cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lancia Stratos
Historia
Auton suunnittelusta vastasi Marcello Gandini, joka sai ideansa luomastaan prototyypistä Torinon autonäyttelyssä vuonna 1970. Auton nimen on väitetty juontuvan suunnittelijoiden ajatelleen auton näyttäneen joltain, joka on tullut stratosfääristä. Stratoksen futuristinen ja radikaalinen muotoilu johti Gandinin prototyypin, sekä tuulitunnelissa tehtyjen testien myötä, jossa pyrittiin saavuttamaan mahdollisimman pieni ilmanvastus.
Fiatin omistuksessa ollut Lancia hyötyi emoyhtiöstään moottorien suhteen. Fiatilla oli 1970-luvulla suuri omistusosuus Ferrarista ja Lancian projektiin Fiat konsernista tullut Pierre Ugo Gobatto oli aikaisemmin työskennellyt Fiatin edustajana Ferrarilla. Hän huomasi Ferrari Dino 246 olevan lähellä tuotannon loppua, jonka myötä Ferrarilta jäisi käyttämättömiä moottoreita.
Suunnitteluun tuli mukaan Gianpaolo Dallara, joka yhdessä Gandinin kanssa loi alkuperäisestä prototyypistä toteuttamiskelpoisen urheiluauton. Ensimmäisen prototyyppi Stratoksesta oli määrä esitellä Torinossa marraskuussa 1971, mutta autoa ei saatu vielä valmiiksi. Lopulta auto esiteltiin vuoden 1972 Torinon autonäyttelyssä, johon oli otettu Ferrari Dinosta peräisin oleva 2,4 litrainen V6-moottori.
Dead Space (pelisarja)
Dead Space on Electronic Artsin julkaisema selviytymiskauhupelien sarja.
The Very Best of Nazareth
The Very Best of Nazareth on Nazareth-yhtyeen kokoelma vuodelta 2002. Yhtyeen jäsenet olivat mukana valitsemassa kokoelman kappaleita.
Taka-Keljo
thumb|Taka-Keljossa sijaitsevat radio ja TV-masto
Taka-Keljo on metsäinen kaupunginosa Jyväskylän kaupungin keskustan lounaispuolella. Asukkaita siellä on vain noin 130.
Digita Oy:n Jyväskylän lähetysasema ja masto sijaitsevat Taka-Keljossa.
Taka-Keljossa on toiminut myös Taka-Keljon kansakoulu, joka lakkautettiin 1967. Nykyisin entisen koulun tiloissa toimii Jyväskylän Katulähetyksen tuetun asumisen yksikkö ja päiväkeskus Etappi.
Jyväskylän korkein kohta
Taka-Keljon mäistä korkein on 249 metrin korkuinen Pirttimäki. Sen huippu oli Jyväskylän maalaiskunnan korkein kohta ennen vuotta 1965, jolloin Taka-Keljo liitettiin Jyväskylän maalaiskunnasta kaupunkiin. Jyväskylän kaupungin korkein kohta se oli vuodesta 1965 vuodenvaihteeseen 2008–2009. Tällöin Jyväskylän korkeimmaksi kohdaksi tuli siihen liitetyllä Korpilahdella sijaitsevan Uutelanmäen huippu.
Aiheesta muualla
62.21028°N, 25.63°W
Tuvalu mo te Atua
Tuvalu mo te Atua on Tuvalun kansallislaulu ja myös valtion motto. Sen sanoitti ja sävelsi Afaese Manoa. Kappale on ollut Tuvalun kansallislauluna vuodesta 1978 lähtien.
Springdale (Arkansas)
Springdale on kaupunki Arkansas'n osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Washingtonin ja Bentonin piirikunnissa.
Raili Väre
Raili Marjatta Väre (s. 25. toukokuuta 1938 Pyhäjärvi) on suomalainen runoilija.
Springdale (Arkansas)
Springdalen väkiluku oli vuonna 45 798, ja vuonna 2005 se oli 62 050. Kaupunki on siten Arkansas'n neljänneksi suurin. Sen pinta-ala on 81,1 km², josta vettä on 0,03 %.
Chloranthaceae
Tuntomerkit
Heimon kasvit ovat ainavihantia puuvartiskasveja, joilla on nivelikkäät varret, vastakkainen lehtiasento, sahalaitaiset lehdet, pienet korvakkeet, jotka sijaitsevat tavallisesti tupen reunoilla, ja usein vahvasti turvonneet nivelet. Kukat ovat hyvin pieniä, yksineuvoisia, vastakohtaisia ja sijaitsevat tähkämäisissä ja usein haaraisissa kukinnoissa. Kukkalehdet sijaitsevat kiehkuroissa. Kehälehdet puuttuvat, eri kukissa heteitä ja emejä on yksi, samoin kärki-istukassa riippuvia ja suoria siemenaiheita. Hedelmä on mehevä, marjamainen tai luumarjamainen. Puuaines on pehmeää. Kromosomiluku n = 8, 14, 15.
Luokittelu ja evoluutio
Suvussa Hedyosmum kehälehdissä on ainutlaatuiset ikkunamaiset aukot. Sen hedekukissa on heteitä satamäärin, ja sikiäin on kehänpäällinen. Hedyosmum edustanee heimon evoluutiopuun varhaisinta kladia, ja sitä seuraavat järjestyksessä Ascarina, rosolehdet (Chloranthus) ja Sarcandra.
Konilammi (Kuhmoinen)
Konilammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Jyrkysenkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Pohjoisrannalla on kolme vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,8 metriä mpy. Siihen laskee kaksi ojaa, joista toinen tuo vettä Lehmälammista. Laskuoja lähtee lammen kaakkoispäästä ja laskee 100 metrin päässä Keskiseen. Laskuojan pudotus on 0,1 metriä.
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa lampi oli autio, mutta vuoteen 1986 mennessä lammelle oli rakennettu kolme taloa.
Springdale
Springdale voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Italianseisoja
Ulkonäkö
Italianseisoja on rakenteeltaan vahva ja tasapainoinen koira, jonka metsästysominaisuudet ovat erinomaiset. Väriltään se on valkoinen, jossa on erikokoisia oransseja tai tumman meripihkanvärisiä merkkejä, valko-vaaleaoranssi päistärikkö tai valkokastanjanruskea kimo (ruskea-roan). Symmetriset merkit päässä ovat toivottavia. Koiran raajat ovat jäntevät, ääriviivat selväpiirteiset ja lihakset hyvin kehittyneet. Uroksien säkäkorkeus on 58–67 cm, narttujen 55–62 cm. Italianseisojat painavat täysikasvuisina 25–40 kg säkäkorkeudesta riippuen. Häntä typistetään yleensä 15–25 cm:n pituiseksi, mutta Suomessa typistäminen on kiellettyä.
Luonne ja käyttäytyminen
Italianseisoja on tasapainoinen, sitkeä, luotettava, älykäs, lempeä ja oppivainen koira. Sitä on helppo kouluttaa ja se soveltuu kaikenlaiseen metsästykseen. Se soveltuu myös näyttelyihin, lenkkikoiraksi ja myös ihan kotikoiraksi kunhan sille tarjotaan virikkeitä. Metsästämään sitä ei tarvitse opettaa, vaan rodulla on perimässään satojen vuosien kokemus metsästämisestä. Italianseisoja suhtautuu vieraisiin ystävällisesti. Vahtiviettiä rodulta ei juuri löydy.
Alkuperä
Rotu on alkuperältään ikivanha, ja osa italialaisista koira-asiantuntijoista uskoo sen olevan yksi kaikkein vanhimmista metsästyskoirista. Heidän mukaansa se olisi foinikialaisten mukanaan tuomien kevyiden vinttikoirien ja paikallisten raskaampien molossikoirien välisten risteytysten tulos. Toisen teorian mukaan italianseisoja olisi syntynyt vasta 1600-luvun lopulla lintukoiran ja ajokoiran välisestä risteytyksestä.
Rotua tai sen mahdollista kantamuotoa on kuitenkin kuvattu freskoissa jo 1300-luvulla, ja niiden perusteella sen rotutyyppi on säilynyt muuttumattomana vähintään kyseiseltä ajalta asti. Se on jalostettu linnunmetsästykseen, ja se on sopeutunut alkuperäisestä verkkometsästyksestä nykyiseen ampumalla tapahtuvaan metsästykseen.
Markku Sarastamo
Markku Sarastamo (s. 1948) on kansantaiteilija ja satukirjailija, joka on luonut satuhahmo matkimustutkailija Sampo Sarastarin. Sarastamo asuu Hämeenlinnassa.
Sarastamo on esiintynyt Oulun Taidemuseossa Ällitälli-näyttelyssä sekä Kaustisella Itsetehty elämä -näyttelyssä. Hänen töitään on ollut esillä myös Helsingin Taidemuseossa ja Galleria Aarnissa Tapiolassa sekä vuonna 2006 Alajärven kaupungin galleriassa materiaalina hänen kirjoittamansa satu "Kreivitär ja hänen huikea elämänsä", uusin näyttely "Karbujo - Hiilimaa" Kuopion musiikkikeskuksessa 28.-30.7.2007 taidetapahtumassa Festivalo Arta Lumo, järjestäjänä Suomen Esperantoliitto. Vuonna 2016 Sarastamolla oli kaksi kesänäyttelyä (Mikkeli. Hauho).
Sarastamolla on myös lukuisia keksintöjä, joista maailmanmainetta on saanut Kulkuri -kuljetuksenseurantalaiteisto, jonka toteutti Elektrobit oy.
Lauluntekijä
Lauluntekijä on henkilö, joka tekee tai osallistuu tekemään kappaleita, joissa on sekä musiikkia että lyriikka tai toisin sanottuna melodia ja sanoitus. Lauluntekijä voi olla sanoittaja, säveltäjä tai molempia. Termiä lauluntekijä käytetään yleisimmin populaarimusiikissa. Lauluntekijät voivat esittää itse omia laulujaan tai tehdä niitä muille. Tekijää, joka esittää itse omia laulujaan, kutsutaan laulaja-lauluntekijäksi.
Markku Sarastamo
Satutrilogia Karbujo - Hiilimaa
"Kreivitär ja hänen huikea elämänsä" on "Karbujo - Hiilimaa" -trilogian ensimmäinen osa. Toinen osa on "Matkimustutkailija Sampo Sarastar ja hänen huimat seikkailunsa". Sampo Sarastarin käänsi englanniksi Oulussa valan tehnyt kielenkääntäjä Tero Sallamo Riihisäätiön tuella. Teos on käännetty myöskin saksaksi. Trilogian päätösjakso: "Kultaisen Pagodin arvoitus" ("La enigmo de la Ora Pagodo".) Loppujaksossa tutustutaan esperantoon tarkemmin. Karbujo -Hiilimaa -trilogia on julkaistu vain pienenä omakustannepainoksena ja ROMina, jolle on tallennettu Sarastamon satua varten maalaamia kuvia.
Satutrilogian materiaalia oli esillä Mäntän kuvataideviikoilla 2008. Markku Sarastamon näyttely Karbujo-satutrilogian materiaalista oli esillä Lammin kirjastolla koko helmikuun 2011. Aiheesta julkaistiin helmikuussa lehtijuttuja muun muassa Hämeenlinnan Kaupunkiuutiset 2/2 2011 otsikolla Sarastamon teoksiin saa koskea. Keski-Häme 3/2 2011 (Sarastamon iso satu tuli Lammille.)
Lauluntekijä
Monet lauluntekijät tekevät kappaleita pääsääntöisesti muille esiintyjille. He voivat toimia esimerkiksi levy-yhtiöiden palveluksessa levy-yhtiön maksamaa tekijänoikeusennakkoa vastaan tai toimia suoraan artistien kanssa antamalla heille kappaleita esitettäviksi tekijänoikeustulojen toivossa.
Co writing
Populaarimusiikin historiassa on myös monia lauluntekijätiimejä, kuten Jerry Leiber ja Mike Stoller, Lennon-McCartney, Barry Mann ja Cynthia Weil, Gerry Goffin ja Carole King, Tamla Motownin Brian Holland, Lamont Dozier ja Eddie Holland sekä Stock Aitken Waterman -trio. Suomessa vaikuttavat muun muassa sanoittaja/säveltäjä-työparit Mikko Alatalo–Harri Rinne, Sinikka Svärd–Esa Nieminen sekä yhdestä sanoittajasta ja useammasta säveltäjästä koostuva Lauluntekijätiimi-Lyyrica. Tiimityöskentely ja co-writing onkin lauluntekijöiden keskuudessa yhä yleisempää, etenkin elektronisessa populaarimusiikissa.
Edgar Basel
Waldemar Edgar Basel (1. marraskuuta 1930 Mannheim – 7. syyskuuta 1977 Mannheim) oli saksalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Basel saavutti sarjan 51 kg olympiahopeaa Helsingissä 1952, missä hän hävisi loppuottelussa Yhdysvaltain Nate Brooksille. Basel nyrkkeili myös Melbournen kesäolympialaisissa 1956, missä hän hävisi avausottelunsa. Hän kilpaili myös ammattilaisena.
Space Harrier
Space Harrier on Segan kehittämä ja julkaisema raideammuntapeli, joka on julkaistu vuonna  kolikkopelinä ja pelistä on julkaistu käännöksiä useille muille alustoille.
Pelin on suunnitellut maineikas Yū Suzuki ja musiikin peliin on tehnyt Hiroshi Miyauchi. Kolikkopeli käytti samaa laitteistoa kuin Hang-On.
Peli menestyi hyvin ja se muistetaan kabinetista, jossa istuttiin hydraulisesti liikutellussa avaruusaluksen näköisessä laitteessa.
Pelaaminen
Peli on ammuntapeli, joka käyttää "pseudo-3D" -grafiikkaa. Pelin kuvakulma on asetettu päähenkilön taakse ja pelaaminen koostuu outojen olentojen ampumisesta. Peli käyttää sprite-grafiikan skaalausta. Pelaaja liikkuu "Fantasy Zone" -nimisessä surrealistisessa maailmassa ja käyttää rakettireppua lentämiseen.
Peli on varhainen esimerkki raideammuntapelistä.
Vastaanotto
Mikrobitin Niko Nirvi antoi pelin kotitietokonekäännökselle (tarkkaa alustaa määrittelemättä) neljä tähteä viidestä.
Pareto
Pareto viittaa seuraaviin:
Montreal (saari)
Montrealinsaari on noin 500 neliökilometrin suuruinen, Saint Lawrence- ja Ottawajoen yhtymäkohdassa sijaitseva tiheäänasuttu saari. Se on suurin saari Hochelagan saaristossa ja toiseksi suurin saari Saint Lawrence -joessa Anticostinsaaren jälkeen. Pituutta sillä on 48 kilometriä, leveyttä enimmillään 16 kilometriä ja rantaviivaa noin 120 kilometriä. Sitä rajaa pohjoisessa Rivière des Prairies ja etelässä Saint Lawrence -joki sekä siihen kuuluva Saint-Louis’n järvi. Saarella sijaitsee Montrealin suurkaupunkialue, jossa elää noin 1,8 miljoonaa ihmistä, suunnilleen neljäsosa koko Quebecin väestöstä.
Adaptaatio
Adaptaatio (, sovittaa, sopeutua) on mikä tahansa eliön ominaisuus, jonka ajatellaan lisäävän eliön kelpoisuutta — toisin sanoen tietty piirre on adaptiivinen, jos tuo piirre edistää yksilön tai sosiaalisen ryhmän elossa säilymistä tai lisääntymistä.
Vaihtoehtoisesti voidaan esittää, että adaptaatio on eliön rakenne, ominaisuus, jokin fysiologinen piirre, käyttäytymispiirre tai mikä tahansa ominaisuus, jonka olemassaolo lisää yksilön menestystä olemassaolon taistelussa. Piirteet ovat syntyneet sattumalta, ja luonnonvalinta on suosinut niiden säilymistä.
Esimerkiksi voidaan mainita keisaripingviinin lisääntymiskausi. Keisaripingviinit parittelevat ja laskevat yhden ainoan munansa Antarktiksen talven vaikeissa oloissa. Tämän ajoituksen etuna on se, että jälkeläiset kuoriutuvat vasta kevään kynnyksellä ja kasvavat kesällä ja olosuhteet niiden kasvulle ja eloonjäämiselle ovat parhaat. Hedelmällisyyden laskun vastapainoksi keisaripingviinin elinikä on pitkä eikä niiden lisääntymisalueella ole petoeläimiä. Jos pohditaan, mitä voidaan pitää adaptaationa, eivät todistusaineistoksi kelpaa kuin nykyisin havaittavat seikat. Adaptaatio ei ole teleologinen prosessi vaan jälkikäteen ilmenevä eliminoimisen tai sukupuolivalinnan seuraus. Koska se ilmenee jälkikäteen, ei historialla ole mitään merkitystä adaptiivisen arvon kannalta. Adaptaatioprosessi on passiivinen.
Evoluutiokirjallisuudessa käsitettä adaptaatio käytetään joskus kuvaamaan kahta täysin erilaista asiaa, ja tämä on aiheuttanut paljon sekaannusta. Käsitettä käytetään joskus virheellisesti kuvaamaan prosessia (adaptaatiota), jolla tietty ominaisuus on aktiivisesti hankittu. Esimerkiksi jos ajatellaan kirahvin "adaptoivan" kaulaansa kasvamaan pidemmäksi, niin sitä pidetään aktiivisena prosessina, jolla on teleologinen tai jopa antropomorfinen tausta. Eliminointi ei pyri tuottamaan adaptaatiota, vaan adaptaatio on pikemminkin eliminoitumisen sivutuote.
Preadaptaatio
Preadaptaatiolla tarkoitetaan piirrettä, joka ei alun perin ole muodostunut nykyiseen tehtäväänsä vaan joka on otettu uuteen käyttöön. Preadaptaation kautta erilaiset sopeumat muuttuvat ajan myötä ja saavat uuden roolin.
Preadaptaation merkitystä on korostettu neutraalissa teoriassa ja kaksoisfunktioteoriassa.
Neutraalin teorian mukaan vakaassa ympäristössä mutaation tuottama neutraali ominaisuus säilyy Hardyn–Weinbergin lain mukaan populaatiossa vakiona, ja uuteen ympäristöön siirryttäessä joistakin ominaisuuksista voi olla hyötyä. Esimerkiksi luonnossa rikkakasvin siemenen koko ja muoto ovat olleet neutraalissa vaihtelussa, ja osa on ollut sellaisia, että siemen on joko ollut erittäin pientä tai erittäin samanlaista kuin jonkin viljelykasvin siemen. Tämä ominaisuus on sitten muuttunut hyödylliseksi, kun ihminen on aloittanut viljelyn; erittäin pienten ja viljelykasvin siemenen kaltaisten rikkakasvinsiementen erottelu on vaikeaa. Tällöin uusi valintapaine on muuttanut entisen neutraalin ominaisuuden adaptaatioksi.
Kaksoisfunktioteoriassa olennaista on se että jollakin myöhemmin kehittyneellä elimellä tai toiminnalla on aluksi ollut jokin muu funktio. Esimerkiksi kalojen uimarakosta on kehittynyt keuhkot ja matelijoiden leukanivelen luista nisäkkäiden välikorvan luut.
Haile Selassie
Haile Selassie ( [hailə sɨllase], syntymänimeltään Tafari Makonnen, 23. heinäkuuta 1892 – 27. elokuuta 1975) oli Etiopian keisarikunnan viimeinen keisari (1930–1936; 1941–1974). Jamaikalainen rastafariuskonto pitää Selassieta jumalana.
Satakunnan laulu
Satakunnan laulu ("Kauas missä katse kantaa...") on Satakunnan maakuntalaulu. Se tehtiin Länsi-Suomen kansanopiston 20-vuotisjuhlaan, joka pidettiin juhannuspäivänä 1912. Laulun on säveltänyt Aksel Törnudd ja sanoittanut Aino Voipio.
Depressantit
Depressantti on elintoimintoja lamaannuttava aine. Termiä käytetään etenkin keskushermoston yhteydessä. Tunnetuin päihteenä käytetty depressantti on alkoholi. Yleensä depressantit jaotellaan kuitenkin unilääkkeisiin sekä rauhoittaviin lääkkeisiin eli sedatiiveihin. Sedatiivien toiminta perustuu niiden kykyyn aktivoida keskushermoston välittäjäaineita, erityisesti gamma-aminovoihappoa (GABA).
Satakunnan laulu
Kokonaan alkuperäistä Satakunnan laulua ei ole hyväksytty Satakunnan maakuntalauluksi, sillä Satakunnan maakuntaliitto päätti sotien jälkeen, ettei kuusisäkeistöisen laulun toista, neljättä ja viidettä säkeistöä oteta mukaan. Samalla liitto teki pienen muutoksen kolmannen säkeistön sanoitukseen.
Haile Selassie
Nuoruusvuodet
Haile Selassie, syntymänimeltään Tafari Makonnen, syntyi lähellä Hararin kaupunkia 23. heinäkuuta 1892. Hän kuului vanhaan keisarisukuun, joka legendan mukaan oli alkanut Menelik I:stä Saban kuningattaren aikoina. Tafarin isä Ras Makonnen oli Hararin osavaltion kuvernööri ja serkkunsa, keisari Menelik II:n neuvonantaja.
Kasteessa Tafari sai kristityn nimen Haile Selassie, joka tarkoittaa Pyhän kolminaisuuden voimaa. Hän käytti tätä nimeä kirkossa ja myöhemmin keisarina vuodesta 1930 alkaen.
Haile Selassie kasvatettiin koptikristityksi, ja häntä opettivat eurooppalaiset opettajat. Haile Selassien isä teki pojastaan Hararin maakunnan piirijohtajan vuonna 1905 ja antoi tälle arvonimen kreivi (dejazmatch). Isä kuoli seuraavana vuonna, mutta Haile Selassie ei päässyt nuoren ikänsä vuoksi Hararin kuvernööriksi. Keisari otti hänet asumaan palatsiinsa Addis Abebaan kahdeksaksi kuukaudeksi, jona aikana hän sai tilaisuuden oppia hallitsemisen ja hovin tavat. Sen jälkeen seuraavan vuoden ajan hän jatkoi opintojaan pääkaupungissa.
Depressantit
Masennuslääkkeitä kutsutaan nimellä antidepressantti. Tästä yhteydestä huolimatta, ei voida kuitenkaan sanoa että depressantit "suoranaisesti" aiheuttavat masennusta, vaikka esimerkiksi pitkäaikaisen etyylialkoholin (alkoholijuomat) käytön on todettu aiheuttavan pitkäaikaista masennusta.
Haile Selassie
Nuoruusvuodet
Haile Selassie nimitettiin Darassan kuvernööriksi vuonna 1908. Kun keisari sairastui seuraavana vuonna, Haile Selassie palasi Addis Abebaan. Vuonna 1910 hänet nimitettiin Hararin kuvernööriksi, ja hän alkoi toteuttaa maakunnassa isänsä aloittamia uudistuksia.
Vuonna 1911 Haile Selassie meni naimisiin kruununprinssin veljentyttären Waizero Menenin kanssa. Kun keisari Menelik II kuoli vuonna 1913, hänen seuraajaansa, epäsuosittua ja islamia suosivaa Lij Iyasua vastaan tehtiin salajuoni, jossa Haile Selassie oli keskeisessä roolissa. Iyasu syrjäytettiin syyskuussa 1916. Menelikin tytär Zauditu nimitettiin keisarinnaksi, ja 24-vuotias Haile Selassie nimitettiin rasiksi, kruununperijäksi ja sijaishallitsijaksi.
Hallitsijana
Haile Selassie oli hallitsijana edistyksellinen ja aikaansaapa. Hän alkoi tehdä uudistuksia ja modernisoida Etiopiaa, vaikka keisarinna Zauditu olikin uskonnollinen ja konservatiivinen. Saadakseen Etiopian Kansainliittoon Haile Selassie lupasi lakkauttaa orjuuden ja orjakaupan maassaan, minkä hän tekikin vuonna 1924. Hänestä tuli Etiopian ensimmäinen hallitsija, joka teki ulkomaanmatkan, kun hän vieraili Euroopan pääkaupungeissa vuonna 1924.
Haile Selassie vahvisti Etiopian keskushallintoa 1920-luvun lopulla vähentämällä maakuntien itsehallintovaltaa. Vuonna 1926 hän otti maan armeijan hallintaansa. Hänen valtansa kuvernööreihin ja keisarinnaan nähden oli kasvanut, ja 7. lokakuuta 1928 hänet kruunattiin kuninkaaksi (negus).
Heinäkuussa 1931 Haile Selassie julkisti uuden perustuslain. Siinä Etiopia määriteltiin perustuslailliseksi monarkiaksi, jossa keisarilla oli kaikessa lopullinen valta ja auktoriteetti. Keskushallinnon valtaa myös kasvatettiin, jotta maa saataisiin yhdistettyä paremmin. Keisari aloitti suuret modernisaatiohankkeet, joissa Etiopiaan rakennettiin teitä ja julkisia laitoksia sekä kehitettiin koulutusta ja kansanterveyttä. Uudistukset kuitenkin keskeytyivät, kun Italia valloitti Etiopian syksyllä 1935. Haile Selassie lähti maanpakoon Englantiin, ja Etiopia oli jonkin aikaa ensi kertaa historiansa aikana vieraan vallan alla. Haile Selassie puhui Kansainliitossa kesäkuussa 1936 mutta ei onnistunut saamaan Kansainliittoa määräämään pakotteita Italialle.
Keväällä 1941 Haile Selassien joukot ajoivat brittien avustuksella Italian joukot pois Etiopiasta, ja keisari palasi Addis Abebaan 4. toukokuuta 1941. Hän palautti itsensä valtaistuimelle ja kasvatti valtaansa maansa kirkossa, hallinnossa ja taloudessa sekä kukisti kaksi kapinaa maakunnissa, jotka olivat saaneet takaisin valtaansa miehityksen aikana.
Keisarin ollessa valtiovierailulla Brasiliassa vuonna 1960 joukko korkea-arvoisia etiopialaisia yritti sillä välin Etiopiassa vallankaappausta, joka torjuttiin. Vuonna 1963 Haile Selassie oli mukana perustamassa Afrikan yhtenäisyysjärjestöä, jonka päämaja avattiin Addis Abebaan. Hän myös sovitteli Afrikan valtioiden välisiä kiistoja, kuten Algerian ja Marokon rajasotaa 1963.
Syrjäyttäminen ja kuolema
Haile Selassie syrjäytettiin vallasta helmikuussa 1974 sotilasvallankaappauksessa, ja hänet vangittiin palatsiinsa. Maaliskuussa 1975 uudet vallanpitäjät lakkauttivat Etiopian monarkian. Haile Selassie kuoli vankeudessa Addis Abebassa 27. elokuuta 1975. Hänen kuolemansa ilmoitettiin virallisesti johtuneen luonnollisista syistä, mutta myöhemmin ilmeni todisteita, joiden mukaan uudet hallitsijat olisivat surmauttaneet hänet.
Etiopiassa
Haile Selassie pyrki pitkällä valtakaudellaan nykyaikaistamaan Etiopiaa, yhdistämään sen maakunnat paremmin keskusvallan alle, ja avaamaan suhteita muuhun maailmaan. Hän lakkautti maasta orjuuden, kehitti koulutusjärjestelmää ja viestintää sekä pyrki varmistamaan täystyöllisyyden.
Rastafarien messiaana
Haile Selassien kunnioitus on keskeinen osa rastafari-uskontoa. Rastafarien uskomukset eivät ole kovin yhtenäisiä, mutta Selassieta on esimerkiksi pidetty Elävänä Jumalana, mustana messiaana tai kaikkien mustien johtajana.
Haile Selassie vieraili Jamaikalla 21. huhtikuuta 1966. Arviolta satatuhatta rastafaria eri puolelta Jamaikaa oli häntä vastassa pääkaupunki Kingstonin lentokentällä kuultuaan, että messias vierailee maassa. Bob Marleyn kappaleet "Iron Lion Zion" ja "Selassie is the Chapel" kertovat Selassiesta.
Lehmälammi (Kuhmoinen, Jyrkysenkulma)
Lehmälammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Jyrkysenkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Haile Selassie
Rastafarien messiaana
Robert Earl Hoodin mukaan Haile Selassie I "ei koskaan kieltänyt tai vahvistanut jumaluuttaan." Teoksessa Reggae Routes: The Story of Jamaican Music, Kevin Chang ja Wayne Chen kirjoittavat:
Etiopian ortodoksisen kirkon mukaan Selassie kielsi olevansa Jumala ja kehotti kirkkoa johdattamaan rastafarit huomaansa Karibialta ja Yhdysvalloista käsin. Yksi kirkkoon myöhemmin liittyneistä oli Bob Marley. Selassie kertoi myös Kanadassa 1967 CBC:lle sanoneensa rastafareillekin selkeästi olevansa vain kuolevainen.
Lehmälammi (Kuhmoinen, Jyrkysenkulma)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Luoteisrannalla on yksi vapaa-ajan asunto.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,8 metriä mpy. Laskuoja lähtee lammen eteläpästä ja laskee 80 metrin päässä Konilammiin. Laskuojan pudotus on 2,0 metriä.
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa lammen luoteisrannalla oli peltoa, mutta vuoteen 1986 mennessä pelto oli lähes täysin metsittynyt. Vuoden 1986 peruskartassa lammen nimenä oli Lehmilammi.
Viiruvatsaorneero
Viiruvatsaorneero (Syndactyla subalaris) on Etelä-Amerikassa tavattava orneeroihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan viiruvatsaorneero on noin 18&ndash19 cm. Yläruumiistaan laji on väriltään tumman ruskea. Päässä ja selässä on kapeita vaaleampia viiruja. Viiruvatsaorneeron pyrstö ja perä ovat väriltään tumman punaruskeat. Kurkku on linnulla vaalean kellertävä. Vatsa on vaaleamman ruskea ja siinä on kapeita vaaleita viiruja. Nuorten viiruvatsaorneerojen väritys on huomattavasti aikuisia kirkkaampi.
Elinympäristö ja elintavat
Viiruvatsaorneeroa tavataan vuoristo seuduilta Costa Ricasta ja Panamasta sekä Andeilla alueella, joka ulottuu Venezuelasta Peruun. Lajin elinympäristöä ovat vuoristometsät yleensä yli 1 500 metrin korkeudella merenpinnasta ja vuoristojen reunamaat. Laji liikkuu puiden latvustoissa hyppimällä ja elää yleensä yksin tai pareittain.
Igor Mazepa
Mazepa kuoli 2. maaliskuuta 2014 vain 40-vuotiaana. Kuolinsyyksi paljastui veritulppa.
David Westlund
David Westlund (s. 5. helmikuuta 1995) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Brynäs IF:ssä. Hän on Arizona Coyotesin kuudennen kierroksen varaus vuodelta 2014.
Westlund teki debyyttinsä ammattilaistasolla SHL:ssä Brynäsin paidassa kaudella 2013–2014.
Turkanantoko
Turkanantoko (Tockus jacksoni) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Keina, Etelä-Sudan, Sudan ja Uganda.
pienoiskuva|vasen|Turkanantokonaaras [[Baringojärvi|Baringojärvellä Keniassa.]] Kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta sen on ilmoitettu olevan laajalle levinnyt ja paikallisesti runsas. Kanta on kuitenkin pienenemässä sen pesimäpaikkojen, suurten puiden vähenemisen vuoksi.
Lajin elinympäristöä ovat kuivat savannit ja pensaikkoalueet.
Artapanos
Artapanos Aleksandrialainen (, ; 100-luku eaa.) oli hellenistinen juutalainen historioitsija joka vaikutti Aleksandriassa. Hän kirjoitti juutalaisten historiasta. Hän muun muassa väitti, että egyptiläiset olivat oppineet tieteensä ja teknologiansa Moosekselta juutalaisten ollessa maassa ennen Exodusta.
Artapanoksen teokset eivät ole säilyneet, mutta niistä on säilynyt osia myöhempien historioitsijoiden, pääasiassa Eusebioksen (Praeparatio Evangelica ix. 18, 23) ja Klemens Aleksandrialaisen (Stromata i. 23, 154) teoksissa.
Erik Johan Örnhielm
Erik Johan Örnhielm (1. huhtikuuta 1766 Adriansnäs, Ruotsi – 17. elokuuta 1836 Selkeen kartano) oli ruotsalaissyntyinen sotilas ja valtiopäivämies.
Örnhielmin vanhemmat olivat Claes Erik Örnhielm and Gertrud Catarina Johansdotter Olofsson. Örnhielmin puoliso oli Kristina Fredrika Weissman. Örnhielm oli laivastossa kersantti 1782 ja vänrikki 1784. Örnhielm osallistui Kustaa III:n sotaan 1788–1790 ja yleni luutnantiksi kesäkuussa 1790. Palveltuaan luutnanttina aatelislippuerykmentissä vuodesta 1795 hän erosi sotapalveluksesta ratsumestarina 1802 ja asettui asumaan Suomeen. Örnhielm oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Seuraajat
thumb|300px|Seuraajien rodun jäsenet ovat kukin fyysisesti hyvin toistensa näköisiä ja pukeutuvat samalla tavalla. Seuraajat ovat Marvel-kustantamon luoma kosminen puolijumalarotu, joka tarkkailee eri lajeja kehittyneen teknologiansa avulla. Seuraajia löytyy koko tunnetusta universumista, mutta Uatu (joka asuu kriiden luomalla Sinisellä Vyöhykkeellä Kuussa) on lähin maapallon sankareita oleva Seuraaja. Hahmon loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Ensiesiintyminen tapahtui Fantastic Four -lehden numerossa 13 (huhtikuu 1963).
Historia
Seuraajat olivat universumin ensimmäisiä älykkäitä rotuja. Heidän korkeateknologiset saavutuksensa kehittyivät miljoonia, kenties jopa miljardeja vuosia ennen muita lajeja.
Seuraajat olivat kuitenkin altruistinen rotu. He uskoivat heidän luomansa teknologian kuuluvan koko muullekin universumille. Niinpä rotu saapui planeetta Prosilicukselle, jossa he puuttuivat luonnolliseen evoluutioon ja lajikehitykseen antaen planeetan hallitsevalle rodulle pääsyn atomienergiaan.
Rotu osoittautui kuitenkin väkivaltaiseksi ja rauhallisen kehityksen sijaan olennot ajoivat itsensä sukupuuttoon ydinsodassa. Kauhistuneet Seuraajat vannoivat olematta enää koskaan puuttumatta luonnolliseen kehitykseen. Sen sijaan he päättivät vain tarkkailla ja seurata.
Myöhemmin eräs Seuraajista löysi kummallisen aluksen jonka sisällä uinui vastasyntynyt Galactus kehittäen itseään. Kunnioittaen miljoonia vuosia vanhaa valaansa Seuraaja ei tuhonnut alusta vaan keskittyi tarkkailemaan sitä.
Niin maailmankaikkeuden planeettojen tuhoaja, pelätty Galactus sai syntyä rauhassa. On väitetty Seuraajien kuitenkin tunteneen katumusta rotunsa mitääntekemättömyyteen ja välillistä syyllisyyttä Galactuksen hirmutekoihin.
Seuraajien lailla yksi kosmoksen suurista roduista on Celestiaalit. Celestiaalit kuitenkin toimivat päinvastoin mitä Seuraajat: he manipuloivat rotujen geneettistä kehitystä. Siksi rotujen välillä on jo miljardien vuosien ajan ollut konflikteja (joka kulminoitui amerikkalaisessa Fantastic Four -lehden numerossa 400 – tilanne rauhoittui kuitenkin Ihmenelosten väliintulolla).
Seuraajien yhteiskunta
Seuraajia johtaa yksi ainoa muita ylempi Seuraaja joka tunnetaan nimellä Ensimmäinen. Ensimmäinen on fyysisesti paljon muita Seuraajia suurempi. Seuraajat lataavat kaiken keräämänsä informaation Ensimmäiseen, joka toimii näin myös tiedon varastointi- ja säilytyspaikkana.
Hyvin vähän tiedetään muuta Seuraajista.
Teknologinen taso
Seuraajat ovat O-luokan olentoja (Omnipotentti-luokka, Seuraajien oma luokitus), joten he kykenevät manipuloimaan todellisuutta suvereenisti niin tahtoessaan (ainakin paikallisesti).
Koska Seuraajat eivät osoita voimiaan taisteluissa, voidaan vain harvoista lähteistä vetää suoria kuvailuja heidän kyvyistään. Eräässä amerikkalaisessa What If…-lehdessä Uatu hyökkäsi Galactuksen kimppuun (nämä tarinat eivät kuitenkaan kuulu Marvel-universumin normaalijatkumoon) ajaakseen tämän lopullisesti pois maapallolta. Galactus voitti, mutta kykeni tyydyttämään ruokahalunsa Seuraajan hiipuvalla elämänenergialla. Sama salaperäinen elämänenergia jolla Galactus tyydyttää ruokahalunsa jyllää siis myös Seuraajien sisällä.
On mainittava että celestiaalit (jotka toimivat myös kosmisina tuomareina lajien jatkumiselle) ovat määränneet Seuraajat tuhottaviksi. Seuraajien rotu on kuitenkin niin laaja ja voimakas, että jopa celestiaaleilta kestäisi satojatuhansia vuosia säästääkseen tarpeeksi energiaa Seuraajien rodun lopettamiseen.
Quebec Bulldogs
Bulldogs aloitti jääkiekkoilun Amateur Hockey Association -sarjassa. Muutaman pienemmän sarjan kautta he olivat lopulta yksi Canadian Hockey Association -sarjan perustajista vuonna 1909. CHA ei kuitenkaan pysynyt pystyssä kuukautta pidempään, kun National Hockey Association perustettiin. Bulldogs epäröi ensin siirtymistä NHA:iin, mutta vuoden kuluttua hekin siirtyivät siihen.
Ensimmäinen kausi NHA:ssa ei sujunut suunnitelmien mukaan, mutta seuraavalla kaudella he olivat liigan ylivoimaisesti paras joukkue. Joe Malone teki 18:ssa pelissä 21 maalia ja Jack McDonald samassa ajassa 18 maalia. Stanley Cup -finaalissa Bulldogs kaatoi Moncton Victoriasin helposti kahdessa ottelussa maalierolla 17–3.
Seuraavalla kaudella Bulldogs jatkoi siitä mihin edellisellä jäi. Malone teki 20:ssä ottelussa huimat 43 maalia ja Tommy Smith 39 maalia. Näiden kahden johdolla Bulldogs murskasi finaalissa Sydney Millionairesin yhtä ylivoimaisesti kuin Victoriasin vuotta aikaisemmin. Ongelmia Bulldogsille aiheutti kuitenkin Pasific Coast Hockey Associationissa pelannut Victoria Aristocrats, joka haastoi Bulldogsin pelaamaan Stanley Cupista. Bulldogsia pidettiin selvänä ennakkosuosikkina, mutta Aristocrats venyi viimeisessä ottelussa 6–1 voittoon ja voitti Stanley Cupin. Hetkeä myöhemmin Aristocratsin voitto hylättiin, koska heidän haasteensa Bulldogsille ei ollut virallinen. Näin ollen Bulldogs sai pitää mestaruutensa.
Tämän jälkeen alkoi Bulldogsin alamäki. NHA:ssa ei tullut enää menestystä seuraavilla kausilla ja vuonna 1917 heitä pyydettiin yhdeksi NHL:n perustajaseuraksi. He eivät pelanneet ensimmäisillä kausilla, mutta kaudella 1919–1920 he palasivat kentille. Jälleen Malone voitti liigan maalipörssin 39:llä maalilla, mutta joukkue ei paljoa juhlinut. Neljä voittoa ja 20 häviötä saivat joukkueen omistajat miettimään uusia vaihtoehtoja. Lopulta seura siirrettiin Hamiltoniin pelaamaan ja sen nimeksi vaihdettiin Hamilton Tigers.
Pajusirkku
thumb|Pajusirkku, naaras. Pajusirkku (Schoeniclus schoeniclus) on sirkkujen sukuun kuuluva pieni, rannoilla elävä varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Pajusirkun pituus on 14–16 cm ja paino 18–20 grammaa. Koiras on naarasta kookkaampi. Koiraalla on musta pää, valkoinen kaulus ja ruskeat siivet. Naaraalta puuttuu pään mustavalkea kuviointi. Tumman pyrstön reunasulat ovat valkoiset. Lajin nokka on pienehkö, mutta kuitenkin selvästi siemensyöjän nokka. Tavallisesti pajusirkun näkee istumassa ruo’on tai pensaan latvassa, missä se esittää yksinkertaisen, jankuttavan laulunsäkeensä. Valppaana ollessaan se näpäyttelee pyrstöään sivulle. Kutsuääni on korkea ”tsiy”. Nuori lintu muistuttaa naarasta. Elo–syyskuussa tapahtuvan sulkasadon jälkeen myös vanhan koiraan puku on naarasmainen. Talven aikana pään höyhenten ruskeat kärjet kuluvat vähitellen pois, ja näkyviin tulee mustavalkea kuviointi. Nuoren ja vanhan voi sulkasadon jälkeen erottaa ainoastaan sulkien kulumisasteen perusteella.
Vanhin suomalainen rengastettu pajusirkku on ollut vähintään 8 vuotta, 5 kuukautta ja 22 päivää vanha.
Levinneisyys
Pajusirkku pesii Euroopassa sekä Keski- ja Pohjois-Aasiassa. Suomessa laji pesii yleisenä koko maassa, ja pajusirkkupareja on noin 300 000.
Pajusirkku on muuttolintu. Useimmat linnut talvehtivat etelässä, suomalaiset pajusirkut Keski-Euroopassa, lähinnä Italiassa ja Sveitsissä. Pieni määrä talvehtii Etelä-Suomen laajoissa ruovikoissa. Kevätmuutto tapahtuu maalis–huhtikuussa, syksyllä linnut lähtevät syys–lokakuussa sulkasadon jälkeen. Pajusirkut eivät kerää yhtä suuria rasvavarastoja kuin kerttuset, koska niiden muuttomatka on lyhyempi. Muutto tapahtuu pääasiassa öisin, ja perillä Italiassa pajusirkut ovat marras-joulukuussa.
Elinympäristö
left|thumb|Pajusirkku luonnollisessa elinympäristössään. Pajusirkku on rantojen ja kosteikkojen pesimälintu. Se on yleinen merenlahtien ja järvien järviruohikoissa ja rantaluhdilla, järvien ja jokien pajukoissa sekä Lapin soiden vaivaiskoivikoissa. Muuttoaikoina lajia tavataan myös pelloilla ja rikkaruohostoissa.
Lisääntyminen
thumb|left|Pajusirkun munia. Naaras rakentaa ruohonkorsista pesän tavallisesti maahan tai matalalle pensaaseen, hyvään piiloon. Muninta alkaa Etelä-Suomessa toukokuun puolivälin paikkeilla. Naaras munii tavallisesti viisi oliivinväristä, täplikästä munaa. Haudonta kestää vajaa kaksi viikkoa, ja molemmat puolisot hautovat, naaras tosin enemmän. Poikaset viipyvät pesässä pari viikkoa, ja emot huolehtivat niistä vielä parisen viikkoa. Pajusirkku pesii usein kahdesti kesässä. Koiraalla saattaa olla kaksi naarasta. Sukukypsiä pajusirkut ovat yksivuotiaina.
Ravinto
Pajusirkku syö kesällä hyönteisiä, matoja ja nilviäisiä, syksyllä ja talvella siemeniä ja jyviä. Talvella se syö erityisesti järviruo’on siemeniä. Poikasia ruokitaan selkärangattomilla ja hyönteisten toukilla.
Koska pajusirkku syö pääasiassa siemeniä, se ei ole riippuvainen hyönteisten massaesiintymisistä ja pystyy viettämään elämänsä pääosan viileissä olosuhteissa.
Alainen Lemolammi
Alainen Lemolammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Jyrkysenkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa lampi oli autio, mutta vuoteen 1986 mennessä sen pohjoisrannalle oli rakennettu talo.
The Raincoats
Ana Da Silva ja Gina Birch perustivat yhtyeen nähtyään toisen naisista koostuvan punkyhtyeen The Slitsin esiintyvän. The Raincoatsin jäsenistö vaihtui sen alkuvuosina usein, mutta vuoden 1978 lopulla se vakiintui neljän naisen kokoonpanoksi rumpali Palmoliven ja viulisti Vicky Aspinallin liityttyä siihen. Palmoliven lähdettyä ensimmäisen albumin jälkeen on yhtye ollut aktiivinen pääasiassa kolmen naisen triona.
Yhtyeen ensimmäinen albumi The Raincoats ilmestyi marraskuussa 1979. Se sai hyvän vastaanoton silloisessa musiikkimediassa. Toinen albumi Odyshape ilmestyi kesäkuussa 1981. Se oli äänekkäämpää ensilevyä rauhallisempi ja sisälsi maailmanmusiikkivaikutteita, polyrytmejä ja länsimaissa epätavallisempia instrumentteja, kuten kalimbaa ja gamelania.
"'Rockmusiikin perusteemoja on se, mitä tapahtuu miesten ja naisten välillä. Rock'n'roll pohjautuu rodullistettujen, tummaihoisten ihmisten musiikkiin. Ja se perustuu naisten ulosjättämiseen, ja tummaihoisten ihmisten ghettoistamiseen. Tämän takia me haluamme musiikissamme ottaa etäisyyttä rockin traditioon.' — The Raincoats, Greil Marcusin haastattelemana"
Yhtye hajosi kolmannen albuminsa Movingin (1984) jälkeen. 1990-luvulla mm. Kurt Cobain ja Sonic Youthin Kim Gordon toivat The Raincoatsin musiikkia esille. Yhtye aktivoitui uudestaan ja julkaisi Looking in the Shadows -albumin (1996). Yhtye on sittemmin keskittynyt lähinnä festivaaliesiintymisiin.
Magnification
Kappaleet
Kaikki sävellykset ja sanoitukset on merkitty kaikkien yhtyeen jäsenten nimiin: Jon Anderson / Steve Howe / Chris Squire / Alan White.
Tuotanto
Keskeinen vaikuttaja albumilla on yhtyeen jäsenten lisäksi elokuvasäveltäjä Larry Groupé, joka huolehti pääosin sinfoniaorkesterin sovituksista, orkestroinneista ja johtamisesta.
Julkaisu ja vastaanotto
Albumi julkaistiin Britanniassa 10. syyskuuta 2001. Seuraavan päivän terrori-iskut New Yorkiin ja Washingtoniin viivästyttivät levyn julkaisua Yhdysvalloissa, jossa se julkaistiin vasta joulukuun neljäntenä 2001. Albumijulkaisun jälkeen Yes teki sinfoniaorkesterin kanssa laajan Euroopan-kiertueen, johon kuului esiintyminen myös Helsingin Hartwall Areenassa 4. marraskuuta 2001.
Magnification sai enimmäkseen myönteisiä arvosteluja. Jousiorkesterin käyttöä pidettiin taidokkaana ja sen katsottiin inspiroineen myös yhtyeen jäseniä pitkästä aikaa huippusuorituksiin. Musiikista löydettiin toisaalta tylsiä hetkiä ja ajoittaisia ylilyöntejä.
Yesin seuraava albumi Fly from Here julkaistiin kymmenen vuotta Magnificationin jälkeen.
Lapinsirkku
thumb|Lapinsirkun munia. Lapinsirkku (Calcarius lapponicus) on pulmusiin kuuluva lintu. Sen ääni on heleä "tjyb" tai surumielinen "tjyy" sekä kova "drrt" tai "de-dek". Laulu on lyhyt kirkas säe. Lapinsirkku elää tuntureilla, jängillä ja alavilla pensasmailla koivu- ja pajuvyöhykkeessä.
Levinneisyys
Lapinsirkku on muuttolintu, jonka pesimäalue ulottuu Skandinavian tunturialueilta arktiseen Euraasiaan. Sitä tavataan myös Alaskassa, Kanadassa, USA:n pohjoisimmissa osissa ja Grönlannin länsirannikolla. Se talvehtii aromailla Venäjällä, Keski-Aasiassa Mustaltamereltä Pohjois-Koreaan ja Japaniin asti ulottuvalla vyöhykkeellä. Muita talvehtimisalueita ovat Tanska ja Britteinsaaret, Länsi-Euroopan pohjoiset rannikkoseudut sekä Yhdysvallat.
Suomessa Lapinsirkku pesii vain pohjoisimmassa Tunturi-Lapissa. Pesimätiheydet voivat paikoitellen olla hyvin suuria. Suomen pesimäkannaksi arvioidaan 50.000–150.000 paria. Lajia nähdään muuttoaikoina myös Etelä-Suomen pelloilla. Lapinsirkku on rauhoitettu ja se arvioidaan kannaltaan elinvoimaiseksi.
Norwichin rautatieasema
Norwichin rautatieasema on rautatieasema Norwichin kaupungissa Norfolkissa, Englannissa. Se on Great Eastern Main Linen, Breckland Linen, Bittern Linen ja Wherry Linesin pääteasema.
Norwichin alkuperäinen asema avattiin 1. toukokuuta 1844. Se sai uudeksi nimekseen Norwich Thorpe 12. joulukuuta 1849. Se suljettiin 3. toukokuuta 1886, kun nykyinen asema avattiin alkuperäisen viereen. Aseman nimeksi tuli taas pelkkä Norwich 5. toukokuuta 1969.
Asemaa käytti hieman yli 4,1 miljoonaa matkustajaa kaudella 2017–2018.
pienoiskuva|vasen|Norwich Thorpen rautatieasema vuonna 1851. pienoiskuva|vasen|Juna Norwich Thorpen asemalla vuonna 1958.
Lemojärvi (Kuhmoinen, Jyrkysenkulma)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Länsipuolinen mäki nousee noin 40 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 950 metriä. Rannat ovat pääosin metsämaata. Järvellä on talo ja vapaa-ajan asunto, joille tulee tiet järven itäpuolelta kulkevalta tieltä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,1 metriä mpy. Siihen johtaa kolme ojaa. Laskuoja lähtee järven itäpäästä ja laskee 2,1 kilometrin päässä Matkusjärveen. Laskuojan pudotus on 19,2 metriä.
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa järvellä oli yksi talo, jonka yhteydessä oli peltoja. Vuoteen 1986 mennessä pellot olivat osin metsittyneet ja järvelle oli rakennettu toinen talo.
San Saba
San Saba on Rooman 21. rione, jota ympäröivät lännessä Testaccio, luoteessa Ripa, pohjoisessa Campitelli, koillisessa Celio ja etelässä Aurelianuksen muuri. Sen koko on noin 111 hehtaaria, väkiluku 3 500 ja väestötiheys 3 200 asukasta neliökilometrillä (2013). Kaupunginosa sijaitsee osittain Aventinuksen kukkulalla.
San Saba tunnetaan parhaiten vuosina 212–217 rakennetusta Caracallan kylpylästä, johon mahtui samanaikaisesti yli 1 500 vierailijaa. Kylpylän raunioista löydettiin 1600-luvulla kolme suurta veistosta, jotka ovat nykyisin näytteillä Napolin arkeologisessa museossa. 1900-luvun alussa kaivettiin esiin rakennuskompleksin maanalaiset osat ja siellä sijaitsevat lämmitysuunit, vesiputket ja varastohuoneet. Kaivausten yhteydessä paljastui myös Mithran temppeli, jossa oli uhrattu härkiä jumalattarelle. Kylpyläalueen kaakkoisreunalla on vielä pystyssä Acqua Marcia -vesijohdon yksi holvikaari, jota pitkään luultiin virheellisesti sotapäällikkö Drusuksen kunniaksi pystytetyksi riemukaareksi.
San Saban pohjoisosassa sijaitsee YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön päämaja sekä Piazza di Porta Capenan aukio, jonne oli aikaisemmin pystytetty egyptiläinen Axumin obeliski. Italia palautti obeliskin vuonna 2002 Etiopiaan, josta Mussolini oli ryöstänyt sen vuonna 1935. Kaupunginosan uskonnollinen keskus on sen länsiosassa sijaitseva San Saban jesuiittakirkko, joka on antanut nimensä koko rionelle. Se rakennettiin alun perin luostariksi 8. vuosisadalla mutta muutettiin keskiajalla romaaniseksi basilikaksi. Kaupunginosan lounaisosassa, Testaccion rajalla on Aurelianuksen muurissa raskaasti linnoitettu Porta San Paolo, jossa toimii nykyisin Via Ostiensesta kertova Museo della Via Ostiense. Vastaavasti kaupungin kaakkoisosassa, Celion rajalla on muurissa Porta San Sebastiano, jossa toimii Rooman kaupunginmuureista kertova Museo delle Mura.
Rajat
San Saban rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Vahterjärvi
Vahterjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kylämän kylän lähellä sijaitseva järvi. Se kuuluu Isojärven kansallispuistoon.
Neverwhere (televisiosarja)
Neverwhere on BBC:n tuottama kuusiosainen televisiosarja, jonka on käsikirjoittanut Neil Gaiman. Vuonna 1996 ensiesitetty sarja sijoittuu ”Alapuoliseen Lontooseen”, Lontoon kaupungin alla kuhisevaan salattuun fantasiamaailmaan. Gaiman ideoi sarjan yhdessä tuottaja Lenny Henryn kanssa ja sen ohjasi Dewi Humphreys. Gaiman sovitti käsikirjoituksensa myös romaaniksi, joka ilmestyi vuonna 1997 ja suomeksi jo seuraavana vuonna nimellä Neverwhere – maanalainen Lontoo.
Vahterjärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,2 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata tai soistunutta metsämaata. Järven länsipuolella Vahtervuori nousee noin 30 metriä järven pinnan yläpuolelle. Vahterjärven etelä- ja itäpuolelta kulkee retkeilyreitit, ja järven kaakkoispäässä on laavu.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 185,1 metriä mpy.
Neverwhere (televisiosarja)
Muun muassa pienen budjetin ja kiireisen aikataulun vuoksi sarja ei toteutunut sellaisena kuin Gaiman olisi toivonut, ja hän päätti kirjoittaa käsikirjoituksensa pohjalta romaanin ”vastatakseen” televisiosarjan puutteisiin. Televisiosarjan jatkoksi harkittiin toista tuotantokautta, mutta BBC ei taipunut Gaimanin toiveisiin 45 minuutin pituisista jaksoista ja filmille kuvaamisesta.
Luettelo Liedon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Liedon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Liedon kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Lietoon on liitetty Tarvasjoen kunta.
Jonathan Harris
Jonathan Harris (6. marraskuuta 1914 Bronx, New York – 3. marraskuuta 2002 Encino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli yli 500 televisio- ja elokuvaroolia, joiden lisäksi hän esiintyi kertojanäänenä ja ääninäyttelijänä. Hän näytteli myös puheteatterissa ja radiossa. Hän oli tyyppinäyttelijä perushahmonaan "pahikset", joissa on usein koominen ulottuvuus. Harris näytteli muun muassa 1960-luvun televisiosarjoissa The Third Man ja Lost in Space.
Ura
Harris valmistui vuonna 1936 Fordhamin yliopistosta, jossa hän opiskeli farmakologiaa. Ennen näyttelijän uraansa hän työskenteli apteekeissa. Teatteriura urkeni 1942, jolloin hän sai pääroolin Broadway-tuotannossa The Heart of a City. Vuonna 1946 Harris teki roolin näytelmässä A Flag is Born Quentin Reynoldsia ja Marlon Brandoa vastaan.
Vilfredo Pareto
Vilfredo Federico Damaso Pareto (15. heinäkuuta 1848 Pariisi – 19. elokuuta 1923 Geneve ) oli italialais-ranskalaista sukujuurta oleva yhteiskuntatieteilijä, jonka tieteellinen tutkimustyö keskittyi taloustieteeseen, sosiologiaan ja filosofiaan. Erityisesti Pareto tutki tulojen jakautumista ja taloudellisten toimijoiden valintoja. Tunnetuin Pareton kehittämistä konsepteista on Pareto-tehokkuus.
Jonathan Harris
Ura
Harrisin pitkä televisioura alkoi 1949 vierailijana sarjassa The Chevrolet Tele-Theatre. 1950-luvulla hän näytteli sivurooleja useissa sarjoissa, kuten Westinghouse Studio One, The Adventures of Ozzie and Harriet ja Bonanza. Vuosina 1959–1965 Harris näytteli toisen päärooleista televisiosarjassa The Third Man, jota tehtiin kaikkiaan 77 jaksoa. Vuosina 1963–1965 hänellä oli yksi päärooleista komediasarjassa The Bill Dana Show.
Vilfredo Pareto
Elämä ja ura
Pareton isä oli italialainen insinööri ja hänen äitinsä oli ranskalainen. Lapsuutensa hän vietti keskiluokkaisessa ympäristössä. Pareto menestyi hyvin koulussa. Hän valmistui vuonna 1868 insinööriksi torinolaisesta korkeakoulusta. Hänen lopputyönsä käsitteli tasapainotiloja kiinteissä kappaleissa. Väitetään, että Pareton myöhemmät tutkimukset talouden tasapainotiloista perustuvat osittain tähän lopputyöhön.
Jonathan Harris
Ura
Televisiosarjassa Lost in Space Harris teki juonittelevan Zachary Smithin roolin. Sarjan edetessä Harris alkoi työstää roolinsa vuorosanoja oman näyttelijälaatunsa mukaisiksi, eli koomiseen suuntaan. Lopulta tohtori Smithin hahmo varasti koko shown.
Vilfredo Pareto
Elämä ja ura
Italian diktaattori Benito Mussolini nimitti vuonna 1923 vastentahtoisen Pareton Italian senaattoriksi. Pareto kuitenkin kuoli samana vuonna sydäntautiin, ja hänet haudattiin ilman kunnianosoituksia Célignyn hautausmaalle.