cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Christián Jaroš
Maajoukkueura
Jaroš pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin valmennus valitsi hänet Slovakian turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Jaroš valittiin myös Yhdysvaltoja vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013.
Muuta
Jarošin serkku Erik Černák pelaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningin organisaatiossa.
Alien vs. Predator (Jaguar)
pienoiskuva|Kuvakaappaus pelistä. Alien vs. Predator on brittiläisen Rebellion Developmentsin Atari Jaguarille vuonna 1994 julkaisema ensimmäisen persoonan ammunta- ja selviytymiskauhupeli. Peli antoi pelaajan pelattavaksi Alien- ja Predator-elokuvasarjojen antisankarit ja avaruusmerijalkaväen sotamiehen Lance Lewisin.
Pelin mekaniikka on samankaltainen kuin Wolfenstein 3D:ssä. Tasoissa ei ole korkeuseroja ja seinien väliset kulmat ovat aina 90 asteen kulmissa. Peli oli eräällä tavallaan esimakua Rebellionin vuoden 1999 Windows-pelille Aliens versus Predator. Alien vs. Predator oli monella tapaa Jaguarin pelien parhaimmistoa.
Aloke
Aloke eli insatsi on soittimen alkusävel. Sillä tarkoitetaan myös äänen alkamisen tapaa ja laatua.
Everything2
Everything2.com on Slashdotin viiteaineistoksi alun perin tarkoitettu avoin tietosanakirja. Järjestelmä on toteutettu Perl-ohjelmointikielellä ja MySQL-tietokannalla. Sitä ylläpitää yhdysvaltalainen Everything Development Company, joka käyttää sivua testialustana Perlillä kirjoitetulle avoimen lähdekoodin sanakirjaohjelmalleen. Järjestelmä on täysin englanninkielinen. Artikkeleita voi olla useampia otsikkoa kohden ja niiden tekijänoikeudet jäävät kokonaan kirjoittajille. Tekijänoikeuksia ei ole pakko lisensoida GNU-lisenssillä. Artikkeleita ei saa muokata muu kuin kirjoittaja itse.
Everything2 on ottanut tavoitteekseen kaiken tiedon kattamisen. Se ei pyri tietosanakirjamuotoon, jolloin neutraalia katsantokantaa ei ole pakko noudattaa. Henkilökohtaisen näkökulman lisäämistä itse asiassa kannustetaan. Tavoitteena ovat artikkeliotsikot, joiden alla on edustettuna monta erilaista näkökantaa. Järjestelmässä on myös chat-keskustelu, samalle pohjalle tehty lyhytviestiliittymä ja sille postituslistoja.
Yli 25 artikkelia kirjoittaneille annetaan päivittäin ääniä, joilla voi tukea joko artikkelin poistoa tai säilyttämistä. Vielä enemmän kirjoittaneille käyttäjille annetaan mahdollisuus nostaa artikkeli etusivulle.
Michael Apted
Michael Apted (10. helmikuuta 1941 Aylesbury, Buckinghamshire, Iso-Britannia – 7. tammikuuta 2021) oli brittiläinen elokuvaohjaaja. Hän aloitti uransa dokumenttien parissa ja aloitti ohjaajana brittiläisessä Coronation Street -saippuasarjassa. Suomessa Apted kävi vuonna 1983 ohjaamassa vakoilujännityselokuvaa Gorkin puisto, jossa Helsinki esitti Moskovaa. Hän ohjasi myös James Bond -elokuvan Kun maailma ei riitä (1999) ja fantasiaelokuvan Narnian tarinat: Kaspianin matka maailman ääriin (2010).
Kvintiljoona
Kvintiljoona on miljoonan viides potenssi eli. Sana koostuu osista kvint- ja -iljoona, joista ensimmäinen tarkoittaa viittä ja jälkimmäinen viittaa miljoonaan. SI-järjestelmässä kvintiljoonaa vastaava kerrannaisyksikkö on kvetta- ja kvintiljoonasosaa vastaavasti kvekto-.
Kehä (heraldiikka)
thumb|150px|Hopeakentässä punainen kehä thumb|150px|Hopeakentässä punainen kaksoiskehä Kehä on heraldinen ohuesta viivasta muodostuva airutkuvion sukuinen tunnus, joka kiertää vaakunakilven sen myötäisesti mutta kuitenkin selvästi sen reunoista erossa. Jos viivoja kulkee kaksi rinnakkain, kuvio on kaksoiskehä.
Kvintiljoona
Amerikanenglannin sana quintillion tarkoittaa lukua 1018, eli triljoonaa. Kvintiljoonaa tarkoittaa puolestaan sana nonillion.
Kehä (heraldiikka)
Kehästä voi kasvaa myös heraldisia liljoja, jolloin kuvion nimi on liljakehä.
Julian Lennon
John Charles Julian Lennon, tunnetaan paremmin nimellä Julian Lennon (s. 8. huhtikuuta 1963 Liverpool, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta), on brittiläinen laulaja, lauluntekijä, muusikko, ja John Lennonin vanhin lapsi. Hänen äitinsä oli Cynthia Lennon ja kummisetänsä Brian Epstein. Julian Lennon on nimetty John Lennonin äidin Julian mukaan.
John Lennonin kertoman mukaan Julian antoi idean kappaleeseen ”Lucy in the Sky with Diamonds” piirtämällä kuvan, jossa esiintyi hänen luokkatoverinsa Lucy. John oli tullut hakemaan Juliania koulusta, ja poika näytti hänelle tuolloin piirroksensa. John oli kysynyt mitä kuva esittää, ja Julian oli vastannut ”Lucy in the Sky with Diamonds”. Tupla-albumin The Beatles päätöskappale Good Night on Johnin säveltämä kehtolaulu Julianille.
Vuonna 1968 kun Julianin vanhemmat erosivat, Paul McCartney sävelsi Julianille kappaleen ”Hey Jude” lohduttaakseen tätä eron johdosta. Balladimaisesta yli seitsenminuuttisesta kappaleesta tuli listaykkössingle, B-puolenaan Julianin isän tekemä ”Revolution”. 1970-luvulla John antoi pojalleen joululahjaksi rumpukoneen ja kitaran ja opetti Juliania soittamaan kitaraa. John myös kannusti Julianin kiinnostusta musiikin pariin, ja Julian tekikin musiikkidebyyttinsä vuonna 1974, kun hän soitti rumpuja John Lennonin albumin Walls and Bridges viimeisellä raidalla yksitoistavuotiaana.
Aikuisuus
Julian Lennonilla on aina ollut läheiset välit muihin The Beatlesin ex-jäseniin, erityisesti Paul McCartneyyn. Valotten julkaisun myötä McCartney kehui vuolaasti Julian Lennonin laulamista ja lähetti tälle sähkeen ”Good luck, old fruit.” Monet huhut kertovat, että George Harrison olisi soittanut (nimeltämainitsemattomasti) kitarasoolon vuonna 1991 levytettyyn kappaleeseen ”Saltwater”, mutta Lennonin mukaan asia ei ole näin, vaikka soolo kuulostaa monien tahojen mielestä erehdyttävästi Harrisonilta.
Lennonilta poistettiin leikkauksella syöpäkasvainta sisältänyt luomi hänen päästään helmikuussa 2020.
Zeebruggen satama
thumb|Zeebruggen satama kartalla. thumb|Ilmakuva satamasta. Zeebruggen satama on Belgiassa sijaitseva suuri satama, joka on konttisatama sekä irtotavaran ja ajoneuvojen satama. Zeebruggen satama on yksi maailman merkittävimpiä roro-satamia ja yksi maailman merkittävimmistä ajoneuvojen satamista. Sataman kautta on myös matkustajalauttaliikennettä lähes 20 kohteeseen. Satama työllistää yli 10 000 henkilöä ja satamaan saapuu noin 8000 alusta vuosittain.
Arado
thumb|220px|Arado 196, kaukopartiomiesten huoltokone, jota käytettiin sairaiden ja haavoittuneiden evakoimiseen Arado Flugzeugwerke GmbH oli saksalainen lentokoneiden valmistaja, joka perustettiin alun perin Flugzeugbau Friedrichshafenin Warnemünden tehtaana. Warnemünden tehdas suunnitteli ja valmisti vesilentokoneita ensimmäisessä maailmansodassa.
Historia
Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä tehdas emoyhtiöineen lopetti toimintansa, minkä syynä oli Versailles’n rauhansopimus kielto lentokoneiden valmistuksesta Saksassa. Vuonna 1921 Heinrich Lübbe osti yhtiön. Vuonna 1924 se alkoi taas suunnitella vientiin lentokoneita. Se perusti Ikarus Tvornica Aero i Hydroplana -tehtaan Jugoslaviaan. Aiemmin Kondor- ja Fokker-tehtaissa työskennellyt Walter Rethel lähti sinne johtamaan lentokoneiden suunnittelua.
Vuonna 1925 yhtiö liitettiin Hugo Stinnesin perustamaan Arado Handelsgesellschaftiin, joka toimi laittoman asekaupan peiteyrityksenä. Kun kansallissosialistinen puolue tuli vuonna 1933 Saksassa valtaan Stinnes muutti pois Saksasta, jolloin Lübbe otti yhtiön hallintaansa. Hieman aikaisemmin pääsuunnittelijana toimineen Rethelin korvasi aiemmin Albatross Flugzeugwerkessä työskennellyt Walter Blume.
Arado saavutti hyvän maineen Luftwaffen toimittajana jo Arado Ar 66 -koneellaan, josta tuli Luftwaffen peruskoulukone. Yhtiö suunnitteli myös osan Luftwaffen ensimmäisistä hävittäjälentokoneista kuten Arado Ar 65 ja Arado Ar 68. Vuonna 1936 RLM (Reichsluftfahrtministerium) vaati uskollisuuden osoituksena Lübbeä liittymään kansallissosialistiseen puolueeseen. Kieltäytymisen jälkeen hänet vangittiin ja pakotettiin myymään yrityksensä. Yhtiö kansallistettiin ja se nimettiin uudelleen Arado Flugzeugwerke GmbH:ksi. Sen johtoon tulivat Erich Serno ja Felix Wagenführ.
Saksan hyökättyä Puolaan yhtiön koneista kaksi uutta yhtiön koneista otettiin palvelukseen. Arado Ar 96 -koulukoneesta tuli Luftwaffen tärkein koulukone ja Arado Ar 196 oli suurempien sotalaivojen tiedustelukone. Arado ei pärjännyt toisen maailmansodan aikana enää niin hyvin tarjouskilpailuissa. Sen viimeinen suuri kone oli Arado Ar 234, ensimmäinen suihkomoottoreilla varustettu pommikone.
Ar 96-koneen tuotantoa jatkoi tšekkiläinen Zlin sodan jälkeen nimellä C.2B.
Aradon koneita ovat
Nissan GT-R
Nissan GT-R on Nissanin kaksiovinen urheiluauto. GTR Concept -malli esiteltiin ensimmäisen kerran jo vuonna 2001. Lähellä tuotantoversiota oleva konseptimalli esiteltiin Tokion autonäyttelyssä vuonna 2005 GT-R Proto -nimellä. Auton valmistus aloitettiin vuonna 2007, Pohjois-Amerikan markkinoille se tuli kesällä 2008 ja Eurooppaan maaliskuussa 2009.
Auton kattolinja on varsin erikoinen laskeutuen kohti perää. A-pilari on siis huomattavasti C-pilaria korkeampi. GT-R:n kaikissa versioissa on Nissanin tuplaturbolla varustettu VR38DETT V6-moottori, joka kehittää mallista riippuen noin 480 - 550 hevosvoimaa. Myös GTR V-Spec- ja EVO-versioissa käytetään samaa VR38DETT-moottoria, joka on kehitetty yhteistyössä Cosworthin kanssa. Vuoden 2013 GT-R mallistossa huipputeho on 550hv. Autosta tulee myyntiin vuoden 2014 aikana ensin Japanissa mutta myöhemmin myös euroopassa tehokkaampi Nismo-versio jonka huipputeho on 591hv. Kyseisellä autolla parannettiin vuonna 2013 Nürburgringillä Nissan GT-R:n kierrosaikaa ja GT-R nousi sen myötä sijalle 4. tuotantoautojen rataennätyksissä.
Japanissa GT-R:ssä, kuten kaikissa maahan rekisteröidyissä autoissa on 180 kilometrin tuntinopeusrajoitin. Se kuitenkin kytkeytyy pois päältä, kun auton sisäinen GPS-yksikkö havaitsee auton olevan radalla. Näin auton kaikkia tehoja pystyy käyttämään radalla ajettaessa. Nopeusrajoitinta ei ole euroopassa myytävissä GT-R:issä. Nissan GT-R:n huippunopeus on valmistajan mukaan 315 km/h ja kiihtyvyys 0 - 100km/h tapahtuu 2.7 sekunnissa. Japanissa 40 000 punnalla myynnissä olevan GT-R:n vuoden 2013 malli ajoi Nürburgringin nopeammin kuin mm. Porsche 911 Turbo ja oli vuonna 2012 9. nopein katulaillinen urheiluauto, joka on ajanut radalla.
Mollijärvi
Mollijärvi on Pirkanmalla Kuhmoisissa Puukkoisen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,1 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen länsipuolinen Mollinvuori nousee noin 60 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Pohjoisrannalla on talo, jolle tulee tie järven pohjoispuolelta kulkevalta tieltä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,5 metriä mpy. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja laskee 200 metrin päässä Uuhijärveen. Laskuojan pudotus on 4,7 metriä.
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa järven pohjoisrannalla oli peltoa. Vuoteen 1986 mennessä pelto oli metsittynyt.
Hurtta ja stara
Hurtta ja stara on Nelosen viihdeohjelma, joka perustuu BBC:n The Underdog Show -ohjelmaan. Ohjelma oli suosittu BBC:llä ja sen oikeudet ovat myyty useaan maahan.
Ohjelmassa joukko julkisuuden henkilöitä saavat tehtäväksi kouluttaa kodittoman koiran. Julkkikset kouluttavat koiria kouluttajan avulla ja joka viikko he näyttävät kykynsä agilityssa ja muissa tehtävissä. Vähiten pisteitä saanut pari putoaa pois. Pisteet lasketaan tuomareiden ja katsojien antamien pisteiden yhteismäärästä. Kun julkkis ja koira on pudonnut, julkkis päättää pitääkö hän koiran, vai etsitäänkö sille uusi koti.
Sarja alkoi Suomessa 3. helmikuuta 2008 ja se päättyi 6. huhtikuuta 2008.
Puheluäänestyksestä saadut tuotot menivät Suomen eläinsuojeluyhdistysten liitolle SEY:lle, joka antoi rahat eläinsuojelutoimintaan. Juontajana toimi Leena Pöysti ja selostajana televisiotoimittaja Riku Riihilahti. . Tuomareina olivat Kai Pelkonen, Janita Leinonen ja Stefan Lindfors.
Mukana olleet
Mukana oli kahdeksan julkkista. Alun perin suunniteltiin yhdeksää, mutta Sedu Koskisen Veeti-koira sairastui kennelyskään, eivätkä he voineet osallistua kilpailuun.
Finaalissa kilpaili kolme paria, Jukka Rasila ja Hukka, Jussi 69 ja Rico sekä Rakel Liekki ja Doris. Ohjelman voittajaksi selviytyi lopulta Rasila parinsa kanssa.
Kilpailijoista kolme, Rakel Liekki, Mikael Hytönen ja Jyrki Heliskoski, ottivat koiran omakseen, muut ohjelmassa esiintyneet koirat saivat uuden kodin SEY:n kautta.
* Pari on pudonnut kisasta.
Haileyville
pienoiskuva|Oklahoman kartta, jossa Haileyville korostettuna. Haileyville on kaupunki Pittsburgin piirikunnassa, Oklahomassa, Yhdysvalloissa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 813 asukasta.
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan Haileyvillen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä, josta kaikki on maata. Vuonna 2010 kaupungissa asui 813 asukasta, mikä tarkoittaa 8,8 prosentin laskua vuoden 2000 väkilukuun nähden, jolloin kaupungissa asui 891 asukasta. Vuonna 2010 väestötiheys oli 301 ihmistä neliökilometriä kohden.
Mars (jumala)
pienoiskuva|Mars Ultoria esittävä marmoripatsas. Museo Capitolini. Mars  (Mavors, Mamers, etruskiksi Maris) oli Juppiterin ohella muinaisten roomalaisten pääjumala, sodan jumala, sekä viljelysten suojelija. Mars oli roomalaisten vastine kreikkalaisten Ares-jumalalle, mutta oli esikuvaansa jalompi ja ystävällisempi. Roomalaiset uskoivat Rooman perustajien, Romuluksen ja Remuksen, olleen Marsin poikia. Rooman armeijan sotilaat uskoivat Marsin suojelevan heitä ja johdattavan heidät taisteluissa voittoon. Augustuksen aikana Marsiin liitettiin uusi lisänimi, Ultor ('kostaja'), kunnioittamaan Caesarin muistoa ja voittoa hänen murhaajistaan.
Mars oli alun perin vanha itaalinen jumala, joka vasta kreikkalaisten vaikutuksesta samaistettiin kreikkalaisten sodanjumala Arekseen. Kreikkalaisvaikutuksen vuoksi roomalaiset kehittivät oman versionsa Areksen ja Afroditen suhteelle, Marsin ja Venuksen rakkaustarinan. Mars yhdistettiin alkujaan paimenjumala Silvanukseen, ja näitä piirteitä säilyi Marsin roolissa maanviljelyn jumalana.
Myyttien mukaan Marsin synnytti Juno ilman puolisoaan Juppiteria. Juno oli suuttunut siitä, että Juppiter oli synnyttänyt Minervan suoraan päästään ilman Junon apua. Juno värväsi avukseen kukkivien kasvien jumalattaren Floran, joka kosketti Junoa taikayrtillä ja auttoi häntä siten saattamaan Marsin alkuun.
Merkitys ja palvonta
Koska Marsia pidettiin Romuluksen ja Remuksen isänä, katsoivat roomalaiset jumalan kantaisäkseen ja kutsuivat itseään Marsin pojiksi. Pontifex maximuksen virkahuoneistossa Forum Romanumilla säilytettiin Marsin pyhää kilpeä, joka oli legendojen mukaan pudonnut taivaasta. Kilpeä pidettiin Rooman valtakunnan pysyvyyden takeena. Marsin symbolina oli keihäs, ja hänen pyhiä eläimiään olivat palokärki, susi ja härkä. Joka viides vuosi valtio järjesti pyhän uhritoimituksen (dei suovetaurilia) Marsin kunniaksi. Marsin pappeja kutsuttiin nimellä Salii "hyppääjät" heidän rituaalissa esittämänsä sotatanssin vuoksi. Tässä tanssissa punaisiin sotaviittoihin pukeutuneet papit heiluttivat pyhiä kahdeksikon muotoisia kilpiä ja keihäitä. Tanssin lomassa he huusivat Mars, vigila! (Mars, herää!). Augustus myös rakennutti Roomaan Mars Ultorille omistetun temppelin, jossa säilytettiin pyhäinjäännöksenä Caesarin miekkaa. Lisäksi Tiberin rannalla, kaupunginmuurin ulkopuolella, sijaitsi Campus Martius eli Marskenttä alttareineen. Armeija piti siellä harjoituksia, ja lokakuun puolivälissä kentällä uhrattiin kolmivaljakkokilpailun voittaneen valjakon uloin hevonen jumalan kunniaksi ja sotakauden loppumisen merkiksi.
Mars hallitsi sodan lisäksi myös maaseutua ja maanviljelystä. Jumalan kunniaksi suoritettiin erilaisia riittejä, joiden tarkoituksen oli torjua hallan, rajuilmojen ja villieläinten aiheuttamia tuhoja. Marsille pyhitetyt juhlat osuivat sekä sodan että maanviljelyksen kannalta tärkeisiin ajankohtiin. Lokakuussa päättyi sadonkorjuu ja sodankäynti, maaliskuussa puolestaan aloitettiin toukotyöt ja vuotuinen sodankäynti. Sotaretkelle lähtevät sotapäälliköt kävivät Mars Ultorin temppelissä vannomassa valansa.
Marsin mukaan on nimetty Mars-planeetta ja maaliskuu, kuukausi, jolloin Italian kansat saattoivat kelirikon jälkeen lähteä sotaan.
Carl Göran Aminoff
Albrecht Carl Göran Aminoff (28. toukokuuta 1916 Hanko – 30. maaliskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, Ruotsalaisen Kansanpuolueen (RKP) poliitikko ja ministeri.
Carl Göran Aminoffin vanhemmat olivat everstiluutnantti Torsten Aminoff ja Gerda Maria Aminoff. Aminoff suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1942. Hän osallistui jatkosotaan, jonka aikana hänet ylennettiin vuonna 1941 vänrikiksi ja vuonna 1943 luutnantiksi. Varatuomarin arvo hänelle myönnettiin 1945.
Aminoff oli vuosina 1946–1949 Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton lakimies, vuosina 1949–1957 G. A. Serlachius Oy:n lakiasiainosaston johtaja ja vuosina 1958–1979 vakuutusyhtiö Eläke-Varman toimitusjohtaja.
Aminoff kuului Ruotsalaisen Kansanpuolueen keskushallintoon vuosina 1962–1984 ja oli puolueen pitkäaikainen rahastonhoitaja. Hän oli vuosien 1976–1977 Miettusen III hallituksessa ulkomaankauppa-asioista vastannut ministeri samanaikaisesti ulkoministeriössä sekä kauppa- ja teollisuusministeriössä. Aminoff oli pitkään Suomen viimeisin aatelinen ministerinä.
Aminoff vihittiin taloustieteen kunniatohtoriksi vuonna 1979.
Aminoffin veli oli toimittaja ja kansanedustaja Torsten G. Aminoff.
Don Murray
thumb|Don Murray elokuvassa [[Bussipysäkki.]] Donald Patrick ”Don” Murray (s. 31. heinäkuuta 1929 Hollywood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Yksityiselämä
Vuonna 1956 Murray meni naimisiin näyttelijä Hope Langen kanssa, joka näytteli hänen kanssaan elokuvassa Bussipysäkissä. Pariskunta sai kaksi lasta: Christopher ja Patricia. He erosivat 1961. Vuodesta 1962 alkaen Murray on ollut naimisissa Elizabeth Johnsonin kanssa, ja heillä on kolme lasta: Coleen, Sean ja Michael.
Intiassa kukin on kummempi
Intiassa kukin on kummempi on Jukka Virtasen ja Seppo ”Bisquit” Ahdin vuonna 1975 julkaisema humoristinen matkakirja tekijöiden etenemisestä maitse pitkin tunnettua ”hippireittiä” pitkin Turkista Intiaan. Realistisen matkakuvauksen sijasta tekstin tyyli on Bisquitin pakinoita Ilta-Sanomissa muistuttavaa sanaleikkiä, paikallisten olojen absurdia liioittelua ja mielleyhtymien kautta tehtyjä rinnastuksia Suomen 1970-luvun oloihin, elämäntyyliin ja julkisuuden henkilöihin. Kirjan Helsingin Sanomissa esitellyt Mattiesko Hytönen epäilikin kaksikon olleen matkalla ”pilvessä” useamminkin kuin kirjan kertoman kerran afganistanilaisessa majatalossa. Hytönen ei vaikuta ymmärtävän saati arvostavan tekijöiden huumoria juurikaan.
176-sivuisessa kirjassa on myös runsaasti mustavalkovalokuvia kaverusten matkalta.
Kirjan nimi on sanaleikki kupletista ”Intian kuu”, Martti Jäppilän merimiesjuttuja karrikoivasta sanoituksesta Stephen Fosterin sävelmään ”Camptown Races”, jossa lauletaan ”Intiassa kuukin on kuumempi, oo-hiio-hei / Kuin aurinko meillä mutta suurempi, oo-hiio-hei”.
Austrobaileyales
Austrobaileyales on kasvilahko, johon kuuluu puuvartisia kasveja. Ne ovat suhteellisen alkukantaisia ja sijoittuvat sukupuussa lahkojen Amborellales ja Nymphaeales läheisyyteen. Lahkoon kuuluu noin sata lajia. Ne jakautuvat kolmeen heimoon ja nämä edelleen viiteen sukuun.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1998
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1998 Säkylässä 10.–11. tammikuuta, Hollolassa 24.–25. tammikuuta ja Lieksassa 28.–29. maaliskuuta 1998.
20 km
<br style="clear:both" />
10 + 12,5 km takaa-ajo
<br style="clear:both" />
4 x 7,5 km viesti
<br style="clear:both" />
Elias Lönnrotin suku
thumb|[[Paikkarin torppa]] Kalevalan kokoajan Elias Lönnrotin suku tunnetaan melko heikosti, vaikkakin yhtä isänpuoleista sukuhaaraa voidaan edetä aina yhdeksänteen polveen asti. Sukuhaara johtaa Tolpo-sukuun, jonka jäsenet olivat 1600-luvun Turussa porvareita ja joka oli Niska-suvun kanssa ainoita sukuja, jotka säilyttivät sukunimen suomenkielisenä. Eräs toinen sukuhaara, myös isänpuoleinen, johtaa Sammatin Lohilammen ratsutilan omistajiin.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1998
10 km joukkuekilpailu
<br style="clear:both" />
Elias Lönnrotin suku
Isän suku
Elias Lönnrotin esivanhemmista on jäänyt tietoja hyvin vähän. Yhtä isänpuoleista sukuhaaraa voidaan seurata aina yhdeksänteen polveen saakka, äidin puolella osa syntymä- ja kuolinvuosista puuttuu jo toisessa polvessa. Isän puolella Lönnrotin kaukaisimpiin esivanhempiin kuuluu kerran Turun kaupunginvoutinakin asiakirjoissa mainittava Tuomas Tolpo, joka eli 1600-luvun alkupuolella. Eräs hänen jälkeläisensä, 1600-luvun loppupuolella ja 1700-luvun alussa elänyt porvari Martti Tolpo, avioitui karjalaiseen talonpoikaissukuun kuuluvan Maria Matintytär Forssmanin kanssa. Näiden poika Matti Tolpo tuli myöhemmin Tyrvään nimismieheksi ja toinen, Martti Tolpo, oli Lönnrotin isoäidin isoisä. Suvun toiseen, Lönnrotin isoäidin veljestä polveutuvaan haaraan kuuluu muutamia pappeja ja kirkonrakentajia.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1998
7,5 km
<br style="clear:both" />
15 km
<br style="clear:both" />
Elias Lönnrotin suku
Isän suku
Toinen Lönnrotin isänpuoleinen sukuhaara johtaa Sammatin Lohilammen ratsutilan omistajiin. Tässä suunnassa Lönnrotin varhaisin vahvistettu esivanhempi on vuoden 1571 hopeaveroluettelossa mainittava Lauri Tönnenpoika, jonka pojanpoika Gabriel Niilonpoika otti sukunimekseen Enqvist. Tämän kymmenestä lapsesta aviottomana syntynyt tytär Marketta (synt. 1716, äiti vuonna 1690 syntynyt piika Maria Antintytär) päätyi vuonna 1736 naimisiin Lohjantaipaleelta tulleen sotilaan Erik Lostenin (synt. 1717) kanssa. Lostenin vanhempia ei ole vielä varmuudella osoitettu, mutta hänen äitinsä on epäilty olevan Karjalohjan kirkonkirjoissa esiintyvä naimaton nainen Katri Ollintytär (1680-1753). Ainoan Karjalohjan kirkonkirjoissa esiintyvän vuonna 1717 syntyneen Erik-nimisen pojan vanhemmat ovat kuitenkin nimeltään Henrik Eerikinpoika ja Maria Jaakontytär.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1998
7,5 + 10,5 km takaa-ajo
<br style="clear:both" />
Elias Lönnrotin suku
Isän suku
Erik Losten oli Prunkan ratsutilan ruotusotilas Uudenmaan jalkaväkirykmentin Kaartin komppaniassa, ja hän osallistui muun muassa Viaporin linnoituksen rakennustöihin ja Pommerin sotaan vuonna 1758. Losten-sukunimi saatetaan joissakin yhteyksissä kirjoittaa myös kahdella o-kirjaimella ja joskus myös kahdella e-kirjaimella. Erikille ja Marketalle syntyi ainakin neljä poikaa ja kaksi tytärtä, joista poika Matti (synt. 1740) oli Elias Lönnrotin isoisä. Mustapää-Matti, joksi häntä kutsuttiin tumman ihon ja hiusten takia, vietti nuoruutensa Lohilammen Prunkalla, jossa hän oppi räätälin ammatin. Matti avioitui edellisessä kappaleessa käsiteltävään Tolpon sukuun kuuluvan Anna Leena Tolpon kanssa. Noin vuonna 1770 Matti Losten muutti sukunimensä muotoon Lönnrot. Sukunimi ei ollut aivan uusi 1700-luvulla, joskin melko harvinainen. Elias Lönnrot itse arveli nimen tulevan läheisestä Vahterojasta, mikä kuitenkin vaikuttaa epävarmalta. "Mustapää-Matista" kerrotaan edelleen tarinoita kansan keskuudessa, ja hänen kerrotaan voineen sepittää hetkessä laulunpätkän aiheesta kuin aiheesta. Matti Lönnrot kuoli torpassaan 26. lokakuuta 1821, ja kymmentä vuotta myöhemmin menehtyi myös hänen leskensä.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1998
3 x 7,5 km viesti
<br style="clear:both" />
7,5 km joukkuekilpailu
<br style="clear:both" />
Elias Lönnrotin suku
Isän suku
Lönnrotin sukututkija Toivo Haatio kertoo myös Elias Lönnrotin lahjakkaan räätäli-isän, "Mustapää-Matin" esikoisen Fredrik Juhanan (synt. 9. heinäkuuta 1765) osanneen virsikirjan ulkoa ja itsekin sepittäneen lauluja. Hän avioitui vuonna 1793 Elias Lönnrotin äidin Ulrika Wahlbergin kanssa. Fredrik Juhana raivasi pari peltotilkkua lisää ja rakensi kuuluisan ns. "Paikkarin torpan", jossa Elias Lönnrot syntyi 9. huhtikuuta 1802. Tosiasiassa Paikkarin torppaa ei kuitenkaan mainita missään asiakirjassa ennen 1840-lukua, ja Fredrik Juhana Lönnrotin ja hänen perheensä asuinpaikaksi mainitaan "Harijärwi torp". Vuoden 1771 kartassa alueen mainitaan kuitenkin kuuluvan Paikalin sotilasvirkatalolle. Torppaa on kutsuttu myös Lenruutin tai Valkjärven toipaksi. "Paikkarin torppa" Elias Lönnrotin syntymäpaikkana on ilmeisesti alkujaan Zachris Topeliuksen Finland främstäldt i teckningar -teoksesta levinnyt myytti.
Äidin suku
Elias Lönnrotin äidin suvusta tiedetään varsin vähän. Jo toisessa polvessa puuttuu osa syntymä- ja kuolinvuosista, ja kaukaisimmat esivanhemmat ovat 1500-luvun keskivaiheilta. Enonsa Henrik Wahlbergin eksyttyä metsään ja palelluttua 50-vuotias Antti Juhananpoika (kuoll. 1776) peri tälle kuuluneen Junnin ratsutilan. Hän avioitui vuonna 1764 20-vuotiaan palvelijattaren Maria Eerikintyttären kanssa, ja näiden tytär Ulrika Wahlberg oli Elias Lönnrotin äiti. Hänen sukunsa Sammatin Kiikalasta oli tulokkaita, juurinaan läntisen Uudenmaan perinteikkäät ratsutilat Suomusjärven Isoperhe ja Pusulan Vesikkala. Eliaksen sisaruksista viisi selvisi aikuisikään.
Sisarukset ja perhe
Elias Lönnrotilla oli seitsemän sisarusta, joista vanhin, Henrik Juhana (1793-1838) toimi räätälinä ja osasi aikakaudelleen poikkeuksellisesti lukea ja kirjoittaa. Nuorin veli Gabriel Martti (1805-1876) yritti seurata veljensä jälkiä, mutta keskeytti koulunkäynnin jo kahden viikon jälkeen. Perheen vanhin tytär Johanna (synt. 1810) kuoli Pietarissa joulukuussa 1869.
Kultasirkku
Kultasirkku (Schoeniclus aureolus) on äärimmäisen uhanalainen sirkkulaji.
Koko ja ulkonäkö
Kultasirkku on 14–15,5 cm pitkä. Sillä on kaikissa puvuissa keltainen tai beigenkeltainen alapuoli sekä kapeita pitkittäisviiruja kupeilla. Koiraalla on kesällä musta naama, tumman punaruskea selkäpuoli ja rintavyö, täyteläisen keltainen vatsa sekä suuri valkoinen siipilaikku. Yksivuotiaalla koiraalla valkoinen siipilaikku on pienempi, sen mustan naaman seassa on valkoista ja ruskeaa, sen rintavyö on kapea ja joillain yksilöillä vatsa on vaaleamman keltainen kuin vanhoilla koirailla. Lisäksi nuoren koiraan selkä ja päälaki ovat viiruiset.
Naarailla ja ensimmäisen talven koirailla on leveä, beigenkellanvalkoinen silmäkulmanjuova, tumma silmäntausjuova ja kellanruskeat korvanpeitinhöyhenet, joiden alaosassa on kapea tumma juova. Pyrstön reunat ja alapeitinhöyhenet ovat valkoiset. Yläperä on harmaanruskea ja voimakkaan viiruinen. Siivellä on kaksi valkoista juovaa ja selkä on viiruinen.
Kultasirkun kutsu- ja varoitusääni on terävä ”tsik”. Laulu on nouseva, rauhallinen, alussa nouseva ja lopussa laskeva karkean viheltävä säe.
Alonso
Alonso on seuraavien henkilöiden etunimi:
Kultasirkku
Levinneisyys
Suomeen kultasirkku levisi 1920-luvulla. Suomen pesimäkanta oli 1960–1970-luvuilla suurimmillaan useita satoja pareja. Kanta lähti laskuun 1970-luvun jälkeen ja väheneminen jyrkkeni 1990- ja 2000-vuosikymmenillä. Kultasirkku luokitellaan Suomessa nykyään hävinneeksi lajiksi, ja maan viimeisin havainto kultasirkusta on vuodelta 2007.
Alonso
Alonso on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kultasirkku
Elinympäristö
Kultasirkku elää ruohoisilla ja avoimilla matalapensaikkoisilla ranta- ja tulvaniityillä sekä ojanvarsipensaikoissa. Se karttaa sulkeutuneita pensastoja.
Lisääntyminen
Kultasirkku tekee pesänsä maahan ruohotuppaaseen tai matalalle pajun alaoksille. Naaras munii kesä-heinäkuussa 4–6 harmaata tai vihertävää munaa, joissa on tummia täpliä ja kiemuroita. Munia haudotaan 13–14 vuorokautta ja molemmat emot osallistuvat hautomiseen. Poikaset pysyvät pesässä 11–14 vuorokautta. Ne itsenäistyvät pari viikkoa pesästä lähtemisen jälkeen.
Ravinto
Kultasirkku käyttää ravinnokseen hyönteisiä sekä siemeniä ja muita kasvinosia.
Maserati Shamal
Maserati Shamal on pieni 2-ovinen coupe, jonka Maserati esitteli joulukuussa 1989. Shamalin on muotoillut Marcello Gandini, joka on kuuluisa Lamborghini Countach luomuksestaan. Nimi Shamal tarkoittaa lämmintä tuulta, joka puhaltaa Mesopotamian alueella Irakissa.
Etumoottorinen Shamal käyttää 3,2 litraista twinturbo V8-moottoria joka tuottaa tehoa n. 325 hv. Autossa on 6-vaihteinen Getrag manuaalivaihteisto ja elektroninen aktiivisesti toimiva Ranger jousitusjärjestelmä, joka säätelee joka pyörää tienpinnan mukaan. Shamalin huippunopeus on 270 km/h.
Viimeinen valmistusvuosi oli 1996. Autoa valmistettiin vain 369 kpl.
Bambut
Levinneisyys
Bambuja esiintyy useimmilla kuumilla trooppisilla alueilla. Laajimmat bambumetsät ovat Aasian vuoristoissa, joissa bambuja kasvaa jopa 4 000 metrin korkeudessa. Viljeltynä bambuja kasvaa lähes kaikkialla.
Kasvu
Bambu voi kasvaa jopa 30 metrin korkuiseksi. Se on yksi maailman nopeakasvuisimmista kasveista.
Bambun juurakko on verkkomaisesti leviävä hiusjuuristo.
Yksittäinen bambukasvi versoo suoraan maasta vuosittain useita versoja. Niiden halkaisija riippuu emokasvin iästä, pituutta tulee päivittäin lisää. Bambut, kuten muutkin heinäkasvit, kasvavat maan rajasta, eikä kärjestään. Yksi kasviyksilö voi tuottaa jopa 15 kilometriä bambukeppiä.
Käyttö
pienoiskuva|vasen|Bambutelineet [[Hongkongin katujen yllä.]] Bambu on riisin ohella Kiinan ja muun Itä-Aasian historian merkittävin kasvi. Sen versot ovat syötäviä, ja sen varsia on historian aikana käytetty erittäin monenlaisiin tarkoituksiin, kuten vaatteisiin, astioihin, työkaluihin, huonekaluihin ja talojen rakentamiseen. Bambulla on sotien aikana vahvistettu terästä, sillä bamburuo’ot kasvattavat teräksen kantavuuden yli kolminkertaiseksi. Kiinalaiset kirjoittivat ennen silkkikirjojen keksimistä viralliset asiakirjansa bambuliuskoille.
Bambusta on tehty siveltimiä, ja siitä valmistetuilla pilleillä voidaan soittaa musiikkia. Bambu oli myös olennainen osa rituaalista teeseremoniaa Kiinassa ja Japanissa.
Eläimistä kultapandat käyttävät bambuja pääravintonaan.
Taiteessa
pienoiskuva|Bambuja, [[Xu Wei (1521–1593).]] Bambua on käytetty taideteosten raaka-aineena, ja se on ollut suosittu maalaustaiteen aihe (etenkin sumi-en). Bambu on myös tavallinen symboli itä-Aasian taiteessa. Sen ”tyhjä sydän” vertautuu vaatimattomuuteen, ikivihreät lehdet muuttumattomuuteen ja ohut runko korkeaan ikään. Tuleen heitetyt bambut halkeilevat paukahdellen kovaa, minkä on uskottu karkottavan demonit. Bambun oksa on laupeuden jumalattaren, Kuan-yinin, symboli. Piirroksissa bambut esiintyvät usein yhdessä krysanteemien, mäntyjen ja luumunkukkien kanssa. Varren nivelsolmujen ajatellaan kuvaavan kehitysasteita kohti korkeampaa viisautta. Japanissa versova bambu yhdistetään ikuiseen nuoruuteen ja voimaan.
Tuotanto
pienoiskuva|Bambulehto Nuthurstin kylässä Englannissa Maailman suurimpia bambuntuottajia ovat Kiina, Intia, Bangladesh, Indonesia ja Thaimaa. Hyviä bambuja Suomen puutarhojen olosuhteisiin ovat esimerkiksi pakkasenkestävät jättibambut (Phyllostachys).
Arizona
Arizona ( tai ; amerikkalaisittain ) on 48. Yhdysvaltoihin liitetty osavaltio. Osavaltion naapurit ovat Meksiko etelässä, New Mexico, Utah, Nevada ja Kalifornia. Suurimmat kaupungit ovat Phoenix, Tucson ja Mesa; muita tunnettuja paikkoja Yuma ja Flagstaff. Grand Canyonin lisäksi osavaltiossa on useita muita kansallispuistoja, monumentteja ja intiaanireservaatteja. Osavaltion asukasluku vuonna 2014 oli noin 6,7 miljoonaa.
Maantiede
thumb|vasen|[[Grand Canyon.]] Osavaltion naapurit ovat Meksiko etelässä, New Mexico idässä, Utah pohjoisessa, Nevada ja Kalifornia lännessä.
Coloradon ylänkö pohjoisessa muodostaa kaksi viidesosaa osavaltiosta. Sen halki virtaava Coloradojoki on kaivertanut Grand Canyonin osavaltion luoteisosaan, ja ylänköä halkovat muutkin teräväreunaiset jokilaaksot. Ylänköalueella on myös vuoria, joista korkein on Humphrey’s Peak 3 850 metriä merenpinnan yläpuolella. Monument Valleyssa Utahin rajalla nähdään eroosion muovaamia kallionmuotoja. Osavaltion eteläosaa halkovat luode–kaakko-suuntaiset vuorijonot, joiden välissä on viljavia laaksoja. Siellä missä saadaan riittävästi vettä, nämä laaksot sopivat hyvin vihannesten viljelyyn.
Noin puolet Arizonasta on puoliaavikkoa, kolmannes aavikkoa ja loput kosteaa aluetta. Coloradon ylängöllä talvet ovat kylmiä, ja siellä sataa tyypillisesti 250–375 mm vuodessa. Osavaltion eteläosassa sateet tulevat rajujen ukonilmojen yhteydessä kesäkuukausina, kun Meksikonlahdelta virtaa sinne kuumaa ja kosteaa ilmaa.
Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila Phoenixissa on noin 41 astetta. Viileimpinäkin kuukausina, tammi- ja helmikuussa keskimääräinen alin on siellä +7 asteen yläpuolella. Flagstaffissa heinäkuun keskimääräinen ylin on 27 astetta, ja joulu- ja tammikuun keskimääräinen alin −8 astetta.
Arizonassa on kolme kansallispuistoa: Grand Canyonin kansallispuisto, Petrified Forestin kansallispuisto ja Saguaron kansallispuisto.
Historia
Arizonan ensimmäiset merkit ihmisasutuksesta ovat löytyneet yli 12 000 vuoden takaa. Vuoteen 500 mennessä Arizonan alueelle oli kehittynyt maanviljelyskulttuureja: Anasazin kulttuuri kukoisti osavaltion koillisosissa, Mogollonin kulttuuri itäisellä vuoristoseudulla ja Hohokamin kulttuuri osavaltion keski- ja eteläosissa. 1200-luvun kuivuus ajoi esihistorialliset kulttuurit rappiolle. Arizonan kirjoitetun historian aika alkoi espanjalaisten Meksikosta tulleiden löytöretkeilijöiden myötä. Fransiskaani Marcos de Niza teki löytöretken alueelle 1539. Coronadon löytöretki alueelle tapahtui 1540–1542. Tuolloin Arizonassa eli intiaaneja kolmesta eri kieliperheestä; vanhin ryhmistä oli anasazeista polveutuvat hopi-intiaanit.
Ensimmäisiä tutkimusmatkailijoita seurasi myös lähetyssaarnaajia, jotka perustivat Arizonaan lähetysasemia. Vuonna 1692 alueelle tullut Eusebio Kino perusti muun muassa San Xavier del Bacin lähetysaseman lähelle nykyistä Tucsonia. Tubac oli puolestaan Arizonan ensimmäinen merkittävä asutuskeskus, jonka espanjalaiset perustivat 1752 etuvartioasemaksi. Eusebio Kinon lähetystyö loi asutuskeskuksineen Pimeria Altan alueen, joka koostui nykyisen Sonoran pohjoisosasta ja nykyisen Arizonan eteläosasta. Etelä-Arizona kuului Uuden-Espanjan varakuningaskunnan Uuden-Navarran provinssiin, jonka siirtolaisväestö koostui erityisesti baskeista ja navarralaisista. Alue tunnettiin myös Sonora-Sinaloan provinssina.
Pohjois-Arizona eli suurin osa tulevasta Arizonasta kuului Uuden Espanjan Kalifornioiden provinssiin vuosina 1767–1804, kunnes siitä tuli Alta Californian (Ylä-Kalifornia) osa. Alueen asukkaat olivat Espanjasta tulleiden siirtolaisten ja mestitsien jälkeläisiä. Vuonna 1821 Meksiko itsenäistyi ja nykyisestä Pohjois-Arizonasta tuli osa Alta Californian territoriota ja Etelä-Arizonasta osa Sonora-Sinaloan osavaltiota.
Vuosien 1847-1848 Meksikon–Yhdysvaltain sodassa Meksiko menetti Gilajoen pohjoispuoliset alueet eli Kalifornian Yhdysvalloille. Alue liitettiin 1850 New Mexicon territorioon, ja nykyisen osavaltion eteläisimmät osat hankittiin 1853 Gadsdenin ostossa.
Sonora Exploring and Mining Co. järjesti 1856 Charles Debrille Postonin johtaman seurueen, joka perusti Tubaciin hopeakaivoksia. Tätä seurasi nousukausi, ja Tubacista tuli laaksonsa suurin asutuskeskus. Arizonalaiset alkoivat samalla haaveilla myös omasta territoriostaan. Yhdysvaltain sisällissodan alussa Arizona julistautui etelävaltioiden territorioksi. Virallisesti Arizonan territorio perustettiin 24. helmikuuta 1863. Sen ensimmäinen pääkaupunki oli Prescott. Tucsonista tuli pääkaupunki 1867, Prescottista uudestaan 1877 ja Phoenixista 1889. Vuonna 1868 perustetusta Phoenixista kasvoi nopeasti maatalouden keskuskaupunki.
Arizonasta tuli 14. helmikuuta 1912 Yhdysvaltain 48. osavaltio. Puheet osavaltion asemasta olivat alkaneet jo 1880-luvulla, mutta vuonna 1910 kongressi hyväksyi lain, joka mahdollisti Arizonan tulemisen osavaltioksi.
Hallinto
Arizonan lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen osavaltion parlamentti. Ylähuoneessa eli senaatissa on 30 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on 60 jäsentä. Jäsenet valitaan kaksivuotiskausille, jokaisesta 30 vaalipiiristä valitaan yksi senaattori ja kaksi alahuoneen jäsentä. Kukin jäsen voi olla parlamentissa korkeintaan neljä kautta yhteen menoon, mutta yhden kauden poissaolon jälkeen hänet voidaan valita taas uudelleen.
Osavaltio on jaettu 15 piirikuntaan.
Arizona kuuluu niihin osavaltioihin, jotka ottivat kuolemanrangaistuksen jälleen käyttöön vuodesta 1972 alkaen. Tämän jälkeen osavaltio on teloittanut 38 vankia. Viimeisin teloitus suoritettiin toukokuussa 2022.
Talous
Arizona tuottaa enemmän kuparia ja muita kaivannaisia (polttoaineita lukuun ottamatta) kuin mikään muu Yhdysvaltojen osavaltio.
Arizonan bruttokansantuote vuonna 2010 oli 254 miljardia Yhdysvaltain dollaria, mikä tekee siitä 20. suurimman talouden Yhdysvalloissa.
Arizonalaisista 161 166 työskenteli korkean teknologian sektorilla vuonna 2003, tehden noin 8,3 prosenttia yksityisen sektorin 1,9 miljoonan ihmisen työvoimasta. Erityisiä aloja olivat tietokoneohjelmistot ja tietokoneet (34 314); elektroniikkakomponenttivalmistus (30 358); ilmailuvalmistus (25 641); arkkitehtuuri ja rakennus (21 378); telekommunikaatio (21 224); ja instrumenttivalmistus (13 056).
Arizona kerää henkilökohtaisia tuloveroja viidessä luokassa: 2,87 prosenttia, 3,20 prosenttia, 3,74 prosenttia, 4,72 prosenttia ja 5,04 prosenttia. Arizonan Transaction Privilege Tax (arvonlisävero) ja käyttöverot ovat yleisesti noin 6,3 prosenttia.
Liikenne
Arizonassa on kaikkiaan 42 lentoasemaa. Suurin niistä on Sky Harborin kansainvälinen lentoasema Phoenixin lähellä.
Väestö
thumb|oikea|Näkymää Phoenixista. Arizonan 6,4 miljoonasta asukkaasta 84,4 % on valkoisia. Kaikkiaan 30,2 % luokitellaan hispaanoiksi tai latinoiksi.
Suurimmat kaupungit
Vuonna 2008 Arizonassa oli vain yksi miljoonakaupunki, ja yhteensä seitsemän yli 200 000 asukkaan kaupunkia:
Kulttuuri
Osavaltion nimen on selitetty tarkoittavan ’pientä lähdettä’ (papago-intiaanikielen sanoista ari 'pieni' ja šonak 'lähde'). Kansanetymologian mukaan nimi puolestaan johtuisi espanjan sanoista arida zona ’kuiva alue’.
Arizonan kansalliskukka on saguarokaktuksen kukka, jalokivi turkoosi, nisäkäs kissafretti ja lintu kaktuspeukaloisen alalaji Campylorhynchus brunneicapillus couesi.
Meda dau doka
God Bless Fiji eli Meda Dau Doka on Fidžin kansallislaulu, jonka sävelsi ja sanoitti Michael Francis Alexander Prescott. Kappaleesta tuli Fidžin kansallislaulu vuonna 1970, kun valtio itsenäistyi. Laululla on sekä englannin- että fidžinkieliset sanoitukset, mutta ne eivät kuitenkaan ole toistensa käännöksiä.
Rizospástis
Rizospástis (, ”Radikaali”) on kreikkalainen sanomalehti, jota julkaistaan Ateenassa. Se on Kreikan kommunistisen puolueen virallinen sanomalehti. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1916.
Viinimäkikotilo
pienoiskuva|Kaksi viinimäkikotiloa pienoiskuva|Parittelu käynnissä pienoiskuva|Viinimäkikotilon tyhjiä kuoria. Viinimäkikotilo (Helix pomatia) on tarhakotiloiden heimoon kuuluva kotilolaji. Suomessa esiintyvistä kotiloista se on kookkain.
Koko ja ulkonäkö
Kotilon jalalla voi olla pituutta 6–7 cm. Kuori on oikeakierteinen, halkaisijaltaan noin 4–5 cm ja väriltään harmaa, keltainen tai ruskehtava.
Levinneisyys ja historia
Viinimäkikotiloa esiintyy Etelä- ja Keski-Euroopassa laajoilla alueilla, ja se on viety Pohjoismaihin, Amerikkaan ja Britteinsaarille. Suomessa se elää lähinnä maan lounaisosassa. Laji ei kuulu Suomen alkuperäislajistoon, vaan sen on oletettu tulleen maahan keskiajalla munkkien mukana, jotka käyttivät sitä ravinnokseen paaston aikana.
Elinympäristö
Kotilo viihtyy niityillä ja pensaikossa, erityisesti mäkisessä maastossa. Se talvehtii kaivamassaan muutaman kymmenen senttimetrin syvyisessä onkalossa.
Lisääntyminen
Vaikka viinimäkikotilot ovat kaksineuvoisia, ne parittelevat touko-kesäkuun vaihteessa. Kotilot etsivät toisensa hajun perusteella ja aloittavat parittelun, joka voi kestää tunteja. Kotiloiden parittelu alkaa kotiloiden noustessa ”pystyasentoon” anturat vastakkain. Ne aloittavat parittelun koskettelemalla toisiaan alemmilla tuntosarvillaan toisen kotilon lemmennuolen kohdalta. Kotilot näyttävät toisilleen posen kohdalta kohoavat lemmennuolet ja ”ampuvat” ne toisen kotilon lemmennuoleen ja siirtävät siemennesteet toiseen kotiloon. Tämä vaihe kestää vain muutamia sekunteja. Parittelun jälkeenkin kotilot saattavat olla toisissaan kiinni monia tunteja. Kotilo kaivaa 2–4 senttimetriä syvän onkalon, jonne se parin päivän aikana laskee 10–100 halkaisijaltaan 4–6-millimetristä kalsiumkarbonaatin peittämää munaa. Sen jälkeen se täyttää onkalon, josta poikaset kuoriutuvat 7–14 päivän kuluessa.
Ravinto
Suomessa viinimäkikotilo syö luonnossa muun muassa voikukanlehtiä ja eri pensaiden lehtiä. Ne tekevät harvoin suurta tuhoa puutarhoille, sillä ne syövät myös etanoiden munia ja raatoja.
Puola yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Puola on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saavuttanut yhteensä 63 mitalia, joista 20 on kultaa. Vain yksissä kisoissa se on jäänyt ilman mitalia. Maa on saavuttanut mitaleja kaikista lajiryhmistä.
Puolan menestyneimmät MM-kisaurheilijat ovat moukarinheiton viisinkertainen maailmanmestari Paweł Fajdek ja nelinkertainen maailmanmestari Anita Włodarczyk sekä kävelyn kolminkertainen maailmanmestari Robert Korzeniowski. Muut puolalaiset maailmanmestarit ovat Helsingissä 1983 kolmiloikan voittanut Zdzisław Hoffmann ja kuulantyönnön voittanut Edward Sarul, Tokiossa 1991 maratonjuoksun voittanut Wanda Panfil, Sevillassa 1999 miesten 4 × 400 metrin viestijuoksun voittanut joukkue, Edmontonissa 2001 moukarinheiton voittanut Szymon Ziółkowski, Berliinissä 2009 seiväshypyn voittanut Anna Rogowska, Daegussa 2011 seiväshypyn voittanut Paweł Wojciechowski ja Pekingissä 2015 kiekonheiton voittanut Piotr Małachowski. Ilman mitalia Puola jäi Roomassa 1987, kun sen parhaat urheilijat olivat neljänneksi sijoittuneet 800 metrin juoksija Ryszard Ostrowski ja seiväshyppääjä Marian Kolasa.
Kirnu
thumb|left|Mäntäkirnu Kirnu on perinteisesti puinen astia, jossa kermasta tehdään voita. Mäntäkirnussa kerma saatetaan liikkeeseen puisella käsin edestakaisin liikuteltavalla männällä. Kampikirnussa kerman liike saadaan aikaan kammen liikkeen mukana pyörivällä lavalla. Kun suurin osa kerman rasvasta on muuttunut voiksi, jäljelle jää juomaksi kelpaava osa, jota kutsutaan kirnupiimäksi. Kirnuamiseen käytetty kerma erotettiin perinteisessä menetelmässä hapattamalla maidosta, jolloin voin erottamisen jälkeen jäljelle jäävä juomakin on hapatettua eli piimää. Rasvatonta ja käymätöntä maitoa sanotaan kurriksi eli kuorituksi maidoksi.
Kirnu-sanan kuvaannollista käyttöä
Karjatalouskulttuurissa kirnu on tärkeä työväline, jonka muoto ja toiminta ovat antaneet kuvaannollisia ilmauksia useisiin eri yhteyksiin: Hiidenkirnuksi kutsutaan geologista muotoa, patamaista syvennystä, joita virtaavan veden pyörittämä sora synnytti jääkaudella kalliouomiin.Tykkejä on kuvaannollisesti kutsuttu tulikirnuiksi. thumb|200px|Kampikirnu
LaMelo Ball
LaMelo LaFrance Ball (s. 22. elokuuta 2001 Anaheim, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koripalloilija joka pelaa NBA:ssa. Charlotte Hornets valitsi hänet kolmantena pelaajana vuoden 2020 varaustilaisuudessa. Ball on pelipaikaltaan pelintekijä. Ballin veli, Lonzo Ball pelaa myös NBA:ssa. Ballin isä on LaVar Ball.
James Rollins
thumb|right|James Rollins James Rollins (oikea nimi Jim Czajkowski, s. 7. joulukuuta 1961) on yhdysvaltalainen fantasia- ja jännityskirjailija. Fantasiaromaaneja hän on kirjoittanut nimellä James Clemens. Rollinsilta on julkaistu suomeksi Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta -elokuvan romaaniversio (2008).
Konijärvi
Konijärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Puukkoisen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 21 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kuusi saarta, joista suurin on 0,4 hehtaarin laajuinen. Järven rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Länsirannalla on yksi vapaa-ajan asunto.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 123,5 metriä mpy. Siihen johtaa kaksi ojaa. Laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja laskee 200 metrin päässä Isojärveen. Laskuojan pudotus on 4,6 metriä.
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa järvi oli autio, mutta sen länsirannalla oli pelto. Vuoteen 1986 mennessä pelto oli metsittynyt ja järvelle oli rakennettu talo.
Ali Bei al-Kabir
Ali Bei al-Kabir (1728 – 8. toukokuuta 1773) oli muodollisesti Osmanien valtakunnan alainen Egyptin šaikh al-balad eli "maan isäntä". Alun perin orjana Abhasiasta Egyptiin saapunut Ali Bei nousi maansa johtoon valtataistelujen jälkeen ja vakiinnutti asemansa käytännössä maan yksinvaltijaana. Hän toteutti hallinnollisia ja taloudellisia uudistuksia yrittäen lopulta myös sittemmin epäonnistunutta sotaretkeä Osmanien valtakuntaa vastaan. Ali Bei kuoli haavoituttuaan taistelussa kilpailijaansa ja seuraajansa Muhammad Bei Abu al-Dhahabin joukkoja vastaan. Suurisuuntaisista suunnitelmistaan Ali Bei sai lempinimen Bülüt kapan, eli "Pilviin kurkottaja".
Proletariaatti
thumb|”Kapitalistisen järjestelmän pyramidi”. Vuonna 1911 [[Industrial Worker -lehdessä ilmestynyt kuva, jolla edistettiin teollisuustyöntekijöiden ammattiyhdistysliiketoimintaa.]] Proletariaatti on yksityistä omaisuutta vailla olevien yhteiskuntaluokka, köyhälistö. Työväenluokka on teollisen vallankumouksen aikana muodostunut käsite yhteiskuntaluokasta, joka ei omista tuotantovälineitä vaan ansaitsee elantonsa palkkatyöstä.
Ali Bei al-Kabir
Valtaannousu
Ali Bei al-Kabir syntyi Abhasiassa vuonna 1728. Hänet annettiin nuorena orjuuteen lahjaksi Egyptin šaikh al-balad (maan isäntä) Ibhrahim Katkhudalle. Ibhrahim Katkhuda oli Egyptin Osmanien valtakunnan alainen kuvernööri ja maan mamelukkien Qazdaglija-ryhmittymän johtohahmo. Kykyjensä avulla Ali Bei al-Kabir eteni nopeasti urallaan Egyptissä. Lopulta Ibhrahim Katkhuda vapautti hänet orjuudesta ja hän eteni edelleen beilikaattiin. Pian hän osallistui myös Qazdaglija-ryhmän sisäisiin monimutkaisiin valtataisteluihin. Vuonna 1760 hän nousi Eyptin šaikh al-baladin asemaan Abd al-Rahman Katkhudan tuella syrjäyttäen sitten myös tämän liittolaisensa ja karkottaen hänet Mekkaan vuonna 1765. Valtataistelujen ollessa vielä käynnissä Ali Bei al-Kabir joutui itse lyhyeksi aikaa maanpakoon palaten kuitenkin šaikh al-baladina vuonna 1767. Paluuta seurasi vallan vakiinnuttaminen. Ali Bei al-Kabir nimitti omia mamelukkejaan beilikaattiin ja surmasi tai karkotti vielä jäljellä olevat vastustajansa.