cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ilja Frank
Ura
Ilja Frank syntyi Pietarissa vuonna 1908. Hän oli matemaatikko Mihail Frankin ja lääkäri Jelizaveta Gratsianovan nuorempi poika. Frank opiskeli Moskovan valtionyliopistossa matematiikkaa ja teoreettista fysiikkaa. Hän työskenteli jo opiskeluaikanaan Sergei Vavilovin laboratoriossa ja alkoi pitää tätä oppi-isänään. Frank valmistui vuonna 1930 ja pääsi Vavilovin suosituksesta Leningradin optiseen instituuttiin, missä hän oli mukana valokemian tutkimuksissa.
Frank palasi vuonna 1934 Pietarista Moskovaan, kun hän sai paikan Neuvostoliiton tiedeakatemian fysiikan ja matematiikan instituutista. Siellä hän alkoi tutkia ydinfysiikkaa, joka oli uusi ala hänelle. Hän kiinnostui Pavel Tšerenkovin tutkimuksista, joissa tämä tarkasteli gammasäteilyn vaikutusta nesteiden luminesenssiin. Frank ja Igor Tamm esittivät vuonna 1937 teorian Tšerenkovin säteilyn takana. Sen mukaan luminenssi-ilmiö liittyy säteilyyn, joka syntyy, kun elektroni liikkuu väliaineessa nopeampaa kuin valo kyseisessä aineessa.
Perth (Länsi-Australia)
thumb|250px|Barrack Street thumb|250px|Perthin kaupungintalo.
Perth on Länsi-Australian osavaltion pääkaupunki Australian länsirannikolla. Kaupungissa asuu noin 2,2 miljoonaa ihmistä, eli lähes kolme neljäsosaa osavaltion väestöstä. Se on Australian neljänneksi suurin kaupunki Sydneyn, Melbournen ja Brisbanen jälkeen. Perthiä on sanottu maailman eristyneimmäksi pääkaupungiksi; sieltä on pitkä matka sekä Australian muihin suurkaupunkeihin että muiden maiden keskuksiin.
Sijainti ja ilmasto
Perthin keskusta sijaitsee Intian valtamereen laskevan Swan River -joen estuaarissa noin 19 kilometrin päässä joen laskupaikasta. Kaupungin keskustaa hallitsevat korkeat pilvenpiirtäjät, ja laajat esikaupungit levittäytyvät pitkälle pohjoiseen, itään ja etelään.
Perthin ilmasto on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan kuumakesäinen välimerenilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 19 °C ja keskimääräinen sademäärä 810 millimetriä. Suurimman osan vuodesta lämpötilat ovat tasaisia, mutta tammi- ja helmikuut ovat kuumia ja kesä- sekä heinäkuut viileitä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 25 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 14 °C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 175 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 7 millimetriä. Aurinko paistaa kaupungissa keskimäärin 8,8 tuntia päivässä.
Historia
Perthissä ja Länsi-Australian lounaisosassa asui ennen eurooppalaisten saapumista Noongar-heimon alkuperäisasukkaita.
Hollantilainen Dirk Hartog astui lokakuussa 1616 ensimmäisenä eurooppalaisena maihin Länsi-Australiaan. Seuraavien kahden vuosisadan aikana hollantilaiset, englantilaiset ja ranskalaiset kartoittivat rantaviivaa, mutta eurooppalaiset pitivät läntisen Australian ilmastoa turhan epävieraanvaraisena ja alueen taloudellisia mahdollisuuksia heikkoina. Britit alkoivat kiinnostua siirtokunnan perustamisesta vasta, kun he kuulivat, että ranskalaiset saattaisivat asettua alueelle.
Kapteeni James Stirling teki 1827 tutkimusmatkan Swan River -joelle ja palattuaan Sydneyyn kertoi kuvernööri Ralph Darlingille löytäneensä stragisesti hyvän paikan uudelle siirtokunnalle. Darlingin suotuisusta asenteesta huolimatta Britannian siirtomaahallinto hylkästi suunnitelman. Stirling onnistui kuitenkin lopulta suostuttelemaan brittihallinnon perustamaan itsenäisen siirtokunnan.
Kapteeni Charles Fremantle saapui 2. toukokuuta 1829 länsirannikolle ja julisti koko Australian kuuluvaksi Britannialle. Fremantle havaitsi nopeasti, että rannikko ei ollut ihanteellista maanviljelylle ja päätti perustaa kaksi kaupunkia. Fremantlen satamakaupungin sekä Perthin 19 kilometriä sisämaahan. Perth nimettiin Skotlannissa sijaitsevan samannimisen kaupungin mukaan. Virallisesti Perth tuli kaupungiksi vuonna 1856.
Perthin alku oli hankala, ja sieltä puuttui sekä pääomaa että työvoimaa. Vuonna 1849 Länsi-Australiaan päätettiin alkaa tuoda miesvankeja, ja vuonna 1868 asukasluku oli 17 000. Niistä vankeja oli 9 700.
Lennätinlinja Adelaidesta valmistui 1877, ja Fremantlen ja Guildfordin välinen rautatieyhteys valmistui 1881. Länsi-Australian kultaryntäykset sijoittuvat vuosiin 1885–1901. Tuona aikana Perthistä tuli kullankaivuun keskus, ja sitä kautta saapui monia siirtolaisia työskentelemään Australiassa.
Fremantle oli toisen maailmansodan aikana sukellusvenetukikohtana, ja sodan jälkeen vuosina 1946–1970 noin 240 000 eurooppalaista muutti Perthiin. Kaupunki koki 1960- ja 1970-luvuilla toisen kaivosteollisuuden kukoistuskauden, kun alueelta löydettiin rautamalmia ja maakaasua. Perth kaupungistui entisestään, ja sinne rakennettiin ensimmäiset pilvenpiirtäjät.
Hallinto
Perth käsittää laajan alueen, johon kuuluu 30 paikallishallinnollista aluetta. Niistä 20 on kaupunkeja, ja loput 10 kuntia (7 ”townia” ja 3 ”shirea”). Perthin liikekeskusta kuuluu City of Perthin kaupunkiin.
Talous
Turismin merkitys kaupungin taloudelle on kasvanut erityisesti 1980-luvun jälkeen. Perthissä kävi vuonna 2022 yli 4,7 miljoonaa vierailijaa. Ulkomaalaisista vierailijoista eniten tuli Britanniasta, Malesiasta ja Singaporesta.
Liikenne
Perthiin kulkee useita valtateitä sekä rautatie. Kaupungissa sijaitsee myös Perthin lentoasema, jonne lentää noin 18 ulkomaalaista lentoyhtiötä. Lentoasemalle on yhteys myös monista Australian kaupungeista. Transperth hallinnoi kaupungin sisäistä liikennettä, ja sillä on busseja, rautatieverkosto ja Swan Riverin ylittäviä lauttoja.
Fremantlen satama on Länsi-Australian suurin ja vilkkain konttisatama, ja se sijaitsee lounaaseen Pertin ydinkeskustasta Swan Riverin suulla.
Väestö
Perthissä asui vuoden 2022 arvion mukaan 2 224 475 ihmistä. Länsi-Australian asukkaista lähes 80 prosenttia asuu Perthissä.
Vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan Perthin asukkaista 59,5 prosenttia on syntynyt Australiassa. Englannissa syntyneitä oli 8,0 prosenttia ja Uudessa-Seelannissa ja Intiassa syntyneitä 2,8 prosenttia. Australian alkuperäiskansojen osuus Perthin asukkaista oli 2,0 prosenttia. Englannin jälkeen puhutuimmat kotikielet olivat mandariinikiina (2,3 %), italia (1,1 %) ja vietnam (1,0 %). Katolisia oli asukkaista 19,5 prosenttia ja anglikaaneja 9,9 prosenttia. Uskonnottomien osuus oli 41,8 prosenttia.
Deemster
Deemster on Mansaaren tuomioistuimien tuomareista käytettävä nimitys. Saarella on kolme täysipäiväistä deemsteriä ja yksi vetoomustuomari (Judge of Appeal).
Deemster kuuluttaa uudet lait lukemalla ne ääneen kuulijoille englanniksi ja manksiksi saaren kansallispäivänä, joka on Tynwald-päivä.
Gasterosteus
Gasterosteus on piikkikalojen alalahkoon ja piikkikalojen heimoon kuuluva kalasuku.
Lajit
Sukuun kuuluu kuusi lajia:
ja seuraavat kolme fossiilia:
Mestarit salilla
Mestarit salilla on Tony Halmeen ensimmäinen ja ainoa albumi. Se ilmestyi vuonna 2001. Levyltä julkaistiin kolme singleä, Viikinki (1999), Mä oon tällainen (2000) ja Painu pelle hiiteen (2001), joista ensimmäinen myi kultaa. Kappaleista Viikinki ja Kuningas voittamaton on tehty myös musiikkivideot.
DTP-rokote
DTP (myös DiPeTe) rokotteet ovat kurkkumädän (Difteria), jäykkäkouristuksen (Tetanus) ja hinkuyskän (Pertussis) torjumiseen ja haittojen vähentämiseen tarkoitettuja rokotteita. Rokote ei sisällä aktiivisia taudinaiheuttajia.
Dragutin Topić
Vuonna 1990 tuolloin Jugoslaviaa edustanut Topić voitti nuorten maailmanmestaruuden Bulgarian Plovdivissa uudella ja yhä voimassa olevalla nuorten ME-tuloksella 237. Samana vuonna hän voitti myös kultaa Splitin EM-kisoissa tuloksella 234. Seuraavana vuonna Tokion MM-kisoissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Vuonna 1992 hän saavutti pronssia EM-hallikisoissa Genovassa, mutta jäi Barcelonan olympialaisissa kahdeksanneksi.
DTP-rokote
Suomessa käytettiin vuoden 2004 loppuun asti pääasiassa ns. kokosolurokotetta (whole-cell) (DTwP), jossa käytettiin kokonaisia tapettuja hinkuyskäbakteereita. Rokote tunnettiin aiemmin nimillä PDT-rokote tai kauppanimellään kolmoisrokote. Jotkut vanhemmat hankkivat myös apteekista saatavilla olevaa solutonta (asellulaarinen) DTaP-rokotetta. Vuoden 2005 alusta Suomessa on maksutta tarjottu neuvoloissa DTap-IPV-Hib ja DTaP-IPV -yhdistelmärokotteita jotka on jäykkäkouristuksen, kurkkumädän ja hinkuyskän ohella tarkoitettu myös poliota (IPV) ja Haemophilus influenzae b:tä (Hib) vastaan.
Dragutin Topić
1994 Helsingin EM-kisoissa Topić sijoittui viidenneksi ja seuraavana vuonna Göteborgin MM-kisoissa kahdeksanneksi. Vuonna 1996 hän voitti EM-hallimestaruuden Tukholmassa tuloksella 235 ja sijoittui Atlantan olympialaisissa neljänneksi. Seuraavana vuonna hän saavutti pronssia Pariisin MM-hallikisoista, mutta jäi elokuussa Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa karsintoihin. Kaksi vuotta myöhemmin Sevillan MM-kisoissa hän sijoittui neljänneksi. Sydneyn olympialaisissa hänen taipaleensa pysähtyi karsintoihin.
DTP-rokote
Viitosrokote eli DTaP-IPV-Hib-rokote
DTaP-IPV-Hib-rokote eli viitosrokote on yhdistelmärokote, joka on suunnattu jäykkäkouristusta, kurkkumätää, hinkuyskää, poliota ja H. influenzae b -infektioita vastaan. Rokotetta annetaan korkeintaan viisivuotiaille, mutta sitä käytetään myös kantasolusiirron saaneiden rokottamiseen. Viitosrokotus on lasten rokotusohjelman tärkeimpiä rokotteita ja riittävän suojan saavuttamiseksi viitosrokote pyritään antamaan, vaikka edellinen rokotuskerta olisi aiheuttanut sellaisia oireita, jotka muiden rokotteiden kohdalla saattaisivat estää rokotussarjan jatkamisen. Suomessa on käytössä Sanofin valmistama Pentavac.
Dragutin Topić
2. helmikuuta 2001 Wuppertalissa Topićin doping-näytteestä löytyi nandrolonin aineenvaihduntatuotetta norandrosteronia ja hänelle langetettiin kahden vuoden kilpailukielto. Kärsittyään rangaistuksensa hän palasi takaisin kilpakentille ja sijoittui 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa neljänneksi. 2004 Ateenan olympiakisoissa hän selviytyi loppukilpailuun, missä sijoittui kymmenenneksi. 2005 Madridin halli-EM-kisoissa hän oli viides ja samana vuonna Helsingin MM-kisoissa yhdeksäs. Kaksi vuotta myöhemmin Osakan MM-kisoissa hän jäi karsintoihin tuloksella 219. 2008 Valencian MM-hallikisoissa hän sijoittui kuudenneksi, mutta karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän oli Torinon EM-hallikisoissa kahdeksas, mutta putosi loppukilpailusta Berliinin MM-kisoissa.
DTP-rokote
Viitosrokote eli DTaP-IPV-Hib-rokote
Suomessa viitosrokote annetaan lapselle 3, 5 ja 12 kk iässä.
Dragutin Topić
Urallaan 197 senttimetrin pituinen ja 77 kilogramman painoinen Topić on parantanut maansa ennätystulosta viidesti. Hänen ennätyksensä on 1. elokuuta 1993 Belgradissa hypätty 238.
DTP-rokote
Nelosrokote eli DTaP-IPV-rokote
DTaP-IPV-rokote eli nelosrokote on yhdistelmärokote, joka on suunnattu jäykkäkouristusta, kurkkumätää, hinkuyskää ja poliota vastaan. Suomessa sitä käytetään 4-vuotiaille lapsille, jotka ovat saaneet viitosrokotukset, puutteellisesti rokotettujen täydennysrokotuksiin sekä tapaturmatilanteissa. Rokotetta ei tule käyttää yli 13-vuotiaiden rokottamiseen. Suomessa on käytössä Sanofin valmistama Tetravac.
Dragutin Topić
Dragutin Topićin vaimo on kolmiloikkaaja Biljana Topić. Heidän tyttärensä on korkeushyppääjä Angelina Topić.
DTP-rokote
DTaP-rokote
DTaP-rokote on yhdistelmärokote, joka on suunnattu jäykkäkouristusta, kurkkumätää ja hinkuyskää vastaan. Se annetaan 14–15-vuotiaille ja 25-vuotiaille osana kansallista rokotusohjelmaa, sekä kouluikäisille tapaturmatilanteissa. Myös ennen vuotta 1993 syntyneet terveydenhuollon ammattilaiset saavat DTaP-rokotteen. Muut hinkuyskäsuojaa tarvitsevat joutuvat maksamaan rokotteen itse. Suomessa käytössä on AJ Vaccinesin valmistama diTekiBooster.
dT-rokote
dT-rokote on yhdistelmärokote, joka on suunnattu jäykkäkouristusta ja kurkkumätää vastaan. Se annetaan osana kansallista rokoteohjelmaa aikuisille 45 ja 65 vuoden iässä, sekä sen jälkeen 10 vuoden välein. Rokotetta käytetään myös tapaturmatilanteissa tehosteena yli 25-vuotiaille. Suomessa käytössä on AJ Vaccinesin valmistama diTeBooster.
Rokotteiden sisältö
DTP-rokotteet sisältävät kokoonpanosta riippuen kurkkumätä-, jäykkäkouristus- ja hinkuyskäbakteerien toksoideja eli vaarattomaan muotoon saatettuja bakteerien erittämiä myrkkyjä, hinkuyskäbakteerin filamenttihemagglutiniinia, kaikkia kolmea poliovirusmuotoa inaktivoituna sekä Haemophilus influenzae b:n pintapolysakkaridia, joka on yhdistetty tetanustoksoidiin. Tehosteaineena toimii alumiinihydroksidi. Rokotteiden säilyvyyden parantamiseen käytetään formaldehydiä, fenoksietanolia ja etanolia.
Yksi rokoteannos on tilavuudeltaan 0,5 ml. Rokote annetaan pistoksena olkavarteen tai reiden yläosaan.
Teho
Hinkuyskärokotteen tarkkoja vaikutusmekanismeja ei tunneta, eikä sen tehokkuudesta ole kuin arvioihin perustuvaa näyttöä. Rokotteen tehon arvellaan olevan 70–90 %. Se kuitenkin estää vakavaa tautimuotoa tehokkaasti ja rokote suojeleekin ennen kaikkea hengenvaaralliselta taudilta kuin tartunnalta. Sekä sairastetun hinkuyskän että rokotuksen antama suoja vaimenee vähitellen, ja on arveltu, että tehosterokote olisi tarpeen kymmenen vuoden välein.
Kurkkumätärokotetta oli käytetty hevosilla yli 20 vuotta ennen kuin sitä alettiin käyttää ihmisiin. Rokotteen tehoa ei ole koskaan varsinaisesti tutkittu dokumentoiduilla kokeilla, mutta se on ilmeisen hyvä. Tästä saatiin näyttöä etenkin Neuvostoliiton hajoamisen aikana, jolloin alueella puhkesi epidemia. Ukrainassa kolmen rokotuskerran jälkeen suojavaikutuksen arveltiin olleen 98 %:n ja Georgiassa arvioitiin rokottamattomien sairastumisvaaran olleen 19-kertainen rokotettuihin verrattuna. Rokotetun sairastuessakin tauti on paljon lievempi kuin rokottamattomalla eikä kuolemantapauksia juuri esiinny. Rokotteen antaman suojan kestoa ei tunneta, mutta se lienee yli 10 vuotta. Kerran rokotetuilla syntyy voimakas vasta-ainemuodostus uudelleen rokotettaessa vielä yli 30 vuoden jälkeen. Kurkkumätärokotus ei kuitenkaan estä taudin kantajuutta eikä estä myöskään taudin leviämistä.
Jäykkäkouristusrokotteen lapsena neljä kertaa saaneet kehittävät suuret vasta-ainepitoisuudet yli kymmenen vuoden ajaksi. Tapaukset, joissa sairaus on puhjennut potilaalla, joka on saanut useamman kuin yhden rokotuksen ovat harvinaisuudessaan tieteellisen raportoimisen arvoisia. Pistoksen jälkeen immuniteetti alkaa kehittyä hitaasti ja tehostesarja on tarpeen, sillä ensimmäinen pistos aiheuttaa vasta-ainemuodostuksen vain 75–80 %:lla rokotetuista. Jäykkäkouristusrokotteen antaman suojan pituutta ei ole voitu selvittää, mutta se on hyvin pitkä, luultavasti useita kymmeniä vuosia.
Pistoksena annettava poliorokote (IPV) antaa hyvän suojan halvausoireista poliota vastaan, muttei estä tartunnan saamista. Myöskään kaikille rokotteen saaneille ei kehity taudilta suojaavaa vasta-ainetasoa. Koska poliota ei esiinny koko maailmassa enää kuin hyvin paikallisesti, tämä ei ole Suomessa ongelma. Vuonna 2013 tehdyn vasta-ainetutkimusten mukaan Suomessa kaikissa ikäluokissa yli 92 % väestöstä kantaa mahdollista tulevaa epidemiaa ajatellen riittävän korkeaa vasta-ainetasoa. Vaikka suojaa vaille jääneiden osuus onkin hyvin pieni, Suomen kokoisessa väestössä se tarkoittaa kymmeniä tuhansia henkilöitä, jotka olisivat vaarassa epidemiatilanteessa. Tästä syystä laumasuojaa on tarpeen ylläpitää.
Nykyaikaisten Haemophilus influenzae b -rokotteiden teho on heikoimmillakin valmisteilla yli 90 %. Sairauden lisäksi rokote estää bakteerin esiintymistä nielussa ja sitä kautta mahdollistaa laumaimmuniteetin syntymisen. Hib-rokotus ei anna minkäänlaista suojaa muita Haemophilus-kantoja vastaan.
Rokotteen hyödyt
Suomessa DTP-rokotuksen hyöty on ilmeisin jäykkäkouristuksen kohdalla. Altistumista maaperässä elävälle bakteerille ei voi välttää, eikä tauti tartu ihmisestä toiseen, joten laumaimmuniteettiä ei ole. Jokaisella ihmisellä on oltava henkilökohtainen suoja tautia vastaan. Jäykkäkouristuksen saaneista noin 1–2 potilasta kymmenestä kuolee. Myös eloonjääneillä on edessä useiden kuukausien toipuminen sairauden aiheuttamista fyysisistä vammoista.
Suomalaisesta näkökulmasta kurkkumädän riskiryhmää ovat ennen kaikkea Suomesta Venäjälle matkustavat. Ennen rokotuksia noin joka kymmenes sairastunut sai taudin vakavan muodon ja heistä kolmannes menehtyi. Rokottamattomista kurkkumätään sairastuneista kuolee nykyään länsimaisessa hoidossa 5–10 %. Sisäelimiin ja hermostoon kohdistuvista jälkitaudeista selvinneet paranevat tavallisesti täysin, mutta vasta kuukausien kuluessa. Kurkkumätä on käytännössä hävinnyt Suomesta 1950-luvulla aloitettujen rokotusten jälkeen.
Hinkuyskärokotteen tarkoitus on ennen kaikkea suojata imeväisikäiset, joille sairaus on hengenvaarallinen, mutta jotka itse ovat liian nuoria rokotettavaksi. Tämä "suojakupla" kattaa myös imeväisikäisten kanssa työskentelevän terveydenhoitohenkilöstön, jonka on tartuntatautilain 48§ mukaisesti oltava rokotettuja hinkuyskää vastaan. Vuonna 2019 THL:n tartuntatautirekisteriin ilmoitettiin 557 hinkuyskätapausta. Suomi on kuitenkin toistaiseksi säästynyt laajoilta hinkuyskäepidemioilta, jollaisia on esiintynyt maailmalla 2010-luvullakin. Taudin esiintyvyys on kuitenkin suhteellisen korkea ja pienten lasten tartuntariski on konkreettinen.
Haemophilus influenzae b:n aiheuttamat imeväisikäisten aivokalvontulehdukset, verenmyrkytykset ja kurkunkannentulehdukset ovat lähes hävinneet Suomesta nopeasti rokotteen käyttöönoton jälkeen. Harvat tapaukset ilmenevät lähinnä rokottamattomilla tai vaillinaisesti rokotetuilla. Koska Hib-infektio on leimallisesti pienten lasten ongelma, yli viisivuotias ei enää tarvitse rokotetta.
Haittavaikutukset
Vanhojen kokosolurokotusten sivuvaikutukset johtuivat enimmäkseen juuri hinkuyskäkomponentista ja nykyisten soluttomien rokotteiden etuna onkin haittavaikutusten vähäisyys. Hinkuyskäkomponenttiin liittyy hyvin harvinainen swollen leg -reaktio, jossa rokotettu raaja turpoaa. Reaktio menee ohi itsekseen. Rokotteen kurkkumätätoksoidi aiheuttaa enemmän oireita kuin jäykkäkouristustoksoidi. Koululaisilla tehdyissä tutkimuksissa ei harvinaista päänsärkyä lukuun ottamatta havaittu eroa dT- ja T-rokotteiden haittavaikutusten välillä. Pistospaikan arkuus ja liikekipu ovat tavallisia. Olkavarteen annettu pistos aiheuttaa vähemmän oireita kuin pakaraan annettu. Jos aikuisen rokottaa lapsille tarkoitetulla D- eikä aikuisille tarkoitetulla d-rokotteella, rokoteperäisiä reaktioita ilmenee enemmän ja ne ovat rajumpia kuin lapsilla. Kurkkumätärokote voi joskus harvoin synnyttää steriilin, itsekseen häviävän märkäpesäkkeen lihakseen. Jäykkäkouristuskomponentti on hyvin siedetty ja vaikutukset ilmenevät vähäisinä yleisoireina.
Hib-komponentin haittoja tunnetaan huonosti, sillä rokote annetaan lähes aina muun rokotteen osana.
Joseph Albo
Joseph Albo oli juutalainen rabbi ja filosofi, joka vaikutti Espanjassa 1400-luvulla. Hän oli Hasdai Crescaksen oppilas. Albo tunnetaan ennen kaikkea juutalaisen uskon perusteita käsittelevästä teoksestaan Ikkarim ("Periaatteet"). Hän käyttää paljon lääketieteellistä kuvastoa, minkä perusteella on arveltu hänen harjoittaneen lääkintätaitoa.
Toivo Aattonen
Toivo Kaarlo Sakarias Aattonen (13. heinäkuuta 1909 Akaa – 7. joulukuuta 1973 Helsinki ) oli suomalainen juristi, joka toimi kouluhallituksen kouluneuvoksena ja ylijohtajana.
Henkilöhistoria
Toivo Aattosen vanhemmat olivat opettaja Kustaa Adolf Aattonen ja  Naimi Tiiainen. Aattosen toinen puoliso vuodesta 1965 oli Brita Ingeborg Linkamo. Aattonen tuli ylioppilaaksi 1929 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1934 ja lisensiaatin tutkinnon 1946. Hän oli Pyhäjärven (Vl.) nimismies 1936–1938 ja Heinjoen 1938–1940. Tie- ja vesirakennushallituksen apukamreerina Aattonen toimi 1940–1944, Helsingin yliopiston kamreerina 1944–1947 ja kouluhallituksessa kouluneuvoksena vuodesta 1947 ja ylijohtajana vuodesta 1969 vuoteen 1972, jolloin hän jäi eläkkeelle. Aattonen vaikutti työllään merkittävästi koululainsäädännön ja -hallinnon kehittämiseen.
Suomen asiain neuvottelukunta
Suomen asiain neuvottelukunta oli Venäjän keisarikunnan ministerineuvoston eli Venäjän hallituksen yhteydessä vuosina 1907–1917 toiminut komitea, joka valmisteli Suomen suuriruhtinaskuntaa koskeneita asioita. Sen tarkoituksena oli lisätä Venäjän hallituksen kontrollia Suomea koskeneiden asioiden esittelyssä keisarille, mikä oli aiemmin ollut Suomen ministerivaltiosihteerin yksinoikeus. Samaa tavoitetta ajoi myös seuraavana vuonna säädetty uusi esittelyjärjestys, josta toisen sortokauden katsotaan yleensä alkaneen.
Suomen asiain neuvottelukunta perustettiin lokakuussa 1907 Venäjän pääministeri Pjotr Stolypinin aloitteesta. Neuvottelukunnan puheenjohtajana toimi ministerineuvoston puheenjohtaja eli Venäjän pääministeri. Muina jäseninä olivat alkujaan valtion kontrollööri Pjotr Haritonov, Venäjän valtakunnanneuvoston jäsenet Vladimir Deutrich ja Nikolai Sergejevski, senaattori Nikolai Garin sekä kenraaliluutnantti Mihail Borodkin. Vuonna 1908 komiteaa täydennettiin kolmella jäsenellä, joista yksi oli Suomen kenraalikuvernööri ja kaksi muuta tuleva pääministeri Vladimir Kokovtsov sekä oikeusministeri Ivan Štšeglovitov. Myöhemmin, Ivan Goremykinin pääministerikaudella myös Suomen ministerivaltiosihteeri kutsuttiin neuvottelukuntaan. Pääosa neuvottelukunnan jäsenistä kannatti Suomen autonomian kaventamista yleisvaltakunnallisen lainsäädännön osalta. Useat heistä olivat kuuluneet Sergejevskin aiemmin johtamaan Suomen asioiden valmistelukomiteaan, jonka Vjatšeslav von Plehwe oli perustanut Venäjän valtakunnanneuvostoa varten vuonna 1899.
Vaikka Suomen asiain neuvottelukunta palvelikin Suomen autonomian kaventamista, se oli silti myös merkkinä siitä, että Suomelle edelleen tunnustettiin Venäjän valtakunnassa eräänlainen erityisasema, sillä millään muulla valtakunnan osalla ei ollut vastaavaa elintä. Neuvottelukunta lakkautettiin helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917.
Utti
Utti on kylä, taajama, tilastoalue ja Kouvolan kaupunginosa Valkealan suuralueella. Itse Utin kylässä on noin 500 asukasta, kaupunginosa käsittää myös Utin kylän lähialueet sekä koko kaakkoisen Valkealan, eli muun muassa Tirvan seudun. Kouvolan keskustaan on Utista matkaa noin 12 kilometriä. Utissa sijaitsee Utin jääkärirykmentti, johon on keskitetty maavoimien erikoisjoukkotoiminta, puolustusvoimien helikopteritoiminta sekä näitä kahta tukevat toimialat. Suomen ensimmäinen ABC-liikennemyymälä, ABC Utti avattiin Utin kylään Valtatie 6:n varrelle joulukuussa 1998.
Ray Barretto
Ray Barretto (29. huhtikuuta 1929 New York, New York – 17. helmikuuta 2006 Hackensack, New Jersey) oli yhdysvaltalainen Grammy-palkinnon voittanut latin jazz -lyömäsoittaja. Hän oli Tito Puenten orkesterin jäsen vuodesta 1957 vuoteen 1960 ja perusti oman orkesterinsa vuonna 1961. Barretto oli myös yksi Fania All Starsin jäsenistä.
Utti
Utin postinumeroalueen (45410 Utti) väkiluku oli 824 vuonna 2020. Utissa sijaitsee myös lentokenttä, joka on pääasiallisesti sotilaskäytössä. Utissa sijaitsee myös alakoulu sekä kuntosalikäytössä itsepalveluperiaatteella toimiva Utti-halli.
Kouvolan paikallisliikenteen bussilinjat 8, 80, 82 ja 83 ajavat Utin kautta.
Sofiane Boufal
Sofiane Boufal (s. 17. syyskuuta 1993 Pariisi) on marokkolais–ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Angersia. Oikeajalkainen Boufal on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Boufal siirtyi elokuussa 2016 englantilaisseura Southamptoniin. Hän pelasi Valioliigassa 70 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Syksyllä 2016 hän pelasi Eurooppa-liigassa kaksi ottelua. Kauden 2018–2019 hän oli lainalla espanjalaisseura Celta Vigossa ja pelasi La Ligassa 35 ottelua, joissa hän teki kolme maalia.
Boufal palasi lokakuussa 2020 Angersiin. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Ligue 1:ssä 14 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi 29 liigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Maajoukkueura
Boufal pelasi Marokon maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2016 kahdessa ottelussa Kap Verdeä vastaan. Afrikan-mestaruskilpailuissa 2019 hän pelasi kolme ottelua. Vuoden 2022 alussa käydyissä Afrikan-mestaruskilpailuissa hän pelasi viisi ottelua ja teki kolme maalia. MM-kilpailuissa 2022 Marokko eteni kaikkien aikojen ensimmäisenä afrikkalaismaana välieriin, ja Boufal pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki seitsemän ottelua. Hän on pelannut kaikkiaan 39 maaottelua, joissa 24 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Muumio
thumb|right|Muumioitunut [[inkat|inkatyttö, yksi Llullaillacon lapsista.]] Muumio on muumioinnin tai muumioitumisen seurauksena mätänemiseltä säästynyt ruumis. Kuuluisimmat muumiot ovat peräisin muinaisesta Egyptistä, missä vainajat oli tapana palsamoida ikuisen elämän takaamiseksi. Suotuisissa ympäristöolosuhteissa ruumis voi muumioitua myös itsestään. Tällaisia muumioita on löytynyt paljon soista, jäätiköiltä ja hautaholveista, myös Suomesta.
Historiaa
thumb|120px|left|Egyptin faarao [[Ramses II|Ramses Suuren muumion pää.]] Parhaiten tunnettu muumioperinne on muinaisesta Egyptistä, missä muumiointia harjoitettiin 3000 vuoden ajan. Aluksi egyptiläiset vain pyrkivät tehostamaan ruumiiden luontaista muumioitumista maan kuivassa ilmastossa, mutta ajan myötä heidän muumiointitekniikkansa kehittyivät hyvin hienostuneiksi. Egyptiläiset tuottivat myös miljoonia eläinmuumioita, joita käytettiin uskonnollisissa yhteyksissä.
thumb|150px|[[Tollundin mies on luonnollisesti muumioitunut suoruumis.]] Luonnollisia muumioita syntyy oikeanlaisissa olosuhteissa kaikkialla maapallolla, Egyptin ja Etelä-Amerikan lisäksi myös Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Euroopassa muumioita löytyy eniten soista, kuten suoruumiit Tollundin mies ja Lindow’n mies. Jäätyneitä muumioita löytyy esimerkiksi Alpeilta, kuten jäämies Ötzi. Myös hautaholveista on löydetty luonnollisia muumioita.
Tunnettuihin suomalaisiin muumioihin kuuluu vuonna 1629 kuollut Kemin kirkkoherra Nikolaus Rungius. Hänen muumioitunut ruumiinsa on näytteillä Keminmaan vanhassa kirkossa. 2000-luvulla julkisuutta sai Maunulan muumio.
Populaarikulttuurissa
Muumio on ollut suosittu kauhufiktion hirviöhahmo niin kirjallisuudessa, sarjakuvissa kuin elokuvissakin.
Suovehka
Ulkonäkö ja koko
Suovehkan lehdet ovat meheviä, sydämenmuotoisia ja noin 10 cm pitkiä. Suomessa vehka kukkii kesäkuussa muualla paitsi napapiirin pohjoispuolella, missä se kukkii vasta heinäkuun alussa. Kukkimisen tekee näkyväksi sisäpinnaltaan vitivalkoisen suojuslehden laskostuminen levälleen kehittyvien kukintojen ympäriltä. Kukinto on 3–4 cm pitkä tiivis vihertävän valkea tähkä. Lehdet kellastuvat pian ja kukinnot muuttuvat kirkkaanpunaisten käpyjen kaltaisiksi.
Kukinnoista kehittyvät marjat ovat kulmikkaita ja kirkkaan punaisia. Ne leviävät kellumalla veden pinnalla. Kasvin kaikki osat ovat myrkyllisiä.
Levinneisyys
Suovehka kasvaa Keski-, Itä- ja Pohjois-Euroopassa, Pohjois-Aasiassa ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa: Alaskassa, Kanadassa sekä Yhdysvaltojen koillisosassa.
Elinympäristö
Suovehka kasvaa upottavassa maassa, kuten soilla sekä lampien ja järvien rannoilla. Sen yleisiä seuralaisia ovat kurjenjalka ja raate.
Käyttö hätäravintona
Suovehkan juurakko sisältää runsaasti tärkkelystä, ja sillä saattaa olla varsin hyvä ravintoarvo. Sitä onkin petun ohella käytetty hätäravintona nälkä­vuosina sekä muulloinkin sianruokana. Juurakko on kuitenkin myrkyllinen, kuten kasvin muutkin osat, mutta keitettäessä tai kuivattaessa ainakin suuri osa sen sisältämistä myrkyistä hajoaa vaarattomiksi aineiksi. Näin käsiteltynäkin se on silti erittäin pistävän makuinen, ja esimerkiksi Carl von Linné ihmettelikin, kuinka sitä on edes nälkä­vuosina voitu syödä.
Nikólaos Karélis
Nikólaos ”Níkos” Karélis (, s. 24. helmikuuta 1992 Iraklion) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Panathinaikos FC:tä. Vasenjalkainen Karélis on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hänen kasvattajaseuransa on Ergotelis FC, jota hän edusti vuoteen 2012 asti. Vuonna 2012 Karélis siirtyi Venäjän valioliigan Amkar Permiin, jossa vietetyn yhden kauden aikana vastuuta tuli vain kymmenessä pelissä. Vuonna 2013 Karélis palasi kotimaahansa ja Panathinaikos FC:n riveihin. Panathinaikosissa Karélis voitti ensimmäisellä kaudellaan Kreikan cupin iskettyään finaalissa PAOK FC:tä vastaan maalin. Karélis on pelannut nuorten maajoukkueissa hyvillä tehoilla.
Vuonna 2014 hän debytoi myös Kreikan jalkapallomaajoukkueessa EM-karsintaottelussa Suomea vastaan Helsingin olympiastadionilla. Karélis iski heti ensimmäisessä maaottelussaan maalin, mutta peli päättyi 1-1 Jarkko Hurmeen tuotua Suomen tasoihin toisella puoliajalla.
Suomihiphoppia Vol. 1
Suomihiphoppia Vol. 1 on Warnerin Suomihiphoppia-levysarjan ensimmäinen osa, joka julkaistiin vuonna 2003. Kappaleet ”Uusi päivä”, ”Allah ja Jahve” ja ”TK-trippi” julkaistiin ensimmäistä kertaa tällä kokoelmalla.
Suomihiphoppia Vol. 1 oli Suomen virallisen kokoelmalistan myydyin levy viikoilla 25, 28 ja 30–33. Yhteensä albumi pysyi listalla 16 viikkoa.
Albumi saavutti kultalevyn rajan vuonna 2003.
Italian Grand Prix 1957
Italian Grand Prix 1957 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. syyskuuta 1957 Monzan radalla. Kilpailun voitti Stirling Moss.
Tony Robinson
thumb|Robinson puhumassa [[Hyde Parkissa vuonna 2009.]] Tony Robinson (s. 15. elokuuta 1946) on englantilainen näyttelijä, koomikko ja poliittinen aktivisti. Hän kuuluu Britannian Työväenpuolueeseen. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Mustan Kyyn Baldrickina. Hän on myös kirjoittanut 16 lastenkirjaa.
Vuonna 2013 Robinson sai ritarin arvon kuningatar Elisabethin syntymäpäivänä.
Trent Reznor
thumb|right|Trent Reznor 26. marraskuuta 2005.
Michael Trent Reznor (s. 17. toukokuuta 1965 Mercer, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja tuottaja. Hän on Nine Inch Nails -yhtyeen perustaja ja yhtyeen ainoa virallinen jäsen. Reznor säveltää, sanoittaa ja soittaa kaikki kappaleensa itse ja on myös albumiensa tuottaja. Hän voitti vuonna 2011 Atticus Rossin kanssa sekä Golden Globe-palkinnon, että Oscarin parhaasta elokuvamusiikista David Fincherin ohjaamaan elokuvaan The Social Network. Vuonna 2021 hän myös voitti Oscarin ja Bafta-palkinnon parhaasta elokuvamusiikista Pixarin animaatioelokuvaan Soul Atticus Rossin ja Jon Batisten kanssa.
Ennen Nine Inch Nailsia
Reznoria kutsuttiin hänen toisella nimellään jottei häntä olisi sekoitettu hänen isäänsä Michael J. Reznoriin. Reznorin vanhempien erottua hän ja hänen siskonsa Tera (s. 1970) asuivat heidän äitinsä Nancy Clarkin vanhempien luona.
Reznor aloitti pianon soittamisen viisivuotiaana. Mercer Area high schoolissa hän oppi soittamaan saksofonia ja tuubaa.
Reznor valmistui lukiosta 1983 ja pyrki Allegheny Collegeen, missä hän opiskeli musiikkia ja ohjelmointia. Hän liittyi paikalliseen Option 30 -yhtyeeseen, jossa hän lauloi ja soitti koskettimia. Oltuaan yhtyeessä vuoden hän erosi siitä.
Reznor muutti Clevelandiin Ohioon. Vuonna 1985 hän liittyi yhtyeeseen The Innocent soittamaan koskettimia, mutta erosi kolmen kuukauden kuluttua. Vuonna 1986 Reznor esiintyi elokuvassa Light of Day kuvitteellisen The Problems -yhtyeen jäsenenä. Hän liittyi The Exotic Birds -nimiseen yhtyeeseen.
Nine Inch Nails ja muut projektit
Reznor perusti oman levy-yhtiönsä Nothing Recordsin (entisen) managerinsa John Malmin kanssa vuonna 1992, mutta luopui siitä 2004.
Reznor pitää paljon tietokonepeleistä, ja yksi hänen suosikeistaan on Doom. Vuonna 1996 hän teki soundtrackin Quakelle. Vuonna 2003 Reznor oli tekemässä musiikkia Doom 3:lle, mutta luopui hankkeesta. Musiikin peliin teki Nine Inch Nailsin entinen rumpali Chris Vrenna. Vuonna 2012 Reznor sävelsi tunnusmusiikin Call of Duty: Black Ops II:een.
Reznor on tuottanut elokuvien Natural Born Killers ja Lost Highway soundtrackit. Jälkimmäiselle hän on myös säveltänyt kappaleet Driver Down, Videodrones; Questions sekä The Perfect Drug.
Reznor on työskennellyt David Bowien kanssa. Hän esiintyy Bowien videolla I'm afraid of Americans. Hän oli Tapeworm-projektissa, jossa olivat mukana myös Maynard James Keenan, Danny Lohner ja Atticus Ross. Tapeworm ei julkaissut mitään, ja se kesti melkein kymmenen vuotta, kunnes se jouduttiin lopettamaan vuonna 2004 erilaisten juridisten ongelmien takia.
Marilyn Manson
Reznor tapasi Marilyn Mansonin ensimmäisen kerran Mansonin työskennellessä rock-journalistina. Manson haastatteli tuolloin Reznoria 25th Parallel -nimiseen lehteen. Myöhemmin Manson teki Reznorin Nothing Recordsin kanssa levytyssopimuksen. Reznor tuotti Marilyn Manson -yhtyeen kolme ensimmäistä levyä: Portrait of an American Family (1994), Smells Like Children (1995) ja Antichrist Superstar (1996). Tämän jälkeen he kuitenkin riitaantuivat kenties monien väärinkäsitysten takia. Reznor on kertonut Mansonin Antichrist Superstar -albumin jälkeisestä ajasta haastattelussa: "Studioaikana ja sen jälkeen tapahtui sitten muutamia ikäviä juttuja ja ystävyytemme ei voinut enää jatkua. Persoonallisuutemme kun ovat mitä ovat. Manson muuttui ihmisenä suosion myötä ja aloimme katsella asioita vähän eri näkökulmista."
Nine Inch Nailsin kappale Starfuckers, Inc. (albumilta The Fragile) kertoo huhujen mukaan Mansonista eikä kovin ystävälliseen sävyyn, joskin etenkin kappaleen musiikkivideossa on halventavia viittauksia myös mm. Courtney Loveen, Billy Corganiin ja Reznoriin itseensä. Reznor ja Manson kuitenkin sopivat ja Manson esiintyy kappaleen musiikkivideolla sekä ilmestyi eräälle Nine Inch Nailsin keikalla vuonna 2000 esittämään kappaleen lopun. He luultavimmin riitaantuivat uudestaan eivätkä Reznorin mukaan ole enää puheväleissä. Reddit-sivustolla tekemässään Ask Me Anything- kyselyssä 2015 Manson kertoi, ettei omasta puolestaan kanna kaunaa, muttei myöskään enää kutsuisi Reznoria ystäväkseen. Vuonna 2021 Evan Rachel Woodin ja useiden muiden naisten syytettyä Mansonia seksuaalisesta hyväksikäytöstä, Reznor tuomitsi Mansonin Pitchforkille antamassaan lausunnossa. Lausunnossa Reznor kertoi, ettei ole ollut Mansonin ystävä lähes 25 vuoteen. Lausunto tuli sen jälkeen, kun Mansonin vuonna 1998 ilmestyneestä omaelämäkerrasta The Long Hard Road Out of Hell nousi uudelleen esiin tarina, jossa hän väitti, että hän ja Reznor olisivat käyneet seksuaalisesti naisen kimppuun 90-luvulla. Pitchfork huomautti, että kohta on alun perin peräisin Empyrean Magazinen julkaisemattomasta vuoden 1995 haastattelusta. Reznor sanoi tarinan olleen täyttä keksintöä ja raivostuneensa ja loukkaantuneensa, kun se julkaistiin.
Héctor Rebaque
Héctor Alonso Rebaque (s. 5. helmikuuta 1956 México, Meksiko) on entinen meksikolainen autourheilija ja Formula 1 -kuljettaja.
Ura
Rebaquen ura alkoi 1970-luvulla, jolloin hän ajoi urheiluauto- ja kestävyysajoja vuonna 1974 ja pienistä formulasarjoista Formula Atlanticia. Vuoden 1974 Le Mansin 24 tunnin ajot päättyivät keskeytykseen, mutta samana vuonna hän voitti IMSA GT Championship -sarjan Meksikon osakilpailun. Formula 2 -sarjassa Rebaque ajoi yhden kauden vuonna 1975, jossa sijoittui parhaimmillaan neljänneksi Thruxtonin osakilpailussa. Rebaque osallistui urallaan 58 Formula 1 -osakilpailuun, joissa hän saavutti 13 MM-pistettä. Hänen uransa paras tulos tuli viimeiseksi jääneeltä kaudelta, jolloin hän keräsi Brabham-tallin autolla 11 MM-pistettä ja sijoittui kuljettajien MM-sarjassa kymmenenneksi. Rebaque oli kolmasti neljäs (Argentiinan GP:ssä mahdollisuudet palkintokorokesijaan kariutuivat auton jakajan hajoamiseen). Hän perusti myös omaa nimeään kantaneen tallin, jossa ajoi sekä Lotuksen asiakastallina että itse valmistetulla autolla.
Formula ykkösten jälkeen Rebaque siirtyi CART-sarjaan monien muiden saman aikakauden kuljettajien tapaan. Siellä hän ajoi vain kauden 1982, mutta onnistui voittamaan kauden viimeisen osakilpailun. Saman vuoden Indianapolis 500 -kilpailussa hän sijoittui kolmanneksitoista. Uransa viimeisen kilpailun Rebaque ajoi F1-sarjan ulkopuolisessa osakilpailussa Race of Champions -tapahtumassa vuonna 1983.
Formula 1-tulokset
(avain)
Muuta
Rebaque on kilpauransa jälkeen toiminut kotimaassaan arkkitehtina. Méxicon radan Autódromo Hermanos Rodríguezin yksi mutkista on nimetty hänen mukaansa.
Adrien Moerman
Adrien Moerman (s. 7. elokuuta 1988 Fontenay-aux-Roses) on ranskalainen koripalloilija.
Isona laitahyökkääjänä pelaava Moerman on edustanut ranskalaisia, espanjalaisia ja turkkilaisia seurajoukkueita. Hän voitti Ranskan mestaruuden vuosina 2007, 2014 ja 2015, Ranskan cup-mestaruuden vuonna 2010 ja Semaine des As -mestaruuden vuonna 2007 sekä pelasi maan pääsarjan tähdistöottelussa. Keväällä 2015 Moerman nimettiin Ranskan pääsarjakauden arvokkaimmaksi pelaajaksi. Moerman edusti arvokisamitaleille yltäneitä Ranskan nuorisomaajoukkueita ja on pelannut myös maan miesten maajoukkueessa.
Filip Hlúpik
Filip Hlúpik (s. 30. huhtikuuta 1991 Uherské Hradiště, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia.
Hlúpik pelasi vuosina 2010–2016 1. FC Slováckossa 96 Tšekin pääsarjan ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Vuonna 2017 hän pelasi neljä ottelua Bulgarian pääsarjan Tšerno Moressa.
Hillman Super Minx
thumb|300px|Hillman Super Minx Hillman Super Minx on Hillmanin vuosina 1961–1967 valmistama keskikokoinen automalli. Super Minxistä oli myös farmarimalli. Hillman Super Minx on koriltaan sama Rootes-yhtymän auto kuin paremmin varusteltu Singer Vogue. Ulkoisesti Super Minx ja Vogue eroavat lähinnä valonheitinten (eli valojen) määrässä ja säleikössä.
Teisifone
Teisifone, Tisiphone, murhien kostaja, oli kahden eri hahmon nimi kreikkalaisessa mytologiassa.
Hillman Super Minx
Aikansa brittiautoille tyypillisesti kojelaudan alla on leveä pakettihylly, mutta hansikaslokero puuttuu. Hansikaslokero on lisävaruste lisähintaan. Super Minx rekisteröitiin Suomessa viidelle kun pienempi malli Minx rekisteröitiin vain neljälle.
Teisifone
Erinys
Teisifone oli yksi kolmesta erinyksestä, kostottaresta, kreikkalaisessa mytologiassa. Syntytavasta on erilaisia versioita. Yhden mukaan hän, kuten sisarensa Alekto ja Megaira, oli saanut alkunsa veritipoista, jotka syntyivät Kronoksen kuohitessa sirpillä isänsä Uranoksen.
Hillman Super Minx
Super Minxin suuntavakavuus oli hyvä, mutta auto oli aliohjautuva. Takana on jäykkä akseli ja lehtijouset.
Teisifone
Erinys
Hesiodoksen mukaan sisarukset olivat Uranoksen (taivaan) ja Gaian (maan) lapsia. Tavallisesti ne kuitenkin mainittiin yön tyttäriksi.
Hillman Super Minx
Nelisylinterisen 1 592 cm³ rivimoottorin suurin teho on 46 kW (62 hv). Suurin vääntömomentti on 11,6 kilopondimetriä SAE brutto. Autossa on neljä vaihdetta, joista 2–4 on synkronoitu ja ykkönen synkronoimaton.
Teisifone
Erinys
Teisifonen ja sen sisarusten tehtävänä oli rangaista murhista, erityisesti silloin, kun ne kohdistuivat omaan sukuun.
Hillman Super Minx
Hillman Super Minx kiihtyi 0–50 km/h 5,8 sekunnissa, 0–80 km/t 14,4 sekunnissa ja 0–100 km/h 24,3 sekunnissa Tekniikan Maailman (11/1962) koeajossa. Huippunopeus on 133,3 km/h.
thumb|300px|Hillman Super Minx takaa Hillman Super Minx maksoi Suomessa vuonna 1962 1 040 000 markkaa. Värivaihtoehtoja oli kuusi, lisäksi kaksiväriyhdistelmiä oli saatavissa viisi.
Teisifone
Alkmaionin tytär
Teisifone oli Alkmaionin ja Manton tytär. Alkmaion jätti Teisifonen ja tämän veljen Amfilokhoksen nuorina Korintin kuninkaan Kreonin luokse kasvatettavaksi. Teisifonen vartuttua ja tultua tavattoman kauniiksi, Kreonin puoliso myi tämän orjuuteen peläten tämän vievän miehensä mielenkiinnon kauneutensa avulla. Sattumalta Alkmaion kuitenkin osti tämän tuntematta tätä, ja hänen henkilöllisyytensä paljastui Alkmaionin palattua Korinttiin hakemaan lapsiaan.
Leonberginkoira
Ulkonäkö
Yleisvaikutelma: Alkuperäistä käyttötarkoitustaan vastaavasti leonberginkoira on hyvin suuri, voimakas ja lihaksikas mutta silti tyylikäs koira. Sille on tunnusomaista tasapainoinen ruumiinrakenne ja itsevarma rauhallinen, mutta valpas luonne.
Uroksen säkäkorkeus on 72–80 cm, nartun 65–75 cm. Runko on säkäkorkeutta jonkin verran pidempi. Pää mieluummin pitkänomainen kuin lyhyt, leveyttään korkeampi. Kuono ja kallo yhtä pitkät. Päässä ei ryppyjä. Kallo hiukan kupera, ei takaosastaan oleellisesti leveämpi kuin silmien kohdalta. Otsapenger selvä, mutta ei liioiteltu. Kuononselkä leveä, vähän kupera. Huulet tiiviit väriltään mustat. Kirsu musta. Säännöllinen. tasainen ja täydellinen leikkaava purenta, tasapurenta sallittu. Silmät ruskeat, soikeat, luomet eivät roiku. Korvat korkealle kiinnittyneet, riippuvat, melko isot ja paksut. Kaula pitkähkö, kaareva, ei löysää kaulanahkaa. Säkä korostunut. Selkä suora ja leveä. Lantio melko pitkä. Rintakehä syvä ja leveä. Raajaluusto huomattavan vahva. Käpälät tiiviit, melkein pyöreät. Kulmaukset voimakkaat. Liikunta pitkällä askeleella ja hyvällä takaraajojen työnnöllä.
Luonne ja käyttäytyminen
Leonberginkoira on itsevarma, rauhallinen, oppivainen, keskittymiskykyinen ja peloton, eikä sen kuulu olla arka eikä aggressiivinen. Sillä on kohtalainen temperamentti, ja se on erittäin leikkisä. Tottelevaisuutensa vuoksi se on helppo kouluttaa, ja se tulee hyvin toimeen lasten kanssa. Vaikka se onkin herkkä, eloisa, lempeä ja ystävällinen, niin samalla myös toimelias ja voimakastahtoinen: sillä on taipumus vahtia omaa aluettaan. Rotu nauttii lenkkeilystä, jota se siksi myös vaatii.
Nykyään koiraa voi käyttää paitsi seura- ja vahtikoirana, myös vesipelastuksessa.
Alkuperä
Leonbergin kaupungista kotoisin oleva Heinrich Essig astutti 1830- ja 1840-luvun vaihteessa mustavalkoisen newfoundlandinkoiranartun (myöhemmin landseer) St. Bernhardin luostarista hankitulla Barry-nimisellä bernhardinkoirauroksella. Myöhemmin risteytyksiin käytettiin myös pyreneittenkoiraa. Desmond Morriksen mukaan jalostuksessa olisi käytetty myös kookasta itävaltalaista, brienpaimenkoiraa muistuttanutta karjakoirarotua nimeltä jagdgriffon.
Parissakymmenessä vuodessa rotu oli saavuttanut huiman suosion, ja oikein komeista koirista maksettiin suuria summia. Leonberginkoira oli tuohon aikaan statussymboli; kuuluisien taiteilijoiden, ruhtinaitten ja jopa kuninkaitten seuralainen. 1800-luvun loppupuolella leonberginkoira oli Baden-Württembergin alueella pääasiassa maatilojen koira, koska se tunnettiin vartio- ja vetotaidoistaan. Maailmansotien jälkeen koirien määrä väheni.
Terveys
Leonberginkoiralla esiintyy mm. seuraavia perinnöllisiä sairauksia ja vikoja:
Nikolai Danilevski
thumb|Nikolai Danilevski. Nikolai Jakovlevitš Danilevski (10. joulukuuta (J: 28. marraskuuta) 1822 Oberets, Orjolin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 19. marraskuuta (J: 7. marraskuuta) 1885 Tiflis, Georgia, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen luonnontieteilijä, filosofi ja yhteiskunnallinen kirjailija. Häntä on pidetty yhtenä panslavismin tärkeimmistä oppi-isistä.
Danilevski opiskeli vuosina 1843–1847 Pietarin yliopiston fyysis-matemaattisessa tiedekunnassa. Hänet pidätettiin vuonna 1849 Petraševskin piirin vangitsemisen yhteydessä ja hän oli useita kuukausia vangittuna Pietari-Paavalin linnoituksessa sekä jonkin aikaa karkotettuna Vologdaan ennen kuin kykeni osoittamaan syyttömyytensä. Danilevski työskenteli myöhemmin valtion maista vastanneen ministeriön virkamiehenä. Hän osallistui kymmeneen Venäjän maantieteellisen seuran Volgalle, Kaspianmerelle ja Jäämerelle järjestämään tieteelliseen tutkimusretkeen, joilla tutkittiin muun muassa ilmastoa ja kalakantoja. Hänet nimitettiin vuonna 1879 Nikitskin kasvitieteellisen puutarhan johtajaksi Krimille.
Danilevskin pääteos on vuonna 1871 julkaistu Rossija i Jevropa (”Venäjä ja Eurooppa”), jonka sisältö on peräisin hänen kaksi vuotta aiemmin perustamastaan Zarja-lehdestä. Siinä hän pyrki kehittämään tieteellisen perustelun venäläiselle nationalismille kuvaamalla ihmiskunnan historian sarjana erillisiä sivilisaatioita eli ”kulttuurihistoriallisia tyyppejä”, jotka kehittyivät biologisten organismien tavoin ja joista jokaisella oli oma tiensä ja kehityskaarensa. Danilevski nimesi 13 suurta historiallista sivilisaatiota, joista nuorin oli ”slaavilainen tyyppi”. Danilevskin mukaan Venäjän ja muiden slaavilaisten kansojen tuli kääntää selkänsä Länsi-Euroopalle ja pyrkiä kehittämään itsenäisesti omaa kulttuuriperintöään. Tähän vaalimisen arvoiseen perintöön hän laski kuuluvaksi muun muassa ortodoksisen kirkon ja Venäjän itsevaltiuden.
Danilevskin mielestä ei ollut kristillisiä eikä muita ”universaaleja arvoja”. Kristillistä moraalia voi edellyttää yksilöltä, mutta sitä ei voi soveltaa politiikkaan. Sen vuoksi politiikan on perustuttava omaan etuun. Vuonna 1885 julkaisemassaan artikkelissa Darvinizm Danilevski kritisoi voimakkaasti darwinismia. Hän kirjoitti myös artikkeleita kasvi-, eläin-, kansa-, talous- ja tilastotieteistä.
Dimitri Peters
Dimitri Peters (s. 4. toukokuuta 1984 Gljaden, Venäjä, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen saksalainen judon olympiamitalisti. Peters on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 105 kilogrammaa. Hän edustaa JT Hannoveria.
Peters saavutti 100-kiloisten sarjasta pronssia vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. MM-kilpailuista hänellä on myös kaksi pronssia samasta painoluokasta vuosilta 2013 ja 2015. EM-kilpailuista Petersillä on pronssia 100-kiloisista vuodelta 2006 Tampereelta ja joukkuepronssia vuodelta 2011.
Peters muutti Venäjältä kahdeksanvuotiaana Saksaan.
Siansorkka
thumb|Siansorkka Siansorkka eli kaksoispolvi on solmu, jota käytetään esimerkiksi tavaran ripustamiseen kaiteeseen tai pujoksen päättelemiseen. Siansorkalla voidaan myös nopeasti kiinnittää esimerkiksi vene pollariin, koska solmun voi tehdä valmiiksi ja pudottaa paalun ylitse. Solmu helppo ja nopea tehdä, ja se on helppo avata myös kuormituksen jälkeen. Siansorkka voi kuitenkin löystyä itsekseen, joten veneen kiinnittämiseen pitemmäksi aikaa kannattaa käyttää paalusolmua.
Sen vanha nimi on ollut rakentajasolmu.
Ulkosorkka on muunnos siansorkasta.
Moe!
Moe! on Raptorin vuonna 1990 julkaistu esikoisalbumi. Levyltä löytyvät muun muassa kappaleet ”Oi beibi”, ”Debi Gibson”, ”Tuhansien Sulojen maa”, ”Rane”, ”Armeija” ja ”Rattijuoppo”.
Albumin nimi tulee albumin lopussa olevasta noin kahden sekunnin pituisesta piiloraidasta. Kyseinen lausahdus on Raptorin suomennos räppäreiden ”yo!”-tervehdyksestä.
Kappale ”Esko A.” ei kerro keskustapoliitikko Esko Ahosta, vaan Kristillisen liiton kansanedustajasta ja puheenjohtajasta Esko Almgrenista. Sen sijaan vuonna 1991 julkaistulla albumilla Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian oleva kappale ”S.K.A.H. (Ime mun sitä)” sisältää Esko A! -huudon hieman muutettuna ja kertoo Esko Ahosta.
Vuonna 1990 Hannu Peltomaa ohjasi dokumenttielokuvan Raptori Moe!, joka oli konserttikollaasi vuoden 1990 keikoilta.
Länsiranta
thumb|right|240px|Jordanvirran Länsirannan kartta