cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ibis
Ibis on British Ornithologists’ Unionin (BOU) julkaisema vertaisarviointiin perustuva lintutieteellinen aikakauslehti. Lehteä on julkaistu vuodesta 1859 alkaen. Aiheita ovat muun muassa ekologia, luonnonsuojelu, käyttäytyminen, paleontologia, taksonomia ja uudet lintulajit. Lehden vastaava toimittaja on Dominic McCafferty Glasgow’n yliopistosta. Lehteä julkaisee Wiley-Blackwell sekä paperi- että verkkoversiona.
Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunta
Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue vuosina 1788–1876. Tuomiokunta muodostettiin jakamalla Piikkiön ja Halikon kihlakuntien tuomiokunta kahteen osaan Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunnaksi sekä Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunnaksi. Vaikka kuninkaallisella kirjeellä 19. helmikuuta 1788 määrättiin jaosta nimellisesti, jako toimeenpantiin käytännössä vasta 10. syyskuuta 1795 jakamattoman tuomiokunnan kihlakunnantuomarin Henrik Ahleqvistin jäädessä eläkkeelle.
Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunnasta sekä Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunnasta määrättiin 12. toukokuuta 1876 muodostettavaksi uudet Halikon tuomiokunta ja Piikkiön tuomiokunta. Järjestelystä oli alun perin määrätty 26. elokuuta 1862 annetulla julistuksella. Järjestelyn toimeenpano tuli mahdolliseksi 1876, kun Piikkiön ja Halikon yläosan kihlakunnan tuomiokunnan tuomarinvirka tuli avoimeksi Ernst Gustaf Wentzel Rotkirchin kuoltua ja Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunnan tuomari Göran Erik Axel Silfverhjelmin suostuttua järjestelyyn. Silfverhjelm nimitettiin toivomuksensa mukaisesti uuteen Piikkiön tuomiokuntaan ja uuden Halikon tuomiokunnan tuomarinvirka julistettiin haettavaksi.
Piikkiön ja Halikon alaosan kihlakunnan tuomiokunnan tuomareina toimivat:
Soul Revolution
Soul Revolution on reggaeyhtye The Wailersin vuonna 1970 julkaistu albumi. Albumin tuottivat Bob Marley ja Lee Perry.
Tupolev Tu-22
Tupolev Tu-22 on neuvostoliittolainen pommitus- ja tiedustelukone ja Tupolev Tu-16:n seuraaja. Ensimmäinen Tupolev Tu-22 otettiin käyttöön 1962. Vuonna 1972 käyttöön otettu Tu-22M on siitä edelleen kehitetty, täysin uusi kääntyväsiipinen kone, jossa muun muassa moottorit on sijoitettu toiseen paikkaan.
Malleja
Koneen esityyppi oli Tupolevin 1954 suunnittelema Samoljot 105 (lentokone 105). Uusien tehokkaampien moottorien tultua käyttöön kone suunniteltiin uudelleen hyödyntämään area rulea transsoonisen kitkan vähentämiseksi. Prototyyppi 105A lensi ensilentonsa syyskuussa 1959. Ensimmäinen sarjatuotantomalli Tu-22B valmistui Kazanin tehtaalta 22 vuonna 1960.
Nato oli aikeissa antaa koneelle koodin Beauty (kauneus), joka koettiin liian positiiviseksi. Siksi kone saa koodinimen Blinder (sokaisija).
Tupolev Tu-22 tuli palveluskäyttöön 1962. Käyttöönottonsa jälkeen koneet kärsivät huolto-ongelmista ja kuumenemisesta suurilla nopeuksilla, ja aiempia suurempien laskeutumisnopeuksien vuoksi useita tuhoutui lentäjien virheiden vuoksi. Toisin kuin Tu-16:ssa, koneessa oli vain yksi lentäjä, joten lentäjän työmäärä kasvoi. Lisäksi Tu-22:n lentomatka oli lyhyempi ja asekuorma suurempi kuin edeltäjänsä, joten pommittajia rakennettiin vain 15. Tiedusteluversio Tu-22R oli menestyksekkäämpi, ja sitä valmistettiin 127, joista puolet meritiedustelulle. Taistelukäytössä koneen käyttökelpoisuutta paransi vuodesta 1965 strategisille ilmavoimille ja meri-ilmavoimille rakennettu Raduga Kh-22 (AS-4 Kitchen) -ohjuksilla varustettu Tu-22K.
Viimeinen lentokone kaikkiaan 311 koneesta valmistettiin 1969. Pommitusversioihin kuuluvia lentokoneita rakennettiin 15, tiedusteluversioita 127, signaalitiedustelun versiota 47, ohjusten laukaisualustoina käytettäviä 76 ja harjoituskoneita 46.
Konetta myytiin 1970-luvulla Libyalle ja Irakille. Myös Egypti pyysi niitä, mutta kauppaan ei suostuttu maiden suhteiden viilennyttyä Jom Kippurin sodan jälkeen. Libya käytti koneita muun muassa iskussa Mwanzaan Tansaniaan tukeakseen ugandalaisia liittolaisiaan, sekä Tšadia ja Sudania vastaan. Irak käytti niitä sodassaan Irania vastaan. Neuvostoliitto käytti taisteluissa ainoastaan elektronisen sodankäynnin Tu-22PD:ta Afganistanissa suojaamaan Tu-22M-koneita.
Maailman asevoimia seuraavan The Military Balance -vuosikirjan mukaan Venäjällä oli vuonna 2022 toiminnassa kolme Tupolev Tu-22M3-lentorykmenttiä, johon kuului yhteensä 60 Tupolev Tu-22M3 -pommituslentokonetta. Näitä oli sijoitettu esimerkiksi Rjazanin Djagilevon lentotukikohtaan. Muita sijoituspaikkoja ovat olleet ainakin Olenjan (Murmanskin alue), Soltsyn lentotukikohta (Novgorodin alue), Kalugan alue (alue) ja Belajan lentotukikohta (Irkutskin alue).
Versiot
right|260px
Muuta
Venäjän–Georgian sodassa 9. elokuuta 2008 Georgia pudotti yhden Venäjän Tupolev Tu-22MR:n. Sen epäillään tulleen pudotetuksi yhdellä kymmenestä Ukrainan Georgialle toimittamasta S-200-ilmatorjuntaohjusjärjestelmästä. Myöhemmin epäilykset kohdistuvat Ukrainan Georgialle toimittamiin BUK M1 -alueilmatorjuntaohjuksiin.
Venäjä on käyttänyt konetyyppiä pommituslentoihin Ukrainassa, muun muassa Mariupolin pommituksissa vuonna 2022. Yhden koneista raportoitiin vaurioituneen ilmeisesti lennokkihyökkäyksessä 5. joulukuuta 2022 Rjazan-Djagilevon lentotukikohtaan. thumb|right|Konetyypin Tu-22 käyttäjämaat.
Onnettomuuksia
Kapteenin ilmoitettiin kuolleen myöhemmin sotilassairaalassa. Olenogorskin aluesairaalaan viety perämies jäi henkiin.
Museokoneita
Kone on esillä Moninon ilmailumuseossa Moskovan lähellä.
Helsingborgin urheilutalo
Helsingborgin urheilutalo on vuonna 1957 rakennettu urheilurakennus Helsingborgissa Ruotsissa. Urheilutalo on isännöinyt voimistelun Ruotsin mestaruus-kisoja sekä vuonna 2006 Ruotsissa järjestettyjä salibandyn MM-kilpailuja.
Ruotsin salibandyn pääsarjaseura, Superliigassa pelaava FC Helsingborg, käyttää urheilutaloa kotihallinaan.
Worten
thumb|Wortenin logo
Worten on kodinelektroniikka myyvä kauppaketju, joka toimii Portugalissa. Ketjun omistaa Sonae Distribuição, joka kuuluu portugalilaiseen Sonae monialayhtymään.
Worten-myymälöitä oli 110 ympäri Portugalia vuonna 2007. Myymälöiden yhteispinta-ala oli 84 000 m², ja keskimääräinen myymäläkoko oli 1500 m². Myymälät sijaitsevat yleensä kauppakeskuksissa.
Lähteet
Ketju on laajentunut myös Espanjan puolelle toimien kauppakeskusten yhteydessä.
Ikiyö
Ikiyö on vuonna 2003 ilmestynyt Ilkka Remeksen seitsemäs aikuisten romaani. Sen päähenkilönä on suomalainen TERA:n agentti Antti Korpi. Kirjassa esiintyy sivuroolissa myös Antti Korven poika Aaro, joka aloitti oman nuortenkirjasarjansa samana vuonna ilmestyneellä Piraatit-teoksella. Ikiyö oli 135 200 kappaleen myynnillä Suomen myydyin kirja vuonna 2003.
Juoni
Haminassa tapahtuu arvonkuljetusauton ryöstö, jossa varastetaan ydinlataus. Varastajat ovat Noora Uusitalo sekä Ralf Denk. Heidän peräänsä laivalle lähetetään Antti Korpi, joka on matkalla Suomesta Saksaan poikansa kanssa. Heidät kuitenkin köytetään ja aktivisti-varkaat antavat heille muistinmenetysseerumia, joka lisää TERA:n mielenkiintoa.
Denk tartuttaa paaviin ebolavirusta, joka tappaa tämän myöhemmin. Sen jälkeen hän lähtee Nooran kanssa Kongoon, jossa aikoo räjäyttää ydinlatauksen ja sen mukana ihmisen lisääntymisen estävää ehkäisyvirusta. Antti lähtee heidän peräänsä ja saakin heidät kiinni ennen räjäytystä.
Sanitaatio
thumb|300px|Sanitaation kattavuus maailmalla. Sanitaatio tarkoittaa käymälän terveellisten olosuhteiden ylläpitoa ja keinoja, joilla ihmisten ulosteet ja virtsa hävitetään turvallisesti ilman, että taudit leviäisivät tai terveys vaarantuisi. Sanitaatioon kuuluvat vesihuolto (vedenkäsittely ja viemäröinti), käsienpesu, sekä käymälän ympäristön ja materiaalien muuttaminen terveellisiksi etenkin vähentämällä pieneliöitä ja niiden kasvumahdollisuuksia.
Kansainvälinen sanitaatiovuosi oli 2008.
Puutteellisesta sanitaatiosta kärsi maailmassa kenties jopa 2,5 miljardia ihmistä. Kunnollisten WC-järjestelyjen puuttumisen suurimpiin haittoihin lukeutuu puhtaan veden pilaantuminen.
Serapeion (Miletos)
Serapeion eli Serapiksen temppeli oli antiikin aikainen Serapikselle omistettu kreikkalainen temppeli Miletoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Metodologia
Metodologia (< ) eli menetelmäoppi on tieteenfilosofian osa-alue, joka tutkii tieteellistä menetelmää. Metodologia sisältää ne tavat ja keinot, joilla tieteellistä tietoa tavoitellaan, hankitaan, muodostetaan ja perustellaan.
Serapeion (Miletos)
Historia
Serapeion rakennettiin myöhemmällä roomalaisella kaudella 200-luvulla jaa., mahdollisesti keisari Aurelianuksen aikana vuosien 270–275 välillä. Ainakin osan siitä on piirtokirjoituksen perusteella lahjoittanut Julius Aurelius Menekles (Menecles). Temppelin olemassaolon Miletoksessa on kuvattu heijastelevan enemmänkin Rooman valtakunnan luonnetta kuin kaupungin varsinaista uskonnollista elämää.
Metodologia
Metodologiaan kuuluu johonkin oppialaan tai tutkimukseen liittyvien filosofisten oletusten ja perusteiden tutkiminen suhteessa tieteelliseen menetelmään. Tämän vuoksi tieteelliset julkaisut sisältävät usein ensimmäisenä tutkijoiden käyttämää metodologiaa käsittelevän luvun. Se ei esittele ainoastaan käytettyjä menetelmiä, vaan usein myös tutkijoiden ontologisia ja tietoteoreettisia näkemyksiä.
Serapeion (Miletos)
Historia
Temppelin Serapiksen kultti oli täsmällisemmin Zeus Serapiksen kultti, joka oli peräisin hellenistiseltä kaudelta Ptolemaios I:n ajalta. Tämä puolestaan yhdistettiin roomalaisella kaudella Septimius Severuksen aikana auringonjumala Helioksen kulttiin, ja nähtiin lopulta eräänlaisena Pantheoksena, joka edusti kaikkien jumalten voimaa.
Metodologia
Tutkimus tiettyä menetelmää käyttäen edellyttää, että tutkija on perehtynyt kyseiseen menetelmään ja siihen kuuluviin käytäntöihin. Tutkimuksen onnistuminen edellyttää myös tutkimuskohteeseen liittyvien lähtökohtien selvittämistä. Tutkimustyötä pitää pystyä arvioimaan sen ollessa käynnissä. Tutkimuksen tulokset täytyy olla ulkopuolisten tahojen arvioitavissa. Lisäksi on tutkimusta on tehtävä yleiset tieteeseen kohdistetut odotukset huomioon ottaen. Tieteellisen tutkimuksen pyrkimykset ja päämäärät riippuvat tutkimuksta vaativista seikoista.
Serapeion (Miletos)
Rakennus
Serapeion sijaitsi Miletoksen Eteläisen agoran länsipuolella lähellä sen suurta varastohuonetta. Temppeli oli rakennettu pohjois-eteläsuunnassa, ja sen sisäänkäynti oli eteläpäässä. Temppeli koostui pronaoksesta ja naoksesta eli cellasta. Pronaos oli oikeastaan tetrastyyli (eli nelipylväinen) prostyyli portiikki, jonka pylväät edustivat kompositatyyliä, ja joka oli rakennettu viisiportaiselle krepidomalle. Pronaos oli rikkaasti koristeltu reliefeillä, jotka esittivät eri jumalia. Päätykolmiossa oli kuvattuna Serapis-Helios.
Metodologia
Esimerkiksi luonnontieteissä pyritään täsmällisiin teorioihin, kun taas ihmistä esimerkiksi psykologisena tai sosiaalisena olentona tutkittaessa ovat pääasiallisena huomion kohteena kulloinkin vallitsevat tapahtumat ja ilmiöt. Näin ollen luonnontieteellisessä tutkimuksessa ovat tärkeässä asemassa idealisointi ja rationalisointi. Kun ihmistä tutkitaan muuna kuin biologisena olentona, nämä asiat eivät ole juuri ollenkaan olennaisia.
Serapeion (Miletos)
Rakennus
Temppelin lähellä sijaitsi Vitruviuksen mukaan erillinen Isikselle omistettu temppeli.
Monastir (täsmennyssivu)
Monastir voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Basisti
Basisti on henkilö, joka soittaa kontrabassoa, bassokitaraa, bassotorvea tai kosketinsoitinbassoa. Bassokitaralla soittava basisti yleensä säestää kompeilla kappaletta rumpujen kanssa, mutta basisti pystyy myös soittamaan sooloja. Populaarimusiikissa bassokitaraa tai kontrabassoa soittavat basistit soittavat harvoin muille kielisoittimille tyypillisiä sointuja, mutta joissakin musiikkityyleissä, kuten fuusiojazzissa, progressiivisessa rockissa tai teknisessä death metalissa, usean kielen sointujakin käytetään.
Bassoääniä tuottavia soittimia voidaan käyttää missä tahansa musiikkityyleissä, mutta jotkut soittimet ovat tyypillisempiä tietyissä musiikin lajeissa kuin toiset. Esimerkiksi bassokitara eli sähköbasso on ollut rock-, fuusiojazz-, heavy metal-, country-, reggae- ja popmusiikkiyhtyeiden vakioinstrumentti 1960-luvulta lähtien. Kontrabassoa on käytetty runsaasti eurooppalaisessa taidemusiikissa, bluegrassissa sekä swing- ja bepop-aikakausien jazzissa. Matalarekisteriset vaskipuhaltimet, kuten sousafoni ja tuuba, kuuluvat kiinteästi Dixieland- ja New Orleans -tyylisiin jazzkokoonpanoihin.
Basistien instrumentit ovat kuitenkin vaihdelleet totutusta, kun yhtyeet ovat halunneet tehdä kokeiluja. The Doors -yhtyeen Ray Manzarek soitti yhtyeen konserteissa ja kolmella ensimmäisellä studioalbumilla kosketinsoitinbassoa. Yhtye levytti kuitenkin bassokitararaitoja kappaleilleen, mutta käytti harvoin bassokitaraa konserteissaan. Jotkin 1990- ja 2000-luvun rock- ja popyhtyeet, kuten Barenaked Ladies tai The Decemberists, ovat käyttäneet kontrabasisteja kokoonpanoissaan. Sting soittaa popalbumeillaan kontrabassoa, akustista bassokitaraa ja sähköbassoa. Myös modernit jazz-yhtyeet tai kamariorkesterit saattavat käyttää bassokitaraa tai sähköisesti vahvistettuja kontrabassoja soitossaan. Fuusio- ja R&B-yhtyeiden konemusiikkitaustoissa saatetaan käyttää syntetisaattori- tai kosketinsoitinbassoa.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1896
125px|right|border Olympialaisissa 1896 kilpailtiin kolmessa miekkailulajissa, jotka olivat kaikki miehille. Lajit olivat floretti, ammattilaisten floretti ja säilä. Myös kalvassa piti kilpailla, mutta kyseinen turnaus peruttiin. Turnaukset miekkailtiin 7. huhtikuuta ja 9. huhtikuuta 1896 Ateenassa. Kisoihin osallistui 15 miekkailijaa neljästä maasta.
Ateenassa palkittiin vain kaksi parasta, voittajalle hopeaa ja toiseksi tulleelle pronssia. Alla kuitenkin tulokset perinteisessä muodossa.
Kansallisuudet
Myös Itävallalla oli kilpailuissa mukana miekkailija, mutta hän jäi mitaleitta.
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2016
Odotukset
Suomen Urheiluliiton valmennusjohtaja Jorma Kemppaisen mukaan Suomen tavoite kisoissa on saada vähintään kymmenen urheilijaa kahdeksan parhaan joukkoon.
Joukkue
Suomen Urheiluliitto valitsi Amsterdamin kisoihin ensimmäiset 11 urheilijaa marraskuussa 2015 edelliskesän tulosten perusteella. Miehistä valittiin keihäänheittäjät Tero Pitkämäki ja Antti Ruuskanen sekä moukarinheittäjät Tuomas Seppänen ja David Söderberg. Naisista valittiin kiekonheittäjä Sanna Kämäräinen, seiväshyppääjä Minna Nikkanen, kolmiloikkaaja Kristiina Mäkelä, aitajuoksija Nooralotta Neziri, estejuoksija Sandra Eriksson ja 10 000 metrille Johanna Peiponen ja Alisa Vainio. Vainio ilmoitti toukokuun lopulla 2016 ettei osallistu kisoihin. Kesäkuussa 2016 myös Kämäräinen ilmoitti jättävänsä kauden väliin selän kuntoutuksen vuoksi.
8. maaliskuuta 2016 kisajoukkuetta täydennettiin kymmenellä urheilijalla. Kisoihin valittiin naisista seiväshyppääjä Wilma Murto, kestävyysjuoksijat Anne-Mari Hyryläinen ja Minna Lamminen sekä moukarinheittäjät Merja Korpela ja Inga Linna. Miehistä valittiin pikajuoksija Samuli Samuelsson, kuulantyöntäjä Arttu Kangas sekä pika-aitajuoksija Elmo Lakka ja 400 metrin aitajuoksijat Jussi Kanervo ja Oskari Mörö.
31. toukokuuta 2016 joukkueeseen valittiin kuusi urheilijaa: pituushyppääjä Henri Väyrynen, korkeushyppääjä Linda Sandblom, pikajuoksija Hanna-Maari Latvala, keihäänheittäjä Sanni Utriainen ja kestävyysjuoksijat Jarkko Järvenpää ja Laura Markovaara.
20. kesäkuuta 2016 valittiin joukkueeseen miesten pikaviestijoukkue, estejuoksija Camilla Richardsson ja kiekonheittäjä Salla Sipponen. Viimeiset 17 urheilijaa valittiin joukkueeseen 27. kesäkuuta 2016. Kolmantena keihäänheittäjänä kisoihin valittiin Ari Mannio ja kotiinjääväksi varamieheksi Teemu Wirkkala. Pituushyppääjistä valittiin Kristian Bäck ja Eero Haapala. Naiskeihäänheittäjistä valittiin Heidi Nokelainen ja Jenni Kangas sekä varalle Oona Sormunen. Miesten pikaviestijoukkueeseen nimettiin Otto Ahlfors, Viljami Kaasalainen, Ville Myllymäki, Eetu Rantala ja Samuli Samuelsson sekä kotiinjääväksi varamieheksi Hannu Hämäläinen. 100 metrin aitoihin valittiin Reetta Hurske ja 400 metrin aitoihin Anniina Laitinen, Venla Paunonen ja Hilla Uusimäki.
28. kesäkuuta ilmoitettiin jo valituista pituushyppääjä Eero Haapalan joutuvan jättämään kisat väliin akillesjännevamman vuoksi. Heti seuraavana päivänä myös 400 metrin aitoihin valitun Venla Paunosen ilmoitettiin joutuvan jättämään kisat väliin etureisivamman vuoksi. 3. heinäkuuta ilmoitettiin myös kisoihin valitun pikajuoksija Hanna-Maari Latvalan EM-kisamatkan jäävän väliin polvivaivan vuoksi.
Arctic Sunrise
thumb|310px|Arctic Sunrise ankkurissa Mäntyluodon edustalla huhtikuussa 2007
Arctic Sunrise on norjalaisella AS Vaagen Verft –telakalla vuonna 1975 hylkeenpyyntialukseksi rakennettu laiva, jonka nykyään omistaa Greenpeace. Greenpeace otti aluksen käyttöönsä vuonna 1996.
Arctic Sunrise oli ensimmäinen alus, joka purjehti Etelänapamantereella sijaitsevan James Rossin saaren ympäri. Saaren Etelämantereeseen liittänyt 200 metriä paksu jääkieleke romahti irti vuonna 1997 ja avasi väylän saaren ympäri.
Alus pystyy murtamaan jäätä ja sillä on kolmisenkymmentä hyttipaikkaa. Huippunopeus on 13 solmua. Sen pituus on 49,62 m, leveys 11,5 m ja syväys 5,3 m. Aluksen kotisatama on Amsterdam, Alankomaat.
Arctic Sunrisea on sen jäänkestävyyden ansiosta käytetty paljon napa-alueilla, ja se on osallistunut mm. valaanpyynnin estämiseen Eteläisellä jäämerellä sekä dokumentoinut ilmaston lämpenemisen vaikutuksia Grönlannissa. Se on myös vieraillut Amazonilla ja Karibianmerellä. Suomessa alus on käynyt kolmasti, loppusyksystä 2006, alkukeväästä 2007 ja alkukeväästä 2015.
Syyskuussa 2013 Venäjän turvallisuusjoukot ottivat aluksen haltuunsa, kun alusta oli käytetty Venäjän öljynporauksen vastustamiseen arktisilla alueilla.
Asking Alexandrian diskografia
Asking Alexandria on brittiläinen vuonna 2008 perustettu metalcore-yhtye North Yorkshirestä.
Turku Modern
Turku Modern on Turun keskustassa toukokuussa järjestettävä elektronisen ja tanssimusiikin kaupunkifestivaali. Järjestyksessään kymmenes Turku Modern toteutuu kahden päivän mittaisena kokonaisuutena 26.–27.5.2023. Festivaali sijoittuu Turun Taiteen taloon ja sen lähiympäristöön. Festivaalin ohjelmatuottajana toimii Lauri Soini.
Turku Modern on tuonut elektronisen- ja tanssimusiikin suomalaisia ja kansainvälisiä huippunimiä Turkuun vuodesta 2009 jo yhdeksän tapahtuman verran. Alun perin edesmenneiden Koneiston ja Uuden Musiikin Festivaalin (UMF:n) jättämää tanssimusiikkifestivaalien tyhjiötä paikkaamaan perustettu festivaali on ollut muun muassa osana Turku 2011 Euroopan kulttuuripääkaupungin ohjelmaa, toteuttanut ohjelmistovaihtoa pohjoismaissa eri yhteistyöfestivaaleilla sekä suunnitellut Shanghain maailmannäyttelyn Suomi-päivän musiikkiosion. Festivaalin takana toimii Turku Modern ry, jonka hallitukseen kuuluu tunnettuja kulttuurivaikuttajia, lahjakkaita artisteja sekä markkinoinnin ja graafisen suunnittelun ammattilaisia.
Ruostevatsamuura
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan ruostevatsamuura on noin 14 cm. Koiraan päälaki ja sivut ovat väritykseltään mustat ja silmäkulmajuovat ovat valkoiset. Selkä on väritykseltään ruskea sekä musta ja yläperä kastanjanruskea. Pitkähkö pyrstö on musta ja höyhenten kärjet ovat valkoiset. Mustissa siivissä on kaksi leveää valkoista juovaa. Vatsastaan ruostevatsamuurakoiras on punaruskea. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta on päälaeltaan harmaa ja väritys on muutenkin hieman koirasta vaaleampi. Ruostevatsamuura muistuttaa ulkonäöltään bambumuuraa (Drymophila rubricollis), joka on väriltään hieman ruostevatsamuuraa vaaleampi.
Levinneisyys ja elinympäristö
Ruostevatsamuuraa tavataan Brasilian itärannikolla Bahian osavaltion kaakkoisosista Santa Catarinan osavaltion itäosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät, joissa kasvaa erityisesti bambuja.
Ruostevatsamuurat liikkuvat yleensä pareittain tai liittyneenä sekaparviin muiden metsän pohjakerroksen lintujen kanssa. Ruostevatsamuurat ovat yleensä suhteellisen helposti tarkkailtavia lintuja.
Casimirin ilmiö
thumb|right|250px|Havainnekuva Casimirin ilmiö eli Casimir–Polder voima on voima, joka syntyy kahden hyvin lähellä toisiaan olevan kappaleen välille. Voima johtuu siitä, että kappaleiden väliin syntyvien virtuaalihiukkasten aallonpituus on rajallinen. Koska kappaleiden etäisyys on rajallinen, ei kappaleiden välille voi syntyä sellaisia hiukkasia, joiden aallonpituus on etäisyyttä pitempi. Siitä seurauksena on kappaleita ulkoapäin yhteen työntävä paine. Muualle kuin kappaleiden välille voi syntyä eri aallonpituisia hiukkasia.
Ilmiön havaitsi hollantilainen fyysikko Hendrik B. G. Casimir, jonka mukaan ilmiö on nimetty. Ensi kertaa ilmiön olemassaolo todistettiin vuonna 1948. Voima todistetaan perinteisesti tyhjiössä lähekkäin olevilla varauksettomilla metallipaloilla, jotka lähestyvät toisiaan itsekseen.
Casimirin ilmiö on keskeinen nukleonimalleissa ja nanotekniikassa.
Pećin luostari
Luostari on UNESCOn maailmanperintökohde vuodesta 2006, ja se liittyy toiseen maailmanperintökohteeseen, Visoki Dečanin luostariin.
Adelina Stehle
Adelina Stehle (30. kesäkuuta 1860 Graz – 24. joulukuuta 1945 Milano) oli itävaltalaissyntyinen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän oli muun muassa ensimmäinen Nannetta Verdin Falstaffissa. Vuonna 1892 hän tulkitsi Neddan roolin Pajatson kantaesityksessä. Hän esiintyi myös La Wallyn, Guglielmo Ratcliffin ja Silvanon kantaesityksissä.
Stehle opiskeli Milanossa, debytoi Aminan roolissa Bronissa 1881 ja pääsi La Scalaan vuonna 1890. Lisäksi hän lauloi muun muassa Etelä-Amerikassa ja Ranskassa. Hän teki kaksi levytystä. Hänen oppilaidensa joukossa oli Giannina Arangi-Lombardi.
Charles Lloyd
Charles Lloyd (s. 15. maaliskuuta 1938 Memphis Tennessee Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen jazz-saksofonisti ja -huilisti sekä säveltäjä.
1960-luvulla hän johti Charles Lloyd Quartet -nimistä kokoonpanoa, joka oli kymmenluvun jälkipuoliskolla arvostetuimpia jazz-yhtyeitä. Lloyd soitti siinä tenorisaksofonia ja huilua, Keith Jarrett pianoa, Ron McClure bassoa ja Jack DeJohnette rumpuja.
Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Anders Jorminin ja Bobby McFerrinin kanssa. Vuonna 1967 yhtye esiintyi Tallinnan musiikkifestivaaleilla ja konsertista julkaistiin albumi. Vuonna 1978 häneltä ilmestyi sooloalbumi Weavings.
Vuonna 2010 Lloyd levytti yhdessä kreikkalaislaulaja Maria Farantourin kanssa Athens Concert -albumin, joka sekoittaa kreikkalaista kansanmusiikkia, rembetikoa ja jazz-musiikkia. Hän ja Farantouri pitivät myös useita konsertteja ympäri Eurooppaa.
Lloyd on kvartetteineen esiintynyt Helsingissä 1966 sekä Pori Jazz -festivaaleilla vuosina 1983, 1993 ja 2011.
Charles Lloyd New Quartet esiintyi Lloydin 75-vuotisjuhlakonsertissa Espoon April Jazzissa 24. huhtikuuta 2013. Hänen yhtyeessään soittivat rumpali Gregory Hutchinson, pianisti Jason Moran ja basisti Reuben Rogers.
Donald Bane
Donald Bane eli Donald III (n. 1033/1040–1099)  oli Skotlannin kuningas kahteen otteeseen, ensin vuosina 1093–1094 ja uudelleen 1094–1097. Hän oli Duncan I:n toinen poika.
Donald vietti nuoruudessaan aikaa Hebrideillä, ja sai siellä kelttiläisiä ja skandinaavisia vaikutteita, kun samaan aikaan hänen veljensä Malcolm kasvoi enemmän englantilaismieliseksi.
Donald nousi valtaan kuusikymppisenä veljensä Malcolm III:n jälkeen sivuuttaen tämän pojat ja vaatien kruunua vanhimpana kruununperijänä. Hän menetti vallan vuonna 1094 veljenpojalleen Duncanille, joka vei sen Englannin Vilhelm Valloittajan tuella. Duncan kaatui myöhemmin samana vuonna, ja Donald nousi valtaan uudelleen, tällä kertaa yhdessä veljenpoikansa Edmundin kanssa. Donald hallitsi Skotlannin pohjoisosia, Edmund eteläosia. Vuonna 1097 Malcolm III:n toinen poika Edgar haki apua Englannin Vilhelm II:lta, ja syrjäytti Donaldin jälleen. Tarinat Donaldin kohtalosta vaihtelevat, yhden version mukaan hänet sokaistiin ja teljettiin loppuiäkseen tyrmään. Donald kuoli noin vuonna 1099.
Lisänimi "Bane" tarkoittaa vaaleaa.
Matti Pennanen (tietokirjailija)
Matti Pennanen (13. elokuuta 1869 Kesälahti – 29. tammikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja asianajaja.
Pennasen vanhemmat olivat talollinen Matti Pennanen ja Katariina Karoliina Turtiainen. Hän kävi Joensuun lyseota, pääsi ylioppilaaksi 1895 yksityistodistuksella Vaasan lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 ja filosofian maisteriksi 1907. Pennanen toimi asianajajana Helsingissä. Hän oli mukana kansanvalistustyössä ja osallistui 1900-luvun alussa venäläistämispolitiikan vastaiseen taisteluun. Pennanen oli kiinnostunut Karjalan kannaksen asioista ja Suojärven lahjoitusmaiden kysymyksestä.
Resurrection Band
Resurrection Band (myös Rez Band tai REZ) on yhdysvaltalainen kristillinen hard rock- ja blues rock -yhtye, joka perustettiin 1960–1970-lukujen vaihteessa Jesus People USA -liikkeen yhteydessä, virallisesti vuonna 1972. Resurrection Bandia pidetään usein ensimmäisenä varhaisena kristillisenä esimetalliyhtyeenä. Tässä suhteessa yhtyeellä oli ratkaiseva asema, kun se avarsi tietä suuntauksen myöhemmille sukupolville. Puolessa välissä uraansa yhtye kävi lähellä merkittävää valtavirran menestystä tehtyään erilaisia tyylikokeiluja radioystävällisen hard rockin ja sanoitustensa kanssa. Resurrection Band edusti alkuaikoinaan sitä, mitä 1970-luvun normeilla pidettiin heavy metalina, ja sen esikoisalbumia Awaiting Your Reply verrattiin varsinkin Led Zeppeliniin. Yhtyeen hajottua vuonna 2000 laulaja-kitaristi Glenn Kaiser jatkoi soolouraansa bluesyhtyeellään Glenn Kaiser Band.
1970-luku: uraauurtavat vaiheet
Alun perin yhtye soitti nimellä Charity Jesus People Milwaukee -yhteisössä, joka toimi Milwaukeessa, Wisconsinin osavaltiossa. Jesus People USA oli Yhdysvaltojen haara 1960-luvulla alkaneessa Jeesus-liikkeessä, joka oli käytännössä hippiliike kristillisillä aatteilla. Yhdessä vaiheessa Jesus People Milwaukee -yhteisö jakautui neljään alayhteisöön: yhdestä tuli "Jesus People USA Travelling Team" ennen kuin se siirtyi Chicagoon, Illinoisiin. Charity vaihtoi nimensä Resurrection Bandiksi ja yhteisön työ keskittyi yhtyeen tukemiseen. Saavuttuaan Chicagoon Resurrection Band äänitti itsenäisesti neljä kasettia, joita yhtye jakeli konserttiensa päätteeksi. Yhtye esiintyi missä vain pystyivät aina kouluista vankiloihin ja katujen kulmiin. Ensimmäinen kasetti Music to Raise the Dead oli tyyliltään hard rockia, kun taas All Your Life koostui vain yhtyeen akustisista kappaleista. Jälkimmäiset heijastivat yhtyeen folk-vaikutteista esitystä, jota Resurrection Band soitti vanhoillisemmissa tapahtumissa, kuten hoitokodeissa ja seurakunnissa. Jälkeen mainitut suhtautuivat syvän epäilevästi kristilliseen raskaaseen rockiin ja siihen, että Resurrection Band erikoistui musiikkiin, joka oli sen ajan käsitys heavy metalista.
Neljä vuotta myöhemmin, saatuaan 8000 dollarin lahjoituksen eräältä ystävältä, Resurrection Band äänitti ensimmäisen studioalbuminsa Awaiting Your Reply levytyssessioissa, jotka kestivät yötä päivää kahden viikon ajan. Siitä huolimatta että yhtye oli saanut albumin valmiiksi kansitaiteita myöten, mikään levy-yhtiö ei kiinnostunut julkaisemaan albumia. Myös yksikään kristillinen levy-yhtiö ei halunnut ottaa riskiä ja julkaista äänitettä, sillä yhtyeen Led Zeppelinin ja Jefferson Airplanen innoittama musiikki oli liian kiistanalaista kristillisille markkinoille. Kuitenkin huolimatta muiden hengellisen musiikin tuottajien varoituksista, riippumaton Star Song Records päätti julkaista albumin sillä yhtiöllä ei ollut mitään menetettävää. Monien yllätykseksi Awaiting Your Reply menestyi musiikkiteollisuudessa, varsinkin kristillisillä markkinoilla, jossa albumi oli listamenestykseltään parhaimmillaan sijalla 6. Siitä huolimatta, että albumi oli väärin ymmärretty aikalaisten kriitikoiden joukossa, nykyisin äänitettä ylistetään ja se on eräässä musiikkikirjassa mainittu sadan tärkeimmän kristillisen musiikkialbumin listalla sijalla 91.
Menestys jatkui toisen studioalbumin, Rainbow's End kohdalla. Albumin tyyli pysyi tutussa progressiivisessa hard rockissa ja metallissa, ja muistutti linjaltaan Black Sabbathia ja Aerosmithia. Yhtye itse oli tyytyväinen aikaansaannokseensa, toisin kuin Star Song: Resurrection Bandin piti etsiä uusi levy-yhtiö. Rainbow's End on merkittävä sen suhteen, että se on ensimmäinen yhdysvaltalaisen rockyhtyeen albumi, joka ottaa kantaa Etelä-Afrikan rasistiseen apartheid-rotujaotteluun. Vuotta myöhemmin Peter Gabriel toi aiheen maailman tietouteen klassisella kappaleellaan "Biko". Resurrection Band tuli myöhemmin tunnetuksi tavastaan käsitellä eri sosiaalisia ja poliittisia epäkohtia musiikissaan aina sotateollisesta kompleksista yhdysvaltalaisen materialismin korruptoivaan vaikutukseen, kuten myös rasismiin, kodittomuuteen, AIDS:iin, päihderiippuvuuteen, prostituutioon sekä moniin muihin aiheisiin, joita yhtye henkilökohtaisesti kohtasi, kun se vei sanomaansa eteenpäin Chicagon kaupunkiyhteisössä.
1980-1982: kriittinen vastaanotto
Kirjoitettuaan levytyssopimuksen Light Recordsin kanssa Resurrection Band jätti progressiivisen rockin suuntauksensa ja vaihtoit enemmän radioystävällisempään hard rock- ja metallityyliin. Molemmat seuraavat albumit, Colours (1980) ja Mommy Don't Love Daddy Anymore (1981) olivat musiikillisia merkkiteoksia, jotka molemmat käsittelivät vuoroittain yleisempiä sosiaalisia ongelmia, kuten köyhyyttä ja avioeroja, samoin kuin henkilökohtaisia hengellisiä ongelmia, kuten pelastusta ja opetuslapseutta sekä niiden yhteyttä. Sillä välin kun valtavirta oli vielä totuttautumassa ajatukseen kristillisen hard rockin olemassaolosta, vaihtoehtoiset kristilliset musiikkilehdet ylistivät molempia albumeja, ja näiden lehtien johtava julkaisu Harvest Rock Syndicate antoi molemmille viisi tähteä. Vastaavasti yhtye alkoi saada laajempaa radiosoittoa. resurrection Band yhdisti maineensa voimallisena live-esiintyjänä ja tehokkaan evankelistisen sanomansa – Glenn Kaiser saarnasi usein konserttien päätteeksi – ja saivat myönteisen maineen seurakunnan työntekijöiden joukossa, kuten myös hartaan ihailijakunnan. Menestyksestään huolimatta Resurrection Band siirsi kaikki tuottonsa Jesus People USA -yhteisölle, kuten jäsenet antoivat rahansa New Testament -seurakunnan esimerkin mukaisesti.
1980-luvun puoliväli: uudesta aallosta MTV:lle
Sen jälkeen kun yhtye oli tehnyt muutaman menestyksekkään kiertueen yhdysvalloissa ja Euroopassa 1980-luvun alussa muiden kristillisten hard rock -yhtyeiden, mukaan lukien ruotsalaisen Jerusalemin kanssa, kriitikot ja ihailijat näkivät Rez Bandin johtavana kristillisenä hard rock -ryhmänä. Sen tuloksena, kun yhtye julkaisi Hostagen loppuvuonna 1984, kuuntelijat yllättyivät taas yhtyeen muutoksesta: kaikessa kosketinsoitinpainotteisuudessaan albumi heijasti yhtyeen kasvavaa kiinnostusta uusi aalto -musiikkiin. Hostagen ensimmäisellä singlellä "S.O.S." on hädin tuskin yhtään kitaroita. Tästä huolimatta single ylti viikkokausiksi kärkeen kristillisten rocksinglejen listalla ja yhtye kiinnitti aivan uuden yleisön mielenkiinnon. Muutos oli kuitenkin kiistanalainen ja jakoi runsaasti kriitikoiden mielipiteitä.
Rez Band ei kuitenkaan täysin hylännyt hard rock -soundiaan. Seuraava single "Crimes", jonka laulaa Wendi Kaiser, on perinteinen moshattava Rez Band -kappale, joka kertoo kaupungin sisäisestä väkivallasta, aiheesta, josta Jesus People USA -yhteisö tietää ensi kädessä. "Crimes" oli vielä suositumpi kristillisillä radiokanavilla ja sai myös jonkin verran lähetysaikaa valtavirran rock-asemilla sen ansiosta, että kappaleesta kuvattiin yksi ensimmäisistä kristillisen alan musiikkivideoista, jotka pääsivät MTV-lähetykseen.
Valtavirran menestyksen pikaisella maistamisella oli suuri vaikutus yhtyeen seuraavaan julkaisuun Between Heaven 'n Hell, joka hylkäsi useimmat Hostagen uusi aalto -tyylittelyt, ja korvasi ne radioystävällisemmällä Colours-albumin tyylisellä hard rock -ilmaisulla. Yhtye lyhensi nimeään entisestään "REZ":iin. Yhtye hyötyi merkittävästi sitä, että iso Capitol Records -levy-yhtiö jakeli Sparrow Recordsin julkaisuja. Sanoitusote muuttui sikäli, että yhtye ei viitannut enää Jumalaan tai Jeesukseen, vaikka näkökulma säilyi kristillisenä. Tarttuvasta "Love Comes Down" -kappaleesta tuli albumin ensimmäinen single. "Love Comes Downista" kuvattiin musiikkivideo, joka sisältää paljon tanssikoreografiaa, oli aiempia videoita ammattimaisemmin tuotettu. Sen ansiosta video sai huomattavasti enemmän lähetysaikaa MTV:llä, kuin "Crimes" ikinä. Yhtyeen kiistanalaisin päätös oli kuitenkin lopettaa perinteinen alttarikutsu-tapansa konserttiensa päätteeksi, myönnytyksenä soittaa enemmän maallisissa tapahtumissa julkaisukiertueella. Tämän vuoksi jotkut syyttivät yhtyettä siitä, että he hylkäsivät sanomansa valtavirran menestyksen vuoksi.
1988-1993: bluesvaikutteet
Kesti kolme vuotta ennen kuin yhtye palasi studioon äänittämään seuraavaa albumiaan, ja moni asia muuttui sinä aikana: Rez ei ollut enää kantava voima kristillisellä alalla. Sen sijaan glam metal -yhtye Stryper oli tehnyt esiintulonsa keltamustaisessa loistossaan, ja toi kristillisen metallin valtavirtaan albumillaan To Hell with the Devil vuonna 1986. Stryper myi miljoonia albumeita, ja hallitsi MTV:n listoja videoillaan, ja Amy Grant pääsi Yhdysvaltojen pop-listan sijalle yksi singlellään "The Next Time I Fall". Myös kristillinen vaihtoehtomusiikki oli uurtanut tiensä valtavirtaan, kun The 77s kirjoittivat levytyssopimuksen Island Recordsin kanssa, ja sen omaa nimeä kantava albumi sai suosivan arvostelun Rolling Stone -lehdessä. Lisäksi tuona aikana Jesus People USA lanseerasi ensimmäisen vuosittaisen Cornerstone Festival -tapahtuman, joka toimisi ponnahduslautana monille tuleville valtavirran menestyksille, kuten Sixpence None the Richer ja P.O.D..
Myös Rez:n kokoonpano muuttui tuona aikana: basisti Jim Denton lähti yhtyeestä mennäkseen teologiseen seminaariin ja hänen tilalleen tuli pitkäaikainen Rez-roudari ja lauluntekijä Roy Montroy, josta tulisi pian merkittävä luova voima yhtyeessä.
Siitä huolimatta että Rez jäi paitsi valtavirran menestyksestä, johon yhtye oli väitetysti avannut tietä muille yhtyeille, Rez oli joka tapauksessa kiinnostuneempi käyttämään musiikkiansa kertoakseen sekä ei-kristityille Jumalasta, että kristityille heidän vastuustaan vapaudettomille ja heidän ympärillään tapahtuvalle tuskalle. Rez palasi studioon vuonna 1988, minkä tuloksena oli Silence Screams: albumi, joka sekoitti bluesia, hard rockia ja heavy metalia. Tämä sekoitus toimi myös musiikillisena kaavana, joka jatkuisi yhtyeen seuraavilla julkaisilla. Silence Screams, joka sisältää hämmentävän kansikuvan, käsittelee voimakkaasti sosiaalisia huolia, kuten aborttia, ahneutta, rotujaottelua ja terrorismiakin. Tällä, kuten vuonna 1979 käsitellessään apartheidia, yhtye todisti olevansa kantaa ottavissa aiheissa edelläkävijä. Albumi on myös sen suhteen ainutlaatuinen, että se oli yhtyeen oman levy-yhtiön Grr Recordsin ensimmäinen julkaisu. Grr Records on sanaleikki Myrrh Recordsista: yhdestä aikansa suurimmasta kristillisestä levy-yhtiöstä. Nyt yhtye saattoi harjoittaa täyttä luovaa vapautta ja taloudellista musiikkinsa hallintaa.
Luovasti vilkastuneena Rez julkaisi uuden studioalbumin keskimäärin kahdeksantoista kuukauden välein. Innocent Blood, Civil Rites ja Reach of Love jatkoivat Silence Screamsin aloittamaa kaavaa: jokainen albumi käsitteli ajankohtaisia sosiaalisia ja hengellisiä huolia, kuten myös sisälsi enemmän ja enemmän bluesvaikutteita. Viimeksi mainittu johtui pitkälti laulaja Glenn Kaiserista, joka oli aloittamassa uutta uraa bluesartistina Rezin ulkopuolella. Kaiserin keskittyessä enemmän soolouraansa Roy Montroystä tuli merkittävämpi lauluntekijä Rezissä. Reach of Love -albumilla hän kirjoitti jokaisen kappaleen itse, mihin muut yhtyeen jäsenet eivät olleet aiemmin yltäneet. Tässä vaiheessa kuitenkin sekä kriitikot, että yhtye itse alkoivat olla sitä mieltä, että Silence Screams -albumilta alkanut kaava muuttui koko ajan väljähtäneemmäksi, ja että yhtye oli juuttunut tottumuksiinsa. Tämän vuoksi, ensimmäistä kertaa yhtyeen historiassa, Rez haki luovaa innoitusta Jesus People USA -yhteisön ulkopuolelta, jolloin mukaan tuli Ty Tabor, King’s X -yhtyeen basisti-laulusolisti.
1990-luvun loppu: luova uudistus
Ty Taborin vaikutuksesta albumi Lament julkaistiin vuonna 1995. Toisin kuin yhtyeen aiemmat levytykset, Lament on yhtyeen ensimmäinen konseptialbumi, joka kertoo yhden miehen pettymyksestä elämän kovuuteen ja julmuuteen sekä kasvavasta tajuamisesta, että asiat eivät voi muuttua ellei hän koe hengellistä pelastusta. Yhtyeen ymmärtäessä kappaleiden järjestyksen merkityksen, Resurrection Band (joka palasi nyt vanhaan nimeensä) soitti koko albumin kappalelistan alusta loppuun Lament-kiertueellaan. Tämä oli tarpeeksi harvinaista rockmusiikissa - lukuun ottamatta The Whota ja Styxia - mutta ennen kuulumatonta kristillisessä rockissa. Tämän tuloksena pitkäaikaiset ihailijat ja kriitikot ylistivät Lamentin luovaa uudistusta, ja jotkut kutsuivat albumia jopa yhdeksi yhtyeen hienoimmista.
Huolimatta Lamentin saamasta vastaanotosta, Resurrection Band päätti kiertueen päätteeksi lopettaa uransa. Tästä ilmoituksesta huolimatta Resurrection Band palasi yhteen kerran vuodessa soittaakseen keikan vuosittaisessa Cornerstone Festivalissa, josta oli tullut yksi kristillisen musiikkialan näkyvimmistä tapahtumista. Vuonna 1997 yhtye päätti palata studioon äänittämään viimeisen albuminsa. MTV Unplugged -ohjelman innostus oli tuolloin huipussaan, joten Resurrection Band päätti sovittaa hard rock -materiaaliaan akustiseen muotoon. Yhtye oli vuotta aikaisemmin soittanut akustisen konsertin Helsingin tuomiokirkon kryptassa, mikä toimi myös eräänä innoituksen lähteenä. Tuloksena oli Ampendactomy, joka sisältää viisitoista valintaa koko yhtyeen musiikkihistorian ajalta. Huolimatta humoristisesta kansitaiteesta, joka kuvastaa äänityssessioiden rentoa ilmapiiriä, albumin vastaanotto oli hyvin jakautunutta. Siitä huolimatta yhtye jatkoi vuosittaista esiintymistään Cornerstone-festivaaleilla.
Lopulta heinäkuussa 2000 Resurrection Band vei melkein 30-vuotisen uransa päätökseen ja teki jäähyväiskonsertin ja jätti taakseen musiikkialan sekä tien, jota muut kristityt muusikot voisivat kulkea.
Muuttolinnun aika
Muuttolinnun aika on Anssi Mänttärin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1991.
Muuttolinnun aika käsittelee monien Mänttärin elokuvien tapaan perhetematiikkaa. Haastattelussa Mänttäri ei ole halunnut selittää elokuvaa mutta sanoo samassa yhteydessä, että jokaisella lapsella on oltava oikeus isään. Isän rooli on varta vasten kirjoitettu Antti Litjalle, eikä roolia Mänttärin mukaan voi esittää kukaan muu. Muutkin roolin Mänttäri on pitkälle hahmotellut suunnittelemiensa näyttelijöiden mukaan. Joidenkin roolien näyttelijät poikkeavat kuitenkin alkuperäisistä suunnitelmista.
Palkkikaavio
thumb|350px|Palkkikaavion esimerkki, joka kuvaa ammatillista jakaumaa Willishamin kylässä. Palkkikaavio (myös palkkidiagrammi tai vaakapylväskaavio) on diagrammi, jossa kuvataan muuttujia vaakasuuntaisten palkkien avulla. Se soveltuu havainnollistamaan erityisesti ryhmiin tai luokkiin liittyviä määriä, joilla ei ole numeerisesti määrättyä järjestystä, kuten talousalueita, tuotemerkkejä tai ammattiryhmiä. Sitä käytetään myös useiden muuttujien, kuten eri kysymyksistä saatujen vastausten kuvaamiseen.
Ominaisuudet
Palkkikaavion vaaka- ja pystyakselit ovat normaalisti tasavälisiä. Pystyakselilla ovat vertailtavat ryhmät, luokat tai muuttujat. Vaaka-akselille tulevat määriä kuvaavat arvot. Vaaka-akselin asteikko lähtee yleensä nollasta, jotta palkkien mittasuhteet säilyvät oikeina kuvaamiensa arvojen suhteisiin nähden. Palkkien järjestys on vapaa, mutta ne ovat yleensä suuruusjärjestyksessä, pisin ylimpänä. Jos palkkeja on runsaasti, myös aakkosjärjestystä voi käyttää. Palkkien väliksi suositellaan 20–50 % pylväiden leveydestä. Välien leveys ja etenkin pylväiden paksuus riippuvat siitä, mikä tilanteessa näyttää parhaalta.
Luokkien keskiarvoa voidaan kuvata viiteviivalla, joka kulkee pystysuunnassa palkkien poikki. Jotain palkkia voi halutessa korostaa eri värillä. Pitkätkin nimiöt sopivat palkkikaavioon melko hyvin.
Palkkikaaviota käytetään eri tilanteissa kuin pystypylväskaaviota. Sitä käytetään tilastokaavioissa, joissa selitettävän ilmiön mitta-asteikko ja toisen koordinaattiakselin asteikko ei ole jatkuva-arvoinen tai järjestävä, kuten pystypylväskaaviossa. Tähän se sopii muun muassa siksi, koska y-akselia ei mielletä jatkumoksi kuten x-akselia ja koska pitkät nimiöt mahtuvat vaakapalkkien viereen paremmin kuin pystypylväiden päihin.
Wilhelmina Nordström
Wilhelmina Nordström (18. lokakuuta 1815 Pyhtää – 26. helmikuuta 1902 Porvoo) oli suomalainen tyttökoulun johtaja ja ruotsiksi kirjoittanut runoilija.
Henkilöhistoria
Nordströmin isä oli Pyhtään kirkkoherra Samuel Nordström ja äiti Sofia Helena Gjössling. Hän kävi tyttökoulua ja toimi sitten kotiopettajattarena. Nordström perusti 1858 oman tyttökoulun, joka toimi aluksi Heinolassa ja myöhemmin vuodesta 1862 Porvoossa. Porvoossa asuessaan Nordström ystävystyi Fredrika Runebergin kanssa. Nordström luopui koulustaan 1877 ja muutti aluksi Helsinkiin ja myöhemmin kotiseudulleen Pyhtäälle.
Mia Huhta
Mia Huhta on suomalainen sopraano. Hän opiskeli Keski-Pohjanmaan konservatoriossa, Utrechtin musiikkikorkeakoulussa ja Sibelius-Akatemiassa. Häntä opettivat Sirkka Haavisto, Udo Reinemann ja Marjut Hannula. Hänen ensikonserttinsa oli vuonna 2002.
Huhta on vieraillut useiden orkesterien solistina sekä Suomessa että Suomen ulkopuolella. Hän on osallistunut eri kilpailuihin ja saanut esimerkiksi erikoispalkinnot Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa vuosina 1996 ja 1999.
Huhdan ohjelmistoon kuuluu teoksia barokkimusiikista tämän päivän teoksiin. Hän on levyttänyt Einojuhani Rautavaaran, Aarre Merikannon (Juha), Eino Tambergin ja Mikko Heiniön (Riddaren och draken) teoksia.
Häntälän notkot
thumb|right|250px|Häntälän notkoja Somerolla Häntälän notkot ovat perinnebiotooppialue Häntälän, Talvisillan, Syvänojan ja Kerkolan kylissä Uskelanjoen sivujoen Rekijoen monihaaraisen jokilaakson latvoilla Somerolla Varsinais-Suomessa. Alueella kulkee Häntälän kylätalolta alkava luontopolku, jossa sen perinnemaisemiin on mahdollista tutustua. Notkot ovat osa laajempaa Rekijokilaakson Natura 2000 -aluetta, joka jatkuu myös Salon puolelle Kiikalaan ja Pertteliin.
Lajistoa
Alueen uhanalaisia kasveja ovat muun muassa vienansara, haapariippusammal, tulvasammal, ojaäimäsammal ja haavanhyytelöjäkälä. Harvinaisista kasveista alueella esiintyvät muun muassa sikojuuri, sormikesijäkälä ja silomunuaisjäkälä. Hyönteislajistoon kuuluvat muun muassa Manner-Suomessa harvinainen pikkuapollo (muoto Parnassius mnemosyne f. perkele) ja isolaakasittiäinen.
Lehtolajeista alueella tavataan hyvin runsaina muun muassa keltavuokkoa, kevätesikkoa, isokäenrieskaa, mukulaleinikkiä ja pikkuapollon ravintokasvia pystykiurunkannusta. Niittylajeja ovat muun muassa kullero ja mesiangervo, ja kulttuuritulokkaita muun muassa sikoangervo, nurmilaukka ja hoikkaängelmä, joiden tiedetään liittyvän läheisesti rautakautiseen asutukseen, vaikka kasvillisuuden lisäksi Häntälästä ei olekaan toistaiseksi löytynyt muita merkkejä rautakautisesta asutuksesta.
Luontoretkeilymahdollisuudet
Someron Häntälän kylässä on noin kolmen kilometrin mittainen Häntälän notkojen luontopolku, joka kulkee notkojen maisemissa. Luontopolku seurailee Rekijoen uomaa. Notkot ovat Rekijoen jääkauden jälkeen uurtamia laaksoja, joissa on yhä edelleen laidunnuksen ansiosta erittäin laaja kasvi- ja eläinkanta.
Blues Lady Daylle
Blues Lady Daylle on suomalainen televisiodokumentti jazzlaulaja Billie Holidayn traagisesta elämästä. Jorma Moilasen käsikirjoittamassa ohjelmassa valotetaan Lady Dayn elämää ja musiikkia yhteiskunnalliselta, henkilökohtaiselta ja musiikilliselta kannalta.
Ohjelman rungon muodostavat Holidayn monivuotisen pianistin Mal Waldronin kertomukset ja hänen tulkintansa Lady Dayn tunnetuksi tekemistä lauluista. Billie Holiday itse esiintyy kahdessa vanhassa filmikatkelmassa. Toinen niistä on hänen uransa alkupuolelta ja toinen hänen viimeisestä televisioesiintymisestään 1958. Kuvaa Billie Holidaystä täydentävät lausunnoillaan hänen läheiset muusikkoystävänsä kapellimestari-pianisti Count Basie, pianisti Jimmy Rowles ja saksofonisti Sam Rivers.
Häntälän notkot
Luontoretkeilymahdollisuudet
Luontopolku on avoinna toukokuun alusta lokakuun puoleen väliin. Reitti alkaa Häntälän kyläkeskukselta, jossa on pysäköintimahdollisuus. Lisäksi keskuksella on kyläläisten ylläpitämä kioski ja kahvila. Ryhmät voivat tiedustella opastuksia tai muuta erityisohjelmaa. Notkojen luontopolku kulkee alueella, jossa edelleen laidunnetaan. Siksi sinne ei voi mennä koirien kanssa, jos siellä on karjaa. Peuranpolulle voi mennä myös koirien kanssa.
Blues Lady Daylle
Ohjelma on TV1:n Viihdetoimituksen tuotantoa. Mal Waldronin soitto-osuudet on kuvattu Natsa Clubilla hänen vieraillessaan Helsingissä tammikuussa 1981. Ohjelman ohjauksesta vastaavat Jorma Moilanen ja Erkki Pohjanheimo, joka toimi myös ohjelman tuottajana. Kuvaajat: Kaj Sundman, Jorma Piironen, Esko Nurminen, Raino Kuisma, ja Pertti Aherva, äänittäjät: Matti Kaukinen, Raimo Penttilä, Esko Haapaniemi, Veijo Lehti ja Hannu Ranta.
Ohjelman ensilähetys oli Yle TV1:ssä 3.9.1981. Kesto 35’47”.
Sofigate
Sofigate on vuonna 2003 perustettu digitalisaation ja bisnesteknologian johtamiseen ja kehittämiseen erikoistunut palveluyritys.
Sofigate-konserniin kuuluvat Sofigate Group Oy, Sofigate Oy, Sofigate Services Oy, Sofigate Business Technologies Oy, Sofigate Sweden AB, Sofigate Aps, Sofigate Ltd ja Business Technology Forum Oy.
Sofigaten palveluksessa on yli 550 työntekijää. Yrityksen seitsemän toimipistettä sijaitsevat Espoossa, Tampereella, Oulussa, Tukholmassa, Göteborgissa, Malmössä ja Kööpenhaminassa. Konsernin liikevaihto oli vuonna 2018 80 Me.
Palvelut
Sofigate tarjoaa asiakkailleen digitalisaation ja teknologian johtamisen ja kehittämisen konsultointi- ja asiantuntijapalveluita.
Sofigate-konserniin kuuluva Business Technology Forum julkaisi uuden version alun perin vuonna 2009 julkaistusta Tietohallintomallista (Business Technology Standard) keväällä 2019.
Tampereen Hippos
Tampereen Hippos (myös Hipposrata) oli Tampereella Kalevan kaupunginosassa vuosina 1910–1976 toiminut ravirata. Sen omisti vuonna 1909 perustettu Pohjois-Hämeen Hippos ry.