cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Polyyppikala
Polyyppikala (Nomeus gronovii) on lähes 40 cm pitkä kala, joka elää Intian valtameren, Tyynenmeren ja läntisen Atlantin trooppisissa osissa sekä Karibianmerellä. Polyyppikala elää aina yhdessä portugalinsotalaiva-nimisen polyyppieläimen kanssa. Se käyttää ravinnokseen portugalinsotalaivan lonkeroita ja sukupuolirauhasia sekä luultavasti muitakin pehmeävartaloisia polyyppieläimiä ja eläinplanktonia.
Juho Kirves
Johan (Juho) Kirves (s. 25. toukokuuta 1868 Jaakkima) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1914 ja 1917–1918. Sisällissodan aikana hän työskenteli punaisten hallinnossa ja pakeni sodan jälkeen Neuvosto-Venäjälle. Kirveen viimeisistä elinvuosista ei ole tietoa.
Ohukainen
pienoiskuva|Ohukaiset valmistetaan paistinpannulla. pienoiskuva|Letunsyönti on lasten juhlaa Ohukainen, myös lätty, lettu ja räiskäle, on perinteinen jälkiruoka, joka tunnetaan ympäri Eurooppaa ja Yhdysvaltoja. Sen alkuperä lienee yhtä vanha kuin jauhetun viljan käyttö. Nimitykset lettu ja lätty perustuvat ruotsin sanaan plätt (ohukainen).
Juho Kirves
Elämä
Jaakkiman Miklin kylässä syntyneen Kirveksen vanhemmat olivat talollinen Petter Kirves ja Anna Parikka. Kansakoulun käytyään hän työskenteli metallimiehenä Kotkassa, Helsingissä, Pietarissa, Tverissä, Moskovassa ja Tulassa, kunnes asettui Viipuriin vuonna 1900. Viipurin työväenyhdistyksen johtohahmoihin lukeutunut Kirves valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa maaliskuussa 1907. Kirves oli kansanedustajana vuoteen 1914, jonka jälkeen hän työskenteli Suomen Metalliteollisuustyöntekijäin Liiton taloudenhoitajana 1915–1916. Hänet valittiin jälleen eduskuntaan 1917.
Ohukainen
Valmistus ja lajeja
Tavallisesti taikinassa on jauhoja, kananmunia ja maitoa. Ohukaisia voi paistaa tavallisella paistinpannulla, lettupannulla tai nuotiolla suurella valurautaisella pannulla. Jälkimmäisiä kutsutaan muurinpohjaletuiksi.
Juho Kirves
Elämä
Sisällissodan käynnistyttyä Kirves nimitettiin SDP:n uuden puolueneuvoston jäseneksi. Hän oli kannattanut parlamentaarista linjaa, mutta ryhtyi siitä huolimatta työskentelemään punaisten hallinnossa. Kirveen pääasialliset tehtävänsä olivat Neuvosto-Venäjän suhteita hoitaneissa komiteoissa. Hän kuului muun muassa Helsingissä toimineeseen suomalais-venäläiseen sekakomiteaan ja oli maaliskuun alussa nimetyn pääsuorituskomitean puheenjohtaja. Kirves työskenteli myös kansanvaltuuskunnan merenkulkuneuvoston virkailijana.
Ohukainen
Valmistus ja lajeja
Suomessa muurinpohjalettujen paistaminen on joidenkin lähteiden mukaan jatkumoa Suomen sodan (1808–1809) aikaisesta venäläisjoukkojen blinien valmistamisen perinteestä. Aselevon aikana suomalaisväestö pääsi Ylä-Savossa näiden lettujen makuun, ja venäläisjoukkojen poistuttua ryhtyi paistamaan lettuja muuripatojen pohjalla, koska suomalaisilla ei ollut tuolloin samanlaisia pannuja kuin venäläisillä oli ollut. Nyttemmin on yleisesti saatavilla laakeita nuotiopannuja, jotka sopivat tällaisten lettujen paistamiseen.
Juho Kirves
Elämä
Sodan loppuvaiheessa Kirves pakeni Venäjälle, jossa hän toimi punapakolaisille perustetun Buin siirtolan komissaarina. Yrjö Laineen vuonna 1940 haastatteleman Matti Hiltusen mukaan Kirves työskenteli seuraavaksi Lahden turvesoille perustetussa suomalaiskollektiivissa, joka hajosi Kuusisen klubin murhien jälkeen syksyllä 1920. Vuosina 1920–1921 Kirves toimi poliittisena ohjaajana Omskissa, jonka jälkeen hän muutti Neuvosto-Karjalaan. Vuosikymmenen puolivälissä Kirves osallistui Suomessa maanalaisesti toimineiden kommunistien kouluttamiseen ja oli myöhemmin tuomarina Repolassa. 1930-luvulla Kirves asui Petroskoissa, jossa hän työskenteli Kansainvälinen Punaisen Avun MOPR:n Karjalan aluekomitean sihteerinä. SKP:n sisäisissä kiistoissa Kirves kannatti Kullervo Manneria, minkä johdosta hänet erotettiin väliaikaisesti puolueesta.
Ohukainen
Valmistus ja lajeja
Ohukaisia syödään useimmiten lämpimänä, esimerkiksi hillon, jäätelön ja kermavaahdon kanssa. Yksi esimerkki on levittää hillot ja muut lisukkeet raidaksi letun päälle ja kääriä lettu sen jälkeen rullalle.
Juho Kirves
Elämä
Lehtitietojen mukaan Kirves oli elossa vielä keväällä 1937, mutta hänen myöhempiä vaiheitaan ei tunneta. Kirves julistettiin kuolleeksi Mikkelin raastuvanoikeuden päätöksellä 1. tammikuuta 1961.
Ohukainen
Valmistus ja lajeja
Ohukaisista voidaan valmistaa myös pääruoka, jolloin niihin lisätään ravitsevampia ainesosia, kuten pinaattiohukaisiin pinaattia. Veriohukaiset tehdään tavallisesti ruis- ja vehnäjauhoihin, naudan vereen ja nesteeseen, joka voi olla maitoa tai olutta. Mausteina käytetään esimerkiksi sipulia, valkopippuria, meiramia ja suolaa.
Blinit (блины) eli linnit ovat ohukaisten venäläisiä, läheisiä sukulaisia, joiden kanssa nautitaan usein smetanaa tai kermaviiliä, hienonnettua sipulia ja mätiä tai kaviaaria. Suomessa blini on tavallisesti paksu, ja se tehdään hapatetusta taikinasta. Taikinassa käytetään yleensä tattarijauhoja.
Näiden kaikkien uskotaan usein pohjautuvan kreppeihin, jotka ovat suolaisempia ja useammin pääruoan kuin jälkiruoan osana. Niitä paistettiin alun perin laakeilla kivillä, joista ranskankielinen nimitys crêpe tulee. Kreppien ja Suomessa yleisten ohukaisten suurimpana erona on kananmunien määrä. Juustokuorrutus on yleistä, ja jauhoseokset vaihtelevat maittain; Ranskassa usein esimerkiksi tattarijauho korvaa vehnäjauhon.
Konditionaali
Konditionaali eli ehtotapa on tapaluokka. Se ilmaisee tekemisen epävarmuutta tai ehdollisuutta, esimerkiksi: ”Kävelisin, jos voisin”. Lisäksi konditionaalia käytetään kohteliaisuuskeinona, esimerkiksi: ”Tulisitko tänne?” Konditionaalin tunnus suomen kielessä on -isi-.
Englanti
Englannin konditionaalin tunnus on yleensä -(o)uld. Kuten:
Adele Addison
thumb|right|Adele Addison
Adele Addison (s. 24. heinäkuuta 1925 New York, New York) on yhdysvaltalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Westminster Choir Collegessa, Princetonissa, ja Berkshire Music Centerissä Tanglewoodissa. Hän sai opetusta myös Povla Frijshilta.
Moustiers-Sainte-Marie
Moustiers-Sainte-Marie (oksitaaniksi Mostiers Santa Maria) on kunta Provence-Alpit-Rivieran alueella Alpes-de-Haute-Provencen departementissa. Vuonna 2008 kunnassa asui 719 asukasta, joista 710 asui siellä vakituisesti. Historiallisesti paikka on tunnettu fajanssin tuotannostaan. Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Maantiede
220px|thumb|vasen|Kuva kylän ulkopuolelta. Moustiers-Sainte-Marie sijaitsee rotkon suulla. Tästä syystä alueen talot on rakennettu toinen toistensa yläpuolelle ja kylää leimaavat ahtaat ja kapeat kujat. Kylän jakaa kahtia vuoristopuro Rioul ja Mairejoki. Niiden yli on rakennettu useita siltoja. Kylän tavaramerkki on Cadeno, 227 metriä pitkä ketju, joka on viritetty jokilaakson yli 150 metrin korkeudelle. Ketjusta puolestaan riippuu tähti. Tarinan mukaan se saatiin eräältä Blacas-suvun paronilta tämän palatessa viidenneltä ristiretkeltä.
Historia
170px|thumb|vasen|Piirros kylästä 1800-luvulta. Moustiers-Sainte-Marien nimi tulee sanoista Castrum Monasterium, eli munkkilinna. Nimi on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1084. Munkit tulivat kuitenkin alueelle jo vuonna 435, kun Pyhä Maximus toi paikalle muutamia munkkeja Île Saint-Honoratista. Munkit asuivat luolissa ja rakensivat kappelin Neitsyt Marialle. Saraseenien muodostama uhka sai munkit muuttamaan pois alueelta, mutta he palasivat vuonna 1052 perustaen sivuluostarin. Luostarin ympärille syntyi asutusta ja Provencen kreivi Raimond Bérengerin valtakaudella siitä tuli 18 yhdyskuntaa käsittänyt hallintokeskus. Kylän ympärille rakennettiin muuri vuonna 1246, mutta se ei estänyt useita piirityksiä ja ryöstöjä 1300-luvun aikana. Moustiers-Sainte-Mariesta tuli osa Ranskaa yhdessä muun Provencen kanssa vuonna 1481. Vuonna 1548 alue sai maavoudin.
1500-luvulla faenzalainen munkki toi kylään fajanssin valmistustaidon, mistä alkoi kylän nousukausi. Moustiers-Sainte-Marie tuli tunnetuksi fajanssin valmistuksestaan ja siitä, että sen tuotteet olivat yhtä hyviä kuin suurten ranskalaisten fajanssitehtaiden. Tunnettuja fajanssimestarisukuja alueella olivat Viry, Clérisy ja Olery. Kylään tuli myös paperinvalmistusta, mikä kasvatti paikkaa entisestään. Vuonna 1780 Moustiers-Sainte-Mariessa oli 3 600 asukasta. Fajanssintuotanto kylässä loppui vuonna 1874, mutta Marcel Provence herätti sen henkiin vuonna 1926. Samassa yhteydessä perustettiin fajanssimuseo Musée Historique de la Fayance.
Julian Ursyn Niemcewicz
Julian Ursyn Niemcewicz (1757–1841) oli puolalainen kirjailija ja poliitikko. Hän sai sotilaskoulutuksen Varsovan kadettikoulussa, teki laajoja matkoja Länsi-Eurooppaan ja osallistui nelivuotisiin valtiopäiviin (1788–1792). Hän oli aatelisanarkian vastustaja ja laajennetun kuningasvallan puolustaja. Toukokuun 3. päivän perustuslaki vuodelta 1791 on osaksi hänen kirjoittamansa.
Niemcewicz ruoski vallattoman vapauden kannattajia näytelmässään Valtiopäivämiehen paluu, joka menestyksekkäästi esitettiin 1791 ja herätti vanhan järjestyksen ystävissä sellaisen vihan, että Niemcewicz joutui lähtemään maanpakoon. Tadeusz Kościuszkon nostaessa Puolan kansan venäläisiä vastaan Niemcewicz tuli hänen adjutantikseen ja seurasi häntä vankeuteen Pietariin. Vapauduttuaan hän lähti Pohjois-Amerikkaan. Varsovan herttuakunnassa ja sitten Wienin kongressin jälkeen syntyneessä Puolan kuningaskunnassa Niemcewicz oli valtiosihteeri.
Niemcewicz on kirjoittanut runsaasti kaunokirjallisia teoksia, joiden joukossa huomattavimmat ovat Historialliset iaulut (1816), ja julkaissut historiallisia tutkimuksia ja asiakirjoja. Niemcewiczin elämäkerran on julkaissut Adam Czartoryski (1860).
Skeema (algebrallinen geometria)
Modernissa algebrallisessa geometriassa skeema on keskeinen työkalu. Määritelmä mukaan skeema on renkainen topologinen avaruus, jolla on avoin peite \{U_i\}_i siten, että \{U_i\}_i of affiini skeema kaikilla indekseillä i.
Azawakh
Ulkonäkö
Azawakh on korkearaajainen, kuiva vinttikoira. Urosten säkäkorkeus on 64–74 cm, narttujen 60–70 cm. Paino on 15–25 kg. Koira on erityisen hoikkalinjainen ja tyylikäs; luusto ja lihakset erottuvat selvästi. Nahka on ohut ja tiiviisti pinnanmyötäinen, karvapeite lyhyttä ja hienolaatuista. Liikkeet ovat aina hyvin sulavat, kevyet ja joustavat, ravissa erityisen ylväät. Laukka on kimmoisaa.
Väriltään azawakh on useimmiten ruskean sävyinen kellanruskeasta tummaan punaruskeaan, mutta myös mustajuovikasta esiintyy. Jokaisessa jalassa tulee olla valkoinen sukka tai ainakin valkoista käpälissä. Päässä voi olla musta maski ja valkoinen piirto. Rinnassa on valkoinen läiskä ja hännänpää on valkoinen. Silmät ovat kauniin mantelinmuotoiset ja korvat melko korkealle kiinnittyneet, aina roikkuvat, ohuet ja litteät.
Luonne ja käyttäytyminen
Azawakhia on kuvailtu koiraroduista kaikkein kissamaisimmaksi. Se on vieraita kohtaan pidättyväinen ja saattaa olla vartiointiin taipuvainen. Se saattaa ilmoittaa vieraista äänekkäällä haukulla. Hyväksymiään ihmisiä kohtaan se on lempeä ja ystävällinen.
Alkuperä
Azawakh on kotoisin Afrikasta Malin, Nigerian, Burkina Fason ja Mauritanian alueelta. Nimensä se on saanut paikallisesta Azawagh-laaksosta, missä sitä on jo pitkään kasvattanut iwellemmedan-tuaregiheimo. Se on sopeutunut Sahelin karuihin olosuhteisiin ainakin tuhannen vuoden ajan. Paimentolaiset käyttävät tätä rotua niin vartiointiin kuin gasellin- ja jäniksenmetsästykseenkin, ja he arvostavat koirassa kauneutta siinä missä sen tarjoamaa kumppanuuttakin.
Sekä azawakhilla että sloughilla on ylimääräinen alleeli fosfoglukoosi-isomeraasi-geenilokuksessa, ja sitä ei löydy muilta vinttikoirilta, mutta sitä tavataan sen sijaan sakaalilla, kojootilla ja ketulla. Tämän perusteella kyseisten rotujen alkuperä on erilainen muihin vinttikoiriin verrattuna.
Azawakh maailmalla
David Hancock arvioi Euroopassa olevan noin 2000 rodunedustajaa, joista suurin osa Ranskassa ja Saksassa. Etenkin Ranskassa muotia ovat show-tyyppiset koirat, ja FCI-rotumääritelmä perustuu ranskalaiseen versioon. Yhdysvaltojen johtava kasvattaja David Moore puolestaan suosii enemmän alkuperäistä, primitiivistä tyyppiä ja onkin tuonut sellaisia suoraan Afrikasta. FCI-rotumääritelmän mukaan valkoinen väri on hylkäävä virhe ja myös valkoisten merkkien laajuus on rajoitettu - kun taas alkuperämaassa molempia esiintyy paikallisessa populaatiossa.
SsangYong Chairman
pienoiskuva|SsangYong Chairman SsangYong Chairman on ylellinen sedan, jota valmistaa eteläkorealainen autovalmistaja SsangYong. Autosta valmistetaan myös pidennettyä versiota.
Vuonna 2008 esiteltiin uusi Chairman, jota alettiin markkinoida Chairman W -nimisenä. Chairman H poistui mallistosta 2014. Automallia ei myydä Euroopassa.
Chairman H (1997–2014)
SsangYong uudelleennimitti alkuperäisen (2003–2008) Chairman-mallinsa Chairman H -nimiseksi. Automalli myi erittäin huonosti Korean ulkopuolella ja vuonna 2014 SsangYong ei enää näyttänyt mallia nettisivuillaan. Mallin tuotanto oli päättynyt. Vuonna 2011 SsangYong oli muotoillu täysin uuden keulan autoon. Automallia myytiin Etelä-Koreassa 1 718 kappaletta vuonna 2014. Malli perustui Mercedes-Benz E-sarjaan.
Chairman W (2008–)
Chairman W on SsangYongin uusin versio Chairman-mallista. Autossa on 5-litrainen V8-moottori ja Mercedes-Benz 7G-Tronic -automaattivaihteisto. Kirjain 'W' tulee sanasta 'World Class'. Chairman W:ssä on piirteitä SsangYong WZ -konseptiautosta.
Kiinassa myydään myös lisenssillä valmistettua Roewe 850 -autoa.
Axel Mårtensson
Axel Mårtensson oli ruotsalainen jalkapallovalmentaja. Hän oli Suomen jalkapallomaajoukkueen valmentaja vuonna 1945 kahden Ruotsia vastaan pelatun ottelun ajan. Suomi hävisi sekä Göteborgissa että Helsingissä. Mårtensson oli järjestyksessä neljäs Suomen maajoukkueen valmentaja, ja kolmas ulkomaalainen.
Hän oli vuonna 1939 Ruotsin jalkapalloliiton valmentaja.
Kallavesi
Kallavesi on Pohjois-Savossa Siilinjärvellä, Kuopiossa ja Leppävirralla sijaitseva järvi. Se on Suomessa kymmenenneksi suurin järvi. Kallavesi kuuluu laajempaan Iso-Kallaan, jonka järvillä on sama vedenpinnan korkeus kuin Kallavedellä. Iso-Kallan pinta-ala on 936 neliökilometriä.
Järven perustiedot
Järven pinta-ala on 47 800 hehtaaria eli 478 km² ja sen tilavuus on 4 610 miljoonaa m³ eli 4,61 km³. Sen on Kuopion Pulkonkoskelta Leppävirran Konnunlahden Karikankaalle mitattuna 72 kilometriä pitkä ja se on Siilinjärven Vuorelasta Kuopion Kaislastenlahdelle mitattuna 17 kilometriä leveä. Järvellä ja sen saarilla on rantojen pituutta yhteensä 1 699 kilometriä.
Järven keskellä sijaitsee Kuopion kaupunki, jossa 12 kilometriä pitkä niemi, Puijo kärkenään, kurkottaa järven yli koillisrannalle päin. Puijon ja sen vastarannan välissä sijaitsee Kellosselkä, jonka pohjoisten saarien yli on rakennettu valtatie 5. Tie kulkee vastarannalla kookkaan Sorsasalon poikki ja ylittää Virtasalmen, jonka jälkeen se tulee Vuorelan puolelle. Valtatiellä saarien välissä olevia neljää siltaa kutsutaan Kallansilloiksi. Maanteiden välissä saarten yli kulkee lisäksi Savon rata. Järvi on saarten ja niemien rikkoma ja siitä voidaankin erottaa eri suuruisia järvenosia usealla eri tavalla. Suomen ympäristökeskuksen viranomaiset ovat jakaneet järven kahteen järvenosaan, joista he tarjoavat mitattua tietoa. Järvenosat syntyvät Kuopion Puijon kohdalla ja järvialtaita kutsutaan tässä kirjoituksessa Kallaveden pohjois- ja eteläosaksi.
Pohjoisosa
Kallaveden pohjoisosan järvialtaan pinta-ala on 16 200 hehtaaria eli 162 km². Se on 33 kilometriä pitkä ja 16 kilometriä leveä. Järven rantaviivan pituus on 612 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 359 kilometriä. Järvialtaan keskisyvyys on 9,5 metriä ja suurin syvyys on 50 metriä. Sen tilavuus on 1 543 miljoonaa m³ eli siis 1,54 km³ ja se muodostaa kolmasosan koko järvestä. Puijosta avautuu länteen 11×11 kilometriä laaja saaristo, joka kapenee luoteessa Hirvilahden kohdalla 2,5 kilometriä leveäksi ja suurien saarien rikkomaksi salmeksi. Puijosta Petynsaaren ja Kakinsalon kohdalle olevaa järvenosaa kutsutaan Pohjois-Kallavedeksi. Petynsaaren ja Kakinsalon pohjoispuolelle jää Suuri Ruokovesi eli Ala-Ruokovesi. Ruokoveden länsipäässä Salonniemi jakaa sen eteläiseksi Kurolanlahdeksi ja pohjoiseksi Pulkonlahdeksi. Näiden eteläpuolella sijaitsee Leinolanlahti, jonka perällä ovat Pässinkaarre, Pieni Kaavanlahti ja Seitenlampi. Ruokoveden eteläpuolella on saaristo, jonka länsirantaan jää saarten suojaan Lehostenlahti. Maaninkajärven eteläosaa kutsutaan Pieneksi Ruokovedeksi eli Ylä-Ruokovedeksi. Nämä järvenosat eivät kuulu enää Kallaveteen.
Eteläosa
Kallaveden eteläosan pinta-ala on 31 600 hehtaaria eli 316 km². Se on 52,2 kilometriä pitkä ja 21 kilometriä leveä. Järven rantaviivan pituus on 1 088 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 564 kilometriä. Järvialtaan keskisyvyys on 9,7 metriä ja suurin syvyys on 75 metriä. Sen tilavuus on 3 070 miljoonaa m³ eli 3,07 km³. Kallaveden eteläosalla ei ole yhtenäistä suurta järvenselkää, sillä saaret ja niemet jakavat sen pienempiin järvenosiin, joilla on paikallisten antamia nimiä. Etelä-Kallavesi alkaa Kallan silloista Kellonselällä ja sekä Karhonsaari että Vaajasalo ovat rajana Juurusveden suuntaan. Juurusvedelle pääsee Toivalansalmesta, Karhonsalmesta tai Kortesalmesta. Sekä Vaajasalon että Säyneensalon eteläpuolella aukeaa etelään Ollinselkä, joka laajan saariston jälkeen muuttuu Hirviseläksi. Se jatkuu avoimena kaakkoon aina Vehmersalmeen, joka kuuluu Kallaveteen Vehmersalmen siltaan asti. Se takana aukeaa Suvasveden Kukkarinselkä. Hirviselän eteläpuolella aukeaa vielä Puutosselkä, jota rajaavat idästä ja lännetsä järvelle työntyvät niemet. Niiden väliin jää 500 metriä leveä Puutossalmi, joka on samalla suuremman kokonaisuuden Etelä-Kallaveden rajana. Eteläpuolen Sotkanselkä on laaja, mutta siellä järvi samalla kapenee hieman. Sotkanniemen ja Hyvärilänniemen väliin jää Humalalahti ja sen edustalle Humalaselkä. Järvi on täällä saarista sokkeloinen ja kapean muotoinen. Eteläpuolella aukeaa Koirus, jonka kaakkoisosa on saaristoa. Koiruksen kaakkoinen raja kulkee Hartikansalossa, jonka eteläpuolella sijaitsee Konnuksen kanava, Pirttikoski ja Emäkoski. Näiden takana alkaa Saviveden Viiksinselkä. Hartikansalon pohjois- ja länsipuolella sijaitsevat Yytönselkä ja Petronselkä. Etelässä sijaitsevasta Leppävirrasta alkaa 10 kilometriä pitkä Särkiniemi, jota kiertää Arkkuselkä, Oravilahti, Ollinsalmi, Kalliosalmi ja kahdeksan kilometriä pitkä Särkilahti. Särkilahden perukalla sijaitseva Uitukka yltää Leppävirralle asti.
Saaret
Kallaveden pohjoisosassa on laskettu olevan 713 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 2 855 ha, mikä on noin 15 % järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista viisi on yli neliökilometrin suuruisia, 159 muuta saarta ovat yli hehtaarin suuruisia, 504 yli aarin ja loput 45 ovat alle aarin kokoisia.
Kallaveden eteläosassa on laskettu olevan 1 251 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 4 202 ha, mikä on noin 12 % järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista seitsemän on yli neliökilometrin suuruisia, 246 muuta saarta ovat yli hehtaarin suuruisia, 962 yli aarin ja loput 36 ovat alle aarin kokoisia.
Järvessä on 1 964 saarta, joista suurimpia ovat Vaajasalo (967 ha), Laivonsaari (637 ha), Sorsasalo (610 ha), Säyneensalo (500 ha) ja Näpinsalo (223 ha). Suomen suurin saari, Soisalo (163 907 ha) rajautuu kuuden muun järven ohella Kallaveteen.
Säännöstely, vedenkorkeus ja valuma-alueen virtaamat
Kallavedellä on mitattu vedenpinnan korkeuksia vuodesta 1864 lähtien. Tänä aikana on keskivedenkorkeus ollut 81,53 metriä (NN) mpy. ja vuotuinen keskimääräinen vaihtelu on ollut 0,96 metriä. Ylin vedenkorkeus on ollut 83,08 metriä (vuonna 1899) ja alin vedenkorkeus 81,00 (lokakuussa 2006). Äärivaihtelu on siten ollut 1,43 metriä.
Virkistys
Matkailulla on tärkeä rooli Kallaveden vesistöalueella. Kuopiosta lähtevät matkustajalaivat kuljettavat turisteja sekä lyhyillä paikallisristeilyillä että reittiliikenteessä Kuopio–Heinävesi–Savonlinna ja Kuopio–Varkaus–Savonlinna–Lappeenranta välillä lähinnä kesäaikaan, mutta myös syksyllä. Kallavesi muodostaa muiden läheisten järvialtaiden kanssa myös erittäin merkittävän kesämökki- ja virkistyskalastusalueen.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueen (04.2) Kallaveden yläosan alueella (04.28), jonka Kallaveden–Ala-Ruokoveden alueeseen (04.281) järvi kuuluu.
Kallaveden valuma-alue on järvi mukaan lukien 16 270 km². Sen pääosan muodostavat Iisalmen reitti, jonka pinta-ala on 5 583 km² ja järvisyys 7,7 %, Nilsiän reitti, jonka ala on 5 422 km² ja järvisyys, 12,5 % ja Juojärven reitti, jonka valuma-alue on 2 074 km² ja järvisyys 22,0 %.
Kallavesi on Kallaveden reitin keskusjärvi. Sieltä lähtee vesi- ja veneilyreittejä pohjoiseen Iisalmeen (Iisalmen reitti), Vieremälle ja Kiuruvedelle, koilliseen Siilinjärvelle, Juankoskelle ja Nilsiään (Nilsiän reitti), kaakkoon Heinävedelle (Heinäveden reitti) ja edelleen Savonlinnaan sekä etelään syväväylä Leppävirralle, Varkauteen (Leppävirran reitti) ja Savonlinnaan.
Oranssiotsaorneero
Oranssiotsaorneero (Metopothrix aurantiaca) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Oranssiotsaorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen levinneisyysalue on hyvin laaja, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Belgian Grand Prix 1963
Belgian Grand Prix 1963 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. kesäkuuta 1963 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Jim Clark, jolle voitto oli kauden ensimmäinen ja uran neljäs.
Hilma Valjakka
Hilma Maria Valjakka (o.s. Nykänen, 29. toukokuuta 1881 Pieksämä – 14. helmikuuta 1934 Mikkeli) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1930.
Elämä
Hilma Valjakan vanhemmat olivat kirvesmies Adam Nykänen (1829-1896) ja Amanda Kuhlman (1849-1913). Kansakoulun käytyään hän työskenteli palvelijana ja muutti vuosisadan vaihteessa Mikkeliin. Vuonna 1902 Valjakka liittyi Mikkelin työväenyhdistykseen, jonka ohella hän vaikutti muun muassa sosialidemokraattisessa naisliitossa sekä raittiusliikkeessä. Valjakka oli Kieltolakiliiton johtokunnan jäsen ja toimi myös kiertävänä raittiuspuhujana. Vuonna 1919 Valjakka valittiin kansanedustajaksi ja Mikkelin kaupunginvaltuuston jäseneksi. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925 ja 1931. Sydänvaivoista kärsinyt Valjakka kuoli Mikkelin kunnallissairaalassa pitkäaikaisen sairauden jälkeen helmikuussa 1934.
Perhe
Hilma Valjakan puoliso oli toimittaja Albin Valjakka, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1903. Pariskunnalla oli yksi tytär. Albin Valjakka toimi myös kansanedustajana vuosina 1907-1918. Hän kuoli sisällissodan päätyttyä Viipurin vankileirillä kesäkuussa 1918. Hilma ja Albin Valjakka on haudattu Mikkeliin Harjun hautausmaalle. Hauta oli pitkään unohdettuna, kunnes Mikkelin Työväenyhdistys ja Työväen sivistysliitto kunnostivat sen ja hankkivat paikalle muistokiven vuonna 2020 työväenyhdistyksen 130-vuotisjuhlan yhteydessä.
Michael von der Heide
Michael von der Heide (s. 16. lokakuuta 1971 Sveitsi) on sveitsiläinen muusikko, laulaja ja näyttelijä. Hän edusti Sveitsiä Eurovision laulukilpailussa 2010 kappaleella Il pleut de l'or, mutta ei päässyt kilpailun semifinaalista jatkoon.
Hän osallistui vuonna 1999 Saksan euroviisukarsintoihin kappaleella Bye Bye Bar ja sijoittui 5. sijalle.
Trixie Smith
Trixie Smith (1895 Atlanta, Georgia – 21. syyskuuta 1943 New York) oli yhdysvaltalainen blues-laulaja, vaudeville-esiintyjä ja näyttelijä. Hän levytti runsaasti ja oli aikanaan hyvin suosittu esiintyjä.
Oral Fixation Volumes 1 & 2
Oral Fixation Volumes 1 & 2 on Shakiran vuonna 2006 julkaistu kolmen levyn musiikkiboksi. Julkaisu sisältää Shakiran aikaisemmin ilmestyneistä levyistä espanjankielisen albubin Fijación Oral Vol. 1 ja englanninkielisen albumin Oral Fixation Vol. 2 sekä bonus-DVD:n, jolla on viisi musiikkivideota ja kolme MTV-esiintymistä.
Kongonvahanokka
Kongonvahanokka (Estrilda nigriloris) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Kongonvahanokkaa tavataan Kongon demokraattisen tasavallan eteläosissa. Laji on harvinainen ja huonosti tunnettu. Se on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi.
Neljä veljeä
Neljä veljeä on vuonna 2005 julkaistu yhdysvaltalainen elokuva. Sen ohjasi John Singleton ja pääosissa ovat Tyrese Gibson, André Benjamin, Mark Wahlberg ja Garrett Hedlund. Evelyn Mercer (Fionnula Flonagan) on äititeresamainen kaikkien rakastama pyhimys, joka on pitkän elämänsä aikana adoptoinut neljä toivottomilta tapauksilta vaikuttavaa poikaa. Bobby (Mark Wahlberg), Angel (Tyrese Gibson), Jeremiah (André Benjamin) ja Jack (Garrett Hedlund) ovat kaikki entisiä pikkuroistoja ja läheisiä kuin oikeat veljekset. Kun Evelyn kuolee lähikaupan ryöstön yhteydessä, palaavat kaikki neljä veljestä vanhaan kotikaupunkiinsa ja vannovat kostoa. Aikuisiksi varttuneet pojat alkavat selvittää äitinsä surmaa ja löytävät taustalta hieman isomman jutun.
Vapaana syntynyt
Vapaana syntynyt on suomalaisen Raivopäät-yhtyeen CD-EP, ja kaikkiaan kuudes julkaisu. Se julkaistiin vuonna 1997.
Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt Muisto Toutavaara ja sanoittanut Ace Andersson.
Pojat varjoisilta kujilta
Pojat varjoisilta kujilta on suomalaisen Raivopäät -yhtyeen studioalbumi, ja kaikkiaan seitsemäs julkaisu. Se julkaistiin vuonna 1998.
SEAT Marbella
SEAT Marbella on espanjalaisen SEAT-tehtaan versio italialaisesta Fiat Pandasta (vuosien 1983–1986 mallista). Autoa valmistettiin vuosina 1986–1998. Aikaisemmin mallin nimi Espanjassakin valmistettuna oli SEAT Panda, mutta nimi vaihdettiin välien rikkouduttua Fiatin kanssa. Malli ei kokenut minkäänlaisia teknisiä uudistuksia koko aikana. Erot Fiat Pandaan olivat ulkonäöllisiä. Marbella on nimetty espanjalaisen kaupungin mukaan.
Tekniikka autossa oli aiemman Fiat 127:n peruja. Moottori oli 903 kuutiosenttimetrin nelisylinterinen 40-hevosvoimainen bensiinimoottori. Se oli kyllin vahva liikuttamaan 700 kilon painoista autoa ja siitä on sanottu, ettei sitä saisi normaalilla käytöllä mitenkään rikottua. Autolla oli elinkaarensa aikana useita malleja, kuten L, Special, GL ja GLX, mutta tekniikka oli kaikissa sama moottoria myöten.
SEAT Terra oli Marbellan tavarankuljetusmalli, jota valmistettiin 1990-luvun lopulle asti. Malli oli samankaltainen kuin Marbella, mutta taakse oli tehty kuormatila. Se oli hyvin suosittu Espanjassa. Alkuperäisen SEAT Pandan tavarankuljetusmalli tunnettiin nimellä SEAT Trans.
Tuhkimotarina 2
Tuhkimotarina 2 (Another Cinderella Story) on yhdysvaltalainen vuonna 2008 valmistunut elokuva, jonka pääosassa esiintyy Selena Gomez ja Drew Seeley.
Juoni
Elokuva perustuu Tuhkimon juoneen. Mary Santiago (Selena Gomez) on Tuhkimon roolissa ja rakastuu ”prinssiin” eli Joey Parkeriin (Drew Seeley). Dominique Blatt (Jane Lynch) on Maryn ilkeä äitipuoli, joka yrittää kaikin tavoin pilata Joeyn ja Maryn suhteen. Koulun naamiaistanssiaisissa Mary tanssii Joeyn, koulun suosituimman pojan kanssa, mutta naamion takia Joey ei tiedä, ketä tanssittaa. Mary on kuitenkin luvannut olla koko illan kotona siivoamassa huoltajansa huonetta, ja sen pitäisi olla putipuhdas tämän palatessa keskiyöllä. Marylle tulee kiire ja hän pudottaa mp3-soittimensa. Joey alkaa etsiä mp3-soittimen avulla unelmiensa tyttöä.
Otto
Otto voi tarkoittaa seuraavia:
Uintatheriidae
Uintatheriidae on sukupuuttoon kuollut nisäkkäiden heimo, joka sisälsi suuria kasveja syöneitä eläimiä. Uintatheerit kuuluvat lahkoon Dinocerata, yhteen useista sukupuutton kuolleiden kaviokyntisten nisäkkäiden lahkoista, jotka joskus on yhdistetty lahkoon Condylarthra.
Heimoon kuuluneet eläimet muistuttivat sarvikuonoja. Ne elivät paleoseenikaudelta oligoseenikaudelle noin 55–35 miljoonaa vuotta sitten. Ne olivat aikansa kookkaimpia eläimiä, suurilla, paksuilla jaloilla, jättimäisillä luilla, ja pienillä aivoilla. Useilla lajeilla tyypillisin piirre oli kuitenkin kirahvin sarvia muistuttaneet sarvet ja sapelimaiset kulmahampaat. Heimoon kuuluvia sukuja olivat Uintatherium ja Eobasileus. Lopulta vielä suuremmat laiduntavat eläimet brontotheerit korvasivat ne.
Toshihiro Hattori
Toshihiro Hattori (s. 23. syyskuuta 1973 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1996-2003.
Ergotismi
Ergotismi on krooninen myrkytystila, jonka aiheuttaa rukiissa epäpuhtautena esiintyvä torajyvä. Ergotamiini ja muut torajyvän sisältämät alkaloidit häiritsevät verenkiertoa. Ergotismissa sormet, varpaat tai raajat mustuvat, menevät kuolioon ja irtoavat ilman verenvuotoa. Krooniseen torajyvämyrkytykseen liittyy myös muita oireita kuten päänsärkyä, pahoinvointia, sekavuutta, tajuttomuutta, oksentelua, ripulia, kouristuksia ja suonenvetoja.
Lähdetiedoissa esiintyy ristiriitaisia tietoja siitä, milloin ergotismin syy selvisi. Ranskalainen tohtori Thuillier teki sairautta koskevat havaintonsa joko 1630 tai 1670.
Olga K
Olga K (oik. Tuula Ketonen, s. 29. syyskuuta 1964 Kalajoki) on suomalainen radiotoimittaja. Olga K aloitti radiouransa Mikkelin alueradiossa. Vuodesta 1990 hän juonsi Radiomafialla, muun muassa ohjelmia Herätysjuhla, Pressiklubi ja Timanttien jäljillä. Radiomafian lopettamisen jälkeen vuodesta 2003 hänellä oli nimikko-ohjelma YleQ:lla. YleQ:n lopetettua syksyllä 2006 hän työskenteli lyhyen aikaa Yle Radio 1 -kanavalla, mutta siirtyi tammikuussa 2007 tekemään Radio Aallon aamuohjelmaa. Syksyllä 2007 hänet palkittiin Radio Gaala -tapahtumassa vuoden radiojuontajana. Olga K juonsi Aallon aamua marraskuuhun 2011 asti. Hän palasi Yleisradioon vuoden 2012 alussa aloittaessaan Yle Puhe -kanavan aamujuontajana. Tammikuussa 2014 hän siirtyi Yle Radio Suomen juontajaksi. Radio Suomessa hän on käyttänyt nimeä Olga Ketonen.
Ketonen on työskennellyt myös televisiossa. Vuosina 1997 ja 1998 hän juonsi yhdessä Jonni Aromaan ja myöhemmin Kari Kontion kanssa MTV3:n katukahvilatyyppistä Punainen planeetta -keskusteluohjelmaa. Kesällä 1999 hän juonsi Nelosen Planeetta Plupu -ohjelmaa.
Ketonen oli raadin jäsenenä valitsemassa kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinto-ehdokkaita vuonna 2011.
Ketonen on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.
Ketosen käyttämän Olga K -taiteilijanimen kerrotaan saaneen alkunsa Otavan Opistosta, jossa opiskeltiin 1980-luvulla englantia roolihahmojen avulla. Ketosen rooli oli venäläinen vakoojatar Olga Kirilemko.
Metsävahanokka
Levinneisyys
Metsävahanokkaa tavataan Afrikan keskiosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi ja runsaslukuiseksikin joillain alueilla. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kallaveden lukio
Kallaveden lukio on kuopiolainen lukio, jonka juuret ulottuvat vuoteen 1879 Suomalaisen tyttökoulun perustamiseen. Nimi muuttui vuonna 1928 Kuopion tyttölyseoksi, Kallaveden yhteislyseoksi vuonna 1973 ja Kallaveden lukioksi vuonna 1975.
Kallaveden lukio on yksi Kuopion neljästä päivälukiosta. Sitä käy noin 500 opiskelijaa. Opettajia on noin 40. Rehtorina on Ensio Vatanen. Samassa rakennuksessa toimii Kuopion iltalukio.
Arkkitehti Magnus Schjerfbeckin suunnittelema, alkujaan nelikerroksinen punatiilinen koulurakennus valmistui Piispanpuiston pohjoislaidalle (Maaherrankatu 2) vuonna 1924. Koulu oli alkujaan Kuopion suomalaisen tyttökoulun käytössä. Nykyisen korkeutensa koulu sai 1950-luvulla.
Lukio hyväksyttiin Unesco-kouluksi vuonna 1984. Unesco-koulu korostaa kansainvälisyyttä eri toiminnoissaan.
Opiskelu
Kallaveden lukiossa painotetaan viestintää ja mediakasvatusta, kuvataidetta, käsi- ja taideteollisuutta sekä kansainvälisyyttä. Lukiodiplomin suorittaminen on mahdollista musiikissa, kuvataiteessa, tekstiilityössä, mediassa ja liikunnassa. Samassa rakennuksessa toimii myös Kuopion aikuislukio, jonka kursseja oppilaiden on mahdollista hyödyntää.
Lehti ja radioasema
Kallaveden lukiossa julkaistaan perinteistä Oras -lehteä, jonka perustaminen ajoittuu aivan 1800-luvun loppuun, mikä tekee siitä yhden Suomen vanhimmista opiskelijalehdistä. Siellä on toiminut myös 10 vuoden ajan lukiolaisten oma radioasema, Putkiradio.
Ystävyyskoulut
1980-luvun alusta on Kallaveden lukiolla ollut viisi ystävyyskoulua: Nowy Wisniczin taidelukio (Puola), Tarton 14. taidekoulu (Viro), Himmelsthurin lukio (Saksa) ja 15. lyseo Pihkovassa (Venäjä) Desenzanon lukio (Italia). Koulut pitävät yhteyttä toisiinsa mm. vuosittaisten vierailujen merkeissä.
Elviira Vihersalo
Hedvig Elviira Vihersalo (o. s. Ala-Rasku, 29. tammikuuta 1871 Ilmajoki – 10. huhtikuuta 1919 Pietari) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1914−1918.
Elämä
Vihersalon vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Matinpoika Ala-Rasku (1845–1913) ja Liisa Tuomaantytär Latva-Kokko (1847–1900). Perheessä oli 15 lasta. Kansakoulun jälkeen Vihersalo kävi Isossakyrössä toimineen Orisbergin meijerikoulun työskennellen vuodesta 1891 lähtien meijeriapulaisena Askaisissa.
Sodan loppuvaiheessa Vihersalo pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hän toimi punapakolaisille tarkoitetun suomalaisen lastenkodin johtajana Pietarissa. Vihersalo kuoli pilkkukuumeeseen Pietarin kulkutautisairaalassa huhtikuussa 1919.
Perhe
Vihersalon puoliso oli Askaisesta kotoisin ollut kirvesmies Johan Wilhelm Vihersalo (1867–1922), jonka kanssa hän avioitui 1892. Viisilapsinen perhe asui Kaarinassa.
Tampereen seudun ammattiopisto Tredu
thumb|300px|Sammonkadun toimipiste thumb|300px|TAO:n logo 2009-2013 thumb|300px|TAO:n logo 2000-2009
Tampereen seudun ammattiopisto eli Tredu on ammattiopisto, joka perustettiin 1. tammikuuta 2013, kun Tampereen ammattiopisto ja Pirkanmaan koulutuskonserni yhdistyivät. Oppilaitoksessa opiskelee noin 8000 nuorta ja 10 000 aikuisopiskelijaa. Ammattiopistolla on toimipisteitä Tampereen lisäksi Ylöjärvellä, Kangasalla, Nokialla, Pirkkalassa, Lempäälässä, Orivedellä, Virroilla sekä Pirkkalassa.
Historia
Pirkanmaan ammattiopisto (lyhenne PAO) oli Pirkanmaan koulutuskonserni-kuntayhtymän (PIRKO) alainen ammattioppilaitos, joka perustettiin vuonna 2007, kun Kangasalan ammattioppilaitos, Nokian ammattioppilaitos, Tampereen sosiaali- ja terveysalan opisto, Pirkanmaan Taitokeskus ja Pohjois-Pirkanmaan koulutusinstituutti yhdistyivät. Pirkanmaan ammattiopistolla oli yksiköitä kolmellatoista eri toimipisteellä, muun muassa Tampereella, Kangasalla, Ylöjärvellä ja Lempäälässä.
Tampereen ammattiopisto (, lyhenne TAO) perustettiin vuonna 2000 yhdistämällä joukko Tampereen seudun ammatillisia oppilaitoksia. Liitettyihin kouluihin kuuluivat 1800-luvun puolella perustettu Tampereen kauppaoppilaitos sekä 1900-luvun alkupuolelta asti toimineet Poikain ja Tyttöjen ammattikoulu, sairaanhoitajakoulu ja metsäkoulu. Koulussa opiskeli vuosittain 4 500 nuorta. Lisäksi koulu järjesti aikuisille täydennyskoulutusta ja maahanmuuttajille valmistavaa koulutusta. TAOlla oli toimipisteitä Pirkankadulla, Metsätiellä, Santalahdessa, Sairaalankadulla, Sammonkadulla ja Hepolamminkadulla. TAO:n tunnuslause oli ”Juuret ja siivet”.
Juri Morozov
Juri Morozov (31. maaliskuuta 1938 Moskova – 26. toukokuuta 2022 ) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1970.
Naamiovahanokka
Naamiovahanokka (Estrilda erythronotos) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Kosmos 60
Kosmos 60 oli Neuvostoliiton Luna-ohjelmaan kuulunut epäonnistunut kuuluotain joka lähettiin matkaan Baikonurin avaruuskeskuksesta 12. maaliskuuta 1965. Kosmos 60 oli edeltävän Luna 4-luotaimen tavoin E-6 sarjan kuuluotain. Luotaimen oli tarkoitus tehdä pehmeä laskeutuminen Kuun pinnalle mutta oikosulku ohjausjärjestelmässä jätti luotaimen matalalle maata kiertävälle radalle. Ilmakehän kitka pudotti luotaimen viisi päivää myöhemmin 17. maaliskuuta. Epäonnistumisen salaamiseksi luotaimelle annettiin Kosmos-sarjan satelliittitunnus eikä luotaimen todellista tehtävää myönnetty julkisesti.
Kosmos 60 laukaistiin ensin matalalle maata kiertävälle radalle josta Blok-L rakettivaiheen oli tarkoitus kiihdyttää luotain kohti kuuta. Oikosulku I-100 ohjausjärjestelmän invertterissä esti kuitenkin rakettimoottorin käynnistymisen. Kosmos 60:n paino oli Blok-L vaihe mukaan lukien 6530 kg ja pelkän luotaimen 1600 kg. Kiertoradan alin piste oli aluksi 195 kilometrin korkeudella ja ylin piste 248 kilometrin korkeudella kiertoajan ollessa 88,90 minuuttia. Luotain ehti tehdä joitakin mittauksia gammasäteilyn voimakkuudesta ennen kuin ilmakehän kitka pudotti luotaimen viisi päivää myöhemmin.
Akiko Dōmoto
thumb|230px|Akiko Dōmoto
Akiko Dōmoto (, s. 1932) on Chiban prefektuurin kuvernööri Japanissa. Hän on prefektuurin ensimmäinen naispuolinen kuvernööri.
Dōmoto syntyi Kaliforniassa Yhdysvalloissa vuonna 1932 ja kasvoi Tokiossa. Ennen osallistumistaan politiikkaan Dōmoto tuli 1980-luvun lopulla tunnetuksi televisio-ohjaajana. Hänet tunnettiin erityisesti ympäristökysymyksiin ja feminismiin liittyvistä aiheista. Hänet valittiin opposition ehdokkaana Japanin ylähuoneeseen, jossa hän työskenteli esimerkiksi perheväkivaltaa, lapsiprostituutiota ja sukupuolisyrjintää vastaan. Chiban kuvernööriksi hänet valittiin riippumattomana ehdokkaana vuonna 2001.
Mr. Vain
Mr. Vain on saksalaisen eurodance-yhtye Culture Beatin kappale. Sen julkaisi BMG Rights Management yhtyeen Serenity-debyyttistudioalbumin johdantosinglenä 16. huhtikuuta 1993. Kappale oli kansainvälisesti kaupallinen menestys. Se saavutti singlelistan ensimmäisen sijan Australiassa, Itävallassa, Saksassa, Irlannissa, Italiassa, Alankomaissa, Norjassa, Sveitsissä ja Isossa-Britanniassa. Niiden lisäksi vietti yhteensä kymmenen viikkoa Kanadan RPM Dance Chartin kärjessä.
Ville Wahlbeck
Ville Wahlbeck (s. 1976) on suomalainen pokeriammattilainen. Wahlbeck voitti ensimmäisenä suomalaisena World Series of Poker -turnauksen oltuaan ensimmäinen vuoden 2009 WSOP:ssa 10 000 dollarin sisäänoston mixed-pelien maailmanmestaruusturnauksessa. Kaksinpelissä kukistui nelinkertainen rannekevoittaja David Chiu. Samassa WSOP-sarjassa Wahlbeck sijoittui aiemmin kolmanneksi seitsemän kortin avopokerin maailmanmestaruusturnauksessa ansaiten 152 914 dollaria ja rannekevoittonsa jälkeen toiseksi 2-7 lowballin maailmanestaruusturnauksessa sekä kuudenneksi 50 000 dollarin sisäänoston H.O.R.S.E.:n MM-turnauksessa. Kaikkiaan vuoden 2009 WSOP:ssa Wahlbeck saavutti rannekkeen lisäksi neljä finaalipöytäsijoitusta, kuusi rahasijaa ja kaikkiaan yli miljoona dollaria palkintorahoja.
Helsingin Grand Casinon turnaussarjoista Wahlbeckilla on kolme voittoa: vuonna 2005 voitti hän voitti Helsinki Midnight Sunin 100 euron rebuy-turnauksen, kesäkuussa 2010 Midnight Sunin 600 euron seven card stud -turnauksen ja elokuussa 2010 Suomen mestaruuden 2000 euron pot limit omahassa.
Wahlbeck tunnetaan lempinimellä ”Isokala”. Hän edusti aiemmin Unibetin pokerihuonetta, nykyisin Wahlbeckia sponsoroi PokerStars. Wahlbeck kuuluu Team PokerStars Pro -ammattilaisjoukkueeseen. Wahlbeck esiintyi televisioidussa Pokeritähti-pokeriturnauksessa ensin pelaajana vuonna 2007 ja sen jälkeen asiantuntijakommentaattorina vuonna 2008.
Kesäkuussa 2011 Wahlbeckin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,4 miljoonaa dollaria.
Power Rangers Jungle Furyn zordit
Power Rangers Jungle Furyssä zordit olivat eläinhenkiä, joita rangerit olivat oppineet hallitsemaan. Rangerit pystyivät tarvittaessa päästämään ne vapaaksi, menemään niiden sisään ja ohjaamaan niitä tekemiensä liikkeiden perusteella.
Megazordit
Rangerit käyttivät Megazordeja suuriksi kasvaneita vihollisia vastaan. Erilaisia kombinaatioita saatiin aikaan yhdistämällä eri eläinhenkiä. Rangerit ohjasivat Megazordeja yhdessä ja heidän liikkeensä siirtyivät suoraan Megazordien liikkeiksi.
Jungle Pride Megazord
Tämä Megazord syntyi, kun tiikeri, gepardi ja jaguaari yhdistyivät. Gepardi toimi oikeana ja jaguaari vasempana jalkana tiikerin muodostaessa Megazordin vartalon, pään ja kädet. Caseyn, Lilyn ja Theon löydettyä tasapainon taitojensa väliltä pystyivät he yhdistämään kolme eläinhenkeään ja muodostamaan niistä Jungle Pride Megazordin. Sillä oli aseena Jungle Setsukon. Megazord pystyi käyttämään vihollisten viimeistelyyn kahta erilaista pyörintäliikettä: käsillä Savage Spiniä tai vaihtoehtoisesti jaloilla Super Kickiä.
Wolf Pride Megazord
Tämä Megazord syntyi, kun susi korvasi gepardin oikeana jalkana Jungle Pride Megazordissa. Wolf Ranger pystyi kutsumaan myös tiikerin ja jaguaarin henget ja muodostamaan siten Wolf Pride Megazordin itse samalla kun muut rangerit muodostivat Jungle Master Megazordin. Tämä Megazordin muoto pystyi ampumaan suden hännän pyörivänä sirkkelinä sen oikeasta jalasta.
Jungle Master Megazord
Punainen, sininen ja keltainen ranger pystyivät Jungle Master Modessa kutsumaan gorillan, pingviinin ja antiloopin henkiä. Yhdessä ne muodostivat Jungle Master Megazordin, joka viimeisteli vihollisensa moukaroimalla niitä voimakkailla nyrkeillään.
Rhino Pride Megazord
Tämä Megazord syntyi, kun Rhino Steel Zord muutti muotonsa Rhino Pride Megazordiksi. Syntynyttä Megazordia kutsuttiin välillä myös Rhinon soturimuodoksi. Megazord käytti sarvikuonon sarvea miekkanaan ja viimeisteli vastustajansa Rhino Blade Slash -liikkeellä.
Lego Rock Raiders
Lego Rock Raiders oli maan alle sijoittuva, pääosin vuonna 1999 käynnissä ollut Legon tuotesarja.Sen tarina keskittyy vieraalla planeetalla energiakristalleja hirviöiden kanssa kilpaa keräävään Rock Raiders -ihmistiimiin. Rock Raiders jäi julkaisuvuotenaan Lego Star Wars-lisenssiteeman jalkoihin, eikä siksi menestynyt kovin hyvin.
Rock Raiders on osa Underground-teemaa, jonka ainoa teema se oli pitkään. Vuonna 2009 julkaistiin siihen perustuva uusi Lego Power Miners -teema, jota pidetään toisena Underground-teemana.
Taustatarina
Rock Raiders, tarinan päähenkilöiden ryhmä, on palaamassa kotiin tuntemattomasta aurinkokunnasta. Matkan loppuvaiheilla heidän avaruusaluksensa, LMS Explorer, ajautuu asteroidivyöhykkeeseen. Asteroidit sammuttavat aluksen suojakilven ja työntävät sitä kohti madonreikää. Kun Rock Raiders -jäsenet yrittävät paeta sen luota, he epäonnistuvat ja aluksen polttoaine kuluu loppuun. Alus ajautuu madonreikään ja siirtyy toiseen galaksiin.
Vieraassa galaksissa joukkio lähtee lähimmälle planeetalle, planeetta U:lle, LMS Explorerin varaenergialla. Planeetalla on runsaasti energiakristalleja, joita voisi käyttää aluksen polttoaineeksi päästäkseen kotiin. Tämän vuoksi tiimi lähtee keräämään kristalleja.
Maan alla on kuitenkin monia luonnollisia vaaroja: laavaa, sen aiheuttamaa eroosiota, ja maanvyöryjä. Lisäksi jotkut planeetan eläimistä ovat tehtävälle tuhoisia. Kivihirviöt sekä niiden sukulaislajit, jää- ja laavahirviöt, ovat vahvoja, ilkeitä olentoja, jotka syövät energiakristalleja ja limaetanat imevät kristalleja tyhjiksi energiasta.
Intian niemimaa
thumb|Intian niemimaa Intian niemimaa eli Etu-Intia on maantieteellinen Euraasiassa Intian tektonisella laatalla sijaitseva alue, keskisessä Etelä-Aasiassa, joka rajoittuu pohjoisessa Himalajan vuoristoon, lännessä Hindukuš-vuoristoon, idässä Chin Hills -vuoristoon ja etelässä Intian valtamereen. Arabianmeri on lounaassa ja Bengalinlahti kaakossa. Niemimaan alue on jaettu Bangladeshin, Intian, Nepalin, Pakistanin, Bhutanin, Malediivien ja Sri Lankan kesken. Alueen kokonaispinta-ala on noin 4,4 miljoonaa neliökilometriä, joka on noin 10 prosenttia Aasian maanosan ja 2,4 prosenttia maapallon maapinta-alasta.
Excubitores
Excubitores (lat., ’vartijat’, ) oli Bysantin keisarien palatsihenkivartiokaarti, jonka perusti keisari Leo I (hallitsi 457–474) korvaamaan aiemmat Scholae-joukot. Kaarti koostui 300 miehestä, jotka oli värvätty Isaurian vuoristosta Vähästä-Aasiasta. Kaartin komentaja comes excubitorum nousi usein keisarillisessa hovissa erittäin korkeaan asemaan. Kaartista tuli 600-luvulla pelkkä seremoniallinen palatsiyksikkö, kunnes keisari Konstantinos V (hallitsi 741–775) organisoi sen uudelleen Ekskoubitoi-nimiseksi armeijan tagmata-eliittiyksiköksi, jonka komentajan arvonimi oli domestikos ton ekskoubiton. Käsite katosi käytöstä 1000-luvulla. Ekskoubitoi-tagma mainitaan viimeisen kerran vuonna 1081, kun se osallistui Dyrrhakhionin taisteluun normanneja vastaan.
Gearing-luokka
Gearing-luokka oli Yhdysvaltain laivaston 98 hävittäjän muodostama hävittäjäluokka, jonka alukset valmistuivat toisen maailmansodan lopulla ja pian sen jälkeen. Luokan alukset muistuttivat edeltäneen Allen M. Sumner -luokan aluksia muun muassa niiden rungon pituutta oli kasvatettu keskilaivasta 4,3 metriä, mikä mahdollisti suuremman polttoainetäytön kasvattaen toimintamatkaa.
Luokan ensimmäiset alukset saatiin palvelukseen vuoden 1945 puolivälissä, joten ne osallistuivat vain vähän sotatoimiin. Alusten palvelus kuitenkin jatkui aina 1970-luvulle, jolloin runsaasti luokan aluksia myytiin liittolaisille. Myydyt alukset jatkoivat palvelusttaan vielä useita vuosia.
Yhdeksän luokan alusta jatkoi 2010-luvulle. Meksikon laivaston ARM Netzahualcóytl upotettiin 2014 keinotekoisekski riutaksi. ROCS Chien Yang ja ROCS Sheng Yang olivat laiturissa huhtikuussa 2012 palveluskelvottomina Kaohsiungissa Taiwanissa. Loput viisi ovat museoituina Izmirissä Turkissa TCG Gayret, lähellä Gangneungia Etelä-Koreassa ROCS Jeong Buk, Tainanissa Taiwanilla ROCS Te Yang, Fall Riverissä Massachusettsissa USS Joseph P. Kennedy Jr, lähellä Cheonania Etelä-Koreassa ROKS Jeong Ju ja Lake Charlesissa Louisianassa USS Orleck. Lisäksi lähellä Busania museoituna ollut ROKS Kang Won romutettiin joulukuussa 2016.
Alukset
Luokan aluksia tilattiin kaikkiaan 152 kappaletta, mutta toisen maailmansodan päättyessä monien tilaus peruutettiin. DD809-816, DD854-856 ja DD891-926 peruutettiin jo ennen kölinlaskua. Kaksi alusta romutettiin telakalla DD768-DD769 ja yhdeksän luovutettiin keskeneräisinä ja sijoitettiin reserviin DD719-721, DD766-767, DD791, DD824-825 ja DD827. DD828 valmistui koealuksena ja muutama keskeneräinen alus valmistui uusien suunnitelmien mukaisena sodan jälkeen.
Aluksista 54 valmistui ennen Tyynenmeren sotatoimien päättymistä ja valmistuneiden lukumäärä nousi lopulta 93 alukseen. Aluksista ensimmäinen otettiin palvelukseen vuoden 1944 lopulla ja monet vasta sodan viimeisenä kuukautena, joten alusten palvelus jäi hyvin lyhyeksi sodan aikana.
Regiomontanus
thumb|Johannes Regiomontanus Regiomontanus, tunnetaan myös nimellä Johannes Müller von Königsberg (6. kesäkuuta 1436 Königsberg, Baijeri, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 6. heinäkuuta 1476 Rooma, Kirkkovaltio), oli merkittävä saksalainen matemaatikko, astronomi ja astrologi.
Vuonna 1475 Regiomontanus meni Roomaan tekemään paavi Sixtus IV:n kanssa kalenteriuudistusta. Gregoriaaninen kalenteri otettiin käyttöön sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen.
Regiomontanus oli tunnettu kaikkialla Euroopassa jo elinaikanaan. Hänellä oli laaja kirjallinen tuotanto, mutta hän ehti toteuttaa vain osan suunnitelmistaan.
Kuussa on hänen mukaansa nimensä saanut Regiomontanuksen kraatteri.
Potentiaali (kielitiede)
Potentiaali eli mahtotapa on yksi suomen kielen tapaluokista. Se ilmaisee viestijän pitävän käsittelemäänsä asiaa mahdollisena tai todennäköisenä, mutta ei varmana. Aidossa suomen kansankielessä sen käyttöala on paljon suppeampi kuin nykyisessä kirjakielessä.