cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mysterio
Televisio
1980-luvun Hämähäkkimies-animaatiosarjassa Mysterio esiintyi jaksossa ”The Pied Piper of New York Town”, jossa hahmon ääninäyttelijänä toimi Michael Rye. Jaksossa Mysterio hypnotisoi New York Cityn nuorisoa diskoklubilla soitetun musiikin avulla. Spider-Man and His Amazing Friends-animaatiosarjassa jaksossa ”Spidey Goes Hollywood” Mysterion äänenä toimi Peter Cullen. Mysterio kiristää jaksossa elokuvaohjaaja Sam Blockbusteria painostamaan Hämähäkkimiehen mukaan elokuvaan, jonka erikoistehosteisiin Mysterio on asettanut ansoja. Jäämiehen ja Tulitähden avulla Hämähäkkimies onnistuu kuitenkin pelastautumaan Mysterion ansoista. thumb|left|Mysterio [[Hämähäkkimies (vuoden 1994 animaatiosarja)|Hämähäkkimiehen jaksossa ”Vaarallisia harhakuvia”.]] 1990-luvun Hämähäkkimies-animaatiosarjassa Mysterion ja Quentin Beckin ääninäyttelijänä toimi Gregg Berger. Mysterio esiintyi Hämähäkkimiehessä ensimmäisen kerran sarjan ensimmäisen tuotantokauden viidennessä jaksossa ”Vaarallisia harhakuvia”, joka perustui juoneltaan löyhästi The Amazing Spider-Manin numeroon 13 (kesäkuu 1964), jossa Mysterio oli alun perin tehnyt ensiesiintymisensä. Hämähäkkimies-sarjan tarinan mukaan Quentin Beck oli entinen elokuvien sijaisnäyttelijä ja erikoistehosteiden taitaja, joka syytti Hämähäkkimiestä maineensa pilaamisesta. ”Vaarallisia harhakuvia” -jaksossa Mysterio lavastaa Hämähäkkimiehen syylliseksi eri rikoksiin, mutta Hämähäkkimies ja etsivä Terri Lee saavat hänen suunnitelmansa selville ja nappaavat hänet.
Myöhemmin Mysterio liittyy Kuuden Koplaan toisen tuotantokauden jaksoissa ”Kavala Kuusikko 1/2” ja ”Kavala Kuusikko 2/2”. Viimeisen kerran Mysterio esiintyi Hämähäkkimiehessä sarjan neljännen tuotantokauden jaksossa ”Mary Janen metsästys”, jossa Hämähäkkimiehen on tehtävä yhteistyötä Mysterion kanssa Mary Jane Watsonin löytämiseksi. Mysterio on rakentanut jaksossa salaisen elokuvastudion Hämähäkkimiehen päihittämiseksi. Hämähäkkimies saa tietää Mysterion olleen rakastunut entiseen näyttelijään Miranda Wilsoniin, joka oli loukkaantunut kuolettavasti Hämähäkkimiehen napatessa Mysterion ensimmäisen kerran. Miranda kuitenkin selviytyi Mysterion kyberneettisen teknologian ansiosta ja suunnitteli Mary Jane Watsonin kidnappauksen, jonka hän toteutti erään Mysterion luoman laitteen avulla. Hämähäkkimies onnistuu pelastamaan Mary Janen elokuvastudiosta, jonka Miranda räjäyttää. Mysterio kuitenkin jäi keskelle räjähdystä, jossa hän menehtyy yhdessä Mirandan kanssa. thumb|right|Mysterio vuoden 2008 [[Hämmästyttävä Hämähäkkimies-animaatiosarjassa.]] Hämmästyttävä Hämähäkkimies -animaatiosarjassa Mysterion ääninäyttelijänä toimi Xander Berkeley. Ensimmäisen tuotantokauden jaksossa ”Henkilöllisyys” Quentin Beckin kerrotaan olleen elokuva-alan erikoistehosteiden taituri ja sijaisnäyttelijä, josta tuli eräs Kameleontin kätyreistä. Beckin erikoistehosteiden avustuksella Kameleontti tekeytyy Hämähäkkimieheksi ja aloittaa rikosaallon, kunnes Hämähäkkimies ja Musta Kissa nappaavat heidät.
Quentin Beckistä tulee Mysterio sarjan toisella tuotantokaudella, jossa hän varastaa Tricorp- ja Oscorp-yritysten teknologiaa tekeytyneenä haltijaksi, joka on saapunut pelastamaan ihmiskunnan teknologialta. Hän onnistuu päihittämään Hämähäkkimiehen kahdesti, mutta Hämähäkkimies löytää Mysterion piilopaikan ja onnistuu voittamaan hänet saatuaan tietää, että Mysterion taikuus perustuukin vain teknologiaan ja illuusioihin. Vangittu Mysterio osoittautuu kuitenkin Beckin näköiseksi robotiksi, ja oikean Mysterion paljastetaan tekevän yhteistyötä Tinurin kanssa.
Mysterio palaa Kuuden Koplan jäsenenä, ja hyökkää Hämähäkkimiehen kimppuun yhdessä Kraven Saalistajan kanssa. Hämähäkkimiehen onnistuu kuitenkin päihittää kaksikko ja vangita Mysterio. Jaksossa ”Identiteettikriisi”, jossa Peter Parkerin huhutaan olevan Hämähäkkimies, toimittaja Ned Leeds haastattelee Quentin Beckiä, joka sanoo toivovansa Peter Parkerin olevan Hämähäkkimies, ja että moni Hämähäkkimiehen vangituista vastustajista tietää, miten he voisivat käyttää tietoa hyväkseen. Myöhemmin paljastuukin, että vangittu Quentin Beck oli todellisuudessa robotti, joka oli kykenevä vaihtamaan henkilöllisyyttään Mysterion ja Quentin Beckin välillä. Robotti-Mysterio tuhoutuu vankilassa taistelussa Hämähäkkimiestä vastaan, ja todellisen Quentin Beckin olinpaikka jää hämärän peittoon.
Paul Scheer toimi Mysterion ääninäyttelijänä animaatiosarjassa Ultimate Spider-Man. Hahmon alkuperä eroaa sarjassa aiemmin esitetyistä versioista, sillä Quentin Beckin kerrotaan sarjassa olevan Hämähäkkimiehen vanha vihollinen ja entinen taikuri, jonka oletetaan kuolleen Hämähäkkimiehen kanssa käydyn taistelun seurauksena, jossa hän putosi Brooklyn Bridgeltä. Hämähäkkimies sukelsi sillalta East Riverin pohjaan, josta hän löysi ainoastaan Mysterion kypärän, eikä lainkaan ruumista. Hämähäkkimies antoi kypärän Tohtori Oudon säilytettäväksi. Quentin Beckin oletetun kuoleman jälkeen hänen tyttärensä Frances käyttää Mysterion kypärää yrittäessään kostaa isänsä kuoleman Hämähäkkimiehelle. Frances kuitenkin saa tietää, että Quentin Beckin sielu on vankina kypärän sisällä. Hämähäkkimies iskee Mysterion kypärää Kuuritarilta saamallaan taikasauvalla ja pyytää Kuuritaria vapauttamaan Frances Beckin kypärän hallinnasta. Hän saa tietää Quentin Beckin joutuneen kypärän sisälle Dormammun kanssa tehdyn sopimuksen seurauksena. Quentin uskoo sielunsa olevan menetetty, mutta Hämähäkkimies onnistuu pelastamaan hänet ja Frances Beckin ja tuomaan heidät takaisin todelliseen maailmaan.
Ronald Dworkin
Dworkinin oikeus- ja poliittisen filosofian pääteoksina pidetään teoksia Taking Rights Seriously (1977) ja Law's Empire (1986). Hänen erittäin vaikutusvaltaisen oikeusteoriansa on katsottu sijoittuvan luonnonoikeusteorian ja oikeuspositivismin välimaastoon. Dworkin painotti erityisesti oikeuden tulkinnallista luonnetta, ja oikeuden tulkinnasta tulikin 1900-luvun lopulla oikeusteorian keskeisimpiä kysymyksiä. Dworkin myös käynnisti saksalaisen oikeusteoreetikon Robert Alexyn ohella laajan teoreettisen keskustelun oikeusperiaatteiden normatiivisesta statuksesta ja funktiosta 1970- ja 1980-luvuilla. 2000-luvulla häntä jopa pidettiin vaikutusvaltaisimpana elossa olevana englanninkielisenä oikeusfilosofina.
Mysterio
Televisio
Marvel’s Spider-Man -animaatiosarjassa Mysterion ääninäyttelijänä toimii Crispin Freeman. Hän esiintyy jaksossa ”Bring on the Bad Guys Pt. 2” yhtenä Hämähäkkimiehen vihollisista, jotka tavoittelevat Hämähäkkimiehen taposta saatavaa palkkiota.
Ronald Dworkin
Oikeudellinen eheys (eng. law as integrity)
Filosofi J. L. Mackie luonnehti Dworkinin oikeusteoriaa "kolmanneksi teoriaksi oikeudesta", joka yhdistelee ajatuksia luonnonoikeusteoriasta ja oikeuspositivismista. Dworkin kritisoi oikeuspositivistien näkemystä siitä, että oikeus ja moraali voitaisiin täysin erotella, sillä hänen mukaansa oikeusnormien tulkinnassa joudutaan usein vetoamaan myös moraaliperiaatteisiin. Oikeuden kuvaileminen ei ole koskaan puhtaan neutraalia ja objektiivista, vaan kerrottaessa, mitä oikeus sisältää, tullaan samalla sanoneeksi jotain siitä, mitä oikeuden tulee olla. Hän ei kuitenkaan väittänyt, että oikeusnormien voimassaolo riippuisi niiden moraalisesta sisällöstä, minkä vuoksi häntä ei voida pitää luonnonoikeusteoreetikkona. Dworkinin näkökulma oikeuteen on selkeästi lain tulkitsijan näkökulma ja hänen teoriansa korostaa tuomioistuinten roolia, väittäen oikeuden olevan aina tulkintaa. Dworkin sai vaikutteita etenkin H. L. A. Hartin oikeuspositivismin versiosta, joka oli Dworkin kritiikin pääasiallinen kohde, ja amerikkalaisesta valtiosääntöliberalismista, jossa poliittis-moraaliset kysymykset nähdään tuomioistuimille kuuluvina perustuslakikysymyksinä kansalaisten oikeuksista. Myöhemmässä tuotannossaan hän on myös tukeutunut Hans-Georg Gadamerin ja Jürgen Habermasin hermeneuttiseen filosofiaan. Muut oikeusteoreettiset suuntaukset, kuten luonnonoikeus, oikeusrealismi, mannermaiset suuntaukset ja kriittinen oikeusteoria, jäivät hänelle vieraammiksi, vaikka hän niitä ajoittain kommentoikin.
Merituuli
thumb|320px|A: Merituuli, B: Maatuuli
Ronald Dworkin
Oikeudellinen eheys (eng. law as integrity)
Dworkinin teorian keskiössä on ajatus lain integriteetistä eli oikeudellisesta eheydestä. Dworkinin mukaan oikeudellisessa ratkaisutoiminnassa oikeutta tulee tulkita yhtäältä mahdollisimman yhteensopivalla eli koherentilla tavalla (eng. best fit) ja toisaalta parhaassa mahdollisessa valossa (eng. best light). Dworkin vertasi oikeuden tulkintaa ketjuromaaniin, jossa jokaisen luvun kirjoittaa eri kirjoittaja siten, että kukin pyrkii osaltaan jatkamaan kertomusta mahdollisimman koherentilla tavalla. Jokainen kirjoittaja voi viedä tarinaa parhaaksi katsomaansa suuntaan, mutta heidän valinnanvapauttansa rajoittavat aikaisemmat luvut. Samoin tuomarin harkintavaltaa tapausta ratkaistaessa rajoittavat aikaisempi oikeuskäytäntö ja lait. Oikeuden tulkinta on siis aina konstruktiivista. Dworkin jakaa tämän tulkintaprosessin esitulkinnalliseen vaiheeseen, jossa tunnistetaan vallitseva oikeus, tulkinnalliseen vaiheeseen, jossa selvitetään tämän oikeuden merkitys ja tarkoitus, ja jälkitulkinnalliseen vaiheeseen, jossa muodostetaan edellisen perusteella uusi ratkaisu.
Merituuli
Merituuli (maa-merituuli, meri-maatuuli) on meren ja rannikon päällä tapahtuva ilmavirtaus, joka johtuu maan ja meren lämpötilaeroista. Nämä aiheuttavat ilmanpaine-eroja meren ja maan välille. Meren paikalla voi olla meren lahti, järvi tai leveä joki. Käytännössä merituuli viriää, kun Aurinko lämmittää maanpintaa. Jos merenpinta on silloin riittävän kylmä, maanpinnalta kohonneen lämpimän ilman tilalle tulee mereltä kylmää ilmaa. Kaikkina aurinkoisina päivinä merituulta ei kuitenkaan synny, sillä merkitystä on myös vallitsevalla tuulen suunnalla ja nopeudella. Merituulta esiintyy loppukevään lämpimistä päivistä aina keskikesään asti. Merituuli on voimakkaimmillaan iltapäivällä, ja Auringon laskiessa se hiipuu kokonaan.
Ronald Dworkin
Oikeudellinen eheys (eng. law as integrity)
Ajatuksella integriteetistä on myös merkitystä Dworkinin poliittisen teorian kannalta. Dworkinin mukaan tosiasiallinen yhteisö on poliittinen yhteisö, jonka jäsenten välillä on assosiatiivisia velvollisuuksia, vain jos sen jäsenten välillä on historiallinen ja maantieteellinen yhteys, sen jäsenet jakavat näkemyksen heidän välisistään erityisistä, vain jäseniä koskevista velvollisuuksista, velvollisuudet katsotaan henkilökohtaisiksi, niiden katsotaan seuraavan yleisemmästä vastuusta muiden jäsenten hyvinvoinnista ja niiden katsotaan koskevan yhtäläisesti kaikkia jäseniä. Assosiatiiviset velvollisuudet eivät perustu sen koommin sopimukseen tai suostumukseen kuin jaettuihin tunteisiin, vaan niiden olemassaolo riippuu niiden molemminpuolisesta tunnustamisesta yhteisössä. Dworkinin mukaan vain integriteetin ajatuksesta johtuviin periaatteisiin perustuva yhteisö voi olla tällainen poliittinen yhteisö. Integriteetti ilmenee yhteisössä etenkin vastustuksena ns. "shakkilautaratkaisuja" (eng. checkerboard solutions) eli sellaisia mielivaltaisia kompromisseja, jotka pyrkivät tarjoamaan kaikille kiistan osapuolille jotain myönnytyksiä, kuten että abortti olisi sallittu parillisina vuosina synnyttäville naisille ja kielletty parittomina vuosina synnyttäville naisille, kohtaan.
Merituuli
Maatuuli on syysöinä rannikoiden läheisessä saaristossa esiintyvä, usein merituulta heikompi ilmiö. Maatuulta havaitaan myös kesällä yöllä ja varhain aamulla. Maatuulen vallitessa meri on lämmin, ja manner jäähtynyt.
Ronald Dworkin
Oikeusperiaatteet
Oikeudellinen eheys on sidoksissa oikeusperiaatteisiin, jotka ovat keskeisessä asemassa oikeuden konstruktiivisessa tulkinnassa. Dworkinin mukaan oikeuteen kuuluu oikeussääntöjen lisäksi oikeusperiaatteita, jotka avaavat oikeudellista harkintaa moraalin suuntaan. Toisin kuin säännöt, periaatteet eivät vain joko ole tai ole olematta päteviä, vaan niillä on sisällöllisen tärkeyden eli painoarvon ulottuvuus. Periaatteita ei myöskään voida sääntöjen lailla tunnistaa niiden syntytavan perusteella Hartin tunnistamissäännön tapaan, vaan niiden kuuluminen oikeusjärjestykseen edellyttää oikeuslähteistä saatua institutionaalista tukea, joka voi olla sääntöjä heikompaa ja jopa vain välillistä. Dworkinin mukaan säännöt ovat lähtökohtaisesti vahvempia ratkaisuperusteita kuin periaatteet, eli jos sääntö soveltuu tapaukseen, se kykenee määräämään yksinäänkin tapauksen lopputuloksen, kun taas tapaukseen soveltuva periaate vain johtaa tuomarin harkintaa tiettyyn suuntaan. Rutiinitapauksissa vastaus löytyy suoraan säännöistä, kun taas kiperissä tapauksissa säännöt eivät anna vastausta ja on turvauduttava periaatteisiin. Dworkin viittasi esimerkkinä periaatteiden soveltamisesta tapaukseen Riggs v. Palmer, jossa New Yorkin vetoomustuomioistuin katsoi, ettei isoisänsä surmannut henkilö ollut oikeutettu perintöön, vaikka tällaista poikkeusta ei lainsäädännössä tai oikeuskäytännössä ollut nimenomaisesti tehty, sillä sen katsottiin olevan vastoin common lawn kirjoittamatonta periaatetta, jonka mukaan kukaan ei saa hyötyä tekemästään vääryydestä.
Merituuli
Syntymekanismi
Kun kuumana kesäpäivänä Aurinko lämmittää meren lähellä olevaa maata, lämmin ilma laajenee. Laajetessaan ilma nostaa ylempiä ilmakerroksia ylöspäin luoden ylemmäksi ilmakehään (1–3 km) yläkorkeapaineen. Yläkorkeapaine pyrkii tasaamaan paine-eron puhaltamalla tuulta takaisin merelle ylämatalan suuntaan. Ylävirtaus siirtää massaa meren ylle aiheuttaen meren pinnan tasolle alakorkeapaineen, vastaavasti poistuva massa maan yllä aiheuttaa maan pinnan läheisyydessä alamatalan. Maanpinnan lähelle viriää alailmakehän paine-eroja tasoittava mereltä virtaava viilentävä tuuli, merituuli. Merituuli aiheuttaa maan pinnan lähelle konvergenssia (nousuvirtauksia) ja meren päälle divergenssiä (laskuvirtauksia).
Ronald Dworkin
Oikeusperiaatteet
Dworkinin mukaan oikeusperiaatteissa on kyse moraalisidonnaisista yksilöiden oikeuksista. Hän erotti nämä varsinaiset periaatteet politiikoista (eng. policies), joissa on kyse kollektiivisista taloudellisista, poliittisista tai sosiaalisista tavoitteista. Dworkinin mukaan yksilöiden oikeudet ovat "valttikortteja" (eng. trumps), jotka kollisiotilanteessa syrjäyttävät aina kollektiiviset tavoitteet. Politiikkoja ei myöskään sovelleta lainkäytössä vaan ne jäävät lakeja säätäville poliittisille elimille.
Merituuli
Syntymekanismi
Meren korkea ja maan matala ovat hienosti sanottuna termisiä matala- ja korkeapaineita. Päivän kuluessa merituuli voimistuu ja sen alue ulottuu yhä kauemmas merelle, sekä muuttaa suuntaansa etelärannikolla kaakosta lounaaseen (mikä johtuu Maan pyörimisestä) ikään kuin seuraten Auringon suuntaa. Samalla merituulen vaikutusala etenee yhä edemmäs sisämaahan.
Mantereen ylle syntyy ilmakehän epävakaisuutta ja kumpupilviä varsinkin juuri merituulen vaikutusalan ulkopuolelle. Monesti syntyy rannikon seutuville kylmää rintamaa muistuttava merituulirintama, jonka kohdalla pilveilyn ja ukkosenkin todennäköisyys voi olla suuri. Kumpupilvistä voi noin kuudessa tunnissa kasvaa ukkosmyrskyjä. Samaan aikaan kun merituulen rajalla sisämaassa sataa kuuroina ja ehkä ukkostaa, rannikolla voi olla täysin aurinkoista. Kuuropilvet voivat ajautua merituulen päätyttyä sisämaasta rannikolle.
Ronald Dworkin
Yhden oikean ratkaisun oppi
Dworkinin mukaan oikeusperiaatteiden johdosta jokaiseen tapaukseen, jopa kiperiin tapauksiin, on yksi ainoa oikea ratkaisu. Dworkin teki erottelun normatiivisten standardien soveltamisen ylipäätänsä edellyttämän triviaalin harkinnan, oikeuden tuomarille sallimasta vapaudesta esimerkiksi rangaistusten mitoittamisen suhteen johtuvan heikon harkinnan sekä normatiivisten standardien puuttumisesta johtuvan vahvan harkinnan välillä, ja väitti nimenomaan vahvan harkinnan olevan oikeudessa poissuljettu.
Andreas (apostoli)
thumb|Ikoni Andreaasta ja hänen rististään
Merituuli
Vaikutus
Helsingissä havaitaan merituulta noin 30 päivänä. Kesällä vaikutus on jopa 2–5 astetta. Merituulen nopeus on yleensä 3–9 m/s, mutta joskus se voi olla voimakkaampikin. Kevään ensimmäisinä päivinä merituuli leviää vain muutaman kilometrin verran sisämaahan, mutta laajenee keskikesällä jopa 50 km:n päähän, useimmiten kuitenkin hieman yli 20 km:n päähän.
Andreas (apostoli)
Andreas ( andreas, "miehekäs") oli Uuden Testamentin mukaan yksi Jeesuksen opetuslapsista ja apostoleista. Hän oli alun perin Johannes Kastajan opetuslapsi, apostoli Pietarin veli. Johanneksen evankeliumin mukaan hän oli kotoisin Betsaidasta, mutta synoptisista evankeliumeista on ymmärrettävissä asuinpaikan olleen Kapernaum. Evankeliumeissa hänet esitetään yhtenä Jeesuksen läheisimmistä opetuslapsista, joskin Luukkaan evankeliumissa ja Apostolien teoissa hänet mainitaan vain opetuslapsien nimiluettelossa. Kristillisen perimätiedon mukaan Andreas kuoli marttyyrinä vinolla ristillä, jollaista kutsutaan hänen mukaansa Andreaan ristiksi.
Merituuli
Vaikutus
Merituuli vaatii, että lämpötilaero on 5–15 °C meren pinnan ja maan välillä. Merituuli viriää noin kello 10 (välillä 9–12). Merituuli on voimakkaimmillaan iltapäivällä, heikkenee illalla nopeasti ja tyyntyy Auringon laskiessa. Yleinen tuuli vaikuttaa huomattavasti merituuleen ja siinä tapahtuviin muutoksiin. Kyllin voimakas tuuli joko maan tai meren suunnasta estää merituulen ala- tai ylävirtauksen. Ilman yleinen virtaus on alle 5 m/s mereltä (jottei ylävirtaus mene tukkoon) tai alle 8 m/s maalta (jottei mereltä maalle menevä alavirtaus mene tukkoon) merituulen vallitessa. Virtaus havaitaan aamuisin kello 7–8 aikoihin, ennen merituulen viriämistä. Merituuli syntyy helpoiten heinäkuisessa korkeapaineessa, mutta hyvin voimakkaaseen korkeapaineeseen liittyvä laskuvirtaus estää merituulen. Merituuli syntyy silloin, kun alatroposfääri ei ole liian vakaa.
Andreas (apostoli)
Andreas suojeluspyhimyksenä
Andreasta pidetään Skotlannin suojelupyhimyksenä ja Skotlannin lipun risti kuvaakin Andreaksen ristiä. Pyhän Andreaksen päivää vietetään 30. marraskuuta sekä itäisessä että läntisessä kirkkokunnassa ja se on lisäksi Skotlannin kansallispäivä. Ennen vuotta 1774 se oli Suomessakin pyhäpäivä.
Merituuli
Maatuuli
Toisaalta syyskesällä tai syksyllä varsinkin yöllä voi meri olla lämmin ja maa kylmä. Tällöin syntyy pilviä meren ylle ja maatuuli, eli maalta tuulee merelle päin. Maatuuli on merituulta selvästi heikompi ja katkonaisempi. Maatuulen nopeus on vain 1–4 m/s. Maatuuli estyy ulkoisen tuulen takia merituulta helpommin. Maatuuli voi lämmittää saaristoa illansuussa mantereelta tuomallaan lämpimällä ilmalla niin, että siellä on päivän lämpimin hetki päivän päätyttyä. Lämmin meri myös voimistaa muuten syntynyttä kumpupilvisyyttä syksyllä ja luo silloin edellytyksiä ukkoselle Suomen rannikkoseuduille melko myöhään syksyllä. Lämpötilainversio synnyttää usein lähes tyynen kerroksen maanpinnan lähelle, ja maatuuli puhaltaa havaitsijan yllä eikä sitä havaita. Saaristossa maatuuli havaitaan helpommin, koska siellä inversio syntyy harvemmin. Saaristossa on monesti lämpimintä alkuillasta, kun lämmin ilma vaeltaa sinne maatuulen tuomana. Merituuli ja maatuuli ovat usein yksinään riippuen maan ja meren lämpötilasta. Syksyllä maatuuli voi esiintyä, vaikkei päivällä olisi merituulta. Samoin keväällä voi olla vain päivällä merituuli, ei öistä maatuulta.
Ronald Dworkin
Yhden oikean ratkaisun oppi
Ennen Dworkinia opin yhdesta oikeasta ratkaisusta oli esittänyt myös suomalainen oikeustieteilijä Veli Merikoski hallinto-oikeuden piirissä.
Merituuli
Merituulirintama
Merituulirintamaksi kutsutaan sitä linjaa, johon asti merituulen vaikutus maalla yltää. Merituulirintaman takana lämpimän maan yllä olevan ilmamassan alueella voi olla kumpupilviä.
Ronald Dworkin
Dworkinin oikeudenmukaisuusteoria
Dworkinin oikeudenmukaisuusteoria sisältyy hänen teokseensa Sovereign Virtue. Hänen teoriansa edustaa sattuma- tai liberaali-egalitarismia, jonka mukaan ainoastaan yksilöiden vapaista valinnoista johtuvat erot hyödykkeiden ja hyvinvoinnin jakamisessa ovat oikeudenmukaisia. Sitä on käsitelty laajasti oikeudenmukaisuutta koskevassa kirjallisuudessa.
Dworkin piti oikeutta tasa-arvoiseen kohteluun perustavana, demokraattisessa yhteiskunnassa itseisarvoisena periaatteena, josta muut vapaudet seuraavat. Hänen mukaansa tulojen ja varallisuuden jakautumisen ei pidä riippua tekijöistä, jotka ovat ihmisten vaikutusvallan ulkopuolella, kuten luontaisista lahjakkuuksista, kyvykkyyksistä ja terveydentiloista, mutta niiden pitää riippua yksilöiden vapaaehtoisista valinnoista, kuten siitä, panostaako työntekoon vai vapaa-aikaan. Hän erottaa toisistaan valinnanvaraisen sattuman (eng. option luck), joka liittyy vapaasti valittuihin toimintavaihtoehtoihin, joiden lopputulos on määräytyy ainakin osittain sattumanvaraisesti, kuten lottoamiseen ja osakkeisiin sijoittamiseen, ja puhtaan sattuman (eng. brute luck), jossa on kyse valintoihin liittymättömästä sattumasta. On oikeudenmukaista, että yksilö vastaa valinnanvaraisen sattuman aiheuttamista seurauksista, kun taas puhtaan sattuman aiheuttamista seurauksista hän ei ole vastuussa. Resurssien tasa-arvoisen, yksilöiden tekemistä valinnoista riippuvan jakauman merkkinä on, ettei yksikään jakoon osallistuneista kadehdi kenenkään toisen osuutta resursseista, mitä Dworkin kutsuu kateustestiksi.
Merituuli
Aiheesta muualla
Seewind
Ronald Dworkin
Dworkinin oikeudenmukaisuusteoria
Dworkin kuvaa sitä, mitä tällainen resurssien jako tarkoittaisi ihanteellisessa tilanteessa, John Rawlsin tietämättömyyden verhon kaltaisella kuvitteellisella esimerkillä. Hänen esimerkissään joukko ihmisiä joutuu haaksirikon myötä asumattomalle ja syjäiselle saarelle, jossa on runsaasti resursseja. Saarella järjestetään huutokauppa, jossa osallistujille jaetaan yhtä paljon valuuttana käytettäviä simpukankuoria, myytäväksi asetetut resurssit jaetaan niin pieniin osiin kuin osallistuja haluavat ja huutokaupan pitäjä antaa jokaiselle resurssille hinnan, jota hän voi muuttaa, kunnes kaikki resurssit on myyty siten, että vain yksi ostaja tarjoaa esitetyn hinnan ja saa ostaa resussin kyseiseen hintaan. Tällä tavoin suoritettu jako on Dworkinin mukaan tasa-arvoinen, koska se perustuu yksilöiden vapaisiin valintoihin perustuviin markkinoihin, johon osallistuvien varallisuus on yhtä suuri. Ihmisten fyysisistä ja psyykkisistä vammoista ja synnynnäisistä eroista johtuvan räikeän epätasa-arvon poistamiseksi Dworkin lisäksi olettaa, että huutokauppaan osallistujat eivät tiedä, onko heillä tällaisia vammoja ja muita puutteita, ja että heillä on mahdollisuus käyttää osa simpukankuoristaan vakuutukseen, jonka avulla he voivat ostaa apuvälineitä, lääkkeitä ja muita tarvikkeita niiden varalle. Tällöin Dworkinin mukaan suurin osa ihmisistä ottaisi vakuutuksen, mutta ei käyttäisi siihen koko pääomaansa vaan sietäisi jonkinlaisen riskin ja olisi valmis vastaamaan itse osasta vammautumisesta aiheutuvista kustannuksista. Dworkin käytti tätä kuvitteellista esimerkkiään argumentoinnin välineenä, johon voimassa olevien instituutioiden oikeudenmukaisuutta verrataan, eikä tarkoittanut menettelyään käytettäväksi resurssien jakamiseen todellisuudessa.
Dworkin sovelsi oikeudenmukaisuusteoriaansa esimerkiksi tuolloiseen Yhdysvaltain terveydenhuoltojärjestelmään, jota hän kritisoi voimakkaasti kalliiksi ja epäoikeudenmukaiseksi. Hän kiinnitti huomiota erityisesti siihen, että yksityisiin sairausvakuutuksiin perustuvassa järjestelmässä kulutetaan paljon rahaa sairauksiin, joiden hoitamisen odotettavissa oleva hyöty on hyvin pieni, ja siihen, että järjestelmä kohtelee eriarvoisesti köyhiä ja varakkaita potilaita.
Kritiikki
Dworkinin oikeusteoriaa on kritisoitu eri suunnilta siitä, että se on liian lähellä yhtäältä oikeuspositivismia ja toisaalta luonnonoikeusajattelua. Oikeuspositivistien mukaan Dworkinin teoria johtaa tilanteeseen, jossa on mahdotonta erottaa voimassa olevaa oikeutta siitä, mitä oikeus ideaalitilanteessa on. Dworkinin teoriaa on myös kritisoitu siitä, että se tuottaa hyvin yksipuolisen kuvan oikeudesta, jossa painottuvat lähinnä kiperien tapausten ratkaisu ja perustuslain tulkinta, kun taas hyvin suuri osa oikeudellista elämää on rajattu tarkastelun ulkopuolelle. Koska Dworkinin ajattelu perustuu yksityisoikeudellisiin lähtökohtiin common law -järjestelmän puitteissa, myös sen soveltuminen kirjoitetun lain järjestelmässä on pulmallista.
Hart kritisoi Dworkinin jyrkkää sääntö-periaate -erottelua, väittäen myös sääntöjen soveltamiseen liittyvän punnintaa ja oikeuslähteistä saatavaa tukea edellytettävien oikeusperiaatteiden olevan yhtä lailla tunnistettavissa niiden alkuperän avulla tunnistamissäännön tapaan, vaikka hän myös myönsi, ettei hän omassa teoriassaan tarkastellut riittävästi tätä erottelua ja oikeudellista ratkaisutoimintaa. Lisäksi Neil MacCormick kritisoi Dworkinin erottelua periaatteisiin ja politiikkoihin sillä perusteella, että myös politiikot ovat moraalisidonnaisia.
Eerik Lagerspetz on kritisoinut Dworkinin poliittista teoriaa sen perusteella, että se ei onnistu kuvaamaan moderneja valtioita yleisesti, joista monet eivät täytä vaatimusta historiallisesta tai maantieteellisestä yhteydestä ja joissa tehdään shakkilautaratkaisuja, vaan pikemminkin vain juuri Yhdysvaltoja.
Harjun seurakunta
Harjun seurakunta on Tampereella toimiva evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta kuuluu Tampereen seurakuntayhtymään. Harjun seurakunta on Tampereen toiseksi suurin seurakunta, käsittäen koko läntisen Tampereen Pispalaa myöten, joka on seurakunnan itäinen raja. Vuoden 2013 alussa seurakuntaan kuului 31 908 jäsentä. Seurakunnan kirkkoherrana on vuodesta 2022 lähtien toiminut Tero Matilainen.
Historiaa
Vuonna 1639 Harjun kappeli erotettiin Pirkkalan emäseurakunnasta. Uuteen seurakuntaan kuuluivat Pyhäjärven pohjoispuoliset kylät Pispalasta Villilään, Harjuntausta (Lielahti lähikylineen) ja Peräkunta eli nykyinen Ylöjärvi. Harjun kappeli jakoi kappalaisen yhdessä Ylöjärven kappelin kanssa. Kappalainen asui harjussa mutta hänellä oli apulainen, jonka asuinpaikka oli Ylöjärvi.
Sekä kappeliseurakunnan että kirkon tiedetään olleen olemassa jo vuonna 1639.
Kappeliseurakunnastaan huolimatta harjulaiset olivat velvollisia osallistumaan emäseurakunnan kirkon ylläpitoon. Oma kirkko nousi Tohlopin kylään, maantien varteen ja markkinapaikan tuntumaan. Nykyisen Nokiantien varressa Raholassa olevalla kirkonpaikalla pidetään juhannusjumalanpalvelus ulkosalla kirkon peruskivien ja 1700-luvulla rakennetun Gadd-suvun hautakappelin vieressä.
Vuodet 1708–1749 olivat Harjun kappelin loistoaikaa, kunnes Ylöjärvi itsenäistyi kappeliseurakunnaksi ja Pirkkalan uusi kirkko päätettiin rakentaa Nokialle, jolloin vuonna 1839 päätettiin Harjun kappelin lakkauttamisesta. Pahoin rappeutunut kirkko purettiin, ja sen hirsistä rakennettiin koulu hautausmaan laitaan. Harjulaisten pääasialliseksi kirkoksi tuli Nokian kirkko.
Pispalalaiset kaipasivat omaa kirkkoa, jonka suunnittelijaksi valittiin arkkitehti Wivi Lönn, ja Pispalan rukoushuone valmistui 1908.
Tampereen kaupunkiin Harjun alue liitettiin Lielahtea lukuun ottamatta 1937 ja samalla perustettiin Harjun seurakunta. Lielahtelaisista tuli alueliitoksen myötä harjulaisia 1950.
Rukoushuone korjattiin arkkitehti Bertel Strömmerin suunnitelman mukaan ja kirkon yhteyteen rakennettiin myös kellotapuli.
Kirkot
thumb|Pispalan kirkko. Seurakunnassa on kolme kirkkoa.
Pispalan kirkko
Kun Pispalan puinen kirkko paloi kynttilänpäivänä 1968, päätettiin rakentaa uusi kirkko 1949 valmistuneen arkkitehti Bertel Strömmerin piirtämän seurakuntatalon laajennukseksi. Vuonna 1971 valmistunut kirkko sijaitsee seurakuntatalon takana, ja sen on suunnitellut arkkitehti Jaakko Ilveskoski.
Kirkon sisätilaa hallitsevat puinen keskiaikainen ristiinnaulitunkuva ja taidokkain puuleikkauksin koristeltu saarnastuoli, johon on merkitty vuosiluku 1660, jotka olivat jo Harjun kappelikirkossa (1639–1858).
Vuonna 2011 Pispalan kirkossa otetaan käyttöön Gottfried Silbermann -tyyliset barokkiurut, jotka on rakentanut Urkurakentamo Martti Porthan. Niissä on 23 äänikertaa.
Lielahden kirkko
thumb|[[Lielahden kirkko.]] Lielahti kuului vuoteen 1950 asti Ylöjärveen. Harjuun liittymisen jälkeen Enqvistin tehtaalta ostetulle tontille rakennettiin punatiilinen, arkkitehti Pentti Turusen suunnittelema seurakuntatalo, jonka sisätilan valoisaan kauneuteen ihastuneena piispa Eelis Gulin vihki tilan kirkoksi huhtikuussa 1961.
Tesoman kirkko
Arkkitehti Olavi Suvitien suunnittelema kirkko vihittiin käyttöönsä helluntaina 1978. Hajanainen, 30 000 asukkaan Harjun seurakunta sai kipeästi tarvitsemansa monipuolisen toimintapisteen keskelle Tesoman lähiötä. Ennen tätä seurakuntalaiset käyttivät Pispalan kirkkoa, jonne Tesomalta on matkaa viitisen kilometriä itään.
1980-luvun ilmiöitä Harjussa olivat mm. Via Dolorosan, elämyksellisen Kristuksen kärsimystien syntyminen Tesoman kirkkoon. Kulkue kiertää kirkon sisätiloissa.
Tapahtumia
Harjun evankelis-luterilainen seurakunta osallistuu mm. asunnottomien yöhön 17. lokakuuta.
Tuoppajärvi
Tuoppajärvi on Karjalan tasavallan kolmanneksi suurin järvi Laatokan ja Äänisen jälkeen. Koko Venäjän mittakaavassa se on 11. suurin järvi. Tuoppajärvi sijaitsee Karjalan tasavallan pohjoisosassa Koutajoen vesistössä, ja kuuluu Louhen piiriin. Venäläiskartoissa järvi on vuodesta 1966 lähtien esitetty usein osana tuolloin rakennettua vesivoimalaa palvelevaa Koutajoen tekojärveä. thumb|left|Tuoppajärveä elokuussa 2011. thumb|left|Tuoppajärvi satelliittikuvassa thumb|left|Tuoppajärvi (Topozero) yhdysvaltalaisessa kartassa 1954. thumb|left|Elias Lönnrotin runonkeruumatkojen tärkeimpiä kohteita Tuoppajärven vesipinta-ala on 986 km², kokonaispinta-ala 144 saaren kanssa 1 050 km2. Vesistön pinta-ala on 3 530 km2. Järven keskisyvyys on 15,2 metriä ja syvin kohta on 56 metriä. Järven vesitilavuus on 14,9 km3. Järven pituus luode-kaakkosuunnassa on noin 75 kilometriä ja leveys noin 40 kilometriä. Vedenpinnan taso on noin 109–110 metriä merenpinnan yläpuolella. Vesi on kirkasta, sillä järven näkösyvyys on 6–8 metriä. Järven pintaveden lämpötila kohoaa heinäkuussa 15–18 °C:een. Järvi on jäässä marraskuusta toukokuulle.
Tuoppajärvi on hyvin kalaisa. Siitä pyydetään mm. siikaa, muikkua, harjusta ja kuoretta. Vesistöalueella harjoitetaan vesimatkailua, mm. koskimelontaa.
Gordoninsetteri
Gordoninsetteri (Gordon Setter) on Skotlannista peräisin oleva keskikokoinen seisova lintukoira. Hyvien metsästysominaisuuksien lisäksi se on myös rauhallinen perhekoira.
Pääomakanta
Pääomakanta on kansantalouden käsite joka kuvaa tuotantoon käytettäviä kiinteitä varoja. Nämä muodostuvat sellaisista aineellisista ja aineettomista valmistetuista varoista joita käytetään toistuvasti tai jatkuvasti tuotantoprosesseissa yli vuoden ajan. Pääomakantaan kuuluvat rakennukset, koneet, laitteet ja kuljetusvälineet. Pääomakantaan lasketaan myös esim. tietokoneohjelmistot, viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäteokset. Pääomakannan suuruus Suomessa oli vuonna 2009 514 miljardia euroa. Suurin yksittäinen pääomakannan erä muodostuu asuinrakennuksista joiden arvo oli vuonna 2009 223 miljardia euroa.
Gordoninsetteri
Ulkonäkö
Gordoninsetterin säkäkorkeus on tavallisesti uroksilla 60–65 senttimetriä ja nartuilla 58–63 senttimetriä. Gordoninsetterin väitetään usein olevan kookkain ja vankin settereistä, mutta väitteelle ei löydy perustaa vanhoista kuvista ja kirjallisuudesta, joissa gordoninsetterit ovat jopa nykyisiä pienempiä ja kevytrakenteisempia. Koossa ei kuitenkaan tule mennä liiallisuuksiin: ylijalostus on gordoninsetterinkin vaarana. Käyttökoirarodulle metsästykseen soveltuvuus asettaa hyvin ankarat puitteet, joista ei voi tinkiä myöskään ulkomuodon ja rakenteen osalta. Gordoninsetterin tulee olla rakenteeltaan tyylikäs ja sopusuhtainen.
Gordoni on voimakas metsästyskoira, jonka liikkumisen tulee olla tyylikästä: liikkeet ilmentävät nopeaa ja kestävää laukkaavaa juoksua. Jo ensi vilkaisulla tulee ilmetä, että kyseessä on laukkaamalla liikkuva metsästyskoira – mikäli näin ei ole, ei kyseessä ole oikea rotutyyppi.
Gordoninsetterin ilmettä leimaa lempeä katse ja kauniisti laskeutuvat korvat. Kallo-osa on syvä; hieman jykevämpi kuin irlanninsetterillä ja hieman pyöreämpi kuin englanninsetterillä. Huuli on selväpiirteinen, mutta ei missään nimessä roikkuva, kuten ei myöskään kaulanahka – gordoninsetteri ei ole raskastekoinen rotu. Rungoltaan gordoninsetteri on lihaksikas ja tiivis, hoikka käyttökoira. Sillä on kuitenkin syvä ja voimakas rintakehä.
Karva on kauttaaltaan mahdollisimman vartalonmyötäistä. Eturaajojen ja reisien takaosassa karva on pitkää ja sileää. Myös vatsan alapuolella karva on hieman pitempää. Gordoninsetterin turkin väri on kiiltävän musta parkinruskein tan-merkein. Valkoinen täplä rinnassa on sallittu. Rodun jalostuksen alkuaikoina valkoinen väri nähtiin suorastaan sairautena, vaikka sillä ei koiran ulkomuotoon tai käyttöominaisuuksiin olekaan mitään vaikutusta.
Turkin hoito
Gordoninsettereillä on pitkä karva, joka vaatii melko paljon hoitoa. Tässä on kuitenkin jonkin verran eroja erityyppisten koirien välillä: metsästysrotuna sille ei haluta jalostaa liiallista karvapeitettä, koska siitä olisi metsästyksessä jo haittaa. Viime aikoina on kuitenkin tullut muutamia kasvattajia, jotka jalostavat rodun alkuperästä piittaamatta väärän tyyppistä gordoninsetteriä. Näillä koirilla koko ja rakenne ei enää sovellu vaativaan metsästystyöskentelyyn. Koiria jalostetaan seurakoiriksi sekä näyttelyjä varten ja karvapeitteen määrää ("volyymiä") kasvatetaan ei-rotutyypilliseksi.
Metsästysretken jälkeen turkki kaipaa hoitoa mahdollisten risujen tai kuran takia. Oikeatyyppinen turkki ei kuitenkaan kerää risuja siinä määrin, mitä runsaampi ja pehmeämpi karvapeite. Ihanneturkki gordoninsetterillä on sellainen, joka suojaa koiraa riittävästi huonossa säässä tapahtuvassa metsästyksessä, mutta ei vaadi juurikaan leikkaamista. Vain tassukarvojen leikkaaminen riittää. Varsinaisesti gordoninsetteri ei ole trimmattava rotu.
Luonne ja käyttäytyminen
thumb|230px|Gordoninsetteri
Gordoninsetteri on ystävällinen koira, mutta ison kokonsa ja metsästysviettinsä takia se vaatii hyvän peruskoulutuksen. Gordoninsetteri soveltuu myös seurakoiraksi, mutta tarvitsee paljon virikkeitä ja liikuntaa. Pelkäksi sohvakoiraksi se ei sovi. Gordoninsetteri on lapsiystävällinen rotu ja kiintyy syvästi omistajiinsa.
Käyttö- ja harrastemahdollisuudet
thumb|250px|Gordoninsetterin pentu
Gordoninsetteri vaatii omistajaltaan paljon: sillä tulee olla mahdollisuudet metsästykseen tai ainakin harrastava omistaja, joka kanavoi koiran aktiivisuuden jollakin muulla tavoin. Tämän vuoksi gordoninsetteriä ei tulisi ottaa sellaiseen kotiin, jolla ei ole mahdollisuutta metsästämiseen.
Omistajalle, jolla on mahdollisuus metsästää kanalintuja ja tahto sekä kärsivällisyyttä kouluttaa koiransa toimivaksi seisojaksi, rotu antaa paljon. Gordoninsetteri on tunnettu hyvästä kontaktinpidosta, mistä on Suomen peitteisissä maastoissa pelkästään etua. Rotu soveltuu hyvin myös avoimiin tunturi- ja peltomaastoihin. Gordoninsetteri on ns. "yhden miehen koira" ja tästä syystä side koiran ja sen omistajan välille kehittyy metsästettäessä hyvin voimakkaaksi.
Gordoninsettereitä osallistuu vuosittain brittiläisten kanakoirien kokeisiin lukuisasti (KAME, KATU ja KAKE – myös KAER). Startteja on vuosittain noin 60–80 ja palkitsemisprosentti on viime vuosina kivunnut noin 20 %:iin. Vuonna 2003 gordoninsetteri oli metsästyskokeiden palkitsemisprosentin perusteella paras rotu brittiläisistä kanakoirista. Metsästyksen lisäksi gordoninsetteri soveltuu myös moneen muuhun harrastustoimintaan hyvän koulutettavuutensa ansiosta.
Alkuperä
Gordoninsetteri kehitettiin Skotlannissa 1700-luvulla paikallisista settereistä. Sitä pidetään vanhimpana setterirotuna. Gordoninsetteriä kehitti Gordonin herttua Aleksander, jolta rotu sai myös nimensä. Hänen kerrotaan halunneen luoda Skotlannin olosuhteisiin sopiva voimakas seisoja. 1800-luvulla rotu oli hyvin suosittu, ja ensimmäisten koiranäyttelyiden myötä ryhdyttiin jalostamaan yhä kookkaampaa ja vankempaa koiraa. Rodun kehityksessä on ilmeisesti käytetty muitakin koirarotuja, kuten paimenkoiria, vihikoiraa ja irlanninvesispanielia.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2017
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2017 järjestettiin Lontoossa, Britanniassa 4.–13. elokuuta. Kilpailut olivat järjestyksessään 16. ulkoradan kisat. Kilpailut käytiin Lontoon olympiastadionilla, jossa järjestettiin myös kesäolympialaiset vuonna 2012.
Lontoon ohella kilpailuja haki Doha. Lontoo voitti äänestyksen kisaisännyydestä äänin 16–10.
Suomessa kisat televisioi Yle ja Eurosport.
Aikataulu
Lähde
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Sikhiläisyys Suomessa
Sikhiläisyys Suomessa on muihin Suomessa sijaitseviin uskonnollisiin yhteisöihin verrattuna hyvin pieni yhteisö. Ensimmäisen kerran sikhejä tuli Suomeen 1980-luvun alussa töihin. Intian taloudellinen tilanne oli silloin heikko ja työttömyys oli yleistä, joten monet toivoivat löytävänsä Suomesta paremman elämän. Nykyään sikhejä on Suomessa noin 600, joista suurin osa asuu pääkaupunkiseudulla.
Suomessa on kaksi gurdwaraa, jotka sijaisevat Helsingissä sekä Vantaalla. Suomen Gurdwara-yhdyskunta maksaa temppelien kulut.
Suomessa sikhien työttömyysprosentti on melkein nollassa ja heitä työskentelee monella eri alalla. Vaikka sikhiläisyys ei juurikaan näy Suomen katukuvassa, monet uskonnon edustajat ovat menestyneitä. Helsingissä on esimerkiksi useita ravintoloita ja yökerhoja joiden perustajat ovat sikhejä. Sikhiläisyys korostaakin kovan työn merkitystä, ja heidän työmoraalinsa on korkea. Monet vanhemmat haluavat myös siirtää tämän ahkeruuden ja työnteon arvostuksen lapsilleen.
Sikhiläisyys on jakaantunut kahtia opinkiistan takia, joka koskee tulkintoja heidän pyhästä kirjastaan Dasam Granthista. Tämä kiista näkyy myös Suomessa, sillä Helsingin ja Vantaan temppelit kannattavat eri tulkintoja. Tämä on jakanut yhteisön kahden eri temppelin välille.
Sikhit ovat joutuneet käymään keskustelua heidän uskonnolliseen perinteeseen kuuluvasta pään peittävästä turbaanista. Intialaissyntynen sikhi Gill Sukhdarshan Singh on linja-autonkuljettaja ja hän joutui syrjinnän kohteeksi, sillä hän käyttää turbaania uskonnollisista syistä. Yhtiö oli sitä mieltä, että turbaani olisi häirinnyt matkustajia, mutta päätös kumottiin. Suomessa vain harva sikhimies ylipäätään käyttää turbaania, ja monet ovat lopettaneet sen käyttämisen. Sen sitomiseen kuluu aikaa joka aamu, mikä ei sovi monien sikhien kiireiseen elämään. Sikhimiesten perinteisiin tunnuksiin kuuluu myös hiusten ja parran leikkaamatta jättäminen, mutta monet suomalaiset sikhit ovat jättäneet myös tämän perinteen.
Jean-Louis Tournadre
Jean-Louis Tournadre (s. 17. marraskuuta 1958) on kilpauransa lopettanut ranskalainen ratamoottoripyöräilijä. Hänestä tuli ensimmäinen ranskalainen maailmanmestari 250-kuutioisissa, kun hän voitti sarjan maailmanmestaruuden vuonna 1982 Yamahalla. Kaikki sarjat huomioon ottaen, Tournadre oli kaikkien aikojen toinen ranskalaismaailmanmestari Kansainvälisen moottoripyöräilyliiton alaisissa kilpailuissa. Patrick Pons voitti kolme vuotta aikaisemmin maailmanmestaruuden vähemmän tunnetussa Formula 750-luokassa.
Jean-Louis Tournadre voitti Ranskan mestaruuden vuonna 1979 750-kuutioisissa ennen uraansa MM-tasolla. Tournadre ajoi ensimmäisen MM-osakilpailunsa kaudella 1980 350-kuutioisissa Britannian osakilpailussa ja 250-kuutioisissa Tšekkoslovakian osakilpailussa. Ensimmäisen kerran hän oli palkintopallilla niin ikään Tšekkoslovakian osakilpailussa kaudella 1981.
Tournadren ura MM-tasolla oli varsin erikoinen. Hän ajoi vain yhden ehjän täyden kauden ja voitti sillä kaudella maailmanmestaruuden. Muuten Tournadre oli kaukana kärjestä. Jean-Louis Tournadren uran erikoisuutta korostaa sekin, että vaikka hän on maailmanmestari, hän voitti urallaan vain yhden osakilpailun. Senkin osakilpailuvoiton Ranskan osakilpailussa mahdollisti se, että moni huippukuljettaja mukaan lukien Anton Mang ja Carlos Lavado kieltäytyivät ajamasta puutteellisten turvatoimenpiteiden vuoksi. Tournadren ainoaksi jäänyt maailmanmestaruus ratkesi sekin MM-historian pienimmällä erolla eli yhdellä pisteellä. Toiseksi jäänyt Mang voitti enemmän osakilpailuja (5), mutta Tournadren onnistui tasaisuudellaan kerätä enemmän pisteitä. Jean-Louis Tournadre ajoi joka kilpailussa maaliin ja huonoin sijoitus oli seitsemäs. Anton Mangin päätös olla osallistumatta Ranskan osakilpailuun todennäköisesti ratkaisi maailmanmestaruuden Jean-Louis Tournadren hyväksi.
Maailmanmestaruuskauden jälkeen Jean-Louis Tournadre ei yltänyt enää edes MM-pisteille. Kaudella 1983 Tournadre osallistui yhdeksään osakilpailuun ja ajoi vain kahdesti maaliin. Tämän jälkeen hän oli kaksi kautta poissa MM-sarjoista. Kaudella 1986, joka oli Tournadren viimeinen, hän osallistui kahdeksaan osakilpailuun ja ajoi kerran maaliin asti.
Ellery Clark
Ellery Harding Clark (13. maaliskuuta 1874 Itä-Roxbury, Massachusetts, Yhdysvallat – 17. helmikuuta 1949) oli yhdysvaltalainen pituus- ja korkeushyppääjä. Clarkin uran huippuvuodet ajoittuivat 1800- ja 1900-luvun vaihteen tietämille, jolloin hän oli maailman huipulla.
Clark voitti Ateenan olympialaisissa vuonna 1896 kultaa sekä pituus- että korkeushypyssä. Kisojen pituushyppykilpailussa Clark käytti hattuaan askelmerkkinä, mutta kilpailun tuomarina toiminut kuningas Konstantinos poisti hatun kahdesti, koska sellainen oli hänen mielestään ammattilaisten touhuja. Vasta kolmannella yrityksellään Clark sai aikaan kunnon hypyn, 635 senttimetriä, mikä riitti kultamitaliin. Korkeushypyssä hän ylitti 181 senttimetriä, kun pahimmat kilpakumppanit ja maanmiehet James Connolly ja Robert Garrett ylittivät riman 165 senttimetrin korkeudelta. Clarkin voittotulokset olivat lajien ensimmäiset olympiaennätykset.
Clark ei koskaan voittanut maansa mestaruutta kummassakaan hyppylajissa, mutta hän voitti vuosina 1897 ja 1903 Amerikan amatöörimestaruuden moniottelussa. Hän osallistui myös 1904 Saint Louisin olympialaisissa 1904 yleisurheilun moniotteluun mutta joutui keskeyttämään kilpailun. Hän jatkoi urheilu-uraa ja harrasti kilpakävelyä 56-vuotiaaksi saakka. Hän toimi monissa ammateissa, muun muassa kirjailijana, lakimiehenä, urheiluvalmentajana, opettajana sekä Bostonin kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Etelä-Korean koripallomaajoukkue
Etelä-Korean koripallomaajoukkue edustaa Etelä-Koreaa koripallon miesten maajoukkuekilpailuissa.
Leena Martin
Leena Martin (o.s. Vestala, s. 26. syyskuuta 1962 ) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Pelaajauransa jälkeen Martin on toiminut muun muassa Keravan Kori-80:n naisten joukkueen valmennusjoukoissa.
Vuonna 2016 Martin nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.
Tangerine Tree
Tangerine Tree (suom. tangeriinipuu) oli vuosien 2002–2006 välillä käynnissä ollut bootleg-projekti, jonka tarkoituksena oli kerätä, säilyttää ja jakaa Tangerine Dream -yhtyeen julkaisemattomia konserttitaltiointeja ja muuta audiomateriaalia. Tangerine Tree -projektin vetäjät saivat luvan Tangerine Dreamiltä tallenteiden ei-kaupalliseen julkaisemiseen. Tämä oli yllättävää, sillä Tangerine Dreamin Edgar Froese on ollut bootleg-levityksen vastustaja. Tangerine Tree sai kuitenkin luvan toimia sillä ehdolla, että toiminta olisi täysin ei-kaupallista, mahdollinen materiaalin kaupallinen julkaisu johtaisi oikeustoimiin. Projekti keräsi hieman alle 300 tuntia materiaalia (291:39:26).
Can’t Change You
Can’t Change You on saksalaisyhtyeen Sash!:n musiikkikappale, jolla vierailee myös brittiläisyhtye Plexiphones. Sen julkaisi Tokapi Recordings Sash!:n Life Changes-studioalbumin toisena ja viimeisenä singlenä 14. maaliskuuta 2014. Kappaleen ovat sanoittaneet Ralf Kappmeier, Sascha Lappessen ja Thomas Alisson, joista kaikki myös tuottivat sen. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 1. heinäkuuta 2016.
Tangerine Tree
Materiaali kerättiin yleisöäänityksistä, soundboard-äänityksistä, radio- ja TV-lähetysten tallenteista ja joissain tapauksissa ostetuista studio-master-nauhoista. Toisin kuin yleisesti bootleg-julkaisuissa, laatuun kiinnitettiin erityistä huomiota. Vain korkeatasoiset ja sisällöltään harvinaislaatuiset äänitykset valittiin Tangerine Tree -julkaisujen pohjaksi. Nämä tallenteet remasteroitiin ammattimaisesti ja julkaistiin CD-R -formaatissa, mukana tuli myös tasokkaat kansitaiteet, CD-painatusgrafiikat ja CD-vihkoset.
Can’t Change You
"Can’t Change You" ei ole päässyt lainkaan listoille.
Tangerine Tree
Tangerine Leaves (suom. tangeriinilehdet) oli rinnakkainen julkaisusarja, joka sisälsi materiaalia, joka oli huonolaatuisempaa tai joka ei sisällöllisesti ollut harvinaislaatuista. Mikäli tietysti konsertista löytyi parempilaatuinen taltiointi, Tangerine Leaves -julkaisu saatettiin korvata tällä ja kyseinen konsertti liittää Tangerine Tree -julkaisusarjaan. Audio DVD Tree -julkaisut sisälsivät kukin noin kaksi settiä Tangerine Tree -julkaisuista DVD:llä, jossa oli äänen lisäksi diaesityksenä CD-kansitaidetta. Näissä julkaisuissa oli normaalit DVD:n menurakenteet ja ne olivat saatavissa sekä PAL- että NTSC-versioina.
Historia
Lähemmäksi neljättä vuosikymmentä kyseessä olevaa materiaalia on vaihdettu fanien keskuudessa epävirallisesti ja myyty bootleg-tallenteina. Suuri osa materiaalista oli tunnistamatonta, väärin tunnistettua, huonolaatuista sekä usean sukupolven kopioita (eli kopion kopioita). Nauhat alkoivat hajota, sillä monet olivat lähes 40 vuotta vanhoja. 1990-luvun lopulla useat keräilijät loivat Digital Tape Tree -projektin, jossa jaettiin materiaalia CD-R -formaatissa. Keräilijä Heiko Heerssen sai luvan Tangerine Dreamiltä Tangerine Tree -projektiin, sillä ehdolla, ettei materiaalia käytettäisi kaupallisiin tarkoituksiin ja 9.1.2002 Heerssen esitti pyynnön Tangerine Dream -keskusteluryhmässä yhteisestä projektista, missä kerättäisiin parhaimmat mahdolliset äänitykset yhteen alkuperäislähteiden haltijoilta. Tämän tuloksena saatiin esiin suuri määrä tuntemattomia äänityksiä, jotka liitettiin projektiin. Kaikki Digital Tape Tree -projektin julkaisut korvattiin Tangerine Tree tai Tangerine Leaves -julkaisuilla.
Syyskuussa 2002, ennen Tangerine Tree set 3:n julkaisua, luotiin Classic Tree jo kierrossa olevien, ei-remasteroitujen bootlegien kopioimiseen. Kaikki Classic Treessä olevat konsertit (13.12.1974, 22.02.1982, 01.03.1982, 15.11.1982, 29.03.1986, 01.08.1987) korvattiin myöhemmässä vaiheessa Tangerine Tree -julkaisuilla, parempilaatuisina taltiointeina, tehden näin Classic Treen ja siihen pohjautuvat bootlegit tarpeettomiksi.
Kun uusia kokoelmia julkaistiin, standardeja audioversioita CD-R:llä vaihdeltiin liittymällä projektiin sen silloisilla kotisivuilla, ja toimittiin "blanks and stamps" (suom. tyhjiä ja postimerkkejä) periaatteella, jossa vaihdettiin ainoastaan tyhjiä CD-R -levyjä ja postimerkkejä niiden lähettämistä varten. Tarvittavan CD-määrän minimoimiseksi audioraidat pakattiin häviöttömällä shorten-pakkausformaatilla.
Tangerine Tree -projekti loppui 17.10.2006, kun Heiko Heerssen päätti lopettaa sen osaksi henkilökohtaisten syiden takia, osaksi mahdollisten lakiseuraamusten välttämiseksi Vaikka projekti itsessään oli saanut yhtyeeltä hyväksynnän, oli yhä vaikeampaa hallita ja valvoa kasvavan materiaalin käyttöä.