cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Volter Kilpi
Ura
Valmistuttuaan 1900 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta Kilpi työskenteli ensin Helsingissä ja myöhemmin kirjastonhoitajana Turun yliopiston kirjastossa. Hänen kirjallista varhaistuotantoaan edustavat runoa ja proosaa yhdistelevät uusromanttiset teokset Bathseba (1900), Parsifal (1901) ja Antinous (1903). Niissä hän käsittelee muinaisuudesta, myyteistä ja Raamatusta otettuja aiheita omalaatuisella, mystisromanttisella tyylillä ja rikkaalla, polveilevalla kielellä. Kilpi vaikutti nuoruudessaan myös kulttuurikriitikkona ja julkaisi teokset Kansallista itsetutkiskelua (1917) ja Tulevaisuuden edessä (1918), joissa on nähty äärikansallismielisiä ja jopa fasistisia sävyjä. Itsenäistymisen jälkeen Kilpi vaikeni kirjailijana viideksitoista vuodeksi.
Kilpi työskenteli vuosina 1921–1939 vastaperustetun Turun yliopiston ensimmäisenä ylikirjastonhoitajana. Tänä aikana syntyi hänen Saaristosarjaksi kutsuttu kirjallinen päätyönsä, johon kuuluvat kaksiosainen romaani Alastalon salissa (1933), novellikokoelma Pitäjän pienempiä (1934) ja romaani Kirkolle (1937). Näissä teoksissa Kilpi palasi lapsuutensa Kustaviin ja sen asukkaisiin, joista keskiössä ovat merimiehet ja merikapteeni-isännät. Alastalon salissa kertoo pitäjän mahti-isäntien kokouksesta, jossa sovitaan yhteisen parkkilaivan rakentamisesta. Pitäjän pienempien novelleissa pääosassa ovat nimen mukaisesti köyhempien ihmisten — etenkin merimiesten ja heidän leskiensä — elämänkohtalot, ja Kirkolle kuvaa kustavilaisten sunnuntaista kirkkomatkaa.
Kirjallinen tyyli
Saaristosarja on kirjoitettu omalaatuisella, jäljittelemättömällä tyylillä. Kilven kieli on äärimmäisen hidasta ja monipolvista sekä ilmaisultaan ja kielikuviltaan rikasta. Hänen virkkeensä saattavat olla sivun mittaisia. Alastalon salissa, joka kuvaa kuusi tuntia kestävän tapahtumajakson, on 800 sivua pitkä. Kilpi käyttää tajunnanvirtatekniikkaa ja kuvaa päähenkilöidensä pienimmätkin ajatukset, mielenliikkeet ja tunteet. Teossarjaa on verrattu James Joycen Odysseuksen ja Marcel Proustin Kadonnutta aikaa etsimässä -romaanisarjan kaltaisiin eurooppalaisen modernismin klassikoihin, ja kirjallisuudentutkijat sekä kriitikot ovat usein pitäneet Alastalon salissa -teosta parhaana suomalaisena romaanina. Samasta syystä Kilpi ei ole koskaan ollut suuren yleisön suosikki, sillä hänen teoksensa ovat melko vaikealukuisia.
Kilven kuollessa 1939 häneltä jäi kesken Jonathan Swiftiä mukaeleva yhteiskunnallinen satiiri Gulliverin matka Fantomimian mantereelle, joka julkaistiin postuumisti 1944.
Kilven kieli Kustavin murteineen ja merimiesslangeineen on ollut erityisen vaikea käännettävä, jopa mahdottomana pidetty kääntää toisille kielille. Kuitenkin Thomas Warburton on tehnyt teoksesta Alastalon salissa ruotsinkielisen käännöksen vuonna 1997, ja Stefan Mosterin saksannos Im Saal von Alastalo ilmestyi vuonna 2021.
Kirjallisuusviikko
Kustavin kirjallisuusyhdistys järjestää vuosittain heinäkuussa Kustavissa Kilvelle omistetun kirjallisuusviikon. Siellä on nähty muun muassa Juha Hurmeen ohjaamia Kilven teksteihin perustuneita näytelmiä sekä järjestetty Kilven kirjojen ääneenlukutilaisuuksia ja esitelmiä.
Aaron Kanter
Aaron Kanter on yhdysvaltalainen pokerinpelaaja. Kanter tuli tunnetuksi World Series of Pokerin vuoden 2005 pääturnauksen nelostilan myötä. Nettisatelliitin kautta turnaukseen päässyt Kanter ansaitsi palkintorahoina 2 miljoonaa dollaria. Lokakuussa 2005 Kanter voitti Bay 101 Openin 1 000 dollarin sisäänoston limit hold'em -turnauksen.
Tamara Tyškevitš
Tamara Andrejevna Tyškevitš (, 31. maaliskuuta 1931 – 27. joulukuuta 1997) oli neuvostoliittolainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.
Aaron Kanter
Kanter asuu Elk Grovessa, Kaliforniassa. Elokuussa 2007 hänen pokeriuransa turnausansiot ylittivät 2,1 miljoonaa dollaria.
Tamara Tyškevitš
Tamara Tyškevitš oli 1950-luvulla maailman parhaita naiskuulantyöntäjiä. Helsingin 1952 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 14,42 m vain 8 cm Klavdija Totšenovalle hävinneenä. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sai pronssia tuloksella 14,78 m ja varmisti Neuvostoliiton kolmoisvoiton. Melbournen 1956 olympialaisissa hän voitti kultaa tuloksella 16,59 m, jolla hän kukisti Galina Zybinan kuudella sentillä ja joka jäi vain 17 senttiä Zybinan ME-tuloksesta. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän sai vielä hopeaa työnnettyään tuloksen 15,54 m, jolla hän hävisi 20 cm Marianne Wernerille.
Bjarmia
250px|thumb|[[Olaus Magnus (1539) sijoitti Bjarmian Kuolaan, jonka hän kuvitteli kannakseksi Vienanmeren ja Jäämeren välille. Martti Haavio on arvellut kartan kotkan kuvaavan bjarmeille tärkeää myyttistä olentoa.]] Bjarmia (< skand. Bjarmaland) eli Bjarmien maa on islantilaisissa saagoissa ja eräissä muissa skandinaaviseen traditioon pohjautuvissa keskiaikaisissa lähteissä esiintyvä alue, joka sijaitsi Jäämeren tai Vienanmeren rannoilla.
Tietoja Bjarmiasta on parissakymmenessä saagassa sekä eräissä muinaisenglannin- ja latinankielisissä lähteissä, jotka kertovat tapahtumista noin vuosina 890–1250. Tämän jälkeenkin Bjarmiaa on käytetty aluenimenä 1600-luvulle asti. Eräät osat Bjarmiasta sijaitsivat oletettavasti Vienanmeren rannalla, Vienanjoen suulla, nykyisen Arkangelin alueella ja tätä ympäröivillä seuduilla.
Vuonna 1947 Dmitri Bubrih ehdotti, että Bjarmia tulisi jonkin itämerensuomalaisen kielen sanasta, jota vastaisi nykysuomen perämaa.
Bjarmian asukkaat
1800-luvun alussa vakiintuneen ja sittemmin myös uusimmasta kielitieteellisestä tutkimuksesta vahvistusta saaneen käsityksen mukaan bjarmit olivat melko varmasti suomalais-ugrilaisia.
Todisteena bjarmien (< skand. bjarmar) kielen suomensukuisuudesta on pidetty saagoissa esiintyvää bjarmien palvoman jumaluuden nimeä Jomali sekä Ottar Haalogalantilaisen välittämää tietoa, jonka mukaan bjarmien kieli oli läheistä sukua fennien kielelle. Nykyisin Pohjois-Venäjän paikannimistön tutkimus on osoittanut, että alueella, jolla Bjarmia on todennäköisimmin sijainnut, on puhuttu itämerensuomalaisia kieliä.
Useimmat tutkijat ovat samaistaneet saagojen bjarmit ja venäläisissä kirjallisissa lähteissä esiintyvät tšuudit, joihin liittyy rikas venäläinen kansanperinne. Myös jälkimmäisiä on tutkimushistoriassa pidetty itämerensuomalaisina, joko vepsäläisinä (näin muun muassa Martti Haavio) ja tai karjalaisina (tämä oli muun muassa Bubrihin kanta). Nykyisin perustelluimmalta vaikuttaa käsitys, jonka mukaan Vienanjoen vesistössä on asunut useita suomalais-ugrilaisia väestöjä (muiden muassa toimalaisia), joista kaikki eivät ole samaistettavissa nykykansoihin. Tämä käsitys perustuu lähinnä paikannimistön ja venäläisen murresanaston tutkimukseen.
Jo 1800-luvulta alkaen on tutkimuksessa kiinnitetty huomiota nimien Permi ja Bjarmaland samankaltaisuuteen. Näiden kahden nimen yhteisestä alkuperästä ei kuitenkaan voida päätellä, että bjarmit kuuluivat permiläisiin kansoihin.
Saagoissa kerrotaan bjarmien hopea-aarteista, joita norjalaiset tavoittelivat sekä käymällä kauppaa että ryöstelemällä. Bjarmien arvellaan hankkineen hopean kauppaa käymällä. Viikinkiaikana joet toimivat kauppareitteinä sekä Itämereltä että Vienanmereltä Mustallemerelle ja Kaspianmerelle asti ja niitä käyttivät useat kansat. Norjalaiset havittelivat Bjarmiasta myös paikallista mursunluuta sekä turkiksia.
Saagat sisältävät tiedon, jonka mukaan bjarmien maan poikki oli mahdollista kulkea Keski-Venäjälle. 1200-luvun tapahtumista kertovien saagojen mukaan bjarmit maksoivat veroa Keski-Venäjän ruhtinaskunnille.
Prefektuuri
Prefektuuri on useissa maissa, muun muassa Ranskassa ja Japanissa, käytetty alueiden hallinnolliseen jakoon viittaava termi. Sana tulee alun perin latinan sanasta praefectura, joka tarkoitti Rooman valtakunnassa Rooman alaista kaupunkia, jota hallitsi prefekti (praefectus) ja jonka asukkailla oli osittaiset tai täydelliset Rooman kansalaisoikeudet.
Ranska
Ranskassa termiä "prefektuuri" (préfecture) käytetään neljässä eri merkityksessä. Se voi merkitä:
Bjarmia
Retkiä Bjarmiaan
Skandinaavisissa saagoissa on tietoja noin paristakymmenestä Bjarmiaan suuntautuneesta retkestä. Varhaisin Bjarmiaan liittyvä lähde ei kuitenkaan ole saagat, vaan muinaisenglanninkielinen Ottar Haalogalantilaisen matkakertomus, joka on säilynyt Paulus Orosiuksen maailmanhistorian käännöksen liitteenä. Teksti on kirjoitettu noin vuoden 890 paikkeilla. Sen mukaan Ottar, joka asui Pohjois-Norjassa, purjehti rannikkoa pitkin pohjoiseen ja itään saadakseen selville miten kauas maa ulottuu. Hän päätyi lopulta suuren joen suuhun, jossa maa oli hyvin viljeltyä. Ottarin mukaan tämän maan asukkaat puhuivat lähes samaa kieltä kuin fennit. He olivat kuitenkin suurikokoisia ja rikkaita sekä iholtaan vaaleita.
Prefektuuri
Ranska
Departementin alajaon, arrondissementin, hallintoinstituutiota ja pääkaupunkia kutsutaan aliprefektuuriksi.
Bjarmia
Retkiä Bjarmiaan
Norjan haalogalantilainen kristinuskoa vastustanut pakana Tore Hund ('Tore Koira'), jonka kerrottiin myöhemmin tappaneen Pyhän Olavin Stiklestadissa, purjehti saagan mukaan miehineen Bjarmiaan vuonna 1026. He kävivät kauppaa asukkaiden kanssa ja teeskentelivät sitten lähtevänsä. He kuitenkin palasivat yön pimeydessä bjarmien aidatun hautakummun luokse, jonne oli pystytetty Jomali-jumalan patsas. Kumpuun oli sekoitettu hopeaa ja maata. Toren miehet kaivoivat hopeaa ja Tore itse meni tyhjentämään Jomalin kädessä olevaa maljaa. Lopuksi hän iski Jomalin pään poikki ottaakseen sen kaulasta kaulakorun. Tämä herätti bjarmit, ja norjalaiset pinkoivat pakoon. Norjalaiset ehtivät juuri ja juuri laivoilleen ja saivat retkeltään suuren saaliin, vaikka enemmänkin olisi ollut saatavilla.
Prefektuuri
Kiina
Kiinassa maakunnat on jaettu prefektuureihin. Prefektuuritason yksiköitä ovat:
Bjarmia
Retkiä Bjarmiaan
Bósin saagassa (Bosa saga ok Herrauds, jonka laatimisajaksi on arvioitu 1300-luku, ja josta on kolme säilynyttä käsikirjoitusta 1400-luvulta) Bjarmiaan (Bjarmaland) matkaavat puolestaan Jöötanmaan viikingit Bósi ja Herraudr pelastamaan kuninkaantytär Hleidriä. Hleidr on Bjarmian kuninkaan Harekin äidin, Jomalin ylipapittaren Kolfrostan vankina. Miehet tappavat Kolfrostan, vapauttavat Hleidrin sekä ryöstävät Jomalin kultakruunun, kaulakäädyn, hopeamaljan täynnä punakultaa ja jumalan korukatoksen, jonka arvoksi mainitaan kolme varustettua laivaa. He käyvät joukkoinensa voitokkaan taistelun Bjarmian kuninkaan Harekin ja tämän poikien Hraerekin ja Siggeirrin joukkojen kanssa. Myöhemmin Bósi nai kuningas Harekin tyttären Eddan, ja hänet hyväksytään Bjarmian valtaistuimelle. Useat tutkijat ovat huomauttaneet, että kertomus muistuttaa läheisesti kalevalaista Sammon ryöstö -tarua. Luultavasti kertomukset pohjautuvat samaan myyttiin.
Prefektuuri
Kiina
Kiinassa on noin 335 prefektuuria. Prefektuureilla on hallinnollisia tehtäviä ja ne ovat ilmoitusvelvollisia maakunnille. Prefektuurit jakautuvat edelleen piirikuntiin.
Yhdyskunta (biologia)
thumb|[[Suula|Suulien yhdyskunta Helgolandin saarilla Pohjanmerellä.]]
Prefektuuri
Kiina
Qin-dynastian aikaan Kiina jaettiin prefektuureihin jotka olivat ylin hallinnollinen yksikkö. Tang-dynastian aikana maa jaettiin piireihin, jotka jakautuivat prefektuureihin. Yuan-dynastian myötä otettiin Kiinassa otettiin käyttöön maakunnat, ja prefektuureista tuli kolmannen tason hallintoyksiköitä. Kiinan tasavalta poisti piirit, jolloin nykyinen paikallishallinto otettiin käyttöön.
Bjarmia
Retkiä Bjarmiaan
Viimeisimmät tapahtumat, joissa Bjarmian asukkaat mainitaan, ajoittuvat 1200-luvun puoliväliin. Niiden mukaan joukko bjarmeja pakeni Norjaan. Bjarmia ilmeisesti tuhoutui, kuihtui tai hylättiin näihin aikoihin. Bjarmian tuhon syyksi on oletettu Novgorodin ja karjalaisten levittäytymistä Vienanmeren rannoille ja mongolien hyökkäyksiä ja valloituksia Venäjällä, jotka tuhosivat kauppasuhteita ja kauppareittejä, vaikka eivät tänne yltäneetkään. Bjarmian tuhon - ja ylipäätään viikinkiajan loppumisen - syyksi on ehdotettu myös ilmaston kylmenemistä, joka vaikeutti muun muassa vesiliikennettä ja siten kaukokauppaa ja maanviljelyä erityisesti Pohjois-Euroopassa.
Yhdyskunta (biologia)
Käsitteen toinen merkitys biologiassa on kolonia. Jotkin modulaariset eli kerrannaiset eliöt, esimerkiksi polyyppieläimet, muodostavat koloniaalisia runkokuntia, joita sanotaan myös yhdyskunniksi.
Prefektuuri
Japani
Japanissa prefektuurit ovat ylin paikallishallinnon yksikkö. Maa on jaettu 47 prefektuuriin, joista 43 on varsinaisia prefektuureja, kaksi on urbaania prefektuuria (府, fu), Hokkaidō muodostaa erikoisprefektuurin (道, dō) ja Tokio on metropoliprefektuuri (都, to).
Prefektuurit jaetaan edelleen piirikuntiin ja kaupunkeihin. Prefektuureilla on varsin kattavat hallinnolliset oikeudet ja niillä on omat yksikamariset parlamentit. Prefektuurien kuvernöörit ja parlamentit valitaan prefektuurivaaleilla neljän vuoden välein.
Marokko
Prefektuurit ovat Marokossa toiseksi korkein hallintoyksikkö provinssien rinnalla. Marokon hallinnolliset alueet on jaettu provinsseihin ja prefektuureihin. Prefektuurit ovat hallintoalueiden alaisia suurkaupunkialueita kun muut alueet ovat provinsseja.
Luettelo Pokémon-tyypeistä
lang=fi|thumb|275px|Tämä taulukko näyttää kaikkien 18 Pokémon-tyypin heikkoudet, vahvuudet ja immuniteetit seitsemännen sukupolven tilanteen mukaan. Numero 2 tarkoittaa sitä, että puolustava osapuoli ottaa kaksinkertaisen vahingon, 1/2 tarkoittaa sitä, että vahinkoa tulee vain puolet, ja 0 tarkoittaa sitä, että vahinkoa ei tule.
Pokémon-tyyppi on kuvitteellisten Pokémon-lajien ominaisuus, joka määrittää niiden vahvuudet ja heikkoudet taistelussa toisia Pokémoneja vastaan. Tämä järjestelmä muistuttaa kivi, paperi ja sakset-peliä, sillä jokainen on tyyppi on heikko tai vahva toista kohtaan. Osa Pokémon-tyypeistä on myös täysin immuuneja joillekin tyypeille.
Osa heikkouksista on helppo päätellä maalaisjärjellä, kuten esimerkiksi se, että tulityyppi on heikko vesityyppiä vastaan tai se, että vesityyppi on heikko sähkötyyppiä vastaan. Jotkin tyypit taas eivät ole niin selviä, kuten hyönteistyypin vahvuus meediotyyppiä vastaan, joka perustuu entomofobiaan eli hyönteiskammoon. Osa Pokémoneista on kahta eri tyyppiä, kuten esimerkiksi Bulbasaur, joka on ruoho- ja myrkkytyyppiä. Näiden tyyppien heikkoudet ja vahvuudet yhteen laskemalla saadaan yhdistelmän heikkoudet ja vahvuudet. Esimerkiksi kivi- ja maatyyppinen Pokémon ottaa nelinkertaisen vahingon ruohotyypin liikkeistä, sillä sekä kivi- että maatyyppi ovat heikkoja ruohotyypin liikkeille, ottaen molemmat kaksinkertaista vahinkoa itseensä.
Lentopallon miesten Supersarja
Lentopallon miesten Supersarja oli toiseksi korkein sarjataso Suomessa lentopallon puolella kaudesta 1996–1997 kauteen 2000–2001. Liiton visiona oli saada tasoa laajenettua liigan alapuolella pelejä lisäämällä ja näin helpottaa liigaan nousua.
Luettelo Pokémon-tyypeistä
Hyönteistyyppi - (Bug-type)
Alla on lista hyönteistyypin vahvuuksista ja heikkouksista, sekä puolustuksessa että hyökkäyksessä (Eivät tehoa = Vastustajan hyökkäykset heikompia, eli tässä osiossa puolustuksen vahvuuksia).
Puolustus Hyökkäys
Lentopallon miesten Supersarja
Historia
Kaudelle 1997–1998 ottelumäärä putosi järjettömästä järkevämmäksi. Siirryttiin kahdentoista joukkueen kaksinkertaiseen sarjaan. Uusia joukkueita olivat Kalevan Lentopallo, Etta Oulusta, Savonlinnan Ajo nousijoina ja Vammalan Lentopallo, joka putosi edelliskaudella SM-liigasta. VaLePa nousi kauden päätteeksi takaisin liigaan. Superin karsinnoissa Savonlinnan Ajo pudotti Virtain Veikot ja Albatross Kalevan Lentopallon.
Luettelo Pokémon-tyypeistä
Jäätyyppi - (Ice-type)
Jäätyypin Pokémonit perustuvat joko arktisen alueen eläimiin tai myyttisiin olentoihin. Ne liittyvät yleensä kylmiin asioihin ja alueisiin. Jäätyyppejä on vain 33 erilaista, eli niitä on kaikkein vähiten kaikista tyyppisistä Pokémoneista. Niillä on yleensä korkea erikoispuolustus ja matala puolustustaito. Monet jäätyypin iskut voivat jäädyttää vastustajan, mikä estää liikkumisen. Jäätyypin Pokémonit eivät voi jäätyä ellei vastustaja käytä Tri Attack -hyökkäystä, eivätkä ne ota vahinkoa raemyrskystä. Esimerkkejä jäätyypin Pokémoneista ovat Dewgong, Glalie, ja Abomasnow.
Lentopallon miesten Supersarja
Historia
Kaudella 1998–1999 sarjasta SM-liigaan nousi peräti kolme joukkuetta. East Volley, joka jatkoi Savonlinnan Ajon mieslentopalloilua, sarjan voittajana, Muuramen Lentopallo karsintojen kautta, sekä Lentopalloseura Etta villillä kortilla.
Kaudella 1999–2000 Superin koko maan kattavaan sarjaan osallistuivat Kannuksen Ura, Kempeleen Pyrintö, Korson Veto, Lauttakylän Pyry, Perungan Pojat, Pyhäselän Urheilijat, Rocks Helsinki, Salpis Hollola, Tornion Lentis, Vihdin Lentopallo ja Virtain Veikot.
Luettelo Pokémon-tyypeistä
Keijutyyppi - (Fairy-type)
Keijutyyppi on uusin tyyppi, joka ilmaantui Pokémon-maailmaan peleissä Pokemon X ja Y. Sen vahvuuksia ovat erikoishyökkäys- ja puolustus. Keijutyyppi oli ensimmäinen uusi Pokémon-tyyppi 14 vuoteen, ja se lisättiin tasapainottamaan lohikäärmetyypin ylivoimaa, sekä tekemään teräs- ja myrkkytyypeistä parempia. Myös muutama vanhempi Pokemon muutettiin kuudennesta sukupolvesta lähtien joko kokonaan tai toisena tyyppinä keijutyypiksi (kuten Jigglypuff, Clefairy ja Marill). Tästä huolimatta se on yksi harvinaisimmista Pokémon-tyypeistä. Myös muutama normaalityypin liike muuttui keijutyypiksi, muun muassa Charm ja Moonlight. Keijutyyppiset Pokémonit perustuvat usein satujen keijukaisiin tai menninkäisiin. Keijutyypit käyttävät usein myöskin ruohotyypin iskuja.
Lentopallon miesten Supersarja
Historia
Vuoden 2000–2001 sarjaan läksi vielä kymmenen joukkuetta. Nämä olivat Kannuksen Ura, Mutalan Riento Joensuusta, Korson Veto, Salpis Hollola, Lauttakylän Pyry, Tornion Lentis -88, Valkeakosken Isku-Veikot, Perungan Pojat, Vihdin Lentopallo -90 ja Virtain Veikot. Korso ja Perunka olivat viimeiset Supersarjasta SM-liigaan nousseet joukkueet. Seuraavalle kaudelle 1-sarja palasi toiseksi korkeimmaksi sarjatasoksi.
Luettelo Pokémon-tyypeistä
Keijutyyppi - (Fairy-type)
Puolustus Hyökkäys
Kivityyppi - (Rock-type)
Kivityypin Pokémonit yhdistetään kiviin ja vuoriin. Niillä on keskimäärin erittäin korkea puolustus. Kivityypin hyökkäykset ovat yleensä kiven heittämistä tai hajottamista. Monet kivityypin Pokémonit ovat sekä kivi- että maatyyppisiä, mikä aiheuttaa niille nelinkertaisen heikkouden ruoho- ja vesityypin liikkeitä kohtaan. Kivityypit eivät ota vahinkoa hiekkamyrskystä, jossa niiden erikoispuolustus lisäksi kasvaa puolella. Esimerkkejä kivityypin Pokémoneista ovat Geodude, Tyranitar ja Nosepass.
Puolustus Hyökkäys
Kummitustyyppi - (Ghost-type)
Kummitus- eli haamutyypin Pokémonit yhdistetään yleensä yliluonnolliseen. Ensimmäisen sukupolven peleissä kummitustyypillä ei vielä ollut heikkouksia. Kummitustyyppiset Pokemonit ovat keiju- ja jäätyyppien ohella kaikkein harvinaisimpia lukumäärältään. Niihin eivät tehoa liikkeet, jotka estäisivät niitä pakenemasta taistelusta. Kummistustyypin Pokémoneja ovat esimerkiksi Gengar ja Dusclops.
Puolustus Hyökkäys
Hyökkäys Curse käyttäytyy eri tavoin, kun kummitustyyppi käyttää sitä. Kuumitustyyppinen liikkeen käyttäjä menettää puolet maksimiosumapisteistään, ja vastustaja menettää tämän jälkeen neljänneksen maksimi-HP:staan joka vuorolla, vaikka liikettä käyttänyt kummitustyyppi olisi pyörtynyt. Muun kuin kummitustyypin Pokémonin käyttäessä Curse -hyökkäystä nousevat sen hyökkäys- ja puolustuskyvyt nopeuden samalla laskien.
Lentotyyppi - (Flying-type)
Lentotyypin Pokémonit ovat Pokémoneja, jotka lentävät, ja jotka keskimäärin kaikkein nopeimpia Pokémoneista. Ne ovat normaalisti linnun tai jonkin myyttisen olennon, kuten lohikäärmeen, näköisiä. Tornadus on ainoa pelkästään lentotyypiä oleva Pokémon. Kaikilla muilla on myös jokin muu tyyppi.
Puolustus Hyökkäys
Lohikäärmetyyppi - (Dragon-type)
Lohikäärmetyypin Pokémonit ovat kaikkein voimakkaimpia Pokémoneja, sillä niillä on keskimäärin parhaat HP:t, hyökkäys- erkoishyökkäys- ja erikoispuolustuskyvyt. Tämä osin selittyy sillä, että moni legendaarinen Pokémon on ainakin osin lohikäärmetyyppiä. Kaikki lohikäärmeen näköiset Pokémonit eivät ole välttämättä lohikäärmetyyppiä, esimerkiksi Aerodactyl on kivi/lentotyyppinen ja Gyarados on vesi/lentotyyppinen Pokémon. Kuitenkin jotkut näistä voivat kuulua lohikäärmeiden lisääntymisryhmään (esimerkiksi Charizard ja Gyarados). Monet viimeisen kehitysmuodon lohikäärmetyypin Pokémonit ovat myös lentotyyppisiä, joten ne ovat silloin nelinkertaisesti heikkoja jäätyypin Pokémoneille.
Puolustus Hyökkäys
Maatyyppi - (Ground-type)
Maatyypin Pokémonit ovat yleensä vahvoja/kestäviä, ja niillä on hyvät hyökkäys- ja puolustuskyvyt. Ne liitetään yleensä maahan/maaperään. Esimerkkejä maatyypin Pokémoneista on Dugtrio, Groudon ja Sandshrew. Monet maatyypin Pokémonit ovat myös kivityyppiä, mikä aiheuttaa sen, että ne ottavat nelinkertaisen vahingon ruoho- ja vesityypin liikkeistä. Maatyypit eivät ota vahinkoa hiekkamyrskystä, eikä liike Thunder Wave (liike, joka halvaannuttaa aina) tehoa niihin.
Puolustus Hyökkäys
Meediotyyppi - (Psychic-type)
Meediotyypin Pokémoneilla on yleensä henkisiä ja psyykkisiä kykyjä, kuten psykokinesia, telepatia ja teleportaatio. Meediotyypin Pokémoneilla on korkeat erikoiskyvyt ja ne tapaavat olemaan nopeita. Usein jokaisen sukupolven vaikeimmin saatavat legendaariset Pokémonit ovat meediotyyppisiä (kuten Lugia). Ensimmäisessä sukupolvessa meediotyypit olivat ylivoimaisia, sillä niiden ainoa heikkous oli hyönteistyyppi, ja voimakkaita hyönteistyypin Pokémoneja ei ollut monia. Toiseen sukupolveen tilannetta tasoitettiin lisäämällä pimeystyyppi, jota vastaan meediotyypin Pokémonit ovat heikkoja. Esimerkkejä Meediotyypin Pokémoneista on Drowzee, Kadabra ja Medicham. Meediotyyppiä on kutsuttu myöskin psyyketyypiksi.
Puolustus Hyökkäys
Myrkkytyyppi - (Poison-type)
Myrkkytyypin Pokémoneilla on laadukasta myrkkyä sisällään. Ennen kuudetta sukupolvea myrkkytyypit aiheuttivat vain ruohotyypeille kaksinkertaista vahinkoa. Kuudennesta sukupolvesta lähtien ne ovat aiheuttaneet myös keijutyypeille kaksinkertaista vahinkoa. Jotkut hyönteistyypit (kuten Ariados), tuottavat myrkkyä, jotkut ovat myrkyllisiä kasveja (kuten Gloom) ja jotkut koostuvat myrkyllisistä aineista (kuten Grimer ja Muk). Monet myrkkytyypin iskut voivat myrkyttää vastustajan, mikä saa uhrin menettämään osumapisteitä (HP) jokaisen vuoron jälkeen. Liikkeet Toxic ja Poison Fang voivat aiheuttaa pahan myrkytystilan, jossa vastustaja menettää enemmän osumapisteitä joka vuoro. Myrkkytyypit eivät voi tavallisesti itse myrkyttyä normaalisti taikka pahasti. Ainoastaan hyökkääjän Corrosion-kyky mahdollistaa myrkkytyypin Pokémonien myrkytystilan.
Puolustus Hyökkäys
Normaalityyppi - (Normal-type)
Normaalityypin Pokémonit ovat Pokémon-tyypeistä kaikkein yleisimpiä. Niiden liikkeet perustuvat tavallisiin hyökkäyksiin, kuten taklauksiin ja raapaisuihin. Niiden vahvuuksiin kuuluu korkea kestokyky. Normaalityyppi on kuin oletusarvoinen tyyppi, jonka alle kuuluvat Pokémonit, jotka eivät sovi muihin tyyppeihin. Normaalityypin Pokémonit ovat yleensä nisäkkäiden näköisiä. Monet niistä ovat myös lentotyyppiä. Normaalityypillä ei ole vahvuuksia hyökkäyksissään, mutta sillä ei ole myöskään monia heikkouksia.
Puolustus Hyökkäys
Pimeystyyppi - (Dark-type)
Pimeystyyppi lisättiin Pokémonin maailmaan toisessa sukupolvessa tasapainottamaan meediotyyppien ylivoimaa. Niiden hyökkäysvoima on keskimäärin korkea mutta puolustuskyky on heikko. Japaninkielisessä versiossa tätä tyyppiä kutsutaan pahuustyypiksi (Evil type). Niillä on yleensä myös pahoja liikkeitä, kuten Bite ja Thief, jonka käyttäjä voi varastaa vastustajan esineen.
Puolustus Hyökkäys
Ruohotyyppi - (Grass-type)
Ruohotyypin Pokémonit ovat heikkouksiltaan ja vahvuuksiltaan heikoimpia Pokémoneja ja ne ovat yhdessä tuli- ja vesityypin Pokémonien lisäksi peruselementtejä. Ruohotyypeillä kyvyt ja esiintyminen ovat yhdistyneet kasvielämään ja luontoon. Ne käyttävät monia HP-uusimiskeinoja ja liikkeitä, jotka aiheuttavat erilaisia käyttäjää hyödyttäviä tiloja vastutajalle, esimerkiksi lamaannuttaminen. Esimerkki tällaisesta liikkeestä on Absorb, joka parantaa liikettä käyttänyttä Pokémonia puolella vastustajalleen aiheutuneesta vahingosta. Kuudennesta sukupolvesta lähtien ruohotyypin Pokémonit ovat olleet immuuneja liikkeille Sleep Powder, Poison Powder ja Stun Spore. Toisen sukupolven aikaan melkein puolet ruohotyypin Pokémoneista oli myös myrkkytyyppisiä. Ensimmäisessä sukupolvessa oli vain yksi puhtaasti ruohotyyppinen Pokémon, Tangela. Esimerkkejä ruohotyypin Pokémoneista ovat Bulbasaur (joka on myös myrkkytyypin Pokémon), Leafeon ja Chespin.
Puolustus Hyökkäys
Sähkötyyppi - (Electric-type)
Sähkötyypin Pokémoneilla on sähköisyyteen suuntautuneet voimat. Sähkötyypin Pokémonit ovat tyypillisesti todella nopeita ja niiden erikoishyökkäykset ja erikoispuolustus ovat erittäin korkeita. Sähkötyypin ainoa heikkous on maa. Monet sähkötyypin hyökkäykset saattavat lamauttaa vastustajan Pokémonin, mikä tarkoittaa, että se ei välttämättä pysty liikkumaan. Thunder Wave -hyökkäys tekee näin aina osuessaan. Kuudennesta sukupolvesta lähtien sähkötyypit eivät ole voineet itse lamaantua lukuun ottamatta tilannetta, jossa vastustaja käyttää Tri Attack -hyökkäystä ).
Puolustus Hyökkäys
Taistelutyyppi - (Fighting-type)
Puolustus Hyökkäys
Terästyyppi - (Steel-type)
Terästyypin Pokémoneilla on kaikista Pokémon-tyypeistä eniten vahvuuksia puolustuksessa, yhteensä kymmenen. Lisäksi terästyypit ovat immuuneja myrkkytyyppiä vastaan. Niillä on keskimäärin korkein puolustuskyky, sekä usein korkeat hyökkäys- ja erikoispuolustuskyvyt. Ne ovat kuitenkin usein hitaita, eikä niillä ole paljoa HP:ta. Terästyypin Pokémonit eivät ota vahinkoa hiekkamyrskystä, eikä niitä voi myrkyttää, ellei hyökkääjällä ole Corrosion-kykyä.
Puolustus Hyökkäys
Tulityyppi - (Fire-type)
Tulityyppi on yksi kolmesta perustyypistä vesi- ja ruohotyypin ohella. Tulityypin Pokémoneilla on keskimäärin korkea erikoishyökkäyskyky ja ne ovat melko nopeita. Tulityypit ovat yleensä harvinaisia pelin alkupuolella. Useat tulityypin hyökkäykset voivat aiheuttaa palamistilan, jossa vastustajan hyökkäyskyky heikkenee ja tämä menettää osumapisteitä joka vuorolla. Tulityypin Pokémonit eivät voi palaa, ellei vastustaja käytä Tri Attack -hyökkäystä. Tulityypin Pokémoneja ovat esimerkiksi Charmander, Magmar ja Cyndaquil.
Puolustus Hyökkäys
Muita tyyppejä
Seuraavat tyypit ovat epävirallisia tyyppejä Pokémoneille.
Lintutyyppi - (Bird-type)
Lintutyyppi löytyy pelin koodista, mutta sitä ei ole virallisesti mahdollista saada pelissä millään tavalla. Ainoa tapa saada lintutyyppi näkymään on huijata. Lintutyypeiksi on merkitty 'M, Missingno ja 3trainerpoké. 'M eli Missingno on mahdollista saada peleissä Pokémon Red ja Blue.
???-tyyppi
???-tyyppi oli Curse -hyökkäyksen tyyppi viidennen sukupolven peleihin saakka, jolloin siitä tuli haamutyypin hyökkäys. Hyökkäys Curse käyttäytyy erilaisesti, kun haamutyyppi käyttää sitä.
???-tyyppi on annettu myös haamujen hyökkäyksille, Colosseumissa ja Pokémon XD:ssä tuntemattomilla Pokémoneilla hyökkäykset olivat ???-tyyppiä, kunnes haamujen sydämet valloitettiin. Pokémon Mystery Dungeonissa liikkeellä Hidden Power ei ollut lainkaan tyyppiä, kun muissa peleissä se on normaalityyppinen. Muita liikkeitä, joilla ei ole tyyppiä Pokémon Mystery Dungeonissa, ovat Wide Slash, Vacuum-Cut, Spin Slash ja Excavate.
Pokémonien munat ovat ???-tyyppiä, kunnes ne kuoriutuvat.
Aiheesta muualla
Gameplay of Pokémon Pokémon Pokémon (espécie)
Janus Friis
Janus Friis (s. 1976) on tanskalainen yrittäjä, joka tunnetaan parhaiten osallisuudestaan tiedostojenjako-ohjelma KaZaA:n sekä P2P-puhelinohjelma Skype:n kehitykseen. Hän on kehittänyt ohjelmat yhdessä Niklas Zennströmin kanssa.
Vuonna 2014 Friisistä tuli toinen Starship Technologies-yrityksen perustajista. Yhtiö kehittää robotteja, joita käytetään ruoka-annosten ja kauppaostosten kotiinkuljetukseen.
Tyyppijärjestelmä
Ohjelmointikielen tyyppijärjestelmä määrittää, kuinka ohjelmointikieli luokittelee ohjelmassa esiintyvät entiteetit tyyppeihin. Tyyppejä ovat lausekkeet, muuttujat ja niin edelleen. Tyyppijärjestelmä vaikuttaa kuinka kielessä käsitellään tyyppejä ja tyyppien välisiä toimintoja.
Tyyppi tai tietotyyppi on numeeristen arvojen tulkintatapa. Tyyppi voi koostua joukosta sallittuja arvoja (enumeraatio). Tyyppi voi olla komposiittityyppi, joka sisältää useita arvoja (kuten taulukko, luokka ja niin edelleen).
Tyyppijärjestelmä voi olla laajennettava: ohjelmoija voi määrittää uusia tyyppejä kuten luokkia.
Merkitys
Tietotyypit antavat tulkinnan tietokoneen muistissa oleville bittijonoille. Tavanomaisten tietokoneiden muisti koostuu järjestyksessä olevista biteistä, joiden tulkinta on vapaa. Niinpä sama osa muistin sisältöä voidaan tulkita vaikkapa merkiksi, kokonaisluvuksi, liukuluvuksi tai osoitteeksi toiseen muistipaikkaan. Tyypit kertovat ohjelmille ja ohjelmoijille, kuinka nämä bitit tulkitaan.
Muuttujan tai arvon tyyppi määrittelee, millä tavoin se voi toimia muiden muuttujien tai arvojen kanssa. Tyyppitarkastuksessa varmistutaan siitä, että tyypit toimivat näiden rajoitusten mukaan, eli tarkastetaan osa ohjelman semantiikasta. Tyyppitarkastus voidaan suorittaa ohjelman käännösaikana (staattinen tyyppitarkastus) tai ajoaikana (dynaaminen tyyppitarkastus).
Ohjelmointikielissä voidaan antaa lause: .. jossa  on muuttujan   tyyppi ja literaali   on muuttujaan sijoitettava arvo. Kääntäjä antaa virheen, jos muuttujaan yritetään sijoittaa jotain mitä tyyppijärjestelmän mukaan siihen ei voida sijoittaa kuten:
Länsisiperianlaika
Länsisiperianlaika on venäläinen laika-koirarotu. Se on arktinen venäläinen metsästyskoirarotu, ja se kuuluu pohjoisiin alkukantaisiin rotuihin, joissa on jäljellä ulkonäöllisiä ja käytöksellisiä piirteitä villistä esi-isästään sudesta. Sana laika (venäjäksi: Лайка, laika) tarkoittaa haukkuvaa koiraa. Laikat ilmaisevatkin saaliin haukkumalla. Suomessa on kolme FCI:n hyväksymää laikarotua: länsisiperianlaika, itäsiperianlaika ja venäläis-eurooppalainen laika. Länsisiperianlaika kuuluu FCI:n luokituksen mukaan ryhmään 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat ja alaryhmään 2 Pohjoiset metsästyskoirat.
Tyyppijärjestelmä
Merkitys
Tyyppijärjestelmä havaitsee jos tyypillä yritetään tehdä toimintoja, joita sillä ei voida tehdä:
Tyyppijärjestelmä antaa seuraavia merkittäviä hyötyjä:
Länsisiperianlaika
Ulkonäkö
Länsisiperianlaika on yleisvaikutelmaltaan kuiva ja voimakasrakenteinen, mutta se ei kuitenkaan ole raskasluustoinen koira. Se on keskikokoinen koira, jolla on hyvin kehittyneet lihakset. Mittasuhteiltaan se on hieman korkeuttaan pidempi, ja säkä on selvästi erottuva. Pää muistuttaa ylhäältä päin katsottuna tasasivuista kolmiota ja on muodoltaan kiilamainen, otsapenger erottuu vain heikosti. Länsisiperianlaikalla on pitkä terävä kuono ja pystyt korkealle kiinnittyneet korvat. Silmien tulisi olla tummat. Häntä on tiivis ja voimakkaasti selän päälle kiertyvä. Sukupuolileima on selvä. Uroksen säkäkorkeus on 55–62 cm ja nartun 51–58 cm.
Tyyppijärjestelmä
Merkitys
"Hello, World" / 3 voidaan tunnistaa virheelliseksi, koska merkkijonon jakaminen kokonaisluvulla ei ole mielekäs operaatio.
Länsisiperianlaika
Ulkonäkö
Länsisiperianlaikan karvapeite muodostuu kovasta, karkeasta ja suorasta peitinkarvasta sekä tiheästä ja paksusta pohjavillasta. Karva on lyhyttä ja tiheää päässä ja korvissa, mutta kaulassa ja lavoissa on pidempää karvaa, joka muodostaa kauluksen. Myös poskien karva muodostaa pulisongit. Varpaiden välissä kasvaa suojaava karva. Länsisiperianlaikan väritys voi olla harmaan tai mustan kirjava, harmaa, punainen, harmaanpunainen, kellertävä (fawn) tai punaruskea kaikissa vivahteissaan. Myös valkoinen väri sallitaan. Turkki voi olla laikullinen valkoisella pohjavärillä.
Tyyppijärjestelmä
Merkitys
Ensimmäisen luokan tyyppejä ovat helposti käytettävät muuttujatyypit kuten  C++-kielessä. Ensimmäisen luokan tyypeillä:
Länsisiperianlaika
Luonne ja käyttäytyminen
Länsisiperianlaika on luonteeltaan tasapainoinen, eloisa, aktiivinen ja rohkea oman arvonsa tunteva koira, joka ei kuitenkaan rähjää tyhjästä. Se on hyvähermoinen koira, joka on omalle laumalleen uskollinen. Kotioloissa koira käyttäytyy rauhallisesti ja tarvitsee myös omaa tilaa. Länsisiperianlaika on erittäin ihmisystävällinen, minkä vuoksi se soveltuu hyvin lapsiperheeseen. Vieraita kohtaan koira on valpas ja itsevarma, mutta suhtautuu vieraisiinkin ihmisiin avoimesti.
Länsisiperianlaikalla on tarkat hyvin kehittyneet aistit, erinomainen suunnistusvaisto ja vahva riistavietti. Se on nopea liikkeissään ja reaktioissaan. Sen haukkuääni on kuuluva ja soinnikas. Se ilmoittaa haukullaan riistalajin ja tapahtumien etenemisen. Nämä edellä mainitut ominaisuudet yhdessä fyysisten ominaisuuksien kanssa tekevät siitä erinomaisen metsästyskoiran. Länsisiperianlaika omaa ideaaliominaisuudet pärjätäkseen Suomen vaativissa metsästysoloissa: se on kestävä, nopea lumessa ja vaihtelevassa maastossa ja se pärjää turkkinsa ansiosta myös kylmässä säässä. Länsisiperianlaikaa voikin pitää ympärivuotisesti ulkokoirana Suomen oloissa, mutta se soveltuu myös sisäkoiraksi.
Tyyppijärjestelmä
Merkitys
Eräät kielet tukevat funktioita ensimmäisen luokan tyyppeinä: näitä ovat muun muassa Haskell, Scheme, Python ja Lua.
Yksittäisen rajapinnan tarjoamista erityyppisille entiteeteille kutsutaan polymorfismiksi.
Länsisiperianlaika
Alkuperä
thumb|250px|Länsisiperianlaika tajikistanilaisessa postimerkissä. Arkeologit ovat löytäneet Karjalasta ja Länsi-Siperiasta kalliopiirroksia, joissa kuvataan pystykorvaisia laikojen esi-isiä metsästämässä karhuja ja hirviä. Rodun alkuperä sijoittuu Uralin, Länsi- ja Keski-Siperian metsäalueille, jossa se on jalostunut mansien ja hantien ammattimetsästäjien käyttämistä pystykorvaisista koirista. Hantien koiria kutsuttiin ostjakkilaikoiksi ja mansien koirat olivat vogulilaikoja. Ensimmäinen rotumääritelmä länsisiperianlaikalle on 1920-luvulta. Vuonna 1928 joukko laikaharrastajia perustivat moskovalaisen laikajaoston. Tämän myötä alkoi laikojen jalostustyö Moskovassa. Vuonna 1947 esitettiin uusi määritelmä laikaroduille ja läheistä sukua olevat hantien ja mansien laikat yhdistettiin yhdeksi roduksi. Jalostustoiminta oli aluksi hidasta, mutta sodan jälkeen 1950-luvulla toiminta muuttui määrätietoisemmaksi, ja rotu kehittyi nykymuotoonsa.
Tyyppijärjestelmä
Staattinen vs. dynaaminen tyypitys
Tyyppijärjestelmä voi olla staattinen tai dynaaminen: staattisessa tyypityksessä tyyppisidos päätetään käännösvaiheessa kun taas dynaamisessa tyypityksessä tyyppi tarkistetaan ja päätetään ajonaikaisesti.
Länsisiperianlaika
Alkuperä
Länsisiperianlaika on Venäjän yleisin metsästyskoirarotu, ja niitä on Venäjällä noin 60 prosenttia kaikista laikoista. Vuoden 2004 tiedon mukaan Venäjällä on arviolta yli 40 000 länsisiperianlaikaa. Perusta Suomen länsisiperianlaikakannalle rakennettiin pitkälti 1980-luvulla. Vuonna 1979 rekisteröitiin ensimmäiset 45 länsisiperianlaikaa. Korkeimmillaan rekisteröinnit ovat olleet vuonna 1986, jolloin rekisteröintimäärä oli 185 koiraa.
Suomessa länsisiperianlaikoja on rekisteröity yhteensä 3 720, ja vuonna 2018 niitä rekisteröitiin 60.
Tyyppijärjestelmä
Staattinen vs. dynaaminen tyypitys
Esimerkiksi C-kielen tyyppijärjestelmä on staattinen, koska muuttujien tyypit on pakko antaa muuttuja- ja funktioesittelyiden yhteydessä. Sen sijaan useimmat tulkattavat (eivät kuitenkaan kaikki) kielet ovat dynaamisesti tyypittäviä kieliä, kuten Perl ja Python. Java käyttää yhdistelmää käännösaikaisia ja ajonaikaisia tarkistuksia.
Esimerkiksi seuraava ohjelmakoodinpätkä on laillista Pythonia:
Aluksi  on tässä merkkijonotyyppinen, koska taulukon   (komentoriviargumentit) alkiot ovat merkkijonoja. Seuraavalla rivillä  muunnetaan kokonaislukutyyppiseksi ennen   -lausetta. Muuttujan  tyyppi siis vaihtuu ajonaikana, mutta siitä ei aiheudu virhettä.
Länsisiperianlaika
Rotujärjestö
Suomen Laikayhdistys ry. perustettiin vuonna 1981. Vuonna 1989 hyväksyttiin laikoille oma rotujärjestö Suomen Laikajärjestö, Finska Laikaklubben r.y., joka julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Laika-lehteä sekä vuosikirjan koe- ja näyttelytuloksista. Suomen Laikajärjestö on jakautunut kolmeen jaostoon (länsisiperianlaika-, itäsiperianlaika- ja venäläis-eurooppalainen laika –jaosto). Rotukohtaiset jaostot edistävät rotujen tavoitteellista ja eettistä jalostustoimintaa, ja ne vastaavat käytännön neuvonnasta kentällä. Laikajärjestön tekemä jalostustyö Suomessa pyrkii säilyttämään laikojen monikäyttöisyyden, koulutettavuuden, liikkuvuuden, terveyden ja geenikannan vastaamaan nykyistä metsästyskäytäntöä maassamme. Länsisiperianlaikan uhkakuvana pidetään sitä, että metsästyskoiraominaisuudet kärsivät, mikäli jalostusta ohjataan näyttelylinjan suuntaan.
Tyyppijärjestelmä
Staattinen vs. dynaaminen tyypitys
Dynaaminen tyypitys tarjoaa joustavuutta, mutta se ei ole automaattisesti staattista tyypitystä parempi ratkaisu. Staattisen tyyppijärjestelmän avulla monet virheet voidaan havaita käännösaikana, kun taas dynaamisesti tyypitetyssä kielessä vastaava virhe havaitaan vasta ajon aikana.
OCaml käyttää implisiittistä tyypitystä, joka kuitenkin on staattisesti tyypitetty.
Manifesti vs. implisiittinen tyypitys
Kielissä, joissa tyyppi määritetään eksplisiittisesti käytetään manifestityypitystä ja tyyppiannotaatiota. Esimerkiksi:
Muutoin käytössä on implisiittinen tyypitys, jolloin tyyppi voidaan päätellä. Dynaamisesti tyypitetyt kielet käyttävät yleensä implisiittistä tyypistystä. Esimerkki implisiittisestä tyypityksestä Haskell-kielellä, joka käyttää staattista tyypitystä:
Joissakin tapauksissa dynaaminen ja implisiittinen voivat näyttää samoilta, mutta käytännössä ovat eri asioita.
Nimellinen vs. rakenteellinen
Kielet voivat käyttää nimettyä tyyppiä huolimatta sen rakenteesta, jolloin tyyppi tarkistetaan vain sille annetun nimen perusteella. Esimerkiksi ohjelmoijan luomat tyypit: .. jossa  ja   ovat eri tyyppejä.
Nimelliseen tyyppiin on löyhempiä tapauksia, kuten perityn luokan välittäminen sen kantaluokan mukaan.
Rakenteellisessa tyypityksessä (kutsutaan myös ankkatyypitykseksi) tyyppejä voidaan käsitellä keskenään vaihdettavina mikäli niillä on sama rakenne ja ne tukevat samoja toimintoja.
Esimerkiksi C++-kielellä:
Python-kielellä:
Go-kielellä:
Latentti tyypitys
Latentti tyypitys on ohjelmointikielien kuten Schemen tyypitys, jossa yleisesti ottaen et voi ohjelman lähdekoodia lukemalla päätellä mitä tyyppiä tiettyyn muuttujaan tai lausekkeeseen liittyvä data on.
Vahva ja heikko tyypitys
Vahva ja heikko tyypitys on tyyppijärjestelmän ominaisuus, joka määrittelee miten erityyppisten muuttujien väliset muunnokset käsitellään keskenään. Kieli voi käyttää joko vahvaa tai heikkoa tyypitystä.
Tyyppijärjestelmättömät ohjelmointikielet
Eräissä ohjelmointikielissä ei ole tyyppijärjestelmää: esimerkkejä ovat BCPL ja B-kielet.
Forth-kieli erottelee kokonaisluvut ja liukuluvut, joten sillä on tyypin käsite, mutta näitä käsitellään eri syntaksilla ja sillä ei ole tyyppitarkistusta.
Lotos-S
Lotos-S on Venäjän puolustusministeriön elektronisen tiedustelun satelliitti. Ensimmäinen sarjan satelliitti laukaistiin Plesetskin kosmodromilta 20. marraskuuta 2009 aurinkosynkrooniselle kiertoradalle Sojuz-U-kantoraketilla. Satelliitti kantoi myös tunnusta Kosmos 2455.
Aílton (jalkapalloilija, 1973)
177 senttimetriä pitkä Aílton on pelannut myös kotimaassaan Brasiliassa sekä Meksikossa. Hän on voittanut kerran Saksan mestaruuden (2004), kahdesti Saksan Cupin (1999, 2004) ja lisäksi muutamia henkilökohtaisia palkintoja; vuonna 2004 hän sai Saksan parhaan jalkapalloilijan, Bundesliigan vuoden pelaajan ja Bundesliigan maalikuninkaan tittelit.
Arvo A. Pylkkänen
Arvo Armas Pylkkänen (18. maaliskuuta 1898 Viipuri – 15. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen kustantaja ja kirjailija.
Enter (albumi)
Enter on hollantilaisen Within Temptation -yhtyeen ensimmäinen albumi vuodelta 1997. Albumilta julkaistiin singlenä kappale Restless.
Kourallinen dollareita
Kourallinen dollareita (Per un pugno di dollari) on italialainen spagettiwestern vuodelta 1964. Se on Sergio Leonen ohjaaman dollaritrilogian ensimmäinen elokuva, joka nosti ohjaajan lisäksi pääosan esittäjän Clint Eastwoodin ja elokuvaan musiikin säveltäneen Ennio Morriconen maailmanmaineeseen.
Juoni
Tuntematon mies saapuu ratsain San Miguel -nimiseen meksikolaiskaupunkiin, joka sijaitsee lähellä Yhdysvaltojen rajaa. Kaupunkia riivavat kaksi vallasta kilpailevaa sukua, seriffi Baxterin perhe ja Rojon veljekset. Mies päättää hyötyä tilanteesta ja käynnistää vaarallisen pelin, jonka avulla hän pyrkii hävittämään molemmat osapuolet ajamalla nämä keskinäiseen sotaan.
Uudentyyppinen lännenelokuva
thumb|left|240px|Clint Easwood roolihahmossaan "Man with No Name". Elokuva loi lännenelokuvaan uudenlaisen päähenkilötyypin, antisankarin, joka poikkesi täysin perinteisestä amerikkalaisen lännenelokuvan ihanteellisesta sankarityypistä. Leone halusi luoda uudenlaisen lännenelokuvan ja palkkasi sen pääosaan Clint Eastwoodin, joka oli aiemmin esittänyt cowboyta televisiosarjassa Lännen tie. Eastwood sai melko vapaat kädet luoda roolihahmonsa, joka tunnetaan "Miehenä ilman nimeä". Eastwood kuvasi hahmoaan seuraavasti:
Elokuvan ulkokohtaukset on kuvattu Madridin ja Almerían kaupunkien alueilla Espanjassa. Sisäkohtaukset kuvattiin Cinecittàn studioilla Italiassa.
Oikeusjuttu
Kourallinen dollareita seuraa juoneltaan Akira Kurosawan ja Ryuzo Kikushiman käsikirjoittamaa samurai-elokuvaa Yojimbo – onnensoturi, jonka ensi-ilta oli vuonna 1961. Ohjaaja Sergio Corbucci kertoi Leonen käsikirjoittaneen elokuvansa katsoen samalla Onnensoturia Moviola-leikkauslaitteesta ja tehneen muutoksia vain tapahtumapaikkojen ja dialogin suhteen, mutta elokuvan ei mainittu perustuvan Onnensoturiin. Myös Kurosawa näki elokuvan ja piti siitä kovasti, mutta huomasi tarinan samankaltaisuudet. Hän kirjoitti Leonelle kirjeen, jossa nimitti Kourallista dollareita "omaksi elokuvakseen" ja kertoi olevansa mielestään oikeutettu korvaukseen. Tuottajat eivät kuitenkaan suostuneet maksamaan korvausta suoraan, vaan asiasta nousi pitkällinen oikeusjuttu, jota puitiin samaan aikaan kun Kurosawa kuvasi elokuvaansa Punaparta (1965). Oikeusistuin ratkaisi jutun lopulta kantajan hyväksi, ja Kurosawa ja hänen studionsa saivat prosenttiosuuden elokuvan tuotosta. Ohjaajat eivät koskaan tavanneet toisiaan kasvokkain, mutta Kurosawa tapasi Eastwoodin Cannesin elokuvajuhlilla 1990, missä he keskustelivat huvittuneeseen sävyyn tapauksen aikanaan nostamasta mediakohusta.
Myös Walter Hillin ohjaama Last Man Standing (1996) perustuu samaan Kurosawan ja Kikushiman alkuperäiskäsikirjoitukseen.
Indianapolis 500 1956
Indianapolis 500 1956 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. toukokuuta 1956 Indianapolisissa. Kilpailun voitti Pat Flaherty.
Tommi Tikka
Tommi Tikka (s. 28. elokuuta 1995 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin SHL-liigan HV71:ssä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Tikka osaa pelata myös laidassa.
Seuraura
Tikka on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin myös Espoon Jääklubissa, josta Tikka siirtyi Espoo Bluesin C-nuoriin kaudeksi 2010–2011. Hän toimi joukkueen kapteenina ja johdatti Bluesin kauden päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuteen. Kauden 2011–2012 päätteeksi Tikka voitti B-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2012–2013 hän toimi Bluesin B-nuorten kapteenina.
Kaudeksi 2013–2014 Tikka siirtyi Vaasan Sportin A-nuoriin, kun hän otti yhteyttä joukkueen valmentajaan, Tikalle Bluesin junioreista tuttuun Saku Martikaiseen. Hän pelasi kauden aikana seurassa myös yhden Mestis-ottelun. Kauden 2014–2015 lopulla, helmikuussa 2015 Sport lainasi alkukauden kokonaan A-nuorissa pelanneen Tikan loppukaudeksi Heinolan Peliittojen Mestis-joukkueeseen, jossa hän teki kahdeksassa runkosarjaottelussa piste per peli -tahdilla tehot 4+4=8. Koska Sport oli nimennyt Tikan ns. nuorten pelaajien listalle, hän palasi Mestis-kauden jälkeen takaisin seuran A-nuorten vahvuuteen.
Huhtikuussa 2015 Tikka teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Sportin kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2015–2016 avauskierroksella 11. syyskuuta 2015 JYPiä vastaan. Tikka merkittiin Sportin kolmosketjun vasempaan laitaan Lassi Kokkalan ja Gabriel Spilarin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.53 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Tikka teki 14. lokakuuta 2015 ylivoimalla Saimaan Palloa vastaan. Hänen osumansa jäi Sportin 4–2-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Kaikkiaan Tikan tulokaskausi SM-liigassa toi 32 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös seitsemän Mestis-ottelua lainalla Kokkolan Hermeksessä. Sportin A-nuorissa Tikka pelasi kahdeksan ottelua ja jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Carl-Axel Braskénin ja Robin Salon kanssa lukemalla +8.
Tikka siirtyi kaudeksi 2019–2020 kaksivuotisella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon. Marraskuussa 2020 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2020–2021 Tikka nousi HPK:n kapteenistoon, kun Ville Koistinen ja Jesse Mankinen olivat pitkään sivussa ja lopulta jättivät HPK:n. Hän sijoittui 94 minuutillaan koko SM-liigan jäähypörssissä toiseksi edellään vain KooKoon Martin Berger. Kaudeksi 2021–2022 Tikka nimettiin HPK:n varakapteeniksi ensisijaiseen kapteenistoon. Hän jakoi tehoilla 7+19=26 joukkueen sisäisen pistepörssin neljännen sijan Antti Pihlströmin kanssa.
Kaudeksi 2022–2023 Tikka siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Tikka teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 17+13=30. Hän oli Ilveksen kolmanneksi paras maalintekijä. Tikka voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Tikan Ilves-sopimuksessa ollutta optiota ei käytetty ja toukokuussa 2023 hänen uutisoitiin siirtyvän kaudeksi 2023–2024 kolmivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan HV71:een.
Muuta
Tikka valmistui ylioppilaaksi Vaasan lyseon lukiosta keväällä 2015.