cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Moldova
Luonto ja luonnonsuojelu
Moldovan pohjois- ja keskiosat kuuluvat metsävyöhykkeeseen, kun eteläosassa taas on aroa. Yleisimpiä puita ovat valkopyökit ja tammet. Vielä 1800-luvun alussa kolmasosa maasta oli metsän peitossa, mutta metsäkadon takia osuus on pienentynyt selvästi. Maasta yli 54 prosenttia on maanviljelykäytössä, metsät peittävät yhdeksän prosenttia pinta-alasta.
Moldovan ensimmäinen kansallispuisto Ala-Dnestrin kansallispuisto valmistui vuonna 2016. Se sijaitsee Dnestrjoen varrella lähellä Ukrainan rajaa, ja sen pinta-alaksi tulee noin 500 neliökilometriä. Maassa on jo muita suojelualueita, kuten Codrun luonnonsuojelualue, jossa on tavattu 924 kasvilajia, 138 lintulajia ja 45 nisäkäslajia.
Heidi Gan
Heidi Gan (s. 8. lokakuuta 1988 Adelaide, Etelä-Australia, Australia) on malesialainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja jäi 16. sijalle naisten 10 kilometrin avovesiuinnissa. Ganilla on Malesian lisäksi myös Australian kansalaisuus, ja hän opiskelee oikeus- ja kauppatieteitä Länsi-Australian yliopistossa.
Moldova
Suurimmat kaupungit
Oheisessa kartassa on esitetty Moldovan kaikkien yli 10 000 asukkaan kaupunkien sijainti, sekä tätä pienemmät piirikeskukset. Kaikkiaan Moldovassa on 66 kaupunkia (2014).
Historia
thumb|240px|[[Tapani III Suuri, Moldovan ruhtinas 1400-luvun loppupuolella]] thumb|240px|Vuoden 2009 levottomuuksia Chișinăussa
Varhaiset vaiheet
Moldovan kulttuuriperintö alkaa ajoilta, jolloin Rooman valtakunta valloitti Daakian ja valloittajien vaikutteet sekoittuivat paikallisiin perinteisiin. Roomalaisten jälkeen alueen yli pyyhkäisi monia usein väkivaltaisia kansoja: hunnit, itägootit, bulgaarit, madjaarit ja mongolit. 1200-luvulla Unkari linnoitti aluetta Siretuljoelle asti ja hallitsi sitä kunnes 1349 ruhtinas Bogdan perusti Moldovan ruhtinaskunnan. Sitä kutsuttiin aluksi Bogdaniaksi, ja se ulottui Karpaateilta Dnestrjoelle. Sen nimeksi annettiin Moldova nykyisin Romanialle kuuluvan Moldovajoen mukaan.
Ruhtinaskunnasta vieraan vallan alle
1400-luvun loppupuolella osmanit lisäsivät painetta Kaakkois-Euroopassa. Vaikka Tapani III Suuri voitti useita taisteluita, Moldovan ruhtinaskunta joutui lopulta alistumaan vuonna 1512 osmanien imperiumin vasallivaltioksi. Vuonna 1775 itävaltalaiset valtasivat Pohjois-Moldovan ja liittivät sen valtakuntaansa Bukovinan nimellä. Venäjä puolestaan liitti vuonna 1812 Moldovasta itseensä Prutjoen itäpuoliset osat. Tämä Venäjän valtakunnassa Bessarabiana tunnettu alue vastasi suurimmalta osin nykyistä Moldovan tasavaltaa. Moldovan itsenäisenä säilynyt länsiosa yhdistyi Valakian ruhtinaskunnan kanssa 1861 ja muodosti uuden Romanian valtion.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1918 Bessarabia liittyi yhdessä Bukovinan ja Transilvanian kanssa Romaniaan.
Neuvostoaika
Toisen maailmansodan yhteydessä Neuvostoliitto liitti Bessarabian itseensä. Pohjois-Bukovina ja kaistale Mustanmeren rannikkoa liitettiin suoraan Ukrainan neuvostotasavaltaan. Valtaosa Bessarabiasta yhdistettiin kuitenkin Dnestrjoen itäpuolisen, Ukrainan SNT:n alaisen Moldovan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan kanssa Moldovan sosialistiseksi neuvostotasavallaksi. Mustanmeren rannikko liitettiin Ukrainan neuvostotasavaltaan, jolloin Moldovasta tuli sisämaavaltio.
Kesäkuussa 1941 saksalaiset ja romanialaiset hyökkäsivät Moldovan ja Ukrainan neuvostotasavaltoihin. Saksalaiset antoivat aseveljelleen Romanialle entisen Bessarabian lisäksi kaistaleen Dnestrjoen toiselta puolelta, jonka romanialaiset nimesivät Transnistrian kuvernementiksi. Järjestely jatkui vuoteen 1944 asti, jolloin Neuvostoliitto valtasi Trasnistrian ja Bessarabian takaisin. Ne siirtyivät virallisesti osaksi Neuvostoliittoa vuonna 1947, ja vanhat rajat ja venäläisperäiset paikannimet palautettiin käyttöön. Sodan jälkeen alkoi voimakas venäläistämispolitiikka, ja siteitä Romaniaan pyrittiin häivyttämään. Etnisiä venäläisiä ja ukrainalaisia rohkaistiin muuttamaan varsinkin Transnistrian alueelle, ja romaniasta eriytetyssä moldovan kielessä otettiin käyttöön kyrilliset kirjaimet. Leonid Brežnev toimi Moldovan kommunistisen puolueen pääsihteerinä 1950–1952, ja valtakaudellaan hän tukahdutti romanialaisten kapinayrityksen. Vasta Mihail Gorbatšovin perestroikan aikana kansallismielisten tuntojen ilmaiseminen vapautui.
Itsenäisyys
Moldovan sosialistinen neuvostotasavalta julistautui itsenäiseksi vuonna 1991 nimellä Moldovan tasavalta. Nuoren valtion ensimmäinen presidentti Mircea Snegur käytti ilmaisuja, jotka liittivät maan Romanian yhteyteen, mutta vastusti silti välitöntä yhdistymistä Romaniaan. Moldovan kansanrintama hajosi kysymyksen vuoksi, ja Snegur lähti itsenäisenä ehdokkaana lokakuun 1991 vaaleihin ja voitti ne. Liittymisinnostus katosi nopeasti – joidenkin kyselyjen mukaan 70 prosenttia vastusti yhdistymistä 1992 – ja Moldova alkoi etääntyä Romaniasta. Transnistrian alueen separatistit julistautuivat erilliseksi valtioksi 1990, ja venäläisjoukot tukivat alueen itsenäisyyttä. Vuonna 1992 solmittiin aselepo. Myös kristityt turkinsukuiset gagauzit ovat hakeneet itsenäisyyttä, ja heidän alueilleen on myönnetty autonomia. Vuonna 1994 hyväksytyssä uudessa perustuslaissa maan viralliseksi kieleksi määriteltiin romanian sijaan moldova.
Tyytymättömyys maan tilaan johti kommunistipuolueen murskaavaan vaalivoittoon 2001; se sai 71 edustajanpaikkaa 101:stä, ja presidentiksi nousi kommunisti Vladimir Voronin. Voronin lisäsi varoja sosiaaliturvaan ja jatkoi Lucinschin yksityistämisohjelmaa. Voroninin kaudella välit Romaniaan huononivat edelleen. Vuonna 2003 maa vetäytyi Venäjän neuvottelemasta liittovaltiosopimuksesta Transnistrian kanssa.
Huhtikuun 2009 vaaleissa hallitseva kommunistipuolue sai parlamenttiin enemmistön mutta ei presidentin nimittämiseen tarvittavaa määräenemmistöä. Hävinneet puolueet ryhtyivät mielenosoitukseen, joka kääntyi väkivaltaiseksi mellakaksi ja presidentinkanslian ja parlamentin ryöstelyksi. Voronin syytti mellakoiden lietsomisesta Romanian hallitusta. Kun hallitusta ja presidenttiä ei saatu nimitettyä, vaalit uusittiin heinäkuussa. Venäjä ja Kiina lupasivat uusintavaalien alla suuria lainoja, minkä arveltiin auttavan kommunisteja. Kommunistit kuitenkin menettivät enemmistön. Marraskuun 2010 vaaleissa kommunistit menettivät edelleen paikkoja, ja virkaa toimittavaksi presidentiksi nousi Marian Lupu. Viimein 16. maaliskuuta 2012 parlamentti onnistui valitsemaan presidentiksi pitkän linjan juristin, eurooppamyönteisen Nicolae Timoftin.
Joulukuussa 2016 presidentiksi valittu Venäjä-mielinen Igor Dodon hyllytettiin 9. kesäkuuta 2019 hallituskriisin vuoksi. Hän ei muodostanut hallitusta määräaikaan mennessä, ja oikeuden päätöksellä hänen määräajan jälkeen muodostamansa Maia Sandun johtama hallitus todettiin laittomaksi. Parlamentti määrättiin hajotettavaksi ja uudet vaalit järjestettäväksi 6. syyskuuta. Väliaikaiseksi presidentiksi nostettiin aiempi pääministeri Pavel Filip. Marraskuussa 2020 pidetyissä vaaleissa presidentiksi nousi Maia Sandu, joka voitti vaalien toisella kierroksella Igor Dodonin saamalla 58 prosenttia äänistä.
Politiikka
pienoiskuva|Moldovan presidentti (2020–) [[Maia Sandu.]] Moldova on tasavalta, jonka valtionpäämies on presidentti. Presidentin valtaoikeudet ovat kuitenkin pienemmät kuin parlamentin ja hallituksen. Parlamenttiin valitaan 101 edustajaa suhteellisella vaalitavalla nelivuotiskaudeksi. Presidentti valitaan kaksikierroksisilla suorilla kansanvaaleilla niin ikään neljän vuoden välein (vuosina 2000–16 presidentin valitsi perustuslain mukaan parlamentti). Presidentti puolestaan nimittää hallitusta johtavan pääministerin. Hallitus on vastuussa Moldovan sisä- ja ulkopolitiikasta.
Parlamentti ja puolueet
Moldovan puoluekenttä on hajanainen ja vakiintumaton. Puolueet ovat usein kasaantuneet karismaattisen johtajansa ympärille. Geopoliittiset puolueet voidaan jakaa Venäjä- ja länsimyönteisiin. Poliittisesti kansa jakautuu myös niin sanottuihin moldovisteihin ja unionisteihin. Vasemmistopuolueet ja venäläisvähemmistöt kannattavat moldovismia eli moldovalaisten ja romanialaisten etnistä eroa, kun taas monet moldovialaiset, moldovanromanialaiset ja oikeistopuolueet kannattavat yhtenäistä romanialaista kieltä ja kulttuuria. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Moldovan tasavallan sosialistipuolue sai eniten ääniä ja 35 paikkaa parlamenttiin. Seuraavaksi suurimmat puolueet olivat Moldovan demokraattipuolue (30 paikka) ja Toiminta ja solidaarisuus (26 paikkaa).
Separatismi
Moldovan sisällä on kaksi separatistista aluetta. Dnestrjoen vasemmalla rannalla joen itäpuolella sijaitsee de facto itsenäinen Transnistria, jolla on oma poliisi ja asevoimat, ja sitä tukevat alueelle sijoitetut venäläiset asevoimat. Valtiolla ei kuitenkaan ole kansainvälistä tunnustusta. Moldovan eteläosassa puolestaan on Gagauzian autonominen alue. Transnistria on hylännyt kaikki Moldovan ehdottamat erityisasemat Moldovan valtion sisällä ja jatkaa itsenäisenä toimijana. Vuonna 1990 itsenäistynyt Gagauzia puolestaan liittyi takaisin Moldovaan neljä vuotta myöhemmin.
Köyhyys ja maastamuutto
Vuonna 2003 arvioitiin, että viidesosa moldovalaisista työskenteli ulkomailla. Maan köyhyys on johtanut myös ihmiskauppaan. Sen kitkemiseksi maa toivoo kansainvälistä yhteistyötä esimerkiksi Euroopan unionin kanssa, ja maa on allekirjoittanut ja ratifioinut ihmiskaupan kieltävän ja sen kitkemiseen pyrkivän Palermon sopimuksen. Ongelma on kuitenkin se, että Moldovan viranomaisten tosiasiallinen toimivalta ei ulotu yksipuolisella julistuksella maasta irtautuneen Transnistrian alueelle, ja sitä kautta ihmiskauppa voi käytännössä onnistua.
Vuonna 2018 julkaistun kyselyn mukaan puolet moldovalaisista haluaisi muuttaa maasta. Yleisimmät syyt olivat köyhyys, huoli lasten tulevaisuudesta ja luottamuspula maan oikeuslaitokseen. Maastamuuttoa helpottaa se, että melkein joka kolmannella moldovalaisella on Romanian passi, mikä mahdollistaa vapaan liikkuvuuden EU:n alueella. Tammikuussa 2020 Moldovan ulkoministeri Aureliu Ciocoi kertoi, että poliitikoilla on noin vuosikymmen aikaa ratkaista maastamuutto-ongelma, jotta Moldova voisi säilyä "elinkelpoisena maana". Muuttoliike suuntautui vielä 2000-luvun puoleen väliin saakka pääsääntöisesti Venäjälle, mutta on sittemmin vaihtunut entistä enemmän kohti Eurooppaa.
Liittyminen Romaniaan
Sekä Romaniassa että Moldovassa on ryhmiä, joiden mukaan Moldovan tulisi liittyä Romaniaan. Aatteen kantava teema on Suur-Romania (rom. România Mare). Vuonna 2019 julkaistun kyselyn mukaan, "mikäli kansanäänestys pidettäisiin ensi sunnuntaina", 34% äänestäisi Romaniaan liittymisen puolesta, 54% vastaan ja 8% ei osannut sanoa. Samassa kyselyssä selvitettiin myös halukkuutta liittyä Euroopan unioniin (58% äänestäisi puolesta) tai Euraasian unioniin (50% äänestäisi puolesta). Naton kannatus jäi vähäiseksi (22% äänestäisi puolesta).
Moldovalaisista puolueista yhdistymistä kannattavat Kansallinen yhtenäisyyspuolue (PUN), Liberaalipuolue (PL), Kansallinen liberaalipuolue (PNL) ja liberaalidemokraatit (PLDM).
Alue- ja paikallishallinto
Moldova jakautuu 32 hallintopiiriin (raioane, yksikkö raion), kolmeen itsehallinnolliseen kaupunkipiiriin (municipiilor, yksikkö municipiul: Chișinău, Bălți ja Bender eli Tighina), yhteen itsehallinnolliseen alueeseen (Gagauzia) ja yhteen Moldovasta irtautuneeksi julistautuneeseen alueelliseen yksikköön, Transnistriaan. Myös Gagauzian ja Transnistrian keskuksilla (Cahul ja Tiraspol) on kaupunkipiirin asema.
Talous
thumb|240px|Hevoskärryt Moldovan maaseudulla. thumb|240px|Moldovalainen yhden leun seteli.
Bruttokansantuotteella (BKT) mitaten Moldova on Euroopan köyhimpiä valtioita. Vuonna 2009 sen väestöstä 26,3 prosenttia eli köyhyysrajan alapuolella eli alle kahdella dollarilla päivässä. Moldovan valuutta on leu (MDL), joka jakaantuu sataan baniin. Toukokuun lopulla 2021 yhdellä eurolla sai noin 21,6 leuta. Valtion ostovoimakorjattu bruttokansantuote vuonna 2019 oli 38,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria eli 4 464 dollaria henkeä kohti. Inflaatio vuonna 2019 oli 4,8 prosenttia. Maan tärkeimmät luonnonvarat ovat ruskohiili, fosforiitti, kalkkikivi ja viljelysmaa.
Moldovan tärkeimpiin teollisuustuotteisiin kuuluvat elintarvikkeet, maatalouskoneet, jääkaapit, pakastimet, pesukoneet, kengät ja tekstiilit. Tärkeimmät vientituotteet ovat viini, elintarvikkeet, tekstiilit, koneet ja laitteet, kun taas maahan tuodaan öljyä ja kaasua, koneita ja laitteita, kemianteollisuuden tuotteita, tekstiilejä, metalleja ja metallituotteita. Merkittävimmät kauppakumppanit ovat Venäjä, Ukraina, Romania, Saksa ja Italia.
CIA:n arvion mukaan vuonna 2017 maatalous työllisti 32,3 prosenttia työvoimasta ja tuotti 17,7 prosenttia bruttokansantuotteesta. Maaperä on ilmeisesti Euroopan hedelmällisintä mustaamultaa, mutta maanviljely on nykyään tehotonta, sillä maanviljelyskoneet ja -laitteet ovat verrattain vanhoja. Lannoitteista ja muista maataloudessa käytettävistä kemikaaleista on puutetta, ja monin paikoin viljely täyttää luomuviljelyn ehdot. Maanviljely kärsii lisäksi työvoimapulasta maaseutuväestön hakeuduttua laajoin joukoin töihin pääkaupunkiin ja ulkomaille. Maalle tärkeä viininviljely ja tuotanto kärsi pahoin Venäjän huhtikuussa 2006 asettamista moldovalaisten ja georgialaisten alkoholituotteiden tuontikielloista. Tuontikieltoja perusteltiin terveydellisillä syillä, mutta länsieurooppalaisen lehdistön mukaan syyt olivat poliittiset.
Moldovalla on EU:n kanssa kauppaa helpottava ATP-sopimus (Autonomous Trade Preferences to Moldova). Noin puolet ulkomaankaupasta kohdistuukin EU:n alueelle. Maa kuuluu myös Itsenäisten valtioiden yhteisöön (IVY), ja se liittyi 26. heinäkuuta 2001 Maailman kauppajärjestön (WTO) jäseneksi. Monen muun entisen neuvostotasavallan tavoin maan taloutta yksityistettiin aluksi valikoiden, ja siten maahan muodostui hyvin rikkaiden henkilöiden oligarkia.
Maahan yritetään houkutella ulkomaisia yrityksiä ja sijoituksia alhaisella yritysverotuksella (voittovero 15 prosenttia). Arvonlisäverotus on yleisesti 20 prosentissa, mutta se on alennettu tai poistettu kokonaan monilta maan infrastruktuurille tärkeiltä tuotteilta, samoin kuin elintarvikkeilta. Yritystoimintaa suosisi varmasti myös maan erittäin alhainen palkkataso (vuonna 2008 keskipalkka oli noin 188 euroa kuukaudessa). Tammikuussa 2014 keskipalkka oli Moldovassa noin 207 euroa (3777,4 MDL).
Vuonna 2015 paljastui, että maan pankeista oli kadonnut 900 miljoonan euron arvosta varoja. Tapaus heikensi maan valuuttaa ja elinoloja ja johti pääministeri Chiril Gaburicin eroon.
Liikenne
Moldovassa on 11 lentokenttää, joista yhdellä on yli kolme kilometriä pitkä kiitotie. Päälentoasema on Chișinăun kansainvälinen lentoasema. Rautatietä on 1 190 kilometriä ja päällystettyä maantietä 8 810 kilometriä. Vesiväyliä on 558 kilometriä Tonava-, Dnestr- ja Prut-joilla.
Rautatieliikenteestä vastaa valtiollinen, liikenne- ja viestintäministeriön ohjauksessa oleva Moldovan rautatiet. Sillä on säännöllistä henkilöjunaliikennettä Romaniaan, Ukrainaan, Valko-Venäjälle ja Venäjälle. Rautatieverkon ydin on luotu jo 1800-luvulla, esimerkiksi liikenne Chişinăuhun aloitettiin vuonna 1871. Rataverkkoa käytetään etenkin rahtiliikenteeseen.
Väestö
thumb|200px|[[Căprianan luostari Moldovassa]]
Vuoden 2014 alun väkiluvuksi arvioitiin 4 062 700, josta 3 557 600 henkeä oli Moldovassa (ilman Transnistriaa) ja 505 153 Transnistrian puolella. Vuoden 2004 väestönlaskennassa etnisiä moldovalaisia ja romanialaisia oli 78,2 prosenttia, ukrainalaisia 8,4 prosenttia, venäläisiä 5,8 prosenttia, gagauzeja 4,4 prosenttia, bulgarialaisia 1,9 prosenttia ja muita 1,3 prosenttia väestöstä. Virallinen kieli on romania, jota puhuu 72 prosenttia väestöstä. Perustuslain mukaan virallisen kielen nimi on moldova, mutta perustuslakituomioistuin on vuonna 2013 annetussa ratkaisussaan pättänyt, että nimitys romanian kieli menee tämän edelle, koska sitä on käytetty Moldovan itsenäisyysjulistuksessa, joka on perustuslakia ylempi .
Vuoden 2004 väestölaskennassa ortodokseja on 93,3 prosenttia ja baptisteja 1,0 prosenttia väestöstä. Muita uskontoja on 2,2 prosenttia. Uskonnottomia 1,4 prosenttia ja 2,2 prosenttia ei kertonut kantaansa.
Vuonna 2021 arvioitu vastasyntyneiden eliniänodote on miehille 68,3 vuotta, naisille 76,3 vuotta.
Kulttuuri
thumb|200px|[[Mihai Eminescu, Moldovan ja Romanian kansallisrunoilija]] thumb|200px|Moldovalaista ruokaa: [[sarma-kaalikääryleitä hapankaalin ja mămăligăn kera.]]
Moldovan alue on kuulunut alueen suurempien kulttuurien valtapiireihin vuorotellen, ja sen oma kulttuuri on saanut vaikutteita niin idästä, lännestä kuin etelästäkin. Moldovalaiseen ruokaperinteeseen kuuluvat monet kasvisruoat, kana ja lampaanliha. Vuohenmaidosta tehtyä juustoa, brynzaa, syödään sellaisenaan ja käytetään ruoanvalmistuksessa. Toinen perinneherkku on polentaa muistuttava maissileipä, mamaliga.
Perinteinen kulttuuri on erityisesti voimissaan perhejuhlissa kuten häissä ja ristiäisissä. Niissä tanssitaan perinteistä piiritanssia, horaa, ja soitetaan kansanmusiikkia. Perinteisiä musiikki-instrumentteja ovat timbaalit, cimpoi, fluer, nai, cobza ja toba. Lauluperinnettä edustavat lähes 2000 vuotta vanha lyyrinen surulaulu doina sekä colinda-laulut, joita esitetään kulkien ovelta ovelle joskus kansallis- tai roolipukuihin pukeutuneina.
Viiniköynnös on kasvanut Moldovan alueella jo kauan, ja keskiajalla siitä tuli maan merkittävin vientituote. Viininviljelyyn liittyvät perinteet ja sen säilyttämiseen ja nauttimiseen liittyvät keramiikka-astiat ovat säilyneet hyvin Moldovassa. Muita perinteisiä käsityön lajeja ovat puukaiverrukset ja kirjonta.
Tapani III Suuri rakennutti monia hienoja luostareita ympäri Moldovaa 1400-luvulla. Hän on Moldovan kansallissankari, jonka patsas on keskellä Chișinăuta. Hänen mukaansa on nimetty katuja, ja hänen kuvansa koristaa seteleitä.
O-Zone on kolmen moldovalaismiehen muodostama eurodance-yhtye, joka nousi suosioon ympäri Eurooppaa vuosina 2003–2005 kappaleellaan Dragostea din tei (ns. maija hii maija huu). Vuonna 2010 se kutsuttiin Moldovan Euroviisukarsintoihin.
Urheilu
Olympialaisiin maa on osallistunut itsenäisenä valtiona vuodesta 1994 alkaen. Sillä on seitsemän olympiamitalia kahdeksan urheilijan tuomana. Mitalisteja ovat nyrkkeilijät Vaeceslav Gojan ja Vitalie Grușac, ampuja Oleg Moldovan, painija Sergei Mureico, melojat Nicolae Juravschi ja Victor Reneischi sekä painonnostajat Anatoli Ciricu ja Cristina Iovu.
Media
Media jakautuu Moldovassa kielellisten rajojen mukaan romanian- ja venäjänkielisiin medioihin. Tämä näkyy myös poliittisessa jaossa: länsi- ja Venäjä-mielisiin.
Moldovan yleisradioyhtiö on nimeltään Teleradio-Moldova ja se on perustettu 1939 nimellä Radio Basarabia. Se syntyi vastaiskuna Radio Tiraspolille, joka lähetti Romania-vastaista ohjelmaa nykyisen Transnistrian alueella jo 1930-luvulta alkaen. Nykyisin yhtiöllä on kaksi televisiokanavaa (Moldova 1 ja Moldova 2) ja kolme radiokanavaa (Radio Moldova, Radio Tineret, Radio Muzical).
Internetiä käyttää 71 prosenttia väestöstä. Suosituimpia sosiaalisia medioita ovat Facebook, Odnoklassniki ja Instagram.
Kiira (taruolento)
Kiira eli piharikko on useilla Itä- ja Länsi-Suomen alueilla suomalaisessa kansanperinteessä tunnettu paha, pihapiirissä vaikuttanut uskomusolento. Kiira tuli toisinaan asumaan talon pihapiiriin, ja tämä paha karkotettiin piinaviikon torstaina eli kiirastorstaina.
Kustaa Vilkuna toteaa teoksessa Vuotuinen ajantieto laajan, lähinnä Savosta, Pohjois-Karjalasta sekä Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalta kerätyn aineiston perusteella, että kiiraa ajettiin tai vedettiin erilaisilla sanonnoilla ja liikkumalla juosten tai rauhallisemmin talon tai navetan ympäri sekä kuljettaen mukana kaikkia mahdollisia karkottavia aineksia, kuten väkeväntuoksuista tervansavua, palavien vanhojen nahkapalojen käryä, teräviä tai tulessa olleita rautaesineitä ja metallin ääntä, mahdollisesti virtsaakin.
Taloa kierrettäessä palavan terva-astian ja muun vedettävän kuorman kanssa on saatettu hokea esimerkiksi loitsua Kits kiira metsään! tai Kitis kiira metsään, tulta suuhun, savua sieraimiin, seipäällä selkään, lapiolla lautaselle tai Kitis kiira mehtään, peltoin perätse, aitain alatse, tai Kitis kiira metsään, piharikko pellonpäähän. Paikoin tämä kiiran karkotus on ollut luonteeltaan näytelmän tai leikin kaltaista, jossa toinen osallistuja kyseli karkottajalta, mitä tämä oli ajamassa tai tekemässä, jonka vastauksena karkottaja kertoi karkottavansa kiiraa. Erityisesti Pohjois-Savossa talon tai navetan ympäri saatettiin juosta lehmänkello kaulassa. Karkotus saattoi helposti muuttua sisällä tuvassa tai pellolla toteutetuksi lasten juoksuleikiksi.
Vilkunan mukaan vanhan kansan tavallisin selitys kiiran ajamiselle on, että näin menetellen käärmet eivät tulleet kesällä pihaan. Yleisemmin on selitetty esimerkiksi, "ettei paha pääsisi talloon pillojaan tekemään" (Virrat), tai että "pahat henget pakenisivat seudulta pois" (Pielavesi).
Kiira on Vilkunan mukaan jäänyt kansalle epäselväksi olennoksi. Tavan takana on hänen mukaansa ilmeisesti vanha katolisaikainen puhdistusmeno. Sananmukaisesti kiirastorstai merkitsisi puhdistustorstaita, ja kristillisesti ajatellen synneistä puhdistautumista. Vanhassa kirkossa kiirastorstai on vuoden 692 Bysantin valtakunnan Consilium quinisextum -kirkolliskokouksen päätöksen mukaan Herran ehtoollisen asettamispäivä.
Vilkunan mukaan Suomen kansa on käsittänyt asiat omalla tavallaan. Vilkuna ehdottaa, että mummojen ja lasten kuljettama käryävä tervatuokkonen voisi vastata vanhan kirkon suitsutusastiaa. Puhdistusta tarkoittavasta kiirasta tuli kaikkien raiskojen esiintymä, joka tuhdilla savulla, terävillä aseilla ja melulla karkotettiin pihasta.
Suomen kielen nimitys kiira on ilmeisesti laina muinaisruotsista. Nykyruotsin vastaava sana on skär 'puhdas'. Sanan johdannainen kiirastorstai on muinaisruotsissa ollut *skīrsla-þoorsdagher ja merkinnyt kiirastorstaita eli oikeastaan puhdistuspäivää. Tällöin katumuksentekijät puhdistettiin pitkän paaston jälkeen synneistä. Puhdistautumista havainnollistettiin poistamalla heidän päältään "tuhkakeskiviikkona" siroteltu tuhka.
Kiirastorstain ohella kiirastuli viittaa puhdistamiseen.
Yrjö V (Hannover)
Yrjö V (27. toukokuuta 1819 Berliini, Preussi – 12. kesäkuuta 1878 Pariisi, Ranska) oli viimeinen Hannoverin kuningas vuosina 1851–1866.
Yrjö V:n isä oli Englannin kuningasperheeseen kuulunut Cumberlandin herttua Ernst August, josta vuonna 1837 tuli Hannoverin kuningas. Yrjö menetti lapsena sairauden seurauksena näön vasemmasta silmästään ja vuonna 1833 onnettomuuden seurauksena myös oikeasta silmästään. Normaalisti täysin sokea perillinen olisi syrjäytetty kruununperimysjärjestyksessä, mutta kuningas Ernst Augustilla ei ollut muita poikia. Isä määräsi vuonna 1842, että valtiollisissa asioissa Yrjön allekirjoituksen varmentaisi aina kaksi todistajaa, jotka valittaisiin kahdentoista luotetun henkilön joukosta. Sokeudesta seuranneen ulkomaailmasta eristymisen on arveltu myötävaikuttaneen siihen, että Yrjö kehitti epärealistisen kuvitelman Welfien ikivanhan dynastian nostamisesta uuteen loistoon ja mahtiin, mikä saneli hänen uhmakkaan politiikkansa. Noustuaan marraskuussa 1851 valtaistuimelle hän nimitti taantumuksellisesta henkilöistä kootun hallituksen ja sivuutti valtiopäivien mielipiteet. Vuonna 1855 hän kumosi vuoden 1848 edistyksellisen perustuslain ja palautti voimaan huomattavasti vanhoillisemman vuoden 1840 perustuslain. Uskonnollisissa kysymyksissä hän edusti jyrkkää puhdasoppisuutta. Opposition vahvistuttua Yrjö joutui syksyllä 1865 nimittämään liberaalin hallituksen.
Yrjö V vastusti Preussin vaikutusvallan kasvua Saksassa. Vuoden 1866 Preussin–Itävallan sodan puhjettua hän asettui Itävallan puolelle ja antoi vastoin valtiopäivien tahtoa kieltävän vastauksen Preussin vaatimukseen Hannoverin puolueettomuudesta. Tämän seurauksena Preussi julisti sodan 16. kesäkuuta ja löi Hannoverin armeijan vain kahdessa viikossa. Hannover antautui 29. kesäkuuta ja 20. syyskuuta koko maa ilmoitettiin liitetyksi Preussiin. Valtakuntansa menettänyt Yrjö asui loppuikänsä maanpaossa, aluksi Itävallan Schönbrunnin linnassa ja Gmundenissa ja vuodesta 1874 Ranskassa. Kuoltuaan hänet haudattiin Windsorin linnan Pyhän Yrjön kappeliin Englantiin.
Yrjö V:n ainoa poika oli Cumberlandin herttua Ernst August.
Sala Burton
thumb|upright|Sala Burton
Sala Burton, o.s. Galante (1. huhtikuuta 1925 Białystok, Puola – 1. helmikuuta 1987 Washington DC, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hänet valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi edustamaan suurta osaa San Franciscosta vuonna 1983; hän suoritti edesmenneen miehensä Phillip Burtonin kesken jääneen kauden loppuun. Uudelleen Sala Burton valittiin edustajaksi vuosina 1984 ja 1986.
Burton oli kiinnostunut politiikasta teini-iästä lähtien. Hän itse pakeni nuorena vanhempiensa kanssa Puolasta natsien miehitysvoimia. Kokemukset näiltä ajoilta saivat Burtonin ymmärtämään politiikan kaikkien asiaksi. Burton tapasikin tulevan miehensä vuonna 1950 Kalifornian nuorten demokraattien toiminnan yhteydessä.
Algerian ilmavoimien lento-onnettomuus 2018
Algerian ilmavoimien lento-onnettomuus 2018 tapahtui 11. huhtikuuta 2018, kun Algerian Boufarikista Béchariin matkalla ollut Algerian ilmavoimien Iljušin Il-76 -kuljetuskone syöksyi pellolle ja syttyi tuleen pian lähdettyään Boufarikista. Lennolla oli 247 matkustajaa ja kymmenen miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa. Uhrit olivat pääosin sotilaita ja heidän perheenjäseniään. Kuolleiden joukossa oli viranomaislähteen mukaan 26 länsisaharalaisen Polisario-vapautusliikkeen jäsentä.
Compton’s Most Wanted
Compton’s Most Wanted (C.M.W.) on yhdysvaltalainen gangsta rap -yhtye. Tha Chill ja Ant Capone perustivat ryhmän 1980-luvun puolivälissä ja pian mukaan liittynyt MC Eiht nousi yhtyeen keulakuvaksi. C.M.W. julkaisi debyyttialbuminsa It's a Compton Thang vuonna 1990. Ryhmää pidetään merkittävänä West Coast hip hopin saralla.
MC Eiht sanoitti yksin ryhmän kolme ensimmäistä albumia.
Aapo Lappalainen
Aapo Lappalainen (s. 3. marraskuuta 1989 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Tampereen Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Lappalainen on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän siirtyi Ilveksestä virallisesti TamU:un yhden kauden mittaisella sopimuksella kaudeksi 2009, mutta oli yhteistyöseurasopimuksen turvin pelannut viisi liigaottelua jo kaudella 2008. Vuonna 2009 Lappalainen voitti TamU:ssa Liigacupin, jonka finaalissa hän pelasi täydet minuutit.
Keväällä 2011 Lappalainen teki sopimuksen Ykkösessä pelaavan FC Hämeenlinnan kanssa liiga-optiolla. Kahden Hämeenlinnassa vietetyn kauden jälkeen Lappalainen palasi kasvattajaseuraansa Ilvekseen 1+1-vuotisella sopimuksella.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1965
Etelä-Afrikan Grand Prix 1965 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. tammikuuta 1965 Prince George Circuit -radalla. Kilpailu oli kauden ensimmäinen, ja sen voitti Jim Clark.
Andalusian lippu
Andalusian lippu on Espanjan Andalusian itsehallintoalueen tunnus. Lipussa on yksi valkoinen ja kaksi vihreää poikkiraitaa ja lipun keskellä olevassa kuviossa on kuvattuna Herkuleen pilarit ja Cádizin leijonat.
Zakaria Labyad
Zakaria Labyad (, s. 9. maaliskuuta 1993 Utrecht, Alankomaat) on marokkolainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Labyad edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Ajaxia.
Maajoukkueura
Labyad aloitti maajoukkueuransa Alankomaiden alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2009. Kaksi vuotta myöhemmin Labyad siirtyi edustamaan vanhempiensa kotimaata Marokkoa ja pelasi vuoden 2011 aikana kymmenen maaottelua Marokon alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa.
Labyad pelasi ensimmäisen maaottelunsa aikuisten tasolla 29. helmikuuta 2012 Marokon kohdatessa harjoitusottelussa Burkina Fason.
Bomb Jack
Bomb Jack on Tehkanin kehittämä tasohyppelypeli, joka on julkaistu vuonna 1984. Pelistä on myös jatko-osa NES:lle nimeltä Mighty Bomb Jack.
Pelaaminen
Pelaajan tehtävä on sammuttaa joka tasosta kaikki pommit yksinkertaisesti koskettamalla niitä. Pelaaja voi osua myös vihollisiin, jolloin hän menettää yhden elämän.
Zavolžsk
Zavolžsk on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vasemmalla rannalla Kinešmaa vastapäätä 113 kilometriä Ivanovosta koilliseen. Kaupunki on Zavolžskin piirin keskus. Siellä on Kostroman ja Galitšin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 11 600 henkeä (vuonna 2008).
Survival International
Survival International on ihmisoikeusjärjestö, joka perustettiin vuonna 1969 edistämään alkuperäiskansojen, heimojen ja eristyksissä elävien ihmisryhmien oikeuksia. Järjestön toimintaan sisältyy muun muassa tiedonlevittämistä, tukihankkeita alkuperäisväestöjen keskuudessa ja lobbausta. Survival International rahoittaa toimintansa vapaaehtoisilla lahjoituksilla, mutta ei hyväksy valtioiden tarjoamaa rahallista tukea.
Järjestö sai alkunsa Robin Hanbury-Tenisonin matkoista, joiden seurauksena hän päätti alkaa puolustamaan maailman suurimpina vähemmistöryhminä pitämiään alkuperäisasukasyhteisöjä. Järjestö pyrkii suojelemaan alkuperäisasukkaita, joiden kulttuuria ja olemassaoloa uhkaavat monet tekijät kuten nyky-yhteiskunnan laajeneminen heidän alueelleen, lähetyssaarnaajien tekemä käännytystyö ja yritysten tekemät maavaltaukset. Vuonna 1989 Survival Internationalille myönnettiin Right Livelihood -palkinto tunnustuksena työstä alkuperäiskansojen oikeuksien, elämän ja itsemääräämisoikeuden suojelemiseksi.
Survival International julkaisi vuonna 2011 kuvia Amatsonin sademetsän alueella havaitusta eristyksissä elävästä alkuperäiskansasta painostaakseen Perun hallitusta estämään laittomat hakkuut, joiden vuoksi alkuperäisväestö joutui pakenemaan asuinalueeltaan. Järjestö on Intiassa pyrkinyt suojelemaan adivasien oikeutta elää tiikeriensuojelualueilla, joilla he ovat eläneet vuosisatoja. Järjestön mukaan heimot ovat eläneet tiikerien kanssa sopusoinnussa pitkään eikä niiden olemassaolo uhkaa tiikereitä mitenkään toisin kuin rikollisjärjestöjen tekemä salametsästys. Survival International myös kehotti Intiaa vuonna 2018 olemaan noutamatta sentinelien surmaaman yhdysvaltalaisen lähetyssaarnaajan John Allen Chaun ruumista, koska sentineleillä ei ole vastustuskykyä ulkopuolisille sairauksille.
Manuel Poppinger
Manuel Poppinger (s. 19. toukokuuta 1989) on itävaltalainen mäkihyppääjä.
Mäkihypyn maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Keski-Euroopan mäkiviikolla 2011 Bischofshofenin osakilpailussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan kahdestoista Kulmin lentomäessä tammikuussa 2014. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seuraavana päivänä Kulmissa kahdeksas. Parhaimmillaan hän on sijoittunut seitsemänneksi Vikersundin lentomäessä helmikuussa 2015.
Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli mukana Itävallan hopeajoukkueessa ja Kulmin lentomäen MM-kilpailuissa 2016 pronssijoukkueessa. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai hopeaa joukkuemäessä 2008.
FS Richelieu (1939)
Richelieu oli Ranskan laivaston Richelieu-luokan taistelulaiva. Alus osallistui toiseen maailmansotaan, jonka alussa se oli Vichyn Ranskan laivastossa.
Valmistus
Alus tilattiin Arsenal de Brestin Le Saloun No 4 telakalla, missä köli laskettiin 22. lokakuuta 1935 eli alle kolme viikkoa siitä kuin sen edeltäjän Dunkerquen keskeneräinen runko oli laskettu vesille. Alus piti valmistaa kolmessa osassa, joten ainoastaan sen 197-metrinen keskiosa valmistettiin telakalla. Keulan 43-metrinen ja perän 8-metrinen osa valmistettiin muualla. Tarvittavat laipiot varmennettiin alusta vesille laskettaessa, jottei vesi pääsisi alukseen. Keskiosa hinattiin Laninonin No 4 telakalle, jossa keula ja peräosat kiinnitettiin 17. tammikuuta 1939.
Aluksen koeajot jatkuivat 31. maaliskuuta - 7. huhtikuuta, jolloin koneisto tuotti jo 100 000 hevosvoimaa. Alukselle asennettiin 11. huhtikuuta ensimmäiset kolme 100 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja katapultti asennettiin 13. huhtikuuta. Aluksen vastaanottotestit aloitettiin 14. huhtikuuta, jolloin tehtiin kolme 18,5 solmun ja kolme 22,5 solmun Brestin eteläpuolella olevan Douarnenezinlahden kierrosta. Sukellusveneiden aiheuttaman vaaran vuoksi alusta saattoivat hävittäjät Albatros ja Vautour. Testien lopulla kokeiltiin ilmatorjunta-aseistusta sekä nostettiin nopeus 30 solmuun, jolloin koneisto tuotti 123 000 hevosvoimaa.
Palvelus
Saksalaisten edettyä Ranskaan alus lähti 18. kesäkuuta 1940 Dakariin hävittäjien Fougueux’n ja Frondeurin saattamina. Alukset saapuivat määränpäähänsä 23. kesäkuuta. Alus puolusti Dakaria 24. syyskuuta liittoutuneiden valtausyritykseltä (operaatio Menace). Se vaurioitui lievästi, ja tilapäiskorjausten jälkeen se oli jälleen merikelpoinen.
Vichyn Ranskan Pohjois-Afrikassa olleiden joukkojen liityttyä 1942 liittoutuneisiin (operaatio Soihtu) alus purjehti New Yorkiin telakalle, mistä se palasi palvelukseen 10. lokakuuta 1943.
Se oli Britannian Kotilaivaston mukana maaliskuuhun 1944, jolloin se siirrettiin Itäiseen laivastoon. Alus osallistui Sabangin ja Surabayan taisteluihin ennen paluutaan Eurooppaan vuoden 1944 lopulla. Alus palasi Tyynelle valtamerelle vuoden 1945 alussa, missä se vietti sodan lopun.
Maailmansodan jälkeen
Japanin antauduttua Richelieu osallistui Ranskan joukkojen siirtoihin Indokiinaan erityisesti Nha Trangiin. Alus lähti paluumatkalle Ranskaan 29. joulukuuta ja se saapui Touloniin 11. helmikuuta 1946. Aluksen rauhan ajan palvelukseen kuuluivat sotaharjoitukset ja laivastovierailut.
Alus siirrettiin koululaivaksi Touloniin 1952. Se siirrettiin Brestiin vuonna 1956, jossa siitä tehtiin majoitusalus 25. toukokuuta. Se siirrettiin reserviin 1958. Alus poistettiin alusluettelosta 16. tammikuuta 1968 ja nimettiin Q432:ksi. Alus romutettiin syyskuussa Genovassa.
Andecavit
pienoiskuva|Andecavien lyöttämiä [[Stateeri|stateereja.]] Andecavit olivat gallialainen heimo, jotka Julius Sacrovir sai yllytettyä kapinaan vuonna 21. Andecavit asuivat Loirejoen laaksossa, joen pohjoisrannalla turoneiden länsipuolella. Andecavien pääkaupunki oli Juliomagus tai Civitas Andecavorum, nykyinen Angers.
Qonaqkənd
Qonaqkənd on taajama Azerbaidžanin Quban piirissä. Se sijaitsee Kaukasusvuoristossa Vəlvələçayn sivujoen varrella 64 kilometriä Qubasta lounaaseen. Asukkaita on 1 600 henkeä (vuonna 2010).
Vuosina 1930–1959 Qonaqkənd oli samannimisen hallintopiirin keskus. Vuonna 1964 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Paikkakunta tunnetaan siellä kudotuista matoista. Seudun kanta-asukkaat ovat tateja.
Clinton-Lewinsky-skandaali
Clinton-Lewinsky-skandaali, myös pelkkä Lewinsky-skandaali, oli poliittinen skandaali Yhdysvalloissa, jonka keskiössä olivat silloinen Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton ja Valkoisen talon harjoittelija Monica Lewinsky. Clintonilla ja Lewinskyllä oli salainen seksisuhde vuosina 1995–1997. Suhde tuli julkisuuteen tammikuussa 1998.
Suhde
Clintonin ja Lewinskyn suhde sai alkunsa marraskuussa 1995 Valkoisessa talossa työntekijälle järjestetyissä yllätysjuhlissa. Juhlien jälkeen Clinton ja Lewinsky tapasivat usein ja jopa viikoittain. Suhteen alkaessa Clinton oli 49-vuotias ja Lewinsky 22-vuotias.
Ilmituleminen
Lewinsky puhui suhteesta Pentagonissa työskennelleen ystävänsä, Linda Trippin, kanssa. Tripp nauhoitti osan Lewinskyn kanssa käyneistä puhelinkeskusteluista ja luovutti nauhoitukset syyttäjä Kenneth Starrille. Drudge Report julkaisi 17. tammikuuta 1998 verkkouutisen, jonka myötä Clintonin ja Lewinskyn suhde tuli julkisesti ilmi.
Clinton kiisti suhteen muun muassa kuuluisalla lausahduksellaan: I did not have sexual relations with that woman (suom. Minulla ei ollut seksuaalista suhdetta sen naisen, neiti Lewinskyn, kanssa).
Seuraukset
Suhteen seurauksena Clintonia vastaan nostettiin virkasyyte oikeuden vastustamisesta ja väärän valan antamisesta. Senaatti ratkaisi asian hylkäämällä kaikki syytteet äänestyksessä.
Suhteen julkisuuteen tulemisen myötä Lewinsky joutui kiusatuksi internetissä ja median edessä julkisesti nöyryytetyksi. Skandaalin tuoma maine vaikeutti muun muassa Lewinskyn mahdollisuuksia saada työpaikka. Nykyisin Lewinsky vastustaa nettikiusaamista ja kampanjoi sitä vastaan.
Bill Clintonin vaimo Hillary Clinton on sanonut vuonna 2018 CBS:n televisiohaastattelussa, että hänen miehensä ei olisi pitänyt erota virastaan skandaalin vuoksi. Clintonin mukaan hänen miehensä toimintaan ei liittynyt vallan väärinkäyttöä. Samana vuonna Bill Clinton totesi haastattelussa, ettei hänen tarvitse pyytää anteeksi Lewinskyltä, vaan julkinen anteeksipyyntö riittää.
Sušani
Sušani on kylä ja maalaiskunta Novgorodin alueen Borovitšin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Borovitšin pohjoispuolella kaupungin välittömässä läheisyydessä. Kunnassa on 2 400 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus
Sušanin kunnan pinta-ala on 134 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Borovitšin piirin Volokin, idässä Progressin, kaakossa Borovitšin ja etelässä Sušilovon kuntiin sekä lännessä Novgorodin alueen Okulovkan piiriin. Kunta sijaitsee Valdain ylängön halkaisevassa Mstajoen laaksossa. Muita jokia ovat Velgija, Sivelba, Jurinka, Soroda, Tišitsa ja Šilokata. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi, hiekka, sora, kalkkikivi ja turve.
Liikenne, talous ja palvelut
Kunnan läpi kulkee Borovitšin, Ljubytinon ja Spasskaja Polistin välinen maantie. Tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous ja puunjalostus. Palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa ja koulua, Volginon kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja kolme lääkintäasemaa.
Nähtävyydet
Seudulta on löydetty useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkejä ovat Gverstjankan ja Tšetvjortkinon kartanoalueet.
Liesjärven kansallispuisto
thumb|[[Tapolanjärvi|Tapolanjärveen laskeva puro Siltalahden tulipaikan pohjoispuolella marraskuussa 2014.]] thumb|[[Liesjärvi (Tammelan Liesjärvi)|Liesjärven ja Kyynärän jakava Kyynäränjuova ja sen ylittävä kävelysilta Kyynäränharjulla marraskuussa 2014.]] thumb|Retkeilijä [[Kaksvetinen|Kaksvetisen rannan pitkospuilla marraskuussa 2014.]] Liesjärven kansallispuisto sijaitsee Kanta-Hämeessä Tammelassa, Someron ja Karkkilan seudulla valtatie 2:n varrella. Se on perustettu vuonna 1956, jonka myötä se kuuluu maamme vanhimpiin puistoihin. Puistoa on laajennettu 1980- ja 2000-luvulla, ja nykyään sen pinta-ala on noin 21 neliökilometriä. Puiston alueella on rakentamatonta rantaviivaa lähes 50 km.
Luonto ja historia
Liesjärven kansallispuisto on perustettu vuonna 1956 vanhoista valtion maista. Metsänvartijatila (nyk. Korteniemen perinnetila) asetettiin puistoon turvaamaan kulttuurimaiseman ja ihmisen luomien katoavien luontotyyppien säilyminen. Puiston ensimmäisenä vartiomiehenä toimi Aarne Lönngrén.
Kansallispuisto on monimuotoista metsää sisältäen jylhiä kuusimetsiä, valoisia puolukkakankaita, suota, harjuja ja kauniita järvumaisemia. Vanhin osa metsää sisältää 180 vuotta vanhoja puita. Tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat Kyynäränharju, Ahonnokan aarniometsä ja Korteniemen perinnetila. Hiekkapohjainen Liesjärvi itsessään ei kuulu Kansallispuistoon, mutta sen saaret ovat suojeltuja.
Ensimmäistä asutusta on havaittu jo kivikaudella. Kivikautinen asuinpaikka löytyy Korteniemen perinnetilan pihapiiristä. Myöhemmin alueella harjoitettiin kaskiviljelyä ja poltettiin tervaa. Vanhoja tervamiilun pohjia on esimerkiksi Korteniemen perinnetilan pihapiirissä nykyisin käytössä olevan lisäksi kaksi: toinen liiterin luona ja toinen Ahopellon ja Peltomaan välillä. Alue päätyi valtion hallintaan vuonna 1878, jolloin valtio valitsi silloisen torpparin Kalle Lönngrénin vartiopiirin metsänvartijaksi. Metsänvartijan velvollisuuksiin kuului kruununmetsien valvonta, metsänhoitajan avustaminen, hakkuiden valvonta ja raatelevaisten eläinten hävitys. Ahonnokan ja Isosaaren aarnialueet suojeltiin säästömetsinä vuonna 1929.
Matkailu
Liesjärven kansallispuistossa on merkatut telttailualueet. Telttailla saa Savilahden tuli- ja telttailupaikalla sekä Peukalolammin laavun ja Kaksvetisen kodan alueella. Lisäksi varattavissa on esteetön Tittilammin varauskeittokatos sekä kaksi vuokratupaa.
Noin kahdeksan kilometrin päässä kansallispuiston pohjoispuolella sijaitsee Villa Erik.
Nähtävyydet
Kansallispuiston alueeseen kuuluu Korteniemen perinnetila, jonka ympäristö on puiston vanhinta osaa. Se on entinen metsänvartijan tila, joka on pyritty entistämään vastaamaan 1910-lukua. Tila on Etelä-Suomen ainoa metsänvartijatila, jonka pihapiiri on säilynyt entisellään alkuperäisenä. Korteniemen perinnetilalla järjestetään tapahtumia, joihin yleisöllä on vapaa pääsy. Tila on avoinna toukokuusta lokakuuhun. Hyviä näköalapaikkoja löytyy Korteniemestä lähiympäristöineen sekä Kyynäränharjulta tai Hyypiönpolulta.
Hans Georg Dehmelt
Hans Georg Dehmelt (9. syyskuuta 1922 Görlitz, Saksa – 7. maaliskuuta 2017 Seattle, Washington, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen fyysikko. Hän ja Wolfgang Paul saivat Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1989 ionikaappauksen löytämisestä.
Dehmelt syntyi Görlitzissä ja aloitti fysiikan opiskelut Breslaun yliopistossa vuonna 1943. Palvellessaan maataansa Ardennien offensiivissä Yhdysvaltain armeija vangitsi hänet. Hänet vapautettiin vuonna 1946 ja hän suuntasi tiensä kohti Göttingenin yliopistoa. Vuonna 1950 hän valmistui filosofian tohtoriksi.
Isla de Alborán
Isla de Alborán on Espanjalle kuuluva pieni saari Alboráninmerellä, läntisellä Välimerellä. Se sijaitsee 39 kilometriä pohjoiseen Marokon rannikolla sijaitsevasta Melillasta ja 48 kilometriä etelään espanjalaisesta Adran satamasta. Saaren lähettyvillä on toinen saari nimeltä Islote de La Nube.
Košer
Košer tai kosher on juutalaisten määräysten (kašrut, ) mukaan valmistettu tai niitä noudattava asia, yleisimmin ruoka tai ruoanvalmistusmenetelmä. Kašrut liittyy myös muihin juutalaisen uskonnon elementteihin kuten Toorakääröön, ovenpielen mezuzaan, aamurukouksessa käytettyihin tefillineihin tai rituaalikylpy mikveen.
Isla de Alborán
Pinta-alaltaan noin seitsemän hehtaarin kokoisella saarella on pieni Espanjan laivaston varuskunta ja automatisoitu majakka. Saari kuuluu hallinnollisesti Almerían maakunnan pääkaupunkiin Almeríaan.
Košer
Aineet
Ruoka-aineet jaetaan Tooran lakien mukaan kolmeen pääryhmään: basari eli lihatuotteet mukaan lukien lintujen liha, chalavi eli maitotuotteet sekä parve tai pareve eli neutraalit tuotteet: kasvikset, hedelmät, kala, munat ja hunaja.
Isla de Alborán
Historia
Isla de Alborán on ollut espanjalaisten hallinnassa vuodesta 1540, jolloin se otettiin Al Boranin johtamilta barbareskeilta Alboránin taistelussa. Saari on saanut nimensä Al Boranin merirosvojoukolta. Tämän jälkeen saarta ovat käyttäneet salakuljettajat. 1800-luvun lopulta vuoteen 1966 saarella asui majakanvartijoita. 1800-luvun lopulla saarella vieraili arkkiherttua Ludwig Salvator. Saaren strategisen sijainnin vuoksi Espanjan hallitus perusti sinne sotilastukikohdan vuonna 1968.
Košer
Aineet
Maaeläimiä koskeva tärkein sääntö sallii syötäväksi vain märehtivät sorkkaeläimet. Tämän säännön mukaan kielletyistä eläimistä mainitaan erikseen märehtimättömät sorkkaeläimet (kuten sika), ruokaansa ”uudestaan pureksivat” (ei välttämättä märehtivät) ei-sorkkaeläimet (kuten jänis) sekä märehtimättömät sorkattomat eläimet. Vielä erikseen kielletään kaikki tassulliset eläimet (kuten karhu) ja maha lähellä maata liikkuvat eläimet (kuten matelijat, sammakkoeläimet, nilviäiset ja lähes kaikki hyönteiset). Hyönteisistä sallittuja ovat sellaiset lajit, joilla on hyppäämiseen erikoistuneet korkeat takajalat (kuten heinäsirkat).
Isla de Alborán
Historia
Marokko on vaatinut saarta itselleen, yhdessä muiden Espanjan Pohjois-Afrikassa sijaitsevien alueiden kanssa.
Košer
Aineet
Vedessä ruokailevista ja lisääntyvistä eläimistä sallittuja ovat vain ne, joilla on sekä evät että suomut. Kiellettyjä ovat siis esimerkiksi rustokalat, vesinisäkkäät ja äyriäiset. Lentävistä eläimistä kiellettyjä ovat selkärankaisia eläimiä syövät petolinnut, haaskansyöjälinnut sekä lepakot.
Isla de Alborán
Luonto
thumb|Isla de Alboránin kartta.
Košer
Aineet
Sallittujenkin eläinten käyttämistä ruoaksi rajoittaa vielä vaatimus oikeasta teurastustavasta (paitsi kalojen kohdalla). Kuolleina löytyneitä tai väärin teurastettuja eläimiä ei saa syödä. Myöskään kiellettyjen lintujen munia tai minkään eläimen verta tai rasvaa ei saa syödä.
Kasveista kiellettyjä aineita ovat ainoastaan alle kolmivuotiaiden puiden hedelmät ja sekaviljeltyjen viljelyalojen tuotteet.
Isla de Alborán
Luonto
Saarella kasvaa kaksi endeemistä asterikasveihin kuuluvaa kasvia: Senecio alboranicus ja Anacyclus alboranensis. Molemmat ovat tiukasti Euroopan unionin lailla suojeltu. Kolmas endeeminen kasvilaji, Diplotaxis siettiana, oli vuonna 1986 jo lähes hävinnyt. Isla de Alboránin kaakkoispuolella elää Corallium rubrum -niminen korallilaji. Lisäksi saaren lähistöllä elää Posidonia oceanica -meriruoholaji.
Košer
Teurastus
Eläimen rituaalista teurastusta kutsutaan šehitaksi. Karja ja siipikarja on teurastettava siten, että yhdellä pitkällä terävällä veitsen vedolla avataan eläimen kaulavaltimo. Tarkoituksena on, että eläin kärsii mahdollisimman vähän ja että sen veri saadaan valutettua mahdollisimman tarkkaan pois.
Teurastetun eläimen sisäelimet tarkistetaan; on nimittäin oltava varmaa että se on ollut terve. Vasta tämän jälkeen eläin voidaan todeta košeriksi.
Isla de Alborán
Luonto
Merellä elää muun muassa merikilpikonnia, delfiinejä, valaita sekä runsaasti eri kalalajeja ja rapuja.
Košer
Teurastus
Ennen ruoaksi valmistamista lihaa liotetaan vedessä ja se peitetään vähäksi aikaa suolaan, jotta veri lähtisi siitä mahdollisimman tarkasti. Eläin myöskin niin sanotusti suonitaan eli osa verisuonista joudutaan poistamaan. Vain nautojen ja lampaiden etupää on kosher (12. kylkiluuhun asti).
Koska teurastus pitää suorittaa tiukasti määrätyllä tavalla rabbin valvonnassa, ei juutalaiseen ruokavalioon kuulu riista. Metsästettyä eläintä ei voida teurastaa rabbin valvonnassa ja laskea siitä välittömästi verta pois. Koska eräs teurastuksen näkökannoista on myös eläimen kärsimyksen minimoiminen, ei juutalaisen ideologian mukaan villieläintä voi vangita muulla tavoin ja suorittaa sen jälkeen teurastusta säädetyllä tavalla.
Ruokailu
pienois|Ruokapakkauksessa oleva ympyröity U on merkki siitä että ruoka on ortodoksien liiton (OU) mukaan košer. pienois|McDonald’s Kosher, [[Buenos Aires (Argentina).]] pienois|Kosher-ravintola [[Pariisissa.]] Tooran käskyn mukaan vasikkaa ei saa keittää äitinsä maidossa, minkä vuoksi liha- ja maitotuotteita ei sekoiteta koskaan keskenään eikä niitä tarjoilla samalla aterialla.
Eri maiden juutalaisten perinteiden välillä on eroja maito- ja liharuokien nauttimisen välisen ajan suhteen. Maidon, voin ja kevyiden juustojen nauttimisen jälkeen riittää useimpien perinteiden mukaan pelkkä suun huuhtelu, toiset pitävät tunnin aikavälin. Lihatuotteiden nauttimisen jälkeen pidetään yleisesti 4–6 tunnin tauko ennen maitoruokien nauttimista perinteestä riippuen. Syynä on se, että liharuoat sulavat hitaasti. Samasta syystä eräiden näkemysten mukaan kypsien juustojenkin jälkeen tulisi odottaa useampia tunteja ennen liharuokien nauttimista. Perinteestä riippuen juutalaiskodissa voi olla erilliset astiat ja jopa ruoanvalmistusvälineet maito- ja liharuoille.