cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Håkan Lindberg
Håkan Lindberg (24. toukokuuta 1898 Joroinen – 19. elokuuta 1966 Helsinki ) oli suomalainen hyönteistieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston ylimääräinen professori vuodesta 1954. Hän teki tutkimusmatkoja muun muassa Välimeren maihin ja Itä-Atlantin saarille. Hän tutki erityisesti nivelkärsäsiä ja kovakuoriaisia.
Jefferson (jalkapalloilija, 1988)
Jefferson Nascimento, tunnetaan nimellä Jefferson (s. 5. heinäkuuta 1988 Campo Formoso, Brasilia), on brasilialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja.
Österödin nainen
Österödin nainen on varhaismesoliittiseen kauteen ajoitettu naisen luuranko, joka löytyi vuonna 1903 Lysekilin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Ruotsissa. Lysekil sijaitsee Atlantin rannikon läheisyydessä Bohuslänin maakunnassa. Se on toistaiseksi vanhin ruotsalainen esihistoriallinen luuranko, jonka ajoitus on noin 8300–7900 eaa.
Triyuga
270px|pienoiskuva|Katunäkymä Triyugasta.
Triyuga (, tai Gaighat) on Nepalin Itäisen kehitysalueen Sagarmathan vyöhykkeen suurin kaupunki. Se on myös Sagarmathan runsaan 317 000 asukkaan Udayapurin piirikunnan hallintopaikka. Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 70 000.
Österödin nainen
Löytöhistoria
Kivenhakkaja Karl Ahlin oli vuonna 1903 kaivamassa raakkutunkiota Österödin maatilalla sijaitsevalla Ljungbyn torpalla. Laajoja simpukan kuorista muodostuneita tunkioita on syntynyt kivikaudella, kun ihmiset valmistivat rannoilta keräämistään simpukoista ruokaa. Ahlin oli tutkimassa, voisiko tunkiota käyttää kanojen kalkkipitoisena ruokana. Yllättäen hän havaitsi tunkiossa luurangon yläosan. Ahlin havaitsi, että vainaja oli haudattu istuvaan tai seisovaan asentoon. Hän oli heti palauttanut takaisin kuoppaan sieltä ylös nostamansa luut ja oli sitten peittänyt ne tunkion maa-aineksella.
Johan Alin kuuli tapauksesta vuonna 1927 tutkiessaan länsirannikon rannansiirtymistä. Hän selvitti Ahlinin asuinpaikan ja haastatteli häntä samalaa kun hän dokumentoi rakkutunkiota valokuvaamalla. Hän palasi paikalle vuonna 1933 yhdessä kansakouluopettaja Axel Stenen kanssa ja he etsivät taas käsiinsä Karl Ahlinin. Raakkutunkiota oli tällä kertaa hyödynnetty voimakkaalla kädellä, mutta Ahlin osoitti heille kohdan, missä luut olisivat. Luuranko ei ollut enää alkuperäisellä paikallaan vaan sen jäänteet löytyivät raakkujen joukkoon sekoittuneena eräästä ylöskaivetusta kasasta. Luut olivat kaivettaessa murtuneet tai katkenneet ja esimerkiksi pääkallo oli poljettu kappaleiksi. Alin ja Stene keräsivät pettyneinä talteen kaikki ihmisluun kappaleet, mitkä he kasasta löysivät. Alinin ottamat valokuvat ovat sittemmin kadonneet.
Luut katoavat
Åke Fredsjö kiinnostui luista 1940-luvun loppupuolella. Hän tutki länsirannikon vanhempaa kivikautta ja halusi, että luut tutkittaisiin kunnolla. Hän lähetti ne tutkittavaksi Lundiin yliopiston anatomian laitokselle, mutta niitä ei lupauksista huolimatta tutkittu ja ne jäivät makaamaan varastoon. Myöhemmin, 1980-luvulla, yritettiin luita jäljittää Göteborgin museon toimesta, mutta niitä ei löytynyt. Vasta paljon myöhemmin, tehtäessä kattavaa tutkimusta kivikauden luiden strontium-pitoisuuksista, löydettiin luut uudelleen. Torbjörn Ahlström toimimitti Göteborgin kaupunginmuseolle vuonna 2007.
Löytöpaikka ja muinainen ympäristö
Hautapaikan kaakkoispuolelta on löytynyt laaja pii-iskoksia sisältävä alue, jota pidetään asuinpaikkana (Bro 413:1). Ei ole tiedossa, olivatko asuinpaikka ja naisen hautaus samanaikaisia. Kun rekonstruktioidaan vainajan ajoituksen aikainen maankohoamisen tilanne, saadaan haudan muinaiseksi korkeudeksi 12–14 metriä mpy. Jos ajoitus on oikein, vahvistuu se tulkinta, jossa vainaja on haudattu valmiiseen rakkutunkioon. Tunkiot syntyivat yleisesti hyväksytyn käsityksen mukaan aivan meren rannalle. Tukio oli sijainnut merenrannalla muutama sata vuotta aikaisemmin, jolloin maankohoaminen ehti kohottaa tunkion sisämaahan päin.
Rannansiirtymän rekonstruktio Länsi-Götanmaan rannikosta piirtää kuvan saaristoisesta rannikosta, jossa hautaus oli tapahtunut pienessä 4 × 1,5 kilometrin kokoisessa saaressa. Saaristovyöhyke oli ollut 15–25 kilometriä leveä ja kyseinen saari oli silloin sijainnut ulkosaariston reunalla. Asuinpaikka oli suojassa pohjois- ja länsituulilta ja se oli itään päin auenneen lahden pohjukassa. Asuinpaikkaan oli päässyt puhaltamaan vain itä- ja etelätuulet. Skagerrakin syvä avomeri oli auennut heti saaren länsipuolelta. Tällaisessa ympäristössä eläminen riippui täysin meren antimista.
Talteen saadut luut
Ihmisen luurangossa on keskimäärin 206 luuta, joista aksiaaliseen luurankoon kuuluu 80 luuta ja raajojen luurankoon 126 luuta. Alin ja Stene löysivät tunkiosta 161 luunkappaletta, joista 76 on tunnistettu. Luut olivat raakkutunkiossa ”liitumaisesti kalkittuneet” ja aiemmasta kaivamisesta murentuneet. Luunkappaleiden lisäksi on talteen saatu vielä 268 luumurusta, joita ei voida enää tunnistaa. Luunkappaleita vertailemalla voidaan kuitenkin väittää, ettei vainajia ole kaksi, sillä yhtään anatomisesti samanlaista luuta ei ole löytynyt kahtena kappaleena.
Sukupuoli
Sukupuolen tunnistaminen mesoliittisen kauden luurangosta on usein epävarmaa. Tässä tapauksessa ei kuitenkaan jää suurta epävarmuutta sukupuolesta, sillä lantioluusta löytyy kuusi feminiinistä piirrettä ja yksi epävarma maskuliininen piirre. Pääkallon kappaleista löydetään neljä feminiinistä piirrettä ja yksi maskuliininen piirre. Kahdesta piirteestä ei voinut olla varma. Varmin feminiininen piirre löytyi takaraivokyhmystä. Tutkijat ovat hyvin varmoja, että kyseessä on nainen, vaikka hänen luurangossaan on joitakin rotevia piirteitä. Rotevat piirteet ovat olleen naisilla paljon yleisempiä paleo- ja mesoliittisellä kivikaudella kuin nykyään.
Pituus
Naisen pituus on hankala arvioida, sillä selkärangan ja jalkojen luita puuttuu. Yleinen menetelmä on mitata reisiluu ja verrata taulukoista sen pituutta naisen pituuksiin. Menetelmää ei voitu tässä yhteydessä käyttää, sillä ehjiä reisiluita ei ollut käytettävissä. Sen sijaan oikean jalan sääriluu oli suureksi osaksi tallella. Siitä voitiin mitata etäisyys nilkan sisäpuolisen kyhmyn (malleoulus medialis) ja polven alla olevaan pieneen kyhmyyn (tuberositas tibiae), joka oli 350 millimetriä. Koko sääriluun pituus on silloin ollut 367–378 millimetriä, keskiarvolla 373 millimetriä. Tämä vastaisi naisen pituutta 168,1–171,7 senttimetriä eli noin 170 senttimetriä.
Kun tätä pituutta verrataan Skateholmin naisvainajiin (ajoitukset 5800−4300 eaa.), jotka olivat keskimäärin 153 senttimetriä pitkiä, on hän ollut erittäin pitkä nainen. Skateholmin naiset elivät kuitenkin 3 000 vuotta myöhemmin kuin Österödin nainen. Toinen vertailuineisto löytyy Peurasaaren kalmistosta Äänisjärveltä, jossa 1 500 vuotta myöhemmin haudattujen naisten keskipituus oli ollut 163 senttimetriä.
Ikä
Naisen luurangon kappaleista löytyy useita ikääntymiseen viittavia piirteitä. Eräs ikäarvio voidaan tehdä tarkastelemalla lantionluuta ja siihen kiinnittynyttä ristiluuta, ja verrata niiden piirteiä referenssipopulaatioon. Sen perusteella annettiin ikähaarukaksi 42–87 vuotta, keskiarvon ollessa 60,0 vuotta. Sama testi, joskin toisella tavalla tehtynä, antoi ikähaarukaksi 53–92 vuotta, keskiarvon ollessa 72,25 vuotta. Selkänikamien kulumat viittasivat myös korkeaan ikään. Muita iänmääritysmenetelmiä ei voitu soveltaa, koska luita puuttui tai ne olivat murentuneet. Kun sama tarkastelu tehdään saamelaisten vertailupopulaatioon, saadaan vastaaviksi iäksi 84 vuotta ja 88 vuotta. Nämä iät ovat selvästi korkeammat kuin aiemmalla menetelmällä saadut. Joka tapauksessa nainen on ollut nykyisenkin mittapuun mukaan iäkäs, ja varsinkin metsästäjä-keräilijänä erittäin iäkäs.
Sairaudet
Luurankoon jää joskus merkkejä sairauksista ja traumoista, joista voidaan päätellä vainajan elämästä jotain. Selkärangan nikamien kulumat viittaavat välilevyrappeumaan. Kaularangassa se on aiheuttanut jäykkyyttä ja heikentänyt ketterää liikkumista. Jalasta löytyi luunkasvua (entesofyytti) akilleksen kohdalla. Ranneluissa on ollut kulumia, jotka ovat jäykistäneet ranteita ja aiheuttaneet jatkuvaa särkyä. Nilkan telaluussa (talus) on trauma, jossa luukappaleen irtoaminen on jättänyt luuhun kuopan. Trauman seurauksena on voinut olla nilkan jäykkyyttä ja jatkuvaa särkyä. Pohjeluun distaalipuolella oli ollut luukalvon alainen tulehdus. Tähän viittaavat myös luussa näkyvät jäljet verisuonista. Luuranka oli löydettäessä liian huonokuntoinen, jotta vainajan terveydentilasta olisi voinut tehdä mitään päätelmiä. Esimerkiksi vainajan kuolinsyy ei luurangosta selviä.
Ajoitus
Vainajan etuhampaasta on tehty vain yksi radiohiiliajoitus, joten kuolinaika ei ole vielä täysin varmistettu. Radiohiiliajoitus antoi 9 025 ± 65 vuotta BP, joka on kalibroituna 7920 vuotta eaa. Ajoitus osuu kalibroimisen kannalta huonoon aikakauteen, joten on varmempaa antaa ajoituksena varmuusvälejä: 8418–7966 eaa. (”kahden sigman” eli 95 % varmuus). Kun huomoidaan lisäksi merellinen vaikutus, tulee ajoitusta nuorentaa yleensä noin 400 vuotta. Bohuslänissä on katsottu 200–300 vuotta olevan riittävän suuri nuorennus. Vainajan kuolinajaksi ilmoitetaan erilaisten pohdintojen jälkeen 8274–7935 eaa. (95 % varmuudella).
Vainaja on elänyt aikakaudella, joka oli samanaikainen Länsi-Ruotsissa vaikuttaneiden Hensbackan kulttuurin, Sandarnan kulttuurin ja Lihultin kulttuurin kanssa. Asuinpaikan tutkiminen voisi valaista vainajan kulttuuritaustaa, mutta siinäkin on eräs ongelma. Hampaasta otetussa näytteessä oli matala δ¹³C-arvo, joka on -18. Tämä kertoo ravinnosta saadusta mieluummin mantereisesta kuin merellisestä proteiinista. Selitys tälle poikkeamalle voisi olla mantereella vietetty lapsuus ja siirtyminen merenrannikolle kypsemmällä iällä.
George Zamka
George David "Zambo" Zamka (s. 29. kesäkuuta 1962 Jersey City, New Jersey) on yhdysvaltalainen astronautti. Hänellä on kolumbialaiset ja puolalaisamerikkalaiset sukujuuret. Zamka astui NASAn palvelukseen vuonna 1998. Zamka osallistui pilottina avaruussukkulalennolle STS-120 Discovery 23. lokakuuta 7. marraskuuta 2007. Hän toimi sukkulalennon STS-130 komentajana.
Zamka on Yhdysvaltain merijalkaväen lentäjä. Hänellä on yli 3500 tunnin lentokokemus yli 30 lentokoneesta. Zamka on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Moacyr Daiuto
Moacyr Brondi Daiuto (19. heinäkuuta 1915 Altinópolis – 1994 ) oli brasilialainen koripallovalmentaja.
Daiuto valmensi muun muassa Brasilian miesten maajoukkuetta, joka ylsi hänen alaisuudessaan olympiapronssille Lontoossa 1948.
Izumo (1899)
Izumo oli keisarillisen Japanin laivaston syyskuussa 1900 valmistunut Izumo-luokan panssariristeilijä, joka romutettiin vuonna 1947.
Valmistus
Armstrong Whitworthin tarjous aluksesta hyväksyttiin 16. syyskuuta 1897. Philip Wattsin suunnitteleman aluksen köli laskettiin 14. toukokuuta 1898 telakkanumerolla 681. Valmistusta määrättiin 3. joulukuuta valvomaan kapteeni Misu Notaro, joka matkusti sitä varten Britteinsaarille. Alus laskettiin vesille 19. syyskuuta 1899. Valmistusta määrättiin 29. joulukuuta valvomaan kapteeni Inoue Toshio, joka matkasi Britteinsaarille. Inoue vastaanotti 14. maaliskuuta 1900 aluksen päällikkyyden. Viimeiset valmistajan koeajot saatiin päätökseen 6. syyskuuta 1900. Alus valmistui 18. maaliskuuta. Alus liitettiin 25. syyskuuta keisarillisen Japanin laivastoon ensimmäisen luokan risteilijänä kotisatamanaan Sasebo, jonne se saapui 8. joulukuuta.
Palvelus
Izumo kuului Venäjän–Japanin sodassa amiraali Kamimuran 2. viirikköön, jonka mukana se otti osaa Port Arthurin operaatioihin sekä taisteluun Vladivostokin risteilijäosastoa vastaan. Alus oli 14. elokuuta 1904 Kamimuran lippulaivana Ulsanin taistelussa, jossa siihen osui yhdeksän kranaattia surmaten neljä ja haavoittaen 26 miehistönjäsentä.
Kesällä 1914 alus oli Meksikon Tyynenmeren-puoleisella rannikolla suojaamassa Japanin etuja. Ensimmäisen maailmansodan alettua alus liittyi ympärysvaltojen osastoon etsimään Saksan keisarikunnan laivaston risteilijää SMS Leipzig. Myöhemmin alus osallistui Saksan Itä-Aasian laivueen piiritykseen ja takaa-ajoon.
Izumon ensimmäinen seitsemän kuukauden koulutuspurjehdus vuosina 1921–1922 vei aluksen New Yorkiin Washingtonin laivastokokouksen aikana. Alus luokiteltiin 1. syyskuuta 1921 ensimmäisen luokan rannikkopuolustusalukseksi, ja se aloitti koulutuspurjehdukset. Vuosina 1932–1942 alus oli Kiinaan sijoitetun laivaston lippulaivana Shanghaissa. Vuoden 1935 modernisoinnin aikana alukselle asennettiin vanhojen kattiloiden tilalle kuusi Kampon-kattilaa, jolloin sen käytettävissä ollut teho laski 7000 hevosvoimaan ja nopeus 16 solmuun. Apuaseet oli vähennetty kahdeksaan kuusituumaiseen tykkiin. Japanin liityttyä toiseen maailmansotaan alus upotti Britannian kuninkaallisen laivaston jokitykkivene HMS Peterelin tykkitulella. Izumo luokiteltiin 1. heinäkuuta 1942 ensimmäisen luokan risteilijäksi.
Alus luokiteltiin vuonna 1943 koululaivaksi, ja vuotta myöhemmin aluksen kahdeksantuumaiset tykkitornit korvattiin kaksiputkisilla 127 mm/40 type 89 -ilmatorjuntatykeillä ja kuusituumaisten määrä laskettiin neljään. Aluksen kevyttä ilmatorjuntaa vahvennettiin yhdellä kolmituumaisella sekä kahdella kolmiputkisella, kahdella kaksiputkisella ja neljällä yksiputkisella 25 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Lisäksi asennettiin kaksi 13 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Ilmahyökkäyksessä 24. heinäkuuta 1945 alus kaatui matalaan veteen lähellä Kurea. Aluksen hylky nostettiin ja se romutettiin vuonna 1947.
Kingston
Kingston tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Tulsipur
Tulsipur on Nepalin Keskilännen kehitysalueen 1,29 miljoonan asukkaan Raptin vyöhykkeen keskuskaupunki. Vuonna 2011 Tulsipurin kaupungin väkiluku oli 51 537. Kaupunki kuuluu Dang Deukhurin piirikunnan (Dang) alueeseen.
Johan Harstad
Johan Harstad (10. helmikuuta 1979 Stavanger, Norja ) on norjalainen kirjailija.
Harstadin esikoisteos vuodelta 2001 on Herfra blir du bare eldre, joka on kokoelma proosatekstejä. Vuonna 2002 ilmestyi novellikokoelma Ambulanssi. Hänen ensimmäinen romaaninsa, Buzz Aldrin: taviksena olemisen taito ilmestyi 2005 ja sen käännös on ilmestynyt muun muassa Ruotsissa, Tanskassa, Suomessa, Hollannissa, Saksassa, Färsaarilla, Italiassa, Venäjällä ja Ranskassa. Häneltä on aiemmin ilmestynyt tekstejä Gyldendalin esikoisantologiassa Postboks 6860.
Harstad on kirjoittanut myös näytelmiä, kuten monodraaman Grader av hvitt (muusikko Nils Henrik Asheimin ja Stavangerin sinfoniaorkesteriin tilaustyö), jonka ensi-ilta oli tammikuussa 2007, ja yksinäytöksisen näytelmän Washingtin ( Trøndelag Teaterin tilaustyö) jonka ensi-ilta oli helmikuussa 2007.
Kun Harstad ei kirjoita, hän tekee muun muassa graafista suunnittelua. Hänellä on yritys LACKTR (The Lacktr Prpgnda Community). Sen nimissä hän tekee graafista suunnittelua, äänisuunnittelua, valokuvausta, t-paitoja ja julkaisee tekstejä, joita ei julkaise Gyldendal. LACKTR oli myös cd-levyn Bring Out Your Life Vests 2005 takana, ja niitä oli tuhannen ensimmäisen norjankielisen kirjakappaleen Buzz Aldrin: taviksena olemisen taito mukana, sekä teksti-ääniprojektin amt PradaDADA, jossa ovat mukana Harstad, John Erik Riley, Bjørn Erik Haugen ja Lasse Marhaug. He pitivät ensimmäisen konserttinsa Trondheimin kamarimusiikkijuhlilla 2005.
Kun Ingar Sletten Kolloen sai Det norska läsarpriset 2004, hän valitsi Harstad "lupaavaksi kirjailijakseen" ja Harstad sai siten osansa palkinnosta.
Pirita (nimi)
Pirita on naisen etunimi. Suomessa nimi Pirita on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 1 620 naiselle, joista yli puolet on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä. Piritan nimipäivä on 7. lokakuuta, Pyhän Birgitan muistopäivänä.
Pirita on myös erään Tallinnan kaupunginosan nimi.
Toumani Diabaté
thumb|Toumani Diabaté Toumani Diabaté (s. 10. elokuuta 1965, Bamako) on malilainen koran soittaja. Myös hänen isänsä, Sidiki Diabaté, oli muusikko. Diabaté on kaukaista sukua muusikko Ballaké Sissokolle, jonka kanssa hän on yhdessä levyttänyt albumin New Ancient Strings.
Diabaté on tehnyt yhteistyötä muun muassa flamencoyhtye Ketaman, bluesmuusikko Taj Mahalin, pasunisti Roswell Ruddin, Ballaké Sissokon ja Ali Farka Tourén kanssa.
Orschwiller
Orschwiller on kunta Koillis-Ranskassa Bas-Rhinin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 55 kilometriä Strasbourgin kaupungista lounaaseen.
pienoiskuva|vasen|Château du Haut-Kœnigsbourg Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikainen linna Château du Haut-Kœnigsbourg. Linna hylättiin kolmikymmenvuotisen sodan jälkeen vuonna 1683. Linna lahjoitettiin Saksan keisari Vilhelm II:lle vuonna 1899. Keisari palkkasi keskiaikaisiin linnoituksiin erikoistuneen arkkitehdin Bodo Ebhardtin tekemään entisöinnin, joka valmistui vuonna 1908. Linna ennallistettiin sellaiseksi kun sen on arveltu olevan noin vuonna 1500. Nykyään linnassa käy vuosittain noin puoli miljoonaa vierailijaa.
Vulture Culture
Vulture Culture on englantilaisen rockyhtye The Alan Parsons Projectin kahdeksas albumi. Albumi julkaistiin vuonna 1984, joissakin maissa tosin vasta seuraavan vuoden puolella. The Alan Parsons Projectin virallinen verkkosivu ilmoittaa julkaisuvuodeksi 1985.
Konseptialbumin teemana on ihmisten häikäilemättömyys ja taloudellinen epätasa-arvo. Teemaan vaikutti yhtyeen jäsentä Eric Woolfsonia häirinnyt huijari, joka osteli hänen nimissään luksustuotteita. Lisäksi Woolfson tapasi joukon lasvegasilaisia huijareita, jotka kehuskelivat tienaavansa rahaa hyväksikäyttämällä muita. Levyn nimi on sanaleikki: ”Culture Vulture” tarkoittaa kulttuurista intohimoisesti innostunutta henkilöä.
Albumi menestyi yhtyeen aiempia albumeja heikommin. Listamenestys oli Manner-Euroopan maissa tästä huolimatta hyvää. Kultalevy Vulture Culturelle myönnettiin Saksassa ja Kanadassa. Albumin jälkimaine on ollut kielteinen, ja sitä pidetään yhtenä The Alan Parsons Projectin huonoimmista.
Taustaa ja nauhoitukset
Yhtyeen pääasiallinen lauluntekijä Eric Woolfson sai albumiin idean tavattuaan lasvegasilaisia asuntovälittäjiä, jotka kehuskelivat tienaavansa rahaa hyväksikäyttämällä ja huijaamalla ihmisiä. Woolfsonin tapaamat henkilöt ostivat talousvaikeuksiin joutuneiden kaupunkilaisten kodit halvalla ja myivät ne eteenpäin suurella voitolla. Lisäksi he huijasivat lentoyhtiöiltä rahallisia korvauksia ja ilmaisia matkoja varaamalla paikkoja jo valmiiksi täyteen myydyistä lentokoneista.
Musiikkityyli
1980-luvun puolivälin albumeillaan The Alan Parsons Project luopui varhaistuotantonsa progressiivisuudesta. Sen sijaan Vulture Culture edustaa tuolloin suosittua synth popia ja AOR-musiikkia.
Julkaisu ja vastaanotto
Discogs-sivuston mukaan Vulture Culture ilmestyi 1984, mutta joissakin maissa se tuli saataville vasta seuraavan vuoden puolella. The Alan Parsons Projectin virallinen verkkosivu ilmoittaa julkaisuvuodeksi 1985.
Albumilta julkaistiin neljä singleä: ”Let’s Talk About Me”, ”Sooner or Later”, ”Days Are Numbers (The Traveller)” ja ”The Same Old Sun”. Nimikappaleesta julkaistiin lisäksi 12″ club-remix. ”Days Are Numbers” oli Billboardin singlelistalla parhaimmillaan sijalla 71.
Vulture Culture ei menestynyt yhtyeen aiempien albumien tavoin. The Alan Parsons Project oli 1980-luvun alussa nauttinut suurta suosiota esimerkiksi Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Vulture Culturen myyntiluvut jäivät kuitenkin molemmissa maissa melko vaatimattomiksi. Saksassa ja Kanadassa albumi myi kultalevyyn oikeuttavan määrän, mutta niissäkin myyntiluvut olivat yhtyeen parhaita vuosia heikommat. Listamenestys oli tästä huolimatta varsin hyvää. Saksassa albumi oli listaykkönen ja kymmenen suosituimman joukkoon se ylsi myös Sveitsissä, Alankomaissa, Ruotsissa, Norjassa ja Itävallassa.
Sekä AllMusic-sivusto että Colin Larkinin The Encyclopedia of Popular Music nimeävät Vulture Culturen yhdeksi The Alan Parsons Projectin huonoimmista albumeista. AllMusicin arvostelijan Mike DeGagnen mukaan levyn kappalemateriaali on aiempaa heikompaa ja albumi epäonnistuu moniulotteisen teemansa käsittelyssä. Kokonaisuus ei ole musiikillisesti yhtenäinen, vielä vähemmän sanoituksiltaan. Mukana on silti jokunen onnistunut kappale, kuten kaivattua ”elämää” tarjoava instrumentaali ”Hawkeye” sekä erityisesti Chris Rainbow’n laulama kaunis balladi ”Days Are Numbers (The Traveller)”.
Kappaleet
Kaikki kappaleet on merkitty Alan Parsonsin ja Eric Woolfsonin kirjoittamiksi. Sulkuihin on merkitty kappaleen laulaja.
A-puoli
B-puoli
Valter Lindberg
Valter Rafael Lindberg (6. huhtikuuta 1897 Tammisaari – 5. helmikuuta 1976 Helsinki ) oli suomalainen tilastotieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti vuosina 1936–1951, Tilastollisen päätoimiston yliaktuaari 1929–1934, osastonjohtaja 1934–1953, ylijohtaja vuodesta 1953. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1947. Lindbergin puoliso oli Marta Cecilia Lindroos, heidän pojastaan Sten Valter Lindbergistä (s. 1926) tuli lääkäri.
Spin (aikakauslehti)
Spin on yhdysvaltalainen kuukausittain ilmestyvä aikakauslehti, joka on erikoistunut musiikkiin. Lehden perusti Bob Guccione Jr. vuonna 1985.
Guccione myi lehden Miller Publishing -yhtiölle vuonna 1997. Helmikuussa 2006 Miller Publishing myi lehden alle 5 miljoonalla dollarilla sanfranciscolaiselle yhtiölle nimeltä McEvoy Group LLC, joka omistaa myös Chronicle Books -kustantamon.
Lawrence Tibbett
Lawrence ”Larry” Mervil Tibbett (16. marraskuuta 1896 Bakersfield, Kalifornia – 15. heinäkuuta 1960 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja baritoni.
Tibbettin merkittävin elokuvarooli oli hänen debyyttielokuvansa Mustalaisrakkautta, jossa hän esitti Yegoria. Suorituksestaan Tibbett oli ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkintoon kolmannessa Oscar-gaalassa. Tibbett oli myös oopperalaulaja (baritoni) ja hän aloittikin oopperassa jo vuonna 1923.
Tibbett menehtyi vuonna 1960, kun hän kompastui kotonaan mattoon ja löi päänsä. Hän menehtyi leikkauksen jälkeen. Tibbett oli kaksi kertaa aviossa, Grace Mackay Smithin kanssa vuosina 1919–1931 ja vuodesta 1930 aina kuolemaansa asti hän oli Jane Marston Burgardin kanssa. Tibbett ja Grace saivat kaksoispojat Lawrence Jr. ja Richard Mackayn, Janen kanssa syntyi poika Michael Edward.
Tibbettin sukunimi oli alun perin Tibbet, mutta toinen t-kirjain tuli nimeen hänen kirjoittaessaan ensimmäistä oopperasopimusta.
Pikireunakääpä
Pikireunakääpä (Phellinus lundellii) on tyypillinen monivuotinen arinakääpiin kuuluva puun valkolahottaja, joka kasvaa elävillä mutta etenkin kuolleilla koivuilla ja lepillä, myös maapuussa. Lajia käytetään vanhojen metsien indikaattorilajina, eli se ei aivan talousmetsien lahottajana tavallisesti esiinny. Se on Suomessa enemmän pohjoiseen ja kosteille paikoille painottuva. Se muistuttaa joitain muita arinakääpiä, mutta sen itiöemä on muodoltaan typäkkä, joskus myös täysin pinnanmyötäinen. Se muodostaa niin ikään useamman itiöemän kasvustoja rungolle. Ruotsissa lajia on käytetty värjäyssienenä. Keski-Euroopassa laji on harvinainen; toisaalta samaa lajia näyttää esiintyvän Pohjois-Amerikan lehtimetsissä ja Kiinassakin. Itiöemän pinta on kova, musta ja kuiva, mutta siinä voi olla esimerkiksi sammalkasvustoa. Pillistö on harmaan ja ruskean välimaastossa, pillejä on tiheässä.
Suni (täsmennyssivu)
Suni voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi
Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Tšerkessit
Tšerkessit ovat Venäjällä etupäässä Karatšai-Tšerkessiassa asuva luoteiskaukasialaista kabardin kieltä puhuva kansa. Samaa nimitystä on aikaisemmin käytetty kaikista adygelaisista kansoista: adygeista, kabardeista ja tšerkesseistä. Se esiintyy myös Turkissa ja Lähi-idässä asuvien pohjoiskaukasialaisten kansanryhmien yhteisnimityksenä.
Asuinalue ja lukumäärä
Vuonna 1989 Neuvostoliitossa oli 52 400 tšerkessiä, joista 40 200 asui Karatšai-Tšerkessiassa. Vuonna 2002 Venäjällä laskettiin olevan 60 500 tšerkessiä. Heistä 49 600 asui kotitasavallassaan, jonka väestöstä he muodostivat 11,3 %.
Vuonna 1989 kansallisuudeltaan tšerkesseistä 91,5 % puhui äidinkielenään kabardia ja 5,2 % venäjää. Toisena kielenään venäjää puhui 77,2 % kansasta. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 94,5 % tšerkesseistä osaa venäjää. Kotitasavallassaan asuvista tšerkesseistä 96,6 % puhuu kabardia ja 4,3 % abazaa.
Etninen historia
Adygelaisilla kansoilla on yhteinen historia, perinnekulttuuri ja pitkälti myös sama kieli. Tšerkessit, kabardit ja adyget käyttävät kaikki itsestään nimitystä adyge. Monet pitävät niitä samana kansana, joka on jakautunut 1800-luvun venäläisvalloituksen seurauksena.
Adyget asuivat nykyään Tšerkessiaksi kutsutulla alueella jo 400–600-luvuilla. He koostuivat 18 eri ryhmästä, joista nykyisten tšerkessien esi-isiä ovat kabardit ja besleneit. Vuonna 1804 venäläiset hävittivät seudun lähes koko adygeväestön. Vuosisadan lopulla adygepakolaisten jälkeläisiä siirrettiin nykyisten Adyge-Hablin ja Habezin piirien alueelle, jossa he muodostivat 12 kylää. 1920-luvulla seudulle palasivat vielä viiden kylän asukkaat.
Elinkeinot ja kulttuuri
Perinteisiä elinkeinoja ovat karjanhoito ja käsityöammatit. Asuin- ja talousrakennukset olivat yleensä puisia. Ruokavalio koostui liha, vilja- ja maitotuotteista. Yhteiskuntajärjestyksen perustan muodosti kyläyhteisö. Avioliitto oli tiukasti eksogaminen. Perinteiset suurperheet hajosivat Kaukasian sodan aikana.
Suullinen kansanperinne, muun muassa Nart-eepos, on pääosin yhteinen muiden adygejen kanssa. Huomattava merkitys on kansanmusiikilla ja tanssilla. 900–1100-luvuilla seudulle levisi Bysantista ja Georgiasta kristinusko, joka 1300-luvulta lähtien alkoi väistyä islamin tieltä. Perinteiset uskomukset säilyivät kristinuskon ja myöhemmin islamin rinnalla vahvoina. Neuvostoaikana syntyi tšerkessien kaunokirjallisuus ja ammattitaide.
Nykytilanne
Nopeasta kaupungistumisesta huolimatta suurin osa tšerkesseistä asuu yhä maaseudulla. Syntyvyys on Kaukasian muihin kansoihin verrattuna alhainen. Elinkeinorakenne on normaali, vaikka palveluammattien osuus on jonkin verran ylikorostunut. Kansallinen itsetunto on vahva, seka-avioliittojen osuus pieni ja äidinkielen asema vakaa. Vuonna 1990 perustettu kansallinen järjestö Adyge hase harjoittaa kulttuuri- ja sivistystoimintaa ja kehittää yhteyksiä eri alueilla asuvan adygediasporan välillä. 1990-luvun alussa esiintyneet pyrkimykset erillisen tšerkessiautonomian perustamiseksi ovat laantuneet.
Lähteet
شركس Tscherkessen fa:چرکس ჩერქეზები Tjerkesser Çerkezler
Matjaž Kopitar
pienoiskuva|Matjaž Kopitar Matjaž Kopitar (s. 6. marraskuuta 1965 Jesenice) on slovenialainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Hän on tunnetun jääkiekkopelaajan Anže Kopitarin isä. Myös hänen toinen lapsensa Gašper Kopitar pelaa jääkiekkoa. Matjaž Kopitar pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa Jugoslavian jääkiekkomaajoukkueessa 1991 sekä Slovenian joukkueessa 1993 ja 1994.
Seuratasolla Matjaž Kopitarin joukkue oli 1983–95 HK Acroni Jesenice, 95–97 HK Sportina Bled, 1998–2000 Itävallan DEK Schellander Klagenfurt ja 2001–03 HK Maribor.
Ilkka Paananen (toimitusjohtaja)
pienoiskuva|Paananen kesäkuussa 2021 Ilkka Paananen (s. 16. kesäkuuta 1978 ) on suomalainen ohjelmistosuunnittelija. Hänet tunnetaan parhaiten mobiilipeliyhtiö Supercellin perustajana ja toimitusjohtajana. Paananen on Mikko Kodisojan ohella toinen jääkiekkoseura Turun Palloseuran pääomistajista. Kunniatohtori Tampereen yliopistosta, vuodelta 2018.
Bourail
Bourail on kunta ja kaupunki Ranskalle kuuluvassa Uuden-Kaledonian erityisyhteisössä. Kunta sijaitsee Province Sudissa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan Bourailissa on noin 5 530 asukasta.
Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Bourailissa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden suhteellisen tasaisia ja pääasiassa välillä 16 °C–30 °C. Joulu-maaliskuussa on kuumaa ja kesä-elokuussa viileämpää mutta lämmintä. Sademäärät vaihtelevat paljon vuodenajan mukaan, tammi-huhtikuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on yli 100 millimetriä ja elo-lokakuussa alle 50 millimetriä kuukaudessa.
Bourail on Uuden-Kaledonian kuudenneksi väkirikkain kunta. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan kaupungin 5 444 asukkaasta noin 84 prosenttia oli syntynyt Uudessa-Kaledoniassa, noin 1,7 prosenttia Ranskan Polynesiassa tai Wallis ja Futunalla, noin 11 prosenttia muualla Ranskassa ja noin kolme prosenttia jossain muussa maassa. Noin 37 prosenttia kaupungin väestöstä määritteli itsensä etnisesti eurooppalaiseksi, noin 33 prosenttia kanakiksi, noin 1,8 prosenttia wallisjafutunalaiseksi, noin viisi prosenttia useamman etnisen ryhmän sekoitukseksi ja noin 23 prosenttia joksikin muuksi tai jätti kertomatta.
SaferGlobe
SaferGlobe on vuonna 2010 perustettu itsenäinen ja puolueeton rauhan ja turvallisuuden yhdistyspohjainen tutkimus laitos eli ajatushautomo. SaferGlobe pyrkii toiminnassaan tuottamaan tietoa ja kehittämään välineitä rauhan ja turvallisuuden edistämiseksi.
SaferGloben hankkeet ovat käsitelleet rauhanrakentamista, ase- ja sopimusvalvontaa sekä turvallisuuden ulottuvuuksia. Suurin yksittäinen SaferGloben hanke on ollut Euroopan komission rahoittama EU:n konfliktinehkäisykykyjen vaikutavuuden kehittämistä käsitellyt Horisontti 2020-projekti. Muut SaferGloben hankkeet ovat käsitelleet muun muassa konfliktisensitiivistä liiketoimintaa haurailla alueilla, vammaisuutta ja laajaa turvallisuutta ETYJin toiminnassa ja ydinterrorismin vastaisen globaalialoiteen arviointia.
SaferGlobe julkaisee muun muassa raportteja ja lyhyitä policy briefejä. Osana asevalvontaa koskevaa työtään SaferGlobe pitää yllä verkosta löytyvää Suomen asevalvontaraporttia sekä sen osana tietokantaa Suomen aseviennistä. Raportti on herättänyt keskustelua muun muassa aseiden loppukäytön valvonnasta ja Suomesta vietyjen aseiden mahdollisuudesta päätyä käyttöön konfliktialueilla. Raportin mukaan Suomen jotkin aseviennit ovat mahdollisesti rikkoneet EU:n yhteisiä asevientikriteerejä. Vuoden 2015 raportissaan ajatushautomo nosti esiin Suomen aseviennin Saudi-Arabiaan, joka on osallisena Jemenissä käynnissä olevassa konfliktissa.
SaferGloben toiminnanjohtaja on Maria Mekri. Hallituksen puheenjohtajana toimii sosiaali- ja terveysministeriön entinen kansliapäällikkö Kari Välimäki. SaferGloben hankkeita ja toimintaa ovat rahoittaneet Euroopan komissio, Suomen ulkoministeriö, Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö, Norjan ulkoministeriö, useat rauhanjärjestöt ja ihmisoikeusjärjestöt sekä säätiöt.
Jalkapallon Itä–Länsi-sarjan kausi 1936
Jalkapallon Itä-Länsi-sarja 1936 oli ensimmäinen kausi, jolloin sarjaa pelattiin kyseisellä nimellä (SPL:n liittohallituksen päätös 1.3.1935. ). Aiemmin mestaruussarjaan oli karsittu ns. B-sarjassa. Itä–Länsi-sarja vastasi myöhempää Suomensarjaa, jota nimitystä alettiin käyttää vuodesta 1941. Seurat jaettiin maantieteellisesti itä- ja länsilohkoihin. Itään kelpuutettiin edelliskauden B-sarjan Itäisen lohkon 5 parasta. 6:nnesta paikasta karsittiin alueellisesti, mukana JoPS, WP-35, Mikkeli, Sortavala ja Viipurin 3. paras joukkue. Länteen kelpuutettiin 1935 A-sarjan molemmat pudonneet ja B-sarjassa 3.-6. sijoittuneet. 7:nnestä paikasta karsittiin alueellisesti niin, että ensin Länsi-Uudenmaan voittaja vs. Satakunnan voittaja, ja otteluparin voittaja lopuksi vs. Pohjanmaan voittaja (SPL:n vuosikokous 25-26.1.1936 ). Idän mestaruuden voitti Kuopion Pallotoverit ja lännen Vaasan IFK. Lohkojen kaksi parasta selvisivät neljän joukkueen loppusarjaan, jonka kaksi parasta nousivat seuraavaksi kaudeksi Mestaruussarjaan. Ensimmäisen Itä–Länsi-sarjan mestaruuden voitti Vasa IFK.
Karsinnat Itä-Länsi-sarjaan
Sortavalan Palloilijat selvisi Itä-sarjaan voittamalla Sortavalan Palloseuran 2-1, Joensuun Palloseuran 3-2 ja Viipurin Pallokerhon 2-1.
Itä
. KuPSin koti- ja vieraspelien tulokset sijaitsevat oikein.
vahvistetut ottelut 16.8.: Sortavalassa SP - ViPS 3-5, Viipurissa Reipas - KPT 5-2, KuPS - KoPS 7-2
Länsi
Vahvistetut ottelut Sunnuntaina 16.8.: Vaasassa VIFK-ÅIFK 2-1, Turussa TuUL - Akilles 6-0.
Tet (kirjain)
Ṭet (myös tet) on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston yhdeksäs kirjain. Se on kreikkalaisen theetan edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee pyörää tai mutkaa tarkoittaneesta sanasta.
Ṭet hepreassa
Heprealaisessa numerojärjestelmässä tetillä on lukuarvo yhdeksän.
Esimerkkejä:
Koodit
fa:ط Tı (harf)
Simon Bodenmann
Simon Bodenmann (s. 2. maaliskuuta 1988 Urnäsch, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NLA ZSC Lionsissa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Bodenmann on offensiivinen laitahyökkääjä, jolla on hyvä nopeus, hyvät kädet ja hyökkäyspään vaistot. Hän ei kuitenkaan ole kovin fyysinen pelaaja.
Seuraura
Bodenmann on EHC Winterthurin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Kloten Flyersiin, jossa Bodenmann voitti kauden 2005–2006 päätteeksi Elite Jr. A:n mestaruuden. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua lainalla Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. ligan EHC Bülachissa. Kaudella 2006–2007 Bodenmann debytoi Klotenin Nationalliga A -joukkueessa, jossa hän pelasi yhden runkosarjaottelun. Suurimman osan kaudestaan Bodenmann pelasi lainalla kasvattajaseuransa EHC Winterthurin miesten joukkueessa 1. ligassa. Kaudella 2007–2008 hän pelasi NLA:ssa 18 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Bodenmann vietti loppukauden lähinnä Winterthurissa.
Kauden 2008–2009 Bodenmann pelasi lähinnä National League B:n HC Thurgaussa, jonka paras maalintekijä hän oli pudotuspeleissä kolmella osumallaan. Bodenmann vietti osan kaudestaan myös Klotenissa, jossa hän pelasi 12 runkosarja- ja yhdeksän playoff-ottelua. Ensimmäisellä kokonaisella NLA-kaudellaan 2009–2010 Bodenmann teki joukkueessa 45 runkosarjaottelussa tehot 4+6=10 ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Kaudella 2010–2011 hän oli 17 osumallaan Klotenin toiseksi paras maalintekijä Matthias Bieberin jälkeen. Bodenmann jakoi NLA:n maalipörssin kahdeksannen sijan viiden muun pelaajan kanssa. Hän eteni Klotenin kanssa aina liigan finaaleihin saakka, mutta Sveitsin-mestaruuden vei kuitenkin HC Davos otteluvoitoin 4–2.
Bodenmann edusti Klotenia kaudella 2011–2012 myös Spengler Cupissa. Kaudella 2012–2013 hän oli joukkueen paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 15+13=28. Kaudella 2013–2014 Bodenmann eteni Klotenin kanssa NLA:n finaaleihin, mutta Sveitsin-mestaruuden vei kuitenkin ZSC Lions otteluvoitoin 4–0. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi SC Berniin. Bodenmann voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden, kuten myös kauden 2016–2017 päätteeksi.
Kaudeksi 2018–2019 Bodenmann teki nelivuotisen sopimuksen ZSC Lionsin kanssa.
Maajoukkueura
Bodenmann edusti Sveitsiä Sotšin olympiakisoissa 2014 ja Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2015 ja 2017, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Yhteensä Bodenmann on pelannut 69 A-maaottelua tehopistein 14+9=23. Hän kuului kaudella 2015–2016 Sveitsin kapteenistoon.
Lev Nikulin
Lev Veniaminovitš Nikulin (, oikea sukunimi Olkonitski, Олькони́цкий; 20. toukokuuta 1891 Žitomir – 9. maaliskuuta 1967 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Simon Bodenmann
Maajoukkueura
Bodenmann pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin hän voitti A-lohkon kultaa ja oli nostamassa Sveitsiä seuraavaksi vuodeksi pääsarjatasolle. Bodenmann oli joukkueen paras maalintekijä kolmella osumallaan.
Lev Nikulin
Nikulin syntyi näyttelijäperheeseen. Hän opiskeli Moskovan kauppakorkeakoulussa ja julkaisi ensimmäisen teoksensa vuonna 1910. Venäjän sisällissodan aikana Nikulin toimi puna-armeijan valistustyöntekijänä. Sen jälkeen hän työskenteli diplomaattina ja toimittajana ja matkusteli paljon ulkomailla.
Kirjailija tunnetaan lähinnä vallankumoushistoriallisista seikkailuromaaneistaan ja taiteilijaelämänkerroistaan. Hän kirjoitti myös näytelmiä, elokuvakäsikirjoituksia ja matkakertomuksia. Napoleonin sodista kertova historiallinen romaani Rossii vernyje syny (”Venäjän uskolliset pojat”, 1950) sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. Nikulinin teosten taiteellinen arvo on vähäinen.
Simon Bodenmann
Muuta
Rüfenachtin isoveli Dan on entinen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi urallaan kaksi NLA-ottelua SCL Tigersissa kaudella 2004–2005.
Kabba Samura
Kabba Samura (s. 26. marraskuuta 1981 Freetown, Sierra Leone) on sierraleonelainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Kaudella 2007 hän pelasi Veikkausliigassa Helsingin Jalkapalloklubin joukkueessa.
Samura aloitti jalkapallon pelaamisen Sierra Leonen suurimpiin kuuluvassa Mighty Blackpoolissa. Hänet toi Ruotsiin ja IFK Ölmeen ruotsalainen valmentaja Roger Palmgren. Kahden Ölmessä pelatun kauden jälkeen ruotsalainen suurseura IFK Göteborg hankki hänet vuonna 1999. Vuonna 2000 hän pääsi göteborgilaisten edustusjoukkueeseen ja teki yhden maalin vierasottelussa AIK:ta vastaan. Hän pelasi useita hyviä otteluita, muttei päässyt lopullisesti murtautumaan avauskokoonpanoon. Hänet vuokrattiin Assyriska FF:n ja hyvien näyttöjen ansiosta Assyriska päätti hankkia Samuran pelaajaoikeudet. Hän pelasi 3 hienoa kautta seurassa ja teki yhteensä 23 sarjamaalia, joista 3 Allsvenskanissa. Kaudella 2004 hän voitti seuran sisäisen maalipörssin 14 maalilla ja Assyriska nousi Superettanista Allsvenskaniin.
Assyriska putosi sarjasta heti 2005 ja Samura lähti kreikkalaisen liigaseura OFI Gretan riveihin. Tätä ennen hän oli käynyt hollantilaisen Sparta Rotterdamin testissä lokakuussa 2005. Hän pelasi Kreikassa 6 ottelua ilman maalimerkintöjä ja palasi Ruotsiin. Hän kävi englantilaisen Southend Unitedin ja ruotsalaisen Örebro SK:n testeissä, kunnes norjalainen Aalesund FK teki sopimuksen Samuran kanssa elokuussa 2006. Aalesund FK ei tarjonnut jatkoa sopimukseen ja Samura joutui etsimään uuden seuran kauden 2006 jälkeen. Keväällä 2007 hän kävi englantilaisen Brighton & Hove Albion FC:n testissä, kunnes päätyi testin kautta kirjoittamaan 1+1-vuotisen sopimuksen HJK:n kanssa helmikuussa 2007. Ruotsissa hänet muistetaan maalistaan nousukarsintaottelussa 2004. Hän nousi pallon kanssa omalta puoliskoltaan ja päätti nousun hienoon laukaukseen ohi Örgryte IS:n maalivahdin ja vei Assyriskan 2-1 voittoon. Kauden 2007 jälkeen HJK jätti käyttämättä optionsa vedoten korkeaan palkkaan.
Tommy Aldridge
Tommy Aldridge (s. 15. elokuuta 1950 Jackson, Mississippi ) on yhdysvaltalainen rockmuusikko ja rumpali.
Kemal Jumblat
Kamal Fouad Jumblatt (arab. كمال فؤاد جنبلاط‎) (6. joulukuuta 1917 – 16. maaliskuuta 1977) oli libanonilainen druusipoliitikko, jolla oli perinnöllinen asema druusien johtajana.
Tommy Aldridge
1970-luvulla hän vaikutti amerikkalaisessa southern rock -yhteessä Black Oak Arkansas, jonka kanssa Aldridge levytti yhdeksän albumia. Sen jälkeen hän toimi muun muassa Ozzy Osbournen rumpalina.
Kemal Jumblat
Jumblatt toimi maan sisäministerinä vuosina 1969–1970. Syyrian hyökkäys Libanoniin vuonna 1976 oli suuressa määrin Jumblatin-vastainen operaatio, sillä Syyria ei halunnut druusien aseman vahvistuvan. Tämä johti Libanonin sisällissotaan.
Tommy Aldridge
Myöhemmin Aldridge on soittanut useissa eri yhtyeissä, kuten esimerkiksi Whitesnakessa ja Thin Lizzyssä. Hänet tunnetaan erityisesti tuplabassorumpusoiton pioneerinä metalli- ja hard-rockmusiikissa.
Kemal Jumblat
Jumblatt perusti Libanonin edistyksellisen sosialistipuolueen 1949 ja kasvatti vaikutusvaltaansa erityisesti yhteistyöllä palestiinalaisten kanssa. Sen sijaan hänellä oli huonot välit Libanonin naapurimaan Syyrian kanssa. Jumblat murhattiin vuonna 1977. Hänen pojastaan Walid Jumblatista tuli druusien uusi perinnöllinen johtaja.
Herttapyrstötetra
Herttapyrstötetra eli herttatetra (Distichodus affinis) on herttatetrojen (Distichodontidae) heimoon ja herttatetrojen (Distichodus) sukuun kuuluva kalalaji, jota pidetään akvaariokalana.
Herttapyrstötetran selkä- perä- ja vatsaevät ovat ainakin osittain punaisia. Peräevä on halkoinen ja pyöristynyt. Nuorten kalojen väri on himmeämpi. Herttapyrstötetra muistuttaa pikkupronssitetraa (Distichodus noboli), mutta omaa pikkupronssitetraa pidemmän selkäevän. Luonnossa herttapyrstötetran maksimipituus on 20 senttimetriä. Akvaario-olosuhteissa sen pituus on tavallisesti noin 18 senttimetriä.
Herttapyrstötetran luonnollinen levinneisyys kattaa päiväntasaajan Afrikan.
Jätä se!
Jätä se! (He’s Just Not That Into You) on vuonna 2009 ilmestynyt romanttinen komedia. Elokuvan on ohjannut Ken Kwapis ja sen tuottivat Drew Barrymore ja Nancy Juvonen. Elokuvassa näyttelevät Ben Affleck, Jennifer Aniston, Drew Barrymore, Scarlett Johansson, Jennifer Connelly ja Kevin Connolly. Elokuva perustuu Greg Behrendtin ja Liz Tuccillon kirjaan.
Tapani Tavi
Tapani Tavi (s. 1962 Savonlinna) on suomalainen runoilija ja kirjailija.
Tavi myös esittää runoja, pitää runotaulunäyttelyjä ja opettaa kirjoittamista. Kirjailija Tapani Tavi asuu Kittilässä ja ylläpitää kirkonkylällä Runohuone ry:n galleriaa.
Wendt
Wendt on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Osmo Kuusisto
Osmo Kuusisto (21. marraskuuta 1936 – 20. helmikuuta 2002) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edusti pääsarjaurallaan Töölön Vesaa ja Jokereita. Hän oli samalla Jokerien historian ensimmäinen kapteeni.
Kuusiston kasvattajaseura oli Helsingin Kullervo, mutta ensimmäiset pääsarjaottelunsa hän pelasi Töölön Vesassa kausilla 1960–1961, 1961–1962 ja 1962–1963. Hän toimi joukkueen kapteenina, ja jatkoi tehtävässään kaudella 1967–1968, jolloin seura muutettiin Helsingin Jokereiksi. Pääsarjassa Kuusisto edusti Jokereita vain kauden 1969–1970, minkä jälkeen hän pelasi vielä pari kautta seuran kakkosjoukkueessa, Peikoissa. Sen jälkeen hän lopetti jääkiekkouransa, jatkaen ylipalomiehen ammattiaan Helsingin palolaitoksella, josta jäi eläkkeelle vuonna 1991. Jääkiekkouransa jälkeen Kuusisto harrasti kaukalopalloa Töölön Vesan ikämiehissä sekä pelastuslaitoksen omassa joukkueessa. Niistä hän saavutti kymmeniä mestaruusmitaleja.
Kuusisto tunnettiin kovaotteisena puolustajana, jolla oli myös hyvä luistelutaito. Sen sijaan taklaukset ja laukaukset eivät kuuluneet hänen vahvuuksiinsa. Kuusisto otti Jokerien virallisen sarjahistorian ensimmäisen jäähyn 23. marraskuuta 1967 pelatussa ottelussa Karhu-Kissoja vastaan. Kyseessä oli viiden minuutin rangaistus.
Osmo Kuusisto kuoli leukemiaan 20. helmikuuta 2002.
I Wouldn’t Want to Be Like You
I Wouldn’t Want to Be Like You on englantilaisen rockyhtye The Alan Parsons Projectin single vuodelta 1977. Kappale on julkaistu myös yhtyeen albumilla I Robot. Kappaleen kirjoittivat yhtyeen keulahahmot Alan Parsons ja Eric Woolfson ja sen lauloi Lenny Zakatek, joka myöhemmin esitti myös muita The Alan Parsons Projectin singlejulkaisuja, tunnetuimpana vuonna 1980 julkaistun ”Games People Playn”.
Hitiksi nousseesta ”I Wouldn’t Want to Be Like Youstä” muodostui The Alan Parsons Projectin läpimurto. Se oli Yhdysvaltojen singlelistalla (Billboard Hot 100) parhaimmillaan sijalla 36. Kappaleesta tehtiin myös yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo. Videolla Parsons ja robotiksi maskeerattu mies ihmettelevät toisiaan futuristisessa ympäristössä.
AllMusicin Stephen Thomas Erlewine kuvailee kappaletta ”paranoidiksi disco-rockiksi”, joka taidepopille epätyypillisesti ”panostaa myös tarttuviin koukkuihin”. Don ja Jeff Breithauptin teos Night Moves: Pop Music in the Late ’70s mainitsee ”I Wouldn’t Want to Be Like Youn” yhtenä 1970-luvun lopun progressiivista popia määritelleistä kappaleista.
Helsinki-Cotonou Ensemble
pienoiskuva|300px|Helsinki-Cotonou Ensemble [[Montrealissa vuonna 2016.]]
Helsinki-Cotonou Ensemble on suomalais-beniniläinen afrobeat- ja funk-yhtye. Sen kantavia voimia ovat kitaristi Janne Halonen ja beniniläinen laulaja-perkussionisti-saksofonisti Noël Saïzonou.
Yhtyeen historia
Yhtyeen historia alkoi siitä, että Janne Halonen kuunteli beniniläisen kitaristin Lionel Loueken levyjä. “Minua häiritsi se, etten tajunnut siitä musiikista mitään. Pidin lopputuloksesta, mutten osannut analysoida sitä mitenkään”, Halonen sanoi Suomen Kuvalehdelle vuonna 2015. Hän haki stipendiaatiksi Beninissä sijaitsevaan Villa Karoon, ja ennen matkaansa hän kävi Göteborgissa katsomassa Herbie Hancockin konsertin, koska Loueke soittaa tämän orkesterissa. Keikan jälkeen Halonen tapasi Loueken tämän hotellissa, ja Loueke avasi hänelle länsiafrikkalaisen musiikin saloja. Hän myös pani sanan kiertämään Beninissä, että hänen suomalainen tuttavansa on tulossa sinne. Villa Karoon hän lähti kuudeksi viikoksi vuonna 2009.
Jo ensimmäisenä iltana hänen hotellihuoneensa oveen koputettiin ja käskettiin ottaa kitara mukaan. Ulkona odotti avolavapakettiauto ja sen lavalla kitaravahvistin. “Paikallinen yhtye esitteli minut ja kutsui klubin lavalle. Soitin heidän kanssaan koko yön, uiskentelin mukana, miten pystyin.” Halonen sanoo tuon yön muuttaneen hänen elämänsä suunnan. Hieman myöhemmin hän tapasi Grand-Popossa Noël Saïzonoun, joka oli kuullut, että eräs suomalainen kitaristi etsii häntä. Saïzonousta tuli sitten hänen tärkein yhteistyökumppaninsa Beninissä.
Saïzonou vieraili vuonna 2011 musiikkiyhteistyön merkeissä Suomessa. Tällöin he muodostivat yhdessä rumpali Juha Räsäsen ja basisti Sampo Riskilän kanssa yhtyeen. He ymmärsivät pian, että yhtyeen pyörittäminen kahdella mantereella ei onnistunut tavallisella tavalla eli siten, että olisi levytyssopimus ja keikkamyyjä. Oli ryhdyttävä pyörittämään yhtyettä yrityksenä, ja sitä varten Halonen, Riskilä ja Räsänen perustivat osuuskunnan. Sen jälkeen yhtye sai myös tavanomaisen levytyssopimuksen, jonka he tekivät Bafe’s Factory -nimisen levy-yhtiön kanssa.
Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Mayojen kirjoitusjärjestelmä eli mayahieroglyfit oli esikolumbiaanisen mayojen korkeakulttuurin käyttämä kirjoitusjärjestelmä. Mayojen kirjoitusjärjestelmä on yhdistelmä logogrammeja ja tavumerkkejä. Erilaisia merkkejä on yhteensä yli tuhat, joista samaan aikaan käytettyjä enintään 500.
Helsinki-Cotonou Ensemble
Yhtyeen historia
Toinen levy, Fire, Sweat & Pastis ilmestyi vuonna 2015 ja kolmas levy We Are Together vuonna 2018. “Yritteliäs yhtye on kuuden vuoden jälkeen yhä voimissaan ja levyllä entistä vakuuttavampi… Afrobeatia, jazzia ja funkia edelleen fuusioiva yhtye kuulostaa grooveen päästyään fokusoituneemmalta. Ehkäpä he ovat nyt enemmän yhdessä, yleissoinniltaan vähän ‘popmaisemmaksi’ säädettynä”, kirjoitti albumista Harri Uusitorppa Helsingin Sanomissa.
Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Varhaisimmat säilyneet mayojen kirjoitukset ovat peräisin 300-luvulta eaa. Kirjoitusjärjestelmä oli jatkuvassa käytössä aina konkistadorien saapumisen jälkeiseen aikaan saakka 1500-luvulla, ehkä 1600-luvulle asti. Sen jälkeen mayatekstien tulkintataito unohtui vuosisadoiksi, ja kirjoitusta opittiin lukemaan uudelleen vasta 1900-luvun loppupuolella. Mayojen kirjoitusten ymmärtäminen uudisti käsitykset mayojen historiasta.
Helsinki-Cotonou Ensemble
Yhtyeen historia
Toukokuun lopussa 2019 yhtye isännöi Maailma kylässä tapahtuman konsertteja.
Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Synty
Kirjoitus Mesoamerikassa syntyi olmeekkien aikana 700–500 eaa. ja erkaantui kahdeksi kirjoitusperinteeksi, toinen Meksikon ylängöillä ja toinen Guatemalan ja Chiapasin ylängöillä. San Bartolosta, Pohjois-Guatemalasta löydettyjen varhaisten mayakirjoitusten aikaan 200-luvulla eaa. Mesoamerikassa oli käytössä ainakin kolme kirjoitusjärjestelmää.
Helsinki-Cotonou Ensemble
Yhtyeen jäsenet
==Julkaisut ==
Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Synty
Mayat joko kehittivät itse kirjoituksensa tai luultavammin omaksuivat sen sapoteekeilta tai olmeekeilta.