cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rumpujarru
Rumpujarru ei ole yhtä tehokas jarrutuksessa kuin levyjarru, ja niitä käytetään nykyautoissa yleisesti vain takapyörissä. Jarrutettaessa jarrurummun pyörimisliike puristaa auton kulkusuunnassa etumaista jarrukenkää (ensiökenkää) tiukemmin jarrurumpua vasten. Osin myös tämän itsetehostusilmiön takia rumpujarrut olivat suositumpia vanhoissa autoissa: rumpujarrullisessa autossa ei välttämättä ole jarrutehostinta lainkaan, toisin kuin levyjarrullisissa autoissa.
Rumpujarruissa on itsesäätyvä tai käsinsäädettävä säätömekanismi, joka pitää jarrukengät mahdollisimman lähellä rummun sisäpintaa kenkien kitkapinnan kulumisesta huolimatta. Rumpujarruissa on kaksi tai kolme jäykkää jousta, jotka pitävät jarrukengät irti rummusta silloin kun ei jarruteta ja estävät siten niiden jumiutumisen jarrutus asentoon. Rumpujarruissa on usein yhdistetty käyttöjarru ja seisontajarru samaan rumpuun. Käsijarru toimii useimmiten mekaanisesti vaijerin välityksellä ja käyttöjarru jarrunesteellä.
Dadasaheb Phalke
Dhundiraj Govind Phalke (30. huhtikuuta 1870 Trimbak – 16. helmikuuta 1944 Nashik) eli Dadasaheb Phalke oli intialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan intialaisen elokuvan isänä. Hänen elokuvaansa Raja Harishchandra (1913) pidetään ensimmäisenä täyspitkänä intialaisena elokuvana.
Intian valtion myöntämä Dadasaheb Phalke Award -elämäntyöpalkinto on nimetty hänen kunniakseen.
Rumpujarru
Joissain autoissa on takalevyjarrun sisällä rumpujarru, jota käytetään vain seisontajarruna.
Katso myös
Auton jarrujärjestelmä
Isopropenyyliasetaatti
Isopropenyyliasetaatti (C5H8O2) on orgaaninen yhdiste ja sellaisenaan pysymättömän isopropenyylialkoholin (asetonin enoli) ja etikkahapon esteri. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä ja liuottimena.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa isopropenyyliasetaatti on väritöntä nestemäistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten bentseeniin ja etikkahappoon. Yhdiste on suurina pitoisuuksina narkoottinen.
Valmistus ja käyttö
Isopropenyyliasetaattia valmistetaan happokatalysoidulla keteenin ja asetonin välisellä reaktiolla.
Tärkein isopropenyyliasetaatin käyttökohde on asetyyliasetonin valmistus. Yhdiste isomeroituu asetyyliasetoniksi noin 450 °C:n lämpötilassa. Isopropenyyliasetaattia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä tehokkaana asetyloivana reagenssina. Se reagoi niin primääristen, sekundääristen kuin tertiääristenkin alkoholien ja enolien kanssa muodostaen niiden asetaattiestereitä, karboksyylihapot muodostavat anhydridejä ja amiinit amideja. Sitä voidaan käyttää myös asetonin enolaatin vastineena aldolireaktioissa ja malonihappojen isopropylideenijohdannaisten valmistukseen. Yhdistettä voidaan käyttää myös liuottimena maaleissa ja musteissa.
Seksismi
thumb|Naisten äänestämisoikeutta vastustavan yhdistyksen toimitilat Yhdysvalloissa.
Seksismi tarkoittaa tekoja tai näkemyksiä, jotka väheksyvät, alistavat tai syrjivät henkilöä tämän sukupuolen, sukupuoli-identiteetin tai sukupuolen ilmaisun perusteella.
Euroopan neuvoston vuonna 2019 julkaiseman määritelmän mukaan seksismi on tekoja, eleitä, puhetta, kuvia tai käytöstä, jotka perustuvat ajatukseen, että ihminen tai ihmisryhmä on vähempiarvoinen sukupuolensa perusteella. Seksismin tarkoitus on EN:n määritelmän mukaan loukata tai rajoittaa ihmisarvoa tai oikeuksia, aiheuttaa fyysistä, psyykkistä tai taloudellista haittaa, luoda uhkaava tai nöyryyttävä ilmapiiri tai ylläpitää sukupuolistereotypioita. Seksismi voi kohdistua niin naisiin kuin miehiinkin. Seksismi voi kohdistua myös transsukupuolisiin ja muunsukupuolisiin.
Vitträsket (Rånejoki, Råneå, Sörbyn)
Vitträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa
Vitträsket on 2,0 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 122 hehtaaria eli 1,22 neliökilometriä. Se on muodostunut matalan kannaksen taakse ja kahden vuoren väliin. Sen pohjoispuolella kohoaa Vitträskberget 80 metrin korkeuteen järvestä ja lounaispuolella Knöppelberget saman verran. Molemmat vuoret näkyvät järvelle hyvin. Sen ympäristö on metsämaata, mutta järven itä- ja kaakkoisrannat ovat asuttuja. Siellä sijaitsee Sörbyn kylä ja sen pienet peltomaat. Kylän kautta kulkee Näätäsuvantoon (Mårdsel) johtava tie ja kannaksen yli kulkee Niemisuvantoon (Niemisel), Gunnarsbyniin ja Överstbyniin johtava tie.
Luontoarvoja
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (58,1 %), turve (3,8 %), siltti (5,2 %) ja kallio (6,9 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.
Vesistösuhteet
Vitträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen pääuomaassa sijaitsevaan Degerseletin lähialueeseen ja sen laskuoja laskee suoraan järveen. Vitträsketin oma lähialue on pinta-alaltaan 5,3 km². Siihen tulee luoteesta päin kaksi puroa. Toinen laskee Långtjärnenistä ja toinen Stor- ja Lill-Halstjärnenistä. Järven erottaa Degerseletistä 400 metriä leveä kannas. Laskuojan keskivirtaaman arvioidaan olevan 0,032 m³/s. Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.
Valencia CF
Espanjan pääsarjamestaruuden Valencia on voittanut kuusi kertaa, joista kolme 1940-luvulla. Viimeisimmän mestaruutensa se on saavuttanut kaudella 2003–2004. Myös Euroopassa seura on menestynyt kohtalaisen hyvin. Se oli Mestarien liigan loppuottelussa vuosina 2000 ja 2001, mutta Real Madrid ja Bayern München olivat kuitenkin niissä vahvempia. Uefa-cupin Valencia kuitenkin voitti vuonna 2004, mikä oli seuralle kilpailun kolmas voitto.
Valencian paikallisvastustaja on Levante.
Heinilammi (Mänttä-Vilppula)
Heinilammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Salmentakan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 5,7 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vehkajärven valuma-alueella (35.49), jonka Vehkajärven lähialueeseen (35.491) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 141,6 metriä mpy.
John Hinckley
thumb|upright|John Hinckley [[FBI:n pidätyskuvassa]] John Warnock Hinckley, Jr. (s. 29. toukokuuta 1955) on yhdysvaltalainen mies, joka yritti 30. maaliskuuta 1981 Yhdysvaltain presidentti Ronald Reaganin murhaa hotellin ulkopuolella Washingtonissa. Hänet todettiin syyntakeettomaksi, ja häntä hoidettiin psykiatrisessa sairaalassa vuoteen 2016 asti, jolloin hänet vapautettiin.
Ronald Reaganin murhayritys
Hinckley rakastui näyttelijätär Jodie Fosteriin katsottuaan toistuvasti draamaelokuvan Taksikuski (1976), jonka eräs henkilöhahmo suunnittelee presidenttiehdokkaan surmaamista. Hinckley oli psykiatrisessa hoitolaitoksessa masennuksen johdosta, mutta mielenterveydellinen tila ei kohentunut, eikä Hinckley pyrkimyksistään huolimatta saavuttanut Jodie Fosterin huomiota.
Hinckley päätti murhata Yhdysvaltain presidentin, koska hän kuvitteli historiallisena henkilönä pääsevänsä todennäköisemmin kuuluisan näyttelijättären suosioon. Hän seurasi Jimmy Carteria vuoden 1979 presidentinvaalikampanjassa mutta jäi kiinni ampuma-aseiden hallussapidosta Nashvillen lentoasemalla. Reaganin murhayrityksen Hinckley toteutti laillisella ampuma-aseella.
Hinckley ampui 30. maaliskuuta 1981 noin klo 14.25 kuusi laukausta kohti Ronald Reagania ja hänen saattuettaan. Laukauksissa loukkaantuivat Reaganin lisäksi poliisi Thomas Delahanty, salaisen palvelun agentti Tim McCarthy ja Reaganin lehdistösihteeri James Brady. Reagan selvisi luodinpoistoleikkauksella.
Murhayrityksen seuraukset
Hinckleytä odotti murhayrityksen johdosta useampi syyte, mutta hänet todettiin psyykkisesti sairaaksi ja siten syyntakeettomaksi. Hänet passitettiin St. Elizabeths Hospitaliin Washingtoniin. 1990-luvulla hän sai luvan valvotuille vierailuille äitinsä luokse.
Heinäkuussa 2016 liittovaltion tuomari päätti, että Hinckley vapautetaan sairaalahoidosta. Ehtona on, että Hinckleyn pitää asua äitinsä luona Williamsburgin kaupungissa Virginiassa, eikä hän saa liikkua kuin noin 80 kilometrin etäisyydellä sieltä ja hän ei saa pitää hallussaan Jodie Fosteria käsittelevää materiaalia. Hinckley vapautettiin 10. syyskuuta 2016 St. Elisabethin psykiatrisesta sairaalasta.
Out (albumi)
Out on rock-yhtye Royalsin järjestyksessään toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1977. Albumi koostuu kolmea kappaletta lukuun ottamatta yhtyeen omasta materiaalista. Osan sanoituksista albumille on tehnyt Wigwam-yhtyeen Jim Pembroke. Levyä myytiin noin 15 000 kpl kultalevyrajan ollessa tuolloin 25 000 kpl.
Levy on äänitetty ja miksattu Tukholman Marcus Music -studiolla helmikuussa 1977. Äänittäjinä ovat toimineet Christer Berg, Leif Mases ja Marcus Österdahl. Levyn tuottajina ovat Royals ja Jan Ödner.
''"Enpä olisi uskonut, Royals on saanut aikaiseksi vaihtelevan ja kuitenkin tasapainoisen kokonaisuuden. Spring 76'n sekavan systeemin jälkeen on ilo kuunnella näin harmonista tuotetta. Tämä ei ole Albert Järvisen soololevy. Kitara on hyvin esillä, mutta Albert istuu/lentää Maijasen ja Kätkän kanssa oikein tyylikkäästi. Kyllä Järvinen välillä laittaa sormien liikuttamisen Suomen ennätykset vaakalaudalle, mutta kun hän sen tekee, se tapahtuu kohdalleen. Räpeltäminen ei ole itsetarkoitus. Ei varmaankaan olisi ollut Love Recordsille vaikeata jättää muutamia kuvia pois sisäkannesta ja painaa tekstit tilalle. Ne eivät ymmärtääkseni ole tyhjänpäiväisyyksien latelua. Maijasen lauluäänestä olen aina pitänyt ja basistina Maijanen kuuluu ehdottomasti huipulle. Ippe Kätkän pieni sävellys toimii introna yhteiselle laululle "More Is What You'll Give/Get." Omat raidat ovat tarina sinänsä. Niissä on tyylitajulla käytetty hyväksi dynamiikkaa, joka ylläpitää mielenkiintoa. Kun mukaan heitetään sopivasti jippoja ja sekoitetaan Royals- kauhalla, on herkullinen korvanruoka valmista. Royals alkaa olla voimissaan, he ovat siirtyneet sisältä ulos. Hyvää on kiva kehua" ''
CFA-frangi
thumb|300px|Karttaan on merkitty vihreällä läntistä ja punaisella keskistä CFA-frangia käyttävät maat. Valuuttojen arvo on sama, mutta toisen alueen valuutta ei kelpaa toisella alueella.|alt=Kartta Pohjois- ja Keski-Afrikan valtioista, jotka käyttävät CFA-frangia. CFA-frangi eli CFA (, alun perin Colonies françaises d'Afrique eli Ranskan siirtomaat Afrikassa, myöhemmin Communautés financières d'Afrique eli Afrikan taloudellinen yhteisö ) on kahden valuutan nimi.
Länsi-Afrikan CFA-frangia käytetään kahdeksassa länsiafrikkalaisessa maassa ja Keski-Afrikan CFA-frangia käytetään kuudessa keskiafrikkalaisessa maassa. Molempien arvo on sidottu kiinteällä valuuttakurssilla euroon Ranskan takaamana. 1 euro = 655,957 CFA frangia.
Vaikka teoreettisesti CFA-frangit ovat kaksi eri valuuttaa, ne  ovat vaihdettavissa toistensa kanssa.
CFA-frangi on tarkoitus korvata ECO-valuutalla vuoden 2020 lopulla.
Historia
CFA-frangi perustettiin 26.12.1945 yhdessä CFP- frangin kanssa. Syy valuutan luomiseen oli Ranskan frangin heikkous heti toisen maailmansodan jälkeen. Kun Ranska ratifioi Bretton Woodsin sopimuksen joulukuussa 1945, Ranskan frangi devalvoitiin jotta se voitiin kiinnittää Yhdysvaltain dollarin kurssiin. Ranskan siirtomaissa luotiin uusia valuuttoja joilla pyrittiin vapauttamaan ne voimakaista devalvaatioista, mikä helpotti Ranskan vientiä.
Valuuttana
CFA: n frangi luotiin kiinteällä valuuttakurssilla suhteessa Ranskan frangiin. Tätä vaihtokurssia muutettiin vain kaksi kertaa: vuonna 1948 ja vuonna 1994.
Vuosien 1960 ja 1999 tapahtumat olivat pelkästään Ranskassa käytössä olevien valuuttojen muutoksia: CFA-frangin suhteessa Ranskan frangiin /euroon muuttui vasta vuosina 1948 ja 1994.
CFA-frangia käyttävien Afrikan maiden on täytynyt tallettaa 50 % valuutasta ranskalaisten pankkien tileille. Tilejä hallitsee Ranskan valtiovarainministeriö.
Kritiikkiä ja protesteja
Kannattajiensa mukaan CFA-frangi tuo taloudellista turvaa ja edullisen valuutan arvon. Vastustajien mielestä se suosii ranskalaisia yrityksiä ja hidastaa talouskasvua Afrikan maissa.
CFA-frangin arvoa on kritisoitu laajalti liian korkeaksi, mistä monet taloustieteilijät uskovat Afrikan maiden kaupunkieliittiä suosiviksi, koska he voivat ostaa maahan tuotuja tavaroita edullisesti sellaisten maanviljelijöiden kustannuksella, jotka eivät voi helposti viedä maataloustuotteita ulkomaille. Vuoden 1994 devalvointi pyrki vähentämään epätasapainoa.
Afrikassa on järjestetty lukuisia CFA-frangia ja ranskalaista uuskolonialismia vastustavia protesteja. Frangin vastaisen liikehdinnän keulakuva on ranskalais-beniniläinen aktivisti taiteilijanimeltään Kémi Séba, jolla on Facebookissa lähes 800 000 seuraajaa.
Aikajana CFA-frangin käytössä
Ajan myötä CFA-frangin käyttävät maat ja alueet ovat muuttuneet, koska jotkin maat alkoivat ottaa käyttöön omia valuuttojaan. Pari maata Länsi-Afrikassa on myös päättänyt ottaa käyttöön CFA-frankin käyttöönotonsa, vaikka ne ei ole koskaan ollut Ranskan siirtomaita.
CFA-frangin versiot
CFA-frangista on kaksi versiota, läntinen ja keskinen, joilla on eri keskuspankki. Kummallakin versiolla on omat setelinsä ja kolikkonsa, jotka kelpaavat maksuvälineeksi vain omilla alueillaan.
Länsi-Afrikan CFA-frangia valvoo Länsi-Afrikan keskuspankki Dakarissa, Senegalissa. Keski-Afrikan CFA-frangia valvoo Keski-Afrikan keskuspankki Yaoundéssa, Kamerunissa. Kokonaisuudessa CFA-frangi on Ranskan valtiovarainministeriön takama.
Kauai
Kauain pohjoispuolella sijaitsee Yhdysvaltain laivaston suuri harjoitusalue Pacific Missile Range Facility.
Elokuvat Jurassic Park ja Jurassic World kuvattiin Kauailla. Saari on myös Lilo ja Stitch -animaatioiden tapahtumapaikka. Kirjailija Kathryn Hulme (1900–1981) asui saarella.
Yökunta
Yökunta (vanhoissa kirkonkirjoissa ruotsiksi nattbohl) oli kirkollinen veronkantoyksikkö, joka sai nimensä ja alkunsa siitä, että keskiajalla papisto kiersi ympäri pitäjän keräämässä kirkonkymmenykset ja papiston verot noudattaen joka kerta samaa reittiä. Tällaisilla kierroksilla tarvittiin myös majoitusta ja kestitystä, ja koska se olisi ollut joka kerta yhdelle talolle kohdistettuna suuri rasite, useampi tila ja kylä muodosti yhdessä yökunnan, joka huolehti yhdessä asiasta. 1600-luvulla yökunta sai uusia tehtäviä, kun niistä tehtiin hengellisestä huollosta vastaavia yksiköitä. Kussakin yökunnassa pyrittiin valvomaan kristillisen opin harrastusta ja elämän nuhteettomuutta.
FoxTrax
FoxTrax oli kiekko, jonka sisälle oli asennettu mikrosiru, joka mahdollisti kiekon liikkeen tarkemman ja helpomman seuraamisen. Kiekon oli valmistanut NHL:n televisiolähetyksiä varten Fox Broadcasting Company. Ensisijaisesti sitä käytettiin korostamaan kiekon sijaintia ja liikerataa laukauksissa televisiolähetysten aikana.
Vuonna 1994 Fox voitti tarjouskilpailun NHL-pelien lähettämisestä Yhdysvalloissa. Yleinen palaute katsojien keskuudessa oli, että kiekkoa oli liian hankala seurata jäällä. FoxTrax valmistettiin tämän ongelman ratkaisemiseksi. FoxTrax-kiekkoa käytettiin ensimmäisen kerran vuoden 1996 NHL:n tähdistöottelussa. Viimeisen kerran sitä käytettiin vuoden 1998 Stanley Cup -finaalien ensimmäisessä pelissä. Foxin oli tarkoitus lähettää televisiossa myös pelit 5 ja 7, mutta sarja loppui neljässä pelissä. Elokuussa 1998 lähetysoikeudet myytiin ABC:lle ja FoxTraxia ei enää käytetty.
Valmistaminen ja käyttö
FoxTrax-kiekon valmistamiseksi normaali NHL-kiekko leikattiin kahtia ja pieni mikrosiru asennettiin patterin kanssa kiekon sisälle. Mikrosiru sisälsi liiketunnistimia ja infrapunalähettimiä, jotka oli asennettu kiekon kummallekin puolelle tasaiselle sivulle. Tämän jälkeen kiekko liimattiin takaisin kasaan ja kiekko oli valmis käytettäväksi. Tämä toimenpide lisäsi kiekon alkuperäiseen massaan alle yhden sadasosagramman. Kiekon sisälle asennettu patteri ei antanut mikrosirulle virtaa kuin noin kymmeneksi minuutiksi, joten jokaista peliä varten piti valmistaa vähintään 50 FoxTrax-kiekkoa. Kiekon sisällä oleva mikrosiru aktivoitui kun kiekkoa lyötiin mailalla.
Tulos näistä toimenpiteistä TV-ruudussa oli sininen hehku kiekon ympärillä. Syötöt näkyivät ruudussa sinisenä hehkuna, jonka perässä oli ns. komeetan häntä, joka osoitti kiekon liikerataa. Kun kiekko kulki nopeampaa kuin 70 mailia tunnissa (n. 112 km/h), niin liikerataa osoitti punainen "komeetta".
Yleisön palaute
FoxTrax sai yleisöltä hyvin ristiriitaista palautetta. Uudet katsojat nauttivat tästä kiekon seuraamisen uudesta helppoudesta. Fox Sportsin teettämän tutkimuksen mukaan seitsemän henkilöä kymmenestä piti uudesta kiekosta.
Todellisten jääkiekkofanien keskuudessa kiekkoa kuitenkin paheksuttiin. Monien mielestä videografiikat olivat vain haitaksi ja antoivat jääkiekosta videopelimäisen vaikutelman. Jotkut sanoivat, että ei pitäisi todellakaan olla kovin vaikeaa erottaa mustaa kiekkoa valkoiselta jäältä. "Hehkukiekko" saavutti kuudennen sijan kirjassa "Glow Pucks & 10-Cent Beer: The 101 Worst Ideas in Sports History". Kirjan on kirjoittanut Greg Wyshynski (Taylor Trade 2006).
FoxTrax-kiekon ideaa parodioitiin myöhemmin kanadalaisen oluen mainoksessa, missä amerikkalainen markkinoija yrittää myydä ideaa kokoushuoneelliselle kanadalaisia johtajia. Kun hänet heitetään huoneesta ulos, niin sininen "komeetta" seuraa hänen liikettään.
Permin Komi
Permin Komin piirikunta (, komipermjakiksi Коми-Пермяцкöй округ, Komi-Permjatsköi okrug tai Перым-Коми кытш, Perym-Komi kytš) on Permin aluepiiriin kuuluva hallintoalue Venäjällä. Vuoteen 2005 saakka se muodosti Permin alueeseen kuuluneen Permin Komin autonomisen piirikunnan, joka oli yksi Venäjän federaation subjekteista. Piirikunnan keskus on Kudymkarin kaupunki. Pinta-ala on 32 770 neliökilometriä ja asukkaita on 128 700 henkeä (vuonna 2008).
Maantiede ja luonto
Permin Komi sijaitsee Permin aluepiirin luoteisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Komin tasavaltaan ja lännessä Kirovin alueeseen.
Piirikunta kuuluu Kaman vesistöalueeseen. Kaman yläjuoksu virtaa alueen halki länsi-itä suunnassa. Sen tärkeimmät sivujoet ovat Inva, Kosa, Leman, Lupja ja Vesljana. Järvet ovat yleensä jokien muodostamia.
Pinnanmuodostukseltaan alue on tasaisen kumpuilevaa. Pohjoisessa sijaitsee Pohjois-Venäjän selänteen muodostama vedenjakaja, jonka korkein kohta on 270 metriä. Lännessä sijaitseva Ylä-Kaman harjanne on korkeimmillaan 280 metriä merenpinnasta. Suurin osa alueesta on alavaa.
Ilmasto on mantereinen. Talvi on kylmä ja luminen, kesä lämmin ja melko lyhyt. Tammikuun keskilämpötila on –15,7° (Kudymkar) – –16,7° (Gainy) ja heinäkuun 17,6° – 17,3°. Vuotuinen sademäärä on 500–550 millimetriä. Talven lumipeite on 60–75 senttimetrin ja pohjoisessa jopa metrin paksuinen.
Maaperä on etupäässä podsolimaannosta, Kudymkarin seudulla savi- ja hietasaviperäistä podsoli- ja turvemaannosta, paikoitellen suoperäistä podsolia ja turvetta. Alueen pinta-alasta yli 80 % on taigametsää, jossa yleisin puulaji on kuusi ja pohjoisessa mänty. Soita on noin 5 % pinta-alasta.
Eläimistö on tyypillistä taigavyöhykkeelle, mutta etelästä on levinnyt myös uusia lajeja kuten hilleri, rusakko ja harmaamyyrä. Riistaelämiä ovat orava, jänikset, kärppä, kettu, näätä, pyy, metso, teeri sekä erilaiset vesilinnut. Majava-, peura- ja hirvikannat ovat elpymässä.
Väestö
Piirikunnan asukasluku on 128 700 henkeä (vuonna 2008). Kaupunkiväestön osuus on 24,1 %.
Permin Komi on Venäjän ainoa alue, jossa suomalais-ugrilainen kansa muodostaa yli puolet väestöstä. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan asukkaista 59 % on komipermjakkeja, 38 % venäläisiä ja loput mm. tataareja, ukrainalaisia ja valkovenäläisiä.
Piirikunnan koko väestöstä 98,4 % osaa venäjää ja 51,6 % komipermjakkia. Komipermjakeista 97,4 % osaa venäjää ja 83,1 % komipermjakkia. Venäläisistä komipermjakkia puhuu 6,0 %.
Hallinto
Vuoteen 2005 saakka Permin Komin autonominen piirikunta kuului Permin alueeseen, mutta oli samalla suoraan yksi Venäjän federaation jäsenistä eli subjekteista, jollainen myös Permin alue oli.
Huhtikuussa 2007 vahvistetun Permin aluepiirin peruskirjan mukaan Permin Komi kuuluu Permin aluepiiriin erityisen piirikunnan statuksen omaavana hallintoalueena, joka säilyttää entiset rajansa. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Kudymkarin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluvat Gainyn, Jurlan, Jusvan, Kosan, Kotšovon ja Kudymkarin kunnallispiirit. Kydymkar muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan.
Peruskirjan mukaan Permin Komista valitaan kaksi edustajaa Permin aluepiirin lainsäädäntökokoukseen. Aluepiirin toimeenpanoelinten yhteyteen perustettava Permin Komin piirikunnan asiain ministeriö vastaa piirikunnan sosioekonomisesta kehityksestä sekä koordinoi aluepiirin viranomaisten ja kunnallisten itsehallintoelinten toimintaa. Piirikunnan päämiehenä toimii ministeriön johtaja, joka kuuluu aluepiirin hallitukseen. Päämiehen nimittää aluepiirin kuvernööri.
Aluepiirin viranomaiset luovat peruskirjan mukaan edellytykset Permin komien kielen, henkisen kulttuurin ja identiteetin säilyttämistä ja kehittämistä varten. Virallisissa yhteyksissä voidaan piirikunnan alueella käyttää venäjän kielen rinnalla myös komipermjakin kieltä. Permin Komin asiain ministeriö osallistuu kansallisen identiteetin säilyttämiseen sekä äidinkielen ja kansallisen kulttuurin kehittämiseen tähtäävien ohjelmien laadintaan ja toteuttamiseen, elvyttää ja kehittää perinteisiä elinkeinoja ja käsityötaitoja, luo edellytykset äidinkielen käytölle joukkotiedotusvälineissä sekä edistää kansallisten koulutus- ja kulttuurilaitosten luomista ja toimintaa.
Piirikunnan päämiehenä ja Permin Komin asiain ministerinä toimii Igor Bykariz.
Talous
Permin Komilla on suuret metsävarat ja sen alueella on 3 öljyesiintymää, joiden hyödyntäminen ei vielä ole kovin mittavaa. Piirikunta ei ole kovinkaan teollistunut. Siellä on vain jonkin verran metsä- ja puunjalostusteollisuutta sekä elintarvike- ja elektroniikkateollisuutta (lentokoneen mittareita). Vain 5 % alueen tuottamasta raakapuusta jalostetaan piirikunnassa, suurin osa viedään Permin paperi- ja sellutehtaille. Maa- ja varsinkin metsätalous ovat pääelinkeinoja. Karjatalous tuottaa maitoa ja lihaa. Alueella viljellään viljaa, perunaa ja vihanneksia. Permin Komi on viljan suhteen omavarainen. Alueen pohjoisosissa on lisäksi turkistuotantoa.
Liikennemuodoista maantieliikenne on tärkein. Kesäaikaan on myös laivaliikennettä Kamalla. Rautateitä ei ole lainkaan. Suunnitelmissa on kuitenkin rakentaa rautatie Permistä Kudymkarín kautta Komin pääkaupunkiin Syktyvkariin. Tämä rautatie myös edesauttaisi alueen öljyesiintymien hyödyntämistä. Rautatien myötä syntyisi myös yhteys Permin komien ja heidän Komin tasavallassa asuvien sukulaistensa välille. Tällä hetkellä näiden alueiden välillä ei ole yhtään suoraa liikenneyhteyttä, paitsi talvisin metsänajotiet.
Kulttuuri
Piirikunnassa ei ilmesty ainoatakaan kominkielistä lehteä. Paikallisessa venäjänkielisessä lehdessä on kuitenkin kaksi kertaa viikossa komi-sivu. Radiosta tulee kominkielistä ohjelmaa kahdesti viikossa. Kudymkarissa toimii kominkielinen draamateatteri.
Koulutus
Kansallisissa kouluissa opetus tapahtuu komiksi. Kudymkarissa on 4 keskiasteen oppilaitosta ja 3 ammattikoulua. Omasta yliopistostakin haaveillaan.
Historia
Permin Komin kansallinen piirikunta perustettiin 26. helmikuuta 1925 ja myöhemmin sen nimi muutettiin autonomiseksi piirikunnaksi.
Vuonna 2004 päätettiin, että Permin Komin autonominen piirikunta liitetään Permin alueen kanssa Permin aluepiiriksi. Tämä liitos toteutui 1. joulukuuta 2005.
Jukka Vieno
thumb|Jukka Vieno luki runojaan Runokavalkadissa Mediatorilla Aleksis Kiven ja Suomalaisen kirjallisuuden päivänä 2010. Jukka Sakari Vieno (s. 4. huhtikuuta 1957 Ilmajoki) on suomalainen käsikirjoittaja, näytelmäkirjailija ja runoilija.
Ura
Vieno on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulun dramaturgian linjalta. Hän on kirjoittanut muun muassa näytelmät Se ainoa oikea (1992), Armas Härmä ja jumalten liha (1993) sekä tanssinäytelmän Drive or Die (1994) yhdessä Kari Heiskasen kanssa. Vieno on myös käsikirjoittanut JP Siilin kohua herättäneen elokuvan Hymypoika (2003) ja Juha Rosman tulevaisuuden Suomeen sijoittuvan tieteiselokuvan Huomenna (1986).
Television puolella Vieno on kirjoittanut muun muassa neliosaisen vakoilusarjan Tuntemattomalle jumalalle (1993), jonka ohjasi Hannu Kahakorpi ja jonka pääosaa esitti Esko Salminen kaksoisroolissa. Sarja sijoittui toisen maailmansodan jälkeiseen Helsinkiin. Vieno toimi myös käsikirjoittajana sketsisarjassa Mutapainin ystävät (1985). Hänen kynästään on lähtöisin muun muassa monet elokuvan lauluista. Vienon viimeisin työ on käsikirjoitus Tapio Piiraisen ohjaamaan televisioelokuvaan Bodomin legenda (2006). Hän laati käsikirjoituksen yhdessä ohjaajan kanssa.
Vieno toimi käsikirjoituksen professorina Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun elokuva -ja lasvastustaiteen osastolla vuosina 2003-2013. Hänen jälkeensä virkaan valittiin Iiro Küttner. Hoitaessaan laitoksen dekaanin virkaa vuonna 2007 Vieno kannatti Taideteollisen korkeakoulun siirtämistä osaksi Aalto-yliopistoa. Tämä aiheutti paljon vastustusta niin opiskelijoissa kuin opettajissakin.
Arvioita
Tuntemattomalle jumalalle: Helsingin Sanomien kriitikko Jukka Kajava piti sarjaa hienona esimerkkinä aikansa kotimaisesta tv-draamasta: "Jukka Vienon kirjoittama ja Hannu Kahakorven ohjaama tv-sarja Tuntemattomalle jumalalle on suuri, salaperäinen ja kiehtova seikkailu monitasoiseen arvoituksellisuuteen, seikkailu, jolla kuitenkin on jalat maassa. Toisaalta Tuntemattomalle jumalalle on mitä aktiivisinta ja vauhdikkainta seikkailuviihdettä, toisaalta tavallista syvemmälle pyrkivä tutkielma ihmisen pimeistä puolista."
Hymypoika: Film-o-holic-sivuston Juha Rosenqvist antoi elokuvalle kolme tähteä, mutta moitti elokuvaa eksploitaatioksi, joka "hyödyntää kursailematta pornon julkista ekspansiota". . City-lehden Harri Närhi päätyi vain kahteen tähteen: "Jos latteadraamainen, vaan panopaljo Levottomat oli viihdettä makuusi, tömähtänee myös tämä tatti vetoisaan masuusi. Itse asiassa varmaan vielä isommalla jysäyksellä, sillä draamapinta on nyt silkkaa persliukua, ja ilman vaatteita heilutaan siellä täällä ynnä tämän tästä. Lisäksi dialogin tasolta on karsittu kaikki äly ja psykologiasta vähäkin oivaltavuus siihen mittaan, ettei yläpään puhelin juurikaan soi, kun näitä nakuja nakitat. Ja toisessakin päässä tuuttaa varattua." .
Bodomin legenda: Iltalehdessä elokuva sai kiitosta omalaatuisuudestaan: "Rohkeasti erilainen ja omaperäinen elokuva, joka onnistuu yllättävän sujuvasti vaikeassa tehtävässä ja sekoittaa Hollywoodin klassista film noir -perinteistä ja suomalaisesta huumorista luontevan kokonaisuuden." .
Parc des Princes
Parc des Princes on jalkapallostadion Pariisissa Ranskassa.
Sitä käyttää pääasiassa pariisilainen jalkapalloseura Paris Saint-Germain (PSG), ja stadion toimi myös Ranskan maajoukkueen kotikenttänä ennen vuonna 1998 valmistunutta Stade de Francea. Stadionille mahtuu sen nykymuodossa 48 527 katsojaa (kaikki istumapaikkoja). Parc des Princesillä järjestetään usein myös rock-konsertteja, stadionin akustiikka on stadionrockia suosiva. Stadionin omistaa Pariisin kaupunki.
Stadion avattiin nykymuodossaan vuonna 1972 Roger Taillibertin suunnittelemana, ja se on jalkapallostadion ilman juoksurataa kentän ja katsomon välissä. Samalla paikalla on ollut aiemmin jo kaksi stadionia, jotka aukesivat vuosina 1897 ja 1932. Parc des Princes sijaitsee vehreällä puistoalueella länteen Notre Damesta. Samalla alueella sijaitsee muun muassa Roland Garrosin tenniskeskus, jossa pelataan tenniksen Ranskan avoimet.
Ferdinand IV (Böömi)
Ferdinand IV (8. syyskuuta 1633 – 9 heinäkuuta 1654) kruunattiin Böömin kuninkaaksi 1646; hänestä tuli Unkarin ja Kroatian kuningas 1647, ja roomalaisten kuningas 31. toukokuuta 1653.
Elämä
Ferdinand syntyi Wienissä 8. syyskuuta 1633. Hän oli Ferdinand III:n ja tämän ensimmäisen vaimon, Maria Annan, vanhin poika. Ferdinand IV sai jo nuorena Itävallan arkkiherttuan aseman isänsä jälkeen. Vuonna 1646 hänestä tuli Böömin kuningas isänsä, keisari Ferdinand III:n rinnalle. Samaan tapaan hänestä tuli seuraavana vuonna isänsä hallitsijakumppani Unkarin ja Kroatian kuninkaana.
Ferdinand valittiin isänsä painostuksesta roomalaisten kuninkaaksi 1653, jolloin hänestä tuli de facto Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin aseman perijä. Hänet kruunattiin 18. kesäkuuta 1653 Regensburgissa.
Maksim Ramaštšanka
thumb|250px|Ramaštšanka pelasi [[FK Himki|Himkissä vuonna 2009]] Maksim Jurjevitš Ramaštšanka (, łacinkaksi Maksim Jurjevič Ramaščanka,, ; s. 31. heinäkuuta 1976 Pavlograd, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalaissyntyinen valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa Himkiä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Hänen nuorempi veljensä on jalkapalloilija ja valmentaja Miraslau Ramaštšanka.
Tää tojota ei lähe liikkeelle
Tää tojota ei lähe liikkeelle on Arja Tiaisen kirjoittama runokokoelma. Kokoelmassa on yhteensä 75 sivua. Runokokoelma ilmestyi WSOY:n kustantamana 2006.
Teos sisältää autorunoja, joissa nainen pinnistelee eteenpäin autojen ja miesten maailmassa. Paikoin Tiainen viittaa runoissa itseensä, ja hän on toisaalla kertonut yrittäneensä saada ajokorttia kaksikymmentä vuotta.
Metalhead (albumi)
Metalhead on Saxonin neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 9. marraskuuta 1999. Albumilla kuullaan entistä ja raskaampaa ja synkempää heavy metalia. Kappaleessa Conquistador kuullaan jopa power metal -vaikutteita.
Rumpali Nigel Glockler jätti yhtyeen Unleash The Beast -kiertueen jälkeen ja tilalle otettiin pikaisesti saksalainen Fritz Randow.
Lucasin ja Lehmerin alkulukutesti Mersennen luvuille
Lucasin ja Lehmerin alkulukutesti Mersennen luvuille on algoritmi, jolla voi määrittää onko annettu Mersennen luku alkuluku. Testin keksi ensimmäisenä Edouard Lucas vuonna 1878 ja testiä kehitti Derrick Lehmer 1930-luvulla.
Testi
Lucasin ja Lehmerin alkulukutesti Mersennen luvuille toimii seuraavasti: Olkoon Mp = 2p− 1 testattava Mersennen luku, missä p on pariton alkuluku. Määritellään sarja {si} kaikilla i ≥ 0 asettamalla
Tällöin Mp on alkuluku vain jos Lukua sp − 2 mod Mp kutsutaan p:n Lucasin ja Lehmerin jäännökseksi.
Sarah Childress Polk
Sarah Childress Polk (4. syyskuuta 1803 – 14. elokuuta 1891), presidentti James Knox Polkin aviovaimo, oli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen 4. maaliskuuta 1845 – 3. maaliskuuta 1849. Pari avioitui uudenvuodenpäivänä 1824.
Polk oli Captain Joelin ja Elizabeth Whitsitt Childressin tytär. Hän kasvoi lähellä Murfreesboroa Tennesseessä, jossa hänet myös vihittiin James Polkin kanssa 1. tammikuuta 1824.
Polk oli presbyteeri, kuoli 87-vuotiaana ja tuli haudatuksi Tennesseehen.
Mandealaisuus
Mandealaisuus on Etelä-Irakissa ja Iranissa harjoitettava monoteistinen ja gnostilainen uskonto, joka on saanut vaikutteita gnostilaisuuden lisäksi juutalaisuudesta ja kristinuskosta. Mandealaisuus keskittyy ”Jumalan ja viimeisten tapahtumien tietoon” sekä ”Todelliseen ja Ainoaan gnosikseen”.
Historia
Mandealaisuuden alkuperää ei tiedetä. Se lienee lähtöisin Uuden testamentin Johannes Kastajasta, joka oli Jeesuksen edeltäjä. Tutkimusten mukaan ensimmäisten mandealaisten uskonnolliset juuret ajoittuvatkin ajanlaskun ensimmäiselle vuosisadalle.
Uskomukset
Mandealaisuuden todellisuuskäsitys on jyrkän dualistinen eli se jakaantuu valon ja pimeyden maailmaan. Näkyvä maailma on syntynyt alemman luojajumalan Ptahilin vaikutuksesta. Valon maailmaa hallitsee Jumala, kun taas pimeyden maailmaa hallitsee kaaoksesta syntynyt pimeyden kuningas.
Mandealaiset pitävät Johannes Kastajaa uskontonsa uudistajana. Johanneksen uskotaan kastaneen Jordanjoessa mandealaisen vapahtajan Manda d-Hajjen, jonka Korkein Jumala oli lähettänyt maan päälle tuomaan Aadamille ja Hawalle ilmestyksessä tiedon, että he ovat jumalallista syntyperää. Mandealaisten mukaan ihmiset voidaan pelastaa vain tämän todellisen tiedon avulla. Maailmanlopussa Manda d-Hajje vapauttaa kaikki hurskaat sielut tuonelasta.
Mandealaiset pitävät Jeesusta vääränä Messiaana.
Rituaalit
Rituaalit ovat mandealaisille hyvin tärkeitä. Kaste on mandealaisten tärkein rituaali. Se suoritetaan virtaavassa vedessä. Ehtoollinen koostuu pitaleivästä ja papin siunaamasta vedestä. Ympärileikkausta ei harjoiteta. Mandealaiset noudattavat kymmentä käskyä ja pitävät perhettä ja avioliittoa suuressa arvossa. Mandealaisten messun tarkoitus on edistää vainajan sielun ylösnousemusta. Rituaalista puhtautta korostetaan.
Yhteisöt
pienoiskuva|Mandealainen palvontapaikka Etelä-Irakissa. Mandealainen yhteisö on nykyisin suljettu, eli jäsenen tulee syntyä mandealaiseen perheeseen eikä käännynnäisiä hyväksytä. Mandealainen suljetaan yhteisön ulkopuolelle, jos hän menee naimisiin ulkopuolisen kanssa.
Irakissa on noin 50 000 mandealaista ja Iranissa Khūzestānin provinssissa 10 000. Muslimit vainoavat mandealaisia molemmissa maissa. Irakin mandealaisilla ei ole oikeutta osallistua Irakin yhteiskuntaelämään. He asuvat Etelä-Irakin jokisuiston turvassa alkeellisissa oloissa.
Mandealaisia yhteisöjä on muodostunut muuttoliikkeen myötä myös esimerkiksi Australiaan, Yhdysvaltoihin, Tanskaan ja Ruotsiin.
Laskujärvi
Laskujärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Laskunkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vehkajärven valuma-alueella (35.49), jonka Vehkajärven lähialueeseen (35.491) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,3 metriä mpy.
Roine
Roine on Kokemäenjoen vesistöön kuuluva kirkasvetinen järvi Pirkanmaalla lähinnä Kangasalan ja osaksi myös Pälkäneen alueella. Etelässä Roine laskee Mallasveteen, joka edelleen laskee Valkeakosken kanavan kautta Vanajaveteen. Pohjoisesta Roineeseen laskee Kaivannon kanavan kautta Längelmävesi. Yhdessä Längelmävesi, Roine ja Mallasvesi sekä Längelmäveteen laskeva Vesijärvi ja Mallasveteen laskeva Pälkänevesi muodostavat Längelmäveden reitin. Roine on raakavesilähteenä tärkeä Tampereelle, ja siitä saatava raakavesi on hyvälaatuista.
Roine mainitaan Zacharias Topeliuksen runossa Kesäpäivä Kangasalla ja Karl Collanin säveltämässä runossa Roineen rannalla. Ensin mainitussa kerrotaan ”Roineen armaista aalloista”.
Maantietoa
Roine, jonka pinta-ala on 5 458 hehtaaria eli 54,6 neliökilometriä, jaetaan joissakin tarkasteluissa kahteen osaan. Järven keskiosassa sijaitsee saaristossa suuret Raronsalo ja Vänninsalo, jotka jakavat järven kahdeksi järvenseläksi. Eteläinen ja pienempi järvenselkä on Tossanselkä ja pohjoispuolen järvenselällä ei ole omaa nimeä, joten siitä käytetään tässä esityksessä nimeä pohjoisosa. Viranomaistiedoissa järvenosat on käsitelty omina yksiköinään ja niiden tiedot esitetään tässäkin artikkelissa. Järvenosien välinen tarkan rajan paikka on toistaiseksi epävarma. 240px|thumb|right|[[Kaivannon kanava Roineelta päin katsottuna elokuussa 2007. Kuvan ulkopuolella etuviistossa vasemmalla on Talviahteenlahti.]] Mallasvesi ja Roine ovat tilastoissa usein yhtenä kokonaisuutena.
Pohjoisosa
Pohjoisosan pinta-ala on 4 040 hehtaaria eli 40,4 neliökilometriä. Se on 9,5 kilometriä pitkä ja 9,2 kilometriä leveä. Sen pohjoisrannasta työntyy etelään leveä ja hyvin viljelty niemi, jonka sivuille jäävät Lempiönlahti ja Talviahteenlahti. Sen koillisrantana kulkee Keisarin- ja Vehoniemenharjut sisältävä harjujakso, jonka takana aukeaa suuri Längelmävesi. Pohjoisosan selkä on laajin järven länsipuolella, mutta järvenselkä kapenee etelään päin ja Raronsalon länsipuolella se kohtaa Niittysaaren ja Hautsaaren kohdalla eteläisen Tossanselän.
Tossanselkä
Tossanselällä on laskettu olevan 136 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 83 hehtaaria, mikä on noin 5,5 % järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista 14 on yli hehtaarin suuruisia, 121 yli aarin ja yksi on alle aarin kokoinen. Tossanselän tilavuus on 59 miljoonaa kuutiometriä eli 0,059 kuutiokilometriä. Järvenosan keskisyvyys on 4,2 metriä ja suurin syvyys on 22,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 68 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 29 kilometriä.
Vesistösuhteet
Roine sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueeseen (35.7), jonka Mallasveden ja Pälkäneveden alueeseen (35.71) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy, mutta se vaihtelee vuodenaikojen mukaan. Järven vedenpinnan korkeutta on seurattu Längelmäveden puolella olevasta asteikosta ja korkeuksista on tilastotietoa vuodesta 1911 saakka. Järven vedenpinnan keskivedenkorkeus (MH) on ollut 84,12 (N60+). Vedenpinnan keskimääräinen vuotuinen vaihtelu on ollut 65 senttimetriä. Ylin vedenkorkeus on ollut 84,88 metriä mpy. (kesäkuussa 1924) ja alin vedenkorkeus on ollut 83,46 metriä mpy. (lokakuussa 1921).
Roineen valuma-alue on laaja, 2 367 km², koska Längelmävedestä ja Vesijärvestä virtaavat Kaivannon kanavan kautta Roineeseen Längelmäveden reitin laajat latvavedet. Suurin osa vedestä tulee Roineeseen nimenomaan Kaivannon kautta. Muut tulevat vedet ovat siihen verrattuna melko vähäisiä. Roineesta vedet jatkavat matkaansa Mallasveteen ja siitä eteenpäin Vanajaveden reitille ja Pyhäjärveen. Ennen Kaivannon kanavan rakentamista Längelmäveden pinta oli 1,5 metriä Roineen pintaa korkeammalla, mutta kanavan sulkujen petettyä järvien pinnat tasoittuivat.
Veden laatu
Roineen vesi on kirkasta ja vain vähän rehevöitynyttä. Syanobakteerikasvustoa eli sinilevää ei ainakaan järven pohjoisosassa ole juurikaan havaittu. Kangasalan muiden järvien tilassa on vaihtelua: esimerkiksi Kirkkojärvi on varsin rehevöitynyt. Muun muassa klorofyllipitoisuuden perusteella Roine on ajoittain vain lievästi rehevä, mutta ravinnetason alhaisuuden takia järven ei kuitenkaan voida sanoa olevan rehevöitynyt. Järven fosforipitoisuus on viime vuosina ollut talvisin melko vankasti karujen vesien raja-arvon 12 µg/l alapuolella, mutta raja on ylittynyt kesäisin.
Roineen happitaloudessa on ollut jonkin verran häiriöitä etenkin kerrosteisuuskausien loppupuolella. Pääosassa järveä happipitoisuus säilyy hyvänä, mutta erityisesti pohjassa on esiintynyt happikatoa. Happipitoisuusongelmat koskevatkin lähinnä vain pohjaa. left|thumb|240px|Vehoniemenharju erottaa Roineen ja [[Längelmävesi|Längelmäveden järvet.]] Roineen pohjoisosassa sijaitsevan vedenottosyvänteen veden laatua tutkii Kokemäenjoen vesistön vesiensuojeluyhdistys. Lisäksi Pirkanmaan ympäristökeskus seuraa säännöllisesti Roineen veden laatua. Roine on yksi Kangasalan neljästä järvestä, jossa seurataan levien määrää.
Typpi- ja fosforipitoisuudet ovat pysyneet kutakuinkin samana 1960-luvulta 2000-luvulle. Samoin myös hapen määrässä ja hapen kyllästysasteessa metrin päästä pinnasta ei ole tapahtunut merkittäviä muutoksia. Veden lämpötila on kesäisin kivunnut yli 15 celsiusasteen, mutta 2000-luvun alussa se kohosi lähelle 25 astetta.
Eläimistö
Kaloista Roineessa esiintyy niin kuhaa, haukea, järvitaimenta kuin myös lahnaa ja särkeä. Erityisesti Kaivannon kanava ja sen edusta ovat suosittuja kalapaikkoja, ja niistä saakin melko hyvin kuhaa ja järvitaimenta.
Suomessakin jokirapuja tappanut rapurutto koski myös Kokemäenjoen vesistöä vuosina 1907–1914. Rutto vaikutti haitallisesti myös Roineen jokirapukantaan. Vuosina 1989–1997 Roineeseen istutettiin noin 15 000 sukukypsää täplärapua. Istutukset olivat kannattavia, sillä täplärapujen määrä on noussut.
Kalastussäädösten mukaan koko Roineen alueella on Roineen yhteistoimintakalastuskuntien vapaarajoitus. Uistelussa saa olla korkeintaan kolme vapaa lupaa kohden, ja siimassa saa olla uistimen lisäksi painokuva tai syvääjä. Alle 12-vuotialle viehekalastus Roineen lupa-alueella on maksuton.
Matkailu
Kangasala-Seura ry. kehitti 1950-luvulla Roineen Renkaaksi nimetyn matkailureitin. Kesällä 1957 järjestetty ensimmäinen retki onnistui hyvin, vaikka Kangasala-Seura jäikin hieman tappiolle. Johtokunta päätti kuitenkin 1950-luvun lopulla, ettei Roineen Renkaan matkoja järjestettäisi. Opastuksia sai silti pyydettäessä järjestää.
Roineen rannoilla on runsaasti melko vakiintunutta loma-asutusta.
Lucasin ja Lehmerin alkulukutesti
Jos on olemassa 1<a<n, jolle ja kaikilla luvun n-1 alkutekijöillä q, on n alkuluku. Jos tällaista a ei ole, on n yhdistetty luku.
Modulaarisen eksponentoinnin voi toteuttaa nopeasti laskemalla lukujen neliöitä ja kertomalla niitä keskenään. Jos a läpäisee lisäksi toisen testin, on a:n kertaluku ryhmässä (Z/nZ)* yhtä suuri kuin n-1, jolloin tämän ryhmän kertaluku on n-1, eli n on alkuluku. Toisaalta, jos n on alkuluku, on olemassa primitiivinen juuri modulo n ja kaikki primitiiviset juuret läpäisevät testin molemmat osat.
Heavy Rotation
Heavy Rotation on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Anastacian neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2008.
E. L. Doctorow
Edgar Lawrence Doctorow (6. tammikuuta 1931 New York, Yhdysvallat – 21. heinäkuuta 2015 Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen romaaneissaan yhdistyvät yhteiskuntakritiikki ja historialliset aiheet. Hän oli amerikkalaisen kirjallisuuden postmodernismin keskeisiä tekijöitä.
Elämänvaiheet
Doctorow’n isä David pyöritti New Yorkissa musiikkiliikettä, ja äiti Rose oli pianisti. Perhe oli juutalainen. Jo yhdeksänvuotiaana nuori Edgar ilmoitti ryhtyvänsä kirjailijaksi. Hän opiskeli Kenyon Collegessa Ohiossa ja Columbian yliopistossa, mutta keskeytti opintonsa tohtorinopintojen aikana. Asepalveluksensa hän suoritti Yhdysvaltojen Saksan liittotasavaltaan sijoitetuissa joukoissa 1954–1955. Hän löysi työpaikan kustannustoimittajana ja toimi samalla luennoitsijana useissa yliopistoissa.
Kustannustoimittajan työssään hän sai idean ryhtyä kirjoittamaan omaa lännenfilmiä, joka purkaisi genren kuluneita asetelmia. Syntyi esikoisromaani Welcome to Hard Times (1960). Juri Nummelinin mukaan se “purkaa kaikki länkkärien perustilanteet osiinsa, ja jäljelle jää vain tyhjyyttä ja kauhua”.
Tuotanto
Doctorow siirtyi kustannusmaailmasta kirjailijaksi vuonna 1969. Hänen tuotantonsa koostuu ennen muuta Yhdysvaltojen lähihistorian tarkastelusta ja maan asukkaiden elämäntuntojen kuvaamisesta. Teosten sävy on usein pessimistinen.
Doctorow sai vuonna 1975 National Book Critics Circle Awardin ja vuonna 1986 National Book Award -palkinnon. Hän oli ehdolla Pulitzer-palkinnon saajaksi vuosina 1990 ja 2006.
Japanin keisarillinen poliisilaitos
Teikoku Keishichō  tai vain Keishichō (Keisarillinen Tokion metropolin poliisilaitos) oli Tokion siviili- ja rikospoliisin päämaja ja keskusasema Tokion metropolin alueella perustamisvuodesta 1874 vuoteen 1945, jolloin liittoutuneiden valvontakomissio SCAP eli Supreme Commander for the Allied Powers lakkautti sen.
Historia
Tokugawa-kauden shōgunaatin perustama (Keisarillinen poliisilaitos eli "Kebiishi-Cho") lakkautettiin Meiji-restauraation yhteydessä ja korvattiin uudella järjestelmällä johon Toshiyoshi Kawaji haki mallia Euroopasta vieraillen vuonna 1872 Ranskassa ja Preussissa, hakien mallia uusille poliisivoimille ja laitokselle. Aikaisemmin maakuntien daimiot johtivat lainvalvontaa maakunnissaan. Vuonna 1871 tämä käytäntö lakkautettiin ja uusi lainvalvontaosasto luotiin Japanin sisäministeriön alaisuuteen vuonna 1873.
Toshiyoshi Kawajista tuli vuonna 1874 Tokion Keisarillisen poliisilaitoksen päällikkö ja uudelleenorganisoija, joka synnytti mittavia uudelleenjärjestelyjä sekä poliisin että armeijan organisaatioissa.
Toisen maailmansodan aikaan Japanin poliisitoimi siirtyi sisäministeriöltä sotaministeriölle ja poliisivoimat valjastettiin liittoutuneiden uhkaavan maihinnousun torjuntaan. Japanin antauduttua liittoutuneiden valvontaelin SCAP lakkautti militaristiseksi epäillyn poliisilaitoksen ja perusti ja organisoi sen uudelleen vuonna 1950.
Maubourguet
Maubourguet on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Alueelta löydettiin vuonna 1979 meren jumalaa esittävä antiikin mosaiikkityö. Se on näytteillä kunnan arkeologisessa museossa.
Ehkäisyruiske
Ehkäisyruiske on raskauden ehkäisemiseen tarkoitettu valmiste, joka annetaan ruiskeena lihakseen naiselle.
Aarne Lehto
Lehto piti 1920- ja 1930-luvuilla myös Veljekset Lehto Vienti- ja tuontiliikettä yhdessä nuoremman veljensä diplomi-insinööri Emil Viktor Lehdon (1896–1983) ja isänsä kolme vuotta Amerikassakin työskennelleen vaatturimestari Viktor Lehdon (1869–1942) kanssa samassa Vuorikadun osoitteessa.
Ehkäisyruiske
Suomessa käytetty valmiste sisältää synteettistä keltarauhashormonia. Riittävän tehon ylläpitämiseksi ruiske annetaan isoon pakaralihakseen tai olkavarren lihakseen kolmen kuukauden välein. Ehkäisyteho perustuu lähinnä ovulaation estoon, mutta sen lisäksi se vaikuttaa kohdunkaulan ja kohdun limakalvolle kuten minipillerit tai ehkäisyimplantaatti. Hedelmällisyys palautuu ruiskeen vaikutuksen loputtua noin 10 kuukaudessa. Suomessa ehkäisyruisketta käytetään vain vähän.
Aarne Lehto
Lehto muutti myöhemmin Ruotsiin veljensä kanssa, jossa he kuolivat naimattomina samana vuonna 1983 ollen kuolinhetkellään kirjoilla samassa osoitteessa Nynäshamnissa.
Ehkäisyruiske
Miehille annettavaa ehkäisyruisketta on kokeiltu, mutta sen sivuvaikutusten vuoksi tutkimus on tauolla.
Operaatio Exporter
Operaatio Exporter oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden tekemä hyökkäys Vichyn Ranskan joukkojen valvonnassa olleisiin Syyriaan ja Libanoniin kesä–heinäkuussa 1941.
Tausta
Liittoutuneiden hyökkäyksellä oli tarkoitus estää akselivaltoja käyttämästä Vichyn Ranskan joukkojen valvomaa Syyrian ja Libanon aluetta ponnahduslautana hyökättäessä Egyptiin ja Suezin kanavalle. Vaikka Ranska oli myöntänyt Syyrialle autonomian syyskuussa 1936, se piti maavoimia alueella ja valvoi kahta lentotukikohtaa. Alueen tasapainoa järkytti lisäksi akselivalloille myönteisen Rašid Ali al-Kailanin 1. huhtikuuta tekemä vallankaappaus Irakissa.
Toukokuussa amiraali François Darlan allekirjoitti Vichyn Ranskan hallinnon edustajana niin kutsutun Pariisin asiaskirjan, joka antoi Saksalle käyttöoikeudet Syyrian tukikohtiin. Vaikka sopimusta ei koskaan vahvistettu, Vichyn sotaministeri Charles Huntziger lähetti Lähi-idän joukkojen komentajalle Henri Dentzille ohjeet, joiden mukaan Luftwaffen ja Regia Aeronautican lentokoneilla on oikeus tankata alueen lentotukikohdissa. Saksa pyysi myös lupaa käyttää Syyrian rautateitä sotamateriaalin lähettämiseksi Irakiin.
Joukot
Liittoutuneilla oli hyökkäykseen varattuna ensivaiheessa Australian 7. divisioona, vahvennettu Intian 5. jalkaväkiprikaati sekä Vapaan Ranskan 1. divisioona. Toisessa vaiheessa muodostettiin brittiläinen 6. jalkaväkidivisioona ja joukkoja täydennettiin Irakista siirretyillä 4. ja 10. jalkaväkidivisioonilla.