cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mellotus
Mellotusprosessi
Mellotus tehdään joko happikonvertterissa seostamalla sulaan rautaseokseen ilmaa tai happea niin, että ylimäärähiili palaa pois (Bessemer-prosessi, LD-prosessi) ja rauta pysyy sulana pelkästään hiilen palamisesta syntyvällä lämmöllä, tai ahjossa niin, että happipitoiset epäpuhtaudet polttavat ylijäämähiilen pois (putlaus, Siemens-Martin -prosessi).
Mellotuksen historia
Bessemer- sekä Siemens-Martin -prosessi jäivät lopulta 1960-luvulla pois käytössä Voest Alpine AG:n kehittmän LD-prosessin eli emäshappimellotuksen (basic oxygen steelmaking) myötä käytöstä. Emäshappimellotuksessa yhdistyvät sekä Bessemer-prosessin nopeus ja tehokkuus että Siemens-Martin -prosessin tasalaatuisuus.
Anne Nurmela
Anne Nurmela (s. 28. marraskuuta 1968) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1981, 1986–1998 Nurmela pelasi naisten SM-sarjassa ja Superpesiksessä 267 runkosarjaottelua Kauhajoen Karhun, Vähänkyrön Viestin, Ikaalisten Tarmon, Vihdin Pallon, Manse PP:n ja Porin Pesäkarhujen joukkueissa.
Kaudella 1981 Nurmela pelasi yhden ottelun SM-sarjassa Kauhajoen joukkueessa ja tämän jälkeen neljän kauden ajan suomensarjaa ennen liittymistään Vähänkyrön joukkueeseen kaudelle 1986. Kolmen siellä pelatun kauden jälkeen Nurmela liittyi Ikaalisten Tarmon joukkueeseen, jossa juhli SM-kultaa 1991. Neljän Tarmossa pelatun kauden jälkeen hän siirtyi Vihtiin ja sieltä kolmen kauden jälkeen Tampereelle Manse PP:n joukkueesene. Nurmela päätti uransa kauteen 1998 Porin Pesäkarhujen riveissä.
Pelaamissaan 267 ottelussa Nurmela löi 407 ja toi 353 juoksua. Kärkilyöntejä kertyi 1672,
Ulkopelissä Nurmelan pelipaikka oli kakkospolttajana. Nurmela valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 4 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Hadleigh’n linna
Hadleigh’n linna on huonokuntoinen linnan jäänne Essexin kreivikunnassa. Se rakennettiin Henrik III:n valtakaudella Kentin jaarli Hubert de Burghin toimesta. Linna on Essexin ainoa, joka on varustettu muuritorneilla, joten se on Thamesin jokisuun pohjoispuolella tyyppinsä ainoa.
Linnalla uskotaan olleen vallihauta, joka on nyt täytetty. Kehämuurissa on epäsäännöllisin välein suurehkoja torneja.
Linnaa lähellä oleva maatila valittiin vuonna 2008 vuoden 2012 kesäolympialaisten maastopyöräilyn kisapaikaksi.
Terhi Rönkä
Terhi Rönkä (s. 22. toukokuuta 1975) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1992–2004 Rönkä pelasi naisten Superpesiksessä 282 runkosarjaottelua Siilinjärven Pesiksen, Kajaanin Hymyn ja Kirittärien joukkueissa. Pelaamissaan otteluissa Rönkä löi 141 juoskusa ja toi 653 juoksua. Ulkopelissä Röngän pelipaikka oli kakkoskopparina. Rönkä valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun.
Susanna
Susanna on monessa maassa hyvin yleinen naisen etunimi. Se on alun perin hepreankielinen nimi, joka tarkoittaa liljaa. Ulkomailla Susanna-nimestä esiintyy monia muitakin versioita, kuten Susanne ja Zuzanna.
Edmontonia
Edmontonia (nimen merkitys: "kotoisin Edmontonista") oli panssaridinosauruksiin kuulunut kasvinsyöjädinosaurussuku. Se oli yksi suurimmista nodosaureista. Edmontonia eli 75–65 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella Campania-vaiheelta Maastricht-vaiheelle. Edmontonian fossiileja on löydetty Kanadasta ja Yhdysvalloista.
Koko ja ulkonäkö
Edmontonian pituus oli seitsemän metriä. Se oli kaksi kertaa painavampi kuin sarvikuono.
Susanna
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut 66 152 Susanna-nimen saanutta naista ja muutama mies. 1970- ja 1980-luvuilla Susanna oli yksi suosituimmista tyttölapsille annetuista nimistä. Susannan lempinimi on usein Susku, Suski tai Sussu.
Edmontonia
Koko ja ulkonäkö
Edmontonialla oli varustuksenaan valtavia piikkejä, jotka työntyivät sen hartioilta. Kenties se karkotti hyökkääjät syöksymällä niitä kohti käyttäen piikkejä keihäinä. Joidenkin tutkijoiden mielestä se käytti tappavia hartiapiikkejä tapellessaan muita kaltaisiaan vastaan reviireistä tai kumppaneista. On mahdollista, että vanhemmilla yksilöillä hartiapiikit olivat suuremmat ja kehittyneemmät. Selässään Edmontonialla oli panssarilevyjä.
Susanna
Susannan nimipäivä on 11. elokuuta, joka sekä katolisessa että ortodoksisessa kirkossa on Diocletianuksen vainoissa vuonna 295 marttyyrina kuolleen Pyhän Susannan muistopäivä.
Edmontonia
Fossiililöydöt
Edmontoniasta on löydetty useiden yksilöiden jäänteitä. Näitä jäänteitä on löydetty Kanadasta ja Yhdysvalloista.
Susanna
Lähteet
Susana スーザン Susana Сьюзан Susan
Edmontonia
Fossiililöydöt
Edmontonia -sukuun on osoitettu lisää fossiilimateriaalia muista suvuista. Kallo ja osittainen luuranko Palaeoscincuksesta siirrettiin sukuun Edmontonia, jolloin luotiin uusi Edmontonia -laji, E. rugosidens. Lisäksi toinen dinosaurus, Denversaurus schlessmani, on julistettu Edmontonian synonyymiksi. Tämän pohjalta luotiin toinen Edmontonia -laji, E. schlessmani.
Kuitenkin, joidenkin Edmontonian fossiilien on vastaavasti kyseenalaistettu olevan sukuun kuulumattomia. Yhdessä tapauksessa fossiilien, jotka luokiteltiin lajiksi E. australis, on sittemmin yleisesti harkittu kuuluvaan sukuun Glyptodontopelta. Toisessa tapauksessa paleontologi Robert Bakker esitti vuonna 1988, että laji E. rugosidens pitäisi uudelleennimetä Chassternbergiaksi, ja siitä tehtäisiin Edmontonian alalaji. Tämä ei tosin ole muuttunut yleiseksi käytännöksi muiden paleontologien keskuudessa, jotka yhä mieluummin pitävät kyseistä lajia Edmontonia -suvun lajina.
Elinympäristö
Muiden Edmontonian kanssa samasta yhteydestä löydettyjen fossiilien, erityisesti kivettyneen puun, tutkiminen on johtanut siihen johtopäätökseen, että Edmontonia eli sellaisessa ympäristössä, jossa oli pitkiä märkiä ja kuivia jaksoja läpi vuoden. Tämän perusteella Edmontonia saattoi munia ja hautoa niin, että poikaset kuoriutuivat märällä kaudella, jotta niillä olisi ollut runsaasti tuoretta kasvillisuutta tarjolla ravinnoksi. Lisäksi aikuiset yksilöt saattoivat käyttää niin paljon aikaa kasvien syömiseen kuin pystyivät, jotta niille olisi kehittynyt rasvavarantoja auttamaan selviytymään kuivien kausien huonoista jaksoista.
Märän kauden lähestymisen on myös ajateltu olevan syy siihen, miksi joissakin Edmontonian jäänteissä piikit ja panssari ovat tismalleen samoilla paikoilla kun ne olivat eläimen eläessä. Kävi yksinkertaisesti niin, että tulvavesi huuhtoi suuren määrän sedimenttiä kuivan kauden aikana kuolleen yksilön päälle. Tämän johdosta yksilö hautautui, ja oli siten suojassa lihansyöjäeläimiltä, jotka olisivat saattaneet raadella ja repiä ruumiin kappaleiksi, jos se ei olisi ollut hautautunut niiltä.
Hans Gál
Hans Gál (5. elokuuta 1890 – 3. lokakuuta 1987) oli itävaltalainen säveltäjä. Hän syntyi Brunn am Gebirgessä.
Gál oli monipuolinen muusikko, jonka saksankieliset oopperat olivat suosittuja varsinkin 1920-luvulla. Hän johti Mainzin konservatoriota, mutta joutui pakenemaan maasta Adolf Hitlerin noustua valtaan. Hän asettui Britanniaan ja opetti pitkään Edinburghissa, jossa hän kuoli 97 vuoden iässä.
Gál sai varhain vaikutteita Johannes Brahmsilta. Hänen juurensa olivat 1800-luvun saksalais-itävaltalaisessa myöhäisromantiikassa, eikä hän koskaan omaksunut "toisen Wienin koulukunnan" 12-säveltekniikkaa. Gálin suurimpiin töihin kuuluvat hänen oopperoidensa ohella niin ikään lukuisat kamarimusiikki- ja orkesteriteokset.
Susanna Vironmäki
Susanna Vironmäki on suomalainen balettitanssija. Hän valmistui Kansallisoopperan balettikoulusta vuonna 1982 ja on siitä asti työskennellyt Kansallisoopperan baletissa tanssijana. Kaudella 2005–2006 hän toimi pää- ja solistitehtävissä. Hän jäi eläkkeelle 2007 ja oli mukana eläkkeelle jäävien tanssijoiden jäähyväisnäytöksessä 9. maaliskuuta 2007. Nykyään Vironmäki opettaa Suomen Kansallisoopperan balettioppilaitoksessa.
Take a Daytrip
Take a Daytrip on yhdysvaltalainen DJ-, lauluntekijä- ja tuottajaduo, jonka muodostavat Denzel Baptiste ja David Biral. New Yorkista kotoisin oleva duo allekirjoitti levytyssopimuksen Universal Music Groupin kanssa vuonna 2015. Suurelle yleisölle Take a Daytrip tuli tunnetuksi Sheck Wesin vuonna 2017 julkaistun kappaleen ”Mo Bamba” myötä. Sen jälkeen Baptiste ja Biral ovat tuottaneet kappaleita muun muassa Juice Wrldille, Lil Nas X:lle, Big Seanille ja G-Eazylle. Vuoden 2021 syyskuuhun mennessä he olivat tuottaneet tai kirjoittaneet 16 yhdysvaltalaiselle Billboard Hot 100 -listalle noussutta kappaletta, joista viisi oli yltänyt listan kymmenen parhaan joukkoon.
Duo sai ensimmäisen Grammy-ehdokkuutensa vuonna 2017, kun 6lackin Free 6lack -albumi oli ehdolla parhaaksi urbaaniksi nykymusiikkialbumiksi. He ovat myös tuottaneet kappaleen ”Good in Bed” Dua Lipan vuonna 2020 julkaistulle, Grammy-palkitulle albumille Future Nostalgia sekä Vince Staplesin kappaleen ”Home” Oscar-palkittuun elokuvaan Spider-Man: Kohti hämähäkkiversumia.
Fabiola Gianotti
thumb|upright|Fabiola Gianotti vuonna 2015. Fabiola Gianotti (s. 1960) on italialainen fyysikko, joka toimii CERNin pääjohtajana vuodesta 2016. Hän väitteli hiukkasfysiikasta Milanossa vuonna 1989.
Gianotti johti kolmentuhannen tutkijan ryhmää, joka raportoi vuonna 2012 Higgsin bosonin mahdollisesta löytymisestä Large Hadron Colliderssa.
Kálymnos
Kálymnos (transl. myös Kálimnos) on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Se on yksi saariryhmän kahdestatoista pääsaaresta. Saaren pinta-ala on 111,581 neliökilometriä ja asukasluku 16 001 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kálymnos kuuluu Kálymnoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Póthia.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|[[Vathýs|Vathýksen kylä saaren itärannikolla.]] Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (760 metriä).
Hallinto, kaupungit ja kylät
Kálymnos kuuluu hallinnollisesti Kálymnoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Kunta kuuluu Kálymnoksen alueyksikköön, johon kuuluu myös useita muita alueen saaristokuntia.
Saaren suurimmat asutukset ovat pääkaupunki Póthia eli Kálymnoksen kaupunki (12 324 asukasta vuonna 2011), joka sijaitsee luonnonsatamalahdessa saaren etelärannikolla; sekä Pánormos (2 069 asukasta), Vathýs (492), Myrtiés (325) ja Árgos (278). (Katso myös: Luettelo Kálymnoksen kunnan kaupungeista ja kylistä.) Póthia on yksi koko Egeanmeren saariston suurimmista kaupungeista. Saaren vanha pääkylä Chorió, joka sijaitsee saaren sisäosissa Póthian luoteispuolella, on nykyisin kasvanut yhteen pääkaupungin kanssa.
Antiikki
Antiikin aikana Kálymnos tunnettiin alun perin nimillä Kalydna ja Kalydnos. Nimi esiintyy jo Homeroksella. Nimi on mahdollisesti peräisin sanoista kalos (”hyvä”) ja ydnos (”vesi”), toisin sanoen se tarkoitti saarta, jolla oli hyvää vettä. Kreikkalaisessa mytologiassa Kalydnos oli yksi Uranoksen ja Gaian pojista, joka päätyi saarelle. Myöhemmän antiikin aikana nimi muuntui muotoon Kalymna.
pienoiskuva|vasen|Kálymnoksen länsirannikkoa ja [[Télendos|Télendoksen saari.]] Kálymnos on ollut asutettu viimeistään neoliittiselta kaudelta lähtien. Saaren varhaiset asukkaat olivat mahdollisesti kaarialaisia. Myöhemmin sen asuttivat foinikialaiset ja sitten doorilaiset. Doorilainen historia näkyy edelleen muun muassa paikallisessa murteessa. Homeroksen kertomuksessa osa Agamemnonin laivoista haaksirikkoutui saarelle palatessaan Troijan sodasta. Miehistöt jäivät asumaan saarelle ja perustivat sinne kaupungin, joka sai heidän kotimaansa mukaan nimen Argos.
Antiikin ajalla saarella oli ainakin myöhemmässä vaiheessa oletettavasti yksi polis eli kaupunkivaltio, Kalymna. Se koostui useammista kaupungeista tai demoksista, joista tärkeimpiä olivat Pothaia, Panormos ja Orkatos, eikä sillä välttämättä ollut yhtä kaupunkikeskusta. Persialaiset valtasivat Kalymnan samaan aikaan kuin Joonian rannikon. Se vapautui persialaisten vallasta vuonna 477 eaa., päätyi Ateenan valtapiiriin ja liittyi Deloksen meriliittoon. Vuonna 357 eaa. Mausolos valtasi saaren. Myöhemmin Kalymna kapinoi ja palasi Ateenan valtapiiriin. Saaren etäisyys Ateenasta antoi sille suhteellisesti enemmän vapautta. Myöhemmin saaren valtasivat ensin makedonialaiset ja sitten roomalaiset.
Myöhempi historia
pienoiskuva|Kálymnoksen pääkaupunki [[Póthia.]] pienoiskuva|Merisieniä Póthiassa.
Kálymnoksella oli suuri maanjäristys varhaisella bysanttilaisella kaudella vuonna 535 jaa. (tai 554 jaa.). Sen seurauksena pala saaren länsiosasta irtosi erilleen. Näin syntyi nykyinen Télendoksen saari.
Keskiajalla Kálymnoksen asutus vetäytyi saaren sisäosiin Chorión kylään. Bysanttilaisella ajalla saari vallattiin ja tuhottiin usein. 1300-luvulla sen valtasivat venetsialaiset ja vuonna 1522 osmanit. Vuonna 1912 saari siirtyi muun Dodekanesian tavoin Italian vallan alle. Italialaisten antauduttua saari oli brittien hallinnassa vuoteen 1947 (virallisesti 7. maaliskuuta 1948 saakka), jolloin saaresta tuli osa Kreikkaa.
Nähtävyydet
Kálymnoksen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Póthian kaupungin arkeologinen museo, merisienten kalastusta ja -valmistusta esittelevät käsityöpajat, sekä Pyhän Sabbaksen (Ágios Sávvas) luostari. Póthian lounaispuolella sijaitsee Chrysocherián linna, jossa on myös luostari, ja vanhassa pääkylässä Chorióssa Péra Kástron linna. Saaren etelärannikolla sijaitsee Kefálaksen meriluola ja itärannikolla Daskaleión meriluola. Vuoristoinen saari on nykyisin myös kalliokiipeilykohde. Läheiset Télendos ja Psérimos ovat suosittuja päiväretkikohteita.
Liikenne
Saaren pääsatama on Póthia. Sieltä on yhteys muun muassa Pireukseen sekä lähisaarille. Kálymnoksen lentoasema, josta on lentoja Ateenaan, sijaitsee vuorella noin seitsemän kilometriä Póthiasta luoteeseen.
The Clown
The Clown on jazz-muusikko Charles Mingusin albumi vuodelta 1957. Vuonna 2000 albumista julkaistiin uudelleenjulkaisu, johon sisältyi kaksi lisäkappaletta.
Muuramen Lentopallo
Muuramen Lentopallo on lentopallon erikoisseura, joka on perustettu vuonna 1994.
Muuramen Lentopallon miesten liigajoukkue pelasi kolmetoista kautta Mestaruusliigassa, parhaana sijoituksenaan kuudes sija kaudelta 2011–2012. Runkosarjassa MuurLe on ollut parhaimmillaan neljäs (2011–2012).
Historia
MuurLen seurahistorian paras sijoitus Mestaruusliigassa tuli kaudella 2011–2012, kun joukkue oli liigan kuudes. Pudotuspeleissä se tippui Perungan Pojille otteluvoitoin 1–3. MuurLe lähti pudotuspeleihin neljäntenä runkosarjasta, mikä on seuran korkein sijoitus runkosarjassa aikaisemmin.
Muuramen Lentopallo päätti kauden 2012–2013 jälkeen luopua liigapaikastaan kunnan asettamien korkeiden salivuoromaksujen vuoksi.
Muuta
Muuramen Lentopallon jäsenmäärä on 250, joista aktiivisia lajin harrastajia on noin 180.
K-PAX
K-PAX on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, jonka on ohjannut Iain Softley. Elokuva kertoo mielenterveyspotilaasta nimeltä Prot, joka uskottelee muille tulevansa K-PAX-planeetalta. Pääosia näyttelevät Kevin Spacey (Prot) ja Jeff Bridges (psykiatri). Elokuva perustuu Gene Brewerin samannimiseen romaaniin. K-PAXin ensi-ilta oli Suomessa 8. maaliskuuta 2002.
Juoni
Elokuvan alussa Spaceyn esittämä Prot ilmestyy newyorkilaiselle rautatieasemalle ja näkee läheltä ryöstön. Poliisit saapuvat paikalle ja epäilevät syylliseksi Protia, joka kertoo tulevansa ulkoavaruudesta K-PAX-nimiseltä planeetalta. Poliisit epäilevät hänen mielenterveyttään, ja Prot joutuu psykiatriselle osastolle, jossa työskentelee Bridgesin esittämä psykiatri Mark Powell. Powell saa Protin tutkittavakseen ja alkaa vähitellen kiinnostua tämän vakuuttavasti esittämistä väitteistä ja teorioista. Prot saa tähtitieteen tohtoritkin ymmälleen tietomäärästään. Päivien kuluessa laitoksella Prot kertoo päivämäärän, jolloin hän aikoo poistua Maan päältä. Tämä saa Powellin kiinnostumaan yhä enemmän Protin taustoista.
Elokuva ei yksiselitteisesti kerro kuka tai mikä Prot on, vaan jättää sen katsojan itsensä mietittäväksi.
Sirpa Helin
Sirpa Helin (s. 6. syyskuuta 1959) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1974–1996 Helin pelasi naisten SM-sarjassa ja Superpesiksessä 294 runkosarjaottelua Lännen Pallon, Ulvilan Pesä-Veikkojen ja Turku-Pesiksen joukkueissa. Ulkopelissä Helinin pelipaikka oli pesävahtina. Helin valittiin 10 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja neljä kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
The Great Southern Trendkill
The Great Southern Trendkill on metallimusiikkiyhtye Panteran vuonna 1996 julkaistu albumi. Levy tuotettiin Chasin Jason Studiosilla Teksasissa, ja laulu Trent Reznorin Nothing Studiosilla New Orleansissa. Tuottajina toimivat Terry Date ja Vinnie Paul. Ennen albumin nauhoituksia 1995 laulaja Phil Anselmo oli vieraantunut muista jäsenistä ja täten Phil nauhoitti kappaleiden lauluosuudet omassa kotikaupungissaan New Orleansissa, kuten levyn kansivihossa mainitaan. Levy on aiempiin Panteran tuotoksiin verrattuna suhteellisen raskassävyinen. Kitara on viritetty alemmas kuin aiemmilla albumeilla, ja Phil Anselmon lauluosuudet ovat kahdennettuja, jotta syntyisi "demoninen" efekti. Albumilla on paljon death metal- elementtejä.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 4. Yhdysvalloissa albumi nousi niin ikään Billboard 200 -listan sijalle 4.
Tiina Saarenketo
Tiina Saarenketo (s. 1. toukokuuta 1964) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1979–1995 Saarenketo pelasi naisten SM-sarjassa ja Superpesiksessä 304 runkosarjaottelua Jyväskylän Kirin, Helsingin Roihun, Viinijärven Urheilijoiden ja Siilinjärven Pesiksen joukkueissa. Ulkopelissä Saarenkedon pelipaikka oli polttolinjassa. Saarenketo valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja neljä kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Tanskan kuntauudistus 2007
thumb|right|300px|Tanskan kunnat ennen vuotta 2007. Bornholmin kunta ei ole tämän sivun kartoissa maantieteellisesti oikealla paikallaan. thumb|right|300px|Tanskan kunnat 1.1.2007 lähtien
Tanskan kuntauudistus 2007 toteutettiin 1. tammikuuta 2007, jolloin Tanskan aluehallinto uudelleenorganisoitiin viiteen alueeseen  ja kuntien  määrä väheni 271 kunnasta 98 kuntaan. Tanskan amtit lakkautettiin kokonaan.
Uudistus vaikutti myös muihin aluejaotuksiin, kuten poliisipiireihin, tuomioistuinpiireihin , vaalipiireihin ja rovastikuntiin , jotka organisoitiin uuden kunta- ja aluejaon mukaan.
Tanskan aikaisemmat hallintouudistukset
Ennen vuoden 2007 uudistusta Tanskassa on tehty kolme kattavaa hallintouudistusta:
Tanskan amtit vuoden 1970 kuntauudistuksen jälkeen
Kööpenhaminan ja Fredriksbergin kunnat eivät olleet varsinaisesti amteja, mutta ne rinnastettiin amteihin. Bornholmin amtin kunnat yhdistettiin vuonna 2003, ja Bornholmista tehtiin Ruotsin Gotlannin tavoin aluekunta
Tanskan kunnat
Uudistuksen jälkeen tapahtui vielä kaksi kuntien nimenmuutosta:
Yle TV2
Yle TV2 (puhekielessä Kakkonen) on yksi Yleisradio Oy:n omistamista kolmesta televisiokanavasta. Yle TV1:n tavoin TV2 on julkisen palvelun kanava, jolla ei esitetä mainoksia. Rahoitus tapahtuu verovaroin. TV2:n keskustoimitus sijaitsee Tampereen Ristimäessä Tohloppi-järven vieressä. Nykyisin se lähettää ohjelmaa noin 4 200 tuntia vuodessa, paljon urheilulähetyksiä jotka ovatkin kanavan katsotuinta antia. Kanava työllistää noin 400 työntekijää. TV2:n kanavapäällikkönä on marraskuusta 2019 lähtien toiminut Sasha Ikonen.
Tanskan kuntauudistus 2007
Uudistuksen vaikutuksia
Kuntien keskimääräinen asukasluku nousi uudistuksen myötä 16 000 asukkaasta 54 000 asukkaaseen. Enää seitsemän kunnassa on alle 20 000 asukasta, jolloin näillä kunnilla on yhteistyösopimuksia eräillä muiden alueen kuntien kanssa. 455 000 työntekijää siirtyi uudistuksen myötä toisen julkisen työnantajaorganisaation palvelukseen ja 30 000 työntekijää vaihtoi fyysisesti toimitiloja. Tietojärjestelmäkonvertoinnit aiheuttivat muutoksia lähes 50 teratavua ja yli 60 000 tietokoneohjelmaa täytyi muuttaa. Tavoitteena oli myös hallinnon palkkakustannuksien säästö. Esimerkiksi Bornholmin kunta tavoitteli 7,5 prosentin kustannussäästöjä ja Vejlen kunta 3–4 prosentin vuosittaisia palkkakulujen leikkauksia kolmen vuoden aikana.
Yle TV2
Historiaa
Kakkoskanava eli TV-ohjelma 2 sai alkunsa Yleisradion vuonna 1964 ostamasta Tesvisiosta, joka ei kyennyt kilpailemaan Ylen Suomen Television kanssa katsojista eikä Mainostelevision kanssa mainostuloista, vaan oli ajautumassa vararikkoon. Muutamaa viikkoa myöhemmin Yle osti myös tamperelaisen Tamvision. Ylihintaisina pidetyt kaupat heikensivät Ylen taloutta pitkäksi aikaa eteenpäin. Suomi sai ensimmäisenä Pohjoismaissa toisen televisiokanavan, Ruotsissa SVT2 (silloinen TV2) aloitti vasta neljä vuotta myöhemmin, joulukuussa 1969. Norjassa ja Tanskassa säilyi vain yksi kanava vielä 1980–1990-luvun taitteeseen asti. TV2:n näkyvyysalue laajeni vähitellen ympäri Suomea, ja koko Suomen väestön kanava tavoitti vasta 1980-luvun loppupuolella.
1964–1975: Toiminta Tampereelle, johto kokoomukselle
TV2:n aloittaessa vuonna 1965 kanava näkyi vain Etelä-Suomessa ja kattoi 34 prosenttia koko Suomen väestöstä. Lahden lähetysasemalta TV2 alkoi näkyä 1966. Jyväskylästä ja Sippolasta lähetykset käynnistyivät vuonna 1970, jolloin TV2 peitti noin puolet Suomen väestöstä. 1970-luvun mittaan TV2:n näkyvyysalue laajeni yhä pohjoisemmaksi. Syksyllä 1981 TV2 alkoi näkyä Taivalkosken uuden lähetysaseman kautta Taivalkoskella, Pudasjärven, Puolangan ja Suomussalmen kunnissa ja kattoi 87 prosenttia maasta. Vuoteen 1987 mennessä saatiin lähetysasemat vielä Rukatunturille, Poriin, Värtsilään, Ähtäriin, Tammisaareen, Tervolaan ja Ylläkselle, jolloin TV2 kattoi lähes koko Suomen väestön.
Vuoden 1969 alussa monia suosittuja ohjelmia siirrettiin kakkosverkosta koko Suomessa näkyneen television ykkösverkon ohjelmistoon kokonaan tai osittain. Näitä olivat sarjanäytelmät Heikki ja Kaija ja Kiurunkulma, keskusteluohjelma Lähimmäinen, lastenohjelma Tenavatuokio sekä asiaohjelma Liikennesolmu.
TV2:n näkyvyysalueen laajenemisen myötä Hannu Leminen pyrki kehittämään kanavan alueellista uutistuotantoa yhdessä Oulun, Vaasan, Turun ja Jyväskylän aluetoimitusten kanssa, mutta laihoin tuloksin. Kakkosen oman kanavaprofiilin muodostumista hämärsivät 1970-luvulla myös maanantai-illan ruotsinkieliset lähetykset ja Mainos-TV:n ohjelmille vuokratut tiistain, torstain ja lauantain lähetysajat. 1970-luvun taitteessa kakkoskanavan maine perustui paljolti vahvan dokumenttitoimituksen filmille kuvattuun tuotantoon, joka keräsi palkintoja myös ulkomailta. Lemisen toisen viisivuotiskauden lopulla valmistui Tampereen radio- ja televisiokeskus Tohloppi-järven eteläpuolelle. . Se oli varustettu ajanmukaisin studiolaittein, joilla TV2 pääsi kunnolla hyödyntämään väritelevisiotekniikkaa Pasilaa ja TV1-kanavaa aikaisemmin.
1975–1989: Johto keskustalle, pikkusormi sensuurille
Lemisen seuraajakisassa pääministeri Kalevi Sorsan sosialidemokraattinen ehdokas, kirjailija Pentti Holappa, hävisi keskustapuolueen Pertti Paloheimolle, joka kuitenkin viihtyi tehtävässä vain vuoden verran saatuaan käyntiin paljon resursseja vieneen mutta epäonnistuneen ajankohtaismakasiinin Tasavallassa tapahtuu. Paloheimon seuraaja, keskustalainen entinen dokumenttiosaston päällikkö Eero Härkönen johti kanavaa sitten vuodesta 1976 vuoteen 1979.
Eero Härkösen kauden merkittävimpiä ohjelmapanostuksia olivat monia uusintoja saanut Tankki täyteen (1978) sekä Matti Tapion vuosikymmenen alusta saakka suunnittelema dokumenttipohjainen draamasarja Sodan ja rauhan miehet (1978), jonka tuotantoa jarrutti ulkopoliittinen varovaisuus. Härkönen koki paikkansa muistakin syistä niin tuuliseksi, että luopui päällikön tehtävästä 1979.
1970-luvulla TV2 vastasi noin 38 prosentista Ylen tv-lähetysajasta, TV1 62 prosentista. Kakkoskanavan ohjelmiston kotimaisuusaste oli ykköstä suurempi, joka vuosi noin 88 prosenttia, paitsi vuonna 1978 vain 82 prosenttia. Kesällä 1978 TV2 oli kokonaan suljettuna 26.6.–30.7.1978 välisenä aikana. Sinä aikana TV2 vastasi TV1:n tiistai- ja torstai-illoista. TV2 oli suljettu myös sitä ennen joka kesä vuosina 1965–1973, silloin TV2 lähetti TV1:ssä ohjelmaa kolmena iltana viikossa. Kesällä 1979 TV2:ssa ei ollut lähetystä maanantaisin, mutta muiden päivien osalta se oli koko kesän auki.
Eero Härkösen seuraajaksi keskustan eduskuntaryhmä nimitti Paavo Väyrysen ehdotuksesta Pohjolan Sanomien päätoimittajan Tapio Siikalan, joka johti kakkoskanavaa 1979–1989. Siikala tuli tunnetuksi muun muassa lestadiolaisuutta, sotapappeja ja Yleisradiota itseään koskevien ohjelmien hyllyttäjänä ja sensuroijana niin, että syntyi perinteisen etanalorun ivamukaelma ”Siikala, Siikala, näytä sakses, onko huomenna show’ta”. Suuri draamapanostus Rauta-aika voitti kansainvälisen Prix Italia -palkinnon 1983. Siikala alkoi suunnata kanavan draamatuotantoa yksittäisohjelmista draamojen suuntaan, mikä oli alku kakkoskanavan kansanläheisten draamasarjojen tuotannolle. Vuonna 1986 TV2 alkoi näkyä pohjoisinta Lappia myöden.
1990–: Kanavauudistuksesta jatkuviin uudistuksiin
Siikalan seuraajaksi tuli sosialidemokraattien Arne Wessberg, joka veti kanavansa ykköskanavaa onnistuneemmin läpi suuren kanavauudistuksen 1990–1994 ja valittiin sitten Yleisradion toimitusjohtajaksi pääjohtaja Reino Paasilinnan jälkeen.
Vuoden 1993 kanavauudistus painotti kakkoskanavan ”maakunnallisuutta”: ohjelmatuotantoa siirrettiin Tohlopista Vaasaan (mm. jumalanpalveluksia), Jyväskylään (nuortenohjelma Lievä kuume), Kuopioon (perhevisailu Missä mennään?) ja Ouluun (lasten makasiiniohjelma Pikku posteljooni), ja koko Ylen tv-aluetoiminta tuli TV2:n vastuulle. Myös urheiluohjelmisto siirrettiin lähes kokonaan kakkoskanavalle TV1:n uutisvälähdyksiä lukuun ottamatta. Kanava alkoi panostaa enemmän myös kotimaiseen draamatuotantoon ja dokumentteihin. Pari vuotta myöhemmin ykkös- ja kakkoskanavan eroa selkeytettiin tv-johtaja Heikki Lehmuston johdolla yhä enemmän niin, että TV2:n faktapainotteisuus alkoi vaihtua elokuviin, televisiosarjoihin sekä muihin viihde- ja harrastusohjelmiin.
TV2:n suosittuja viihdeohjelmia 1990-luvulla olivat Markus Kajon persoonalliset mietelmät, Timo Koivusalon parisuhdevisailu Tuttu Juttu Show ja sketsisarja Kummeli erilaisine sivutuotteineen.
2012–: Suosio laskee, urheilu lisääntyy
TV2:n kanavaprofiili uudistui jälleen vuoden 2012 alussa, pari kuukautta ennen Ylen ilmeuudistusta. Kanava kertoi panostavansa jatkossa erityisesti nuoriin ja nuoriin aikuisiin, kun aiemmin kanava oli tullut tunnetuksi keski-ikäisten ja sitä vanhempien kanavaksi. Esimerkiksi Kesäillan valssi ja Mansikkapaikka lopetettiin, Dokumenttiprojekti, Inhimillinen tekijä, Seitsemäs taivas ja Tangomarkkinoiden televisiolähetykset siirrettiin TV1:een, Sata-Häme Soi -festivaalin televisiointi päättyi sekä jo vuodesta 1961 järjestetyn perinteisen Suomen euroviisukarsinnan korvasi Uuden Musiikin Kilpailu.
Ensimmäinen Kakkosen uuden profiilin mukaan tehty draamasarja oli syksyllä 2012 esitetty Kimmo. Myös realitypohjaiset ohjelmat kuten Teiniäidit ja Pohjois-Karjalaan palanneista perheistä kertova Paluumuuttajat kuvastavat kanavan uutta ohjelmistoa. Vuonna 2015 kanavan profiilia nuorennettiin entisestään, kun Anne Flinkkilän ja Maarit Tastulan keskusteluohjelmat siirrettiin ykköskanavalle. Vuodesta 1969 näytetty ajankohtaisohjelma Ajankohtainen kakkonen loppui vuoden 2015 lopussa.
Sekä vuoden 2012 että 2015 TV2:n nuorennusleikkausten jälkeen Kakkosen katsojaluvut ja kanavan suosio laskivat merkittävästi. Kun vuonna 2010 kanavaa katseli noin viidennes suomalaisista, vuonna 2012 kanavan katseluosuus oli 13,2 prosenttia ja seuraavana vuonna 11,9 prosenttia Vuoden 2017 katsojaosuus oli 11,3 %. Uudistukset saivat paljon kritiikkiä katsojilta. Tammikuussa 2019 Yle siirsi TV2:n ainoan uutislähetyksen TV1-kanavalle, jolloin TV2:n lähes 54 vuoden taival uutislähetyksiä näyttävänä kanavana päättyi. Muutosta perusteltiin sillä, että kanavalla esitettävät urheilulähetykset siirsivät usein uutisten alkamisaikaa.
Yle TV2 HD aloitti toimintansa 28. tammikuuta 2014.
Kaikkien muutosten jälkeen tapahtumaurheilulla ja lastenohjelmilla on vahvin osuus TV2:n ohjelmistossa. Urheilun osuus kanavalla lisääntyi entisestään Ylen hankittua ralliautoilun MM-sarjan esitysoikeudet kaudelle 2019.
Kuuluttajat
Ylen ilmeen uudistumisen myötä TV2 luopui kuuluttajista helmikuussa 2012 ja siirtyi voice-over -juontoihin, joissa kuuluu vain henkilön puheääni. Viimeiset kaksi kuuluttajaa olivat Johanna Pirttilahti ja Tiia Hasa, joista Hasa on jatkanut voice over -juontajana. Aiemmin kuuluttajana ovat toimineet myös muun muassa Terhi Viianen, Sean Ricks, Manne Maalismaa, Piia Mikkola, Kirsti Lampila, Saara Karhu, Tuija Lukkari ja Riika Sillanpää (nyk. Rasilainen). 1970-luvun alussa kanavan pääkuuluttaja oli Tuula Rosenqvist.
Kanavan johtajat
Yle TV2:lla oli johtaja vuosina 1965–1994. 1. huhtikuuta 1994 organisaatiouudistuksessa aiemmin erilliset ohjelmayksiköt TV1 ja TV2 siirtyivät televisiotoimialan johtajan Heikki Lehmuston alaisuuteen, muut yksiköt olivat uutis- ja ajankohtaistoiminta sekä Teksti-TV. Kanavaa johti nyt ohjelmajohtaja. Vuonna 2007 nimike muutettiin kanavapäälliköksi, 2011 ohjelmapäälliköksi ja 2019 kanavapäälliköksi.
Yle TV2:n katsotuimmat TV-lähetykset vuonna 2022
Lähde:
Ohtola
Ohtola on yksi Kangasalan osa-alueista ja se kuuluu Haapaniemen kaupunginosaan. Ohtolassa sijaitsee muutamia järviä kuten Iso-Salmus, Koukkujärvi, pieni osa Lahnajärveä, Nelijärvi, Pikku-Salmus, Roine osittain, Ruutananjärvi, Syväjärvi ja Vähä-Riutta osittain.
Larissa Nusser
Larissa Nusser (s. 8. helmikuuta 2000 Born) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa lokakuusta 2017 alkaen 21 ottelua ja tehnyt niissä 22 maalia. Hän voitti maailmanmestaruuden 2019.
Nusser on edustanut seuratasolla kotimaassaan Handbal Venloa vuosina 2014–2015 ja Dalfsen Handbalia 2015–2018 sekä Tanskassa København Håndboldia vuodesta 2018.
Insinööri
Suomalaiset tutkinnot
Insinööri (AMK) on nelivuotinen tekniikan ja liikenteen alan ammattikorkeakoulututkinto, joka valmentaa lähinnä teollisuuden ja hallinnon työnjohto-keskijohtotason tehtäviin. Ennen ammattikorkeakoulujen tuloa insinööri oli ammatillisen korkea-asteen tutkinto. Viimeiset ammatillisen korkea-asteen tutkinnot suoritettiin vuonna 2003. Tutkinnot erottaa siitä, että ammattikorkeakoulututkinnon nimikkeeseen liitetään tunnus "(AMK)". Myös tutkinnon sisältö on muuttunut opistotasoisen insinööritutkinnon ajoista. Insinöörin ammattikorkeakoulututkinnon jatkotutkintona on suoritettavissa ylempi ammattikorkeakoulututkinto insinööri (ylempi AMK), joka lain edessä rinnastetaan ylempiin korkeakoulututkintoihin.
Diplomi-insinööri on ylempi korkeakoulututkinto, jonka myöntää teknillinen yliopisto tai yliopiston teknillinen tiedekunta. Diplomi-insinöörin tutkinto on akateeminen ja tieteellinen tutkinto ja valmistaa lähinnä ylemmän ja keskijohdon tehtäviin, tutkimukseen, myyntiin, koulutukseen tai jatkotutkintoihin (tekniikan lisensiaatti ja tekniikan tohtori). Vuodesta 2005 lähtien koulutusohjelma on jaettu niin, että ensin suoritetaan alempi korkeakoulututkinto tekniikan kandidaatti.
Etymologia
Insinööriä tarkoittava termi esiintyy ensimmäistä kertaa suomen kirjakielessä painomittausta käsittelevässä asetuksessa vuonna 1737 ranskalaisittain muodossa ingenieuri. Suomen kieleen sana lainattiin ruotsista, jossa termiä ingenjör käytettiin maanmittarin ja sotilasrakennusmestarin nimityksinä. Ruotsin kieleen sana oli kulkeutunut saksan ja ranskan kautta.
Länsimaiden armeijoissa insinööreillä tarkoitettiin yleensä linnoittamiseen, siltojen rakentamiseen ja räjäytystöihin erikoistuneita joukkoja, joita Suomessa kutsutaan saksalaiseen tapaan pioneereiksi, Ranskassa vanhastaan sapoeur ('’sapööri’'). Ruotsissa diplomi-insinöörejä kutsutaan siviili-insinööreiksi (civilingenjör). Englannin kielessä civil engineer merkitsee tie- ja vesirakentamista tai kunnallistekniikkaa suunnittelevaa insinööriä.
Historia
Suomalaisen teknisen koulutuksen historia alkaa vuonna 1835 annetusta keisarillisesta asetuksesta, jolla määrättiin perustettavaksi ”manufaktuuri- ja hantverkkikouluja”. Ensimmäiset tällaiset oppilaitokset perustettiinkin vuonna 1849 Helsinkiin, Turkuun ja Vaasaan. Sopivien opettajien ja oppilaiden puutteessa Turun ja Vaasan teknilliset reaalikoulut näivettyivät ja muuttuivat myöhemmin ammattikoulutasoisiksi laitoksiksi, mutta Helsingin oppilaitos muutettiin jo 1870-luvulla Polyteknilliseksi opistoksi ja vuonna 1908 Teknilliseksi korkeakouluksi. Alkuvaiheessa TKK:lla saattoi suorittaa insinöörin, maanmittarin (lakkautettu 1930-luvulla, vaihtunut maanmittauksen DI:ksi) tai arkkitehdin tutkinnot, joihin kuitenkin yleisesti liitettiin etuliite diplomi-, sillä korkeakoulun tutkintotodistusta kutsuttiin saksalaiseen tapaan diplomiksi. Tapa virallistettiin 1940-luvulla.
Kehitys, joka johti Teknillisen korkeakoulun perustamiseen oli luonteeltaan valtiojohtoista ja keskittyi Helsinkiin. Maan merkittävin teollisuuskaupunki oli kuitenkin Tampere, jossa oli jo varhain kiinnitetty huomiota työvoiman kouluttamiseen muun muassa perustamalla sunnuntai- ja kansakouluja. Vuonna 1886 Tampereen kaupunki perusti teknillisen koulun, jonka tehtävänä oli kouluttaa ammattitaitoista työvoimaa lähinnä työnjohtotehtäviin. Koulu laajennettiin vuonna 1913 Tampereen teknilliseksi oppilaitokseksi, jossa oli ammattikoulu- ja opistolinjat. Opistolinja jakaantui lyhyempään ja pitempään kurssiin, joille ei ollut varsinaisia tutkintonimikkeitä. Sotien välisenä aikana monet muutkin Suomen kaupungit perustivat vastaavia oppilaitoksia nopeuttamaan teollistumistaan. On huomattava, että 1960-luvulta alkaen näiden oppilaitosten nimien oikeinkirjoitusta muutettiin siten, että sana ”tekninen” korvasi ”teknillisen”. Nykyään sanaa teknillinen käytetään vain puhuttaessa yliopistotasoisesta koulutuksesta tai haluttaessa tietoisesti vaikuttaa vanhahtavalta.
Tekniikan alan ammattinimikkeiden sekavuus kuvasi 1900-luvun alussa alan sekavaa koulutustilannetta. Yleisnimikkeenä tekniikan ammattilaisille käytettiin sanaa teknikko, joka esiintyi muun muassa Tampereen teknillisen seuran perustamiskokouksen kutsussa. Työnjohto- eli mestaritason yläpuolelle kehittyneen keski- ja ylemmän johdon henkilöstöstä alettiin kuitenkin pian käyttää insinööri-nimikettä. Sotien välisenä aikana tämä vakiintui nimenomaan teknisen opiston pidemmän kurssin suorittaneiden nimikkeeksi, mutta vasta vuonna 1940 valtiovalta vahvisti nimikkeen insinööri teknisen opiston pidemmälle ja nimikkeen teknikko lyhyemmälle kurssille.
Insinöörin ja teknikon toimenkuvien ero oli sotien jälkeisenä aikana selkeä: insinööri oli lähinnä keskijohdon tutkinto, kun taas kaksi-, myöhemmin kolmivuotinen teknikkokoulutus valmisti työnjohdon tehtäviin. Rakennusalalla teknikkokoulutusta vastasi rakennusmestarin tutkinto. Siirryttäessä ammattikorkeakouluihin 1990-luvulla lyhyemmistä opistoasteen tutkinnoista kuitenkin luovuttiin, minkä seurauksena teknikkokoulutus lakkasi. Korkeakoulu-uudistuksella tavoiteltiin kansainvälisesti vertailukelpoisia tutkintorakenteita.
Ammattikorkeakoulutus
Insinöörikoulutusta saa kahdessakymmenessä suomenkielisessä sekä neljässä ruotsinkielisessä ammattikorkeakoulussa. Koulutus toteutetaan tekniikan ja liikenteen (tai esimerkiksi tekniikan ja metsätalouden) osastoilla. Lukuun ottamatta metsätalousinsinöörien koulutusta insinöörikoulutus lasketaan kuuluvaksi tekniikan ja liikenteen alaan. Tutkinnon laajuus on 240 opintopistettä. Ammattikorkeakoulu on korkeakoulujärjestelmässä yliopistolaitoksen rinnalla toimiva ei-yliopistollinen osa. Insinööritutkinnon virallinen käännös on Bachelor of Engineering eli B.Eng..
Tyypillisesti insinöörikoulutus erikoistuu johonkin tekniikan alaan, esimerkiksi rakennus-, kone-, prosessi-, tieto- tai sähkötekniikkaan. Opiskelu on luokkamuotoista luokkakoon ollessa 20–40 henkeä. Ensimmäisinä vuosina opiskellaan pääasiassa matemaattis-luonnontieteellisiä perusopintoja sekä oman alan perusteita. Myöhemmillä vuosilla erikoistutaan oman alan tarkemmin valittuun osaamisalueeseen. Tutkintoon kuuluu myös vapaasti valittavia opintoja, kielten opintoja sekä harjoittelua oman alan parissa. Ideaalitapauksessa noin puolenvuoden harjoittelu suoritetaan kesälomilla. Insinööriksi valmistutaan lopulta tekemällä insinöörityö, yleensä jonkin yrityksen tarpeisiin. Tutkinto on suoritettava viidessä vuodessa, mikäli ammattikorkeakoulun rehtori ei myönnä tähän enintään vuoden pidennystä.
Ammattikorkeakouluun on tullut 240 opintopisteen insinööri (AMK) -koulutuslinjan rinnalle rakennusmestari (AMK) -koulutus, laajuudeltaan 210 opintopistettä. Tutkinto antaa valmiudet rakennusalan työnjohtoon, ja kelpoisuuden toimia vastaavana työnjohtajana rakennuskohteissa. Se antaa kelpoisuuden myös julkisiin virkoihin ja ylempiin jatko-opintoihin. Ensimmäiset uuden koulutuksen aloittajista aloittaa koulussa syksyllä 2007. Koulutusta saa muun muassa aikuis- ja nuorisokoulutuksena eri ammattikorkeakoulussa, esimerkiksi Hämeen ammattikorkeakoulussa, Seinäjoen ammattikorkeakoulussa ja Metropoliassa.
Insinöörejä koulutettiin vuonna 2006 seuraavissa koulutusohjelmissa:
Usein insinöörin nimikettä tarkennetaan hänen koulutusalallaan. Esimerkiksi kemiantekniikkaa opiskellut insinööri on kemiantekniikan insinööri, sähkötekniikkaa opiskellut taas sähköinsinööri.
Yliopistokoulutus
Diplomi-insinöörin työ on vaativaa asiantuntijatyötä. Diplomi-insinöörit sijoittuvat tyypillisesti asiantuntija- tai johtotehtäviin, mutta myös myynti-, koulutus-, ja tutkimustyöt ovat tavallisia. DI-tutkinnossa työharjoittelun osuus koko tutkinnosta on tyypillisesti huomattavasti pienempi kuin ammattikorkeakoulun insinööri (AMK) -tutkinnossa. Diplomi-insinöörillä on ammatillinen valmius suunnittelutyöhön, mutta diplomi-insinöörin tieteellinen koulutus antaa myös laajemman näkökulman johtoa, kehittämistä ja myyntiä varten sekä tieteellisen jatkotutkinnon suorittamiseen.
Insinöörit muualla maailmassa
Insinöörikoulutusperinne jakautuu kahteen päähaaraan: anglosaksiseen ja mannermaiseen. Mannermainen järjestelmä, jonka lähtömaana on toiminut Saksa, vastaa pitkälti suomalaista opisto- ja tiedekorkeakouluinsinööreineen. Diplomi-insinöörin tutkintonimike onkin suora käännös saksankielisestä tutkintonimikkeestä Diplom-Ingenieur. Anglosaksista järjestelmää leimasi pitkään Ison-Britannian ammattikoulutuksen heikkous, jonka seurauksena suurin osa insinööreistä oli vielä 1800-luvun lopulla itseoppineita, mutta myöhemmin myös Isoon-Britanniaan muodostui teknillisiä opistoja ja yliopistollista insinöörikoulutusta. Yhdysvalloissa insinöörikoulutus keskittyi yliopistoihin jo varhaisessa vaiheessa, minkä vuoksi insinöörikunta ei sikäläisen järjestelmän omaksuneissa maissa jakaannu opisto- ja diplomi-insinööreihin. Kaikki insinöörit ovat muodollisesti suorittaneet ainakin Bachelor of Science -tutkinnon, mutta heidän ammattitaitoaan määrittelee, millaisesta yliopistosta tutkinto on saatu. Suuri osa yliopistoiksi itseään kutsuvista laitoksista ei tee lainkaan tutkimusta, minkä vuoksi ne muistuttavat lähinnä suomalaisia ammattikorkeakouluja. Lisäksi näidenkin oppilaitosten taso vaihtelee laajalti. Iso-Britannia muutti 1990-luvulla ammattikorkeakoulunsa yliopistoiksi, minkä vuoksi sen järjestelmä vastaa yhdysvaltalaista.
George Francis
George Rene Francis (6. kesäkuuta 1896 – 27. joulukuuta 2008 Sacramento, Kalifornia) oli pitkäikäinen yhdysvaltalainen. Hän oli kotoisin Kaliforniasta ja jakoi maailman toiseksi vanhimman elossa olevan miehen sijan samana päivänä syntyneen englantilaisen Henry Allinghamin kanssa.
Francisis oli 9. tammikuuta 2007 alkaen vanhin elossa oleva yhdysvaltalainen mies. Hän oli afroamerikkalainen.
Marillyn Hewson
Marillyn Hewson (s. 1953) on yhdysvaltalainen entinen yritysjohtaja. Lockheed Martinin johtajana vuosina 2013–2020. Hän oli tuolloin yksi maailman vaikutusvaltaisimmista naisista.
Hewson syntyi Kansasin Junction Cityssä ja opiskeli Alabaman yliopistossa. Ennen toimitusjohtajaksi nimittämistään hän ehti tehdä 30 vuoden uran Lockheed Martinilla. Jo siinä vaiheessa (2012) Forbes luokitteli hänet liike-elämän vaikutusvaltaisimpien naisten joukkoon. Vuonna 2018 hän oli noussut jo sijalle 8. maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listalla. Hewsonin johdolla Lockheed Martin on vahvistanut asemiaan sekä Yhdysvaltojen sotilasteknologian tuottajana että ulkomaankaupassa.
Eeva Karttunen
Eeva Karttunen (s. 25. kesäkuuta 1963) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1982–1996 Karttunen pelasi naisten SM-sarjassa ja Superpesiksessä 268 runkosarjaottelua Viinijärven Urheilijoiden ja Turku-Pesiksen joukkueissa. Ulkopelissä Karttusen pelipaikka oli kakkospolttajana. Karttunen valittiin 10 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 6 kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Aasian piispainkokousten federaatio
pienoiskuva|FABC:n jäsenet vihreällä ja liitännäisjäsenet sinisellä Aasian piispainkokousten federaatio ( on Aasiassa toimiva roomalaiskatolisten piispainkokousten vapaaehtoinen järjestö. Tavoitteeksensa federaatio nimeää solidaarisuuden ja yhteisvastuullisuuden lisäämisen jäsentensä keskuudessa edistääkseen kirkon ja yhteiskunnan hyvinvointia Aasiassa. Aihetta tutkineen Jukka Helteen mukaan se on roomalaiskatolisen kirkon merkittävin edustaja Aasiassa. FABC:n teologinen ohjelma rakentuu kirkon tradition, Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen opetuksen ja Aasian kontekstuaalisten realiteettien ympärille. Federaation teologia eroaa länsimaisesta teologiasta totuuskäsityksensä osalta, koska FABC opettaa ettei kirkolla ole monopolia totuuteen ja Aasian muut uskonnot ovat Jumalan sallimia sekä hyväksymiä. FABC pitää kuitenkin kristinuskoa ainutlaatuisena uskontona, jonka avulla pääsee lähimpään yhteyteen Jumalan kanssa.
Aasian piispainkokousten federaation jäseninä toimii 19 piispainkokousta ja kahdeksan liitännäisjäsentä. Federaation puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2019 myanmarilainen kardinaali Charles Maung Bo.
Hämähäkkimies (vuoden 1999 animaatiosarja)
Hämähäkkimies on yhdysvaltalainen animaatiosarja, joka oli spin-off vuoden 1994 animaatiosarjasta Hämähäkkimies. Sarjasta tuotettiin yhteensä vain 13 jaksoa, jotka esitettiin vuoden 1999–2001 aikana. Sarjan kaksiosaisen jakson jälkeen se ei menestynyt toivotulla tavalla, koska Pokémon oli Yhdysvalloissa samaan aikaan noussut suuren suosioon. Tämän vuoksi sarja ei koskaan saanut sille odotettua 26. jakson määrää, joka osittain johtui myös Marvelin oman animointistudion vararikosta.
Juoni
Viikkoja myöhemmin ihmiset luulevat Hämähäkkimiehen kuolleen, pelastaessaan erään naisen sekä palomiehen jäämästä palavasta rakennuksesta pudonneiden lohkareiden alle. Parker käyttää tätä tilaisuutta hyväksi ja käyttää aikansa suunnitellen John Jamesonin pelastamista vastakkaismaaplaneetalta. Puolen vuoden jälkeen hän pääsee planeetalle sukkulalla ja uuden Reed Richardin luoman asunsa myötä hän on valmiina kohtaamaan uusia seikkailuja.
Päästessään planeetalle Hämähäkkimies huomaa Jamesonin liittoutuneen vapaustaistelijajoukkoon, joka taistelee planeetan johtajaa High Evolutionaryä ja tämän petomaisia ihmisiä vastaan. John Jameson ei suostu palaamaan takaisin kotiplaneetalleen ennen kuin hän on voittanut joukkonsa kanssa High Evolutionaryn luoman kaaoksen. Hämähäkkimies päättää lopulta jäädä auttamaan ihmisiä heidän taistelussaan hybridejä vastaan, yrittäen samalla soluttautua uuteen maailmaan myös Peter Parkerina. Myöhemmin hän saa tietoonsa Venomin ja Carnagen olevan myös planeetalla aiheuttamassa omia harmejaan.
Black Canyon of the Gunnisonin kansallispuisto
right|300px
Black Canyon of the Gunnisonin kansallispuisto on Yhdysvaltain Coloradon osavaltiossa sijaitseva kansallispuisto. Siitä tuli Yhdysvaltain kansallinen suojelumonumentti maaliskuussa vuonna 1933. Kansallispuisto siitä tuli 21. lokakuuta 1999. National Park Service hallinnoi puiston 133 km² laajuista aluetta.
Puistossa kasvaa muun muassa metsähaapoja ja ponderosa-mäntyjä. Sen eläimistöön kuuluu useita lintulajeja kuten muuttohaukkoja ja amerikankoskikaroja.
Ilmari Vartia
Arvo Ilmari Vartia (25. elokuuta 1914 Jyväskylä – 25. toukokuuta 1951 Tukholma) oli suomalainen miekkailija.
Vartia edusti Suomea Lontoon 1948 olympialaisten kalpamiekkailussa, jossa hän karsiutui sekä henkilökohtaisen kilpailun että joukkuekilpailun alkuerissä. Kotimaassa Vartia edusti Miekka-Miehiä ja voitti kalvalla henkilökohtaisen Suomen mestaruuden vuosina 1938, 1947, 1948 ja 1949.
Vuoden 1951 maailmanmestaruuskilpailuissa Tukholmassa Vartia sai kainaloonsa kuolettavan piston tanskalaiselta vastustajaltaan Mogens Lüchowilta. Tämä tapahtuma johti miekkailun turvallisuuden parantamiseen, kun otettiin käyttöön miekkailutakin alla olevat vartalosuoja, joka suojaa miekkailijan asekäden olkapäätä ja saman puoleista kylkeä ja rintaa.
Hänen isänsä oli professori ja kouluneuvos Arvo Vartia ja hänen poikansa Pentti Vartia on Elinkeinoelämän Tutkimuslaitoksen (ETLA) ja Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) ex-toimitusjohtaja ja pojanpoikansa Antero Vartia on kansanedustaja.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1958
Vuoden 1958 painin maailmanmestaruuskilpailut olivat järjestyksessään 15. kreikkalais-roomalaisen painin viralliset maailmanmestaruuskilpailut. Kilpailut järjestettiin Budapestissa, Unkarissa. Kisoissa painittiin kahdeksassa painoluokassa.
Rolls-Royce Phantom I
Rolls-Royce Phantom I suunniteltiin korvaamaan Rolls-Royce-yhtiön alkuperäinen Silver Ghost. Auto julkistettiin 1925 nimellä New Phantom, jossa oli suurempi moottori edeltäjäänsä Silver Ghostiin verrattuna. Moottorityyppi vaihtui myös sivuventtiilimoottorista OHV-moottoriin. Phantomeita tuotettiin Derbyssä, Englannissa, sekä Springfieldissä Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa. Amerikkalaisten ja brittiläisten Phantomien välillä oli useita eroja. Alkuperäisen Phantomin korvasi 1929 Phantom II, jolloin alkuperäisen Phantomin nimen perään lisättiin roomalainen numero I.
Voimansiirto
Phantomin merkittävimpiä parannuksia Silver Ghostiin oli siirtyminen uuteen suoraan kuusisylinteriseen OHV-rivimoottoriin. Rivimoottorin männänhalkaisija oli 4¼ tuumaa (107.9 mm) ja iskunpituus 5½ tuumaa (139.7 mm) iskutilavuuden ollessa 7,7 litraa. Moottorin männät vaihdettiin rautaisista alumiinisiin 1928, mutta tästä seurasi korroosio-ongelmia.
Kori
Phantomissa käytettiin hyvin samanlaista koria kuin sitä edeltäneessä Silver Ghostissa. Autossa käytettiin lehtijousia. Isossa-Britanniassa valmistetuissa oli alusta alkaen lisenssillä valmistetut Hispano-Suizan suunnittelemat servoavusteiset nelipyöräjarrut. Varhaisissa Yhdysvalloissa valmistetuissa Phantomeista puuttui etujarrut.
Nimi
Phantom I esiteltiin 1925 Rolls-Roycen toisena 40/50 hp-mallina. Phantom sai alkuun nimen ”New Phantom” ja edellinen 40/50 hp-malli nimettiin uudelleen ”Silver Ghostiksi”, jotta eri mallien erottaminen olisi helpompaa. Kun New Phantom korvattiin uudella Phantom II mallilla, sen nimi vaihdettiin Phantom I:ksi.
Sari Ponzer
Sari Johanna Säisä–Ponzer (s. 19. huhtikuuta 1956 Iisalmi) on suomalaissyntyinen, Ruotsin Tukholman Karoliinisen instituutin dekaani, kirurgi ja geriatri, joka on saanut professorin arvonimen vuonna 1998.