cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olhava (Ii)
Palvelut
Olhavassa on oma kuntosali. Väli-Olhavassa sijaitsee seurakuntatalo ja Yli-Olhavassa maamiesseurantalo. Lisäksi kylällä on useita kotia ja ampumarata.
Harrastukset
Olhavassa harrastetaan paljon metsästystä, koulun liikuntasalia varataan esimerkiksi sulkapallon pelaamiseen. Koululla on luistelu kaukalo, Yli-Olhavan entisellä koululla on luistelukenttä ja lämmin luistelukoppi, joka on remontoitu 2023 kesällä. Lisäksi Olhavassa on paljon erilaisia mahdollisuuksia harrastaa luonnossa. Kuten kelkkailu, hiihtäminen, kotailu, sienestys, marjastus...
Working Class Woman
Working Class Woman on kanadalaisen elektronista musiikkia tuottavan artisti Marie Davidsonin neljäs studioalbumi, jonka julkaisi Ninja Tune 5. lokakuuta 2018. Albumi sai positiivsta palautetta kriitikoilta.
911 (kappale)
911 on yhdysvaltalaislaulajan Lady Gagan musiikkikappale. Sen julkaisi Interscope Records hänen Chromatica-studioalbumin kolmantena singlenä 18. syyskuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Gaga, Justin Tranter, BloodPop ja Madeon, joista viimeisin myös tuotti sen Benjamin Ricen kanssa. "911" on lajityypiltään eurodisco, synthpop ja elektropop-kappale johon on otettu vaikutteita funkista ja teknosta. Sanoiltaan kappale kertoo mielenterveydestä sekä antipsykoottisesta lääkityksestä jota Gagalle on myönnetty.
"911" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta jotka ylistivät sitä yhdeksi albumin parhaimmista kappaleista, kehuen sekä sen tuotantoa että sanoja. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Tarsem Singh ja siinä nähdään Gaga surrealistisessa unelmamaisemassa, josta hän havahtuu videon lopussa todellisuuteen. Video sai suurimman inspiraationsa armenialaisen elokuvaohjaajan Sergei Parajanovin vuoden 1969 neuvostoliittolaisesta taide-elokuvasta Granaattiomenan väri. Gaga on esittänyt kappaleen livenä muun muassa vuoden 2020 MTV Video Music Awardsissa.
Arvostelumenestyksestä huolimatta kappale ei ollut kuitenkaan kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Uudessa-Seelannissa.
Königin Luise
Königin Luise (saksaa, ”kuningatar Luise”) on ollut ainakin kolmen aluksen nimenä:
Neliulotteinen tulostus
thumb|4D-tulostettu esine muuttaa muotoaan jouduttuaan veteen. Neliulotteinen tulostus tai 4D-tulostus on kolmiulotteiseen tulostukseen perustuva tekniikka, jossa valmistettu esine muuttaa muotoaan esimerkiksi ajan kuluessa tai olosuhteiden muuttuessa.
Toni Mäkiaho
Toni Mäkiaho (s. 11. tammikuuta 1975 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Pelaajaurallaan hänet tunnettiin kovista taklauksistaan, tappeluistaan ja punaisista jääkiekkohanskoistaan. Hän voitti MM-hopean vuonna 1998 ja seuraavana vuonna hän saavutti myös SM-hopeaa. Lisäksi hän pelasi urallaan yhteensä seitsemässä SM-pronssiottelussa. Mäkiahon ohella yhtä useasti pronssiotteluissa on pelannut vain Reijo Leppänen, Timo Nummelin ja Marko Tuulola.
Ura
Mäkiaho aloitti uransa Tampereen Ilveksen juniorijoukkueissa, josta siirtyi myöhemmin Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hämeenlinnasta Mäkiaho siirtyi HIFK:hon. HIFK:ssa hän pelasi yhteensä neljä kautta ja sen jälkeen hän siirtyi Tapparaan, jossa kausi ei kuitenkaan sujunut odotetulla tavalla ja niin Tappara lainasi Mäkiahon Pelicansiin. Hän pelasi Lahdessa yhteensä 26 ottelua, kunnes HPK halusi miehen takaisin Hämeenlinnaan. HPK tarjosi Pelicansille vaihtokaupassa Aki Heinon ja Tuomas Immosen ja Mäkiaho siirtyi takaisin HPK:hon.
Sveitsistä Mäkiaho siirtyi koeajan jälkeen kaudeksi 2006–2007 jälleen tuttuun ympäristöön Hämeenlinnaan. Mäkiaho oli kaudella 2006–2007 HPK:n parhaita pelaajia. Hän oli liigan pistepörssissä yhdeksäs ja oman joukkueensa paras pistemies. Kaudeksi 2007–2008 Mäkiaho oli siirtymässä kiekkoilemaan Venäjän liigaan, mutta siirto kariutui viime hetkillä. Niinpä Mäkiaho suuntasi jälleen Hämeenlinnaan ja pelasi HPK:ssa 18 ottelua, kunnes sai tarjouksen Venäjän liigaa pelaavalta Lada Toljattilta mutta Ladankin Toni jätti kesken kauden ja syytä tähän ei kerrottu julkisesti. Loppukauden aikana Mäkiaho pelasi Sveitsin liigan Fribourg-Gottéronissa. Kauden 2008–2009 alussa hän pelasi Ruotsin Timråssa, josta hän siirtyi kuitenkin kesken kauden takaisin SM-liigaan Kuopion KalPaan.
Kaudella 2009–2010 Mäkiaho pelasi ensin Slovakian Zvolenissa jonka jälkeen siirtyi koeajalle 12 ottelun ajaksi KalPaan, koeajan jälkeen KalPa ei jatkanut Mäkiahon sopimusta. Tammikuussa 2010 Mäkiaho solmi Espoo Bluesin kanssa ottelukohtaisen sopimuksen. Kauden 2010–2011 Mäkiaho aloitti Mestis-seura Kiekko-Vantaassa. Hän kävi kesken kauden vuokralla Kärpissä ja siirtyi tammikuussa Itävallan kakkossarjan EC Dornbirniin. Mäkiaho oli siirtyessään Kiekko-Vantaan paras pistemies. Hän oli tehnyt 28 ottelussa 32 pistettä ja oli koko Mestiksen pistepörssissä sijalla 11 vaikka oli pelannut huomattavasti vähemmän pelejä kuin muut kärkipään pelaajat.
Syksyllä 2011 Mäkiaho palasi Suomeen, kun hän teki kuukauden koesopimuksen syyskuun alussa TPS:n kanssa. Mäkiaho pelasi 19 ottelua TPS:ssa, kunnes siirtyi ottelukohtaisella sopimuksella Kiekko-Vantaalle. Vantaalla Mäkiaho pelasi 10 ottelua, mutta ei saanut enää jatkosopimusta joukkueeseen tammikuussa 2012. Tämän jälkeen Mäkiaho pelasi ottelukohtaisella sopimuksella LeKissä, mutta siirtyi lopulta tammikuussa loppukaudeksi II-divisioonasta nousemaan pyrkivään Bewe Sportiin.
Mäkiaho ilmoitti pelaajauransa päättymisestä elokuussa 2013.
Muuta
Mäkiaho pelaa myös Rullakiekon SM-liigaa GrIFK riveissä.
Mäkiaho on jääkiekkovaikuttaja Frank Mobergin vävy. Mäkiahon poika Daniel debytoi SM-liigassa kaudella 2020–2021.
Jim Morrison
James Douglas ”Jim” Morrison oli yhdysvaltalainen rocklaulaja ja runoilija. Hän tuli tunnetuksi The Doors -yhtyeen laulajana ja keulahahmona.
Nuorena Morrison muutti perheensä mukana usein, kunnes asettui Kaliforniaan opiskelemaan elokuvantekoa. Los Angelesissa hän perusti vuonna 1965 rockyhtye Doorsin, jonka laulusolisti ja yksi lauluntekijöistä hänestä tuli. Yhtye julkaisi useita menestysalbumeja vuosina 1967–1971, ja Morrisonista tuli kuuluisa rocktähti.
Morrison pyrki vastustamaan auktoriteetteja ja järjestystä niin runoudessaan kuin esiintymisissäänkin. Lopulta Morrisonin provokatiiviset lavaesiintymiset johtivat siihen, että hänet tuomittiin rivoista puheista ja itsensä paljastamisesta vankeuteen. Tuomion valitusprosessin aikana Morrison muutti Pariisiin, missä hän kuoli heinäkuussa 1971. Morrisonin kuoleman jälkeen hänen ympärilleen on syntynyt voimakas henkilökultti.
Varhaisvuodet
James Douglas Morrison syntyi Melbournessa Floridassa 8. joulukuuta 1943. Isä George Stephen Morrison oli kotoisin Georgian osavaltiosta ja varttunut Floridassa, ja äiti Clara Clarken suku oli kotoisin Wisconsinista. Jimille syntyi pikkusisko ja pikkuveli.
Isä Steve oli laivastoupseeri, ja perhe muutti toistuvasti osavaltiosta toiseen. Ensimmäiset kolme vuottaan Jim asui äitinsä kanssa Meksikonlahden rannalla Clearwaterissa, kun isä oli Tyynellämerellä lentotukialuksella. Sen jälkeen perhe asui Washingtonissa ja Albuquerquessa New Mexicossa. Kun Jim oli seitsenvuotias, perhe muutti takaisin Washingtoniin, ja kun isä lähetettiin komennukselle Korean sotaan, äiti ja lapset muuttivat Los Angelesin lähelle Claremontiin. Sieltä he muuttivat takaisin Albuquerqeen, missä Jim kävi seitsemättä ja kahdeksatta luokkaa 1955–1957. Jimin yhdeksäs kotikaupunki oli Alameda Kaliforniassa, minne perhe muutti syyskuussa 1957.
Opinnot
Morrisonit muuttivat talvella 1958–1959 Alexandriaan Virginiaan ylemmän keskiluokan asuinalueelle. Jim valmistui siellä high schoolista. Oppilaana hän oli hyvä mutta kapinallinen. Opiskelutoveriensa joukosta hän erottui härskeillä jutuillaan ja auktoriteetteja vastustavalla käyttäytymisellään, mikä teki hänestä myös suositun. Koulussa hänen keskiarvonsa oli kiitettävä, hän sai kunniamainintoja ja hänen älykkyysosamääräkseen mitattiin 149. Hän luki ahkerasti filosofiaa, runoutta, historiaa ja beat-kirjallisuutta. Jim piti päiväkirjaa, johon hän kirjoitti havaintojaan, ajatuksiaan ja muualla näkemiään tekstikatkelmia. Hän kirjoitti vuosi vuodelta enemmän omia runojaan ja näki itsensä romanttisen, kärsivän ja surumielisen runoilijan kuvassa. Osa hänen tuolloin kirjoittamistaan säkeistä päätyi myöhemmin The Doorsin sanoituksiin. Hän kertoi tyttöystävälleen Tandylle haluavansa kirjailijaksi. Kirjoittamisen lisäksi hän myös maalasi öljyväreillä. Hänen suosikkimusiikkiaan olivat musta blues ja spirituaalit. Niin Jimin vanhemmat kuin hänen tyttöystävänsäkin olivat huolissaan Jimin katkeruudesta, pakkomielteistä, karkeasta kielenkäytöstä, likaisuudesta ja uhkaavasta käytöksestä.
High schoolin viimeisenä vuonna Jimin vanhemmat ilmoittivat hänet floridalaiseen St. Petersburg Junior Collegeen ja päättivät, että hän asuisi Clearwaterissa isovanhempiensa luona. Morrison aloitti Floridassa collegessa 1961. Opiskelunsa ohella hän lausui runoja paikallisessa kahvilassa. Morrison sai ensimmäisenä vuonna yhden A:n (korkein arvosana), kaksi B:tä, yhden C:n ja yhden D:n. Seuraavana syksynä Morrison jatkoi opintojaan Floridan osavaltionyliopistossa. Häiritsevästi käyttäytynyt Morrison ajettiin ulos kampuksensa kimppakämpästä kolmessa kuukaudessa, ja hän muutti asumaan vuokralle asuntovaunuun. Kevätlukukaudella hän osallistui filosofian ja psykologian kursseille, jotka vaikuttivat häneen paljon. Morrisonin kurssitoverit ja opettajat ovat kertoneet Morrisonin tehneen heihin suuren vaikutuksen ihmisluonteen ymmärryksellään.
thumb|Jim isänsä seurassa tammikuussa 1964 Morrison liftasi lukuvuoden loputtua Tallahasseesta Kaliforniaan ystävänsä Bryanin kanssa. Sieltä hänen vanhempansa kuitenkin lennättivät hänet takaisin Floridaan kesälukukaudeksi. Sen aikana Morrison kirjoitti pitkän tutkielman taidemaalari Hieronymus Boschista. Hän opiskeli myös teatteria luodakseen pohjaa tuleville elokuvaopinnoilleen Kaliforniassa. Syyslukukaudella Morrison keskittyi lähinnä hauskanpitoon ja joutui pidätetyksikin. Hänen hyvät arvosanansa tekivät hänen opettajistaan kuitenkin myötämielisiä, eikä pidätys haitannut hänen opintojaan.
Morrison muutti lopulta Kaliforniaan tammikuussa 1964 ja aloitti elokuvaopinnot Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Hän kiinnostui William Blaken runoudesta ja jatkoi filosofi Friedrich Nietzschen lukemista. Samalla hän alkoi kokeilla LSD:tä ja muita huumeita. Hän seurusteli muiden kirjatoukkien kanssa ja suunnitteli opiskelijatoverinsa Dennis Jacobin kanssa perustavansa William Blaken keksimän ja Aldous Huxleyn käyttämän lauseen pohjalta nimetyn yhtyeen ”The Doors: Open and Closed”. Elokuvaopintojensa alkeiskurssin harjoitustyönään Morrison oli mukana tekemässä elokuvaa, jossa alaston mies ja nainen matkivat rakasteluasentoja. Työn seurauksena opettajat leimasivat Morrisonin häiriköksi ja sijoittivat hänet erityiseen ongelmaopiskelijoiden ryhmään. Morrisonin erikoinen oppilastyö kevätlukukauden 1965 lopussa herätti opettajissa hämmennystä, ja se sai vain välttävän arvosanan (D). Morrison otti hylkäämisen raskaasti, ei käynyt noutamassa tutkintotodistustaan ja erosi koko elokuvakoulusta.
Muodonmuutos (Kafka)
Muodonmuutos on Franz Kafkan ensimmäistä kertaa vuonna 1915 julkaistu teos. Se on luokiteltavissa laajaksi novelliksi tai pienoisromaaniksi.
Jim Morrison
Siirtyminen musiikkiuralle
Päätettyään lopettaa opiskelun Morrison harkitsi muuttoa New Yorkiin. Hän jäi kuitenkin Kaliforniaan ja muutti Los Angelesin Venicen kaupunginosaan muiden taiteilijoiden ja hippien joukkoon. Hän ilmoittautui yliopiston kursseille vain välttääkseen armeijan kutsunnat. Venicessa Morrison käytti aikaansa kirjoittamiseen ja LSD:hen. Hän kuvaili kirjoituksissaan sitä, kuinka hän kuuli mielessään rockmusiikkia ja kirjoitti runojaan sopimaan siihen: ”Luulen että musiikki itse asiassa tuli mieleeni ensin, ja sitten kirjoitin sanat sopimaan melodiaan, jonkinlaiseen soundiin. – – monet kerrat kävi niin, että loppujen lopuksi minulla oli vain sanat enkä enää muistanutkaan melodiaa.” Näitä varhaisia, tummasävyisiä sanoituksia olivat muun muassa ”Hello, I Love You”, ”End of the Night”, ”Soul Kitchen” ja ”People Are Strange”, jotka The Doors levytti myöhemmin. Aiemmin tukevahko Morrison laihtui näihin aikoihin 15 kiloa ja kasvatti pitkät hiukset.
Muodonmuutos (Kafka)
Tarina kertoo kauppamatkustaja Gregor Samsasta, joka herää eräänä aamuna "suunnattomaksi syöpäläiseksi" muuttuneena. Hänestä pitää alun alkaen huolta 17-vuotias viulunsoittajasisar Grete. Muut päähenkilöt ovat isä ja pahasta astmasta kärsivä heikko äiti. Tarina kuvaa syöpäläisen epätoivoisia yrityksiä ottaa kontaktia perheeseensä. Tarina päättyy syöpäläisen kuolemaan.
Jim Morrison
The Doors
thumb|The Doors, Morrison oikealla.
Alkuvaiheet 1965–1966
Toukokuussa 1966 Morrison määrättiin kutsuntoihin, mutta hänen onnistui vakuuttaa lääkärit sopimattomuudestaan armeijaan. Levy-yhtiö Columbia ei ollut yhtyeestä enää kiinnostunut ja vapautti heidät keväällä sopimuksesta ennen ensimmäistäkään levytystä. Samalla viikolla yhtye sai potkut vakioesiintymispaikastaan, mutta sai pian sen jälkeen paremman sopimuksen Whisky a Go Go -klubille. Yhtye sai Morrisonin viinan- ja huumehuuruisten lavasekoilujen sekä liian äänekkään soittamisen johdosta useasti potkut, mutta omistaja otti sen aina takaisin.
Morrisonin huumeiden käyttö kiihtyi vuoden 1966 aikana. Hänen pieni vuokra-asuntonsa oli kannabissiementen ja ruotien täyttämä, ja hän saattoi käyttää LSD:tä jo päivittäin. Doorsin muut jäsenet käyttivät huumeita paljon kohtuullisemmin ja sen sijaan mietiskelivät tunnetun gurun Maharishin johdolla, mistä Morrison ei ollut kiinnostunut. Eräänä iltana, kun Morrison oli ottanut runsaasti LSD:tä, hän lauloi Whisky-klubilla kappaleeseen ”The End” uudet ja niin suorasukaisen oidipaaliset sanat isäntappamisineen ja äidinnaimisineen, että klubin omistaja heitti Doorsin lopullisesti ulos. Palattuaan New Yorkista esiintymismatkalta syyskuussa 1966 Morrison muutti yhteen Pamela Coursonin kanssa Laurel Canyoniin.
Nousu suosioon 1967–1968
The Doors sai levytyssopimuksen Elektralta ja levytti esikoisalbuminsa, joka julkaistiin tammikuussa 1967. Levyn julkaisun yhteydessä julkaistuun biografiaan Morrison kuvaili itseään: Hän mainitsi myös suosikkiyhtyeikseen The Beach Boysin, The Kinksin ja Loven sekä kertoi ihailevansa Frank Sinatraa ja Elvistä. Tunnettu rock-kriitikko Richard Goldstein kehui Doorsia toistuvasti ja kutsui Morrisonia ”seksikkääksi samaaniksi”. Single ”Light My Fire” nousi listaykköseksi heinäkuussa 1967. Kappale on lähes kokonaan Robby Kriegerin tekemä, ja Morrison kirjoitti vain pienen osan sen sanoista.
Morrison suhtautui vakavasti haastatteluihinsa ja antoikin toimittajille paljon kirjoitettavaa syvällisillä selityksillään siitä, mihin Doors pyrki musiikillaan. Hän selvitti ennen jokaista konserttia, keitä kirjoittajia yleisössä oli ja mikä heidän lukijakuntansa oli. Hän valmistautui huolellisesti myös valokuvaussessioihinsa. Parturilleen hän näytti malliksi Aleksanteri Suuren patsaasta otettua valokuvaa.
Vuonna 1967 Morrison alkoi ottaa sanoituksissaan, kuten lauluissa ”The Unknown Soldier” ja ”Five to One”, kantaa yhteiskunnallisiin asioihin. Hän lopetti hallusinogeenien käytön ja ryyppäsi entistä enemmän. Juopuneena Morrisonin lavaesiintymiset olivat epätasaisia: joskus normaalia parempia, joskus kehnompia.
Vogue kirjoitti marraskuussa 1967 Morrisonista: ”Jim vetää ihmisiä puoleensa. Hänen laulunsa ovat aavemaisia, täynnä freudilaista symboliikkaa, runollisia mutta eivät söpöjä, tulvillaan viittauksia seksiin, kuolemaan, tuonpuoleiseen... Jim Morrison kirjoittaa kuin hippinä uudelleen syntynyt Edgar Allan Poe”. The Village Voice, muiden muassa, kutsui nahkaan pukeutuvaa Morrisonia uudeksi merkittäväksi seksisymboliksi.
Ongelmat tähteyden ja alkoholin kanssa 1968–1969
Vuoden 1968 alussa yhtyetoverit alkoivat huolestua Morrisonin jokapäiväisestä juopottelusta. Robby Kriegerin mukaan Morrisonin varsinainen ongelma olikin nimenomaan alkoholi eivätkä huumeet. Jotta kolmas albumi saataisiin tehtyä, Morrisonille hankittiin paimentajaksi roudari Bobby Neuwirth.
(Robby Krieger,2022)
Kesällä 1968 Morrison oli jo niin pettynyt rocktähteyteen, että hän suorastaan halveksui yleisöään ja alkoi jopa sylkeä sen päälle. Häntä häiritsi se, että palvovaa yleisöä veti puoleensa hänen seksi-idolin maineensa eikä runouden ja hyvin tehdyn kokeilevan musiikin älykäs ja joustava yhdistelmä. Morrison oli alkanut lihoa, ja hän peitteli vatsaansa pitämällä paitaa housujen päällä. Myös hänen äänensä alkoi kärsiä jatkuvasta ryyppäämisestä, joskin vielä alkuvuodesta 1968 Village Voicen lukijat äänestivät hänet vuoden laulajaksi. Kesäkuussa 1968 Morrison kertoi eroavansa Doorsista. Yhtyeen suosio kuitenkin kasvoi koko ajan, eikä Morrison lopulta toteuttanut uhkaustaan.
Doorsin kolmas albumi nousi albumilistan ykköseksi. Albumin sisäkanteen painettiin Morrisonin runo ”The Celebration of the Lizard”, (’Liskon juhla’). Morrison yhdisti matelijat alitajuntaan ja pahuuden voimiin. Hän kutsui itseään Liskokuninkaaksi, mutta sanoi roolin olevan ironinen ja ”kieli poskessa tehty”. Albumin julkaisua seurasi Doorsin ensimmäinen Euroopan-kiertue. Kiertue meni muuten hyvin, mutta Amsterdamissa Morrison ei kyennyt esiintymään sammuttuaan ennen konserttia.
Runokokoelmat ja elokuvaprojektit 1969
Vuoden 1968 lopulla Morrison alkoi suunnitella julkaisevansa runojaan. Kokoelmat The Lords ja The New Creatures painatettiin vuonna 1969 sadan kappaleen painoksina. Runot olivat seksuaalisia, groteskeja, synkkiä ja tuskaisia. Simon & Schuster -kustantamo julkaisi Morrisonin The Lords and The New Creatures -runokokoelman seuraavan vuoden huhtikuussa.
Keväällä 1969 Morrison esiintyi Feast of Friends -dokumenttielokuvan kuvauksissa. Hän oli mukana muissakin elokuvaprojekteissa, joista ei yleensä tullut mitään. Valmistuttuaan Feast of Friends sai tylyn vastaanoton kaikkialta; esimerkiksi Rolling Stone kutsui sitä venytetyksi amatöörielokuvaksi.
Vaikeudet virkavallan kanssa 1968–1970
Morrison alkoi usein joutua viranomaisten hampaisiin epäsovinnaisen lavakäyttäytymisensä ja provokaation takia, mikä joillain keikoilla johti pienimuotoisiin yleisömellakoihin. Joulukuussa 1968 Morrison solvasi konserttinsa välispiikissä häntä kyynelkaasulla ennen konserttia puoliksi erehdyksessä sumuttanutta poliisia, ja hänet pidätettiin syytettynä säädyttömästä ja moraalittomasta esiintymisestä, rauhan häiritsemisestä ja pidätyksen vastustamisesta.
Viimeinen pisara virkavallalle oli 1. maaliskuuta 1969 Floridan Miamissa pidetty konsertti. Morrison sai neljä päivää konsertin jälkeen syytteen säädyttömästä ja irstaasta käytöksestä, sopimattomasta itsensä paljastamisesta, julkisesta rienaamisesta ja juopumuksesta. Kohu laajeni maanlaajuiseksi, ja syytteiden seurauksena moni suuri kaupunki Yhdysvalloissa kielsi Doorsin esiintymiset ja radioasemat lopettivat yhtyeen soittamisen. Maaliskuun lopulla Morrisonista annettiin pidätysmääräys. Hän ilmoittautui FBI:lle huhtikuun alussa ja pääsi takuita vastaan vapaaksi. Seuraavissa konserteissaan Morrison esiintyi aiempaa siivommin.
Morrisonin suhde Pamela Coursoniin jatkui, vaikkakin riitaisena. Pamela ei pitänyt Morrisonin juopottelusta eikä Morrison Pamelan nalkuttamisesta, hyväksikäyttävistä ystävistä ja rauhoittavien aineiden käytöstä. Kummallakin oli ollut suhteen aikana lukuisia seksikumppaneita. Morrison rahoitti Pamelan perustaman vaatekaupan, joka kuitenkin tuotti suurta tappiota. thumb|left|Morrisonin pidätyskuva syyskuussa 1970. Morrison palasi Floridaan syyskuussa ja esitti tuomareille olevansa syytön. Morrisonin mukaan hänellä oli ollut kyseisessä konsertissa housujen alla bokserit, eikä mitään näkynyt, kun hän alkoi laskea housujaan. Oikeudenkäynti määrättiin seuraavan vuoden huhtikuuksi. Kohta Morrisonin seurue häiriköi lentokoneessa, ja hänet pidätettiin Phoenixissä. Ilmarosvouslain rikkomisesta Morrisonia uhkasi enimmillään kymmenen vuoden vankeustuomio ja Floridan tapauksesta lisäksi kolmen vuoden vankeus. Syyte Phoenixissä Morrisonia vastaan raukesi seuraavan vuoden huhtikuussa, kun lentoemäntä peruutti todistajanlausuntonsa.
Morrison oli kasvattanut välillä kokoparran. Hän ajoi sen pois ennen Morrison Hotelin (1970) julkaisua. Niin albumin musiikkia kuin Morrisonin lauluakin kehuttiin vuolaasti. Hän antoi parran taas kasvaa keväällä 1970.
Keskikesällä 1970 Morrison vihittiin rockkriitikko ja papitar Patricia Kennelyn kanssa uuspakanallisissa häissä. Pian sen jälkeen Morrison lensi viikoksi Pariisiin tiedottajansa Leon Barnardin kanssa.
Floridan-konserttia koskeva oikeudenkäynti alkoi elokuussa 1970. Oikeudenkäynti kesti yli kuukauden. Valamiehistö totesi Morrisonin syylliseksi rivoihin puheisiin ja itsensä paljastamiseen. Kaksi muuta syytettä hylättiin, jopa juopumussyyte, vaikka Morrison itsekin oli myöntänyt olleensa humalassa. Tuomio oli kuusi kuukautta vankeutta ja 60 päivää pakkotyötä vankilassa sekä 500 dollarin sakko. Tuomion täytäntöönpanoa lykättiin valitusprosessin ajaksi, eikä sitä ehditty koskaan panna täytäntöön.
Konsertti New Orleansissa joulukuussa 1970 jäi Morrisonin viimeiseksi esiintymiseksi Doorsin kanssa. Morrison ja Doors jatkoivat kuitenkin vielä levyttämistä. Hän oli alkanut käyttää alkoholin lisäksi myös kokaiinia. Morrisonia masensivat vuoden loppupuoliskolla tapahtuneet Jimi Hendrixin ja Janis Joplinin kuolemat. Hän oli lihonut jo 80-kiloiseksi, hänellä oli rahiseva yskä, ja hänen äänensä oli huonontunut juomisesta ja ahkerasta tupakanpoltosta.
Marraskuussa Patricia teki abortin hänen ja Jimin yhteisestä sopimuksesta. Talveksi Morrison oli taas palannut Pamelan luo. Hän suunnitteli runoalbumin tekemistä, levytti Doorsin kanssa uutta albumia sekä neuvotteli elokuvissa ja näytelmissä esiintymisestä.
Muutto Ranskaan
Pariisissa Morrison teki kirjoittamisen lisäksi tuntikausien kävelylenkkejä kauniina pitämänsä kaupungin kaduilla. Hän kävi etenkin sen maineikkaissa taidekohteissa kuten Louvren museossa ja Hôtel de Lauzunissa. Morrison ja Pamela ajelivat myös Ranskan viinimaiden halki ja kävivät Marokossa asti. Morrison soitteli yhtyetovereilleen Yhdysvaltoihin ja kertoi musiikin alkaneen taas soida hänen päässään, mutta samalla hän sanoi haluavansa vielä levätä jonkin aikaa. Hänellä oli jo ideoita seuraavaa albumia varten. Hän oli ajanut partansa ja laihtunut hiukan, ja hänen tuttunsa sanoivat hänen näyttäneen paremmalta kuin pitkään aikaan.
Kuolema
Viimeisinä elinpäivinään heinäkuun alussa 1971 Morrison oli ystäviensä mukaan ollut hyvin masentunut. Kuolemaansa edeltäneenä perjantaina hän kävi Pamelan ja amerikkalaisen ystävänsä Alanin kanssa päivällisellä ja lähti sen jälkeen yksin katsomaan elokuvaa. Tiedot Morrisonin kuoleman yksityiskohdista perustuivat aluksi kokonaan Pamela Coursonin kertomukseen. Morrison oli hänen mukaansa oksentanut lauantain vastaisena yönä hieman verta ja mennyt kylpyyn. Pamela kertoi löytäneensä Morrisonin kylpyammeesta kuolleena viideltä lauantaiaamuna 3. heinäkuuta. Virallinen kuolinsyy oli sydänhalvaus. Morrisonin Pariisissa tunteneet Alain Ronay ja Agnès Varda kertoivat 1990-luvun alussa, että Morrison ja Pamela olivat ottaneet heroiinia Morrisonin kuolinyönä.
Morrisonille ei tehty ruumiinavausta, ruumista ei ollut nähnyt monikaan, eikä mitään poliisiraporttia ollut tehty. Hämärissä olosuhteissa tapahtuneesta kuolemasta on esitetty erilaisia vaihtoehtoisia huhuja ja salaliittoteorioita koskien kuolinsyytä, -aikaa ja -paikkaa.
Hauta
thumb|200px|Jim Morrisonin hauta Pariisissa. Morrison haudattiin kuolemaansa seuraavan viikon keskiviikkona kuuluisalle Père-Lachaisen hautausmaalle Pariisiin. Salassa pidetyissä hautajaisissa oli Pamelan lisäksi neljä surijaa. Morrisonin hauta oli pitkään merkitsemätön. Pére-Lachaisen hautapaikkoja pystyi vain vuokraamaan, ja Morrisonin haudan vuokra-aika oli määrätty kestämään 30 vuotta. Haudan luona vieraili vuosien ajan suuria ihmismääriä, ja se on ollut kävijämääriltään Pariisin suosituimpia nähtävyyksiä. Vuokra-ajan umpeutumisajankohdan lähestyessä 2000-luvun alussa spekuloitiin, että Morrison on kaivettava ylös ja haudattava Yhdysvaltoihin. Haudan vuokrasopimuksen päättymispäivän lähestyessä Père-Lachaisen hallinto kuitenkin ilmoitti, että Jim Morrison saa pysyä haudassaan.
Vähäkyrö
thumb|upright|[[Vähänkyrön kirkko|Vähänkyrön kirkon kellotapuli]] Vähäkyrö on entinen Suomen kunta, joka liitettiin vuoden 2013 alussa Vaasan kaupunkiin. Vähäkyrö liittyi osaksi Vaasan kaupunkia 1. tammikuuta 2013. Vähänkyrön kunnanvaltuusto hyväksyi yhdistymissopimuksen 27. kesäkuuta 2011. Kunta kuului Pohjanmaan maakuntaan ja Kyrönmaan seutukuntaan. Vähäkyrö oli yksikielisesti suomenkielinen ja asukkaita kunnassa oli lakkauttamishetkellä 0. Kunnan pinta-ala oli 0 km2, josta 0 km2 vesistöjä, ja väestötiheys 0 asukasta/km2. Vähänkyrön naapurikuntia olivat Isokyrö, Laihia, Mustasaari ja Vöyri.
Jim Morrison
Kuoleman jälkeen
Doors julkaisi vuonna 1978 albumin An American Prayer. Se koostuu Morrisonin nauhalle puhumista omista runoistaan, joihin Doors lisäsi säestyksensä jälkikäteen.
Vähäkyrö
Historia
Rautakaudella Kyrönjoen suu sijaitsi Vähässäkyrössä. Alue oli suojainen sisäsaaristo, joka oli otollinen asutukselle. Rautakautista Vähääkyröä voi myös luonnehtia Pohjanmaan kaupalliseksi keskukseksi. Merkittäviä muinaisjäännösalueita on kunnan monessa osassa. Vanhin tunnettu rautakautinen esine on Pääkköönmäeltä vuonna 1837 löydetty, 100-luvulla valmistettu roomalainen viinikauha. Merkittävimmät hautaröykkiökeskittymät ovat Perkiön ja Tervajoen kylissä. Erikoisimpiin muinaisjäännöksiin kuuluu niin kutsuttu Jättiläisen tie. Pohjanmaan ainoa viikinkiaikainen aarre- tai kätkölöytö on Vähänkyrön Housulanmäen rahalöytö.
Jim Morrison
Kuoleman jälkeen
Morrisonin muiston ympärille rakentui voimakas henkilökultti. Hänen jälkeensä jättämiä päivä- ja muistikirjojen tekstejä julkaistiin 1980-luvun lopulla. Oliver Stonen elokuva The Doors (1991) nosti Morrisonin ja Doorsin musiikin uudelleen näkyvästi julkisuuteen. Manzarek oli kriittinen elokuvaa kohtaan ja piti sen antamaa kuvaa Morrisonista liian vakavana. Densmore ja Krieger pitivät Morrisonia esittäneen Val Kilmerin roolisuoritusta kuitenkin loistavana.
Vaikutteet
Morrison poimi runsaasti ideoita erilaisista lähteistä ja kulttuurisista konteksteista kuten kirjallisuudesta ja elokuvista. Morrison luki laajasti esimerkiksi antiikin näytelmiä, primitiivisten kulttuurien rituaalikuvauksia, folklorea ja runoutta.
Morrison oli erityisen kiinnostunut shamanismista ja sitä kautta myös ei-eurooppalaisista heimokulttuureista kuten intiaanikulttuureista. Morrisonin kiinnostus shamanismiin näkyi niin Doorsin lavaesiintymisessä, laululyriikassa kuin Morrisonin kirjallisissa teksteissäkin. Morrisonin maailmankuvaan vaikuttivat myös esimerkiksi englantilaiset romantikot sekä ranskalaiset symbolistit ja surrealistit. Friedrich Nietzschen Tragedian synnyn käsitykset antiikin Kreikan dionyysisesta tragediasta vaikuttivat Morrisonin musiikilliseen ideologiaan ja lavaperformanssiin. Ranskalainen runoilija Arthur Rimbaud oli yksi Morrisonin suurimmista vaikuttajista. Morrison ihaili Rimbaud’ssa tämän runouden lisäksi sitä, että ranskalainen keskeytti taiteilijanuransa nuorena ja häipyi seikkailemaan maailmalle.
Vähäkyrö
Historia
Vuonna 1596 puhjenneeseen kansannousuun, nuijasotaan, osallistui myös suuri joukko vähäkyröläisiä talonpoikia. Sodan onneton loppu ja vuoden 1601 kato aiheuttivat Vähässäkyrössä monen talon autioitumisen. Suuren Pohjan sodan aikaisessa Napuen taistelussa 19. helmikuuta 1714 kaatui 144 vähäkyröläistä; menetys oli suurempi kuin minkään muun pitäjän nostoväen tappiot. Lisäksi Venäjälle vietiin vankeina 91 henkeä, ja Vähänkyrön on laskettu menettäneen tällöin yli 70 prosenttia asekuntoisesta miespuolisesta väestöstään.
Kun Vähäkyrö yhdistyi Vaasaan vuoden 2013 alussa, osa yhdistyneiden kuntien tiennimistä jouduttiin muuttamaan. Samalla kaikki Vähänkyrön tiet saivat myös ruotsinkielisen nimen ja kaksikieliset tiekyltit.
Jim Morrison
Vaikutteet
Morrisonin shamanismi-intressiä suuntasi hänen runsas hallusinogeenien käyttönsä. Hän etsi shamanismia ja muuntuneita tajunnantiloja käsittelevästä kirjallisuudesta tiedollisia selityksiä ja tulkintoja kokemuksille, joita hän saavutti LSD:n avulla.
Morrison kuvaili lyriikkansa ja lavaesiintymisensä pohjana olevia ideoitaan lukuisissa haastatteluissa, joita hän antoi vuosina 1968–1970. Hän johti itse omaa promovointiaan ja otti etenkin lehdistön vaikuttamiskanavakseen. Hän käytti usein harkittuja tiivistyksiä Doorsin musiikkikäsityksestä, kuten ”artaudilainen rock” tai ”eroottinen politiikka”.
Vähäkyrö
Kylät
Haarajoki, Hiiripelto, Hyyriä, Järvenkylä, Kalsila, Krekilä (Greggilä), Kuuttila, Merikaarto, Mullonkylä, Ojaniemi, Perkiö, Saarenpää, Saarensivu, Savilahti, Selkämäki, Tapoila, Tervajoki, Torkkola
Jim Morrison
Esiintyjänä
Kun Doorsin esiintymislavat vaihtuivat suurempiin yhtyeen suosion kasvaessa, Morrison alkoi tehdä lavaesiintymisistään rockteatteria. Hän kertoi, että ”oli välttämätöntä liioitella miltei groteskiuteen asti.” Morrisonin lavaesiintyminen perustui paljolti muutaman toistuvan liikkeen ja eleen käyttämiseen, ja niihin liittyi toisinaan myös spontaaneja akteja ja teksti-improvisaatioita. Morrison paitsi lauloi, myös resitoi lyriikkaansa ja välillä suorastaan huusi. Hän tukeutui laulaessaan voimakkaasti mikrofoniin ja mikrofonitelineeseen, pitäen siitä yleensä kiinni kaksin käsin. Hänen liikkeensä olivat hitaita, ja välillä hän jähmettyi paikalleen tuijottamaan yleisöä tai siirtyi kokonaan lavan sivuun. Toisinaan hän saattoi improvisoida intiaanitansseja tai heittäytyä makaamaan esiintymislavalle. Hänelle oli myös tyypillistä härnätä tai solvata yleisöä.
Runoilijana
Morrison julkaisi kaksi omakustanteista runoteosta. Morrisonin taidot runoilijana ovat jakaneet mielipiteitä. Rockpiireissä hänen runojaan ja lyriikkaansa on arvostettu, ja hänen runoteoksensa myyvät edelleen hyvin. Kirjallisuuden tuntijoista kuitenkin vain harvat ovat ottaneet hänet vakavasti runoilijana.
Vähäkyrö
Liikenne
Vähänkyrön eteläosan kautta kulkevat valtatie 16 ja Seinäjoki–Vaasa-rata.
Kulttuuri
Vähäkyrö on perinteisesti tunnettu pläkkyreistä eli läkkipeltisepistä ja heidän tekemistään fyrryistä, lasten leluista, joissa pilliin puhaltamalla saa siipipyörän pyörimään. Fyrry on Vähänkyrön maakuntaesine, ja Vähänkyrön lempinimi onkin paikallismurteella Fyrrykyröö. 1950-luvulla Vähäkyrö tunnettiin myös emäntien sivuansioikseen ompelemista esiliinoista.
Vähänkyrön pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla riivinkropsu eli raastetusta perunasta tehty pannukakku.
Viherpaja
Viherpaja on Vantaan Tikkurilan suuralueen Koivuhaassa toimiva viher- ja ruukkukasvien suurmyymälä. Viherpajan ovat perustaneet Harri Sokala ja Tom Sjölund. Myymälän pinta-ala on 3 500 neliömetriä. Osakeyhtiömuotoinen puutarhakeskuksen tarjoaa myös viher- ja pihasuunnittelupalvelua.
Kaktuserämaa
Viherpajan kaktuserämaa on rakennettu vuonna 1988. Se on 500 neliömetriä. Erilaisia kaktuksia siellä on noin 600 lajia, ja vanhimmat niistä ovat 80-vuotiaita. Kesällä lämpötila siellä saattaa nousta jopa +50 °C:een, mutta talvella lämpötila laskee alemmas, millä osa lajeista saadaan kukkimaan kesällä.
Viherpajan japanilainen puutarha
Japanilainen puutarha rakennettiin Viherpajaan vuosina 1985–1986. Siellä on kasvien lisäksi japanilainen teehuone, kiviasetelmia, kirsikkapuita, jotka pyritään saamaan kukkimaan samaan aikaan kuin Japanissa, sekä karppilampi. Taustalla soi japanilainen musiikki.
Puutarhan kasvit ovat eri puolilta maailmaa, ja kalat on tuotu Japanista. Ilman lämpötila ja kosteus ovat puutarhassa ympäri vuoden samat kuin Japanissa Tokion seudulla. Puutarhassa ei käytetä torjunta-aineita. Kun puutarhan bambumetsikköä harvennetaan, leikatut oksat annetaan Korkeasaaren pikkupandoille syötäväksi.
Luxemburgin Grand Prix 1997
Luxemburgin Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 28. syyskuuta 1997 Nürburgringillä, Saksassa. Kyseessä oli ensimmäinen Luxemburgin Grand Prix. Kilpailun voitti Jacques Villeneuve, jolle voitto oli kauden ja F1-uran viimeinen. Michael Schumacherin keskeytyksen myötä Villeneuve nousi MM-sarjan johtoon yhdeksän pisteen erolla Schumacheriin. Nopeimman kierroksen ajoi Heinz-Harald Frentzen aikaan 1,18.802.
Ensimmäistä kertaa F1-urallaan paalupaikalta lähtenyt Mika Häkkinen johti kilpailua, mutta kierroksella 44 hänen moottorinsa hajosi johtopaikalta. Kilpailua MTV3-kanavalle selostanut Matti Kyllönen kommentoi moottoririkon jälkeen seuraavasti:
Magnus Carlsson
Lars Magnus Carlsson (s. 24. kesäkuuta 1974 Fristad, Borås) on ruotsalainen pop-laulaja. Hän on tunnettu Alcazar- ja Barbados- yhtyeiden entisenä jäsenenä. Nykyään hän on soolouralla.
Hän on julkaissut ruotsinkielisen albumin sekä kaksi joululevyä. Vuonna 2007 hänen englanninkielinen debyyttialbumi "Live Forever" julkaistiin maailmanlaajuisesti. Sitä myytiin 400 000 kappaletta globaalisti. Toinen englanninkielinen albumi "Pop Galaxy" julkaistiin Suomessa ja muualla Euroopassa 29.9.2010. Albumi on otettu vastaan paremmin kuin levy-yhtiö on odottanut, ja levyä on myyty muutamassa kuukaudessa maailmalla 180.000 yksikköä. Albumin suurimmaksi hitiksi on muodostunut Erasure-cover "A little Respect" ja "Feel you" joka nousi Euroopan Diskolistan Top-10:een. Albumin uusimpina sinkkuina on julkaistu "The Best In Me" ja "The Kiss".
Magnus Carlsson on avoimesti homoseksuaali. Carlsson on vuodesta 2006 ollut naimisissa Mats Carlssonin (o.s. Pelli) kanssa. Hän seurusteli vuosina 2001 - 2004 Alcazar yhtyeen toisen miesjäsenen Andreas Lundstedtin kanssa. Magnus on myös suuri Abba-yhtyeen fani.
Arkin planetaario
Arkin planetaario on vuodesta 1982 lähtien toiminut kiertävä planetaario. Sen omistaja Arvo "Arkki" Kuusela on vieraillut sadoissa kouluissa ja päiväkodeissa. Kuusela on ollut kiinnostunut avaruudesta koko ikänsä ja alkanut harrastaa astronomiaa syksyllä vuonna 1979. Hän jäi eläkkeelle 14. tammikuuta vuonna 2007, mutta tekee edelleen vierailuja.
Maasotakoulu
Maasotakoulu (MAASK) on Suomen maavoimien joukko-osasto ja puolustushaarakoulu, jonka kotipaikka on Lappeenranta. Vuodesta 2015 alkaen osia Maasotakoulun toiminnoista sijaitsee myös Haminassa, Hattulassa (Parolannummella), Kankaanpäässä (Niinisalossa)ja Riihimäellä.
Maasotakoulun alaisuudessa toimii myös Maavoimien soittokunta, yksi Suomen kuudesta sotilassoittokunnasta: Rakuunasoittokunta.
Maasotakoulun koulutuskeskus
Maasotakoulun koulutuskeskus (KOULK) suunnittelee, valmistelee,  toteuttaa  ja  kehittää  Maasotakoulussa järjestettävän Puolustusvoimien palkatun henkilöstön, myös kadettien, perus- ja täydennyskoulutusta  sekä  varusmieskoulutusta. Lisäksi koulutuskeskus toteuttaa  Maasotakoululle  käsketyn  sotilasammatillisen  aliupseerikoulutuksen  ohjauksen  Maavoimissa.
Maasotakoulun koulutuskeskus järjestää Maavoimien upseerien maavoimien puolustushaaran perusopinnot kuin myös jalkaväen, tykistön, pioneerien ja viestin aselajien sekä tiedustelun ja elektronisen sodankäynnin eriytyvät opinnot Maanpuolustuskorkeakoulun sotatieteiden kandidaatin ja -maisterin tutkintojen maavoimien koulutusohjelman (aik. maasotalinja) opiskelijat käyvät puolustushaaraopinnot sekä jalkaväki-, pioneeri-, kenttätykistö- ja viestiaselajien eriytyvät aselajiopinnot Maasotakoulussa ja sen alaisissa aselaji- ja toimialakouluissa. Maasotakoulun Koulutuskeskuksen alaiset aselajikoulut ovat: Jalkaväkikoulu Lappeenrannassa, Panssarikoulu Hattulan Parolannummella, Pioneerikoulu Lappeenrannassa, Tykistökoulu Kankaanpään Niinisalossa ja Viestikoulu Riihimäellä.
Koulutuskeskus järjestää myös Maavoimien palkatun aliupseeriston maavoimien puolustushaaraopinnot kuin myös jalkaväen, tykistön, tiedustelun, pioneerin ja viestin aselajien sekä tiedustelun ja elektronisen sodankäynnin eriytyvät opinnot sekä Maavoimien esikunnan käskemän palkatun henkilökunnan täydennyskoulutuksen. Kadettikurssien opiskelijamäärä on yleensä noin sata henkilöä. Vuonna 2014 Maanpuolustuskorkeakoulun kadettikurssin maasotalinjan aloitusvahvuus oli 112 opiskelijaa, ja kaikkiaan Maasotakoulussa opiskelee vuosittain yli 1 000 henkilöä.
Henkilöstön lisäksi Maasotakoulussa koulutetaan asevelvollisia. Maasotakoulun Reserviupseerikoulu ja Panssarikoulu järjestävät kahdesti vuodessa reserviupseerikurssin. Reserviupseerikoulun maavoimien reserviupseerikurssin aloitusvahvuus on noin 600-700 oppilasta ja Panssarikoulun panssarireserviupseerikurssin 40–60 oppilasta. Reserviupseerikouluun kuuluu myös kaksi alokkaita vastaanottavaa yksikköä, joissa palveluksensa aloittaa noin 300 varusmiestä kahdesti vuodessa.
Panssarikoulu
Panssarikoulu perustamispäivänä pidetään 2. huhtikuuta 1948, kun panssaripataljoonan komentaja Nils Åkerman allekirjoitti esityksen pysyvän panssarialan opetuksen järjestämisestä. Toukokuussa 1952 panssarivaunupataljoona panssarikoulusta muodostettiin itsenäinen joukko-osasto kevyen prikaatin alaisuuteen. Joulukuussa 1971 siitä tuli itsenäinen sotilasopetuslaitos.
Panssarikoulu liitettiin 1. tammikuuta 2015 Maasotakoulun Koulutuskeskuksen osastoksi.
Panssarikoulussa kadetit eli sotatieteiden kandidaateiksi opiskelevat suorittavat aselajiopintojaan. Lisäksi Panssarikoulussa on kahdesti vuodessa panssarireserviupseerikurssi (PSRUK), johon tulee varusmiehiä eri joukko-osastoista ympäri Suomea Parolannummelle saamaan varusmiesjohtajakoulutusta.
Jalkaväkikoulu
Jalkaväkikoulu perustettiin 1. tammikuuta 2015 erilliseksi maasotakoulun osastoksi, koska maasotakoulu oli toiminut aikaisemmin maavoimien puolustushaarakoulun lisäksi myös jalkaväen kouluna. Koulun perinnepäivä on 10. lokakuuta ja perinnemarssina on Sillanpään marssilaulu. Jalkaväkikoulun perustehtävä on järjestää puolustusvoimien palkatulle henkilöstölle perus- ja täydennyskoulutusta. Jalkaväkikoulu on jakautunut korkeakouluosastoon, täydennyskoulutusosastoon ja maavoimasektoriin.
Korkeakouluosasto suunnittelee, valmistelee ja järjestää toteutettavan upseerikoulutuksen ja muut erikseen käskettävät kurssit sekä opetustilaisuudet. Täydennyskoulutusosasto suunnittelee, valmistelee ja järjestää maavoimien aliupseerien opintokokonaisuuksien puolustushaa- raopintoja ja jalkaväkiopinnot sekä muut erikseen käskettävät kurssit ja opetustilaisuudet.
Maavoimasektori tukee molempien osastojen järjestämiä puolustushaaraopintoja.
Jalkaväkikoulu on jalkaväkikoulutuksen (jääkäri-, panssarin-torjunta-, kranaatinheitin-, tiedustelu- ja sotilaspoliisikoulutus) pääasiallinen koulu. Sen tavoitteena on kehittyä myös jalkaväen taistelutekniikassa ja taktiikassa taisteluosastotasolle asti. Taistelutekniikan ja taktiikan opetusta jalkaväkikoulu toteuttaa yhteistoiminnassa maasotakoulun koulutuskeskuksen kanssa.
Reserviupseerikoulu
Reserviupseerikoulu eli RUK Haminassa on Suomen suurin johtajakoulu. Reserviupseerikoulu on vuodesta 1920 alkaen kouluttanut yhteensä yli 180 000 reserviupseeria Puolustusvoimien reserviin.
Maavoimien reserviupseerikursseja järjestetään kaksi kertaa vuodessa. Jokaisella kurssilla aloittaa noin 600-700 oppilasta. Vaikka kurssin nimikkeenä on "Maavoimien reserviupseerikurssi", tuotetaan kurssilla johtajia kaikkien puolustushaarojen sekä Rajavartiolaitoksen tarpeisiin. Koulutuksella luodaan tiedolliset ja taidolliset perusteet sodan ajan joukkueen tai jaoksen johtajatehtävään. Koulutuksen painopisteinä ovat johtaminen, aselajioppi sekä aselajien välinen yhteistoiminta.
Reserviupseerikurssille tulee varusmiehiä eri joukko-osastoista Haminaan ympäri Suomea saamaan johtajakoulutusta ja heistä tulee varusmiesjohtajia, reservinupseereita. Kurssin jälkeen varusmies siirtyy takaisin omaan joukko-osastoonsa johtamaan ja kouluttamaan loppupalveluksensa ajaksi muita varusmiehiä.
Maasotakoulun varusmiehet palvelevat Reserviupseerikoulun joukkotuotantoyksiköissä, ja myös heistä osa pääsee reserviupseerikurssille johtajakoulutukseen.
Maavoimien tutkimuskeskus
Maavoimien tutkimuskeskus (MAAVTKESK) on Maasotakoulun yksi joukkoyksikkö ja Maavoimien alainen tutkimuslaitos. Tutkimuskeskuksen keskeisin tehtävä on suorituskykyjen suunnittelua, kehittämistä, käyttöä, hankkeita sekä hankintoja tukeva tutkimus ja kehittäminen sekä edellä mainittuja tukeva kokeilu- sekä testaustoiminta. Pääosa MAAVTKESK:n noin 70 työntekijästä työskentelee Haminassa, mutta kolme tutkimussektoria sijoittuu muualle. Tutkimuskeskuksen tykistösektori toimii Niinisalossa, panssarisektori Hattulassa  ja  viestisektori Riihimäellä, koska paikkakunnilla sijaitsevista varuskunnista löytyvät välineet, joihin sektoreiden tutkimus- ja kokeilutoiminta kohdistuu. Maavoimien tutkimuskeskuksen kymmenen tutkimusalaa ovat: jalkaväki, panssari ja mekanisointi, tykistö, pioneeri, ilmatorjunta, tiedustelu, valvonta ja maalittaminen sekä elektroninen sodankäynti, johtamisjärjestelmä ja viesti, huolto, koulutus- ja simulaattori, rakennetun alueen taistelu.
Maavoimien tutkimuskeskuksen toiminnan painopiste on kentällä, siellä missä joukot toimivat. Maavoimien tutkimuskeskus tekee  tutkimusta  ja järjestää  kokeilutoimintaa  yhteistyössä eri tahojen kanssa, usein joukko-osastoissa. Maasotakouluun kuuluvassa Maavoimien tutkimuskeskuksessa tehdään maavoimien kehittämiseen liittyvää tutkimustoimintaa.
Organisaatio
thumb|Maasotakoulun entinen esikuntarakennus Lappeenrannan Rakuunamäellä. Edustalla tykistörykmenttien muistomerkki. Maasotakoulu toimi Lappeenrannan Rakuunamäellä kesään 2018 asti, jolloin viimeisetkin osastot, kuten esikunta, siirtyivät Leiriin. thumb|Maasotakouluun vuonna 2015 liitetyn [[Reserviupseerikoulun päärakennus Haminassa.]]
Joukko-osastoa komentaa Maasotakoulun johtaja. Hänen alaisuuteensa kuuluvat esikunta sekä joukkoyksikköinä Reserviupseerikoulu, Koulutuskeskus ja Maavoimien tutkimuskeskus.
Historiaa
thumb|[[Rakuunaeskadroona|Rakuunoita Maasotakoulun marssiosastossa puolustusvoimain lippujuhlan päivän paraatissa Lappeenrannassa kesäkuussa 2014.]] thumb|Reserviupseerikoulun marssiosasto puolustusvoimain lippujuhlan päivän paraatissa Lappeenrannassa kesäkuussa 2014.
Maasotakoulu perustettiin Pääesikunnan alaiseksi itsenäiseksi puolustushaarakouluksi 1. elokuuta 2001 edellisenä päivänä lakkautetun Maanpuolustusopiston tilalle ja tiloihin. Muutos liittyi puolustusvoimien upseerikoulutuksen uudistukseen, jossa opistoupseerien koulutus lopetettiin ja Maanpuolustuskorkeakoulun ylempää korkeakoulututkintoa vastannut upseerin tutkinto jaettiin upseerin alemmaksi (sotatieteiden kandidaatti) ja ylemmäksi korkeakoulututkinnoksi (sotatieteiden maisteri). Maasotakoulu alkoi toteuttaa osia näiden tutkintojen opetuksesta. Vuodesta 2008 alkaen Maasotakoulu on ollut Maavoimien komentajan alainen joukko.
Upseerikoulutus
Ensimmäinen Maasotakoulussa opiskellut maavoimien kadettikurssi aloitti opintonsa 10. syyskuuta 2001 ja oli numeroltaan 88. Maasotakoulu järjesti pääsykokeet, ja kadetit opiskelivat koko ensimmäinen lukuvuoden Maasotakoulussa ennen siirtymistään Maanpuolustuskorkeakouluun Santahaminaan. Kandidaatti- ja maisterivaiheessa Maasotakoulu toimi aselajikouluna jalkaväkilinjan opiskelijoille. Maasotakoulussa oli mahdollista opiskella myös pelkät vuoden mittaiset upseerin perusopinnot ja työllistyä määräaikaisen reserviupseerin virkaan.
Upseerikoulutus uudistui jälleen vuonna 2006 Bolognan prosessin myötä. Opinnot muuttuivat kaksivaiheisiksi siten, että kaikki suorittavat aluksi kolmevuotiset kandidaattiopinnot ja siirtyvät muutamaksi vuodeksi Puolustusvoimien palvelukseen ennen kaksivuotisia maisteriopintoja. Uudessa järjestelmässä opintojen aloitus siirtyi Maanpuolustuskorkeakouluun, ja maavoimien kadetit opiskelivat Maasotakoulussa ensimmäisen lukuvuoden kevään. Jalkaväkilinjalle suuntautuneet palasivat kouluun koko kolmanneksi lukuvuodeksi. Maisterivaiheessa jalkaväkilinjan opiskelijat opiskelivat Maasotakoulussa noin kolmen kuukauden mittaisen jakson.
Vuonna 2015 Maasotakoulun tehtävät jalkaväen upseerien aselajikouluna siirtyivät Koulutuskeskuksen alaisuuteen perustettuun Jalkaväkikouluun. Samalla Koulutuskeskuksen alaisuuteen liitettiin myös Panssarikoulu, Pioneerikoulu, Tykistökoulu ja Viestikoulu. Kandidaattiopintoja muutettiin niin, että ensimmäiset puolitoista vuotta opiskellaan Maanpuolustuskorkeakoulussa, seuraavat puoli vuotta puolustushaarakoulussa ja viimeinen vuosi aselajikoulussa.
Opistoupseerikoulutus
Maasotakoulun perustamisen yhteydessä koulun alaisuuteen siirtyi yli 500 Maanpuolustusopistossa opintonsa aloittanutta opistoupseerin perus- ja jatkokurssien opiskelijaa. Viimeinen opistoupseerin peruskurssi valmistui Maasotakoulusta vuonna 2003, ja opistoupseerien jatkokoulutusta Maasotakoulu järjesti vuoteen 2012 asti.
Aliupseerikoulutus
Vuonna 2008 Maasotakoulussa alkoi uusimuotoisen aliupseeriston koulutus maavoimien ja jalkaväen sotilasammatillisilla opintojaksoilla 1–2 ja mestariopinnoilla.
Puolustusvoimauudistus 2012–2015
Vuosina 2012–2015 toimeenpantu puolustusvoimauudistus laajensi ja hajautti Maasotakoulun toimintaa. Uudistuksen myötä Maasotakoululla on toimintoja viidellä paikkakunnalla ja henkilöstön määrä kasvoi noin 230:stä noin 630:een.
Itsenäinen joukko-osasto Reserviupseerikoulu Haminasta liitettiin joukkoyksikkönä osaksi Maasotakoulua 1. tammikuuta 2015. Reserviupseerikoulun toiminta Haminassa jatkuu. Lappeenrannassa sijainnut Maasotakoulun ainoa varusmiesyksikkö Rakuunaeskadroona puolestaan liitettiin hallinnollisesti Reserviupseerikouluun. Yksikkö lakkautettiin vuoden 2016 lopussa, minkä jälkeen Maasotakoulun varusmieskoulutus keskitettiin Haminaan.
Rakuunasoittokunta laajeni vuoden 2014 alussa ja jatkoi toimintaansa Lappeenrannasta käsin toimialueenaan koko Itä-Suomi.
Maasotakouluun kuulunut asevelvollisuusasioista vastannut Etelä-Karjalan aluetoimisto yhdistettiin Kymenlaakson aluetoimiston kanssa Kaakkois-Suomen aluetoimistoksi, joka sijoitettiin Kouvolaan Karjalan prikaatin alaisuuteen.
Tunnukset ja perinteet
pienoiskuva|Maasotakoulun lippu vuoden 2017 Lippujuhlan päivän paraatissa. Maasotakoulun vuosipäivä on 19. lokakuuta ja kunniamarssi Otto Kotilaisen säveltämä ”Maasotakoulun marssi” eli ”Nuoret sankarit”. Maasotakoulun lipun suunnitteli heraldikko Liisa Kontiainen. Lipussa on maavoimien vihreällä pohjalla Suomen leijona ja upseerikoulutukseen viittaava heraldinen ruusu. Maasotakoulun joukko-osastoristissä on Yrjönristi päällään ristikkäiset miekat.
Maasotakoulun toisen maailmansodan aikaisia perinnejoukkoja ovat jatkosodan Jalkaväkirykmentti 1 ja Jalkaväkirykmentti 2. Maasotakoulu vaalii myös Maanpuolustusopiston ja sen edeltäjien sekä Uudenmaan rakuunapataljoonan perinteitä. UudRakP oli Lappeenrannassa toiminut joukko-osasto, jonka perinteet siirtyivät Maanpuolustusopiston edeltäjän Päällystöopiston vaalittavaksi vuonna 1990.
Maasotakoulun alaisilla yksiköillä on lisäksi omia tunnuksiaan ja perinteitään.
Johtajat
Maasotakoulun johtajana ovat toimineet: