cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karuselli
Allan Herschell Company
Allan Herschell syntyi Skotlannissa ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1870. Hän perusti yhdessä James Armitagen kanssa höyrykattiloita ja muita laitteita valmistaneen yrityksen, jonka nimeksi tuli Armitage Herschell Company. Herschell kiinnostui karuselleista vierailtuaan New Yorkissa vuonna 1882 ja rakensi ensimmäisen steam riding galleryn seuraavana vuonna. Liikekumppanien vastustuksesta huolimatta Herschell jatkoi kokeilujaan ja huomasi karusellin valmistamisen tuottoisaksi. Yrityksen karuselleja myytiin myös ulkomaille, jopa Intiaan.
Herschellin alkuperäinen yritys Armitage Herschell Company teki konkurssin investoituaan liikaa kiinteistöihin, kun pankit kieltäytyivät ottamasta mittavia voittoja talletukseen. Uusi yritys oli aluksi Herschell-Spillman Company ja myöhemmin Allan Herschell Company, joista jälkimmäinen on karuselliyrityksistä ehkä tunnetuin vuosisadan vaihteessa perustetun Philadelphia Toboggan Companyn ohella. Yritys valmisti kaikkiaan yli kolme tuhatta puusta käsin kaiverrettua karusellia.
C. W. Parker
thumb|250px|Karusellihevonen Philadelphia Toboggan Companyn vuonna 1918 valmistamassa karusellissa, joka nykyään sijaitsee Woodland Park Zoo -nimisessä eläintarhassa [[Seattlessa.]]
Kansasiin yrityksensä perustanut Charles Parker oli ensimmäinen Yhdysvaltain länsiosissa toiminut karusellinvalmistaja. Kunnianhimoinen nuorimies aloitti 1880-luvun alussa tyhjästä: yritystoiminta laajeni parissa vuosikymmenessä ampumaradasta ja käytettynä ostetusta karusellista kaikenlaisia huvipuistolaitteita valmistavaksi tehtaaksi. Parker kutsui itseään "huvikuninkaaksi", Amusement King, ja karusellejaan nimellä carry-us-all. Ne olivat kevyitä ja siirrettäviksi tarkoitettuja, joten hevoset suunniteltiin siten, että ne saattoi pinota päällekkäin.
Parkerin karusellihevoset olivat aluksi yksinkertaisia Country Fair -hahmoja: kuljetuksen helpottamiseksi niiden hännät olivat lyhyitä ja koristelu maltillista. Jalat kaiverrettiin mahdollisimman yhdensuuntaisiksi rungon kanssa, ja pää saattoi olla painunut melkein etujalkojen väliin. Myöhemmin yhtiön tyyli sai vaikutteita Coney Island -kaivertajilta: koristelu lisääntyi ja harjat olivat usein hyvinkin tyyliteltyjä, vaikka rakenteessa pyrittiin edelleen keveyteen ja helppoon kuljetettavuuteen. Tyypillisiä teemoja olivat lännenhahmot, kuten intiaanit ja cowboyt, sekä isänmaalliset koristeaiheet. 1900-luvun alussa C. W. Parker Amusement Co. alkoi järjestää joka puolelle maata suuntautuneita kiertueita. Liiketoiminta hiljeni kuitenkin 1920-luvulla. Charles Parker kuoli vuonna 1932 ja jätti yritystoimintansa pojalleen.
Philadelphia Toboggan Company
Philadelphia Toboggan Companyn perustivat Henry Auchy ja Chester Albright vuonna 1903. Yritys valmisti karusellien lisäksi vuoristoratoja ja palkkasi riveihinsä alan taitavimmat kaivertajat. Karusellien tyyli vaihteli siksi vuosien mittaan paljonkin riippuen siitä, kuka toimi kaivertajien esimiehenä – Auchy ja Albright keskittyivät itse lähinnä liiketoimintaan. Philadelphia Toboggan Company valmisti suuria, ylellisesti koristeltuja huvipuistokaruselleja. Se tilasi karusellieläimiä ja -vaunuja myös ulkopuolisilta kaivertajilta. Philadelphia Toboggan Companyn palveluksessa olivat muun muassa John Zalar ja Frank Carretta, jotka veivät karusellien tyyliä mielikuvituksellisempaan Coney Island -suuntaan. Yritys toimii edelleen nimellä Philadelphia Toboggan Coasters.
Karusellihahmot
thumb|250px|Karusellieläimiä, etualalla [[skotlanninpaimenkoira.]]
Karusellimatkustajien istuimiksi kaiverrettujen eläinten ja taruolentojen kirjo on laaja. Ensimmäisissä karuselleissa käytettiin yleensä tavallisia pieniä puuistuimia, mutta ranskalaisten karuselliin omaksumat hevoset saavuttivat laajan suosion ja saivat karusellinvalmistajat hyödyntämään laitteissa myös muuta eläinkuntaa. Karuselleissa on tavattu ainakin käärmeitä, lohikäärmeitä, strutseja, riikinkukkoja, karhuja, sikoja, leijonia, merenneitoja, kentaureja, tiikereitä, apinoita, lehmiä, kanoja, sarvikuonoja, sammakoita, vuohia, kameleita, merihirviöitä, aaseja, hylkeitä, hirvieläimiä, kenguruita, puhveleita, kirahveja, koiria, kissoja, jäniksiä, haikaroita, seeproja, norsuja, kaloja ja joutsenia. Erikoisuutena eläimet saattoivat toisinaan äännellä tai niillä saattoi olla liikkuvia osia, esimerkiksi kieli, raajat tai pää. Useimmiten ne tyytyivät kuitenkin vain liikkumaan hiukan pystysuunnassa. Tämän laukkaliikkeen aikaansaamiseksi patentoitiin monia ratkaisuja, ja aina vain uusia keksittiin olemassa olevien patenttien kiertämiseksi.
Puu oli perinteisten karusellien valtakaudella karusellieläinten pääraaka-aine. Valmistuksessa käytettiin etenkin poppelia, lehmusta ja mäntyä. Satulat ja muut koristeet saattoivat olla myös esimerkiksi lasia, sinkkiä tai tinaa ja hevosten harjat ja hännät olivat usein aitoa hevosen jouhta. Tavallisesti puusta valmistettu karusellieläin on sisältä ontto. Pää ja raajat kaiverrettiin yleensä erikseen, minkä jälkeen hevonen koottiin osista tappiliitoksien ja liiman avulla. Kun karusellien koko kasvoi ja eläimiä tarvittiin yhä enemmän (60–70 hevosen karusellit eivät olleet mitenkään tavattomia), niiden jalat tai vartalot saatettiin tuottaa koneellisesti. Päät kaiverrettiin yleensä kuitenkin käsin.
Matkustajista vanhimpia, nuorimpia ja mukavuudenhaluisimpia varten useimmissa karuselleissa oli myös muutama vaunu, jotka saatettiin muotoilla esimerkiksi autoiksi, gondoleiksi, roomalaisiksi kilpavaunuiksi tai muiksi ajoneuvoiksi. Näiden kaivertajana erityisen tunnetuksi tuli Philadelphia Toboggan Companyn Marcus Illions.
Karusellimusiikki
Musiikki oli mukana karuselleissa sen syntyhetkistä lähtien jo ranskalaisten hevoshuveissa, josta laite sai nimensä. Jo ennen mekaanisen musiikin aikakautta karusellitunnelmaa saatettiin kohottaa elävällä musiikilla. Tyypillinen karusellimusiikki on tunnelmaltaan hilpeää.
Karuselleihin rakennettavat sisäiset mekaaniset urut alkoivat yleistyä 1880-luvun puolivälissä. Kuten itse karusellit, myös urut olivat aluksi käsin veivattavia. Niiden toiminta perustui samaan tekniikkaan kuin esimerkiksi posetiivien: rei'itettyihin kartonki- tai paperiliuskoihin. Karuselliurkujen koko sekä repertuaarin laajuus paranivat mekaanisen musiikin kehityksen myötä, esimerkiksi kun rei'itetyt paperirullat keksittiin korvata yhteen nidotuilla kartonkiliuskoilla. Urut oli usein koristeltu kaiverruksin, ja niihin saattoi kuulua pieniä liikkuvia soittoniekkoja tai muita hahmoja.
Euroopassa mekaanisia urkuja valmistettiin etenkin Ranskassa ja Saksassa. Yhdysvaltalaiset karusellivalmistajat tuottivat urkunsa aluksi Euroopasta, mutta tullien nousu teki tuonnista kannattamatonta ja omaa urkuteollisuutta tarvittiin. Yhdysvaltalaisista urkujen valmistajista tunnetuin oli Rudolph Wurlitzer.
thumb|250px|Yksityiskohta [[Budapestin huvipuiston karusellista.]]
Erikoisia tai tunnettuja karuselleja
Euroopan vanhin yhä toimiva karuselli sijaitsee Prahassa, Letnán puistossa. Se oli toiminnassa yhtäjaksoisesti vuodesta 1892 vuoteen 2004. Tällä hetkellä karusellia korjataan; töiden odotetaan valmistuvan vuoteen 2008 mennessä, jonka jälkeen karuselli avataan jälleen yleisölle. Helsingin Linnanmäen vuonna 1896 Hollannissa valmistettu Karuselli on huvipuiston vanhin laite.
William Henry Dentzel III on rakentanut maailman ensimmäisen aurinkovoimalla toimivan karusellin. Se otettiin käyttöön vuonna 2005 ja toimii Solar Living Institutessa Hoplandissa Kaliforniassa.
Kööpenhaminan Tivolin Himmelskibet on Pohjois-Euroopan korkein karuselli. Se pyörittää matkustajia 80 metrin korkeudessa.
Belfastissa Irlannissa toimi pitkään Mickey Marleyn hevosvetoinen karuselli. Marley veti pientä karuselliaan hevosella ympäri Belfastin katuja lasten iloksi vuoteen 1983 saakka. Siitä tehtiin jopa suosittu laulu Mickey Marley's Roundabout.
Fidel Pagés
pienoiskuva|300x300px| Fidel Pagés vierailulla loukkaantuneen henkilön luona [[Melilla|Melillan sairaalassa.]] Fidel Pagés Miravé (26. tammikuuta 1886 Huesca – 21. syyskuuta 1923 Madrid) oli espanjalainen lääkäri ja sotilashenkilö, joka tunnetaan keksimästä epiduraalipuudutusta. pienoiskuva|300x300px| Fidel Pagésin alkuperäinen piirustus epiduraalipuudutustekniikassa.
Palleroporonjäkälä
Palleroporonjäkälä (Cladonia stellaris) on torvijäkälien sukuun kuuluva hidaskasvuinen pensasjäkälä.
Ulkonäkö
Palleroporonjäkälä muodostaa harmaita tai kellahtavia palleroita. Se kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi.
Elinympäristö ja levinneisyys
Palleroporonjäkälä kasvaa kuivilla mäntykankailla, kallioilla ja tunturipaljakalla. Se on mantereinen laji ja sitä kasvaa koko Suomessa, mutta se on aika harvinainen saaristossa ja poronhoitoalueella. Sitä tavataan myös muualla Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.
Alppihiihto talviolympialaisissa 2014
thumb|right|[[Matthias Mayer]] Alppihiihdossa kilpailtiin Sotšin 2014 talviolympialaisissa 9. – 22. helmikuuta Roza Hutorin alppikeskuksessa. Paikalle yleisöä mahtui 7 500 henkilöä. Tapahtumia oli kymmenen, joista viisi oli miehille ja viisi naisille. Tapahtumia olivat miesten sekä naisten pujottelu, suurpujottelu, supersuurpujottelu, syöksylasku ja alppiyhdistetty.
Kilpailun aikataulu
Ajat ovat (UTC+4).
Mitaliyhteenveto
Useat ikään liittyvät ennätykset alpihiihdossa rikottiin näissä olympialaisissa:
Alluranpunainen
Alluranpunainen, (englanniksi allura red AC) on oranssinpunainen monoatsoväri, jonka E-koodi on E 129 ja kemiallinen kaava C18H14N2Na2O8S2. Se saattaa aiheuttaa allergioita vähemmän kuin muut atsovärit, mutta iho-oireiden riski voi olla tavanomainen. Alluranpunainen korvasi Yhdysvalloissa 1980-luvulla siellä kielletyksi tullutta amaranttia.
Chinchilla
Chinchilla (Chinchilla lanigera) on Etelä-Amerikasta Perun, Bolivian ja Chilen Andeilta kotoisin oleva jyrsijälaji, jota nykyisin pidetään lemmikkinä. Sitä kasvatetaan varsinkin Yhdysvalloissa myös turkistarhoissa. Chinchillaa metsästettiin aiemmin turkin takia niin paljon, että laji on luonnossa nykyisin erittäin uhanalainen. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä "chilentsintsilla".
Ulkonäkö ja koko
Chinchillat ovat pieniä jyrsijöitä, joilla on paksu karva, suuret silmät ja korvat ja pörröinen häntä. Chinchillan turkki on pehmeä ja tuuhea. Yhdestä karvatupesta voi kasvaa noin viisikymmentä karvaa.
Chinchilla painaa noin 0,4-1,0 kilogrammaa. Sen ruumiin pituus on noin 35–40 senttimetriä. Naaraschinchillat ovat uroksia suurempia.
Chinchillan ääntely koostuu monista erilaisista äänistä, joilla se ilmaisee olonsa. Pehmeä kujerrus tarkoittaa tyytyväisyyttä ja leikkimieltä. Toisinaan chinchillat hankaavat hampaitaan syömisen jälkeen ja aivastavat, jos vaikkapa kylpyhiekkaa on mennyt sieraimiin. Kun chinchilla tuntee olevansa vaarassa, se päästää korkean, voimakkaan kiljahduksen, kuten esimerkiksi orava. Joskus se päästää äänekkään sarjan hevosen murahduksia/hirnuntaa muistuttavaa ääntä, joka varoittaa muita chinchilloja vaarasta. Ne käyttävät lähes aina tätä äännähdystä, kun ovat hermostuneita, näkevät pahaa unta tai ovat yksinäisiä.
Elinympäristö ja levinneisyys
Cinchillat elävät Chilen vuoristossa 3000–5000 metrin korkeudessa. Luonnollisessa ympäristössään chinchillat elävät kallioiden koloissa.
Chinchilla elää 1–15-vuotiaaksi. Luontaisia vihollisia ovat haukat, haisunäädät ja kissaeläimet.
Elintavat
Chinchillat ovat sosiaalisia eläimiä, jotka elävät jopa sadan yksilön yhdyskuntina.
Chinchilla on hämärä- ja yöeläin, joka torkkuu päivisin ja vilkastuu alkuillasta. Aamuhämäränkin aikaan chinchilla on vilkkaimmillaan.
Lisääntyminen
Chinchillat voivat synnyttää mihin vuodenaikaan tahansa.
Chinchilla saavuttaa sukukypsyyden n. 3-7 kuukauden ikäisenä. Kiima-aika on n. 30 vuorokauden välein. Niiden kantoaika on 111 päivää, mikä on pitkä aika jyrsijöille. Poikasia syntyy yleensä 1–3 kerralla ja ne syntyvät täysin karvaisina ja silmät avoinna. Poikasten syntymäpaino on noin 30–60 grammaa.
Ravinto
Chinchilla syö luonnossa heinää, lehtiä ja oksia. Lemmikkinä sen pääravintoa on kuivattu heinä, jonka lisäksi tarjotaan kasvispohjaisia puristenappuloita. Jyrsijänä chinchillan hampaat kasvavat koko sen elämän ajan, joten niiden täytyy jyrsiä esimerkiksi puuta. Chinchillan uloste on kuivaa ja pientä. Niitä chinchilla syö samaan tapaan kuin esimerkiksi lemmikkikani, suoraan peräaukon suulta. Tämä on chinchillalle ominaista käytöstä. Yöpapanoiksi kutsutut papanat ovat tärkeitä mm. eläimen ruoansulatukselle sekä oikeanlaisen bakteeritasapainon säilyttämiselle suolistossa.
Chinchilla lemmikkinä
Saaliseläimenä chinchilla on luonnostaan arka, mutta oppii lemmikkinä ollessaan luottamaan ihmisiin.
Chinchillat pitävät hyppelystä ja ahtaista paikoista, joihin kaivautua. Chinchilla ei osaa uida. Chinchilla pienestä koostaan huolimatta voi hypätä todella korkealle, koska sillä on kanin tapaan vahvat takajalat, joilla ponnistaa.
Lemmikkeinä chinchillat virtsaavat yleensä häkkiinsä, elleivät tunne olevansa uhattuina. Naaraschinchilla voi olonsa uhatuksi tuntiessaan suihkauttaa virtsasuihkun "ahdistavaa" tekijää kohden. Joissain tapauksissa naaras saattaa suihkauttaa virtsaa omistajan päälle, jos tämä häiritsee sen rauhaa aikana, jolloin eläin ei siitä pidä. Toisinaan taas yli-innokas uros saa osansa suihkautuksesta, esim. kosiessaan naarasta liiallisesti.
Rm
Rm tarkoittaa seuraavia:
Softcore Jukebox
Softcore Jukebox on englantilaisen elektropop-yhtye Ladytronin kokoama kokoelmalevy. Ladytronin jäsenet ovat valinneet sille musiikkia oman makunsa mukaan. Näiden valintojen lisäksi levyllä on kaksi Ladytronin omaa kappaletta: "Blue Jeans 2.0", joka on uusi versio kappaleesta Blue Jeans, sekä "Oops, Oh My", joka on cover Tweetin kappaleesta. Levy julkaistiin vuonna 2002.
Kuun sirppi
thumb|Kuun sirppi. Valokuva: Bresson Thomas. thumb|Kuun sirppi patsaassa. thumb|Sirppikuu esiintyy yhtenä [[islamin symbolina monen islamilaisen valtion kansallislipussa, kuten Turkin lipussa.]]
Kuun sirppi on kuun vaihe, jolloin vain Kuun kapea reuna näkyy Auringon valaisemana. Kuun sirppi näyttää sirpin muotoiselta, sillä suurin osa Maahan näkyvästä kuunpinnasta on pimeänä. Kapeimman sirppivaiheen aikana näkyy silti himmeästi kuun valaisematonkin osa. Sen mahdollistaa näkyviin "maatamo", Kuuhun Maasta heijastuva auringonvalo.
Kuun sirpin aikaan Aurinko on melko lailla samalla suunnalla kuin Kuu. Sirpin sakarat osoittavat siis aina Auringosta poispäin. Jos sakarat osoittavat vasemmalle (pohjoisella pallonpuoliskolla) on kyseessä kasvava Kuu eli uusikuu, joka alkaa kasvaa täysikuuksi.
Kuun kierto on taivaalla Aurinkoon nähden takaperoinen: se jää jälkeen Auringosta kasvavan Kuun aikana ja näennäisesti lähestyy Aurinkoa pienenevän Kuun aikana.
Pandora (DC Comics)
Pandora on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy DC Comicsin amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran New Comics #5 numerossa kesäkuussa 1936 ja hänet loi Henry Kiefer. Hahmon uusi versio esiintyi Flashpoint #5 tarinassa lokakuussa 2011 ja hänet loivat Geoff Johns ja Andy Kubert. Hahmo perustuu kreikkalaisen mytologian Pandoraan. Hahmo on toiminut Justice League Dark ryhmän jäsenenä. Pandoran omaa nimikkosarjaa Trinity of Sin: Pandora julkaistiin 14 numeroa vuosina 2013-2014 plus New 52's Future's End -kertakuva ja jätti hänen kohtalonsa avoimeksi tarinan jatkokehitystä varten. Tarinasarjassa Pandora aloitti uudelleen kirotun ristiretken tuhotakseen seitsemän kuolemansyntiä.
Taustaa
Alunperin Pandora oli nainen, jonka Hephaestus rakensi kauan sitten ja jonka Olympian jumalat siunasivat Zeuksen käskystä toimimaan kaiken naisellisuuden elävänä ruumiillistuksena. Lopulta Zeus antoi Pandoralle lippaan muistoksi annettavaksi puolisolleen, jota häntä määrättiin olemasta koskaan avaamatta missään olosuhteissa. Lopulta Pandora valitsi Epimetheuksen kumppanikseen ja sai hänet avaamaan lippaan, joka päästi suuren pahuuden maailmaan ja sisälsi toivon voiman laatikossa. Pandora joutui lopulta vaeltamaan maan päällä herjattuna hahmona, kunnes Gaea sulautti hänet takaisin Maahan hänen käskystään.
The New 52 sarjakuvissa Pandora esiintyi "Flashpoint"-tapahtuman päätöksessä. Hän on vastuussa siitä, että Salama (Barry Allen) yhdistää kolme erillistä aikajanaa (DC Universumi, Wildstorm Universumi ja tietyt Vertigo-tarinat) luodakseen uuden universumin, joka näkyy The New 52 -julkaisussa. Tämän tarinan jälkeen Pandora teki cameon esiintyen jokaisen alkuperäisen New 52 -nimikkeen ensimmäisessä numerossa. Pandora nimettiin vasta tammikuussa 2012, jolloin Bob Harras julkaisi teaserin DC Comicsin blogiin ja kertoi hahmon nimen.
Nainen, joka tuli tunnetuksi nimellä Pandora, asui muinaisessa Makedoniassa, noin 8000 eaa. Hänen poikansa oli hyvin sairas, ja hänelle annettiin tehtäväksi etsiä marjoja yrttilääkkeiden valmistamiseksi hänen parantamiseksi. Hänen äitinsä varoitti häntä poikkeamasta polulta, koska hänen tiedettiin tutkivan. Hän löysi kuitenkin oudon kallon muotoisen lippaan, joka vapautti seitsemän kuolemansyntiä maailmaan. Hän jäi tajuttomaksi ja heräsi vasta illalla. Kun hän palasi, henget olivat tuhonneet hänen kylänsä, vääristäen ja turmellen siellä olevia ihmisiä pakottaakseen heidät murhaamaan toisiaan. Erityisesti vihan henki valtasi hänen poikansa. Tämän jälkeen Ikuisuuden piiri kutsui Pandoran tuomittavaksi tämän tekemistä synneistä. Lippaan avaamisesta ja pahan sisällön vapauttamisesta Pandora tuomittiin ikuisuudeksi yksinäisyyteen, jatkuvaan kipuun hänen kasvoilleen ilmestyneiden palavien arpien kautta ja hänelle kerrottiin hänen olevan paha.
Kun Pandora palasi maan päälle tuomionsa jälkeen, kaikki hänen kylässään olivat kuolleet ja heidän henkensä olivat olleet kauan poissa. Hän hautasi heidät ja istui heidän haudoillaan, kunnes puut kasvoivat heidän päälleen, ja sitten hän alkoi kävellä ympäri maailmaa. Aikojen saatossa hän näki henkien vaikutuksen ihmisiin. Hän yritti pelastaa ihmisiä heidän aiheuttamalta tuholta, mutta tajusi pian, että jokaista pelastamaansa henkeä kohden henget tappaisivat vielä monia lisää. Hän siirtyi tuottamaan neuvoja maailman ihmisille, vaikka hänet usein jätettiin huomiotta. Koko ajan henget ilmestyivät hänelle ajoittain, pilkkasivat häntä kutsumalla häntä "äidikseen" ja yrittäen kääntää hänet tukemaan heitä.
Seuraavaksi Pandora kävi vuoropuhelua Phantom Strangerin kanssa. Paljastettiin, että näillä kahdella on yhteys Ikuisuuden piirin kautta, joka oli kironnut heidät kävelemään maan päällä ikuisesti, mutta eivät voineet osallistua sen tapahtumiin. Pandoran alkuperä ja niiden, joista tulee The Question ja Phantom Stranger, selitetään myöhemmin. Ikuisuuden kiertokulku kutsui heidät ikuisuuden kalliolle, ja kolmikko on merkitty "Synnin kolminaiseksi" ja kukin heistä saa rangaistuksen. Paljastetaan myös, että Pandora oli myöhemmin hankkinut lippaan uudelleen A.R.G.U.S. Black Roomista, jossa sitä oli säilytetty muiden mystisten esineiden kanssa.
Ikuisuuden neuvoston viimeinen velho ilmestyy myöhemmin Pandoran eteen ja kertoo hänelle, ettei hän ansainnut hänelle annettua rangaistusta. Kun Pandora kysyy häneltä, kuinka lipas avataan, hän toteaa, että "vain sydämen vahvin tai synkimmät... voivat avata lippaan ja vaatia sen voimaa... ja muuttaa..." ennen kuin hän katoaa salamaniskuun.
Myöhemmin Forever Evil tarinassa Pandoran lippaasta paljastettiin, ettei se ollut lainkaan mystinen esine, vaan laite, jolla päästään Earth-3:een, mikä korostaa Pandoran viattomuutta. Pandora toistui koko Forever Evil: Blight crossover -tapahtuman ajan, joka tapahtui Constantine, Trinity of Sin -titteissä ja Justice League Darkissa. Vierailtuaan taivaassa Justice League Darkin kanssa, Pandora alkaa ymmärtää enemmän todellista luontoaan, jolla on jotain tekemistä valojen kanssa, ja hän paljastaa kyvyn ilmentää itseään paljon voimakkaammassa, kultaisessa enkelimuodossa. Viime kädessä hänen löytämisensä näistä voimista auttaa voittamaan Blightin, voimakkaan pahan kokonaisuuden, joka koostuu ihmiskunnan pimeästä puolesta ja pahuuden potentiaalista.
Trinity of Sin – Pandora: Futures-End tarinassa paljastuu, että "Seitsemän kuolemansyntiä" ovat todellisuudessa osa Pandoraa itseään ja että ne ovat osa loputonta kiertokulkua, joka päättyi siihen, että yksi synneistä voitti ja aiheutti multiversumien romahtamisen ja uudelleenkäynnistymisen. Tällä kertaa kuitenkin Pandoran osa, joka on Toivo, voittaa ja päättää syklin.
DC Universumin 80-sivuisessa Rebirth-erikoissarjassa salaperäinen hyökkääjä murhaa ja hajottaa Pandoran, kun hän antaa ymmärtää, että hän oli vastuussa kaikista synneistä, joista häntä oli syytetty. Tämä hyökkääjä paljastui myöhemmin Tohtori Manhattaniksi.
Pandoran voimat koostuvat kuolemattomuudesta, taikuudesta ja yliluonnollisesta tiedosta. Hän on taitava kamppailulajeissa ja on myös aseiden asiantuntija, jolla on pääsy maagisiin aseisiin. Hän on myös kaikkikielinen. Hän käyttää aseinaan kaksoispistooleja, jotka sisältävät iskupuskureita ja uusia polymeerejä, jotka mahdollistavat hänelle nollapotkaisut. Hän käyttää myös heittoveitsiä, joissa on Semtex-räjähdettä kahvoissa sekä Kusarigamaa.
Kainun institutti
240px|right|thumb|Kveeni-instituutti. Kainun institutti - Kvensk institutt on kansallinen kveenin (kainun) kielen ja kulttuurin keskus. Kveeni-instituutti avattiin virallisesti vuonna 2007. Kveeni-instituutti sijaitsee Norjassa Pyssyjoella Porsangin kunnassa. Instituutin työtehtäviin kuuluvat kveenin kieliraadin hallinnointi sekä kielestä ja kulttuurista tiedottaminen. Keskeisinä päämäärinä on kehittää, dokumentoida ja tehdä tunnetuksi kveenin kieltä ja kulttuuria sekä edistää kielen käyttöä yhteiskunnassa. Kveeni-instituutti myös myy kveeniläisyyteen liittyviä tuotteita ja tuottaa sisältöä YouTubeen.
Heijarinkivi
Heijarinkivi on Virolahden kirkonkylässä noin 650 metriä Virolahden kirkosta luoteeseen sijaitseva vuoden 1721 Uudenkaupungin rauhan rajakivi.
Kivi on korkeudeltaan kolme metriä ja pituudeltaan kuusi metriä. Kivin koillissivulla on venäläisten tekemä hakkausmerkintä, jossa on vuosiluku 1722. Ruotsalaisia hakkausmerkintöjä kivessä ei ole.
Uudenkaupungin rauhan rajankäynnistä on Virolahdella säilynyt Heijarinkiven lisäksi yhdeksän muuta rajakiveä: Hurppu, Itäkivi, Everstienkivi, Kirkkotien kivi, Alapihlajan kivi, Sahantauksen kivi, Lepkankaan kivi, Kallionpellon kivi ja Käyhkäntien kivi.
Citroën ZX
Vuonna 1994 ZX koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudet puskurit ja suuremman etusäleikön. vasen|pienoiskuva|Citroën ZX Break
Dieselmoottorit Hakasulkeissa olevat arvot automaattivaihteistolla varustetuilla malleilla
Parc/Parkin metroasema
Parc (Park) on Brysselin metron asema Brysselin kaupungin alueella. Sitä käyttävät linjojen 1 ja 5 junat.
Asema avattiin vuonna 1969, jolloin sitä käyttivät raitiovaunut. Metrojunat linjalla otettiin käyttöön vuonna 1976.
Koison talo
Koison talo oli arkkitehti Berndt Blomin piirtämä, vuonna 1895 rakennettu suuri puutalo Tampereella osoitteessa Hämeenpuisto 23 (ent. Itäinen Puistokatu 23). Sitä on pidetty Tampereen huomattavimpana nikkarityylisenä rakennuksena. Koristeellisen talon rakennutti puuseppämestari Karl K. Tallqvist, jolla oli kaupungin ensimmäinen koneellinen puusepänliike tontin sisäpihalla sijainneessa kolmikerroksisessa kivirakennuksessa.
Puutalo suunniteltiin alun perin Tampereen kauppaoppilaitoksen käyttöön. Se toimi siinä vuokralaisena tammikuuhun 1910 asti. Tallqvistin kuoleman jälkeen, vuonna 1903, hänen puusepänliikkeensä omistajaksi tuli osakeyhtiö, josta kehittyi sittemmin Höyrypuuseppä Oy. Yhtiö siirsi toimintansa Santalahteen vuonna 1917. Myöhemmin kivirakennuksessa oli muun muassa panttilainakonttori, margariinitehdas ja kenkätehdas. Vuonna 1927 kiinteistön osti kauppias Kaarlo Koiso, joka laajensi kivitaloa ja sijoitti tiloihin puku- ja kappatehtaan.
Valenzuela ochroleucus
Valenzuela ochroleucus on Valenzuela-sukuun ja Caeciliusidae-heimoon kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Li Fasheng vuonna 1993. Sillä ei ole alalajeja.
Valenzuela ochroleucus esiintyy luonnonvaraisena Kiinassa.
Luettelo Mänttä-Vilppulan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
thumb|upright|Patsaita Mäntän keskustassa. Etualalla [[Viktor Janssonin Poika ja kala (1934) ja taustalla Jussi Mäntysen veistospari Äidin ylpeys, (1935).]]
Luettelo Mänttä-Vilppulan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää pysyvästi julkisilla paikoilla Mänttä-Vilppulan kaupungissa olevat taideteokset. Luettelon teokset voivat kuulua joko kaupungin kokoelmiin tai ne voivat olla julkisilla paikoilla olevia liikelaitosten, yritysten, valtion ja yksityisten tonteilla sijaitsevia ja näiden omistamia teoksia. Luettelossa on pysyvästi paikoilleen asennettuja, mutta ei väliaikaisesti, esimerkiksi näyttelyä varten asennettuja teoksia. Mänttä-Vilppula muodostettiin aiempien Mäntän kaupungin ja Vilppulan kunnan yhdistyessä, sitä aiemmin Vilppulaan oli liitetty Pohjaslahden kunnan pääosa.
Mänttä-Vilppulan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Vuonna 1933 perustetun Gösta Serlachiuksen taidesäätiön yhdeksi tehtäväksi määriteltiin Mäntän koristaminen julkisilla veistoksilla. Kaksoiskaupungissa ja sen hautausmailla on yli 30 patsasta tai muistomerkkiä (2014).
Kaupungin vanhin julkinen veistos on Joenniemen kartanon terassilla oleva Emil Wikströmin pronssiveistos Poika ja ahven (1888). Kartanon puistossa on myös Wikströmin Kuokkamies (1908). Emil Wikström oli Serlachiusten luottotaiteilija. Hänen julkisia teoksiaan Mänttä-Vilppulassa on yhteensä kuusi. Niistä näkyvimpiä ovat G. A. Serlachiuksen muistomerkki (1921) Patruunanpuistossa ja Serlachius-suvun hautamuistomerkki (1937) Mäntän hautausmaalla. Myös mahtipontinen Arvi Tynyksen Vilppulan 1918 taistelujen muistopatsas vuodelta 1938 sijaitsee Vilppulassa rantatörmän lähellä.
Mäntän torilla on Wäinö Aaltosen tekemän Aleksis Kiven muistopatsaan varhaisen kubistisen ehdotuksen (1930) pienempään kokoon 1950-luvulla valettu veistos. Amer-yhtymä osti sen vuonna 1970 ja sijoitti Tuusulan Riihikallioon tupakkatehtaan portin viereen. Veistos ehti olla tällä paikalla lähes 40 vuotta, kunnes Gösta Serlachiuksen taidesäätiö osti sen ja teos siirrettiin Mäntän keskustorille vuonna 2009. Näkyvälle paikalle on sijoitettu Serlachius-museo Gustafin sisäänkäynnin molemmilla puolilla oleva veistospari Jussi Mäntysen harmaaseen dioriittiin veistämä Äidin ylpeys (1935).
Göstan puiston veistokset
Joenniemen kartanon ympäristössä olevassa Göstan puistossa on kymmenen Gösta Serlachiuksen taidesäätiön vuonna 2012 lahjoituksena saamaa Harry Kivijärven veistosta vuosilta 1974-1987. Lisäksi puistossa on veistokset muun muassa Urho Heinäseltä, Wäinö Aaltoselta ja Jussi Mäntyseltä. Kartanossa ja sen lähellä olevassa Autereen tuvassa on Hannes Autereen puuveistoksia.
Samuli Halonen
Samuli Halonen (s. 26. toukokuuta 1976 Ruokolahti) on suomalainen muusikko. Hän on toiminut rumpalina muun muassa yhtyeissä Marko Haavisto & Poutahaukat, Jytäjyrsijät , Puolikuu , Turo’s Hevi Gee , Jaakko Rossi & Aurinko Kioski, The ASAP’s ja Rok-Gryzuny. Lisäksi Samuli Halonen toimii freelancer-rumpalina.
Kompositointi
pienoiskuva|Neljä kuvaa samasta henkilöstä irrotettuna alkuperäisestä taustasta ja liitettynä uuteen. Kompositointi tarkoittaa elokuvateollisuudessa ja tietokonegrafiikassa menetelmää, jossa toisaalla kuvattu osa (kuten näyttelijä) yhdistetään toisaalla kuvattuun taustaan (kuten räjähtävä rakennus). Tekniikassa näyttelijä kuvataan tunnettua väriä vasten (kuten vihreää) ja digitaalisesta kuvasta tietyn väriset pikselit korvataan toisella kuvalla. Osa väreistä voidaan korvata myös yhdistelmällä molempia kuvia. Hollywoodissa tekniikkaa kutsutaan sinisen näytön tekniikaksi, mutta nykyisin käytössä on usein vihreä. Menetelmän huonoin puolina on että valaistus ei ole sama ilman huolellista valmistelua.
Vastaavaa menetelmää on käytetty myös jo ennen digitaalista kuvankäsittelyä.
Alaska State Capitol
Alaska State Capitol (alun perin Federal and Territorial Building) on Yhdysvaltain osavaltion Alaskan parlamentti- ja hallintorakennus, joka sijaitsee osavaltion pääkaupungissa Juneaussa. Rakennus valmistui vuonna 1931 liittovaltion toimistokäyttöön. Rakennus sai nykyisen käyttötarkoituksensa vuonna 1959, kun Alaskasta tuli osavaltio.
Alaska State Capitol on Yhdysvaltain osavaltioiden hallintorakennuksista ainoa, jota ei alun perin rakennettu siihen käyttöön. Sen vuoksi se eroaa tyyliltään varsin paljon muiden osavaltioiden vastaavista, ja saattaakin vaikuttaa vain tavalliselta toimistotalolta kadun varrella.
Jo 1960-luvusta lähtien on ollut yrityksiä siirtää Alaskan pääkaupunki pois Juneausta, ja tämän myötä rakentaa uusi hallintorakennus. Näistä viimeisin tapahtui vuonna 2002. Vuonna 2012 Alaskan osavaltio käynnisti neljävuotisen 33 miljoonan dollarin hintaisen peruskorjauksen, jossa parannettiin rakennuksen kestävyyttä maanjäristyksille, ja palautettiin rakennuksen ilmettä alkuperäiseen 1930-luvun tyyliin.
Jorma Koho
Ura
Kohon opintohistoriaan kuuluu muun muassa Vapaa Taidekoulu ja lauluopintoja. Koho kiinnostui näyttämötaiteesta nähtyään Svenska Teaternin My Fair Ladyn 1950-luvun lopulla, hän työskenteli tuolloin rautakaupassa. Koho aloitti näyttelijän uransa Punaisessa Myllyssä 1959–1961, mitä seurasi Kokkolan kaupunginteatteri 1961–1963 ja Porin Teatteri 1963–1965. Kohon kiinnitys Oulun kaupunginteatteriin alkoi 1965 ja päättyi eläköitymiseen joulukuussa 2000. Sen jälkeen hän vieraili Espoon kaupunginteatterissa, Oulun kaupunginteatterissa ja kesäteattereissa.
Yli 40 vuotta kestäneen näyttämöuransa ohella Koholla on ollut sivurooleja erinäisissä televisiotuotannoissa, kuten Tie (1981), Ammattimies (2000) ja Kaikki synnit (2019).
Jermell Charlo
Jermell Charlo (s. 19. toukokuuta 1990 Richmond, Texas) on yhdysvaltalainen ylemmän välisarjan nyrkkeilijä ja WBC-liiton hallitseva mestari painoluokassaan.
Ammattinyrkkeilyura
Charlo aloitti ammattinyrkkeilemisen vuonna 2007. Uran alkuvuodet Charlo otteli tuntemattomampia iskijöitä vastaan, kunnes kohtasi 21. toukokuuta 2016 John Jacksonin WBC-liiton mestaruusottelussa ja voitti tämän kahdeksannessa erässä tyrmäyksellä tuomarin keskeyttäessä ottelun.
Rouxalna rouxi
Rouxalna rouxi on Rouxalna-sukuun ja laulukaskaiden heimoon (Cicadidae) kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Distant vuonna 1914. Sillä ei ole alalajeja.
Maxime Bossis
Maxime Bossis (s. 26. kesäkuuta 1955 Saint-André, Vendée, Ranska) on ranskalainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Bossis pelasi Ranskan maajoukkueessa yhteensä 76 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Maajoukkueesta hänet muistetaan vuoden 1982 MM-kisojen välieräottelusta Saksa–Ranska, jossa hän epäonnistui rangaistuspotkukilpailussa ja Ranska jäi ilman finaalipaikkaa. Vuonna 1984 hän kuului Euroopan-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen. Bossis piti vuosien 1985 ja 1992 välillä ennätystä maajoukkueotteluista Ranskan paidassa. Hänellä oli myös ennätys eniten pelattuja otteluita MM-kisoissa (15 kpl), mutta sittemmin Fabien Barthez on rikkonut kyseisen ennätyksen.
Seurajoukkue tasolla Bossis edusti urallaan FC Nantesia ja Racing Club de Parisia. Nantesissa yhteensä yli kymmenen vuotta ja nelisensataa liigaottelua pelannut Bossis oli voittamassa joukkueen mukana kolmea liigamestaruutta ja Ranskan Cupia.
Prix Combourg Chateaubriand
Prix Combourg Chateaubriand on ranskalainen kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään vuosittain kirjailijalle, jonka tyyli kunnioittaa François-René de Chateaubriandin muistoa, työtä ja henkeä. Palkintojuhlallisuudet pidetään Château de Combourgissa, missä Chateaubriand vietti osan nuoruudestaan.
pienoiskuva|oikea|Château de Combourg, [[Combourg]]
Velho (sarjakuvahahmo)
Velho (esiintynyt Suomessa myös nimellä Noita) on superroisto Marvel-universumissa joka aiheuttaa ongelmia yleensä Ihmenelosille tai heihin kuuluvalle Liekille sekä ajoittain hämähäkkimiehelle. Velho johtaa myös Kauhuneloset superroistoryhmää.
Velho on teknologianero joka pystyy hallitsemaan koneidensa avulla myös painovoimaa. Velho pystyy myös lentämään.
Wimbledonin tennisturnaus 2018
Miesten kaksinpelin voitti Novak Đoković, jolle mestaruus Wimbledonissa oli neljäs. Naisten kaksinpelin voitti Angelique Kerber ensimmäistä kertaa urallaan.
David Johannes Niemelä
David Johannes Niemelä, sukunimi aik. Nivuniemi (1874 – 11. marraskuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja kiinteistönomistaja.
Toukokuussa 1915 Niemelä järjesti Tampereen Näsilinnassa yhteisen taidenäyttelyn taidemaalari Berndt Frang-Ponsion kanssa. Häneltä oli esillä talviaiheisia maisemamaalauksia sekä lintumaalauksia. Vuonna 1923 hänellä oli yhteisnäyttely Viipurissa Akseli Gallen-Kallelan, Pekka Halosen ja Mikko Hovin kanssa.
Niemelä omisti Helsingissä kiinteistöjä ja hän istui näissä toimineiden liikkeiden hallituksissa. Velkaannuttuaan hänen huomattavaa omaisuuttaan joutui pakkohuutokauppaan vuonna 1932.
L’Oréal
L’Oréal S.A. on maailman suurin kosmetiikka- ja kauneusalan yritys. Sen pääkonttori sijaitsee Clichyssä, Ranskassa. Yrityksen perusti Eugène Schueller vuonna 1909. Nykyään sen toimitusjohtajana toimii Jean-Paul Agon.
Tuotemerkit
L’Oréalin tuotemerkit ovat jaoteltu päivittäis- (muun muassa L’Oréal Paris, Garnier, Maybelline), kampaamo- (muun muassa Kérastase, L’Oréal Professionnel, Matrix), ylellisyys- (muun muassa Lancôme, Biotherm, Helena Rubinstein, Giorgio Armani, Ralph Lauren, Kiehl’s, Yves Saint Laurent) sekä apteekkituotteisiin (muun muassa Vichy, La Roche-Posay, CeraVe).
Mainonta
L’Oréalin mainosslogan on Because You’re Worth It.
L'Oréal Finlandin silloinen toimitusjohtaja Johan Berg kertoi Yleisradiolle vuonna 2009, että naistenlehdet ovat television ohella yhtiön tuotteiden tärkein viestintäkanava ja että kosmetiikkatuotteista kertominen lehden jutuissa vaikuttaa lehden käyttämiseen L'Oréalin mainosvälineenä. Bergin mukaan L'Oréalin strateginen yhteistyö median kanssa jakautuu neljään osa-alueeseen: perinteiset lehti-ilmoitukset, artikkelia muistuttavat mainokset (advertoriaalit), mainosliitteet sekä yhteistyö toimituksen kanssa. Lisäksi hän mainitsi lukijakilpailut ja tapahtumat.
Angulitermes keralai
Angulitermes keralai on Angulitermes-sukuun ja Termitidae-heimoon kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Verma vuonna 1984. Sillä ei ole alalajeja.
Kunle Adejuyigbe
Kunle Adejuyigbe (s. 8. elokuuta 1977) on aktiiviuransa päättänyt nigerialainen pikajuoksija. Hän oli mukana vuoden 1995 MM-kisoista pronssia voittaneessa Nigerian pitkän viestin joukkueessa. Ennätyksekseen Adejuyigbe juoksi 400 metrillä ajan 48,05 vuonna 1994.
Nummelan koulu
Nummelan koulu on Vihdissä Nummelan keskustassa sijaitseva peruskoulu. Koulun pihapiirissä on koulun nykyinen rakennus, sekä vanha ns. kivikoulu, jossa toimii muun muassa ruotsinkielinen Nummela Skola. Koulun rehtorina toimii Jyrki Kaarila.
Cadel Evans
Cadel Evans (s. 14. helmikuuta 1977 Katherine, Pohjoisterritorio, Australia) on australialainen entinen maantiepyöräilijä, joka menestyi pääasiassa etappikilpailuissa. Vuonna 2009 hän voitti kuitenkin maantieajon maailmanmestaruuden. Hän voitti Ranskan ympäriajon 2011. Aiemmin hän oli sijoittunut samassa kilpailussa toiseksi 2007 ja 2008. Hän voitti myös UCI ProTour -sarjan 2007.
1995–2000
Evans saavutti pronssia junioreiden maantieaika-ajon MM-kilpailussa vuonna 1995. Hän kilpaili nuorempana myös maastopyöräilyssä huipputasolla ja saavuttikin hopeamitalin alle 23-vuotiaiden MM-kilpailussa vuosina 1997 ja 1999. Lisäksi hän voitti maastopyöräilyn maailmancupin vuosina 1998 ja 1999 sekä sijoittui seitsemänneksi Sydneyn olympialaisissa 2000.
2001–2004
Vuodet 2003–2004 Evans ajoi Telekomin/ T-Mobilen joukkueessa. Jälkimmäisenä vuonna hän voitti toistamiseen Itävallan ympäriajon sekä oli neljäs Giro di Lombardiassa.
2005
Evans siirtyi Davitamon–Lotto-talliin vuoden 2005 alkaessa. Hän voitti tuolla kaudella seitsemännen etapin Saksan ympäriajossa ja sijoittui kokonaiskilpailussa viidenneksi. Hän sijoittui viidenneksi myös Liège-Bastogne-Liègessä. Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailussa Evans oli kahdeksas ja osoitti mäkimiehen kykyjään ajamalla monella vuorietapilla samassa ryhmässä Lance Armstrongin, Ivan Basson ja Jan Ullrichin kanssa. Hän ajoi kiinni irtioton 16. etapilla, valloitti Col d’Aubisque’n (1677 m) vuoren, mutta tuli kuitenkin Óscar Pereiro Sion, Eddy Mazzolenin ja Xabier Zandion saavuttamaksi, eikä kyennyt etappivoittoon.
2006
Vuonna 2006 Evans voitti Tour de Romandien ratkaisten ykköstilan kilpailun 5. etapilla, viimeisen päivän 20,4 kilometrin aika-ajossa, jonka hän voitti ohittaen kokonaiskilpailussa Alberto Contadorin ja Alejandro Valverden. Ranskan ympäriajossa Evans oli viides ja Puolan ympäriajossa toinen.
2007
Kaudeksi 2007 Evansin tallin uudeksi nimeksi tuli Predictor-Lotto. Hän sijoittui toiseksi Dauphiné Libéréssä ja neljänneksi Tour de Romandiessa. Ranskan ympäriajossa Evans ajoi Alppien vuoriosuudet tapansa mukaan tasaisen varmasti, enemmän muita ajajia seuraten kuin itse ratkaisuja yrittäen. Hän sijoittui kuudenneksi Tignesiin päättyneellä kahdeksannella etapilla ja kolmanneksi yhdeksännellä osuudella, jonka maalipaikkana oli Briançon. Hän sijoittui alun perin toiseksi kolmannentoista etapin aika-ajossa, mutta etappivoittaja Aleksandr Vinokurovin jäätyä kiinni doping-testissä Evans nimettiin etapin voittajaksi. Hän nousi tässä vaiheessa kokonaiskilpailussa toiselle sijalle, tasan minuutin Michael Rasmussenia jäljessä. Seuraavalla osuudella Evans jäi 1.52 minuuttia etapin voittaneesta Alberto Contadorista ja putosi espanjalaisen taakse yhteiskilpailussa. Kun talli veti Rasmussenin pois kilpailusta doping-epäselvyyksien vuoksi, Evans oli ennen viimeistä edellisen päivän aika-ajoa toisena 1.50 Contadorin takana. Evans sijoittui etapilla toiseksi Levi Leipheimerin jälkeen, mutta ei onnistunut saavuttamaan kokonaiskilpailussa Contadoria, vaan heidän erokseen jäi 23 sekuntia. Evans sijoittui kilpailussa toiseksi ja oli ensimmäinen australialainen Ranskan ympäriajon yhteiskilpailun kolmen parhaan joukossa. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän oli neljäs sijoituttuaan toiseksi kilpailun kymmenennellä ja 18. etapilla. Viikkoa myöhemmin Evans sijoittui viidenneksi maantieajon MM-kilpailussa oltuaan loppukirissä hitain viiden miehen kärkiryhmästä. Lokakuussa Evans sijoittui kuudenneksi Lombardian ympäriajossa varmistaen samalla UCI ProTour -sarjan voiton.
2008
Kaudella 2008 Evans voitti Andalusian ympäriajon toisen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Pariisi–Nizzassa hän voitti Mont Ventoux'n huipulle päättyneen neljännen etapin. Settimana Ciclistica Internazionale Coppi-Bartali -kilpailussa hän voitti kolmannen etapin ja kokonaiskilpailun. Baskimaan ympäriajossa Evans sijoittui toiseksi Alberto Contadorin jälkeen, samoin La Flèche Wallonnessa Kim Kirchenin perässä. Liège–Bastogne–Liègessä hän oli seitsemäs ja Dauphiné Libéréssä toinen Alejandro Valverden jälkeen.
Ranskan ympäriajossa Evans sijoittui vuoren huipulle päättyneellä kuudennella osuudella kolmanneksi. Hän sai kymmenennen etapin jälkeen maillot jaune -paidan haltuunsa viiden päivän ajaksi ja sijoittui lopulta kokonaiskilpailussa toiseksi Carlos Sastren jälkeen. Pekingin olympialaisissa Evans oli aika-ajossa viides ja maantieajossa viidestoista.
2009
Kauden 2009 ensimmäisen voittonsa Evans otti Settimana Ciclistica Internazionale Coppi-Bartali -kilpailussa, jossa hän voitti viidennen etapin. Kokonaiskilpailussa hän oli toinen. Baskimaan ympäriajossa hän sijoittui kolmanneksi ja La Flèche Wallonnessa viidenneksi. Kesäkuussa hän sijoittui toiseksi Dauphiné Libérén kokonaiskilpailussa voittaen lisäksi ensimmäisen etapin, aika-ajon, ja pistekilpailun. Ranskan ympäriajossa hän jäi 30:nneksi. Espanjan ympäriajoa hän johti kahdeksannen etapin jälkeen, mutta putosi voittokamppailusta menetettyään muutamaa päivää myöhemmin toista minuuttia pyörän huollossa. Hän sijoittui lopulta kolmanneksi oltuaan samalla sijalla myös 19. etapilla ja 20. etapin aika-ajossa.
Viikko Espanjan ympäriajon jälkeen Evans voitti maantieajon maailmanmestaruuden Mendrision MM-kilpailuissa karattuaan kärkiryhmästä muutama kilometri ennen maalia yksinäiseen irtiottoon. Samalla hänestä tuli ensimmäinen australialainen miesammattilaisten maantieajon maailmanmestari.
2010
Evans siirtyi kauden 2010 alusta BMC Racing Team -joukkueeseen tehtyään tallin kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hän sijoittui kolmanneksi Tirreno–Adriaticon kokonaiskilpailussa. Saman vuoden huhtikuussa hän voitti La Flèche Wallonne -klassikon ohitettuaan Alberto Contadorin kilpailun päättänessä Mur de Huyn nousussa. Liège–Bastogne–Liège-kilpailussa hän oli neljäs. Italian ympäriajon kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi ja voitti pistekilpailun. Hän sijoittui avausetapin aika-ajossa kolmanneksi ja voitti Montalcinoon päättyneen seitsemännen etapin. Monte Zoncolanin jyrkkään nousuun päättyneellä 15. osuudella hän oli toinen, samoin 16. etapin ylämäkiaika-ajossa ja 20. osuudella. Ranskan ympäriajossa hän sijoittui kolmannella etapilla kolmanneksi.
2011
Evans voitti 2011 Tirreno–Adriaticon kokonaiskilpailun ja kuudennen etapin. Hän voitti myös Tour de Romandien kokonaiskilpailun. Critérium du Dauphiné’ssa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun ensimmäisenä australialaispyöräilijänä. Hän oli toinen ensimmäisellä etapilla, voitti neljännen etapin sekä oli kolmas kahdeksannella ja 18:nnella osuudella. Etapilla 20, aika-ajossa, hän oli toinen ja nousi samalla kokonaiskilpailun kärkeen, jonka säilytti loppuun saakka.
2012
Vuoden 2012 maaliskuussa Evans voitti Critérium International -kilpailun toisen etapin (aika-ajo) sekä kokonais- ja pistekilpailun. Kesäkuisessa Critérium Du Dauphinéssa hän voitti ensimmäisen etapin ja pistekilpailun sekä sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Ranskan ympäriajossa hän oli toinen seitsemännellä ja kahdeksannella etapilla. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi.
2013
Evans sijoittui helmikuussa 2013 Omanin ympäriajossa kolmanneksi. Italian ympäriajossa hän sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja kolmannella etapilla toiseksi. Syyskuisessa Tour of Alberta -kilpailussa hän voitti neljännen etapin.
2014
Evans voitti tammikuussa 2014 Tour Down Underin kolmannen etapin. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi. Huhtikuussa hän voitti Giro del Trentinon kokonaiskilpailun sekä kolmannen etapin. Italian ympäriajossa hän oli viidennellä etapilla toinen ja kuudennella sekä aika-ajona ajetulla 12. etapilla kolmas. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Tour of Utahissa hän voitti kuudennen etapin.
2015
Evans sijoittui kolmanneksi Tour Down Underin kokonaiskilpailussa.
Villiruoka
pienoiskuva|Villivihanneksia, sieniä, marjoja ja kalaa. Villiruokaa saadaan keräämällä tai pyytämällä suoraan luonnosta. Villiruoaksi luetaan esimerkiksi nokkoset, voikukat, horsmat, apilat ja koivunlehdet sekä syksyllä sienet ja riista sekä kala. Villiruoka otettiin Kielitoimiston sanakirjaan 2020.
Ihmisille järjestetään villiruokakursseja ainakin Suomessa, Latviassa, Liettuassa ja Italiassa.
Historia Suomessa
Elo-säätiö on nimittänyt vuodesta 2015 villiruokamestareita.
Semur-en-Auxois
47.49139°N, 4.33361°W
Semur-en-Auxois on ranskalainen kaupunkikunta, joka sijaitsee Burgundin alueella olevassa Côte-d'Orin departementissa.
Historia
Alue on ikivanha asuinpaikka, paikallisen tarinan mukaan Semurin perusti kreikkalainen puolijumala Herakles paluumatkallaan Espanjasta.
Vuodelta 606 on ensimmäinen kirjallinen asiakirja kaupungista, kun Flavigny-sur-Ozerainin apottiluostari perustettiin ja tällöin Semurin nimi oli ”sene muro”, ja nämä vanhat muurit symboloivat hyvin kaupungin puolustuksellista luonnetta.
Kaupunki kehittyi vuosisatojen myötä ja aina siihen vaiheeseen saakka, että Burgundin herttua Robert II antoi sille vapaakaupungin oikeudet. Kuitenkin kaupunki menetti kaikki laajennuksensa 1300-luvun puolivälissä kun käytiin satavuotisen sodan ensimmäisiä vaiheita. Samalla päätettiin vahvistaa kaupungin luonnollisia linnoitusrakenteita tornein varustetulla ympärysmuurilla ja huomattavan suurella vartiotornilla, joka on suorassa yhteydessä sekä kaupunkiin että linnaan.
Aikakaudelle tyypillistä oli myös vilkas uskonnollinen elämä, jota harjoitettiin kahdessa seurakunnassa ja luostareissa, joiden kasvu ei aikakaudella keskeytynyt. Semur alueensa linnoituksena pysyi uskollisena Burgundin herttuoille ja jopa uhmasi kuninkaan valtaa 1400-luvulla, kun Satavuotinen sota oli entistä enemmän saanut sisällissodan piirteitä. Tästä asenteesta kaupunki sai maksaa kalliin hinnan, kun vuonna 1478 Ranskan kuninkaan Ludvig XI:n joukot valloittivat kaupungin.
Vuonna 1589 Semur koki viimeisen piirityksensä. Tämä tapahtui Katolisen liigan sodan aikana. Tällöin marsalkka de Tavennes valloitti kaupungin. Kuningas Henrik IV antoi määräyksen purkaa linnoitusrakenteet käskykirjeellään vuonna 1602. Kaupunki menetti näin puolustuksellisen luonteensa ja siitä tuli Auxois’n voutikunnan pääkaupunki.
Vallilan ala-aste
Vallilan ala-aste on Vallilassa, Helsingissä toimiva peruskoulun ala-asteen koulu. Koulu on toiminut vuodesta 1902 asti. Koulun painotuksena ovat taito- ja taideaineet.
Vallilan ala-asteen koululla on sivupisteet osoitteissa Saarenkatu 4 ja Nilsiänkatu 3. Koulussa oli syksyllä 2017 noin 430 oppilasta.
Amish Mafia
Amish Mafia on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jonka ensiesitys oli Discovery Channelilla 12. joulukuuta 2012. Sarja seuraa Lebanon Leviä ja hänen kolmea työntekijäänsä Johnia, Alvinia ja Jolinia. Huhujen mukaan kyseinen ystäväjengi olisi amissiyhteisön mafia. Sarja seuraa Amish Mafian jäseniä pitämässä rauhaa yllä ja antamassa yhteisölleen tarvittavaa suojaa ulkopuolisilta (joita he kutsuvat "englantilaisiksi"). Sarjan tapahtumapaikka on Lancaster County, Pennsylvania.
Sarjan alkuperäinen nimi oli Amish Aids, jonka tarkoitus oli näyttää ulkopuolisille positiivisia tekoja joita Levi tekee yhteisön hyväksi. Hän on saanut Lancasterissa amissiyhteisössä lempinimekseen "Kuningas". Levi pitää huolta yhteisöstään omalla mutta rumalla tavallaan, josta kaikki eivät pidä.
Riitta Kylänpää
Riitta Kylänpää (s. 1957) on suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka sai vuonna 2017 Tieto-Finlandia-palkinnon kirjoittamastaan elämäkerrasta Pentti Linkola – ihminen ja legenda (Siltala 2017). Voittajan valitsi finalistien joukosta uutistoimittaja-kirjailija Matti Rönkä.
Amish Mafia
Toisen tuotantokauden aikana kuvausryhmä, eikä tuottajat enää kunnioittaneet amissiyhteisöä samalla tavalla kuin aiemmin. Tuottajat vaihtoivat sarjan nimeä ensimmäisen tuotantokauden jälkeen. He eivät uskoneet todeksi, mitä tämä ”Mafia” teki kuvausryhmän edessä.