cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koiviston joukkomurha 1910
Koiviston joukkomurha oli Karjalan kannaksella Koiviston Kotterlahdella kauppias Erik Piispan talossa lauantaina 26. helmikuuta 1910 tapahtunut ryöstömurha, jossa menehtyi viisi henkilöä ja loukkaantui vakavasti kaksi henkilöä. Murhaaja oli Inkeristä kotoisin ollut kauppiaan renki Feodor Mihailov.
Joukkomurhassa menehtyivät kauppias Erik Piispa (s. 1860), hänen vaimonsa Maria o. s. Hovi, heidän 16- ja 12-vuotiaat tyttärensä Ida ja Hilja Siviä sekä Piispan talossa asunut Koiviston merikoulun oppilas Tahvo Klaus Lavansaarelta. Erik Piispan veljenpoika ja merikoulun oppilas Tahvo Piispa ja Piispan perheen palvelija Eva Karvonen saivat vammoja kirveen- ja puukoniskuista mutta selvisivät hengissä. Erik Piispa perheineen oli muuttanut Koivistolle Lavansaaresta vuonna 1902. Perheestä jäivät eloon poika Adolf (s. 1887) ja tytär Anna (s. 1890), jotka eivät olleet kotosalla murhien tapahtuma-aikana.
Murhaaja Feodor Mihailov oli syntynyt Inkerinmaalla Krasnaja Gorkassa vuonna 1883. Hän oli suorittanut asevelvollisuutensa Venäjän armeijassa ja ollut sitten pari vuotta Helsingissä venäläisen intendenttilaitoksen palveluksessa ennen tuloaan kauppias Piispan rengiksi. Mihailov teki murhat ryöstötarkoituksessa, koska hän tiesi kauppias Piispalla olleen hallussaan suuri määrä rahaa. Murhien jälkeen Mihailov anasti kaikki talosta löytämänsä rahat sekä kauppias Piispan revolverin ja kellon. Hän pakeni talon hevosen vetämällä reellä Suomenlahden jäälle pyrkien kohti Inkerinmaan rannikkoa, mutta hevonen väsyi Seivästöllä kesken matkan ja Mihailov jatkoi sitten matkaa suksilla ja jalkaisin Pietariin. Hän lähti Pietarista Suomen asemalta keskiviikkoiltana 2. maaliskuuta junalla Helsinkiin, jossa hänellä oli tuttavia. Mihailov saapui Helsinkiin seuraavana päivänä ja asettui asumaan erään tuttavansa luo. Hänet oli kuitenkin tunnistettu samana päivänä ja poliisit pidättivät hänet Iso Roobertinkatu 21:stä perjantai-aamuna 4. maaliskuuta. Kuulustelussa hän tunnusti tekonsa ja hänen hallustaan löydettiin kauppias Piispan kello ja revolveri sekä ryöstettyjä rahoja. Kun Mihailovia vietiin Korkeavuorenkatu 21:ssä sijainneeseen venäläisen santarmiston taloon jatkokuulusteluja varten, hän riistäytyi irti pidättäjiltään ja hyppäsi alas talon viidennen kerroksen ikkunasta saaden heti surmansa.
Osmansolmu
thumb|Osmansolmu. Osmansolmu eli osmonsolmu on solmu ja vastaavan muotoinen, esimerkiksi puuhun veistetty koristekuvio, joka tunnetaan rautakaudelta lähtien. Osmansolmu muodostaa koristeellisen, päättymättömän nauhapunoksen. Erilaiset osmonsolmut ovat paitsi vanhoja onnenmerkkejä myös kiinnitykseen käytettäviä solmuja. Partiolaiset käyttävät osmonsolmua huivinsa kiinnittämiseen. Jokaisella ikäluokalla partion osmonsolmussa on oma väri.
Osmansolmu historiassa ja kulttuurissa
Osmansolmu on onnea tuottava merkki, jota on löydetty rautakautisista miekankahvoista ja koristelusikoiden varsista. Osmansolmua on tavattu myös keskiaikaisissa kastealtaissa. Se on ollut suosittu koriste pitopöytien jaloissa. Historiallisella ajalla osmansolmu-kuvioilla on koristeltu sirpin kampia, puusepän kairoja ja vintilöitä sekä kalenterisauvan kädensijoja. Taikojen tekijät ovat tehneet osmansolmuja erilaisista aineista. Merimiehet solmivat osmansolmun köydestä.
Kansanrunojen Osmatar, oluen seppä oli ylhäisen juhlaoluen valmistuksesta vastaava henkilö. Nimi osma tunnetaan kansanrunoissa myös sulhasen kunnioittavana nimityksenä. Osma-nimi on yhdistetty skandinaaviseen henkilönimeen Osmund.
Nykyisin Kalevala Koru myy osmansolmu-onnenmerkillä koristeltuja koruja. Kalevalaisten naisten liitto myöntää Osmansolmu-palkintoja ansioituneille jäsenilleen.
Useissa kielissä osmansolmun nimi on ”turkkilaisen pää”, koska sen muoto muistuttaa turbaania.
Partiolaisten osmonsolmu
thumb|150px|[[Vartiolaisen osmonsolmu.]]
Osmonsolmu on etenkin partiolaisilla huivissa nähtävä narusta tai nahkasuirusta punottu solmu. Partiolaiset käyttävät joskus osmonsolmua huivinsa kiinnittämiseen solmun asemasta. Osmonsolmu on usein punottu sinisestä narusta, joskin partiolippukunta saa halutessaan käyttää myös muun väristä narua mikäli sininen ei sovi huivin väriin. Osmonsolmuja myydään Partiokaupoissa ja lippukunta saattaa luovuttaa partiolupauksen antaville osmonsolmun yhdessä huivin kanssa.
Luettelo Boycottin kappaleista
Tämä on luettelo Boycott -yhtyeen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.
Synnöve
Synnöve on naisen etunimi. Nimi on norjalainen mukaelma nimestä Sunniva, joka johtuu muinais­irlantilaisesta, auringon lahjaa tai päivän antia merkitsevästä nimestä Sunngifa. . Nimen on tehnyt tunnetuksi varsinkin Bjørnstjerne Bjørnsonin romaani Synnøve Solbakken (Synnöve Päivänkumpu) vuodelta 1857.
Manolo Escobar
Manuel García Escobar (19. lokakuuta 1931 Norias Daza, El Ejido, Almeria – 24. lokakuuta 2013 Benidorm, Alicante ), joka tunnettiin paremmin nimellä Manolo Escobar, oli espanjalainen laulaja, joka lauloi copla andaluzaa ja espanjalaista laulua. Hän myös näytteli musikaalielokuvissa. Hänen tunnetuimpia laulujaan ovat ”El Porompompero”, ”Mi carro” (1969), ”La minifalda” ja ”Y viva España”, jonka sävelsi Leo Rozenstraten.
Command & Conquer: Red Alert 3: Uprising
Command & Conquer: Red Alert 3: Uprising on jatko-osa Electronic Artsin pelille Command & Conquer: Red Alert 3. Peli julkaistiin 12.3.2009 Windowsille ja EA on ilmoittanut, että se on alustavasti saatavilla vain suoralatauksena. Peli ei vaadi Red Alert 3:sta toimiakseen.
Pelin sisältö
Pelissä on mukana neljä uutta kampanjaa. Pelin tarina jatkuu siitä, mihin Liittoutuneiden kampanja päättyi Red Alert 3:ssa. Kolme ensimmäistä kampanjaa käsittelee jälkitapahtumia kaikkien kolmen puolueen näkökulmasta. Neljäs kampanja on kaikkein erikoisin, sillä se käsittelee Nousevan Auringon Imperiumin salaperäisen psionisen kommandon, Yuriko Omegan, syntyä. Peli esittelee myös uudenlaisen pelimuodon: Commander's Challenge. Jokainen puolue saa myös uusia yksiköitä, ja pelin näyttelijäkaarti kasvaa edelleen.
Neuvostoliiton kampanja
Sodan jälkeisessä Neuvostoliitossa on rakenteilla vastarintaliike Liittoutuneita vastaan. Pelaaja toimii komentajana tässä liikkeessä. Ensin hän lähtee pelastamaan kaapattuja neuvostoliittolaisia huipputiedemiehiä Romaniasta. Käy ilmi, että tiedemiehet eivät ole liittoutuneiden hallussa vaan FutureTech Inc:n. Tästä saadan selville että yhtiöllä on salainen tutkimuslaitos Murmanskissa. Pelaaja lähtee tutkimaan sitä ja tuhoaa sen. Myöhemmin selviää, että yhtiöllä on yksi laitos Yucatanilla. Pelaaja tuhoaa tämänkin laitoksen ja saa selville, että FutureTech on rakentamassa uudenlaista laitetta, Sigma Harmonisoijaa, joka kykenee pysäyttämään ajan. Tämä rakennusprojekti on pysynyt täysin salassa koko maailmalta, ja kun pelaaja saa sen tuhottua, totuus tulee esiin, ja FutureTech on tämän jälkeen vaikeuksissa.
Liittoutuneiden kampanja
Liittoutuneiden kampanjassa pelaaja ottaa komentajan roolin, joka hänellä oli Red Alert 3:ssa. Vaikka sota Nousevan Auringon keisarikuntaa vastaan olikin päättynyt, Japanissa oli käynnissä täysi kapinointi. Liittoutuneet tekevät yhteistyötä kruununprinssi Tatsun kanssa saadakseen tämän loppumaan. Voitettuaan kapinalliskomentajat Tatsu onnittelee pelaajaa, mutta kääntyy tätä vastaan. Tatsu ei kuitenkaan onnistu kukistamaan pelaajaa, vaan joutuu nöyrtymään. Japanissa on asiat taas kohdallaan.
Nousevan Auringon keisarikunnan kampanja
Vaikka sota liittoutuneita vastaan on loppunut, keisarikunta ei hyväksy liittoutuneiden miehitystä. Samalla neuvostoliittolaiset lähestyvät uhkaavasti kohti Japania. Tatsu lähettää pelaajan puolustamaan Japania heidän hyökkäyksiltä. Torjuttuaan neuvostojoukot Tatsu lähettää pelaajan Vladivostokiin hoitelemaan neuvostoliiton komentajia, jotka olivat vastuussa hyökkäyksistä. Liittoutuneet yrittävät estää tämän, mutta keisarikunnan joukot torjuvat heidät. Voitettuaan neuvostokomentajat Tatsu onnittelee pelaajaa ja Nousevan Auringon keisarikunta on ottanut ensimmäiset askeleet kohti uutta tulevaisuutta.
Yuriko Omega
Kampanja käy läpi Nousevan Auringon Imperiumin psionisen kommandon, Yuriko Omegan, elämänvaiheita. Ensin kerrotaan, kuinka hän syntyi ja miten hänestä tuli tällainen. Sitten kerrotaan, kuinka hänet vangittiin Imperiumin kukistumisen jälkeen ja kuinka hän pakeni vankileiristä tuhottuaan sen täysin. Sitten hän palasi takaisin pelastamaan sisartaan, joka lopulta petti hänet. Voitettuaan hänet Yurikon mieli tuntui olevan helpottunut. Kampanjassa on täysin erilaiset kontrollit tavalliseen pelaamiseen verrattuna. Esim. karttanäyttö puuttuu ja pelaaja hallitsee vain Yurikoa ja hänen kykyjään. Kamera liikkuu myös Yurikon mukana.
Aiheesta muualla
sv:Command & Conquer: Red Alert 3
Marne-la-Vallée
thumb|Serriksen kaupunginosan uusi keskusta. thumb|Marne-la-Valléen paikallisjuna-asema Disneyland Parisin vieressä. Marne-la-Vallée on uusi kaupunki Pariisin lähellä Ranskassa, Île-de-Francen hallintoalueella, Seine-et-Marnen departementissa. Se koostuu viidestä asutuskeskuksesta – Porte de Paris, Val Maubuée, Torcy, Val de Bussy ja Val d’Europe – sekä Disneyland Paris -lomakeskuksesta. Vuonna 2007 kaupungin väkiluku oli 282 150.
Pääkaupungin läheisyys mahdollisti 1970-luvulla kaupungin nopean kasvun, joka kuitenkin pysähtyi 1990-luvun talouslamaan. Toinen nousu koitti valtavasta turismihankkeesta, Disneyland Paris -lomakeskuksesta ja sen yhteyteen rakennetusta Val d’Europen taajamasta. Muun muassa Nestlé-yhtymän Ranskan pääkonttori sijaitsee Val d’Europessa.
Seppo Saastamoinen
Seppo Markku Saastamoinen (s. 1960 Kiuruvesi ) on kajaanilainen kaupan alalla toimiva liikemies, joka on hankkinut varallisuutta halpakauppaan keskittyneillä Makasiini- ja Maxi-Makasiini -ketjuilla. Saastamoisen omistama Suomen RH-yhtiö omisti nämä ketjut vuoteen 2003 saakka, jolloin ne yhdistyivät Tarjoustalon kanssa muodostaen Tarjousmaxin. Saastamoiset omistivat tästä uudesta yhtiöstä, Tarjousmaxista 50 % ja Tarjoustalon perustajat, Arja ja Kari Hautanen 50 %. Tokmanni osti Tarjousmaxin vuosien 2005 ja 2006 vaihteessa. Tämän jälkimmäisen kaupan rahoitti CapMan. Tämän järjestelyn jälkeen Saastamoiset omistivat 24 %, Kyösti Kakkonen noin 24 % ja CapMan noin 50 % Tokmannista. Tokmannista tuli samalla Suomen suurin halpakauppaketju. Vuonna 2012 Saastamoiset, Kakkonen ja CapMan myivät osuutensa Nordic Capitalille.
Saastamoinen toimi vuosina 2006-2007 Tokmanni-konsernin varatoimitusjohtajana, ja sen jälkeen konsernin aktiivisena omistajana. Saastamoinen omistaa lisäksi esimerkiksi kiinteistöyhtiöitä.
Saastamoisen isä Alpo Saastamoinen toimi vaatekauppiaana ja jo isoisänsä Paavo Fredrik Saastamoinen toimi kauppiaana. Alpo Saastamoisen kuoltua liikenneonnettomuudessa vuonna 1967 jäi häneltä vaimo Helvi ja 7 pientä lasta.
Seppo Saastamoisen isoveli Paavo Saastamoinen jatkoi sisarusten kanssa isänsä vaateliikkeitä ja lasten vartuttua he alkoivat itse yrittäjiksi. Paavo ja Seppo perustivat halpatavaraketju Makasiinin vuonna 1977 ja siitä kasvoi vuosien saatossa merkittävä toimija ja työllistäjä sekä Savossa että Kainuussa. Ketjussa oli myymälöitä sekä Makasiini- että Maxi-Makasiini-nimillä. Myöhemmin toimintaa laajennettiin Kodintukku-konseptilla.
Veljeksistä Jukka Saastamoinen perusti 1987 yhdessä Sepon kanssa Säästötalo Robinhoodin Kymenlaaksoon, ja siitä kasvoi alueelle merkittävä halpatavaraketju.
Saastamoinen on useana vuonna ollut Kajaanin ja Kainuun suurituloisin asukas.
Saastamoinen on toiminut Tokmannin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2018.
Palonurmi
Palonurmi on kylä entisessä Nilsiän kaupungissa, joka kuuluu nykyään Kuopioon. Palonurmi sijaitsee Kuopion Pohjoisosassa Syvärinjärven rannalla, lähellä Rautavaaran kuntaa.
Palonurmessa on vuonna 1895 perustettu kolmen opettajan kyläkoulu. Koulurakennuksessa sijaitsee myös ryhmäperhepäivähoito sekä esikoulu. Koulu on remontoitu ja uusittu vuosien varrella moneen kertaan. Koulun oppilasmäärä vaihtelee viidenkymmenen molemmin puolin. Lisäksi Palonurmessa on nuorisoseurantalo ja kierrätyspiste. Kylän kauppa lopetti toimintansa vuonna 2011, mutta uusi kauppa avasi ovensa jo samana vuonna. Vuonna 2013 kauppa vaihtoi omistajaa. Nykyään kauppa toimii nimellä Palonurmen kyläkauppa.
Eteläinen agora
Eteläinen agora oli antiikin aikainen agora eli tori ja kauppapaikka Miletoksessa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Historia
Eteläinen agora rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuosina 280–150 eaa. Sen rakentaminen alkoi Antiokhos I:n aikana, ja sen tieltä raivattiin 20 varhaisemman klassisen kauden kaupungin korttelia taloineen, toisin sanoen noin 120 taloa. Ensimmäisenä rakennettiin agoran itäsivun pylväikkö, ja myöhemmin 200- tai 100-luvulla eaa. ensin pohjois- ja sitten eteläsivun pylväshallit. Agoraa muutettiin ja lisärakennettiin vielä roomalaisella kaudella, jolloin se muutettiin kokonaan rakennusten sulkemaksi aukioksi. Agoraa on ehdotettu Miletoksen poliittiseksi agoraksi, jota käytettiin virallisissa tilaisuuksissa. Hallitsijat tekivät sinne paljon lahjoituksia.
Rakennukset
Eteläinen agora sijaitsi Miletoksen niemen keskellä etelään Pohjoisesta agorasta sekä Buleuterionista ja sen itäpuolella olleesta keskusaukiosta. Agoran koko oli noin 164 × 194 metriä eli noin neliömetriä, mikä tekee siitä yhden kreikkalaisen maailman suurimmista agoroista. Aukio ja sen rakennukset oli sovitettu kaupungin muuhun asemakaavaan.
Pohjoisportti eli ”Miletoksen portti” pienoiskuva|[[Miletoksen portti eli Eteläisen agoran pohjoisportti Pergamon-museossa Berliinissä.]] pienoiskuva|Miletoksen portti Miletoksen pienoismallissa. Eteläinen agora sijaitsi sen takana, mutta sitä ei ole toteutettu pienoismalliin. Pergamon-museo.
Agoran pohjoisportti rakennettiin roomalaisella kaudella 100-luvulla jaa. keisari Hadrianuksen aikana. Sen paikalla oli aiemmin ollut doorilaista tyyliä edustanut propylon. Nykyisin portti on pystytetty uudelleen Pergamon-museoon Berliinissä, ja tunnetaan ”Miletoksen porttina”. Portin pituus oli noin 29 metriä ja korkeus noin 17 metriä. Se oli kaksikerroksinen ja rakennettu kolmiportaiselle krepidomalle. Alakerroksen pylväät edustivat kompositatyyliä ja yläkerroksen pylväät korinttilaista tyyliä. Agoran sisäänkäyntinä toimivat alakerroksen kolme kaariholvattua porttiaukkoa.
Itäsivun stoa
Agoran itälaidalla oli doorilaista tyyliä edustanut pylväikkö, jonka takaosassa oli huoneita kolmessa rivissä. Kyseessä saattaa olla Stoa stadiaia eli ”stadionin mittainen stoa”, joka mainitaan eräässä Didymasta löydetyssä piirtokirjoituksessa. Rakennus oli mahdollisesti kaupallista tilaa. Toisaalta sieltä on löydetty lukuisten hellenistisen ja roomalaisen kauden johtohenkilöiden patsaiden jalustoja. Didyman Apollonin temppeli mahdollisesti rahoitettiin kaupankäynnin tuotoilla. Pylväikön pituus oli noin 189,2 metriä ja syvyys noin 22,7 metriä, josta agorapihan puolen pylväskäytävää noin 7,1 metriä ja loput huonetiloja.
Pohjoissivun stoa
Agoran pohjoissivun sekä länsisivun pohjoisosan käsitti kaksilaivainen L-kirjaimen muotoinen doorilainen stoa, jossa ei ollut huoneita. Stoan pohjoissiiven pituus oli noin 129,3 metriä ja syvyys noin 13,8 metriä, ja länsisiiven pituus noin 101,1 metriä ja syvyys noin 13,5 metriä. Rakennuksen sisäosien pylväät ovat saattaneet olla joonialaista tyyliä.
Eteläsivun stoa
Etelälaidan sekä länsisivun eteläosan käsitti toinen kaksilaivainen L-kirjaimen muotoinen stoa, jonka eteläsiivessä oli rivi huoneita. Stoan eteläsiiven pituus oli noin 126,7 metriä ja syvyys noin 21,1 metriä, ja länsisiiven pituus noin 84,5 metriä ja syvyys noin 13,5 metriä. Myös tämä stoa oli julkisivultaan doorilainen ja sisäosiltaan mahdollisesti joonialainen.
Muut rakennelmat
Agoran koilliskulmassa sijaitsi lähdekaivorakennukseksi tulkittu rakennelma, joka edusti korinttilaista tyyliä. Se oli omistettu Laodikelle, mikä viittaa todennäköisesti Antiokhos II:n puolisoon Laodike II:een. Roomalaisella kaudella agorassa oli myös eteläportti. Agoran lähellä sijaitsi suuri 100-luvulla eaa. rakennettu varastohuone, joka liittyi sen toimintaan.
Paul Henreid
thumb|Paul Henreid (vasemmalla) [[Humphrey Bogartin kanssa elokuvassa Casablanca.]]
Paul Georg Julius Hernried Freiherr von Wassel-Waldingau (10. tammikuuta 1908 Trieste, Itävalta-Unkari (nyk. Italia) – 29. maaliskuuta 1992 Santa Monica, Kalifornia), tunnettu ammattinimellään Paul Henreid, oli itävaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Ura
Hän aloitti uransa Wienin teattereissa. Hänen elokuvauransa alkoi 1930-luvun alun saksalaisissa elokuvissa. Vuonna 1935 hän kuitenkin muutti Itävallasta Britanniaan. Sodan alettua hän oli joutua pidätetyksi vihollismaan kansalaisena, mutta onnistui näyttelijäystävänsä avulla välttämään sen. Hän teki debyyttinsä Hollywoodissa pienessä roolissa elokuvassa Hyvästi, Mr. Chips (Goodbye, Mr. Chips, 1939). Kolme vuotta myöhemmin ilmestyivät hänen kaksi kuuluisinta roolisuoritustaan: miespääosa elokuvassa Uusien tähtien alla (Now, Voyager), jossa hänen vastanäyttelijänään oli Bette Davis, sekä Victor Laszlon rooli elokuvassa Casablanca, jossa vastanäyttelijöinä olivat Humphrey Bogart ja Ingrid Bergman. Tämän jälkeen hän ohjasi runsaasti niin elokuvia kuin televisiotuotantojakin. Hän on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, toisen elokuvista ja toisen televisiosta.
Yksityiselämä
Paul Henreidista tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1946. Hän oli naimisissa Elizabeth Gluckin kanssa vuodesta 1936 aina kuolemaansa saakka. Pariskunnalla oli kaksi lasta. Henreid kuoli keuhkokuumeeseen 87-vuotiaana.
Howie Meeker
Howard William "Howie" Meeker (4. marraskuuta 1923 Kitchener, Ontario – 8. marraskuuta 2020 ) oli kanadalainen jääkiekkoilija sekä jääkiekkovalmentaja, jonka pelipaikka oli oikea laitahyökkääjä. Hän toimi myös TV-selostajana.
Meekerin debyytti NHL:ssä viivästyi kahdella vuodella, kun hän palveli Kanadan armeijassa toisessa maailmansodassa. Kaudella Meeker pelasi Torontossa 55 ottelua ja sai kauden päätteeksi parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn. Kyseisellä kaudella Meeker teki tehot 27+18=45. Kausi oli hänen uransa paras maalien ja pisteiden merkeissä. Lisäksi hän teki viisi maalia yhdessä ottelussa Chicago Blackhawksia vastaan 8. tammikuuta 1947.
Profetia
Profetia on vakiintunut nykykielten sanaksi juuri Raamatun välityksellä. Käsite löytyy Septuagintasta, Uudesta testamentista ja muista varhaiskristillisistä kirjoituksista.
Howie Meeker
Urallaan Meeker pelasi 346 NHL-ottelua tehoin 83+102, voitti neljä Stanley Cupia vuosina 1947, 1948, 1949 sekä 1951 ja pelasi kolmesti NHL:n tähdistöottelussa. Pudotuspeleissä hän teki 42 ottelussa tehot 6+9. Meeker myös valmensi Torontoa kaudella, mutta Toronto jäi NHL:ssä viidenneksi eikä näin ollen päässyt pudotuspeleihin. Meeker voitti vuonna 1955 AHL:n mestaruuden valmentajana. Hän valmensi Pittsburgh Hornetseja.
Profetia
Profetian määritelmä
Manfred Weippertin mukaan on kyse profetiasta, jos henkilö: sekä
Weippert esittää profetian kommunikaatioprosessina, joka koostuu neljästä osasta: 1) viestin jumalallisesta lähettäjästä, 2) viestistä (tai "ilmestyksestä") itsestään, 3) viestin välittäjästä eli profeetasta ja 4) sen vastaanottajasta. Näiden komponenttien pitäisi olla tunnistettavissa, jotta ilmiötä tai tekstiä olisi asianmukaista nimittää profetiaksi.
Määritelmän arvostelu
David L. Petersen on arvostellut Weippertin määritelmää siitä, että se painottaa liikaa tietynlaista henkilökohtaista kokemusta profetian edellytyksenä. Martti Nissisen mukaan myös "tietoisuuden" käsite kaipaisi täsmennystä, kun kysymys on jumalallisiksi uskotuista tai väitetyistä viesteistä, joiden alkuperä ei ole kenenkään, ei edes profeetan itsensä todistettavissa. On myös kyseenalaista, riittääkö profetian määritelmässä pelkän yhdensuuntaisen viestinnän kuvaus vai pitäisikö sen ilmentää laajemmin profetian sosiaalista dynamiikkaa.
Latvian naisten koripallomaajoukkue
Latvian naisten koripallomaajoukkue edustaa Latviaa kansainvälisissä naisten arvokilpailuissa. Sitä hallinnoi Latvian koripalloliitto, Latvijas Basketbola Savienība.
Latvia on ollut kahdeksan kertaa mukana EM-kilpailuissa. Parhaimmillaan se on yltänyt neljänneksi vuonna 2007, jolloin se hävisi pronssiottelussa Valko-Venäjälle luvuin 63–72. Vuosina 2005 ja 2017 joukkue sijoittui kuudenneksi, kotikisoissaan 2009 seitsemänneksi , 2011 kahdeksanneksi ja 1999 yhdeksänneksi. Vuosina 2013 ja 2015 se jäi kymmenen parhaan ulkopuolelle.
Latvia pelasi ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kerran olympialaisissa Pekingin olympiaturnauksessa 2008 sijoittuen yhdeksänneksi. MM-kilpailuissa se oli mukana ensimmäisen kerran vuonna 2018 ja sijoittui 13:nneksi.
Hyperbolinen geometria
150px|thumb
Hyperbolinen geometria käsittelee kaksiulotteista, negatiivisesti kaarevaa pintaa. Pinta muistuttaa muodoltaan hieman satulaa, ja joskus puhutaankin tässä yhteydessä satulapinnasta. Toinen esimerkkipinta on torvi. Monien ominaisuuksien puolesta hyperbolisen geometrian "vastakohtana" voidaan pitää pallo- eli elliptistä geometriaa, joilloin euklidinen geometria on näiden kahden väliin jäävä rajatapaus.
Hyperbolinen geometria eroaa monin tavoin perinteisestä euklidisesta geometriasta, joka käsittelee ääretöntä tasaista tasoa. Hyperbolisella pinnalla kolmion kulmien summa on esimerkiksi aina vähemmän kuin 180 astetta, ja suoralle voidaan yksittäisen pisteen läpi piirtää ääretön määrä sille yhdensuuntaisia suoria.
Hyperbolinen pinnan voi yleistää myös kahta useampaan ulottuvuuteen.
Yhdensuuntaiset suorat
Koska hyperbolisessa geometriassa voidaan suoran ulkopuolisen pisteen kautta piirtää useampi kyseisen suoran kanssa yhdensuuntainen suora, ei euklidisen geometrian paralleeliaksiooma ole voimassa. Tästä seuraa, että monet euklidisen geometrian lauseet yhdensuuntaisille suorille eivät päde hyperbolisessa geometriassa. Muun muassa suorien m ja n ei täydy olla yhdensuuntaisia keskenään, vaikka ne olisivat molemmat yhdensuuntaisia suoran l kanssa. Lisäksi suorasta l vakioetäisyydellä olevat pisteet eivät muodosta suoraa hyperbolisessa geometriassa.
Euklidisessa geometriassa kaikki yhdensuuntaisten suorien väliset etäisyysjanat  ovat kohtisuorassa eli suoran ja etäisyysjanan välinen kulma on 90°. Hyberpolisessa geometriassa kulmien suuruus vaihtelee.
Kolmiot
Jos suorakulmaisessa kolmiossa a ja b ovat kateetteja ja c hypotenuusa, niin hyperbolisessa geometriassa pätee yhtälö:
missä funktio cosh on hyperbolinen funktio, jonka vastine trigonometriassa on cos-funktio. Kaikilla trigonometrisillä funktioilla on vastaavat funktiot hyperbolisessa geometriassa.
Euklidisen geometrian tuloksille on olemassa vastineet hyperbolisessa geometriassa. Olkoon hyperbolisen kolmion sivut "a", "b" ja "c" ja niitä vastaavat kulmat "A", "B" ja "C". Silloin on voimassa Sinilause:
sekä Kosinilause:
Mestareiden Seurassa 3
Mestareiden Seurassa 3 on Ýleisradion nauhatallenteilta koottu levy jonka kappaleita ei ole julkaistu äänilevyillä. Levyllä soittavat Kullervo Linnan yhtye vuonna 1955 solistina Eerö Väre ja Toivo Kärjen yhtye vuonna 1956 solistina Juha Eirto
Hyperbolinen geometria
Kolmiot
Erikoistapauksessa kun C on suorakulma, niin kosinilauseesta seuraavat yhtälöt:
Euklidisella tasolla kolmion kulmien summa on aina 180° ( radiaaneissa \pi), mutta hyperbolisessa kolmioissa kulmien summa on aina alle 180°. Hyperbolisessa geometriassa ideaalikolmioksi kutsutaan kolmiota, jonka kulmien summa on 0°.
Ympyrät, levyt ja pallot
Hyperbolisessa geometriassa ympyrän piiri on suurempi kuin 2 \pi r, missä r on kyseisen ympyrän säde.
Olkoon, missä K on pinnan Gaussin kaarevuus. Tällöin ympyrän piiri saadaan kaavasta:
Suljetun kiekon pinta-ala on taas:
Pallon pinta-ala:
Suljetun kuulan tilavuus:
(n-1)-ulotteinen pallon mitta:
missä
ja \Gamma \, on gammafunktio.
Suljetun n-ulotteisen kuulan mitta:
Historia
Kahden tuhannen vuoden ajan monet matemaatikot, kuten Proklos, Ibn al-Haitham, Omar Khaijam, Nasir al-Din Tusi, Witelo, Gersonides, Alfons, ja myöhemmin Saccheri, John Wallis, Lambert ja Legendre yrittivät todistaa paralleeliaksioomaa. Koska heidän yrityksensä epäonnistuivat, alkoivat matemaatikot tutkia tilannetta, jossa paralleeliaksiooma ei ole voimassa. Aluksi Gauss, Bolyai ja Lobatševski kehittivät epäeuklidisen geometrian aksiomaattisesti, ilman analyyttisiä malleja. Perusteet hyperbolisen geometrian analyyttiselle tulkinnalle loivat Euler, Monge ja Gauss, ja vuonna 1837 Lobatševski ehdotti negatiivisesti kaarevaa pintaa malliksi hyperboliselle geometrialle.
Hyperbolisen geometrian malleja
Hyperbolisessa geometriassa on neljä yleisesti käytettyä mallia: Kleinin malli, Poincarén kiekkomalli, Poincarén puoli-taso –malli ja Hyperboloidimalli, joista kolme ensimmäistä ovat Beltramin kehittämiä, eivätkä Kleinin ja Poincarén, joiden mukaan mallit on nimetty.
One for the Money
One for the Money voi viitata:
Eumenes II:n gymnasion
Eumenes II:n gymnasion oli antiikin aikainen gymnasion eli urheilupaikka Miletoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Eumenes II:n gymnasion rakennettiin hellenistisellä kaudella Pergamonin kuninkaan Eumenes II:n aikaan 197–159 eaa. ja tämän rahoituksella, mistä rakennus on saanut nykyisen tutkimuksessa käytetyn nimensä. Erään piirtokirjoituksen mukaan Eumenes lahjoitti gymnasionin rakennuttamiseksi medimnos-mitallista viljaa, minkä arvo on arvioitu noin 100–290 talentiksi. Gymnasion oli Miletoksen vanhin. Rakennusta muutettiin paljon vielä roomalaisella kaudella.
Gymnasion sijaitsi Miletoksen niemen länsiosassa Teatterisataman eteläpuolella ja Miletoksen stadionin länsipuolella. Se kuului samaan rakennuskokonaisuuteen stadionin kanssa ja yhdistyi siihen joonialaista tyyliä edustaneen propylonin välityksellä. Gymnasionin länsipuolella sijaitsi puolestaan kaupungin niin kutsuttu Läntinen agora. Gymnasionin raunoita on kaivettu vain vähän, ja siitä tunnetaan paremmin vain sen propylon. Siinä oli anta-seinien välissä kaksi joonialaista pylvästä.
Arturo Merino Benítezin lentoasema
Kommodori Arturo Merino Benítezin kansainvälinen lentoasema on Chilen vilkkain lentoasema, joka sijaitsee Santiago de Chilen keskustan länsipuolella Pudahuelin kunnassa. Sinne lentävät lentoyhtiöt Aerolinea principal, AeroMéxico, Air France, American Airlines, LAN Airlines, LAN Perú.
Lasten Eurovision laulukilpailu 2009
Lasten Eurovision laulukilpailu 2009 oli 7. Lasten Eurovision laulukilpailu, joka järjestettiin Kiovassa, Ukrainassa 21.11.2009. Ukraina, Valko-Venäjä ja Serbia olivat EBU:n isäntämaaehdokkaita, mutta ukrainalainen televisiokanava NTU voitti oikeudet. Myös Ruotsin TV4 oli kiinnostunut isännöimään Lasten Euroviisut, mutta vetäytyi myöhemmin pois ehdokkaista päätettyään vetäytyä koko kilpailusta.
Kilpailun voitti Alankomaiden edustaja Ralf Mackenbach kappaleellaan "Click Clack".
Osallistujamaat
13 maata osallistui vuoden 2009 kilpailuun.
Jeffrey Ntuka
Jeffrey Ntuka-Pule (10. toukokuuta 1985 Polokwane, Etelä-Afrikka – 21. tammikuuta 2012 Kroonstad, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ntuka edusti urallaan seuratasolla belgialaista KVC Westerlota (2003–2008) sekä eteläafrikkalaisia Kaizer Chiefsiä (2008–2010) ja Supersport Unitedia (2010–2011). Etelä-Afrikan maajoukkueessa hän pelasi viisi ottelua.
Ntuka kärsi elämänsä aikana alkoholiongelmista. Hän kuoli puukotuksen uhrina yökerhossa Kroonstadissa.
Majajärvi (Ylöjärvi, Niemenperä)
Majajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven ja Hämeenkyrön rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Majajärvi on osa Karhejärven aluetta.
Maantieto
Järvi on 750 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 12,2 hehtaaria. Järveä ympäröi karu metsämaasto ja siihen laskee kuusi metsä- ja suo-ojaa muun muassa Karhunevalta ja Pehkusolta. Karhunevan suolampi yhdistettiin samalla Majajärveen. Järven laskuoja lähtee järven pohjoiskulmasta ja se laskee puoli kilometriä alempana Pirttijärveen ja sen jälkeen Karhejärven Korpilahteen. Veden laskennallinen viipymä on 169 vuorokautta.
Rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja rantaan on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa sekä yksi kiinteä maatila. Niille johtaa tie yhdystieltä 2773. Järven itäpään rantaa pitkin ohittaa Tampere-Seinäjoki-junarata kaksiraiteisena. Ylöjärven ja Hämeenkyrön välinen raja kulkee järven poikki siten, että yli puolet järvestä kuuluu Ylöjärven puolelle.
Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1990, 2002 ja 2003. Vesi on melko kirkasta, mutta väriltään ruskeaa ja siinä on runsaasti humusta. Veden happamuustaso on niin alhainen, että vesi on hapahkoa. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on vain välttävä. Järven ravinnetaso on lievästi reheville järville ominainen. Fosforipitoisuus on vaihdellut pintavedessä 19−30 µg/l ja typpipitoisuus vastaavasti 580−680 µg/l. Ravinteita on hieman enemmän kuin luontaisesti tulisi olla ja syyksi voidaan olettaa vapaa-ajan asuntojen tuomaa lisäkuormitusta. Järven veden happipitoisuudessa ei ole suuria ongelmia, vaikka tutkimustuloksia ei olekaan käytettävissä siltä ajalta, jolloin järvessä olisi ollut veden lämpökerrostuneisuutta. Alkutalvella 1990 happitilanne oli erittäin hyvä ja joulukuussa 2002 ja toukokuussa 2003 vedenkierto oli juuri päättynyt ja tilanne oli silloinkin erinomainen. Majajärvi soveltuu virkistyskäyttöön melko hyvin.
Geologia
Viime jääkauden loppuvaiheessa, jolloin mannerjäätikkö oli sulanut ja sen reuna perääntynyt näille seuduille, paljastui alueella paksu pohjamoreenin kerrostuma. Järvi on syntynyt moreenikerrostumassa olleeseen painanteeseen. Alue oli aluksi veden alla, mutta joutui aallokon huuhomaksi, kun maankohoaminen nosti sen pinnalle. Lähialueiden savikot syntyivät tämän huuhtoutumisen seurauksena.
Historiaa
Järvelle rakennettiin vapaa-ajan asuntoja vasta vuoden 1962 peruskartan julkaisemisen jälkeen.
Lauri Porra (albumi)
Lauri Porra on Stratovariuksen basistin Lauri Porran ensimmäinen sooloalbumi. Se on julkaistu vuonna 2005 levymerkillä Texicalli Records.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Lauri Porra, ellei toisin mainittu.
Korpijärvi (Ylöjärvi)
Korpijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven ja Hämeenkyrön rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Korpijärvi on osa Karhejärven aluetta.
Maantieto
Järvi on 400 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,1 hehtaaria. Sitä ympäröi karu metsämaasto ja vain pohjoisrannalla on soistunut alue. Järveen laskee kaksi pelto-ojaa Korpijärven maatilalta, mutta ojien kautta virtaa myös läheisen suon vedet. Järven laskuoja lähtee järven länsikärjestä ja yhtyy kilometrin jälkeen Pirttijärvestä tulevaan laskuojaan. Oja laskee Karhejärven Korpilahteen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 85 vuorokautta. Järven ympäristössä on vain kaksi maatilaa, joille pääsee yhdystieltä 2773. Ylöjärven ja Hämeenkyrön välinen raja jakaa järven lähes kahtia.
Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu talvella 2001. Vesi oli erittäin ruskeaa ja humuspitoista vettä. Vesi oli hapanta ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan oli tyystin loppu. Veden ravinnetaso vastasi rehevien järvien tasoa. Hapen kuluminen jopa pintavedessä oli voimakasta ja siellä happea esiintyi 56% normaalista. Alusveden happitilanteesta ei ole tutkittua tietoa. On kuitenkin mahdollista, että alusvedessä hapen kuluminen on vieläkin voimakkaampaa ja että siellä happitilanne laskee talvella välttävälle tasolle. Korpijärvi soveltuu virkistyskäyttöön välttävästi. Huonon happitilanteen vuoksi arvosanan voi tiputtaa huonoksikin.
Historiaa
Vanhassa pitäjänkartassa 1840−1850-luvuilta sen nimi kirjoitettiin "Korpijärvi", kuten nykyäänkin, mutta kartturilla ei ollut vielä oikeaa käsitystä ojien virtaussuunnista.
Geologia
Viime jääkauden loppuvaiheessa, jolloin mannerjäätikkö oli sulanut ja sen reuna perääntynyt näille seuduille, paljastui alueella paksu pohjamoreenin kerrostuma. Järvi on syntynyt moreenikerrostumassa olleeseen painanteeseen. Alue oli aluksi veden alla, mutta joutui aallokon huuhomaksi, kun maankohoaminen nosti sen pinnalle. Lähialueiden savikot syntyivät tämän huuhtoutumisen seurauksena.
Kedrovyi
Kedrovyi on öljyntuotantoa varten perustettu pikkukaupunki Tomskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin läntisen Parabel-sivujoen Tšuzik-haaran varrella 345 kilometriä Tomskista luoteeseen.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 2 451 henkeä. Lähikylien maaseutuasukkaat mukaan luettuna Kendrovoin kaupunkipiirissä oli 3 948 asukasta. Lähikylistä suurin on runsaan 1000 asukkaan Pudino, joka sijaitsee linnuntietä runsas 7 kilometriä kaupungista länteen.
Pleasure to Kill
Pleasure to Kill on thrash metal -yhtye Kreatorin vuonna 1986 julkaistu toinen albumi. Albumi on yleisilmeeltään todella väkivaltainen, nopeatempoinen ja aggressiivinen ja sisältää paikoitellen jopa death metalisia aineksia.
Pleasure to Kill lasketaan usein yhdeksi 1980-luvun merkittävimmistä thrash metal -albumeista, yhdessä mm. Slayerin Reign in Bloodin ja Metallican Master of Puppetsin kanssa.
Denis Vrain-Lucas
thumb|Denis Vrain-Lucas thumb|Vrain-Lucas'n väärentämä [[Vercingetorixin käskykirje. Tekstin suomennos: "Myönnän nuorelle Pompeius Trogukselle luvan palata herransa Julius Caesarin luo ja määrään, että kaikkien, jotka näkevät nämä kirjeet, on päästettävä hänet vapaasti kulkemaan ja autettava häntä tarpeen mukaan."]] Denis Vrain-Lucas (1818–1882) oli ranskalainen väärentäjä, joka myi vanhojen käsi­kirjoitusten keräilijöille tuhansittain tunnettujen historian henkilöiden kirjoittamiksi väittämiään kirjeitä ja muita asiakirjoja. Ennen kuin huijaus paljastui, kirjeiden väitettiin osoittavan muun muassa, että ranskan kieltä osattiin laajalti jo vanhalla ajalla ja että gravitaatiolain oli keksinyt Pascal eikä Newton.
Vrain-Lucas opiskeli alkujaan notaariksi, mutta vuonna 1854 hän alkoi väärentää historiallisia asiakirjoja, varsinkin kirjeitä. Aluksi hän väärensi pääasiassa ranskalaisten kirjailijoiden kirjeitä ja käytti niihin kunkin kirjailijan aikana käytössä olevan kaltaisia kirjoitus­materiaalia ja itse valmistamiaan musteita. Huomattuaan, että hänen ilmeisimpiäkin väärennöksiä luultiin aidoiksi, hän alkoi laatia kirjeitä muidenkin historian henkilöiden nimissä.
Vuodesta 1861 lähtien Vrain-Lucas sai myydyksi myös ranskalaiselle matemaatikko Michel Chaslesille, joka oli myös innokas keräilijä, suuren joukon väärentämiään kirjeitä. Niistä eräiden kirjoittajiksi oli merkitty muun muassa Isaac Newton, Blaise Pascal, Molière, Shakespeare, Kristoffer Kolumbus, Juudas Iskariot, Lasarus, Julius Caesar, Vercingetorix ja Kleopatra Joukossa oli myös Thaleen kirje hänen aikaiselleen Gallian kuninkaalle, Aleksanteri Suuren muka Aristotelelle lähettämä kirje, jossa tämä ylisti gallialaisten hyveitä, useita Strabonin kirjeitä Juvenalikselle, apostoli Pietarin kirje Lasarukselle ja Maria Magdalenan kirje Burgundin kuninkaalle. Kaikkiaan Vrain-Lucas väärensi 27 320 kirjettä.
Chasles uskoi kaikki hankkimansa kirjeet aidoiksi, vaikka niissä oli ilmeisiä histo­rialli­sia mahdotto­muuksia: Strabon oli kuollut ennen kuin Juvenalis oli syntynytkään. Vain yksi Rabelais'n kirje vaikutti hänestä epäi­lyttä­vältä, mutta kun Vrain-Lucas lupasi palauttaa Chaslesin maksamat rahat, mikäli kirje osoittautuisi väärennetyksi, Chasles luotti niiden aitouteen sitäkin varmemmin.
Kaikki Vrain-Lucas'n väärentämät kirjeet olivat ranskan­kielisiä. Näin hän ja Chasles yrittivät todistella, että vastoin yleistä käsitystä ranskan kieli ei ollutkaan kehittynyt vasta keski­ajalla latinasta, vaan sitä puhuttiin Galliassa jo antiikin aikana ja osattiin yleisesti muuallakin. Tällä he pyrkivät vahvistamaan ranskan kielen johto­asemaa Euroopan kielten joukossa.
Eniten huomiota osakseen saivat kirjeet, jotka olivat olevinaan Robert Boylen, Isaac Newtonin ja Blaise Pascalin toisilleen kirjoittamia. Chasles katsoi niiden todistavan, että Pascal oli keksinyt yleisen gravitaatiolain jo vuonna 1652, siis 35 vuotta ennen kuin Newton julkaisi sen teoksessaan Principia, ja ettei Newton myöskään ollut keksinyt sitä itsenäisesti vaan oppinut asian Pascalilta. Vuonna 1867 Chasles otti asian esille Ranskan tiedeakatemiassa. Asia herätti suurta huomiota kaikkialla maailmassa, erityisesti Ranskassa ja Englannissa. Ranskassa tieto siitä, että laki olikin ranskalaisen eikä englantilaisen keksimä, otettiin isänmaallisista syistä innostustuneesti vastaan.
Tiedeakatemian jäsenet kuitenkin havaitsivat pian, että niiden käsiala oli hyvin toisen­lainen kuin ennestään tunnetuissa Pascalin kirjeissä. Chasles väitti yhä kirjeitä aidoiksi, mutta joutui paljastamaan, että oli ostanut ne Vrain-Lucas'lta.
Akatemian jäsenet havaitsivat Pascalin kirjoittamiksi väitetyissä kirjeissä myös selviä ana­kronismeja. Esimerkiksi niissä mainittiin kahvi, vaikka sitä ei Euroopassa vielä Pascalin aikana tunnettu. Lisäksi huomautettiin, ettei Newtonin kiitos­kirje Pascalille vuodelta 1654 ei voinut olla aito, koska sisäl­tönsäkään vuoksi se ei voinut olla tuolloin vasta 11-vuotiaan pojan kirjoittama, varsinkaan kun Newton ei edes osannut ranskaa. . Tällöin Vrain-Lucas väärensi lisää kirjeitä selittääkseen havaitut risti­riitaisuudet. Väittely jatkui vuoteen 1868 saakka, ja seuraavana vuonna hänet vangittiin väärentämisestä syytettynä. Seuranneessa oikeuden­käynnissä Chaslesin oli todistettava, kuinka häntä oli huijattu, kuinka hän oli ostanut suuren joukon muitakin väärennettyjä kirjeitä ja maksanut niistä kaikkiaan yli 140 000 frangia.
Vuonna 1870 Vrain-Lucas tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankeuteen. Oikeudenkäynnissä hän kuitenkin esitti puolustuksekseen, ettei hän ollut vahingoittanut ketään ja oli kiinnittänyt yleisön huomion vähän tunnettuihin historian tosi­asioihin, sillä yleisö­tilaisuuksiin, joissa hän oli pitänyt esitelmiä, oli saapunut suuri joukko ihmisiä. Lisäksi hän selitti olleensa hyvä isänmaan ystävä.
Chasles ei saanut korvauksia väärennettyihin kirjeisiin tuhlaamistaan rahoista. Vuonna 2004 Critical Inquiry julkaisi kirjeen, jonka Vrain-Lucas muka oli vuonna 1871 lähettänyt vankilasta Chaslesille ja jossa hän olisi esittänyt oman näkemyksensä tapahtumista. , mutta tämä kirjekin oli tekaistu.
Henrik Othman
Hans Henrik Othman (s. 16. heinäkuuta 1955 Turku) on suomalainen toimittaja ja kriitikko. Othman oli Jakobstads Tidning -lehden päätoimittaja vuosina 2006–2008, ja vuodesta 2008 hän on ollut Österbottens Tidningin päätoimittaja. Tätä ennen hän toimi kulttuuritoimittajana. Vuonna 2016 hän sai Topelius-palkinnon.
Oulujärvi
Oulujärvi on Pohjois-Pohjanmaan Vaalassa ja Kainuun Kajaanissa ja Paltamossa sijaitseva järvi. Oulujärvi on Suomen viidenneksi suurin järvi Saimaan, Päijänteen, Inarijärven ja Pielisen jälkeen. Koska järvi on alueensa suurin järvi, on sitä kutsuttu myös Kainuun mereksi.
Maantietoa
Oulujärvi sijaitsee kahden suuren maisema-alueen rajalla: järven itäpuolella kohoavat korkeahkot kainuulaiset vaarat, kun taas järven länsipuolelta Vaalasta alkavat laajat suot ja sen jälkeen Pohjanmaan lakeudet.
Järvi
left|250px|thumb|Oulujärven kartta Järvi on saarten ja niemien rikkoma ja siitä voidaankin erottaa eri suuruisia järvenosia usealla eri tavalla. Suomen ympäristökeskuksen viranomaiset ovat jakaneet järven kolmeen järvenosaan, joista he tarjoavat mitattua tietoa. Nämä osat ovat itäinen Paltaselkä, keskinen Ärjänselkä ja luoteinen Niskanselkä.
Ärjänselän pinta-ala on 38 800 hehtaaria eli 388 km². Se on 32 kilometriä pitkä ja 29 kilometriä leveä. Sen yhtenäinen järvenselkä on moneen eri suuntaan mitattuna yli 18 kilometriä pitkä. Ärjänselkä on poikkeuksellisen merellinen ja tuulinen. Sana "ärjä" tarkoittaakin tuulista paikkaa. Järvenselältä suojassa sijaitsee etelärannalta 11 kilometriä etelään työnytyvä Vuottalahti. Vuottalahden suuta suojaa Vuottoniemi, jonka länsipuolelle jää Käkisaaren suojaan Käkilahti, jonne Vuolijoki laskee. Manamansalo katkaisee suuruudellaan koko järven. Sen voi ohittaa länsipuolelta Alassalmea ja itäpuolelta Kaivannonsalmea myöten.
Paltaselän pinta-ala on 17 000 hehtaaria eli 170 km². Se on 28 kilometriä pitkä ja 10 kilometriä leveä, jos jätetään huomiotta 10 kilometriä pitkää ja kaakkoon työntyvää Jormuanlahtea. Myös järven itäisin osa Mieslahti muodostaa oman järvenosansa. Paltanselän keskiosa on saaririkas. Järvenselän etelärannassa sijaitsee Paltaniemi, jonka takana aukeaa lahti Paltajärvi ja Savisaaren takana Sokajärvi. Näihin lahtiin laskee Kajaaninjoki vetensä. Vastarannalla on Varislahti, johon Varisjoki laskee.
Niskanselän pinta-ala on 32 900 hehtaaria eli 329 km². Se on 30 kilometriä pitkä ja 23 kilometriä leveä. Myös tällä on suuri aava järvenselkä, joka on parhaimmillaan 20 kilometriä leveä. Niskanselän yrittää jakaa osiin 8,5 kilometriä pitkä Säräisniemi. Sen eteläpuolelle jää Ykspistonselkä ja lahdenperän nimenä on Painuanlahti. Vastarannalla sijaitsevat Kiveslahti, Tervolanlahti ja suuri Jaalanganlahti. Pohjoisrannan piirteitä ovat Kankarinlahti, jonka länsipuolella sijaitsevat Väätäjänniemi ja Neulaniemi, jonka länsipuolella on Soutulahti. Järven luusua sijaitsee Vaalassa, joka on pitkän lahden pohjukassa. Sieltä saa alkunsa Oulujoki, joka laskee Pohjanlahden Perämereen.
Saaret
Paltaselällä on laskettu olevan 145 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 641 hehtaaria, mikä on noin 3,6 % järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista Tevä (141 ha) ja Koljolansaari ovat yli neliökilometrin suuruisia, 39 muuta saarta ovat yli hehtaarin suuruisia, 103 yli aarin ja yksi on alle aarin kokoinen. Muita merkittäviä saaria Paltanselällä ovat Ärjänselän rajasaari Toukka, Paltajärven lahdessa sijaitsevat Savisaari ja Sokasaari, Toukan pohjoispuolen lahdelmassa sijaitsevat Lehtosaari, Hankosaari ja Lamponen, Paltanselän keskivaiheella sijaitsevat Selkä-Honkinen, Maa-Honkinen, Hevossaari, Iso-Pihlainen, Pieni-Pihlainen, Karhusaari, Nuottisaari, Kainuasaari, Tevä, Iso-Jatko, Koljolansaari, Mulkkusaaret, Lehtonen, Riuttasaaret, Ukkosaari ja Volosaari, sekä Mieslahdessa sijaitsevat Palonen, Lamponen ja Pukki. Ärjänselällä on laskettu olevan 207 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 500 hehtaaria, mikä on noin 1,3 % järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista Ärjä (263 ha) on yli neliökilometrin suuruinen, 28 muuta ovat yli hehtaarin suuruisia, 172 yli aarin ja loput 6 ovat alle aarin kokoisia. Muita merkittäviä saaria Ärjänselällä ovat etelään työntyvässä Vuottolahdessa olevat Iso-Lamponen ja Ollikansaari, Käkisaaren eteläpuolella Honkinen ja Lattulansaari, Ärjänsaaren pohjoispuolella Lehtonen, Kotisaari, Naurissaari ja Pitkäniemi, ja Manamansalon pohjoisessa salmessa Munaluoto, Iso Kärppäsaari ja Talviaissaari.
Niskanselällä on laskettu olevan 315 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 976 hehtaaria, mikä on noin 2,9 % järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista Kuostonsaari (377 ha) ja Kaarresalo ovat yli neliökilometrin suuruisia, 58 muuta ovat yli hehtaarin suuruisia, 251 yli aarin ja loput neljä ovat alle aarin kokoisia. Muita merkittäviä saaria Niskanselällä ovat Säräisniemen eteläpuolella olevat Ykspisto ja Mäntysaari, järvenselällä sijaitseva Reimikari, Manamansalon pohjoista salmea vartioiva Kuostonsaari, sen pohjoispuolella ja Jaalanganlahdella olevat Kumpu, Kaarresalo, Venesaari, Tähyssaari, Hirvisaari, Apajakari, Lehtonen, Lamposensaari, Tikansaari, Lamponen, Iso-Kaattari ja Halkonen, sekä vielä Niskanselän pohjoisosissa olevat Ylä-Mulkku, Ala-Mulkku, Pihlajasaari, Vasikkosaari, Kuusisaari, Honkinen, Leväsaari, Siira, Marjonen, Nahkasaari, Siljasaari, Kalikka, Tiilisaari, Ylä-Vassila ja Ala-Vassila.
Vedenkorkeus ja säännöstely
Oulujärvellä on kirjattu muistiin vedenkorkeuksia vuodesta 1896 lähtien. Joitakin havaintoja puuttuu 1920-luvulta ja vuodelta 1954. Oulujärveä on säännöstelty vuodesta 1951 lähtien Jylhämän voimalaitoksen ja Oulujoen seitsemän muuta voimalaa ajatellen. Säännöstelyn alkamisen jälkeen järven vedenpinnan keskivedenkorkeus on ollut 122,55 metriä mpy. (kaikki arvot N60). Sen keskimääräinen vuotuinen vedenkorkeuden vaihtelu on tänä aikana ollut 1,70 metriä. Ylin vedenkorkeus 123,69 metriä (syksy 1962) ja alinen 120,83 meträ (huhtikuu 1981) mpy., joten äärivaihtelu on ollut 2,86 metriä. Ennen sääntelyä on keskivedenkorkeus ollut 122,78 metriä mpy. ja keskimääräinen vuotuinen vedenkorkeuden vaihtelu on silloin ollut 1,05 metriä. Ylin vedenpinnan korkeus on ollut 124,11 metriä (kesällä 1899) ja alin 122,07 metriä (huhtikuussa 1942) mpy.
Koska Oulujärven rannat ovat loivat ja pitkälle matalat, vaikuttaa vedenkorkeuden muutokset järven pinta-alaan. Luonnontilaisella kaudella, kun järvessä vesi oli keskivedenkorkeudella, järven pinta-ala on ollut 916 km², mutta sääntelyn aikana vuoden 1951 jälkeen keskivedenkorkeudella pinta-ala on ollut 853 km². Kesien keskivedenkorkeudella pinta-ala on nykyään 928 km², säännöstelyn alarajalla se on 778 km² ja sen ylärajalla 944 km².
Rannat ja asutus
Ärjänselän rantaviivan pituus on 371 kilometriä, josta järvenosan saarten rantaviivan yhteispituus on 72 kilometriä. Sen etelärannoilla ovat Koutaniemen, Vuoreslahden ja Vuottolahden kylät. Vuolijoen suun perällä sijaitsee Vuolijoen kirkonkylä.
Niskanselän rantaviivan pituus on 366 kilometriä, josta järvenosan saarten rantaviivan yhteispituus on 130 kilometriä. Järvenosan länsirannoilla ovat Enonkylä ja Säräisniemen kirkonkylä. Pohjoisrannalla sijaitsevat Länsirannan kylä ja Vaalan kirkonkylä.
Kajaanin kautta kulkeva valtatie 5 seuraa järven kaakkoisrantoja ja se erkanee muualle etelässä Vuottolahdella ja idässä Paltamon kohdalla. Paltamon ja Vaalan kautta kohti Oulua kulkee pohjoisrantoja seuraten valtatie 22. Kolmas tie on seututien 879 ja seututien 800 muodostama reitti, joka muodostaa kolmion viimeisen sivun yhdistäessään Vuottolahden ja Vaalan toisiinsa. Näitä teitä seuraamalla voi lähestyä mitä tahansa järven rantaa poistumalla tieltä lyhyen matkan verran. Oulu–Kontiomäki-rautatie seuraa järven pohjoisrantoja yhtä tiiviisti kuin valtatie 22. Sen Oulujärven seisakkeita ovat Vaala, Kankari, Jaalanka, Liminpuro, Kivesjärvi, Virpelä, Hakasuo, Melalahti, Paltamo, Meteli ja Mieslahti. Iisalmi–Kontiomäki-rautatie alkaa Kontiomäeltä ja sen Oulujärven seisakkeita ovat vain Jormua ja Kajaani.