cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kvantittunut Hallin ilmiö
missä e on elektronin varaus, h on Planckin vakio, ja täytekerroin \nu saa vain tiettyjä rationaalilukuarvoja. Tapausta, jossa \nu saa kokonaislukuarvoja, kutsutaan kokonaislukuilmiöksi erotuksena murtolukuisesta eli murtokvantittuneesta ilmiöstä. Kokonaislukuilmiö on hyvin tunnettu, se johtuu Landaun tasojen muodostumisesta johteeseen suurissa magneettikentissä.
Sovellukset
Tärkein kvantittuneen Hallin ilmiön sovellus on sen käyttö resistanssin käytännöllisenä standardina. Tämä johtuu kvantittumisen suuresta tarkkuudesta: sen on voitu osoittaa seuraavan luonnonvakioiden avulla saatavaa arvoa vähintään yhdeksän numeron tarkkuudella.
Kokonaislukuilmiö
Kokonaislukuilmiön ennustivat ensimmäisenä Tsuneya Ando, Yukio Matsumoto ja Yasutada Uemura vuonna 1975, perustuen likimääräiseen laskuun. Vuonna 1980 Klaus von Klitzing osoitti kokeellisesti että Hall-konduktanssin kvantittuminen on tarkka. Hän sai havainnostaan vuoden 1985 Nobelin palkinnon.
Murtokvantittunut ilmiö
Murtolukuilmiössä poikittaiskonduktanssi kvantittuu tiettyjen murtolukukertoimien mukaan. Ilmiön havaitsivat ensimmäisenä vuonna 1982 Daniel Tsui ja Horst Störmer. Seuraavana vuonna Robert Betts Laughlin selitti ilmiön johtuvan elektronien voimakkaista korrelaatioista, jotka johtuvat niiden välisistä vuorovaikutuksista. Murtolukuilmiö on muun muassa suprajohtavuuden, Coulombin saarron ja Kondo-ilmiön ohella ainoita johtavuusilmiöitä, joissa vuorovaikutuksilla on merkittävä rooli. Tsui, Störmer ja Laughlin palkittiin työstään vuoden 1998 Nobelin palkinnolla.
Kiyoshi Tomizawa
Kiyoshi Tomizawa (s. 3. joulukuuta 1943 Shizuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Tomizawa edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1965-1971. Hän osallistui muun muassa vuosien 1964 ja 1968 olympialaisiin, joista jälkimmäisissä Japani saavutti pronssia.
Mitchell te Vrede
Mitchell te Vrede (s. 7. elokuuta 1991 Amstelveen) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bolusporia. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Te Vrede teki ensiesiintymisensä Eredivisiessä 5. elokuuta 2011, kun hänen edustamansa Excelsior hävisi Feyenoordille kotonaan 0–2. Hän pelasi kaudella 2011–2012 yhteensä 19 pääsarjaottelua. Kauden jälkeen te Vrede siirtyi Feyenoordiin.
Ezequiel Ávila
Seurajoukkueura
Elokuussa 2017 Ávila siirtyi lainasopimuksella Huescaan, joka pelasi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Kauden päätteeksi joukkue nousi maan pääsarjaan Primera Divisióniin. Kesäkuussa 2018 Huesca ja San Lorenzo pääsivät sopuun Ávilan lainan jatkamisesta yhdellä kaudella lisää.
Mitchell te Vrede
Elokuussa 2015 hän teki kahden vuoden sopimuksen lisättynä yhden vuoden optiolla SC Heerenveenin kanssa. Tammikuussa 2017 hän teki yhden ja puolen vuoden sopimuksen Bolusporin kanssa.
Ezequiel Ávila
Seurajoukkueura
27. kesäkuuta 2019 Ávila teki nelivuotisen sopimuksen Osasunan kanssa ja hänestä maksettiin 2,7 miljoonan euron siirtokorvaus.
Mitchell te Vrede
1. huhtikuuta 2009 hän teki debyyttinsä alle 18-vuotiaiden maajoukkuessa Turkkia vastaan.
Alfa Romeo Arna
Alfa Romeo Arna on Alfa Romeon vuosina 1983–1987 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka kehitettiin yhteistyössä Nissanin kanssa. Se oli käytännössä uudelleennimetty Nissan Cherry, mutta moottori, vaihteisto ja etujousitus olivat Alfa Romeon itse kehittämiä. Mallia valmistettiin Napolin lähistöllä, ja samalta tehtaalta rullasi myös Nissan Cherryjä, joiden mallinimessä oli Europe-lisämerkintä erotukseksi Japanissa valmistetuista malleista.
Hiilihydraatiton ruokavalio
thumb|Lisukkeettomissa kyljyksissä ei ole hiilihydraattia Hiilihydraatiton ruokavalio ei sisällä lainkaan hiilihydraatteja, vaan energia saadaan lähes kokonaan eläinrasvasta ja eläinproteiinista. Hiilihydraatittoman ruokavalion perusta on liha, sisäelimet ja rasva, mutta siinä ei syödä lainkaan esimerkiksi kasviksia. Ainoa hiilihydraattien lähde on lihan sisältämä glykogeeni, jonka osuus energian saannista on enintään kaksi prosenttia, eli noin 50 kilokaloria. Kun ruoassa on näin vähän hiilihydraattia, ihminen menee ketoosiin, ja elimistö alkaa käyttää ketoaineita energiakseen.
Hiilihydraatiton ruokavalio on eri asia kuin vähähiilihydraattinen ruokavalio, jossa syödään runsaasti vihanneksia ja kohtuullisesti muitakin hiilihydraattipitoisia ruokia. Toisaalta hiilihydraatitonta ruokavaliota voidaan myös kutsua vähähiilihydraattisen ruokavalion äärimmäiseksi muodoksi.
Ravintosisältö
thumb|Raakaa lampaanmaksaa, jossa on paljon C-vitamiinia Hiilihydraatittoman ruokavalion puolestapuhujien mukaan kaikki ihmisen tarvitsemat ravinteet voi saada eläinperäisestä ravinnosta, kunhan se hyödynnetään riittävän tarkasti. Ainoastaan C-vitamiinin saanti jää selvästi suosituksia matalammaksi, mutta Coloradon yliopiston tutkijat Julie Will ja Tim Byers esittävät, että ihmisen C-vitamiinin tarve riippuu verensokerin määrästä: mitä vähemmän veressä on sokeria, sitä vähemmän C-vitamiinia tarvitaan.
Historiaa
Tunnetuin hiilihydraatittoman ruokavalion puolestapuhuja, joskaan ei ensimmäinen, on ollut kanadalainen löytöretkeilijä Vilhjalmur Stefansson. Hän oli Pohjois-Amerikan inuiteja tutkiessaan havainnut itsensä ja miehistönsä pysyvän terveinä ja hyvävoimaisina pelkän eläinravinnon turvin useiden vuosien ajan. Myös inuitit olivat Stefanssonin havaintojen mukaan täysin terveitä, vaikka he söivät etenkin talvisin pelkkää lihaa ja rasvaa, eivätkä pitäneet kasviksia ihmiselle sopivana ravintona. Stefanssonin mukaan inuitien ruokavalio koostui noin 50-prosenttisesti karibusta, 30-prosenttisesti kalasta, 10-prosenttisesti hylkeestä, ja loput sekalaisista riistaeläimistä ja munista.
Stefansson julkaisi ruokavaliosuosituksestaan raportin vuonna 1946. Kirjasta raportoitiin laajalti sen ajan lehdissä, mutta se ei jättänyt minkäänlaista jälkeä ravitsemussuosituksiin.
Kritiikkiä
Kokonaan hiilihydraatiton ruokavalio on nykyisten virallisten ravitsemussuositusten kanssa vahvasti ristiriidassa, sillä suositukset korostavat hiilihydraattipitoisten ruoka-aineiden, kuten viljan, hedelmien ja kasvisten sisällyttämistä ruokavalioon.
Lippajärvi
Lippajärvi on kaupunginosa Keski-Espoossa, Kauniaisten pohjoispuolella, samannimisen järven länsirannalla. Lännessä kaupunginosa rajoittuu Myllykylänjokeen. Lippajärven naapurikaupunginosat ovat Järvenperä lännessä ja pohjoisessa, Viherlaakso idässä, Laaksolahti koillisessa ja Karvasmäki lounaassa. Etelässä Lippajärvi rajoittuu Kauniaisiin.
Lippajärvi on pientalovaltaista asuntoaluetta, jossa ei ole mainittavia teollisuuslaitoksia tai yritystoimintaa. Alueen kadunnimistössä on paljon metsästykseen liittyvää termistöä muistoksi metsästysretkestä, jonka Aurora Karamzin järjesti ystävälleen keisari Aleksanteri II:lle Träskändan kartanossa vuonna 1863.
Historia
Lähde: 10 000 vuotta sitten Lippajärven alueella lainehti Baltian jääjärvi. 7 000 vuotta sitten vesisyvyys oli 34 metriä ja Pitkäjärvi oli meren lahti. Lippajärvi muotoutui makeavetiseksi noin 4000 vuotta sitten.
Ajanjaksoa noin 1780-1790 kuvaavan kartan (af Klerckerin Kuninkaan kartasto 1776-1805) mukaan asutus keskittyi Ingaksen pappilan tienoille, jossa 12 talon ryhmä muodosti Kvarnby nimisen kylän. Taloista 4 sijaitsi joen itäpuolella eli nykyisen Lippajärven alueella. Näiden lisäksi asutusta on merkitty ainoastaan Kärransin kylään. Tuolloin Lippajärven alavat rantaniityt olivat viljelyskäytössä tai laidunmaina. Kuninkaantie eli Suuri Rantatie kulki Träskändan puiston läpi ja jatkuen nykyisen Kolkekannaksen tien linjaa. Myös nykyinen Turuntie eli seututie 110 oli jo tuolloin olemassa.
Petaksen kartano asutettiin ennen 1800-luvun puoliväliä. Vuoden 1870 kartassa näkyy polku Petaksesta Ingakseen. Myös nykyisen Lippajärventien linjausta noudatteleva polku tai kärrytie Petaksesta aina Kuninkaantielle asti on kartassa esitetty. Tämän tien itäpuoli Lippajärven rantaan asti on Tamminiemeä lukuun ottamatta peltoa, tien länsipuoli Petaksen aluetta lukuun ottamatta pääosin metsää.
1920-1930-luvuilla Lippajärvi oli edelleen pääosin peltoa ja metsää. Vuoden 1932 kartassa näkyvät edelleen Ingaksen pappilan, Petaksen kartanon ja Kärransin rakennukset. Uusina rakennuksina Lippajärvelle ovat ilmestyneet Tamminiemen kaksi huvilaa ja Villnäsin maatila (Vilniemi). Myös Aurora Karamzinin ajalta peräisin oleva Träskändan kartanon puistonvartijan talo Träskändan puistotien varrella, lähellä Auroran kappelia, löytyy kartasta. Petaksen ja Kuninkaantien välinen tie on muodostunut ja noudattaa nykyisen Lippajärventien linjausta.
Seuraavien vuosikymmenten aikana rakennuskanta kasvoi voimakkaasti. Heiniemeen muutti väkeä jo 1930-luvulla. Vuoden 1950 kartassa Heiniemi on rakennettu täyteen taloja, Lippajärventien molemmat reunat Auroran puistoa lukuun ottamatta ovat täynnä omakotitaloja, Lippajärven rannoilla ja Tamminiemessä on kesähuviloita, Petaksen kartanon maat on kaavoitettu ja palstoitettu. Turuntie on päällystetty, Lippajärvellä on kauppa, kansakoulu toimii Petaksen kartanon yhteydessä, joukkoliikenne toimii hyvin. Maanviljelystä harjoitettiin Riislan maatilalla Vilniemessä (Villnäsin tila) ja Petaksen kartanossa.
1950-luvun jälkeen rakentaminen on jatkunut. 1950-luvun tontit (joista tuolloin käytettiin nimitystä tila) olivat isoja ja niiden rakennusoikeutta lisäämällä on lisärakentaminen mahdollistunut. Pientalojen lisäksi on rakennettu rivi- ja kerrostaloja, ensimmäiset 1970-luvulla. Viljelysmaat ja omenapuutarhat ovat hävinneet. Pusikot ja ryteiköt ovat, ainakin kartalla, muuttuneet puistoiksi.
Palvelut
Lippajärven kaupallisia palveluja ovat pikapaino ja K-Market, jossa on myös asiamiesposti.
Perusopetusta Lippajärvellä tarjoaa Auroran koulu. Päiväkoteja on neljä: Heiniemen päiväkoti, Lippajärven päiväkoti, Auroran päiväkoti ja ruotsinkielinen Fågelsångens daghem. Lippajärven ja Auroranniityn päiväkodeissa annetaan esiopetusta.
Perhe- ja sosiaalipalveluja alueella ovat kiireellistä sijoitusta tarvitseville alle 13-vuotiaille lapsille tarkoitettu Auroran vastaanottokoti ja ikääntyville asumispalveluja tarjoava Esperi hoivakoti Jänismäki. Lippajärvi kuuluu Viherlaakson terveysaseman palvelualueeseen, omaa terveysasemaa ei ole. Jorvin sairaala sijaitsee aivan Lippajärven naapurissa.
Lähin kirjasto sijaitsee Viherlaaksossa. Kirjastoautolla on useita pysäkkejä Lippajärvellä.
Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuuluvan Espoon Tuomioseurakunnan palveluihin kuuluu Auroran kappeli, jossa järjestetään joka perjantai-ilta klo 18-23 nuorille tarkoitettu yökahvila Luja Kallio.
Lippajärveltä löytyy pieni uimaranta, joka sijaitsee aivan Vilniemen pallokentän vieressä Lippajärven rantapuistossa. Uimaranta ei ole Espoon kaupungin virallinen uimaranta, vaan sitä ylläpitää Lippajärveläiset ry. Vilniemen kentän lisäksi Auroran koululla on urheilukenttä, josta talvisin jäädytetään luonnonjääkenttä.
Alueellisia paperinkeräyspisteitä on kaksi, Lippajärventie 2:ssa ja Kolkekannaksentien ja Heiniemenpolun risteyksessä. Lippajärventie 2:ssa on myös tekstiilien keräys. Näiden lisäksi Riistatie 2:ssa on kierrätyspiste kartongille, lasille, metallille, paperille ja tekstiileille.
Alueella on Espoon kaupungin vuokra-asuntoja.
Liikenne
Lippajärven kautta ajavia bussilinjoja ovat Espoon sisäiset linjat ja seutulinjat
Lähimmät taksiasemat sijaitsevat Järvenperässä (Auroranportti) ja Bembölessä (Jorvin sairaala). Lippajärven eteläosan poikki itä-länsi suunnassa kulkee Turuntie eli seututie 110.
Luonto
Pohjoisessa kaupunginosa rajoittuu noin puolen kilometrin matkalla Pitkäjärveen. Pitkäjärvestä alkava Espoonjoen itäinen haara Myllykylänjoki eli Glimsinjoki (Kvarnbyån, Glimsån) virtaa kaupunginosan länsirajalla. Eteläsuomalaisittain poikkeuksellisen luonnontilainen ja monimuotoinen Glimsinjoki on valtakunnallisesti arvokas virtavesikohde ja yksi Espoon arvokkaimmista luontokohteista.
Glimsinjoki virtaa vuonna 1961 perustetun Träskändan luonnonsuojelualueen halki. Suurin osa luonnonsuojelualueen 31 hehtaarista sijaitsee Lippajärven kaupunginosassa. Träskändan kartanon rakennukset ja pääosa puistosta ovat Järvenperän puolella, Lippajärven puoleinen osuus on enemmän luonnontilaisen metsän kaltaista aluetta.
Alempana Glimsinjoen varressa, kaupunginosan läntisimmässä kolkassa, sijaitsee rauhoitettu Ingaksenmetsä. Ingaksenmetsä on pitkään hakkaamattomana säilynyt pääosin kuusta kasvava metsä.
Lippajärven, Träskändan luonnonsuojelualueen ja Ingaksenmetsän lisäksi kaupunginosassa on neljäs rauhoitettu alue, Lippajärven rannalla sijaitseva vuonna 2003 rauhoitettu Tammimäen jalopuumetsä. Pinta-alaltaan 2,7 ha metsässä kasvaa noin 90 tammen lisäksi mm. lehmuksia, vaahteroita ja tervaleppää.
Lippajärvellä on useita yksittäisiä luontokohteita:
Muuta
Lippajärveläiset ry on Lippajärven alueen asukasyhdistys. Heidän web-sivuillaan on luettavissa ja ladattavissa Lippajärveläiset ry:n 50-vuotis-historiikki, jossa on esitelty Lippajärven historiaa satojen vuosien ajalta.
Lippajärveen voi tutustua kulkemalla Lippispolun joko jalan tai pyörällä.
Lippajärven läpi kulkee muinainen Turun ja Viipurin välinen Kuninkaantie eli Suuri Rantatie.
Vaikka Helsinki-Vantaan lentoaseman varsinainen Lden>55 dB:n  lentomelualue ei ulotu Lippajärvelle alentaa lentomelu jonkin verran alueen asumisviihtyvyyttä. Alueen asukasyhdistykset julkaisivat lentomelukannanoton vuonna 2008. Lentomeluhaitat vähenivät selvästi vuonna 2010 Helsinki-Vantaan lentoasemalla käyttöön otetun uuden laskeutumistavan ansiosta. Melutilanne paranee edelleen, kun Helsinki-Vantaan lentoaseman ympäristöluvan edellyttämä meluisimpien koneiden lentokielto klo 00.30-05.30 astuu voimaan maaliskuussa 2013.
Peter Forsyth Christensen
pienoiskuva|200px|Peter F. Christensen pienoiskuva Peter Forsyth Christensen (s. 24. joulukuuta 1952 Kalifornia) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Saint Paul and Minneapolisin arkkihiippakuntaan John Robert Roach 25. toukokuuta 1985. Hänet nimitettiin Superiorin hiippakunnan johtoon Wisconsinin 28. kesäkuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 14. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Harry Joseph Flynn, jota avustivat Raphael Michael Fliss ja William Henry Bullock. Christensen asetettiin virkaansa 23. syyskuuta.
John Kelly (amiraali)
John Kelly (1871–1936), amiraali, brittiläinen Kuninkaallisen laivaston upseeri, jonka maine perustuu lähinnä hänen ensimmäisen maailmansodan aikaiseen toimintaansa ja toimintaan Invergordonin kapinan yhteydessä 1931. Hän liittyi laivastoon 1884. Sodan puhjetessa hän oli HMS Dublinin kapteeni. Hänet ylennettiin amiraaliksi 1930 ja laivaston amiraaliksi 1936.
Hey Mama (David Guettan kappale)
Hey Mama on ranskalaisen DJ-tuottaja David Guettan maaliskuussa 2015 julkaistu kappale hänen kuudennelta, Listen-studioalbumilta. Kappaleella vierailevat Nicki Minaj, Bebe Rexha ja Afrojack.
Eksponenttifunktion sarjakehitelmä
Eksponenttifunktion sarjakehitelmä muuttujan x potenssisarjana on muotoa
Kertoimet a_n voidaan määrittää tarkastelemalla myös eksponenttifunktion derivaatan de^x/dx
sarjakehitelmää
Mutta koska eksponenttifunktion määritelmän perusteella
,
saadaan rekursioyhtälö
alkuarvolla.
Kertoimet ovat siis a_0 = 1, a_1 = 1, , ,
ja niin edelleen. Yleinen ratkaisu voidaan kirjoittaa kertoman avulla muodossa .
Kantaluvun e eksponenttifunktio voidaan siten määritellä päättymättömänä potenssisarjana seuraavasti:
Tässä määritelmässä n on luonnollinen luku, x on mielivaltainen reaaliluku tai kompleksiluku ja n! on kertoma.
Pirrenkolibri
Pirrenkolibri (Goethalsia bella) on neotrooppisella alueella elävä kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää Panaman itäosan ja Kolumbian luoteiskolkan. Edward William Nelson kuvaili lajin holotyypin Panaman Canasta vuonna 1912.
Kekkonen tulee!
Kekkonen tulee! on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Marja Pyykön ohjaama elokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Elias Koskimies ja se perustuu kertomukseen Allin baari Pia Pesosen novellikokoelmassa Urho Kekkonen Strasse. Tuotannosta vastaavat Markus Selin, Jukka Helle ja tuotantoyhtiö Solar Films. Elokuvan DVD ilmestyi kauppoihin 4. joulukuuta 2013.
Tarina
Uutinen saapuu sähkeen muodossa sekoittaen kerta heitolla koko kyläpahasen 1970-luvun alun Lapissa. Sen viesti on lyhyen ytimekäs: Tasavallan Presidentti Urho Kaleva Kekkonen piipahtaa Allin Baarissa matkalla kauemmas Pohjois-Lappiin.
Wimbledonin tennisturnaus 2011 – miesten kaksinpeli
Novak Đoković voitti ensimmäistä kertaa urallaan Wimbledonin mestaruuden. Hän varmisti myös nousun maailmanlistan ykköseksi selviydyttyään loppuotteluun. Loppuottelussa hän voitti Rafael Nadalin neljässä erässä.
Sijoitetut pelaajat
<li> Richard Gasquet (4. kierros) <li> Mihail Južnyi (4. kierros) <li> Michaël Llodra (4. kierros) <li> Florian Mayer (2. kierros) <li> Fernando Verdasco (2. kierros) <li> Aleksandr Dolgopolov (1. kierros) <li> Janko Tipsarević (1. kierros) <li> Juan Martín del Potro (4. kierros) <li> Juan Ignacio Chela (2. kierros) <li> Guillermo García-López (2. kierros) <li> Marin Čilić (1. kierros) <li> David Nalbandian (3. kierros) <li> Nikolai Davydenko (1. kierros) <li> Thomaz Bellucci (1. kierros) <li> Milos Raonic (2. kierros) <li> Marcos Baghdatis (3. kierros)
Tilkkutäkki
pienoiskuva|Tilkkutäkki, jossa on myös kirjontaa Tilkkutäkki eli tilkkupeitto on sängyn päiväpeitto, joka perinteisesti koostuu kolmesta tekstiilikerroksesta: kudotusta päällikerroksesta, vanukerroksesta ja kudotusta takakankaasta. Tilkkutäkki eroaa muista peitoista siinä, että se on ommeltu yhteen monesta kangaspalasta ja kerrokset on yhdistetty tikkaamalla toisiinsa. Tilkkutäkit on monesti ommeltu niin, että kangaspalat muodostavat yhdessä isompia kuvioita. Modernien tilkkutäkkien tekoon on yhdistetty kirjonta- ja applikaatiotekniikoita.
Pétur Guðmundsson
Pétur Karl Guðmundsson (s. 30. lokakuuta 1958 Reykjavik) on islantilainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on maan ainoa NBA:ssa pelannut pelaaja.
Ura
Pétur varattiin 61. pelaajana vuoden 1981 varaustilaisuudessa ja kauden 1981–1982 hän edusti NBA-seura Portland Trail Blazersia. Elokuussa 1983 seura myi hänen pelioikeutensa Detroit Pistonsille, joka kuitenkin luopui Péturista kaksi kuukautta myöhemmin. Seuraavan kerran Pétur pelasi NBA:ssa kaudella 1985–1986 Los Angeles Lakersin paidassa. Kausi oli tilastollisesti hänen parhaansa NBA:ssa, sillä hän teki 7,3 pistettä ottelua kohden. Helmikuussa 1987 Péturin oikeudet myytiin San Antonio Spursille. Kaudet 1987–1989 hän edusti San Antoniota, mutta maaliskuussa 1989 seura luopui hänestä.
Michael Rackl
Michael Rackl (31. lokakuuta 1883 – 5. toukokuuta 1948) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Eichstättin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1909 ja nimitettiin sen piispaksi 4. marraskuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Konrad von Preysing Lichtenegg-Moos.
Rackl kuoli 64-vuotiaana virassa.
Kulotino
Kulotino on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Okulovkan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mstajoen sivujoen Peretnan varrella 12 kilometriä Okulovkasta koilliseen. Kunnan pinta-ala on 187 neliökilometriä. Asukkaita on 3 000 henkeä (vuonna 2010).
Raphael Michael Fliss
Raphael Michael Fliss (25. lokakuuta 1930 Milwaukee, Wisconsin – 21. syyskuuta 2015 ) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Milwaukeen arkkihiippakuntaan 26. toukokuuta 1956 ja nimitettiin Superiorin koadjuuttoripiispaksi 5. marraskuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi George Albert Hammes, jota avustivat Rembert George Weakland ja William Edward Cousins.
Flissistä tuli 27. kesäkuuta 1985 Superiorin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 28. kesäkuuta 2007.
Kulotino
Taajaman historia
Kulotinon kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Derevan viidenneksen verokirjassa vuonna 1495. Myöhemmin se kuului Novgorodin läänin Kresttsyn kihlakuntaan. Vuosina 1844–1912 paikkakunnalla toimi lasitehdas ja vuodesta 1882 lähtien kutomo ja säkkitehdas. Niiden ympärille syntyi työläisasutus. Lähistöllä sijaitsi Bolšije Polištšin kirkonkylä.
Vuonna 1928 Kulotino sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Tekstiilitehdas evakuoitiin toisen maailmansodan aikana, mutta siirrettiin takaisin vuonna 1946. Vuonna 2005 perustettiin Kulotinon kaupunkikunta, johon seuraavana vuonna liitettiin Polištšin kyläneuvostoalue.
Kulotinon kunta
Kulotinon kunta rajoittuu koillisessa Kotovon, luoteessa Borovjonkan, lännessä Berjozovikin, lounaassa Okulovkan ja etelässä Uglovkan kuntiin sekä idässä Borovitšin piiriin. Pinta-alasta 72,4 % on metsää ja 17,0 % maatalousmaata.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 17 kylää: Bobylevo, Bojevo, Dolmanovo, Dorohnovo, Drutšno, Glazovo, Goruška, Jakovkovo, Kuznetševitsy, Mahnovo, Opetšek, Pestovo, Podberezje, Polištši, Staroje, Verešino ja Zujevo. Lähes 90 % asukkaista asuu Kulotinon taajamassa. Toinen suurempi asutuskeskus on reilun 300 hengen Polištši.
Liikenne ja talous
Kulotinosta on maantieyhteys Okulovkaan. Sen kautta kulkee myös Okulovkan, Ljubytinon ja Neboltšin välinen yhdysrata, jolla on nykyään vähän liikennettä.
Neuvostoaikainen tekstiilitehdas on lopettanut toimintansa ja taajaman asukasluku on pienentynyt huomattavasti. Työvoimasta 77 % käy töissä kunnan ulkopuolella (vuonna 2009). Tärkeimpiä työnantajia ovat julkiset palvelut ja kauppa. Kulotinossa toimivia yrityksiä ovat kivennäisvesipullottamo Sem rutšjev, kosmetiikkatehdas Organic Pharmaseuticals, pahvipakkauksia valmistava Gofra ja lämpoeristeitä tuottava Ekoservis.
Palvelut ja nähtävyydet
Taajaman palveluja ovat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkärin vastaanotto ja sairaala. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin- ja hautapaikat, 1800-luvulta peräisin olevat Polištšin kirkko ja Kulotinon kartanoalue sekä vuosina 1875–1882 pystytetty tehdasrakennus.
Helsingin Gayteatteri
Helsingin Gayteatteri on Helsingissä toimiva vapaa teatteri. Sen toiminta alkoi syksyllä 2006 ja virallisesti Helsingin Gayteatteri perustettiin vuotta myöhemmin. Teatterin tarkoituksena on tukea seksuaalivähemmistöjen teatteritoimintaa ja edistää yhdenvertaisuutta teatteritaiteen keinoin. Yhdistys tekee myös tunnetuksi homotaiteilijoiden tuotantoa. Helsingin Gayteatteri on harrastajapohjainen teatteri, jolla ei ole pysyvää teatteritilaa ja esityspaikka valitaan aina projektikohtaisesti. Yhdistyksellä ei ole myöskään vakituista henkilökuntaa, vaan toiminta tapahtuu vapaaehtoisvoimin.
Helsingin Gayteatteri valmistaa vuosittaiin 2–3 ensi-iltaa vuodessa. Lisäksi se järjestää ohjelmallisia iltamia, joissa eri kulttuurialojen ammattilaiset ja harrastajat esittävät tuotantoaan. Helsingin Gayteatteri on Suomen harrastajateatteriliiton jäsen ja sillä on Lontoossa toimiva ystävyysteatteri Above The Stag Theatre. Vierailevina ohjaajina ovat toimineet muun muassa Markku Arokanto ja Minna Kivelä. Teatterin toistaiseksi suurin menestys oli keväällä 2013 esitetty Terrence McNallyn käsikirjoittama Corpus Cristi, joka näytelmän kantaesitys Suomessa.
Tuotanto
Sopimus HGT:n ensimmäinen näytelmä perustui Ralf Königin sarjakuvaan Kermaleivoksia. Näytelmä käsitteli homo- ja heterokulttuurin stereotypioita ja ennakkoluuloja.
Paljastuksia Näytelmässä esitettiin todellisia ja fiktiivisiä tarinoita siitä, miten kaapista tullaan ulos ja miten homoksi tunnustautuminen otetaan vastaan lähipiirissä, ja kuinka tämä vaikuttaa seksuaalisen identiteetin vahvistumiseen tai heikentymiseen.
'''Olitko Sinä? - Homomman Suomen historia''' Tasa-arvonpäivänä 19. maaliskuuta 2009 ensi-iltansa saaneessa näytelmässä sukellettiin faktaa ja fiktiota sekoittaen Suomen seksuaalivähemmistöjen historiaan kivikaudelta nykyaikaan ja myös tulevaisuuteen. Toisena teemana olivat euroviisut.
Charleyn täti (Charley's Aunt) Charleyn täti -farssin sovitettu versio rikkoi käsityksiä sukupuolirooleista ja avioliitosta.
Viimeinen viilto - Montaako onnistaa rakkauden alttarilla Rikosnäytelmä, jossa homoaktivisti on murhattu ja toimittaja ryhtyy selvittämään murhaa.
Kun jonkun löytää (The Torch Song Trilogy) Kun jonkun löytää on tarina rakkauden kaipuusta, rakkauden etsimisestä ja ihmisten välisestä kunnioituksesta. Näytelmässä seurataan Arnoldin hapuilua ihmissuhdeviidakossa, eriskummallista äitisuhdetta ja teini-ikäisen pojan adoptioprosessia. Näytelmä sijoittuu kolmenkymmenen vuoden takaiseen New Yorkiin.
Corpus Christi Corpus Christi on Jeesuksen kärsimysnäytelmä sijoitettuna nykyajan homoyhteisöön 1950-luvun Teksasiin. Näytelmä ottaa kantaa ajankohtaisiin aiheisiin, kuten ihmisarvo, suvaitsevaisuus ja armo.
Viinakortti Viinakortti pohjautuu Sami Hilvon samannimiseen romaaniin. Viinakortti on isoisän ja pojanpojan näkökulmasta kerrottu kuvaus kahden miehen välisestä rakkaudesta toisen maailmansodan aikana. Keväällä 2014 Helsingin Gayteatteri esitti Viinakortin Helsingin lisäksi, Turussa, Jyväskylässä ja Tampereella. Näytöksiä oli yhteensä 10 ja katsojamäärä oli 300.
Edvard II ''Edvard IIää kertoo 1300-luvulla eläneestä Englannin kuninkaasta ja hovin valtataistelusta, jossa sytykkeinä ja tekosyinä käytettiin kuninkaan epäsäätyisiä miessuhteita, ja aatelistolla oli pelko oman asemansa heikentymisestä kuninkaan hovissa. Näytelmä käsittelee suhdetta valtaan, seksuaalisuuteen ja normatiivisuuteen.
Keskiaika
pienoiskuva|upright|[[Manessen käsikirjoitus (Codex Manesse), saksalainen minnelauluja sisältävä käsikirjoitus 1300-luvulta.]] Keskiaika on Euroopan historian ajanjakso niin sanottujen ”vanhan ajan” ja ”uuden ajan” välissä noin vuosina 400–1500. Keskiaika jaetaan usein varhaiskeskiaikaan, sydänkeskiaikaan ja myöhäiskeskiaikaan. Keskiajan katsotaan alkaneen yleensä Länsi-Rooman tuhon jälkeen ja loppuneen Amerikan löytymisen jälkeen. Esimerkiksi Suomessa keskiaika oli kuitenkin noin 1200-1500-luvuilla.
Määritelmä
Länsi-Rooman tuho vuonna 476 nähtiin pitkään historiallisena taitekohtana, jolloin antiikin aika päättyi ja keskiaika alkoi. Käsityksen ongelmana on länsikeskeisyys ja yksinomaan poliittisluonteisten tapahtumien merkityksen korostaminen. Joskus myös islamin syntyminen lasketaan jaottelun kannalta merkittäväksi murrokseksi. Yhteiskuntahistoriallisesti suuntautuneet tutkijat korostavat taloudellis-yhteiskunnallisia murroksia, ja kieli- tai kirjallisuushistoriallisesti suuntautuneet tutkijat kansankielten etääntymistä latinasta. Keskiajan päättymistä perustellaan muun muassa kansallisvaltion synnyllä, suurilla löytöretkillä ja keksinnöillä (esimerkiksi kirjapainotaidon kehityksellä) ja varsinkin protestanttisten alueiden historiankirjoituksessa uskonpuhdistuksella.
Keskiaika on leimallisesti eurooppalainen käsite, jolla kuvataan antiikin ja uuden ajan välistä ajanjaksoa. Joskus termiä käytetään kuvaamaan osittain päällekkäistä ajanjaksoa myös muussa maailmassa, kuten käsitteessä Kiinan keskiaika, mutta näillä ei ole yhteyttä varsinaiseen Euroopan keskiaikaan. Tälle ajalle tunnusomainen yhteiskuntajärjestelmä oli feodalismi, ja erityisesti Keski- ja Pohjois-Euroopassa keskiajan katsotaan yleensä alkaneen vasta kristinuskon levittyä. Niinpä Pohjoismaiden viikinkiaika lasketaan yleensä keskiaikaa Pohjois-Euroopassa edeltävän esihistorian osaksi.
Keskiajan jaottelu
Keskiaika jaetaan usein varhaiskeskiaikaan (noin 400–800), sydänkeskiaikaan (noin 800–1200) ja myöhäiskeskiaikaan (noin 1200–1500). Suomeen keskiaika tuli vasta rautakauden jälkeen ristiretkien aikana. Suomen keskiaika jaetaan varhaiskeskiaikaan (noin 1150–1323), sydänkeskiaikaan (1323–1397) ja myöhäiskeskiaikaan (1397–1520). Tämä jaottelu perustuu yksinomaan valtiollisen historian käännekohtiin.
Keskiajan ja sen eri alajaksojen tarkka ajoittaminen voi kuitenkin olla harhaanjohtavaa, koska keskiaikaa määrittäville yhteiskunnallisille, kulttuurisille ja poliittisille tapahtumasarjoille ei yleensä voi määrittää alkamis- tai päättymisajankohtaa kovinkaan täsmällisesti. Tarkat ajoitukset historiallisille ajanjaksoille ovatkin kiinnostavia lähinnä oppihistorian kannalta; ne kertovat ennen kaikkea esittäjiensä käsityksistä historiallisesti merkittävistä tapahtumista ja rakenteista. Useimmat nykytutkijat käyttävätkin ilmaisua keskiaika vain käytännöllisenä lyhenteenä ajanjaksolle, joka alkoi joskus 400–600-luvuilla ja päättyi joskus 1300–1500-luvuilla.
Ajoituksia
Tämänkaltainen tiukka jako aikakausiin ei kuitenkaan ole nykyään käytössä.
Varhaiskeskiaika
pienoiskuva|Neljää 200-luvun lopussa hallinnutta [[tetrarkia|tetrarkkia esittävä porfyyripatsas, jonka ristiretkisoturit ryöstivät vuonna 1204 Konstantinopolista Venetsiaan.]] Varhaiskeskiaikaa kuvaa osittainen siirtyminen rahataloudesta vaihtokauppaan, talouden ja kaupan taantuminen sekä asutuskeskusten pieneneminen. Germaanit eivät omaksuneet roomalaista valtiorakennetta, vaan käytössä olivat yksinkertaisemmat hallinto- ja valtarakenteet. Maatalouden tuottavuus varsinkin Alppien pohjoispuolella oli heikkoa, sillä viljelytekniikka oli kehittymätöntä ja ilmasto kylmeni aina 700-luvulle asti. Väestön elinikä oli alhainen, kuten esimodernissa maailmassa yleensäkin. Feodaalijärjestelmä syntyi. 700-luvulta lähtien kirjallinen kulttuuri alkoi elpyä.
Käytettävissä olevan lähdeaineiston määrä varhaiskeskiajalta on vähäistä verrattaessa antiikkiin. Luku- ja kirjoitustaito lähes katosivat useasta entisestä Rooman provinssista.
Rooman valtakunta oli alkanut taantua jo myöhäisantiikissa. Väestömäärä pieneni. Ihmisten liikkuvuus väheni ja maaorjuus yleistyi. Pohjoisesta alueelle saapui germaaneja, jotka saattoivat Rooman puolustuskannalle. Hunnien saapuminen lisäsi väestöpainetta ja Rooman alueille saapui gootteja. Talouden taantuma vaikeutti Rooman valtakunnan alueiden puolustusta. Taantumaan vaikutti väestökato, joka johtui 100-luvulla alkaneista kulkutaudeista. Rutto vaivasi roomalaisia 700-luvulle asti useina aaltoina (Antoninuksen rutto, Justinianuksen rutto).
Vuonna 410 visigootit ja vuonna 455 vandaalit hävittivät Rooman kaupunkia. Lopulta Itä-Rooma onnistui pitämään pintansa, mutta Länsi-Rooman tilalle syntyi useita germaanikuningaskuntia. Useimmissa tapauksissa näissä kuningaskunnissa ohut germaaniluokka hallitsi latinaa puhunutta väestöä. Yhteiskunnallinen alusrakenne rappeutui ja talous taantui. Maan tuottavuus ja viljelty ala väheni. Itä-Rooma yritti vielä valloittaa takaisin lännen menetettyjä alueita tässä kuitenkaan pysyvästi onnistumatta. Paimentolaiskulttuurista ponnistanut arabien valtakunta syntyi, vahvistui ja levisi Välimeren ympäristöön. Arabit valtasivat muun muassa Iberian niemimaan, jota he kutsuivat nimellä al-Andalus.
700-luvulta lähtien Länsi-Eurooppa alkoi elpyä. Ilmaston viileneminen pysähtyi ja maataloustuotanto kasvoi. Feodaalinen yhteiskuntajärjestelmä erilaisine muunnelmineen tuli käyttöön. Kaarle Suuri palautti keisariuden länteen, kun paavi kruunasi hänet keisariksi vuonna 800. Kulttuurielämä elpyi Kaarlen kaudella. Kaarlen kuoleman jälkeen epävakaus kuitenkin jälleen lisääntyi Frankkien valtakunnan hajottua pienempiin osiin, ja Kaarlen jälkeläisten hallitsemat alueet ajautuivat yksitellen hallituksettomaan tilaan. Vaikka tätä seurannut vuosisata oli myrskyisä, kehittyi tällöin silti uusia vasallisuhteisiin perustuvia yhteiskunnallisia rakenteita, jotka johtivat feodalismin kehittymiseen.
Viikingit, madjaarit ja saraseenit nousivat uhkaksi Kaarle Suuren kauden jälkeen. Viikingit hyökkäsivät pohjoisille rannikkoalueille sekä jokia pitkin sisämaahan, ja muun muassa Köln ja Bordeaux oli vallattu vuoteen 888 mennessä. Tämän johdosta länsifrankkien kuningas Kaarle Yksinkertainen antoi vuonna 911 heille läänityksiä Normandiasta, jonka jälkeen viikinkipäällikkö Rollo kastettiin kristityksi ja hänen jälkeläisensä hallitsivat Normandiaa herttuoina. Muslimit ryöstelivät Lounais-Eurooppaa orjien toivossa ja poistuivat Sisiliasta vasta vuonna 1066 normannien, entisten viikinkien, ajettua heidät pois. Madjaarit etenivät ryöstöretkillään aina Etelä-Ranskaan asti, kunnes heidät pakotettiin vuonna 924 vetäytymään Unkariin.
Paavi nousi lännessä yhä selvemmin kirkon johtajaksi. Katolisen kirkon organisaatio selvisi Rooman luhistumisesta. Se toimi tärkeänä antiikin kulttuuriperinnön välittäjänä ja kulttuurillisena yhdistävänä tekijänä Euroopassa. Kirjallinen kulttuuri rajoittui varhaiskeskiajalla pitkään vain kirkon piiriin. Koska kristinusko oli kirjallinen uskonto, sille oli luonnollista ja välttämätöntä kouluttaa lukutaitoista papistoa. Varhaiskeskiajalla luostarilaitos syntyi. Opetus siirtyi vähitellen aiemmista kouluista luostarien yhteyteen ja katedraalikouluihin. Kirkon organisaatio ja sen piispanistuimet olivat aikaan nähden tehokas hallintokoneisto. Lännen kirkko levittäytyi yhä pidemmälle pohjoiseen. Samoin teki idän kirkko.
Varhaiskeskiajan lopullakin, tapahtuneesta toipumisesta huolimatta, Eurooppa oli edelleen talouselämältään ja kirjallisen kulttuurin osalta jäljessä verrattuna maailman todellisiin kulttuurikeskuksiin idässä. Kiinassa kehitys oli nopeaa ja islamilainen kulttuuri kukoisti. Länsieurooppalaiset kaupungit olivat pieniä muun maailman kaupunkeihin verrattuna. Kristikunnan suurin kaupunki oli Konstantinopoli, joka oli monilta osin säästynyt läntisen Euroopan melskeiltä.
Sydänkeskiaika
pienoiskuva|[[Normannit kuljettavat hevosia Englantiin Bayeux’n seinävaatteessa, joka kuvaa normannien Englannin valloitusta vuonna 1066.]]
Tilanne tarjosi myös pohjan oppineisuuden uudelle nousulle ja skolastiikan kehitykselle. Opetuksen tason nostamista edesauttoivat myös kirkon sisäiset vaatimukset papiston tason nostosta. Tämä johti yliopistojen syntyyn. Kaupungit kasvoivat sekä väestöltään että merkitykseltään. Myös kristilliset harhaopit kuten kataarilaisuus yleistyivät. Näiden muutosten yhteydessä on puhuttu 1100-luvun renessanssista.
Luostarilaitos muuttui merkittävästi, kun uusia luostarijärjestöjä perustettiin. Suuri skisma johti 1000-luvulla idän ja lännen kirkon lopulliseen eroon. Ristiretkiaate syntyi paavin aloitteesta 1000-luvun lopulla. Väestönkasvu taittui lopulta muun muassa mustan surman ja ruoantuotannon vähentymisen vuoksi.
Varhaiskeskiajan lopulla Pohjolaan levisi kristinusko ja sinne syntyi kolme kristillistä kuningaskuntaa: Tanska, Norja ja Ruotsi. Tanska oli näistä kehittynein. Ruotsi suuntasi katseensa itään. Normannit valloittivat Englannin 1066. 1100-luvulla Englantiin muodostettiin ensimmäinen parlamentti, jonka suhteet hallitsijaan määritettiin Magna Cartassa 1215.
Frankkien valtakunnan raunioille muodostuivat nykyisten Saksan ja Ranskan edeltäjät. Saksin herttua Otto I Suuri kruunattiin keisariksi vuonna 962 ja Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta sai alkunsa. Keskiajan maailman kaksi valtakeskusta, maallinen keisarius ja hengellinen paavius, ottivat lopulta yhteen investituurariidassa. Olennaisesti samoista asioista kiisteltiin edelleen Hofenstaufenien dynastian kaudella. Pelissä oli myös Italian poliittinen valta. Italiassa alkoi muodostua yhä itsenäisempiä kaupunkivaltioita. Ranskassa kaptingien johdolla kuninkaan valta vahvistui merkittävästi. Iberian niemimaalla takaisinvalloitus eli reconquista jatkui.
Idässä slaavilaisvaltio Kiovan Rus oli pitkään merkittävä vaikuttaja. Mongoli-invaasio aiheutti epävakautta Itä-Euroopassa 1200-luvulla. Bysantin valtakunta jatkoi olemassaoloaan idässä, vaikkakin entisestä heikentyneenä. Muun muassa seldžukit aiheuttivat tappioita Bysantille. Eurooppalaiset onnistuivat ristiretkillään hetkellisesti valloittamaan Pyhän maan arabeilta, esimerkiksi Jerusalemin ympäristöön perustettiin Jerusalemin kuningaskunta. Kristittyyn Konstantinopoliin harhautunut neljäs ristiretki hävitti sen ja alueelle perustettiin Latinalainen keisarikunta.
Myöhäiskeskiaika
pienoiskuva|upright|[[Jeanne d’Arcia esittävä miniatyyri 1400-luvulta.]] Myöhäiskeskiajan katsotaan alkaneen, kun musta surma, jatkuvat sodat, maatalouden kriisi ja lukuisat muut ongelmat johtivat Euroopassa taloudellisen kehityksen ja väestönkasvun pysähtymiseen. Myöhäiskeskiajan lopun ilmiöistä renessanssi muutti etenkin kulttuurielämää. Alkavat löytöretket, painokone, uskonpuhdistus ja tieteellinen vallankumous vaikuttivat maailmankuvaan. Eurooppa alkoi hiljalleen siirtyä uudelle ajalle. Ajan ongelmiin lukeutuivat poliittinen epävakaus, joka kuvastui muun muassa Konstantinopolin osmanivalloituksessa ja Bysantin valtakunnan lopullisessa murskaantumisessa.
Vuonna 1437 Habsburgit saivat haltuunsa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kruunun heikolta Luxemburg-suvulta. Keisarikunta oli sydänkeskiajan kuluessa heikentynyt merkittävästi. Itämeren piirissä vaikuttivat Hansaliitto ja voimakkaat kauppiassuvut. Pohjolassa muodostettiin 1397 Kalmarin unioni, joka yhdisti Ruotsin, Norjan ja Tanskan yhteiseen liittoon. Tanska oli liiton hallitseva osapuoli ja tilanteeseen tyytymätön Ruotsi irtautuikin siitä 1523. Norjan ja Tanskan liitto jatkui pitkälle uudelle ajalle.
Ranskan ja Englannin välillä käytiin satavuotinen sota. Englantilaiset saivat aluksi merkittäviä voittoja esimerkiksi Agincourtin taistelussa 1415. Heräävä ranskalainen kansallistunne kuvastui esimerkiksi Jeanne d’Arcin toiminnassa. Sota kääntyi lopulta Ranskalle voitolliseksi sen tehokkaan vakinaisen armeijan avulla. Vuodesta 1453 eteenpäin Englannin kruunusta käytiin kiivasta kamppailua kilpailevien sukujen kanssa. Syttyi ruusujen sota, jonka seurauksena Tudorit nousivat valtaan.
Espanja syntyi, kun Aragonian Ferdinand II ja Kastilian Isabella menivät naimisiin ja yhdistivät valtakuntansa. Espanjan reconquista saatiin lopulliseen päätökseen 1492, kun kristityt valtasivat Granadan. Samana vuonna Kristoffer Kolumbus etsiessään Intiaa löysi Amerikan. Vuonna 1498 Portugalin varustama Vasco da Gama löysi meritien Intiaan.
Idässä osmanit valloittivat Konstantinopolin 1453. Bysantin valtakunta tuhoutui. Venäjällä Kultainen orda vetäytyi. Iivana III loi pohjan nyky-Venäjän synnylle. Bysantin kukistumisen jälkeen Moskova alkoi nähdä itsensä kolmantena Roomana.
Ihminen ja ympäristö
Antiikin aikana alkanut metsän raivaaminen viljelysmaaksi kiihtyi entisestään keskiajan kuluessa. Käytännössä tämä tarkoitti sitä, että Välimeren alueelta alkanut metsien raivaaminen pelloiksi muutti ympäristöä yhä kasvavassa määrin Keski-Euroopan alueilla.
Maanviljelyksen lisäksi laivanrakennus sekä lasin ja raudanvalmistus hävittivät tammimetsät laajoilta alueilta Länsi-Euroopassa. Tammen huvetessa siirryttiin osittain lehtikuuseen ja muihin korvaaviin puulajeihin.
Keskiajan ihmisen aiheuttamat ympäristömuutokset eivät johtuneet yksinomaan väestönkasvun aiheuttamasta paineesta. Myös uskonto vaikutti ympäristön hyväksikäytöön. Kristinusko opetti, että Jumala oli antanut maan ihmisten hallittavaksi. On huomattava, että keskiajan kirkko ei kuitenkaan antanut ihmiselle oikeutta luonnon rajattomaan hyväksikäyttöön: kirkon opetusten mukaan luonto voitiin kesyttää, mutta sitä ei saanut tuhota henkilökohtaisen edun saavuttamiseksi.
Bernie Shaw
Bernie Shaw (s. 15. kesäkuuta 1956) on kanadalainen laulaja, joka on ollut vuodesta 1986 lähtien brittiläisen hard rock -yhtye Uriah Heepin laulaja. Shaw syntyi Victorian kaupungissa Brittiläisessä Kolumbiassa.
Keskiaika
Ihminen ja ympäristö
Jo ennen keskiaikaa alkunsa saanut kaupunkien saastuminen voimistui. Asia on helppo ymmärtää, sillä väkiluvun kasvu lisäsi luonnollisesti myös kaupunkien väkilukua. Esimerkiksi Pariisin, keskiajan suurimman kaupungin väkiluku nelinkertaistui vuoden 1300 noin sadastatuhannesta vuoden 1550 noin neljäänsataan tuhanteen. Monet ympäristöongelmat kuormittivat Pariisia. Kaupunkien kaduilla oli käymäläjätteiden lisäksi runsaasti kuolleita eläimiä ja teurasjätteitä. 1300-luvun Pariisissa teurastettiin vuosittain noin 300 000 eläintä, mistä syntyvä veri ja muu jäte lojui kaduilla ja virtasi lokaojissa päätyen lopulta Seine-jokeen. Tämä koettiin niin suureksi ongelmaksi, että vuonna 1366 Pariisin teurastajat määrättiin muuttamaan kaupungin ulkopuolelle.
Ville Suokkaan viimeinen reissu
Ville Suokkaan viimeinen reissu on Kai Lehtisen ohjaama, tuotantovaiheessa oleva elokuva.
Keskiaika
Ihminen ja ympäristö
Mikäli jätteet ylipäätään kerättiin eikä niitä heitetty suoraan kadulle, käytiin jäteastiat tyhjentämässä kaupungin muurin yli. Tämän seurauksena Pariisin muurien taakse muodostui korkeita jätevuoria. Vuonna 1512 pariisilaiset joutuivat englantilaisten hyökkäyksen pelossa siirtämään suuret jätevuorensa kaupungin muurien vierustoilta, jotta ne eivät haittaisi muurien puolustamista.
Bernie Shaw
Shaw on ollut myös yhtyeissä nimeltä Grand Prix ja Praying Mantis, joskin jälkimmäisenä mainitussa vain lyhyen aikaa.
Keskiaika
Tieteet, kauppa ja tekniikka
pienoiskuva|Tähtitieteen ja geometrian opiskelua keskiajalla. Teoksessa La Vraye Histoire du Bon Roy Alixandre, 15. vuosisadan alku, Ranska.
Ville Suokkaan viimeinen reissu
Elokuvasäätiö myösi elokuvalle 15 000 euroa kehittämistukea. Kuvaukset on tarkoitus aloittaa vuoden 2014 keväällä.
Keskiaika
Tieteen ja tekniikan kehittyminen
Vaikka renessanssi palauttikin paljon antiikin taiteellisia ja tieteellisiä käsityksiä käyttöön, muutos keskiaikaan ei ollut läheskään niin jyrkkä kuin renessanssin oppineet antoivat ymmärtää. Yksi näistä käsityksistä on ajatus, että keskiajalla ei juuri tapahtunut tieteiden ja tekniikan kehitystä, koska katolinen kirkko usein jarrutti kaikenlaista kehitystä esimerkiksi luonnontieteissä peläten kehityksen ja uusien ajatusten uhkaavan valta-asemaansa. Toisaalta keskiajan kirkon luostarit ja niiden koulut olivat oikeastaan ainoa paikka, missä oli mahdollista saada opetusta yliopistojen lisäksi, jotka olivat myös tiiviissä yhteydessä kirkkoon. Esimerkiksi logiikan tutkimus eteni keskiajan yliopistoissa voimakkaasti.
Keskiajan Euroopassa omaksuttiin myös muualta useita keksintöjä, kuten kompassi, silkki ja paperi, mutta kehitettiin myös omia laitteita, kuten katalonialainen ahjo ja edelleen masuuni. Arabialaisista kirjoituksista saatiin tietoa muun muassa linsseistä. Viljelyssä otettiin käyttöön pyöräaura, hevosen valjaat ja kolmivuoroviljely, viljan jauhamisessa ja muussa työssä tuuli- ja vesimyllyt. 1200-luvulla keksittiin myös kellokoneisto. Fibonacci esitteli vuonna 1202 arabialaiset numerot. Lumpuista alettiin valmistaa paperia jo 1100-luvulla. Sodankäynnissä ja kaivostoiminnassa otettiin käyttöön Kiinassa keksitty ruuti, jonka ensimmäinen tunnettu kirjallinen valmistustapa Euroopasta on peräisin Roger Baconilta 1260-luvulla. 1200-luvulta alkaen monet antiikin aikaiset keksinnöt löydettiin uudelleen, ja varsinkin sisterssiläismunkit tulivat tunnetuiksi taitavina arkkitehteina, rakentajina, insinööreinä ja metallurgeina.
Porvariston kasvu ja talousajattelu
Kaupankäynnin ja kaupunkien voimakas kasvu tuli mahdolliseksi, kun ylimystön välinen yksityissodankäynti sydänkeskiajalla väheni ja kun monarkiat vahvistuivat. Se mahdollisti porvariston nousun merkittäväksi yhteiskunnalliseksi tekijäksi. Kirkko pyrki kuitenkin sanelemaan liiketoiminnan rajat ja se suhtautui kielteisesti rahallisen voiton saamiseen. Ajatteluun kuului, että kunkin säädyn oli saatava sellainen elintaso, johon sääty oikeuttaa, mutta ei enempää. Siten esimerkiksi kauppias ei saanut rikastua aatelismiestä rikkaammaksi.
Taloudessa vallitsivat käsitykset rahan hedelmättömyydestä, oikeudenmukaisen hinnan säännöstä ja korkokiellosta. Fransiskaaniteologi Bonaventuran mukaan raha ei itsessään kantanut hedelmää. Se oli vain vaihdon väline. Tämä perustui Aristoteleen käsitykseen, että kaupankäynti oli luonnotonta ja epäoikeudenmukaista toimintaa, joka perustui toisen osapuolen hyväksikäyttöön. Vasta myöhäiskeskiajalla käsitys rahasta muuttui, kun raha rinnastettiin muihin tavaroihin ja sen arvon muuttuminen hyväksyttiin. Hylättiin käsitys hedelmättömästä kolikosta. Oikeudenmukaisella hinnalla tarkoitettiin, että tuotteesta piti saada sen hyödyllisyyttä ja tarpeellisuutta vastaava hinta, mutta ei enempää. Koron ottamisen kielto kirjattiin useisiin säädöksiin vuodesta 750 alkaen, ja se oli voimassa uudelle ajalle saakka, joskin myöhäiskeskiajalla väljentyen. Samalla kiellettiin rahan lainaaminen ja vaurastuminen toisten ihmisten kustannuksella. Käyttölaina eli jaottoman tavaran maksullinen vuokraaminen oli sallittua (esimerkiksi hevosen tai talon vuokraaminen).
Yliopistolaitos
pienoiskuva|Luento keskiajan yliopistossa 1300-luvun käsikirjoituksen mukaan. Länsi-Eurooppaan syntyi kaupunkien nousun ansiosta yliopistolaitos. Sitä ennen opinharjoituksen keskuksina toimivat katoliset luostari- ja katedraalikoulut, joissa annettiin paitsi hengellistä, myös humanistista, lainopillista ja luonnontieteellistä koulutusta.
Yliopistot syntyivät, kun eri alojen maisterit liittyivät yhteiseen korporaatioon, jota kutsuttiin studium generaleksi. Kymmenittäin yliopistoja perustettiin 1100-luvulta lähtien ympäri Eurooppaa. Yliopisto-opettajina toimi varsinkin fransiskaani- ja dominikaanijärjestöjen jäseniä. Yhteisöllä oli kolme kriteeriä: sen piti olla kansainvälinen, tarjota opetusta kaikissa ”yleisissä oppiaineissa” (teologia, lääketiede ja oikeustiede) ja lisäksi yhteisössä tuli olla useampi kuin yksi opettaja. Kriteerit täyttävä yhteisö sai toiminnalleen paavin tai ruhtinaan hyväksymän privilegion, joka suojeli akateemista elämää ulkopuolisilta. Latinan universitas-sana liitettiin yliopistoon vasta 1200-luvulta lähtien.
Keskiajan oikeustiede perustui kahteen perinteeseen. Ensimmäisen näistä muodosti roomalaisen oikeuden kommentointi sydänkeskiajalta alkaen, toinen perinne nousi kanonisen oikeuden tutkimuksesta 1100-luvulta alkaen. Monet modernit kysymykset nousivat tuolloin esiin, esimerkiksi kysymykset ihmisoikeuksista, tyranniasta ja vaikkapa todistuskäytännöistä oikeudenkäynneissä.
Filosofia
Keskiajalla nojauduttiin aristoteliseen tieteenkäsitykseen. Tieto miellettiin tiedon omistamiseksi. Tämän mukaan totuus oli kirjoitettuna tiedonlähteisiin, joita olivat Raamattu, roomalaisen oikeuden kokoelma Corpus iuris civilis ja lääketieteelliset oppikirjat. Totuus oli saavutettavissa yksinomaan niiden pohjalta filosofiaa ja logiikkaa harjoittamalla. Ihminen saattoi tulla tietämään kaiken, mitä voidaan tietää. Teologiassa oli aristoteliseen malliin yhdistettävä yliluonnollinen kristillisyys. Dominikaani Tuomas Akvinolainen täydensi Aristoteleen teoriaa määrittelemällä, että ihmisen lopullinen päämäärä oli autuus.
Kuvataide
Varhaiskeskiajalla Euroopassa vallitsi varhaiskristillisen taiteen tyylisuunta, joka keskittyi lähinnä kirkkotaiteeseen ja uskonnolliseen esineistöön. Tästä esimerkkejä ovat Sant'Apollinare Nuovon mosaiikit 500-luvun alusta sekä San Vitalen kirkko Ravennassa.