cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jason Newsted
Metallica-aika
Flotsam and Jetsamista erottuaan Newstedillä oli vain viikko aikaa harjoitella Metallican kanssa ennen ensimmäistä esiintymistään yhtyeen kanssa. Metallica ei ollut vielä paljastanut uutta basistiaan julkisesti, joten marraskuussa Country Clubilla Kalifornian Resendassa järjestetty Newstedin uran ensiesiintyminen Metallicassa oli salakeikka. Seuraavana iltana yhtye esiintyi Anaheimissa, jonka jälkeen se matkusti Japaniin viiden konsertin ajaksi. Newsted pääsi esittelemään soittotaitoaan myös itsenäisesti, sillä Metallican ohjelmistoon lukeutui jo Cliff Burtonin ajalta tuttu, kappaleen “For Whom The Bell Tolls“ kuultu bassosoolo. Newsted sai yleisön keskuudessa hyvin positiivisen vastaanoton, mutta kiertueen aikana yhtyeensä uusi tulokas Newsted joutui James Hetfieldin, rumpali Lars Ulrichin ja kitaristi Kirk Hammettin toistuvien kepposten, pilojen ja nöyryytysten kohteeksi. Arvioiden mukaan muu yhtye purki tällä tavoin Cliff Burtonin kuoleman tuomaa levottomuutta ja katkeruutta.
Palattuaan Japanista Metallica jatkoi kiertuettaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa, josta se jatkoi edelleen myös Eurooppaan. Kesäkuussa 1987 yhtye alkoi harjoitella cover-kappaleita, jotka oli kesän aikana tarkoitus julkaista EP-levynä Garage Days Re-Revisited. EP julkaistiin elokuussa, ja se oli valtava menestys.
Tammikuussa 1988 Metallica aloitti tuottaja Flemming Rasmussenin kanssa seuraavan studioalbuminsa ...And Justice for All äänittämisen. Albumin äänitykset päättyivät viiden kuukauden jälkeen toukokuussa, jonka jälkeen se miksattiin. Albumi julkaistiin lopulta syyskuussa, ja Metallican edellisen studioalbumin Master of Puppets tavoin sitä myytiin Yhdysvalloissa platinalevyn eli miljoonan kappaleen verran. Newstedin osuus albumilla oli kuitenkin varsin hämärän peitossa, sillä Lars Ulrich miksasi myöhemmin hänen bassoraitansa lähes olemattomaksi Flemming Rasmussenin alkuperäisen miksauksen sijasta. Newsted oli lopullisen albumin kuullessaan hyvin pettynyt siitä, että hänen osuutensa kappaleissa oli miksattu kuulumattomiin. Newsted osallistui ...And Justice for All -albumilla säveltämiseen albumin avauskappaleessa “Blackened“.
Vuonna 1991 Metallica julkaisi uransa viidennen studioalbumin Metallica, joka sai kokomustan kantensa johdosta lempinimen The Black Album. Bob Rockin tuottama Metallica oli valtava kaupallinen menestys, minkä seurauksena yhtye vietti kolme vuotta albumia promotoineella maailmankiertueella. Kiertueen jälkeen Metallica piti taukoa ja valmisteli uutta albumiaan Loadia. Se julkaistiin vuonna 1996, ja sitä seurasi ReLoad vuonna 1997. 1990-luvun lopussa julkaistiin myös albumit Garage Inc. (1998) ja S&M (1999).
Newsted on ollut mukana kirjoittamassa kolmea Metallican kappaletta: ”Blackened”, ”My Friend Of Misery” ja ”Where The Wild Things Are”.
Newsted ilmoitti vuoden 2001 tammikuussa eroavansa Metallicasta. Eronsa yhteydessä julkaisemassaan virallisessa tiedotteessa hän mainitsi yhdeksi syyksi yhtyeestä eroamiseensa oman terveytensä. Hän oli kärsinyt moshauksen aiheuttamista kivuista selkärangassaan ja niskassaan, ja lääkäreiden mukaan hänen vaivansa uusiutuisivat yhä useammin, koska hänen retkahdusvammansa eivät koskaan olleet ehtineet parantua täysin. Terveydellisten vaivojen ohella hänen eroonsa yhtyeestä vaikuttivat myös Metallican sisäiset konfliktit. Newsted kertoi myöhemmin, että olisi mielellään halunnut jatkaa yhtyeen basistina.
Newstedin seuraajaksi Metallican basistina huhuttiin muun muassa Megadeth -yhtyeen David Ellefsonia. Newsted itse suositteli Metallicalle uudeksi basistiksi yhtyeissä Armored Saint ja Fates Warning soittanutta Joey Veraa, joka oli ollut ehdolla Metallican basistiksi jo vuonna 1986. Lopulta yhtyeen uudeksi basistiksi valittiin Ozzy Osbournen taustayhtyeessä ja Suicidal Tendenciesissä soittanut Robert Trujillo.
Olkapäävamma ja hiljaiselo
23. lokakuuta 2006 Newsted loukkaantui yrittäessään ottaa kiinni kaatuvaa bassovahvistinta. Tästä aiheutui repeytynyt etulabrum vasemmassa olkapäässä ja muita vammoja oikeaan. Hänet lähetettiin välittömään kirurgiseen leikkaukseen, jota seurasi pitkä kuntoutusprosessi. Vuonna 2009 hän kuitenkin esiintyi Metallican kanssa Rock and Roll Hall Of Fame -gaalassa ja uudelleen vuonna 2011 neljässä Metallican 30-vuotisen uran juhlakonsertissa. Joulukuusta 2012 hän on soittanut perustamassaan Newsted-yhtyeessä, joka julkaisi EP:n (Metal) tammikuussa 2013. Debyyttialbumi Heavy Metal Music julkaistiin 6. elokuuta 2013.
Oleksandr Moroz
Oleksandr Oleksandrovytš Moroz (, s. 29. helmikuuta 1944) on Ukrainan sosialistisen puolueen johtaja, joka valittiin Ukrainan parlamentin, Verh’ovna Radan, puhemieheksi 6. heinäkuuta 2006. Hän oli puhemies myös vuosina 1994–1998.
Moroz oli presidenttiehdokkaana 1999, jolloin hän sai 11,3 % äänistä ja marraskuussa 2004, jolloin hän sai vain 5 % ja tuki toisella kierroksella Viktor Juštšenkoa.
Morozin valinta puhemieheksi oli kiistanalainen, koska se rikkoi Tymošenkon blokin, Meidän Ukrainamme ja sosialistien sopimusta koalitiohallituksesta ja sosialistit siirtyivät Morozin johdolla yhteistyöhön alueiden puolueen kanssa.
Toisaalta Meidän Ukrainamme oli kieltäytynyt suostumasta Oleksandr Morozin pääsyyn Volodymyr Lytvynin jälkeen radan puhemieheksi siksi, että Ukrainan sosialistinen puolue kuului laajaan oranssikoalitioon, jonka suurin ryhmä oli Julija Tymošenkon ryhmittymä ja toiseksi suurin Meidän Ukrainamme.
Geenikartta
pienoiskuva|Esimerkki geenikartasta. Geenikartta tai genomikartta on kuvaannollinen määritelmä yksittäisen geenin rakenteesta. Se sisältää DNA-ketjun, jossa on nimetty intronit ja eksonit. Kromosomin sekvensoinnissa selvitetään ensin geenien määrä kromosomissa. Geenikartta laaditaan jakamalla geeni pätkiin ja tutkimalla niitä yksitellen.
Geenikartta mahdollistaa esimerkiksi taudeille altistavien geenimuunnosten seulomisen.
Tibor Déry
Déry aloitti kirjailijana realistina mutta läheni myöhemmin symbolismia. Hänen merkittävin teoksensa on A befejezetlen mondat (1938, julkaistu 1947).
Os postorbitale
pienoiskuva|230px|Os postorbitalen (po) sijainti varhaisen [[synapsidin kallossa.]] Os postorbitale on selkärankaisten kallon luu, joka sijaitsee silmäaukon takaosassa.
Helvetic Airways
pienoiskuva|Helvetic Airwaysin [[Embraer 190]] Helvetic Airways on sveitsiläinen lentoyhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Klotenissa, ja yhtiön laivasto operoi Zürichin lentoasemalta. Yhtiö operoi omia reittejä enimmäkseen lomakohteisiin Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa sekä muun muassa Swiss International Air Linesin ja Lufthansan lentoja. Yhtiö käyttää Embraer 190- sekä Embraer 190-E2 -koneita
Historia
Helvetic Airlines perustettiin syksyllä 2003, kun lentoyhtiö Odette Airways nimettiin uudelleen. Samana vuonna Sveitsin ensimmäinen halpalentoyhtiö alkoi operoida lentoja kolmeen kohteeseen yhdellä Fokker 100 -koneella. Vuonna 2004 yhtiöllä oli seitsemän konetta.
Joulukuussa 2006 yhtiö julkisti uuden värityksen koneisiinsa. Sen jälkeen Fokker 100 -koneissa on ollut puna-valko-harmaa väritys ja Sveitsin lipun risti koneen peräosassa.
Vuonna 2010 yhtiö perusti uuden solmukohdan Bernin lentoasemalle.
Vuonna 2014 Helvetic Airways sai käyttöönsä seitsemän Embraer 190 -konetta Nikiltä.
Maaliskuusta 2016 alkaen Helvetic Airways on operoinut Lufthansan Zürich–München-reittiä wet leasena.
Kohteet
Yhtiö lentää seuraaviin kohteisiin: pienoiskuva|Helvetic Airwaysin [[Airbus A319]] pienoiskuva|Helvetic Airwaysin [[Fokker 100]] pienoiskuva|Helvetic Airwaysin [[Fokker 100 vanhassa värityksessä]]
Laivasto
Entinen laivasto
Yhtiö operoi aiemmin yhtä Airbus A319 -konetta ja yhtä McDonnell Douglas MD-83 -konetta.
My Dying Bride
My Dying Bride on kesällä 1990 Halifaxissa, Englannissa perustettu doom metal -yhtye. Yhtyeen perustivat Aaron, Andy, Calvin ja Rick, ja kuusi kuukautta perustamisen jälkeen he julkaisivat ensimmäisen demonsa Towards The Sinister.
Stari most
thumb|250px|Mostarin silta vuonna 1930. Mostarin vanha silta on Neretvajoen yli johtava silta Mostarissa Bosnia-Hertsegovinassa.
Stari mostin pituus on 29 metriä ja leveys neljä metriä. Siltaholvin korkeus Neretvan keskimääräisestä vedenpinnasta on noin 19 metriä. Sillan arkkitehtuurissa poikkeuksellista on rakenteen sirous. Jos kaiteita ei oteta huomioon, silta on ohuimmillaan keskikohdastaan 77 senttimetriä paksu. Tenelija-kalkkikivestä rakennettu silta yhdistää bosniakkienemmistöisen Itä-Mostarin ja kroaattienemmistöisen Länsi-Mostarin toisiinsa. Mostarin vanhakaupunki levittyy joen kummallekin rannalle sillan ympärille.
Mostarin vanhan sillan suunnitteli turkkilaisarkkitehti Mimar Hajrudin, joka myös johti yhdeksän vuotta (1557–1566) kestäneitä rakennustöitä. Hajrudinin palkkaamat työmiehet olivat pääosin paikallisia. Samalla paikalla oli aiemmin ollut puisia siltoja, mutta Hajrudinin yksikaarinen Stari most oli ensimmäinen kivisilta yli Neretvajoen. Sillan ympärille rakentunut Mostarin kaupunki sai nimensä siltavahtien (bosn. mostari) mukaan.
Stari mostista tuli Mostarin ja koko Bosnia-Hertsegovinan monikansallisuuden ja kansanosien rauhanomaisen rinnakkaiselon symboli. Pitkälti juuri symboliarvon vuoksi Bosnian kroaattiarmeija tuhosi sen Bosnian sodassa 9. marraskuuta 1993. Siltaa ammuttiin T-55-panssarivaunujen 100 mm tykillä noin kaksi kilometriä lounaaseen sijaitsevalta Humvuorelta käsin. Toista päivää jatkunut järjestelmällinen panssarivaunutulitus luhisti sillan noin kuudenkymmenen osuman jälkeen kello 10.16.
Heinäkuussa 2005 Stari most ympäristöineen liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Vapaamielisten Klubi
Vapaamielisten Klubi oli 1930-luvulla Suomessa toiminut sitoutumaton, mutta silti aktiivisesti politiikassa toiminut, yhdistys. Sen perustivat Eljas Erkko ja W. W. Tuomioja. Klubin julkiset syntysanat lausuttiin maanantaina 24. helmikuuta vuonna 1930 Hotelli Kämpin juhla- ja kabinettikerroksessa, kabinetissa 11.
Kokouskutsu
Kutsu oli sisällöltään seuraava:
Eräässä yksityisessä seurassa lausutun kehotuksen mukaisesti saavat allekirjoittaneet kunnioittaen kutsua Teidät ensi maanantaina t.k. 24 päivänä kello 19,30 Hotelli Kämpissä (toinen kerros, huone N:o 11) pidettävään kokoukseen, jossa m.m. keskustellaan vapaamielisiä ja edistysmielisiä kansalaisia edustavan klubin perustamisesta. Kokouksessa on toimitusjohtaja W. A. Lavonius lupautunut selostamaan sosiaalidemokraattien sosialisoimisohjelmaa. Alustuksen johdosta on tilaisuus keskusteluun. Helsingissä 20 p:nä helmik. 1930 ELJAS ERKKO ja   W. W. TUOMIOJA
Klubin tavoitteita
Molemmat koollekutsujat toimivat kyseiseen aikaan aktiivisesti Kansallisessa Edistyspuolueessa. Klubi ei, tästä huolimatta, ainakaan julkisesti halunnut itseään liitettävän puolueeseen, vaan päinvastoin erityisesti toiminnan alussa oli Klubin avainhenkilöiden vahvana tavoitteena saada sen piiriin nk. laillisuusrintaman puolustajia, puoluekannasta riippumatta. Jäsenkunnan (kaikkiaan n. 250 jäsenen tiedot on tallella) rakennetta ei vielä ole juurikaan tutkittu, mutta ainakin Osuusliike Elannon toimihenkilöitä ja johtoakin on Klubin toiminnassa ollut alusta lähtien ja useita vuosia. "Maltillisten" sosiaalidemokraattien lisäksi Klubin ydinjoukko halusi rakentaa yhteyksiä myös Maalaisliiton "laillisuusmiehiin" ja Ruotsalaisen kansanpuolueen "vasemmistoon".
Toinen kokous
Seuraavan kerran kokoontuessaan 10. maaliskuuta oli Klubi jo saanut nimekseen Vapaamielisten klubi. Sen kokouskutsu oli sisällöltään seuraava:
Vapaamielisten klubi kokoontuu maanantaina maaliskuun 10 p:nä klo puoli 8 Hotelli Kämpiin, huone 11.
Ylijohtaja U. Brander: Yhteiskuntamme sisäinen tervehdyttäminen.
Väliaikainen toimikunta. E. Kytömaa, A. Nikula, J. Rangell, E. Rydman, E. Teräskivi.
Klubin toiminta
Klubin toiminnasta löytyy tietoja yhdeksältä vuodelta, siis vuoden 1930 alusta vuoden 1938 loppuun. Tiedossa olevia kokouksia on ollut toista sataa, jotka paria poikkeusta lukuun ottamatta on pidetty Hotelli Kämpin juhlakerroksessa, kabineteissa 10 ja 11. Osanottajien määrä on vaihdellut 15 ja 50 välillä, jäsenten kokonaismäärä oli n. 250. Kirjoituskoneella viimeisteltyjä kokousmuistioita on 5, kun mukaan luetaan yhdistyksen säännöt. Kokouksen kuluessa tehtyjä käsin kirjoitettuja muistiinpanoja on noin 50 nippua, jotka auki kirjoitettuna ovat pituudeltaan keskimäärin noin 3 sivua (A4), vaihdellen 1 ja 6 välillä.
Vaikutus
Jo pelkästään Klubin alustukset ja niiden pohjalta käydyt keskustelut antavat erittäin mielenkiintoisen näkökulman 30-luvun maailmaan. Näkökulma on luonnollisesti mitä suurimmassa määrin subjektiivinen, eli sen ajan porvarillisen vasemmiston näkökulma, mutta jännittävällä tavalla se muistuttaa meidän nykysuomalaisten tapaa arvioida ympäristöään ja maailmaa. Silloiset vasemmisto ja oikeisto olivat todella kaukana toisistaan. Me ja meidän arvomaailmamme ovat siis 30-luvun "edistysmielisten" jälkeläisiä.
Mohamed Koroma
Mohamed Koroma (s. 11. kesäkuuta 1988) on sierraleonelainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on 177 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa. Koroma edustaa Kolmosen Tampereen Pallo-Veikkoja.
Koroma on pelannut lähes koko uransa Suomessa. Hän oli nostamassa TPV:tä Ykköseen kaudella 2006 ja edusti seuraa Ykkösessä kausina 2007 ja 2008, jonka jälkeen hän siirtyi Slovakian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen MFK Topvar Topolcanyyn. Kaudella 2009 Koroma pelasi Kakkosta PP-70:ssä. Kaudeksi 2010 hän siirtyi ensimmäistä kertaa pääsarjatasolle, FC Hakaan, jossa hän pelasi myös seuraavan kauden. Yhteensä Koroma edusti Hakaa 33:ssa liigaottelussa, joissa hän ei tehnyt maaleja. Kaudeksi 2012 hän siirtyi Ykkösen FC Hämeenlinnaan. Koroma palasi Kakkoseen ja TPV:hen kaudeksi 2013.
Didier Cuche
Didier Cuche (s. 16. elokuuta 1974 Le Pâquier, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut alppihiihtäjä, hän laski vauhtilajeja ja suurpujottelua.
Ensimmäisen arvokisamitalinsa Cuche saavutti Naganon 1998 olympialaisten supersuurpujottelussa, jossa sijoittui jaetulle toiselle sijalle yhdessä itävaltalaisen Hans Knaußin kanssa. Åren MM-kisoissa Cuche sijoittui pronssille suurpujottelussa. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän voitti supersuurpujottelun maailmanmestaruuden 0,99 sekunnin erolla Peter Fillin. Syöksyssä hän sijoittui toiseksi niin Val d'Isèressä kuin Garmisch-Partenkirchenissä 2011.
Bill Conti
thumb|220px|Bill Conti Bill Conti (s. 13. huhtikuuta 1942 Providence, Rhode Island) on yhdysvaltalainen elokuvamusiikin säveltäjä. Contin läpimurto tapahtui vuonna 1976 hänen tultuaan valituksi Sylvester Stallonen Rocky-elokuvan musiikin säveltäjäksi. Elokuva ja sen soundtrack olivat odottamattomia menestyksiä; elokuvan teemakappale ”Gonna Fly Now” oli Oscar-ehdokkaana parhaan kappaleen kategoriassa.
Conti on työskennellyt lukuisten elokuvien sekä televisiosarjojen musiikillisena johtajana. Tunnetuimpien joukossa ovat Dynastia, Erittäin salainen, Viinitila Falcon Crest sekä Karate Kid -elokuvat. Sävellyksestään vuoden 1983 elokuvaan Valiojoukko hän voitti parhaan musiikin Oscar-palkinnon.
Giambattista Vico
thumb|200px|Giambattista Vico.
Vicon pääteos on Scienza Nuova (1725). Jo ennen sen kirjoittamista Vico arvosteli kartesiolaista matemaattis-fysikaalista ajattelumallia. Sen ylikorostaminen johtaa Vicon mukaan ihmistieteiden laiminlyömiseen. Toiseksi kartesiolaisuus perustuu väärälle käsitykselle tiedon varmuudesta. Matemaattisten totuuksien varmuus perustuu Vicon mielestä siihen, että ihmiskunta on itse konstruoinut matematiikan. Ihminen ei kuitenkaan ole konstruoinut luontoa, joten fysiikan teoreettiset väitteet eivät ole samalla tavalla varmoja. Varma tieto saavutetaan fysiikassa vain kokeellisesti. Vico vei ajatuksen vielä pitemmälle: luonto jää ihmiselle pohjimmiltaan vieraaksi. Ihminen voi selittää sitä, mutta ei ymmärtää.
Vico esitti kulttuurihistoriallisen selityksen ihmismielen ajatusrakennelmien muutoksesta. Vicon mukaan todellisuuskäsitysten luonne on historian kuluessa muuttunut monta kertaa. Varsinaisia vaiheita on kolme. Niihin kuuluvat (1) jumalien aika, jolloin ihmiset uskoivat elävänsä taivaallisten voimien alaisina. Elämää ohjasivat tuolloin määräykset ja ennustukset. Seuraavaksi tuli (2) sankareiden aika. Harvainvaltaisia yhteiskuntia ohjasivat avainhenkilöt, jotka käyttivät valtaansa tavalliseen kansaan. Kolmas vaihe (3) on ihmisten ja järjen aika. Vicon aikakauden valtiomuodot syntyivät lopulta tasa-arvon periaatteelle rakentuvassa yhteiskunnassa.
Näin Vico päätyi omaan käsitykseensä oikeudenmukaisuudesta. Ensin tuli mystisen teologian vaihe, toisena vaihe jossa taitavat puhujat ohjasivat valtiota. Kolmannessa vaiheessa eli vapaiden yhteiskuntien vaiheessa ihmiset noudattavat vain yleisiin totuuksiin perustuvia lakeja. Vicon mukaan myös kielellisellä ilmaisulla on historiansa. Varhaisimmassa kehitysvaiheessa käytettiin ainoastaan merkkejä, jotka suoraan liittyivät niitä edustaviin käsitteisiin. Toisessa vaiheessa sankarien kieli oli kirjavaa ja kuvainnollista ja vertauksia käyttävää. Kolmannessa vaiheessa ihmisillä on yhteinen kieli, jonka avulla yhteisöt kykenevät laatimaan päteviä lakeja koko yhteiskunnalle, tasa-arvoisesti koko kansalle. Tästä syystä uskontojen kieli oli aikaisemmin ollut vain papiston keino hallita ihmisiä arvoitusten avulla. Vicon ”uuden tieteen” tarkoituksena oli purkaa menneiden aikakausien kertomuksia ja tulkita ne vain myyttisiksi ja uskonnollisiksi ilmauksiksi tavallisen elämän tapahtumista.
Marcin Kolusz
Marcin Kolusz (18. tammikuuta 1985 Limanowa, Puola) on puolalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaassaan Polska Hokej Ligan Podhale Nowy Targissa. Hän on pelannut suurimman osan urastaan hyökkääjänä, kunnes Puolan maajoukkueen päävalmentajana toiminut Tomek Valtonen siirsi Koluszin puolustajan pelipaikalle kaudella 2018–2019.
Seuraura
Kolusz on Podhale Nowy Targin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Polska Liga Hokejowassa vain 15-vuotiaana kaudella 2000–2001, jolloin Kolusz sai siellä tililleen viisi runkosarjaottelua. Kolmen Nowy Targissa vietetyn kauden pääsarjakauden jälkeen Minnesota Wild varasi hänet viidennellä kierroksella 157. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2003. Koluszista tuli kaikkien aikojen neljäs NHL:ään varattu puolalaispelaaja. Samana kesänä hänet varasi myös WHL-joukkue Vancouver Giants 17. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Kolusz siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2003–2004. Kaudeksi 2004–2005 hän palasi kuitenkin Nowy Targiin. Kolusz voitti siellä Puolan Cupin.
Kaudeksi 2005–2006 Kolusz siirtyi Tšekin Extraligan HC Třineciin. Hän pelasi siellä kauden aikana kuitenkin vain kaksi ottelua ja iso osa Koluszin kaudesta eteni myös sarjatasoa alempana 1. česká hokejová ligassa HC Havířovin ja HK Jestřábi Prostějovin joukkueissa. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi kokonaan Třinecissä. Kaudeksi 2008–2009 Kolusz siirtyi Slovakian Extraligan HK ŠKP Popradiin, mutta hän palasi sieltä kesken kauden kuitenkin kotimaahansa kasvattajaseuraansa Podhale Nowy Targiin. Kaudella 2009–2010 Kolusz oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+29=49. Hän voitti Puolan Cupin. Myös kaudella 2010–2011 Kolusz oli Nowy Targin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 7+14=21.
Kolusz siirtyi kaudeksi 2011–2012 jatkamaan Polska Hokejowa Ligan pelejään HK Sanokin riveihin. Hän jakoi tehoilla 22+23=45 Tomasz Malasińskin kanssa joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan ja sisäisen pistepörssin neljännen sijan. He jakoivat koko liigan maalipörssin kuudennen sijan Cracovia Krakówin Damian Słabońin kanssa sekä pistepörssin yhdeksännen sijan. Pudotuspeleissä Kolusz oli viidellä osumallaan Sanokin paras maalintekijä Josef Vítekin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Puolan-mestaruuden. Kolusz voitti myös Puolan Cupin piste- ja syöttöpörssin tehoilla 3+6=9. Turnaus päättyi Sanokin voittoon. Kaudella 2012–2013 hän edusti joukkuetta myös Continental Cupissa.
Kaudeksi 2013–2014 Kolusz siirtyi KTH Krynicaan. Hän oli tehoilla 8+19=27 joukkueen paras syöttäjä Grzegorz Pasiutin kanssa sekä sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kesken kauden, marraskuussa 2013 Kolusz siirtyi kuitenkin GKS Tychyn riveihin. Hän teki Puolan pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään runkosarjassa yhteensä tehot 18+38=56, joilla Kolusz jakoi koko Polska Hokej Ligan pistepörssin yhdeksännen sijan joukkuetoverinsa Josef Vítekin kanssa. Pudotuspeleissä hän oli viidellä osumallaan Tychyn paras maalintekijä Mikołaj Łopuskin kanssa. Kolusz voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudella 2014–2015 hän jakoi tehoilla 16+24=40 joukkueensa sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Adam Bagińskin kanssa. Kolusz voitti sekä Puolan-mestaruuden että Puolan Cupin. Kaudella 2015–2016 hän oli Tychyn kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+25=39. Kolusz voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudella 2016–2017 hän voitti PHL-hopeaa ja Puolan Cupin. Kolusz edusti Tychyä Continental Cupissa sekä kaudella 2015–2016 että 2016–2017.
Kolusz palasi kaudeksi 2017–2018 kasvattajaseuraansa Podhale Nowy Targiin. Hän nousi joukkueen kapteeniksi ja johdatti Nowy Targin PHL-pronssiin. Kaudeksi 2019–2020 Kolusz siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella GKS Katowiceen. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 8+21=29, joilla Kolusz sijoittui PHL:n puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Hän voitti kauden päätteeksi pronssia.
Toukokuussa 2020 Kolusz teki 1+1-vuotisen ja kahden kuukauden koeajan sisältävän sopimuksen SM-liigajoukkue Vaasan Sportin kanssa. Siirron taustalla oli joukkueen päävalmentaja Risto Dufva, joka valmensi häntä Katowicessa ja toimi myös Puolan maajoukkueen neuvonantajana. Kolusz oli loukkaantuneena alkukauden 2020–2021, kunnes hän debytoi SM-liigassa 13. marraskuuta 2020 Oulun Kärppiä vastaan. Koluszista tuli liigahistorian toinen puolalaispelaaja Mariusz Czerkawskin jälkeen. Hän pelasi Sportissa kaikkiaan yhdeksän ottelua tehden kaksi syöttöpistettä, kunnes joulukuussa Koluszin sopimus seuran kanssa purettiin hänen omasta aloitteestaan perhesyiden vuoksi. Tammikuussa 2021 Kolusz siirtyi try-outille Slovakian Extraligan HK Dukla Michalovceen. Joukkuetta valmentaa hänelle Podhale Nowy Targista ja Puolan A-maajoukkueesta tuttu Tomek Valtonen.
Kaudeksi 2021–2022 Kolusz palasi taas vuoden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Podhale Nowy Targiin.
Maajoukkueura
Kolusz edusti Puolaa I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2011. Vuoden 2007 turnaus päättyi A-lohkon hopeaan ja vuosien 2006, 2008 ja 2010 turnaukset lohkopronssiin. Vuosien 2010 ja 2011 turnauksissa hän toimi joukkueensa varakapteenina. Kolusz pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015, 2016, 2017 ja 2018, joista kaksi ensimmäistä turnausta päättyi pronssiin. Kolmessa ensimmäisessä turnauksessa hän toimi Puolan kapteenina. Vuoden 2015 turnauksen päätteeksi hänet valittiin tähdistökentälliseen ja Puolan turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Kolusz pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014 ja 2019, joista kolmessa ensimmäisessä turnauksessa hän toimi joukkueensa kapteenina ja viimeisimmässä varakapteenina. Vuoden 2014 turnaus päättyi kultaan ja sarjanousuun IA-divisioonaan. Kolme muuta turnausta päättyivät hopeaan. Kolusz voitti koko vuoden 2012 turnauksen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 4+6=10. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja tähdistökentälliseen. Kolusz valittiin Puolan vuoden 2014 turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Vuonna 2019 hän voitti kuudella syöttöpisteellään koko turnauksen syöttöpörssin ja jakoi puolustajien pistepörssin voiton Romanian Pavlo Borysenkon ja Japanin Hiroto Saton kanssa. Kolusz jakoi myös turnauksen tehotilaston voiton joukkuetoverinsa Damian Kapican kanssa. Hän pelasi myös Vancouverin olympiakisojen 2010, Sotšin olympiakisojen 2014, Pyeongchangin olympiakisojen 2018 ja Pekingin olympiakisojen 2022 karsinnoissa. Pyeongchangin karsintojen lopputurnauksessa Kolusz toimi Puolan kapteenina ja Pekingin karsinnoissa varakapteenina.
Kolusz pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2015 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2004, jolloin hän voitti kultaa. Kolusz voitti koko turnauksen A-lohkon pistepörssin sekä jakoi maalipörssin voiton joukkuetovereidensa Sebastian Kowalówkan ja Michał Zubekin sekä Romanian Ede Mihályn kanssa tehoilla 8+10=18. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2003, jolloin Kolusz voitti B-lohkon hopeaa. Hän voitti koko B-lohkon piste- ja maalipörssin tehoilla 4+3=7. Kolusz pelasi myös II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2001 ja 2002, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja ensimmäinen pronssiin.
Eduard Streltsov
thumb|Eduard Streltsov venäläisessä kahden [[Venäjän rupla|ruplan kolikossa.]]
Eduard Anatoljevitš Streltsov (, 21. heinäkuuta 1937 – 22. heinäkuuta 1990) oli neuvostoliittolainen jalkapalloilija.
Streltsov pelasi koko uransa ajan Moskovan Torpedossa. Hän voitti olympiakultaa Neuvostoliiton joukkueessa vuoden 1956 olympialaisissa. Streltsov oli varsinkin nuorison suuri suosikki poikamaisen tyylinsä seurauksena. Kun Neuvostoliiton maajoukkue ensimmäistä kertaa historiansa aikana pääsi MM-turnaukseen vuonna 1958, Streltsov joutui vankilaan syytettynä raiskauksesta. Vieläkään ei tiedetä, tapahtuiko se oikeasti. Vuonna 1965 Streltsov palasi Torpedoon ja johdatti joukkueen Neuvostoliiton mestariksi. Streltsovia pidetään yhtenä Neuvostoliiton historian parhaista pelaajista.
Uransa aikana Streltsov pelasi maajoukkueessa 38 ottelua ja teki 24 maalia. Hän kuoli syöpään vuonna 1990.
Thom Bell
Thom Bell (1941 – 22. joulukuuta 2022 ) oli yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hän oli Kenny Gamblen ja Leon Huffin ohella tärkeässä roolissa soul-musiikin Philly soul -tyylin kehittymisessä 1970-luvulla. Hän työskenteli muun muassa The Delfonics- ja The Stylistics -yhtyeiden kanssa.
Bell opiskeli lapsena klassista pianonsoittoa. Hän tutustui Kenny Gambleen teini-ikäisenä ja perusti tämän kanssa vuonna 1959 The Romeos -nimisen yhtyeen. He nauhoittivat philadelphialaiselle Arctic -levy-yhtiölle, mutta eivät menestyneet. Bell toimi laulaja Chubby Checkerin sovittajana ja orkesterinjohtajana ja kirjoitti tälle kappaleita. Hän soitti Cameo Records -yhtiössä pianoa sessiomuusikkona.
Cameo Recordsilla Bell soitti muun muassa The Delfonics -yhtyeen kanssa. Kun yhtye siirtyi managerinsa Stan Watsonin perustamalle Philly Groove -yhtiölle vuonna 1968, Bell otettiin mukaan tuottajaksi. Ensimmäinen hänen tuottamansa hitti oli The Showstoppersin ”Ain’t Nothin’ but a Houseparty” vuonna 1968, jota seurasi The Delfonicsin ”La La Means I Love You” samana vuonna.
Bell kirjoitti paljon musiikkia laulaja ja lauluntekijä Linda Creedin kanssa. He tekivät Dusty Springfieldille kappaleen ”Free Girl” vuonna 1970. He kirjoittivat 1970-luvun alussa musiikkia The Stylistics -yhtyeelle ja tuottivat myös näiden nauhoituksia. Yhtyeen hiteistä Bellin ja Creedin kirjoittamia ovat muun muassa ”Betcha by Golly Wow”, ”You Make Me Feel Brand New” ja ”Stone in Love with You”. He kirjoittivat The Spinnersille kappaleen ”Could It Be I’m Falling in Love?” vuonna 1973. Bell myös tuotti The Spinnersin albumit Mighty Love (1974) ja Pick of the Litter (1975). Bell tuotti 1980-luvun alussa kaksi albumia Deniece Williamsille.
Bell muutti Philadelphiasta Washingtoniin ja työskenteli 1980- ja 1990-luvulla ajoittain muun muassa James Ingramin, Angela Winbushin ja Earth, Wind & Firen kanssa.
Suomen Miekkailu- ja 5-otteluliitto
right Suomen Miekkailuliitto on olympiamiekkailun suomalainen lajiliitto. Liiton tarkoituksena on toimia Suomen eri miekkailuseurojen välisenä yhteistyö-, edunvalvonta- ja palveluorganisaationa tarkoituksenaan edistää miekkailua Suomessa. Liitto on perustettu vuonna 1931. Aloitteen liiton perustamisesta teki Uno Dahl, joka toimi liiton ensimmäisenä puheenjohtajana 1932–1936 ja oli liiton kunniajäsen vuodesta 1956.
Suomen Miekkailuliiton jäsenenä oli vuonna 2016 27 seuraa, joissa aktiivisia harrastajia oli noin 1300. Näistä kilpailulisenssin hankki noin 300 miekkailijaa. Miekkailijoiden määrä Suomessa on viime vuosina kasvanut noin 5–10 % vuosittain. Suomen Miekkailuliiton toiminnassa on myös mukana pyörätuolimiekkailu.
Vuonna 2011 Suomen Miekkailuliitto ja Suomen Nykyaikaisen 5-ottelun Liitto sopivat järjestöjen yhdistymisestä 1.1. 2012 alkaen Suomen miekkailu- ja 5-otteluliitoksi.
Grigori Petrov
Grigori Spiridonovitš Petrov (1866 Jaama – 1925 Pariisi) oli venäläinen pappi, joka kirjoitti Suomesta, Suomen suuriruhtinaskunnan asukkaista, ihanteellisen ja romantisoidun kuvan antavan kirjan Valkoliljojen maa – Suomi. Petrov opiskeli Pietarissa ja hänet vihittiin papiksi 1892. Vuonna 1907 hänet valittiin toiseen Venäjän valtakunnanduumaan kadettipuolueen edustajana. Vuonna 1908 hän joutui epäsuosioon ja menetti oikeutensa toimia pappina sekä oikeuden asua Pietarissa tai Moskovassa. Vuonna 1920 Petrov muutti Neuvosto-Venäjältä ja asettui Pantševoon Belgradin lähelle. Hänet haudattiin aluksi Jugoslavian Novi Sadiin ja myöhemmin Müncheniin tyttärensä toiveesta.
Valkoliljojen maa
Valkoliljojen maan käsikirjoitus löytyi Sofiasta syksyllä 2000 kustantaja Dinjo Božkovin tyttärenpojan Evelinan Božkovan arkistosta. Käsikirjoitus on nyt Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistossa. Kirjaa ei kustannettu venäjäksi, mutta sen käsikirjoitus käännettiin serbiaksi kustannettavaksi 1923 ja bulgariaksi 1925. Turkissa Mustafa Kemal otti kirjan 1925 ilmestyneen turkinkielisen käännöksen, Ak zambaklar ülkesinde – Finlandiya, pakolliseksi oppikirjaksi sotilasopetuslaitoksiin 1930-luvulla. Kirjan uudet painokset Balkanilla on otettu vielä 2000 Turkissa, 1998 Serbiassa ja 1992 Bulgariassa. Kirja on myös ilmestynyt arabian, kurdin ja suomen kielillä sekä lopulta myös venäjäksi.
Fort Stewart
Fort Stewart on Yhdysvaltain maavoimien tukikohta Georgian osavaltiossa Hinesvillen kaupungin lähellä. Se on rakennettu tammikuussa 1941 ilmatorjuntayksiköksi, toisen maailmansodan aikana tukikohta majoitti 2 700 upseeria ja yli 37 000 sotilasta. Tällä hetkellä alueella palvelee 11 205 sotilasta.
Poliisiopisto 2: Eka komennus
Poliisiopisto 2: Eka komennus on yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka sijoittuu kuvitteelliseen yhdysvaltalaiseen poliisioppilaitokseen. Toisen Poliisiopisto-elokuvan ohjasi Jerry Paris ja sen pääosissa esiintyvät muun muassa Steve Guttenberg, George Gaynes, Bubba Smith, David Graf ja Michael Winslow.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Poliisiopisto 2 saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Ket (joki)
Ket on joki Krasnojarskin aluepiirissä ja Tomskin alueella Siperiassa Venäjällä. Ket (Bolšaja Ket) saa alkunsa Obin- ja Jenisein väliseltä suovaltaiselta vedenjakaja-alueelta. . Ket on 1 621 kilometriä pitkä ja laskee Obiin. Joen alajuoksu on navigoitavaa osuutta 737 kilometrin matkan. Ket-joen valuma-alue kattaa 94 200 neliökilometriä.
Ket on jäässä loka-marraskuun vaihteesta huhti-toukokuun vaihteeseen. Vuoden keskimääräinen virtaama joen alajuoksulla Rodionovkassa on 469 m3/s, laskupisteessä noin 560 m3/s. Joen virtaama on alimmillaan kevättalvella helmi-huhtikuussa. Kevättulva osuu touko-heinäkuulle ja kesäkuun kuukausivirtaama kohoaa tällöin Rodionovkassa 1367 kuutioon vettä sekunnissa.
Kanavahanke Jeniseille
Ket yhdistettiin 1800-luvun lopulla kanavalla Jeniseihin laskevaan Kasjokeen. Tästä Obin ja Jenisein yhdistävästä vesireitistä oli tarkoitus tulla tärkeä kuljetusreitti. Hanke ei kuitenkaan saavuttanut käytännön merkitystä Siperian radan käyttöön nähden ja suljettiin 1917.
Galtby
thumb|200px|Galtbyn lauttaranta. Galtby on kylä Korppoossa Paraisilla noin kolme kilometriä kirkonkylästä pohjoiseen. Kylä tunnetaan parhaiten lauttasatamastaan. Viking Line aloitti vuonna 1959 autolauttaliikenteen sieltä Ahvenanmaalle ja Ruotsin Gräddöhön. Viking kuitenkin siirsi 1962 liikenteensä sieltä Paraisille. Nykyään Galtbystä liikennöidään Ålandstrafikenin autolautoilla Ahvenanmaalle Långnäsiin sekä Finferriesin maantielautalla naapurisaarille Houtskariin ja Norrskataan. Lauttasatamassa on myös kesäkauppa sekä Korppoon kotiseutumuseo.
Snakecharm
Snakecharm on suomalaisen kitaristin Pekka "Rekku" Rechardtin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa sooloalbumi. Rechardt alkoi tehdä Snakecharm-albumia jo vuonna 2000 samannimisen kokoonpanon kanssa. Levyn äänitykset tehtiin huhtikuun ja joulukuun välillä 2006, ja se julkaistiin alkuvuonna 2007.
Rechardtin soololevystä oli ollut puhetta jo 1970-luvulta lähtien.
Marek Bakoš
Seurajoukkueura
Kesäkuussa 2009 hän teki sopimuksen tšekkiläisseura Viktoria Plzeňin kanssa. Kauden 2010–2011 päätteeksi joukkue voitti historiansa ensimmäisen maan mestaruuden. Bakoš teki kauden aikana yhdeksän maalia.
Live by the Sea
Kappale "D'Yer Wanna Be A Spaceman" oli yhtyeen keikkalistalla, mutta Noel Gallagherin esittäessä sitä hän tekee virheen eikä suostu jatkamaan kappaletta ja siirtyy kappaleeseen "Talk Tonight". Definitely Mayben kappale "Married with Children" oli alun perin rauhallinen akustinen versio albumilla, mutta tällä DVD:llä se on sähköisenä rockversiona.
Sunanin kansainvälinen lentoasema
Sunanin kansainvälinen lentoasema on Pjongjangin päälentoasema Korean demokraattisessa kansantasavallassa.
Eustache Deschamps
Eustache Deschamps eli Morel (1346 Vertus, Marne, Ranska – noin 1407) oli pohjoisranskalainen runoilija. Hän oli merkittävin Guillaume de Machaut'n välittömistä seuraajista. Hän oli hovin runoilija, virkamies ja luottamushenkilö. Hänen tuotantonsa oli laaja, se käsitti noin 1 500 runoa, joista tuhatkunta on balladeja. Hän laati ensimmäisen ranskankielisen runousopin Art de dictier (1392)
Sunanin kansainvälinen lentoasema
Lentoasemalla on kaksi kiitotietä. Sunanin kansainvälinen lentoasema on Air Koryon kotikenttä.
Lentoyhtiöt
Lisäksi lentoasemalle lennetään myös tilauslentoja.
Britannian Grand Prix 1992
Britannian Grand Prix 1992 oli 525. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 12. heinäkuuta 1992 Silverstonessa. Kilpailun voitti jälleen Nigel Mansell. Riccardo Patrese täydensi Williamsin menestystä sijoittumalla toiseksi. Ensimmäisen F1-kilpailun teki Damon Hill. Ferrari-tallille kyseinen GP oli 500.
David Hartley
thumb|David Hartley David Hartley (21. kesäkuuta 1705–28. elokuuta 1757) oli englantilainen filosofi sekä psykologian assosiationistisen koulukunnan perustaja. Hän tutki ihmismielen toimintaa perustuen Locken ajatukseen tabula rasasta sekä Condillacin ajatuksiin. Hän kirjoitti myös lääketieteestä.
On
On tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Peter Fechter
thumb|Peter Fechter Peter Fechter (14. tammikuuta 1944 – 17. elokuuta 1962) oli itäberliiniläinen muurari, josta 18-vuotiaana tuli Berliinin muurin ensimmäisiä ja kuuluisimpia uhreja.
Pakoyritys ja kuolema
thumb|[[Berliinin muuri ja kuoleman kaistale]]
Noin vuosi Berliinin muurin valmistumisen jälkeen, perjantaina 17. elokuuta 1962 kello 14.15, Fechter yritti pakoa DDR:stä yhdessä ystävänsä Helmut Kulbeikin kanssa. Suunnitelmana oli piiloutua rajan lähellä erääseen puusepän verstaaseen seuraamaan rajavartioiden kulkua sieltä, ja sitten hypätä ikkunasta ns. kuoleman kentälle (kaistale maata varsinaisen muurin ja uuden rakenteilla olevan aidan välillä), juosta läpi ja siirtyä vastapäisen muurin yli Länsi-Berliinin puolelle Kreuzbergin kaupunginosaan.
Kuitenkin heidän kiivettyään muurille kuului laukauksia, ja vaikka Kulbeikin onnistui päästä yli toiselle puolelle, Fechter sai useita osumia ollessaan vielä muurin harjalla satojen silminnäkijöiden edessä. Hän putosi takaisin muurialueelle itäpuolelle, jonne jäi makaamaan edelleen länsipuolen ohikulkijoiden ja lehtimiesten silmien alla. Avunhuudoistaan huolimatta häntä ei autettu länsi- eikä itäpuolelta. Tunnin kuluttua hän kuoli verenhukkaan. Länsi-Berliinissä syntyi asian johdosta spontaani mielenilmaus satojen huudellessa "murhaajat" itäsaksalaisille rajasotilaille.
Kykenemättömyys auttaa Peter Fechteriä pantiin molemminpuolisen pelon ilmapiirin tiliin: ilmeisesti länsipuolen ihmisiä estettiin aseella uhkaamalla rientämästä apuun (vaikka erään Time-lehden artikkelin mukaan paikalla ollut amerikkalainen luutnantti olisi saanut tiukat ohjeet Länsi-Berliinin amerikkalaiselta komendantilta olla tekemättä mitään). DDR:n rajavartioston päällikkökään ei omien sanojensa mukaan myöskään uskaltanut toimia, koska vain kolme päivää aiemmin oli sattunut välikohtaus, jossa länsipuolen rajavartija oli ampunut Rudi Arnstadtin, itäsaksalaisen rajasotilaan. Kaikesta huolimatta itäsaksalaiset sotilaat hakivat Peter Fechterin ruumiin pois muurialueelta noin tunnin kuluttua ampumisesta, jolloin hän oli jo kuollut.
Muistomerkki
thumb|Peter Fechterin muistomerkki Zimmerstraßella thumb|"Hän halusi vain olla vapaa"
Tapahtuman jälkeen länsipuolelle pystytettiin risti muurin juurelle lähelle paikkaa, jossa Peter Fechteriä oli ammuttu ja jossa hän kuoli. Vuoden kuluttua tapauksesta Willy Brandt, silloinen Länsi-Berliinin kaupunginjohtaja, asetti Fechterin muistomerkille seppeleen yhdessä amerikkalaisten joukkojen komentajan kanssa. Saksojen jälleenyhdistymisen jälkeen 1990 Peter Fechterille pystytettiin varsinainen muistomerkki Zimmerstraßelle autenttiselle kuolinpaikalle itäpuolelle, josta on tullut muuriin liittyvien muistotilaisuuksien ja tapahtumien keskipiste. Saksan televisiossa on näytetty asiaa koskevia dokumenttiohjelmia. Cornelius Ryan omisti kirjansa The Last Battle Peter Fechterin muistolle. Aulis Sallisen orkesteriteos Mauermusik (1962) sai alkunsa Fechterin murhan aiheuttamasta järkytyksestä.
Kiroileva siili
right|thumb|200px|Kiroilevan siilin ulkoasu vuonna 2005.
Kiroileva siili on tamperelaisen Milla Paloniemen sarjakuva. Sen päähenkilö on – sarjakuvan nimen mukaisesti – kiukkuinen, runsaasti kirosanoja käyttävä siili.
Sarjakuva sai alkunsa vuonna 2003 Paloniemen luentomuistiinpanojen seassa. Nämä kaksi strippiä saivat ensimmäisen yleisönsä virhe.org-monitaidesivustolla, josta ne hiljalleen levisivät muualle internetiin, mm. aukea.net:iin ja IRC-galleriaan. Suurempaa huomiota siili sai tammikuussa 2007 Ilta-Sanomien kuukauden kotimaisena sarjakuvana. Omakustanteena julkaistu Kiroileva siili -albumi nousi tuolloin Akateemisen Kirjakaupan alkuvuoden 2007 myydyimmäksi sarjakuva-albumiksi. Helmikuussa 2007 Sammakko julkaisi kovakantisen Kiroileva siili -kokoelman, joka nousi Suomen myydyimmäksi kirjaksi ja pysyi koko kevään yhtenä Suomen myydyimmistä kirjoista.
Kemin sarjakuvapäivillä 2007 Paloniemi palkittiin Kiroileva siili -sarjakuvastaan Strippi-Lempi-palkinnolla. Vuonna 2008 sarjakuva voitti ensimmäisen Sarjakuva-Finlandia-palkinnon. Joulukuussa 2010 sanomalehti Ilkka muisti Paloniemeä Artturi Leinosen palkinnolla eteläpohjalaisen kulttuurin hyväksi tehdystä työstä.
Kiroilevasta siilistä on sittemmin julkaistu Sammakon kustantamana yhteensä kahdeksan strippikokoelma-albumia, Kiroileva siili: juhlakirja sekä englanninkielinen käännös ensimmäisestä albumista (The Cursing Hedgehog).
Kiroileva siili on tuttu myös lukuisista oheistuotteistaan, joiden määrästä ja laadusta taiteilija on erityisen tarkka. Nykyisin Paloniemi vastaa oheistuotemyynnistä pääosin itse mm. kiroilevasiili.fi-sivuston nettikaupan kautta.
Hahmot
Lähde
Magdalena Andersson
Eva Magdalena Andersson (s. 23. tammikuuta 1967 Uppsala) on ruotsalainen poliitikko, Ruotsin sosiaalidemokraattien puheenjohtaja. Andersson toimi Ruotsin pääministerinä vuosina 2021–2022 ja oli virassaan ensimmäinen nainen.
Koulutus ja työura
Andersson suoritti civilekonom-tutkinnon Tukholman kauppakorkeakoulussa vuonna 1992. Hän suoritti tohtorin tutkintoon tähtääviä taloustieteen jatko-opintoja korkeakoulussa vuosina 1992–1995 mutta ei valmistunut. Andersson opiskeli kevätlukukauden 1995 Harvardin yliopistossa.
Andersson toimi vuosina 2004–2006 valtiovarainministeriön valtiosihteerinä ja marraskuussa 2009 hän aloitti työt Ruotsin veroviraston apulaispääjohtajana.
Poliittinen ura
Ruotsalainen talouslehti Dagens Industri arvioi Anderssonin kotimaansa talouselämän vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi vuonna 2021.
Pääministerinä
Marraskuussa 2021 Andersson valittiin Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen puheenjohtajaksi, mikä teki hänestä toisen naisen puolueen johtajana. Andersson valittiin Ruotsin historian ensimmäiseksi naispääministeriksi 24. marraskuuta 2021, mutta hän erosi jo samana päivänä ehtimättä virallisesti astua tehtävään. Hänet valittiin uudelleen pääministeriksi 29. marraskuuta 2021, ja Anderssonin hallitus astui toimeen seuraavana päivänä.
Anderssonin hallitus päätti keväällä 2022 hakea sotilasliitto Naton jäseneksi.
Syyskuun 2022 valtiopäivävaalien jälkeen Andersson jätti 15. syyskuuta valtiopäivien puhemiehelle eronpyyntönsä, ja hänen hallituksensa jatkaa toimitusministeristönä.
Yksityiselämä
Andersson on naimisissa taloustieteen professori Richard Fribergin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Francis Hutcheson
thumb|Francis Hutcheson. [[Allan Ramsayn maalaama muotokuva noin vuodelta 1745.]]
Francis Hutcheson (8. elokuuta 1694 – 8. elokuuta 1746) oli irlantilainen filosofi, joka oli yksi skotlantilaisen valistuksen perustajista ja David Humen opettaja. Hän kirjoitti sekä metafysiikasta, logiikasta, etiikasta, mielenfilosofiasta että estetiikasta.
Etiikassa Hutcheson tunnetaan erityisesti moraaliaistiteoriastaan. Hänen mukaansa ihmisellä oli normaalien viiden aistin lisäksi kyky aistia sisäisesti moraaliin, kunniaan, sympatiaan ja kauneuteen liittyviä asioita.
Teoksia
Tunnetuimmat esseet:
Muita teoksia:
Hentai
pienoiskuva|Tentacle Hentai on Japanissa suosittua viihdettä. Hentai on japaninkielinen sana, jolla länsimaissa tarkoitetaan pornografista animea tai mangaa. Japanissa sanalla on kuitenkin eri merkitys: se tarkoittaa yleisimmässä käyttöyhteydessään parafiilikkoa, esimerkiksi itsensäpaljastajaa tai ahdistelijaa. Japanissa pornografiasta käytetään jotakin seuraavista:
Benfotiamiini
Benfotiamiini on synteettinen tiamiinin S-asyylijohdannainen ja epäsuoraan vitamiinitoimintoinen tiamiinin esiaste. Sitä ei ole luonnossa.
Benfotiamiinin hyötyosuus on suurempi kuin lisissä käytetyllä tiamiinin hydrokloridilla tai mononitraatilla. Sitä on siksi käytetty tehokkaana hoitona esimerkiksi beriberiin. Benfotiamiinia on myös tutkittu mahdollisena hoitona muun muassa tyypin 2 diabetekseen.
Benfotiamiinia myydään eri kauppanimin (mm. Milgamma) monissa maissa, joista osa on EU:ssa. Osa näistä on yhdistelmälääkkeitä, joissa on myös metformiinia, pyridoksiinia tai syanokobalamiinia
Benfotiamiini löydettiin Japanissa 1961. Se on vesiliukoinen, mutta sen väitetään joskus virheellisesti olevan rasvaliukoinen.
Kemia
Benfotiamiinissa tiamiinin tiatsolirengas on auki ja jäljelle jääneeseen kaksoissidokseen on liittynyt tioesterinä tiobentsoehappo. Sen läheisiä johdannaisia ovat allitiamiini, fursultiamiini ja sulbutiamiini, jotka ovat disulfideja toisin benfotiamiini.
Benfotiamiini on kiteinen, väritön, hajuton, mauton ja ei merkittävissä määrin hygroskooppinen aine. Se on amfoteerinen ja pH-arvo 8 on sen isoelektrinen piste. Sen liukoisuus veteen on yli 1 g/ml pH:ssa 8 ja 0.004 g/ml pH:ssa 4. Se on heikkoliukoinen bentseeniin, kloroformiin, dioksaaniin, pyridiiniin, etanoliin ja metanoliin. Jääetikka liuottaa sitä hyvin. Se on vakaa vesiliuoksissa. Se säilyy hyvin kiehuvissa (100 °C) vesiliuoksissa monissa eri pH-arvoissa.
Farmakologia
vasen|pienoiskuva|Milgamma, benfotiamiinilääke. Benfotiamiini on tiamiinin aihiolääke. Suolistossa se defosforyloituu alkalisilla fosfataaseilla S-bentsoyylitiamiiniksi. Tämä imeytyy suoliliepeen verenkierron kautta maksaan, jossa pääosa siitä muuntuu tioesteraasien hydrolyysillä bentsoehapoksi ja tiamiiniksi ennen siirtymistään koko kehon verenkiertoon. Benfotiamiinin syönti tiettävästi ei lisää merkittävästi keskushermoston tiamiinipitoisuuksia.
Hiirille niellyn benfotiamiinin LD50 on 15 g/kg. Ihmisille yli 900 mg/vrk annokset benfotiamiamiinia nieltynä eivät tiettävästi ole haitallisia.
Tutkimus
Suuria ja toistuvia annoksia benfotiamiinia on tutkittu hidastavana hoitona tyypin 2 diabeteksessa ilmeneviin verenkiertoelimistön ja hermoston vaurioihin. Tähän teoreettiseen vaikutukseen on esitetty useita vaihtoehtoisia mekanismeja, joista yksi on seuraavanlainen: tiamiinipyrofosfaatti on muun muassa transketolaasin kofaktori, joka on osa pentoosifosfaattireittiä. Diabeteksessa hyperglykemia johtaa pentoosifosfaattireitillä muun muassa glyseraldehydi-3-fosfaattien, fruktoosi-6-fosfaattien ja dihydroksiasetonifosfaattien kertymään soluihin. Nämä reagoivat herkästi kehittyneiksi glykaation lopputuotteiksi (AGE), jotka vaurioittavat soluja ja kokonaisvaltaisesti verisuonten ja hermoston tapaisia kudoksia muun muassa glykatoimalla niiden proteiineja. Teorian mukaan tiamiiniylimäärä aktivoi transketolaasia alentaen siten pentoosifosfaattireitin välituotteiden ja AGE:iden tuottoa.
Ilmatorjuntapanssarivaunu
thumb|250px|[[M6 Linebacker ilmatorjuntapanssarivaunu, varustettuna Stinger-ilmatorjuntaohjuksilla.]] Ilmatorjuntapanssarivaunu (lyhenne ItPsv) on kohdeilmatorjuntaan tarkoitettu panssaroitu ajoneuvo. Se on tarkoitettu lähinnä panssaripataljoonien ilmatorjuntaan. Tärkeimpinä maaleina ovat taisteluhelikopterit. Ilmatorjuntapanssarivaunujen liikkuvuus vastaan sen suojaamien joukkojen liikkuvuutta ja niiden panssarointi suojaa vaunumiehistöä vähintään kiväärikaliiperisilta luodeilta ja sirpaleilta.
Alustana on usein taistelupanssarivaunun runko tai kuljetuspanssariajoneuvo. Ilmatorjuntapanssarivaunut on aseistettu yksi- tai useampiputkisella ilmatorjuntakanuunalla. Tykit ovat nykyisin kaliiperiltaan useimmiten 30–40 mm ja niitä on kaksi tai neljä putkea. Tehokas ampumaetäisyys ilmamaaleihin on 3–4 kilometriä, korkeussuunnassa noin 3 km. Ammuksina voidaan käyttää sirpalekranaattien ohella panssarikranaatteja vaunun itsepuolustukseen vihollisen ajoneuvoja vastaan. Useissa ilmatorjuntavaunuissa on nykyisin myös ilmatorjuntaohjuksia. Ohjusten kantomatka on 6–8 km. Aseistuksen lisäksi vaunu on varustettu laskimin, tutkalla ja muilla sensoreilla.
Hurrikaani Isabel
thumb|250px|Isabelin reitti ja voimakkuus väritettynä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: punainen 5, tummanoranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden kohdalla Isabel oli vain trooppinen myrsky. Hurrikaani Isabel oli yhdeksäs nimetty trooppinen myrsky vuoden 2003 Atlantin hurrikaanikaudella ja tuon kauden tuhoisin trooppinen hirmumyrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin korkeimpaan eli 5. luokkaan. Myrsky aiheutti tuhoja Karibialla, Yhdysvaltojen itäosassa sekä Kanadassa. Eniten tuhoja tuli Virginian osavaltiossa, jossa kymmenen ihmistä kuoli myrskyn suoriin ja 22 epäsuoriin vaikutuksiin. Kaikkiaan kuolonuhreja oli 50.