cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paul von Hindenburg
Saksan presidenttinä
Vaikka 84-vuotias Hindenburg oli jo huonossa kunnossa, hänet taivuteltiin asettumaan presidenttiehdokkaaksi vielä vaalissa 1932, koska hän oli ainoa, joka voisi voittaa Adolf Hitlerin. Hindenburg voitti vaalit ja valittiin uudelleen presidentiksi. Hindenburgia vaadittiin nimittämään Hitler kansleriksi. Hindenburg halveksui Hitleriä (”hyvät herrat, toivottavasti ette pidä minua kykeneväisenä nimittämään tätä itävaltalaista korpraalia valtakunnankansleriksi”, Hindenburg oli lausunut ystävilleen), mutta 30. tammikuuta 1933 suostui lopulta nimittämään Hitlerin kansleriksi, koska hän uskoi, että näin tämä olisi parhaiten kontrolloitavissa. Kansallissosialistinen puolue pyrki varmistamaan, että aina kun Hindenburg esiintyi julkisuudessa, hän olisi Hitlerin seurassa. Hindenburg ja Hitler tervehtivät 21. maaliskuuta 1933 Potsdamissa järjestetyissä valtiopäivien avajaisissa (Tag von Potsdam, ”Potsdamin päivä”).
Pitkien puukkojen yön 30. kesäkuuta – 1. heinäkuuta 1934 johdosta Hindenburg kiitti Hitleriä henkilökohtaisesti.
Hindenburg toimi presidenttinä aina kuolemaansa saakka. Hän kuoli keuhkosyöpään kotonaan Itä-Preussin Neudeckissa 2. elokuuta 1934. Hitler vieraili päivää aikaisemmin Hindenburgin luona, joka luuli kysymyksessä olevan keisari Vilhelm II ja kutsui tätä ”hänen majesteetikseen”. Samana päivänä, 1. elokuuta Saksan valtaenemmistöltään kansallissosialistinen hallitus yhdisti valtionpäämiehen toimen Hitlerin hallitsemaan valtakunnankanslerin toimeen, jonka uudeksi nimikkeeksi tuli johtaja ja valtakunnankansleri. Tämä päätös julkistettiin vasta pari tuntia von Hindenburgin kuoleman jälkeen.
Teoksia
thumb|Adolf Hitler ja Paul von Hindenburg kättelemässä [[Potsdamissa 21. maaliskuuta 1933.]]
Liigacup 2014
Liigacup 2014 on alkuvuodesta 2014 pelattu jalkapallokilpailu, johon osallistuvat Veikkausliigan 12 joukkuetta.
Maalintekijät
Viisi maalia: Neljä maalia: Kolme maalia:
Kaksi maalia:
Yksi maali: Oma maali:
Gnoomi
thumb|200px|Piirroskuva hiippalakkipäisestä gnoomista sienen jalan vierellä. Gnoomi on pieni tai hyvin pieni uskomusolento eurooppalaisessa uskomusperinteessä. Gnoomit asuvat monien käsitysten mukaan maan alla. Suositun käsityksen mukaan gnoomilla on suippolakki ja suuri nenä.
Gnoomia voidaan kutsua suomeksi myös tontuksi, maahiseksi tai haltijaksi, tosin nämä ovat vain likimääräisiä nimityksiä. Suomalaisen kansanperinteen tontut ovat usein pihapiirin, rakennusten ja maa-omistuksen vartijaolentoja, ja haltijoilla viitataan monenlaisiin henkiolentoihin.
Gnoomeista ovat kirjoittaneet myös Paracelsus ja Rudolf Steiner.
2012
2012 (MMXII) oli karkausvuosi, joka alkoi sunnuntaista.
Yhdistyneet kansakunnat nimesi vuoden 2012 kansainväliseksi osuuskuntien vuodeksi.
Tammikuu
pienoiskuva|Tupakkatuotteita ei ole Suomessa saanut pitää enää esillä myymälöissä, kuvassa tupakka-automaatti erään kaupan kassalla. pienoiskuva|[[Costa Concordian karilleajo|Costa Concordia puoliksi uponneena 14. tammikuuta 2012.]]
Maaliskuu
pienoiskuva|[[Sauli Niinistö astui Suomen tasavallan presidentin virkaan.]] pienoiskuva|Syyrian armeija valtasi Homsin Baba Amrin kaupunginosan.
Huhtikuu
pienoiskuva|[[Malin Bamakossa osoitetaan mieltä tuaregien julistamaa Azawadin itsenäistymistä vastaan.]] pienoiskuva|Ihmisiä evakuoidaan rakennuksista Intian [[Kalkuttassa, kun Intian valtameren maanjäristyksen jälkeen koko valtameren alueelle annettiin tsunamivaroitus.]] pienoiskuva|[[Enterprise (avaruussukkula)|Enterprisen kuljetusta Interpidin meri- ja avaruusmuseoon New Yorkiin.]]
Toukokuu
pienoiskuva|[[François Hollande astui Ranskan presidentin virkaan.]] pienoiskuva|20. toukokuuta 6.0 magnitudin maanjäristys aiheutti tuhoja [[Italiassa.]] pienoiskuva|Ruotsalainen [[Loreen voitti Eurovision laulukilpailun kappaleellaan Euphoria.]]
Kesäkuu
pienoiskuva|Kesäkuun 6. päivänä tapahtui hyvin harvoin havaittavissa oleva Venuksen ylikulku. pienoiskuva|Kreikassa pidettiin uudet [[Kreikan parlamenttivaalit 2012 (kesäkuu)|parlamentinvaalit. Sinisillä alueilla voitti keskusta-oikeistolainen Uusi Demokratia -puolue, ja vaaleanpunaisilla alueilla voitti Syriza-vasemmistopuolue.]]
Heinäkuu
pienoiskuva|[[Higgsin bosoni.]] pienoiskuva|[[Kesäolympialaiset 2012|Lontoon kesäolympialaisten avajaiset 27. heinäkuuta 2012]]
Elokuu
thumb|Maanjäristyksen tuhoja Luoteis-Iranissa.
Syyskuu
pienoiskuva|3. syyskuuta avattu [[Kaisa-talo.]] pienoiskuva|Yhdysvaltain presidentti [[Barack Obama ja ulkoministeri Hillary Clinton Bengasin iskun uhrien muistotilaisuudessa Andrewsin ilmavoimatukikohdassa Marylandissa.]]
Lokakuu
thumb|Hurrikaani Sandy 25.10.2012.
Marraskuu
pienoiskuva|Marraskuun neljäntenä päivänä [[Talvivaaran kaivos|Talvivaaran kaivoksella kipsisakka-altaan reuna alkoi vuotaa, ja kaivos on aiemminkin aiheuttanut suuria ympäristöongelmia. Näiden johdosta Helsingissä järjestettiin mielenosoitus Talvivaarasta 14. marraskuuta 2012.]] pienoiskuva|Syyrian hallitusta vastustaneet ryhmittymät muodostivat yhteisen rintaman Qatarin Dohassa. thumb|M23-liikkeen sotilaita poistumassa Goman kaupungista.
Bolognese (koira)
Ulkonäkö
Bolognese on hyvin paljon maltankoiraa muistuttava rotu: pienikokoinen, valkoinen ja pitkäkarvainen. Kuono on 2/5 koko pään pituudesta. Silmät ovat hieman keskikokoa suuremmat ja pyöreät, eikä niiden tule olla ulkonevat. Korvat ovat pitkät, riippuvat ja korkealle kiinnittyneet. Bolognesen säkäkorkeus on uroksilla noin 27–30 cm ja nartuilla 25–28 cm; paino sukupuolia erikseen määrittelemättä 2,5–4 kg. Bolognesella on pitkä, pörheä ja puhtaanvalkoinen karvapeite (vähäiset norsunluunväriset sävyt sallitaan).
Alkuperä
Bolognese kehittyi vuosisatoja sitten Bolognan alueella, mistä se on saanut nimensä. Sillä ja maltankoiralla on yhteinen alkuperä: kumpikin polveutuu Aristoteleen canes melitensis-nimellä kutsumista pikkukoirista. Näistä bolognese oli olemassa jo Rooman valtakunnan aikaan (viimeistään 1000- ja 1100-luvuilla ), ja renessanssin aikaan siitä tuli paikallisen aateliston suosikki. Hallitsijat antoivat rodunedustajia korkea-arvoisiksi lahjoiksi: esimerkiksi vuonna 1668 Cosimo de Medici antoi Brysseliin lahjaksi belgialaisille aatelisille peräti kahdeksan yksilöä ; Esten herttua puolestaan lahjoitti kaksi yksilöä Espanja kuninkaalle Filip II:lle ; lisäksi Italian kuningas Umberto antoi yhden Belgian prinsessalle Joselle syntymäpäivälahjaksi. Bolognesea on kuvailtu historiallisissa maalauksissa, mm. Goyan, Tizianin ja Pieter Brueghel vanhemman teoksissa.
Bologneseja on käytetty muinoin laivakoirina pyydystämässä rottia ja hoveissa sängyn lämmittäjinä. Aikojen saatossa aatelissukujen hävitessä myös rotu oli kuolla sukupuuttoon, erityisesti 1980-luvulla. Muutama eurooppalainen kasvattaja, erityisesti italialainen Gian Franco Giannelli, onnistui kuitenkin elvyttämään sen. Nykyiset bologneset polveutuvat maailmanlaajuisesti kahdesta linjasta: italialaisesta ja venäläisestä. Tätä kautta rodulla on myös yhteys venäjänbolonkan syntyyn, sillä samoja koiria on käytetty kummankin rodun jalostukseen.
Vuonna 1989 Suomeen tuotiin ensimmäiset bologneset, ja ne olivat kotoisin Tanskasta. Vuonna 1990 Liz Stannard toi ensimmäiset rodunedustajat Britanniaan, ja ensimmäisen kerran rotu nähtiin Cruftsissa vuonna 2002.
Kuuluisia rodunedustajia
Mikael Gabriel sai tyttöystävältään helmikuussa 2017 lahjaksi urosbolognesen, jolle hän antoi nimeksi Biggie.
Jesse Owens
James Cleveland ”Jesse” Owens (12. syyskuuta 1913 Oakville, Alabama, Yhdysvallat – 31. maaliskuuta 1980 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän voitti Berliinin olympialaisissa 1936 neljä kultamitalia, ja hänellä oli samanaikaisesti hallussaan kaikki pikajuoksujen sekä pituushypyn maailmanennätykset. Urheilu-uransa jälkeen Owens menestyi hyvin yritysten puhemiehenä, järjestötehtävissä ja hyväntahdon lähettiläänä.
Varhainen elämä
James Cleveland Owens syntyi 12. syyskuuta 1913 Oakvillessä Lawrencen piirikunnassa Alabamassa Henry ja Emma Owensin kymmenlapsisen afroamerikkalaisen perheen yhdeksänneksi lapseksi. Pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen perhe muutti pohjoiseen Clevelandiin Ohioon, mistä isä sai töitä teollisuudessa. Tunnetun tarinan mukaan Jamesin opettaja kuuli pojan lempinimen ”J. C.” väärin ”Jesse”, minkä jälkeen poika tunnettiin Jessenä. Myöhemmin perhe joutui ahdinkoon suuren laman ja isän auto-onnettomuuden seurauksena. Saadakseen paremmin töitä Owens kirjautui vuonna 1930 teknilliseen lukioon.
Urheilu-ura
thumb|left|Owens vuonna 1936 Owensista kehittyi lukionsa tähtiurheilija pituushypyssä ja pikajuoksussa. Hän hallitsi lukioiden välisiä kilpailuja ja haastoi vuonna 1933 jo maailman parhaat pikajuoksijat Amateur Athletic Union -liiton kilpailuissa. Owens sai yliopistoilta urheilijastipenditarjouksia, ja hän valitsi Ohion osavaltionyliopiston. Hän puhui tuolloin käytäntönä ollutta rotuerottelua vastaan mutta ei hyökännyt sitä vastaan samalla tavoin suoraan kuin jotkin hänen mustista tovereistaan vaan kannatti maltillisia mustien järjestöjä, kuten Urban Leagueta.
Owens rikkoi toukokuussa 1935 Ann Arborissa yliopistojen välisissä kilpailuissa vajaan tunnin aikana maailmanennätykset pituushypyssä (813), 220 jaardin juoksussa (20,3) ja 220 jaardin matalien aitojen juoksussa (22,6) sekä sivusi 100 jaardin juoksun maailmanennätystä (9,4).
Owens tuki aluksi ehdotettua olympiaboikottia vuoden 1936 Berliinin kisoihin natsi-Saksan harjoittamien sortotoimien vuoksi, mutta muutti mielensä. Berliinin olympiakisoissa Owens nousi tähdeksi. Hän voitti neljä kultamitalia: 100 metrin juoksun (10,3, olympiaennätys), 200 metrin juoksun (20,7, maailmanennätys), pituushypyn (806) sekä pikaviestijuoksun Yhdysvaltojen joukkueessa. Owensin menestys nähtiin takaiskuksi natsien teorioille valkoisten ja arjalaisten rodullisesta paremmuudesta. Tunnetun uskomuksen mukaan Saksan johtaja Adolf Hitler kieltäytyi kättelemästä Owensia, mutta Owens itse kiistää tämän. Hän kertoi Hitlerin heiluttaneen hänelle ja heiluttaneen itse takaisin. Hitler kätteli ensimmäisenä kisapäivänä saksalaiset voittajat. Olympiakomitea pyysi häntä kättelemään kaikki tai ei ketään, ja Hitler valitsi jälkimmäisen. Owens ystävystyi kisojen aikana saksalaisen kilpakumppaninsa Lutz Longin kanssa. Tämän antaman neuvon ansiosta Owens onnistui välttämään kolmannen yliastutun hypyn ja selviytymään kolmelle jatkokierrokselle.
Owensilla oli olympialaisten jälkeen hallussaan samanaikaisesti kaikki pikajuoksun maailmanennätykset, ja hänen pituushyppyennätyksensä kesti 25 vuotta. Hän ei enää saanut tilaisuutta kilpailla olympiakisoissa, sillä seuraavat kisat peruuntuivat toisen maailmansodan johdosta. Hän oli myös menettänyt amatöörikilpailuoikeutensa markkinoituaan olympialaisten jälkeen Yhdysvalloissa kaupallisia tuotteita.
Kilpauran jälkeinen ura
Owens menetti suuren osan omaisuudestaan epäonnistuneissa liiketoimissa ja tuhlaamisen johdosta. Vuonna 1942 Owens sai liittovaltiolta työpaikan mustille suunnatussa kansallisessa kuntohankkeessa. Seuraavana vuonna Ford Motor Company värväsi hänet Detroitiin kahdeksi vuodeksi valvomaan yhtiön suhteita mustiin työntekijöihinsä. Sen jälkeen Owens avasi urheilutarvikeliikkeen, joka ei menestynyt. Hän jatkoi näytösjuoksuissa esiintymistä ja palasi vuonna 1949 Chicagoon, missä hän työskenteli useiden yritysten johtotehtävissä ja perusti omia liikeyrityksiä. Vuonna 1953 Illinoisin republikaaninen kuvernööri nimitti Owensin osavaltion nuorisokomission johtajaksi, ja seuraavan seitsemän vuoden aikana kun republikaanit olivat vallassa Owens valvoi osavaltion nuorille suunnattuja virkistys- ja opetushankkeita. Sen ohella hän toimi useiden yritysten puhemiehenä.
Owens nousi 1950-luvun aikana esimerkiksi siitä, että afroamerikkalainenkin pystyy menestymään Yhdysvalloissa. Presidentti Eisenhower lähetti Owensin kansainvälisille hyväntahdon kiertueille, jotka jatkuivat aina 1970-luvulle saakka. 1960-luvun kansalaisoikeustaisteluissa Owens otti maltillisen kannan rotujen tasa-arvon edistämiseen ja vastusti radikaaleja mustia aktivisteja, kuten Black Power -liikettä, Muhammad Alia ja myös Martin Luther Kingin uhmakkaita taktiikoita. Hän kohtasi arvostelua monien afroamerikkalaisten taholta väittäessään, että rasismi ei enää estänyt mustia menestymästä Yhdysvalloissa. Owens julkaisi ajattelustaan kirjat Blackthink (1970) ja I Have Changed (1972), joista jälkimmäisessä hän antoi jälkikäteen tunnustusta kansalaisoikeusliikkeelle ja veti takaisin joitain väitteitään rasismin merkityksestä.
Viimeiset vuodet
Owens asui viimeiset vuotensa Arizonassa. Hän kuoli Tucsonissa 31. maaliskuuta 1980 keuhkosyöpään. Hänen hautajaisiinsa Chicagossa osallistui tuhansia ihmisiä. Jesse Owensin elämää ja menestyksiä kunnioitetaan Jesse Owens Memorial Park and Museumissa Oakvillessa.
Yksityiselämä
Owens meni vuonna 1935 naimisiin Minnie Ruth Solomonin kanssa. Pari sai liittonsa aikana kolme tytärtä.
Kunnianosoitukset
Owensille myönnettiin vuonna 1976 presidentin vapaudenmitali ja postuumisti vuonna 1990 kongressin kultainen mitali.
ESPN sijoitti Jesse Owensin listallaan 1900-luvun suurimmista pohjoisamerikkalaisista urheilijoista sijalle 6. Hän oli parhaiten sijoittunut yleisurheilija. Owensin mukaan on nimetty Jesse Owens Memorial Stadium Columbuksessa, Ohiossa.
Naisten 10 metrin ilmapistooli ammunnan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2007
10 m ilmapistoolilla naiset ampuvat 40 laukausta peruskilpailussa ja kahdeksan parasta ampujaa peruskilpailun tuloksen perusteella pääsee 10 laukauksen finaaliin. Joukkuekilpailussa joukkueen muodostavat kolme saman maan kilpailijaa.
Naisten ilmapistooli EM-kilpailut 2007 järjestettiin 17. maaliskuuta, Deauvillessä.
RS-485
ANSI TIA/EIA-485 eli RS-485 (tai RS485) on standardi differentiaaliselle eli balansoidulle sarjaliikenneväylälle, johon voi liittyä useita väylälaitteita samanaikaisesti. ANSI viittaa standardiorganisaatioon, TIA/EIA ja RS tulevat englanninkielisistä sanoista Telecommunications Industry Association / Electronic Industries Alliance ja Recommended Standard. RS-485:ttä käytetään teollisuuden mittaus- ja ohjaussovelluksissa ja muissa automaatiojärjestelmissä, joissa väylälaitteiden etäisyydet ovat melko suuria (enimmillään suositellaan 4 000 jalkaa eli noin 1 200 metriä), tarvittavat siirtonopeudet suuria (enimmillään kymmeniä megabittejä sekunnissa) tai ympäristö häiriöinen.
Kolmijohtimisessa (kierretty parikaapeli ja referenssitaso) RS-485-väylässä liikennöinti tapahtuu vuorosuuntaisesti, koska ainoastaan yksi väylälaite voi lähettää kerrallaan. Data kulkee tällöin parikaapeliväylällä ja vastaanottopäässä tulevaa dataa verrataan kolmannen linjan jännitearvoihin. Viisijohtimisessa RS-485-väylässä liikennöinti voi tapahtua kaksisuuntaisesti.
RS-485 määrittelee pelkästään väylän sähköiset ominaisuudet eli fyysisen kerroksen, toisin kuin RS-232. Differentiaalisen signaloinnin ja kierretyn parikaapelin ansiosta yhteismuotoiset häiriöt kumoutuvat liikennöintipiirissä. Tyypillisesti RS-485-väylän jännitetaso on välillä −7 V... +12 V ja väylälinja terminoidaan 120 ohmin vastuksin, jotka on sijoitettu väylän molempiin päihin.
Muun muassa Modbus- ja Profibus-kenttäväylissä käytetään yleensä RS-485:ää fyysisenä kerroksena.
ANSI TIA/EIA-422 (RS-422) -liityntä muistuttaa RS-485-liityntää, mutta RS-422-väylässä voi olla vain yksi lähetin kummankin suuntaisessa väylässä. Laitteita voi RS-422-väylässä olla enintään kymmenen.
Harlekiini (täsmennyssivu)
Harlekiini voi tarkoittaa seuraavia:
Jesse
Jesse on miehen etunimi. Suomessa Jessen nimipäivä vietetään 13. elokuuta.
Alkuperä
Jesse on kreikkalainen muoto heprealaisesta nimestä Iisai (Yishai, יִשַׁי), joka merkitsee: "Jahve pysyy" tai "Jahven mies". Raamatussa Iisai, joissakin käännöksissä Jesse, on kuningas Daavidin isä ja samalla Jeesuksen kaukainen esi-isä.
Suomessa nimi Jesse on yleistynyt vasta 1980-luvulta alkaen. Sen yleistymiseen lienevät vaikuttaneet etenkin tunnetut amerikkalaiset näyttelijät, urheilijat ja poliitikot. Almanakassa nimi on ollut vuodesta 1995. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Jesse on annettu Suomessa noin 12 610 henkilölle.
Billion Dollar Babies
Billion Dollar Babies on yhdysvaltalaisen Alice Cooper -rockyhtyeen kuudes studioalbumi, joka ilmestyi maaliskuussa 1973. Sitä on yleisesti pidetty yhtenä Alice Cooperin uran parhaista kokonaisuuksista. Albumi saavutti ykköstilan Billboardin pop-albumien listalla. Single Elected nousi Billboardin pop-singlelistalla sijalle 26. ja Britannian listan ykköseksi. Kappaleesta tehty musiikkivideo oli ensimmäisiä, jossa soittajat näyttelivät lyhyen tarinan eivätkä vain soittaneet. Lisäksi kaksi muuta singleä nousi Top-40:een: Hello Hooray ja No More Mr. Nice Guy. Sanoituksellisesti levyn kappaleissa toistuu Yhdysvaltojen politiikkaa kohtaan suunnattu piikikäs satiiri (1972 oli vaalivuosi Yhdysvalloissa). Kappale ”I Love The Dead” on musiikkihistorian ensimmäinen tunnettu kappale nekrofiliasta. Kappale herätti suurta paheksuntaa ja enteili Cooperin tulevaa tyyliä. Muita käsiteltyjä aiheita levyllä ovat hammaslääkärissä käynti (”Unfinished Sweet”) ja seksuaalinen häirintä (”Raped and Freezin’”). T. Rexin keulahahmo Marc Bolan soitti kitaraa kolmella raidalla. .
Levy valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään, johon pääsi myös Alice Cooperin edellinen albumi School’s Out.
Alkuperäisen vinyylijulkaisun kannessa oli miljardin dollarin seteli, ja takakannessa poliittinen pilapiirros.
Kiertue
right|200px Yhtye päätti käyttää ansaitsemiaan lisätuloja lavashown parantamiseen – yhteensä 1,2 miljoonaa dollaria. Billion Dollar Babies -kiertue oli menestys ja tuotti voittoa 4,6 miljoonaa dollaria (puolet enemmän kuin The Rolling Stones edellisen vuoden Amerikan-kiertueellaan). Kaiken kaikkiaan yhtye ansaitsi vuonna 1973 yli 17 miljoonaa dollaria.
Alice Cooper Groupin neljä jäsentä käyttivät nimeä Billion Dollar Babies lähdettyään vuonna 1974 laulajansa kanssa eri teille.
The Amazing Randi suunnitteli lavashow’ssa käytetyn giljotiinin sekä muutamia muita erikoisefektejä.
Settilista
Kappaleet tältä levyltä ellei toisin mainita.
Kupittaan lukio
Kupittaan lukio oli Turussa vuoteen 2012 toiminut lukio. Kupittaan yhteiskoulusta vuonna 1957 alkunsa saanut lukio toimi Vasaramäen kaupunginosassa Syreenikujalla (nyk. Vasaramäen koulun yläkoulu) ja ICT-talossa Kupittaan rautatieaseman vieressä. Syksyllä 2012 IT-painotteinen Kupittaan lukio yhdistyi urheilupainotteisen Aurajoen lukion kanssa Kerttulin lukioksi.
Lukiossa opiskeli vuosittain noin 360 oppilaista, joista 90 kävi vuonna 2000 perustettua Informaatioteknologian ja median (ITM) erikoislinjaa. Lukion erikoisuuksia olivat lukiossa toimiva Cisco Networking Academy (CCNA-koulutus) sekä yhteistyö Turun yliopiston informaatioteknologian laitoksen ja Turun kauppakorkeakoulun tietojärjestelmätieteen laitoksen kanssa.
Estejuoksu
Estejuoksu on yleisurheilun juoksulaji, jossa ylitetään esteitä. Nykyaikana aikuisten sarjoissa estejuoksussa kilpaillaan useimmiten 3 000 metrin matkalla, joka on runsas seitsemän kierrosta 400 metrin mittaisella juoksuradalla.
Säännöt
Kierroksen pituuteen vaikuttaa vesieste, joka radasta riippuen on joko radan sisäpuolella tai ulkopuolella. Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n sääntöjen mukaan esteen korkeus on miehillä 91,4 senttimetriä ja naisilla 76,2 senttimetriä. Toisin kuin aitajuoksussa, estejuoksun esteet ovat kiinteitä, eivätkä ne kaadu juoksijan osumasta tai törmäyksestä. Joillakin juoksijoilla on tapana jopa astua esteen päälle. Esteiden leveys on 3,96 metriä ja esteiden päällä olevan neliönmuotoisen palkin halkaisija on 12,7 senttimetriä.
Neljä esteistä on kuivaesteitä, jotka on sijoiteltu eri puolille juoksurataa. Viides, juoksuradan toisessa päädyssä sijaitseva este on vesieste, jossa välittömästi esteen takana sijaitsee vedellä täytetty kalteva syvennys, vesihauta, joka on syvimmästä kohdastaan 50–70 senttimetriä, ja syvyys vähenee radalla eteenpäin mentäessä 3,66 metrin matkalla. Mitä pitemmälle vesihautaan juoksija esteen yli hyppää, sitä vähemmän hän uppoaa jaloistaan veteen.
Historia
thumb|250px|Vesiesteen ylitys vuoden [[Kesäolympialaiset 1908|1908 kesäolympialaisissa Lontoossa]] Estejuoksua on juostu erimittaisilla matkoilla olympiakisoissa vuoden 1896 ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien. Antwerpenin olympialaisissa vuonna 1920 estejuoksun viralliseksi kilpailumatkaksi vakiintui 3 000 metriä.
Naisten estejuoksulla on huomattavasti lyhyemmät perinteet. IAAF otti sen viralliseksi lajikseen vasta vuonna 1997, ja ensimmäistä kertaa arvokisojen ohjelmassa naisten 3 000 metrin estejuoksu oli 2005 yleisurheilun MM-kisoissa Helsingissä.
Miesten estejuoksua ovat koko 1990- ja 2000-luvun hallinneet ylivoimaisesti Kenian itäosissa elävän kalenjin-heimon juoksijat.
Estejuoksu arvokilpailuissa
Estejuoksu on ollut olympialaisissa yleisurheilun kilpailutapahtumana miehillä vuodesta 1920 ja naisilla vuodesta 2008. Yleisurheilun MM-kilpailuissa estejuoksu ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983. Juoksumatkan menestynein maa arvokilpailuissa on Kenia.
Ennätykset
Miesten 3 000 metrin estejuoksun maailmanennätystä pitää hallussaan etiopialainen Lamecha Girma ajalla 7.52,11. Hän juoksi ennätyksen 9. kesäkuuta vuonna 2023 Pariisissa. Matkan Suomen ennätys on 8.10,67 ja se on Jukka Keskisalon nimissä. Hän juoksi ennätyksen Zürichissä vuonna 2009. Euroopan ennätys on Ranskan Mahiedine Mekhissi-Benabbadin Timanttiliigan kilpailussa Pariisissa 6. heinäkuuta 2013 juoksema 8.00,09. Ensimmäisenä kahdeksan minuutin haamurajan alitti Kenian kalenjin-heimoon kuuluva Moses Kiptanui vuonna 1995 Zürichin GP-kilpailussa.
3 000 metrin estejuoksun maailmanennätyksen kehitys
IAAF (nyk. WA) laati estejuoksun säännöt virallisesti vasta vuonna 1953, ja miesten virallisesta maailmanennätyksestä alettiin pitää kirjaa vuoden 1954 alusta. Naisten virallinen maailmanennätys on noteerattu vuoden 2000 alusta lähtien.
Naiset
Lähde: WA
Markus Böttcher
Markus Böttcher (s. 6. heinäkuuta 1964, Bonn, Nordrhein-Westfalen, Saksan liittotasavalta) on saksalainen näyttelijä, joka on esittänyt muun muassa rikoskomisario ja rikospaikkatutkija Werner Riedmannia sarjassa Vanha kettu (nyk. Kettu) jo yli 200 jaksossa. Hän opiskeli näyttelemistä ja ohjausta Mozarteumin yliopistossa Salzburgissa Itävallassa vuosina 1983–1987. Riedmann, jota Böttcher on esittänyt vuodesta 1986 lähtien, on hänen suurin roolinsa. Böttcher on näytellyt myös elokuvissa. Hän on 179-senttinen.
Madchild
Madchild (oikealta nimeltään Shane Bunting, s. 21. lokakuuta 1975) on kanadalainen Vancouverista kotoisin oleva hip hop -artisti. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa julkaistiin 1995 nimeltään "Clausterphobic EP". Vasta 2009 Madchild julkaisi uuden EP:n nimeltä "Madchild EP". Madchild kuuluu myös Swollen Members-yhtyeeseen rap-artisti Prevailin kanssa.
Hän käytti 3 vuoden ajan OxyContin nimistä morfiinijohdannaista kipulääkettä huumaustarkoitukseen ja on väittänyt käyttäneensä 3 miljoonaa dollaria huumeisiin elämänsä rankimpina vuosina. Artisti on sittemmin raitistunut ja monet hänen sanoituksistaan kertovat päihderiippuvuuden raadollisuudesta ja sen voittamisen vaikeudesta.
Vuonna 2011 häneltä evättiin pääsy Yhdysvaltoihin, koska viranomaiset luulivat tätä Helvetin Enkelit -moottoripyöräkerhon jäseneksi hänen tatuoitujen kasvojensa vuoksi. Bunting perusti itse BattleAxe Warriors ryhmittymän. Madchild on tehnyt yhteistyötä useiden eri rap-artistien kanssa, esimerkiksi Snak The Ripperin, Indeliblen sekä Yak Dollazin kanssa.
Madchildin sanoituksissa ja visuaalisessa tyylissä yhdistellään usein mustan huumorin keinoin populaarikulttuurista ammentavia, usein fantasia ja kauhuvaikutteisia tekstejä arkipäivän ongelmista kertoviin tarinoihin. Artistille on muodostunut vuosien saatossa myös taustojen suhteen tunnusomainen äänimaailma, jossa yhdistyvät usein vaikutteet mm. 90-luvun hiphopista, elektronisesta musiikista ja vanhojen toiminta ja piirroselokuvien soundtrackeista.
Madchild on taustaltaan puoliksi puolalainen.
Andy Makin
Andy Makin on muusikko, joka muistetaan parhaiten urastaan Adrian Smithin perustaman Psycho Motel-yhtyeen laulajana. Hän lauloi yhtyeen toisella studioalbumeilla Welcome to the World joka julkaistiin ennen yhtyeen hajoamista.
Bysantin–arabien sodat
Bysantin–arabien sodat olivat sarja sotia, jotka käytiin islaminuskoisten arabikalifaattien ja Bysantin valtakunnan välillä. Sodat käytiin vuosien 634 ja 1180 välillä. Sodan tuloksena Levantti, Mesopotamia ja Pohjois-Afrikka siirtyivät arabeille osana arabien laajempaa ekspansiota.
Viiskymppisen viisu
20 suosikkia – Viiskymppisen viisu on Juha Vainion kokoelmalevy vuodelta 1996. Levy on Vainiolta neljäs osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa.
Levomepromatsiini
pienoiskuva|Levozin 5mg -lääkepakkaus. Levomepromatsiini (kauppanimellä Levomepromazine Orion (aiemmin Levozin), ulkomailla Levoprome, Nozinan) on fentiatsiineihin kuuluva tyypillinen eli (perinteinen) ensimmäisen polven psykoosilääke. Lääkkeen psykoosia vähentävä vaikutus on suurin piirtein puolet klooripromatsiinista, mutta se lievittää kipua ja väsyttää vahvasti.
Levomepromatsiinia käytetään skitsofrenian ja psykoosien hoitoon. Pienenä annoksena sitä saatetaan määrätä myös vaikeaan unettomuuteen. Ulkomailla levomepromatsiinia käytetään myös kaksisuuntaisen mielialahäiriön mania vaiheen hoitoon, kipulääkkeenä ja parantumattomasti sairaiden oireita lievittävässä hoidossa.
Lääkkeen kuori sisältää liivatetta. Levomepromatsiini ei ole tarkoitettu alle 18-vuotiaille.
Haittavaikutukset
Käyttöön suhteutettuna levomepromatsiini oli Suomen eniten myrkytys kuolemia aiheuttanut lääke vuonna 2010.
Useammalla kuin joka 100:nnella käyttäjällä esiintyy eräitä ekstrapyramidaalioireita (tardiivi dyskinesia -liikehäiriötä: hallitsemattomia liikkeitä ja suun vapinaa; parkinsonismia: vapinaa ja lihasten jäykkyyttä; sekä motorista levottomuustilaa), sydämen sykkeen kohoamista, matalaa verenpainetta, lieviä verenkuvan muutoksia, heitehuimausta, kiertohuimausta, uupumusta, iho-oireita (esim. valoyliherkkyyttä, nokkosihottumaa, muuta ihottumaa, kutinaa) ja suun kuivumista (voi aiheuttaa hampaiden reikiintymistä).
Yhdellä 100−1 000:sta käyttäjästä esiintyy virtsaamisvaikeuksia, rintojen aristusta ja kasvua (miehilläkin), kuukautishäiriöitä, ummetusta ja kaukonäköisyyttä.
Yhdellä 1 000−10 000:sta käyttäjästä esiintyy sydänpysähdys, sydämen rytmihäiriöitä, pahanlaatuinen neuroleptioireyhtymä (hengenvaarallinen; oireina lihasjäykkyys, korkea kuume ja tajunnantason heikentyminen), toinen oireyhtymä, jonka lääkevalmistaja jättää nimeämättä (oireina lihasjäykkyys, kuume, tajunnan tason heikentyminen ja kouristukset), maksatulehdus (oireena keltaisuus), muistihäiriöitä, äkillisiä lihasten liikehäiriöitä, kouristuksia, äkillisen silmänpainekohtauksen (sulkukulmaglaukooma) pahenemista, silmän mykiön ja sarveiskalvon samentumia, vakavia verenkuvan muutoksia, verensokerin sietokyvyn muutoksia (liittyy tavallisesti diabeteksen puhkeamiseen ), seksuaalisia toimintahäiriöitä ja -haluttomuutta (laukeamisen viivästymistä, erektiohäiriöitä, kivuliasta kestoerektiota), ruokahalun muutoksia, lihomista ja karvoituksen lisääntymistä.
Yleisyydeltään tuntemattomia haittavaikutuksia ovat laskimo- tai syvä laskimoveritulppa, joka voi liikkua keuhkoihin, anafylaktinen shokki ja dementiaa sairastavilla vanhoilla ihmisillä kuolema.
Vanhoille ihmisille tulee haittavaikutusalttiuden takia antaa pienempiä annoksia.
Lääkehoitoa ei suositella raskauden tai imetyksen aikana. Raskauden kolmen viimeisen kuukauden aikana levomepromatsiinille altistuneella vastasyntyneellä saattaa esiintyä esimerkiksi hengitysvaikeuksia, syömisvaikeuksia, vapinaa, lihasten jäykkyyttä tai heikkoutta, uneliaisuutta tai levottomuutta.
Autolla ajamista ja koneiden käyttöä on vältettävä ensimmäisten hoitoviikkojen ajan, kunnes lääkkeen haittavaikutukset selviävät. Rauhoittava vaikutus voi hidastaa reaktiokykyä.
Yhteisvaikutukset
Levomepromatsiinihoidon aikana ei saa käyttää alkoholia, koska alkoholi saattaa lisätä lääkkeen haittavaikutuksia.
Lauren
Seurajoukkueura
180 senttimetriä pitkä Lauren aloitti uransa Utrerassa Espanjassa vuonna 1995. Seuraavana vuonna hän siirtyi Primera Divisiónin Sevilla FC:n organisaatioon, mutta sai peliaikaa vain kakkosjoukkueessa. Kaudelle 1997/1998 siirtyi espanjalaiseen Segunda Divisiónin Levanteen. Onnistuneen kauden jälkeen Primera Divisiónin Mallorca kiinnostui Laurenista ja hankki hänet kesällä 1998. Lauren löi itsensä läpi Espanjassa Mallorcan joukkueessa muun muassa voittamalla Espanjan supercupin syksyllä 1998. Kahden Mallorcassa pelaamansa kauden jälkeen Lauren siirtyi vuonna 2000 lontoolaiseen Arsenaliin Englantiin 7,2 miljoonalla punnalla. Arsenalissa Lauren on voittanut kaksi Englannin-mestaruutta, kolme FA Cupia ja yhden Charity Shield -mestaruuden. Tammikuussa 2007 Arsenalin manageri Arsène Wenger myi hänet Portsmouthiin.
Maajoukkueura
Kamerunin maajoukkueessa Laurenin parhaat saavutukset ovat olympiakulta Sydneystä 2000 sekä Afrikan-mestaruus vuodelta 2000 ja vuodelta 2002. Lauren valittiin vuoden 2000 Afrikan-mestaruusturnauksessa turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Lauren on myös esiintynyt jalkapallon MM-kisoissa Kamerunin maajoukkueessa vuoden 1998 sekä vuoden 2002 turnauksissa; jälkimmäisessä hän pelasi Kamerunin kaikki kolme ottelua alusta loppuun.
Desert Eagle
thumb|250px|Desert Eaglen patenttipiirros numero 4,619,184. Desert Eagle on Yhdysvalloissa suunniteltu kaasumäntätoiminen itselataava pistooli, jota valmistaa Israelissa Israel Military Industries (IMI) yhdysvaltalaiselle Magnum Research -yhtiölle. Asetta on valmistettu vuodesta 1982 kolmena eri versiona: Mark I, Mark VII ja Mark XIX, joista valmistetaan enää vain Mark XIX:ää. Niissä oli teräs- tai alumiinirunko ja niitä valmistettiin .357 Magnum-, .41 Magnum- ja .44 Magnum -kaliipereissa, Mark VII -mallia myös .50 Action Express -kaliiperissa. Uusin malli Mark XIX on saatavissa .357 Magnum-, .44 Magnum- ja .50 Action Express (.50 AE) -kaliipereissa.
Kuortaneen kirkonkylä
Kuortaneen kirkonkylä sijaitsee keskellä Kuortaneen kuntaa. Kylänä se rajautuu etelässä Mäyryn kylään, idässä Leppälänkylään, pohjoisessa Ruonan kylään ja lännessä Kuortaneenjärveen. Kirkonkylän palvelut ja vanhempi asutuskanta sijaitsevat kantatie 66:n ja Kuortaneenjärven välissä. Kantatie 66:n itäpuolelle on viimeisen 20 vuoden aikana muodostunut uudempi Kortesmäen asuntoalue, jossa valtaosa kyläläisistä nykyisin asuu. Muita asuinalueita kylän alueella ovat muiden muassa Rasinperä, Haapamäki ja Myllymäki.
Kuortane on ehkä parhaiten tunnettu kansallisesti ja kansainvälisesti urheiluun ja liikuntaan liittyvistä paikoista ja tapahtumista. Näitä paikkoja edustavat kansainvälisestikin tunnettu Kuortaneen urheiluopisto sekä kansallisella tasolla Kuortaneen urheilulukio. Urheilutapahtumista parhaiten tunnetaan Kuortaneen juhannuskisat, jotka kuuluivat Eliittikisat-sarjaan.
Kuortaneen urheiluopisto sijaitsee Kuortaneen kirkonkylän pohjoisosassa Kuortaneenjärven itärannalla Aholankankaan maastossa. Kuortaneen liikuntalukion tilat sijaitsevat urheiluopiston välittömässä läheisyydessä yleisurheilukentän tuntumassa.
Tunnetuimmat Kuortaneella syntyneet henkilöt ovat Alvar Aalto ja Heikki Klemetti.
Íngrid Betancourt
thumb|Íngrid Betancourt [[Pisassa, Italiassa vuonna 2008.]] Íngrid Betancourt Pulecio (s. 25. joulukuuta 1961 Bogotá, Kolumbia) on kolumbialais-ranskalainen poliitikko, jonka FARC kidnappasi 23. helmikuuta 2002. Hänet saatiin vapautettua neljäntoista muun panttivangin kanssa 2. heinäkuuta 2008. Betancourt'n tapaus herätti laajaa julkisuutta kansainvälisesti, hänen kaksoiskansalaisuutensa takia erityisesti Ranskassa.
Betancourt syntyi Bogotássa entisen Miss Kolumbian ja poliitikko Yolanda Pulecion tyttärenä.
Betancourt tuli valituksi Kolumbian edustajainhuoneeseen vuonna 1994 sekä senaattiin 1998, ja hän oli presidenttiehdokkaana vuonna 2002. Hän edusti poliittisella urallaan vihreää Partido Verde Oxigeno -puoluetta.
Betancourt'lla on edellisestä avioliitostaan Fabrice Delloyen kanssa kaksi lasta: Mélanie (s. 1985) ja Lorenzo (s. 1988). Erottuaan hän meni vuonna 1997 uusiin naimisiin Juan Carlos Lecompten kanssa. Kaappauksen jälkeen eräs samaan aikaan vangittu kertoi, että Betancourtilla oli kaappausaikanaan suhde samaan aikaan vankina olleen senaattori Luis Eladio Pérezin kanssa.
Betancourtille myönnettiin vuoden 2008 Asturian ruhtinaan palkinto.
Weimarin tasavalta
thumb|upright|300px|Weimarin Saksa osavaltioineen vuonna 1925. Weimarin tasavalta on historiantutkimuksessa käytetty nimitys Saksasta vuosien 1919 ja 1933 välisenä aikana, jolloin maa oli tasavalta. Virallisesti valtion nimi oli silloinkin Saksan valtakunta. Aikakauden katsotaan alkaneen, kun Weimarin kaupungissa säädetty Saksan uusi perustuslaki 11. elokuuta 1919 astui voimaan Saksan kärsittyä tappion ensimmäisessä maailmansodassa. Weimarin tasavallan aika päättyi Adolf Hitlerin ja kansallissosialistien noustua valtaan ja lakkautettua maassa vallinneen demokratian.
Tasavallan alku 1918–1919
Vuodesta 1916 Saksan politiikkaa johti käytännössä armeija ja sen ylijohto (Oberste Heeresleitung, OHL) päällikkönään sotamarsalkka Paul von Hindenburg. Kun tuli ilmeiseksi, että sota oli hävitty, OHL vaati, että vastuu siirtyisi siviilihallitukselle, jonka tavoitteena olisi sodasta irtautuminen. Saksan keisarikunnan hallitus vaihtui.
Uusi valtakunnankansleri suurherttua Max von Baden tarjosi näin ollen Yhdysvaltain presidentille Woodrow Wilsonille aseleposopimusta 3. lokakuuta 1918. 28. lokakuuta 1918 keisarikunnan perustuslakia muutettiin niin, että maasta tuli parlamentaarinen demokratia, ja valtakunnankansleri tuli vastuulliseksi valtiopäiville eikä keisarille.
Suunnitelma muuttaa Saksa parlamentaariseksi monarkiaksi kuitenkin epäonnistui maan ajautuessa kaaokseen sitä mukaa, kun joukot palasivat rintamalta. Sotilaat olivat kärsineet sodasta henkisesti ja fyysisesti, ja he olivat tottuneet väkivaltaan, johon he turvautuivat myös rauhan palattua. Vasemmiston ja oikeiston välille puhkesi verisiä yhteenottoja.
Kapinoivat sotilaat ja työläiset
Kapina puhkesi, kun armeijan johto määräsi valtiopäiviltä lupaa kysymättä Saksan laivaston valtamerilaivaston hyökkäyspartiotehtävään. Jos määräys olisi toteutunut, rauhanneuvottelut olisivat todennäköisesti rauenneet. Kahden laivan miehistö kapinoi Wilhelmshavenissa, ja armeija pidätti noin 1 000 merimiestä ja kuljetutti heidät Kieliin. Sen seurauksen paikallinen kapina levisi yli koko valtakunnan. Kapinoivat sotilaat, merimiehet ja heitä tukeneet työläiset muodostivat 1918 vallankumousneuvoston ja ottivat monissa kaupungeissa vallan. 7. marraskuuta kapina oli levinnyt Müncheniin, jossa Baijerin Ludvig III oli ensimmäinen pakoon lähtenyt saksalainen monarkki.
Sosiaalidemokraattien ja kommunistien välirikko
Saksan työväenliike oli jakautunut. Vasemmistososiaalidemokraattien USPD kannatti työläisneuvostojen valtaa ja enemmistösosiaalidemokraattien SPD parlamentarismia. Jako oli muodostunut jo ennen maailmansotaa 1914. Sosiaalidemokraattien vasemmistosiipi oli vastustanut Saksan liittymistä sotaan, ja 1919 osa heistä kannatti kommunisteina sosialistista spartakistikapinaa. Sosiaalidemokraattien enemmistö kannatti Saksan etujen puolustamista. Kun spartakistit yrittivät vallankaappauksella sosialistista vallankumousta Saksassa, vastasi kapinan tukahduttamistoimista Reichswehristä vastaavana ministerinä sosiaalidemokraattinen Gustav Noske. Kommunistit syyttivät sosiaalidemokraatteja aatteen pettämisestä.
Tasavalta vai neuvostovalta?
Kaikki sosialistit vaativat keisari Vilhelm II:n eroa. Enemmistösosialistit julistivat 9. marraskuuta Berliinin valtiopäivätalolla Saksan tasavallan syntyneeksi, samaan aikaan kun vähemmistö toisaalla – johdossaan muun muassa Karl Liebknecht – julisti maan neuvosto­tasa­vallaksi.
Vielä samana päivänä valtakunnankansleri Max von Baden siirsi vallan enemmistösosialistien johtajalle Friedrich Ebertille. Tämän ei kuitenkaan nähty rauhoittavan kansanjoukkoja, ja päivää myöhemmin perustettiin vallankumouksellinen hallinto kansanvaltuutettujen neuvosto (Rat der Volksbeauftragten), johon kuului sekä enemmistö- että vähemmistösosialisteja ja joka edusti työläisiä ja sotilaita. Tätä hallintoa kuitenkin vastusti vähemmistösosialistien vasen laita, spartakistit, johdossaan Liebknecht ja Rosa Luxemburg. Ebert kutsui kokoon neuvostojen kansallisen kongressin, joka kokoontui 16.–20. joulukuuta ja jossa enemmistösosialisteilla oli enemmistö. Neuvostokongressi päätti, että tulevan perustuslain säätäminen kuuluisi yleisillä vaaleilla valittavalle kansalliskokoukselle. Näin Ebert onnistui marginalisoimaan neuvostovallan kannattajat.
Ebert kukistaa kapinan
Varmistaakseen hallituksensa toimivallan Ebert liittoutui armeijan kanssa, jota johti siinä vaiheessa kenraali Wilhelm Groener. Sopimus takasi armeijalle, ettei hallitus yrittäisi uudelleenorganisoida sitä, mikäli se pysyisi hallitukselle lojaalina. Toisaalta sopimus varmisti hallituksen ja armeijan välisen yhteistyön, joka vakuutti ylä- ja keskiluokan sen aikeista säilyttää järjestys maassa ja armeijan pysymisen vakauttavana voimana. Vasemmistosiivelle tämä tarkoitti työläisten asian pettämistä. Liittoutuminen armeijan kanssa oli eräs niistä tekijöistä, jotka jakoivat vasemmiston pysyvästi sosiaalidemokraatteihin ja kommunisteihin.
Lopullisesti vasemmisto repesi Ebertin kutsuessa armeijan kukistamaan yhden Berliinin sotilaskapinoista 23. marraskuuta 1918. Kapinalliset olivat valloittaneet kaupungin komendantin esikunnan ja Valtakunnankanslian, jossa hallitus piti majaansa. Kapina kukistettiin raa’asti, eikä kuolonuhreilta ja haavoittuneilta vältytty. Tämän seurauksena vasemmistosiipi irtautui enemmistösosialisteista, jotka olivat sen mukaan liittoutuneet vastavallankumouksellisen armeijan kanssa pyrkimyksenään kukistaa vallankumous. Ero syventyi, kun Saksan kommunistinen puolue muodostettiin spartakisteista ja heihin liittyneistä radikaaleista vasemmistoryhmistä.
Tammikuussa 1919 tehtiin useita väkivaltaisia yrityksiä saada aikaan sosialistinen vallankumous. Vapaaehtoisista sotilaista ja oikeistolaisista koostuneet Freikorpsit eli vapaajoukot kukistivat nämä kapinat. Tilanne kulminoitui, kun spartakistijohtajat Liebknecht ja Luxemburg pahoinpideltiin hengiltä 15. tammikuuta. Ebertin suostumuksella surmaajat tuomittiin siviilituomioistuimen sijasta sotilasoikeudenkäynnissä lieviin rangaistuksiin. Tämä lisäsi Ebertin epäsuosiota vasemmistoryhmien silmissä.
Weimarin kansalliskokous
thumb|upright|300px|Kansalliskokouksen virallinen postikortti. Kansalliskokouksen vaalit pidettiin 19. tammikuuta. Vähemmistösosialistit ja muut vasemmistoryhmät eivät onnistuneet saamaan kansalliskokoukseen juuri ollenkaan edustajia, koska ne oli kapinoita kukistettaessa lyöty hajalle. Välttääkseen mellakoiden keskipisteessä olemista kansalliskokous siirtyi Weimarin kaupunkiin tekemään uutta perustuslakia. Se muodosti Saksasta presidenttijohtoisen tasavallan, jossa valtiopäiväedustajat valittiin suhteellisella vaali­tavalla.
Weimarissa pidettyjen kokousten aikana väkivalta ja kapinointi jatkuivat maassa. München julistautui hetkellisesti neuvostotasavallaksi, mutta Freikorpsin joukot kukistivat kapinan. Lisäksi itäisissä provinsseissa taisteltiin, koska ne olivat lojaaleja keisarille eivätkä halunneet kuulua tasavaltaan.
Tasavallan ensimmäinen valta­kunnan­presidentti Ebert allekirjoitti uuden perustuslain 11. elokuuta 1919.
Versaillesin rauhansopimus
Saksa menetti sopimuksessa alueita naapurivaltioilleen. Poznanissa puhjennut Suurpuolan kapina hyötyi Saksan sisäisestä hajaannuksesta ja päättyi puolalaisten kapinallisten voittoon, jonka seurauksena Posenin provinssi liitettiin rauhassa uuteen itsenäiseen Puolaan.
Nuoren tasavallan alkuvuodet 1919–1923
Perustamisestaan lähtien Weimarin tasavalta oli vasemmiston ja oikeiston ääriliikkeiden paineessa. Vasemmisto syytti sosiaalidemokraatteja aatteen pettämisestä liittoutumalla vanhan vallan kanssa sosialistisen vallankumouksen sijaan, kun taas oikeisto vastusti demokraattista järjestelmää ja olisi ennemmin palannut vanhaan autoritaariseen malliin. Tasavallan uskottavuutta tuhotakseen oikeisto syytti (etenkin armeijan piirissä) hallintoa Saksan tappiosta ensimmäisessä maailmansodassa. Syntyi legenda selkäänpuukotuksesta, jonka mukaan tappion oli aiheuttanut kommunistien ja juutalaisten vehkeily kotirintamalla.
13. maaliskuuta 1920 ryhmä Freikorpsin joukkoja valloitti Berliinin ja asetti oikeistolaisen lehtimiehen Wolfgang Kappin uuden hallituksen valtakunnankansleriksi. Koska Freikorpsin joukot olivat Ebertin ainoa vallansäilyttämisen keino, hänen oli vietävä parlamentti Dresdeniin, josta se kuulutti yleislakkoa. Talous pysähtyi siihen, ja Kappin hallinto romahti 17. maaliskuuta.
Yleislakon tehosta vaikuttuneet kommunistit järjestivät kansannousun Ruhrin alueella 1920, kun 50 000 työläistä muodosti puna-armeijan ja otti provinssin haltuunsa. Armeija ja Freikorps kukistivat kansannousun ilman hallituksen ohjeita. Kommunistisia vallankumouksia tukahdutettiin myös maaliskuussa 1921 Saksissa ja Hampurissa.
Vuonna 1923 tasavalta ei kyennyt enää maksamaan sotakorvauksia kuten Versaillesin sopimuksessa oli sovittu ja uusi hallitus jäi maksuissa jälkeen. Vastatoimena ranskalaiset ja belgialaiset joukot miehittivät Ruhrin alueen, joka oli Saksan suurimpia teollisuuden keskittymiä, ottaen haltuun alueen kaivokset ja tuotantolaitokset tammikuussa 1922. Tammi­kuussa 1923 saksalaiset julistivat vastatoimeksi yleislakon ja kehottivat väestöä ja työläisiä passiiviseen vastarintaan. Lakot kestivät kahdeksan kuukautta, mistä Saksan talous joutui kärsimään, ja maan oli turvauduttava tuontiin.
Koska lakkoileville työläisille täytyi myös maksaa palkkaa valtiolta, painettiin lisää rahaa, joka aiheutti hyperinflaation. Ennen hyperinflaatiota yhdellä Yhdysvaltain dollarilla oli saanut 4,2 Saksan markkaa. Elokuussa 1923 dollarilla sai miljoona markkaa ja 20. marraskuuta 4 200 000 000 000. Joulukuun alussa toteutettiin valuuttauudistus, jossa 1 000 000 000 000 vanhalla markalla sai yhden uuden Rentenmarkin. Sotakorvauksia jatkettiin ja Ruhr palautettiin Saksalle.
Vuonna 1923 myös Adolf Hitler järjesti Münchenissä vallankaappausyrityksen, joka tunnetaan nimellä oluttupavallankaappaus. Vuonna 1920 Saksan työ­väen­puolueesta oli tullut kansallissosialistinen puolue ja Hitler oli noussut sen puheenjohtajaksi 1921. Puolisotilaallinen organisaatio SA perustettiin 1921, ja se toimi Hitlerin henkilökohtaisena armeijana vallanotossa. 8. marraskuuta 1923 Hitler järjesti puoluetovereidensa kanssa vallankaappausyrityksen ja julisti uuden hallituksen, tavoitteena ottaa München haltuunsa seuraavana päivänä. Satakunta poliisia kukisti 3 000 kapinoitsijan joukon. Yhteenotossa kuoli neljä poliisia ja 15 mielenosoittajaa. Hitler pidätettiin ja passitettiin kärsimään lievää, lopulta hyvän käytöksen vuoksi vuoden pituiseksi lyhentynyttä tuomiota vankilaan Landsbergiin. Vankeudessa viettämänsä vuoden Hitler käytti poliittisen ohjelmajulistuksensa sisältävän kirjan Taisteluni kirjoittamiseen. Kirjassaan Hitler esitti ajatuksia, jotka myöhemmin toteutuivat toisessa maailman­sodassa. Vallankaappauksen epäonnistuminen sai Hitlerin vakuuttuneeksi siitä, että vallanottoa kannattaa seuraavaksi tavoitella laillista tietä.
Weimarin vuodet 1923–1929
Keskustaoikeistolaisen Kansanpuolueen johtaja Gustav Stresemann toimi valtakunnankanslerina lyhyen aikaa 1923 ja ulkoministerinä vuosina 1923–1929. Tämä aikakausi oli Weimarin tasavallassa suhteellisen vakauden aikaa, jolloin mellakat ja kapinat vähenivät ja talous toipui.
Stresemannin ensimmäinen toimenpide oli valuuttauudistus, jossa vanhasta markasta tehtiin Rentenmark. Uudistuksen pyrkimyksenä oli katkaista hyperinflaatio, joka riivasi Saksaa yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti. Uudistus oli menestyksekäs, koska Stresemann kieltäytyi painamasta lisää valuuttaa. Tasapainottaakseen taloutta hän myös vähensi valtion menoja ja byrokratiaa, samalla kiristäen veroja.
Aikakaudella toteutettiin myös Dawesin suunnitelma, joka sitoi sotakorvaukset Saksan maksukykyyn. Maa otettiin myös mukaan Kansainliittoon, se sopi läntistä rajaa koskeneet epäselvyydet, allekirjoitti neutraaliussopimuksen Neuvostoliiton kanssa ja rikkoi muutamia Versailles’n rauhansopimuksen aseistariisunnan määräyksiä. Rahoitusta haettiin ulkomaanvelasta, vaikka samaan aikaan kauppa laski ja työttömyys nousi. Stresemannin uudistukset eivät poistaneet tasavallan heikkouksia, vaikka loivat kuvan vakaasta demokratiasta ja taloudesta.
Stresemannin kuoltua 1929 Weimarin kulta-aika päättyi ja poliittisten ääriryhmien voimistuminen horjutti voimakkaasti tasavaltaa, varsinkin, kun 1930-luvun lama romahdutti sen talouden.
Uskottavuuden menetys
Weimarin tasavallan viimeisiä vuosia leimasi aikaisempaakin suurempi poliittinen epävakaus. Kenraali Kurt von Schleicherin kuukausia kestäneen lobbauksen jälkeen Paul von Hindenburg nimitti 29. maaliskuuta 1930 valtakunnankansleri Müllerin seuraajaksi talousasiantuntija Heinrich Brüningin. Uudella hallituksella ei ollut enemmistöä valtiopäivillä, joten perustuslain mukaan valtakunnanpresidentille oli annettu tästä syystä ylimääräisiä hätävaltuuksia. Niinpä hallituksen otaksuttiin siirtävän poliittista linjaa konservatiivisempaan suuntaan.
Valtion talouden tasapainottamiseksi tehtiin 18. heinäkuuta 1930 lakiehdotus, joka hylättiin niukasti. Ehdotusta vastaan äänestivät sosiaalidemokraatit, kommunistit ja silloin vielä marginaalisella edustuksella toimineet kansallissosialistit. Hylkäyksen vuoksi Hindenburg otti käyttöön perustuslain hätätilaoikeudet ja teki valtiopäiville presidentin ehdotuksen hajottaa valtiopäivät.
Uudet valtio­päivä­vaalit pidettiin 14. syyskuuta 1930. Voimasuhteissa tapahtui merkittävä poliittinen muutos: kansallissosialistit saivat 18,3 prosenttia äänistä eli viisi kertaa enemmän kuin edellisissä vaaleissa 1928. Tällä oli tasavallalle tuhoisia seurauksia, sillä nyt valtiopäivien enemmistönä eivät enää olleet maltilliset puolueet. Tämä rohkaisi kansallissosialisteja ottamaan enemmän valtaa ulkoparlamentaarisin keinoin — pääasiallisesti puolisotilaallisen SA:n voimin. Weimarin tasavalta oli kulkemassa kohti sisällissotaa.