cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Järfällan kunta
Väestönkehitys
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 213 640 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 110 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on yksi taajama, jonka osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 99,8 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 146 asukasta. Kunnan koko taajamaväestö kuului Tukholman taajamaan, josta tässä kunnassa asui 66 065 asukasta.
Koko Tukholman taajamassa on 1 372 565 asukasta, ja se kuuluu osittain myös Botkyrkan kuntaan, Danderydin kuntaan, Haningen kuntaan, Huddingen kuntaan, Nackan kuntaan, Sollentunan kuntaan, Solnan kuntaan, Sundbybergin kuntaan, Tukholman kuntaan ja Tyresön kuntaan.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista kaikki ovat sittemmin kasvaneet yhteen Tukholman taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Järfällan kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Järfällan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Järfallan kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Hyvinkään ortodoksinen kirkko
Hyvinkään ortodoksinen kirkko eli Karjalan valistajien kirkko on yksi Lahden ortodoksisen seurakunnan kirkoista ja se sijaitsee Hyvinkäällä osoitteessa Tsasounankuja 1. Se vihittiin alun perin tsasounaksi vuonna 1963 ja vuonna 1995 tehdyn laajennuksen jälkeen vuonna 1996 kirkoksi. Rakennuksen on suunnitellut Laura Järvi-Larkas, laajennuksen ja seurakuntakeskuksen Sakari Siitonen. Kirkko sai uuden Anatoli Dofgijin maalaaman ikonostaasin kesällä 2005. Kirkko toimii kotikirkkona noin 700 hengelle, joista hieman yli puolet asuu Hyvinkäällä.
Aiheesta muualla
60.62139°N, 24.84556°W
Sekalaisen illan sekalaiset sekoittelut
Sekalaisen illan sekalaiset sekoittelut on vuonna 1992 julkaistu Sepi Kumpulaisen albumi.
Kaarina Heikinheimo
Kaarina Heikinheimo (s. 19. marraskuuta 1946 Vaasa) on suomalainen tekstiilitaiteilija. Hän valmistui vuonna 1968 ja on sen jälkeen toiminut vapaana taiteilijana Vaasassa.
Heikinheimo on alansa merkittävimpiä kokeellisia taiteilijoita. Hänen pellavakudelmansa ovat pohjautuneet muun muassa maalauksiin, ja hän on luonut myös kolmiulotteisia tekstiiliteoksia. Hänen töitään on monissa suurissa tiloissa, kuten kirkoissa ja palvelutaloissa. Bromarvin kirkon ja Ulvilan uuden hautausmaan kappelin alttaritaulut ovat hänen tekemiään. Nykyisin hän keskittyy ainoastaan tekstiiliveistoksiin.
Heikinheimolle on myönnetty Kädentaitajien kultainen ansiomerkki, Vaasan Jaakkoo -palkinto, Vaasan kaupungin kulttuuripalkinto, Etelä-Pohjanmaan Kulttuurirahaston kulttuuripalkinto, ja valtion taiteilijaeläke.
Edmund
Edmund on miehen etunimi. Nimi on muinaisenglantilaista alkuperää ja tarkoittaa ’omaisuuden vartijaa’. Nimi on ollut muun muassa kahdella Englannin keski­aikaisella kuninkaalla.
Suomessa Edmundin nimipäivä oli vuosina 1708–1907 16. marraskuuta. Nimi oli sijoitettu tälle päivälle 16. marraskuuta 1240 kuolleen, myöhemmin pyhimykseksi julistetun Canterburyn arkkipiispan Edmundin muistoksi. Vuonna 1908 nimi kuitenkin poistettiin suomalaisesta kalenterista, eikä Edmundilla nykyisin ole nimipäivää suomen- eikä ruotsin­kielisessäkään kalenterissa. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Edmund on Suomessa annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 459 henkilölle.
Masakatsu Kotozakura
thumb|Masakatsu Kotozakuran patsas. Masakatsu Kotozakura (, oikea nimi Kamatani Norio, s. 26. marraskuuta 1940, Kurayoshi-shi (倉吉市), Tōhaku-gun (東伯郡), Tottori-ken (鳥取県), Japani – 14. elokuuta 2007), sittemmin valmentajanimeltään Yoshikane Sadogatake oli ammattisumopainin historian 53. suurmestari. Kotozakura syntyi poliisin ja kotiäidin poikana taajamassa, joka nyttemmin tunnetaan Kurayoshin kaupunkina Tottorin prefektuurissa.
Lapsuus ja nuoruus
Sumo kuului perheen elämään jo varhain. Isä osallistui paikallisiin amatööriturnauksiin ja isoisän nuorempi veli oli ollut ammattiottelija Osakan ja Kioton sumo-organisaatioiden järjestämissä turnauksissa. Poliisina työskennellyt isä piti pojalleen kovaa, mutta oikeudenmukaista kuria painottamalla hyvien tapojen ja itsekurin merkitystä. Tämä kasvatti pojalle suorasukaisen ja periksiantamattoman luonteen, josta oli suurta hyötyä hänen vastaisella ottelu-urallaan.
182-senttiseksi lopulta kasvanut Norio oli jo alaluokilla suurikokoinen ja alkoi harrastaa kilpajudoa yläasteikään ehdittyään. Hän oli erinomainen judoka ja saavutti ensimmäisen asteen mustan vyön, joka oli tuolloin ennen kuulumatonta teinipojalle. Urheilullinen lahjakkuus oli muutoinkin ilmeistä, sillä menestystä tuli myös kuulantyönnössä ja muissa yleisurheilulajeissa. Lukioikäisenä hän osallistui maanlaajuiseen opiskelijoiden sumoturnaukseen sijoittuen yksilösarjassa kolmanneksi. Vanhemmat olisivat halunneet hänen jatkavan judon parissa, mutta veri veti jo kohti ammattisumoa.
Norio onnistui yhyttämään kotikaupungistaan tuolloisen Sadogatake-tallin omistajan (entisen komusubi Kotonishikin) tuttavan ja pyysi tätä toimimaan välittäjänä Sadogatake-tallin ja vanhempiensa välillä, jotka sitten suostuivatkin poikansa aneluihin saada aloittaa ammattisumoura.
Aladivisioonavaihe
Nuorukainen aloitti uransa käyttäen ottelunimenään sukunimeään Kamatani tammikuun 1959 turnauksessa. Pian tallin omistaja antoi hänelle tallin perinteiden mukaisen ottelunimen, joka Sadogataken tapauksessa alkaa (nyttemmin poikkeuksetta) japanilaista kielisoitinta, kotoa, merkitsevällä kanji-merkillä ja joka päättyi kirsikankukkaa tarkoittavalla kanjilla, sillä nuorukaisen kotikaupunki oli kuuluisa kukkivista kirsikkapuistaan.
Kotozakura vakiintui Kamatanin ottelunimeksi koko hänen ottelu-uransa ajaksi. Hyvin tavallista on, että ammattisumopainija vaihtaa taikauskoisista syistä ottelunimeään tai muokkaa sen kirjoitusasua muutamia kertoja uransa aikana. Ottelunimen jälkimmäistä ja henkilökohtaisempaa osaa Kotozakura vaihtoi muutaman kerran oikeasta nimestään Norio muotoon Masakatsu, palasi takaisin Norioon ja lopulta uudelleen Masakatsuun.
Kotozakura voitti vähintään kuusi ottelua jokaisessa käymässään turnauksessa uransa aluksi. Koska neljään alimpaan divisioonaan kuuluvat ottelevat vain seitsemästi turnauksen aikana, nousi nuoren lupauksen rankingsijoitus kohisten kuutosdivisioonan pohjalta nelosdivisioonan puolivälin paikkeille tultaessa tammikuun 1960 turnaukseen, jonka nelosdivisioonan turnausvoiton hän onnistui ottamaan varmistaen samalla paikkansa ensi kertaa kolmosdivisioonassa, jossa vastus alkoi ensi kerran toden teolla koveta.
Kotozakura pyrki nuorten ottelijoiden tapaan kehittämään fysiikkaansa ja nostamaan hallitusti painoaan sumolle ominaisten vaatimusten mukaisesti yrittäen samalla vieroittaa itseään judolle tyypillisten heittotekniikoiden käytöstä, joista sumossa oli usein enemmän haittaa kuin hyötyä. Sekä tallin omistava valmentaja (shishō) että sen tuolloin korkea-arvoisin ottelija, mestari Kotogahama suoranaisesti kielsivät häneltä heittoyritykset ja kehottivat voimallisesti häntä keskittymään otteen hankkimiseen vastustajan vyöltä ja eteenpäin suuntautuvan liikkeen ylläpitämiseen.
Kakkosdivisioona (Jūryō)
Kolmen ja puolen vuoden nopea eteneminen johti sekitoriksi nousemiseen heinäkuussa 1962. Tuolloin Kotozakura siis rankattiin ensimmäistä kertaa kakkosdivisioonaan oikeuttavaan arvoon. Tämä on aina suurmestariksikin kenties aikanaan yltävän ottelijan uran merkittävimpiä virstanpylväitä, sillä kakkosdivisioonan pohjan ja kolmosdivisioonan kärjen välillä on suuri periaatteellinen ja käytännöllinen ero, vaikka ottelijoiden kyvykkyys onkin luonnollisesti liukuva jatkumo, joka ei divisioonarajoja sinänsä tunne.
Hiramaku
Marraskuun 1963 turnauksessa Kotozakuran arvo oli jo maegashira hitto, joiksi kutsutaan kahta ylintä maegashiraa noin 30–40:n joukosta. Hän oli nyt lähellä nousta neljän korkeimman arvon haltijoiden joukkoon eli sanyakuun, johon oikeuttavia arvoja pitää hallussaan kulloinkin tavallisimmin noin kymmenestä ottelijasta muodostuva eliittijoukko. Turnauksen toisena päivänä Sadogatake-tallissa koettiin kuitenkin harvinainen murhenäytelmä.
Tallin ottelijoista osa oli valmistanut huolimattomasti ja syönyt pallokalaa, fugua, joka sisältää erityisesti maksassaan ja munasarjoissaan syanidia 1200 kertaa myrkyllisempää tetrodotoksiinia, joka lamaannuttaa tajuntansa säilyttävän uhrin lihastoiminnan ja tukehduttaa hänet lopuksi, ellei elimistöön joutuneen myrkyn määrä ole riittävän pieni, jotta uhrin hengitystä ja verenkiertoa voidaan pitää ulkoisesti yllä niin pitkään, että myrkky ehtii poistua elimistöstä. Vastalääkettä ei tunneta. Myrkyllisyydestään huolimatta – tai kenties pikemminkin juuri siksi – Japanissa fugua pidetään syöjänsä kielelle erikoisen tuntemuksen tuottavana suurena herkkuna, jota laillisesti saavat käsitellä vain siihen erityisesti kelpuutetut kokit.
Kuudesta kalaa syöneestä kaksi menehtyi. Kotozakura järkyttyi tallitoveriensa kohtalosta ja hävisi monta ottelua peräkkäin. Hän pystyi kuitenkin kokoamaan itsensä ja voitti jälkimmäisellä turnausviikolla useita itseään korkea-arvoisempia ottelijoita mukaan lukien mestarit Tochihikari, Kitabayama ja Yutakayama. Hänet palkittiin erinomaisista otteista jaettavalla shukun-shō (殊勲賞) -palkinnolla ja nostettiin sanyakuun seuraavaksi turnaukseksi.
Komusubi & sekiwake
Komusubin jo varsin korkeassa arvossa Kotozakura kohtasi tammikuun 1964 turnauksen kuudentena päivänä suurmestari Kashiwadon, joka heitti Kotozakuran ottelukehän reunalta alas kierteisellä taaksepäin suuntautuvalla heitolla, utcharilla, kaatuen itse samalla ulos kehästä. Erotuomari osoitti Kotozakuran voittajaksi, mutta otteluita tarkkailevat viisi valmentajaa käänsivät äänestyksessään ottelun Kashiwadon voitoksi. Tämä ei varmastikaan suuremmin huolettanut Kotozakuraa, joka kaatuessaan oli saanut nilkkaansa useita murtumia. Lisäksi hänen polvensa oli sijoiltaan.
Tuolloin ei vielä ollut käytössä (nyttemmin jo käytöstä poistettua) loukkaantuneiden ottelijoiden tilannetta helpottavaa ns. kōshō seido -järjestelyä, jossa loukkaantumisen aiheuttamaa ranking-arvon pudotusta lievennetään sallimalla ottelijalle poissaolo yhdestä turnauksesta ilman vaikutusta arvoon, vaan Kotozakura putosi toukokuuksi 1964 aina ykkösdivisioonan pohjalle asti. Hän oli tuolloin vielä toipilas, mutta pakotettu tekemään parhaansa puolikuntoisenakin yrittäessään estää putoamisensa takaisin kakkosdivisioonaan. Yritys oli kuitenkin tuhoon toimittu, ja turnaus päättyi tulokseen 5–10. Kakkosdivisioona kutsui vielä viimeistä kertaa.
Peräänantamattomuus nosti hänet vielä samana vuonna takaisin ykkösdivisioonaan ja hän onnistui vakiinnuttamaan paikkansa sanyakussa. Muutamaa vuotta nuoremmat kilpakumppanit Kitanofuji ja Tamanoumi olivat kuitenkin häntä koko ajan hieman edellä ja onnistuivat kumpainenkin nousemaan mestareiksi loppuvuodesta 1966.
Syyskuussa 1967 Kotozakuran tilaisuus koitti. Edellisessä turnauksessa hän oli jo sekiwaken kolmanneksi korkeimmassa arvossa voittanut kolme mestaria ja saanut erinomaisesta taistelutahdosta jaettavan kantō-shō (敢闘賞) -palkinnon toisen kerran urallaan. Nyt Kotozakura peittosi niin suurmestarit Kashiwadon ja Sadanoyaman kuin mestarit Yutakayaman ja Kitanofujinkin päätyen yhteentoista voittoon ja neljään tappioon. Hänet palkittiin uransa neljännellä shukun-shō-palkinnolla ja nousulla mestarin toiseksi korkeimpaan arvoon hieman alle 27-vuotiaana.
Mestari (Ōzeki)
Vaikka Kotozakura saavuttikin heinäkuussa 1968 ja maaliskuussa 1969 uransa kaksi ensimmäistä yhteensä viidestä ykkösdivisioonan turnausvoitosta, ei häntä kuitenkaan pidetty kovin varteenotettavana ehdokkaana tavoittelemaan suurmestarin arvoa. Häntä vaivasivat yhtenään sinänsä lievähköt loukkaantumiset, jotka estivät suurmestarin arvon tavoittelun ja sysäsivät hänet kolmasti kadobanin asemaan.
Kadoban on mestari, joka on turnauksessa hävinnyt joko suoranaisten ottelutappioiden tai loukkaantumisista aiheutuvien poissaolojen vuoksi enemmän otteluja kuin on niitä voittanut. Vuodesta 1967 voimassa olleen uudistetun säännön perusteella kadoban menettää mestarin arvonsa mikäli hän kahdessa peräkkäisessä turnauksessa kärsii kummassakin enemmän tappioita kuin saavuttaa voittoja. Aiemmin sallittiin kolmaskin tappiollinen turnaus, mutta sääntöä kiristettiin. Siihen kuitenkin luotiin takaportiksi mahdollisuus saada mestarin arvo takaisin mikäli välittömästi arvonmenetystä seuraavassa turnauksessa saavuttaa vähintään kymmenen voittoa. Kotozakura onnistui selvittämään kadoban-uhat kunniakkaasti, mutta suuren yleisön silmissä hän oli leimautunut eräänlaiseksi kakkosviulun soittajaksi, joka ei koskaan nousisi aivan huipulle asti.
Kitanofuji ja Tamanoumi olivat nousseet suurmestareiksi yhtä aikaa tammikuussa 1970. Tamanoumi kuoli kuitenkin traagisesti lokakuussa 1971 vain 27-vuotiaana umpisuolen puhkeamisen aiheuttamiin komplikaatioihin, joten vuodenvaihteessa 1972–73 Kitanofuji oli ainoa yokozuna.
Marraskuussa 1972 Kotozakura otteli jo 31. turnaustaan mestarin arvossa. Hänen painonsa oli vakiintunut tuolloin suhteelliseen korkeaan 150 kiloon ja hän oli monien loukkaantumisten karkaisemana viimeistellyt tekniikkansa, joka perustui vastustajan painopistettä nostaviin, oikean käden ylöspäin suuntautuvaan, jatkuvaan työntöön ja vasemman käden vastustajan kaulaan kohdistuviin, voimakkaisiin työntöihin. Vaikka kahdeksantena turnauspäivänä Kotozakura hävisikin komusubi Kongōlle, hän varmisti kolmannen turnausvoittonsa jo viimeistä edellisenä eli 14. turnauspäivänä voittamalla suurmestari Kitanofujin paiskaten tämän selälleen vakuuttavalla oshitaoshilla. Turnausvoitto oli Kotozakuralle ensimmäinen kolmeen ja puoleen vuoteen ja vihdoinkin nousu suurmestariksi vaikutti mahdolliselta. Se toki edellytti erinomaista tulosta myös tammikuun 1973 turnauksessa.
Tsunatorin, suurmestariksi ehdolla olevan mestarin, tammikuun turnaus alkoi lupaavasti kymmenellä voitolla. Yhdentenätoista päivänä vastaan asettui mestari Wajima, joka oli myös hyvässä vireessä hävittyään vasta yhden ottelun. Wajima sai uhkaavasti mieliotteensa Kotozakuran vyöltä, mutta tämä vastasi päättäväisellä nodo-wa-työnnöllä, joka taivutti Wajiman ylävartalon taaksepäin ja sai Wajiman peräytymään ulos kehästä. Maegashira Fukunohana voitti yllättäen Kotozakuran turnauksen viimeisinä päivinä, mutta tämä jäi hänen ainoaksi tappiokseen. Kaksi perättäistä 14–1-turnausvoittoa eivät jättäneet sijaa jossitteluille vaan 32-vuotias mestari ylennettiin vihdoin suurmestariksi.
Suurmestari (Yokozuna)
32-vuotiaana Kotozakura oli mitä ilmeisimmin jo lähellä uransa päätepysäkkiä eikä häneen kohdistettukaan suuria menestysodotuksia nuorempina suurmestareiksi nousevien miesten tavoin. Kolmannessa suurmestarin arvossa käymässään turnauksessa heinäkuussa 1973 Kotozakura tavoitteli kuitenkin taas turnausvoittoa. Viimeisen turnauspäivän ottelujen jälkeen sekä Kotozakuralla että Kitanofujilla oli 14 voittoa ja yksi tappio, joten turnausvoiton ratkaisemiseksi jouduttiin turvautumaan ylimääräiseen playoff-otteluun, jossa Kotozakura sai aluksi otteen Kitanofujin vyöstä molemmilla käsillä. Kitanofujin yrittäessä vaihtaa huonoa oikean käden otettaan Kotozakura puski hänet vastustamattomasti ulos kehästä. Turnausvoitto oli Kotozakuran ainoa suurmestarin arvossa saavutettu ja kaiken kaikkiaan hänen uransa viides. Samalla se jäi viimeiseksi.
Kolme turnausta myöhemmin tammikuussa 1974 Kotozakura vetäytyi viidennen päivän jälkeen loukattuaan vasemman polvensa. Hän palasi kehään seuraavassa turnauksessa maaliskuussa, mutta sai vain aikaiseksi suurmestarille surkean 8-7-saldon. Toukokuussa vain parin ottelun jälkeen vamma äityi jälleen ja turnaus oli jätettävä kesken. Juuri ennen heinäkuun 1974 turnauksen alkua oli käynyt selväksi, että vaikka tahto kuntoutua ja palata kehään ei horjunut, antoi keho periksi, ja Kotozakura oli pakotettu ilmoittamaan ammattisumoliitto Nihon Sumō Kyōkaille ja medialle aktiiviuransa päättymisestä. Koska heinäkuun turnauksen rankinglista oli julkistettu jo kesäkuun puolella, näkyy Kotozakuran ottelunimi vielä siinä, vaikkei hän enää heinäkuussa siis otellutkaan.
Valmennusura
Kotozakura otti haltuunsa Shirataman valmentajalisenssin sen 11. haltijana aikomuksenaan ilmeisesti jäädä shishōnsa, entisen komusubi Kotonishikin, alaisuuteen, kunnes tämä täyttäisi eläkkeelle pakottavat 65 vuotta vuonna 1987, jolloin Kotozakura seuraisi häntä Sadogatake-tallin seuraavana shishōna. Mahdollisesti hän suunnitteli shishōn luvalla erkaantumista oman tallinsa shishōksi jossain vaiheessa. Nämä suunnitelmat muuttuivat kuitenkin dramaattisesti, kun 14. heinäkuuta 1974 Sadogatake Oyakata menehtyi äkillisesti 52-vuotiaana vain kymmenen päivää menestyneimmän oppilaansa lopettamisilmoituksen jälkeen. Kotozakura joutui siis ottamaan tallinsa johtajuuden vastaan käytännöllisesti katsoen välittömästi aktiiviuransa päättymisen jälkeen.
Kotozakura oli vuosina 1974–2005 perinteiltään vanhan, joskin vasta vuonna 1955 uudelleen perustetun Sadogatake-tallin 12. shishō, joka tässä ominaisuudessa tunnettiin nimellä Sadogatake Yoshikane (佐渡ヶ嶽 慶兼). ”Rohkeana härkänä” (Mō-Gyū, 猛牛) aikanaan tunnettu valmentaja piti yllä intohimonsa ammattisumoa kohtaan ja onnistui heikkenevästä terveydestään (vaikea diabetes ja siitä aiheutuva jalan amputaatio 2005 ja sydänleikkaus 2006) huolimatta valmentamaan useita oppilaitaan ykkösdivisioonan turnausvoittajiksi (Kotokaze, Kotonishiki, Kotofuji & Kotomitsuki) ja aina mestareiksi asti (Kotokaze & Kotooshu). Sekiwakeksi asti yltänyt Kotonowaka nai Sadogataken tyttären 90-luvun puolivälissä ja ammattisumon perinteiden mukaisesti Sadogatake adoptoi hänet seuraajakseen.
Marraskuussa 2005 vanha Sadogatake täytti 65 vuotta, ja tuli aika antaa talli vävyn johdettavaksi, joka tallin 13. shishōna käyttää nimeä Sadogatake Mitsumune (佐渡ヶ嶽 満宗). Vain kolmisen viikkoa entisen oppilaansa Kotomitsukin ōzekiksi nousemisen jälkeen vanha suurmestari menehtyi 14. elokuuta 2007 66-vuotiaana verenmyrkytykseen hänelle tehdyn leikkauksen jälkeen chibalaisessa sairaalassa.
Hurrikaspalkinto
Hurrikaspalkinto on Lapin läänin rakennussuojelupalkinto, joka myönnetään kannustuksena ja tunnustuksena henkilölle, perheelle tai yhteisölle, joka vanhan rakennuksen hoidossa ja kunnostuksessa on noudattanut vanhaa tyyliä ja perinnettä.
Lapin läänin rakennusperinne ry.
Palkinnon myöntää Lapin läänin rakennusperinne ry.:n hallitus omasta, yhdistyksen jonkun jäsenyhteisön tai paikallisen yhdyshenkilön esityksestä.
Yhdistys on perustettu 27. toukokuuta 1974 edellytyksenään suojella Lapin läänin rakennuskulttuurin arvokkaiden kohteiden ja ympäristön säilymisen edistäminen, hoitaminen ja myönteinen kehittäminen ja tietoisuuden lisääminen rakennusperinteen esteettisistä ja historiallisista arvoista.
Yhdistyksellä on myös yhteistyötä kotiseutu-, luonnonsuojelu-, taideyhdistysten, kylätoimikuntien ja asukasyhdistysten kanssa.
Yhdistyksen tarkoituksena on huomioida maaseudun että kaupunkien perinneympäristöjä niin, että vanhat rakennukset pysyisivät luontevassa käytössä, jolloin niiden säilytys koetaan myös tarpeelliseksi. Yhdistykseltä saa myös apua sekä ohjausta julkaisujensa avulla, mutta myös konkreettisesti itse paikalla.
Yhdistys näkee myös tarpeellisena kiinnittää huomiota uudisrakentamiseen sopeuttamiseen rakennuskantaan sekä mahdollisuuksien mukaan hyviksi koettujen perinteisten ratkaisujen käyttäminen rakentaessa.
Yhdistykseltä löytyy Lapin läänin kattava yhdyshenkilöverkosto joilla on paikallistuntemusta.
Tärkeimpänä yhdistys pitää perinneympäristön ymmärtämisen, säilyttämisen sekä ohjaavan kasvatuksen peruskoulun alimmilta luokilta lähtien.
Hurrikas
Hurrikas sana ja honkapuusta vanhan mallin mukaan veistetty muistoesine tulevat Tornionlaakson perinteestä. Vanhan Kolarin ja muuallakin Tornionlaaksossa noudatetun tavan mukaan "Kun kaukomatkalainen ensikertalainen vieras, siis hurrikas, tuli taloon, veistettiin hänen käyntinsä muistoksi puukuva, jota myös sanottiin hurrikkaaksi. Siihen leikattiin hänen nimensä ja naulattiin kuva asuinrakennuksen seinään ulko-oven ylle räystään alle" (Ilmari Manninen:"Pohjan pitkiltä periltä" WSOY 1936, sivu 34 ja 45).
Hurrikas-sanasta kirjoitetaan Suomen perinneatlaassa seuraavaa: "Pohjois-Suomessa ensikertalaisen karsikkoa on nimitetty hurrikkaaksi. Sana tarkoittaa ensikertalaista, aloittelijaa, uutta tulokasta, esimerkiksi työryhmän uutta jäsentä. Hurrikas perinne on ollut ilmeisen vakiintunutta ja käytöltään laaja-alaista. Hurrikas on tehty jopa ensi kertaa taloon tulleelle vieraalle, kuten talon tyttären luo yöstelemään tulleelle pojalle. Ensikertalaisen pyynti- ja työkunnan jäsenen nimityksenä hurrikas on ollut tunnettu ainakin jo keskiajalla."
Kuopion tuomiokirkko
Kuopion tuomiokirkko, Kuopion hiippakunnan keskuskirkko, sijaitsee Kuopion Vahtivuoren mäellä. Se on vihitty käyttöön vuonna 1816 sotien viivytettyä rakennustyön valmistumista.
Arkkitehtuuri ja sisätilat
Pinta-alaa kirkolla on 1 091 neliömetriä. Istumapaikkoja on noin 1 500. Tyyliltään Kuopion tuomiokirkko edustaa 1800-luvun alun uusklassismia. Muodoltaan kivikirkko on tasavartinen ristikirkko. Itäpäädyssä kirkkoa on torni ja lännessä alttari. Kirkkoa on korjattu 1866, 1877, 1895, 1925 sekä 1961. Kirkon korkeus on kellotornin kattoon mitattuna 35,5 metriä, korkeutta Kallaveden pinnasta on 56,4 m ja merenpinnasta 138,20 m. Kirkonkelloja on kaksi, vuosilta 1928 ja 1951.
Båstadin kunta
thumb|260px|Båstadin kunnan alueella sijainneet pitäjät.
Kunnan maapinta-ala on 217,13 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 15 413 henkeä (31.12.2020).
Kunta tunnetaan perunan tuottajana sekä rikkaiden kesäasukkaidensa ansiosta. Heinäkuisen tennisviikon aikana niemimaalla vierailee jopa 250 000 henkeä, kun Swedish Open -turnaus pelataan siellä.
Vuonna 2007 kunnassa oli 105,04 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 48,1 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Båstad sai epäselvät muodolliset kauppalanoikeudet vuonna 1858. Vuonna 1900 Båstadin maalaiskuntaan perustettiin Båstadin kauppalan taajaväkinen yhdyskunta ja vuonna 1931 Malenin taajaväkinen yhdyskunta. Koko maalaiskunta muutettiin vuonna 1936 Båstadin kauppalaksi, jolloin taajaväkiset yhdyskunnat lakkautettiin.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat": Näistä Karup sijaitsi Hallandin läänissä. Torekovin taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin uudistuksessa, mutta Båstadin kauppalaan uudistus ei vaikuttanut. Vuonna 1971 muodostettiin Båstadin kunta yhdistämällä kauppala sekä Förslövsholmin ja Västra Bjären maalaiskunnat. Karupin maalaiskunta jaettiin ja Östra Karup liitettiin Hallandin läänistä Kristianstadin lääniin osaksi Båstadin kuntaa.
Väestönkehitys
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 72 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 3,5 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 52 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,4 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 187 006 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 282 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 7 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 70,5 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 4 206 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Roseville
Roseville sijaitsee noin 25 km Sacramentosta pohjoiseen.
Båstadin kunta
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Roseville
Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 118 788 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli yli 135 000. Asukkaista noin 83 % on valkoisia.
Båstadin kunta
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Båstadin kunnan piireistä.
Kuopion tuomiokirkko
Arkkitehtuuri ja sisätilat
Kuopion tuomiokirkon pääurut on vuonna 1986 rakentanut tanskalainen Bruno Christensen & Sønner Orgelbyggeri, ja niissä on 52 äänikertaa, kolme sormiota ja jalkio. Kuoriurut on rakentanut ruotsalainen Robert Gustavsson Orgelbyggeri AB vuonna 2003.
Båstadin kunta
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Kuopion tuomiokirkko
Arkkitehtuuri ja sisätilat
thumb|200px|Alttarimaalaus Jeesus ristillä, [[Berndt Godenhjelm|Berndt Abraham Godenhjelm, 1843.]]
Alttaritaulun Kristus ristillä on maalannut Pietarissa suomalainen Berndt Abraham Godenhjelm. Alttaritaulun lahjoitti kirkkoon 1843 kirkkoherra ja teologian tohtori Matthias Ingman. J. V. Snellmanin päätoimittamassa Saima-lehdessä oli ajalle harvinainen alttaritaulua koskeva arvostelu, missä todettiin, että alttaritaulu on reliefimäinen ja veistosta muistuttava, mikä heikentää sen ilmaisuvoimaa, mutta että se on oikein kaunis ja luultavasti kuuluu pohjoisen parhaimpiin.
Rakentaminen
Nykyinen kirkko on Kuopion viides, Kuopion ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1552. Uuden kirkon piirustukset laati konduktööri Pehr W. Palmroth 1795. Jacob Rijf toimi rakennusmestarina 1806–1807 ja kirkko tehtiin kattolistojen korkeudelle asti vuoteen 1808, jolloin puhkesi Suomen sota. Rakennustöitä päästiin jatkamaan vasta 1812. Pehr Granstedt johti työtä 1813–1815. Vuonna 1815 purettiin puinen Kuopion vanha kirkko Maaherrankadun eteläpäästä. Näiden toimenpiteiden seurauksena kaupan keskus Kustaantori (nykyinen Snellmaninpuisto) vahvisti asemansa kaupungin keskipisteenä. Kirkko sai tuomiokirkon aseman 1851. Tosin Oulun kirkko toimi vuosina 1900–1939 hiippakunnan tuomiokirkkona.
Rakennus ja sen ympäristö
Museovirasto luokittelee Kuopion tuomiokirkon ja Snellmaninpuiston ympäröivine alueineen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi (Kuopion Snellmanin puisto, tuomiokirkko ja puukorttelit). Museoviraston mukaan tuomiokirkko, Snellmaninpuisto sekä vanhat puutalomiljööt ovat Kuopion ruutukaavakeskustan rakennushistoriallisesti arvokkaimpia osia. Maisemallisesti kirkon torni liittyy sen itäpuolella olevaan puistoon.
Urut
Kuopion tuomiokirkossa on kahdet urut. Pääurut sijaitsevat urkuparvella kirkon takaosassa. Ne on valmistanut tanskalainen Bruno Christensen & Sønner Orgelbyggeri -urkutehdas vuonna 1986. Urkujen soittokoneisto on mekaaninen, ja hallintakoneisto sähköinen. Uruissa on myös tietokonekombinaatiojärjestelmä (10 000 kombinaatiota).
Pääurkujen dispositio
Yhdistimet: I/II, III/II, III/I, I/P, II/P, III/P
Kuoriurut
Kuopion tuomiokirkkoon hankittiin vuonna 2004 kuoriurut. Ne rakensi ruotsalainen Robert Gustavsson Orgelbyggeri -urkutehdas. Kuoriurut sijaitsevat kuorissa, pääovelta katsoen oikeaa seinää vasten. Ne ovat soitto- ja hallintakoneistoltaan mekaaniset.
Kuoriurkujen dispositio
Yhdistimet: HV-BV, HV-P, BV-P, BV-4'P
Vaihtokaupat
Vaihtokaupat (Trading Places) on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut John Landis. Elokuvan pääosissa esiintyvät Dan Aykroyd, Eddie Murphy, Ralph Bellamy, Don Ameche, Denholm Elliott, Jamie Lee Curtis, Kristin Holby ja Paul Gleason. Elokuva oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi ja voitti kaksi BAFTA-palkintoa.
Elokuvassa upporikkaat veljekset (Bellamy ja Ameche) lyövät vetoa siitä, määrääkö ihmisen elämää enemmän perimä vai ympäristö. Koejärjestelynä he erottavat yhden nuorista sukulaisistaan (Aykroyd) johtajistosta ja ottavat tilalle kadulta löytämänsä juonikkaan kerjäläisen (Murphy toisessa elokuvaroolissaan).
Juoni
Veljekset Randolph ja Mortimer Duke omistavat yhdessä hyödykkeitä välittävän yhtiön, Duke & Duke Commodity Brokers, Philadelphiassa, Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Veljekset ovat keskenään eri mieltä luonto vastaan kasvatus -aiheesta joten he lyövät vetoa ja päättävät tehdä kokeen - he vaihtavat kahden sosiaalisen hierarkian eri päissä olevan ihmisen elämät keskenään ja katsovat kokeen tulokset. He huomaavat kuinka heidän yhtiönsä toimitusjohtaja - hyvätapainen ja koulutettu Louis Winthorpe III, joka on kihloissa Dukejen lapsenlapsen Penelopen kanssa - ja köyhä katumies Billy Ray Valentine sattumalta kohtaavat; Winthorpen vaatimuksesta Valentine pidätetään epäiltynä ryöstön yrityksestä. Duket päättävät käyttää näitä kahta miestä kokeeseensa.
Clarence Beeks, Dukejen palkollinen, lavastaa Winthorpen syylliseksi varkauteen, huumeiden välitykseen ja aviorikokseen. Winthorpe saa potkut yhtiöstä, hänen pankkitilinsä jäädytetään, häneltä evätään pääsy Dukejen omistamaan kotiinsa, ja hän joutuu Penelopen ja tämän ystävien epäsuosioon. Vapauduttuaan syytöksistään Wintorphe ystävystyy prostitoitu Ophelian kanssa, joka myös suostuu auttamaan häntä. Duket maksavat Valentinen takuut, asettavat hänet Winthorpen seuraajaksi yhtiöönsä, ja antavat hänen käyttää Winthorpen kotia. Valentine oppii työnsä nopeasti käyttäen hyväksi kadulla oppimiansa selviytymistaitoja ja alkaa käyttäytyä sivistyneesti.
Etiopia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Etiopia on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä 95 mitalia, joista 33 on kultaisia. Se on Afrikan toiseksi menestynein maa Kenian jälkeen ja saavuttanut kaikki MM-mitalinsa vähintään 800 metrin pituisilta juoksumatkoilta. Mitaleitta Etiopia on jäänyt vain yksissä kisoissa, Roomassa 1987.
Yksittäisten lajien mitalitilastoissa Etiopia on MM-kisojen menestynein maa miesten 10 000 metrin sekä naisten 5 000:n ja 10 000 metrin juoksussa. Miesten 10 000 metrillä se on voittanut yhdeksän kultaa kahdeksastatoista mahdollisesta. Matkan kaikkien aikojen menestynein juoksija on Haile Gebrselassie, joka voitti maailmanmestaruuden vuosina 1993, 1995, 1997 ja 1999 sekä lisäksi yhden hopean ja yhden pronssin. Kenenisa Bekele voitti kymppitonnin vuosina 2003, 2005, 2007 ja 2009. Ibrahim Jeilan voitti lajin vuonna 2011 ja saavutti kaksi vuotta myöhemmin hopeaa. Bekele on voittanut kultaa myös 5 000 metrin juoksussa. Etiopian menestynein naisjuoksija on Tirunesh Dibaba, joka voitti 5 000 metrin kultaa vuosina 2003 ja 2005 sekä 10 000 metrin kultaa vuosina 2005, 2007 ja 2011 ja hopeaa vuonna 2017. Kaksinkertaisia maailmanmestareita ovat Meseret Defar, Almaz Ayana ja Muktar Edris.
Helsingissä 2005 Etiopia ylti 5 000 metrillä Tirunesh Dibaban johdolla neloisvoittoon, mihin ei MM-kisojen historiassa ole Etiopian lisäksi pystynyt kuin Yhdysvallat samojen kisojen miesten 200 metrin juoksussa sekä Kenia naisten 10 000 metrillä Daegussa 2011 ja miesten 3 000 metrin estejuoksussa Pekingissä 2015. Tämän lisäksi Etiopia on saavuttanut neljä kolmoisvoittoa, kaksi naisten 10 000 metrillä sekä yhden naisten 5 000 metrillä ja miesten kymppitonnilla.
Vaihtokaupat
Juoni
Yhtiön joulujuhlissa Winthorpe salakuljettaa huumeita Valentinen työpöydälle yrittäen lavastaa hänet syylliseksi rikokseen, ja pakenee paikalta aseella uhaten. Myöhemmin Duket keskustelevat kokeestaan ja päättävät yhden dollarin vedonlyöntinsä. He aikovat palauttaa Valentinen kadulle mutteivät myöskään halua Wintorphea enää takaisin. Valentine kuulee tämän ja etsii käsiinsä Wintorphen, joka on yrittänyt itsemurhaa lääkkeiden yliannostuksella. Valentine, Ophelia ja Winthorpen hovimestari Coleman parantavat Winthorpen ja kertovat hänelle kokeesta.
Kun Winthorpe ja Valentine saavat tietää työnantajiensa käyttäneen heitä koekaniineina heidän tietämättään ja vastoin heidän tahtoaan, he päättävät kostaa näille. Katsoessaan televisiouutisia he huomaavat Beeksin kuljettavan Yhdysvaltain maatalousministeriön (USDA) salaista raporttia appelsiinisatojen ennusteista. Winthorpe ja Valentine muistavat Dukejen yhtiön maksaneen suuria palkkasummia Beeksille. He tajuavat Dukejen yrittävän saada raportin haltuunsa ennen aikojaan päästäkseen hallitsemaan appelsiinimehumarkkinoita.
Uudenvuodenaattona Wintorphe, Valentine, Ophelia ja Coleman nousevat junaan jossa Beeks matkustaa, yrittäen vaihtaa raportin väärennökseen joka ennustaa huonoa appelsiinisatoa. Beeks huomaa juonen ja yrittää tappaa heidät, mutta junassa kuljetettava gorilla iskee hänet tainnoksiin. Nämä neljä naamioivat Beeksin toiseksi gorillaksi ja sulkevat hänet samaan häkkiin oikean gorillan kanssa. Tämän jälkeen he toimittavat väärennetyn raportin Dukeille Beeksin sijaan. Suudeltuaan Opheliaa Winthorpe matkustaa New York Cityyn Valentinen kanssa, mukanaan Colemanin ja Ophelian kaikki säästöt toteuttaakseen suunnitelmansa.
Hyödykepörssissä Duket sijoittavat varansa ostaakseen appelsiinimehun futuureja; muut sijoittajat seuraavat heitä, nostaen hintaa. Valentine ja Winthorp myyvät lyhyeksi appelsiinimehun futuureja korkeaksi nousseella hinnalla. Kun uutisissa tulee ilmi uutinen normaalisti toteutuneesta sadosta, appelsiinimehun hinta laskee pohjille. Valentine ja Winthorpe ostavat halventuneita futuureita kaikilta paitsi Dukeilta, toteuttaakseen aiemmin lyhyeksi myyneensä sopimukset, saaden näin valtavan voiton. Markkinoiden sulkeuduttua Valentine ja Winthorpe kertovat Dukeille lyöneensä vetoa pystyvätkö he itse rikastumaan ja köyhdyttämään Duket yhtä aikaa, ja Valentine saa vedosta yhden dollarin Winthorpelta. Pörssin johtaja ja hänen assistenttinsa pyytävät Dukeja selvittämään kulunsa. Kun käy ilmi ettei Dukeilla ole varaa maksaa 394 miljoonan dollarin (noin 1,01 miljardia dollaria vuoden 2019 rahassa) velkaansa, johtaja määrää Dukejen pörssipaikat myytäviksi, ja heidän yhtiöllisen ja yksityisen omaisuutensa takavarikoitavaksi, saattaen heidät konkurssiin. Randolph kaatuu maahan pidellen rintaansa ja Mortimer huutaa muille yrittäen turhaan saada markkinat jälleen auki pelastuakseen tappiolta. Nyt rikastuneet Valentine, Winthorpe, Ophelia ja Coleman lähtevät lomalle trooppiselle aurinkorannalle, sillä aikaa kun Beeks ja gorilla lastataan Afrikkaan lähtevään rahtilaivaan.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo Vaihtokauppoja riehakkaaksi komediaksi hyvine näyttelijöineen. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Vaihtokaupat kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Risto Räppääjä (albumi)
Risto Räppääjä on samannimisen elokuvan soundtrack vuodelta 2008. Sen julkaisi EMI. Soundtrackin kappaleet on säveltänyt Iiro Rantala ja sanoittanut Sinikka sekä Tiina Nopola.
Send Me an Angel
Send Me an Angel on Scorpionsin single, joka julkaistiin yhtyeen vuonna 1990 julkaistulla albumilla Crazy World. Yhdessä "Wind of Change" -kappaleen kanssa siitä tuli albumin yksi hittikappaleista. Single saavutti sijan 44 Billboard Hot 100 -listalla, sijan 8 Hot Mainstream Rock Tracks -listalla ja sijoittui hyvin monella muulla Euroopan singlelistalla.
Kappaleen orkestraalinen versio nauhoitettiin vuonna 2000 albumille Moment of Glory, jolla vierailee italialainen laulaja Zucchero. Kappaleesta nauhoitettiin myös akustinen versio vuoden 2001 albumille Acoustica.
Comac ARJ21
Comac ARJ21 Xiangfeng on ensimmäinen kiinalaisvalmisteinen matkustajakäyttöön tarkoitettu suihkukone. Lentokoneen valmistaja on Comac. Moottorit valmistaa amerikkalainen General Electric ja avioniikasta vastaa Rockwell Collins. Konetyypin ensilento lennettiin vuonna 2008. Ensimmäisenä sen otti käyttöönsä kiinalainen lentoyhtiö Shandong Airlines. Lokakuussa 2011 uutisoitiin Ryanairin neuvottelevan konetyypin hankinnasta.
pienoiskuva|Joy Air
Versiot
pienoiskuva|Testikäytössä oleva ARJ-21.
Hulk Hogan
Hulk Hogan (oikealta nimeltään Terry Gene Bollea, s. 11. elokuuta 1953 Augusta, Georgia ) on yhdysvaltalainen showpainija ja näyttelijä, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen suurimmista painitähdistä. Hogan on voittanut urallaan 12 maailmanmestaruutta: kuusi WWE:ssä ja kuusi WCW:ssä. Hän on myös voittanut yhden WWE-joukkuemestaruuden Edgen kanssa. Hoganin ansioihin kuuluu lisäksi Royal Rumblen voitto vuosina 1990 ja 1991. WWE Hall of Fameen hänet nimettiin vuonna 2005. Painiuran ohella Hogan on näytellyt useassa elokuvassa ja TV-sarjassa, joista ensimmäinen rooli oli elokuvassa Rocky III vuonna 1982.
Maria Anna Portugalilainen
Maria Anna (13. heinäkuuta 1861– 31. heinäkuuta 1942 ) oli portugalilainen Bragançan prinsessa, josta tuli Vilhelm IV:n puolisona Luxemburgin suurherttuatar.
Hulk Hogan
Hoganin kooksi ilmoitettiin vuosien 1970–1990 aikana 203 senttimetriä ja 137 kilogrammaa. Nykyään Hogan on 201 cm ja 137 kg. Pituutta ovat lyhentäneet useat polvi- ja selkäleikkaukset sekä pahentunut skolioosi.
Maria Anna Portugalilainen
Maria Anna oli Portugalia kuninkaana 1828-1834 hallinneen Mikaelin tytär. Hän kävi koulunsa Saksassa. Vuonna 1884 hän tapasi Nassaun prinssi Vilhelmin. Katolinen miniä ei ollut aluksi luterilaisen prinssin isän mieleen, mutta kun isästä tuli vahvasti katolisen Luxemburgin suurherttua, hän muutti mielensä. Maria Anna ja Vilhelm vihittiin 1893.
Hulk Hogan
Ennen Hulkamaniaa
thumb|Yksi Hulk Hoganin tavaramerkeistä on paidan repiminen kehään tultuaan. Hulk Hogan aloitti showpainiuransa vuonna 1977. Hänet koulutti Hiro Matsuda. Hogan otteli ensimmäistä kertaa 25. elokuuta 1977 Don Serranoa vastaan. Tuolloin Hogan käytti nimeä Super Destroyer. Joulukuussa 1979 Sterling Golden -nimen alla Hogan voitti NWA South Eastern Heavyweight -tittelin.
Maria Anna Portugalilainen
Vilhelm IV alkoi sairastella heti noustuaan valtaistuimelle, ja Maria Annasta tuli hänen sijaishallitsijansa vuosiksi 1908–1912. Kesällä 1912 valta siirtyi heidän tyttärelleen Marie-Adélaïdelle, mutta Maria Annalla oli edelleen tärkeä tehtävä suurherttuattaren neuvonantajana. Vuonna 1919 kun Marie-Adélaïde luopui vallasta sisarensa Charlotten hyväksi, Maria Anna vetäytyi Hohenburgiin.
Vuonna 1940 Maria Anna lähti maanpakoon New Yorkiin missä hän kuoli 1942.
Hulk Hogan
Ennen Hulkamaniaa
Hogan debytoi vuonna 1980 World Wide Wrestling Federationissa, joka oli World Wrestling Federationin (nyk. World Wrestling Entertainment) edeltäjä. WWwF:n puikoissa oli Vince McMahon Sr, nykyisen Vince McMahonin isä. Vince piti Hoganin suuresta koosta, ja antoi tälle nimen Hulk Hogan. Freddie Blassie toimi Hoganin managerina. Hogan kävi tuolloin legendaarisimmat ottelunsa André the Giantia vastaan. Hogan joutui myöhemmin jättämään WWWF:n, sillä Vince McMahon Sr ei pitänyt hänen päätöksestään näytellä Rocky 3 -elokuvassa. Hogan paini tällöin muun muassa Japanissa voittaen IWPG World Heavyweight -tittelin. Hogan paini myös USA:n puolella American Wrestling Associationissa, jossa hän oli ensin heel, mutta Verne Gagnen oli myöhemmin pakko tehdä hänestä face (hyvis), sillä yleisö hurrasi hänelle.
World Wrestling Federation: Hulkamanian aikakausi
thumb|Hulk Hogan tulossa kehään uransa huippuaikana. thumb|Hulk Hogan jakamassa nimikirjoituksia faneilleen. Hogan palasi vuoden 1983 loppupuolella World Wrestling Federationiin facena. Hogan julisti tuolloin, että Hulkamanian aika on tullut. 24. tammikuuta 1984 Hogan voitti ensimmäisen WWF-mestaruutensa The Iron Sheikiltä. Hogan oli mestarina seuraavat 4 vuotta puolustaen mestaruuttaan mm. Mr. Wonderfulia, Roddy Piperia ja André the Giantia vastaan. Hogan hävisi mestaruutensa 4 vuotta kestäneen kauden jälkeen Andrelle. Kun Randy Savage oli voittanut mestaruuden, Hogan liittoutui tämän kanssa ja muodosti MegaPowers-joukkueen. Kun tiimi hajosi, Hogan voitti mestaruutensa takaisin vuoden 1989 WrestleManiassa. Hogan piti vyötään jälleen vuoden, kunnes hävisi sen Ultimate Warriorille vuoden 1990 WrestleManiassa. Hogan suunnitteli tällöin painijauransa lopettamista.
Kuitenkin vuonna 1991 Hogan voitti Royal Rumble -ottelun ja meni WrestleManiaan ottelemaan USA:lle selkänsä kääntänyttä Sgt.Slaughteria vastaan. Ajoitus oli täydellinen, sillä olihan Persianlahden sota menossa. Kaikkien yhdysvaltalaisten sankarina Hulk Hogan voitti jälleen mestaruuden. Nyt Hogan piti mestaruuttaan Survivor Series -tapahtumaan asti, jolloin Undertaker kaappasi Paul Bearerin avustuksella vyön, mutta hän voitti sen takaisin viikon päästä pidetyssä Tuesday in Texas -tapahtumassa. Vyö kuitenkin julistettiin avoimeksi ottelun sekavuuden takia, ja se pistettiin peliin vuoden 1992 Royal Rumble -otteluun, jonka voitti Ric Flair. Hogan kohtasi WrestleManiassa Sidin ja katosi sen jälkeen kehästä pitkäksi aikaa.
Hogan palasi WWF:ään vuonna 1993 auttamaan ystäväänsä Brutus Beefcakea, kun Money INC oli hyökännyt tämän kimppuun. WrestleManiassa Hogan ja Beefcake haastoivat Money INCin joukkuemestaruudesta, mutta heidät diskattiin. Myöhemmin samana iltana Hogan protestoi tuomarin päätöstä julistaa Bret Hartin kanssa mestaruusottelussa otellut Yokozuna voittajaksi, ja hän päätyi itse kehään Yokozunaa vastaan. Hogan voitti Yokozunan muutamassa sekunnissa ja vei mestaruuden viidennen kerran urallaan. Hulk Hogan hävisi vyön takaisin Yokozunalle kuukautta myöhemmin King of The Ring PPV -tapahtumassa. Tällöin myös otteluihin vaikutti Hoganin hyvän kaverin Andre the Giantin kuolema.
World Championship Wrestling
Vuonna 1993 Hogan lähti WWF:stä ja suunnitteli painiuransa lopettamista. Hän näytteli tuolloin elokuvissa. Vuonna 1994 hän kuitenkin palasi painin pariin WCW:ssa ja otteli Ric Flairia vastaan. Vuonna 1996 Hulk Hogan perusti kahden WWF:stä lähteneen miehen, Scott Hallin ja Kevin Nashin, kanssa ryhmän nimeltä nWo (new World order). Vuonna 1999 Hogan jätti nWo:n taakseen ja alkoi taas käyttää punakeltaista asuaan.
Vuonna 2000 Hulk Hogan lähti WCW:stä voitettuaan WCW:n mestaruuden. Vince Russo antoi Hoganille potkut, ja tämä lähti yli vuoden kestäneelle lomalle, johon oli syynä mm. hänen huonokuntoinen polvensa. Hulk Hogan palasi kehään vuoden 2001 lopulla XWF-promootiossa, jossa hän otteli Mr. Perfectiä vastaan. XWF:n suosio ja Hoganin viihtyminen tallissa jäivät lyhytaikaisiksi.
World Wrestling Entertainment
Hogan voitti Edgen kanssa joukkuemestaruuden Amerikan itsenäisyyspäivänä esitetyssä SmackDownissa, jossa nämä kaksi voittivat hallitsevat mestarit Billyn ja Chuckin. He hävisivät joukkuemestaruuden Vengeance-tapahtumassa Christianille ja Lance Stormille.
Hoganin oli alun perin tarkoitus palata lomaltaan jo vuoden 2002 marraskuussa Survivor Seriesiin ottelemaan Brock Lesnaria vastaan WWE:n mestaruudesta. Ongelmaksi muodostui kuitenkin ottelun lopetus. Hogan olisi halunnut voittaa mestaruuden vielä kerran urallaan, kun taas Vince McMahon halusi Hoganin häviävän. Lopulta Hogan ja Vince sopivat, että Hogan palaa vasta vuoden vaihteen jälkeen. Myöhemmin Off the Record -ohjelmassa Hogan kertoi, että hänellä ei olisi ollut ongelmaa hävitä Lesnarille. Hän kuitenkin totesi, että koska hän oli jo hävinnyt Lesnarille kerran, toinen häviö maksaisi hänelle suuren osan hänen uskottavuudestaan.
Osamaksu
Osamaksu tarkoittaa kauppatapaa, jossa kauppahinta maksetaan myyjälle ennalta sovituissa erissä.
Osamaksukauppa Suomen lainsäädännössä
Osamaksukaupalla tarkoitetaan Suomen osamaksukauppalaissa sellaista irtaimen esineen kauppaa, jota koskevan sopimuksen mukaan