cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jōkyū-kapina
Historia
Joukot kohtasivat vähäistä vastarintaa matkallaan pääkaupunkiin; keisarilliset komentajat olivat taistelleet jo liikaa. Kun Go-Toba kuuli tappioiden sarjasta, hän lähti kaupungista Hieivuorelle, jossa hän pyysi apua vuoren sōhei-soturimunkeilta. He kuitenkin kieltäytyivät, ja Go-Toba palasi Kiotoon. Keisarillisen armeijan jäänteet taistelivat viimeisen kerran Uji-joen sillalla, jossa Genpei-sodan avaustaistelu oli käyty 41 vuotta aikaisemmin. Yasutokin ratsuväki hajotti keisarilliset joukot ja eteni Kiotoon.
Shōgunin joukot valtasivat pääkaupungin ja Go-Toban kapina oli kukistettu. Go-Toba karkotettiin Okisaarille, mistä hän ei koskaan palannut. Hänen poikansa karkotettiin myös, mukaan lukien luostarikeisari Tsuchimikado (Tosan provinssiin) ja luostarikeisari Juntoku (Sadoon). Juuri valtaan noussut keisari Chūkyō, Juntokun vanhin poika, korvattiin keisari Go-Horikawalla, Go-Toban veljenpojalla.
Laufer
Laufer on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Freestyle motocross
Freestyle motocross eli FMX on viime vuosina kehitetty muunnelma motocross-urheilulajista. FMX:ssä yritetään tehdä muokatuilla motocross-pyörillä mahdollisimman hienoja liikkeitä ja temppuja ilmalennon aikana. FMX vaati ajajalta erittäin hyvää kuntoa, koska pyörä on erittäin painava ja sen liikuttamiseen ilmassa tarvitaan lihaksia.
FMX-pyörien jousitusta jäykennetään, sillä hypyt ovat motocross-hyppyjä huomattavasti pidempiä ja korkeampia. Etu- ja takalokasuojat yleensä lyhennetään, jotta ne eivät olisi tiellä temppuja tehdessä. Pyörien takanumerokilpiin ja ilmanpuhdistajan koteloon tehdään isot kolot, jolloin tempuissa on helppo tarttua kiinni penkkiin ilmalennon aikana. Pyörät säädetään alavääntöisiksi ja välitykset pitemmiksi, jolloin hyppyihin tarvittava vauhti on helppo saavuttaa radalla; maksimiteholla ei ole FMX:ssä merkitystä. Pyöristä tehdään myös paljon kevyempiä.
Sila (alue)
thumb Sila on yksi Tšadin 22 hallinnollisesta alueesta. Sen pinta-ala on 36 000 neliökilometriä. Silassa oli vuonna 2009 noin 387 000 asukasta. Sen pääkaupunki on Goz Beïda.
Tikal
Tikal (tai Tik'al) on suurin maya-kulttuurin muinaisista kaupungeista, jotka nykyisin ovat rauniokaupunkeja. Se sijaitsee El Peténin departementissa Pohjois-Guatemalassa. Tikal on osa Guatemalan Tikalin kansallispuistoa ja se on Unescon maailmanperintöluettelossa. Lähimmät suuret nykykaupungit ovat noin 30 kilometrin päässä sijaitsevat Flores ja Santa Elena.
Tikal oli yksi maya-kulttuurin keskeisistä paikoista. Vanhimmat suuret rakennelmat ovat 300-luvulta eaa. Kaupunki oli suuruutensa huipulla mayojen niin sanotulla klassisella kaudella noin 200–850. Tieteilijät ovat arvioineet kaupungin asukasluvun olleen suurimmillaan 100 000–200 000. Tämän ajan jälkeen ei enää rakennettu uusia merkittäviä monumentteja, joitakin palatseja poltettiin ja väkiluku alkoi laskea, kunnes alue hylättiin vuoteen 900 mennessä.
Kaupungin hylkäämiseen vaikuttivat mm. kuivuus ja saastuminen. Tikalin lähellä ei ollut luontaisia vesistöjä, vaan sen asukkaat olivat riippuvaisia tekoaltaista, jotka täyttyivät sadekaudella. Kaupungin loppuaikoina nämä altaat olivat saastuneet eloperäisestä jätteestä, myrkyllisestä elohopeasta, ja syanobakteereista. Sadevesi virtasi altaisiin temppeleiltä ja hautapaikoilta, jotka oli koristeltu sinooperillä, ja sinooperi sisältää elohopeaa. Niinpä altaista otetun keittoveden mukana kaupungin johtajasuvuille syötettiin elohopeaa. Kun ruokia valmistettiin altaiden reunalla satojen vuosien ajan, päätyivät ruoan jätteet altaisiin ja lannoittivat veden, joka muodosti ihanteellisen kasvupaikan myrkyllisille syanobakteereille.
Nimi "tikal" merkitsee "äänien paikkaa" tai "kielien paikkaa" mayojen kielessä. Se saattaa olla myös kaupungin alkuperäinen nimi vaikkakin paikkaan viitataan myös nimillä Mutal ja Yax Mutal.
thumb|[[Steela Tikalista]] Toisin kuin monet muut mayojen rauniokaupungeista, Tikalin sijainti ja olemassaolo ei unohtunut alueella, vaan oli tiedossa. Joitakin epäsuoria mainintoja Tikalista alkoi olla kirjallisuudessa 1600-luvulta lähtien jatkuen John Lloyd Stephensin kirjoituksissa 1800-luvun alussa. Alueen syrjäisestä sijainnista johtuen ensimmäinen tiederetkikunta vieraili Tikalissa vasta vuonna 1848. Useat retkikunnat tutkivat, kartoittivat ja valokuvasivat aluetta 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa.
Vuonna 1951 Tikaliin avattiin pieni kiitotie. Vuosina 1956–1970 Pennsylvanian yliopisto suoritti alueella laajoja kaivauksia. Vuodesta 1979 arkeologista toimintaa on johtanut Guatemalan hallitus.
Vuonna 2018 arkeologit löysivät lasermittauksilla Tikalista muun muassa 30 metriä korkean pyramidin. Merkittävämpi löytö oli suuri määrä rakennuksia ja 14 kilometriä pitkä muuri. Niinpä Tikal on osa suurempaa asutuskeskusta.
Mari Eder
Mari Eder (o.s. Laukkanen, s. 9. marraskuuta 1987 Eno ) on uransa päättänyt suomalainen hiihtäjä ja ampumahiihtäjä. Seuratasolla hän edusti Enon Kisa-Poikia. Ederiä valmensi Heikki Pusa.
Maaliskuussa 2023 Eder kertoi päätöksestään lopettaa uransa. Ilmoitus tuli ennen maailmancupkauden 2022-23 päätöskilpailua.
Arvokilpailut
Eder osallistui nuorten arvokisoihin sekä hiihdossa että ampumahiihdossa. Ampumahiihdon nuorten MM-kisoista Ederin parhaat saavutukset ovat takaa-ajosta, jossa hän oli neljäs vuonna 2006 ja viides 2008. Ampumahiihdon alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2006 hän voitti takaa-ajossa kultaa. Maastohiihdon nuorten MM-kisoista 2007 hän hiihti ankkuriosuuden pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa. Alle 23-vuotiaiden MM-kisoista hän saavutti pronssia vapaan tyylin sprintistä 2008, hopeaa perinteisen tyylin sprintistä 2009 ja kultaa vapaan tyylin sprintistä 2010.
Ampumahiihdon aikuisten MM-kisoihin Eder on osallistunut vuosina 2007, 2008, 2009, 2011, 2012, 2013, 2015, 2016, 2017, 2020 ja 2021 sekä olympialaisiin 2010, 2014, 2018 ja 2022. Maastohiihtäjänä hän on kilpaillut kolmissa aikuisten arvokilpailuissa.
Ederin paras henkilökohtainen ampumahiihdon maailmancupsijoitus on Holmenkollenin MC-kisojen 2017 pikakilpailun ja sen jälkeisen takaa-ajon ensimmäinen sija. Hänen paras henkilökohtainen arvokisasijoituksensa on Hochfilzenin MM-kilpailun normaalimatka, jossa hän sijoittui neljänneksi. MM-kilpailujen pikakilpailussa hän on sijoittunut 15:nneksi Ruhpoldingissa 2012 ja 16:nneksi Kontiolahdella 2015. Sekaviestissä hän oli kuudes 2009. Sotšin olympialaisten pikakilpailussa hän oli 35:s. Pekingissä 2022 hän sijoittui pikakilpailussa 28:nneksi, takaa-ajossa 30:nneksi ja normaalimatkalla 32:nneksi.
Eder osallistui Sotšin olympialaisissa myös maastohiihdon vapaan hiihtotavan sprinttikilpailuun sijoittuen 15:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä kahdeksanneksi ja Pyeongchangin olympialaisissa 2018 vapaan hiihtotavan parisprintissä Krista Pärmäkosken kanssa viidenneksi.
Maailmancup
Maastohiihdon maailmancupissa Eder sai ensimmäiset pisteensä 1. maaliskuuta 2008 oltuaan 23:s sprinttikilpailussa Lahdessa. Parhaimmillaan hän on sijoittunut hiihdon maailmancupissa viidenneksi Sotšin sprintissä helmikuussa 2013.
Ampumahiihdon maailmancupissa Eder debytoi Kontiolahdella kaudella 2007–2008. Ensimmäiset pisteet hän sai 13. maaliskuuta 2008 sijoituttuaan 26:nneksi Holmenkollenin pikakilpailussa. Palkintokorokkeelle hän nousi ensimmäisen kerran Kontiolahdella maaliskuussa 2014 oltuaan Kaisa Mäkäräisen voittamassa pikakilpailussa kolmas. Kuitenkin vuonna 2021 Kansainvälinen ampumahiihtoliitto mitätöi venäläisen Olga Zaitsevan tuloksia dopingrikkomusten vuoksi, jonka johdosta Eder nousi kilpailussa toiseksi. Näin ollen suomalaiset ottivat kaksoisvoiton.
Ampumahiihdon maailmancupin 2016–2017 aikana Mari Eder saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa 17. maaliskuuta 2017 Norjassa Holmenkollenilla voitettuaan pikakilpailun. Hän voitti myös seuraavana päivänä käydyn takaa-ajokilpailun. Eder oli 26. maailmancupin lopputilanteessa.
Hiihdon SM-kilpailut
Hiihdon SM-kilpailuissa 2009 Jämijärvellä Eder saavutti pronssia vapaan tyylin sprintistä. Kuopion hiihdon SM-kisoissa 2011 Eder hiihti hopeaa vapaan tyylin sprintissä ja 30 kilometrin kilpailussa. Hän saavutti 5 kilometrin vapaan hiihtotavan SM-pronssia 2022.
C-SPAN
C-SPAN Radion ja C-SPAN internetsivujen lisäksi C-SPANilla on useita eri televisiokanavia:
Historia
C-SPAN aloitti lähetyksensä 19. maaliskuuta 1979 kongressiedustaja Al Goren puheella. Toinen kanava, C-SPAN2 aloitti 2. kesäkuuta 1986 ja sen tarkoitus oli lähettää kaikki Yhdysvaltain senaatin tapahtumat suorana. Uusin kanava, C-SPAN3 aloitti 22. tammikuuta 2001, ja sen tarkoitus oli lähettää muita hallintoon liittyviä tapahtumia suorana sekä ohjelmaa C-SPANin historiallisista arkistoista.
Organisaatio
C-SPAN on poikkeus yhdysvaltalaisessa televisiossa, sillä se on voittoa tavoittelematon yhteisö, jonka omistaa National Cable Satellite Corporation. C-SPAN ei ota vastaan lahjoituksia Yhdysvaltain hallinnolta.
Štšigry
Štšigry on kaupunki Kurskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kurskin ja Kastornajan välisen rautatien varrella (Štšigryn asema) 61 kilometriä Kurskista itäkoilliseen. Kaupunki on Štšigryn piirin (11 994 as., vuonna 2010) keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 17 040 henkeä (2010).
1600-luvulta lähtien tunnetaan Troitskoje na Štšigrah -niminen kylä, josta vuonna 1779 tuli Štšigryn kaupunki ja Kurskin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Asukkaiden pääelinkeinona oli maatalous. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Nykyään Štšigryssa on koneenrakennus-, muovi-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.
Naisenkuvia
Naisenkuvia on Jörn Donnerin ohjaama suomalainen komedia elokuva vuodelta 1970. Elokuva on Donnerin itseironinen vastaus hänen 1960-luvun lopulla muun muassa elokuvilla Mustaa valkoisella ja Sixtynine 69 aiheuttamiinsa seksikohuihin. Elokuvassa Donnerin esittämä porno elokuvatuottaja palaa Yhdysvalloista Suomeen, jossa joutuu taas työskentelemään surkean pienillä budjeteilla ja amatöörimäisten työkumppaneiden kanssa. Elokuva herätti kohua näyttämällä muutaman sekunnin ajan kaukaa kuvattuna Donnerin erektiossa olevaa penistä.
Naisenkuvia oli Suomen elokuvateattereissa 316 859 katsojallaan vuoden 1970 toiseksi katsotuin elokuva Akselin ja Elinan jälkeen. Elokuvan kuvaaja Heikki Katajisto voitti Jussi-palkinnon jaettuna elokuvan Anna kanssa.
Elokuva on julkaistu kolmesti VHS-kasettina vuosina 1992, 1994 ja 1995. Finnkino julkaisi elokuvan DVD:nä vuonna 2008. Elokuva on esitetty muutaman kerran televisiossa.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1948
Miesten yleismestaruus
<br style="clear:both;"/>
Naisenkuvia
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi näkee Naisenkuvissa paljon puhetta, alastomia ihmisiä mutta kovin keskinkertaisen tarinan. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä.
In Search of Space
In Search of Space (tunnetaan myös nimellä X In Search of Space) on Hawkwind-yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1971. Albumi nousi Britannian albumilistalla top-20:neen ja on myös fanien ja kriitikoiden keskuudessa yksi yhtyeen suosituimmista albumeista sisältäen yhtyeen klassikoihin lukeutuvia kappaleita kuten ”Master of the Universe” ja ”You Shouldn’t Do That”. Albumista on julkaistu remasteroitu versio vuonna 1996.
Kokoonpanomuutokset
Pian ensilevyn ilmestymisen jälkeen basisti John A. Harrison ja kitaristi Huw Lloyd Langton jättivät yhtyeen. Langtonin tilalle ei otettu uutta kitaristia ja Harrisonin tilalle basistiksi tuli ensin Thomas Crimble ja sittemmin keväällä 1971 Amon Duul II-yhtyeessä soittanut Dave Anderson. Yhtyeen efekti- ja tehostepuolesta vastannut Dik Mik erosi yhtyeestä keväällä 1971 juuri ennen albumin nauhoitusten alkua ja hänen tilalleen vastahankittua syntetisaattoria otettiin soittamaan yhtyeen miksaajana toiminut Del Dettmar. Dik Mik palasi kuitenkin yhtyeeseen albumin levytysten loppuvaiheessa ja jatkossa hän ja Dettmar hoitivat yhdessä elektronisten instrumenttien soittovastuun.
Vuonna 1971 yhtyeen toimintaan tuli mukaan myös kirjoittaja-lyyrikko Robert Calvert, joka innostui yhtyeen avaruus-teemasta nähtyään heidät konsertissa. Calvert kirjoitti tämän albumin liitteenä tulleen The Hawkwind Log-liitteen ja toimi myöhemmin yhtyeessä vokalistina ja lausujana sekä säveltäjänä. Yhtyeessä jatkoivat myös alkuperäisjäsenet, vokalisti-kitaristi Dave Brock, saksofonisti Nik Turner ja rumpali Terry Ollis.
Ennen albumin julkaisua basisti Dave Anderson lähti yhtyeestä riitaannuttuaan muitten jäsenien kanssa. Hänen tilalleen tuli Dik Mikin suosituksesta Ian "Lemmy" Kilmister, joka oli soittanut aiemmin kitaraa mm. Sam Gopalin yhtyeessä sekä Opal Butterfly- ja The Rockin' Vickers -yhtyeissä. Vuoden 1972 alussa puolestaan rumpali Terry Ollis jätti yhtyeen huumeongelmien vuoksi ja hänen tilalleen tuli Kilmisterin vanha yhtyetoveri Simon King.
Nauhoitus ja kappalemateriaali
Albumi nauhoitettiin keväällä 1971 George Martinin AIR-studiolla ja pääosin Olympic-studiolla Lontoossa tuottaja George Chkianzin johdolla. Edelliseen albumiin verrattuna In Search of Space on enemmän kappale-painotteinen, kuitenkaan yhtyeen instrumentaali-jami-perinteitä unohtamatta. Musiikki on myös jykevöitynyt raskaampaan suuntaan ja etenkin Dave Andersonin bassonsoitto on hyvin pinnalla albumilla.
Albumin avauskappale on pitkä, yli 15-minuuttinen Brockin monotonisen riffin ja Ollisin nopean kompin varassa kulkeva ”You Shouldn’t Do That”, josta tuli vakionumero yhtyeen keikoille ja sitä oli myös jo soitettu ennen albumin levytystä. Kappaleen sävelsivät Nik Turner, joka myös laulaa kappaleen vokaalit ja Dave Brock. Del Dettmarin ja Dik Mikin "avaruus"-tehosteet ovat kuuluvasti esillä kappaleessa.
"You Know You're Only Dreaming" on tunnelmallinen, blues-pohjainen kappale, joka myös löysi paikkansa yhtyeen konsertteihin. Brock on maininnut kappaleen inspiraationa olleen Steve Miller Bandin kappaleen "Jackson-Kent Blues". Kappaleesta levytetty varhaisempi versio löytyy yhtyeen Parallel Universe-kokoelmalta.
Turnerin ja Brockin säveltämä "Master Of The Universe", on vahvasti heavy rock -vaikutteinen Brockin raskaan kitara-riffin ansiosta. Myös Dave Andersonin basso-kuvio on olennainen ja kuuluva osa kokonaisuutta. Kappaleessa on Nik Turnerin efektoitu saksofoni-soolo. Kappale on yhtyeen historian tunnetuimpia. Vuonna 2012 autonvalmistaja Ford käytti kappaletta mainoksessaan.
"We Took The Wrong Step Years Ago" on rakenteeltaan "avaruusballadi", jossa Brockin 12-kielistä akustista kitarointia säestävät erilaiset ääniefektit. Aihepiirinä kappaleessa on ihmiskunnan kehityksen kritisointi.
Psykedeelis-vaikutteinen "Adjust Me" on 6-minuuttinen bändi-improvisaatio, tyyliltään ensimmäisen albumin jami-henkisyyteen verrattavissa. Kappaleen alussa Turner esittää "dramaattisen" ja efektoidun puheen.
Albumin päättää "Children of the Sun", jonka Turner ja Anderson sävelsivät viime hetken lisäyksenä albumille. He myös soittavat kappaleen kahdestaan. Kappale kulkee suoraviivaisen akustisen kitarariffin ja ajoittaisten sähkökitara-sointujen sekä Turnerin huilunsoiton myötä.
Kansitaide ja The Hawkwind Log
Alkuperäisen, kahteen suuntaan avautuvan kannen suunnitteli yhtyeen lähipiiriin kuulunut underground-taiteilija Barney Bubbles. Dik Mikin kuva sisäkannessa on eri muodossa muiden jäsenten kuviin verrattuna, koska hän oli eronnut yhtyeestä levytyksen aikana ja palannut takaisin juuri ennen albumin julkaisua, joten hänen kuvansa lisättiin kanteen viime hetkellä. Takakannessa on alastonkuva tanssija Staciasta sekä teksti "Technicians of space ship Earth this is your captain speaking your captain is dead".
Yhtyeen toimintaan mukaan tullut Robert Calvert teki yhdessä Bubblesin kanssa albumin mukana tulleen 24-sivuisen The Hawkwind Log-liitteen. Se sisältää kuvia ja lokikirjan muodossa eri päivämääriin ja aikakausiin merkittyjä kertomuksia ja runoja joiden aiheina ovat muun muassa avaruus, science fiction, tähtitiede, astrologia, luonto, uskonnot, okkultismi ja mystiikka sekä filosofia. Osa teksteistä oli mukana paria vuotta myöhemmin Space Ritual-konseptissa.
Albumin saama vastaanotto mediassa ja listoilla
Isossa-Britanniassa albumi menestyi hyvin nousemalla top 20:een albumi-listalla. Julkaisun aikoihin albumi sai hyviä arvosteluja niin kotimaassaan kuin myös Yhdysvalloissa, jossa yhtye ei tuolloin ollut vielä esiintynyt. Brittiläinen Melody Maker-lehti kritisoi hieman yhtyeen soittotaitoa verrattuna mm. saksalaisiin saman genren krautrock-yhtyeisiin, mutta kehui yhtyettä "elektronisen musiikin edelläkävijänä". Myös brittiläinen Beat Instrumental kehui albumia "loistavaksi sekoitukseksi hard rockia ja mielikuvia avaruudesta". Amerikkalaiset Rolling Stone- ja Billboard-lehdet suhtautuivat myös positiivisesti albumiin ja sen "avaruushenkiseen äänimaailmaan".
Myöhemmin In Search of Space on ollut niin fanien ja kriitikoidenkin keskuudessa yksi yhtyeen suosituimmista albumeista. Muun muassa Allmusic-sivuston kriitikko sanoo albumin olleen "edelläkävijä ja ovien aukoja progressiivisen rockin uusilla alueilla" ja Classic Rock-lehden "The 100 Greatest British Rock Albums" -äänestyksessä albumi sijoittui sijalle 83. vuonna 2006.
Harold Laski
thumb|right|Harold Laski vuonna 1936. Harold Joseph Laski (30. kesäkuuta 1893 Manchester – 24. maaliskuuta 1950 Lontoo) oli englantilainen politiikan tutkija, taloustieteilijä, tietokirjailija ja luennoitsija, joka 1945–1946 toimi työväenpuolueen puheenjohtajana.
Terceirandoggi
Terceirandoggi (cão de fila da Terceira) on portugalilainen koirarotu, joka tunnetaan myös nimellä rabo torto - vapaasti käännettynä "korkkiruuvihäntä" (rabo = häntä, torto = kiertynyt, mutkainen). FCI ei ole tunnustanut sitä ja Portugalissa sen elvytys on paraikaa käynnissä.
Stephen Kingin Desperation
Stephen Kingin Desperation on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Mick Garrisin ohjaama yhdysvaltalainen televisioelokuva. Elokuva perustuu Stephen Kingin kauhuromaaniin Epätoivon kaupunki. King on toiminut myös elokuvan käsikirjoittajana ja tuottajana.
Terceirandoggi
Ulkomuoto
Terceirandoggin on kuvailtu muistuttavan bullmastiffia, joskin olevan tätä lyhytraajaisempi. Se on keskikokoinen, fila-tyyppinen molossikoira, joka muistuttaa sukulaistaan são miguelinfilaa. Pää on leveä ja raskas. Korvat perinteisesti typistetään alkuperämaassa. Rodun tunnusomaisimpiin piirteisiin lukeutuu synnynnäisesti lyhyt, korkkiruuvimaisesti kiertyvä häntä. Karvapeite on lyhyt ja sileä ; väriltään Eva-Maria Krämerin mukaan joko fawn tai keltainen, ja siinä tulee olla vaalea maski - Desmon Morriksen mukaan vastaavasti fawn, keltainen, oranssi tai valkoinen keltaisin tai punaruskein merkein. Keskimääräinen säkäkorkeus on noin 55 cm tai noin 58 cm ja paino 54 kg.
Stephen Kingin Desperation
Juoni
Peter ja Mary Jackson matkustavat autiomaassa autolla ja joutuvat poliisin pysäyttämäksi. Pariskunnan tietämättä heidän takakontistaan löytyy huumausainetta, minkä perusteella poliisi Collie Entragian pidättää heidät ja kuljettaa autioituneeseen Desperationin kaupunkiin. He huomaavat jonkin olevan pahasti vialla, kun kaupungista löytyy asukkaiden kuolleita ruumiita. Poliisi tappaa Peterin ja sulkee Maryn muiden vangittujen matkalaisten kanssa putkaan ja jättää vangit kojootin vartioimaksi. Kirjailija Johnny Marinville onnistuu ottamaan yhteyttä ystäväänsä Steve Amesiin, joka sattuu myös kulkemaan autiomaan halki rekallaan. Vangittujen toivo riippuu Stevestä, sillä he ovat vaarassa joutua tekemisiin pahan voiman kanssa, joka on lähtöisin kaupungin lähellä sijaitsevasta hylätystä kaivoksesta.
Terceirandoggi
Luonne ja käyttäytyminen
Rotua käytetään talojen vahtikoirana.
Alkuperä
thumb|right|280px|Kaksi terceirandoggia vuoden 1937 Lissabonin näyttelyssä. Rotu on kotoisin Azoreilla sijaitsevalta Terceiran saarelta, ja polveutunee alentejonkoirasta. Se on mitä todennäköisimmin sukua myös naapurisaaren são miguelinfilalle. 1900-luvun puolivälissä hallitus oli mukana rahoittamassa sen jalostusohjelmaa, joka sittemmin epäonnistui. Vuonna 1970 sen katsottiin käytännössä kuolleen sukupuuttoon, mutta jäljellä oli kuitenkin joitain yksilöitä, joiden avulla saatiin käynnistettyä nykyinen elvytystyö.
Musudan
100px|pienoiskuva|Hwasong-10 (Musudan). 200px|pienoiskuva|Pohjois-Korean ohjusten kantomatka. Musudan on Pohjois-Korean strateginen keskimatkan ohjus, joka perustuu venäläiseen R.27 Zyb -ohjukseen. Ohjusta näytettiin ensi kertaa lokakuun 2010 paraatissa ja sitä testattiin ensimmäisen kerran vuonna 2016. Musdan-ohuksia saattaa olla Iranillakin. Sukellusveneestä laukaistava KN-11-ohjus muistuttaa Musudania.
Yleistä
Ohjus tunnetaan myös mm. nimillä Mirim, BM-25, Taepodong X, Nodong-B, Rodong-B jne. Ohjus on muunneltu, pidennetty venäläinen R-27 Zyb, joka tunnetaan lännessä myös nimellä SS-N-6 Serb. Ohjus on liikuteltava ja käyttää nestemäistä polttoainetta. Ohjuksen kantomatka 2500-4000 km, taistelukärki painaa noin tonnin. tarkkuus CEP 1,3 km.
Merkitys ohjusohjelmassa
Pohjois-Korea sai ohjuksen perustamiseen tarvittavat tiedot joskus välillä 1992-1998, kun Neuvostoliitto oli romahtanut. Ohjusta ei liene sijoiteltu, mutta sitä on käytetty luultavasti KN-08-ohjuksen kehittämisessä. Musudania muistutata läheiesti Pohjois-Koreansukellusveneestä laukaistava KN11-ohjus.
Parque Ibirapuera
thumb|Puiston kartta thumb|Ibirapuera Park Parque Ibirapuera on yleinen puisto São Paulossa Brasiliassa. Se vihittiin käyttöön 21. elokuuta 1954 kaupungin 400-vuotisjuhlien kunniaksi. Puiston pinta-ala on 158 hehtaaria.
Walesin jalkapallomaajoukkue
Walesin jalkapallomaajoukkue edustaa Walesia kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Walesin jalkapalloliiton alaisuudessa.
Wales on selviytynyt historiansa aikana kolme kertaa arvokisoihin. Vuoden 1958 maailmanmestaruuskilpailuissa joukkue onnistui pääsemään lohkovaiheesta jatkoon kolmella tasapelillä. Puolivälierissä tuleva maailmanmestari Brasilia pudotti Walesin jatkosta, tuolloin 17-vuotiaan Pelén maalilla.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Wales teki ensiesiintymisensä 2016. Se voitti alkulohkonsa kukistettuaan Slovakian ja Venäjän sekä hävittyään Englannille. Neljännesvälieräottelussa se voitti Pohjois-Irlannin ja puolivälierässä Belgian, kunnes hävisi välieräottelussa Portugalille.
Jo EM-kilpailuissa 1976 Wales oli selviytynyt puolivälieriin, mutta lopputurnauksessa pelasi tuolloin vain neljä joukkuetta.
Alimmillaan FIFA-rankingissa Wales oli elokuussa 2011, sijalla 117. Kuitenkin jo seuraavan vuoden toukokuussa sijoitus oli noussut yli 70 paikkaa, sijalle 41. Korkeimmillaan se on ollut kahdeksantena lokakuussa 2015.
Arvokisat
{|
István Tarlós
István Tarlós (s. 26. toukokuuta 1948 Budapest, Unkari) on unkarilainen poliitikko, joka valittiin vuonna 2010 Budapestin pormestariksi.
Tarlós syntyi Budapestissa 1948. Hän valmistui yliopistosta insinööriksi, ja tämän jälkeen hän työskenteli 15 vuotta rakennusteollisuudessa. Tarlós astui aktiivisesti politiikkaan vasta 1990-luvulla. Hän oli liittynyt 1989 kommunismin vastaiseen Vapaiden demokraattien liittoon (SZDSZ). Tarlós valittiin 1990 Budapestin III osa-alueen pormestariksi.
Tarlós jätti SZDSZ:n kesällä 1994 poliittisten erimielisyyksien takia. Hän oli sen jälkeen sitoutumaton, jona valittiin uudelleen III osa-alueen pormestariksi 1994, 1998 ja 2002. Fideszin tukemana Tarlós asettui 2006 ehdokkaaksi Budapestin pormestariksi. Hän hävisi kuitenkin äänestyksen yhdellä prosenttiyksiköllä Gábor Demszkylle. Tarlós valittiin lokakuussa 2006 Fideszin ja Kristillisdemokraattisen kansanpuolueen Budapestin kunnan yhteisosaston johtajaksi, vaikka hän pysyi edelleen sitoutumattomana. Tarlós valittiin 2010 selvällä ääntenenemmistöllä Budapestin uudeksi pormestariksi.
Ernst Trontti
Ernst Arvid Trontti oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä muonitusmestarina.
Perhetausta ja koulutus
Trontin vanhemmat olivat vanginvartija Isak Trontti ja Anna Elisabeth Östergård. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Ija Cronströmin kanssa, joka kuoli vuonna 1934. Trontti kävi kansakoulun.
Jääkärikausi
Trontti työskenteli liikealalla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 18. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.
Sisällissodan jälkeinen aika
Trontti palveli sisällissodan jälkeen II pataljoonan muonitusmestarina yhä 2. Jääkärirykmentissä. Rykmentin nimi muutettiin myöhemmin ensin Porin jalkaväkirykmentti 2:ksi ja myöhemmin Savon jääkärirykmentiksi. Hän erosi armeijasta 30. syyskuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen vuodesta 1921 alkaen konttoristina K. Lundberg & co ab:n palveluksessa Uuraassa.
Talvi- ja jatkosota
Trontti osallistui talvisotaan talousupseerina Rannikkotykistörykmentti 2:ssa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin talousupseeriksi 8. Rannikkoprikaatiin. Vuonna 1942 hänet kotiutettiin, jonka jälkeen hän työskenteli toimitusjohtajana Oy Trope Ab:n palveluksessa.
Kedahin sulttaani
Kedahin sulttaani on Malesian Kedahin osavaltion hallitsija. Sulttaani toimii myös vuorollaan Malesian kuninkaana. Kedah on maailman vanhin edelleen hengissä oleva sulttaanikunta ja maata hallinnut kuningassuku on yksi maailman vanhimmista dynastioista. Suku on hallinnut Kedahia koko sen olemassaolon ajan, vuodesta 1136. Kun mukaan lasketaan sulttaanikuntaa edeltänyt vuonna 630 perustettu Kedahin hindukuningaskunta, on sama suku ollut vallassa 600-luvulta lähtien.
Historia
Kedah on Malesian vanhin sulttaanikunta ja maailman vanhin edelleen olemassa oleva sulttaanikunta. Valtio perustettiin vuonna 1136. Sitä ennen maa oli Hindulainen kuningaskunta, jonka johtaja oli arvonimeltään maharadža. Hinduvaltakunnan perusti noin vuonna 630 Maharadža Derbar, Gameronin radža. Nykyisin Gameron on Bandar Abbas, eteläisessä Iranissa.
Kedahin yhdeksäs maharadža kääntyi islamiin vuonna 1136 ja otti nimekseen Sulttaani Mudzafar Shah I. Samalla hindukuningaskunta muuttui sulttaanikunnaksi, sillä sulttaani on islamilainen arvonimi hallitsijalle.
Ensimmäisen sulttaanin jälkeen vallassa ovat olleet hänen jälkeläisensä, ja kuninkaallinen suku jatkuu keskeytyksettä tähän päivään asti. Malesian valtion olemassa olon aikana vallassa oli pitkään pitkäikäinen sulttaani Sulttaani Abdul Halim Mu'adzam Shah, joka hallitsi vuosina 1958-2017. Hän on myös Kedahin sulttaaneista ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa, joka on toiminut Malesian kuninkaana. Hän on myös ainoa, joka on toiminut Malesian kuninkaana kahdesti.
Hinduhallitsijat
Viimeinen maharadža kääntyi islamiin, perusti Kedahin sulttaanikunnan ja otti nimekseen Mudzafar Shah.
David Bitsindou
David Bitsindou (s. 26. maaliskuuta 1989 Villepinte, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Suomessa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemi Kingsiä kaudella 2016. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja tai keskuspuolustaja.
Kos (kaupunki)
Kos on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Kosin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Κω, Dimotikí Enótita Ko) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Kosin saarella, Kosin alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 19 432 (vuonna 2011). Kosin kaupunki on Kosin saaren pääkaupunki sekä Kosin kunnan kuntakeskus.
Maantiede
Kosin kaupunki sijaitsee rannikolla saaren koilliskärjessä, josta avautuu näkymä Turkin puolen rannikolle. Se on saaren kaupallinen ja hallinnollinen keskus ja pääsatama. Kaupungista on laivayhteydet Pireukseen sekä muun muassa Kálymnokselle ja Ródokselle. Kaupunki on myös saaren turismin keskus, ja sen ranta-alueilla on lukuisia suuria hotelleja. Kosin kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 22 kilometrin päässä kaupungista saaren keskiosissa.
Historia
pienoiskuva|vasen|[[Kos (antiikin kaupunki)|Antiikin Kosin gymnasionin raunioita niin kutsutulla Läntisellä arkeologisella alueella.]] pienoiskuva|vasen|Eleftherías-aukio, kunnallinen agora (Dimotikí Agorá) eli kauppahalli sekä [[Defterdarin moskeija.]]
Antiikki
Kosin kaupungin paikalla on ollut asutusta jo mykeneläisellä kaudella. Antiikin aikana kaupungin paikalla sijaitsi alun perin Kos Meropiksen kaupunki. Saaren pääpaikka oli tuohon aikaan toisaalla Astypalaian kaupungissa. Vuonna 366 eaa. Kos Meropiksen paikalle perustettiin saaren uudeksi keskukseksi uusi Kosin kaupunki ja kaupunkivaltio (polis), joka on nykyisen kaupungin suora edeltäjä. Kaupunki kukoisti hellenistisellä ja roomalaisella kaudella ja vielä varhaiskristillisellä kaudella. Se tuhoutui maanjäristyksissä vuosina 469 ja 554.
Myöhempi historia
Kaupunki taantui keskiajaksi. Johanniittain ritarikunta rakennutti kaupungin sataman edustalle Nerantzián linnana tunnetun linnan 1300-luvulla. Osmanivallan aikana linna oli turkkilaisten keskus kaupungissa, eikä kristityillä ollut oikeutta astua sinne. 1800-luvun puolessa välissä kaupungissa oli noin asukasta.
Italialaiset rakennuttivat Kosin kaupungin pitkälti uudelleen Dodekanesian italialaisvallan aikana maailmansotien välillä, erityisesti kaupunkia tuhonneen vuoden 1933 suuren maanjäristyksen jälkeen. Tämän vuoksi kaupunki on kreikkalaiseksi kaupungiksi poikkeuksellisen modernin oloinen leveine katuineen. Kaupungissa on nykyisin myös varsin paljon jalankulkijoille erotettuja alueita. Italialaiset suorittivat kaupungissa myös laajoja arkeologisia kaivauksia ja entistyksiä.
Kos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä uudeksi Kosin kunnaksi yhdessä Díkaioksen ja Irakleídeen kanssa, jolloin se muuttui yhdeksi uuden kunnan kunnallisyksiköistä. Kaupunki kärsi vaurioita maanjäristyksessä 21. heinäkuuta 2017.
Nähtävyydet
Kosin kaupungin keskustassa on paljon antiikin aikaisia raunioita erityisesti roomalaiselta kaudelta. Näihin lukeutuvat muun muassa Kosin agoran, stadionin sekä roomalaisaikaisen odeionin arkeologiset alueet, niin kutsuttu Läntinen arkeologinen alue sekä Roomalaisena talona (Casa Romana) tunnettu uudelleenrakennettu roomalaisaikainen yksityistalo. Keskiaikainen Nerantzián linna sijaitsee kaupungin rannassa. Sen lähellä sijaitsee Hippokrateen puuksi kutsuttu vanha plataanipuu. Kaupungissa toimii Kosin arkeologinen museo.
Kaupungin tärkein kirkko on omistettu Pyhälle Paraskevalle (Agía Paraskeví). Osmanivallan ajasta muistuttavat muun muassa Defterdarin moskeija ja Hassan Paššan moskeija. Perinteisenä ostospaikkana toimii italialaisvallan aikana rakennettu kauppahalli eli kunnallinen agora (Dimotikí Agorá). Asklepieion eli parantajajumala Asklepioksen pyhäkköalue sijaitsee kaupungin ulkopuolella noin 3,5 kilometrin päässä.
pienoiskuva|none|upright=2.4|Kosin kunnantalo ja Neratzián linna.
Roeselarenkarjakoira
Roeselarenkarjakoira oli belgialainen koirarotu, joka rekisteröidään nykyisin virallisesti bouvieriksi.
Ulkomuoto
Roeselarenkarjakoira oli poikkeuksellisen kookas karjakoira, jonka 83 senttimetrin maksimisäkäkorkeus vastasi korkeimpien molossikoirien mittoja. Se painoi 60 kg ja oli väriltään aina musta.
Luonne ja käyttäytyminen
Roeselarenkarjakoira suhtautui vieraisiin pidättyväisesti, mutta oli perhettään kohtaan lempeä ja luotettava. Sen omistajan tuli olla kokenut koiraihminen, joka kykeni kouluttamaan tavallista haastavampiakin rotuja.
Alkuperä
Rotu on saanut nimensä Länsi-Flanderissa sijaitsevan Roeselaren alueen mukaan. Sitä pidetään bouvierin, ardennienkarjakoiran ja suursnautserin kantamuotona. Se on nykyisin virallisesti sulautunut yhdeksi roduksi bouvierin kanssa, joten käytännössä se on rotuna kuollut sukupuuttoon.
Liikenneinsinööri
Liikenneinsinööri on teknisen alan ammatti. Liikenneinsinöörejä koulutetaan Suomessa Teknillisessä korkeakoulussa liikennetekniikan osastolla (diplomi-insinööri) ja ammattikorkeakoulutasolla Hämeen ammattikorkeakoulussa Riihimäellä (insinööri (AMK), syksystä 2008 alkaen). Aikaisemmin alan koulutusta järjestettiin myös opistoasteella.
Liikenneinsinöörin työtehtävät voivat liittyä esimerkiksi yleiseen liikennesuunnitteluun, joukkoliikenteeseen, kuljetuksiin tai liikennetelematiikkaan. Mahdollisia työnantajia ovat valtio, kunnat ja suunnittelutoimistot sekä erilaiset liikennealan yksityiset yritykset.
Fungus Amongus
Fungus Amongus on amerikkalaisen rock-yhtyeen Incubusin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 1995.
Trenton Titans
Trenton Titans oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelasi ECHL-liigassa. Seura oli Philadelphia Flyersin ja Adirondack Phantomsin farmijoukkue. FHL-seura Danbury Whalers oli Trenton Titansin farmijoukkue.
Historia
Vuonna 1996 ECHL antoi Trentonille oikeudet laajennusjoukkueeseen. Kaupunkiin perustettiin seura vuonna 1999 nimellä Trenton Titans. Jo kaudella 2000–2001 seura pelasi liigan finaaleissa. ECHL-liigan mestaruuden Kelly Cupin Titans voitti kaudella 2004–2005. Kauden 2005–2006 Titans toimi New York Islandersin farmijoukkueena ja seuraavalla kaudella Philadelphia Flyersin farmijoukkueena.
New Jersey Devils osti seuran vuonna 2007 ja seuran uudeksi nimeksi tuli Trenton Devils. Samalla seurasta tuli New Jerseyn farmijoukkue. Neljä vuotta myöhemmin seura sai uuden omistajan ja sen nimeksi palautettiin Trenton Titans. Samassa yhteydessä seura palasi Philadelphia Flyersin ECHL-yhteistyökumppaniksi.
Ole Gunnar Fidjestøl
Ole Gunnar Fidjestøl (s. 21. maaliskuuta 1960) on norjalainen mäkihyppääjä, joka kuului maansa maajoukkueeseen 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa.
Fidjestøl voitti lentomäen maailmanmestaruuden Oberstdorfissa vuonna 1988. Kaksi vuotta myöhemmin hän sijoittui MM-lentomäessä viidenneksi ja vuonna 1992 sijalle 12. Hiihdon MM-kilpailuissa hän saavutti joukkuemäen MM-hopeaa Oberstdorfissa 1987 ja Lahdessa 1989. Calgaryn olympiakisoissa 1988 hän saavutti joukkuemäessä pronssia. Lahden MM-kisoissa hän sijoittui henkilökohtaisessa suurmäen kilpailussa yhdeksänneksi.
Fidjestølin paras maailmancupin kokonaiskilpailusijoitus on kaudelta 1988–1989, jolloin hän sijoittui yhteispisteissä neljänneksi. Kaudella 1986–1987 hän oli kokonaiskilpailussa kahdeksas ja kaudella 1987–1988 yhdeksäs. Hän saavutti maailmancupissa neljä osakilpailuvoittoa, joista kolme lentomäessä. Seuratasolla hän edusti Vikersund IF:ää.
Joutsijärvi (Ulvila)
Joutsijärvi on Satakunnassa Ulvilassa, entisen Kullaan kunnan alueella, sijaitseva järvi. Järvi sijaitsee noin neljä kilometriä Kullaan keskuksesta koilliseen. Joutsijärven länsipuolella on sitä huomattavasti pienempi Tuurujärvi, jota erottaa Joutsijärvestä kolme kapeaa ja matalaa salmea. Joutsijärvi ja Tuurujärvi kuuluvat Kullaanjoen valuma-alueeseen, joka on osa laajempaa Kokemäenjoen vesistöä. Kullaanjoki tai Joutsijoki muuttaa matkalla useasti nimeään, ja se laskee Harjunpäänjokena Kokemäenjokeen, joka laskee edelleen Selkämeren Pihlavanlahteen Porin edustalla.
Joutsijärvi on keskikokoinen järvi, joka on Satakunnan suurimpia järviä. Muut merkittävät Kullaanjoen valuma-alueen järvet Joutsijärven ja Tuurujärven lisäksi ovat Palusjärvi ja Pyhäjärvi. Joutsijärvi on järvistä selvästi suurin.
Maantiede
Joutsijärven ja Tuurujärven yhteenlaskettu pinta-ala on 1 039 hehtaaria, mistä huomattavasti isomman Joutsijärven ala on 840 hehtaaria. Järven pituus on 5,5 kilometriä ja leveys 3,4 kilometriä. Joutsijärven keskisyvyys on 2,17 metriä, ja sen suurin syvyys on seitsemän metriä. Järven tilavuus on 0,225 km3. Joutsijärvellä ja Tuurujärvellä on yhteistä rantaviivaa saaret mukaan lukien 67 kilometriä. Joutsijärven osuus rantaviivasta on 63 kilometriä. Ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa.
Joutsijärven ja Tuurujärven yhteenlaskettu valuma-alue on 115,89 km2. Valuma-alueesta suurin osa on metsiä ja soita. Metsiä valuma-alueesta on 56 % ja soita 30 %. Yhteensä metsiä ja soita on valuma-alueella 102 km2. Valuma-alueella on useita pieniä järviä ja lampia, joita alueella on noin 10,8 km2. Peltoalaa valuma-alueesta on 3,4 % eli noin 3,5 km2.
Language, Truth and Logic
Language, Truth and Logic on Alfred J. Ayerin vuonna 1936 julkaisema kirja, joka määrittelee ja selittää loogisen positivismin toteamuksen pääperiaatteet. Ayer hylkää teoksessa agnostismin sillä perusteella, että agnostikko, vaikka väittääkin, että tieto jumalasta ei ole mahdollista, on sitä mieltä, että jumalalla on merkitys.
Joutsijärvi (Ulvila)
Maantiede
Suurimmat järveen laskevat ojat ovat järven kaakkoisosan Ahmauksenlahteen laskeva Ahmauksenoja ja järven koillisosaan laskeva Jylhäjoki, joka on Lavian Saarijärven laskujoki. Ahmauksenojan ja Jylhäjoen yhteenlaskettu osuus Joutsijärven valuma-alueesta on 67 km2.
Veden säännöstely
Porin kaupunki ottaa raakavetensä Joutsijärven viereisestä Tuurujärvestä, joten Joutsijärven veden laadulla on tärkeä merkitys Tuurujärven veden laatuun. Ennen vedenottoa vesi virtasi järvien välisen kolmen kapean salmen kautta Tuurujärvestä Joutsijärveen, mutta veden virtaus on nyt kääntynyt, koska Tuurujärven eteläosan Hämäläistenlahdelta johdetaan vettä vedenottamoon.
Hydrologia
Joutsijärvi on ravinnepitoisuutensa perusteella lievästi rehevöitynyt, ruskeavetinen ja vedenlaadultaan humuspitoinen järvi. Humuspitoinen ja samea vesi viittaa valuma-alueilta valuvaan suoveteen ja kiintoainekuormitukseen. Järven suurimmat kuormittajat ovat Ahmauksenojasta ja Jylhäjoesta virtaavat ravinnekuormat. Suurin osa valuma-alueen viljelyksistä sijaitsee Jylhäjoen varrella, kun taas pienempi osa viljelyksistä sijoittuu Ahmauksenojan varteen. Valuma-alueen asutus on haja-asutusaluetta, ja pääosa asutuksesta sijoittuu Joutsijärven koillispuolella olevaan Saarijärven kylään. Loma-asuntoja Joutsi- ja Tuurujärven rannalla on jonkin verran, ja ne sijoittuvat järvien etelä- ja länsirannoille. Valuma-alueella ei ole teollisuutta, mutta karjataloutta on jonkin verran.
Vesiympäristön tilalla on Joutsijärven alueella suuri merkitys, sillä Joutsijärvi on merkittävä retkeilyalue. Järven ympäri kiertää 27 kilometrin retkeilyreitti. Järven vesi on tyydyttävässä kunnossa, eikä sinileväesiintymiä ole ollut merkittävissä määrin. Rehevissä vesissä esiintyvä limalevä on toisinaan virkistyskäyttöä haittaava tekijä.
Muuta
Joutsijärvi ja Joutsijoki ovat olleet aikoinaan tärkeitä uittoväyliä Kokemäenjoen suulla Porissa oleville höyrysahoille. Uitto joessa on loppunut vuonna 1957. Joutsijoen varrella Joutsijärven lounaispuolella sijaitsevassa Jalomäen umpipihassa on esillä Joutsijärvellä käytössä ollutta uittovälineistöä.
Turun kaupunginteatteri
Turun Kaupunginteatteri on Turussa toimiva ammattiteatteri. Se perustettiin vuonna 1946 Turun Teatterin ja Turun Työväen Teatterin yhdistyessä. Se oli Suomen vanhin täyskunnallinen teatteri, kunnes vuoden 2014 alusta se siirtyi Turun kaupungin omistamaksi osakeyhtiöksi. Teatterin sydän on sen kolmella näyttämöllä, joiden kausittain vaihtuva ohjelmisto sisältää esityksiä musikaaleista draamaan ja komedioista lastenteatteriin. Teatterissa järjestetään myös yleisötapahtumia ja tiloja vuokrataan näytöskalenterin salliessa tapahtumanjärjestäjille.
Toiminta
Teatterin vuosittainen katsojamäärä on noin 140 000 ihmistä. Henkilökuntaa teatterin eri osastoilla työskentelee lähemmäs sata. Kaupunginteatteri toimii keskeisellä paikalla Aurajoen rannalla sijaitsevassa teatteritalossa.
Teatterin historian maineikkain kausi oli Kalle Holmbergin ja Ralf Långbackan johtajakausi 1972–1977. Kaupallinen ja taiteellinen puoli olivat tasapainossa, ja menestyksen helmi oli Seitsemän veljestä. Lautakunnan ennakkoluulojen vuoksi estyi kuitenkin muun muassa Jussi Kylätaskun näytelmän Runar ja Kyllikki Jouko Turkan ohjaama esitys.
Turun Kaupunginteatteri ja Naantalissa Muumimaailman yhteydessä toimiva kesäteatterinäyttämö Emma-teatteri aloittivat yhteistyönsä kesällä 2015. Yhteistyö oli oikeastaan paluu juurille, sillä Emma-teatterin ensimmäisenä toimintavuonna se teki yhteistyötä Linnateatterin kanssa, jonka johdossa olivat Arto Valkama ja Mikko Kouki, jotka johtavat parhaillaan Turun Kaupunginteatteria.
Teatterin rakennukset
Vuosina 1946–1954 teatteri toimi Alvar Aallon suunnittelemassa Lounais-Suomen Maalaistentalossa Humalistonkadulla. Vuonna 1954 tapahtuneen näyttämön palon seurauksena teatteri joutui siirtymään väliaikaisesti Turun konserttitaloon Aninkaistenkadulle. Uuteen, omaan toimitaloonsa Itäiselle Rantakadulle teatteri pääsi muuttamaan vuonna 1962. Teatteritalon, jossa kaupunginteatteri yhä edelleen toimii, ovat suunnitelleet arkkitehdit Aarne Hytönen, Risto-Veikko Luukkonen ja Helmer Stenros.
Vuonna 2014 teatterirakennuksessa alkoi täysimittainen peruskorjaus ja laajennus. Laajennustyön näkyvin muutos oli kolmikerroksisen takanäyttämön rakentaminen. Lisäksi laajennusosan myötä teatterin henkilöstön tilat siirtyivät ja teatteriin rakennettiin keittiö. Uudistuksen tarpeessa olleet verstastilat uusittiin ja laajennettiin, samoin myös tilat tekniikalle, puvustukselle, rekvisiitalle ja lavasteille. Teatterin näyttämöistä Pikkolo siirtyi Sopukan tiloihin ja teatterin taakse rakennettiin uusi Pieni näyttämö. Näyttelijöiden pukuhuoneet päivitettiin myös ajan tasalle.
Turun Kaupunginteatteri toimi remontin ajan Logomossa ja vanhassa elokuvateatteri Dominossa. Syyskaudella 2017 teatteri siirtyi väistötiloista takaisin omaan korjattuun teatteritaloonsa. Avajaisia vietettiin avoimien ovien merkeissä ja teatterissa kyläilikin tuolloin 10 000 kävijää. Ensimmäinen ensi-ilta oli Viimeinen laiva -musikaali, joka toi Turkuun muun muassa säveltäjänsä, muusikko Stingin. Tänä päivänä teatterirakennus palvelee kävijöitä monipuolisena tapahtumatalona.
Näyttämöt
Päänäyttämö on 652-paikkainen ja sen koko on 450 m², lisäksi näyttämön yllä on 24 metriä korkea torni. Pyörönäyttämön halkaisija on 14 metriä. Näyttämön etualalla on orkesterimonttu 40 soittajalle.
Pieni näyttämö on 250-paikkainen, vuonna 2017 käyttöön otettu esitystila. Sen pinta-ala on 357 m².
Sopukka on muunneltava esitystila, jossa on 50-100 istumapaikkaa käsittävä siirrettävä katsomo. Sopukan koko on 200 neliömetriä ja näyttämön korkeus kahdeksan metriä.
Teatterinjohtajat
Täyskunnallisen teatterin aikana:
Turun Kaupunginteatteri Oy:n aikana:
Näyttelijät (2020)
Turun Kaupunginteatterissa työskentelee vuonna 2020 kiinnityksellä kaksitoista näyttelijää, muun muassa:
Karjaan keskustaajama
thumb|Kauppiaankatu Karjaalla. Karjaan keskustaajama on Raaseporin taajama ja entisen Karjaan kaupungin keskus. Sen väkiluku on 7 850 (31.12.2018) ja se on Raaseporin toiseksi suurin taajama Tammisaaren jälkeen. Taajaman kasvuun on pitkälti vaikuttanut Hanko–Hyvinkää-rata, jonka varrella sijaitsee vuonna 1873 avattu Karjaan rautatieasema.
Movetron
Movetronin debyyttialbumia, Romeo ja Julia, on myyty yli 86 800 kappaletta ja seuraajaa Soittorasia yli 44 100 kpl. Kolmas levy, ''3. aste'', piti yhtyettä vielä pinnalla, mutta suursuosiota yhtye ei enää albumiraidoillaan saavuttanut. Vuonna 1999 yhtyeeseen tuli räppäriksi ja mieslaulajaksi Chris Sanders. Kaupallisesti flopannut The 4th Dimension jäi trion viimeiseksi ja yhtye hajosi. Movetronin hajoamisen jälkeen laulaja Päivi Lepistö siirtyi soolouralle. Vuonna 2002 julkaistiin Lepistön sooloalbumi Yöperhonen.
Vuonna 2007 Movetron teki paluun levylistoille kera kappaleen ”Ei kenenkään maa”. Marraskuussa 2007 ilmoitettiin, että yhtye on mukana seuraavan vuoden Suomen euroviisukarsinnassa kappaleella ”Cupido”. Yhtye pääsi ensimmäisestä alkukarsinnasta suoraan karsintojen finaaliin, muttei tullut valituksi Suomen edustajaksi. Movetron julkaisi myös kokoelman, Irtokarkkeja – makeimmat hitit, joka myi kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Movetronin viides albumi, Ei kenenkään maa, julkaistiin 8. lokakuuta 2008. Se nousi korkeimmillaan sijalle 30. Suomen albumilistalla, ja menestyi kohtalaisesti. Vaikka Movetronin uusi albumi ei saavuttanutkaan entisaikojen suuria myyntimääriä, yhtyeen keikkasuosio on pysynyt suurena.
Movetron on jatkanut aktiivisesti keikkailua ja uuden musiikin julkaisemista. Kesäkuussa 2011 yhtye julkaisi singlen ”Lanteisiin”. Yhtye sanoi itsensä irti Universal Music -levy-yhtiöstä ja jatkaa julkaisuja TarHill Production Oy:n kanssa. Yhtye julkaisi uuden singlen ”Kulje vaan” 25. huhtikuuta 2014. ”Älä unohda mua” -niminen julkaistiin vuonna 2015, jolla on mukana Poju. Poju oli mukana myös vuonna 2016 julkaistulla singlellä ”Nyt on jatkot”. Uusi albumi ”Jatkot” julkaistiin 3. kesäkuuta 2016.
Vuonna 2017 Movetron vieraili Kuningas Pähkinän ja Mäkin kanssa DJ Oku Luukkaisen kappaleella ”Haddaway”. Vuonna 2018 yhtye julkaisi kappaleen ”Missä on diileri?” ja vuonna 2019 kappaleet ”Uni” ja ”Breathing In”. Lisäksi Movetron julkaisi yhdessä Waldo's Peoplen ja Oku Luukkaisen kanssa kappaleen ”Nousee”. Vuoden 2020 aikana Movetron on julkaissut kappaleet ”Rauhassa rikkinäinen”, ”Satutat” ja ”Pakko lähtee”.
Singlet
Suluissa korkein sijoitus Suomen virallisella listalla
Askolan vaakuna
thumb|150px|Askolan vaakuna Askolan kunnanvaakuna on saanut aiheensa Askolan historiasta. Myllynkivi muistuttaa pitäjän useista myllyistä ja sen ympäri maata kuuluisista leivistä. Ruusut viittavat Askolassa syntyneeseen ja siellä vaikuttaneeseen kirjailija Johannes Linnankoskeen, jonka tunnetuin teos oli Laulu tulipunaisesta kukasta.
Michael Bont
Michael Bont (s. 31. joulukuuta 1973 Sveitsi) on sveitsiläinen alppihiihtovalmentaja. Hän toimi Suomen naisten alppihiihtomaajoukkueen päävalmentajana vuosina 2003–2007. Vuoden 2007 MM-kisojen yhteydessä ilmoitettiin, että Bont lopettaa tehtävässä kauden 2006–2007 jälkeen eikä sopimuksessa ollutta optiovuotta käytetä. Hän jatkoi silti Tanja Poutiaisen valmentajana. Bontin tilalle Suomen naisten alppihiihtomaajoukkueen päävalmentajaksi tuli slovenialainen Janez Slivnik.
Ennen Suomen naisten päävalmentajan pestiä Bont toimi Sveitsin miesten alppihiihtomaajoukkueen pujotteluvalmentajana vuosina 2002–2003. Lisäksi hän on valmentanut Sveitsin nuoria 1993–1997 ja USA Montana Staat Skiteamissa 1997–1998.
Eeva Jokinen
Eeva Liisa Jokinen (s. 5. syyskuuta 1959 Kitee) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, joka työskentelee yhteiskuntapolitiikan professorina Itä-Suomen yliopistossa. Hän on tuonut esille esimerkiksi soteuudistuksen valmistelun puutteita hoitoalojen sukupuolisen ja ammatillisen edustuksen näkökulmasta.
Jokinen toimi Jyväskylän yliopistossa yhteiskuntapolitiikan assistenttina tai yliassistentin sijaisena vuosina 1986-1998, josta ajanjaksosta osan Suomen Akatemian tutkimusassistenttina (1993-1996). Jyväskylän yliopiston naistutkimuksen professori hän oli vuosina 1998-2001 ja Suomen Akatemian akatemiatutkija vuodesta 2002. Joensuun yliopiston, nykyisen Itä-Suomen yliopiston yhteiskuntapolitiikan professoriksi Jokinen nimitettiin maaliskuusta 2007 alkaen.