cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Swiss Arena
Swiss Arena eli Stimo Arena on jäähalli Sveitsissä Zürichin lähellä Klotenissa. Halli on jääkiekkojoukkue EHC Klotenin kotihalli. Hallissa järjestetään myös messuja ja muita yleisötapahtumia.
Historiaa
Jäähalli on rakennettu vuonna 1977 kattamalla alun perin vuodesta 1952 käytössä ollut jääkenttä, Waldstadion. Hallin nimi oli ensin sijaintinsa perusteella Schleufweg. Vuonna 2008 nimeksi tuli jääkiekkojoukkue Kloten Flyersin rahoittajan perusteella Kolping-Arena. Vuonna 2015 päärahoittajaksi vaihtui lentoyhtiö Swiss ja jäähallin nimeksi Swiss Arena.
Hallissa on järjestetty eri urheilulajien arvokisoja, mm. salibandyn maailmanmestaruuskilpailut 2004 ja vuoden 2009 jääkiekon MM-kisat.
Francisco Javier Rodríguez
Francisco Javier "Maza" Rodríguez Pinedo (s. 10. lokakuuta 1981 Mazatlán, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti Euroopassa pelatessaan alankomaalaista PSV Eindhovenia ja saksalaista VfB Stuttgartia. Hän pelasi Meksikon maajoukkueessa 108 ottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 2004–2015.
Ura
Rodríguez aloitti ammattilaisuransa Guadalajarasta, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2002. Hän oli Meksikon maajoukkueen mukana vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Joukkue sijoittui kolmanneksi lohkossaan.
Hän sai 2. huhtikuuta 2006 kutsun maajoukkueen päävalmentajalta Ricardo Lavolpelta vuoden 2006 MM-kilpailuihin. Hän pelasi kilpailuissa yhdessä alkulohko-ottelussa, Portugalia vastaan. Vuoden 2006 syyskaudella (Apertura) hänen seurajoukkueensa voitti historiansa 11:nnen pääsarjamestaruuden.
Peltosauramo
Peltosauramo (Anthemis arvensis) on lähinnä Euroopasta tavattava, miedosti ryydintuoksuinen mykerökukkainen ruohokasvi. Se kasvaa yleensä 20–50 cm korkeaksi, ja koko kasvi on lyhyt- ja pehmeäkarvainen. Sen tyypillisimpiä kasvupaikkoja ovat pellot, heinänurmet ja kesannot.
Francisco Javier Rodríguez
Ura
9. toukokuuta 2009 Rodríguez siirtyi 1,8 miljoonan dollarin siirtokorvauksella PSV Eindhoveniin ja teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hän aloitti ensimmäisen kautensa pääosin penkiltä. Ensimmäisen maalinsa joukkueessa hän teki 28. marraskuuta 2008 ottelussa Heracles Almeloa vastaan. Seuraavalla kaudella 2009–2010 hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa avauskokoonpanossa ja pelasi sarjaotteluiden lisäksi myös Eurooppa-liigan otteluita.
Peltosauramo
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|Peltosauramokasvusto. thumb|vasen|Peltosauramon kukinto. Yksivuotinen peltosauramo kasvaa yleensä 20–50 cm korkeaksi. Koko kasvi on lyhyt- ja pehmeäkarvainen sekä tyvestä lähtien haarova. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Lehtilapa on kapealiuskainen ja tavallisesti kaksi kertaa pariliuskainen. Liuskat ovat kapeita ja otakärkisiä. Isohkot kukkamykeröt ovat yksittäin haarojen kärjessä, ja ne ovat pitkäperäisiä ja noin 2–4 cm leveitä. Mykerön kehto on puolipallomainen. Useammassa rivissä olevat kehtosuomut ovat kapeita, kalvolaitaisia, pyöreäkärkisiä ja karvaisia. Kekomainen mykeröpohjus on kokonaan suomuinen. Pohjussuomut ovat suikeita, vähitellen odaksi kapenevia ja lähes ehytlaitaisia. Valkoisten, emikukkia olevien laitakukkien kielen leveys on 2,5–5 mm. Keltaiset kehräkukat ovat kaksineuvoisia ja torvimaisia. Suomessa peltosauramo kukkii kesä-syyskuussa. Pähkylä on liereä, ja siinä on tavallisesti 10 sileää harjua. Pähkylä on haiveneton.
Peltosauramo muistuttaa suuresti toista sauramolajia, haisusauramoa (A. cotula). Se on kuitenkin tätä karvaisempi ja lehtien liuskat ovat leveämpiä. Myös lajien kukat eroavat hieman toisistaan.
Levinneisyys
Peltosauramon levinneisyysalue kattaa koko Euroopan, mutta on satunnainen Irlannissa, Skotlannissa, Islannissa, Fennoskandian keski- ja pohjoisosissa ja Ukrainan itäosissa. Venäjällä lajia tavataan vain maan länsiosissa. Euroopan ulkopuolella peltosauramo on varsin satunnainen laji. Sitä tavataan paikoitellen Turkissa, Lähi-idässä, Koillis-Kiinassa, Pohjois-Afrikassa, Uudessa-Seelannissa ja Australiassa. Pohjois-Amerikassa se on tulokaslaji, jota tavataan mantereen itä- ja länsirannikoilta.
Suomessa peltosauramo on maan etelä- ja keskiosissa muinaistulokas, pohjoisempana uustulokas. Lajia on tavattu erityisesti Pori–Jyväskylä–Lappeenranta-linjan eteläpuolelta. Pohjoisempaa havainnot lajista ovat harvinaisempia, mutta sitä on tavattu aina Keski-Lapista saakka. Peltosauramo on Suomessa suuresti harvinaistunut. Suuri osa lajista tehdyistä havainnoista onkin 1900-luvun keskivaiheilta tai vanhempia.
Elinympäristö
Peltosauramolle tyypillisiä kasvupaikkoja ovat pellot, heinänurmet ja kesannot. Toisinaan sitä saattaa kasvaa myös ratapihoilla ja muilla joutomailla.
Nissan Almera Tino
Vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä Almera Tino sai tulokseksi neljä tähteä viidestä ja sijoittui luokkansa parhaimmaksi.
Tinon akseliväli (2 535 mm) on sama kuin Almerassa, joka oli jo auton valmistusaikaan tila-autolle melko lyhyt. Ulkonäössä on samanlaisia piirteitä kuin Almerassa, mutta sisällä kojelauta on täysin omanlaisensa. Takana on kolme muunneltavissa olevaa erillisistuinta. Ainoa moottorivaihtoehto Suomessa oli aluksi 1,8-litrainen bensiinimoottori, mutta kesällä 2003 mallistoa täydensi myös 2,2-litrainen yhteispaineruiskutteinen dieselmoottori. Vaihteistona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto, mutta 1,8-litraisen yhteyteen sai halutessaan myös neliportaisen automaatin. Dieselmoottori oli varustettu kuusivaihteisella manuaalilla. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Nissan Almera Tino. Alkuvaiheessa Tinosta oli vain yksi varustetaso, Comfort, johon kuului neljä turvatyynyä, aktiiviset pääntuet, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, sähköikkunat edessä, lämmitettävät sähköpeilit, manuaali-ilmastointi, kauko-ohjattu keskuslukitus, lämmitettävät etuistuimet ja ulkolämpömittari.
Kesällä 2002 saataville tuli Sensation, jossa oli lisäksi CD-soitin ja kevytmetallivanteet.
Vuonna 2003 Tino koki uudistuksia. Uudessa kojelaudassa oli värinäyttö, josta ohjattiin ajotietokonetta ja ilmastointia. Mittaristo, ohjauspyörä ja verhoilukankaat olivat täysin uudet. Suurin ulkoinen muutos oli kirkaslasiset ajovalojen vilkut. Perusmalliksi tuli Visia, jossa oli aiemman Comfortin lisäksi automaatti-ilmastointi ja ajotietokone. Seuraava malli oli Acenta, johon kuului lisäksi kevytmetallivanteet, kromatut ovenkahvat, pöytätasot etuistuinten selkänojissa ja sähköikkunat takana. Suomeen ei tuotu parhaiten varusteltua Tekna-mallia.
Keväällä 2004 tuli saataville uusi Cool-varustetaso. Varusteina oli kromattu pakoputken pää, metalliväri ja kevytmetallivanteet.
Vuoden 2005 keväänä Visian korvasi XL Edition ja Acentan XL Edition+. Almera Tinon valmistus päättyi marraskuussa 2006.
Fallen Angel of Doom
Fallen Angel of Doom on Blasphemyn esikoisalbumi. Sen julkaisi Wild Rags vuonna 1990.
Jouko Klemettilä
Jouko Antero Klemettilä (s. 3. maaliskuuta 1961 Rauma) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Helsingin Kaupunginteatterissa. Hän on näytellyt myös useissa suomalaisissa elokuvissa ja tv-sarjoissa sekä toiminut ääninäyttelijänä.
Jesus Christ Superstar
Jesus Christ Superstar voi tarkoittaa seuraavia:
Lewiston (Maine)
Lewiston on kaupunki Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan sen asukasluku oli 37 121. Kaupunki rakentui historiallisesti tekstiiliteollisuuden ympärille, mutta sittemmin sen talous on monipuolistunut.
Maantiede
Lewiston sijaitsee Mainen osavaltion Androscogginin piirikunnassa Androscogginjoen varrella muutaman kymmenen kilometrin päässä joen suulta rannikolla sisämaahan päin. Joen vastarannalla sijaitsee Auburnin kaupunki. Kaupungit tekevät läheistä yhteistyötä ja jakavat esimerkiksi monet kaupunkien palveluista.
Historia
pienoiskuva|vasen|Lewistonin Basilique de Saint-Pierre et Saint-Paul. Massachusettsin siirtokunta myönsi eräälle ryhmälle luvan perustaa asutus nykyisen Lewistonin paikalle vuonna 1768. Sopimuksen mukaan alueelle oli tarkoitus asuttaa 50 perhettä vuoteen 1774 mennessä, mutta tavoitteeseen ei ilmeisesti päästy. Paikan ensimmäinen siirtolainen Paul Hildreth rakennutti oman asumuksensa vasta vuonna 1770.
Lewiston kasvoi aluksi varsin hitaasti, mutta sen teollinen kehitys lähti käyntiin kun Androscogginjoen vesivoimaa alettiin hyödyntämään vuonna 1836. Kaupungista tuli tekstiiliteollisuuden keskus, jonka tehtaiden työntekijät olivat usein kanadanranskalaisia siirtolaisia.
Lewistonin tekstiiliteollisuuspainotteinen talous alkoi taantua 1960-luvulla. 1970-luvulla aiemmin keskenään kiivaasti kilpailleet Lewiston ja naapurikaupunki Auburn alkoivat tehdä lähempää yhteistyötä molempien kaupunkien kehittämiseksi. Seuraavalla vuosikymmenellä alkoikin rakennusbuumi.
Talous
Lewiston ja Auburn muodostavat Mainen teollisuuden keskuksen. Lewistonin aiemmin tekstiilipainotteinen teollisuus on sittemmin monipuolistunut. Kaupungissa toimiviin teollisuusyrityksiin kuuluvat esimerkiksi Formed Fiber Technologies, Diamond Phoenix Corporation, Poland Spring Bottling ja White Rock Distilleries. Suurin työnantaja on kuitenkin terveydenhuolto, kuten esimerkiksi St. Mary’s Regional Medical Center ja Central Maine Medical Center. Wal-Martilla on kaupungissa logistiikkakeskus.
Kotitalouksien vuosittaiset mediaaniansiot Lewistonissa aikavälillä 2016–2020 olivat 42 969 USD ja henkilöä kohden 25 396 USD. 16,6 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
Lewistonin asukasluku oli vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 37 151 ja vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 36 592. Kaupungin asukkaista 20,2 % oli alle 18-vuotiaita, 60,0 % 18–64-vuotiaita ja 18,8 % yli 64-vuotiaita. Kaupungin asukkaista 85,0 % oli taustaltaan valkoisia, 6,0 % afroamerikkalaisia, 1,3 % aasialaisia ja 2,4 % latinoja mistä tahansa rodusta.
Edgars Cgojevs
Edgars Cgojevs (aiemmin Edgars Kļaviņš; s. 10. maaliskuuta 1993 Talsi, Latvia) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Puolan Polska Liga Hokejowan TMH Polonia Bytomissa.
Seuraura
Cgojevs aloitti jääkiekkoilun kotikaupungissaan Talsissa, mutta hän siirtyi jo 15-vuotiaana Ruotsiin ja SDE HF:n J18-junioreihin kaudeksi 2008–2009. Kesken kauden 2009–2010 Cgojevs siirtyi sieltä Lidingö Vikingsiin, jonka J18-junioreissa hän oli J18 Division 1:n nousukarsintasarjan paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 11+17=28. Joukkue nousi kauden päätteeksi J18 Elitiin. Cgojevs pelasi samalla kaudella Lidingössä myös kolme ensimmäistä miesten peliään Ruotsin II-divisioonassa. Kaudella 2010–2011 hän voitti joukkueen J18-junioreiden sisäisen maalipörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Oscar Alfredsson Jakobssonin kanssa. He jakoivat koko J18 Elitin pistepörssin toisen sijan edellään vain joukkuetoveri Jacob Lager. Cgojevs sijoittui myös maalipörssissä toiseksi edellään vain MODO Hockeyn Jesper Persson. Noin puolet kaudestaan hän pelasi Lidingön miesten joukkueessa.
Cgojevs siirtyi kaudeksi 2014–2015 Hockeyettan-joukkue Kallinge/Ronneby IF:ään, jonka hän kuitenkin jätti marraskuussa 2014, kun Cgojevsin perhe ei viihtynyt Kallingen ympäristössä. Hän siirtyi tammikuussa 2015 loppukaudeksi Kazakstanin mestaruussarjan Beibarys Atıraw'n joukkueeseen. Kaudeksi 2015–2016 Cgojevs siirtyi vuoden mittaisella ja try-outin sisältäneellä sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Kokkolan Hermekseen. Hän jätti joukkueen kuitenkin jo harjoituskaudella elokuussa 2015, kun Hermeksen urheilujohtaja Pasi Tuukkanen kertoi Cgojevsin tilannenopeuden ja kovuuden olleen riittämättömiä Mestis-tasolle. Noin viikkoa myöhemmin hän teki sopimuksen Puolan Polska Liga Hokejowassa pelaavan TMH Polonia Bytomin kanssa.
Maajoukkueura
Cgojevs pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010 ja I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hän voitti viimeisimpänä mainitusta turnauksesta A-lohkon kultaa ja jakoi lohkon syöttöpörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa.
Latvian A-maajoukkueessa Cgojevs on pelannut kaksi ottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 10. huhtikuuta 2014 Jyväskylässä Suomea vastaan.
TotoTV
TotoTV on Veikkaus Oy:n (alun perin Fintoto Oy:n) omistama satelliitin, kaapeliverkon ja laajakaistan välityksellä näkyvä maksutelevisiokanava. Se lähettää ohjelmaa klo 11.30 - 24.00.
TotoTV:n tarjonta koostuu ravikilpailuista, joita se näyttää suorana n. 600 vuodessa. Kanavalla näkyvät kaikki Suomessa järjestettävät totoravit, lukuun ottamatta joitakin päällekkäin osuvia kilpailuja. Lisäksi TotoTV:stä on katsottavissa ulkomaisia ravilähtöjä, pääosin Ruotsista ja Ranskasta. Suorien lähetysten ohella kanava näyttää uusintoja edellisen päivän kilpailuista.
Suomen Hippos alkoi tarjoamaan raveja satelliitin välityksellä totopelipisteisiin jo 1990-luvun alkupuolella. TotoTV korvasi Totoline-nimellä tunnetut lähetykset vuonna 2006, jolloin sen hankkiminen tuli mahdolliseksi myös kotitalouksille.
TotoTV:n jakelusta vastaa Maxisat Oy.
Julio María Elías Montoya
Julio María Elías Montoya (s. 7. helmikuuta 1945 Medina del Pomar) on Boliviassa toimiva espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi fransiskaaneihin 1. syyskuuta 1960 ja sai pappisvihkimyksensä 14. heinäkuuta 1968. Hänet nimitettiin El Beni o Benin apostoliseksi vikaariksi sekä Cumaen titulaaripiispaksi 17. marraskuuta 1986, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta 1987. Pääkonsekraattorina toimi Santos Abril y Castelló, jota avustivat Carlos Anasagasti Zulueta ja Manuel Eguiguren Galarraga.
Herman Stenberg
Kaarlo Herman Stenberg (31. lokakuuta 1873 Kuopio – 5. helmikuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen oppikoulun opettaja, itsenäisyysaktivisti ja toimittaja. Hän käytti nimimerkkejä Herman Wuorimaa ja Kalle Wiinatsalo.
Stenberg oli mukana aktivistien toiminnassa ja oli perustamassa Voimaliittoa 1906. Vuonna 1907 hän oli perustamassa Päivä-nimistä viikkolehteä ja oli sen päätoimittajana vuoteen 1911, jolloin lehti lakkasi ilmestymästä. Myöhemmin hän oli mukana jääkäriliikkeessä.
Suomen asiainhoitajana hän toimi Kiovassa itsenäistyneessä Ukrainassa 1918 – 1919.
Stenberg toimi luonnonhistorian opettajana useissa helsinkiläisissä oppikouluissa. Hän oli Karjalan kansalaisliiton sihteeri ja Vapaa Karjala-lehden toimittaja. Stenberg oli viimeksi Joensuun suojeluskuntapiirin valistusohjaajana vuodesta 1924.
Michel Suleiman
Michel Suleiman (, s. 21. marraskuuta 1948) on libanonilainen armeijan kenraali ja Libanonin presidentti vuosina  2008–2014.
Suleiman syntyi maroniittiperheeseen Amsheetissa, 40 km pohjoiseen Beirutista. Hän liittyi asevoimien palvelukseen 1967 ja valmistui sotilasakatemiasta 1970. Hänellä on myös arvosana politiikasta ja hallintotieteistä Libanonin yliopistolta.
Suleiman toimi mm. sotilasakatemian ja toimiupseerikoulun kouluttajana. Vuosina 1990–1991 hän oli sotilastiedustelun päällikkönä Libanonvuorella. Suleiman komensi 11. jalkaväkiprikaatia ja 6. jalkaväkiprikaatia. Hänen joukkonsa taistelivat Israelin joukkoja vastaan Etelä-Libanonissa. Marraskuussa 1998 hänet nimitettiin asevoimien komentajaksi edellisen komentajan Émile Lahoudin siirryttyä maan presidentiksi. Armeija toimi yhteistyössä Hizbollahin aseistetun siiven kanssa vastustaakseen Israelin miehitystä. Armeija pystyi erossa sekä pääministeri Rafik Haririn murhan jälkimainingeista että Israelin ja Hizbollahin vuoden 2006 taisteluista. Toukokuusta 2007 armeijan taisteli Nahr al-Baredin pakolaisleirin haltuunsa ottanutta Fatah-al-Islam-järjestöä vastaan. Operaatiota johtanut kenraali Francois al-Hajj murhattiin autopommilla joulukuussa. Hänestä oli ennustettu Suleimanin seuraajaa armeijan komentajana.
Presidentti Lahoudin kausi päättyi marraskuussa 2007, jolloin hallituksen tukijat (maaliskuun 14. ryhmä) ja oppositio (maaliskuun 8. ryhmä) eivät kyenneet valitsemaan maalle parlamentissa uutta presidenttiä. Erimielisyyksistä sovittiin Dohassa toukokuussa 2008 järjestetyissä neuvotteluissa. Parlamentti valitsi 25. toukokuuta 2008 Suleimanin presidentiksi.
Suleiman on Yhdysvaltain suosikki Libanonin johdossa; kaksi viikkoa ennen vuoden 2009 vaaleja varapresidentti Joe Biden saapui vierailulle korkea-arvoisimpana amerikkalaisena 30 vuoteen vakuuttamaan Yhdysvaltain tukea maan johdolle.
Suleimanin virkakauden päätyttyä Libanonin parlamentti ei saanut uutta presidenttiä  valittua ja pääministeri Tammam Salam aloitti välikaisena presidenttinä.
Hot Chocolate
Hot Chocolate on brittiläinen yhtye joka on perustettu vuonna 1969. Alun perin nimi oli The Hot Chocolate Band. Siihen kuuluvat Errol Brown, Larry Ferguson, Tony Wilson, Brian Saterwhite, Ian King, Tony Connor, Patrick Olive, Harvey Hinsley, Greg Bannis, Steve Beast, Andy Smith ja Fil Straughan. Yhtyeen tunnetuin kappale on ollut "You sexy thing", joka julkaistiin vuonna 1975.
Giuliano Frigeni
Giuliano Frigeni PIME (s. 1. heinäkuuta 1947 Bergamo) on Brasiliassa toimiva italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 10. toukokuuta 1975 ja nimitettiin Parintinsin hiippakunnan johtoon 20. tammikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfio Rapisarda, jota avustivat Luiz Soares Vieira ja Filippo Santoro.
Bungoma
Bungoma on kaupunki Keniassa. Se on noin 1 630 934 (toisen lähteen mukaan 1 375 063 asukkaan 2009), pinta-alaltaan 3 032,2 neliökilometrin (tai 3 593) laajuisen Bungoman piirikunnan keskus. Piirikunta rajoittuu lännessä Ugandaan. Ugandan rajalle on maanteitse noin 35 kilometriä Bungoman keskustasta. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli 55 867.
Omegapiste
Matemaattisen fysiikan professori Frank Tipler sanoo gravitaation romahduksen loppua, kosmologian suurta rysäystä, omegapisteeksi.
WWE Divas Championship
WWE Divas Championship oli showpainipromootio WWE:n naisten mestaruusvyö.
WWE Divas Championship otettiin virallisesti käyttöön heinäkuussa 2008, kun Michelle McCool ja Natalya ottelivat kyseisestä vyöstä. Michelle McCool voitti, ja näin hänestä tuli ensimmäinen WWE Divas -mestari.
Mestaruus deaktivoitiin 3. huhtikuuta, 2016, kun Lita ilmoitti että kolminottelu Charlotten, Sasha Banksin ja Becky Lynchin välillä oteltaisiin uudesta vyöstä, WWE Naisten Mestaruudesta (WWE Women's Championship). Charlotte kruunattiin uudeksi Naisten Mestariksi.
Usvameriahven
Usvameriahven (Epinephelus malabaricus) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö
275px|vasen|pienoiskuva|Usvameriahvenen pää. Usvameriahvenen tavanomainen pituus on 12–76 senttimetriä. Maksimissaan se voi kasvaa noin 115 senttimetrin mittaiseksi. Pää ja ruumis ovat väritykseltään ruskehtavia ja niissä on pieniä, toisistaan erillään olevia mustia täpliä jotka ulottuvat myös rintaevän ja leukojen alueelle. Siellä täällä pään ja ruumiin alueella on myös valkeita pilkkuja ja läikkiä. Ruumiin etuosan kyljissä on tumman oranssinpunaisia tai punertavia täpliä. Kyljessä on usein viisi vinoa, epäsäännöllisen muotoista tummanruskeaa juovaa. Evissä on mustia pilkkuja. Usvameriahvenella on kylkiviivallaan 54–64 suomua. Selkäevässään lajilla on yksitoista piikkiruotoa ja 14–16 pehmeää ruotoa, peräevässään kolme piikkiruotoa ja kahdeksan pehmeää ruotoa ja rintaevässään 18–20 pehmeää ruotoa.
Kalevala – Uusi aika
Kalevala – Uusi aika on Jari Halosen ohjaama suomalainen elokuva. Elokuvan ensi-ilta oli 15. marraskuuta 2013. Halonen toimii elokuvassa ohjaajan lisäksi myös käsikirjoittajana sekä tuottajana. 250 000 euron budjetilla tehty elokuva sai kriitikoilta pääosin tyrmäävän vastaanoton. Se sai elokuvateattereissa noin 3 500 katsojaa.
Usvameriahven
Levinneisyys ja elinympäristö
Usvameriahventa tavataan alueella Punaiseltamereltä Etelä-Afrikkaan, Komoreille, Seychelleille, Omaninlahdelle ja Intian eteläosiin sekä Tyynenmeren länsiosissa alueella Riukiusaarilta Uuteen-Etelä-Walesiin ja itään Mikronesian Yap-atollille ja Palauun sekä Fidžiin ja Tongan. Lajin elinympäristöjä ovat rannikoiden koralli- ja kiviriutat, vuorovesialtaat, estuaarit ja mangrovesuot hiekka- tai mutapohjilla. Se elää yleensä korkeintaan 150 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Usvameriahven saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 64 senttimetrin mittaisena.
Kalevala – Uusi aika
Kalevala - Uusi aika julkaistiin myös televisiossa kolmiosaisena sarjana nimellä Kalevala – Väinämöisen uusi laulu 22. helmikuuta – 8. maaliskuuta 2015.
Hal Walker
Hal Walker (1895–1972) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Ennen ohjaajanuraansa Walker oli näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan avustavan ohjaajan Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta Vaarojen laiva (1937). Walkerin muihin elokuviin kuuluu muun muassa Tontut toverukset lännessä (1950).
Dudley Dorival
Dudley S. Dorival (s. 1. syyskuuta 1975 Elizabeth, Yhdysvallat) on haitilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pika-aitajuoksussa. Hän edusti Yhdysvaltoja vuoden 1999 heinäkuuhun saakka, mutta vaihtoi kansalaisuuttaan, sillä hänen molemmat vanhempansa ovat syntyjään haitilaisia. Dorival voitti Yhdysvaltoja edustaessaan hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kisoista 1994 ja pronssia vuoden 1997 universiadeista. Haitin edustajana hän voitti pronssia vuoden 2001 MM-kisoista ja osallistui olympialaisiin kolmesti. Dorivalin paras olympiasijoitus on seitsemäs sija Sydneyn olympialaisista 2000.
Carlos Pedro Zilli
Carlos Pedro Zilli (7. lokakuuta 1954 Santa Cruz do Rio Pardo – 31. maaliskuuta 2021) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. tammikuuta 1985. Hänet nimitettiin Bafatán hiippakunnan johtajaksi Guinea-Bissauhun 13. maaliskuuta 2001, ja piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Albano Bortoletto Cavallin, jota avustivat José Câmnate na Bissign ja Giuliano Frigeni.
Villatapuli
Villatapuli tarkoittaa lampaan turkissa olevia villatupsuja. Ne voi avata joko karstaamalla tai käsin. Eri lammasroduilla ne ovat eri kokoisia. Villatapuli koostuu koostuu villakarvoista, joista pääosan muodostavat aluskarva eli pohjavilla, välivilla ja peitinkarva.
Villan laatua arvioitaessa katsotaan tapulin rakennetta ja muotoa. Tärkeä on tapulin likaisuusaste sen kokoon nähden.
André Villas-Boas
André Villas-Boas (s. 17. lokakuuta 1977 Porto, Portugali) on portugalilainen jalkapallovalmentaja. Hän on toiminut viimeksi Olympique Marseillen päävalmentajana.
Kongonsiepot
Kongonsiepot (Myioparus) on sieppojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Kongonsieppojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
André Villas-Boas
Villas-Boas on historian nuorin UEFAn alaisen kilpailun voittanut päävalmentaja. Hänestä on maksettu suurin valmentajasta maksettu siirtokorvaus, kun hän siirtyi kesällä 2011 englantilaiseen Chelseaan 15 miljoonalla eurolla.
Ura
Villas-Boas aloitti valmennusuransa José Mourinhon alaisuudessa Portossa. Hän seurasi Mourinhoa myös Chelseaan ja Internazionaleen. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi kotimaansa pääsarjassa pelanneen Académica Coimbran päävalmentajaksi jätettyään aikaisemmin syyskuussa 2009 apuvalmentajan tehtävät.
Villas-Boas oli kaudella 2009–2010 maan pääsarjan nuorin päävalmentaja. Joukkue sijoittui kauden päätteeksi 11:nneksi ja vältti näin putoamisen. 2. kesäkuuta 2010 hänen ilmoitettiin siirtyvän Porton päävalmentajaksi potkut saanneen Jesualdo Ferreiran tilalle. Kaksi päivää myöhemmin 4. kesäkuuta hänet esiteltiin virallisesti joukkueen uutena päävalmentajana. Villas Boasin debyyttikausi Portossa oli kaikin puolin menestyksekäs, ja joukkue varmisti mestaruuden viisi kierrosta ennen kauden loppua häviämättä otteluakaan. Toukokuussa Villas-Boas teki historiaa luotsaamalla Porton Eurooppa-liigan mestariksi nuorimpanana UEFA:n alaisen kilpailun voittaneena valmentajana.
Menestyksekkään kauden jälkeen Villas-Boasin ympärillä käynnistyi vilkas huhumylly hänen siirtymisestään Chelsean valmentajaksi. Villas-Boas erosi Porton päävalmentajan paikalta 21. kesäkuuta 2011. Seuraavana päivänä hän allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Chelsean kanssa. Villas-Boasin urakka Chelseassa sujui kangerrellen, eivätkä lontoolaiset pysyneet hänen johdollaan Manchester Cityn ja Manchester Unitedin vauhdissa Valioliigassa. Helmikuussa 2012 huhumylly Villas-Boasin erottamisen ympärillä kasvoi, kun Chelsea hävisi Mestarien liigan 1. pudotuspelikierroksen ensimmäisen osaottelun Napolille 3–1. Lopulta Villas-Boasin kohtaloksi koitui 1–0-vierastappio West Bromwichille 3. maaliskuuta, ja hän sai seuraavana päivänä potkut.
Kenny Dalglishin erottua Villas-Boasia kaavailtiin Liverpoolin uudeksi päävalmentajaksi, mutta neuvottelut eivät tuottaneet tulosta. Lopulta portugalilainen teki paluun valmennustehtäviin heinäkuun alussa 2012 allekirjoitettuaan kolmivuotisen sopimuksen Tottenhamin kanssa. Debyyttikausi Spursissa päättyi kovista odotuksista huolimatta viidenteen sijaan ja paikka Mestarien liigaan jäi pisteen päähän. Joukkueen kohtaloksi koitui heikko kevätkausi, jonka aikana Arsenal FC kiilasi paikallisvastustajansa edelle sarjataulukossa. Kausi 2013/14 alkoi puolestaan odotuksia heikommin ja Spurs hävisi syksyn aikana Manchester Citylle 6–0 ja Liverpoolille 5–0. Villas-Boas ja Tottenham purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä joulukuussa 2013 tappiollisen Liverpool-ottelun jälkeen.
Maaliskuun puolivälissä 2014 Villas-Boas allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Venäjän valioliigassa pelaavan FK Zenit Pietarin kanssa. Portugalilaisen johdolla Zenit juhli Venäjän mestaruutta kolmen vuoden tauon jälkeen. Syyskuussa 2015 Venäjän jalkapalloliiton kurinpitotoimikunta langetti hänelle kuuden kuukauden toimitsijakiellon erotuomarin koskemattomuuden rikkomisesta. Hänen todettiin sortuneen aggressiiviseen käytökseen, kun hän työnsi erotuomaria 29. elokuuta pelatussa ottelussa. Villas-Boas luotsasi Zenitin Venäjän mestariksi kaudella 2014/15 katkaisten PFK TsSKA Moskovan mestaruusputken. Syyskuussa 2015 hän ilmoitti jättävänsä Zenitin päävalmentajan tehtävät kauden jälkeen perhesyiden vuoksi. Aikaisesta lopettamisilmoituksestaan huolimatta Villas-Boas teki hyvää työtä Zenitissä myös kaudella 2015/16 ja seura voitti hänen johdollaan Venäjän cupin mestaruuden. Liigassa Zenit jäi kolmanneksi TsSKA:n ja FK Rostovin taakse.
Marraskuussa 2016 Villas-Boas teki sopimuksen Kiinan Superliigan Shanghai SIPGn kanssa. Hän asetti tuoreeltaan seuran tavoitteeksi Kiinan mestaruuden voittamisen kaudella 2017. SIPG jäi Villas-Boasin johdolla hopealle niin Kiinan liigassa kuin cupissakin. AFC Champions Leaguessa seura eteni välieriin. Kauden jälkeen Villas-Boas jätti seuran.
Lukas Reichel
Seuraura
Reichel syntyi Nürnbergissä, kun hänen isänsä Martin pelasi Nürnberg Ice Tigersin DEL-joukkueessa. Lukas Reichelin kasvattajaseura on kuitenkin Young Lions Frankfurt, jonka emojoukkue Frankfurt Lionsia Martin tuolloin edusti. Sittemmin hän siirtyi isänsä pelaajauran viimeisen seuran Starbulls Rosenheimin junioreihin. Kaudella 2016–2017 Reichel oli tehoilla 35+37=72 Starbullsin C-nuorten paras syöttäjä ja hän sijoittui koko Schüler-Bundesligan pistepörssissä seitsemänneksi. Kaudella 2017–2018 Reichel oli Starbullsin paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 47+39=86, joilla hän jakoi sarjan maalipörssin neljännen sijan Düsseldorfer EG:tä ja EV Duisburgia edustaneen David Thomas Gorskin kanssa sekä sijoittui pistepörssissä kahdeksanneksi. Reichel voitti myös koko Schüler-BL:n tehotilaston lukemalla +51. Hän pelasi osan kaudestaan myös Starbullsin A-nuorissa.
Chicago Blackhawks varasi Reichelin ensimmäisellä kierroksella 17. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020. Hän jatkoi kauden 2020–2021 Eisbärenissä ja teki kauden aikana 38 ottelussa tehot 10+17=27.
Kesällä 2021 teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa.
Maajoukkueura
Reichel pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020. Vuoden 2021 turnaus häneltä jäi väliin koronavirustartunnan vuoksi. Reichel pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti kultaa ja oli nostamassa Saksaa pääsarjatasolle.
Aikuisten maajoukkuetta Reichel on edustanut vuosien 2021 ja 2022 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Muuta
Reichelin isoveli Thomas pelaa hyökkääjänä Lukasin joukkuetoverina Eisbären Berlinin DEL-joukkueessa. Veljesten tšekkiläissyntyinen isä Martin Reichel on entinen Saksan maajoukkuehyökkääjä. Martinilla oli myös Edmonton Oilersin NHL-varaus vuodelta 1992, mutta hän ei kuitenkaan koskaan pelannut Pohjois-Amerikassa. Hän on myöhemmin valmentanut poikiaan Starbulls Rosenheimin junioreissa. Lukas Reichelin setä Robert Reichel pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien tasan 900 NHL-ottelua. Hän voitti myös Tšekin maajoukkueessa yhden olympiakullan (Nagano 1998) sekä kolme maailmanmestaruutta, joista kaksi joukkueensa kapteenina. Robert Reichel toimi Tšekin kapteenina peräti seitsemissä MM-kilpailuissa ja vuoden 1996 maailmancupissa. Lukasin serkku ja Robertin poika Kristian Reichel pelaa hyökkääjänä NHL-seura Winnipeg Jetsin organisaatiossa.
Elis Schröderheim
Elis Schröderheim (1747–1795) oli ruotsalainen virkamies ja kirjailija. Hän antautui varhain virkamiesuralle ja sai nimityksen 1782 valtiosihteeriksi. Hän saavutti henkevyydellään ja eloisuudellaan Kustaa III:n suosion mutta herätti yleistä tyytymättömyyttä myymällä pappisvirkoja. Hänet valittiin 1786 Ruotsin akatemian jäseneksi. Hän toimi 1792–1794 Upsalan läänin maaherrana. Hän kirjoitti muutamia huvinäytelmiä, ja 1851 julkaistiin hänen jälkeenjäänyt teoksensa Anteckningar till konung Gustaf III:s historia.
Schröderheim hoiti Kustaan yksityisiä asioita ja oli myös kuninkaan huvimestari mutta joutui myöhemmin pois tämän lähipiiristä taloudellisia ongelmia aiheuttaneen elämäntyylinsä ja pappisvirkojen myynnin vuoksi. Hän oli kuitenkin kuninkaalle uskollinen ja hoiti tehtävänsä hyvin, joten Kustaa ei täysin hylännyt häntä vaan hän sai pitää virkansa, ja kuninkaan viimeisinä vuosina hän oli jälleen tämän uskottu. Hän joutui sittemmin kahnauksiin G. M. Armfeltin kanssa ja joutui pois virastaan. Hän kuoli köyhänä.
Schröderheimillä oli nuorena suuria kirjallisia ambitioita, ja hän oli keskeisiä hahmoja Utile dulci -nimisessä kirjallisessa seurassa. Hän käänsi näytelmiä ranskasta.
Vijaya Raje Scindia
Vuonna 1957 Scindia sai ensimmäisen poliittisen voittonsa kongressipuolueen jäsenenä, kun hänet valittiin Lok Sabhaan. Hänet valittiin toiselle kaudelle 1962. Hän erosi puolueesta 1967 ja liittyi Bharatiya Jana Sanghin jäseneksi, jonka ehdokkaana hän sai samana vuonna paikan Madhya Pradeshin osavaltioparlamentissa. Hänet valittiin jatkokaudelle Madhya Pradeshin lainsäätäjäksi vuonna 1971. Vuosina 1978–1989 hän toimi Intian parlamentin ylähuoneessa, minkä jälkeen hän palasi Lok Sabhaan. Intian kansanpuolueen varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 1980–1998, jonka osalta hänet muistetaan yhtenä puolueensa kovimpaa hindunationalistista linjaa ajaneista poliitikoista. Hän oli avainasemassa liikkeessä, joka tuhosi Baburin moskeijan tarkoituksena rakentaa sen tilalle hindulainen Raman temppeli.
Scindialla oli neljä tytärtä ja yksi poika. Hänen vanhin tyttärensä meni naimisiin Tripuran maharadžan kanssa mutta kuoli nuorena. Scindian kuoleman jälkeen seurasi useita vuosia kestänyt perimyskiista, koska hän oli määrännyt testamentissaan poikansa Madhavrao Scindian perinnöttömäksi ja kieltänyt tätä suorittamasta hänen hautajaisriittejään. Madhavraon välit äitiinsä katkesivat vuoden 1975 kansallisen hätätilan jälkeen, jolloin Scindia joutui vankilaan. Madhavrao liittyi kongressipuolueeseen, joka myös vaikutti välien heikkenemiseen. Scindian kolme muuta tytärtä ovat Usha Raje, Vasundhara Raje ja Yashodhara Raje. Scindian ja hänen poikansa suhteesta valmistettiin vuonna 2017 elämäkerrallinen elokuva Ek Thi Rani Aisi Bhi.
Kyyneleet
Kyyneleet tarkoittaa seuraavia asioita:
John Slattery
Mad Men -sarjan Roger Sterlingin roolin ohella muita Slatteryn merkittäviä rooleja ovat muun muassa Al Kahnin rooli sarjassa Homefront, senaattori Walter Mondalen rooli HBO:n minisarjassa Avaruuden sankarit, Sam Trumanin rooli sarjassa Will & Grace, Michael Cassidyn rooli Amyn miehenä sarjassa Amyn lailla, poliitikko Bill Kelleyn rooli sarjassa Sinkkuelämää, rehtori Dennis Martinon rooli sarjassa Ed ja Peter Benedictin rooli sarjassa Jack and Bobby. Maaliskuussa 2007 Slattery alkoi esittää Täydellisissä naisissa Gabrielle Solisin (Eva Longoria Parker) toista aviomiestä, kunnes hahmo kuoli sarjan neljännellä kaudella hurrikaanimyrskyssä.
Slattery esitti Katherine Watsonin (Julia Roberts) poikaystävää Paul Moorea elokuvassa Mona Lisa Smile. Slattery näytteli Tony Starkin isää Howard Starkia elokuvissa Iron Man 2 (2010), Ant-Man (2015), Captain America: Civil War (2016) ja Avengers: Endgame (2019).
Yksityiselämä
Slattery kasvoi amerikanirlantilaisessa roomalaiskatolilaisessa perheessä Bostonissa. Hän valmistui Amerikan katolisesta yliopistosta vuonna 1984. Slattery on ollut näyttelijä Talia Balsamin kanssa naimisissa vuodesta 1998, ja parilla on yksi lapsi.
Jäinen meri (veistos)
Veistos jalustoineen on korkeudeltaan 4,5 metriä.
Lähteet
60.44545°N, 22.25662°W
Uuno Raatikainen
Uuno Raatikainen (4. joulukuuta 1900 Viitasaari – 3. maaliskuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen osuuskauppa- ja raittiusmies sekä SDP:n kansanedustaja vuosina 1936–1948. Hänet valittiin kansanedustajaksi Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä.
Uuno Raatikaisen vanhemmat olivat mäkitupalainen Uuno Julius Raatikainen ja tämän vaimo Hilma o.s. Jämsén. Raatikainen kävi kaksi vuotta kansakoulua ja Työväen Akatemian kansankorkeakoulukurssin vuonna 1928. Hän oli ansiotyössä metsä- ja uittotöissä 12-vuotiaasta alkaen. Vuosina 1924–1926 hän oli metsätyönjohtajana ja vuodesta 1928 Viitasaaren osuuskaupan myymälänhoitajana, ensin Viitasaaren Löytänällä, sitten Pihtiputaalla. Eduskuntakautensa jälkeen Raatikainen oli ensin Kansan raittiusavun toiminnanjohtajana 1948–1950 ja sitten Sosiaali- ja terveysministeriössä kunnallisen raittiuslautakuntatyön tarkastajana eläkkeelle siirtymiseensä asti, vuoteen 1967. Vuosina 1971–1981 Uuno Raatikainen oli Eläkkeensaajien keskusliiton puheenjohtajana. Hänellä oli runsaasti luottamustehtäviä raittiusjärjestöissä. Raatikainen oli Viitasaaren kunnanvaltuuston jäsen 1924–1931, sen puheenjohtaja 1929–1931, ja Pihtiputaan kunnanvaltuuston jäsen 1934–1936 ja 1952–1955.
Uuno Raatikainen oli vuodesta 1931 naimisissa Saima Kumpulaisen (1907–1981) kanssa. Heidän poikansa Mikko Raatikainen (1932–1995) oli Jyväskylän yliopiston biologian professori, ja tyttärensä Raija Lehtinen (1946–) Helsingin yliopiston suomen kielen lehtori.
Nixon Chepseba
Chepseba sai hopeaa Bambousin alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailujen 1 500 metrin juoksussa 2009. Hän voitti saman matkan Timanttiliigan kilpailuissa Dohassa, Shanghaissa ja Zürichissä 2011. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 1 500 metrillä 11:nneksi ja voitti samana vuonna Timanttiliigan kilpailun Berliinissä. Hän oli neljäs Moskovan MM-kilpailuissa 2013.
Finn-Flare
200px|right Finn Flare on venäläinen vaatetusalan tuotemerkki ja myymäläketju, joka tunnetaan nykyisin erityisesti Venäjän ja Kazakstanin markkinoilla. Sen historia pohjautuu Suomessa toimineeseen vaatevalmistajaan Finn-Flare Oy.
Designvaatteilla vientimarkkinoille
Finn-Flare sai alkunsa Salossa vuonna 1960, kun kolmannen polven vaateyrittäjä, ekonomi Risto Laaksonen otti sukunsa yrityksen hoitoonsa äidiltään. Salon Leninkitukku Oy:nä tunnettu yritys tähtäsi vientimarkkinoille ja alkoi käyttää huippuluokan suunnittelijoiden, kuten Marjatta Metsovaaran ja Maj Kuhlefeltin palveluksia. Uusi talvi- ja kesämallisto esiteltiin marraskuussa 1965 Lontoossa, missä asujen käytännöllisyys, suunnittelun omaperäisyys ja rohkeat väriyhdistelmät saivat kiitosta osakseen. Nimi Finn-Flare oli alun perin Kuhlefeltin ehdotus silloisen mallistonsa nimeksi, mutta nimestä tuli myöhemmin koko yrityksen nimi. 1960-luvun lopulla Finn-Flare teki Pi Sarpanevan suunnitteleman suositun kokoelman Timo Sarpanevan läpivärjätyn Ambiente-kangasmalliston pohjalta, mutta 1970-luvun alkupuoli oli yritykselle vaikea. Bilateraalikauppa Neuvostoliittoon saatiin kuitenkin alkuun 1974, ja kansainvälisiltä messuilta Finn-Flare Oy sai vientimarkkinoita myös Saksasta, Alankomaista, Itävallasta ja Sveitsistä.
Nopea loppu
Neuvostoliiton bilateraalikaupan loputtua 1990 Salon 220 työntekijän tehdas jouduttiin sulkemaan. Risto Laaksonen muutti tilat liikekeskukseksi, ja vientipäällikkönä yrityksessä aloittanut Raimo Aaltonen sai omistukseensa tuotantokoneet ja vähittäismyymäläketjun, jonka hän pian lopetti. Koneet ja laitteet myytiin Pietariin. Suomen 1990-luvun alun lamassa Finn-Flare Oy teki konkurssin, mutta tavaramerkki Finn-Flare jäi Aaltosen omistukseen.
Tuotemerkin uusi tuleminen
Vuonna 1998 venäläinen yrittäjä Ksenia Rjasova osti tuotemerkin Raimo Aaltoselta. Ensin Rjasova myi Finn-Flare-vaatteita Ljudi v Novom -ketjunsa myymälöissä, kunnes vuonna 2003 otti myös myymäläketjun nimeksi Finn Flaren. Se tunnettiin jo Neuvostoliiton aikana suomalaisena laatumerkkinä, ja Rjasova onkin käyttänyt suomalaisuutta hyväkseen merkin markkinoinnissa. Mainoksissa on nähty muun muassa näyttelijä Ville Haapasalo. Mallistot suunnitellaan Suomessa ja Venäjällä ja valmistetaan Aasian maissa. Vuonna 2006 yritys sai taiteelliseksi johtajakseen italialaisen Giusi Laran. Nyt merkillä on yli sata omaa myymälää ja noin 250 franchising-myymälää Venäjällä ja Kazakstanissa.
Lea Sölkner
Lea Sölkner (s. 24. joulukuuta 1958 Tauplitz) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Sölkner kilpaili maailmancupissa vuosina 1976–1984. Hän sijoittui kolmen parhaan joukkoon yhteensä kymmenessä osakilpailussa ja voitti yhden kisan. Sölknerin paras sijoitus maailmancupin kokonaiskilpailussa on kuudes tila, jonka hän saavutti kaudella 1981–1982.
Sölkner osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 1978. Tuolloin hän oli suurpujottelussa yhdestoista, mutta voitti pujottelukilpailun lähes puolen sekunnin erolla seuraavaan. Sölkner oli mukana samoissa lajeissa Lake Placidin olympialaisissa 1980, mutta keskeytti molemmissa. Schladmingin MM-kisoissa 1982 hän kilpaili vain pujottelussa, jossa hän jäi neljänneksitoista. Sölkner osallistui vielä vuoden 1984 olympialaisiin, joissa hän keskeytti pujottelun ja oli kahdeksas syöksylaskussa.
Super Bowl I
First AFL-NFL World Championship Game, myöhemmin nimellä Super Bowl I oli kaikkien aikojen ensimmäinen amerikkalaisen jalkapallon kahden pääsarjan, AFL:n ja NFL:n mestareiden välinen ottelu. Se käytiin 15. tammikuuta 1967 Los Angeles Memorial Coliseumilla Los Angelesissa, Kaliforniassa. Ottelussa olivat vastakkain Green Bay Packers (NFL) sekä Kansas City Chiefs (AFL). Green Bay Packers vei ottelun lopulta lukemin 35-10.
Ensimmäisen Super Bowlin arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Green Bay Packersin pelinrakentaja Bart Starr. Sen puoliaikashowsta vastasivat University of Arizonan ja University of Michiganin yhtyeet. Ottelu televisioitiin sekä CBS:llä että NBC:llä. Ottelun mainostauoilla näytettävän 30 sekunnin mittaisen mainoksen hinta oli tuolloin "vain" 42 000 Yhdysvaltain dollaria, kun se vuoden 2010 Super Bowlissa oli jo 2,5 - 2,8 miljoonaa dollaria.
Kyyneleet (Cheekin kappale)
"Kyyneleet" on rap-artisti Cheekin viides single hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan Sokka irti. Kappaleella vierailee Sami Saari, ja sen tuotannosta vastaa DJ RZY. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 15. helmikuuta 2013, ja se on kuvattu Lahdessa ja Dubaissa. Videon on ohjannut Petri Lahtinen. Kappaleen kertosäe on lainattu Sami Saaren kappaleesta "Onnen kyyneleet".
Hevosen heisimato
Hevosen heisimato (Anoplocephala perfoliata) on hevosen suolistossa elävä heisimatolaji, joka on ainoa Suomessa esiintyvä hevosen heisimatolaji. Se on keskimäärin 2-3 cm pitkä mutta voi saavuttaa jopa 8 cm:n pituuden.
Hevosen heisimadon väli-isäntänä toimii hevosen ulosteita ravintonaan käyttävä Oribatidae-punkki. Oribatidae-punkki saa hevosen ulosteita syömällä sisäänsä hevosen heisimadon munia, jotka kehittyvät punkin elimistössä hevoselle infektiivisiksi toukkamuodoiksi. Hevonen saa tartunnan syömällä laidunruohon mukana heisimadon toukkia sisältäviä punkkeja. Heisimatojen toukat vapautuvat punkin sisältä hevosen ruoansulatuskanavassa ja kulkeutuvat suolistoon, jossa aikuiset madot kiinnittyvät suolen seinämään, erityisesti ohutsuolen loppupään ja umpisuolen alueelle. Aikuiset hevoset saavat tartunnan useimmin kuin varsat.
Oireet
Yleensä heisimatotartunta on melko oireeton, mutta suolen seinämään kiinnittyneet madot saattavat aiheuttaa limakalvon paksuuntumista ja haavaumia. Pahimmillaan tartunta voi aiheuttaa suolistotulehduksen, suolistotukoksen tai suoliston repeytymisen. Hevosen heisimadon poistamisessa voidaan käyttää esimerkiksi pratsikvantelia sisältävää matolääkettä. Pratsikvanteli on pyratsiini-isokinoliinijohdannainen, jota käytetään useilla eläinlajeilla matolääkkeenä.
XpressMusic
XpressMusic-puhelimet ovat Nokian valmistamia musiikin kuuntelua varten suunniteltuja matkapuhelimia.
Esmail Ghaani
Esmail Ghaani (pers. اسماعیل قاآنی‎) (s. 8. elokuuta 1957 Mašhad, Khorāsān-e Razavi) on Iranin vallankumouskaartin prikaatikenraali ja Quds-joukkojen komentaja. Iranin hengellinen johtaja Ali Khamenei nimitti hänet Yhdysvaltain suorittamissa ilmaiskuissa murhatun Qassem Suleimanin seuraajaksi 3. tammikuuta 2020.
Ghaani on käyttänyt muiden vaikutusvaltaisten iranilaisten tavoin kovaa retoriikkaa Yhdysvalloista, ja sen toiminnasta Lähi-idässä. Ghaani esimerkiksi kertoi vuonna 2017 Iranin tietävän täysin, kuinka taistella Yhdysvaltoja vastaan, ja maan olevan täysin valmis kostoiskuun, jos Yhdysvallat hyökkää. Lisäksi Ghaanin mukaan Yhdysvallat hyökkäsivät Irakiin ja Syyriaan siksi, että he saisivat hyökättyä helpommin Iraniin kahdesta eri vallatusta maasta.
Alppikärhö
Ulkonäkö ja koko
Alppikärhön lehdet ovat vastakkaisia, korvakkeettomia, puikeita ja sahalaitaisia. Sillä on pienet siniset tai sinipunaiset kukat, jotka voivat joskus olla ruusunpunaisia tai valkoisiakin. Kukat yleensä nuokkuvat ja niillä on valkoiset heteet. Alppikärhö kukkii kesä-heinäkuussa. Sen hedelmystöt ovat pallomaisia ja pähkylät pitkäkarvaisia, koristeellisia siemenhaituvapalloja.
Alppikärhö on talvenkestävä köynnös, jonka versot jatkavat keväällä kasvuaan ja kukkii edellisen vuoden versoilla jo alkukesästä, selvästi aikaisemmin kuin muut kärhöt.
Islannin ja Euroopan unionin suhteet
pienoiskuva|306x306px|[[Euroopan unioni ja Islanti]] Islanti haki Euroopan unionin jäsenyyttä 16. heinäkuuta 2009. Hakemus hyväksyttiin 27. heinäkuuta. Islannin hallitus ilmoitti pyrkivänsä jäseneksi vuoteen 2012 mennessä. 17. kesäkuuta 2010 Islannista tuli virallinen hakija Kroatian, Makedonian ja Turkin rinnalle. Keskustelut aloitettiin 27. heinäkuuta 2010. Islanti on valmiiksi Euroopan talousalueen ja Schengen-alueen jäsen. Pääsyy Islannin hakemukseen oli talouslama.
Islanti kuitenkin perui EU-jäsenhakemuksensa helmikuussa 2014. Vaikka kansanäänestystä ei järjestetty, mielipidekyselyissä suurin osa islantilaisista on vastustanut EU:hun liittymistä. Jäsenyyden kannattajat taas uskovat, että liittyminen EU:hun ja yhteisvaluutta euroon vakauttaisi maan taloutta. Erityistä kiistaa EU:n ja Islannin välillä ovat aiheuttaneet kalastuskysymykset.
James M. Cain
thumb|James M. Cain James Mallahan Cain (1. heinäkuuta 1892 Annapolis, Maryland, Yhdysvallat – 27. lokakuuta 1977 University Park, Maryland, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja, journalistiikan professori.
Nuoruus
Cain syntyi katoliseen irlantilaistaustaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli merkittävä opettaja ja äitinsä oopperalaulaja, ja hän peri äidiltään rakkautensa musiikkiin. Äidin masentava kommentti Cainin äänen tasosta teki tyhjäksi tämän toiveet laulajanurasta. Valmistuttuaan Washington Collegesta Cain alkoi työskennellä toimittajana.
Ura
Ensimmäisen maailmansodan lopulla Cain vietti vuoden Ranskassa armeijan lehden toimittajana. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän työskenteli vuodesta 1924 toimittajana New York World -lehdessä Walter Lippmannin alaisena. Hänen kolumninsa olivat pohjana esikoisteokselle, Yhdysvaltojen politiikkaa kriittisesti käsitelleelle Our Government (1930) American Mercuryyn. Kun lehti lopetettiin, hän siirtyi vuonna 1931 The New Yorkeriin. Hän piti itseään ensisijaisesti toimittajana.
Cainin esikoisromaani Vahinko kello kaulassa (The Postman Always Rings Twice, suomennettu 1970, julkaistu uudelleen 1990 nimellä Postimies soittaa aina kahdesti) ilmestyi 1934. Kaksi vuotta myöhemmin ilmestyi jatko-osa Nainen ilman omaatuntoa (Double Indemnity, suomennos 1982). Molempien pohjalta on tehty elokuva, samoin kuin teoksen Mildred Pierce (1941). Cain mainitaan käsikirjoittajana vain kolmessa Hollywood-elokuvassa: Algiers, Stand Up and Fight ja Gypsy Wildcat. Hänen teostensa pohjalta tehdyt elokuvat käsikirjoitti joku muu.
Cainin 1970-luvulla valmistunut käsikirjoitus The Cocktail Waitress löytyi Cainin agentin jäämistöstä ja ilmestyi 2012. Romaanin päähenkilö on kaunis leski, joka palkataan tarjoilijaksi. Mies on kuollut hämärissä oloissa. Nainen tutustuu työssään nuoreen hurmuriin ja vanhempaan rahakkaaseen mieheen, ja tuloksena on vaarallinen kolmiodraama Cainin tapaan.
Yksityiselämä
Cain avioitui Mary Cloughin kanssa vuonna 1919. Avioliitto päättyi pian eroon. 1927 Cain avioitui suomalaista syntyperää olleen Elina Sjösted Tyszeckan kanssa. Avioliitto kesti vuoteen 1942. Cainilla ei ollut omia lapsia, mutta Elinan lapset olivat hänelle läheisiä. Kolmannen, lyhyen avioliiton Cain solmi 1944 näyttelijä Aileen Pringlen kanssa. Neljännen kerran hän meni naimisiin 1947 oopperalaulaja Florence Macbethin (k. 1966) kanssa.
Richard Simmons
Milton Teagle "Richard" Simmons (s. 12. heinäkuuta 1948) on yhdysvaltalainen fitness-persoona ja näyttelijä. Simmons edistää painonpudotusohjelmia, näkyvästi hänen Sweatin' to the Oldies aerobic-videoiden kautta. Hän on myös kirjoittanut useita kirjoja aiheesta. Hänet tunnetaan eksentrisestä, seurallisesta ja usein prameasta persoonallisuudestaan. Häntä on parodioitu usein ja on myös tuttu talk show-vieras.
Exim
Ohjelma on oletuksena asennettuna Debianin asennuksissa.
Ohjelma on saatavilla useille Unixin kaltaisille käyttöjärjestelmille.
Henry Merimaa
pienoiskuva|Henry Merimaan Korona 2020 -installaatio hänen Facebook-näyttelyssään Yhteinen tila keväällä 2020. Henry Merimaa (s. 1950 Pori) on porilainen kuvataiteilija. Hän on opiskellut Porin Piirustuskoulussa vuosina 1978 - 1981 ja Taideteollisen korkeakoulun Taidepedagogiikan laitoksella vuosina 1992-1994. Hän on koulutukseltaan taiteen maisteri. Merimaa on esiintynyt lukuisissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä Lounais-Suomen alueella sekä toiminut taiteilijaseura NYTE n puheenjohtajana vuosina 1987 - 1989. Hän on opettanut kuvallista viestintää Satakunnan ammattikorkeakoulun (SAMK) viestinnän koulutusohjelmassa. Merimaa on ollut vihreiden varavaltuutettu Porissa. Hänet valittiin vuonna 2018 Satakunnan ammattikorkeakoulun hallituksen puheenjohtajaksi.
Merimaan pojat Eero Merimaa (s. 1976) ja Arttu Merimaa (s. 1983) ovat myös taiteilijoita. Porista kotoisin olevan Merimaan lapsuudenmaisiin kuului Karjarannan teollisuusalue, jonka vanhaa rakennuskantaa hän on sittemmin puolustanut kun aluetta on uudistettu. Merimaan varhaisena innoittajana 1960-luvulla toimi Cobra-ryhmä n piirissä raudasta valmistetut, ekspressiiviset veistokset. Sittemmin hän on osallistunut aktiivisesti Porin taide-elämään mm. taiteilijaseura Nyten kautta.