cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
D’You Know What I Mean?
Palkinnot ja kunnianosoitukset
Kappaleen musiikkivideo oli vuoden 1998 Brit Awards -gaalassa parhaan musiikkivideon palkinnon ehdokas, mutta palkinnon sai popyhtye All Saints kappaleellaan ”Never Ever”. Vuonna 2010 brittiläinen XFM-radiokanava sijoitti sen 849. parhaaksi kappaleeksi listallaan kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta kappaleesta. Lokakuussa 2011 brittiläinen musiikkilehti NME valitsi ”D’You Know What I Meanin?” sijalle 77. listallaan, joka sisälsi 150 parasta kappaletta vuosilta 1996–2011.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Ari Valjakka
Valjakka valmistui ylioppilaaksi 1960 Mikkelin Lyseosta ja kansakoulunopettajaksi Jyväskylästä 1963. Lisäksi hän opiskeli Lontoossa Holborn Collegessa vuosina 1967–1969. Hän harrastaa lukemista.
D’You Know What I Mean?
Kokoonpano ja henkilöstö
thumb|200px|Kappaleessa laulun esittävä Liam Gallagher.
Ari Valjakka
Valjakka on ollut vuosikymmeniä mukana SOS-lapsikyläyhdistyksen toiminnassa ja oli 20 vuotta sen johdossa.
D’You Know What I Mean?
Tuotanto
Lähteet:
Kansainväliset versiot
Lähde:
Perussuomalaisten Keski-Pohjanmaan piiri
Perussuomalaisten Keski-Pohjanmaan piiri on yksi perussuomalaisten piirijärjestöistä. Sen piiritoimisto sijaitsee Kokkolassa.
Ahlen
Ahlen on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Sitä rajaavat Sendenhorst, Ennigerloh, Beckum, Lippetal, Hamm ja Drensteinfurt. Kaupunki kuuluu Münsterin hallintopiiriin ja Warendorfin piirikuntaan. Vuoden 2021 lopussa siellä oli 53 348 asukasta Sen pinta-ala on 123,1 neliökilometriä ja asukastiheys 433 as./km².
Historia
Nykyisen Ahlenin paikalla on sijainnut aikoinaan saksien asutus. Varhaisin maininta alueesta historiallisissa lähteissä sijoittuu vuoden 850 tienoille, jolloin asutus tunnettiin nimellä Villa Alna. Siitä kasvoi 1200-luvulle tultaessa kaupunki. Ahlen mainittiin kaupunkina ensimmäisen kerran vuonna 1224, ja kaupunginmuuri pystytettiin vuonna 1271. Kaupunki kuului Hansaliittoon. Kaupunginmuurin purkaminen käynnistyi vuonna 1765 ja vuoteen 1929 mennessä viimeisetkin osat muurista katosivat.
Ahlen joutui hävitykseen kohteeksi kolmikymmenvuotisessa sodassa vuosina 1618–1648. Kaupunkia ja sen asukkaita turmeli myös rutto. Vuosien 1480, 1686 ja 1744 suuret tulipalot saivat aikaan huomattavaa hävitystä kaupungissa, ja se ajautui syvään taantumukseen. Vuonna 1847 kaupunki lähti jälleen kasvamaan uuden rautatieyhteyden avauduttua, ja siitä muodostui vahva teollisuuskaupunki.
Ystävyyskaupungit
Ahlenilla on neljä ystävyyskaupunkia:
Norjan hallitsija
Norjan kuningas on Norjan valtionpäämies. Nykyinen Norjan kuningas on Harald V.
==Yleistä == Norja liitettiin osaksi Ruotsia hyvityksenä siitä että Ruotsi menetti Suomen Venäjälle. Norjalla ja Ruotsilla oli yhteinen hallitsija Kaarle XIII vuodesta 1814. Personaaliunionissa Norjalla oli laajat itsemääräämisoikeudet maan sisäisissä asioissa. Ulko- ja turvallisuuspolitiikka oli yhteinen Ruotsin kanssa. Norjalla oli paljon enemmän päätösvaltaa omissa sisäisissä asioissa kuin sillä oli ollut osana Tanskaa.
Norjan suurkäräjät hyväksyivät vuonna 1905 lain, joka koski Norjan konsulilaitoksen perustamista mutta Norjan ja Ruotsin yhteinen kuningas Oskar II ei hyväksynyt lakia, joten Norjan suurkäräjät katsoivat maan eronneen personaaliunionista. Norjassa järjestettiin kansanäänestys personaaliunionin purkamisesta. Purkamista kannatti 368 392 norjalaista ja unionin säilyttämistä 184. Norjan suurkäräjät ja Ruotsin hallitus sopivat personaaliunionin purkamisesta. Norja valitsi uudeksi valtionpäämiehekseen Tanskan prinssi Karlin, joka otti hallitsijanimekseen Haakon VII. Hän oli isänsä puolelta Sonderburg-Glücksburgin sukua, eli Tanskan hallitsijasukua, ja äidin puoleltaan Bernadotte-sukua eli Ruotsin hallitsijasukua.
Toisen maailmansodan aikana Norjan kuningassuku oli maanpaossa Englannissa. Myös Norjan hallitus pakeni Englantiin.
Liet-Lávlut
Liet-Lávlut on vähemmistökielten laulufestivaali, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2002 Friisinmaalla. Lokakuussa 2006 kilpailut järjestettiin ensimmäistä kertaa Pohjoismaissa, Östersundissa. Liet-Lávlutin päätavoitteena on lisätä kiinnostusta vähemmistökieliin Euroopassa, varsinkin nuoremman väestön osalta.
James Daly
thumb|James Daly Medical Centerissä vuonna 1975. James Firman Daly (23. lokakuuta 1918 Wisconsin Rapids – 3. heinäkuuta 1978 Nyack) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jolla oli rooleja niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin. Hänet tunnetuimpia roolejaan on tohtori Paul Lochnerin rooli televisiosarjassa Medical Center (1969–1976).
Liet-Lávlut
Liet-Lávlut 2006
Sen johdosta, että saamelaiset olivat voittaneet kolmesta aiemmasta kilpailusta kaksi, pidettiin kilpailut saamelaisalueella, Ruotsin Östersundissa. Alkukarsintoihin osallistui 60 kilpailijaa, jotka esittivät musiikkia kaikkiaan 25 vähemmistökielellä. Loppukilpailuun valittiin 11 kappaletta, jotka edustivat yhtä monta kieltä. Voittajan valitsi kilpailun jury, mutta yleisö pystyi äänestämään omaa suosikkiaan itse paikalla, Internetissä sekä tekstiviestein. Kilpailun voitti ruotsinsaamelaisen Johan Kitin ja norjansaamelaisen Ellen Sara Bæhrin duo kappaleellaan ”Luđiin muitalan” (Joiulla minä kerron). Eniten ääniä yleisöltä sai kappaleellaan ”Soleu Roge” oksitaaniksi laulanut Liza Pannetier.
James Daly
Daly näytteli ensimmäistä kertaa vuonna 1928 synnyinkaupungissaan Wisconsin Rapidsissä. Vuonna 1946 hän esiintyi ensimmäistä kertaa New Yorkissa. Vuonna 1950 hän oli pääosanesittäjiä näytelmässä Major Barbara, joka voitti tuon vuoden Theater Guild -palkinnon. Daly esiintyi monissa teatterirooleissa, mutta suuntautui erityisesti televisiouralle. Hän esiintyi ensi kertaa televisiossa jo vuonna 1947. Daly voitti Emmy-palkinnon roolistaan televisioelokuvassa Eagle in a Cage vuonna 1965. Medical Centerin lisäksi Daly näytteli monissa muissa televisiosarjoissa kuten FBI, Etsivä Ironside, Vaarallinen tehtävä ja Takaa-ajettu.
Liet-Lávlut
Kilpailun järjestäjät
Kilpailua tukivat mm. Östersundin kunta, Ruotsin valtion kulttuurineuvosto, Norrbottenin maakäräjät, Pohjoiskalotin neuvosto, Saamelaiskäräjien kulttuurineuvosto, Norjan suurlähetystö, Friisinmaan provinssi, Bòrd na Gàidhlig ja Comunn na Gàidhlig.
James Daly
Dalyllä oli myös joitakin elokuvarooleja. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli Otto Premingerin vuoden 1955 elokuvassa Yhden miehen kapina. Muita Dalyn roolisuorituksia nähtiin muun muassa elokuvissa Apinoiden planeetta ja Viiden miehen armeija.
Daly oli naimisissa vuodesta 1941 näyttelijä Mary Hope Newellin kanssa. Liitto päättyi eroon. Dalylla oli neljä lasta. Yksi lapsista on näyttelijä Tyne Daly. James Daly kuoli todennäköisesti sydänkohtaukseen 59-vuotiaana.
Toinen näytös
Toinen näytös on suomalaisen punk-yhtyeen Kirkkoveneen 18. kesäkuuta 2021 julkaistu toinen studioalbumi.
Fatos Nano
Nano syntyi ja opiskeli Tiranassa. Hän väitteli taloustieteen tohtoriksi vuonna 1989. Nano vangittiin vuonna 1993 korruption vuoksi, mutta armahdettiin vuonna 1997. Vankilatuomiota on pidetty poliittisesti värittyneenä. Nano on toiminut maansa pääministerinä kolmeen otteeseen: ensimmäisen kerran 1991, toisen 1997–1998 ja kolmannen 2002–2005.
Bruna Tomaselli
pienoiskuva|pysty|Tomaselli vuonna 2021. pienoiskuva|Tomaselli kilpailemassa W Seriesissä kaudella 2021. pienoiskuva|Tomaselli kaudella 2022. Bruna Alberti Tomaselli (s. 18. syyskuuta 1997 Caibi, Brasilia) on brasilialainen autourheilija.
Tomasi Kulimoetoke II
frame|Tomasi Kulimoetoke II Tomasi Kulimoetoke II (26. heinäkuuta 1918 – 7. toukokuuta 2007) oli Wallis ja Futunaan kuuluvan Uvean (Wallis) perinteisen kuningaskunnan 50. kuningas.
Bruna Tomaselli
Tomaselli aloitti kilvanajon seitsemänvuotiaana ja sijoittui heti ensimmäisessä kilpailussaan kolmanneksi. Hän siirtyi kartingista Formula-kilpailuihin kaudella 2013. Hän ajoi kaudet 2013–2014 Brasilian juniorisarjoissa ennen kuin siirtyi kaudeksi 2015 Fórmula 4 Sudamericana -sarjaan. Kaudella 2016 hän sijoittui sarjan neljänneksi. Vuonna 2017 hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän alkoi kilpailla MRF Challenge Formula 2000 -sarjassa. Kaudet 2018 ja 2019 hän ajoi sarjassa täysiaikaisesti sijoittuen kokonaispisteissä 16:nneksi ja kahdeksanneksi. Kaudella 2018 hän ajoi myös Formula Academy Sudamericana -sarjaa, jossa sijoittui viidenneksi.
Tomasi Kulimoetoke II
Kulimoetoke II:sta tuli kuningas 12. maaliskuuta 1959. Hän menehtyi 88 vuoden iässä kärsittyään pidempään heikosta terveydestä. Häntä seurasi kuninkaana Kapiliele Faupala.
Bruna Tomaselli
Kaudeksi 2023 Tomaselli siirtyi kilpailemaan Brasilian vakioautosarja Stock Seriesiin.
Koukunpolvi
Koukunpolveksi kutsutaan Heinäveden vesistöreitin mutkaa, jonka reitti tekee kiertäessään Koukunniemen eteläpään Heinävedellä. Koukunpolvi sijaitsee vajaa neljä kilometriä Pilpan kanavalta etelään aivan Koloveden kansallispuiston luoteisella laidalla. Koukunpolvella on jyrkät, kallioiset rannat ja kapeat vesiväylät. Koukunpolven kohdalla laivareitti tekee jyrkän mutkan ja kääntyy joksikin matkaa ikään kuin takaisin päin.
Koukunniemellä sijaitsee Koukunpolven huvila, jonka Kiuruveden apteekkari Berndt Emil Forsblom rakennutti 1920-luvulla. Koukunniemeen ei mene sähköjä tai teitä. Lähellä sijaitsee myös oopperalaulaja Aino Acktén Pohjataipaleen huvila.
Koukunpolven kuvaa Pirunvuorelta nähtynä on käytetty monissa Suomea ja Heinäveden reittiä mainostavissa mainoksissa. Yksi näistä on eräs Adolf Bockin maalaama Heinäveden reitin mainos vuodelta 1928. Tässä esiintyy Heinäveden reittiä hyvin kuvaava lause "Kappale kauneinta Suomea".
Lähteet
62.29729°N, 28.73332°W
Avain
thumb|250px|Mekaanisia avaimia thumb|Sähkölukon avain Avain on väline, jolla avataan lukko. Se on tavallisesti erikoismuotoiltu hammastettu metallilevy tai -sauva. Avaimen kääntäminen lukossa aiheuttaa lukon salvan avautumisen. Lukoissa on usein myös erilaisia haittoja, jotka estävät lukkoa aukeamasta väärän muotoisella avaimella. Toisistaan eroavia haittayhdistelmiä kutsutaan sarjoituksiksi. Jotkut lukot ovat uudelleensarjoitettavissa, jolloin lukkoja ei tarvitse kokonaan vaihtaa avaimen tai avaimen kuvan päädyttyä vääriin käsiin. Kerrostaloihin ja julkisiin rakennuksiin asennetuissa lukoissa on joskus tavallisen sarjoituksen lisäksi toinen sarjoitus, joka mahdollistaa kaikkien talon lukkojen avaamisen lukkokohtaisten avainten lisäksi talokohtaisella yleisavaimella.
Avaintyypit
Eri lukkomalleihin käytetään yleensä eri avaimia. Yleisiä kodin lukkojen avainten tyyppejä ovat Suomessa muun muassa Abloy Classic, Profile, Exec ja Sento. Suomessa käytetään myös Protec-avaimia ja -lukkoja, mutta lähinnä liikeyrityksissä. Ulkomailla käytössä on Abloy Disklock Pro, jonka avain muistuttaa Protecia. Toinen tunnettu avainmerkki on Boda, jota ei enää valmisteta.
Avainten valmistaminen
Jotkut teollisuusavaimet ovat malliltaan ja sarjoituksiltaan niin yleisesti käytettyjä, että niitä voidaan valmistaa ja myydään massatuotantona. Massatuotetut avaimet ovat edullisia, mutta turvattomia sillä ne ovat lähtökohtaisesti kenen tahansa hankittavissa. Astetta paremmin suojatuissa tuotteissa tehdasvalmisteisia avaimia saatetaan tuottaa useilla eri sarjoituksilla. Tämä parantaa turvallisuutta, mutta tällaisten avainten turvallisuus riippuu pitkälti siitä, miten paljon eri sarjoituksia on ja miten helppo lukosta on päätellä siihen sopiva sarjoitus. Jossain lukoissa on merkintöjä, joista niihin sopiva avain voidaan hankkia. Joskus tällaiset merkinnät ovat erillisellä kortilla, joka mahdollistaa niiden säilyttämisen turvallisessa paikassa.
Tehdasvalmisteisia avaimia parempaan turvallisuuteen päästään, kun lukko sarjoitetaan uudelleen jälkikäteen, jolloin lukon sarjoitus on vain muutaman ihmisen tiedossa.
Uudelleensarjoitettavissa olevien lukkojen avaimet valmistetaan yleensä kaksivaiheisesti. Ensin massatuotantona valmistetaan suuria määriä avainaihioita, maksimiavaimia, jotka sopivat tiettyyn lukkomalliin, mutta eivät avaa ainuttakaan käytössä olevista lukoista. Varsinaiset avaimet valmistetaan jälkikäteen poistamalla avainaihioista materiaalia siten, että avain sopii tietyn käytössä olevan lukon sarjoitukseen. Yksinkertaisimmillaan avainaihio voidaan työstää avaimeksi poistamalla aihiosta materiaalia metalliviilan avulla. Nykyään tiettyyn sarjoitukseen sopivia avaimia voidaan myös tulostaa yksivaiheisesti, jolloin erillisiä avainaihioita ei välttämättä tarvita.
Avainten valmistusta pyritään kontrolloimaan rajoittamalla sopivien avainaihioiden saatavuutta. Avainaihioihin saatetaan esimerkiksi lisätä liikkuvia osia, jotka vaikeuttavat avainaihioiden valmistusta. Lisäksi avainaihiot saattavat sisältää lukon sarjoitukseen liittymättömiä kontrollihammastuksia, joilla voidaan rajoittaa avainaihioiden yhteensopivuutta muutoin yhteensopivien lukkojen välillä. Avainaihioiden erityispiirteitä voidaan myös suojata patenteilla, jolla pyritään estämään avainaihioiden kaupallinen saatavuus kolmansilta osapuolilta. Aihioiden tuotanto kuitenkin vapautuu tuotantoa rajoittaneen mallisuojan tai patentin rauettua.
thumb|Vasemmalta: 1-2. kahden eri lukon avaimet 3. kotitekoinen luurankoavain, jota voidaan käyttää avainten 1 ja 2 asemesta. thumb|Vasemmalta ylhäältä: 1. kokeiluavaimia, 2. autonovien ravisteluavaimia, 3. toimistokaappien ravisteluavaimia. thumb|Töytäisyavaimia ja töytäisyvasara. thumb|Kampatiirikoita
Luurankoavaimet
Luurankoavaimet toimivat vain hyvin alkeellisten lukkojen kanssa.
Kokeiluavaimet
Kokeiluavaimia käytetään tyypillisesti alkeellisiin lukkoihin, joiden sarjoitukset ovat niin yksinkertaisia, että ne aukeavat yhdellä muutamasta eri avaimesta. Kokeiluavainnippu sisältää muutamia avaimia, jotka yhdessä avaavat kaikki tai suurimman osan saman mallisista lukoista. Kokeiluavaimia voidaan joskus valmistaa myös edistyneemmille lukoille, mutta kokeiltavien avainten määrä saattaa kasvaa helposti suureksi siirryttäessä alkeellisista lukoista astetta monimutkaisempiin lukkoihin.
Ravisteluavaimet
Ravisteluavaimia käytetään melko alkeellisiin lukkoihin, joiden avaamiseen kuitenkin tarvittaisiin melko suuri määrä kokeiluavaimia.
Töytäisyavaimet
Töytäisyavaimilla pyritään hyppyyttämään lukon osia väliaikaisesti pois paikaltaan, jotta lukko saataisiin tällä välin avattua.
Kampatiirikat
Kampatiirikat muistuttavat enemmän valeavaimia, kuin tiirikointivälineitä, mutta niiden käyttö vaatii silti jonkin verran harjoittelua.
Sähkölukkojen avaimet
Avainkortit ovat tavallisesti magneettijuovalla varustettuja luottokortin kokoisia avaimia, jotka ovat yksilöitävyytensä ansiosta kulunvalvontaan sopivia. Maailman ensimmäinen avainkorttilukko, 1970-luvun lopulla patentin saanut norjalainen VingCard, perustui alun perin mekaaniseen reikäkorttiin ja -lukkoon, kunnes ratkaisua kehitettiin sähköisesti ohjelmoitavaksi.
Suur-Manchester
Suur-Manchester (Greater Manchester) on metropolikreivikunta Luoteis-Englannissa Manchesterin kaupungin ympäristössä. Sen asema on ollut täysin muodollinen vuodesta 1986, jolloin sen valtuusto lakkautettiin ja hallinto siirrettiin kymmenelle metropolihallintopiirille. Vuonna 2020 kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin ihmistä.
Lakkauttamisensa jälkeen metropolikreivikunta on toiminut yhteistoimintaelimenä samaan tapaan kuin Suomen kuntien kuntainliitot. Sillä on esimerkiksi yhteinen poliisipiiri ja joukkoliikenneportaali.
Hallinto
Suur-Manchesterin muodollisen kreivikunnan alueella sijaitsevat seuraavat hallinnolliset alueet:
Väestö
Vuonna 2020 Suur-Manchesterin metropolikreivikunnassa oli noin asukasta ja seuraavat yli  asukkaan asutuskeskukset:
Sovitus (musiikki)
Sovitus on musiikkitermi, joka tarkoittaa tietoisesti tehtyjen, tavallisesti nuotinnettujen esitysversioiden luomista ennestään olemassa olevista sävellyksistä. Sovitus voi joko tarkentaa tai muuttaa alkuperäisen sävellyksen yksityiskohtia, mutta sävellyksen kokonaishahmoon sovituksessa ei kajota.
Sovituksiksi ei katsota kuulonvaraisesti periytyneiden sävellysten, kuten kansanmusiikin, versioita, improvisoituja koristeita tai kadensseja, jotka voivat varioida esityksestä toiseen. Myöskään tekstien liittämistä soitinsävellyksiin tai vokaaliosuuksien vaihtoa ei pidetä sovituksina, ellei näistä aiheudu musiikillista muutosta. Sovituksia eivät liioin ole sitaatti-, alluusio- tai kollaasitekniikoiden käyttöä sisältävät, eivätkä toisen säveltäjän teemaan perustuvia muunnelmateokset.
Hyvän sovituksen kriteerit
Tyydyttävän sovituksen tulisi
Esityskokoonpanon muuttaminen
Tavallisin sovituksen muoto on muuttaa sävellyksen alkuperäistä soitinkokoonpanoa pysyen muutoin uskollisena sävellykselle. Tämä voi tapahtua instrumenttia vaihtamalla, instrumenttikokoonpanoa supistamalla (esimerkiksi orkesteriteosten pianosovitukset), tai instrumenttimateriaalia kasvattamalla kirjoittamalla uusille instrumenteille uusia ääniä.
Uudelleenmuokkaus
Uudelleenmuokkauksessa sävellystä muutetaan merkittävämmin esimerkiksi sen harmonioiden, melodiakulkujen tai bassoäänten osalta. Sovituksesta puhutaan kuitenkin edelleen, mikäli alkuperäissävellyksen yleinen muoto säilyy. Mikäli myös kokonaismuoto muuttuu, on kyseessä "sävellys sävellyksestä". Esimerkiksi Franz Lisztin parafraaseja eri oopperoista pidetään hänen omina sävellyksiään, kun taas hänen transkriptioitaan esimerkiksi Ludwig van Beethovenin sinfoinoista pidetään hänen sovituksinaan.
Jazz-sovitukset
Jazz-musiikissa sovitus-termillä on oma merkityksensä, koska jokainen jazz-esitys sisältää "sovittamista" improvisaation ja musiikillisen perusmateriaalin uudelleentulkinnan muodossa. Jazz-musiikin "arr":it tarkoittavatkin tietylle kokoonpanolle kirjoitettua versiota jostain sävellyksestä. Ääripäinä ovat niin sanottu kaupallinen sovittaminen ja toisaalta lähtökohtaansa korkeatasoisemmat sovitukset, jotka lähentelevät jo uudelleensävellystä alkuperäisen sävellyksen pohjalta. Jazz-sovittamisen ja -säveltämisen välinen ero onkin vaikea määritellä.
Jazz-sovittamisen historia
Varhaisimmiksi sovituksiksi katsotaan 1910-luvun loppupuolen jazz- ja tanssiorkesterinuotinnokset, jolloin orkesterien peruskokoonpano alkoi vakiintua. Tärkeänä vaikuttajana toimi muun muassa Isham Jones. 1920-luvulla Don Redman kehitteli kysymys-vastaus-sovituksia, joissa osuuksia vaihdeltiin sektiolta toiselle. Ehkäpä merkittävimpänä jazz-sovittajana pidetään Duke Ellingtonia, joka yhdisteli säveltämistä ja sovittamista uudenlaisiksi musiikkikokonaisuuksiksi. 1930-luvun swing toi mukanaan uusia koulukuntia, muun muassa Benny Goodmanin ja Count Basien kautta. Jazz-sovittamisen ääripäät pelkistyivät 1950-luvulla, jolloin free jazz valtasi alaa yhtaikaa läpisävellettyjen teosten kanssa.
Nykyisin sovittamisen merkitys on jazz-musiikissa vähäinen verrattuna varhaisten isojen orkestereiden aikakauteen. Sovittamisella on kuitenkin yhä keskeinen merkitys muun muassa pop-, rock-, elokuva- ja televisiomusiikissa.
Pop-musiikissa
Pop-musiikissa sovittajat lisäävät usein uusia osia sovitukseen, ja tällöin uusi sovittaja on tavallaan toinen uusi teoksen osa-säveltäjä. Rytmisektion osat ovat usein improvisoituja ja muusikot soittavat ja säestävät vapaasti käyttämällä sointusymboleja ja lead-sheetejä.
Olemassa oleva teos voidaan äänittää uudelleen uudella sovituksella. Siihen voidaan käyttää eri/uusia soittimia, tempo, rytmimerkinnät sekä sävelkorkeus (transponointi) voidaan muuttaa, jopa erittäin voimakkaasti. Lopputulos on teos, jossa kuuluvat tutut fraasit sekä lyriikka, mutta joka muuten tarjoaa jotain uutta.
Erityisen paljon uudelleen sovittamista tehtiin 1960-luvulla hyvinä esimerkkeinä Joe Cockerin versio Beatlesien sävelmästä ”With a little help from my friends”, sekä Ike ja Tina Turnerin versio Creedence Clearwater Revivalin sävelmästä ”Proud Mary”. Amerikkalainen yhtye Vanilla Fudge sekä brittiläinen Yes uudelleenmuokkasivat vanhoja hittejä alkutaipaleillaan jopa hyvinkin radikaalisti.
Jotkut uudelleenmiksaukset, varsinkin nykyajan tanssimusiikissa, voidaan myös luokitella uusiksi sovituksiksi omassa tyylissään.
Kalevan kisat 1963
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1963 Turussa 17.–18. elokuuta. Kilpailupaikka oli Turun urheilupuisto. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Donin kasakat
pienoiskuva|Donin alueen kasakka, 1821. Donin kasakat ovat Don-joen varrella elävien kasakoiden muodostama yhteisö. Yhteisö muodostui 1500-luvun jälkipuolella pääasiassa isovenäläisistä talonpojista, mutta heihin kuului myös tataareita. He olivat osa suurempaa kasakkaväestöä (muita olivat Asovan, Dneprin ja Zaporozjen kasakat eli zaporogit). Kukin kasakkaryhmä pyrki olemaan toisista riippumaton valitsemalla oman hetmanin. Donin kasakka-armeija muodostettiin Venäjän keisarikunnan aikana vuonna 1570. Vuonna 1870 muodostettu Donin kasakoiden alue on nykyisen Rostovin alueen tietämillä.
Kasakoiden vapaus ja tasa-arvoisuus
Kasakoiden elämää ihannoidaan nykyäänkin sen tasa-arvoisuuden ja vapauden takia. Väestö kokoontui säännöllisesti kansankokouksiin, joissa käsiteltiin myös laki- ja rikosasiat. Ne myös valitsivat ylipäällikön (atamaani, hetmani). Elämä ei ollut yhtä tiukasti turpeeseen sidottua kuin muilla väestöryhmillä, sillä sotiminen oli sen keskeinen sisältö. Sodan aikana kasakkavapaus oli suurimmillaan, mutta ylipäällikköä oli toteltava ehdottomasti. Tasa-arvo oli käytännössä kuitenkin kaukana, sillä johtavat kasakkasuvut olivat etuoikeutettuja ja vauraita. Köyhempien keskuudessa sota tarkoitti usein ryöstelyä. Sodassa kasakoiden heikkoutena oli järjestelmällisen taktiikan puute ja sen halveksiminen.
Stenka Razinin kapina
Kuuluisin Donin kasakka oli kapinapäällikkö Stenka Razin. Hän asettui vuonna 1667 noin tuhannen tyytymättömän kasakan johtajaksi. He hyökkäsivät ensin Iranin puolelle, sitten vuonna 1670 Volgan suunnalle. Liike sai talonpoikaiskapinan piirteitä, kun joukkoon liittyi yhä uusia väestöryhmiä. Razinilla ei ollut kuitenkaan selviä uudistustavoitteita. Kapina päättyi Razinin vangitsemiseen ja teloitukseen vuonna 1671.
Kasakat taiteessa
Donin kasakoiden elämästä vuosina 1917–1918 sisällissodan aikoina kertoo Mihail Šolohovin romaani Hiljaa virtaa Don. Tutkimuskirjallisuus tukee romaanin esittämiä tapahtumia, jossa kasakat alussa jakaantuivat kahtia valkoisten ja punaisten kannattajiksi, mutta lopulta kääntyivät joukolla bolševikkeja vastaan. Venäjän kirjallisuudessa ja taiteessa kasakka-aiheet ovat olleet keskeisiä.
Tataarikasakat
A. V. Mirtov esitti samankaltaista; Donin kasakoiden, erityisesti ratsastuskasakoiden elämään ja kieleen vaikutti voimakkaasti "Meštšerasta" tulleet tataarit. Saksalainen historijoitsija G. Shtekl kirjoitti: "Ensimmäiset venäläiset kasakat oli venäläistettyjä tataareja".
V. N. Tatishev ottaa kantaa Donin kasakoiden alkuperään seuraavasti: "Jotkut heistä asuivat Meštšeran pienissä kaupungeissa, ja heidän pääkaupunkinsa Donskoy oli Donin rannalla, missä Donskoin luostari on nykyään."
A. A. Gordeyev yhdisti kasakoiden muodostumisen Kultaisen ordan aikakauteen. Hänen mukaansa he "eivät joutuneet Ordan kaanien alaiseksi, eivät hyväksyneet maaorjuutta, kokivat tuskallisesti kaikenlaisen sosiaalisen epäoikeudenmukaisuuden, ja kapinoivat feodaalihallintoa vastaan".
Tutkijan Salavat Ishakovin mukaan misääritataareja talonpoikia otti osaa Razinin kapinassa.
Jefferson Farfán
Jefferson Farfán (Jefferson Agustin Farfán Guadalupe) (s. 26. lokakuuta 1984, Lima, Peru) on perulainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Farfán edustaa Venäjän pääsarjassa pelaavaa Lokomotiv Moskovaa. Aiemmin hän edusti kotimaassaan Alianza Limaa, Alankomaiden pääsarjassa PSV Eindhovenia, Saksan pääsarjassa Schalkea ja Arabiemiirikuntien pääsarjan Al Jaziraa. Farfán lukeutuu Perun maajoukkueen avainpelaajiin.
Huhmarisvaara
Huhmarisvaara on Pohjois-Karjalan Polvijärvellä sijaitseva vaara Höytiäisen länsirannalla.
Historia
Vuonna 1944 lokakuussa Huhmarisvaaran huipulle rakennettiin Salpalinjan pohjoisin tykkiasema. Vaaran laelta näkyvät Kontiolahti, Kunnasniemi ja Polvijärven saaret.
Alueella toimi 1970-luvun lopulta alkaen Lomakeskus Huhmari, jonka taustayhtiö Huhmarisvaaran Loma Oy hakeutui konkurssiin syksyllä 2022 koronapandemian ja energiahintojen äkillisen nousun vietyä pohjan liiketoiminnan kannattavuudelta.
Operaatio Teapot
thumb|right|Kuva Operaatio Teapotin MET-ydinkokeesta.
Operaatio Teapot (suomeksi: teekannu) oli 14 ydinkokeen laukaisusarja. Se toteutettiin Yhdysvalloissa, Nevadan ydinkoealueella, tarkemmin Yucca Flatin ja Frenchman Flatin koealueilla. Testit toteutettiin helmi-toukokuussa 1955. Osa ydinräjähteistä (10 kpl) laukaistiin torneista, yksi näistä maan alla ja osa (3 kpl) taas tehtiin lentopudotuksina B-36 pommituskoneista. Ydinkokeiden räjähdysvoima vaihteli välillä 1 — 43 kilotonnia, jossa Turk oli näistä voimakkain. Ydinkoesarjaa edelsi Operaatio Castle. Sitä seurasi Operaatio Wigwam.
Testisarja tuli lähinnä eniten tunnetuksi siitä, että niissä tutkittiin ensi kertaa todella vakavasti ydinaseiden vaikutusta siviileihin sekä yleiseen infrastruktuuriin, kuten eri tyyppisiin rakennuksiin ja sähkönsiirtojärjestelmään. Hyvin useassa videossa taikka tietoleikkeessä näytetään sellaista osuutta, joka on näissä ydinkokeissa kuvattu. Joitain rakennelmia tehtiin aina mallinukkeja sekä näiden ehostusta myöten, ydinräjäytysten tuhojen mallintamista varten. Testien nimet olivat: Apple 1, Apple 2, Bee, ESS, HA, Hornet, MET, Moth, Post, Tesla, Turk, Zucchini, Wasp ja Wasp Prime.
Muun muassa W27 -tyypin ydinkärkeä kehiteltiin. Eräät kärjistä saivat nimet Linda ja Cleo. W28:n sekä Mark 6 -ydinpommin valmistus toteutui. W28:n enin tuhovoima oli 1.2 MT.
Ydinkokeiden nimet, toteutus/räjäytystapa, voimakkuus (kT) ja räjäytyskorkeus
pienoiskuva|Operaatio Teapotin Turk-ydinkokeen räjäytystorni, joka oli korkeudeltaan 152 metriä.
Potta
thumb|200px|Keraaminen yöastia. Potta on tavallisesti pienten lasten ulostamiseen ja virtsaamiseen käyttämä astia vaippojen käytön lopettamisen jälkeen. Potta on useimmiten valmistettu muovista.
Yöastiaksi nimitetään yleensä vastaavaa aikuisten käyttöön tarkoitettua astiaa. Yöastioiden käyttö oli aikaisemmin nykyistä paljon yleisempää, kun talot saattoivat olla kylmiä, valon tekeminen vaati tulen sytyttämistä ja käymälänä toimi useimmiten ulkohuussi. Aikuisten yöastia oli useimmiten keraaminen astia, ja sitä käytettiin nimensä mukaisesti yölliseen ulostamiseen ja virtsaamiseen. Yöastiaa säilytettiin makuuhuoneessa sängyn alla, ja useimmiten siinä oli kansi. Erityisesti naisille suunniteltu versio tunnetaan nimellä Bourdaloue ranskalaisen jesuiitta Louis Bourdalouen mukaan.
Josh Nicholls
Josh Nicholls -nimisiä henkilöitä ovat:
Matti Paloheimo
Matti Paloheimo -nimisiä henkilöitä ovat:
Hull
Hull on yleinen sukunimi ja monen kaupungin nimi:
Milk (joki)
Milk on Missourin sivujoki Montanan osavaltiossa Yhdysvalloissa ja Albertan provinssissa Kanadassa.
Joen kulku
Joki saa alkunsa Kalliovuorilta Montanasta ja virtaa ensin Montanan pohjoisosien läpi, kunnes siirtyy Kanadan puolelle Albertaan. Sitten se siirtyy takaisin Yhdysvaltojen puolelle ja lopulta yhtyy Missouriin Montanassa.
Elma Laurila
Elma Laurila on torppari Anton Laurilan ainoa tytär Väinö Linnan kirjassa Täällä Pohjantähden alla. Elma kuvataan ronskina, mustakulmaisena tyttönä, joka ihastuu Koskelan Akuun, vaikka aluksi on ynseä tämän lähestymisyrityksiä kohtaan. Hän toimii Suomen sisällissodassa punakaartin keittiöllä. Hän pakenee Lahteen sodan lopussa, jossa joutuu vangiksi ja teloitetaan ampumalla kotoa, ilmeisesti Töyryiltä tulleen murhakäskyn perusteella.
Lidia Chojecka
Lidia Chojecka-Leandro (s. 25. tammikuuta 1977 Siedlce, Puola) on puolalainen keskimatkojen juoksija, jonka päämatka on 1 500 metrin juoksu.
Chojecka menestyi hyvin jo nuorten sarjoissa. 1994 hän sijoittui Lissabonin nuorten MM-kisoissa 1 500 metrin juoksussa seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten Euroopan mestaruuden ja 1996 juoksi Sydneyn nuorten MM-kisoissa viidenneksi. 1997 hän sijoittui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1 500 metrillä neljänneksi. Samana vuonna hän juoksi 3 000 metrin juoksussa hopealle alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa sekä pronssille yliopistojen mestaruuskisoissa. Kauden lopussa IAAF:n GP-finaalissa hän sijoittui mailin juoksussa viidenneksi ajalla 4.41,87. 1998 hän voitti EM-hopeaa sisäradoilla ja sijoittui kuudenneksi Budapestin EM-kisoissa 1998. 1999 hän voitti pronssia 3 000 metrillä Euroopan cupissa. Maebashin sisäratojen MM-kisoissa hän voitti 1 500 metrillä pronssia ajalla 4.05,86 ja oli Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa samalla matkalla yhdeksäs.
Chojecka voitti vuonna 2000 hopeaa sisäratojen EM-kisoissa 1 500 metrillä. Sydneyn olympialaisissa hän oli samalla matkalla viides ja kauden lopussa GP-finaalissa neljäs. Edmontonin MM-kisoissa hän oli 1 500 metrillä viides ja samana vuonna GP-finaalissa neljäs. Münchenin EM-kisoissa 2002 hän juoksi yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti maansa hallimestaruuden 3 000 metrillä ja MM-pronssia Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1 500 metrillä.
Vuonna 2004 Chojecka voitti Puolan sisäratojen mestaruuden 800 metrin juoksussa ja 1 500 metrillä. Euroopan sisäratojen cupissa hän juoksi 3 000 metrillä toiseksi ja Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 1 500 metrillä kahdeksanneksi. Ateenan olympialaisissa hän oli kuudes ajalla 3.59,27. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän juoksi 1 500 metrillä seitsemänneksi ja 3 000 metrillä kolmanneksi ajalla 8.39,16. 2005 hän voitti sisäratojen Euroopan mestaruuden 3 000 metrillä. 2006 hän voitti Puolan sisäratojen mestaruuden 1 500 metrillä ja MM-pronssia 3 000 metrillä Moskovan sisäratojen MM-kisoissa. Euroopan cupin superliigassa hän oli 5 000 metrin juoksussa neljäs ja Göteborgin EM-kisoissa 1 500 metrillä viides.
Birminghamin EM-hallikilpailuissa 2007 Chojecka voitti mestaruuden 1 500 ja 3 000 metrin juoksussa. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 1 500 metrillä kahdeksanneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui alkuerissä. Vuonna 2009 hän sijoittui 1 500 metrillä seitsemänneksi sekä Torinon EM-hallikilpailuissa että Berliinin MM-kilpailuissa. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän sijoittui 3 000 metrillä 11:nneksi ja saman vuoden Barcelonan EM-kisoissa hän keskeytti 5 000 metrillä. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän sijoittui 3 000 metrillä alun perin kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin toiseksi kun Olesja Syreva hylättiin dopingrikkomuksen takia. Istanbulin MM-hallikisoissa 2012 Chojecka sijoittui samalla matkalla kuudenneksi.
Rocks and Stones
Rocks and Stones on suomalaisen kitaristi-laulaja Ile Kallion kolmas sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1982.
Papenburg
Alueet
Papenburg jakautuu kuuteen osaan: Papenburg-Untenende, Papenburg-Obenende, Herbrum, Tunxdorf-Nenndorf, Aschendorf ja Bokel.
Historia
Papenburg mainitaan kirjallisissa lähteissä ensi kertaa 1500-luvulla Eggrik Benningan kronikoissa. Vuonna 1630 joulukuun 2. päivänä Dietrich von Velen osti kartanon Friedrich von Schwarzenbergiltä asuttaakseen tämän suon ympäröimän seudun. Vuonna 1631 huhtikuun 4. päivä piispa Ferdninand von Münster rakensi linnan ja kartanon Papenburgiin Dietrich von Velenille, tätä pidetään kaupungin perustamisajankohtana.
Annie Caron
Annie Caron (s. 10. elokuuta 1941 Pariisi) on ranskalainen kilpauimari.
Caron edusti Ranskaa Rooman olympialaisissa 1960 mutta ei yltänyt loppukilpailuihin. Hän sijoittui alkuerissä yhdeksänneksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, kymmenenneksi 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja 18:nneksi 100 metrin perhosuinnissa.
Annie Caronin pikkusisko Christine Caron on uinnin Euroopan-mestari ja olympiamitalisti.
Kalevan kisat 1969
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1969 Helsingissä 16.–18. elokuuta. Kisapaikkana oli Olympiastadion. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. Naisten lajeissa oli ohjelmassa ensimmäistä kertaa 100 metrin aitajuoksu (80 metrin aitajuoksun tilalla) ja pisin aitamatka oli 200 metriä. Moniotteluna oli tuolloin vielä 5-ottelu (lajeina 100 metrin aitajuoksu, kuulantyöntö, korkeushyppy, pituushyppy ja 200 metrin juoksu).
Tarkkuussuunnistus
thumb|Tarkkuussuunnistusta Tarkkuussuunnistus eli TrailO on eräs suunnistuksen muoto, joka soveltuu kaikenikäisille ja -kuntoisille ihmisille. Tavoitteena ei ole mitata suunnistajan fyysistä kuntoa, vaan tarkkuussuunnistuksen idea pohjautuu päättelytehtäviin ja kartanlukutaitoon. Laji sai alkunsa 1970-luvulla Ruotsissa vammaissuunnistuksena. Se rantautui Suomeen 1990-luvun puolivälissä. Kilpailuja järjestetään myös tarkkuussuunnistuksessa eri tasoilla. Lajia on suuresti kehittänyt Arne Yngström.
Lajiesittely
Tarkkuussuunnistus sopii kaikenkuntoisille, myös liikuntarajoitteisille ihmisille, sillä rata kulkee poluilla ja teillä, joita periaatteessa pitää pystyä myös kulkemaan pyörätuolilla. Rastivälit tulee kuitenkin osata itse etsiä kartalta, sillä erikseen maastoon piirrettyä reittiä ei yleensä käytetä. Rastit ovat tehtäväpisteitä, jotka on sijoitettu polku-urien varrelle. Jokaisella rastilla on niin kutsuttu katselutolppa ja muutama eri kohtaan sijoitettu rastilippu. Katselutolpalta suunnistajan tehtävänä on valita, mikä rasteista on karttaan merkityllä ja rastimäärittein kuvatulla paikalla. Apuna saa käyttää myös kompassia. Rastilla saa periaatteessa liikkua vain sellaisissa kohdissa, joihin pyörätuolillakin pääsisi. Haastavammilla radoilla voi myös olla käytössä nollarasti, eli yksikään maaston rasteista ei vastaa karttaan merkittyä. Oikeasta vastauksesta suunnistaja saa yhden pisteen. Reitin pituus on yleensä 1-3 kilometriä ja se pitäisi suorittaa 1-3 tunnissa. Tarkkuussuunnistus sopii hyvin varsinkin lapsille ja aloitteleville suunnistajille kartanlukemisen opetteluun.
Joskus rastipiste voi olla myös aikarasti, jossa suunnistajan tulee tehdä valinta rajatussa ajassa, yleensä puolessa minuutissa. Toisinaan koko tarkkuussuunnistusrata voi koostua tällaisista rasteista. Tätä suunnistuksen muotoa kutsutaan myös TempO:ksi.
Kilpailut
Tarkkuussuunnistuksesta järjestetään kaikentasoisia kilpailuja. Aluksi kilpailuja järjestettiin vain vammaisia ja etenkin pyörätuolilla liikkuvia. 1990-luvulla mukaan hyväksyttiin myös muita. Ensimmäinen virallinen Ruotsin mestaruus kilpailtiin vasta 2002. Laji alkoi kiinnostaa hiljalleen myös muissa maissa ja epävirallisia EM-kilpailuja järjestettiin 1990-luvulta lähtien. Tarkkuussuunnistuksen MM-kilpailut järjestettiin niin ikään Ruotsissa syyskuussa 2004.
Kilpailuissa on yleensä kaksi sarjaa: avoin sarja ja paralympia-sarja, johon osallistuvat tarvitsevat paralympia-kelpoisuudestaan lääkärintodistuksen. MM-kilpailuja järjestetään myös joukkuesuunnistuksessa.
Gustave Le Bon
thumb|Gustave Le Bon. Gustave Le Bon (7. toukokuuta 1841 Nogent-le-Rotrou – 13. joulukuuta 1931 Marnes-la-Coquette) oli ranskalainen sosiaalipsykologi ja sosiologi.
Le Bon esitti teorioita kansallisista piirteistä, rodullisesta ylivertaisuudesta, ihmisten laumakäyttäytymisestä ja joukkopsykologiasta. Le Bonin työ joukkopsykologiassa tuli merkittäväksi 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla, kun mediatutkijat hyödynsivät sitä. Kriittisesti sitä ovat tarkastelleet mm. Sigmund Freud ja Elias Canetti.
Le Bon opiskeli lääketiedettä ja kiersi Eurooppaa, Aasiaa ja Pohjois-Afrikkaa, kirjoitti artikkeleita arkeologiasta ja antropologiasta ja laati kuuluisia tutkielmia psykologiasta. Näistä töistä huomattavimmat ovat ihmisen psykologiaa käsittelevä Les Lois psychologiques de l'évolution des peuples vuodelta 1894 ja ihmisjoukkoja käsittelevä Joukkosielu (La psychologie des foules) vuodelta 1895.
Christine Caron
Christine "Kiki" Caron (s. 10. heinäkuuta 1948 Pariisi) on ranskalainen kilpauimari, joka 1960-luvulla voitti selkäuinnissa Euroopan-mestaruuden ja saavutti olympiahopeaa.
Caron ui 100 metrin selkäuinnissa maailmanennätyksen 1.08,6 vuonna 1964 ja useita Euroopan-ennätyksiä 100 metrin ja 200 metrin selkäuinnissa vuosina 1963–1964. Hän saavutti Tokion olympialaisissa 1964 hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ajalla 1.07,9, millä hän hävisi 0,2 sekuntia maailmanennätyksen uineelle Yhdysvaltain Cathy Fergusonille. Caron voitti Utrechtin EM-kilpailuissa 1966 kultaa 100 metrin selkäuinnissa.
Christine Caronin sisko Annie Caron kilpaili myös olympialaisissa uimarina.
Belgorodin alue
Belgorodin alue on hallinnollinen alue Lounais-Venäjällä.
Maantiede
Belgorodin alue rajoittuu etelässä ja lännessä Ukrainaan (Sumyn, Harkovan ja Luhanskin alueet), pohjoisessa Kurskin alueeseen ja idässä Voronežin alueeseen. Belgogradin sijaitsee Keski-Venäjän ylängön lounaisosassa. Alueen merkittävimmät joet ovat alueen länsiosasta alkunsa saava Donets ja Oskol.
Historia
Toisessa maailmansodassa Belgorodin alue oli Saksan miehittämä vuosina 1941–1943.
Väestö
Alueen asukasluku on 1 532 526 henkeä (vuonna 2010). Kaupunkiväestön osuus oli paria vuotta aiemmin 66,6 %. Suurimmat kaupungit ovat Belgorod (356 426 as.), Staryi Oskol (221 163 as.) ja Gubkin (88 562 as.).
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan asukkaista 92,9 % on venäläisiä ja 3,8 % ukrainalaisia.
Hallinto
Belgorodin alue on yksi Venäjän federaation jäsenistä eli subjekteista. Sen pääkaupunki on Belgorod. Aluehallinnon johdossa on kuvernööri ja alueduuma. Paikallista itsehallintoa varten alue on jaettu 6 kaupunkipiirikuntaan ja 21 piiriin.
Talous
Belgorodin alueen bruttokansantuote oli Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 yhteensä 397 069,9 miljoonaa ruplaa eli 1,06 % Venäjän federaation BKT:stä. Jokaista alueen asukasta kohti BKT:tä kertyi vuodessa 259,1 tuhatta ruplaa eli noin 6 347 euroa. Tämä oli lähellä (99 %) Venäjän keskiarvotasoa.
Belgorodin alueella on kaivos-, koneenrakennus-, metalli-, kemian-, rakennusaine- ja elintarviketeollisuutta. Kaivosteollisuus tuottaa pääasiassa rautamalmia. Maanviljely tuottaa viljaa, sokerijuurikasta, auringonkukan siemeniä ja eteerisiä öljykasveja. Lisäksi on karjataloutta.
Käymälä
thumb|Käymälöitä kiinalaisella vuorella. thumb|Brittiläinen käymälä 1700-luvulta. Käymälä on paikka, huonetila tai rakennus, jota käytetään tarpeiden tekemiseen eli ulostamiseen ja virtsaamiseen.
Yleistä
Taajaan asutuilla alueilla yleisin käymälätyyppi on nykyään WC. Länsimaisissa kodeissa on yleensä yksityinen WC. Länsimaisissa käymälöissä on usein WC-istuin, jolla kävijä istuu tarpeillaan, ja joskus pisoaareja, joiden äärellä seistään. Muualla maailmassa yleisiä ovat kyykkykäymälät, joiden aukon ylle kävijä kyykistyy. Yleisiä käymälöitä on julkisissa rakennuksissa, ja niitä voivat käyttää asiakkaat tai joskus kuka tahansa. Yleinen käymälä voi olla siirrettävä koppi, joka pystytetään ulkosalle. Haja-asutusalueilla, viemäriverkon ulottumattomissa, käymälät ovat useimmiten kuivakäymälöitä. Luonnonolosuhteissa käymälänä voi toimia esimerkiksi riuku tai kuoppa. Käymälässä on tavallisesti paperia tai vettä, jolla kävijä puhdistautuu toimituksen jälkeen.
Joissakin uskonnoissa on puhdistautumiseen liittyviä tarkkoja määräyksiä. Esimerkiksi islam sisältää tarkat ohjeet islamilaisesta käymäläkulttuurista.
Uuno Laurila
Uuno Laurila on torppari Anton Laurilan poika Väinö Linnan kirjassa Täällä Pohjantähden alla.
Ensimmäisen maailmansodan aikana myös Pentinkulmalla alkavat venäläisten viranomaisten määräyksestä linnoitustyöt, ja paikkakunnalle saapuu runsaasti vieraspaikkakuntalaista työväkeä. Riitauduttuaan Vänni-nimisen miehen kanssa Uuno tappaa tämän puukkotappelussa Ketunmäellä. Hän saa teosta viiden vuoden vankeustuomion ja istuu vankilassa, kunnes punakaarti vapauttaa hänet sisällissodan aikana ehdolla, että hän lähtisi rintamalle.
Vapauduttuaan vankilasta Uuno käy kotona mukanaan runsaasti rahaa, jonka hän väittää olevan vankilan päivärahoja. Vankeusaikanaan Uuno on selvästi vieraantunut perheestään ja kuuntelee melko välinpitämättömästi perheen puheita kylän tapahtumista. Myöskään tieto vanhemman veljen Arvin kaatumisesta Ikaalisten rintamalla ei herätä hänessä juuri minkäänlaisia tunteita. Uuno käy hakemassa kirkonkylästä pontikkaa, jota hän nauttii isänsä Anttoon kanssa, ja juopoteltuaan he käyvät nöyryyttämässä entistä isäntäväkeään Töyryjä. Laurilat pakottavat Kalle Töyryn tekemään viljakuorman toimitettavaksi punakaartin esikuntaan kirkonkylään, ja Uuno komentaa isännän huutamaan säkkikuorman päältä ylistystä vallankumoukselle. Tästä suunniltaan joutunut Töyry julistaa metsässä piileskeleville pojalleen Arvolle ja Yllön Uoleville Lauriloiden menettäneen elämisen oikeutensa ja kehottaa näitä huolehtimaan siitä, että koko Laurilan perhe hävitetään sukupuuttoon.
Viimeisenä iltana ennen punakaartilaisten lähtöä pitäjästä Uuno hakee isäntä Kalle Töyryn tämän kotoa ja ampuu tämän pimeällä metsätiellä sanoen, että "sinä et tätä lahtarien riemujuhlaa kattele". Teon jälkeen hän lähtee toisten punaisten mukana pakomatkalle kohti Lahtea, mutta jää kiinni matkan varrella Syrjäntaan taistelun yhteydessä. Töyryn pojat ja Yllön Uolevi noutavat Uunon sodan päätyttyä Hennalan vankileiriltä ja surmaavat hänet jossain kotimatkan varrella. Jälkeenpäin he ensin kertovat sitoneensa tämän puuhun ja ampuneensa siihen, mutta myöhemmin peruvat sanansa. Kun Uunon teloitus tulee sittemmin puheeksi pentinkulmalaisten keskuudessa, Töyryn Arvo muuttuu hiljaiseksi ja poistuu paikalta.
Antti Kivelä (kauppatieteiden maisteri)
Antti Kivelä (s. 1958) on suomalainen kauppatieteiden maisteri ja Sitran Uudistumiskyky-teeman johtaja. Kivelä tuli Sitraan vuonna 2008 johtamaan Kuntaohjelmaa. Aikaisemmin hän toimi Samlinkissä johtajana ja konsernin johtoryhmän jäsenenä. Lisäksi hän on toiminut muun muassa kehitysjohtajana Finansium Oy:ssä ja Jämsän kaupungissa. Kivelä on ollut jäsenenä yritysten hallituksissa sekä useissa työryhmissä, ohjausryhmissä, neuvottelukunnissa ja komiteoissa.
Kivelälle myönnettiin itsenäisyyspäivänä 2018 Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan I luokan ritarimerkki.
Antti Kivelän isä on emeritus alivaltiosihteeri Juhani Kivelä ja isoisä oli kansanedustaja ja Mannerheim-ristin ritari Eero Kivelä.
Lukko
thumb|Vanha [[riippulukko. Niissä käytettiin ennen ja käytetään yhä yleensä levyhaittasylinteriä.]] Lukko on mekaaninen tai sähköinen sulkulaite muun muassa ovien, autojen tai säilöjen lukitukseen. Lukko, sen osat ja ominaisuudet ovat osa rakenteellista murtosuojausta. Lukko avataan tavallisesti avaimella, syötettävällä koodilla, sähköisesti esimerkiksi kellolaitteella tai kauko-ohjauksella joko lukon läheltä tai esimerkiksi valvomosta. Lukon voi myös mahdollisesti tiirikoida tai murtaa auki.
Historia
Lukkoja on ollut kautta aikojen suojaamassa rikollisuudelta. Muinaisessa Egyptissä käytettiin puisia lukkoja. Avain muistutti hieman suurta kampaa. Siinä oli salpa, johon putosi salvan painuessa kiinni kolme tappia. Ne painuivat alas salvassa olevista rei’istä estäen salvan liikuttamisen. Kun tuo suurehko ”kampa” sitten aseteltiin alakautta salvassa olevaan kolmeen reikään, avaimessa olevat tapit työnsivät lukossa olevat tapit syrjään. Se jälkeen salpaa oli mahdollista liikutella niin kauan kuin avain oli sen sisällä.
Ensimmäiset metalliset lukot valmistettiin antiikin Roomassa. Niiden mekanismit olivat vaihtelevia, mutta yleisesti käytettiin ainoastaan sisältäpäin lukittavaa salpaa. Jonkun täytyi kuitenkin aina olla talossa, jos ovi haluttiin avata tai lukita.
Keskiajalle tultaessa avaimet merkitsivät valtaa ja vaurautta. Ne olivat koristeellisia ja suurehkoja. Lukot oli taidokkaasti koristeltu. Keskiaikaisten lukkojen sisällä piili kuitenkin usein erittäin yksinkertainen mekanismi. Oli tavallista, että sama avain saattoi käydä useampaankin lukkoon.
thumb|250px| Perinteinen tappihaittasylinterilukko, jossa ylimmät tapit estävät sylinteriä kääntymästä. thumb|250px| Avain nostaa tapit tasaan sisemmän ja ulomman sylinterin rajalle. thumb|250px| Sylinteriä voidaan kääntää.
Sylinterilukko
Sylinteri- eli tappihaittasylinterilukon kehitti amerikkalainen Linus Yale Sr. Lukon viimeisteli ja patentoi hänen poikansa Linus Yale Jr. vuonna 1861. Lukossa oli viiden sarjassa peräkkäin kaksi päällekkäistä tappia, jotka avain asetti samalle linjalle ulko- ja sisäsylinterin rajalle, jolloin lukkosylinterin kääntymistä ei ollut enää estämässä mikään tapeista. Näin sylinteriä voitiin kääntää, jolloin lukko aukesi. Tappihaittasylinterilukko on yksi maailman yleisimmin käytössä olevista avaimellisista lukitusmekanismeista. Linus Yalen kehittämään lukkoon liittyy kuitenkin monia ongelmia. Ammattilaisen on helppo tiirikoida se auki, minkä lisäksi siihen liittyy monia muita turvallisuuteen vaikuttavia ongelmia, kuten tappien kestävyys pakotettaessa sylinteriä kääntymään.
Abloy
Abloy- tai kiekkohaittasylinterilukon kehitti helsinkiläinen konttorikonemekaanikko Emil Henriksson vuonna 1907. 1900-luvun alun Suomessa ei kuitenkaan ollut kysyntää tiirikoimattomalle lukolle. Henriksson ajautuikin taloudellisiin vaikeuksiin ja hänen perustamansa Ab Låsfabriken Lukko Oy meni konkurssiin. Pankin haltuun joutunut patentti myytiin Kone ja Silta Oy:lle.
HalpaHalli
thumb|Kauhavan Halpa-Halli Kokkolan Halpa-Halli Oy on suomalainen myymäläketju. Ketjun ensimmäinen myymälä avattiin Pietarsaaressa 1967, ja myös Kokkola sai oman myymälän vuonna 1969. Nykyisin ketjulla on yhteensä 35 myymälää, joista pohjoisin sijaitsee Oulussa ja eteläisin Porissa. Uusin ketjun myymälä avattiin Äänekoskelle 11. huhtikuuta 2019. Ketjun 11 myymälän yhteydessä toimii HHKeittiö-niminen (aik. HHCafé) kahvila/ravintola. Valtakunnallinen toimialue saavutettiin, kun Halpa-Halli avasi verkkokaupan huhtikuussa 2017.
Lukko
Abloy
Kiekkohaittasylinterilukkoa pidetään vaikeasti tiirikoitavana. Se tarjoaa huomattavasti enemmän suojaa kuin tavallinen sylinterilukko. Abloy-lukon toimintaperiaate on seuraava: haittalevyt ovat sisällä sylinterin muotoisessa kappaleessa, jonka ympärillä on vielä ulommainen sylinteri. Sisimmäistä sylinteriä (sisäsylinterin kääntyessä lukko aukeaa) estää kääntymästä pitkittäin oleva tappi, joka ottaa kiinni sekä ulommaiseen että sisempään sylinteriin. Sisempi sylinteri ei siis käänny. Kun avainta käännetään, haittalevyissä olevat kolot muodostavat uran, jolloin tappi painuu uraan sisään. Näin sisempi sylinteri on vapaa kääntymään ja avaamaan lukon.
HalpaHalli
HalpaHalli oli vuonna 2016 Suomen toiseksi suurin halpamyymäläketju Tokmannin jälkeen. Tavaratalojen tuotevalikoimaan kuuluvat elintarvikkeet, vaatteet, asusteet, puhdistusaineet, siivoustarvikkeet, polkupyörät, sekä kodin ja vapaa-ajan tuotteet. Ketjun liikkeissä ei myydä tupakkaa eikä yli 2,8-prosenttisia alkoholijuomia yrityksen omien toimintaperiaatteiden takia. Ketju kieltäytyi myös myymästä Tom of Finland -postimerkkejä kristillisiin arvoihin vedoten.
Lukko
Abloy
Abloy Oy on kehittänyt perinteistä Abloy-lukkoa eteenpäin ja luonut uusia tuotesarjoja, muun muassa Abloy Exec ja Abloy Protec.
HalpaHalli
Ketju palkittiin joulukuussa 2011 THL:n uudella kansanterveyspalkinnolla. Syksyllä 2016 yritys oli tukemassa Patmos Lähetyssäätiö n Operaatio Joulun Lapsi -kampanjaa, jolloin kaikki ketjun myymälät toimivat kampanjan keräyspisteinä. Kampanjan yhteydessä HalpaHallissa myytiin keräyksen tunnuksella varustettuja pehmoleluja, joiden tuotosta 10 % lahjoitettiin keräyksen hyväksi.
Lukko
Sarjoitus
Lukon sarjoitus tarkoittaa lukon haittojen asettamista siten, että lukko on yksilöllinen eikä toinen avain avaa sitä. Myös riittävä avainvaihtoehtojen määrä takaa yleensä turvallisuuden, vaikka toisella voisi teoriassa olla lukkoon käypä avain.
Slovenian jääkiekkomaajoukkue
thumb|right|[[David Rodman]]
HalpaHalli
Hallituksen puheenjohtaja on kauppaneuvos Esko Ylinen ja toimitusjohtaja Janne Ylinen. Esko Yliselle myönnettiin 4. joulukuuta 2008 Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki. Valtakunnallinen yrittäjäpalkinto HalpaHallille myönnettiin vuonna 2011.