cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Salli
Vuoden 2019 loppuun mennessä Salli-nimen on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan saanut 5 221 naista ja ainakin kaksi miestä. Sally-nimisiä on ollut Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä 1 306.
Miles Davis
Fuusion merkkipaalut
Miles Davis ei ollut ensimmäinen niistä monista artisteista, joka rupesivat yhdistelemään jazzia ja populaarimusiikkia 1960-luvulla, mutta hän sai kuitenkin lopulta aikaan merkittävimmät levytykset tällä saralla. Davis lähestyi selvästi fuusiota jo levyillään Miles in the Sky (1968) ja Filles de Kilimanjaro (1968). Ensin mainitun levyn avausraidalla Stuffilla Herbie Hancock siirtyi sähköpianon ääreen, Ron Carter sähköbassoon ja Tony Williams soitti tango-komppia muistuttavaa rytmiä. Lisää oli kuitenkin luvassa: vuosina 1969 ja 1970 Davis julkaisi kolme levyä, joita pidetään fuusiojazzin ehdottomina merkkipaaluina: In a Silent Way (1969), Bitches Brew (1970) ja A Tribute to Jack Johnson (1970).
1970-luku
Kolmen merkittävän fuusiolevyn jälkeen Davis julkaisi vielä muutamia vastaavia levyjä. Vuonna 1972 ilmestynyt On the Corner vei rytmit vielä lähemmäksi funkia. Davis ihaili Sly Stonen ja James Brownin musiikkia. Näiden lisäksi hän otti mukaan vaikutteita esimerkiksi intialaisesta musiikista. Davis oli toivonut saavansa yleisökseen mustan nuorison, mutta On the Corner -levy oli hyvin hankala pala nieltäväksi monille kuulijoille. 1970-luvun puoliväliin mennessä Davis julkaisi vielä muutamia fuusiolevyjä, joista osa oli äänitetty konserteissa. Tämän jälkeen Davis vetäytyi asuntoonsa käyttämään huumeita. Omien sanojensa mukaan hän ei kolmeen vuoteen koskenutkaan trumpettiinsa. Davis oli tuolloin ajoittain varsin huonossa kunnossa. Hänen uransa ei päättynyt kuitenkaan vielä tähän.
Davisin paluu ja viimeinen vuosikymmen
thumb|Miles Davis esiintymässä jazz-festivaaleilla Alankomaissa vuonna 1991. 1970-luvun lopussa Davis päätti taas tarttua trumpettiinsa ja teki paluun. 1970-luvulta kuolemaansa vuoteen 1991 asti Davis levytti 1970-luvun funkista ja 1980-luvun popmusiikista vaikutteita saaneita levyjä. Myös hip hop -vaikutteinen levy ehti ilmestyä. Sanotaan, että Miles Davis ei koskaan pysähtynyt: tällä tarkoitetaan, että hän ei koskaan palannut vanhan akustisen jazzin pariin (paitsi ehkä muutamassa konsertissa). Davisin 1980-luvun tuotanto on varsin kiisteltyä. On kuitenkin lähes yleisesti hyväksytty, että varsinaisia klassikkolevyjä Davis ei enää tehtaillut 1970-luvun lopussa tapahtuneen paluunsa jälkeen. Jazz-puristit eivät tietenkään lämpene Davisin 1980-luvun tuotannolle sen enempää kuin hänen aiemmillekaan fuusio-levyilleen, mutta tämän ajan levyt ovat saaneet osakseen myös arvostusta jazzin ja laajemmin afroamerikkalaisen musiikin uudemmista suuntauksista kiinnostuneiden ihmisten parissa. 1980-luvun levyillä Davis sävelsi itse tuskin ollenkaan. Yksi syy oli, että tehdessään levytyssopimusta hän päätyi erehdyksessä antamaan tulevien sävellystensä oikeudet levy-yhtiölle. Monella levyllä hän tukeutui basisti-multi-instrumentalisti Marcus Milleriin ja hänellä oli yhtyetovereinaan vanhaan tapaan muita nousevia kykyjä, kuten kitaristi John Scofield.
Vuonna 1991 Davis soitti Montreux’n jazzfestivaaleilla Quincy Jonesin yhtyeen kanssa materiaalia, jota Gil Evans oli sovittanut hänelle 1950-luvulla. Tämä hämmästytti yleisöä, sillä Davis ei ollut aiemmin palannut menneisiin. Esityksestä tehty taltiointi voitti Grammy-palkinnon.
Syyskuussa 1991 Davis joutui keuhkokuumeen vuoksi santamonicalaiseen sairaalaan. Hän sai siellä aivoinfarktin ja koomaan vaivuttuaan kuoli 28. syyskuuta.
Davis konsertoi Suomessa vuosina 1964 sekä 1967 Helsingin Messuhallissa, vuosina 1984 sekä 1987 Pori Jazz -festivaaleilla ja 1988 Helsingin UKK-hallissa.
Neljä Miles Davisin albumia valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen 1001 Albums You Must Hear Before You Die. Ne ovat Birth of the Cool (1957), Kind of Blue (1959), In a Silent Way (1969) ja Bitches Brew (1970).
Turkin Grand Prix 2020
Turkin Grand Prix 2020 (virallisesti Formula 1 DHL Turkish Grand Prix 2020) oli Formula 1 -kauden 14. osakilpailu, joka ajettiin 15. marraskuuta Intercity Istanbul Parkin moottoriradalla Istanbulissa Turkissa. Radalla kilpailtiin ensimmäisen kerran sitten kauden 2011.
Vapaat harjoitukset
Ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa kuljettajien haasteena oli radan uudistettu päällystysmateriaali, jonka liukkautta erityisesti Red Bullin Max Verstappen ja Mercedeksen Lewis Hamilton kritisoivat. Harjoitusten aikana kuljettajia pyörähti, Ferrarin Charles Leclerc aiheutti hetkeksi radalle punaiset liput ajettuaan ratatolpan päältä ja McLarenin Carlos Sainzin autossa oli harjoitusten aikana sähköinen vika voimayksikössä. Verstappen oli ensimmäisten vapaiden harjoitusten nopein ennen tallikaveriaan Alexander Albonia.
Aika-ajot
Aika-ajojen ensimmäisessä osiossa kuljettajat ajoivat väli- ja sadekelin renkailla, kunnes useamman kuljettajan pyörähdyksen ja olosuhteiden heikentymisen vuoksi FIA:n tuomaristo päätti keskeyttää ajot väliaikaisesti punaisilla lipuilla. Aika-ajot jatkuivat tauon jälkeen, kunnes Haasin Romain Grosjean pysäytti autonsa soralle. Viimeisten minuuttien aikana Williamsin Nicholas Latifi pyörähti ja ajautui soralle, minkä seurauksena radalla heilutettiin tuplakeltaisia lippuja. Tilanne aiheutti tuomaristolle paljon tutkittavaa, koska osa kuljettajista ei hidastanut vauhtiaan niiden aikana.
Aika-ajojen toinen osio alkoi tuomariston ja kilpailunjärjestäjien virheellä, kun kuljettajat päästettiin radalle, vaikka nosturiauto oli vielä poistamassa radalle jäänyttä Latifin autoa. Osiossa sadeolosuhteet jatkuivat, mutta viimeisten minuuttien aikana radalle alkoi muodostua kuivaa ajolinjaa, minkä ansiosta Mercedeksen vauhti parani. Myös Alfa Romeo Racingin kuljettajat paransivat vauhtiaan, kun Kimi Räikkönen ja Antonio Giovinazzi pääsivät osiosta jatkoon. McLarenilla ja Ferrarilla oli vaikeuksia saada renkaitaan toimimaan sadeolosuhteissa, minkä vuoksi molempien tallien molemmat kuljettajat karsiutuivat jatkosta.
Aika-ajojen jälkeen Stroll kutsuttiin tuomariston kuultavaksi, koska hän ei ollut hidastanut keltaisten lippujen aikana, mutta hän ei saanut tilanteesta rangaistusta. Keltaisten lippujen huomiotta jättämisestä ja muiden kuljettajien estelystä rangaistuksia saivat Sainz, Lando Norris ja Williamsin George Russell.
Kilpailu
Kilpailupäivän sadeolosuhteet aiheuttivat vaikeuksia Giovinazzille ja Russellille jo ennen kilpailun alkua, kun he kolaroivat autonsa ratavalliin, mutta he pystyivät osallistumaan kilpailuun. Lähdössä toisesta ruudusta lähtenyt Verstappen putosi Renault’n kuljettajien taakse. Renault’n Daniel Ricciardo joutui kuitenkin taistelemaan sijoituksestaan myös hyvän lähdön ottanutta Hamiltonia vastaan, minkä seurauksena hänen väistöliikkeensä Hamiltonista aiheutti tallikaveri Esteban Oconin pyörähtämisen. Samassa tilanteessa myös Bottas pyörähti, kilpailun aikana Bottas pyörähti yhteensä kuusi kertaa ja tuli myöhemmin ohitetuksi kierroksella. Merkittävän nousun lähdössä teki Ferrarin Sebastian Vettel, joka nousi 11:nneltä paikalta neljänneksi ensimmäisten kierrosten aikana.
Kierrokselle 13 lähdettäessä kilpailun johdossa ajanut Stroll oli kasvattanut eron Péreziin kymmenen sekuntiin, ja Verstappen onnistui varikkokäyntinsä jälkeen nousemaan kolmanneksi. Samaan aikaan Giovinazzin keskeytys aiheutti radalle virtuaalisen turva-autotilanteen. Racing Pointin ja Red Bullin kuljettajat taistelivat kärkisijoituksista keskenään, kunnes kierroksella 18 Verstappen teki Péreziä ohittaessaan arviointivirheen ratareunan liukkaudesta ja hän pyörähti pudoten ylimääräisen varikkokäynnin myötä kahdeksanneksi. Verstappenin kilpailua hankaloittivat pyörähtämisen lisäksi varikon ulostulon rajaviivan ylittäminen, mistä tuomaristo ei antanut hänelle rangaistusta, ja tallin hänelle aerodynaamisesti väärään kallistuskulmaan asentama etusiipi, minkä seurauksena hän ei pystynyt ajamaan kuudetta sijaa paremmin kilpailussa.
Olosuhteet alkoivat parantua kierroksella 29, kun kuivaa ajolinjaa alkoi muodostua radalle. Monet kuljettajat joutuivat kuluneilla välikelin renkaillaan kamppailemaan muuttuneita olosuhteita vastaan, koska rata ei ollut riittävän kuiva sliksirenkaille. Kilpailua johtaneen Strollin tehtyä toisen varikkopysähdyksensä hänen vauhtinsa ei riittänyt enää kärkitaisteluun ja hän putosi muiden kuljettajien tekemien ohitusten myötä lopulta yhdeksänneksi. Kilpailun jälkeen talli havaitsi auton tarkastuksessa, että Strollin etusiivessä oli vaurio, joka vaikutti renkaiden kulumiseen kilpailun aikana. Pérez ei pystynyt puolustamaan tallin kärkipaikkaa, koska Hamilton ohitti hänet kilpailun aikana ja kasvatti eroaan Péreziin.
Kilpailun viimeisten kierrosten aikana Hamilton oli karannut Péreziltä, mutta Pérez joutui taistelemaan toisesta sijasta Leclercin ja Vettelin kanssa. Leclerc pystyi ottamaan Pérezin kiinni ja oli mennyt tästä ohi viimeisellä kierroksella, kunnes teki viimeisissä mutkissa ajovirheen ja siitä seuranneen lukkojarrutuksen myötä Pérez ja Vettel nousivat toiseksi ja kolmanneksi. Hamilton ajoi kilpailun voittoon ja varmisti samalla F1-uransa seitsemännen maailmanmestaruutensa.
Luettelo Suomessa toimivista historianelävöitysryhmistä
Tämä on luettelo Suomessa toimivista historianelävöitysryhmistä ja -yhdistyksistä. Ryhmät on luetteloitu suunnilleen kronologisessa järjestyksessä elävöitettävän aikakauden mukaan, vanhimmasta alkaen.
Palkkakorpit ry
Palkkakorpit ry tunnetaan myös nimellä Gildihrafn. Palkkakorpit on jyväskyläläinen historianelävöitysryhmä, jossa harjoitellaan viikinkimiekkailua.
Kuttelo
Kuttelo on kivikautta elävöittävä ryhmä.
Virtus
Virtus on vuonna 2018 perustettu Helsingissä sijaitseva Rooman tasavallan keski- ja loppuaikojen elävöitykseen keskittynyt historianelävöitysseura, joka pyrkii luomaan mahdollisimman uskottavan esityksen menneiden aikojen ihmisistä. Seura elävöittää sotilaselämän ohella siviilielämää.
Sommelo ry
Sommelo ry on vuonna 1997 perustettu suomalaisen esihistorian ja erityisesti rautakauden historianelävöitysryhmä. Sommelo ry rakentaa Helsingin Läntiseen Pukkisaareen muinaista pihapiiriä. Pukkisaaren rautakautinen kauppakylä on käsityöläisten, harrastajien, asiantuntijoiden ja yleisön kohtauspaikka. Kauppapaikalla tutustutaan menneen ajan elinehtoihin. Pukkisaaressa järjestetään säännöllisesti koululaistoimintaa, yleisöopastuksia, tapahtumia ja kursseja.
Harmaasudet ry
Harmaasudet ry on pääasiassa Helsingin alueella toimiva historianelävöittämis- ja liveroolipeliyhdistys. Yhdistys pyrkii realistiseen historianelävöittämiseen ja eläytymiseen romantisoimatta tai silottelematta ajan oloja ja tapoja. Harmaasudet elävöittävät monia aikakausia viikinkiajasta 1600-luvulle, edellisen ollessa suurimpana painopisteenä.
Viikinkiajan laiva ry
Viikinkiajan laiva ry on vuonna 1997 perustettu viikinkiajan historianelävöitysyhdistys, joka omistaa Sotka-nimisen viikinkilaivan, jota se käyttää esityksissään.
Odin's Guard ry
Odin's Guard ry on vuonna 2006 alkunsa saanut, ja vuonna 2007 rekisteröity vaasalainen viikinkiaikaisen historianelävöittämisen yhdistys, joka harjoittaa viikinkiaikaisia kamppailutaitoja ja käsitöitä, sekä järjestää ja osallistuu erilaisiin näytöksiin ja tapahtumiin ympäri Suomea.
Ulvilan kaarti
Ulvilan kaarti on ulvilalainen viikinkiajan historianelävöitysryhmä, joka harjoittelee viikinkihenkisiä taistelutaitoja.
Harjun kaarti
Harjun kaarti on jyväskyläläinen viikinkiajan historianelävöitysryhmä, joka harjoittelee viikinkihenkisiä taistelutaitoja.
Pohjan kaarti
Pohjan kaarti on oululainen viikinkiajan historianelävöitysryhmä, joka harjoittelee viikinkihenkisiä taistelutaitoja.
Birckalaiset ry
Birckalaiset ry eli Pirkkalan muinaisaikayhdistys on pirkkalalainen vuonna 2018 perustetty yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää historian harrastusta Pirkkalassa ja koota historian harrastajat ja elävöittäjät yhteiseen toimintaan.
Faravidin sudet ry
Faravidin sudet ry on vuonna 2008 rekisteröity ilmajokelainen yhdistys, jonka keskeisenä toiminta-ajatuksena on historian elävöittäminen. Aikakausi, jonka elävöittämiseen yhdistys on tällä hetkellä keskittynyt, on viikinkiaika. Viikinkiaikana voidaan pitää aikakautta 700-luvun lopulta 1000-luvun puoliväliin.
Vanajan Sudet ry
Vanajan Sudet ry on vuonna 2015 perustettu viikinkiajan miekkailu- ja historianelävöittämisseura Hämeenlinnasta. Seura järjestää viikoittain kolmet miekkailuharjoitukset. Yhdet treenit viikinkimiekkailun alkeista, toiset kokeneille viikingeille näytös- ja hemamiekkailusta ja kolmannet pitkämiekkailusta (italialainen 1300- ja 1400-luvun ”Fioren-koulukunta”). Seuralla on 36 jäsentä (tilanne 1.1.2019). Seura osallistuu aktiivisesti keskiaikatapahtumiin ja järjestää useita näytöksiä elokuussa Hämeen Keskiaikafestivaaleilla Hämeenlinnassa.
Björnfell ry
Björnfell ry on Kouvolassa toimiva viikinkiajan historianelävöitysryhmä, joka toistaiseksi painottaa toimintansa tylsistetyillä teräsmiekoilla tapahtuvaan taisteluun.
Raseborgs Medeltida Sällskap RAMS rf
Raseborgs Medeltida Sällskap RAMS rf on Raaseporin keskiaikamarkkinoita vuodesta 2006 järjestänyt kaksikielinen historianelävöitysseura.
Finnhird
Finnhird on viikinki- ja keskiaikaa elävöittävä ryhmä, johon kuuluu ratsastajia, historiallisia miekkailijoita, elävöittäjiä ja jousiampujia. Yhdistys toimii Jyväskylässä.
Medium Aevum Hollolense ry eli Hollolan keskiaikaseura
Medium Aevum Hollolense ry eli Hollolan keskiaikaseura on vuonna 1998 perustettu keskiajan elävöitysyhdistys, joka järjestää joka toinen vuosi Hollolan keskiaikatapahtuman.
Alasin ry
Alasin ry on vuonna 2001 perustettu, epävirallisesti jo vuonna 1998 toimintansa aloittanut keskiajan historianelävöittämiseen ja siihen liittyvään liveroolipelaamiseen keskittynyt yhdistys. Yhdistyksen kotipaikka on Hämeenlinna.
Elävä Keskiaika ry
Elävä Keskiaika ry on keskiajan, aikavälillä 1000-1400, maantieteellisesti Eurooppaa ja Arabiaa elävöittävä yhdistys.
Hämeenlinnan keskiaikayhdistys ry
Hämeenlinnan keskiaikayhdistys ry on keskiajan elävöitysyhdistys, joka järjestää Hämeen keskiaikafestivaaleja.
Ulvilan keskiaikaseura ry
Ulvilan keskiaikaseura ry on vuonna perustettu 2013 yhdistys, jonka tarkoituksena on koota Satakunnan alueella historian elävöittämistä harrastavat ihmiset yhteen. Ulvilan keskiaikaseuran jäsenet elävöittävät aikakausia rautakaudelta keskiajalle, eli noin vuosia 500–1500 jaa.
Aarnimetsän paronikunta eli Suomen keskiaikaseura ry
Suomen keskiaikaseura ry eli Aarnimetsän paronikunta on suomalainen keskiajan ja renessanssin harrastajien yhdistys. Seura on osa kansainvälistä historianelävöittäjien Society for Creative Anachronism -järjestöä. SCA tutkii keskiaikaa ja elävöittää romantisoitua kuvaa tästä aikakaudesta.
Hukan pitäjä eli Keskiaikaseura Hukka ry
Hukan pitäjä eli Keskiaikaseura Hukka ry on Suomen keskiaikaseuran alayhdistys, jonka toiminta keskittyy pääkaupunkiseutuun ja ympäryskuntiin. Hukka ry. toimii Suomen keskiaikaseura ry:n kautta yhteistyssä kansainvälisen Society of Creative Anachronism (SCA)-yhdistyksen kanssa. Hukka ry:n keskeinen tarkoitus on edistää keskiajan ja renessanssin kulttuurien, käsitöiden ja taiteiden harrastusta ja tuntemusta, ja Hukassa harjoitetaan ja opetellaankin kaikkea sitä, mitä keskiajallakin tehtiin: käden taitoja kehräämisestä nahkatihin ja kirjamaalauksesta metallivaluun, taistelemista rottinkiasein, tanssia ja hyviä tapoja, lukemista ja tieteellistä tutkimusta.
EMAC eli Equestrian Martial Arts Club
Equestrian Martial Arts Club on hevosilla käytävän historiallisen taistelun elävöitykseen keskittynyt ryhmä. Pääsijainti Pohjanmaan lisäksi toimintaa on Turun seudulla, ja yksittäisiä jäseniä ympäri Suomen.
Rohan tallit
Rohan tallit on keskiaikaiseen taisteluratsastukseen ja turnajaisiin erikoistunut historianelävöitysryhmä. Yhdistys opettaa hevosen kanssa tehtäviä taistelutaitoja miekan, keihään, peitsen ja ratsujousen kanssa.
ESRAJA eli Etelä-Suomen Ratsujousiampujat ry
Etelä-Suomen Ratsujousiampujat ry eli ESRAJA on yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää ratsujousiammuntaa sekä muita ratsutaisteluun perustuvia lajeja Etelä-Suomen alueella. Yhdistys järjestää kursseja, kisoja ja viikoittaisia harjoituksia. ESRAJA kuuluu Suomen Ratsastusjousiampujain Liittoon (SRJL) ja sen kautta sekä World Horseback Archery Federationin (WHAF) että International Horseback Archery Associationin (IHAA) alaisuuteen.
Historiallisen Ratsastuksen Seura
Historiallisen Ratsastuksen Seura edistää tietoutta ja käytäntöä historiallisista ratsastus- ja hevosmiestaidoista, alkaen vanhoista taisteluissa käytetyistä menetelmistä ja liikkeistä, working equitation -harjoitteista aina myöhäisbarokin klassiseen ratsastukseen asti. Seura toimii Rohan Tallien yhteydessä ja on Suomen Ratsastajainliitto ry:n alainen.
WarusSeppäin kilta
WarusSeppäin kilta on Turussa toimiva, vuonna 1997 perustettu, keskiajan ja renessanssin historiallisten aseiden rekonstruointiin erikoistunut ryhmä, joka rekonstruoi myös historiallisia asetaitoja (historiallinen miekkailu). Killan lähtökohtaisena tavoitteena on tutkia ja lisätä tietoa ja taitoa keskiaikaisten ja varhaisen renessanssin aikaisten aseiden ja haarniskoiden valmistuksesta, varsinkin täällä pohjolassa käytettyjen osalta.
Paksun Katariinan tykkisisarkunta
Paksun Katariinan tykkisisarkunta on vuonna 2009 perustettu pääkaupunkiseudulla toimiva pelkästään naisista koostuva myöhäiskeskiajan (1300–1400-luvut) historianelävöitysyhdistys. Yhdistys on rakentanut itselleen kaksi mustaruutitykkiä. Ensimmäinen on Paksu Katariina, jolta tykkisisarkunta otti nimensäkin, ja uudempi on Pitkä Barbara.
Iloinen Joutsen ry
Iloinen Joutsen (engl. Merry Swan) on historianelävöitysryhmä, joka elävöittää suomalaisten eli Ruotsin Itämaassa asuvien käsityöläisten elämää 1300-luvun loppupuolella. Tavoitteena on tehdä tutuksi keskiajan arkielämää sekä erilaisia kädentaitoja ja ammatteja.
Helttakottarainen
Helttakottarainen (Creatophora cinerea) on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Luettelo Suomessa toimivista historianelävöitysryhmistä
Värjärikilta ry
Värjärikilta ry on luonnonvärjäreiden oma yhdistys, joka pyrkii toiminnallaan kokoamaan luonnonväreistä kiinnostuneita yhteisen värikkäästi porisevan padan äärelle.
Helttakottarainen
Levinneisyys
Helttakottaraista tavataan hyvin laajalla alueella Afrikan etelä- ja itäosissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen tai runsaslukuinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Luettelo Suomessa toimivista historianelävöitysryhmistä
GARS eli Gustavus Adolphus Rex Sueciae
GARS on 1600-luvun alkupuolen ruotsalaista jalkaväkeä ja sotaleiriyhteisöä 30-vuotisessa sodassa elävöittävä ryhmä. Se tutkii aiheeseen liittyviä lähteitä ja niiden pohjalta valmistaa ja kokoaa itselleen elävöitysasut, harjoittelee miekkailua sekä keihäiden ja muskettien käyttöä muodostelmassa ja esiintyy historianelävöitysalan tapahtumissa niin Suomessa kuin ulkomaillakin. GARS on Harmaasusien alaryhmä.
Uudenmaan karoliinit
Uudenmaan karoliinit on historianelävöitysseura, joka elävöittää Ruotsin kuninkaallisten karoliinien jalkaväkirykmenttiä vuosien 1700-1809 ajalta.
Helsingin Wanha Waruswäci ia Caupungin Hywät Asuckat
Helsingin Wanha Waruswäci ia Caupungin Hywät Asuckat on 1700-luvun historiaa elävöittävä ryhmä. Se perustettiin Helsingissä 1997. Jäseniä on puolisen sataa ja joukko jakaantuu kutakuinkin tasan musketööreihin ja asukkaisiin. Musketöörijoukon eli Wanhan Waruswäen esikuvana on Helsingissä 1700-luvulla toiminut kaupunkilaiskaarti. Ruotsin suurvaltakauden romahdukseen päättyneen Suuren Pohjan sodan (1700-1721) jälkeen määrättiin kaupunkeihin perustettavaksi uudelleen porvariskaarteja. Niissä oli sekä jalkaväkeä että ratsuväkeä. Helsingissä on tietoja vuodelta 1724, jolloin kauppiaiden vanhin, Henrik Forsman, valittiin kaupunginkapteeniksi. Porvariston miespuolisen väestön kaikki kynnellekykenevät oli velvoitettu liittymään kaupungin jalkaväkeen, jolle 1740-luvulla päätettiin hankkia omat univormut.
Rautpohjan tykkikerho
Rautpohjan tykkikerho on Jyväskylässä Rautpohjan tehtailla vuonna 1998 perustettu sotahistoriaa harrastava kerho. Sen toimintaan kuuluu omavalmisteisten mustaruutiaseiden valmistus ja historian elävöittäminen yleisötapahtumissa esiintyen ympäri Suomea ja Eurooppaa.
Kerhon sotilasasut ja mustaruutiaseet on valmistettu mahdollisimman tarkasti aikakauden mukaan 1700-luvun karoliinisotilaiden ajasta 1800-luvun Suomen sotaan.
Rautpohjan tykkikerho kuuluu tapahtumissa edustaessaan Savon prikaatin alaisuuteen.
Société Helsinki - Helsingin Herraswäci ja Hywät Asuckat ry
Société Helsinki - Helsingin Herraswäci ja Hywät Asuckat ry on 1700-1910-lukujen historianelävöitysyhdistys, joka järjestää historianelävöitystapahtumia, käsityö- ja tanssipajoja pääasiassa eteläisen Suomen alueella. Yhdistys sai alkunsa vuonna 2018 kahden perustajan toiveesta lisätä edellä mainittujen aikakausien elävöitystä Suomessa. Virallinen yhdistys perustettiin 2020. Yhdistys ylläpitää 1700-1920-lukujen ompelupiiri -ryhmää Facebookissa.
Ratsumieskilta ry
Ratsumieskilta ry on suomalaisia ratsuväkiperinteitä ylläpitävä yhdistys ja vapaaehtoinen maanpuolustusjärjestö. Sillä on paikallisia jaostoja: Helsingin Eskadroona, Joensuun Eskadroona, Keski-Suomen Eskadroona, Kouvolan Eskadroona, Lahden Eskadroona, Lappeenrannan Eskadroona, Lempäälän Seudun Eskadroona, Ratsukoulun Eskadroona ja Uudenmaan Eskadroona. Lempäälän Seudun Eskadroona on järjestänyt Tammelan Hakkapeliittatapahtumaa vuodesta 1997.
Tampereen Seudun Ratsuväenkilta ry
Tampereen Seudun Ratsuväenkilta ry eli Hämeen Eskadroona on vuonna 1964 perustettu vapaaehtoinen maanpuolustusjärjestö, jonka päätehtävänä on pitää toiminnallisesti yllä suomalaisen ratsuväen ja hevosvetoisen tykistön perinteitä. Järjestö elävöittää entisajan suomalaista ratsuväkeä.
C.O.W.S. eli Classic Old Western Society
Classic Old Western Society, lyhyemmin C.O.W.S., on 1800-luvun Yhdysvaltain historian elävöittämisyhdistys. Yhdistys pyrkii sisällyttämään toimintaansa kaiken mahdollisen vanhaan länteen liittyvän. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää legendaarisen vanhan lännen historian, kulttuurin ja aseiden tuntemusta sekä perinteisten lännenaseiden keräily- ja ampumaharrastusta.
Kevät 1918
Kevät 1918 on Suomen sisällissodan historiaa elävöittävä ryhmä.
Michael Gaißmair
Michael Gaißmair on toisen maailmansodan historiaa elävöittävä ryhmä.
Raskas patteristo 1:n perinneyhdistys ry
Raskas patteristo 1:n perinneyhdistys ry. on vuonna 2015 perustettu suomalainen, toisen maailmansodan vuosien 1941–1944 raskasta tykkitoimintaa elävöittävä ryhmä.
Black Widow
Black Widow voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2001
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2001 olivat historian ensimmäiset nuorten poikien MM-kilpailut. Ne pelattiin Saksassa. Isäntinä toimivat Weissenfels, Merseburg, Hohenmölsen, Naumburg, Prittiz, Halle, Markranstädt ja Dessau. Mestaruuden voitti Ruotsi, hopeaa sai Sveitsi ja Suomi oli pronssilla.
Sijoitus- ja mitaliottelut
Sijat 9–12
Institut du cerveau et de la moelle épinière
Aivo-ja selkäytimen instituutti on voittoa tavoittelematon yksityisen ranskalaisen säätiön omistama instituutti, joka tutkii aivo- ja neurologisia ja psykiatrisia sairauksia (Alzheimerin, Parkinsonin, dystonia, epilepsia, multippeliskleroosi, aivohalvaus, syöpä, dementia, masennus, pakko-oireinen häiriö, autismi jne.) sekä selkäydinsairauksia (halvaantuminen, neliripalgia jne.).
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2001
Sijoitus- ja mitaliottelut
Sija 11
Institut du cerveau et de la moelle épinière
Se perustettiin 24. syyskuuta 2010 Pitié-Salpêtrière -sairaalan oheen. Se kokoaa yhteen 600 tutkijaa, insinööriä ja teknikkoa.
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2001
Sijoitus- ja mitaliottelut
Sija 9
Institut du cerveau et de la moelle épinière
Perustajajäsenet
ICM kokoaa yhteen henkilöitä kaikilta elämänaloilta (lääketiede, urheilu, kauppa, elokuva jne.) Ja jotka ovat antaneet eri osaamisalueensa säätiön palvelukseen: Gérard Saillant (ICM: n presidentti), Yves Agid (tieteellinen johtaja), Olivier Lyon-Caen, Luc Besson, Louis Camilleri, Jean Glavany, Maurice Lévy, Jean-Pierre Martel, Max Mosley, Lindsay Owen-Jones, Michael Schumacher, Jean Todt, David de Rothschild tai Serge Weinberg.
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2001
Sijoitus- ja mitaliottelut
Sijat 5–8
Institut du cerveau et de la moelle épinière
Perustajajäsenet
ICM: n sponsorit ovat Jean Reno ja Michelle Yeoh.
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2001
Sijoitus- ja mitaliottelut
Sija 7
Institut du cerveau et de la moelle épinière
iPEPS-inkubaattori
ICM isännöi yrityshautomoa. Joulukuusta 2019 lähtien tähän hautomoon on sijoitettu yli 27 yritystä.
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2001
Sijoitus- ja mitaliottelut
Puolivälierät
Välierät
Pronssiottelu
Loppuottelu
Antiikin Kreikan kuvanveisto
Antiikin Kreikan kuvanveisto viittaa kuvanveistoon Kreikan arkaaisella, klassisella ja hellenistisellä kaudella eli noin vuosina 700–30 eaa. Siitä on tullut koko länsimaisen kuvanveiston mallikuva, jota on myöhemmin kopioitu ja johon on palattu kerta toisensa jälkeen.
Kirkon kymmenysneuvosto
Kirkon kymmenysneuvosto valvoo keskitetysti kirkon jäsenten maksamien kymmenysten sijoittamista ja investoimista. Kymmenyksiä käytetään esimerkiksi temppelien, seurakuntakeskusten ja muiden kiinteistöjen rakentamiseen sekä julkaisutoimintaan. Lisäksi osa kymmenyksistä sijoitetaan erilaisiin rahastoihin.
Antiikin Kreikan kuvanveisto
Kreikkalaista kuvanveistoa on luonnehdittu yhtä aikaa naturalistiseksi ja idealisoiduksi. Varhainen kreikkalainen kuvanveisto sai vaikutteita Egyptistä ja Lähi-idästä. Arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin 480 eaa. kreikkalaiset onnistuivat murtautumaan irti kuvanveistoa kaikissa varhaisemmissa sivilisaatioissa hallinneista kaavamaisista muodoista, ja pystyivät näin kuvaamaan ihmisvartaloita mahdollisimman luonnollisesti.
Kirkon kymmenysneuvosto
Kirkon kymmenysneuvosto hallinnoi vuosittain miljardien dollarien rahavirtoja. Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon sisäinen tarkastus valvoo kymmenysneuvoston toimintaa ja rahankäyttöä, mutta kirkko ei ole julkistanut yksityiskohtaisia tilinpäätöstietojaan vuoden 1959 jälkeen.
Antiikin Kreikan kuvanveisto
Kreikkalaiset kuvanveistäjät keskittyivät ihmisten ja jumalhahmojen kuvaamiseen. Kuvanveistäjien huomio oli mittasuhteissa, asennoissa ja ihanteellisen vartalon kuvauksessa. Jumalat kuvattiin ikään kuin täydellisinä ihmisinä, ja ihmiset kuin lihaksi tulleina jumalina. Miehet kuvattiin yleensä alastomina, mikä mahdollisti lihasten ja muiden yksityiskohtien tarkan esittämisen. Naishahmot esitettiin pitkään vaatteisiin verhottuina. Osittain tai kokonaan alastomien naishahmojen kuvaaminen sai alkunsa 300-luvulla eaa.
Veistoksia tehtiin ennen kaikkea marmorista ja pronssista, mutta myös kalkkikivestä, terrakotasta ja puusta. Veistokset oli yleensä maalattu mahdollisimman luonnollisen näköisiksi. Maalauskoristelu ei yleensä ole säilynyt, mikä on luonut harhakuvan siitä, että marmoriveistokset olisivat olleet valkoisia. Varhaiset niin kutsutun arkaaisen kauden veistokset tunnetaan kaivauksissa löytyneinä alkuperäisinä kappaleina. Myös klassisen ja hellenistisen kauden veistoksia on löydetty kaivauksissa ja esimerkiksi haaksirikoista, mutta suuri osa tunnetaan vain myöhempien, yleensä roomalaisaikaisten kopioiden kautta.
Tausta Egeanmeren pronssikautisissa kulttuureissa
Kreikan alueen varhaisin pronssikautinen kulttuuri kykladinen kulttuuri tunnetaan pienistä kykladisista idoleistaan. Myöskään minolaisen ja mykeneläisen kulttuurin ajoilta eli Kreikan keskiseltä ja myöhäiseltä pronssikaudelta noin 2000–1100 eaa. ei ole säilynyt suurikokoisia veistoksia, ja on mahdollista, ettei niitä tehty vielä tuohon aikaan. Tuon ajan veistostaide tunnetaan ennen kaikkea pienemmistä idoleista ja muista pienoispatsaista, veistoskoristelluista rhytoneista ja muista vaaseista, sekä muun muassa pienistä sinettileimasimista.
Tunnetuimpia minolaisia veistoksia ovat pienet niin kutsutut käärmejumalatarpatsaat sekä härkähyppääjää esittävä veistos. Mykeneläisen ajan kuuluisiin veistoksiin lukeutuvat Mykenen niin kutsutun Leijonaportin leijonat, jotka ovat ainoa säilynyt suurikokoisempi veistos koko egealaiselta pronssikaudelta.
Arkaainen kuvanveisto
Kuvanveisto vaikuttaa alkaneen kehittyä uudelleen 700-luvulla eaa. mykeneläisen kulttuurin romahdusta seuranneiden niin kutsuttujen pimeiden vuosisatojen jälkeen. Tämä niin kutsuttu arkaaisen kauden kuvanveisto käsittää noin vuodet 700–480 eaa. Se voidaan jakaa tarkemmin kolmeen vaiheeseen, varhaiseen arkaaiseen kauteen (n. 700–600 eaa.), keskiseen eli korkeaan arkaaiseen kauteen (n. 600–520 eaa.) sekä myöhäiseen arkaaiseen kauteen (n. 520–480 eaa.)
Ihmishahmoiset veistokset tulivat yhä suuremmiksi 600-luvun eaa. loppua kohden. Samalla kurokset olivat ensimmäistä kertaa kokonaan alastomia, päin vastoin kuin egyptiläiset esikuvansa. Hyviä esimerkkejä ovat Pyhän portin kuros (n. 600 eaa.), Samoksen kuros (n. 600–580 eaa.) ja Kleobis ja Biton -kurokset (n. 580 eaa.). Veistoksissa esiintyi myös eläinaiheita, kuten leijonia. Eräitä esimerkkejä ovat Deloksen Leijonaterassin leijonapatsaat (n. 620–600 eaa.) sekä Menekrateen haudan leijona (n. 620 eaa.).
Kehitys kohti naturalismia kiihtyi keskisellä ja myöhemmällä arkaaisella kaudella noin 600–480 eaa., samaan aikaan kun kreikkalainen yhteiskunta kehittyi monilla muilla aloilla. Tämä loi pohjaa kuvanveiston huikeille edistysaskelille seuranneella klassisella kaudella. Veistokset kehittyivät vaiheittain yhä humaanimmiksi. Täydellisen, ihanteellisen ihmisvartalon kuvaus tuli yhä tärkeämmäksi tavoitteeksi.
Myöhemmän arkaaisen kauden huomattavia kuroksia ovat muun muassa Kroisos-kuros (n. 535 eaa.) ja Sunionin kuros (n. 525 eaa.). Kroisos-kuroksessa lihakset ja luut esitetään jo varsin luonnollisesti, ja käsien jäykkyys on hellittämässä. Lihasten esittämisen kehitystä havainnollistaa myös Moskhoforos (n. 570 eaa.). Kauden veistoksille kehittyi yhä selkämpi niin kutsuttu arkaainen hymy. Samaan aikaan veistosten jalustoihin alettiin tehdä piirtokirjoituksia, jotka ilmaisivat veistoksen kohteen, mikä teki niistä yhä henkilökohtaisempia. Eräs esimerkki on Frasikleia-kore (n. 550 eaa.). Ateenan Akropoliilta on löydetty useita kore-veistoksia, jotka ajoittuvat 500-luvun eaa. lopulle ja 400-luvun eaa. alkuun. Näihin lukeutuvat Antenorin kore ja Peploforos. Kurosten ja korejen veistäminen päättyi arkaaisen kauden lopulle.
Myöhemmällä arkaaisella kaudella myös temppeleitä alettiin kaunistaa veistoksilla aiempaa enemmän. Veistoksia sijoitettiin erityisesti rakennusten päätykolmioihin ja friiseihin. Merkittäviä arkaaisia temppeliveistoksia ovat muun muassa Delfoissa olleen Sifnoslaisten aarrekammion friisit (n. 525 eaa.), jotka esittivät jumalten kokousta, sekä osa Aiginan Afaian temppelin koristeluista.
Klassinen kuvanveisto
Kreikan klassinen kuvanveisto käsittää noin vuodet 480–323 eaa. Se voidaan jakaa tarkemmin kolmeen vaiheeseen, varhaiseen klassiseen kauteen (n. 480–450 eaa.), keskiseen eli korkeaan klassiseen kauteen (n. 450–400 eaa.) sekä myöhäiseen klassiseen kauteen (n. 400–323 eaa.)
Varhainen klassinen kausi
pienoiskuva|upright=1.02|[[Artemisionin jumala (Zeus?), n. 460–450 eaa.]]
Varhaisen klassisen kauden tyyliä kutsutaan ankaraksi tyyliksi. Siinä kuvanveisto alkoi vähitellen ottaa etäisyyttä arkaaisen kuvanveiston jäykkyyteen. Tämä vaati yhä parempaa ymmärrystä ihmiskehosta. Samalla kuvanveistäjät pyrkivät yhä parempaan symmetriaan kehon osien välillä. Veistokset eivät myöskään olleet enää arkaaisten tavoin jäykän frontaalisia, vaan niitä voitiin katsella eri puolilta. Asennoissa alettiin käyttää kontrapostoa, jossa toinen jalka toimii tulijalkana, ja toinen on vapaa. Tämä mahdollisti myös yläruumiin realistisemman asettelun. Eräs tapahtunutta muutosta parhaiten kuvaavista veistoksista on Kritioksen efebi (n. 480 eaa.).
Ankara tyyli on saanut nimensä aikakauden veistosten eräänlaisesta tyylikkäästä karuudesta ja tunneilmaisun niukkuudesta. Edeltävän kauden koristeellisuudesta on luovuttu, ja arkaainen hymy on korvattu enemmän tai vähemmän tuimalla ilmeellä. Samalla tunneilmaisu alkoi kuitenkin kehittyä, ja tunteita ilmaistiin pienillä yksityiskohdilla.
Ankaralla kaudella pronssia alettiin käyttää enemmän veistoksissa. Eräitä esimerkkejä varhaisista, ankaran tyylin pronssiveistoksista ovat Delfoin ajomies (n. 475 eaa.) ja Riacen pronssipatsaat (n. 470–460 eaa.). Pronssin käyttö mahdollisti uudet, vapaammat asennot, kuten ojennetut kädet, mikä näkyy muun muassa Artemisionin jumalassa (n. 460–450 eaa).
Keskinen klassinen kausi
Keskinen eli korkea klassinen tyyli kehittyi hyvin nopeasti. Kasvoissa rauhallinen ilme korvasi ankaran tyylin tuimuuden. Veistosten anatomia tuli täsmällisemmäksi, ja asennot vieläkin luonnollisemmiksi ja rennommiksi. Aiemmat varhaisklassisen kauden veistokset alkoivat näyttää uusin verrattuna kömpelöiltä, ja arkaaisen kauden veistokset suorastaan tökeröiltä. Luonnollisuuden tavoittelu näkyi myös veistosten maalauskoristeluissa, joiden värit olivat aikaisempaa luonnollisempia ja herkeämpiä.
Feidias (toimi n. 460–430 eaa.) nähdään usein klassisen kauden suurimpana kuvanveistäjänä. Hän valvoi kotikaupunkinsa Ateenan Parthenonin rakentamista ja veistoskoristelun toteuttamista, ja veisti monet sen veistoksista itse. Muutoin veistoskoristelua oli hänen lisäkseen toteuttamassa lukuisia apulaisia ja oppilaita. Feidiaan alkuperäisistä teoksista ovat säilyneet vain osa näistä Parthenonin marmoriveistoksista.
Feidiaan muut veistokset tunnetaan vain kopioiden kautta. Antiikissa hänet tunnettiin ennen kaikkea jumalpatsaistaan. Niihin lukeutuivat Athenea esittäneet Athene Parthenos, Athene Lemnia ja Athene Promakhos, sekä yhdeksi maailman seitsemästä ihmeestä luettu Zeuksen kuvapatsas Olympiassa.
Polykleitos (toimi n. 460–420 eaa.) pyrki veistoksissaan täydellisiin mittasuhteisiin, jotka hän kiteytti teoksessaan Kaanon. Hänen tunnetuimpiin veistoksiinsa kuuluvat keihäänkantaja eli Doryforos, joka oli mahdollisesti tarkoitettu Kaanonissa kuvattujen ihannemittojen ”ruumiillistumaksi”, sekä Diskoforos, Diadumenos ja Haavoittunut amatsoni. Polykleitoksen teoksia ihailtiin ja kopioitiin paljon antiikin aikana.
Myron (toimi n. 450–430 eaa.) tavoitteli äärimmäistä realismia. Hänet tunnetaan ennen kaikkea kiekonheittäjää esittäneestä veistoksesta Diskobolos sekä erästä mytologista kohtausta esittäneestä veistoksesta Athene ja Marsyas. Sekä Polykleitoksen että Myronin alkuperäiset pääasiassa pronssiset veistokset ovat kadonneet, ja tunnetaan vain roomalaisaikaisten kopioiden kautta.
Naisia esittävät veistokset lisääntyivät klassisella kaudella. Samalla naisten päällä oleva vaatetus väheni tai oheni asteittain, mikä mahdollisti yksityiskohtaisemman naisvartaloiden kuvauksen. Varhaisin tunnettu täysin alastonta naista esittävä veistostyyppi on niin kutsuttu Esquilinuksen Venus (alkuperäinen n. 450 eaa.). Enemmässä määrin naisvartaloa paljastavia tai kokonaan alastomia naisveistoksia tehtiin noin 420 eaa. alkaen. Niihin lukeutuvat Paionioksen Nike (n. 421 eaa.) Olympiasta sekä Sandaalinnyörejä avaava Nike (n. 420 eaa.) Athene Niken temppelin friiseistä. Myöhemmin vastaavanlaisten veistosten kohteena oli erityisesti jumalatar Afrodite.
Myöhäinen klassinen kausi
Korkean klassisen kauden ihanteet säilyivät 370-luvulle eaa. saakka. Tämän jälkeen, jo noin 360–350 eaa. alkaen, kuvanveistossa tapahtui tyylillisiä muutoksia, jotka ounastelivat siirtymistä hellenistisen kauden tyyleihin. Taiteen aiheet muuttuivat individualistisemmiksi, ja kuvanveisto otti etäisyyttä varhaisemman klassisen kauden idealisoituihin, herooisiin mutta henkilöitymättömiin hahmoihin. Samalla siirryttiin poispäin täydellisen naturalismin tavoittelusta. Hahmoista tuli pehmeämpiä ja sensuellimpia, ja myös mittasuhteita muutettiin.
Praksiteles (toimi n. 360–340-luvuilla eaa.) oli myöhäisen klassisen kauden merkittävin kuvanveistäjä. Hän pyrki veistoksissaan kauneuteen ja inhimillisten tunteiden esittämiseen. Hänen veistoksensa tunnetaankin tietynlaisesta sulokkuudesta, joka oli jälleen askel poispäin varhaisen klassisen kauden idealismista.
Praksiteleen tunnetuimpia veistoksia ovat muun muassa Knidoksen Afrodite, Apollon Sauroktonos sekä Dionysos-lasta kantava Hermes eli Praksiteleen Hermes. Knidoksen Afrodite oli ensimmäinen veistos, joka esitti Afroditen täysin alastomana, ja siitä tuli yksi antiikin maailman kuuluisimpia veistoksia. Praksiteleen Hermes löydettiin Olympian kaivauksissa.
Lysippos toimi klassisen kauden lopulla ja hellenistisen kauden alussa noin 360–305 eaa. Hänen tunnetuimpiin veistoksiinsa lukeutuvat muun muassa Apoksyomenos eli Kaapija ja Farnesen Herakles. Lysippos oli myös Aleksanteri Suuren hovikuvanveistäjä, ja teki lukuisia Aleksanterin pronssisia rintakuvia.
Hellenistinen kuvanveisto
Hellenistinen kuvanveisto käsittää noin vuodet 323–30 eaa. Siihen voidaan laajasti ottaen lukea myös myöhempi roomalaisen kauden kreikkalaisten kuvanveistäjien tekemä ja hellenististä perinnettä jatkanut kuvanveisto.
Hellenistisen kuvanveiston tyyleissä esiintyy suurta vaihtelua klassisen kauden kuvanveiston jäljittelystä uudempaan kehitykseen, jossa kuvanveiston voidaan katsoa kehittäneen jo aiemmalle kreikkalaiselle kuvanveistolle ominaisen naturalismin huippuunsa. Taide vapautui klassisen kauden melko ennalta annetuista muodoista kokeilemaan kohteiden esittämistä erilaisista ainutlaatuisista näkökulmista. Hahmojen tunneilmaisun kirjo laajeni, ja veistoksia alettiin tehdä laajemmin kaikenlaisista hahmoista, kuten tavallisista ihmisistä ja myös eläimistä.
Tunnettuihin varhaisen hellenistisen kauden veistoksiin lukeutuu muun muassa Leokhareen Belvederen Apollo (n. 320 eaa.). Se löytyi renessanssiaikana, ja sitä pidettiin tuolloin yhtenä kaikkein taidokkaimmista veistoksista ja miehisen kauneuden huippuna. Leokhares teki veistoksia myös Filippos II:n Filippeioniin Olympiassa sekä Halikarnassoksen mausoleumiin. Muita esimerkkejä tuolta ajalta on hienosti koristeltu niin kutsuttu Aleksanteri-sarkofagi noin vuodelta 310 eaa. Varhaisen ja keskisen hellenistisen kauden taitteeseen ajoittuu Samothraken Nike (n. 250–200 eaa.), joka sai vaikutteita Paionioksen Nikestä.
pienoiskuva|upright=1.02|[[Laokoon-ryhmä (n. 180 eaa.?), kopio (n. 50 eaa.?).]] Keskisellä hellenistisellä kaudella kuvanveistossa on havaittavissa uudenlaista kehitystä. Attalidien suosiossa Pergamonissa vuosina 241–133 eaa. toiminut niin kutsuttu Pergamonin koulukunta kehitti silloin oman tyylinsä, joka vei tunnetilmaisun äärimmilleen. Tyylin veistoksiin lukeutuvat muun muassa lukuisat Kuoleva gallialainen -aiheiset veistokset sekä Pergamonin Zeuksen alttarin veistoskoristelut.
Samaan aikaan tehtiin myös muita veistoksia, jotka muistuttavat monin tavoin Pergamonin koulukunnan töitä, mutta eivät välttämättä lukeudu siihen. Näitä ovat muun muassa Laokoon-ryhmä (n. 180 eaa.?), Pasquino-ryhmä ja Farnesen härkä. Rooman valtakunta loi noin 200 eaa. alkaen suuren kysynnän kreikkalaisille veistoksille ja niiden kopioille. Roomalaisten maku suosi dramaattisuutta ja sentimentaalisuutta, ja vaikutti todennäköisesti taiteen aiheisiin ja tyyleihin.
Myöhemmän hellenistisen kauden aikana syntyi klassisoiva koulukunta, joka pyrki jälleen palaamaan klassisen kauden tyyliin. Eräs tunnettu esimerkki klassista kuvanveistoa ja hellenistisiä piirteitä yhdistelevästä veistoksesta on Milon Venus (n. 130–110 eaa.).
Anton Helve
Anton Helve (sukunimi aik. Moldakoff; 3. heinäkuuta 1878 Rantasalmi – 29. toukokuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjallisuuden suomentaja.
Helven vanhemmat olivat tehtaankirjuri, kaupanhoitaja Anton Moldakoff ja Anna Helena Juutinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Hämeenlinnan lyseosta ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa sekä suoritti 1898–1899 teknillisiä opintoja polyteknillisessä opistossa.
Helve oli Päivälehden toimittajana 1902–1904 ja Uuden Suomettaren toimittajana 1904–1911. Vuodesta 1911 hän oli Sanomalehtien Uutistoimiston palveluksessa, Uusi Aura-lehden toimittajana ja Käsityö ja Teollisuus-aikakauslehden toimitussihteerinä ja taloudenhoitajana. Helve tuli 1921 Iltalehden palvelukseen ensin toimitussihteeriksi ja sitten lehden ilmoitusosastolle. Hän kirjoitti lehteen myös pakinoita nimimerkillä Porvari. Viimeksi Helve oli työssä Liiketaito-lehden ilmoitusosastolla ja avusti myös muita lehtiä. Helve kuoli keuhkokuumeeseen toukokuun lopulla 1928.
Anton Helve oli naimisissa vuodesta 1902 Hilda Maria (Maiju) Gerdtin kanssa. Heidän tyttärensä oli tanssitaiteilijatar Taina Helve.
Kivistön rautatieasema
Kivistön rautatieasema (, ratakm 18+300) on rautatieliikennepaikka Vantaan Kivistössä. Asema on Vehkalan ja Aviapoliksen asemien välissä Kehäradan rataosalla. Aseman rakentaminen saatiin valmiiksi 28. tammikuuta 2015, ja liikennöinti Kehäradalla alkoi 1. heinäkuuta. Lentoasemalle liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2.
Aseman kupeeseen rakennetaan kauppakeskusta, jonka on tarkoitus avautua syksyllä 2023. Suunnitelman mukaan kauppakeskuksen yhteydessä toimisi terveysasema, asukaspalvelut, kirjasto ja nuorisotila. Kauppakeskuksen yhteyteen rakennettava uusi bussiterminaali yhdenmukaistaisi linja-autojen saapumista ja lähtemistä rautatieaseman ympäristössä. Kivistön kirjasto ja nuorisotila toimivat toistaiseksi kaupungin vuokraamissa tiloissa aseman vieressä.
Mkv
MKV voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Formula 3 Euroseries -kausi 2008
Formula 3 Euroseries -kausi 2008 on Formula 3 Eurosarjan kuudes kausi. Kausi alkoi Saksan Hockenheimringin radalla ja päättyi niin ikään Saksan Hockenheimringillä. Sarjan mestaruuden vei saksalainen Nico Hülkenberg, toiseksi sijoittui italialainen Edoardo Mortara ja kolmanneksi ranskalainen Jules Bianchi.
Tallit ja kuljettajat
- Kursivoitu, tarkoittaa vierailevaa kuljettajaa, joka ei ollut oikeutettu saamaan pisteitä. R  = Sarjan tulokas kaudella 2008
New Century Global Center
pienoiskuva|New Century Global Center New Century Global Center on Kiinan Chengdussa sijaitseva monitoimirakennus, joka avattiin yleisölle 28. kesäkuuta 2013. Sen pituus on 500 metriä, leveys 400 metriä ja korkeus 100 metriä. Rakennuksen tilojen kokonaispinta-ala on 1,7 miljoonaa neliömetriä. Kiinalaisten viranomaisten mukaan kyseessä on maailman suurin vapaasti seisova rakennus.
New Century Global Center sisältää muun muassa ostoskeskuksia, liiketiloja, elokuvateattereita, hotelleja sekä perheille suunnattuja virkistysmahdollisuuksia.
Samir Jouili
Samir Jouili on tunisialainen jalkapallovalmentaja. Hän on valmentanut hetkellisesti US Monastiria ja EGS Gafsaa. 26. tammikuuta 2011 hänet palkattiin loppukaudeksi ES Hammam Soussen päävalmentajaksi. Vuodesta 2013 lähtien hän on toiminut AS Djerban valmentajana.
Réunioninkottarainen
Réunioninkottarainen (Fregilupus varius) on sukupuuttoon kuollut, kottaraisten heimoon kuulunut varpuslintu.
Lajia tavattiin kotoperäisenä Réunionin saarella. Se oli ilmeisesti yleinen vielä 1830-luvulla, mutta kuoli sukupuuttoon 1850-luvun aikana. Häviämisen syitä ei tiedetä tarkkaan, mutta mahdollisia syitä olivat taudit ja ihmisten aiheuttama häirintä sekä metsästys.
Franco Ballerini
Franco Ballerini (11. joulukuuta 1964 Firenze – 7. helmikuuta 2010 Pistoia) oli italialainen maantiepyöräilijä. Hänen merkittävin saavutuksensa on Pariisi–Roubaix-kilpailun voitto vuosina 1995 ja 1998. Hän kilpaili ammattilaisena vuosina 1986–2001.
Ballerini toimi Italian pyöräilyjoukkueen managerina vuodesta 2002 kuolemaansa saakka.
Ballerini menehtyi rallionnettomuudessa 7. helmikuuta 2010 toimiessaan kartanlukijana Alessandro Ciardille.
Saavutuksia
Lähde: Cycling Archives
Vapaudenpatsas (täsmennyssivu)
Vapaudenpatsas-nimisiä patsaita löytyy eri puolilta maailmaa:
Viola Reggio Calabria
Viola Reggio Calabria on italialainen koripalloseura Reggio di Calabriasta.