cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
KV45
upright|pienoiskuva|[[Kanooppiastia haudasta KV 45.]] KV45 on muinainen egyptiläinen hauta. Se sijaitsee Kuninkaiden laaksossa ja se rakennettiin Uuden valtakunnan 18. dynastian ajalla. Sitä käytettiin korkea-arvoisen virkamies Userhatin hautaamiseen. Hautaa on lisäksi käytetty kolmannella välikaudella 22. dynastian aikana.
Haudan löysi ja ensimmäiset kaivaukset suoritti Howard Carter vuonna 1902. Donald Ryan tutki hautaa vuonna 1992. Haudasta on löydetty muumioita, ihmisten ja kasvien jäännöksiä, koruja, hautakalusteita ja astioita. Hauta on hiljattain tyhjennetty kiviromusta.
Hyyrykääpä
Hyyrykääpä (Antrodia hyalina) on Suomessa vain muutamista paikoista tavattu uhanalainen kääpälaji. Hyyrykääpä on vanhojen metsien laji ja kasvaa kaatuneissa, kuorellisissa haavan rungoissa. Hyyrykääpää ei ole tavattu muilta puulajeilta Suomessa, mutta Venäjältä sitä on löydetty myös pajuista ja vaahteralta.
Hyyrykäävän yksivuotinen itiöemä on pienialainen ja resupinaattinen. Tuoreena se on sitkeä ja muuttuu kuivuessaan hauraan korkkimaiseksi. Nuorella itiöemällä on nukkaisen ohut reunus ja (kerman)valkoinen pillipinta, joka kuultaa ohuissa kohdissa läpi. Täysikasvuiselta käävältä reunus on kadonnut pillien kasvaessa ja pillipinnan väri muuttunut (okran)kellertäväksi. Vanhemmiten väri muuttuu yhä kohti nahanharmaata. Pillit ovat kulmikkaita, paikoin pitkulaisia ja niitä mahtuu 3-5 millimetrille. Pohjamalto on ohut ja valkoinen. Tuoksuu heikosti sienelle. Hyyrykäävän erottaminen sitä muistuttavista lajeista voi vaatia mikroskopointia, vertaa: poimukääpä, pajunkääpä, orvonkääpä, kirvelikääpä.
Tärähtäneet ämmät
Työskentely
Tärähtäneet ämmät aloitti toimintansa vuonna 2007. Taiteilijakaksikko haluaa kyseenalaistaa töillään sosiaalisia ja kulttuurisia normeja, jotka yhteiskunnassa vallitsevat ja hallitsevat. Tärähtäneet ämmät ovat taiteellisessa työskentelyssään kiinnostuneita erityisesti kauneusihanteisiin, naiseuteen ja tasa-arvoon liittyvistä kysymyksistä. Tärähtäneet ämmät haluavat taiteellisella toiminnallaan osallistaa ja rohkaista sekä yksilöitä että yhteisöä ja tuoda katsojan osaksi prosessia. He ovat suunnitelleet ja toteuttaneet useita yhteisötaideprojekteja sekä keränneet huomiota yleisöä osallistavilla työpajoillaan, performansseillaan ja interventioillaan.
Tärähtäneitten ämmien viime vuosien laajimmat yhteisötaideprojektit ovat olleet Get-InArt (2011−2013), Monokini 2.0 (2013-), Dystopia/Utopia (2013-) ja Dresscode (2012-). Tämän lisäksi Tärähtäneet ämmät ovat suunnitelleet kansainvälistä huomiota saaneen Hairy Underwear -alusvaatemalliston, joka ottaa humoristisesti kantaa länsimaisen kulttuurin käsitykseen kauneudesta. Heidän töitään on nähty julkisissa tiloissa, museoissa ja gallerioissa mm. Helsingissä, Tukholmassa, Oslossa, Berliinissä, New York Cityssä, Tokiossa ja Washington DC:ssä.
Projektiesittely
Monokini 2.0 on muotia, valokuvausta ja voimauttamista yhdistelevä projekti, jonka kohderyhmänä on rintasyöpää sairastavat ja sairastaneet naiset, jotka ovat käyneet läpi rinnanpoistoleikkauksen. Projektia on ollut rahoittamassa Koneen Säätiö, Pohjola-Norden ja Suomalaisnorjalaisen kulttuurirahasto. Projektissa 10 suomalaista muotisuunnittelijaa suunnittelivat uima-asuja yksirintaisille naisille. Asuista otetuissa muotikuvissa toimivat malleina rintasyöpää sairastaneet naiset. Monokini 2.0 -valokuvanäyttely on esitetty muun muassa Suomen valokuvataiteen museolla 2014, Ruotsissa 2014 ja 2015 ja Kunstplasse10:ssä Oslossa 2015. Monokini 2.0 -hyväntekeväisyysmyuotinäytös järjestettiin elokuussa 2015 Yrjönkadun uimahallissa. Muotinäytöksessä oli mahdollista nähdä projektin uimapuvutpuvut ensi kertaa livenä. .
Dystopia/Utopia -projekti on syrjäytymisvaarassa oleville nuorille suunnattu valokuvausta ja skenaariotyöskentelyä yhdistelevä projekti, jonka tavoitteena on aktivoida nuoria pohtimaan oman elämänsä suuntaa ja asettamaan itselleen tavoitteita. Nuoret ovat yhdessä taiteilijoiden kanssa tehneet valokuvauksen keinoin näkyviksi omia tulevaisuuden näkymiään dystopia - ja utopia -käsitteiden kautta. Dystopia/Utopia -projekti on toteutettu kaksi kertaa Koneen säätiön Saaren kartanon residenssissä (2013 ja 2014). Näiden projektien valokuvat ovat esillä valokuvagalleria Hippolytessä lokakuussa 2015. Dystopia/Utopia -projekti toteutetaan syksyllä 2015 pääkaupunkiseudulla Myrsky-rahoituksella. "Kun ryhdymme kuvittelemaan toisenlaisia todellisuuksia ja tulevaisuuksia, niin silloin on jo laitettu siemen muutoksen eteen. Muutos on mahdollista vain silloin, kun pystymme kuvittelemaan toisenlaisia todellisuuksia" ( Vilma Metteri ja Katriina Haikala. )
Get-InArt oli Myrsky-hankerahoitteinen, liikuntavammaisille nuorille suunnattu projekti, jonka tavoitteena oli rohkaista nuoria itsenäistymisessä. Projektin lopputuloksena syntyi interventioita Järvenpään kaupungin julkisiin tiloihin.
Dresscode on etnografista tutkimusta ja valokuvausta yhdistelevä yhteiskuntaluokkaa ja tyyliä tutkiva yhteisölähtöinen projekti, joka paljastaa yksilöllisyyden ja yhteisön väliset suhteet tyylin ja pukeutumisen kautta. Dresscode on toteutettu ja ollut esillä Helsingissä (Amos Andersonin taidemuseo, 2012), New York Cityssä (Parson the New School gallery, 2013) sekä Tokiossa, Japanissa joulukuussa 2014.
Hairy Underwear on 2008 aloitettu projekti, joka sekä provosoi että naurattaa. Projektin tarkoituksena on luoda taidetta arkikäyttöön ja toisaalta ottaa kantaa vallitseviin kauneuskävityksiin. Tärähtäneet ämmät suunnittelivat muun muassa alushousuja- ja paitoja sisältävän alusvaatemalliston, johin on suunniteltu erilaisia ihokarvaprinttejä. Hairy underwear -mallistolla halutaan herättää keskustelua asenteistamme ihokarvoihin ja kauneuskäsitykseen karvattomasta vartalosta. Hairy Underwear -mallisto on myynnissä verkkokaupassa.
Hate Couture on Tärähtäneiden ämmien vuonna 2010 suunnittelema teoskokonaisuus, jonka inspiraatioina ovat kehon virheinä ja epätäydellisyyksinä ymmärretyt piirteet. Mallisto ottaa kantaa länsimaisiin kauneusihanteisiin, jotka ohjailevat käsityksiämme kauniina ja hyväksyttävinä nähdyistä piirteistä vartaloissamme. Projektilla kysytään, kuinka sopeutua muutoksiin, jotka kulttuurissa mielletään epämiellyttäviksi, epätäydellisyyksiksi, asioiksi, jota kukaan ei vartaloonsa halua. Mallisto nauraa kauneusihanteille ja juhlistaa vartaloiden yksilöllisyyttä. Hate Couture mallisto on esitelty mm. Mäntän kuvataideviikoilla, Honkahovin kesässä vuonna 2011 sekä Smart Design Smart Processes näyttelyssä 2012, Helsingissä. Kokonaisuuteen kuuluu muun muassa teokset "FatSoFat", "SaggyStyle" ja "OldiesGoldies".
Yhteisötaideprojektien lisäksi Tärähtäneet ämmät / Nutty Tarts ovat olleet kutsuttuina kansainvälisille performanssifesivaaleille. Supernova -performancefesitvaaleille (Washington DC, USA, 2013) Tärähtäneet ämmät ottivat osaa ”Happy Camper” performanssillaan, joka oli kannanotto kaupungin alueen asunnottomuuteen ja asunnottomien elintilanteeseen. Keväällä 2014 Tärähtäneet ämmät toteuttivat ”Fuck the Tourist” -performanssin Dominikaanisessa tasavallassa ”Women only – 7 holy actions” -performancefestivaaleilla. ”Fuck the tourist” käsitteli karibianalueen seksiturismia.
Yhteisötaideprojektien ja performanssien lisäksi Tärähtäneet ämmät ovat erittäin kysyttyjä luennoitsijoita ja työpajan vetäjiä erilaissa konferenseissa ja seminaareissa. Tärähtäneet ämmät ovat olleet puhujina mm. Flow-festivaaleilla, Suomen valokuvataiteenmuseossa, Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa sekä Aalto-yliopistossa. Tärähtäneet ämmät ovat olleet mukana useissa kansainvälisissä yhteisnäyttelyissä, sekä järjestäneet yksityisnäyttelyitä niin Suomessa kuin ulkomaillakin. Useimmat heidän projekteistaan ovat ylittäneet sekä kotimaisen- että kansainvälisen uutiskynnyksen ja saavuttaneet laajasti kansainvälistä huomiota.
Uuno Turhapuro (elokuva)
Uuno Turhapuro on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on ohjannut Ere Kokkonen. Elokuva on Uuno Turhapuro -elokuvasarjan ensimmäinen elokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Vesa-Matti Loiri, Marjatta Raita, Spede Pasanen ja Juhani Kumpulainen. Elokuvan vierailevana tähtenä nähdään monitoimimies Antti Einiö.
Elokuva kuvattiin kokonaisuudessaan Helsingissä. Elokuva on julkaistu VHS:nä ja DVD:nä. Elokuva on esitetty televisiossa vuosien 1978 ja 2020 välillä yhteensä 15 kertaa – eräänä vuonna jopa viidesti. Elokuva on 1970-luvun toiseksi katsotuin suomalainen elokuva ja Suomen 19. katsotuin kotimainen elokuva.
Juoni
Uuno Turhapuro (Vesa-Matti Loiri) on menossa naimisiin Elisabeth Tuuran (Marjatta Raita) kanssa. Kun molemmat ovat "tahtoneet" mennä naimisiin, Turhapuro kysyy papilta (Ere Kokkonen), että "onko se selvä nyt" ja pappi vastaa "kyllä". Turhapuro huutaa syrjään isälleen "No niin, isä! Joko uskot? Se onnistui. Nyt sitä sitten ollaan hyvissä naimisissa!". Lopuksi Uuno muiskauttaa suukon Elisabethin huulille.
Avioliiton arki on melko yksinkertainen: Elisabeth käy töissä ja Uuno makaa sohvalla erittäin likaisena ja verkkopaitaan ja henkselisaapashousuihin pukeutuneena odottaen ruokaa. Kun Elisabeth ehdottaa Uunolle työnhakua, Uuno onnistuu mielikuvituksellisien selityksien kautta vaihtamaan puheenaihetta. Uuno aikoo rakentaa viulun ns. "tee-se-itse"-menetelmällä ja oppia soittamaan tällä luonnonmenetelmällä. Hän käy omasta mielestään "töissä" autokorjaamolla, mutta totuuden paljastuessa hän käy siellä vain ja ainoastaan ruokatunnilla, pelaamassa kasinoa ja syömässä eväitä parhaiden kaveriensa Härski-Hartikaisen (Spede Pasanen) ja Lettusen (Simo Salminen) kanssa.
Raitiovaunussa Uuno yrittää matkustaa ilmaiseksi kehnolla menestyksellä, hän joutuu riitelemään raitiovaunun rahastajan (Titta Jokinen) kanssa ja julistaa suureen ääneen keskellä raitiovaunua, että: "Me mennään sairaalaan eukkoa viemään. Siltä leikataan suonikohjut ja alapääkin vähän reistailee". Huhun leviämisen vuoksi Elisabethin on mentävä maitokauppaan esittelemään sääriään. Uuno kutsuu Hartikaisen käymään heillä ja nauhoittaa hauskan keskustelun, joka kuuluu näin: "No niin vaimo, missäs ruoka viipyy. Vauhtia, vauhtia, tsop-tsop-tsop-tsop. Syönnin päälle mää lähden Härski-Hartikaisen kanssa lounaalle. Panepas kuule kaks sataa markkaa tonne palttoon povitaskuun. Ja kun mä tulen yöllä neljältä kotio, nii ensimmäisen viskin tarjoilet suoraan postiluukusta ja sen jälkeen menet sänkyyn ja vedät peiton tiiviisti korvilleen, mä en nimittäin siedä nähdä kännissä tuttuja naisia, kun vieraitakin olis saatavilla." Hartikainen luulee jutun oikeaksi ja pyytää Uunoa antamaan kunnon opetuksen levykaupan myyjälle (Tiia Louste), joka on kieltänyt Hartikaista kuuntelemasta Katri-Helenan "Puhelinlangat laulaa". Uuno nöyryyttää täysillä myyjää niin, että hän alistuu sanaa sanomatta Hartikaisen uudelle kuuntelukerralle.
Kotona Elisabeth odottaa Uunoa haulikko sylissään, mutta Uuno saa selitettyä vaimonsa ympäri, ja Elisabeth valmistaa heille ruhtinaallisen päivällisen. Aiempien kokemusten mukaan Uuno luulee tapausta vain uneksi ja ilmoittaa olevansa "dieetillä" näpsien vain muutamia leipäpaloja ja vihanneksia. Hän kuitenkin soittaa yläkerran naapurille herra Kotkala-Hammaslärväselle (Juhani Kumpulainen) kertoen erittäin huolellisesti päivällisen ruokalajit. Erehdys selviää vasta yöllä ja aamuun mennessä Uuno onkin jo tyhjentänyt koko jääkaapin "kesämökkiruoasta". Kotkala-Hammaslärvänen soittaa erittäin ilkkuen ja onnittelee dieettiä. Hän lähettää pikkutytön (Mari Alakoski) tuomaan kukkia Uunolle, jotka Uuno puolestaan vie naapurin rouva Väliviljalle (Mirjam Himberg). Tällä välin Elisabeth on saanut yläkerran naapurilta kukkia ja kutsunut Kotkala-Hammaslärväsen syömään.
Uuno ja Elisabeth valmistautuvat lähtemään pyörillä huvilalleen, mitä Uuno mainostaa pihassa naapureitten kuullen. Lisäksi Kotkala-Hammaslärväsen kiusaksi hän esittelee liiankin huolellisesti reppunsa "eväät", joita ei ollut ollenkaan vaan repussa oli linnunpönttö. Perillä Uuno tuntee itsensä erittäin hyvään nukkumakuntoon. Huvilanaapurin (Anna-Liisa Ruotsi) käynnillä Turhapurojen huvilalla, Uuno tekee itselleen kampauksen, näyttelee lihaksiaan ja esittää uimahyppyjä. Maahan pudonnut 50 penniä saa Uunon pyöräilemään Esson baarin pajatsolle - ilman tulosta.
Uuno saa vihdoin viulunsa valmiiksi ja esiintyy ensimmäistä kertaa televisio-ohjelmassa "Uudet kyvyt esiin". Kotkala-Hammaslärvänen ryhtyy Uunon manageriksi, sillä Uuno menestyi erittäin hyvin. Uunon ilmestyessä autokorjaamolle pelaamaan kasinoa, Hartikainen ja Lettunen ovat kukkapuskan kanssa vastassa.
Uunon menestys jatkuu jälleen, kiertueet ulottuvat ulkomaillekin asti. Sanomalehti tekee suuren numeron siitä, että "taiteilija Turhapuro" on nähty ravintolassa oluella, minkä johdosta seuraava esiintyminen peruutetaan. Uunolla todetaan vatsahaava sairaalassa ja esiintymiset loppuvat hetkeksi. Kun Uuno käy sairaalasta päästyään tervehtimässä ystäviään korjaamolla, Hartikaisesta on tullut työnjohtaja. Nyt Uuno alkaa käymään kuumana, hän hajottaa viulun ja alkaa elämään tavallista elämää. Uuno toteaa lopuksi: "Onnellinen nälkä on palannut".
Näyttelijät
Aarno Sulkasella ja Pentti Siimeksellä oli elokuvassa roolit, mutta heidän roolinsa leikattiin pois lopullisesta elokuvasta. Näistä Aarno Sulkasen nimi on jäänyt alkuteksteihin.
Kuvauspaikat Helsingissä
Elokuvan kuvaukset alkoivat kesäkuussa 1973 ja jatkuivat heinäkuun puoleenväliin. Suurin osa kohtauksista kuvattiin Pasilassa Yleisradion studiossa.
Elokuvan taustaa
pienoiskuva|[[Spede Pasanen Härski-Hartikaisen roolissa kuvauspaikalla.]] Vesa-Matti Loirin näyttelemä "Uuno Turhapuro" esiintyi ensimmäistä kertaa Spede Show -televisio-ohjelmassa vuonna 1971. Kyseisessä sketsissä Uunon nimi oli vielä "Usko", mutta se vaihtui nopeasti Uunoksi. Vuonna 1973 Turhapuro nousi Spede Shown’n vakiohahmoksi, ja Spede Pasanen päätti tehdä elokuvan Uuno Turhapurosta. Uunon vaimoa näytelleen Marjatta Raidan roolinimi oli Spede Show’ssa muodossa Elisabet ja Elisabeth, joista myöhemmin mainittu vakiintui hahmon lopulliseksi nimeksi. Spede Show’n sketseissä esiintyivät vain Uuno ja Elisabeth eli Loiri ja Raita, mutta elokuvassa mainitaan ensimmäistä kertaa Uunon ”hulttiokaverit autokorjaamolta” eli Spede Härski-Hartikaisena ja Simo Salminen ”Lettusena”, jonka nimi vakiintui myöhemmin Sörsselssöniksi.
Spede Pasanen käytti elokuvan kuvausten toteuttamisessa ensimmäistä kertaa hyväkseen edullista videotekniikkaa. Elokuvan studiokohtaukset on kuvattu mustavalkoisena kuvanauhalle, josta ne kopioitiin elokuvafilmille Lontoossa leikkausta ja elokuvateatteriesitystä varten. Elokuva menestyi erittäin hyvin elokuvateattereissa ja se on edelleen 1970-luvun toiseksi katsotuin kotimainen elokuva. Ensimmäisellä sijalla on Rauni Mollbergin Maa on syntinen laulu. Turhapurosta oli tarkoitus tehdä vain yksi elokuva, mutta elokuvasarja venyi 20 elokuvan mittaiseksi. KAVI:n kokoelmissa ei valitettavasti ole elokuvan käsikirjoitusta.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo Uunon perusidean olevan tässä ensimmäisessä elokuvassa tuoreimmillaan. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Veli Saarinen
Veli Selim Saarinen (16. syyskuuta 1902 Virolahti – 12. lokakuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen kilpahiihtäjä, valmentaja ja olympiavoittaja. Hän oli ensimmäinen suomalainen maastohiihdon olympiakultamitalisti ja hän saavutti ensimmäisenä suomalaisena henkilökohtaisen maastohiihtokultamitalin kolmissa arvokisoissa.
Helmikuussa 2017 Saarinen valittiin Hiihtomuseon pohjoismaisten hiihtolajien kunniagalleriaan.
Koreli oja
pienoiskuva|Korelin ojalla on kanavamainen ilme keskustassa. pienoiskuva|Oikealla ylhäällä Koreli oja tulee ja yhtyy oikealta tulevaan Vanajõgeen. Koreli oja on Virossa Võrumaalla Rõugen- ja Võrun kunnissa sekä Võrun kaupungissa virtaava 21 kilometriä pitkä joki, joka on Vanajõen sivujoki.
Koreli kraavi
Viron kielessä kraavi tarkoittaa suurta kaivettua ojaa, joka on usein johto-ojana toimiva leveä oja. Koreli kraavi on kaivettu tuomaan Koreli ojaan metsäisen ja soistuvan tasangon kuivatusvesiä aina Võro soolta asti. Kraavi on yli neljä kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on lähes yhtä leveä. Sen suurin sivuoja on 3,1 kilometriä pitkä Umbsaare oja, jonka valuma-alue on 6,1 neliökilometriä. Tämän valuma-alueella sijaitsee Kaasjärv.
Poti oja
Poti ojan alajuoksu virtaa kaupunkialueen pohjoisosien läpi. Sen 2,6 kilometriä pitkä uoma kerää 3,2 neliökilometrin valuma-alueelta sivuojien vesiä. Se seuraa matalaa laaksoa kohti Vanajõgea ja uoman pohjoispuolelle jää laaja peltoalue. Laakson epätasaisuuksiin on kertynyt vettä lammiksi ja niistä suurin on Mustajärv. Lähellä Mustjärveä sijaitsee Hola lump, joka on peltoalueella sijaitseva lampi, jonka laskuoja yhtyy Potiin pohjoisesta.
Seongnam
thumb|Metroasema Bundangissa. Seongnam eli Sŏngnam (, hanja 城南) on kaupunki Gyeonggin provinssissa, Korean tasavallassa. Seongnamin suotuisa sijainti lähellä pääkaupunki Soulia on johtanut siihen, että kaupunkiin on muodostunut runsaasti pääasiassa asumiseen käytettyjä alueita.
Kaupungin historiallisiin nähtävyyksiin kuuluvat buddhalaiset temppelit, joista vanhimmat ovat Goryeo-dynastian ajalta, ja Namhansanin vuoristolinnoitus, joka oli tärkeä puolustuslinnoitus 1600-luvulla.
Seongnamissa toimii K-Leaguen menestynein jalkapallojoukkue Seongnam Ilhwa Chunma.
Ilmestyskirjaluola
Ilmestyskirjaluola on luola ja pyhiinvaelluskohde Pátmoksen saarella Kreikassa. Sen yhteydessä toimii ortodoksinen luostari. Luola on perimätiedon mukaan paikka, jossa evankelista Johannes asui ollessaan Pátmoksella vankina, ja jossa hän sai ilmestyksensä, jotka muodostavat Ilmestyskirjan.
Ilmestyskirjaluola on osa kyseistä luostarirakennuksen kappelitilaa. Osa kappelin seinistä ja katosta on alkuperäistä luonnonkalliota. Kallioseinässä on pyöreä kolo, johon Johanneksen sanotaan lepuuttaneen päätään. Se on aidattu ja ympäröity hopeisella kehyksellä. Sen vieressä on toinen kolo, josta Johanneksen kerrotaan ottaneen kiinni kädellä hänen noustessaan ylös lepopaikaltaan.
Luola on vuodesta 1999 osa Unescon maailmanperintökohdetta nimeltä Pátmoksen Chóran kylä ja Johannes Teologin luostari. Luostarin yhteydessä on myös kaksi muuta kirkkoa, jotka on omistettu Pyhälle Artemiokselle ja Pyhälle Nikolaokselle, sekä tavanomaiset luostaritilat munkkien huoneineen.
OpenMPT
OpenMPT (aikaisemmin Modplug Tracker) on tracker-ohjelmisto Windowsille. Alun perin sen on tehnyt Olivier Lapicque vuosina 1997–2003. Ohjelma on ohjelmoitu C++:lla. Se oli alun perin Modplugin-niminen liitännäinen selaimille modulejen kuunteluun sivustoilla. Modplug Player ja Modplug Tracker kehittyivät myöhemmin siitä. OpenMPT on ilmainen ohjelmisto, joka on saatavilla BSD-lisenssillä (ennen GNU GPL-lisenssillä). Vaikka ohjelman alusta on Windows, kehittäjät ovat pyrkineet huolehtimaan, että se toimii myös Linuxissa Wine-rajapinnan avulla.
Olivier Lapicque lopetti vuoden 2004 alussa Modplug Trackerin kehittämisen ja julkaisi ohjelmansa lähdekoodin. Ohjelmaa on siitä lähtien kehittänyt nimellä OpenMPT ryhmä tracker-muusikoita ja ohjelmoijia SourceForgessa (nykyään Johannes Schultz ja Jörn Heusipp).
OpenMPT:ssä Windowsin ominaisuuksia, kuten puunäkymä tiedostoille, MDI-käyttöliittymä ja raahaa ja pudota -ominaisuus. Ohjelma pystyy avaamaan ja tallentamaan ProTrackerin MOD-, Scream Trackerin S3M-, Fast Trackerin XM-, Impulse Trackerin IT- ja OpenMPT:n MPTM-tiedostoja. Nykyään ohjelmassa on mahdollista käyttää VST-plugineja ja stereo-ääninäytteitä. OpenMPT on siis eräänlainen synteesi 1990-luvun suosituimmista trackereistä ja samalla se sisältää monia uudemman sukupolven musiikkiohjelmien ominaisuuksia.
Rakastajatar (elokuva)
Rakastajatar (Casque d’or) on Jacques Beckerin ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1952. Se on romanttinen tarina tuhoon tuomitusta romanssista. Simone Signoret sai Rakastajattaresta parhaan naispääosan Bafta-palkinnon.
Vuonna 1980 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänestivät kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Rakastajatar oli mukana kuudentoista heistä listalla.
Intian kielet
pienoiskuva|Intian puhutuimpien kielten alueellinen sijoittuminen. Ethnologuen mukaan Intiassa puhutaan 447 eri kieltä. Tämän lisäksi 14 kieltä on hiljattain kuollut. Yksi iso ongelma on kielen ja murteen välinen ero, joka ei ole edes kielitieteilijöille selkeä.
Lassi Sinkkonen
Lassi Juhani Sinkkonen (1. huhtikuuta 1937 Viipuri – 3. helmikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hänen pääteoksiaan ovat runojen lisäksi Sumuruisku (1968), Solveigin laulu (1970) ja Sirkkelisirkus (1975). Sinkkonen luonnehti itseään proletaarikirjailijaksi sillä perusteella, että hän teki kirjoittamisensa ohessa ruumiillista työtä ja valitsi aiheensa elinympäristöstään. Ennen siirtymistään vapaaksi kirjailijaksi Sinkkonen työskenteli pesula-, rakennus- ja metallityöläisenä sekä maalarina.
Intian kielet
Viralliset kielet
Intian perustuslain (osa XVII, kpl. 1, art. 343) mukaan maassa on liittovaltion tasolla kaksi virallista kieltä: englanti ja hindi (kirjoitettuna devanagarilla). Hindin puhuma-alueesta käytetään usein nimitystä hindivyöhyke (eng. Hindi belt).
Lassi Sinkkonen
Esikoisromaani Sumuruisku kuvasi neuvostoliittolaisten omistamaa suomalaisyritystä, sen työläisten elämää ja ristiriitoja.
Intian kielet
Viralliset kielet
Perustuslain mukaan (osa XVII, kpl. 3, art. 348) englanti on virallinen kieli Intian korkeimmassa oikeudessa.
Lassi Sinkkonen
Sota-ajan Helsinkiin sijoittuva Solveigin laulu on TV-näytelmäksikin muokattu proletaarisen perhe-elämän analyysi. Kertojana on Solveig, nuori tyttö, jonka tarinan kautta rakennetaan kuvaa kolmen työläissukupolven elämästä. Saara on Solveigin äiti, joka kovan elämän takia on katkeroitunut. Famu on Solveigin isoäiti, joka rakastaa kun Saara ei osaa. Kirja on saanut Kiitos kirjasta -mitalin vuonna 1971. Kirjan jatko-osa on Solveig ja Jussi (1973).
Intian kielet
Osavaltioiden viralliset kielet
Osavaltiot saavat määritellä itselleen tarpeelliseksi katsomansa määrän virallisia kieliä. Näiden kielten tulee kuitenkin olla ns. listattuja kieliä (eng. scheduled languages). Presidentillä on perustuslain (osa XVII, kpl. 2, art. 347) suomat valtaoikeudet täydentää listaa, mikäli riittävä määrä osavaltion asukkaista vaatii kielen listaamista.
Bob Essensa
Robert Earle ”Bob” Essensa (s. 14. tammikuuta 1965 Toronto, Ontario) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi 12 kautta maalivahtina NHL-liigassa, ja työskentelee nykyään Boston Bruinsin maalivahtivalmentajana.
Intian kielet
Osavaltioiden viralliset kielet
Virallisiksi kieliksi kelpaavat kielet ovat listattuna perustuslakiin kuuluvana erillisenä listana (ns. kahdeksas lista) ja se kattaa tällä hetkellä 22 kieltä : assami, bengali, bodo, dogri, gujarati, hindi, kannada, kashmiri, konkani, maithili, malayalam, manipuri, marathi, nepali, orija, punjabi, sanskrit, santali, sindhi, tamili, telugu, urdu.
Bob Essensa
Junioriura
Essensa aloitti pelaamisen Henry Carr High Schoolin joukkueessa ja jatkoi sen jälkeen Yhdysvalloissa Michigan State Universityssa. Winnipeg Jets varasi lupaavan maalivahdin vuoden 1983 varaustilaisuudessa numerolla 69 jo ennen hänen astumistaan yliopistoon. Jo ensimmäisellään yliopiston jääkiekkokaudellaan hänet valittiin CCHA:n All Star -joukkueeseen. Neljän yliopistovuoden aikana Essensa voitti sekä CCHA:n että NCAA:n mestaruuden. Valmistuessaan vuonna 1987 hänen nimissään oli nollapelien ja päästettyjen maalien keskiarvon ennätykset.
Intian kielet
Osavaltioiden viralliset kielet
Virallisten kielten rinnalla osavaltioissa on usein myös muita tunnustettuja kieliä kulttuurisyistä Lähde:
Bob Essensa
Ammattilaisura
Ennen siirtymistään NHL:ään Essensa pelasi täyden kauden ammattilaisena AHL-liigassa. Kaudella hän pääsi debytoimaan NHL:ssä. Valtaosan kaudesta hän kuitenkin vietti Winnipegin farmijoukkueessa IHL-liigan Fort Wayne Kometsissa. Seuraavaksi kaudeksi Essensa vakiinnutti paikkansa Winnipegin kakkosmaalivahtina ja palkittiin kauden parhaana tulokasmaalivahtina.
Intian kielet
Territorioiden viralliset kielet
Territorioilla on vähemmän itsenäistä valtaa kuin osavaltioilla ja ne ovat kooltaan huomattavasti pienempiä. Tosin nekin voivat määritellä viralliset kielensä itse. Lähde:
Bob Essensa
Ammattilaisura
Essensa jatkoi kehittymistään ja hänestä tuli pian Winnipegin ykkösmaalivahti. Kaudella Essensa pelasi liigan eniten nollapelejä ja oli ehdokkaana Vezina Trophyn ja William M. Jennings Trophyn voittajaksi. Seuraavalla kaudella hän pelasi vielä paremmin, mutta kaudella  Winnipeg romahti ja seura myi huonosti pelanneen maalivahtinsa Detroit Red Wingsiin vaihdossa Tim Cheveldaeen ja Dallas Drakeen.
Ydinreaktori
pienoiskuva|Rahtilaiva [[NS Savannahin painevesireaktori. Ydinpolttoaine on painesäiliön keskellä, säiliön yläpuolelle ulottuvat säätösauvat.]] pienoiskuva|TRIGA-koereaktorin reaktorisydän. Sininen kajo on [[Tšerenkovin säteilyä.]] Ydinreaktori on tekninen laite, jolla tuotetaan ja ylläpidetään ydinreaktioita.
Bob Essensa
Ammattilaisura
Detroitissa Essensa ei saanut haluamaansa peliaikaa Mike Vernonin ja Chris Osgoodin ollessa joukkueessa, ja hän joutui viettämään kaksi kautta pääasiassa farmiliigoissa. Detroit myi Essensan Edmonton Oilersiin vuonna 1996, missä hän pelasi ensin Curtis Josephin ja sitten Tommy Salon varamaalivahtina yhteensä kolme kautta. Sopimuksen päätyttyä hän palasi vapaana agenttina yhden kauden sopimuksella Winnipegin seuraajaan, Phoenix Coyotesiin varamaalivahdiksi Sean Burkelle.
Kaudeksi Essensa teki sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa, jossa hän pelasi alkukauden Félix Potvinin varamiehenä. Canucks myi Potvinin kauden aikana pois, ja Essensa sai viedä joukkueen ensimmäistä kertaa pudotuspeleihin viiteen vuoteen. Uransa viimeisen kauden Essensa pelasi Martin Bironin varamaalivahtina Buffalo Sabresissa, minkä jälkeen hän lopetti maalivahdinuransa.
Lassi Sinkkonen
Sinkkonen teki itsemurhan vuonna 1976 38-vuotiaana. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Absorptio (sähkömagneettinen säteily)
right|200px|thumb|Alemmalla energiatilalla oleva elektroni nousee korkeammalle energiatilalle saatuaan energiaa säteilystä. Absorptiolla tarkoitetaan kvanttimekaniikassa prosessia, jossa fotonin energia siirtyy esimerkiksi atomille, jonka valenssielektroni siirtyy korkeampaan energiatilaan. Fotoni häviää tässä prosessissa. Absorboitunut energia voi emittoitua uudelleen ja muuttua lämpöenergiaksi.
Useimpien aineiden kyky absorboida sähkömagneettista säteilyä riippuu säteilyn aallonpituudesta. Tämän johdosta osa aineen läpi kulkevasta valkoisen valon aallonpituuksista suodattuu muita tehokkaammin pois ja aine nähdään värillisenä. Esimerkiksi aine, joka absorboi sinistä, vihreää ja keltaista valoa havaitaan punaisena, kun sitä valaistaan valkoisella valolla. Absorptiospektroskopian eli eri aallonpituuksien absorboitumisen mittaamisen avulla voidaan tunnistaa eri aineita näytteestä.
Absorptio ei ole rajoittunut vain näkyvään valoon, vaan myös kaikki muut sähkömagneettisen säteilyn aallonpituudet voivat absorboitua aineeseen. Esimerkiksi röntgenkuvissa kontrasti luiden ja kudoksen välillä perustuu röntgensäteilyn erisuuruiseen absorptioon eli vaimenemiseen kudoksissa ja luissa. Kappaleen läpäisseen säteilyn intensiteetille I pätee
missä I_{0} on kappaleeseen tulleen säteilyn intensiteetti, x on kappaleen paksuus ja \mu on kappaleen lineaarinen absorptiokerroin (yksikkö tyypillisesti 1/cm, jolloin x:n yksikkö on cm), joka riippuu absorboivan aineen tiheydestä, atomiosuuksista ja käytetyn säteilyn aallonpituudesta.
Säteilyn ja aineen vuorovaikutus
Säteilyn (fotonin) kohdatessa ainetta voi tapahtua yksi tai useampia seuraavista prosesseista
Emissio on tavallaan absorption vastakohta: siinä atomin energiatila muuttuu ja vapautuva energia emittoituu fotonina.
Ydinreaktori
Fissioreaktoreita käytetään varsinkin sähköntuotantoon ydinvoimaloissa. Muita käyttökohteita ovat muun muassa tutkimus, säteilyn tuottaminen (esimerkiksi sädehoitoon), isotooppien valmistaminen (mm. lääketieteen käyttöön), toimiminen kulkuneuvon (laiva tai sukellusvene) voimanlähteenä.
Fuusioreaktoreita ei ole toistaiseksi operatiivisessa käytössä, mutta toimivia koereaktoreita on tehty.
Historia
Siviiliydintekniikan juuret ovat sotilastarkoituksiin kehitetyssä tekniikassa. 1950-luvun ydinaseiden kehitysprojektien tuloksena tarvittiin väkevöityä uraania ja plutoniumia, jonka tuotantoon ensimmäiset reaktorit rakennettiin.Viite?
Siviilikäytön ydinreaktoreiden kehitykseen vaikutti eniten Yhdysvaltain ydinsukellusveneohjelma, jonka tavoitteena oli kehittää kompakti reaktori sukellusveneiden toiminta-ajan pidentämiseen. Tämän ohjelman aikana kehitetyt kevytvesihidasteiset kiehutus- ja painevesireaktorit tarvitsivat väkevöityä uraania, jota Yhdysvalloilla oli käytössään riittävästi - kiitos sotilastarkoituksiin rakennetun väkevöintikapasiteetin. Kapasiteetti riittikin aina 1970-luvulle, jolloin vuoden 1970 Almelon sopimuksen perusteella avattiin Alankomaissa uusi väkevöintilaitos.
Yhdysvallat kielsi väkevöidyn uraanin maastaviennin vuoteen 1956 asti. Tämän vuoksi Ranska ja Britannia kehittivät aluksi kaasujäähdytteiset reaktorit, jotka saattoivat käyttää polttoaineenaan luonnonuraania. Brittiläinen Magnox-malli on edelleen käytössä. Ensimmäinen brittiläinen kaupallinen laitos tuotti myös plutoniumia aseteollisuuden tarpeisiin. Ranskassa viimeiset kaasujäähdytteiset reaktorit suljettiin 1994. Niiden kehitystyö keskeytettiin jo 1969 painevesireaktorien hyväksi.
Kanada seurasi omia polkujaan, koska sillä oli käytössään toisen maailmansodan aikaisen aseohjelman aikainen kapasiteetti raskaan veden tuotantoon. Kanadan reaktori hyödynsi raskasta vettä ja luonnonuraania.
Neuvostoliitossa kehitettiin kaksi siviilireaktoria vuodesta 1954 lähtien, ensimmäisen Obninskin ydivoimalaitoksessa käyttöön otetun AM-1-reaktorin jälkeen. Ensimmäinen, RBMK on grafiittihidasteinen ja kevytvesijäähdytteinen reaktorimalli. Reaktorista rakennettiin kahta mallia, 1000 megawatin ja 1500 megawatin sähköntuotantotehoon kykenevät RBMK-1000 ja RBMK-1500-mallit. Reaktoria ei rakennettu missään muualla kuin Neuvostoliitossa. Sielläkin kaikki nykyisen Venäjän ulkopuolella olevat laitokset on sittemmin suljettu. Nykyisen Venäjän ulkopuolella Tšernobylin lisäksi Ignalinan ydinvoimalaitos nykyisen Liettuan tasavallan alueella olivat ainoat joissa tyypin reaktoreita oli käytössä.
Sedney
Sedney on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ydinreaktori
Historia
Toinen versio on painevesireaktori VVER joka pitkälti vastaa länsimaissa kehitettyä painevesireaktoria, lukuun ottamatta pieniä eroavaisuuksia suunnittelussa. Näitä ovat esimerkiksi: VVER-reaktorissa höyrystimet ovat vaakatasossa ja polttoainekanavat kuusikulmaisen muotoisia, kun PWR-reaktorissa höyrystimet ovat pystysuunnassa ja polttoainekanavat neliönmuotoiset. . NL:n ensimmäinen painevesireaktori otettiin käyttöön 1964. Tätä mallia on myyty myös muille maille. Esimerkiksi Suomessa Loviisan ydinvoimaitoksen kaksi reaktoria ja suunnitteila oleva Hanhikiven voimalaitos ovat tätä tyyppiä. Loviisassa kuitenkin reaktorin hallintajärjestelmät ovat länsimäistät tekoa. Hanhikivi I on vasta suunnitteluvaiheessa.
Agía Eiríni (Kéa)
Agía Eiríni (myös Agía Iríni) on pronssikautisen kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kéan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa lähellä Vourkárin kylää. Paikka on saanut nykyisen nimensä siellä sijaitsevasta Pyhälle Irenelle (Agía Eiríni) omistetusta kirkosta. Paikan muinaista nimeä ei tunneta.
Agía Eiríni on yksi Egeanmeren saarten merkittävimpiä esihistoriallisia kohteita. Asutus on syntynyt viimeistään neoliittisen kivikauden lopulla noin 3000 eaa. ja se on ollut käytössä noin vuoteen 1450 eaa., jolloin se tuhoutui suuressa maanjäristyksessä. Asutuksella on ollut käytössään suojaisa satama. Keramiikkalöytöjen perusteella asutus on harjoittanut laajaa kauppaa Egeanmeren alueella ja on se ollut kiinteissä yhteyksissä sekä Kreetan minolaisen kulttuurin että Manner-Kreikan kanssa. Agía Eirínin arvellaan toimineen yhdyslinkkinä minolaisen ja mantereen mykeneläisen kulttuurin välillä 1700-luvulta eaa. lähtien.
Alueen järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1960. Niitä on suorittanut American School of Classical Studies at Athens. Alueelta on löydetty varhaiskykladisia rakennuksia noin ajalta 2500–2000 eaa. Keskiseltä pronssikaudelta noin vuosilta 2000–1600 eaa. on säilynyt linnoitusrakennelmia sekä temppelin jäänteet. Suurimpiin rakennuksiin kuuluu minolainen ”kartano” (joskus nimellä ”palatsi”). Temppeli sijaitsi hieman erillään asutuksesta. Se on osa rakennusta, jonka koko on noin 23 x 6 metriä. Kyseessä on yksi ensimmäisiä löydettyjä minolaisen ajan temppeleitä, mikä on osaltaan osoittanut vääräksi sen aiemman luulon, ettei minolaisilla olisi ollut erillisiä suuria temppeleitä.
Ydinreaktori
Ydinvoimareaktori
Voimalaitosreaktorit ovat yleisimmin kevytvesihidasteisia reaktoreita (painevesireaktori tai kiehutusvesireaktori). Lisäksi käytössä on grafiittihidasteisia reaktoreita (Venäjä RBMK, Britannia ja Ranska), sekä raskasvesireaktoreita joita on rakennettu ainakin Kanadassa ja Intiassa.
Agía Eiríni (Kéa)
Tutkimus on osoittanut, että Agía Eirínin temppeli on ollut jatkuvassa käytössä asutuksen tuhon jälkeen jopa tuhat vuotta. Se oli rakennettu noin vuonna 1400 eaa., korjattu uuden maanjäristyksen jälkeen noin vuonna 1200 eaa., ja ollut käytössä aina hellenistiselle ajalle (noin 300 eaa.) saakka. Paikalta löydetyssä antiikin aikaisessa votiivikirjoituksessa temppelin kohteeksi mainitaan Dionysos. Tämä osoittaa jatkuvuutta minolais-mykeneläisen ja antiikin kreikkalaisen uskonnon välillä. Erikoista on myös se, ettei Kéa muutoin ole ollut merkittävä keskus antiikin aikana. Temppeliä lukuun ottamatta paikka on ollut antiikin aikana vain pienimuotoisessa käytössä.
Ydinreaktori
Ydinvoimareaktori
Reaktoriin ladataan ydinpolttoainetta yleensä 3–5 vuoden ajaksi huoltoseisokkien yhteydessä, paitsi eräissä reaktorityypeissä (mm. CANDU ja RBMK), jotka sallivat polttoaineen vaihdon reaktorin ajon aikana. Reaktorin käydessä polttoaineessa tapahtuu fissioketjureaktio, joka pitää itseään yllä. Reaktorin säätö tapahtuu ketjureaktiota ylläpitävää neutronivuota hallitsemalla.
Reaktorin säätö
Tätä voi verrata tulisijaan, jossa tarvitaan polttoainetta, kuumuutta ja happea tulen ylläpitämiseksi. Jos yksikin menetetään, reaktio ei kykene jatkumaan.
Kevytvesireaktori on suunniteltu siten, että sen toimiessa nämä kolme ehtoa täyttyvät juuri ja juuri. Reaktorin säätöä varten reaktorisydämestä voidaan poistaa tai sinne voidaan käytön aikana lisätä neutroneja absorboivia säätösauvoja. Täten reaktorin teho voidaan valita vapaasti suunnitellulta tehoalueelta ja ydinvoimalan energiantuotantoa voidaan säätää kulutuksen mukaisesti. Toisaalta reaktori voidaan sammuttaa milloin tahansa työntämällä tarpeeksi säätösauvoja reaktoriin. Sammuttaminen kestää parhaimmillaan vain noin sekunnin.
Reaktorityypit
Ydinreaktoreita voidaan jaotella monella eri tavalla. Yksi tapa on käyttötarkoituksen mukaan tutkimusreaktoreihin, lääketieteellisiin reaktoreihin, isotooppien tuotantoreaktoreihin, voimalaitosreaktoreihin, laivareaktoreihin, avaruusreaktoreihin jne. Toinen tapa on neutronien nopeuden mukaan hitaisiin ja nopeisiin reaktoreihin. Suurimmassa osassa reaktoreita fissioissa syntyviä neutroneita täytyy jarruttaa hidastinaineella, etteivät liian monet karkaa reaktorista synnyttämättä uusia fissioita. Nopeissa reaktoreissa hidastamista ei tehdä, vaan reaktion jatkuminen varmistetaan muuten, esimerkiksi käyttämällä väkevämpää polttoainetta. Kolmas tapa jaotella reaktoreita onkin hidastinaineen mukaan lähinnä kevytvesireaktoreihin, raskasvesireaktoreihin ja grafiittihidasteisiin reaktoreihin. Neljäs tapa jaotella reaktoreita on jäähdytyksen mukaan muun muassa kaasujäähdytteisiin ja kiehutus- ja painevesireaktoreihin. Suurin osa maailman voimalaitosreaktoreita on kevytvesireaktoreita, joko painevesi- tai kiehutusvesityyppiä.
Pullach im Isartal
Pullach im Isartal on kunta Etelä-Saksassa Ylä-Baijerin hallintopiirissä Baijerin osavaltiossa. Se sijiaitsee 10 kilometriä Münchenistä etelään. Pullachissa toimii yksi Saksan valtiollisen tiedusteluorganisaation Bundesnachrichtendienstin päätoimipaikoista.
Ydinreaktori
Reaktorityypit
Tässä reaktorit on luokiteltu hidastinaineen mukaan.
Kevytvesireaktorit
Ydinvoimareaktorien selkeä pääosa on kevytvesireaktorit. Varsinkin uusissa voimalaitoksissa miltei kaikissa on kevytvesireaktori, joita on kahta tyyppiä:
Pullach im Isartal
Kunnan pinta-ala on 7,41 neliökilometriä ja vuoden 2020 lopussa siellä asui 8 894 asukasta.
Ydinreaktori
Grafiittihidasteiset reaktorit
Neuvostoliitossa kehitetty RBMK-reaktori on vesijäähdytteinen grafiittihidasteinen reaktori, jota käytetään nykyään vain Venäjän federaation alueella. RBMK on surullisenkuuluisa Tšernobylin onnettomuusreaktorina. RBMK:ssa on useita vain sille tyypillisiä suunnittelupuutteita, jotka osaltaan mahdollistivat onnettomuuden. Esimerkiksi toisin kuin kevytvesireaktorit, se ei ole kaikilla tehoalueilla luonnostaan vakaa, mikä osaltaan mahdollisti onnettomuuden käynnistäneen nopean tehopiikin.
Pullach im Isartal
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Näkymä Pullachiin Isar-joen toiselta puolelta. Pullach sijaitsee Isar-joen varrella, joen länsipuolella. Pullachin naapurikaupunkeja ovat Grünwald, joka sijaitsee joen vastakkaisella puolella, sekä Baierbrunn ja München. Pullachin länsipuolella sijaitsee kunnallishallinnoton metsäalue.
Historia
Pullach mainitaan kirjallisesti ensimmäisen kerran asiakirjassa, jolla herttua Tassilo III lahjoitti maata Schäftlarnin luostarille vuonna 776. Arkeologiset löydöt osoittavat alueen olleen asuttu jo noin 1500-2000 eaa. Alueella ovat aikojen saatossa asuneet niin keltit kuin roomalaisetkin. Keskiajalla paikkakuntaa kutsuttiin nimellä Poahloh, Puachloch tai Pohloh.
Kun Pullachin kautta kulkevat rautatiet Maximiliansbahn (1854) ja Isartalbahn (1891) rakennettiin, Pullachista tuli suosittu vapaa-ajan matkailukohde müncheniläisille. Vuonna 1894 aloitti toimintansa vesi- ja höyryvoimalaitos Höllriegelskreuthin kunnanosassa. Tämä loi pohjan Höllriegelskreuthin kehittymiselle teollisuusalueeksi. Vuonna 1903 Gesellschaft für Linde's Eismaschinen -niminen kylmäkoneyritys perusti sinne yhden ensimmäisistä teollisista ilmanerotuslaitoksista. Yrityksestä kehittyi nykyinen kaasualan konserni Linde AG. Lindellä on edelleen suuri toimipiste Höllriegelskreuthissa.
Ydinreaktori
Raskasvesireaktorit
Kanadassa kehitetty CANDU voi käyttää luonnonuraania polttoaineenaan, joten uraanin väkevöintiä ei vaadita. Toisaalta reaktori tarvitsee miltei yhtä vaikeasti valmistettavaa raskasta vettä. CANDUn polttoainetta voi vaihtaa reaktorin käytön aikana, mikä tekee ydinaineiden valvonnasta kevytvesireaktoreita hankalampaa.
Kehittyneet reaktorit
Maailmalla tutkitaan eräitä edistyksellisiä reaktorityyppejä, joita ei vielä ole laajalti käytössä. Pisimmällä ollaan nopean hyötöreaktorin kehityksessä. Niitä on ollut sähkön tuotantokäytössä muun muassa Japanissa, Ranskassa ja Venäjällä. Hyötöreaktorin suurin etu on polttoainetaloudellisuus: reaktori voi tuottaa toisesta halvasta, yleisestä ja muuten ydinreaktioon sopimattomasta aineesta kuten U-238 isotoopista ydinreaktioon sopivaa fissiiliä ainetta kuten esimerkiksi Pu-239-isotooppia transmutaation, avulla. Lisäksi vaikutusala, eli hajoamistodennäköisyys, U-238 kaltaiselle nuklidille on suurempi kuin esimerkiksi kevytvesireaktorissa.
Ensimmäinen, toinen ja kolmas sukupolvi
Toisen sukupolven voidaan laskea alkaneen 1970-luvun alussa kevytvesireaktoreiden ja niiden vaatiman polttoaineen väkevöimisteknologian kehittymisen myötä. 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa rakennetut toisen sukupolven kevytvesireaktorit muodostavat ylivoimaisen enemmistön käytössä olevista reaktoreista.
Kolmannen sukupolven reaktorit ovat hyväksyttyjä ja jo käytössä olevia laitoksia, jotka hyödyntävät kehityksen uudempaa antia. Suurimmat edistysaskeleet on otettu odotetun käyttöiän kasvattamisessa noin 40:stä 60 vuoteen ja turvallisuudessa, erityisesti vakavien tapaturmien seurausten vähentämisessä.
Benjamin Bassin
Benjamin Isak Bassin (18. tammikuuta 1944 Helsinki – 27. maaliskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen virkamies ja suurlähettiläs.
Alfred Dompert
Alfred Dompert (24. joulukuuta 1914 Stuttgart – 11. elokuuta 1991 Stuttgart) oli saksalainen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja sai pronssimitalin 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 9.07,2.
Ydinreaktori
Neljännen sukupolven reaktorit
Neljännen sukupolven reaktorit ovat tutkimuksen alla. Vaikka niitä ei odoteta saatavan kaupalliseen käyttöön ennen vuotta 2030, niiden tutkimukseen panostetaan, sillä fuusiovoiman ei odoteta olevan hyödynnettävissä ennen vuosisadan puoliväliä. Tekniikaltaan ja toimintaperiaatteiltaan tutkimuksen kohteena on monia eri tyyppejä, mutta yleisesti voidaan sanoa seuraavaa
Benjamin Bassin
Bassin syntyi suomenjuutalaiseen perheeseen. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Suomeen lapsina Neuvostoliitosta. Perheeseen kuului lisäksi kaksi tytärtä.
Ydinreaktori
Tekniikan asettamia vaatimuksia ja ongelmia
Vuonna 2001 perustettiin valtioiden välinen yhteistoimintaelin Generation IV International Forum (GIF) koordinoimaan seuraavan sukupolven ydintekniikan kehitystä jasenmaissa. Vuonna 2009 jäseninä oli 12 maata ynnä Euroopan atomienergiayhteisö Euratom.
Benjamin Bassin
Bassin kävi Helsingin Juutalaista Yhteiskoulua ja kirjoitti ylioppilaaksi Apollon yhteiskoulusta. Vuonna 1968 hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta, ja aloitti samana vuonna työnsä ulkoministeriön kehitysaputoimistossa. Vuoteen 1974 Bassin oli erilaisissa tehtävissä kehitysyhteistyöhallinnon piirissä. Vuodet 1975–1980 hän työskenteli Suomen YK-edustustossa New Yorkissa. Täällä hän myös solmi avioliiton korealaissyntyisen vaimonsa Kimin kanssa.
Bassin oli Rooman Klubin jäsen vuodesta 1994 alkaen.
Follow Me into Madness
Follow Me into Madness on Tarotin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 1988.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12, ja pysyi listalla yhteensä 8 viikkoa.
Penangin lippu
Penangin lippu on Malesian Penangin osavaltion tunnus. Lipussa on sininen, valkoinen ja keltainen pystyraita, joista sininen kuvaa Pulau Pinang saarta ympäröivää merta, keltainen rikkautta ja valkoinen rauhaa. Lipun puu on arekapalmu, josta on johdettu osavaltion nimi. Malaijin kielellä arekapalmu on pinang.
Amateur World Series 1942
Amateur World Series oli maajoukkueiden välinen baseball turnaus, myöhemmältä nimeltään World Cup, josta käytettiin myös nimitystä Baseballin maailmanmestaruuskilpailut. Vuonna 1942 kilpailu käytiin Kuubassa 26.syyskuuta - 16. lokakuuta. Joukkueita turnaukseen osallistui viisi. Turnauksessa kukin joukkue kohtasi toisensa kolme kertaa.
HMAS Canberra (FFG 02)
HMAS Canberra (viirinumero FFG 02) oli Australian laivaston vuonna 1981 palvelukseenotettu Adelaide-luokan ohjusfregatti.
Valmistus
Alus tilattiin Todd Pacific Shipyardsilta Seattlesta Washingtonista ja sen köli laskettiin 1. maaliskuuta 1978. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1978 ja se valmistui 21. maaliskuuta 1981.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta ja se upotettiin sukelluskohteeksi vuonna 2009.
Paolo Nespoli
Paolo Angelo Nespoli (s. 6. huhtikuuta 1957) on italialainen Euroopan avaruusjärjestö ESA:n avaruuslentäjä Euroopan astronauttijoukoissa.
Nespoli suoritti alemman korkeakoulututkinnon ilmailutekniikasta vuonna 1988  ja ylemmän vuonna 1989 ilmailu- ja avaruustekniikasta New Yorkin yliopiston polyteknisessa instituutissa (NYU-Poly). Valmistumisen jälkeen hän toimi suunnitteluinsinöörinä Proel Tecnologiessa Firenzessä suunnitellen ja testaten avaruudessa toimivia laitteita ja koejärjestelyjä.Vuonna 1991 hän liittyi ESA:n astronauttikeskukseen Kölnissä, Saksassa. Astronauttikoulutuksen insinöörinä hän suunnitteli eurooppalaisten avaruuslentäjien koulutusta.
Hänellä on yksityislentäjän lupakirja. Hän on myös laitesukeltaja (scuba ja nitrox). Sotilastaustansa vuoksi hän on toiminut laskuvarjosotilaana ja laskuvarjohyppääjien kouluttajana sekä erikoisjoukoissa. Hän liittyi Italian maavoimien palvelukseen vuonna 1977. Vuosina 1982–1984 hän toimi monikansallisissa rauhanturvajoukoissa Beirutissa, Libanonissa Italian joukoissa.
Heinäkuussa 1998 hänet valittiin Italian avaruusjärjestön (ASI) astronauttikoulutukseen ja elokuussa 1998 Euroopan avaruusjärjestö sijoitti hänet NASAn Johnsonin avaruuskeskukseen koulutettavaksi.
23. lokakuuta 2007 Nespoli laukaistiin avaruussukkulalennon STS-120 tehtäväspesialistina kansainväliselle ISS-avaruusasemalle. Hän vietti 15 päivää avaruudessa. 15. joulukuuta 2010 Nespoli laukaistiin toiselle avaruuslennolleen Baikonurin kosmodromilta lennolla  Sojuz TMA-20. Nespoli on luultavasti pisin (188 cm) Sojuzilla lentänyt henkilö. Häntä varten jouduttiin rakentamiin istuin ja muita varusteita mittautilaustyönä. Nespoli osallistui ISS-avaruusaseman Retkikunta 26:n ja Retkikunta 27:n jäsenenä kuusi kuukautta kestävään työskentelyyn avaruusasemalla. Lento tunnetaan nimellä "MagISStra". Avaruusasemalla hän osallistui eurooppalaisen huoltoalus ATV-2 "Johannes Keplerin" telakointiin samoin kuin japanilaisen huoltoaluksen H-II:n telakointiin. Hän suorittaa myös useita tieteellisiä kokeita.
Nespoli on naimisissa Alexandra Ryabovan kanssa. Heillä on yksi tytär.
Johannes Teologin luostari
Johannes Teologin luostari on ortodoksinen luostari Pátmoksen saarella Kreikassa. Luostari on yksi Kreikan merkittävimmistä ja se on omistettu Johannes Teologille, joka kirjoitti Pátmoksella Ilmestyskirjan. Linnamainen luostari sijaitsee ylhäällä Chóran kylässä.
Historia
Luostarin perusti ja rakensi pappis-sotilas Johannes Khristodulos keisari Aleksios I Komnenoksen lahjoituksen ansiosta vuonna 1088. Khristodulos suunnitteli luostarin rakentamista alun perin Johanneksen saamien ilmestysten paikan eli Ilmestyskirjaluolan paikalle. Hän päätti kuitenkin rakentaa sen suojaisampaan paikkaan saman vuoren, jonka rinteessä luola on, huipulle. Luostarin paikalla sijaitsi antiikin aikana Artemiin temppeli. Temppelin osia on käytetty luostarin rakentamisessa.
pienoiskuva|vasen|Johannes Teologin luostaria. Luostari on vuodesta 1999 osa Unescon maailmanperintökohdetta nimeltä Pátmoksen Chóran kylä ja Johannes Teologin luostari. Kohteeseen myös kuuluva Ilmestyskirjaluola sijaitsee alempana Chóran ja Skálan kylien puolessa välissä. Sen yhteydessä on toinen, pienempi luostari, jota ei tule sekoittaa Johannes Teologin luostariin.
Rakennus
Luostari on linnoitettu korkeilla muureilla. Luostarin muurien sisäpuolella on pääkirkko (katholikon) sekä seitsemän kappelia, luostarin perustajalle omistettu Pyhän Khristoduloksen kappeli, Pyhän Nikolaoksen kappeli, Pyhän Johannes Kastajan kappeli, Pyhän Basileioksen kappeli, Pyhän Ristin kappeli, Kaikkien pyhien kappeli sekä Neitsyt Marian kappeli. Muurien ulkopuolella on kolme kappelia, Pyhien apostolien kappeli, Pyhän Georgioksen kappeli sekä Pyhän Fanurioksen kappeli. Johannes Khristodulos on haudattu omaan nimikkokappeliinsa.
Kirjasto ja museo
Pátmoksen luostarilla on suuri kirjasto, jonka kokoelmiin kuuluu 3 000 painettua nidettä, 900 käsikirjoitusta (325 pergamentille ja 565 paperille) ja 13 000 historiallista dokumenttia.