cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Augusto Maccario
Augusto Maccario (30. huhtikuuta 1890 Ventimiglia – 16. lokakuuta 1927) oli italialainen yleisurheilija, joka kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Hän sijoittui neljänneksi miesten 10 000 metrin juoksussa ja viidenneksi 3 000 metrin juoksun joukkuekilpailussa. Lisäksi hän osallistui 5 000 metrin juoksuun, mutta putosi siinä ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kuudenneksi. Hän oli Italian mestari 10 000 metrin juoksussa vuonna 1919.
Kaikki äidistäni
Kaikki äidistäni on Pedro Almodóvarin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 1999. Sen pääosissa ovat Cecilia Roth, Marisa Paredes, Penélope Cruz, Candela Peña, Antonia San Juan ja Rosa Maria Sardà. Elokuvaa pidetään yleisesti yhtenä Almodóvarin parhaista, ja se palkittiin muun muassa parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarilla sekä seitsemällä Goyalla.
Elokuva käsittelee vaikeita asioita, kuten AIDSia, transsukupuolisuutta, sukupuolirooleja, uskontoa ja eksistentialismia. Hahmot esitellään suorasukaiseen ja romantisoimattomaan tyyliin, höystettynä kuitenkin ripauksella mustaa huumoria.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Kaikki äidistäni vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 50 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Juoni
Juhlistaakseen Estebanin 17-vuotispäivää Manuela vie hänet katsomaan Tennessee Williamsin Viettelyksen vaunu -näytelmää. Esityksen päätyttyä Esteban juoksee Blance DuBoisin roolia näytelleen Huma Rojon (Marisa Paredes) auton perässä saadakseen nimikirjoituksen, jää toisen auton alle ja saa surmansa. Manuela lukee myöhemmin Estebanin muistivihkosta tämän halusta tavata isänsä. Toteuttaakseen poikansa viimeisen toiveen edes osittain, Manuela lähtee epätoivoisena etsimään pojan isää, Lolaa, joka on transsukupuolinen ja työskentelee Barcelonassa prostituoituna. Barcelonassa ollessaan Manuela tapaa vanhan ystävänsä Agradon (Antonia San Juan) ja ystävystyy sisar Rosan (Penélope Cruz), nuoren raskaana olevan nunnan kanssa, joka tuntee sekä Lolan että Huma Rojon.
Yläperä
Yläperä on linnun pyrstön ja selän väliin jäävä höyhenpeitteen osa, joka nisäkkäillä on ristiluun tai lautasten kohdalla. Yläperässä sijaitsee rauhanen, jonka eritettä lintu käyttää höyhenpukunsa hoitamiseen. Monilla lintulajeilla yläperän väritys erottuu räikeästi selän ja/tai pyrstön värityksestä, ja sillä on oma merkityksensä yksilöiden välisessä viestinnässä. thumb|200px|Yläperän sijainti merkitty numerolla 10 thumb|left|200px|[[Räystäspääskyn yläperä on valkoinen]]
Rump (animal)
Maantiesilta, L’Estaque
Maalaustapa ja provinienssi
Cézannen Maantiesilta, L'Estaque kuului aiemmin taidekauppias Ambroise Vollardin kokoelmiin. Maalaus oli esillä Roger Fryn järjestämässä Manet and the Post-Impressionists -näyttelyssä, josta se hankittiin Antellin kokoelmiin vuonna 1911.
Vaikutus
Suomessa tästä Maantiesilta, L'Estaque -maalauksesta otti moni nuori suomalainen taiteilija oppia omiin teoksiinsa. Ainakin Tyko Sallisen, Yrjö Ollilan, Ragnar Ekelundin ja Ilmari Aallon tuotannossa näkyy Cézannen käyttämä maalaustapa. Myös tuon ajan taiteentuntijoissa oli niitä, jotka halusivat tukea taiteilijoita heidän ilmaisussaan. Tällaisia olivat esimerkiksi Sigurd Frosterus sekä Oslon Nasjonalgallerietin johtaja ja Munchin ystävä Jens Thiisil. Viimeksi mainittu myös esitelmöi Helsingissä impressionistista taidetta seuranneista pyrkimyksistä vuonna 1911 ja 1913.
Munck
Munck voi tarkoittaa seuraavia:
HC Škoda Plzeň
HC Škoda Plzeň on jääkiekkojoukkue Plzeňistä, Tšekistä, joka pelaa maansa pääsarjassa Tipsport Extraligassa. Joukkueen kotiareena on LOGSPEED CZ Aréna Plzeňissä.
Valkeakosken kappelikirkko
Valkeakosken kappelikirkko on arkkitehti Pekka Saareman suunnittelema 1958 rakennettu suorakaiteenmuotoinen, torniton pitkäkirkko, joka sijaitsee Valkeakosken hautausmaan yhteydessä.
HC Škoda Plzeň
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Valkeakosken kappelikirkko
Kirkon pinta-ala on 450 neliömetriä, ja kirkossa on 200 istumapaikkaa. Kirkon sivuseinät ja katto on rakennettu yhteensulautuviksi. Päädyt ovat sileitä kolmiopintoja, joissa on korkeat porrastetut lasimosaiikki-ikkunat. Kirkon pääsisäänkäynti on runkohuoneen toiselta sivulta ulkonevassa rakennusosassa. 12-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1960, urkujen julkisivun on suunnitellut Pekka Saarema. Alttarin lasimosaiikit Maan päältä kohti taivasta nouseva ihmisen toivo ja tuska, odotus ja ahdinko ja Risti ja elämänpuu on tehnyt taiteilija Mikko Vuorinen, samoin kuin takaikkunan mosaiikin Pyhän hengen laskeutuminen maan päälle. Kirkko peruskorjattiin 2011. Vuonna 2013 valmistuneen vihkiryijyn Helka lahjoittivat kirkkoon Valkeakosken Uudet Martat.
Salacia (jumalatar)
pienoiskuva|Salacia Salacia oli meren jumalatar roomalaisessa mytologiassa. Hän oli Neptunuksen vaimo. Hänen kreikkalainen vastine oli Amphitrite, Poseidonin vaimo.
Actaea (kuu)
Actaea on Salacian ainoa tunnettu luonnollinen satelliitti. Sen halkaisija on arvioitu olevan 300 km, mikä on ⅓ Salacian halkaisijasta. Jos koot ovat oikeat, Actaea on kuudes isoimmista transneptunisten kohteiden kuista.
Kalle (lehti)
Kalle oli suomalainen pornolehti, jota kustansi Suomen miestenlehdet Oy. Sitä alettiin julkaista vuonna 1973. Kalle oli suunnattu heteroseksuaalisille miehille, mutta siinä oli mukana homoseksuaaleille suunnattu liite. Vuonna 2015 Pirkanmaan käräjäoikeus asetti lehden taustalla olleen Press Mastersin konkurssiin, mikä merkitsi Kallen lakkauttamista.
Kalleen kirjoittivat muun muassa Veikko Ennala, Jorma Ojaharju, Oskar Reponen, Martti Innanen ja Juha Vainio.
Kiertävä reportteri Börje Mellberg raportoi lehteen erityisesti Viron- ja Latvian-matkojen edesottamuksistaan.
1980-luvulla Kalle sponsoroi myös ”Käteenvedon SM-kisoja”, jossa lehden mukaan ”maan parhaat runkkarit käsittelivät seivästään taidolla ja asiantuntemuksella” ja esimerkiksi vuonna 1981 ”neljä parasta sai alle minuutin ajan ja voittaja ylsi huikeaan 3,5 sekuntin lopputulokseen”.
Myös vuosina 1950–1956 ilmestyi Kalle-niminen miestenlehti. Sen sisältö oli nykyistä perhelehtitasoa, mutta lehti jouduttiin lopettamaan vuoden 1956 lopussa kustantajan talousvaikeuksien ja lehden epäsiveellisyysluokittelusta johtuneen lisäverotuksen vuoksi. Vuonna 1958 aloittanut Jallu oli sisällöllisesti samantapainen yleisaikakauslehti kuin vanha Kalle, mutta Lehtimiesten kustannettavaksi siirryttyään se muuntui 1960-luvun loppupuolella pornolehdeksi.
Žazira Žapparkul
Žazira Äbdirahmankyzy Žapparkul (s. 11. joulukuuta 1993 Arıs) on kazakstanilainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 69 kg painoluokassa. Hän on saavuttanut kahdesti hopeaa maailmanmestaruuskilpailuissa. Hopeat ovat vuosilta 2014 ja 2015.
Karina Goritševa
Karina Havaževna Goritševa (s. 8. huhtikuuta 1993 Taldykorgan) on kazakstanilainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 63 kg painoluokassa.
Unai Simón
Unai Simón Mendibil (s. 11. kesäkuuta 1997 Vitoria-Gasteiz, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaota.
Seurajoukkueura
Simón on Athletic Bilbaon junioriakatemian kasvatti. 8. kesäkuuta 2016 hänet nostettiin seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Hän pelasi ensimmäisen kauden aikana yhteensä 29 ottelua.
Kesällä 2017 Simón sai kutsun seuran edustusjoukkueen harjoituskaudelle, mutta hän palasi takaisin reservijoukkueeseen kauden 2017–2018 alkaessa. 13. heinäkuuta 2018 hän teki jatkosopimuksen seuran kanssa, joka ulottui vuoteen 2023 saakka. Kaksi viikkoa myöhemmin hänet lainattiin toiseksi korkeimalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelanneeseen Elcheen.
Simón kutsuttiin takaisin joukkueeseen elokuussa 2018 Kepa Arrizabalagan jätettyä seuran ja Iago Herrerínin loukkaannuttua. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 20. elokuuta 2018 ottelussa Leganésia vastaan. Kauden kolmannessa ottelussa joukkue saavutti 1–1-tasapelin Real Madridia vastaan ja Simón esitti useita huipputorjuntoja, minkä seurauksena hänet valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Lokakuussa 2018 Herrerín palasi loukkaantumisensa jälkeen pelaavaan kokoonpanoon ja Simón siirtyi takaisin joukkueen varamaalivahdiksi.
Kaudella 2020–2021 Simón pelasi 37 liigaottelua ja istui vaihdossa vain kauden viimeisen ottelun. Hän päästi yhteensä 40 maalia ja pelasi yhdeksän nollapeliä. Athletic selviytyi Espanjan cupissa jälleen loppuotteluun, jonka se hävisi Barcelonalle 0–4. Hän oli voittamassa Supercopa de Españaa.
Simón pelasi kaudella 2021–2022 kaikkiaan 34 Primera Divisiónin ottelua, joissa päästi 31 maalia. Hän piti vastustajan maaleitta kahdessatoista ottelussa.
Maajoukkueura
Simón pääsi pelaamaan Espanjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan ja on siitä lähtien ollut joukkueen ykkösmaalivahti. Hän pelasi Espanjan kaikki kuusi ottelua EM-kilpailuissa 2021 ja neljä ottelua MM-kilpailuissa 2022. Hän on jouluun 2022 mennessä pelannut 31 A-maaottelua.
Riku Kiri
Riku Kiri (s. 5. huhtikuuta 1963 Kotka) on suomalainen voimamies.
Kiri sijoittui toiseksi Maailman vahvin mies -kilpailussa 1996, lisäksi hän sijoittui samaisessa kilpailussa kolmanneksi vuosina 1993 ja 1994. Hän voitti Euroopan vahvin mies -kilpailun kaksi kertaa peräkkäin vuosina 1995, 1996 ja 1997. Suomen vahvin mies -kilpailun Kiri voitti vuosina 1988, 1993 ja 1994.
Kiri saavutti yli 125 kg:n sarjassa voimanoston EM-pronssia vuonna 1986.
Nordek
Nordek (ruotsi ksi : Organisationen för nordiskt ekonomiskt samarbete. tanska ksi ja norja ksi  Nordisk økonomi . suomeksi: Pohjoismaiden talousalue) oli pyrkimys luoda yhteispohjoismainen talousalue 1960-luvun lopulla.
Tausta
Pohjoismaiden – Suomen, Ruotsin, Norjan, Tanskan ja Islannin – välisellä yhteistyöllä oli pitkät perinteet jo ennen kuin ajatus Nordekista syntyi. Pohjoismaiden neuvosto perustettiin Kööpenhaminassa vuonna 1952; Suomi liittyi siihen vuoden 1955 lopulla. Vuonna 1954 syntyivät yhteispohjoismaiset työmarkkinat ja vuonna 1958 astui voimaan passivapaus. Suunnitelma Pohjoismaiden tulliliitosta kuitenkin kariutui 1950-luvun lopulla, mutta vuonna 1959 perustettu Euroopan vapaakauppajärjestö (EFTA) lähensi maita toisiinsa ja sen kautta saavutettiin ne edut, joihin tulliliiton avulla oli pyritty. Suomen presidentin Urho Kekkosen kirjoitus Finn Finland – Löydä Suomi -kampanjan yhteydessä vuonna 1966 julkaistussa Finlandiassa ennakoi tulevaa kehitystä todeten, että Ruotsi, Suomi ja mahdollisesti koko Pohjola voidaan ajan myötä kehittää yhtenäiseksi talous- ja kulttuurialueeksi.
Aloite ja eteneminen
Aloitteen yhteispohjoismaisesta talousalueesta teki Tanskan pääministeri Hilmar Baunsgaard keväällä 1968 Kööpenhaminassa pidetyssä Pohjoismaiden neuvoston kokouksessa. Saman vuoden kesäkuussa asetettiin virkamieskomitea tutkimaan edellytyksiä hankkeen toteuttamiseksi. Komitean mietintö valmistui alkuvuodesta 1969 ja sitä käsiteltiin Pohjoismaiden pääministerien kokouksissa ja Pohjoismaiden neuvoston kokouksessa. Komitean mietintöön sisältyi myös ehdotus pohjoismaisen taloudellisen yhteistyöjärjestön – työnimeltään Nordek – perustamiseksi.
Heinäkuussa 1969 neuvotteluissa oli päästy yksimielisyyteen useimmilla sopimusluonnoksen osa-alueilla, muun muassa pääomaliikkeiden, kauppa- ja merenkulkupolitiikan, työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan sekä koulutuksen, tutkimuksen ja kehitysavun osalta. Ratkaisematta olivat kuitenkin vielä teollisuustuotteiden, maatalouden ja kalastuksen sekä yhteistyön rahoituksen osa-alueet.
Nordek-hankkeen neuvotteluasetelmat muuttuivat kuitenkin täysin Ranskan presidentin vaihduttua. Charles de Gaulle oli kerta toisensa jälkeen estänyt Britannian pääsyn Euroopan talousyhteisön (ETY) jäseneksi, mutta uusi presidentti Georges Pompidou suhtautui Britannian pyrkimyksiin myötämielisemmin. Britannian vanavedessä myös Irlanti, Tanska ja Norja ilmaisivat halunsa liittyä ETY:hyn. Kun Neuvostoliitto suhtautui ETY:hyn varsin varauksellisesti, Suomi ehdotti Nordek-hankkeen aikataulun hidastamista.
Epäonnistuminen
Nordek-hankeen voidaan katsoa tulleen lopullisesti haudatuksi Pohjoismaiden neuvoston kokouksessa Reykjavíkissa keväällä 1970, kun Suomi ilmoitti, ettei se tule allekirjoittamaan Nordek-sopimusta. Nordekia innokkaasti ajanut pääministeri Mauno Koivisto koki hankkeen kariutumisen henkilökohtaisena pettymyksenä. Samoin Ruotsin pääministeri Olof Palme pahoitteli useasti jälkeenpäin Nordekin raukeamista. Toisaalta Tanskan liittyminen ETY:hyn vuoden 1973 alussa olisi ehkä merkinnyt sitä, että Nordek olisi hajonnut jo heti synnyttyään.
D-vitamiini
pienoiskuva|Kalsitrioli eli 1,25(OH)2D3. D-vitamiini tarkoittaa ryhmää rasvaliukoisia 9,10-sekosteroideja, jotka ovat muun muassa riisitautia, osteomalasiaa ja osteoporoosia ehkäiseviä hormoneja ihmisillä ja muilla eläimillä.
D-vitamiinit edistävät luuston normaalia kasvua ja ylläpitoa sekä säätelevät veren kalsium- ja fosfaattipitoisuuksia. D-vitamiinit säätelevät myös immuunijärjestelmän toimintaa. Luonnon D-vitamiineja on vain muutamia ja keinotekoisia yli 2 000.
Muita D-vitamiinin tehtäviä ovat solujen kasvun ja hormonitasapainon säätely.
Ihmisten ja muiden eläinten iho tuottaa 7-dehydrokolesterolia, joka muuntuu kolekalsiferoliksi eli D3-vitamiiniksi altistuessaan auringonvalon tai muiden lähteiden UVB-säteilylle, jonka aallonpituus on noin 300 nanometriä. D3 muuntuu maksassa kalsidioliksi, joka muuntuu munuaisissa kalsitrioliksi. Näistä kolmesta aineesta vain kalsitrioli on itsessään D-vitamiinitoimintoinen. D-vitamiineja on ruuissakin, joista yleisimmät ovat D3 ja ergokalsiferoli eli D2-vitamiini. D3:a saadaan lähinnä eläinperäisistä ruuista ja D2:ta sienistä. Ihmisissä D2 on noin 70–75 % pienitehoisempi D-vitamiini kuin D3. Hyviä D3:n lähteitä ovat rasvaiset kalat, maksat ja D-vitamiinilla täydennetyt ruuat, kuten jotkin maitotuotteet ja rasvalevitteet ja kananmunat. Ruuissa on myös kalsidiolia, joka on ihmisissä 1.7–8 kertaa tehokkaampi D-vitamiini kuin D3-vitamiini. Kalsidiolia on eritoten muun muassa kananmunan keltuaisissa ja joissain sisäelimissä, kuten nautojen maksoissa ja munuaisissa. Kasviperäisissä ruuissa D-vitamiineja ei yleensä ole.
Karakaktukset
Karakaktukset (Quiabentia) on eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku, joka on sukua opuntioille (Opuntia).
D-vitamiini
Iho tuottaa D3-vitamiinia UVB-säteilyn avulla, joten D-vitamiinit ovat vain tapauskohtaisesti vitamiineja. Tuotto on vähäistä esimerkiksi jos on paljon sisätiloissa, elää lähellä maapallon napa-alueita tai elää savusumuisella alueella. Myös tumma ihonväri, peittävien vaatteiden ja aurinkorasvan käyttö altistavat D-vitamiinipuutokselle estämällä UVB-säteilyn pääsyä ihoon. Lisäksi kalsitriolin tuotto alenee iän myötä. Suomessa ihmisten kalsitriolin tuotto auringonvalon avulla on liian pientä talvisin. Valtaväestön tulisi talvisin Suomen ravitsemussuositusten mukaan huolehtia D-vitamiinien riittävästä saannista ruuasta tai ravintolisistä. Lasten, vanhusten ja vähän auringossa oleskelevien tulisi yleisesti ottaen nauttia D-vitamiinia sisältäviä ruokia ja ravintolisiä läpi vuoden.
Karakaktukset
Tuntomerkit
Karakaktukset ovat puumaisia tai pensastavia kasveja, joilla on kiehkuroissa meheviä ja liereitä haaroja, joissa on möyheitä lehtiä. Ne ovat leveän soikeita tai lusikkamaisia, enintään seitsemän senttimetrin mittaisia. Areoleissa on väkäskarvoja (glokidioita) ja paljon piikkejä. Kukat kehittyvät varren kärkeen tai sen tuntumaan ja ovat avoinna päivällä. Kukka on kehältään ratasmainen, näyttävä, punainen tai vaaleanpunainen. Pohjuksessa on lehtiä, areoleja, glokidioita ja piikkejä. Hedelmä on pitkänomainen, mehevä ja tavallisesti sileä. Se sisältää kookkaita, litteitä ja vaipallisia siemeniä.
D-vitamiini
D-vitamiinien liikasaanti aiheuttaa ihmisillä hyperkalsemiaa ja mahdollisesti muun muassa hyperkalsemiasta johtuvaa pahoinvointia, janoisuutta ja pidemmällä aikavälillä vaarallista kalsiumkertymien muodostumista pehmytkudoksiin. Esimerkiksi munuaisissa kertymät voivat aiheuttaa munuaisten vajaatoimintaa. D-vitamiinin liikasaanti voi tappaa. Auringonvalo ei käytännössä aiheuta yliannostusta, mutta ravintolisät voivat. Ruoka aiheuttaa yliannostuksen vain harvoin ja tällöin kyse on esimerkiksi hyvin D-vitamiinirikkaiden ruokien, kuten kalanmaksaöljyjen, liikakäytöstä.
Karakaktukset
Lajit ja levinneisyys
Karakaktuksia on kaksi lajia, joista kiehkurakarakaktus (Quiabentia verticillata) kasvaa Boliviassa, Paraguayssa ja Argentiinan luoteisosassa kuivilla alangoilla. Quiabentia zehntneri on puolestaan kotoisin Brasilian Bahiasta.
Kamov Ka-27
Kamov Ka-27 on Neuvostoliiton laivastolle kehitetty sukellusveneentorjuntaan tarkoitettu helikopteri.
Helikopterin kehitystyö aloitettiin 1970 korvaamaan edeltäjäänsä Kamov Ka-25:ia. Kopterien ulkonäkö on samanlainen, mikä johtuu tarpeesta mahduttaa kopteri samaan hangaaritilaan laivoilla kuin edeltäjänsä. Prototyyppi lensi joulukuussa 1974 ja otettiin käyttöön 1982.
Laivastokäytössä varustuksena ovat mereen pudotettavat kuuntelulaitteet ja aseistuksena yksi kevyt torpedo.
Italia Marittima
Italia Marittima S.p.A. on italialainen laivaliikenneyhtiö, jota johtaa Evergreen Marine Corporation.
Historiaa
Yhtiö perustettiin nimellä Österreichischer Lloyd vuonna 1836 ja siitä tuli yksi maailman suurimmista laivaliikenneyhtiöistä, koska se hoiti vuoteen 1918 asti suurimman osan Itävalta-Unkarin merikuljetuksista ja merimatkustajista. Yhtiö hoiti säännöllisen liikenteen Triestesta Lähi-itään, Intiaan, Kiinaan, Kaukoitään, Brasiliaan, Yhdysvaltoihin ja Pohjois-Eurooppaan. Se oli myös ensimmäisiä, jotka alkoivat käyttää höyrylaivoja.
Yhtiön nimeksi tuli Lloyd Triestino vuonna 1919, kun Triestesta tuli osa Italiaa. Samaan aikaan yhtiötä myös järjesteltiin uudelleen, jotta se toipuisi ensimmäisen maailmansodan aikaisista menetyksistään. 1930-luvun loppuun mennessä Lloyd Triestino oli jälleen maailman johtavia kuljetusyrityksiä omistaen 85 laivan laivaston ja käyttäen 17 reittiä Aasiaan, Afrikkaan ja Australiaan. Yhtiö oli uudelleen toimintakyvytön toisen maailmansodan hävitysten vuoksi 1940-luvulla. Sodan aikana Lloyd Triestino menetti 68 laivaa ja 1 000 merimiestä. Lopulta laivasto oli pienentynyt vain viiden laivan kokoiseksi ja yhtiöllä oli edessään jälleen valtava uudelleenrakennusohjelma. Vuoteen 1956 mennessä yhtiön laivasto oli kasvanut 31 alukseen.
Lloyd Triestino aloitti kumppanuuden taiwanilaisen merenkulkualan jättiläisen Evergreen Marinen kanssa vuonna 1993. Menestyksekäs kumppanuus on kehittynyt vuosien varrella ja siihen on nyttemmin otettu mukaan myös Evergreenin brittiläinen yhtiö, Hatsu Marine Ltd., joka perustettiin vuonna 2000. Lloyd Triestinon nimi vaihtui virallisesti Italia Marittimaksi 1. maaliskuuta 2006.
D-vitamiini
Kalsitrioli ja muut D-vitamiinit tai yhdistekohtaisesti vasta niiden aineenvaihduntatuotteet sitoutuvat D-vitamiinireseptoreihin (VDR). VDR:ien kautta ne vaikuttavat suoraan vähintään 200:aan ja epäsuoraan jopa noin 2 000:een geeniin lisäten tai vähentäen niiden koodaamien proteiinien tuottoa.
Tarve ja saantisuositukset
D-vitamiinin tarve vaihtelee yksilöllisesti perimän mukaan. Ihminen vapauttaa verenkiertoon vain tarvitsemansa yksilöllisen määrän ja varastoi loput rasvakudokseen. Veren D-vitamiinipitoisuuden mittaaminen kevättalvella on pohjoisen asukkaalle ainoa keino saada selville, onko D-vitamiinin saanti riittävällä tasolla.
D-vitamiinia ei tarvitse saada ruuasta tai ravintolisista, jos iho altistuu riittävästi auringonvalolle, sillä iho tuottaa valon avulla D-vitamiinia (katso kohta ihotuotto). Ihon altistaminen auringonvalolle 1/4-osan ajasta, joka aiheuttaa lievän auringonpolttaman, takaa riittävän vitamiinituoton, jos altistus toistuu 2–3 kertaa viikossa. Vaadittu altistusaika on siis tummaihoisilla pidempi kuin valkoihoisilla.
Suositus Suomessa
Auringonvalo on Suomessa pääosan vuodesta niin heikkoa, että D-vitamiinia on saatava ravinnosta tai ravintolisistä ainakin talvisin, sillä kesällä kehoon kertynyt D-vitamiinivarasto ehtyy noin 1–2 kuukaudessa (katso myös kohta varastoituminen). Kesälläkään saanti ei aina ole riittävää eri syiden takia, joista on esimerkkejä kohdassa puutos. On arvoitu, että päivittäinen 15–20 mikrogramman D-vitamiinilisä nostaa veren kalsidiolipitoisuuden keskimäärin tasolle 50 nmol/l ja 40–50 mikrogramman annos tasolle 75 nmol/l.
Suomen valtion ravitsemusneuvottelukunnan suositukset ravintolisänä saadulle D-vitamiinille ovat alla. Ne koskevat sitä väestönosaa, joka ulkoilee Suomessa normaalisti kesäkuukausina. Suositusten noudattaminen johtaa lähes kaikilla tähän väestönosaan kuuluvilla yli 50 nanomoolin D-vitamiinipitoisuuteen per litra veriseerumia, jota valtion ravitsemusneuvottelukunta piti riittävänä terveyden ylläpitoon vuonna 2014.
Saannin enimmäisraja on 100 µg (katso myös kohta liikasaanti). Neuvottelukunta ei ole määrittänyt sitä, että ovatko edeltävien D-vitamiinisuositusten massat (µg) esimerkiksi kolekalsiferolina (D3-vitamiinina) tai jonain muuna vitamiinimuotona.
Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin (HUS) suositteli 2020 COVID-19-pandemian aikana D-vitamiinilisän käyttöä puutokselle alttiille ryhmille, kuten vanhuksille, ympärivuorokautisessa hoidossa oleville ja tummaihoisille. Lisän oli tutkimuksissa havaittu jonkin verran pienentävän akuutin hengitystieinfektion riskiä
Suositukset muissa maissa
D-vitamiinin saantisuositukset ovat joissain Euroopan maissa korkeampia kuin Pohjoismaissa, vaikka muualla Euroopassa altistutaan Pohjoismaita enemmän auringon UV-säteilylle. Keskieurooppalainen asiantuntijaryhmä suositteli vuonna 2014, että terveet aikuiset nauttisivat päivittäin 25–50 mikrogrammaa D-vitamiinia.
Kansainvälinen yksikkö IU
Joidenkin maiden tai järjestöjen ravitsemussuosituksissa käytetään Maailman terveysjärjestön kansainvälistä yksikköä, jonka symboli on IU. D-vitamiinien kohdalla 1 IU vastaa vitamiiniteholtaan 0,025 mikrogrammaa (µg) eli noin 65 pikomoolia (pmol) kolekalsiferolia (D3-vitamiinia).
Veren viitearvot ja mittaus
Helsingin ja uudenmaan sairaanhoitopiirin mukaan potilaalla on vakava D-vitamiinipuutos, jos veren kalsidiolin (25(OH)D3) ja erkalsidiolin (25(OH)D2) yhteen laskettu pitoisuus veriplasmassa jää 25 nanomooliin litrassa (nmol/l tai nM). Alle 50 nM kertoo puutoksesta, 50–75 nM on usein sopiva pitoisuus ja 75–120 nM on osteoporoosipotilaille sopiva tavoitearvo. Yli 375 nM on myrkyllinen pitoisuus ja kertoo D-vitamiinin yliannostuksesta. Monet yksityiset laboratoriot ilmoittivat kuitenkin vuonna 2020, että veriseerumin 25-hydroksyloidun D-vitamiinipitoisuuden (S-D-25-arvon) pitäisi olla välillä 75–250 nM.
Eri laboratorioissa tehtyjen kokeiden on havaittu voivan antaa hyvin erilaisia tuloksia veren D-vitamiinipitoisuudesta. Vaihtelu voi johtua erilaisista mittausmenetelmistä. Pääosassa suomalaisia laboratorioita käytetään immunologista mittausmenetelmää, jossa D-vitamiinipitoisuuksia mitataan D-vitamiineihin kiinnittyvin vasta-ainein. Liittymisen jälkeinen reaktio voidaan mitata. Eri laboratoriot kuitenkin käyttävät eri vasta-aineita, josta yksilötason vaihtelu voi johtua.
Viitearvojen kritiikki
Yhdysvaltain kansallinen lääketieteellinen akatemia (Institute of Medicine) arvioi vuonna 2011, että riittävä veren kalsidiolipitoisuus olisi 50 nM, ja että 125 nM ylittävä pitoisuus saattaa lisätä verenkiertoelimistön sairauksia, luunmurtumia, haimasyöpää ja kokonaiskuolleisuutta. Nämä arviot perustuivat siihen mennessä laadituista satunnaistetuista lumekontrolloiduista tutkimuksista saatuihin tuloksiin, eikä akatemia ottanut huomioon epidemiologisisten tutkimusten tuloksia, koska niillä ei ole samanlaista syy-seuraussuhdetta koskevaa todistusvoimaa. Tätä rajausta on arvosteltu kuitenkin siitä, että epidemiologiset tutkimukset ovat käytännössä ainoa tapa saada selville ravinteiden saannin mahdollisia pitkäaikaisvaikutuksia. Yli 50 nM johtopäätös suurten D-vitamiiniannosten murtumia lisäävästä vaikutuksesta perustui lisäksi tutkimukseen, jossa tutkittaville annettiin D-vitamiinia yksi ainoa 12 500 mikrogramman jättiannos. Huomionarvoista on myös se, että päiväntasaajan lähellä asuvien ihmisten veren D-vitamiinipitoisuus on luontaisesti noin 100–200 nM.
Kapteeni Nemo (albumi)
Kapteeni Nemo on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986 levymerkillä Kräk!.
D-vitamiini
Puutos
Kyky tuottaa D-vitamiinia heikkenee iän myötä. Auringonvalon saantia vähentäviä ja siten D-vitamiinipuutosriskiä lisääviä asioita ovat muun muassa Maan napa-alueiden lähellä asuminen, savusumuisella alueella asuminen, tumma ihonväri, peittävien vaatteiden, aurinkorasvan käyttö ja pilvisyys.
Kapteeni Nemo (albumi)
Kappaleet
A-puoli B-puoli
David Pizarro
David Marcelo Cortes Pizarro (s. 11. syyskuuta 1979) on chileläinen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hän pelasi lähes koko ammattilaisuransa Italian Serie A:ssa. Hän pelasi siellä ensi kerran Udinesen paidassa ottelussa Venezia–Udinese 29. elokuuta 1999. Pizarro oli Udinesen riveissä kuuden kauden ajan ja sen jälkeen Interissä yhden kauden ajan ennen siirtoaan AS Romaan. Kaudella 2006–2007 Pizarro nousi yhdessä Simone Perrottan kanssa Roman keskikentän pohjan avainpelaajaksi. Vuosina 2012–2015 hän oli Fiorentinan palkkalistoilla ja palasi sen jälkeen Chileen.
D-vitamiini
Puutos
Vakava D-vitamiinipuutos oli harvinaista Suomessa vuonna 2011. Tuolloin vain 0,6 %:lla väestöstä oli alle 30 nanomoolia 25-hydroksyloitua D-vitamiinia litrassa veriseerumia (nM), jota voidaan pitää vakavana puutoksena. Keskimäärin pitoisuus suomalaisilla oli 65 nM. Länsimaissa D-vitamiinipuutos voi olla yleistä etenkin tummaihoisen maahanmuuttajaväestön keskuudessa.
David Pizarro
Pizarro oli pelaajana myös Chilen jalkapallomaajoukkueessa, jonka kanssa hän sai vuonna 2000 pronssia Sydneyn kesäolympialaisissa. Hän on pelannut kaikkiaan 46 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
D-vitamiini
Saannin ylärajat
Suomen valtion ravitsemusneuvottelukunnan mukaan 100 mikrogrammaa per vuorokausi (µg/vrk) on aikuisille suurin turvallinen määrä D-vitamiinia. Neuvottelukunta ei ole määrittänyt onko tämä D-vitamiini esimerkiksi kolekalsiferolina (D3-vitamiinina) tai jonain muuna D-vitamiinina. Taulukkoon alla on koottu Euroopan elintarviketurvallisuusviraston esittämät D-vitamiinisaannin turvalliset ylärajat.
Syyt
D-vitamiinien yliannostuksesta johtuvaa tilaa sanotaan D-hypervitaminoosiksi. Tila ilmenee yleensä pitkän ajan kuluessa verrattain pienin annoksin. Isoista kerta-annoksista johtuvat myrkytykset ovat harvinaisia. Aikuisilla useita vuosia jatkuvan yli 100 µg/vrk annostelun D3-vitamiinia (kolekalsiferolia) on arveltu voivan johtaa hypervitaminoosiin. Ainakin 1 000 µg/vrk (1 mg/vrk) annokset D3:a ovat aiheuttaneet aikuisilla hypervitaminoosin 12 viikossa. Ihmisille D3 on 10–20 kertaa myrkyllisempi kuin D2 (ergokalsiferoli).
Hypervitaminoosi voi johtua D-vitamiinin liikasaannista ravintolisästä, kuten vitamiinitableteista tai kalanmaksaöljystä. Vitaminoimaton ruoka on harvoin syy hypervitaminoosiin. Lääkekäytön synteettiset D-vitamiinijohdannaisetkin voivat johtaa hypervitaminoosiin. Vaikkei auringonotto tiettävästi koskaan ole johtanut hypervitaminoosiin, on harvinaisissa tapauksissa runsas solariumin käyttö yhdessä runsaan auringonoton kanssa johtanut hypervitaminoosiin.
On myös sairauksia, joissa on kohonnut hypervitaminoosin riski. Williamsin oireyhtymä on tästä esimerkki. Sitä poteville ei yleensä suositella D-vitamiinilisien käyttöä, muttei myöskään saannin rajoittamista alle yleisten D-vitamiinisuositusten. D-hypervitaminoosi voi ilmetä myös joissakin lymfoomissa tai granuloomia muodostavissa sairauksissa, kuten sarkoidoosissa. Näitä potevien voi olla suotavaa välttää D-vitamiinilisien lisäksi auringonvaloa ja ylimääräistä ravinnosta saatua kalsiumia.
Oireet
D-hypervitaminoosissa ilmenee hyperkalsemia eli liian suuri veren kalsiumpitoisuus, jonka seurausta monet muut oireet ovat. Oireiden vakavuus kasvaa annosten kasvaessa. Oireita voivat olla runsasjanoisuus (polydipsia), ruokahaluttomuus, pahoinvointi, oksentelu, vatsakivut, ummetus, mahahaavat, haimatulehdus, tihentynyt virtsaustarve, nestehukka, virtsan kohonnut kalsiumpitoisuus (hyperkalsiuria), munuaisten kalkkeutumat (nefrokalsinoosi), munuaisten vajaatoiminta, sarveiskalvojen kalsiumkertymät (eng. band keratopathy), kivulias nivelten kalkkeutuminen, kuulonmenetys, korkea verenpaine, sydämen harvalyöntisyys ja EKG:ssä voi näkyä lyhyt QT-intervalli ja ST-välin kohoaminen. Hermo-oireita ovat keskittymisvaikeudet, väsymys, masennus, apatia, sekavuus, psykoosi ja ääritapauksissa sulkutila tai kooma. Hoitamaton ja vakava hypervitaminoosi voi tappaa.
Kioton pöytäkirja
Kioton pöytäkirja hyväksyttiin vuonna 1997. Venäjän duuma ratifioi pöytäkirjan lokakuussa 2004, jonka myötä se astui lopullisesti voimaan 16. helmikuuta 2005. Australia ratifioi pöytäkirjan 3. joulukuuta 2007. Yhdysvallat ei ratifioinut pöytäkirjaa. Vuoteen 2019 mennessä 192 maata oli ratifioinut pöytäkirjan.
D-vitamiini
Hoito
D-hypervitaminoosin varhaiset haittavaikutukset usein paranevat, mutta pitkittyneessä hypervitaminoosissa ilmenevä elinten kalkkeutuminen on peruuttamatonta ja vaarallista. Hypervitaminoosin hoitona toimii D-vitamiiniannosten normalisointi tai tarvittaessa lyhytkestoinen vähentäminen alle saantisuositusten. Hypervitaminoosissa ehkä ilmenevään nestehukkaan ja munuaisten toimintahäiriöön saatetaan antaa tiputuksena suolaliuosta. Glukokortikoidit alentavat veren kalsiumpitoisuuksia ja niitä saatetaan tarvittaessa antaa hypervitaminoosin hoitoon. Vakavassa hyperkalsemiassa veren kalsiumpitoisuuden alentamiseen käytetään kalsitoniinia ja bisfosfonaatteja, kuten tsoledronihappoa.
Kioton pöytäkirja
Kaikki päästövähennyksiin sitoutuneet 36 maata saavuttivat tavoitteensa. Tosin yhdeksän maata joutui turvautumaan sopimuksen joustomekanismeihin eli rahoittamaan päästövähennyksiä muissa maissa, koska niiden omat päästöt ylittivät tavoitteen. Vuonna 2008 alkanut taloustaantuma helpotti päästöjen vähentämistä. Eniten päästöjään vähensivät entiset sosialistimaat, koska Neuvostoliiton hajoaminen pienensi niiden päästöjä 1990-luvun alussa. Vaikka Kioton pöytäkirjan ratifioineet teollisuusmaat vähensivät omia päästöjään, koko maailman päästöt kasvoivat 32 prosenttia vuodesta 1990 vuoteen 2010.
D-vitamiini
Lääkekäyttö
Joissain maissa hyväksyttyjä D-vitamiinijohdannaisten käyttökohteita ovat
D-vitamiinin eri muotoja voidaan käyttää myös riisitaudin ja osteomalasian hoitoon. Isoja annoksia kalsitriolia käytetään myös joihinkin riisitautia aiheuttaviin geenipuutoksiin, kuten VDDR1A:han eli CYP27B1-puutokseen, johon esimerkiksi kolekalsiferoli ei toimi hoitona.
Kioton pöytäkirja
Sopimus
Kioton pöytäkirja on lisäys ilmastonmuutoksen puitesopimukseen, UNFCCC:hen, joka hyväksyttiin Rio de Janeiron Ympäristö- ja kehityskonferenssissa Earth Summitissa 1992. Kaikki UNFCCC:n osapuolet voivat allekirjoittaa tai ratifioida Kioton pöytäkirjan. Kioton pöytäkirja hyväksyttiin UNFCCC:n kolmannessa osapuolikokouksessa Kiotossa, Japanissa, 11. joulukuuta 1997. Pöytäkirja astui voimaan 16. helmikuuta 2005 Venäjän ratifioitua sen. Pöytäkirjan voimaanastumiseksi vähintään 55 osapuolen oli ratifioitava pöytäkirja, ja näiden osapuolten tuli tuottaa yhdessä vähintään 55 prosenttia teollisuusmaiden (Kioton pöytäkirjassa niin sanottujen liitteen I maiden) hiilidioksidipäästöistä vuonna 1990. Venäjän ratifiointi oli ratkaiseva askel prosentuaalisen tavoitteen saavuttamisessa.
D-vitamiini
Luuston sairaudet
20 mikrogramman (µg) tai isomman vuorokausittain käytetyn kolekalsiferoli- eli D3-lisän ei todettu vähentävän luunmurtumariskiä D-vitamiinipuutosta potemattomilla vuonna 2018 julkaistussa satunnaistettujen vertailukokeiden meta-analyysissä. Puutoksen rajana analyysissä pidettiin alle 50 nanomoolin kalsidiolipitoisuutta litrassa verta (nM). Puolestaan vuonna 2019 julkaistussa satunnaistettujen vertailukokeiden meta-analyysissä D-vitamiinipuutosta potevilla (21–23 nM kalsidiolia veressä) 10–20 µg vuorokausittaisen D3-lisän todettiin vähentävän luunmurtumariskiä ainoastaan, jos sen kanssa käytettiin 1–1,2 gramman kalsiumlisää vuorokausittain. Analyysissä kaikkien murtumien yleisyys väheni 6% kuuden vuoden aikana noin 66-vuotiailla suhteessa verrokkeihin. Geenitutkimukset tukevat päätelmää pelkän D-vitamiinilisän riittämättömyydestä murtumien ehkäisyssä, sillä geneettisesti korkean veren D-vitamiinipitoisuuden ei ole havaittu vahvistavan luustoa 2019 julkaistussa Mendelistisessä satunnaistamiskokeessa.
Hermoston sairaudet
Veren D-vitamiinipitoisuuden ei havaittu vaikuttavan luotettavasti MS-taudin, Parkinsonin taudin, Alzheimerin taudin tai ALS-taudin ilmenemisriskiin vuonna 2020 julkaistussa kohortti- ja muita havaintotutkimuksia sekä satunnaistettuja vertailukokeita koskeneessa systemaattisessa kirjallisuuskatsauksessa. Vuonna 2017 julkaistussa Mendelistisessä satunnaistamis- eli MS-kokeessa geneettisistä syistä matalan D-vitamiinipitoisuuden ei havaittu vaikuttavan Parkinsonin taudin ilmenemisriskiin.
Kioton pöytäkirja
Sopimus
Kioton pöytäkirjan tarkoituksena oli täydentää UNFCCC:tä lisäämällä siihen laillisesti sitova lisäsopimus, jonka allekirjoittaneet valtiot sitoutuvat yhdessä taistelemaan ilmastonmuutosta vastaan ja vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä. Tavoitteena oli vähentää päästöjä siten, että vuosien 2008 ja 2012 välillä ne ovat keskimäärin 5,2 % vuoden 1990 tasoa alemmat. Tämä tavoite koski vain teollisuusmaita. Pöytäkirja sisältää myös paljon kaikkia osapuolia koskevia toimia, kuten päästöjen seurannan ja kansallisten päästövähennysohjelmien laadinnan.
Oliverio Mario de Oliveira Pinto
Oliverio Mario de Oliveira Pinto (s. 1896) oli brasilialainen lintutieteilijä.
D-vitamiini
Hermoston sairaudet
Edellä mainitusta vuoden 2020 kirjallisuuskatsauksesta poiketen vuosina 2018 ja 2020 julkaistuissa MS-kokeissa geneettisesti matala D-vitamiinipitoisuus lisäsi riskiä sairastua Alzheimerin tautiin – vuoden 2018 kokeessa jokainen kalsidiolipitoisuuden lasku 20–30 nM verran lisäsi sairastumisriskiä 14%. Lisäksi 2015 julkaistussa MS-kokeessa geneettisesti matala D-vitamiinipitoisuus lisäsi riskiä sairastua MS-tautiin.
Kioton pöytäkirja
Sopimus
Neuvotteluja Kioton pöytäkirjan toimeenpanon yksityiskohdista on jatkettu ennen ja jälkeen pöytäkirjan hyväksymisen ilmastosopimuksen osapuolikokouksissa eli COPeissa (engl. Conference of Parties). Pöytäkirjan voimaantulon jälkeen Kioton pöytäkirjan omia osapuolikokouksia ryhdyttiin nimittämään COP/MOPeiksi (engl. Meeting of Parties). Ensimmäinen COP/MOP järjestettiin marras-joulukuussa 2005 Montrealissa.
Oliverio Mario de Oliveira Pinto
Pinto kirjoitti teoksen ''Ornitologia Brasiliense. Catalogo descritivo e ilustrado das Aves do Brasil. Primeiro volume. Parte introdutoria e Familias Rheidae a Cuculidae.'', Sao Paulo: Departamento de Zoologia da Secretaria da Agricultura (1964). Hän julkaisi myös luettelon Museu Paulistan lintukokoelmasta Catalogo das aves do Brasil e lista dos exemplares que as representam no Museu Paulista (1938–1944).
D-vitamiini
COVID-19
Tieteellisissä tutkimuksissa D-vitamiinista ei ole havaittu hyötyä taudin ehkäisyssä tai hoidossa. Väitteet D-vitamiinin hyödyistä ovat perustuneet tutkimukseen, joka paljastui huijaukseksi. On kuitenkin mahdollista, että D-vitamiinin puutostila altistaa taudin vakavammalle muodolle. D-vitamiinin puutoksesta yleisesti kärsivät ryhmät, kuten vanhukset ja tummaihoiset, ovat saaneet taudin muita useammin. Normaali D-vitamiinitaso (eli 75–150 nM kaldidiolipitoisuus veressä) todennäköisesti suojaa COVID-19:n vakavilta komplikaatioilta. Tätä matalamman D-vitamiinitason on todettu lisäävän sairauden vakavuutta noin 30:ssä tutkimuksessa vuoden 2020 lokakuuhun mennessä.
Kioton pöytäkirja
Sopimus
Kehitysmaiden jättäminen pöytäkirjan velvoitteiden ulkopuolelle perustuu länsimaiseen oikeuskäsitykseen, jonka mukaan kehitysmaat eivät ole velvollisia korjaamaan ongelmaa, jota ne eivät ole itse aiheuttaneet. Vähäpäästöistä tekniikkaa kehitysmaissa pyritään lisäämään pöytäkirjassa määriteltyjen puhtaan kehityksen mekanismien avulla, joiden avulla teollisuusmaat voivat vähentää kehitysmaihin tekemiensä investointien päästövaikutukset omista velvoitteistaan. Vastaavaa ideaa sovelletaan teollisuusmaiden kesken yhteistoteutuksen avulla. Lisäksi päästökaupan avulla päästöoikeuksia voidaan myydä valtiolta toiselle, jolloin päästövähennykset voidaan tehdä kustannustehokkaasti ja vähentää päästöjä siellä, missä se on edullisinta.
Oliverio Mario de Oliveira Pinto
Pinto nimesi linnuista joitakin uusia alalajeja, kuten pikkuhaukkakehrääjän alalajin saturatus yhdessä Camargon kanssa vuonna 1957.
D-vitamiini
COVID-19
Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri suosittelee yli 70-vuotiaita, ympärivuorokautisessa hoidossa asuvia ja tummaihoisia käyttämään tavallista suurempaa 20 mikrogramman D-vitamiiniannosta vuorokaudessa. Ylipainoisille, joiden painoindeksi on yli 30, suositellaan 50 mikrogramman vuorokausiannosta, sillä D-vitamiinin tarve on heillä suurempi. Vastaavankaltaisia suosituksia on annettu myös muualla maailmassa.
Muut sairaudet
Vuonna 2017 julkaistussa 54:n meta-analyysin systemaattisessa kirjallisuuskatsauksessa D3-lisän säännöllisen käytön havaittiin todennäköisesti vähentävän mistä tahansa syistä johtuvaa kuolleisuutta eli kokonaiskuolleisuutta niillä, joilla oli matala D-vitamiinipitoisuus kehossaan (alle 50 nM kalsidiolia veressä). Kuolleisuus vähenee ehkä vain, jos D3-lisän kanssa käytetään kalsiumlisää. D3-lisä vähentää ehkä hengitystieinfektioiden saantiriskiä niillä, joilla on matala D-vitamiinipitoisuus kehossaan (alle 50 nM kalsidiolia veressä), mutta tästä ei ollut vahvoja todisteita. Lisien ei voitu todeta vaikuttavan sydän- ja verisuonitautien, korkean verenpaineen, tyypin 2 diabeteksen, ylipainon, vauvan alhaisen syntymäpainon (raskauden aikana otettujen lisien yhteydessä), masennuksen tai syöpien ilmenemisriskiin.
Joissain tutkimuksissa D-vitamiinipuutoksessa havaittu sydän- ja verisuonitautikuolleisuuden kasvu johtuu ehkä muista tekijöistä, kuin D-vitamiinista, sillä geneettisistä syistä johtuvan alhaisen D-vitamiinipitoisuuden ei todettu liittyvän sydän- ja verisuonikuolleisuuteen 2014 ja 2019 julkaistuissa mendelistisissä satunnaistamiskokeissa. Näissä kokeissa geneettisen puutoksen vaikutukset kokonaiskuolleisuuteen ja syöpäkuolleisuuteen olivat ristiriitaisia.
Kioton pöytäkirja
Noudattaminen
Kioton pöytäkirjassa 38 teollisuusmaata sitoutui vähentämään kasvihuonekaasupäästöjään. Koska Yhdysvallat ei ratifioinut sopimusta ja Kanada erosi siitä, sitova päästövähennystavoite jäi voimaan 36 maalle. Kaikki 36 maata saavuttivat tavoitteensa. Yhdeksän maata (Espanja, Islanti, Itävalta, Japani, Liechtenstein, Luxemburg, Norja, Sveitsi ja Tanska) joutui turvautumaan sopimuksen joustomekanismeihin eli rahoittamaan päästövähennyksiä muissa maissa, koska niiden omat päästöt ylittivät tavoitteen. Ylitykset olivat kuitenkin hyvin pieniä.
Suomen päästövähennystavoite oli nolla prosenttia, eli päästöt piti leikata samalle tasolle kuin vuonna 1990. Suomen toteutunut päästövähennys oli 5,5 prosenttia. Kaikkein suurimmat päästövähennykset saavutti Ukraina: 57,1 prosenttia. Myös Ukrainan päästövähennystavoite oli nolla prosenttia.
Tohtori Živago
Tohtori Živago on Boris Pasternakin kirjoittama romaani, jonka pohjalta on tehty samanniminen elokuva. Teos on nimetty päähenkilönsä, lääketieteen tohtori ja runoilija Juri Živagon mukaan.
Julkaisu
Romaani valmistui vuonna 1956, vaikka Pasternak oli kirjoittanut osia siitä jo 1910- ja 1920-luvulla. Pasternak lähetti käsikirjoituksensa Novyi mir -kirjallisuuslehteen, joka hylkäsi sen, koska kirjoittaja oli huonoissa väleissä neuvostokirjallisuuden päättävien tahojen kanssa. Pasternakin tausta oli hankala: hänen isänsä lähti pakolaisena (tai karkotettiin) Englantiin 1920-luvulla. Lisäksi kirja arvosteli 1920-luvun Neuvosto-Venäjää, jolle oli 1950-luvulle tultaessa systemaattisesti rakennettu monoliittisen koskematon kuva. Lisäksi kirja esitti vallankumousta edeltävän yläluokan myönteisessä valossa.
Kirja ilmestyi italiankielisenä käännöksenä Milanossa 1957. Pasternak oli lähettänyt käsikirjoituksen häntä tapaamaan tulleen Moskovan radiossa työskennelleen italialaisen kommunistin Serbio D'Angelon mukana kustantaja Giangiacomo Feltrinellille, ja he allekirjoittivat kustannussopimuksen 30. kesäkuuta 1956. Feltrinellistä tuli samalla teoksen ulkomaisten oikeuksien haltija. Venäjänkielinen käsikirjoitus päätyi CIA:n käsiin tammikuussa 1958, ja julkaisusta tehtiin päätös. CIA oli käynnistänyt jo aiemmin länsimaisen kirjallisuuden venäjäntämishankkeen, ja kirjallisuutta salakuljetettiin Venäjälle. Pasternakin teoksen julkaisijaksi haluttiin kuitenkin puolueeton kustantaja, joksi valittiin hollantilainen Mouton. Painos oli kolmetuhatta kappaletta, ja sitä jaettiin Brysselin maailmannäyttelyssä Civitas Dei -paviljogissa 365 kappaletta ja lisäksi muissa CIA:n tärkeiksi arvioimissa paikoissa. CIA teetti kirjasta myös pokkariversion, jota jaettiin Wienin nuorisofestivaaleilla 1959. Julkaisun vaiheista ovat kirjoittaneet uutta tietoa Peter Finn ja Petra Couvée 2014 ilmestyneessä kirjassaan The Zahivago Affair – The Kremlin, the CIA, Battle over a Forbidden Book. He hyödynsivät tutkimustyössään vuonna 2014 tehtyä eräiden CIA:n asiakirjojen salassapitomääräysten purkua.
Suomennos ilmestyi 1958. Osittain Tohtori Živagon ansiosta Pasternakille myönnettiin vuoden 1958 Nobelin kirjallisuuspalkinto, josta neuvostoviranomaiset kuitenkin pakottivat hänet kieltäytymään. Neuvostoliitossa teos julkaistiin vasta vuosia Pasternakin kuoleman jälkeen, vuonna 1988 Novyi mir-lehdessä.
Päähenkilöt ja juoni
Juri Živago on päähenkilönä herkkä ja runollinen, lähes mystisyyteen taipuvainen henkilö. Hänen vaimonsa ja hänen rakastajattarensa Lara auttavat hänet tilanteista, joista hän ei itse selviä. Živago ei sopeudu uuteen järjestelmään, ja hänen valintansa johdattavat hänet Venäjän vallankumouksen syövereihin etenkin Siperiassa. Hän ajelehtii kommunistien sotaretkikunnan, komissaari Strelnikovin (Laran aviomiehen) sekä rakkautensa välissä, seuraten sodan tuomaa tuhoa sivullisena.
Filmatisoinnit
David Lean ohjasi romaanista Robert Boltin käsikirjoituksen pohjalta vuonna 1965 valmistuneen elokuvan Tohtori Živago. Elokuvan pääosissa ovat Omar Sharif (tohtori Živago), Julie Christie ja Geraldine Chaplin. Elokuva sai viisi Oscar-palkintoa.
D-vitamiini
Ergokalsiferoli ruuissa
D2:ta ja eritoten sen ergosteroli-esiastetta on usein sienissä, jäkälissä ja selkärangattomissa, kuten etanoissa ja madoissa. Leivinhiivassa, Aspergillus niger-homeessa ja joissain muissa mikrobeissa ergosterolia voi olla yli 10 % niiden kuivapainosta. Nisäkkäät, linnut ja matelijat eivät tuota ergosterolia, mutta sitä tuottavien eliöiden syönnin takia sitä voi olla eläimissä vähän. Sienten D2-pitoisuudet voivat kasvaa paljon 280–315 nm UVB-altistuksessa. Eri sienilajeilla sopivissa oloissa tehdyn säteilykäsittelyn jälkeen D2-pitoisuudet voivat olla jopa noin 320 mikrogrammaa per 100 grammaa sientä (µg/100 g) ja kuivauksen jälkeen noin 4 000 µg/100 g. UV-lamppuja käytetään joskus kaupallisessa sieniviljelyssä D-vitamiinipitoisuuksien lisäämiseen. Kasvit eivät tuota D2:ta tai ergosterolia, mutta kasveissa kasvavat endofyytti- tai haittasienet voivat johtaa kasvien D2-pitoisuuksien kasvuun. Kasvien D2-pitoisuudet ovat kuitenkin usein olemattomia.
Kioton pöytäkirja
Noudattaminen
36 päästövähennyksiin sitoutunutta maata tuotti yhteensä vain 24 prosenttia koko maailman kasvihuonekaasupäästöistä vuonna 2010. Vaikka nämä maat vähensivät päästöjään huomattavasti Kioton velvoitekaudella, muut maat kasvattivat päästöjään niin paljon, että koko maailman päästöt kasvoivat 32 prosenttia vuodesta 1990 vuoteen 2010.
D-vitamiini
Kolekalsiferoli ruuissa
D3:a on useissa eläimissä. Sen rikkaimpia lähteitä ovat maksat, eritoten kalojen – runsaimpia ovat muun muassa tonnikala, tietyt turskat ja makrillit, joiden kalanmaksaöljyissä D3-pitoisuudet voivat luonnostaan olla jopa 100 000 µg/100 g. Maksoissa D3 ja sen esiaste ovat vapaana, mutta myös pitkien rasvahappojen estereinä. Kalojen lihoissakin voi olla paljon D3:a. Eräs hyvä lähde ovat myös kananmunat. D-vitamiinilisien syöttö eläimille lisää niiden kehon D3-pitoisuuksia. Lisät voivat siksi vaikuttaa paljonkin esimerkiksi lihojen D3-pitoisuuksiin. Kasveissa D3:a tai sen esiastetta ei pääsääntöisesti ole. Poikkeuksia ovat muun muassa keltakaura, Solanum glaucophyllum, Solanum malacoxylon ja Cestrum diurnum, joiden syönti on aiheuttanut märehtijöillä jopa D3-yliannostuksesta johtuvia kalsiumkertymiä kehoon. Näiden kasvien vitamiinimuodot ovat lähinnä D3:n, kalsidiolin ja kalsitriolin vesiliukoisia β-glykosidejä.
Ruokien D-vitaminointi
Ruokien D-vitamiinipitoisuudet ovat usein pieniä. Siksi monissa maissa D2:ta tai D3:a lisätään esimerkiksi maitotuotteisiin, vauvanruokiin ja viljatuotteisiin. Suomessa laki vaatii lisäämään D3:a 1 µg/100 ml rasvatonta homogenoitua maitoa. Sitä tulee lisätä myös luomumaitoon. Piimään, viiliin ja jugurttiin saatetaan lisätä 1 µg/100 ml D3:a ja rasvalevitteisiin 20 µg/100 g, mutta laki ei edellytä näitä lisäyksiä.
Rakenne
vasen|pienoiskuva|[[IUPAC:n hyväksymää hiilinumerointia ja renkaiden kirjainsymboleita käyttävä kolekalsiferolin (D3-vitamiinin) rakennekaava. Samanlainen numero- ja kirjainsymboleiden käyttö pätee muillekin 9,10-sekosteroideille.]] D-vitamiinien rakenteet ovat nelirenkaisten steroidien tapaisia, mutta steroidien B-renkaan 9,10-hiilisidos on vitamiineissa katkennut. Tämä jättää B-renkaan alueelle konjugoituneen trieenirakenteen. Auenneen renkaan takia D-vitamiinit ovat kolmirenkaisia 9,10-sekosteroideja, joissa hiilten numerointi ja renkaiden nimet ovat samat kuin steroideissa. Vitamiineissa ei siis ole B-rengasta. Muista renkaista erillisen sykloheksaanin symboli on A; kaksoisrengasrakenteen sykloheksaanin C ja syklopentaanin D. Vitamiinien trieenin 6,7-yksöissidos ilmentää s-cis/s-trans-konformeriaa. s-trans-konformeeri on yleisempi, sillä sen kemiallinen energia on pienempi. Trieenin 5,6-kaksoissidos on cis. A-rengas läpikäy huoneenlämmössä nopeaa muunnosta kahden tuoli-konformaation välillä. D-vitamiinien A-renkaassa on usein metyleeni- (=CH2) ja OH-ryhmä. D-renkaan hiilessä 17 on sivuketju. Ketjurakenne vaihtelee ja sen perusteella eri D-vitamiinit eroavat toisistaan. Joissain D-vitamiinijohdannaisissa tosin renkaiden substituutio on eri kuin mitä edellä. Esimerkiksi parikalsitolin A-renkaassa ei ole metyleeniä.
D2- ja D3-vitamiinien ominaisuudet
Ergokalsiferoli ja kolekalsiferoli eli D2 ja D3 ovat luonnon yleisimmät D-vitamiinit. Ne ovat valkeita tai kellertäviä kiinteitä aineita, liukenemattomia veteen, liukoisia rasvoihin ja öljyihin ja erittäin liukoisia asetoniin, etanoliin ja petrolieetteriin. Niiden absorptiomaksimi on noin 265 nm. Kuivana vitamiinit ovat vakaita, mutta liuoksissa sähkömagneettinen säteily tai jodi voi muuntaa 5,6-cis kaksoissidoksen trans-muotoon (5,6-trans-D), jolla ei juuri ole vitamiiniaktiivisuutta. Lämpö tai happamuuskin voi hajottaa liuenneita D-vitamiineja. 30 min 100 °C:ssa muuntaa jopa 1/4-osan D2:n tai D3:n 6,7-yksöissidoksista ei-vitamiinitoimintoiseen s-cis-konformaatioon, mutta muutos ei ole peruuttamaton. Kuumennus tuottaa peruuttamattomasti myös monia supra- ja toksisteroleita. Esimerkkejä ovat suprasteroli II ja toksisteroli-E. Ruokaöljyissä tai muissa liuoksissa hapettumisenestoaineet, kuten alfa-tokoferoli, suojaavat D-vitamiineja hapettumiselta.