cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alagaësia
Du Weldenvarden
Haltia, joka pelasti Eragonin ensimmäisen kirjan lopussa, on lohikäärmeratsastaja nimeltään Oromis, viimeinen lohikäärmerastastajista. Eragon matkustaa Ellesméraan suorittaakseen koulutuksensa Oromiksen kanssa. Hänen ollessaan Ellesmérassa, hänen tunteensa haltiaprinsessa Aryaa kohtaan kasvavat. Hän seuraa Agaeti Blödhrenia, eli Verivalan juhlaa, joka on juhla, jota juhlitaan haltioiden ja lohikäärmeiden välisen rauhan kunniaksi kerran vuosisadassa. Juhlien huipentuessa Eragon saa haltiamaisia kykyjä ja ulkomuodon(mm. suippokorvat) lohikäärmeiden taikuuden johdosta.
Etelännokialbatrossi
Elinympäristö
Pesimäsaaret ovat karuja ja vuoristoisia. Pesimäajan ulkopuolella etelännokialbatrossit vaeltelevat Antarktiksen vesillä ja pohjoisessa Chilen, Etelä-Afrikan ja Tasmanian rannikoilla.
Lisääntyminen
Pari muodostaa elinikäisen parisuhteen. Laji on sukukypsä noin 8–10 vuoden ikäisenä. Pesä on kuoppa maassa. Naaras munii yhden munan ja molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 65 päivää. Poikanen on lentokykyinen noin 160 päivän ikäisenä.
Alagaësia
Du Weldenvarden
Lähellä Esikoisen loppua Eragon lähtee Du Weldenvardenista taistellakseen Palavilla tasangoilla etelässä, vardenien puolella, Galbatorixin armeijaa vastaan.
Hadaracin autiomaa
Valtakunta oikeastaan loppuu Hadaracin autiomaahan, joka täyttää koko Alagaësian sydämen. Ilman lohikäärmeratsastajia valtion on yksinkertaisesti liian vaikea elättää lohdutonta autiomaata. Oikeastaan autiomaa on yksi muutamista asioista, jotka estävät kuningasta liittämästä koko itäistä Alagaësiaa Valtakuntaan. Hadaracin autiomaa on muinainen lohikäärmeiden maa. Hadaracin autiomaassa asuvat erilaiset paimentolaiskansat, joista myös Nasuada on kotoisin.
Eragon, Saphira ja kääpiö Orik lentävät Hadaracin yli Surdaan auttamaan vardenien ja Surdan liittoa mahtavaa Valtakuntaa vastaan. Autiomaan ylittäminen ei vie kauempaa kuin kaksi päivää Saphiran selässä.
Carvahall
Carvahall on pieni kylä, jossa Eragon kasvoi. Se sijaitsee Alagaësian luoteiskolkassa, Selkärankavuoriston reunalla. Sijaitessaan Palancarinlaaksossa se on Anorajoen rannalla, eikä kaukana Therinsfordin kaupungista. Carvahall on niin pieni, että sen asukkaat eivät pysty tuottamaan kaikkia jokapäiväisen elämän tarvikkeita, joten he joutuvat turvautumaan kiertaviin kaupankävijöihin. Carvahallin asukkaat pakenevat Valtakunnan sotilaita Surdaan, sarjan toisessa kirjassa.
Dras-Leona
Dras-Leona on suuri kaupunki Leonajärven rannalla. Kaupungin lähettyvillä sijaitsee Helgrind, vuori, joka on ra'zacien piilopaikka.
Ellesméra
Ellesméra on haltioiden pääkaupunki keskellä Du Weldenvardenia. Siellä asuu haltiakuningatar Islanzadí. Ellesméran rakennukset ovat puita, jotka haltiat ovat laulaneet muotoonsa.
Farthen Dûr
Farthen Dûr on Beorvuorilla sijaitseva vuori, jonka sisällä sijaitsee kääpiökaupunki Tronjheim. Farthen Dûrissa käydään suuri taistelu urgaleita vastaan Eragon-kirjan lopussa.
Gil’ead
Gil’ead on kaupunki, jossa Arya ja Eragon olivat varjo Durzan vankina. Se sijaitsee Valtakunnan pohjoisosissa Isentar-järven rannalla.
Kirjassa Eragon päähenkilö joutuu vangiksi Gil'eadiin. Siellä on vankina myös Arya. Murtagh ja Saphira pelastavat Eragonin ja Aryan. Kirjassa Brisingr haltiat marssivat Gil'eadiin ja valtaavat sen. Mukana taistelussa ovat myös Oromis ja Glaedr. Myös Murtagh ja Thorn saapuvat taisteluun ja tappavat Galbatorixin avulla Oromiksen ja Glaedrin.
Surda
Surda on kuningas Orrinin hallitsema pieni maa, joka vastustaa Valtakuntaa. Se on säästynyt kuningas Galbatorixilta, koska kuningas ei ole pitänyt maata uhkana. Surda sijaitsee Alagaësian mantereen lounaisosissa, ja se perustettiin noin sata vuotta ennen Eragonin alkua. Vardenit muuttavat Surdaan, sen pääkaupunkiin Aberoniin, urgaleita vastaan käydyn taistelun jälkeen uuden johtajansa Nasuadan johdolla valmistautumaan avoimeen taisteluun Valtakuntaa vastaan.
Teirm
Teirm on kaupunki Alagaësian länsirannikolla, Selkärankavuoriston länsipuolella. Kaupungin kummaltakin puolelta laskee mereen Toarkjoki, joka on haarautunut ennen Teirmin luo tuloa. Eragon ja Brom poikkeavat kaupunkiin pakomatkallaan ja tapaavat Bromin vanhan ystävän, Jeodin, joka monien muiden kaupunkilaisten tapaan on ammatiltaan kauppias. Myöhemmin Roran ja "Carvahallin piraatit" saapuvat Teirmiin ja Jeodin avulla kaappaavat Lohikäärme-nimisen laivan, jolla he purjehtivat Surdaan vardenien luokse.
Urû’baen
Urû’baen on Valtakunnan pääkaupunki ja kuningas Galbatorixin asuinpaikka. Urû'baen oli ennen haltiakaupunki Ilirea, jonka tasangoilla käytiin viimeinen Galbatorixin ja haltioiden välinen sota, jossa haltioiden kuningas kaatui. Haltiat hävisivät, ja Galbatorix otti Ilirean hallintaansa. Urû’baenin lopussa oleva baen lausutaan aina bein ja se ilmaisee suurta surua.
Muinainen kieli
Muinainen kieli on Christopher Paolinin kirjasarjaa varten luoma kuvitteellinen kieli. Kieli perustuu osittain muinaisnorjaan. Paolini sai innoitusta kielen kehittämiseen yhdysvaltalaiskirjailija Tad Williamsin teoksesta The Dragonbone Chair.
Chayaman metroasema
Chayaman metroasema on Fukuokan kaupungin Jōnanin suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on kahdeksas asema Nanakuma-linjalla Tenjin-Minamin metroaseman päästä lukien. Asema on avattu 3. helmikuuta 2005.
Aseman lähellä sijaitsee muun muassa Jōnanin kunnallinen liikuntahalli.
IBM
International Business Machines Corporation (lyhennettynä IBM) on teknologiayritys, joka on tunnettu suurtietokoneiden ja raskaiden palvelimien valmistajana ja alkuperäisen IBM PC -arkkitehtuurin kehittäjänä, aiemmin siis myös kuluttajatuotesegmentissä. 2000-luvulla IBM on kuitenkin vähitellen luopunut kokonaan kuluttajatietokoneiden, lähiverkkolaitteiden ja kiintolevyjen valmistuksesta. Yhtiön liikevaihto muodostuu nykyään IT- ja liiketoimintakonsultoinnista, palvelinliiketoiminnasta sekä ohjelmistoista.
IBM:n brändiarvo on vuoden 2009 tasolla 60 miljardia dollaria, jolla se on maailman toiseksi arvokkain tuotemerkki Coca-Colan jälkeen, ennen Microsoftia.
Historia
pienoiskuva|Kirjoituskoneiden huippua ennen tietokoneiden aikaa edusti [[IBM Selectric -pallokirjoituskone.]] IBM:n edeltäjä oli Tabulating Machine Company, jonka Herman Hollerith perusti vuonna 1896 Endocittissa New Yorkin osavaltiossa. Vuonna 1911 Hollerirth myi yrityksenä yritysryppäälle nimeltä Computing Tabulating Recording Corporation (CTR), josta tuli IBM vuonna 1924. CTR:n muodostivat Computing Scale Co. of America, Tabulating Machine Co. ja The International Time Recording Co. 16. kesäkuuta 1911.
Alkuvaiheessaan yhtiö valmisti etenkin mekaanisia reikäkorttikoneita mutta myös vaakoja sekä kirjoitus- ja laskukoneita. 1950-luvulla IBM:n tuoteryhmä laajeni tietokoneisiin, mistä lähtien IBM on ollut suurimpia tietotekniikka-alan yrityksiä maailmassa. Suomessa IBM on toiminut vuodesta 1936 lähtien. IBM:n Suomen pääkonttori sijaitsee Helsingin Munkkiniemessä. IBM:n palvelukseen Suomessa heti perustamisvaiheessa tullut ja kauppaneuvoksen arvonimen sittemmin saanut Bengt Grönholm johti Suomen yhtiötä 1950-luvun lopulta aina 1970-luvun alkuun asti.
IBM valmisti erilaisia kirjoituskoneita. 1940-luvulla yhtiöllä oli prototyyppi kirjoituskoneesta, jolla pystyi kirjoittamaan Kiinan kirjoitusjärjestelmän merkkejä ja sisälsi : kirjoitus tapahtui neljän numeron yhdistelmällä, jonka tuloksena tietty merkki kirjoitettiin. Vuonna 1961 yhtiö julkaisi menestyksekkään IBM Selectric -kirjoituskoneen.
pienoiskuva|vasen|SMS-piirilevy, jollaista käytettiin IBM 1401:ssä. Varhain 1950-luvulla IBM:n toimitusjohtaja Thomas Watson ajoi yrityksen siirtymistä elektromekaanisista elektronisiin tuotteisiin. Tavoitetta varten IBM kehitti automatisoitua transistorien valmistusta ja automatisoitua piirilevyjen valmistusta. IBM kehitti Standard Modular System (SMS) paketoinnin elektroniikan komponenteille, jota käytettiin useissa IBM:n tietokoneissa.
IBM:n ensimmäinen sarjavalmisteinen tietokone oli IBM 650. IBM 1401 oli varhainen transistoripohjainen tietokone, josta tuli huomattavan suosittu. IBM S/360 oli niin sanottu kolmannen sukupolven tietokone, jossa oli saman tietokoneperheen sisällä yhteensopiva arkkitehtuuri. S/360 vaikutti useisiin muihin tietokonesarjoihin ja johti IBM System z -sarjaan. Ensimmäiset levykkeet kehitti IBM:n tutkimuskeskus San Joséssa 1960-luvun lopussa. IBM PC oli menestyksekäs henkilökohtainen tietokone, jonka jälkeen suuri osa pöytätietokoneista on IBM PC -yhteensopivia, josta on tullut tietokonetyypin teollisuusstandardi.
Vuonna 1995 IBM osti Lotus Softwaren. IBM käytti tuotemerkkiä Lotus esim. Lotus Notesin nimenä ja kuluttajaohjelmistoissaan kuten Lotus SmartSuite.
IBM:n kannettavien ja henkilökohtaisen tietokoneiden osaston myynti Lenovolle valmistui vuonna 2005. IBM:n henkilökohtaisten tietokoneiden viimeinen mallisto Aptiva oli lopetettu jo aiemmin. Kaupan toteutumisen edellytyksenä oli Lenovon pääkonttorin asettuminen New Yorkin osavaltioon ja Yhdysvaltain turvallisuus- ja kilpailuviranomaisten hyväksyntä. Vuonna 2005 Lenovo aloitti toimintansa Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Kaupan yhteydessä ThinkPad-tuotemerkki ja sen käyttöoikeus siirtyivät Lenovolle vuoteen 2010 saakka.
Vuonna 2007 IBM myi vaiheittain enemmistöosakkuuden tulostusjärjestelmäyksiköstään toimistolaite- ja tallennusmediavalmistaja Ricohille ja ryhtyi vähemmistöosakkaaksi (49 prosenttia) perustetussa yhtiössä nimeltä InfoPrint Solutions Company. Yritysjärjestelyssä on säädetty, että vuoteen 2010 mennessä Ricoh ostaa IBM:n osuuden kokonaisuudessaan ja että InfoPrint Solutions Companystä tulee täydellisesti Ricohin omistama tytäryhtiö.
Vuonna 2019 IBM osti Red Hatin 34 miljardin dollarin hinnalla vahvistaakseen pilvipalveluiden tarjontaansa. Kaupat toteutuivat onnistuneesti. Lokakuussa 2020 IBM ilmoitti jakaantuvansa kahteen yhtiöön vuoden 2021 loppuun mennessä: infrastruktuuripalvelut siirtyivät uuteen yhtiöön, jonka nimeksi tuli "Kyndryl". IBM itse keskittyi pilvipalveluihin ja tekoälyyn.
IBM:n New Yorkin osavaltiossa (Yorktown Heights) sijaitsevan ja Thomas J. Watsonin mukaan nimetyn tutkimuskeskuksen päärakennuksen on piirtänyt Eero Saarinen.
Palvelimet
IBM:n palvelinperheet:
Carvahall
Carvahall on Eragonin kotikylä Christopher Paolinin kirjoittamassa Perillinen-trilogiassa.
Yleistä
Carvahall on pieni kylä, joka sijaitsee Palancarin laaksossa. Palancarin laaksossa on myös toinen kylä, Therinsford. Eragon kasvoi Carvahallissa ja asuu sen lähellä maatilalla. Kylä on sen verran pieni, että se ei pysty tuottamaan kaikkia elintarvikkeita. Sen vuoksi suurin osa tarvikkeista tuodaan muista kylistä tai kaupungeista. Carvahallissa käy myös joka vuosi keväällä kaupankävijöitä, joilta kylän asukkaat ostavat elintarvikkeitaan.
Aiheesta muualla
Carvahall Carvahall Alagaësia
Musiikkivuosi 1984
Musiikkivuosi 1984 käsittelee vuoden 1984 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Sami (Tenavat)
thumb|Sami Sami on hahmo Charles M. Schulzin Tenavat-sarjakuvassa. Hän on sarjan ainoa tummaihoinen vakiohahmo.
Sami on koulussa samalla luokalla kuin Piparminttu-Pipsa ja Maisa ja kuuluu Piparminttu-Pipsan baseball-joukkueeseen. Sami on myös Jaska Jokusen ystävä. Samilla ja Jaska Jokusella on tapana kertoa toisilleen isoisiltään kuulemiaan tarinoita näiden nuoruuksista.
Sami esiintyi Tenavissa ensimmäisen kerran 31. heinäkuuta 1968. Tämä tapahtui hieman sen jälkeen kun Harriet Glickman -niminen lukija oli käynyt kirjeenvaihtoa Schulzin kanssa ja pyytänyt tätä lisäämään sarjaan tummaihoisen hahmon integraation edistämiseksi. Samin ilmestyminen Tenaviin herätti huomiota ja se tulkittiin kannanotoksi Yhdysvaltain rotukysymykseen. Sitä ennen valtavirtaa edustaneissa strippisarjakuvissa ei käytännössä ollut tummaihoisia hahmoja, jotka olisi kuvattu samassa asemassa valkoihoisten kanssa. Lisäksi Martin Luther Kingin salamurhasta oli tuolloin kulunut vain muutama kuukausi. Jotkin Etelävaltioissa ilmestyneet rotuerottelua kannattaneet lehdet eivät halunneet julkaista strippejä, joissa Sami nähtiin samassa koululuokassa valkoihoisten lasten kanssa. Schulz ei kertomansa mukaan edes vastannut tällaisiin valituksiin. Ensiesiintymisensä yhteydessä Sami mainitsi isänsä olevan Vietnamissa, mutta tähän ei viitattu myöhemmin. Samin ensimmäinen animaatioesiintyminen oli vuonna 1972 elokuvassa Ressu lähtee maailmalle, jossa hänellä tosin ei ole yhtään repliikkejä.
Toisin kuin useimmilla muilla Tenavien hahmoilla, Samilla ei ole voimakkaasti erottuvia luonteenpiirteitä tai erikoisia taipumuksia, vaan hän lähinnä reagoi muiden hahmojen omituiseen käytökseen. Tämä johtui luultavasti Schulzin varovaisuudesta, sillä hän käsitti, että hahmon tulkittaisiin edustavan tummaihoisia ihmisiä yleisesti. Glickman oli Schulzille lähettämissään kirjeissä kuitenkin toivonut, että tummaihoiset hahmot esitettäisiin Tenavissa yhtä persoonallisina kuin muutkin.
Franzisca Hauke
Franzisca Hauke (s. 10. syyskuuta 1989 Hampuri) on saksalainen maahockeypelaaja. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa 158 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. Sisähockeyssa hän on pelannut 21 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia.
Hauke pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa helmikuussa 2011. Hän on saavuttanut olympialaisissa pronssia Riossa 2016. EM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa vuonna 2013, saavuttanut pronssia vuonna 2015 ja sijoittunut neljänneksi vuonna 2017. Maailmanmestaruuskilpailuissa Hauke oli mukana Saksan sijoittuessa viidenneksi vuonna 2018.
Hauke on pelannut Champions Trophyssa vuonna 2014, jolloin Saksa sijoittui seitsemänneksi. Maailmanliigan lopputurnauksessa hän on pelannut vuosina 2013 ja 2015, joista jälkimmäisellä kerralla Saksa sijoittui kolmanneksi.
Sisähockeyssa Hauke on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2018 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 2012 sekä saavuttanut EM-hopeaa vuonna 2015.
Hauke edustaa seuratasolla Harvestehuder THC:tä.
Franzisca Hauken veli Tobias Hauke on maahockeyn kaksinkertainen olympiavoittaja.
Borlängen kunta
thumb|262px|Vanha pitäjäjako nykyisten [[Borlängen kunta|Borlängen ja Falunin kuntien alueella. Pitäjien nimet on kirjoitettu pienellä, vuoden 1952 kuntien nimet suuremmalla ja nykypäivän kuntien nimet kaikkein suurimmalla. Roosa viiva tarkoittaa kuntarajoja 1950–1970-luvuilla ja punainen nykyisiä kuntarajoja.]]
thumb|300px|Borlängen Sveatorget.
Borlängen kunta on Taalainmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Taalainmaahan. Kunnan keskustaajama on Borlänge.
Kunnan maapinta-ala on 583,92 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 52 394 henkeä (31.12.2020).
Borlänge on entisen Jyväskylän maalaiskunnan ystävyyskunta. Daljoki virtaa Borlängen läpi.
Kuntajaon kehitys
Vuonna 1891 Stora Tunan maalaiskuntaan perustettiin Borlängen taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1898 se erotettiin maalaiskunnasta Borlängen kauppalaksi. Stora Tunaan perustettiin vuonna 1925 toinen taajaväkinen yhdyskunta, Domnarvet. Se erotettiin vuonna 1929 omaksi maalaiskunnaksi. Borlängen kauppala ja Domnarvetin maalaiskunta yhdistettiin vuonna 1944 Borlängen kaupungiksi. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Torsångin maalaiskunta liitettiin Stora Tunan maalaiskuntaan. Vuonna 1971 muodostettiin nykyinen Borlängen kunta yhdistämällä Borlängen kaupunki ja Stora Tunan maalaiskunta.
Vaakuna
Nykyinen kuntavaakuna kuului aiemmin Domnarvetin maalaiskunnalle. Myös Borlängen kauppalalla sekä Torsångin ja Stora Tunan maalaiskunnilla oli oma vaakunansa.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 1 126 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Morfogeneesi
Morfogeneesillä tarkoitetaan biologisen rakenteen kehittymistä, muotoutumista. Tunnetuimman teorian aiheesta esitti englantilainen matemaatikko ja logiikan tutkija Alan Turing. Sana morfogeneesi juontuu kreikan kielestä ja se tarkoittaa kirjaimellisesti ´muodon luomista`.
Boorama
Boorama on kaupunki Awdalin alueella Pohjois-Somaliassa, hyvin lähellä Etiopian rajaa. Kaupunki kuuluu Somalimaahan. Kaupungissa asuu 597 842 asukasta, ja sen pinta-ala on hiukan yli 3 000 neliökilometriä. Kaupungin väkiluku on nopeassa 8,4 % kasvussa. Noin kaksi kolmannesta väestöstä asuu kaupungissa.
Borlängen kunta
Väestönkehitys
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 6,1 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 1 679 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,6 prosenttia kunnan väestöstä.
Boorama
Booramassa sijaitsee Booraman lentoasema.
Borlängen kunta
Väestönkehitys
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 184 275 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 60 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 7 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 90,4 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 4 712 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Matsknutsgårdarna ja Romme ovat sittemmin kasvaneet yhteen Borlängen taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Asteriski (*) tarkoittaa, että pientaajama kuuluu osittain toiseenkin kuntaan. Tuna-Hästberg kuuluu osin myös Ludvikan kuntaan.
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Borlängen kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin: Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Borlängen kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Borlängen kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Samson Kisekka
Samson Babi Mululu Kisekka (23. kesäkuuta 1912 – 25. lokakuuta 1999) oli ugandalainen poliitikko.
Kisekka syntyi Mengossa ja varttui lähellä Ugandan pääkaupunkia Kampalaa. Hän oli koulutukseltaan lääkäri. Yoweri Museveni nimitti hänet heti presidentiksi noustuaan vuonna 1986 Ugandan pääministerin virkaan.
Kisekka toimi Ugandan pääministerinä kaikkiaan viiden vuoden ajan. Vuosina 1991–1994 hän oli Ugandan varapresidentti. Hän kuoli Lontoossa odottaessaan sydänleikkausta.
Ilona Zrínyi
Ilona Zrínyi (1643 – 18. helmikuuta 1703) oli kroatialaisen Zrínyin aatelissuvun jäsen sekä unkarilaisten Habsburgien vastaisten kapinajohtajien Ferenc I Rákóczin ja Imre Thökölyn vaimo. Ilona johti Thökölyn kapinan aikana Munkácsin linnan puolustusta sen kaksi vuotta kestäneen piirityksen aikana. Lopulta pari päätyi maanpakoon Osmanien valtakuntaan. Ilonan pojasta hänen ensimmäisestä avioliitostaan Ferenc II Rákóczista tuli myös merkittävä kapinajohtaja.
Elämäkerta
thumb|vasen|Ilona Zrínyi Munkácsin linnassa. [[Viktor Madarászin maalaus vuodelta 1859.]] Ilona Zrínyi syntyi vuonna 1643 Kroatian Ozaljissa. Hänen isänsä oli Kroatian baani Péter Zrínyi ja äiti Katalin Frangepán. Vuonna 1666 hän meni naimisiin yläunkarilaisen aatelismiehen ja maanomistajan Ferenc I Rákóczin kanssa. Ilonan aviomies sekä isä Péter ottivat osaa Habsburgien vastaiseen salaliittoon. Salaliittolaiset nostattivat vuonna 1670 Ylä-Unkarissa kapinan, jolle odotettiin tukea Turkista ja Ranskasta. Apua ei kuitenkaan lopulta tullut ja keisarilliset joukot kukistivat kapinan helposti. Vangiksi jäänyt Péter Zrínyi mestattiin varoittavana esimerkkinä muiden kapinajohtajien ohella Wienissä vuonna 1671. Ilonan aviomies Ferenc säilyi hengissä vain vaikutusvaltaisen äitinsä Zsófia Báthorin ansiosta. Unkarilainen kapinaliike ei sammunut, vaan niin sanotut kurutsit alkoivat tehdä vuodesta 1672 lähtien hyökkäyksiä Ylä-Unkariin Transsilvanian puolelta. Ilonassa tapahtumat olivat herättäneet katkeran vihan Habsburgeja kohtaan. Ferenc kuoli vuonna 1676 ja Ilona Zrínyi peri Rákóczien suuren maaomaisuuden.
Vuonna 1682 Ilona meni uudestaan naimisiin, tällä kertaa Imre Thökölyn kanssa. Thököly oli noussut kurutsien johtoon vuonna 1678, ja hänen johdollaan kurutsien oli onnistunut karkottaa keisarille uskolliset joukot eli labantsit Ylä-Unkarista. Hänen asemansa vahvistui entisestään Ilonan kanssa solmitun avioliiton mukanaan tuomasta maaomaisuudesta. Ulkoista tukea Thököly sai Turkista, ja lopulta hän otti vastaan myös sulttaanin tarjoaman Unkarin kuninkaan arvonimen. Turkkilaisten suuri armeija eteni suurvisiiri Merzifonlu Kara Mustafa paššan johdolla kohti Wieniä keväällä 1683, mutta turkkilaiset kärsivät kuitenkin huomattavan tappion Wienin taistelussa vasta perustetulle Pyhälle Liitolle. Thököly menetti kannatustaan, ja keisarilliset joukot etenivät Ylä-Unkariin, jossa he piirittivät Munkácsin linnan, jonka puolustusta Ilona Zrínyi johti. Linnaa piiritettiin kaksi vuotta ennen sen kukistumista tammikuussa 1688.
Lopulta antautunut Ilona Zrínyi vietiin Wieniin. Linnan antautumisen jälkeen hänet oli erotettu ensimmäisestä avioliitosta syntyneestä pojastaan Ferenc II Rákóczista. Ferenc kasvoi jesuiittaluostarissa, ja myöhemmin hänestäkin tuli merkittävä unkarilainen kapinajohtaja. Ilona vapautettiin Thökölyn joukkojen ottamia vankeja vastaan neljän vuoden vankeuden jälkeen. Ilona ja Thököly siirtyivät maanpakoon Turkkiin. Ilona kuoli sairauteen Turkin İzmitissä 18. helmikuuta 1703.
Ylempi korkeakoulututkinto
Ylempi korkeakoulututkinto on yleisnimike, jolla kuvataan suomalaisessa koulutusjärjestelmässä tyypillisintä ylemmän korkeakoulutuksen tasoa. Ylempiä korkeakoulututkintoja ovat
Muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta sen laajuus on 300 opintopistettä, johon kuuluu pro gradu -tutkielma (20–40 pistettä). Tutkinnon ohjeellinen suoritusaika on viisi vuotta. Kaikkiin vuoden 1994 jälkeen annettujen tutkintoasetusten mukaisiin ylempiin korkeakoulututkintoihin sisältyy pakollisena ns. virkamiesruotsi eli kaksikielisessä virastossa työskententelevältä virkamieheltä vaadittava toisen kotimaisen kielen taito.
Laillinen merkitys
Käsite ylempi korkeakoulututkinto on tarpeellinen lähinnä siksi, että se määrittelee yksiselitteisesti tietyn koulutustason, joka on kelpoisuusvaatimuksena tiettyihin valtion ja kunnan virkoihin. Käsite on määritelty yksiselitteisesti valtioneuvoston asetuksessa korkeakoulututkintojen järjestelmästä (464/1998) muutoksineen (806/1999, 1132/2003 ja 426/2005). Asetuksen mukaan ylemmiksi korkeakoulututkinnoiksi lasketaan edellä mainittujen nykyisten tutkintojen lisäksi myös aiempien asetusten mukaiset tutkinnot.
Ammattikorkeakoululain (932/2014) 11 §:n mukaisesti ylemmät ammattikorkeakoulututkinnot (esim. Tradenomi (ylempi AMK)) ovat ylempiä korkeakoulututkintoja.
Erityisesti on huomattava, että ennen tammikuun 1. päivää 1994 annettujen säännösten ja määräysten mukaan suoritetut kandidaatintutkinnot ovat ylempiä korkeakoulututkintoja (poikkeavat ajat mainittu):
Useimpien näiden tutkintojen suorittajat saattoivat hakea yliopistoltaan alaansa vastaavan maisterin arvonimen maksamalla nimellisen leimaveron. Kuitenkin monet jättivät tämän mahdollisuuden käyttämättä, koska maisterin arvonimestä ei ollut 1970- ja 1980-luvulla mitään käytännön hyötyä.
Lisäksi seuraavat historialliset tutkinnot ovat ylempiä korkeakoulututkintoja:
On tärkeää huomata, että muutettaessa opetusta koskevia säännöksiä niihin sisältyy siirtymäaika, jonka kuluessa vanhat opiskelijat voivat suorittaa tutkintonsa loppuun. Tämän on sellaisten tutkintojen kohdalla, jotka ovat olleet sekä ylempiä että alempia korkeakoulututkintoja, tarkistettava nimenomaan se, minkä tutkintoasetuksen mukaan tutkinto on suoritettu. Esimerkiksi vuonna 1995 valmistuneista yhteiskuntatieteiden kandidaateista valtaosa suoritti tutkintonsa ylempänä korkeakoulututkintona, sillä he olivat aloittaneet opintonsa jo 1990-luvun alussa aiemman tutkintorakenteen alaisuudessa. Vastaavasti monet 1970-luvun lopun ekonomit ovat suorittaneet vain alemman korkeakoulututkinnon. Pidemmistä tutkinnoista esimerkkinä on diplomi-insinööri: ennen vuotta 2010 suoritetut diplomi-insinöörin tutkinnot olivat nykyistä 20 opintoviikkoa pidempiä.
Ylempi korkeakoulututkinto ulkomailla
On hyvä huomata, että eurooppalais-saksalaisessa perinteessä ja siten Suomessa ylempi korkeakoulututkinto edustaa yliopistokoulutuksen normaalitasoa (luokitellaan perustutkinnoksi), mutta anglosaksisessa järjestelmässä ylempi korkeakoulututkinto on jatkotutkinto. Monissa yliopistoissa maisterintutkintoa ei suoriteta lainkaan, vaan kandidaatit jatkavat suoraan tohtoriksi. Pääperiaatteena anglosaksisia tutkintoja ja suomalaisia tutkintoja verrattaessa on pidettävä seuraavaa: esimerkiksi Bachelor of Arts (BA) ja Bachelor of Science (BSc) vastaavat suomalaista kandidaatin tutkintoa. Edelleen Master of Arts (MA), Master of Science (MSc) ja muut vastaavat tutkintonimikkeet vastaavat taas suomalaista maisterin tutkintoa.
Erityisesti on kuitenkin huomattava, että suojaamatonta MBA-, eli Master of Business Administration -tutkintoa, samoin kuin suppeampaa eMBA-tutkintoa ei ole Suomen koulutusjärjestelmässä hyväksytty varsinaiseksi tutkinnoksi, eli se ei anna muodollista pätevyyttä esimerkiksi viranhaussa. Koska MBA-tutkintojen laatua ei siis virallisesti valvota ja siten ohjelmien laadun arviointi on vaikeaa, on käytännöksi tullut arvioida ohjelmia esimerkiksi kansainvälisten akkreditointien määrän (AMBA, AACSB, EQUIS) sekä ranking-listojen avulla. Euroopan unionissa on käynnissä niin sanottu Bolognan prosessi, jonka tavoitteena on luoda yksiselitteinen vertailujärjestelmä eri maiden tutkintojen välillä.
Englanninkielisessä yliopistomaailmassa ylemmistä korkeakoulututkinnoista (postgraduate) käytetään mm. lyhenteitä:
Radisson
Radisson tarkoittaa seuraavia:
Paikkoja
Radisson on myös seuraavien maantieteellisten kohteiden nimi:
W5 (sumu)
W5 eli Sh 2-199 on emissiosumu, joka sijaitsee Linnunradan Perseuksen haarassa, 6 500 valovuoden päässä Aurinkokunnasta. Maasta katsottuna se on sikiön tai vastasyntyneen lapsen muotoinen ja peittää taivaankannesta neljä kertaa Kuun kokoisen alueen Kassiopeian tähdistön suunnassa. Sumupilven säteilemän heikon valon havaitsi ensimmäisenä amerikkalainen tähtitieteilijä Edward Emerson Barnard 1900-luvun alussa ja sen lähettämät radioaallot hollantilainen tähtitieteilijä Gart Westerhout vuonna 1958.
W5-sumun keskellä sijaitsee avoin tähtijoukko IC 1848, jonka voimakas ultraviolettisäteily ionisoi sumun vetyatomit ja saa sen loistamaan sähkömagneettisen säteilyn eri aallonpituuksilla. Tähtijoukkoon kuuluu raskaita, 15–60 kertaa Auringon massaisia tähtiä, joista puhaltavat tähtituulet ovat kovertaneet pilveen kaksi valtavaa, nuorempien tähtisukupolvien reunustamaa onteloa.
Luettelo Pekko Aikamiespoika -elokuvasarjan hahmoista
Tämä on luettelo Pekko Aikamiespoika -televisio- ja elokuvasarjan keskeisimmistä hahmoista:
Pekko Aikamiespoika
Pekko Aikamiespoika on Timo Koivusalon esittämä hahmo, joka on elokuvasarjan keskeisin hahmo. Hän asustaa pienessä Tyräahon kylässä Keski-Suomessa, äitinsä kanssa. Pekolla on myös isä, mutta hän lähti maailmalle, kun hän oli vielä nuori. Pekko pukeutuu yleensä beigen väriseen asuun, jonka alla valkoinen paita ja solmio. Pekko kulkee kylillä vaaleansinisen värisellä Tunturi Maxi -mopolla eli niin sanotulla Pappa-Tunturilla. Pekon intohimoja ovat syöminen ja nukkuminen. Luonteelta Pekko on enemmän lapsenomainen, mutta hän on ajoittain todella älykäs. Hänen elämänsä ihastus on Helsingistä kotoisin oleva Pipsa.
Pipsa
Pipsa (Satu Silvo) on Helsingistä kotoisin oleva nainen, johon Pekko tutustuu elokuvasarjan ensimmäisessä osassa, jolloin hän oli tutkimusryhmän kanssa tekemässä Tyräahon kylässä arkeologisia kaivauksia. Kun ryhmä on saapui Tyräaholle, niin Pekko kiinnitti huomiota Pipsaan, jolla sattui olevan sillä hetkellä samanlainen hattu kuin Pekolla. Pekko ihastuu häneen ensisilmäyksellä ja tämän seurauksena hänelle tulee "outo olo" ja hän lähtee mopolla ajellen pois paikalta. Myöhemmin Pekko pääsee töihin tutkimusryhmän kanssa, jossa hän pystyy tutustumaan Pipsaan paremmin. Pekko yrittää tehdä vaikutusta Pipsaan, ostamalla muun muassa hänelle lahjatavaroita. Hän kosii Pipsaa eräänä kesäyönä, kun he ovat veneilemässä. Pipsa kieltäytyy Pekon kosinnasta. Hän joutuu palamaan takaisin Helsinkiin ja Pekon sydän särkyy. Pipsa lupaa, että he tapaavat vielä toisensa. Myöhemmissä elokuvasarjan osissa Pekon ja Pipsan välit ovat enemmän ystävyyttä, vaikka välillä romanttisiakin vivahteita on.
Reino Kuovi
Reino Kuovi (Esko Nikkari) on Tyräahon kylän poliisi. Hän yleensä kävelee kylässä siviiliasu päällä. Reino on ihastunut kylän asukkaaseen Kaisaan, joka pitää kauneushoitolaa kylässä. Myöhemmin Reino paljastaa tunteensa kesä-iltana Kaisalle romanttisen runon muodossa ja näin heidän romanttinen suhde alkaa. Myöhemmin he menevät naimisiin ja saavat pojan. Luonteelta Reino on herkkä, rauhallinen mutta kumminkin välillä hieman pöhkö. Hän alistuu helposti alkoholin liikakäyttöön ja tämän takia käyttäytyy epäsovinnaisesti. Televisiosarjassa hänen yhdeksi rakkaimista harrastuksista paljastuu virkkaus.
Kaisa Kuovi
Kaisa Kuovi (Tuija Piepponen) on Tyräahon asukas. Hän pitää kylässä perustamaansa kauneushoitolaa. Hänellä on romanttinen suhde kylän poliisin Reinon kanssa, jonka kanssa hän menee naimisiin. Myöhemmin he saivat poikalapsen.
Heka Haimakainen
Heka Haimakainen (Jope Ruonansuu) on Tyräahon asukkaan Hemmon velipoika. Hän saapuu Tyräaholle autokorjaamoon töihin, kun Hemmo lähtee ulkomaille saatuaan suuren summan rahaa. Heka pukeutuu yleensä villapuseroon ja sinisiin "Suomi-verkkareihin". Hänen vakiolausahduksensa on "Aatteleppa ite". Elokuvassa Pekko ja massahurmaaja hän ei esiinny, koska tuolloin esittäjä Ruonansuu oli terveydellistä syistä estynyt tulemasta elokuvan tekoon. Tuossa elokuvassa on Heka Haimakaisen tilalla Juha Laitilan esittämä hahmo Kaino Lingsman, joka oli vuokrannut Haimakaisen verstaan. Seuraavissa Pekko-elokuvissa sekä Heka Haimakainen että Kaino Lingsman ovat kumpikin mukana hahmokaartissa.
Äitee
Äitee asuu poikansa Pekon kanssa Tyräahon kylässä. Hän pitää Pekkoa kunnon poikana ja puolustaa häntä asiassa kuin asiassa. Hän yrittää naittaa hänet kylän Siiri Saikkoselle, mutta Pekko ei lämpene. Äiteetä esitti televisiosarjassa Helka Kuusiluoto, mutta ensimmäisessä Pekko-elokuvassa hänet korvattiin Orvokki Oksasella. Myöhemmin Kuusiluoto tuli rooliin takaisin ja esitti Äiteetä lopuissa Pekko-elokuvissa. Pekko Aikamiespojan poikamiesaika -elokuvan loppupuolella Äiteen nimeksi paljastuu Tyyne.
Kiddush
thumb|Hopeinen kiddush-kuppi. Kiddush (hepreaksi קידוש‎) on juutalainen rukous, joka lausutaan sapattina ja juhlapyhinä viinille. Sana kiddush tarkoittaa pyhittämistä. Kiddush lausutaan sekä illalla päivällisen aluksi että päivällä lounaan aluksi. Sanalla kiddush voidaan tarkoittaa myös aamujumalanpalveluksen jälkeistä pientä ateriaa. Kiddush liitetään juutalaisuudessa Tooran käskyyn muistaa sapatti.
Rituaali
Kiddush lausutaan aina aterian aluksi, viinimalja kädessä. Viinin sijasta voidaan käyttää myös rypälemehua. Astian, jossa viini on, tulee olla vähintään revi'itin kokoinen ja ehjä. Rabbiinisissa lähteissä on erimielisyyttä siitä, mikä on revi'it. Pienin arvio revi'itin koosta on 90,7 ml. Kiddushia varten on erityisiä koristeellisia kiddush-kuppeja.
Kiddush on juutalaisuudessa uskonnollinen velvollisuus, joka koskee sekä miehiä että naisia. Lausumalla kiddush täytetään käsky muistaa sapatti. Yleensä yksi henkilö lausuu kiddush-rukouksen muiden puolesta, jonka jälkeen hän juo viiniä ja jakaa sitä muille. Muut vastaavat kaikkiin siunauksiin "amen", jolloin heidän ajatellaan täyttäneen kiddushin velvollisuuden.
Kiddushin aikana pöydällä oleva leipä, yleensä chala, on peitetty liinalla. Tämä johtuu siunausten järjestyksestä. Halakhan mukaan leivän siunaus tulee sanoa ennen viinin siunausta, mutta kiddushin kohdalla järjestys on päinvastoin. Siksi leipä poistetaan pöydästä peittämällä se.
Viinin sijasta joissain tilanteissa voidaan käyttää chalaa tai alkoholijuomia kuten viskiä.
Sisältö
Kiddushin teksti on erilainen riippuen siitä, onko kyseessä ilta vai päivä, ja sapatti vai juhlapyhä. Kaikkiin kiddushin versioihin sisältyy viinin siunaus.
Perjantai-illan kiddush-teksti alkaa Tooran kohdalla, jossa puhutaan maailman luomisesta. Sitä seuraa viinin siunaus ja siunaus, jossa kiitetään sapatin käskystä. Kiddush päättyy sanoihin "Siunattu olet Sinä Herra, joka pyhität sapatin."
Lauantaipäivän kiddushia kutsutaan myös nimellä kiddush raba eli suuri kiddush. Se alkaa Tooran kappaleella, jossa puhutaan sapatista Jumalan ja Israelin lasten välisenä merkkinä. Sen jälkeen jatketaan toisella Tooran kohdalla, ja viimeiseksi lausutaan viinin siunaus.
Juhlapyhistä pesachina, sukkotina, roš hašanana, šmini atseretina, simchat Torana ja šavuotina lausutaan kiddush. Niinä juhlapäivinä, jotka kestävät kaksi päivää, kiddush lausutaan molempina päivinä. Juhlapäivien illan kiddush muistuttaa sapatin illan kiddushia, mutta sapatin pyhittämisen sijaan siinä puhutaan kyseisen juhlapyhän pyhittämisestä. Sen lisäksi siihen kuuluu vielä kolmas siunaus nimeltä šehechejanu, joka lausutaan kerran vuodessa toistuvien tapahtumien yhteydessä.
Juhlapyhinä päivällä sanottava kiddush on hyvin lyhyt, se koostuu yhdestä Tooran lauseesta ja viinin siunauksesta.
Islam Bairamukov
pienoiskuva Islam Ilijasuly Bairamukov (s. 12. kesäkuuta 1971 Lugovoje, Jambılin alue) on kazakstanilainen entinen vapaapainija, Aasian mestari ja olympiahopeamitalisti.
Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, vuoden 1993 Aasian-mestaruuskilpailuissa Ulan-Batorissa Bairamukov saavutti 90-kiloisten sarjassa hopeaa hävittyään loppuottelussa Iranin Rasu Khadem Azghadille. Samana vuonna Toronton MM-kisoissa hän sijoittui viidenneksi. Vuonna 1994 Istanbulin MM-kisoissa tuli 11. sija, mutta samana vuonna Aasian kisoissa Hiroshimassa Bairamukov saavutti pronssia. 1995 Atlantan MM-kisoissa Bairamukov paini 100-kiloisten sarjassa ja sijoittui kolmanneksitoista. Samana vuonna hän voitti kultamitalin Keski-Aasian kisoissa Taškentissa.
1996 Bairamukov palasi 90-kiloisten sarjaan. Aasian-mestaruuskisoissa Kiinan Xiaoshaninssa hän saavutti jälleen hopeaa hävittyään jälleen finaalissa Rasu Khadem Azghadille. Samana vuonna Atlantan olympialaisissa hänen sijoitukskseen jäi 11. 1997 Aasian-mestaruuskisoissa Iranissa hän sijoittui 97-kiloisten sarjassa pronssille, samoin kuin toukokuussa Pusanissa käydyissä Itä-Aasian kisoissa. 1997 Krasnojarskin MM-kisoissa hän oli neljäs, ja voitti samana kultamitalin Bangkokissa järjestetyssä Asia Oceania Cupissa. 1998 Teheranin MM-kisoissa hän sijoittui kahdeksanneksi ja samana vuonna Aasian kisoissa Bangkokissa neljänneksi. 1999 hän voitti jälleen Aasian-mestaruushopeaa, tällä kertaa kärsittyään loppuottelutappion iranilaiselle Alireza Heydarille. Seuraavana vuonna Kiinan Guilinissa mitali kirkastui kullaksi kun Aasian-mestaruusloppuottelussa Bairakumov voitti uzbekistanilaisen Soslan Frajevin. Syksyllä Sydneyn olympialaisissa Bairamukov saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Venäjän Sagid Murtazalijeville.
Toukokuussa 2001 Bairamukov voitti kultaa Itä-Aasian kisoissa Osakassa voitettuaan loppuottelussa isäntämaan Kiyotaka Kodairan. 2002 Aasian kisoissa Busanissa hän oli kuudes. Bairamukovin viimeisiksi kansainvälisiksi arvokilpailuiksi jäivät 2004 Ateenan kesäolympialaiset, joissa hän sijoittui kymmenenneksi.
Eliittikulttuuri
Kun eliitit alkoivat muodostua ja sana eliitti oli tullut käyttöön 1700-luvulta alkaen, eliittiluokat halusivat erottautua kulttuurisesti tavallisesta kansasta. Eliitit alkoivat suosia absoluuttista esteettistä arvoa, hienostuneisuutta, virtuoosimaisuutta sekä valistunutta pohdiskelua, joka erosi kansan suosimasta rempseästä, välittömästä ja yksinkertaisesta perinteisestä kulttuurista. Pierre Bourdieun mukaan eliitin estetiikka perustui vulgaarin, yksinkertaisen, primitiivisen ja suositun torjumiseen.
Eliittikulttuurin ja alemman “vulgaarin” kulttuurin eroa korostettiin voimakkaasti etenkin 1800-luvulla ja pitkälle 1900-luvulle. Vaikka perinteiset eliittikulttuurimuodot ovatkin yhä olemassa, 1970-luvulta alkaen eliittikulttuurin ja populaarikulttuurin ero ei enää ole yhtä selkeä kuin entisaikoina. Korkeakulttuuri ei enää radion ja television aikakaudella ole eliittien yksinoikeutta, ja eliitteihin kuuluvat ovat alkaneet arvostaa myös populaarikulttuuria. On myös syntynyt uusia kulttuurin muotoja, jotka hämärtävät eliittikulttuurin ja populaarikulttuurin rajoja. Musiikissa tällainen on esimerkiksi kaikkien yhteiskuntaluokkien arvostama The Beatles -yhtye, joka yhdisteli työväenluokkaista musiikkityyliä orkesteri- ja jousisovituksiin. Kuvataiteen alalla eliittikulttuurin rajaa ovat hämärtäneet esimerkiksi Andy Warhol ja Damien Hirst.
Slyde
Slyde, (oik. Jalome Beacher) on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisessa Amazing Spider-Man -lehden numerossa 272. Slyden loivat Tom DeFalco ja Sal Buscema.
Suomessa Slyde esiintyi ensimmäisen kerran Marvel Minijuliste- sarjan kuudennessa osassa.
Historia
Hänen pukunsa, jonka Beacher päällysti tarttumattomalla pinnoitteellaan, mahdollisti miltei kitkattoman liikkumisen. Myöskään Hämähäkkimiehen seitti ei tarttunut puvun pintaan. Nimeten itsensä uudelleen Slydeksi, Beacher aloitti laajamittaiset pankkiryöstöt.
Myöhemmin Slyde liittyi pahamaineiseen Pahuuden Mestarit -järjestöön, mutta kuoli Elektran saista. Selvisi kuitenkin, ettei Slyde kuollutkaan iskusta. Muinainen ninjakultti Käsi elvytti Slyden. Slyde tajusi olevansa jo miltei 40-vuotias mies ja hän päätti yrittää vielä kerran taistella Hämähäkkimiestä vastaan.
Hän teki itselleen uuden puvun ja apurinsa kanssa suoritti uskaliaan ryöstön. Hänen todellinen tarkoituksensa oli kuitenkin houkutella Hämähäkkimies paikalle ja taisteluun kanssaan. Supersankari saapuikin ja voitti jälleen Slyden.
Joutuessaan vankilaan Slyde oli kuitenkin iloinen pärjättyään hyvin taistelussa sankaria. Myöhemmin Slyde yhdisti voimansa Ansamiehen kanssa ja meni mafiapomo Nuijapään puheille. Nuijapää keräsi suurta superroistoarmeijaa yhteen, jotta voisi hallita suvereenisti New Yorkia.
Slyde ei kuitenkaan suostunut ehdotukseen, jolloin yksi Nuijapään kätyreistä ampui hänet siihen paikkaan viestiksi muille niskuroijille.
Voimat ja varusteet
Slydella ei ole varsinaisia supervoimia. Hän on kuitenkin lahjakas kemisti ja on kehittänyt rikollisen uransa avuksi nerokkaan asun. Asu on päällystetty kokeellisella, kitkattomalla aineella. Aineen ansiosta puvun käyttäjä on immuuni erilaisille sidonnoille ja otteille (kuten Hämähäkkimiehen verkolle).
Sergei Plehanov
Sergei Plehanov (, s. 13. toukokuuta 1978) on venäläinen karateka. Hän saavutti hopeaa World Openissa 2003 ja on kaksinkertainen Venäjän avoimensarjan mestari.
Slyde
Voimat ja varusteet
Asu suojaa Slydea myös jonkin verran fyysisiltä iskuilta. Koska asun kengät ovat myös kitkattomat, Slyde kykenee liikkumaan noin 15 metrin sekuntivauhtia. Huolimatta suuresta nopeudesta, Slyde kykenee ohjailemaan itseään erinomaisesti.
Sergei Plehanov
Kilpaura
Plehanov saavutti Venäjän avoimen sarjan mestaruuden 1999 voitettuaan loppuottelussa Artem Puskasin. Hän uusi mestaruutensa seuraavana vuonna 2000, jolloin Plehanov voitti loppuottelussa Mihail Kozlovin. Plehanov saavutti 2001 superraskaassasarjassa MM-pronssia.
Slyde
Voimat ja varusteet
Slyde on myös käyttänyt rakettimoottorein varustettuja saappaita kyetäkseen lentämään ja nykyisin teräaseita, kuten katanaa ja shurikeneja.
Sergei Plehanov
Kilpaura
Seuraavan kerran Plehanov saavutti hopeaa 2002 Venäjän avoimessa kisoissa, jolloin hän hävisi mestaruusottelussa Artem Puskasille. Syyskuussa Plehanov saavutti MM-hopeaa joukkuekumitessa, kun Venäjä hävisi loppuottelussa Brasilialle. Hän kohtasi loppuottelussa Ewerton Teixeiran. Kaksikon välinen ottelu päättyi tasapeliin.
MM-hopeaa (2003)
Plehanov oli mukana Kyokushinin maailmanmestaruuskilpailujen avoimen painoluokan turnauksessa. Hän aloitti kolmipäiväisen turnauksen voittamalla avauskierroksella Javier Lezcanon ja toisella kierroksella Simphiwe Dlulanen. Kolmannella kierroksella Plehanov voitti Gun Irisawan myöskin tuomariäänin. Neljännellä kierroksella hän voitti Emil Kostovin ja viidennellä Yasuhiko Kimuran. Välierässä Plehanov voitti Glaube Feitosan ja eteni loppuotteluun, jossa hän hävisi mestaruuden Hitoshi Kiyamalle.
Venäjän superraskaansarjan mestaruuden 2005 voitettuaan loppuottelussa viisi kertaa aiemmin mestaruuden voittaneen Mihail Kozlovin.
Helmikuussa 2019 Plehanov palasi takaisin pitkän tauon jälkeen ottelemaan. Hän kohtasi Moskovassa kansainyhteisön cupissa Zsolt Zhigan 90-kilon sarjassa, jonka Plehanov voitti tuomariäänin.
Anne Abernathy
thumb|right|240px|Abernathy vuonna 2006 Anne Abernathy (12. huhtikuuta 1953 Florida) on yhdysvaltainneitsytsaarelainen ohjaskelkkailija ja jousiampuja. Abernathy on kilpaillut kuusissa olympialaisissa vuosina 1988–2006. Torinon olympialaisissa 2006 hän kuitenkin loukkaantui harjoituksissa eikä osallistunut varsinaiseen kilpailuun. Torinon olympialaisten aikana hän oli 52-vuotias ja on näin vanhin naisurheilija, joka on osallistunut talviolympialaisiin. Hän sijoittui olympialaisissa sijoille 16–24. Abernathy on kilpaillut myös jousiammunnassa. Hän yritti päästä Rio de Janeiron olympialaisiin 2016 kilpaillakseen jousiammunnassa, mutta ei päässyt olympiaturnaukseen.
Charles Foster
thumb|Charles Foster Charles William Foster, Jr. (12. huhtikuuta 1828 Tiffin, Ohio – 9. tammikuuta 1904 Springfield, Ohio) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi valtiovarainministerinä ja Ohion kuvernöörinä.
Foster valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuonna 1870, jossa hän istui maaliskuusta 1871 vuoteen 1879. Foster pyrki vielä vuoden 1878 vaaleissa jatkokaudelle, muttei tullut enää valituksi. Ohion kuvernöörinä hän toimi vuosina 1880–1884. Hän oli uudelleen ehdolla edustajainhuoneeseen vuonna 1890, mutta ei tullut valituksi. Vuotta myöhemmin presidentti Benjamin Harrison nimitti hänet valtiovarainministerikseen. Foster hoiti valtiovarainministerin tehtävää helmikuusta 1891 maaliskuuhun 1893, jonka jälkeen hän vetäytyi politiikasta.
Samba
thumb|350px|Tanssijoita Helsinki Samba Carnavalissa kesällä 2009 Samba on Rio de Janeirossa, Brasiliassa 1900-luvun alussa kehittynyttä tanssia ja musiikkia, jolla on portugalilaiset ja afrikkalaiset juuret. Portugalilaiset tutkimusmatkailijat löysivät eräällä retkellään kauniin paikan, jonka he nimesivät ”Tammikuun joeksi”, toisin sanoen Rio de Janeiroksi. Kolonialistit asettuivat paikoilleen ja orjia alettiin tuoda portugalilaisten alueilta Lounais-Afrikasta työskentelemään Bahian plantaaseille Etelä-Amerikan koillisosaan eli nykyiseen Brasiliaan. Orjat olivat tuoneet mukanaan batuque-rumpuja, ja sambatanssi alkoi kehittyä vastauksena rumpujen vahvalle rytmille – tanssia kutsuttiin sembaksi. Tanssin ja soiton avulla pystyi irrottautumaan arjen murheista. Edison Carneiron mukaan useimmat brasilialaiset populaaritanssit ovat kehittyneet juuri kyseisestä afrikkalaisesta rummuilla soitetusta batuquesta.
Samban musiikki lasketaan yleensä tavalla yks-ja-kaks-kol-ja-nel. Vuonna 1917 julkaistua ”Pelo Telefonea” pidetään ensimmäisenä sambajulkaisuna. 1960-luvulla sambasta kehittyi sambarock, tyylilaji, jossa on vaikutteita soulista, funkista ja sambasta. Sambasta ja jazzista on kehittynyt tyylilaji nimeltään bossa nova. Sambatanssi on suosittu tanssi, joka voidaan jakaa soolotanssiin (riolainen karnevaalisamba) sekä parisambaan, jotka tyylillisesti eroavat toisistaan.
Samban historiaa
1500-luvun alussa, portugalilaisten yrittäessä löytää tietä Intiaan, he päätyivätkin nykyisen Bahian osavaltion etelärannikolle. Koska Portugali halusi pitää kiinni löytämästään siirtomaasta, kyseistä aluetta tuli alkaa asuttaa. Ensimmäinen kaupunki São Vicente (nyk. Santosin lähellä) perustettiin vuonna 1532 ja pikkuhiljaa syntyivät myös Bahia (1549), São Paulo (1554) ja Rio de Janeiro (1565). Paikka osoittautui hyväksi viljelysmaaksi, ja portugalilaiset tarvitsivat halpaa työvoimaa. Ensimmäinen orjalaiva saapui Bahian rannikolle vuonna 1538. Tästä seurasi satoja vuosia kestänyt liikenne ja kaupankäynti, jonka seurauksena miljoonia afrikkalaisia tuotiin orjiksi Brasiliaan. Bahia oli toiminut Brasilian pääkaupunkina, mutta se joutui luovuttamaan asemansa Rio de Janeirolle vuonna 1763 tuottavimman talouselämän siirtyessä etelään. Rio de Janeirossa sijaitsi merkittävä satama, josta kuljetettiin muun muassa läheisten kaivosten rikkauksia Lissaboniin.
1800-luvun alkuun mennessä orjakauppa kiellettiin useassa maassa. Brasiliassa orjien tuonti kiellettiin vuonna 1850 ja orjat vapautettiin 1888. Tämän jälkeen työvoimaksi otettiin siirtolaisia Etelä-Euroopasta.