cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pater patriae
Pater patriae (lat., isänmaan isä) oli antiikin Roomassa arvonimi, jonka senaatti antoi poikkeuksellisen ansioituneelle kansalaiselle. Sen sai ensimmäisenä Cicero osallisuudestaan Catilinan salaliiton kukistumiseen vuonna 63 eaa. Seuraavaksi sen sai Julius Caesar, joka oli saanut myös ikuisen diktaattorin valtuudet ja tullut näin käytännössä yksinvaltiaaksi. Vuonna 2 eaa. senaatti antoi arvonimen Augustukselle, joka ei kuitenkaan käyttänyt sitä säännöllisesti keisarina. Tämän jälkeen arvonimi annettiin monille keisareille usein pitkän hallintokauden jälkeen, erityisesti jos keisari oli senaatin suuresti arvostama. Kunnianosoituksesta saattoi kieltäytyä ja Suetoniuksen mukaan Nero tekikin näin ensimmäisenä hallintovuonnaan, kun hänelle arvonimeä ensimmäisen kerran tarjottiin.
Wilfred Bungei
Wilfred Bungei (s. 24. kesäkuuta 1980 Kabirisang, Kapsabetin lähistö, Kenia) on kenialainen 800 metrin juoksija ja olympiavoittaja.
Vuonna 1998 Bungei oli Annecyssä käydyissä juniorien MM-kisoissa hopealla. Kolme vuotta myöhemmin Edmontonin MM-kisoista hän saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin juostuaan 800 metrillä toiseksi. 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa hän oli pronssilla ja voitti saman vuoden kauden päätöstapahtuman, Monacossa kilpaillun yleisurheilufinaalin. Hän ei kuitenkaan juossut Pariisin MM-kisoissa, koska sairasti keuhkokuumetta Kenian sisäisten karsintojen aikaan.
Bungei juoksi 2004 Ateenan olympialaisten loppukilpailussa, missä hän sijoittui viidenneksi. 2005 Helsingin MM-kisoissa hän oli neljäs, mutta voitti jälleen ulkoratakauden päätteeksi Monacon yleisurheilufinaalin.
Veikko Ahvenainen
Veikko Armas Ahvenainen (s. 24. syyskuuta 1929 Kuopio) on suomalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä ja sanoittaja. Ahvenainen on harmonikansoiton Suomen mestari vuodelta 1957. Hän esiintyy edelleen ja arvioi itse olevansa 90-vuotiaana (vuonna 2019) vanhin esiintyvä konserttihanuristi.
Wilfred Bungei
2006 Moskovan MM-hallikisoissa Bungei voitti 800 metrillä kultaa jätettyään paikallisen ennakkosuosikin Juri Borzakovskin pronssille ja Etelä-Afrikan Mbulaeni Mulaudzin yhden sadasosan erolla hopealle.
Veikko Ahvenainen
Ura
Kansakoulussa Kuopiossa Ahvenaisen luokkatovereina olivat muiden muassa tuleva koomikko, elokuvaohjaaja ja -tuottaja Spede Pasanen, tämän serkku, tuleva näyttelijä Veijo Pasanen sekä myöhempi elokuvaohjaaja Rauni Mollberg. Soiteltuaan poikavuosinaan aluksi huuliharppua ja kaksirivistä harmonikkaa Ahvenainen hankki ensimmäisen viisirivisen harmonikkansa 11-vuotiaana. Nuoren soittajan esikuvana oli Viljo Vesterinen, jonka esiintymisiä Ahvenainen kävi säännöllisesti katsomassa ja kuuntelemassa. Harmonikansoittajana Ahvenainen on kuitenkin enimmäkseen itseoppinut. Ammattimuusikoksi hän ryhtyi 1950-luvun alussa, ja kiertueita hän teki muiden muassa Veikko Lavin ja Eugen Malmsténin kanssa. 1950-luvulla hän oli lyhyen aikaa mukana myös Olavi Virran orkesterissa.
Ahvenaisen yhtyeen solistina kiersi tanssilavoja 1950-luvulla monen vuoden ajan Kalevi Korpi. Ahvenaisen mukaan Korpi oli lahjakas tenori, joka ei monipuolisesta ohjelmistostaan huolimatta saanut ansaitsemaansa arvostusta miltään taholta. Esimerkiksi Isossa musiikkitietosanakirjassa tai Peter von Baghin ja Ilpo Hakasalon Iskelmän kultaisessa kirjassa Korpea ei mainita lainkaan. Myöhemmin 1960-luvulla Ahvenaisen yhtyeessä lauloi Erkki Liikanen. Harmonikkamusiikin suosion vähentyessä ja rautalankayhtyeiden vallattua markkinat Ahvenainen alkoi harkita uutta aluevaltausta, ja syyskuussa 1970 hän piti ensimmäisen kirkkokonserttinsa Sundsvallissa Ruotsissa. Kuukautta myöhemmin hänellä oli Suomen ensimmäinen harmonikkakonsertti Hyvinkään kirkossa.
Wilfred Bungei
Osakan MM-kilpailuissa 2007 Bungei oli hidasvauhtisen ja tasaisen loppukilpailun viides ajalla 1.47,42. Pekingissä 2008 Bungei voitti olympiakultaa 800 metrillä.
Veikko Ahvenainen
Ura
Vaikka harmonikka oli Suomessa jo kauan ollut suosittu soitin, järjestelmällistä harmonikansoiton opetusta ei vielä 1950-luvulla ollut. Kehittääkseen taitojaan Ahvenainen pyrki Sibelius-Akatemiaan opiskelemaan musiikin teoriaa, mutta silloinen rehtori Ernst Linko ilmoitti yksikantaan, ettei akatemiassa opeteta harmonikansoittajia. Samaan aikaan Westerlundin musiikkikustantamo havaitsi markkinaraon ja pyysi Ahvenaista kirjoittamaan harmonikansoiton oppikirjan, ja Veikko Ahvenaisen Harmonikkakoulun kolme osaa ilmestyivät vuosina 1959–1964. Vuonna 1959 Ahvenainen aloitti harmonikansoiton opetuksen Hyvinkään musiikkiopistossa.
Wilfred Bungei
Bungei on 178 cm pitkä ja painaa 64 kg. Hän juoksee aina silmälasit päässään. Hänen pikkuserkkunsa on jo uransa lopettanut 800 metrin juoksija Wilson Kipketer. Bungei on miesten 4 x 800 metrin juoksun maailmanennätysmies ajalla 7.02,43.
Veikko Ahvenainen
Ura
Ahvenainen mainitsee konsertoivansa noin sata kertaa vuodessa Suomessa ja ulkomailla. Konserttimatkat Yhdysvaltoihin alkoivat tammikuussa 1966 ja Neuvostoliittoon saman vuoden syksyllä. Ahvenainen on itse pitänyt uransa kohokohtana esiintymistä Moskovan Tšaikovski-salissa vuonna 1978. 75-vuotishaastattelussaan vuonna 2004 hän sanoi keskittyvänsä tulevaisuudessa säveltämiseen ja konsertteihin, jolloin lavaesiintymisiin jää entistä vähemmän aikaa.
Wilfred Bungei
Henkilökohtaiset ennätykset
(ulkoradat)
Veikko Ahvenainen
Ura
Ahvenaisen ensimmäinen levytys oli hänen itse säveltämänsä valssi "Muistoja Marseillesta" vuodelta 1955. Sen jälkeen hän on tehnyt useita satoja levytyksiä aina 2000-luvulle saakka, sekä klassista musiikkia että vanhaa tanssimusiikkia. Ahvenaisen yhdessä George de Godzinskyn kanssa tekemä albumi La Cumparsita nauhoitettiin vain hieman ennen de Godzinskyn kuolemaa.
Ahvenainen on soittanut uransa aikana kaikkien Suomen sinfoniaorkestereiden solistina, kuten Helsingin, Tampereen, Lahden, Turun, Oulun ja Kuopion kaupunginorkestereiden kanssa. Hän esiintyi 1950–1960-luvulla usein Radio-orkesterin solistina George de Godzinskyn johdolla. Ahvenaisen solistinumeroina olivat muun muassa Pietro Deiron harmonikkakonsertot A-molli, E-molli ja D-duuri, Anthony Galla-Rinin harmonikkakonsertto, Paul Crestonin ja venäläisen Nikolai Tsaikinin konsertto kantaesityksinä Suomessa.
Ahvenainen on kirjoittanut lukuisia harmonikansoiton oppikirjoja. Hän on myös sanoittanut lauluja, muun muassa "Ei saavu hän", "Begin the Beguine", "Jezebel", "Muistoja Ukrainasta" ja "Sulkavan aalloilla", "Syksyn tullessa", "Jäppilän Jenni", "Sinivalkoinen soitin".
Ahvenainen kiersi yhtyeensä kanssa suomalaisia tanssipaikkoja 1950- ja 1960-luvuilla. Yhtyeen laulusolistina oli Kalevi Korpi. Vuonna 1984 Ahvenainen perusti Veikon Hanurikvartetin, jossa soittavat hänen lisäkseen Arto Kivekäs, Seppo Lankinen ja Jarmo Tinkala, jotka ovat aiemmin olleet Ahvenaisen oppilaina. Kvartetti teki 30-vuotiskiertueensa keväällä 2013.
Ahvenainen solmi toisen avioliittonsa vuonna 2005 hanuristi Carina Nordlundin kanssa Björnan kirkossa.
Tuotanto
thumb|[[Kuusankoskitalolla vuonna 1987.]]
Tampereen Osake-Pankki
Toimintansa Tampereen Osake-Pankki aloitti 17.10.1898. Ensimmäinen pääjohtaja oli R. Laethén, joka kuitenkin kohta kuoli. Hänen seuraajansa oli Ernst Borenius.
Pankilla oli vuonna 1920 28 konttoria ja talletuksia 79 miljoonan markan arvosta. Tampereen Osake-Pankki omisti yhdessä Länsi-Suomen Osake-Pankin kanssa helsinkiläisen 1918 perustetun Maakuntain Keskus-Pankki Oy:n. Vuonna 1929 nämä kolme pankkia yhdistettiin Maakuntain Pankki Oy:ksi. Ennen yhdistymistä Tampereen Osake-Pankilla oli 1920-luvun lopulla 42 sivukonttoria ja sen osakepääoma oli 65 miljoonaa markkaa.
Kengo Kuma
thumb|Kengo Kuma (oik.) vuonna 2009. thumb|left|Kengo Kuman suunnittelema M2-rakennus [[Setagayassa, Tokiossa.]] thumb|Asakusan turistikeskus. Kengo Kuma (, s. 1954 Kanagawa) on Tokiossa asuva japanilainen arkkitehti ja kirjailija.
Kengo Kuma valmistui arkkitehdiksi Tokion yliopistosta vuonna 1979. Vuosina 1985–1986 hän jatkoi opintojaan New Yorkissa Columbian yliopistossa.
Kuma haluaa rakentaa paikallisista materiaaleista. Hän on käyttänyt materiaaleina runsaasti bambua ja japaninsetriä, samoin kiveä ja maata. Kuman opiskellessa arkkitehdiksi suosittiin yleisesti betonia ja terästä. Näistä materiaaleista Kuma ei kuitenkaan milloinkaan innostunut.
Kengo Kuma on saanut lukuisia arkkitehtuuripalkintoja. Vuonna 2002 hänelle myönnettiin Spirit of Nature -palkinto, jota suomalainen Puu kulttuurissa -yhdistys jakaa kahden vuoden välein Lahdessa. Kuma oli toinen palkittu, ensimmäinen oli italialainen Renzo Piano.
Palkinnon perusteluissa todettiin, että Kuma ymmärtää materiaalien taitavan käytön merkityksen ja mahdollisuudet työssään. "Monia Kuman töitä luonnehtii hienostunut puun käyttö ja syvä ymmärtämys puun luonteesta rakennusmateriaalina. Hän on onnistuneesti yhdistänyt uusia ja perinteisiä elementtejä ja luonut täysin modernia arkkitehtuuria, joka on silti hienovaraisesti ja huolellisesti sopeutettu olemassa olevaan ympäristöön", palkintolautakunta arvioi.
Raema
Raema oli Raamatun Vanhan testamentin mukaan Haamin pojanpoika, ja Kusin poika. Hänen nimensä tarkoittaa "ylevää" tai "ukkosta". Raeman poikia olivat Saba ja Dedan, joista Raamatun mukaan polveutuvat monet etäläarabialaiset ja nubialaiset heimot.
Doom Eternal
Doom Eternal on id Softwaren kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin keväällä PlayStation 4-, Windows- ja Xbox One -alustoille sekä saman vuoden joulukuussa Nintendo Switchille.
Peli on jatkoa vuoden 2016 Doom-pelille ja sijoittuu Maahan.
Peliä esiteltiin ensimmäisen kerran E3 2018 -messuilla ja Quakecon 2018 -tapahtumassa. Peli käyttää uutta id Tech 7 -pelimoottoria.
Musiikki
Mick Gordon teki peliin metallimusiikkia, jonka äänittämiseen haettiin halukkaita osallistujia avoimesti. Myöhemmin Gordonin ja id Softwaren välille syntyi julkista kiistaa, jossa Gordon sanoo joutuneensa epäreilun ja epärehellisen kohtelun kohteeksi kun taas pelin tuottaja Marty Stratton sanoi Gordonia epäluotettavaksi. Gordon kritisoi aikataulua ja kommunikaatiota id Softwaren kanssa, joka johti crunchiin. Ääniraidan laatu todettiin huonoksi huhtikuussa 2020 ja Gordon kertoi, ettei ollut miksannut useimpia raitoja.
Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Chaimite (1898)
Chaimite oli Portugalin laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu tykkivene.
Valmistus
Alus laskettiin vesille 1898.
Đorđe Lavrnić
Đorđe ”Đoko” Lavrnić (, 6. kesäkuuta 1946 Komić – 27. marraskuuta 2010 Doboj, Bosnia ja Hertsegovina) oli käsipalloilija, joka edusti urallaan Jugoslaviaa.
Lavrnić oli voittamassa Jugoslavialle olympiakultaa Münchenin kesäolympialaisissa 1972. Hän pelasi turnauksessa kuusi ottelua ja teki 28 maalia.
Murray Gell-Mann
Murray Gell-Mann (15. syyskuuta 1929 – 24. toukokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hänet tunnettiin ennen kaikkea kvarkkien keksijänä. Kvarkit ovat hiukkasfysiikan standardimallin mukaan aineen perusosasia. Gell-Mann hyödynsi vuonna 1960 ryhmäteorian nk. SU(3)-symmetriaa alkeishiukkasiin ja esitti 1964 kaikkien hadronien koostuvan pienemmistä osasista, kvarkeista. Gell-Mann sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1969. Hänen työnsä johti kvanttiväridynamiikan teoriaan.
Elämä
Gell-Mann syntyi New Yorkin kaupungissa vuonna 1929. Gell-Mannin vanhemmat olivat taustoiltaan juutalaisia itävalta-unkarilaisia, hänen äitinsä oli Pauline Reichstein ja isä Arthur Gell-Mann School of Languages -koulun perustaja Arthur Gell-Mann. Koulun tarkoitus on opettaa englantia Yhdysvaltoihin muuttaville maahanmuuttajille. Perheeseen kuuluu lisäksi Benedict Gell-Mann, joka toimii nykyään valokuvaajana ja toimittajana.
Gell-Mann osoitti jo nuorena olevansa lapsinero. Hän rakasti erityisen paljon luonnon tutkimista. 15-vuotiaana hän aloitti opinnot Yalen yliopistossa, joskin oli tätä aiemmin suorittanut opintoja Columbia Grammar & Preparatory Schoolissa, ollen luokkansa priimus.
Gell-Mann väitteli tohtoriksi 20-vuotiaana Massachusetts Institute of Technologyssa. Vuonna 1955 hän siirtyi professoriksi California Institute of Technology -yliopistoon.
William Whewell
thumb|William Whewell William Whewell (laus. [ˈhjuːəl]; 1794 – 1866) oli englantilainen tieteilijä, pappi, filosofi, teologi ja tieteenhistorioitsija. Whewell käytti tieteiden yhteenpunoutumisesta ensimmäisenä termiä konsilienssi (engl. consilience).
Tjung
Tjung on joki Sahan tasavallan länsiosassa Siperiassa Venäjällä. Tjung on 1 902 kilometriä pitkä ja se laskee Viljuihin, joka puolestaan on Lenan sivujoki.
Tjung jäätyy lokakuussa ja pysyy jäässä toukokuun loppupuolelle, jopa kesäkuun alkuun asti. Merkittävimmät Tjungiin laskevat joet ovat Tšimidikjan ja Džippa.
Stephen Fry
Stephen John Fry (s. 24. elokuuta 1957 Hampstead, Lontoo) on brittiläinen koomikko, näyttelijä, kirjailija ja ohjaaja.
Fry on tunnettu erityisesti esiintymisistään aisaparinsa Hugh Laurien kanssa sarjoissa Kyllä Jeeves hoitaa, Musta kyy, Fry & Laurie. Fryn muita tunnettuja esiintymisiä ovat olleet televisiosarja Peter Kingdom sekä elokuvat Wilde ja V niin kuin verikosto. Vuosina 2003 - 2016 Fry isännöi BBC:n esittämää QI-nimistä visailuohjelmaa.
Varhainen elämä
Fry syntyi Hampsteadissä vuonna 1957. Hänen isänsä oli englantilainen fyysikko ja keksijä Alan John Fry. Juutalaisen äidin Marianne Eve Fryn (os. Newman) vanhemmat olivat Isoon-Britanniaan vuonna 1927 muuttaneita unkarinjuutalaisia silloisen Tšekkoslovakian Šuranysta.
Fry joutui alakouluikäisenä puheopetukseen, sillä hän puhui niin nopeasti ja epäselvästi, etteivät muut ymmärtäneet häntä. Hänellä oli koulussa vaikeuksia muun muassa jatkuvan näpistelyn, valehtelun ja homoseksuaalisuutensa vuoksi, ja hän sai koulussa säännöllisesti piiskaa. Opettajat kuitenkin myös tunnistivat hänen älykkyytensä ja kielellisen erityislahjakkuutensa. Fry oli jo hyvin nuoresta asti ahkera lukija ja esimerkiksi Arthur Conan Doylen, P. G. Wodehousen ja Oscar Wilden ihailija. Moninaisten ongelmiensa vuoksi hänet uhattiin toistuvasti erottaa Uppinghamin sisäoppilaitoksesta, mikä lopulta tapahtui hänen jäätyään palaamatta määräajassa Lontoon-matkalta Sherlock Holmes -klubin tapaamisesta. Hän yritti itsemurhaa 16-vuotiaana ja oli kolme kuukautta tutkintavankeudessa luottokorttivarkauksien takia karattuaan kotoa 17-vuotiaana.
Opinnot
Saatuaan elämänsä järjestykseen Fry opiskeli Queen’s Collegessa Cambridgessa vuodesta 1979 alkaen ja tapasi Cambridge Footlights Dramatic Club -draamakerhossa tulevan näyttelijäkumppaninsa Hugh Laurien.
Kirjallinen tuotanto
Vuonna 1980 Fry kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä ''Latin! or Tobacco and Boys'', joka palkittiin Edinburghin festivaaleilla. Hänen toinen näytelmänsä oli Me and My Girl (1984), joka sai Tony-ehdokkuuden vuonna 1987. Hän on kirjoittanut neljä romaania, kuten The Hippopotamus (1994, suom. Virtahepo, 2011), ja useita muita teoksia.
Yksityiselämä
Fry on kärsinyt kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä, jonka hän toi avoimesti esille televisio-ohjelmassa Stephen Fry: The Secret Life of the Manic Depressive (2006). Frylla diagnosoitiin vuoden 2018 lopulla aggressiivinen eturauhassyöpä, joka leikattiin tammikuussa 2019.
Fry on naimisissa kirjoittajana ja koomikkona työskentelevän Elliot Spencerin kanssa. Pari avioitui 17. tammikuuta 2015 Norfolkissa puolen vuoden seurustelun jälkeen. Fryn elämänkumppani vuosina 1995–2010 oli Daniel Cohen.
Valikoitu bibliografia
Teoksia:
Faina Melnik
Faina Melnik (9. kesäkuuta 1945 Bakota, Ukraina – 16. joulukuuta 2016 Moskova ) oli ukrainalainen, Neuvostoliittoa edustanut kiekonheittäjä, joka voitti olympiakultaa ja kaksi Euroopan-mestaruutta sekä piti maailmanennätystä hallussaan 1970-luvulla useiden vuosien ajan.
Helsingin EM-kilpailuissa 1971 Melnik heitti kiekonheiton loppukilpailun viimeisellä kierroksella maailmanennätyksen 64,22 m ja voitti kultaa. Seuraavana vuonna hän voitti Münchenin olympialaisissa kultaa tuloksella 66,62 m. Voittoputki jatkui Rooman EM-kilpailuissa 1974 tuloksella 69,00 m. Hopeamitalisti Argentina Menis hävisi hänelle yli neljä metriä.
Melnik ylitti maailman ensimmäisenä naisheittäjänä kiekonheitossa 70 metrin rajan; Zürichissä 20. elokuuta 1975 heitetty tulos 70,20 m oli Melnikin kymmenes maailmanennätys. Vielä 24. huhtikuuta 1976 hän paransi Sotšissa maailmanennätyksen lukemiin 70,50 m. Hän oli Montréalin olympialaisten voittajasuosikki mutta jäi neljänneksi tuloksella 66,40 m. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 62,30 m. Moskovan olympialaisissa 1980 hän jäi karsintaan mutta heitti myöhemmin samana vuonna vielä huipputuloksen 69,60 m.
Kaikkiaan Melnik paransi maailmanennätystä 11 kertaa. Argentina Menis vei häneltä ennätyksen syksyllä 1972 kahdeksaksi kuukaudeksi, ja lopullisesti hän menetti maailmanennätyksen Evelin Jahlille elokuussa 1978 päivälleen seitsemän vuotta ensimmäisen oman ME-heittonsa jälkeen.
Melnik oli jonkin aikaa naimisissa bulgarialaisen kiekonheittäjän Velko Velevin kanssa. Vuosina 1977–1979 Melnik käytti sukunimeä Veleva aviomiehensä mukaan.
Uskontokunta
Uskontokunta on saman uskonnon tunnustajien yhteisö.
Uskontokunnalla voidaan myös tarkoittaa
War at the Warfield
War at the Warfield on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Slayerin DVD-julkaisu, joka julkaistiin 29. heinäkuuta 2003 levymerkillä American Recordings.
Enduro
right|thumb|200px|Stefan Merriman vuonna [[2004.]]
Kilpailutyyppejä ovat mm. yhteislähtökisa Cross country ja Enduro sprint-kilpailu. Korkein kilpailutaso on Enduron maailmanmestaruussarja ja arvostetuin yksittäinen kilpailu ja samalla maajoukkueiden mm-kilpailu on kansainvälinen kuuden päivän ajo ISDE. Suomessa ajetaan Enduron Suomenmestaruussarjaa.
ISDE-kilpailu järjestettiin Suomessa Haminan ja Kotkan seudulla vuonna 2011. Menestyneimpiä suomalaisia endurokuljettajia kautta aikojen ovat Juha Salminen, Kari Tiainen, Samuli Aro ja Mika Ahola.
Mark Rakita
Mark Semenovitš Rakita (, s. 22. heinäkuuta 1938 Moskova) on entinen Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli säilä.
Rakita voitti säilämiekkailun joukkuekilpailussa olympiakultaa Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968. Henkilökohtaisen kilpailun olympiahopeaa hän saavutti Méxicossa. Vielä Münchenin 1972 olympialaisissa hän sai hopeaa joukkuekilpailussa.
Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Rakita voitti vuonna 1967 Montréalin MM-kilpailuissa. Kolme vuotta myöhemmin Ankaran MM-kilpailuissa hän sijoittui hopealle.
Nuorgamin koulu
Nuorgamin koulu on Nuorgamissa Utsjoella sijaitseva kaksikielinen alakoulu. Nuorgamin koulu on Suomen pohjoisin alakoulu. Koulurakennuksen uusimisesta on päätetty alkuvuodesta 2019.
Tilastokeskuksen mukaan koulua kävi vuonna 2016 yhteensä 11 peruskoululaista. Lukuvuonna 2018-2019 koulua kävi 13 peruskoulun oppilasta, joista 2 oli saamenkielistä. Lisäksi kaksi oppilasta oli esikoulussa. Syksyllä osa oppilaista lähtee Skallovaaraan erotuskouluun. Koulu tekee myös paljon yhteistyötä Norjan koulujen kanssa.
Yhteispohjoismainen kirjastoauto on pysähtynyt koululla, mutta palvelun lopettamisesta uutisoitiin syksyllä 2019.
Lokka
Lokka on Sodankylän kuntaan kuuluva kylä kunnan koillisosassa, Keski-Lapissa. Kylässä on noin 100 asukasta. Lokan kylä on antanut nimen Lokan tekoaltaalle, jonka kaakkoisrannalla se sijaitsee.
Elinkeinoja
Luontaiselinkeinot ovat edelleen tärkeitä Lokan kylän asukkaille. Kylässä harjoitetaan poronhoitoa ja se kuuluu Kemin-Sompion paliskuntaan. Lokan tekoallas on kylälle tärkeä kalastusalue. Kylässä toimii osuuskunta, joka jalostaa luontaiselinkeinojen tuotteita.
Historiaa
Suomen itsenäistyttyä kylä koki rajan levottomuutta Venäjän puolelta tulleiden kolttien tehdessä ryöstöretkiä. Jatkosodan aikana Neuvostoliiton partisaanit hävittivät kymmenen taloa käsittäneen kylän tekemässään hyökkäyksessä 14. heinäkuuta 1944, ja surmasivat samalla 21 kylän asukasta. Hieman myöhemmin Lapin sodan aikana saksalaiset polttivat osan kylästä asukkaiden ollessa evakuoituina. He palasivat jälleenrakentamaan kotikyläänsä keväällä 1945. Jälleenrakennustöihin osallistui 1940-luvun lopulla myös Kansainvälisen Vapaaehtoisen Työleirijärjestön vapaaehtoisia eri puolilta Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa.
Vuonna 1967 rakennettu Lokan tekoallas merkitsi suurta muutosta seudun luonnossa ja asukkaiden olosuhteissa. Rakennustyömaa tarjosi työtä, mutta tutut metsästysmaat ja kalavedet jäivät altaan alle.
Kirjallisuutta
67.81833°N, 27.73972°W
Phil Coulson
Phil Coulson on Marvel Cinematic Universen elokuvissa ja televisiosarjoissa esiintyvä hahmo, jota näyttelee Clark Gregg. Hän on rauhanturva- ja vakoilujärjestö S.H.I.E.L.D.:n agentti. Hän on esiintynyt elokuvissa Iron Man (2008), Iron Man 2 (2010), Thor (2011), The Avengers (2012) ja Captain Marvel (2019). Hahmo on myös yksi televisiosarjan S.H.I.E.L.D. Agentit (2013–2020) päähenkilöistä. Hahmo on sittemmin esiintynyt myös Marvel Comicsin sarjakuvissa sekä Marvel Animationin animaatiosarjoissa.
Elokuvat
Phil Coulson esiteltiin elokuvassa Iron Man, jossa hän yritti udella Tony Starkilta tietoja tämän ajasta terroristijärjestö Kymmenen Sormuksen panttivankina Afganistanissa. Hän on myös yksi useista S.H.I.E.L.D.-agenteista, jotka Pepper Pottsin opastamina yrittävät pidättää Obadiah Stanen, joka oli tehnyt yhteistyötä Kymmenen Sormuksen kanssa ja havitellut Stark-yhtiöitä itselleen. Elokuvassa Iron Man 2 Coulson saa tehtäväkseen valvoa Starkia, kun tämä syntetisoi uutta alkuainetta kaarireaktorin voimanlähteeksi. Mutta sitten Coulson saa tehtäväkseen lähteä suorittamaan uutta tehtävää New Mexicoon. Sekä elokuvan lopputekstien jälkeinen kohtaus että elokuvan Thor juoni paljastivat, että Coulsonin tehtävä oli tutkia kraateri, johon Thorin vasara oli pudonnut. Coulson ja Thor ansaitsevat elokuvan aikana toistensa luottamuksen ja varmistavat, että S.H.I.E.L.D. tekisi Thorin kanssa yhteistyötä vastaisuudessakin. Elokuvassa The Avengers Coulson saa kuolettavan haavan Lokin valtikasta ja S.H.I.E.L.D.:n johtaja Nick Fury käyttää tätä motivoidakseen Kostajia tekemään yhteistyötä. Captain Marvelissa, joka sijoittuu vuoteen 1995, Coulson oli vielä aloitteleva S.H.I.E.L.D.-agentti, mutta työskenteli jo siihen aikaan suoraan Furylle, joka oli jo silloin esimiesasemassa.
Televisio
Coulson esiintyy televisiosarjan S.H.I.E.L.D. Agentit päähenkilönä. Sarjan alussa paljastuu, että hän oli johtanut projektia nimeltä T.A.H.I.T.I., jolla voittaisiin heräättää Kostajien jäseniä henkiin, mikäli nämä kuolisivat, käyttämään kriiden jäänteistä kerättyä DNA:ta. Koekappaleiden kokeman psykoosin ja hypergrafian vuoksi Coulson oli aoikonaan määrännyt projektin lakkautettavaksi, kunnes riskeistä huolimatta Fury päätti The Avengersin ja Iron Man 3:n tapahtumien jälkeen käyttää T.A.H.I.T.I.:a herättääkseen Coulsonin kuolleista. Ensimmäisellä tuotantokaudella Coulson kokosi oman tiimin S.H.I.E.L.D.-tiimin, johon kuuluvat Melinda May, Grant Ward, Leo Fitz, Jemma Simmons ja Coulsonin västikään S.H.I.E.L.D.:iin värväämä haktivisti Skye (jonka syntymänimeksi paljastui toisella tuotantokaudella Daisy Johnson). Captain America: The Return of the First Avengerin tapahtumien myötä paljastuu, että Hydra oli soluttautunut S.H.I.E.L.D.:iin ja Ward paljastuu myös Hydran agentiksi. Kun Coulson tekee Furyn avustuksella lopun John Garrettin johtamasta ”Projekti Tuhatjalkaisesta”, Fury nimittää Coulsonin S.H.I.E.L.D.:n uudeksi johtajaksi, joka tekee Playgroundista S.H.I.E.L.D.:n uuden päätukikohdan.
Toisella tuotantokaudella Coulson kohtaa lisää Hydran jäseniä ja saa tietää epäinhimillisten rodun olemassaolosta, Daisy Johnsonin paljastuessa myös epäinhimilliseksi. Coulsonin tiimiin on liittynyt uusia jäseniä: Lance Hunter, Bobbi Morse ja Alphonso ”Mack” McKenzie. Myöhemmin paljastuu, että Mack ja Morse kuuluvat Robert Gonzalezin johtamaan toiseen S.H.I.E.L.D.-ryhmittymään, joka vastustaa salaisuuksia ja superihmisten kanssa työskentelemistä. Coulson suostuttelee ryhmittymät kuitenkin yhdistymään yhdeksi, kun paljastuu, että Coulson oli säilyttänyt tallessa yhtä helialusta, jolla Fury auttoi Avengers: Age of Ultronin tapahtumien aikaan Kostajia pelastamaan Sokovian pääkaupungin Novi Gradin asukkaat Ultronilta. Yhdessä molemmat ryhmittymät kukistavat Jiayingin, Daisyn äidin, joka oli Hydraan kuuluneen Daniel Whitehallin käsissä kokemiensa kidutusten vuoksi tuhoamaan kaikki tavalliset ihmiset suojellakseen epäinhimillisiä. Coulson kuitenkin menettää taistelussa toisen kätensä ja saa tilalle tekokäden.
Karl Fredrik Dunderberg
pienoiskuva|Karl Fredrik Dunderberg. Karl Fredrik Dunderberg (29. lokakuuta 1861 Tampere – 15. helmikuuta 1928 Tampere) oli Tampereella vaikuttanut tehtailija joka perusti Dunderbergin konepajan.
Phil Coulson
Televisio
Kolmannella kaudella Coulsonille muodostuu romanssi Rosalind Pricen, epäinhimillisten toimintaa jäljittävän ATCU:n (Advanced Threat Containment Unit), johtajan kanssa. Yhdeksi Hydran uusista johtajista noussut Ward kuiteenkin tappaa Pricen ja kostoksi tästä, Coulson murskaa tekokädellään hänen rintansa, mutta Hydran palvoma olento, Hive, valtaa Wardin ruumiin itselleen. Hydran jäljelle jääneiden johtajien sekä Hiven kuoltua, S.H.I.E.L.D.:istä tulee jälleen laillinen organisaatio ja Jeffrey Mace nimitetään sen uudeksi johtajaksi. Neljännellä kaudella, pysäyttääkseen epäinhimillisiä vastustavat Vahtikoiriksi kutsutun järjestön terroristit sekä S.H.I.E.L.D.:n hallinnasta riistäytyneet Life Model Decoy -robotit, Coulson liittoutuu Robbie Reyesin / Aaveajajan kanssa ja tuhotakseen Aidan, joka oli muuttanut itsensä LMD-robotista (Life Model Decoy) epäinhimilliseksi ja tuhonnut Playgroundin LMD-armeijallaan, Coulson lainaa Aaveajajan voimia itselleen. Mutta Mace saa surmansa ja lisäksi Vahtikoirat sekä Aida olivat ennen kukistumistaan onnistuneet tuhoamaan S.H.I.E.L.D.:in maineen.
Karl Fredrik Dunderberg
Dunderbergin isä kupariseppämestari C. G. Dunderberg perusti oman kupari- ja levysepänliikkeensä Tampereelle 1854. Dunderberg kävi koulunsa Tampereella ja meni sitten aluksi työhän isänsä liikkeeseen. Hän perehtyi sitten konepaja-alaan olemalla työssä Turun ja Porin konepajoilla sekä valimoissa. Hän tuli isänsä liikkeen johtoon 1892 ja laajensi sen täydelliseksi konepajaksi valimoineen. 1900-luvun alussa aloitettiin vesi- ja lämpöjohtojen valmistus ja vähän myöhemmin perustettiin naulatehdas jossa valmistettiin painettuja honkanauloja, pärenauloja ja nupeja.
Phil Coulson
Televisio
Viidennellä kaudella chronicom-antropologi Enoch Coltrane sieppaa Coulsonin tiimin väliaikaisesti lähettääkseen heidät katsomaan tulevaisuutta, jossa Maa oli tuhoutunut ja kriit orjuuttaneet bunkkerista avaruusasemaksi muutetussa Majakassa asuvat ihmiskunnan jäänteet. Kun he palaavat omaan aikaansa mukanaan tulevaisuuden Majakan orja Deke Shaw, nykypäivän Majakasta tulee S.H.I.E.L.D.:in uusi päätukikohta ja Coulson paljastaa muille agenteille, että oli hintana Aaveajajan voimien lainaamiseksi neljännellä kaudella antanut voimien polttaa pois kaiken kriiden DNA:n, mikä tarkoitti, että Coulson tulisi hitaasti kuolemaan uudelleen Lokin aiheuttamaan haavaan. Coulsonin vastusteluista huolimatta, tiimi yrittää etsiä keinoa pelastaa hänet, mutta lopulta he joutuvat käyttämään viimeisen keinonsa pysäyttääkseen hulluksi tulleen Glenn Talbotin. Coulson eroaa S.H.I.E.L.D.:istä, nimittää Mackin uudeksi johtajaksi ja viettää viimeiset päivänsä Tahitilla Mayn kanssa.
Karl Fredrik Dunderberg
Dunderberg oli kaupunginvaltuutettuna ja Tampereen käsityö- ja tehdasyhdistyksen valtuutettuna 1894–1909.
Phil Coulson
Televisio
Coulson jätti kuitenkin jälkeensä tekoälyhologrammin, jota Mack käytti kuudennella kaudella aina, kun tarvitsi tukea S.H.I.E.L.D.:in johtamiseen ja Coulson esiintyi kyseisellä kaudella myös takaumakohtauksissa. S.H.I.E.L.D. kohtaa myös toisesta ulottuvuudesta tulleen miehen nimeltä ”Kessu”  ja hänen kolme kätyriään: Jacon, Paxin ja Snowflaken. Kessun DNA täsmää Coulsonin kanssa ja Coulsonin nimi kuulostaa hänestä tutulta, mutta Kessu ei tiedä mitään S.H.I.E.L.D.:istä ja väittää olevansa yli sata vuotta vanha. Lopulta paljastuu, että kun Coulson oli viidennellä tuotantokaudella gravitoniumin avulla sinetöinyt tien Pelkoulottuvuuteen sekä räjäyttänyt kolme monoliittia, niiden voima oli luonut Coulsonista kloonin ja lähettänyt sen ajassa sata vuotta taaksepäin Pelkoulottuvuuteen. Siellä olento nimeltä Pachakutiq oli asettunut Coulsonin kloonin kehoon, jolloin Coulsonin muistot olivat sekoittuneet Pachakutiqin muistojen kanssa, ja näin heistä oli tullut Kessu, joka uskoi rakastajattarensa ja ”lepinkäisiksi” kutsuttujen loiseliöiden luojan Izelin tappaneen hänen ”perheensä”. Aluksi Coulsonin oikeat muistot alkoivat tulla esiin sekä nostaa Mayssä ja Johnsonissa toivon Coulsonin paluusta, kunnes Coulsonin muistojen aiheuttama tuskantunne saa Pachakutiqin muistot palaamaan täysin ja Kessun kääntymään takaisin Izelin puolelle. Lopulta May, Johnson ja Mack tappavat Izelin ja Kessun. Mutta kotiplaneettansa lepinkäisille menettäneen ja Maan valloitusta chronicomien uudeksi kotiplaneetaksi suunnittelevan Malachin johtamien chronicom-metsästäjien tuhottua Majakka, Fitz ja Simmons olivat yhdessä heidän puolellaan yhä olevan Enochin kanssa luoneet chronicomien teknologialla tehostetun LMD-robottikopion Coulsonista, jolle on päivitetty kaikki tähänastiset tapahtumat ja joka mukanaan S.H.I.E.L.D.:n agentit seuraavat chronicom-metsästäjiä aikamatkustuksella 1930-luvulle.
Tämä uusi LMD-Coulson ei heti tajunnut olevansa vain robotti ennen kuin huomasi, että hänellä oli yli-inhimilliset voimat ja kestävyys niin kuin chronicomeilla. Eikä hän aluksi edes hyväksynyt olemassaoloaan, tietäen mitä oikea Coulson olisi ajatellut siitä, kunnes huomasi uusien kykyjensä hyödyt ja sen miten paljon S.H.I.E.L.D. yhä tarvitsi häntä. Vaihtoehtoisessa menneisyydessä, jonne he matkustavat Zephyr One -lentokoneella, hän muun muassa auttaa lavastamaan vuonna 1955 S.H.I.E.L.D.-agentti Daniel Sousan kuoleman ja vuoden 1976 vaihtoehtoisessa menneisyydessä hän päätyy uhraamaan itsensä tuhotakseen chronicom-metsästäjät ja näiden alukseen, vaikka näiden muistot sisältävät kovalevyt selvisivät. Kun vuoteen 1982 Mackin kanssa vahingossa jäänyt Shaw oli saanut talteen yhdelle kovalevylle LMD-Coulsonin muistot ja muiden agenttien tullessa noutamaan heitä, he rakentavat LMD-Coulsonille uuden kehon. LMD-Coulson selviää hengissä viimeisestä taistelusta chronicom-metsästäjiä ja Nathaniel Malickiä vastaan, ja vetäytyy tämän jälkeen S.H.I.E.L.D.:istä sapatille. Vuosi näiden tapahtumien jälkeen hän saa Mackiltä lahjaksi L.O.L.A.:n, lentokykyisen vuoden 1962 Chevrolet Corvetten, jota oikea Coulson oli käyttänyt toistuvasti sarjan aikana, ja lähtee sillä kiertämään maailmaa.
Sota-arkisto
Sota-arkisto (lyhenne SArk) oli Suomen puolustushallinnon ja rajavartiolaitoksen keskusarkisto, joka toimi vuosina 1918–2007 Helsingissä. Se yhdistettiin osaksi Kansallisarkistoa vuoden 2008 alussa.
Historia
Sota-arkisto perustettiin 31. heinäkuuta 1918 vasta päättynyttä Suomen sisällissotaa koskeneen asiakirja-aineiston säilytyspaikaksi. Arkistoon oli määrä koota sekä sodan että rauhanaikaisen armeijan asiakirja-aineistoja, mutta myös yksittäisten sotilaiden päiväkirjoja ja muistitietoaineistoa ”vapaussodasta”. Sota-arkisto kuului puolustusvoimiin. Se oli vuonna 1952 perustetun Sotahistoriallisen tutkimuslaitoksen, vuodesta 1971 Sotatieteen laitoksen yksikkö. Viimeisinä vuosinaan Sota-arkisto oli Pääesikunnan alaisen Maanpuolustuskorkeakoulun alainen tulosyksikkö.
Puolustusministeriö ja opetusministeriö tekivät 13. maaliskuuta 2007 aiesopimuksen Sota-arkiston liittämisestä osaksi Kansallisarkistoa 1. tammikuuta 2008 alkaen. Vuoden 2008 alusta entisen Sota-arkiston tehtäviä on jatkanut Kansallisarkisto. Sota-arkiston liittäminen Kansallisarkistoon ei sujunut ongelmattomasti.
Sijainti
Sota-arkiston toimipaikka vaihtui alkuvuosina useaan otteeseen. Aluksi arkisto toimi Helsingissä Eteläesplanadi 10:n pihasiivessä ja vuosina 1919–1923 silloisessa Kadettikoulun talossa Arkadiankatu 13:ssa. Sen jälkeen arkisto toimi puolustusministeriön talossa Korkeavuorenkatu 21:ssä vuosina 1923–1925, kunnes sai pysyvämmät toimitilat entisestä Uudenmaan kasarmista Liisankatu 1:stä, jossa arkisto sijaitsi syksyyn 1945 saakka. Silloin tarvittiin paljon lisää säilytystilaa talvi- ja jatkosodan tuottamalle suurelle asiakirjamäärälle. Syksyllä 1945 Sota-arkisto sai käyttöönsä Kruununhaassa Siltavuorenranta 16:ssa olevan suuren varastorakennuksen, jossa sotien aikana toimi Muonavarikko 1. Vankkarakenteinen talo oli rakennettu vuosina 1883–1885 Venäjän armeijan viljamakasiiniksi ja sopi siten rakenteensa puolesta arkistokäyttöön. Rakennus kävi kuitenkin vuosikymmenten mittaan ahtaaksi, jolloin lisää varastotiloja hankittiin muun muassa Mikkelistä.
Siltavuorenrannan tilat eivät lopulta riittäneet Sota-arkistolle. Uudet toimitilat löytyivät Sörnäisistä Työpajankatu 6:sta, entisen makkaratehtaan talosta, jonne Sota-arkisto muutti toukokuussa 1998. Kun Sota-arkisto vuoden 2008 alussa liitettiin Kansallisarkistoon, sen talo Työpajankadulla nimettiin Kansallisarkiston Sörnäisten toimipisteeksi.
Aram
Aram oli Raamatun Vanhan testamentin mukaan yksi Seemin pojista. Aramin poikia olivat Us, Hul, Geter ja Mas. Aramin on tulkittu tarkoittavan Syyrian aramealaisia, eli Aramia on pidetty heidän kantaisänään.
Sota-arkisto
Sijainti
Kansallisarkisto luopui Sörnäisten toimipisteestä kesällä 2018 ja Työpajankadun talo purettiin seuraavana vuonna. Siltavuorenrannan rakennus on edelleen Kansallisarkiston käytössä etävarastona.
Sota-arkisto Kansallisarkiston osana
Kansallisarkisto jatkaa entisen Sota-arkiston tehtävien eli Puolustusvoimien ja Rajavartiolaitoksen asiakirjahallinnon hoitamista ja on normaali julkinen arkisto. Puolustushallinnon asiakirjoja annetaan tutkijoiden käyttöön Kansallisarkiston päärakennuksen asiakaspalvelutiloissa. Asiakkaista suurin osa on sukututkijoita, toiseksi suurin asiakasryhmä on historiantutkijat. Asiakirjat ovat valtaosin julkisia, lakisääteisiä käyttörajoituksia on lähinnä arkaluontoisissa henkilötiedoissa sekä potilasasiakirjoissa. Lähes puolet puolustushallinnon aineistosta on vuosien 1939–1945 sotien asiakirjoja. Tämä aineisto on kuitenkin edelleen suurelta osin kunnostamatta ja järjestämättä, sillä Puolustusvoimat ei osoittanut Sota-arkistolle riittäviä resursseja tehtävien hoitamiseen. Sota-arkiston viimeisinä vuosina aineistoa kunnostettiin myös vapaaehtoisvoimin.
Aram
Mandealaisuudessa Aramia pidetään profeettana.
Fordson
Fordson on Ford Motor Companyn tavaramerkki, jonka nimellä valmistettiin traktoreita vuodesta 1917 vuoteen 1964. Fordson on lyhenne Henry Ford & Son Companysta, joka oli Henry Fordin perustama Fordson-traktoreita alun perin valmistanut yhtiö. Yhdysvalloissa traktorien nimi vaihtui Fordsonista Fordiksi jo vuonna 1939, kun Ford 9N:n tuotanto alkoi, Euroopassa nimi vaihtui Fordiksi vuonna 1964.
Historia
left|100px thumb|Fordson Malli N. thumb|Fordson Major E27N ”Mörkö-Major”. thumb|Fordson Major E1A ”New Major”. thumb|Fordson Super Major. thumb|Fordson Dexta. thumb|Fordson Super Dexta.
Kehitettiin myös autotraktoria, jossa Fordin T-mallin autosta saatiin puolessa tunnissa traktorin kaltainen vetolaite. Autoja traktoreiksi muuttivat Fordin itsensä lisäksi myös Standard-Detroit Racor Co:n Tracford ja Shaw Manufacturing Galesburgissa, Kansasissa vielä 1920-luvullakin. Minnesotassa Staude-yhtiö valmisti Eros-nimisiä muunnostraktoreita, jollaiseen irlantilainen Harry Ferguson suunnitteli kaksisiipisen auran.
Minnesotalainen yritys, jonka palveluksessa oli Ford-niminen mies, rekisteröi Fordin itselleen traktoritavaramerkkinä, minkä vuoksi Henry Fordin piti muodostaa Henry Ford and Son -yhtiö vastaamaan Fordin traktorituotannosta. Todellisuudessa Henry Ford perusti Henry Ford and Sonin muista syistä. Ensinnäkin Ford Motor Company ja sen johto olivat täysin haluttomia ryhtymään traktoreiden valmistukseen, mikä puolestaan oli Henrylle tärkeä asia, sillä maanviljelijän poikana hän ymmärsi autoteknologian mahdollisuudet ja hyödyt maataloudelle. Lisäksi Henryn tavoitteena oli saada täysi päätösvalta Ford Motor Companyssä. Tämän saavuttaakseen hän perusti uuden yhtiön ja pelotteli Ford Motor Companyn osakkeenomistajat myymään osakkeensa kertomalla siirtävänsä parhaat työntekijät ja itsensä uuteen yhtiöön. Henry Ford & Son Company yhdistyi Ford Motor Companyyn vuonna 1920. Traktorin nimeksi Henry valitsi Fordsonin, koska hän oli riidoissa Ford Motor Companyn kanssa eikä näin ollen voinut käyttää Ford-nimeä.
Vuonna 1916 kehitettiin rungoltaan valettu Fordson-traktori. Tämä idea oli uusi, ja se kopioitiin myöhemmin kaikkiin traktorimerkkeihin ja on vielä nykytraktoreissakin käytössä. Traktorista tuli kevyt, koska se ei vaatinut itsekantavana erillistä runkorakennetta.
Ensimmäisen maailmansodan johdosta Britannian hevosia oli runsaasti otettu sotapalvelukseen, minkä vuoksi elintarvikehuollon kannalta oli tärkeä korvata hevosvoimaa traktoreilla. Britannian hallitus tilasi 1917 Fordilta 6 000 traktoria, minkä perusteella traktorien laajahko sarjavalmistus saattoi Fordilla alkaa. Tätä ennen brittihallitus oli pyytänyt piirustuksia ja etsi tehtaan paikkaa Britanniaan, mutta ei löytänyt sellaista eikä aloittanut traktorinvalmistusta Britanniassa.
Traktorituotantoa suunniteltiin Irlantiin 1917 Harry Fergusonin aloitteesta. Vuonna 1919 aloitettiin Fordsonien kokoaminen Irlannissa ensiksi yhdysvaltalaisista osista, sittemmin myös brittiläisiä osia käyttäen Corkissa. Vuonna 1928 Fordsonit tehtiin kokonaan Corkissa, kun Ford luopui tuotannosta Yhdysvalloissa. Mallistoa ei ollut kehitetty ja se oli menettänyt kilpailukykyään muille valmistajille.
Brittiläisen historioitsija Morlandin mukaan traktorin hinnaksi 1917 määriteltiin sen tuotantokustannukset lisättynä 50 dollarilla, mikä teki traktorin hinnaksi noin 700 dollaria kappaleelta. Valmistusta varten Ford rakensi kolmessa kuukaudessa traktoritehtaan Dearborniin, jossa tuotettiin Fordson F-mallin traktoreita. Traktorin hinnaksi Yhdysvalloissa muodostui 750 dollaria.
Yhdysvaltain traktorituotanto 1917 käsitti 50 000 kappaletta ja 1918 noin 100 000 kappaletta. Pelkästään Fordson-traktoreita valmistettiin 1920 jo 70 000 vuodessa. Tuotanto siirrettiin River Rougen tehtaisiin. 1920-luvun alussa Neuvostoliittoon ostettiin 25 000 traktoria. Traktorin valmistajia oli keskusosuusliike Hankkijan J. Kautolan matkakertomuksen perusteella noin 300.
Harry Ferguson suunnitteli Fordiin kiinteän auran, jota esiteltiin 1920-luvun alussa. Yhdysvalloissa auraa valmisti Shermannin veljekset.
Vuonna 1928 Fordson-traktorien valmistus Yhdysvalloissa päättyi ja siirtyi Corkin kaupunkiin Irlantiin valmistuneeseen uuteen tehtaaseen. Täällä alettiin valmistaa Fordson F -mallista kehitettyä N-mallia. Fordson N -mallin ominaisuuksia olivat 27 hv:n moottori, vakiovarusteiset takalokasuojat, korkeajännite-sytytysjärjestelmä ja valinnaisvarusteena ilmakumirenkaat.
Vuonna 1933 Fordsonien tuotanto siirrettiin Irlannin Corkista Englantiin Dagenhamiin, jossa aloitusvuonna tuotettiin 3 000 traktoria. Malli N menestyi markkinoilla hyvin, mutta myyntiä Yhdysvalloissa haittasi se, että traktoreita voitiin toimittaa Irlannista kuukausittain ainoastaan 1 500 kappaletta.
Dagenhamin tehdas jatkoi N-mallin valmistusta vuoteen 1945 asti, jolloin esiteltiin päivitetty malli E27N. Mallissa oli uudistettu, 30 hv:n nelisylinterinen sivuventtiilimoottori ja 3+1-portainen vaihteisto.
Szeged
Szeged [] on Unkarin kolmanneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Tisza- ja Marosjoen yhtymäkohdassa Csongrád-Csanádin läänissä lähellä maan etelärajaa. Kaupungissa on yliopisto ja kumi-, tekstiili- ja rautateollisuutta. Kaupungin tärkeimpiä nähtävyyksiä on Tiszan rantakatu ja -puistot, Votiivikirkko, Ferenc Móran museo, Sunshine Aquapolis -kylpyläkeskus, keskustan kävelykadut jugend-tyylisine kaupunkipalatseineen sekä alakaupungin vanha kirkko ja fransiskaaniluostari.
Fordson
Historia
Vuonna 1948 Dagenhamin tehtaalta rullasi ulos yli 50 000 E27N-traktoria. Mallin valmistus päättyi vuonna 1952 markkinoille tulleen E1A (New Major) -mallin myötä.
Szeged
Vuonna 2022 kaupungissa oli 157 372 asukasta ja sen pinta-ala on 281,00 neliökilometriä.
Fordson
Historia
New Major -malli oli varustettu 6+2-portaisella vaihteistolla ja hydraulisella kolmipiste-nostolaitteella. Uuden Majorin merkittävin anti oli kohtuuhintaisen dieselmallin tarjoaminen. Dieselmoottori oli nyt Perkinsin sijasta oma ja varustettu kansiventtiilein. Samalle moottorin perusrakenteelle tehtiin myös bensa- ja petroliversiot.
Vuonna 1958 Majorin korvasi Power Major, jossa teho oli nostettu 51,8 hevosvoimaan. Vaihteistoa ja tasauspyörästöä oli vahvistettu. Nostolaite oli entistä tehokkaampi. Kojetaulu ja ohjauspyörän alle sijoitettu kaasuvipu olivat uusia.
Szeged
Szeged mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1183. Ennen ensimmäisen maailmansodan loppua sen sijainti oli huomattavasti keskeisempi kuin nykyään, sillä Trianonin rauhassa 1920 sen eteläpuolellä olevasta talousalueesta suuri osa liitettiin Serbiaan ja Romaniaan. Szeged on tuhoutunut useita kertoja tulipalossa sekä tulvissa. Viimeisin ja pahin tulva 1878 tuhosi kaupungin käytännössä kokonaan. Nykyinen kaupungin vanha keskusta sekä katuverkosto on peräisin tulvan jälkeisestä jälleenrakennuksesta 1800-luvun lopulta ja vuosisadan vaihteesta.
Fordson
Historia
Viimeinen askel Majorin historiassa oli vuonna 1960 esitelty Super Major, jossa oli levyjarrut, tasauspyörästön lukko, 13" kytkin ja vetovastussäätö. Ajovalot oli siirretty maskiin, mutta Suomessa käytettiin edelleen jäähdyttimen sivuilla olevia ajovaloja.
Vuonna 1961 esiteltiin rinnalle Super Dexta, jossa oli 2,5-litrainen Perkins, teholtaan aluksi 39,5 hevosvoimaa. Jo vuotta myöhemmin teho nousi 44,5 hevosvoimaan samalla, kun vanteet muuttuivat vaaleiksi.
Fordson Suomessa
Suomeen Fordsoneita tuotiin 150 kappaletta vuonna 1919. Maataloushallitus ehdotti valuuttaneuvostolle, ettei loppuerän maahantuonnille myönnettäisi valuuttaa, koska Fordsoneita ei oltu tuotu 1919 järjestettyyn viralliseen moottorivetäjien ja traktoreiden koetustilaisuuteen. Loppuerä saatiin Suomeen vasta 1920. Traktoria maahantoi Agros-yhtiö. Fordsoniin liittyi kulkupuheita, joiden mukaan se nousee kuin vikuroiva hevonen pystyyn ja tappaa kuljettajansa. Yhdysvalloissa oli vuoteen 1922 mennessä kuollut yli sata ihmistä tästä syystä. Perässä vedettävä aura yleensä törmäsi johonkin esteeseen, joka kiskaisi traktorin nokan pystyyn sekä mahdollisesti takakautta ympäri. Agros lehdessään vetosi tanskalaiseen valtion konsulenttiin, joka totesi, että: ”Voipihan käydä hullusti, mitä tahansa moottoria pidellessä, jos menettelee kömpelösti”.
Fordsonia myi Agros, jolla oli 15 liikettä Suomessa. Fordson maksoi 50 000 markkaa, Yhdysvalloissa 1922 noin 395 dollaria. Fordsoneita esiteltiin Suomen XII yleisessä maatalousnäyttelyssä. Aikoinaan sen kilpailijoita olivat muun muassa Allwork, Parret, Fiat, Kullervo ja International Harvester. Ford myönsi Suomessa monta edustussopimusta ja monet Fordsonia myyneet lopettivat myyntinsä tämän vuoksi 1920-luvun puolivälissä.
Vuonna 1926 perustettiin Ford Motor Company of Finland Oy, joka varastoi traktorit Hernesaareen. Yhtiö myi traktoreita myös Viroon edustussopimuksin Tallinnaan, Pärnuun ja Tarttoon. Vuonna 1926 Suomeen myytiin 249 Fordsonia. Vuonna 1927 Fordson maksoi enää 25 700 markkaa lisättynä toimituskuluilla. Vuoteen 1928 mennessä Suomeen oli tuotu 1 400 yhdysvaltalaisvalmisteista Fordsonia. Sen jälkeen tuotanto oli siirtynyt kokonaan Irlantiin.
Vuoden 1930 maatalouslaskennan mukaan Suomessa oli 1 924 traktoria, joista 1 065 oli Fordsoneita.
Kauppaneuvos
Kauppaneuvos on nykyään Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko, jos asianomainen on päätoimisessa virka- tai työsuhteessa tai muussa siihen verrattavassa palvelussuhteessa valtioon, kuntaan tai kirkkoon tai on siirtynyt sellaisesta eläkkeelle. Arvonimi oli käytössä myös Suomen suuriruhtinaskunnassa. Kauppaneuvoksetar ei tarkoita naispuolista kauppaneuvosta, vaan kauppaneuvoksen vaimoa.
Arvonimen saaneita
Ensimmäinen Suomessa toiminut kauppaneuvos oli Robert Finlay (kauppaneuvos 10. elokuuta 1762). Ensimmäinen kauppaneuvos, jonka koko työura perustui toimintaan Suomessa, oli Jacob af Forselles (10. tammikuuta 1765). Itsenäisessä Suomessa kauppaneuvoksen arvon sai ensimmäisenä Julius Tallberg 17. heinäkuuta 1918. Suomessa ensimmäisenä kauppaneuvoksen arvonimen saanut nainen oli Hanna Parviainen (1926) ja toisena Turun Vanun toimitusjohtaja Aline Grönberg (1940).
Kauppaneuvoksen arvonimi on myönnetty Suomessa Ruotsin vallan aikana (vuodesta 1762) kahdeksalle, autonomian aikana 195:lle ja itsenäisessä Suomessa vuoden 2017 loppuun mennessä 793 henkilölle. Kauppaneuvoksen arvonimen on saanut siis yhteensä lähes tuhat henkilöä, muun muassa:
West Point
West Point eli United States Military Academy (USMA) on Yhdysvaltojen asevoimien sotilasakatemia. Se sijaitsee Orangen piirikunnassa New Yorkin osavaltiossa 80 kilometriä New Yorkin kaupungista pohjoiseen, Hudsonjoen länsirannalla, ja käsittää 6 000 hehtaaria.
Akatemian yhteydessä toimii vuodelta 1910 peräisin oleva kappeli, jossa ei uskontokunnat voivat järjestää uskonnollisia menojaan sovittuina aikoina.
Historia
West Point perustettiin 16. maaliskuuta 1802, kun siellä aloitti viisi upseeria ja 10 kadettia, jotka olivat aselajiltaan pioneereja.
Paikka on entinen armeijan tukikohta Yhdysvaltain vapaussodan ajalta. Vaikka siellä on ollut sotilaallista toimintaa vuodesta 1778 lähtien Yhdysvaltain liittovaltio ei omistanut maata, jolla akatemia sijaitsee, vuoteen 1790 asti, jolloin valtionvarainministeri Alexander Hamilton osti maat hieman reilulla 11 000 dollarilla.
Ensimmäinen afroamerikkalainen upseeri valmistui West Pointista vuonna 1877. Naiset ovat saaneet opiskella West Pointissa vuodesta 1976 alkaen.
Opiskelu ja organisaatio
Akatemiasta valmistuu kaikkien aselajien upseereita eri puolustushaaroihin. Peruskoulutus kestää neljä vuotta. Syksyllä 2021 kadetteja oli 4 594. Henkilökuntaa on kaiken kaikkiaan 5 000. Näiden lisäksi akatemiassa on noin 1 200 ammattisotilasta.
Akatemian dekaanina toimii prikaatikenraali Shane Reeves, joka aloitti virassa kesäkuussa 2021.
Tunnettuja valmistuneita
Ensimmäinen West Pointista valmistunut ulkomainen naiskadetti ja toistaiseksi ainoa suomalainen on Hanna Parikka, joka valmistui 1996. Sittemmin hän on toiminut Puolustusvoimien siviilivirassa.
Ensimmäinen suomalaissyntyinen oli vuonna 1963 valmistunut Vesa Alakulppi (23. huhtikuuta 1941 Rovaniemi – 14. toukokuuta 1968 Gia Dinh, Etelä-Vietnam). Alakulppi kaatui kapteenina Vietnamin sodassa.
Aiheesta muualla
41.3913°N, -73.9586°W
Still Reigning
Still Reigning on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Slayerin DVD-julkaisu, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2004 levymerkillä American Recordings.
Canon EF 17–40mm
Canon EF 17–40mm 4L USM on Canonin valmistama laajakulmainen zoom-objektiivi. Se on suunniteltu varsinkin digitaalisia järjestelmäkameroita ajatellen. Se on yhteensopiva Canonin EOS-kamerarunkojen kanssa.
Objektiivi kuuluu Canonin laadukkaisiin L-sarjan objektiiveihin ja on suunnattu ammattilaisille ja vaativille harrastajille. Se sopii esimerkiksi päivitykseksi useiden kameroiden mukana ns. kit-objektiivina tulevalle EF-S 18–55mm -objektiiville. Objektiivissa on äänetön ja nopea ultraäänimoottorilla toimiva USM-tarkennus ja se on suojattu kosteudelta ja pölyltä.
Afrikannokisorsa
Afrikannokisorsa (Anas sparsa) on sorsien heimoon kuuluva lintulaji. Thomas Campbell Eyton kuvasi lajin vuonna 1838. Afrikannokisorsan alalajeja on kaksi, Anas sparsa leucostigma ja Anas sparsa sparsa. Laji saattaa risteytyä keltanokkasorsan (Anas undulata) kanssa.