cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lars Eckerdal
Lars Hugo Eckerdal (s. 15. elokuuta 1938 Töllsjö, Länsi-Götanmaa) oli Ruotsin kirkon pappi, joka toimi Göteborgin hiippakunnan piispana vuosina 1991–2003. Hänen veljensä on sittemmin itsekin piispaksi valituksi tullut Per Eckerdal.
Lars Eckerdalin edeltäjä oli Bertil Gärtner ja seuraaja Carl Axel Aurelius.
AUDIT
AUDIT on WHO:n kehittämä kymmenkysymyksinen testi, jolla on tarkoitus selvittää, onko henkilön alkoholinkäyttö haitallista. Testi suunniteltiin kansainväliseen käyttöön, ja se validoitiin tutkimuksella, jossa käytettiin potilaita kuudesta eri maasta. Kysymykset 1–3 käsittelevät alkoholinkulutusta, 4–6 liittyvät alkoholiriippuvuuteen eli alkoholismiin ja 7–10 koskevat alkoholin aiheuttamia ongelmia. Miehellä pistemäärä 8, naisella 7 tai enemmän indikoi vahvaa vaarallisen tai haitallisen alkoholinkäytön todennäköisyyttä. 20:n ylittävä pistemäärä viittaa alkoholismiin.
AUDIT-C on kolmikysymyksinen seulontatesti ongelmajuomisen varalle.
Alinen Äimäjärvi
Alinen Äimäjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 3,7 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 130 metriä. Järveen ei laske ojia ja sen luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 1,1 kilometriä pitkä laskuoja Kortejärveen.
Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on kaksi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Pikku-Hyynilän käylästä.
Isepamisiini
Isepamisiini (C22H43N5O12) on aminoglykosideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina. Isepamiini kuuluu WHO:n erityisen tärkeiden antibioottien luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö
Isepamisiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat muiden aminoglykosidien tavoin bakteerien proteiinisynteesin estoon, koska se sitoutuu bakteerien ribosomin 30S-alayksikköön estäen sen toiminnan. Lääkeaine tehoaa erityisesti moniin gramnegatiivisiin bakteereihin, kuten enterobakteereihin ja grampositiivisista bakteereista stafylokokkeihin mukaan lukien eräät MRSA-kannat. Isepamisiini annostellaan ruiskeena suoneen. Isepamisiinia käytetään vakavien gramnegatiivisten bakteerien aiheuttamien infektioiden kuten verenmyrkytyksen, hengitystieinfektioiden, muutoin vaikeasti hoidettavien virtsatulehduksien sekä ihotulehduksien hoitoon.
Haittavaikutukset
Isepamisiinin haittavaikutukset ovat samankaltaisia amikasiinin ja muiden samankaltaisten aminoglykosidiantibioottien kanssa haittavaikutusten kanssa. Se voi aiheuttaa kuulohermon vaurioita ja olla myrkyllistä munuaisille. Haittavaikutukset saattavat kuitenkin olla muita aminoglykosideja harvinaisempia.
Valmistus
Isepamisiini on gentamisiini B:n puolisynteettinen johdannainen. Yhdistettä valmistetaan gentamisiini B:n ja N-[(S)-bentsyylioksikarbonyyliamino-2-hydrokksipropionyyli]meripihkaimidin välisellä reaktiolla. Muodostuvan tuotteen vedytys palladiumin toimiessa katalyyttinä.
Gigolo
Gigolo on maksullinen miesseuralainen, kuten ammattimainen tanssipartneri tai miesprostituoitu. Gigolo elää naisten kustannuksella, ja joidenkin gigolojen tavoitteena on päästä naimisiin rikkaiden naisten kanssa. Gigolot ovat tyypillisesti olleet hyvinpukeutuneita ja hienostuneita miehiä. Nykyaikaina gigolo-nimitystä ei enää paljonkaan käytetä.
Gigolot hakeutuvat rikkaiden naisten (tai miesten) seuraan. He pukeutuvat tyylikkäästi, käyttäytyvät hienostuneesti ja osaavat keskustella nokkelasti ja naista imarrellen. Usein gigololla on ystäväpiiri, joka auttaa häntä osoittamaan viehätysvoimaansa. Jotkut gigolot väittävät olevansa aatelissukuisia.
Nainen hoitaa maksun yleensä hienotunteisesti ja epäsuorasti maksamalla gigolon ruoat ja juomat sekä ostamalla hänelle erilaisia kalliita lahjoja. Joskus nainen avaa gigololleen oman pankkitilin. Gigolo seurustelee yhden naisen kanssa vain niin kauan kuin tämä käyttää häneen rahaa.
People's National Convention
pienoiskuva|Vuoden 2008 parlamenttivaalien puoluekannatus vaalipiireittäin. NPC:n kannatus on merkitty keltaisella, vihreä: National Democratic Congress (NDC), sininen: New Patriotic Party (NPP), punainen: Convention People's Party (CPP), harmaa: sitoutumattomat kansanedustajat.
People's National Convention (PNC) on ghanalainen sosialistinen puolue, joka ajaa Kwame Nkrumahin ajatteluun pohjautuvaa politiikkaa. Puolue on perustettu 27. heinäkuuta 1992. Puheenjohtajana toimii Bernard Mornah.
Historia
Ghanan presidentti Hilla Limann syrjäytettiin vallankaappauksessa vuonna 1981. Sotilashallinto kielsi puolueet. Vuonna 1992 sotilashallinto salli jälleen puolueet, jolloin Limann perusti puolueen. Hän johti PNC:tä neljä vuotta.
Vaalimenestys
PNC on osallistunut kaikkiin kansallisiin vaaleihin lukuun ottamatta puolueen perustamisvuotta 1992, jolloin se boikotoi muiden oppositiopuolueiden tavoin parlamenttivaaleja.
Edmílson
thumb|Edmílson Barcelonan harjoituksissa.
Edmílson José Gomes Morais eli Edmílson (s. 10. heinäkuuta 1976 Taquaritinga, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka pelasi kotimaansa lisäksi Ranskassa ja Espanjassa. Hänellä on myös Italian kansalaisuus. Edmílson pelasi keskuspuolustajana tai puolustavana keskikenttäpelaajana. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2002.
Ura
Edmílson aloitti ammattilaisuransa vuonna 1994 São Paulon joukkueessa. Hän edusti seuraa seitsemänä kautena, kunnes siirtyi kaudeksi 2000–2001 Ranskaan Lyonin riveihin. Edmílson murtautui heti joukkueen vakiokokoonpanoon, ja vuodet Ranskassa toivat hänelle menestystä. Hän voitti kolme maan sarjamestaruutta (2002, 2003, 2004), kaksi supercupia (2002, 2003) ja liigacupin (2001). Kaudeksi 2004–2005 Edmílson siirtyi espanjalaisseura Barcelonaan, jossa hän voitti kaksi sarjamestaruutta (2005, 2006), supercupin (2005) ja Mestarien liigan (2006).
Edmílsonin sopimus Barcelonan kanssa päättyi kauteen 2007–2008, minkä jälkeen hän teki kaksivuotisen sopimuksen samassa sarjassa pelaavan Villarrealin kanssa. Sieltä hän siirtyi kotimaansa Palmeirasiin.
Brasilian maajoukkueessa Edmílson debytoi heinäkuussa 2000 pelatussa ottelussa Paraguayta vastaan. Hän on pelannut 33 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Edmílson oli mukana voittamassa maailmanmestaruutta vuoden 2002 MM-kisoissa pelaten kuusi ottelua ja tehden niissä yhden maalin mutta vuoden 2006 kisat, joihin hänet oli nimetty, jäivät häneltä väliin loukkaantumisen vuoksi. Hänen tilalleen joukkueeseen tuli Mineiro.
Joseph Martin Kraus
thumb|right|200px|Joseph Martin Kraus Joseph Martin Kraus (20. kesäkuuta 1756 Mittenburg Saksa – 15. joulukuuta 1792 Tukholma) oli saksalainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja, joka teki elämäntyönsä lähinnä Kustaa III:n hovissa Tukholmassa.
Elämäkerta
Joseph Martin Kraus jäi kuuluisan aikalaisensa Wolfgang Amadeus Mozartin varjoon. Musiikillisen uransa hän aloitti kuoropoikana ('sängerknabe') Mannheimin hovikirkon poikakuorossa vuonna 1773. Hän jatkoi musiikkiopintojaan Mainzin yliopistossa Johann Christian Kittelin johdolla, joka puolestaan oli ollut Johann Sebastian Bachin oppilas.
Vuonna 1778 Kraus tuli Ruotsiin kuningas Kustaa III:n kutsumana, sillä kuningas halusi tehdä Ruotsista ja varsinkin valtakunnan pääkaupungista Tukholmasta kansainvälisesti arvostetun kulttuurikeskuksen. Vuonna 1781 Kraus julkaisi sinfoniansa c-molli ja oopperansa Proserpina, jotka molemmat saivat yleisöltä hyvän vastaanoton. Kustaa III lähetti hänet ympäri Eurooppaa matkalle, jonka tarkoituksena oli uusien musiikkivirtausten havainnointi ja tutkiminen. Matkan aikana hän vieraili Berliinissä, Dresdenissä, Münchenissä, Leipzigissa ja Wienissä, kohdaten aikakauden vertauskuvat Joseph Haydnin (1732–1809) ja Christoph Willibald Gluckin (1714–1787), jota hän suuresti ihaili.
Vuonna 1783 Kraus kiersi Italiaa, vieraillen Venetsiassa, Firenzessä, Roomassa, Napolissa ja Bolognassa. Bolognassa hän tapasi Giovanni Battista Martinin, joka oli aikakauden tunnetuin italialainen muusikko ja jonka oppilaana Mozartkin oli. Vuosina 1784–1786 hän asui Pariisissa, jossa julkaisi sinfonian d-molli. Julkaisu tapahtui Haydnin nimissä, sillä niin oli tuolloin tapana tehdä, kun tekijänä oli vähemmän tunnettu säveltäjä.
Joseph Martin Kraus kuoli pian Symphonie funèbre -teoksen valmistuttua. Vain kahdeksan kuukautta oli kulunut hänen suojelijansa Kustaa III:n kuolemasta salamurhan uhrina. Krausin kuolinsyy oli tuberkuloosi.
Kirjallisuutta
Varsinkin saksaksi on ilmestynyt runsaasti säveltäjää käsittelevää kirjallisuutta.
Kata
right|200px|thumb|Karateka harjoittelemassa kataa Kata, kirjaimellisesti "muoto", on kamppailulajien harjoittelumuoto, jota esiintyy etenkin budolajien parissa. Kata-harjoittelussa tehdään parin kanssa, ryhmässä tai yksin ennalta määrättyä harjoitetta, jossa yleensä toistetaan erilaisia hyökkäys- ja puolustustekniikoita. Japanilaisten kamppailuperinteiden katat ovat tyypillisesti lyhyitä pariharjoitteita, kun taas okinawalainen kata-harjoitus on tavallisesti pitempi, yksin toistettava liikesarja. Kata-harjoitusmuotoa käytetään sekä aseettomassa että aseellisessa harjoittelussa.
Kata-harjoittelu
Kata terminä on moniselitteinen, ja sitä käytetään useista toisistaan poikkeavista harjoitusmenetelmistä. Selvä jako voidaan tehdä okinawalaisten ja japanilaisten kamppailuperinteiden välillä, ensin mainitun muotojen ollessa pääosin pitkiä yksin tehtäviä liikesarjoja ja jälkimmäisen taas lyhyitä pariharjoitteita. Toisaalta esimerkiksi useimmat iaidō-tyylit sisältävät paljon yksin tehtäviä muotoja, mutta ne muistuttavat enemmän japanilaisen budon parimuotoja kuin karaten tekniikkasarjoja; jotkut vanhat tyylit taas sisältävät myös melko pitkiä parimuotoja. Lisäksi myös monet ei-kamppailulliset japanilaisen kulttuurin opetusperinteet, kuten teeseremonia ja kabuki-teatteri, siirtävät oppejaan kata-muodossa.
Kata karatessa
Okinawalaisen karaten perinteiset pitkät yksintehtävät muodot ovat saaneet vaikutteita kiinalaisen kamppailuperinteen vastaavasta harjoitusmuodosta. Ne toimivat kaiken harjoittelun perustana ja sisältävät tyylin koko sisällön. Perinteisesti kata-harjoitteluun kuuluu myös olennaisena, jopa yksinharjoittelua laajempana osana muodon sisältämien tekniikoiden harjoittelu parin kanssa, sekä perustekniikkana että myös soveltavasti ja vapaassa harjoittelussa.
Ne myös toimivat tehokkaana perusharjoituksena, kehittäen tekniikkaa, voimaa, nopeutta ja kehon hallintaa. Modernimmassa Japanilaisessa karatessa muotojen rooli on vähentynyt perustekniikan ja otteluharjoitusten rinnalla, mutta ne ovat yhä olennainen osa harjoittelua.
Modernissa karatessa järjestetään myös kata-kilpailuja. Kataa voi tehdä yksin, parittain tai kolmen hengen ryhmässä. Katassa arvostellaan mm. nopeutta, voimaa ja liikkeiden puhtautta ja todentuntua.
Kata budossa
Nyky-budossa, varsinkin kilpailuun tähtäävässä, kata-harjoittelu on karaten tapaan väistynyt kihon- ja otteluharjoittelun tieltä. Monet lajit kuitenkin pitävät yhä olennaisena osana harjoitusta muotoja, jotka monesti ovat vanhoista koulukunnista lainattuja, kuten esimerkiksi judossa ja kendossa. Harjoituksen voidaan kokea kehittävän enemmän abstraktimpia periaatteita tai muita kuin puhtaasti kamppailullisia ominaisuuksia. Joskus se nähdään vain linkkinä lajien alkuperään.
Voidaan myös esittää suuren osan modernin budon paritekniikasta olevan nimityksestä huolimatta kataksikin luokiteltavaa. Normaalisti kataan kuitenkin liittyy tietty muodollisuus ja skenaarionomaisuus.
Aseella tehtävissä katoissa harjoitellaan yleensä ilman suojavarusteita vaikka varsinkin edistyneemmät saattavat käyttää kataa tehdessään teräviä aseita: esimerkiksi iaidossa ja kendossa ylemmät danit käyttävät teräviä aseita näytöksissä, kilpailussa ja tasokokeissa (graduoinneissa).
Ian Hunter
thumb|Ian Hunter Ian Hunter Patterson (s. 3. kesäkuuta 1939, Oswestry) on englantilainen muusikko, joka toimi vuosina 1969−1974 Mott the Hooplen laulusolistina. Hän on sen jälkeen ollut soolouralla.
Patterson syntyi Oswestryssä, mutta muutti vuonna 1966 Lontooseen. Hänen varhaisimpia yhtyeitään oli esimerkiksi Hurricane Henry and the Shriekers, jonka yksi perustajajäsenistä hän oli Northamptonissa 1963. Hunter jätti Mott the Hooplen joulukuussa 1974. Hänen ensimmäinen soolosinglensä oli "Once Bitten Twice Shy".
Patterson on yhä musiikkialalla. Hän on toiminut tuottajana ja lauluntekijänä monille artisteille ja yhtyeille sekä julkaissut myös useita sooloalbumeja. Näistä viimeisin on vuonna 2009 ilmestynyt "Man Overboard". Hän on kirjoittanut muun muassa Hanoi Rocks -yhtyeelle sanoituksia. Yhdessä Mott the Hoople -kitaristi Mick Ronsonin kanssa hän on tehnyt yhteistyötä mm. Ellen Foleyn ja Iron City Houserockersin levytyksillä.
Hunter konsertoi Helsingin Kulttuuritalolla 8. toukokuuta 2010.
Jouko Jokisalo
Jouko Juhani Jokisalo (s. 26. kesäkuuta 1953 Pori) on suomalainen historioitsija, joka työskentelee historian ja yhteiskuntaopin lehtorina Itä-Suomen yliopistossa. Hän on aikaisemmin toiminut Euroopan historian dosenttina Oulun yliopistossa vuodesta 1999. Jokisalo on erikoistunut fasismin tutkimukseen ja rasismin historiaan. Hänen vuonna 1994 ilmestynyt saksankielinen väitöskirjansa käsitteli natsi-Saksan 1930-luvun kansallissosialistista ideologiaa. Jokisalo opiskeli Humboldt-yliopistossa Saksan demokraattisessa tasavallassa vuosina 1977–1982 ja 1983–1986 sekä Marburgin yliopistossa vuonna 1990.
Naamanjoki
Naamanjoki on Oulujoen vesistöön kuuluva joki, jonka alkulähde on Vaalan ja Utajärven kuntien raja-alueella Hetejärvestä ja Kortejärvestä laskevien Korte- ja Heteojien yhtymäkohdassa Naamanjärvi-nimisellä suoalueella Utajärven Naamankylän Järvikylässä. Naamanjoki laskee Utosjokeen ja edelleen Oulujokeen Utajärven pohjoispuolella.
Naamanjoen valuma-alueen pinta-ala on 118,03 km² ja järvisyys 2,14 %, keskivirtaaman ollessa noin 1,1 m³/s. Alun perin Naamanjoki sai alkunsa Naamanjärvestä, joka myöhemmin on kuivatettu ja on nykyisin pääosiltaan avosuota.
Kalastus Naamanjoella on vähäistä, vuotuisten kokonaissaaliiden ollessa noin 1,2–1,5 tonnia vuodessa.
Gertjan Verbeek
Gertjan Verbeek (s. 1. elokuuta 1962 Deventer) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana
Verbeek pelasi lähes koko uransa SC Heerenveenissä, jossa lopetti aktiiviuransa 32-vuotiaana 1994.
Ura valmentajana
Heerenveenissä Verbeek suosi hyökkäävää jalkapalloa ja muun muassa Klaas-Jan Huntelaar ponnisti maailmalle Heerenveenistä Verbeekin aikana. Kesällä 2008 hän siirtyi Feyenoordin päävalmentajaksi. Pesti rotterdamilaisseurassa jäi kuitenkin lyhyeksi ja menestykseltään heikoksi. Feyenoordin kausi 2008/09 alkoi katastrofaalisen huonosti ja lopulta seurajohto sai tarpeekseen antaen Verbeekille potkut tammikuussa 2009. Feyenoord oli pudonnut liigassa kymmenen parhaan alapuolelle.
Kesäkuussa 2009 Verbeek allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Eredivisie-seura Heracles Almelon kanssa. Hän aloitti päävalmentajauransa seurassa aikanaan vuonna 2001. Huhtikuussa 2010 uutisoitiin, että Verbeek siirtyy kauden jälkeen AZ Alkmaarin peräsimeen. Verbeekin johdolla Heracles pelasi hienon kauden 2009/10 ja sijoittui kuudenneksi. Eredivisien Eurooppa-liigan karsinnoissa Heracles kuitenkin kärsi tappion Rodalle eikä selvinnyt eurokentille.
Verbeekin debyyttikausi Alkmaarissa sujui hyvin ja seura sijoittui Eredivisiessä neljänneksi. Sama sijoitus toistui myös kaudella 2011/12 ja lisäksi Alkmaar eteni Alankomaiden cupin välieriin. Kaudella 2012/13 Verbeek palautti Alkmaarin pokaalikantaan neljän vuoden tauon jälkeen, kun seura juhli cup-mestaruutta kaadettuaan finaalissa PSV Eindhovenin 2–1. Liigassa kausi päättyi pettymykseen sijoituksen ollessa kymmenes. Kauden 2013/14 seura aloitti kohtuullisesti ja voitti neljä kauden kahdeksasta ensimmäisestä ottelusta. Seurajohto kuitenkin erotti Verbeekin yllättäen syyskuun lopussa 2013, vaikka joukkue oli juuri voittanut sarjakärki PSV:n. Potkujen syiksi seura ilmoitti epäluottamuksen Verbeekin ja johdon välillä.
Lokakuun lopulla 2013 Verbeekistä tuli Saksan Bundesliigassa pelaavan 1. FC Nürnbergin päävalmentaja. Verbeekin tavoitteena oli nostaa Nürnberg pois Bundesliigan hänniltä, mutta seuran menestys jäi heikoksi myös alankomaalaisen alaisuudessa. Lopulta kahdeksan tappiota yhdeksässä perättäisessä ottelussa ja jumittuminen suoran putoajan paikalle johtivat Verbeekin potkuihin huhtikuun lopulla 2014. Nürnbergillä oli surkeista tuloksista huolimatta edelleen mahdollisuudet myös suoraan säilymiseen, kun liigaa oli pelaamatta kolme kierrosta.
Vuoden 2014 lopussa Verbeek palasi valmentajaksi Saksaan allekirjoitettuaan sopimuksen 2. Bundesliigan VfL Bochumin kanssa. Verbeek luotsasi Bochumin ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan 2015/16 viidenneksi 2. Bundesliigassa ja Saksan cupissakin tie katkesi vasta puolivälierissä. Kaudella 2016/17 Bochum pelasi heikommin ja sijoittui vasta yhdeksänneksi jääden kauas nousutaistelusta. Verbeek sai potkut Bochumista heinäkuussa 2017, vain muutama viikko ennen uuden sarjakauden alkua.
Lokakuun lopussa 2017 Verbeek palasi valmentamaan kotimaahansa, kun hänestä tuli Eredivisien hännille juuttuneen FC Twenten päävalmentaja. Verbeek ei onnistunut nostamaan Twenteä pois putoamiskamppailusta, vaan seura vajosi hänen johdollaan liigan viimeiseksi. Verbeek sai potkut tehtävistään maaliskuun lopulla 2018.
Toukokuussa 2019 Verbeekistä tuli Australian A-Leaguen Adelaide Unitedin päävalmentaja. Hän luotsasi Adelaiden seurahistoriansa kolmanteen FFA Cupin voittoon lokakuussa 2019, kun joukkue voitti loppuottelussa Melbourne Cityn 4–0.
Verbeekin johdolla Adelaide oli A-Leaguessa seitsemäntenä, kun se jouduttiin koronaviruspandemian vuoksi keskeyttämään maaliskuussa 2020. Hän jätti seuran huhtikuussa 2020 liigan ollessa edelleen keskeytettynä. Verbeekin lähdön taustalla olivat pandemian lisäksi myös seuran taloudelliset haasteet.
Frederick Exley
Luuserin muistiinpanot on kuvaus miehestä, jota vaivaavat alkoholismi, epäonnistumiset ja mielisairaus. Teos perustuu kirjoittajan omaan elämään ja Exleyn elämäkerran kirjoittaja, yhdysvaltalainen Jonathan Yardley on todennut, että teos muutettiin muistelmista romaaniksi, koska kustantaja pelkäsi oikeusjuttua. Teosta leimaakin tunne että kyseinen pieleen menneen elämän kuvaus on vahvasti todenmukainen. Tekijän itsensä lisäksi kirjassa on monia vinksahtaneita hahmoja, kuten herra Blue joka myy alumiinia ja on pakkomielteisesti kiinnostunut cunnilinguksesta sekä lankomies Bumpy, jonka pakkomielteenä on tappaa kissoja.
Magnitudi (seismologia)
Magnitudi on tapa mitata maanjäristyksen tai seismisen tapauksen suuruutta ja sen voimakkuutta itse maanjäristysaaltojen lähteessä. Magnitudilukemat ovat objektiivisia asteikoita, eli ne eivät riipu havaintopisteen sijainnista tai havaitsijasta.
Magnitudiasteikot perustuvat laitehavaintoihin ja seismogrammilla näkyviin maanjäristysaaltojen rekisteröinteihin. Magnitudia käytetään erityisesti maanjäristysten keskinäiseen vertailuun sekä tilastolliseen analyysiin, sillä magnitudilla on yhteys vapautuvan seismisen energian määrään. Energian ja magnitudin välistä kokeellista riippuvuutta, joka on logaritminen, sanotaan Gutenberg-Richterin laiksi.
Magnitudi-käsitteen loi 1935 yhdysvaltalainen Charles Richter seismologi Harry O. Woodin aloitteesta tutkiessaan Etelä-Kalifornian matalia alueellisia maanjäristyksiä. Saksalais–amerikkalainen seismologi Beno Gutenberg laajensi asteikkoa yhteistyössä Richterin kanssa kattamaan myös kaukana sattuneet tapaukset. Kaikki nykyaikaiset magnitudiasteikot kalibroidaan vastaamaan "Richterin–Gutenbergin magnitudia" lukemien keskivaiheilla.
Magnitudia ei saa sekoittaa intensiteettiin. Makroseisminen intensiteetti kuvaa maanjäristyksen vaikutusten voimakkuutta, ja se on yhteenveto tietyssä paikassa tehdyistä havainnoista maanjäristyksen vaikutuksista rakennettuun ympäristöön ja elollisiin olentoihin. Intensiteettiä kuvataan muun muassa Rossi–Forelin ja Mercallin asteikoilla.
Lukemien merkitys
Magnitudi on dimensioton suure eli sillä ei ole yksikköä. Sitä mitataan avoimilla asteikoilla, joilla ei teoriassa ole suurinta, eikä pienintä arvoa. Käytännössä mittaustarkkuus sekä Maapallon äärellinen koko asettavat seismisten tapausten minimi- ja maksimikoon.
Magnitudi ilmoitetaan yleensä yhden desimaalin tarkkuudella mahdollisine virherajoineen. Voimakkain koskaan mitattu maanjäristys oli vuoden 1960 Suuri Chilen maanjäristys, jonka magnitudi (Mw) oli 9,4–9,6. Pienimmät havaitut magnitudit ovat negatiivisia.
Magnitudiasteikot
Magnitudiasteikkoja on useita, ja eri asteikoilla saadaan yleensä hieman toisistaan poikkeavia arvoja. Asteikot ovat tyypillisesti logaritmisia, jolloin yhden asteen nousu tarkoittaa lukeman kymmenkertaistumista seismogrammilla. Seismogrammilta mitattavia suureita ovat yleensä aika, suunta, amplitudi, taajuus, spektritaso ja kesto.
Käytetyimpiä asteikkoja ovat paikallisen magnitudin (ML) asteikot lähijäristyksille (ks. Richterin asteikko) sekä pinta-aaltomagnitudi (Ms) ja perusaaltomagnitudi (mb) kaukana sattuneille järistyksille. Isoimmille maanjäristyksille käytetään momenttimagnitudia (Mw), joka kuvaa siirroksen liu'un tekemän työn voimakkuutta.
Vuodesta 2005 lähtien International Association of Seismology and Physics of the Earth's Interior (IASPEI) on standardoinut tärkeimmät magnitudiasteikot, ML, Ms, mb, mB ja mbLg.
Eucalyptus (makeinen)
Eucalyptus on vanha Fazerin luoma pastilli. Pastillin pinta on tomusokerilla päällystetty. Eucalyptus on väriltään hennon valkoinen. Pastilleja myydään rasioissa sekä pusseissa.
Pastillirasia
Pastillirasia on puna-valkoinen, jonka päällä on oksalla istuva viherpunainen papukaija. Tuotetta myydään nykyään myös pusseissa.
Uladzimir H’vaštšynski
Uladzimir Aljaksandravitš H’vaštšynski (,, s. 10. toukokuuta 1990 Bobruisk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Babruisk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Valko-Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa Dinamo Minskiä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Menai Bridgen rautatieasema
Menai Bridgen rautatieasema oli rautatieasema Bangorin kaupungissa nykyisen Gwyneddin alueella, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella kohdassa, jossa Bangor and Carnarvon Railway erkani siitä. Nimensä mukaisesti se sijaitsi lähellä Menainsalmen ylittävää Menain riippusiltaa.
Historia
Menai Bridgen aseman avasi Chester and Holyhead Railway 1. lokakuuta 1858. Se korvasi hieman lännempänä sijainneen Britannia Bridgen rautatieaseman, joka suljettiin samana päivänä.
Asema sijaitsi juuri ratojen erkanemiskohdassa. Siellä oli neljä laituria: kaksi reunoilla ja kaksipuolinen laiturisaareke keskellä. Kolmikerroksinen H-kirjaimen muotoinen asemarakennus sijaitsi raiteiden eteläpuolella. Laitureiden itäpuolella oli jalankulkutunneli, jota pitkin pääsi laiturisaarekkeelle ja raiteiden ali. Saareke oli kapeahko, koska ratojen risteys oli lähellä, ja niinpä siellä oli tilaa vain yksinkertaiselle puiselle katokselle. Aseman itäpuolella oli opastinrakennus, kaksi sivuraidetta tavaraliikenteelle ja varastorakennus. Länsipuolella linjojen välissä oli niin ikään ratapiha.
Koska Menai Bridge oli vaihtoasema kahden linjan välillä, se pysyi suhteellisen vilkkaana, ja liikennemäärät nousivat taas entiselleen myös ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Liikenne pysyi vilkkaana vielä 1960-luvullakin, mutta siitä huolimatta asemaa ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa. Raportti johti monien Menai Bridgen asemalla pysähtyneiden vuorojen lakkauttamiseen, ja lopulta myös se suljettiin 14. helmikuuta 1966. Tavaraliikenteen käytössä se pysyi 4. maaliskuuta 1968 asti.
Laiturit purettiin pian aseman sulkemisen jälkeen. Asemarakennus sen sijaan purettiin vasta 1980-luvulla, jolloin sen tilalle rakennettiin päiväkoti. Ratapihojen alueelle rakennettiin teollisuusrakennuksia. Ainoa Menai Bridgen asemasta jäänyt merkki on alikulkutunneli, joka oli vielä ainakin syyskuussa 2012 entisellään.
Joseph Ignace Randrianasolo
Joseph Ignace Randrianasolo (31. heinäkuuta 1947 – 4. helmikuuta 2010) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1975 ja nimitettiin Antananarivon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Milevumin titulaaripiispaksi 24. lokakuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. helmikuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi Armand Gaétan Razafindratandra, jota avustivat Adriano Bernardini ja Albert Joseph Tsiahoana.
Randrianasolo sai 3. kesäkuuta 1999 nimityksen Mahajangan hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi kaksi päivää ennen kuolemaansa, 2. helmikuuta 2010.
Rubikon
Rubikon on pieni antiikista kuuluisa joki Pohjois-Italiassa. Se virtaa Forlì-Cesenan maakunnassa Savignano sul Rubiconen kunnan läpi. Vuoteen 1933 sen nimi oli Fiumicinojoki. Silloin Italian diktaattorin Benito Mussolinin päätöksellä silloinen Fiumicino vahvistettiin antiikin Rubikoniksi. Samalla kunnan annettiin vaihtaa nimensä Savignano di Romagnasta Savignano sul Rubiconeksi. Tämä paikannus on säilynyt nykypäivään. Joen nimi voi viitata siihen liuenneeseen punaiseen maa-ainekseen (ital. rubino, rubiini).
Antiikki
Rooman valtakunnan aikana joki oli rajana Gallia Cisalpina -provinssin ja itse Rooman välillä. Lain mukaan kenraalit eivät saaneet ylittää rajaa armeijan kanssa. Kun Julius Caesar ylitti joen vuonna 49 eaa., luultavasti 10. tammikuuta, hän rikkoi Rooman lakia ja aloitti sisällissodan. Suetoniuksen mukaan Caesar lausui "alea iacta est" ("arpa on heitetty") ennen kuin ylitti joen. Plutarkhos taas kertoo, että Caesar lausui tämän kreikaksi "anerrifthō kybos" ("lentäköön noppa") siteeraten näytelmäkirjailija Menandrosta.
Pohjasjärvi (Sastamala)
Pohjasjärvi eli Pohjusjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laskee ympäröiviltä pelloilta pelto-ojia. Sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 1,4 kilometriä pitkä laskuoja Kortejärven Niuranlahteen.
Järven rantaviiva on 0,76 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven rantoja ei ole rakennettu, mutta sen ympärillä on Lehtikulman ja Kortejärven kylein kulttuurimaisemaa.
Pohjois-Bačka
thumb|Piirikunnan sijainti Serbiassa. thumb|250px|right thumb|250px|right Pohjois-Bačkan piirikunta (serbiksi: Севернобачки округ, Severnobački okrug; unkariksi: Észak Bácskai Körzet; kroaatiksi: Sjevernobački okrug; bunjevaciksi: Sjevernobački okrug; slovakiksi: Severobáčsky okres; ruteeniksi: Сивернобачки окрух; romaniaksi: Districtul Bacica de Nord) on piirikunta Serbian pohjoisosissa. Piirikunta sijaitsee Bačkan alueella Vojvodinan autonomisessa provinssissa. Piirikunnan väkiluku on 200 140 ja pinta-ala 1 784 km². Piirikunnan keskuspaikka on Subotica.
Kunnat
Piirikunta jakautuu kolmeen kuntaan.
Väestö
Vuoden 2002 tietojen mukaan piirikunnan väestö jakautuu etnisesti:
Kahdessa kunnassa on etnisesti unkarilaisenemmistö, Bačka Topolassa (58,94 %) ja Mali Iđošissa (55,92 %). Subotica on monietninen eikä selkeää enemmistökansaa ole.
Väestö puhuu seuraavia kieliä:
Uskonnon mukaan väestö jakautuu seuraavasti:
The Concretes
The Concretes on ruotsalainen, seitsenjäseninen indie pop -yhtye. Sen musiikin painopiste on yksinkertaisissa melodioissa, joita värittää raskas orkestrointi.
Historia
The Concretesin perustivat Victoria Bergsman, Maria Eriksson ja Lisa Milberg vuonna 1995. He hankkivat yhtyeeseen vähitellen lisää jäseniä kasvaen lopulta kahdeksanjäseniseksi. Heidän lisäkseen albumeilla soittaa vierailevia muusikkoja, joita kutsutaan nimellä ”Honorary Concretes”.
The Concretes on kiertänyt Yhdysvaltoja yhdessä The Thrillsin kanssa vuonna 2004 ja Isoa-Britanniaa yhdessä The Magic Numbersin kanssa 2006. Yhdysvalloissa yhtyeen albumit julkaisee Astralwerks ja muualla maailmassa EMI.
Päävokalisti ja säveltämiseenkin osallistunut Victoria Bergsman jätti yhtyeen heinäkuussa 2006, ja alkoi työstää sooloprojektiaan Taken by Trees. Lisa Milberg siirtyi päävokalistin tehtävään keikoilla ja myös yhtyeen kolmannella albumilla Hey Trouble.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 2001 (kreikkalais-roomalainen paini)
Vuoden 2001 kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 6.–9. joulukuuta 2001 Patraksessa, Kreikassa. Kisoissa painittiin kahdeksassa painoluokassa.
Luettelo Vårdön julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Vårdön julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Vårdön kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Britannian singlelistan ykkösistä vuonna 2019
pienoiskuva|[[Tones and I|Tones and I:n kappale ”Dance Monkey” pysyi listan ensimmäisenä 11 viikkoa.]] Tämä on luettelo Britannian singlelistan kärkipaikkaa hallussaan vuonna 2019 pitäneistä artisteista ja singleistä.
Stefano Modena
Stefano Modena (s. 12. toukokuuta 1963 San Prospero, Modena, Italia ) on entinen italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hänen Formula 1 -uransa alkoi Australian GP:sta 1987 ja päättyi Australiaan 1992. Hän saavutti urallaan 2 palkintosijoitusta, yhden eturivin lähtöpaikan ja saalisti yhteensä 17 MM-pistettä.
Ura
Kaudeksi 1988 Modena sai kuljettajan paikan EuroBrun-tallista, mutta auto oli kilpailukyvytön, ja menestystä ei tullut. Parhaaksi saavutukseksi jäi Unkarin GP:n 11. sija.
Satiainen
thumb|Satiaisia häpykarvoituksessa Satiainen (Pthirus pubis) on ihmisen karvoissa, etenkin häpykarvoituksessa tavattava 1,5–2 millimetriä pitkä täi. Alue, jossa on satiaisia, kutiaa kovasti, ja ihossa voi näkyä sinisiä täpliä ja raapimajälkiä. Satiaiset siirtyvät ihmisestä toiseen ihokosketuksessa, seksuaalisessa kanssakäymisessä tai vaatteiden välityksellä. Satiaisia voi olla myös kulmakarvoissa tai jopa silmäripsissä. Satiaiset munivat ruumiin karvoihin ja imevät verta. Satiaista esiintyy Suomessa melko yleisesti.
Stefano Modena
Ura
Modena jatkoi Brabhamilla kaudella 1990. Hän aloitti lupaavasti ollessaan viides kauden avauksessa Yhdysvalloissa. Seuraavissa kilpailuissa menestystä ei tullut, mihin vaikutti ehkä myös Brabhamin huono taloustilanne.
Kaudeksi 1991 hän siirtyi Tyrrellille. Hän aloittikin kauden hyvin, saavuttaen 4. sijan Yhdysvaltain GP:ssa, ajoi kolmantena San Marinon GP:ssa, kunnes moottorin rikkoutuminen aiheutti keskeytyksen. Sama syy johti keskeytykseen Monacossa, jossa hän starttasi kilpailuun eturivistä. Kanadassa auto kuitenkin kesti maaliin asti, ja tuloksena oli toinen sija, joka jäi hänen parhaaksi sijoituksekseen. Kausi 1991 oli Modenan paras hän keräsi 10 pistettä ja MM-pisteiden 8. sijan.
Kausi 1992 toi Modenalle uuden tallipaikan Jordanilta. Kausi jäi kuitenkin hänen uransa viimeiseksi. Jordan-tallin käyttämät Yamahan moottorit olivat tehottomia ja epäluotettavia, mikä takasi Modenalle kahdeksan keskeytystä ja neljä karsiutumista kilpailuista. Kauden päätösosakilpailu Australiassa toi hänelle vielä uran viimeisen MM-pisteen.
F1-uransa jälkeen hän kilpaili vuosina 1993-2000 Italian ja Saksan rata-autoilusarjoissa vaihtelevalla menestyksellä.
Vesimiekat
Vesimiekat eli miekkalehdet tai vitasarpiot (Echinodorus) on sarpiokasveihin (Alismataceae) kuuluva märillä paikoilla viihtyvä kasvisuku. Niitä kutsutaan myös miekkakasveiksi. Suvussa on noin 25 lajia. Sen monet jäsenet ovat suosittuja akvaariokasveja.
Akvaarioissa suosittuja lajeja
Vesimiekkoihin on aiemmin kuulunut pikkusuokki (Helanthium tenellum, syn. Echinodorus tenellus) ja sirosuokki (Helanthium bolivianum)
Maantie (albumi)
Maantie on laulaja-lauluntekijä Kauko Röyhkän & The Bootsin yhteinen albumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2018.
Kelpo mies Afrikassa
Kelpo mies Afrikassa (engl. A Good Man in Africa) on vuonna 1994 julkaistu komediaelokuva, joka perustuu William Boydin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Colin Friels, Sean Connery, John Lithgow, Diana Rigg, Louis Gossett Jr., Joanne Whalley ja Sarah-Jane Fenton. Elokuvan on ohjannut Bruce Beresford.
Ottawa Senators (alkuperäinen)
Ottawa Senators (tunnettiin myös nimillä Ottawa Hockey Club, Ottawa Generals ja Ottawa Silver Seven) oli kanadalainen, ensin amatööri- ja myöhemmin ammattilaisjääkiekkoseura. Se perustettiin Ottawassa vuonna 1886, ja sen toiminta loppui vuonna 1934.
Ottawa Senators oli mukana perustamassa lukuisia sarjoja, kuten AHAC:n vuonna 1886, CAHL:n vuonna 1899 ja OHA:n vuonna 1890. Lisäksi Senators pelasi FAHL:ssa, ECAHA:ssa ja NHA:ssa. NHA:n hajottua Senatorsista tuli yksi neljästä ensimmäisestä uuden NHL-sarjan seurasta. Senators otteli NHL:ssä kauteen 1933–1934 asti, jolloin se myytiin St. Louisiin ja siitä tuli St. Louis Eagles.
Historia
Ottawa Senators voitti Hockey Hall of Famen mukaan Stanley Cupin kymmenen kertaa. Voitot saavutettiin Stanley Cupin ollessa vielä erityinen haasteottelun palkinto.
Aluksi Senators oli amatöörijoukkue, joka osallistui silloin tällöin turnauksiin. Seuran nimenä oli Ottawa Hockey Club, mutta siitä käytettiin myös nimitystä Generals. Ottawa Generalsina seura osallistui ensimmäiseen Stanley Cup -haasteotteluun, mutta hävisi sen maalein 4–3. Vielä amatööriaikoinaan vuonna 1886 seuran jäsenet olivat mukana perustamassa Amateur Hockey Association of Canadaa, jossa Ottawa otteli menestyksekkäästi.
Menestyksen myötä seurasta tuli ammattilaisseura, jonka pelaajat saivat palkkaa. Samalla seuran nimeksi vaihdettiin Ottawa Senators vuonna 1902, mutta epävirallisesti seuran nimenä oli myös Ottawa Silver Seven vuoteen 1908 asti. Senators otteli menestyksekkäästi National Hockey Associationissa, ja sarjan mentyä nurin Senators oli mukana muodostamassa uutta National Hockey Leagueta. Senators menestyi hyvin NHA:ssa ja NHL:ssä, sekä hallitsi Stanley Cupia harvinaisen pitkään voittamalla jokaisen haasteottelun 1903–1906 välisenä aikana.
Senatorsista tuli NHL:n ensimmäinen dynastia, kun se voitti Stanley Cupin vuosina 1920, 1921 ja 1923. Seuran menestys oli merkittävää, nimittäin sillä oli liigan ylivoimaisesti pienin budjetti – se oli vain yksi viidesosa toiseksi pienimmän seuran budjetista.
Senators haki helpotusta rahatilanteeseensa myymällä tähtihyökkääjänsä Hooley Smithin Montreal Maroonsiin 22 500 dollarin hintaan. NHL:n laajennuttua enemmän Yhdysvaltojen puolelle uusia yhdysvaltalaisia joukkueita vastaan pelatut ottelut eivät kiinnostaneet ottawalaisia. Senatorsin lipputulot pienenivät, ja hätäratkaisuna osa kotiotteluista alettiin pelata vieraissa. Suuri lama oli viimeinen niitti seuralle, ja se teki konkurssin. Konkurssipesä myytiin St. Louisiin, ja seurasta tuli St. Louis Eagles.
Ruskeenjärvi
Ruskeenjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 3,6 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 100 metriä. Järveen laskee ympröiviltä pelloilta ojia. Sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,6 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Kortejärveen laskevaan ojaan.
Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja ranta on savipohjaista peltomaata. Ympärillä on Ruskeenkulman kylän tiloja, mutta rantaan on rakennettu loma-asuntoja. Kortejärveltä tuleva tie haarautuu järven itäpuolella Rantakulmalle ja Nukarinkulmalle johtaviksi teiksi.
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Ruskiäjärvi".
Lepolan huvila
thumb|Lepolan huvila Lepolan huvila on Tampereen Härmälässä sijaitseva 1800-luvulla rakennettu huvila. Sen rakennutti insinööri Ossian Bergbom, vuodesta 1903 alkaen Wuorenheimo. Wuorenheimon kuoltua huvila jäi perikunnalle.
Lepolan huvila on suojeltu rakennustaiteellisin ja maisemallisin perustein.
Yleisradioasema
Suomalaisten radiolähetysten uranuurtaja, insinööri Arvi Hauvonen, kutsuhuudoltaan 3NB, käytti huvilan suippoa tornia toisena radiolähetysasemanaan 1923. Ensimmäisellä lähetysasemalla hän oli pääasiassa vain sähköttänyt, mutta Lepolan huvilalta hän lähetti myös gramofonimusiikkia AM:llä, minkä vuoksi lähetykset voidaan katsoa yleisön viihdyttämiseksi tarkoitetuiksi yleisradiolähetyksiksi.
Tampereen kaupungin omistuksessa
Huvila siirtyi Wuorenheimon puolison Agnes Wuorenheimon kuoltua (k. 1921) Tampereen kaupungille kaupalla vuonna 1925, ja vuodesta 1927 alkaen huvila toimi lastenkotina, johtajanaan Elli Seppälä (hänen sisarensa Aili Seppälä toimi samaan aikaan Rantaperkiössä sijaitsevan Metsolan lastenkodin johtajana). Talvisodan aikana huvila palveli sotilassairaalan toipilasosastona. Sodan jälkeen vuonna 1945 kaupunki päätti pitää huvilan lasten käytössä, ja siitä tehtiin lastentarha. Tässä tarkoituksessa se toimii heinäkuuhun 2017 saakka, jolloin sen toiminta Lepolan päiväkotina päättyy. Vuonna 2018 Tampereen kaupunki aikoo myydä huvilan. Huvilan perinteitä vaalii Härmälä-Seura.
Lähteet
61.471°N, 23.735°W
Jyri Lehtonen
Jyri Tuomas Lehtonen (s. 22. joulukuuta 1973 Turku) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija ja nykyinen koripallovalmentaja. Kaudella 2015–16 hän valmensi Kouvot Suomen mestariksi.
Ura SM-sarjassa
Äänekosken Huiman kasvatti Lehtonen aloitti uransa SM-sarjassa kaudella HoNsUn riveissä 1991–92. Kauden 1993–94 Lehtonen pelasi Forssan Alussa, mutta palasi HoNsUun kausiksi 1994–95 ja 1995–96. Tämän jälkeen Lehtonen pelasi useita kausia Euroopassa ammattilaisena. Syyskaudelle 2000 Lehtonen palasi Italian liigassa pelaavan Snaidero Udinen try-out -leiriltä kasvattajaseuraansa Äänekosken Huimaan, josta jatkoi edelleen Espoon Honkaan kevääksi 2001 ja Mihailo Pavicevicin valmennettavaksi. Tässä vaiheessa Lehtosen uraa alkoivat haitata selkävaivat, niinpä seuraavakin kausi meni kotimaassa, nyt jälleen Huimassa. Tämän jälkeen hän palasi vielä muutamaksi vuodeksi ammattilaiskentille, mutta selkävaivat alkoivat taas vaivata, ja paluu kotimaahan tapahtui keväällä 2004 ja jälleen Espoon Honkaan.
Seuraavan syksynä Lehtonen päätti aloittaa kautensa yllättäen divarijoukkue Korikobrissa, jonne Lehtosen houkutteli siellä pelannut veljensä. Lapualla Lehtonen pelasi ainoastaan muutaman pelin, ja paluu Korisliigaan tapahtui Joensuun Katajan paidassa, jonka riveissä Lehtonen pelasi melko ehjän kauden 2004–05, mutta seuraavana kautena jatkuvat selkävaivat alkoivat pitää Lehtosta yhä enemmän sairastuvalla. Kaudella 2006–07 hän pystyi pelaamaan enää muutaman pelin, ja 8. toukokuuta 2007 julkaistussa tiedotteessa todettiin Katajan ja Lehtonen purkaneen pelaajasopimuksen ja Lehtosen lopettaneensa pelaajauransa.
Ura maajoukkueessa
Urallaan Lehtonen pelasi 82 miesten maaottelua, joissa hän teki yhteensä 770 pistettä (keskiarvo 9,4). Hän oli myös mukana historiallisessa EM-lopputurnausjoukkueessa Kreikan EM-kilpailuissa 1995.
Pelaajaura ulkomailla
Kaksi seuraavaa kautta meni edelleen Ranskan liigassa Evreuxin joukkueessa, jossa viimeisellä kaudella syntyi keskimäärin 21,6 minuuttia 7,5 pistettä, 1,4 levypalloa ja 1,79 koriinjohtanutta syöttöä ottelua kohden 30 ottelussa.
Kaudella 2002–03 pelasi Saksan pääsarjassa EnBW Ludwigsburgin riveissä, jossa Lehtonen pelasi hyvän kauden tehden ottelukohtaisiksi keskiarvoikseen runkosarjan 26 ottelussa 13,9 pistettä, 2,5 levypalloa ja 4,38 koriinjohtanutta syöttöä.
Kaudella 2003–04 aloitti Espanjan kakkosliigassa eksoottisessa paikassa, Melillan kaupungissa Afrikan pohjoisosassa aivan Marokon rajalla. Joukkue ajautui kuitenkin rahavaikeuksiin, ja Lehtonen palasi jälleen Ludwigsburgiin, missä hän teki 35 ottelussa keskimäärin 11,9 pistettä ja antoi peräti 5,5 koriinjohtanutta syöttöä.
Lisäksi Lehtonen pelasi lyhyempiä pestejä Rankassa Brestin, Bourg-en-Bressen ja Golbey-Epinalin joukkueissa.
Valmennusura
Joulukuussa 2014 Lehtonen teki Kouvojen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän oli sopimuksen tekohetkellä pisimpään saman Korisliigajoukkueen päävalmentajana toiminut ja Kouvojen pitkäaikaisin päävalmentaja pääsarjatasolla.
Kauden 2015–2016 alettua lokakuussa 2015 Lehtonen ilmoitti pitävänsä kauden jälkeen tauon valmentajantyöstä. Hän johdatti Kouvot ensimmäiseen mestaruuteen 12 vuoteen. Kauden päätteeksi Lehtonen valittiin Korisliigan vuoden valmentajaksi.
Lehtonen valmensi Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta ikäluokan EM-kilpailujen B-divisioonassa kausilla 2017 ja 2018.
Tammikuussa 2021 ilmoitettiin, että Lehtonen palaa Kouvojen päävalmentajaksi kaudeksi 2021–2022. Marraskuussa 2022 Kouvot Basket Oy ja Jyri Lehtonen sopivat yhteistuumin kauden 2023–2024 kattavasta jatkosta.
Vernon Davis
Vernon Leonard Davis (s. 31. tammikuuta 1984, Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sisempi laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Washington Redskinsissa. Davisin nuorempi veli, Vontae Davis on myös pelannut NFL-liigassa kulmapuolustajana.
NFL-ura
San Francisco 49ers varasi Marylandin yliopistossa pelanneen Davisin vuoden 2006 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisen kierroksen kuudentena pelaajana.
Davis solmi 49ersin kanssa kesällä 2010 viiden vuoden jatkosopimuksen, arvoltaan 37 miljoonaa dollaria. Sopimus teki hänestä liigan parhaiten palkatun sisemmän laitahyökkääjän. Davis pelasi yhteensä kymmenen kautta 49ersissa. Hänet myytiin kesken kauden 2015 Denver Broncosiin vaihdossa kahteen varaustilaisuuden varausvuoroon. Broncos voitti tuolla kaudella Super Bowlin. Davisin pitkä pelaajasopimus päättyi tuohon kauteen ja hän teki seuraavaksi kaudeksi yksivuotisen sopimuksen Washington Redskinsin kanssa.
Maaliskuussa 2018 Davis teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Redskinsin kanssa.
Nancy Garapick
Nancy Ellen Garapick (24. syyskuuta 1961 Halifax, Nova Scotia) on kanadalainen entinen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montréalissa 14-vuotiaana olympiapronssit 100 ja 200 metrin selkäuinneissa. Hän rikkoi myös olympiaennätyksen 100 metrin selkäuinnin alkuerissä.
Garapick oli jo uinut 200 metrin selkäuinnin maailmanennätyksen 26. huhtikuuta 1975 Ontarion Londonissa. Samana vuonna hän voitti myös hopean ja pronssin pitkän radan MM-kilpailuissa Kolumbian Calissa. Kolme vuotta myöhemmin Berliinissä Garapick voitti vielä pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Garapick olisi halunnut osallistua vielä Moskovan kesäolympialaisiin vuonna 1980, mutta ei voinut, sillä Kanada oli mukana Yhdysvaltojen järjestämässa olympiaboikotissa.
Oliver Neuville
Oliver Neuville (s. 1. toukokuuta 1973, Locarno, Ticino, Sveitsi) on saksalais-sveitsiläinen entinen jalkapalloilija, joka pelasi pääsarjatasolla viimeksi Saksan Bundesliigassa Borussia Mönchengladbachissa.
Neuville aloitti ammattilaisuransa sveitsiläisessä Servettessä vuonna 1992, jossa hän teki 91:ssä ottelussa 41 maalia. Vuonna 1996 hän siirtyi Espanjan liigaan, jossa hän pelasi vain yhden kauden CD Tenerifen joukkueessa. Tämän jälkeen hän siirtyi Saksaan, jossa hän on pelannut kolmessa eri joukkueessa. Ensin Hansa Rostockissa vuodet 1997–1999 ja tämän jälkeen Bayer 04 Leverkusenissa vuodet 1999–2004. Leverkusenissa hän pääsi pelaamaan Mestareiden liigan finaalissa ja Saksan Cupin finaalissa, joskaan hänen joukkueensa ei voittanut kumpaakaan. Bundesliigassa parhaaksi sijoitukseksi jäi toinen sija ja vuoden 2002 jalkapallon MM-kilpailuissa Saksa hävisi finaalissa Brasilialle, joten Neuvilleä voidaan pitää "ikuisena kakkosena". Neuville tunnetaan kuitenkin ahneena maalintekijänä.
Neuville lopetti pelaajauransa 2010 Arminia Bielefeldin paidassa ja on sen jälkeen toiminut vuodesta 2013 alkaen Borussia Mönchengladbachin U19 joukkueen apuvalmentajana.
Maajoukkuedebyyttinsä Saksan paidassa Neuville teki vuonna 1998 Maltaa vastaan. Hän teki pelaamissaan 69 maaottelussa kymmenen maalia.
Tyynysjärvi
Tyynysjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede
Lähes ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 8,3 hehtaaria ja sen halkaisija on 400 metriä. Järveen laskee ympäristön peltojen ojia ja sen luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 300 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Kortejärveen laskevaan kokoomaojaan.
Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoa, metsäistä suota ja moreenikumpu. Kummulla on neljä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Kortejärven ja Lehtikulman kylistä.
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Tynyjärvi".
Komisario Palmu
pienoiskuva|Komisario Palmua elokuvissa esittänyt Joel Rinne, kirjailija Mika Waltari ja Palmu-elokuvia ohjannut Matti Kassila vuonna 1962. Komisario Palmu (koko nimeltään Frans J. Palmu) on päähenkilö Mika Waltarin rikosromaaneissa Kuka murhasi rouva Skrofin? (1939),  Komisario Palmun erehdys (1940) ja Tähdet kertovat, Komisario Palmu (1962). Palmu on kirjoissa noin 60-vuotias helsinkiläinen rikoskomisario. Hänen lähimmät työtoverinsa ovat ylietsivä Väinö Kokki ja teosten minä-kertoja, poliisimies Toivo Virta.
Palmu-romaaneista Kuka murhasi rouva Skrofin? sai pohjoismaisen dekkaripalkinnon. Matti Kassila ohjasi Waltarin kolme Palmu-romaania elokuviksi 1960-luvun alussa ja teki myöhemmin oman käsikirjoituksensa pohjalta vielä neljännen Palmu-elokuvan. Elokuvissa Palmua esittää näyttelijä Joel Rinne, Kokkia Leo Jokela ja Virtaa Matti Ranin. Teatterissa Palmua ovat esittäneet Mikko Kivinen, Esko Roine, Ismo Sievinen, Kari Väänänen, Marko Honkanen, Taneli Mäkelä ja Esa Ahonen.
Suomen dekkariseura kiinnitti vuonna 2005 Helsingin Kruununhaassa osoitteessa Rauhankatu 11 sijaitsevan asuinkerrostalon seinään muistolaatan, jossa lukee: ”Tässä talossa asui kotimaisen dekkarin klassikkohahmo komisario Palmu”. Palmun kotiosoitetta ei mainita Waltarin kirjoissa, mutta elokuvassa Kaasua, komisario Palmu! (1961) nähdään Palmun kotitalon porraskäytävä, jonka elokuvaharrastajat tunnistivat Rauhankatu 11:ksi.
Palmu-kirjojen pohjalta tehdyt elokuvat
Matti Kassila kirjoitti Komisario Palmun erehdyksen käsikirjoituksen, ja elokuvan ensi-ilta oli syksyllä 1960. Heti sen jälkeen Suomen Filmiteollisuuden kilpailijaksi kohonnut Fennada-Filmi osti palkintoromaanin Kuka murhasi Rouva Skrofin? filmausoikeudet. Kassila houkuteltiin elokuvan ohjaajaksi, ja hän teki käsikirjoituksen yhdessä Kaarlo Nuorvalan kanssa. Romaanin alkuperäinen nimi muutettiin elokuvamaisemmaksi, ja Kaasua, komisario Palmu! valmistui seuraavana syksynä.