cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Discogs
Discogs on internetsivusto, tietokanta ja verkkokauppa, jossa on tietoja musiikkijulkaisuista, mukaan lukien kaupalliset, promotionaaliset sekä bootleg-julkaisut, sekä mahdollisuus ostaa ja myydä näitä julkaisuja. Discogsin palvelimet, jotka ovat discogs.com-domainin alla, ovat Zink Media, Inc. yrityksen omistamia ja sijaitsevat Portlandissa Oregonin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Discogsin tietokannassa on yli 15 000 000 julkaisua eri tyylilajeissa ja formaateissa. Se sisältää myös listauksen yli 8 000 000:sta artistista ja 1 800 000:sta levy-yhtiöstä ja/tai levymerkistä. Sivulla käy päivittäin noin 480 000 kävijää ja siellä ostetaan ja myydään vuosittain yli 6 000 000 julkaisua.
Historia
Discogs.com-domain rekisteröitiin elokuussa 2000, ja itse sivu avattiin saman vuoden marraskuussa. Kevin Lewandowski perusti sivuston omaa levykokoelmaansa varten. Lewandowski toimii ohjelmoijana ja DJ:nä. Häntä inspiroivat menestyneet yhteisöjen rakentamat sivustot, kuten Slashdot, eBay ja Open Directory Project, ja hän halusi käyttää samaa mallia musiikkidiskografioitten tietokannassa.
Tietojen lisäys
Rekisteröityneet käyttäjät voivat lisätä julkaisuja tai päivittää niiden tietoja lomakkeiden avuilla. Muut käyttäjät antavat ääniä lisäyksille. Sivuston työntekijät eivät korjaa tietoja.
Verkkokauppa
Käyttäjät voivat laittaa sivustolle myyntiin tietokantaan lisättyjä julkaisuja sekä ostaa niitä toisilta käyttäjiltä. Käyttäjä voi etsiä sivustolta tarkasti haluamastaan julkaisusta esimerkiksi tietyn painoksen tai erikoisversion ja nähdä kaikki juuri kyseisestä painoksesta myynnissä olevat kopiot. Ostajien ja myyjien välinen luottamus perustuu käyttäjien toisilleen antamaan palautteeseen samalla tavalla, kuin esimerkiksi eBay:ssa. Discogsissa voi ostaa ja myydä mitä tahansa tietokannasta löytyvää julkaisua lukuun ottamatta piraattipainoksia ja teemoiltaan yksinomaan kansanryhmää vastaan kiihottavia julkaisuja, joiden myyntiin laittaminen on kielletty.
People Like Me
People Like Me on 22. huhtikuuta 2002 julkaistu suomalaisen Hanoi Rocksin comeback-single ja uudelleen syntyneen yhtyeen ensimmäinen EP ja julkaisu. Kokonaisuudessaan People Like Me on yhtyeen historian 12. single ja kuudes EP. Single on albumilta Twelve Shots on the Rocks, joka julkaistiin 29. marraskuuta 2002. Se menestyi hyvin Suomen singlelistoilla myyden kultaa ja nousi Suomen singlelistan ykköseksi vuonna 2002 viikoilla 17 ja 18.
Itse nimikappale "People Like Me" on Andy McCoyn ja Michael Monroen yhteistyön tulosta. Alun perin kappale on yksi alkuperäisen Hanoi Rocksin viimeisiä demoja vuodelta 1984 ennen rumpali Razzlen kuolemaa ja yhtyeen hajoamista kesällä 1985. People Like Me saatiin kuitenkin lopullisesti valmiiksi vasta vuonna 2002.
Yksi suurimpia syitä Hanoi Rocksin uudelleen syntymiseen oli se, että McCoy salli Monroen tasavertaiseksi kappaleentekijäksi rinnalleen. Suomessa kaupallisen singlen kappaleet olivat "People Like Me", "Lucky" ja "Winged Bull" ja mukana oli myös musiikkivideo nimikappaleesta. Lisäksi julkaistiin Suomessa kappaleet "People Like Me", "Lucky", "Delirious" ja "In My Darkest Moment" sekä musiikkivideon sisältänyt promo-EP, joka ei ollut myynnissä vaan tarkoitettiin radioiden, klubien ja muiden musiikinlevittäjien haltuun. Japanissa kuitenkin julkaistiin markkinoille EP kappaleilla "People Like Me", "Lucky", "Delirious" ja "Are You Lonely Tonight" sekä nimikappaleen musiikkivideolla. "Are You Lonely Tonight" -kappaletta ei julkaistu alkuperäisellä albumilla, mutta uudelleen miksatulla ja täydennetyllä Twelve Shots on the Rocks -albumilta kyseinen kappale löytyy.
Kappaleet
People Like Me -single (Akashic Rocks, Suomi) (Victor Records, Japani):
People Like Me -EP (Victor Records, Japani):
Isomasto
400px|thumb|Isomasto on purjeveneen korkein masto. Isomasto on purjealuksen korkein masto. Purjeveneissä isomastoon voidaan kiinnittää mm. isopurje ja fokka, mutta myös veneen tyypistä riippuen muitakin purjeita. Isomaston huipussa on myös usein antenneja, kuten GSM- tai VHF-antennit.
Rauna Paadar-Leivo
Rauna Paadar-Leivo (s. 1942) on saamelainen kirjailija, joka kirjoittaa lastenkirjoja, näytelmiä ja kuunnelmia pohjoissaameksi. Hän asuu Inarissa, jossa hän myös työskentelee Saamelaiskäräjillä. Vuonna 2000 hän sai Inarin kunnan kulttuuripalkinnon.
Tales from the Deep Waters
Tales from the Deep Waters on instrumentaalitrio Virran debyyttialbumi, joka julkaistiin 20. marraskuuta 2012.
Aki Eronen
Aki Eronen (s. 14. maaliskuuta 1976 Joensuu) on suomalainen popmuusikko ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan erityisesti konemusiikkiduo DISCO n toisena jäsenenä.
Muusikko
Musiikki ja eritoten laulaminen on ollut osa Erosen elämää jo aivan lapsesta asti. Hänellä oli kannustava ympäristö Kerimäen ala-asteella, jossa musiikinopettaja Terttu Jauhiainen ohjasi vilkasta nuorta miestä taitavasti eteenpäin. Ensimmäinen televisioesiintyminen oli 1986 MTV:llä esitetyssä Kilvanlaulajat ohjelmassa, jota juonsi Katri Helena.
Syvempi musiikkiin uppoutuminen tapahtui Savonlinnan taidelukiossa, jossa hän tutustui myös tulevan DISCO – yhtyeen toiseen jäseneen Olli Haloseen.
Aki Erosen levytysura alkoi vuonna 1997, jolloin hän julkaisi BMG levy-yhtiön kautta kaksi singleä taiteilijanimellä Eroné. Näistä ensimmäinen Punahuulinen nousi paikallisradioiden soitetuimpien listalla kärkisjoille ja toinenkin julkaisu Taikauskoinen sai kohtuullisesti radiosoittoa.
DISCO- yhtyeen Eronen perusti Olli Halosen kanssa vuonna 1998. Eronen on yhtyeen laulaja ja biisintekijä. Yhtye on julkaissut neljä albumia, yhden kokoelman, sekä keikkaillut aktiivisesti kaikkialla Suomessa. DISCOn kappaleista tunnetuimpia ovat Levottomat tuulet, Ketä sinä odotat, Ilkeitä Asioita, Hei älä luule, Tiedän että me palataan, Toiseen suuntaan ja Aurinko laski.
DISCO on tekemässä paluuta keväällä 2022. Yhtye julkaisi singlen Muualla palaa 25. helmikuuta ja yhtyeen uuden albumin on määrä ilmestyä vuonna 2023.
Lentäjä
Musiikin lisäksi Erosen toinen suuri kiinnostuksen kohde on aina ollut lentäminen. Hän pääsi opiskelijaksi Suomen Ilmailuopistoon ja valmistui liikennelentäjäksi 2006.
Hän on työskennellyt liikennelentäjänä Finnairilla vuodesta 2007.
Yksityiselämä
Eronen on ollut kerran avioliitossa. Hänellä on tuosta avioliitosta kaksi lasta. Eronen asuu Helsingissä ja harrastaa aktiivisesti futsalia ja jalkapalloa. Juniorivuosilta hänellä on SM-mitaleita pöytätenniksestä. Eronen on opiskellut Maatalous – metsätieteitä Helsingin yliopistossa, Merenkulkua Satakunnan Ammattikorkeakoulussa Raumalla, sekä viestintää HEO – kansanopistossa Helsingissä.
Sojuz 24
Sojuz 24 oli Neuvostoliiton Sojuz-lento Saljut 5 -avaruusasemalle helmikuussa 1977. Lennon onnistui telakoitua avaruusasemaan toisin kuin edellisen lennon Sojuz 23.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 7. helmikuuta 1977 ja paluu noin 18 vuorokautta myöhemmin, 27. helmikuuta 1977. Lennon radiokutsu oli Terek (Терек).
Designing a Nervous Breakdown
Designing a Nervous Breakdown on kansasilaisen emo-yhtyeen The Anniversaryn debyyttialbumi, jonka julkaisi Vagrant Records
Esmeraldas (Minas Gerais)
Esmeraldas on Brasilian kunta, joka sijaitsee Minas Geraisissa. Kaupunki on osa Metropolitana de mesoregionia ja Belo Horizonten microregionia. Kunnan asukasluku oli 60 271 vuonna 2010.
João Rodrigues Cabrilho
thumb|João Rodrigues Cabrilho João Rodrigues Cabrilho (espanjaksi Juan Rodríguez Cabrillo; 1499 – 3. tammikuuta 1543) oli portugalilais-espanjalainen tutkimusmatkailija, joka purjehti ensimmäisenä eurooppalaisena nykyisen Kalifornian rannikkoa pitkin Pohjois-Amerikassa.
Vuosisatoja on kiistelty, oliko Cabrilho portugalilainen vai espanjalainen, sillä hänen synnyinpaikastaan ei ole selvyyttä. Antonio de Herrera y Tordesillasin kirja vuodelta 1615 viittaa häneen portugalilaisena, mutta ei mainitse tiedon lähdettä. Vuonna 2015 löydetty maininta oikeudenkäyntimuistiinpanoista vuodelta 1532 puolestaan viittaa Cabrilhon olleen kotoisin Palma de Micergilion kylästä Córdobassa, Espanjassa.
Howard Gordon
thumb|Howard Gordon San Diegon [[Comic-Conissa vuonna 2011.]] Howard Gordon (s. 31. maaliskuuta 1961 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän valmistui Princetonin yliopistosta vuonna 1984.
Gordon työskenteli Salaiset kansiot -televisiosarjan parissa sen neljän ensimmäisen tuotantokauden aikana. Hän vetäytyi sarjasta vuonna 1997 omiin projekteihinsa. Pian tämän jälkeen hän ja käsikirjoittaja Tim Kring loivat uuden tieteissarjan nimeltä Strange World, joka ei kuitenkaan menestynyt vaan lopetettiin pian alun jälkeen vuonna 1999. Vuodesta 2006 alkaen Gordon on toiminut televisiosarja 24:n käsikirjoittajana ja tuottajana.
Rasputina
Rasputina on yhdysvaltalaisen Melora Creagerin alun perin luoma sello-rockyhtye, jonka kokoonpanolla on tapana vaihtua levystä toiseen. Tällä hetkellä (2013) muita soittajia ovat Daniel DeJesus ja Dawn Miceli.
Creager toimii yhtyeen vokalistina, kirjoittaa kaikki yhtyeen sanoitukset ja tekee kaikkien albumien kannet. Yhtyeen musiikkia on perinteisesti ollut vaikea luokitella, mutta yleensä sitä kuvaillaan lähinnä synkeänä vaihtoehtorokkina.
Ivatsevitšy
Kaupunkiin johtavista liikenneväylistä tärkeimpiin kuuluvat Minskiin (194 km) vievä ja kaupungin eteläpuolelta kiertävä Varsova-Brest-Kobryn-Ivatsevitšy-Baranavitšy-Minsk-Orša-Moskova-moottoritie M1 (eurooppatie E30), sekä samansuuntainen, kaupungin kautta kulkeva kantatie (P2). Valtakunnan päärata kulkee kutakuinkin samaa reittiä tarjoten Ivatsevitšyn rautatieasemalta sujuvan joukkoliikenneyhteyden useisiin suuriin kaupunkeihin. Lähimmät suuremmat kaupungit ovat Brest (maanteitse 138 km) ja Kobryn (85 km) lounaassa, Pinsk (95km) etelässä ja Baranavitšy (69 km) koillisessa ja Slonim (59 km) pohjoisessa.
Venäjän talous
Venäjän toiminta Krimin kriisissä helmi-maaliskuun 2014 vaihteessa, ja Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen sen seurauksena Venäjälle asettamat talouspakotteet, ovat aiheuttaneet Venäjällä taloudellista epävarmuutta. Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2023 on vaikuttanut merkittävästi Venäjän talouteen mutta odotettua vähemmän, sillä taloudessa on tehty rakennemuutos sotatalouden suuntaan. Pakotteiden vaikutusta on pyritty minimoimaan ja irtautumaan länsimaiden taloudesta. Aikaa myöten siitä aiheutuu myös ongelmia.
Talouspolitiikka
Maan talouskehitys on ollut maantieteellisesti epätasaista Moskovan alueen tuottaessa yli 20 % maan BKT:sta. Suurin osa Venäjän alueista, erityisesti alkuperäiskansojen alueet ja maaseutuyhteisöt Siperiassa, ovat jääneet pahasti jälkeen. Kuitenkin keskiluokka on kasvanut vuoden 2000 kahdeksasta miljoonasta 55 miljoonaan (vuoden 2006 luku). Venäjällä on maailman maista toiseksi eniten miljardöörejä Yhdysvaltojen jälkeen. Vuonna 2012 niiden lukumäärä oli yhteensä 96.
Maatalous
Maatalous työllistää Venäjällä 9,8 % työvoimasta ja kattaa 4,4 % bruttokansantuotteesta. Tärkeimpiä tuotteita ovat viljat, sokerijuurikas, auringonkukansiemenet, hedelmät ja vihannekset, naudanliha ja maitotuotteet. Vain 10 % maan pinta-alasta on maatalouden käytössä, siitä 60% viljelyssä ja loput laitumena. Tärkein viljelyalue on ruohotasanko Ukrainan ja Kazakstanin välissä. Viljelysmaasta yli puolet on omistettu viljoille, joista tärkein on vehnä. Pohjoisempana kasvatetaan ohraa, mutta kauran viljely on vähentynyt. Perunaa kasvatetaan maan pohjoisosissa 50. ja 60. leveyspiirin välillä ruoaksi ja votkan valmistukseen. Pellavaa käytetään sekä tekstiilien että öljyn valmistukseen. Vihannesten ja hedelmien kasvatus lisääntyi maanviljelyn yksityistämisen myötä. 1990-luvun puolivälissä tärkeimpiä olivat kaali, omena, tomaatti ja porkkana.
Siperian taigalla metsätalous on tärkeä toimeentulon lähde. Venäjä on myös merkittävä kalastusvaltio. Tärkeitä kalastussatamia Euroopan puolella ovat Kaliningrad ja Pietari Suomenlahden pohjukassa. Näiden lisäksi merkittäviä kalasatamia ovat pohjoisosissa sijaitsevat Murmansk ja Arkangeli, sekä Kaukoidän satamat Tyynenmeren rannalla, kuten Vladivostok.
Teollisuus
thumb|left|250px|[[Gazprom on Venäjän suurin yhtiö.]]
Teollisuus muodostaa 37,6 % Venäjän bruttokansantuotteesta ja työllistää 27,5 % maan työvoimasta. Venäjän teollisuus kattaa hiilen, öljyn, kaasun, kemikaalien ja metallien tuotannon kaivostoiminnasta jalostukseen. Lisäksi Venäjä tuottaa laajan skaalan erilaisia koneita, sotilaskalustoa, tie- ja rautatiekalustoa sekä viestintävälineitä. Tuotanto kattaa myös maatalouskoneet, sähkön tuotanto- ja siirtotarvikkeet, lääketieteelliset ja tieteelliset välineet sekä kestokulutushyödykkeet. Maassa toimii myös huomattavaa vaate-, elintarvike- ja käsityöteollisuutta. Vuonna 2010 teollisuus kasvoi 8,2 %.
Venäjällä on maailman suurimmat fossiilisten polttoaineiden varannot: kaasuvarat ovat maailman suurimmat, kivihiilivarat toiseksi ja öljyvarat kahdeksanneksi suurimmat. Vuoden 2011 alussa Venäjän on vahvistettu pitävän hallussaan 47,57 biljoonan m3:n kaasuvarantoja ja 60 miljardin tynnyrin öljyvarantoja. Vuonna 2010 Venäjä tuotti 10,27 miljoonaa tynnyriä öljyä päivässä, josta maan omaan käyttöön kului 2,199 miljoonaa tynnyriä. Loput tuotetusta öljystä meni vientiin. Maakaasun tuotanto oli 588,9 miljardia kuutiometriä, josta Venäjän oma kulutus oli 414,1 miljardia kuutiometriä. Maakaasutuotannon merkittävin toimija on Gazprom. Arviot öljy- ja kaasusektorin osuudesta Venäjän BKT:sta vaihtelevat tilastoja tekevästä tahosta riippuen alle 10 %:sta noin 20 %:iin.
Polttoainevarantojen lisäksi Venäjällä on rikkaat mineraalivarat. Vuonna 2006 Venäjän timanttituotanto kattoi neljäsosan koko maailman tuotannosta. Lisäksi Venäjä tuotti kolmasosan maailman nikkelistä, 20 % koboltista, 40 % platinasta sekä 12 % alumiinista.
Palvelut
Neuvostoliiton aikaan palveluita ei katsottu tuottavaksi kansantalouden osaksi vaan lähinnä talouden kulueräksi. Palveluiden organisoiminen oli hyvin pitkälti hallinnon suunnitelmakoneiston käsissä. Neuvostoliiton romahtaminen synnytti palvelualalle tyhjiön, joka alkoi yksityisen yritystoiminnan ja ulkomaisten yritysten toimintavapauden lisäännyttyä täyttyä yritystoiminnalla. 2000-vuosikymmenen alussa markkinatalouden kehittyminen, kansalaisten tulojen kasvu, koulutettu työvoima ja alhaiset työvoimakustannukset loivat hyvän pohjan palvelutalouden kehitykselle, mutta raaka-aineiden korkea hintataso ja työvoimapula hidastivat sen kehitystä. Palvelutalouden tilastointi oli Neuvostoliiton romahduksen jälkeen puutteellista, mikä vaikeuttaa sen kehityksen seurantaa, mutta tilastointi on vuosien aikana kuitenkin kehittynyt huomattavasti. Palvelutalouden merkitys valtiontaloudelle kasvoi aina vuoteen 2008 asti. 2000-vuosikymmenellä palveluiden osuus Venäjän BKT:sta on ollut 55–60 % paikkeilla, kun kehittyneissä teollisuusmaissa se on noin 65–70 %.
Suurimmat palvelualat ovat kaupan ala ja korjauspalvelut, kiinteistönvälitys- ja vuokrauspalvelut sekä liikenne- ja viestintäpalvelut. Suurin työllistävä vaikutus on kaupan alalla, joka vuonna 2009 työllisti 29 % palvelualojen työvoimasta. Suuri rakennemuutos tapahtui myös rahoituspalveluiden kohdalla, joiden merkitys kasvoi vuosien 2000 ja 2008 välillä kolmesta prosentista kahdeksaan prosenttiin.
Ulkomaankauppa
thumb|300px|Venäjä on yksi maailman suurimmista öljyn viejistä. Fossiiliset polttoaineet muodostavat 80 prosenttia maan ulkomaanviennistä. Vuonna 2010 Venäjän viennin arvo oli 400,1 miljardia Yhdysvaltojen dollaria. Sen huomattavimmat vientituotteet olivat öljy, maakaasu, metallit, puu ja puutarvikkeet, kemikaalit sekä useat siviili- ja sotilastuotteet. Venäjän vienti kohdistui eniten Saksaan (8,2 %), Alankomaihin (6 %), Yhdysvaltoihin (5,6 %), Kiinaan (5,4 %) ja Turkkiin (4,6 %). Samana vuonna Venäjän tuonnin arvo oli 248,7 miljardia dollaria. Se merkittävimmät tuontimaat olivat Saksa (14,7 %), Kiina (13,5 %), Ukraina (5,5 %), Italia (4,7 %) ja Valko-Venäjä (4,5 %). Huomattavimmat tuontitavarat olivat koneet, ajoneuvot, lääketarvikkeet, muovit, puolivalmiit metallituotteet, optiset ja lääketieteelliset tarvikkeet, rauta sekä teräs. Elintarvikkeista Venäjä toi varsinkin lihaa, hedelmiä sekä pähkinöitä.
Venäjä on maailman johtava maakaasun viejä ja toiseksi suurin öljynviejä. Öljy, maakaasu, metallit ja puu käsittävät 80 prosenttia Venäjän ulkomaanviennistä. Venäjä vie 16 % maailman öljystä ja 20 % sen maakaasusta. Venäjän kotimaisen öljynkulutuksen odotetaan lähivuosina nousevan, mikä todennäköisesti tulee rajoittamaan varsinkin raakaöljyn vientiä. Maakaasun osalta Venäjällä arvioidaan olevan kasvupotentiaalia, sillä vaikka nykyisten kaasukenttien varat ovat hupenemassa, on samoilta alueilta löydetty uusia, huomattavia esiintymiä. Venäjä vie maakaasua lähinnä IVY-alueelle, Turkkiin ja EU-maihin. Venäjän viemä kaasu on lähinnä putkikaasua, eikä sillä ole merkittävää toimintaa nesteytetyn maakaasun (LNG) markkinoilla. Tämä rajaa Venäjän pois Aasian nopeasti kasvavilta maakaasumarkkinoilta, jotka koostuvat pääsääntöisesti juuri LNG:stä. Venäjän ensimmäinen LNG-laitos aloitti toimintansa vuonna 2010 ja toinen laitos on suunnitteilla.
Venäjä perusti vuonna 2010 tulliliiton Valko-Venäjän ja Kazakstanin kanssa. Vuoden 2012 alussa tulliliiton jäsenmaat perustivat yhtenäisen talousalueen ja sen jäsenten välisen integraation on tarkoitus syventyä Euraasian unioniksi vuonna 2015. Venäjä kävi 18 vuotta neuvotteluja Maailman kauppajärjestön kanssa koskien Venäjän liittymistä sen jäseneksi. Venäjä hyväksyttiin virallisesti jäseneksi vuonna 2011 ja maan duuma ratifioi sopimuksen saman vuoden heinäkuussa.
Työvoima
Venäjällä on 75,49 miljoonaa työikäistä eli sen työvoimakapasiteetti on maailman seitsemänneksi suurin. Venäläisten keskipalkka oli vuoden 2008 alussa 640 dollaria kuussa, kun se vielä vuonna 2000 oli vain 80 dollaria. Noin 13,1 prosenttia venäläisistä eli vuonna 2007 kansallisen köyhyysrajan alapuolella, kun taas lukema oli lähes 40 prosenttia vuonna 1999, jolloin se oli Neuvostoliiton jälkeisistä vuosista huonoimmillaan. Työttömyys vuonna 2010 oli 7,5 prosentissa, kun taas vuonna 1999 se oli ollut 12,4 prosenttia. Venäjän tuloeroista kertova gini-kerroin oli vuonna 2009 42,2. Se on noussut hieman vuodesta 2001, jolloin kerroin oli 39,9.
Rahoitus
thumb|250px|[[Venäjän rupla|Ruplan kolikoita.]] Venäjän kokoon suhteutettuna sen rahoitusmarkkinat ovat verrattain pienet ja pankkisektori kehittymätön. Lisäksi maan pääomamarkkinat ovat epävakaita ja alttiita kansainvälisten rahoitusmarkkinoiden sekä kotimaisen maksuvalmiuden muutoksille. Epävakaisuuteen on osittain seurausta Venäjän puutteellisesta infrastruktuurista. Rahoitusmarkkinoiden kehitystä rajoittavat muun muassa institutionaalisten sijoittajien puuttuminen ja ulkomaisten sijoittajien vähyys.
Venäjän keskuspankki vastaa Venäjän valuutan, eli ruplan, liikkeellelaskusta ja vakaudesta. Sillä on moniin muihin keskuspankkeihin verrattuna vähemmän itsenäistä päätösvaltaa. Vain noin kolmekymmentä Venäjän suurinta pankkia pystyvät hankkimaan lainaa pankkienvälisiltä markkinoilta. Vuonna 2011 pankkeja oli noin 980, joten valtaosa pankeista joutuu käyttämään lainanhankinnassa takauksia tai hakemaan lainaa Venäjän keskuspankilta. Kolmen suurimman pankin (Sberbank, VTB, ja Gazprombank) osake-enemmistö on valtiolla. Ulkomaiset pankit eivät voi harjoittaa pankkitoimintaa sivukonttorien kautta vaan niiden tulee Venäjällä toimiakseen perustaa maahan paikallinen tytäryhtiö.
Venäjän vakuutustoiminta on pankkisektoria kehittymättömämpää ja kattaa ainoastaan 1 % BKT:sta (2011). Vakuutusala on hyvin pitkälti yksityisten toimijoiden käsissä ja alan ulkomaalaiset yritykset ovat pankkisektorista poiketen vapaita toimimaan maassa sivukonttorien kautta.
Vuoden 2007 ensimmäisellä puoliskolla ulkomaaninvestoinnit Venäjälle kaksinkertaistuivat edellisvuoteen verrattuna, saavuttaen lopulta 60,3 miljardin dollarin arvon. Vuonna 2000 kokonaisinvestoinnit kiinteisiin omaisuuseriin olivat 40 miljardia dollaria, kasvun ollessa 300 prosenttia vuoteen 2006 asti, jolloin investoinnit saavuttivat 120 miljardin tason.
Energia
Sähkön tuotanto, siirto ja jakelu oli 2000-luvun alkuun asti Venäjän valtio-omisteisen monopoliyhtiö RAO JeES Rossiin hallinnassa. Hintojen sääntely ja puuttuva kilpailu pitivät sähköalan investoinnit pieninä, joka aika ajoin johti sähkökatkoksiin ja vaikeimmissa tapauksissa jopa sähköpulaan. Sähkön heikko saatavuus on hillinnyt talouden investointeja nopeimmin kasvavilla alueilla, kuten Moskovassa. RAO JeES Rossiin toiminta lakkasi vuonna 2008, jonka jälkeen Venäjän sähköala alkoi avautua kilpailulle. Vuoden sisään Venäjällä aloitti toimintansa 20 yksityistä tuotantoyhtiötä. Vesi- ja ydinvoimayhtiöt säilyivät valtio-omisteisina. Sähköntuotannon yksityistäminen on osa Venäjällä meneillään olevaan sähkösektorin uudistussuunnitelmaa. Muita suunnitelman osia ovat kanta-verkkojen siirtämisen valtion omistukseen, hinnoittelun asteittaisen vapauttaminen, sähkö-pörssin ja kapasiteettimarkkinoiden luominen. Uudistusten osana Venäjän sähkön tukkumarkkinat vapautettiin vuonna 2011.
Venäjä kuuluu maailman kymmenen eniten energiaa kuluttavan maan joukkoon ja vuonna 2005 se oli listalla kolmas. Vuoden 2008 energiankulutus oli kokonaisuudessaan 857,6 miljardia kWh:ta ja tuotanto seuraavana vuonna 925,9 miljardia kWh:ta. Venäjän energiankulutus suhteutettuna sen bruttokansantuotteeseen on korkeampi kuin millään muulla eniten energiaa kuluttavalla maalla. Heikko energiatehokkuus johtuu pitkälti vanhentuneesta tuotanto- ja siirtokapasiteetista, joka on pienien investointien vuoksi jäänyt vastaamaan Euroopan vuoden 1990 tasoa. Sähköuudistuksen osana tuotantoyhtiöille asetetaan sitova investointisuunnitelma, jonka tarkoitus on taata olemassa olevan tuotantokapasiteetin modernisoiminen sekä sähkönkulutuksen kasvun vuoksi tarvittavan uuden tuotantokapasiteetin rakentaminen.
Venäjä on panostanut ydinvoiman yli 50 vuoden ajan ja sen ydinvoimaloita operoi energiayhtiö Rosenergoatom. 2000-luvulla uusien voimaloiden suunnittelu alkoi kasvaa, ja maan tavoitteena on lähes kaksinkertaistaa ydinvoimakapasiteetti vuoteen 2020 mennessä. Samaan aikaan myös vesivoimaa rakennetaan tehokkaasti. Uusiutuvan energian potentiaalia olisi paljon, mutta sitä käytetään hyvin vähän.
Liikenne
Venäjällä on 1 213 lentopaikkaa – vain Yhdysvalloilla, Brasilialla, Kanadalla ja Meksikolla on enemmän. Lentopaikoista 593 on päällystettyjä. Näiden lisäksi Venäjällä on 50 helikopterikenttää. Päällystettyä maantietä on 776 000 kilometriä, mihin sisältyy 30 000 kilometriä moottoritietä. Rautateiden osalta Venäjä jää 87 157 rautatiekilometrillään toiseksi vain Yhdysvalloille. Siperian rata on maailman pisin rautatieosuus. Yli 60 vuotta rakennettu 3 500 kilometriä pitkä Baikalin–Amurin rautatie kulkee sen pohjoispuolella. Vesireittejä Venäjällä on 102 000 kilometriä, joka on Kiinan jälkeen toiseksi eniten maailmassa. Maan kauppalaivastoon kuuluu 1 097 alusta ja sen huomattavimpiin satamat sijaitsevat Kaliningradissa, Nahodkassa, Novorossijskissä, Koivistossa ja Pietarissa.
Harmaa talous ja korruptio
Harmaan talouden merkitys on ollut Venäjällä perinteisesti suuri. Nykyisin se kattaa eri arvioiden mukaan noin 30–35 prosenttia bruttokansantuotteesta. Harmaaseen talouteen lasketaan kuuluvaksi muun muassa veronkierto ja epävirallinen vaihtokauppa. Venäläisten suuryritysten keskuudessa on yleistä hoitaa yrityksen omistusjärjestelyitä veroparatiisien kautta. Myös pimeä palkanmaksu on yleistä. Yritykset saattavat myös maksaa osan palkasta laillisesti ja osan pimeästi. Nämä harmaat palkat muodostivat vuonna 2006 jopa kolmasosan kaikista maksetuista palkoista. Epävirallinen vaihtokauppa yleistyi Neuvostoliiton aikana kun ihmiset ja tuotantolaitokset pyrkivät täyttämään suunnitelmatalouden aiheuttamaa resurssipulaa. Se oli yleisimmillään vuoden 1998 aikaan, jonka jälkeen vaihtokaupan merkitys alkoi laskea. Vuoden 2008 taantuma sai epävirallisen vaihtokaupan suosion jälleen nousuun. Epävirallista ja vastavuoroista vaihtoa kuvaava kulttuuri, blat, onkin vaikuttanut merkittävästi venäläisen yrityskulttuurin syntyyn.
Epävirallisen vaikuttamisen ja henkilöstöverkostojen yleisyys tukevat myös korruption olemassaoloa. Vuonna 2011 Venäjä sijoittui Transparency Internationalin korruptiota käsittelevässä luettelossa sijalle 143, mikä tarkoittaa järjestön pitävän Venäjällä tapahtuvaa korruptiota yleisenä. Korruption yleisyys vaikeuttaa Venäjän talouden kehitystä.
Taloushistoria
thumb|300px|[[Moskovan kansainvälinen liikekeskus|Moskovan kansainvälisen liikekeskuksen suunnittelu aloitettiin jo 1990-luvun alussa, mutta se oli kymmenen vuoden ajan jäissä rahoitusvaikeuksien vuoksi .]]
Siirtymätalous
Vuoden 1991 Neuvostoliiton romahduksesta 1990-luvun puoliväliin Venäjän talous oli syvässä lamassa. Laman aiheuttivat monet tekijät. Venäjällä oli perinteisesti heikko infrastruktuuri, eli liian vähän teitä ja kuljetuskapasiteettia. Kommunismin jälkeen tuli esille yrittämistä ja omistusta tukevan lainsäädännön puute ja hajanaisuus, yhä tehokkaammin toimiva järjestäytynyt rikollisuus, suurtalouden jatkuva epävakaus, lahjonta ja korruptio, turha byrokratia, pankkien konkurssit, kauppa muulla kuin rahalla ja huono yritysten johtaminen.
Hallitus ryhtyi ajamaan uudistuksia pyrkimyksenään siirtyä suunnitelmataloudesta markkinatalouteen. Uudistusten osana Venäjä lakkautti 90 prosenttia kulutustavaroiden ja 80 prosenttia puolivalmisteiden hintavalvonnasta. Hallitus valvoi edelleen energian ja peruselintarvikkeiden hintoja. Muutosten tavoitteena oli rakentaa aikaisemmin käytössä olleesta suunnitelmataloudesta puuttunut realistinen suhde tuotannon ja kulutuksen välille. Venäjä ryhtyi myös toteuttamaan vuonna 1991 tehtyä yksityistämisohjelmaa.
Taloustieteilijä Jegor Gaidar vapautti kertarysäyksellä neuvostotalouden lähes kaikesta sääntelystä ja lupasi halvaantuneelle järjestelmälle ihmeparannuksen. Uudistusta on usein kutsuttu maailmanhistorian suurimmaksi ryöstöksi. Pienten valtionyritysten yksityistäminen alkoi vuonna 1992, ja saman vuoden lokakuussa valtio ryhtyi jakamaan yksityishenkilöille keskisuurten ja suurten yritysten osakkeiden ostamiseen oikeuttavia yksityistämiskuponkeja. Vuoden 1993 loppuun mennessä yli 85 prosenttia Venäjän pienistä ja noin kolmannes kaikista valtionyrityksistä oli yksityistetty. Sijoituskupongin saajien oli myös mahdollista myydä kuponki tai sijoittaa se säätiöön. Tavallinen kansa ei kuitenkaan ymmärtänyt saamiensa kuponkien arvoa vaan myivät ne pilkkahinnalla pois. Tätä kautta osakeomistukset keskittyivät tehtaiden johtajille ja nuorille liikemiehille, joista muodostui Venäjälle pieni oligarkkien joukko. Sijoitussäätiöt taas katosivat muutamassa kuukaudessa vuonna 1992 vieden niihin sijoitettujen kuponkien arvon mukanaan. Yksityistämisohjelman synnyttämää taloutta kutsuttiin myös nimellä rosvokapitalismi.
Verotusta uudistettiin ottamalla käyttöön 28 % arvonlisävero sekä progressiivinen tulovero ja ryhtymällä verottamaan yritysten tuloja. Myös tulleja ja viennin verotusta uudistettiin ja ruplalle määriteltiin kiinteä vaihtokurssi. Useat ulkomaankauppaa ja sijoituksia koskeneet rajoitukset poistettiin, jotta Venäjän talouselämä pääsisi kosketuksiin ulkomaiden hintatason kanssa. Koska energian hinta oli edelleen hallituksen valvonnassa, määrättiin kotimaiselle sähkölle uusia veroja kannustamaan kansalaisia sen säästäväiseen käyttöön. Öljyn ja maakaasun viennille määrättiin uusia veroja pienentämään tuetun kotimaisen sähkön hinnan ja maailmankauppahinnan välistä eroa ja estämään sähköpulan syntymistä.
Talouden ongelmat
thumb|left|300px|Venäjän teollisuuden kasvukäyrä vuosilta 1992–2010. Venäjän talous oli kasvussa juuri ennen [[Venäjän vuoden 1998 talouskriisi|vuoden 1998 talouskriisiä. Valuutan devalvaatio sai sen jälleen nousuun.]] Valtion rahankäyttö johti siihen, että vuoden 1992 lopussa Venäjän valtion budjetin alijäämä oli 20 prosenttia bruttokansantuotteesta. Alijäämän vuoksi Venäjä ei kyennyt hankkimaan ulkomaalaista rahoitusta, ja kattoi alijäämää pääasiassa rahavarantojaan kasvattamalla. Tämän talouspolitiikan seurauksena inflaatio kasvoi vuonna 1992 peräti 2 000 prosenttiin. Taloustilanteen kärjistymisen seurauksena Jeltsin korvasi pääministeri Jegor Gaidarin Viktor Tšernomyrdinilla. Uuden, inflaation hillitsemiseksi kehitetyn talousohjelman mukaisesti hallitus ryhtyi paikkaamaan budjetin alijäämää ja sulkemaan kannattamattomia valtionyrityksiä sekä määräsi keskuspankin nostamaan luottojen korkotasoa myymällä valtion joukkovelkakirjoja. Budjetin alijäämää kurottiin kiinni rajoittamalla valtionyritysten palkankorotuksia, asettamalla neljännesvuotisia budjetti tavoitteita, sekä tarjoamalla tehokkaampaa sosiaaliturvaa työttömille ja eläkeläisille. Toukokuussa 1993 valtiovarainministeriö ja keskuspankki sopivat talouden tasapainottamisesta valtionapua vähentämällä ja tuloja kasvattamalla. Keskuspankki nosti antamiensa lainojen korkotason vastaamaan inflaatiota. Muutosten tulokset vaikuttivat talouteen positiivisesti ja IMF suostui myöntämään Venäjälle 1,5 miljardin dollarin tuen.
Vuoteen 1994 mennessä inflaatio oli saatu laskemaan 224 prosenttiin, ja vuoden 1996 alkupuoliskolla se oli enää 16,5 prosenttia. Yksityistämisohjelman ensimmäinen jakso saatiin päätökseen kesällä 1994, jolloin 70 prosenttia Venäjän suurista ja keskikokoisista yrityksistä ja 90 prosenttia pienistä yrityksistä oli yksityistetty. Tämän jälkeen siirryttiin yksityistämisohjelman toiseen osaan, jossa jäljellä olevien valtionyritysten osakkeet myytiin yksityishenkilöille käteisellä. Ohjelma saatettiin loppuun vuoden 1996 alkuneljänneksellä. Vuoteen 1995 mennessä yksityistämisohjelma oli joutunut siinä ilmenneiden ongelmien vuoksi huonoon valoon tavallisen kansan silmissä ja vuosien 1995 ja 1996 aikana korruptioskandaalit tahrasivat sen mainetta entisestään.
Elokuussa 1998 Venäjä ajautui talouskriisiin, joka oli seurausta valtionbudjetin huomattavasta alijäämästä. Alijäämää kattaakseen federaatio oli ryhtynyt kauppaamaan lyhytaikaisia GKO-velkakirjoja. Aluksi velkakirjoista saatu tuotto tasoitti federaation inflaatiota niin, että rupla voitiin liittää yhdysvaltojen dollariin crawling peg -tekniikalla. Samalla Venäjän talous joutui kuitenkin myös alttiiksi kansainvälisten markkinoiden muutoksille. Vuoden 1997 Aasian talouskriisin myötä polttoaineiden kysyntä ja hinnat laskivat ja sijoitusten määrä laski. Koska valtaosa Venäjän viennistä perustui tuolloin öljyn, maakaasun ja metallien viennille, kasvatti niistä saatavien tulojen väheneminen federaation budjetin jo ennestään huomattavaa alijäämää. GKO-velkakirjojen korot nousivat ja lopulta elokuussa 1998 Venäjä ajautui maksukyvyttömyyteen ja joutui devalvoimaan ruplan. Talouskriisi johti useiden pankkien romahdukseen ja laski venäläisten tuloja entisestään. Keskipalkka tippui kriisiä edeltäneestä 180 dollarista 70 dollariin samalla kun inflaatio kasvoi 84 prosenttiin.
Putinin ensimmäiset kaudet
thumb|250px|2000-luvun alkupuolella Venäjä keräsi öljyn ja maakaasun viennistä saamiaan tuloja vakautusrahastoon, jonka varoilla muun muassa maksettiin pois valtion velkoja. Valuutan devalvoitumisen seurauksena Venäjän teollisuuden kilpailukyky parani. Ruplan romahdus, yhdessä raaka-aineiden maailmanmarkkinahintojen voimakkaan nousun kanssa vaikuttivat vahvasti Venäjän talouden kasvuun. Vuoden 1998 talouskriisiä seuranneen viiden vuoden aikana valtion talous kasvoi lähes 40 %. Vladimir Putin toteutti ensimmäisellä valtakaudellaan useita talousuudistuksia, joiden pääsuunnittelija oli Venäjän talousministeri German Gref. Taajama- ja maatalousmaan omistaminen tehtiin mahdolliseksi myös yksityisille toimijoille, oikeuslaitosta uudistettiin länsimaisempaan suuntaan, verotusta uudistettiin poistamalla yrityskohtaisia verohelpotuksia ja lisäämällä kulujen vähennysoikeuksia. Muita verouudistuksia olivat voittoveron alentaminen sekä tuloveron muuttaminen 13 %:n tasaveroksi.
Venäjän rahoitusjärjestelmään kohdistuvaa epäluottamusta pyrittiin parantamaan laajentamalla talletussuoja kattamaan kaikki keskuspankin kriteerit täyttäviin pankkeihin. Aikaisemmin ainoastaan maan suurimman pankin, Sberbankin, talletuksen olivat suojattuja. Byrokratian ja liiallisen kontrollin rasittamien pienyritysten roolia pyrittiin kasvattamaan yksinkertaistamalla yritysten rekisteröintimenetelmiä ja rajoittamalla viranomaistarkastusten määrää. Tahallisia konkursseja saatiin vähennettyä ja aikaisemmin oikeudettomasti kohdeltujen pienosakkaiden asemaa parannettua säätämällä osakeyhtiölaki sekä konkurssilaki. Tämä muutos ei pääsääntöisesti kuitenkaan yltänyt pienempiin yrityksiin, joille yrityksen julkisuuskuvalla ei ollut suurta merkitystä. Ulkomaankauppaa pyrittiin helpottamaan uudistamalla tullilakia ja valuuttaliikenteen säätelystä luovuttiin uuden valuuttalain myötä lähes kokonaan.
Putinin kahden ensimmäisen kauden aikana Venäjän BKT kasvoi 70 %, teollisuus 75 % ja sijoitusten määrä 125 %. Kehityksen myötä Venäjä nousi maailman kymmenen suurimman talouden joukkoon. Lisäksi Venäjä on kasvattanut merkitystään maailmantaloudessa energian viejänä ja käyttänyt energianviennistä saamiaan tuloja tehokkaasti Neuvostoliiton aikaisten velkojen takaisinmaksamiseen. Vuosien 2000 ja 2008 välillä Venäjän köyhyysrajan alapuolella elävien määrä puoliintui ja keskipalkka ja -eläke moninkertaistuivat. Venäjä kärsi kuitenkin korkeasta inflaatiosta ja sen talous perustui hyvin pitkälti raaka-aineisiin. Viimeiset Neuvostoliiton aikaiset velat Venäjä maksoi vuonna 2006.
Medvedevin kausi
Dmitri Medvedev nousi Venäjän presidentiksi vuonna 2008, juuri globaalin taantuman alussa. Taantumasta seuranneet öljyn hinnan lasku ja pääoman siirtyminen ulkomaille ajoivat Venäjän talouden taantumaan 2009. Tilannetta vaikeutti myös Venäjän pankkisektorin kehittymättömyys, ruplan devalvoituminen ja inflaatio. Ennen kriisin alkamista Venäjän talous oli vuonna 2008 kasvanut 8,7 prosentin vuosittaista vauhtia. Taantuman myötä Venäjän talous supistui lähes 8 % ja siitä tuli yksi kriisissä eniten kärsineistä maista. Taantuman jälkeen Venäjän talous kääntyi kasvuun, inflaatio oli maan taloushistorian alimmalla tasolla, reaalipalkat nousussa ja julkinen velkaantumisaste alle 10 prosenttia.
Putinin myöhemmät kaudet vuodesta 2012 alkaen
thumb|right|Joidenkin entisten Neuvostoliiton maiden (ja Kiinan) bruttokansantuote henkeä kohti: Venäjä (Russia) merkitty mustalla. Venäjän talouden kasvu oli globaaliin finanssikriisiin eli vuoteen 2008 saakka paljon nopeampaa kuin se on ollut sen jälkeen. 2000-2008 BKT:n vuosikasvu oli keskimäärin 7 prosenttia, vuosina 2009-2018 vain prosentti. Vuosina 2010-2013 Venäjän talous kasvoi keskimäärin 3,5 % prosenttia, 2014-2018 enää noin 0,5 prosenttia vuodessa. Talouden kasvun hiipumisen taustalla on ollut maailmantalouden kasvuvauhdin hiipuminen, öljyn hinnannousun loppuminen sekä Venäjän 90-luvun reformeista saadun hyödyn loppuminen ja talousreformien loppuminen 2000-luvun alusta lukien. Krimin miehityksen ja Itä-Ukrainan sodan eli vuoden 2014 jälkeen Venäjän talouspolitiikassa on korostunut tuonninkorvaus, eristäytyminen ja valtiojohtoisuus. Lisäksi samaan aikaan länsimaiden pakotteet ovat nostaneet ulkomaisen rahoituksen hintaa ja pakottaneet erityisesti venäläiset pankit vähentämään ulkomaista velkaansa tuntuvasti.
Eero Rantala
Eero Yrjö Juhani Rantala (5. lokakuuta 1941 Helsinki – 5. helmikuuta 2019 Helsinki ) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen ministeri ja Eka-yhtymän pääjohtaja.
Eero Rantalan isä oli ammattiyhdistysjohtaja ja sosiaalidemokraattinen kunnallispoliitikko Yrjö Rantala. Rantala suoritti valtiotieteen kandidaatin tutkinnon 1967. Hän työskenteli vuodesta 1965 Osuustukkukaupassa (vuodesta 1971 Keskusosuusliike OTK), aluksi markkinatutkijana, 1970–1973 tutkimuspäällikkönä, 1973–1976 yrityssuunnittelupäällikkönä ja 1977–1979 elintarvikealan apulaisjohtajana. Rantala oli kauppa- ja teollisuusministerinä Miettusen II hallituksessa 1975–1976 ja Sorsan II hallituksessa 1977–1979. Hän oli myös toisena sisäasiainministerinä 1978–1979.
Ministeriydestä vapauduttuaan Rantala nimitettiin 1979 OTK:n elintarvikeryhmän johtajaksi ja 1981 koko yhtiön pääjohtajaksi. Havaittuaan jo aiemmin 1970-luvulla E-liikkeen osuuskauppojen kannattavuuden olevan pysyvässä laskussa hän ryhtyi johtajana merkittäviin saneeraustoimiin. Näihin kuului kannattamattoman toiminnan karsimista ja henkilöstövähennyksiä, mutta tärkein hanke oli OTK:n ja E-liikkeen osuuskauppojen (Elantoa lukuun ottamatta) fuusioiminen yhdeksi osuuskunnaksi, joka toteutui 1983. Rantala oli sen jälkeen fuusiossa muodostetun E-osuuskunta Ekan (vuodesta 1984 Eka-yhtymän) pääjohtaja sekä hallituksen puheenjohtaja. Hän oli tässä tehtävässä vuoteen 1994 saakka, jolloin Eka-yhtymä joutui yrityssaneeraukseen. Rantala oli myös 1994 konkurssiin joutuneen Kansa-yhtymän hallituksen puheenjohtaja sekä Rakennusliike Hakan hallituksen puheenjohtaja 1985–1988. Hän kuului lukuisten yritysten hallintoneuvostoihin ja oli 1989–1994 Enso Gutzeitin hallintoneuvoston puheenjohtaja.
Rantala muutti 1994 Suomesta Keski-Eurooppaan. Hän toimi Brysselissä itäsaksalaisen Saksi-Anhaltin osavaltion neuvonantajana, tehtävänään yksityistää ja myydä ulkomaisille sijoittajille entisen DDR:n yrityksiä. Rantala oli myös Entendu Oy -nimisen konsultointiyrityksen toimitusjohtaja sekä hallituksen puheenjohtaja. Vuonna 1997 hänestä tuli Hampurissa toimineen Pro Baltica Forum -nimisen, Itämeren alueen yritysten yhteistoimintaa erilaisin talousseminaarein, konsertein yms. tilaisuuksin edistäneen yhdistyksen toiminnanjohtaja.
Lokakuussa 2002 valtioneuvoston kanslia nimesi Rantalan selvitysmieheksi, jonka tehtävänä oli selvittää Suomen ja Saksan välistä yhteistyötä Euroopan unionin pohjoisen ulottuvuuden toimintaohjelman edistämiseksi.
Ajawa
Ajawa oli Nigeriassa puhuttu afroaasialainen kieli. Kieli kuoli sukupuuttoon vuosien 1920 ja 1940 välillä, ja sen entiset puhujat alkoivat käyttää hausan kieltä. Ajawan lähin sukulaiskieli on miya.
Kristian Wåhlin
Kristian Wåhlin (s. 1971) on ruotsalainen, Göteborgista kotoisin oleva muusikko, graafinen suunnittelija ja albumikansitaiteilija, joka on tehnyt töitä useille artisteille extreme metal -piireissä maailmanlaajuisesti. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä Necrolord. Wåhlinin ateljee sijaitsee Höganäsissa, Ruotsissa.
Historia
Wåhlin kiinnostui taiteesta ollessaan Schillerska skolanissa, joka on koulu Göteborgin keskustassa. Hän mainitsi varhaisiksi vaikuttajikseen romantiikan ja renessanssin maalarit kuten Caspar David Friedrich, Albrecht Dürer ja Hieronymus Bosch. Tänä aikana hän alkoi myös opiskella musiikkia.
17-vuotiaana Wåhlin alkoi soittaa kitaraa ja perusti yhtyeen Grotesque kouluystävä Tomas Lindbergin (laulu), Alf Svenssonin (kitara) ja Tomas Erikssonin (rummut) kanssa. Grotesque hajosi 1990, ja jäsenet perustivat At the Gatesin, joka on yksi melodisen death metalin Göteborg-tyylin kehittäjistä. Wåhlin teki yhteistyötä Lindbergin ja muiden At the Gates -jäsenten kanssa lyhyen aikaa death metal -yhtye Liers in Waitissa, ja Wåhlin suunnitteli At the Gatesin merkkiteoksen Slaughter of the Soulin "venäläinen ikoni"-kansitaiteen.
At the Gatesin kanssa harjoittelurakennuksen jakanut Dissection tilasi Wåhlinin kuvituksia albumeita The Somberlain ja Storm of the Light's Bane varten; jälkimmäinen esitteli pahamaineisen "viikatemiesratsastajan" keskellä lumista tundraa. Norjalaisen black metal -yhtye Emperorin alkuunpaneva esikoisalbumi In the Nightside Eclipsesai myös Wåhlinin kansitaiteen. Wåhlin jatkoi urallaan kansitaiteiden tekoa eurooppalaisille death, black, doom, power ja goottimetalliyhtyeille 2000-luvulla.
Wåhlin vaikutti yhtyeissä Liers in Wait ja Decollation, kunnes ne hajosivat 1990-luvun puolivälissä. Vuonna 1995 hän perusti goottimetalliyhtye Diaboliquen, jossa vaikutti jäseniä hänen aiemmista yhtyeistään. Diabolique viimeisin albumi oli vuoden 2001 The Green Goddess, eikä yhtye ole julkaissut mitään sen jälkeen. Wåhlin teki yhteistyötä pitkäaikaisen ystävänsä Lindbergin kanssa rockyhtyeessä The Great Deceiver, kunnes yhtye hajosi 2005 mutta palasi yhteen 2007. Lisäksi Wåhlin teki yhteistyötä Converge-laulaja Jacob Bannonin kanssa yhtyeen albumin Life is Wasted on the Living kansitaiteen kanssa.
Kilkís
Kilkís on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Κιλκίς, Dímos Kilkís), joka sijaitsee Kilkíksen alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kaupunki on alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 1 581,2 neliökilometriä ja väkiluku 51 926. Varsinaisen Kilkíksen kaupungin väkiluku on 22 914 (vuonna 2011).
Nykyinen Kilkíksen kunta muodostui, kun Kilkís, Chérso, Doïráni, Gallikós, Kroússa, Mouriés ja Pikrolímni yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Kilkíksen arkeologinen museo.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kilkíksen kunta muodostuu seitsemästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Hurmos
Hurmos on instrumentaalitrio Virran toinen studioalbumi, joka julkaistiin 2. joulukuuta 2016.
Telenet Japan
Telenet Japan Company, Limited oli vuonna 1983 perustettu japanilainen ohjelmistojen ja videopelien valmistaja. Yhtiö tunnetaan parhaiten Mugen Senshi Valis -pelisarjastaan sekä kehitystiimiensä Wolfteam ja Riot laatimista peleistä, joista esimerkkinä Tales-sarja. Telenet Japan tunnettiin aiemmin nimellä Nippon Telenet.
Kehitettyjä pelejä
PC Engine Sega Mega Drive
MSX
Super Nintendo
Nintendo 64
PlayStation 2
Julkaistuja pelejä
Sega Mega Drive
PC
Super Nintendo
Nintendo 64
PlayStation
PlayStation 2
Aleksandr Saprykin
Aleksandr Mihailovitš Saprykin (, 28. heinäkuuta 1946 Kaluga, Venäjän SFNT – 4. toukokuuta 2021 Pietari, Venäjä) oli neuvostoliittolainen lentopalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Saprykin voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972, MM-hopeaa Meksikossa 1974 ja Euroopan mestaruuden Italiassa 1971. Saprykin kuoli Pietarissa 74-vuotiaana 4. toukokuuta 2021.
Lisa Matthews
Lisa Matthews (s. Lisa Reich 24. syyskuuta 1969 Peoria, Illinois) on yhdysvaltalainen valokuvamalli ja näyttelijä.
Matthewsilla oli pitkään suhde Hollywood-tuottaja Joel Silverin kanssa, kunnes tämä meni naimisiin Karyn Fieldsin kanssa vuonna 1999.
Lähteet
List of Playboy Playmates of 1990
Kalulushi
Kalulushi on kaupunki Copperbeltin maakunnassa Sambiassa. Se perustettiin 1950-luvulla, ja vuoden 2005 laskennassa siellä oli 51 863 asukasta. Kaupunki sijaitsee 14 kilometrin etäisyydellä Kitwestä noin 1 300 metrin korkeudella merenpinnasta.
Henning Mankellin romaanin Leopardin silmä tapahtumat sijoittuvat osaksi Kalulushiin.
1421 Esperanto
1421 Esperanto on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1936 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty keinotekoisen kielen (ja Väisälän harrastuksen) esperanton mukaan.
Esperanton likimääräinen läpimitta on 37 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,09 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 5 kuukautta.
Hierakonpolis
Hierakonpolis (, myös ; ) voi viitata seuraaviin kaupunkeihin muinaisessa Egyptissä:
Dream
Dream voi tarkoittaa seuraavia:
Koiransuoli
Koiransuoli on Pirkanmaalla Kangasalla ja Pälkäneellä sijaitseva lampi, joka sijaitsee Laipanmaan metsäalueella.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee Vasajärven ja Verkkojärven välissä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannat ovat ojitettua suota. Pälkäneen kuntaraja ylittää lammen eteläosan.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 129,9 metriä mpy. Lampeen on johdettu useita ojia ja niitä pitkän lampi myös laskee Vasajärveen. Reitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Vasajärvi (Pälkäne)
Vasajärvi on Pirkanmaalla Pälkäneellä ja Kangasalla Kauppilassa sijaitseva järvi, joka sijaitsee Laipanmaan metsäalueen reunalla.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 13,5 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Pakkalan karttalehden alueella kallioperä on suurimmaksi osaksi liuskeista kiveä. Siihen on syntynyt jääkauden aikana mannerjäätikön kalliomurroksiin kuluttamia pitkiä ja syviäkin laaksoja, joiden suunta on luoteesta kaakkoon. Eräs tällainen näkyy maastossa kaakossa Läyliän järvestä alkavana ja luoteessa Keljonjärveen päättyvänä murroslinjana. Tähän laaksoon on muodostunut Iso Hirvijärvi, Vähä Hirvijärvi, Vasajärvi, Iso Saarijärvi, Iso Kaakkojärvi, Holtanoja ja sedimenttien peittämänä Keljonjärvi. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä ja sen rannat ovat luoteessa metsämaata ja kaakossa suota. Järven luoteispäässä on yksi vapaa-ajan asunto, jolle tulee tie Sappeesta. Kangasalan vastainen kuntaraja ylittää Vasajärven luoteispään.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,7 metriä mpy. Järveen on johdettu etelästä Vasakorven kuivatusojat ja pohjoisesta Hirvikorven ja Haantaustankorven kuivatusojien vedet. Vähän Hirvijärven laskuoja laskee järven kaakkoispäähän. Vasajärven laskuoja Vasaoja laskee Isoon Saarijärveen. Reitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Luontoarvoja
Vedenlaatua koettelee runsas humuspitoisuus, happamuus ja luontaisesta tasosta kohonnut ravinnetaso. Järven vesi on luokiteltu hyväksi ja järvi soveltuu virkistyskäyttöön hyvin.
Ulkomaankirjeenvaihtaja (elokuva)
Ulkomaankirjeenvaihtaja on Alfred Hitchcockin ohjaama elokuva vuodelta 1940. Se kertoo amerikkalaisesta toimittajasta, joka lähetetään Eurooppaan ulkomaankirjeenvaihtajaksi juuri ennen toisen maailmansodan puhkeamista vuonna 1939.
Hitchcockin cameorooli
Hitchcockin cameorooli on noin 11 minuuttia elokuvan alun jälkeen. Hitchcock kävelee kadulla sanomalehteä lukien, kun Joel McCrea poistuu hotellista.
Käsikirjoitus
Itsenäinen tuottaja Walter Wanger oli hankkinut vuonna 1936 oikeudet ulkomaankirjeenvaihtaja Vincent Sheeanin muistelmiin Personal History. Siitä oli John Howard Lawson muokannut ensimmäisen käsikirjoituksen, joka oli dramaturgisesti uskottava. Vuonna 1938 käsikirjoitusta saattoivat ajan tasalle muun muassa Budd Schulberg ja Harold Clurman. Tässä versiossa tapahtumat oli sijoitettu natsi-Saksaan, ja versio oli saanut vaikutteita myös Espanjan sisällissodasta. Ohjaajaksi Wanger palkkasi William Dieterlen. Wanger ei saanut kuitenkaan rahoittajien tukea, sillä Bank of America kieltäytyi rahoittamasta elokuvaa, joka saattaisi kyseenalaistaa Yhdysvaltojen puolueettomuuden. Wanger joutuikin rahoittamaan elokuvan itse ilman pankkien tukea.