cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spyrídon Loúis
Olympiavoitto
Loúisin olympiajuoksuun liittyy myös useita anekdootteja. Erään tarinan mukaan hän olisi pysähtynyt matkalla juomaan viiniä, mutta Loúisin pojanpojan mukaan hän olisi saanut vain matkan aikana tyttöystävältään puolikkaan appelsiinin ja tulevalta apeltaan lasillisen konjakkia.
Kreikkalaiset odottivat olympialaisista erityisesti maratonjuoksun voittoa. Lopputuloksen varmistuttua tulokset sähkötettiin Kreikan suurimpiin kaupunkeihin. Ympäri maata järjestettiin pian tämän jälkeen voitonjuhlia.
Elämä olympialaisten jälkeen
thumb|Spyrídon Loúis [[Berliinin vuoden 1936 olympialaisissa.]]
Olympialaisten jälkeen Loúis palasi kotikaupunkiinsa eikä osallistunut enää juoksukilpailuihin. Hän jatkoi isänsä kaupassa vedenkuljettajana ja työskenteli myöhemmin myös maanviljelijänä ja poliisina.
Vuoden 1936 olympialaisten järjestelykomitea kutsui Loúisin Berliiniin kunniavieraaksi. Avajaisissa hän asteli stadionille ensimmäisenä Kreikan joukkueen kapteenin rinnalla. Loúis ojensi avajaisissa Adolf Hitlerille oliivipuun oksan Olympian lehdosta.
Loúis kuoli sydänkohtaukseen 67-vuotiaana vuonna 1940.
Tunnustukset
Ateenan vuoden 2004 kesäolympialaisissa käytetty Ateenan olympiastadion on nimetty Loúisin kunniaksi. Kreikassa monet urheiluseurat käyttävät samoin hänen nimeään.
Michelangelo (sarjakuvahahmo)
Michelangelo on alun perin Mirage Studiosin ja nykyisin IDW:n sarjakuvissa esiintyvä hahmo. Kevin Eastmanin ja Peter Lairdin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 Teenage Mutant Ninja Turtles -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa.
Hahmo
Michelangelo on kilpikonnanelikon hyväsydämisin ja leppoisin. Hän pitää enemmän hauskanpidosta kuin veljensä. Myös 1980-luvun animaatiossa Michelangelo esiintyi iloisena hauskanpitäjänä, jonka myötä hahmosta tuli suositumpi kuin sarjakuvaversionsa. Michelangelo muistetaan erityisesti tämän lausahduksista, jotka osittain johtivat hahmon suosioon. Hän on myös Turtlesien nuorin kilpikonna, vaikka kaikki ovatkin syntyneet samana vuonna. Hän usein ärsyttää hänen vanhempia veljiään, erityisesti Raphaelia. Hän voi myös olla hieman arka. Michelangelon tunnistaa oranssista naamiosta.
Michelangelo on nimetty italialaisen renessanssin aikaisen maalarin ja kuvanveistäjän Michelangelon mukaan. Hahmon uskotaan myös olevan ensimmäinen Turtles, jonka sarjakuvan luojat tekivät, sillä Eastmanin ensimmäinen suunnittelema Turtles oli tuolloin vielä nimetön kilpikonna, jolla oli aseinaan nunchakut.
Sarjakuva
Alkuperäisessä sarjakuvassa Michelangelo kuvataan hauskaapitävänä ja huolettomana ninjana, joka ei välttämättä ole yhtä aggressiivinen kuin Raphael, mutta on aina valmiina taistelemaan. Siitä huolimatta hän on vakava hahmo läpi sarjakuvan. Myös Raphael pitää Michelangeloa hänen veljistään parhaana kaverina, joka on lisäksi erittäin empaattinen.
Michelangelo kuten muutkin Turtlesit oli opetettu Mestari Tikun toimesta yhtä tehtävää varten, kostaa Tikun isännän Hamato Yoshin kuoleman. Usean vuoden harjoittelun päätteeksi Tikku lähettää Turtlesit tappamaan New Yorkissa asuneen Silppurin. He onnistuivat myös tehtävässään, kun Donatello tappoi Silppurin granaatilla. Sittemmin Tikku antoi heille vapaat kädet, sillä asetettu tehtävä oli suoritettu. Tikku kuitenkin katosi ja Raphael yhdessä muiden Turtlesien kanssa löysivät johtolankoja seuraamalla tiensä erääseen rakennukseen, jossa he puolestaan joutuivat vahingossa teleportaamisen myötä D'Hoonib planeetalle, jossa Turtlesit tapasivat Fugitoidin. He päättivät auttaa robottia, jota jahtasivat Liittovaltio ja Triceratonit. Turtlesit yrittivät paeta molempien joukkoja karkuun samalla tuskaillen huomaten joutuneensa vieraalle planeetalle, eivätkä he tietäisi miten pääsisivät takaisin kotiplanetalleen Maahan. Triceratonit onnistuivat lopulta ampumaan heidän pakoaluksensa alas ja saivat siepattua Fugitoidin. Turtlesit seurasivat sieppaajia heidän bunkkeriin, joka osoittautuikin olevan avaruusalus, joka vei heidät erääseen asteroidiin, jonne oli rakennettu Triceratonien yhteiskunta. Alus laskeutui Rebublic Centraliin, jossa sotilaat veivät Fugitoidin heidän johtajalleen Zanramonille ja pian ilmoittivat löytäneensä neljä tunkeilijaa, jotka olivat kuolla happikatoon. Zanramon käski viedä heidät vankilaan, kun Fugitoidi tunnisti ne ystävikseen. Seuraavana päivänä Turtlesit joutuvat osallistumaan gladiaattoriturnaukseen, jossa he joutuivat taistelemaan neljää Triceratonia Mixx Troloa, Xoite Damazia, Daz Ublemia ja Monza Ramia vastaan. Leonardon painottaessa yhteistyötä he loikkasivat tasaisen kamppailun päätteeksi Michelangelon avustuksella areenan yllä lentävään alukseen, jonka avulla he syöksyivät kohti Zanramonin katsomoaitiota ja ottivat hänet panttivangiksi. Turtlesit pakottivat Zanramonia kertomaan nopeimman reitin ulos. Zanramon johdattaa Turtlesit ansaan, mutta joutuu ammutuksi. Samassa Tricetonien sotilaat piirittävät Turtlesit ja Fugitoidin, mutta samassa he teleportautuvat takaisin maaplaneetalle ja Utromien rakennukseen josta he alun perin joutuivat siirretyksi toiselle planeetalle.
Michelangelo kiinnostui myöhemmin sarjakuvista erityisesti "The Justice Force" sarjakuvasta, sekä kirjoittamisesta vietettyään aikaa Caseyn isoäidin maatilalla muiden Turtlesien kanssa. Ryhmä pakeni suojaan tilalle Silppurin palattua takaisin New Yorkiin ja päihitettyä Turtlesit jalkaklaaninsa avulla. Alun turhautuneisuuden jälkeen Michelangelo rauhoittui ja ryhtyi kuluttamaan aikaansa tarinoiden parissa, joko lukien tai kirjoittaen niitä.
Miragen Turtles-sarjakuvan neljännessä osassa Michelangelo teki työtä turistioppaana, esitellen muun muassa maaplaneetalle vierailulle saapuneille muukalaisolennoille heidän planeettaansa. Hänen työnsä meni kuitenkin heikosti, kun yksi turisteista oli Styracodon rodun prinsessa Seri. Michelangelo suostutteli Seriä livahtamaan hetkeksi pois henkivartijoiden tarkkailun alta ja viedä hänet luoteisrannikolle. Suunnitelma menee kuitenkin pieleen kun kesken matkan Serin henkivartijat hyökkäävät Michelangelon kimppuun ja siirtävät hänet heidän kotiplaneettansa vankilaan. Michelangelo onnistuu kuitenkin erään Triceraton vangin Azokkin avulla pakenemaan takaisin maaplaneetalle.
Image Comics
Imagen sarjakuvissa Michelangelo oli kiinnostunut kirjoittamisesta sankaruuden ohella. Hän oli kiinnostunut erityisesti kirjoittamaan kuvitelmia ja runoja ja myikin yhden runoteoksistaan. Sarjakuvan edetessä Michelangelo uran kirjailijana vain kasvoi ja sarjan viimeisessä numerossa hän julkaisi ensimmäisen novellinsa "A Rose Among the Thorns".
Archie Comics
Michelangelo muistutti hyvin paljon Archien sarjakuvissa 1980-luvun Turlesien animaatioversiotaan sillä Archie Comics pohjautui kyseiseen animaatiosarjaan. Siitä huolimatta Michelangelo oli kypsempi mitä animaatiossa ja oli kiinnostunut runoista. Myöhemmissä numeroissa, jotka sijoittuivat tulevaisuuteen, hänestä oli tullut taiteilija, joka omisti orpokodin kodittomille lapsille.
IDW
Vuonna 2011 uudistetussa Turtles-sarjakuvissa Michelangelo oli yksi neljästä koe-eläimestä Baxter Stockmanin johtamassa biotekniikka yhtiössä. Hänellä ja kolmella muulla kilpikonnalla oli tarkoituksenaan olla ensimmäisiä supersotilasprojektin kokeiluja. April nimesi hänet vielä akvaariossa ollessaan Michelangeloksi. He joutuivat ryöstetyiksi mönjän ohella. Tikku seurasi ryöstäjiä ja puri yhtä heistä naamaan, joka pudotti kilpikonnat sisältävän säkin kadulle. Paikalle saapunut kissa yritti viedä yhden heistä jonka Tikku onnistui pelastamaan. Pian kuitenkin ryöstäjät saapuivat hakemaan säkkiä, mutta Tikku onnistui raahaamaan sen hampaillaan viemäriin, jossa Donatello ja muut kilpikonnat muuttuivat mönjän myötä eläinhybrideiksi. Kahdeksantoista kuukautta myöhemmin he ovat jatkaneet kadonneen veljensä Raphaelin etsintöjä. Michelangelo ilmaisi olevansa Donatellon kanssa erittäin epäileväinen Raphaelin olevan vielä elossa. Leonardo kuitenkin komensi molempia olemaan positiivisempia ja jatkamaan etsintöjä.
Animaatio
thumb|220px|Michelangelo 1980-luvun animaatiosarjassa. thumb|220px|Michelangelo vuoden 2003 animaatiosarjassa.
Turtles – mutanttikilpikonnat
Michelangelon ensimmäinen animaatioversio syntyi vuoden 1987 Turtles – mutanttikilpikonnat -animaatiossa, jossa hänen ääninäyttelijänään toimi Townsend Coleman, suomeksi dubatuissa versiossa Eero Saarinen.
Hahmo tunnettiin erityisesti iloisena ja hauskaa pitävänä kilpikonnana, joka harvoin osallistui ryhmänsä suunnitelmien kehittämiseen. Huolettomuudesta huolimatta Michelangelo kykeni tarpeen vaatiessa olemaan tosikko. Hän usein vietti aikaansa vitsaillen ja syöden eniten pitsaa Turtles nelikosta. Hahmon ääni oli myös hyvin erottuva, jota kuvailtiin Kalifornialaiseksi surffaajien slangiksi, sekä stereotyyppiseksi huumeissa olevaksi aksentiksi. Michelangelon tavaramerkiksi tuli hänen usein käyttämä sana "Cowabunga".
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003)
Michelangelon toinen animaatioversio syntyi vuoden 2003 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -animaatiossa, jossa hänen ääninäyttelijänään toimi Wayne Grayson. Suomenkielisinä ääninäyttelijöinä ovat olleet Ari Wirta (1. kauden jaksot 1-8, ja 2. kaudella), Peter Pihlström (1. kauden jaksot 9-26), Tero Koponen (3. ja 7. kaudella) sekä Bruno Lähteenmäki (4. ja 6. kaudella).
Hahmo oli enemmän alkuperäisen sarjakuvan tapainen, kuin edellisessä animaatiossa ja on edelleen ryhmänsä koomikko, vaikka ei enää puhu "surffaajaslangilla", kuten Turtles – mutanttikilpikonnissa. Michelangelo on nuorin kilpikonna, ja pitää usein muiden härnäämisestä ja usein ärsyttää vanhempia veljiään, erityisesti Raphaelia, mutta silti rakastettava veli. Lisäksi hän harrastaa rullalautailua, sarjakuvien lukemista ja elokuvien katselua. Michelangelo voitti sarjan toisella tuotantokaudella Nexus taisteluturnauksen, jossa hänet palkittiin multiversumin parhaana taistelijana. Siitä huolimatta Michelangelon voitto tuli muutamien tuurivoittojen ansiosta.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012)
Michelangelo esiintyi vuoden 2012 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjassa, jossa hahmon äänenä on Greg Cipes. Suomenkielisenä äänenä Miro Lopperi. Michelangelo käyttää aseenaan nunchakuja, jotka voi muuntaa kusarigamoiksi. Hän on Turtles nelikon hassuttelija, joka ei mielellään harjoittele ninjutsua. Mestari Tikun mielestä Michelangelo on veljeksistä kuitenkin lahjakkain ja olisi paras soturi, jos vain harjoittelisi yhtä ahkerasti, kuin Raphael. Useimmiten Michelangelo ärsyttää Raphaelia, eikä vaikuta kovin viisaalta. Hän myös nimeää suurimman osan heidän kohtaamistaan mutanteista. Ainoat mutantit, jotka eivät saaneet häneltä nimiään, ovat Rottakuningas, Liskonaattori, Juovakynsi ja Sir Malachi.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
Michelangelon ensiesiintyminen elokuvassa tapahtui vuonna 1990 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat, jossa hänen äänenään on Robbie Rist.
TMNT
Neljännessä elokuvassa Leonardon lähdettyä Keski-Amerikkaan Turtlesien perhe on hieman hajallaan, jonka myötä Michelangelo työskentelee aluksi lasten syntymäpäiväjuhlissa Cowabunga Carl nimisenä maskottina, elättääkseen perhettä. Poikkeuksellisesti edellisiin versioihin Mikey oli enemmän yhteydessä Donatelloon hakeutuen tämän seuraan vaikeina aikoina. Leonardon palattua matkaltaan Mikey on yhä enemmän oma itsensä vitsailessaan ja käyttäytyessään hassusti. Elokuvan aikana hän oli myös innokas skeittari.
Mikey teki myös poikkeuksen edellisiin elokuviin verrattuna, sillä hänen silmien väri oli siniset. Edellisissä elokuvissa Mikeylla muiden Turtlesien ohella oli ruskeat silmät. Muutos oli elokuvan ohjaajan mukaan tarkoituksellinen, jonka myötä saatiin hahmolle enemmän viattomuutta ja nuorekkuutta muihin Turtleseihin nähden. Mikeyn äänenä toimi Mikey Kelley. Suomenkielisessä versiossa hänen äänenään oli jo 2003-luvun animaatiosarjasta tuttu Bruno Lähteenmäki.
Teenage Mutant Ninja Turtles (2014)
Vuoden 2014 Teenage Mutant Ninja Turtles -elokuvassa Michelangelo on ryhmänsä leppoisin, usein hauskaapitävä ja nuorin kilpikonna. Hän pitää rullalautailusta ja pizzasta. Sosiaalisen luonteensa myötä hän useimmiten keksii myös kaikenlaisia tempauksia veljilleen. Hän käyttää aseinaan kahta nunchakua. Michelangelo oli yksi tohtori O'Neilin ja Eric Sacksin koe-eläimistä, kun kaksikko yritti luoda jotain mullistavaa. Tulipalon sattuessa April pelasti kaikki koe-eläimet ja jätti heidät viemäriin, jossa he mutatoituivat ja saivat ihmismäisiä piirteitä. Tikku opetti kaikille ninjitsua ja antoi Michelangelolle aseiksi nunchakut. New Yorkin joutuessa Jalkaklaanin rikollisaallon uhriksi ja Silppurin noustua esille katalalla juonellaan, nousivat Turtlet Leonardon johdolla pysäyttämään heidän pahat aikeet. Hahmoa näytteli motion capturena Noel Fisher, joka vastasi myös hahmon äänestä. Sarjassa Michaelangelo on ihastunut Apriliin.
Salim Iles
Salim Iles (14. toukokuuta 1975, Oran) on algerialainen uimari. Hän edusti Algeriaa kesäolympialaisissa 2004, sijoittuen 50 metrin vapaauinnissa kahdeksanneksi ja 100 metrin vapaauinnissa seitsemänneksi. Hän voitti 100 metrin vapaauinnin MM-hopeaa lyhyellä radalla Indianapolisissa 2004. Kaksi vuotta aikaisemmin Iles oli voittanut MM-pronssia samalla matkalla.
Iles valittiin Algerian vuoden miesurheilijaksi vuonna 2006.
Lela Rochon
thumb|[[Antoine Fuqua ja Lela Rochon.]] Lela Rochon (s. 17. huhtikuuta 1964, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on haitilaisia sukujuuria.
Rochonin tunnetuimpiin rooleihin kuuluu Robin Stokes elokuvassa Haku päällä (1995). Hänellä on lisäksi ollut rooli mm. romanttisessa komediassa Bumerangi vuonna 1992 sekä elokuvassa Vain narrit rakastuvat 1998.
Rochon on käynyt Cerritos High Schoolin Kaliforniassa ja valmistunut myöhemmin yliopistosta. Hän elää tällä hetkellä toisessa avioliitossaan elokuvaohjaaja Antoine Fuquan kanssa. Ensimmäinen avioliitto päättyi eroon vuonna 1987.
Lezley Zen
Lezley Zen (s. 19. helmikuuta 1974 Charleston, Etelä-Carolina) on entinen yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän voitti vuonna 2005 AVN Awards -palkinnon.
Pauli Granfelt
Pauli Henrik Granfelt (9. heinäkuuta 1921 Helsingin mlk – 23. syyskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen muusikko. Granfelt on eräs Suomen kaikkien aikojen käytetyimmistä sessiomuusikoista. Hänet tunnetaan erityisesti viulistina, mutta hän soitti myös mandoliinia, trumpettia, vetopasuunaa ja kitaraa lukuisia kertoja levytyksissä, elokuvissa, televisiossa, radiossa ja esiintymislavoilla.
Elämä ja ura
Pauli Granfelt vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Tapanilassa, jossa hänen isänsä Gottfrid Granfelt toimi harrastajapelimannina muun muassa paikallisella Mosabackan lavalla. Myös Gottfrid Granfeltin velipuoli Gunnar Mård oli tunnettu pelimanni. Pauli Granfelt opiskeli vuodesta 1935 lähtien viulunsoittoa Leo Funtekin ja musiikin teoriaa Aarre Merikannon johdolla Sibelius-Akatemiassa (silloisessa Helsingin Musiikkiopistossa), josta hän valmistui 1939.
Granfeltin ura alkoi 1930-luvulla tanssikeikoilla Segno- ja White Swing Band -yhtyeissä, josta hän siirtyi sen ajan huippukokoonpanoon Eugen Malmsténin johtamaan Rytmi-Poikiin. Toivo Kärki ja Granfelt tunsivat toisensa ainakin jo keväällä 1940. 1940-luvun alussa alkoivat työt elokuvamuusikkona (muun muassa Kulkurin valssi, Pekka ja Pätkä -elokuvat, Suomisen perhe -elokuvat ja Eemeli-elokuvat). Sota-aikana Granfelt oli mukana viihdytyskiertueilla rintamalla yhdessä opiskelutoverinsa Joonas Kokkosen kanssa. Sotien jälkeen hän soitti trumpettia Erkki Ahon ja Ossi Aallon big bandeissä. Vuonna 1946 Toivo Kärki kiinnitti Granfeltin ensimmäiseen kiertueyhtyeeseensä (muut: Henry Theel laulu, Vilho Aalto kitara, Usko Dahl basso). Useiden vuosien ajan Granfelt oli soittamassa Kärjen kiertueilla sekä lukuisissa levytyksissä. 1950-luvulla Granfelt soitti Olavi Virran yhtyeessä. 1960- ja 1970-luvuilla hän oli ajoittain mukana myös Kullervo Linnan Humppa-Veikoissa, muun muassa yhtyeen Amerikan-kiertueilla, sekä Dallapé-orkesterissa.
1950-luvulta lähtien Granfeltia kuultiin lukuisten iskelmätähtien levyillä alkaen Henry Theelistä ja Tapio Rautavaarasta Laila Kinnuseen ja Esa Pakariseen. Jos iskelmälevyllä oli viuluosuus, sen soittaja oli luultavasti Pauli Granfelt. Granfelt on itse arvioinut olleensa muusikkona mukana kaikkiaan noin 12 000 levytyksessä.
1950-luvulla Granfelt ja harmonikansoittaja Matti Viljanen olivat Olavi Virran yhtyeen kantavia voimia. Pitkillä keikkamatkoilla yhtyeen taitavimmat muusikot Granfelt ja Viljanen harjoittelivat esiintymisten lomassa myös konserttimusiikkia. Toisinaan Viljasen mieltymys alkoholiin koetteli miesten muutoin tiivistä ystävyyttä. Virran yhtyeen hajottua 1960-luvulla siinä soittaneet Granfelt, basisti Alvi Palho ja rumpali Tage Manninen siirtyivät Jorma Juseliuksen yhtyeeseen.
1970-luvulla Granfelt esiintyi Lauantaitanssit-ohjelman studio-orkesterissa ja oli mukana tekemässä Erkki Junkkarisen menestysalbumia Ruusuja hopeamaljassa , jatkoi sitten pitkään Junkkarisen kanssa. Toivo Kärkeä kovasti harmitti tekemänsä virhearvio Junkkarisesta. Lisäksi Granfelt opetti viulunsoittoa Vantaan musiikkiopistossa, keikkaili Jorma Juseliuksen yhtyeen kanssa ja sovitti PSO-levy-yhtiön iskelmiä, mm. uusia versioita Kärjen sävellyksistä. Granfeltin yhtyeen solisteina esiintyivät Henry Theelin ja Erkki Junkkarisen lisäksi muun muassa Kauko Käyhkö, Arttu Suuntala, Veikko Tuomi, Mikko Järvinen ja Eija-Sinikka. Eri solistien kanssa yhtyeelle kertyi useita kymmeniä albumeja. Esimerkiksi Granfeltin ja Junkkarisen yhteistyön tuloksena syntyi 15 albumia. Yhtye teki lisäksi muutaman albumin ilman laulusolistia sekä joitakin tallenteita myös Yleisradion kantanauhoille. Pauli Granfeltin pitkäaikaisia muusikkoystäviä ja yhteistyökumppaneja olivat edellä mainittujen lisäksi muun muassa harmonikansoittajat Aaro Kurkela ja Seppo Leino, rumpali Tage Manninen, trumpetisti ja kapellimestari Ossi Runne sekä kapellimestari Arthur Fuhrmann.
Pauli Granfelt oli mukana Aki Kaurismäen elokuvassa Kauas pilvet karkaavat vuonna 1996.
Presidentti Urho Kekkonen myönsi vuonna 1973 Granfeltille Director musices -arvonimen.
Granfelt on haudattu Malmin hautausmaalle kortteliin 104-5-51.
Virtain pataljoona
Virtain pataljoona alias Pataljoona Hallström oli valkoisten armeijan Hjalmarsonin osastoon kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentajana oli ruotsalainen luutnantti Erik Hallström. Pataljoona liitettiin myöhemmin Pohjois-Pohjanmaan rykmentin 3. pataljoonaksi.
Olkapääohjus
thumb|Sotilas tähtää [[Strela-2-olkapääohjuksella.]] Olkapääohjus (, MANPADS tai MPADS) on maasta ilmaan laukaistava ilmatorjuntaohjus, jota pystyy käyttämään yksi henkilö. Maailmassa lasketaan olevan 500 000 olkapääohjusta, joista osa on vastarintaliikkeillä. Alun perin Yhdysvallat ja Neuvostoliitto kehittivät olkapääohjukset maahanlaskujoukkojen ja merijalkaväen suojaksi. Olkapääohjuksilla on ammuttu alas satoja helikoptereita Israelin ja arabien välisissä sodissa, Afganistanin sodassa ja Irakin sodassa. Yhdysvaltalaiset ovat menettäneet enemmän kuin sata helikopteria 2003–2008 Irakissa, josta suuri osa on pudotettu olkapääohjuksella.
Olkapääohjusten torjumiseksi on yritetty kehittää helikoptereille ja sotilaskuljetuslentokoneille suojajärjestelmiä. Olkapääohjuksilla on viidessä tapauksessa uhattu tai aiottu uhata matkustajalentokoneita.
Käsite Man-portable air-defense system on olkapäältä laukaistavaa ohjusta laajempi, koska osa yhden henkilön käytettävissä olevista lähi-ilmatorjuntaohjuksista laukaistaan istualtaan jalustalta, ei olkapäältä.
Shirley Clamp
thumb|Shirley Clamp Shirley Natasja Clamp (s. 17. helmikuuta 1973 Borås) on ruotsalainen poplaulaja. Hänellä on ruotsalainen äiti, brittiläinen isä ja kaksoiskansalaisuus. Hän toimi uransa alkupuolella taustalaulajana mm. Antiquelle.
Clamp osallistui Melodifestivaleniin 2003 laululla "Mr. Memory". Hänellä oli parempi menestys Melodifestivalenilla 2004, jossa hän sijoittui Ingela "Pling" Forsmanin säveltämällä laululla "Min kärlek" finaalin toiseksi. Toukokuussa 2004 ilmestyi laulajan ensimmäinen studioalbumi, Den långsamma blomman (#3). Vuonna 2005 hän osallistui jälleen Melodifestivalen-kilpailuun ja sijoittui finaalissa neljänneksi laululla "Att älska dig".
Clampin toinen studioalbumi Lever mina drömmar (#5) julkaistiin huhtikuussa 2005. 10. toukokuuta 2006 häneltä ilmestyi coveralbumi Favoriter på svenska (#7).
David (Panama)
Kaupunki sijaitsee maan länsiosassa 50 kilometriä Costa Rican rajalta.
Neittävänjoki
Neittävänjoki on Pohjois-Pohjanmaalla Vaalassa ja Siikalatvalla sijaitseva Siikajoen sivujoki. Sen pituus on noin 21 kilometriä. Neittävänjoki alkaa latvapuroista Vaalan Veneheitossa, virtaa lounaaseen ja laskee Siikajokeen Kestilän kirkonkylän itäpuolella.
Oulujärven ja Siikajoen yhdistävä Siikajoen uittokanava loppuu Neittävänjoen alkupäähän.
Gravitaatiovakio
thumb|right|300px|Gravitaatiovakio G on gravitaatiolaissa esiintyvä vakiotekijä.
Gravitaatiovakio G on vakio, jonka avulla lasketaan painovoima tietyllä etäisyydellä tietyn massaisesta kappaleesta. Painovoima on suoraan verrannollinen kappaleiden massoihin ja kääntäen verrannollinen etäisyyden neliöön. Verrannollisuuskerroin on gravitaatiovakio.
Gravitaatiovakion arvo on:
Lääkärien salaliitto
Lääkärien salaliitto tai lääkärisalaliitto oli Neuvostoliitossa hieman ennen Josif Stalinin kuolemaa talvella 1952–1953 paljastettu kuvitteellinen juutalaisten lääkärien salaliitto neuvostojohtajien salamurhaamiseksi. On arveltu, että tapauksen varjolla aiottiin käynnistää uudet, mahdollisesti juutalaisvastaiset poliittiset vainot. Stalinin kuoltua hänen seuraajansa kuitenkin hautasivat asian.
Keskuskartano
Keskuskartano on Porissa sijaitseva asuin- ja liikerakennus, joka on valmistunut vuonna 1962. Sen on suunnitellut arkkitehti Charles Hagan. Keskusaukion laidalla sijaitsevassa rakennuksessa on 162 asuntoa, ja se oli valmistuessaan Pohjoismaiden suurin vuokratalo.
Gravitaatiovakio
Vakion suhteellinen epätarkkuus on 0{,}00012.
Vakion mittaus
Gravitaatiovakio sisältyi vakiokertoimena jo Isaac Newtonin vuonna 1687 julkaisemaan gravitaatiolakiin, mutta sen arvo pysyi vielä yli sadan vuoden ajan tuntemattomana. Tämä johtui siitä, että punnittavissa olevien kappaleiden väliset gravitaatiovoimat ovat niin heikkoja, ettei niitä pystytty havaitsemaan.
Newtonin aikana tunnettiin jo Maan pinnalla vallitseva painovoiman kiihtyvyys, joka nykyisissä mittayksiköissä on g = 9,81 m/s2 sekä Maan säde r = 6366 km = 6,366 · 106 m, joten näiden avulla voitiin kyllä laskea Maan massan ja gravitaatiovakion tulo:
Sitä seikkaa, että nämä molemmat johtivat samaan tulokseen, Newton pitikin tärkeänä todisteena gravitaatiolain yleispätevyydelle. Maan massalle ja samalla gravitaatiovakiolle hän saattoi kuitenkin esittää vain hyvin karkeita likiarvoja olettamalla, että Maan tiheys olisi kauttaaltaan samaa luokkaa kuin kallioperän pintakerroksissa yleisimpien kivilajien.
Keskuskartano
Rakennuttaja oli insinööri Pentti Piisi, joka oli jo vuonna 1959 rakennuttanut Keskusaukion tuntumaan 12-kerroksisen Koivistonportin. Keskuskartanossa toimii muun muassa Hotelli Amado, joka aiemmin tunnettiin nimellä Hotelli Karhun Kruunu.
Blagoevgrad
Blagoevgrad on kaupunki Blagoevgradin alueella Lounais-Bulgariassa. Bistritsajoen rannalla oleva kaupunki on alueen pääkaupunki ja sen asukasluku on 70 656 (2011).
Kaupunki on koko Lounais-Bulgarian kulttuurillinen ja taloudellinen keskus. Sen sijainti on otollinen Rila- ja Pirinvuorten välisessä laaksossa sadan kilometrin päässä Sofiasta, lähellä Kreikkaa, Serbiaa ja Makedonian tasavaltaa.
Keskuskartano
Talon ylimmässä kerroksessa oli suuri tulipalo 15. toukokuuta 2019. Se tuhosi rakennuksen koko ullakkokerroksen, ja kaikki noin 250 asukasta jouduttiin evakuoimaan.
HD 202206
HD 202206 on keltainen kääpiö Kauriin tähdistössä noin 151 valovuoden päässä. Se on massaltaan, säteeltään ja valovoimaltaan Auringon kaltainen, mutta vanhempi.
Lääkärien salaliitto
Tapahtumien kulku
Vuonna 1952 Stalin mainitsi politbyroon istunnossa juutalaisten lääkärien olevan amerikkalaisten ja sionistien agentteja.
HD 202206
Vuonna 2002 tähdeltä löydettiin kiertolainen, jonka massaksi arvioitiin vähintään 17 kertaa Jupiterin massa. Kahden vuoden päästä löydettiin toinen kiertolainen, jonka massaksi arvioitiin vähintään 2,44 kertaa Jupiterin massa.
Lääkärien salaliitto
Stalinin kuoleman jälkeen
Stalinin kuoltua vangitut lääkärit vapautettiin 31. maaliskuuta sisäministeri Lavrenti Berijan määräyksestä. Neuvostoyleisölle asiasta ilmoitettiin Pravdassa 6. huhtikuuta. Valtionturvallisuusministeri Mihail Rjumin erotettiin ja myöhemmin teloitettiin syyllisyydestä aiheettomaan vainoon.
Blagoevgrad
Historia
Muinaisen Traakian kaupunki Scaptopara oli kaupungin paikalla noin 300 eaa., ja Rooma valloitti sen myöhemmin. Kaupunki oli tunnettu lähistönsä kuumista lähteistä.
Keskiajalta ei ole tietoja keskuksesta, mutta Osmanien valtakunnan aikana kaupungissa oli muslimienemmistö ja se tunnettiin nimellä Cuma-ı Bala. Cuma-ı Bala tarkoittaa Ala-Jumaa. Balkanin sodissa Bulgaria valloitti kaupungin osmaneilta. Tämän jälkeen monet bulgaarit eri puolilta Makedoniaa alkoivat muuttaa kaupunkiin, joka tunnettiin tuolloin nimellä Gorna Džumaja.
Kaupunki sai nykyisen nimensä Bulgarian kommunistisen puolueen johtajan Dimităr Blagoevin mukaan vuonna 1950.
Karatšai
Karatšai on pieni järvi eteläisessä Uralvuoristossa Venäjän Tšeljabinskin alueella Ozjorskin suljetun kaupungin lähellä. Järven lähellä on Majakin ydinlaitos, jossa on 1940-luvulta lähtien tuotettu radioaktiivista plutoniumia ydinaseisiin. Järveä on käytetty ydinlaitoksen tuottaman radioaktiivisen jätteen kaatopaikkana.
Keväällä 1968 järvi alkoi kuivua, tuuli kuljetti mukanaan huomattavan määrän radioaktiivista pölyä ja puoli miljoonaa ihmistä altistui säteilylle. Vuosina 1978–1986 koko järvenpohja peitettiin betonielementeillä.
Paper Mario: Sticker Star
Paper Mario: Sticker Star on Intelligent Systemsin kehittämä roolipeli, joka on julkaistu vuonna 2012 Nintendo 3DS:lle.
Vuosittaisen Tarrafestivaalin (Sticker Fest) päivänä, Bowser päättää tehdä kepposen ja levittää kuusi Kuninkaallista Tarraa (Royal Stickers) ympäri maata. Näiden mystisten, taianomaisten tarrojen, jotka ovat tarttuneet Bowseriin ja hänen alamaisiinsa, hakemiseksi, Mario lähtee seikkailulle Kerstin, tarrahaltijan kanssa, vieraillen preerioilla, aavikoilla, metsissä, lumisilla vuorilla ja tulivuorilla ympäri maailmaa, ja viimeisenä Bowserin Sky castleen.
Myyrä (vakoilu)
Myyrä on vakoilussa käytetty termi.
Nimikkeellä tarkoitetaan syvälle johonkin hallintoon, tiedusteluvirastoon tai teollisuuslaitokseen solutettua ammattitaitoista henkilöä, jonka nimenomainen tehtävä on hankkia salaista tietoa joko tiedustelu- tai taloudellisessa tarkoituksessa. Viimemainitun kohdalla puhutaan teollisuusvakoilusta.
Nimitys lienee syntynyt luontaisesti; eräät myyrälajit, jotka vahingoittavat hyötykasvien juuria, ovat äärimmäisen vaikeasti torjuttavia. Englanniksi käytetty nimitys mole tarkoittaa kontiaista eli maamyyrää.
Eräitä tunnetuimpia myyriä olivat Ethel ja Julius Rosenberg, jotka tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin atomisalaisuuksien vuotamisesta Neuvostoliittoon. Heidän syyllisyytensä on tosin kyseenalaistettu myöhemmin.
Suomalaisessa televisiosarja Myyrässä (joka perustuu belgialaiseen De Mol-formaattiin) tehtävien sabotoijaa kutsutaan nimellä Myyrä. Tästä käytetään myös nimeä kaksoisagentti.
Paula Jai Parker
Paula Jai Parker (s. 19. elokuuta 1969) on afroamerikkalainen näyttelijä ja koomikko. Hän syntyi Clevelandissa, Ohiossa, mutta muutti Washington (DC):hen ja opiskeli Howardin yliopistossa.
Valmistuttuaan Parker siirtyi New Yorkiin. Hänellä oli rooli mm. vuonna 1995 aloitetussa televisiosarjassa The Wayans Bros., jonka tähtinä esiintyivät veljekset Shawn ja Marlon Wayans.
Parkerilla oli useiden televisiosarjojensa lisäksi rooli mm. vuoden 1992 elokuvassa Vain narrit rakastuvat (Why Do Fools Fall in Love?). Hänen aviopuolisonsa on ollut vuodesta 2005 Forrest Martin.
Astypalaia (Kykladit)
Maantiede
Astypalaian kaupunkivaltion alaisuuteen kuului koko saari, eikä sillä ollut muita poliksia. Saari sijaitsee antiikin nimistöllä Karpathoksenmeressä Anafen ja Kosin saarten välissä. Stefanos Byzantionlainen luki saaren kuuluvaksi Kykladeihin, Strabon puolestaan Sporadeihin. Nykyään se luetaan osaksi Dodekanesiaa eli Eteläisiä Sporadeja. Plinius vanhempi kuvasi Astypalaian sijaitsevan 125 roomalaista mailia Kreetan Kadistoksen niemestä, ja Strabon 800 stadioninmittaa Khalkiasta. Saaren ympärysmitaksi Plinius kuvasi 88 mailia.
Pragmatismi
Pragmatismi ( < 'toiminta, työ') on filosofinen koulukunta, joka syntyi Yhdysvalloissa 1800-luvun lopulla kehittäjänään Charles Sanders Peirce ja myöhemmin 1900-luvun alussa William James ja John Dewey. Pragmatismi on ainoa alkuperältään amerikkalainen akateemisen filosofian perinne. Pragmatismiin on kuulunut keskeisesti naturalismi, antikartesiolaisuus, empirismi, instrumentalismi, antiskeptismi, fallibilismi ja ennen kaikkea käytännön painottaminen esimerkiksi totuuden ja merkityksen arvosteluperusteina.
Ben Bradlee
pienoiskuva|Bradlee vuonna 1999 Benjamin "Ben" Crowninshield Bradlee (26. elokuuta 1921 Boston, Yhdysvallat – 21. lokakuuta 2014) oli yhdysvaltalainen toimittaja, joka toimi Washington Post -lehden päätoimittajana vuosina 1968–1991. Journalistisen uransa lisäksi Bradlee palveli Tyynellämerellä Yhdysvaltain armeijassa toisessa maailmansodassa.
Astypalaia (Kykladit)
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Astypalaian akropolis ja nykyinen [[Astypálaia (kylä)|Chóran kylä.]]
Pragmatismi
Pragmatismi syntyi aikana, jolloin psykologiaa ja tietoteoriaa ei pidetty erillisinä oppialoina. Se on nykyisin herättänyt uudelleen kiinnostusta, osittain johtuen analyyttisen filosofian valta-aseman väistymisestä sekä naturalistisen tietoteorian kasvavasta suosiosta. Pragmatismi vastustaa näkemystä, jonka mukaan ihmisten äly ja kieli yksinään kuvastavat todellisuutta täydellisesti. Tässä suhteessa pragmatismi on formalistiselle ja rationalistiselle koulukunnalle vastakkainen näkemys. Pragmatismin mielestä tiedolle ja teorioille syntyy merkitys vasta, kun niitä soveltavat ympäristössään toimivat elävät olennot.
Ben Bradlee
Bradleen päätoimittajakaudella Washington Post nousi yhdeksi Yhdysvaltain merkittävimmistä sanomalehdistä. Bradleen alaisuudessa Washington Post muun muassa uutisoi Pentagonin papereista yhdessä New York Timesin kanssa ja paljasti Richard Nixonin kytkökset Watergate-skandaalin.
Astypalaia (Kykladit)
Historia
pienoiskuva|vasen|Maltezánan kaivauksia.
Pragmatismi
Pragmatistin mielestä kaikki hyödyllinen tai toimiva ei kuitenkaan ole välittömästi totta, vaan pikemminkin totuus määräytyy sen mukaan, mikä pitkällä aikavälillä tuottaa ihmiskunnalle eniten hyötyä. Käytännössä pragmatistien mielestä teoriat tulisi aina yhdistää todentamiseen, toisin sanoen teorioiden pohjalta pitäisi aina voida tehdä ennustuksia ja koetella niitä. Täten ihmisten erilaisten tarpeiden tulisi lopulta määrittää inhimillisen tutkimuksen kohteet.
Astypalaia (Kykladit)
Historia
Astypalaian historiasta tiedetään antiikin lähteiden kautta vain vähän. Stefanos Byzantionlaisen mukaan saari oli varhaishistoriassaan kaarialaisten hallussa, ja tuolloin sen varhainen nimi oli Pyrrha. Myöhemmin se tunnettiin myös nimillä Pylaia sekä Theon Trapeza (”Jumalten pöytä”) vehreytensä ansiosta. Ovidiuksen mukaan saari oli jossain vaiheessa Minoksen alaisuudessa, millä tarkoitetaan sen kuulumista Kreetan minolaisen kulttuurin alaisuuteen. Nimen Astypalaia sen kerrotaan saaneen Astypalaiasta, joka oli kreikkalaisessa mytologiassa Ankaioksen äiti. Todellisuudessa saaren nimi on mitä ilmeisimmin peräisin sen keskuskaupungin nimestä, joka tarkoittaa ”Vanhaa kaupunkia” (asty, 'kaupunki' + palaia, 'vanha'). Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Astypalaieus ja Astypalaiatēs, myöhemmin latinaksi Astypalaeensis tai Astypalaensis.
Pragmatismi
Filosofi Sami Pihlströmin mukaan pragmatistit korostavat toiminnallista ja arvosidonnaista kuvaa ihmisestä todellisuuteen monenlaisten käytäntöjen kautta kiinnittyvänä olentona, joka älyllisen ongelmanratkaisutoimintansa avulla pyrkii toteuttamaan erilaisia inhimillisiä pyrkimyksiään ja siten selviytymään ongelmallisista tilanteistaan. Filosofiset käsitteet ja ongelmat nähdään pragmatismissa kiinteästi käytäntöön kietoutuvina, ”käytäntöpitoisina”. Ihmiset toimivat monenlaisten käytännöllisten näkökohtien ja tavoitteiden ohjaamina, ja nämä tavoitteet säätelevät sitä, millaisina todellisuus ihmisille hahmottuu. Pragmatistin voidaan sanoa kyseenalaistavan ”periaatteen” (tai ”teorian”) ja ”käytännön” välisen rajan.
Astypalaia (Kykladit)
Historia
Antiikin aikana Astypalaia oli doorilaista aluetta. Pseudo-Skymnoksen mukaan kaupunki olisi ollut Megaran siirtokunta. Erään 300-luvulle eaa. ajoittuvan piirtokirjoituksen mukaan sen emäkaupunki olisi kuitenkin ollut Epidauros. Kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Astypalaia kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–428/427 eaa. Astypalaia löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Astypalaiassa tiedetään olleen bule, gerusia ja demos eli kansankokous.
Pragmatismi
Historiaa
thumb|180px|Pragmatismin perustaja [[Charles Sanders Peirce.]] thumb|180px|[[William James.]]
Astypalaia (Kykladit)
Historia
Roomalaiset tekivät liiton Astypalaian kanssa vuonna 105 eaa. mahdollisesti saaren hyvien satamien vuoksi, sillä se sijaitsi keskeisellä paikalla Egeanmeren saarten hallinnan kannalta. Näin Astypalaia oli alun perin asemaltaan civitas foederata eli liittolaiskaupunki. Rooman keisarikaudella Astypalaialla oli vapaakaupungin (civitas libera) asema.
Ryszard Kukliński
166px|thumb|right|[[Eversti Ryszard Kukliński]]
Astypalaia (Kykladit)
Historia
Astypalaiasta oli kotoisin Kleomedes, joka voitti nyrkkeilyn Olympian kisoissa vuonna 492 eaa., mutta menetti voittonsa ja tuli hulluksi. Tästä huolimatta häntä kunnioitettiin saarella suuresti. Cicero vaikuttaa sekoittavan Kleomedeen Akhilleukseen, koska sanoo astypalaialaisten kunnioittaneen erityisesti tätä.
Pragmatismi
Historiaa
Filosofisena liikkeenä pragmatismi sai alkunsa Yhdysvalloissa 1800-luvun loppupuolella. Pragmatismin perustajana pidetään tavallisesti yhdysvaltalaista Charles S. Peirceä, jonka 1870-luvun kirjoitukset tieteellisestä menetelmästä, käsitysten muodostamisesta ja merkitysopista toimivat eräänlaisena pragmatismin kivijalkana. Peirce ei kuitenkaan elinaikanaan ollut tunnettu ajattelija, ja pragmatisen koulukunnan teki hänen sijaansa tunnetuksi Harvardin yliopiston professori William James. James oli ensimmäinen, joka käytti nimitystä "pragmatismi" julkaisuissa, sanoen Peircen keksineen sen 1870-luvun alkupuolella.
Ryszard Kukliński
Ryszard Jerzy Kukliński (13. kesäkuuta 1930 Varsova – 11. helmikuuta 2004 Tampa, Florida) oli puolalainen eversti ja kylmän sodan aikainen vakooja, joka toimitti CIA:lle 35 000 sivua salaisia Varsovan liittoa koskevia tietoja vuosina 1971–1981. Hän toimi myös Puolan kriisin aikaan 1980–1981, aikana jolloin Solidaarisuus-liike nosti vahvasti päätään.
Astypalaia (Kykladit)
Historia
Historioitsija Hegesandros kertoo tarinan, jonka mukaan Anafen saarelta tuotiin muutamia jäniksiä Astypalaiaan, mutta ne lisääntyivät saarella ongelmaksi asti. Astypalaialaiset joutuivat pyytämään apua Delfoin oraakkelilta, joka neuvoi metsästämään jäniksiä koirien avulla. Näin saatiin saaliiksi jänistä yhdessä vuodessa. Tarina vaikuttaa olevan vastine toiselle kertomukselle, jonka mukaan Astypalaiasta vietiin puolestaan Anafelle pari peltopyytä, jotka lisääntyivät siellä liiallisesti. Pliniuksen mukaan Astypalaia tunnettiin antiikin aikana simpukoistaan.
Ryszard Kukliński
Eversti Kukliński sai kotimaassaan kuolemantuomion poissaolevana, vuonna 1984. Se kuitenkin kumottiin kommunistisen hallinnon kaaduttua. Kukliński vieraili vielä entisessä kotimaassaan vuonna 1998.
Pragmatismi
Historiaa
Jamesin käytettyä nimitystä ja laitettua sen Peircen nimiin, myös Peirce alkoi luennoida pragmatismista esittääkseen oman tulkintansa. Myöhemmin hän kehitti oman nimityksensä pragmatisismi kuvaamaan hänen alkuperäistä pragmatismiaan enemmän selkeyden vuoksi kuin siksi, että hänellä olisi ollut suuria erimielisyyksiä Jamesin kanssa.
Astypalaia (Kykladit)
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|Mosaiikkilattiaa Maltezánassa, 400-luku jaa. Apostoleja (?) ja pelikaaneja
Pragmatismi
Historiaa
Peirceä ja Jamesia innoittivat useat heitä edeltävät ajattelijat, erityisesti Alexander Bain, joka tutki yhteyksiä uskomusten, käyttäytymisen ja taipumusten välillä. Hän sanoi, että uskomus on väittämä, jonka mukaisesti henkilö on valmistautunut toimimaan. Riippuen siitä, miten väljästi "pragmatismi" tulkitaan, varhaisempiin pragmatismia innoittaneisiin ajattelijoihin voidaan lukea naturalistista käsitystä tiedosta ja toiminnasta edustanut David Hume, realisti Thomas Reid, lausuman ”tieto on valtaa” tunnetuksi tehnyt Francis Bacon sekä antiikin ajan sofistit humanismillaan ja epäformaalilla logiikallaan.
Astypalaia (Kykladit)
Rakennukset ja löydökset
Astypalaian kaupungissa oli agora, teatteri ja prytaneion. Merkittävimmät pyhäköt oli omistettu Asklepiokselle, Apollonille, Artemis Lokhialle ja Heralle. Antiikin aikaisia rakennusosia, kuten pylväiden kapiteeleja, on eri puolella nykyistä kylää. Satamaa suojaavan aallonmurtajan perustukset ovat oletettavasti roomalaiselta kaudelta. Monet saaren vanhat kirkot on rakennettu antiikin aikaisten temppeleiden ja muiden rakennusten kivistä, ja niissä on lukuisia piirtokirjoituksia.
Pragmatismi
Historiaa
Perinteisen pragmatismin herättämä kansainvälinen keskustelu hiljeni vähitellen 1920-luvulla. Angloamerikkalaisessa filosofiassa valta-aseman sai brittiläisen analyyttisen perinteen ohella Wienin piirin looginen empirismi. Päähuomio kiinnittyi tieteenfilosofiaan. Vahvimmin pragmatismin perinnettä piti yllä John Dewey. Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloissa eurooppalaisen loogisen empirismin ja amerikkalaisen pragmatismin ajatusperinteet sulautuivat yhteen.
Pragmatismi Suomessa
Suomalaisessa filosofiassa virikkeitä pragmatismista ovat Ilkka Niiniluodon kirjoittaman pragmatismin yleisesityksen (1986) mukaan saaneet muun muassa Oiva Ketosen naturalistinen ja emergentistinen tieteenfilosofia, Jaakko Hintikan uuskantilainen ajatus olioista sinänsä tiedonhankintaan liittyvien käsitteellisten toimintojen kautta saavutettavina raja-arvoina sekä Raimo Tuomelan episteeminen eli tiedollinen totuusmääritelmä. Pragmatismia esiteltiin suomenkielisille lukijoille käännösten kautta jo 1910-luvulla, kun maailmalla käytiin vilkasta keskustelua erityisesti William Jamesin tunnetuksi tekemästä pragmatismin versiosta. Keskusteluun osallistuivat myös eräät suomalaiset ajattelijat. Esimerkiksi Eino Kaila laati nuoruudessaan esittelyjä ja arvosteluja William Jamesin ajattelusta. Oiva Ketonen kirjoitti Ajatus-vuosikirjaan muistokirjoituksen Deweyn kuoltua vuonna 1954.
Analyyttinen, uusklassinen ja uuspragmatismi
Uuspragmatismi on yhteisnimitys erilaisille ajattelijoille, joista osa on jyrkästikin eri mieltä toistensa kanssa, kuten Richard Rorty ja Hilary Putnam. Nimityksellä tarkoitetaan yleensä sitä, että kyseiset ajattelijat poikkeavat ajattelultaan pragmatismin ”kolmen suuren” (Peirce, James, Dewey) näkemyksistä joko filosofiselta ohjelmaltaan (monet ovat uskollisia analyyttiselle perinteelle) tai ajattelultaan (C. I. Lewis suhtautui hyvin kriittisesti John Deweyyn). Merkittäviin analyyttisen perinteen edustajiin kuuluvat C. I. Lewis, W. V. O. Quine, Donald Davidson, Hilary Putnam sekä Richard Rorty varhaisissa teoksissaan. Stanley Fish, Jürgen Habermas ja myöhempi Rorty ovat lähempänä mannermaista perinnettä.
Uusklassinen pragmatismi, joka on kätevä mutta harvoin käytetty nimitys, on nimitys niille ajattelijoille, jotka ovat pysyneet lähempänä klassisen pragmatismin ajatuksia. Sen tunnetuimpia edustajia ovat Sidney Hook sekä Susan Haack, joka tunnetaan fundamentalismia ja koherentismia yhteen sovittelevasta ”foundherentismista”. Päinvastoin kuin nimestä voisi päätellä, uusklassinen pragmatismi ei ole mitenkään konservatiivista.
Kaikkia pragmatisteja ei voi luonnehtia helposti. Esimerkiksi Stephen Toulminin ajattelu sopii hyvin yhteen uusklassisten pragmatistien kanssa, mutta hän on päätynyt näkemyksiinsä itsenäisesti, sekä klassisesta että uusklassisesta perinteestä riippumatta. Tämä tapahtui Ludwig Wittgensteinin — jota Toulmin kutsuu ”mitä hienostuneimmaksi pragmatistiksi” — kautta. Toulmin ei kuitenkaan yleensä kutsu itseään pragmatistiksi. Jälkianalyyttisen ja angloamerikkalaisen filosofian monialaistuttua on mahdollista, että useat filosofit ovat saaneet vaikutteita pragmatistisesta ajattelusta, vaikka eivät tunnustaudu julkisesti pragmatisteiksi. Hyvä esimerkki on Quinen oppilas Daniel Dennett.
Pragmatistinen tietoteoria
Kaikkea pragmatistista tietoteoriaa kuvaa käytännöllisten seurausten painotus: kuinka teoreettiset ajatukset vaikuttavat ihmisten elämään yleensä ja tutkimustyöhön erityisesti. Täsmällisemmin ilmastuna pragmatistit ovat sitoutuneita tietoteoreettiseen viitekehykseen, joka yhdistää kausaliteetin toimintaan tai järkeen.
Varhaisten pragmatistien tietoteoria sai paljon vaikutteita darwinistisesta ajattelusta. Pragmatistit eivät kuitenkaan olleet ensimmäisiä, jotka näkivät evoluutioteorian vaikutukset tietämiselle: sama perustelu sai Arthur Schopenhauerin omaksumaan biologisen idealismin, koska se, mikä on hyödyllistä eliölle uskoa todeksi, saattaa erota huomattavasti siitä mikä on totta. Pragmatismi eroaa tällaisesta idealismista siinä, että se haastaa oletuksen, jonka mukaan tietämys ja toiminta olisivat kaksi erillistä aluetta, ja että eliöiden elämässään selviytymiseen tarvitseman tutkimuksen ja totuuden yläpuolella ja taustalla olisi olemassa absoluuttinen tai transsendentaalinen totuus. Pragmatismi tarjoaa tietoteorian, jota voisi kutsua ekologiseksi tiedonkäsitykseksi: tutkimus tulkitaan keinoiksi, joiden avulla eliö voi saada otteen ympäristöstään. "Todellinen" ja "totuus" ovat vain nimityksiä, jotka ovat käyttökelpoisia tutkimuksessa, mutta joita ei voi ymmärtää tutkimustilanteen ulkopuolella. Pragmatistinen tietoteoria on puhtaasti psykologistista mutta myös realistista: se olettaa ulkoisen maailman, jonka kanssa on toimittava.
Pragmatistit hylkäävät ajatuksen, jonka mukaan uskomusten tulisi kuvata todellisuutta ollakseen tosia — "kopioiminen on yksi [ja vain yksi] tietämisen tapa", William James kirjoitti. Sen sijaan pragmatistit katsovat, että uskomukset ovat taipumuksia, jotka pätevöityvät tosiksi tai epätosiksi sen perusteella, kuinka hyödyllisiksi ne osoittautuvat tutkimuksessa ja toiminnassa. Teoriat saavat merkityksensä ainoastaan, kun älylliset eliöt taistelevat selviytyäkseen elinympäristössään, ja siksi teoriat myös tulevat tosiksi ainoastaan menestyessään tässä taistelussa. Pragmatistit eivät kuitenkaan katso, että mikä tahansa mikä osoittautuu käytännölliseksi tai hyödylliseksi, tai mikä tahansa mikä auttaa selviytymään hetken, olisi katsottava todeksi. Esimerkiksi C. S. Peirce katsoi, että teoreettiset väittämät tulisi sitoa verifikaatiokäytäntöihin — täytyi olla mahdollista tehdä ennusteita ja koetella niitä. Peircen mukaan totuuden määrittää tieteellisen yhteisön suorittaman tutkimuksen lopullinen lopputulos (eli ei mikään yksittäinen ajanhetki). Dewey luonnehti totuudellisuutta yhdeksi hyvyyden lajiksi: kun jotakin asiaa sanotaan todeksi, se tarkoittaa sen olevan luotettava ja se tulee säilymään sellaisena kaikissa ajateltavissa olevissa tilanteissa.
Ramses VIII
Ramses VIII (tai Ramesses VIII) oli muinaista Egyptiä 20. dynastian aikaan vuosina 1129–1126 eaa. hallinnut faarao.
Ainoa merkintä Ramses VIII:stä löytyy Medinet Habusta, jossa hänet on kuvattu Ramses III:n poikana. Kuvaan on jälkikäteen lisätty kuninkaan symbolit. Ramses VIII saattoi mahdollisesti olla Ramses III:n poika, jonka nimi oli Sethherkhepeshef-meryamun. Toisaalta hän saattoi esiintyä Ramses III:n poikana (kuten edeltäjänsä) arvovaltaansa kohentaakseen.
Ramses VIII:n hautapaikka ei ole tiedossa, mutta KV19 Kuninkaiden laaksossa on mahdollisesti alun perin tarkoitettu hänelle. Mentuherkhepeshef kuitenkin valtasi haudan itselleen. Jos Ramses VIII oli sama henkilö kuin Ramses III:n poika, prinssi Sethherkhepeshef-meryamun, on hänet haudattu Kuningattarien laaksoon hautaan QV43.
Pragmatismi
Pragmatistinen tietoteoria
Koska kaikki näkemykset jaoteltiin yleensä joko idealismiin tai realismiin, tämä johti siihen, että pragmatismi luettiin laajalti mutta väärinymmärretysti subjektivismin tai idealismin muodoksi. Monet Jamesin sanonnoista, kuten "totuuden rahallinen arvo" ja "totuus on vain apuneuvo", irrotettiin kontekstistaan ja niitä karrikoitiin kirjallisuudessa muodossa "totuus on se mikä toimii" tai että mikä tahansa ajatus joka on hyödyllinen käytännössä on totta.
Käytännön ensisijaisuus
Pragmatismin peruslähtökohtana on elävän olennon toiminta sen ympäristössä. Ihmisen kyky teoretisoida nähdään erottamattomana osana älyllistä toimintaa, ei erillisenä alueena. Teoriat ja erottelut ovat keinomme löytää tiemme maailmassa. Ne abstrahoivat asioita välittömästä kokemuksestamme, ja joutuvat lopulta palaamaan kokemukseen ja selittämään ilmiöt, jotka saivat teoretisoinnin aikaan. Näin ne tekevät ilmiöistä mielekkäämpiä.
John Dewey huomautti, että kysymys ei ole vastakkainasettelusta teorian ja käytännön välillä, vaan älyllisen ja älyttömän käytännöllisen toiminnan välillä. Keskustelessaan William Pepperell Montaguen kanssa hän sanoi, että ”hänen tavoitteenaan ei ollut älyn käytännöllistäminen vaan käytännön älyllistäminen”.
Käsitteiden ja teorioiden esineellistämisen purkaminen
Dewey arvosteli teoksessa Pyrkimys varmuuteen ”filosofiseksi virhepäätelmäksi” kutsumaansa esineellistämistä: filosofit ottavat usein kategorioita (kuten mentaalinen ja fysikaalinen) itsestäänselvyyksinä, ja koska he eivät ymmärrä, että nämä ovat pelkästään nimellisiä käsitteitä, jotka on kehitetty tiettyjen filosofisten ongelmien ratkaisemiseksi, he päätyvät kaikenlaisiin metafyysisiin ja käsitteellisiin sekaannuksiin. David L. Hildebrand sanoi tämän johtavan siihen, että abstrahoinnin tuotteet heijastetaan takaisin kokemukseen. Esimerkkejä ovat muun muassa hegeliläisten filosofien ”korkein olento”, usko objektiivisiin moraaliarvoihin, sekä ajatus siitä, että logiikalla ei ole mitään tekemistä ajattelun kanssa, koska se on abstrahoitu konkreettisesta ajattelemisesta.