cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Espoo
Kulttuuri
Espoon virallisesta kulttuuritarjonnasta vastaa Kulttuurin tulosyksikkö, jonka palvelualueet ovat kaupunginkirjasto, kaupunginmuseo, kaupunginorkesteri Tapiola Sinfonietta sekä tapahtuma- ja kulttuuripalvelut.
Espoon taide-elämän ytimet sijaitsevat ympäri kaupunkia:
Espoon Kaupunginteatteri sijaitsee Tapiolassa. Revontulentiellä sijaitsevan omien tuotantojen näyttämön Revontulihallin lisäksi suomalaisia ja ulkomaisia vierailuesityksiä nähdään Espoon Kulttuurikeskuksen Louhisalissa.
Espoolaisia ja Espoossa asuvia kirjailijoita ovat muun muassa Antti Hyry ja Mauri Kunnas. Koomisen kerronnan taituri Arto Paasilinna oli leimallisesti espoolainen prosaisti. Hänen romaaneissaan esiintyvät Tapiola ja Haukilahti teoksessa Elämä lyhyt, Rytkönen pitkä, Otaniemi teoksessa Aatami ja Eeva ja Jorvi teoksessa Herranen aika.
Tapahtumat
Tapiolassa järjestetään vuosittain elokuvafestivaali Espoo Ciné sekä musiikkitapahtuma April Jazz. Leppävaarassa järjestetään vuosittain Kivenlahti Rock. Vesipuisto Serenassa järjestetään talvisin Pacifique-kylpyläbileet. Espoon tuomiokirkossa järjestetään kesäisin Finland Festivals -tapahtumaketjuun kuuluva konserttisarja Urkuyö ja aaria. Suomen suurin ja Euroopan suurin itsenäinen roolipelitapahtuma Ropecon järjestettiin Dipolissa vuodesta 1998 vuoteen 2015.
Herättäjäjuhlat järjestettiin Espoossa vuonna 2008.
Ruokakulttuuri
Espoon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla turskaperunat, kalastajan silakkapannu ja Annan kakku. Ateriakokonaisuutena huomioitiin Espoon kartanon päivällinen, johon kuuluvat lihaliemi ja juustotangot, vasikanpaisti ja kermakastike, umpioidut herneet, suolakurkut, kermajäätelö ja umpioidut mansikat.
Urheilu ja liikunta
pienoiskuva|Leppävaaran urheilupuisto. pienoiskuva|Tapiolan uimahallin kahluuallas kesällä 2001. Taustalla oikealla [[Espoon kulttuurikeskus ja vasemmalla Tapiolan keskustorni.]] pienoiskuva|Espoo Metro Areena (aiemmin Barona Areena ja Länsi-Auto Areena) on Tapiolan urheilupuistossa sijaitseva urheilu- ja viihdehalli.
Espoon urheiluseuroista tunnetuimpia ovat jääkiekkoseurat Kiekko-Espoo ja Espoo Blues ja jalkapalloseura FC Honka. Espoo Blues saavutti SM-hopeaa kaudella 2007–2008 ja kaudella 2010–2011. Espoosta ovat kotoisin monet maailman huipulle edenneet urheilijat, kuten jääkiekkoilijat Teemu Selänne ja Jere Lehtinen, uimari Antti Kasvio, taitoluistelija Laura Lepistö, keihäänheittäjä Tiina Lillak, hiihtäjä Marjo Matikainen ja autourheilija Kimi Räikkönen.
Espoossa sijaitsevat Vermon ravirata, Espoo Metro Areena, Tapiolan urheilupuisto, Leppävaaran urheilupuisto, Espoonlahden urheilupuisto ja Vesipuisto Serena. Espoon suurimmat uimahallit ovat Leppävaaran uimahalli, Keski-Espoon uimahalli, Espoonlahden uimahalli ja Tapiolan uimahalli. Muita liikuntakohteita ovat Espoon keskuspuisto, Espoon ulkoilusaaret ja Helsingin kaupungin ulkoilualueet Luukki ja Pirttimäki.
Espoon vuoden urheilija
Espoossa valitaan oma espoolainen vuoden urheilija. Tittelin ovat saaneet muun muassa seuraavat henkilöt:
Ystävyyskaupungit
Espoon ystävyyskaupungit ovat:
Jaana Venkula
Jaana Venkula on suomalainen sosiaalipsykologi ja tietokirjailija. Hän on valtiotieteen lisensiaatti ja ollut tutkijana Helsingin yliopistossa vuoteen 2003 asti.
Venkula suhtautuu kriittisesti sosiaaliseen mediaan, ja sähköpostista hän luopui aikoinaan jättäessään tehtävät Helsingin yliopistossa. Hän on ollut useita vuosia Edistyksen päivien suunnittelijana ja toimi vuodesta 1987 Tiedepolitiikka-lehden päätoimittajana.
M/S Finntrader
M/S Finntrader on Finnlines Groupin omistama ro-ro/matkustaja-alus. Se on rakennettu vuonna 1995 Gdańskin telakalla Gdańskissa, Puolassa. Nykyisin aluksella operoi Nordö Link, reitillä Malmö–Travemünde. Finntrader on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Malmö.
Finntraderin sisaralukset ovat M/S Finnhansa, M/S Finnpartner ja M/S Transeuropa.
Tekniset tiedot
Aluksen jäähdytyskonttikapasiteetti on 130.
Laivan pääkoneina on neljä Zgoda-Sulzer 8ZAL40S -dieselmoottoria, jotka yhdessä kehittävät 23 040 kilowatin tehon.
Käyttöhistoria
7. huhtikuuta 1995 alus laskettiin vesille ja 26. lokakuuta alus luovutettiin Finncarriersin omistukseen, joka rekisteröi sen Suo hankki aluksen Helsinkiin. Marraskuussa alus aloitti liikennöinnin reitillä Helsinki–Lyypekki. 1. joulukuuta rouva Elisa Lagerroos kastoi aluksen Helsingissä.
Vuonna 2000 Finntrader rekisteröitiin Finnlinesin omistukseen Suomeen. Lokakuun alussa 2001 alus siirtyi reitille Helsinki–Travemünde. 8. maaliskuuta 2004 laiva rekisteröitiin Oy Hanseatic Shipping Ab:n omistukseen Helsinkiin. 6. elokuuta 2006 Finntrader oli viimeistä päivää liikenteessä Helsingin ja Travemünden välillä. Samana päivänä alus lähti Travemündesta kohti Puolassa sijaitsevaa Remontowa -telakkaa, jossa alusta kunnostettiin. 8. elokuuta 2006 Finntrader siirtyi Finnlines Shipmanagement Ab:n tilausliikenteeseen. Samalla alus rekisteröitiin Ruotsin alusrekisteriin.
Finntrader meni jälleen helmikuussa 2007 Remontowa-telakalle Puolaan. Siellä alus konvertoitiin läpiajettavaksi ja siihen lisättiin matkustajapaikkoja. 19. helmikuuta alus siirtyi reitille Malmö–Travemünde.
Valkeajärvi (Virrat, Siekkiskylä)
Valkeajärvi on Pirkanmaalla Virroilla Siekkiskylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,8 metriä mpy.
Arese
Arese on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on noin 13 kilometriä luoteeseen. Arese tunnettiin 1900-luvun jälkipuoliskolla etenkin Alfa Romeon kaupunkina, sikäläinen tuotantolaitos ulottui myös naapurikuntien alueelle. Aresessa toimii Museo storico Alfa Romeo.
Maantiede
Arese sijaitsee Lombardian länsiosassa ja Milanon metropolikaupungin luoteisosassa. Maisema on Pon jokilaaksolle tavanomaista tasankoa. Italian virallisessa seismisessä luokituksessa Arese kuuluu vyöhykkeeseen 4 (zona 4) eli alhaisen maanjäristysriskin alueeseen. Kaupunki on alueeltaan pieni ja tiheään asuttu ja nivoutuu kaupunkirakenteellisesti yhteen ympäröivien kuntien kanssa.
Aresen ainoa frazione on Valera.
Historia
Arese on todennäköisesti perustettu vuonna 507. Alueella hyökkäilleet unkarilaiset asettuivat tuolloin nyky-Aresen tienoille. 1300-luvulla aluetta hallitsi Viscontin suku, ja heidän jälkeensä Sforzan suku, joka hyödynsi alueen hedelmällistä maaperää. Myöhemmin ranskalaisten ja espanjalaisten valtakaudet heikensivät paikkakunnan taloutta. Itävaltaisvallan aikana 1700-luvulla talous koheni, sillä mulperien viljelyä ja silkintuotantoa tehostettiin. Areselaiset olivat aktiivisesti mukana itävaltalaisvaltaa kaataneessa Cinque giornate di Milano -kansannousussa maaliskuussa 1848. Arese sai oman vaakunan 1926. Sen vasemmalla puolella on paikkakunnan legendaarista varhaisvaihetta kuvaava barbaarien teltta, oikealla puolella on tähkä. Pohjavärinä on vaaleansininen.
Aresen historiallisia rakennuksia ovat muun muassa kirkko Santi Pietro e Paolo 1800-luvun lopulta ja Villa Settala-Marietti-Ricotti (Villa La Valera) 1700-luvulta.
Alfa Romeolla oli tuotantolaitos (Stabilimento Alfa Romeo di Arese) Aresessa 1963–2005. Kaupungissa sijaitsee Museo storico Alfa Romeo, joka avattiin 1976.
Talous ja liikenne
Aresessa ei ole rautatieasemaa, moottoritieyhteydet ovat hyvät kaikkiin ilmansuuntiin.
Mauri Tiilikainen
Rovasti Mauri Tiilikainen (15. helmikuuta 1915 Heinävesi – 3. huhtikuuta 2008 Helsinki) oli 1900-luvun merkittävimpiä kirkollisia järjestöjohtajia Suomessa. Hän oli Kansan Raamattuseuran ensimmäinen toiminnanjohtaja ja palveli yli 30 vuotta tässä tehtävässä vuoteen 1979 saakka. Tiilikainen syntyi opettajavanhemmille musikaaliseen kotiin. Hän kävi koulunsa Savonlinnassa, opiskeli Helsingin yliopistossa ja työskenteli lähinnä Helsingissä.
Tiilikaisen pitkän uran aikana Kansan Raamattuseura vakiintui merkittäväksi kirkon palvelujärjestöksi. Seuralle hankittiin useita leirikeskuksia, mm. Vivamo ja kaikki muut nykyiset keskukset. Suhteessa seuraaviin vuosikymmeniin Tiilikainen teki valtavasti yhteistyötunnusteluja ja sai aikaiseksi käytännön yhteistyötä moninaisten tahojen kanssa lähinnä Suomessa, mutta myös ulkomailla mm. Campus Crusade for Christ -järjestön kanssa. Hän linjasi, että KRS:n tehtävä on julistaa evankeliumia kansalle, ei käydä kirkkopoliittisia tai opillisia keskusteluja.
Lapsuudesta aikuisuuteen
Mauri Olavi Simonpoika Tiilikainen syntyi 15.2.1915 Heinävedellä. Tiilikainen eli nuoruuttaan Säämingissä lähellä Savonlinnaa. Jo tällöin aikalaiset pitivät häntä taitavana pianistina ja laulajana. Vuonna 1934 hän alkoi opiskella teologiaa Helsingin yliopistossa, mistä valmistui kandidaatiksi joulukuussa 1938. Samassa kuussa hän kihlautui Anna-Lea Karilaan kanssa. Hänet vihittiin papiksi tammikuussa 1939. Vuoden 1939 hän suoritti varusmiespalvelusta ja jatkoi siitä talvisotaan. Sodan alussa joulun alla hän meni naimisiin Mikkelissä, vaikka morsiusparin lähiomaisista kukaan ei päässyt paikalle. Pian talvisodan jälkeen hän jatkoi puolustusvoimien kirkollisessa työssä ensin salaisissa esikuntatehtävissä hoitaen mm. sotilaspapiston liikekannallepanoa ja viimeisenä Hämeenlinnan sotasairaala n päällikköpastorina. Mikkelin tuomiokirkkoseurakunnan pastorina Tiilikainen ehti olla vuosina 1945-1946.
Ura
Tietokirjailija ja Tiilikaisen appi Yrjö Karilas kutsui Mauri Tiilikaisen vuonna 1946 Kansan Raamattuseuran toiminnanjohtajaksi. Tiilikainen piti luonnettaan raskaana, epäili sanakäyttönsä sujuvuutta ja totesi vieroksuvansa ehdottomia uskonratkaisuja. ”Hengellisesti olen niin taitamaton, kokematon ja karkea, että vallan peloittaa. Mitä pieni heikosti tuikertava valo merkitsee evankelioimistyössä. Siellä tarvitaan rätisevää tulta, ja sitä minulla ei ole.”
Tiilikaisen työtoveri, seuraaja ja elämäkerturi Tapio Aaltonen (2015) kirjoittaa, että Tiilikaisen pelko oli oikeutettu, ja kritiikki riipaisi. Hän koki kirkon taholta tulleen kritiikin kohtuuttomaksi, koska hän tunsi olevansa kirkon palvelija. "Kipein isku tuli läheltä. Kolmen vuoden rupeaman jälkeen Tiilikainen huomasi joutuneensa keskelle valtapeliä, kun yksi seuran taustahahmoista Ensio Lehtonen junaili Kansan Raamattuseuran rakennetta uusiksi.”
Lehtosen junailu liittyi kolmen tahon: Kansan Raamattuseuran, Raamattuopiston sekä Kuvan ja Sanan yhdistämiseen. Ideaa tuki Jaakko Railonkoski, suunnitelman ”avainhenkilö”. Hän piti nykyisenä puutteena sitä, että appi Yrjö Karilas ja vävy Mauri Tiilikainen, ”liian läheiset sukulaiset, varapuheenjohtaja ja toiminnanjohtaja ovat liian lähellä toisiaan”. Myöhemmin koko ehdotus haudattiin, mutta Karilas erosi varapuheenjohtajan paikalta ja Aaltonen arvioi Tiilikaisesta, että tälle jäi tapahtumista pitkäaikaiset arvet. .
Johtajana Tiilikaista pidettiin määrätietoisena, tilannetajuisena, rohkeana mutta varovaisena, lujana mutta nöyränä. Aaltonen (2015) kirjoittaa: ”Tiilikaisen johdatettavana oli joukko taiteilijasieluja, joita ei voinut johtaa perinteisesti. Hän ohjasi heitä antamalla heille tilaa hengellisinä johtajina. Epäilemättä toiminnanjohtaja kuuli viestejä evankelistojen onnistumisista ja joistakin kömmähdyksistä. Juorujakin liikkui, ja vain osa niistä tohdittiin kertoa Tiilikaiselle. – – Itseltään hän vaati paljon ja joukkoaan hän johti lempeällä lujuudella.”
Toiminnanjohtajana ollessaan Tiilikainen osallistui aktiivisesti Sana-lehden toimituspalavereihin. Vastaavana päätoimittajana hän toimi vuosina 1954–1987.
Hengellinen näkemys
Tiilikaisen uskonkäsityksen keskeinen vaikuttaja, jopa hengellinen oppi-isä oli setlementtiliikkeen perustaja Sigfrid Sirenius, joka ei painottanut hengellisiä eroja. Muita hengellisiä isiä olivat mm. A.W. Kuusisto, Arvo E. Merivirta ja Armas Aarnio. Tiilikainen vältti opillisia kiistoja, piti etäisyyttä viidesläisyyteen ja totesi Kansan Raamattuseuran tehtävästä: ”Meidät on kutsuttu pitämään tarjolla elämän sanaa. Tämä on meidän selvä linjamme. Kyllä meiltä oppeja penätään. Mutta meillä se vasta kirkas oppi onkin.”. Tiilikainen avasi omia näkemyksiään usein vain varovaisesti jakaen muiden kanssa käymiään keskusteluja, esimerkiksi toteamalla, että: ”Aapeli Saarisalo – – tullut sellaiseenkin ajatukseen, että Raamatussa ei ole helvettioppia…”.
IHF Super Globe
IHF Super Globe on käsipalloturnaus johon osallistuvat maanosien seurajoukkueet, jotka ovat voittaneet edellisen kauden oman maanosansa seurajoukkueiden mestaruuden. Eniten mestaruuksia on espanjalaisilla FC Barcelonalla jolla on 3 mestaruutta.
Mutoskooppi
thumb|Mutoskooppi näytteillä [[Mediamuseo Rupriikki|Mediamuseo Ruprikkissa Tampereella.]]
Mutoskooppi on vuonna 1894 patentoitu liikkuvaa kuvaa esittävä laite. Mutoskoopin kehittivät Yhdysvalloissa keksijät Herman Casler ja William Kennedy Laurie Dickson. Tirkistyskaappimaisessa kotelossa oleva, erillisistä korteista tehty pläri pyörii kampea pyörittämällä maksua vastaan. Pyörivät kuvat luovat jälkikuvailmiön myötä liikkuvan kuvan vaikutelman. Mutoskooppi kilpaili elokuvateattereiden kanssa, kunnes se erikoistui rahvaanomaisempaan sisältöön, kuten eroottisiin kuvaelmiin.
Marja-Terttu Kivirinta
Marja-Terttu Kivirinta (s. 1948) on suomalainen taidekriitikko ja filosofian tohtori. Hän toimi Helsingin Sanomissa kulttuuritoimittajana vuodesta 1981 vuoteen 2008, jolloin hän jäi eläkkeelle, sekä freelance-kriitikkona 1976–1980 ja jälleen vuodesta 2009. Kivirinta on väitellyt vuonna 2014 Helsingin yliopistosta taidehistorian alalta.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1986–1987
Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1986–1987 pelattiin kymmenen joukkueen runkosarja, josta kuusi parasta selvisi mitalisarjaan ja loput neljä alempaan jatkosarjaan taistelemaan sarjapaikastaan.
Ylempi jatkosarja
Jatkosarjaan annettiin lähtöpisteitä runkosarjan sijoituksen perusteella 6-4-3-2-1-0
Alempi jatkosarja
Jatkosarjaan annettiin lähtöpisteitä runkosarjan sijoituksen perusteella 3-2-1-0
Oriveden Ponnistus putosi suoraan. PNMKY karsintaan.
Karsintasarja
Karsintasarjaan saivat KuPS ja Veikot -84 kaksi lähtöpistettä.
KuPS nousi SM-sarjaan. Veikot -84 sarjakarsintaan.
Irakin–Iranin sodan tausta
Irakin–Iranin sodan tausta käsittelee niitä asioita ja tapahtumia jotka johtivat Irakin–Iranin sotaan 1980-luvulla. Sotaan johtivat maiden kiistat Shatt al-Arabin vesiväylästä, ajatollah Khomeinin halu levittää islamilaista vallankumousta Irakin šiialaisten keskuuteen sekä se, että Irakin diktaattori Saddam Hussein tahtoi arabimaiden johtoon muun muassa valtaamalla Iranin öljykenttiä.
”Esihistoria”
Irak ja Iran ja olivat etnisesti varsin erilaisia valtioita. Vanhalla ajalla Mesopotamian ja Iranin kansat olivat monestikin sodassa keskenään, muun muassa Elam taisteli Sumeria ja Babyloniaa vastaan. Iranissa asui pääosin alkuperältään indoiranilainen kansa, persialaisia, azereita, kurdeja ym. Irakissa taas asui lähinnä arabeja ja kurdeja. Kurdit loivat osaltaan jännitteitä Irakin ja Iranin välille.
Uskonnossa oli eroja. Iranista tuli šiialainen valtio Persian safavidien aikana. Irak oli taas sunnivetoinen valtio, vaikka šiialaisuus olikin syntynyt siellä, ja siellä oli enemmän šiialaisia kuin sunneja. Se että šiiat olivat sunneja huonommassa asemassa, aiheutti ajoittain tyytymättömyyttä šiiojen keskuuteen.
Höyrykupu
Höyrykupu on höyryveturikattilan yläpuolinen laajennusosa, johon sijoitetaan muun muassa valtaventtiili, joissakin vetureissa varoventtiilit sekä toisinaan myös viheltimet.
Irakin–Iranin sodan tausta
”Esihistoria”
1600-, 1700- ja 1800-luvuilla tehtiin monia rajasopimuksia Persian ja Osmanien valtakunnan välille. Toisen maailmansodan jälkeen kiista alkoi näkyä yhä enemmän irakilaispoliitikkojen puheissa.
Höyrykupu
Joskus höyrykupu yhdistetään hiekkakupuun rakentamalla yhteinen peitekupu, jollainen on muun muassa Hr1-, Tr1- ja PT-4-vetureissa, molemmissa säilyneissä 1 000 mm Krauss-vetureissa sekä HKR 3-, 4- ja 5 -vetureissa.
Irakin–Iranin sodan tausta
Aluekiistat, Irakin kurdit ja šiiat
Irakilla ja Iranilla oli vanha kiista rajasta ja nimenomaan Shatt al-Arabin vesiväylästä, jossa kaksi suurta virtaa, Eufrat ja Tigris yhdistyvät. Irakilaisilla oli halua liittää osia Iranin maakunnasta Khūzestānista itseensä jo kauan ennen Saddam Husseinin valtakautta. Khūzestānissa, entisessä Arabistanissa asui lähinnä arabeja. Sodan perimmäinen syy lienee ollut Saddamin halu ratkaista vanha Irakin ja Iranin välinen kiista vesiväylästä sekä vallata Iranilta Abadanin lähellä sijaitsevia Khūzestānin öljykenttiä ja näin rakentaa Irakista voimakas paikallinen valtio. Tämä olisi myös kasvattanut Saddamin kansansuosiota.
Höyrykupu
thumb|Hr 1 1003 -veturin esittelyä varten halkaistu höyrykupu Haapamäen höyryveturipuistossa
Irakin–Iranin sodan tausta
Aluekiistat, Irakin kurdit ja šiiat
Vuonna 1969 Irakin pääministeri kutsui Khūzestānia Arabistaniksi. Vuonna 1971 katkesivat diplomaattiset suhteet Irakin ja Iranin väliltä, koska Iran tuki Irakin kurdikapinaa. Yhdysvallat avusti Irakin kurdeja vuodesta 1972. Samana vuonna Neuvostoliitto sopi Irakin kanssa sotilaallisesta avusta. Irak ja Iran toimivat Israelia vastaan muun muassa Jom kippur -sodassa 1973, mutta tämä ei helpottanut muuten maiden välejä. Sekä Irak että Iran hyötyivät öljykriisin aiheuttamasta raakaöljyn hinnan noususta ja saattoivat ostaa lisärahoilla muun muassa aseita. Vuonna 1974 Irakin ja Iranin rajoilla kahakoitiin molemminpuolisin raskain tappioin. Irakin päätös sulkea öljyrikas Kirkukin alue pois tulevasta autonomisesta kurdialueesta suututti kansallismieliset kurdit aseelliseen kapinaan. Iran tuki Irakin kurdeja, jotka jätti seuraavana vuonna pulaan kun Iranin kanssa sovittiin asioista. Joulukuussa 1974 šiiat aloittivat maan eteläosassa kapinan, mutta se päättyi hallituksen järjestämiin vangitsemisiin ja teloituksiin. Vuonna 1975 iranilaiset toivat sotilaitaan kurdialueille ja Irakin sekä Iranin rajalla oli sen takia välikohtauksia. Irak yritti vastapainoksi tukea Iranin kurdien ja Khūzestānin arabien vastarintaa Irania vastaan. Neuvostoliitto ja arabimaat eivät tukeneet konfliktissa Irakia. Iran pelkäsi kapinaliikkeiden syntyä alueelleen ja täysimittaista sotaa. Shatt al-Arabin jaosta saatiin aikaan Algerin sopimus 6. maaliskuuta 1975, jossa Irak joutui antamaan puolet väylästä Iranille, mikä koettiin Irakin kenraalien keskuudessa nöyryyttävänä. Näin vaikka iranilaiset antoivat vastapainoksi pari kylää Qasr-i-Shrinin alueelta. Tämä johtui siitä, että sopimus salli Iranin käytännössä valvoa vesiväylän käyttöä. samoin Irak ja Iran sopivat vuonna 1975 ettei Iran auta enää Irakin kurdeja. Helmikuussa 1977 šiiat kapinoivat muun muassa Najafissa ja Karbalassa, mutta poliisin kukistaessa kapinan ei kuolonuhreiltakaan vältytty.
Iranin heikkous vallankumouksen pyörteissä
Ennen sotaa Iranin šaahi osti runsaasti aseita Yhdysvalloista. Irakin asevoimien kalusto oli hankittu Neuvostoliitosta, joka ei tuohon aikaan myynyt parasta kalustoaan. Molemmilla mailla oli suuret asevoimat. Irakin asevoimien varustelutaso oli heikompi. Iranin islamilainen vallankumous kuitenkin muutti tilanteen – Iran ei tulisi saamaan Yhdysvalloista apua, päinvastoin se oli asesaarron alainen ja Yhdysvallat pyrki estämään sen öljynviennin. Toisaalta Iranin öljyntuotanto kutistui ulkomaisten avustajien vetäydyttyä. Suunnilleen samaan aikaan Iranin islamilaisen vallankumouksen kanssa Saddam Hussein kaappasi vallan kenraali Ahmed Hassan Bakrilta. Saddam Hussein oli ennen sodan aloittamista tehtyjen pienten rajahyökkäysten perusteella päätellyt, ettei islamilaisen vallankumouksen heikentämä Iran pystyisi tehokkaaseen vastarintaan Irakin hyökkäystä vastaan. Irakin asevoimien upseerit suosittelivat maansa johtoa hyökkäämään Iraniin. Iranissa teloitettiin korkeita šaahin ajan upseereita ja vallankumouskaartit olivat heikkoja. Iranin armeijasta lähti upseereita edelleen maanpakoon. Iranin armeijalla oli myös pulaa sen käyttämän yhdysvaltalaisen sotilaskaluston varaosista, mikä heikensi ratkaisevasti armeijan taistelukykyä. Sekä Irakissa että länsimaisessa mediassa arvioitiin Iranin asevoimien kaluston käyttömahdollisuuksien heikentyneen jopa 40 %:iin alkuperäisestä. Arviolta 1/3 panssareista ja 1/2 koneista ei ollut enää käyttökunnossa. Lisäksi maasta poistuneet yhdysvaltalaiset sotilasneuvonantajat vaikeuttivat tilannetta muun muassa tuhoamalla varaosien tietokantoja tietokoneista.
Saddam uskoi lisäksi iranilaisten kääntyvän Khomeinin vallankumousta vastaan – vastaava oletus kuin Adolf Hitlerillä tämän hyökätessä Neuvostoliittoon vuonna 1941, oletus kuitenkin aliarvioi kansallistunteen. Koska islamilaisen vallankumouksen pelättiin leviävän Lähi-idässä (Irakissahan oli huomattava määrä šiioja) Hussein oletti Yhdysvaltojen epäilemättä tukevan Irakia Irania vastaan. 1970-luvun puolivälistä alkaen Yhdysvallat oli rakentanut Rapid Deployment Force-iskujoukkoja etenkin Saudi-Arabian hallitseman öljyn suojaamiseksi. Naton arvioissa Neuvostoliitto pyrkisi horjuttamaan tilannetta ensin Iranissa. Neuvostoliiton joukot olivat Irakin hyökätessä Afganistanissa, Iranin naapurimaassa. Neuvostoliiton ja Irakin väliset suhteet olivat kuin liittolaismaiden, kun Irak hyökkäsi Iraniin. Molemmilla supervalloilla oli ollut omat kuvitelmansa Iranin luhistumisesta, minkä vuoksi Irak tiesi, ettei Iran saisi tukea miltään taholta.
Iranin tukema šiiakapina Irakissa
Sodan väitetään olleen vältettävissä vielä vuonna 1979. Etelä-Irakissa on enin osa väestöstä šiiamuslimeja, vaikka vallassa olivat sunnimuslimit. Khomeini kehotti arabimaailman šiioja nousemaan sunnihallituksia vastaan seuraten Iranin islamilaisen vallankumouksen esimerkkiä. Iranilaisten uskonjohtajien mielestä baathistien hallitsema Irak oli ei-islamilainen valtio, joka sorti šiioja. Irakissa olikin 1979-1980 Iranin tukemia šiiojen mellakoita.
Sodan välittömänä syynä käytettiin Ad Dawahin 1. huhtikuuta tekemää murhayritystä Irakin pääministeri Tariq Azizia vastaan. Iskussa kuoli 20 baathistia. Myöhemmin huhtikuussa yritettiin murhata tiedotusministeri Latif Nusseif al-Jasim. Vaikka monet Irakin šiiat eivät Iranin mullahien puolella olleetkaan, niin Muhammad Baqir al Sadr oli kääntynyt Khomeinin puolelle Najafissa ja julkaisi 4. helmikuuta 1979 fatwan, jossa kielsi šiialaisia liittymästä baath-puolueeseen. Niinpä Irakin hallitus pidätytti al Sadrin ja hänen sisarensa Amina Haydan, joka tunnettiin paremmin nimellä Bint al-Huda. Kun Irakin šiiat osoittivat mieltään al Sadrin pidättämisen puolesta, Irakin hallitus hirtätti molemmat. Irakin merkittävimmän hengellisen šiiajohtajan hirttäminen aiheutti vastalauseryöpyn šiiamaailmassa, ja toukokuussa 1980 oli rajavälikohtauksia Irakin ja Iranin rajalla. Niinpä Irakin–Iranin sodan perimmäisenä syynä onkin pidetty sitä, että Saddam pelkäsi Khomeinin syöksevän hänet vallasta, ja päätti estää tämän hyökkäämällä Iraniin pyrkien syöksemään Khomeinin vallasta.
Irakin heikot kohdat
Irakin armeijalla oli kuitenkin omat ongelmansa. 75 % armeijasta oli šiioja ja pelättiin etteivät šiiat mielellään taistelisi uskonveljiään vastaan. Lisäksi Irakin laivasto oli heikompi kuin Iranin. Irakin armeijan lentokoneista vain puolet olivat taistelukykyisiä. Pommittajat eivät saaneet lentää, koska niiden pelättiin pommittavan Saddamia itseään. Saddam oli tapattanut monia armeijan upseereita ja paras kalusto ja koulutetuimmat joukot oli käytössä Saddamin suojelemiseksi, ei rintamalla. Saddam tiesi Irakin ylivoiman Iraniin nähden olevan ohimenevä. Lisäksi Irakia uhkasi muun muassa se, että Iran pystyisi teoriassa helposti valtaamaan sen pienen osuuden Persianlahden rannikosta ja estämään maan ulkomaankaupan sitä kautta. Irakia uhkasi myös pohjoisessa mahdollinen kurdien liittyminen Iranin puolelle.
Välikohtauksia juuri ennen sotaa 1980
Rajavälikohtauksia sattui maiden välisellä rajalla pitkin vuotta 1980. Molemmat hyökkäilivät toistensa alueelle rajan yli. Elokuussa rajavälikohtauksissa käytettiin tykistöä ja Irak keskitti Qasr-e-Shirinin lähelle 300 panssaria. Irak kokeili menestystään valtaamalla rajakyliä, joita Iran ei ollut antanut Irakille vuoden 1975 sopimuksessa. Näihin hyökkäyksiin Iran ei kyennyt kunnolla vastaamaan, mistä irakilaiset päättelivät Iranin olevan kaoottisessa tilassa. Huhtikuussa Iranin tukema islamilainen ad-Dawa Islami-puolue teki terrori-iskun Irakin hallitusta vastaan. Irakin varapääministeri Tariq Aziz haavoittui iskussa.
Independent-elokuva
Independent-elokuva tai indie-elokuva tarkoittaa yleensä pienen budjetin elokuvaa, jonka tuottaa pieni elokuvastudio. Lisäksi termiä käytetään kuvaamaan vähemmän kaupallisia taide-elokuvia, jotka eroavat tarinavetoisista, suuren yleisön klassisista Hollywood-elokuvista.
Tunnettuja indie-elokuvia
Esquiren mukaan kaikkien aikojen parhaita indie-elokuvia ovat:
August Carl Adam Lagermarck
August Carl Adam Lagermarck (15. joulukuuta 1851 Turku – 13. huhtikuuta 1917 Karkku) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.
Lagermarckin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Adam Johan Lagermarck ja Augusta Margareta Aminoff ja puoliso vuodesta 1883 Clara Augusta Wahl. Lagermarck tuli ylioppilaaksi Turussa 1869 ja suoritti tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1877, varatuomarin arvon hän sai 1879. Hän toimi virkamiehenä senaatissa ja Viipurin läänin palveluksessa ja vuodesta 1888 Uudenmaan läänin palveluksessa, ensin varalääninsihteerina ja sitten lääninsihteerinä 1900–1902.
Lagermarck oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891, 1897 ja 1905–1906. Professori, valtioneuvos Berndt Herman Ivar Lagermarck oli August Carl Adam Lagermarckin veli.
Kortesjärvi (Virrat)
Kortesjärvi on Pirkanmaalla Virroilla Siekkiskylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,6 metriä mpy.
Ellipsi
thumb|150px|Ellipsi
Ellipsi (suomalaisittain yleensä soikio tai joskus myös ovaali) on suljettu toisen asteen käyrä. Ellipsi on myös yksi kartioleikkauksista, niiden tason pisteiden joukko, joiden etäisyyksien summa kahdesta annetusta pisteestä on vakio.
Matemaattinen määritelmä tehdään seuraavasti. Olkoot F1 ja F2 kaksi tason kiinteätä pistettä. Ellipsi on käyrä, jolle kuuluu jokainen tason piste X, jonka F1:stä ja F2:sta mitattujen etäisyyksien summalla XF1 + XF2 on vakioarvo. Ellipsin soikeus määräytyy siitä, kuinka paljon on XF1 + XF2 suurempi kuin pisteiden F1 ja F2 välinen etäisyys.
Pisteitä F1 ja F2 sanotaan ellipsin polttopisteiksi. Suoria, joiden suhteen ellipsi on symmetrinen, sanotaan ellipsin akseleiksi. Suoraa AB kutsutaan ellipsin isoakseliksi. Jana a on isoakselin puolikas. Suoraa CD kutsutaan ellipsin pikkuakseliksi. Jana b on pikkuakselin puolikas.
Pinta-ala
Ellipsin pinta-ala A saadaan kaavasta Kaavasta voidaan huomata, että erityistapauksessa, jossa puoliakselit ovat yhtä pitkiä, kuvio on ympyrä ja pinta-alan lausekkeeksi tulee π·r².
Ellipsin kehän pituutta p ei voi alkeisfunktio iden avulla lausua suljetussa muodossa. Tarkka kaava on
jossa \epsilon on ellipsin eksentrisyys. Se sisältää toisen lajin elliptisen integraalin.
Ellipsin yhtälö
Kun ellipsin keskipiste on pisteessä (x0,y0), on sen yhtälö muotoa
Ellipsin yhtälö parametrimuodossa:
Ellipsin yhtälö voidaan myös esittää muodossa
Kaavoissa a on x-akselin suuntaisen puoliakselin pituus ja b y-akselin suuntaisen puoliakselin pituus.
Jos a = b = r, kyseessä on ympyrä, jonka säde on r.
Think Different
right|120px Think Different oli Applen mainoslause, joka luotiin vuonna 1997 Los Angelesin TBWA/Chiat/Day-mainostoimistossa. Sitä käytettiin televisiomainoksissa, lukuisissa printtimainoksissa sekä useissa Applen tuotteille suunnatuissa tv-mainoksissa. Apple käytti slogania aina vuoteen 2002 asti, jolloin Switch-kampanja sai alkunsa.
Metsäkalteva
Metsäkalteva (alun perin Yli-Jurva ) on Hyvinkään kaupunginosa. Se sijaitsee noin kolme kilometriä Hyvinkään keskustan eteläpuolella valtatie 25:n varrella ja Helsinki–Riihimäki-radan länsipuolella. Se kuuluu Hyvinkään uusimpiin kaupunginosiin. Metsäkaltevan rakentaminen alkoi 2010-luvun alussa, jolloin Metsäkaltevaan valmistui 30 omakotitalon asuinalue Kravunharju Hyvinkään vuoden 2013 asuntomessuja varten. Metsäkaltevan asukasluvun odotetaan nousevan 6 000 asukkaaseen 2030-luvulle mennessä. Vuonna 2019 asukkaita oli noin 800. Asukkaista monet ovat kuuluvat erillistaloissa asuviin lapsiperheisiin.
Metsäkaltevan palveluihin kuuluvat päiväkoti, alakoulu, lähikauppa, pikaruokaravintola, toimintapuisto ja seurakuntakeskus.
Hyvinkään rautatieaseman ja Metsäkaltevan välillä liikennöi Hyvinkään Liikenteen paikallisbussilinja 7.
Nevajärvi (Virrat, Saariskylä)
Nevajärvi on Pirkanmaalla Virroilla Saariskylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 161,8 metriä mpy.
Chuggington
Chuggington on Ludorum plc:n tuottama brittiläinen animaatiosarja. Se kertoo Chuggingtonin kaupungista, jossa ihmisten lisäksi asuu myös junia. Nuoret junat Wilson, Koko ja Bruno ovat sarjan päähenkilöt. Sarjasta on tehty viisi kautta ja 128 jaksoa. Suomessa sarjaa on esitetty MTV3 ja Disney Junior -kanavilla.
Hahmot
Sarjan päähahmo. Nuori punainen ja innokas junanen. Vihreä, seikkailunhaluinen junanen. Sininen, vahva ja järkevä junanen. Kaksoset, jotka ovat toisissaan kiinni. He riitelevät koko ajan. Vanha, hidas ja viisas höyryveturi. Sininen mahtaileva juna. Nuori juna. Nuori, innokas juna. Valkoinen juna. Vihreä juna Punainen kierrätysjuna. Violetti höyryveturi. Vihreä höyryveturi Kuuluisa jäätelöjuna. Elokuvatähti ja supersankari. Safarijuna. Valkoinen matkustajajuna. Pelastajajuna.
Tuotanto: Dubberman Finland Oy
Paavo Rantanen
Paavo Ilmari Rantanen (s. 28. helmikuuta 1934 Jyväskylä) on suomalainen entinen ulkoministeriön virkamies, joka oli lyhyen aikaa ulkoministerinä.
Rantanen on koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti.
Rantanen aloitti työnsä ulkoministeriössä virkamiesharjoittelijana, toimi kauppapoliittisen osaston osastopäällikkönä sekä kauppapoliittisena alivaltiosihteerinä. Suomen suurlähettiläänä Genevessä hän oli 1981-1986 sekä Washingtonissa 1986-1988. Rantasen työskentelyajaksi ulkoministeriössä tuli kolmenkymmentä vuotta, vuodesta 1958 vuoteen 1988. Hän toimi myös Nokian johtokunnassa konsernin kansainvälisistä suhteista vastaavana johtajana vuosina 1988–1995, kunnes hänestä tuli Esko Ahon hallituksen puolueisiin sitoutumaton ulkoministeri Heikki Haaviston saatua äkillisen sairauskohtauksen tammikuussa 1995. Rantasen ministerinura kesti 70 päivää, kevään 1995 eduskuntavaalien yli.
Rantanen on toiminut Suomen Atlantti-Seuran puheenjohtajana 2002–2004.
Rantaselle myönnettiin ministerin arvonimi vuonna 2003.
Yksityiselämä
Rantasen vanhemmat olivat pastori, kirjailija Vilho Rantanen ja hammaslääkäri Jenny Rantanen o.s. Auer.
Nadira
Yksityiselämä
Nadira syntyi juutalaisperheeseen Bagdadissa Irakissa. Perhe muutti Bombayhin Nadiran ollessa lapsi. Hänellä oli kaksi veljeä, jotka muuttivat myöhemmin ulkomaille. Nadira ei ikinä mennyt naimisiin ja kärsi joskus yksinäisyydestä.
Radion ja television historia Suomessa
Radion ja television historia Suomessa käsittelee teknisiä radio- ja tv-laitteita sekä radio- ja tv-toimintaa Suomessa.
Siponen
Siponen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Radion ja television historia Suomessa
Radiotekniikan varhaisvaiheet Suomessa
Tampereella Arvi Hauvosen rakentama 3NB Tampere-radioasema aloitti lähetystoimintansa vuonna 1923. Vuonna 1924 perustettiin Tampereen radioyhdistys. Samana vuonna Tammerkosken rantaan perustettiin Tammerkosken asema, jonka lähetysantenni oli vedetty kosken yli.
Yleisradiotoiminta
Yleisradio perustettiin vuonna 1926. Taajuusmoduloitua (FM) ULA-verkkoa alettiin rakentaa 1956. ULA-lähetysten äänenlaatu oli aikaisempia pitkillä (LW), keskipitkillä (MW) ja lyhyillä aalloilla (SW) tapahtuneita AM-lähetyksiä ratkaisevasti parempi, mutta lähetysasemien verkoston piti olla tiheämpi. AM-lähetykset jäivät käyttöön lähinnä ulkomaan lähetyksissä.
Kaupallinen radiotoiminta alkoi Suomessa vuonna 1985.
TV-toiminta
TV-toiminta alkoi Suomessa kokeiluilla vuonna 1955.
Yleisradio aloitti säännölliset televisiolähetykset 1. tammikuuta 1958. MTV perustettiin vuonna 1957 nimellä Oy Mainos-TV-Reklam Ab. MTV vuokrasi Yleisradion jakeluverkkoa vuoteen 1993 asti, jolloin se sai oman televisiokanavansa.
Maanpäälliset televisiolähetykset muuttuivat digitaalisiksi vuonna 2007.
Teräväpiirtolähetysten oli määrä korvata standardipiirron lähetykset 1. huhtikuuta 2020 alkaen, mutta hetki siirtyi myöhemmäksi oikeusjutun vuoksi.
Vuoden 2015 Atlantin hurrikaanikausi
Vuoden 2015 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 29. marraskuuta 2015. Kaudesta ennustettiin etukäteen hiukan keskimääräistä rauhallisempaa. Nimettäviä myrskyjä ennustettiin tulevan 6-11, kun lopullinen lukumäärä oli 11. Pitkän ajan keskiarvo on 12. Hurrikaaneiksi myrskyistä voimistui neljä, kun keskiarvo on kuusi hurrikaania vuodessa.
Matalapaine on trooppinen, jos siinä ei ole keskileveysasteiden matalapaineille tyypillisistä rintamarakennetta ja se on silti aktiivinen yli 24 tuntia ja jos se muodostuu tropiikissa tai subtropiikissa. Sitä sanotaan trooppiseksi myrskyksi, jos sen tuulennopeuden suurin minuutin keskiarvo kymmenen metrin korkeudella on yli 17 m/s, ja hurrikaaniksi, jos tuuli ylittää 33 m/s.
Moottoritorpedovene Raju
Moottoritorpedovene Raju (MTV 7) oli Suomen merivoimien Nuoli-luokan moottoritorpedovene.
Valmistus
Thornycroft-tyyppisen aluksen runko tilattiin Porvoon veneveistämöltä ja valmistuslisenssin myöntänyt Thornycroft toimitti pääkoneet, risteilykone oli Vaasan Moottoritehdas Oy:n valmistama Olympia-moottori. Torpedot oli sijoitettu perään, joten sen täytyi liikkua torpedoja nopeammin laukaistessaan ne. Tämä ei ollut helppo tapa ahtailla vesillä. Alus otettiin 1929 palvelukseen.
Palvelus
Syyskuussa 1942 vene lähetettiin Tammiosta Kotkaan korjauttamaan toiseen pääkoneeseensa tullutta vikaa, joka oli saatu väliaikaisesti kuntoon emälaivan verstaassa. Tällä matkalla pääkonetta käynnistettäessä syttyi avoimesta kaasuttajasta tulipalo, joka uhkasi tuhota koko aluksen. Torpedot ja syvyyspommit jouduttiin pudottamaan varmistettuina mereen, etteivät ne räjähtäisi, ja yksi mieskin jo määrättiin hyppäämään käskyn käyden mereen mukanaan pelastusrengas, etteivät kaikki kuolisi polttoainesäiliöiden räjähtäessä. Miehistö sai tulen lopulta sammumaan riisuttuaan kaikki vaattensa ja tilkittyään konehuoneen ilmatiiviiksi tulen tukahduttamiseksi. Lähes alastomina ja kurjassa kunnossa miehet pääsivät takaisin Tammioon heikosti toimivan apukoneen voimin. Yhteysalus Pukkio hinasi kovaonnisen veneen Kotkaan telakalle, jossa sen aseet poistettiin. Aluksen ura moottoritorpedoveneenä oli päättynyt.
Raju ja Vinha siirrettiin keväällä 1943 miinanlaskutehtäviin, koska niiden vanhat pääkoneet eivät enää kehittäneet torpedohyökkäyksiin tarvittavaa nopeutta. Tosin raskaiden saksalaismiinojen lastaaminen veneisiin oli vaarallista, mutta kokeilujen jälkeen aluksiin lastattiin kumpaankin kaksi miinaa.
Ensimmäinen tehtävä eli pohjamiinakenttä "Möykky" onnistui hyvin, mutta toiselta palattaessa "Raju" upposi 16. toukokuuta 1943 törmättyään ajelehtivaan puomiesteeseen Koiviston lähistöllä. Vene nostettiin, mutta todettiin korjauskelvottomaksi. Se romutettiin vielä saman vuoden aikana.
Jean-Claude Makaya Loembe
Jean-Claude Makaya Loembe (s. 13. toukokuuta 1954 Pointe-Noire) on brazzavillenkongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. heinäkuuta 1983 ja nimitettiin Pointe-Noiren hiippakunnan piispaksi 19. joulukuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. huhtikuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Albert Rouet, jota avustivat Diego Causero ja Barthélémy Batantu.
Makaya Loembe poistettiin virastaan 31. maaliskuuta 2011.
Daily Mirror
Daily Mirror on Isossa-Britanniassa ilmestyvä päivälehti, jonka Alfred Harmsworth (lordi Northcliff) perusti vuonna 1903. Alun perin lehti oli eräänlainen naistenlehti, jossa oli naisia kiinnostavien artikkeleiden lisäksi jonkin verran uutisia. Lehden tuolloinen päätoimittaja Mary Howarth oli Ison-Britannian ensimmäinen naispäätoimittaja.
Lehden ensimmäisen numeron osti noin 265 000 henkilöä, mutta jo vuonna 1904 lehden levikki oli laskenut 25 000 kappaleeseen. Edessä oli suuria muutoksia, ja Hamilton Fyfe otti Mary Howarthin paikan päätoimittajana. Naistenlehden imagosta haluttiin päästä eroon ja kaikki lehden naistyöntekijät irtisanottiin. Lehti alkoi keskittyä uutisiin.
Vuonna 1914 lehden levikki ylsi jo miljoonaan.
Toisen maailmansodan jälkeen lehti on tukenut pääsääntöisesti Työväenpuoluetta.
Lehden kansikuva 4. marraskuuta 2004 on saanut kuuluisuutta, kun se uutisoi George W. Bushin uudelleenvalinnan "Duh!, 4 vuotta lisää Dubyaa" ja "kuinka 59 054 087 ihmistä voi olla näin tyhmiä?" viitaten Bushin saamien äänten määrään.
Irina (laulaja)
Irina Saari (o.s. Lahtinen, s. 10. toukokuuta 1975 Kauhajoki ) on suomalainen laulaja, sanoittaja ja nykyisin myös säveltäjä. Hänen laulujensa tyylilajina on pop ja suomirock.
Ura ennen suosiota
Irina kiersi Suomea vuodesta 1998 alkaen kuuden vuoden ajan show-yhtyeessä nimeltä Playa esiintyen sekä rock-klubeilla että yökerhoissa ja laulaen kaikkea suomalaisesta popista rockiin ja souliin. Vuoden 2003 jälkeen Irina lopetti yhtyeessä ja perusti yhdessä Playan laulaja-kosketinsoittaja Antti Pitkäjärven kanssa Redux-yhtyeen. Reduxissa soittivat myös Jussi Saxlin ja J. Salonen. Myöhemmin sama kokoonpano on toiminut Irinan taustayhtyeenä kahdella kitaristilla, Janne Kasurisella ja Miika Collianderilla, vahvistettuna.
Playassa ja Reduxissa laulaessaan Irina kokeili jo soolouraa muutaman singlen avulla. Warner Music Finlandille hän lauloi vuonna 1998 yhden sinkun ”Sano yes” Playan nimissä ja vuonna 2000 sooloartistina Audiovoxille singlet ”Lisää virtaa” ja ”Vielä rakkaudesta”, vuonna 2001 ”Sinä ja sun Jopo” sekä 2003 ”Katse kertoo kaiken”. Vuonna 2002 Irina levytti Arvi Lindin kanssa hyväntekeväisyyskappaleen ”Hyviä uutisia”.
Juulian totuudet nostaa menestykseen
2000-luvun alussa Irina työsti albumia Maki Kolehmaisen kanssa, mutta yksikään levy-yhtiö ei suostunut julkaisemaan albumia. Elokuussa 2002 Apulanta-yhtyeen Toni Wirtanen pyysi tuttavaansa Irinaa laulamaan erästä televisiosarjaa varten tekemänsä kappaleen. Kyseessä oli Juulian totuudet -sarjan nimikappale. Projektin päätyttyä Wirtanen ja Irina päättivät jatkaa yhteistyötään ja saivat keväällä 2003 tehdyksi kappaleet ”Öiden kruunu” ja ”Hiirenloukku”. Saman vuoden syksyllä kappaleiden tekemistä jatkettiin. Näistä kappaleista muodostettiin myöhemmin Irinan ensimmäinen albumi. Kaikki Irinan debyyttilevyllä julkaistut kappaleet ovat Toni Wirtasen säveltämiä ja sanoittamia, lukuun ottamatta albumin kultapainokselle sisältynyttä ”Katujen kuningatar” Skädäm-coveria. Joidenkin kappaleiden tekoon myös Irina on osallistunut toisena sanoittajana.
Alkuvuodesta 2005 Irina palkittiin Emma-palkinnoilla vuoden 2004 pop-tulokkaana sekä vuoden debyyttialbumista.
Älä riko kaavaa ja Liiba laaba
Irinan toinen albumi Älä riko kaavaa julkaistiin 26. lokakuuta 2005. Albumi saavutti platinalevyrajan vuonna 2006 ja se on Irinan tällä hetkellä eniten myyty levy. Älä riko kaavaa -levyn kappaleentekijöinä vaikuttavat Toni Wirtasen lisäksi Knipi ja Ville Pusa. Irina on myös itse tehnyt toiselle levylleen sanoituksia.
Kolmas albumi Liiba laaba julkaistiin 28. maaliskuuta 2007. Se myi päivässä kultaa ja platinaa vielä samana vuonna. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistu kappale ”Pokka” on yksi Irinan tunnetuimmista kappaleista. Singleä on myyty yli singlen kultalevyyn oikeuttava määrä.
Miten valmiiksi tullaan ja uran ensimmäinen kokoelma
Irinan neljäs albumi Miten valmiiksi tullaan julkaistiin 14. lokakuuta 2009. Levyn kappaleita sävelsivät muun muassa Irinan yhtyeen jäsenet, Toni Wirtanen sekä Irina itse. Albumin kappaleiden tekstit liittyvät kaikki toisiinsa ja siten vievät tarinaa eteenpäin. Levyn ensimmäisenä singlenä julkaistiin Irinan itse sanoittama ja säveltämä ”Et huomaa”.
Vuonna 2009 Irina julkaisi yhteissinglen "Hiljaisin Helsinki" laulaja lauluntekijä Mikko Kuustosen kanssa.
Lähes neljän vuoden tauko päättyy
Kokoelman julkaisun jälkeen Irina jäi tauolle ja keskittyi perhe-elämään. Irina julkaisi uuden Askeleita-albuminsa 22. helmikuuta 2013, kun edellisestä uudesta albumista oli kulunut lähes neljä vuotta. Albumin ensimmäinen single ”Koko kuva” julkaistiin 23. marraskuuta 2012. Single oli parhaimmillaan Latauslistan sijalla 25 ja radiokanavien toiseksi soitetuin kappale.
Keväällä 2014 Irina kilpaili MTV3-kanavan Tähdet, tähdet -televisiosarjan ensimmäisellä kaudella. Hän sijoittui kilpailussa neljänneksi. Kilpailun jälkeen Irina päätti levyttää albumillisen coverkappaleita. Lokakuussa 2014 julkaistulta Mikä mahtaa olla in -albumilta on julkaistu singlenä versio alun perin Jari Sillanpään levyttämästä ”Bum bum bum” -kappaleesta. Albumilla vierailevina solisteina kolmella kappaleella ovat mukana Aki Tykki ja Tommy Lindgren.
Irina esiintyi kesällä 2016 Valkeakosken kesäteatterissa esittäen Kirka-musikaalissa Muska Babitzinia.
Irina julkaisi vuonna 2016 kaksi singleä. Irina on kertonut, että hänellä on tulevaisuudessa aikomuksena tehdä kappaleita myös muille artisteille.
Vuonna 2017 Irina osallistui Vain elämää -sarjan kuvauksiin Mondan linnassa Espanjassa. Myöhemmin keväällä 2017 Irina julkaisi seitsemännen albumin nimeltään Seitsemän. Sen myötä hän teki syksyn 2017 kestäneen kiertueen.
Vuonna 2018 Irina teki toivelaulukiertueen, jossa fanit saivat toivoa kappaleita keikoille esitettäviksi.
Irina julkaisi singlensä "Haluun olla yksin" toukokuussa 2019. Kappaletta seurasi maaliskuussa 2020 julkaistu kappale "Rankka päivä".
Vuodesta 2019 lähtien Irina on ollut yksi Yle TV1 -kanavan Elämäni biisi -musiikkiviihdeohjelman vakiosolisteista yhdessä Jarkko Aholan, Diandra Floresin, Kasmirin, Arja Saijonmaan ja Pepe Willbergin kanssa.
Yksityiselämä
Heinolassa asuva Irina on naimisissa yhtyeensä valomiehen Henri Saaren kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Yhtye
Irinan yhtyeen kokoonpanoon kuuluvat:
PT-4
PT-4 oli Suomessa sotakorvauksina Neuvostoliitolle rakennettu sarja kapearaiteisia höyryvetureita.
Vetureita sotakorvauksiksi
Kun sotakorvauksia alettiin suorittaa, neuvostoliittolaiset halusivat huomattavan osan niistä kapearaiteisina vetureina; Suomen kaikki liikenteessä olevat veturit tarkastettiin mutta niistä kelpasi vain yksi, Jokioisten rautatien numero 4; lisäksi Tampellan tehtaalta vietiin Kuusankosken-Voikan rautatien vasta valmistunut numero 10 ja Lokomolta Tk3 1115, jonka katsottiin vastaavan kahta kapearaiteista.
Alkuperäiset korvausveturit
Oli siis valmistettava lisää vetureita; uusina toimitettavien höyryveturien perustyypiksi löytyi aluksi Tampellan arkistoista 0-6-2T –veturi, jollainen oli toimitettu muun muassa Eskolan metsäradalle vuonna 1923. Tähän veturiin oli sattumoisin juuri ennen sotaa toimitettu uusi kattila, joten tämän kattilapiirroksen avulla ajanmukaiset veturin piirustukset valmistuivat nopeasti.
Nyt tyyppimerkinnöiksi tuli: ΦT-4 (FT-4), ΦЛ-6 (FL-6) ja ΦЛm-6 (FLm-6). F tarkoitti Suomea, T Tampellaa ja L Lokomoa, numero taas akselipainoa tonneissa. Nämä veturit olivat kaikki halkopolttoisia.
Neuvostoliitto vaatii tehokkaampia vetureita
Neuvosto-osapuoli ei ollut täysin tyytyväinen toimitettuihin malleihin: koska vetureita aiottiin käyttää metsäradoilla, toimintasädettä piti lisätä. Tämän vuoksi veturit haluttiin vastedes tenderi- eikä tankkivetureina.
Vaatimus oli kova, koska valmiita piirustuksia ei ollut eivätkä ylityöllistetyt suomalaiset piirustuskonttorit pystyneet uusia alusta alkaen tekemään.
Tampellan arkistoista löytyneet LWR6-veturin piirustukset hylättiin oikopäätä, samoin vanhat Brooksien ja Orenstein & Koppelien mukana tulleet, koska ne eivät vastanneet vähimmässäkään määrin neuvostostandardeja.
Malli valitaan
Lopulta, pitkän kähinän ja jonkinasteisen kädenväännönkin jälkeen uudeksi höyryveturityypiksi valittiin neuvostoliittolainen teollisuusveturimalli П 24 (P24), neliakselinen ilman etu- ja takatelejä kolmiakselisella tenderillä eli 0-8-0 tai D-t3. Tämän veturityypin peruspiirustukset saatiin Neuvostoliitosta lopulta monen mutkan jälkeen toukokuussa 1945.
PT-4, maailman suurin kapearaiteinen höyryveturisarja
Kun uudet peruspiirustukset saapuivat Tampereelle, havaittiin, että ne olivat heikkotasoisia ja sekavia. Mutta niissä oli kuitenkin pohja, ja niiden pohjalta laadittiin Tampellan omassa piirustuskonttorissa uuden ПT-4 (PT-4) –kapearaidehöyryveturin piirustukset.
Veturin tyyppimerkintä on muista poiketen lyhennys venäjänkielisestä tyyppimääritelmästä “П(aрoвoз) T(eндeрнoи) 4“ (Parovoz Tendernoi 4) eli vapaasti käännettynä yksinkertaisesti: neljän tonnin akselipainoinen tenderihöyryveturi.