cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kotakari (Haukipudas)
Matalan saaren korkein kohta on noin viisi metriä merenpinnan yläpuolella. Saarelle tunnusomaisia ovat myös laajat laskuveden paljastamat ranta-alueet. Rantaniityistä johtuen alueella tavataan paljon sukeltajasorsia ja muutamia uhanalaisia lintulajeja mm. merikotka, ruskosuohaukka ja pohjantikka.
Saaressa on yksityiskäytössä oleva kota sekä parisenkymmentä pientä mökkiä, mutta ei lainkaan pysyvää asutusta. Saaren itärannalla Pultavanletossa on venevalkama.
Maannousun myötä Pultavanleton, Pikku Eeranleton ja Aapanleton pikkusaaret ovat kasvaneet kiinni Kotakariin. Kotakarista on laskuveden aikaan maayhteys myös eteläpuolella sijaitsevaan Eeranlettoon ja pohjoispuolella sijaitsevaan Hietakariin.
Sissel Kyrkjebø
Sissel Kyrkjebø (tunnettu myös nimellä Sissel, s. 24. kesäkuuta 1969 Bergen, Norja) on norjalainen laulaja. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi esiinnyttyään vuoden 1986 Eurovision laulukilpailun väliaikanumerossa. Parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan Olympiahymnin laulamisesta vuoden 1994 talviolympialaisissa Norjan Lillehammerissa, duetoistaan Plácido Domingon, Charles Aznavourin, José Carrerasin, Neil Sedakan, Warren G:n, Josh Grobanin ja The Chieftainsin kanssa sekä osallisuudesta Titanic-elokuvan ääniraitaan. Hän myös dubbasi Pienen merenneidon Arielin puhe- ja lauluäänen norjaksi ja ruotsiksi, minkä lisäksi hän toimi tanskankielisessä versiossa Arielin lauluäänenä.
Lauri Keränen (valtiopäivämies)
Lauri Keränen (26. toukokuuta 1833 Ristijärvi – 16. joulukuuta 1917 Ristijärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Keräsen vanhemmat olivat Lauri Paavonpoika Keränen ja Valpuri Kemppainen ja puoliso Reetriika Laurintytär Juntunen. Keränen eli "Tuliniemen ukko" oli maanviljelijä, kunnallismies ja talonpoikaissäädyssä Kajaanin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878 ja 1891. Keskimmäisillä valtiopäivillä hän oli valitsijamies ja rautatievaliokunnan jäsen, viimeksi mainituilla säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. Keränen osallistui valtiopäivillä useisiin säätynsä tekemiin anomuksiin.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (vuoden 1990 elokuva)
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat on ensimmäinen Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -elokuva. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 30. maaliskuuta 1990. Suomessa elokuva julkaistiin 6. joulukuuta 1990.
Elokuva palkittiin parhaasta elokuvamusiikista BMI Film Music -palkinnolla vuonna 1991.
Elokuvan juoni perustuu enimmäkseen alkuperäisiin Kevin Eastmanin ja Peter Lairdin luomiin Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjakuviin ja lapsille suunnattuun Turtles – mutanttikilpikonnat -animaatiosarjaan.
Juoni
April O’Neil on nuori televisiotoimittaja Channel 3:n silminnäkijäuutisissa. Hän on tekemässä sarjamaista tarinaa New Yorkin viimeaikaisista ryöstöistä. Erään iltalähetyksen jälkeen April näkee varkaita ryöstämässä televisioyhtiön pakettiautoa. Yhtäkkiä katuvalot sammuvat ja pimeällä kadulla varjoisat hahmot taistelevat Aprilin apuna rikollisia vastaan. Poliisien tullessa he löytävät Aprilin ja rikolliset sidottuina.
Myöhemmin New Yorkin viemäristössä Aprilin pelastajiksi paljastuvat neljä Turtlesia, Leonardo, Raphael, Donatello ja Michelangelo, jotka ovat palanneet kotiinsa ilmoittamaan tehtävästään mestarilleen vanhalle mestari Tikulle. Pizza-aterian jälkeen Raphael lähtee keskuspuistoon, jossa hän joutuu tappeluun omankäden oikeudella rikollisia jahtaavan Casey Jonesin kanssa. Sillä välin rikokset jatkuvat vaikka April ehdottaa poliisipäällikkö Ross Sternsia siivoamaan kaupungin rikollisilta. April onnistuu kuitenkin ärsyttämään viimeaikaisista rikoksista vastuussa olevan Jalan, joka hyökkää hänen kimppuunsa metrossa. Raphael onnistuu kuitenkin pelastamaan Aprilin ninjojen kynsistä ja päättää viedä naisen viemäriin muiden Turtlesien luo. Paikalla Tikku ja Turtlesit kertovat heidän alkuperätarinansa pelästyneelle Aprilille.
Turtlesien saattaessa Aprilin takaisin kotiin Jalkaninjat kaappaavat Tikun. Turtlesien saapuessa kotiin viemäristöönsä he huomaavat Tikun kadonneen. Surun murtamana he palaavat takaisin Aprilin luokse. Sillä välin jalkakätyrit vievät Tikun päämajaan, isoon varastorakennukseen. Alueella Silppuri kasvattaa omaa imperiumiaan ja harjoittaa teini-ikäisiä toimimaan hänen jalkaninjoinaan, jotka tekevät kaikki rikokset Silppurin puolesta. Yksi ninjoista on Aprilin pomon poika Danny Pennington, joka vihjaa Silppurille missä Turtlesit majailevat. Tämän myötä Silppuri komentaa ninjojaan hyökkäämään Aprilin asuntoon, jonka seurauksena April, Turtlesit ja Casey pakenevat paikalta.
Sankarit saapuvat Aprilin lapsuuden kotiin maalle, jossa Turtlesit yrittävät mielessään selvittää katkeraa tappiotaan Silppurin joukoille. Sittemmin telepaattisen kommunikoinnin avulla heidän mestarinsa Tikku kertoo Turtleseille todellisen ninjan olevan vahva mikäli hallitsee mielensä. Nelikko keskittyy harjoittamaan itseään takaisin kuntoon ja päättävät palata kaupunkiin. Paikalla Casey onnistuu pelastamaan Mestari Tikun Dannyn avustuksella, sillä välin kun Turtlesit kohtaavat vielä kerran jalkaninjat viemäristössä, kaduilla ja talojen katoilla. Taistelu huipentuu, kun vapaaksi päässyt Tikku onnistuu kukistamaan Silppurin.
Tuotanto
Elokuva kuvattiin suurimmaksi osaksi Pohjois-Carolinassa ja sen elokuvastudiolla, jossa New Yorkin kerrostalojen ulkokattojen kohdat luotiin. Tuotannonsuunnittelija Roy Forge ja taiteellinen ohjaaja Gary Wissner puolestaan kävivät kuvaamassa ulkokattoja ja muita kohteita New Yorkista elokuvaa varten. He kävivät myös tutkimassa Brooklynin hylättyä metroa. Elokuvan kuvaukset kestivät vuoden 1989 heinäkuusta syyskuuhun asti 13.5 miljoonan dollarin budjetilla.
Turtlesien asut tehtiin Jim Hensonin Creature Shop -pajassa Lontoossa. Hensonin mukaan hänen luomansa olennot olivat tuolloin hänen edistyineimpiä töitään. Turtlesit tehtiin ensin savesta, jonka jälkeen ne rakennettiin uudelleen lasikuidusta. Ne tuotettiin muoteiksi, joiden avulla luotiin vaahtoisesta kumilateksista tehdyt asut. Kaiken kaikkiaan paja teki asut 18 viikossa.
Lähteet
ティーンエイジ・ミュータント・ニンジャ・タートルズ
Fredi Bobic
Fredi Bobic (, s. 30. lokakuuta 1971 Maribor, Slovenia, Jugoslavia) on saksalainen jalkapalloilija, jonka sukujuuret ovat Sloveniassa ja Kroatiassa.
Bobic pelasi uransa aikana Saksassa, Englannissa ja Kroatiassa yhteensä 370 sarjaottelua ja teki niissä 150 maalia.
Katarsis
Katarsis eli katharsis (kreik. puhdistuminen) on äkkinäinen tunnetila tai kliimaksi, joka johtaa elämänhalun uudistumiseen, palautumiseen tai voimistumiseen.
Käsitettä on käytetty muun muassa teatterissa tragedian yhteydessä. Antiikin Kreikan runousoppien mukaan tragediassa esitetyn kärsimyksen herättämä pelko ja sääli puhdistavat lopulta näytelmän katsojan mielen. Katarsis-termiä käytetään myös uskonnollisesta puhdistautumisesta sekä jännityksen tai ahdistuksen laukeamisesta.
Katarsis liittyy myös mediaan ja mediaväkivallan tutkimukseen. Katharsismalli kuvaa mediaväkivallan vaikutuksia.
Katarsis liittyy myös freudilaiseen teoriaan ja psykoanalyyttiseen käytäntöön.
R. G. Armstrong
thumb|R. G. Armstrong (vasemmalla), [[Charles Drake ja Willis Bouchey elokuvan Luodissa ei ole nimeä (1959) trailerissa.]] Robert Golden Armstrong (7. huhtikuuta 1917 – 27. heinäkuuta 2012 ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi osillaan lännenelokuvissa ja varsinkin Sam Peckinpahin töissä.
Armstrong syntyi Birminghamissa, Alabamassa, ja saavutti alun perin mainetta näytelmä- ja televisiorooleillaan. Hänen elokuvadebyyttinsä tapahtui vasta vuonna 1954. Hän teki tunnettuja myöhempiä esiintymisiä muiden muassa elokuvissa Lain koura (1961), Viheltävät luodit (1962), Pat Garrett ja Billy the Kid (1973) ja Maissilapset (1984).
Armstrong opiskeli Pohjois-Carolinan yliopistossa, jossa hän sai maisterinarvon pääaineenaan englannin kieli. Hän oli 1970-luvulla naimisissa Susan Guthrien kanssa, ja toinen avioliitto Mary Armstrongin kanssa jatkui hänen kuolemaansa saakka.
Lallukan taiteilijakoti
Lallukan taiteilijakoti on kuva-, näyttämö- ja säveltaiteilijoille tarkoitettu asuin- ja ateljeerakennus Helsingin Etu-Töölössä Apollonkatu 13:ssa ja Eteläinen Hesperiankatu 14:ssä. Vuonna 1933 valmistuneen rakennuksen omistaja ja ylläpitäjä on Juho ja Maria Lallukan Taiteilijakoti-säätiö.
Tausta
Säätiön perustivat viipurilainen liikemies, kauppaneuvos Juho Lallukka ja hänen vaimonsa Maria Lallukka. Vuonna 1908 tekemässään keskinäisessä testamentissa Juho ja Maria Lallukka määräsivät, että kummankin puolison kuoltua on pääosalla kuolinpesän omaisuudesta perustettava säätiö, jonka tehtävänä on ylläpitää Helsinkiin perustettavaa taiteilijakotia. Testamentin mukaan säätiön tarkoitus oli turvata taiteilijoiden toimeentulo. Taiteilijatalon tuli olla turvapaikka, jossa taiteilijat olivat arkielämän murheista vapaita luomaan taidetta.
Alusta alkaen oli selvää, että taiteilijatalo oli ansioituneita taiteilijoita varten. Kirjailijat jätettiin taiteilijatalon ulkopuolelle, sillä Suomen Kirjailijaliitto aloitti 1910 oman talohankkeensa, jota myös Lallukoiden testamentissa rahallisesti tuettiin. Taiteilijakodin lähtökohtana oli asunnon tai työtilan määräaikaisuus, mutta toisen maailmansodan jälkeinen asuntopula teki siitä mahdottoman. Talossa on asunut runsas joukko suomalaisia eturivin taidemaalareita, kuvanveistäjiä, säveltäjiä, muusikoita, ohjaajia ja näyttelijöitä.
Taiteilijakodin arkkitehtuurista
pienoiskuva|Taiteilijakoti Lallukkaa vuonna 1935. Testamentti astui voimaan Maria Lallukan kuoltua 1923. Säätiö osti Helsingin kaupungilta rakentamattoman tontin Apollon kallioilta Etu-Töölöstä. Käytännössä tontti oli lahjoitus, sillä kaupunki ja säätiö sopivat, ettei kauppahintaa tarvitse maksaa niin kauan kuin tontilla toimii taiteilijakoti. Juho ja Maria Lallukan testamenttaamilla rahoilla perustetusta taiteilijakodista järjestettiin vuonna 1932 arkkitehtisuunnittelukilpailu, jonka voitti arkkitehti Gösta Juslén. Rakennus valmistui 1933. H-kirjaimen muotoinen rakennus yltää Apollonkadulta korttelin läpi Eteläiselle Hesperiankadulle. Katujen välinen korkeusero on 11 metriä, eli yli kolme asuinkerrosta. Funktionalistinen rakennus on edustava esimerkki 1930-luvun rakennustyylistä. Rakennuksen julkisivu suurine ateljee-ikkunoineen aukeaa Hesperian esplanadille päin. Lallukoiden testamentin muilla lahjoituksilla perustettiin muun muassa Viipurin kirjasto.
Elite
Rakennuksen historiaan liittyy läheisesti vieressä sijaitseva ravintola Elite, jossa talon taiteilijat ovat viettäneet iltaa kautta vuosikymmenien. Kuuluisin heistä oli ehkä Tauno Palo, jolla oli ravintolassa oma kantapöytä, ja hänen peruiltaan ruokalistaan kuuluu edelleen suosittu Tauno Palon sipulipihvi. Ravintolan pöydissä on kautta vuosikymmenien olleet valkoiset pöytäliinat ja seinillä on edustava 26 taulun taidekokoelma. Tauluista ainakin seuraavat teokset ovat Lallukan kuvataiteilijoiden maalaamia: V. Hervo, ”Stilleben” (1954); P. Lindfors, ”Lappi” (1940); T. Mäntynen, ”Miehiä” (1982), ”Joen rannalla” (1986), ”Kulmakapakka” (1986); M. Visanti, ”Väinämöinen ja Aino” (1955), ”Lemminkäinen saapuu saaren neitojen luo” (1955) ja ”Neitsyt Maria” (1954).
Itävallan Grand Prix 2021
Itävallan Grand Prix 2021 (virallisesti Formula 1 BWT Grosser Preis von Österreich 2021) oli Formula 1 -kauden yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 4. heinäkuuta Red Bull Ringin moottoriradalla Spielbergissä Itävallassa.
Vapaat harjoitukset
Ensimmäisten vapaiden harjoitusten aikana tallit saivat mahdollisuuden testata Pirellin valmistamia uusia takarenkaita ennen niiden virallista käyttöönottoa Britannian osakilpailussa. Harjoitusten aikana nähtiin ajovirheitä AlphaTaurin Yuki Tsunodan ja Aston Martinin Lance Strollin toimesta, kun Tsunoda ajoi soralle ja Stroll puolestaan menetti autonsa hallinnan kahdesti. Moni talli ajatti testikuljettajiaansa vapaiden harjoitusten aikana, kun Guanyu Zhou ajoi Alpinella, Callum Ilott Alfa Romeo Racingilla ja Roy Nissany Williamsilla. Red Bullin Max Verstappen oli ensimmäisten vapaiden harjoitusten nopein ennen Ferrarin Charles Leclerciä ja Carlos Sainzia.
Toisten vapaiden harjoitusten aikana radan olosuhteet muuttuivat kosteiksi ajoittaisten sadekuurojen myötä, minkä seurauksena kuljettajilla oli vaikeuksia parantaa aikakierroksiansa harjoitusten loppuvaiheessa. Alfa Romeo Racingin Kimi Räikkönen esteli Alpinen Fernando Alonsoa tämän nopealla aikakierroksellaan. McLarenin Lando Norris puolestaan teki ajovirheen kolmannessa mutkassa menettämällä autonsa hallinnan, mutta hänen autonsa säästyi vaurioilta ja hänen renkaansa vain menettivät parhaimman pitonsa. Mercedeksen Lewis Hamilton oli toisten vapaiden harjoitusten nopein ennen tallikaveriaan Valtteri Bottasta ja Verstappenia.
Kolmansien vapaiden harjoitusten ohessa FIA:n tuomaristo keskittyi sääntötarkennuksiin, koska perjantain vapaiden harjoitusten aikana havaittiin kuskien toimesta tapahtuneita yllättäviä vauhdin hidastamisia kierrosten aikana sekä varikolle tultaessa ja poistuttaessa, minkä seurauksena ne olivat aiheuttaneet vaaratilanteita muille nopeita aikakierroksiaan ajaneille kuljettajille. Harjoitusten aikana esiintyi muutamia lieviä ulosajoja kuljettajien ajovirheiden toimesta. Tsunoda sen sijaan oli lähellä osua ratavalliin menetettyään autonsa hallinnan kierroksensa loppuvaiheessa, mutta hän onnistui kääntämään autonsa takaisin radalle. Verstappen oli kolmansien vapaiden harjoitusten nopein, Bottas toinen ja Hamilton kolmas.
Aika-ajot
Aika-ajojen ensimmäisessä osiossa Norris ja Alonso ajoivat nopeimpia kierrosaikoja Verstappenia vastaan. Alonson tallikaverille Esteban Oconille aikakierrokset eivät riittäneet jatkoon, kun hän taisteli jatkopaikasta Räikköstä ja AlphaTaurin Pierre Gaslya vastaan, mikä päättyi Oconin ja Räikkösen karsiutumiseen.
Aika-ajojen toisessa osiossa kärkitallit päättivät ajaa kovemmalla rengasseoksella saadakseen paremman taktiikan kilpailua varten, mutta Ferrarin osalta kovempi rengasseos ei riittänyt kummankaan kuljettajan osalta jatkoon. Osion suuryllätyksen teki Williamsin George Russell, joka vaihtoi kovempaan rengasseokseen kesken osion ja vaihdosta huolimatta pääsi ensimmäistä kertaa kauden aikana jatkoon viimeiseen osioon. Alonso puolestaan ei ollut tyytyväinen karsiutumiseensa, koska Aston Martinin Sebastian Vettel esteli häntä viimeisen aikakierroksensa aikana. Vettel sai estelystä kolmen lähtöruudun rangaistuksen kilpailuun.
Kilpailu
Kilpailun lähdössä Ocon ja Alfa Romeo Racingin Antonio Giovinazzi kolaroivat keskenään, minkä seurauksena Ocon joutui keskeyttämään kilpailun ja turva-auto tuli radalle. Uusintalähdössä Pérez yritti ohitusta Norrisista, mutta ajautui radan ulkopuolelle, mistä Norris sai tuomaristolta viiden sekunnin aikarangaistuksen kilpailun aikana.
Hamiltonin osalta kilpailu vaikeutui, kun hän taisteli Norrisia vastaan, kunnes hänen jarrunsa ylikuumenivat ja hän menetti suorituskyvystään paljon vaurioituneen rungon vuoksi. Tsunoda puolestaan menetti mahdollisuutensa pistesijoituksille saatuaan kilpailun aikana kaksi aikarangaistusta varikkosuoran valkoisen merkkiviivan ylittämisestä. Pérez teki myöhemmin kilpailun aikana Norrisin kaltaisen virheen, kun hän ajatti Leclercin radan ulkopuolelle ja sai tilanteesta viiden sekunnin aikarangaistuksen.
Erkki Luhtala
Luhtala syntyi ja vietti lapsuutensa Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla. Hän voitti jo nuorena kansallisen teini-ikäisten kuvataidekilpailun. Hän sai henkilökohtaista opetusta taidemaalari Matti Taskiselta sekä opiskeli Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella, jossa samalla kurssilla oli mm. Reidar Särestöniemi. Hän opiskeli myös Helsingin kauppakorkeakoulussa ekonomiksi. Työuransa alkuvaiheet Luhtala työskenteli perheyrityksessä Kurikan Panttilassa. Vuodesta 1975 eteenpäin hän toimi täysipäiväisenä taidemaalarina, ja maalasi lähes elämänsä loppuun saakka ateljeessaan Kurikassa.
Itävallan Grand Prix 2021
Kilpailu
Kilpailun loppuvaiheessa Mercedes pakotti Bottaksen hyökkäämään Hamiltonin ohi, jotta hän saisi eroa Norrisiin, mutta myös Norris ohitti Hamiltonin kierrosta myöhemmin Alonso puolestaan aloitti viimeisten kierrosten aikana hyökkäyksensä pistesijoille, mikä lopulta onnistui hänen ohittaessaan kymmenentenä ajaneen Russellin. Kilpailun jälkeen Alonso myönsi olleensa surullinen Russellin tilanteesta, koska Russell yritti ajaa kauden ensimmäiset pisteensä tallille, mutta hän ymmärsi tällaisten tilanteiden kuuluvan kilpailuun.
Erkki Luhtala
Toistuvia teemoja Luhtalalla ovat merelliset maisemat, satamat puuveneineen sekä Lapin tunturit ja kosket. Hänen taiteensa on sekoitus kolorismia ja ekspressiivistä pointillismia. Luhtala hyödynsi töissään impastoa jättämällä palettiveitsen jäljen näkyville. Useiden öljyvärikerrosten ansiosta Luhtalan töiden painoarvo sekä näkyy että tuntuu.
Itävallan Grand Prix 2021
Kilpailu
Viimeisen kierroksen aikana tapahtui viimeinen merkittävä kilpailutilanne, kun Räikkönen ja Vettel kolaroivat keskenään, minkä seurauksena molemmat ajautuivat soralle ja menettivät monta sijoitusta (Räikkönen sai tilanteesta myös aikarangaistuksen). Vettelin ja Räikkösen kolaritilanteen vuoksi Gaslyn viimeinen mahdollisuus ohittaa Leclerc epäonnistui. Verstappen ajoi kilpailun voittoon ennen Bottasta ja Norrisia.
Luettelo televisiosarjan House jaksoista
Tämä sivu sisältää luettelon House-televisiosarjan jaksoista.
Toinen tuotantokausi
thumb|200px|right|Housen 2. tuotantokauden DVD-paketin etukansi
Viides tuotantokausi
thumb|200px|right|Housen 5. tuotantokauden DVD-paketin etukansi
Viitteet
Dr. House - Medical Division
György Moldova
György Moldova (12. maaliskuuta 1934 Budapest, Unkari – 4. kesäkuuta 2022 ) oli unkarilainen kirjailija. Hän yhdisteli tarinoissaan totta ja absurdia. Romaanissa Musta enkeli (1964) hän käsitteli Unkarin vuoden 1956 kansannousua. Historiallisessa romaanissa Neljäkymmentä uskollista (1973) aiheena ovat 1600-luvun tapahtumat.
Moldovan tunnetuimpia teoksia olivat hänen journalistiset romaanit ja sosiografiset teokset. Niitä varten hän keräsi tarkasti materiaalia ja saattoi toisinaan tutkia kuukausia tiettyä aluetta. Moldova on saanut myös kritiikkiä, erityisesti János Kádárin elämäkerrastaan. Moldova tunnettiin vasemmistosympatioistaan, ja hän kutsui Kádária muun muassa ”proletariaatin pyhimykseksi” ja jätti tämän politiikan ikävämmät puolet huomiotta.
Maastohiihdon maailmancup 2009–2010
Maastohiihdon maailmancup 2009–2010 oli historian 29. virallinen maailmancup-kausi. Se alkoi 21. marraskuuta 2009 Norjan Beitostølenissa ja päättyi 21. maaliskuuta 2010 Falunissa, Ruotsissa.
’98 Live Meltdown
’98 Live Meltdown on Judas Priestin livealbumi vuodelta 1998.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rob Halford, K.K. Downing ja Glenn Tipton, ellei toisin mainita.
CD 1
Kämmenenleveys
Kämmenenleveys on vanha pituusmitta. Alkuaan se on ollut miehen kämmenen leveys, jalan kolmannes ja kyynärän kuudesosa, noin 9 senttimetriä.
Freedricksz
Keisarinna Katariina Suuri kohotti merkittäväksi liikemieheksi ja pankkiiriksi kohonneen Johan (Ivan) Freederikcszin (1723—1779) paroniksi vuonna 1773, minkä jälkeen hän alkoi käyttää nimeä von Freederikscz. pienoiskuva|Paroni Johan (Ivan) Jurjevitš Freedericksz (1723–1779). Kuva teoksesta K. L. Khristinek, Ratnikova M. S.: Ryabovon historia muinaisista ajoista lähtien. Pietari, 2005, 264, s. 92, ISBN 978-5-902078-39-5|200x200px Suomen ritarihuoneeseen suvun suomalainen haara naturalisoitiin vuonna 1853 ja kirjattiin vapaaherrallisena sukuna numero 36 nimellä Freedricksz. Suvun kreivillinen haara on mainittu Venäjän aatelisnimikirjan osan XIX (12.06.1914) sivulla 2.
Suku hallitsi Vanhassa Suomessa useita kartanoita lahjoitus­maana. Touvilan (Taubila) kartano Pyhäjärvellä siirtyi vuonna 1774 Freederickszeille. Vapaaherra Andrei Freederickszsin kiristettyä talonpoikien verotusta alkoi vuosikymmeniä kestänyt kiista. Lopullisesti kiista ratkesi 1870-luvulla Suomen valtion lunastettua Freederickszeiltä Metsäpirtin pitäjän Saaroisten hovin maat 380 000 markan hintaan.
Suku sammui Suomessa mieslinjalta Woldemar Freederickszin kuoltua ilman miespuolista perillistä vuonna 1927 ja lopullisesti Ruotsiin muuttaneista tyttäristä viimeisen Eugenie Valeria Josefina Freedericksz Voeikovan (1867–1950) kuoltua lapsettomana vuonna 1950.
Vaakevandring
Vaakevandring on norjalainen Unblack metal -yhtye, joka oli toiminnassa 1990-luvun lopulla ja satunnaisesti 2000-luvulla. Nimi tarkoittaa norjaksi "kävellä ja herättää ihmiset". Vaakevandring soitti tunnelmallista ja eeppistä black metalia sinfonisilla koskettimilla ja folkmelodioilla. Yhtyeen nimi-ep:n Vaakevandring tuotti menestyvän norjalaisen black metal -yhtye Dimmu Borgirin kosketinsoittaja Stian Aarstad, ja julkaisu sai maailmanlaajuista huomiota.
Vaikka yhtye julkaisi vain ep:n, Vaakevandringin vaikutus kristillisiin black metal -piireihin on merkittävä, koska yhtyeellä oli avainasema suuntausta hallinneiden "antisaatanallisten" sanoitustyylien muuttamisessa älykkäämmiksi ja filosofisemmiksi, vastapainona unblack metalin aloittajan Horden raaemmalle tyylille. Yhtyeen asema kristillisissä metallipiireissä on merkittävä: Ruotsin Endtime Festival -tapahtumassa 2007 Vaakevandring esimerkiksi jakoi pääesiintyjän aseman Antestorin kanssa, joka on johtava kristillinen black metal -yhtye. Vaakevandringin laulaja Ronny Hansen ja kosketinsoittaja Morten Sigmund Magerøy liittyivät Antestoriin myöhemmin.
Historia
Vuonna 1996 Alexander Nygård ja Trond Bjørnstad perustivat popyhtyeen nimeltä Lothlorien Morten Sigmund Magerøyn ja erään paikallisen kitaristin kanssa. Lothlorienin tyyli muuttui raskaammaksi, ja nimi vaihdettiin Inertiaksi. Trond siirtyi bassosta murinalaulajaksi ja toinen kitaristi alkoi soittaa bassoa.
Inertia ajautui sisäisiin kiistoihin uskonnon vuoksi. Toinen kitaristi (silloinen basisti) halusi kirjoittaa tekstejä synkeämmistä aiheista ja jätti yhtyeen. Samoihin aikoihin Pøl Dæhlen and Ronny Hansen kutsuivat Magerøyn mukaan yhtyeeseensä Signum Crusis. Yksien harjoitusten jälkeen Alexander Nygård liittyi kitaristiksi, ja nimi vaihtui Korsferdiksi. Morten soitti kitaraa, Ronny bassoa ja Pøl Dæhlen rumpuja. Hansen vaihtoi lauluu ja Trond ryhtyi basistiksi. Tänä aikana yhtyeen nimeksi tuli Vaakevandring.
Young Phan
Young Phan (s. 14. huhtikuuta 1958, Nha Trang, Vietnam ) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.
Phan saapui "venepakolaisena" Vietnamista Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli UCLA:ssa ja valmistui California Polytechicista San Luis Obisposta. Phan tutustui pokeriin työskennellessään Bicycle Casinolla valvojana. Siellä hänen esikuvanaan oli Johnny Chan. Phan aloitti ammattilaisuuden, mutta piti sen aluksi salassa perheeltään. Asia paljastui kun häntä haastateltiin Discovery Channelillä.
Vaakevandring
Historia
Vaakevandring jakoi pääesiintyjän aseman Antestorin kanssa ruotsalaisessa Endtime Fest -tapahtumassa vuonna 2007. Antestorin kitaristi Vemod (Lars Stokstad) soitti kitaraa tuossa konsertissa.
Young Phan
Phanin ensimmäinen suuri turnausvoitto oli tammikuussa 1999, jolloin hän voitti Carnivale of Poker -tapahtuman 5000 dollarin no limit hold'em -turnauksen. Ykköspalkinto oli 370 475 dollaria. Helmikuussa 2001 hän voitti vastaavan turnauksen L.A. Poker Classicissa ansaiten 186 850 dollaria.
Vaakevandring
Tyyli ja merkittävyys
1990-luvun alussa unblack metal -piirejä hallitsi suuntauksen aloittajayhtyeen Horden "antisaatanalliset" "ristiretki-mentaliteetti"-aiheet. Hyödyntäen sanoituksissa kristinuskon keskeisiä aineksia kuten Isä meidän -rukousta ja käsitellen aiheita kuten kääntyminen ja pelastus, yhtyeet kuten Antestor, Crimson Moonlight ja erityisesti Vaakevandring asettivat uuden suunnan. Vaakevandring siirsi klassisen skandinaavisen black metalin kehityksen ja sanoitusten henkilökohtaisen käsittelyn sekä filosofisen sisällön black metal -piirien kristilliselle puolelle.
Young Phan
World Series of Pokerissa (WSOP) Phan on parhaimmillaan tullut toiseksi Phil Hellmuthin voittamassa 2 500 dollarin limiitti hold'em -turnauksessa vuonna 2003. World Poker Tourilta (WPT) Phanilla on useita rahasijoja ja yksi finaalipöytäsijoitus (Mike Kinneyn voittama World Poker Challenge 2004, jolloin hän oli kuudes ansaiten 57 180 dollaria).
Vaakevandring
Tyyli ja merkittävyys
Musiikkityylissään Vaakevandring hyödyntää vaikutteita folk metalista ja jopa pagan metalista. Näin yhtye vaikutti myöhempiin kristillisiin folk black metal ja viikinkimetalliyhtyeisiin kuten Arvinger ja Holy Blood. Koska yhtyeissä on samoja jäseniä, Antestorin kehitys The Return of the Black Death -albumin jälkeen on suoraa Vaakevandringin vaikutusta.
Vuonna 2007 Vaakevandring elpyi lyhyeksi aikaa. Ruotsalaisen Endtime Festival -tapahtuman myötä Vaakevandring oli toinen pääesiintyjistä. Jäsenien vuoksi esitys jaettiin Antestorin kanssa.
Käppärä
thumb|Porin ortodoksinen kirkko. thumb|Käppärän pieni kappeli. Käppärä on Porin 22. kaupunginosa, ja se sijaitsee noin kilometrin päässä kaupungin keskustasta Länsi-Porissa. Käppärän naapurikaupunginosia ovat idässä Rauhanpuiston toisella puolella Päärnäinen eli "Kuukkari" ja Tiilinummi, pohjoisessa Karjaranta, luoteessa Tikkula ja lännessä Valtatie 2:n vanhan linjauksen toisella puolella Musa.
Käppärässä sijaitsevat muun muassa Käppärän koulu, Käppärän hautausmaa ja Porin ortodoksinen kirkko.
Käppärä on saanut nimensä hiekkakankaalla kasvaneista männynkäppyröistä joita käppärän puistossa vieläkin kasvaa.
Pyhänpohtianjärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Pälkänevedestä nousevan harjujakson itäpuolella aivan Pälkäneveden tuntumassa. Harjujakso tunnetaan järven kohdalla nimillä Lukko ja Konkinharju ja niiden rinteet laskevat suoraan se länsirantaan. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä ja sen rannat ovat metsämaata, mutta sen etelä- ja pohjoispuolella sijaitsee peltoja ja maatila. Rantaan on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Joutteselän alueeseen (35.715) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,3 metriä mpy. Kartan mukaan järveen laskee vain yksi pelto-oja ja sen laskuoja laskee Pälkäneveden Jouttenselän Pyhänpohtian lahteen Leinakan saren suojaan (vanhat nimet olivat Pyhäpohja ja Leinakansaari ).
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järveä ei vielä ole olemassa. Se on syntynyt Pälkäneveden vedenpinnan laskemisen myötä kuroutumalla siitä erilleen. Vuoden 1957 peruskartassa sen laskuoja on piirretty suoraksi kaivettuna.
Erzsébet Báthory
Erzsébet (Elisabet) Báthory, avioituneena Erzsébet Nádasdy (unkariksi Báthory Erzsébet, slovakiksi Alžbeta Bátoriová-Nádašdy, 7. elokuuta 1560 – 21. elokuuta 1614) oli unkarilainen kreivitär ja sarjamurhaaja, tunnetuin unkarilaisten ja slovakkien historiassa. Hän vietti suurimman osan elämästään Čachticen linnassa. Häntä ja neljää muuta syytettiin 20–600 tytön tai nuoren naisen kiduttamisesta ja tappamisesta. Vuonna 1610 hänet vangittiin ja muurattiin sisään huoneeseensa. Báthory kuoli neljä vuotta myöhemmin. Aatelisarvo esti hänen teloituksensa, mutta hänen apulaisensa teloitettiin.
Nuoruus
Erzsébet Báthory syntyi 1560 Báthoryjen aatelisperheeseen. Hän sai siihen aikaan poikkeuksellisen hyvän kasvatuksen, sillä hänet opetettiin lukemaan ja laskemaan. Hän puhui äidinkielensä unkarin lisäksi myös sujuvaa latinaa, saksaa ja kreikkaa. Talonpoikien keskuudessa kulki Erzsébetin kuoltua huhu, että Erzsébet oli tullut 13-vuotiaana raskaaksi  talonpojan kanssa. Äiti kreivitär Anna halusi salata asian, joten lapsi annettiin heti syntymänsä jälkeen Unkarin syrjäseudulle maalaisnaisen haltuun. Nainen lahjottiin poistumaan maasta lapsen kanssa ainakin Erzsébetin elinajaksi. Todisteiden puutteessa tarinan paikkansapitävyydestä ei ole tietoa.
Avioliittovuodet ennen murhia
Erzsébet naitettiin kreivi Nádasdylle vuonna 1575. Kreivi oli usein sotamatkoilla Turkissa mutta vuosina 1585–1598 pari sai viisi lasta:
Joidenkin lähteiden mukaan pariskunnalla oli kolmaskin poika, Miklós, mutta tietoa ei voida varmistaa. Voi myös olla, että hän oli pelkkä sukulaispoika, koska häntä ei mainita kreivittären vuoden 1610 testamentissa. On myös huhuttu, että pariskunnalle syntyi György-niminen poika, joka kuitenkin kuoli jo nuorena. Varmaa tietoa ei kuitenkaan ole. Kotiopettajattaret pitivät huolta kreiviparin lapsista, kuten Erzsébetillekin oli tehty nuorena.
Murhat ja kidutukset
Erään legendan mukaan Erzsébet löi kerran palvelijatartaan kasvoihin tai korvaan niin kovaa, että palvelijattaren nenästä alkoi vuotaa verta. Osa verestä roiskui Erzsébetin iholle, ja hän ajatteli ihonsa näyttävän heti kauniimmalta ja nuoremmalta. Tästä hän sai ajatuksen kylpeä nuorten naisten, usein neitsyiden, veressä. Kun Erzsébet halusi mennä kylpyyn, nuorta tyttöä roikotettiin ammeen yläpuolelle samalla, kun hänen kaulansa viillettiin auki. Yksi yleinen selitys legendalle on, että kreivittären vaatteet olivat kidutuksien jäljiltä niin verisiä, että näytti aivan siltä kuin hän olisi kylpenyt veressä. Tarinaa verikylvyistä ei kuitenkaan ole pystytty todistamaan todeksi, eikä vuonna 1817 julkaistuissa todistajanlausunnoissakaan mainittu niistä mitään.
Vuonna 1610 keisari Matias II määräsi Unkarin hallitsijan Juraj Thurzón järjestämään tutkimuksen kreivitär Erzsébet Báthoryn linnassa huhujen mukaan tapahtuvista raakuuksista. Sysäyksen tutkimusten aloittamiselle olivat antaneet kreivittären surmaamat aateliset, joita Erzsébet oli surmannut perustamassaan tyttökoulussa alempisäätyisten nuorten naisten käytyä vähiin. Jouluna 1610 Erzsébet pidätettiin päivällispöydässä. Erään tarinan mukaan tarinoiden mukaan Thurzon lähettämät sotilaat löysivät heti kreivittären linnaan astuttuaan nuoren naisen ruumiin ja toisen, kuolemaisillaan olevan naisen. pienoiskuva|Čachticen linnan päätorni, Slovakia Vuosien aikana kreivitär surmasi joidenkin lähteiden mukaan yli 600 naista. Suurin osa uhreista oli nuoria naisia, jopa 12-vuotiaita, yleensä neitsyitä. Ennen oikeudenkäyntiä kuultiin yli 300 todistajaa, jotka kertoivat kreivitär Báthoryn muun muassa polttaneen uhrien sukupuolielimiä, jäädyttäneen naisia alasti ulos pakkaseen kaatamalla vettä heidän päälleen, näännyttäneen uhreja nälkään ja purreen paloja heidän kasvoistaan. Erzsébet ja neljä apulaista todettiin syyllisiksi 80 murhaan oikeudenkäynnissä 7. tammikuuta 1611. Kreivitär ei ollut paikalla oikeudenkäynnissä, eikä häntä missään vaiheessa syytetty oikeudessa tai tuomittu rikoksesta. Silti jo heti 30. joulukuuta 1610 tapahtuneen kiinnioton jälkeen Erzsébet vangittiin kotiinsa Čachticen linnan umpeen muurattuun huoneistoon, jossa hän kuoli neljä vuotta myöhemmin, 54-vuotiaana 21. elokuuta 1614.
Kirjallisuus
Bathoryn tarinaa on käytetty myös kirjasarjassa Noitien taistelu, osassa Odin kirous ja mainiten osassa Susiemon klaani.
Luettelo pikkuplaneetoista: 68001–69000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 68001:stä ja päättyen 69000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Bully
Bully on Larry Clarkin ohjaama elokuva, joka perustuu tositapahtumiin ja niiden pohjalta Jim Schutzen kirjoittamaan romaaniin Bully: A True Story of High School Revenge. Elokuva sai ensi-iltansa 15. kesäkuuta 2001.
Elokuva
Bully kertoo joukosta lähiönuoria, jotka päättävät yhdessä murhata koulukiusaaja Bobby Kentin. Marty Puccio ja hänen tyttöystävänsä Lisa Connelly pistävät juonen alulle, kun he kyllästyvät Kentin jatkuvaan ahdisteluun ja psykologiseen sodankäyntiin. Mukaan liittyy lopulta myös muita nuoria, joista kaikilla ei kuitenkaan ole mitään tekemistä Kentin kanssa. He joutuvat kuitenkin huomaamaan, ettei murhaaminen ole kovin helppoa, kun ryhmä ei ole yhtenäinen eikä kunnon suunnitelmaa ole.
Pyhän Ristin kirkko (Rauma)
Pyhän Ristin kirkko on Raumalla sijaitseva keskiaikainen kivikirkko, joka on osa Vanhan Rauman maailmanperintökohdetta. Kirkon pääosa on peräisin vuosilta 1515–1520, mutta siihen liittyy myös 1800-luvulla valmistuneita osia. Pyhän ristin kirkko rakennettiin katolisen Rauman fransiskaanikonventin kirkoksi, jollaisena se toimi luostarin lakkauttamiseen 1538 saakka. Pahoin rappeutunut kirkko otettiin uudelleen käyttöön Rauman seurakunnan pääkirkkona Pyhän Kolminaisuuden kirkon tuhouduttua tulipalossa vuonna 1640.
Pyhän Ristin kirkko on ainoa jäljellä oleva fransiskaanien Suomeen rakentamista kolmesta kirkosta. Se on myös ainoa keskiajalta säilynyt rakennus Raumalla.
Bully
Elokuva ja tositapahtumat
Bobby Kentin murha tapahtui vuonna 1993, mutta elokuvan tapahtumat sijoittuvat nykypäivään. Myöskään kaikki näyttelijät eivät muistuta esittämiään henkilöitä. Kent oli oikeasti iranilaissyntyinen, mitä ei kuitenkaan elokuvasta huomaa. Lopussa kerrotaan osallisille annetut tuomiot, mutta kaikki naispuoliset henkilöt ja Dzvirko on jo vapautettu. Puccion kuolemantuomio muutettiin lopulta elinkautiseksi hänen nuoren ikänsä ja olemattoman rikoshistoriansa vuoksi.
Pyhän Ristin kirkko (Rauma)
Rakentaminen ja sijainti
Rauman fransiskaanikonventin perustamisajankohtaa ei tiedetä, mutta luostari mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1449. Myös Pyhän Ristin kirkon on aikaisemmin oletettu rakennetun samana ajankohtana, mutta tieto on perustunut ainoastaan ensimmäiseen asiakirjamainintaan, jossa ei puhuta kirkosta mitään. Vuonna 1994 Markus Hiekkanen esitti väitöskirjassaan, että Pyhän Ristin kirkko rakennettiin aivan keskiajan lopulla vuosien 1515-1520 välisenä aikana. Hänen mukaansa fransiskaanikonventin ensimmäinen puinen kirkko pystytettiin samalle paikalle ehkä jo 1420-luvulla. Ennen kivikirkon rakentamista paikalla saattoi olla useita tulipaloissa tuhoutuneita puukirkkoja.
Pyhän Ristin kirkko rakennettiin keskiaikaisen kaupungin rajana olleen Raumanjoen pohjoispuolelle. Suunnittelusta vastasi todennäköisesti niin sanottu Huittisten mestari, jonka käsialaa ovat myös Huittisten, Messukylän, Tyrvään ja Sastamalan keskiaikaiset kirkot. Piispa Arvid Kurki vieraili Rauman luostarissa syyskuussa 1512, jolloin kivikirkon rakennushanke Hiekkasen mukaan mahdollisesti käynnistettiin. Rauman seurakunnan tulkinnan mukaan piispan vierailu liittyi vastavalmistuneen kivikirkon vihkimiseen, johon perustuen sen 500-vuotisjuhlia vietettiin 2012.
Luostarin puiset asuin- ja talousrakennukset olivat ilmeisesti kirkon pohjoispuolella, mutta alueelta ei ole löydetty niiden jäänteitä. Kaivauksia on suorittanut muun muassa Hjalmar Appelgren vuonna 1891. Kirkon pohjoispuolella sijaitseva 8×10 metrin laajuinen harmaakivinen kellari on mahdollisesti vasta 1600-luvulta. Siitä ei ole kirjallisia tietoja ennen 1700-lukua, jolloin kellaria on käytetty muun muassa ehtoollisviinin säilytykseen.
Myöhemmät vaiheet
Vuonna 1538 tapahtuneen konventin lakkauttamisen jälkeen luostarialue muutettiin aluksi luterilaisen seurakunnan pappilaksi, kunnes siitä vuonna 1551 tehtiin Kustaa Vaasan määräyksestä kuninkaankartano. Kirkko säilyi ilmeisesti edelleen jonkinlaisessa käytössä, sillä sen ikkunoita tiedetään korjatun 1580-luvulla. Vuonna 1640 kirkko otettiin luterilaisen seurakunnan käyttöön, jonka jälkeen sen kattoa korjattiin ja ikkunat uusittiin vuosina 1641–1646. Kaupungin asemakaava laajeni joen pohjoispuolelle kirkon ympäristöön viimeistään 1700-luvun alussa. Vuonna 1682 kirkon katto vaurioitui kaupunkipalossa, jolloin myös 1650-luvulla rakennettu kellotapuli tuhoutui.
Vuonna 1691 valmistunut uusi kellotapuli korvattiin kirkon länsipäätyyn valmistuneella tornilla 1816. Se rakennettiin Pyhän Kolminaisuuden kirkon rauniolta tuoduista kivistä. Torni on kalkittu valkoiseksi, koska se toimi aikoinaan merenkulkijoiden maamerkkinä. Krimin sodan aikana sitä käytettiin myös tähystykseen. 1800-luvulla kirkkoa laajennettiin myös kahdella eteisellä, joista runkohuoneen eteläpuolella sijaitseva valmistui 1862 ja pohjoispuolinen 1891. Jälkimmäinen laajennus liittyy samana vuonna tehtyyn laajaan restaurointiin, joka toteutettiin arkkitehti Jac. Ahrenbergin johdolla. Kyseessä oli Suomen ensimmäisiä vanhan kirkkorakennuksen kokonaisrestaurointeja. Laajennuksesta ja restauroinnista vastasi rakennusmestari David Lönnroth. Lokakuussa 1967 tornin huipulla raivosi kattotöistä alkunsa saanut tulipalo. Seuraavana talvena yläosa rakennettiin uudelleen Ruotsista löytyneen S. J. von Engeströmin vuonna 1803 laatiman piirustuksen mukaan.
Arkkitehtuuri
Pyhän Ristin kirkko on säilynyt hyvin keskiaikaisessa asussaan. Ulkomuodoltaan se muistuttaa muita Satakunnan keskiaikaisia kivikirkkoja, mutta kaksilaivainen pohjakaava noudattaa fransiskaanikirkoille tyypillistä muotoa. Päälaiva jatkuu samanlevyisenä kuoriin ja sen pohjoispuolella on kolmen pilarin erottama kapea sivulaiva. Keskiaikaisia osia ovat noin 24×19 metrin kokoinen runkohuone sekä siihen itäpuolella liittyvä kuorirakennus, joka on kooltaan 11×14 metriä. Kuori on päälaivan jatke, mikä on fransiskaanikirkkojen tyypillinen piirre jo 1200-luvulta lähtien. Runkohuoneen etelä- ja länsisisäänkäynnit sekä kuorin oviaukot ovat alkuperäisillä paikoillaan, mutta pääosa muista aukoista on tukittu 1700–1800-luvuilla. Muun muassa pohjoisseinässä on umpeenmuurattu oviaukko, joka ilmeisesti toimi käyntinä luostarin rakennuksiin.
Runkohuoneen päälaivana toimiva leveä etelälaiva on katettu kahdella 12-jakoisella tähtiholvilla. Pohjoislaivassa on neljä ristiholvia. Kyseessä on ainoa niin sanotun sidotun järjestelmän holvaus Suomen keskiaikaisissa kivikirkoissa. Nykyään sakaristona toimivan osan alkuperäisestä käyttötarkoituksesta ei ole tietoa. Päätykoristelusta on säilynyt itäpäädyn ristikomero, kun taas länsipäädyn koristelu on jäänyt suurimmaksi osaksi myöhemmin rakennetun tornin taakse. Päädyn eteläosassa on myös ulkosaarnastuolin aukko. Kattoratsastaja tuhoutui vuoden 1682 kaupunkipalossa.
Runkohuoneeseen liittyvät vuonna 1816 valmistunut länsitorni sekä kaksi samalla vuosisadalla rakennettua eteistä. Sakariston kyljessä oli 1749 valmistunut luuhuone, joka purettiin vuoden 1891 saneerauksen yhteydessä.
Koristemaalaukset
Sisätilojen maalauksista ainoastaan kuorin koristelut ovat nykyään esillä. Arvid Kurjen vaakunan perusteella maalaukset on ajoitettu 1520-luvun vaihteeseen, ja ne ovat todennäköisesti saman maalariryhmän töitä, joka koristeli myös Espoon, Inkoon ja Siuntion kirkot.
Árta
Árta on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αρταίων, Dímos Artaíon), joka sijaitsee Ártan alueyksikössä Epeiroksen alueella. Kaupunki on alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 436,8 neliökilometriä ja väkiluku 43 166. Varsinaisen Ártan kaupungin väkiluku on 21 895 (vuonna 2011).
Pyhän Ristin kirkko (Rauma)
Koristemaalaukset
Maalaukset esittävät tiivistetysti koko pelastushistorian. Kasviaiheiden ohella ne sisältävät Jeesuksen sukupuun eli Iisain juuren, Neitsyt Marian taivaallisen kruunauksen sekä armonistuimen. Pohjoisseinässä on yhdistelmä, joka aiheina ovat apostolit Neitsyt Marian haudan äärellä, Neitsyt Marian taivaaseenastuminen sekä Marian kruunaavaa Kristus. Ylempänä seinässä on vielä Neitsyt Mariaa ylistävä enkelikuoro. Maalaukset uusittiin perusteellisesti vuonna 1891. Kyseessä on ainoa Suomessa säilynyt laaja 1800-luvun lopulla tehty keskiaikaisten maalausten entisöinti, minkä vuoksi alkuperäisiä ei ole myöhemmin otettu esille.
Árta
Maantiede
Ártan kaupunki sijaitsee Árachthos-joen itärannalla Amvrakikóslahden eli Ártanlahden pohjoispuolella, noin 370 kilometriä luoteeseen Ateenasta ja noin 444 kilometriä lounaaseen Thessalonikista. Prévezan kaupunki sijaitsee noin 30 kilometriä Ártasta lounaaseen, Ioánnina noin 58 kilometriä pohjoiseen ja Agrínio noin 70 kilometriä eteläkaakkoon. Ártan kunta käsittää Amvrakikóslahden rannalle ulottuvan alueen Epeiroksen eteläosasta. Kaupungin koillispuolella Árachthos-joessa sijaitsee Pournárin tekojärvi.
Pyhän Ristin kirkko (Rauma)
Koristemaalaukset
Länsi- ja pohjoislehterien kaiteissa olevat apostolimaalaukset ovat 1760-luvulta ja ne on varustettu heidän marttyyrikuolemistaan kertovilla suomenkielisillä teksteillä.
Esineistö
Kirkossa ei ole tehty arkeologisia tutkimuksia, joten esimerkiksi alttarien paikkoja ei tunneta. Mahdollisesti keskiajalla rakennettu pääalttari purettiin itäseinän vierestä vuonna 1891. Ainoa keskiajalta säilynyt puuveistos on Suomessa tehty Pyhä Anna 1400-luvun lopulta. Suurin osa metalliesineistä hävisi kruunun tekemissä takavarikoissa uskonpuhdistuksen aikana 1550-luvulla. Jäljellä ovat muun muassa ehtoolliskalkki ja suitustusastia. Keskiajan lopulla valmistettua täkänää säilytetään Rauman museossa ja vuoden 1400 tienoilta peräisin olevaa messukasukka sekä kuorikaapu ovat Kansallismuseon kokoelmissa. Vielä 1770-luvulla kirkossa oli fransiskaanien perintönä kirjoja ja pergamentteja sisältänyt arkku, mutta se on myöhemmin kadonnut.
Árta
Antiikki
Antiikin aikana nykyisen Ártan kaupungin paikalla sijaitsi Ambrakian kaupunki ja kaupunkivaltio (polis). Se oli alun perin Korintin siirtokunta. Ambrakiasta tuli Epeiroksen merkittävin kaupunki, ja se kukoisti erityisesti 400–200-luvuilla eaa. Kaupunki osallistui persialaissotiin kreikkalaisten puolella ja peloponnesolaissotaan entisen emäkaupunkinsa Korintin sekä Spartan puolella. Myöhemmin Ambrakia oli Epeiroksen kuninkaan Pyrrhoksen pääkaupunki, mikä se oli sen suurinta kukoistuskautta. Kaupunki taantui roomalaisella kaudella 100-luvulta eaa. alkaen ja jäi asumattomaksi Nikopoliin perustamisen jälkeen vuonna 31 eaa., sillä asukkaat siirrettiin uuteen kaupunkiin.
Pyhän Ristin kirkko (Rauma)
Esineistö
Kirkon sisustuksen muutoksesta luterilaiseksi ei ole juurikaan tietoa. Osa irtaimistosta on mahdollisesti siirretty Pyhän Kolminaisuuden kirkosta, josta on peräisin ainakin 1400-luvulla valmistettu alttarikaappi. Eversti Michael Jordan toi kaapin sotasaaliina Preussista kustantaen myös sen uudelleenmaalauksen, minkä vuosiluku 1629 on ikuistettu kaappiin. Alttarikaapin keskusaiheena on Neitsyt Marian taivaallinen kruunaus. Vanhin uuden ajan esineistä on vuonna 1572 ruttoon kuolleen pormestarin tyttären Margareta Jussoilan votiivitaulu. Renessanssityylinen saarnastuoli on todennäköisesti tehty Saksassa 1620-luvulla. Kirkon penkit ovat 1890-luvun alusta. Sähkövalo asennettiin vuonna 1910.
Kirkon ensimmäiset urut hankittiin viimeistään 1650-luvulla. Vuonna 1786 vihittiin käyttöön uudet urut, jotka Nils Strömbäck oli tehnyt ilman virallista lupaa muutamaa vuotta aikaisemmin. Nykyiset Kangasalan urkutehtaan rakentamat urut ovat vuodelta 1966. Niiden julkisivu on Strömbäckin vuonna 1783 rakentama. Urut peruskorjattiin 2009.
Árta
Antiikki
pienoiskuva|vasen|240px|[[Ártan linna.]] Antiikin aikaisesta kaupungista on säilynyt suhteellisen vähän jäänteitä. Niihin lukeutuvat muun muassa Apollon Pythios Soterille omistetun temppelin sekä pienen teatterin rauniot.
Nykyinen kaupunki
Ambrakian paikka oli lähes asumattomana noin tuhannen vuoden ajan. Nykyinen Ártan kaupunki kehittyi paikalle bysanttilaisella kaudella noin 1000-luvulla. Kaupungin nykyinen nimi on todennäköisesti peräisin Árachthos-joen nimestä.
Pyhän Ristin kirkko (Rauma)
Kirkon ympäristö
1650-luvulla kirkon länsipuolelle valmistunut kellotapuli tuhoutui vuoden 1682 kaupunkipalossa. Vuonna 1691 rakennettiin uusi pyöreä kellotapuli, joka purettiin huonokuntoisena 1800-luvun alkuvuosina. Kirkon itäpuolelle pystytettiin tämän jälkeen väliaikainen tapuli, kunnes nykyinen torni valmistui 1816. Väliaikaisen tapulin paikalla on sen purkamisesta kertova muistomerkki.
Árta
Nykyinen kaupunki
Vuonna 1204 Ártasta tuli Epeiroksen despotaatin pääkaupunki. 1300-luvulla kaupunki oli Akarnanian alueen merkittävin, ja siksi se tunnettiin myös nimellä Akarnania sekä nimellä Arechthea Acarnana.
Pyhän Ristin kirkko (Rauma)
Kirkon ympäristö
Konventin aikaisesta hautausmaasta ei ole säilynyt tietoja, mutta kirkon länsi- ja eteläpuolella olevaa kirkkotarhaa on alettu käyttää vasta 1700-luvun alussa. Kirkkomaata ympäröi turpeella päällystetty kiviaita porttiholveineen, josta varhaisimmat tiedot ovat myös 1700-luvulta. Kirkon länsipuolelle johtava Raumajoen ylittävä kivisilta on peräisin 1800-luvulta.
Kirkon pääsisäänkäynnin edustalla on kuvanveistäjä Jussi Vikaisen vuonna 1974 tekemä Pyhän Fransiskuksen patsas. Kirkon itäpuolella on asutukseen rajautuva puistoalue. Kirkon ympäristöön liittyy myös sen pohjoispuolella sijaitseva seurakuntatalo vuodelta 1950. Rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Elma ja Erik Lindroos.
Árta
Nykyinen kaupunki
pienoiskuva|vasen|240px|[[Ártan silta.]] Nykyinen Ártan kaupunki on ympäristönsä hallinnollinen ja kaupallinen keskus. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Árachthos-joen ylittävä, 1600-luvulla rakennettu Ártan silta, jonka pituus on 145 metriä, sekä bysanttilaisaikainen, 1200-luvulla rakennettu Ártan linna, joka oli käytössä myös osmanivallan aikana. 1200-luvulta ovat myös merkittävimmät vanhat kirkot Panagía Parigorítissan kirkko, kaupungin suojeluspyhälle omistettu Pyhän Theodoran (Agía Theodóra) kirkko, sekä Káto Panagián luostari. Ártan hiippakunnan piispanistuimena toimii Pyhän Demetrioksen (Ágios Dimítrios) katedraali. Museoihin kuuluvat muun muassa Ártan arkeologinen museo sekä kansanperinnemuseo.
Nykyinen Ártan kunta muodostui, kun Árta, Amvrakikós, Filothéi, Vlachérna ja Xirovoúni yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
pienoiskuva|240px|Ártan kaupunkia ja [[Napoléon Zérvas|Napoléon Zérvaksen patsas.]] pienoiskuva|240px|Bysanttilaisaikainen [[Panagía Parigorítissan kirkko.]] pienoiskuva|240px|Zormpáksen (Zorbáksen) talo, esimerkki osmaniajan arkkitehtuurista. pienoiskuva|240px|Ártan kansanperinnemuseo.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ártan kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2000
Sydneyn 2000 olympialaisten pöytätenniksessä kilpailtiin tutusti neljässä kilpailutapahtumassa. Kaksi miehille ja naisille. Kiina voitti mitalitaulukon peräti kahdeksalla mitalillaan, joista neljä oli kultaisia, kolme hopeisia ja yksi pronssinen. Pelipaikkana toimi State Sports Centre, jonka kapasiteetti oli 5 006 katsojaa. Turnauksessa oli myös viimeistä kertaa olympialaisissa käytössä 21 pisteen erävoitot.
Miesten kaksinpeli
<br style="clear:both" />
Miesten nelinpeli
<br style="clear:both" />
Naisten kaksinpeli
<br style="clear:both" />
Okyrhoe
Okyrhoe (, ”nopeasti virtaava”) viittaa seuraaviin asioihin:
Kheironin tytär
Okyrhoe oli kreikkalaisessa mytologiassa kentauri Kheironon ja Khariklon tytär. Hän oli saanut nimensä äidiltään syntymäpaikkansa vieressä virtaavan joen mukaan. Okyrhoella oli syntymälahjanaan ennustamisen taito.