cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Volkswagen Polo III
Volkswagen Polo (1994–2001)
Kolmannen sukupolven Volkswagen Polo tuli markkinoille vuonna 1994. Auto oli kokonaan uudistettu malli, mutta moottorit olivat peräisin edeltäneestä sukupolvesta. Polo perustui Golfin lyhennetylle alustalle, kuten myös sisarmallinsa SEAT Ibiza. Useat osat olivat vaihtokelpoisia näiden mallien kesken, mutta yksikään ulkopuolen koripaneeli ei ollut Polossa sama kuin Ibizassa. Mallit kuitenkin jakoivat keskenään kojelaudan. vasen|pienoiskuva|Viisiovinen Volkswagen Polo III. Uudesta Polosta pyrittiin tekemään edeltäjäänsä mukavampi, käytännöllisempi ja turvallisempi auto. Se olikin aikansa suunnannäyttäjä ja toi pienten autojen luokkaan aiemmin vain suuremmissa malleissa nähtyjä varusteita ja teknisiä ratkaisuja. Uusia turvallisuusvarusteita olivat ovien sivutörmäyspalkit, turvavöiden esikiristimet sekä alkuvaiheessa lisävarusteiset kuljettajan ja etumatkustajan turvatyynyt. Turvallisuudessa Polo olikin luokkansa kärkitasolla, mistä osoituksena oli kolmen tähden tulos vuoden 1997 Euro NCAP -kolaritestissä. Yhtä hyvään tulokseen samassa kokoluokassa ylsi ainoastaan Ford Fiesta. vasen|pienoiskuva|Volkswagen Polo Classic vasen|pienoiskuva|Volkswagen Polo Variant Vuonna 1995 esiteltiin uusina korimalleina neliovinen sedan (Classic) ja viisiovinen farmari (Variant). Nämä olivat uudelleennimettyjä SEAT Córdobia eli Ibizan sedan- ja farmarimalleja, joten koripaneelitkin poikkesivat hatchback-Poloista. Ne myös valmistettiin SEATin tuotantolinjalla Espanjassa. Sedania myytiin Meksikossa nimellä Volkswagen Derby vuoteen 2008 saakka.
Polo koki loppuvuonna 1999 kasvojenkohotuksen, jossa Volkswagenin mukaan uusittiin 70 prosenttia auton komponenteista. Ajovaloumpiot ja puskurit olivat uudenmalliset ja sisusta uudistettiin täydellisesti. Sedan ja farmari saivat hatchbackien tavoin uuden sisustan, mutta eivät täydellistä ulkopuolista uudistumista.
Jauhoamatsoni
Jauhoamatsoni (Amazona farinosa) on amatsonien sukuun kuuluva keski- ja eteläamerikkalainen papukaijalaji. Sen laaja esiintymisalue ulottuu Panamasta Etelä-Amerikan pohjois- ja länsiosiin aina Boliviaan ja Kaakkois-Brasiliaan saakka. Lajista tunnetaan kolme alalajia, ja sen holotyypin kuvaili Pieter Boddaert Cayennesta vuonna 1783.
Volkswagen Polo III
Volkswagen Polo (1994–2001)
Uudistettu Polo ylsi neljään tähteen Euro NCAP -kolaritestissä vuonna 2000. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Volkswagen Polo III. vasen|pienoiskuva|Volkswagen Polo III GTI Vuonna 2000 markkinoille tuli urheilullinen Polo GTI, jossa oli 16-venttiilinen 1,6-litrainen (125 hv) bensiinimoottori muuttuvalla venttiilien ajoituksella. GTI erosi perusmalleista erilaisilla puskureillaan, hunajakennosäleiköllään, sivuhelmoillaan ja 15 tuuman BBS-kevytmetallivanteilla. Vakiovarusteina oli muun muassa automaatti-ilmastointi, xenon-ajovalot, kuuden levyn CD-vaihtaja sekä nahkaverhoiltu ohjauspyörä ja vaihteenvalitsimen nuppi. Esittelyajankohtanaan GTI oli tehokkain koskaan valmistettu Polo.
USS Patapsco (1862)
USS Patapsco oli Yhdysvaltain laivaston Passaic-luokan monitori, joka palveli Yhdysvaltojen sisällissodassa pohjoisvaltioiden puolella.
Valmistus
Alus tilattiin Harland and Hollingsworthilta Wilmingtonista Delawaresta. Alus laskettiin vesille 27. syyskuuta 1862 ja otettiin palvelukseen 2. tammikuuta 1Daniel Ammen.
Palvelus
Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen, jonka mukana se osallistui 3. maaliskuuta 1863 Savannahissa hyökkäykseen Fort McAllisteriin. Alus siirtyi huhtikuussa North Edisto joelle purjehtien 5. huhtikuuta Charlestoniin osallistuakseen hyökkäykseen kaupungin puolustajia vastaan. Kuukauden lopun alus oli lähes jatkuvassa tulitoiminnassa samoin kuin heinä-elokuussa. Alus jatkoi taistelua kaupungin sataman suojana olevia linnakkeita vastaan ja 8.-9. syyskuuta alus tuki rynnäkköä Fort Sumteriin. Syksystä vuoden 1864 loppuun alus oli South Carolinanssa osallistuen hyökkäykseen sataman pulustuksen murtamiseksi.
Illalla 15. tammikuuta 1865 aluksen suojatessa yhteysaluksia siihen osui torpedo (miina). Alus upposi alle minuutissa vieden mukanaan 62 miehistönjäsentä.
Kylmäkosken vaakuna
thumb|150px|Kylmäkosken vaakuna (1965-2010) Kylmäkosken vaakuna oli Kylmäkosken kunnan tunnus. Aiheen aaltokoro ja lumikide tekevät siitä puhuvan vaakunan.
Vaakunan selitys on ”aaltokoroisesti katkoinen hopea-punainen kilpi; punaisessa alakentässä hopeinen lumikide.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Kylmäkosken kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 18. kesäkuuta 1965. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 5. lokakuuta samana vuonna. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2011, kun Kylmäkosken kunta liittyi Akaan kaupunkiin.
Siméon Denis Poisson
thumb|Siméon Denis Poisson Siméon Denis Poisson (21. kesäkuuta 1781 Pithiviers – 25. huhtikuuta 1840 Sceaux) oli ranskalainen tiedemies, matemaatikko ja fyysikko, joka keksi Poissonin-jakauman ja P-ja S-aaltojen olemassaolon vuonna 1829.
Petrus Laestadius
Petrus Laestadius (9. helmikuuta 1802 Arjeplog, Ruotsi – 6. elokuuta 1841 Vibyggerå, Ruotsi) oli ruotsalainen pappi ja lähetyssaarnaaja. Lähetyssaarnaajana Laestadius toimi Ruotsin Lapissa saamelaisten keskuudessa.
Siméon Denis Poisson
Poisson tutki myös kiinteiden aineiden kimmoisuutta, ja hänen mukaansa on nimetty materiaalien kimmoisuuteen liittyvä Poissonin suhde.
Petrus Laestadius
Petrus Laestadiuksen vanhemmat olivat Carl Laestadius (1746–1832) ja Anna Magdalena Johansdotter (1759–1824). Hän oli Lars Levi Laestadiuksen nuorempi veli. Petrus Laestadius valmistui ylioppilaaksi vuonna 1820 Uppsalassa ja sai pappisvihkimyksen vuonna 1825 Härnösandissa. Maisteriksi hän valmistui 1926. Laestadius toimi Lapissa lähetyssaarnaajana vuosina 1827–1832. Vibyggerån kirkkoherrana hän toimi vuodesta 1837. Hänen ehdotuksensa oli Ruotsin Lapin kirkollisten olojen järjestelyn pohjana. Petrus Laestadius kuoli vuonna 1841 ennen kuin lestadiolainen heräys alkoi.
Kari Mokko
Kari Mokko (s. 26. joulukuuta 1966 Oulu ) on suomalainen toimittaja, diplomaatti, kehitys- ja viestintäjohtaja sekä kuvataiteilija. Hän toimi maaliskuusta 2012 lokakuuhun 2014 pääministeri Jyrki Kataisen hallituksessa valtioneuvoston viestintäjohtajana.
Mokko työskentelee kehitysjohtajana ilmastonmuutokseen yrityslähtöisiä ratkaisuja kehittävässä Climate Leadership Coalitionissa. Mokon vastuulla on suomalaisten suuryritysten ja kaupunkien perustaman CLC:n yritys- ja yhteistyöverkosto sekä viestintä.
Vuosina 2015−2019 Mokko oli yksityiseen omaisuudenhoitoon keskittyvän Juha Hulkko Family Officen neuvonantaja vastuualueenaan yhteiskuntasuhteet ja viestintä. Mokko oli myös IT-yritys Elektrobitin perustajana tunnetun Juha Hulkon johdolla kootun Äly On Tekoja -projektin projektipäällikkö. Äly On Tekoja -projekti osallistui yhteiskunnallisten keskustelutilaisuuksien järjestämisen ja yrittäjien sparraamisen kautta ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja tekoälyn vastuullisen käytön edistämiseen.
Markus Vogel
Markus Vogel (s. 12. tammikuuta 1984) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka kilpailee tekniikkalajeissa.
Maansa mestaruuskisoissa Vogel voitti kultaa pujottelussa vuonna 2010. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Vogel sijoittui pujottelussa 27:nneksi.
Vogelin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Adelbodenin pujottelussa 6. tammikuuta 2008. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti tammikuussa 2009 Kitzbühelin pujottelussa oltuaan 19:s. Parhaimmillaan Vogel on sijoittunut maailmancupissa kuudenneksi Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2012.
Kari Mokko
Mokko oli vuosina 1990−1998 tv-toimittajana TV2:n Ajankohtaisessa kakkosessa. Syksystä 1998 kevääseen 2007 hän juonsi TV2:n ajankohtaisohjelmaa Silminnäkijä. Hän toimi myös ohjelman tuottajana, aluksi ulkomaan raporttien osalta vuosina 1998–2002 ja vuodesta 2002 koko ohjelman. Mokko erikoistui toimittamaan ajankohtaisraportteja maailman eri sota- ja kriisialueilta muun muassa Afganistanissa, Ruandassa ja Sudanin Darfurissa. ef. Hänet on palkittu työstään Silminnäkijässä. Yhdysvaltain armeijan School of the Americas -koulutuskeskuksesta kertova raportti Kuoleman korkeakoulu, jonka hän teki vuonna 1998, sai Koura-palkinnon.
Mokko on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän opiskeli vuosina 1986–1989 Oulun yliopistossa.
Mokko piti ensimmäisen oman taidenäyttelynsä espoolaisessa Galleria Aarnissa syyskuussa 2016
Mokko asui avoliitossa kansanedustaja Maria Guzeninan kanssa vuosina 2014–2022.
Päivi Lempinen
Päivi Maria Lempinen (s. 4. maaliskuuta 1955 Liminka) on suomalainen taidegraafikko. Hänen ensinäyttelynsä oli vuonna 1979, ja sen jälkeen hänet on luettu Suomen hienostuneimpiin taidegraafikoihin.
Lempinen opiskeli Vapaassa taidekoulussa vuosina 1974–1975, Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1975–1977 ja Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1977–1981. Hänen töissään keskeisinä aiheina ovat toistuneet maisemat ja niihin sijoittuvat arkkitehtoniset muodot, kuten kupoli-, torni- ja telttamaiset konstruktiot. Myöhemmin töitten aihemaailma on laajentunut muun muassa sakraalisiin ja bysanttivaikutteisiin elementteihin.
Lempisen grafiikan työt perustuvat pääosin metalligrafiikkaan, käyttäen akvatintaa ja pehmeäpohjaetsausta, mutta hän on tehnyt myös piirustuksia, maalauksia ja kollaaseja.
Lempinen kuului 1980-luvulla toimineeseen performanssiryhmään Jack Helen Brut. Hän on ollut opettajana Oriveden opistossa vuosina 1983 ja 1985, Helsingin työväenopistossa vuosina 1984–1986 ja 1993–1994,  Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1985–1989 ja Kuvataideakatemiassa vuosina 1987–1989. Hän on ollut myös Taide-lehden taittajana vuosina 1985–1987.
Luottamustehtävissä Lempinen on ollut muun muassa Valtion taideteostoimikunnan jäsen 1999–2001 ja Suomen Taideyhdistyksen johtokunnan jäsen vuodesta 2003.
Jukurit kaudella 2000–2001
Mikkelin Jukurit nousi Mestikseen edelliskauden päätteeksi Suomi-sarjasta. Joukkue voitti Mestiksen mestaruuden heti ensimmäisellä kaudellaan sarjassa. Runkosarjassa Jukurit sijoittui TuTon jälkeen toiseksi.
Ennakkoasetelmat
Tästä huolimatta Jukurit lähti kauteen varsin maltillisin tavoittein. Jukureiden päävalmentajana jatkanut Risto Dufva kertoi ennen sarjan alkua tavoitteeksi pääsyn pudotuspeleihin. Myöskään muu johtoryhmä ei puhunut muista tavoitteista, kuin pääsystä kahdeksan parhaan joukkoon. Pelaajat sen sijaan sopivat keskenään tavoitteeksi 50 pistettä 44 ottelussa, joka ylittyi lopulta reilusti.
Joukkue
Jukurit kokosi ensimmäisen Mestis-kauden joukkueensa runkonaan joukkue, jolla Jukurit nuosi Suomi-sarjasta Mestikseen edelliskauden päätteeksi. Myös kahden vuoden takaisesta II-divisioonan joukkueesta olivat yhä mukana Lasse Kanerva, Antti Karhula, Mikko Hakkarainen, Niko Kantelinen, Jyrki Pitkänen, Petteri Muotka, Jani Ollanketo ja Harri Pöyry.
Jukurit siis lähti kauteen melko kokemattomalla ryhmällä, josta puolet ovat ensikertalaisia kansallisella tasolla. Nimekkäimmät vahvistukset puolustukseen olivat mikkeliläislähtöinen maalivahti Tero Leinonen, sekä puolustat Pasi Järvinen, Tommi Kovanen, Jukka-Pekka Laamanen ja kesken kauden joukkueeseen liittynyt Jani-Matti Loikala.
Tärkeimmät vahvistuksen hyökkäykseen olivat puolestaan Jukureissa jatkaneen Antti Laakson pitkäaikainen ketjukaveri Petri Lehtonen sekä Jani Väänänen, Tuomo Jormakka, Aku Joki-Erkkilä ja viime keväänä SaPKon paidassa hyökännyt Jarno Tiilikainen. Dufvan lisäksi valmennusryhmässä jatkoivat Pekka Lipiäinen ja Jussi Kari.
Harjoitusottelut
Harjoituskausi sujui Jukureiden osalta hyvin. Joukkue kukisti muun muassa JYP:in SM-liigajoukkueen Kalevankankaalla maalein 3–1. Jukureiden kiinnostavampia harjoitusotteluita kävi seuraamassa peräti 2 000 katsojaa. Harjoitusotteluissa Jukureiden peliä johti Lipiäinen, koska Dufva oli nuorten maajoukkueen valmentajana Yhdysvalloissa.
Runkosarja
Jukurit osoittautui kauden mittaan nimenomaan hyväksi kotijoukkueeksi. Tutkapari Kanerva–Karhula olivat joukkueen parhaat maalintekijät alkukaudesta. Ennen joulutaukoa ketjuja muutettiin siten, että Väänänen sai rinnalleen Lehtosen ja Joki-Erkkilän. Väänäsestä tuli lopulta Jukureiden koko runkosarjan paras pistemies.
Vuoden vaihteen jälkeen Lehtonen ja Laakso pääsivät samassa ketjussa vauhtiin, myös Hakkarainen ja Kantelinen pelasivat hyvin yhdessä. Muiden puolustajien roolit kasvoivat loppukaudesta, sillä Jukka-Pekka Laamanen siirtyi ennen siirtorajan umpeutumista Ilvekseen.
Loistavasti sujuneiden kotipelien seurauksena jotkin olisivat uskaltaneet odottaa hiukan suurempia yleisömääriä, ne eivät ylittäneet runkosarjassa kertaakaan 2 000 katsojan rajaa. Yleisökeskiarvo (1 400) oli kuitenkin selvästi enemmän, kuin mitä seura oli budjetoinut.
Voitetun Sport-ottelun jälkeen Jukurit jatkoi taistelua Mestiksen kakkossijasta, tässä vaiheessa kolmen kärki oli TuTo, Hermes ja Jukurit. Mikkeliläiset voittivat seuraavista kuudesta ottelustaan viisi ja siirtyivät hetkellisesti sarjakärkeen. Jukurit koki murskatappion Diskokselle Jyväskylässä, mutta voitti vielä runkosarjan viimeisen ottelunsa Kalevankankaalla.
Jukurit sijoittautui lopulta runkosarjassa toiseksi, yhden pisteen päähän TuTosta jääneenä. Joukkueen paras pistemies oli Jani Väänänen (20+30=50).
Pudotuspelit
Pudotuspeleissä Jukureiden kotiotteluiden yleisökeskiarvo nousi 3 000 katsojaan. Jukurit sai puolivälierissä vastaansa Diskoksen. Faneista tämä tuntui huonoimmalta mahdolliselta vastustajalta, sillä juuri keskisuomalaiset olivat katkaisseet Jukureiden kotiotteluiden voittoputken tammikuussa. Sen sijaan päävalmentaja Dufva kertoi myöhemmin, että hänen mielestään suurinumeroinen sarjatappio oli vähentänyt joukkueen paineita pudotuspeleissä.
Jukurit voitti Diskoksen suoraan kolmessa ottelussa. Tasainen kolmas ottelu venyi Kalevankankaalla aina 106 peliminuuttiin, kunnes kaksituhatpäinen mikkeliläisyleisö pääsi juhlimaan Jarno Tiilikaisen maalia. Juhlittavaa riitti, sillä voitto varmisti Jukureille seuran kaikkien aikojen parhaan saavutuksen. Tähän asti paras sijoitus oli ollut keväältä 1978, jolloin joukkue sijoittui silloisessa I-divisioonassa viidenneksi.
Välierät aloitettiin viikko Diskos-sarjan jälkeen, keskiviikkona 21.3.2001. Jukurit sai vastaansa runkosarjassa kolmanneksi sijoittautuneen Hermeksen. Jukurit oli ensimmäisessä kohtaamisessa jopa yllättävän ylivoimainen, se voitti ottelun kotonaan peräti 5–2. Hermes puolestaan oli niukasti parempi Kokkolassa voitettuaan 3–2. Kaksi seuraavaa kohtaamista meni Jukureiden nimiin ja joukkue jatkoi kohti Mestiksen finaaleja TuToa vastaan.
Mestiksen loppuottelut
TuTo oli voittanut Sportin välierissä suoraan kolmessa ottelussa ja Jukurit lähtikin finaaleihin altavastaajana. Ensimmäinen ottelu pelattiin Turun Kupittaalla. Kupittaan kaksituhatta katsojaa hiljenivät, kun Antti Laakso pamautti Jukurit johtoon alle puolen minuutin. Varsinainen peliaika päättyi tasan 2–2. Peli ratkesi yllättäen jatkoajalla, kun Jukureiden Jani-Matti Loikala iski lyöntilaukauksen suoraan Järvisen syötöstä maaliin.
Jukurit voitti neljännen kohtaamisen Mikko Hakkaraisen maalilla lukemin 4–1, ja ratkaisu siirtyi 3 800 mikkeliläiskatsojan riemuksi Kupittaalle. Hakkaraisen lisäksi myös Niko Kantelinen esiintyi ottelussa edukseen, sillä hän tekaisi kaksi maalia turkulaisten verkkoon.
Ratkaisevaa finaalia Turkuun lähdettiin seuraamaan Mikkelistä seitsemällä bussilla ja sadoilla henkilöautoilla. Yleisimmän arvion mukaan ottelun 3 000 katsojasta peräti 800 oli mikkeliläisiä. Ottelusta tuli kahden väsyneen joukkueen kohtaaminen. Kolmanteen erään mentäessä tilanne oli 2–2, Petri Lehtonen oli vastannut molemmista jukurimaaleista. Antti Laakso laittoi Jukurit ensimmäistä kertaa ottelussa johtoon kolmannessa erässä. Riemua ei kuitenkaan kestänyt kauan, sillä TuTon Timo Hurskainen tasoitti ottelun.
Lehtonen voitti pudotuspelien pistepörssin saldolla 6+11=17.
Jukureiden runkosarjan sisäinen pistepörssi
Sisäinen pistepörssi.
Jukureiden sisäinen pistepörssi pudotuspeleissä
Sisäinen pistepörssi.
Valvottaminen
Vuonna 2014 selvisi, että CIA oli käyttänyt valvottamista kuulustelukeinona terrorismia vastaan.
Veronika Staber
thumb|Veronika Staber Veronika Staber (s. 24. heinäkuuta 1987) on saksalainen alppihiihtäjä, joka kilpailee tekniikkalajeissa.
Staberin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Ofterschwangin suurpujottelussa 3. helmikuuta 2006. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti marraskuussa 2006 Levin pujottelussa oltuaan 27:s. Parhaimmillaan Staber on sijoittunut maailmancupissa 12:nneksi Arber-Zwieselin suurpujottelussa 6. helmikuuta 2011.
Klondike-pasianssi
Klondike-pasianssi on pasianssipeli, jossa tavoitteena on saada pinottua (rakennettua) kaikki kortit maittain neljään niin sanottuun peruspakkaan järjestyksessä ässästä kuninkaaseen. Pelin tietokoneversio sisältyy Microsoft Windows -käyttöjärjestelmiin.
Alkuasetelma
thumb|350px|Pelitilanne sen jälkeen, kun käsipakan (vasemmalla ylhäällä) ensimmäinen kortti 4♠ on käännetty näkyviin. Tavallinen 52 kortin korttipakka sekoitetaan ja jaetaan pöydälle seitsemän pinoa niin, että ensimmäisessä pinossa on yksi kortti, toisessa kaksi jne. kunnes seitsemännessä pinossa on seitsemän korttia. Kunkin pinon päällimmäinen kortti jaetaan oikein päin, muut kuvapuoli alaspäin. Kortit jaetaan yleensä hieman limittäin niin, että kussakin pinossa olevien korttien määrä on näkyvissä. Pinojen yläpuolelle jätetään tilaa sinne mahdollisesti myöhemmin siirrettäville ässille, joiden päälle kortteja rakennetaan maittain ylöspäin. Loput kortit jätetään kuvapuoli alaspäin ns. käsipakaksi.
Kun pasianssia pelataan tietokoneella, alkuasetelman jakaminen tapahtuu automaattisesti uutta peliä aloitettaessa.
Käsipakan korttien pelaaminen
Käsipakasta käännetään kolme korttia kerrallaan (joskus helpommassa versiossa yksi kortti) pöydälle kuvapuoli ylöspäin. Ässä vastaa numeroa 1, numerokortit niihin merkittyjä numeroarvoja ja kuvakortit (jätkä, kuningatar ja kuningas) lukuja 11-13. Käännetyistä korteista päällimmäisenä oleva on pelattavissa seuraavien sääntöjen mukaisesti:
Jos päällimmäinen käsipakasta käännetyistä korteista pelataan, vapautuu sen alla oleva käännetty kortti pelattavaksi. Jos siis esimerkiksi kolmesta nostetusta kortista päällimmäisenä on ruutuässä, se voidaan sijoittaa ässille varattuun tilaan (kts. alkuasetelma). Jos seuraava nostettu kortti oli herttakuutonen ja jossakin pinossa päällimmäisenä on ristiseitsikko, herttakuutosen voi asettaa tämän päälle. Jos viimeinen kolmesta nostetusta kortista on herttajätkä eikä missään pinossa päällimmäisenä ole pata- tai ristikuningatar, tätä korttia ei voida pelata mihinkään. Kun kaikki siirrot on tehty, käännetään pelipakasta seuraavat kolme korttia käyttämättä jääneiden korttien päälle. Kun käsipakka on käyty läpi, käyttämättä jääneet kortit käännetään ympäri uudeksi käsipakaksi jolla peliä jatketaan.
Pöydässä olevien korttien pelaaminen
Pöydässä olevien pinojen päällimmäisenä oikeinpäin olevaa korttia voidaan pelata (siirtää) milloin vain samojen sääntöjen mukaan kuin käsipakan korttejakin. Oikeinpäin olevien korttien pinoja voidaan myös siirtää toisten pöydässä olevien pinojen jatkoksi, kunhan rakentaminen tapahtuu aina vuorovärein alaspäin.
Kun jonkin pinon päällimmäiseksi kortiksi paljastuu nurinpäin oleva kortti, saadaan se kääntää oikein päin. Mikäli jostakin pinosta pelataan kaikki kortit pois, saa sen jättämälle tyhjälle paikalle siirtää vain kuninkaan, jonka päälle sitten taas voidaan rakentaa vuorovärein alaspäin.
Tavoite
Kortit yritetään saada siirretyksi pöydän pinoihin ja sieltä edelleen peruspakkoihin ässien päälle. Ässän päälle voi sijoittaa samaa maata olevan kakkosen, sen päälle taas samaa maata olevan kolmosen ja niin edelleen kuninkaaseen saakka. Yleensä kannattaa pyrkiä saamaan kaikki pöydän piilokortit (kuvapuoli alaspäin olevat kortit) näkyviin mahdollisimman pian. Peruspakkoihin (ässien päälle) kannattaa yleensä pyrkiä rakentamaan mahdollisimman tasaisesti. Käsipakan korttia ei aina välttämättä kannata pelata pöytään, vaikka se olisi mahdollistakin.
Läpimeno tai pelin päättyminen
Peli päättyy, jos mitään käsipakasta kääntyvää tai pöydässä pelattavissa olevaa korttia ei voi enää sijoittaa mihinkään. Pasianssi on mennyt läpi, kun kaikki kortit ovat maittain neljässä peruspakassa järjestyksessä ässästä kuninkaaseen. Peruspakan korttien täytyy olla samaa maata, eli kaikki neljä maata ovat omissa pinoissaan. Pasianssi ei ole mennyt läpi, jos neljän maan pinoja ei ole saatu täyteen.
Muunnelmia
Peliä voidaan pelata useilla hieman erilaisilla säännöillä, esimerkiksi:
Luettelo Azerbaidžanin lentoyhtiöistä
Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, joilla on tai on ollut Azerbaidžanin siviili-ilmailuviranomaisen myöntämä toimintalupa.
Span 24 tunnin ajo 2015
thumb|Circuit de Spa-Francorchamps rata. Span 24 tunnin ajo 2015 oli Blancpain Endurance Series -kauden 2015 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 25.–26. heinäkuuta Circuit de Spa-Francorchamps'n radalla Belgiassa.
Kilpailun voitti Marc VDS Racing Team kolmikko Markus Palttala, Lucas Luhr ja Nick Catsburg.
Domenico Criscito
Criscito meni 7. heinäkuuta 2009 naimisiin Pamela Chiocciolin kanssa.
Asplund
Asplund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Harald Wallin
Johan Harald Alfred Wallin (27. helmikuuta 1887 Göteborg – 16. kesäkuuta 1946 Göteborg) oli ruotsalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli göteborgilainen GKSS. Wallin sai Lontoon olympialaisissa 1908 hopeaa 8mR-luokasta ja oli voittamassa kultaa 10mR-sarjassa Tukholman kisoissa 1912.
Adin Steinsaltz
thumb|Adin Steinsaltz vuonna 2010. Adin Steinsaltz (1937 – 7. elokuuta 2020 ) oli israelilainen rabbi, yksi maailman arvostetuimmista rabbeista. Hän julkaisi yli 60 kirjaa lähinnä uskonnollisista aiheista. Steinsaltzin tunnetuin työ on Talmudin käännös nykyhepreaksi.
Anonymous 4
Anonymous 4 on vuonna 1986 perustettu neljän naislaulajan muodostama kokoonpano. Se on erikoistunut keskiajan musiikkiin. Yhtyeen nimi otettiin keskiajalla vaikuttaneelta kirjoittajalta, josta käytetään nimitystä Anonymous IV.
Göran Augustson
Göran Erik Augustson (20. helmikuuta 1936 Tammisaari – 19. joulukuuta 2012 Vantaa ) oli suomalainen kuvataiteilija. Augustsonin debyytti taiteilijana tapahtui Helsingissä vuonna 1962. Maalarina ja graafikkona Augustson oli opettajansa Sam Vannin perillisiä, konstruktivisti, jolle suora viiva, selkeys ja järjestys ovat ominaisia.
Augustson opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1956–1958 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1958–1962. Hän toimi Taideakatemian opettajana vuosina 1965–1974 ja rehtorina vuosina 1973–1974.
Augustsonin retrospektiivinen näyttely oli esillä Helsingin Taidehallissa vuonna 1999.
Armenian cup
Armenian cup on Armenian jalkapallon kansallinen cupturnaus. Sitä on pelattu vuodesta 1992 lähtien. Menestynein seura on Pyunik Jerevan kahdeksalla mestaruudellaan.
Kuninkoja (vesistö)
thumb|right|250px|Kuninkojan yläjuoksua Metsäkylän–Kuninkojan luonnonsuojelualueen pohjoispäässä Turussa. thumb|250px|Turun [[Pahaniemi|Pahaniemestä Kuninkoja ohjataan virtaamaan Turun sataman alitse tunnelissa.]] Kuninkoja on pienen rannikkovesistön muodostava joki tai puro Turussa ja Raisiossa Varsinais-Suomessa. Se virtaa suurimmaksi osaksi asutulla alueella viher- ja puistoalueiden sekä peltojen halki. Kuninkoja virtaa pienissä laaksoissa savisessa maaperässä ja paikoittain sen törmät ovat parin metrin korkuisia. Kuninkojan valuma-alue on 27,04 km² ja se muodostaa Suomen ympäristöhallinnon vesistöalueluokituksessa pienen rannikkovesistöalueen numerolla 82.045. Jossain lähteissä Kuninkoja mainitaan pieneksi joeksi. Kuninkojan päähaaran pituus on noin 7 kilometriä.
Kuninkojan uoma muodostaa monipuolisen elinympäristön muun muassa putkilokasveille ja hyönteisille. Vaikka Kuninkoja onkin varsin pienimuotoinen, se muodostaa arvokkaan maisemaelementin, jolla on ekologista merkitystä kasvi- ja eläinlajien kulku- ja leviämisreittinä. Kuninkoja on osittain ruovikkoinen ja se tulvii usein keväällä sekä rankkasateiden jälkeen.
Nimi
Kuninkoja-nimen etuosa viittaa kantagermaaniseen lainasanaan kuningas. Jälkiosa oja Kuninkojan nimessä on suomen länsimurteissa luonnonojaa tarkoittava murresana ja yleinen vanhojen paikannimien jälkiosa. Suomen yleiskielessä ja itämurteissa samaa tarkoittaa puro. Eteläpohjalaisissa murteissa vastaava "pientä jokea tai sen haaraa" tarkoittava murresana ja yleinen vanhojen paikannimien jälkiosa on luoma.
Kuninkojan kulku ja sen luonnonympäristö
Kuninkojan latvahaarat saavat alkunsa läheltä Turun lentoasemaa, Turun, Raision ja Ruskon rajoilta Pomponrahkan luonnonsuojelualueeseen kuuluvilta Pomponrahkan ja Isosuon suoalueilta. Lentokentän kaupunginosasta oja virtaa Runosmäkeen ja Raision Kuninkojan kaupunginosaan. Mälikkälän pohjoisosan kohdalla Kuninkojaan yhtyy Makslanoja,  johon johdetaan Turun lentoaseman valumavesiä. Kuninkojan kohdalla Kuninkojanvarren aluetta kutsutaan Kuninkojanpartaaksi. Ojan varrella kasvaa pajupensaistoja. Siitä Kuninkoja jatkuu kiemurrellen Metsäkylän–Kuninkojan luonnonsuojelualueelle Teräsrautelan kaupunginosaan. Oja virtaa noin kilometrin verran vuonna 1988 perustetulla suojelualueella, johon kuuluu muun muassa rehevää Kuninkojan rantaniittyä, lehtoja ja pienalaisia ketoja. Edustavan kasvillisuuden lisäksi alueella pesii runsaasti muun muassa Etelä-Suomen metsien tyypillisiä varpuslintuja. Tätä Länsikeskuksen pohjoispuolista aluetta kutsutaan myös Kuninkojanlaaksoksi. Metsän reunaa kulkevalla osuudella kasvaa suuria tervaleppiä ja peltoalueen kohdalla kasvaa saarnivyöhyke. Länsikeskuksen kauppakeskittymän kohdalla oja kulkee maan alla noin 200 metrin matkan. Taajaan rakennetun alueen kohdalla Kuninkojan rannalla kasvaa runsas tuomi- ja pajukasvusto.
Ruohonpään ja Mälikkälän kaupunginosien rajalla Kuninkojaan yhtyy isohko oja Raision suunnasta. Tällä alueella oja kulkee peltomaisemissa ja sen törmät ovat melko jyrkät ja korkeat. Törmät voivat olla jopa kolmen metrin korkuisia. Ruohonpään kohdalta Pitkämäkeen Kuninkojaa reunustaa tuomi- ja pajuviita. Ojan varren pesimälinnusto on runsas ja esimerkiksi satakieli pesii alueella. Kuninkoja jatkuu Pitkämäkeen ja välillä kulkien sen ja Pahaniemien kaupunginosien rajalla. Kuninkoja kulkee savisessa maassa ja Pahaniemen kohdalla savikon paksuus on yli 20 metriä.
Podlasian voivodikunta
Podlasian voivodikunta on yksi Puolan kuudestatoista voivodikunnasta. Se sijaitsee Koillis-Puolassa ja sen pääkaupunki ja samalla suurin kaupunki on Białystok. Voivodikunnan pinta-ala on 20 187 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 1 187 353.
Kuninkoja (vesistö)
Kuninkojan kulku ja sen luonnonympäristö
Pitkämäessä Muhkurinmäen luonnonsuojelualueen vieressä Kuninkojaan yhtyy Saukonoja, johon edelleen laskee Kovasoja. Saukonojan yhtymäkohdasta Kuninkoja jatkuu Ovakon rahtiterminaalialueelle ja Iso-Heikkilän kaupunginosaan. Pahaniemensillan kohdalla Kuninkoja ohjataan virtaamaan maan alle. Maanalainen osuus on noin 600 metrin pituinen ja se kulkee Turun sataman kaupunginosan vapaavarastoalueen ali. Jälleen maanpinnalle oja tulee hieman ennen kuin se laskee vetensä mereen Pohjoissalmeen, lähelle Ruissalon siltaa Ruissalon Marjaniemen edustalle.
Podlasian voivodikunta
Podlasian voivodikunta syntyi Puolan hallintouudistuksessa vuonna 1999 entisistä Białystokin, Łomżan ja Suwałkin voivodikunnista. Se vastaa alueeltaan vuosien 1944–1975 Białystokin voivodikuntaa.
Kuninkoja (vesistö)
Kuninkojan kulku ja sen luonnonympäristö
Vuoden 1968 peruskartassa Kuninkoja laskee vapaasti mereen omaan pieneen lahteen, mutta vuoden 1981 peruskartassa kulku on jo ohjattu maan alle ja päälle rakennettu vapaavarastoalue.
Podlasian voivodikunta
Podlasian voivodikunta rajoittuu etelässä Lublinin voivodikuntaan, lännessä Masovian ja Warmia-Masurian voivodikuntiin, pohjoisessa Venäjän Kaliningradin alueeseen koillisessa Liettuaan ja idässä Valko-Venäjään.
Kuninkoja (vesistö)
Sivuhaara Kovasoja ja Saukonoja
Kovasoja saa alkunsa suo- ja harjualueelta Runosmäki-Raunistulan suuralueelta ja se virtaa läpi hienosedimenttitasangon Runosmäen, Kaerlan, Vätin, Ruohonpää ja Kähärin kaupunginosissa. Oja kulkee koko matkan taajamassa tiiviillä esikaupunkialueella, kuitenkin enimmäkseen puistoalueilla. Keskiosassa uomaa on pelto- ja niittyalueita, metsäalueita ei ole missään kohdassa paljon. Kovasojan uoman lähiympäristö on Turun yleiskaava 2020 merkitty kulttuurihistoriallisesti, kaupunkikuvallisesti, maisemallisesti tai luonnonoloiltaan arvokkaaksi alueeksi.
Podlasian voivodikunta
Podlasian voivodikunnan kaupunkeja
Taulukossa on lueteltu voivodikunnan 20 suurinta kaupunkia väkiluvun mukaan.
Kuninkoja (vesistö)
Sivuhaara Kovasoja ja Saukonoja
Pienialaisia hiekka- ja sorakerrostumia on valuma-alueen koilliskulmassa sijaitsevassa harjulaaksossa, mutta muuten maaperä on suurimmaksi osaksi savea ja silttiä, eli hienosedimenttitasankoa. Tasangoilta nousevat kallioiset mäet, jotka ovat osin moreenin peittämiä. Kohta, jossa Kovasoja laskee Kuninkojaan on noin 2,5 metriä meren pinnan yläpuolella. Korkeuserot valuma-alueella ovat yleisesti 15–20 metriä ja suurin osa valuma-alueesta on yli 20 metrin korkeudella, korkeimpien kohtien kohotessa yli 40 metriin.
Ojan varrella on paikoitellen tiheitä leppä- ja tuomiviitoja. Tammipaltan puiston kohdalla Kovasoja virtaa hyvin avoimen maiseman halki, ja paikalla sijaitsee pienialaisia ketoja ja lehtomaisia metsiköitä, sekä tulevaisuudessa alueelle oletetaan kehittyvän pensastoa. Kovasoja yhtyy Saukonojaan Kähärin kohdalla. Pitkämäessä kulkevaa osaa kutsutaankin Saukonojaksi. Saukonojan oma haara saa alkunsa Kastun ja Vätin kaupunginosista. Manhattanin liikealueen kohdalla oja kulkee noin 200 metriä maan alla. Pitkämäen kaupunginosan kohdalla lähellä Muhkurinmäen luonnonsuojelualuetta Saukonoja laskee vetensä Kuninkojaan.
Kovasojan valuma-alueen kehitys
1900-luvulle asti Kovasojan valuma-alue oli harvaan asuttua maaseutua ja sen etelä- ja keskiosissa oli laajoja peltoaukeita, pohjois- ja länsiosissa laajasti metsämaata. Aivan Turun ydinkeskustan länsipuolella sijaitsevalle valuma-alueelle rakennettiin ensimmäiset esikaupunkialueet sen eteläosaan 1900-luvun taitteessa. Voimakkaimmillaan rakentaminen oli 1940- ja 1950-luvuilla, jolloin suurin osa valuma-alueen etelä- ja itäosasta rakennettiin omakotitaloille. Tällöin myös peltoala väheni nopeasti. Peltoalan pienenemisen takia valuma-alueen kiintoaines- ja fosforikuorma on laskenut 1930–1950-luvulta lähtien. 1960-luvulla aloitettiin kerrostalolähiöiden rakentaminen, jolloin niitä tehtiin ympäri valuma-aluetta, esimerkiksi pohjoisosaan Runosmäki. Valuma-alueen rakentaminen väheni voimakkaasti 1970-luvun lopun jälkeen ja rakentamattomia alueita on jäänyt pääosin kallioisille mäille sekä ojan varren niitty- ja peltoalueille. Vuonna 1946 Kovasojan valuma-alueesta noin puolet oli metsää ja suota, noin 40 % peltoa, niittyä ja nurmea ja vain noin 10 % rakennettua aluetta. Vuonna 2001 metsää ja suota oli edelleen noin puolet, mutta rakennetun alueen pinta-ala oli kasvanut noin 40 prosenttiin.
Teollisuusalueita rakennettiin myös voimakkaasti 1940-luvun lopulta, jolloin valuma-alueen eteläosiin tehtiin tehtaita ja ratapiha-alue. Sittemmin teollisuusrakentaminen hiljentyi, mutta 1960- ja 1970-luvuilla rakennettiin kolme teollisuusaluetta pientaloalueiden väliin jääneille rakentamattomille alueille. 2000-luvun taitteessa on jälleen rakennettu teollisuus-, toimisto- ja liikerakennuksia. Suurin teollisuusalue sijaitsee valuma-alueen pohjoisrajalla.
Hoikkaängelmäesiintymä
Vuonna 2006 Kuninkojan rannalta etelä-Kuninkojan yritysalueelta raportoitiin useista hoikkaängelmäesiintymistä, jotka uhkasivat vaarantua alueen rakennustöiden vuoksi. Suomessa harvinaisella hoikkaängelmällä on useita esiintymispaikkoja Kuninkojan reunamilla. Rakennustöiden yhteydessä osa Kuninkojasta ruopattiin ja ojalinjaa muutettiin kahden suurimman hoikkaängelmäesiintymän kohdalla.
Aiheesta muualla
60.47594°N, 22.22978°W
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2005
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2005 järjestettiin Kairossa, Egyptissä 8.–11. syyskuuta 2005. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän miesten ja naisten painoluokkaa sekä avoimet luokat. Kisojen menestynein maa oli 11 mitalia kerännyt Japani (3 kultaa, 5 hopeaa, 3 pronssia).
100px|reunus|Judo
Jutun loppu (elokuva)
Jutun loppu (The End of the Affair) on Neil Jordanin ohjaama elokuva vuodelta 1999. Se perustuu Graham Greenen romaaniin Jutun loppu.
Juoni
Julianne Moore näyttelee Sarah Milesia, naimisissa olevaa rakastajatarta. Ralph Fiennes tulkitsee päähahmon ilmeisen Greene-vaikutteisen roolin. Hän on mustasukkainen kirjailija Maurice Bendrix, jonka nainen on jättänyt pari vuotta aikaisemmin. Kuvion kolmatta osapuolta, Milesin aviomiestä, esittää Stephen Rea.
Arvioita
Ilta-Sanomien Timo Malmi toteaa käsikirjoittaja-ohjaaja Jordanin jättäneen Greenelle keskeisen katolisen problematiikan sivummalle. Ohjaaja onnistuu hänestä lähinnä Lontoon ilmapiirin tavoittamisen, hyvien näyttelijöiden ja Michael Nymanin musiikin ansiosta.
Palkinnot
Elokuva oli ehdolla kahteen Oscar-palkintoon: parhaaseen naispääosaan ja parhaaseen kuvaukseen.
Marianne Kaufmann-Abderhalden
thumb|Marianne Kaufmann-Abderhalden Marianne Kaufmann-Abderhalden (o.s. Abderhalden, s. 1. huhtikuuta 1986) on sveitsiläinen alppihiihtäjä.
Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2006 Kaufmann-Abderhalden voitti syöksylaskussa kultaa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli superalppiyhdistetyssä 14:s. Maansa mestaruuskisoissa hän saavutti kaksi kultamitalia vuonna 2011.
Kaufmann-Abderhaldenin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Åren syöksylaskussa 15. maaliskuuta 2006, jossa hän sijoittui 27:nneksi. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa Kaufmann-Abderhalden saavutti maaliskuussa 2010 kotimaassaan Crans Montanassa lasketussa syöksylaskussa, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Hän oli kolmas myös Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2012. Joulukuussa 2013 hän sijoittui toiseksi Lake Louisen syöksylaskussa ja saavutti ensimmäisen voittonsa Val d’Isèren syöksylaskussa. Tammikuussa 2014 hän oli toinen Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa. Hän sijoittui kauden 2013–2014 syöksylaskucupissa viidenneksi.
Seututie 663
Tien kulku
Lapväärtin jälkeen tie jatkuu lievästi mutkittelevana noin kahdeksan kilometrin verran, kunnes se kohtaa Pohjanmaan ja Etelä-Pohjanmaan maakuntarajan. Tämän jälkeen tie etenee noin kilometrin, kunnes se saapuu Karijoen keskustaan. Täällä tie kohtaa seututien 687, jonka kanssa sillä on yhteistä linjaa Karijoen keskustassa noin 200 metrin pituudelta. Seuraavan neljäntoista kilometrin verran tie etenee pääosin metsiä halkoen loivamutkaisena ja kohtalaisen suorana, mutta kapeana tienä.
Tien osoitenimenä on Kristiinakaupungin keskustasta Eurooppatien 8 ja valtatien 8 eritasoliittymään asti Lapväärtintie, sieltä seututien 664 risteykseen Pohjoinen Lapväärtintie, seututieltä 664 maakuntarajalle asti Karijoentie, maakuntarajalta Karijoelle Kristiinantie, Karijoelta Kauhajoen kuntarajalle Kauhajoentie, sieltä Päntäneelle uudestaan Karijoentie, Päntäneeltä Teknologiapuiston ja Topeekan risteykseen Päntäneentie sekä täältä kantatielle 44 Eteläinen yhdystie.
Manglerudhallen
Manglerudhallen on Norjassa Oslon kaupungissa sijaitseva jäähalli, jonka katsojakapasiteetti on 2 000. Halli avattiin vuonna 1979. Maan pääsarjassa GET-ligaenissa pelaava jääkiekkojoukkue Manglerud Star Ishockey pelaa kotiottelunsa Manglerudhallenissa. Halli sijaitsee Oslon kaupunginosa Manglerudissa.
Harry Brown (elokuva)
Harry Brown on Daniel Barberin 2009 ohjaama rikoselokuva, jonka pääosaa esittää Michael Caine.
Arviot
Iltalehden Tuomas Riskalan mukaan älykäs ja sokeeraava filmi yhdistää briljantin genre-elokuvan tekemisen kaunistelemattomaan sosiaaliseen kommentaariin. Lopputulos leikkaa hänen mukaansa emotionaalisesti syvemmälle kuin moni perinteisellä keittiörealismilla kyllästetty brittidraama.
Vandat
Vandat (Vanda) on kämmekkäkasvien suku, johon kuuluu noin 50 kaakkoisaasialaista trooppista lajia. Suvun lajeista on tehty lukuisia risteymiä, usein suvun Ascocentrum kanssa. Niistä on tullut suosittuja orkideoita huonekasvatuksessa ja leikkokukkina.
Eero Matero
Eero Heikki Olavi Matero (s. 14. tammikuuta 1946 Suomussalmi) on suomalainen eläkkeellä oleva päätoimittaja.
Henkilöhistoria
Matero pääsi ylioppilaaksi Suomussalmen lukiosta ja opiskeli yhteiskuntatieteitä Tampereen yliopistossa. Hän työskenteli toimittajana vuodesta 1968 Salon Seudun Sanomissa ja vuodesta 1970 Kalevassa. Matero oli vuosina 1975–2009 toimittajana, toimitussihteerinä, toimituspäällikkönä ja viimeksi vuosina 1988–2009 päätoimittajana Oulussa ilmestyvässä Kansan Tahto -lehdessä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2009.
Matero kertoo kirjassaan Brežnevin opissa opiskelustaan vuosina 1978–1979 Moskovan puoluekoulussa. Tämä koulu oli ulkomaalaisille kommunisteille tarkoitettu NKP:n sisäoppilaitos jossa opiskeli vuosittain noin 600 stipendiaattia eri puolilta maailmaa. Oppilaista noin parikymmentä tuli aina Suomesta ja Matero oli koulussa SKP:n enemmistön kiintiöllä. Opinto-ohjelmaan kuuluivat poliittiset aineet ja venäjän kieli. Koulussa oli myös ns. "konspiratiivinen kurssi", joka oli Materon mukaan lähinnä ajastaan jälkeen jäänyt "tietosuojakurssi".
Harald Czudaj
thumb|Harald Czudaj ja jarrumies Axel Jang maansa mestaruuskilpailuissa vuonna 1990. Harald Czudaj (s. 14. helmikuuta 1963 Wemsdorf, DDR) on saksalainen entinen rattikelkkailija, olympiavoittaja ja Stasin agentti. Hän edusti uransa aikana Itä-Saksaa ja myöhemmin Saksan liittotasavaltaa.
Ura
Czudaj aloitti uransa SG Dynamo Zinnwald -seurassa. Ensimmäiset arvokisamitalinsa hän saavutti vuoden 1990 MM-kilpailuista St. Mortizista, kun hän saavutti miehistön kapteenina hopeaa sekä kahden että neljän miehen kilpailuista. Seuraavana vuonna Altenbergin MM-kisoista hän saavutti pronssia neljän miehen kilpailussa.
Vuonna 1992 Czudajn johtama nelikko (Tino Bonk, Axel Jang, Alexander Szelig) voitti Euroopan mestaruuden. Samana vuonna Czudaj myönsi toimineensa Itä-Saksan salaisen poliisin Stasin ilmiantajana salanimellä "Ralf Richter" ja lähettäneensä ainakin kymmenen raporttia seuratoveriensa tekemisistä vuosina 1988–1990. Czudaj pyysi tekemisiään anteeksi ja hänen annettiin kilpailla Albertvillen olympialaisissa. Hänen johtamansa nelikko sijoittui kuudenneksi.
Takaisin ruutuun
Takaisin ruutuun (Back to You) on yhdysvaltalainen James Burrowsin ohjaama tilannekomediasarja. Sarjan päänäyttelijät Kelsey Grammer ja Patricia Heaton esittävät WURG News 9 -uutiskanavan kilpailuhenkisiä ankkureita.
Harald Czudaj
Ura
Czudajn uran kirkkain kruunu olivat 1994 Lillehammerin olympialaiset, missä hän neljän miehen kelkan pilottina voitti olympiakultaa yhdessä Karsten Brannaschin, Olaf Hampelin ja Alexander Szeligin kanssa. Vuonna 1995 sama nelikko saavutti EM-pronssia. Samana vuonna hän saavutti pilottina neljän miehen kelkkailussa myös MM-pronssia. Czudaj voitti vielä neljän miehen kelkkailussa uransa toisen Euroopan mestaruuden vuonna 1998 sekä EM-pronssia vuonna 1999.
Takaisin ruutuun
Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa vuosien 2007–2008 aikana Foxin kanavalla.
Harald Czudaj
Ura
Czudaj lopetti aktiiviuransa vuonna 2001 ja on sittemmin toiminut valmentajana. Vuonna 2006 Torinon olympialaisissa hän valmensi Alankomaiden maajoukkuetta.
Takaisin ruutuun
Juoni
Chuck Darling (Kelsey Grammer) ja Kelly Carr (Patricia Heaton) toimivat Pittsburghin alueella WURG News 9 -kanavan uutisankkureina. Ruudussa heidän kemiat toimivat loistavasti, mutta ruudun takana tilanne on toisin. Tämä yhteistyö loppui Chuckin saadessa paremman työtarjouksen ja lähtiessä töihin toiselle paikkakunnalle.
Harald Czudaj
Arvokisamitalit
Maailmanmestaruuskilpailut
Takaisin ruutuun
Juoni
Paljon myöhemmin Chuck palaa WURG News 9:n riveihin nolattuaan itsensä täysin suuren Los Angelesilaisen televisiokanavan ruudussa. Palattuaan Chuck saa nopeasti tietää olevansa 10-vuotiaan Gracien isä.
Harald Czudaj
Arvokisamitalit
Euroopanmestaruuskilpailut
Takaisin ruutuun
Tuotanto
Vuoden 2007 alussa Kelsey Grammerin ja Patricia Heatonin kiinnitettiin tulevan Action News -nimisen tilannekomediasarjan päänäyttelijöiksi. Huhtikuussa 2007 sarjan nimeksi vaihdettiin Back to You, koska Pittsburghin alueella toimi uutiskanava nimellä Action News.
Sarjan ensimmäisen kauden tilaus vahvistettiin toukokuussa 2007. Heinäkuussa Fox ilmoitti sarjan aloituspäivämääräksi 19. syyskuuta 2007.
Volkswagen Polo IV
Volkswagen Polo (2001–2009)
Neljännen sukupolven Polo esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2001. Samaa pohjalevyä käytettiin myös Volkswagen-konsernin kahdessa muussa pikkuautossa, SEAT Ibizassa ja Škoda Fabiassa. Edeltäjäänsä verrattuna neljäs Polo oli huomattavasti pyöreämpi muodoiltaan, ja persoonallisena piirteenä oli kaksi pyöreää ajovaloumpiota. Muotoilussa oli siis paljon samanlaisia piirteitä kuin muutamaa vuotta aikaisemmin esitellyssä pienemmässä Volkswagen Lupo -mallissa. Kooltaan Polo oli kasvanut jo ensimmäistä Golfia suuremmaksi. Classiciksi kutsuttua sedan-korimallia ei enää tuotu useimpiin Euroopan maihin, eikä farmarimallia koskaan tullut. left|pienoiskuva|Viisiovinen Volkswagen Polo IV. Neljännen sukupolven Polosta esiteltiin vuonna 2004 Polo Fun -niminen crossover-malli, joka on ulkonäöltään hieman maasturimaisempi. Autossa on esimerkiksi 15 millimetriä korkeampi maavara, kattokaiteet ja koria suojaavia mustia muoviosia. Tavallisen Polon tapaan Fun oli kuitenkin saatavissa ainoastaan etuvetoisena.
Rot-Weiss Essen
Rot-Weiss Essen (vanhan kirjoitusasun mukaan Rot-Weiß Essen) on Essenissä sijaitseva jalkapalloseura.
Takaisin ruutuun
Tuotanto
Takaisin ruutuun kuvattiin 20th Century Foxin Los Angelesin studiolla.
Rot-Weiss Essen
Varhainen historia
Seura perustettiin vuonna 1907 nimellä Sportverein Vogelheim, jonka juuret olivat kahdessa seurassa; SC Preussenissa ja Deutsche Eichessa. Seura perusti yhdessä Turnerbund Bergeborbecken kanssa jalkapallojoukkueen, jonka nimeksi annettiin Spiel- und Sportverein Emscher-Vogelheim. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen nimi vaihdettiin Spiel und Sport 1912:een. Vuonna 1923 Spiel und Sport 1912 ja Turnerbund Bergeborbeck fuusioituivat, jolloin syntyi Rot-Weiss Essen.
Volkswagen Polo IV
Volkswagen Polo (2001–2009)
Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä Polo sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Bensiinimoottoreita oli alun perin tarjolla kolme, jotka olivat kolmesylinteriset 1,2 6V (54 hv) ja 1,2 12V (63 hv) sekä nelisylinterinen 1,4 16V (74 hv). Myös dieseleitä oli kolme kappaletta: kolmesylinterinen 1,4 TDI (74 hv) sekä kaksi nelisylinteristä; vapaasti hengittävä 1,9 SDI (63 hv) ja turboahdettu 1,9 TDI (100 hv). left|pienoiskuva|Volkswagen Polo Classic left|pienoiskuva|Volkswagen Polo Fun Heti vuonna 2002 tuli uusi bensiinimoottori 1,4 FSI (85 hv) sekä 1,4 16V:n 100-hevosvoimainen versio. Seuraavana vuonna oli vuorossa 1,9 TDI 130-hevosvoimaisena, joka tuli pienempitehoisen rinnalle. left|pienoiskuva|Facelift-mallin Volkswagen Polo IV. left|pienoiskuva|Volkswagen CrossPolo Keväällä 2005 Poloa uudistettiin kasvojenkohotuksen myötä. Näkyvimmät muutokset olivat uuden Passatin tyyliset yksiosaiset ja leveämmät ajovalot, uudelleenmuotoillut puskurit ja suurempi etusäleikkö. Takavalot saivat myös kevyttä päivitystä. 1,9 SDI poistui mallivalikoimasta ja 1,4-litraisen TDI:n uudet tehovaihtoehdot olivat 69 ja 79 hevosvoimaa. Polo Fun -mallin nimeksi vaihdettiin CrossPolo. left|pienoiskuva|Volkswagen Polo IV GTI Saman vuoden syksyllä esiteltiin urheilullinen Polo GTI, jossa oli 150 hevosvoimaa tehoa tuottava 1,8-litrainen turbomoottori. Ulkonäössä oli Golf GTI:stä tuttuja piirteitä, kuten keskeltä musta etusäleikkö, punainen säleikön kehys ja tummapohjaiset ajovalot. GTI-mallista esiteltiin myös tehokkaampi GTI Cup Edition, jossa moottorin teho oli nostettu 180 hevosvoimaan.
Samoihin aikoihin Polo GTI:n esittelyn yhteydessä 1,4 FSI ja 1,4 16V (100 hv) korvattiin uudella 1,6-litraisella (104 hv) moottorilla. Uuden moottorin yhteyteen tuli saataville kuusiportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto. Vuonna 2007 1,2-litraisten tehot nousivat 63 ja 69 hevosvoimaan ja 1,4 16V:n 74:stä 79 hevosvoimaan.
Rot-Weiss Essen
Varhainen historia
Rot-Weiss Essen lähti pelaamaan Gauliga Niederrheinia vuonna 1938. Tuolloin se oli korkein mahdollinen taso. Vuonna 1939 seura vihki nykyisen kotiareenansa, jolloin sinne mahtui 30 000 katsojaa. Sodan aikana joukkue pelasi kaudella 1943–1944 yhdessä BV Altenessenin kanssa nimellä KSG SC Rot-Weiß Essen/BV 06 Altenessen.
Sodan jälkeen joukkue osallistui Essenin kaupunkisarjaan ja vuonna 1948 joukkue pääsi Oberliga Westiin. Joukkue pääsi vuosina 1949 ja 1950 finaaleihin asti, mutta ei onnistunut voittamaan Saksan mestaruutta. Vuonna 1952 joukkue onnistui voittamaan Oberliga Westin mestaruuden. Seuraavan vuonna joukkue voitti Saksan Cupin 40 000 ihmisen edessä. Kaudella 1954-1955 joukkue voitti vihdoinkin Saksan mestaruuden. Finaalissa oli vastassa 1. FC Kaiserslautern, jonka RWE voitti 4:3.
Tommy Ford
Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2009 Ford voitti pujottelussa hopeaa. Maansa mestaruuskisoissa hän on saavuttanut viisi kultamitalia vuosien 2010 ja 2012 aikana. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli suurpujottelussa 26:s. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Ford sijoittui supersuurpujottelussa 14:nneksi ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 suurpujottelussa 19:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui suurpujottelussa 20:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän oli suurpujottelussa 12:s. kuten myös Pekingin olympialaisissa 2022. Hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023.
Takaisin ruutuun
Tuotanto
Myös Takaisin ruutuun joutui tauolle käsikirjoittajien lakon seurauksena.
Toukokuussa 2008 ilmoitettiin sarjan jääneen yhden kauden mittaiseksi. Tämä oli yllätys, koska se menestyi paremmin kuin kilpaileva jatkoa saanut Eddie & Jeff -sarja.
Jälkisensurointi
Ensiesityksen jälkeen, katsojilta saadun palautteet myötä Fox ilmoitti leikkaavansa "Something's Up There" -jaksosta melua nostattaneen Marsh McGinleyn (Fred Willard) repliikin pois. Fox pyysi anteeksi katsojilta ja kertoi ettei tätä natsismiin viittaavaa repliikkiä ole mukana sarjan jatkoesityksissä ja julkaisuissa.
Rot-Weiss Essen
Bundesliiga-aika
Joukkue oli 1980-luvulla suurimmaksi osaksi 2. Bundesliigassa mutta putosi välillä amatööritasollekin. Se esiintyi 1990-luvun aikana 2. Bundesliigassa ainoastaan kolmesti. Joukkue voitti Saksan amatöörisarjan mestaruuden vuonna 1992 ja esiintyi Saksan Cupin finaalissa vuonna 1994.
Nykyaika
Joukkue on joutunut viime vuodet pelaamaan yleensä Regionalliga Nordissa. Viimeisin piipahdus 2. Bundesliigassa tapahtui kautena 2006–2007, jonka jälkeen seura putosi kolmannelle sarjaportaalle ja sen jälkeen jopa NRW-liigaan eli viidennelle sarjatasolle.