cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gojek
Gojek on Indonesiassa vuonna 2010 perustettu teknologiayritys, jonka palveluun kuuluu ihmisten kuljettaminen moottoripyörillä. Sovelluksen kautta voi tilata myös esimerkiksi ruokaa kotiinkuljetuksena. Sen perusti Nadiem Makarim. Gojek toimii yli 50 kaupungissa Kaakkois-Aasiassa. Gojekilla on toimintaa Indonesian lisäksi Thaimaassa, Vietnamissa ja Singaporessa. Vuoteen 2019 mennessä yritys on noussut kymmenen miljardin Yhdysvaltain dollarin arvoiseksi.
Makarim jätti toimitusjohtajan paikan vuonna 2019 päästyään ministeriksi.
Arkhilokhos
Arkhilokhos (, ; n. 680–645 eaa.) oli antiikin kreikkalainen runoilija, joka oli kotoisin Parokselta. Hän on varhaisimpia joonialaisia lyyrikkoja ja myös vanhimpia elegia- ja jambirunoutta luoneita henkilöitä.
Elämä
Arkhilokhoksen elämän yksityiskohtia tunnetaan ennen kaikkea hänen omasta runoudestaan. Runoissa mainitaan historiallisia tapahtumia vuosilta 660–648 eaa., ja runoilijan elinaika on päätelty niiden avulla. Arkhilokhos oli kotoisin Parokselta, ja kuului ylimystösukuun, jolla oli saarella pappeus. Hänen isoisänsä oli Tellis, joka toi Demeterin palvonnan Thasokselle, ja jonka kuvan Polygnotos maalasi osaksi Delfoissa ollutta maalausta. Arkhilokhoksen isä oli Telesikles ja äiti orja nimeltä Enipo. Arkhilokhoksen syntymä ajoitetaan noin vuoteen 680 eaa. Merkittävimpiä seikkoja hänen ajoituksensa kannalta on se, että hän mainitsee eräässä runossaan auringonpimennyksen, joka on ilmeisesti sama kuin 6. huhtikuuta 648 eaa. sattunut pimennys.
pienoiskuva|vasen|upright=1.05|Arkhilokhos kuvattuna [[Arkhilokheionissa olleessa reliefissä, n. 500 eaa. Pároksen arkeologinen museo.]] Arkhilokhos ei viihtynyt Thasoksella, ja kuvaa paikan surkeana. Siirtokunta oli jatkuvasti riidoissa naapuriensa kanssa, ja myös Arkhilokhos joutui sotimaan. Sodassa mantereen puolen traakialaisia vastaan hän luopui häpeällisesti kilvestään ja pakeni taistelukentältä. Alkaioksen tavoin hän ei kuitenkaan hävennyt pakoaan, vaan kirjoitti siitä runossaan, ja katsoi paon pelastaneen hänen henkensä. Lopulta hän jätti saaren. Usein hänet kuvataan kiertelevää elämää viettäneeksi palkkasoturiksi.
Thasokselta Arkhilokhoksen kerrotaan siirtyneen Spartaan. Plutarkhoksen mukaan hänet olisi karkotettu pian hänen sodassa osoittamansa pelkuruuden vuoksi. Valerius Maximuksen mukaan taas hänen runonsa olisi kielletty Spartassa niiden siveettömyyden ja erityisesti Lykambeen tyttäriä vastaan kohdistettujen hyökkäysten vuoksi. On epäselvää, ovatko runoilijan henkilöhistoria ja hänen runojensa kohtalo menneet näissä kertomuksissa sekaisin. Sama pätee kertomukseen, jonka mukaan hän olisi voittanut Olympian kisoissa palkinnon Herakleelle omistetulla hymnillä, sillä lähinnä tiedetään, että kisojen voittajat lauloivat kulkueissaan Arkhilokhoksen kirjoittamaa hymniä.
Nämä kertomukset, niistä välittyvä kuva Arkhilokhoksen luonteen levottomuudesta, sekä se seikka, että hänen maineensa levisi jo hänen elinaikanaan eri puolille Kreikkaa, tekevät todennäköiseksi sen, että hän olisi tehnyt paljon sellaisiakin matkoja, joista ei ole säilynyt tietoja. Vaikuttaa siltä, että hän kävi ainakin Suur-Kreikan Siriissä, joka on ainoa paikka, josta hän antaa myönteisen kuvan.
Lopulta Arkhilokhos palasi Parokselle, ja kaatui taistelussa naksoslaisia vastaan. Tämä ajoitetaan noin vuoteen 645 eaa. Näin hän kuoli varsin nuorena, noin 35-vuotiaana. Hänen surmaajakseen mainitaan naksoslainen Kalondas tai Koraks. Kerrotaan, että Delfoin oraakkeli, joka oli ennen Arkhilokhoksen syntymää luvannut hänen isälleen kuolemattoman pojan, ei ottanut vastaan Arkhilokhoksen surmannutta naksoslaista, koska tämä oli ”surmannut muusain palvelijan”.
Runous
Arkhilokhos oli kreikkalaisen lyyrisen runouden kehittäjiä yhdessä Thaletaan ja Terpandroksen kanssa, ja ensimmäinen kreikkalainen runoilija, joka teki jambibisäkeitä kiinteiden sääntöjen mukaan. Arkhilokhoksen runoudessa on voimakas persoonallinen tunne. Runot kertovat ensi sijassa hänen omista asenteistaan, elämästään, kokemuksistaan ja tunteistaan, vastakohtana eeppiselle homeeriselle runoudelle. Hänen tuotannostaan on säilynyt vain noin 300 lyhyttä runokatkelmaa (fragmenttia). Nekin osoittavat hänen olleen yksi antiikin nerokkaimmista runoilijoista.
Elegia- ja epigrammirunous
Arkhilokhosta pidetään elegiarunouden keksijänä yhdessä Kallinoksen kanssa. Vaikka Kallinos oli jonkin verran Arkhilokhosta vanhempi, on joka tapauksessa selvää, että Arkhilokhos oli yksi varhaisimpia runoilijoita, joka käytti kyseistä muotoa.
pienoiskuva|upright=0.65|Papyruskatkelma Arkhilokhoksen runoista. Papyrussammlung Köln 7511 recto, 1./2. vuosisata jaa. Arkhilokhoksen tunnetuimpia elegioita on seuraava, jossa hän kertoo jo mainitusta kilpensä hylkäämisestä taistelussa; elegia on Päivö ja Teivas Oksalan alkuperäisessä runomitassa suomentama:
Omaa kaksoisrooliaan runoilijana ja sotilaana Arkhilokhos kuvaa epigrammissa seuraavasti; suomennos samojen kuin yllä:
Jambirunous
Erityisesti Arkhilokhoksen maine perustui hänen satiiriseen jambirunouteensa. Se oli purevaa ja välillä kitkerääkin, ja sen sanankäytössä yhdistyivät joonialainen sananvapauden käyttö ja pettyneen miehen katkeruus. Arkhilokhoksen kitkeryydestä tuli suorastaan sanonta. Myöhempinä aikoina, jolloin poliittiset ja uskonnolliset vapaudet eivät olleet aina samalla tasolla, tällaista runoutta ei aina ymmärretty. Runoissa ei kuitenkaan ollut pelkästään sarkastista voimaa, vaan runot olivat myös nokkelia ja niiden luomissa karikatyyreissä oli aina pala totuutta. Quintilianus arvioi, että runot olivat ilmaisultaan voimakkaita ja niiden lauseet joskus vahvoja, joskus tiiviitä, ja niissä oli nopeita rytminmuutoksia. Jos runoissa oli jotakin moitittavaa, se johtui niiden kohteista eikä kirjoittajasta. Samaan arvioon yhtyivät myös kreikkalaiset arvioijat.
Vaikka satiiria oli kirjoitettu aiemminkin, se ei ollut aiemmilla kirjailijoilla yhtä terävää, koska heidän henkilöhahmonsa olivat eeppisen runouden myyttisiä hahmoja. Arkhilokhoksen jambit sen sijaan oli suunnattu niitä kohtaan, joiden parissa hän eli. Tämä toi niihin henkilökohtaista katkeruutta ja sarkastista voimaa. Tällaista henkilöönmenevää pilkkaa oli aiemmin käytetty muun muassa Eleusiin mysteerien ja Dionysoksen kulttimenojen osana. Tällaisia pilkkalauluja, joista esimerkkejä on säilynyt joissakin Aristofaneen Sammakoiden kuorolauluissa, käytettiin nimitystä jambi. Samaa termiä käytettiin Arkhilokhoksen kehittämästä uudenlaisesta runoudesta.
Runomitoissa Arkhilokhos korvasi herooisen heksametrin, jossa arsis ja thesis ovat saman pituiset, mitoilla, joissa arsis on kaksi kertaa thesistä pidempi, mikä oli keveämpää ja sovi paremmin nokkelien sukkeluuksien ilmaisuun. Kun arsis seurasi thesistä, mitta sai voimaa, ja kun se oli thesiksen edellä, se sai nopeutta ja keveyttä. Näin syntyivät jambi ja trokee, joista muodostettiin metroneita pareittain eli dipodioina, joissa yksi arsis oli painotetumpi kuin toinen, ja toinen thesis oli kestoltaan epävarma. Niitä puolestaan yhdisteltiin säkeiksi, jolloin saivat alkunsa kaksi toisilleen sukua ollutta draamallista runomittaa, jambinen trimetri ja trokeinen tetrametri, jotka olivat jambirunouden tyypillisimmät mitat.
Arkhilokhos kehitti myös epodin eli jälkisäkeistön. Eräs epodin muoto, joka koostuu kolmesta trokeesta, oli nimeltään ithyfallikos. Arkhilokhos käytti myös säkeitä, jotka yhdistivät kahta erirytmistä mittaa, mistä käytettiin nimitystä asynartete. Jotkut ovat pitäneet häntä myös saturnisen mitan kehittäjänä. Arkhilokhos kehitti myös musiikkia, joka alkoi hänen aikanaan tulla osaksi julkisia runoesityksiä.
Seuraavassa esimerkki trokeisella tetrametrillä; suomennos samojen kuin yllä:
Jälkimaine
Paroksen kaupungissa oli Arkhilokhokselle omistettu ja tämän muistoa kunnioittanut heroon nimeltä Arkhilokheion. Saarella tunnetaan myös luola, jota kutsutaan Arkhilokhoksen luolaksi.
Myöhemmän antiikin aikaiset arvioijat laittoivat Arkhilokhoksen ensimmäiselle sijalle jambirunoudessa. Siinä häntä verrattiin Sofokleehen, Pindarokseen ja jopa Homerokseen. Tällä tarkoitettiin sitä, että siinä missä Sofokles oli ensimmäinen tragediarunoudessa, Pindaros lyyrisessä runoudessa ja Homeros eeppisessä runoudessa, Arkhilokhos oli ensimmäinen jambirunoudessa. Usein hänet mainitaan runoilijana suoraan Homeroksen rinnalla. Antiikin ajalta on säilynyt myös veistoksia, joissa Homeros ja Arkhilokhos on kuvattu yhdessä kaksikasvoisen Januksen kaltaisesti. Keisari Hadrianus kirjoitti, että muusat olivat osoittaneet erityistä suosiotaan Homerokselle ohjaamalla Arkhilokhoksen toiselle runouden alalle.
Satakunnan Liikenne
thumb|Satakunnan Liikenteen kaupunkibussi [[Volvo 7000 Raumalla]] thumb|Satakunnan Liikenteen [[Carrus Star 502 Vaasassa]] Satakunnan Liikenne Oy on Satakunnasta toimiva 1. toukokuuta 1936 perustettu linja-autoyhtiö. Se on ollut osa Koiviston Auto -yhtymää vuodesta 2007 alkaen.
Satakunnan Liikenne työllisti 1.1.2014 noin 280 henkeä. Sen liikevaihto oli vuonna 2013 noin 24 miljoonaa euroa. Yhtiöllä oli 160 linja-autoa. Lukujen perusteella se oli konsernin suurin yhtiö 2014. Nykyään (2019) yhtiö on konsernin neljänneksi suurin yhtiö.
Pikavuoroliikenne
Satakunnan Liikenne ajaa pikavuoroliikennettä Porista Vaasaan, Tampereelle, Helsinkiin ja Turkuun sekä Tampereelta Raumalle ja Huittisista Turkuun. Pikavuoroliikenne oli laajimmillaan kaudella 2014–15: liikenne reiteillä Turku–Pori–Oulu ja Kankaanpää–Huittinen sekä Helsinki-Vantaan lentoasemalle päättyi 31.5.2015. Tällöin myös vuorot vähenivät merkittävästi, kun esimerkiksi Helsingin ja Porin välinen liikenne supistui 27 päivittäisestä vuorosta 16 vuoroon. Samaan aikaan myös matkojen hinnat laskivat selvästi. Kesällä 2017 Satakunnan Liikenne karsi pikavuoroja jälleen kerran vähäisen matkustajamäärän takia: Puolet Satakunnan Liikenteen Euran ja Säkylän kautta kulkeneista vuoroista lakkasi ajamasta. Jatkossa vuoroja ajetaan enemmän suoraan kasitietä pitkin. Porin ja Helsingin välisestä liikenteestä vähennettiin kesän alussa molempiin suuntiin arkipäivisin kolme vuoroa, ja kesäliikenteestä väheni vuoroja vielä hieman enemmän. Myös viikonloppuvuoroja Porista Helsinkiin vähennettiin.
Satakunnan Liikenteen pikavuorot Huittinen-Tampere siirtyivät Länsilinjat Oy:lle Tammikuussa 2019 Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen joukkoliikenteen kilpailutuksen vuoksi.
Seutuliikenne
Satakunnan Liikenteellä on seutuliikennettä eri puolilla Satakuntaa sekä Loimaan–Turun alueella. Yrityksellä oli liikennettä vuosia myös Sastamalan seudulla. Keväällä 2016 Satakunnan Liikenne kuitenkin lopetti tämän liikenteen ajamisen. Kesäkuussa 2019 Satakunnan Liikenne lopettaa Pori-Kankaanpää vakiovuorot ja Kankaanpään seutuliikenteen Länsilinjat Oy:n voitettua Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen joukkoliikenteen kilpailutuksen. Myös Huittisten seutuliikennettä siirtyy Länsilinjat Oy:lle.
Varhaisvaiheet
Satakunnan Liikenteen myöhempi pääosakas Jalmari Niinikoski aloitti automiehen uransa taksiautoilijana kotikunnassaan Säkylässä. Vuonna 1926 hän hankki Chevrolet-auton, jolla hän aloitti liikenneluvan saatuaan linjan Säkylä–Harjavalta–Pori. Vuonna 1927 Niinikoski muodosti avoimen yhtiön hinnerjokelaisen Lauri Kreulan kanssa, joka liikennöi kotipitäjästään Raumalle ja Turkuun. Vuonna 1928 Niinikoski aloitti samoin säkyläläisen Väinö Keto-Seppälän kanssa silloisissa oloissa erittäin pitkän linjan Pori–Kokemäki–Huittinen–Loimaa–Forssa–Loppi–Helsinki. Tälle linjalle tuli pian kolmanneksi osakkaaksi Nuijamaalta Etelä-Karjalasta Satakuntaan muuttanut Viljo Pelli. Koska Niinikoski halusi päästä liikennöimään Helsingin linjaa yksinään, hän sopi vuonna 1936 suullisesti Väinö Keto-Seppälän kanssa, että heidän liikennealueidensa rajana tulisi olemaan Kokemäenjoki. V. Keto-Seppälä -yhtiön keskeisiksi liikennealueiksi tulivat sittemmin Porin ja Tampereen välinen alue sekä Kauhajoen, Kurikan ja Seinäjoen seutu Etelä-Pohjanmaalla. Viljo Pelli puolestaan perusti Kokemäen Linja Oy:n, joka oli parin vuosikymmenen ajan Kokemäen suurin liikenneyritys.
Alkuvuodet 1936–1939
Satakunnan Liikenteen perustajaosakkaat olivat Jalmari Niinikoski, Arvo Kreula, Lauri Kreula ja Eero Louhi. Yhtiön ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi valittiin Jalmari Niinikoski. Vuonna 1938 Satakunnan Liikenteellä oli hoidettavanaan 19 linjaa. Jalmari Niinikoski sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1953 ja vuorineuvoksen arvonimen vuonna 1977. Yhtiön aloittaessa toimintansa sillä oli 23 linja-autoa. Vuonna 1939 kolmivuotias Satakunnan Liikenne oli Linja-autoliiton jäsenyrityksistä automäärällä mitattuna yhdeksänneksi suurin 40 autolla. Sota-aikana suuri osa Satakunnan Liikenteen linja-autoista otettiin puolustusvoimien käyttöön ja muutettiin ambulansseiksi. Vuodesta 1942 Satakunnan Liikenne oli osakkaana tamperelaisessa autokoritehdas Ajokki Oy:ssä.
Liikenteen kasvu 1950–1970
Satakunnan Liikenne aloitti pikavuoroliikenteen välillä Pori–Rauma–Turku vuonna 1950, välillä Turku–Pori–Vaasa vuonna 1953 sekä reiteillä Helsinki–Forssa–Huittinen–Pori (yhdessä Lauttakylän Auto Oy:n kanssa) ja Helsinki–Forssa–Huittinen–Rauma vuonna 1958. Porin ja Turun välinen pikavuoro oli järjestyksessä Suomen toinen; maan ensimmäisen pikavuoron oli aloittanut Onni Vilkas välillä Kotka–Helsinki. Satakunnan Liikenteen pikavuoroilla työskentelivät myös Suomen ensimmäiset ns. autoemännät vuodesta 1953 lähtien. Vuonna 1955 Satakunnan Liikenne myi osuutensa Ajokki Oy:ssä Valmetille sekä Posti- ja lennätinhallitukselle tarvitessaan siihen sitomaansa pääomaa oman toimintansa kehittämiseen. Vuoteen 1959 mennessä yhtiö oli kasvanut Linja-autoliiton toiseksi suurimmaksi jäseneksi 71 autollaan. Yhtiön automäärä oli suurimmillaan 1960-luvun lopulla, jolloin sillä oli 93 linja-autoa. Vuonna 1971 sijoitus oli kahdestoista 80 autolla. Vuonna 1962 Satakunnan Liikenne jatkoi Helsingin ja Porin välistä pikavuoroa Vaasaan. Yhtiöllä oli muutamien vuosien ajan oma autokoritehdas, mutta 1960-luvun alusta lähtien Satakunnan Liikenteen kaluston rungon muodostivat Kutter-koreilla varustetut Scania- ja Volvo-linja-autot.
Itsenäisen yhtiön loppuvuodet
Vuonna 1996 Satakunnan Liikenteellä oli 56 linja-autoa, sen palveluksessa oli 180 työntekijää ja sen liikevaihto oli 48 miljoonaa markkaa, josta pikavuorojen osuus oli runsaat 80 prosenttia. Lisäksi yhtiöllä oli paikallisliikennettä Pori–Rauma–Kokemäki-alueella. Yhtiön tuolloinen toimitusjohtaja oli Jalmari Niinikosken poika Altti Niinikoski.
Yritysjärjestelyjä 2007–2010
Koiviston Auto -yhtymä osti Satakunnan Liikenne Oy:n koko osakekannan 27. marraskuuta 2007. Kaupantekohetkellä Satakunnan Liikenne Oy:n liikevaihto oli 9,7 miljoonaa euroa, siinä työskenteli 174 henkilöä ja sillä oli 54 linja-autoa. Keväällä 2008 Satakunnan Liikenne myi Vaasan alueella harjoittamansa paikallisliikenteen ja neljä linja-autoa vaasalaiselle Oy Wiik & Ström Ab:lle.
Marraskuussa 2008 Satakunnan Liikenne osti raumalaisen Oras Liikenne Oy:n koko osakekannan. Kauppaan kuului myös Oras Liikenteen uusikaupunkilainen tytäryhtiö Lokkilinjat Oy. Kauppaan sisältyi 40 linja-autoa, yhtiöt sulautettiin ostajayritykseen ja ostettujen yritysten 52 työntekijää siirtyivät Satakunnan Liikenteen palvelukseen. Oraksen suku oli tammikuussa 2005 myynyt Oras Liikenne Oy:n kuuden turkulaisen linjaliikenneyrityksen muodostamalle yhtymälle.
Vuonna 2008 aiemmin yhtymään kuulunut Lauttakylän Auto fuusioitiin Satakunnan Liikenteeseen. Tammikuussa 2009 Satakunnan Liikenne osti nakkilalaisen Pauli Ketonen Oy:n, joka ajoi linjaliikennettä Porin ja Nakkilan välillä sekä Nakkilan koululaisliikennettä. Maaliskuussa 2010 Satakunnan Liikenteelle siirtyi Veolia Transport West Oy:n Pori–Lavia-alueen vakiovuoroliikenne ja Pori–Tampere-pikavuoroliikenne.
Yhteisyritykset
Satakunnan Liikenne oli vuosina 1942–1955 osakkaana tamperelaisessa autokoritehtaassa Ajokki Oy:ssä. Vuonna 1991 Satakunnan Liikenne oli yksi ExpressBus-järjestelmän perustajaosakkaista. Yhtiö liitti järjestelmään 30 autoa, jolloin siitä tuli yhteenliittymän kolmanneksi suurin jäsenyritys. Koiviston Auto -kaupan yhteydessä yhtiö irrotettiin ExpressBus-yhteenliittymästä, ja autot maalattiin uudelleen yhtymälle tyypilliseen tyyliin.
Koskenniska (Iitti)
Koskenniska on noin 80–120 metrin korkeudella merenpinnasta, korkeimpana kohtana Ojamäki. Itä–länsi-suunnassa Koskenniskan kylän läpi kulkee osa Salpausselän harjua, johon vesi on puhkaissut aikanaan uoman, josta kohtaa varsinainen Kymijoki alkaa. Uomaan on tehty maantie- ja kävelysillat vehnämyllyn viereen. Silloilta näkyy joen alajuoksulla Koskenniskaan rakennettu vesivoimalaitos, jonka länsipuolella kuohui ennen voimalaitoksen rakentamista Pietilän koski. Yläjuoksulta, entisen Koskenniskan kosken alueelta, alkaa kesämökkien reunustama Konnivesi. Vesireitti jatkuu Heinolaan, jonne on matkaa vajaa 20 kilometriä, ja sieltä aina Päijänteelle asti. Kimolan uittokanava alkaa Koskenniskasta ja päättyy alajuoksulla Jaalaan Pyhäjärvelle. Vierumäki ja sen urheiluopisto vapaa-ajanviettomahdollisuuksineen on 15 km:n ja Lahti noin 35 km:n päässä. Kouvolaan matkaa kertyy noin 50 km.
Sergei Movsesian
Sergei Movsesian (s. 3. marraskuuta 1978 Tbilisi, Georgia) on slovakialainen shakin suurmestari. Movsesian syntyi Tbilisissä, Georgiassa. Hän muutti perheensä kotimaahan, Armeniaan, jossa hän asui teini-ikäänsä asti. Nykyisin hän asuu Tšekissä ja edustaa Slovakiaa.
Valtion audiovisuaalinen keskus
Valtion audiovisuaalinen keskus (Valtion av-keskus, VAVK) oli vuosina 1976–1994 toiminut Suomen valtion laitos. Sen tehtävänä oli yhdessä kouluviranomaisten kanssa hoitaa audiovisuaalisen oppimateriaalin levitystä, tuotantoa ja valmistusta.
VAVK perustettiin vuonna 1976 jatkamaan Valtion opetuselokuvatoimikunnan tehtäviä. Tuotanto- ja jakelujärjestelmän avulla pyrittiin takaamaan oppilaitosten audiovisuaalisen opetusmateriaalin saatavuus tasapuolisesti maan eri osissa sekä lisäämään tuolloin riittämättömäksi todettua esitysmateriaalia. Omatuotannon ohella VAVK maahantoi ja lokalisoi ulkomaisia opetus- ja lastenelokuvia. Keskus julkaisi Oppima - LärMed -nimistä opetuselokuviin ja viestintäkasvatukseen keskittynyttä julkaisua. Lisäksi VAVK tarkasti ja hyväksyi opetuskäyttöön tarkoitetut elokuvat.
1990-luvulle tultaessa VAVK tuotti, maahantoi, myi ja lainasi elokuvia, videoita ja Yleisradion videonauhoitteita oppilaitoksille. Oma tuotanto oli niukkaa - opetusohjelmien tuotanto oli keskittynyt Yleisradiolle sekä yksityisille tuotantoyhtiöille, joilta levitettävät ohjelmat hankittiin. Viimeisenä toimintavuonna julkaistiin ensimmäinen multimedia-cd viestintäkasvatuksesta.
Valtion audiovisuaalinen keskus lakkautettiin Eduskunnan päätöksellä 1. maaliskuuta 1994 ja sen tehtävät siirrettiin opetushallitukselle. VAVK tuotti tai lokalisoi toimintansa aikana yli 500 eri elokuvaa, minkä lisäksi se levitti Yleisradion opetusohjelmia ja yksityisten tuotantoyhtiöiden tuotantoa. Keskuksen lakkautuksen jälkeen Yleisradio otti itse hoitaakseen opetusohjelmiensa jakelun. Opetushallituksessa julkaisutuotanto jatkui yhdistämällä VAVK:n Oppima - LärMed ja opetushallituksen tietokone-ohjelmiin erikoistunut Valikko- julkaisu uudeksi OTE - Opetus & Teknologia -lehdeksi, jonka teemoina jatkuivat viestintäkasvatus ja tietoteknologian opetuskäyttö.
Crispin Glover
thumb|Crispin Glover vuonna 2012. Crispin Hellion Glover (s. 20. huhtikuuta 1964 New York City) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Paluu tulevaisuuteen -elokuvan George McFlyn roolista ja "Creepy Thin Manin" roolista elokuvassa Charlien enkelit. Glover esitti myös Epic Moviessa Willy Wonkaa, ja hän näytteli myös Tim Burtonin elokuvassa Liisa Ihmemaassa Staynen roolia.
Lapsuus ja uran alku
Glover syntyi New Yorkissa mutta muutti 5-vuotiaana Los Angelesiin. Ensimmäisen elokuvaesiintymisensä Glover teki vuonna 1981 ja televisiossa 1982.
Viljakäärme
Viljakäärme (Pantherophis guttatus, aik. Elaphe guttata) on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva pohjoisamerikkalainen käärmelaji. Se on kuristajakäärme, eikä sillä siten ole myrkkyhampaita. Viljakäärme kasvaa noin 90–150 senttimetriä pitkäksi. Viljakäärmeellä esiintyy normaalin eli luonnonmukaisen lisäksi monia jalostettuja värimuotoja kuten amelanistinen, anerytristinen, snow, hypomelanistinen, okeetee, käänteinen okeetee, sunglow, caramel, ghost, bloodred, miami phase, candycane, charcoal, pewter ja creamsicle. Yhteensä niitä on noin 70 erilaista. Viljakäärme elää keskimäärin 15–20-vuotiaaksi; ennätys on 25 vuotta.
Levinneisyys ja elinympäristö
Viljakäärmeen asuinalueeseen kuuluu kauttaaltaan Yhdysvaltojen kaakkoisosat. Alue kattaa näin ollen Philadelphian, Miamin, New Orleansin sekä Saint Lousin nelikulmioisen alueen sisäosat. Viljakäärmeet elävät kovin vaihtelevissa ympäristöissä, ne viihtyvät sekä kuivassa että kosteassa ilmastossa. Suurimmassa osassa asuinympäristöään viljakäärmeet elävät hiekkaisissa mäntymetsissä sekä ruohoisissa ja pensasalueilla. Levinneisyysalueen eteläisissä osissa sekä Floridan eteläkärjen saaristossa on trooppista metsää sekä suota. Viljakäärme on semi-fossoriaalinen eli se viettää suuren osan ajastaan maan alla. Viljakäärmeet oleskelevat maakerroksen ja kivien alla, ontoissa puunrungoissa sekä nisäkkäiden rakentamissa käytävissä. Ihmisasutuksen lähellä viljakäärmeitä löytää useiltakin paikoilta kuten viljelyksiltä, puutarhoista, hylätyistä putkistoista ja rakennusten perustuksista. Vaikka viljakäärme on maassa elävä laji se osaa myös käyttää hyödykseen korkeuden ja ne kiipeilevätkin suhteellisen ketterästi. Viljakäärme on hämäräaktiivinen ja liikkuu siis enimmäkseen illalla auringon laskettua sekä toisaalta varhain aamulla.
Terraariossa
Viljakäärmeen poikasia pidetään tarpeeksi suuressa säilytyslaatikossa tai muussa pakovarmassa ilmastoidussa laatikossa tai terraariossa, esimerkiksi faunaboksissa. Liian isossa terraariossa viljakäärmeen poikaset ahdistuvat ja lopettavat syömisen. Myös käärmeen tarkkailu on pienessä terraariossa tai faunaboksissa helpompaa. Käärmeen voi siirtää varsinaiseen terraarioonsa noin puolivuotiaana. Viljakäärmeellä pitää olla terraariossa, oksia ja ylipäätäänsä suojapaikkoja.
Aikuisen viljakäärmeen terraarion tulisi sisältää paljon piilopaikkoja, jotta se tuntisi olonsa turvalliseksi, terraariossa tulisi olla myös mahdollisuus kiipeillä (oksia tai kallioseinämä) ja kaivella (tarpeeksi pohjamateriaalia). Terraarion koko olisi vähintään esim. 90 × 40 × 70 cm tai suurempi, jotta käärmeellä olisi riittävästi tilaa liikkua ja mahdollisuus käyttää lihaksiaan. Viljakäärmeellä, kuten muillakin matelijoilla, tulee myös olla lämpimämpi ja viileämpi pää terraariossa. Viljakäärmeellä pitää olla vesiastia, johon se mahtuu kokonaan.
Ruokinta
Pieni poikanen syö pakastettuja ja sen jälkeen sulatettuja ”pinkkejä” eli vastasyntyneitä hiiriä. Poikasta ruokitaan noin 4–6 päivän välein. Ruoan koko ja ruokintaväli kasvaa käärmeen mukana; keskenkasvuinen käärme syö noin viikon välein ja aikuinen noin 2 viikon välein. Sopivalla kasvuvauhdilla käärme on täysikasvuinen noin 4–6 vuoden iässä, joka tarkoittaa 100–200 gramman painonnousua vuodessa.
Nahanluonti
Muiden matelijoiden tavoin myös viljakäärmeet luovat aika ajoin nahkansa. Nahan luominen on matelijoiden tapa uudistaa ihoaan, kun nisäkkäiden iho irtoaa pieninä mikroskooppisina paloina eli hilseenä. Koska käärmeen iho ei veny rajattomasti, luovat pienet poikaset nahan paljon useammin kuin täysikasvuiset käärmeet. Poikaset voivat luoda nahan jopa 6–10 kertaa ensimmäisen vuoden aikana, kun taas täysikasvuiset yksilöt luovat nahkansa noin 3–5 kertaa vuodessa. Käärmeen nahka irtoaa useimmiten yhtenäisenä sukkana. Käärmeeseen ei saa koskea kun se on vaihtamassa nahkaa. Nahanluonnin lähestyessä käärmeen silmät muuttuvat sameiksi ja ihon väri harmahtavaksi. Värin muuttuminen johtuu vanhan nahan alle kertyvästä nesteestä, joka saa lopulta aikaan ulomman ihokerroksen irtoamisen.
West (sukunimi)
West on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Tarnówin piirikunta
Tarnów on yksi Vähä-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 201 497. Kunnat Tarnówin piirikunnassa ovat Ciężkowice, Gromnik, Lisia Góra, Pleśna, Radłów, Ryglice, Rzepiennik Strzyżewski, Skrzyszów, Szerzyny, Tarnów, Tuchów, Wierzchosławice, Wietrzychowice, Wojnicz, Żabno ja Zakliczyn. vasen|pienoiskuva|220px|Tarnówin väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,4 prosenttia oli naispuolisia ja 49,6 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 62,6 prosenttia ja eläkeläiset 18,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa tasan 40 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 2 054 lasta. Tarnówin piirikunnan väkiluku on kasvanut lähes suoraviivaisesti koko 2000-luvun ajan ja sen ennustetaan kasvavan 202 227 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Brian Flynn
Ura
Työsulkukauden 2012–2013 aikana Flynn kutsuttiin 1. maaliskuuta 2013 NHL:ään, jossa hän teki 7. maaliskuuta ensimmäisen maalinsa New Jersey Devilsiä vastaan.
8. maaliskuuta
8. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 67. päivä (68. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 298 päivää.
8. maaliskuuta on kansainvälinen naistenpäivä.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 7. maaliskuuta, 9. maaliskuuta
Keskustan Helsingin piiri
Keskustan Helsingin piiri on yksi Suomen Keskustan 21 piirijärjestöstä. Se asettaa Helsingin vaalipiirissä eduskuntavaaliehdokkaat sekä hyvinvointialueen tehtäviä hoitavassa Helsingin kaupungissa kuntavaaliehdokkaat.
Whitey Lockman
thumb|Whitey Lockman Carroll Walter ”Whitey” Lockman (25. heinäkuuta 1926 – 17. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja -valmentaja. Hän pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 5. heinäkuuta 1945 ja viimeisensä 24. kesäkuuta 1960.
New York Giants kiinnitti Lockmanin jo vuonna 1943. Hän oli All-Star-pelaajana 1952 ja siirtyi valmennustöihin heti peliuransa päätyttyä.
LucasArts
LucasArts oli videopelien kehittäjä sekä julkaisija ja elokuvayhtiö Lucasfilm Ltd.:n tytäryhtiö. Se tunnettiin erityisesti Tähtien sota- ja Indiana Jones-elokuvasarjoihin liittyvistä peleistään sekä seikkailupeleistään. Vuonna 2012 Disney osti Lucasfilmin ja samalla LucasArtsin. LucasArtsin oma pelien kehitys päättyi, ja yhtiö jatkaa oikeuksien lisensoijana muille peliyhtiöille.
Historia
Yhtiö sai alkunsa vuonna 1982 perustetusta George Lucasin elokuvayhtiö Lucasfilmin peliosastosta (Games Group). Lucas halusi laajentaa yhtiötään uusille viihteen alueille, ja yhteistyössä Atarin kanssa peliosasto tuotti ensimmäiset pelinsä, kuten Ballblazer ja Rescue on Fractalus. Näitä ei kuitenkaan julkaistu, sillä laittomat kopiot peleistä levisivät kuukausia ennen suunniteltuja julkaisupäivämääriä. Pelit löysivät tiensä kauppojen hyllyille vasta myöhemmin, kun Epyx ilmaisi kiinnostuksensa niihin. Vuonna 1984 pelit julkaistiin Lucasfilm Games -nimen alla.
Vuonna 1990 Lucasfilm Gamesista tuli osa uutta LucasArts Entertainment Companya yhdessä Industrial Light & Magic- ja Skywalker Sound -yhtiöiden kanssa. Myöhemmin ILM ja Skywalker Sound yhdistyivät Lucas Digital Ltd.:ksi, jolloin LucasArtsista tuli entisen peliosaston virallinen nimi.
Vuonna 2012 Disney ilmoitti ostavansa Lucasfilmin neljällä miljardilla dollarilla, johon sisältyi LucasArts.
Seikkailupelit
Ensimmäisen seikkailupelinsä, Labyrinthin, Lucasfilm Games julkaisi vuonna 1986. Se perustui samannimiseen Lucasfilmin elokuvaan. Seuraavana vuonna julkaistiin Maniac Mansion, joka oli varsinainen lähtölaukaus yhtiön maineelle tasokkaiden seikkailupelien kehittäjänä ja joka käytännössä aloitti koko "point-and-click" (osoita-ja-klikkaa) -seikkailupelien lajityypin. Maniac Mansionia seurasi Zak McKracken and the Alien Mindbenders. Sekä Maniac Mansion että Zak McKracken saivat osittain ristiriitaisen vastaanoton, mutta niillä on nykyään jonkinlainen kulttimaine. 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa LucasArts julkaisi myös arvostettuja toisen maailmansodan lentosimulaattoreita: Battlehawks 1942, Their Finest Hour: The Battle of Britain sekä Secret Weapons of Luftwaffe.
Tunnettuja seikkailupelien kehittäjiä yhtiössä olivat muun muassa Ron Gilbert ja Tim Schafer.
1990-luvulla LucasArts julkaisi useimmat tunnetuimmista seikkailupeleistään, kuten Monkey Island -sarjan neljä osaa sekä Indiana Jones and the Fate of Atlantisin, Day of the Tentaclen, Sam & Max Hit the Roadin, The Digin ja Grim Fandango -seikkailut. Näitä pelejä pidetään edelleen parhaina lajityyppinsä edustajina.
Alan harrastajat ovat luoneet pelien käyttämän SCUMM-pelimoottorin tietojen käyttämiseen ScummVM-tulkkiohjelman, jolla vanhat pelit ovat pelattavissa.
Tähtien sota -pelit
Lucasfilmin omistamaan Tähtien sota -lisenssiin LucasArts koski pelien kehittäjänä ensimmäisen kerran vasta 1990-luvun alkupuolella julkaistessaan avaruustaistelusimulaattori X-Wingin. Vain CD-ROM:lla julkaistu multimediapeli Rebel Assault oli yksi yhtiön suurista menestyksistä, ja sitä pidettiin yleisesti yhtenä CD-asemien myyntiä suuresti vauhdittaneena pelinä Mystin ohella. LucasArtsin myöhempiä Tähtien sota -julkaisuja ovat muun muassa TIE Fighter, Dark Forces sekä Jedi Knight: Dark Forces 2 ja vuosituhannen vaihteesta alkaen uuden Tähtien sota -trilogian tapahtumiin perustuvat pelit. Tietokoneroolipeli Knights of the Old Republic on kerännyt jonkin verran kiitosta. Suosituin Lucasartsin tuottama peli on Star Wars Battlefront. Se valmistui vuonna 2004 ja myi platinaa. Battlefront sai jatko-osan marraskuussa 2005. Samoin yksi uusimmista vuonna 2008 tehty Tähtien sota -peli on Star Wars: The Force Unleashed.
Josef Odložil
Josef Odložil (11. marraskuuta 1938 Otrokovice – 10. syyskuuta 1993 Olomouc) oli tšekkoslovakialainen keskimatkojen juoksija. Hänen merkittävin saavuutuksensa oli Tokion vuoden 1964 olympialaisten 1 500 metrin hopea.
Urheilu-ura
thumb|left|250 px|Kuva vuoden 1968 Tokion olympialaisten loppukilpailusta. Kansainvälisesti Odložil esiintyi ensi kerran Belgradin vuoden 1962 EM-kisoissa, joissa hän eteni 800 metrillä välieriin. Sen jälkeen hän siirtyi juoksemaan enemmän pitempiä matkoja päämatkan ollessa 1 500 metriä. Vuoden 1964 Tokion olympialaisista tuli sitten Odložilin juoksijamenestyksen huippukohta. Hän eteni alku- ja välierien kautta loppukilpailuun, jossa hän hieman yllättäenkin otti olympiahopeaa Uuden-Seelannin Peter Snellin viedessä ylivoimaisen voiton. Seuraavana vuonna Odložil paransi useita Tšekkoslovakian ennätyksiä eli 1 000, 2 000 ja 2 500 metrin maansa ennätyksiä. Huippuna kyseisenä kautena voi pitää 8. syyskuuta 1965 hänen Stará Boleslavissa juoksemaansa 2 000 metrin uutta ME:tä aikaan 5.01,2, jolla hän paransi Ranskan Michel Jazyn edellisenä vuonna juoksemaa matkan ME:tä. Vuoden 1966 EM-kisoista Budapestissä tuli Odložille pettymys, sillä hän putosi jo alkuerissä. Menestystä tuli kuitenkin seuraavan vuoden EM-sisähallikisoissa Prahassa, jossa hän Britannian John Whettonin jäljessä otti hopeaa. Odložil kilpaili vielä seuraavan vuoden Meksikon olympialaisia edeten 1 500 metrillä loppukilpailuun, jossa hän oli kahdeksas. Kausi 1968 oli hänen viimeinen kilpailukautensa.
Urheilu-uran jälkeinen aika
thumb|left|250 px|Věra Čáslavskán ja Josef Odložilin häät Meksikon olympialaisten aikaan kaupungin katedraalissa oli ajankohdan suuri mediatapahtuma. Josef Odložil tuli suurelle yleisölle tunnetuksi Meksiskon olympialaisten aikaisista häistään, sillä hänen morsiamensa oli kuuluisa ja juuri Meksikon olympialaisissa hyvin menestynyt voimitelijka Věra Čáslavská. Hääjuhla oli Meksiko cityssä kaupungin katedraalissa. Vieraita häissä oli tuhansittain. Häät oli todellinen mediatapahtuma. Heille syntyi kaksi lasta, poika Martin ja tytär Radka. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1987. Toisesta avioliitosta Odložilla oli kaksi lasta.
Palattuaan kotimaahansa Tšekin tasavaltaan Irakin kommenukselta kesällä 1993 Josef Odložililla ja hänen ensimmäisestä avioliitosta syntyneellä Martin-pojalla tuli riitaa. Isä-Josef sai riidassa iskun päähänsä, joka johti pian kuolemaan 10. syyskuuta 1993. Tuomioistuin tuomitsi Martin Odložilin neljäksi vuodeksi vankeuteen, mutta presidentti Václav Havel armahti hänet vuonna 1997, koska kuolinsyy ei ollut täysin selvä.
Muisto
Vuodesta 1994 lähtien on hänen muistokseen järjestetty vuosittain Prahassa yleisurheilussa "Josef Odložilin muistokisat".
West
West (englantia, saksaa, suomeksi ’länsi’) voi tarkoittaa seuraavia:
Estadio Municipal de Concepción
Estadio Municipal de Concepción on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Concepciónin kaupungissa Chilessä. Stadion otettiin käyttöön vuonna 1962 ja sen nykyinen yleisökapasiteetti on 33 000. Se toimii muun muassa paikallisen jalkapalloseura Universidad de Concepciónin kotikenttänä.
Stadion toimii yhtenä pelipaikkana vuoden 2015 Copa Américassa.
Tetrafluorieteeni
Tetrafluorieteeni eli tetrafluorietyleeni (C2F4) on eteenin täysin fluorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään pääasiassa polymeerien kuten teflonin valmistuksessa.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa tetrafluorieteeni on ulkomuodoltaan väritön kaasumainen aine. Yhdiste polymeroituu helposti ja polymeroitumisreaktio on voimakkaasti eksoterminen. Joutuessaan hapen kanssa kosketuksiin tetrafluorieteeni voi muodostaa muiden alkeenien tavoin helposti räjähtäviä peroksideja. Jos ilmaa ei ole läsnä tetrafluorieteeni hajoaa helposti hiileksi ja tetrafluorimetaaniksi. Kuumennettaessa yhdistettä yli 600 °C:n lämpötilaan siitä voi muodostua heksafluoripropeenia ja perfluori-isobuteenia. Tetrafluorieteeniä kuljetetaan nesteytettynä ja paineenalaisena ja tällöin siihen lisätään stabilisaattoriksi tyypillisesti joko pineeniä tai limoneenia.
Valmistus ja käyttö
Tetrafluorieteeniä valmistetaan useilla tavoilla. Kaksi teollisuudessa tyypillisimmin käytettyä menetelmää ovat kaasufaasissa 600–900 °C:n lämpötilassa tapahtuvat trifluorimetaanin tai klooridifluorimetaanin pyrolyysireaktiot. Näissä reaktioissa syntyy tetrafluorieteenin lisäksi vetykloridia tai vetyfluoridia ja usein sivutuotteena myös fluorattuja ja kloorattuja hiilivetyjä. Tetrafluorieteeniä voidaan valmistaa myös kuumentamalla tetrafluorimetaania sähköisessä ahjossa, 1,2-dikloori-1,1,2,2-tetrafluorietaanin metallikatalysoidulla kloorinpoistoreaktiolla tai kuumentamalla trifluorietikkahappoa.
Tetrafluorieteenin tärkein käyttökohde on polymerointi tefloniksi katalyyttien avulla. Siitä voidaan valmistaa myös homopolymeerejä, joissa toisena monomeerinä voi olla eteeni, heksafluoripropeeni, propeeni tai isobuteeni. Perfluorinitrosoalkaanien kanssa se muodostaa nitrosokumeja. Tetrafluorieteeniä voidaan käyttää myös fluorattujen alkaanien kuten jodifluorialkaanien valmistukseen ja karbonyylifluoridin tuotantoon.
Alfred Nzo
thumb|Alfred Nzo (1977) Alfred Baphethuxolo Nzo (19. kesäkuuta 1925 – 13. tammikuuta 2000 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen apartheidin vastaisen taistelun johtaja ja maan ensimmäinen musta ulkoministeri.
Alfred Nzo opiskeli Fort Haren yliopistossa ja liittyi siellä apartheidia vastustavan ANC:n nuorisojärjestöön. Hän aktivoitui poliittisesti 1950-luvun alussa toimiessaan terveystarkastajana Johannesburgin kurjimmilla alueilla ja oli organisoimassa ensimmäisiä apartheidin vastaisia kampanjoita. Vuonna 1956 hän menetti työpaikkansa ja joutui toistuvasti pidätetyksi. Vuosina 1963–1964 hän istui sellissä 238 päivää.
Päästyään vankilasta Nzo lähti maanpakoon. Hän toimi ANC:n lähettiläänä Kairossa ja New Delhissä. Hänet valittiin järjestön pääsihteeriksi vuonna 1969 ja tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1991 saakka. ANC:n voitettua Etelä-Afrikan ensimmäiset vapaat vaalit vuonna 1994 Nzo valittiin maan ulkoministeriksi, jona hän toimi vuoteen 1999 saakka.
Mössbauerin ilmiö
Mössbauerin ilmiöllä tarkoitetaan kahden samanlaisen atomiytimen, lähteen ja absorbaattorin, välistä rekyylitöntä gammakvantin emissiota ja absorptiota eli gammaresonanssia.
Gammaresonanssissa lähde on virittyneessä tilassa oleva atomiydin, joka rekyylittömästi emittoi gammakvantin eli fotonin. Absorbaattori on samanlainen, mutta perustilassa oleva atomiydin, joka rekyylittömästi absorboi siihen törmäävän fotonin ja virittyy. Rudolf Mößbauer sai ilmiön selittämisestä Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1961.
Mössbauerin ilmiötä esiintyy noin kolmanneksella alkuaineista. Etenkin raudalla, ja väheisemmässä määrin tinalla, sitä on käytetty apuna näiden aineiden kemian tutkimiseen.
Kvanttiteorian mukaan perustilassa oleva atomiydin pystyy absorboimaan siihen törmäävän fotonin, jos tällä atomiytimellä on sellainen viritetty tila, jonka viritysenergia W on sama kuin fotonin energia. Tämä tosin pätee vain, jos ytimen massa oletetaan äärettömäksi; todellisuudessa liikemäärän säilymislain takia osa fotonin energiasta menee rekyylinä ytimen liike-energiaksi.
Kun kirjoitetaan liikemäärän ja energian säilymislait, saadaan yhtälöryhmä (olettaen, että ytimen massa ei muutu reaktiossa) missä ja  ovat ytimen massa ja alkunopeus,  ytimen loppunopeus,  ytimen saama viritysenergia,  valon nopeus,  fotonin taajuus ja  Planckin vakio.
Jotta ydin saataisiin viritettyä, on rekyylihäviön yleensä oltava pieni. Mößbauer ratkaisi ongelman vuonna 1958 käyttämällä kidehilaan sidottua radioaktiivista isotooppia. Tällöin rekyyli tulee koko kiteelle, jonka massa on huomattavasti ytimen massaa suurempi, ja rekyylihäviö on täten pieni.
Mössbauerin ilmiö on Mössbauerspektroskopian eli gammaresonanssispektroskopian perusta.
Atte Pentikäinen
Atte Pentikäinen (s. 13. joulukuuta 1982 Juupajoki) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 450 runkosarjaottelua tehopistein 6+44=50 ja keräten 711 jäähyminuuttia sekä 71 pudotuspeli/playout/liigakarsintaotteluaottelua tehden yhden maalin ja keräten 28 jäähyminuuttia. Pentikäinen voitti yhden hopean (2006) ja kaksi pronssia (2008 ja 2016). Hän pelasi urallaan myös Ruotsissa, Slovakiassa ja Saksassa.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston mukaan Pentikäinen oli isokokoinen puolustava puolustaja, joka oli vahva kulmaväännöissä ja maalinedustalla. Hän luisteli kokoisekseen varsin sulavasti, mutta ei kuitenkaan kiihtynyt kovin nopeasti. Pentikäisellä oli myös hyvä laukaus, mutta hänen hyökkäyspään taitonsa olivat varsin rajalliset muuan vision ja pelikäsityksen osalta. Pentikäinen oli myös melko jäähyherkkä.
Junioriura ja kausi Mestiksessä
Pentikäinen aloitti jääkiekon Oriveden Fortunassa. Hän siirtyi kuitenkin jo varhain juniorina Tapparaan. Pentikäinen voitti seurassa C-nuorten SM-pronssia vuonna 1999 ja A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2001. Jäätyään yli-ikäiseksi A-nuorissa hän teki 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen Tapparan kanssa kauden 2003–2004 kynnyksellä. Pentikäinen teki liigadebyyttinsä kauden viidennessä ottelussa 20. syyskuuta 2003 vieraissa JYPiä vastaan. Hän kuitenkin mursi ottelussa nilkkansa, eikä pelannut kauden aikana enää SM-liigassa.
Ässät ja Färjestad
Kaudeksi 2004–2005 Tappara vuokrasi Pentikäisen Porin Ässiin. Hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa SM-liigassa tehden 53 runkosarja- ja kahdessa pudotuspeliottelussa tehot 2+1=3. Jäähyminuutteja Pentikäiselle kertyi yhteensä 99. Pentikäisen liigauran avausmaali syntyi 30. syyskuuta 2004 vieraissa Saimaan Palloa. Toukokuussa 2005 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ässien kanssa. Pentikäinen teki kaudella 2005–2006 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 1+7=8. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Pentikäinen siirtyi kaudeksi 2006–2007 try-outin kautta Ruotsin Elitserienissä pelaavaan Färjestad BK:hon. Hän teki koko joukkueen kauden avausmaalin ensimmäisessä runkosarjaottelussa 18. syyskuuta 2006 Luleå HF:ää vastaan, mutta se jäi lopulta koko Pentikäisen kauden ainoaksi tehopisteeksi. Hän edusti edellisellä kaudella Ruotsin-mestaruuden voittanutta Färjestadia kauden aikana myös Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa.
Paluu Tapparaan
Kaudeksi 2007–2008 Pentikäinen palasi kaksivuotisella sopimuksella Tapparaan. Marraskuussa 2007 joukkue vuokrasi hänet kymmenen ottelun ajaksi Jokereihin paikkaamaan loukkaantumia. Pentikäinen palasi kuitenkin kahdeksan ottelun jälkeen Tapparaan Jokereiden hankittua uusia puolustajia. Hän jäi Tapparassa melko pieneen rooliin, mutta Pentikäinen keräsi peliaikaansa nähden kuitenkin yhteensä 53 runkosarjaottelussa (myös Jokereissa pelatuissa) varsin runsaat 98 jäähyminuuttia. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Toukokuussa 2009 Pentikäinen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Tapparan kanssa.
Kaudella 2009–2010 Pentikäinen keräsi SM-liigan yhden kauden jäähyennätyksensä 133 minuutillaan, joilla hän sijoittui jäähypörssissä seitsemänneksi. Pentikäinen teki liigauransa ensimmäisen pudotuspelimaalin "Villi kortti" -kierroksen ensimmäisessä ottelussa 23. maaliskuuta 2010 Jokereita vastaan. Osuma oli hänelle kauden ensimmäinen, sillä Pentikäinen ei tehnyt runkosarjassa yhtään maalia. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Polvivamman takia hieman rikkonaisen kauden jälkeen, toukokuussa 2010 Pentikäisen polvi leikattiin ja hän oli useita kuukausia sivussa pelikentiltä. Pentikäinen palasi kaukaloihin marraskuussa 2010 tehtyään ottelukohtaisen sopimuksen Mestis-joukkue Lempäälän Kisan kanssa. Joulukuussa hän palasi loppuvuoden kestäneellä sopimuksella Tapparaan, jonka kanssa Pentikäinen teki loppukauden 2010–2011 kattaneen jatkosopimuksen tammikuussa 2011.
Poprad, Ilves ja Kärpät
Myös kausi 2011–2012 Pentikäisellä alkoi ottelukohtaisella sopimuksella marraskuussa LeKissä. Tammikuussa 2012 hän siirtyi loppukaudeksi Slovakian Extraligassa pelaavaan HK Popradiin. Pentikäinen jatkoi joukkueessa myös kaudella 2012–2013, mutta hän palasi marraskuussa 2012, jälleen ottelukohtaisella sopimuksella LeKiin. Siirtotakarajalla, tammikuussa 2013 Pentikäinen siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Tampereen Ilvekseen. Saman vuoden huhtikuussa hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Kaudeksi 2014–2015 Pentikäinen nimettiin Ilveksen varakapteeniksi. Elokuussa 2015 hän siirtyi kahden kuukauden mittaisella try-out -sopimuksella Oulun Kärppiin. Pentikäinen sai syyskuun lopulla loppukauden 2015–2016 kattavan jatkosopimuksen joukkueeseen. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Pentikäinen voitti kauden aikana myös Mestarien liigan hopeaa.
Viimeinen kausi Saksassa
Pentikäinen teki kaudeksi 2016–2017 sopimuksen Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Graz 99ersiin. Hänen sopimuksessaan oli kuitenkin purkuoptio, jonka Pentikäinen käytti jo ennen kauden alkua ja siirtyi syyskuussa vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan nousijajoukkue Fischtown Pinguinsin riveihin.
Elokuussa 2017 Pentikäinen ilmoittu omalla Instagram-tilillään lopettaneensa pelaajauransa ja siirtyneen konsultti- ja tutkimusyhtiö Innolinkin palvelukseen.
Yksityiselämä
Pentikäinen on naimisissa Iholla -tositelevisiosarjasta tutun bloggaaja Karoliina Sallisen kanssa. Pentikäisen veli Matti tekee elektronista hip hopia taiteilijanimellä MattiP. Atte Pentikäisen käly ja Matin vaimo on näyttelijä Maria Ylipää.
Randall Thompson
thumb|right|150px|Randall Thompson
Randall Thompson (21. huhtikuuta 1899 New York – 9. heinäkuuta 1984 Boston) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Thompson opiskeli Harvardin yliopistossa ja sai sittemmin opetusta Ernest Blochilta. Hänen opettajiinsa kuului Harvardissa Edward Burlingame Hill. Vuonna 1922 hän sai stipendin American Academyyn (Rooma), jossa opiskeli Gian Francesco Malipieron johdolla. Hän opetti useissa korkeakouluissa ja johti vuosina 1939–1941 Curtis Institute of Musicia. Tämän jälkeen hän työskenteli Princetonin ja Harvardin yliopistoissa, joista jälkimmäisestä jäi emeritusprofessoriksi vuonna 1965.
Thompsonin tyyli oli konservatiivinen ja uusklassinen. Hänet tunnetaan varsinkin kuorosävellyksistään; näihin kuuluvat Alleluia a cappella -kuorolle (1940) ja The Testament of Freedom miesäänille ja orkesterille (1942, sanat Thomas Jefferson). Kolmesta sinfoniasta erityisesti toinen menestyi. Muihin Thompsonin teoksiin kuuluvat yksinäytöksinen ooppera Solomon and Balkis (1942) ja oratorio The Nativity According to St. Luke (1965).
Keskustan Itä-Savon piiri
Keskustan Itä-Savon piiri on yksi Suomen Keskustan 21 piirijärjestöstä. Sen piiritoimisto sijaitsee Savonlinnassa.
Armand Krajnc
Armand Krajnc (s. 7. elokuuta 1973 Landskrona) on ruotsalainen entinen nyrkkeilijä. Ammattilaisena hän oli WBO-liiton keskisarjan maailmanmestari vuosina 1999–2002. Nykyisin Krajnc toimii valmentajana ja asuu Ystadissa vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa.
Amatööriura
Armand Krajncin vanhemmat ovat lähtöisin Sloveniasta. Nuorena hän harrasti jalkapalloa ja karatea, jossa hän saavutti 1.danin mustan vyön vuonna 1992. Nyrkkeilyn Krajnc aloitti vuonna 1986 Landskrona Boxningsklubbissa. Vuonna 1991 hän sijoittui nuorten Ruotsin mestaruuskilpailuissa kolmanneksi, ja seuraavana vuonna hän voitti kilpailuissa kultaa.
Vuonna 1995 hän vaihtoi seuraa Höllviken Boxningsklubbiin. Aikuisten Ruotsin mestaruuskilpailuissa hän oli toinen vuosina 1995 ja 1996. Molempina vuosina mestaruuden voitti kymmenkertainen Ruotsin mestari Roger Pettersson. Samoina vuosina Krajnc kuitenkin voitti Slovenian mestaruuskilpailut. Vuonna 1995 hän nyrkkeili maailmanmestariksi ja vuonna 1996 Euroopan mestariksi. Molemmissa kisoissa hän edusti Sloveniaa.
Ammattilaisura
Vuonna 1996 Armand "Lion" Krajnc siirtyi ammattilaiseksi Saksaan. Ensimmäisestä kymmenestä ottelustaan Krajnc voitti yhdeksän tyrmäyksellä, ja hän oli voittamaton vielä 21 ottelun jälkeen kun hän 27. elokuuta 1999 kohtasi brittiläisen Jason Matthewsin WBO:n keskisarjan maailmanmestaruusottelussa Saksan Lyypekissä. Krajnc voitti senkin ottelun teknisellä tyrmäyksellä kahdeksannessa erässä.
Vuonna 2000 Krajnc puolusti mestaruuden menestyksekkäästi kaksi kertaa, vastustajina Jonathan Corn (voitto tyrmäyksellä) ja Bert Schenk (voitto teknisellä tyrmäyksellä). Kesäkuussa 2001 Krajncin ja Universum Box-Promotions -tallin välillä syntyi erimielisyyksiä, ja nyrkkeilijä luovutti mestaruutensa. WBO kuitenkin palautti mestaruuden hänelle. Marraskuussa samana vuonna Krajnc kohtasi toisen ruotsalaisnyrkkeilijän Paolo Roberton mestaruusottelussa, jonka Krajnc voitti tuomariäänillä 3–0. 6. huhtikuuta 2002 Krajnc kohtasi namibialaisen Harry Simonin Tanskan Kööpenhaminassa. Simon voitti ottelun tuomariäänin 2–1 ja valloitti näin mestaruuden. Tappio oli Kranjcin ensimmäinen ammattilaisena, 26 voiton jälkeen.
Armin Krajnc kävi vielä neljä ottelua, ennen kuin hän 27. maaliskuuta 2004 nousi kehään ottelemaan WBA- ja IBF-liittojen maailmanmestaruudesta ylemmässä keskisarjassa. Mestaruuden puolustaja, saksalainen Sven Ottke voitti tuomariäänin 3–0. Urallaan voittamaton Ottke ilmoitti heti ottelun jälkeen lopettavansa ammattilaisuransa, ja myös Krajnc teki saman päätöksen.
Uransa 32 ottelusta Krajnc voitti 29 (21 tyrmäyksellä) ja hävisi kolme (yksi tyrmäyksellä).
Mirror Mirror
Mirror, Mirror voi tarkoittaa:
Dudley Boyz
Dudley Boyz (esiintyy nykyisin nimellä Team 3D) on amerikkalaisen showpainin tag team -joukkue, jonka muodostavat Brother Ray ja Brother Devon. Devon ja Ray tunnetaan WWE:ssä paremmin entisillä kehänimillään: Bubba Ray Dudley ja D-Von Dudley. Myös Spike Dudley on kuulunut kokoonpanoon. Dudley Boyz painii tällä hetkellä showpainipromootio TNA:ssa.