cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elämän arvo
Elämän arvon määrittäminen
Kolmannet tutkimukset kysyvät ihmisten halua maksaa esitetyistä eririskisistä skenaarioista. Kuitenkin usein se, mitä ihmiset sanovat kyselyissä, on eri asia kuin miten he oikeasti toimivat.
Suomi
Vuonna 2010 ihmiselämän hinta Suomessa oli 1 918 809 euroa Liikenneviraston laskelmien mukaan. Lukema huomioi sekä tuotannolliset menetykset (kuten ihmisen tulot) että inhimillisen hyvinvoinnin menetykset.
Tämä tarkoittaa, että kannattaa tehdä ne ihmishenkiä säästävät toimet, joiden kustannus on alle tuon summan säästettyä ihmishenkeä kohden, mutta ei kalliimpia, jottei toisaalla jäisi halvempia keinoja käyttämättä. Esimerkiksi laskelmien mukaan rattijuoppousvalistamisella yhden liikennekuoleman voi välttää Suomessa 200 000 euron panostuksella, joten siihen kannattaa panostaa. Keskikaiteita rakentamalla sama vaatii 2,3 miljoonaa euroa.
Yhdysvallat
Meta-analyysien meta-analyysin (2021) mukaan elämän tilastollinen hinta on 7 miljoonaa US-dollaria, 90 prosentin luottamusväli 2,4–11,2 miljoonaa dollaria.
Yhdysvalloissa vuonna 2010 ihmishengen hinta oli 6,1 miljoonaa dollaria. Esimerkiksi 2000-luvulla hylättiin suunnitelma pakottaa autonvalmistajat käyttämään vahvempia kattorakenteita, koska sen hyöty olisi ollut liian pieni kustannuksiin nähden, mutta kun ihmishengen hinta nousi, hanke muuttui taas kannattavaksi. Näin elintason noustessa ihmisten kannattaa ottaa käyttöön tehottomammatkin turvallisuusparannukset.
Ensimmäinen laskelma oli vuonna 1967 julkaistussa amerikkalaistutkimuksessa, jossa valkoisen 35-vuotiaan miehen hinta oli 118 787 dollaria mutta luku huomioi vain loppuelämän tulot.
Yhdysvaltain ympäristö-, ruoka- ja lääke- sekä liikennevirastojen luvut ovat 6 - 8 miljoonaa dollaria/elämä.
Elämän hinta vai toimintakykyisen elinvuoden hinta?
Yleensä yksityiset ja hallitusten terveysvakuutukset pitävät rajanaan 50 000 dollaria / toimintakykyinen elinvuosi (DALY) arvioidessaan, mitkä hoidot terveysvakuutuksen tulisi kattaa, mutta Stefanos Zenios ym. totesivat munuaisdialyysihoidon valintojen arvottavan hinnaksi 129 000 dollaria/DALY.
Osmo Soininvaaran mukaan tällaisia mittareita tarvitaan siihen, että määrärahat saataisiin kohdennettua kaikkein hyödyllisimpiin hoitoihin. Ennalta ehkäisevässä toiminnassa kuten syöpäseulonnoissa kattona on Suomessa 60 000 euroa tervettä elinvuotta kohden.
Kehitysmaiden terveydenhoitoon resurssit ovat niin rajallisia, että monissa maissa voidaan pienelläkin lisäpanostuksella pelastaa asukkaille lisää toimintakykyisiä elinvuosia, esimerkiksi A-vitamiinilisillä 9 dollaria/DALY, akuuttien alahengityselinten tulehdusten hoito 20 dollaria/DALY tai tuhkarokkorokotus 30 dollaria/DALY.
Ihmiset saattavat arvostaa elämän laatua enemmän kuin elämän jatkumista: ainakin joitain vuosia sitten sydämensiirtoleikkauksen riskit vastasivat eliniän lyhenemistä viidellä vuodella mutta silti moni valitsi itselleen leikkauksen.
Nuoren vai vanhan hoito?
Onnistunut hoito tuottaa yleensä nuorelle enemmän elinvuosia kuin vanhalle. Tällöin terveillä elinvuosilla mitattuna nuorille annettu hoito on arvokkaampaa. Osmo Soininvaaran mukaan jokainen tätä arvostuseroa voi pohtia siitä näkökulmasta, osallistuisiko venäläiseen rulettiin mieluummin 20- vai 70-vuotiaana tai pitävätkö ihmiset koko elämäänsä arvokkaampana kuin sen viimeisiä vuosia.
Tulojen vaikutus
Elämän tilastollisen hinnan tulojousto on arviolta 0,5 - 0,6, mikä tarkoittaa, että jos ihmisen tulot lisääntyvät 10 %, hän on valmis maksamaan 5 - 6 % enemmän tietystä turvallisuuslisästä. Elämän tilastollinen hinta laskee iän myötä ja on alhaisempi kehitysmaissa, kuten mainittu tulojousto ennustaakin.
Taloustieteellinen teoria
Tutkimalla sitä, millaista korvausta tai hyötyä vastaan ihmiset ovat valmiit ottamaan riskejä elämässään, tutkijat ovat määrittäneet tilastollisen elämän hinnan. Jos elämän hinta on 2 miljoonaa euroa, se tarkoittaa, että esimerkiksi vasta 2000 euron hinnasta ihminen on valmis ottamaan promillen kuolinriskin. Elämän hinta on marginaalinen suure. Se siis ei tarkoita, että 2 miljoonasta eurosta ihminen suostuisi varmaan kuolemaan, sillä seuraavien 2000 euron hyöty ihmiselle on yleensä pienempi kuin edellisten. Se siis tarkoittaa, että jos tällöin alle 2 miljoonalla eurolla voi vähentää tuhannen ihmisen paikkakunnan kuolleisuutta yhdellä vuodessa, investointi on kannattava.
Taloustieteilijät usein arvioivat elämän tilastollisen hinnan katsomalla, millaista hintaa vastaan ihmiset ottavat vapaaehtoisesti riskejä. Työmarkkinoilla tätä voidaan mitata sillä, miten paljon ylimääräistä palkkaa vastaaviin turvallisempiin töihin verrattuna työnantajat joutuvat maksamaan saadakseen työntekijöitä. Kontrolloimalla mahdollisimman monta muuttujaa tutkijat pyrkivät löytämään regressioanalyysillä vaarallisuuden (esim. työtapaturmakuolleisuus) osuuden palkkaeroihin. Viscusi ja Aldy (2003) ovat tehneet yhteenvedon tällaisista tutkimuksista.
Tällainen ihmisen todellisen käyttäytymisen tutkiminen on yleensä luotettavampaa kuin kyselytutkimus siitä, mitä ihmiset luulisivat tekevänsä. Kyselytutkimuksia vaivaavat vääristymät, niissä ihmisten on todettu arvottavan tavaroita ja palveluita rahassa korkeammalle kuin he tekevät todellisissa valintatilanteissa.
Hope Sandoval
Hope Sandoval (s. 24. kesäkuuta 1966) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan yhtyeistä Mazzy Star ja Hope Sandoval & the Warm Inventions.
Hope Sandoval varttui Los Angelesissa meksikolais-amerikkalaisessa perheessä. Vuonna 1987 hän alkoi laulaa Opal-yhtyeessä, jonka nimeksi vaihtui myöhemmin Mazzy Star. Yhtye julkaisi 90-luvulla kolme albumia ja yhden vuonna 2013. Vuonna 2001 Sandoval julkaisi ensimmäisen albumin nimellä Hope Sandoval & the Warm Inventions, johon kuuluu Sandovalin lisäksi My Bloody Valentine -yhtyeestä tunnettu Colm O’Ciosoig.
Vuoden 1869 valtiopäiväjärjestys
Vuoden 1869 valtiopäiväjärjestys eli Keisarillisen Majesteetin Armollinen Valtiopäiväjärjestys Suomen Suuriruhtinanmaalle (AsK 11/1869) oli perustuslaillinen säädös, joka oli Suomen säätyvaltiopäivien toiminnan pohjana vuoteen 1906. Sitä ennen Suomen valtiopäivien toiminta oli perustunut Ruotsin vanhaan valtiopäiväjärjestykseen vuodelta 1617 ynnä muihin säädöksiin.
Tausta
Vuoden 1869 valtiopäiväjärjestys ja samaan aikaan säädetty uusi ritarihuonejärjestys oli molemmat valmisteltu vuonna 1865 komiteassa, jota johti senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Johan Mauritz Nordenstam. Niiden tarkoituksena oli nykyaikaistaa ja yhtenäistää Suomen valtiopäivien toimintaa. Esikuvana käytettiin Ruotsin vuoden 1810 valtiopäiväjärjestystä, mitä ei tosin voitu sanoa avoimesti, sillä Venäjällä tämä tieto olisi herättänyt epäilyksiä. Uusi valtiopäiväjärjestys hyväksyttiin vuosien 1867–1868 valtiopäivillä, ja keisari Aleksanteri II vahvisti sen 15. huhtikuuta 1869. Nordenstamin komitea oli valmistellut myös ehdotuksen uudeksi hallitusmuodoksi Suomen suuriruhtinaskunnalle, jolla olisi korvattu vuoden 1772 hallitusmuoto sekä vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirja. Venäjän asennoitumisen vuoksi ajatus Suomen uudesta hallitusmuodosta jouduttiin kuitenkin hautaamaan, ja Ruotsin vallan aikaiset perustuslait jäivät (suomalaisen tulkinnan mukaan) voimaan autonomian ajan loppuun asti.
Vuoden 1869 valtiopäiväjärjestykseen sisältyneitä uudistuksia
Vuoden 1869 valtiopäiväjärjestykseen sisältyi joitain merkittäviä uudistuksia. Vastaisuudessa valtiopäivät kutsuttaisiin koolle säännöllisesti vähintään joka viides vuosi, kun aiemmin niiden kokoontuminen oli ollut riippuvainen hallitsijan aloitteesta. Valtiopäivien normaalikesto pidennettiin kolmesta neljään kuukauteen. Valtiopäivävaliokuntien sisäisissä äänestyksissä oli aiemmin äänestetty säädyittäin siten, että jokaisen säädyn edustajilla oli ollut yhteensä yksi ääni. Nyt valiokunnissa siirryttiin äänestyksiin pääluvun mukaan, ja samalla määrättiin, että niissä tulisi olla yhtä monta edustajaa joka säädystä. Aiemmin valiokuntien puheenjohtajaksi oli ollut aina valittava aatelissäädyn ensimmäisen luokan vanhimman suvun edustaja. Uuden valtiopäiväjärjestyksen mukaan valiokunnan puheenjohtajaksi kelpasi kuka tahansa sen jäsenistä säätyyn katsomatta. Kertomus valtiovaraintilasta oli vastaisuudessa annettava koko valtiopäivien eikä vain asianomaisen valiokunnan käsiteltäväksi. Vaikka säädyt kokoontuivat erikseen, uuden valtiopäiväjärjestyksen mukaan oli mahdollista järjestää myös kaikkien säätyjen yhteisistunto, plenum plenorum, jossa voitaisiin keskustella tärkeästä asiasta mutta ei äänestää. Tämä ei kuitenkaan muodostunut suosituksi käytännöksi, sillä plenum plenorumeja pidettiin vain kahdesti säätyvaltiopäivien toiminnan aikana.
Vuoden 1869 valtiopäiväjärjestyksen ensimmäisessä pykälässä mainittiin, että valtiopäiville kokoontuneet säädyt edustivat koko Suomen kansaa eivätkä siis pelkästään säätyläisiä. Kansanedustuksen periaatteen mainitseminen oli merkittävää, vaikka todellisuus olikin siitä kaukana. Äänioikeus Suomessa ei mainittavasti laajentunut, mutta yksittäisten säätyjen sisällä siinä tapahtui muutoksia. Pappissäätyyn valittiin tästä lähin kirkon ohella myös yliopiston ja eräiden muiden oppilaitosten edustajat. Talonpoikaissäädyssä äänioikeus laajeni varsinaisista talonpojista myös muuhun maata omistavaan väestöön, minkä lisäksi vaalin kaksiportaisuudesta tehtiin pakollista. Lisäksi vaalioikeus ja vaalikelpoisuus ulotettiin ortodoksiseen väestöön, mikä esiteltiin Venäjän lehdistölle uudistuksen merkittävimpänä saavutuksena. Lisäksi valtiopäiväjärjestyksen yhteydessä säädetty uusi ritarihuonejärjestys poisti aatelissäädyn sisäisen luokkajaon käytöstä ja määräsi, että maamarsalkan ohella oli nimitettävä erityinen varamaamarsalkka. Aatelissäätyyn myös palautettiin vapauden ajalla voimassa ollut, mutta Kustaa III:n vuonna 1778 kumoama käytäntö, jonka mukaan aatelissuvun päämies saattoi valtakirjalla määrätä sukunsa valtiopäiväedustajaksi kenet tahansa aatelismiehen.
Maininta hallitsijan valtaoikeuksista
Kun vuoden 1869 valtiopäiväjärjestys vietiin Aleksanteri II:n vahvistettavaksi, ministerivaltiosihteeri Alexander Armfelt lisäsi sen loppuun F. O. af Brunérin laatiman ylimääräisen maininnan, jonka mukaan keisarin oikeudet pysyisivät vuoden 1772 hallitusmuodon ja vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirjan mukaisina niiltä osin kuin uusi valtiopäiväjärjestys ei niitä muuttanut. Tällä ilmaistiin epäsuorasti se, että valtiopäiville ei toistaiseksi annettaisi keisarin vuonna 1863 lupaamaa aloiteoikeutta. Toisaalta mainitun tekstikappaleen vuoksi myöhemmän Suomen oikeustaistelun aikana suomalaiset historioitsijat pitivät valtiopäiväjärjestyksen vahvistamista yhtenä vahvimmista todisteista sille, että keisari itse oli hyväksynyt Suomessa vallinneen tulkinnan, jonka mukaan Suomen perustuslait olivat hallitsijan yläpuolella. Venäläisen historioitsijan Mihail Borodkinin mukaan suomalaiset olivat harhauttaneet Aleksanteri II:n allekirjoittamaan tekstin selittämättä hänelle asian merkitystä.
Seuraukset
Vuoden 1869 valtiopäiväjärjestys ei juuri muuttanut hallitsijan ja valtiopäivien keskinäisiä valtasuhteita. Toisaalta muun muassa J. V. Snellman muistutti sen olleen Suomen ensimmäinen perustuslaki, jonka alla komeili keisarin allekirjoitus. Yksi toivottu uudistus, valtiopäivien aloiteoikeus, jäi puuttumaan vielä vuonna 1869. Se toteutui lopulta 1886. Vuoden 1869 valtiopäiväjärjestys kumottiin vuoden 1906 valtiopäiväjärjestyksellä, kun säätyvaltiopäivät korvattiin eduskunnalla.
Calibri
Calibri on sans-serif-luokkaan kuuluva kirjaintyyppi, joka kuuluu Microsoft ClearType -fonttikokoelmaan. thumb|230px|Esimerkki Calibri-fontista.
Calibri korvasi Microsoft Office 2007 -ohjelmistopaketissa Times New Romanin oletusfonttina Wordissa ja Arialin oletusfonttina PowerPoint-, Excel- ja Outlook-ohjelmissa. Se on oletusfonttina myös Microsoft Office 2010 -ohjelmistopaketissa.
Calibrin suunnitteli Lucas de Groot Microsoftille hyödyntämään ClearType-renderöintitekniikkaa.
Muotoilu
Calibri-fonttiin kuuluvat pehmeät, pyöristetyt kulmat ja käännökset, jotka erottuvat parhaiten isommilla fonttikooilla. Calibri kattaa latinalaisten aakkosten lisäksi kreikkalaisen ja kyrillisen kirjaimiston. OpenType-ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa kapiteelit, ylä- ja alaindeksit sekä ligatuurit.
Saatavuus
Fontti toimitetaan Windows Vistan, Windows 7:n, Microsoft Office 2007:n ja Microsoft Office 2008 for Macin mukana.
Calibri, kuten myös Cambria, Candara, Consolas, Constantia ja Corbel, tulee myös ilmaisen Powerpoint 2007 Viewerin sekä Microsoft Office Compatibility -ohjelmistopaketin mukana.
Fontin kaupallista versioita myyvät Ascender Corporation sekä Monotype Imaging MicroType-formaatissa osana Vista 8 Font Set package -ohjelmistolaajennusta.
Palkinnot
Calibri voitti vuoden 2005 TDC2-palkinnon kategoriassa "Type System" (kirjoitusjärjestelmä).
Kanada talviolympialaisissa 1932
Kanada saavutti Lake Placidin talviolympialaisista 1932 seitsemän mitalia, joista yksi oli kultaa, yksi hopeaa ja viisi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Kanada sijoittui neljänneksi. Kanadan joukkue koostui 42 urheilijasta, joista 38 oli miehiä ja neljä naisia.
Kaikki kanadalaisten saavuttamat mitalit tulivat luistimilla käydyistä lajeista: miehet voittivat jääkiekossa ainoan kultamitalin, taitoluistelusta tuli yksi pronssimitali ja pikaluistelusta kanadalaiset voittivat yhden hopean ja neljä pronssia.
Mohamed Lamine Zemmamouche
Ura
Zemmamouche edusti USM Algeria vuosina 2004–2006, jossa hän voitti Algerian mestaruuden vuonna 2005. Sittemmin hän siirtyi MC Algeriin vuonna 2009, jossa Zemmamouche on toiminut ykkösvahtina.
Maajoukkueura
Zemmamouche pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa tultuaan valituksi vuoden 2010 Afrikan-kisoihin. Hän tuli Egypti-ottelun loppuhetkillä maan ykkösvahdin Chaouchin tilalle, joka ajettiin ottelussa ulos saatuaan toisen keltaisen kortin. Zemmamouche pelasi kisoissa myös toisen ottelunsa pronssiottelussa Nigeriaa vastaan 30. tammikuuta 2010.
Slavsk
thumb|75px|Slavskin vaakuna. Slavsk on kaupunki Kaliningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee 105 kilometriä Kaliningradista koilliseen. Kaupunki on Slavskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Kaliningradin ja Sovetskin välinen rautatie. Asukkaita on 5 000 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on perustettu vuonna 1292. Vuoteen 1945 saakka se kuului Saksan Itä-Preussiin nimellä Heinrichswalde. Nykyisen nimensä kaupunki sai vuonna 1946. Siellä toimii mm. meijeri. Nähtävyyksiin kuuluu 1800-luvulla rakennettu kirkko.
Salvatore Sirigu
Salvatore Sirigu (s. 12. tammikuuta 1987 Nuoro, Sardinia, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Italian Serie A:ssa Napolia pelinumerolla 30. Hän on pelannut Italian maajoukkueessa vuodesta 2010 ja on kuulunut joukkueeseen sekä MM- että EM-kisoissa. EM-kilpailuissa 2012 hän ei pelannut yhtään ottelua. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi yhden ottelun Englantia vastaan ja EM-kilpailuissa 2016 yhden ottelun Irlantia vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi vaihdosta viime hetkiksi kentälle Italian viimeisessä alkulohko-ottelussa Walesia vastaan.
Sirigu valittiin kausina 2012–2013 ja 2013–2014 Ligue 1:n parhaaksi maalivahdiksi. Hänen joukkueensa Paris Saint-Germain voitti molempina kausina liigan mestaruuden, kuten myös kahtena seuraavana kautena. Kaudella 2016–2017 Sirigu pelasi lainasopimuksilla Espanjassa Sevillan ja Osasunan joukkueissa ja palasi vuonna 2017 Italiaan.
Johannes Brassart
Johannes Brassart eli Jean Brasart (n. 1400 – 1455) oli Burgundin koulukunnan säveltäjä. Hänen säilynyt tuotantonsa koostuu yksinomaan hengellisestä vokaalimusiikista.
Brassart syntyi Limburgissa, ilmeisesti Lowaigen kaupungissa. Tarkkaa ajankohtaa ei tunneta. Vuosina 1422–1431 hän työskenteli kirkossa Liègessä. Hän siirtyi tämän jälkeen Roomaan, jossa toimi paavillisen kuoron laulajana samanaikaisesti mm. Guillaume Dufayn ja Arnold de Lantinsin kanssa.
Vuonna 1432 Brassart lähti Baseliin ja vuonna 1445 jälleen Liègeen. Hän kuoli vuonna 1455, ilmeisesti lokakuussa.
Brassart sävelsi 11 motettia, 8 introitusta ja useita messunosia. Tuotantoon uskotaan kuuluvan myös kadonneita teoksia.
Systeemityö
Systeemityö tai tietojärjestelmätyö tarkoittaa organisaatioiden yksilöllisten tarpeiden analysointiin perustuvaa tietojärjestelmien suunnittelu- ja kehitystyötä, joka tähtää automatisoitavaksi soveltuvien prosessien toteuttamiseen ohjelmistojen avulla. Systeemityö voi sisältää tietojärjestelmien suunnittelua, toteutusta, integrointia, hankintaa, käyttöönottoa, hallintaa ja ylläpitoa sekä organisaation tietojärjestelmäkokonaisuuden ja sen arkkitehtuurin suunnittelua, ylläpitoa ja kehittämistä. Systeemityö on suomalaisessa kirjastoluokituksessa luokka 61.2.
Systeemityön osa-alueet
Kulttuurihistoriallisesti systeemityön pääpaino on ollut sisäisessä, organisaation toimintaan sidotussa kehittämisessä, joka sisältää useita näkökulmia, kuten:
Systeemisuunnittelu (engl. en:systems engineering) ei ole systeemityön vastine, sillä se tarkoittaa käytännössä vain erityisen suurten tietojärjestelmien kehittämistä. Systeemisuunnittelu on insinöörityötä, kun taas systeemityön ydintä on organisaation toiminnan kehittäminen ja kaiken läpäisevä sosiotekninen näkemys. Systeemisuunnittelua leimaa vahva prosessiajattelu ja tekninen formalismi, kun taas systeemityötä toimijoiden kontekstiin liittyvä ajattelu ja toimijoiden ja työn tuloksen tiivis yhteys. Systeemityöprojekti voidaan tietyissä tilanteissa vetää onnistuneesti läpi ilman mitään ohjelmistokehitystä:
Historia
Systeemityö-termiä on alettu käyttää tietojenkäsittelyn aikakaudella ennen henkilökohtaisia tietokoneita. Tällöin systeemityö tarkoitti oikeastaan kaikkea muuta paitsi tieteellistä laskentaa. Nykyisin kenttä on laajentunut räjähdysmäisesti, mutta systeemityön voi katsoa edelleen sisällyttävän kaikki uusimmatkin virtaukset, kuten avoimen lähdekoodin, verkon mashupit tai mobiilikehityksen.
Termin nykykäyttö
Joissain yrityksissä systeemityö on korvattu termillä ohjelmistotuotanto, mutta tällöin kyse on nimenomaan ohjelmistotuotantoon keskittyvistä yrityksistä, joita eivät systeemityön muut osa-alueet kosketa.
HMS Bonetta
HMS Bonetta oli Britannian kuninkaallisen laivaston Albacore-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Palmers Shipbuilding and Iron Companyn telakalta Jarrowista, missä köli laskettiin syyskuussa 1905. Alus laskettiin vesille 14. tammikuuta 1907 ja valmistui vielä samana vuonna.
Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi 1920.
Sojuz TM-1
Sojuz TM-1 oli Neuvostoliiton ensimmäinen Sojuz TM -sarjan miehitetty avaruusalus, joka kuitenkin koelennolla oli miehittämätön. Se laukaistiin Baikonurista 21. toukokuuta 1986. Se telakoitui Mir-avaruusaseman kanssa. Alus laskeutui maahan 30. toukokuuta 1986.
Throwdown
Throwdown on Hardcore-yhtye, joka on esiintynyt Ozzfestissa, Sounds of the Undergroundissa ja Warped Tourissa.
Parallel Universe
Parallel Universe on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka julkaistiin singlenä vuonna 2000, vuoden 1999 albumilta Californication. Kappale on albumin toinen. Kappale löytyy yhtyeen Greatest Hits-kokoelma-albumilta.
Single oli parhaimmillaan 37. Alternative Songs-listalla, viettäen yhteensä kolme viikkoa listalla.
Kappale on samankaltainen kuin Otherside, toinen albumin kappale. Kummatkin kappaleet ovat muihin albumin kappaleisiin nähden synkkiä ja kertovat yhtyeen laulaja Anthony Kiediksen huumekierteestä. Kummatkin kappaleet edustavat Red Hot Chili Peppersin uutta tyyliä, jota yhtye ajoi sisään albumilla Californication, sisältäen yhä vähemmän funk-vaikutteita.
Annie Oakley
thumb|Annie Oakley Buffalo Billin Lännen show’n mainosjulisteessa.
Annie Oakley (oik. Phoebe Ann Mosey, 13. elokuuta 1860 – 3. marraskuuta 1926) oli yhdysvaltalainen tarkka-ampuja, joka myös toimi eräänlaisena ”show-ampujana” muun muassa Buffalo Billin Villin lännen sirkuksessa. Jotkut tuntevat Oakleyn nimellä Annie mestariampuja hänestä tehdyn musikaalin mukaisesti.
Elämä
Oakley, alkuperäiseltä nimeltään Phoebe Ann Mosey, syntyi North Starin kylässä Darke Countyssä, Ohiossa 13. elokuuta vuonna 1860. Hänen vanhempansa Susan ja Jacob Mosey olivat alkujaan kotoisin Pennsylvaniasta. Annie oli viides perheen seitsemästä lapsesta. Hänen isänsä kuoli kuusi vuotta myöhemmin keuhkokuumeeseen. Susan-äiti meni uudelleen naimisiin ja sai lapsen uuden miehensä kanssa. Hän jäi kuitenkin uudelleen leskeksi ja joutui lähettämään lapsensa kotoaan. Oakley joutui työskentelemään paikalliselle köyhälle farmille, jossa häntä pahoinpideltiin ja hyväksikäytettiin sekä fyysisesti että henkisesti. Hänen palatessaan kotiin oli äiti mennyt jo kolmannen kerran naimisiin. thumb|Annie Oakley vuonna 1922
Koska perhe oli köyhä, ei Oakley voinut käydä säännöllisesti koulussa. Hän ei nuoruusvuosinaan edes osannut kirjoittaa omaa sukunimeään. Hän myös aloitti metsästyksen 9-vuotiaana voidakseen hankkia syötävää äidilleen ja sisaruksilleen. Suurimman osan metsästämästään riistasta Oakley kuitenkin myi paikallisille. Hän alkoi myös saada nimeä tarkka-ampujana. 21-vuotiaana hän voitti ampumakilpailussa kuulun ampujan Francis ”Frank” E. Butlerin. He menivät naimisiin vuotta myöhemmin vuonna 1882 ja muuttivat Cincinnatiin.
Aluksi Oakley, joka otti taiteilijanimensä kotikaupunkinsa Cincinnatin Oakley-nimisestä naapurustosta, toimi miehensä apulaisena tämän omassa show’ssa. Pian Butler kuitenkin tajusi vaimonsa olevan heistä kahdesta lahjakkaampi. Butler ryhtyi vuorostaan Oakleyn avustajaksi ja manageriksi. He liittyivät vuonna 1885 Buffalo Bill Codyn Villin lännen show’hun, jossa Annie sai lempinimen ”Little Sure Shot” kanssaesiintyjältään Istuvalta Härältä.
Buffalo Billin kanssa Oakley kiersi myös Eurooppaa ja esiintyi muun muassa kuningatar Viktorialle ja muille hallitsijoille. Oakleyn sanottiin olleen niin taitava, että hän kykeni ampumaan tuhkat myöhemmän Saksan keisarin Vilhelm II:n suussaan pitämästä sikarista. Vuonna 1901 hän loukkaantui pahasti rautatieonnettomuudessa ja jätti saamiensa vammojen takia Buffalo Billin show’n. Seuraavat vuodet hän esiintyi hänelle varta vasten kirjoitetussa näytelmässä The Western Girl.
Macintosh Portable
Macinctosh Portable oli Applen ensimmäinen yritys saada markkinoille kannettava Macintosh. Markkinoiden reaktiot olivat huonot. Se oli hidas, siinä ei ollut laajennusmahdollisuuksia ja aktiivimatriisinäyttö (myöhemmin taustavalaistu) teki siitä erittäin kalliin. Sitä myytiin 6 500 dollarin hintaan.
Kakka
Kakka tarkoittaa seuraavia asioita:
Pekka Koskela
Pekka Koskela (s. 29. marraskuuta 1982 Mänttä) on uransa päättänyt suomalainen pikaluistelija. Hän keskittyi sprinttimatkoihin (500 ja 1 000 metriä).
Vuonna 2005 Koskela saavutti 1 000 metrillä pronssia matkakohtaisista MM-kisoista ajalla 1.10,63. Vuonna 2012 hän sai matkakohtaisissa MM-kilpailuissa pronssia 500 metrillä kahden luistelun yhteisajalla 69,82. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa Lee Kyou-hyukin voittamassa kilpailussa 2007 ja Michel Mulderin jälkeen 2013.
Koskela luisteli 10. marraskuuta 2007 Salt Lake Cityssä 1 000 metrin maailmanennätyksen 1.07,00. Ennätys rikottiin 7. maaliskuuta 2009, kun Salt Lake Cityssä maailmancupin finaalissa ensin yhdysvaltalainen Trevor Marsicano luisteli 1.06,88, ja hieman myöhemmin yhdysvaltalainen Shani Davis 1.06,42.
11. joulukuuta 2004 Koskela voitti ensimmäisenä suomalaisena pikaluistelijana maailmancupin osakilpailun Kiinan Harbinissa. Kaikkiaan hän saavutti urallaan neljätoista maailmancupin osakilpailuvoittoa.
Tammikuussa 2012 Koskela luisteli Salt Lake Cityn osakilpailussa sprinttimatkojen yhteispisteissä Suomen ennätyksen 137,270. Yhteispisteet jäivät Jeremy Wotherspoonin vuonna 2003 luistellusta maailmanennätyksestä 0,04 pistettä. Hieman tämän jälkeen käydyistä sprinttereiden MM-kilpailuista Koskela jäi pois sairastumisen vuoksi. Helmikuussa sprintteriluistelijoiden SM-kilpailuissa Seinäjoella Koskela paransi nimissään ollutta kotimaan ratojen 500 metrin Suomen ennätystä 0,32 sekuntia aikaan 35,79 ja samoin nimissään ollutta kotimaan ratojen 500 metrin yhteispisteiden SE:tä pisteisiin 72,120.
Kolomnan EM-kilpailuissa 2018 Koskela saavutti joukkuesprintissä hopeaa Mika Poutalan ja Harri Levon kanssa.
Olympialaisiin Koskela osallistui vuosina 2006, 2010, 2014 ja 2018. Vuonna 2006 Torinossa hän oli 500 metrillä kymmenes ja 1000 metrillä 31:s. Vancouverissa 2010 hän sijoittui 500 metrin kisassa sijalle 33 ja Sotšissa 2014 samalla matkalla 17:nneksi.
Koskela ilmoitti uransa lopettamisesta vuonna 2018.
Koskelasta ilmestyi vuoden 2021 elokuussa Tammen kustantama, urheilutoimittaja Riku Korkin kirjoittama elämäkertakirja Jäätävä kone – Pekka Koskelan tarina.
Koskela on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa. Hän edustaa Seinäjoen Urheilijoita. Koskelan Pasi-veli oli myös Suomen maajoukkuepikaluistelija ja myöhemmin maajoukkuevalmentaja.
Vihan lapsi
Vihan lapsi (Bad Boy) on Kurt Neumannin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1949. Vihan lapsi  oli Audie Murphyn toinen elokuva ja ensimmäinen, jossa hänellä oli päärooli. Elokuvassa Murphy näytteli rikollisen taustan omaavaa Danny Lesteriä, joka pyritään sopeuttamaan takaisin yhteiskuntaan.
Tomas Holmström
Tomas Holmström (s. 23. tammikuuta 1973 Piitime, Ruotsi) on uransa lopettanut ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Viimeisinä vuosinaan hän pelasi NHL-seura Detroit Red Wingsissä.
Uransa Holmström aloitti luulajalaisessa Luleå HF -seurassa. Detroit Red Wings varasi hänet NHL:ään vuonna 1994, ja hän pelasi seurassa vuodesta 1996 lähtien lukuun ottamatta kauden 2004–2005 työsulkua, jolloin hän palasi pelaamaan vuodeksi kasvattajaseuraansa.
Holmström on voittanut Stanley Cupin vuosina 1997, 1998, 2002 ja 2008. Vuonna 2006 hän pelasi Torinon olympialaisissa kultaa voittaneessa Ruotsin joukkueessa. Tammikuussa 2013 Holström kertoi lopettavansa uransa.
Iso-Potkio
Iso-Potkio on Varsinais-Suomessa Laitilassa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pitkäjärven–Lukujärven valuma-alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 10 hehtaaria, ja se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Siihen laskee kolme metsäojaa, joista yksi on Kärkölänjärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 300 metriä pitkä laskuoja Vähä-Potkioon. Järvellä on 1,4 kilometriä rantaviivaa, ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu noin kymmeneloma-asuntoa, joille johtaa tiet valtatieltä 8. Järven itäpuolella sijaitsevat Potkionkalliot.
Luonnontila
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1973, 1975 ja 1990. Ensimmäiset tulokset viittasivat siihen, että järvi oli lievästi rehevä. Viimeisellä kerralla fosforipitoisuudet olivat koholla niin, että järvi vaikutti sen perusteella olevan rehevä. Veden happamuustaso vaihteli arvojen pH 5,6–6,9 välillä.
Kokoelmalevy
Kokoelmalevy on musiikkialbumi, jonka kappaleet on koottu levylle eri lähteistä. Yleensä kokoelmalevyt sisältävät yhden artistin tai yhtyeen suosituimpia kappaleita. Suosituimpia kappaleita sisältävistä kokoelmalevyistä käytetään usein nimityksiä Greatest Hits, The Very Best Of, Best of ja The Definitive Collection. Kokoelmalevy voi olla myös useamman artistin tai yhtyeen kappaleista koostettu tai harvinaisten kappaleiden kokoelma, tai valikoima voi noudattaa tiettyä näkökulmaa tai tyylilajia (esim. ”Ballads” tai ”Unplugged”). Artistin entinen levy-yhtiö saattaa koota hallussaan olevasta vanhasta materiaalista kokoelmalevyn, jonka nimenä on tyypillisesti ”The [levymerkin nimi] Years”.
Kokoelmalevyjen kappaleet on useimmiten otettu yhtyeen tai artistin aikaisemmilta levyiltä, eivätkä ne yleensä sisällä uutta (ennenjulkaisematonta) materiaalia. Usein kokoelma-albumin julkaisemiseen on arkisena syynä uuden tuotannon vähyys ja toisaalta levytyssopimuksen vaatimukset julkaisutahdista. Kokoelma-albumi markkinoidaan lähinnä mielikuvien varassa: levyn ostaja ei halua nimenomaan sille valittua kappalevalikoimaa, vaan yleisemmin palasen kyseisen artistin historiaa. Koska vanhojen kappaleiden uudelleenjulkaisun tuotantokustannukset ovat pienet, säästyneet varat sijoitetaan usein kokoelmalevyn tehokkaaseen markkinointiin. Näin kokoelmalevyt ovat usein myydympiä ja siten tuottavampia kuin uutta materiaalia sisältävät levyt. Vanhan tuotannon kokoelmia on popmusiikissa julkaistu paljon 1970-luvulta lähtien, ja jo silloin niitä saatettiin kritisoida suurella rahalla markkinoiduiksi turhuuksiksi.
CD-levyjen aikakaudella kokoelmat ovat olleet yhä useammin usean CD:n ja kymmenien kappaleiden ”bokseja”, jotka pyrkivät esittelemään artistin tai yhtyeen tuotantoa takautuvasti laajemmin. Myyntivalttina on usein ollut kappaleiden uudelleenmasterointi alkuperäisistä nauhoista tai jopa nauhamateriaalin osittainen uudelleensovitus, kuten George Martinin poikansa kanssa tekemät versiot The Beatles -kokoelmalla Love (2006).
Viime aikoina on yleistynyt tapa laittaa kokoelmalevylle muutama uutuuskappalekin. Tällä tavoin levy-yhtiöt toivovat voivansa lisätä kokoelma-albumin myyntiä myös niiden keskuudessa, joilla jo on yhtyeen aikaisempaa tuotantoa. Suhtautuminen kokoelma-albumeita kohtaan ei ole aina myönteistä ja joitakin yhtyeitä on moitittu liian monien kokoelmien julkaisemista.
Maailmanlaajuisesti myydyimpänä kokoelmalevynä pidetään Eaglesin albumia Their Greatest Hits (1971–1975). Suomen myydyin kokoelmalevy on Eppu Normaalin Repullinen hittejä, joka on samalla Suomen kaikkien aikojen toiseksi eniten myyty levy. Queenin Greatest Hits II -kokoelma on puolestaan Suomen myydyin ulkomainen albumi.
Yhdysvallat talviolympialaisissa 2014
Yhdysvallat osallistui vuoden 2014 Sotšin talviolympialaisiin 230 urheilijalla 15 lajissa.
Maan lippua avajaisissa kantoi Todd Lodwick.
Max Bentley
Maxwell Herbert Lloyd Bentley (1. maaliskuuta 1920 Delisle, Saskatchewan, Kanada – 19. tammikuuta 1984) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hyökkääjänä pelanneen Bentleyn seuroja olivat National Hockey Leaguen Chicago Black Hawks, Toronto Maple Leafs ja New York Rangers.
Yhdysvallat talviolympialaisissa 2014
Mitalit
thumb|right|Yhdysvaltain joukkue talviolympialaisten avajaisissa
Max Bentley
Vuonna 1947 hänet myytiin Maple Leafsiin yhdessä Gus Bodnariin vaihdetun Cy Thomasin sekä Bud Poilen, Gaye Stewartin, Ernie Dickensin ja Bob Goldhamin kanssa. Kauppa osoittautui kannattavaksi Leafsille, joka voitti kolme seuraavina neljänä kautena jaetuista Stanley Cupeista. Chicago Blackhawks taas vajosi liigan alakertaan lähes vuosikymmeneksi.
Hänen muodosti veljensä Doug Bentleyn ja Bill Mosienkon kanssa niin sanotun Pony Line -ketjun Chicagossa. Bentley teki NHL historiaa kaudella 1942–43 pelatessaan samassa ketjussa veljiensä Dougin ja Regin kanssa. Ketju oli NHL:n historian ensimmäinen kolmen veljeksen muodostama ketju.
Elisha Gray
Elisha Gray (2. elokuuta 1835 – 21. tammikuuta 1901) oli yhdysvaltalainen sähköinsinööri. Gray oli yksi varhaisista puhelimen kehittäjistä, hän kehitti toimivan puhelimen vuonna 1876. Hän hävisi kilpailun puhelimen patenttioikeuksista Alexander Graham Bellille. Grayn lakimies meni patenttitoimistoon 14. helmikuuta 1876 esittämään patenttivarauksen "puhuvan telefoonin" oikeuksista, mutta Bell oli käynyt samassa patenttitoimistossa saman päivän aamuna. Kyse oli näin vain muutamista tunneista, jotka ratkaisivat kumpi miehistä rikastui puhelimen patentoijana.
Gray on mainittu musiikkisyntetisaattorin keksijäksi ja hänet on palkittu yli 70 keksinnöstä.
Mambait
Mambait ovat tetumien jälkeen toiseksi suurin etninen ryhmä Itä-Timorissa. Portugalilaiset kutsuivat heitä nimellä maubere. Maubere tai Mau Bere on yleinen miehen etunimi Mambaiden keskuudessa.
Kulttuuri
Pyöreät talot, joissa on kartiomaiset katot ovat mambaiden tyypillisiä asuntoja. Mambait viljelevät riisiä, maissia ja juureksia.
Kärkölänjärvi
Kärkölänjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilassa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pitkäjärven–Lukujärven valuma-alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 80 metriä leveä. Siihen ei laske ojia, mutta laskuoja alkaa järven länsirannalta ja virtaa 1,9 kilometriä Sikasuon ja Mikinniitun läpi Iso-Potkioon. Järvellä on 610 metriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, joka on hieman soistunutta. Rannalle on rakennettu vain yksi asunto.
Matkustaja (albumi)
Matkustaja on popyhtye Egotripin vuonna 2003 julkaisema albumi. Yhtyeen basisti Mikko Mäkelä oli jättänyt yhtyeen, joten levy tehtiin neljän miehen voimin. Siitä huolimatta levy toi Egotripille menestystä ’’Älä koskaan ikinä’’ -kappaleen ansiosta. Matkustaja nousi Suomen virallisen listan sijalle 9 ja sai kultalevyn ylitettyään siihen oikeuttavan 15 000 myydyn albumin rajan vuonna 2004.
William Lehtinen
pienoiskuva|William Lehtinen vuonna 1965. Uuno Wilhelm (William) Lehtinen (19. maaliskuuta 1895 Turku – 23. maaliskuuta 1975 Turku ) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, jolle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi 1946.
Lehtisen vanhemmat olivat Henrik Wilhelm Lehtinen ja Olga Maria Selin. Hän tuli ylioppilaaksi Kouvolan yhteiskoulusta 1916 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1923. Lehtinen opiskeli tämän jälkeen vielä Yalen yliopistossa Yhdysvalloissa ja suoritti siellä metsäteknologia-alan tutkinnon 1926. Suomen pääkonsulinvirastossa New Yorkissa Lehtinen toimi kaupallisena attaseana 1927–1928 tutkittuaan sitä ennen vuonna 1927 valtion stipendiaattina puuteknillistä alaa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Kaikkiaan Lehtinen oli Pohjois-Amerikassa 1920-luvulla kaikkiaan kahdeksan vuotta.
Enso-Gutzeitin keskuskonttorin päällikkönä Lehtinen toimi 1930–1940, myyntijohtajana 1940–1945 ja toimitusjohtajana 1945–1962. Enso-Gutzeitin pääjohtajan tehtävä oli alussa vaikea, koska sodan jälkeen uuden rajan taakse Karjalaan oli jäänyt Enson tuotantolaitokset ja voimalaitos, Laatokan Karjalassa sijainneita sahalaitoksia sekä noin 100 000 hehtaaria metsää. Lehtisen kokemusta yhteistyöstä amerikkalaisten kanssa voitiin hyödyntää sodan päättymisen jälkeen Eurooppaan jääneen amerikkalaisten ylimääräisen materiaalin ostamisessa. Hän osti mm. Aero Oy:lle yhdeksän DC-3 matkustajakonetta.
Hän sai maatalous- ja metsätieteiden kunniatohtorin arvon 1958 ja oli Suomen olympiakomitean puheenjohtaja 1947–1951.
Lehtinen oli vuodesta 1935 naimisissa tekstiilitaiteilija Greta Skogsterin kanssa. Pariskunta perusti Suomen Kulttuurirahastoon oman nimikkorahastonsa vuonna 1964 ja nimeään kantavan säätiön 1968.
Kauppakeskus Tuulonen
Kauppakeskus Tuulonen on kauppakeskus Hämeenlinnassa entisen Tuuloksen kunnan alueella, valtateiden 10 ja 12 risteyksessä. Hämeenlinnasta on Tuuloseen 26 kilometriä, Lahdesta 47 kilometriä ja Tampereelta 79 kilometriä.
Kauppakeskus Tuulosen suunnittelussa on käytetty perinteisiä materiaaleja modernilla tavalla. Tuulosta on luonnehdittu ”kauppakyläksi”. .
Kauppakeskus Tuulonen koostuu kahdesta osasta. Niin sanottu vanha osa (noin 6000 neliömetriä) on perustettu vuonna 2004, ja sen omistaa kiinteistöosakeyhtiö KOY Tuuloksen kauppakeskus. Uusi laajennusosa (15 000 neliömetriä) valmistui vuonna 2008.
Kauppakeskuksen kävijämäärä oli vuonna 2010 1,2 miljoonaa ja vuonna 2011 2 miljoonaa. Nykyisin kävijöitä arvioidaan olevan noin 2 miljoonaa. Kauppakeskus Tuulosen arvioitu vuosittainen myynti on noin 50-60 miljoonaa euroa. Hämeenlinnan talousalueella on noin 67 500 asukasta, joten se on tärkeä kohderyhmä Kauppakeskus Tuuloselle. Viikkotasolla Kauppakeskus Tuulosessa käy asiakkaita Hämeenlinnan–Hattulan alueelta 2 % ja kuukausitasolla 8 %.
Liikkeet
Kauppakeskuksessa on tällä hetkellä 60 liikettä, Nesteen liikenneasemat, kuusi ravintolaa, hotelli, jossa on noin 40 vuodepaikkaa, autopesula, lasten leikkipaikkoja, apteekki, pankkeja, posti sekä kauneus-/hyvinvointikeskus. Lisäksi siellä on kaupungin, metsänhoitoyhdistyksen sekä poliisin tiloja. Maksuttomia pysäköintitiloja löytyy yhteensä noin tuhat. Lisäksi alueella on Caravan-pysäköintialue. Nesteen lisäksi ankkuri-/avainyrityksiä ovat Tokmanni, S-Market, Seppälä ja Voglia. Liikkeet kuuluvat Kauppakeskus Tuulosen kauppiasyhdistys Ry:hyn.
Ensimmäinen kerros
Ateljee Antti Into Virtanen, Etelä-Hämeen Osuuspankki, Hesburger Tuulos, Hiushuone Freesia, Hämeen Energiapalvelu, Imperia Design, Jalokivigalleria / Kultasepänliike Feniks, Kenkä Tuulos, Kahvila Laurell, Kokous- ja saunatila, Kirjakassi, Kotipizza, Kukkakimara, Laatuoutlet / Löytötavarapiste, Lammin Sahti, Lammin Säästöpankki / Pohjantähti, leikkipaikka, LähiTapiola, Mainiemen Puutarha, Musti&Mirri Tuulos, Neste Tuulos, Onur Pizzeria-kebab, Pohjola-vakuutus, Posliinitar, Rakennusliike Aalto, Sipen Saluuna, Sirin Lounasravintola, Sisustus ja lahjaliike Zuzu, Sohvatukku, S-market Tuulos, The Earth Collection, Tokmanni, Tuuloksen apteekki, Tuulosen Hyvinvointikeskus, fitness-studio sekä kauneus- ja jalkahoitola, Tuulosen löytö ja kirppis, Voglia sekä hangaarissa Hanssin-Jukka.
Sveitsiläiset
Sveitsiläiset ovat Sveitsin asukkaita. Heillä voidaan tarkoittaa myös sveitsiläistä syntyperää olevia ihmisiä.
Kauppakeskus Tuulonen
Toinen kerros
Hotel Tuulonen, Koskitukku, Kaupungin kokoustila, Metsänhoitoyhdistys Kanta-Häme ry
Sveitsiläiset
Heinäkuun 2018 arvion mukaan sveitsiläisiä oli 8 292 809.
Gustaf Åkerhielm
Johan Gustaf Nils Samuel Åkerhielm af Margaretelund (24. kesäkuuta 1833 Tukholma – 2. huhtikuuta 1900 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko, vapaaherra, valtiovarainministeri, ulkoasiainministeri ja pääministeri.
Gustaf Åkerhielm oli valtioneuvos Gustaf Fredrik Åkerhielmin ja Elisabeth Sophia Ankerin poika. Hän oli alkuvaiheessa Pietarissa ja Kööpenhaminassa diplomaatin tehtävissä, jonka jälkeen hänestä tuli poliitikko. Hänet valittiin ensimmäiseen kamariin, jossa hän toimi vuosina 1876–1893, toisessa kamarissa hän istui vuosina 1894–1895 ja tämän jälkeen taas ensimmäisessä kamarissa 1895–1900.
Åkerhielm oli myös valtiovarainministeri 1874–1875. Vuonna 1889 hänet nimitettiin ulkoasiainministeriksi Gillis Bildtin hallitukseen. Lokakuussa hänestä tuli pääministeri. Hänen päätehtäviään olivat puolustus- ja verokysymykset. Toisessa kamarissa hän törmäsi vastustuksiin, mutta pystyi hallitsemaan ensimmäisen kamarin avulla. Vuonna 1891 hän joutui kuitenkin eroamaan koska hän oli sanonut että uuden puolustusvoiman avulla voitaisiin puhua ruotsia Norjan kanssa. Tämän lauseen tulkittiin uhaksi Norjaa vastaan.
What Next?
What Next? on Elliott Carterin säveltämä yksinäytöksinen, 40-minuuttinen ooppera. Genre oli noin 90-vuotiaalle säveltäjälle uusi aluevaltaus. Teos kantaesitettiin Deutsche Staatsoperissa Berliinissä vuonna 1999. Libretto on musiikkikriitikko Paul Griffithsin käsialaa.
What Next? on komedia kuudesta auto-onnettomuudesta selvinneestä (tai kenties siinä kuolleesta) henkilöstä, jotka pyrkivät ymmärtämään, mitä heille on tapahtunut ja mitkä ovat heidän välisensä suhteet. Teoksen esitys Amsterdamissa 2000 on julkaistu levytettynä ECM-levymerkillä.
Virtuosi Racing
Invicta Virtuosi Racing (aiemmin tunnettu nimellä Virtuosi UK) on brittiläinen pikkuformulatalli, joka kilpailee Formula 2-sarjassa. Tallin perustivat vuonna 2012 Declan Lohan, Andy Roche ja Paul Devlin. Talli ei pohjaudu aiempaan Formulatalliin vaan on täysin uusi yritys. Talli debytoi vuonna 2012 Auto GP-sarjassa. Talli saavutti heti voiton kun Pål Varhaug ajoi voittoon Monzan sprinttikilpailussa. Talli saavutti debyyttivuonnaan kolme voittoa. Vuoden 2013 puolivälistä lähtien talli teki yhteistyötä Comtec Racingin kanssa. Vuodesta 2015 talli on yhteistyössä Russian Time GP2-tallin kanssa.
Bob Bass
Robert Eugene ”Bob” Bass (28. tammikuuta 1929 Tulsa, Oklahoma – 17. elokuuta 2018 San Antonio, Texas) oli yhdysvaltalainen koripallojohtaja ja -valmentaja. Bass valmensi NBA:ssa ja ABA:ssa ja toimi pitkään San Antonio Spursin sekä Charlotte/New Orleans Hornetsin general managerina. Hän voitti NBA:n vuoden seurajohtajan palkinnon kahdesti.
Elämä ja ura
Bass valmensi ABA:ssa 1960- ja 1970-luvuilla. Vuonna 1974 hän siirtyi ABA-joukkue San Antonio Spursin päävalmentajaksi. Vuodesta 1976 lähtien Spurs pelasi NBA:ssa, ja Bass toimi tulevina vuosina seurassa apu-, sijais- ja päävalmentajana. Hän oli myös Spursin general manager vuosina 1979–1994 vaikuttaen myönteisesti muun muassa George Gervinin uraan ja toimi myös Charlotte/New Orleans Hornetsin general managerina vuosina 1995–2004. Bass voitti NBA:n vuoden seurajohtajan palkinnon Spursissa vuonna 1990 ja Hornetsissa vuonna 1997. Hän kuoli infarktiin kotonaan San Antoniossa 89-vuotiaana 17. elokuuta 2018.
Vatsa
Vatsa on yksi ihmisten ja eläinten ruumiinosista. Se sijaitsee pääpuolen suunnasta katsottuna keskiruumiin eli thoraxin (nisäkkäillä rintakehän) jälkeen. Muun muassa hyönteisillä vatsa on selvästi muista ruumiinosista erottuvassa takaruumiissa. Sen sijaan esimerkiksi nisäkkäillä vatsaa on usein vaikea kehon ulkopuolelta selvästi erottaa siihen läheisesti liittyvistä anatomisista alueista, rintakehästä ja lantiosta.
Kehon vatsaosan sisällä on monia tärkeitä sisäelimiä. Nisäkkäiden vatsan sisällä olevaa onteloa kutsutaan vatsaonteloksi, joka rajautuu palleaan ja lantion etuaukeamaan. Vatsaontelossa ovat keskeiset osat ruoansulatuskanavasta, kuten mahalaukku ja suurin osa paksu- ja ohutsuolesta. Lisäksi vatsaontelossa sijaitsevat nisäkkäiden maksa, haima, sappirakko, virtsarakko sekä perna. Munuaiset puolestaan sijaitsevat heti vatsaontelon takana.
Naaraspuolisilla nisäkkäillä vatsassa sijaitsee myös kohtu, joka tiineinä olevilla naarailla kasvaa voimakkaasti ja saa vatsan laajenemaan. Vatsan raskausaikainen kasvu ilmenee muun muassa ihmisillä varsin näkyvänä. Vatsan koko palautuu kuitenkin yleensä raskauden päättymisen jälkeen vähitellen aiempiin mittoihinsa.
Tilly Soldan
Mathilda ”Tilly” Soldan (1873–1931) oli Juhani Ahon avopuoliso samaan aikaan, kun Aho oli avioliitossa Tillyn sisaren Venny Soldan-Brofeldtin kanssa.
Tilly oli ruotsinkielisen insinöörin ja Suomen Rahapajan johtajan August Fredrik Soldanin ja hänen saksalaissyntyisen vaimonsa Marien kuudesta lapsesta nuorin, kymmenen vuotta siskoaan Vennyä nuorempi. Tässä ruotsinkielisessä perheessä oli viisi tyttöä ja yksi poika Gutten.
Vain Venny ja Gutten avioituivat, Tilly, Alma, Elin ja Helmi jäivät naimattomiksi. Tilly tosin eli kolmiodraamassa Ahon avopuolisona. Asia, joka oli hyvin kipeä Vennylle ja josta ei kerrottu ulkopuolisille ja pysyikin salassa julkisuudelta aina vuoteen 1951 asti, jolloin Juhani Ahon poika Antti Aho kirjoitti kirjailijaisänsä elämäkerran Juhani Aho – Elämä ja teokset I–II, WSOY 1951.
Venny ei ollut kovin innostunut kodinhoidosta ja pyysi sisartaan Tilly Soldania auttamaan, sillä Juhani Ahon taiteellinen ja vilkas tuttavapiiri vieraili usein ja viipyi monesti päiväkausia tai jopa viikkoja Ahojen vieraana kaikkialla, missä he asuivat. Vennyn ollessa stipendimatkalla Berliinissä Tilly jäi hoitamaan Ahojen taloutta ja Juhanin ja Vennyn vuoden ikäistä poikaa Heikkiä. Tuona aikana Juhani Ahon ja Tillyn suhde kehittyi ystävyyttä pitemmälle. Venny ei katkaissut ystävyyttään sisareensa, vaikka tilanne oli vaikea, eikä halunnut erota miehestään. Lopulta Juhani Aho eli kahden naisen kanssa. Toinen oli vihitty vaimo Venny ja toinen avovaimo Tilly.
Roseeviini
thumb|right|Roseeviinejä Rhônen laaksosta ja Provencesta. Roseeviini (myös rosee, roséviini tai rosé) on punaviinirypäleistä tehtävä vaaleanpunainen viini.
Pixoff
Pixoff oli vuonna 2002 perustettu lyhytelokuvien verkkojulkaisemiseen erikoistunut suomenkielinen Internet-sivusto ja elokuvantekijöiden yhteisö. Pixoffin perusti Provisual Oy, joka ylläpiti palvelua vuoteen 2007 saakka. Tuolloin Pixoff siirtyi Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulun omistukseen. Pixoffin elokuvia katsottiin yli miljoona kertaa.
Roseeviini
Rosee on kevyt, raikas ja marjainen viini, joka on parhaimmillaan nuorena ja tuoreena. Se sopii usein sellaisten ruokien kanssa, joille punaviini on liian voimakasta mutta valkoviinikään ei sovi. Roseeta käytetään usein myös seurustelujuomana, ja se on erityisen suosittu kesäviininä. Rosee nautitaan yleensä viileänä.
Tilly Soldan
”Venny oli voimakas, luova nainen, jonka selviytymiskykyä on ihailtu. Tilly taas oli lapsellinen ja alistuva. Hänelle ei ole annettu mitään arvoa, koska hän ei ollut taiteilija”, kertoo Tuula Levo, joka on kirjoittanut kolmiodraamasta kirjan nimeltä Neiti Soldan (Otava).
Pixoff
Sivusto luotiin hyvin pitkälle pioneerihengessä ilman aiempia toimintamalleja. Pixoff oli ensimmäinen suomalainen lyhytelokuvia julkaiseva kanava ja edelläkävijä videoiden levittämisessä Internetissä sekä verkkoyhteisöjen luomisessa.
Roseeviini
Roseen suosio ja arvostus puna- ja valkoviineihin nähden on kasvanut viime vuosikymmeninä huomattavasti. Roseen suurimmat tuottajamaat Euroopassa ovat Ranska, Espanja (etenkin Katalonia), Portugali ja Saksa. Espanjassa roseeta kutsutaan nimellä rosado. Tumminta roseeta saadaan lämpimiltä tuotantoalueilta, missä rypäleiden väripigmentti on tummempaa kuin viileämmillä alueilla.
Tilly Soldan
Kun Tilly alkoi odottaa Juhani Ahon lasta, Venny lähetti hänet Göteborgiin synnyttämään, jottei totuus paljastuisi. Tillyn ja Jussin yhteinen poika Nils Björn eli ”Nisse” syntyi vuonna 1902. Tilly esitteli hänet ottolapsenaan.
Pixoff
Pixoff lopetti toimintansa kesäkuussa 2011 taloudellisista syistä. Verkkosivut olivat toiminnassa vielä vuoden 2011 loppuun asti.
Roseeviini
Roseen perinteisessä valmistusmenetelmässä rypäleiden kuoret saavat olla melko lyhyen ajan käyvässä mehussa, jolloin viiniin liukenee vain osa kuorien väristä. Kuoret kaadetaan sen jälkeen pois. Puristusajankohtaa säätelemällä viinistä saadaan enemmän tai vähemmän värillistä. Euroopan unionin alueella tuotetut roseet on valmistettu tällä menetelmällä.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2012
'''Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2012''' pelattiin 2. huhtikuuta - 18. huhtikuuta 2012 Islannissa ja Bulgariassa. Kummassakin lohkossa pelattiin 15 ottelua.
Tilly Soldan
Juhani Aho osti Tillylle ja pojalleen maapaikan Ristinummelta läheltä Aholaa ja kävi säännöllisesti viljelemässä sen peltomaita. Tilly perusti sinne lastenhoitokodin nimeltä Kakarasaari taloudellisista syistä. Vuonna 1914 Tilly luopui paikasta ja lähti Tukholmaan opiskelemaan sairaanhoitajaksi. Valmistuttuaan Tilly muutti poikansa kanssa Helsinkiin Töölöön saatuaan viran lastenhoito-opiston johtajattarena.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2012
Lohko A
Reykjavik, Islanti
Tilly Soldan
Tilly kuoli syöpään 58-vuotiaana kymmenen vuotta Juhani Ahon kuoleman jälkeen vuonna 1931.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2012
Lohko B
Sofia, Bulgaria
A-Lohko
Otteluiden alkamisajat ovat Islannin aikoja. (UTC+0)
Maalivahtien torjuntapörssi
Maalivahdit, jotka ovat pelanneet vähintään 40% joukkueensa peleistä.
B-Lohko
Otteluiden alkamisajat ovat Bulgarian aikoja. (UTC+3)