cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stereotyyppi
Jaottelu ja syntyminen
Yleisimpiä ja eniten tutkittuja stereotyyppejä ovat sukupuoleen, ikään ja rotuun liittyvät stereotyypit. Sukupuoli, ikä ja rotu ovat ihmisten paljon käyttämiä kategorioita, ja ne on myös helppo tunnistaa visuaalisesti. Yleisiä stereotyyppejä ovat esimerkiksi stereotyypit naisista kiltteinä ja hoivaavina, mutta miehiä vähemmän osaavina, ja stereotyypit miehistä naisia osaavampina ja dominoivampina, mutta vähemmän kiltteinä. Vanhoja ihmisiä koskevia yleisiä stereotyyppejä ovat käsitykset vanhuksista seniileinä, toimintakyvyttöminä ja äreinä, mutta toisaalta myös viisaina ja anteliaina.
Stereotyypin muodostuminen perustuu siihen, että ihmiset jaetaan ensin ryhmiin ja aletaan sitten nähdä kaikki saman ryhmän jäsenet keskenään samankaltaisina. Tämän ajattelumallin takana on sekä kognitiivisia syitä että motivaatiosyitä. Kognitiivinen syy on se, että koska ihmisten ajattelukapasiteetti ei riitä ryhmän kaikkien yksittäisten jäsenten tietojen erottelemiseen, yleistämisen avulla ihminen pystyy ajattelemaan tehokkaammin ja käytännöllisemmin, etenkin silloin, kun tarkempaa tietoa jäsenistä ei ole saatavilla. Tämän hyödyllisyys riippuu siitä, kuinka hyvin kyseinen stereotyyppi vastaa totuutta. Stereotyypin muodostumiseen vaikuttaa myös se kognitiivinen vinouma, joka saa ihmisen kiinnittämään kohtuuttoman paljon huomiota epätavallisiin ärsykkeisiin.
Motivaatioon liittyvä syy stereotyypin synnylle perustuu siihen, että ihmiset pyrkivät vahvistamaan omaa itsearviointiaan omaan ryhmäänsä identifioitumisen kautta. Tämän seurauksena ihminen haluaa nähdä oman ryhmänsä mahdollisimman hyvänä ja verrata sitä suosiollisesti toisiin ryhmiin. Ihminen myös usein näkee ulkoryhmiin kuuluvat ihmiset keskenään enemmän samankaltaisina kuin oman sisäryhmänsä ihmiset.
Myyrmäki-halli
Myyrmäki-halli on Vantaan Myyrmäessä sijaitseva, urheilupuiston yhteydessä toimiva yleisurheilu- ja jalkapallohalli. Yleisurheilua varten hallista löytyy juoksusuora, pituus- ja kolmiloikkapaikka, seiväskuoppa sekä heittopressu. Halli on valmistunut 1991. Sen keskellä olevan pelikentän koko on 100 × 61 metriä ja vapaa korkeus keskeltä mitattuna 18 metriä. Nykyinen, vuonna 2001 asennettu kentän pinnoite on Saltex Greenie -tyyppinen jalkapallonurmi. Hallin valaistus on 500 luksin vahvuinen. Hallin yhteydessä on myös kahvio sekä neuvottelutilat.
August Enna
thumb|right|August Enna
August Enna (13. toukokuuta 1859 Nakskov – 3. elokuuta 1939 Kööpenhamina) oli tanskalainen säveltäjä.
Enna opiskeli lyhyesti viulunsoittoa muiden muassa Christian Schiørringin ja musiikin teoriaa Peter Rasmussenin johdolla. Muutoin hän oli itseoppinut. Jonkin aikaa Enna oli maineikkain tanskalainen oopperasäveltäjä. Ensimmäisen kerran hän nousi esiin oopperalla Heksen (1892), jota seurasivat useat muut oopperat. Enna omaksui vaikutteita Italian veristeiltä ja Richard Wagnerilta. Useat hänen oopperoistaan esitettiin Euroopan suurilla lavoilla. Niiden lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa Carnegie Hallissa soitettu konsertto viululle ja orkesterille. Enna sai vuonna 1908 professorin arvon.
Ennalla oli sisilialaiset juuret. Häntä pidettiin pahansisuisena miehenä, joten musiikkipiireissä häntä alettiin vähitellen vältellä. Hänen viimeisinä vuosinaan hänen musiikkinsa poistuikin ohjelmistosta. Myöhemmin hänen teoksistaan on tehty levytyksiä.
Stereotyyppi
Jaottelu ja syntyminen
Kun ihminen on muodostanut mielessään sosiaalisia kategorioita, joihin sijoittaa ihmiset, hänelle alkaa kertyä tietoa, uskomuksia ja odotuksia näiden ryhmien jäsenistä. Kun tietyt tiedot, uskomukset ja odotukset yhdistetään eri ryhmiin, muodostuu stereotyyppejä. Sen jälkeen ihminen alkaa nähdä kyseisten ryhmien kaikissa jäsenissä samat ominaisuudet. Kun ihminen kohtaa henkilöitä, jotka eivät mahdu hänen muodostamaansa stereotyyppiin, hän saattaa sijoittaa kohteen johonkin ryhmänsä alaryhmään, joka eroaa hiukan pääryhmästä.
Ihmisillä on tapana kiinnittää tavallista enemmän huomiota sellaiseen tietoon, joka vastaa heidän uskomuksiaan, tulkita ristiriitainen tieto omien uskomusten mukaisesti, ja ohittaa uskomusten vastainen tieto. Ihmiset etsivät kysymystensä asettelulla sellaista tietoa, joka vahvistaa heidän luomiaan stereotyyppejä. Ihmiset lisäksi selittävät ryhmän jäsenten käyttäytymistä stereotyypeillä. Kun ihminen ajattelee jotain ryhmää, hän palauttaa herkimmin mieleen stereotyyppiä vahvistavaa tietoa.
Leviäminen ja pysyvyys
Stereotyypit leviävät vanhemmilta lapsille, ystävien kesken, etnisten vitsien kautta, tai laajemmin television, elokuvien ja lehtien kautta. Lisäksi jos jokin ryhmä on yliedustettuna joissain rooleissa, siitä voi syntyä virheellinen uskomus, että ryhmän jäsenillä olisi luontainen taipumus näihin rooleihin.
Stereotyypit ovat melko pysyviä, eivätkä ne tavallisesti muutu ajan myötä. Joskus esimerkiksi sota voi aiheuttaa väliaikaisen stereotyypin muutoksen viholliskansallisuutta kohtaan.
Ryhmien välisten kontaktien lisäämisellä on pyritty muuttamaan stereotyyppejä ja vähentämään vihamielisyyksiä. Tämä voi johtaa ryhmän näkemiseen aiempaa monimuotoisena. Joskus ryhmään tutustuminen voi johtaa vain uusien alaryhmästereotyyppien muodostumiseen, jolloin pääryhmän stereotyyppi säilyy ennallaan.
Vaikutuksia
Ihmiset käyttäytyvät toisia ihmisiä kohtaan usein stereotyyppikäsitystensä mukaisesti. Joskus tästä seuraa se, että vastapuoli ryhtyy itsekin käyttäytymään itseensä kohdistuvien stereotyyppisten odotusten mukaisesti. Tämä puolestaan nähdään stereotyyppiä oikeuttavana todisteena, jolloin stereotyyppi vahvistuu.
Professori Karmela Liebkindin mukaan luokittelu ja yleistäminen ovat välttämättömiä apuvälineitä, mutta hän tarkoittaa stereotypialla vain arvottavaa luokittelua, jossa ihmisryhmä arvotetaan hyväksi tai pahaksi, mikä voi johtaa välttelyyn tai väkivaltaan.
Tohtori Samuel Pihan mukaan stereotypioissa on kyse liian rohkeista yleistyksistä. Ne ovat silti voineet olla hyödyllisiä, kuten suuren, karskin ja miehisen olemuksen yhdistäminen uhkaavuuteen tai vieraiden piirteiden pitäminen arveluttavana. Siksi esimerkiksi pitkä mies voi kärsiä siitä, että ihmiset säikähtävät häntä. Pihan mukaan myös selkeät päättelysäännöt ja luokitukset helpottavat maailman hallintaa, minkä vuoksi näemme ihmiset yliyksinkertaistavasti.
Theseus (tietokanta)
Theseus (www.theseus.fi) on Suomen ammattikorkeakoulujen opinnäytetöitä ja julkaisuja tallentava kokotekstitietokanta. Palvelusta vastaa ammattikorkeakoulujen rehtorineuvosto Arene ry. Theseuksen ylläpitäjä on ammattikorkeakoulujen kirjastoyhteistyökonsortio AMKIT.
Opetusministeriön vuonna 2004 asettama avoimen tieteellisen julkaisutoiminnan työryhmä suositti korkeakoulujen avointen julkaisuarkistojen käyttöönottoa. Opinnäytetöiden tiivistelmien julkaisemisen ajatus tuotiin esiin myös Opinnäytetyön laadun tekijät ammattikorkeakoulussa -suosituksessa 2006.
Theseuksen kehittäminen aloitettiin vuonna 2008, pilottiversio valmistui 2008 ja tuotannollisessa käytössä järjestelmä on ollut vuodesta 2010 lähtien. Palvelu toimii Kansalliskirjaston Julkaisuarkistopalvelussa DSpace-tietokantaohjelmistolla. Vuonna 2018 palvelussa oli yli 150 000 opinnäytetyötä ja julkaisua, joiden vuotuinen latauskertojen määrä oli yhteensä noin 25 miljoonaa.
All Star (kappale)
All Star on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Smash Mouthin kappale. Se julkaistiin yhtyeen Astro Lounge-studioalbumin toisena singlenä 4. toukokuuta 1999 ja siitä muodostui yksi yhtyeen menestyneimmistä kappaleista.
Kappaleen musiikkivideolla (ohjannut McG) sisältää cameoesiintymisiä William H. Macyltä, Ben Stilleriltä, Hank Azarialta, Paul Reubensilta, Kel Mitchelliltä, Dane Cookilta, Doug Jonesilta sekä Janeane Garofalolta elokuvasta Mystery Men jossa kappale oli mukana. Kappaletta on käytetty myös muun muassa elokuvan Shrek aloituskappaleena.
Passio: Rakkauden, seksin ja seurustelun filosofiaa nuorille
Passio: Rakkauden, seksin ja seurustelun filosofiaa nuorille on Titus Hjelmin vuonna 2002 ilmestynyt kirja ihmissuhteiden etiikasta.
Alkusanoissa kirjoittaja toteaa teoksen nimessä olevan vierasperäisen sanan passio viittaavan sekä intohimoon että kärsimykseen. Hjelm toteaa, että vaikka ihmiset kokevatkin yhdessäolon, rakkauden ja seksin onnellisuuden huipentumaksi, niihin liittyy usein myös tuskaa, esimerkiksi tunne hylätyksi ja väärin kohdelluksi tulemisesta. Hjelm haluaa muistuttaa, että omiin ajatuksiinsa ja tunteisiinsa voi vaikuttaa arvioimalla niitä avoimesti. Hänen mukaansa toimivaan ihmissuhteeseen kuuluu valmius kuunnella, keskustella ja tarvittaessa muuttaa käsityksiään. Kirjoittaja toteaa haluavansa kannustaa kirjallaan itsenäiseen ajatteluun. Innoituksen kirjan tekemiselle hän kertoo saaneensa kirjoittaessaan lukion elämänkatsomustiedon oppikirjaa.
Braunau am Inn
Braunau am Inn on kaupunki Itävallassa Saksan rajajoen Innin varrella. Saksan puolella rajaa sijaitsee Simbach am Innin kaupunki. Braunau am Inn sijaitsee noin 60 kilometriä Salzburgista pohjoiseen. Sen asukasluku on 16 887 (2016).
Branau sai kaupunkioikeudet vuonna 1260. Se kuului pitkään Baijerin ruhtinaille, mutta vuonna 1779 se siirtyi muiden Innviertelin kaupunkien kanssa Itävallalle. Adolf Hitler syntyi siellä 20. huhtikuuta 1889.
Kaupungin tärkeimmät nähtävyydet ovat Hitlerin synnyinpaikka ja 1400-luvulta peräisin oleva kirkko.
left|thumb|250px|[[Fasismin uhrien muistokivi]]
Johanson–Blizzardin oireyhtymä
Johanson–Blizzardin oireyhtymä tai JBS on erittäin harvinainen autosomaalisesti peittyvästi periytyvä geneettinen sairaus, jota ilmenee Euroopassa elävänä syntyneillä lapsilla todennäköisyydellä noin 1/250 000 (0,0004 %). Tapauksia on raportoitu maailmanlaajuisesti yli 100 kappaletta. Oireyhtymä on nimetty sen ensimmäisinä vuonna 1971 kuvanneiden Ann J. Johansonin ja Robert M. Blizzardin mukaan. Tautiin liittyvän geenin yksilöi Martin Zenker ym. vuonna 2005.
Oireet ja löydökset
Sairauden ilmentyminen ja sen vaikeusaste vaihtelevat suuresti siihen sairastuneiden välillä, eikä kaikkia sairauteen liittyviä oireita ole juuri kellään yksittäisellä henkilöllä. Toisaalta sairaudesta on olemassa hyvin lieviä muotoja, joissa lieviä ja määrältään harvalukuisia oireita vähitellen kertyy ja sairauden vaikeusaste kasvaa lapsen varttuessa. Näissä tapauksissa epäily sairaudesta usein myöhästyy ja diagnoosiin päästään vasta pitkällisten poissulkututkimuksien jälkeen.
Oireet ilmenevät tavallisesti heti syntymästä alkaen, kuitenkin viimeistään lapsuuden aikana. Yleisimpiin lähes kaikilla sairastuneilla esiintyviin ilmentyviin lukeutuvat nenänsiivekkeiden (lat. alae nasi) alikehittyneisyys (hypoplasia) tai puuttuminen kokonaan (aplasia), haiman avoerityksen riittämättömyydestä johtuvat ruoansulutaskanavan imeytymishäiriöt sekä pysyvien hampaiden kehityshäiriöt. Nenäsiivekkeiden kehitysähäiriöt tekevät nenän muodosta yleensä ulkonäöltään nokkamaisen. Haiman vajaatoiminta johtaa rasvaliukoisten vitamiinien ja ravinteiden imeytymishäiriöihin ruoansulatuskanavassa, joista edelleen seuraa lapsen kasvun hidastuminen. Myös anemiaa sekä kalsiumin ja proteiinien vajausta on raportoitu, joista viimeksi mainittu voi johtaa nesteen kertymisen vuoksi turvotuksien esiintymiseen. Hampaiden osalta ongelmat liittyvät erityisesti pysyviin hampaisiin, joista vain osa saattaa kehittyä (oligodontia). Myös maitohampailla on taipumusta jäädä pienikokoisiksi (hypodontia)
Muita mahdollisia oireita yleisimmistä harvinaisimpaan päin luetellen ovat sensorineuraalinen eli sisäkorvaperäinen kuulovamma, päänahan ihopuutokset (aplasia cutis), lyhytkasvuisuus, kilpirauhasen vajaatoiminta (hypotyreoosi), pienipäisyys (mikrokefalia), sikiön kasvun hidastuminen sekä erilaiset virtsa- ja sukupuolielimien epämuodostumat. Viimeksi mainitut voivat miehellä ilmetä virtsaputken epänormaalina aukeamisena siittimen alapuolelle (hypospadia), mikropeniksenä tai piilokiveksisyytenä (kryptorkidismi), ja naisella väliseinäisenä vaginana, kaksoiskohtuna tai liikakasvuisena klitoriksena (klitoromegalia). Molemmilla sukupuolella munuaisaltaiden laajentuma (hydronefroosi) on mahdollista virtsan kertyessä munuaiseen virtausesteen myötä. Hieman harvinaisempia oireita ovat synnynnäiset sydänvauriot kuten eteisten ja kammioiden väliseinien poikkeamat, avoin valtimotiehyt (PDA), Fallot'n tetralogia, hypertrofinen kardiomyopatia ja peräaukon umpeuma (anus imperforatus), joka estää ulosteen normaalin poistumisen suolistosta.
Muita sairauteen liitettyjä vähäisiä poikkeamia ovat kehityshäiriöt kyynelkanavissa, jotka saattavat jäädä kehittymättä kokonaan tai niihin syntyy kyyneleet suoraan ihon pinnalle johtava avanne, huuli- ja suulakihalkiot sekä silmän alaluomen kehityksellisestä umpeutumishäiriöstä johtuva halkio (kolobooma). Näihin lukeutuu myös epätyypillinen otsatukan muoto, jossa hiukset nousevat edessä ylöspäin tai kääntyvät pään sivuille, usein tukka on myös epätavallisen karkea, harva tai kuiva. Aukileiden kohdalta hiukset ja myös iho saattavat puuttua kokonaan. Pään ihossa voi esiintyä myös kuoppaisuutta, joiden kohdalta pää jää kaljuksi iän karttuessa. Hyvin harvoin esiintyviä oireita ovat jo syntymähetkellä puhjenneet hampaat, selkäytimen, luuston, aivojen ja eturauhasen kehityshäiriöt, aivolisäkkeen vajaatoiminta (hypopituitarismi), varpaiden ylimäärä (polydaktylia) tai niiden yhteenkasvaminen (syndaktylia), refluksitauti, koleostaattiset maksasairaudet, ihon maitokahviläiskät (café-au-lait -läiskät), kasvuhormonipuutokset, aivolisäkkeen vajaatoiminta sekä situs inversus, jossa rintakehän alueen sisäelimet ovat sijoittuneet peilikuvamaisesti normaaliin verrattuna. Lisäksi sairaudella epäillään olevan yhteyttä riskiin varhaisaikuisuuden aikana kehittyvästä diabeteksesta sekä yli puolella sairastuneista esiintyvään vaihtelevan asteiseen älyllisen kehityksen viivästymään tai jälkeenjääneisyyteen.
Diagnostiikka
Taudin diagnoosi perustuu laboratoriokokeilla todennettuun synnynnäiseen tai varhaislapsuuden haiman avoerityksen puutteellisuuteen, kun sen yhteydessä esiintyy muita taudille tyypillisiä kehityshäiriöitä. Diagnoosi varmistetaan UBR1-geenin geenitestauksella. Tutkimuksen herkkyys ja tarkkuus ovat molemmat lähes 100 %.
Erotusdiagnostisesti muita samankaltaisia oireita aiheuttavia harvinaissairauksia ovat kystinen fibroosi, Shwachman–Diamondin oireyhtymä sekä Pearsonin oireyhtymä. Myös osittainen haimanpuutos, okulodentodigitaalinen kehityshäiriö sekä Adams–Oliverin oireyhtymä voivat oirekuvaltaan muistuttaa Johanson-Blizzardin oireyhtymää.
Genetiikka
Tauti johtuu mutaatiosta UBR1-geenissä, joka sijaitsee kromosomin 15 pitkässä varressa raidassa 15.2 (15q15.2). UBR1 koodaa yhtä vähintään neljästä ns. N-End Rule -reitin E3-ubikitiini-proteiiniligaasista. Geenin kaikkia tehtäviä ei tiedetä, mutta se ilmentyy erityisen runsaasti haiman avoerityksestä vastaavissa soluissa. N-End Rule -reitin on todettu liittyvän useisiin oleellisiin biologisiin toimintoihin kuten hapen tunnistamiseen, DNA-korjausmekanismien säätelyyn, G-proteiinivälitteiseen signalointiin, metaboliseen säätelyyn, apoptoosiin, meioosiin, spermatogeneesiin, neurogeneesiin sekä elinten kehitykseen ja toiminnanohjaukseen. Koska UBR1-geenin virheet manifestoituvat eriasteisina ongelmina vain osassa elinryhmiä, on muiden ubikitiini-proteiiniligaasien arveltu kohde-elimestä riippuen voivan ainakin osittain kompensoida UBR1-geenivirheen aiheuttamaa toiminnallisuuden puutosta.
Periytyminen
Johanson-Blizzardin oireyhtymä on autosomaalisesti peittyvästi periytyvä geneettinen sairaus. Lapsen sukupuoli ei vaikuta periytymisen todennäköisyyteen. Potilaan molempien vanhempien täytyy olla vähintään alttiusgeenin kantajia. Oireyhtymän ilmentyminen geenimutaation kantajan lapsissa on harvinaista. Mikäli toinen puolisoista kantaa mutaatiota ja toinen ei, lapset eivät voi sairastua oireyhtymään, mutta keskimäärin puolet heistä on taudin kantajia mahdollistaen geenimutaation periytymisen edelleen heidän jälkeläisilleen. Kahden kantajan lapsista keskimäärin neljäsosa on täysin terveitä, puolet taudin kantajia ja neljäsosa sairastuu oireyhtymään. Sairauden aiheuttama geenivirhe voi periytymistapansa vuoksi kulkea suvussa pitkään piilevänä, jolloin syntyy helposti vaikutelma sairauden hyppäämisestä useidenkin sukupolvien yli.
Taudin vaikeusaste vaihtelee lähinnä eri sukujen välillä, saman suvun sisällä oireisto on yleensä samankaltainen. Mikäli suvussa on todettu Johanson-Blizzardin oireyhtymää, voidaan oireettomat sukulaiset ohjata heidän niin halutessaan perinöllisyyspoliklinikalle mahdollisen sairauden kantajuuden todennäköisyyden kartoitukseen ja tarvittaessa geenitutkimuksiin periytymisriskin selvittämiseksi. Sairastuneen lapsen vanhemmille suositellaan perinnöllisyysneuvontaa.
Sikiötutkimukset
Johanson-Blizzardin oireyhtymä ei kuulu rutiinisti raskaudessa seulottaviin sairauksiin. Kaikille raskaanaoleville raskausviikkojen 18-21 välillä tarjotussa rakenneultraäänitutkimuksessa epäily taudista voi herätä sikiön poikkeavien löydösten vuoksi. Näitä ovat lähinnä nenän nokkamainen rakenne sekä sigmasuolen laajentuma peräaukon umpeuman seurauksena, epäily epätavallisesta raskauden kulusta voi syntyä myös sikiön pienikasvuisuuden tai sydämen rakenteen poikkeavuuksien perusteella. Raskauden tässä vaiheessa sikiö kehittyy nopeasti, minkä vuoksi mahdollinen poikkeava rakenne havaitaan sitä luotettavammin, mitä myöhemmin tutkimus voidaan tehdä. Diagnoosi varmistetaan sikiön UBR1-geenitutkimuksella, joka tehdään istukkanäytteestä.
Hoito ja seuranta
Tautiin ei ole tällä hetkellä olemassa parantavaa hoitoa, vaan hoito on aina oireenmukaista. Oireyhtymä voi olla diagnosoimattomana henkeäuhkaava johtuen haiman vajaatoimintaan liittyvistä ravitsemuspuutoksista, mutta hoidettuina potilaat saavuttavat säännönmukaisesti aikuisiän. Lisäksi aikainen puuttuminen sairauteen on tärkeää, jotta sairaudesta kärsivän olisi mahdollista saavuttaa täysi potentiaalinsa kehityskautensa aikana.
Oireiden mukainen hoito muotoutuu yksilöllisesti kunkin potilaan taudinkuvan mukaan. Haimaentsyymien puutosta voidaan korvata suun kautta otettavilla entsyymilisillä, joiden käyttö jatkuu läpi koko elämän. Tämä turvaa rasvojen ja ravintoaineiden asianmukaisen imeytymisen suolistosta, Lisäksi voidaan tarvita rasvaliukoisten vitamiinien lisiä (A, D, E ja K), joiden imeytyminen voi haiman vajaatoiminnan vuoksi jäädä puutteelliseksi. Potilaalle voidaan joutua suunnitelemaan myös ravintosisällöltään tarkka dieetti, joka sisältää helposti imeytyviä korkeaproteiinipitoisia ravintolisiä, jolla turvataan ravitsemusvaatimuksien mukainen ravinnonsaanti. Näistä toimenpiteistä huolimatta on hyvin todennäköistä, että potilaan pituuskehitys ei pysy oman ikäluokkansa tahdissa.
Bob Errey
thumb|Bob Errey Robert "Bob" Errey (s. 21. syyskuuta 1964, Montreal, Québec, Kanada) on uransa päättänyt kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura
Ennen ammattilaisuraansa Errey kiekkoili vuodet 1981–1983 Peterborough Petesin riveissä OHL:ssä. Toisella täydellä kaudellaan seurassa, 1982–1983, Errey viimeisteli 67:ssä pelaamassaan runkosarjaottelussa 53 maalia ja 47 syöttöpistettä ollen seuransa paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies 101 pistettä tehneen Scott McLellanin jälkeen. Kauden jälkeen Errey valittiin OHL:n ensimmäiseen tähdistökenttään. Yhteensä hänelle kertyi OMJHL/OHL-urallaan 141 runkosarjaottelua, joissa hän iski tehot 82 maalia ja 78 syöttöpistettä. NHL-varauksen Errey sai vuonna 1983 Pittsburgh Penguinsin varattua hänet numerolla 15 uusien pelaajien varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella.
NHL-ura
Errey debytoi NHL:ssä kaudella 1983–1984 pelaten Penguinsin paidassa 65 runkosarjaottelua tehoin yhdeksän maalia ja 13 syöttöpistettä. Seuraavan kerran hän pääsi pelaamaan säännöllisesti Penguinsin NHL-kokoonpanossa kaudella 1986–1987 pelattuaan kaksi edellistä kautta osaksi seuran silloisessa farmiseurassa (Baltimore Skipjacks) AHL:ssä. Hän teki 1986–1987 72:ssa runkosarjaottelussa 16 maalia ja 18 syöttöpistettä ollen Penguinsin viidenneksi tehokkain maalintekijä ja yhdeksänneksi paras pistemies.
Errey kärsi uransa alkupuolella ja myöhemminkin useista loukkaantumisista. Pisimmän loukkaantumisjaksonsa hän kärsi kaudella 1987–1988, jolla hän pystyi pelaamaan vain 17 runkosarjaottelua oltuaan kuukausia sivussa oikean ranteen murtumisen vuoksi. Seuraavalla kaudella, päästyään pelaamaan jälleen terveenä, Errey iski 76:ssa runkosarjaottelussa 58 tehopistettä, 26 maalia ja 32 syöttöpistettä, ollen seuransa viidenneksi paras pistemies ja maalintekijä. Hän saavutti kaudella henkilökohtaisen piste-, syöttö- ja maaliennätyksensä lisäksi myös NHL-uransa parhaan plusmiinuslukeman, +40. Errey jatkoi Penguinsissa aina maaliskuuhun 1993 asti, jolloin seura kauppasi hänet Buffalo Sabresiin saaden vaihdossa Mike Ramseyn. Hän oli ollut voittamassa Pittsburghin riveissä kahta Stanley Cupin mestaruutta, vuosina 1991 ja 1992.
Erreyn ura Sabresin riveissä ei kestänyt kuin loppukauden 1992–1993. Elokuussa 1993 hän teki vapaana pelaajana sopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Helmikuussa 1995, kesken työsulun lyhentämän kauden 1994–1995, lokakuusta 1993 alkaen Sharksin kapteenina toiminut (seurahistorian toinen Doug Wilsonin jälkeen) Errey kaupattiin Detroit Red Wingsiin vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon. Kesällä 1995 hän pääsi pelaamaan Red Wingsin riveissä kolmannen kerran urallaan Stanley Cupin voitosta, mutta mestaruus meni New Jersey Devilsille, joka voitti Detroitin suoraan otteluvoitoin 4–0. Helmikuussa 1997, kahden vuoden Red Wings -visiitin jälkeen, hän palasi Sharksin riveihin seuran poimittua hänet waiver-listalta. Viimeisen NHL-kautensa, kauden 1997–1998, Errey aloitti Dallas Starsissa, jonne hän siirtyi vapaana pelaajana kesällä 1997, ja kauden viimeiset pelit hän pelasi New York Rangersissa, jonne hänet kaupattiin maaliskuussa 1998 yhdessä Todd Harveyn ja neljännen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Brian Skrudlandiin, Mike Keaneen ja kuudennen kierroksen varausvuoroon. Viimeisen ammattilaiskautensa hän pelasi Rangersin farmiseurassa Hartford Wolf Packsissa AHL:ssä ennen lopettamistaan syksyllä 1999; hän yritti paluuta kentille vielä syksyllä 2001 osallistuen try out -sopimuksella Pittsburgh Penguinsin harjoitusleirille, muttei onnistunut saamaan paikkaa Penguins-miehistöstä.
Bob Errey pelasi viisitoistavuotisella NHL-urallaan 895 runkosarjaottelua (valtaosa, 572 Pittsburgh Penguinsissa) tehoin 170 maalia ja 212 syöttöpistettä. Pudotuspeliotteluja hänelle kertyi 99, joissa hän iski 29 tehopistettä, 13 maalia ja 16 syöttöpistettä. Hän ylitti urallaan 30:n pisteen rajan seitsemällä ja 15:n maalin rajan viidellä NHL-kaudella. Peliuransa jälkeen Errey on toiminut kiekkokommentaattorina ensin radiossa ja myöhemmin myös televisiossa.
Maajoukkueessa
Errey pelasi urallaan yhden kerran jääkiekon arvokisoissa, vuonna 1997, jolloin hän kuului Kanadan kultaa voittaneeseen kisamiehistöön Suomessa järjestetyissä MM-kilpailuissa. Errey pelasi kisoissa yksitoista ottelua tehoin kaksi maalia ja yksi syöttöpiste.
Lords of the Liverdance
Lords of the Liverdance on psytrance-tuottajakaksikko Eraser vs Yöjalan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 23. kesäkuuta 2006. Levyn julkaisi australialainen Faerie Dragon Records.
Satakunnan Kansa
Satakunnan Kansa (lyhenne SK ) on Porissa ilmestyvä poliittisesti sitoutumaton sanomalehti. Se on vajaan 45 000 kappaleen levikillään (LT 2012) Satakunnan maakunnan suurin päivälehti. Lehden päivittäisen lukijamäärän arvioidaan olevan noin 125 000. Vuonna 1873 perustettu Satakunnan Kansa on Suomen toiseksi vanhin edelleen ilmestyvä suomenkielinen sanomalehti.
Satakunnan Kansa kuului vuoden 2020 maaliskuuhun saakka Alma Media -konserniin, jonka 320 miljoonan euron liikevaihdosta noin 7 % (22 miljoonaa euroa vuonna 2012 ) tuli Satakunnan Kansasta. Se oli Alma Median päivälehdistä kolmanneksi luetuin Aamulehden ja Iltalehden jälkeen. Sen on omistanut maaliskuusta 2020 lähtien Sanoma.
Toimitus
Satakunnan Kansan päätoimittajaksi valittiin helmikuussa 2015 Tomi Lähdeniemi, joka työskenteli syyskuusta 2014 määräaikaisena. Hänen edeltäjänsä Olli-Pekka Behm kuoli syksyllä. Lehden toimitus sijaitsee Porin puuvillan tiloissa, jonne se siirtyi heinäkuussa 2009, oltuaan sitä ennen lähes 100 vuoden ajan kaupungin keskustassa Valtakadun varrella.
Lehdellä on Alma Aluemediaan kuuluvat aluetoimitukset Eurassa ja Raumalla. Lisäksi Satakunnan Kansa tekee yhteistyötä Alma Media -konserniin kuuluvien paikallislehtien kanssa Kankaanpäässä, Kokemäellä ja Merikarvialla. Alma Median maakuntalehdillä on myös yhteinen Helsingin toimitus.
Historia
Lehti perustettiin vuonna 1873 nimellä Satakunta ja sen ensimmäinen numero ilmestyi 1. helmikuuta. Satakunnan toimitus sijaitsi aluksi Yrjönkadulla ja ensimmäisenä kustantajana toimi vuoteen 1888 saakka kirjakauppias Otto Palander. Vanhasuomalaisten äänenkannattajiin kuulunut Satakunta yhdistyi syksyllä 1917 nuorsuomalaisen Satakunnan Sanomien kanssa ja alkoi vuoden 1918 alusta lähtien ilmestymään nimellä Satakunnan Kansa. Samalla myös lehtiä kustantaneet Osakeyhtiö Satakunta ja Lounas-Osakeyhtiö fuusioituivat Satakunnan Kirjateollisuudeksi. Satakunnan Kansa toimi Kansallisen Kokoomuksen äänenkannattajana vuodesta 1919 marraskuuhun 1989 saakka.
Satakunnan Kansan toimitus sijoittui lehtien yhdistymisen jälkeen Nikolainkadun (nyk. Valtakatu) varrelle entisiin Satakunnan Sanomien toimitiloihin. Vuonna 1921 samaan yhteyteen valmistui uusi rotaatiopaino ja 1936 kolmikerroksinen uudisrakennus. Niiden tilalle valmistui vuosina 1964–1966 sanomalehtitalo, jossa Satakunnan Kansan toimitus työskenteli heinäkuuhun 2009 saakka. Uusi painotalo puolestaan aloitti toimintansa Mikkolan kaupunginosassa 1974. Kesäkuussa 1996 lehteä julkaissut Satakunnan Kirjateollisuus siirtyi lähes kokonaan Aamulehti-yhtymään kuuluneen Alpress Oy:n omistukseen. Vuonna 1998 omistajaksi vaihtui liiketoimintansa aloittanut Alma Media. Satakunnan Kansaa painettiin Porissa aina vuoteen 2012 saakka, jolloin painopaikaksi vaihtui Alma Manun sanomalehtipaino Tampereella. Vuoden 2012 alussa lehti alkoi ilmestyä tabloid-muodossa.
Ensimmäisen aluetoimituksensa Satakunnan Kansa avasi Kankaanpäähän vuonna 1934. Aluetoimituksia on ollut myös Kokemäellä, Huittisissa, Parkanossa, Raumalla, Säkylässä, Merikarvialla sekä Suupohjan alueella Lapväärtissä.
Lasse Könönen
Lasse Könönen (s. 20. kesäkuuta 1938 Joensuu) on suomalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä, sovittaja ja musiikinopettaja. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa teoksia orkesterille ja harmonikalle, viihde- ja lastenmusiikkia sekä joululauluja. Hän on myös sovittanut suuren määrän kappaleita eri artisteille. Katariina Ahjoniemi voitti vuonna 2000 Hopeisen Harmonikan hänen sovituksellaan sävelmästä ”Punasaappaat” ja Annika Siltaniemi Tenavatähti-kilpailun hänen tekemällään laululla ”Hienohelma” vuonna 1995. Könönen itse on toiminut keikka-, ravintola- ja sessiomuusikkona. Hän on asunut Lahdessa vuodesta 1965.
Hänen veljensä Esko Könönen soitti myös harmonikkaa. Hänen vaimonsa Mai-Lis Könönen on laulaja, säveltäjä, sovittaja ja sanoittaja.
Tuomarien kirja
Tuomarien kirja on yksi Raamatun Vanhan testamentin historiallisista kirjoista. Se on Raamatun seitsemäs ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen toinen kirja. Kirjan nimi viittaa sen sisältöön — se sisältää Israelin kansaa hallinneiden ja ohjanneiden tuomarien historian.
Historia
left|pienoiskuva|upright|Jeftan tytär. [[Gustave Doré, 1865.]]
Kirjan nimi tulee siitä, että se käsittelee tuomareita. Teos kuvailee aikaa, joka sijoitetaan luvatun maan valloituksen ja kuningaskunnan perustamisen välille, jolloin tuomarien esitetään hallinneen Israelin heimoja. Raamatun kronologiassa aika sijoittuu noin vuosiin 1200–1000 eaa. Tuomarit olivat eräänlaisia heimopäälliköitä, joiden kuvataan nousseen johtamaan kansaa, kun nämä rikkoivat Herraa vastaan. Tutkimuksessa on kyseenalaistettu tällaisen jakson historiallisuus ja ehdotettu, että kyseessä on myöhemmin kehitelty historiantulkinta.
Babylonialaisen Talmudin mukaan kirjan on kirjoittanut Samuel. Eksegeettisessä tutkimuksessa on kuitenkin kiinnitetty huomiota siihen, että kirja rakentuu toisiinsa vain löyhästi liittyvistä kertomuksista. Epätasainen rakenne viittaa siihen, että Tuomarien kirjan kertomukset ovat alun perin eri ajoilta peräisin olevia erillisiä kertomuksia. Yksittäisten kertomusten ajoittaminen on kiistelty kysymys: ne saattavat perustua varhaisiin heimotraditioihin tai olla myöhäistä fiktiota. Tutkimuksessa esitetäänkin usein, että kertomusten kokonaisuus on toimitettu yhteen noin 500–400 eaa. osana Deuteronomistista historiateosta. Tätä toimitushistoriaa tutkittaessa on esimerkiksi huomattu, että kirjan alkupuolisko (Tuom. 1:1–2:5) on todennäköisesti lisätty kirjaan myöhemmin.
Kuolleenmeren kääröjen joukosta on löydetty yleisesti käytetystä Tuomarien kirjan masoreettisesta tekstistä poikkeava käsikirjoitus. Siitä puuttuu kokonaan jakso Tuom. 6:7–10, mikä vahvistaa, että katkelma on tekstiin myöhemmin tehty lisäys.
Se (kirja)
Se on Stephen Kingin kauhuromaani vuodelta 1986. Suomessa kirjan suomennos julkaistiin kaksiosaisena vuonna 1988. Vuonna 2016, tasan 30 vuotta kirjan alkuperäiskielisen julkaisun jälkeen, Tammi julkaisi suomennoksen uudestaan ensimmäistä kertaa yhtenä niteenä. Kirja palkittiin British Fantasy Award -palkinnolla vuonna 1987, ja se sai myös ehdokkuuksia Locus- ja World Fantasy Award-palkintoihin samana vuonna. Publishers Weekly listasi Sen Yhdysvaltain eniten myydyimmäksi kovakantiseksi fiktiiviseksi teokseksi ilmestymisvuotenaan.
Kirjasta on tehty myös Tommy Lee Wallacen ohjaama samanniminen televisioelokuva vuonna 1990, jossa Pennywise-klovnia esitti Tim Curry. Kesällä 2012 ilmoitettiin, että kirjasta on suunnitteilla elokuva, jonka ohjaisi Cary Fukunaga. Myöhemmin Fukunaga kuitenkin vetäytyi tuotannosta ja lopulta ohjaus siirtyi Andrés Muschiettille. Uusi elokuvasovitus sai ensi-iltansa 8. syyskuuta 2017 ja siinä tarinan hirviötä, Pennywisea, esittää Bill Skarsgård. On huomioitavaa, että kirjassa pellen nimi on käännetty ”Penninvenyttäjäksi”, toisin kuin elokuvissa pelle esiintyy alkuperäisnimellään Pennywisenä.
Juoni
On vuosi 1957 Derryssä. Kuusivuotias Georgie Denbrough joutuu pitämään huolta kuumeisesta, ärsyttävästä isoveljestään. Hän joutuu ravaamaan jatkuvasti kellarissa hakemassa veljelleen tavaroita. Hän on alkanut pelätä kellaria, sillä hänestä tuntuu, että jokin paha vainoaa häntä siellä. Myöhemmin Georgie löydetään kadulta raa’asti murhattuna. Tämän jälkeen alkaa sattua samanlaisia kuolemia. Kuolemien ja katoamisten syytä alkaa selvittää ”Häviäjien kerhona” tunnettu koulukiusattu seitsemän lapsen ryhmä, jonka jäsenet ovat Georgien isoveli Bill Denbrough, Ben Hanscon, Beverly Marsh, Richard ”Richie” Tozier, Eddie Kaspbrak, Mike Hanlon ja Stanley ”Stan” Uris. He kaikki uskovat kohdanneensa murhaajan, mutta päässeet pakenemaan tämän kynsistä. Kaikki johtolangat kiinnittyvät Penninvenyttäjä -nimiseen klovniin, jonka vain lapset voivat nähdä.
Ajan kuluttua heille selviää, ettei kaiken takana olekaan mikään tavallinen pelle, vaan jokaisen syvimmiksi peloikseen ulkomuotoaan muuttava demoni, jolla ei ole muuta nimeä kuin Se. Lapset oppivat, että Se on ollut Derryssä jo kauan ennen kaupungin olemassaoloa, ja että Se vaikuttaa läsnäolollaan Derryn omituiseen ilmapiiriin, mikä eniten näkyy kaupungin aikuisissa. Lopulta seitsikko lähtee – veljensä kuolemasta kostoa janovan Billin johdolla – Derryn viemäreihin tappaakseen olion. Kohdattuaan lopulta Sen kaikessa hirviömäisyydessään lapset käyttävät apunaan ”Chüdin rituaalia” päästäkseen mentaalisesti sisälle Sen mieleen. He onnistuvatkin lopulta haavoittamaan Sitä, jolloin Se pakenee syvyyksiin. He uskovat tappaneensa Sen, mutta pinnalle päästyään he vannovat palaavansa, mikäli olio palaa.
Vuonna 1985, melkein 30 vuotta myöhemmin Se osoittaa palaamisen merkkejä ja aloittaa jälleen tappamisen. Derryyn jäänyt Mike Hanlon soittaa vanhoille kavereilleen kertoakseen Sen paluusta ja muistuttaa heitä vannotusta valasta. Stan, joka jo lapsuudessaan vaikutti kaikkein pelokkaimmalta kaikista, tekee itsemurhan heti Miken soiton saatuaan, viiltämällä kylpyammeessa ranteensa auki partaterillä, kirjoittaen viimeisillä voimillaan kylpyhuoneen seinään omalla verellään ”Se”. Muut jo pois muuttaneet, aikuisiksi kasvaneet ystävät tekevät paluuta Derryyn kokoontuakseen yhteen, tarkoituksena käydä läpi entisaikoja löytääkseen sen saman ryhmähengen, joka oli heidät pelastanut lapsina Sen kynsistä, mutta ennen kaikkea löytää se sama rohkeus palata Derryn maanalaiseen viemäverkostoon, kohdatakseen Sen viimeistä kertaa.
Kun vajaalukuiseksi jäänyt Häviäjien Kerho viimein kokoontuu Derryyn, Se aloittaa Kerholaisten vainoamisen saadakseen heidän rohkeutensa horjumaan. Se alkaa myös viekoitella Häviäjien entistä koulukiusaajaa, nykyisin vankilassa olevaa Henry Bowersia. Se esiintyy Henrylle muun muassa hänen vanhoina kavereinaan, jotka Se tappoi heidän lapsuudessaan. Henry lähtee enempiä ajattelematta kavereidensa muodon ottaneen Penninvenyttäjän mukaan, joka antaa tälle tykötarpeet murhatakseen kaikki Häviäjät. Mike kohtaa Henryn kirjastossa ja taistelun tiimellyksessä vahingoittuu lähes kuolettavasti, Henryn paetessa paikalta. Seuraavaksi Henry menee Eddien hotellihuoneen ovelle, ja Eddien avatessa oven, Henry yrittää puukottaa tätä stiletillä, mutta Eddie tappaa Henryn rikkinäisellä pullolla.
Jäljellä olevat Bill, Ben, Beverly, Richie ja Eddie lähtevät jälleen viemäreihin etsimään Sitä. Kohdatessaan lopulta Sen valtavan hämähäkin muodossa, Bill huomaa Sen kidnapanneen Billin nykyisen vaimon Audran. Bill ja Richie suorittavat yhdessä Chüdin rituaalin astuakseen jälleen Sen mieleen, mutta ilman sitä samaa lapsuudessa virrannutta voimaa Se saakin heistä yliotteen. Pian Eddiekin huomaa Billin ja Richien kehoista Sen olevan voitolla. Eddie yrittää häiritä Sitä, jolloin Se repäisee Eddien käden irti. Tämä kuitenkin johtaa Billin ja Richien voittoon, vaikkakin Eddie kuolee Richien käsivarsille. Jälleen haavoittunut Se yrittää paeta syvyyksiin, mutta vihan täyttäminä Bill, Ben ja Richie ovat jälleen Sen kimpussa ja kun Bill onnistuu tuhoamaan hämähäkkiruumiista Sen sykkivän sydämen, Se kuolee viimeinkin. Taistelun jälkeen Bill saa selville, että Audra on elossa mutta syvässä koomassa. Bill saa ajan kanssa Audran kuitenkin herätettyä, ja kaikki kaverukset lähtevät jälleen omille teilleen.
Assefa Mezgebu
Mezgebu osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa 1995 Göteborgissa, jossa hän sijoittui 10 000 metrin juoksussa neljänneksitoista. Kaksi vuotta myöhemmin Ateenassa hän oli samalla matkalla viides. Saman vuoden maastojuoksun MM-kisoissa hän sijoittui kolmanneksitoista ja IAAF:n GP-finaalissa 5 000 metrin juoksun seitsemänneksi. Vuonna 1998 Mezgebu voitti maastojuoksun MM-pronssia pitkällä matkalla ja sijoittui Kultaisen liigan GP-finaalissa 3 000 metrin juoksussa neljänneksi. Mezgebu voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa Sevillan MM-kisoissa 1999, jossa hän juoksi 10 000 metrillä kolmanneksi. Saman vuoden maastojuoksun MM-kisoissa hän oli pitkän matkan yhdestoista.
Vuonna 2000 Mezgebu voitti MM-hopeaa maastojuoksun pitkällä matkalla. Sydneyn olympialaisissa hän voitti olympiapronssia 10 000 metrillä ajalla 27.19,75. Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän voitti hopeaa samalla matkalla. Hän sijoittui vuonna 2002 kahdenneksitoista maastojuoksun MM-kisoissa.
Kollikissankäpälä
Kollikissankäpälä on monivuotinen ja kasvaa noin 15 cm korkeaksi, harvoin korkeammaksi. Kollikissankäpälä kasvattaa lehtiruusukkeen, jonka keskeltä kohoaa pysty varsi, ja varren päähän kehittyvät kukinnot. Lehtiruusukkeen lehdet ovat vajaat 10 cm pitkiä ja 5 cm leveitä. Lehtien yläpinnat ovat vaaleanvihertäviä ja alapinnat valkeanvihreitä. Lehtien molemmilla pinnoilla on vaalea karvapeite. Varsi on myös tiiviisti vaaleiden karvojen peittämä. Varren päähän kehittyy 3–6 mykerökukinnon ryhmä, jossa kukinnot sisältävät joko hedekukkia tai emikukkia, eli kollikissankäpälä on muiden kissankäpälien tavoin kaksikotinen. Kollikissankäpälä kukkii kevään keskivaiheilla tai loppupuolella.
Kollikissankäpälä kasvaa monenlaisilla kasvupaikoilla, muun muassa ylänköpreerialla, ylänkömetsien aukkopaikoilla, mäenrinteillä sekä polkujen varsilla. Lajia voidaan kasvattaa myös koristekasvina.
Habsburg
Habsburg-suku oli merkittävimpiä eurooppalaisia historiallisia hallitsijasukuja. Suvun ollessa mahtavimmillaan sen jäsenet hallitsivat samanaikaisesti Itävaltaa, Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa, Saksan kuningaskuntaa, Unkaria, Kroatiaa, Böömiä, Espanjaa, Portugalia, Alankomaita ja Napolia. Habsburgit olivat yhtäjaksoisesti Itävallan hallitsijoita vuodesta 1282 ja Saksan kuninkaita/keisareita 1400-luvulta vuoteen 1740, jolloin suku sammui mieslinjalta. Sen jälkeen Itävaltaa, Unkaria ja keisarikuntaa hallitsi Habsburgien Lothringen-sukuhaara, joka polveutuu Habsburgeista naislinjan kautta ja jonka jäsenet käyttävät yhä nimeä Habsburg.
Suvun alkuvaiheet
pienois|vasen|Habsburgien linna. Habsburg-suvun varhaisimpia juuria voidaan jäljittää 900-luvulle, jolloin sillä oli omistuksia nykyisen Sveitsin alueella. Sukunimi Habsburg on väännös suvun alkuperäisen sukulinnan, Sveitsissä lähellä Aargauta sijaitsevan, noin vuonna 1030 rakennetun Habichtsburgin (”haukkalinna”) nimestä. Vuonna 1111 kuollut Otto otti Habsburg-nimen linnan mukaan. 1200-luvulle asti Habsburgit olivat melko vähäpätöinen kreivillinen suku, joka hallitsi hajanaisia alueita Sveitsin ja Lothringenin alueilla.
Ratkaiseva käänne suvun historiassa tapahtui vuonna 1273, jolloin Rudolf Habsburgilainen valittiin Saksan kuninkaaksi. Köyhän Habsburg-suvun edustajan valitseminen kuninkaaksi oli kompromissiratkaisu tilanteessa, jossa pitkän interregnum-kauden jälkeen valtakunnalle haluttiin saada yleisesti hyväksytty hallitsija. Kuninkuuden suomin valtuuksin Rudolf läänitti pojilleen Albrektille ja Rudolfille Itävallan herttuakunnan, jota hallinnut Babenberg-suku oli sammunut.
Habsburgit eivät onnistuneet pitämään kuninkuutta pysyvästi, mutta Itävallan herttuoiksi nouseminen takasi heille aseman mahtavimpien saksalaisten ruhtinaiden joukossa. Rudolf Habsburgilaisen pojanpojanpoika Rudolf IV otti asemaansa korostaakseen käyttöön arkkiherttuan arvonimen. Hän myös teetätti Privilegium Maius -nimisen väärennetyn asiakirjan, jonka mukaan aiemmat keisarit olivat myöntäneet Habsburgeille arkkiherttuan arvon ja erilaisia muita etuoikeuksia. Habsburg-sukuinen keisari Fredrik III julisti asiakirjan vuonna 1453 aidoksi.
Habsburgien nousu mahtavuuteen
pienois|vasen|Habsburgien hallitsemat alueet vuoden 1547 Mühlbergin taistelun jälkeen. Lähde: The Cambridge Modern History Atlas (1912). Fredrik III Habsburg valittiin 1440 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi, ja hänestä alkoi 1700-luvun alkuun asti jatkunut katkeamaton linja Habsburg-keisareita. Habsburgien laajentumispolitiikkaan kuului alusta asti alueiden hankkiminen naittamalla suvun jäseniä eri hallitsijasukuihin. Fredrik naitti poikansa Maksimilianin Burgundin herttuan Kaarle Rohkean tyttärelle Marialle, ja Kaarlen kuoltua Habsburgit perivät Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuuluneet Burgundin alueet, eli Franche-Comtén ja Alankomaat. Maksimilian I laajensi edelleen Habsburgien valtaa kahdella onnistuneella naimakaupalla. Hän naitti poikansa, arkkiherttua Filip Komean, Espanjan prinsessalle Johanna Mielipuolelle, jonka kautta Habsburgit perivät Espanjan ja eteläisen Italian. Lapsenlapsensa Ferdinandin ja Marian Maksimilian puolestaan naitti Böömin ja Unkarin kuninkaan Vladislaus II:n lapsille, mikä takasi näiden alueiden periytymisen Habsburgeille. Nämä onnekkaat avioliitot synnyttivät lentävän lauseen: ”Käykööt muut sotia, harrasta sinä, onnellinen Itävalta, naimakauppoja!”.
Filip Komean poika Kaarle V peri keisariksi noustessaan kaikki suvun omistukset: Itävallan, Unkarin, Böömin, Franche-Comtén, Alankomaat, Espanjan ja eteläisen Italian. Lisäksi valtakuntaan kuuluivat Espanjan siirtomaat. Tämä mahtava valtakunta pysyi kuitenkin yhden hallitsijan alaisuudessa vain sukupolven ajan.
Dynastian jakautuminen: Itävallan ja Espanjan Habsburgit
pienois|oikea|Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarien vaakunassa esillä hallitut alueet. Lähde: Johann Siebmacherin vaakunakirja vuodelta 1605. Kun Kaarle V asetti veljensä Ferdinand I:n keisariksi ja poikansa Filip II:n Espanjan kuninkaaksi, suku jakautui kahteen haaraan: itävaltalaiseen ja espanjalaiseen. Itävallan Habsburgit kantoivat Saksalais-roomalaisen keisarikunnan kruunua ja hallitsivat niin sanottua Habsburgien monarkiaa eli pääasiassa Itävaltaa, Böömiä ja Unkaria, kun taas Espanjan Habsburgit hallitsivat Espanjaa, Alankomaita, Espanjan omistuksia Italiassa ja ajoittain Portugalia.
Espanjan haaran valta kesti vajaat kaksi vuosisataa. Viimeinen Espanjan Habsburg-kuningas Kaarle II kuoli vuonna 1700 jättämättä jälkeläisiä. Siitä alkoi Espanjan kruununperimyssota, joka päättyi Ranskan Bourbon-kuningassuvun nousemiseen Espanjan valtaistuimelle. Myös Itävallan Habsburg-suku sammui mieslinjalta, kun keisari Kaarle VI kuoli vuonna 1740 jättämättä miespuolista perillistä, mikä johti Itävallan perimyssotaan. Kaarlen tyttärestä Maria Teresiasta tuli Itävallan, Unkarin ja Böömin hallitsija, ja hän kruunautti keisariksi puolisonsa, Lothringenin herttuan Frans Stefanin. Vuonna 1780 kuollut Maria Teresia oli periaatteessa viimeinen ”aito” Habsburg. Myöhemmät Habsburgit olivat Frans Stefanin jälkeläisinä periaatteessa Lothringenin sukua ja käyttivät virallisesti nimeä Habsburg-Lothringen.
Itävallan Habsburg-Lothringenit
Napoleon, joka oli kukistanut saksalaiset valtiot, lakkautti vuonna 1806 tuhatvuotisen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan. Viimeinen keisari Frans II oli kuitenkin jo kaksi vuotta aiemmin muodostanut Habsburgien perintömaista uuden Itävallan keisarikunnan. Näin Habsburg-Lothringenit menettivät Pyhän saksalais-roomalaisen keisariuden mutta jatkoivat Itävallan keisareina. Valtakunta muuttui vuonna 1867 Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiaksi ja Habsburg-Lothringenit jatkoivat sen hallitsemista kaksoisarvonimellä Itävallan keisari ja Unkarin kuningas.
Suvun myöhempiä jäseniä
Viimeisen Habsburg-sukuisen keisarin Kaarle I:n tunnettuja jälkeläisiä ovat:
Pärnunjoki
Pärnunjoki  saa alkunsa Järvamaan maakunnasta Pandiveren ylängöltä Roosna-Allikun alueelta ( on lähde), ja virtaa Paiden ja Türin kaupunkien kautta Pärnumaan maakuntaan laskien Itämereen Pärnunlahdella Pärnun kaupungin kohdalla.
Mainitsemisen arvoisia sivujokia ovat Võhman ja Põltsamaan kaupunkien välistä alkunsa saava Navestijoki sekä Viljandin kaupungista alkava Raudnajoki. Molemmat joet laskevat Pärnujokeen Soomaan kansallispuiston alueella lähellä Toria.
Pärnujoessa on paljon koskia, ja vähävetisenä aikana kivet törröttävät hankaloittaen melontaa. Matalapohjaiset kosket voi meloessa ylittää kanoottia koskessa vetäen. Tällöin sandaalit ovat hyvät jalassa. – Sindissä Pärnun ja Torin välillä on useamman metrin korkuinen pato, jonka pystyy kiertämään alavirtaan mentäessä oikealta puolelta maakannaksen yli.
Tuija Helander
Tuija Helander (ent. Helander-Kuusisto, s. 23. toukokuuta 1961 Eura) on suomalainen pikajuoksija. Hän on voittanut henkilökohtaisilla matkoilla ulkoradoilla 12 Suomen mestaruutta. Päälajissaan 400 metrin aitajuoksussa hän on kymmenkertainen mestari, ja hänen ennätysaikansa 54,62 vuodelta 1987 oli Suomen ennätys vuoteen 2022 asti.
Helander on jatkanut urheilemista keuhkosairauden ja hänelle vuonna 2000 tehdyn keuhkojensiirron jälkeen. Hänet valittiin vuoden vammaisurheilijaksi vuonna 2005. Seuratasolla hän on edustanut Euran Raikua ja Turun Urheiluliittoa.
Koulutukseltaan Helander on ekonomi. Helander on mukana Sydän- ja keuhkosiirrokkaat – Syke ry:n toiminnassa, ja hän on toiminut yhdistyksen Syke-lehden vastaavana toimittajana vuodesta 2013 alkaen.
Kyrösjärvi
Kyrösjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä, Ylöjärvellä ja Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Ikaalisten reitin valuma-alueella olevaan Kyrösjärven lähialueeseen.
Yleisiä piirteitä
Järvi on 36 kilometriä pitkä, noin viisi kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 9 607 hehtaaria eli 96 km². Kyrösjärvi on Suomen 48. suurin järvi. Suurimmat tulojoet ovat Jyllinjoki, Mylly-Kartun joki, Kovesjoki, Kokemusjoki, Vääräjoki ja Poltinjoki ja Myllylammin kautta laskevat vedet. Näistä joista Vääräjoki on tärkein. Järvi on säännöstelty ja sen vedenpinnan korkeus on 83,2 metriä merenpinnan yläpuolella. Säännöstely palvelee ainakin Kyröskosken voimalan toimintaa, koska sitä hoitaa Satapirkan Sähkö OY, mutta myös tulvienehkäisyä. Esimerkiksi kevättalvella lumen sulamisvesille on tehty järvialtaassa tilaa juoksuttamalla ylimääräistä vettä ennakolta pois. Tällöin jääkansi laskeutuu 1–1,5 metriä alemmaksi ja kivet työntyvät jään läpi. Järven keskisyvyys on 10 metriä, mutta sillä on lukuisia yli 20 ja 30 metrin syvänteitä, joista syvin on 47 metriä syvä. Järvessä on vettä 1,00 km³. Valuma-alue on järven tilavuuteen nähden pieni, joten vesi vaihtuu järvessä hitaasti. Veden laskennallinen viipymä on 569 vuorokautta eli 1,6 vuotta. Vesi purkautuu Pappilanjoessa Kyröskosken kautta, missä rakennusvirtauma on 67 m³/s.
Järvialueet ja lahdet
Kyrösjärvessä on monia lahtia sekä salmien ja saarien erottamia järven osia, joissa on erilaiset olosuhteet kuin muualla. Lähteenä on käytetty yksinomaan Kansalaisen Karttapaikkaa.
thumb|Viljakkalanselkä Viljakkalanselkä on selvärajainen ja lähes itsenäinen järviallas, jonka lahdensuu sijaitsee Inkulansalmessa Inkulassa. Salmesta on tullut penkereiden vuoksi vain 10–20 metriä leveä, mutta aiemmin se on ollut 40–50 metriä leveä. Salmen ylittää penkereiden kohdalla sekä seututie 276 että sitä edeltänyt vanhempi kylätie. Järviallas on itsenäinen osa järveä, jonka syvyys on jopa yhtä syvä kuin pääjärviallas. Vaikka Inkulansillalla on matalaa, on molemmilla puolilla jo lähes 10 metriä. Vedenalainen uoma syvenee nopeasti putoaa avoveden alueella 20 metriin. Syvimmät kohdat sijaitsevat eteläpäässä ja ovat yli 30 metriä. Syvänteen lähellä on pari karia, joten veden alla on myös jyrkänteitä.
Penijoenlahti aukeaa Tyrjälänlahteen Lato- ja Syväsaarien kohdalla, missä lahdensuu on noin 30 metriä leveä. Lahti on 1,8 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Siihen laskevat Röyhiönjärven ja Iso Karppajärven valuma-alueiden laskuoja. Lahti on melko matala, mutta keskikohdissa se ylittää 10 metriä. Lahden suu on vain noin metrin syvää. Peninjoenlahti aukeaa Roikanselälle, joka rajautuu Taivalsaariin, Markansaareen, Marjakassaariin ja Tuppiluhtaan. Se on yli 10 metriä syvää ja selällä on monia yli 20 metrin syvänteitä. Roikanselällä on veneilijöille väylä, joka johtaa Tyrjälänlahteen asti.