cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eura
Historia
Eurassa on ollut teollista toimintaa yhtäjaksoisesti yli 300 vuoden ajan. Kauttuan ruukin alue syntyi vuonna 1689, kun vapaaherra Lorenz Creutz sai vuorikollegiolta luvan perustaa rautaruukin Kauttuan kosken partaalle. Rautaruukista alkanut teollisuus on synnyttänyt Kauttualle mielenkiintoisen asumis- ja teollisuusympäristön, Kauttuan Ruukinpuiston. Alueella oleva rakennuskanta on pääosin 1800-luvulta. Ruukinpuistossa sijaitsee muun muassa vuonna 1802 valmistunut komea klubirakennus, jossa toimii nykyisin ravintola.
Vuoden 1907 tienoilla metalliteollisuuden tilalle tuli paperinvalmistus, kun Ahlström Osakeyhtiö perusti sinne Kauttuan Paperitehtaan.
Kauttuan kylässä on huomattava määrä arkkitehti Alvar Aallon suunnittelemia rakennuksia, joista tunnetuimmat ovat Terassitalo ja alkuaan virkanaisten asuntolaksi suunniteltu Tipula, joka nykyään tunnetaan nimellä Villa Aalto. pienoiskuva|Kartta Euran kuntaliitoksista. [[Hinnerjoki ja Honkilahti liitettiin Euraan 1970, Kiukainen 2009.]]
Elinkeinoelämä
Euran suurimmat yksityisen sektorin työnantajat ovat HKScan Finland Oy, Auramaa-yhtiöt, Jujo Thermal Oy, Amcor Flexibles Finland Oy, Pintos-konserni, Jaakko-Tuote Oy, Koskinen-yhtiöt, Biolan-ryhmä, A&R Carton Oy ja Euran Teollisuushuolto Oy. Biolan-ryhmän pääkonttori sijaitsee Eurassa.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Eurassa oli 11 910 asukasta, joista 8 543 asui taajamissa, 3 279 haja-asutusalueilla ja 88:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Euran taajama-aste on 72,3 %. Euran taajamaväestö jakaantuu neljän eri taajaman kesken:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Euran keskustaajama sijaitsee pääosin Eurassa, mutta pieniltä osin myös Säkylässä.
Urheilu
Euran tunnetuin urheiluseura lienee LiigaEura, joka pelasi naisten lentopallon SM-liigassa. Myös vesipallojoukkue ETU on pelannut SM-tasolla. Jalkapallojoukkue Euran Pallo pelaa Länsi-Suomen Nelosessa. Euran Paneliassa toimii jääkiekkojoukkue Panelian Raikas. Eurassa on myös kilpaurheiluseura Euran Raiku, jonka lajeja ovat lentopallo, yleisurheilu, beach volley ja petankki. Euran Veivi on euralainen kori- ja sulkapallojoukkue. Eura on myös tunnettu hevosurheilustaan.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Eurassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Seurakunnalla on viisi kirkkorakennusta: Euran, Hinnerjoen, Honkilahden, Kiukaisten ja Panelian kirkot. Lisäksi Eurassa toimii helluntaiherätykseen kuuluva Euran helluntaiseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Euran alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta.
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Euran kunnan nykyisellä alueella.
Kylät ja taajamat
Hinnerjoella on 4 kylää: Hinnerjoki, Kivijärvi, Korpi ja Vaaljoki.
Honkilahdella on 7 kylää: Auvainen, Haveri, Honkilahti (Kirkonkylä), Komoinen, Lellainen, Löyttylä ja Mannila.
Vain osa kylistä on kehittynyt taajamaksi. Näitä ovat Euran keskustaajama, johon myös Kauttua kuuluu nykyään, Kiukainen, Panelia, Hinnerjoen kirkonkylä, Mannila, Koskenkylä ja Honkilahden kirkonkylä.
Ruokakulttuuri
Euran pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla ryynimakkara, munajuusto ja Euran rinkilät.
Hietakalla (Hiastinlahti)
Hietakalla on asumaton saari Iin kunnassa Perämerellä. Se sijaitsee Hiastinlahden suulla noin kilometrin päässä Pauhun niemen länsipuolella ja noin kahdeksan kilometriä Iin Haminasta luoteeseen. Saarella on kesäasuntoja.
Grootfontein
Grootfontein (afrikaansin kieltä, ‘Suuri lähde’ on kaupunki Pohjois-Namibiassa. Se on nimetty lähistöllä olevien lähteiden mukaan. Kaupungissa on 23 793 asukasta ja se sijaitsee Otjozondjupan alueella. Se on yksi Otavin kolmiossa olevista kaupungeista, ja se sijaitsee valtatie B8:n varrella, joka vie Otavista Capriville.
Yleistä
Hererot tunsivat tämän paikan nimellä Otjivandatjongwe eli ‘leopardin kukkula’. Vuonna 1885 40 buuriperhettä asettui asumaan Grootfonteiniin. He olivat osa Dorsland trekkereistä, jotka olivat vaeltaneet Transvaalista Angolaan, mutta lähteneet sieltä kun tuo alue joutui portugalilaisten haltuun. He perustivat Grootfonteiniin Upingtonian tasavallan, ostettuaan maapalan ovambojen Ondongan kuninkaalta, joka katsoi valtansa ulottuvan sinne asti. (Myös hererot katsoivat olevansa alueen omistajia, mutta varsinainen harvalukuinen väestö oli damaroita ja saneja.) Paikka kuitenkin hylättiin jo vuonna 1887, ja myöhemmin, vuonna 1893 siitä tuli South West Africa Companyn päätoimipaikka. (Suurin osa Dorsland trekkereistä jäi Angolaan, mistä he siirtyivät vuosina 1928–29 Lounais-Afrikkaan Outjon seudulle. )
Vuonna 1908 katolinen kirkko perusti lähetysaseman Grootfonteiniin, joka toimi astinlautana sen pyrkimykselle perustaa lähetysasemia Kavangolle. Tuo pyrkimys osoittautui sittemmin menestykselliseksi.
Kaupungin taloudellisena selkärankana toimivat monien vuosikymmenien ajan Berg Aukasin ja Abenabin kaivokset, jotka sijaitsivat kaupungista koilliseen. Ne tuottivat sinkkiä ja vanadiinia, mutta ne on sittemmin suljettu. Alue on dolomiittiseutua, ja karbonaattiesiintymistä on löydetty mielenkiintoisia apinoiden ja orankien fossiileja, eläinten, jotka elivät miljoonia vuosia ennen kuin evoluutio tuotti moderneja ihmisiä.
Talous ja infrastruktuuri
pienoiskuva|Grootfonteinin sotilaslentokenttä ja kaupunki sen takana
Liikenne
Grootfontein on yksi kansallisen rautatieverkoston, TransNamibin päätepisteistä. Edellinen asema lännessä on Otavi, jossa rata haarautuu niin, että toinen haara menee Tsumebiin ja edelleen Ondangwaan ja toinen Grootfonteiniin.
Grootfonteinissa on Namibian tärkein sotilastukikohta. Ennen itsenäisyyttä siellä isännöivät Etelä-Afrikan puolustusvoimat. Siellä on lentokenttä, jolla jopa Lockheed C-130 Herculesin kokoiset koneet pystyvät operoimaan. Sinne voivat lentää myös siviililentokoneet.
Maanviljelys
“Grootfontein Show” on vuosittainen maatalousnäyttely, joka on järjestetty vuodesta 1911 alkaen. Se on maan toiseksi suurin talousnäyttely, vain Windhoek Show on suurempi.
Ilmasto
Grootfonteinin vuotuinen sademäärä on keskimäärin 557 mm, joskin sadekaudella 2010–2011 sadetta saatiin 956 mm. 2010-luvun matalin sademäärä, 230 mm, saatiin sadekaudella 2018–2019.
Politiikka
Grootfonteinia hallitsee kunnanvaltuusto, jossa on seitsemän valtuutettua.
Vaalitulokset
Vuoden 2020 vaalien tulokset olivat seuraavat:
Koulutus
Kaupungissa toimi aiemmin saksankielinen koulu nimeltä Regierungsschule Grootfontein. Vuonna 1965 sillä oli neljä opettajaa ja 117 oppilasta.
Grootfonteinissa on neljä lukiota, Grootfontein Secondary School, Otjiwanda High School Friedrich Awaseb Senior Secondary School, ja Grootfontein Agricultural College, kuusi peruskoulua, jotka ovat Luiperdheuwel Primary School, Kalenga Primary School, Makalani Primary School, Omulunga Primary school, Grootfontein Agri College ja Wilhelm Nortier Primary School. Kaupungissa toimii myös saksankielinen yksityinen peruskoulu nimeltä (Deutsche Privatschule Grootfontein eli DPG).
Elizabeth Stefan
Elizabeth Stefan (13. toukokuuta 1895 – 9. huhtikuuta 2008) oli huomattavan pitkäikäinen Yhdysvalloissa asunut unkarilainen. Hän oli kuolemansa hetkellä maailman seitsemänneksi iäkkäin elossa ollut henkilö.
Stefan syntyi Itävalta-Unkariin kuuluneessa Transilvanian alueella, mutta muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1913. Hänen uskotaan olleen kaikkien aikojen pitkäikäisin unkarilainen.
Stefan vietti 112-vuotispäiväänsä hoitokodissa Connecticutin Norwalkissa toukokuussa 2007 ja kuoli vajaata vuotta myöhemmin.
Haukivuoren kotiseutumuseo
Haukivuoren kotiseutumuseo on vuonna 1962 avattu kotiseutumuseo Mikkelin Haukivuoren pitäjässä. Museo on osa Haukivuoren vanhan pitäjäkeskuksen eli Haukivuoren kirkonkylän aluetta. Kotiseutumuseo toimii Haukivuoren kirkolta pappilaan johtavan kylänraitin varrella 1900-luvun alun viljamakasiinissa. Samalla raitilla on vanha pitäjäntupa, entinen kansakoulu sekä 1900-luvun alussa valmistuneita asuinrakennuksia.
Maakunnallisesti rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokkaan kotiseutumuseon rakennuskantaan kuuluu myös toinen, ilmeisesti 1920-luvulla paikalle siirretty hirsinen viljamakasiinirakennus. Vuonna 1966 museoalueelle tuotiin lisäksi Tapio Olkkosen rakentama hirsinen tuulimylly (1905) Häkkilän kylästä.
Pohjolan tähtitaivaan alla
Pohjolan tähtitaivaan alla on Olavi Tammisen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1955.
Elokuva on henkilödokumentti vuonna 1952 Miss Universum -kilpailun voittaneesta Armi Kuuselasta sekä hänen aviomiehestään Virgilio Hilariosta. Elokuvassa seurataan pariskunnan Suomen-matkaa, jonka he tekivät talvella 1955. Elokuvasta on tehty myös englanninkielinen versio Under the Northern Sky.
Reagan-demokraatti
thumb|400px|Reagandemokraattien puskuritarra, jota he käyttivät vuoden 1980 presidentinvaaleissa. Reagan-demokraatiksi kutsutaan Yhdysvalloissa perinteisesti demokraattista puoluetta kannattavaa työväenluokkaista äänestäjää erityisesti ns. ruostevyöhykkeellä jotka kannattivat republikaanisen puolueen ehdokasta Ronald Reagania joko vuoden 1980 tai 1984 presidentinvaaleissa tai molemmissa näistä. Samaa nimitystä on käytetty myös George H. W. Bushin demokraattisista kannattajista 1988 sekä George W. Bushin kannattajista 2000 ja 2004. Osittain samat äänestäjät loikkasivat myös vuonna 2016 republikaanisen ehdokkaan Donald Trumpin taakse, joka voitti perinteisesti demokraatteja kannattaneissa Pennsylvaniassa, Ohiossa, Michiganissa, Wisconsinissa ja Iowassa jotka olivat niinikään olleet Reaganin valinnan takana.
Taustaa
Vuoden 1980 aikana merkittävä osa yhdysvaltalaisäänestäjistä koki näköalattomuutta 1970-luvun jatkuneen taloudellisen alennustilan sekä Jimmy Carterin presidenttikauden vuoksi, jopa enemmän kuin neljä vuotta aiemmin Gerald Fordin valtakaudella. Nämä äänestäjät päätyivät tukemaan presidentinvaaleissa entistä Kalifornian kuvernööriä Ronald Reagania, jonka optimistinen viesti siivitti hänet lähes ennennäkemättömän suureen voittoon.
Käsitettä Reagan-demokraatti on toisinaan käytetty kuvaamaan demokraattisen puolueen kannattajaa joka on enemmän konservatiivinen kuin liberaali kysymyksissä jotka koskevat esim. kansallista turvallisuutta sekä maahanmuuttoa. Käsite on jossain määrin verrattavissa myös Richard Nixonin lanseeraamaan termiin "Hiljainen enemmistö", jota Reagan itsekin hyödynsi poliittisissa kampanjoissaan 1970-luvun aikana.
Earnie Shavers
thumb|Earnie Shavers Earnie Dee Shaver, tunnetaan paremmin nimellä Earnie Shavers, (31. elokuuta 1944 – 1. syyskuuta 2022 ) oli yhdysvaltalainen raskaansarjan nyrkkeilijä, jota pidetään yhtenä kovimmista iskijöistä raskaansarjan historiassa. Hän sai kahdesti uransa aikana mahdollisuuden otella nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestaruudesta. Hän hävisi 1977 Muhammad Alille WBC- ja WBA-liittojen mestaruusottelun sekä 1979 Larry Holmesille WBC-liiton mestaruusottelun.
Ammattilaisura
Shavers aloitti nyrkkeilemisen 22-vuotiaana ja voitti kaksi viikkoa myöhemmin ensimmäisen ottelunsa.
Shaversin ura sujui nousujohtoisesti, kun Don King ryhtyi järjestämään hänen otteluitaan. Shaversin varhaisten vastustajiensa joukossa oli entinen WBA -maailmanmestari Jimmy Ellis ja MM-haastaja Jimmy Young, joista kumpikaan ei kestänyt häntä vastaan edes ensimmäistä erää. Shavers kärsi urallaan tyrmäystappiot ainoastaan Ron Lylelle ja Jerry Quarrylle. Quarryn piti olla helppo vastustaja Shaversille, mutta vastoin odotuksia hän hävisi jo ensimmäisessä erässä
Shavers otteli maailmanmestaruudesta ensimmäistä kertaa Muhammad Alia vastaan Madison Square Gardenissa 29. syyskuuta 1977 ja hävisi ottelun pistein. Shavers katsoi kokeneensa vääryyttä, sillä omasta ja valmentajansa mielestä hän oli voittanut ottelun.
Shavers tyrmäsi Ken Nortonin ensimmäisessä erässä, jonka jälkeen hän pääsi ottelemaan toista kertaa maailmanmestaruudesta, tällä kertaa Larry Holmesia vastaan Las Vegasin Caesar’s Palacessa syyskuun 29. syyskuuta 1979. Shavers kaatoi Holmesin kanveesiin 7. erässä, mutta joutui itse tyrmätyksi 11. erässä. Holmes on myöhemmin sanonut Shaversin iskun olleen kovinta, mitä hän uransa aikana koki.
Holmesin kohtaaminen oli viimeinen suuri ottelu Shaversille. Vuonna 1980 Randall Cobb tyrmäsi hänet seitsemännessä erässä ja lopetti Shaversin uran.
Tyylillisesti Shavers oli ottelija, joka väijyi vastustajaansa tyrmätäkseen tämän kovalla oikealla.
Elämä nyrkkeilyuran jälkeen
Shavers siirtyi eläkkeelle vuonna 1983 silmäongelmien takia. Hänet vihittiin papiksi ja hän toimi pastorina Phoenixissa useita vuosia. Hän muutti Englantiin 2000-luvun alussa toimiakseen siellä pastorina.
1980-luvun alussa Shavers avusti Sylvester Stallonea Rocky II -elokuvan valmisteluissa. Hän työskenteli myös yökerhon turvamiehenä ja erotuomarina ammattipainissa jonkin aikaa.
Shavers asui Moretonissa Wirralin kunnassa Merseysidessä.
Paluu
Shavers teki lyhyen paluun 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa. Muutaman voiton ja tappion jälkeen hän jäi lopullisesti eläkkeelle vuonna 1995.
Ring Magazine arvioi vuonna 2003 Shaversin kuuluvan nyrkkeilyn historian suurimpiin iskijöihin. Shaversille annettiin "vuosisadan iskijän" titteli ja häntä pidetään laajalti kaikkien aikojen kovimpana iskijänä.
War (elokuva)
War on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintatrilleri. Sen ohjasi Siddharth Anand ja tuotti Aditya Chopra. Pääosia näyttelivät Hrithik Roshan, Tiger Shroff ja Vaani Kapoor. Elokuva kertoo intialaisesta sotilaasta, joka komennetaan eliminoimaan entinen mentorinsa.
Alun perin Fighters-nimistä elokuvaa kuvattiin useassa maassa, mukaan lukien Suomen Lapissa. War sai ensi-iltansa Gandhi Jayantina 2. lokakuuta 2019. Se oli sekä yleisö- että arvostelumenestys ja 4,75 miljardin rupian tuotollaan siitä tuli vuoden eniten tuottanut hindielokuva.
Ville Riihinen
Vilhelm (Ville) Riihinen (30. toukokuuta 1898 Keuruu – 20. helmikuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja, kirvesmies ja isännöitsijä.
Täältä tullaan, elämä!
Täältä tullaan, elämä! on Tapio Suomisen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1980. Elokuva oli vuoden 1980 katsotuin kotimainen elokuva 382 024 katsojallaan. Kriitikot äänestivät sen vuoden parhaaksi suomalaiselokuvaksi.
Lähiönuorten elämästä kertova elokuva kuvattiin suurelta osin Kontulassa Helsingissä. Kuvauspaikkoina toimivat muun muassa Kontulankaari, ostoskeskus ja Vesalan yläaste. Elokuva alkaa aidolla synnytyksellä. Tarina kuvaa kolmea tarkkailuluokkaa käyvää nuorta, joista jokaisella on risainen perhetausta. Pojat joutuvat alati kasvavaan alamäkeen sekoilemalla, koulusta pinnaamalla ja alkoholijuomia nautittuaan.
Ville Riihinen
Riihinen oli vankilassa poliittisista syistä 1918, 1925–1928, 1930–1934 ja 1939–1940. Hänet valittiin eduskuntaan Suomen Kansan Demokraattisen Liiton edustajaksi Kymen läänin itäisestä vaalipiiristä vuosiksi 1945–1948 ja Kymen läänin vaalipiiristä vuosiksi 1948–1951.
Täältä tullaan, elämä!
Päänäyttelijät ovat amatöörejä. Elokuvassa nähdään Kati Outinen ensimmäisessä elokuvaroolissaan. Elokuvan soundtrackissa on muun muassa muusikot Pelle Miljoona ja Maukka Perusjätkä.
Täältä tullaan, elämä! oli Sateenkaarifilmi Oy:n ensimmäinen elokuva ja Tapio Suomisen järjestyksessä toinen pitkä elokuva. Suomisen esikoisohjauksen Narrien illat (1970) huono menestys oli katkaissut hänen uransa useaksi vuodeksi, mutta hänen vuonna 1977 ohjaamansa lyhytelokuva Tahdomme elää oli voittanut pääpalkinnon lyhytelokuvien sarjassa Miamissa Yhdysvalloissa vuonna 1978.
Täältä tullaan, elämä! -elokuvan käsikirjoitti lahtelainen kirjailija, teatterintekijä ja entinen tarkkailuluokan opettaja Yrjö Juhani Renvall yhdessä kuvaaja Pekka Aineen kanssa. Tarkkailuluokan opettajan roolissa ollut Pertti V. Reponen toimi oikeastikin samassa tehtävässä Naulakallion koulussa Helsingissä. Varsinaisia ammattinäyttelijöitä elokuvassa oli vain muutamia. Lissun osassa olleesta Kati Outisesta tuli ammattinäyttelijä, ja Jussin osan tulkinnut Esa Niemelä esiintyi samana vuonna vielä Rauni Mollbergin elokuvassa Milka, mutta on sittemmin työskennellyt televisiossa kuvaajana.
Vastaanotto
Televisioesityksen aikaan 2013 julkaistussa kritiikissä mainitaan, että Täältä tullaan, elämä! on ensimmäinen aidolla tavalla kaupunkilaisnuorten arkea kuvaava elokuva.
Väinö Huuhtanen
Väinö Huuhtanen (3. huhtikuuta 1896 Kivennapa – 5. toukokuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja, agronomi ja asutusneuvos.
Väinö Huuhtasen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Huuhtanen ja Maria Pyykkö. Hänen puolisonsa vuodesta 1923 oli Aune Gunilla Kahala. Huuhtanen tuli ylioppilaaksi 1917 ja valmistui agronomiksi 1921. Hän työskenteli Oriveden Opiston opettajana 1921–1922, Leteensuon koeaseman kesäassistenttina 1922, Pohjois-Hämeen maamieskoulun opettajana 1922–1923, Itä-Karjalan maanviljelysseuran sihteerinä 1923–1925, Viipurin läänin maanviljelysseuran maanviljelyskonsulenttina 1925–1926, Viipurin läänin maanviljelysseuran sihteerinä ja toiminnanjohtajana 1926–1948, pika-asutustoiminnan apulaisjohtajana 1941–1942, jälleenrakennustoimikunnan toiminnanjohtajana Viipurissa 1942–1944, maatalousministeriön asutusasiainosaston toimistopäällikkönä 1945–1948, maatalousministeriön asutusneuvoksena 1948–1951, maanhankintalain toimeenpanon tarkkaajana 1946–1949, valtion asutustoimikunnan jäsenenä 1944–1951 sekä maanviljelijänä Vahvialassa.
Bantenin sulttaanikunta
Bantenin sulttaanikunta oli Jaavan saaren länsiosassa sijainnut sulttaanikunta, nykyisen Indonesian Bantenin provinssin alueella. Se syntyi 1500-luvulla, kun islamilaisten sulttaanikuntien puristuksessa oleva hindukuninkaan hallitsema Sundan kuningaskunta valloitettiin muslimivaltioiden hyökättyä Sundaan. Sundan alueelle perustettiin Bantenin sulttaanikunta. Bantenin satamasta kehittyi tärkeä maustekaupan keskus 1500-luvulla. Myös britit perustivat maahan kauppa-aseman 1600-luvulla, mutta hollantilaisvallan kasvaessa sisällissodan jälkimainingeissa 1680-luvulla britit joutuivat poistumaan Bantenista. 1800-luvun alussa hollantilaiset ottivat Bantenin hallintaansa, ja alue liitettiin Hollannin Itä-Intiaan. Maan viimeinen sulttaani luopui kruunustaan vuonna 1813.
Historia
Bantenin sulttaanikunta syntyi vuonna 1520-luvulla, kun Keski-Jaavalla sijainnut Demakin sulttaanikunta pyrki laajentamaan vaikutusvaltaansa Jaavalla. Islam sai Malaijien saaristossa jalansijaa 1400-luvulta lähtien. Jaavan länsiosassa sijaitsi hindulainen Sundan kuningaskunta islamilaisten sulttaanikuntien puristuksessa. Myös portugalilaiset saivat jalansijaa Jaavalla vuonna 1522, kun Sundan kuningaskunta tarjosi heille kaupan etuoikeuksia vastineeksi suojelusta. Portugalilaiset eivät kuitenkaan kyenneet suojelemaan Sundaa. Muslimisulttaanien liittouma hyökkäsi ja valloitti portugalilaisten kanssa liittoutuneen Sundan kuningaskunnan vuonna 1527, ja monet Sundan hindut pakenivat Balin saarelle. Demakin johtaja Sunan Gunungjati perusti Jaavan länsiosaan Bantenin sulttaanikunnan.
Myös Bantenin seuraava sulttaani Maulana Hasanuddin laajensi Bantenin aluetta Sumatran saarelle nykyisen Lampungin provinssin alueelle. Banten oli aluksi Demakin vasallivaltio, mutta Demakin sulttaani Trengganan kuoltua vuonna 1548 Banten irtaantui Demakista. Sulttaani Hasanuddinin pojan Maulana Yusufin noustua valtaistuimelle 1570 Banten laajensi alueitaan Jaavan saarella. Myöhemmin hänen poikansa sulttaani Maulana Muhammed pyrki laajentamaan alueitaan Sumatralla kaventaakseen portugalilaisten valtaa alueen maustekaupassa, mutta sulttaani kuoli valloitusyrityksessä.
Bantenin satama kehittyi 1500-luvulla Jaavan tärkeimmäksi maustekaupan keskukseksi, ja sen kukoistuskausi kesti 1700-luvulle, jolloin satama mataloitui. Bantenin vaurastumimen perustui merenkulkuun ja kaupankäyntiin, jotka ylläpitivät maan taloutta. Bantenista kehittyi monikansallinen kauppapaikka, josta käsin käytiin kauppaa eurooppalaisten, Lähi-idän, Kaukoidän ja muualta Kaakkois-Aasian suunnalta tulleiden kauppiaiden kanssa. Britit perustivat Banteniin tukikohdan 1600-luvulla.
Bantenin kukoistuskautena pidetään sulttaani Ageng Tirtayasan hallintokautta 1651–1683, jolloin Bantenilla oli vaikuttava laivasto, joka oli rakennettu eurooppalaisten esimerkkiä noudattaen, ja eurooppalaisia myös työskenteli sulttaanikunnassa. Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian painostus kuitenkin murensi Bantenin valtaa alueella.
Sisällissota
Sulttaani Ageng Tirtayasan vanhin poika Haji oli ollut pyhiinvaelluksella Mekassa, mistä hän palasi vuonna 1676. Hän sai palatessaan kuulla, että hänen pikkuveljensä oli avioitunut ylimmän ministerin tyttären kanssa ja että tätä oltiin nimittämässä kruununperijäksi. Hän alkoi juonitella hollantilaisten kanssa valtaan päästäkseen ja lopettaakseen isänsä suosiman vapaakaupan Euroopan eri valtioiden kanssa.
Vuoden 1680 toukokuussa Ageng Tirtayasa oli aikeissa hyökätä Cireboniin, mutta palatsivallankaappaus syöksi hänet vallasta, ja Hajista tuli uusi sulttaani. Hän aloitti välittömästi neuvottelut hollantilaisten kanssa, mikä suututti osan kansasta. Tämä mahdollisti hänen isänsä paluun valtaan, ja alkoi sisällissota, joka kesti vuoteen 1683. Hollantilaisten tukema Haji sai lopulta isänsä vangiksi ja luovutti tämän hollantilaisille, jotka pitivät häntä vankina hänen vuonna 1692 koittaneeseen kuolemaansa asti.
Myöhemmät vaiheet
Hollantilaiset saivat sulttaani Hajilta suuria myönnytyksiä vastineeksi avustaan. Vuonna 1684 allekirjoitetussa sopimuksessa Banten luopui kaikista vaatimuksistaan Cireboniin, maksoi 600 000 dollarin sotakorvaukset hollantilaisille (mistä myöhemmin tosin luovuttiin) ja salli näille yksinoikeuden kauppaan maassa, sekä luovutti maa-alueita Hollannin Itä-Intian kauppakomppanialle. Banten myös karkotti kaikki ei-hollantilaiset eurooppalaiset alueeltaan – englantilaiset vetäytyivät Bantenista Bencooleniin Sumatralle. Sopimus teki Bantenista käytännössä hollantilaisten nukkevaltion.
Sir Bani Yasin luostari
Sir Bani Yasin luostari on 600-luvun paikkeilta peräisin olevan nestoriolaisen luostarin rauniot Sir Bani Yasin saarella nykyisissä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa. Luostari toimi noin 150 vuotta ennen sen hylkäämistä. Sen rauniot löydettiin 1990-luvun alussa ja nykyisin ne ovat avoimia yleisölle.
Sijainti
Sir Bani Yas on saari Abu Dhabin emiraatissa Yhdistyneissä arabiemiraateissa. Saari on emiraatin rannikolla noin 170 kilometriä länteen pääkaupunki Abu Dhabista. Luostarin rauniot sijaitsevat saaren länsiosassa.
Historia
Luostari Sir Bani Yasin saarelle on perustettu 600-luvun paikkeilla. Sen ensimmäiset asukkaat olivat noin 30 munkin ryhmä. Uskonnolliselta suuntaukseltaan he olivat nestoriolaisia kristittyjä. Munkit elivät eristäytynyttä ja yksinkertaista elämää rukoillen, suitsukkeita poltellen ja vuohia kasvattaen. Itse luostaritoiminnan ohella paikka oli pysähdyspiste lännen ja idän välillä kulkeville kauppaille ja matkailijoille.
Luostarin toiminta loppui noin 150 vuotta sen perustamisen jälkeen. Toiminnan loppumisen syyt eivät ole täysin selviä. Mahdollisesti siihen vaikutti alueelle levinnyt islam. Luostarin asukkaat ovat voineet joko kääntyä uuteen uskoon, tai muuttaa pois saarelta.
Kohde ja kaivaukset
Luostarin rauniot löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1992. Kaivauksia paikalla tehtiin vuosina 1994–1996. Löydetyissä stukko-koristeissa oli esimerkiksi nestoriolaisia ristimerkkejä. Muita koristelujen aiheita olivat esimerkiksi viininlehdet ja palmut. Itse rauniot käsittävät kirkon laivan, kappelin, keittiötiloja, asuintiloja, sekä hautausmaan. Mahdollisesti rakennelmiin kuului myös kellotorni.
Luostari on ollut virallisesti avoin yleisölle vuodesta 2019. Tarkoitus on ollut kehittää raunioista ja saaresta yleisemmin matkailukohdetta.
BuraQ
pienoiskuva|135px|BuraQ ry:n logo. BuraQ ry on suomalainen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöön kuuluvien muslimien ja muslimitaustaisten henkilöiden etujärjestö. Se on islamofobiaa vastustava, antirasistinen ja feministinen yhdistys, jonka kaikki toiminta noudattaa turvallisemman tilan periaatteita. Yhdistys myös taistelee muslimiyhteisöjen sisällä esiintyvää islamofiliaa vastaan. Sen edustama feminismi on intersektionaalista, eli se tunnustaa ja huomioi moniperustaisen syrjinnän ja sen vaikutukset sekä pyrkii toimintansa myötä purkamaan niitä. Yhdistys perustettiin vuonna 2020 yhteistyössä Islamia Queeristi -hankkeen perustaneen Wasla-kollektiivin kanssa, ja on ensimmäinen Suomessa toimiva LGBTQ+-muslimien järjestö.
V. K. Trast
Viktor Kustaa (V. K.) Trast (14. tammikuuta 1878 Pietari – 30. tammikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja slaavilaisen kirjallisuuden suomentaja.
Trastin vanhemmat olivat suutarimestari Juhani Trast ja Helena Holopainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1897 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Trast suoritti 1901 ylemmän hallintotutkinnon ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1902. Hän opiskeli sitten vielä Moskovassa vuosina 1902–1904. Hänestä tuli myöhemmin filosofian lisensiaatti 1922 ja hän väitteli tohtoriksi vuonna 1923. Väitöskirjan aiheena oli Julius Krohn runoilijana.
Trast toimi venäjän kielen opettajana Nurmeksen yhteiskoulussa 1907–1911, saksan ja venäjän kielen kollegana Tornion alkeiskoulussa 1911–1914, saksan kielen nuorempana lehtorina Iisalmessa 1915–1926 sekä Helsingin suomalaisen tyttölyseon ja myöhemmin Tyttönormaalilyseon äidinkielen vanhempana lehtorina vuosina 1926–1945.
Trast suomensi varsinkin venäläistä ja puolalaista kaunokirjallisuutta ja hänellä oli ratkaiseva merkitys venäjän kielen suomentamisen perinteen syntyyn.
Trast oli naimisissa vuodesta 1912 Enny Karolina Rosbergin kanssa.
Larry Donald
Larry Ali Donald (s. 6. tammikuuta 1967) on uransa lopettanut raskaansarjan nyrkkeilijä. Hän saavutti MM-pronssia amatöörien MM-kisoissa 1991 Sydneyssä ja otteli Yhdysvaltain joukkueessa vuoden 1992 olympialaisissa Barcelonassa.
Ammattilaisura
Larry "The Legend" Donald siirtyi ammattilaiseksi 3. tammikuuta 1993. Ensimmäisessä ottelussaan hän voitti teknisellä tyrmäyksellä Craig Brinsonin. Vuonna 1994 hän voitti siihen asti voittamattoman Jeremy Williamsin sekä Bert Cooperin. Ensimmäisen tappionsa hän kärsi joulukuussa 1994 Riddick Bowelle. Vuonna 1997 Donald onnistui voittamaan entisen maailmanmestarin Tim Witherspoonin, mutta monta vuotta matalaa profiilia nyrkkeilyssä pitänyt promoottori Don King moitti hänen ottelutyyliään.
Heinäkuussa 2001 Donald kärsi uransa toisen tappion hävitessään Kirk Johnsonille. Saman vuoden marraskuussa hän matkusti Saksaan ottelemaan Vitali Klytškoa vastaan. Donald hävisi nuoremmalleen tyrmäyksellä 10. erässä.
Ammattilaisurallaan Larry Donald otteli 50 kertaa. Otteluista hän voitti 42 kertaa, kärsi viisi tappioa ja ratkaisemattomaan hän on päätyi kolme kertaa.
4488 Tokitada
4488 Tokitada on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysivät K. Suzuki ja T. Urata vuonna 1987. Pikkuplaneetta sai nimensä 1100-luvulla eläneen japanilaisen sotapäällikön Taira-no Tokitadan mukaan. Ennen kuin tämä asteroidi sai nimensä se tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1987 UK. Koska Tokitadan absoluuttinen magnitudi (H) on 13,9. Sen läpimitta on todennäköisesti 4–9 kilometriä.
Merguez
right|thumb|250px|Merguez Merguez (, joka juontaa juurensa mirqāz-sanasta eli "makkara", vanh.suom. "markiisimakkara"), on punertava, voimakkaasti maustettu pohjoisafrikkalainen makkara, joka on levinnyt Ranskan kautta myös Eurooppaan. Merguez on valmistettu jauhetusta lampaan-, vuohen- tai naudanlihasta tai niiden sekoituksesta. Makkaramassaan lisätään myös jokaisella alueella omia mausteita, esimerkiksi sumakkia, paprikajauhetta, cayennepippuria tai harissaa. Perinteisesti merguez-makkaraa käytetään tuoreena, ja sitä syödään grillattuna tai kuskusin kera. Tunisiassa merguezia kuivataan auringossa, minkä jälkeen sitä käytetään tajine-ruokien maustamiseen.
William Hicks
William Hicks (usein myös Hicks pašša, 1830 – 1883) oli brittiläinen upseeri. Hän palveli esimerkiksi sepoy-kapinan ja Etiopian sodan aikana. Brittien iskettyä Egyptiin Urabi-kapinan kukistamisen yhteydessä Hicks värväytyi brittien tukeman kediivi Tawfiqin armeijaan kenraalimajurina. Hän sai surmansa mahdi-kapinan aikana Sudanissa käydyssä Kashgilin taistelussa marraskuussa 1883.
Elämäkerta
thumb|vasen|Hicks (eturivillä 2. oikealta) ja muita hänen alaisiaan mahdi-kapina kukistamiseen osallistuneita upseereja. William Hicks syntyi vuonna 1830 tai 1831. Vuonna 1849 hän liittyi Itä-Intian kauppakomppanian Bombayn armeijaan ja otti osaa taisteluihin Intian sepoy-kapinan aikana. Vuonna 1868 hän oli puolestaan mukana sotaretkellä Etiopiaan johtaen 1. divisioonan 2. prikaatia. Sotakokemuksistaan huolimatta Hicks ei niittänyt erityistä mainetta. Hän jäi eläkkeelle Brittiläisen Intian armeijasta everstinä vuonna 1880.
Britit valtasivat Egyptin niin sanotun Urabi-kapinan aikana vuonna 1882 tukeakseen maan kediivi Tawfiqia Ahmad Urabin kannattajia vastaan. Kapinan jälkeen Hicks värväytyi Tawfiqin armeijaan, jossa hänestä tuli kenraalimajuri. Seuraavan vuoden helmikuussa Hicks lähetettiin johtamaan joukkoja Sudanissa. Tuolloin Egyptin hallitsemassa Sudanissa oli puhjennut mahdiksi julistautuneen Muhammad Ahmadin johtama niin sanottu mahdi-kapina egyptiläisiä vastaan. Hicksin johtamat egyptiläiset joukot olivat pääasiassa Urabi-kapinan aikana vangiksi jääneitä ja joukkojen taistelutahto oli heikko.
Ongelmista huolimatta Hicks vietti kuukauden kouluttaen joukkojaan. Lopulta huhtikuussa 1883 hän lähti 10 000 miehen kanssa Khartumista voittaen mahdistit Jebel Ardissa. Nelisen kuukautta myöhemmin hän lähti taas liikkeelle kohteenaan mahdistien tukikohta El Obeidissa. Suuri joukko liikkui kömpelösti läpi aavikon mahdistien ahdistelemana. 3. marraskuuta alkoi kohtalokkaaksi osoittautunut Kashgilin taistelu. Mahdistit voittivat egyptiläiset ja tappio johti verilöylyyn. Vain muutama sata egyptiläistä selvisi. Hicks sai myös itse surmansa. Hänen päänsä leikattiin irti ja vietiin näytteille mahdi Muhammad Ahmadille.
Grease
Grease voi viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Ronny Nouwen
Ronny Nouwen (s. 21. heinäkuuta 1982 Rotterdam, Alankomaat) on arubalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen nykyinen seuransa on DOTO, jossa hän on pelannut vuodesta 2005 alkaen. Nouwen on pelannut uransa aikana myös Excelsior Rotterdamissa.
Robert Wagner (näyttelijä)
thumb|250px|Robert Wagner elokuvan Broken Lance trailerissa (1954) Robert John Wagner (s. 10. helmikuuta 1930 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura
Robert Wagner aloitti elokuvauransa 50-luvun alussa. Hänen yksi ensimmäisistä elokuvarooleista oli sivuosa elokuvassa Haluan vaimoni takaisin (Let's Make it Legal, 1951) jossa näytteli sivuroolissa myös toinen vasta uraansa aloitteleva tähtönen, Marilyn Monroe. Seuraavana vuonna hän sai jo lupaavimman tulokkaan Golden Globe -ehdokkuuden roolistaan elokuvassa Marssikuningas (Stars and Stripes, 1952). Yksi hänen 50-luvun alun tunnettuja elokuvia oli myös rooli elokuvassa Titanic (Titanic, 1953) jossa näytteli mm. Barbara Stanwyck. Hän kuitenkin karisti kultapojan maineen harteiltaan näytellessä rahanhimoista murhaajaa elokuvassa Suudelma ennen kuolemaa (A Kiss Before Dying, 1956). Seuraavana vuonna hän näytteli nimiosan elokuvassa Jesse James (The True Story of Jesse James, 1957). Hänen tunnetuimpia 60-luvun elokuvia ovat mm. Atlantin valli murtuu (The Longest Day, 1962) ja Vaaleanpunainen pantteri (The Pink Panther, 1963). Myöhemmällä urallaan hän on näytellyt mm. sivuroolin kolmessa Austin Powers -elokuvassa. Elokuvien lisäksi hän on luonut mittavan uran televisiossa, hän on näytellyt urallaan peräti kolmessa eri televisiosarjassa; Itse teossa (It Takes a Thief, 1968–1970), Switch (1975–1978) ja Hart & Hart (Hart to Hart, 1979–1983). Robert Wagner on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä
Robert Wagner on solminut neljä avioliittoa. Hän oli kahdesti naimisissa näyttelijätär Natalie Woodin kanssa: vuosina 1957–1962 ja 1972–1981. Vuodet 1963–1970 hän oli naimisissa Marion Marshallin kanssa (liitto päättyi avioeroon). Vuodesta 1990 lähtien hänen puolisonsa on ollut Jill St. John. Robert Wagnerilla on yksi lapsi Marion Marshallin kanssa ja yksi lapsi Natalie Woodin kanssa, ja lisäksi hän on adoptoinut Natalien toisen lapsen.
Robert Wagner ja Natalie Wood olivat aikoinaan yksi Hollywoodin suurista lemmenpareista, mutta heidän rakkaustarinansa päättyi traagisesti vuonna 1981, kun Natalie hukkui Santa Catalinan saarella. Heidän tyttärensä oli tuolloin seitsemänvuotias.
Nälkämaan Sampo
Nälkämaan Sampo on Mika Koskisen ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016.
Vuosaaren tietunneli
thumb|Keskellä tietunnelia 7. lokakuuta 2007. thumb|Vuosaaren tietunnelin pohjoispää yleisöpäivänä 7. lokakuuta 2007. Vuosaaren tietunneli on seututiehen 103 kuuluva tietunneli Helsingissä. Tunnelin pituus on 1 520 metriä, ja se on Suomen kolmanneksi pisin tietunneli. Tunneli alittaa Labbackan kallioalueen Salmenkallion kaupunginosassa ja jatkuu Porvarinlahden ali Vuosaaren satamaan. Syvimmillään tunneli kulkee Porvarinlahden kohdalla 25 metriä merenpinnan alapuolella. Vuosaaren tunneli valmistui vuonna 2007, ja yleiseen käyttöön se avattiin 9. lokakuuta. Rakennustyöt kestivät kolme vuotta ja kustannukset olivat 43 miljoonaa euroa. Syksyllä 2016 tunnelissa suoritettiin mittavia kunnostustöitä, jonka aikana se oli yli kuukauden suljettuna.
Nälkämaan Sampo
Elokuva on yhteiskunnallinen dokumentti Sotkamossa sijaitsevasta Talvivaaran kaivoksesta. Elokuvassa seurataan kaivoshanketta vastustavia aktivisteja ja kansalaisia.
Elokuva on kolmas Talvivaaran kaivoshankketta käsittelevä elokuva. Aikaisemmat elokuvat ovat Markku Heikkisen ohjaama dokumentti Talvivaaran miehet (2015) sekä Aleksi Salmenperän ohjaama draamaelokuva Jättiläinen (2016).
Vuosaaren tietunneli
Asemansa Suomen pisimpänä tietunnelina Vuosaaren tietunneli menetti tammikuussa 2009, kun valtatiehen 1 kuuluva 2,2 kilometrin pituinen Karnaisten tietunneli avattiin.
Vuosaaren satamarataan kuuluva Labbackan rautatietunneli alittaa Labbackan mäen omassa tunnelissaan tietunnelin vieressä.
Turvatekniikka
Tunnelissa on käytetty runsaasti pelastusviranomaisten ja Euroopan unionin tunnelidirektiivien edellyttämää turvatekniikkaa. Siihen kuuluu muun muassa 65 valvontakameraa, 20 hätäpuhelinta, 30 palopostia, hätäpoistumistiet 100 metrin välein, oma tunneliputki kumpaankin ajosuuntaan sekä hyvä valaistus ja ilmanvaihto. Sekä radion, että matkapuhelimien kuuluvuus tunnelissa on varmistettu.
Liikenne
Vuosaaren tietunneli johtaa Vuosaaren sataman liikennevirrat Kehä III:n alkuun ja sen kautta Suomen tieverkkoon. Sataman valmistuttua tunnelin liikennemääräksi on arvioitu 10 000 ajoneuvoa vuorokaudessa, ja sen arvioidaan kaksinkertaistuvan seuraavan 15 vuoden aikana. Tunnelissa kulkeva Vuosaaren Satamatie on numeroitu seututieksi 103, mutta sitä ei ole merkitty tieopasteisiin.
Ongelmat
Tiehallinto sulki tunnelin 12. lokakuuta 2007 sen turvatekniikassa ilmenneiden häiriöiden vuoksi. Valvonnasta vastaava kamerajärjestelmän ohjaustietokoneen palvelin oli kaatunut useamman kerran peräkkäin. Liikenne satamaan johdettiin tilapäisesti Kallvikintien ja Niinisaarentien kautta. Tunneliin asennettiin kameravalvonnan varajärjestelmä ja se avattiin uudelleen liikenteelle 22. tammikuuta 2008.
Vuosaaren sataman avauduttua 24. marraskuuta 2008 tavanomaista voimakkaampi lumentulo haittasi pahasti satamaan saapuvaa liikennettä. Sataman kulunvalvonta on tarkoitus toteuttaa automaattisella järjestelmällä joka lukee tunnistetiedot konttien ja autojen merkinnöistä. Lumen peitettyä tunnisteet jokainen ajoneuvo jouduttiin tunnistamaan yksitellen. Se aiheutti satamaan johtavan tunnelin ruuhkautumisen jonka johdosta se jouduttiin ajoittain sulkemaan kokonaan. Tämän aikana liikenne ohjattiin kiertotielle.
Norjan talous
thumb|Öljynporauslautta Statfjordin kentällä Pohjanmerellä vuonna 1982. Norjan talous on kehittynyt sekatalous. Ennen teollista vallankumousta maan talous perustui lähinnä maatalouteen ja kalastukseen. Nykyään maaöljyn ja maakaasun tuotto ja alumiinin jalostus muodostavat merkittävän osan talouskasvusta. Valtion velka on 29,0 % bruttokansantuotteesta ja sen rahayksikkö on kruunu (NOK), joka jakaantuu sataan äyriin.
Valtio omistaa 74 valtionyhtiötä ja valtio omistaa noin kolmanneksen kotimaisten pörssiyhtiöiden osakkeista. Suurin valtionyhtiöistä on öljy-yhtiö Equinor. Vain kolme prosenttia maa-alasta on viljelyksessä. Norjassa kylmyys huonontaa satoja, ja merellisten alueiden epävakainen sää haittaa leipäviljan viljelyä. Sen takia alueella kasvatetaan vihanneksia ja juureksia, esimerkiksi perunaa. Rehukasvit menestyvät hyvin, ja siksi lypsykarjatalous on tärkeää.
Norja kuuluu maailman tärkeimpiin kalastusalueisiin pitkän rantaviivansa ja matalanmeren alueiden takia. Silli on yleisin ja tärkein laji kalastuksen kannalta. Silli on yleisin ja tärkein saaliskala. Sen vuosisaalis vaihtelee, ja huonoina sillivuosina avomereltä pyydystetään sen sijaan mustakitaturskaa. Rannikkovesien tärkeimmät saaliskalat ovat turska, kolja, seiti ja punasimppu. Kalanviljelyä on harjoitettu 40 vuoden ajan, ja siinäkin Norja on maailman johtavia maita. Lohi ja kirjolohi ovat tärkeimmät viljellyt lajit. Turskanviljely on alkanut 2000-luvulla. Norjassa melkein kaikki sähkö tuotetaan vesivoimalla, ja vesivoimalaitoksia on rakennettu paljon vuorille. Siksi Norja on monessa suhteessa päässyt lähemmäs kestävää kehitystä.
Norjan rahayksikkö on kruunu (NOK, krone), joka jakaantuu sataan äyriin (øre). Äyri ei ole käteiskäytössä.
Elinkeinot ja bruttokansantuote
Norjan bruttokansantuote on noin 542 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuonna 2022. Ostovoimakorjattu bruttokansantuote on noin 424 miljardia dollaria.
Tutkimusten mukaan öljyvarat ovat jonkin verran passivoineet Norjan elinkeinoelämää. Luonnonvarat ja energiateollisuus ovat tärkeitä vientialoja maalle, mutta palveluinnovaatiot vähäisiä. Julkinen sektori on hyvin suuri, yksityinen sektori puolestaan alikehittynyt. Markkinoiden oligopolinen rakenne, kilpailun vähyys, on osasyy Norjan korkeisiin hintoihin.
Öljytuotanto
Norjan öljyvarat ovat nostaneet sen maailman talouksien huipulle: öljynvienti toi puolet vientituloista ja lähes 30 prosenttia valtion tuloista. Norja on maailman kuudenneksi suurin öljynviejä Saudi-Arabian, Venäjän, Arabiemiirikuntien, Iranin ja Kuwaitin jälkeen. Syksyyn 2010 mennessä Norjan valtio on säästänyt öljytuloista rahastoon 500 miljardia Yhdysvaltain dollaria eli yli kolme biljoonaa kruunua. Rahastolla Norja varautuu aikaan, jolloin sillä ei ole hyvinvointinsa turvana enää öljyä ja kaasua. Rahasto koostuu osake- ja joukkovelkakirjasijoituksista. Norja on lisäksi Euroopan alueen suurimpia maakaasun tuottajia, ja se on myös merkittävä alumiinin jalostaja. Noin puolet teollisuudesta keskittyy Oslon ympärille. Öljyn ja maakaasun lisäksi Norjan luonnonvaroihin kuuluvat vesivoima, kupari, nikkeli, rautamalmi, sinkki, lyijy, kala ja puutavara. Merkittävimmät vientituotteet ovat maaöljy, maakaasu, koneet, metallit, kemikaalit ja kala. Viennin suurimpia kohdemaita vuonna 2012 olivat Britannia (26,6 prosenttia), Saksa (13,4 prosenttia), Alankomaat 12,0 %, Ranska 6,7 % Ruotsi 6,3 % ja Yhdysvallat 5,0 %.
Norjassa melkein kaikki sähkö tuotetaan vesivoimalla ja vesivoimalaitoksia on rakennettu paljon vuorille. Siksi Norja on monessa suhteessa päässyt lähemmäs kestävää kehitystä. Öljynporauslautat saavat voimansa aaltoenergiasta.
Kauppa
Norjan tuottamasta öljystä vientiin menee huikeat 150 000 kuutiota (tuhatta litraa). Öljytuotteet ja maakaasu ovatkin maan tärkeimmät vientituotteet. Vientiin menee lisäksi muun muassa alumiinia, terästä, paperia ja kalaa. Maan tärkeimmät kauppakumppanit ovat Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa, Alankomaat, Ranska, Yhdysvallat, Ruotsi ja Tanska.
Liikenne
thumb|Lærdalin tunneli Norjassa on 98 lentopaikkaa, mutta vain yhdellä on yli kolmen kilometrin kiitotie. Rautatietä on 4 169 kilometriä. Satamakaupungit ovat Bergen, Haugesund, Måløy, Mongstad, Narvik ja Stura.
Julkinen liikenne on tehokasta, junien, bussien ja lauttojen aikataulut on usein suunniteltu sujuvia vaihtoja varten. Junalla pääsee pohjoisessa Bodøhön asti, Ruotsin kautta myös Narvikiin. Bergenin ja Kirkkoniemen väliä kulkee rannikon yhteysalus Hurtigruten.
Unblack metal
Unblack metal (tai kristillinen black metal) on termi, jota käytetään kuvaamaan sellaisia musiikillisesti black metalilta kuulostavia yhtyeitä, joiden kuvasto ja sanoitukset edustavat kristinuskoa. Se nähdään enemmänkin ideologiana kuin alalajina, sillä ei ole mitään tapaa soittaa black metalia kristillisesti. Tällaiset yhtyeet ovat kiistanalaisia lähinnä siksi, että monet black metalin edelläkävijät, varsinkin toisen aallon edustajat, halusivat rohkaista vihamieliseen suhtautumiseen kristinuskoa kohtaan. On väitetty, että kristilliset aatteet ovat vastakkaisia black metalin synkeän luonteen ja joidenkin yhtyeiden ihmisvihaa edustavian aatteiden kanssa.
Norjan talous
Liikenne
Norjan yleisen tieverkon pituus on noin 91 600 kilometriä. Osa yleisistäkin teistä suljetaan talvisajaksi, jos ne eivät ole osa keskeisintä tieverkkoa ja talvihoito tulisi erittäin kalliiksi. Tällaiset tiet kulkevat yleensä vuoristoalueilla. Olosuhteiden pakosta tiet voidaan sulkea myös tilapäisesti, yleensä yöajaksi. Huonon ajosään vallitessa on käytössä myös kolonna-ajo: tieosuudella sallitaan vain tienpitäjän avustamien autoletkojen kulku. Letkan keulassa ja perässä ajaa yleensä aura-auto. Osa teistä on maksullisia – tiemaksuja kerätään noin 50 asemalla. Saaristoon ja vuonojen ylitykseen käytetään monin paikoin autolauttoja.
Unblack metal
Ensimmäiset kristilliset black metal -albumit olivat norjalaisen Antestorin Martyrium (1994) ja australialaisen Horden samana vuonna julkaistu Hellig Usvart, joka toi käsitteen ja termin unblack metal (sanaleikki Darkthronen sloganista "unholy black metal" ) viestimien tietouteen.
Norjan talous
Liikenne
Päätiestöllä on noin 950 tunnelia. Näistä kolme on pituudeltaan yli 10 kilometriä. Vuonna 2000 valmistunut Lærdalin tunneli (24,5 kilometriä, E16) on maailman pisin maantietunneli. Osa tunneleista kulkee meren alla. Eiksundin alittava tunneli (7,8 km, 653) on maailman syvimmällä käyvä maantietunneli. Sen alin kohta sijaitsee 287 metriä meren pinnan alapuolella.
Unblack metal
Erityispiirteitä
Unblack metal nähdään ideologiana, jonka sanoitukset ja kuvasto esittävät kristinuskon myönteisessä valossa. Unblack metal ei ole alalaji, sillä ei ole mitään selkeätä tyyliä soittaa black metalia kristillisellä tavalla. Siten kristillinen black metal hyödyntää black metalin särökitaroita, kimakkaa kirkunaa, nopeatempoisia rytmejä ja melodioita sekä epätavallisia kappalerakenteita. Rockdetectorin Garry Sharpe-Young kertoo tietosanakirjassaan A-Z of Black Metal, että "kaiken huipuksi on kristillisiä 'unblack'-yhtyeitä, jotka kaikkien aikomusten ja tarkoitusten mukaisesti näyttävät ja kuulostavat black metalilta sekä hyödyntävät samaa kuvastoakin, mutta vaikeaselkoisen murinalaulun ja särön taustalla ovat Jeesus Kristuksen julistukset."
Jotkut unblack-yhtyeet kirjoittavat sanoituksia, jotka nimenomaan hyökkäävät satanismia vastaan, esimerkiksi Horde. Tämän kaltaiset aiheet hallitsivat kristillisiä black metal -piirejä vuosia. Etelä-Amerikan kristilliset black metal -piirit tunnetaan poikkeuksellisen kumouksellisista ja erittäin anti-saatanallisista sanoituksistaan. 1990-luvun lopulla yhtyeet alkoivat kirjoittaa enemmän filosofisempia ja idealogisempia sanoituksia, jotka käsittelevät usein kääntymystä, pelastusta, uskon kanssa kamppailua ja Raamatun jakeita.
Tausta
1970-luvulla okkultismista oli tullut muotivillitys, joka innoitti varhaisten metalliyhtyeiden sanoituksia. 1980-luvun alussa jotkut yhtyeet käsittelivät tällaisia aiheita suorasukaisemmin, mukaan lukien Venom, Mercyful Fate ja Bathory. 1980-luvun puolivälissä metallimusiikki jaettiin lukuisiin alalajeihin, ja yksi laji nimettiin black metaliksi samannimisen Venomin albumin Black Metal mukaan. 1980-luvulla tämä termi käsitettiin laajemmin, kun se tarkoitti kaikkia "saatanallisia" metalliyhtyeitä.
Vaikka "kristillisiä metalliyhteitä" oli ollut olemassa 1970-luvun lopulta alkaen, selkeä vastakkainasettelu black metalin kanssa ilmeni vuonna 1984, kun chicagolainen doom metal -yhtye Trouble julkaisi raamatullisia aiheita käsittelevän albumin Psalm 9. Metal Blade Records markkinoi yhtyettä "white metalina" vastakohtana black metalille. Laulaja Eric Wagner taustoittaa eräässä jutussa, että "sain katolisen kasvatuksen, ja on muistettava, että 1980-luvun alussa kaikki metalli oli vähän saatanallista, enkä pitänyt siitä." Hän antaa ymmärtää, että Metal Blade (tai omistaja Brian Slagel) tekaisi koko termin alun alkujaan: "Luulen, että Metal Blade yritti ennemminkin olla söpö tai jotain, että 'kun kaikkea [saatanallista metallia] kerran kutsutaan black metaliksi, niin miksei kutsuttaisi Troublea white metaliksi', joka on silkkaa roskaa." Vaikka 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa oli kristillisiä extreme metal -yhteitä, vasta vuonna 1994 syntyi käsite "kristillinen black metal".
1990-luku
thumb|left|[[Antestor vuonna 2011.]]
Australialaisen Horden albumia Hellig Usvart, jonka Nuclear Blast Records julkaisi vuonna 1994, pidetään usein ensimmäisenä kristillisenä black metal -albumina. Horden ainoa jäsen Anonymous sanoi itse, että "ennen Hordea oli samanlaisia yhtyeitä, jopa Norjassa" tarkoittaen Antestoria, joka perustettiin 1990, vaikka ennen vuotta 1993 se soitti death-doom metalia nimellä Crush Evil. Antestorin esikoisalbumi Martyrium äänitettiin vuonna 1994. Pantokrator-yhtyeen "Nicolauksen" mukaan Juuri Antestor ja Horde aloittivat kristillisen black metalin. HM-lehden mukaan Martyrium-albumin progressiiviset ainekset kuten koskettimet, piano ja oopperamainen naislaulu, olivat aikaansa edellä Norjan äärimetallipiireissä. Yhtye aiheutti kohua paikallisessa black metal -harrastajakunnassa: Mayhem-yhtyeen Euronymous, jolla oli johtava asema alan pahamaineisissa piireissä, oli aikonut estää Crush Evilin toiminnan. Varg Vikernes kuitenkin tappoi Euronymouksen 1993, joten yhtye säästyi.