cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olhavan tšuudit
Etelämpänä Olhavanjoen ja Laukaanjoen alajuoksuilla tätä vastoin paikannimistä on tutkimuksessa löytynyt kielellisiä elementtejä, jotka lännessä sisältävät samankaltaisuuksia mordvaan ja kantasuomeen ja idässä merjaan ja saameen. Sen sijaan itämerensuomen h-äänteeseen johtaneiden äänteenmuutosten perusteella alkuperältään itämerensuomalaisia nimiä näyttäisi esiintyvän vain myöhäiseen karjalaiseen ja inkeriläiseen siirtolaisuuteen liittyvinä. Pihkovan alueella taas suomalais-ugrilaisperäisiä paikannimiä ei löydy lainkaan, vaan kaikki suurempien jokien nimet ovat slaavilaisia. Kansallisuudennimistä paikannimissä nimen "tšuudi" esiintymisen pohjoisraja vastaa melko hyvin varmasti itämerensuomalaisten vesistönimien etelärajaa, jonka pohjoispuolella tiedetään keskiajalla asuneen vatjalaisia, inkerikkoja ja vepsäläisiä. Samoin nimistössä tästä etelään esiintyvä sanasto näyttää useimmiten olevan lähempänä Volgan alueella puhuttuja suomalais-ugrilaisia kieliä kuin itämerensuomalaisia kieliä. Jonkin verran itämerensuomalaista siirtolaisuutta alueelle on kuitenkin voinut suuntautua. Kaiken kaikkiaan paikannimistön eri elementtien ja muiden tietojen perusteella itäiset tšuudit näyttäisivät olleen kielellisesti ja kulttuurisesti lähellä merjalaisia. Lisävalaistusta aihepiiriin voisi tuoda alueen mikrotoponyymien tutkimus.
Hyvikkälänjärvi
Hyvikkälänjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 15,6 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Hauhonselän alueeseen (35.772) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,3 metriä mpy.
Hiiramenjärvi
Hiiramenjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Iso-Roineen alueeseen (35.773) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 91,3 metriä mpy.
HMS Norfolk (D21)
Valmistus
Alus tilattiin 5. tammikuuta 1965 Swan Hunterilta, missä köli laskettiin 15. maaliskuuta 1966. Se laskettiin vesille 16. marraskuuta 1967 kumminaan Norfolkin herttuatar Lavinia ja otettiin palvelukseen 7. maaliskuuta 1970.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1981, jonka jälkeen se oli Dartmouthissa koululaivana.
Chilen laivasto
pienoiskuva|vasen|Chilen laivaston Capitán Prat Alus myytiin 6. huhtikuuta 1982 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Capitán Prat. Aluksen Sea Cat -ohjukset korvattiin 1996 Barak-ohjuksilla. Vuonna 2001 alus muutettiin helikopterihävittäjäksi, kun sille asetettiin pysyvästi Eurocopter Cougar -helikopteri, jolloin sen Sea Slug -ohjukset poistettiin. Alus siirrettiin reserviin 24. helmikuuta 2006 ja poistettiin palveluksesta 11. elokuuta 2006. Se siirrettiin syyskuussa 2008 Meksikoon romutettavaksi.
Wilma van Hofwegen
Willemina ”Wilma” Cornelia Adriana van Hofwegen-Van Rijn (s. 17. heinäkuuta 1971, Vlaardingen, Etelä-Hollanti) on entinen alankomaalainen uimari, joka Alankomaiden 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueen jäsenenä voitti olympiahopeaa kesäolympialaisissa 2000. Joukkueessa uivat myös Inge de Bruijn, Thamar Henneken ja Manon van Rooijen. Hän osallistui myös kesäolympialaisiin 1996. Van Hofwegen on naimisissa entisen uimarin Michael van Rijnin kanssa.
Kalahari
thumb| thumb|Kalaharia Namibiassa. Kalahari on suuri puolikuiva alue eteläisessä Afrikassa. Koska Kalaharissa sataa jonkin verran ja siellä elää kohtalaisesti kasveja ja eläimiä, aluetta kutsutaan usein puoliaavikoksi tai kuivaksi savanniksi eikä varsinaiseksi aavikoksi.
Kätilö (kirja)
Kätilö on vuonna 2011 julkaistu Katja Ketun romaani, joka kuvaa suomalaisen kätilön ja saksalaisen natsiupseerin suhdetta Lapin sodan alla ja sen aikana. Kirja sai vuonna 2012 Runeberg-palkinnon ja Kalevi Jäntin palkinnon.
Kalahari
Kalahari peittää suurimman osan Botswanasta sekä osia Namibiasta ja Etelä-Afrikasta. Kalaharin pinta-ala on noin 712 000 neliökilometriä. Puoliaavikkoa ympäröi Kalaharin vajoama-alue, jonka pinta-ala on 2,5 miljoonaa neliökilometriä.
Kätilö (kirja)
Teoksen käännösoikeudet on myyty 19 maahan. Syyskuussa 2015 sai ensi-iltansa romaaniin pohjautuva samanniminen elokuva, jonka ohjasi Antti J. Jokinen. Sen pääosissa ovat Krista Kosonen ja Lauri Tilkanen.
Kalahari
Sana kalahari tulee tswanan kielen sanasta, joka tarkoittaa ’suuri jano’.
Kätilö (kirja)
Käännökset
Lähde
Kalahari
Ilmasto
Kalaharissa on kesällä 20–45 astetta lämmintä, enimmillään jopa 50 astetta. Talvella esiintyy pakkasia, ja lämpötila voi pudota aina −12 asteeseen. Kalaharin eteläosissa sataa noin 250 millimetriä vuodessa ja pohjoisosissa 640 millimetriä. Aavikon itäosa saa sadetta vain 130 millimetriä vuodessa. Aurinkoisimmilla alueilla saadaan yli 4 000 tuntia auringonpaistetta vuodessa.
Maantiede
thumb|Kalaharille tyypillinen pannu. Kalaharissa on paljon suolapannuja ja muita pannuja, joiden pohja on harmaata savea. Sadekaudella maaliskuusta huhtikuuhun pannuihin syntyy väliaikaisia lampia, joista vaeltavat eläinlaumat juovat. Pintavettä ei ole muuten juuri lainkaan, sillä sadevesi imeytyy yleensä nopeasti maahan. Kalaharissa on myös runsaasti hiekkadyynejä.
Carolina
Carolina voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kalahari
Historia
Kalahari oli 10 000–20 000 vuotta sitten nykyistä paljon kosteampi paikka, ja siellä sijaitsi suuri Makgadikgadijärvi. Kun järvi alkoi virrata laskujoen kautta pohjoiseen ja itään, Sambesijoen keski- ja alaosa yhdistyivät, mistä syntyivät Victorian putoukset. Järvi alkoi tyhjentyä, ja kun ilmastokin kuivui, järvi lopulta täyttyi sedimentistä ja hiekasta. Järvestä ovat jäljellä koko Kalaharin ainoa joki Okavango pohjoisessa, Okavangon suisto ja Ngamijärvi sekä Makarikarin suolapannut Botswanassa.
Eliöstö
thumb|[[Nelisormimangusti on tyypillinen Kalaharille.]] Kalaharin kotoperäiset eliölajit ovat joutuneet kehittämään selviytymiskeinot ympäristössä, jossa ruoka ja vesi ovat vähissä ja lämpötilat vaihtelevat nollasta 40 asteeseen. Kalaharin tyypillisimpiä lajeja ovat nelisormimangusti, keihäsantilooppi, kalaharinleijona ja hilkkakutoja. Kotoperäisiin kasveihin kuuluvat kirahviakaasia ja Hoodia gordonii -oleanterikasvi.
Ihmiset
Sanit ovat asuttaneet Kalaharia jo 30 000 vuoden ajan. Kalaharin koillisosassa on nykyisin suuri timanttikaivos. Seudulta kaivetaan myös hiiltä, kuparia ja nikkeliä. Kalahari on myös suosittu turistikohde. Alueella on luonnonpuistoja, luonnosuojelualueita ja villieläinreservaatteja.
Uhkat
Suurimpia Kalaharia kohtaavia uhkia ovat ylilaiduntaminen, kaivosteollisuus ja ympäristön pilaantuminen.
Julia Maesa
thumb|Julia Maesan kuva [[antoninianus-hopearahassa.]] Julia Maesa (k. n. 224) oli Rooman keisarikunnan keisarillisen perheen jäsen, joka onnistui nostamaan tyttärenpoikansa Elagabaluksen ja Severus Alexanderin keisareiksi ja käytti suurta valtaa näiden hallitsijakausina.
Elämä
Kun pretoriaaniprefekti Macrinus huhtikuussa 217 murhautti Julia Maesan siskonpojan, keisari Caracallan, ja valitutti itsensä uudeksi keisariksi, Julia Maesa pakotettiin muuttamaan takaisin Emesaan ja murheen murtama Julia Domna näännytti itsensä nälkään. Julia Maesa päätti palauttaa perheensä valtaan, ja yllytti toukokuussa 218 Syyriaan sijoitetut armeijan legioonat julistamaan hänen noin 14-vuotiaan tyttärenpoikansa Varius Avituksen keisariksi väittämällä tämän olevan Caracallan avioton poika, sillä he muistuttivat toisiaan. Kapina Macrinusta vastaan levisi koko valtakuntaan ja Varius Avitus tunnustettiin pian keisariksi myös Roomassa. Hänet tunnetaan historiankirjoissa keisari Elagabaluksena, sillä hän oli isoisoisänsä tavoin Elagabalus-jumalan ylipappi.
Uuden keisarin isoäidille Julia Maesalle myönnettiin Augustan keisarillinen arvonimi. Hän oli tämän jälkeen keisarillisen hovin tärkein vallankäyttäjä aina kuolemaansa asti, tosin hän joutui aluksi jakamaan vallan tyttärensä Julia Soaemiaksen kanssa, eikä keisari Elagabalus aina totellut heitä. Äiti ja tytär kilpailivat myös keskenään vallasta, ja Julia Soaemias ilmeisesti lietsoi Elagabaluksen hillitöntä ja vastuuttomana pidettyä käytöstä vähentääkseen Julia Maesan vaikutusvaltaa tähän. Julia Soaemias myös tuki Elagabaluksen epäsuosittua päätöstä julistaa auringonjumala Elagabalus roomalaisen uskonnon ylimmäksi jumalaksi. Kesäkuussa 221 Elagabalus adoptoi Julia Maesan vaatimuksesta serkkunsa, Julia Mamaean pojan Bassianus Alexianuksen (myöh. Severus Alexander), joka sai caesarin arvonimen, kruununperillisen aseman ja päävastuun hallitusasioista.
Severus Alexanderia uhkana pitänyt Elagabalus yritti lopulta saada sotilaat murhaamaan tämän, mutta sen sijaan pretoriaanikaarti murhasikin maaliskuussa 222 Elagabaluksen itsensä ja samalla tämän äidin Julia Soaemiaksen. Julia Maesan oletetaan olleen tyttärensä ja tyttärenpoikansa murhan takana. Keisariksi tuli nyt toinen tyttärenpoika, 14-vuotias Severus Alexander, mutta Julia Maesa käytti todellista valtaa, kunnes kuoli kaksi vuotta myöhemmin. Sen jälkeen valta siirtyi Julia Mamaealle.
François Delsarte
François Delsarte (1811–1871) on liike- ja eleilmaisun teoreetikko, joka suuntasi oppinsa lähinnä näyttelijöille, lausujille ja laulajille. Hän kapinoi oman aikansa näyttämöliikunnan ja -opetuksen mekaanisuutta ja melodramaattisuutta vastaan. Hänen ajatuksillaan on ollut suuri vaikutus myös 1900-luvun alun vapaaseen tanssiin ja uuteen voimisteluun, vaikka hän itse ei liittänytkään teorioitaan tanssiin.
Elämänvaiheita
Delsarte syntyi Solesmessa Ranskassa, jäi varhain orvoksi ja köyhyyteen, kunnes isä Bambini otti hänet suojelukseensa huomattuaan hänen musikaalisuutensa. Delsarte pääsi opiskelemaan Pariisiin konservatorioon ja opiskeli laulua ja näyttelijäntyötä. Virheellisen opetuksen seurauksena hän kuitenkin menetti äänensä ja päätti omistaa elämänsä ilmaisun lainalaisuuksien tutkimiseen.
Delsarte alkoi kartoittaa eleilmaisua eri yhteyksissä ihmisiä tarkkaillen. Hän opiskeli myös lääketiedettä ja tutki patologian laitoksella ihmisen rakennetta. Erityisesti 1840-50-luvuilla hänen pitämillään "sovelletun estetiikan" kursseillaan kävi näyttelijöitä, laulajia, kuvataiteilijoita ja ammatissaan puhetta käyttämään joutuvia kuten lakimiehiä ja pappeja. Joukkoon mahtui myös monia kuuluisuuksia mm. Georges Bizet ja Jenny Lind. 1860-luvulla Delsarte sairastui ja joutui vetäytymään julkisuudesta. Kaksi vuotta ennen kuolemaansa hän sai oppilaakseen amerikkalaisen näyttelijän ja ohjaajan Steele Mckayen, josta tuli hänen työnsä jatkaja. Delsarte kuoli Pariisissa 1871.
Käsikirjoitusten tuhoutuminen
Delsarten omat käsikirjoitukset tuhoutuivat hänen kuolemansa aikoihin tulipalossa, joten hänen työnsä ja teoriansa ovat säilyneet hänen oppilaidensa julkaisemissa teoksissa – ja samalla tietenkin muuttuneet. Tarkkaa tietoa Delsartesta ei olekaan siksi saatavilla, mutta toisaalta viittauksia hänen järjestelmäänsä löytyy monista yhteyksistä, kuten suomalaisen naisvoimistelun uranuurtajan Hilma Jalkasen artikkeleista tai Jerzy Grotowskin teatteriteorioista.
Yhdysvalloissa Mckaye alkoi kehittää Delsarten harjoituksiin valmistavaa harmonista voimistelujärjestelmää näyttelijöille. Mckayen oppilas Genevieve Stebbins perusti New Yorkiin ilmaisuliikuntakoulun. 1800-luvun loppupuolella Delsarten ajatukset levisivät naisliikkeen piiriin ja otettiin terveys- ja pukureformin käyttöön. Yhdysvalloissa alettiin kaupata Delsarte-pukuja ja Delsarte-korsetteja. Sekä Isadora Duncanin että Ruth St.Denisin – modernin tanssin uranuurtajien – tiedetään lapsena saaneen Delsarte-koulutusta. Hade Kallmeyer ja Bess Mensendieck toivat Delsarte-Stebbins -järjestelmän Saksaan 1900-luvun alussa, jossa ne vaikuttivat sekä uuden voimistelun että uuden tanssin periaatteisiin. Mm. Hilma Jalkanen on useissa yhteyksissä keskustaliikunnan periaatteita selvittäessään viitannut Delsarteen. Amerikkalainen E.T.Kirby näkee Delsarten vaikuttaneen koko modernismin syntyyn ja näkee sen yhteydet Jaques-Dalcrozen eurytmiikkaan, Adolphe Appian estetiikkaan ja Vsevolod Meyerholdiin, Tairoviin ja Antonin Artaud'hon. Myös Rudolf von Laban ja F. M. Alexander opiskelivat ja opettivat Delsarten oppeja siihen saakka, kunnes kehittivät omat metodinsa.
Vastaavuuden lait
Delsarte oli syvällisesti uskonnollinen ja hänen teorioidensa metafyysiset ajatukset ovat niiden vanhinta ja vanhentuneinta ainesta. Puhtaasti liikkeen ominaisuuksiin liittyvä osuus on kuitenkin edelleen mielenkiintoista. Hän jakaa liikkeet normaaleihin (keskustassa pysyviin), eksentrisiin (keskustasta ulos suuntautuviin) ja konsentrisiin (keskustaan suuntautuviin). Vastaavuuden lain mukaan jokaista henkistä toimintoa vastaa ruumiin toiminto ja päinvastoin. Liikkeet ovat Delsartelle tunteiden osuvia ilmauksia, ne paljastavat ajatuksen ja kommentoivat puhetta. Hän näkee liikkeille kolme perusluokkaa: ruumiinosien vastakkaiset, samansuuntaiset ja peräkkäiset liikkeet. Vastaliikkeen periaate synnyttää harmonisen asennon ja harmonisen lihastoiminnan lait, jotka muodostuivat keskeisiksi vapaassa tanssissa ja uudessa voimistelussa. Keskustaliikunnan idea perustuu juuri peräkkäisyyden lakiin, sillä siinä liike alkaa ruumiin keskiosan suurista lihaksista ja niistä virtaa vähenevällä voimalla ääriosiin. Delsarten mukaan liikeaalto voi lähteä myös ääriosista ja siirtyä sieltä keskustaan. Suuri osa hänen teoriastaan on ruumiin eri osien ilmaisevuuden erittelyä. Pää edustaa älyä, ylävartalo tunnetta, alavartalo fyysistä elinvoimaa jne.
Veto
Veto voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Klaus Wedemeier
thumb|right|Klaus Wedemeier Klaus Wedemeier (s. 12. tammikuuta 1944 Hof an der Saale) on saksalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Bremenin pormestarina ja Bremenin senaatin puheenjohtajana vuosina 1985–1995. Häntä edelsi tehtävissä Hans Koschnick ja seurasi Henning Scherf.
Little Willy
”Little Willy” on brittiläisen Sweet-yhtyeen esittämä kappale ja single vuodelta 1972. Kappaleen ovat kirjoittaneet Nicky Chinn ja Mike Chapman, jotka kirjoittivat Sweetin kaikki vuosien 1971–74 singlejen A-puolet. ”Little Willy” oli samalla viimeinen singlen A-puoli, jolla Sweet ei soittanut itse.
Brittiläiset kriitikot haukkuivat laulun kaksimielisiä sanoituksia ”päiväkotipornoksi”. Sanoitus ei myöskään kertonut minkäännäköistä tarinaa – ainoastaan sen, että päähahmo Little Willy ”ei aio mennä kotiin”. Koukuksi kappaleeseen otettiin Slade-tyylinen ”jytisevä” rumpukomppi. Riffiin saatiin vaikutteita The Who -yhtyeen kappaleesta ”I Can’t Explain”.
Kappaleesta muodostui yhtyeen suurin hitti Yhdysvalloissa, missä se pääsi Billboard Hot 100 -listan sijalle 3 ja myi kultaa, kuten myös Britanniassa. Lisäksi Länsi-Saksassa se nousi listaykköseksi.
”Little Willy” lienee ”Funny Funnyn” ohella Sweetin tunnetuin purukumipop-kappale. Singlen B-puolella oli vastapainoksi yhtyeen itse kirjoittama hyvin raskas kappale ”Man from Mecca”. Suomessa Kirka teki kappaleesta suomenkielisen version ”Pikkuveli”.
Kappaleet singlellä
A-puoli B-puoli
Kalanteri
thumb|Calender machine for electrode pressing in Lithium-ion battery manufacturing
Kalanteri on paperikonelinjan osa, jossa muokataan paperin paksuutta, karheutta tai kiiltoa. Näihin suureisiin vaikutetaan nippikuormituksen, lämpötilan ja kosteuden avulla.
Andorran lippu
thumb|Andorran lippu vuosina 1866–1931 ja vuodesta 1939 eteenpäin. Suhde: 2:3
Kalanteri
Konekalanteri
Konekalanteri on kovanippinen kalanteri, jossa molemmat telat ovat teräksiset. Konekalanterissa vyöhykeohjattu tela on yleensä alapuolella ja termotela yläpuolella. Konekalanteria käytetään paksuuden säätämiseen. Konekalanteria käytetään yleensä ennen päällystyskonetta tasaamaan paksuusprofiilia, jotta päällystemäärä pysyisi kohtuullisena. Konekalanteroinnissa paperirataa puristetaan siten että paksuimat kohdat "litistyvät kasaan". Tässä kalanterointi tapahtumassa radan "kuopat" eivät kalanteroidu.
Andorran lippu
Andorran lippu on Andorran kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se symboloi maan suojelijavaltioiden, Ranskan ja Espanjan vallan harmoniaa Andorrassa. Lipun punainen ja keltainen symboloivat Espanjan valtaa maassa ja sininen pystypalkki sekä trikolori Ranskan valtaa. Lipun keskellä on Andorran vaakuna, jossa on sekä Espanjan että Ranskan kansalliset tunnukset. Vaakunassa on Espanjan Urgelin piispan paimensauva ja hiippa sekä Katalonian neliraitainen vaakunatunnus. Siinä on myös Ranskan Foix'n kreivin kolmiraitainen vaakuna ja Béarnin kreivin kahden lehmän tunnus. Vaakunan alla on latinankielinen lause, jossa lukee Virtus Unita Fortior (yhdistynyt voima on suurin). Lause kuvaa Andorran tilannetta Espanjan ja Ranskan vaikutuksessa.
Kalanteri
Soft-kalanteri
Soft-kalanteri on pehmeänippinen kalanteri, jossa vyöhykeohjattu tela on niin sanottu pehmeäpintainen, jota se ei käsin kosketeltaessa kuitenkaan ole. Pehmeänippinen kalanteri on käytössä sanomalehtikoneissa, joissa paperi kalanteroidaan loppukäyttöä varten. Pehmeänippisellä kalanterilla kalanteroidessa tela myötäilee paremmin paperin pinnanmuotoa ja siten pinta kalanteroituu kauttaaltaan paremmin. Tässä sovelluksessa ei päätavoitteena ole saada tasapaksuista paperirataa, vaan poistaa karheutta. Konekalanteri tasoittelee vain "huiput".
Opera Pieno
Opera Pieno oli nuorten taiteilijoiden perustama oopperayhdistys. Seurue toi näyttämölle esityksiä, jotka olivat helposti lähestyttäviä myös yleisölle, joka ei ollut perehtynyt oopperaan ja taidemusiikkiin. Opera Pieno on nykyisin lopettanut toimintansa.
Andorran lippu
Andorra sai ensimmäisen oman lippunsa vuonna 1806. Se oli katkoinen punaiseen ja keltaiseen, jotka ovat sekä Espanjan että Ranskan Foix'n kreivikunnan värit. Vuonna 1886 lippua uusittiin Ranskan keisari Napoleon III:n pyynnöstä. Lipun kentät sijoitettiin Ranskan trikolorin lailla pystyasentoon ja keskelle sijoitettiin Andorran vaakuna.
Kalanteri
Multinippikalanteri
Multinippikalanteria käytetään ensisijaisesti päällystettyjen paperilajien kiillottamista varten, mutta myös SC-lajin paksuusprofiilin säätöön.
Opera Pieno
Opera Pienon ensimmäinen tuotanto oli Mozartin Valepuutarhuritar (La finta giardiniera). Se esitettiin Espoon Sellosalissa neljä kertaa lokakuussa 2005 ja uusintakierroksella kaksi kertaa Helsingissä Teatterimuseon salissa keväällä 2006. Yhdistyksen seuraava tuotanto oli myös Mozartin ooppera. Buenos Airesin blondi on vapaa sovitus Mozartin oopperasta La finta semplice. Musiikkinäytelmä sai ensi-iltansa Kansallisoopperan Alminsalissa joulukuussa 2006. Espoon Sellosalissa tuotantoa esitettiin kahden näytöksen verran tammikuussa 2007.
Andorran lippu
Lippua vaihdettiin jälleen vuonna 1931, kun Espanjasta tuli tasavalta. Lippu muutettiin tasavaltalaisten lipun malliseksi ja vaakuna pudotettiin pois. Espanjan lipusta Andorran lippu erosi vain siten, että Espanjan purppuranpunaisen yläpalkin tilalla oli sininen palkki. Andorrassa palattiin Napoleon III:n lippuun vuonna 1939, kun Espanjan tasavalta kukistui Francisco Francon noustessa valtaan. Tästä lähtien nykyinen lippu on ollut taas käytössä.
Kalanteri
Multinippikalanteri
Multinippikalanterista käytetään yleisesti nimitystä superkalanteri. Nykyisillä koneentoimittajilla on kuitenkin omat tuotenimet kyseiselle laitteelle, joten superkalanteri -nimityksen käyttö on vähentynyt.
Superkalanteri on kone, jossa ei ole välitelojen kevennyksiä tai telapakkaa ei ole asetettu 45 asteen kulmaan. Ainoastaan välitelojen akseli- ja laakeripesien massat ovat kevennetyt. Toinen oleellinen ero nykyiseen multinippikalanteriin on kuormitus ylätelalta.
Nykyisten multinippikalantereiden välitelojen massat ovat kevennettyt, joten nippikuormat ovat tasaiset, jolloin alimmat nipit eivät purista paperirataa superkalanterin tavoin voimakkaammin.
Opera Pieno
Vuonna 2008 Opera Pieno jatkoi tuottamalla kaksi uutta produktiota. Tammikuussa Espoon Sellosalissa ensi-iltansa sai Mozartin aikalaisen, Niccolò Piccinnin koominen ooppera Naisten kosto (Le donne vendicate). Opera Pienon versiossa ooppera muuntui taidegallerioiden, median ja salamavalojen glamour-maailmaan sijoittuvaksi riehakkaaksi komediaksi.
Marras-joulukuussa 2008 sai Helsingissä Aleksanterin teatterissa uuden ilmiasunsa yksi Mozartin maineikkaimmista oopperoista. Kosijan putti oli Jirimiko Orasen suomeksi kirjoittama ja Juulia Tapolan ohjaama versio Cosi fan tutte –oopperasta. Aikaisempien Opera Pieno -produktioiden tapaan kokonaisuus on lyhennetty kahteen tuntiin ja musiikkinumeroiden välissä tapahtumia kuljetti dialogi.
Opera Pienon toistaiseksi viimeinen tuotanto on ollut marras-joulukuussa 2010 esitetty Joseph Haydnin musiikin säestämä komedia Avaruusseikkailu 2010, jonka myötä seurue jatkaa taiteenlajinsa popularisointia. Haydnin l mondo della luna -oopperaan pohjautuva Avaruusseikkailu 2010 oli seurueen viides tuotanto. Sitä esitettiin Espoon Sellosalissa viisi kertaa.
Bo von Willebrand
Bo Hermansson von Willebrand (31. toukokuuta 1907 Helsinki – 14. kesäkuuta 1940 Keri, Viro) oli suomalainen lentokapteeni. Hän kuoli välirauhan aikana Neuvostoliiton ilmavoimien ammuttua alas hänen kuljettamansa Junkers Ju 52 -tyyppisen matkustajakone Kalevan.
Ura
Von Willebrand valmistui ylioppilaaksi 31. toukokuuta 1924 Nya svenska samskolanista Helsingissä.
Hän oli vuodet 1924–1926 Helsingin suojeluskunnan jäsen ja suoritti asevelvollisuutensa ilmavoimissa 10. tammikuuta 1927 – 10. huhtikuuta 1928. Hän suoritti reserviupseerikoulun jalkaväkilinjalla 14. huhtikuuta 1927 – 6. lokakuuta 1927, ja hänet ylennettiin 30. huhtikuuta 1928 reservin vänrikiksi. Tämän jälkeen von Willebrand jatkoi kadettikoulun ilmailulinjalla 6. lokakuuta 1927 – 16. toukokuuta 1929, jolloin hän yleni vänrikiksi. 16. kesäkuuta 1929 – 1. kesäkuuta 1934 hän oli sotilaslentäjänä maalentoeskaaderissa, jossa yleni 16. toukokuuta 1931 luutnantiksi.
Von Villebrand toimi myös Valtion lentokonetehtaan koelentäjänä. Hänet oli ennen Kalevan tuhoa nimitetty Malmin lentoaseman päälliköksi.
Kalevan pudotus
Bo von Willebrandin poika, toimittaja Carl-Gustaf Bosson ”Bosse” von Willebrand teki vuonna 1991 televisiodokumenttielokuvan Sista flyget från Tallinn (Viimeinen lento Tallinnasta). Se kertoo matkustajakone Kalevan alasampumisesta kesäkuun 14. päivänä 1940. Virossa ja Ruotsissa ilmestyvässä virolaisten lehdessä Eesti päivälehdessä julkaistujen ilmoitusten kautta löytyi kolme silminnäkijää. Yksi näistä, Heino Kauküla, oli isänsä seurassa Kerin majakkasaarella, ja muisti tarkkaan tämän dramaattisen tapahtuman. Hän oli vain 12-vuotias, mutta kertoi yksityiskohtaisesti näkemistään pommikoneista, sukellusveneestä, vedessä kelluneista keltaisesta salkusta tai harmaatukkaisesta miehen päänahasta, jota pikkupojalta yritettiin piilotella. Näistä silminnäkijöistä ei kukaan ollut kiinnostunut vuonna 1940. Heino Kauküla piirsi kuvasarjan tapahtumista. Niissä näkyy suomalainen matkustajakone, sitä kohti ampuneet neuvostokoneet sekä Kalevan syöksyminen mereen.
Korsi
pienoiskuva|oikea|250px|[[Hukkariisin (Leersia oryzoides) vartta, jossa keskellä vaaleanvihreä ja karvainen solmu]] Korsi on heinäkasvien varsi. Korsi on vanhemmiten puutuva ja esimerkiksi bambuilla puumainen. Korressa on nivelten kohdalla paisunut solmu, ja niiden väli on useimmiten ontto. Korren pituuskasvu tapahtuu solmujen yläpuolelta välikasvusolukosta. Myös solmut voivat kasvaa alasivultaan ja kohottaa lakoutuneen korren pystyyn. Heinäkasvien lehdet lähtevät solmusta kortta ympäröivänä tuppena.
Andrea Semenzato
thumb|right|Andrea Semenzato Andrea Semenzato (12. elokuuta 1981) on italialainen lentopalloilija, joka edustaa kaudella 2009–2010 italialaista, A1-liigassa pelaavaa Gabeca Montichiarin joukkuetta.
Semenzato on 208-senttinen keskitorjuja, joka pelaa myös Italian A-maajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2002.
Vicky Rock Vol.1
Vicky Rock Vol.1 on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin 9. studioalbumi. Se julkaistiin 31. lokakuuta 2007.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittaneet Pekka Virtanen, Rami Hillilä, Hannu Rantala ja Kuja Salmi.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1909
Suomen luistelumestaruudesta kilpailtiin Vaasassa 6.-7. maaliskuuta 1909. Vain miehet kilpailivat.
Ensimmäisen kerran vuodesta 1897 lähtien järjestettyjen Suomen luistelumestaruuskisojen historiassa mestaruus jäi ratkaisematta, koska kukaan kilpailijoista ei voittanut vaadittua kahta matkaa. Palkinnot jaettiin kolmelle parhaalle pisteiden perusteella, kuten myös kunkin matkan kolmelle parhaalle.
Ensimmäisenä päivänä luisteltiin 5 000 metrin kilpailu, toisena päivänä ensiksi 500 metriä ja lopuksi 1 500 metriä.
Miesten yleiskilpailu
<br style="clear:both;"/>
Kuudes aisti
Kuudes aisti tarkoittaa kykyä aavistaa asioita intuitiivisesti tai vaistonvaraisesti. Muut viisi aistia ovat haju, kuulo, maku, näkö ja tunto.
Arizonan suuri meteoriittikraatteri
thumb|Arizonan suuri meteoriittikraatteri ilmasta kuvattuna Arizonan suuri meteoriittikraatteri eli Barringerin kraatteri tai Barringer-kraatteri on Yhdysvaltain Arizonan osavaltiossa, Flagstaffin ja Winslow’n kaupunkien väliin jäävällä autiomaa-alueella sijaitseva törmäyskraatteri. Sen halkaisija on 1 186 m, syvyys 170 m ja reunavallien korkeus 45 m.
Kuudes aisti
Monet laboratoriokokeet, joissa on yritetty todentaa kuudennen aistin, ESP:n tai vastaavien ilmiöiden esiintymistä, on jälkeenpäin osoitettu järjestelyiltään epäluotettaviksi.
Arizonan suuri meteoriittikraatteri
Kraatteri syntyi esihistoriallisella ajalla suuren meteoriitin törmätessä Maahan. Meteoriitti on nimetty läheisen kanjonin mukaan Canyon Diablo ‑meteoriitiksi. Meteoriitin sirpaleita sinkoutui kraatterin ympäristöön laajalle alueelle, jolta niitä edelleen löytyy. Törmäyksen aiheuttama suuri paine synnytti lukuisia mikroskooppisen pieniä timantteja.
Kraatteri on ilmasta katsottuna muodoltaan hieman neliömäinen. Sen iäksi on muutamia eri menetelmiä käyttäen arvioitu vain noin 49 000 vuotta.
Kraatterin sijaintipaikka
Arizonan suuri meteoriittikraatteri sijaitsee Pohjois-Arizonassa, 32 km Winslow’n kaupungista länteen. Sen koordinaatit ovat 35° 02′ pohjoista leveyttä ja 111° 01′ läntistä pituutta. Kraatterin pohja on 1 540 m:n korkeudella merenpinnasta.
Kraatteri on syntynyt hiekkakiveen noin 49 000 vuotta sitten. Silloin paikalla kasvoi kuivaa puoliaavikkomaista pensastoa ja lähistöllä myös mäntymetsää. Kraatterin alla on 213–244 m syvä kerros törmäyksen möyhentämää kiveä. Kraatterin pohjaa peittävät kuivuneen järven kerrostumat.
Kraatterin synty
Maahan törmännyttä taivaankappaletta, luultavimmin 45–50 metrin läpimittaista rautanikkelimeteoriittia voivat jotkut kutsua asteroidiksikin. Jotkut ovat arvioineet, että pienempikin meteoriitti, läpimitaltaan ehkä vain 30 m, olisi riittänyt synnyttämään kraatterin.
Kaikki elämä tuhoutui 3–4 km:n säteellä heti. Törmäyksen aiheuttaman kaasuuntumisen synnyttämä tulipallo poltti vakavasti vielä 10 km:n päässä. Paineaalto eteni 3–5 km:n säteellä törmäyspaikasta yli 1 000 km/h nopeana iskuaaltona. Vielä 14–22 km:n etäisyydellä törmäyspaikasta se hävitti pinjoja, katajia ja muuta kasvillisuutta maan tasalle. Eläimiä vammautui jopa 16–24 km:n päässä. Hurrikaanin voimalla etenevät tuulet ylsivät 40 km:n päähän, nykyisen Winslow’n kaupungin tasalle, ja idemmäksikin. Räjähdyksen paine- ja lämpövaikutukset yhdessä lienevät tuhonneet kasvillisuuden noin 800–1 500 km²:n alalta ja vaurioittaneet sitä vielä lisäksi 200–600 km²:n alalla.
Kaikesta huolimatta törmäys ei liene nostattanut ilmakehään merkittäviä määriä auringonvaloa pimentävää ja ilmastoa viilentävää pölyä. Kasvipeite palautui törmäyspaikan ympärillä ennalleen arviolta noin sadassa vuodessa.
Tutkimushistoriaa
1900-luvun alussa kiisteltiin siitä, onko Arizonan suuri meteoriittikraatteri tulivuoren räjähdyksen vai meteoriitin synnyttämä. Vuonna 1891 merkittävä yhdysvaltalainen geologi Grove Karl Gilbert tutki mahdollisuutta, että kraatteri olisi syntynyt meteoriitin törmäyksestä, päätyen kuitenkin siihen, että syntytapana olisi ollut vulkaaninen kaasuräjähdys. Varakas lakimies, geologi, mineralogi ja kaivosyrittäjä Daniel Barringer puolestaan tutki kraatteria vuosina 1903–1905 yhdessä matemaatikko-fyysikko Benjamin Chew Tilghmanin kanssa ja päätyi siihen tulokseen, että kraatterin oli synnyttänyt meteoriitti.
Tuohon aikaan tiedeyhteisön enemmistö suhtautui epäillen siihen, että taivaankappaleitten törmäyksillä olisi voinut olla merkittäviä vaikutuksia Maan pinnanmuotoihin. Gilbert ja Barringer kiistelivat kraatterin synnystä pitkään. Seuraavien parinkymmenen vuoden aikana Barringer kulutti suurimman osan huomattavasta omaisuudestaan jatkotutkimuksiin, jotka jäivät taloudellisten tavoitteitten osalta hedelmättömiksi; hän uskoi löytävänsä kraatterista suunnattomat määrät arvokkaita malmeja.
Barringer Crater Company ‑yhtiön palkkaama tähtitieteilijä F. R. Moulton tuli vuoteen 1929 mennessä tulokseen, että Barringerin hypoteesi suuresta meteoriitista kraatterin aiheuttajana piti paikkansa – ja että Barringerin pitkään etsimien malmirikkauksien oli täytynyt kaasuuntua törmäyksen suuresta voimasta. Barringer kuoli vuoden 1929 marraskuussa, kymmenen päivää Moultonin toisen tutkimusraportin julkaisemisen jälkeen. Tässä vaiheessa tiedeyhteisö oli kypsynyt hyväksymään Barringerin, Tilghmanin ja Moultonin tutkimustulokset.
Myöhempinä aikoina kraatteria tutkivat Harvey H. Nininger ja Eugene M. Shoemaker.
Ondřej Cubo
Ondřej Cubo (s. 26. tammikuuta 2003 Hranice, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan HC ZUBR Přerovissa. laukoo oikealta.
Seuraura
Cubo on HC Nový Jičínin kasvatti. Hän siirtyi 13-vuotiaana HC Vítkovicen organisaatioon kaudeksi 2016–2017. Kaudeksi 2019–2020 Cubo siirtyi vain 16-vuotiaana Suomeen ja Rauman Lukon B-nuoriin. Kaudella 2020–2021 hän voitti seurassa U20 SM-sarjan mestaruuden.
Myös kaudella 2021–2022 Cubo voitti U20 SM-sarjan mestaruuden. Hän debytoi samalla kaudella myös Lukon SM-liigajoukkuueessa, jossa Cubo pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 6. marraskuuta 2021 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Hänelle avautui paikka Lukon kokoonpanosta, kun vuorostaan SM-liigajoukkueen runkopelaajista kuusi vahvisti seuran U20-joukkuetta, joka taisteli viimeisestä paikasta U20 SM-sarjan ylempään jatkosarjaan. Cubo merkittiin Lukon kolmospuolustajapariin Samuli Piipposen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.54 minuuttia ja Cubo keräsi teholukeman –1. Kauden 2022–2023 hän pelasi kokonaan Lukon U20-joukkueessa.
Kaudeksi 2023–2024 Cubo palasi kotimaahansa ja hän siirtyi Tšekin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. česká hokejová ligan HC ZUBR Přeroviin.
Vuolijärvi
Vuolijärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 27 hehtaaria ja se on 950 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Iso-Roineen alueeseen (35.773) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 88 metriä mpy.
Messier 95
Messier 95 (tai NGC 3351) on sauvaspiraaligalaksi noin 38 miljoonan valovuoden päässä maapallosta. Se sijaitsee Leijonan tähdistössä. Pierre Méchain löysi M95:n 20. maaliskuuta 1781, ja Charles Messier liitti sen Messierin luetteloon 4 päivää myöhemmin.
Galaksin keskustan ympärillä on ympyryänmuotoinen tähdenmuodostusalue, halkaisijaltaan noin 2 000 valovuotta. M95 on yksi M96-galaksiryhmään kuuluvista galakseista; siihen kuuluvat myös Messierin luettelon kohteet M96 ja M105.
Toomas Vint
Toomas Vint (s. 1944 Tallinna, Viro) on virolainen kirjailija ja taidemaalari. Hän on työskennellyt myös Viron televisiossa. Teoksissaan hän käsittelee kepeällä otteella ihmisen tunteiden kuihtumista arjen puristuksessa.
Luettelo japanilaisista karttasymboleista
Tämä on luettelo karttasymboleista, joita käytetään japanilaisissa kartoissa.
Alec Douglas-Home
Alexander Frederick Douglas-Home [ˈhjuːm], Baron Home of the Hirsel (2. heinäkuuta 1903 – 9. lokakuuta 1995), 14. Homen jaarli 1951–1963, oli brittiläinen poliitikko, joka toimi Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä vuoden lokakuusta 1963 lokakuuhun 1964. Hän on viimeinen ylähuoneesta pääministeriksi nimitetty sekä ainoa, joka on eronnut ylähuoneesta ja asettunut ehdolle alahuoneen vaaleihin.
Wenche Lowzow
thumb|right|Wenche Lowzow (oikealla) ja Karen-Christine Friele Wenche Bryn Lowzow (27. toukokuuta 1926 Oslo – 24. syyskuuta 2016 Geilo ) oli norjalainen konservatiivien poliitikko. Hän istui suurkäräjillä Oslon edustajana vuosina 1977–1985. Kun samaa sukupuolta olevien rekisteröidyt parisuhteet tunnustettiin Norjassa vuonna 1993, Lowzow virallisti suhteensa kirjailija ja aktivisti Karen-Christine Frielen kanssa ensimmäisten joukossa.
Alec Douglas-Home
Elämä ja ura
Douglas-Home opiskeli Etonissa ja Oxfordissa. Hänestä tuli konservatiivien parlamenttiedustaja Lanarkista 1931. Aristokraattisten juurtensa ansiosta hän sai vuonna 1935 paikan Neville Chamberlainin yksityissihteerinä, ja seurasi tätä Müncheniin neuvottelemaan Hitlerin kanssa. Suuren osan sota-ajasta Douglas-Home vietti sairauslomalla selkärankaongelmien takia.
Wenche Lowzow
Lowzow loi uran koulutuksessa ja toiminut muun muassa Trosterudin koulun rehtorina vuosina 1969–1977. Samojen vuosien välisenä aikana hän oli varaedustajana suurkäräjillä.
Alec Douglas-Home
Elämä ja ura
Douglas-Home menetti paikkansa vuoden 1945 vaaleissa, mutta sai sen taas 1950. Hän joutui kuitenkin eroamaan jo vuonna 1951, kun hänestä tuli 14. Homen jaarli, ja hän peri isänsä paikan ylähuoneessa. Politiikasta innostunut Lordi Home toimi kuitenkin kansainyhteisön sihteerinä vuodesta 1955, ylähuoneen puheenjohtajana 1957–1960 ja valtakunnanneuvoston lordipuheenjohtajana. Hän luopui kaikista kolmesta asemastaan kun hänet nimitettiin ulkoministeriksi 1960.
Pääministerinä
thumb|Alec Douglas-Homen vuonna 1998 julkistettu patsas, Hirsel Country Park. Vuonna 1963 konservatiivien pääministeri Harold Macmillan erosi, kun hänellä diagnosoitiin syöpä, josta hän ei uskonut selviävänsä. Puolueen sääntöjen mukaan uuden johtajan valitsivat puolueen vanhemmat valtiomiehet. Rab Butler oli parlamenttiedustajien suosikki, mutta vanhemmat valtiomiehet kannattivat lordi Homea. Macmillan ilmoitti kuningatar Elisabet II:lle puolueen vanhempien mielipiteestä, vaikkakaan hänellä ei ollut kaikkien mielipiteiden mukaan oikeutta neuvoa monarkkia asiassa, eikä kuningattaren täytynyt hyväksyä neuvoa, hän kutsui Homen pääministeriksi.
Lordi Home piti epäsopivana ryhtyä pääministeriksi ylähuoneesta. Hyödyntäen samana vuonna hyväksyttyä Peerage Actia hän luopui aatelisarvostaan ja osallistui alahuoneen vaaliin Sir Alec Douglas-Homena Kinross & West Perthshiren piiristä. Douglas-Home voitti, ja jäi historiaan viimeisenä ylähuoneesta nimitettynä pääministerinä ja ainoana pääministerinä, joka on eronnut ylähuoneesta ja tullut valituksi alahuoneeseen.
Douglas-Homen hallitus ei saanut aikaan merkittäviä saavutuksia. Sotaministeri John Profumon aiheuttaman Profumo-skandaalin ja muiden vastoinkäymisten jälkeen se ei kyennyt enää pysymään pystyssä. Lokakuun 1964 vaalit voitti Työväenpuolue Harold Wilsonin johdolla, mutta paljon pienemmällä erolla kuin oli ennakoitu.
Myöhemmät vaiheet
Työväenpuolueen Harold Wilsonista tuli lokakuun 1964 vaalivoiton jälkeen Britannian pääministeri, ja Douglas-Home toimi konservatiivipuolueen johdossa seuraavan vuoden heinäkuuhun asti. Hänen eronsa jälkeen puolueen johtoon nousi Edward Heath. Kun Heathista tuli vuonna 1970 pääministeri, Douglas-Home palasi ulkoministerin asemaan.
Vuonna 1973 Douglas-Home ilmoitti aikeistaan jäädä parlamentista seuraavissa vaaleissa, mutta osallistui vielä helmikuun 1974 ennenaikaisiin vaaleihin. Heathin hallituksen väistyttyä Harold Wilsonin tieltä 1974, Douglas-Home jäi pois parlamentista lokakuun 1974 vaalien jälkeen.
Hän palasi ylähuoneeseen saatuaan elinikäisen aatelisarvon, jonka jälkeen hänet tunnettiin paroni Home of the Hirselina (Hirsel on hänen sukunsa kartano Berwickshiressa). Hän jatkoi osallistumista ylähuoneessa aina 1990-luvulle asti.
Douglas-Homen omaelämäkertansa The Way The Wind Blows julkaistiin 1976. Hänen kuoltuaan Coldstreamissa vuonna 1995 Homen jaarliksi nousi hänen poikansa David.
Lehtoukonhattu
Lehtoukonhattu (Aconitum lycoctonum syn. Aconitum lycoctonum ssp. septentrionale) on Euraasian lehtojen näyttävä kasvi, jonka lajikkeita ja sukulaislajeja viljellään myös koristekasvina. Lehtoukonhattu on Suomessa rauhoitettu laji. Muiden ukonhattulajien tapaan lehtoukonhattu on hyvin myrkyllinen kasvi.
Ulkonäkö ja koko
Monivuotinen lehtoukonhattu kasvattaa vankan, 100–200 cm korkean tahmeakarvaisen varren. Kasvin juurakko on mukulamainen. Aluslehdet ovat pitkäruotisia, varsilehdet lyhytruotisia ja aivan ylhäältä ruodittomia. Karvaiset lehdet ovat suurikokoisia, lehden lapa on jopa 40 cm leveä. Lehtilapa on 3–5-jakoinen tai -osainen, lehtiliuskat ovat toistamiseen liuskaisia sekä iso- ja terävähampaisia. Lehtoukonhatun kukinto on melko tiheä, 20–50 cm pitkä päätteinen ja useimmiten haaraton terttu. Isot ja vastakohtaiset kukat ovat tumman sinivioletteja. Verhiö on teriömäinen ja viisilehtinen. Kukan kypärämäinen verholehti, josta kasvi on saanut nimensä, on kooltaan 15–25 x 3–8 mm. Terälehdet ovat muuttuneet mesilehdiksi. Näistä kaksi ylintä ovat kierrekärkisinä mesikannuksina verholehden sisällä, muut mesilehdet ovat hyvin pieniä tai puuttuvat kokonaan. Lehtoukonhattu kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Kustakin kukasta kypsyy kolme 11–17 mm pitkää tuppiloa, joissa on noin 3 mm:n pituisia siemeniä.
thumb|170px|vasen|Lehtoukonhattuja Kiteellä. thumb|170px|vasen|Lehtoukonhatun lehtiä. thumb|170px|vasen|Lähikuva kukasta. thumb|170px|vasen|Lehtoukonhatun hedelmä muodostuu kolmesta tuppilosta. thumb|Hedelmiä ja siemeniä (Aconitum lycoctonum subsp. vulparia)
Suomessa lehtoukonhattua muistuttavat puutarhakarkulaisina joskus tavattavat lähilajit tarhaukonhattu (Aconitum x stoerkianum) ja aitoukonhattu (Aconitum napellus ssp. lusitanicum).
Suomessa kasvavan lehtoukonhatun taksonomisesta asemasta on ollut erilaisia käsityksiä. Sitä on pidetty eri lajina (Pohjolan ukonhattu, A. septentrionale) tai keskieurooppalaisen keltaukonhatun alalajina (A. lycoctonum ssp. septentrionale). Keski-Euroopassa tavattavat lehtoukonhattulajit kuitenkin poikkeavat Suomessa kasvavasta muun muassa kukkien keltaisen värin osalta.
Levinneisyys
Lehtoukonhatun päälevinneisyysalue ulottuu Luoteis-Venäjältä ja Ukrainan pohjoisosista Siperiaan ja Keski-Aasiaan. Lisäksi sitä kasvaa Kölivuoristossa Norjan ja Ruotsin etelä- ja keskiosissa. Suomen lähialueilla lehtoukonhattu kasvaa Kuolan niemimaalla, Laatokan luoteisrannan lehtokeskuksessa ja Äänisen alueella. Nykyisen Suomen alueella lehtoukonhattua tavataan harvinaisena vain itärajan tuntumassa Kiteellä ja Tohmajärvellä. Lajin muut esiintymät Keski- ja Etelä-Suomessa ovat peräisin koristekasveista.
Elinympäristö
Lehtoukonhattu kasvaa runsasravinteisissa, melko valoisissa kosteissa tai tuoreissa lehdoissa. Suomessa Kiteen ja Tohmajärven esiintymiä ovat aikaisemmin tuhonneet rehevien lehtojen raivaaminen pelloiksi. Nykyisin kasvupaikkojen suuri uhka on niiden kuusettuminen ja puronvarsien tuhoaminen. Paikallisesti lehtoukonhattua saattaa esiintyä myös viljelykarkulaisena.
Så ska det låta
Så ska det låta on ruotsalainen viihdeohjelma, jota esitettiin SVT:llä vuosina 1997–2020. Vuoteen 2005 saakka ohjelmaa juonsi Peter Harryson, vuosina 2006–2013 Peter Settman, vuosina 2013–2017 Kalle Moraeus ja vuosina 2018–2020 Sarah Dawn Finer.
Lehtoukonhattu
Elinympäristö
Lehtoukonhatun tehokkaaseen pölyttämiseen pystyvät vain muutamat kimalaislajit, kuten Euroopan ainoa selvästi yhteen ravintokasviin erikoistunut kimalaislaji ukonhattukimalainen (Bombus consobrinus). Myös ukonhattukimalainen on Suomessa uhanalainen.
TPK
TPK voi tarkoittaa mm.
Nižni Novgorodin rautatieasema
Nižni Novgorodin rautatieasema on miljoonakaupunki Nižni Novgorodin vilkas päärautatieasema. Se kuuluu Venäjän rautateiden asemaverkostoon ja palvelee sekä kauko- että lähijunaliikennettä.
Lehtoukonhattu
Käyttö
Myrkyllisen lehtoukonhatun juuresta on aikaisemmin tehty myrkkyä syöpäläisten torjumiseen. Se on myös perinteinen puutarhojen koristekasvi.
Myrkyllisyys
Kaikki lehtoukonhatun osat ovat hyvin myrkyllisiä, ja myrkytysoireet vaativat sairaalahoitoa. Sen myrkylliset aineosat ovat alkaloideja: akoniitti ja akonitiini. Pienikin määrä aiheuttaa vatsaoireita, mutta kuolema seuraa aineen aiheuttamasta sydämen vajaatoiminnasta. Kasvi maistuu pahalta joten myrkytyksiä ei juuri tapahdu vahingossa. Myrkyllisyyteen viittaa myös lajin tieteellinen nimi lycoctonum ("sudenmyrkky"), joka johtuu kreikan sanoista lykos, susi, ja ktonos, murha.
Så ska det låta
Ohjelma perustuu irlantilaiseen formaattiin The Lyrics Board. Suomessa vastaavaan formaattiin perustuu Bumtsibum, jota Marco Bjurström juonsi vuosina 1997–2005 ja joka palasi lyhyeksi aikaa ohjelmistoon keväällä 2017 Kalle Lindrothin juontamana.
Så ska det låta jäi määrittelemättömän pituiselle tauolle 25. tuotantokauden jälkeen vuonna 2020.
Kalevan Pallon SM-liigakausi 2014–2015
Kalevan Pallon SM-liigakausi 2014–2015 on jääkiekkoseura KalPan 23. kausi jääkiekon SM-liigassa ja 27. kausi Suomen jääkiekon korkeimmalla sarjatasolla. KalPan edellinen kausi päättyi runkosarjan viimeiseen sijaan. Edellisen kerran KalPan loppusijoitus on ollut niin huono kauden päätyttyä.
Edellinen kausi ja ennusteet
Edellinen kausi oli päättynyt KalPan osalta runkosarjan 14. sijaan eli viimeiseksi. KalPa sai runkosarjassa vain 51 pistettä.
Jääkiekkolehden toimittamassa ”Toimittajien liigaveikkauksessa” kiekkotoimittajat ennustivat liigakauden mestaria, runkosarjan sijoituksia ja pelaajakohtaisten tilastojen voittajia. Kukaan toimittaja ei ennakoinut KalPaa mitaleille. Paras runkosarjasijoitus oli kymmenes sija, johon KalPan ennakoi sijoittuvan Iltalehden, Urheilusanomien ja Yle Puheen toimittajat.
Jääkiekkolehti listasi ennen kauden alkua liigan 50 paras pelaajaa. KalPan parhaaksi arvioitiin hyökkääjä Jukka Voutilainen, joka oli listalla sijalla 36. Voutilainen oli ainoa listalle päässyt KalPan pelaaja.
Pelaajavaihdokset
Ennen kauden alkua KalPasta lähti 15 pelaajaa, joista kaksi oli maalivahteja, yksi puolustaja ja 12 hyökkääjiä. NHL:ään siirti kaksi ja muihin liigaseuroihin neljä. Sami Kapanen lopetti uransa edelliseen kauteen. KalPaan siirtyi ennen kauden alkua kaksi maalivahtia, kaksi puolustajaa ja kahdeksan hyökkääjää. Saapuneista pelaajista kuusi tuli muista SM-liigaseuroista.
Talous
Kauteen lähdittäessä KalPan pelaajabudjetti oli 2,26 miljoonaa euroa. KalPan pelaajabudjetti oli liigan keskitasoa, sillä seitsemän seuraa käytti vähemmän rahaa pelaajakuluihin kuin KalPa. Pelaajien palkat mukaan luettuna KalPan kulubudjetti oli 6 878 000 euroa, mikä oli liigan kuudenneksi suurin. Kaikkien SM-liigaseurojen yhteinen kulubudjetti oli 89 000 000 euroa.
Messier 96
Messier 96 (tai NGC 3368) on kierteisgalaksi noin 34 miljoonan valovuoden päässä maapallosta. Se sijaitsee Leijonan tähdistössä. Pierre Méchain löysi M96:n 20. maaliskuuta 1781.
Kalevan Pallon SM-liigakausi 2014–2015
Talous
KalPan tulobudjetti oli 7 miljoonaa euroa. Tämä oli liigan viidenneksi suurin, sillä vain HIFK:lla, Kärpillä, Lukolla ja JYPillä oli suurempi tulobudjetti kuin KalPalla. Markkinointitulot toivat KalPalle 2,7 miljoonaa euroa, pääsylipputulot 1,75 miljoonaa ja muut tulot 2,72 miljoonaa euroa. Muut tulot olivat liigan toiseksi korkeimmat, mutta sen sijaan markkinointitulot olivat Saimaan Pallon ja Porin Ässien jälkeen liigan pienimmät.
KalPan tulostavoite oli 122 000 euroa. Nollatulokseen pyrkivät HIFK, JYP, Rauman Lukko ja Turun Palloseura. KalPaa parempaan tulostavoitteeseen pyrki viisi seuraa. Liigaseurojen tulostavoite oli yhteensä lähes 1,5 miljoonaa euroa.
Hermiittinen matriisi
Hermiittinen matriisi on neliömatriisi, jonka alkiot ovat kompleksilukuja ja joka on itsensä hermitoitu matriisi, eli matriisi on oman transpoosinsa kompleksikonjugaatti. Toisin sanoen rivillä i ja sarakkeella j oleva alkio on rivillä j ja sarakkeella i olevan alkion kompleksikonjugaatti:
Voidaan myös merkitä: tai kuten on tavallisempaa fysiikassa
Esimerkiksi
Hermiittisen matriisin ominaisuuksia
Jokainen hermiittinen matriisi on normaali, joten siihen voidaan soveltaa spektraalilausetta. Sen mukaan jokainen hermiittinen matriisi voidaan diagonalisoida unitaarisen matriisin avulla ja syntyneen diagonaalimatriisin alkiot ovat reaalilukuja. Tästä seuraa kaksi keskeistä tulosta:
On siis mahdollista löytää :n ortonormaali kanta, joka koostuu yksinomaan hermiittisen matriisin ominaisvektoreista.
Kahden hermiittisen matriisin summa on hermiittinen matriisi ja kääntyvän hermiittisen matriisin käänteismatriisi on hermiittinen. Hermiittisten matriisien ja  tulo on hermiittinen vain, jos matriisit kommutoivat, eli jos.
Hermiittiset n\times n-matriisit muodostavat vektoriavaruuden reaalilukujen suhteen, mutta eivät kompleksilukujen suhteen. Tämän vektoriavaruuden dimensio on n^2. (Yksi vapausaste päälävistäjän alkiota kohti ja kaksi vapausastetta lävistäjän yläpuolella olevaa alkiota kohti.) Jos hermiittisen matriisin kaikki ominaisarvot ovat positiivisia, matriisia kutsutaan positiivisesti definiitiksi. Jos taas kaikki ovat epänegatiivisia, matriisi on positiivisesti semidefiniitti.
Oliver Heaviside
Oliver Heaviside (18. maaliskuuta 1850 Lontoo – 3. helmikuuta 1925 Devon) oli brittiläinen itseoppinut insinööri, matemaatikko ja fyysikko. Hän sai enemmälti julkisuutta töistään vasta kuoltuaan. Hän ei ollut täysin itseoppinut, vaan kävi koulua 16-vuotiaaksi, jolloin hän sen keskeytti huolimatta hyvästä menestyksestään. Hän oli sairastanut lapsena tulirokon, mistä syystä hän oli osittain kuuro.
Elämäntyönään hän sovelsi kompleksilukuja sähköpiireihin, kehitti tekniikoita differentiaaliyhtälöiden ratkaisemiseksi Laplacen muunnosten avulla ja muotoili uudelleen Maxwellin kenttäyhtälöt soveltuviksi sähköisten ja magneettivoimien kuvaamiseen. Hän oli myös muotoilemassa vektorianalyysiä.