cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Martinniemi
Satama
Martinniemessä oli laivaliikennettä ja puutavaran ulosvientiä lähes kahdensadan vuoden ajan. Martinniemen lastauspaikkaa, Kiiminkijokisuun ulkopuolella olevaa rediä kuvaa Petter Nymanssonin vuodelta 1784 olevassa kartastossaan Skärgården öster on Bottniska wiken näin: "Siinä on lastauspaikka, jossa erään maalaisen 900–1 000 tynnyriä vetävä kuutto lastaa kuljettaen kolmasti kesässä tervaa ja ruokatavaraa Tukholmaan". Siteeraus Nymanssonin karttatekstistä on mainittu Suomen luotsi- ja majakkalaitoksen historiassa, joka julkaistiin vuonna 1947.
Paperitehdassuunnitelma
Kajaani Oy suunnitteli yhdessä Rauma-Repolan kanssa paperitehtaan rakentamista Martinniemeen tai Laitakariin 1960-luvun alussa. Kajaani todettiin kuitenkin paremmaksi vaihtoehdoksi.
Laivaveistämö
Martinniemen ensimmäinen teollinen yritys oli nykyisen Kurtinhaudan kalasataman tienoilla sijainnut oululaisen Carl Fredrik Engmanin omistama laivaveistämö, joka sai toimilupansa vuonna 1782. Veistämö rakensi jopa valtameriliikenteen purjelaivoja. Nelimastoinen fregatti Superbe rakennettiin vuonna 1814 Haukiputaan Kurtinhaudalla. Carl Magnus Engman oli 1800-luvun alussa Oulun suurin laivanvarustaja. Superbe oli kolmimastoinen tasasaumainen puufregatti, jonka kantokyky oli 203 lästiä. Aluksessa ei koskaan käytetty konevoimaa. Alus oli varustettu rakennusvaiheessa Suomen sodan jälkeisen epävakaan ajan takia rannikoiden puolustamista varten neljällä kanuunalla. Aluksella kuljetettiin muun muassa malmia. Aluksen kapteeneina on mainittu muun muassa viipurilainen Ohlsen vuonna 1835 ja viipurilainen Widgren vuosina 1834–1845. Aluksessa olivat osakkaina Carl M. Engman ja Carl E. Junnelius. Alus myytiin Kokkolaan vuonna 1822. Myöhemmin laivatelakan paikkeilla sijaitsi Rauma-Repolan omistama proomutelakka.
Babruisk
Babruisk eli Bobruisk  on Valko-Venäjän seitsemänneksi suurin kaupunki. Sen asukasluku oli vuoden 2009 väestönlaskennassa 215 092. Kuten useimmilla muillakin Valko-Venäjän paikkakunnilla, kaupungin väkiluku on viime vuosina ollut lievässä laskussa. Babruisk sijaitsee maan keskiosissa, pääosin Berezinajoen länsirannalla, linnuntietä noin 140 kilometriä pääkaupunki Minskin kaakkoispuolella. thumb|left|Bobruisk on esimerkiksi vuoden 1551 italialaisella kartalla nimellä Bobruyfsco. thumb|left|[[Babruiskin linnoitus vuonna 1811.]] thumb|left| Babruiskin kaupungin nimikyltti "Bobruisk" Minskistä johtavan sisääntulotien yllä. Kaupungin suurtyöllistäjä, rengastehdas Belšina on sponsoroinut kylttiä. thumb|right|Vanha kirjastorakennus. thumb|Kaupungintalo ja Lenin. thumb|Ortodoksinen Pyhän Mikaelin kirkko. thumb|Rautatieasema. thumb|Jalustalle nostettu vanha panssarivaunu kaupungin keskustassa edustaa Valko-Venäjälle tyypillisitä sotilasmuistomerkkien suosiota.
Historiaa
Babruisk on Valko-Venäjän vanhimpia kaupunkeja. 1100-luvulla paikalla tiedetään olleen kylä, ja historiankirjoituksissa paikkakunta mainitaan likipitäen nykyisellä nimellään 1380-luvulla. Kaupungin nimen arvellaan viittaavan majaviin (ven. bobr), joita aikoinaan metsästettiin läheisistä vesistöistä.
Historiansa aikana kaupunki on ollut useiden hallitsijoiden asuinpaikka ja nykyistä laajemman alueen keskus. 1300-luvun loppupuolelta alkaen kaupunki oli osa Liettuan suuriruhtinaskuntaa. Puolan jaoissa kaupunki siirtyi vuonna 1793 osaksi Venäjää. Venäjän keisarikunnan vuosina kaupunki kuului Minskin kuvernementtiin. Napoleonin Venäjän sotaretki aiheutti suurta tuhoa kaupungille ja sen linnoitukselle. Keisarikunnan vuoden 1840 kaupunkiluettelon mukaan asukkaiden ehdoton enemmistö oli vuonna 1840 varuskuntakaupungille tyypilliseen tapaan miehiä (15 748 miestä 20 710 asukkaasta), mutta vuosisadan loppuun mennessä väestön sukupuolijakauma oli tasoittunut. Tässä vaiheessa kaupunkiin oli muuttanut erittäin runsaasti jiddišiä puhuvaa väestöä eli juutalaisia, sillä vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan heitä oli 20 669 kaupungin yhteensä 34 336 asukkaasta.
Babruiskin seudun hallinnollinen jako ja väestö
Valko-Venäjän aluehallinnossa Babruiskin kaupunki on suoraan Mahiljoun maakunnan alaisuudessa. Sisäisesti Babruiskin kaupunki jakautuu kahteen hallintopiiriin, jotka ovat Leninski (96 585 asukasta vuonna 2009) ja Peršamaiski (, 118 507 as.).
Kaupunkia ympäröi laajempi maaseutuvaltainen Babruiskin piiri, joka on erillinen Mahiljoun maakunnan alainen 20 660 asukkaan hallintopiiri.
Liikenneyhteydet
Babruisk sijaitsee Minskistä Homeliin johtavan valtatien M5 läheisyydessä, likipitäen näiden kaupunkien puolivälissä. Valtatie kiertää kaupungin kehätiemäisesti idästä. Maanteitse Babruiskin ja Minskin keskustojen välimatka on 148 km.
Rautatieyhteydet ovat hyvät sekä Minskin että Homelin suuntaan. Esimerkiksi Minskiin kulkee parisenkymmentä junaa päivittäin (niin pikajunia kuin taajamajuniakin). Paikallisjunia kulkee samoin Asipovitšyn ja Žlobinin välisellä rataosuudella. Babruiskin asemalla toimii kotimaisten ja kansainvälisten junareittien lipunmyynti; matkan voi ostaa Venäjälle, Ukrainaan ja Valko-Venäjältä EU:n puolelle jatkaviin juniin.
Kaupunkiin pääsee myös vesitse: Babruisk sijaitsee Kiovan kautta edelleen Mustaanmereen laskevan Dneprin sivujoen, kauppamerenkulkuunkin käytetyn Berezinan varrella. Kaupungin etelälaidalla on kartoista poistettu, mutta satelliittikuvasta hyvin näkyvä Babruiskin lentotukikohta (koordinaatit 53.1016°N, 29.204°W), jossa on yksi 2,9 km:n kiitotie.
Teollisuus
Babruisk on Valko-Venäjän tärkeimpiä teollisuuskaupunkeja. Kaupungissa sijaitsee isoja puunjalostuksen, kemian-, koneenrakennus- ja metalliteollisuuslaitoksia. Yrityksistä suurimpiin kuuluu rengasvalmistaja Belšina ("Valko-Venäjän Renkaat").
Yleisurheilu Kansainyhteisön kisoissa 2014
Kansainyhteisön kisojen 2014 yleisurheilukilpailut käytiin 27. heinäkuuta – 2. elokuuta 2014 sekä maratonjuoksut 14. lokakuuta. Kilpailujen ohjelmassa oli 22 lajia sekä miehille että naisille. Lisäksi vammaisurheilijoille oli kolme lajia miehille ja naisille.
Mitalistit
Lähde: http://g2014results.thecgf.com/PDIS/PDIS_AT.html
Selkie
thumb|Selkien talvimaisemaa
Selkie on kylä Kontiolahdella. Se sijaitsee kunnan eteläosassa, Joensuusta itään Ilomantsintieltä erkanevan Jakokoski-Heinävaara -tien eli Mönnin-Selkien maantien (yhdystie 5100) varrella. Kylän naapurikyliä ovat Heinävaara ja Mönni. Asukkaita kylällä on noin 270.
Selkie-Lehtoi on nauhamainen kyläkokonaisuus, joka ryhmittyy korkealle vaaralinjalle vanhan Tohmajärven maantien varteen. Tie seuraa paikoitellen 1600-luvun ensimmäistä, rinteille kaskiviljelyn tuoman asutuksen synnyttämää kylätien linjaa. Vaarat nousevat paikoin yli 200 metrin korkeudelle merenpinnasta. Kylältä on toistaiseksi laajoja selkeitä näkymiä ympäristöön: suora näköyhteys jopa Joensuun keskustaan, Pielisjoelle ja Kolille asti. Möykynmäki on seudun tieliikenneympäristöistä paikallisesti koettavin.
Kylän nimi "Selkien kylä" taipuu muodossa "Selillä, Seliltä, Selille"; Lehtoin kylä (varhain oma kylänsä) "Lehtoilla, Lehtoilta, Lehtoille". Nykyinen kirjoitusasu on todennäköisesti peräisin Venäjän vallan ajalta, ja tämä on edesauttanut nykyisiäkin poikkeavia kielellisiä variaatioita. Virallisissa yhteyksissä sallitaan muodollisesti "Selkiellä" jne.
Selkien pohjoisin osa kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Samoin Selkien-Lehtoin-Heinävaaran kyläalue on yksi valtioneuvoston periaatepäätöksen mukaisista valtakunnallisesti arvokkaista maisema-alueista (koko maassa 156 aluetta).
Muiden Pohjois-Karjalan vaarakylien tapaan Selkie on osa ympäristöministeriön vuonna 1992, Suomen 75-vuotisjuhlavuonna, julkistamia Suomen kansallismaisemia. Historiallisen, kulttuuri- tai luonnonmaisemansa puolesta merkityksellisiksi kansallismaisemiksi on valittu yhteensä 27 väljää aluekokonaisuutta (maisematyyppiä) ympäri Suomen. Luokittelulla ei ole juridista merkitystä.
Selillä on kyläkoulu sekä oma evankelisluterilainen hautausmaakappeli Selkien-Mönnin hautausmaalla. Alakoulussa on tällä hetkellä noin 27 oppilasta Seliltä ja Mönnistä. Kylästä on arkipäivisin linja-autoyhteys Kontiolahden ja Joensuun suuntiin. Liikuntatiloja on Palotalon nykyaikaisessa urheiluhallissa. Mustavaaran laskettelukeskus sijoittuu kylän etelälaidalle. Metsästysseura Selkien Seudun Erä ylläpitää 1920–30-luvuilla rakennettua, kunnostettua ja paikallisesti rakennustaiteellisesti merkittävää maamiesseurantaloa.
Selkien kyläalueeseen kuuluvat Selkien ja Lehtoin lisäksi muiden muassa Elovaara, Havukkavaara, Jukajoki ja Mustavaara.
Kylän postitoimipaikka on 81235 Lehtoi. Vuoden 2012 lopputalvesta lähtien on paikalliset postipalvelut siirretty muualle viimeisen kyläkaupan lopetettua. Nuoriso- ja harrastustilat on sittemmin siirretty pois alakoulun tiloista uuden kylällä sosiaalisia palveluja tarjoavan yksityisen yrityksen tiloihin. Koulurakennuksessa toimii vielä alakoulu.
Selkien kyläyhdistys on osallistunut laajasti Jukajoen ja Jukajärven kunnostushankkeeseen, josta on tehty kansainvälisesti tuotettu dokumenttielokuva Jukajoki.
Viitteet
62.64744°N, 30.12735°W
Taitoluistelu talviolympialaisissa 2010
thumb|[[Shen Xue ja Zhao Hongbo]] thumb|[[Kim Yu-Na]] thumb|[[Anabelle Langlois ja Cody Hay]] Vancouverin talviolympialaisissa 2010 kilpailtiin taitoluistelussa 23. kerran olympiatasolla ja 21. kerran talviolympialaisissa. Vancouverissa taitoluisteltiin neljässä eri lajissa (naisten- ja miesten yksinluistelu, pariluistelu ja jäätanssi) 14.–25. helmikuuta. Kilpailupaikkana toimii Pacific Coliseum, joka isännöi myös kisojen kaukalopikaluistelukilpailuja.
Pariluistelu
15. helmikuuta
Miesten yksinluistelu
18. helmikuuta
Jäätanssi
22. helmikuuta
Naisten yksinluistelu
25. helmikuuta
Sankt Pankraz
Sankt Pankraz on seuraavien paikkakuntien nimi:
Motel Royal
Elokuvatuotantoyhtiö Motel Royal Finland Oy oli suomalainen vuosina 2003–2014 toiminut tuotantoyhtiö, joka tuotti pääasiassa mainoksia. Yhtiön vastaavana tuottajana toimi Mika Sylvin.
Motel Royal on valittu Voitto-mainoselokuvakilpailussa vuoden tuotantoyhtiöksi vuosina 2005–2007 ja 2009. Yhtiön tuotannoista Rane Tiukkasen ohjaama Seppälä by Hanna Sarén -sarja (Seppälä) valittiin samassa kilpailussa vuoden 2008 Grand Prix -palkinnon saajaksi. Osmo Waldénin ohjaama Meidän äitipä (Saarioinen) valittiin vuonna 2007 MTV3:n yleisöäänestyksessä kaikkien aikojen parhaaksi suomalaiseksi televisiomainokseksi.
Tapani Niku
Hiihto-ura
Nikun aloittaessa kilpauraansa 1910-luvulla hiihtokilpailut olivat Suomessa siirtymässä tasamaalta mäkiseen maastoon. Tässä murrosvaiheessa Niku oli suomalaisen kilpahiihdon näkyvin edelläkävijä. Haapavetisen hiihtokoulun kasvattina hän pystyi käyttämään hyväkseen vanhan koulukunnan parhaat opit, joihin hän yrityksen ja erehdyksen menetelmällä yhdisti murtomaahiihdon vaatimaa uutta tekniikkaa. Esimerkiksi nopeuttaan Niku kehitti hiihtämällä kovaksi pakkautuneita ”kylärännejä”. Tarpeellista kestävyyttä hän haki muun muassa suokävelyllä toimiessaan työnjohtajana suonkuivatustyömailla. Näillä keinoin Niku onnistui hankkimaan erinomaisen murtomaaladuille hyvin soveltuvan hiihtotekniikan, jonka sulavuutta esimerkiksi Lauri ”Tahko” Pihkala ihasteli lehtikirjoituksissaan.
Chamonix'n olympiakisojen kolmannen tilansa Niku saavutti huolimatta kahdesta katkenneesta kylkiluusta, jotka olivat seurausta kolmen päivän takaisesta keskeytykseen johtaneesta kaatumisesta 50 kilometrin hiihdossa. Kisojen avajaisissa hän oli Suomen joukkueen nimikyltin kantaja. Niku saavutti merkittäviä voittoja ja kärkisijoituksia myös muun muassa Holmenkollenilla, Åressa ja Salpausselällä. Hän oli ensimmäinen Salpausselkä-mitalin saanut hiihtäjä voitettuaan Salpausselällä neljä kertaa vuosina 1923–1925. Nikun syntymäpitäjässä Haapavedellä Karsikkaan kylässä järjestetään hänen muistokisojaan.
Muuta
Niku osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ruotsalaisen kapteenin Karl Lillierin komentamassa hiihto-osastossa.
Niku kuoli Lahdessa 94-vuotiaana huhtikuussa 1989. Hänet haudattiin valtion varoin.
Nikun puoliso oli pakinoitsijana ja poliitikkona tunnetuksi tullut Hilja Niku. Tietokirjailija Risto Niku on heidän poikansa, samoin oli metsäneuvos Väinö Niku.
Bertrimoutier
Bertrimoutier on kunta Koillis-Ranskassa Vosgesin departementissa Grand Estin alueella.
pienoiskuva|vasen|Ranskalais-saksalainen sotilashautausmaa Kunnan alueella sijaitsee sotilashautausmaa, jonne on haudattu 7 699 ensimmäisen maailmansodan taisteluissa kaatunutta ranskalaista ja saksalaista sotilasta. Haudoista valtaosa kuuluu saksalaisille sotilaille.
Eteläsaame
Eteläsaame on uralilainen kieli, jota puhuvat eteläsaamelaiset. Se kuuluu saamelaiskielten länsisaamelaiseen haaraan. Sen lähin sukukieli on uumajansaame, ja hieman etäämpänä siitä ovat pohjoissaame, luulajansaame ja piitimensaame. Eteläsaamen suurin ero muihin saamelaiskieliin on astevaihtelun puuttuminen. Murteita on kaksi, pohjoinen ja eteläinen. Murteet poikkeavat toisistaan vain vähän.
Äännerakenne
Eteläsaamen äännerakenne on seuraavanlainen:
Vokaalipituus on foneemista ei-suppeilla vokaaleilla. Suppeat vokaalit esiintyvät vain lyhyinä.
Eteläsaamen diftongit ovat /ie/ ⟨ie⟩; /yo/ ⟨yø⟩, ⟨yö⟩; /ʉe/ ⟨ue⟩; /ɨe/ ⟨ïe⟩, ⟨ie⟩; /uo/ ⟨oe⟩; /ʉa/ ⟨ua⟩; /oe/ ⟨øø⟩, ⟨öö⟩; /eæ/ ⟨ea⟩; /oæ/ ⟨åe⟩; /oa/ ⟨åa⟩.
Kirjaimisto
pienoiskuva|Åarjel-saemiej skuvle jih maanagierte eli eteläsaamelainen koulu ja päiväkoti [[Snåsassa]]
Eteläsaamen kirjakielen perustan loi 1700-luvulla ruotsalainen pappi Per Fjellström. Myös pappi Jonas Nensén laati kielellä useita kirjoituksia 1820-luvulla.
Joissakin yhteyksissä käytetään myös kirjainta ï ilmaisemaan äännettä.
Kielioppi
Eteläsaame eroaa merkittävästi kaikista muista saamelaiskielistä siinä, ettei kielessä ole lainkaan astevaihtelua. Toinen eteläsaamelle tyypillinen piirre ovat varsin yleiset painottoman tavun diftongit. Lisäksi sanojen taivutuksessa painottoman tavun vokaalimuutokset vaikuttavat myös sitä edeltävän painollisen tavun vokaaleihin, esimerkiksi:
Seuraavassa taulukko sanan ensimmäisen tavun vokaalimuutoksista:
Myös kieliopillisesti eteläsaamessa on säilynyt monia alkukantaisena pidettyjä piirteitä. Sijamuotoja on kahdeksan: nominatiivi, genetiivi, akkusatiivi, illatiivi, inessiivi, elatiivi, komitatiivi sekä essiivi. Useista muista saamelaiskielistä poiketen genetiivi ja akkusatiivi eroavat toisistaan ja ovat säilyttäneet kumpikin oman päätteensä. Samaan tapaan inessiivi ja elatiivi ovat erilliset sijamuodot. Possessiivisuffiksit ovat olemassa, mutta niitä käytetään erittäin harvoin ja vain tietyissä yhteyksissä.
Nykytilanne
pienoiskuva|vasen|Kyltti toivottaa tervetulleeksi [[Härjedaleniin sekä ruotsiksi että eteläsaameksi.]] Eteläsaame on hyvin uhanalainen kieli. Sillä on arviolta 300 puhujaa, joista valtaosa asuu Norjan Trøndelagissa ja Nordlandin läänin Helgelandissa sekä Ruotsin Jämtlandissa ja Västerbottenissa. Vuodesta 2008 alkaen eteläsaamella on ollut virallisen kielen asema Snåsan kunnassa.
Päiväkodeissa ja alakouluissa eteläsaamen opetusta annetaan ainakin Norjan Snåsan ja Hattfjelldalin kunnissa. Eteläsaamea voi opiskella Ruotsissa Uumajan yliopistossa sekä Uppsalan yliopistossa. Suomessa yksittäisiä kursseja on ollut tarjolla Helsingin yliopistossa, Turun yliopistossa sekä Turun työväenopistossa.
Ruotsin yleisradioyhtiö Sveriges Radio (SR) lähettää eteläsaamenkielistä radio-ohjelmaa kaksi kertaa viikossa. Ruotsin television (SVT) saamenkielistä lastenohjelmaa Hejolojla on tehty eteläsaameksi kuusi jaksoa. Ensimmäinen eteläsaamenkielinen täyspitkä elokuva, Saamelaisveri (Sameblod), valmistui vuonna 2016. Syksyllä 2020 Ruotsissa alkaa eteläsaamen tulkkikoulutus. Tällä hetkellä Ruotsissa ei ole lainkaan eteläsaamen tulkkeja.
Toisen maailmansodan jälkeen etelä­saamea on alettu jonkin verran käyttää myös kirja­kielenä, jolla on julkaistu oppi­kirjoja, kauno­kirjallisuutta ja lasten­kirjoja. 2010-luvun kieliprojektissa julkaistiin yli 70 kirjaa eteläsaameksi.
Mestis-kausi 2007–2008
Kausi 2007–2008 oli jääkiekon Mestiksen kahdeksas kausi. Runkosarjassa pelattiin 12 joukkueen nelinkertainen runkosarja, sekä lisäksi jokainen joukkue pelasi yhden kotiottelun Suomen U20 maajoukkuetta vastaan. Mestiksestä putosivat edelliskauden lopuksi Suomi-sarjaan FPS ja KOO-VEE, josta tilalle nousivat Titaanit ja LeKi.
Mestiksen mestaruuden voitti TuTo, joka loppuotteluissa voitti edelliskauden mestarin Kajaanin Hokkin.
Runkosarja
Kahdeksan parasta pudotuspeleihin, kaksi heikointa Mestiskarsintaan.
Karsintasarja
Lopputilanne
Mestiksen karsintasarjaan osallistuivat Mestiksen kaksi viimeistä Kotkan Titaanit ja Kirkkomummen Salamat, sekä Suomi-sarjan kaksi parasta Oulun K-Laser ja Jyväskylän D-Kiekko. Koska D-Kiekko ja K-Laser pelaavat SM-liigajoukkueen kotihallissa (Hippos ja Raksila), heidän kotipeleissään käytettiin videomaalituomarijärjestelmää.
Koska Salamat ja D-Kiekko päätyivät tasapisteisiin ja Titaanit oli jo voittanut karsintasarjan, toisesta Mestispaikasta pelattiin uusintaottelu Salamoiden ja D-Kiekon välillä. Salamoilla oli yhden maalin verran parempi maaliero, joten uusintaottelu pelattiin Kirkkonummella. Ottelun voittaja nousi Mestikseen ja häviäjä putosi Suomi-sarjaan. D-Kiekko nousi Mestikseen, ja Salamat putosi Suomi-sarjaan.
Alennusvaihde
oikea|kehyksetön Alennusvaihde on voimansiirron osa, jonka välityssuhde muuttaa akselin pyörimisnopeutta pienemmäksi ja samalla kasvattaa vääntömomenttia.
Moottoriajoneuvoissa alennusvaihde on usein liitetty varsinaisen vaihdelaatikon perään ja se voidaan kytkeä käyttöön silloin, kun ajetaan erityisen hitaasti, raskaalla kuormalla tai vaativassa maastossa ja tarvitaan suurta vääntömomenttia. Tällöin alennusvaihde muuttaa kaikkien vaihteiden välityssuhdetta. Toisinaan alennusvaihteiksi kutsutaan myös varsinaisen vaihdelaatikon hitaimpia vaihteita.
Sähkömoottoreissa käytettävä alennusvaihde on tavallisesti kiinteällä välityssuhteella oleva hammaspyörästö, joka pudottaa akselin kierrosluvun käyttötarkoitukseen sopivaksi ja samalla kasvattaa vääntömomenttia. Myös potkuriturbiinimoottoreissa voidaan käyttää alennusvaihdetta turbiinin ja potkurin välissä, sillä turbiini vaatii toimiakseen niin suuren kierrosnopeuden, ettei potkuri sitä kestäisi.
Reduction gear
Pianolanka
thumb|250px|Pianolankoja. Pianolanka on erityisen luja teräslankalaatu, jota käytetään pianojen ja kitaroiden kielissä, kalastusvieheissä sekä pienoismalleissa. Sitä valmistetaan karkaistusta hyvin hiilipitoisesta teräksestä, jousiteräksestä. Murtolujuus on erityisen korkea, 2 200 – 2 482 megapascalia. Langan täytyy olla erittäin vakiolaatuista, koon vaihtelun alle kahdeksan mikrometriä, koska muuten se kuuluu häiritsevästi moderneissa musiikki-instrumenteissa. Pianolangasta voi myös tehdä jousia.
Pianolankaa myydään usein keloissa ja sen katkaisuun tarvitaan erikoisleikkureita.
Saw (videopeli)
Saw on Zombie Studiosin kehittämä ja Konamin julkaisema selviytymiskauhupelipeli, joka julkaistiin vuonna 2009 PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Microsoft Windowsille. Peli perustuu viiteen ensimmäiseen Saw-elokuvaan. Pelin päähenkilönä on ensimmäisestä elokuvasta tuttu David Tapp. Pelin jatko-osa Saw II: Flesh & Blood julkaistiin vuonna 2011.
Juoni
Saw-elokuvan (2004) lopussa Zep Hindle ampuu etsivä Tappin. Videopelissä paljastuu, ettei Tapp kuole. Jigsaw vangitsee Tappin hylättyyn mielisairaalaan, jossa tämän täytyy suorittaa testejä. Tapp herää karhunrautamaski kasvoillaan, mutta onnistuu irrottamaan sen. Mielisairaalan henkilöt yrittävät tappaa Tappin saadakseen etsivän sisälle piilotetun avaimen, joka vapauttaisi heidät peleistään. Tapp kohtaa mielisairaalan lääkintäsiivessä ensimmäisestä elokuvasta tutun Amanda Youngin ja vapauttaa tämän ansastaan. Amanda seuraa Tappia, kunnes Jigsawin apulainen Pighead nappaa Amandan lavastaen hänen pakenemisensa Amandan paljastuessa Jigsawin salaiseksi apulaiseksi.
Tapp alkaa oppia että kaikilla mielisairaalan henkilöillä on jokin pimeä yhteys häneen. Hän kohtaa uutisreportteri Oswald McGullicutyn, joka oli kirjoituksissaan vääristellyt totuutta Jigsawin aikeista. Tapp pelastaa Oswaldin kehonkatkaisulaitteesta, mutta Oswald myöhemmin kuolee astuttuaan Jigsawin asettamaan ansaan, jossa metalliseinä halkaisee hänet kahtia.
Mielisairaalan krematoriohuoneessa Tapp pelastaa Saw II -elokuvasta tutun Obi Taten krematoriouunista mutta Obi sanoo hänelle halunneensa itse selviytyä ansastaan ja juoksee pois. Myöhemmin mielisairaalan teatterissa Tapp kohtaa Jeff Thomasin, jonka etsivä Sing pelasti ensimmäisessä elokuvassa. Jigsaw oli vanginnut Jeffin uudelleen tämän suunniteltua itsemurhaa jatkuvien Tappin kuulustelujen takia. Tapp pelastaa Jeffin piikkiseinästä mutta Jeff pakenee turhautuneena. Tapp jahtaa Jigsawia ja kohtaa tämän apulaisen Pigheadin. Jigsaw paljastaa Tappille Pigheadin suunnitelleen ylittävänsä Jigsawin ja yrittäneensä sabotoida Tappin pelejä ja että hänellä on avain, jonka Tapp tarvitsee päästäkseen eteenpäin. Tapp kohtaa Pigheadin ja tappaa hänet sähköansalla minkä jälkeen Jigsaw kysyy retorisesti Tappilta onko hän murhaaja, saadakseen avaimen jolla edetä. Lopulta Tapp päätyy mielisairaalan kirjastoon ja löytää avaimen lopulliselle valinnalle ja saa valita kahden oven väliltä. Vapaus-oven kautta Tapp pakenee mielisairaalasta vapauttaen muut sinne vangitut ihmiset. Tapp palaa asuntoonsa, mutta hän masentuu ja tappaa itsensä. Mikäli pelaaja valitsee Totuus-oven, Tapp luulee saaneensa Jigsaw’n kiinni, mutta henkilö paljastuu Melissa Singiksi, jonka Jigsaw oli laittanut pitämään Tapp elossa ja varmistamaan että tämä noudatti sääntöjä loppuun asti. Melissan suu oli ommeltu kiinni ettei hän olisi pystynyt puhumaan Tappille. Melissa yrittää karata mutta kuolee samaiseen haulikkoansaan kuin Steven Sing Saw-elokuvassa. Tapp tulee hulluksi, ja pelastuttuaan hän joutuu oikeaan mielisairaalaan, mutta uskoo yhä olevansa Jigsaw’n mielisairaalassa.
Ulla Achrén
Ulla Christina Achrén (o.s. Björk, s. 5. maaliskuuta 1953 Sippola) on Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen entinen puoluesihteeri. Hän toimi puoluesihteerinä vuosina 2005–2010. Keväällä 2010 hän siirtyi Åbo Akademin hallintojohtajaksi. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri.
Achrén valmistui ylioppilaaksi vuonna 1973, diplomiekonomiksi vuonna 1976 ja kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1979 Åbo Akademin kauppakorkeakoulusta. Vuosina 1977–2005 hän työskenteli erilaisissa tehtävissä Åbo Akademissa ennen siirtymistään RKP:hen. Vuodet 1996–2005 hän oli tiedotuspäällikkö.
Vuosina 1985–1992 ja 1997–2012 Achrén oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen, joista vuodet 1997–2008 kaupunginhallituksessa. Vuosina 2012–2013 hän oli yksi puolueensa varapuheenjohtajista.
Achrén on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Liidin
Liidin on ilmassa liikkumiseen tarkoitettu enintään kaksipaikkainen moottoroimaton tai moottoroitu ilmaa raskaampi laite, jonka tyhjämassa on korkeintaan 70 kg, ja jonka lentoonlähtö ja laskeutuminen tapahtuvat jaloin.
Suomessa käytettävät liitimet ovat varjoliidin ja riippuliidin.
Orion (musiikinteko-ohjelmisto)
Orion (Platinum) on saksalaisen Synapse Audio Softwaren musiikkiohjelmisto. Aiemmissa versioissa nimellä Orion Platinum, myöhemmin v. 2008 versiosta 7.5 eteenpäin pelkästään nimellä Orion.
Liidin
Moottoroitu varjoliidin on kevein itsenäinen lentolaite.
Vitorl&
Orion (musiikinteko-ohjelmisto)
Ohjelmisto tukee kaikkia musiikintuotantovaiheita, sävellyksestä miksaukseen ja masterointiin. Tuetut ulkoiset rajapinnat ovat VST, DirectX ja ReWire. Kappaleista voidaan luoda WAV- tai MP3-tiedostoja. Audio-ulostulon resoluutio ulottuu 16bit/44.1kHz:sta 32bit/192kHz:aan. Viimeisimmät ohjelmistoversiot tukevat Windows Vistaa, moniydinprosessointia ja ovat 64-bittisiä.
Orioniin sisältyy mm. seuraavat generaattorit (ohjelmistosyntetisaattorit):
Kōbe
Kōbe on Japanin Hyōgon prefektuurin pääkaupunki Honshūn saarella Kansain alueella. Se sijaitsee prefektuurin kaakkoisosassa Tyynenmeren Osakanlahden rannikolla Osakan länsipuolella ja muodostaa yhdessä Osakan ja Kioton kanssa Keihanshinin metropolialueen. Kōbessa on 1 533 290 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 557,02 neliökilometriä. Se nimitetty yhdeksi Japanin virallisista suurkaupungeista.
Historia
Kaupungin nimen arvellaan olevan peräisin sanasta kanbe, joka kirjoitetaan samoin kirjoitusmerkein. Se viittasi šintolaista pyhäkköä verojen kautta tukeviin henkilöihin, tarkemmin 44 perheeseen, jotka määrättiin tukemaan Ikutan pyhäkköä vuonna 806.
Meiji-restauraation jälkeen vuonna 1868 Kōben satama avattiin jälleen ulkomaankaupalle, ja siitä tuli Meiji-kaudella yksi maan tärkeimmistä satamista. Kōben väkiluku alkoi kasvaa nopeasti, ja vuonna 1889 Japanin kuntalaitoksen perustamisen yhteydessä sille myönnettiin kaupunkioikeudet. Silloin siellä oli noin 130 000 asukasta. Kōbeen asettui paljon ulkomaalaisia, joiden myötä kaupunkilaiset tutustuivat ensimmäisten japanilaisten joukossa länsimaiseen kulttuuriin, kuten ruokaan, muotiin ja viihteeseen. Kōbe tunnetaankin Japanin jazzin ja elokuvataiteen syntypaikkana. Miljoonan asukkaan rajan Kōbe ylitti osin kuntaliitosen kautta jo 1940-luvun vaihteessa, mutta toisen maailmansodan vuoksi sen asukasluku laski noin kolmasosaan. Sodan jälkeen kaupunki toipui nopeasti Korean sodan mukanaan tuoman talouskasvun ja 1950-luvun nousukauden myötä.
Toisen maailmansodan aikana 17. maaliskuuta 1945 kaupunkia pommitettiin 331 B-29 Superfortress -pommikoneen voimin. Pommituksissa kuoli yli 8 000 asukasta ja suuri osa kaupungista tuhoutui.
17. tammikuuta 1995 lähellä kaupunkia sattunut magnitudin (Mw) 6,9 maanjäristys tappoi 6 433 ihmistä ja jätti noin 300 000 kodittomaksi. Kōben satama oli ennen maanjäristystä Japanin vilkkain, mutta nykyään vain kolmanneksi suurin.
Aluejako
pienoiskuva|200px|Kōben suuralueet kartalla.
Kōbe jakautuu yhdeksään suuralueeseen. Niistä asukasluvultaan suurin on Nishi-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Kita-ku. Kaupungin ydinalueen muodostaa Chūō-ku.
Liikenne
Kōbessa sijaitsee Kōben lentoasema, joka on avattu vuonna 2006 tekosaarelle kaupungin keskustan kaakkoispuolelle. Lentoasemalta on vain kotimaan lentoja, muun muassa Tokion Hanedaan. Kaupungin läheisyydessä sijaitsevat myös Itamin lentoasema viereisessä Itamin kaupungissa ja Kansain kansainvälinen lentoasema Osakanlahden toisella puolella. Kōben lentoasemalta johtaa sinne suora, noin puoli tuntia kestävä lauttayhteys.
Kōbea palvelee JR Nishi-Nihonin liikennöimä luotijunayhteys San’yō Shinkansen, joka liittää kaupungin lännessä Fukuokaan ja idässä Tōkaidō Shinkansenin kautta Tokioon. Matka-aika Tokioon on noin kaksi tuntia 40 minuuttia. San’yō Shinkansen pysähtyy Shin-Kōben rautatieasemalla kaupungin keskustan pohjoispuolella. JR:n liikennöimiä konventionaalisia rautatielinjoja ovat Osakasta Kōben kautta Himejiin johtava Kōbe-linja (osa San’yō-päälinjaa), joka pysähtyy tärkeillä Kōben ja Sannomiyan rautatieasemilla, ja Fukuchiyama-linja kaupungin pohjoisosassa.
Kaupunkia palvelevat myös useat yksityisten rautatieyhtiöiden linjat: Hankyū-rautateiden Kōbe-päälinja, Hanshin-rautateiden Hanshin-päälinja, San’yō-rautateiden päälinja, Kōbe-rautateiden Arima-linja, Sanda-linja ja Ao-linja sekä Hokushin-kyūkō-rautatie. Niistä ensimmäiset seurailevat kaupungin tiheästi rakennettua rannikkoaluetta, Arima-linja, Sanda-linja, Ao-linja ja Hokushin-kyūkō-rautatie vuorostaan liittävät rannikkoalueen kaupungin vuoristoisiin pohjoisosiin. Kōbessa toimivat myös Kōben metro, jolla on kaksi linjaa, ja Kōbe shinkōtsū -yhtiö, joka liikennöi kahta automaattimetrolinjaa kaupungin rannikon tekosaarille (Port Liner ja Rokkō Liner). Useat kaapelivaunut ja funikulaarit tarjoavat pääsyn kaupunkia ympäröiville vuorille.
Useat moottoritiet liittävät Kōben ympäristön kaupunkeihin. Sisämaassa kulkevat itä–länsisuuntaiset Chūgoku-moottoritie ja San’yō-moottoritie, rannikkoa seurailee Hanshin-moottoritie. Kaupungin länsiosassa sijaitseva Akashi-Kaikyōn silta, maailman pisin riippusilta, yhdistää Kōben Awajin saareen ja sen kautta Shikokuun. Kilpailu Kōbesta Osakan kautta Tokioon johtavalla linja-autoreitillä on kiivasta, ja useat yritykset tarjoavat yöbussiyhteyksiä Tokioon saakka. Yhteyden kesto on noin 8–9 tuntia. Kaupungissa toimii lisäksi laaja kunnallinen linja-autoverkosto, jonka merkittävimpiä terminaaleja ovat Kōben, Sannomiyan ja Rokkōn rautatieasemat.
Vulviitti
Vulviitti tarkoittaa ulkosynnyttimien tulehdusta. Oireina on häpyalueen kirvely ja kutina, joskus eritteet. Tauti ei ole vakava, ja se paranee yleensä itsestään. Häpyalue kannattaa pestä haalealla vedellä, pitää ilmavana ja infektion pahetessa mennä lääkäriin. Alle neljävuotiaan kohdalla lääkärin tutkimus on aiheellinen, jottei tauti pahenisi tai leviäisi. Myös tyttölapsilla voi olla vulviitti tai muita vastaavia infektioita. Vulviittia esiintyy kuitenkin enemmän täysikasvuisilla naisilla.
Timothy Spencer
Timothy Wilson Spencer (17. maaliskuuta 1962 – 27. huhtikuuta 1994) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja, joka raiskasi ja tappoi kuristamalla neljä naista Richmondissa, Virginiassa syksyllä 1987. Lisäksi häntä epäiltiin Carolyn Hammin samankaltaisesta murhasta vuodelta 1984, josta oli syyttömänä tuomittu mies nimeltä David Vasquez. Spencerin syyllisyyttä ei kuitenkaan voitu todistaa.
Ennen kiinnijäämistään 25-vuotias Spencer sai aikaan kauhua ja paniikkia Richmondin rauhallisessa esikaupunkiyhteisössä riehuvana sarjamurhaajana syyskuusta 1987 alkaen. Kaupunki antoi Spencerille nimen "South Siden kuristaja". Timothy Spenceristä tuli ensimmäinen DNA-näytteen perusteella tuomittu murhaaja Yhdysvalloissa.
Varhaisvaiheet
Timothy Spencer oli kotoisin Washington DC:n liepeiltä, ja hän kasvoi Green Valleyssa, Virginiassa yksinhuoltajaäitinsä kanssa. Hänellä on yksi nuorempi veli. Rikoksen tielle Spencer lähti jo nuorena alkaen rankoista kouluajoista, ja joutui jo kaksikymppisenä vankilaan useista tekemistään ryöstöistä Richmondin alueella.
Murhat
Spencer valitsi uhrinsa huolella vakoilemalla ja seuraamalla heitä paikallisessa ostoskeskuksessa. Hän toisti saman kaavan kaikkien uhriensa kanssa; kiipesi yöllä sisään naisten kotien ikkunoista, raiskasi ja kidutti heitä kuristamalla vain tajuttomuuteen asti ja uhrien virottua tappoi heidät. Murha-aseinaan Spencer käytti vyötä ja sukkaa. Tutkijoita hämmästytti hänen huolellisuutensa; hän ei jättänyt mitään jälkiä itsestään rikospaikalle siemennestettä lukuun ottamatta.
Tuomio
DNA-testien perusteella Timothy Spencer tuomittiin Debbie Daviesin, Susan Hellamsin ja Susan Tuckerin murhista. Vaikka 15-vuotiaan Diane Chon murhapaikalta löytyneet todisteet olivat ristiriitaisia, Spencer sai syytteen ja tuomion myös hänen raiskauksestaan ja murhastaan. Hänet teloitettiin sähkötuolissa 27. huhtikuuta 1994.
Yotvata
Yotvata on kibbutsi Israelin eteläosassa Aravanlaaksossa. Sen asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 717.
Maantiede
Yotvata sijaitsee Israelin eteläosassa Aravanlaakson alueella noin 40 kilometriä Eilatin kaupungista pohjoiseen. Vieressä kulkee Israelin Jordanian vastainen raja. Hieman Yotvatasta pohjoiseen sijaitsee Yotvatan lähde. Lähde kuuluu eteläisen Aravanlaakson suurimpiin.
Historia
Yotvata perustettiin vuonna 1951. Sen ensimmäiset asukkaat olivat Israelin juutalaisia, sekä juutalaisia siirtolaisia ulkomailta. Asukkaat alkoivat kasvattaa kasviksia, kukkia, taateleita ja muita hedelmiä. Eri maatalouskokeiluihin kuului esimerkiksi hydroviljely. Israelin ja arabimaiden välisten konfliktien aikana paikkakunta joutui lähellä rajaa sijaitsevana melko eristyneenä paikkakuntana usein hyökkäysten kohteeksi.
Väestö
Yotvatan asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 717. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 576.
101 Helena
101 Helena on suhteellisen pieni päävyöhykkeen asteroidi, joka kuuluu S-luokkaan. Sen löysi James Craig Watson 15. elokuuta 1868. Asteroidi nimettiin kreikkalaisen mytologian hahmon mukaan.
Kō Itakura
Kō Itakura (s. 27. tammikuuta 1997 Jokohama) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Alankomaissa ja Saksassa. Hän on pelannut Japanin maajoukkueessa vuodesta 2019 alkaen.
Itakura siirtyi Japanista Eurooppaan tammikuussa 2019, kun hän teki sopimuksen englantilaisseura Manchester Cityn kanssa. Hän pelasi kuitenkin Cityn sijasta lainalla runsaat kaksi kautta Alankomaissa Eredivisie-joukkue FC Groningenissa ja yhden kauden Saksan 2. Bundesliigassa Schalke 04:n joukkueessa. Heinäkuussa 2022 hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavan Borussia Mönchengladbachin omistukseen.
Itakura debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019 Copa América -turnauksessa. Hän on pelannut lokakuun 2022 loppuun mennessä 12 maaottelua ja tehnyt yhden maalin toukokuussa 2021 MM-karsintaottelussa Myanmaria vastaan. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa Itakura pelasi neljänneksi sijoittuneen Japanin kaikki kuusi ottelua, joista kolme ottelua avauskokoonpanossa. Hän on pelannut useissa Japanin nuorisomaajoukkueissa ja oli mukana muun muassa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017.
Khufu
thumb|250px|Khufun patsas [[Egyptiläinen museo|Kairon Egyptiläisessä museossa]]
Khufu (, alun perin muinaisegyptin Khnum-Khufu; hallitsi ainakin 2589–2566 eaa.), oli Egyptin 4. dynastian toinen faarao, Sneferun mahdollinen poika ja seuraaja. Khufu rakennutti Gizaan nykyisen Kairon lähelle muinaisen Egyptin suurimman pyramidin, josta tuli yksi maailman seitsemästä ihmeestä.
Elämä
Muinaisegyptiläisessä kansanperinteessä Khufua pidettiin julmana miehenä, ja samoin Herodotos mainitsee syrjinnän leimanneen hänen hallituskauttaan. Saattaa olla, ettei Herodotos kyennyt ymmärtämään Suurta pyramidia muuna kuin ylimielisyyden ilmauksena.
Ainoa kokonaisena säilynyt Khufua esittävä patsas on vain 7,6 cm:n korkuinen. Sen löysi 1903 Abydoksesta egyptologi William Flinders Petrie.
Hauta
thumb|250px|Gizan suuri pyramidi Khufun hautamonumentikseen rakentama Kheopsin pyramidi on yksi maailman tunnetuimmista nähtävyyksistä, ja ainoa yhä pystyssä oleva antiikin seitsemästä ihmeestä. Pyramidin egyptinkielinen nimi oli Akhet Khufu, ”Khufun horisontti”. Tämä on herättänyt tulkinnan, että Khufu olisi rakennuttanut yhtäaikaisesti kaksi pyramidia muistuttamaan horisontin hieroglyfiä, ja että tämän poika Khafre olisi vasta myöhemmin ominut toisen niistä haudakseen.
Suureen pyramidiin on käytetty arviolta noin 2 300 000 kalkkikivilohkaretta, ja sen korkeus on alun perin ollut 146,6 m. Khufun ja Khafrenin pyramidien rakentamisen jälkeen pyramidien koko laski huomattavasti, ja rakennusmateriaalina alettiin usein käyttää kiven sijasta halvempaa tiiltä. Kenties suurprojektit olivat aiheuttaneet kovan iskun maan taloudelle.
Vaikka Khufu mitä suurimmalla todennäköisyydellä haudattiin pyramidiinsa, oli hänen sarkofaginsa tyhjä egyptologien tutkiessa pyramidia 1800-luvulla. Hauta oli ryöstetty todennäköisesti jo muinaisena aikana - pyramidiin vuoden 820 jaa. paikkeilla tunkeutunut kalifi Al-Mamun ei ilmeisesti löytänyt mitään.
Pyramidin viereen oli haudattu kaksi ”aurinkolaivaa”, jotka löydettiin vuonna 1954. Toinen laivoista on nostettu ylös ja koottu näytteille, ja toisenkin siirtäminen on suunnitteilla.
Gamlan piiritys
Gamlan piiritys tai Gamalan piiritys käytiin vuonna 67 jaa. ensimmäisessä juutalaissodassa. Titus Flavius Vespasianuksen roomalaiset joukot valtasivat Gamlan kaupungin, joka sijaitsi vaikeapääsyisellä kukkulalla.
Josephus oli rakennuttanut sodan alussa kaupungin ympärille muurin ja maanalaisia tunneleita vahvistaakseen Gamlan puolustusta. Kaupunki oli kestänyt Marcus Julius Agrippan johtamien joukkojen piiritystä 7 kuukautta, joten kaupunkilaiset olivat varmoja valloittamattomuudestaan ja jopa torjuivat kaikki vahvistukset, joita lähetettiin kaupunkiin.
Voittoisan Jotapatan piirityksen jälkeen vuonna 67 Vespasianus päätti piirittää ja vallata Gamlan kaupungin. Hänellä oli mukanaan legioonat Legio XV Apollinaris, Legio V Macedonica, Legio X Fretensis.
Ensimmäinen hyökkäys epäonnistui alkumenestyksen jälkeen, kun juutalaiset tekivät kiivasta vastarintaa legioonalaisia vastaan rikkoen näiden linjat, jolloin nämä joutuivat pakenemaan talojen katoille, jotka sortuivat. Vespasianus määräsi lopulta miehensä perääntymään. Myöhemmin sen jälkeen roomalaiset onnistuivat yllätyshyökkäyksellä valtaamaan kaupungin. 5 000 juutalaista teki itsemurhan hyppäämällä jyrkänteeltä alas ja 4 000 surmattiin.
Kuluttaja (lehti)
Kuluttaja on suomalainen aikakauslehti. Kuluttaja julkaisee puolueettomia, vertailevia testejä kuluttajamarkkinoilla tarjoilla olevista tuotteista ja palveluista, esimerkiksi kodinkoneista, elektroniikasta ja vakuutuksista.
Suurin osa testeistä tuotetaan kansainvälisenä yhteistyönä International Consumer Research and Testing -järjestön (ICRT) osakkaiden kanssa. Kaikki ICRT-yhteistyössä mukana olevat ovat kuluttajien etuja ajavia, puolueettomia järjestöjä tai muita organisaatioita. Jäsenet eivät saa olla riippuvaisia tuotteita valmistavista ja myyvistä yrityksistä tai poliittisista puolueista.
Kuluttaja myöntää testeissään menestyneille tuotteille ja palveluille Testivoittaja- ja Hyvä ostos -kunniamainintoja. Testivoittajalla on testin korkein kokonaispistemäärä, ja Hyvä ostos on hinta-laatusuhteeltaan testin paras tuote tai palvelu.
Testien lisäksi lehti julkaisee tietoa tavaroista, palveluista, ruuasta, hinnoista, kuluttajan oikeuksista, vastuullisesta kuluttamisesta ja markkinoiden ajankohtaisista ilmiöistä. Vakiopalstoja ovat Ratkaisuja riitoihin, Lukijoilta ja Musta lista. Ratkaisuja riitoihin -palstalla julkaistaan kuluttajariitalautakunnan ratkaisuja kuluttajien ja yritysten välisiin riitoihin. Musta lista -palstalla mainitut yritykset eivät ole noudattaneet kuluttajariitalautakunnan ratkaisusuositusta siitä, miten niiden pitää hyvittää virheensä kuluttajalle.
Lehteä on julkaissut vuoden 2014 alusta alkaen Kuluttajaliiton perustama yhdistys, joka on vuodesta 2021 toiminut nimellä Kuluttajamedia ry. Yhdistyksen hallituksen puheenjohtajana toimii Kuluttajaliiton pääsihteeri Juha Beurling-Pomoell ja varapuheenjohtajana Kuluttajaliiton kunniapuheenjohtaja Leena Simonen. Toimitusjohtajana toimii Mika Kesseli.
Vuonna 1967 Kuluttajaneuvosto perusti lehden, joka ilmestyi nimellä Kuluttajatietoa. Lehden ensimmäinen pääkirjoitus alkoi sanoilla: ”Tiedon tarve on herännyt voimakkaana kuluttajien keskuudessa.” Lehden nimi lyhennettiin Kuluttajaksi 1990-luvulla. Samaan aikaan lehti muuttui tilattavaksi.
Vuonna 2021 Kuluttaja-lehden tilaajamäärä on noin 22 000.
SpaceX CRS-7
SpaceX CRS-7 (myös SpX-7) oli SpaceX Dragonin aiottu rahtilento Kansainväliselle avaruusasemalle. Falcon 9 v1.1 -raketti tuhoutui 139 sekuntia laukaisun jälkeen hieman ennen aiottua vaihteistusta. Heinäkuussa 2015 julkaisutuissa alustavista tutkinnoista saaduissa tiedoissa onnettomuuden vaikutti aiheuttaneen toisen vaiheen hapetinsäiliön sisältä irronnut heliumia sisältänyt COPV-säiliö.
Kyseessä oli Falcon 9:n 19. lento ja Falcon 9 v1.1:n 14. lento ja ensimmäinen tuhoutuminen.
Lento kuului NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan.
Lento ja onnettomuus
Onnistuneen lentoonlähdön jälkeen Falcon 9 v1.1 -raketin toisen vaiheen hapetinsäiliön paine nousi yli sallituista rajoista, ja säiliö hajosi ajassa T+02:19, hieman ennen ensimmäisen vaiheen irtautumista ja toisen vaiheen käynnistystä. Ensimmäisen vaiheen yhdeksän Merlin 1D -moottoria toimivat normaalisti ennen onnettomuutta, ja ensimmäinen vaihe jatkoi toimintaa joitakin sekunteja toisen vaiheen ylipaineongelmien alettua.
Raketin päällä ollut Dragon-rahtikapseli selvisi toisen vaiheen hajoamisesta ja jatkoi kommunikointia maa-aseman kanssa ennen putoamistaan horisontin alapuolelle. Dragon tuhoutui iskeydyttyään Atlanttiin. Alus olisi saattanut selviytyä laskuvarjojensa avulla, mutta tällä lennolla sen ohjelmistossa ei ollut varauduttu tilanteeseen ja laskuvarjot eivät avautuneet.
Onnettomuustutkinta ja seuraukset
Onnettomuuden jälkeen SpaceX käynnisti tutkinnan Yhdysvaltain ilmailuviranomaisen FAA:n valvonnassa, saaden apua sekä NASAlta että Yhdysvaltain ilmavoimilta. Tutkintaa johti lentojen takaamiseen SpaceX:llä liittyvissä tehtävissä työskennellyt Hans Koenigsmann. Tutkinnassa käytetyn telemetriatiedon analysointi osoittautui haastavaksi, sillä raketti lähetti dataa yli 3000 kanavalla ja tärkeimmät onnettomuuteen johtaneet tapahtumat tapahtuivat hyvin pienellä aikavälillä. Tutkimuksissa hyödynnettiin lisäksi lennosta otettua videokuvaa ja raketin löydettyjä jäänteitä. Ensimmäisestä havaitusta ongelmasta telemetriayhteyden menetykseen kesti vain 0,893 sekuntia.
Heinäkuussa 2015 julkistettujen alustavien tutkimusten mukaan onnettomuuden aiheutti polttoaine- ja hapetinsäiliöiden paineistukseen käytetty, korkeapaineista heliumia sisällään pitänyt COPV-säiliö, joka oli irronnut kiinnikkeistään toisen vaiheen hapetinsäiliön sisällä. Kiinnikkeet oli alun perin suunniteltu yli 4 500 kilogramman kuormille, mutta onnettomuuden aiheuttanut viallinen kiinnike hajosi noin 900 kilogramman kuormalla.
Kiinnike hajosi noin ajassa T+02:18 noin 3,2 G:n voimalla, jolloin paineistusjärjestelmä toimi vielä normaalisti. Kiinnikkeen irrottua ja heliumsäiliön päästyä vapaaksi, se syöksyi ylöspäin tankissa, sillä säiliössä ollut helium oli huomattavasti kevyempää kuin tankin sisällä ollut nestehappi. Tankin irtoaminen sai heliumkäyttöisen paineistusjärjestelmän vuotamaan, mistä seurasi voimakas paineen nousu hapetinsäiliössä. Sallituista rajoista yli noussut paine hajotti säiliön, mikä johti lopulta koko raketin tuhoutumiseen.
Yhtiö arvioi heinäkuussa 2015 julkaisemassaan tiedotteessa voivansa aloittaa Falcon 9 -laukaisut uudelleen vuoden loppuun mennessä. Dragonin ohjelmistoon on tarkoitus lisätä toiminto, joka laukaisisi laskuvarjot vastaavissa tilanteissa.
Rahti
Rahtiin kuului muiden muassa osia, joita tarvitaan suunnitteilla olevien miehitettyjen Dragon V2 ja Boeing CST-100 alusten telakoitumiseen asemaan.
Keisarin salaisuus
Keisarin salaisuus (työnimi Itse valtiaat - Kylmää kalkkunaa) on vuonna 2006 valmistunut suomalainen animaatioelokuva. Se on ensimmäinen suomalainen pitkä tietokoneanimaatioelokuva. Se tuli ensi-iltaan 8. syyskuuta 2006. Elokuvan ohjasi Itse valtiaat -animaatiosarjan ohjaajanakin tunnettu Riina Hyytiä. Ääninäyttelijöinä olivat Mika-Ala Panula, Anna Bentley, Heikki Hilander, Erja Manto, Jukka Puotila ja Krisse Salminen.
Tonteri (Kivennapa)
Tonteri oli Kivennavalla, luovutetussa Karjalassa sijainnut kylä. Siellä oli suomalaista tullirajan vartiotoimintaa jo autonomian ajalla. Nykyään Tonteri on autiona.
Keisarin salaisuus
Elokuvassa pieni kylä joutuu ilkeän keisarin kiusanteon kohteeksi, joten kyläläisten on yhdistettävä voimansa ja taisteltava keisaria, hänen kätyreitä ja tämän suurta, kaksipäistä ihmissyöjäkalkkunaa vastaan. Elokuvassa nähdään monia Itse valtiaat -sarjasta tuttuja hahmoja, mutta muuten elokuva ei millään tavalla liity TV-sarjaan.
Tonteri (Kivennapa)
Autonomian ajan tullivartiot
Suomen suuriruhtinaskunnan ja Venäjän välillä oli alkujaan seitsemän tullivartiota: Kuokkala, Rajajoki, Tonteri, Lipola, Raasuli, Sirkiänsaari ja Tappari. Vuonna 1917 muodostettiin lisäksi Tulokkaan vartio. Vartiot olivat maantievartioita kohdissa, joissa tie ylitti rajan.
Keisarin salaisuus
Keisarin salaisuus on saanut huonoja arvosteluja. Elokuvaa on sanottu juoneltaan ja tapahtumiltaan tylsäksi, ja monet kriitikot pettyivät poliittisen satiirin puuttumiseen elokuvasta.
Tonteri (Kivennapa)
Autonomian ajan tullivartiot
Koska Tonteri ei ollut varsinainen rajanylityspaikka, sinne ei rakennettu tullilaitoksen vartiotaloa tullaamista varten vaan ainoastaan rajavartioston vartiotupa.
Keisarin salaisuus
Elokuvan kappaleet
Amanda Löfman: "Kyllä kaikki tietää sen"
"Ainutlaatuinen"
Tonteri (Kivennapa)
Rajavartiot sisällissodan jälkeen
Sisällissodan jälkeisessä tilanteessa levottomalla rajalla kohtasivat sotilaallisen läsnäolon ja rajavartioinnin intressit. Syyskuussa 1918 ylipäällikkö määräsi muodostettavaksi Terijoen rajavartiopataljoonan, joka siirtyi Karjalankannaksen vartioksi 18. lokakuuta majuri Oskar Stenbergin komennossa.
Keisarin salaisuus
Elokuvan kappaleet
"Vapauden kaiho"
Juulia: "Keisarin salaisuus"
Tonteri (Kivennapa)
Rajavartiot sisällissodan jälkeen
Kannaksen rajavartiointi järjestettiin uudelleen vuoden 1920 alussa. Käskyllä 17. tammikuuta 1920 vartiotehtävän sai uusi erikoisyksikkö, Käkisalmen läänin rykmentti. Kivennavalla oli tuolloin maantievartiopaikka. Tonteriin oli sijoitettuna osia em. rykmentin II pataljoonasta.
Liikenneyhteydet ja posti
Tonterissa oli postipysäkki (numero 1617) 1. maaliskuuta 1910 lähtien vuoteen 1940 asti. Vuodesta 1937 lähtien viipurilainen Kannaksen Matka-auto Oy liikennöi reittiä Viipuri–Kivennapa–Tonteri REO Safety Bus -seka-autolla.
Keisuke Ōsako
Keisuke Ōsako (s. 28. heinäkuuta 1999 Kagoshima) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Ōsako debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019.
Tonteri (Kivennapa)
Tonteri toisessa maailmansodassa
Suurhyökkäyksen alettua 2. divisioonan puolustama linja kulki Tonterin läpi 10. kesäkuuta 1944 keskiyöllä. Taisteluosasto Ahola vetäytyi Tonterista 11. kesäkuuta 1944. Kylä vallattiin takaisin JR 7:n 2. komppanian vastaiskulla, mutta menetettiin samana iltana neuvostojoukkojen painostaessa Tonterista ja Vihtaniemestä Hartosiin johtavien teiden suunnissa.
Tonteri tänään
Monet Kivennavan kylistä tuhoutuivat sodissa ja jäivät tyhjilleen. Tonteri kuuluu näihin.
The Great Depression
The Great Depression on newyorkilaisen räppärin DMX:n neljäs sooloalbumi.
Confrontation
Confrontation on reggaeyhtye Bob Marley & The Wailersin toukokuussa 1983 julkaistu albumi. Albumi julkaistiin kaksi vuotta Bob Marleyn kuoleman jälkeen ja se sisältää materiaalia Marleyn elinajalta. Albumi sisältää myös yhden Bob Marleyn tunnetuimmista kappaleista: "Buffalo Soldier".
CD:n bonuskappale
<li> "Buffalo Soldier (12" Mix)" – 7:37 </ol>
Sairaalaslangi
Sairaalaslangi on lääkärien, hoitajien ja muiden terveydenhuoltoalalla työskentelevien jargonia eli ammattislangia. Sairaalaslangi perustuu pitkälti lääketieteessä kansainvälisesti käytettävään peruslatinaan, mutta osa termeistä on täysin keinotekoisia. Slangin käytöllä pyritään nopeuttamaan viestintää ja toisinaan mahdollistamaan hoidon kannalta oleellisten mutta potilaan kannalta kiusallisten asioiden maininta ilman, että ulkopuoliset ymmärtävät, mistä puhutaan.
Degei
Degei on fidžiläisessä mytologiassa käärmejumala, joka tuomitsee kuolleet ihmiset sen jälkeen, kun he ovat menneet joko Cibaciba- tai Drakulu-luolan läpi. Useimmat kuolleet hän heittää järveen, jossa he hukkuvat Murimuriaan. Jotkut hän silti päästää paratiisiin, Burotuun.
Apl.de.ap
apl.de.ap (oik. Allan Pineda Lindo, Jr., s. 28. marraskuuta 1974 Angeles, Filippiinit) on yhdysvaltalainen rap-artisti, musiikkituottaja ja yksi hip hop -yhtye The Black Eyed Peasin perustajajäsenistä.