cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Killarney
Historia
Paikallisen kaupunkialueen Aghadoen on ajateltu alun perin olevan pakanallinen uskonnollinen paikka. Paikka on liitetty myös 400-luvun lähetyssaarnaaja pyhään Abbaniin, mutta 700-luvun ogam-kivet ovat ensimmäinen selkeä todiste Aghadoen käytöstä tärkeänä kohteena. Legendan mukaan pyhä Finian perusti luostarin Aghadoelle 500- tai 600-luvulla. Ensimmäinen kirjallinen tieto luostarista on vuodelta 939, jolloin Aghadoe-luostaria kutsutaan ”vanhaksi luostariksi”.
Tikkurilan uimahalli
Historiaa
Uimahallin maksimikapasiteetiksi määriteltiin alun perin 2 700 henkeä vuorokaudessa. 50 metrin pituinen ja tilavuudeltaan 2 000 kuutiometrin allas tehtiin kuusirataiseksi ja varustettiin 10 metrin hyppytornilla. Halliin rakennettiin myös 600 kuutiometrin lastenallas sekä 630 hengen katsomo uintikilpailuja varten. Hallin rakentaminen maksoi 4,8 miljoonaa markkaa.
Stanisława Walasiewicz
Olympiamenestys
Los Angelesin olympiakisoissa Walasiewicz sijoittui ensin sivulajissaan kiekonheitossa kuudenneksi. Sadan metrin juoksussa hän voitti helposti alkueränsä ja välieränsä, jossa hän juoksi uuden maailmanennätyksen 11,9 sekuntia. Loppukilpailussa Walasiewicz sai huonon lähdön mutta voitti juoksun täpärästi ajassa 11,9. Pikaviestiin Puola ei saanut koottua kilpailukykyistä joukkuetta.
Kōta Hirano
Kōta Hirano (, s. 14. heinäkuuta 1973 ) on japanilainen mangaka. Hän on kotoisin Tokion Adachista. Lukioaikoinaan hän toimi sarjakuvakerhon johtajana, minkä jälkeen hän opiskeli jonkin aikaa Tokion taideinstituutin animaatiopuolella, mutta jätti opintonsa kesken. Opiskeluaikanaan siellä hän kuului sarjakuvan tutkimusyhteisöön ja tuona aikana hän debytoi myös COYOTE-nimisellä teoksellaan. Hän oli myös työntekijänä peliyhtiössä muutaman päivän ajan.
Stanisława Walasiewicz
Olympiamenestys
Olympiakisojen jälkeen Walasiewicz lähti Puolan olympiajoukkueen mukana laivalla Varsovaan Puolaan, missä hän sopimuksensa mukaan opiskeli journalismia ja liikuntaa seuraavien neljän vuoden ajan sekä edusti puolalaisia urheiluseuroja. Puolassa hän ei kuitenkaan ollut samanlainen kuuluisuus kuin Clevelandissa, sillä naisten urheilua ei paljonkaan seurattu. Vaikka hän kertoikin sopeutumisongelmistaan köyhässä Puolassa, hän teki juoksuradalla edelleen hyviä tuloksia ja sai Puolan valtiolta suurimman urheilijalle myönnettävän tunnustuspalkinnon. Hän kilpaili ahkerasti muuallakin Euroopassa ja teki useita kilpailumatkoja myös Yhdysvaltoihin. Vuoden 1934 naisten maailmankisoissa hän voitti 60 metrin juoksun mutta hävisi jalkavaivaisena 100 ja 200 metrin juoksut. Vuonna 1935 hän juoksi 200 metrin maailmanennätyksen, joka kesti 17 vuotta.
Kōta Hirano
Aluksi hän työskenteli aikuisille suunnatun sarjakuvan parissa, mutta sitten pani kaiken peliin ja siirtyi piirtämään otakuiden haaveita ja hulluutta tutkivaa Daidōjin Monogataria, jonka avulla hän saavutti kulttimainetta. Tämän jälkeen hän kirjoitti Hellsingiä, tarinaa vampyyreistä, vampyyrinmetsästäjistä ja uskonnollisista fanaatikoista. Hellsingin myötä hän saavutti myös maailmanlaajuista mainetta.
Killarney
Historia
Anglonormannien hyökkäyksen jälkeen vuonna 1169 normannit rakensivat Parkavonearin linnan Aghadoehun. Linna oli mahdollisesti tarkoitettu varhaisvaroituksen etuvartioasemaksi, koska siitä oli näkymät koko Killarneyn laaksoon ja järvien alueelle.
Franz Seitz (vanhempi)
Filmografia
Ohjaukset, osassa myös käsikirjoitus
Killarney
Historia
1400-luvun lopulla paikallinen hallitseva klaani O’Donoghues Mor (Ross) rakensi järven rannalle Rossin linnan. Linnan omistusoikeus vaihtui 1580-luvun Desmondin kapinoiden aikana Mac Carty Morille.
Donal McCarthy Mor perusti Muckross Abbeyn vuonna 1448 observantiinifransiskaanien fransiskaaniluostariksi. Oliwer Cromwellin joukot polttivat luostarin kenraali Ludlow’n johdolla vuonna 1654.
Killarney oli vahvasti mukana Irlannin itsenäisyyssodassa. Kaupungilla ja itse asiassa koko kreivikunnalla oli vahvat tasavaltalaiset siteet ja yhteenottoja brittiläisten joukkojen kanssa tapahtui säännöllisesti. Great Southern Hotel oli jonkin aikaa brittien hallussa sekä toimistona että kasarmina sekä viereisen rautatieaseman suojelemiseksi. Yksi merkittävä tapahtuma sodan aikana oli Headfordin väijytys, kun IRA hyökkäsi junaan muutaman kilometrin päässä kaupungista.
Stanisława Walasiewicz
Olympiamenestys
Walasiewiczin haastajaksi nousi keväällä 1935 missourilainen Helen Stephens, jolle Walasiewicz hävisi heti heidän ensimmäisessä kohtaamisessaan. Berliinin olympialaisissa 1936 Walasiewicz jäi Stephensin jälkeen hopealle 100 metrin juoksussa. Hän oli juossut useita epävirallisia maailmanennätyksiä ennen kisoja, mutta hän kärsi kisojen aikana pienestä reisivammasta. Stephens löi Walasiewiczin myös kisojen jälkeen käydyissä kilpailuissa. Sen jälkeen he eivät enää kohdanneet radalla, sillä Stephens lopetti pian juoksu-uransa. Syksyllä 1936 Walasiewicz muutti Puolasta takaisin Clevelandiin.
Killarney
Historia
Erot entisten aseveljien välillä kehittyivät kuitenkin nopeasti aselevon ja sopimuksen jälkeen ja Killarney kärsi sisällissodan aikana lisääntyvistä julmuuksista. Päivä Ballyseedyn joukkomurhan jälkeen vapaavaltion joukot murhasivat viisi republikaanien vankia Killarneyssa.
Stanisława Walasiewicz
Olympialaisten jälkeen
thumb|350px|Walasiewicz johdattamassa Puolan naisten joukkuetta EM-kisoihin 1938. Walasiewicz voitti Itävallassa 1938 Euroopan-mestaruuskisoissa 100 ja 200 metrin juoksut ja otti hopeaa pituushypyssä sekä pikaviestissä Puolan joukkueessa. Walasiewicz oli huippukunnossa toisen maailmansodan aikana kun olympialaisia ei voitu järjestää. Hän voitti kymmeniä Yhdysvaltain-mestaruuksia ja rikkoi useita epävirallisia maailmanennätyksiä. Hän alkoi kilpailla myös naisille uusissa lajeissa 800 metrin juoksussa ja viisiottelussa sekä pelasi amatöörikoripalloa, pitäen aina kiinni amatööristatuksestaan tulevia olympialaisia varten.
Tikkurilan uimahalli
Historiaa
Vuosina 1994–1995 Tikkurilan uimahalli peruskorjattiin täysin. Piilossa olleiden vaurioiden takia remontin kustannukset nousivat arvioidusta seitsemästä miljoonasta markasta kahteentoista, ja myös aikataulu venyi. Keväällä 2018 halli suljettiin jälleen peruskorjauksen takia. Remontissa uusittiin muun muassa pukuhuoneet, suihkut ja saunat. Remontoitu halli avautui 2. tammikuuta 2019.
Stanisława Walasiewicz
Olympialaisten jälkeen
Walasiewicz asui joitain vuosia Los Angelesissa mutta muutti vuonna 1964 takaisin Clevelandiin. Hän asui siellä yhdessä äitinsä kanssa koko loppuelämänsä. Hän ryhtyi nuorten urheilijoiden valmentajaksi nuoruusaikojensa urheiluseurassa ja sai työtä kaupungin urheiluvalvojana, minkä lisäksi hän kirjoitteli urheilujuttuja lehteen ja tarjoili baarissa. Korkeasta iästään huolimatta hän jatkoi omaakin harjoitteluaan, teki näytösjuoksuja, heitti kiekkoa, pelasi kilpasarjoissa menestyksellisesti koripalloa ja lentopalloa sekä apuvalmensi naisten jalkapallojoukkuetta. Hän jatkoi kilpailemista naisten yleisessä sarjassa 66-vuotiaaksi asti. Walasiewicz sai urheilu-uransa jälkeen useita kunnianosoituksia. Vuonna 1970 hänet nimettiin naisten kansainväliseen urheilun kunniagalleriaan ja vuonna 1975 Yhdysvaltain yleisurheilijoiden kunniagalleriaan.
Kuolema ja intersukupuolisuuden paljastuminen
Walasiewicz oli kasvatettu tytöksi, ja hän kilpaili aina naisten sarjassa. Hänen miehisten sukupuolielintensä on arveltu kehittyneen näkyvämmiksi vasta murrosiässä. Salatakseen aikuisena tilansa julkisuudelta Walasiewicz pukeutui ja peseytyi aina eri tiloissa kuin muut kilpailijat. Clevelandin puolalaisyhteisössä moni oli kuitenkin aina tiennyt totuuden. Raportin paljastukset johtivat syytöksiin huijaamisesta, ja jotkut alkoivat vaatia, että Walasiewiczin mitalit ja tunnustuspalkinnot peruttaisiin. Vuonna 1991 Yhdysvaltain yleisurheiluliitto päätti kuitenkin virallisesti jättää Walasiewiczin urheilusaavutukset voimaan.
Ratsaaret
Ratsaaret on Aleutteihin kuuluva saariryhmä Lounais-Alaskassa. Sen länsipuolella ovat Nearsaaret ja itäpuolella Andreanofinsaaret.
Killarney
Matkailuhistoria
Killarneyn matkailuhistoria ulottuu ainakin 1700-luvun puoliväliin, jolloin Thomas Browne, Kenmaren neljäs varakreivi, alkoi houkutella kaupunkiin vierailijoita ja uusia asukkaita. Kuningatar Victorian vierailu vuonna 1861 toi kaupungille kansainvälistä näkyvyyttä.
Mikko Koskinen (koripalloilija)
Mikko Juhani Koskinen (s. 21. heinäkuuta 1949 Oulu) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Koskinen voitti Turun NMKY:n riveissä kolme Suomen mestaruutta vuosina 1973–1977 ja sijoittui Euroopan mestareiden cupissa kymmenenneksi kaudella 1975–1976. Hän edusti kaudet 1978–1987 Tampereen Pyrintöä, jonka paidassa hän teki pääsarjan runkosarjassa 5 792 pistettä. Suomen koripallomaajoukkueessa Koskinen pelasi 138 ottelua ja teki niissä 1029 pistettä.
Ratsaaret
Saarten englanninkielinen nimi Rat Islands nimi on käännös kapteeni Fjodor Petrovitš Litken antamasta venäläisestä nimestä Крысьи острова, Krysji ostrova. Litke tutki saaria vuonna 1827 maailmanympäripurjehduksellaan.
Mikko Koskinen (koripalloilija)
Koskinen oli mukana myös vuoden 1977 EM-kisoissa, joissa hän teki 9,3 pistettä ottelua kohden.
Ratsaaret
Alue on hyvin altista maanjäristyksille, sillä se sijaitsee Pohjois-Amerikan ja Tyynen valtameren mannerlaattojen rajalla. 4. helmikuuta 1965 Ratsaarilla tapahtui maanjäristys, jonka voimakkuus oli Mw 8,7.
Mikko Koskinen (koripalloilija)
Koskinen toimi Tampereen Pyrinnön pelaaja-valmentajana kauden 1982-1983.
Killarney
Matkailuhistoria
Killarney hyötyi suuresti rautatien valmistumisesta heinäkuussa 1853. Brittiläisen kauppahakemiston kustantaja Isaac Slater huomautti, että kaupungissa oli vuonna 1846 kolme hotellia, mutta vuonna 1854, vuosi rautatien tulon jälkeen, James Fraser nimesi jo seitsemän hotellia. Osana matkaa hän totesi, että Glenbeighissä ja Watervillessä oli hotelleja sekä "mukava majatalo", joka on nykyään The Butler Arms Hotel.
Mikko Koskinen (koripalloilija)
Elokuussa 2017 Koskinen nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.
Saavutukset
Lähde:
Killarney
Rautatie
Killarneyn rautatieasemalta on suorat yhteydet Traleeniin, Corkiin ja Dubliniin.
Mikko Koskinen (koripalloilija)
Pelityyli
Pyrinnön päävalmentajana Koskisen aikana toiminut Raimo Lammi kuvaili Koskisen saaneen Pyrinnössä pelatessaan pelata melko vapaasti, mistä mahdollisuudesta Koskinen kiitti erinomaisilla peliesityksillä. Lammi piti Koskista kansainvälisen tason pelaajana, joka vaihdosta tullessaan tuli pelihaluisena kentälle aina yhä energisempänä. Koskista on kuvailtu myös ratkaisuhaluiseksi pelaajaksi ja taitavaksi heittäjäksi.
Killarney
Linja-auto
Bus Éireann ajaa bussiliikennettä Traleehin, Corkiin, Kenmareen ja Skibbereeniin sekä Limerickin kautta Dubliniin.
Lentäminen
Kerryn lentokenttä, joka sijaitsee 17 kilometrin päässä Killarneystä Farranforessa Traleen ja Killarneyn välissä, tarjoaa useita lentopalveluita. Farranforen rautatieasemalta on yhteys Killarneyn rautatieasemalle. Myös Corkin lentoasema 89 kilometrin päässä palvelee Kerryn aluetta.
Killarney ja musiikki
Vuonna 1900 säveltäjä Cyril Rootham sävelsi teoksen ”Four Impressions (Killarney)” (op. 8) sooloviululle ja pienelle orkesterille. Teosta ei koskaan julkaistu, mutta myöhemmin Rootham sovitti teoksen pianoforte-duetolle (op. 8 no. 2, julkaisematon) sekä viululle ja pianolle (op. 8 no.3, julkaistiin vuonna 1902 nimellä ”Impressions pour Violon et Piano”).
1900-luvun alussa, kun laulut ”Good Old Irelandista” olivat Englannissa muotia, monet kappaleet sisälsivät viittauksia Killarneyhin. Tällaisia kappaleita olivat muiden muassa My Father was Born In Killarney - Don't Run Down The Irish (1910), Too Ra Loo Ra Loo Ral (1914), For Killarney and you (1916), My little cottage home in sweet Killarney (1917) ja Oh my Lily of Killarney (1917).
There's Only the One Killarney on kappale, jonka on kirjoittanut irlantilainen lauluntekijä Dick Farrelly ja äänittänyt irlantilainen tenori Patrick O’Hagan. Killarney esiintyy myös elokuvassa How Can You Buy Killarney. Killarney mainitaan myös kirjoissa Christmas in Killarney ja Did Your Mother Come From Ireland? Derek Warfieldin kappale Some Say the Devil Is Dead sisältää säkeet Jotkut sanovat, että paholainen on kuollut ja haudattu Killarneyhin / Muut sanovat, että hän nousi uudelleen ja liittyi brittiarmeijaan. Kelttiläisen rock-yhtyeen Gaelic Storm -kuoron laulussa Raised on Black and Tans laulaja julistaa irlantilaista perintöään sanomalla, että äitini veljen siskon serkun tädin setä Barneyn isän veljellä oli serkku Killarneysta.
Van Morrison viittaa kaupunkiin Veedon Fleece -albuminsa kappaleen Fair Play alkusäkeissä: "Fair play to you / Killarney's lakes are so blue / And the architecture I'm taking in with my mind / So fine."
Luka Bloomin kappale Acoustic Motorbike kuvaa moottoripyöräilyä Kerryn vuoristossa ja sisältää lauseen "Finally, with my face to that bitter wind, I bounded into Killarney with skin raw like a sushi dinner"
Teollisuus
Thomas Browne perusti kaupunkiin pellavatehtaita 1740-luvulla osana pyrkimyksiään lisätä Killarneyn väestöä ja taloutta. Myöhempinä vuosina sukkahousut ja kenkien valmistus olivat kaupungin tärkeimpiä toimialoja.
Nykyaikaisempia työnantajia ovat Liebherr Cranes, joka on sijainnut Killarneyssa vuodesta 1958 ja jossa on yhdistetty tuotanto-, tutkimus- ja kehityslaitos, joka valmistaa konttinostureita. Yrityksen perustajan kunniaksi katu Killarneyssa nimettiin Dr. Hans Liebherr Roadiksi. Muita yrityksiä ovat Tricel (tunnetaan myös nimellä Killarney Plastics), joka perustettiin vuonna 1973. Tämä monikansallinen yritys työllistää maailmanlaajuisesti 450 henkilöä ja 155 henkilöä Killarneyssä. Suodatustuotteita valmistavalla Dollinger-SPX:llä on tuotantolaitokset paikallisessa IDA Industrial Estatessa. Irlantilaiset yritykset, kuten Torc Engineering ja National Organic Products, ovat perustaneet pieniä teollisuuslaitoksia Killarneyyn.
Muckross Potteryllä ja Muckross Weaversilla on pientä astiasto- ja villaliiketoimintaa, joka on suunnattu turistimarkkinoille. Kerry Woolen Mills on perheyritys, joka valmistaa hattuja, käsineitä, neulepuseroita, peittoja, huiveja ja muita tuotteita tiloissaan lähellä Beaufortia.
Turismi
pienoiskuva|Killarneyn House Garden-puisto kesällä 2021. pienoiskuva|Fitzgerald Stadium, jolla pelataan gaelilaista jalkapalloa Turismi on Killarneyn suurin toimiala. Dublinia lukuun ottamatta Killarneyssa on enemmän hotellipaikkoja kuin missään muussa irlantilaiskaupungissa. Vaikka turistiväestö on monipuolinen, monet matkailijat tulevat Yhdysvalloista, Irlannista, Isosta-Britanniasta, Saksasta ja muista Euroopan maista. Monet kaupungin kaupoista ovat turistikeskeisiä ja ympäri kaupunkia on monia lahjatavaraliikkeitä. Killarney tunnetaan paikallisten järvien ympäri liikennöivistä hevoskärryistä.
Kesäkuukaudet ovat kiireisintä turistiaikaa. Kesän aikana järjestettäviin tapahtumiin kuuluvat Ring of Kerry Charity Cycle, Killarney Regatta, 5 km SummerFest Fun Run ja Killarney Races.
Konferenssit ja tapahtumat
INEC:n (Irlannin kansallinen tapahtumakeskus) Killarneyn kongressikeskuksen kapasiteetti on 2 500 henkilöä ja se on isännöinyt konferensseja ja tapahtumia vuodesta 2001 lähtien. Fianna Fáil, Sinn Féin ja työväenpuolue ovat pitäneet vuosittaiset konferenssinsa INEC:ssä, kuten myös monet ammattiliitot ja yhdistykset. Google, IBM, GSK ovat käyttäneet keskusta yritystapahtumiin. Paikka on isännöinyt myös urheilutapahtumia muiden muassa taekwondossa, snookerissa ja nyrkkeilyssä sekä kansallisten ja kansainvälisten artistien kuten Willie Nelsonin, Cliff Richardin, The Scriptin, Snow Patrolin, Bob Geldofin, Billy Connollyn, Kenny Rogersin ja José Carrerasin konsertteja.
Yöelämä
Killarneyn yöpaikat ovat usein kiireisiä seitsemänä päivänä viikossa kesäkuukausina ja viikonloppuisin ympäri vuoden, jolloin kaupungin ja ympäröivän alueen väkiluku kasvaa merkittävästi.
Autourheilu
Killarney oli 1980-luvun alkuun asti Circuit of Ireland -rallin kohde, joka ajettiin joka vuosi pääsiäisloman viikonloppuna. Kaupunki isännöi kansainvälistä järvien rallia joka vuosi toukokuun ensimmäisenä viikonloppuna.
Hippos (Jyväskylä)
thumb|Hipposhalli syyskuussa 2011. Hippos on pienalue Jyväskylän Mäki-Matin kaupunginosassa. Pienalueen pohjoisosa on kerrostalovaltaista asuinaluetta ja eteläosa urheilualuetta. Alueen väkiluku oli 946 vuoden 2020 lopussa. Alkujaan Hippos on saanut nimensä paikalla sijainneesta Jyväskylän Hippoksen raviradasta.
Hippoksen liikuntapuisto
Hippoksen liikuntapuisto sijaitsee pienalueen eteläpuolella Rautpohjan kupeessa. Siellä sijaitsevat muun muassa Jyväskylän jäähalli, Hippoksen pesäpallostadion, Alvar Aallon suunnittelema uimahalli AaltoAlvari, Jyväskylän monitoimitalo eli Monnari, Kilpa- ja huippu-urheilun tutkimuskeskus KIHU, Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisen laitoksen tiloja, Hipposhalli sekä paljon muita urheiluharrastukseen liittyviä tiloja.
Hippoksella pelaavat kotiotteluitaan useat kuuluisat urheiluseurat kuten JYP, Jyväskylän Kiri, Kirittäret, Happee ja Honsu.
Lähteet
62.23611°N, 25.71944°W
Walter Gropius
Walter Gropius (18. toukokuuta 1883 Berliini – 5. heinäkuuta 1969 Boston) oli saksalainen arkkitehti, joka perusti taide- ja arkkitehtuurikoulu Bauhausin. Hän oli myös yksi 1900-luvun merkittävimmistä taideteoreetikoista ja funktionalistisen arkkitehtuurin suunnittelijoista.
Bauhaus
Palveltuaan ensimmäisessä maailmansodassa länsirintamalla, palasi Gropius arkkitehtuurin pariin vuonna 1918. Hänet nimitettiin kahden Weimarissa sijaitsevan taidekoulun johtoon. Hän päätti yhdistää nuo kaksi koulua yhdeksi uudeksi kouluksi, jolle hän antoi nimeksi ”Bauhaus”. Tavoitteena oli luoda uudenlainen oppilaitos, jossa yhdistyisivät arkkitehtuuri-, käsityö-, taideteollisuus- ja taidekoulutus. Gropius halusi, että arkkitehdit laajentaisivat suunnittelutaitoaan kaikenlaisiin esineisiin. Hän näytti itse esimerkkiä suunnittelemalla muun muassa huonekaluja ja autoja.
Vuonna 1925 Bauhaus joutui muuttamaan Dessauhun, jonne Gropius suunnitteli koulun uudet toimitilat. Dessaun Bauhaus-rakennukset ovat ensimmäisiä puhtaan funktionalistista arkkitehtuuria edustavia rakennuksia, ja niitä pidetään Gropiuksen tärkeimpänä saavutuksena arkkitehtuurin alalla.
Bauhausin johtajana Gropius pääsi hyödyntämään erinomaisia hallinnointitaitojaan. Bauhausista tuli lopulta taideteollisen koulutuksen suunnannäyttäjä koko maailmalle. Voidaan jopa väittää, että Gropius oli ensisijaisesti merkittävä taideteoreetikko ja pedagogi, ja vasta toissijaisesti merkittävä arkkitehti.
Englanti ja Harvardin yliopisto
Adolf Hitlerin valtaantulo vuonna 1933 johti siihen, että moderni arkkitehtuuri joutui Saksassa vaikeuksiin. Gropius päättikin vuonna 1934 muuttaa Englantiin ja edelleen vuonna 1937 Yhdysvaltoihin, jossa hän ryhtyi arkkitehtuurin professoriksi Harvardin yliopistossa. Tuossa virassa hän vaikutti suuresti amerikkalaisen modernin arkkitehtuurin kehitykseen.
Yhdysvallat
Gropiuksesta tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1944. Hän suunnitteli vielä uransa loppupuolella monia merkittäviä rakennuksia, muun muassa Manhattanilla sijaitsevan Pan Am -pilvenpiirtäjän (nykyinen nimi MetLife Building). 1950-luvulla hän suunnitteli myös rakennuksia entiseen kotimaahansa Saksaan, muun muassa Gropiusstadtin lähiön Länsi-Berliiniin.
Gropius oli vuosina 1915–1920 naimisissa Alma Mahlerin kanssa (Gustav Mahlerin leski). Vuonna 1923 hän avioitui Ilse Frankin kanssa, ja tuo avioliitto kesti Gropiuksen kuolemaan asti.
Patrick Fugit
thumb|Patrick Fugit Patrick Raymond Fugit (s. 27. lokakuuta 1982) on yhdysvaltalainen näyttelijä kotoisin Utahin Salt Lake Citystä.
Nuoruus ja ura
Fugit aloitti näyttelemisen kesäteatterissa ollessaan 11-vuotias ja jatkoi harrastusta ollessaan lukiossa. Hän sai osan TV-elokuvasta Legion of Fire: Killer Ants! sekä sarjasta Enkelin kosketus. Hänen ensimmäinen ja luultavasti tunnetuin elokuvansa on Melkein julkkis, jossa hän esitti nuorta reportteria William Milleria.
Oulun vaalipiirin Vihreät
Oulun vaalipiirin Vihreät ry on Oulun vaalipiirissä toimiva Vihreän liiton piiriyhdistys. Sen puheenjohtaja on Marja Lähde ja varapuheenjohtaja Katarina Timisjärvi. Toiminnanjohtajana on Anni Rekilä. Vuosina 1987–2011 Vihreiden kansanedustajana Oulun vaalipiiristä toimi Erkki Pulliainen, 2011-2015 Satu Haapanen, 2015–2019 Hanna Halmeenpää ja 2019 lähtien Jenni Pitko.
Aluevaalit
Yhdistys kattaa sekä Kainuun että Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialueet.
Maaskolan junaonnettomuus
Viipurista kello 4.45 kohti Pietaria lähtenyt järjestelyjuna, jossa oli 36 vaunua, saapui Viipurin ratapihan viimeiseen vaihteeseen Maaskolassa ja ohjautui sitten väärin asetetun vaihteen vuoksi pääraiteen sijasta lyhyelle pistoraiteelle, jonka päässä oli yksi tyhjä tavaravaunu. Järjestelyjuna heitti vaunun kumoon radan sivulle, syöksyi radan päässä olleen päätepuskimen läpi ja painui syvälle pehmeään suohon. Veturin tenderi syöksyi veturin päälle ja seuraavana ollut tavaravaunu murskautui miltei kokonaan sitä vasten. Veturinkuljettaja Kalle Häyrynen menehtyi heti ja lämmittäjä Pekka Maliselta paloi alaruumis pahoin veturista virranneen kuuman höyryn vuoksi. Malinen kuoli sairaalassa saamiinsa vammoihin. Vaihdemies oli asettanut vaihteen ohjaamaan pääraiteelle vähää aikaisemmin kun samaa raidetta oli kulkenut Pietariin]] matkalla ollut tavarajuna numero 624. Vaihdemiehen mukaan vaihde oli sitten jätetty tähän asentoon. Paikalla suoritettiin parhaillaan vaihdetornin asennustöitä ja arveltiin että nämä olisivat voineet vaikuttaa siihen että vaihde siirtyi väärään asentoon. Paikalle oli vastikään asennettu uusi ns. englantilaistyyppinen vaihde.
Turlough O’Carolan
thumb|Turlough O'Carolan J. C. Trimballin maalauksessa. Turlough O'Carolan (1670 – 25. maaliskuuta 1738) oli irlantilainen kiertelevä harpisti, laulaja ja säveltäjä. Häntä on toisinaan kuvailtu "Irlannin viimeiseksi bardiksi". O'Carolan ehti eläessään kirjoittaa satoja lauluja, joita irlantilaiset ja kelttiläiset muusikot esittivät yleisesti vielä yli 260 vuotta hänen kuolemansa jälkeen.
O'Carolan syntyi Meathin kreivikunnassa, mutta muutti 14-vuotiaana Roscommoniin. Hän sairasti isorokon, joka aiheutti tulevan muusikon täydellisen sokeutumisen 18-vuotiaana. Hän alkoi opetella harpunsoittoa ja kierteli loppuikänsä Irlannissa esittämässä kirjoittamiaan lauluja.
O'Carolan kuoli suojelijansa Máire MacDermott Roen kotona vuonna 1738. Hänen musiikissaan oli sekä kansanmusiikin että länsimaisen taidemusiikin vaikutteita. O'Carolanin musiikkia alettiin julkaista vasta hänen kuoltuaan, noin vuonna 1742 Dublinissa. Nykyään hänen kokoelmiaan säilytetään mm. Irlannin kansalliskirjastossa. Vielä viime aikoina O'Carolanin kappaleita ovat esittäneet esimerkiksi The Dubliners, Planxty ja The Chieftains.
Japanese Boy
Japanese Boy on skotlantilaisen laulajan Anekan kappale vuodelta 1981. Kappale julkaistiin singlenä samana vuonna. Kappaleesta tuli suuri hitti Euroopassa ja single saavutti listaykkösiä yhdeksässä eri maassa. Singleä on myyty maailmanlaajuisesti yli viisi miljoonaa kappaletta.
Kappale ei osoittanut menestystä Japanissa. Aneka on kertonut, että syynä oli se, että kappale kuulosti ”liian kiinalaiselta”.
Suomessa kappaleesta on julkaistu käännöskappaleita, joista esimerkkinä Armi Aavikon vuonna 1981 julkaistu ”Iltaloma”.
Nearsaaret
Nearsaaret on pienin ja läntisin Aleuttien saariketjuun kuuluvista saariryhmistä Lounais-Alaskassa.
Ryhmän suurimmat saaret ovat Attu ja Agattu. Niiden välissä olevien muutamien karien lisäksi ryhmään kuuluvat niiden itäpuolella sijaitsevat Semichisaaret, jonka suurimmat saaret ovat Alaid, Nizki ja Shemya. Noin 35 kilometriä itäkaakkoon Shemyasta on ryhmä pieniä kareja, jotka tunnetaan nimellä Ingenstrem Rocks. Saarten kokonaispinta-ala on 1 144 km² ja saarilla asuu 47 ihmistä (2000). Ainoat asutetut saaret ovat Shemya ja Attu.
Venäläiset tutkimusmatkailijat antoivat 1700-luvulla saarilryhmälle nimen Bližnije ostrova (Ближние острова), "Lähisaaret", koska ne ovat lähimpänä Venäjän mannerta sijaitseva osa Aleutteja. Englantilainen nimi Near Islands on käännös tästä nimestä.
Anastacia
thumb|Anastacia konsertissa vuonna 2005 Anastacia Lyn Newkirk (s. 17. syyskuuta 1968 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen poplaulaja ja lauluntekijä, jonka albumeja on myyty yli 20 miljoonaa kappaletta. Anastacia on sopraano; hänen äänialansa kattaa kolme ja puoli oktaavia, C3:sta G6:een. Hän on suosittu erityisesti Euroopassa, muttei ole vielä onnistunut tekemään läpimurtoa Amerikassa.
Nuoruus
Anastacia syntyi musikaaliseen perheeseen. Hänen isänsä Robert Newkirk oli laulaja ja äiti Diane Hurley toimi musikaalinäyttelijänä Broadwaylla. Anastacialla on kaksi sisarusta, sisko Swanna, ja autistinen veli Brian. Vanhemmat erosivat hänen ollessa pieni eikä hän ole sen koommin tavannut isäänsä. Teini-iässä Anastacia muutti äitinsä ja sisarustensa kanssa New Yorkiin.
Anastacia kiinnostui nuorena tanssimisesta. Ensimmäistä kertaa hän sai julkisuutta vuonna 1992 BET-televisioyhtiön ohjelmassa Comic View, jossa lauloi Oleta Adamsin kappaleen "Get Here". 1990-luvun alussa Anastacia esiintyi myös säännöllisesti Music Televisionin Club-ohjelmassa ja taustatanssijana hip hop -trio Salt-N-Pepan musiikkivideoilla.
Borja Oubiña
Oubiña edusti juniorina Moledoa ja Gran Peñaa ennen siirtymistään Celtaan 12 vuoden iässä. Celtan edustusjoukkueessa ja Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän debytoi 29. lokakuuta 2003 Valenciaa vastaan. Kauden 2004–2005 Celta pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa, ja Oubiña vakiinnutti asemansa joukkueessa, ollen avauskokoonpanossa 28 ottelussa. Kaudeksi 2005–2006 Celta nousi pääsarjaan, mutta kahden vuoden päästä se putosi jälleen Segundaan, ja Oubiña lainattiin Englannin valioliigan Birmingham Cityyn. Hänen kautensa Birminghamissa päättyi kuitenkin jo toisessa ottelussaan saamaansa polven ristisidevammaan. Lainasopimus purettiin helmikuussa 2008 ja Oubiña palasi Celtaan.
Anastacia
Uran alkuvaiheet
Vuonna 1999 Anastacia herätti levy-yhtiöiden kiinnostuksen sijoittumalla MTV:n The Cut -kykyjenetsintäkilpailussa toiseksi. Hän teki levytyssopimuksen Daylight Records-yhtiön kanssa ja julkaisi esikoisalbuminsa Not That Kind vuonna 2000 saavuttaen valtavan menestyksen. Albumi nousi top 10 -listalle kahdeksassa Euroopan, Aasian ja Oseanian maassa. Albumi sai Australiassa triplaplatinaa ja suurimmaksi hitiksi nousi maassa kappale "I'm Outta Love'". Anastacian toiseksi albumiksi kehittyi 2001 julkaistu Freak of Nature, jonka hän omisti TLC:stä tutulle TV-juontaja Lisa "Left Eye" Lopesille, joka auttoi häntä uran alkuvuosina. Levy sai paljon suosiota, vaikkei yltänytkään debyyttilevyn myyntilukuihin. Kappale "One Day in Your Life" menestyi hyvin Billboardin Club & Rhythmic Chart -listalla. Anastacia valittiin esittämään kappale "Boom" vuoden 2002 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen avajaisissa.
Syöpä ja kasvava menestys
Tammikuussa 2003 Anastacia kertoi, että häneltä on löydetty rintasyöpä rintojen pienentämisleikkauksen yhteydessä. Jotkut ihmiset väittivät leikkauksen liittyneen rintaimplanttien poistoon, vaikka todellisuudessa leikkaus tehtiin Anastacialle ainoastaan ortopedisistä syistä. Syöpä saatiin nujerrettua ja laulaja palasi levytysstudioon jo syyskuussa 2003.
Seuraava albumi, Anastacia, ilmestyi 2004 saavuttaen valtavan menestyksen. Albumia myytiin esikoissinglen "Left Outside Alone" siivittämänä yli 14 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti, vaikka levyä ei julkaistu edes Amerikassa. Kappale vaihtoi Anastacian tyyliä rockimmaksi, kun aiemmin hän oli laulanut pikemminkin soulia. "Left Outside Alone" nousi useiden Euroopan listojen kärkisijoille. Seuraavat singlet, "Sick and Tired", "Welcome to My Truth" ja "Heavy on My Heart" menestyivät myös hyvin.
Menestyksensä jälkeen Anastacia vetäytyi tauolle, kunnes syksyllä 2005 julkaisi kokoelmansa Pieces of a Dream. Albumilta julkaistiin kolme hittisingleä; Evanescencen entisen kitaristin Ben Moodyn kanssa julkaistu duetto "Everything Burns", jonka musiikkivideon on ohjannut suomalainen Antti J. Jokinen, "Pieces of a Dream" ja Eros Ramazzottin kanssa duetoitu "I Belong to You".
Yksityiselämä
Anastacia on tehnyt paljon hyväntekeväisyystyötä. Hän on tukenut muun muassa AIDSin vastaista Life Ball 2006 -tapahtumaa sekä Make a Difference-, Challenge for the Children- ja Breast Cancer Research Fund- järjestöjä.
Anastacia kihlautui henkivartijansa, brittiläisen Wayne Newtonin, kanssa vuonna 2006, ja meni hänen kanssaan naimisiin huhtikuussa 2007. Pari kuitenkin erosi syksyllä 2010.
Anastacialla on diagnosoitu Crohnin tauti.
Albumilta Heavy Rotation
Albumilta Ressurrection
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2017 – miesten kaksinpeli
Stanislas Wawrinka oli puolustava mestari, mutta ei osallistunut turnaukseen tänä vuonna.
Samuel Fuller
thumb|220px|Samuel Fuller (1987) Samuel Michael Fuller (12. elokuuta 1912 Worcester, Massachusetts − 30. lokakuuta 1997 Hollywood, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Fuller syntyi Worcesterissa, Massachusettsissa Yhdysvalloissa. Hänen vanhempansa olivat Euroopasta muuttaneita juutalaisia, jotka Amerikkaan tullessaan ottivat käyttöön Fuller-sukunimen. Samuel Fuller aloitti uransa lehtialalla. 17-vuotiaana hän toimi rikostoimittajana New York Evening Graphic -lehdessä. 1930-luvun puolivälistä alkaen hän kirjoitti pulp-romaaneja ja elokuvakäsikirjoituksia. Toisen maailmansodan alkaessa Fuller liittyi armeijaan, jonka kokemuksia hän käytti hyödykseen elokuvien tekemisessä.
Fullerin elokuvat kuvaavat usein petoksia ja vääryyttä. Hänen kuvaamansa maailma on julma ja moraaliton, ja hän tuo esille kulttuurieroja amerikkalaisen yhteiskunnan ytimessä.
Samuel Fuller oli vieraana ensimmäisillä Sodankylän elokuvajuhlilla vuonna 1986. Myöhemmin erästä katua Sodankylän keskustassa on alettu nimittämään Samuel Fullerin kaduksi. Hän myös näytteli Mika Kaurismäen elokuvissa Helsinki Napoli All Night Long ja Tigrero – elokuva joka ei valmistunut sekä Aki Kaurismäen elokuvassa Boheemielämää.
Los Angelesin elokuvakriittikkojen liitto antoi Fullerille elämäntyöpalkinnon vuonna 1986.
Jouko Heikkinen
Heikkinen edusti uransa aikana muun muassa kasvattajaseuraansa Äänekosken Huimaa, Uudenkaupungin Urheilijoita ja Hongikon Nuorisoseuran Urheilijoita, joiden paidassa hänet valittiin Vuoden koripalloilijaksi vuonna 1983. SM-sarjassa Heikkinen teki uransa aikana 5607 pistettä.
Heikkinen pelasi Suomen koripallomaajoukkueessa 190 ottelua, joissa hän teki 1 739 pistettä. Hän pelasi 168 peräkkäisessä miesten maaottelussa. Heikkisen maajoukkue-ura päättyi vuonna 1988, ja hän pysyi lähes 28 vuotta eniten miesten A-maaotteluita pelanneena suomalaiskoripalloilijana: Tuukka Kotti ohitti Heikkisen kesällä 2016.
Tuomas Välimäki
Tuomas Välimäki (s. 1969 Pori) on suomalainen ekonomisti ja Suomen Pankinjohtokunnan jäsen. Johtokunnan jäsenenä Välimäki on toiminut 12. heinäkuuta 2018 lähtien. Välimäki on toiminut useassa eri tehtävässä Suomen Pankissa sekä EKP:ssa vuodesta 1995 lähtien. Viimeisimpänä tehtävänä ennen johtokunnassa työskentelyä hän toimi rahapolitiikka -ja tutkimusosaston päällikkönä. Suomen Pankin johtokunnassa Välimäki vastaa rahoitusvarallisuuden sijoittamisesta, rahapolitiikan toimeenpanosta ja markkinaoperaatioista sekä akateemisesta ja siirtymätalouksien tutkimuksesta. Lisäksi hänen vastuualueelleen kuuluvat rahahuolto ja maksuliike sekä digitalisaatio- ja IT-asiat.
Sixpence None the Richer
Sixpence None the Richer on yhdysvaltalainen pop-/rockyhtye, jonka aktiivivuodet sijoittuivat 1990-luvun alusta vuoteen 2004, kunnes yhtye aktivoitui uudestaan 2008. Jäseniä ovat olleet laulaja ja ainoa naisjäsen Leigh Bingham Nash sekä Matt Slocum, Sean Kelly, Justin Carry, Jerry Dale McFadden, Dale Baker ja Rob Mitchell.
Yhtyeen debyyttialbumi The Fatherless & the Widow julkaistiin vuonna 1994 ja toinen, This Beautiful Mess, vuonna 1995. Yhtyeen kolmas albumi, Sixpence None the Richer, julkaistiin vuonna 1997. Siltä julkaistu single, ”Kiss me”, nousi maailmanlaajuiseksi hitiksi ja myi kultaa. Kappaleen voi kuulla elokuvissa Sinussa on se jokin ja Not Another Teen Movie. Monet ovat tehneet kappaleesta coverversion, muun muassa Avril Lavigne. Sixpence None the Richerin toiseksi suureksi hitiksi nousi ”There She Goes”, joka on cover The La'sin kappaleesta. Vuonna 2002 julkaistiin Sixpence None the Richerin neljäs pitkäsoitto, Divine Discontent. Yhtyeen kokoelmalevy The Best Of Sixpence None The Richer julkaistiin vuonna 2004.
Vuonna 2008 Sixpence None The Richer aktivoitui taas, kun Leigh ja Matt palasivat takaisin yhteen. He julkaisivat jo samana vuonna joululevyn The Dawn Of Grace. Strange Conversationiksi alun perin nimetyn seuraavan albumin oli tarkoitus ilmestyä vuonna 2010, mutta ongelmat levy-yhtiön kanssa viivyttivät julkaisua. Albumi ilmestyi lopulta kesällä 2012 nimellä Lost in Transition.
Long May You Run
Long May You Run on The Stills-Young Bandin studioalbumi vuodelta 1976.
The Poison
The Poison on Bullet for My Valentinen varsinainen esikoisalbumi, joka julkaistiin 3. lokakuuta 2005 Isossa-Britanniassa ja 14. helmikuuta 2006 Yhdysvalloissa.
Kappaleet ”Cries in Vain” ja ”4 Words (To Choke Upon)” julkaistiin aiemmin Hand of Blood -EP-levyllä. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa 500 000 kappaletta ja Isossa-Britanniassa yli 60 000 kappaletta, ja maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta. Levy on yksi myydyimpiä metalcore-genressä.
Mark Webber (näyttelijä)
Mark Webber (s. 19. heinäkuuta 1980) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Minneapolisissa. Kymmenvuotiaasta hän asui Philadelphiassa, jossa eli suomalaissukuisen yksinhuoltajaäitinsä Cheri Honkalan kanssa asunnottomana.
Kurjista kasvuolosuhteista huolimatta Webber pääsi opiskelemaan Philadelphia’s High School for the Creative and Performing Artsiin ja teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1998.
Webber on esiintynyt kymmenissä elokuvissa ja voittanut muun muassa Philadelphian elokuvajuhlien Rising Star -palkinnon.
FS Détroyat (F784)
Valmistus
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1974. Se laskettiin vesille 31. tammikuuta 1976 ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1977.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1997.
João Coutinho -luokka
Joõa Coutinho -luokka on Portugalin laivaston kuuden 1970-luvun alussa valmistetun aluksen muodostama korvettiluokka, jotka sijoitettiin alun perin Portugalin Afrikan siirtomaihin.
Alukset suunnitteli Rogério de Oliveira. Siirtomaasotien vuoksi ne piti saada nopeasti palvelukseen ja alukset tilattiin ulkomailta. Kuudesta tilatusta aluksesta kolme tilattiin Saksasta Blohm + Vossilta ja loput Espanjasta Empresa Nacional Bazánilta. Kaikki tilatut alukset laskettiin vesille 1970-1971.
Vuodesta 1970 alkaen aina siirtomaasotien loppuun vuonna 1975 alukset valvoivat Angolan, Mozambikin, Guinean ja Kap Verden rannikoita sekä tukivat maajoukkoja. Siirtomaiden itsenäistyttyä alukset siirrettiin Portugaliin ja ne aloittivat vesialueiden valvonnan.
Alustyyppi on ollut suunnittelun perustana useille muille aluksille kuten Portugalin Baptista de Andrade -luokalle, Espanjan, Marokon ja Egyptin käytössä oleville Descubierta-luokan korveteille, Argentiinan Espora-luokalle sekä Ranskan, Argentiinan ja Turkin käytössä olevalle D'Estienne d'Orves -luokan korveteille.
Porsche Carrera Cup
pienoiskuva|Porsche Carrera Cupin kilpailu Donington Parkissa vuonna 2008. Porsche Carrera Cup on joukko useissa maissa ajettavia yhden merkin autourheilusarjoja. Sarjoissa on aluksi ajettu Porsche 911 Carrera Cup -autoilla ja myöhemmin Porsche 911 GT3 Cup -autoilla.
Sarjoissa on kolme eri tasoa, joista ylin on Porsche Supercup. Supercup-kilpailuja ajetaan usein Formula 1 -kilpailujen ohella, mutta ei kaikissa tapahtumissa. Toisena tasona ovat kansalliset sarjat Australiassa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Japanissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sekä kansainväliset sarjat useissa Aasian maissa ja Pohjoismaissa. Kolmas taso ovat pienemmät sarjat, joita kutsutaan nimillä Porsche GT3 Cup Challenge, Porsche GT3 Cup Trophy tai Porsche Sprint Challenge.
Historia
Sarja on perustettu Porsche 944 Turbo Cupin jälkeen.
Kansainvälisellä tasolla on ajettu myös Porsche Carrera World Cup -sarja vuonna 2011.
Pistejärjestelmä
Skandinavian sarjassa pisteitä annetaan 15 kuljettajalle, yksi lisäpiste paalupaikalle ajaneelle sekä yksi lisäpiste nopeimman kierroksen ajaneelle.
Vierailevat kuljettajat eivät saa kuljettajan eikä tallien pisteitä eikä palkintorahoja.
Valerian and the City of a Thousand Planets
Valerian and the City of a Thousand Planets on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut tieteiselokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Luc Besson. Se perustuu ranskalaiseen scifi-sarjakuvaan Valerian ja Laureline.
Elokuva on kaikkien aikojen kallein eurooppalainen elokuva, sen budjetti oli 197 miljoonaa euroa.
Roolit
Lähde:
Luettelo Euroopan unionin vapaakauppasopimuksista
Euroopan unioni on tehnyt vapaakauppasopimuksia ja muita kauppasopimuksia useiden maiden kanssa maailmanlaajuisesti ja neuvotellut useiden muiden maiden kanssa.
Toimivalta
Euroopan unionin tuomioistuin on todennut, että sijoittajan ja valtion välimiesmenettelysäännökset (mukaan lukien eräisiin vapaakauppasopimuksiin suunnitellut erityistuomioistuimet) kuuluvat Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan ja tästä syystä sekä EU:n että jokaisen 28 jäsenvaltion olisi ratifioitava ne.
Lavia
Lavia on Suomen entinen kunta Satakunnan maakunnassa. Alun alkaen Lavia oli osa Sastamalan kirkonpitäjää ja vuodesta 1639 lähtien osa Mouhijärven (Ylä-Sastamalan) seurakuntaa. Lavia muodostettiin Mouhijärven kappeliseurakunnaksi vuonna 1823, ja siitä tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1870. Valtioneuvosto päätti 12. kesäkuuta 2014 lakkauttaa Lavian kunnan ja liittää sen Porin kaupunkiin vuoden 2015 alussa.
Laviassa asui sen lakkauttamishetkellä 0 ihmistä. Sen pinta-ala oli 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys oli 0 asukasta/km². Lavian naapurikunnat ennen kunnan lakkauttamista olivat Kankaanpää, Kokemäki, Pori, Pomarkku, Sastamala ja Ulvila. Aikaisempia naapurikuntia olivat Kokemäkeen vuonna 1969 liitetty Kauvatsa, Ulvilaan vuonna 2005 liitetty Kullaa, Vammalaan vuonna 2007 liitetty Suodenniemi, Poriin vuonna 2010 liitetty Noormarkku ja Sastamalaan vuonna 2013 liitetty Kiikoinen. Vuonna 1955 vahvistetun Lavian vaakunan oli suunnitellut Ahti Hammar.
Lavian kirkonkylä on taajama, jossa asuu 883 asukasta (31.12.2011). Porin kaupunginosajaossa Lavian asemakaavoitetusta alueesta on muodostettu kaksi kaupunginosaa, jotka ovat Susikoski (91. kaupunginosa) ja Salaplakkari (92. kaupunginosa).
Historia
Kunnassa on useita kivikautisia asuinpaikkoja. Asutus oli aikoinaan keskittynyt varsinkin Karhijärven kalaisille rannoille. Pronssikauden jäänteinä kunnassa on muutama säilynyt hiidenkiuas, joihin entisajan ihmiset hautasivat vainajansa. Keskiajalla Lavian länsiosat olivat Tyrvään ja Karkun kylien erämaa-alueita. Pysyvä asutus saapui Laviaan idästä, Mouhijärven ja Suodenniemen suunnasta.
Lavian nimi esiintyy ensimmäisen kerran 1300-luvun lopulla mouhijärveläisten ja noormarkkulaisten välisen, eräitä kalavesiä ja niittyjä koskeneen riidan käräjäpöytäkirjoissa. Vuoden 1540 maakirjan mukaan Lavian alueella oli kahdeksan taloa. Vuonna 1639 Laviassa oli 12 ja vuonna 1745 17 veroa maksavaa taloa. 1830-luvulta lähtien Laviassa sahattiin ja sieltä kuljetettiin suuret määrät lankkuja Poriin, ja Lavia oli myös kauempaa sisämaasta tulleiden lankkujen ajajien etappipaikka. Tätä aikakautta kesti 1900-luvun taitteeseen saakka. Susikoskeen rakennettiin Lavian ensimmäinen vesisaha vuonna 1845. Kotiteollisuutena Laviassa on valmistettu kahvipannuja ja anturanahkaa.
Lavian väkiluku kasvoi 1800-luvun jälkipuoliskolla hyvin nopeasti. 1900-luvun alkupuolella Lavia oli koko maankin mittapuun mukaan suurimpia torpparialueita. Vuonna 1901 Laviassa oli maanomistajia 109, mutta vuokraajia peräti 687 ruokakuntaa. Kun koko Suomessa oli tuolloin yhtä vuokranantajaa kohti 2,38 torppaa ja mäkitupaa, Laviassa vastaava luku oli 6,4.
Tunnettu pappi ja hengellinen kirjailija Emil Teodor Gestrin toimi Lavian kirkkoherrana 1800-luvun loppupuolella.
Lavian Yhteiskoulu (nykyisin Lavian yläaste ja lukio) perustettiin vuonna 1917. Kunnan vanhin rahalaitos oli vuonna 1905 perustettu säästöpankki. Kansallis-Osake-Pankin konttori avattiin Lavian kirkonkylässä vuonna 1919. Eri puolilla kuntaa 1920-luvulla perustetut viisi osuuskassaa yhdistyivät Lavian Osuuskassaksi (nyk. Lavian Osuuspankki) vuonna 1938, jolloin aloitti toimintansa myös Lavian Osuusmeijeri Riihon kylässä.
Lavian pohjoisosassa Kankaanpään rajalla käytiin Suomen sisällissodan Sampakosken taistelu helmikuussa 1918. Paikalla on vuonna 1998 pystytetty muistomerkki. Jatkosodan päätyttyä vuonna 1944 Laviaan asutettiin siirtoväkeä Viipurin läänin Pyhäjärveltä.
Lavian alkutuotantovaltaisen elinkeinorakenteen, pientilavaltaisuuden ja heikon työpaikkaomavaraisuuden vuoksi kunnan asukasluku on koko sotien jälkeisen ajan laskenut voimakkaasti. Vuonna 1945 asukasluku oli lähes 6 000, mutta vuonna 1970 enää 3 715. Kunnasta muuttajat ovat olleet etupäässä nuoria ja muuttoliike on suuntautunut aikaisemmin pääasiassa Poriin, myöhemmin yhä voimakkaammin Tampereelle ja pääkaupunkiseudulle. Toisaalta Lavian elämää vilkastuttavat vuosittain lukuisat kesäasukkaat. 1960-luvulta lähtien Lavia järjesti koulutus-, sosiaali- ja terveyspalvelut kuntayhtymänä yhdessä myöhemmin lakkautettujen Kiikoisten ja Suodenniemen kanssa.
Kuntaliitos
Huonon taloustilanteen vuoksi Lavian kunnassa jouduttiin aloittamaan vuonna 2013 erityisselvitys kuntaliitoksesta. Valtiovarainministeriön selvitysmies kannatti kunnan liittymistä Poriin, mutta huhtikuussa 2014 Lavian kunnanvaltuusto äänesti sen sijaan Kankaanpäähän liittymisen puolesta. Kankaanpään valtuustossa kuitenkin äänestettiin Lavian liittymistä vastaan, eikä myöskään Pori halunnut Laviaa. Tämä asetti kunnat pakkoliitosuhan alle ja hallitus päätti liittää Lavian Poriin, vaikka Kankaanpää sijaitsee lähempänä. Kuntaliitosta seuraavina vuosina 2015−2016 Porin kaupunginvaltuustossa toimi kuusi edustajaa Laviasta.
Liikenne
pienoiskuva|[[Kantatie 44 Lavialla.]] Lavian halki kulkee kantatie 44, josta erkanevat kunnan alueella seututiet Kullaalle, Noormarkkuun, Pomarkkuun ja Sastamalan Suodenniemen kylän kautta Tampereen suuntaan. Valtatie 11 Porista Tampereelle kulki ennen Lavian kirkonkylän kautta, mutta uudelleen rakennettuna se on jäänyt muutaman kilometrin päähän kunnan etelärajasta. Lähin rautatieasema on Karkun rautatieasema Tampere–Pori-radalla. 1980-luvun alkuvuosiin saakka lähin rautatieasema sijaitsi Pori–Haapamäki-radalla Kankaanpäässä. Lähimmät lentokentät ovat Porin lentoasema ja Tampere-Pirkkalan lentoasema.
Lavian kirkonkylä oli 1960-luvulle saakka vilkas linja-autoliikenteen solmukohta, mikä johtui siitä, että kunta sijaitsi melko kaukana rautateistä, ja kunnassa toimi myös muutama pienehkö linja-autoyritys. Porilaisella liikennöitsijällä V. Keto-Seppälällä oli kirkonkylässä toimipiste, jonka yhteydessä toimi 1980-luvulle saakka myös autokoritehdas Lavian Autokori Oy. Naapurikunnasta Suodenniemeltä kotoisin ollut Elli Saarikko, joka oli tiettävästi Suomen ensimmäinen nainen itsenäisenä linja-autoliikennöitsijänä, aloitti linjan Laviasta Tampereelle vuonna 1934; tätä ennen hän oli toiminut taksiautoilijana jo vuodesta 1926. Elli Saarikko muutti Laviasta Tampereelle vuonna 1958 ja myi yrityksensä Länsilinjat Oy:lle vuonna 1972.
Nykyisin Lavian paikallisliikennettä liikennöi Porin Linjat kahdella bussilinjalla arkipäivisin. Linjalla 68 ajetaan joka perjantai yksi asiointivuoro ja linjalla 69 yksi vuoro aina maanantaista perjantaihin.
Luonto ja nähtävyydet
Lavia sijaitsee murrosvajoamalaaksossa, jota reunustavat jyrkät, osin kallioiset rinteet. Kirkonkylä on sijoittunut sen pohjalle kolmen järven väliin. Laviasta löydetty kivilaji on nimetty kunnan mukaan lavialiitiksi ja sitä esiintyy etenkin Karhijärven etelä- ja kaakkoispuolella. Riihonlahdella sijaitsee lintualue, jossa pesii muun muassa harvinainen ruskosuohaukka. Viljelysmaat sijoittuvat pääosin Karhijärven ympärille sen välittömään läheisyyteen, kun taas kunnan etelä-, itä- ja luoteisrajojen tuntumassa on laajoja metsäalueita. Lavian korkein maastonkohta on 124 metrin korkeuteen merenpinnasta ulottuva Huuhkajanvuori kunnan itärajan tuntumassa.
Lavian puurakenteinen kirkko on vuodelta 1823 (C. Bassi). Muita nähtävyyksiä ovat Susikosken ja Sampakosken vanhat kivisillat sekä Velhonvuoren vesiputous, johon talvisin muodostuu kallion päälle komea jääputous. Putous sijaitsee aivan Suodenniemelle vievän maantien vieressä jyrkän mäen juurella. Laviassa sanotaan olevan 52 järveä, joskin osa näistä lienee jo umpeen kasvaneita lampia. Jääkauden jäljiltä löytyy siirtolohkareita, joista suurin on Kellarikivi. Lavian raitilla on vehreä ilme, sitä reunustavat puut ja pensasaidat. Kirkonkylässä on myös jäljellä useita vanhoja kiviaitoja, jotka ovat olleet kylälle leimallisia. Lavian tori uudistettiin Euroopan unionin rahoittamana kehityshankkeena vuonna 2005.
Ruokakulttuuri
Lavian pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla klimppisoppa ja verimakkara.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Kylät
Kallialan kylän nimen katsotaan olevan yhteydessä samannimiseen kylään Tyrväällä, nykyisessä Sastamalassa sekä Haunia- ja Huida-nimien samannimisiin maatiloihin Tyrväällä ja Karkussa.
Hedströmmen
pienoiskuva|Mälarenin länsiosien ja Hjälmarenin vesistöjä. Hedströmmen on Ruotsissa Västmanlandin läänissä Kungsörin ja Köpingin kunnissa virtaava 97 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Hedströmmenin valuma-alueessa sen 126 kilometriä pitkään pääuomaan.
Corbigny
Corbigny on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Anguisonjoen varrella, noin 28 kilometriä Clamecyn kaupungista kaakkoon.
Hedströmmen
Hedströmmen kuuluu Norrströmin vesistöön (vesistöaluetunnus 61), jonka valuma-alueen pinta-ala on 22 650 neliökilometriä (km²) ja jonka vesistöreitin pääuoman alaosaan kuuluvat esimerkiksi laskujoki Norrström, järvi Mälaren, Eskilstunaån ja järvi Hjälmaren. Hedströmmen on vesistöreittinsä sivujoki, jonka valuma-alueen pinta-ala on 1 048 km² eli 4,6 % koko vesistöalueensa pinta-alasta. Se laskee Mälarenin Barkarövikeniin Galtenissa Köpingin kunnassa.
Corbigny
Kunta on kasvanut Pyhän Benedictuksen luostarisäännön mukaisen vuonna 720 perustetun Flavignyn luostarin ympärille. Luostari tuhoutui Ranskan uskonsodissa 1500-luvulla. Nykyinen Saint-Léonard de Corbignyn luostari on vuodelta 1754. Vuodesta 1789 lähtien, Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen, se on toiminut muun muassa normaalikouluna.
Hedströmmen
Vesivoimalaitoksia
Hedströmmenin pääuomassa on 10 vesivoimalaitosta: Kallstena, Östuna, Ekeby, Lyftinge, Kolsva, Nygårdsforsen, Holmen, Norrhammar, Östanfors ja Skinnskatteberg. Voimaloiden yhteisteho on 7,5 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 32,1 gigawattituntia. Vesistön Gunnilboånin sivu-uomassa on vielä 3 voimalaa lisää: Gisslarbo, Färna ja Kedjebohammar. Näiden yhteisteho on 1,5 megawattia ja vuosituotanto on noin 6,1 gigawattituntia.
Corbigny
Kunnan keskustassa oleva Saint-Seinen kirkko on rakennettu vuonna 1134 valmistuneen kirkon raunioille. Uusi goottilaistyylinen kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1537.