cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kjahta
Nykyään kaupungissa on elintarvike- ja tekstiiliteollisuutta. Nähtävyyksiä ovat klassistisen Kolminaisuuden katedraali (1807–17), Ylösnousemuksen kirkko (1838) ja 1800-luvun puolivälissä rakennettu kauppahalli, vuonna 1891 perustettu kotiseutumuseo ja Sühbaatarin museo.
Nuwakotin piirikunta
Nuwakotin piirikunta oli yksi pahoin kärsineitä seutuja 25. huhtikuuta 2015 sattuneessa maanjäristyksessä. Piirikunnan rakennuksista yli 80 prosenttia raportoitiin tuhoutuneiksi.
Oheiset kuvat ovat ajalta ennen kevään 2015 maanjäristystä.
Kymintehdas (kaupunginosa)
Kymintehdas on Kouvolan kaupunginosa Kuusankosken suuralueella. Alue käsittää entisen, vuonna 2009 Kouvolaan liitetyn Kuusankosken kaupungin eteläosan. Alueella sijaitsee Kymintehdas, jota on nykyään kehitetty yritysalueeksi. Tilastollisesti Kymintehtaan kaupunginosa jakautuu kolmeen tilastoalueeseen, jotka ovat Mäyrämäki, Ruotsula ja Rantakulma. Tilastoalueet jakautuvat edelleen 19 pienalueeseen.
Kymintehtaalla sijaitsee muun muassa Kymintehtaan koulu (luokat 1-9), päiväkoti, Kuusankosken ensimmäinen paperitehdas ja Tervaskankaan–Katajaharjun liike- ja teollisuusalue, jossa sijaitsee myös vuonna 2012 avattu Kauppakeskus Veturi sekä paljon muita liikkeitä ja yrityksiä.
Rastunsuon turverata
Rastunsuon turverata oli Rautalammin Rastunsuolla sijainnut kapearaiteinen turpeen kuljetukseen tarkoitettu rautatie. 600 mm:n rata otettiin VAPO:n omistamalla turvesuolla käyttöön vuonna 1973, mutta se purettiin jo vuonna 1974. Radalla oli veturina MotorRail Simplex 9844.
Turvetuotanto Rastunsuolla päättyi 1990-luvulla ja suon paikalle perustettiin 15 hehtaarin kokoinen Rastunsuon lintujärvi. Se suurin syvyys on noin 1,5 metriä. Järven rannalla on kaksi lintutornia ja nuotiokatos.
Luettelo suomalaisista sotaelokuvista
Tämä on luettelo suomalaisista sotaelokuvista.
Izumo-luokka (panssariristeilijä)
Izumo-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kahden Amstrong Whitworthin 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa valmistaman aluksen muodostama panssariristeilijäluokka. Kumpikin aluksista romutettiin vuonna 1947.
Bermuda talviolympialaisissa 2018
Bermuda osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maan ainoa edustaja oli maastohiihtäjä Tucker Murphy, joka niin ollen myös kantoi joukkueen lippua avajaisissa sekä päättäjäisissä.
Maastohiihto
Bermuda sai maastohiihtoon maapaikan yhdelle miehelle.
Alen Halilović
Alen Halilović (s. 18. kesäkuuta 1996 Dubrovnik) on kroatialainen jalkapalloilija, joka edustaa Jupiler Pro Leaguessa pelaavaa Standard Liègeä lainalla Italian Serie A:ssa pelaavasta AC Milanista.
Hyökkäävän keskikenttän pelipaikalla pelaavaa vasenjalkaista Halilovićia pidettiin uransa alussa yhtenä Euroopan suurimmista jalkapallolupauksista. Hän on Kroatian pääsarjan kaikkien aikojen nuorin maalintekijä ja Kroatian A-maajoukkueen kaikkien aikojen nuorin pelaaja, joka on päässyt kentälle maaottelussa.
Seurajoukkueura
Halilovićin kasvattajaseura on Dinamo Zagreb. 27. syyskuuta 2012 hän teki debyyttinsä Kroatian pääsarjassa, jolloin hänestä tuli sarjan kaikkien aikojen nuorin pelaaja. Edellinen ennätyksen haltija oli Halilovićin ystävä Mateo Kovačić. Marraskuussa 2012 Halilović teki debyyttinsä Mestareiden liigassa Paris Saint-Germainia vastaan, ollen näin kaikkien aikojen toiseksi nuorin liigassa pelannut pelaaja, sekä nuorin Dinamo Zagrebin joukkueessa Mestareiden liigassa pelannut. Tämänkin ennätyksen edellinen haltija oli Kovačić.
Keväällä 2014 Halilović solmi viiden vuoden sopimuksen Barcelonan kanssa. Siirtosummaksi ilmoitettiin 2,2 miljoonaa euroa, jota kuitenkin nostetaan Halilovićin noustessa Barcelonan ykkösmiehistöön. Hän aloitti seuran kakkosjoukkueessa Barcelona B:ssä.
Kaudeksi 2015-2016 Halilović siirtyi lainalle Primera Divisiónin Sporting Gijóniin.
Nuorten maajoukkue
Halilović edusti Kroatiaa alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa 2013 Arabiemiraateissa. Lohko C:ssä pelannut Kroatia karsiutui jo alkulohkossa. Halilović teki turnauksessa yhden maalin.
A-maajoukkue
Halilović debytoi Kroatian jalkapallomaajoukkueessa 10. kesäkuuta 2013 Portugalia vastaan. Hän on pelannut maajoukkueessa yhdeksän ottelua tekemättä yhtään maalia.
Espanja talviolympialaisissa 2018
Espanja osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti 13 urheilijaa, jotka kilpailivat viidessä urheilumuodossa. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi lumilautailija Lucas Eguibar ja päättäjäisissä taitoluistelija Javier Fernández.
Espanja sai ensimmäisen talviolympiamitalinsa sitten Albertvillen olympialaisten 1992, kun Regino Hernández sijoittui miesten lumilautacrossissa kolmanneksi. Lisäksi Javier Fernández sai Espanjan ensimmäisen olympiamitalin taitoluistelusta sijoituttuaan miesten kilpailun kolmanneksi. Espanja sai ensimmäisen kerran talviolympialaisissa enemmän kuin yhden mitalin.
Alppihiihto
Espanja sai alppihiihtoon kaksi maapaikkaa.
Maastohiihto
Espanja sai maastohiihtoon maapaikat kahdelle miehelle ja yhdelle naiselle, mutta jätti naispaikan käyttämättä.
Skeleton
Espanja sai yhden maapaikan miesten skeletoniin.
Taitoluistelu
Espanja sai taitoluisteluun maapaikat kahdelle miehelle ja yhdelle jäätanssiparille.
Kovaotteiset miehet 2
Kovaotteiset miehet 2 on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut rikoselokuva, jonka on ohjannut John Frankenheimer. Elokuvan pääosassa esiintyy Gene Hackman.
Juoni
Jimmy ”Popeye” Doyle matkustaa Ranskaan etsimään huumeliigan pomoa Alain Charnieria, joka pääsi pakoon edellisessä osassa.
Kaharlyk
Kaharlyk on pieni kaupunki ja Kaharlykin piirin kuntakeskus Ukrainan Kiovan alueella, 69 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta etelään. Kaharlyk sijaitsee noin 20 kilometriä Dneprin lounaispuolella; Kaharlykin piiri rajoittuu koillisessa Dnepriin. thumb|210px|left|Urhailustadion Kaharlykissä. thumb|210px|left|Kaharlykin rautatieasema. Vuoden 2011 alussa kaupungissa arvioitiin asuvan 13 682 ja koko piirissä 34 545 henkeä.
Pyroman Finland
Oy Pyroman Finland Ltd on suomalainen pyrotekniikka- ja erikoistehostealan yritys. Se on toteuttanut muun muassa Euroviisuesitysten erikoistehosteita vuosina 2006–2010 ja Nightwishin maailmankiertueen tehosteet vuosina 2007–2009. Vuonna 2010 yritys voitti ilotulituksen SM-kilpailut teoksella Metallion.
Kaharlyk
Kaharlykin piirin alueelta on löydetty kulttuurin jäänteitä jo ajalta 100-400 jaa. Ensimmäinen historiallinen maininta paikasta on vuodelta 1142. Kaupunkioikeudet Kaharlykin taajama sai syyskuussa 1971.
Pyroman Finland
Yrityksen liikevaihto oli 321 000 euroa vuonna 2008.
Juhani Merilahti
Pertti Juhani Merilahti (25. marraskuuta 1936 Turku − 31. toukokuuta 2020 Turku) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Merilahti valmistui filosofian maisteriksi Turun yliopistosta. Hän toimi lukion äidinkielen lehtorina Turussa Pernon lukiossa ja 1990-luvulla Puolalanmäen lukiossa. Hän oli Luotsi ja Majakka -lehden päätoimittajana vuodesta 1971 alkaen.
Aryna Sabalenka
Aryna Sjarhejeuna Sabalenka (s. 5. toukokuuta 1998 Minsk) on valkovenäläinen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan yhdeksänneksi helmikuussa 2019 ja nelinpelissä 19:nneksi kesäkuussa 2019. Hän on voittanut kaksinpelissä kaksitoista WTA-turnausta ja nelinpelissä kaksi.
Vuonna 2016 Sabalenka nousi maailmanlistalla sijalta 548 sijalle 155. WTA-tason turnauksen pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran helmikuussa 2017 Dubaissa. Samana vuonna hän pelasi Fed Cupissa ja ratkaisi historiallisen finaalipaikan Valko-Venäjälle. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Sabalenka pelasi ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2017, jossa hän eteni toiselle kierrokselle. Lokakuussa 2017 Sabalenka pelasi ensimmäisen kerran WTA-turnauksen loppuottelussa Tianjinissä. Loppuottelussa hän hävisi Marija Šarapovalle tiukan kaksieräisen ottelun päätteeksi. Hän nousi turnauksen jälkeen ensimmäisen kerran maailmanlistan 100 parhaan joukkoon.
Sabalenka on voittanut kaksitoista WTA-turnausta kaksinpelissä, viimeisimpänä Australian avointen voitto vuonna 2023.
Marokon kuninkaallinen jalkapalloliitto
Marokon jalkapalloliitto on marokkolaisen jalkapallon korkein järjestö, joka perustettiin vuonna 1955. Se on ollut FIFA:n ja CAF:n jäsen vuodesta 1960 lähtien.
Sonic Boom (videopeli)
Sonic Boom: Rise of Lyric ja Sonic Boom: Shattered Crystal (Japanissa pelit kantavat nimeä Sonic Toon: Ancient Treasure (ソニックトゥーン太古の秘宝) ja Sonic Toon: Island Adventure (ソニックトゥーン アイランドアドベンチャー)) ovat Big Red Buttonin ja Sanzaru Gamesin kehittämät sekä Segan julkaisemat spinoff- videopelit Wii U:lle ja Nintendo 3DS:lle. Pelit ovat Segan Sonic the Hedgehog-pelisarjaa ja se toimivat samannimisen tv-sarjan esiosana. Ne ovat kolmannet ja viimeiset pelit, minkä Sega kehitti yhteistyössä Nintendon kanssa.
Fanien suosimat hahmot Metal Sonic ja Shadow tekivät esiintymisensä molemmissa peleissä.
Sonic Boom: Rise of Lyric sai ristiriitaisen vastaanoton. Peliä kritisoitiin esimerkiksi bugeista, kontrolleista, kamerasta, taistelusta, tarinasta ja hahmoista.
Rise of Lyric ja Shattered Crystal pelit ovat myyneet toukokuuhun 2015 mennessä 620,000 kappaletta.
Ora Patoharju
thumb|[[Ora Patoharjun kehittämä syvyysmittari noin vuodelta 1952; kuvattu Sukeltajien liiton juhlanäyttelyssä 7. lokakuuta 2006]] Ora Patoharju (7. elokuuta 1927 Helsinki – 18. maaliskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen kemisti, ympäristönsuojelija ja sukelluksen harrastaja.
Patoharju oli koulutukseltaan diplomi-insinööri. Vuonna 1971 hänestä tuli Helsingin kaupungin ensimmäinen ympäristönsuojelija, ja hänen aikanaan tehtäväkenttä laajeni niin että nykyisin työntekijöitä on noin 40.
Patoharju sai vuonna 1950 häälahjakseen sveitsiläisen sukellusnaamarin ja sitä mallina käyttäen hän ja hänen puolisonsa alkoivat valmistaa kotimaisia naamareita ja sittemmin myös räpylöitä. Markkinoinnista huolehti urheiluliike; näin he rahoittivat opintojaan. Myöhemmin Patoharju kehitti myös kapillaari-ilmiöön perustuvan kotimaisen syvyysmittarin.
Hän teki alkuaikoina tiivistä yhteistyötä ensimmäisen urheilusukellusalan liikkeen Optomec Oy:n perustajan majuri evp. Bror Hjeltin kanssa.
Patoharju kasvatti nuorisoa sukelluksen pariin, toimitti alan käsikirjoja ja kemistinä oli asiantuntijana, kun fregatti St. Nikolain tykkejä pelastettiin. Hänestä kehittyi vedenalaisten esineiden konservoinnin asiantuntija.
Patoharju oli myös sukeltajien perinnejärjestön Sukeltaja-Kilta ry:n perustajajäsen ja oltermanni.
Ivan Emilianov
Ivan Emilianov (s. 19. helmikuuta 1977 Chișinău) on moldovalainen yleisurheilija, joka kilpailee kuulantyönnössä.
Emilianov osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Sydneyssä 2000, jossa hän putosi finaalista jäätyään karsinnan 36. tilalle. Hän karsiutui myös MM-kisoissa 2001 ja EM-kilpailuissa 2002. Emilianov oli karsintakierroksen 25. Ateenan olympialaisissa 2004 työnnettyään kuulan 19,25 metrin päähän. Hän ei päässyt finaaliin asti myöskään Osakan MM-kisoissa 2007 eikä Pekingin olympialaisissa 2008. Sisäratojen MM-kilpailuihin hän osallistui vuosina 2004 ja 2008 ja sisäratojen EM-kilpailuihin vuosina 2002 ja 2005, jääden joka kerta karsintaan.
Emilianov jäi kiinni dopingin käytöstä vuonna 2011 ja sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 21.7.2011–20.7.2013.
Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: IAAF
Funktioteoria I–II
Funktioteoria I–II on Olli Lehdon kirjoittama kirja, joka käsittelee funktioteoriaa. Kirja on kirjoitettu lähtökohdasta, että lukija ymmärtää analyysin, topologian ja algebran perusteet. Kirjassa ei ole selkeää jakoa osiin I ja II. Kirja nojaa Helsingin yliopiston luentoihin aiheesta. Kirja on tarkoitettu laudatur-tason kurssille oppikirjaksi.
Sotilasmesikko
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan sotilasmesikko on noin 24–29 cm. Laji on väritykseltään pääosin harmaankirjava. Otsa ja posket ovat linnulla värittään mustat. Silmän takaosassa on paljas keltainen laikku. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään, mutta nuorten lintujen höyhenpuku eroaa aikuisten lintujen värityksestä.
Juuso Myllyrinne
Juuso Myllyrinne (s. 25. tammikuuta 1979 Helsinki) on entinen helsinkiläinen toimittaja, joka työskentelee TBWA\Worldwide:n kansainvälisenä tulospohjaisen markkinoinnin johtajana.
Sotilasmesikko
Levinneisyys ja elinympäristö
Sotilasmesikkoa tavataan Australiassa rannikolta sisämaahan Queenslandin, Uuden Etelä-Walesin, Victorian osavaltioista sekä Etelä-Australian kaakkoisosasta. Lajin elinympäristöä ovat avoimet metsät. Lisäksi lintu menestyy hyvin puistoissa ja puutarhoissa.
Juuso Myllyrinne
Myllyrinne aloitti uransa Radiomafian elokuvatoimittajana. Hän juonsi Radiomafian ja YleX:n aamuohjelmaa vuosina 2000–2004. Hän lopetti aamuohjelman juontajana 31. joulukuuta 2004.
Sotilasmesikko
Ravinto
Sotilasmesikot etsivät ravintoa suurina ryhminä. Laji syö pääasiassa mettä, hyönteisiä ja hedelmiä. Toisinaan sotilasmesikot pyydystävät myös pieniä matelijoita ja sammakkoeläimiä. Ravintonsa laji etsii puusta tai maasta.
Juuso Myllyrinne
Aamuohjelman jälkeen hän siirtyi viimeistelemään opintojaan Helsingin kauppakorkeakoulussa sekä aloitti Nelosen Tuomas & Juuso Experiencen juontajana, jota aikaisemmin oli juontanut Henkka Hyppönen. Myllyrinne voitti "Vuoden radiotoimittaja" -palkinnon Musiikki ja Median Industry Awards -tapahtumassa vuonna 2003.
Sotilasmesikko
Pesintä
Sotilasmesikot pesivät suurina kolonioina. Pesimäkausi on heinäkuusta joulukuulle ja pesimäkaudella yhdellä linnulla voi olla monta pesintää. Naaras rakentaa pesän ja hautoo munat yksin, mutta yksi tai useampi koiras auttaa poikasten ruokinnassa.
Juuso Myllyrinne
Myllyrinne toimi Nokialla markkinointitehtävissä vuosina 2006–2009. Marraskuusta 2009 kesäkuuhun 2016 Myllyrinne työskenteli New Yorkissa TBWA\Digital Artsin palveluksessa. 2016 - 2018 Myllyrinne työskenteli Wargaming.net -peliyhtiön kansainvälisenä markkinointi- ja PR-johtajana.
Sotilasmesikko
Elintavat
Sotilasmesikot elävät suurina ryhminä ja puolustavat erittäin voimakkaasti reviirejään muita lintuja vastaan. Laji voi ajaa pois jopa huomattavasti itseään suuremmat linnut kuten haukat ja isonaurajat. Sotilasmesikkokanta on lisääntynyt voimakkaasti erityisesti puistoissa ja puutarhoissa. Alueilla, joissa sotilasmesikkokanta on tiheä, pienet hyönteissyöjälinnut ovat harvinaisia tai puuttuvat kokonaan.
HMS Tumult (R11)
HMS Tumult (viirinumerot R11 ja F121) oli Britannian kuninkaallisen laivaston T-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus muutettiin 1949-1950 tyypin 16 fregatiksi.
Valmistus
Alus tilattiin 14. maaliskuuta 1941 kuudennessa hätälaivueessa John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 16. marraskuuta. Alus laskettiin vesille 9. marraskuuta 1942 ja valmistui 2. huhtikuuta 1943.
Palvelus
Alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin 1965 BISCOlle. Alus saapui 25. lokakuuta hinattuna romutettavaksi Arnott Youngille Dalmuiriin.
Portage la Prairie
Portage la Prairie on kaupunki eteläisessä Manitoban provinssissa, Kanadassa. Vuonna 2006 kaupungin väkiluku oli 12 728 ja kaupungin pinta-ala on 24,67 km². Ensimmäiset asukkaat saapuivat alueelle vuoden 1738 aikana, jolloin Pierre La Vérendrye rakennutti paikalle Fort La Reinen linnoituksen tehdäkseen tutkimusmatkoja syvemmälle erämaahan läntisessä Kanadassa, linnoituksesta muodostui myös tärkeä kauppapaikka turkiskauppiaille. Vuonna 1880 Portage perustettiin viralliseksi kyläksi ja vuonna 1907 se sai kaupunki oikeudet.
Kaupunki sijaitsee noin 70 kilometriä länteen provinssin pääkaupungista Winnipegistä. Assiniboinejoki virtaa kaupungin eteläpuolella ja yhtyy Redjokeen Winnipegissä, ennen vuonna 1970 valmistunutta tulvakanavaa joki tuli kaupungin alueelle säännöllisesti useana keväänä.
Villähteen rautatieasema
Villähteen rautatieasema on rautatieliikennepaikka Lahden Villähteellä entisen Nastolan kunnan alueella noin 10 kilometriä Lahden rautatieasemalta itään -radan varrella.
Portage la Prairie
Kaupungin nimi tulee Ranskan kielisestä sanasta portage joka tarkoittaa kanootin kuljettamista kannaksen yli toiseen vesistöön. Tässä tapauksessa Assiniboinejoesta yli preerian Manitobajärveen.
Villähteen rautatieasema
Historiaa
Asema avattiin alun perin vuonna 1888 Nastolan pitäjän läntisten osien asukkaiden aloitteesta radan vieressä sijaitsevan Erstan kartanon läheisyyteen maantien risteykseen. V luokan puinen asemarakennus valmistui myöhemmin samana vuonna.
Toisen maailmansodan jälkeen perustetuista huonekalu- ja autokoritehtaista huolimatta matkustajamäärät olivat alhaisia, koska Lankilan ja Haravakylän seisakkeet sijaitsivat asutuksen kannalta paremmissa paikoissa. Villähde alennettiin pysäkistä laiturivaihteeksi vuonna 1965, ja henkilöliikenne lakkautettiin toukokuussa 1970. Miehitys asemalla loppui seuraavana vuonna. Villähteen liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1995, kun jäljelle jääneet vaihteet poistettiin käytöstä. Asemarakennus on purettu.
2000-luku
Villähde avattiin uudelleen raiteenvaihtopaikkana syyskuussa 2009. Uusia matkustajalaitureita alettiin rakentaa kesällä 2010, ja henkilöliikenteen pysähdykset alkoivat uudelleen 12. joulukuuta 2010 samaan aikaan kuin Uudessakylässä. Lähijuna O alkoi kulkea 5.1.2022 kun Lahti–Kouvola–Kotka väli muuttui lähiliikenteeksi. Sitä ennen vuorot olivat taajamajunia. Viikonloppuisin liikennöinti on harvempaa. Aamun kaksi ensimmäistä junaa Lahden suuntaan jatkavat Lahdesta Z-tunnuksin edelleen Helsinkiin. Lahden suuntaan liikennöidään raiteelta yksi, Kouvolan suuntaan raiteelta kaksi.
Alex Rider & Stormbreaker (elokuva)
Alex Rider & Stormbreaker (televisioesityksessä alkuperäisnimellä Stormbreaker) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Geoffrey Saxin ohjaama elokuva. Se perustuu Anthony Horowitzin teinivakooja Alex Riderista kertovan nuortenromaanisarjan samannimiseen ensimmäiseen kirjaan.
Elias Vilén
Elias Onni Akseli Vilén (s. 1. tammikuuta 2001 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Pelicansissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Vilén osaa pelata myös laidassa.
Luettelo televisiosarjan Narcos jaksoista
Narcos on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jonka ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflixissä 28. elokuuta 2015. Sarjan kaksi ensimmäistä tuotantokautta kertovat kolumbialaisesta huumeparonista, Pablo Escobarista (es. Wagner Moura), ja tätä jahtaavista viranomaisista. Kolmas tuotantokausi kertoo Escobarin kuolemasta ja Calin huumekartellista. Toinen tuotantokausi julkaistiin 2. syyskuuta 2016, ja kolmas ja viimeinen tuotantokausi 1. syyskuuta 2017.
Elias Vilén
Seuraura
Kaudella 2019–2020 Vilén debytoi Pelicansin SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Vilén teki liigadebyyttinsä 4. tammikuuta 2020 vieraissa JYPiä vastaan. Hänet merkittiin Pelicansin 13. hyökkääjäksi. Vilén sai ottelussa jääaikaa kolme minuuttia. Syyskuussa 2020 Pelicans lainasi hänet kaudeksi 2020–2021 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin, jossa Vilén pelasi 15 runkosarjaottelua tehopistein 2+9=11. Hän teki Pelicansissa liigauransa avausmaalin kauden kolmannessa ottelussaan 16. helmikuuta 2021 Tapparaa vastaan. Vilén sai ottelussa myös syöttöpisteen Rudolf Červenýn tekemään ylivoimamaaliin. Loppukaudella hän vakiinnutti paikkansa SM-liigassa. Vilén pelasi varsinaisen tulokaskautensa aikana kaikkiaan 25 runkosarjaottelua tehopistein 7+7=14. Hänen ottelukohtainen pistekeskiarvonsa (0.56) oli koko liigan tulokkaista toiseksi paras KooKoon Kasper Björkqvistin jälkeen. Viidessä playoff-ottelussa Vilén jäi ilman tehopisteitä. Huhtikuussa 2021 hän teki Pelicansin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2022–2023 Vilén teki läpimurtonsa SM-liigassa ja liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään 56 runkosarjaottelussa tehot 11+20=31. Pudotuspeleissä hän pelasi 15 ottelua tehden neljä syöttöpistettä. Neljännessä puolivälieräottelussa 22. maaliskuuta 2023 vieraissa Kalevan Palloa vastaan Vilén loukkaantui, kun Hugo Gallet taklasi Viléniä selkäpuolelta sillä seurauksella, että hän löi päänsä kaukalon laitaan. Gallet'lle tuomittiin tilanteesta 5+20-minuutin ottelurangaistus. Vilén joutui jättämään väliin kolme ottelua, kunnes hän palasi kaukaloihin välieräsarjaan Tampereen Ilvestä vastaan. Vilén voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Tammikuussa 2023 hän teki Pelicansin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Vilén on pelannut seitsemän nuorten maaottelua.
Muuta
Vilénin pikkuveli Topias pelaa puolustajana NHL-seura New Jersey Devilsin organisaatiossa. Veljekset pelasivat pääsääntöisesti joukkuetovereina Pelicansin B-nuorista SM-liigaan. He viettivät lapsuutensa Lahden Kärpäsessä.
Elias Vilén valmistui ylioppilaaksi Lahden lyseon lukiosta keväällä 2020.
Andrija Delibašić
Andrija Delibašić (s. 24. huhtikuuta 1981 Nikšić, Montenegron ST, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija. Hän edusti pääsarjatasolla muun muassa Espanjassa Mallorcaa ja Rayo Vallecanoa, Portugalissa Benficaa, Bragaa ja Beira-Maria sekä Kreikassa AEK Ateenaa. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Montenegron maajoukkueessa 21 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.
Seurajoukkueura
Delibašić pelasi vuodet 1999–2004 serbialaisessa FK Partizanissa. Pelaamissaan 100 ottelussa hän teki 48 maalia. Vuonna 2004 Delibašić siirtyi espanjalaiseen RCD Mallorcaan, jossa hän pelasi vuoteen 2005 mutta jonka pelaaja hän oli vuoteen 2008. Hänet lainattiin vuonna 2005 portugalilaiseen SL Benficaan ja kaudeksi 2005–2006 niin ikään portugalilaiseen SC Bragaan. Kauden 2006–2007 Delibašić aloitti kreikkalaisessa AEK Ateenassa ja lopetti portugalilaisessa SC Beira-Marissa. Seuraavan kauden hän vietti Espanjan Segunda Divisiónin Real Sociedadissa.
Delibašić siirtyi vuonna 2008 Mallorcasta Segunda Divisiónin Hércules CF:ään, jossa pelasi kaksi kautta tehden 65 ottelussa 20 maalia. Vuonna 2010 Delibašić siirtyi niin ikään Segunda Divisiónissa pelanneeseen Rayo Vallecanoon, joka nousi kauden 2010–2011 päätteeksi Primera Divisióniin.
Maajoukkueura
Delibašić pelasi ensimmäisen ottelunsa Montenegron maajoukkueessa 10. lokakuuta 2009 Georgiaa vastaan. Samassa ottelussa hän teki myös ensimmäisen maalinsa, joka vei Montenegron 2–1-johtoon ja jäi ottelun voittomaaliksi. Delibašić teki 7. lokakuuta 2011 Englantia vastaan viime minuutin maalin, joka tasoitti loppulukemat 2–2:een. Hän teki syyskuussa 2012 kaksi maalia vierasottelussa San Marinoa vastaan ja marraskuussa 2012 kaksi maalia kotiottelussa samaa joukkuetta vastaan.
Karl Lindman
Karl Ferdinand Lindman (17. kesäkuuta 1874 Tammisaari – 14. helmikuuta 1952 Turku) oli suomalainen fyysikko ja professori.
Lindmanin vanhemmat olivat kirkonisäntä Karl Gustaf Lindman ja Johanna Lovisa Lignell. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1895 ja lisensiaatiksi 1902. Lindman toimi ensin matematiikan ja fysiikan opettajana Kuopion ja Hämeenlinnan suomalaisissa lyseoissa 1903-1907 ja sitten ruotsalaisessa normaalilyseossa 1907-1918. Vuodesta 1909 alkaen hän oli myös Helsingin yliopiston fysiikan dosentti ja sovelletun fysiikan laboratorion assistentti. Vuonna 1918 hänestä tuli Turun ruotsalaisen yliopiston fysiikan professori. Hän erosi virasta 1942, mutta hoiti sitä osittaisena vuoteen 1946 saakka. 1918-1942 hän toimi myös matemaattisluonnontieteellisen tiedekunnan dekaanina ja 1921-1929 yliopiston vararehtorina. Lindman julkaisi sähköaaltoja koskevia tutkimuksia alkaen väitöskirjastaan Über stationäre elektrische Wellen (1901), mutta tutki myös muun muassa akustiikkaa ja laati useita suomen- ja ruotsinkielellä ilmestyneitä oppikirjoja matematiikasta, kemiasta ja fysiikasta. Hän kirjoitti myös kasvatukseen liittyvistä kysymyksistä ja kuului 1903-1931 Teknikern -aikakauskirjan toimituskuntaan.
Lindmanin puoliso vuodesta 1903 oli Hilma Lovisa Tallqvist (k. 1952).
Bisertan kriisi
Bisertan kriisi oli Tunisian ja Ranskan välinen konflikti Bisertassa 19. heinäkuuta – 23. heinäkuuta 1961.
Tunisian itsenäistyttyä 1956 Ranskan hallinnasta Biserta ja Tunisian laivastotukikohta jäivät Ranskan hallintaan. Strategisesti se oli Ranskalle tärkeä alue Algerian sodan aikana. Ranska oli lupautunut neuvottelemaan tukikohdan tulevaisuudesta, mutta ei toistaiseksi ollut luopunut tukikohdasta. Tunisian joukot piirittivät ja sulkivat laivastotukikohdan pakottaakseen ranskalaiset poistumaan maasta lopullisesti. He myös varoittivat Ranskaa rikkomasta Tunisian ilmatilaa. Ranskalaiset uhmasivat kieltoa lähettämällä paikalle helikopterin. 23. heinäkuuta ranskalaisjoukot valtasivat koko kaupungin. Pääosin Tunisian armeijasta ja sotataidottomista siviileistä koostunut joukko menetti Tunisian Punaisen puolikuun mukaan 5 000 henkeä, kun taas tunisialainen historioitsija Mohamed Lazhar Gharbi on arvioinut määräksi 4 000. Tunisian virallinen lehdistö ilmoitti 630 kaatunutta ja 1 555 haavoittunutta.
Ranska poistui Bisertasta 15. lokakuuta 1963 Algerian sodan päätyttyä.
Bysken piiri
Bysken piiri sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Skellefteån kunnan piirit
Jamie Foxx
Jamie Foxx (oikealta nimeltään Eric Marlon Bishop, s. 13. joulukuuta 1967 Terrell, Texas) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä, koomikko ja laulaja.
Näyttelijänura
thumb|Foxx vuonna 2005. Ennen elokuvauraansa Foxx esiintyi stand up -koomikkona sekä näytteli televisiossa. Vuosina 1991–1994 hän kuului sketsisarjan Irviöt (In Living Color) esiintyjiin muun muassa Jim Carreyn kanssa. Myöhemmin Foxx näytteli myös omassa tilannekomediasarjassaan The Jamie Foxx Show, jota esitettiin The WB Television Network -kanavalla vuosina 1996–2001.
Foxx teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1992 komediaelokuvassa Toys, jonka pääosaa esitti Robin Williams. Ensimmäinen draamaelokuva, jossa hän esiintyi, oli vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Oliver Stonen ohjaama Minä päivänä tahansa. Hänen roolinsa elokuvassa on amerikkalaisen jalkapallon pelaaja Willie Beamen. Varsinaisen läpimurtonsa elokuvanäyttelijänä Foxx teki vuonna 2004 elokuvien Collateral – väärä aika, väärä paikka ja Ray myötä. Ensiksi mainitussa hän esitti taksikuski Maxia ja jälkimmäisessä muusikko Ray Charlesia.
Foxx esiintyi neljässä vuonna 2004 ilmestyneessä elokuvassa ja oli kolmesta niistä ehdolla Golden Globen saajaksi vuoden 2005 gaalassa, kategorioissa paras miespääosa musikaali- tai komediaelokuvassa (Ray), paras miessivuosa (Collateral) ja paras miespääosa televisioelokuvassa tai minisarjassa (Stanley Williamsin rooli televisioelokuvassa Redemption). Hän sai palkinnon ensiksi mainitussa kategoriassa. Foxxin menestys jatkui Oscar-gaalassa, jossa hän sai parhaan miespääosan Oscarin suorituksestaan elokuvassa Ray. Hän oli kolmas kyseisen palkinnon saanut afroamerikkalainen Sidney Poitierin ja Denzel Washingtonin jälkeen. Hän oli ehdolla myös parhaan miessivuosan Oscarin saajaksi (Collateral) ja oli näin kautta aikain kymmenes molemmissa kategorioissa samana vuonna ehdolla ollut näyttelijä.
Eniten lipputuloja on Foxxin elokuvista kerännyt heinäkuuhun 2011 mennessä huhtikuussa 2011 ilmestynyt animaatioelokuva Rio. Hän on tuossa elokuvassa kanarialintu Nicon äänenä. Hänen muita vuoden 2004 jälkeisiä elokuviaan ovat muun muassa Miami Vice ja Dreamgirls vuodelta 2006. Samannimiseen televisiosarjaan perustuvassa Miami Vicessa Foxx esittää Ricardo ”Rico” Tubbsia ja 1980-luvun alun musikaaliin perustuvassa Dreamgirlsissä manageri Curtis Tayloria.
Foxx sai vuonna 2007 tähden Hollywood Walk of Famelle. Vuonna 2023 hän joutui selittelemään mediassa antamiaan juutalaisvastaisia kommenttejaan.
Laulajanura
Foxx on näyttelemisen ohella tehnyt uraa myös laulajana. Hänen ensimmäinen albuminsa Peep This ilmestyi vuonna 1994. Hänen laulajanuransa lähti nousuun kymmenen vuotta myöhemmin, kun hän esiintyi rap-artisti Twistan vuonna 2003 julkaistulla singlellä ”Slow Jamz” yhdessä Kanye Westin kanssa. Single nousi helmikuussa 2004 viikoksi Billboard Hot 100 -listan kärkeen Yhdysvalloissa. Hän on vieraillut yli kymmenen eri artistin, muun muassa Kanye Westin, 50 Centin, Diddyn ja Snoop Doggin albumeilla. Kanye Westin single ”Gold Digger”, jolla Foxx esiintyi, oli vuonna 2005 kymmenen viikkoa Billboardin singlelistan kärjessä. Kappale oli vuonna 2006 ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi kategoriassa vuoden äänite ja palkittiin kategoriassa paras sooloartistin rap-esitys.
Joulukuussa 2005 Foxx julkaisi toisen sooloalbuminsa Unpredictable, joka oli tammi-helmikuussa 2006 kolme viikkoa Yhdysvaltain Billboard 200 -albumilistan kärjessä. Albumia myytiin Yhdysvalloissa lopulta kaksinkertaista platinaa, yli kaksi miljoonaa kappaletta. Foxxista tuli Frank Sinatran, Bing Crosbyn ja Barbra Streisandin jälkeen neljäs näyttelijä-laulaja, joka on saanut Oscarin näyttelemisestä ja jonka levy on noussut Yhdysvaltain albumilistan kärkipaikalle.
Foxx oli ehdolla vuoden 2006 Grammy-gaalassa kategoriassa paras mieslaulajan R&B-esitys kappaleella ”Creepin'”, joka julkaistiin Luther Vandrossin tribuuttialbumilla So Amazing: An All-Star Tribute to Luther Vandross, ja vuoden 2007 gaalassa kategorioissa paras R&B-esitys duolta tai yhtyeeltä (”Love Changes”, esitys Mary J. Bligen kanssa), paras R&B-albumi, paras rap-esitys duolta tai yhtyeeltä (”Georgia”, esitys Ludacrisin ja Field Mobin kanssa) ja paras räppäystä ja laulua yhdistävä esitys (”Unpredictable”, esitys Ludacrisin kanssa).
Foxxin kolmas albumi Intuition julkaistiin vuonna 2008 ja neljäs albumi Best Night of My Life vuonna 2010. Intuition, jota myytiin Yhdysvalloissa platinalevyyn oikeuttava määrä, ylsi Billboard 200 -listalla korkeimmillaan sijalle kolme ja Best Night of My Life korkeimmillaan sijalle kuusi. Hänet palkittiin vuoden 2010 Grammy-gaalassa kategoriassa paras R&B-esitys duolta tai yhtyeeltä (”Blame It”, esitys T-Painin kanssa), minkä lisäksi hän oli ehdolla kategorioissa paras contemporary R&B-albumi (Intuition) ja paras R&B-kappale (”Blame It”).
Yksityiselämä
Foxxilla on kaksi tytärtä, joista vanhempi on vuonna 1994 syntynyt Corinne. Hänen nuorempi tyttärensä syntyi 2009.
Marc Habscheid
Marc Joseph Habscheid (1. maaliskuuta 1963 Swift Current, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi NHL:ssä 345 ottelua ja kiekkoili urallaan myös Sveitsin ja Saksan pääsarjassa. Pelaajauransa jälkeen hän aloitti valmentajana. Habscheid on valmentanut pääosin WHL-juniorisarjojen joukkueita, mutta hän on luotsannut Kanadan kertaalleen maailmanmestariksi.
Seurajoukkueissa
Habscheid pelasi kaudet 1979–1981 WHL:n Saskatoon Bladesissa. Kesällä 1981 Edmonton Oilers varasi hänet NHL:ään. Hän aloittikin kauden 1981–1982 Edmontonissa, mutta hänet lähetettiin seitsemän pelin jälkeen takaisin Saskatooniin. WHL:ssä Habscheid teki 151 pistettä 55 ottelussa. WHL-kauden jälkeen Habscheid siirtyi pelaamaan CHL:n pudotuspelejä Wichita Windiin.
Lokakuussa 1982 Habscheid kaupattiin WHL:ssä Saskatoonista Kamloops Junior Oilersiin, jossa pelasi kuusi ottelua tehoin 7+16. Edmontonin organisaatiossa hän pelasi kauteen 1984–1985 asti. Neljän kauden aikana Habscheid pelasi Edmontonissa 74 ottelua. Kausilla 1983–1984 ja 1984–1985 Edmonton voitti Stanley Cupin, mutta Habscheid ei pelannut tarpeeksi otteluita kauden aikana, jotta hän olisi saanut nimeään voittopokaaliin. Lokakuussa 1985 Habscheid kieltäytyi menemästä Edmontonin farmiseuraan Nova Scotia Voyageursiin, ja Edmonton hyllytti hänet. Habscheid oli hyllytettynä joulukuulle, jolloin hänet kaupattiin Minnesota North Starsiin. Edmonton sai Habscheidista, Don Barberista ja Emanuel Viveirosista Gord Shervenin ja Don Biggsin.
Minnesotassa Habscheid pelasi kaudella 1985–1986 kuusi ottelua ja pääosa kaudesta meni farmiseura Springfield Indiansissa. Minnesota lähetti jälleen Habscheidin farmiin kauden 1986–1987 alussa, mutta hän kieltäytyi jälleen ilmoittautumasta farmiseurassa. Osapuolet päätyivät kompromissiratkaisuun ja Habscheid pelasi Kanadan maajoukkueen mukana loppukauden ja seuraavan kauden alun. Calgaryn olympialaisten jälkeen hän palasi Minnesotaan. Kausi 1988–1989 oli Habscheidin uran paras, kun hän teki Minnesotassa 76 ottelussa 54 pistettä. Kesällä 1989 hän solmi sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Detroitista hän siirtyi kahden kauden jälkeen Calgary Flamesiin vaihdossa Brian MacLellaniin. Calgaryssä Habscheid pelasi kauden 1991–1992, joka jäi hänen viimeisekseen NHL:ssä.
Kauden 1992–1993 Habscheid edusti Sveitsin liigan SC Berniä. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi Las Vegas Thunderissa IHL:ssa. Keväällä 1995 Habscheid palasi Eurooppaan, kun hän edusti loppukauden sveitsiläistä EV Zugia. Habscheidin uran viimeinen kausi meni Saksan DEL-liigan Augsburger Pantherissa. Hän joutui lopettamaan uransa kroonisen niveltulehduksen takia.
Maajoukkueessa
Habscheid oli Kanadan avainpelaajia sen ensimmäisessä nuorten maailmanmestaruudessa. Habscheid oli vuoden 1982 kilpailujen Kanadan paras maalintekijä kuudella osumallaan, kun Kanada voitti maailmanmestaruuden.
Habscheid kierteli Kanadan maajoukkueen mukana kahdella kaudella 1986–1988. Calgaryn olympialaisia edeltäneellä kiertueella Habscheid oli Kanadan paras pistemies. Hänet valittiinkin edustamaan Kanadaa olympialaisiin. Kanada sijoittui Calgaryssä neljänneksi. Ainoat aikuisten MM-kilpailunsa Habscheid pelasi 1992, jolloin Kanada jäi kahdeksanneksi.
Valmentajana
Habscheid aloitti valmennusuransa SJHL-juniorisarjan Melfort Mustangsissa, jota valmensi kauden 1996–1997. Heinäkuussa 1997 hän siirtyi valmentamaan WHL:n Kamloops Blazersia. Kamloopsia hän valmensi kaksi kautta, ja kaudella 1999–2000 hän aloitti WHL:n Kelowna Rocketsissa. Habscheid nimettiin kaudella 2002–2003 Kanadan juniorisarjojen vuoden valmentajaksi. Habscheid toimi myös Kanadan nuorten maajoukkueen apulaisvalmentajana MM-kilpailuissa 2002, jolloin Kanada sijoittui hopealle. Vuoden 2003 MM-turnauksessa Habscheid johti Kanadaa päävalmentajana, ja hän oli ensimmäinen Kanadaa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa sekä pelaajana että valmentajana edustanut henkilö. Kanada oli turnauksessa jälleen toinen. Kaudella 2003–2004 Habscheid valmensi Kelownan Memorial Cupin mestariksi.
Kanadan jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajaksi Habscheid nimettiin kesällä 2004. Hän toimi joukkueen valmentajana kahden vuoden ajan. Habscheidin valmennuksessa Kanada voitti MM-kultaa vuoden 2005 kisoissa. Torinon olympialaisissa Habscheid oli Kanadan apulaisvalmentaja. Myöhemmin keväällä pelatuissa MM-kilpailuissa hän jatkoi päävalmentajana. Kanada sai jälleen mitalin, kun se sijoittui hopealle.
Boston Bruins nimesi Habscheidin Dave Lewisin apulaisvalmentajaksi kaudelle 2006–2007. Habscheid oli Bostonin apulaisvalmentajana yhden kauden. Lewis ja Habscheid saivat potkut kauden jälkeen. Habscheid palasi valmennustehtäviin kaudelle 2009–2010, kun hänet nimettiin WHL-joukkue Chilliwack Bruinsin päävalmentajaksi.
Pulloasioimisto
Suomen Pulloasioimisto oli suomalainen 1920–1930 toiminut lasipullo yhteenliittymä.
Toiminta
Suomen kolme suurta pullolasitehdasta perusti vuonna 1919 Suomen pulloasioimiston tasoittamaan pullolasitehtaiden välistä kilpailua. Mukana toiminnassa olivat Riihimäen lasi, Karhulan lasitehdas ja Viialan lasitehdas. Pulloasioimisto tuotti esimerkiksi yhtenäisen olutpullomallin kaikille kolmelle tehtaalle. Tällöin esimerkiksi pullon palautusjärjestelmä oli helpompaa ja pullojen laatu oli yhteneväinen. Asioimiston pullon erotti pullon kyljessä koholla olevasta kolmioista, jonka sisällä on kolme pulloa pullonsuut vastakkain. Pullon valmistajan pystyy erottamaan minkä kolmion sakaran vieressä on pieni piste.
Esla
Esla on noin 285 kilometriä pitkä Dueron sivujoki Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella Espanjassa. Joki saa alkunsa Marañan kylän lähistöltä Cantabrianvuorilta ja virtaa etelään Leónin ja Zamoran maakuntien halki. Joki laskee Dueroon Moral de Sayagon lähistöllä. Eslan merkittävimmät sivujoet ovat Porma, Bernesga, Cea, Órbigo, Tera ja Aliste.
Acanthocereus
Acanthocereus on kuusilajinen kaktuskasvisuku (heimo Cactaceae), jonka lajit ovat enimmäkseen pensasmaisia ja suikertavia, mutta eräät ovat puumaisia. Varret voivat olla nivelikkäitä ja ovat harjuisia. Kukat ovat suppilomaisia, avautuvat öisin ja ovat väriltään valkoisia.
Levinneisyys
Suvun lajit kasvavat trooppisessa Amerikassa Floridassa, kaikkialla Karibian alueella, Meksikossa ja sieltä etelään Kolumbiaan ulottuvalla alueella.
Tuntomerkit
pienoiskuva|vasen
Kasvit kukkivat yöaikaan. Kukat ovat suppilomaisia, valkoisia, 12–25 cm pitkiä ja halkaisijaltaan 6–12 cm. Kukkaperässä ja pohjusmaljassa on pian karisevia suomuja. Pohjusmalja on pitkä, jäykkä ja pysty, ja kehälehdet avautuvat levälleen. Hedelmä on pallomainen - soikea - päärynän muotoinen, punainen tai vihreä, piikkinen tai piikitön, avautuva tai avautumaton sekä 4–12 cm pitkä. Siemenet ovat leveän soikeita, kiiltävän mustia, enintään 4,8 mm pitkiä.
Lajit
Luettelon lähde:
Skellefteån Sankt Örjanin piiri
Skellefteån Sankt Örjanin piiri sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Skellefteån kunnan piirit
HMS Gotland (Gtd)
pienoiskuva|280px|HMS Gotland. [[Ystad 2015.]] HMS Gotland (tunnus Gtd) on Ruotsin laivaston Gotland-luokan sukellusvene. Alus on edelleen palveluksessa vuonna 2015.
Valmistus
Alus tilattiin 28. maaliskuuta 1990 Kockumsilta Malmöstä, mutta suunnitelmat muutettiin 5. syyskuuta 1991 AIP-järjestelmän lisäämiseksi. Muutos kasvatti uppoumaa 200 tonnilla ja pituutta 7,5 metriä. Aluksen köli laskettiin 27. marraskuuta 1992 ja se laskettiin vesille 2. helmikuuta 1995. Alus valmistui heinäkuussa 1996 ja se liitettiin laivastoon 26. elokuuta 1999.
Palvelus
Alus oli vuokrattuna miehistöineen Yhdysvaltain laivastolle kesäkuusta 2005 elokuuhun 2007. Alus on palveluksessa 2015.
HMS Tuscan (R56)
HMS Tuscan (viirinumerot R56 ja F156) oli Britannian kuninkaallisen laivaston T-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus muutettiin 1952 tyypin 16 fregatiksi.
Valmistus
Alus tilattiin 14. maaliskuuta 1941 kuudennessa hätälaivueessa Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 6. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 28. toukokuuta 1942 ja valmistui 11. maaliskuuta 1943.
Palvelus
Alus sijoitettiin 1965 poistolistalle ja myytiin BISCOlle. Alus saapui 26. toukokuuta 1966 hinattuna MacLellanille Bo'nessiin romutettavaksi.
Thomas Gillespie
Thomas Cunningham Gillespie (14. joulukuuta 1892 Alvington – 18. lokakuuta 1914 La Bassée) oli brittiläinen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja kuului siellä hopeaa miesten kahdeksikossa saaneeseen New Collegen joukkueeseen. Gillespie kaatui ensimmäisessä maailmansodassa.
Jan Kudlička
Jan Kudlička s. 29. huhtikuuta 1988) on tšekkiläinen yleisurheilija, joka kilpailee seiväshypyssä.
Kudlička saavutti pronssia Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 sisäratojen ennätystuloksellaan 580. Hän oli sisäratojen MM-kilpailuissa neljäs Portlandissa 2016. EM-hallikilpailuissa hän oli neljäs Belgradissa 2017, viides Göteborgissa 2013 ja seitsemäs Prahassa 2015. Kudlička oli ulkoratojen EM-kilpailuissa toinen Amsterdamissa 2016 tuloksella 560, kolmas Zürichissä 2014 tuloksella 570, kuudes Helsingissä 2012 ja kymmenes Barcelonassa 2010. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Kudlička oli neljäs tuloksella 575, Lontoon olympialaisissa 2012 kahdeksas tuloksella 565 ja Pekingin olympialaisissa 2008 kymmenes tuloksella 545. Moskovan MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs tuloksella 575 ja Daegun MM-kilpailuissa yhdeksäs tuloksella 565. Ulkoradoilla hänen ennätyksensä on 583.
HMS Halland (Hnd)
HMS Halland (tunnus Hnd) on Ruotsin laivaston Gotland-luokan sukellusvene. Alus on edelleen palveluksessa vuonna 2015.
Valmistus
Alus tilattiin 28. maaliskuuta 1990 Kockumsilta Malmöstä, mutta suunnitelmat muutettiin 5. syyskuuta 1991 AIP-järjestelmän lisäämiseksi. Muutos kasvatti uppoumaa 200 tonnilla ja pituutta 7,5 metriä. Aluksen köli laskettiin 21. lokakuuta 1994 ja alus laskettiin vesille 27. syyskuuta 1996. Alus liitettiin laivastoon 26. heinäkuuta 1999.
Palvelus
Alus on palveluksessa 2015.
Banco Ambrosiano
thumb|220px|Roberto Calvi. Banco Ambrosiano oli italialainen pankki, jonka toiminta kaatui 1982. Pankin epäonnistumisen keskeisinä tekijöinä olivat pankin puheenjohtaja Roberto Calvi ja hänen jäsenyytensä laittomassa vapaamuurariloosi P2:ssa. Calvista usein käytettiin nimitystä 'Jumalan pankkiiri' ("God's Banker") hänen läheisten yhteyksiensä vuoksi Vatikaaniin. Calvi löydettiin kuolleena hirttosilmukassa Blackfriars Bridge-sillalla Lontoossa kesäkuussa 1982.
Pankin nimi tulee katolisesta pyhimys Ambrosiuksesta.
Vatikaanin pankki oli Banco Ambrosianon pääosakkeenomistaja, ja paavi Johannes Paavali I:n kuolema 1978 on eri salaliittoteorioissa liitetty Ambrosiano-skandaaliin. David Yallopin In God's Name (1984) -kirjassa esittämässä teoriassa Banco Ambrosianon johtaja Roberto Calvi oli yksi kuudesta paavin salamurhaan osallistuneesta henkilöstä.
Vuonna 1978 Italian keskuspankki teki raportin Banco Ambrosianosta, ja se johti rikostutkintaan. Pian sen jälkeen kuitenkin vasemmistoterroristiryhmä tappoi asiaa tutkineen Alessandrinin. Myös Italian pankin Banco Ambrosianoa tutkivan virkailijan Mario Sarcinellin tutkimuksille tuli loppu hänen joutuessaan vankilaan. Syytteet paljastivat myöhemmin aiheettomiksi.
Vuonna 1981 poliisi teki ratsian vapaamuurariloosi P2:n toimistoon saadakseen kiinni Licio Gellin, ja he löysivät lisätoditeita Roberto Calvia vastaan. Calvi joutui oikeuteen ja tuomittiin 4 vuodeksi vankeuteen. Kuitenkin hän pääsi vapaalle jalalle ja piti asemansa pankissa.
Vuonna 1982 Calvi pakeni maasta väärän passin turvin, ja Italian keskuspankki otti pankin haltuunsa. Calvin sihteeri hyppäsi ikkunasta menettäen henkensä. Calvi löytyi myöhemmin hirtettynä Lontoosta.
Huhtikuussa 1992 tuomittiin Milanon oikeudessa 33 henkilöä petoksista liittyen Banco Ambrosianon toiminnan romahdukseen.
Clearstream-skandaali
Banco Ambrosiano on myös liitetty Clearstream-skandaaliin. Clearstreamin 48-vuotias johtaja Gérard Soisson löydettiin yllättäen kuolleena kaksi kuukautta ennen Banco Ambrosianon skandaalin tuloa julkisuuteen. Clearstreamistä toukokuussa 1983 erotettu Ernest Backes, joka oli Clearstreamin johtavia henkilöitä, on sanonut, että hänet erotettiin, koska hän tiesi liikaa Banco Ambrosiano -skandaalista.
Tähtianikset
Tähtianikset (Illicium) on palsamiköynnöskasveihin (Schisandraceae) kuuluva kasvisuku, johon kuuluu nelisenkymmentä lajia. Aiemmin ne luokiteltiin omaan heimoonsa tähtianiskasvit (Illiciaceae). Tähtianikset ovat lauhkeilla ja subtrooppisilla alueilla Itä-Aasiassa ja Amerikassa kasvavia puita ja pensaita. Kaikissa lajeissa on miellyttävä tuoksu.
Tähtianisten hedelmät ovat huomiota herättävän näköisiä kuusisakaraisia lokerikkoja. Suvun tieteellinen nimi Illicium tulee latinasta ja se tarkoittaa houkuttelevaa, mikä viittaa kasvin voimakkaaseen aniksen ja suitsukkeen tuoksuun. Suvun merkittävin laji on maustekasvina käytettävä rusotähtianis (Illicium verum). Muita lajeja kasvatetaan koristekasveina näyttävän lehdistön ja tuoksun takia.
Lajit
Tähtianiksiin kuuluvat muiden muassa seuraavat lajit:
Tanner Richard
Tanner Richard (s. 6. huhtikuuta 1993 Markham, Ontario, Kanada) on sveitsiläis-kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin NLA-joukkue Genève-Servettessä.
Ura
Richard debytoi pääsarjatasolla Euroopassa pelatessaan sveitsiläisessä NLA-joukkue Rapperswil-Jona Lakersissa. Hän on Tampa Bay Lightningin 71. varaus vuodelta 2012. Hän siirtyi varauksensa jälkeen pelaamaan Pohjois-Amerikkaan OHL-joukkue Guelph Stormiin.
Huhtikuussa 2013 Richard teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Lightningin kanssa.
Richard pelasi Sveitsin nuorten maajoukkueessa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2012.
Madeira (joki)
pienoiskuva|Joen valuma-alue Madeira on Amazonin pisin sivujoki. Se virtaa koilliseen Amazonasin osavaltion läpi ja yhtyy Amazoniin Manausin kaupungissa.
Uomaverkosto
Madeiran valuma-alue käsittää neljänneksen Brasilian Amazonin alueesta. Valuma-alueen latva-alueet ulottuvat kaakossa Perun puolelle Andeille ja etelässä Bolivian puolelle. Täältä laskeutuu alas useita jokia, joka yhtyvät ensin toisiinsa. Niistä suurimpia ovat idästä länteen lueteltuina Guaporé, San Martin, Blanco, San Miguel, Mamoré, Beni ja Madre de Dios. Näistä muodostuu kaksi suurta sivujokea Madre de Dios ja Guaporé, jotka yhtyvät toisiinsa ja siitä alkaa Madeiran nimellä kulkeva pääuoma. Se virtaa 1 450 kilometriä koko ajan koilliseen, missä se yhtyy Amazonin pääuomaan oikealta puolelta. Tässä yhtymäkohdassa sijaitsee Amazonin valuma-alueen suurin kaupunki Manaus.
Joen pituudesta on kaksi arvoa. Lyhyempi tarkoittaa alla kuvattua tapaa mitata vain Madeiran nimellä merkittyä uomaa. Pitempi arvo 3 250 km saadaan, kun Madeiraa jatketaan Mamorén, Granden, Cainen ja Rochan sivujokien uomilla. Näin tulkittuna Madeiran latvat ulottuvat Andeille asti.
Ilmasto joen latva-alueilla on aluksi vuoristoinen, mutta sivujoet laskevat pian alangolle, jossa on humidi ilmasto metsävyöhyke lännessä ja subtrooppinen tasankoalue idässä. Latvajoen virtaavat alavalle alueelle, missä Madeira muodostaa hetken Brasilian ja Bolivian välisen valtionrajan. Brasilian puolella Rondôniassa joki alkaa Porto Velhon rajalta alkaen laskea nopeammin muodostaen koskia ja virtauksia sisältävän osuuden, joka ei ole purjehduskelpoinen. Tämä osuus on vuonna 2012 peittynyt Santo Antônion padon nostaman patoaltaan alle. Toinen pato, joka kuuluu Jiraun voimalalle, sijaitsee joella 100 kilometriä yläjuoksulle päin ja se valmistui vuonna 2016. Alajuoksulla sijaitsee pieni kaupunki Novo Aripuanã.
Eläimistö
Joessa elää muun muassa amazonindelfiinejä ja joelle vaeltaa vuosittain kutemaan noin 750 kalalajia.
Käyttö
Joella harjoitetaan yhä kullanhuuhdontaa.
Hallwylin museo
thumb|220px|Hallwylin museo heinäkuussa 2008. Hallwylin museo on taidemuseo, joka sijaitsee Ruotsissa Tukholman keskustassa.
Smell Freaks
Smell Freaks on sarja pieniä keräiltäviä muovisia figuureita, jotka haisevat puristettaessa. Sarjaa valmisti FunZept ApS 2000-luvun puolivälissä. Hahmoilla voi myös pelata samankaltaisia pelejä kuin keräilysarja Gogoilla.
Hallwylin museo
Walther ja Wilhelmina von Hallwylin yksityispalatsi rakennettiin vuosina 1893–1898. Palatsin suunnittelusta vastasi arkkitehti Isak Gustaf Clason. Palatsi edustaa 1800-luvun lopun historiaromanttista arkkitehtuuria, ja sen esikuvina olivat 1500-luvun venetsialaiset ja espanjalaiset palatsit. Eri huoneet sisustettiin eri historiallisten tyylien mukaan. Hallwylien kotiin löysivät kuitenkin tiensä 1900-luvun vaihteen tekniset uutuudet, kuten keskuslämmitys, sähkövalo, lämmin ja kylmä juokseva vesi sekä henkilö- ja ruokahissi.
Smell Freaks
Smell Freaks -hahmoja ei tule sekoittaa vastaavanlaiseen Hajuhemmot-sarjaan (Stink Blasters), jota valmisti Morrison Entertainment Group.
Hallwylin museo
Wilhelmina von Hallwyl oli suurkeräilijä, joka hankki laajat kokoelmat taidetta, hopeaa, antiikkia, aseita ja posliinia ajatuksenaan perustaa museo. Pariskunta lahjoitti palatsin irtaimistoineen Ruotsin valtiolle vuonna 1920, ja museo avattiin yleisölle vuonna 1938. Museon kokoelmiin kuuluu yli 50 000 esinettä, joiden joukossa on sekä arvokkaita taide-esineitä että arkisia käyttöesineitä. Kaikki on luetteloitu huolellisesti.