cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikko Manninen
JJK:n kasvatteihin lukeutuva Manninen kuului Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueen runkopelaajiin. Manninen pelasi juniori-ikäisenä jalkapalloa Korpilahden Martissa ja jääkiekkoa Korpilahden Pyrinnössä.
Manninen on aiemmin käynyt testissä Hollannin pääsarjajoukkue NEC Nijmegenissä ja siirtyi Turun Palloseuraan vapaalla siirrolla Valkeakosken Hakasta, jossa pelasi vuosina 2005–2008.
Raimo Kauppinen
Pelaajauran jälkeen Kauppinen ryhtyi valmentajaksi ja hänestä tuli HJK:n päävalmentaja kaudeksi 1972. Tämän jälkeen Kauppinen vastasi valmennuksesta yhdessä Kai Pahlmanin kanssa 1973–1974, Aulis Rytkösen kanssa 1975–1979, Martti Kuuselan kanssa 1981 ja Thure Sarnolan kanssa 1982. Noina vuosina HJK voitti kaksi mestaruutta ja yhden Suomen cupin.
Tekolampi (Jyväskylä)
Tekolampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Keljonkankaan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Tornitalo
Asumisturvallisuus
Poikkeuksellisen suuri huomio kohdistuu paloturvallisuuteen. Mitä korkeammalle rakennetaan, sitä kovemmiksi rakennustekniset turvallisuusvaatimukset kasvavat. Asuntopalo ei edellytä evakuointia. Jos korkea rakennus on evakuoitava, se on turvallisempaa kuin matalassa: hissit ja porrashuoneet on palo- ja savueristetty, hissejä voidaan käyttää ja jokaisesta asunnosta pääsee ulos kahta eri reittiä.
Erityisen tärkeitä ovat tuulimallinnus ja tuulitunnelikokeet. Niillä tuulikuorman todelliset vaikutukset, kuten paikalliset kuormitushuiput, voidaan minimoida ja rakennuksen geometria valita tarkoituksenmukaiseksi. Lisäksi julkisivujen vedenpitävyys varmistetaan kokeellisesti. Auringonvalo ja erilaiset äänilähteet sekä niiden aiheuttamat heijastukset on syytä mallintaa ja simuloida. Rakennuksen käyttöön ja huoltoon liittyvät seikat, kuten puhdistuksen ja korjauksen erityisvaatimukset, on huomioitava jo suunnittelu- ja toteutusvaiheissa.
Lähteet
Geschosswohnungsbau 超高層マンション Boligblokk Blok mieszkalny Типовые серии жилых домов Vežový dom (architektúra)
Andrea Leadsom
Andrea Jacqueline Leadsom (os. Salmon; s. 13. toukokuuta 1963) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko. Hän on istunut kansanedustajana Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa vuodesta 2010 lähtien sekä toiminut ympäristöministerinä, alahuoneen johtajana ja kauppaministerinä.
Andrea Salmon syntyi Aylesburyssä. Hän opiskeli politiikan tutkimusta Warwickin yliopistossa ja valmistui vuonna 1987, minkä jälkeen hän aloitti työt Barclaysilla velkakirjakaupankäyjänä. Barclaysilla hän eteni projektijohtajaksi, kunnes hän vuonna 1997 siirtyi De Putron -rahastoyhtiön toimitusjohtajaksi. Vuosina 1999–2009 hän työskenteli Invesco Perpetual -sijoitusyhtiössä.
Vuosina 2003–2007 Leadsom istui South Oxfordshiren hallintopiirin valtuustossa. Vuoden 2005 parlamenttivaaleissa hän pyrki alahuoneeseen Knowsley Southin vaalipiiristä, muttei tullut valituksi. Hänet valittiin alahuoneeseen vuoden 2010 vaaleissa South Northamptonshiren vaalipiiristä. Vuosina 2014–2015 hän toimi valtiovarainministeriössä taloussihteerinä eli käytännössä apulaisministerinä. Vuosina 2015–2016 hän toimi apulaisenergiaministerinä. Vuoden 2016 EU-kansanäänestyksessä Leadsom kannatti brexitiä eli Yhdistyneen kuningaskunnan eroa Euroopan unionista.
David Cameronin erottua pääministerin virasta ja konservatiivipuolueen puheenjohtajan toimesta Leadsom asettui ehdolle puolueen puheenjohtajavaaliin. Häntä äänesti vaalin ensimmäisellä kierroksella 66 puolueen kansanedustajaa, minkä myötä hän sijoittui toiseksi. Hän eteni Theresa Mayn ja Michael Goven kanssa toiselle kierrokselle, jossa hän sai 84 ääntä. Ratkaisevassa äänestyksessä valinnan Leadsomin ja Mayn välillä olisivat tehneet konservatiivipuolueen jäsenet. Leadsom kuitenkin vetäytyi vaalista, ja Theresa Maystä tuli puolueen puheenjohtaja ja pääministeri.
Vuosina 2016–2017 Leadsom toimi ympäristö-, ravinto- ja maaseutuministerinä. Vuosina 2017–2019 hän toimi alahuoneen johtajana. Vuosina 2019–2020 hän toimi kauppa-, energia- ja teollisuustrategiaministerinä. Vuonna 2019 Theresa Mayn eron jälkeen hän pyrki jälleen konservatiivipuolueen puheenjohtajaksi mutta sai puheenjohtajavaalin ensimmäisellä kierroksella vain 11 ääntä eikä edennyt toiselle kierrokselle. Vuoden 2022 kummassakin konservatiivipuolueen puheenjohtajavaalissa Leadsom tuki Penny Mordauntia ja toimi ensimmäisessä vaalissa tämän kampanjapäällikkönä.
Aulis Blinnikka
Aulis Blinnikka (2. syyskuuta 1927 Sortavala – 28. heinäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja. Hän aloitti uransa Laatokka-lehden kirjeenvaihtajana vuonna 1950. Vuosina 1972–1992 hän toimi Lehdistön Sanomapalvelun päätoimittajana ja toimitusjohtajana.
Blinnikka eli lapsuutensa ja nuoruutensa Suistamon Jalovaarassa. Evakkotaival vei häntä eri puolille Suomea. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylästä ja jatkoi opintojaan Helsingissä, jossa valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi.
Blinnikan puoliso oli kirjastoalalla elämäntyönsä tehnyt Vuokko Blinnikka.
Mefistofeles
Mefistofeles (myös Mephistophilus, Mephistophilis, Mephostopheles, Mephisto, Mefisto ja muita kirjoitusasuja) on Faust-legendassa esiintyvä paholaisen edustaja ja demoni. Faust tekee Mefistofeleen kanssa sopimuksen sielunsa myymisestä.
Luultavasti hahmon nimen keksi vuonna 1587 julkaistun Faustbuchin tuntematon kirjoittaja. Kirja on saanut innoituksensa saksalaisen okkultistin Johann Georg Faustin elämästä. Mefistofeleellä ei ole merkittävää sijaa demonologiassa, vaan kyseessä on ennen kaikkea kirjallisuuden henkilöhahmo, jonka ovat tehneet tunnetuksi Christopher Marlowe ja Johann Wolfgang von Goethe. Marlowen vuonna 1604 julkaistussa teoksessa Doctor Faustus Mefistofeles esitetään traagisena langenneena enkelinä, jota raastavat saatanallinen ylpeys ja synkkä epätoivo. Goethen 1808–1832 kirjoittamassa näytelmässä Faust Mefistofeles on kovasydäminen, kyyninen ja nokkela.
CM Swing
CM Swing on vuonna 2002 perustettu helsinkiläinen a cappella -lauluyhtye, joka esittää rock- ja pop-musiikkia ilman soittimia. Yhtyeen jäsenet ovat Cantores Minores -kuoron alumneja sekä aktiivisia musiikin harrastajia. Yhtye esiintyy vuosittain kymmenissä yksityis- ja edustustilaisuuksissa sekä järjestää julkisia konsertteja. Yhtye tekee säännöllisesti yhteistyötä suomalaisten vokaaliammattilaisten kanssa muun muassa workshoppien ja sovitustilausten muodossa. CM Swing on tehnyt toimintansa aikana neljä esiintymismatkaa ulkomaille: Ruotsiin, Englantiin, Saksaan sekä keväällä 2009 Japaniin.
Havukoski
Havukoski on Vantaan itäosassa, Koivukylän suuralueella ja pääradan varrella sijaitseva noin kahdeksan tuhannen asukkaan kaupunginosa. Se rajoittuu lännessä päärataan, pohjoisessa Rekolaan, idässä Keravanjokeen ja etelässä Rekolanojaan. Etäisyys Tikkurilaan on noin neljä kilometriä ja Korsoon noin viisi kilometriä.
Havukosken pohjoisosassa on yksi pääkaupunkiseudun suurimmista yhtenäisistä kerrostalolähiöistä. Sitä hallitsevat kahdeksan 12-kerroksista Rautkallion päälle rakennettua asuinkerrostaloa, jotka ovat näkyvä maamerkki muutoin alavalla seudulla. Lähiö on rakennettu tiiviiksi ja sen sisällä on lähinnä kevyen liikenteen väyliä. Alue tunnetaan myös Koivukylän lähiönä, vaikka käytännössä Koivukylä on oma kaupunginosansa.
Kaupunginosan eteläosassa Keravanjoen laaksossa on laaja peltoalue, jonka läpi kulkee kiemurteleva Hanabölen rantatie. Havukoski on saanut nimensä Keravanjoen koskesta, jonka varrella on Havukosken tila. Kaupunginosan nähtävyyksiin kuuluvat Hanabölenkoski ja sen kunnostettu myllyraunio. Hanabölen kylän miljöö on säilynyt perinteisenä läheisestä tiiviistä kerrostaloasutuksesta huolimatta ja se kuuluu ympäröivän viljelysmaiseman kanssa Vantaan merkittäviin kulttuuriympäristöihin.
Luonto
Havukosken eteläosassa virtaa Rekolanoja, jonka varsilla on arvokasta kasvistoa puronvarsilehtoineen ja tuoreine lehtorinteineen. Kanahaukka viihtyy Rosenlundin tilan länsipuolella olevassa pienessä Rosenlundin metsässä. Metsä on arvokas, sillä kanahaukalle sopivaa elinympäristöä on Vantaalla vähän.
Historia
pienoiskuva|vasen|Historiallista Hanaböleä helmikuussa 2021. pienoiskuva|Hanabölen myllystä [[Keravanjoki|Keravanjoen rannalla on jäljellä vain rauniot.]] Havukosken alueella, kerrostaloalueen ja laajan peltoaukean välissä sijaitsee vanha Hanabölen (Rekolan) kylä, josta on olemassa merkintöjä 1400-luvulta asti. Kantatiloja tuolloisessa kylässä olivat Stors, Lillpetas, Storpetas, Heikas ja Peijas. Nykyisin kylässä on yhä jäljellä useita alkuperäisiä rakennuksia. Yllä mainituista Heikasta ja Peijasta ei kuitenkaan enää ole. 1700-luvun loppupuolella Stors jakautui kahteen tilaan, jotka olivat Gustafsberg ja Havukoski. Isojako aiheutti kylän jakautumisen kolmeen osaan. Hanatien ja Hanabölen rantatien varressa ollut kyläkeskus käsitti Storsin, Gustafsbergin ja Lillpetaksen tilat. Päiväkummun puolella sijaitsivat kylän vanhat tilat Storpetas ja Kaunisto. Pohjoisessa Keravanjoen varressa sijaitsivat Havukoski, mylly ja Sahamäki.
Lähiön synty 1970-luvulla
pienoiskuva|vasen|1970-luvun arkkitehtuuria Rastimäessä, Peijaksentien varrella. pienoiskuva|Kerrostaloja 1980-luvulla. Helsingin Haka ja Helsingin Sato rakensivat Havukosken kerrostalolähiön 1970–1980-luvuilla aiemmin käytännössä asumattomalle alueelle. Vantaan aluerakentamiskohteisiin kuuluneen Havukosken suunnittelu käynnistyi vuonna 1967 ja rakentaminen vuonna 1971. Jo vuonna 1972 ensimmäiset asukkaat pääsivät muuttamaan Havukosken uusiin taloihin. 1970-luvun talot edustavat aikakaudelleen tyypillistä elementtirakentamista. Havukoskelle valmistui tuhansia asuntoja 1970-luvulla, mutta siitä huolimatta suunnitelluista, sitäkin suuremmista kasvutavoitteista jäätiin jälkeen. Esimerkiksi junaradan vartta ei rakennettu yhtä tiheäksi ja korkeaksi kuin oli alun perin suunniteltu.
Kun vuonna 1971 alueen asukasluku oli alle sata, oli se vuoteen 1980 mennessä kasvanut noin 10 500:een. Nykyisin väkiluku on laskenut reiluun kahdeksaantuhanteen, kun yhden hengen talouksien määrä on noussut jo noin puoleen. Aluetta pidettiin aiempina vuosikymmeninä ongelmalähiönä, mutta se on rauhoittunut asukasrakenteen ikääntyessä. Havukoski sai 1990-luvun lopulla tukea EU:lta alueen kehittämiseen osana Vantaan asuinalueiden kehityshankkeita.
Paluuta ei ole
Elokuvassa John Wayne esittää lentoperämiestä, joka on ohjaamossa katastrofiksi kääntyvällä lennolla Tyynenmeren yllä.
Havukoski
Aseman seudun rakentamissuunnitelmat 2010-luvulla
pienoiskuva|Koivutori ja Koivukylän ostoskeskus keväällä 2021. Samana vuonna torilla käynnistyi merkittävä korjaustyö. Vuonna 2016 Healthy City Finland (HCF) voitti suunnittelu- ja tontinluovutuskilpailun, ja Koivukylän aseman vierustan metsikköön oli tarkoitus rakentaa uusia asuntoja noin 800 asukkaalle, liiketiloja 10–14 kerroksisiin taloihin ja uusi kirjasto. Hanke ei kuitenkaan edennyt toteutukseen saakka, vaikka kaupunki jatkoi varausta vielä vuoden 2019 alussa. Vantaan kaupunki päätti kyseisen suunnitteluvarauksen vuoden 2019 lopulla. Ongelmia silloisissa suunnitelmissa aiheutti suunnittelualueeseen kuulumaton, vuonna 1981 valmistunut Koivukylän postmodernia arkkitehtuuria edustava ostoskeskus, joka HCF:n toimitusjohtaja Jari-Pekka Kelhän mielestä olisi pitänyt purkaa. Kelhän mukaan ostoskeskus oli pahoin rapistunut eikä olisi houkutellut alueelle uusia asukkaita. Lisäksi hankkeen etenemistä haittasivat HCF:n mukaan alueen sosiaaliset ongelmat.
Paluuta ei ole
Näyttelijät
Lähde:
Havukoski
Koivutorin taide
Loppukesästä 2021 Koivutorilla alkoivat kunnostustyöt. Toria ehostettiin vaihtamalla rikkoitunut laatoitus asfaltiksi, korjaamalla portaikot ja koristelemalla sitä valaistuilla taideteoksilla. Kuvataiteilija Vesa-Pekka Rannikon teokset Feenix ja Tervetuloa valmistuivat syksyllä 2022. Feenix-teoskokonaisuuteen kuuluvat asfalttiin maalattu lintukuvio, istuinryhmiä ja kolme istutettavaa kirsikkapuuta. Lintukuviossa on punahehkuinen iltavalaistus. Tervetuloa-tekstiteos on kyltti, jossa toivotetaan tervetulleeksi 14 eri kielellä.
Väestö ja maine
Vuodenvaihteessa 2007 Havukosken asukkaista oli suomenkielisiä 85,7 %, ruotsinkielisiä 1,9 % ja muunkielisiä 12,4 %. Vuonna 2019 kaupunginosan väestöstä 40 prosenttia puhui äidinkielenään muuta kuin suomea tai ruotsia. Osuus oli Vantaan kaupunginosista toiseksi suurin Länsimäen jälkeen. Vuoden 2020 lopussa osuus oli 46,1 prosenttia. Havukoskella Rautpihan päiväkodissa yli 90 prosenttia lapsista puhuu äidinkielenään muuta kuin suomea tai ruotsia, mikä lienee eniten Suomessa. Kaupunginosassa asuu Vantaan keskiarvoon nähden paljon opiskelijoita ja maahanmuuttajia. Havukoskelaisten tulotaso on muuta Vantaata jonkin verran matalampi ja työttömyysaste selvästi korkeampi.
Havukoskea pidetään Vantaan huono-osaisimpana kaupunginosana. Kaupunki yrittää kehittää aluetta erityistoimilla, joiden on tarkoitus lisätä turvallisuutta ja viihtyvyyttä.
Palvelut
Havukosken kaupunginosassa sijaitsevan Koivukylän aseman ympärille, pääosin Havukosken ja osittain Koivukylän puolelle, on kehittynyt alueen kaupallinen keskus. Tähän kuuluvat Havukosken puolella Lidl ja Koivukylän ostoskeskus, jossa toimii kaupallisten palveluiden ohella muun muuassa isännöitsijätoimisto, R-kioski ja pizzerioita. Ostoskeskuksessa on useita anniskeluravintoloita. Koivukylän kirjasto toimi ostoskeskuksessa vuoteen 2019 saakka.
Peruskouluista Kytöpuiston koulu (alakoulu) ja Havukosken koulu (yläkoulu) sekä Havukosken Nuorisotila (Eteläinen Rastitie 14) toimivat Havukosken kaupunginosassa. Aiempi Tarhapuiston koulu (alakoulu) suljettiin kesällä 2011. Koivukylän terveysasema sijaitsee Havukoskella, samoin itäistä Vantaata palveleva Havukosken paloasema, joka on hälytysmäärältään Suomen toiseksi vilkkain paloasema. Sen vieressä sijaitsee Pääkaupunkiseudun Kierrätyskeskuksen myymälä.
M/S Irma
M/S Irma oli suomalainen moottorialus, joka upposi kivihiililastissa (antrasiittia) 25. lokakuuta 1968 Selkämerellä ollessaan matkalla Neuvostoliiton Klaipėdasta Raumalle. Onnettomuudessa kuolivat kaikki aluksella olleet 11 ihmistä. Hylky löydettiin Ahvenanmaan pohjoispuolelta toukokuussa 2019.
Suunnittelu ja rakentaminen
Atlantille kalastusalukseksi suunnitellun aluksen pituus oli 44,64, leveys 7,55 ja syväys 3,6 metriä. Se rakennettiin 1947 Norjassa Seutelvens Mekaniska Verkstadin telakalla Fredrikstadissa.
Käyttö
Vuosina 1956–1957 alus liikennöi Kari K -nimisenä, vuosina 1956–1961 Veslemøy-nimisenä ja vuodesta 1961 nimellä Irma. Aluksen omisti viimeksi porvoolainen Grönqvistin varustamo.
Haveri
Irman uppoamisen syytä ei tiedetä, eikä alus ollut lähettänyt hätäkutsua. Tapahtumahetkellä vallitsi 10 boforin myrsky. Uppoamisen saattoi aiheuttaa laivan lastiluukkujen pettäminen, jolloin lasti olisi kastunut ja päässyt näin ollen siirtymään. Toinen spekuloitu vaihtoehto on ollut, että Irma olisi ajanut päin 80 metriä pitkää muoviputkea, jonka tuolloin havaittiin kelluvan merellä. Itse alus oli hyväkuntoinen, ja siinä oli kaksoispohja.
Onnettomuudessa hukkui 11 ihmistä. Miehistön jäseniä oli seitsemän, joista neljä oli varustamoperhe Grönqvistin veljestä. Laivalla oli mukana myös perheenjäseniä; kolmen Grönqvistin veljeksen vaimot ja kaksivuotias lapsi. Vain yksi hukkuneista, Irman perämies Torvald Grönqvist, löytyi viisi päivää myöhemmin ylösalaisin olleesta pelastuslautasta.
Hylkyä etsittiin Ahvenanmereltä vuosina 2018–2019, ja aluksen kohtalosta julkaistiin tietokirja ja televisiodokumentti. Toukokuussa 2019 hylky löydettiin 43 metrin syvyydestä ja 23 meripeninkulmaa (noin 40 km) Isokarista länteen, 20 meripeninkulmaa Ahvenanmaasta pohjoiseen.
Siikajoki (joki)
Siikajoki on Siikajoen vesistön pääosin Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva 160 kilometriä pitkä joki. Siikajoki alkaa Kajaanin kaupungin alueella sijaitsevasta Pieni-Kaakkuri-järvestä, ja se laskee Perämereen Siikajoen kunnan alueella. Joen vesistöalue ulottuu Kajaanin, Pyhännän, Vaalan, Siikalatvan, Kärsämäen, Haapaveden, Raahen, Limingan ja Siikajoen kuntien alueille.
Joen vesistöalueen pinta-ala on 4 318 km² ja sen järvisyys 2,2 %. Sen suurin sivu-uoma on Lamujoki. Joen muita sivu-uomia ovat Pyhännänjoki, Mulkuanjoki, Neittävänjoki ja Luohuanjoki. Vesistöalueen merkittävimpiä luonnonjärviä ovat Iso Lamujärvi, Pyhännänjärvi ja Kurranjärvi sekä tekojärviä Kortteisen tekojärvi ja Uljuan tekojärvi.
Siikajoen yläjuoksua kutsutaan nimellä Siikalatva. Siikalatvan alue on huomattavan soista. Pääuoman varressa ovat Kestilän, Rantsilan, Paavolan, Revonlahden ja Siikajoen kirkonkylät. Jokilaakson alajuoksu on viljavaa maatalousmaisemaa.
Kərki
Kərki on Azerbaidžanin kylä ja eksklaavi Armeniassa, sillä armenialainen Araratin maakunta ympäröi sitä joka puolelta. Pinta-alaa Kərkilla on 7 neliökilometriä. Eksklaavi kuuluu Sədərəkin piirikuntaan, joka taas on osa Nahitševanin autonomista tasavaltaa. Kərki sijaitsee Nahitševanin rajalta noin viiden kilometrin päässä.
Armenia on kontrolloinut Kərkia vuoden 1992 Vuoristo-Karabahin sodasta lähtien. Pohjois-Armenian Etelä-Armeniaan yhdistävä tie kulkee Kərkin läpi. Nykyisin Kərkissä pääasiassa asuukin armenialaisia. Armenian hallitus on nimennyt alueen kuningas Tigranin mukaan uudelleen Tigranašeniksi.
Kərki on kuivien heinämaiden ympäröimä vihreä kylä suuren vuoren juurella. Kylästä on mahdollista nähdä Armenian ja Turkin rajalla sijaitsevalle Ararat-vuorelle.
Huhtalampi (Jyväskylä)
Huhtalampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Keljonkankaan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 170,9 metriä mpy.
Kalajoki (joki)
Kalajoki on Kalajoen vesistön 130 kilometriä pitkä laskujoki Pohjanmaalla. Se alkaa Reisjärvestä ja laskee Perämereen. Kalajoen varrella on useita säännöstelyaltaita suurimpana Hautaperän tekojärvi Haapajärvellä, minkä tarkoitus on kevättulvien säännöstely ja sähköntuotanto. Kalajoen varrella sijaitsevat Haapajärvi, Nivala ja Ylivieska sekä joen suulla Kalajoen kaupunki.
Vesivoimalaitoksia
Kalajoen vesistöalueella on neljä vesivoimalaa, joiden yhteisteho on 12 MW.
Historiaa
Kalajoesta tuli jääkauden jälkeen noin 8 000 vuotta sitten Päijänteen ja Saimaan yhteinen laskujoki. Muistona siitä on kanjoni Haapajärven Pitkäkankaalla. Päijänne mursi uuden laskujoen, Kymijoen, Heinolassa noin 6 100 vuotta sitten ja Saimaa uuden laskujoen, Vuoksen, Imatralla noin 5 000 vuotta sitten.
Letopolites
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Härän reisi”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Khem ja Khensu. Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella L02.
Maantiede
Letopoliteen nomos oli yksi Ala-Egyptin kahdestakymmenestä nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen toinen nomos Niilin yläjuoksulta laskien, jos seurataan joen läntisintä Kanopoksen suuhaaraa. Nomos sijaitsi Niilin suiston eteläpään länsiosassa kyseisen suuhaaran varrella. Sen eteläpuolella eli yläjuoksulla päin sijaitsi Memfiteen nomos (L01), pohjoispuolella eli alajuoksulla päin Libyan nomos (L03) ja itäpuolella Prosopiteen nomos (L04) ja Athribiteen nomos (L10).
Nomoksen pääkaupunki (mētropolis) oli Letopolis eli egyptiläisittäin Khem/Sekhem(t) (nyk. Ausim). Sen muihin kaupunkeihin kuului Kerkasoros.
Historia
Letopoliteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta L02, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Nomoksen pääjumala oli Horus-Khentykhem. Tämä esiintyy myös faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana nimellä Khentykhem (”Khemin ensimmäinen”).
Peppi Pitkätossu (televisiosarja)
Peppi Pitkätossu on vuonna 1969 ensiesityksensä saanut televisiosarja.
Jaksot
1. Peppi muuttaa Huvikumpuun 2. Peppi toimii nuuskijana ja menee kahvikutsuille 3. Peppi menee kauppoihin 4. Peppi järjestää huviretken 5. Pepin luona käy varkaita 6. Peppi menee sirkukseen 7. Peppi ja ensilumi 8. Pepin joulu 9. Peppi keksii pönkin 10. Pepin ilmapalloreitti 11. Peppi on haaksirikkoutunut 12. Peppi pitää läksiäiset 13. Peppi nousee laivaan
M/S Hanna-Marjut
M/S Hanna-Marjut oli suomalainen sokerijuurikas-, peruna- ja porkkanalastissa ollut kuivalastialus, joka upposi Kihdin selällä lähellä Kökaria 17. lokakuuta 1985. Tapahtumahetkellä vallitsi kova merenkäynti, ja erään arvelun mukaan alus olisi ollut ylilastattu, ajanut lastiruuman luukut avoimena ja uinut liian syvällä, jolloin suuret aallot olisivat päässeet valumaan ruumaan aiheuttaen aluksen kallistuman ja nopean uppoamisen.
Paikalle saapuneet sukeltajat onnistuivat löytämään vain yhden onnettomuuden kolmesta uhrista laivan keittiöstä. Aluksen omisti naantalilainen Reijo Marttila, joka hukkui myös onnettomuudessa.
Hanna-Marjut oli alun perin rakennettu Pöseldorf-nimisenä -nimisenä Länsi-Saksassa vuonna 1961. Aluksen nimeksi tuli vuonna 1975 Hanna-Marjut. Näitä aiemmin nimi oli ollut Kerstin Matthiesen. Aluksen pituus oli 61.8 metriä, leveys 9.6 metriä, vetoisuus 499 brt ja suurin nopeus 10.3 solmua.
Alun perin alus ostettiin Suomeen kuljettamaan sillisaalista Atlantilla toimineilta kalastusaluksilta, mutta tämän työn loputtua 1970-luvulla, kun Rymättylän Saukko-alukset eivät enää lähteneet valtamerille kalastamaan, Hanna-Marjut siirtyi juurikkaiden kuljetukseen Ahvenanmaalta, jota työtä se sitten tekikin loppuun asti. Uppoamisensa jälkeen Hanna-Marjutin hylky valui syvemmälle, nykyisille sijoilleen, vasemmalle kyljelle kallistuneena. Hylky on 38 metrin syvyydessä.
Hylyn öljypäästöuhan vuoksi merivoimien sukeltajat tyhjensivät hylyn polttoainetankit 20.8.2020. Tyhjennysoperaatio kuului osana ympäristöministeriön toimeksiantamaan kolmivuotiseen vesiensuojelun tehostamisohjelmaan, hylkysaneeraushankkeeseen, joka on vuosina 2019–2021. Hankkeen ohjausryhmässä ovat ympäristöministeriön ja SYKEn lisäksi edustettuina Merivoimat, Rajavartiolaitos, Merimuseo ja Traficom.
Isosimppu
thumb|250px Isosimppu (Myoxocephalus scorpius) on Itämeressä ja Pohjois-Atlantilla tavattava simppujen heimon pohjakala. Kuiville nostettu isosimppu voi kurnuttaa kuuluvasti.
Koko ja ulkonäkö
Isosimppu on suuripäinen, kirjavan ja piikkisen oloinen kala. Päässä, kiduskansissa ja kyljissä on useita taaksepäin osoittavia piikkejä ja kyhmyjä. Erityisesti kiduskansien takareunan piikit ovat näyttäviä. Suu on leveä ja paksuhuulinen. Kala on selästä oliivinruskea, kyljissä on pari leveää tummaa poikkikuviota  Rintaevät ovat suuret, piikkisiä selkäeviä on kaksi. Etumaista selkäevää lukuun ottamatta evissä on tummat raidat ja rintaevien yläpuolella on valkeat laikut. Koiraan alapuoli on punertava, etenkin kutuaikaan, naaraan oranssinsävyinen, ja siinä on valkoisia läikkiä.
Itämeressä isosimppu kasvaa noin 30 senttimetrin pituiseksi. Kala on nopeakasvuinen, jo parivuotiaana 20-senttinen, viisivuotisena 30-senttinen. Atlantista on tavattu jopa 60-senttisiä simppuja. Ulkonäöltään isosimppu muistuttaa suuresti pienempää, myös Itämeressä esiintyvää piikkisimppua.
Manuela Levorato
Manuela Levorato (s. 16. maaliskuuta 1977 Dolo) on italialainen pikajuoksija, joka kilpaili pääasiassa 100 metrillä ja 200 metrillä. Hän on pitänyt vuodesta 2001 lähtien hallussaan Italian naisten 100 metrin ennätystä 11,14.
Levorato saavutti vuonna 1997 Italian 4 × 100 metrin viestijoukkueessa pronssia Barin Välimeren kilpailuissa ja Turun alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Vuonna 1999 hän voitti Göteborgissa U23 Euroopan-mestaruuden sekä 100 metrillä että 200 metrillä.
Levorato juoksi 4. heinäkuuta 2001 Lausannessa 100 metriä ajalla 11,14, joka on edelleen Italian naisten kaikkien aikojen ennätys. Saman vuoden Välimeren kilpailuissa Tunisissa hän sai 100 metrillä hopeaa häviten niukasti turkkilaiselle Nora Günerille. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 Levorato saavutti pronssia sekä 100 että 200 metrillä.
Isosimppu
Ravinto ja elintavat
Isosimppu elää yleensä kovilla kivi- ja hiekkapohjilla ja leväkasvillisuudens seassa. Se syö pikkukaloja ja äyriäisiä sekä muita pohjaeläimiä, esimerkiksi kilkkejä ja simpukoita.
Lisääntyminen
Isosimppu lisääntyy talvella. Naaras laskee joulu-helmikuussa mätinsä yhtenä möykkynä johonkin pohjan koloon, jossa koiras hedelmöittää sen. Mätimunia suurella naaraalla voi olla 30 000 kappaletta. Koiras jää vartioimaan mätiä, kunnes poikaset kuoriutuvat parin kuukauden kuluttua.
Kalastus ja käyttö
Isosimppua voi saada sivusaaliina verkoilla ja pilkillä, mutta sillä ei ole taloudellista merkitystä, eikä sen lihaa pidetä hyvänä.
Manuela Levorato
Henkilökohtaiset ennätykset
Ulkoradat
Sisäradat
Dimedoni
Dimedoni (C8H12O2) on rengasrakenteinen diketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina analyyttisessä kemiassa ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Valmistus ja käyttö
Dimedonia valmistetaan dietyylimalonaatin ja mesityylioksidin välisellä reaktiolla. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa tapahtuu Michael-additio dietyylimalonaatin enolaatin ja mesityylioksidin olefiinisen kaksoissidoksen välillä ja muodostuva välivaihe syklisoituu Claisen-kondensaatiolla muodostaen etyyli-5,5-dimetyyli-1,3-sykloheksaanidioni-4-karboksylaattia, joka hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa 5,5-dimetyyli-1,3-sykloheksaanidioni-4-karboksyylihapoksi. Tästä yhdisteestä eliminoituu hiilidioksidi happokäsittelyn seurauksena ja muodostuu dimedonia.
Dimedonia käytetään analyyttisessä kemiassa tunnistamaan aldehydejä ketoneista. Aldehydien kanssa dimedoni reagoi muodostaen liukenemattoman kiteisen yhdisteen, jota kutsutaan dimetoniksi. Ketonit eivät reagoi dimedonin kanssa samoin. Dimedonista ja ketonista muodostuva dimetoni voidaan muuttaa happokäsittelyn avulla heterosykliseksi dimetonianhydridiksi. Orgaanisissa synteeseissä dimedonia voidaan käyttää suojaamaan amiineja ja heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää syanidi-ionien spektrofotometriseen määritykseen. Dimedoni läpäisee solukalvon ja sen enolimuoto reagoi hapettuneiden proteiinien sulfeenihapporyhmien kanssa muodostaen konjugaatin. Näitä konjugaatteja voidaan käyttää proteiinien merkitsemiseen reversiibelisti, joko ennen tai jälkeen solujen hajottamisen. Dimedoniin voidaan myös liittää fluoresoiva ryhmä, jolloin dimedonin kanssa konjugaatin muodostaneet proteiinit voidaan tunnistaa fluoresenssin perusteella.
Taifuuni Nabi
Taifuuni Nabi oli trooppinen hirmumyrsky, joka riehui läntisellä Tyynellämerellä syyskuussa 2005. Nabi on korean kielen "perhosta" tarkoittava sana.
Se muodostui trooppisesta matalapaineesta Saipanin itäpuoliselle alueelle 29. elokuuta 2005 kello 06.00 UTC. 30. elokuuta Nabi saavutti taifuunin voimakkuuden, ja ohitti se Saipanin ja Guamin 31. elokuuta.
Japanin rannikolla Nabi aiheutti ainakin 21 ihmisen kuoleman. Maanvyöryt surmasivat useita ihmisiä Kyūshūn saarella, ja sadattuhannet jäivät ilman sähköjä. Japani evakuoi 10 000 ihmistä eteläisiltä saariltaan.
Nabin vaikutukset tunnettiin myös Etelä-Koreassa. Busanissa satoi 152 mm, ja myrkytuulet repivät puita juuriltaan. Vietnamilainen rahtialus ajoi karille Pohangin satamassa.
Paraguayn maantiede
thumb|300px|[[Paraguay (joki)|Paraguay-joki]]
Paraguayn maantiede on kaksiosainen, sillä Paraguayjoki jakaa maan kahtia. Valtaosa maan väestöstä asuu joen itäpuolella eli Paraneñan alueella, vaikka länsipuoli eli Gran Chacon alue käsittää noin 60 % Paraguayn pinta-alasta.
Topografia
Joen itäpuoli, Paraneña, koostuu ruohikkoisista tasangoista ja metsäisistä kukkuloista. Korkein kohta, Cerro Pero, on 842 metriä korkea.
Länsipuoli eli Gran Chacon alue on soista tasankoa joen lähettyvillä ja kuivaa metsää kauempana lännessä.
Joet
Joet ovat Paraguayssa olleet aina merkittäviä kulkuväyliä, ja kaikki suurimmat kaupungit ovat jokisatamia. Río Paraguayn 2600 metrin pituudesta 1200 km kulkee joko Paraguayn halki tai sen rajalla.
Ilmasto
Paraneñan ilmasto on subtrooppinen, Chacon ilmasto trooppinen. Paraneñassa on kesä lokakuusta maaliskuuhun ja talvi toukokuusta elokuuhun.
Luonto ja luonnonsuojelu
Paraguayssa elää 200 kalalajia, 645 lintulajia ja 167 nisäkäslajia.
Paraguayssa on 11 kansallispuistoa ja 7 muuta luonnonsuojelualuetta. Matkailijoiden suosimat kansallispuistot ovat Ybycuin kansallispuisto, Cerro Corrán kansallispuisto ja Defensores del Chacon kansallispuisto.
Pantanalin kosteikkoalue ulottuu Brasiliasta myös Paraguayn koillisnurkkaan. Sinne, missä Chacon ruohikkotasanko muuttuu Pantanalin suoalueeksi on perustettu Chaco-Pantanalin luonnonsuojelualue. Siellä tavataan "kolme jättiläistä": uhanalaiset jättiläissaukko, jättiläisvyötiäinen ja isomuurahaiskarhu.
Kulttuurimaantiede
Vuonna 2002 seitsemässä kaupungissa oli yli satatuhatta asukasta. Suuruusjärjestyksessä ne olivat:
Bedlingtoninterrieri
Bedlingtoninterrieri (Bedlington Terrier) on brittiläinen koirarotu. Rotu on harvinaistunut, vaikka sitä on kasvatettu Suomessakin jo vuosikymmeniä.
Ulkonäkö
Bedlingtoninterrierin säkäkorkeus on noin 41 cm. Rodulle karitsan tapaisen ulkonäön antaa sen kaareva selkä ja kummallisen näköinen pää. Pää on muodoltaan päärynämäinen, kallo on kapea ja selvästi pyöristyvä, päälaella tupsu. Bedlingtoninterrierin muotoja korostetaan näyttelyissä trimmaamalla niiden turkkia eri muotoiseksi kuin se luonnollisesti olisi. Muun muassa pää trimmataan pyöreähköön muotoon, jotta se saadaan näyttämään soikealta ja otsapengermättömältä. Silmät ovat pienet ja sijaitsevat syvällä. Korvat ovat keskipitkät ja kapeat, korvien päissä on tupsut. Häntä on melko pitkä ja alaspäin kaareutuva. Karva on paksuhkoa, pellavamaista ja kihartuu päässä. Väriltään koira on siniharmaa, maksanvärinen, hiekanruskea, tai edellä mainittujen värien sekoitus.
Luonne
Bedlingtoninterrieri on rohkea, rauhallinen, ystävällinen ja älykäs. Bedlingtoninterrieri on kotioloissa miltei huomaamaton, mutta ärsytettynä siitä tulee rohkea. Bedlingtoni tulee hyvin toimeen muiden koirien kanssa, ja myös muiden eläinten, kunhan Bedlingtoninterrieri on kasvanut niiden kanssa. Bedlarit haukkuvat vain tarvittaessa. Karitsamaisesta ulkonäöstään huolimatta bedlingtoninterrieri oli ennen aggressiivinen ja erittäin hyvä metsästyskoira, sillä rotu on alun perin jalostettu kaivoskoiraksi. Määrätietoisella jalostuksella rodun luonne on kuitenkin saatu pehmeämmäksi, ja siitä on tullut seurakoiramaisempi. Bedlingtoninterrierissä on silti edelleen jäljellä sen vahva terrieriluonne.
Terveys
Bedlingtoninterrieri on terve rotu. Sillä kuitenkin esiintyy Kuparitoksikoosi-nimistä sairautta, joka johti lähes rodun tuhoon Suomessa 1990-luvulla. Se on aineenvaihduntatauti, jossa maksa ei pilko tai kuljeta kuparia, joka kertyy vähitellen koiran maksasoluihin ja aiheuttaa pysyviä vaurioita, jotka pahimmillaan johtavat krooniseen maksasairauteen eli hepatiittiin. Kuparitoksikoosi on testattava jokaiselta jalostukseen käytettävältä bedlarilta, koska sairautta pyritään kitkemään pois. Myös erilaiset silmäsairaudet ovat melko yleisiä. Luusto- ja nivelongelmat ovat harvinaisempia.
Alkuperä
Bedlingtoninterrieri on peräisin Northumberlandista, Bedlingtonin ja Rothburyn kaupungeista. Rodun loivat 1800-luvulla englantilaiset kaivostyöläiset, jotka halusivat saada monipuolisen metsästyskoiran kettujen ja kaniinien luolametsästykseen. Bedlingtoninterrierit saatiin syntymään luultavasti risteyttämällä karkeakarvainen metsästysterrieri (rothburynterrieri), joka on bedlingtoninterrierin ja Dandiedinmontinterrieri n yhteinen esi-isä, muun muassa Whippet in kanssa.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2020 – naisten kaksinpeli
Naisten pöytätenniksen kaksinpeli Tokion 2020 kesäolympialaisissa pelataan 24.–29. heinäkuuta Tokyo Metropolitan Gymnasiumissa. Turnaukseen osallistuu 64–70 urheilijaa.
Karsinnat
Olympiaturnaukseen pääsee monia eri karsintareittejä pitkin. 32 urheilijaa valitaan nelinpelijoukkueiden kautta siten, että jokainen nelinpeliin päässyt maa saa nimetä kaksi urheilijaa myös kaksinpeliin. Näiden lisäksi 22 urheilijaa pääsee maanosakohtaisten karsintojen kautta olympiaturnaukseen. Erillisen maailmanlaajuisen karsintaturnauksen kautta turnaukseen pääsee 2–8 urheilijaa. ITTF:n rankingin perusteella kilpailuihin pääsee 1–13 urheilijaa. Näiden lisäksi turnaukseen voidaan kutsua yksi urheilija. Yhdestä maasta ei saa osallistua kuin korkeintaan kaksi urheilijaa turnaukseen.
Immi Hellén
Ingeborg (Immi) Hellén (14. tammikuuta 1861 Kuorevesi – 20. tammikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen runoilija, jonka teoksista tunnetuimpia ovat sanoitukset lastenlauluihin Suojelusenkeli (”Maan korvessa kulkevi lapsosen tie”) ja Pieni nokikolari (”Pieni nokipoika vaan...” — suomennos), joululauluun Joulukirkkoon (”Kello löi jo viisi, lapset herätkää”) sekä lauluihin Paimenpoika ("Jäi toiset aamulla nukkumaan"...), Oravan pesä (”Kas, kuusen latvassa oksien alla”), Peipon pesä (”Koivun oksaan korkealle teki peippo pesän”), Kellot kaikuu ja Mä olen niin pienoinen.
Immi Hellén syntyi kanttoriperheeseen. Hänen isänsä oli Samuel Erkinpoika Hellén ja äiti Ida Sofia, o.s. Nordqvist. Koulutukseltaan ja kutsumukseltaan hän oli kansakoulunopettaja. Hän kävi Tampereen ruotsalaisen tyttökoulun ja valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1884. Tämän jälkeen hän toimi opettajana, aluksi yhden lukuvuoden Vaasassa ja vuodesta 1885 eläkeikään asti Helsingissä Lapinlahden kansakoulussa.
Immi Hellén teki opintomatkoja Tanskaan, Norjaan, Saksaan, Sveitsiin, Englantiin, Hollantiin, Belgiaan, Ranskaan, Unkariin, Italiaan ja useita kertoja Ruotsiin. Hän toimi myös eläinsuojeluyhdistyksessä ja raittiusliikkeessä. Nämä arvot heijastuvat myös Hellénin runoissa ja lauluissa.
Immi Hellén oli Valistuksen Lastenlehden ja Koiton toimittaja sekä yksi Alakansakoulun lukemiston  toimittajista. Hellén kirjoitti yli tuhat runoa, joista suurin osa julkaistiin lasten- ja nuortenlehdissä. Kuorevedellä on järjestetty kolme kertaa runoilija Immi Hellénin nimeä kantava lastenrunojen kirjoituskilpailu — ensimmäinen 1998, jolloin osallistujia oli 667 ja runoja yli 4 000. Seuraavat runokilpailut järjestettiin 2001 ja 2004.
Mahmud Ahmadinežad
Mahmud Ahmadinežad (, synt. Mahmud Sabbaghian, ; s. 28. lokakuuta 1956 ) toimi kuudentena Iranin presidenttinä vuosina 2005−2013. Hän astui virkaansa ensimmäiselle nelivuotiskaudelleen elokuussa 2005. Kesäkuussa 2009 hänet valittiin jatkokaudelle murskaenemmistöllä kiistellyissä vaaleissa, jotka johtivat mellakoihin.
Ahmadinežad on herättänyt ärtymystä länsimaissa revisionistisilla lausunnoillaan holokaustista ja on profiloitunut Lähi-idässä Israelin vastustajana. Iran jatkoi hänen kaudellaan ydinohjelmaansa, jonka Israel näkee uhaksi turvallisuudelleen.
Varhaiset vuodet
pienoiskuva|vasen|Ahmadinežadin synnyinkoti Aradanissa, nykyisin asumaton. Ahmadinežad on kotoisin Aradanista läheltä Teherania. Ahmadinežad on neljäs poika seitsemästä lapsesta. Perhe muutti Teheraniin hänen ollessaan vauvaikäinen, ja isä Ahmad otti nimen Ahmadinežad (Ahmadin suku) vanhan nimen Sabbaghian (langanvärjääjä) tilalle. Isä piti kauppaa ja parturia Aradanissa ja ryhtyi Teheranissa sepäksi.
Ahmadinežad opiskeli Iranin tiede- ja teknologiayliopistossa insinööriksi ja suoritti maisterin tutkintonsa 1984. Hän työskenteli yliopistossa vuodesta 1989 ja väitteli tohtoriksi 1997 liikenne- ja kuljetusalalta.
Ahmadinežad oli jo opiskelijana poliittisesti aktiivinen ja painoi šaahia vastustavia lentolehtisiä kotiinsa piilotetulla painokoneella. Myöhemmin hän liittyi radikaaliin Yhtenäisyyden vahvistus -ryhmään, joka kasvoi vuoden 1979 vallankumouksen myötä. Ryhmä osallistui myös Yhdysvaltain lähetystön valtaukseen. Ahmadinežadin osuutta tapahtuneessa ei ole vahvistettu.
Ahmadinežad taisteli Irakin-vastaisessa sodassa. Hän liittyi myöhemmin Vallankumouskaartin erikoisprikaatiin ja palveli salaisissa tehtävissä luultavasti Kirkukissa ja osallistui mahdollisesti myös ajatollah Khomeinin vihollisten eliminointiin. Hän matkusti mahdollisesti 1989 Itävaltaan avustamaan kurdi Abdorrahman Qassemloun eliminoinnissa. Hän oli perustamassa Opiskelijoiden islamilaista yhdistystä ja toimi Basijin kouluttajana. Sodan jälkeen hän palasi yliopistoon luennoitsijaksi.
Poliittinen ura
pienoiskuva|vasen|Ahmadinežad puhumassa [[Columbian yliopistolla syyskuussa 2007.]] Ahmadinežad oli Ardabīlin maakunnan kuvernöörinä 1993–1997 ja Teheranin pormestarina 3. toukokuuta 2003 – 28. kesäkuuta 2005. Hänet tunnetaan vanhoillisena konservatiivina, jonka näkemykset ovat islamistisia ja populistisia. Teheranin johdossa hän sai mainetta vaatimattomuudestaan ja hartaudestaan. Ahmadinežadin aikana suljettiin pikaruokaketjuja ja Internet-kahviloita ja kulttuurikeskukset muutettiin rukoushalleiksi. Hän kieltäytyi käyttämästä kaupungin limusiinia ja ajoi omalla vuosimallin 1977 Peugeotillaan.
Vuoden 2005 presidenttivaaleissa Ahmadinežad sai vaalien toisella kierroksella 61,6 prosenttia äänistä voittaen näin vastaehdokkaansa Akbar Hashemi Rafsanjanin.
Ahmadinežad on puolustanut voimakkaasti maansa rauhanomaista ydinohjelmaa, johon kuuluu ydinpolttoaineen rikastus. Yhdysvaltain presidentti Bushin hallinto kuitenkin uskoi Iranin tavoittelevan ydinasetta ja ajoi maalle pakotteita YK:ssa sekä painosti sitä voimakkaasti poliittisesti. Ahmadinežad lähetti toukokuussa kiistasta 2006 avoimen kirjeen presidentti Bushille sekä toisen marraskuussa 2006 yhdysvaltalaisille.
Kotimaassaan Ahmadinežadia on arvosteltu etenkin taloudenhoidosta, kuten ruoan ja asumisen hintojen noususta. Huolimatta maan päävientituotteen öljyn hinnan kolminkertaistumisesta ja vakuuttavasta 6,7 % vuosittaisesta talouskasvusta työttömyys pysyi kahdessakymmenessä prosentissa ja inflaatio kohosi 22 %:iin. Myös ongelmat tuetunhintaisen polttoaineen jakelussa pakottivat määräämään kuukausittaisen 100 litran ylärajan 1000 rialin/litra (0,11 US$/l) -hintaiselle bensiinille.
Ahmadinežadin hallinto leikkasi bensiinin ja ruoan tukiaisia loppuvuodesta 2010 ja otti niiden tilalle käyttöön perustulon. Iranin kokemuksia perustulosta on käytetty tutkittaessa sen vaikutuksia työmarkkinoihin.
Mahmud Ahmandinedžadia on kansainvälisesti arvosteltu juutalaisvastaisista lausunnoistaan. Ahmadinežad sanoi puheessaan lokakuussa 2005 edesmennyttä ajatollah Khomeinia lainaten: ”Jerusalemia miehittävä hallinto on pyyhittävä historian sivuilta”, joka länsimaissa käännettiin säännönmukaisesti ”Israel pitäisi pyyhkiä maailmankartalta”. Heinäkuussa 2006 hän antoi lausunnon, jonka mukaan Israel on painanut oman tuhonsa nappia toimillaan Libanonissa. Lisäksi hän käski israelilaisia pakkaamaan tavaransa ja muuttamaan muualle ennen kuin he palavat sytyttämässään tulessa. Ahmadinežad on kiistänyt syytökset antisemitismistä.
Holokaustia Ahmadinežad on nimittänyt myytiksi, joka on noussut uskontoja tärkeämpään asemaan. Lisäksi hän on pitänyt Syyskuun 11. päivän 2001 terrori-iskuja Yhdysvaltain hallituksen salaliittona
Yhdysvalloissa Ahmadinežadia on demonisoitu samalla tavoin kuin Yhdysvaltain edellisiä vihollisia, Muammar Gaddafia tai Saddam Husseinia. Toisaalta Lähi-idässä hän on saavuttanut suosiota Yhdysvaltain ja Israelin vastaisuudellaan.
Ahmadinežad ehdotti George W. Bushille kahdessa eri kirjeessä avointa debattia. Kirjeisiin ei vastattu. Ahmadinežad lähetti myös Barack Obamalle onnitteluviestin, joka myös jäi vaille vastausta. Ahmadinežad on nyttemmin ehdottanut Obamallekin julkista mielipiteiden vaihtoa YK:n päämajassa New Yorkissa.
Vuonna 2008 Ahmadinežad esitti kuningattaren puheelle ”vaihtoehtoisen” joulutervehdyksen Britannian Channel 4 -kanavalla.
Vuoden 2009 presidentinvaaleissa Ahmadinežadin vastaehdokkaiksi asettuivat entinen pääministeri Mir Hossein Mousavi ja entinen parlamentin puhemies Mehdi Karroubi, jotka molemmat tunnetaan uudistusmielisinä sekä konservatiivi, eliittiyksikön entinen päällikkö Mohsen Rezai. Vaaleista tuli Ahmadinežadin ja Mir Hossein Mousavin välinen taistelu, kun muut ehdokkaat jäivät alle kahden prosentin kannatukseen.
Itävaltalainen poliitikko Peter Pilz on syyttänyt Ahmadinežadia kansainvälisistä salamurhista.
Presidentinvaalit 2009
Kesäkuussa 2009 Mahmud Ahmadinežad valittiin jatkokaudelle, mikä aiheutti poikkeuksellisen suuria mellakoita Teheranissa. Sadattuhannet Mir-Hossein Mousavin kannattajat protestoivat pääkaupungissa uudelleenvalintaa mielenosoituksissa, jotka yltyivät jopa aseellisiksi. Vastustajat syyttivät Ahmadinežadia vaalivilpistä. Vaalien jälkeen lukuisia uudistusmielisiä poliitikkoja pidätettiin. Venezuelan presidentti Hugo Chávez luonnehti Ahmadinežadin uudelleenvalintaa suureksi voitoksi.
Vielä kesäkuun aikana kävi ilmi, että joillakin äänestysalueilla äänestysaktiivisuus oli yli 100 prosenttia.
Vartiomoottorivene
pienoiskuva|Vartiomoottorivene 1930- tai 1940-luvulta. pienoiskuva|[[Merikeskus Vellamossa entisöitynä ja näytteillä oleva Vartiomoottorivene 11, on viimeinen nykypäiviin säilynyt vartiomoottorivene.]] Vartiomoottoriveneet (lyhenne VMV) olivat Suomen Merivartiolaitoksen keveitä ja nopeita puurunkoisia aluksia, jotka rakennettiin 1930-luvulla merivartiointiin sekä kieltolain aikaiseen pirtusalakuljetuksen torjuntaan.
VMV 3 ja VMV 7 tuhoutuivat konehuoneessa syttyneen tulipalon ja räjähdysten seurauksena vuosina 1931 ja 1933. Ainoa nykypäiviin säilynyt VMV 11 on Kotkassa Merikeskus Vellamossa museoituna alkuperäisessä 1930-luvun asussaan.
Taustaa
Vuoden 1929 lopulla sai merivartiolaitoksen tuleva päällikkö komentajakapteeni Väinö Miettinen sisäasiainministeriöltä määräyksen merivartioinnin suunnittelusta. Suunnitelman mukaan tarvittiin ainakin kahdeksan nopeaa vartiolaivaa, joiden suunnittelu annettiin merivoimissa työskennelleelle diplomi-insinööri Jaakko Raholalle. Tyypin suunnitelmat olivat valmiit joulukuussa 1929.
Veneistä tuli kevyitä, nopeita ja merenkulkuominaisuuksiltaan hyviä. Painoa niillä oli noin 30 tonnia, pituutta 20–25 metriä ja aseistuksena rauhan aikana 20 mm:n tykki. Miehistön lukumäärä oli kahdeksan miestä. Vartiomoottoriveneissä 1–7 oli bensiinimoottorit ja veneissä 8–17 dieselmoottorit.
VMV 3
Ensimmäinen vene tilattiin joulukuussa 1929 moottoritehdas Arekselta, joka valmisti aluksen moottorin. Aluksen rungon valmisti U. Suortin Veneveistämö Helsingin Valkosaaressa. Tilaaja vastasi varustelu- ja asennustöistä. Tämä vene kuitenkin myöhästyi, joten myöhemmin Saksasta tilatut kaksi venettä valmistuivat ennen sitä. Alus luovutettiin merivartiolaitokselle 18. marraskuuta 1930, mutta vene tuhoutui tulipalossa jo 11. kesäkuuta 1931.
Kuningas Salomonin kaivokset (vuoden 1985 elokuva)
Kuningas Salomonin kaivokset (King Solomon's Mines) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut seikkailukomedia. Elokuvan ohjasi J. Lee Thompson, ja pääosissa ovat Richard Chamberlain ja Sharon Stone. Elokuva perustuu H. Rider Haggardin romaaniin Kuningas Salomon kaivokset vuodelta 1885, mutta on komediallinen ja Indiana Jones -elokuvia parodisoiva versio siitä.
Vartiomoottorivene
VMV 4
VMV 4 oli 1931 takavarikoitu Norjassa 1916 rakennettu salakuljetusvene (entiseltä nimeltään Sterling), joka myytiin siviilikäyttöön 1939, kun tilalle saatiin isompia ja tehokkaampia aluksia.
Kuningas Salomonin kaivokset (vuoden 1985 elokuva)
Elokuvalle kuvattiin samalla jatko-osaksi Allan Quatermain ja kadonnut kultainen kaupunki, joka sai ensi-iltansa 1987.
Tiivistelmä
Elokuva kertoo Jesse Hustonista, joka palkkaa seikkailunhimoisen Allan Quatermainin auttamaan hänen isänsä etsinnöissä, joka kidnapattiin. Jessen isä on kuuluisa arkeologi, joka on kiinnostunut Kuningas Salomonin kaivoksen legendasta, johon ei kovinkaan moni usko. Kaksikko saa tietää, että kidnappauksen takana on Dogati ja saksalainen eversti Bockner miehineen. Tästä alkaa heidän seikkailunsa, josta ei puutu vauhtia ja vaaratilanteita.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Roope Lehtinen kutsui elokuvaa ”hirveähköksi” köyhän miehen Indiana Jonesiksi ja antoi sille yhden tähden viidestä, lähinnä Sharon Stonen ansiosta.
Vartiomoottorivene
VMV 5 ja VMV 6
Seuraavat kaksi venettä Sisäministeriö tilasi 8. tammikuuta 1931 Uudenkaupungin Veneveistämöltä ja ne luovutettiin merivartiolaitokselle 7. joulukuuta.
VMV 7
Seuraavaksi tilattiin 1. huhtikuuta 1932 Turun Veneveistämöltä vene, joka valmistui 1932. Vene muistutti VMV-3:a, mutta sen sisätilat olivat VMV-5:n mukaiset. Alus tuhoutui tulipalossa 1. lokakuuta 1933.
VMV 8 - 17
Sisäasiainministeriö tilasi 5. maaliskuuta 1934 kymmenen veneen vartiovenesarjan, jonka tarjouskilpailun voitti Turun Veneveistämö. Ares toimitti niihin moottorit, mutta ne jouduttiin vaihtamaan myöhemmin, eikä yhtään alkuperäistä moottoria ole säilynyt.
VMV 18 – VMV 20
Nämä alun perin suojeluskunnille rakennetut veneet oli annettu merivartiolaitokselle 1944. Ne olivat 21–22-tonnisia, nopeuden ollessa 10–11 solmua. VMV 18 oli rakennettu Porvoossa 1935 ja VMV 19 ja VMV 20 Tolkkisissa 1943.
Vartiomoottoriveneet sodassa
Talvisodan alettua vartiomoottoriveneiden aseistusta parannettiin konekivääreillä, syvyyspommeilla ja savunkehittimillä. Jatkosodassa aseistus riippui veneiden käyttötarkoituksesta, joten ne saattoivat ottaa 4 tai 5 miinaa tai kaksi 450 mm:n torpedoa. Joitakin veneistä käytettiin myös tykkiveneinä, jotka oli aseistettu 40 mm:n ja 20 mm:n tykeillä. Joitakin käytettiin sukellusveneiden torjuntaan, jolloin aseina oli 20 mm:n tykki ja syvyyspommeja. Talvisodassa vartiomoottoriveneet eivät osallistuneet suuriin taisteluihin.
Mohammad Hassan Akhund
Mohammad Hassan Akhund on afganistanilainen uskonoppinut ja poliitikko, joka toimii talibanin hallinnon virkaatekevänä pääministerinä 7. syyskuuta 2021 alkaen.
Akhund oli Mohammed Omarin läheinen liittolainen. Hän johtaa Talebanin korkeinta neuvostoa. Järjestön korkeimman johtajan Hibatullah Akhundzadan kerrotaan kunnioittavan häntä suuresti.
Talibanin hallitessa Afganistania vuosina 1996–2001 Akhund toimi ulkoministerinä ja varapääministerinä. Siltä ajalta hän on ollut YK:n pakotelistalla.
Haapalampi (Jyväskylä)
Haapalampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Jyskän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Mohammad Hassan Akhund
Mullah Akhund on kotoisin Kandaharista ja etniseltä taustaltaan paštu. Hänen arvioidaan olevan noin 65-vuotias.
Haapalampi (Jyväskylä)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.