutta hän ilmoitti 27. helmikuuta 2021 luopuvansa ehdokkuudesta. Hän perusteli ratkaisuaan kokoomuksen riveistä esitetyillä lausunnoilla, jotka hän koki puolueen arvojen vastaisiksi.
Ester Kumlin
Ester Irene Kumlin von Weissenberg (5. kesäkuuta 1873 Ilomantsi – 22. elokuuta 1956) oli suomalainen taidemaalari. pienoiskuva Ester Kumlinin vanhemmat olivat senaattori, hovioikeudenneuvos Alexander August Kumlin ja Selma Kumlin (1847–1900). Hän opiskeli vuodesta 1892 alkaen Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä ja matkusti sitten Akseli Gallen-Kallelan neuvosta Pariisiin.
Ester Kumlin ja hänen taiteilijaystävänsä Fanny Låstbom ja Wilho Sjöström ostivat joukon "Noa Noa"-puupiirroksia taidemaalari Paul Gauguinilta, joka asui heidän naapurinaan Pariisissa. 1920-luvulla Ester Kumlin myi kahdeksan näistä puuleikkauksista kauppaneuvos Frithjof Tikanojalle ja ne ovat nykyisin Tikanojan taidekodissa Vaasassa. Ester Kumlin liikkui Pariisissa suomalaisten ja ruotsalaisten taiteilijoiden piireissä ja hänen ystäviinsä kuului muun muassa kirjailija August Strindberg, jonka kanssa hänellä oli lyhyt romanssi.
Palattuaan Pariisista Ester Kumlin meni vuonna 1896 naimisiin hovioikeudenneuvos ja kansanedustaja Arthur von Weissenbergin kanssa. Hän toimi myöhemmin piirustuksenopettajana ja oli myös harrastajanäyttelijä, teosofi ja rauhanasian kannattaja. Ester Kumlin aloitti maalamisen uudelleen 1920-luvulla maalaten muotokuvia sekä sukulaisista että taiteilijaystävistään, muun muassa L. Onervasta.
Finland shorin-ryu seibukan karate-do
Finland shorin-ryu seibukan karate-do on suomalainen karateseura, joka toimii muun muassa Lahdessa, Espoossa, Jyväskylässä, Siilinjärvellä, Suomussalmella ja Ylämaalla. Shorin-ryu seibukan keskittyy pääasiassa alkuperäiseen Okinawan karateen ja sen perusti Shimabukuro Zenryô, 10. danin mestari. Suomeen Seibukanin toi Kim Mitrunen vuonna 1997. Shorin-ryu on vanhin Okinawan karaten tyylisuunnista, ja se on ollut perustana useille myöhemmin syntyneille tyyleille. Tässä artikkelissa esiteltävä koulukunta, Seibukan, kuuluu Okinawan shorin-ryu-tyyliin. Niillä kanjeilla, joilla Seibukan-koulu kirjoittaa tyylinsä nimen, on myös kaksi muuta lausuntatapaa: shobayashi ja  sukunaihayashi. Näistä lausuntatavoista varsinkin ensimmäinen on ollut Seibukan-koulussa käytössä yleisesti, koska sillä viitataan suurmestari Kyan Chotokun karateen. Nimenä "Seibukan" merkitsee "pyhän taistelutaidon koulua", ja opetuksen tuloksena oppilaan tulisi kehittyä myös henkisesti vahvaksi. Shorin-ryu Seibukanin tekniikka ja kata "Seibukan Shorin-ryu on tyyli, jossa sanonta "kata on karate, karate on kata" toteutuu kirjaimellisesti. Kata on Seibukan-karaten keskus, jonka ympärille kaikki oheisharjoitukset on luotu, mikä ajattelutapa ei ole vieras muillekaan okinawalaisille tyyleille. Seibukanissa keskeisinä katoina toimivat suurmestari Kyanilta periytyvät katat sekä Shimabukuro Zenryon itsensä kehittämä Wanchin-kata. Katojen ja niiden sovelluksien harjoittelu on hyvin moniulotteista, ja niiden kautta uutteran harjoittelijan on mahdollista löytää tie tehokkaaseen itsepuolustukseen. Katan muodon harjoittelun ohella tärkein harjoitus on katan tekniikoiden analysoiminen parin kanssa eli bunkai-harjoittelu, mikä tarkoittaa katan osien muuttamista paritekniikoiksi. Kuten pelkkä uintiliikkeiden toistaminen kuivalla maalla ei riitä uimataidon oppimiseen, ei myöskään katan tarjoamaa itsepuolustusta ole mahdollista oppia ilman kata-perustaista pariharjoittelua. Pariharjoitteluakin on jatkettava, kunnes automaatiotaso on avattu ja saavutettu, jolloin tieto on muuttunut taidoksi ja on hyödyksi. On hämmästyttävää, miten joskus yksinkertaiselta vaikuttava katan tekniikka muuttuu tehokkaaksi itsepuolustustekniikaksi. Katan sovellutuksien opettamisessa okinawalaiset ovat yleensä olleet valitettavan valikoivia sekä sen suhteen, kenelle niitä opetetaan että myös siinä, mitä niistä opetetaan. Ilmeisesti pääosin tästä syystä monissa moderneissa tyylisuunnissa katan pariharjoittelu on jäänyt vaillinaiseksi, eikä sitä juurikaan painoteta harjoittelussa. Jamal Measara painottaakin aina sitä näkökohtaa, että jos karaten kata-opetus unohtaa sen alkuperäisen taistelulajiperinteensä, ei tällaisen tyylin tai koulukunnan kohdalla voida enää puhua siitä samasta taistelutaidosta, joka vuosisatojen kuluessa Okinawalla kehittyi."
lisätietoa sivulla: Finland Shorin-ryu Seibukan Karate-do
entinen seibucankarate siilinjärven oppilas: Atte Hartikainen Nilsiä
Avarian kaanikunta
Avarian kaanikunta oli Dagestanin keskiosassa 1100-luvun lopusta 1800-luvulle saakka sijainnut feodaalivaltio. Sen keskuspaikkana toimi Hunzahin kylä. Avaarit kutsuivat valtiota Hunzahin kaanikunnaksi.
Kaanikunta syntyi varhaiskeskiaikaisen Seririn kuningaskunnan tilalle. 1500-luvulta lähtien se oli yksi Dagestanin voimakkaimmista valtioista. Kuuluisin hallitsija oli vuonna 1634 kuollut Umma-kaani, jonka valta ulottui Carin ja Balakənin alueelle nykyisen Azerbaidžanin luoteisosaan. Hänen aikanaan laadittiin kaanikunnan lakikokoelma. Maassa ei ollut yhtenäistä hallintojärjestelmää, vaan kaani ratkaisi itse kaikki sisäiset ja ulkoiset kysymykset sekä toimi myös tuomarina.
1700-luvulla Avarian kaanit tekivät jatkuvia ryöstöretkiä Taka-Kaukasiaan. Vuosina 1776–1801 hallinneen Umma-kaani II:n aikana Širvanin, Şəkin, Quban, Bakun ja Derbentin kaanit, Georgian kuningas Erekle II sekä turkkilaisten asettama Akhaltsikhen pašša maksoivat hänelle veroa turvatakseen alueensa. Venäläiset löivät Umma II:n joukot Iorijoen rannalla vuonna 1800. Hänen seuraajansa Sultan-Ahmed vannoi vuonna 1803 uskollisuudenvalan Venäjän keisarikunnalle.
Venäjän Kaukasian-armeijan komentajan Aleksei Jermolovin kovaotteinen politiikka nostatti vuonna 1818 Dagestanin hallitsijat Sultan-Ahmedin johtamaan kapinaan, joka kukistettiin verisesti. Jermolov asetti kaaniksi Sultan-Ahmedin serkun Surhain. Hunzahin vallannut imaami Gamzat-bek surmasi hänet perheineen Kaukasian sodan aikana vuonna 1834. Šamilin johtaman Dagestanin ja Tšetšenian imaamikunnan kukistuttua vuonna 1859 venäläiset perustivat kaanikunnan uudelleen ja nimittivät sen hallitsijaksi entisten kaanien sukulaisen Ibrahimin. Kaanikunta lakkautettiin vuonna 1864 ja sen alueesta muodostettiin Avarian piirikunta.
Nykyään Avaria-nimitystä käytetään avaarien ja heidän sukukansojensa asuttamasta Dagestanin vuoristoseudusta. Vastaava avaarinkielinen nimitys on Avaristan (Аваристан).
Arbeit macht frei
thumb|300px|Arbeit macht frei – [[Auschwitzin pääportti]] thumb|300px|[[Sachsenhausenin keskitysleiri|Sachsenhausenin pääportti]]
Arbeit macht frei on saksankielinen fraasi, joka merkitsee ”työ vapauttaa” tai ”työ tuo vapauden” (kirjaimellisesti ”työ tekee vapaaksi”). Se on mahdollisesti johdettu Raamatusta: ”Totuus tekee teistä vapaita”. Protestanttisen työetiikan myötä lauseesta kehittyi saksalaisten ja sveitsiläisten talonpoikien sanonta. Nykyään se on tunnettu ennen kaikkea natsiaikaisten keskitysleirien sisäänkäyntien iskulauseena.
Vuonna 1872 saksalainen kirjailija Lorenz Diefenbach käytti sanontaa romaanin nimenä, minkä vuoksi lause tuli tunnetuksi Saksan nationalistipiireissä. Weimarin hallitus käytti sitä työttömyysohjelmansa tunnuslauseena vuonna 1928. Sanonnan käyttöä jatkoi Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue noustuaan valtaan vuonna 1933.
Suomessa Patentti- ja rekisterihallitus hyväksyi toukokuussa 2021 yritysnimen ”Oy Arbeit Macht Frei Ltd.” Marraskuussa 2021 nimi tajuttiin hyvän tavan vastaiseksi, ja nimen poistamista aiotaan hakea korkeimmasta hallinto-oikeudesta.
Keskitysleirit
Auschwitzin keskitysleirin ensimmäinen komendantti Rudolf Höss kuvaili vankilassa vuonna 1946 kirjoittamassaan omaelämäkerrassa Auschwitzin komendantti henkilökohtaista tulkintaansa lauseesta. Moton voi ymmärtää osana keskitysleirin ”kasvatustavoitetta” samalla tavalla kuin Heinrich Himmlerin ”kuuliaisuus, ahkeruus, rehellisyys, järjestys, siisteys, raittius, totuudenmukaisuus, uhrautuvaisuus ja rakkaus isänmaahan”. Nämä sanat oli kirjoitettu suurin kirjaimin ainakin Dachaun, Sachsenhausenin, Neuengammen ja mahdollisesti myös Buchenwaldin sekä Auschwitzin rakennusten seiniin tai katoille. Kirjoituksia ei ole säästynyt muuten kuin valokuvina.
Älä itke Iines
Älä itke Iines on vuonna 1987 valmistunut Janne Kuusen ohjaama elokuva.
Arbeit macht frei
Keskitysleirit
Iskulauseen ”Arbeit macht frei” voi yhä nähdä Dachaun, Gross-Rosenin, Sachsenhausenin ja Theresienstadtin keskitysleirien pääporteissa. Buchenwaldin keskitysleirissä käytettiin poikkeuksellisesti fraasia ”Jedem das Seine”, joka on lainaus Raamatusta ( II Aikakirja 6:30, 1 Kun 8:39).
Älä itke Iines
Iines on suomalainen komedia katoilla ja vinttikerroksessa asuvasta yhteisöstä, joka kamppailee elinolosuhteittensa ja onnensa kohentamiseksi. Tyylilajiltaan Iines jäljittelee suomalaisittain harvinaista elokuvallista sarjakuvailmaisua. Elokuvan käsikirjoitus ei sisällä dialogia, vaan näyttelijät ovat luoneet sen itse kuvaustilanteessa. Tämän elokuvan tekotavan voidaan katsoa olevan esiaste ohjaajan myöhemmin 2000-luvulla toteuttamalle elokuvalle Kukkia ja sidontaa ja televisiosarjalle Vapaa pudotus.
Arbeit macht frei
Keskitysleirit
Auschwitzin Arbeit macht frei -kyltti katosi joulukuussa 2009. Kyltti oli ruuvattu irti toisesta päästä ja revitty irti toisesta. Se löydettiin palasiksi katkottuna Pohjois-Puolasta kolme päivää myöhemmin.
Mario Andretti
Mario Gabriele Andretti (s. 28. helmikuuta 1940 Montona d'Istria, Italia   ) on yhdysvaltalainen  entinen kilpa-autoilija, joka saavutti menestystä niin Formula 1 -sarjassa kuin myös Pohjois-Amerikan kilpasarjoissa.
Michael McClure
Michael McClure (20. lokakuuta 1932 – 4. toukokuuta 2020 ) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän kuului 1950-luvun beat-sukupolveen ja ”San Franciscon renessanssiksi” kutsuttuun kirjalliseen aaltoon.
McClure oli lukemassa oman runonsa "For the Death of a Hundred Whales" samassa beat-sukupolven nousua ennakoivassa maineikkaassa tilaisuudessa, jossa Allen Ginsberg luki runonsa "Howl" (Huuto) ensimmäisen kerran. McClure työskenteli yhteistyössä muusikoiden kanssa, ja Los Angeles Timesissa häntä on sanottu Jim Morrisonin roolimalliksi.
Mario Andretti
Stock Car, NASCAR ja urheiluautot
Perheen asettuessa Yhdysvaltojen Nazarethiin 1950-luvun puolivälissä Andretti työskenteli setänsä varikolla sekä aloitti itse kilpailemisen yhdessä veljensä Aldon kanssa pienissä amerikkalaisissa Stock Car- ja urheiluautosarjoissa 1940-luvulla valmistetulla Hudson Hornetilla. Aldon ura päättyi kuitenkin aikaisessa vaiheessa vakavien kolarien aiheuttamiin vaurioihin. Mario voitti Stock Car -(koppiauto)luokissa 21 kertaa. 1960–1980-luvuilla hän osallistui United States Automobile Clubin järjestämiin Stock Car-kilpailuihin, joissa voitti kilpailuja vuosina 1967 sekä 1974–75.
Michael McClure
Runojen lisäksi McClure kirjoitti 20 näytelmää ja musikaalia, joista The Beard on herättänyt kiistoja ja joutunut sensuurin kohteeksi mutta saanut myös palkintoja. Lisäksi hän on julkaissut esseekokoelmia. Hän on kirjoittanut esseitä esimerkiksi Bob Dylanista ja ympäristökysymyksistä. Janis Joplin on esittänyt hänen laulunsa “Mercedes Benz”. Hän kirjoitti myös artikkeleita, esimerkiksi lehtiin Rolling Stone, Vanity Fair, sekä kaksi romaania, The Mad Cub ja The Adept. Hänen kuolemansa jälkeen ilmestyi keväällä 2021 kokoelma Mule Kick Blues.
Mario Andretti
Stock Car, NASCAR ja urheiluautot
NASCAR:in koppiautoja Andretti kokeili ensimmäisen kerran vuonna 1966 ja vuotta myöhemmin voitti sarjassa Daytona 500-kilpailun.
Michael McClure
McCluren ensimmäinen puoliso oli Joanna Kinnison McClure, toinen kuvanveistäjä Amy Evans McClure.
Mario Andretti
Sprint Car ja IndyCar
left|thumb|Andrettin vuoden 1969 [[Indianapolis 500|Indy 500-kilpailun Brawner Hawk -auton kopio Indianapolis Motor Speedway Hall of Fame Museumissa.]] Koppi- ja urheiluautot eivät riittäneet Andrettin tavoitteiksi, koska hän oli pitkään haaveillut ajavansa avorenkaisten sarjassa. Hän siirtyi ensin pienempiin Midget-autoihin, joilla kilpaili tiukalla aikataululla lähes sadassa kilpailussa 1960-luvun alussa (erikoisuutena kolmen kilpailun voitti kahdella eri radalla yhden päivän aikana). Kilpakuskin paikat olivat osa-aikaisia, kunnes hänelle tarjottiin vakituisempaa ajopaikkaa USAC:n järjestämässä sarjassa vuonna 1964 ja jossa voitti useita kertoja. Vuonna 1965 Andretti osallistui ensi kerran legendaariseen Indianapolis 500 -ajoon (lopputuloksissa oli kolmas), jonka hän voitti neljä vuotta myöhemmin (voitto oli hänen ainoa kyseisessä kilpailussa). Voiton uusiminen ei onnistunut kertaakaan pitkän IndyCar-uran aikana, minkä seurauksena moottoriurheilussa muodostui Andrettin kolaroinneista ja läheltä piti-tilanteista käsite "Andretti-kirous", joka koski myös Andrettin perheenjäseniä.
CART/Champ Car
1960-luvulla Andretti ajoi CART:ia sijoittuen ensimmäisessä kilpailussaan yhdenneksitoista vuonna 1964. Tiivis yhteistyö Clint Brawnerin kanssa auttoi Andrettin ensimmäiseen CART-mestaruuteen heti seuraavana vuonna ja myös 1966. Menestystä tuli myös vuonna 1967, vaikka hän ei voittanut kolmatta mestaruutta (tallipäällikkö Al Dean menehtyi samana vuonna, minkä seurauksena menetys oli henkisesti raskas Andrettille ja teknisen osaamisen osalta tallille). Kolmannen mestaruuden hän ajoi yhdeksän voittonsa ansiosta ylivoimaisesti vuonna 1969.
Formula 1
Andrettin ensimmäinen F1-kilpailu vuoden Italiassa peruuntui kilpailukiellolla, koska hän ja Bobby Unser olivat tuomariston mukaan aikaisemmin ajaneet 24 tunnin aikana ensin Yhdysvalloissa Hoosierin 100 mailin kilpailun ja lentäneet yölennolla Eurooppaan F1-osakilpailuun. Andretti teki vakuuttavan F1-debyytin Lotus-tallin autolla vasta Watkins Glenin radalla ajetussa Yhdysvaltain GP:ssä saavuttaen välittömästi paalupaikan. Itse kilpailu päättyi keskeytykseen kytkinrikon takia kierroksella 32. Ensimmäiset MM-pisteensä ja samalla palkintokorokesijoituksensa Andretti saavutti Espanjan GP:ssä 1970 ajettuaan March-Ford-autolla kolmanneksi. Ensimmäinen F1-osakilpailuvoittoonsa hän ajoi Ferrarilla kauden 1971 avauskilpailussa Etelä-Afrikan GP:ssä. Siitä alkoi vaikeampi jakso, jolloin Andretti ei pystynyt näyttämään todellisia taitojaan kilpailukyvyttömillä autoilla ja tulokset jäivät heikoiksi. Vuonna 1973 Andretti putosi hetkeksi pois F1-sarjasta, mutta pääsi taas seuraavalla kaudella mukaan kilpailuihin. Vuosina 1969-1975 Andretti ei saanut paalupaikkoja.
thumb|250px|left|Mario Andretti Lotus 63-auton ratissa 1969
Paluu amerikkalaissarjoihin
thumb|right|200px|Mario Andretti vuonna 1991. Andretti palasi takaisin CART/Champ Car-sarjaan 80-luvulla voitokkaasti (neljäs ja samalla viimeinen mestaruus 1984). Andretti voitti useita kilpailuita nuoremmista vastustajista huolimatta, joista yksi oli Marion poika, Michael Andretti. Vuoden 1987 Indy 500-kilpailussa Andretti oli ylivoimaisessa johdossa melkein koko kilpailun, kunnes tekninen ongelma moottorissa ja jousituksessa veivät häneltä voiton. Mario Andretti osallistui myös urheiluautokilpailuihin ja voitti niissäkin, joten häntä pidetään nykyään yhtenä kaikkien aikojen monipuolisimmista kilpa-ajajista. Mario Andretti oli 53-vuotias voittaessaan viimeisen Cart-kilpailunsa Phoenixissa vuonna 1993. Kausi 1994 oli Andrettin viimeinen kausi kyseisessä sarjassa ja uran päättymisen kunniaksi kausi tunnetaan nimellä "Arrivederci Marioksi". Hän yritti palata takaisin kilparadoille vuonna 2003, mutta osui Indy 500-harjoituksissa autonromuihin ja kolaroi autonsa (hän selvisi hengissä kolarista ja päätti lopettaa uransa).
Kestävyysajot
Kestävyysajojen puolella Andrettin merkittävimmät tulokset olivat Sebringin 12 tunnin ajojen voitot vuosina 1967, 1970 ja 1972. Andrettin kilpa-ajan uran suurimmaksi puutteeksi jäi kuitenkin Le Mansin 24 tunnin ajon voitto, jota hän ei koskaan saavuttanut. Vuonna 1995 hän oli lähellä voittaa kilpailun, kunnes pyörähti, osui ratavalliin ja joutui olemaan varikolla korjausten ajan puolisen tuntia (hän ajoi lopulta toiseksi).
Muuta
Andertti on ainoa ihminen koskaan, joka on voittanut kaikki seuraavat kilpailut/sarjat: Indianapolis 500 -kilpailun (1969), Daytona 500 -kilpailun (1967), sekä Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden. Andretti on toistaiseksi viimeinen yhdysvaltalainen, joka on voittanut F1-kilpailun (Hollannin Grand Prix 1978) ja kotikilpailunsa.
Andrettin perheessä ja lähisuvussa on useita kilpa-autoilijoita, muun muassa Marion poika Michael ajoi F1-sarjassa vuonna 1993 McLarenilla ja pojanpoika Marco ajaa IndyCar Series -sarjassa.
Andretti omistaa viinitilan Kalifornian Napa Valleyssä.
Codex Washingtonianus
thumb|right|220px Codex Washingtonianus (Washington Manuscript of the Gospels) on Uuden testamentin käsikirjoitus, joka sisältää neljä kanonista evankeliumia. Se on kirjoitettu pergamentille 300- tai 400-luvulla. Käsikirjoitus on mitä ilmeisimmin kopioitu useasta erilaisesta käsikirjoituksesta ja sen on kirjoittanut kaksi kirjuria. Käsikirjoituksen sijaintipaikka on Freer Gallery of Art Washingtonissa.
Ğabdelxäy Äxätov
Ğabdelxäy Xuram ulı Äxätov (, : Gabdulhai Huramovitš Ahatov; 8. syyskuuta 1927 Tatarstan, Neuvostoliitto − 25. marraskuuta 1986 Tatarstan, Neuvostoliitto) oli tataaritaustainen neuvostoliittolainen kielitieteilijä, filologi ja professori (1970).
Äxätov kirjoitti noin 200 tieteellistä teosta, sanakirjoja, oppikirjoja ja ohjelmien käsikirjoituksia sekä tieteellisiä julkaisuja yleisen filologian ja tataarien filologian alalta. Tieteellisen perustutkimuksen työtä hän kirjoitti ja julkaisi useita suomalais-ugrilaisia ​​tutkimuksia etenkin suomen kieltä koskien.
Useita Äxätovin tieteellisiä teoksia kiiteltiin XIII kansainvälisessä lingvistien kongressissa (Tokio, 1982), ja niitä säilytetään maailman suurimmissa kirjastoissa, kuten Yhdysvaltain kongressin kirjastossa.
Lähteet
350px|centre|thumb|Kartta: Murteella West-Siberian tataarit (Gabdulhai Ahatov, 1965)
Jason Mraz
Jason Thomas Mraz (s. 23. kesäkuuta 1977 Mechanicsville, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen tyylilajinsa vaihtelee rockista hiphopiin ja countryyn.
Astin maakunta
Astin maakunta on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Piemonten alueella Italian luoteisosissa. Maakunnan asukasluku oli 217 067 kesäkuun 2016 lopussa.
Jason Mraz
Elämä ja ura
Mraz on raakavegaani, eli hän syö pelkästään kypsentämätöntä kasvisruokaa.
Astin maakunta
Maakunnan pinta-ala on 1 511 km². Maakunta muodostuu 118 kunnasta. Pääkaupunki Astin lisäksi yli 10 000 asukkaan kaupunkeja ovat Canelli ja Nizza Monferrato.
Da Weasel
thumb|Pacman Da Weasel on vuonna 1993 Almadassa perustettu portugalilainen hip hop -yhtye. Sen keulahahmoina toimivat MC:t Pacman ja Virgul.
Da Weasel sai vuonna 2004 MTV Europe Music Awardsin palkinnon "parhaana portugalilaisena yhtyeenä".
Yliskylä (Parkano)
Yliskylä on Parkanon kylä Pirkanmaalla. Se sijaitsee Parkanonjärven itäpuolella Yliskyläntien varrella. Noin 15 km:n mittainen Yliskyläntie erkanee Parkano–Kuru-tiestä etelään Viinikan kaupunginosassa vajaan kilometrin päässä Parkanon keskustasta ja jatkuu Ikaalisissa Poltinkoskentiehen asti. Yliskylän keskustasta Parkanon keskustaan on matkaa noin 6 kilometriä. Ensimmäiset kyläläiset saivat elantonsa pääasiassa kalastuksesta ja metsästyksestä, myöhemmät maanviljelyksestä ja karjanhoidosta. Yliskylän pellot sijaitsevat kylätien molemmilla puolilla ja ovat pääosin edelleen viljelyksessä. Kylään on asettunut asumaan useita eri alojen yrittäjiä.
Palvelut
Kunnalliset palvelut löytyvät Parkanon keskustasta. Kylässä on valmiina kaupungin vesijohto ja runkoviemäri. Laajakaistaverkko valmistui vuonna 2017.
Koulut
1910-luvun loppupuolelta alkaen Yliskylän kyläkouluna toimi Talosen talo kolmekymmentä vuotta. Oma koulurakennus valmistui vuonna 1948, ja se oli toiminnassa 51 vuotta. Koulu lakkautettiin vuonna 1999, ja se muutettiin asuinkäyttöön sekä keramiikkapajaksi.
Tällä hetkellä lähin koulu sijaitsee Parkanon keskustassa. Koulu- ja kulttuurikeskus Kaarna avasi ovensa 8. elokuuta 2019. Siellä aloitti opiskelunsa noin 700 oppilasta ja lähes 100 henkilökunnan jäsentä. Kaarnassa toimii peruskoulu, lukio ja esikoulu.
Vapaa-aika
Yliskylässä on mahdollista asua väljästi järvimaisemissa ja nauttia maalaiskylän ilmapiiristä lähellä keskustan palveluja. Siellä on hyvät lenkkeily-, marjastus- ja metsästysmaastot. Parkanonjärvi on osa suosittua melontareittiä ja tarjoaa hyvät mahdollisuudet kalastukseen, veneilyyn ja uintiin. Yliskylän uimaranta sijaitsee entisen koulun läheisyydessä. Pyöräilyn harrastajat voivat ottaa osaa Satakunnan haastepyöräilyyn, johon Parkano sitä ympäröivine kylineen on vuosittain osallistunut. Parkanon keskustan vapaa-ajan kulttuuri- ja liikuntapalvelut ovat lähellä. Golfin harrastajille löytyy kenttä noin 10 kilometrin päästä Ikaalisten Poltinkoskelta.
Yliskylän metsästysseura r.y.
Metsästysseura harjoittaa metsästys-, kilpailu-, kennel- ja riistanhoitotoimintaa sekä mökkivuokrausta.
=== Yliskylän kylätoimikunta ===
Aiheesta muualla
Parkanon harrastustoiminta
Yliskylä - Parkanon kylät
Sipro Ryösä
Sipro Ryösä (1. huhtikuuta 1832 Kurkijoki – 17. tammikuuta 1904 Kurkijoki) oli suomalainen opettaja, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Ryösän vanhemmat olivat Mikko Ryösä ja Anna Siprontytär Asikainen ja puoliso Anna Tobiaantytär Ryösä. Sipro Ryösä kävi Jyväskylän seminaarin ja toimi opettajana Hiitolassa, mutta harjoitti myös maanviljelystä. Hän oli talonpoikaissäädyssä Käkisalmen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891, 1894 ja 1897.
Postosuchus
Postosuchus oli arkosauri, joka eli triaskauden lopulla noin 222–215 miljoonaa vuotta sitten. Se eli nykyisen Pohjois-Amerikan alueella. Useita fossiileita on löydetty Petrifield Forestista Arizonasta.
Postosuchus oli aikansa suurin peto ja tyypillinen nopeiden petojen edustaja. Se oli kuusi metriä pitkä ja pystyi nousemaan noin kaksi metriä korkeaksi ja painoi noin tonnin. Se omaksui omituisen seisonta-asennon. Kallo oli puoli metriä pitkä ja voimakas.
Elinympäristö
Postosuchus eli metsissä ja tulvatasangoilla.
Sonatiini
Sonatiini tarkoittaa pientä sonaattia. Se eroaa sonaatista yleensä vain pituudeltaan. Sonatiini on sävelletty yhdelle soittimelle tai kamarimusiikkiyhtyeelle. Kokonaisen orkesterin soittamaa sonatiinia kutsutaan sinfonietaksi. Tunnettuja sonatiineja ovat säveltäneet muun muassa Muzio Clementi pianolle ja Sophia Dussek harpulle.
Chelles
Chelles [ʃɛl] on Ranskan kunta Pariisin itäisellä esikaupunkivyöhykkeellä noin 18 kilometriä Pariisin keskustasta itään. Se kuuluu Île-de-Francen hallintoalueen Seine-et-Marnen departementtiin ja siellä asuu noin 53 000 ihmistä.
Chellesin naapurikuntia ovat pohjoisessa Coubron ja Courtry, koillisessa Le Pin, idässä Brou-sur-Chanteraine ja Vaires-sur-Marne, kaakossa Noisiel, etelässä Champs-sur-Marne, lounaassa Gournay-sur-Marne, lännessä Gagny ja luoteessa Montfermeil.
Chelles-Gournayn rautatieasemalle pääsee Pariisista RER-junalla E ja Transilien-junalla P.
Oikos
Sana oikos tulee kreikan kielestä. Muinaiskreikassa oikos tarkoitti perheen perusyksikköä. Oikos sisälsi ydinperheen sekä orjat. Oikos-sana tarkoitti siis perhettä, taloa ja kotitaloutta.
Göteborgin konserttitalo
pienoiskuva|Göteborgin konserttitalo Göteborgin konserttitalo on Nils Einar Erikssonin suunnittelema vuonna 1935 avattu konserttitalo Göteborgissa Götaplatsenilla.
Göteborgin konserttitalossa toimii Göteborgin sinfoniaorkesteri. Konsertit esitetään Suuressa salissa. Rakennuksessa on myös pienempi Stenhammar-sali.
Konserttitalo rakennettiin edellisen Hedenillä sijainneen rakennuksen palettua vuonna 1928. Suuri vaikutus oli Caroline Wijkin 700 000 kruunun lahjoituksella.
Yhteiskuntafilosofia (kirja)
Yhteiskuntafilosofia on Juha Räikän toimittama oppikirja yhteiskuntafilosofiasta. Artikkelikokoelman kirjoittajat ovat Elisa Aaltola, Marko Ahteensuu, Teppo Eskelinen, Kaisa Herne, Matti Häyry, Sanna Joronen, Eerik Lagerspetz, Arto Laitinen, Kati Mikkola, Sari Roman-Lagerspetz, Juha Räikkä, Maija Setälä, Tuija Takala, Mikko Wennberg, Petri Ylikoski ja Mikko Yrjönsuuri.
Marin tasavallan kansalliskirjasto
Marin tasavallan kansalliskirjasto eli S. G. Tšavainin kansalliskirjasto (mariksi С. Г. Чавайн лӱмеш калыке книгагудо,, ) on Marin tasavallan pääkaupungissa Joškar-Olassa toimiva tasavaltansa kansalliskirjasto.
Osmo Liiri
Osmo Juhani Liiri (5. huhtikuuta 1925 Savonlinna – 27. marraskuuta 2001) oli suomalainen tekniikantutkija. Hän oli VTT puuteknillisen laboratorion laboratorionjohtaja 1968-1972, VTT puulevylaboratorion laboratorionjohtaja, 1973–1979, puulaboratorion laboratorionjohtaja 1979-1980 ja tutkimusprofessori 1980–1985. Hänen tutkimusalaansa olivat kuitu- ja lastulevyjen raaka-aineet, valmistus ja ominaisuudet. Liiri oli International Academy of Wood Science fellow.
Liiri kirjoitti ylioppilaaksi 1943, valmistui diplomi-insinööriksi 1948, tekniikan lisensiaatiksi 1956 ja tohtoriksi 1964 Teknillisestä korkeakoulusta.
Baldwinin niemimaa
Baldwinin niemimaa on niemimaa Luoteis-Alaskassa pohjoisella napapiirillä. Se työntyy 72 kilometrin pituisena Kotzebuensalmeen Alaskan mannermaasta ja se on 2-19 kilometriä leveä. Kotzebuen kaupunki sijaitsee niemen kärjessä.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1971
Etelä-Afrikan Grand Prix 1971 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 6. maaliskuuta 1971 Kyalamin radalla. Kilpailu oli kauden ensimmäinen, ja sen voitti Mario Andretti Ferrarilla.
Sun lähelläsi
Sun lähelläsi on vuonna 2006 julkaistu Matti Eskon albumi. Nimikappale nousi Radio Suomen listoille kesällä 2005. Keväällä 2006, juuri ennen julkaisua, levyltä ilmestyi singleinä Vexi Salmen sanoittama, kulkuriromantiikasta kertova "Vapaa kuin taivaan tuuli" ja "Kristiina". "Vapaa kuin taivaan tuuli" nousi myös Radio Suomen listoille. Albumi sisälsi myös mahtipontisen kappaleen "Pohjanmaa", jossa Matti Eskoa säestää mieskuoro "Pohjan Laulu".
Karl Henrik Råbergh
Karl Henrik Råbergh (16. huhtikuuta 1836 Turku – 11. syyskuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen juristi, pormestari, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Råberghin vanhemmat olivat pormestari Johan Wilhelm Råbergh ja Karolina Kristina Borgeman ja puolisot vuodesta 1863 Isabella Fanny Matilda Taucher (k. 1869) ja vuodesta 1871 tämän sisar Irene Hilda Henrika Taucher (k. 1903). Råbergh tuli ylioppilaaksi Turussa ja suoritti tuomarintutkinnon 1857, varatuomarin arvon hän sai 1859. Råbergh toimi Tammisaaren pormestarina ja oli Turun hovioikeuden asessori 1872–1874, Raaseporin tuomiokunnan tuomari 1874–1887 ja asianajaja Helsingissä vuodesta 1887. Hän edusti Raaseporin tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1888.
Karl Henrik Råberghin veljiä olivat hovioikeuden presidentti Gustaf Wilhelm Råbergh ja piispa Herman Råbergh.
Etelä-Pohjanmaan musiikkiopisto
thumb|right|Etelä-Pohjanmaan musiikkiopisto Etelä-Pohjanmaan musiikkiopisto on vuonna 1937 perustettu musiikkioppilaitos, joka järjestää Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön auktorisoimana musiikkiopetusta Seinäjoen seudulla. Opisto toimii Etelä-Pohjanmaan musiikkiopiston kannatusosakeyhtiön ylläpitämänä ja vastaanottaa lakisääteistä valtionapua.
Etelä-Pohjanmaan musiikkiopiston rehtori on Jarmo Anttila (s. 1956).
Kirkon keskusrahasto
Kirkon keskusrahasto on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon rahasto, josta rahoitetaan kirkon keskushallinnon kulut ja kirkon työntekijöiden eläkkeet. Keskusrahaston rahoittavat kirkon seurakunnat, jotka maksavat kirkkolain määräämää keskusrahastomaksua.
Hallinto ja talousarvio
Kirkon keskusrahaston hallituksena toimii kirkkohallitus.
Pinteli
Pinteli eli pintikka on kansallispukusanaston määritelmän mukaan karjalaisiin kansallispukuihin kuuluva nauhamainen ja kovetettu tytön päähine. Pinteli kuuluu muun muassa seuraavien pitäjien pukuihin: Hiitola, Kaukola, Kurkijoki, Laatokan-Karjala, Rautu, Seiskari, Viipurin pitäjä.
U.T. Sireliuksen mukaan Länsi-Euroopassa alettiin 1300-luvulla kantaa hiuksilla värillisiä nauhoja tai silkkisiä siteitä. Naimattomien neitojen päänauhojen katsotaankin edustavan kansanpuvuissa keskiaikaista perinnettä. Pohjois-Euroopassa neitojen päänauhaa (bindel, bendeken) käytettiin Riian ja Tallinnan seuduilla sekä Pohjois-Saksassa ja Tanskan saarilla, laajalti halki Norjan ja Ruotsin eteläalueiden sekä Etelä-Suomessa Varsinais-Suomen pohjoisosista alkaen kautta Etelä-Suomen aina Laatokan pohjoisrannoille.
Tapa- ja pukeutumiskulttuurin vaihtuessa pinteliä on käytetty useilla tavoilla. Yleisimmin se lienee ollut naimattoman tytön hajallaan olevien hiusten koristeena tai siteenä, mutta sitä on käytetty myös osana morsiamen kruunua. Pinteli määritellään myös liittyväksi ylös kammattuihin hiuksiin: ”Pinteli, toisinaan valkiksi nimitetty nauha, muodostettiin ylös päälaelle kammatun hiusnutturan ympärille siteeksi tai renkaaksi, joka vastasi neidon seppelettä." 1800-luvun puolivälissä eri ikä- ja sosiaaliluokkien tunnukset menettivät pukeutumisessa vähitellen merkitystään ja pinteli jäi liinalakin eli tanun tai tykkimyssyn alla pidettäväksi nauhaksi. Se piti hiukset sileinä ja siihen kiinnitettiin tykkimyssyn pitsi. Pitkänomaista pinteliä käytettiin myöhemmin liukuesteenä silkkihuivien alla.
Pinteli tehdään käyttötarkoituksen mukaan pään tai nutturan (nupun) ympäryksen mittaiseksi ja päällystetään useimmiten kirkkaan värisellä kankaalla, kuten punaisella veralla tai silkillä. Alustana on käytetty mm. taivutettua pärettä tai tuohta. Pintelin koristelu ja työtavat vaihtelevat paikkakunnittain. Se voi olla aivan yksinkertainen kaitale tai koristetaan esimerkiksi kaluunanauhalla ja silkkinauhoilla, tai kirjotaan koristepistoin ja varustetaan kapealla pitsillä, kuten Viipurin pitäjän puvussa. Solmimista varten päihin kiinnitetään yksi tai useampi pitkä nauha, joiden värit toistavat pintelin värejä. Mitä nuorempi tyttö, sitä yksivärisempi päähine, sillä moniväriset nauhat olivat naimaikäisen tytön tai morsiamen merkki.
Kirkon keskusrahasto
Hallinto ja talousarvio
Kirkon keskusrahaston talousarvion ja tilinpäätöksen hyväksyy vuosittain Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokous. Talousarvioesityksen laatii kirkkohallitus.
Rahastolla on kirkolliskokouksen valitsemat tilintarkastajat
Tulot
Kirkon keskusrahaston tulot kerätään Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnilta keskusrahastomaksuna. Seurakuntayhtymään kuuluvien seurakuntien osalta maksut maksaa seurakuntayhtymä.
Seurakuntien keskusrahastomaksu jakautuu neljään osaan, joita ovat
Perusmaksuna seurakunnat maksavat keskusrahastolle enintään 10 % viimeksi toimitetun kirkollisveron ja valtion kirkolle makseman yhteisöveron määrästä.
Lisämaksuna enintään kaksikymmentä prosenttia valtion kirkolle maksaman yhteisöveron määrästä. Tämä maksu on seurakuntien tulojen mukaan progressiivinen ja sillä tasataan seurakuntien maksuosuuksia.
Eläkemaksuna määrätyn prosenttiosuuden seurakunnan kunkin viranhaltijan palkan määrästä eläkkeiden ja perhe-eläkkeiden maksamista ja rahastoimista varten.
Seurakunnat maksavat työkyvyttömyyseläkkeiden omavastuuosuutta niistä työkyvyttömyyseläkkeistä, joiden saajat ovat jääneet eläkkeelle kyseisestä seurakunnasta.
Menot
Keskusrahaston varoilla
Kirkon eläkelaitos
Kirkon keskusrahasto toimii kirkon eläkelaitoksena. Eläkelaitoksesta on säädetty erikseen omassa laissaan. Kirkon eläkkeistä on myös säädetty erikseen kirkon eläke- ja kirkon perhe-eläkelaissa.
Honda Wave
thumb|200px|Honda Wave 125 S (2007) thumb|200px|Hondan nelitahtinen SOHC-moottori lepää runkoputken alla thumb|200px|Euroopassa Wavea markkinoidaan nimellä Innova. thumb|200px|Honda Wave 125i:n aiempaa suurempi tavaralokero kuljettajan istuimen alla (2012-malli).
Honda Wave on helppokäyttöinen moottoripyörä, joka on suosittu erityisesti Kaakkois-Aasiassa. Sen juuret juontavat Honda Cub -mopediin, joka esiteltiin 1950-luvulla. Euroopassa Wave-mallistoa markkinoidaan nimellä Innova. Aasiassa on saatavilla myös 100 cm³ versio. Honda Waven edustamaa moottoripyörätyyppiä, joka on mopedin ja skootterin välimuoto, kutsutaan englanniksi underbone tai step-through -nimellä ja Filippiineillä kapchaiksi.
Juho Pietari Sahlgren
Juho Pietari Sahlgren (1826 Saloinen – 6. syyskuuta 1889 ) oli suomalainen maanviljelijä, maakauppias ja valtiopäivämies.
Honda Wave
Pyörä kuluttaa vähintään 91-oktaanista bensiiniä noin 2,5 litraa / 100 km. Käynnistys suoritetaan joko polkimella tai sähköstartilla. Kalleimmissa malleissa on edessä levyjarru ja takana rumpu. 125-kuutioisen version huippunopeus on noin 95 km / h ja 100-kuutioisen noin 80 km / h. Wave-sarjan kehittynein malli on 125-i, jossa on kaasuttimen sijasta polttoaineen ruiskutus.
Aiheesta muualla
Honda Supra X 125
YYTO
YYTO-hanke (yrittäjyys ja yrittäjämäinen toiminta) on Opetus- ja kulttuuriministeriön rahoittama valtakunnallinen kärkihanke. Hankkeen tarkoitus on edesauttaa korkeakouluopiskelijoiden yrittäjyyttä ja yrittäjämäisten taitojen omaksumista perinteisen luokkahuoneopetuksen ulkopuolella. Tavoitteen edistämiseksi hanke on jaettu neljään osahankkeeseen, joissa tarjotaan korkeakouluopiskelijoille yrittäjämäisiä toimintaympäristöjä ja malleja oppimisen tueksi, kehitetään ja laajennetaan opiskelijavetoisia yritys- ja ideahautomoita, tuetaan Startuplifers-harjoitteluohjelman laajentumista kattamaan koko Suomi sekä mietitään parhaita keinoja tunnistaa ja hyväksyä muualla saadut yrittäjyysopit opinnoiksi.
Hanketta koordinoi Aalto-yliopisto ja muina osatoteuttajina on useita muita suomalaisia korkeakouluja sekä yrittäjyysyhteisöjä.
Hankkeen tausta
Yrittäjyystaidot, kuten luovuus, yhteistyökyvyt ja jatkuva kehittyminen nähdään hankkeessa tärkeinä taitoina muillekin kuin yrittäjille. Näiden taitojen lisäämisen uskotaan paitsi antavan korkeakouluopiskelijoille parempia valmiuksia perustaa uusia kasvuyrityksiä Suomeen, myös auttavan heitä haastamaan olemassa olevia toimintamalleja ja nopeuttamaan muutosta nykyisissä yrityksissä. Yrittäjille ominainen nopea muuntautumis- ja reagointikyky koetaan suureksi avuksi nykyisessä työympäristössä ja nopeasti muuttuvassa maailmassa.
Kaikilla korkeakouluopiskelijoilla ei ole aikaa tai mahdollisuuksia vapaaehtoisesti ja korkeakoulun ulkopuolella saataviin oppeihin, kuten osallistumiseen yrittäjyysyhteisön toimintaan tai harjoitteluun startup-yrityksessä. Nämä opit kuitenkin vähentävät valmistuneiden työttömyyttä antamalla opiskelijoille jo opintojen aikana parempia avaimia työelämään.
Onkin tärkeää, että yrittäjämäisten taitojen hankintaa opintojen ulkopuolella tuetaan ja tunnustetaan korkeakouluissa mahdollisimman tehokkaasti. Näin opiskelijat voivat parhaimmillaan saada valmiuksia yrittäjänä toimimiseen tai toimialojen muokkaamiseen ilman, että korkeakoulu itse joutuu käyttämään merkittäviä resursseja noiden taitojen opettamiseen.
Opiskelijayrittäjyyden toimintaympäristöt
Osahanke selvittää, millaiset tilat tekevät tiimiyrittäjyydestä tehokkaampaa ja miten tällaisia tiloja voisi tuoda myös yliopistomaailmaan tukemaan opiskelijoiden oppimista. Fyysisten tilojen lisäksi kehitetään pedagogisia malleja ja digitaalisia alustoja yrittäjämäisen työskentelyn tukemiseen.
Opiskelijavetoiset yritys- ja ideahautomot
Osahankkeen tarkoitus on tukea eri korkeakoulujen yhteydessä toimivia yrittäjyysyhteisöjä eli ES-järjestöjä (esimerkiksi Aaltoes) ja auttaa näitä tavoittamaan entistä enemmän opiskelijoita, jotka haluavat oppia yrittäjyystaitoja opintojen ohella tai jotka ovat kiinnostuneita kasvuyrittäjyydestä.