cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Miguel de Cervantes
Don Quijote II, Ocho comedias y ocho entremeses nuevas
Cervantesin pidemmät näytelmät ovat jääneet myöhemminkin suhteellisen vähälle huomiolle. Maininnan arvoinen on kuitenkin esimerkiksi pitkä komedia Pedro de Urdemalas (Pahanilkinen Pedro), jonka päähenkilö, veijarimainen mustalaispoika, huijaa hyväuskoisia ihmisiä monissa eri rooleissa, ja päättää kappaleen lopussa ryhtyä näyttelijäksi.
Los trabajos de Persiles y Sigismunda
Cervantes itse piti pääteoksenaan myöhäisantiikin filosofisen seikkailu- ja rakkausromaanin perinteestä, sekä Olaus Magnuksen ja Saxo Grammaticuksen pohjoisen Euroopan kuvauksista ammentavaa viimeistä romaaniaan Los trabajos de Persiles y Sigismunda – historia setentrional (Persilesin ja Sigismundan harharetket. Tarina pohjoisen mailta.). 1600- ja 1700-luvuilla Cervantesin viimeiseksi jäänyt romaani olikin hyvin suosittu ja sitä pidetään yhtenä tärkeimmistä tuolloin muodissa olleen ”herooisen romaanin” esikuvista.
Fantasiaa ja realismia yhdistelevä Persiles y Sigismunda kertoo kahden pohjoisen valtakunnan kruununperillisten matkasta Euroopan halki Roomaan, jossa heidän on määrä astua avioliitoon paavin vihkiminä. Pääjuoneen yhdistyy suuri määrä lyhyitä sivukertomuksia ihmisistä ja tapauksista, joita rakastavaiset kohtaavat matkan varrella.
Myöhempinä vuosisatoina teos on jäänyt vähemmälle huomiolle, eikä sitä ole tutkittu kovinkaan syvällisesti. Cervantes kirjoitti Persiles y Sigismundan kuuluisan esipuheen kuolinvuoteellaan, ja Catalina de Salazar julkaisi teoksen postuumisti vuonna 1617.
Cervantes antoi viimeisinä päivinään munkkilupauksen, ja hänet haudattiin fransiskaaniveljen viitassa Madridissa myöhemmin 1600-luvulla perusteellisesti remontoituun trinitaariluostariin, jossa vainajien ruumiit ovat remonttien aikaisten siirtojen vuoksi sekoittuneet ja tunnistamattomia. Cervantesin luiden löytämiseksi perustettiin vuonna 2011 hanke, jonka takana olivat Espanjan kuninkaallinen kieliakatemia, Kuninkaallinen historia-akatemia ja Madridin arkkipiispa. Hankkeeseen oli varattu 100 000 euron suuruinen summa, ja sen piti valmistua vuonna 2016, jolloin Cervantesin kuolemasta tuli kuluneeksi 400 vuotta.
Cervantesin ruumis tunnistettiin keväällä 2015 ja haudattiin virallisin menoin kesäkuussa samaan kirkkoon, johon ruumis oli aiemminkin haudattu.
Cervantesin ja Shakespearen kuolinajat sattuivat samalle päivämäärälle. Tuolloin Espanjassa oli jo käytössä gregoriaaninen kalenteri, mutta Englannissa seurattiin vielä juliaanista kalenteria. Gregoriaanisen kalenterin mukaan Shakespeare kuoli 3. toukokuuta. Yhteensattuman kunniaksi Unesco julisti 23. huhtikuuta kansainväliseksi kirjan ja tekijänoikeuksien päiväksi (World Book and Copyright Day; katso myös Kirjan ja ruusun päivä). Cervantesin mukaan nimetty Alicanten yliopiston ylläpitämä Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes on maailman laajin espanjankielistä kirjallisuutta ja historiallisia teoksia sisältävä tietokanta.
thumb|Cervantesia esittävä vahanukke. thumb|left|upright|Cervantesin patsas [[Naupaktosin satamassa.]]
Denílson
Denílson voi tarkoittaa seuraavia brasilialaisia jalkapalloilijoita:
4 (Beyoncé Knowlesin albumi)
4 on Beyoncén neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 24. kesäkuuta 2011 levymerkillä Columbia Records.
Vartiomoottorivene 19
VMV-19 (ent. Suojeluskuntajärjestön SP-41) oli Suomen merivartiolaitoksen vartiomoottorivene, joka otettiin palvelukseen 1944 Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen.
Valmistus
Suojeluskuntajärjestö tilasi aluksen Tolkkisista. SP-41:ksi nimetty alus valmistui 1943. Männystä valmistetun rungon pituus oli 21 metriä. Aluksen koneteho oli 2 x 140 hv, jolla saavutettiin 10 solmun nopeus. Aluksella oli kahdeksan hengen miehistö.
Tuonelan virta
thumb|[[Akseli Gallen-Kallela: Tuonelan joella, 1903.]] Tuonelan virta eli Tuonen joki erottaa suomalaisessa mytologiassa Tuonelan elävien maailmasta. Vainajien on ylitettävä vaarallinen virta päästäkseen kuolleiden maahan Tuonelaan. Virta on joko verkkaisesti virtaava synkkä joki tai raivoisa ”palava” koski, jättiläismäinen pyörre eli Kinahmi. Rauhallinen tuonen joki esiintyy muun muassa Kalevalassa.
Vainajat vie verkkaisesti virtaavan joen yli Tuonen tytti lautallaan. Elävätkin saattavat pyrkiä kyytiin, uskotellen olevansa oikeasti kuolleita. Joesta voi myös päästä läpi uimalla, esimerkiksi muuttumalla vesieläimeksi. Tiellä voi kuitenkin olla rautaverkkoja, ja Tuonelassa on vartijoita. Manalla käynti onkin erittäin uskaliasta, sillä kerrotaan, että sinne menneitä on paljon, mutta ei paljon palanneita.
Virrassa ui Tuonen joutsen. Lemminkäinen kuolee, ja hänet syöstään virtaan, kun hän aikoo tappaa linnun. Lemminkäisen äiti kuitenkin noukkii poikansa vedestä ja saa herätettyä hänet eloon.
Myös skandinaavisessa mytologiassa teräaseita vilisevä virta tulee vastaan matkalla kuolleiden maahan. Koskea on verrattu myös skandinaavisen mytologian ginnungagapiin, kaoottiseen alkutilaan, jossa yhtyvät tuli ja jää.
Samankaltaisia virtoja esiintyy myös muissa mytologioissa; vertaa esimerkiksi kreikkalaisen mytologian Styksiin ja Akheroniin.
Karri Rämö
Karri Markus Tapio Rämö (s. 1. heinäkuuta 1986 Asikkala) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Saksan DEL-liigassa pelaavaa ERC Ingolstadtia. Tampa Bay Lightning varasi Rämön NHL:ään vuoden 2004 varaustilaisuudessa kuudennella kierroksella varausnumerolla 191. Rämö pelasi NHL:ssä Tampa Bayn organisaatiossa kausilla 2006–2009 ja myöhemmin Calgary Flamesissa 2013–2016.
SM-liiga
Rämö aloitti ammattilaisuransa SM-liigassa Pelicansissa kaudella 2003–2004. Kauden lopussa runkosarjan loppupäässä pelanneella joukkueella ei ollut enää juuri panosta otteluissaan, ja pääasiassa Pelicansin A-junioreissa pelaava Rämö pääsi torjumaan kolme ottelua. Kaudella 2004–2005 Rämö sai jo huomattavasti enemmän vastuuta ja pelasi 26 ottelua pelaten kuitenkin kaudella myös 21 A-junioriottelua. Seuraavalla kaudella 2005–2006 Rämö pelasi HPK:ssa 24 ottelua torjuntaprosentila 92,9 ja pudotuspelien päätteeksi HPK voitti Suomen mestaruuden.
NHL ja KHL
Mestaruuskauden jälkeen Rämö siirtyi Pohjois-Amerikkaan Tampa Bay Lightning in organisaatioon. Rämö pelasi suurimman osan ensimmäisestä kaudestaan AHL:ssä Springfield Falconsissa. Rämö pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 2. joulukuuta 2006 vierasottelussa Ottawa Senatorsia vastaan, jossa Rämö vaihdettiin maaliin Johan Holmqvistin päästettyä kolme maalia alle kymmenessä minuutissa, mutta Tampa Bay hävisi lopulta 5-3. NHL-otteluja ensimmäisellä Pohjois-Amerikan kaudellaan Rämö pelasi yhteensä 2. Kauden lopussa hänet valittiin AHL:n tähdistöotteluun yhdessä Ville Koistisen kanssa.
Kaudella Rämö pelasi 22 NHL-ottelua ja kuusi AHL-ottelua. Kaudella Rämö pelasi 24 NHL-ottelua ja 28 AHL-ottelua ja teki kauden jälkeen sopimuksen KHL-joukkue Avangard Omskin kanssa. Hän pelasi KHL:ssä kaudet 2009–2013. Kausilla 2009–2010 ja 2010–2011 hänet valittiin KHL:n tähdistöotteluun.
Kaudeksi Rämö siirtyi NHL:ään Calgary Flamesiin. Miikka Kiprusoff lopetti uransa joukkueen ykkösmaalivahtina kauden 2012–2013 lopussa. Marraskuussa joukkue siirsi ykkösmaalivahtinsa Joey MacDonaldin siirtolistalle ja nosti AHL-vahti Reto Berran kokoonpanoonsa.
Rämö pelasi vielä kaudet 2014–2016 Calgaryssa. Jäätyään ilman sopimusta Rämö haki kaudelle 2016–2017 pelipaikkaa Toronto Maple Leafsista, mutta palasi kauden lopussa Suomeen ja Pelicansiin.
Kaudeksi 2017–18 Rämö siirtyi KHL-joukkue Jokereihin 1+1-vuotisella sopimuksella. Konferenssin välierien viidennessä kohtaamisessa TsSKA Moskovaa vastaan Rämö torjui 83 kertaa, mikä oli uusi KHL-ennätys. Ottelu eteni viidenteen jatkoerään saakka.
Toukokuussa 2018 Rämö siirtyi rahallista korvausta vastaan Avangard Omskiin ja tämän myötä Jokereiden ja Rämön sopimuksen optio purettiin. Kausi meni kuitenkin pilalle polvivamman vuoksi eikä Rämö pelannut kaudella ensimmäistäkään ottelua.
Maajoukkue
Rämö valittiin edustamaan Suomea vuoden 2018 talviolympialaisiin.
Vartiomoottorivene 19
Palvelus
Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen luovutettiin sen omistama alus merivoimille, joka luovutti sen edelleen merivartiolaitokselle. Alus luokiteltiin vartiomoottoriveneeksi ja se sai järjestysnumeron 19 eli sen nimeksi tuli VMV-19.
Karri Rämö
Muuta
Rämön pikkuveli Lauri on myös jääkiekkomaalivahti. Lauri on pelannut korkeimmillaan Mestis-tason otteluita.
Karri Rämö on Mestis-joukkue Heinolan Peliittojen osaomistaja.
Työmiehen päiväkirja
Työmiehen päiväkirja on Risto Jarvan ohjaama yhteiskunnallinen suomalainen elokuva vuodelta 1967. Jarva sai osin tästä elokuvasta sekä ohjaus-Jussin että leikkaus-Jussin.
ETL Mark III
ETL Mark III oli Japanin ensimmäinen transistoripohjainen tietokone. Tietokoneessa ohjelma voitiin tallettaa koneen muistiin.
Tietokone käytti kärkitransistoreja ja diodeja. Tietokone rakennettiin Hiroshi Wadan johdolla Tokiossa Electrotechnical Laboratoryssa vuonna 1956.
Rob Ford
Robert Bruce ”Rob” Ford (28. toukokuuta 1969 Toronto, Ontario – 22. maaliskuuta 2016) oli kanadalainen konservatiivipoliitikko ja liikemies, joka toimi Toronton kaupungin historian 64. pormestarina vaalikaudella 2010–2014. Hänet tunnetaan korkean verotuksen vastustajana.
Pormestarikautensa aikana Ford oli osallisena useissa työhönsä liittyvissä ja työn ulkopuolisissa kohuissa. Fordin alkoholi- ja päihdeongelmien noustua julkisuuteen Toronton kaupunginvaltuusto vei suurimman osan hänen valtaoikeuksistaan.
Ford kuoli syöpään 22. maaliskuuta 2016 46-vuotiaana.
Hora
thumb|250px|Hora-tanssijoita [[Bukarestissa 1857]] Hora (, tanssi) on romanialainen ja moldavialainen kansantanssilaji. Se on erityisesti juhlissa tanssittava piiritanssi, jossa on paljon osanottajia.
Tanssin kreikankielinen nimi on käytössä piiritanssin yleiskäsitteenä laajalti koko Balkanin alueella ja sen kreikankielinen alkumuoto myös kreikkalaisessa kansanmusiikissa.
Muita tanssin nimivariantteja ovat venäläinen horovod, bulgarialainen horo, makedonialainen oro, gagauzialainen huro, ukrainalainen ja serbialainen kolo ja Mustanmeren alueen turkkilaisten horon.
Corto Maltese
thumb|right|Corto Maltese Siperiassa (Jalava 1984, Sarjakuvan mestareita n:o 2). Corto Maltese on italialaisen sarjakuvataiteilija Hugo Prattin tunnetuin sarjakuvahahmo. Corto Maltese edustaa aikuisille suunnattua seikkailullista mutta vakavaa taidesarjakuvaa, ja se on vakiinnuttanut asemansa eurooppalaisen sarjakuvan klassikoiden joukossa. Pratt laati Corto Maltesen seikkailuista 8 pitkää sarjakuvaromaania ja yhteensä 21 lyhyttä sarjakuvanovellia. Ensimmäinen julkaistiin 1967–1969, viimeinen 1988. Kaikki Corto Maltese -sarjakuvat on suomennettu, lyhyet sarjakuvanovellit neljäksi albumikokonaisuudeksi koostettuina.
Juan Díaz Canales ja Rubén Pellejero alkoivat vuonna 2015 tehdä uusia Corto Maltese -albumeita. Uudet albumit on julkaistu vuosina 2015 ja 2019, ja ne on molemmat on suomennettu.
Corto Maltesen hahmo
Corto Maltese on merikapteeni vailla laivaa, Maltalla syntynyt ja kasvanut gibraltarilaisen mustalaisnaisen ja cornwallilaisen merimiehen poika, maailmankansalainen, ammattiseikkailija (”onnensoturi”) ja vallankumouksellinen. Hän on kansalaisuudeltaan britti, mutta toimii usein yksiselitteisesti ”isänmaansa” etujen vastaisesti. Virallisesti hän asuu Antiguassa, mutta hän pysyy harvoin pitkään aloillaan missään. Nuorena poikana hän huomasi, ettei hänen kädessään ollut kohtalonviivaa, ja teki itse mielensä mukaisen viivan käteensä isänsä partaveitsellä. Tämä kuvaa hänen elämänasennettaan: hän on omaehtoinen romantikko ja idealisti. Cortolla on myötämielisyyttä 1900-luvun alun vallankumousliikkeitä kohtaan, mutta hän osallistuu niiden toimintaan vain satunnaisesti.
Corto on pitkäkasvuinen ja hoikka. Hänellä on hiukan kihartuva lyhyt musta tukka ja ruskeat silmät. Hän pitää rengasta vasemmassa korvassaan Yhdistyneen kuningaskunnan kauppalaivaston, anarkismin tai molempien tunnuksena ja päässään yleensä kaartin tykistöupseerin lakkia, jonka hän sanoo saaneensa lahjaksi. Hän pukeutuu varsinkin ihmisten ilmoilla ollessaan rennon tyylikkäästi.
Corton elämäntarina tunnetaan varsinkin nuoruusvuosien osalta puutteellisesti. Hän näyttää kuitenkin syntyneen 1887 ja aloittaneen merimiehen uransa vuoden 1900 tienoilla laivapoikana Britannian kauppalaivastossa. Jouduttuaan vaikeuksiin esimiestensä kanssa hän ryhtyi ensin salakuljettajaksi ja ajautui lopulta merirosvouteen Tyynellä valtamerellä (Corto Maltese Etelämerellä). Ensimmäisen maailmansodan alun aikoihin hän sai tarpeekseen suoranaisesta rikollisuudesta ja valitsi (ainakin jossakin määrin lainkuuliaisemman) onnensoturin elämän. Britannian poliisi suhtautuu häneen varauksellisesti, sillä hänen merirosvon taustansa tunnetaan, ja hän on myös saanut Afrikassa syytteen murhasta (hänet kuitenkin vapautettiin, koska hän tappoi vakoojia). Corto noudattaakin lähinnä aivan omia lakejaan. Tarpeen vaatiessa hän on kylmäverinen tappaja. Pratt maalailee Corto Maltesen monisyistä hahmoa yhdistelemällä hienovaraista piirros- ja sanataidetta.
Tapahtumaympäristöt
Corto Maltese -tarinoissa seikkailullisuuteen ja piirtäjän luomien hahmojen vuorovaikutukseen yhdistyvät historialliset ilmiöt, henkilöt ja tapahtumat. Erityisesti taustalla vaikuttavat ensimmäinen maailmansota ja Venäjän sisällissota. Corto seikkailee eri puolilla Eurooppaa, latinalaista Amerikkaa, Afrikkaa, Aasiaa ja Oseaniaa. Jokaista maanosaa kuvataan asiantuntevasti. Corton seikkailut kestävät 1900-luvun alusta 1930-luvun alkuun. Toisessa sarjakuvassaan Aavikon skorpionit Pratt mainitsee ohimennen Corton kadonneen Espanjan sisällissodassa, vaikka jättää hänen lopullisen kohtalonsa avoimeksi. Pratt katsoi, ettei myöhempinä aikakausina enää ollut tilaa romanttiselle hahmolle.
Realistisista ja pikkutarkoista ympäristö- ja ajankuvauksista huolimatta Corton seikkailuissa on usein myös yliluonnollisia piirteitä. Paljon tapahtuu puhtaasti päähenkilön pään sisälläkin. Niin Pratt itse kuin Corto Maltesekin ovat perehtyneet perusteellisesti monenlaisiin myytteihin eri puolilta maailmaa. Corton tähtäimessä on yleensä jonkinlainen historiallinen aarre, joka useimmiten jää jostakin syystä tavoittamatta.
Tarinoiden luonne vaihtelee. Toisessa ääripäässä on kepeää aarteenmetsästystä tai rikosten selvittelyä, toisessa myyteillä leikittelyä, mutta mukana on aina ironinen huumori. Kaksi viimeistä Corto-tarinaa (Corto Maltese Sveitsissä ja Mu – kadonnut manner) tapahtuvat lähinnä myyttisessä maailmassa ja ainakin osittain unessa. Joskus sekavaksi, jopa maneerimaiseksi arvosteltu Mu poikkeaa selvästi Corto Maltese -tarinoiden tavallisesta tyylistä.
Sivuhenkilöt
Corto Maltese -sarjakuvissa esiintyy suuri joukko mieleenpainuvia sivuhenkilöitä. Näistä tärkein on psykopaattisuudestaan huolimatta melko sympaattinen venäläinen rikollinen Rasputin, jonka ulkoista yhdennäköisyyttä historialliseen Rasputiniin Pratt ei selitä lähemmin (Corto Maltesen nuoruus -albumi tosin antaa selkeästi ymmärtää, että kyse on eri henkilöistä, ja nimi on tavallinen Siperiassa). Selittelemättä jää myös Corton ja Rasputinin omituinen ja räjähdysherkkä suhde, joka ainakin tiukan paikan tullen osoittautuu lujaksi ystävyydeksi. Lukuisien ystävien, vihamiesten ja muuten vain ohimennen tavattujen hahmojen lisäksi Pratt kertoo epäsuorasti ja hajanaisesti joistakin Corton tuttavuuksista, joita sarjakuvissa ei koskaan nähdä.
Vaikka Corto Maltese onkin yleensä ottaen selvä päähenkilö, Pratt käyttää tämän seikkailuja usein välineenä kertoa jonkun aivan muun henkilön tai ihmisryhmän tarina. Useissa tarinoissa hän myös nostaa etualalle muita hahmoja jättäen Corton pieneen sivurooliin tai melkein pelkäksi taustavaikuttajaksi. Tällaisia tarinoita ovat erityisesti Corto Maltese – nuoruus, Suloisten unten laguuni ja Mammonan lipun alla.
Todelliset historialliset hahmot Corto Maltesessa
Corto kohtaa usein todellisia henkilöitä, jotka ankkuroivat hänen seikkailunsa todella tapahtuneeseen historiaan. Corton kohtaamia historiallisia hahmoja ovat ainakin:
Argis
Argis on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 390 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Argisin pinta-ala on 8 neliökilometriä. Argis sijaitsee Albarinejoen varrella, jota myötäilee myös rautatie. Lähin asema on naapurikunnassa Tenayssa.
Draken diskografia
Tämä on rap-artisti Draken diskografia.
Corto Maltese
Corto Maltesen naiset
Corto Maltese -tarinoissa kohdataan joukko kauniita ja kohtalokkaita naisia, joista monet ovat erittäin voimakasluonteisia oman elämänsä valtiattaria. Hugo Prattin naiskuvaa on kuitenkin arvosteltu myös seksismistä.
Corto Maltese on selvästi mieltynyt naisiin ja nämäkin usein häneen. Matkassa tuntuu kuitenkin aina olevan liikaa mutkia, ja kaikenlaisten aarteiden tavoittamattomuus on toki oleellinen osa hahmon romanttisuuttakin. Toisinaan kyse on myös ilmeisen puhtaasta ystävyydestä. Hugo Pratt ei milloinkaan revittele ”kauniin merimiehen” naissuhteilla. Eniten paljasta pintaa ja suorasukaisinta kielenkäyttöä sisältyy prostituution ympärillä pyörivään dekkarimaiseen argentiinalaisseikkailuun Tango, jossa siinäkin pelataan pitkälti tulkinnanvaraisuudella ja lukijan mielikuvituksella.
Tarinoissa viitataan usein tiettyyn nimeämättömään naiseen, jonka perään Corto jatkuvasti ja ilmeisen turhaan huokailee. Yleisin tulkinta lienee, että kyseessä on Pandora Groovesnore (tarinasta Corto Maltese Etelämerellä). Selvää romanttista kiinnostusta Cortolla kuitenkin on useita muitakin naisia kohtaan, näiden joukossa Soledad Lokaart (Sen lokin vuoksi, Herra presidentin voodoo ja Mu), Banshee O'Dannan (O-mollikonsertto harpulle ja nitroglyseriinille) ja Shanghai Li (Corto Maltese Siperiassa).
Corto Maltese -sarjakuva-albumit ja niiden suomennokset
Corto Maltese -sarjakuvanovelleja sisältävät suomalaiset albumit on koottu samalla tavoin kuin ranskalaiset kokoelmat. Alkukielellä eli italiaksi lyhyet tarinat on koottu kokoelmiksi hiukan eri tavoin. Kokoelmiin Kauriin merkin alla, Banaanikonga ja Herra Presidentin voodoo sisältyviä novelleja julkaistiin 1970–80-luvuilla myös suomalaisissa sarjakuvalehdissä Non Stop ja Tapiiri.
Kaikki Corto-tarinat on seuraavassa listattu niiden oletetussa tapahtumajärjestyksessä, joka poikkeaa hiukan ilmestymisjärjestyksestä. Kaikkien suomenkielisten albumeiden julkaisija on Kustannus Oy Jalava. Osa suomennetuista albumeista on väritettyjä, osa mustavalkoisia; kolmesta on julkaistu sekä väritetty että mustavalkoinen laitos. Useat suomenkieliset Corto Maltese -albumit on julkaistu kahdella eri nimellä ja hieman toisistaan poikkeavilla suomennoksilla.
Näistä kolme ensimmäistä on julkaistu väritettyinä kokoelmassa Karibialainen sarja (2017) ja jälkimmäiset kolme kokoelmassa Merirosvojen lipun alla (2019).
Banaanikongan kolme ensimmäistä novellia on julkaistu myös väritettynä kokoelmana nimellä Herra Presidentin voodoo (2010). Kaksi viimeistä novellia yhdessä Kelttiläistarinoiden kahden ensimmäisen novellin on julkaistu myös väritettynä kokoelmana nimellä Mysteerien laguunit (2015).
Corto Maltese -animaatiot
Vuonna 2002 julkaistiin täyspitkä piirretty Corto Maltese -elokuva, joka valmistui italialais-ranskalaisena yhteistyönä. Animaatioelokuva perustuu tarinaan Corto Maltese Siperiassa, jota se myös varsin uskollisesti seuraa. Elokuva on julkaistu DVD:nä myös Suomessa nimellä Corto Maltese. Samat tekijät ovat 2000-luvulla valmistaneet televisiolevitykseen lähinnä Ranskassa ja Italiassa myös runsaasti muita Corto Maltese -piirrettyjä sekä lyhyistä että pitkistä tarinoista.
Corto Maltese -teatterinäytelmänä
Helsingissä Q-teatterin isolla näyttämöllä esitettiin vuonna 2011 Fiikka Forsmanin ohjaamaa näytelmää Corto Maltesen seikkailut. Näytelmä perustui suurimmalta osin tarinaan Corto Maltese Samarkandissa, mutta muidenkin Corto Maltese-tarinoiden kohtauksia oli kirjoitettu mukaan näytelmän käsikirjoitukseen. Hugo Prattin perikunnalta oltiin saatu tähän suostumus. Corto Maltesea esitti näytelmässä Tommi Korpela
To Hell and Back
To Hell and Back on power metal -yhtye Sinergyn toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000 levymerkillä Nuclear Blast.
Clarence S. Campbell Bowl
Clarence S. Campbell Bowl on NHL-palkinto, joka on kaudesta 1993–1994 asti myönnetty läntisen konferenssin voittajajoukkueelle.
Läntisen konferenssin pudotuspelien voittajat (2022–)
* Joukkue voitti myös Stanley Cupin
1 Kauden 2020–2021 poikkeuksellisen divisioonajaon vuoksi ei konferensseja otettu huomioon, mutta siitä huolimatta palkinto päätettiin jakaa Golden Knightsin ja Canadiensin semifinaalisarjan voittaneelle joukkueelle.
Carlton Centre
thumb|left|Carlton Centren näköalakerroksesta avautuvaa näkymää. Carlton Centre on pilvenpiirtäjä Johannesburgin kaupungissa, Etelä-Afrikan Gautengin provinssissa. Se on valmistunut vuonna 1973, ja sen suunnittelusta vastasi yhdysvaltalainen arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings and Merrill. Pilvenpiirtäjä yltää 223 metrin korkeuteen ja siinä on 50 kerrosta. Rakennuksen ylimmäinen kerros toimii näköalakerroksena.
Aiheesta muualla
-26.20556°N, 28.04667°W
Ghost (Jamie-Leen kappale)
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun finaalissa, jossa se sai 11 pistettä, ja jäi viimeiselle sijalle.
Työväenpuolue (Israel)
Työväenpuolue (, virallisesti ‏מפלגת העבודה הישראלית‎ Mifleget ha-‘Avoda ha-Yisra’elit) on israelilainen keskusta-vasemmistolainen puolue. Työväenpuolue edustaa sosiaalidemokratiaa ja sionismia.
Työväenpuolue on Euroopan sosialidemokraattisen puolueen tarkkailijäsen ja toimii myös Progressive Alliancessa. Työväenpuolue oli Sosialistisen internationaalin jäsen vuoteen 2018 saakka, jolloin puolue lakkautti jäsenyytensä internationaalin liityttyä järjestönä mukaan tukemaan ns. BDS-kampanjaa (Boycott, Divestment and Sanctions).
Historia
Työväenpuolue on lähtöisin 1930-luvulla perustetuista puolueista. Nykyinen Työväenpuolue syntyi tammikuussa 1968 kolmen vasemmistolaisen puolueen yhdistyessä. Niistä suurin, Mapai hallitsi maata 1948–1977. Toinen oli Ahdut ha-'Avoda–Po'ale Tziyyon, jonka muodostivat 1944 Mapaista eronneet ja kolmas Rafi (Reshimat Po'ale Yisra'el), joka syntyi Israelin ensimmäisen pääministerin David Ben-Gurionin erottua Mapaista 1965 kiistojen vuoksi.
Perustamisensa jälkeen Työväenpuolue on yleensä muodostanut Ma'rach-hallituksen Mapamin ja kahden arabien puolueen kanssa.
Työväenpuolue ja sen edeltäjät olivat tärkeässä osassa Israelin alkuaikoina. Ensimmäisen kerran puolue päätyi oppositioon 1977, jonka jälkeen se on hitaasti menettänyt asemiaan. Vuoden 2009 vaaleissa puolue jäi neljännelle sijalle.
Professori Efraim Inbar on tulkinnut puolueen taantumisen syyksi kollektiivisen ideologian ja perinteisten arvojen ja sionistisen sosialismin hylkäämisen. Puolueen johtajat ovat korostaneet kosmopoliittisuutta ja yksilöarvoja, ihmisoikeuksia ja demokratiaa. Työväenpuolue on yhdistetty vuoden 1993 Oslon rauhanprosessiin ja sen epäonnistumiseen. Puoluejohtaja Ehud Barak oli valmis jakamaan Jerusalemin palestiinalaisten kanssa vuoden 2000 Camp Davidin kokouksessa, mitä 2/3 Israelin väestöstä vastusti. Myös demografia on toiminut Työväenpuoluetta vastaan. Israelin sefardijuutalaiset ja 1990-luvun jälkeen muuttaneet Venäjän juutalaiset ovat äänestäneet muita puolueita, jolloin Työväenpuolueen kannattajaksi ovat jääneet eurooppalaisperäiset aškenasijuutalaiset ja keski- ja yläluokka. Työväenpuolue on myös yrittänyt houkutella Israelin arabiäänestäjien ääniä, mutta leimautuminen arabien tukemaksi on puolueelle Israelissa pahin mahdollinen uhkakuva.
Puheenjohtaja ja puolustusministeri Ehud Barak ilmoitti tammikuussa 2011 jättävänsä puolueen parlamenttiryhmän ja muodostavansa uuden "Itsenäisyys"-ryhmän ja puolueen.
Israelin työväenpuolueen kannatus on hiipunut voimakkaasti ja vuonna 2019 se ei enää kuulunut Israelin suurimpien poliittisten ryhmien joukkoon.
Suomen kirkkojen latina
'''Suomen kirkkojen latina. Piirtokirjoitukset kirkoissa, kellotapuleissa ja hautausmailla''' on Reijo Pitkärannan vuonna 2004 ilmestynyt kirja. Teoksen on julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, ja se pohjautuu Suomen kirkkojen latina -hankkeeseen (, EFIL). Teoksessa on julkaistu suomalaisten kirkkojen ja hautausmaiden latinankieliset piirtokirjoitukset. Hanke toteutettiin Klassillis-filologisen yhdistyksen ja Suomen kirkkohistoriallisen seuran yhteistyönä.
House of Deréon
House of Deréon on Beyoncé Knowlesin äidin Tina Knowlesin (o.s. Beyincé) oma vaatemerkki. House of Deréon myy laukkuja, kenkiä ja vaatteita. Beyoncé itse on ollut House of Deréonin mallina ja suunnitellut vuonna 2011 raskaana oleville naisille vaatemalliston.
Aiheesta muualla
Beyoncé Knowles
Todd Strange
pienoiskuva|Todd Strange vuonna 2011. Todd Strange on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Hän on toiminut Montgomeryn kaupungin pormestarina maaliskuusta 2009 lähtien, kun Bobby Bright valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi.
Hannah Spearritt
thumb|Spearritt vuonna 2013. Hannah Louise Spearritt (s. 1. huhtikuuta 1981) on brittiläinen popmuusikko ja näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi S Club 7 -kokoonpanon jäsenenä.
Näyttelijänä Spearritt on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa Uhka menneisyydestä ja elokuvassa Seed of Chucky (2004). Hänet on nähty myös musikaaleissa.
J Balvinin diskografia
Tämä on laulaja J Balvinin diskografia.
Šabwa
Šabwa oli Hadramautin muinaisen kuningaskunnan pääkaupunki nykyisessä Jemenissä Hadramautin historiallisella alueella. Šabwa oli kukoistaessaan toisella ja ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Etelä-Arabian kolmanneksi suurin kaupunki, joka sijaitsi paitsi lähellä suolakaivoksia, myös tärkeän karavaanireitin varrella.
Maantiede
thumb|vasen|[[Aarnikotka Šabwasta 200-luvulta jaa.]] Šabwa sijaitsee nykyisessä Jemenissä Wadi Atfin suulla Wadi Irman varrella. Kaupunki oli aikanaan strategisesti hyvin tärkeällä paikalla karavaanireitillä Najranista luoteessa Timnaan lounaassa. Šabwa oli kukoistaessaan Etelä-Arabian kolmanneksi suurin kaupunki heti Maribin ja Timnan jälkeen. Šabwan alue käsittää noin 60 hehtaaria, josta muurein ympäröidyn kaupungin koko oli noin 15 hehtaaria. Šabwa oli tuolloin tyypilliseen tapaan ympäröivän maatalousalueen keskus lähellä aavikkoa.
Historia
Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran historiallisissa lähteissä 600-luvulla eaa. piirtokirjoituksessa RES 3945. Piirtokirjoituksessa Hadramautin kuningas nimeltä Yada'il mainitaan Saban kuninkaan liittolaisena. Ensimmäiset kiviset rakennukset Šabwassa ilmestyivät ilmeisesti 400-luvulla eaa. Kaupungin myöhempi kukoistuskausi ajoittui toiselle ja ensimmäiselle vuosisadalle ennen ajanlaskun alkua. Toisella vuosisadalla eaa. Hadramautin kuningaskunta käsitti alueita lounaaseen aina Qatabanin kuningaskunnan rajoille saakka. Kuningaskunnan merkitys väheni Saban kuningaskunnan valloittaessa sen alueita 200-luvulla jaa. Sabalaiset kukistivat Hadramautin kuninkaan Ilazz Yalutin armeijat vuosina 217–228 ensin Qatabanissa ja myöhemmin Šabwassa. Lopullisesti kuningaskunta tuhoutui 200-luvun lopulla Saban kuninkaan Du-Raydan sotaretkellä alueelle.
Myöhemmin keskiajalla arabimaantieteilijät tunsivat edelleen Šabwan, joka tuolloin oli tosin jo vähämerkityksellinen pieni asutuskeskus. Al-Hamdanin mukaan Šabwan asukkaat olivat muuttaneet kaupungista Wadi Hadramautin alueelle. Joidenkin mukaan Shibāmin kaupunki nimettiin heidän mukaansa. Arabimaantieteilijät pitivät muinaista Šabwaa osana Himyarin kuningaskuntaa, johon se mahdollisesti myöhemmin kuului. Arabimaantieteilijät mainitsevat myös lähellä sijainneet ja myöhemminkin käytössä olleet suolakaivokset Šabwan lähistöllä. Paikalla sanotaan myös kasvatetun taateleja, joten alue lienee keskiajalla ollut vielä nykyistä hedelmällisempää.
Oskar Flink
Karl Oskar Flink (9. maaliskuuta 1867 Espoo – 21. maaliskuuta 1915 Kuopio) oli suomalainen Kuopiossa vaikuttanut rakennusmestari, rakennusurakoitsija ja tehtailija.
Flink toimi aluksi muun muassa valvojana Mikkelin lääninvankilan ja Niuvanniemen mielisairaalan työmailla. Hän muutti vaimonsa kanssa Kuopioon 1891 ja hankki kohta omistukseensa Laivonsaaren tiilitehtaan. Vuonna 1894 hän sai urakoitavakseen Joensuun sairaalan. Suuri rakennusurakka valmistui 1897, ja kertoman mukaan Aurora Karamzin oli Flinkin takaajana urakan saamisessa. Hän urakoi sitten useita rakennuskohteita sekä Kuopion ulkopuolella Raahen opettajaseminaarin rakennukset 1897–1899. Flink oli 1899 mukana perustamassa Kuopioon puusepänteollisuutta harjoittanutta Puuseppä Oy:tä, ja hän hankki samana vuonna Vaajasalon Lapinniemessä sijainneen tiilitehtaan. Hän rakennutti Puuseppä Oy:lle tehdasrakennuksen Itkonniemelle vuonna 1900 sekä sahalaitoksen, jonka yhtiö vuokrasi. Flink oli Puuseppä Oy:n osakkaana vuoteen 1906 saakka. Vuosina 1912–1913 hän urakoi nelisulkuisen Juojärven kanavan (nykyinen Varistaipaleen kanava).
Vuonna 1907 Flink osti 97 hehtaarin kokoisen Levälahden tilan Kuopion maalaiskunnan Kurkiharjun Sikoniemestä. Hän perusti Sikoniemeen sahan ja tiilitehtaan, ja hänellä oli hinaaja ja kaksi proomua sahatavaran ja tiilien kuljetusta varten. Vuonna 1909 valmistunut rengasuunilla varustettu tiilitehdas korvasi Flinkin omistamat Laivonsaaren ja Vaajasalon tiilitehtaat. Uudessa tiilitehtaassa tiiliä voitiin polttaa jatkuvalla prosessilla, ja tiiliä valmistettiin 750 000 – 900 000 kappaletta vuodessa. Flink perusti lisäksi kaivonrenkaita, putkia ja portaita valmistaneen betonivalimon Itkonniemelle ja kivilouhimon Kallaveden saareen. Hän harjoitti Levälahden tilalla myös maanviljelyä ja omisti puolet Kauppakatu 37–39:ssä toimineesta elokuvateatteri Kalevasta.
Flink oli Kuopion kaupunginvaltuuston jäsenenä 1903–1907. Hän oli Kagaalin asiamiehenä 1900-luvun alussa ja tilasi Kagaalin toimittamaa maanalaista Fria Ord -lehteä. Flink oli jäsenenä Kuopion kunnallisklubissa, Kuopion rakennusmestariklubissa sekä Haminalahden metsästysseurassa.
Oskar Flink oli naimisissa vuodesta 1890 Johanna (Hanna) Aleksandra Jakobsonin (1872–1947) kanssa. Heillä oli yhdeksän lasta, joista yksi oli jääkärikapteeni Mårten Flink. Flink hankki vuonna 1900 perheensä asuintaloksi Aatalan huvilan Itkonniemeltä. Huvila purettiin 1970-luvun puolivälissä.
Go Fly
thumb|Go Flyn Boeing 737 Go Fly (v. 1997–1998 Operation Blue Sky) oli British Airwaysin marraskuussa 1997 perustama halpalentoyhtiö. Yhtiön laivasto koostui Boeing 737 -koneista ja sen tärkein solmukohta oli Lontoon Stanstedin lentoasema. EasyJet osti Go Flyn toukokuussa 2002.
Laivasto
Go Fly käytti toimintansa aikana seuraavia lentokoneita:
Lessay
Lessay on kunta Ranskassa Manchen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Ayjoen varrella Englannin kanaalin rannikolla. Kunnan tärkein nähtävyys on sen 1000-luvulta peräisin oleva luostari Abbaye Sainte-Trinité de Lessay. Luostari tuhoutui täysin toisessa maailmansodassa, mutta se on täysin entisöity. Kesäisin luostarissa järjestetään klassisen musiikin festivaali Les Heures Musicales de l’Abbaye de Lessay. thumb|left|Lessayn luostari
Kuntaliitokset
1. tammikuuta 2016 Angoville-sur-Ayn kunta yhdistyi Lessayn kuntaan.
Ataq
Ataq on kaupunki Jemenissä. Se on Šabwan maakunnan hallinnollinen keskus.
Maantiede
Ataq sijaitsee Jemenin Šabwan maakunnassa Adenin koillispuolella. Ataq on paitsi maakunnan hallinnollinen keskus, mutta myös sen huomattavin kaupunki.
Historia
thumb|vasen|Kaupunki 1960-luvulla. Jonkin matkaa nykyisen Ataqin pohjoispuolella sijaitsevat muinaisen Šabwan kaupungin rauniot. Šabwa oli aikanaan huomattava kaupunki muinaisessa Hadramautissa. Kaivauksia paikalle tekivät ranskalaiset 1980-luvulla. He rakennuttivat vuonna 1981 myös Šabwan löydöksiä esittelevän Ataqin museon.
Jemenin sisällissodan aikana Ataqin hallinnasta on käyty taisteluja eri ryhmittymien kesken. Vuonna 2015 kaupungin valtasivat huthit. Myöhemmin taisteluja käytiin hallituksen ja Etelän siirtymäneuvoston joukkojen välillä. Syyskuussa 2019 Jemenin virallisesti tunnustettu hallitus julisti Ataqin väliaikaiseksi pääkaupungikseen sen menetettyä Adenin Etelän siirtymäneuvostolle.
Väestö
Kaupungin asukkaat ovat pääasiassa sunnalaisia muslimeja.
Suomenlahden meripuolustusalue
Joukkoyksiköt
Suomenlahden meripuolustusalueen joukkoyksiköt olivat:
Kaikki joukkoyksiköt sijaitsivat lopuksi Upinniemessä. Suomenlinnan rannikkorykmentti toimi aiemmin Isosaaressa Helsingin edustalla, josta sen toiminta siirtyi tammikuussa 2011 Upinniemeen. Joukko-osasto Kotkan rannikkoalue (KOTRA) liitettiin 1. tammikuuta 2007 Kotkan rannikkopataljoonana Suomenlahden meripuolustusalueen joukkoyksiköksi. Pataljoona toimi Kirkonmaalla, Haapasaaressa, Kotkan satamassa sekä Haminassa kasarmialueella, kunnes se lakkautettiin 31. joulukuuta 2013 osana puolustusvoimauudistusta.
Dash (vaatemerkki)
D-A-S-H (Dash) on Kardashianin siskosten Kourtneyn, Khloèn ja Kimin vaatemerkki. Dash-nimi tulee heidän sukunimestään KarDASHian. DASHissa myydään vaatteita, kenkiä, laukkuja. DASH-myymälöitä on kolme, Los Angelesissa, Miamissa ja New Yorkissa.
Suomenlahden meripuolustusalue
Joukkoyksiköt
thumb|250px|[[5. miinalaivueeseen kuulunut miinalaiva Pohjanmaa toimi Suomen merivoimien lippulaivana.]]
Suomenlahden meripuolustusalueelle astuivat palvelukseen kaikki merivoimien suomenkielisen koulutuksen saavat alokkaat. Alokasyksiköinä toimivat Suomenlinnan rannikkorykmentin neljä komppaniaa. Peruskoulutuskauden jälkeen osa siirtyi Saaristomeren meripuolustusalueelle.
Varusmiesten keskimääräinen palvelusaika SLMEPA:ssa oli yli 280 vuorokautta. Lähes kaikkien keskeisimpien miehistötehtävien palvelusaika oli vähintään 255 vuorokautta. Varusmiesjohtajat palvelivat maa- ja ilmavoimien tapaan 347 vuorokautta.
Historia ja perinteet
Joukko-osaston aikaisemmat nimet olivat Suomenlahden laivasto (SLLaiv) vuoteen 1998 asti ja sitä ennen Helsingin laivastoasema (HelLAs) vuoteen 1992 asti. Meripuolustuksen uudelleenorganisoinnin myötä 1. heinäkuuta 1998 Suomeen luotiin Suomenlahden ja Saaristomeren meripuolustusalueet. Näistä suurempaan, Suomenlahden meripuolustusalueeseen liitettiin joukkoyksikköinä Suomenlahden laivasto, Suomenlinnan rannikkorykmentti (SlRR) ja Hangon rannikkopatteristo (HanRPsto). Joukko-osastona toiminut Kotkan rannikkoalue lakkautettiin 1. tammikuuta 2007, ja se liitettiin joukkoyksikkönä Suomenlahden meripuolustusalueeseen Kotkan rannikkopataljoonan nimellä.
Meripuolustusalueen kunniamarssi oli Suomenlahden marssi.
Laivastoaseman aikoina kokoonpanoon kuului myös torpedokoeasema ja merenmittaukseen erikoistunut yksikkö. Ennen aliupseerikoulu-nimitystä silloisen laivastoaseman joukkoyksikkö tunnettiin Laivastokoulu-nimellä (LaivK). Koulun johdossa toimi muun muassa komentajakapteeni Kari Aalto.
Joukko-osastona Suomenlahden meripuolustusalue lakkautettiin 1. tammikuuta 2015, jonka jälkeen sen rannikkojoukko-osista perustettiin uusi Rannikkoprikaati. Laivastoyksiköt siirtyivät hallinnollisesti Rannikkolaivaston alaisuuteen.
Armix
Armix on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 15 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Armixin pinta-ala on 7 neliökilometriä.
Yhdyskuntasuunnittelu
Yhdyskuntasuunnittelu paikallista tai alueellista toimintaa (kaupunkisuunnittelua, aluesuunnittelua). Keskeistä on miettiä, miten palvelut ja muu ihmistoiminta sijoitetaan maantieteellisesti. Toisenlainen suunnittelun taso on maankäytön suunnittelu, jonka työvälineenä on asemakaava.
Suomessa säädettiin asemakaavalaki vuonna 1931. Siihen saakka valtio ja kaupungit kaavoittivat vain omistamiaan maita, eikä maalaiskunnissa ollut kaavasuunnittelua lainkaan. Suunnitelmallisuuden ja määräysten puute synnytti kaupunkien ympärille epämääräisiä esikaupunkialueita. Vuodesta 1931 viranomaiset ovat voineet kaavoittaa myös yksityisiä maita. Vuoden 1958 rakennuslaki virallisti yleiskaavasuunnittelun, jota oli epävirallisesti tehty jo aikaisemminkin. Yhdyskuntasuunnittelun voimakas kehitysvaihe alkoi Suomessa 1960-luvulla, jolloin alettiin suunnitella myös alueiden taloudellis-toiminnallista puolta. Vuoden 1977 kunnallislaki määräsi, että “kunnalla on oltava kunnanvaltuuston ohjeellisena hyväksymä kunnan olojen kehittämistä, hallinnon ja talouden hoitamista sekä toimintojen sijoittamista koskeva kuntasuunnitelma.” Monet kunnat jakoivat suunnittelun kahteen osaan: tavoite- ja toteuttamissuunnitteluun. Kunnan yleiset kehittämistavoitteet kirjattiin tavoitesuunnitelmaan ja viisivuotinen mitoitus-, ajoitus- ja sijoitustoimet kirjattiin toteuttamissuunnitelmaan. Kokonaisuutena tätä nimitetään kuntasuunnitteluksi. Valtakunnan tasolla aluesuunnittelua koordinoimaan perustettiin valtioneuvoston kanslian suunnitteluosasto vuonna 1973.
Yhdyskuntasuunnittelun voimistuminen näkyi myös suunnitteluhenkilöstön määrässä. Yliopistot alkoivat kouluttaa yhteiskuntatieteilijöitä suunnittelutyöhön. Vuonna 1960 suunnitteluhenkilöstöä oli 260 henkeä, eivätkä he olleet taustaltaan yhteiskuntatieteilijöitä vaan lähinnä kunnallisalan koulutuksen saaneita. Vuonna 1975 määrä oli kasvanut noin 2 000 työntekijään ja vuonna 1980 noin 2 400 työntekijään.
Suunnittelukäytäntö pohjautuu johonkin suunnitteluideologiaan (paradigmaan), joka sisältää ne arvot ja uskomukset, joiden pohjalta suunnittelu tehdään ja tavoitteet asetetaan. Suomessa suunnittelu on pohjautunut sosiologi Max Weberin määrittelemällä tavalla rationalismille, jonka mukaan toiminta pitää kohdistaa selvästi muotoiltujen, yksiselitteisten ja loogisten tavoitteiden saavuttamiseen. Yksi yhdyskuntasuunnittelun tavoite on supistaa eri alueiden (kaupunginosien) välisiä eroja, jottei mikään alue slummiutuisi. Kokonaistavoitteena on teknis-taloudellinen tehokkuus ja talouden kasvu. Tällaisessa suunnittelussa muodostuu tavoite–keino-hierarkia, johon vaaditaan suunnittelijan koulutus.
Aiheesta muualla
Ландшафтна архитектура (ЛТУ) Raumordnung
Megamania
Megamania on toiminut Johanna Kustannuksen levymerkkinä. Megamania levymerkin perusti Megamania Musiikki Ky vuonna 1985 ja se käytti sitä itse vuoteen 1989.
Tunnettuja Megamania-levymerkillä julkaisevia artisteja ovat myöhemmin olleet muun muassa Kotiteollisuus, Maj Karma ja Absoluuttinen nollapiste. Alkuperäisistä artisteista monelle levymerkille on ollut myöhempääkin käyttöä kuten artisteille: Sleepy Sleepers, Tuomari Nurmio, Stone, Freud Marx Engels & Jung, Melrose tai Tommi Liimatta. Vuonna 1989 Megamania Musiikin toiminta siirrettiin Johanna Kustannukseen.
Klepsydra
Klepsydra voi viitata seuraaviin:
Jatsin kutsu
Jatsin kutsu on Rehupiiklesin neljäs, vuonna 2003 julkaistu studioalbumi. Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset ovat Joose Tammelinin ellei toisin ole mainittu. Tuotanto: Rehupiikles Oy.
Perinnöllinen haimatulehdus
Perinnöllinen haimatulehdus on harvinainen perinnöllinen sairaus, jolle tyypillisiä ovat toistuvat akuutit haimatulehdukset. Krooninen haimatulehdus kehittyy noin puolelle potilaista. Haimatulehdukset voivat alkaa milloin tahansa, mutta tyypillisesti ensimmäinen akuutti tulehdus ilmenee elämän ensimmäisten kahden vuosikymmenen aikana.
Potilailla voi esiintyä kroonista vatsakipua, ripulia, pahoinvointia, oksentelua, aliravitsemusta ja diabetesta. Sairauteen liittyviä geneettisiä mutaatioita tunnetaan useita, mutta suurimmalla osalla (60–75 %) sairauteen liittyy PRSS1. Joillakin suvuilla, joissa perinnöllinen haimatulehdus kulkee, ei ole yhtäkään tunnettua mutaatiota, joten toistaiseksi löytämättömiä mutaatioita uskotaan esiintyvän osalla potilaista.
You’re Not Alone (kappale)
thumb|left|250px|Joe ja Jake esittämässä kappaletta finaalin harjoituksissa. You’re Not Alone on englantilaislaulajien Joen ja Jaken kappale, jolla he edustivat Isoa-Britanniaa. Se julkaistiin 14. maaliskuuta 2016. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Matt Schwartz, Justin J Benson ja S. Kanes.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun finaalissa, jossa se sai 62 pistettä, ja jäi sijalle 24.
Safari-ralli
thumb|250px|[[Tapio Laukkanen ja Pasi Törmä Safari-rallissa vuonna 2016.]] Safari-ralli (virallisesti Safari Rally Kenya) on Keniassa vuosittain järjestettävä rallikilpailu, joka on kuulunut rallin MM-sarjaan vuosina 1973–1994, 1996–2002 ja jälleen vuodesta 2021 alkaen. Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin kuningatar Elisabet II:n kruunajaisten kunniaksi vuonna 1953. Ralli on tunnettu erittäin vaikeana kilpailuna. Pitkään ralli ajettiin yleisölle avoimilla teillä, ja kilpailumitta huonokuntoisilla teillä ja vaihtelevissa sääolosuhteissa saattoi olla yli 5000 kilometriä. Erikoiskoeformaattiin ralli siirtyi vuonna 1996, mutta silloinkin kilpaa ajettiin avoimilla teillä yhteensä yli 1000 kilometriä. Nykyään rallin kokonaispituus on MM-ralleille tyypillinen reilut 300 km ja erikoiskokeetkin ajetaan muulta liikenteeltä suljetuilla teillä, mutta olosuhteet ovat edelleen hyvin vaativat.
Safari-rallin synty
Safari-rallin historia ulottuu 1950-luvun alkuun, jolloin eurooppalaistaustaiset autoharrastajat alkoivat Itä-Afrikan autoseuran (East African Automobile Association, EAAA) kilpailukomitean puheenjohtaja Eric Cecilin johdolla suunnitella uutta rallikilpailua Itä-Afrikkaan. He pohtivat useita erilaisia vaihtoehtoja ja halusivat kilpailusta todellisen kestävyyskokeen sekä kuljettajille että autoille. Cecil ehdotti EAAA:n johtajille kilpailun järjestämistä, mutta nämä eivät kuitenkaan suhtautuneet ehdotukseen vakavasti.
Uusi tilaisuus Cecilille koitti vuonna 1952. Yhdistyneen kuningaskunnan kruununprinsessa Elizabeth oli tuolloin matkalla Britannian siirtomaana olleessa Keniassa, kun matkan aikana tuli tieto kuningas Yrjö VI:n kuolemasta. Valtaan nousseen kuningattaren kruunajaiset järjestettäisiin vasta seuraavana vuonna, ja Eric Cecil vetosikin EAAA:han, että tämä antaisi Kenian autoilevalle väestönosalle mahdollisuuden juhlistaa seuraavan vuoden kruunajaisia erityisellä kestävyysajotapahtumalla. EAAA suostui, ja Cecil onnistui hankkimaan kilpailun järjestämiseksi vaadittavan rahoituksen ja henkilöstön.
Ars-sur-Formans
Ars-sur-Formans on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 1102 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ars-sur-Formansin pinta-ala on 6 neliökilometriä.
Safari-ralli
Safari-rallin synty
Niinpä 27. toukokuuta – 1. kesäkuuta 1953 järjestettiin Britannian siirtomaissa Keniassa, Ugandassa ja Tanganjikassa kilpailutapahtuma nimeltä Kruunajaissafari (engl. Coronation Safari), joka päättyi 2. kesäkuuta järjestettyjen kruunajaisten aattona. Kilpailulla oli mittaa 5160 kilometriä ja se käytiin vaikeissa olosuhteissa keskellä Kenian itsenäisyyttä tavoittelevaa Mau-mau-kapinaa. Kilpailuun sai lähteä joko Nairobista, Kampalasta tai Dar es Salaamista, ja yhteensä lähtijöitä oli 57 autokuntaa, joista maaliin saakka selvisi 27. Yhtä yksittäistä yleiskilpailun voittajaa ei ratkaistu vaan ainoastaan luokkavoitot luokissa, johon autot oli jaettu myyntihinnan mukaan.
Tapahtuma kasvaa 1950-luvulla
Kilpailua alettiin kruunajaisvuoden 1953 jälkeen järjestää vuosittain. Ensimmäisenä vuonna C-luokan voittoon ajanut D.P. Marwaha voitti kahtena seuraavana vuonna rallin yleiskilpailun. Vuonna 1956 puolestaan voittoon ajoi Tony Vickersin kanssa rallin puuhamies Eric Cecil. Alkuvuosina ralliin osallistui lähinnä paikallisia valkoisen uudisasukasväestön edustajia, olihan eri väestöryhmien sosiaaliset kontaktit kiellettyjä ja moottoriajoneuvojen omistaminen rajattu vain valkoiselle vähemmistölle. Mielenkiinto rallia kohtaan kuitenkin kasvoi, sillä Kenia oli suosittu matkakohde Kansainyhteisön maiden asukkaiden keskuudessa.
Vuonna 1957 Kansainvälinen autoliitto FIA sisällytti Kruunajaissafarin vuosittaiseen moottoriurheilukalenteriinsa, ja samana vuonna kilpailun ajakohta siirrettiin toukokuun lopusta pääsiäisviikonloppuun. Safari-rallin historiassa kuolonuhrien määrä on pysynyt vaikeista olosuhteista huolimatta pienenä, mutta ensimmäiset uhrit kilpailu vaati juuri tuona vuonna: Somak Raj ja Charlie Safi eivät osuneet Ruvu-joen ylittävälle sillalle vaan syöksyivät tulvivaan jokeen ja hukkuivat.
Ensimmäiset ulkomaalaiset osallistujat Safarilla nähtiin vuonna 1958. Rallin suosio kasvoi nopesti, ja vuonna 1962 ulkomailta kilpailuun saapui jo 35 autokuntaa.
1960-luku Itä-Afrikan Safari-rallissa
thumb|250px|[[Joginder Singh|Joginder ja Jaswant Singhin Volkswagen Kupla Itä-Afrikan Safarilla 1962.]] Vuonna 1960 kilpailu koki joitakin muutoksia, vaikka reitti yhä kiersikin Kenian, Ugandan ja Tanganjikan alueilla. Rallin nimi muutettiin muotoon Itä-Afrikan Safari (East African Safari) ja samalla siirryttiin käyttämään FIA:n sääntöjä, mikä tarkoitti, että kun aiemmin autot oli jaettu luokkiin myyntihinnan mukaan, nyt luokkajako perustui moottorin tilavuuteen. Vuosi 1960 oli myös ensimmäinen, kun kilpailuun osallistui ensimmäinen Afrikan alkuperäisväestöön kuuluva kilpailijapari: Danson Kiunge Mundia ja Karanja wa Njau. Turvavyöt tulivat kilpailussa pakollisiksi vuonna 1962.
Vartiomoottorivene 20
VMV-20 (ent. Suojeluskuntajärjestön SP-42) oli Suomen merivartiolaitoksen vartiomoottorivene, joka otettiin palvelukseen 1944 Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen.
Safari-ralli
1960-luku Itä-Afrikan Safari-rallissa
Kilpailua markkinoitiin maailman vaikeimpana rallina, ja usein se erittäin vaikeaksi osoittautuikin. Esimerkiksi vuosina 1963 ja 1968 rallissa pääsi maaliin vain seitsemän autoa, vaikka lähtijöitä oli peräti 84 (1963) ja 92 (1968). Noina molempina vuosina voiton vei Keniassa pitkään asunut puolalaislähtöinen Zbigniew ”Nick” Nowicki. Vuosi 1963 oli myös ensimmäinen kerta, kun ralliin osallistui sittemmin paljon menestystä kerääviä japanilaisvalmisteisia autoja.
Vartiomoottorivene 20
Valmistus
Suojeluskuntajärjestö tilasi aluksen Tolkkisista. SP-42:ksi nimetty alus valmistui 1943. Männystä valmistetun rungon pituus oli 21 metriä. Aluksen koneteho oli 2 x 140 hv, jolla saavutettiin 10 solmun nopeus. Aluksella oli kahdeksan hengen miehistö.
Safari-ralli
1960-luku Itä-Afrikan Safari-rallissa
Vuonna 1965 kilpailun nimi pidennettiin muotoon Itä-Afrikan Safari-ralli (East African Safari Rally). Tuolloin voiton veivät intialaislähtöiset Singhin veljekset Joginder ja Jaswant. Ensimmäinen Kenian ulkopuolelta tullut voittaja nähtiin puolestaan vuonna 1966, kun paras oli tansanialaispari Bert Shankland ja Chris Rothwell, jotka voittivat seuraavanakin vuonna.
Vartiomoottorivene 20
Palvelus
Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen alus luovutettiin merivoimille, joka luovutti sen edelleen merivartiolaitokselle. Alus luokiteltiin vartiomoottoriveneeksi järjestysnumerolla 20, jolloin sen nimeksi tuli VMV-20.