cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pithekussai
Historia
Mantereen puolen Kymen kaupunki, jota yleensä pidetään Italian varhaisimpana varsinaisena kreikkalaisena siirtokuntana, perustettiin Pithekussaista käsin noin 750–725 eaa. Kerrotaan, että ainakin osa Pithekussain asukkaista muutti tuolloin mantereelle kaupungin sisäisten levottomuuksien ja lopulta saaren vulkaanisen toiminnan ja maanjäristysten vuoksi. Epomaios-vuoren sanotaan sylkeneen tulta ja tuhkaa, ja osan saaresta vajonneen mereen. Strabonin mukaan pithekussailaiset osallistuivat jossain vaiheessa Neapoliin uudelleenasuttamiseen yhdessä ateenalaisten ja khalkislaisten kanssa.
Kaupungin ja saaren myöhemmästä historiasta tiedetään vain vähän. Se vaikuttaa toipuneen pahimmista luonnonmullistuksista, vaikkakin siellä tapahtui edelleen ajoittain vulkaanista toimintaa ja maanjäristyksiä. Näihin ilmiöihin kytkeytyneet kuumat lähteet saivat mainetta terveysvaikutuksiensa vuoksi. Kaupunki ei kuitenkaan vaikuta olleen roomalaisella kaudella erityisen merkittävä tai kukoistava, ja sen nimi mainitaan antiikin lähteissä vain harvoin. Antiikin aikainen asutus säilyi löytöjen perusteella ainakin ensimmäiselle vuosisadalle eaa.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|Pithekussaista löydetty niin kutsuttu [[Nestorin malja#Nestorin malja Pithekussaista|Nestorin malja.]]
Pithekussain akropoliina eli linnavuorena toimi nimellä Monte di Vico nykyisin tunnettu kukkula nykyisen Lacco Amenon länsipuolella. Kukkula on jyrkkärinteinen ja sen kummallakin puolella on luonnonsatama. Akropoliilta on löydetty mykeneläistä ja varhaisen rautakauden keramiikkaa sekä merkkejä asutuksesta 700-luvulta eaa. ensimmäiselle vuosisadalla eaa. saakka.
Alakaupunki levittäytyi ilmeisesti suhteellisen laajalle alueella akropoliin lähellä olleelle tasangolle, jonka pinta-ala on noin kuusi hehtaaria. Alakaupungista akropoliin länsipuolelta on löydetty myös pyhäkkö, mahdollinen Heraion eli Heran pyhäkkö, sekä heroon. Kummatkin on ajoitettu noin 600-luvulle eaa. Asutusta on sijainnut myös nykyisten Mezzavian ja Mazzolan alueella, josta on löydetty myös merkittäviä metallipajoja.
Akropoliin etelä- ja lounaispuolelta nykyisestä Valle di S. Montanosta on löydetty kreikkalaisen kauden hautausmaa, josta on tunnistettu noin hautaa. Tärkeimmät hautalöydöt ovat 700- ja 600-luvuilta eaa. Hautalöytöihin lukeutuu muun muassa keramiikkaa eri puolilta kreikkalaista maailmaa ja muuta Välimeren aluetta, muun muassa Korintista, Ateenasta, Euboialta, Jooniasta, Syyriasta, Foinikiasta ja Egyptistä, sekä pronssisia ja hopeisia solkineuloja (fibula), egyptiläisiä skarabeita ja itämaisia sinettejä, mitkä kaikki kertovat laajoista kauppayhteyksistä.
Pithekussain merkittävimpiin löytöihin lukeutuu niin kutsuttu Nestorin malja, joka on rhodoslainen kotyle tai skyfos noin vuodelta 740 eaa. Se sisältää piirtokirjoituksena yhden varhaisimmista tunnetuista esimerkeistä kreikkalaisen kirjaimiston käytöstä ja samalla mahdollisen varhaisen viittauksen Homeroksen Iliaaseen. Se samoin kuin muut löydöt ovat Pithekussain arkeologisessa museossa.
Pjotr Kahovski
thumb|Pjotr Kahovski Pjotr Grigorjevitš Kahovski (1797 Smolenskin kuvernementissä – 25. heinäkuuta (J: 13. heinäkuuta) 1826 Pietari ) oli venäläinen upseeri ja dekabristikapinallinen.
Alkuperäisessä kapinasuunnitelmassa Kahovskin piti mennä aamulla 14. joulukuuta 1825 Talvipalatsiin ja ampua tuore keisari Nikolai I ennen kuin tämä ehtisi antaa hallitsijanvakuutuksensa. Kahovski ei rohjennut toteuttaa suunnitelmaansa, mutta sen sijaan hän meni Pietarin Senaatinaukiolle muiden kapinallisten kanssa.
Senaatinaukiolla Kahovski ampui kenraalikuvernööri Mihail Miloradovitšin, joka oli pitämässä puhetta upseereille ja käskemässä näitä palaamaan kasarmeilleen. Kapinan kukistuttua hänet otettiin kiinni ja hirtettiin yhdessä neljän kapinan johtohahmon kanssa.
Moselle
Moselle on Ranskan departementti numero 57. Departementti on nimetty sen halki virtaavan Moseljoen mukaan. Moselle sijaitsee Koillis-Ranskassa, Lorrainen hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 6 216 neliökilometriä, ja siellä on 1 036 780 asukasta (vuonna 2006). Mosellen pääkaupunki on Metz. Moselle on jaettu edelleen yhdeksään arrondissementtiin, 51 kantoniin ja 730 kuntaan.
Historia
Moselle oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Moselle muodostettiin osasta historiallista Lothringenin provinssia (nyk. Lorraine). Departementin rajat ovat kuitenkin muuttuneet useamman kerran.
Historiallisista syistä varsinkin Mosellen pohjois- ja itäosissa puhutaan edelleen myös saksan kielen frankkilaismurteita, mutta puhujien lukumäärä on voimakkaassa laskussa.
Turanismi
Turanismi eli panturanismi, on ajatus kaikkien turaanisiksi kutsuttujen kansojen liittoumasta ja lähemmästä yhteydestä. Pyrkimyksenä on myös herättää ihmiset tiedostamaan oma turaanilaisuutensa ja vaalimaan kulttuuriaan. Turanismia ei pidä sekoittaa panturkkilaisuuteen, sillä se käsittää turkinsukuisten kansojen lisäksi myös mm. unkarilaiset, suomalaiset ja muut itämerensuomalaiset, mongolit, tunguusit, Japanin kansoja ja korealaiset. Täten se on laajemmin kaikki altailaiset ja uralilaiset suureksi perheeksi yhdistävä aate.
Jotkut yhdistävät turanismiin myös ajatuksen muinaisista sumerilaisista turaanilaisten esi-isinä, joiden jälkeläiset Sumerin tuhouduttua pirstoutuivat pitkin Euraasiaa. Ajatus pohjautuu muiden muassa niihin yhteyksiin, joita on väitetty löytyvän sumerin kielen ja altailaisten ja uralilaisten kielten väliltä. Tieteellisen käsityksen mukaan sumeri on kuitenkin isolaattikieli eivätkä altailaisetkaan kielet kielitieteilijöiden enemmistön nykyisen käsityksen mukaan polveudu yhteisestä alkukielestä.
Pavian taistelu
Pavian taistelu käytiin 1525 Pavian edustalla Pohjois-Italiassa. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ja Espanjan (Habsburgien) joukot kukistivat Ranskan joukot ja ottivat kuningas Frans I:n vangiksi.
Taistelu oli osa vuosien 1521–1526 italialaissotaa. Ranskalaiset olivat tunkeutuneet Lombardiaan ja piirittäneet Pavian kaupungin, jonka avuksi keisarilliset tulivat.
Keskilämpötila
Keskilämpötilalla tarkoitetaan sitä, kun jonkin ajanjakson välillä mitatuista lämpötiloista lasketaan keskiarvo. Keskilämpötilaa käytetään usein esimerkiksi säätiedotusten yhteydessä (esimerkiksi vuorokauden keskilämpötila, kuukauden keskilämpötila).
Keskilämpötilojen avulla seurataan myös vuodenaikojen virallista vaihtumista. Esimerkiksi kevät alkaa, kun vuorokauden keskilämpötila nousee virallisesti nollan yläpuolelle.
Barry White
Barry White (oik. Barry Eugene White, alun perin Barry Eugene Carter; s. 12. syyskuuta 1944 Galveston, Texas – 4. heinäkuuta 2003 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen äänilevytuottaja ja laulaja.
Manado
Manado eli Menado on kaupunki Indonesiassa. Se sijaitsee Sulawesin saarella ja on Pohjois-Sulawesin provinssin pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Manadonlahden rannikolla ja on vuoristoisen alueen ympäröimä. Kaupungissa asui vuoden 2019 arvion mukaan 432 300 asukasta. Manadon kaupungissa ja sen läheisyydessä puhutaan manadonmalaijia, joka on läheistä sukua sekä malaijille että indonesialle.
Barry White
Hänen kädenjälkensä näkyy monissa soul- ja diskomusiikin kappaleissa. Hän johti Love Unlimited Orchestra -yhtyettä. Whiten levyjä käytetään usein romanttisen ilmapiirin luomiseksi hänen matalan ja sulavan äänensä takia. Hänestä käytettiin usein nimityksiä ”Maestro” ja ”Walrus of Love” (”rakkauden mursu”).
Barry Whitella oli kaiken kaikkiaan 103 kulta-albumia, 39 platina-albumia, 20 kultasingleä ja 10 platinasingleä ympäri maailman.
Lapsuus ja nuoruus
White syntyi Galvestonissa, Texasissa, mutta varttui eteläisessä Los Angelesissa. Rikollisuuden vaivaamalla alueella hän liittyi jengiin kymmenvuotiaana, ja 17-vuotiaana hänet tuomittiin neljäksi kuukaudeksi vankeuteen hänen varastettuaan 30 000 dollarin arvosta Cadillacin renkaita.
Vankilasta päästyään Barry White jätti jengit loppuelämäkseen ja aloitti 1960-luvun alussa musiikkiuransa lauluyhtyeissä ennen kuin siirtyi soolouralle vuosikymmenen puolivälissä. Uransa alkuvaiheilla hän ei saavuttanut suurta menestystä; suurimmat saavutukset tulivat laulujen kirjoittamisesta. Hänen laulujaan esittivät rocklaulaja Bobby Fuller ja The Banana Splits.
Ura
Vuonna 1969 Barry ryhtyi kolmen lahjakkaan naislaulajan muodostaman Love Unlimited -ryhmän taustavaikuttajaksi. Ryhmä oli perustettu legendaarisen Motown-lauluyhtye The Supremesin seuraajaksi, ja se harjoitteli yhdessä Whiten kanssa seuraavat kaksi vuotta ennen kuin se sai levytyssopimuksen 20th Century Fox Recordsin kanssa. White tuotti, sanoitti ja sävelsi klassisen soul-balladin ”Walking in the Rain (With The One I Love)”. Kappale nousi popmusiikkilistoilla 20 parhaan joukkoon.
Ryhmä sai aikaiseksi lisää hittejä, ja White meni lopulta naimisiin ryhmän päälaulajan Glodean Jamesin kanssa. Miesäänelle tarkoitetun laulun työstövaiheessa levy-yhtiö ehdotti, että White astuisi taustavaikuttajan paikalta mikrofonin eteen. White suostui vastahakoisesti, ja loppu on kevyen musiikin historiaa. Tunnetuimpia hittejä ovat muun muassa ”I’m Gonna Love You Just a Little More Baby” (1973), ”Never, Never Gonna Give You Up” (1973), ”Can’t Get Enough of Your Love, Babe” (1974), ”You’re the First, the Last, My Everything” (1974), ”What Am I Gonna Do With You” (1975), ”Let the Music Play” (1976), ”Sho’ You Right” (1987) ja ”Practice What You Preach” (1994).
Sairaus ja kuolema
White oli kärsinyt kroonisesta korkeasta verenpaineesta jonkin aikaa, kun se aiheutti munuaisen vajaatoiminnan syksyllä 2002. Hän joutui sairaalahoitoon Los Angelesiin ja kärsittyään toukokuussa 2003 aivohalvauksen hän halvaantui eikä häntä enää nähty julkisuudessa. Hän kuoli 4. heinäkuuta 58-vuotiaana. Kuolinsyyksi ilmoitettiin munuaisen vajaatoiminta.
Barry Whiten omaelämäkerta Barry White: Love Unlimited julkaistiin vuonna 1999. Kirjan on kirjoittanut Marc Eliot.
Vaikutus populaarikulttuuriin
Barry Whiten musiikkia käytettiin säännöllisesti 1990-luvun lopulla televisiosarjassa Ally McBeal. Sarjassa käytettiin usein vaikeatajuisia viittauksia siihen, mitä roolihahmojen päässä liikkui. Barry Whiten laulu kuului aina, kun John Cage (Peter MacNicol) tunsi itsensä vahvaksi ja itsevarmaksi, varsinkin suhteessa naisiin. Whiten musiikin käyttö sarjassa elvytti hänen uraansa ja johti lopulta hänen vierailuunsa sarjassa.
Barry White oli South Park -piirrossarjan Chef-hahmon esikuva. Roolia tarjottiin Whitelle, mutta hän kieltäytyi. Hän oli harras kristitty, ja sarjassa käytetty huumori ei ollut hänelle mieluista. Hänen kieltäydyttyään roolin otti vastaan toinen soul-legenda Isaac Hayes.
White esiintyi kahdesti ääniroolissa myös Simpsonit-piirrossarjassa.
Guayana Esequiba
Guyana Esequiba on Venezuelan vaatima alue Guyanasta. Vain Venezuela käyttää alueesta nimitystä Guyana Esequibe. Alue koostuu kuudesta hallinnollisesta osasta: Barima-Waini, Cuyuni-Mazaruni, Pomeroon-Supenaam, Potaro-Siparuni, Ylempi Takatu-Ylempi Essequibo ja Essequibo saaret-Länsi Demerara. Alueen pinta-ala on 159 500 km².
Artralgia
Artralgia tarkoittaa nivelkipua. Termi itsessään ei siten ota kantaa kivun aiheuttajaan. Artralgiaa voivat aiheuttaa eri sairaudet, mutta se voi myös olla esimerkiksi lääkkeen sivuvaikutus. Sairauksista esimerkiksi nivelrikko, nivelreuma, selkärankareuma tai nivelpsoriasis voi olla artralgian taustalla. Ikääntyneillä artralgia liittyy monessa tapauksessa nivelten kulumiseen iän myötä.
Nivelkipu ja nivelkulumat ovat naisilla yleisempiä kuin miehillä.
Helsingin Latu
thumb|300px|Helsingin ladun ylläpitämä [[Maunulan maja|Maunulan ulkoilumaja Helsingin Keskuspuistossa on helsinkiläisten ulkoilijoiden suosima pysähdyspaikka.]] Helsingin Latu on helsinkiläinen urheiluseura. Se on Suomen Ladun vanhin ja suurin paikallisyhdistys.
Helsingin Latu täytti 80 vuotta vuonna 2020. Helsingin Ladun uusi nimi on 25.6.2020 alkaen Helsingin Latu ja Polku ry.
Historia
Helsingin Latu perustettiin 17.12.1940 Vanhalla Ylioppilastalolla.
Toiminta
Helsingin Latu on ympäri vuoden toimiva luonto-, kunto- ja terveysliikuntayhteisö. Se toimii retkeilyn, vaelluksen ja luonnossa liikkumisen edistäjänä ja asiantuntijana.
Helsingin Ladun tavoitteena on retkeilyharrastuksen ylläpitäminen ja uusien harrastajien ohjaaminen lajin pariin. Ohjattuja retkiä järjestetään kaikkina vuodenaikoina. Helsingin Latu ohjaa pääkaupunkiseutulaisia lähiretkeilyyn ja hyödyntämään oman asuinkuntansa ja lähialueiden retkeilykohteita. Retkiä tehdään mm. kävellen, pyöräillen, meloen, hiihtäen ja lumikenkäillen. Vaakkoin eräkämppä Nuuksiossa ja Maunulan ulkoilumaja Helsingin keskuspuistossa toimivat retkien tukikohtina ympäri vuoden.
Helsingin Ladussa on noin 8 000 jäsentä.
Italia Almirante Manzini
Näyttelijäperheeseen syntynyt Almirante Manzini aloitti teatteriuransa jo hyvin nuorella iällä. Vuodesta 1911 lähtien hän näytteli myös elokuvissa. Pääosa Giovanni Pastronen Cabiriassa (1914) teki Almirante Manzinista yhden italialaisen mykkäelokuvan kuuluisimmista elokuvadiivoista. Hänen muita tunnettuja elokuviansa olivat Femmina (1918) ja Hedda Gabler (1920). Almirante Manzini perusti vuonna 1919 oman tuotantoyhtiön Manzini Filmin, mutta siirtyi seuraavana vuonna Stefano Pittalugan Fertille, jossa hän näytteli useissa serkkunsa Mario Almiranten ohjaamissa elokuvissa. Almirante Manzini työskenteli välillä teatterissa ja teki vuonna 1926 viimeisen mykkäelokuvansa La bellezza del mondo. Hänen ainoa äänielokuvansa oli Gennaro Righellin ohjaama L’ultimo dei Bergerac vuonna 1934. Näyttelijä muutti sittemmin Brasiliaan, jossa hän esiintyi toisinaan paikallisille italialaissiirtolaisille.
Kuolajoki (Tenniöjoen sivujoki)
Kuolajoki on joki Kemijoen vesistössä Suomen ja Venäjän alueilla. Joen koko valuma-alue on noin 1550 km². Suomen puolella tästä on karkeasti noin 675 km².
Joen kulku
Kuolajoki saa alkunsa Kuolajärvestä Murmanskin alueen länsiosasta. Sieltä joki virtaa länteen valtakunnan rajan yli Sallan kunnan alueelle. Joki laskee Tenniöjokeen Sallan Saijan kylän luona.
Sivujoet
Venäjän puolella Kuolajoen suurin sivujoki on jokeen etelästä laskeva Sallajoki. Suomen puolella jokeen laskee etelästä lähellä joen suuta Aatsinginjoki.
Historiaa
Ennen toista maailmansotaa koko joki valuma-alueineen kuului Suomeen osana Sallan kuntaa.
Kun Sallan–Kuusamon alue sodan päätyttyyä vuonna 1944 luovutettiin Neuvostoliitolle, Sallan kunta menetti lähes puolet pinta-alastaan. Luovutetulle alueelle jäi Kuolajoesta sen yläjuoksu, sivujoki Sallajoki ja Kuolajoen lähdejärvi Kuolajärvi.
Jokivarren asutuspaikkoja
Jokivarren kyliä joen suulla olevan Sallan Saijan lisäksi ovat Venäjän puolella rajaa luovutetulle alueelle jäänyt entinen Sallan kirkonkylä (Sallajoen suussa, kylänä alkujaan nimeltään Sallansuu, kirkonkylänä Sallan kunnan entisen nimen mukaan myös Kuolajärvi,, mutta eri kuin Kuolajärven rannoilla sijainnut ja kunnalle alkujaan nimensä antanut varsinainen Kuolajärven kylä, ) sekä Suomen puolella Kotala, Särkelä ja Mukkala.
Nimen alkuperä
Joen ja järven nimi ei liity suomen kielen sanaan kuola eikä myöskään suomen kielen verbiin kuolla. vaan nimi tulee saamelaiskielten kalaa tarkoittavasta sanasta, esimerkiksi, "kala".
Joen käyttö
Kuolajoki on nykyisin lähinnä virkistyskäytössä. Joskus aikanaan alueella asuneiden ihmisten pitikin maksaa veronsa sekä Ruotsille että Venäjälle kaloina: kymmenen leiviskää kuivattua haukea jokaisesta yli 17-vuotiaasta henkilöstä.
Joachim Ouédraogo
Joachim Ouédraogo (s. 18. maaliskuuta 1962) on burkinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ouahigouyan hiippakuntaan ja nimitettiin Dorin hiippakunnan piispaksi 20. marraskuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 2005. Pääkonsekraattorina toimi Philippe Ouédraogo, jota avustivat Paul Yemboaro Ouédraogo ja Séraphin François Rouamba.
Ouédraogo sai 4. marraskuuta 2011 nimityksen Koudougoun hiippakunnan piispaksi.
John Spadavecchia
John Spadavecchia on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.
Spadavecchia on kiertänyt pokeriturnauksia 1980-luvulta alkaen. Vuonna 1988 hän oli World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksen 28.. Kolme vuotta myöhemmin toukokuussa 1991 John Spadavecchia sai uransa toistaiseksi ainoan WSOP-rannekkeen voittaessaan $ 5,000 Deuce to Seven Draw -turnauksen. Vuoden 1994 WSOP:n pääturnauksessa hän sijoittui kolmanneksi voittaen 294 000 dollaria. Sen jälkeen hän on ollut useissa WSOP-turnauksissa finaalipöydässä, esimerkiksi toisena hän on ollut kolme kertaa.
Toukokuussa 2006 Spadavecchia voitti WSOP:n oheisturnauksen (circuit tournament), 9 700 dollarin sisäänoston no limit texas hold'em -turnauksen Caesars Palacessa, Las Vegasissa. Voitostaan hän ansaitsi 648 320 dollaria. Vastaavassa turnauksessa joulukuussa 2005 hän oli ollut viides.
Huhtikuussa 2008 Spadavecchian pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,5 miljoonaa dollaria.
Synoikismos
Synoikismos (, ”yhdessä asuminen”) tarkoitti antiikin Kreikassa uuden kaupungin tai poliksen eli kaupunkivaltion perustamista yhdistämällä joukko varhaisempia asutuksia uudeksi kaupungiksi ja perustamalla sille uusi kaupunkikeskus. Yhdistetyt asutukset saattoivat olla kyliä tai varhaisempia poliksia, joista tuli uuden poliksen alaisia. Joskus yhdistäminen oli puhtaasti poliittinen toimenpide, eikä muuttanut asutuksen rakennetta, kun taas joskus siihen liittyi jopa väestönsiirtoja. Joskus termiä sympoliteia on käytetty samassa merkityksessä.
Mathias Herrmann
Mathias Herrmann (s. 16. heinäkuuta 1962 Friedberg) on saksalainen näyttelijä, joka näytteli Josef Matulan työtoveria tohtori Johannes Vossia sarjassa Kahden keikka vuosina 1997–2000. Hahmon tilalle tuli tohtori Lessing (Paul Frielinghaus). Herrmann on näytellyt aktiivisesti parikymmentä vuotta sarjoissa ja elokuvatuotannoissa.
Sympoliteia
Sympoliteia oli antiikin Kreikassa kahden tai useamman poliksen eli kaupunkivaltion liitto. Termi oli peräisin verbistä sympoliteuein, ”jakaa poliittinen elämä”, ”elää kanssa-kansalaisina” tai ”elää saman poliksen kansalaisina”. Se saattoi viitata monenlaisiin liittoihin kaupunkien välillä.
Sympoliteiassa oli sen nimen mukaisesti keskeisenä osatekijänä isopoliteia, toisin sanoen liitossa olleet polikset jakoivat yhteisen kansalaisuuden. Tämä voitiin toteuttaa eri tavalla. Eräs tapa oli se, että joku polis myönsi kansalaisuuden ympäröivän maaseudun tai muiden polisten asukkaille. Varhainen esimerkki on Olynthoksen sympoliteia vuonna 432 eaa., jossa muut polikset säilyivät itsenäisinä ja niillä oli myös omat kansalaisuutensa, mutta ne tulivat osaksi Olynthoksen sympoliteiasta.
Toisaalta sympoliteia saattoi tarkoittaa kahden tai useamman poliksen liittymistä yhdeksi polikseksi, toisin sanoen synoikismosta poliittisessa mielessä. Varhainen esimerkki on Mantineian ja Helissonin sympoliteia 300-luvulla eaa. Joskus varhaisemmat polikset lakkasivat olemasta liiton myötä, kun taas joskus ne säilyivät olemassa uuden poliksen alaisina poliksina tai demoksina. 200–100-luvulla jaa. termiä käytettiin myös liittokuntaan (koinon), kuten esimerkiksi Akhaian liittoon, kuulumisesta. Joskus sympoliteia esiintyy käytännössä synoikismoksen tai isopoliteian synonyyminä.
Isopoliteian lisäksi toinen sympoliteiaan läheisesti liittyvä termi on symmakhia eli sotilaallinen liittoutuminen. Isopoliteian ja symmakhian, joista voitiin sopia myös erikseen, lisäksi sympoliteiaan kuului kuitenkin useimmiten (ainakin jonkinasteinen) yhteinen hallinto.
Tunnettuja sympoliteia-sopimuksia
Sympoliteia-sopimus tunnetaan piirtokirjoitus- tai muiden lähteiden perusteella muun muassa seuraavien kaupunkien väliltä:
Charley Reynolds
Charley Reynolds (20. maaliskuuta 1842 – 25. kesäkuuta 1876) oli yhdysvaltalainen tiedustelija, joka toimi everstiluutnantti George Armstrong Custerin alaisena historiallisesti kuuluisassa Little Bighornin taistelussa. Reynolds oli eräs niistä yli 260:stä verilöylyssä kaatuneesta 7.ratsuväkirykmentin uhrista, jotka olivat osallistuneet Montanassa käytyyn taisteluun. Reynolds tunnettiin lempinimellä "Lonesome-Charley" (Yksinäinen-Charley).
Lyhyt historia
Charles Alexander Reynolds syntyi Warrenin piirikunnassa, Illinoisissa. Vuonna 1858 hän muutti sukunsa mukana Kansasiin, jossa hänen isänsä tohtori Joseph Boyer perusti lääkärin praktiikan. 1860-luvun alussa Reynolds osallistui Yhdysvaltain sisällissotaan palvellen Pohjoisvaltioiden joukoissa Kansasin jalkaväessä. Hän otti osaa moneen taisteluun Kansasin ja Missourin rajalla ja toimi Santa Fen tien saattojoukoissa.
Sodan loputtua Reynolds aikoi ryhtyä kauppiaaksi, mutta hanke raukesi cheyennien surmatessa hänen yhtiötoverinsa. Tämän jälkeen Reynolds ansaitsi elantonsa monenlaisissa eri töissä ja kulki osavaltiosta toiseen. Vuonna 1866 hän toimi biisoninmetsästäjänä Coloradossa ja Nebraskassa, mutta kulkeutui seuraavien vuosien aikana ylä-Missourin alueelle, jossa ansaitsi elantonsa eräoppaana. Intiaanit kunnioittivat Reynoldsin taitoja metsästäjänä, ja uskoivat hänen omaavan yliluonnollisia voimia. Lakotat pitivät kauempaa tarkoin silmällä yksinäistä metsästäjää, jolla oli tapana voittaa ensin eläinten luottamus, ja ampua ne sitten ruokintapaikoille.
Vuonna 1869 Reynolds tapasi George Armstrong Custerin, ja ystävystyi tämän kanssa. Seuraavan vuosikymmenen alkupuolella Reynolds osallistui 7. ratsuväkirykmentin tiedustelijana sioux-intiaanien pyhille maille Black Hillsin suuntautuneelle tutkimusretkelle. Kohtalokkaan Little Bighornin taistelun aikana 25.6.1876 Reynolds palveli majuri Marcus Renon alaisuudessa. Erään lähdetiedon mukaan Reynoldsista oli poimittu 58 luotia, mutta väitettä pidetään fiktiona. Reynolds haudattiin Little Bighornin taistelukentälle muiden sotilaiden tavoin. Myöhemmin hän sai oman marmorisen muistokiven kukkulan länsilaidalle, jonne hänet oli ammuttu.
Kuvauksia Reynoldsista
thumb|[[Little Bighornin kaatuneiden muistokivi Montanassa.]] Elizabeth Custerin mukaan Reynolds oli hyväkäytöksinen, vaatimaton ja hyvin ujo. Hänen ääntään on kuvattu pehmeäksi ja jopa hieman naiselliseksi. Reynolds ei juuri tupakoinut, eikä käyttänyt alkoholia, vaan viihtyi enemmän omissa oloissaan. Liikanimi "Yksinäinen-Charley" tuli juuri tästä ominaisuudesta. Monista muista tiedustelijoista poiketen hän ei ollut valokuvauksellinen, ja hänestä on säilynyt vain muutama kuva. Ampujana Reynolds oli erinomainen, ja joidenkin aikalaisten mukaan jopa paras kiväärinkäsittelijä lännessä. Jotkut Little Bighornista selvinneet ovat kertoneet Reynoldsin aavistaneen kuolemansa. Kun arikara-tiedustelija Bloody Knife oli edellisenä iltana kertonut, ettei näkisi enää huomista auringonlaskua, oli Reynolds vastannut: "Huominen on myös minun viimeinen päiväni"
CheyTac Intervention
CheyTac Intervention (tunnetaan myös nimellä M200) on yhdysvaltalaisen CheyTac LLC:n suunnittelema suurikaliiberinen pulttilukkotarkkuuskivääri. CheyTac Intervention suunniteltiin alun perin pehmeää kohdetta ammuttavaksi kivääriksi, jonka tulisi toimia myös pitkillä matkoilla. Aseen suunnittelussa käytettiin mallina The Windrunner XM-107 Tactical -tarkkuuskivääriä.
Pimeän pyöveli
Pimeän pyöveli on Ilkka Remeksen kirjoittama nuorille suunnattu jännitysromaani, joka julkaistiin vuonna 2005.
Juoni
Porvoolaiset Aaro, 14, ja Niko, 18, pyörittävät laitonta ketjukirjebisnestä sähköpostin kautta. Eräänä päivänä he saavat kiristyskirjeen tuntemattomalta henkilöltä, jossa vaaditaan maksamaan kaksituhatta euroa tai kiristäjä ilmiantaa pojat poliisille. Pojat tapaavat kiristäjän eli Marco Harjun Helsingissä ja antavat rahat hänelle. Hetkeä myöhemmin he päättävät hankkia rahat takaisin.
Kiristäjä osoittautuu vain Suomen välittäjäksi suuremmassa huumekaupassa, jota johtaa sveitsiläinen Antonio Mendel Genevenjärveltä käsin. Mendelin alaisena toimii Suomessa ryhmä kokeneita miehiä, jotka hoitavat operaatio Pimeän pyöveliä.
Pimeän pyöveli on myös elokuvaprojekti. Se on peiteoperaatio huumelastin salakuljetukselle Kotkassa. Vaikka pojat saavat ketjukirjebisneksestä jopa 400 euroa päivässä, silti Niko värväytyi elokuvaan 2 000 euron takaisin saamiseksi.
Kotkassa Aaro tajuaa, että kuvausryhmän työskentely on epätavallisen huonoa. Hän alkaa epäillä kuvausryhmää huijareiksi. Pojat seuraavat autoa, joka kuljettaa mukanaan laivasta saatua lastia. Se ajaa kalatehtaalle Venäjän rajan lähelle, jossa "purkitetaan" huumeita säilyketölkkeihin. Siellä pojat luulevat kyseessä olevan rahanväärennös, ja he lähtevät seuraamaan autoa, joka ajaa Norjan Lappiin Skibotniin. Miehet, joita Aaro ja Niko seuraavat, yöpyvät motelli Saanassa, jonne myös pojat menevät.
Matkalla Skibotniin Aaro ja Niko lähestyvät Norjan rajaa. Aaro jää pois kyydistä ja Niko ajaa tulliin. Niko jää kiinni huumeiden salakuljetuksesta, kun he olivat ottaneet huumepurkin rikollisilta. Kirjan lopussa salakuljettajat kaappaavat Aaron Norjan Lapissa. He lähtevät lentämään helikopterilla öljynporauslautalle tankkaamaan, jossa kuitenkin Aaro karkaa ja hälyttää apua. Lautan johtaja soittaa poliisit paikalle ja salakuljettajat jäävät kiinni.
Nätkelmät
Nätkelmät (Lathyrus) on noin 160 lajia sisältävä hernekasvisuku. Nätkelmät ovat kasvutavaltaan pensasmaisia tai köynteleviä. Niiden lehdet ovat parilehdykkäisiä ja punaiset, violetit tai keltaiset kukat kasvavat joko yksittäin tai terttuina. Lajeista useimmat ovat kotoisin lauhkean ilmaston alueelta, useimmat Aasiasta (78 lajia) tai Euroopasta (54 lajia). Muutamien nätkelmälajien siemenissä on aminohappoa, joka suurina määrinä syötynä aiheuttaa halvausoireita.
Suomessa tavataan useita nätkelmien sukuun kuuluvia lajeja: kuusi nätkelmä- ja kolme linnunhernelajia.
Mihail Miloradovitš
thumb|Mihail Miloradovitš
Serbialaista alkuperää oleva Miloradovitš palveli Suvorovin alaisena Turkkia ja Puolaa vastaan, ja myöhemmin sotaretkillä Italiaan ja Sveitsiin 1799. Vuonna 1805 hän toimi kenraaliluutnanttina Kutuzovin alaisuudessa Austerlitzin taistelussa, ja 1807 Giurgevossa hän taisteli menestyksekkäästi Turkkia vastaan.
Miloradovitš ylennettiin jalkaväenkenraaliksi vuonna 1810. Hän johti venäläistä armeijakuntaa Borodinon taistelussa, ja voitti Muratin, Napolin kuninkaan Tarutinossa 18. lokakuuta 1812. Hänen armeijakuntansa jahtasi säälimättä Napoleonin vetäytyvää Suurta armeijaa; se otti osaa Leipzigin taisteluun ja lopulta Ranskan murskaamiseen vuonna 1814.
Kikyō
Kikyō voi tarkoittaa:
Scent of Flesh
Scent of Flesh on vuonna 2000 Imatralla perustettu suomalainen death metal -yhtye. Yhtyeen sanoitukset käsittelevät väkivaltaa, vihaa, pimeyttä ja kuolemaa.
Diskografia
EP:t
Atamaani
pienoiskuva|Atamaani Stepan Razin Atamaani  on kasakkapäällikkö. Nimitystä on käytetty muun muassa eri asemassa olleista ukrainalaisista Zaporižžjan kasakoiden päälliköistä ja venäläisistä kasakka- tai haidamakkipäälliköistä.
Ukrainassa ja Liettuassa käytettiin joistain atamaaneista nimitystä hetmani. Sana juontunee saksan sanasta Hauptmann, ’päämies’.
Venäjän keisarikunnan armeijassa eräiden kasakkayksiköiden komentajia kutsuttiin atamaaneiksi. Venäjän sisällissodan aikana useat valkoiset kenraalit kuten Aleksei Kaledin, Pjotr Krasnov ja Grigori Semjonov valituttivat itsensä atamaaneiksi.
Kuuluisia atamaaneja oli muun muassa kapinan nostattanut Donin kasakkojen atamaani Stepan Razin.
Gunnar Grönqvist
Gunnar Aleksander Grönqvist (9. helmikuuta 1895 – 12. tammikuuta 1975) oli lappeenrantalainen yrittäjä ja valokuvaaja. Hän oli ahkera valokuvataiteen tukija, ja hän perusti Lappeenrannassa ja Etelä-Karjalassa toimivan Saimaan Kameraseura ry:n vuonna 1946. Sitä ennen hän oli ollut 1930-luvulla ainakin Amatörfotografklubben i Helsingfors rf:n (eli AFK:n) ja Tampereen Kameraseura ry:n jäsen.
Saimaan kameraseuran perustamisesta lähtien Grönqvist toimi sen hallituksessa eli johtokunnassa, kuten sitä siihen aikaan kutsuttiin, pieniä katkoja lukuun ottamatta tammikuuhun 1958 saakka ja aktiivisena rivijäsenenä vielä sen jälkeenkin. Seuran mainostus- ja ilmoitustoiminnan tehostamiseksi hän lahjoitti liikkeensä ulkoseinälle kiinnitetyn ilmoituskaapin. Vuonna 1958 Grönqvist valittiin Saimaan kameraseuran ensimmäiseksi kunniajäseneksi. Saimaan Kameraseuran "Vuoden näyttelykuvaajan" kiertopalkinto on nimetty Gunnarin lautaseksi 1950-luvun esimerkin mukaan. Toimintakertomus vuodelta 1958 nimittäin kertoo:
"”Samoin seura sai kiertopalkinnoksi A-sarjaan komean ’Gunnarin lautasen’ sekä B-sarjaan kiertopalkinnoksi samanlaisen lautasen, molemmat samalta tuntemattomalta lahjoittajalta.”"
Gunnar Grönqvist oli naimisissa Martta Lempi o.s. Koskisen (1905–1970) kanssa. Heidän poikansa oli Heikki Grönqvist. Grönqvistien perheyritys Valotus Oy toimi valokuvausalalla Lappeenrannassa osoitteessa Koulukatu 19.
Rastaspenkojat
Rastaspenkojat eli viiriäistimalit, aikaisemmalta nimeltään ruohikkorastaat (Cinclosoma) on pienikokoisten varpuslintujen suku. Niitä tavataan luonnonvaraisina ainoastaan Australaasiasta. Lajit elävät Australiassa, ja Uudessa-Guineassa. Linnut ovat arkoja, ja elävät pääosin maassa. Rastaspenkojat syövät myös maassa, usein hyönteisiä, mutta jotkin lajit syövät myös siemeniä. Pesä on kuppimainen ja yleensä maassa.
Lajit
Rastaspenkojiin kuuluu 6 lajia:
RIA Novosti
right thumb|330px|Ria Novostin rakennus Moskovassa
Bekas
Bekas on Karzan Kaderin ohjaama draamaelokuva, joka on Suomen ja Ruotsin kansainvälinen yhteistuotanto.
RIA Novosti
RIA Novosti eli Ria Novosti (, lyh. РИА Новости, RIA Novosti) oli valtio-omisteinen Venäjän kansainvälinen tietotoimisto (ven. novosti = uutiset). Joulukuussa 2013 sen suhteellisen itsenäinen asema päättyi ja siitä tuli osa Venäjän presidentinhallinnon ohjaamaa viestintäkonserni Rossija segodnjaa. Vuoden 2014 budjetissa uutistoimisto RIA Novostille myönnettiin 2,604 miljardia ruplaa (eli noin 57,5 miljoonaa euroa) Venäjän federaation sisä- ja ulkopolitiikan sekä Venäjän maakuvan tukemiseen. Yhteiskunnallisen tehtävän vuoksi RIA Novostin saama tuki valtionbudjetista on perinteisesti ollut suurempi kuin Venäjän valtion toiselle uutistoimistolle, Itar-Tassille myönnetty tuki (jälkimmäiselle 2014: 1,224 mrd RUR, noin 27,0 miljoonaa euroa).
Bekas
Juoni
Kodittomat kurdiveljekset näkevät 1990-luvun alussa elokuvateatterin oven raosta vilauksen Teräsmiehestä ja päättävät matkustaa Amerikkaan tätä tapaamaan. Seitsenvuotias pikkuveli tekee listaa ihmisistä, jotka pyytäisi Teräsmiehen hoitamaan pois päiviltä. Listan kärjessä on Saddam Hussein. Kymmenvuotias isoveli yrittää hankkia heille passeja rajanylitykseen, mutta se ei ole helppoa.
RIA Novosti
Historia
Neuvostovallan murentuessa syyskuussa 1991 IAN ja Venäjän tietotoimisto Rossijskoje informatsionnoje agentstvo (RIA) yhdistyivät nimellä Rossijskoje informatsionnoje agentstvo Novosti (RIA Novosti, Ria Novosti). Sen nimeksi tuli 1998 Rossijskoje informatsionnoje agentstvo Vesti (Vesti), kunnes 2004 sai nykyisen nimensä. Yritysmuodoltaan uutis- ja tietotoimisto RIA Novosti oli vielä 2013 unitaarinen yritys.
RIA Novostilla ja sen edeltäjällä APN:llä oli toimitus Suomessa useiden vuosikymmenten ajan. Toiminta Suomessa lakkautettiin toukokuussa 2007 ilmeisesti taloudellisista syistä.
RIA Novostista osa presidentinhallinnon ohjaamaa Rossija Segodnjaa
Venäjän presidentti Vladimir Putin allekirjoitti joulukuussa 2013 asetuksen, jolla Ria Novostin organisatorinen itsenäisyys lakkautettiin. Tilalle luotiin Rossija segodnja,. Eräänä syynä Ria Novostin itsenäisyyden lakkauttamiseen pidettiin sen Ukrainaa koskevia lausuntoja, mutta toiminta oli jo aiemmin poikennut liiaksi virallisesta linjasta. Myös monet muut Venäjällä toimineet uutisia tuottavat yritykset, jotka välittivät totalitaristista viestintää ajavan Kremlin näkemyksistä poikkeavia uutisia Ukrainasta joutuivat ennen Krimin kriisiä ja sen aikana sulkemaan toimintojaan ja kokivat kasvavaa painostusta valtion taholta. Viimeisenä riippumattomana pidetty tv-kanava Dožd joutui taloudellisiin vaikeuksiin, kun alkuvuonna 2014 kaikki suuret kaapeli-tv-operaattorit lopettivat välittämästä asiakkailleen sen TV-kanavaa. Sananvapautta ajavan Glasnostin puolustamisen säätiön johtaja Aleksei Siminov uskoi Venäjän sananvapaustilanteen heikkenevän entisestään.
John Cromwell
Elwood Dager John Cromwell (23. joulukuuta 1887 – 26. syyskuuta 1979) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän voitti teatterityöstään Tony-palkinnon vuonna 1952.
Myös tuotteliaana ohjaajana tunnetuksi tullut Cromwell toimi Screen Directors Guildin puheenjohtajana vuosina 1944–1946. Hän oli naimisissa neljästi. Näyttelijä James Cromwell on hänen poikansa.
Héctor González Martínez
González Martínez sai nimityksen Antequeran arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi 4. helmikuuta 1988, ja hänet asetettiin tähän virkaan 5. huhtikuuta. Hänestä tuli Antequeran arkkipiispa 4. lokakuuta 1993.
González Martínez nimitettiin 11. helmikuuta 2003 ja asetettiin 26. helmikuuta Durangon arkkipiispaksi.
Kulkusirkka
pienoiskuva|300px|Schistocerca gregaria. Yllä yksinään elävä muoto, alempana sama laji parveilevana. Kulkusirkka on yleisnimi joukolle heinäsirkkalajeja. Näillä lajeilla on tapana muodostaa ajoittain valtavia parvia, jotka vaeltaessaan ravinnon perässä aiheuttavat tällöin mittavia vahinkoja viljelyksille syöden hyvin lyhyessä ajassa käytännössä kaiken vihreän kasvillisuuden. Kulkusirkkaparvi voi peittää satojen neliökilometrien kokoisen alueen, ja siihen voi kuulua miljoonia kulkusirkkoja.
Kulkusirkkojen parveilu käynnistyy, kun tavallisesti rauhallisissa erakkona elävissä heinäsirkoissa tapahtuu muutos, joka vaikuttaa paitsi eläimen käyttäytymiseen myös niiden ulkonäköön. Erikoinen käytös on ilmeisesti sopeutuma, jolla heinäsirkkapopulaatio vastaa sirkkojen lukumäärän liialliseen kasvuun. Cambridgen yliopiston tutkijat osoittivat Schistocerca gregaria -lajilla, että heinäsirkka, jonka takajalat altistuvat kosketukselle useita kertoja minuutissa neljän tunnin ajan, muuttuu parveilevaksi kulkusirkaksi.
Kulkusirkat ovat olleet merkittävä haitta maanviljelylle, ja ne mainitaan myös Raamatussa yhtenä suurista vitsauksista.
Pohjoisamerikkalainen kalliovuorten kulkusirkka Melanoplus spretus kuoli tuntemattomasta syystä sukupuuttoon 1800-luvun lopulla, ja viimeinen havainto lajin elävästä yksilöstä tehtiin vuonna 1902. Eräänä mahdollisena syynä häviämiseen pidetään maanviljelyn leviämistä alueille, joille sirkat munivat. Kalliovuorten kulkusirkan parvet ovat saattaneet olla yksilömäärältään suurempia kuin millään muulla kulkusirkkalajilla. Nykyään Pohjois-Amerikka on Antarktiksen ohella ainoa manner, jolla ei esiinny kulkusirkkoja.
Kulkusirkkoja kasvatetaan nykyään terraarioeläinten ravinnoksi.
Kulkusirkkalajeja
sekä joskus myös
Håkan Bäck
Håkan Johannes Bäck (28. heinäkuuta 1911 Vöyri – 20. kesäkuuta 2000 Vöyri) oli suomalainen kirkkoherra ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Bäck toimi Vöyrin kirkkoherrana. Hän kirjoitti kristillistä lyriikkaa ja sanoitti myös ruotsinkielisen virsikirjan virren 490.
Parthenia (Mauretania)
Parthenia oli antiikin aikainen roomalais-berberinen kaupunki Mauretaniassa nykyisessä Algeriassa. Se sijaitsi nykyisen Setifin eteläpuolisella ylängöllä.
Antiikki
Vandaalien hyökkäykseen saakka 400-luvulla Partheniassa sijaitsi katolinen piispanistuin. Kaupunki hylättiin lopullisesti varhaisella keskiajalla, ja Saharan hiekka valtasi sen.
Nykyaika
Nykyisin Parthenia on ollut katolisen kirkon titulaaripiispanistuin nimellä Parthenia. Se saavutti odottamatonta kuuluisuutta 13. tammikuuta 1995, jolloin paavi Johannes Paavali II nimitti Parthenian titulaaripiispaksi ranskalaisen Évreux'n tuolloisen piispan Jacques Gaillot'n. Samalla hän menetti asemansa Évreux'n piispana. Paavin on väitetty toimineen Ranskan hallituksen ja erityisesti sisäministeri Charles Pasquan painostuksesta. Toisaalta piispa Gaillot oli herättänyt katolisessa kirkossa kiusallista huomiota liberaaleilla mielipiteillään — hän kyseenalaistaa muun muassa ehkäisyvälineiden ja homoseksuaalisuuden kiellon ja selibaatin — sekä räväköillä esiintymisillään. Piispa Gaillot antoi esimerkiksi haastattelun miestenlehteen.
Piispa Gaillot ei tyytynyt osaansa autiomaan hiekkaan vajonneen kaupungin nimellisenä piispana, vaan hän herätti titulaarihiippakuntansa henkiin internetissä ”hiippakuntana ilman rajoja”. Hän avasi hiippakunnan nimellä sivuston (www.partenia.org) ja julkaisi siellä kirkkokriittistä materiaalia. Samalla sivustosta tuli katoliseen kirkkoon kriittisesti suhtautuvien keskustelu- ja kohtauspaikka maailmanlaajuisesti. Sivustosta on sittemmin tullut monikielinen, ja siellä on vieraillut kuukausittain noin ihmistä.
Meroë
thumb|Pyramidien raunioita Meroëssa Meroë on muinainen kaupunki nykyisen Sudanin alueella. Kaupungin rauniot sijaitsevat Niilin itärannalla noin 6,4 kilometriä Kabūshīyahista pohjoiseen.
Meroë oli Kušin valtakunnan eteläinen hallintokeskus noin vuodesta 750 eaa. alkaen. Valtakunnan pääkaupunki siitä tuli noin 590 eaa. kun aiempi pääkaupunki Napata ryöstettiin. Muinaisen Egyptin 25. dynastia vetäytyi luultavasti kaupunkiin vuoden 656 eaa. jälkeen. Meroë kukoisti Kušin pääkaupunkina ja selviytyi esimerkiksi roomalaisten maahantunkeutumiselta. Lopulta kaupunki sortui aksumilaisten hyökkäyksissä 320-lukuun jaa. mennessä.
Meroëssa aloitettiin arkeologiset kaivaukset 1902. Kaupungista on löydetty satamalaituri, palatseja ja Amonin suuri temppeli.
Liisa Helminen
Liisa Helminen (s. 15. helmikuuta 1950 Turku) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Helminen valmistui elokuvaohjaajaksi Taideteollisesta oppilaitoksesta vuonna 1972 ja maisteriksi sen seuraajasta Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1993. Hän on erikoistunut erikoistunut erityisesti lastenelokuvien tekemiseen. Hänet muistetaan elokuvista Kuningas jolla ei ollut sydäntä (1981) ja Pelikaanimies (2004) sekä animaatiosarjoista Turilas ja Jäärä (2001) ja Urpo ja Turpo (1996–1997). Lisäksi hän on tehnyt yhdessä Tini Sauvon kanssa pala-animaation Minulla on tiikeri (1979) sekä tuottanut eräitä muita Sauvon animaatioita. Helminen on ohjannut myös pitkän dokumenttielokuvan Matka on pitkä (1993) sekä useita lyhyitä dokumentteja.
Helminen on saanut elokuvataiteen valtionpalkinnon 1971, parhaan lyhytelokuvan Jussin 1979 ja parhaan lastenelokuvan Jussin 1983, valtion lastenkulttuuripalkinnon 1983, taiteen valtionpalkinnon 2001, Matti Pellonpää -palkinnon 2004, Humanismin käsi -palkinnon 2005 ja Hyvä teko lapselle -palkinnon 2008. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2013.
Ystävän laulut
Ystävän laulut on 27. lokakuuta 2003 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi, jolla hän tulkitsee Juha Vainion sanoittamia kappaleita. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1. Kultalevy myönnettiin vuonna 2003, ja platinalevy 2003. Albumia on myyty yhteensä yli 48 000 kappaletta.
Levy sai Emma-gaalassa Iskelmäalbumi-palkinnon vuonna 2003.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säv. ja san. Juha Vainio, ja sov. Jesse Vainio & Kalle Torniainen, ellei toisin mainita.
Bawean
thumb|Sangkapuran satama auringonlaskun aikaan Bawean on Indonesiaan kuuluva saari Jaavanmerellä. Se sijaitsee noin kaksisataa kilometriä Surabayan kaupungista, Jaavalta pohjoiseen. Saaren asukasluku on noin 65 000. Asukkaista suurin osa asuu saaren pääkaupungissa, Sangkapurassa. Loput asuvat pienemmissä kylissä, joita on ympäri saarta. Saaren kieli on virallisesti indonesia, mutta monet asukkaat puhuvat saaren alkuperäistä murretta, joka on läheistä sukua maduralle. Saarella elää kotoperäinen hirvieläinlaji, baweanhirvi, jota ei tavata missään muualla.
Hyeena Hämäläinen
Erkki Juhani ”Hyeena” Hämäläinen (20. marraskuuta 1944 Helsinki – 23. marraskuuta 1999 Helsinki ) oli suomalainen jännityskirjailija. Erkki Hämäläinen toimi 1970-luvun alkuvuosina lennonopettajana Helsinki-Malmin lentoasemalla ja sai innoituksen kirjoittaa romaaninsa ''MayDay! Mayday!'' näistä yhteyksistä. Osa myös muissa hänen kirjoissaan esiintyvistä nimistä ja hahmoista ovat peräisin ilmailupiireistä. Lempinimi Hyeena on myös peräisin Helsinki-Malmin lentokentältä.
Boeing Vertol CH-46 Sea Knight
Boeing Vertol CH-46 Sea Knight on kaksiroottorinen kuljetushelikopteri. Sitä kehitettiin alun perin Yhdysvaltain maavoimien tarpeisiin. Armeija kuitenkin hylkäsi kopterin liian pienenä ja sai suuremman CH-47 Chinook -kopterin.
Maavoimien sijasta CH-46 päätyi laivastokäyttöön. Yhdysvaltain laivasto käytti kopteria vuoteen 2004 asti ja merijalkaväki arviolta vuoteen 2014 asti.
Yhdysvaltojen lisäksi kopteria käyttää tai on käyttänyt Japani, Kanada, Ruotsi, Saudi-Arabia ja Thaimaa. Ruotsin puolustusvoimat käyttää CH-46:sta nimitystä Hkp 4.
Sotilaskuljetuskoptereiden lisäksi CH-46:sta on rakennettu versioita etsintä- ja pelastustöihin sekä palontorjuntaan. Kopteria on lisäksi käytetty jonkin verran siviililiikenteessä.
Aquila Films
Aquila Films oli vuosina 1907–1917 toiminut italialainen elokuvien tuotantoyhtiö.
Boeing Vertol CH-46 Sea Knight
Kopterin ensilento oli vuonna 1962 ja se otettiin palveluskäyttöön merijalkaväessä vuonna 1965.
Aquila Films
Camillo Ottolenghin johtama liikemiesryhmä perusti Aquila Filmsin Torinossa vuonna 1907. Yhtiö erikoistui pian kaupallisiin melodraamoihin, rikos- ja jännityselokuviin. Aquilan tuotanto kasvoi 55 elokuvaan vuonna 1910 ja 73:een vuonna 1911. Samalla se sai mainetta myös komediasarjoistaan. Vuonna 1912 Aquila ryhtyi valmistamaan pitkiä elokuvia ja sen pääomistajaksi ja taiteelliseksi johtajaksi tuli lakimies Lino Pugliese. Vuoden 1914 jälkeen yhtiö tuotti myös intohimodraamoja. Sen suurimpia menestyksiä olivat Lo Spettro di Jago (1912), Fedora (1913), La Bibbia (1913), Teodora (1914) sekä Roberto Robertin vuonna 1916 ohjaamat La peccatrice ja Tenebre. Aquilalla oli laaja kansainvälinen jakeluverkosto, jonka ansiosta sen elokuvat menestyivät myös Britanniassa, Ranskassa, Espanjassa, Venäjällä, Yhdysvalloissa ja Latinalaisessa Amerikassa. Ulkomaanlevityksen supistuminen ensimmäisen maailmansodan seurauksena johti yhtiön sulkemiseen vuonna 1917.
Adolf Hitlerin poliittinen testamentti
upright|pienoiskuva|Hitlerin poliittisen testamentin ensimmäinen sivu.
Adolf Hitlerin poliittinen testamentti (Mein politisches Testament) oli testamentin muotoon puettu viimeinen kaksiosainen ohjeistus Saksan kansalle ja johtajille, jonka Adolf Hitler saneli sihteerilleen Traudl Jungelle noin vuorokautta ennen itsemurhaansa bunkkerissaan Berliinissä huhtikuun 28. ja 29. välisenä yönä 1945.
Poliittisen testamenttinsa ensimmäisessä osassa Hitler selittää, ettei tahtonut toisen maailmansodan syttymistä ja panee sodan alkamisen kansainvälisen juutalaisuuden syyksi.
Toisen osan alussa Hitler erottaa vanhat toverinsa Hermann Göringin ja Heinrich Himmlerin. Kuultuaan Hitlerin päätöksestä jäädä Berliiniin loppuun asti Baijeriin paennut Göring yritti ottaa Saksan johdon käsiinsä. Himmler puolestaan oli yrittänyt antautua länsiliittoutuneille ruotsalaisen diplomaatin kreivi Folke Bernadotten välityksellä. Saatuaan tietää tästä Hitler raivostui ja määräsi Göringin sekä Himmlerin erotettavaksi ja pidätettäväksi. Ajan käydessä vähiin Hitler jätti käskyn testamenttiinsa.
Hitler jatkoi testamenttinsa toista osaa määräämällä uuden hallituksen, jonka johtoon presidentiksi tuli suuramiraali Karl Dönitz, kansleriksi Joseph Goebbels ja valtiovarainministeriksi Lutz Schwerin von Krosigk. Dönitz johti Saksaa antautumiseen saakka, mutta Goebbels teki vaimoineen itsemurhan myrkytettyään ensin kuusi lastansa pian johtajansa jälkeen, vastoin tämän toivetta.
Viimeisissä kappaleissa Hitler jätti dramatiikkaa pursuavan ohjeistuksen uudelle hallitukselle ja Saksan kansalle, ja määräsi heidät jatkamaan vastarintaa ja juutalaisuuden vastustamista.
Kirjassaan Viimeiseen saakka Traudl Junge muisteli Hitlerin tuijottaneen tyhjää karttapöytäänsä sanellessaan testamentin. Puna-armeijan tykkituli oli häirinnyt sanelua. Hitler piti kiirettä ja odotti puhtaaksi kirjoitettuja versioita malttamattomana. Kun Junge sai tekstit valmiiksi, Hitler, Goebbels ja Martin Bormann allekirjoittivat ne nopeasti. Tämän jälkeen kolme kappaletta lähetettiin eri suuntiin. Kuriireina toimivat Hitlerin ilmavoimien adjutantti eversti Nicolaus von Below, Hitlerin lehdistösihteeri Heinz Lorenz ja Bormannin avustaja SS-eversti Wilhelm Zander.
Ennen poliittisen testamentin sanelua Hitler saneli Jungelle myös viimeisen tahtonsa.
Kauppakeskus Kapteeni
Kauppakeskus Kapteeni on Oulussa Oulunsalon kaupunginosassa, samannimisen entisen kunnan alueella sijaitseva kauppakeskus.
Se avattiin vuonna 2005. Keskuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Arkkitehdit Tommila Oy. Keskus sijaitsee vilkkaasti liikennöidyn Lentokentäntien ja Karhuojantien risteyksen lähettyvillä noin kilometrin päässä Oulun lentoasemalta. Vuonna 2014 siellä oli 16 liikettä sekä Oulun kaupunginkirjastoon kuuluva Oulunsalon sivukirjasto, aiemmin Oulunsalon kunnankirjasto.
Ystävän laulut II
Ystävän laulut II – Albatrossi on 27. lokakuuta 2004 julkaistu Vesa-Matti Loirin albumi, jolla hän tulkitsee Juha Vainion sanoittamia kappaleita. Albumi on jatkoa edellisenä vuotena julkaistulle Ystävän laulut -albumille.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 2. Kultalevy myönnettiin vuonna 2004. Albumia on myyty yhteensä yli 24 000 kappaletta.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säv. ja san. Juha Vainio, ja sov. Jesse Vainio & Kalle Torniainen, ellei toisin mainita.
Hittejä ja hukkuneita helmiä
Hittejä ja hukkuneita helmiä on suomalaismuusikko Heikki Helan toistaiseksi ainoa kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2007. Kokoelma sisältää kappaleita Helan sooloalbumeilta mutta myös uusia kappaleita. Lisäksi Speedy Saarinen on miksannut uudelleen pari kappaletta, "Kaikista kaikkein" ja "Rakastatko vielä kun on ilta".
Fort Smith
Fort Smith on kaupunki Yhdysvaltojen Arkansasin osavaltion länsiosassa. Kaupunki on rakentunut vuonna 1817 perustetun linnakkeen ympärille. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 86 209 ja suuremman metropolialueen 298 592.
Maantiede
Fort Smith sijaitsee Arkansasin osavaltion länsiosassa Arkansasjoen varrella ja lähellä Oklahoman vastaista rajaa. Alue on Arkansasjoen muovaamaa tasankoa, mutta lähistöllä on myös vuoria. Kaupungin lähellä sijaitsevat myös Ozarkin ja Ouachitan kansallismetsät.
Sää Fort Smithin alueella on hyvin aurinkoinen. Aurinko paistaa suurimpana osana vuoden päivistä. Ilmasto on lauhkea. Talvet eivät yleensä ole kovin kylmiä ja lumisadetta tulee suhteellisen vähän. Kesät ovat lämpimiä ja kosteita. Kaupunki on myös niin sanotun Tornado Alleyn reunamilla ja ajoittain tornadot ovat tehneet kaupungissa tuhojaan.
Historia
pienoiskuva|vasen|Fort Smithin historiallinen oikeustalo, Isaac C. Parkerin työpaikka. Nykyisen Arkansasin alueella vaikutti monia intiaanikansoja, joista suurimpien joukossa olivat quapaw’t. Hernando de Soton johtama espanjalainen retkikunta liikkui alueella vuonna 1541 ja ranskalaisen Robert Cavelier de La Sallen johtama retkikunta vuonna 1682. Jälkimmäinen retkikunta julisti alueen kuuluvan Uuteen Ranskaan.