cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mother’s Milk
Tausta
Kun Kiedis palasi kotiinsa, hän ja Flea päättivät takaiskuista huolimatta jatkaa ja etsiä yhtyeeseen uuden kitaristin ja rumpalin. Kiedis perusteli yhtyeen jatkamista: ”Flea ja minä huomasimme, että emme voineet lopettaa parhaan kaverimme kuoleman vuoksi. Siitä oli tulossa ikuinen suru, mutta halusimme jatkaa yhtyettä, koska viidssä vuodessa siitä oli tullut elämämme.” Aluksi he valitsivat Dwayne ”Blackbyrd” McKnightin korvaamaan kitaristi Slovakin. Rumpaliksi he valitsivat Dead Kennedysin rumpalin, D. H. Peligron. Yhtyeen managerin, Lindy Goetzin, mielestä McKnight ja Peligro eivät sopineet yhtyeeseen, joten he saivat potkut muutaman kuukaudn jälkeen. Kiedis ja Flea löysivöt lopulta McKnightin tilalle Fruscianten, joka oli yhtyeen innokas fani. Peligron tilalle ei alkanut löytyä ketään, joten yhtye joutuivat pitämään avoimen koe-esityyntymistilaisuuden. Yhtye soitti 40 rumpalin kanssa, mutta yksikään heistä ei sopinut yhtyeeseen. Lopulta viimeinen esiintyjä, Chad Smith, sai Kiediksen ja Flean innostumaan.
Levyn teko
Mother’s Milk oli ensimmäinen albumi, jonka nauhoitusten aikana Kiedis ei ollut huumeriippuvainen. Edellisten albumien nauhoitukset olivat yleensä venyneet hänen riippuvuutensa takia. Tämä innoitti inspiraation sanoituksia esimerkiksi kappaleissa ”Knock Me Down” ja ”Taste the Pain”, joista ensimmäinen kertoo myös Hillel Slovakista. Jälkimmäisen Kiedis kirjoitti paettuaan Meksikoon. Tuottaja Michael Beinhorn yritti saada myös aikaan parhaan mahdollisen levy ja painosti yhtyeen jäseniä. Yhtyeellä oli ennenkin ollut vaikeuksia tuottajan kanssa. Yhtyeen ensimmäisen albumin, The Red Hot Chili Peppersin, tuottaja Andy Gill yritti myös saada väkisin aikaan jotain, mitä yhtye ei halunnut. Tämä johti hänen erottamiseensa ensimmäisen albumin jälkeen, ja hänet korvasi George Clinton. Hänkin tuotti vain yhden albumin, Freaky Styley. Hänen jälkeensä Beinhorn astui remmiin. Etenkin Fruscianten kanssa Beinhorn oli eri mieltä musiikkityylistä.
Julkaisu
Albumi julkaistiin 16. elokuuta 1989 ja on tähän päivään saakka myynyt yli kaksi miljoonaa kopiota maailmanlaajuisesti. Levyn suurempaan suosiota muihin verrattuna voi selittää se, että yhtyeessä oli nyt uudet lahjakkaat kitaristi ja rumpali. Levy oli myös entisiä monipuolisempi. Levy oli alternative-, funk rockin ja metallin sekoitus. Edelliset kolme levyä olivat pääasiassa pelkkää funk rockia. Mother’s Milk oli Red Hot Chili Peppersin toinen albumi, joka pääsi Billboard 200 -listalle, ollen 52. Albumi oli menestys myös Euroopassa, muttei niin suuri kuin Yhdysvalloissa, missä se saavutti platina-rajan 23. tammikuuta 2003. Albumin singlet, ”Knock Me Down”, ”Higher Ground” ja ”Taste the Pain” menestyivät myös maailmalla, mikä samalla potki Mother’s Milkin suosiota eteenpäin. ”Knock Me Down” oli ensimmäinen Red Hot Chili Peppersin kappale, joka pääsi Alternative Songs -listalle (tunnettiin ennen nimellä Billboard Modern Rock), ollen sijalla kuusi. ”Higher Ground” jatkoi menestystä ollen samalla listalla 11. ”Taste the Pain” ei sijoittunut millekään listalle Yhdysvalloissa, mutta menestyi paremmin Euroopassa.
Arvostelut
Allmusicin Amy Hanson pitää albumia käänteentekevänä yhtyeen uralla. Mother’s Milk nosti yhtyettä yhä enemmän suuremmille lavoilla, pois pienistä klubeista. Hansonin mielestä albumi on juuri sitä, mitä The Uplift Mofo Party Plan vihjasi. Hän kuvaili yhtyeen cover-versiota Stevie Wonder kappaleesta ”Higher Ground” ”julmaksi” ja ”loistavaksi”, joka viimeistään todisti, mihin tämä kokoonpano pystyi.
Soundin Petri Silaksen mielestä albumissa on merkittävää kahden uuden jäsenen ”esiinmarssi” ja monet hienot kappaleet, kuten ”Magic Johnson” ja kolme albumilta julkaistua singleä ”Knock Me Down”, ”Taste the Pain” ja ”Higher Ground”.
Roio del Sangro
Roio del Sangro on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 101 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 103 asukasta.
Kanelihappo
Kanelihappo (C9H8O2) on tyydyttymättömiin aromaattisiin karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää säilöntäaineena, orgaanisissa synteeseissä sekä polymeeriteollisuudessa. Kanelihaposta tunnetaan cis- ja trans-isomeeriset muodot. Kanelihapon suolat ja esterit ovat kinnamaatteja (joskus myös sinnamaatteja).
Esiintyminen luonnossa ja biosynteesi
Kanelihappoa esiintyy lukuisissa kasveissa. Tällaisia ovat esimerkiksi kaneli, kassiakaneli, kokapensas, eräiden sitruksien hedelmien kuoret ja lehdet sekä stroax-, peru- ja tolubalsamit. Lisäksi monet kasvit sisältävät aromaattisissa öljyissään kanelihapon estereitä eli kinnamaatteja. Kanelihappoa muodostuu kasveissa osana fenyylipropanoidireittiä. Kanelihappoa muodostuu fenyylialaniinista fenyylialaniiniammoniakkilyaasin katalysoimana. Kanelihaposta kasvit muokkaavat edelleen esimerkiksi p-kumaarihappoa kanelihappo-4-hydroksylaasin katalysoimana.
Ominaisuudet
Huoneenlämmössä kanelihappo on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei juurikaan liukene veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, asetoniin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. Yhdiste on muiden karboksyylihappojen tavoin heikko happo. Kanelihappolla esiintyy cis-trans-isomeriaa, ja muodoista pysyvin on trans- eli E-isomeeri. Trans-isomeeri voidaan muuttaa cis-kanelihapoksi säteilyttämällä UV-säteilyllä. Kanelihapon reaktiot ovat tyypillisiä orgaanisille karboksyylihapoille, ja se reagoi helposti alkoholien kanssa estereiksi. Muita tyypillisiä reaktiota ovat kaksoissidoksen hapetus epoksidiksi tai kaksoissidosten tai aromaattisen renkaan pelkistys vedyn ja metallikatalyytin avulla 3-fenyylipropaanihapoksi tai 3-sykloheksaanipropaanihapoksi. Kuumennettaessa kanelihappoa emäksisissä olosuhteissa se dekarboksyloituu, ja muodostuu styreeniä.
Valmistus ja käyttö
Tyypillisin tapa valmistaa kanelihappoa teollisesti on niin kutsuttu Perkin-reaktio, jossa bentsaldehydi kondensoituu etikkahappoanhydridin kanssa natriummetoksidin, natriumasetaatin, kaliumasetaatin tai amiinin toimiessa emäksenä 180–190 °C:n lämpötilassa.
Muita yhdisteen synteesitapoja ovat bentsaalikloridin reaktio alkalimetalliasetaattien kanssa emästen kuten pyridiinin läsnä ollessa, kanelialdehydin hapetus hapen avulla jalometallikatalyytin läsnä ollessa, bentsylideeniasetonin hapetus natriumhypokloriitilla tai bentsaldehydin ja malonihapon välinen Knoevenagel-kondensaatio.
Kanelihappoa voidaan käyttää desinfiointi- ja säilöntäaineena. Lisäksi siitä valmistetaan estereitä, joita käytetään hajusteissa ja muiden kemikaalien kuten lääkkeiden ja rikkaruohomyrkkyjen valmistuksessa. Kanelihappo on myös fenyylialaniinin bioteknillisen valmistuksen lähtöaine, ja sitä käytetään lisäaineena metallurgiassa päällystettäessä muita metalleja sinkillä, polyvinyylikloridin stabilisaattorina ja ristisitojana polytereftalaatti-, polyuretaani- ja polyesteripolymeereissä.
Takanen (Hämeenlinna)
Takanen on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 35 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Leheejärven alueeseen (35.791) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,7 metriä mpy.
Eino Solje
Eino Solje (s. 1990 ) on suomalainen lääketieteen tohtori, neurologi ja dosentti. Solje työskentelee Itä-Suomen yliopiston Aivotutkimusyksikön johtajana. Lisäksi hän johtaa Frontotemporal Lobar Degeneration and Early Onset Dementia -tutkimusryhmää.
Ura
Solje on opiskellut lääketieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi Itä-Suomen yliopiston lääketieteen laitoksella. Soljen väitöskirja on julkaistu vuonna 2016, ja se käsittelee C9orf72-toistojaksomutaatioon liittyvää otsalohkodementiaa diagnostiikan ja hoidon näkökulmista. Soljen pääohjaajana toimi professori Anne Remes. Aikaisemmin Solje on työskennellyt muun muassa Brescian yliopistossa Italiassa. Lisäksi hän on työskennellyt tutkimusjohtajana Itä-Suomen yliopistossa ja neurologina Kuopion yliopistollisessa sairaalassa.
Solje on otsalohkodementian arvostettu tutkija ja luennoitsija. Vuonna 2021 Solje palkittiin vuoden nuorena kliinisenä tutkijana. Vuonna 2020 Solje kutsuttiin Lindau Nobel Laureate Meeting -kokoukseen. Lisäksi hänet on palkittu vuonna 2022 Martti Hämäläinen -palkinnolla.
Chrysanthia
Chrysanthia on erilaisruokaisten alalahkoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti kahdeksan lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa suvusta on tavattu kaksi lajia: Isokultakeiju (Chrysanthia viridissima) ja pikkukultakeiju (Chrysanthia geniculata).
Alfred Lyttelton
thumb|Alfred Lyttelton Alfred Lyttelton (7. helmikuuta 1857 – 5. heinäkuuta 1913) oli brittiläinen poliitikko, kriketinpelaaja ja jalkapalloilija.
Lyttelton opiskeli Eton Collegessa ja Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa. Hän kilpaili molemmissa urheilulajeissaan kansainvälisellä tasolla. Poliittisella urallaan hän toimi vuosina 1895–1913 parlamentin jäsenenä ja vuosina 1903–1905 siirtomaaministerinä.
Lytteltonin poika Oliver Lyttelton oli varakreivi ja itsekin huomattava poliitikko. Hänellä on myös tunnettu sisarenpoika, jazzmuusikko Humphrey Lyttelton.
Lyttelton sai kesällä 1913 pahan osuman vatsaansa krikettiottelussa Etelä-Afrikassa. Britanniassa havaittiin, että hänelle oli kehittynyt vatsapaise, ja hän menehtyi 56 vuoden ikäisenä 5. heinäkuuta 1913.
Kalsiumfosfaatti
Kalsiumfosfaatti eli kalsiumortofosfaatti (Ca3(PO4)2) on kalsium- ja fosfaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Luonnossa sitä esiintyy muun muassa apatiitti-, whitlockiitti- ja fosforiittimineraaleina. Ihmisten ja muiden selkärankaisten luusto koostuu muun muassa kalsiumfosfaatista. Yhdistettä käytetään muun muassa lannoitteiden valmistuksessa.
Käyttökohteet
Kalsiumfosfaattia käytetään lannoitteissa sekä elintarvikkeiden säilöntäaineena, jauhonparanteena ja sulatesuolana. Kalsiumfosfaatin E-koodi on yhdessä kalsiumvetyfosfaatin ja kalsiumdivetyfosfaatin kanssa E 341.
Kalsiumfosfaattia käytetään myös keramiikan valmistuksessa, karjanrehun lisäaineena, sokerisiirapin selkeyttämiseen, muovien stabilisoijana ja puskuriliuoksissa.
Valmistus
Lannoitekäyttöön tarvittava kalsiumfosfaatti saadaan luonnossa esiintyvistä mineraaleissa. Pienempiä määriä kalsiumfosfaattia voidaan valmistaa natriumfosfaatin ja kalsiumkloridin välisellä reaktiolla ammoniakin läsnä ollessa. Ainetta voidaan valmistaa myös neutraloimalla fosforihappoa kalsiumhydroksidilla.
Kalsiumfofaatista valmistetaan lannoitteissa käytettävää kalsiumdivetyfosfaattia käsittelemällä sitä rikkihapolla. Prosessin sivutuotteena syntyy lisäksi kalsiumsulfaattia.
Rayman Raving Rabbids TV Party
Pelaaminen
Edeltäjästä poiketen tässä pelissä pelaaja ei pelaa vain minipelejä ja yritä kerätä pisteitä, vaan hän joutuu pelaamaan läpi viisi erilaista pelilautaa. Niissä aina yhden erän jälkeen pelataan minipeli. Jokaisella laudalla pelaajan täytyy liikkua ympäri pelilautaa minipeleistään saamien askelmäärien verran ja kerätä tarpeeksi kaukosäätimiä ennen Raymanin vastustajana olevaa pupua. Kun pelaaja on kerännyt kaikki kaukosäätimet, hän pääsee jahtaamaan pupua, jolla on kaukosäädin. Pelaajan täytyy saada pupu kiinni ennen tiettyä määräaikaa. Toisin kuin edeltäjässä, tässä pelissä pelaaja voi pelata myös Wii Balance Board -laudalla. Raving Rabbids TV Partyn minipeleihin kuuluu muun muassa peli, jossa täytyy saada tehtyä pupusta muumio kiertämällä sen ympärille vessapaperia; peli, jossa täytyy hammaslääkärissä olevalla pupulla poksauttaa mahdollisimman paljon kuplamuovia rikki; ja peli, jossa täytyy tanssia tietty kappale tarpeeksi hyvin loppuun. Viimeksi mainittu muistuttaa tekniikoiltaan edeltäjässä olevaa kappaleensoittamisminipeliä: mitä paremmin pelaaja suorittaa minipelin läpi, sitä enemmän hän saa askelmääriä seuraavalle erälle. Tässäkin pelissä pelaaja voi saada minipelejä pelattavaksi Free Mode -tilaan. Raving Rabbids TV Party sisältää edeltäjästä tuttuna ominaisuutena sen, että pelaaja voi muokata omaa pupuaan erilaisilla vaatteilla.
Kauhajoen lentokenttä
Kauhajoen lentokenttä on Kauhajoen Lamminmaan kylässä, lähellä Kurikan rajaa sijaitseva lentokenttä. Lentokenttää käyttävät Etelä-Pohjanmaan Liitäjät ry, kevytilmailuun erikoistunut Air Pilot ry sekä purjelentoa harrastava Suupohjan Lentokerho. Kiitotie on hyvässä kunnossa eikä siinä ole reunaesteitä. Seisonta-alue ja rullaustie ovat asfaltoitu uudelleen elokuussa 2009. Kentällä ei ole julkista polttoainepistettä.
Lentokenttä siirtyi Air Pilot ry:n omistukseen vuonna 2012.
SinKing
SinKing on suomalainen thrash metalia soittava yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2003 ja se voitti Finnish Metal Expossa 2005 järjestetyn Hilselinko-kilpailun. Voitollaan yhtye ansaitsi esiintymisen kesän 2005 Tuska-festivaaleilla sekä levytyssopimuksen. Yhtyeen vuonna 2006 julkaisema Revenge Is Coarse -single oli Suomen singlelistan ensimmäisellä sijalla.
Locmariaquerin menhir
right|200px|thumb|Suuri särkynyt menhir (Grand Menhir Brisé) Locmariaquerin menhir tai "Suuri särkynyt menhir" (Grand Menhir Brisé) on suuri megaliitti Morbihanin departementissa Bretagnessa Ranskassa. Aikoinaan tämä oli valtava, tappimainen pystykivi, jollaisia tehtiin esihistoriallisella ajalla. Menhirit olivat tyypillisiä esihistoriallisen ajan megaliittiajan muistomerkkejä, pystykiviä joiden uskotaan liittyneen tuon ajan rituaaleihin. Locmariaquerin menhir oli suuri lajiaan. Se painoi ehjänä ja pystyssä ollessaan erään tiedon mukaan 347 tonnia, maltillisemman arvion mukaan "vain" 220–250 tonnia, ja oli noin 21–22 metriä korkea ja karkeasti noin 4 m paksu.
Menhir on luultavasti pystytetty välillä 4500–2000 eaa. On väitetty, että menhir kaatui ja särkyi maanjäristyksessä vuonna 1722. Toisen väittämän mukaan menhir kaatui ja hajosi salaman iskusta. Kolmas teoria esittää, että menhir olisi kaadettu ja hajotettu jo megaliittiaikana ja että sen palasia olisi aiottu käyttää muihin megaliittirakennelmiin.
Bankass
Bankass on maalaiskunta ja sen keskuskylä sekä Moptin alueen Bankassin piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee 117 kilometriä maanteitse Moptista kaakkoon. Kunnassa on 30 200 asukasta (vuonna 2009).
Bankassin kunnan pinta-ala on 927 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bankassin piirin Kani Bozonin, lännessä Dimbal Habén ja etelässä Soubalan sekä idässä Koron piirin Dougouténé II:n, Pel Maoudén ja Koporokendié Nân kuntiin. Pinnanmuodostukseltaan seutu on tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu 26 kylää ja useita pienempiä asutuksia. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja, markoja, fulbeja, samoja ja moseja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Viljelykasveista tärkeimmät ovat hirssi, durra, maapähkinä, maapapu, fonio, lehmänpapu ja seesami. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja.
Bankassin kautta kulkee Moptista Burkina Fasoon johtava maantie RN15. Palveluihin kuuluu kuusi alakoulua, yksi yläkoulu, viisi koraanikoulua, poliklinikka ja terveysasema.
Rosello
Rosello on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 226 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 253 asukasta.
Tuomo Väänänen
Väänänen siirtyi Pellen jälkeen Daddy Giljoteeniin, jossa hän toimi rumpalina 2007–2008. Samaan aikaan hän soitti myös uudelleen kootussa Havana Black -yhtyeessä, josta tuli hänen päätyönsä Daddy Giljoteen -pestin jälkeen.
Arsia Mons
Arsia Mons on tulivuori Marsissa. Se on eteläisin Tharsiksen ylängön kolmesta suuresta tulivuoresta (Tharsis Montes). Sen pohjoispuolella sijaitsee Pavonis Mons. Arsia Mons on toiseksi suurin Marsin tulivuorista. Vuori kohoaa yli 17 kilometrin korkeuteen, ja sen kaldera on noin 110 kilometriä leveä. Tulivuoren oletetaan purkautuneen viimeksi noin 700 miljoonaa vuotta sitten.
Okslammi (Hämeenlinna)
Okslammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 11,3 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Leheejärven alueeseen (35.791) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 92 metriä mpy.
Charles Lyttelton
Charles John Lyttelton, Cobhamin 10. varakreivi (8. elokuuta 1909 – 20. maaliskuuta 1977), oli brittiläinen poliitikko ja kriketinpelaaja. Hän opiskeli Eton Collegessa ja toimi vuosina 1957–1962 Uuden-Seelannin kenraalikuvernöörinä.
Lyttelton aloitti kriketinpeluun ammattitasolla 1930-luvun alussa. Hän kuoli Marylebonessa, Lontoossa 67-vuotiaana.
Humphrey Lyttelton on Charlesin serkku.
LI (albumi)
LI on bulgarialaisen pop-laulaja Lili Ivanovan studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012.
Keri Sable
Keri Sable (s. 28. huhtikuuta 1986, Buffalo, New York) on aikuisviihdealalta vetäytynyt yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Elämäkerta
Sable teki sopimuksen Exotic Star Modelsin kanssa. Sablen ensimmäinen aikuisviihdefilmi oli First Offense 5 Peter Northin kanssa.
Huhtikuussa 2005 Sable allekirjoitti opimuksen Wicked Picturesin kanssa. Sablen ensimmäinen rooli Wickedille oli elokuvassa Sold, jossa hän työskenteli ohjaaja Brad Armstrongin ja vuonna 2005 parhaan naisnäyttelijän AVN Awardin voittaneen Jessica Draken kanssa. Loppuvuodesta 2005 Sable kuitenkin vetäytyi aikuisviihdealalta.
Australian Secret Intelligence Service
Australian Secret Intelligence Service (ASIS) on Australian valtiollinen ulkomaantiedusteluun keskittyvä tiedustelupalvelu. Se toteuttaa salaista tiedonhankintaa ja peiteoperaatioita henkilötiedustelun (HUMINT) eri menetelmillä. ASIS on osa Australian Intelligence Community -organisaatiota ja hoitaa myös vastatiedustelua ja yhteistoimintaa muiden tiedustelupalveluiden kanssa. ASIS muodostettiin vuonna 1952, mutta sen olemassaolosta ei tiedetty edes koko hallituksen piirissä ennen vuotta 1972. ASIS vertautuu tehtävältään Yhdysvaltain CIA:han ja Iso-Britannian MI6:een.
ASIS on osa Australian ulkoasiainhallintoa (Department of Foreign Affairs and Trade, DFAT). Sen päämaja sijaitsee Canberrassa. Organisaation pääjohtaja (Paul Symon, 18. joulukuuta 2017 alkaen ) raportoi ulkoministerille.
Haagin sopimus (täsmennyssivu)
Haagin sopimus saattaa merkitä seuraavia Haagissa, Alankomaissa solmittuja sopimuksia:
Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläinen Osakunta
Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläinen Osakunta ry (lyh. SHO, Soho) on yksi Turun yliopiston neljästä osakunnasta. SHO:n toiminta koostuu pääosin erilaisten juhlien, tapahtumien ja kerhojen järjestämisestä sekä vapaa-ajan viettoon tarkoitettujen tilojen ylläpidosta. Suurin osa osakunnan päivittäisestä toiminnasta tapahtuu Yo-talo B:n katutasossa sijaitsevassa Osakuntatilassa. Tilassa toimivat myös Turun yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta (SKO) sekä Turun yliopiston Pohjalainen Osakunta (TPO).
Ensimmäiset vuodet
Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläinen Osakunta otti ensiaskeleensa Turun Suomalaisessa Yliopistossa keväällä 1925, jolloin satakuntalainen maakuntakerho perustettiin. Hämäläinen kerho puolestaan sai alkunsa vuonna 1926. Myös muut maakuntakerhot, joista sittemmin kasvoi osakuntia, perustettiin 1920-luvun aikana. Kerhojen tarkoituksena oli pitää yllä yhteyksiä kotiseutuun, sillä liikenneyhteydet olivat tuolloin huonot eikä kotona ehditty käymään kuin harvoin.
Alkuvaiheessa kerhojen toiminta ei ollut erityisen vilkasta: jäseniä oli vain muutamia kymmeniä ja rahapula vaikeutti toimintaa. Kerhot kuitenkin pysyttelivät hengissä sotaa edeltävän ajan, ja monet osakunnan perinteistä juontavat juurensa tuolta ajalta. Kerhot keräsivät rahaa ylioppilastaloa varten, mutta talvisodan sytyttyä varat luovutettiin maanpuolustukseen.
Rauhan tultua Satakuntalainen kerho alkoi elvyttää toimintaansa. Hämäläistä kerhoa ei enää saatu kunnolla käyntiin, jolloin kerhot yhdistyivät Satakuntalais-Hämäläiseksi kerhoksi vuonna 1950. Liittymisen ei ollut tarkoitus olla lopullinen, minkä vuoksi SHO:lla on edelleen kaksi matrikkelikirjaa sekä osakuntanauhaa. Eroamista ei kuitenkaan koskaan tapahtunut. Myös opiskelijapuhallinorkesteri Sohon Torwet sai alkunsa 1951 Satakuntalais-Hämäläisen kerhon torviseitsikkona.
Pakkojäsenyyden aika
Vuonna 1957 ylioppilaskunta havaitsi, ettei se kykene yksin selviytymään alati kasvavista opiskelijamääristä. Niinpä tehtiin päätös jakaa ylioppilaskunta osiin, osakuntiin, mistä lähtien jokaisen opiskelijan oli kuuluttava johonkin osakuntaan. Osakunnat saivat tiloja rakenteilla olevista ylioppilastaloista, joiden rakennusvarat ne olivat pitkälti keränneet. SHO ja TPO jakoivat B-talon katutason ja Turun yliopiston Varsinaissuomalainen Osakunta (TVO) asettui C-talon kellariin, jossa se sijaitsi aina 2010-luvun C-talon remonttiin asti. Savo-Karjalainen Osakunta majoittui A-talon alakertaan, tiloihin, joissa ylioppilaskunta nykyisin sijaitsee.
Pakkojäsenyyskaudella sekä yliopiston että osakuntien jäsenmäärät kasvoivat valtavasti. SHO:lla oli viimeisenä pakkojäsenyysvuotena yli 2 000 jäsentä, mikä merkitsi myös vilkkaampaa toimintaa. Tänä aikana osakunnat hoitivat myös tuutoroinnin ja kaikkien ”uusien opiskelijoiden kasvatuksen”.
Poliittista kuohuntaa
Kuusikymmenluvun alkupuoli oli osakuntien kiistatonta valtakautta TYY:ssa. Tämän jälkeen alkoivat ainejärjestöt syntyä ja poliittiset mielipiteet kuohua: ensimmäiset poliittiset puolueet tulivat edustajistoon 1967, ja vuoden 1971 vaaleissa ei ehdokkaina ollut enää muita kuin näiden puolueiden edustajia. Muuttuneessa tilanteessa osakunnat ajettiin ahtaalle, ja jopa niiden lakkauttamista vaadittiin. Osakuntien pakkojäsenyys loppui vuonna 1969, mikä laski jäsenmääriä huomattavasti.
Poliitikot kaappasivat vuosikokouksissa tuohon aikaan lukuisia yhdistyksiä. Esimerkiksi TPO joutui kommunistien valtaan, jolloin aiemmin vireä järjestö vajosi vuosiksi täyteen toimimattomuuteen ja menetti omaisuutensa. Myös TVO:lla vallitsi punaväri ja SKO oli oikeiston hallussa. SHO:ssa kaappaus jäi lyhytaikaiseksi jäsenistön passiivisen vastarinnan sekä yhdistyksen kehnon taloustilanteen ansiosta.
Murroksen aikakausi
1970−1980-lukujen mittaan toiminta hiljeni parhaista päivistään. Nykykatsojan silmin vuosijuhla- ynnä muut perinteet proletarisoituivat melkoisesti aiemmasta, mutta ne sentään säilyivät. Esimerkiksi TYY ei järjestänyt lainkaan vuosijuhlia vuosina 1975–92. SHO:ssa perinteet ovat säilyneet katkotta.
Kun velkaantuneen TYY:n tilat luovutettiin Turun ylioppilaskyläsäätiölle (TYS) vuonna 1975, SKO joutui muuttamaan A-talon tiloistaan B-talolle, jossa se asettui salin yläkerran tiloihin. Tästä alkoi lähes neljä vuosikymmentä kestänyt yhteiselo SHO:n ja SKO:n välillä. S-Osikseksi nimetyssä B-talon osakuntahuoneistossa alkoi osistanssien ja TVO:n kanssa järjestettyjen yhteistilaisuuksien järjestämisen aika, joka lähes sellaisenaan jatkui aina 1980-luvun lopulle saakka.
Yhdeksänkymmentäluvulla osakunnan taloutta heikensivät useammat runsaasti tappiolliset vuosijuhlat sekä se, että opiskelijabileitä ei järjestetty Osiksella ollenkaan niiden siirryttyä Kirkkotien AJK:lle. Myös jäsenmäärä väheni noihin aikoihin voimakkaasti; toiminnassa oli eräässä vaiheessa mukana lähes pelkästään Sohon Torwien kautta mukaan tulleita riviosakuntalaisten puuttuessa. Erilaisia uusia toimintamuotoja kokeiltiin: Osiksella toimi esimerkiksi Soho Speak Easy Jazz club muutaman vuoden ajan. Tällöin perustettiin myös ratsastuskerho Sohon Akat. Ratsastavat, joka toimi aina 2010-luvulle asti. Osakuntaravintola S-Osiksen talous oli kuitenkin paranemaan päin, ja AJK:n loputtua alkoi opiskelijabileiden määrä jälleen kasvaa. Talous saatiin pian taas kuntoon, ja jäsenmäärä lähti vahvaan nousuun.
2000-luvun alku: Uutta toimintaa, uusi vanha tilakriisi
Uuden vuosituhannen alussa osakuntaan liittyi aktiivisen rekrytoinnin myötä vuosi vuodelta enemmän jäseniä, mikä luonnollisesti lisäsi myös aktiivitoimijoiden määrää. Taloustilanteen kohentuessa lisääntynyttä varallisuutta sijoitettiin jäsenistön viihtyvyyteen hankkimalla viihdelaitteita, kuten biljradipöytä ja pöytäjalkapallopeli. Osakunnan tiloissa tehtiin useita maalausremontteja, baaritiski ja esiintymislava uusittiin ja äänentoisto- ja valaistuslaitteistoa päivitettiin. Myös muuta toimintaa aloitettiin: esimerkiksi vuonna 2003 perustettu Turun ensimmäinen stand up -klubi Hard Comedy Experience osoittautui erittäin suosituksi.
Ensimmäisen vuosikymmenen taitteessa tilanne muuttui. Yo-talojen peruskorjaus lähestyi, mikä tarkoitti osakunnille muuttoa pois vanhoista tiloista. Tämän lisäksi remonttipalavereissa annettiin ymmärtää, ettei osakuntaravintola olisi tervetullut takaisin peruskorjattuihin tiloihin eikä sen pyörittäminen olisi enää kannattavaa korotettujen vuokrien, koventuneiden melurajoitusten ja tilamuutosten takia. Osakuntaravintola haudattiin vuonna 2012.
2010-luvulle tultaessa
Yo-talo B:n remontti päättyi vuonna 2013, ja osakunta pääsi muuttamaan takaisin B-talon katutasoon, tosin huomattavasti aiempaa pienempiin tiloihin. Entisen ravintolan salin matala puoli muuttui osakunnan olohuoneeksi, jossa vuokralaisina olivat aluksi myös SKO sekä TPO, joista TPO sittemmin muutti Q-talon pohjakerrokseen. Osakuntien entisiin tiloihin muualla B-talossa muutti muita aine- ja harrastejärjestöjä.
Kerhotoiminta on koko 2000-luvun tullut yhä suositummaksi, mutta ravintolan lopettamisen jälkeen se on profiloitunut yhdeksi osakunnan vahvimmista piirteistä. Vanhoista kerhoista ovat jatkaneet esimerkiksi SUAMi-kerho, Sohon Tykittäjät ja Teekerho, sekä SHO:n kerhona aloittanut puhallinorkesteri Sohon Torwet. Uusia kerhoja on myös runsaasti: mahjong-kerho Nagashi, biljardikerho Sohon Kepittäjät sekä Viski- ja sikarikerho. Tämän lisäksi osakunta on perustanut yhteiskerhoja muiden osakuntien kanssa, kuten Akateeminen Saunaseura ASS, sekä herättänyt henkiin vanhoja perinteisiä kerhoja, esimerkiksi olutkerho Sohon Panijat.
Osakunnan vanhimpia akateemisia perinteitä on kunnioitettu myös 2000-luvulla. Yhteyksiä maakuntiin on pidetty yllä perinteisen vierailu-vastavierailu -käytännön mukaan. Kunniavieraina SHO:n vuosittain järjestämässä Maakuntaillassa ovat olleet mm. Merikarvia, Siikainen, Pori, Jokioinen ja Ypäjä, joissa kaikissa osakunta on vastaavasti vieraillut ko. juhlaa seuraavana kesänä. Vuosijuhlat on pidetty vuosittain, ja niiden osanottajamäärä on jäsenmäärän kasvun myötä vuosi vuodelta noussut.
Toiminta
Osakunnan toiminta on keskittynyt Yo-talo B:n (Rehtorinpellonkatu 4-6 B) katutasossa sijaitsevaan Osakuntatilaan, joka toimii myös opiskelijoille suunnattuna oleskelu- ja ajanviettotilana. ”Opiskelijan olohuoneeksi” kutsutussa tilassa on erilaisia pelejä sekä kahvinkeitin.
Osakunnan yhteydessä toimii myös useita erilaisia kerhoja, kuten kortti- ja lautapelikerho, teekerho ja elokuvakerho.
S-Osakunnat
SHO:n ja SKO:n kattojärjestö S-Osakunnat alivuokraa yhdessä Akateeminen Aurajokilaivuriyhdistys ry:n (AAly ry) kanssa Yo-talo B:n katutasossa sijaitsevaa Osakuntasalia TYYn järjestöjen päivätapahtuma- ja sitsikäyttöön.
Apt (Vaucluse)
Apt on kunta eteläisessä Ranskassa Vauclusen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee Luberonin luonnonpuiston alueella. Kunnan nähtävyyksiä on sen vanhankaupunki katuineen ja suihkulähteineen.
Aptissa asui gallialaisia ennen roomalaisia. Julius Caesar valloitti sen vuonna 45 eaa. ja rakennutti kaupungin joka nimettiin Apta Juliaksi. Keskiajalla kaupungin ympärille rakennettiin muurit. Sainte-Annen katedraali valmistui vuonna 1052. Se on yksi Provencen vanhimmista kirkoista. Se oli keskiajalla kuuluisa markkinapaikka. Apt on tunnettu viinistä, hunajasta sokeroiduista hedelmistä ja tryffeleistä.
Aptin kaupungissa ja sen ympäristössä on valmistettu fajanssia 1700-luvulta lähtien. Alueella on hyvälaatuisia savilaatuja joiden värien eroja hyväksi käyttämällä tehdään erilaisia marmorointeja. Tekniikassa savet sekoitetaan yhteen ja puristetaan muottiin niin että eri savilaadut muodostavat marmoroinnin. Keramiikkateollisuus saavutti suuren mittakaavan 1800-luvulla. Léon Sagy (1863–1939 ) kehitti terres flammées kuvioinnin joka saavutti suuren suosion art deco -kaudella. Alueen keramiikka on nykyisin suosittua keräilytavaraa.
Nahkapohjainen vene
thumb|Kalliopiirros [[pronssikausi|pronssikautisesta nahkapohjaisesta veneestä Ruotsissa.]] Nahkapohjainen vene oli pronssikautinen venetyyppi ainakin Euroopassa. Veneen runkokehikko tehtiin puurimoista nahkahihnoin sitomalla, jotta rakenteesta saatiin joustava, ja se päällystettiin nahasta ommellulla, vahvasti rasvatulla vaipalla. Pohjan alle kiinnitettiin pitkä, suuren suksen kaltainen irtoköli, joka suojasi arkaa pohjanahkaa.
Samantyyppistä vesikulkuneuvoa käyttävät edelleen eskimot kutsuen omaa malliaan nimellä umiak ja irlantilaiset nimellä currach. Myös walesilaisilla on oma versionsa, coracle.
Tietyin edellytyksin currach voidaan tarvittaessa varustaa ulkolaitamoottorilla tai purjeella. Currachin merikelpoisuuden todistamiseksi Tim Severin purjehti vuosina 1976–1977 retkikuntansa kanssa uudelleen pyhän Brendanin (n. 489–583 jaa.) oletetun reitin Irlannista Pohjois-Amerikkaan kaksimastoisella, saarnesta ja naudanvuodista rakennetulla currachilla, jossa oli raakatakila. Severinin tästä matkasta kirjoittama kirja on käännetty suomeksi nimellä Nahkaveneellä yli Atlantin.
Tito Paris
thumb|220px|Tito Paris (2010) Tito Paris (s. 30. toukokuuta 1963, Mindelo, São Vicente, Kap Verde) on kapverdeläinen muusikko, joka on asunut 1980-luvulta lähtien Lissabonissa, Portugalissa.
Paris syntyi musikaaliseen perheeseen São Vicenten saarella. Hän siirtyi 19-vuotiaana Lissaboniin, jossa hän pääsi basistiksi Voz de Cabo Verde -yhtyeeseen. Paris soitti siinä neljä vuotta. Hänen ensimmäinen albuminsa vuonna 1985 oli kokonaan instrumentaalinen ja hänen itsensä tuottama. Vuonna 1994 hän julkaisi Dança ma mi criolan MB Recordsille.
Tito Parisin uudempia studiojulkaisuja ovat Graça de tchegá (1996) ja Guilhermina (2002). Lisäksi hän on julkaissut livemateriaalia.
Tito Paris laulaa musiikkinsa portugaliksi ja Kap Verden kreoleilla. Hän on muusikko Baun serkku.
Weneg
Weneg tai Wneg (Horus-nimeltään oletettavasti Za tai Wnegsekhemwy) oli muinaista Egyptiä 2. dynastian aikaan kahdeksan vuoden ajan hallinnut faarao. Hän oli mahdollisesti 2. dynastian toinen faarao. Hänen hautaansa ei ole löydetty.
Kuoruejärvi
Kuoruejärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,5 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Leheejärven alueeseen (35.791) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,1 metriä mpy.
Duell
Duell on suomalainen moottoriurheilun kauppayhtiö. Duell listautui Helsingin pörssiin First North-listalle 24. syyskuuta 2021.
Luther Davis
Luther Davis (29. elokuuta 1916 – 29. heinäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Hän opiskeli Yalen yliopistossa, Culver Academiesissa ja eteni Yhdysvaltain ilmavoimissa majuriksi.
Davis voitti vuonna 1954 kaksi Tony-palkintoa. Hän oli niin ikään Mystery Writers of American Edgar-palkittu.
Davisin tunnetuimpia töitä kirjoittajana Broadwaylla ovat musikaali Kismet ja Timbuktu!. Hän teki työtä myös elokuvien parissa ja televisiossa.
Sened
Sened tai Nefer-Senedj-Re oli muinaista Egyptiä 2. dynastian aikaan 20 vuoden ajan hallinnut faarao. Hänen hautaansa ei ole löydetty, mutta se saattaa sijaita Djoserin porraspyramidin pohjoispuolella.
Killa (Aiolis)
Killa oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta.
Sened
السند (تونس)
Killa (Aiolis)
Strabon sijoitti Killan Adramyttionin ja Antandroksen lähelle. Sen arvellaan sijainneen sisämaahan nykyisistä Edremitistä ja Akçaystä. Kaupungin läheltä virtasi Ida-vuorelta alkunsa saanut Killos-joki, joka tunnettiin myös nimillä Zellete ja Zikeli. Strabonin mukaan Gargaran ja Antandroksen välillä oli Killaion-niminen vuori. Killasta sai nimensä myös Lesboksen Killaionin kukkula.
Nimi Killa mainitaan jo Homeroksen Iliaassa Khrysen ja Tenedoksen ohella. Tämä Killa, joka sijoitetaan Troakseen, ei kuitenkaan ilmeisesti ollut sama kuin myöhempi Killan polis, vaikkakin sekä sitä että mainittuja muita paikkoja yhdisti Apollonin kultti.
San Buono
San Buono on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 928 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 020 asukasta.
Berens River
52.35889°N, -97.01833°W
Liikenneyhteydet
Berens Riveriin ei johda kiinteää tieyhteyttä. Maitse kylään pääsee ainoastaan vaeltamalla tai talvisin talvitietä pitkin. Kylään on lauttayhteys järven toiselta puolelta Matheson Islandin saaresta.
Kylän laidalla sijaitsee Manitoba Northern Airportsin ylläpitämä Berens Riverin lentoasema.
Asukasluvun kehitys
Statistics Canadan mukaan Berens Riverin asukasluku on jyrkässä laskussa:
Parthenion (Aiolis)
Parthenion oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Sen sijaintipaikkaa ei tunneta varmuudella.
Wallasvaara
Wallasvaara on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Parthenion (Aiolis)
Parthenion on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Ksenofon käyttää siitä termiä polisma. Kaupunki on ollut olemassa ainakin 400- ja 300-luvuilla eaa.
Carnac
Carnac on kunta läntisessä Ranskassa Morbihanin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Quiberoninlahden rannalla, noin 43 kilometriä Lorientin kaupungista kaakkoon.
Carnac on suosittu merenrantakohde, jolla on viisi hiekkarantaa. Carnacin purjehdusklubilla tarjotaan mahdollisuutta erilaisille vesiurheiluharrastuksille.
Kunta on kuitenkin tunnetuin esihistoriallisista Carnacin menhireistä. Niitä löytyy kunnan alueelta noin 3 800 kappaletta.
keski|1000px|Carnacin menhireitä
Mannisenjärvi
Jolosjärven tavoin Mannisenjärvi sijaitsee muuttolintujen reitillä ja on lintujen levähdysalue. Järvi on matala ja vähävetinen. Vetensä järvi saa pääasiassa Hirviojasta sekä Jolosjärvestä laskevasta Välioja–Keskimmäisenojasta.
Kastanajärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 33 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Leheejärven alueeseen (35.791) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118 metriä mpy.
Matkapuhelinverkko
thumb|Tukiasema Vantaalla vuonna 2019. Matkapuhelin- eli matkaviestinverkko muodostuu maan sisällä kulkevasta valokuitukaapelista rakennetusta runkoverkosta sekä runkoverkkoon mekaanisesti kytketyistä jatkuvaa mikroaaltosäteilyä useisiin ilmansuuntiin lähettävistä tukiasemista eli soluista (, josta termi cellular phone). Matka- ja lankapuhelinverkko muodostavat saumattoman kokonaisuuden, sillä kaikki puhelut kulkevat tyypillisesti suurimman osan matkastaan mobiilioperaattorien yhteisomistuksessa olevassa valokuituverkossa. Vain alku- ja/tai loppumatka tapahtuu tällöin ilmateitse.
Tukiasema muodostaa radioyhteyden toiminta-alueellaan sijaitsevaan päätelaitteeseen eli matkapuhelimeen, nettitikkuun tai WiFi-reitittimeen, jotka lähettävät mikroaaltosäteilyä kaikkiin ilmansuuntiin internetin ja älypuhelimen sovellusten käytön sekä puhelujen aikana ja tekstiviestien lähettämisen yhteydessä. Älypuhelin lähettää säteilyä myös käyttäjälle näkymättömien taustatoimintojen ja mobiilidatan päälläolon aikana sekä päivitysten hakemisen yhteydessä. Myös pelkkä matkapuhelinverkossa pysyminen vaatii jonkin verran signalointia matkapuhelimen ja tukiaseman välillä, koska tukiaseman on tiedettävä onko matkapuhelin sen alueella voidakseen välittää siihen tulevat puhelut.
Mikroaaltosäteily ei kulje suoraviivaisesti, vaan siroaa ilmassa eteenpäin kulkiessaan leviten aina vain laajemmaksi muodostelmaksi. Siroaminen johtaa siihen, että säteilyn voimakkuus heikkenee sitä enemmän, mitä kauemmas se matkaa päätelaitteesta tai tukiasemasta. Kaukana tukiasemasta sijaitsevan päätelaitteen on lähetettävä siksi voimakkaampaa säteilyä kuin lähellä sijaitsevan, jotta se saapuisi riittävän voimakkaana tukiasemalle.
Kun matkapuhelimesta lähtenyt säteily saapuu tukiasemalle, tukiasema muuntaa siihen koodatun informaation (datan) kiinteään verkkoon johdettaviksi valopulsseiksi. Valopulssit matkaavat sen jälkeen valokuitukaapelia pitkin joko suoraan tai kuparikaapelin kautta lankapuhelimeen tai puhelun toisen osapuolen palveluntarjoajan lähimpänä sijaitsevaan tukiasemaan, joka siirtää informaation lähettämäänsä mikroaaltosäteilyyn.
Matkapuhelinverkon 2G-tukiasemat käyttävät GSM-tekniikkaa. 3G-tukiasemat käyttävät sekä GSM- että CDMA- tai WCDMA-tekniikkaa. 4G-tukiasemat käyttävät edellä mainittujen lisäksi myös LTE-tekniikkaa.
Soluista muodostuva verkko kattaa yksittäistä solua huomattavasti suuremman alueen ja mahdollistaa saman radiotaajuuden uudelleen käytön verkon eri osissa. Solukko mahdollistaa puhelimen paikantamisen, mutta GPS-paikannusta huonommalla tarkkuudella. Yhden solun kyky käsitellä useita asiakkaita on rajallinen, joka on todettu muun muassa suunnistuskilpailuissa, joissa kilpailijoiden sijaintia on pyritty siirtämään järjestäjän käyttöön GSM-viesteinä.
Haja-asutusalueiden lankaverkkojen korvaaminen matkapuhelinverkoilla on johtanut siihen, että ihmiset ovat menettäneet mahdollisuuden soittaa hätä- ja muita puheluita yli kolme tuntia kestävien sähkökatkojen aikana, koska tukiasemien vara-akut tyhjenevät kolmessa tunnissa. Jos tukiasemat haluttaisiin varustaa niin suurella määrällä akkuja, että niissä riittäisi virtaa aseman tarpeisiin vuorokauden ajan, pitäisitukiaseman viereen rakentaa erillinen rakennus akkuja varten.
Energiankulutus
Maailman viiden miljoonan tukiaseman osuus matkapuhelinverkon sähkönkulutuksesta oli 60 prosenttia vuonna 2013, ja kyseinen osuus kasvoi kaiken aikaa. Operaattorit käyttivät sähköä vuosittain yhteensä noin kahden miljardin dollaria edestä, ja välitetyn mobiilidatan kokonaismäärä oli noin 19 eksatavua.
Elisa Oyj:n vuonna 2017 välittämän mobiilidatan ominaissähkönkulutus oli 0,2 kilowattituntia per gigatavu.
Matkapuhelinverkon sähkönkulutuksen ennustetaan entisestään kasvavan, kun 5G-verkko otetaan käyttöön, sillä 5G-tukiasemat kuluttavat moninkertaisesti enemmän energiaa 4G-tukiasemiin verrattuna.
Matkapuhelinverkot Suomessa
Suomi oli ensimmäinen maa, johon rakennettiin koko maan kattava kaupallinen radio- eli matkapuhelinverkko. Kyseessä oli valtion posti ja telelaitoksen vuosina 1969–1978, alun perin puolustusvoimien aloitteesta rakentama autoradiopuhelinverkko ARP, joka toimi analogisella NMT-tekniikalla. ARP:llä oli 1970-luvulla 19 000 käyttäjää, joista suuri osa oli autolla liikkuvia liikemiehiä. Vuonna 1982 avattiin kaikki Pohjoismaat kattava maailman ensimmäinen kansainvälinen matkapuhelinverkko. Sen muutkin osat olivat valtiollisten toimijoiden rakentamia.
Posti- ja lennätinlaitoksen ylläpitämä ARP toimi vuoteen 2000 asti. ARP toimi 150 megahertsin taajuisilla radioaalloilla ja sillä oli enimmillään yli 35 000 käyttäjää.
Vuonna 1991 otettiin Suomessa käyttöön ensimmäinen digitaalinen matkapuhelinverkko GSM.
Joan Lino Martínez
Martínez hyppäsi Sydneyn nuorten MM-kisoissa 1996 pituuden seitsemänneksi tuloksella 759. Hän sai Espanjan edustusoikeuden 28. heinäkuuta 2004. Myöhemmin samana vuonna hän voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisissa tuloksella 832 ja hyppäsi IAAF:n yleisurheilufinaalissa neljänneksi. Vuonna 2005 Martínez voitti sisäratojen EM-kultaa tuloksella 837. Helsingin MM-kisoissa hän sijoittui neljänneksi. Göteborgin EM-kisoissa 2006 ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän karsiutui.
Minä taistelen
Minä taistelen on Arja Korisevan 15. studioalbumi, joka julkaistiin 18. marraskuuta 2009. Ensimmäisenä singlenä julkaistiin ”Yövieras” 25. kesäkuuta 2009. Kappale edusti poptyylissään uudenlaista Arjaa. Kappaleen ovat tehneet Ile Vainio sekä Nylon Beat ja Gimmel-yhtyeiden säveltäjänä ja tuottajana tunnettu Risto Asikainen. ”Yövieras” otettiin radioaalloilla vastaan hyvin, ja se sai runsaasti radiosoittoa nousten muun muassa Radio Suomen TOP10:n useaksi viikoksi.
Toisena singlejulkaisuna levyltä irrotettiin nimikappale ”Minä taistelen”, jonka on säveltänyt Kikka Laitinen ja sanoittanut Jukka Saarinen; sovituksista vastaavat Janne Halmela ja Pertti Jalonen, joka myös vastaa kyseisen kappaleen tuotannosta. ”Minä taistelen” oli helmikuussa 2010 viihtynyt Radio Suomen soitetuimpien listalla kahdeksan viikkoa nousten parhaimmillaan sijalle 3 (sijoitukset 4-3-8-30-10-11-30-24). Tosiasiassa viikko määrä on suurempi, sillä jouluviikkoina Radio Suomi ei listaa julkaissut.
Virallisten singlejen ohella levyn kappaleista runsaasti radiosoittoa ovat saaneet ”Elämä tekee tän”, joka viikolla 50 nousi paikallisradioiden yhteisen TOP20-listan sijalle 4, ja ”Elämän askeleet”, joka loppuvuodesta 2009 viihtyi useamn viikon ajan esimerkiksi Radio Kajauksen nettihittiäänestyksen kärkikymmenikössä.
E.T.
E.T. on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut Steven Spielbergin ohjaama tieteiselokuva. Maahan eksyneestä avaruusolennosta ja pienestä pojasta kertovan tarinan pääosissa ovat Henry Thomas, Drew Barrymore ja Dee Wallace. Elokuva voitti neljä Oscar-palkintoa ja 37 muuta palkintoa. Lisäksi se oli ehdolla 27 muun palkinnon saajaksi. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 kymmenen kaikkien aikojen innoittavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon. .
Elokuvan budjetti oli noin 10 miljoonaa dollaria, mutta se tuotti maailmanlaajuisesti 792,9 miljoonaa dollaria. Elokuvasta tehtiin vuonna 2002 erikoisversio, jossa oli uusia kohtauksia ja muutellut erikoistehosteet. Vuonna 1982 tehtiin elokuvaan perustuva videopeli Atari 2600:lle. Sitä pidetään yhtenä maailman huonoimmista videopeleistä.
E.T:llä on Rotten Tomatoes -verkkosivulla arvosanana 98 %, joka oli vuonna 2007 korkeampi kuin millään muulla tieteiselokuvalla.
Juoni
Kalifornialaisessa metsässä ryhmä avaruusolentoja kerää näytteitä Maan kasveista. Kun hallituksen agentit saapuvat paikalle, avaruusolennot lähtevät aluksellaan pois, mutta yksi heistä jää jälkeen. Lähtiessään ostamaan pizzaa isoveljelleen Michaelille ja tämän ystäville, poika nimeltä Elliott huomaa jonkin piileskelevän työkaluvajassa. Avaruusolento on kuitenkin jo lähtenyt eikä Elliottin perhe usko hänen tarinaansa. Elliott houkuttelee olennon taloonsa Reese’s Pieces -karkkien avulla ja olento alkaa matkia kaikkea mitä Elliott tekee. Elliott teeskentelee sairasta ja näyttää olennon myös Michaelille sekä 5-vuotiaalle sisarelleen Gertielle. Kun he kysyvät olennolta mistä se on kotoisin, olento nostattaa palloja leijumaan ilmassa havainnollistaakseen niillä omaa aurinkokuntaansa. Olento herättää myös henkiin kuolleen krysanteemin.
Seuraavana päivänä koulussa Elliott kokee psyykkisen yhteyden olennon kanssa. Ensin hän osoittaa humaltumisen merkkejä, kun olento juo olutta, ja vapauttaa biologian tunnilla kaikki sammakot. Kun olento katsoo televisiosta elokuvaa Vaitelias mies ja näkee John Waynen ja Maureen O’Haran suutelemassa toisiaan, Elliott suutelee samalla tavalla tyttöä, josta pitää, ja hänet lähetetään rehtorin kansliaan. Olento oppii puhumaan toistamalla Gertien puhetta heidän katsoessaan Seesamtietä ja Elliott antaa olennolle nimen ”E.T.” Luettuaan Buck Rogers -sarjakuvaa E.T. rakentaa Elliottin ja Michaelin avulla viestintälaitteen ottaakseen yhteyttä lajitovereihinsa avaruuteen, päästäkseen takaisin "Kotiin." E.T.:n terveys alkaa kuitenkin heiketä ja Elliot alkaa puhua itsestään monikossa.
Halloweenin aikaan Michael ja Elliott naamioivat E.T.:n kummitukseksi viedäkseen sen talon ulkopuolelle. Elliott ja E.T. ajavat polkupyörällä metsään, jossa he lähettävät viestintälaitteella onnistuneesti signaalin E.T.:n lajitovereille. Seuraavana päivänä Elliott herää pellolta ja huomaa E.T.:n kadonneen. Michael löytää E.T.:n sairaana joelta ja tuo sen kotiin. Elliottin terveys heikkenee myös, jonka jälkeen Michael näyttää E.T.:n heidän äidilleen Marylle. Silloin hallituksen agentit saapuvat ja rakentavat tilapäisen sairaalalaitoksen, jossa yrittävät pelastaa Elliottin ja E.T.:n hengen. Agentti Keys kertoo Elliotille odottaneensa E.T:tä 10-vuotiaasta saakka. Elliot kertoo agentille mitä tietää E.T:stä. Elliottin ja E.T.:n yhteys katoaa, jonka jälkeen Elliott paranee, mutta E.T. näyttää kuolevan. Elliott on surullinen, mutta huomaa yllättäen kuolleen krysanteemin heräävän jälleen henkiin. E.T. herää itsekin henkiin ja paljastaa lajitovereidensa tulevan hakemaan häntä kotiin. Elliott ja Michael varastavat pakettiauton ja vievät E.T.:n mukanaan. Michaelin ystävät auttavat heitä välttämään viranomaiset ja E.T. nostattaa heidän kaikkien polkupyörät ilmaan.
He laskeutuvat metsään, jonne edelleen toimivan viestintälaitteen kutsumana laskeutuu avaruusalus. Mary, Gertie ja agentti Keys saapuvat myös paikalle. E.T. hyvästelee heidät ja Gertie antaa krysanteemin hänelle. E.T. pyytää Elliotia mukaansa. Elliot sanoo ettei voi lähteä. E.T. osoittaa Elliottin otsaa ja sanoo ”Olen täällä”. Tämän jälkeen hän nousee alukseen krysanteemi mukanaan ja avaruusalus lähtee Maasta, jättäen jälkeensä sateenkaaren.
Buddy Lewis
thumb|Buddy Lewis vuonna 1939 John Kelly ”Buddy” Lewis (10. elokuuta 1916 – 18. helmikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Major League -tasolla 16. syyskuuta 1935 ja viimeisensä 30. syyskuuta 1949.
Lewisin pelasi Washington Senatorsissa vuosina 1935–1941, 1945–1947 ja 1949. Uran katkaisi palvelu toisessa maailmansodassa. Lewis palveli Yhdysvaltain armeijan ilmavoimissa lentäjänä.
Lewis kuului All-Star-joukkueeseen vuosina 1938 ja 1947.