cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Line Fruensgaard
Line Fruensgaard (o.s. Daugaard, s. 17. heinäkuuta 1978 Ikast) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Ateenassa 2004 sekä Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan 2002.
Seuratasolla Fruensgaard on edustanut Ikast Bording Elite Håndboldia (myöhemmältä nimeltään FC Midtjylland Håndbold).
Kurt Cobain
Kurt Donald Cobain (20. helmikuuta 1967 Aberdeen, Washington, Yhdysvallat – 5. huhtikuuta 1994 Seattle, Washington, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko, joka tuli tunnetuksi grunge-yhtye Nirvanan solistina ja kitaristina.
Nirvana aloitti musiikillisen vallankumouksen suistamalla 1980-luvun glam metal -yhtyeet valtaistuimeltaan ja tekemällä grungeksi kutsutusta tyylistä hyvin suositun 1990-luvun alkupuoliskolla. Yhtye vaikutti voimakkaasti 1990-luvun populaarimusiikin soundiin ja jopa nuorison vaatemuotiin. Yhtyeen maine ja median Cobainille asettama status "X-sukupolven ääni" aiheuttivat hänelle suuria paineita. Hänen musiikillisia esikuviaan olivat mm. Black Sabbath, The Beatles, Queen, Sonic Youth, Black Flag, Bad Brains, Flipper, Melvins, Michael Stipe, Ramones, The Vaselines, Aerosmith, Iggy Pop, Neil Young, Leadbelly, Pixies ja Led Zeppelin.
Nuoruusvuodet
Cobain syntyi ja vietti lapsuutensa Aberdeenin kaupungissa, Washingtonin osavaltiossa. Vuonna 1972 hän alkoi käydä Robert Gray Elementary -nimistä koulua. Cobainin vanhemmat erosivat Kurtin ollessa yhdeksänvuotias, mikä vaikutti häneen negatiivisesti. Hän asui vuorotellen isänsä, äitinsä, ja sukulaistensa luona. Kurt väitti asuneensa myös Wishkah-joen sillan alla Aberdeenissä − silta on ikuistettu kappaleessa "Something in the Way".
Kurt sai ensimmäisen kitaransa 14-vuotiaana enoltaan. Kitara oli japanilainen Lindell-merkkinen halpa kitara, mutta Kurt kanteli sitä ylpeänä mukanaan, vaikkei osannutkaan soittaa sitä juuri ollenkaan. Kurt opetteli soittamaan muun muassa AC/DC:n "Back in Black" -kappaletta. 15-vuotiaana hän osasi soittaa "Back in Blackin", The Carsin "My Best Friend's Girl" -kappaleen sekä Led Zeppelinin "Communication Breakdownin". Hän sai myös sedältään Ibanez-kitaran. Myöhemmin hän alkoi tehdä omia lauluja. Vaikka Kurt oli oikeakätinen hän opetteli soittamaan vasenkätisesti.
Kurt muutti Seattleen vuonna 1985. Hän perusti ensimmäisen yhtyeensä Fecal Matterin vuonna 1985. Yhtye hajosi vuonna 1986. Cobain joutui nuorena useasti poliisikuulusteluihin, muun muassa silloin, kun hän maalasi spray-maalilla usean kuorma-auton kylkeen lauseen "God is gay" (Jumala on homo). Tätä lausetta hän käytti myös Nirvanan Nevermind-albumin "Stay away" -kappaleen lopussa. The Advocate -lehden haastattelussa 1993 hän väitti kirjoittaneensa Novoselicin kanssa vuonna 1985 Aberdeenin pankin seinään "HOMO SEX RULES" (Homoseksi rulaa). Kuitenkin Aberdeenin poliisin tietojen mukaan lause, jonka seurauksena hänet pidätettiin olikin "Ain't got no how watchamacallit". Lauseen jokainen t-kirjain oli neljä kertaa suurempi verrattuna muihin kirjaimiin.
Kurt tapasi tyttöystävänsä Tracy Maranderin vuonna 1987 Washingtonin osavaltion pääkaupungissa Olympiassa. Saman vuoden syyskuussa Marander ja Cobain muuttivat yhteen asumaan. Kurtin kirjoittama kappale "About a Girl" kertoi Tracysta. Vuonna 1990 Marander ja Kurt erosivat, ja Kurt alkoi seurustella Bikini Kill -yhtyeen rumpalin Tobi Vailin kanssa, mutta hän palasi vielä myöhemmin yhteen Maranderin kanssa.
Nirvana
Nevermindin jälkeen yhtye julkaisi kokoelma-albumin Incesticide vuonna 1992 ja yhtyeen viimeisen studioalbumin In Uteron vuonna 1993, jolla Cobainin lauluntekijätaidot olivat kehittyneemmät kuin aikaisemmin, esimerkkinä kappaleet "Pennyroyal Tea" ja "Heart-Shaped Box". Saman vuoden marraskuussa yhtye esiintyi MTV Unplugged -ohjelmassa, joka on yhtyeen kiitellyimpiä esiintymisiä. Postuumisti julkaistiin MTV Unplugged in New York (marraskuussa 1994, joka äänitettiin noin vuotta aikaisemmin), parhaat livetaltioinnit sisältävä From the Muddy Banks of the Wishkah vuonna 1996, kokoelmalevy Nirvana 2002, harvinaisuuksia sisältävä box set With the Lights Out 2004 ja box setistä tehty tiivistelmä Sliver: The Best of the Box vuonna 2005, jonka kokoamisessa oli mukana myös Cobainin tytär Frances Bean.
Taidot ja ongelmat
Cobainin makaaberit ja synkeät sanoitukset herättivät paljon keskustelua, varsinkin In Utero -albumin kappale "Rape Me" ja albumin alkuperäinen nimi "I Hate Myself And Want To Die" herättivät suuren kohun. Levy-yhtiö ei kuitenkaan sallinut kyseistä nimeä albumille ja se jouduttiin muuttamaan. Cobainin suurimpana ansiona nähdään kuitenkin hänen laulunkirjoitustaitonsa. Kitaristina Cobain ei ollut juuri keskivertoharrastelijaa taitavampi, mutta tämä ei kuitenkaan estänyt häntä olemasta yksi kitaramusiikin keskeisiä uudistajia 1990-luvulla. On huomattavaa, että lähes kaikki In Uteron kappaleet Cobain kirjoitti jo ennen Nevermindin julkaisemista. Kuuluisuuden myötä hänen rikkonainen elämänsä karkasi lopullisesti käsistä. Kiertueilla Cobainin mukana kiersi hänen oma lääkärinsä, joka piti huolta "aineiden tasapainoista".
Koko aikuisikänsä ajan Kurt Cobain kärsi kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä, heroiiniriippuvuudesta ja pahoista vatsakivuista, joille lääkärit eivät löytäneet mitään selkeää syytä. Cobain lääkitsi itseään heroiinilla 1980-luvun puolesta välistä lähtien. Jo lapsena hänelle määrättiin tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriöön Ritalin-nimistä lääkettä. Tästä sanotaan alkaneen Cobainin koko loppuelämän kestänyt huumeriippuvuus. Hän yritti vieroitushoitoa ensimmäisen kerran vuoden 1992 alussa otettuaan yliannostuksen heroiinia Saturday Night Live -esiintymisen jälkeen. Hän otti yliannostuksen myös heinäkuussa 1993 ennen esiintymistään New Yorkissa, mutta Love elvytti hänet laittomasti hankitulla naloksonilla, eikä yleisö havainnut merkkiäkään mistään epätavallisesta. Maaliskuussa 1994 Roomassa Cobain otti sekaisin samppanjaa ja flunitratsepaamia. Courtneyn mielestä tämä oli hänen ensimmäinen itsemurhayrityksensä, mutta Cobain sanoi sitä puhtaaksi vahingoksi. Yhdysvaltoihin palattuaan hän suostui ystävien ja sukulaisten painostuksesta vieroitushoitoon Los Angelesissa sijaitsevaan laitokseen. Hän kuitenkin karkasi laitoksesta, mutta palasi sinne vain pari päivää myöhemmin.
Kuolema
Lopun alku käynnistyi kun Cobain katosi vieroitusklinikalta maaliskuussa 1994. Courtney Love palkkasi yksityisetsivät paikantamaan miehen. Courtney teki katoamisilmoituksen Kurtin äidin nimellä, jossa varoiteltiin muusikon olevan itsetuhoinen. Kukaan ei löytänyt Cobainia. Ennustettavissa ollut toteutui 5. huhtikuuta 1994: Cobainin verestä löydettiin kolminkertainen yliannos heroiinia. Hän oli myös väitetysti ampunut itseään haulikolla. Jostain syystä haulikosta ei löydetty Cobainin sormenjälkiä. Hänet löysi hälytysjärjestelmän asentaja kahden ja puolen päivän päästä ampumisesta. Asentaja huomasi lasiruudun läpi paitaan, farkkuihin ja kenkiin pukeutuneen ruumiin huoneessa, jonka ikkunassa oli kyltti, jossa luki "Sovun valtakunta". Kurt Cobain makasi selällään lattialla. Kurt oli jättänyt myös itsemurhaviestin, jonka hän oli omistanut lapsuuden mielikuvitusystävälleen Boddahille. Paperissa oli pätkä Neil Youngin kappaleesta "My My, Hey Hey (Out Of The Blue)". Cobain oli kirjoittanut lappuun "It's better to burn out than to fade away" (suom. "On parempi palaa loppuun kuin hiipua pois").
Kuolemasta raportoitiin ympäri maailmaa, ja Suomessakin esimerkiksi Suosikki-lehti ruoti Cobainin elämää tämän lapsuudesta saakka. Joidenkin epäilysten mukaan Courtney Love yritti järjestää Kurt Cobainin murhan palkkaamalla palkkamurhaajan. Dokumentissa Kurt & Courtney Eldon Hoke -niminen mies väitti Courtney Loven yrittäneen palkata hänet murhaamaan Cobainin, mutta hän kieltäytyi tehtävästä, koska ei uskonut Courtneyn olevan tosissaan. On myös epäilty Hoken keksineen koko jutun saadakseen julkisuutta. Dokumentissa kuitenkin kerrotaan Hoken läpäisseen valheenpaljastustestit. Dokumentissa kerrotaan myös, että Hoke kuoli epäselvissä olosuhteissa jäätyään junan alle kaksi kuukautta dokumentin teon jälkeen.
Kuolemanjälkeinen maine
Cobainin kuoleman jälkeen hänen suosionsa on säilynyt muun muassa monien postuumien Nirvana-julkaisujen myötä (esimerkiksi MTV Unplugged in New York vuonna 1994 ja From the Muddy Banks of the Wishkah vuonna 1996). Cobainin musiikista ja elämästä on runsaasti taltiointeja. Hänen muutamista kirjoituksistaan on koottu kirja Kurt Cobain: Journals (Kurt Cobain: Päiväkirjat). Vuonna 2007 julkaistiin elokuva Kurt Cobain: About a Son, joka koostuu Michael Azerradin haastattelusta kirjaan Nirvana - Come as You Are. Tammikuussa 2007 Cobainin leski Courtney Love alkoi keskustelemaan isojen studioiden kanssa aikeestaan tehdä elokuva yhteisestä elämästään Cobainin kanssa. Elokuva perustuisi Charless Crossin Heavier than Heaven -elämäkertaan Cobainista.
Vuonna 2019 myytiin huutokaupassa Cobainin Utero-kiertueella vuonna 1993 käyttämä Fender Mustang -kitara 340 000 dollarin hintaan ja hänen MTV Unplugged in New York -keikalla käyttämänsä oliivinvihreä neuletakki 334 000 dollarilla.
Hall Of Fame
Vuonna 2014 Nirvana nostettiin Rock And Roll Hall Of Fameen. Tilaisuudessa Novoselic ja Grohl soittivat ensimmäistä kertaa yhdessä Cobainin muistolle tämän kuoleman jälkeen. Tapahtumaa isännöi REM:in laulaja Michael Stipe. Vierailevina artisteina esiintyivät Joan Jett, Annie Clark, Lorde ja Kim Gordon.
Sivuprojektit
Cobain oli hektisestä elämästään huolimatta myös mukana monissa eri musiikkiprojekteissa. Hän tuotti muun muassa Melvins-yhtyeen Houdini-albumin, joka julkaistiin 1993. Hän soitti myös rytmikitaraa ja perkussioita albumilla. Cobain esiintyi myös 1990 Mark Laneganin kuuluisalla The Winding Sheet -albumilla kappaleissa "Down in the Dark" ja "Where Did You Sleep Last Night", joissa hän soitti rytmikitaraa ja lauloi taustoja. Cobain oli mukana myös vaimonsa Courtney Loven yhtyeen Holen toisella albumilla Live Through This, jolla hän lauloi taustoja muun muassa kappaleissa "Asking for It" ja "Softer. Softest", mutta hänen panostaan albumilla ei mainittu krediteissä. Albumi julkaistiin vain noin viikko Cobainin kuoleman jälkeen.
Cobainin vaikutus grunge- ja rockmusiikkiin
Cobain ei ollut kitaristina keskivertoharrastelijaa taitavampi mutta hänen omintakeinen soittotyylinsä on vaikuttanut niihin ominaisuuksiin, jotka grungessa ovat ilmeisiä. Hänen kitarasoundinsa koostui paljon monista psykedeelisistä ja rosoisista efekteistä. Myös hänen aggressiota ja ahdistusta purkaavat punk-asenteelliset sanoituksensa loivat tietyn melankolisen normin grungerockiin. Verrattuna punkiin, grungessa katsotaan olevan enemmän sävyjä ja rytmimuutoksia.
Kitarat
thumb|Cobainin suunnittelema Jag-Stang, jota valmistettiin vuosina [[1994-2001 ja 2003-2005. Ensimmäinen versio kitarasta saatiin kuitenkin vasta 1996.|alt=]] Cobain käytti monia eri kitaroita, esimerkiksi Nirvanan alkuaikoina hän käytti kopiokitaroita (mm. Univox Hi-Flier) ja kitaroita joita hän sai panttilainaamoista halvalla. Kuuluisuutensa myötä hän alkoi käyttämään enimmäkseen Fendereitä, joista hänen eniten käyttämänsä mallit olivat muun muassa Fender Jaguar ja Fender Mustang. Hänelle kustomoitiin monia eri kitaroita, joista tunnetuin on Fender Jag-Stang. Ensimmäinen versio saatiin myyntiin 1996. Courtney Love lahjoitti alkuperäisen prototyypin R.E.M.in kitaristille Peter Buckille.
Cobainin akustinen 1959 Martin D-18E -mallinen kitara myytiin kesäkuussa 2020 huutokaupassa Yhdysvalloissa 6 010 000 dollarin hintaan. Kyseessä on korkein kitarasta maksettu summa koskaan. Cobain soitti myytyä kitaraa Nirvanan legendaarisessa MTV Unplugged -esityksessä vuonna 1993. Cobainin kitaran mukana tuli sen alkuperäinen kotelo, kitarankieliä, kolme plektraa ja samettipussissa hopeinen veitsi, haarukka ja lusikka.
Ninian Smart
thumb|right|Ninian Smart Ninian Smart (6. toukokuuta 1927 – 29. tammikuuta 2001) oli skotlantilainen uskontotieteilijä, jota kutsuttiin ”uskontotieteen isäksi”. Hän toimi englantilaisen Lancasterin yliopiston ja Kalifornian Santa Barbaran yliopistoissa.
Uskonnon ulottuvuudet
Ninian Smart on tunnettu jaottelustaan, joka käsittää seitsemän uskontoja luonnehtivaa ulottuvuutta. Smartin mukaan nämä ovat:
Ninian Smartin mukaan nämä ulottuvuudet tavataan pääsääntöisesti eri uskonnoissa ja ne kaikki tulisi ottaa huomioon, jotta uskonnollisuutta voitaisiin ymmärtää kokonaisuudessaan. Smartin ulottuvuudet laajentavat Glockin ja Stark kuuluisaa jaottelua
Ghosts of Devotion
Ghosts of Devotion on suomalaisen doom metal -yhtyeen Depressed Moden ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Firedoom Music.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ossy Salonen, ellei toisin mainittu.
Jänissaari
Jänissaari tarkoittaa seuraavia asioita:
Katy Jurado
Katy Jurado, oik. María Cristina Estela Marcela Jurado García (16. tammikuuta 1924 Guadalajara, Meksiko – 5. heinäkuuta 2002 Cuernavaca, Meksiko) oli meksikolainen näyttelijä, joka teki pitkän uran sekä kotimaassaan että Yhdysvalloissa. Hän aloitti uransa Meksikossa, mutta sai huomiota myös Yhdysvalloissa erityisesti Sheriffin jälkeen, josta hän voitti Golden Globen. Kotimaassaan hänet palkittiin kolmella Meksikon elokuva-akatemian Arielilla.
Nuoruus
Katy Jurado syntyi Guadalajarassa vuonna 1924. Hänen oikea nimensä oli María Cristina Estella Marcella Jurado García. Hänen perheensä kuului rikkaaseen maanomistajasukuun, jonka omaisuus oli kuitenkin takavarikoitu Meksikon vallankumouksen aikana. Hänen isänsä oli karjatilallinen ja omisti appelsiinilehdon. Äiti oli jättänyt uransa oopperalaulajana mennessään naimisiin.
Elokuvauralle vanhempien vasteluista huolimatta
Jurado kävi uskonnollista koulua Méxicossa ja haaveili urasta asianajajana. Hänen ulkonäkönsä herätti kuitenkin monien tuottajien ja ohjaajien huomion. Emilio Fernández tarjosikin Juradolle roolia elokuvasta La isla de la pasión (1941). Vaikka Juradon kummisetä oli näyttelijä Pedro Armendáriz, hänen vanhempansa eivät antaneet lupaa.
Jurado sai uuden rooliehdotuksen vuonna 1943 elokuvasta No matarás. Tällä kertaa hän hyväksyi roolin kysymättä vanhemmiltaan lupaa. Jurado saavutti muutamassa vuodessa suurta suosiota femme fatale -rooleillaan niin sanotulla Meksikon elokuvan kultakaudella.
Yhdysvalloissa ja Meksikossa
thumb|[[Charlton Heston ja Jurado elokuvassa Intiaaniluopio.]] Juradon ensimmäinen yhdysvaltalainen elokuva oli Härkätaistelija ja senorita (1951). Ohjaaja Budd Boetticher ja tuottaja John Wayne olivat huomanneet Juradon härkätaistelussa ja miettineet hänen palkkaamisestaan elokuvaansa tietämättä, että hän oli näyttelijä. Jurado puhui vain vähän englantia, joten hän luki vuorosanansa foneettisesti. Meksikossa kuvatun elokuvan jälkeen Jurado esiintyi muun muassa Luis Buñuelin meksikolaiselokuvassa El bruto (1952). Siitä hän voitti Meksikon elokuva-akatemian jakaman Ariel-palkinnon parhaasta naissivuosasta.
Yhdysvalloissa Jurado sai mainetta elokuvasta Sheriffi, josta hän voitti Golden Globen parhaasta naissivuosasta. Jurado teki koko 1950-luvun säännöllisesti elokuvia Yhdysvalloissa, mutta hän palasi usein takaisin kotimaahansa kuvausten jälkeen. Sheriffin jälkeen Juradon yhdysvaltalaisiin elokuviin kuuluvat Intiaaniluopio (1953), Katkaistu peitsi (1954), josta hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon, Trapetsi (1956) ja Vihan riivaama (1959).
Vaikka Jurado tei 1960-luvun alun jälkeen vähemmän yhdysvaltalaisia elokuvia, hän näytteli edelleen aktiivisesti. Hän teki muun muassa meksikolaisia ja italialaisia elokuvia sekä 1970-luvulla televisiosarjoja. Parhaan naispääosan Ariel-palkinnon hän sai vuonna 1974 elokuvasta Fé, Esperanza y Caridad. Vuonna 1973 ensi-iltansa sai myös yhdysvaltalainen Pat Garrett ja Billy the Kid. Televisiossa hän näytteli muun muassa lännensarjoissa Alias Smith and Jones ja Virginialainen.
Viimeiset vuodet
Jurado jatkoi näyttelemistä aivan viimeisiin vuosiinsa saakka. Vuonna 1982 hän oli elokuvasta La seducción ehdolla naispääosan Ariel-palkintoon. Hänen viimeiset yhdysvaltalaiset elokuvansa olivat Tulivuoren juurella (1984) ja Minne tuuli kuljettaa (1998). Kolmannen Ariel-palkintonsa (paras naissivuosa) Jurado sai vuonna 1999 elokuvasta Uusi Jerusalem. Hänen viimeinen elokuvansa Un secreto de Esperanza sai ensi-iltansa vasta Juradon kuoleman jälkeen.
Yksityiselämä
Jurado oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen miehensä oli meksikolainen näyttelijä Víctor Velázquez, jonka kanssa hän avioitui salaa. He saivat 13 vuotta kestäneestä liitostaan kaksi lasta. Juradon toinen aviomies oli näyttelijä Ernest Borgnine. He olivat naimisissa 1959–1964.
Rachel Boston
Rachel Elizabeth Boston (s. 9. toukokuuta 1982) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Biografia
Boston syntyi Chattanoogassa, Tennesseessa ja varttui Signal Mountainissa, Tennesseessä ennen muuttoaan New York Cityyn 17-vuotiaana käydäkseen New York City Universityä. Boston oli Miss Tennessee Teen vuonna 1999.
Hän näytteli NBC:n sarjassa American Dreams, jota tuli vuodesta 2002 vuoteen 2005 asti. Boston vieraili myös sarjoissa The Closer, Las Vegas, The Daily Show, Jäitä hattuun, Greyn anatomia, The Rules of Engagement ja Yli synkän virran
Boston sai pääroolin ABC:n komediaan The News, joka sijoittui kaoottiseen Phoenixin uutishuoneeseen. Bostonin piti näytellä nousevaa tähteä, joka oli juuri ylennetty tuottajaksi kaikille kanaville. Hän näytteli myös Donal Loguen kanssa Foxin pilotissa "Hacket", jonka ohjasi Barru Sonnenfeld.
Vuonna 2008 Boston sai roolin tv-sarjasta Ex List, jossa hän näytteli sarjan päähenkilön, Bella Bloomin siskoa, Daphne Bloomia.
Viiksipeukaloinen
Viiksipeukaloinen (Pheugopedius genibarbis) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Viiksipeukaloista tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 5 960 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pierre Nora
thumb|right|Pierre Nora Pierre Nora (s. 17. marraskuuta 1931 Pariisi) on ranskalainen historioitsija, joka on tunnettu ranskalaista identiteettiä, Ranskan kollektiivista muistia ja historioitsijan ammattia käsittelevistä tutkimuksistaan. Hän nimensä yhdistetään usein Uuden historian (la Nouvelle histoire) -koulukuntaan. Hän on myös Ranskan akatemian jäsen.
Ura
Pierre Nora syntyi nuorimpana lapsena lääkäriperheeseen. Isä oli johtotehtävissä Rothschild-sairaalassa. Sota-ajan hän vietti äitinsä ja kolmen sisaruksensa kanssa Grenoblessa ja myöhemmin sisäoppilaitoksessa, josta hän karkasi kun Gestapo tuli häntä noutamaan. Rauhan tultua hän palasi Pariisiin ja opiskeli arvostetuissa Carnot ja Louis-le-Grand lyseoissa. Hän suoritti myös filosofian maisterin tutkinnon ja hankki itselleen opettajan pätevyyden vuonna 1958.
Merkittävää vaihetta Noran uralla edusti hänen työskentelynsä Algeriassa Oranin kaupungin Lamoricière-lyseossa. Koko Ranskalle kuulunut siirtomaa eli suurten myllerrysten aikaa ja tästä ajasta hän kirjoitti kollektiivista psykologista historiankirjoitusta edustavan teoksen Les Français en Algérie. Algerian jälkeen hän matkusti useissa maissa kuten Yhdysvalloissa, Kuubassa ja Kiinassa, jonka kenraali Charles de Gaulle oli juuri tunnustanut valtiollisesti.
Oman historiallisen tuotantonsa ohella hän on toiminut myös kustannusvirkailijana ja perustanut ja johtanut useita kirjallisia kokoelmia, joissa on julkaistu niin ranskalaista kuin ulkomaalaistakin historiantutkimusta. Hän on myös osallistunut aktiivisti järjestötoimintaan ja on ollut esimerkiksi puheenjohtajana vuodesta 2007 lähtien "Liberté pour l'histoire". Hän on myös saanut runsaasti eri palkintoja teoksistaan ja on myös Ranskan kunnialegioonan komentaja.
WhatPulse
WhatPulse on laskentaohjelma, joka ottaa talteen tietokoneen hiiren napin näpäytyksien ja näppäimistön painalluksien määrät sekä hiiren liikkumispituuden maileina, kilometreinä tai metreinä. Nämä tiedot voi lähettää WhatPulsen verkkosivuille, jossa ne pysyvät tallessa ja jossa niitä voi omalla käyttäjätunnuksellaan tarkastella. Ohjelma on ilmaisohjelma, jonka voi ladata ilmaiseksi. Ohjelma valmistui vuonna 2003. Tietyt virustorjuntaohjelmat saattavat tulkita ohjelman haitalliseksi juuri ohjelman toiminnan takia.
22. joulukuuta vuonna 2012 WhatPulse siirtyi versioon 2.0, jolloin hiiren liikkumispituuden mittaus jäi pois. Tilalle ohjelmistoon lisättiin datansiirtoa, tietokoneen päälläoloaikaa sekä myös käytettävien sovellusten seuranta. Jokaiselle tietokoneessa käytettävälle sovellukselle on saatavilla tiedot näppäimistön painalluksista, hiiren klikkauksista, päälläoloajasta sekä sovelluksen käyttämästä dataliikenteestä. Näiden perusteella voi päätellä sekä seurata omaa käyttäytymistä koneella.
Tammikuussa 2014 WhatPulsella oli n. 150 000 käyttäjää 188 eri maasta, ja jokainen päivä uusia käyttäjiä liittyi keskimäärin 143 henkilöä. Suomi on tilastoissa näppäinten painelussa 10. , hiiren klikkailuissa 10. , jäsenmäärältä 11. , datan siirrolta down 13. /up 14. ja uptimen osalta 12. Aktiivisia jäseniä Suomesta löytyy 693 kappaletta.
Ohjelmistoa yleisesti pidetään tietoturvan puolesta arveluttavana tietoturvayrityksien mukaan, mutta suurin osa ihmisistä pitää silti ohjelmaa luotettavana käyttää. Myös Isthewebsafe.com-sivustolla Whatpulsea pidetään turvallisena ohjelmana.
Gaspar Sanz
thumb|Gaspar Sanz Gaspar Sanz (4. huhtikuuta 1640 – 1710) oli espanjalainen säveltäjä. Hän oli näkyvä hahmo maansa barokkimusiikissa ja on inspiroinut säveltäjiä myöhempinäkin aikakausina. Esimerkiksi Joaquín Rodrigon Fantasía para un gentilhombren neljä osaa pohjautuu Sanzin teokseen Instrucción de música sobre la guitarra española.
Sanz syntyi Calandassa ja opiskeli Salamancan yliopistossa, jossa hän myöhemmin itse toimi musiikin professorina. Hän toimi myös urkurina ja kitaristina. Hänen uskotaan kuolleen Madridissa 1710.
Đỗ Mười
Đỗ Mười (2. helmikuuta 1917 – 1. lokakuuta 2018 ) oli vietnamilainen poliitikko. Hän toimi maansa kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 1991–1997 ja maan pääministerinä 1988–1991.
Đỗ Mười liittyi silloiseen Indokiinan kommunistipuolueeseen vuonna 1939. Ranskalaiset vangitsivat hänet 1941. Hän kuitenkin onnistui karkaamaan vuonna 1945 ja toimi sodan aikana poliittisena komissaarina. Hän nousi tasaisesti puoluehierarkiassa ja pääsi keskuskomitean täysjäseneksi vuonna 1960. Keskushallinnon vuosinaan Đỗ Mười sai maineen perinteisten arvojen kannattajana, joka vastusti liberaaleja talousuudistuksia ja kommunistisen puolueen yksinvallan murentamista.
Kaarlo Enqvist-Atra
Karl Johan Enqvist (taiteilijanimi vuodesta 1906 Kaarlo Johannes Enqvist-Atra tai Kaarlo Atra) (18. kesäkuuta 1879 Kulju, Lempäälä – 22. heinäkuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija ja kirjailija.
Elämä ja työt
Kuljun kartanon myllärin perheeseen syntyneen Enqvist-Atran taiteelliset lahjat huomattiin jo ensimmäisinä kouluvuosina. Kun Kaarlo oli 12-vuotias, perhe muutti Tampereelle. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa 1897–1899 ja Académie Julianissa Pariisissa 1900–1901 ja osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1899–1907. Hänen taideopintojaan tukivat Kuljun kartanon omistaneet Palanderit sekä tamperelainen kultaseppä Kustaa Hiekka.
Tunnetuimmat Enqvist-Atran maalauksista ovat 1900–1902 maalatut Lempäälän kirkon alttaritaulut Kristus Getsemanessa ja Kristus ja Maria Magdalena. Renessanssin mestareita ihaillut Atra maalasi nämä taulut Firenzessä Italiassa. Muu tuotanto koostui lähinnä muotokuvista ja maisemamaalauksista.
Enqvist-Atra julkaisi myös kirjoja ja näytelmiä ja oli sillä alalla 1900-luvun alussa melko tunnettu. Eino Leino kuvasi teoksessaan Suomalaisen kirjallisuuden historia häntä näin:
Atra kuvitti myös kirjoja, muun muassa oman Laura-nimisen romaaninsa sekä Toivo Tarvaksen kirjan Legendoja. Musiikin alalla hän kirjoitti libreton Armas Launiksen oopperaan Aslak Hetta.
Enqvist-Atra rakennutti 1903 jugend-tyylisen Tusculum-nimisen taiteilijahuvilan Lempäälän Hauralaan arkkitehti Gustav E. Aspin suunnitelmien mukaan ja vietti siellä joka vuosi ainakin kesäkuukaudet. Talo on säilynyt nykypäivään alkuperäisessä asussaan.
Luettelo laivalatomuksista
Tämä on luettelo laivalatomuksista.
Gotlanti
Gotlannin lukuisista laivalatomuksista (haku tietokannasta ) suurin sijaitsee Gnisvärdin kalmistossa,. Hienon näköinen on myös Tjelvarin laivalatomus. Muualla on laivalatomuksia Gannarvenissa, Laun kylässä, jossa on viisi laivalatomusta  Butravjsista, Gränessä,, Rannarvessa, jossa on kuusi latomusta Djupvikissa, Barshalderissa ja Gålrum Digerrojrin kalmistossa, jossa niitä on useita.
Öölanti
Myös Öölannissa on laivalatomuksia lähes 40, joista yli puolet ajoittuvat pronssikaudelle (haku tietokannasta ). Sellaisia on muun muassa Albökessa, Borgholmissa, Förassa,  Glömmingessa, Hulterstadissa, Högbyssa, Högsrummissa, Köpingissa, Räpplingessa,  Segerstadissa ja Södra Möcklebyssä.
Etelä-Ruotsi
250px|thumb|Skånen tunnetuin laivalatomus Alen kivet Etelä-Ruotsiin kuuluvat Blekinge ja Skåne. Skånessa (haku tietokannasta ) sijaitsee Ystadin lähellä Kåsebergassa Ruotsin kuuluisin laivalatomus Alen kivet. Kivik tunnetaan muista kalmistoalueen kiviröykkiöistä, mutta siellä on myös 60 metriä pitkä laivalatomus. Myös Vätterydissä ja Stenhedissa on näyttävät latomukset. Fulltoftassa on kuusi laivalatomusta, Häglingessa neljä latomusta ja Norra Mellbyssä 15 latomusta. Blekinge sijaitsee Skånen ja Öölannin välissä. Kalmarin läänissä on noin 80 laivalatomusta, jotka kuuluvat todennäköisesti pronssikaudelle. Augerumissa, Edestadissa, on latomukset sekä Edestadin kalmistossa 18 pientä laivalatomusta. Förkärlan kalmistossa on noin 10 laivalatomusta Hjortsbergassa on neljä kalmistoa, joissa on yhteensä 31 laivalatomusta. Jämjössa on kaksi kalmistoa, jossa laivalatomuksia, Jämshögissä yksi latomus, Karlskronan keskustassa olevassa kalmistossa kuusi latomusta ja Nättrabyssä 21 laivalatomusta kahdessa kalmistossa.
Muualla
250px|thumb|Mjösjönin laivalatomus Hallandissa on joitakin latomuksia (haku tietokannasta ) ja pohjoisempana Bohuslänissä (haku tietokannasta ) kiinnittää huomiota pystykivistä muodostettu Blomsholmin latomus Skeessa aivan Norjan rajan lähellä. Länsi-Götanmaalla (haku tietokannasta ) tunnetaan yleisesti Askebergan laivalatomus, joka on 55 metriä pitkä ja tehty suurista pyöreistä kivistä.
Uplannissa (haku tietokannasta ) sijaitsevat muun muassa Björkön kalmisto jossa on 1 500 kumpua ja niiden joukossa viisi laivalatomusta, sekä Runsan kalmisto, jossa on kaksi laivalatomusta (53 ja 37 metriä pitkät). Kuuluisa kohde Västmanlandissa on Anundshögin kummut ja niiden vieressä paljon valokuvatut peräkkäiset laivalatomukset viiden muun latomuksen joukossa. Skärgårdsstadsin Översättran latomus on pronssikaudelta, ja se on tutkittu tarkkaan. Latomukset oli tutkimuksen mukaan rakennettu kivistä, jotka olivat otettu viereisistä hautaröykkiöistä. Valsgärden kalmistossa on näkyvillä "hävinnyt" laivalatomus.
Södermanlandissa (haku tietokannasta ) on paljon pieniä latomuksia (224 latomusta 186 kohteessa, joista 66 pronssikaudelta ) ja esimerkiksi Åsan kalmistossa on yksi laivalatomus. Itä-Götanmaalla Vadstenassa Vätternin itärannalla sijaitsee Nässjan laivalatomus ja Närkessä Vätternin ja Vänernin välissä Amundtorpin latomus.
Tanskan laivalatomuksia
Tanskassa on vaikuttavan näköisiä laivalatomuksia. Kuuluisin lienee kalmisto Jellingehögarna jossa on maailman suurin Jellingen laivalatomus (alun perin 354 metriä pitkä). Myös Lejressä oleva kalmisto Lejrehögarna, jossa on latomuksia, on kuuluisa. Lindholm Høje sijaitsee Limfjordenin rannalla. Klebæk Høje Ribessä Jyllannissa pronssikautinen kalmisto, jossa on 45 metriä pitkä laivalatomus ja sen erikoisuutena on 1,5 m korkea riimukivi. . Vielä pitempi laivalatomus on Fyn saaressa oleva 60-metrinen Glavendrup, jonka riimukivissä on pitkiä tekstejä. Dyndved Strandissa on yksi säilynyt ja kaksi tuhoutunutta laivalatomusta ja läheisessä Stolbro Næsissä on kolme säilynyttä latomusta, joiden pituudet ovat 6, 5 ja 12 metriä sekä yksi tuhoutunut laivalatomus. Muita laivalatomuksia ovat Hjarnøn latomus, Bækken, Konabbe Skovin, Højstrup-Markin, Forn Sidr, Odensessa ja Endelaven latomus (ajoitettu 860 jaa.).
Bornholm
Bornholmissa on yli 30 laivalatomusta tai laivan muotoista kiviröykkiötä, joista ajoitetaan pronssikaudelle. Niistä 19 on säilynyt tuhoutumatta nykypäiviin saakka. Bornholmin laivalatomukset on rakennettu reunoistaan yhtenäisellä kiviketjulla, jonka sisälle on heitetty pikkukiviä ja maata. Ne ovat muodoltaan pitkänomaisia. Saarella on kaksi laivalatomus keskittymää. Toinen on nimeltään Åkersin kalmisto, joka sijaitsee Egebyssä, ja siinä on 90 kiviröykkiötä joista kahdeksan on laivalatomuksia. Toinen keskittymä on Vestermarie Plantagen kalmistossa. Kalmiston länsilaidalla on kolme laivalatomusta ja 200 metriä kaakkoon sijaitsee viisi laivalatomusta ja neljä pikkuröykkiötä. Molemmissa keskittymissä erottuu selvästi laivapari ja yksinäinen laiva. Näistä laivoista 150 metriä pohjoiseen sijaitsee Galgebakkenin kalmisto, jossa on 19 kiviröykkiötä. Niistä kaksi on laivalatomuksia, jotka on aseteltu kylki kylkeen. Bornholmin laivalatomuksien pituuden vaihtelevat 7−30 metriä.
Nimeltä voidaan mainita Spetjarskutan, Troldskoven ja Hellig Kvinde.
Norjan laivalatomuksia
Larvikin lähellä on kolme kohdetta: Istrehågan,  joka on Norjan kuuluisin laivalatomus, Elgesem  ja rantakivikossa Mølen (valokuva ). Muita latomuksia ovat Tingvoll (tai Tingvold) Ekeberg ja Ullerøy.
Suomi
Suomessa on noin 50 laivalatomusta. Niistä on Ahvenanmaalla 37, joista 14 ajoitetaan pronssikauteen ja muut mahdollisesti rautakauteen. Eniten laivalatomuksia on Sundissa Grytverknäsetissä, jossa niitä on yhdeksän laivalatomusta. Ne ovat 3−13 metriä pitkiä ja 3−4 metriä leveitä. Näistä on kolme tutkittu, ja vain yhdestä löytyi hautamateriaalia. Jäljistä päätellen vainaja poltettiin latomuksessa ja palaneet luut jätettiin hautaan. Vaikka radiohiiliajoituksia ei tehty, voidaan hauta sijoittaa pronssikauteen keramiikan perusteella. Eräs laivalatomuksista on kuvattu vuoden 1999 postimerkkiin.
Useimmat Ahvenanmaan laivalatomuksista ovat pohjois-eteläsuuntaisia. Ne on rakennettu pyörökallioiden laelle tai kallioharjanteille metsiin. Latomukset on aseteltu paljaalle kalliolle tiiviinä kivirivistöinä ja sisäosat täytettynä pikkukivillä. Yleensä laivat esiintyvät yksinään tai pienessä ryhmässä, mutta lähellä muiden pronssikauden hautarakennelmien kanssa. Vain yksi tapaus tunnetaan, jossa laivat on rakennettu yhteen kylki kyljessä. Hammarlansissa Torpin laivalatomus on aseteltu kiinni muiden hautarakennelmien kanssa.
Laihialla Murhaastonkankaalla olevalla hautaröykkiöalueella on yksi hauta, joka muistuttaa suuresti pieniä laivalatomuksia. Jos tavalliseen kiviröykkiön kylkeen latoo uuden haudan, saattaa vaikutelma muuttua laivalatomukseksi. Sen sijaan Porin Niittumaan pitkänomainen kivilatomus on ladottu pienistä kivistä pitkänomaiseksi "laivalatomukseksi". Latomuksen päissä on suuremmat kivet, mutta tällaisen variantin nimeämiseksi laivalatomukseksi kaipaa vielä Suomessa lisätutkimuksia.
Manner-Suomen latomukset ovat muodoltaan epämääräisempiä kuin Ruotsissa. Niistä ei myöskään ole löydetty hautauksia tai niitä ei ole pystytty ajoittamaan. Muita laivalatomuksiksi luokiteltuja hautoja tunnetaan esimerkiksi Kemiönsaaren Hamnholmssundetistä, Kotkan Höyteristä ja Salovaarasta, Haminan Savilahdesta, Talviapajanvuoresta ja Kuorisalosta ja lisäksi yhdet Laitilasta ja Raumalta.
Viro
Virosta tunnetaan kolme laivalatomusta. Saarenmaan eteläosassa Lüllen kylässä olevalta Sõrvenniemeltä tunnetaan kaksi gotlantilaista latomusta, jotka on rakennettu keulat yhdessä suoraan jonoon. Näistä näyttävämpi latomus on 7,5 metriä pitkä ja siitä on löydetty kaksi hiekkakivistä tehtyä paasiarkkua. Arkuista löydettiin palanutta luuta, keihäänkärki, pinsetit ja savikupin jäännökset. Se on ajoitettu 800 eaa. eli myöhäiselle pronssikaudelle. Toisessa Sõrven latomuksessa oli graniittilohkareista tehty arkku, jonka sisältä löydettiin saviastian jäännökset.
Tallinnan läheltä Väön kylästä on löytynyt kolmas Viron laivalatomus. Se on Viron laivalatomuksista vaatimattomin.
Latvia
Latviasta tunnetaan vanhastaan 11 laivalatomusta viidessä ryhmässä vain yhdeltä seudulta Kuurinmaalta, jossa näitä kutsutaan nimellä "Velna laivas eli Pirunlaiva". Ne sijaitsivat rannikon läheisyydessä Rojajoen itärannalla 15 kilometrin matkalla: Bīlavi (2 kpl), Birznieki (1 kpl), Lībe (3 kpl), Mušinas (2 kpl) ja Plintiņi (1 kpl). Uusi löytöjä ovat Pojas (1 kpl) ja Paušas (1 kpl). Ne olivat 8−24 metriä pitkiä ja pisin niistä sijaitsi Dundagas Plintiņissä. Vain kolme vanhaa laivalatomusta on jäljellä.
Saksa
Saksassa on Schleswig-Holsteinissa kaksi laivalatomusta. Kuuluisa pieni usean latomuksen kohde Altes Lager sijaitsee Menzlinin kylässä.
Man-saari, Englanti
Viikinkien hyökkäykset Englantiin, Färsaarille ja Irlantiin jättivät sinne paljon jälkiä asuinpaikkojen, hautojen ja haaksirikkojen muodossa. Myös laivalatomus on Man-saaren eteläosissa Balladoolessa lähellä Arborya. Toinen laivalatomus saattaa olla saaren pohjoisosassa.
HMS Princess Charlotte (1825)
HMS Princess Charlotte oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1825 vesillelaskettu 110-tykkinen Princess Charlotte -luokan ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 6. tammikuuta 1812 Portsmouthin telakalta 98-tykkisenä toisen luokan linjalaivana. Sen vastaavana rakennusmestarina oli Nicholas Diddams tammikuuhun 1823 ja sen jälkeen John Nolloth. Alus luokiteltiin 1817 ensimmäisen luokan alukseksi. Köli laskettiin marraskuussa 1818. Alus laskettiin vesille 11. marraskuuta 1825, jolloin se sijoitettiin reserviin. Valmistuskustannukset takiloituna olivat 89 126 puntaa.
Palvelus
Alus oli vuodesta 1837 Välimeren laivaston komentajan vara-amiraali Sir Robert Stopfordin lippulaivana, minä aikana se osallistui Syyrian sotaan sekä Algerin pommitukseen.
Krzysztof Oliwa
Krzysztof Artur Oliwa (syntyjään Krzysztof Grabowski, 12. huhtikuuta 1973 Tychy, Puola) on puolalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli isokokoinen laitahyökkääjä. Oliwa pelasi NHL:ssä tappelijana yhteensä 410 ottelua tehopistein 17+28=45 ja sai lukuisten tappeluiden vuoksi peräti 1447 rangaistusminuuttia.
HMS Princess Charlotte (1825)
Palvelus
Aluksesta tehtiin vuonna 1858 vastaanottoalus Hongkongiin. Se myytiin vuonna 1875.
Krzysztof Oliwa
Oliwa on myös ainoa puolalaissyntyinen pelaaja, joka on voittanut Stanley Cup in.
Seuraura
Kauden 1991–1992 Oliwa pelasi kotimaassaan Puolassa, jossa edusti GKS Tychya. Vuonna 1993 New Jersey Devils varasi hänet kolmannella kierroksella. Oliwa pelasi vuodet 1993–1995 AHL:n, ECHL:n ja IHL:n välillä. Ensimmäisen NHL-ottelunsa hän pelasi kaudella 1996–1997 Devilsin paidassa, mutta ensimmäisen kokonaisen NHL-kautensa hän pelasi kaudella 1997–1998. Vuonna 2000 Oliwa voitti Stanley Cupin.
Oliwa aloitti kautensa 2000–2001 Columbus Blue Jacketsissa, mutta siirtyi loppukaudeksi Pittsburgh Penguinsiin, jossa pelasi vuoteen 2002 asti. Kauden 2002–2003 hän aloitti New York Rangersissa, mutta pelasi loppukauden Boston Bruinsissa. Kauden 2003–2004 Oliwa pelasi Calgary Flamesissa.
Työsulkukaudella 2004–2005 Oliwa pelasi yhden pudotuspeliottelun Podhale Nowy Targissa, Puolan liigassa. Kaudella 2005–2006 Oliwa pelasi kolme peliä New Jersey Devilsissä, mutta hänet siirrettiin waivers-listalle ja hän lopetti uransa keväällä 2006.
Maajoukkueura
Oliwa edusti Puolaa MM-kisoissa 2002. Kuudessa pelaamassaan MM-ottelussa Oliwa teki yhden maalin ja antoi kaksi maaliin johtanutta syöttöä. Näiden lisäksi hän istui jäähyllä 22 minuuttia. Oliwa pelasi Puolan maajoukkueessa myös 2005 Olympiakarsintaturnauksessa. Kuuden ottelun saldoksi jäi 1+1 ja 34 jäähyminuuttia.
Vuonna 1991 hän pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kisoissa ja 1992 alle 20-vuotiaiden B-sarjan MM-kisoissa.
Valmennusura
Pelaajauransa jälkeen Oliwa toimi neljän kauden ajan Yhdysvalloissa USPHL-junioriliigassa pelaavan Kalaska Rhinos -joukkueen päävalmentajana ja General Managerina. Joukkue lopetti toimintansa kesken kauden 2017-2018.
Elämän maku (Dannyn albumi)
Elämän maku on Dannyn studioalbumi vuodelta 1976.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Martina Moravcová
Martina Moravcová (s. 16. tammikuuta 1976 Piešťany) on slovakialainen uimari, joka teki kansainvälisen debyyttinsä vuonna 1991, jolloin hän edusti vielä Tšekkoslovakiaa. Hän on osallistunut uransa aikana viisiin olympialaisin, alkaen vuodesta 1992, jolloin hän oli vasta 16-vuotias. Hän asuu Yhdysvaltojen Dallasissa. Kesäolympialaisissa 2000 Moravcová voitti kaksi hopeaa, 100 metrin perhosuinnissa, ja 200 metrin vapaauinnissa. Hänet on valittu kuusi kertaa Slovakian vuoden urheilijaksi, lähtien vuodesta 1993.
Moravcová on voittanut kolme hopeaa ja kaksi pronssia pitkän radan MM-kilpailuissa, hän on seitsemänkertainen maailmanmestari lyhyellä radalla, kolminkertainen Euroopan-mestari pitkällä radalla, ja 19-kertainen Euroopan-mestari lyhyellä radalla. Yhteensä hän on voittanut 67 mitalia kansainvälisissä arvokilpailuissa.
Kristine Opolais
thumb|right|Kristine Opolais
Kristine Opolais (s. 12. marraskuuta 1979) on latvialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän aloitti uransa liittymällä Latvian kansallisoopperan kuoroon ja on sittemmin ansioitunut erityisesti Giacomo Puccinin roolien tulkitsijana.
Mustaposkipeukaloinen
Mustaposkipeukaloinen (Pheugopedius coraya) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Mustaposkipeukaloista tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 790 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viktor Ullmann
Viktor Ullmann (1. tammikuuta 1898 Teschen – noin 18. lokakuuta 1944 Auschwitz) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänelle opetti vuosina 1918–1921 sävellystä Arnold Schönberg. Lisäksi hän sai pianonsoiton opetusta Eduard Steuermannilta. Hän muutti vuonna 1919 Prahaan, jossa työskenteli Alexander von Zemlinskyn johtamassa Neues deutsches Theaterissa.
Ullmann toimi Aussigin oopperan johdossa kaudella 1927–1928. Sen jälkeen hän työskenteli vuosina 1929–1931 Schauspielhausissa Zürichissä. Hän myös piti puolisonsa kanssa antroposofista kirjakauppaa Stuttgartissa.
Ullmann pakeni puolisonsa ja poikansa kanssa natsismia Prahaan, jossa hän sai Alois Hábalta opetusta mikrointervallimusiikissa. 8. syyskuuta 1942 Ullmann päätyi Theresienstadtiin, jossa hän jatkoi toimimista musiikin parissa. 16. lokakuuta 1944 hän kuitenkin joutui Auschwitziin, jossa hän kuolikin todennäköisesti kaasukammiossa.
..For Death..
..For Death.. on suomalaisen doom metal -yhtyeen Depressed Moden toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Firedoom Music.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ossy Salonen.
Jänissaari (Jämsä, Tiirinselkä)
Jänissaari on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Jämsässä.
Maantietoa
Saari on 790 metriä pitkä, 480 metriä leveä ja sen pinta-ala on 16,8 hehtaaria. Se on L-kirjaimen muotoinen, joten sen suurin leveys on vain 230 metriä. Saari sijaitsee Tiirinselän luoteisosassa Olkkolanlahden suulla olevalla matalikolla neljän muun saaren kanssa. Muita saaria ovat esimerkiksi Sääksisaari ja Vattusaari. Jänissaaren pohjoispuolella on 750 metrin päässä Tiirinniemen ranta ja Kaipolan paperitehdas. Lyhin matka mantereelle Jauhonenään on alle 600 metriä. Se on matala saari, joka on paikoin suoistunut. Sen korkein kohta yltää noin neljän metrin korkeuteen Päijänteestä. Saareen on rakennettu alle 10 vapaa-ajan asuntoa.
Historiaa
Kuhmoisten seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1938 on saarella pieniä peltoja tai niittyjä ja sen pohjoispäässä sijaitsee torppa. Vuoden 1964 peruskartassa on saaren karttnimi monikossa ”Jänissaaret”, mutta tämän jälkeen se on kirjoitettu yksikössä ”Jänissaari”. Ensimmäisessä peruskartassa saarella on 16 mökkiä muttei enää peltoja, seuraavassa kartassa myös 16 mökkiä, joskin sijaiten eri paikoilla, vuoden 1987 kartassa 18 mökkiä ja viimeisessä peruskartassa vuodelta 1996 13 mökkiä.
Lähteet
61.79421°N, 25.24127°W
Marc Capdevila
Marc Capdevila Pons (s. 12. toukokuuta 1974 Vic, Katalonia) on entinen espanjalainen uimari. Hän edusti Espanjaa vuoden 1996 kesäolympialaisissa, joissa sijoittui 15:ksi 100 metrin rintauinnissa.
Tam-Silk
Tam-Silk Oy (vuoteen 1965 Tampereen Silkkikutomo Oy) on suomalainen Kangasalla toimiva vaatetusalan yritys, joka valmistaa villasilkistä ja puuvillasta erityisesti naisten alusvaatteita ja yöasuja, mutta jonkin verran tuotteita myös miehille ja lapsille. Se omistaa myös tuotemerkit Neulomo ja Kalsarit. Yrityksen tuotteita myydään niin kaupan ketjuliikkeissä kuin myös yhtiön omissa verkkokaupoissa. Tuotteet valmistetaan pääosin Suomessa.
1909–1965 Tampereen vuodet
Ossian Hongen perusti Tampereen Hämeenpuistoon (silloin Läntinen Puistokatu) Kotiteollisuustrikootehtaan vuonna 1909. Vuonna 1920 hän osti Hämeenpuiston toiselta laidalta (Itäiseltä Puistokadulta) kiinteistön, ja siirsi tehdastoiminnan sinne. Vuonna 1925 yrityksen nimeksi vaihdettiin Tampereen Silkkikutomo, ja yrityksen omistajaksi merkittiin Ossian Hongenin puoliso Edith Hongen. Yritys valmisti naistenvaatteita.
1920-luvulla tehtaan tuotevalikoimaan kuului leninkejä, päiväpaitoja, housuja ja kaulaliinoja. Yrityksellä oli myymälä Tampereen Kauppakadulla.
1965–2017 Tam-Silk
thumb|Tam-Silkin Kangasalan tehdas Vuonna 1965 tehdas muutti Tampereelta Kangasalle ja samalla myös yrityksen nimi lyhennettiin Tam-Silk Oy:ksi. Yrityksen tuotevalikoima painottui naisten alusasuihin.
Enimmillään Tam-Silk Oy:n palveluksessa on ollut lähes 100 työntekijää.
2010-luvulla yritys alkoi valmistaa villasilkkituotteita myös miehille ja lapsille ja myydä tuotteita omassa verkkokaupassaan.
Vuonna 2016 Tam-Silk tuotti vuosittain noin 100 000 vaatekappaletta.
2018– 2021
Vuonna 2018 Tam-Silk yrityksen noin kymmenen vuotta omistanut Reima Wiskari luopui yrityksestä. Pääomistajiksi tulleella yrittäjäpariskunnalla, Tuomo Saarnilla ja Sonja Ahtiaisella, oli entuudestaan kaksi miesten pukuihin, asusteisiin ja laukkuihin erikoistunutta Saarni - Getlemen's Boutique -vaateliikettä Turussa. Uudet omistajat alkoivat markkinoida yritystä näkyvästi, mikä kolminkertaisti verkkokaupan myynnin, lisäsi merkittävästi myyntiä S-ryhmässä ja nosti Facebook-seuraajien määrän 900:sta 10 000:een. Tam-Silk osti konkurssiin menneen Nokian Neulomon. Tam-Silkin liikevaihto oli noin miljoona euroa ja Neulomon ostolla odotettiin liikevaihdon kaksinkertaistamista. Yritys valmisti vuosittain noin 150 000 tuotetta.
Vuonna 2019 yritys työllisti 20 henkilöä, joista ompelijoita oli 15. Yritykseen nimitettiin tuotantojohtaja, jonka tehtävä oli nostaa tuotannon tehokkuutta ja lyhentää toimitusaikoja varastoa kasvattamalla. Elokuussa yritys sai julkisuutta osallistumalla Finlaysonin ja Ikean aloittamaan keskusteluun tekstiilien vastuullisuudesta. Tam-Silkin viesti paikallisen sanomalehden etusivulla oli "Ikea ja Finlayson, siirtäkää tuotanto Suomeen, niin jatketaan keskusteluja". Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun Kangasalan Sanomissa julkaistiin kokosivun mainos. Mainostilan ostaminen Kangasalan Sanomista toi Tam-Silkille paljon näkyvyyttä, kun tempaukseen ihastuneet lukijat jakoivat kuvaa sosiaalisen median kautta. Aiheesta uutisoivat myös Aamulehti, Helsingin Sanomat, Iltalehti, Ilta-Sanomat, Markkinointi&Mainonta, MTV3, Taloussanomat ja Yle. Näkyvyys toi yrityksen verkkokauppaan myyntipiikin, joka oli normaaliin nähden kaksikymmenkertainen. Ilmoitusta seuranneina viitenä päivänä yritys myi enemmän kuin koko vuonna 2017.
Saarni ja Ahtiainen jäivät pois yhtiön toiminnasta vuoden 2021 alkupuolella, jolloin toimitusjohtajaksi nimettiin Juha Haapasaari. Samalla hallitukseen nimitettiin Riikka Koskenohi ja Paola Suhonen.
Kalsarit-brändi
Tam-Silk lanseerasi vuonna 2019 uuden tuotemerkin, Kalsarit. Kalsarit-alushousut, bokserit ja pitkät alushousut, ovat väriltään mustia ja ne on valmistettu bambusta. Koska bokserien kohderyhmä eroaa Tam-Silkin muista brändeistä, tuotteille perustettiin oma verkkokauppa. Kalsarit-malliston tuotekuvauksissa käytettiin malleina Saarnin vanhoja armeijakavereita. Kalsareilla on Avainlippu-tunnus. Lokakuussa 2019 Kalsarit-alushousujen pesulappu aiheutti somekohua. Niissä lukee ”Jätä lattialle lojumaan.”
Tam-Silk-brändi
TamSilkin tunnetuimpia tuotteita ovat laamapaidat ja punttipöksyt, joita se on valmistanut samalla mallilla 1930-luvulta lähtien. Vuonna 2016 toimitusjohtaja Saikkonen kertoi, että punttipöksyt ovat suomalaisen naisen erikoisuus, niitä ei käytetä tai valmisteta muualla. Tam-Silkin asiakkaat ovat olleet perinteisesti vanhempia naisia.
TamSilkin tuotteet valmistetaan alusta loppuun samassa tehtaassa. Tam-Silk käyttää lankoja, joilla on Ökotex- ja GOTS-sertifikaatit. Niistä kudotaan Tam-Silkin neulomossa kangas, joka värjätään tai keittopestään. Vuonna 2016 päivässä syntyi 3-4 kangaspakkaa, joissa jokaisessa oli 12 kiloa neulosta. Yläkerran tehdassalissa kankaista ommellaan pitkiksiä ja aluspaitoja. Tuotteet kaavoitetaan perinteisillä paperikaavoilla. Osien leikkaamisessa käytetään pystyleikkuria ja vannesahaa. Leikkaamisen jälkeen punttipöksyt saumataan, ja lahkeensuihin lisätään pitsit. Lopuksi housut taitellaan käsin myyntipakkauksiin. Tuotteet varastoidaan Kangasalla, jossa sijaitsee myös tehtaanmyymälä.
Tam-Silk tuotteilla on Avainlippu-tunnus ja niitä myydään esimerkiksi S-ryhmän, Tokmannin ja HalpaHallin myymälöissä. Yritys myy villasilkkituotteitaan myös Japaniin ja Ranskaan. Vienti Japaniin alkoi, kun japanilainen yritysjohtaja oli nähnyt Tam-Silkin tuotteita vieraillessaan Suomessa.
Johto ja omistajat
Yrityksen omistavat Mastermarkin perustaja Timo Häkkinen, Laitilan Wirvoitusjuomatehtaan perustaja Pekka Siivonen-Uotila ja Visionplus -pääomarahaston toimitusjohtaja Jari Tuovinen.
Herbert Blöcker
Blöcker saavutti Münchenin kesäolympialaisissa 1976 hopeaa joukkuekilpailusta ja oli yksilökilpailussa 13:s. Hän palasi olympiatasolle Barcelonassa 1992, jossa voitti yksilökilpailussa hopeaa ja joukkuekilpailussa pronssia. Atlantassa 1996 Blöcker oli yksilökilpailussa 16:s.
MM-kilpailujen joukkuekilpailusta Blöcker saavutti neljä mitalia. EM-kilpailuihin hän osallistui kahdeksan kertaa. Blöcker kuoli syöpään 71-vuotiaana 15. helmikuuta 2014.
Viirulaulumesikko
Viirulaulumesikko (Ptilotula ornata) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Viirulaulumesikkoa tavataan Australian eteläosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
HMS Avon (K97)
HMS Avon (viirinumero K97) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 palvelukseenotettu River-luokan fregatti, joka palveli toisen maailmansodan lopulla.