cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lakelandinterrieri
Ulkonäkö
Rodun alkuaikoina on jalostukseen käytetty useita eri risteytyksiä toivottujen ominaisuuksien saavuttamiseksi: nykyisin jo kadonnutta Old English Black and Tan Terrieriä sekä monien nykyisten terrierirotujen esi-isiä. Tämän moninaisen jalostuspohjan tuloksena lakelandinterrierin turkin värille sallitaan useita vaihtoehtoja: musta, sininen, maksanruskea, vehnänvärinen, punainen, black and tan, grizzle and tan, liver and tan ja blue and tan. Yleisimpien värien ollessa kuitenkin black and tan, grizzle and tan ja punainen. Erikoisuutena muihin maihin verrattuna Suomessa on useita laadukkaita mustia lakelandinterriereitä. Musta väri on nykyisin erittäin harvinainen jopa rodun kotimaassa Englannissa. Lakelandinterriereillä on tiheä ja karkea peitinkarva. Niiden korvat ovat eteenpäin taipuneet ja häntä korkealle kiinnittynyt. Lakelandinterrierit painavat 7–8 kg ja ovat alle 37 cm:n korkuisia.
Historia
Rotu polveutuu vanhasta musta-ruskeiden terrierien kannasta, johon on risteytetty borderia, dandiedinmontia ja karkeakarvaista kettuterrieriä. Käyttökoirana lakelandinterrieri oli ketterä ja armoton metsästäjä, joka työskenteli tehokkaasti saalista ajaen Ison-Britannian järviseudun kallioisissa maastoissa. Se oli valmis metsästämään paljon itseään suurempiakin eläimiä. Ennen rodun hyväksymistä vuonna 1928, tämäntyyppisiä koiria kutsuttiin Cumberlandin tai Westmorelandin terrieriksi.
Lakelandit nykyään
Nykyään lakelandien vuosittainen rekisteröinti on vaihtelevaa, kun 90-luvun alussa rekisteröitiin jopa 40 pentua vuodessa. Rodun huono tunnettavuus ja vähäisyys lienee suurin syy suosion vaisuuteen. Muotovalioksi lakelandit tulevat 3 sertifikaatilla, käyttökoetuloksia ei koirilta enää nykyään vaadita. Rodulla on kilpailuoikeudet MEJÄ- ja luolakokeissa. Monella lakelandinterrierillä on vanhat vaistot hyvin tallessa, mutta vain harvat ovat hankkineet käyttövaliotunnuksen luolilta. Perinteisen harrastuksen korvikkeeksi ovat yhä voimakkaammin nousseet uudet lajit:agility, etsintä-, sekä pelastuskoiratoiminta. Löytyypä muutamia erittäin harjaantuneita sienikoiraleikkejä. Lakeland onkin sopivan kokoisena, nopealiikkeisenä, älykkäänä, vilkkaana, uteliaana sekä rohkeana ja periksi antamattomana koirana kiitollinen rotu melkein mihin vain harrastukseen.
Harrastusmahdollisuudet
Suomessa Lakelandinterrieri tulee muotovalioksi kolmella sertifikaatilla; käyttökoetuloksia ei koirilta nykyisin enää vaadita. Nykyään erittäin harva lakelandinterrierin omistaja on kiinnostunut metsästys- tai luolatoiminnasta, rotu on kuitenkin oikeutettu kilpailemaan MEJÄ- ja luolakokeissa ja monella lakelandinterrierillä on nämä vaistot vielä hyvin tallessa!
Kriketin SM-sarja 2008
Kriketin SM-sarja 2008 käsitti kaksi erillistä sarjatasoa, SM50 ja SM40 -sarjat. Sarjat on nimetty ottelun maksimisyöttövuorojen (overs) mukaan. Helsinki CC voitti Suomen mestaruuden ja Bengal Tigers voitti SM40 -sarjan nousten kaudelle 2009 SM50 -sarjaan.
Lakelandinterrieri
Harrastusmahdollisuudet
Metsästyksen korvikkeena lakelandinterrieri nauttii agilitystä, johon se onkin rakenteellisesti ja luonteensa puolesta hyvin soveltuva. Kilpailumenestystäkin on jo kertynyt useille koirille. Työkoiran ominaisuuksia voi hyödyntää myös etsintä- ja pelastustehtäviin; kaksi lakelandinterrieriä on hyväksytty jäseniksi viranomaisten apuna toimiviin pelastusryhmiin. Tottelevaisuuskehissä lakelandinterrierit ovat olleet harvinaisuuksia, eikä toistaiseksi yhtään tottelevaisuusvaliota tästä rodusta löydy.
Kriketin SM-sarja 2008
SM 40
Ottelutuloksissa lihavoitu on aloittanut sisällä, alempi lukupari ilmoittaa palot. Enemmän juoksuja tehnyt on ottelun voittaja (voitto = 8 sarjapistettä), juoksujen mennessä tasan, kyseessä on tasapeli (4 pistettä). NR = ei tulosta (4 pistettä molemmille).
El Aaiún
El Aaiún (, berberiksi Leâyun) on kaupunki Länsi-Saharassa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 217 198. Kaupunkia hallitsee Länsi-Saharan itseensä liittänyt Marokko, vaikkakaan liitosta ei ole tunnustettu kansainvälisesti.
Maantiede
thumb|vasen|Katukuvaa. El Aaiún sijaitsee Länsi-Saharassa noin 13 kilometrin päässä sisämaassa Atlantin valtameren rannikolta. Maantieteellisesti alue kuuluu Saguia el-Hamran alueeseen. Kaupunkia ympäröivä alue on aavikkoa.
Historia
thumb|vasen|Paikallinen moskeija. Espanja valtasi nykyisen Länsi-Saharan vuonna 1884 ja virallisesti alue myönnettiin sille Berliinin konferensissa 1884–1885. Kaupunki perustettiin erämaahan 1930-luvulla. Vuodesta 1940 vuoteen 1976 se oli Espanjan hallitseman Länsi-Saharan pääkaupunki.
Länsi-Saharan asukkaat eli sahrawit olivat perustaneet Polisario-järjestön espanjalaisia vastaan. Liikkeen tavoitteena oli saavuttaa Länsi-Saharan itsenäisyys. Espanjalaisten vetäytyessä alueelta Marokko päätti liittää sen itseensä. Liitosta ei ole tunnustettu kansainvälisesti, mutta Marokko teki kuitenkin El Aaiúnista Laâyounen maakunnan pääkaupungin. Polisario aloitti vuosia kestäneen sodan marokkolaisia vastaan. Taistelujen aikana huomattava osa El Aaiúnin alkuperäisestä väestöstä siirtyi pakolaisleireille Algeriaan. Osapuolten välillä solmittiin tulitauko vuonna 1991 ja konfliktia on sittemmin kuvailtu jäätyneeksi. El Aaiún on ollut tulitaukovuodesta YK:n Länsi-Saharan rauhanturvaoperaation eli MINSURO:n joukkojen tukikohta.
Lokakuussa 2010 joukko sahrawilaisia aktivisteja pystytti Gdeim Izik -nimisen mielenosoitusleirin aavikolle hieman El Aaiúnista itään. Marokkolaiset turvallisuusjoukot hajottivat leirin saman vuoden marraskuussa. Tapahtumia on kuvailtu joskus arabikevään aluksi.
Talous ja liikenne
Boukrasta läheltä El Aaiúnia löydettiin suuret fosfaattiesiintymät vuonna 1963 ja sittemmin El Aaiúnin lounaispuolelle rakennettiin fosfaatin vientisatama. Fosfaatit kuuluvat El Aaiúnin tärkeimpiin vientituotteisiin.
Kaupunkia palvelee Hassan I:n lentoasema.
Väestö
El Aaiúnin asukasluku oli vuonna 2014 yhteensä 217 198.
Arthur Andersen
Arthur Andersen oli yksi maailman suurimmista tilintarkastusyrityksistä, joka perustettiin vuonna 1913 Chicagossa. Enron-skandaalin seurauksena yhtiö luopui toimiluvastaan vapaaehtoisesti 2002. Arthur Andersenin konsultointidivisioona, Andersen Consulting eriytyi omaksi yhtiökseen 1989, itsenäistyi 2000 ja otti uudeksi nimekseen Accenture 1.1.2001.
Historia
Yrityksen perusti Arthur Andersen nimellä Andersen, DeLany & Co vuonna 1913. Konsultointiosaston erottaminen omaksi yhtiökseen aloitettiin vuonna 1997. Vuonna 2001 sen liikevaihto oli 9,3 miljardia dollaria ja sillä oli 85 000 työntekijää 84 maassa.
Yhtiön Yhdysvaltain ulkopuoliset toimistot yhdistyivät KPMG:een
Rhiannon
Rhiannon on kelttiläisessä mytologiassa walesilainen vastine gallialaiselle hevosjumalalle Eponalle sekä irlantilaiselle Macha-jumalattarelle.
Rhiannon tunnetaan parhaiten keskiaikaisesta Mabinogion-tarukokoelmasta, jossa hän on mystinen valkea ratsu, joka kohtaa kuningas Pwyllin, jonka kanssa menee naimisiin. Myöhemmin Rhiannonia syytetään väärin perustein lapsensa murhasta, ja hän joutuu hevosena kuljettamaan vierailijoita kuninkaanlinnaan. Toisen tarinan mukaan hänet pakotettiin pitämään aasin länkiä.
PEFC
PEFC-sertifioinnissa asetetaan metsien hoidolle lukuisia vaatimuksia, jotka kohdistuvat muun muassa metsien monimuotoisuuden turvaamiseen, metsien terveyden ja kasvun ylläpitoon sekä virkistyskäyttömahdollisuuksiin. Noin yksitoista prosenttia maailman metsistä on sertifioitu – ja niistä yli puolet PEFC:n vaatimusten mukaisesti. Suomen metsistä noin 90 prosenttia on PEFC-sertifioitu.
Puun alkuperän PEFC-sertifiointi tarjoaa käytännöt puuraaka-aineen alkuperän seuraamiseen ja puutuotteiden toimitusketjujen vastuullisuuden osoittamiseen. Sekä metsänhoidon että puun alkuperän seurannan vaatimusten toteutumista valvovat sertifiointiyritykset, jotka viranomaiset ovat todenneet riippumattomaksi ja päteväksi.
PEFC-merkki
PEFC-merkki kertoo, että tuotteeseen on käytetty PEFC-sertifioitujen metsien puuta. Merkki osoittaa myös, että jokaisella puuta matkan varrella jalostaneella yrityksellä on PEFC:n mukainen puun alkuperän seurantajärjestelmä. Merkin käyttöoikeuden voivat hakemuksesta saada esimerkiksi puutavaraa ostavat, metsästä puuta korjaavat sekä puutuotteita jalostavat ja markkinoivat yritykset.
PEFC-merkittyinä on tarjolla mm. rakennus- ja sisustusmateriaaleja, kopiopapereita, kirjekuoria ja kertakäyttöastioita. Merkin voi myös löytää yritysten esitteistä, aikakauslehdistä, tuotekuvastoista ja -pakkauksista.
PEFC Suomessa
Ely-keskukset ja Suomen ympäristökeskus ovat irtautuneet PEFC-järjestelmästä, koska niiden mukaan sertifiointi ei lunasta lupauksiaan. Niiden mukaan järjestelmä ei edistä metsien monimuotoisuutta eikä hiilinielun kasvattamista. Sen sijaan tutkimustieto metsien tilasta on sivuutettu ja ekologinen kestävyys on jäänyt puuntuotannolle alisteiseksi.
Greenpeace ei tue PEFC-metsäsertifiointia, koska järjestelmä suosii puunjalostusteollisuutta ja siitä puuttuu ympäristöllinen ja sosiaalinen vastuu.
Suomen luonnonsuojeluliitto, WWF Suomi ja Luonto-Liitto ovat torjuneet PEFC:n jäsenyyden. Niiden mielestä PEFC-sertifiointi ei riittävästi paranna metsien tilaa. PEFC:n vaatimukset metsäluonnon monimuotoisuuden turvaamiseksi ovat vähäiset. Päätöksenteko ei ole demokraattista vaan kriteerit sanelee teollisuus. Lisäksi PEFC:tä väärin käyttäviä ei rangaista millään tavalla.
Wartan jokisuiston kansallispuisto
Wartan jokisuiston kansallispuisto on kansallispuisto Lubuszin voivodikunnassa Puolassa. Puiston pinta-ala on noin 80 neliökilometriä ja se perustettiin vuonna 2001. Kansallispuisto sijaitsee Warta- ja Oderjokien yhtymäkohdassa, joka on tärkeä lintujen pesimis- ja talvehtimisseutu. Puistossa pesii muun muassa joutsenia, hanhia ja huitteja. Alueella on tavattu muun muassa ruisrääkkä, sarakerttunen, mustapyrstökuiri, kurki, kaulushaikara, pikkuhaikara, mustatiira ja merikotka. Kansallispuisto kuuluu Ramsar-sopimuksen suojelukohteisiin.
PEFC
Kritiikkiä
Suomen ympäristöviranomaiset ovat kritisoineet PEFC-järjestelmän väitteitä arvokkaiden ympäristöjen suojelemisesta harhaanjohtaviksi ja valittaneet prosessin läpinäkyvyyden puutetta. Tutkijoiden mukaan hakkuissa jätetään niin vähän puita pystyyn, että se uhkaa luonnon monimuotoisuutta. Kansainvälinen ympäristöjärjesto Greenpeace on todennut julkaisussaan, että serfitiointi ei ole ratkaisu metsäkatoon tai metsien laadun huononemiseen.
Tampereen ammattikorkeakoulun metsäekologian lehtori, metsänhoitaja Petri Keto-Tokoin mukaan PEFC:n kriteerit ovat ”Viherpesua, viestinnällistä huijausta, ei tutkimustietoon perustuvaa luonnonhoitoa” ja "PEFC antaa katteettomia lupauksia ekologisen kestävyyden osalta". Keto-Tokoin mukaan ”Todella arvokkaita luontokohteita voidaan edelleen hakata PEFC:n puitteissa ja tehdä niistä sertifioituja tuotteita.”
Ely-keskuksia edustavan hydrobiologi Taina Ihaksin mukaan standardityöryhmä on heikentänyt useita kestävyyskriteereitä. Suomen ympäristökeskuksen pääjohtajan mukaan sertifioinnin luvataan takaavan talousmetsien käytön kestävyyden, mutta kriteeristö ei takaa ekologista kestävyyttä.
Muut järjestelmät
Suomessa on käytössä myös toinen metsien sertifiointijärjestelmä, FSC (Forest Stewardship Council), mutta sen käyttö ei ole Suomessa yhtä yleistä kuin PEFC-sertifioinnin. Yli 90 prosenttia Suomen yksityisten ihmisten omistamista metsistä on PEFC-sertifioitu ja yli 11 prosenttia FSC-sertifioitu. Osalla metsistä on molemmat sertifikaatit.
María Capovilla
thumb|250px|María Capovilla 115-vuotiaana vuonna 2005 María Esther Heredia Lecaro de Capovilla (14. syyskuuta 1889 Guayaquil – 27. elokuuta 2006) oli ecuadorilainen nainen, joka oli Guinnessin ennätysten kirjan mukaan vanhin elossa oleva ihminen 29. toukokuuta 2004 alkaen.
María Capovilla syntyi Guayaquilissa everstin tyttäreksi. Hän meni vuonna 1917 naimisiin Antonio Capovillan kanssa, joka kuoli vuonna 1949. Pariskunta sai viisi lasta, joista kolme on yhä elossa. Lisäksi hänellä on 11 lastenlasta, 20 lastenlastenlasta ja viisi lastenlastenlastenlasta. Capovilla asui yhdessä 81-vuotiaan tyttärensä Hildan ja vävynsä kanssa. Hän oli viimeisinä vuosinaan kaikkien aikojen kuudenneksi vanhin ihminen ja tiettävästi viimeinen 1880-luvulla syntynyt ihminen. Hän oli myös ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa tiettävästi vähintään 116 vuoden iän saavuttanut eteläamerikkalainen. Tällä hetkellä hän on tiettävästi kymmenenneksi vanhimmaksi koskaan elänyt ihminen.
Maaliskuussa 2006 Capovilla ei kyennyt enää lukemaan sanomalehteä ja oli miltei lopettanut puhumisen. Hän pystyi kävelemään kahden ihmisen tukemana. Capovilla kuoli 116 vuoden ja 347 päivän iässä 27. elokuuta 2006. Sukulaistensa mukaan hän menehtyi keuhkokuumeen aiheuttamiin komplikaatioihin paikallisessa sairaalassa.
Majakkalaiva Helsinki
Majakkalaiva Helsinki (myöhemmin S/S Hyöky) on entinen Helsingin edustan Äransgrundin matalikon majakkalaiva.
Alkuperä
Alus valmistui Putilovin telakalla Pietarissa vuonna 1912. Sen alkuperäinen sijoituspaikka oli Liepāja ja nimi siis venäläisittäin 'ЛИБАВСКИЙ' (Libauskij). Se on mitoiltaan 40,1 x 7,5 x 3 metriä, uppoamaltaan 275 tonnia ja höyryhiilikoneiston teho 240 hevosvoimaa. Aluksessa oli sähkövilkku, sekä ensimmäisenä lajissaan langaton lennätin. Kyseessä oli siis aikakauden vaatimusten mukaan moderni majakkalaiva.
Suomeen tulo
Jääkärit kaappasivat Libaun (nyk. Liepāja) satamassa lähtövalmiina olleen paikallisen majakkalaivan keväällä 1918 ja toivat sen Suomeen, täällä alusta käytettiin sotilaskuljetuksien apualuksena.
Sotatoimien päätyttyä latvialaiset eivät halunneet alusta takaisin joten se sai jäädä Suomeen. Sotasaalismajakkalaivaa ei mainita luetteloissa niistä aluksista, jotka venäläiset halusivat itselleen vuonna 1919, kun rajan väärille puolille eksyneitä aluksia vaihdeltiin edestakaisin.
Helsinkiin
Koska Rauman majakkalaiva Relandersgrund oli upotettu, tästä tulokkaasta tehtiin sen seuraaja. Alus maalattiin välittömästi suomalaisväreihin eli runko kokonaan punaiseksi. Uusi sähkövilkkuinen alus oli asemapaikallaan Raumalla vuoteen 1922, jolloin se ja Helsingin siihenastinen majakkalaiva vaihtoivat paikkaa, nimeä ja miehistöjä
Uudella asemapaikallaan tämä uusi alus sai nyt nimen Äransgrund. Sähkövilkku vaihdettiin vuonna 1924 AGA -asetyleenivaloon, koska tällöin saattoi säästää kallista hiiltä. Sähkövalo oli vaatinut turbogeneraattorin jatkuvaa käynnissä pitämistä ja tämä merkitsi tarvetta korkean höyrynpaineen ylläpidolle, kun normaalisti riitti, että hiillosta vain pidettiin yllä. Aluksen valonheittimeen virta voitiin ottaa erillisestä polttomoottorigeneraattorista, mutta sitä tarvittiin vain pimeällä tapahtuvassa luotsinannossa.
Tässä aluksessa ei koskaan ollut erillistä sisältäpäin kiivettävää majakkamastoa, vaan majakkavalo oli aina keulamaston huipussa olevassa erillisessä lyhdyssä. Lyhty oli sijoitettu noin puolen metrin läpimittaiselle lavalle, jonka reunassa oli tukitanko käsiotetta varten. Valon sytyttäminen aiheutti joskus sään kovetessa tiettyjä ongelmia: valo sytytettiin niin, että etukäteen katsottiin taulukosta oikea kellonaika, kansimies kiipesi köysitikkaita lyhdyn luo ja poisti suojahupun. Tämän jälkeen hän avasi hanat ja naksautti tulen polttimiin tavallisella hitsauspistoolilla. Automaattisesti säätyvää asetyleenivaloa ei yleensä tarvinnut säädellä. Sähkövalon aikana valo sytytettiin kääntämällä lavan alla olleessa kytkinkaapissa olevaa katkaisijaa. Ja aamulla taas säädettyyn aikaan virta katkaistiin tai kaasuhanat suljettiin ja suojahuppu asetettiin paikalleen. Huppu oli välttämätön, etteivät lyhdyn prismat olisi toimineet voimakkaalla auringonpaisteella jonkinlaisina polttolaseina. Kansimiehet saivat kovilla keleillä harjoittaa kohtuullista voimistelua jotta kaikki tämä onnistui turvallisesti.
Kerran viikossa lyhty puhdistettiin ja vilkkulaitetta ohjaavat magneettiventtiilit säädettiin ja tarvittaessa vaihdettiin, samoin kuoleentuneet jouset tai säätimen kulunut nahkakalvo vaihdettiin. Tämän työn lopuksi lyhdyn lasit pestiin ulkopuolelta. Alus oli hiililämmitteinen höyrylaiva, ja huomattavan paljon sen polttaman kivihiilen tuottamasta noesta osui majakkalyhtyynkin - joskin pulma oli huomattavan paljon pienempi kuin esimerkiksi Kemissä tai Storbrottenissa, joiden huomattavasti isompi lyhtytorni sijaitsi aivan kivihiilensavua syöksevän savupiipun vieressä. Tosin näissä aluksissa lyhtytorni oli sisältäpäin kiivettävä, joten tämä tasasi pulmaa. Pesu tehtiin veteen sekoitetulla mäntysuovalla ja sienellä, lopuksi lasit kiillotettiin säämiskällä.
1930-luvulla alus sai uuden nimen Helsinki. Ennen talvisodan alkua olleen YH:n eli Ylimääräisten kertausharjoitusten aikana alus vedettiin satamaan normaalia aiemmin, koska liikenne oli uhkaavan sodanvaaran vuoksi jo hiipunut. Keväällä välirauha olikin jo alkanut, kun aluksen tuli aika palata asemapaikalleen.
Jatkosodan alussa majakkalaiva poistettiin paikaltaan ja siirrettiin Turkuun. Aluksi se pidettiin valmiudessa asettaa takaisin paikalleen, koska sodan uskottiin jatkuvan vain kesäkauden ajan; kun syksyllä selvisi, että sotatoimien loppua ei ollut edes näköpiirissä, toimettomaksi jäänyt majakkalaiva siirrettiin raivaajien emälaivaksi. Nyt se myös aseistettiin kevyillä ilmatorjuntatykeillä. Sotilaskäyttöön sopimaton italianpunainen väri vaihtui harmaaseen naamiomaalauksin ja talvisajaksi kalkkivärillä toteutettuun valkoiseen.
Merenmittaajien tukialukseksi
Vuonna 1959 valmistui Helsingin uusi pohjamajakka ja majakkalaiva jäi virattomaksi, kunnes myöhemmin siitä päätettiin tehdä merenmittaajien tukialus. Kaksi vuotta kestäneiden muutostöiden jälkeen aluksesta tuli Pohjanlahtea mittaavan 5. merenmittausretkikunnan tukialus uudella nimellä Hyöky. Sisätilat uusittiin ja alus varustettiin uudella komentosillalla. Aluksen runko maalattiin valkoiseksi, muiden merenmittaustukialusten tapaan.
Alus pysyi miltei lopun käyttöaikansa hiilipolttoisena. Vuonna 1980 siinä kokeiltiin turvebrikettejä, mutta kokeilu loppui lyhyeen aineen hiilikattilalle sopimattomien palamisominaisuuksien takia.
Ravintolalaivaksi
Alus myytiin yksityishenkilölle Haminaan ja siitä tehtiin ravintolalaiva. Aluksi se oli merenmittausajan valkokylkisessä ulkoasussa, mutta vuosituhannen vaihteessa se hiljalleen palautettiin alkuperäiseen punarunkoisen majakkalaivan asuunsa ja kylkiin ilmestyi taas nimi Helsinki suurin valkoisin kirjaimin maalattuna. Alkuperäisen mastoon sijoitetun majakkalyhdyn sijasta ilmestyi kansirakennelman katolle vapaasti mukailtu majakkamasto, joka on kuitenkin huomattavasti pienempi kuin Relandersgrund-aluksessa.
Kuten muissakin kahdessa entisöidyssä majakkalaivassa, tämänkin aluksen uudeksi väriksi tuli kustannussyistä viittapunainen, joka on vakioväri. Alkuperäinen italianpunainen olisi ollut nykyisen omistajan kertoman mukaan tilausväri ja hankinta olisi ollut suhteettoman kallis.
Aluksen alkuperäiset höyrykattilat ovat paikoillaan, mutta niitä ei ole vuoden 1983 jälkeen katsastettu käyttöä varten. Samoin potkuri on paikallaan ja höyrykone säilytysrasvattu.
Lokakuun 2008 alussa S/S Hyöky tuotiin silakkamarkkinoiden yhteydessä Helsingin kauppatorin rantaan.
Kansainväliseen majakka- ja majakkalaivaviikonloppuun on majakkalaiva Helsingiltä osallistuttu Haminan Radioamatöörien radioasemalla kutsumerkillä Suomen sodan erikoiskutsumerkillä OF200AD 2009, Haminan Radioamatöörien kilpailukutsumerkki OG5A:lla 2012, 2015 ja osallistutaan 2017. 1998-2007 osallistuminen tapahtui tavanomaisella OH5AD -kutsumerkillä.
Lähteet
60.56149°N, 27.18182°W
Merimaskun saaristolaiskylä
Alue rakennettiin kestävän kehityksen periaatteella ekologisena vaihtoehtona, jossa talot muistuttavat perinteisiä saaristolaistaloja. Rakentamisessa korostettiin luonnonmukaista ja ekologisesti kestävää puutaloyhteisöä. Rakentaminen aloitettiin vuonna 1996, ja asuntomessuille kesäksi 1997 taloja oli valmistunut kahdeksan.
Saaristokylätunnelmaa on pyritty tuomaan tiheään rakennetulla kylämaisella puutalorakennusten ryppäällä, jotka punamultamaalattuine julkisivuineen ja valkoisine nurkkalautoineen ja ikkunapuitteineen muistuttavat perinteistä saaristorakentamista. Myös hiekkapäällysteinen kylätie, jota rakennukset rajaavat tiiviisti metsän ja rannan rajakohdassa luovat tätä mielikuvaa. Hierarkiaongelmia aiheuttavat kuitenkin autotallirakennusten suuri koko suhteessa asuinrakennuksiin ja tonttikohtaisen tilanmuodostuksen puuttuminen. Ekologisuutta ja saaristoperinnettä käytettiinkin asuntomessujen imagoon ja markkinointiin.
Valmistuessaan kaikki talot oli maalattu punamullalla ja ne oli varustettu kompostikäymälällä. Talousrakennukset rakennettiin lähelle teitä, mikä loi kylämaista tunnelmaa. Kylätalolle varattiin paikka rakentamattomalle tontille, mutta sitä ei ikinä rakennettu. Rantaniitylle tehtiin yhteispuutarha, jota nykyään ei ole. Vuonna 2004 tehdyn asemakaavan muutoksen myötä alun perin liike- ja asuinkäyttöön varattu tontti muutettiin asuintontiksi ja näin rakentui saaristolaiskylän viimeinen 19. omakotitalo.
Kylässä toimii Merimaskun saaristolaiskyläyhdistys. Yhdistys rakensi yhteisaunan vuonna 2015. Kyläyhdistys järjestää muinaistulien yön viereisellä entisellä Apajan kalastajatilalla, jossa on nykyään kaupungin virkistysalue ja uimaranta. Asuntomessukohteena olleeseen saaristolaiskylään pysähtyi vielä vuonna 2005 saaristokierroksella matkailijoita kuljettava linja-auto muutaman kerran vuodessa.
Kunnan ja saaristolaiskylän välinen kiista rannasta kesti yli kymmenen vuotta. Osa saaristolaiskylän asukkaista on katsonut, että heillä on oikeus rakentaa kylän edustan ranta-alueelle yhteiset laiturit, venevajat ja rantasaunat sekä ylläpitää niitä, kun taas kunnan näkökulmasta ranta on yleistä aluetta, jossa kunta voi ruopata rantaa ja rakentaa uuden laiturin, ja vuokrata sitä myös muille kuin saaristolaiskylälaisille. Varsinais-Suomen maanmittaustoimisto päätyi vuonna 2007 siihen ratkaisuun, että kaavan perusteella ranta-alue on kunnan toteutettavaksi tarkoitettua aluetta eli yleistä aluetta. Ranta-aluetta käsiteltiin myös korkeimmassa hallinto-oikeudessa.
Jätevesiratkaisu ja siitä aiheutuneet ongelmat
Alun perin saaristolaiskylän taloihin rakennettiin kompostikäymälät, jossa virtsa ja kiinteä aine erotettiin toisistaan. Talousjätevedet johdettiin pienpuhdistamojen kautta mereen. Kompostikäymäläratkaisun aiheuttamista ongelmista oli paljon kirjoittelua sanomalehdissä, ja asiaa käsiteltiin myös oikeudessa. Terveystarkastaja totesi käymäläratkaisun toimimattomaksi. Merimaskun kunta ja alun perin myös saaristolaiskylän asukkaat kuitenkin kannattivat kompostikäymälää. Lähes kaikissa taloissa ilmeni kuitenkin jo melko nopeasti vakavia hajuhaittoja, ja niistä aiheutui myös eläinongelma. Vessoihin tuli lantasääskiä ja virtsan haju levisi asuintiloihin. Talojen alipaineen takia hajut tulivat sisätiloihin ja niiden poistamiseksi tarvittiin puhaltimia. Myöskään pienpuhdistamot eivät toimineet toivotulla tavalla, ja ne tukkeutuivat. Helmikuussa 2004 18 talosta osassa oli kompostikäymälä, osassa vesivessa umpitankilla ja yhdessä ulkohuussi. Talot, joihin asukkaat olivat rakentaneet vesivessan umpitankilla, uhkasi kunta heitä sakoilla. Asiaa käsiteltiin ympäristökeskuksessa ja korkeimmassa hallinto-oikeudessa. Lopulta kunta hyväksyi taloihin vesivessat ja kunnallinen vesijohto- ja viemäriverkoston rakentaminen aloitettiin vuonna 2004. Liittymismaksu oli 84 000 euroa, jonka asukkaat maksoivat. Jo aikaisempiin jätevesijärjestelmiin jokaiselta kiinteistöltä meni 7 000–20 000 euroa. Asukkaat kritisoivat kuntaa siitä, että he joutuivat jätevesikokeilun maksajiksi, eikä kunta tullut kustannuksissa vastaan. Vuonna 2019 yhdessä talossa on edelleen käytössä kompostikäymälä.
Aiheesta muualla
60.47056°N, 21.90139°W
Pwyll
pienoiskuva|Dyfedin ruhtinas Pwyll metsästää koiriensa kanssa. Pwyll (kymriksi "ymmärrys" tai "käsitys") on alamaailman jumala, jota palvottiin muinaisessa Walesissa. Tarujen mukaan Pwyllin poika Pryderi toi siat alamaailmasta Walesiin.
Kelttiläisessä mytologiassa Pwyll oli Dyfedin kuningas. Dyfed oli kaunis maa, jossa oli maaginen, runsaudensarven kaltainen kattila. Pwyll ystävystyi Arawnin kanssa, joka oli Annwnin eli alamaailman kuningas. He vaihtoivat vuodeksi ja päiväksi hahmoa ja kuninkuuksia, ja näin Pwyll sai nimen Pwyll Pen Annwn, "Pwyll Annwnin johtaja". Pwyll päihitti kilpailijansa Gwawlin ja voitti jumalatar Rhiannonin rakkauden. Pwyll ja Rhiannon saivat pojan, Pryderin, jonka Gwawl sieppasi. Myöhemmin Pryderi palautettiin vanhemmilleen ja tämä seurasi isäänsä sekä Dyfedin että Annwnin hallitsijana.
Kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa Pwyllin kattila muuntui Graalin maljaksi ja Pwyll esiintyi Pelleksenä, Graalin vartijana.
Pwyllin tarina on julkaistu Jani Koskisen suomentamana teoksessa Pwyll, Dyfedin ruhtinas - kymriläinen kansantaru (2021, Books on Demand).
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2018
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2018 olivat 11. UEFA:n järjestämät futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne pelattiin Sloveniassa 30. tammikuuta – 10. helmikuuta 2018. Euroopan mestaruuden voitti Portugali, joka kukisti finaalissa jatkoajalla hallitsevan mestarin Espanjan 3-2. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Portugalin Ricardinho.
Turnaus jää historiaan viimeisenä 12 joukkueen turnauksena ja viimeisenä kahden vuoden välein pidettävänä turnauksena. Seuraavat Euroopan-mestaruuskilpailut toteutetaan 16 joukkueen turnauksena ja vasta vuonna 2022 eli neljä vuotta myöhemmin. Tulevaa kisaisäntää ei ole vielä valittu. Turnauksen kisakaupunkina toimi Ljubljana ja kaikki ottelut pelattiin Arena Stokizella.
Otteluohjelma
Kisoissa pelattiin kolmen joukkueen alkulohkot ja seuraavaksi pudotuspelit. Turnaukseen osallistui yhteensä 12 maata, ja turnauksessa pelattiin yhteensä 20 ottelua; kaksi ottelua jokaisena pelipäivänä.
Tilastoja
Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Portugalin Ricardinho. Parhaaseen tähdistökentälliseen valittiin seuraavat pelaajat:
Golden State Warriors
Warriorsin suurimpia tähtipelaajia 2010-luvulla ovat olleet Stephen Curry, Klay Thompson, Draymond Green, Andre Iguodala ja Kevin Durant. Joukkueen päävalmentajana toimii Steve Kerr.
Historia
thumb|Joukkueen aikaisempi kotikenttä Oracle Arena. Warriorsin kotikaupunki ei aina ole ollut Oakland, vaan joukkue aloitti vuonna 1946 Philadelphiassa. Silloisen joukkueen ykkösmies oli Joe Fulks, joka johdatti joukkueen sen ensimmäiseen mestaruuteen Chicago Stagsia vastaan voitoin 4–1. Edellisellä kaudella Fulks oli tehnyt runkosarjassa 23,2 pistettä ottelua kohden. Warriors ylsi finaaleihin myös kausilla 1947–1948 ja 1951–1952. Vuoden 1948 finaaleissa se kärsi tappion Baltimore Bulletsille voitoin 4–2, mutta keväällä 1952 se voitti vastustajansa Fort Wayne Pistonsin 4–1.
Wilt "The Stilt" Chamberlainin San Francisco
Kaudella 1959–1960 joukkue varasi Wilt Chamberlainin, joka myöhemmin sai lempinimen "The Stilt" (puujalka). Chamberlain oli jo tulokaskaudellaan ylivoimainen pelaaja tehtyään 37,6 pistettä ja otettuaan 28 levypalloa peliä kohden. Hänet valittiin NBA:n tähdistöotteluun, sen arvokkaimmaksi pelaajaksi, vuoden tulokkaaksi ja vielä koko kauden arvokkaimmaksi pelaajaksi. Warriors vaihtoi kotikaupunkiaan kaudella 1962–1963: uusi kaupunki oli San Francisco. Pelatessaan San Franciscossa joukkue pääsi finaaliin kaksi kertaa mutta hävisi molemmat. Finaalipaikkakin oli lähes yksin Chamberlainin ansiota. Hän voitti NBA:n korikuninkuuden kahdesti peräkkäin kausilla 1962–1963 ja 1963–1964 heti joukkueen siirryttyä San Franciscoon, ja sitä ennen hän oli voittanut saman tittelin myös Philadelphiassa kolme kertaa peräkkäin. Hän voitti vielä kahdesti korikuninkuuden siirryttyään pelaamaan Philadelphia 76ersin riveihin. Näin ollen hän voitti koritilaston seitsemän kertaa peräkkäin.
Chamberlain pitää hallussaan myös muitakin ennätyksiä: eniten pisteitä yhdessä ottelussa (100), eniten levypalloja yhdessä ottelussa (55), suurin pistekeskiarvo yhdellä kaudella (50,4), eniten levypalloja (23 924) uralla, sekä levypallotilaston voittaminen 11 kautena pelaamistaan 14 kaudesta. Hänet on valittu NBA:n kaikkien aikojen 50 parhaan joukkoon.
Ensimmäinen mestaruus Kaliforniassa
Golden State Warriors voitti NBA:n mestaruuden ensimmäisen kerran vuonna 1975 (aiemmin joukkue oli nimeltään Philadelphia Warriors), jolloin se kukisti finaaleissa Washington Bulletsin voitoin 4–0. Finaalisarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin tuolloin Rick Barry, joka on sittemmin valittu NBA:n kaikkien aikojen 50 parhaan pelaajan joukkoon. Barry oli tehnyt runkosarjassa 30,6 pistettä ja riistänyt 2,85 palloa peliä kohden. Hän oli myös vuoden kuudenneksi paras syöttäjä keskiarvolla 6,2 ja oli ainoa iso pelaaja, joka sijoittui syöttötilastossa kymmenen parhaan joukkoon.
Ennen kautta 2006–2007 Warriors oli pitkään liigan huonoimpia joukkueita. Kaudella 2006–2007 se onnistui pääsemään pudotuspeleihin ensimmäistä kertaa yli kymmeneen vuoteen. Menestyksen avaintekijöitä oli kauppa, jossa Warriors sai Indiana Pacersilta muun muassa Stephen Jacksonin ja Al Harringtonin. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Golden State voitti runkosarjan parhaan joukkueen ja suuren ennakkosuosikin, Dallas Mavericksin. Toisella kierroksella Warriors kuitenkin hävisi Utah Jazzille.
Historiallinen menestys 2010-luvulla
Warriors saavutti toisen mestaruutensa nykyisellä nimellään 40 vuotta edellisen mestaruuden jälkeen, kun se kaudella 2014–2015 voitti loppuotteluissan otteluvoitoin 4–2 Cleveland Cavaliersin, jossa pelasi LeBron James. Kauden arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Stephen Curry ja loppuottelujen parhaaksi pelaajaksi Andre Iguodala.
Kauden 2015–2016 alussa Warriors pelasi historiallisen voittoputken: 16 ensimmäistä voitettua ottelua oli NBA:n ennätys, 21 voittoa taas Pohjois-Amerikan kaikkien ammattilaissarjojen ennätys. Joukkue voitti myös ennätykselliset 13 ensimmäistä vierasotteluaan. Warriors voitti lopulta kauden 24 ensimmäistä otteluaan ja teki edelliskauden loppu mukaan lukien yhteensä 28 ottelun voittoputken, kunnes se hävisi joulukuussa Milwaukee Bucksille ja jäi viiden ottelun päähän Los Angeles Lakersin 1970-luvun alun voittoennätyksestä. Kauden puolivälissä Warriorsin voitto–tappiosuhde oli 37–4, mikä jäi yhden voiton päähän NBA:n ennätyksestä. Kauden päätteeksi joukkue teki uuden ennätyksen 73 voitolla ja rikkoi Chicago Bullsin aiemman ennätyksen yhdellä voitolla. Stephen Curry nimettiin toista kertaa peräkkäin kauden arvokkaimmaksi pelaajaksi, ensimmäisenä NBA-historiassa yksimielisin äänin.
Pudotuspeleissä Warriors voitti Houston Rocketsia, Portland Trail Blazersia ja Oklahoma City Thunderia vastaan sarjat edetäkseen finaaleihin Clevelandia vastaan toisen kerran peräkkäin. Warriors sai finaalisarjasta 3–1 johdon, mutta Cleveland pääsi kiipeämään takaisin ja voittamaan sarjan 3–4 ollen NBA:n ensimmäinen 3–1 tappioasemasta takaisin tullut joukkue finaaleissa.
Kesällä 2016 Warriors teki ristiriitaa herättävän pelaajahankinnan. He lisäsivät joukkueeseen Oklahoma City Thunderin tähtipelaajan Kevin Durantin. He olivat juuri edellisenä vuonna voittaneet hänet ja Thunderin pudotuspeleissä, joten siirto aiheutti suurta mielipahaa etenkin Thunderin fanien joukossa. Warriors voitti kaudella 2016–2017 67 peliä ja oli koko liigan paras joukkue. Pudotuspeleissä Warriors voitti kolme ensimmäistä sarjaa lukemin 4–0 ja päästen finaaleihin helposti. Vastustajaksi sattui jälleen Cavaliers, jonka Warriors voitti lukemin 4–1. Durant nimettiin finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Seuraavalla kaudella 2017–2018 Warriors voitti jälleen mestaruuden Durantin tultua nimetyksi finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi uudelleen. Vastustajana oli neljättä kertaa peräkkäin Cleveland, joka oli ensimmäinen kerta kun kaksi joukkuetta kohtasivat toisensa finaaleissa niin monesti. Warriors pääsi finaaleihin vielä seuraavanakin vuonna, mutta he hävisivät Toronto Raptorsille lukemin 4–2, osittain Klay Thompsonin ja Kevin Durantin loukkaantumisten takia.
2020-luvun vaikeudet ja mestaruus
Kesällä 2019 Kevin Durant päätti lähteä Warriorsista Brooklyn Netsiin, jättäen Curryn, Thompsonin ja Greenin joukkueen ainoiksi tähdiksi. Warriors sai kuitenkin Durantista takaisin Netsien nuoren tähden D'Angelo Russelin. Thompsonin ollessa koko kauden poissa Warriorsin mahdollisuudet päästä finaaleihin kuudetta kertaa peräkkäin näyttivät varsin pieniltä. Mahdollisuuksia pienensi entisestään Stephen Curryn loukkaantuminen kauden toisessa pelissä. Warriorsin kausi meni tästä vain alaspäin. He kauppasivat Russelin eteenpäin Minnesota Timberwolvesiin saadakseen Andrew Wigginsin, vuoden 2014-varaustilaisuuden ensimmäisen varauksen, sekä ensimmäisen ja toisen kierroksen varaukset. Curry ehti tulla takaisin vain yhteen peliin maaliskuun viidentenä ennen kuin koronaviruspandemia sulki koko liigan. Warriors eivät saaneet kutsua NBA:n kuplaan, koska he olivat liigan huonoin joukkue vain viidellätoista voitollaan. He saivat varaustilaisuusarvonnassa toisen varausvuoron, jolla he varasivat James Wisemanin. Ennen kautta 2020–2021 Klay Thompson loukkasi itsensä uudestaan ja Warriors ei saanut kaudella kuin vain 39 voittoa lyhennetyssä kaudessa. He pääsivät kuitenkin karsintaturnaukseen, jossa he hävisivät molemmat pelit Los Angeles Lakersia ja Mempis Grizzliesiä vastaan.
Seuraavalle kaudelle Warriors hankki hyviä roolipelaajia, kuten Gary Payton II:n ja Otto Porter Jr:in. Varaustilauksessa he saivat kaksi uutta tulokasta: Moses Moodyn ja Mineesotan varauksella varatun Jonathan Kumingan. Kauden aikana myös aikaisemmin jopa Warriorsin farmiliigajoukkueessa pelannut Jordan Poole pääsi loistamaan Thompsonin ollessa kauden alussa vielä loukaantunut. Warriorsin pelaajia pääsi tähdistöotteluun kolme: Curry, Wiggins ja Green. Curry nimettiin pelin arvokkaimmaksi pelaajaksi. Warriors oli läntisen konferenssin kolmas ja voitti pudotuspeleissä Denver Nuggetsit, Memphis Grizzliesit ja Dallas Mavericksit päästäkseen finaaleihin Boston Celticsiä vastaan. Finaalit päättyivät 4–2 Warriorsin etuna ja he pääsivät juhlimaan neljättä mestaruutta kahdeksassa vuodessa. Finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi nimettiin Stephen Curry, hänen uransa ensimmäinen.
Kotikaupunki Oakland
Oakland vakiintui Warriorsin kotikaupungiksi vasta vuonna 1989. Toukokuussa 2012 Warriors tiedotti palaavansa lahden toiselle puolelle San Franciscoon vuonna 2019. Kaupungin satama-alueelle rakennettin uusi, 19 000 katsojan monitoimiareena, joka toimii Warriorsin kotiareenana. Areenan nimi on Chase Center.
Joukkue
Päivitetty 13.12.2022
Lorenzo De Silvestri
thumb|Lorenzo De Silvestri
Lorenzo De Silvestri (s. 23. toukokuuta 1988 Rooma, Italia) on italialainen jalkapalloilija. De Silvestrin seura on Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa pelaava roomalaisseura SS Lazio.
De Silvestrin yleisin pelipaikka on oikea puolustaja, mutta hän pystyy pelaamaan myös keskikentällä. Syntyperäisenä roomalaisena De Silvestri ei ole ainakaan toistaiseksi edustanut muita seuroja. Miehen debyytti Lazion ykkösjoukkueessa tapahtui 17-vuotiaana vuoden 2005 heinäkuussa Intertoto cupin kolmannella kierroksella toisessa osaottelussa vieraissa Tampere Unitedia vastaan Ratinan stadionilla hänen tullessaan loppuhetkillä vaihdosta kentälle Christian Manfredinin tilalle.
Ensimmäistä kertaa Italian liigassa De Silvestri pääsi kentälle vuoden 2007 huhtikuussa kotipelissä ACF Fiorentinaa vastaan hänen korvattuaan toisella puoliajalla Manuel Bellerin. De Silvestri pelasi heti kuin vanha tekijä ja oli jopa lähellä maalintekoa ensimmäisellä kosketuksellaan, mutta Fiorentinan maalivahti Sebastien Frey torjui hänen yrityksensä.
Syksyllä 2007 De Silvestri nousi vakituiseksi näyksi Lazion edustusjoukkueessa osittain puolustuksen lukuisten loukkaantumisten johdosta. De Silvestri kiitti päävalmentaja Delio Rossin luottamuksesta ja pelasi erittäin vakuuttavasti ikäänsä nähden. Valon Behramin kuntouduttua De Silvestri joutui kuitenkin useimmiten tyytymään vaihtopenkillä istuskeluun. Joulukuussa 2007 De Silvestri teki ensimmäisen maalinsa Lazion paidassa Italian cupissa SSC Napolia vastaan laitettuaan reboundin vapaapotkun jälkitilanteesta sisään. Maalin jälkeen De Silvestri lähetti terveiset kohti taivasta kuukausi aiemmin poliisin harhaluotiin menehtyneelle hyvälle ystävälleen ja Lazion kannattajalle Gabriele Sandrille.
Kevätkaudella 2008 De Silvestri valloitti paikan avauskokoonpanossa ja piti siitä kiinni koko loppukauden. Nykyään De Silvestri on saavuttanut niin suuren luottamuksen sekä Delio Rossin, että kannattajien keskuudessa, että avauskokoonpanon paikan pitäisi jatkossakin olla selviö. De Silvestrin nykyinen sopimus Lazion kanssa kattaa vuoteen 2010 asti.
De Silvestri pelasi Italian joukkueessa Pekingin kesäolympialaisissa.
Lakkalikööri
Lakkalikööri on likööriä jota Suomessa valmistaa muun muassa Lignell & Piispanen ja Chymos. Sitä voi tehdä myös itse lakoista, viinasta ja sokerista.
Lakkalikööri on Suomessa suosittu likööri ja sillä on selvä ominaismakunsa lakasta.
Layal Abboud
pienoiskuva Layal Abboud (ليال عبود‎:layāl ʿab'boud; s. 15. toukokuuta 1982) on libanonilainen poplaulaja. Ennen laulajanuraansa hän oli poliisi ja tuli julkisuuteen Studio El Fan -kykyjenetsintäkilpailusta. Hän on julkaissut kaksi studioalbumia.
Metalliyökköset
Metalliyökköset (Plusiinae) on yökkösten heimoon kuuluva alaheimo. Ne talvehtivat kotelona. Ne lentävät toukokuusta syyskuulle.
Ulkonäkö ja koko
Metalliyökkösten siivissä on yleensä metallinhohtoisia kuvioita. Väli toisesta siivestä toiseen on 23-42 mm.
Levinneisyys ja elinympäristö
Metalliyökkösiä tavataan koko Suomessa. Niitä esiintyy soilla, niityillä, lehdoissa ja muissa kosteissa tai kosteahkoissa paikoissa.
Ravinto
Jotkut lajeista syövät monenlaista ravintoa, mutta yleensä ravintona on ruohot.
Rauman satama
Rauman satama (LOCODE: FI RAU ) on Raumalla sijaitseva Suomen kolmanneksi suurin konttisatama ja sen osuus länsirannikon satamien kautta kulkevista konteista välillä Turku–Tornio on yli 70 %. Sataman merkittävimmät tavaralajit ovat metsäteollisuustuotteet ja kappaletavara.
Nimikkokappale
Nimikkokappale on musiikkikappale (tai joissakin tapauksissa yksi muutamasta sellaisesta) johon suosittu ja hyvin vakiintunut laulaja tai yhtye on läheisimmin samaistunut tai josta on parhaiten tunnettu, vaikka laulajalla tai yhtyeellä olisi ollut muitakin erilaisia menestyskappaleita. Nimikkokappaleilla voi olla seurausta spontaaniin julkiseen tunnistamiseen ja/tai musiikkiteollisuuden kehittämään markkinointityökaluun mainostamaan artisteja, myymään heidän nauhoitteita sekä luomaan fanisivuja. Nimikkokappale on tärkeä monille artisteille. Nimikkokappaleen saaneet yhtyeet valitsevat usein sellaisen esitettäväksi joka konsertissa.
Rauman satama
Sataman osat ovat Iso-Hakuni, Petäjäs, Laitsaaren keskuslaituri, Pikisaari, konttiterminaali ja Martinkarin öljy- ja kemikaalisatama. Laitureita on 20.
Rauman Satama Oy käynnisti nykyisen konttiterminaalin alueella mittavan rakennusinvestoinnin huhtikuun 2016 aikana. Hankkeen kustannusarvio on noin 21,5 miljoonaa euroa. Hankkeessa laajennetaan samanaikaisesti nykyistä konttiterminaalia rakentamalla lisää laituritilaa konttilaivoille sekä uutta satamakenttää konttien varastointiin. Samalla Petäjäksen irtolastilaituria syvennetään 12 metrin kulkusyvyyteen.
Rauman Satama Oy
Rauman Satama Oy on Rauman kaupungin tytäryhtiö ja sillä oli vuoden 2015 alussa henkilöstöä noin 30. Rauman Satama Oy aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2015 jatkaen Rauman satamaliikelaitoksen liiketoimintaa. Rauman Satama Oy:n liikevaihto vuonna 2015 oli 11,2 milj. euroa ja liikevoitto 3,1 milj. euroa. Sataman johtajana on toiminut vuodesta 1999 lähtien Hannu Asumalahti, joka jatkaa sataman toimitusjohtajana.
Rauman Satama Oy:n tavoitteena on olla Suomen turvallisin satama. Tavoitteeseen päästään jatkuvalla kehitystyöllä satama-alueen toimijoiden kesken sekä alueella liikkuvien ja työskentelevien päivittäisillä ratkaisuilla. Rauman Satama Oy:n sertifioitu työterveys- ja työturvallisuusjärjestelmä OHSAS 18001 liittää työsuojeluasiat myös osaksi organisaation omaa jokapäiväistä toimintaa.
Tavaraliikenne
Rauman sataman vuosittainen rahtimäärä:
Meriantura
Meriantura eli kielikampela (Solea solea) on Koillis-Atlantin kampelakala. Merianturaa pidetään maultaan erinomaisena ja sen liha on arvostettua.
Ulkonäkö ja koko
Meriantura on perusmuodoltaan säännöllisen soikea. Päältä kala on vihertävän tai punertavan ruskea, alta valkoinen. Päällimmäisen rintaevän kärkiosassa on musta läiskä. Meriantura on yleensä 15–45 cm:n pituinen, mutta voi kasvaa 70 cm:iin.
Levinneisyys
Meriantura elää matalahkoissa Koillis-Atlantin rannikkovesissä Keski-Norjan ja Luoteis-Afrikan Senegalin ja Kap Verden saarten välisellä alueella, mm. Pohjanmeressä; sitä tavataan myös eteläisessä Itämeressä. Levinneisyys kattaa myös Välimeren sekä Mustanmeren eteläosan.
Elintavat ja lisääntyminen
Merianturat elävät yksittäin merenpohjaan kaivautuneena, alle 300 m:n syvyisillä muta- ja hiekkapohjilla. Talvella ne siirtyvät syvempiin vesiin. Ne liikkuvat öisin ja syövät merenpohjan selkärangattomia eläimiä.
Vattimerta Pohjanmeressä pidetään tärkeimpänä lisääntymisalueena. Kutu siellä tapahtuu loppukeväällä, Välimeressä talvella.
Penn
Penn voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Manhattanin Shakkiklubi
Manhattanin Shakkiklubi oli Manhattanilla toiminut shakkikerho. Se perustettiin vuonna 1887. Klubi oli Yhdysvaltojen toiseksi vanhin shakkiklubi ja suuri shakkivaikuttaja. Klubi alkoi muutamalla tusinalla pelaajia, mutta lopulta jäseniä oli satoja. Klubi ehti sijaita useassa eri paikassa ennen kuin se lopetettiin vuonna 2002.
Manhattanin shakkiklubi organisoi New Yorkin kansainväliset turnaukset vuosina 1924 ja 1927. Klubi myös isännöi säännöllisesti shakin yhdysvaltainmestaruuskilpailuja. Klubi on myös surullisenkuuluisa siitä, että shakin maailmanmestari José Raúl Capablanca sai siellä sairauskohtauksen, joka johti hänen kuolemaansa.
Klubilla kehittyneisiin pelaajiin kuuluvat muun muassa Samuel Reshevsky, Bobby Fischer, William Lombardy, I. A. Horowitz, Arnold Denker ja Arthur Feuerstein. Edellisistä Denker voitti klubin mestaruuden yhteensä kuusi kertaa.
Virkkala
Virkkala on Lohjan 19. kaupunginosa, noin 8 kilometriä Lohjan keskustasta lounaaseen. Virkkalan taajamamaisessa keskustassa on liikeyrityksiä sekä kirjasto, apteekki, ja seurakuntatalo. Pääosa Lohjan ruotsinkielisestä asutuksesta sijaitsi Virkkalan alueella.
Virkkalan kehitykselle antoi alkusysäyksen Kalkki-Petterinä tunnettu vuorineuvos Petter Forsström, jonka vuonna 1915 perustama Lohjan Kalkkitehdas Oy:n Virkkalan kalkkitehdas työllisti parhaimmillaan Virkkalassa noin 1 000 työntekijää. 1990-luvun laman aikana Oy Lohja Ab fuusioitiin Wärtsilän kanssa Metraksi, joka myi tehtaan ruotsalaiselle Euroc-konsernille. Euroc lopetti tehtaan vuonna 1994. Nykyään tehdasalue tunnetaan Kalkkipetterin alueena, ja siellä toimii kymmeniä pienyrityksiä.
Virkkalassa aloitettiin mittavat keskustan muutostyöt 2010-luvun alussa, jotka venyivät usealla vuodella aiheuttaen liikeyrityksen lopettamisia ja jotka vähensivät merkittävästi parkkipaikkoja.
Virkkalassa sijaitsevat myös Kulttuuritalo Kässä sekä suojeltu Pähkinäniemen lehtoalue, jossa on luontopolku. Alueella sijainnut tanssilava paloi talvella 2015.
Lohjan seurakunnan Virkkalan kirkon on suunnitellut arkkitehti Mikael Nordenswan, ja se valmistui vuonna 1953.
Lähteet
60.2°N, 24°W
Arvo Viitanen
Arvo Albert Viitanen (12. huhtikuuta 1924 Uurainen – 29. huhtikuuta 1999 Anjalankoski) oli suomalainen maastohiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Jari Mutikainen
Jari Mutikainen on suomalainen elokuvaaja. Hän on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen.
Hallsteinin oppi
Hallsteinin oppi oli Walter Hallsteinin mukaan nimetty Saksan liittotasavallan (Länsi-Saksan) pääasiallinen ulkopoliittinen suuntaus vuosina 1955−1969. Sitä tuki kristillisdemokraattinen puolue (CDU).
CDU:n piirissä kehittyneen ulkoministeriön, Auswärtiges Amtin, valtiosihteeri Hallsteinin (virassa 1951−1958) näkemyksen mukaan Saksan liittotasavallalla oli yksinoikeus edustaa koko saksalaista kansakuntaa valtiona maailmassa eikä sillä tämän mukaisesti ollut diplomaattisuhteita valtioihin, jotka tunnustivat Saksan demokraattisen tasavallan (Itä-Saksan) lukuun ottamatta Neuvostoliittoa, johon solmittiin diplomaattisuhteet jo 1955. Diplomaattisuhteet Jugoslaviaan katkaistiin vuonna 1957.
Arvo Viitanen
Arvo Viitanen saavutti 29-vuotiaana ensimmäisissä arvokisoissaan, Falunin MM-hiihdoissa 1954, kolme mitalia. Hän sai hopeaa 15 kilometrillä 11 sekuntia toiselle Evon Metsäpoikien hiihtäjälle, Veikko Hakuliselle hävinneenä ja pronssia 50 kilometrillä voitettuaan Norjan Martin Stokkenin yhdeksällä sekunnilla. Viestissä Viitanen hiihti kolmannen osuuden Suomen kultaa voittaneessa joukkueessa. Hän hiihti osuudellaan välillä harhaan ja suksikin irtosi, mutta hän saapui silti vaihtoon ensimmäisenä. Ilman mitalia hän jäi vain 30 kilometrillä sijoittuessaan kahdeksanneksi.
Hallsteinin oppi
Hallsteinin oppi oli Saksassa osa virallista ulkopoliittista linjaa 1957−1969, kunnes sosiaalidemokraattinen liittokansleri Willy Brandt aloitti idänpolitiikkansa (Ostpolitik). Hallsteinin oppi ei koskaan ollut suosittu liittotasavallan länsiliittoutuneidenkaan keskuudessa. Saksan demokraattinen tasavalta yritti murtaa Hallsteinin oppia pyrkimällä hankkimaan mahdollisimman monta tunnustusta 1960-luvulla itsenäistyvien siirtomaiden keskuudesta.
Accenture
pienoiskuva|Accenture New Yorkin pörssissä. pienoiskuva|Accenturen toimintamaat vuonna 2015. Accenture plc on maailmanlaajuisesti toimiva strategian, konsultoinnin, digitaalisuuden, teknologian ja ulkoistamisen asiantuntijapalveluita tarjoava yritys, jonka toiminta kattaa yli 40 toimialaa ja kaikki liiketoiminta-alueet. Yhtiöllä on 449 000 työntekijää ja toimintaa 120 maassa.
Hallsteinin oppi
21. joulukuuta 1972 solmitussa Saksojen välisessä sopimuksessa, Saksan liittotasavalta ja Saksan demokraattinen tasavalta tunnustivat toisensa yhden kansakunnan edustajiksi kahtena valtiona. Tämä oli merkittävä osa Brandtin idänpolitiikkaa.
Pre-Creedence
Pre-Creedence on The Golliwogsin (myöhemmin Creedence Clearwater Revival) vuonna 1975 julkaistu kokoelma-albumi. Materiaali on vuosilta 1964–1967.
Albumin kaksi viimeistä kappaletta, "Porterville" ja "Call It Pretending", julkaistiin ensimmäisenä CCR-singlenä vuonna 1968.
Hallsteinin oppi
Suomi solmi diplomaattisuhteet Saksoihin 7. tammikuuta 1973.
Accenture
Liiketoiminta
Accenturen liikevaihto oli 31. elokuuta 2017 päättyneenä tilivuotena 34,9 miljardia dollaria. Pohjois-Amerikan osuus liikevaihdosta oli 47 %, Euroopan 34 % ja muiden maiden 19 %.