cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FIDE Grand Prix 2008–2010
Jermuk
ELO            Yht 1 Ivanchuk Vassily 	2703  	UKR  	8½ 2 Aronian Levon 	2768 	ARM 	8 3 Gelfand Boris 	2755 	ISR 	8 4 Alekseev Evgeny 	2714 	RUS 	7½ 5 Kasimdzhanov Rustam 2672 	UZB 	7½ 6 Leko Peter 	       2756 	HUN 	7½ 7 Karjakin Sergey 	2717 	UKR 	7 8 Eljanov Pavlo 	2716 	UKR 	6½ 9 Kamsky Gata         2717 	USA 	6 10 Bacrot Etienne 	2721 	FRA 	6 11 Akopian Vladimir 	2712 	ARM 	5 12 Jakovenko Dmitry 	2760 	RUS 	5 13 Inarkiev Ernesto 	2675 	RUS 	4½ 14 Cheparinov Ivan 	2678 	BUL 	4
Hantit
Kulttuuri
Hantit ja mansit viettävät huhtikuun toisena lauantaina variksenpäivää kevään saapumisen kunniaksi, sillä varis on yksi ensimmäisiä läntiseen Siperiaan saapuvia kevään muuttolintuja. Juhlan nimi on hantiksi Vurnga Khatl ja mansiksi Urin Ekva Hotal.
FIDE Grand Prix 2008–2010
Astrahan
Viimeinen turnaus pelattiin 9.–25. toukokuuta 2010, Astrahanissa Venäjällä. Voittajaksi selviytyi Ukrainan Pavlo Eljanov. Kuudenneksi sijoittunut Teymur Rəcəbov sijoittui kuitenkin lopullisissa GP-pisteissä toiseksi ja sai paikan ehdokasotteluihin.
ELO        1 2 3 4 5 6 7 8 9 0 1 2 3 4  Pst 1 Eljanov, Pavlo         2751  UKR  * 0 ½ ½ 0 1 1 ½ 1 ½ ½ ½ 1 1  8 2 Ponomariov, Ruslan     2733  UKR  1 * 0 ½ ½ ½ ½ 1 ½ ½ 1 0 ½ ½  7 3 Jakovenko, Dmitry      2725  RUS  ½ 1 * ½ ½ ½ ½ ½ ½ ½ ½ ½ ½ ½  7 4 Mamedyarov, Shakhriyar 2763  AZE  ½ ½ ½ * 1 0 1 ½ ½ 0 ½ ½ 1 ½  7 5 Alekseev, Evgeny       2700  RUS  1 ½ ½ 0 * ½ 0 ½ ½ ½ ½ ½ 1 1  7 6 Radjabov, Teimour      2740  AZE  0 ½ ½ 1 ½ * ½ ½ ½ ½ ½ ½ ½ 1  7 7 Leko, Peter            2735  HUN  0 ½ ½ 0 1 ½ * 1 ½ ½ ½ ½ ½ ½  6,5 8 Həşimov, Vüqar         2734  AZE  ½ 0 ½ ½ ½ ½ 0 * ½ ½ ½ 1 1 ½  6,5 9 Wang Yue               2752  CHN  0 ½ ½ ½ ½ ½ ½ ½ * ½ ½ ½ ½ 1  6,5 10 Gelfand, Boris         2741  ISR  ½ ½ ½ 1 ½ ½ ½ ½ ½ * 0 ½ 0 ½  6 11 Svidler, Peter         2735  RUS  ½ 0 ½ ½ ½ ½ ½ ½ ½ 1 * ½ 0 ½  6 12 Ivanchuk, Vassily      2741  UKR  ½ 1 ½ ½ ½ ½ ½ 0 ½ ½ ½ * 0 0  5,5 13 Inarkiev, Ernesto      2669  RUS  0 ½ ½ 0 0 ½ ½ 0 ½ 1 1 1 * 0  5,5 14 Akopian, Vladimir      2694  ARM  0 ½ ½ ½ 0 0 ½ ½ 0 ½ ½ 1 1 *  5,5
Kudospallokala
Kudospallokala (Tetractenos glaber) on pallokalojen (Tetraodontidae) heimoon kuuluva kalalaji. Se on tavallisesti korkeintaan 15 tai 16 senttimetrin mittainen. Kudospallokala voidaan sekoittaa samaan sukuun kuuluvaan Tetractenos hamiltoni-lajiin. Kudospallokala elää kotoperäisenä Australiassa, jossa sitä tavataan alueella eteläisestä Queenslandista Tasmaniaan. Kudospallokala on myrkyllinen eikä siksi sovellu ihmisravinnoksi. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin elinvoimaiseksi.
Kalle Kallio (museonjohtaja)
Kalle Kallio (s. 1977 Oulu) on suomalainen museonjohtaja, joka vuodesta 2005 lähtien on työskennellyt Tampereella sijaitsevan Työväenmuseo Werstaan johtajana. Hän on myös toiminut muun muassa rauhanjärjestö Sadankomitean puheenjohtajana 2004–2010 ja sen julkaiseman Pax-lehden päätoimittajana 2002–2006.
Singeli
Singelillä voidaan tarkoittaa vaihtoehtisesti jotain seuraavista:
Solar Sound Festival
Solar Sound Festival on Seinäjoella järjestettävä urbaaniin ja elektroniseen musiikkiin erikoistunut kaupunkifestivaali. Festivaali järjestettiin ensimmäisen kerran 2.–3. elokuuta 2013 Seinäjoen keskustassa, Kirkkokadun festivaalialueella. Vuonna 2016 tapahtuma järjestettiin kolmipäiväisenä.
Vuonna 2022 Solar Sound juhlii 10. juhlavuotta ja sen kunniaksi tapahtuma uudistuu. Festivaalin ajankohta siirtyy elokuulle ja tapahtumapaikka on OmaSp Stadion. Tiedossa on myös kaksi esiintymislavaa yhden sijaan.
Kävijät ja järjestämisajankohdat:
2.–3.8.2013: 9 000 kävijää (kaksipäiväinen)
18.–19.7.2014: 12 000 kävijää. (kaksipäiväinen)
17.–18.7.2015: 16 000 kävijää (kaksipäiväinen)
28.–30.7.2016: 25 700 kävijää (kolmipäiväinen)
28.–29.7.2017: 23 000 kävijää (kaksipäiväinen)
3.–4.8.2018: 23 000 kävijää (kaksipäiväinen)
2.–3.8.2019: 18 500 kävijää (kaksipäiväinen)
23.-24.7.2021:
12.-13.8.2022: (kaksipäiväinen)
11.-12.8.2023: (tulossa)
Tapahtuman järjestää Nordic Live Productions Oy.
Esiintyjät
Esiintyjiä vuoden 2013 tapahtumassa: Elastinen, JVG, Stig, HeavyWeight, Karri Koira, Ruudolf, Js16, Teflon Brothers, Tuomas Kauhanen, Lord Est, Uniikki, Mikael Gabriel, Kuningas Pähkinä & Setä Tamu.
Esiintyjiä vuoden 2014 tapahtumassa: Inna (Romania), ItaloBrothers (Saksa), Adam Tensta (Ruotsi), Elastinen, JVG, MäkGälis, Stig, Teflon Brothers, Brädi, Rony Rex, Uniikki, HeavyWeight, Kasmir, Timi Lexikon, Tuomas Kauhanen, Karri Koira & Ruudolf, Spekti, Aste, Mikael Gabriel, Majuri, Nikke Ankara, OuSnap! DJ's, Solonen & Kosola, Kuningas Pähkinä & Setä Tamu, Rico Tubbs, K-System, DJ Mista S, Salazar Pakyo, DJ Dosse, Turismo
Esiintyjiä vuoden 2015 tapahtumassa: Tinie Tempah (Iso-Britannia), Far East Movement (USA) Pendulum Dj Set (Australia / Iso-Britannia), Alfons (Ruotsi) ItaloBrothers (Saksa), Stig, Teflon Brothers, Brädi, Rony Rex, Uniikki, HeavyWeight, Kasmir, Karri Koira & Ruudolf, Spekti, Aste, Mikael Gabriel, Nikke Ankara, OuSnap! DJ's, Kuningas Pähkinä & Setä Tamu, Aito Mäkki & Adi L Hasla, Isac Elliot, Redrama, Asa, Juju, Aksim, Särre
Esiintyjiä vuoden 2017 tapahtumassa: Redfoo (USA), INNA (ROM), Alan Walker (NO), Pikku G, Mäkki, Kube, Gabriel Lion, Aste, JVG, Gettomasa, Evelina, Petri Nygård, Lyömättömät, Pete Parkkonen, Reino Nordin, Mikael Gabriel, Antti Tuisku, DJ Mista S
Esiintyjiä vuoden 2018 tapahtumassa: Teflon Brothers, Petri Nygård, Portion Boys & Pasi ja Anssi, Reino Nordin, Pikku G, Vigiland (SWE), SANNI, Roope Salminen ja koirat, Nikke Ankara, Gasellit, Mäkki, OG Ulla-Maija, Mikael Gabriel, Adi L Hasla, sekä Tungevaag & Raaban.
Esiintyjiä vuoden 2019 tapahtumassa: Pyhimys (artisti), Bomfunk MC’s, Stereo, Tippa (muusikko), Teflon Brothers, Reino Nordin, Pikku G, Petri Nygård, Nikke Ankara, Lukas Leon, Evelina (laulaja), Gettomasa sekä Vesta.
Esiintyjiä vuoden 2021 tapahtumassa: Abreu, Antti Tuisku sekä Teflon Brothers. Lisäyksiä tulossa vielä kesän 2021 aikana. Felix Jaehn, Gasellit, Teflon Brothers, Ofenbach, William, SANNI. Antti Tuisku, Gettomasa, ABREU, Elastinen, Petri Nygård, Cledos
Esiintyjiä vuoden 2022 tapahtumassa: Zara Larsson (SE), Galantis (SE), Inna (ROM), JVG, Gettomasa, Gasellit, Ellinoora, Mouhous, William, Portion Boys, Pihlaja, Viivi, Ida Paul & Kalle Lindroth, Evelina, Kube, ABREU, Bess, SANNI, Lauri Haav, Teflon Brothers, Cledos, DJ Snabu
Esiintyjiä vuoden 2023 tapahtumassa: Tiësto (NL), Gasellit, Mikael Gabriel, Petri Nygård, AHTI, Nebi, Fabe,  Ramses II, Isac Elliot, Costi, Mouhous, Etta, VIIVI, Blacflaco, Korelon, Ege Zulu
Kaliumjodidi
Rakenne, tuotanto ja ominaisuudet
Kaliumjodidi on ioniyhdiste, joka koostuu positiivisista kaliumioneista, K+, ja negatiivisista jodidi-ioneista, I-. Sillä on samankaltainen kuutiollinen kiderakenne kuin natriumkloridilla. Sitä esiintyy pieninä pitoisuuksina luonnonvesissä. Teollisuudessa puhdasta kaliumjodidia valmistetaan antamalla kaliumhydroksidin reagoida jodin kanssa.
Kemialliset ominaisuudet
Koska jodi on heikko hapetin, jodidi-ionin I− voi helposti hapettaa vapaaksi jodiksi vahvoilla hapettimilla kuten kloorilla: Tätä reaktiota käytetään jodin eristämiseen sen luonnossa esiintyvistä yhdisteistä. Ilmakin voi hapettaa jodidi-ionin jodiksi. Vahvojen happojen avulla kaliumjodidista voi valmistaa vetyjodidia, HI, joka on kaliumjodidia vahvempi pelkistin.
Kaliumjodidia käytetään myös valokuvausfilmeissä tarvittavan hopeajodidin valmistamiseen:
Orgaanisia yhdisteitä
Kaliumjodidia käytetään jodin lähteenä orgaanisissa synteeseissä.
Matt Duchene
Matthew "Matt" Duchene (s. 16. tammikuuta 1991 Haliburton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Dallas Starsissa. Hän on Colorado Avalanchen varaus vuodelta 2009. Duchenesta tuli myös ensimmäinen NHL:ään varattu vuonna 1991 syntynyt pelaaja, kun häntä aiemmin varatut John Tavares ja Victor Hedman ovat syntyneet loppuvuodesta 1990.
Kaliumjodidi
Biologinen merkitys
Jodidi-ioni on ihmiselle pieninä määrinä välttämätön hivenaine, jota tarvitaan tyroksiinin muodostamiseen. Sen puutos aiheuttaa struumaa.
Matt Duchene
Ura
Duchene on kotikylänsä joukkueen Haliburton Huskiesin kasvatti. Ennen OHL:ää hän on pelannut myös Central Ontario Wolvesissa. Vuosina 2007–2009 hän pelasi OHL:n Brampton Battalionissa, jossa Duchene oli kaudella 2008–2009 tehoilla 31+48=79 joukkueen kolmanneksi paras pistemies Cody Hodgsonin ja Jevgeni Gratševin jälkeen. Duchene teki tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa heinäkuussa 2009.
Kaliumjodidi
Käyttö
Kaliumjodidia käytetään karjanrehujen lisäaineena, hopeajodidin valmistukseen sekä desinfiointiaineiden valmistukseen. Sitä myös lisätään pieniä määriä ruokasuolaan struuman ehkäisemiseksi. Sen kyllästettyä liuosta, josta käytetään lyhennettä SSKI, käytetään myös lääkkeenä sporotrichosikseen.
Matt Duchene
Ura
Duchenen vahvuuksiin kuuluu luistelu ja kiekonkäsittely. Hän teki tulokaskaudellaan 2009–2010 NHL:ssä 81 ottelussa tehot 24+31=55 ja oli tulokkaiden pistepörssin ykkönen. Duchene oli ehdolla vuoden tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn voittajaksi, mutta se päätyi Buffalo Sabresin puolustaja Tyler Myersille.
Kaliumjodidi
Säteilysuojelu
Ydinvoimaloissa syntyy fissiotuotteena muun muassa jodin radioaktiivista isotooppia I-131. Onnettomuustilanteissa sitä saattaa levitä ympäristöön, ja joutuessaan ihmisen elimistöön sitä voi kertyä vaarallisina määrinä kilpirauhaseen, jossa se voi aiheuttaa syöpää. Jos jodia kuitenkin on elimistössä ennestään riittävästi, ei näin mainittavassa määrässä tapahdu, vaan radioaktiivinen jodi erittyy pois.
Radioaktiivista jodia levisi ympäristöön esimerkiksi Tšernobylin ydinvoimaonnettomuudessa huhtikuussa 1986. Onnettomuuden jälkeen Puolassa annosteltiinkin tämän vuoksi 10,5 miljoonalle lapselle ja 7 miljoonalle aikuiselle kaliumjodidin kyllästettyä liuosta. Samaan tarkoitukseen kaliumjodidista valmistetaan myös joditabletteja.
Matt Duchene
Ura
Heinäkuussa 2019 Duchene solmi seitsemän vuoden mittaisen sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Sopimuksen kokonaisarvo oli 56 miljoonaa dollaria.
Predators osti Duchenen sopimuksen ulos kesäkuussa 2023. Heinäkuussa 2023 hän teki vapaana agenttina Dallas Starsin kanssa yksivuotisen ja kolmen miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Maajoukkue
Duchene on edustanut Kanadaa sekä olympia- että MM-tasolla. Sotšin olympialaisissa 2014 Duchene oli voittamassa Kanadalle olympiakultaa. Hän kuului myös Kanadan MM-kultaa voittaneisiin joukkueisiin vuosina 2015 ja 2016. Lisäksi hän on pelannut MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2011, 2013 ja 2017. Duchene kuului myös Kanadan alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden voittaneeseen joukkueeseen vuonna 2008.
Muuta
Duchenen eno Newell Brown on Vancouver Canucksin varaus vuodelta 1982 ja hän toimii nykyään joukkueen apuvalmentajana.
Hugh O’Neill
thumb Hugh O’Neill, Tyronen toinen jaarli (n. 1540 – 20. heinäkuuta 1616 Rooma) oli irlantilainen sotapäällikkö, joka johti vuosina 1595–1603 irlantilaisten suurta kapinaa Englannin ylivaltaa vastaan.
Nousu O’Neillien päämieheksi
Hugh O’Neill kuului vanhaan O’Neillin ylimyssukuun, joka oli vaikuttanut varsinkin Ulsterin alueella vuosisatojen ajan. Suvun sanotaan periytyvän vuonna 405 kuolleesta kuningas Niallista ja 1200-luvulta alkaen suvulle on kuulunut Tyronen ruhtinaan arvo. Hugh O’Neillin isä oli Matthew O’Neill, jonka väitettiin olevan Tyronen ensimmäisen jaarlin Conn O’Neillin avioton poika. Conn O’Neillin vanhin poika, tunnettu kapinajohtaja Shane O’Neill surmautti Matthew’n vuonna 1558 ja suvun seuraava mahtimies Turlough Luineach O’Neill puolestaan murhasi Matthew’n vanhimman pojan Brianin vuonna 1562. Nuori Hugh O’Neill peri veljeltään Brianilta Dungannonin paronin arvon. Hugh O’Neill varttui Lontoossa, mutta Shane O’Neillin kuoltua vuonna 1567 hän palasi Irlantiin käskynhaltija Sir Henry Sidneyn suojeluksessa. O’Neill teki yhteistyötä Englannin kuningatar Elisabet I:n hallinnon kanssa, ja otti itselleen isoisänsä käyttämän Tyronen jaarlin arvon. Vuonna 1593 hän pakotti englantilaisten tukemana Turloughin luovuttamaan O’Neillin suvun päämiehen arvon (The O’Neill) itselleen. Turlough kuoli kaksi vuotta myöhemmin. Samoihin aikoihin O’Neill alkoi lähentyä kilpailevan O’Donnellin ylimyssuvun päämiestä, Tyrconnelin jaarli Hugh Roe O’Donnellia.
Kapina
Irlannissa oli 1500-luvun jälkipuoliskolla ollut jo useita englantilaisvastaisia kapinoita, joiden syynä oli Irlannin katolisten pelko Englannin uskonpuhdistuksen levittämisestä Irlantiin. Ensin oli 1560-luvulla Shane O’Neillin johtama kapina Ulsterissa ja vuosina 1579–1580 niin sanottu Desmondin kapina Munsterissa. O’Neill oli aiempien kapinoiden aikana ollut Englannin lojaali liittolainen ja kuningatar Elisabet oli jopa lupautunut maksamaan hänelle yksityisen armeijan ylläpidon, koska hänen oletettiin suojelevan Englannin intressejä mahdollisten uusien kapinoiden puhjetessa. O’Neill valmistautui kuitenkin käyttämään joukkojaan juuri päinvastaiseen tarkoitukseen, ja vahvisti armeijaansa, kunnes se vuonna 1593 käsitti 15 000 hyvin koulutettua miestä.
Sillä välin Filip II sekä paavi Klemens VIII olivat ryhtyneet tukemaan O’Neillia lähettämällä rahaa ja aseita. Syyskuussa 1601 Munsterin Kinsalessa nousi maihin kenraali Juan del Águilan komentama 4 000 miestä käsittänyt espanjalainen armeija, joka oli lähetetty O’Neillin tueksi. Mountjoy oli jo ehtinyt lyödä Ulsterin kapinallisten pääjoukon ja saartoi nopeasti myös maihin nousseet espanjalaiset. O’Neill ja O’Donnell lähtivät murtamaan piiritystä, mutta he kärsivät tappion Mountjoylle 24. joulukuuta 1601 käydyssä taistelussa, jolloin espanjalaiset antautuivat ja palasivat kotimaahansa. O’Donnell lähti heidän mukanaan, mutta O’Neill jatkoi vastarintaa Ulsterissa vielä yli vuoden ajan. Hän antautui 30. maaliskuuta 1603, kuusi päivää kuningatar Elisabetin kuoleman jälkeen. Uudeksi kuninkaaksi tullut Jaakko I armahti hänet ja hän sai pitää pääosan maaomistuksistaan. Hän piti kuitenkin uutta asemaansa alentavana ja turvattomana, joten syyskuussa 1607 hän lähti Irlannista yhdessä O’Donnellien uuden päämiehen Rory O’Donnellin ja noin sadan muun päällikön kanssa. Pakolaisten päämääränä oli Espanja, mutta heitä kuljettanut laiva ajautuikin Ranskan rannikolle Normandiaan. Sieltä joukkio taivalsi Roomaan, johon O’Neill asettui asumaan paavi Paavali V:n suojelukseen. ”Jaarlien pakona” tunnettu tapahtuma avasi tien Ulsterin uudisasuttamiselle englantilaisilla.
Franz Defregger
thumb|180px|Das letzte Aufgebot, 1872. Franz Defregger, vuodesta 1883 Franz von Defregger, (30. huhtikuuta 1835, Ederhof bei Stronach, Itä-Tiroli, Itävalta – 2. tammikuuta 1921, München, Saksa) oli itävaltalainen historiamaalari ja kansallisromantikko.
Defregger opiskeli taidetta Münchenin taideakatemiassa, josta matkusti Pariisiin. Palattuaan Baijeriin hänestä tuli Karl Theodor von Pilotyn oppilas 1867. Defregger maalasi yleensä kohtauksia tirolilaisen maalaisväestön jokapäiväisestä elämästä ja lähihistorian tapahtumista.
Andrew Murray (jääkiekkoilija)
Andrew Murray (s. 6. marraskuuta 1981 Selkirk, Manitoba, Kanada) on kroatialais-kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osasi pelata myös laidassa. Murray pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 221 runkosarjaottelua tehopistein 24+16=40 ja keräten 36 jäähyminuuttia. Hän pelasi uransa kaksi viimeistä kauttaan KHL-joukkue Medveščak Zagrebissa ja hankki tämän myötä myös Kroatian kansalaisuuden.
Seuraura
Murray pelasi kaksi kautta kotikaupungissan MJHL-juniorisarja Selkirk Steelersissa, joista jälkimmäisen kauden 2000–2001 päätteeksi hänet valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Tämän jälkeen Columbus Blue Jackets varasi Murrayn kahdeksannella kierroksella 242. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2001. Vuodet 2001–2005 hän kävi Bemidji State Universitya. Kaudella 2001–2002 Murray oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+15=30. Hänet valittiin kauden päätteeksi CHA:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kahdella seuraavalla kaudella Murray toimi BSU:n varakapteenina. Kaudella 2002–2003 hän oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Marty Gouletin jälkeen tehoilla 9+18=27. Kaudella 2004–2015 Murray nousi BSU:n kapteeniksi ja hän oli toiseksi paras pistemies Brendan Cookin jälkeen tehoilla 16+22=38. Murray voitti kauden päätteeksi CHA:n mestaruuden. Hänet valittiin sarjan vuoden pelaajaksi, vuoden skolastisimmaksi pelaajaksi sekä ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Ensimmäisellä kokonaisella NHL-kaudellaan 2008–2009 Murray teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään 67 runkosarjaottelussa tehot 8+3=11. Kausi 2010–2011 hänellä jäi vain 29 ottelun mittaiseksi alavartalovamman vuoksi. Heinäkuussa 2011 Murray teki vapaana agenttina vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Hän pelasi kaudesta 2011–2012 kuitenkin valtaosan NHL:n puolella, kunnes Sharks asetti Murrayn siirtolistalle ja lähetti hänet loppukaudeksi farmijoukkue Worcester Sharksiin helmikuussa 2012. Kesäkuussa 2012 Sharks kauppasi Murrayn pelaajaoikeudet ja kesän 2014 varausvuoron Detroit Red Wingsiin vaihdossa Brad Stuartiin. Red Wings ei ollut kuitenkaan halukas pitämään Murrayta, joten hän teki vapaana agenttina vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa saman kesän heinäkuussa. Murray pelasi kauden 2012–2013 lähes kokonaan AHL-joukkue Peoria Rivermenissa ja hän sai tililleen yhden NHL-ottelun.
Kaudeksi 2013–2014 Murray siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebiin. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja hankki Medveščakissa pelatessaan myös Kroatian kansalaisuuden. Huhtikuussa 2014 Murray teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2014–2015 hän nousi Medveščakin kapteeniksi. Murray lopetti pelaajauransa kevääseen 2015.
Maajoukkueura
Murray edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+5=8.
Roihuvuori
Roihuvuori on Helsingin 43. kaupunginosaan eli Herttoniemeen kuuluva osa-alue Strömsinlahden ja Porolahden rannalla, Herttoniemenrannan, Marjaniemen ja Tammisalon naapurissa. Matka linnuntietä Helsingin keskustaan Rautatientorille on noin 7 kilometriä ja tietä pitkin noin 10 kilometriä.
Roihuvuoren alueella on 7 869 asukasta vuonna 2019, mikä tarkoittaa, että joka 82. helsinkiläinen asuu alueella. Työpaikkoja alueella on 1 025 (2012). Alueen pinta-ala on 1,53 km² eli noin 1,25 % Helsingin maapinta-alasta. Alueen raja kulkee etelässä Johan Sederholmin tietä, Porolahtea ja Tammisalon kanavaa pitkin. Idässä Marjaniemen suunnalla perinteisesti rajana on ollut Mustapuro, mutta nykyisin Marjaniemen siirtolapuutarhan ojan länsipuolinen osa kuitenkin katsotaan kuuluvaksi Vartiokylän kaupunginosaan ja ojan itäpuolinen metsikkö ja niitty Strömsinlahden rannalla taasen Roihuvuoreen. Pohjoisessa rajana on Itäväylä. Lännessä Roihuvuoren erottaa Herttoniemen yritysalueesta kapea vihervyöhyke, jonka länsireunaa pitkin osa-alueiden raja kulkee. Näin ollen lähellä rajaa pohjois-eteläsuuntaisesti kulkevan Sahaajankadun puolin olevat rakennukset kuuluvat Herttoniemen yritys­alueeseen.
Historia
thumb|left|Tervaleppälehtoa [[Strömsinlahti|Strömsinlahden rannalla.]] thumb|right|Kalliota [[Roihuvuoren vesitorni|vesitornin lähellä]]
Geologia ja esihistoria
Roihuvuoren läpi Herttoniemenrannasta Marjaniemeen kulkee kiillegneissiesiintymä, josta on louhittu liuskekiviä katu- ja rakennuskiviksi. Japanilaistyylisen puutarhan jyrkät seinämät juontuvat paikalla olleesta liuskekivilouhoksesta. Jääkauden jäljiltä alueella on useita hiidenkirnuja ja niiden alkuja sekä liikkuvan jään aiheuttamia uurteita muun muassa japanilaistyylisen puutarhan läheisyydessä. Jääkausi päättyi alueella noin 11 000 vuotta sitten jään vetäytyessä pohjoiseen. Jään väistyessä alue jäi vielä pitkäksi aikaa meren alle. Roihuvuoren laki paljastui meren alta viimeistään litorinakauden loppuvaiheissa, noin 1800–1500 eaa. Litorinameren aikaista muinaisrantaa on nähtävissä Roihuvuoren vanhainkodin ja Marjaniemen siirtolapuutarhan välisellä rinteellä. Tuohon aikaan Roihuvuori oli saari. Nykyisin alueen korkein kohta on 35 metrin korkeudella merenpinnasta ja sijaitsee Roihuvuoren ala-asteen luona. Roihuvuoren läheltä Herttoniemestä on löydetty useita pronssikautisia (1 500 eaa.–500 eaa.) hautaröykkiöitä, joten oletettavasti lähialueilla on jo tuolloin ollut jonkinlaista asutusta. Pääkaupunkiseudulta ei tunneta varmoja jälkiä ympärivuotisesta asutuksesta esiroomalaisen rautakauden ja keskiajan väliltä. Alueella on kuitenkin liikkunut hämäläisiä eränkävijöitä ja mahdollisesti asunutkin väkeä. Viimeistään 1100- ja 1200-luvuilta lähtien pääkaupunkiseutua asutti ruotsinkielinen maanviljelijäväestö. Vajaan neljän kilometrin päässä nykyisestä Roihuvuoresta sijaitsee Vartiokylän linnavuori. Tarkkaa tietoa milloin linnavuori on ollut käytössä ei ole mutta hiiliajoitukset mäellä viittaavat ajanjaksoon 1200-luvun puolivälistä 1400-luvun alkuun. Yksittäisen hiilinäytteen analysointi on antanut muinaislinnalle kaksi muita todennäköisempää rakennusaikaa: vuodet 1280–1330 tai 1340–1400. Linna ei siis ole viikinkiaikainen vaan keskiajalla rakennettu. Esinelöytöjen vähäisyyden perusteella on päätelty että linna olisi ollut käytössä vain lyhyen aikaa. Linnan käyttöaikana (noin 1300-luvun alussa) merivesi oli noin kaksi metriä nykyistä korkeammalla, jolloin Tammisalon kanavan kohdalla on ollut luonnonväylä.
Ruotsin ja Venäjän valta-aika
thumb|200px|right|Roihuvuoren aluetta ja lähiympäristöä 1855. Nykyinen Jättiläisenpolku eli tie Strömsin kartanolle on jo olemassa. Vuonna 1914 osa tiestä päällystettiin tykkitieksi osana [[Krepost Sveaborg|linnoitustöitä. Kartta on osa Kalmbergin kartastossa ilmestyneestä kartasta.]]
thumb|left|250px|[[Strömsin kartano 1800-luvun alussa. Alkujaan rakennus edusti kustavilaista tyyliä. Tuntemattoman taiteilijan maalaus.]]
Ruotsin valta-aikana alue kuului Helsingin pitäjään, joka muodostui 1370–1390-luvuilla. Alueen kirkkona toimi 1400-luvulla rakennettu Pyhän Laurin kivikirkko pitäjän kirkonkylässä. Nykyinen Roihuvuori sijaitsi Herttoniemen kylässä, joka on Helsingin vanhimpia. Roihuvuoren alueet kuuluivat Herttoniemen kartanon maihin. Petter Wetter muodosti kartanon Jägerhorn-suvun hallussa aikoinaan olleista kolmesta rälssitilasta vuonna 1706. Isonvihan aikana 1713-1721 alue kärsi pahoin muiden venäläismiehityksen alle joutuneiden alueiden tavoin. Hattujen sodan jälkeen 1745 alueella tutkittiin Strömsin salmen (Tammisalon kanava) linnoittamista osana Helsingin linnoitussuunnitelmaa.
Viaporin linnoitustöiden alettua vuonna 1748 Helsingin lähistön kartanot, myös Herttoniemen kartano, elivät kukoistuskauttaan. Kartanon alueella toimi vuosina 1762–1845 Suomen ensimmäinen posliinitehdas. Posliinitehdas oli samalla Suomen ensimmäinen osakeyhtiö. Kartanon ja siten myös alueen tunnetuimpia omistajia ovat olleet Viaporin perustaja, vara-amiraali Augustin Ehrensvärd ja kauppias Johan Sederholm. Ruotsinsalmen toisen meritaistelun sankari ja Viaporin viimeinen Ruotsin vallan aikainen komendantti Carl Olof Cronstedt omisti alueen kahteenkin otteeseen. Roihuvuoren alueella oli 1700-luvulla ainakin kolme Herttoniemen kartanon torppaa: Kreijars, Starräng (Saraniitty) ja Kiilatorppa. Vuonna 1793 Sederholmin vävy majuri Johan Olander myi omistamansa Herttoniemen kartanon, mutta erotti kartanosta perheelleen Kreijarsin ja Strömsin torpat, joista muodostettiin alueelle Strömsin tila. Vuonna 1794 valmistui tilalle päärakennus. Vuoden 1855 kartassa tila on jo merkitty kartanoksi. Strömsin kartanon nykyinen ulkoasu on vuodelta 1910. Kartanoiden vaikutus alueen kasvillisuuteen näkyy edelleen jalopuiden suurena määränä. Myös Tammisalon kanavan vaiheet liittyvät alueen kartanohistoriaan.
1900-luvun alku
thumb|right|250px|Roihuvuoren alueen ja lähiympäristön kartta vuodelta 1936.
Osana Helsinkiä
Sodan jälkeen Roihuvuoren alue liitettiin Helsingin maalaiskunnasta Helsingin kaupunkiin vuoden 1946 suuressa alueliitoksessa. Ensimmäinen hyvin omakotivaltainen asemakaava Herttoniemen alueelle valmistui vuonna 1946. Kaavoitusihanteet kuitenkin muuttuivat nopeasti, ja 18. marraskuuta 1952 vahvistettiin uusi Irma Mikkolan suunnittelema asemakaava, joka käsitti lähinnä nykyisen Roihuvuoren eteläosan.
thumb|left|250px|Rintamamieskerrostalo [[Roihuvuorentie 9:ssä. Ehtona asunnon ostamiseen taloyhtiöstä taloa rakennettaessa oli että henkilö oli ollut rintamalla tai oli rintamamiehen leski. Esko Toiviaisen suunnittelema talo on valmistunut vuonna 1955.]]
Strömsin kartanon viimeisen yksityisen omistajan varatuomari Gustaf von Wintherin kuoltua vuonna 1950 Strömsin kartanon maat päätyivät Elantoa lähellä olevalle Kulutusosuuskuntien keskusliitolle eli KK-osuusliikkeelle. Kulutusosuuskuntien keskusliitto rakennutti Kartanon talousrakennuksen paikalle 1953 instituutin osuusliikkeen käyttöön. Kartanon päärakennus toimi tämän jälkeen rehtorin virka-asuntona. Instituutin viereen siirrettiin Tampereelta Suomen ensimmäinen osuuskaupparakennus, joka oli valmistunut 1853. Talo kunnostettiin osuuskauppamuseoksi. Alueella toimi myös Elannon kauppapuutarha. E-liikkeen ajauduttua 90-luvun laman myötä vaikeuksiin instituutin päärakennus päätyi Itä-Helsingin musiikkiopiston käyttöön. Kartanon päärakennukseen tuli Helsingin kuvataidekoulu ja Osuuskauppamuseo myytiin yksityiseksi omakotitaloksi. Rakennuksen kyljessä on edelleen muistokyltti sekä Tampereelta peräisin olevat katukyltit. Vuorenpeikontien ja Lumikintien alueilla kokeiltiin yhden arkkitehdin laatimaa aluerakentamissuunnitelmaa. Tällöin arkkitehti vastasi sekä asemakaavasta että rakennusten suunnittelusta. Alueen suunnitteli KK:n arkkitehti Esko Korhonen ja sen toteutti KK:lainen rakennusliike Haka. Tuhkimontien ja Roihuvuorentien välisellä alueella toteutettiin rakennusliike Saton aluerakunnushanke, jonka suunnitteli arkkitehti Jorma Järvi. Vaikka Roihuvuoressa toteutettiin 1950- ja 1960-luvuilla kaikkiaan kolme aluerakentamissuunnitelmaa on alueella myös kortteleita, jotka yksittäiset rakentajat ovat toteuttaneet tontti kerrallaan. Aluetta onkin ollut ennen 1980-lukua suunnittelemassa noin 30 arkkitehtia tai arkkitehtitoimistoa. Näistä ehkä nimekkäimmät ovat olleet Hilding Ekelund ja Aarno Ruusuvuori.
Vuonna 1956 valmistui kirjasto ja 1958 Esko Korhosen suunnittelema Roihuvuoren ostoskeskus (Roihuvuoren puhos). Roihuvuoren ostoskeskus oli Suomen ensimmäinen suunnitelmiltaan, mutta sen valmistuminen kuitenkin viivästyi, jolloin siitä tuli vasta Suomen seitsemäs ostoskeskus. Roihuvuoren ostoskeskus eroaakin ulkoiselta olemukseltaan muista aikakauden ostoskeskuksista. Arkkitehti Lauri Silvennoisen suunnittelema Roihuvuoren kirkko on vuodelta 1970. Alueen maamerkkinä toimiva Roihuvuoren vesitorni valmistui vuosina 1976–1977. Vesitorni on edelleen alkuperäisessä käytössä ja se on öisin valaistu.
thumb|250px|[[Tammisalon kanava Strömsinlahden rannalla.]]
Seitsemänkymmentäluvun alussa kaupunki virallisti Strömsinlahden rannalle syntyneen luvattoman venesataman. Nykyisin venesataman jakavat kahden purjehdusseuran venepaikat yhdessä kaupungin venepaikkojen kanssa.
Alueen keskeiset osat rakennettiin vuosina 1955–1965, jolta ajalta on peräisin alueen yleisilme. 1950-luvun tyylipiirteet – kuten maastoa seuraileva rakentaminen – ovat Roihuvuoressa selvästi nähtävissä. Täydennysrakentaminen 1980–1990-lukujen vaihteessa keskittyi Tulisuontien alueelle ja Porolahden rantaan, Herttoniemen kartanopuiston viereen. Vuonna 1999 Roihuvuoren alue laajeni kun Poronlahden rannalla oleva jo 1989 rakennettu asuinalue liitettiin Herttoniemen teollisuusalueesta ja Herttoniemen satamasta Roihuvuoreen.
1990-luvun laman aikana alueelle rakennettiin vanhan liuskekivilouhoksen paikalle työllisyystöinä japanilaistyylinen puutarha. Puiston luokitus kaupungin hoitoluokituksessa on korkein mahdollinen. Sama luokitus on esimerkiksi Esplanadin puistolla.
Vuosituhannen vaihteessa Tammisalon ja Roihuvuoren erottanut Strömsinsalmi kaivettiin uudelleen auki kanavaksi. Paikalla oli ollut ennen 1700-luvun alkua luonnonväylä ja vuosina 1762–1794 kanava.
Helsingin yleiskaava 2002:ssa esitettiin että Roihuvuori olisi yksi niistä noin 20:stä Helsingin kerrostaloalueesta, jotka olisivat kulttuurihistoriallisesti, rakennustaiteellisesti tai maisemakulttuurin kannalta niin merkittäviä kohteita, että alueita tulisi yleiskaavamääräyksen mukaan kehittää siten, että niiden arvot ja ominaisuudet säilyvät.
Nykypäivä
6. elokuuta 2010 Suomen Kotiseutuliitto valitsi Roihuvuoren vuoden kaupunginosaksi. Roihuvuoren asukkaiden etujärjestönä toimii vuonna 1960 perustettu Roihuvuori-Seura ry. Seura järjesti vuonna 2009 ensimmäisen kyläjuhlan. Juhlissa oli noin 50 tapahtumaa neljässätoista eri paikassa. Juhlista on tarkoitus tulla perinne. Liikunta- ja urheilutoimintaa alueella järjestää vuonna 1957 perustettu urheiluseura Roihuvuoren Roihu. Seuran naisjoukkue pelaa pesäpalloa Suomensarjassa. Roihun kotikenttänä on Roihuvuoren urheilukenttä. Pelejä seuraamaan on vapaa pääsy.
Oppilaitoksista mainittakoon Csaba ja Géza Szilvayn perustaman Helsingin Juniori­jousten tunnetuksi tekemä Itä-Helsingin musiikkiopisto, joka toimii entisen E-instituutin tiloissa. Musiikkiopiston yhteydessä toimii myös musiikkiperuskoulu. Roihuvuoren ala-aste taas toimii professori Aarno Ruusuvuoren vuonna 1962 suunnittelemassa rakennuksessa. Rakennus on nykyisin suojeltu. Alueen toinen peruskoulu on Porolahden yhtenäinen peruskoulu, jonka alakoulun ja yläkoulun rakennukset sijaitsevat Roihuvuorentien alkupäässä sen molemmin puolin. Alueella olevassa Strömsin kartanossa toimii Lasten ja nuorten kuvataidekoulu. Ammattikouluja alueella edustaa Stadin ammattiopiston Roihuvuoren yksikkö.
thumb|390px|1. [[Roihuvuoren kirkko|Kirkko, 2. vesitorni, 3. ostoskeskus, 4. kirjasto ja Kiikkujat-patsas, 5. Strömsin kartano, 6. Itä-Helsingin musiikkiopisto, 7. Roihuvuoren ala-aste, 8. Porolahden peruskoulu, 9. ammattikoulu, 10. Japanilaistyylinen puutarha, 11. urheilukenttä, 12. Strömsinlahden venesatama, 13. Tammisalon kanava. Alueen ulkopuolella : 14. Herttoniemen kartano, 15. Marjaniemen siirtolapuutarha, 16. Marjaniemen uimaranta.]]
Itäkeskuksen, Lanternan ja Herttoniemen kauppakeskuksen läheisyydestä huolimatta alueella on muun muassa kolme ruokakauppaa, kirjakauppa, pyöräliike, kukkakauppa, neljä baaria ja kolme kioskia.
Roihuvuoren 1950-luvulla rakennetuissa taloissa on vain vähän hissejä, minkä takia alueella on tapahtumassa sukupolvenvaihdos. Hintataso alueella on ollut varsin kohtuullinen, mikä on houkutellut alueelle varsinkin nuoria ensiasunnonostajia. Vuonna 2006 alue oli yhdeksänneksi edullisin Helsingin 71:stä postinumeron mukaan luokitellusta alueesta ja seuraavana vuonna sijalla 11.
Asuntojen keskikoko alueella on noin 54 m² (2003) kun se koko Helsingissä on keskimäärin 62 m² (2003). Varsinkin suurehkojen perheasuntojen kysyntä alueella on ollut suurta. Suurempien asuntojen saamiseksi jotkut ovat yhdistäneet pienempiä asuntoja suuremmiksi. Vuonna 2008 noin 20 prosenttia alueen 1950-luvuilla rakennetuista taloista oli LVI-saneerattu.
1950-luvulla rakennetun ostoskeskuksen kunnostamista suunnitellaan. Helsingin kaupunginvaltuusto hyväksyi ostoskeskusaluetta koskevan asemakaavan muutoksen 14. maaliskuuta 2007. Roihuvuoren lämmön kiinteistön paikalle, kirkkoa vastapäätä kaavoitetaan uusia asuin- ja liikerakennuksia samoin kuin Roihuvuorentien päähän, lähelle Roihupeltoa. Roihuvuoren ja Roihupellon rajalle on suunnitteilla metroasema.
Anders Allardt
Anders Allardt (26. huhtikuuta 1855 Lapinjärvi – 9. tammikuuta 1942 Helsinki) oli suomenruotsalainen lehtori, historiantutkija ja kirjailija. Allardt kirjoitti useita ruotsinkielisiä pitäjänhistorioita, kohteena olivat mm. Ruotsinpyhtää, Porvoo, Liljendal ja Lapinjärvi, samoin kuin kaunokirjallisia teoksia. Hän käytti nimimerkkejä A.A. ja A. Henrici.
Roihuvuori
Nykypäivä
Marjaniemen uimarantaa ollaan laajentamassa Punapaasi-nimisen kallioniemen toiselle puolelle, osittain Roihuvuoren alueelle. Samoin ensimmäisen maailmansodan aikaisten tykkiteiden kunnostamista on suunniteltu.
Anders Allardt
Allardtin vanhemmat olivat renki Henrik Allardt ja Elisabet Lill-Kolfus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1876 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1881 sekä lisensiaatiksi 1898. Allardt oli Haminan tyttökoulun opettajana 1877–1878 ja 1882–1884. Hän toimi Porvoon ruotsalainen lyseon historian, maantieteen ja ruotsinkielen kollegana 1885–1915 sekä lyseon rehtorina 1910–1915. Hän oli myös Porvoon tyttökoulun opettaja 1884–1898 ja koulun johtaja 1901–1912. Näiden toimien ohella hän oli Porvoon kansanopiston opettaja 1889–1897, opiston johtokunnan puheenjohtaja 1901–1908 sekä Porvoon kaupungin kansakoulujen tarkastaja 1892–1903.
Roihuvuori
Nykypäivä
thumb|200px|left|[[Hanami-juhlaa on vietetty Kirsikkapuistossa vuodesta 2008 alkaen.]] Japanilaisvaikutteet lisääntyivät Roihuvuoressa entiseltään, kun vesitornin ja koirapuiston väliselle kentälle alettiin istuttaa kirsikkapuistoa. Puistoon on istutettu noin 150 kirsikkapuuta, jotka ovat Suomessa asuvien japanilaisten yksityishenkilöiden ja yritysten lahjoittamia. Keväällä 2007 istutettiin ensimmäiset 52 puuta. Kirsikkapuisto täydentää osaltaan japanilaistyylistä puutarhaa, vaikka ne sijaitsevatkin noin puolen kilometrin päässä toisistaan. Kukkivat kirsikkapuut kuuluvat keskeisesti japanilaisten tärkeimpään juhlaan hanamiin.
Anders Allardt
Allardtin vaimo vuodesta 1886 oli Johanna Elisabeth Strömborg (k. 1948), heidän pojanpoikansa on sosiologi ja akateemikko Erik Allardt.
Roihuvuori
Roihuvuori-nimestä
thumb|250px|[[Esko Korhonen|Esko Korhosen suunnittelema Roihuvuorentie 18. (1955) oli osa Kulutusosuuskuntien keskusliiton aluerakentamishanketta.]] Aikaisemmin Roihuvuori tunnettiin Itä-Herttoniemenä, mutta 1. tammikuuta 1958 alueen nimi muutettiin asukkaiden toivomuksesta. Alkujaan asukkaat olivat esittäneet alueen uudeksi nimeksi Satumaata, olihan alueella runsaasti satuaiheisia teidennimiä, mutta nimistölautakunta ei kelpuuttanut sitä, vaan otti alueelle nimen Roihuvuorentiestä (Kasbergsvägen).
The Bible, Protestantism and the Rise of Natural Science
The Bible, Protestantism, and the Rise of Natural Science on Peter Harrisonin kirjoittama kirja.
Roihuvuori
Roihuvuori-nimestä
Yleisesti luullaan Roihuvuoren nimen tulevan siitä, että mäellä olisi poltettu vartiotulia viikinkiaikana. Mitään historiallista todistetta ei kuitenkaan ole, että näin olisi viikinkiaikana tai sen jälkeen tapahtunut, vaan päätelmät perustuvat enemmänkin Roihuvuori-nimeen. Roihuvuori-nimi esiintyykin (ruotsinkielisessä muodossaan Kasberget) ensimmäisen kerran vasta jatkosodan aikana Kasa-ilmatorjuntapatterin yhteydessä, joka oli saanut koodinimensä viereisestä, Vartiokylän kaupunginosaan kuuluvasta Roihupellosta (Kasåker).
Osaa nykyisestä Roihuvuoresta on 1800-luvulla kutsuttu Hammarenin mäeksi tai Hammarenin metsäksi Kiilatorppa-nimisen torpan isännän mukaan. Kiilatorppa sijaitsi nykyisen Tuhkimontien puiston, Maria Hammarénin mäen paikkeilla.
The Bible, Protestantism and the Rise of Natural Science
Harrison argumentoi kirjassaan, että yksi modernin luonnontieteen syntyyn vaikuttaneista tekijöistä oli sanakeskeisen kulttuurin kehitys. Protestanttisen uskonpuhdistuksen ja humanististen oppineiden vaikutuksesta sanakeskeinen kulttuuri vähitellen korvasi keskiaikaa hallinneen kuviin orientoituneen kulttuurin.
Roihuvuori
Alueen kadunnimet
Roihuvuoren päätie on Roihuvuorentie, mutta kadunnimistö voidaan jakaa kolmeen ryhmään:
The Bible, Protestantism and the Rise of Natural Science
Sanakeskeisen kulttuurin kehityksessä keskeinen merkitys oli Raamatulla ja sen tulkinnalla. Uskonpuhdistajat ja humanistit alkoivat tulkita Raamattua sen historiallisessa perusmerkityksessä aikaisemmin tulkintaa hallinneen allegorisen lähestymistavan sijaan. Allegorisesta tulkintatavasta luopuminen romahdutti keskiaikaisen symbolisen maailman ja avasi tien luonnon matemaattiselle ja taksonomiselle kuvaukselle.
Roihuvuori
Alueen kadunnimet
Strömsin alueella on vielä Kreijarinkuja, joka on kummalliselta vaikuttava poikkeus alueen nimistössä, kreijari kun oli yksi 1700-luvun yleisimmistä laivatyypeistä Itämerellä – varsinkin kun muuta merenkulkuun liittyvää nimistöä ei alueella ole. Nimi tulee Kreijars nimisestä torpasta, jonka Johan ja Hedvig Olander pitivät itsellään myydessään vuonna 1793 Herttoniemen kartanon. Vaikka Strömsin kartano on Roihuvuoressa, Strömsintie sijaitsee kuitenkin naapurikaupunginosan puolella Marjaniemessä.
The Bible, Protestantism and the Rise of Natural Science
Luonnon tulkintaperiaatteet olivat läheisessä yhteydessä Raamatun tulkinnan periaatteisiin. Origeneen mukaan sekä luontoon että Raamattuun sisältyy voimallisia symboleja. ”Tämä suhde [näkyvän ja näkymättömän välillä] ei päde ainoastaan luontokappaleisiin. Itse jumalallinen Raamattu on kirjoitettu samanlaisella viisaudella.” Sekä Raamatun että luonnon tulkinnan edellytyksenä oli määrittää niihin sisältyvien symbolien salattu merkitys. Tulkinnan piti pystyä kuljettamaan lukija kirjaimellisen merkityksen taakse tekstin salattuun hengelliseen merkitykseen. Avain tällaiseen tulkintatapaan oli allegoria. Kreikkalaiset filosofit olivat jo pitkään käyttäneet allegorista lukemistapaa siistiäkseen Homeroksen ja Hesiodoksen kertomia myyttejä jumalista. Herakleitos kirjoitti Homeroksesta: ”Jos kaikki hänen kirjoittamansa ei ole allegoriaa, kaikki on jumalatonta.”
Roihuvuori
Väestö
thumb|right|320px| Roihuvuoren ja Helsingin asukkaiden ikäjakauman vertailu (1.1.2006). Tilastollista tietoa Roihuvuoren asukkaista on vaikea saada johtuen kaupungin tavasta tilastoida alueet suur- ja peruspiireittäin. Herttoniemen peruspiiri, johon Roihuvuorikin kuuluu, on varsin heterogeeninen. Roihuvuoren lisäksi siihen kuuluvat muun muassa Tammisalon kaupunginosa, Herttoniemenrannan, Länsi-Herttoniemen ja Herttoniemen teollisuusalueen osa-alueet. Nämä alueet eroavat toisistaan paljon, eivätkä tilastot näin ollen kuvaa hyvin oikeastaan mitään aluetta.
The Bible, Protestantism and the Rise of Natural Science
Luonnon kirjan ja Raamatun kirjan tulkinta olivat osa yhtenäistä tulkintaopillista lähestymistapaa. Niinpä allegorisen lukutavan kieltäminen johti kauaskantoisiin seurauksiin myös suhteessa luonnon uskonnolliseen ja symboliseen tulkintaan. 1500-luvun protestanttinen uskonpuhdistus johti allegorisen tulkinnan kieltämiseen. Näin tehdessään se tuotti myös uuden asenteen luontoon.
Roihuvuori
Ikäjakauma
Alueen ikäjakauma vastaa pitkälti kaupungin ikäjakaumaa. Yli 64-vuotiaiden ikäryhmät ovat hieman yliedustettuna roihuvuorelaisten keskuudessa. Tämä saattaa johtua alueella olevasta vanhusten palvelutalosta tai Roihuvuoren alueen rakentamisen alkamisesta 1955. Elossa olevat ensimmäisen sukupolven asukkaat kuuluvat nimenomaan näihin ikäryhmiin.
Kielijakauma
1. tammikuuta 2019 suomen kieltä äidinkielenä puhui roihuvuorelaisista 77,8 % (Helsinki 78,6 %) ja ruotsin kieltä 3,02 % (Helsinki 5,63 %). Muuta kuin suomea tai ruotsia puhuvien osuus oli 19,2 % (Helsinki 15,7 %).
Koulutus, tulot ja työttömyysaste
Niiden 25–44-vuotiaiden roihuvuorelaisten, joilla on perusasteen (peruskoulu tai kansakoulu) jälkeinen tutkinto, osuus ikäluokasta oli 76,7 % (1.1.2016), kun se Helsingin tasolla oli 80,6 %. Ylempi korkeakoulututkinto alueella oli 17,6 prosentilla ikäluokasta, kun se koko kaupungissa vastaavassa ikäryhmässä oli 23,0 prosentilla. Roihuvuorelaisten 15 vuotta täyttäneiden valtionveronalaiset tulot vuoden lopussa 2017 olivat 26 205 euroa, kun Herttoniemen peruspiirissä ne olivat keskimäärin 33 684 euroa helsinkiläisten vastaavien tulojen ollessa 35 366 euroa. Vuonna 2017 työttömyysaste alueella oli 15,6 %. Lähialueella Länsi-Herttoniemessä työttömyysaste oli 12,6 %, Herttoniemen peruspiirissä 12,6 % ja koko kaupungissa 10,3 %. Sukupuolten välinen ero työttömyysasteissa oli myös alueella nähtävissä. Naisten työttömyysaste alueella oli 12,8 % ja miesten 18,4 %.
Roihuvuorelaisten äänestäminen
Kunnallisvaaleissa 2017 Roihuvuoren alueella eniten ääniä varsinaisena äänestyspäivänä keräsi alueella asuva Tuomas Rantanen (Vihreät) 308 ääntä, sitten Tuula Haatainen (Sdp) 190 ääntä, Jan Vapaavuori (Kok) 183 ääntä, Anni Sinnemäki (Vihreät) 124 ääntä ja Paavo Arhinmäki (Vas) 100 ääntä.
Roihuvuoressa sijaitsevien äänestysalueiden äänikuninkaana eduskuntavaaleissa 2007 oli alueella aikaisemmin asunut Tuula Haatainen (Sdp) 186 äänellä, toisena Erkki Tuomioja (Sdp) 159 ääntä, kolmantena Eero Heinäluoma (Sdp) 120 äänellä ja neljäntenä Ben Zyskowicz (Kok)) 105 äänellä.
Presidentinvaalien 2006 ensimmäisellä kierroksella 59,0 prosenttia Roihuvuoressa äänestäneistä antoi äänensä Tarja Haloselle, 21,4 prosenttia Sauli Niinistölle ja 7,1 prosenttia Heidi Hautalalle äänestysprosentin ollessa 71,6. Presidentinvaalien 2012 ensimmäisellä kierroksella 37,1 prosenttia Roihuvuoressa äänestäneistä antoi äänensä Pekka Haavistolle, 27,9 prosenttia Sauli Niinistölle, 9,0 prosenttia Paavo Arhinmäelle, 8,7 prosenttia Timo Soinille, 7,4 prosenttia Paavo Lipposelle ja 6,0 prosenttia Paavo Väyryselle. Muut saivat alle 2 % äänistä. Toisella kierroksella Pekka Haavisto sai 57,9 prosenttia äänistä ja Sauli Niinistö 42,1 prosenttia.
Nähtävyydet
thumb|left|800px|[[Roihuvuoren japanilaistyylinen puutarha|Japanilaistyylinen puutarha on suosittu retkeilykohde keväisin varsinkin kirsikkapuiden kukkiessa.]]
Pietarsaaren kuuromykkäinkoulu
Pietarsaaren kuuromykkäinkoulu oli vuonna 1863 vihitty koulu Pietarsaaressa. Koulu sijaitsi "Dövstumsbackenilla" eli Pietarsaaren maaseurakunnan entisen pappilan mäellä. Koulurakennuksessa oli kaksi salia ja yksi kamari. Oppilaina koulussa oli suomen- ja ruotsinkielisiä poikia ja tyttöjä. Oppiaineina olivat äidinkieli, uskonto, laskento, muoto-oppi, maantiede, historia, luonnontiede, kaunokirjoitus, piirustus, voimistelu ja käsityöt. Kun tilat todettiin liian pieneksi, seuraavana vuonna rakennettiin toinen koulurakennus. Vuonna 1887 koulu muutti Runeberginkadulle Pietarsaareen ja toimi tiloissa lakkauttamiseensa 1932 saakka. Nykyään tontilla sijaitsee Etelänummen koulu.
Uniper
Uniper SE on suuri saksalainen, julkisesti noteerattu energiayhtiö. Yhtiö on perustettu vuonna 2016, kun E.ON SE-energiayhtiön toimintoja jaettiin osiin. Uniperin kotipaikka on Düsseldorf. Yhtiön osake noteerataan Frankfurtin pörssissä (Deutsche Börse).
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla Uniper oli vuonna 2017 sijalla 896; se arvioitiin samalla listalla Saksan 32. suurimmaksi pörssiyritykseksi. Listalla korkeammalle sijoittuivat saksalaisista energiayhtiöistä E.ON (sijalla 607.) ja RWE (698.). Uniperin markkina-arvo oli 6,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 67,3 miljardia euroa (2016). Sama Forbesin maailmanlista sijoitti suomalaisen Fortumin sijalle 1091., mutta totesi suomalaisen energiayhtiön markkina-arvon olleen toukokuussa 2017 yli kaksinkertainen (12,4 mrd. USD) Uniperin markkina-arvoon nähden.
Uniper putosi Global 2000-listalta vuonna 2020.
Fortumin omistus
Suomalainen energiayhtiö Fortum osti E.ON:in vajaiden 47 prosentin omistusosuuden Uniper-yhtiöstä noin 3,76 miljardilla eurolla. Tammikuussa 2018 E.ON teki päätöksen osuutensa myymisestä Fortumille. Yrityskauppa vaatii kilpailuviranomaisten hyväksynnän. Vuosina 2018–2019 Fortum kasvoi useilla kaupoilla enemmistöomistajaksi, ja jatkoi yhtiön ostamista vielä 2021. Enimmillään Fortum omisti Uniperista yli 80 prosenttia.
Yrityskaupan vuoksi Fortumista tuli yksi Euroopan saastuttavimmista yhtiöistä mutta yhtiö ei yhdistänyt sen talous- ja tuotantolukuja omiinsa, koska Fortumilla ei johtaja Pauliina Vuosion mukaan ole määräysvaltaa yritykseen.
Kauppojen yhteydessä Andreas Schierenbeck ja Sascha Bibert lähtivät yhtiön johtosta, ja toimitusjohtajaksi nousi  Klaus-Dieter Maubach, E.Onin entinen teknologiajohtaja, joka oli ollut myös Fortumin johtokunnassa.
Fortum käytti ostamiseen seitsemän miljardia, ja investoi yhtiöön käyttörahaa kahdeksan miljardia kaasun hinnan noustessa. Vuonna 2022 Venäjän hyökkäys Ukrainaan ajoi Uniperin talousvaikeuksiin, joista Saksa pelasti sen ensin rahoituksella, joka pienensi Fortumin omistuksen 56 prosenttiin, ja sitten ostamalla Fortumin osuuden puolella miljardilla. Fortum sai investoimansa 8 mrd rahoituksen takaisin. Fortum sai Uniperista omistuksensa aikana osinkoja noin 900 miljoonalla eurolla.
Liiketoiminta-alueet
Uniper toimii kolmella liiketoiminta-alueella: Eurooppalainen tuotanto, Maailmanlaajuiset hyödykkeet ja Kansainvälinen voimantuotanto. Eurooppalainen tuotanto on sähkön ja lämmön tuotantoa EU:n alueella sijaitsevissa laitoksissa fossiilisilla polttoaineilla toimivissa voimalaitoksissa (hiili, kaasu, öljy, tai kaasun ja höyryn yhteistuotantona) tai vesivoimalla, ydinvoimalaitoksissa (Ruotsissa), biomassavoimalassa (Ranskassa) tai pieneltä osin aurinko- ja tuulivoimalaitoksilla. Yhtiö myös varastoi kaasua ja sillä on kaasutankkausasemia (power-to-gas) Saksassa, Itävallassa ja Britanniassa. Pääosa EU-alueella tuotetusta energiasta myydään yhtiön toisen liiketoimintasektorin välityksellä. Lisäksi yhtiö käy kauppaa päästöoikeuksilla, maakaasulla, LNG:llä, hiilellä ja rahtipalveluilla. Kansainväliseen voimantuotannon segmenttiin kuuluu omistusosuuksia Venäjällä, Tšekissä ja Brasiliassa toimivista energiayhtiöistä. Suurin kansainvälisen segmentin yksikkö on Moskovan pörssissä noteerattu venäläinen tytäryhtiö PAO Unipro.
Kaasunjakelun rahoituskriisi
Uniper oli tehnyt asiakkaidensa kanssa pitkiä sopimuksia, joissa se lupasi toimittaa kaasua kiinteällä hinnalla. Kun sen hankkiman kaasun hinta nousi yli ulosmyyntihinnan, liiketoiminta alkoi tuottaa tappiota. Hinnannousun syynä oli ensin koronapandemian jälkeinen talouden elpyminen etenkin Aasiassa, sitten Venäjän hyökkäys Ukrainaan. Kun Venäjä vähensi kaasun vientiä, kaasun maailmanmarkkinahinta nousi valtavasti. Samalla EU painosti Saksaa osallistumaan pakoitteisiin ja hankkiutumaan eroon venäläisestä kaasusta.
Energiantuotanto ja henkilöstö
Tärkeimmät energiamarkkinat, joilla yhtiö toimii ovat: Saksa, Ruotsi, Britannia, Benelux-maat, Ranska ja Venäjä. Lisäksi yhtiöllä on toimintoja Unkarissa ja Yhdysvalloissa. Vuoden 2016 lopussa yhtiön palveluksessa oli 12 635 ihmistä, joista Venäjälle sijoittui 4 756 (voimalaitosten nettokapasiteetti 10,8 GW Venäjällä, joista pääosa kaasuvoimaloita), Saksaan 4 498 (10,4 GW), Ruotsiin 1 170 (5,1 GW), Britanniaan 1 000 (6,4 GW), Alankomaihin 532 (Benelux 2,9 GW), Ranskaan 473 (2,1 GW) ja muualle 206 henkeä (mm. Unkari 0,4 GW).
Janna (nimi)
Janna on naisen etunimi, joka on syntynyt muunnoksena Johanna-nimestä tai sen englantilaisesta muodosta Jane, mahdollisesti myös Julianasta tai Mariannesta. Jannan nimipäivä, 12. huhtikuuta on sama kuin Julianan.
Suomessa nimi Janna on Digi- ja väestötietoviraston tilastojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 1 800 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen. Ennen vuotta 1940 nimi oli annettu vain muutamalle henkilölle.
Los Angeles Chargers
Los Angeles Chargers on Yhdysvalloissa NFL:ssä pelaava amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisseura. Seuran kotipaikka on Los Angelesissa, Kaliforniassa.