cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1973–1974
Kauden yhteenveto
Nousijajoukkue Fortuna Kölnin visiitti Bundesliigassa jäi yhden kauden mittaiseksi, kun joukkue sijoittui sarjassa toiseksi viimeiseksi ja putosi näin seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigaan. Toinen putoaja oli Hannover 96, joka oli säilynyt kahdella edellisellä kaudella täpärästi.
Gerd Müller voitti maalipörssin jälleen kerran, tosin tällä kertaa jaetulla ykkössijalla oli Jupp Heynckes. Voitto oli Müllerille kuudes kerta viimeisen kahdeksan kauden aikana.
Ruola
Ruola voi tarkoittaa seuraavia:
Mohamed Amine Amri
Mohamed Amine Amri on tunisialainen taekwondoini, joka saavutti vuoden 2001 Afrikan-mestaruuskilpailussa pronssia alle 58-kiloisten sarjassa.
Meriketohanhikki
Meriketohanhikki (Argentina anserina subsp. groenlandica) on ruusukasvien heimoon ja parihanhikkien sukuun kuuluvan ketohanhikin alalaji. Alalajista käytetään myös nimeä merihanhikki. Omana lajinaan pidetty Argentina egedii tai Potentilla egedei luetaan nykyisin kuuluvaksi meriketohanhikkiin.
Ulkonäkö ja koko
Argentina egedei on matalakasvuinen, monivuotinen ruohokasvi, jonka suikertavat punaiset rönsyt voivat olla jopa 80 senttimetriä pitkiä. Kasvin 10–40 senttimetrin pituiset lehdet ovat tasaisesti jakautuneet nyhälaitaisiin, 3–5 senttimetrin pituisiin ja kahden senttimetrin levyisiin lehdyköihin, joiden pinnalla on ohut kerros valkoisia, silkkimäisiä karvoja. Argentina egedei -lajin erottaa läheisestä sukulaisestaan ketohanhikista (Argentina anserina) juuri karvojen avulla, sillä jälkimmäisellä karvat ovat tiheämmässä.
Argentina egedei -lajin keltaiset, viisiteräiset kukat kasvavat yksittäin 5–15 senttimetrin pituisen kukkavarren päässä; kukkien halkaisija on 2–3,5 senttimetriä. Hedelmä on lukuisista kuivista pähkylöistä koostuva kertohedelmä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Argentina egedei on suolankestävä kasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla ja viileänlauhkeilla rannikkoseuduilla, erityisesti suolamarskissa. Lajin levinneisyysalueen eteläraja sijaitsee Pohjois-Amerikassa Kaliforniassa, Long Islandilla ja New Yorkissa, Euraasiassa Itämeren rannoilla ja Itä-Siperian rannikolla. Englanniksi lajia kutsutaan nimellä Eged's silverweed, mutta joskus siitä käytetään virheellisesti myös nimitystä Pacific silverweed. Nimitys Pacific silverweed viittaa tosin tavallisemmin lähisukuiseen Argentina pacifica -lajiin.
Pelaaja
Pelaaja voi tarkoittaa seuraavia:
Anu Lahtinen
thumb|Anu Lahtinen. Anu Lahtinen (s. 9. tammikuuta 1975 Hyvinkää) on suomalainen historiantutkija, tietokirjailija ja tiedetoimittaja. Hän toimii Helsingin yliopiston Suomen ja Pohjoismaiden historian apulaisprofessorina vuodesta 2020, mitä ennen hän toimi professorin sijaisena 2017–2020. Hän toimii Historiallisen Aikakauskirjan päätoimittajana 2016–2025 ja oli Tilaushistoriakeskuksen hallituksen puheenjohtaja 2016–2022.
Lahtinen on erikoistunut 1400–1500-lukujen naishistoriaan, kulttuuri- ja sosiaalihistoriaan sekä sosiaalisten verkostojen tutkimukseen. Hän on tutkinut muun muassa 1500-luvun aatelisten perheverkostoja sekä suomalaisen koulutuksen, palvelustyön ja lahjakulttuurin historiaa. Lisäksi hän on tutkinut amerikkalaista televisiohistoriaa ja keskusteluohjelmia sekä 1800-luvun historiallisia romaaneja ja näytelmiä. Lahtinen on kirjoittanut sekä tieteellistä että yleistajuista tietokirjallisuutta.
Lahtinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1994 ja filosofian maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 2000 tutkimusaiheenaan Suomen keskiajan naiset ja maanomistus. Vuonna 2007 Lahtinen väitteli filosofian tohtoriksi kulttuurihistoriasta Turun yliopistossa. Väitöskirjan Sopeutuvat, neuvottelevat, kapinalliset aiheena oli naisten toimijuus Flemingin aatelissuvussa myöhäiskeskiajalla. Väitöskirja sai Vuoden tiedekirja -kunniamaininnan. Lahtinen oli Helsingin yliopiston tutkijakollegiumin tutkija vuosina 2010–2012.
Lahtinen on Turun yliopiston Suomen historian dosentti vuodesta 2008 ja Helsingin yliopiston Suomen ja Pohjoismaiden historian dosentti vuodesta 2015. Hän on kuulunut Historiallisen Aikakauskirjan toimituskuntaan vuodesta 2011 lähtien ja on lehden päätoimittaja vuoden 2016 alusta lähtien. Hän kuuluu populaarikulttuurin tutkimusinstituutti IIPC:n hallintoon ja on Turku Centre for Medieval and Early Modern Studiesin tutkijajäsen.
Zorromurha
Zorromurha oli helmi–maaliskuussa 1997 Kurikassa, Etelä-Pohjanmaalla tapahtunut murha. Murhan uhrina oli tapahtumahetkellä 47-vuotias Marja Annikki Mäntylä, jonka surmasi hänen ystävättärensä Marjatta Heinonen (s. 1947). Surmatyö havaittiin 2. maaliskuuta, kun Mäntylän poika palasi isänsä luota viettämästä hiihtolomaansa ja löysi äitinsä kuolleena eteisen lattialta. Tekijä oli yrittänyt lavastaa rikoksen näyttämään miehen tekemältä, käyttämällä yhtenä keinona surma-asunnon seinään kirjoittamaansa tekstiä "Zorro kiitti". Murhan toteuttajana toiminut Heinonen tuomittiin 21. lokakuuta 1997 elinkautiseen vankeuteen. Hänet kuitenkin lopulta vapautettiin vuonna 2009.
William R. Catton, Jr.
Ura
William Catton aloitti uransa valtavirtasosiologian parissa ilman erityistä kiinnosta ympäristöasioihin. Varhaisen tutkimusuransa aikana hän kuitenkin tutustui John Hendeeseen, US Forest Servicen metsänvartijaan, sekä Frank Brockmaniin, Yhdysvaltojen kansallispuistojen luonnontieteilijään ja tulevaan Washingtonin yliopiston metsätalouden professoriin. Catton kiinnostui ihmispopulaatioihin liittyvistä kysymyksistä, kun hän havaitsi vierailijoiden muodostamia ruuhkia Luoteis-Yhdysvaltojen ja Kanadan luonnonpuistojen leirintäalueilla. Häneen vaikuttivat myös kyseisten puistojen vierailukeskusten museonäyttelyt.
Uransa varhaisessa vaiheessa Catton oli tyytymätön sosiologian kvalitatiiviseen painotukseen ja halusi kääntää tieteen enemmän kvalitatiiviselle ja siten tieteellisemmälle perustalle. Hän uskoi, että uusi suuntaus auttaisi sosiologeja ohjaamaan yhteiskuntia parempaa tulevaisuutta kohden. Hän vaihtoi tämän uuspositivistisen näkökulmansa ekologisiin kysymyksiin sen jälkeen, kun hän erosi tehtävästään Washingtonin yliopistosta vuonna 1970 ja siirtyi Canterburyn yliopistoon Christchurchiin Uuteen-Seelantiin. Washingtonin yliopistossa häntä olivat häirinneet nopeasti kasvaneet opiskelijamäärät sekä nopean väestönkasvun haittavaikutukset Puget Soundin alueella.
Uudessa-Seelannissa Catton toimi jälleen yhteistyössä metsänvartijoiden kanssa ja tutustui maan kansallispuistojärjestelmään. Hänen ”Aha!”-hetkensä koitti Westlandin kansallispuiston vierailukeskuksessa, jonka näyttely esitteli vetäytyvän jäätikön paljaaksi jättämää maa-aluetta. Siirtyen kohti yhä varhaisempia ajanjaksoja näyttely esitti, kuinka jäätikön sulamista seurasivat peräkkäiset eri kasvillisuustyyppien vyöhykkeet tietyn välimatkan päässä jäätikön reunasta. Tämä esimerkki ekologisesta seuraannosta – eli ekosysteemien ajallisesta muuttumisesta – osoitti, kuinka kasvilajit muokkaavat ympäristöään muuttaen sen vähemmän edulliseksi itselleen ja sopivammaksi seuraaville kasvilajeille. Toisen valaistumisen Catton koki Claire Russellin kirjasta Violence, Monkeys and Man, joka vahvisti hänen henkilökohtaista näkemystään, että suurempi väestömäärä liittyy korkeampaan stressitasoon ja väkivaltaan. Näiden kokemusten jälkeen Cattonin pyrkimys muuttaa sosiologia tieteellisempään suuntaan muuttui pyrkimykseksi muuttaa tieteenala tietoisemmaksi ympäristöön liittyvistä biokemiallisista prosesseista. Tämä paradigmanvaihdos johti nopeasti teoksen Overshoot tuottaneeseen kirjoitusprosessiin.
Overshoot: The Ecological Basis of Revolutionary Change
Catton yhdisteli kirjassaan ekologian käsitteistöä sosiologiseen analyysiin. Otsikko Overshoot tarkoittaa ylilyöntiä, eli ympäristön kestävän kantokyvyn ylittävää populaatiota. Kantokyky voidaan hetkellisesti ylittää, mutta resurssien loppuessa populaatio romahtaa. Catton katsoo ympäristön kantokyvyn olevan merkittävä ihmiskunnan historiaa muovannut tekijä. Kantokykyä on voitu kasvattaa kahdella tavalla: joko valtaamalla ekologisia lokeroita muilta eliölajeilta (takeover) tai kuluttamalla uusiutumattomia luonnonvaroja (drawdown). Nämä keinot voidaan käyttää kuitenkin vain kerran; esimerkiksi kun Pohjois-Amerikka oli 1800-luvun loppuun mennessä otettu tärkeimmiltä osiltaan maanviljelyksen käyttöön, ei uutta maata ollut missään päin maailmaa enää tarjolla. Lisää kasvua voitiin tuottaa fossiilisten polttoaineiden avulla, mutta nämä tulevat jossakin vaiheessa loppumaan, eikä ympäristö sen jälkeen voi ylläpitää useiksi miljardeiksi kasvanutta ihmisväestöä. Seurauksena on väestöllinen ja yhteiskunnallinen romahdus.
Kirjan Overshoot tärkein viesti on, että ”... elämäntapamme, käytöstapamme, instituutiomme, vuorovaikutusmuotomme, arvomme ja odotuksemme on muovannut kulttuuriperintö, joka muodostui ajanjaksona, jolloin ympäristön kantokyky ylitti ihmisten muodostaman kuormituksen. Kulttuuriperintö voi olla kestävämpi kuin olosuhteet, jotka muovasivat sen. Se kantokyvyn ylitarjonta on nyt loppuun käytetty, sekä väestönkasvun kautta että suunnattomalla teknologisella per capita kulutuksen ja ympäristövaikutusten laajentamisella. Ihmiset elävät nyt yhä syvenevän kantokyvyn vajeen kautta. Kaikki sosiaalisen ihmiselämän tutut piirteet ovat pakottavan muutospaineen alaisina tällä uudella aikakaudella, jolloin kuormitus yhä kasvaen ylittää monien paikallisten alueiden kantokyvyn – ja koko rajallisen planeetan. Sosiaalinen epäjärjestys, hankaus, demoralisaatio ja konfliktit tulevat kiihtymään.”
Overshoot on edelleen merkittävä lähde yhteiskuntien ekologisen perustan tarkastelulle ja käsitteelliselle määrittelylle. Catton tunnisti tai ennakoi useita nykyään tunnettuja ongelmia, ja teoksesta ammentavat inspiraatiota etenkin öljyhuipun, ilmastonmuutoksen ja muiden ekologisten ongelmien muodostamista massiivisista uhista tietoiset henkilöt. Teos oli selkeän ja puhdaspiirteisen ekologisen paradigman määrittelyn puolesta vuosia edellä aikaansa. Overshoot tarjoaa tieteellisen analyysin siitä, mitä Edward O. Wilson kutsuu ihmisen ympäristöön kohdistamasta toiminnasta seuraavaksi ekologisten paineiden ja uhkien ”pullonkaulaksi”.
Uusi ekologinen paradigma
Cattonin yhdessä Riley Dunlapin kanssa 1970-luvulla kirjoittamat artikkelit edistivät huomattavasti 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa syntyneen ympäristösosiologian kehitystä. Vuoden 1978 artikkelissa Environmental Sociology: A New Paradigm Catton ja Dunlap määrittelivät uuden ekologisen paradigman (New Ecological Paradigm, NEP) ja kritisoivat samalla klassisen sosiologian antroposentrisyyttä. Hallitsevan näkökulman ihmiskeskeisyyden he johtivat Émile Durkheimin maksiimiin, jonka mukaan sosiaaliset tekijät ovat selitettävissä vain toisilla sosiaalisilla tekijöillä. Ihmiskeskeistä paradigmaa, joka ei vallitse vain sosiologiassa vaan myös taloustieteessä ja koko länsimaisessa maailmankuvassa, he kutsuivat ihmisen poikkeuksellisuudeksi (Human Exceptionalism) tai ihmisen erivapauksellisuuden paradigmaksi (Human Exemptionalism Paradigm, HEP). Tämän näkemyksen mukaan ihminen poikkeaa muista eläinlajeista siinä, että ihminen on kulttuurin avulla voinut irrottautua ympäristön asettamista rajoista. Kulttuurinen kehitys oletetaan ylivertaiseksi biologiseen kehitykseen verrattuna, minkä väitteen avulla voidaan perustella ympäristöön kohdistuva dominointi sekä olettaa ihmisen voivan kumulatiivisen innovatiivisuuden kautta ratkaista kaikki fyysiseen todellisuuteen liittyvät ongelmat. Näin ihmisen katsotaan määräävän oman kohtalonsa, eikä ympäristöä nähdä oleelliseksi tekijäksi yhteiskuntien kehityksessä.
Uusi ekologinen paradigma sen sijaan merkitsee holistisempaa ja systeemiteoreettisempaa näkökulmaa. Ympäristön rajat ja vuorovaikutus ympäristön kanssa ovat kokonaisuudessaan otettava huomioon sosiaalitieteellisessä tutkimuksessa. Catton ja Dunlap tunnustivat ihmisen älyllisen kapasiteetin, mutta katsoivat ihmisen silti olevan jatkuvassa ekologisessa riippuvaisuussuhteessa muihin eliölajeihin nähden. Ihmisen toiminta vaikuttaa ekosysteemeihin, jotka taas palautejärjestelmien kautta vaikuttavat takaisin ihmiseen. Ympäristö ei määrää koko ihmisen toimintaa, mutta asettaa sille jatkuvia rajoituksia.
Tieteellinen vaikutus
Cattonin tärkein tieteellinen vaikutus on sellaisen tutkimuksellisen viitekehyksen muodostaminen, joka yhdistää sosiologisen ja ekologisen teorian. Yleisen olettaman mukaan ihmisen hallinta ympäristöstä on suuri saavutus, mutta Cattonin mukaan se on itse asiassa heijastus sellaisesta luonnonresurssien hyödyntämisestä, joka tuntui rajattomalta, mutta joka tosiasiassa on rajallista. Eräs hänen kriittisistä huomioistaan on se, että ”Monumentaaliset sosiaaliset muutokset (ja ongelmat) 21. vuosisadalla tullaan ymmärtämään väärin (ja siten pahentamaan, uskoakseni) niin kauan kuin ihmiset ... jatkavat tapahtumien tulkitsemista (esiekologisen) maailmankuvan mukaan, joka ei riittävästi ota huomioon ihmisyhteisöjen perimmäistä riippuvaisuutta niiden ekosysteemisestä konteksista.”
Panda (muusikko)
Pasi ”Panda” Tapio Nikander (s. 1962) on helsinkiläinen basisti, säveltäjä, yrittäjä ja ELMU:n aktiivi.
William R. Catton, Jr.
Yksityiselämä
Catton suoritti B.A.-tutkintonsa Oberlin Collegessa vuonna 1950 ja kirjautui sen jälkeen lukemaan sosiologiaa Washingtonin yliopistoon Seattleen. Siellä hän suoritti M.A.-tutkinnon vuonna 1952 ja valmistui tohtoriksi vuonna 1954. Myöhemmin hän oli Washingtonin osavaltionyliopiston sosiologian emeritusprofessori. Catton toimi Pacific Sociological Associationin presidenttinä vuosina 1984-1985 sekä American Sociological Associationin ympäristösosiologian osaston puheenjohtajana.
Panda (muusikko)
Panda on soittanut Pohjanoteeraus-punkyhtyeessä, Mustassa Paraatissa ja Keba-suomirockyhtyeen riveissä vuosina 1986–1987. Hän soitti bassoa Keban singleillä Nana ja Poikaressu.
1980-luvun alussa Panda tunnettiin Ruoholahden kulttuurikeskus Lepakon aktiivisena toimijana sekä yhtenä Bela Lugosi -klubin perustajista Christian Moustgaardin jälkeen. Panda oli vuonna 1981 luovuttamassa Keskiolut R-kioskeihin -adressia Mato Valtosen ja Martti Syrjän kanssa.
Vickers Valiant
thumb|280px|Vickers Valiant vuonna 1961 Filtonin lentokentällä Bristolissa. Kone on maalattu valkoiseksi ydinräjähdyksen aiheuttaman lämpösäteilyn heijastamiseksi pois sen rungosta. Vickers Valiant on brittiläisen Vickers-Armstrongsin valmistama pommikone. Se kuului, sarjassaan ensimmäisenä käyttöön hyväksyttynä: kahden muun tyypin ohella brittiläiseen V-pommittajien sarjaan, muut olivat Handley Page Victor ja Avro Vulcan. Neljällä suihkumoottorilla varustettu pommikone oli Kuninkaallisten ilmavoimien käytössä vuosina 1955–1965. Ensilentonsa se oli tehnyt 18. toukokuuta 1951. Ylätasoisen koneen spesifikaatio määriteltiin vuonna 1948. Koneessa käytetyissä alumiiniosissa havaittiin ennenaikaista väsymistä ja korjaamisen sijasta konetyyppi poistettiin palveluskäytöstä.
Citroën C3 Picasso
Citroën C3 Picasso on Citroënin vuosina 2008–2017 valmistama pieni tila-automalli, joka perustuu tekniikaltaan Citroën C3:een. Sen seuraajaksi tuli crossover-malli Citroën C3 Aircross. Etelä-Amerikassa vuodesta 2010 lähtien myyty samanniminen malli on C3 Picasson maastohenkisempi versio.
Vickers Valiant
Vickers Valiant oli strateginen pommikone joka korkealla, 21 000 metrissä lentäessään, oli lähes täysin ilmatorjunnan ulottumattomissa. Se saavutti 913 km/h (567 mph) lentonopeuden yli 9 300 metrin korkeudessa. Se sai kunnian olla ensimmäisin, sekä fissio- että fuusiopommin pudottanut brittiläinen konetyyppi. Konetyypin muita käyttökohteita olivat sekä ilmatankkerina eli tankkauskoneena että valokuvaus-tiedustelukoneena toimiminen.
Konetyyppi oli brittien ensimmäinen, joka pudotti ydinpommin. Se tapahtui Australian Maralingan koealueella 11. lokakuuta 1956. Testauksen kohteena oli Blue Danube (suom. Sininen Tonava) -niminen taktinen ydinräjähde. Testisarjan eli operaation nimenä oli Buffalo, jonka 3. testi tämä pommin ilmasta pudotus oli. Muut koeräjäytykset eivät olleet ilmapudotuksia. Testialueen tunnusnimi oli Kite eli Leija. Konetyypin useita yksilöitä osallistui myös Operaatio Grappleen, 49. Sqn (pommituslentolaivue) alaisuudessa. pienoiskuva|[[Cosworthin ilmailumuseossa säilytettävä Vickers Valiant on tunnusnumeroltaan XD818. Kuvan valkomaalattu kone on ydinaseen heijastevaikutusten vähentämistä varten.]]
Citroën C3 Picasso
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä C3 Picasso sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Citroën C3 Picasso. C3 Picasso esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2008. Kasvojenkohotuksen kokenut versio esiteltiin syksyllä 2012 samassa näyttelyssä. Malli sai uudistuksessa uuden etupuskurin, etusäleikön ja LED-päiväajovalot.
Ville-Veikko Olli
Ville-Veikko ”Vilze” Olli (s. 4. lokakuuta 1996 Eurajoki ) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Koskenkorvan Urheilijoita. . Hänen kasvattajaseuransa on Eurajoen Veikot. Aikaisemmin Olli on edustanut Ulvilan Pesä-Veikkoja ja Kankaanpään Mailaa. Hänet valittiin vuonna 2014 Superpesiksen vuoden tulokkaaksi.
Ura
Olli on voittanut A- ja B-poikien Itä-Länsi -otteluiden parhaan pelaajan palkinnon.
Olli pelasi B-poikien SM-sarjassa vuodesta 2011 vuoteen 2014 asti. Vuonna 2014 hän onnistui 17-vuotiaana ottamaan paikan Superpesiksessä Kankaanpään Mailan joukkueessa, jossa hänet valittiin vuoden tulokkaaksi.
Kalle Kuokkanen
Kalle Heikki Kuokkanen oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat koneseppä Heikki Kuokkanen ja Emilia Holmberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Eeva Maria Jäkärän kanssa.
Opinnot
Kuokkanen kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Nurmeksen keskikoulun jatkoluokalta vuonna 1923. Hän suoritti Sotilashallinnollisten kurssien 1. jakson vuosina 1926–1927 ja Ruotsin armeijan Sotilashallinnollisen koulun ja teki opintomatkan Ruotsin armeijan intendentuurilaitoksiin vuosina 1929–1930.
Jääkärikausi
thumb|300px|Kurssilaisia räjäytysharjoituksessa. Etuoikealla kouluttaja luutnantti Mellis Kuokkanen työskenteli sähkö- ja koneasentajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 10. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan rintamalta paluun jälkeen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan 9. heinäkuuta 1917. Hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Suomen sisällissota
Kuokkanen saapui Suomeen aselaiva S/S Equityn ensimmäisellä retkellä ja hän nousi maihin Vesterössä 31. lokakuuta 1917. Tämä komennuskunta oli ensimmäinen Suomeen taisteluosastona lähetetty jääkärijoukko. Sitä johtivat Juho Heiskanen ja Lauri Tiainen, muut jäsenet olivat Kuokkasen lisäksi Arvid Kokko, Juho Komonen, Einar Mäkinen ja Reino Vuolle.
Kuokkanen jäi yhdessä kahden jääkäritoverinsa kanssa saarelle vartiotehtäviin siksi kunnes aseet ja ammukset oli saatu toimitettua kokonaisuudessaa mantereelle. Saarelta päästyään hänet lähetettiin suojeluskuntalaisten kouluttajaksi Etelä-Pohjanmaalle, missä hän toimi etupäässä Ylihärmässä ja Vimpelin kursseilla.
Varsinaisen taistelutoiminnan alettua Kuokkanen otti Ylihärmän suojeluskunnan johdettavakseen ja riisui venäläiset aseista Lapualla ja Seinäjoella. Lapuan ja Seinäjoen tapahtumien jälkeen Kuokkanen siirrettiin Hämeen ryhmään Vilppulan pataljoonan 7. eteläpohjalaisen komppanian päälliköksi ja hän otti joukon johtajana osaa sisällissodan taisteluihin Vilppulassa ja Mannisella. Manniselta hänet siirrettiin 1. maaliskuuta 1918 alkaen Karjalan rintamalle ja määrättiin aluksi II pataljoonaan sekä 15. maaliskuuta 1918 alkaen Karjalan 3. rykmentin vt. komentajaksi. Kolmannesta rykmentistä hänet siirrettiin 5. huhtikuuta 1918 alkaen Karjalan 2. rykmenttiin, mutta perille päästyään hänet komennettiin edelleen Salmin rajavartiopataljoonan komentajaksi.
Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen hänet kouluttajaksi Karjalan divisioonan päällystökursseille Sortavalaan, mistä hän palasi 25. heinäkuuta 1918 takaisin Karjalan 2. rykmenttiin, josta muodostettiin aluksi Itä-Suomen jalkaväkirykmentti 5 ja myöhemmin Pohjois-Savon rykmentti. Hänet määrättiin rykmentin II pataljoonan komentajaksi ja 7. lokakuuta 1918 alkaen 1. komppanian päälliköksi.
Seuraavaksi Kuokkanen komennettiin maalis-elokuuksi vuonna 1920 komentajaksi Pohjois-Inkerin rykmentin I pataljoonaan, josta hänet siirrettiin 1. joulukuuta 1920 päälliköksi Käkisalmen läänin rykmentin 3. komppaniaan. Hän oli toimessa myös silloin, kun rykmentin I pataljoonasta muodostettiin Polkupyöräpataljoona l. Polkupyöräpataljoonasta hänet siirrettiin talouspäälliköksi 1. marraskuuta 1924 Karjalan kaartin rykmenttiin. 2. Divisioonan intendentiksi hänet siirrettiin 5. syyskuuta 1925, mistä hänet siirrettiin edelleen 1. heinäkuuta 1933 Armeijakunnan esikuntaan huolto-osaston päälliköksi. Yleisesikunnan talousasiain esiupseeriksi hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1934 ja Puolustusministeriön komento-osaston päälliköksi 1. tammikuuta 1938. Aikaisempina vuosina hän hoiti viransijaisena puolustusministeriön intendenttiosaston päällikön tehtäviä 1. heinäkuuta 1927 – 1. lokakuuta 1929 välisenä aikana.
Talvi- ja jatkosota
Kuokkanen toimi talvisodan aikana Taloushuollon tarkastajana ja välirauhan aikana hän toimi aluksi samassa tehtävässä,  kunnes hänet siirrettiin intendentti osaston osastopäälliköksi, missä tehtävässä hän jatkoi myös jatkosodan ajan.
Sotien jälkeinen aika
Edellä mainitusta tehtävästä hänet komennettiin Puolustusvoimain Pääesikuntaan Merivoimien esikunnan huolto-osaston päälliköksi ja oli tehtävässä vuoteen 1947 saakka. Myöhemmin hän toimi myös majoitusasiain tarkastajan kenraaliluutnantti Harald Öhquistin apulaisena. Hänet laitettiin lakkautuspalkalle vuonna 1952.
Luottamustoimet
Kuokkanen toimi 2. Divisioonan kunniatuomioistuimen jäsenenä vuosina 1922–1924 ja 1934 ja varajäsenenä vuonna 1931 ja sotatalouskomitean jäsenenä vuosina 1928–1929 sekä oli virkapukukomitean jäsenenä vuosina 1928–1929. Valtion viljavaraston johtokunnan varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 1928–1929.
Pikk Hermann
Pikk Hermann eli Pitkä Hermanni on puolustustorni Toompean linnan lounaiskulmassa. 45,6 metrisen tornin rakentaminen alkoi 1300-luvulla. Nykyisin sen huipulle nostetaan päivittäin Viron lippu.
Historia
Viron itsenäistyttyä Pikk Hermannin huipulle nostettiin Viron lippu kello kolmelta iltapäivällä 12. joulukuuta 1918. Viron sittemmin miehittäneet neuvostojoukot laskivat lipun tornista kesällä 1940. Lippu nostettiin takaisin torniin 24. huhtikuuta 1989.
Rakennus
Pikk Hermannin nykykorkeus on 45,6 metriä. Merenpinnasta tornin huipun lippuun laskettuna tornin korkeus on 95 metriä. Tornin huipulle johtaa 215 askelmaa käsittävä portaikko. Aikanaan torni saatettiin lämmittää hypokaustijärjestelmällä. Pikk Hermann oli Tallinnan ensimmäisiä lämmitysjärjestelmää hyödyntäneitä rakennuksia ja sama menetelmä yleistyi myöhemmin myös Tallinnan taloissa.
Viron lippu nostetaan tornin huipulle päivittäin aamuisin auringonnousun aikaan ja se lasketaan illalla auringon laskiessa. Poikkeuspäiviä ovat voitonpäivä ja juhannus 23. ja 24. kesäkuuta. Lippu vaihdetaan uuteen kuusi kertaa vuodessa ja käytetyt liput arkistoidaan.
Bōku
Bōku (myös bollox) on englantilainen kaksin pelattava lautapeli, jossa pelaajat yrittävät saada viisi omaa kuulaa peräkkäin. Peli muistuttaa gomokua ja neljän suoraa.
Maailmanmestaruuskilpailut
Bōkun maailmanmestaruuskilpailut pidetään vuosittain Mind Sports Olympiadin yhteydessä. Menestynein pelaaja on David Pearce viidellä voitollaan.
Take Me Home (Cash Cashin kappale)
Take Me Home on yhdysvaltalaisyhtye Cash Cashin kappale heidän kolmannelta, Overtime EP:ltä, joka sisältää myös albanianyhdysvaltalaisen Bebe Rexhan esittämiä vokaaleja. ”Take Me Home” julkaistiin 13. heinäkuuta Beatportissa sekä muualla maailmassa 14. heinäkuuta 2013. Kappale pääsi 60. sijalle Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla maaliskuussa 2014 ollen Cash Cashin ensimmäinen kyseiselle listalle päässyt kappale.
DJay Brawnerin ohjaama musiikkivideo julkaistiin 18. joulukuuta 2013.
Suomen seksuaalirikoslainsäädännön muutos 1971
Suomen seksuaalirikoslainsäädäntöä muutettiin merkittävästi vuoden 1971 alusta. Lainmuutoksen pohjana oli hallituksen esitys 52/1970 siveellisyyteen kohdistuvien rikosten rankaisemista koskevan lainsäädännön uudistamisesta. Lakiuudistus muun muassa dekriminalisoi homoseksuaalisuuden, alensi suojaikärajaa ja lievensi seksuaalirikoksista langetettavia rangaistuksia. Hallituksen esitykseen tehtyjen muutosten jälkeen laki hyväksyttiin eduskunnassa syksyllä 1970 ja se astui voimaan vuoden 1971 alussa. Homoseksuaaliset teot kriminalisoiva laki oli alun perin astunut voimaan 1894. Lain voimassaolon aikaan homoseksuaalisista teoista voitiin tuomita jopa kahdeksi vuodeksi vankeuteen.
SoHo (australialainen televisiokanava)
SoHo oli australialainen television maksukanava, joka lähetti ohjelmia kaapeli- ja satelliittiverkossa. Kanava aloitti lähetykset vuonna 1995 nimellä W, mutta elokuussa 2012 kanava lanseerattiin uudelleen nimellä SoHo. Kanavan omisti australialainen Foxtel. Kanava lopetettiin lokakuussa 2016, ja sen tilalle lanseerattiin Foxtelin uusi Binge-kanava.
Suomen seksuaalirikoslainsäädännön muutos 1971
Rikoslain 20 luvun pykälistä järjestettiin eduskunnassa useita äänestyksiä, joista yksi oli niin sanottua kehotuspykälää (kehottaminen samaa sukupuolta olevien haureuteen) koskeva äänestys 24. marraskuuta 1970. Kehottaminen säädettiin rangaistavaksi äänin 99–66. Rangaistavuuden puolesta äänestivät lähinnä kokoomuksen, keskustan ja SMP:n edustajat. Pykälä, tai tarkemmin 9 §:n 2 momentti, ei kuulunut hallituksen alkuperäiseen esitykseen, vaan se otettiin käsittelyyn Timo Mäen vastaehdotuksena tekemän lakialoitteen mukaisesti, jota lakivaliokunta asettui kannattamaan. Tässä aloitteessakin ehdotettiin homoseksuaalisten tekojen rangaistavuuden poistamista, mutta sen tekijä piti kuitenkin "erittäin tärkeänä", etteivät "tällaisen hylättävän elämäntavan levittäjiksi muodostu yleiset tiedotusvälineet". Timo Mäki perusteli ehdotustaan myös sillä, että vastaavanlainen säännös oli useissa muissakin maissa kuten Norjassa ja Länsi-Saksassa. Kehottamiskielto on Suomen lainsäädännön ainoa tapaus, jossa kehottaminen lailliseen tekoon oli kielletty.
SoHo (australialainen televisiokanava)
Kanavan omia ohjelmia olivat draamasarjat Wentworth ja Kotiin takaisin (kolmannesta kaudesta lähtien). Nämä ja useat muut kanavan ohjelmat siirrettiin saman yrityksen Showcase-kanavalle.
Suomen seksuaalirikoslainsäädännön muutos 1971
Varsinainen homoseksuaalisuuden dekriminalisointi toteutui selvemmin luvuin 147–18. Vanhassa laissa ”haureuden harjoittaminen” samaa sukupuolta olevan kanssa oli kielletty samassa pykälässä samalla maksimirangaistuksella (kaksi vuotta vankeutta) kuin eläimeen sekaantuminen, joka niin ikään poistettiin rikoslaista tuolloin.
Renessanssin arkkitehtuuri
thumb|225px|[[Filippo Brunelleschin Santa Maria del Fioren kupoli, josta renessanssin arkkitehtuurin katsotaan alkaneen.]] thumb|225px|[[Donato Bramanten pieni Pietarille omistettu kappeli.]] Renessanssin arkkitehtuuri oli eurooppalaisen arkkitehtuurin ajanjakso 1400-luvun alusta 1600-luvun alulle. Sen katsotaan alkaneen vuodesta 1418, ja se sai vaikutteita antiikin arkkitehtuurista, Kreikasta ja Roomasta.
Varhaisrenessanssi vaikutti erityisesti Firenzessä noin 1420–1490. Sen aikana pyrittiin palaamaan antiikin ajan ihanteisiin: selkeyteen, symmetrisyyteen ja harmonisuuteen. Tavoitteiden täyttämiseen käytettiin matemaattisia teorioita ja perspektiivilakeja. Varhaisrenessanssille tyypillistä olikin geometristen muotojen käyttö ja tiukka kerrosjako. Ominaisia rakennuksia tälle ajalle olivat kuutiomaiset kupolilla katetut keskeisrakennukset, etenkin kirkot. Varhaisrenessanssissa käytettiin esikuviensa mukaisesti pyörökaaria, roomalaisia pylväitä ja päätykolmioita. Lisäksi ajalle olivat tyypillisiä kupolien huipulla olevat pienikokoiset tornit ja avoimet pylväskäytävät, loggiat.
Renessanssin alkamishetkenä pidetään vuotta 1418, jolloin Filippo Brunelleschin suunnitteleman Santa Maria del Fiore -kirkon kupolin rakennustyöt aloitettiin. Kupoli ei kuitenkaan tyylillisesti edusta vielä renessanssia. Brunelleschia on pidetty renessanssiarkkitehtuurin isänä, sillä hänen suunnittelemansa Ospedale degli Innocenti ("löytölastenkoti"), Basilica di Santo Spirito ja Cappella Pazzi noudattivat klassisen kauden ihanteita.
Täysrenessanssi sijoittuu 1500-luvun ensimmäisille vuosikymmenille. Täysrenessanssissa pyrittiin geometriseen täydellisyyteen, harmoniaan ja tasapainoon. Arkkitehtuurin aiheet otettiin edelleen antiikista, mutta klassisesta ohjeistuksesta oli myös lipsumista. Rakennukset olivat usein varustettuja ympyrän-, ristin- tai tähdenmuotoisella keskeisrakennuksella, jota peitti kupoli.
1500-luvun loppupuolella kehittyi manierismi, jota kutsutaan joko myöhäisrenessanssiksi tai täysrenessanssin vastapainoksi kehittyneeksi taidesuuntaukseksi. Manierismissa pyrittiin siirtymään täysrenessanssin plastisuudesta kaksiulotteiseksi ja koristeelliseksi. Palatsien ulkoseinämien koristemaalaukset lisääntyivät manierismin aikana. Suuntausta edustivat Michelangelon myöhäiset työt, Andrea Palladio, joka voidaan liittää myös täysrenessanssin aikaan, ja Giacomo da Vignola.
Christoffer Bengtsberg
Christoffer Bengtsberg (s. 1. marraskuuta 1989) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Södertälje SK:ssa Hockeyallsvenskanissa.
Juko
Juko voi tarkoittaa seuraavaa:
Welcome to My Life
Welcome to My Life on suomalaisen Sunrise Avenue -yhtyeen single, joka julkaistiin 28. lokakuuta 2009. Kappale on mukana myös vuoden 2009 albumilla Popgasm.
Raimund Harmstorf
Raimund Harmstorf (7. lokakuuta 1939 Hampuri – 3. toukokuuta 1998 Marktoberdorf) oli saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Suomessa parhaiten pääroolistaan (Michel Strogoff) Jules Vernen romaaniin perustuvassa televisiosarjassa Tsaarin kuriiri. Saksassa hän on tunnettu erityisesti Wolf Larsenin roolista Jack Londonin romaaniin perustuvassa televisiosarjassa Merisusi. Hän näytteli myös muutamissa saksalaisten poliisisarjojen jaksoissa (Derrickissä, Vanhassa ketussa ja Kahden keikassa) sekä yli kahdessakymmenessä elokuvassa.
Vuonna 1972 Harmstorf näytteli Charlton Hestonin ja Michèle Mercierin rinnalla Ken Annakinin ohjaamassa elokuvassa Erämaan kutsu, joka kuvattiin Suomen Lapissa.
Hooters
pienoiskuva|Hooters -ravintola [[Morrisvillessa, Pohjois-Carolinassa.]] Hooters on Yhdysvalloissa perustettu kansainvälinen ravintolaketju. Hootersin ruokalistalle kuuluvat muun muassa hampurilaiset, sandwichit, pihvit ja kana. Ketjun ensimmäinen ravintola avattiin vuonna 1983 Clearwaterissa, Floridassa. Vuonna 2010 Hooters-ravintoloita oli yli 455 kappaletta 28 eri valtiossa.
Ketjun liikeidea perustuu sen tarjoilijoiden seksikkääseen pukeutumiseen. pienoiskuva|Tyypillinen tarjoilijan työasu.
Prokopjevsk
Prokopjevsk on kaupunki Kemerovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tomiin laskevan Aba-joen rannalla 269 kilometriä Kemerovosta kaakkoon. Kaupunki on Prokopjevskin piirin keskus, mutta muodostaa oman kaupunkipiirinsä. Sen kautta kulkee Barnaulin ja Abakanin välinen rautatie (Prokopjevskin asema). Asukkaita on 210 000 henkeä (vuonna 2010).
Paikalla sijainneesta kaivostyöläisten asutuksesta tuli kaupunki vuonna 1918. Neuvostoaikana se oli yksi Kuzbassin kivihiilentuotannon ja koneenrakennusteollisuuden keskuksista sekä yksi Venäjän saastuneimmista kaupungeista.
Urheiluvuosi 1938
Urheiluvuosi 1938 käsittelee vuoden 1938 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
The Telescope
The Telescope oli tähtitieteen harrastajille suunnattu yhdysvaltalainen aikakauslehti. Lehteä julkaistiin vuosien 1931–1941 välillä, aluksi neljännesvuosittain. Lehden Päätoimittajana toimi Perkinsin observatorion johtaja Harlan Stetson. Vuonna 1934 lehden päätoimittajaksi tuli Donald Howard Menzel, jonka jälkeen lehteä alettiin julkaisemaan joka toinen kuukausi. Vuonna 1941 lehti fuusioitui The Sky -lehden kanssa Sky & Telescope -lehdeksi.
Everhardus Johannes Potgieter
Everhardus Johannes Potgieter (27. kesäkuuta 1808 Zwolle, Alankomaat – 3. helmikuuta 1875 Amsterdam, Alankomaat) oli alankomaalainen kirjailija. Hän sai kauppiaan koulutuksen mutta luopui pian ammatista ja omistautui kirjallisuudelle. Hän sai vaikutteita kielentutkija Jan Frans Willemsiltä, joka oli flaamilaisen liikkeen isä, ja perusti 1836 Amsterdamissa yhdessä Bakhuizen van den Brinkin, Aarnout Drostin ja Jan Pieter Heijen kanssa kuukausijulkaisun De gids, jolla oli hollantilaisessa kirjallisuudessa johtava asema romantiikan äänitorvena.
Potgieter kirjoitti runsaasti, niin novelleja, kritiikkiä kuin runojakin, aikakausjulkaisuihin Proza 1837–1845, Poëzij 1827–1874 ja Studien en schetsen. Kirjoitukset julkaistiin koottuina 1864, 1874 ja 1879. Hänen pääteoksenaan pidetään tertsiinirunoa "Florence" (1868), joka on hymni kauneudelle. Hän kirjoitti sen käytyään Italiassa, jossa hän osallistui Dante-juhlille 1867.
Potgieter piti 1500- ja 1600-lukujen hollantilaisia aikansa runouden esikuvina, ja hyvin puristisessa esityksessään hän sai voimakkaita vaikutteita Pieter Corneliszoon Hooftilta, jota hän ihaili suuresti. Hänen harvojen ymmärtämä runoutensa on pohdiskelevaa, hienostunutta. Käyntiään Ruotsissa 1831 hän kuvaa teoksessa Het Noorden, in omtrekken en tafereelen (1836). Potgieterin jälkeenjääneet teokset ilmestyivät vuodesta 1875 alkaen, kootut teokset Werken 1885–1886. Hänen kirjeenvaihtonsa De gidsin julkaisun vastuulleen ottaneen ystävänsä Busken Huetin kanssa ilmestyi 1901–1902.
Bandung
Bandung on Indonesiassa sijaitsevan Länsi-Jaavan provinssin pääkaupunki. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli noin 2,4 miljoonaa, mikä teke siitä maan väkiluvultaan kolmanneksi suurimman kaupungin.
Bandung sijaitsee Jaavan saaren sisäosissa ylängöllä noin 730 metrin korkeudessa. Kaupunkia ympäröivät alueet ovat korkeimmillaan lähes 2 150 metrissä. Korkeuden takia siellä on suhteellisen lauhkea ja miellyttävä ilmasto.
1400–1500-luvuilla nykyinen Bandungin alue oli osa Pajajaranin kuningaskuntaa. Hollantilaiset siirtomaaisännät asettuivat sinne 1810. 1900-luvun alussa sinne rakennettiin eurooppalaistyylisiä kahviloita ja hotelleja.
Turismi on taloudellisesti merkittävää Bandungissa. Kaupungissa on tekstiiliteollisuutta, kuten farkkujen valmistusta. Myös kumi ja laitteet ovat tärkeitä tuotteita. Kaupungissa toimii useita televisio- ja radioasemia.
Bandung on sundalaisen kulttuurielämän keskus. Sieltä ovat kotoisin myös monet Indonesian tunnetuimmista indie rock -yhtyeistä. Kaupungissa sijaitsee useita yliopistoja.
Huhtikuussa 1955 Bandungissa järjestettiin suuri Afrikan ja Aasian maiden konferenssi.
O Jong Ae
O Jong Ae (s. 17. tammikuuta 1984) on pohjoiskorealainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia alle 58-kiloisten sarjassa sekä vuoden 2008 olympialaisissa että vuoden 2007 MM-kisoissa. O on voittanut myös hopeaa vuoden 2009 Aasian-mestaruuskilpailuista ja pronssia saman vuoden Itä-Aasian-mestaruuskilpailuista.
Robert Shwartzman
Robert Shwartzman (, s. 16. syyskuuta 1999 Tel Aviv, Israel ) on israelilais-venäläinen rata-autoilija.
Mohamed Onarami
Mohamed Onarami on tunisialainen taekwondoini, joka voitti Afrikan-mestaruuden vuonna 2001 alle 67-kiloisten sarjassa.
Robert Shwartzman
Shwartzman kuuluu Ferrarin nuorten kuljettajien koulutusohjelmaan.
Ura
Shwartzman aloitti kartingin vuonna 2004, viiden vuoden ikäisenä. Kartingammattilaisena hän vietti seitsemän vuotta, voittaen useita mestaruuksia ympäri Eurooppaa.
Vuonna 2014 hän siirtyi Formula 4 -sarjaan. Vuosina 2016 ja 2017 hän kisasi Formula Renault -sarjassa. Hän voitti vuonna 2018 Toyota Racing Seriesin mestaruuden.
Shwartzman voitti kauden 2019 FIA Formula 3 -sarjan mestaruuden. Hän kilpaili kausina 2020–2021 FIA Formula 2 -sarjassa.
Kaudella 2022 hän toimi Formula 1 -sarjassa Ferrarin varakuljettajana. Vuonna 2022 Shwartzman siirtyi ajamaan Venäjän sijasta Israelin lisenssillä Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022.
Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus
Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus (Heilig-Geist-Kirche) on Alvar Aallon suunnittelema rakennusryhmä Saksan Wolfsburgissa. Se valmistui vuonna 1962, ja siihen kuuluu itse kirkon lisäksi seurakuntasali ja päiväkoti.
Akizuki-luokka
Akizuki-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston hävittäjäluokka. Alukset olivat niin kutsuttuja B-tyypin hävittäjiä, jotka oli suunniteltu ilmatorjuntaan sekä sukellusveneiden torjuntatehtäviin. Ne voidaan jakaa kolmeen alaluokkaan eli Akitsuki-, Fuyutsuki- ja Michitsuki-luokkiin, joista kahden viimeisen alaluokan muutostyöt helpottivat ja nopeuttivat uusien alusten valmistusta.
Suunnittelu
Alusten aseistuksena oli 100 millimetrin tyypin 98 ilma- ja merimaalientorjuntaan soveltuvia tykkejä, jotka oli asennettu neljään kaksiputkiseen torniin. Alukset olivat ensimmäisiä japanilaisia sotalaivoja, jotka oli varustettu tutkilla. Niiden torpedoaseistus oli merkittävästi heikompi kuin muiden japanilaisten hävittäjien.
Alukset
Seitsemän Akizuki-luokan alusta valmistettiin.
Fuyutsuki-luokka
Luokan rakennusmenetelmiä yksinkertaistettiin. Aluksia valmistettiin neljä. Merkittävimmät erot olivat yksinkertaisempi keularakenne, takimmaisen kansirakenteen poistaminen ja hormien yksinkertaistaminen. Laivasto ei kuitenkaan ollut tyytyväinen tehtyihin muutoksiin, mikä johti uuden alaluokan muodostumiseen.
Michitsuki-luokka
Luokan alusten rakennetta yksinkertaistettiin edelleen. Ainoastaan yksi aluksista valmistui ennen sodan päättymistä ja loput kaksikymmentä alusta joko romutettiin keskeneräisinä tai niiden tilaukset peruutettiin.
Loput alukset peruutettiin 9. kesäkuuta ja 14. joulukuuta 1944.
Honda-liiga
thumb|Alkon entinen pääkonttori (nyk. oikeustalo) oli yksi Honda-liigan ryöstökohteista. Honda-liiga oli rikollisliiga, joka teki vuosina 1992–1994 suuren määrän aseellisia ryöstöjä ja murtoja pääkaupunkiseudulla. Ryöstöt kohdistuivat etupäässä lukuisiin pääkaupunkiseudun pankkeihin. Kokonaisuudessaan liiga ehti tehdä yhteensä 34 suurta rikosta ennen kiinnijäämistään, joiden saalisarvo nousi neljään miljoonaan markkaan eli 920 000 euroon.
Liiga muodostui mediassa löyhäksi kuvaillusta kaveriporukasta, joista 12 sai tuomion. Nimensä rikollisliiga sai siitä, kun heidän ensimmäinen pakoautonsa oli aina merkiltään Honda. Ryöstö- ja murtokeikkojen teon motiiviksi liigan jäsenet perustelivat rahantarpeen huumeostoja tarkemmin ottaen heroiinia varten.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2015
thumb|right|Suomen kannattajia ottelussa Tanska-Suomi. thumb|right|Slovakia - Tanska Vuoden 2015 jääkiekon maailman­mestaruus­kilpailut järjestettiin Tšekissä 1.–17. toukokuuta 2015. Ottelu­paikka­kuntina olivat Praha ja Ostrava. Edellisen kerran Tšekissä järjestettiin MM-turnaus vuonna 2004.
Honda-liiga
Vankeustuomion saamisesta huolimatta Honda-liigan entinen päätekijä tehtaili tämän jälkeen vuonna 2007 ”Rakennusliigaksi” nimetyssä rikollisorganisaatiossa rikoksia.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2015
Kisojen yhteydessä päätettiin MM-kisojen 2019 ja 2020 kisaisännät.
Honda-liiga
Poliisi-TV:stä saadun vihjepuhelun kautta päästiin liigan jäljille.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2015
Maailman­mestaruuden voitti Kanada, voittamalla jokaisen ottelunsa varsinaisella peliajalla, Kanadan jääkiekkoliitto palkittiin tästä suorituksesta miljoonan Sveitsin frangin palkkiolla. Sidney Crosby ansaitsi paikkansa Kolmen kullan klubissa.
Honda-liiga
Liigassa mukana olleet henkilöt saivat 2,5-5,5 vuoden tuomiot. Päätekijät saivat noin 12 vuoden tuomion.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2015
Kisoissa rikottiin uusi yleisöennätys yhteensä 741 700 katsojaa ja kisat tuottivat 16,6 miljoonaa euroa voittoa.
Otteluareenat
O2 Arena rakennettiin vuonna 2004 Tšekissä järjestettyjä jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuja varten.
Joukkueet
Lohkot määräytyvät vuoden 2014 maailmanrankingin perusteella. Itävalta ja Slovenia nousivat 1. divisioonasta pääsarjaan.
Lohko A
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (UTC+2)
Lohko B
thumb|right|Tanska - Suomi
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (UTC+2)
Pudotuspelit
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (UTC+2)
Pistepörssi
undefined
Vaahteraliigan kausi 2014
Vaahteraliigan kausi 2014 on Vaahteraliigan 34. kausi. Liigan runkosarja alkaa 13. kesäkuuta 2014 ja kausi päättyy Vaahteramalja XXXV, joka pelataan 13. syyskuuta 2014. Tällä kaudella Vaahteraliigassa pelataan ensimmäistä kertaa harjoituskausi, eli PreSeason.
Adils
pienoiskuva|Kuningas Adils jahtaa Rolf Krakea [[Hugo hamilton|Hugo Hamiltonin maalauksessa vuodelta 1830.]] Adils oli puolimyyttinen svealaisten kuningas. Häntä kutsutaan myös Adils mahtavaksi (Adils den mäktige). Snorrin mukaan Adils haudattiin Vanhaan Uppsalaan. Ynglingasagan mukaan Adils oli Ottar Vendelkråkan poika ja hänen seuraajansa. Hänen oletetaan hallinneen pitkään ja olleen rikas.
Vaahteraliigan kausi 2014
Vaahteraliigassa kaudella 2012 pelannut Turku Trojans nousi takaisin Vaahteraliigaan 1. divisionaasta kaudelle 2014. Trojans voitti aikaisempana vuonna Spagettimaljan, 1. divisionan mestaruuden. Vaahteraliigassa kaudella 2013 pelannut Jyväskylä Jaguaarit tippui kaudelle 2014 1. divisionaan.
Sarjataulukko
Tilanne 12.6.2014
ICNIRP
ICNIRP (International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection) eli Kansainvälinen ionisoimatonta säteilyä käsittelevä suojelutoimikunta on Saksassa vuonna 1992 perustettu tieteellinen yhdistys. Sen on perustanut Kansainvälisen säteilysuojeluyhdistys (IRPA) edistämään ionisoimattomalta säteilyltä suojautumista ihmisten ja ympäristön hyväksi. Järjestöllä on tässä aihepiirissä tunnustetun NGO-organisaation asema Maailman terveysjärjestön (WHO) ja Kansainvälisen työjärjestön (ILO) piirissä.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2015
Maalivahtien tilasto
Tilastojen perusteella viisi parasta maalivahtia undefined
Lopputulokset
Pääsarjan kisat
1. divisioona A-Lohko B-lohko
2. divisioona A-lohko B-lohko
3. divisioona
ICNIRP
ICNIRP perustettiin jatkamaan Kansainvälisen säteilysuojeluyhdistyksen (IRPA) asettaman kansainvälisen inonisoimattoman säteilyn komitean (INIRC) työtä.
Toiminta
ICNIRP toimii Kansainvälisessä sähköisten ja magneettisten kenttien hankkeessa (International EMF Project), jonka muina osallistujatahoina ovat Maailman terveysjärjestö WHO, WHO:n kansainvälinen syöväntutkimuskeskus IARC, YK:n ympäristöohjelma UNEP, Kansainvälinen työjärjestö ILO, Kansainvälinen telekommunikaatiounioni ITU, Euroopan komissio, Kansainvälinen sähkötekninen komissio IEC sekä Pohjois-Atlantin puolustusliitto NATO
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2015
Erotuomarit
IIHF valitsi 16 päätuomaria ja 16 linjatuomaria kilpailuihin. Tuomareilla on ensimmäistä kertaa paidoissaan numerot, päätuomareilla 10-25 ja linjatuomareilla 51-66.
Päätuomarit:
Linjatuomarit:
Televisiointi
Suomessa kisat televisioi MTV Oy, ilmaisena MTV3-kanavalla näytettiin kaikki Suomen ottelut, välierät ja mitaliottelut. Kaikki ottelut oli myös mahdollista katsoa MTV:n maksullisilta kanavilta. Radio Nova selosti kaikki Suomen ottelut. Selostajana toimi Tomi Tuominen. Novalta kuului myös joka pelipäivä Leijona-uutiset.
Linus Arnesson
Linus Arnesson (s. 21. syyskuuta 1994 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue Örebro HK:ssa.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston vuonna 2013 tekemän analyysin mukaan Arnesson on pelityyliltään puolustava puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu ulottuvuus, koko, työteliäisyys, sijoittuminen ja uhrautuneisuus. Hän pelaa myös kohtalaisen hyvin hyökkäyspäässä, mutta pelaa useimmiten omilla vahvuuksillaan omassa päässä.
Seuraura
Arnesson on Hanvikens SK:n kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Djurgårdens IF:ssä, jossa Arnesson voitti U16 SM:n kultaa vuonna 2009 sekä J18 Allsvenskanin hopeaa vuosina 2010 ja 2011. Hän sai seuran Elitserien-joukkueessa tililleen kolme ensimmäistä otteluaan vain 17-vuotiaana kaudella 2011–2012. Arnesson jäi niissä kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai tililleen ensimmäisen Elitserien-ottelunsa 27. syyskuuta 2011 Brynäs IF:ää vastaan. Djurgården putosi kaudeksi 2012–2013 HockeyAllsvenskaniin, jossa Arnessonin tulokaskausi toi 31 runkosarja- ja neljässä nousukarsintaottelussa yhden syöttöpisteen. Hän pelasi myös kaksi European Trophy -ottelua.
Boston Bruins varasi Arnessonin toisella kierroksella 60. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kaudella 2013–2014 hän teki Allsvenskanissa 44 runkosarja- ja kuudessa Kvalserien-ottelussa tehot 1+5=6. Djurgården nousi kaudeksi 2014–2015 SHL:ään (ent. Elitserien). Arnesson teki kesäkuussa 2014 kolmivuotisen tulokassopimuksen Boston Bruinsin kanssa, mutta hän jatkoi vielä ensimmäisen sopimuskautensa lainalla Djurgårdenissa. Arnessonin varsinainen tulokaskausi SHL:ssä toi 41 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa viisi syöttöpistettä. SHL-kauden jälkeen, maaliskuussa 2015 hän liittyi AHL-joukkue Providence Bruinsin vahvuuteen. Arnesson pelasi siellä 11 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4.
Arnesson pelasi sekä kauden 2015–2016 että kauden 2016–2017 Providence Bruinsin vahvuudessa. Niistä ensimmäinen kausi oli hänen varsinainen tulokaskautensa liigassa ja Arnesson teki 48 runkosarjaottelussa viisi syöttöpistettä. Hän kärsi kuitenkin myös loukkaantumisista ja pelasi kaudella 2016–2017 runkosarjassa vain 20 ottelua.
Kaudeksi 2017–2018 Arnesson palasi kotimaahansa ja siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Örebro HK:hon. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Arnesson teki SHL-uransa avausmaalin uransa 88. runkosarjaottelussa kauden 2018–2019 avauskierroksella 15. syyskuuta 2018 ylivoimalla vieraissa Mora IK:ta vastaan. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Färjestad BK:hon.
Maajoukkueura
Arnesson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014, joista molemmat turnaukset päättyi hopeaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012 voittaen hopeaa. Arnesson pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011 voittaen hopeaa sekä samana vuonna World Junior A Challengessa. Yhteensä hän on pelannut 43 nuorten ja 26 poikien maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Arnesson on pelannut 14 ottelua tehopistein 1+3=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2018 Oskarshamnissa Slovakiaa vastaan. Arnesson merkittiin Ruotsin kolmospuolustajapariin Jonathan Anderssonin viereen. Hän keräsi ottelusta teholukeman –1. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Arnesson teki kolmannessa ottelussaan 12. huhtikuuta 2018 Rungstedissa Tanskaa vastaan.
Butha-Buthe
Butha-Buthe voi tarkoittaa seuraavia:
Dan O’Herlihy
Daniel ”Dan” O’Herlihy (1. toukokuuta 1919 Wexford, Irlanti – 17. helmikuuta 2005 Malibu, Kalifornia ) oli irlantilainen näyttelijä.