cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Reaktiivinen hypoglykemia
Reaktiivinen hypoglykemia on lääketieteellinen termi, jolla tarkoitetaan tilaa, jossa verensokeripitoisuus laskee 3-5 tuntia ja menee ateriointia edeltävän tason alapuolelle henkilöillä, jotka eivät sairasta diabetestä. Syynä pidetään liian hidasta ja myöhäistä insuliinin erittymistä ruokailun aikana. Ruokailun jälkeen insuliinin tuotanto jatkuu, vaikka sokeripitoisuus on jo laskenut. Kyseessä verensokeritasapainotilan takaisinkytkennässä tapahtuva viive.
Kate O’Mara
thumb|Kate O'Mara (1976) Kate O'Mara (10. elokuuta 1939 Leicester – 30. maaliskuuta 2014 Sussex) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnettiin erityisesti rooleistaan televisiosarjoissa Dynastia ja Testamentti. Hän näytteli myös Todella upeeta -komediasarjassa.
O'Maralla oli rooli myös suomalaisessa elokuvassa Tuntematon ystävä (1978).
Perttu Korhonen
Perttu Korhonen (s. 7. heinäkuuta 1990) on suomalainen seiväshyppääjä. Korhonen edustaa Lahden Ahkeraa, johon hän siirtyi Sotkamon Jymystä vuonna 2014. Hänen valmentajanaan toimii Jarkko Salminen.
Ura
Korhosen ennätys on 540 cm, jonka hän hyppäsi Tampereella 2013. Tulos on samalla Kainuun piirinennätys. Sisäradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 525 cm.
Osmoosi
Osmoosi on liuottimen diffuusiota puoliläpäisevän kalvon läpi. Osmoosissa liuotin (yleensä vesi) siirtyy kalvon läpi, mutta kalvo ei päästä läpi liuottimeen liuenneita aineita. Liuotin siirtyy sille puolelle, jolla liuenneen aineen pitoisuus on suurempi. Jos esimerkiksi puoliläpäisevä kalvo erottaa suolaisen veden ja vähemmän suolaisen veden oheisen kuvan osoittamalla tavalla, vettä siirtyy makeamman veden osasta suolaisen veden osan puolelle.
Diffuusion mallinnus
Diffuusio-liikkeen suunta ja vauhti riippuvat
Yllä olevat tekijät yhdessä määrittävät kemiallisen potentiaaligradientin vedelle kalvon yli. Osmoosille pätee sama termodynaaminen sääntö kuin diffuusiollekin: veden liike on suuremmasta potentiaali(energia)tilasta pienempään.
Käytännössä määritellään vesipotentiaali (\psi \,\!), joka saadaan jakamalla kemiallinen potentiaali (J mol-1) veden osittaisella molaarisella tilavuudella (1 mooli vettä vastaa m3 mol-1.) Vesipotentiaali on periaatteessa sama asia, kuin veden Gibbsin vapaa energia per yksikkötilavuus, ja se mitataan J m-3 (= Pa).
Formaalisesti (\psi \,\! on suhteellinen käsite. Se mitataan suhteessa puhtaaseen veteen merenpinnalla standardilämpötilassa ja paineessa) missä:
Osmoosi biologisissa järjestelmissä
thumb|300px|[[Punasoluja hypertonisessa, isotonisessa ja hypotonisessa liuoksessa.]] Soluseinättömissä soluissa solukalvon ylitse ei ole merkittävää paine- tai painovoimaeroa. Vesipotentiaaliero riippuu siis pelkästään \psi_s \,\!:stä, joka puolestaan riippuu liuenneiden aineiden konsentraatioista. Esimerkiksi punasolut ovat herkkiä osmoottiselle veden liikkeelle. Isotonisessa liuoksessa solun ulkopuolinen konsentraatio vastaa solun sisäistä, jolloin punasolut ovat normaalissa kaarevassa muodossaan (kts. kuva).
Hypotonisessa liuoksessa solun sisällä on suurempi konsentraatio (, missä on solunsisäinen ja  solun ulkopuolinen), jolloin  (eli solun sisällä on negatiivisempi \psi \,\!, kuin sen ulkopuolella) ja vesi syöksyy soluun. Tämä johtaa solun pullistumiseen, joka voi johtaa jopa solun kokonaisvaltaiseen repeytymiseen. Tullessaan soluun vesi tasapainottaa konsentraatioeroja, ja solun paisuminen jatkuu, kunnes potentiaalit ovat yhtäsuuruiset. Hypertonisessa liuoksessa tilanne on päinvastainen ja vesi pakenee solusta. Välttääkseen mahdollisesti vahingolliset veden liikkeet, solut aktiivisesti pumppaavat ioneja solukalvon ylitse (mm. Na+, K+ ja Cl-) säädelläkseen konsentraatioeroja.
Soluseinällisissä soluissa hypotonisessa liuoksessa soluseinä vastustaa laajenemista johtaen paineeseen. Tämä johtaa \psi_p \,\! kasvuun, joka kasvaa, kunnes solunsisäinen \psi \,\! on sama, kuin solun ulkopuolinen. Hypertonisessa liuoksessa tilanne on päinvastainen: vesi poistuu solusta, kunnes. Vesi jatkaa poistumistaan, kunnes solun tilavuus on pienentynyt tarpeeksi, jotta \psi_s \,\! on tasapainottanut solunsisäisen \psi \,\!:n vastaamaan solunulkopuolista. Tämä johtaa usein solukalvon kuoriutumiseen pois soluseinältä, eli plasmolyysiin. Myös soluseinälliset solut pumppaavat ioneja (pääasiassa H+) estääkseen radikaalit veden liikkeestä johtuvat muutokset.
Soluseinällisen solun kasvu vaatii myös soluseinän rakenteen löysentämistä. Solu laskee sisäistä \psi \,\! laskemalla \psi_s \,\!:tä pumppaamalla sisään veteen liuenneita aineita. Tämä johtaa veden sisääntuloon, ja sitä kautta \psi_p \,\!:n kasvuun (paineen kasvuun), joka työntää soluseinän uuteen laajempaan muotoon. Jotkut antibiootit heikentävät bakteereiden soluseiniä, pienentäen niiden kykyä sietää sisäistä painetta johtaen bakteerisolujen hajoamiseen.
Osmoottinen mekanismi
Vesi pystyy ylittämään solukalvot ilman huomattavia ongelmia huolimatta veden pienestä rasvojen läpäisykyvystä. Solukalvoilla onkin niin kutsuttuja akvaporiini-proteiineja (engl. aquaporins), joiden rakenteessa on n. 400 nm suuruinen reikä, joka mahdollistaa veden liikkeen. Solu reguloi akvaporiineja fosforyloinnilla ja solunsisäisellä Ca2+:n konsentraatiolla. Nykytietämyksen mukaan osmoosi on yhdistelmä yksittäisten vesimolekyylien diffuusiota solukalvon lävitse, sekä suurten määrien liikettä avointen akvaporiinien läpi.
Osmoosi energiantuotannossa
Statkraft Norjassa on rakentanut maailman ensimmäisen pilottiluonteisen osmoosivoimalaitoksen, jonka toiminta alkoi 24. marraskuuta 2009. Ensimmäinen täysikokoinen kaupallinen laitos voisi olla toiminnassa vuonna 2015. Osmoosivoimalaitos käyttää meriveden ja makean jokiveden välistä painetta uusiutuvana energianlähteenään.
Brooklyn Brewery
right|200px
thumb | 200px |Brooklyn Lager thumb | 200px | Brooklyn East India Pale Ale Brooklyn Brewery on yhdysvaltalainen panimo. Steve Hindy ja Tom Potter perustivat sen vuonna 1987 Brooklyniin, New Yorkiin. Panimo valmistaa noin 30 erilaista olutlaatua. Pääpaino on ale-, lager- sekä stout-oluissa. Suomeen panimon oluita tuo Sinebrychoff.
Historia
Stephen Hindy oppi oluen panemisen jo työskennellessään uutistoimisto AP:lle Lähi-idässä. Vuonna 1987 Hindy ja hänen alakerran naapurinsa Tom Potter irtisanoutuivat töistään ja perustivat Brooklyn Breweryn. Panimon ensimmäinen tuote oli Brooklyn Lager. Brooklyn Lager on valittu Suomessa vuoden olueksi Helsinki Beer Festivalissa vuonna 2006 ja saman kilpailun parhaaksi alle 6% pohjahiivaolueksi se valittiin vuonna 2010. Yrityksen logon ja pullojen etiketit suunnitteli Milton Glaser, jonka käsialaa on myös I Love NY -logo. Glaser sai vastineeksi pienen osuuden yrityksestä.
Ensimmäiset kahdeksan vuotta toiminnasta olut tuotettiin Uticassa ja kuljetettiin Brooklyniin. Vuonna 1996 Hindy ja Potter olivat valmiit investoimaan miljoonia rakentaakseen panimon Brooklynin Williamsburgiin. Alkuvaiheessa kuitenkin Brooklyn Lager sekä kaikki pullotetut tuotteet tuotettiin edelleen Uticassa, koska Williamsburgin tiloissa ei ollut riittävästi kapasiteettia.
Vuosien ajan Williamsburgissa oli liian kallista laajentaa, mutta vuoden 2009 lama ja kiinteistöjen hintojen lasku antoivat mahdollisuuden 6,5 miljoonan dollarin laajennukseen ja 15 lisätyöntekijän palkkaamiseen silloisten 35 työntekijän lisäksi.
Vuodesta 1994 asti Brooklyn Breweryn panimomestarina on toiminut Garret Oliver, joka on tunnettu olutasiantuntija ja -arvostelija. Hän on kirjoittanut mm. kirjan The Brewmaster's Table ja toiminut 11 vuotta Great American Beer Festivalin tuomarina. .
Brooklyn Brewery tekee myös yhteistyötä suomalaisen Sinebrychoffin panimon kanssa. Sinebrychoffin panimomestari Tapio Kangas-Heiska ja Brooklyn Breweryn panimomestari Garret Oliver kehittivät yhdessä Sinebrychoff Brooklyn Two Tree Porter -oluen vuonna 2013.
Oluet
Kausituotteet
Sven Willner
Sven Willner (s. 12. huhtikuuta 1918 Purmo – 26. joulukuuta 2012 Turku ) oli suomenruotsalainen kirjailija ja toimittaja.
Henkilöhistoria
Willner työskenteli Österbottningen -lehden toimittajana 1948–1956 ja Västra Nyland -lehden toimitussihteerinä 1956–1962 ja kulttuuritoimittajana 1962–1981.
Kirjallinen tuotanto
Willner julkaisi varsinkin esseekokoelmia, mutta myös useita muistelmateoksia.
Jane Fonda
Jane Seymour Fonda (s. 21. joulukuuta 1937) on yhdysvaltalainen kahdesti Oscar-palkittu näyttelijä, kirjailija, tuottaja ja poliittinen aktivisti.
Nuoruus
Jane Fonda syntyi 21. joulukuuta 1937 New Yorkissa. Lapsena hänen nimensä oli Lady Jayne Seymour Fonda, mutta viralliseksi etunimeksi vaihdettiin Jane tytön ollessa neljännellä luokalla. Hänet oli nimetty äitinsä kaukaisen sukulaisen Lady Jane Seymourin, Henrik VIII:n kolmannen vaimon, mukaan. Ensimmäisen etunimen alkuperäinen kirjoitusmuoto ”Jayne” tulee Fondan isän Henryn toisen nimen ”Jaynes” mukaan.
Janen vanhemmat olivat näyttelijä Henry Fonda ja tämän toinen vaimo Frances Ford Seymour. Hänen veljensä Peter syntyi kolme vuotta myöhemmin.
Ura
Ennen näyttelijäuraansa Fonda toimi mallina. Hän pääsi muun muassa kahdesti muotilehti Voguen kanteen. Näyttelemisestä hän kiinnostui isänsä kautta vuonna 1954. Neljä vuotta myöhemmin hän liittyi New Yorkin The Actors Studioon. Viisikymmentäluvun lopulla hän esiintyi paljon teatterin puolella ja vuonna 1960 teki debyyttinsä valkokankaalla elokuvassa Tytöt pitävät pitkistä pojista. Hänen vastanäyttelijänään oli silloin Anthony Perkins. Kolmannesta elokuvastaan A Walk on the Wild Side (1962) Fonda sai parhaan tulokkaan Golden Globe -palkinnon. Kuitenkin vasta vuoden 1965 western-elokuvaa Paukkurauta-Kati pidetään Fondan läpimurtoroolina. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta.
Vuonna 1965 Jane Fonda meni naimisiin ranskalaisen elokuvaohjaaja Roger Vadimin kanssa. Aviomiehen ohjaamissa elokuvissa hänestä yritettiin tehdä seksisymbolia, uutta Brigitte Bardotia. Tunnetuin näistä yhteistyöelokuvista on sci-fi-elokuva Barbarella (1967), jossa Fonda luonnollisesti esitti nimiroolia.
thumb|Fonda silloisen miehensä Ted Turnerin kanssa Oscar-gaalassa vuonna 1990
Elokuvasta Ammutaanhan hevosiakin… (1969) Fonda sai ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti kyseisen palkinnon elokuvastaan Klute – rikosetsivä. Kluten menestyksen jälkeen Fondan ura kuitenkin hiipui hetkellisesti. Vasta vuonna 1977 hän teki comebackin elokuvalla Mitäs me ryöstäjät!. Vuotta myöhemmin hän voitti toisen Oscarinsa elokuvasta Katkera paluu.
1980-luvulla Fonda esiintyi muun muassa Lily Tomlinin ja Dolly Partonin kanssa elokuvassa Yhdeksästä viiteen. Elokuvasta tuli yksi Fondan parhaiten menestyneimmistä elokuvista. Isänsä Henry Fondan ja Katharine Hepburnin kanssa hän esiintyi elokuvassa Kultalampi (1981). Kaikki kolme saivat Oscar-ehdokkuudet rooleistaan, Jane parhaan naissivuosan ehdokkuuden. Hepburn ja Fonda voittivat, ja Jane vastaanotti palkinnon sairaan isänsä puolesta. Viisi kuukautta myöhemmin vanhempi Fonda kuoli.
Huhtikuussa vuonna 1991 Fonda jätti viihdeteollisuuden. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi silloin Stanley ja Iris (1990). Vuonna 2005 hän kuitenkin teki comebackin viidentoista vuoden mittaisen tauon jälkeen esiintymällä Jennifer Lopezin kanssa elokuvassa Anoppi on pahin. Vuonna 2007 ilmestyi Fondan uusin elokuva Georgia Rule, jossa hän näyttelee pääroolia Lindsay Lohanin kanssa.
Uransa aikana Fonda on saanut yhteensä seitsemän Oscar-ehdokkuutta. Hän on voittanut kahdesti. Vuonna 2014 hän sai Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinnon.
Aktivismi
1960-luvun lopussa Fonda alkoi vaikuttaa poliittisissa liikkeissä. Hän vastusti kiivaasti Vietnamin sotaa ja tuki mustien kansalaisoikeustaistelua. Hän myös tuki intiaaneja ja Mustia panttereita. 1970-luvulla hänestä tuli feministi. Fonda on Irakin sodan ja presidentti George W. Bushin vastustaja ja kritisoija.
Yksityiselämä
Fonda on ollut kolmesti naimisissa. Ohjaaja Roger Vadimin kanssa Jane oli naimisissa vuosina 1965–1973. Heillä on Vanessa-niminen tytär (s. 1968). Pian heidän eronsa jälkeen Fonda avioitui kirjailija/poliitikko Tom Haydenin kanssa. He saivat yhteisen lapsen nimeltä Troy. Heillä oli yksi kasvattitytär. He erosivat vuonna 1990. Vuosina 1990–2001 Fonda oli naimisissa mediamoguli Ted Turnerin kanssa.
Viime vuosina Fonda on puhunut avoimesti muun muassa bulimiastaan, alkoholismistaan, seksielämästään, asenteestaan miehiin ja perheeseensä sekä huonosta itsetunnostaan. Hän julkaisi omaelämäkerran Tähänastinen elämäni vuonna 2005. Kirjassa hän mm. kertoo kuinka hän ja hänen miehensä Roger Vadim harrastivat ryhmäseksiä naisten kanssa Vadimin toiveesta.
Fondalla diagnosoitiin syksyllä 2022 non-Hodgkin-lymfooma -tyypin imusolmukesyöpä.
Fonda on yksi meikkijätti L’Oréalin pääkasvo.
Barbara G. Adams
Barbara Georgina Adams, (19. helmikuuta 1945 Lontoo – 26. kesäkuuta 2002 Enfield (Lontoo)) oli merkittävä brittiläinen egyptologi ja esidynastisen Egyptin asiantuntija. Adams työskenteli useita vuosia Hierakonpoliissa eli Nekhenissä, missä hän oli yksi kaivausjohtajista. Ennen tätä hän työskenteli Petrie Museum of Egyptian Archaeologyssa Lontoossa ja osallistui arkeologisiin kaivaushankkeisiin eri puolilla Britanniaa.
Kallikrates-suunnitelma
thumb|380px|Kreikan [[Kreikan alueet|alueet, alueyksiköt ja kunnat Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.]] Kallikrates-suunnitelma oli Kreikassa vuoden 2011 alusta toteutettu aluehallintouudistus. Ylemmälle aluehallintotasolle perustettiin seitsemän hajautetun hallinnon aluetta, joihin Kreikan 13 aluetta kuuluvat. Aiemmat prefektuurit lakkautettiin ja korvattiin alueyksiköillä. Hajautetun hallinnon alueet saivat osan prefektuurien vanhoista tehtävistä. Uudistus on saanut nimensä antiikin kreikkalaisen arkkitehti Kallikrateen mukaan.
Kreikan talouskriisin seurauksena maan hallitus myös yhdisti lukuisia kuntia valtiontalouden tasapainottamiseksi. Kuntien määrä vähennettiin 1 034:stä kunnasta 325:een. Myös alue- ja kunnallisvaalien väliä kasvatettiin neljästä vuodesta viiteen vuoteen, jolloin ne voitiin järjestää samaan aikaan europarlamenttivaalien kanssa.
Kallikrates-suunnitelman tekemiin uudistuksiin tehtiin muutoksia vuonna 2019 Kleisthenes I -suunnitelmassa.
Reimann
Reimann on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Baltialainen puolustus
Baltialainen puolustus on kuningatargambiitin muunnelma. Sitä kuvaavat siirrot
Muunnelma on nimetty baltialaisen Paul Keresin mukaan. Myös muunnelman toinen nimi, Keresin puolustus, kantaa hänen nimeään. Muunnelma sijoitetaan ECO-koodistolla koodille D06. Muunnelma on harvinainen, mutta täysin pelattavissa.
Toisella siirrollaan musta välttää normaalit kuningatargambiitin ongelmat kuningatarlähetin kehittämisen kanssa. Valkean vastaukset ovat suosituimmuusjärjestyksessä: 3.Rf3, Rc3, cxd5, Db3 ja e3.
Kuzma Petrov-Vodkin
300px|thumb|Punaisen hevosen kylvetys, 1912.
Kuzma Sergejevitš Petrov-Vodkin (5. marraskuuta (J: 24. lokakuuta) 1878 Hvalynsk, Saratovin alue – 15. helmikuuta 1939 Leningrad) oli venäläinen monilahjainen taidemaalari, graafikko, lavastustaiteilija, taideteoreetikko ja pedagogi.
Petrov-Vodkin syntyi suutarin perheeseen, lähti Samaraan opiskelemaan taidetta 1890 ja jatkoi tätä Pietarissa. Siellä hänen opettajinaan toimivat muun muassa Valentin Serov, Isaak Levitan sekä ennen kaikkea Konstantin Korovin. Vuonna 1901 hän siirtyi Müncheniin opiskelemaan yksityisesti Anton Aschben johdolla. Hän opiskeli myös Pariisissa, kävi Italiassa ja Pohjois-Afrikassakin. Hän opiskeli myös Moskovan kuvataiteen, kuvanveiston ja arkkitehtuurin instituutissa.
Vuonna 1911 Petrov-Vodkin liittyi venäläiseen Taiteen maailma -ryhmään. Vuonna 1924 hän oli perustamassa Neljä taidetta (Четыре искусства, Tšetyre iskusstva) -ryhmää.
Petrov-Vodkin jatkoi opetustyötään Neuvostoliitossa, mutta hän joutui suhteellisen syrjään valtavirrasta, joka kannatti sosialistista realismia. Nikita Hruštšovin ajoista häntä on pidetty yhtenä merkittävimmistä neuvostoajan taidemaalareista.
Eyehategod
Eyehategod (lyhennettynä EHG) on vuonna 1988 New Orleansissa Yhdysvalloissa perustettu sludge metal -yhtye. Raskaita blues-vaikutteisia riffejä ja hardcore punkia yhdistelevää yhtyettä pidetään yhtenä tyylilajinsa pioneereista. Yhtye on nimennyt vaikuttajikseen muun muassa Melvinsin, The Obsessedin, Black Flagin ja Black Sabbathin.
Diskografia
Studioalbumit
Henkiinjäämisharha
Henkiinjäämisharha on suomalaisen groove metal -yhtye Kameleontin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Rosteri Records.
Jukka-Pekka Vuorenmaa
Jukka-Pekka Vuorenmaa (s. 4. joulukuuta 1963) on suomalainen lentopalloilija. Hän on pelannut Vammalan Lentopallossa. Vuorenmaan kunniaksi on nostettu pelipaita Vilppulan salin kattoon.
Hän on pelannut maajoukkueessa 26 maaottelussa.
Douglas Lowe
Douglas Gordon Arthur Lowe (7. elokuuta 1902 – 30. maaliskuuta 1981) oli brittiläinen yleisurheilija ja 800 metrin juoksun kaksinkertainen olympiavoittaja.
Ura
Manchesterissa syntynyt Douglas Lowe menestyi kouluaikoinaan keskimatkojen juoksussa voittaen koulujen Public Schoolien mestaruuden 880 jaardilla vuonna 1920. Tuolloin hänen ennätyksensä oli 2.06,8. Hän opiskeli lakia Cambridgen yliopistossa ja voitti 880 jaardia yleisurheiluottelussa Oxfordin yliopistoa vastaan sekä 1922 että 1923. Seuraavana vuonna hän voitti samassa kilpailussa mailin ja neljännesmailin juoksut.
Ghazi Stadium
Ghazi Stadium on monikäyttöinen stadion Kabulissa, Afganistanissa, jonka omistaa Afganistanin Olympialiitto. Stadion rakennettiin vuonna 1923 ja sille mahtuu 25 000 katsojaa. Se toimii Maiwand Kabul FC:n ja Afganistanin maajoukkue kotikenttänä. Sitä remontoitiin vuosina 2002–2003.
Douglas Lowe
Ura
Vuoden 1924 olympialaisissa Pariisissa Lowe voitti kultaa 800 metrillä uudella Euroopan ennätyksellä 1.52,4. Juoksun suosikki oli Henry Stallard, mutta hän kärsi jalkavammasta jääden neljänneksi. Stallard johti koko alkumatkan, mutta loppusuoralla hänet ohitti ensin Sveitsin Paul Martin ja sitten Lowe. Lowe siirtyi johtoon, mutta Martin saavutti häntä häviten lopulta vajaalla metrillä. Lowe otti osaa myös 1 500 metrille, jossa hän sijoittui neljänneksi.
Ghazi Stadium
Stadionin ensimmäinen kansainvälinen jalkapallo-ottelu pelattiin Afganistanin ja Iranin välillä. Otteli pelattiin 1. tammikuuta 1941.
Douglas Lowe
Ura
Amsterdamin olympialaisissa Lowe uusi voittonsa. Alku- ja välierissä hän säästeli voimiaan sijoittuen molemmissa toiseksi. Loppukilpailussa Lowe noudatti samaa taktiikkaa kuin neljä vuotta aiemmin ja siirtyi johtoon loppusuoran auetessa. Tällä kertaa voitto oli selvä, hopeamitalisti hävisi tasan sekunnin Lowen ajan ollessa 1.51,8.
Lowe päätti urheilu-uransa samana vuonna ja alkoi työskennellä lakimiehenä Lontoossa. Hän toimi jatkossa urheilun järjestötehtävissä. Vuosina 1931–1938 hän oli maansa yleisurheiluliiton sihteeri. Hän kuoli Cranbrookissa, Kentissä.
Nakajima J1N Gekko
Nakajima J1N Gekko (, liittoutuneiden raportointinimi Irving) oli keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien kaksimoottorinen raskas torjuntahävittäjä toisessa maailmansodassa. Konetyypin tärkein tehtävä oli torjua liittoutuneiden öisin raskailla pommikoneilla tekemiä yöpommituksia. B-24 Liberatoria vastaan konetyyppi saavutti menestystä kaksimoottorisen Kawasaki Ki-45:n tavoin, mutta Boeing B-29 Superfortress lensi yleensä liian korkealla sekä nopeasti (lentokorkeus tuolloin yli 9 100 m). Gekkon lakikorkeus oli 9 320 metriä, tiedusteluversion 10 300. Konetyypin ensimmäiset tuotantoversiot J1N1-C ja J1N1-F oli tarkoitettu toimimaan tiedustelukoneina. Moottoreina oli kaksi 14-sylinteristä Nakajima Sakae 21 -tähtimoottoria.
Bis(2-kloorietyyli)metyyliamiini
Typpisinappikaasu, mekloretamiini, kloorimetiini, mustiini, mustargen tai MSG (C5H11Cl2N) on taistelukaasu ja kemiallinen ase. Se kehitettiin rikkisinappikaasusta vuonna 1935. Aineen havaittiin lamaavan valkosolujen tuotantoa, ja otettiin siitä syystä käyttöön syöpälääkkeenä veritautien kuten leukemian hoidossa. Ensimmäinen leukeemisen syövän hoidossa käytetty lääkeaine oli arseeni, käytössä vuodesta 1865.
Lääkityskäytössä syöpälääkkeenä, kiinteänä suolona eli hydrokloridina ollut aine liuotettiin nestemäiseksi. Sen jälkeen se injisoitiin iv.-ruiskeena laskimosuoneen. Määrä oli ollut ainakin 60-luvulla seuraavanlainen: 0,1 mg/hoidettavan henkilön painokilo. Lääkkeen ruiskuttaminen tapahtui 4:nä perättäisenä päivänä, sekä mahdollisesti tämän kuurin uusinta tapahtui 1 kk:n kuluttua edellisestä.
Lääkkeenä käytettäessä typpisinappikaasun haittavaikutuksia ovat olleet kollapsit (lähde ei määrittele sitä, onko kyseessä pyörtyminen vai verenkierron häiriintyminen), vaikea ripulointi, sekä luuytimeen, imusolmukkeisiin ja maksaan sekä pernaan kohdistuvia vaurioita. Verisuoni-infektio saattoi olla sekin mahdollista tulehduksen myötä.
Myöhempänä mustiinia käytettiin osana MOPP -yhdistelmähoitoa. Lyhenteiden nimiyhdistelmä tarkoittaa: Mustargen-Oncovin-Prednison-Procarbatzine.
Kloorimetiinin kemiallinen kaava on C5H11Cl2N, moolimassa 156,054 g/mol ja CAS-numero 51-75-2. Kemiallisessa sodankäynnissä yhdisteestä käytetään tunnusta HN2 ja nimeä bis(2-kloorietyyli)metyyliamiini.
Pitchfork
Pitchfork on yhdysvaltalaisen Condé Nast Publicationsin verkkojulkaisu ja aikakauslehti, jonka aihealueita ovat musiikin arviointi, musiikkiuutiset ja artistien haastattelut. Alun perin Pitchfork (suom. talikko) oli chicagolainen internetjulkaisu, jonka Condé Nast osti 2015. Pitchfork keskittyy indie-musiikkiin, mutta arvosteluja on monilta musiikin aloilta, kuten elektronisesta musiikista, popista, hip hopista, dancesta, folkista ja jazzista.
Vuonna 1995 avattu sivusto keskittyi uuteen musiikkiin, mutta Pitchforkin journalistit arvostelevat myös uudelleenjulkaistuja albumeja ja bokseja. Sivusto on julkaissut paljon "parhaat"-listoja, kuten parhaat 1970-, 1980- ja 1970-luvun albumit, ja parhaat 1960-luvun kappaleet – ja myös vuosilta 2001–2009 parhaat albumit ja singlet.
Arvostelusysteemi
24. lokakuuta 2003, Pitchformula.com teki tutkimuksen 5 575 Pitchforkin arvostelun mukaan, ja tuloksena oli:
Istiaía-Aidipsós
Istiaía-Aidipsós ( eli Δήμος Ιστιαίας-Αιδηψού, Dímos Istiaías-Aidipsoú) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 505,9 neliökilometriä ja väkiluku 21 083 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Istiaía.
Istiaía-Aidipsós sijaitsee Euboian saaren luoteiskärjessä. Kuntaan kuuluvat Lichádeksen saaret, mukaan lukien Monoliá ja Strongylí, sekä Pontikonísin saari. Istiaía-Aidipsóksen kunta syntyi, kun Aidipsós, Artemísio, Istiaía, Licháda ja Oreoí yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Istiaía-Aidipsóksen kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Ram Trucks
Ram Trucks (aik. Ram Truck Division, tuotemerkiltään RAM) on vuonna 2010 perustettu Stellantis-konserniin kuuluvan yhdysvaltalaisen autonvalmistaja Dodgen hyötyajoneuvoihin keskittynyt osasto. Merkin nimi juontuu Dodgen suositusta Ram-lava-automallista, jota myydään nykyisin Ram Trucks -merkin alaisena.
Fania Marinoff
thumb|250px|Fania Marinoff [[Arnold Genthen kuvaamana 1913.]] Fania Marinoff (20. maaliskuuta 1890 Odessa, Venäjän keisarikunta (nyk. Ukraina) – 17. marraskuuta 1971) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura
Marinoff näytteli sivu- ja päärooleja kymmenissä Broadway-näytelmissä vuosina 1903–1937 ja kahdeksassa yhdysvaltalaisessa mykkäelokuvassa vuosina 1914–1917.
Elämä
Marinoff oli nuorin 13 sisaruksesta. Hän lähti Yhdysvaltoihin jo lapsena vanhemman veljensä Louisin kanssa, jonka kanssa hän asui siihen asti, kunnes hän noin 14-vuotiaana liittyi kiertävään teatteriseurueeseen. Hän avioitui Carl Van Vechtenin kanssa 1914. He olivat tutustuneet kaksi vuotta aiemmin, ja avioliitto kesti yli 50 vuotta huolimatta juoruista, joiden mukaan Van Vechten olisi ollut homoseksuaali. Marinoff kuoli Englewoodissa New Jerseyssä keuhkokuumeeseen.
Maria Shriver
Maria Owings Shriver (s. 6. marraskuuta 1955 Chicago, Illinois) on NBC:n toimittaja, Kennedyn klaanin jäsen sekä Arnold Schwarzeneggerin entinen vaimo.
Shriver kasvoi katolisessa perheessä nuorempana kahdesta lapsesta ja ainoana tyttärenä. Hänen isänsä on Yhdysvaltain varapresidenttiehdokas ja suurlähettiläs Sargent Shriver ja äiti Eunice Kennedy Shriver. Shriverin eno oli murhattu Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy. Loppuvuodesta 1977 Tom Brokaw esitteli Marialle itävaltalaisen kehonrakentajan, näyttelijän ja tulevan Kalifornian kuvernöörin Arnold Schwarzeneggerin hyväntekeväisyystennisottelussa, joka pelattiin Eunice Kennedyn kotona. Maria meni naimisiin Schwarzeneggerin kanssa 26. huhtikuuta 1986. Huhtikuussa 2011 pariskunta ilmoitti eroavansa.
Heillä on neljä lasta:
Ura
Hänen uransa alkoi televisiotoimittajana KYW-TV:ssä Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Vuodesta 1989 vuoteen 2004 hän oli ankkurina NBC:n Dateline -uutisissa. Elokuussa 2003 Shriver otti palkatonta vapaata NBC:ltä, kun hänen miehensä asettui ehdolle Kalifornian kuvernöörin vaaleissa. Kun hänen miehestään tuli 17. marraskuuta 2003 Kalifornian 38. kuvernööri, tuli hänestä samalla Kalifornian ensimmäinen nainen. Hän palasi raportoimaan Dateline NBC:lle vielä kahdesti, mutta ilmoitti 3. helmikuuta 2004 toivovansa, että hänet vapautetaan työstään NBC:llä eturistiriidan vuoksi. NBC:n uutisten johtaja ei kuitenkaan pidä tätä erona vaan kutsuu sitä pidennetyksi vapaaksi.
Shriver on näytellyt pienen roolin omana itsenään lasten televisiosarjassa That’s So Raven.
Martakert
Martakert on kaupunki virallisesti Azerbaidžaniin kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Vuoristo-Karabahin tasavallassa. Se sijaitsee Karabahvuorten itäpuolella 62 kilometriä Stepanakertista pohjoiseen. Kaupunki on tasavallan Martakertin piirin keskus. Asukkaita on 4 200 henkeä (vuonna 2009).
thumb|175px|left|Näkymä Martakertiin. Martakertista tuli Vuoristo-Karabahin autonomiseen alueeseen kuulunut piirikeskus vuonna 1939, kaupunkimainen taajama vuonna 1960 ja kaupunki vuonna 1985. Neuvostoaikana siellä toimi elintarviketeollisuutta ja puunjalostuslaitos. Vuonna 1989 kaupungissa oli 8 300 asukasta.
Azerbaidžan nimesi Martakertin Ağdərəksi marraskuussa 1991. Lokakuussa 1992 maan parlamentti lakkautti Ağdərən piirin ja liitti sen Tərtərin piiriin. Vuoristo-Karabahin sodan aikana kaupungin omistuksesta käytiin kiivaita taisteluja.
Antti Annunen
Antti Juhani Annunen (s. 3. maaliskuuta 1969 Rauma) on suomalainen basisti, kitaristi ja laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten Radiopuhelimet-yhtyeen basistina. Hän on soittanut kitaraa ja laulanut muun muassa Murnau, Luxury Spit ja Taskumatit -yhtyeissä ja esiintynyt Mieskuoro Huutajat -kuorossa ja Natisuta Hetekata -yhtyeessä. Muita hänen yhtyeitään ovat mm. New Rising Suns, J.A. & Alamäki, Duo Annunen Brass, Maurice Whittle Sports, Newspaper Joes, Värinää! ja Ei Mikko Alatalo, joista kolme viimeisintä soittavat Velvet Undergroundin, Sehr Schnellin ja Mikko Alatalon musiikkia. Annunen on toiminut kasvatusalan töissä.
Sinuhe, egyptiläinen (elokuva)
Sinuhe, egyptiläinen (The Egyptian) Michael Curtizin ohjaama yhdysvaltalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1954. Se perustuu Mika Waltarin romaaniin Sinuhe egyptiläinen. Elokuva sijoittuu muinaiseen Egyptiin ja kertoo orvosta Sinuhesta, josta tulee värikkäiden vaiheiden jälkeen faaraon henkilääkäri. Elokuva muistetaan ennen muuta Alfred Newmanin ja Bernard Herrmannin musiikista sekä kuvauksesta, lavastuksesta ja puvustuksesta.
Tuotanto
Alun perin miespääosassa piti olla Marlon Brando, mutta hän sanoutui irti ensimmäisen lukuharjoituksen jälkeen, sakoista vähät välittäen. Tilalle saatiin lopulta Edmund Purdom, jonka kriitikot teilasivat täysin. Samoin naissivuosassa Neferneferneferinä piti alun alkaen olla Marilyn Monroe, mutta tuottaja Darryl Zanuck, joka vihasi Monroeta, vaati väkisin rooliin uuden suojattinsa Bella Darvin – ja kriitikoiden mukaan tämä käytännössä tuhosi roolin. Vastapainoksi Peter Ustinov teki erään kiitetyimmistä rooleistaan ovelana yksisilmäisenä Kaptah-palvelijana.
Elokuvan ja romaanin eroavaisuuksia
Elokuva ei ole paikoin historiallisesti tarkka, kuten Mika Waltarin romaani. Esimerkiksi elokuvassa Horemhebistä (Victor Mature) tulee faarao Ekhnatonin jälkeen, vaikka todellisuudessa heidän välissään vuosina 1336–1323 eaa. hallitsi kolme muuta faaraota (Smenkara, Tutankhamon ja Ay). Lisäksi elokuvassa Sinuhe ja faarao Ekhnatonin sisko Baketamon (Gene Tierney) pääsevät noin vain kävelemään kuolleen faaraon hautaan monta vuotta tämän kuoleman jälkeen, vaikka haudan olisi pitänyt olla sinetöitynä haudanryöstäjien varalta.
Kirjan kertomusta on lyhennetty paljon, hyvin merkittävä osio Sinuhen vuosien matkoista Palestiinassa, Mitannissa, Heettien maassa ja Babylonissa Kaptahin ”väärän kuninkaan päivineen” ja Sinuhen suuresta rakkaudesta Mineasta, jonka Kreetan ylipappi Minotauros uhrasi merenjumalalle, on jätetty pois elokuvasta.
Elokuvassa Baketamon sanoo Sinuhelle suoraan tietävänsä, että tämä on hänen velipuolensa eli faaraon ja Mitannin prinsessan jälkeläinen, jonka kunnianhimoinen Teje-kuningatar lähetti kaislakorissa kuolemaan jokeen. Tämän vuoksi Sinuhe olisi prinsessan mielestä ainoa ”arvollinen” sulhanen hänelle. Kirjassa vain Sinuhe saa tietää syntyperästään vanhan hovinaisen kertoman perusteella.
Elokuvassa Merit on Sinuhen rakastettu jo nuoruudessa, Sinuhe tuntee poikansa ja toimii sairaan Neferneferneferin hyväntekijänä. Egyptin levottomuuksien aikana poika pakenee Kaptahin kanssa maasta ja vanha Sinuhe kirjoittaa elämäkertaansa poikaansa ajatellen. Kirjassa Sinuhe tutustuu Meritiin vasta ulkomaan vuosien jälkeen, luulee poikaansa ottolapseksi ja yrittää kostaa Neferneferneferille. Merit ja poika saavat surmansa levottomuuksissa, ja Sinuhe kirjoittaa elämäkertaansa vain itselleen.
Palkinnot
Oscar-ehdokkuudet:
Parlamentin hajottaminen
Eduskunnan hajottaminen Suomessa
Suomessa eduskunnan hajottaminen on perinteisesti ollut tasavallan presidentin (alkuaan Venäjän keisarin ja suuriruhtinaan) yksinoikeus, mutta vuonna 2000 voimaanastuneen uuden perustuslain 26 §:n mukaan presidentti voi hajottaa eduskunnan vain pääministerin perustellusta aloitteesta ja eduskuntaryhmiä kuultuaan sekä eduskunnan ollessa koolla.
Hei, Taavi
Hei, Taavi on 2–5-vuotiaille lapsille tarkoitettu brittiläinen animaatio-televisiosarja, jonka on luonut Grant Orchard.
Waino Edward Hendrickson
Waino Edward Hendrickson (18. kesäkuuta 1896 – 22. kesäkuuta 1983) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko sekä Alaskan territorion viimeinen kuvernööri.
Varhaiset vuodet
Hendricksonin vanhemmat olivat suomalaisia, mutta Waino itse syntyi Alaskan pääkaupungissa Juneaussa. Vanhempiensa lisäksi Wainon perheeseen kuului yksi veli. Hänen isänsä oli kaivostyöläinen ja hänen äitinsä piti 20-huoneista hotellia nimeltä The Rocklin House (Samalla paikalla jossa nykyään sijaitsee Baranof Hotel -niminen hotelli).
Vuonna 1924 Hendrickson meni naimisiin Brittiläisestä Kolumbiasta kotoisin olleen sairaanhoitaja Marion Kingsnorth Jonesin kanssa. Muutaman vuoden päästä Hendrickson meni töihin Alaska Laundry -nimiseen pesulayritykseen ja toimi yhtenä yhtiön omistajista noin kaksikymmentä vuotta.
Sargent Shriver
thumb|Sargent Shriver Robert Sargent Shriver, Jr. (9. marraskuuta 1915 Westminster, Maryland – 18. tammikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen diplomaatti ja poliitikko. Hän kuului Kennedyn klaaniin ja oli eritoten läheisessä yhteydessä John F. Kennedyyn ja Robert F. Kennedyyn.
Shriver toimi vuosina 1961–1966 Peace Corps -vapaaehtoisohjelman ja vuosina 1965–1968 Office of Economic Opportunity -viraston ensimmäisenä johtajana. Keväällä 1968 hän aloitti Yhdysvaltain Ranskan suurlähettiläänä, jona hän toimi vuoteen 1970. Vuonna 1972 hän oli demokraattisen puolueen presidenttiehdokkaan George McGovernin varapresidenttiehdokas korvaten Thomas Eagletonin, jonka aiempien masennuskohtausten katsottiin estävän hänen kykynsä toimia varapresidenttinä. He kuitenkin hävisivät vaalit Richard Nixonille. Shriver pyrki itse demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuoden 1976 esivaaleissa, mutta hänen kampanjansa jäi lyhytikäiseksi.
Shriver oli koulutukseltaan juristi, joksi hän valmistui Yalen yliopiston Yale Law Schoolista vuonna 1941. Pian valmistumisensa jälkeen hän ilmoittautui Yhdysvaltain laivastoon ja osallistui toiseen maailmansotaan.
Ny-Hellesund
Historia
thumb|Kuninkaallinen kestikievarirakennus Vuonna 1982 Monsøyalta tehtiin piikivilöytö, jonka perusteella on todettu siellä olleen asutusta jo noin 5000 eaa. Satama on toiminut myös Norjan etelärannikon laivaliikenteen tärkeänä solmukohtana. Siellä toimi luotsiasema vuodesta 1721 sekä tulliasema vuodesta 1796. Jo vuonna 1690 aloittanut kuninkaallinen kestikievari vilkastutti osaltaan saarten elämää. Salmessa saattoi olla yhtaikaa ankkurissa jopa 60–70 laivaa. Vuosina 1850–1900 saarilla asui noin 100 vakituista asukasta ja siellä toimi muun muassa koulu, kauppa, postikonttori sekä tulliasema.
Sargent Shriver
Shriver meni 23. toukokuuta 1953 naimisiin Eunice Kennedyn kanssa, joka oli John F. Kennedyn sisko. Heillä oli viisi lasta, neljä poikaa ja yksi tytär. Heidän tyttärensä Maria oli naimisissa Kalifornian entisen kuvernöörin, näyttelijä Arnold Schwarzeneggerin kanssa.
Erisnimien välittömän viittaamisen teoria
Erisnimien välittömän viittaamisen teoria on kielifilosofinen teoria, jonka mukaan erisnimet ovat rigidejä designaattoreita eli ne viittaavat kaikissa mahdollisissa maailmoissa samaan olioon. Erisnimien välittömän viittaamisen teoriaa ovat esittäneet muun muassa Ruth Barcan Marcus ja Saul Kripke. Teoria suuntautui erisnimien deskriptioteoriaa vastaan, koska teorian mukaan erisnimillä ei ole deskriptiivistä merkitystä, kuten jälkimmäinen oli esittänyt.
Sargent Shriver
Shriver sairasti Alzheimerin tautia, joka diagnosoitiin hänellä vuonna 2003. Hän kuoli 95-vuotiaana tammikuussa 2011.
Ny-Hellesund
Historia
1900-luvulla ulkosatama menetti merkitystään. Viimeinen kauppa lakkautettiin 1960, koulu ja tulliasema 1963, luotsiasema 1965 ja postikonttori 1979. Saarille vedettiin vesijohto mantereelta 1983. Vuonna 2008 saarilla asui 15 vakituista asukasta ja siellä toiminut pientelakka lopetti toimintansa.
Nykyisin valtaosa alueesta on valtion omistuksessa ja sen yleisiä alueita pidetään Søgnen saaristossa veneilijöiden kannalta kenties parhaina.
Ny-Hellesund ja taiteilijat
thumb|Vilhelm Kragin Havbugta-huvila Useat tunnetut taiteilijat liittyvät kiinteästi Ny-Hellesundin historiaan. Elokuussa 1800 britti John William Edy piirsi saaria ja vuonna 1885 taidemaalari Amaldus Nielsen (1838–1932) maalasi muun muassa Oslon kansallisgalleriassa olevan taulun Morgen ved Ny-Hellesund. Taidemaalari Hans Gude (1825–1903) oleskeli alueella 1872.
Kirjailija Vilhelm Krag sai ystäviltään lahjaksi huvilan Havbugta, jossa hän asui loppuaikoinaan pitkiä aikoja ja jossa hän kuoli 1933. Hänen luonaan vieraili useita runoilijoita ja vielä vuonna 1935 Nordahl Grieg ja vuonna 1936 Arnulf Øverland oleskelivat Havbugtassa.
Legenda Pyhästä Olavista
Kapelløyan ja Helgøyan välillä on erittäin kapea salmi, Olavsundet. Legendan mukaan Pyhä Olavi pakeni kerran vihollisiaan ja asetti laivansa kurssin kohti Hellesundia, jolloin vuori jakautui kahtia. Hän pääsi turvaan pois vihollisen näkyvistä. Edelleenkin kallioseinästä voi oikeasta kulmasta katsoen erottaa kuninkaan profiilin. Paikalla on sittemmin vieraillut lukuisia kuninkaallisia, jotka ovat ikuistaneet monogramminsa kallioseinään.
Kesäinen kulttuuritarjonta
Kesäisin Monsøyan koulurakennuksessa toimii Udhavn Teater ja siellä järjestetään myös vuosittainen basaari, joka on perinne jo vuodesta 1880. Vuosina 2002 ja 2003 paikalla oli taideprojekti Genius Locin maisemainstallaatioita sekä maalla että vedessä, joista edelleen on nähtävillä veistos Innadvend stranding Kapelløyalla.
Monsøyalla, Kåre Karlsenin vanhassa kartanossa kuvattiin myös suositun televisio-ohjelma Farmenin tuotantokausi, joka esitettiin Norjan TV2:ssa 8. tammikuuta 2007 alkaen.
Liikenneyhteydet
Ny-Hellesundissa on useita yleisiä pienveneiden ankkuripaikkoja. Høllen Båtruter -laivayhtiö liikennöi Hølleniltä Søgnestä päivittäin useita kertoja Ny-Hellesundiin.
Aiheesta muualla
58.05306°N, 7.84139°W
Kurt Wires
Kurt Oskar Wires (alk. Virtanen, 28. huhtikuuta 1919 Helsinki – 22. helmikuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen kilpameloja ja kaksinkertainen olympiavoittaja, myöhemmin liikemies.
Varhainen elämä
Wires, joka vuoteen 1943 saakka oli sukunimeltään Virtanen, muutti vanhempiensa mukana muutaman vuoden ikäisenä Lauttasaareen. Hän kävi kansakoulun jälkeen kuusi vuotta Kulosaaren ruotsalaista yhteiskoulua mutta lopetti koulunkäynnin siihen. Lauttasaaressa hän aloitti melonnan Drumsö Kanotister -seurassa. Hän harrasti myös muita lajeja ja voitti vuonna 1944 suunnistuksessa viestin Suomen-mestaruuden HIFK:n joukkueessa Tor Lindholmin ja Jarl Mattssonin kanssa. Jatkosodassa hän haavoittui Aunuksella.
Melojana olympiahopealle
Wires voitti ensimmäiset Suomen-mestaruutensa vuonna 1939 kajakkiyksiköiden 1 000:lla ja 10 000 metrillä sekä joukkuekilpailuissa. Samana vuonna Oslon Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui molemmilla yksikkömatkoilla viidenneksi. Vuonna 1945 Wires voitti seuraavat Suomen-mestaruutensa ja saavutti yksikkömestaruuksien ja 4 × 500 metrin viestimestaruuden lisäksi uransa ainoan kaksikoiden mestaruuden, parinaan 1 000 metrillä Nils Björklöf. Vuonna 1945 hän saavutti Helsingin soutustadionilla ainoan voittonsa moninkertaiseksi olympiavoittajaksi sittemmin nousseesta ruotsalaisesta Gert Fredrikssonista. Vuonna 1946 Wires voitti Suomen-mestaruuden yksiköiden 10 000 metrillä ja 4 × 500 metrin viestissä. Odensen PM-kilpailuissa samana vuonna hän sijoittui 10 000 metrillä toiseksi ja 1 000 metrillä kolmanneksi. Vuonna 1947 hän voitti Suomen-mestaruuden 10 000 metrillä ja kävi kauempanakin ulkomailla kilpailemassa; hän voitti Brysselin halkisoudun Erik Frondénin parina.
Vuonna 1948 Wires voitti Suomen-mestaruuden kajakkiyksiköiden 1 000 metrillä ja neljännen peräkkäisen sekä kaikkiaan viidennen kerran 10 000 metrillä. Hän kilpaili Suomen olympiakarsinnoissa Yrjö Hietasen parina kaksikoiden 1 000 metrillä, mutta he hävisivät Ture Axelssonille ja Nils Björklöfille. Wires valittiin Lontoon olympialaisiin yksikköjen 10 000 metrille. Paiseet kiusasivat Wirestä ennen olympialaisia, ja niiden puhkaisemisen jälkeen hän joutui lääkekuurille. Olympiakilpailu käytiin kapean radan vuoksi väliaikalähtönä. Wires taisteli seitsemän kilometriä tasapäisesti häntä myöhemmin matkaan lähteneen Gert Fredrikssonin kanssa mutta sijoittui lopulta hopealle 31 sekuntia ruotsalaiselle hävinneenä. Maalissa Wires menetti tajuntansa ja kaatui veteen, josta muut melojat saivat pelastettua hänet ylös. Kilpailun neljä ensimmäistä sijaa menivät pohjoismaalaisille melojille.
Melontatauon jälkeen olympiavoittajaksi
Helsingin olympialaisissa 1952 Wires ja Hietanen edustivat Suomea molemmilla kajakkikaksikkomatkoilla. Ensin kilpailtiin 10 000 metriä, jolla suomalaiset Wireksen kertoman mukaan säästelivät voimiaan seuraavan päivän lyhyemmälle ja tiukemmaksi odotetulle matkalle. He voittivat kultaa muutaman kymmenen senttimetrin erolla ruotsalaispariin Gunnar Åkerlund – Hans Wetterström. Ajassa eroa oli 0,4 sekuntia, ja suomalaisten voittoaika oli 44.21,3. Tuhannella metrillä vastassa oli levännyt ruotsalaispari Lars Glassér – Ingemar Hedberg. Molemmat venekunnat saivat saman ajan 3.51,1, mutta Wires ja Hietanen voittivat toisen kultamitalinsa noin kymmenen senttimetrin erolla. Wires päätti melontauransa lopullisesti olympiavuoteen.
Kilparatojen ulkopuolella
Wires oli ennen Helsingin olympialaisia jonkin aikaa seuransa Drumsö Kanotisterin puheenjohtaja. Olympiakisojen jälkeen hän liittyi Merimelojien jäseneksi ja toimi seurassa muun muassa varapuheenjohtajana. Hän oli myös Suomen Kanoottiliiton hallituksen jäsen. Wirekselle myönnettiin vuonna 1948 ensimmäisenä Sport-Pressenin mitali menestyneenä suomenruotsalaisena urheilijana. Hän sai Suomen Kanoottiliiton suurmestarin arvon numero 3.
Kurt Wireksen veli Ture Wires voitti Suomen-mestaruuksia pyöräilyssä.
Laleh
Laleh Pourkarim (s. 10. kesäkuuta 1982, Bandar-e Anzali, Iran) on iranilais-ruotsalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä, joka asuu Tullingessa, Tukholman ulkopuolella.
Hän muutti Ruotsiin kaksitoistavuotiaana ja meni kouluun Angeredissa, Göteborgissa. Tätä ennen hän oli asunut Azerbaidžanissa ja Minskissä Valko-Venäjällä.
Laleh tuotti ja kirjoitti itse vuonna 2005 esikoisalbuminsa, jolla hän laulaa kolmella eri kielellä: englanniksi, ruotsiksi ja persiaksi. Ensimmäinen single ”Invisible” julkaistiin helmikuussa 2005 levy-yhtiö Warnerin jakelemana. Toinen single ”Live Tomorrow” nousi suurhitiksi ja pysyi Ruotsin radion kolmoskanavan (popkanava) soitetuimpien listalla pitkään lyöden kanavan 20-vuotisen historian aiemmat listasijoitusennätykset. Hän oli ehdolla seitsemän Grammis-palkinnon saajaksi, ja voitti kolme sarjaa: Vuoden artisti, Vuoden tuottaja ja Vuoden tulokas. Lalehin toinen albumi ilmestyi vuonna 2006. Vuotta myöhemmin hän teki kappaleen ”Snö” elokuvaan Arn. Tämän jälkeen hän katosi kuitenkin julkisuudesta kunnes vuoden 2009 alussa tuli ulos hänen kolmas pitkäsoittonsa Me and Simon. Vuonna 2009 hän teki myös ensimmäisen suuremman oman Ruotsin kiertueensa. Vuonna 2010 hän teki yhteiskiertueen toisen Grammis-suurvoittajan Lars Winnerbäckin kanssa.
Hänellä oli myös suuri näyttelijärooli ruotsalaisessa, Josef Faresin ohjaamassa elokuvassa Jalla! Jalla! (2000).
George Antheil
George Antheil (8. kesäkuuta 1900 – 12. helmikuuta 1959) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Aluksi hän sai arvostusta lähinnä pianistina. Hieman myöhemmin hänen avant-gardeteoksensa alkoivat saada suosiota. Säveltäjän tunnetuin teos lienee vuonna 1926 sävelletty Ballet mécanique. Lisäksi Antheil sävelsi muun muassa elokuvamusiikkia.
Laleh
Laleh Pourkarim on merkittävän iranilaisen sosiologin, Houshang Pourkarimin, tytär.
Ida Pollock
Ida Pollock (o.s. Crowe; 12. huhtikuuta 1908 Lewisham, Lontoo – 3. joulukuuta 2013 Cornwall ) oli brittiläinen kirjailija, joka julkaisi lukuisia novelleja ja yli sata rakkausromaania. Hän käytti oikean nimensä lisäksi useita pseudonyymejä: Susan Berrie, Pamela Kent, Averil Ives, Anita Charles, Barbara Rowan, Jane Beaufort, Rose Burghley, Mary Whistler ja Marguerite Bell. Hän toimi myös öljymaalarina, ja hän oli edustettuna kansallisessa näyttelyssä vuonna 2004.
Pollock aloitti kirjoitustensa julkaisun jo 1920-luvulla. Hän selvisi toukokuussa 1942 pommin osumisesta hänen äitinsä kotiin Hastingsissa. Pollock selvisi vammoitta, mutta hänen äitinsä joutui tilapäiseen sairaalahoitoon. Hän meni vuonna 1943 naimisiin everstiluutnantti Hugh Alexander Pollockin (1888–1971) kanssa. Mies työskenteli elämänsä aikana myös kustantamossa ja teki yhteistyötä Churchillin kanssa. Hän oli aiemmin ollut naimisissa Enid Blytonin kanssa.
Myös Pollockin tytär Rosemary Pollock on rakkauskirjailija.
Pollock julkaisi omaelämäkertateoksen Starlight marraskuussa 2009. Hän oli Romantic Novelists’ Associationin perustajajäsen ja oli mukana valmistamassa järjestön 50-vuotisjuhlia vuonna 2010.
Annika Ardin
Annika Ardin (ent. Åsvik; s. 28. maaliskuuta 1954) on suomalainen tietokirjailija, toimittaja ja kustantaja. Hän on toiminut Lastentarhanopettajaliiton tiedotussihteerinä, Lastentarha-lehden päätoimittajana ja Kirjakauppalehden päätoimittajana. Hän on Suomen tietokirjailijat ry:n jäsen ja yhdistyksen Päijät-Hämeen aluevastaava. Ardinin kohutuin teos oli vuonna 2004 ilmestynyt Miesten paratiisi (Johnny Kniga), joka kertoi länsimaisten miesten ja thaimaalaisten naisten kanssakäymisestä ja jonka hän kirjoitti yhdessä tyttärensä Annabella Åsvikin (s. 1978) kanssa.
Lainausmerkki
Lainausmerkki on välimerkki, jota käytetään yleensä pareittain erottamaan tekstistä suora lainaus. Tällöin yksi lainausmerkki kirjoitetaan erotettavan tekstin alkuun ja toinen sen loppuun, joten yleensä puhutaankin monikollisesti lainausmerkeistä eikä vain yhdestä lainausmerkistä. Lainausmerkkejä voidaan käyttää myös ironisesti tai loitontaen ilmaisemaan, että kirjoittaja ei itse välttämättä ole täysin valmis allekirjoittamaan väitettä.
Tavalliset lainausmerkit ovat niin sanottuja kokolainausmerkkejä eli kaksinkertaisia lainausmerkkejä, joiden ohella voidaan joskus käyttää puolilainausmerkkejä eli yksinkertaisia lainausmerkkejä. Suomen kielessä puolilainausmerkki on aina samannäköinen kuin heittomerkki, ja teknisestä näkökulmasta ne ovatkin sama merkki, mutta kieliopillisesti heittomerkki on osa jonkin yksittäisen sanan kirjoitusasua, kun taas puolilainausmerkit (samoin kuin kokolainausmerkit) liittyvät laajempaan lause- tai tekstiyhteyteen. Monien muiden kielten kirjoituksessa tämä ero näkyy osittain typografisellakin tasolla.
Ulkomuoto ja typografiset muunnelmat
Puolilainausmerkki on nimensä mukaisesti kuin lainausmerkin puolikas, joka muodostuu yksiosaisesta suorasta tai kaarevasta kuviosta ja on siis suomessa samannäköinen kuin heittomerkki. Joissain kielissä on vastaavasti käytössä kulmapuolilainausmerkki, mutta suomessa sitä ei käytetä.
Muissa kielissä kaareva koko- tai puolilainausmerkki voi esiintyä myös ylösalaisin (metallikirjakkeisiin perustuneella painotekniikalla se voitiin tuottaa yksinkertaisesti latomalla pilkku tai kaksi peräkkäistä pilkkua ylösalaisin ) tai joissain fonteissa peilikuvana. Toisinaan kaareva lainausmerkki voi asemoitua rivin alaosaan, jolloin erityisesti puolilainausmerkki on aivan samannäköinen kuin pilkku. Kulmalainausmerkki puolestaan voi osoittaa vasemmallekin. Mikään näistä muunnelmista ei ole suomalaisten nykykäytäntöjen mukainen, mutta etenkin ylösalaisia lainausmerkkejä saattaa näkyä suomenkielisissäkin teksteissä, koska jotkin tekstinkäsittelyohjelmat voivat pyrkiä automaattisesti muuntamaan lainausmerkit vieraskielisten mallien mukaisiksi.
Lainausmerkkimuunnelmien nimitykset voivat vaihdella eri yhteyksissä. Kielenoppaissa kokolainausmerkeistä puhutaan lähinnä erotukseksi puolilainausmerkeistä, ja kaikkia muunnelmia voidaan yleisesti kutsua lainausmerkeiksi. Etenkin typografiassa lainausmerkeistä puhuttaessa tarkoitetaan kuitenkin ensisijaisesti kaarevia kokolainausmerkkejä, kun taas kulmalainausmerkkejä voidaan kutsua hanhenjaloiksi. Arkikielessä etenkin puolilainausmerkkejä mutta myös kokolainausmerkkejä voidaan kutsua hipsuiksi. Sekä yleiskielisestä että typografisesta käytännöstä poiketen puolivirallinen Unicode-merkkien suomalainen sanasto kutsuu lainausmerkiksi erityisesti suoraa kokolainausmerkkiä ja kokolainausmerkiksi kaarevaa kokolainausmerkkiä. Vastaavasti puolilainausmerkiksi Unicode-sanasto kutsuu erityisesti kaarevaa puolilainausmerkkiä ja sen suoraa vastinetta puolestaan heittomerkiksi. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että puolilainausmerkkinä pitäisi aina käyttää nimenomaan kaarevaa merkkiä ja heittomerkkinä suoraa, vaan yleensä yhdessä tekstissä käytetään vain jompaakumpaa muunnelmaa, joka voi esiintyä sekä puolilainausmerkkinä että heittomerkkinä.