cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ottarin hautakumpu
Polttohautaus
Itse hauta löytyi puolitoista metriä kiviasetelman reunasta puoli metriä syvästä kuopasta erillisen kivilatomuksen alta. Rovion tuhakasta oli kerätty talteen luunpalasia, jotka oli puhdistettu tuhkasta. Kuopan pohjalle oli siroteltu kerros hienoa hiekkaa ja tämän päälle oli laskettu puuämpäri, jonne luut kaadettiin. Kaikki kerätyt luut eivät mahtuneet ämpäriin, joten ne kaadettiin kuoppaan ämpärin ympärille. Luiden määrä ylittää ihmisen luiden määrän. Joukossa lienee myös hauta-antimiksi laskettujen kotieläinten luita sekä luisten pelinappuloiden palasia ja katkelma luukammasta.
Seremonian loputtua aloitettiin hauta-alueen peittäminen. Tähän käytettiin paljon työvoimaa ja työaikaa. Yleensä hauta-alue peitettiin 0,2–1-metrisellä kerroksella maata, mutta tämän haudan haluttiin erottuvan muista haudoista. Täyteaineena oli hiekka ja sora, joka sidottiin kumpua kiertävillä kivillä. Lopuksi sorakumpu sidottiin noin metrin paksuisella maakerroksella, joka peitti koko hautakummun.
Hautakummun halkaisija oli ennen tutkimista noin 40 metriä ja sen korkeus oli 8 metriä. Vuoden 2013 tarkistuksen yhteydessä pohjan halkaisijaksi ilmoitettiin 37 metriä ja korkeudeksi 6 metriä. Huipun kärki oli tasoitettu noin 10 metrin levyiseksi. Tehtiinkö tämä hautakummun rakentamisen yhteydessä vai myöhemmin, sitä ei tiedetä.
Hauta-antimet
Hyödyllinen löydös oli kultaraha, joka tunnistettiin bysanttilaiseksi kolikoksi eli solidukseksi. Tällaisia lyötiin Teodosius II:n ajasta alkaen Justinus I:n kaudelle saakka. Epäselvä tekstinloppu "CVS" viittaa Basiliscukseen, joka hallitsi 475–476 jaa. Hautaus on siten toimeenpantu tämän jälkeen. Kultaraha oli reiästä päätellen ollut kaulakoru.
Muita löydöksiä olivat muun muassa seuraavat esineet tai niiden osat. Kullasta valmistettu ohut neulamainen kappale on mahdollisesti ollut maksukultaa, josta leikattiin kappale maksettaessa ostoksia. Haudasta löytyi myös kolme palaa hopeapeltiä, joiden merkitys jäänee auki. Henkilökohtaisia välineitä olivat kuusi pronssista seulaa, jotka olivat puolipallon muotoisia ja halkaisijaltaan 2 senttimetriä leveitä, vyön pronssisia koristelevyjä, lasipikarin- ja keramiikan sirpaleita, luisia pelinappuloita, koristellun luukamman katkelma, lusikka ja rautapiikki. Löydetyt 15 pronssinastaa lienevät lippaasta tai muusta orgaanisesta materiaalista valmistetusta esineestä. Ämpäri, jossa luut säilytettiin, oli vahvistettu pronssipellin liuskoilla. Lopuksi löytyi karhun kynsiä. Ne olivat mahdollisesti peräisin karhun taljasta, jonka päälle vainaja aseteltiin.
Huomioitavaa on, ettei aseita löytynyt. Vainajan sukupuolen voi tämän perusteella määrittää naiseksi, mutta tiedetään myös naishautoja, joissa aseita on mukana, ja mieshautoja, joista ne puuttuvat.
Ajoitus
Sune Lindqvist ajoitti haudan esineiden perusteella. Kultarahan lyönti oli mahdollista vuosina 475–476 jaa. ja sen tuli tämän jälkeen kulkeutua vainajalle useita vuosikymmeniä. Vyön osien tyyli sekä muiden esineiden yleinen käyttöaika sijoittuu useimmiten aikaan ennen ja jälkeen vuotta 500 jaa. Monet samankaltaisuudet Vanhan Uppsalan kuningaskumpujen kanssa viittaavat myös samanaikaisuuteen. Nykyäänkin hautaus ajoitetaan 500 jaa. tai hieman myöhäisemmäksi eli kansainvaellusajan loppuun.
Legendat
thumb|left|250px|Piirros Ottarin hautakummusta 1725 julkaistussa kirjassa. Perinnekeruu Ruotsissa 1660–1670-luvuilla tuotti Vendelissä nimistön suhteen yllätyksen. Hautakumpua kutsuttiin paikkakunnalla nimellä "Ottars högen". Nimikäytäntö siirtyi myös virallisiin teksteihin.
Beowulf-runoudessa, joka ajoitetaan 700-luvulle, mainitaan Ottar nimellä Otheres. Ynglingatal-saagoissa, jotka ajoitetaan yleisesti 800-luvulle, mainitaan hänet nimellä Ottar. Molemmat luettelevat sukupolvet samankaltaisesti: hänen poikansa oli Adils eli Eadgils ja isänsä oli Beowulfissa Angatyr eli Ongenpeow, mutta Ynglingatalissa Egil.
Tanskalainen historioitsija Snorri Sturluson kertoo 1200-luvulla Ottarin kuolemasta, että hänet tappoi kaksi tanskalaista jaarlia Vendelsysselissä Limfjordenissa Tanskassa. Ottar jätettiin sinne erään kummun huipulle eläinten ja lintujen syötäväksi. Uplantiin lähetettiin sen sijaan puinen varis ja vainajalle annettiin pilkkanimeksi Vendelkråka. Snorrin tieto on ristiriidassa islantilaisten saagojen kanssa, jotka liittävät tapahtuman Ottarin isään ja toiseksi Vendelhän sijaitsee kuitenkin Upplannissa.
Jos oletetaan Ottarin perineen valtansa isältään Egililtä, voidaan Ottarin kuolinaika arvioida Egilin kuolemasta. Tiedetään, että Egil kuoli Hygelacin toimeksiannosta. Fransiskaanien aikakirjan mukaan Hygelac kuoli itse ryöstöretkellä frisiläisellä rannikolla noin 516 jaa. Ottarin on tämän vuoksi täytynyt kuolla lyhyen valtakautensa aikana 510–520-luvuilla tai viimeistään 530-luvulla.
Koska Ottarin hautakummun vainajasta ei jäänyt jäljelle kuin tuhkaa ja luita, ei asiasta saada koskaan varmuutta. On harvinaista, että merovingiajan vainajan henkilöllisyydestä on näin paljon viitteitä, mutta tietty epävarmuus jää kuitenkin jäljelle.
Miro Väänänen
Miro Väänänen (s. 15. marraskuuta 1998 Joensuu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura
Väänänen on Jokipoikien kasvatti. Hän oli kaudella 2013–2014 joukkueensa paras syöttäjä sekä C-nuorten SM-karsinnoissa 13 syöttöpisteellään Aapo Jukolan kanssa että C-nuorten SM-sarjassa seitsemällä syöttöpisteellään. Kaudeksi 2015–2016 Väänänen siirtyi Tampereen Ilveksen B-nuoriin. Kesken kauden 2016–2017 hän palasi Ilveksen A-nuorista kasvattajaseuransa Jokipoikien A-nuoriin. Väänänen voitti A-nuorten Mestiksen pudotuspelien pistepörssin tehoilla 3+6=9 sekä jäähypörssin 31 minuutillaan. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa.
Kaudella 2019–2020 Väänänen oli tehoilla 13+28=41 Jokipoikien kolmanneksi paras pistemies Matias Varttisen kanssa. Suomen Cupissa hän oli tehoilla 1+4=5 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä Jaakko Kuusiston ja Joonas Larinmaan kanssa. Seura lainasi Väänäsen yhteistyöseuraansa, SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon 7. helmikuuta 2020 pelattuun vierasotteluun Turun Palloseuraa vastaan, kun HIFK:sta oli useita pelaajia sivussa flunssan vuoksi. Hänet merkittiin joukkueen nelossentteriksi laidoilleen Aleksi Laakso ja Janne Hämäläinen. Väänänen sai ottelussa jääaikaa 12.52 minuuttia.
Väänänen teki kaudeksi 2020–2021 HIFK:n kanssa 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän avasi maalitilinsä liigassa kahdella osumalla 18. marraskuuta 2020 Mikkelin Jukureita vastaan. Väänänen sai HIFK:n 11–1-murskavoittoon päättyneessä ottelussa myös syöttöpisteen Micke-Max Åstenin tekemään maaliin. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 43 runkosarjaottelussa tehot 5+8=13 ja kahdeksassa pudotuspeliottelussa tehot 1+3=4. Loppukaudella Väänänen muodosti toimivan nelosketjun Juho Keräsen ja Micke-Max Åstenin kanssa ja he erottuivat edukseen varsinkin pudotuspeleissä. Väänäsen liigauran ensimmäinen pudotuspelimaali syntyi hyvään paikkaan kolmannessa puolivälieräottelussa 22. huhtikuuta 2021 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan, jollä hänen osumansa jäi HIFK:n 2–5-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi ja se ratkaisi joukkuelle välieräpaikan otteluvoitoin 3–0. Juha Tuohimaa valitsi Väänäsen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Syyskuussa 2021 Väänänen teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kausi 2022–2023 hänellä jäi rikkonaiseksi loukkaantumisten vuoksi ja Väänänen pelasi runkosarjassa vain 30 ottelua. Hän edusti HIFK:ta kauden aikana myös Spengler Cupissa.
Pelityyli
Väänäsen tammikuussa 2021 HIFK:n kotisivuille antaman haastattelun yhteydessä hänellä kuvailtiin olevan voimahyökkääjän raamit. HIFK:n kotisivujen pelaajaprofiilin mukaan Väänänen on työteliäs keskushyökkääjä ja luotettava kahden suunnan pelaaja. Kuvauksen mukaan hän on taitava kiekonkäsittelija sekä tekee fiksuja ratkaisuja kiekon kanssa ja kiekottomana. Profiilin mukaan Väänänen ymmärtää peliä hyvin ja on luonteensa ansiosta erinomainen joukkuepelaaja.
Muuta
Väänänen harrasti lapsena myös yleisurheilua ja jalkapalloa. Hänen isänsä Tero pelasi omalla urallaan SM-liigaa puolustajana Joensuun Kiekko-Pojissa kaudella 1989–1990.
Mahdiyya
Historia
220px|thumb|vasen|Mahdiyyan perustaja [[Muhammad Ahmad.]] Mahdilaisliike syntyi Etelä-Sudanissa, jossa paikalliset kokivat aluetta hallinneen Egyptin sortavan heitä. Vuonna 1844 syntynyt Muhammad Ahmad julistautui mahdiksi vuonna 1881. Hänen taaksensa liittyivät nopeasti Sudanin alueen paimentolaiset, jotka olivat jo aiemmin vastustaneet Egyptin yrityksiä verottaa heitä. Brittiläiset vallanpitäjät Egyptissä kiinnittivät aluksi vain vähän huomiota paikallisena herätysliikkeenä pitämiinsä mahdilaisiin, mutta kun mahdilaiset valloittivat baggararatsujoukkoineen El Obeidin, britit ymmärsivät tilanteen vaativan voimakasta sotilaallista väliintuloa. Mahdilaiset valtasivat vuonna 1885 Khartumin, jonka varuskuntaa pelastamaan lähetetty kenraali Charles George Gordon kuoli taistelussa heitä vastaan. Voittojen jälkeen mahdilaisiin liittyivät myös Niilin varren maanviljelijät.
Muhammad Ahmad kuoli vähän Khartumin valloituksen jälkeen, ja hänen seuraajansa oli kalifi Abdallahi ibn Muhammad. Ibn Muhammad hallitsi 13 vuotta. Brittien ohella Mahdiyyaa uhkasivat ibn Muhammadin kaudella Eritreassa olleet italialaiset sekä Kongosta edenneet ranskalaiset. Näiden torjumiseksi britit aloittivat vuonna 1896 Herbert Kitchenerin johdolla hyökkäyksen Mahdiyyaa vastaan. Hänen joukkonsa kukistivat Mahdiyyaan Omdurmanin taistelussa, ja sen jälkeen britit kukistivat Mahdiyyan ottamalla haltuunsa Khartumin.
Viitteet
Powstanie Mahdiego w Sudanie
Luettelo suomen kielen lyhenteistä
Tässä luettelossa on yleisiä suomen kielessä käytettäviä lyhenteitä.
Moulay Haddou
Moulay Haddou (s. 14. kesäkuuta 1975 Oran) on algerialainen entinen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Haddou pelasi koko uransa kotimaassaan Algeriassa, jossa hän saavutti muun muassa Algerian cupin voiton 1996, sekä Afrikan Cup voittajien cupin voiton 1997 ja 1998. Haddou edusti myös Algerian maajoukkuetta vuosien 2000, 2002 ja 2004 Afrikan kisoissa.
Berjozovski
Berjozovski on kaupunki Venäjän Sverdlovskin alueen eteläosassa, heti Jekaterinburgin koillispuolella. Vuonna 2010 siellä oli 51 651 asukasta.
Samori Touré
Varhainen elämä
230px|thumb|vasen|"Pääkalloja Samoryn vanhalla leirillä", valokuva brittien siirtomaa-arkistosta. Samori Touré syntyi djulaperheeseen nykyisen Guinean sisäosissa vuoden 1830 paikkeilla. Hänen sukunsa olivat aikanaan olleet muslimikauppiaita, jotka olivat ajan saatossa siirtyneet viljelemään maata. Tourén perhe harjoitti paikallista perinteistä uskoa ja noihin aikoihin muslimit pyrkivät alistamaan valtaansa alueen perinteisiä uskoja harjoittaneet kansat. Tähän liittyen muslimitaustaiset sisésoturit valtasivat Tourén kotikylän 1800-luvun alkupuoliskolla ja ottivat tämän äidin vangiksi. Touré liittyi tämän jälkeen siséjoukkoihin ja osoittautui pian kyvykkääksi sotilaaksi. Vuonna 1861 hän lähti siséjoukoista ottaen haltuunsa perinteistä uskoa harjoittaneiden kamarojen johtajuuden. Hän kääntyi siséjä vastaan vallaten pienestä armeijastaan huolimatta Dyon- ja Milojokien alueet.
Kukistuminen
230px|thumb|oikea|Samori Tourén patsas [[Bamakossa, Malissa.]] Touré pyrki laajentamaan valtakuntaansa edelleen vanhoja kauppareittejä pitkin, mutta nyt Ranska alkoi levittää siirtomaavaltaansa alueella. Touré kykeni ensin pitämään ranskalaiset loitolla sopimusten ja pienien yhteenottojen avulla. Hän kävi myös kauppaa brittien kanssa saaden näiltä aseita Freetownista brittien siirtomaa Sierra Leonesta. Vuonna 1882 Ranska aloitti kuitenkin suuren sotilasoperaation Mandinkan valtakunnan valloittamiseksi. Touré käytti heitä vastaan poltetun maan taktiikkaa, mutta joutui vuoteen 1894 mennessä vetäytymään nykyisestä Ghanasta ja Norsunluurannikosta valloittamilleen alueille. Vuonna 1898 Ranska oli valloittanut koko valtakunnan alueen ja Touré jäi lopulta vangiksi hänen paettuaan nykyisen Liberian alueelle. Ranskalaiset karkottivat hänet Gaboniin Atlantin valtameren rannikolle, jossa Touré kuoli vuonna 1900.
Paul von Hintze
Paul von Hintze (13. helmikuuta 1864 Schwedt – 19. elokuuta 1941 Meran) oli saksalainen meriupseeri ja diplomaatti, joka toimi Saksan keisarikunnan ulkoministerinä ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa heinäkuusta lokakuuhun 1918.
Hintzen isä oli tupakkatehtailija Schwedtin kaupungissa. Hintze palveli Saksan laivastossa vuosina 1882–1911 yleten kommodoriksi (kapitän zur see) ja myöhemmin kontra-amiraaliksi asti. Hän toimi vuodesta 1903 Saksan sotilasattaseana Skandinavian maissa ja vuodesta 1908 sotilasedustajana Pietarin suurlähetystössä. Samana vuonna hänet aateloitiin. Siirryttyään diplomaattiuralle Hintze toimi Saksan edustajana Meksikossa 1911–1914, Kiinassa 1914–1917 ja Norjassa 1917–1918. Hänet nimitettiin ulkoministeriksi Richard von Kühlmannin erottua 9. heinäkuuta 1918. Nimitys oli yllätys, koska Hintzellä ei ollut lainkaan poliittista taustaa. Hän painosti keisari Vilhelm II:ta nimittämään liberaalimman hallituksen maan sisäisen tyytymättömyyden hillitsemiseksi. Hintze myös vastusti ajatusta kukistaa syksyllä 1918 horjuvalta vaikuttanut Venäjän neuvostovalta, sillä hänen mielestään bolševikkien vallassapysyminen oli toistaiseksi Saksalle edullisempaa. Max von Badenin tultua valtakunnankansleriksi 3. lokakuuta Hintze jätti ulkoministerin tehtävät ja siirtyi kanslerin edustajaksi Span päämajaan. Uudeksi ulkoministeriksi tuli Wilhelm Solf. Hintze johti 9. marraskuuta viimeisiä valtakunnankanslian kanssa käytyjä neuvotteluja keisarin kruunustaluopumisesta. Hintze suositteli Vilhelm II:lle viimeiseen asti eroamisen välttämistä.
Weimarin tasavallan alkuaikoina Hintze oli oikeistoliberaalin Deutsche Volkspartei (DVP) -puolueen paikallisjohtajana Sleesiassa. Vuodesta 1924 hän oli ulkosaksalaisten parissa toimineen Verein für das Deutschtum im Ausland (VDA) -järjestön johdossa.
Luvo Manyonga
Luvo Manyonga (s. 8. tammikuuta 1991) on eteläafrikkalainen yleisurheilija, jonka päälaji on pituushyppy.
Manyonga sai pronssia Bambousin alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2009 tuloksella 749. Hän voitti saman ikäluokan maailmanmestaruuden Monctonissa 2010 tuloksella 799. Hän hyppäsi Afrikan junioriennätyksen 819 Bottropissa 9. heinäkuuta 2010. Hän voitti kultaa Maputon Afrikan kisoissa 2011 tuloksella 802. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli viides tuloksella 821.
Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Manyonga ponnisti maailmanmestaruuteen tuloksella 848. Hän saavutti hopeaa Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 sisäratojen Afrikan-ennätystuloksella 844 cm. Edellisen maaosan halliennätyksen 840 hän oli hypännyt muutamaa viikkoa aiemmin Metzissä. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 841. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Asaban Afrikan-mestaruuskilpailuissa tuloksella 843. Hän sijoittui neljänneksi Dohan MM-kilpailuissa 2019.
Pituushypyn ulkoratojen Afrikan ennätystä Manyonga on parantanut kahdesti; Pretoriassa 17. maaliskuuta 2017 hän hyppäsi 862 cm ja 22. huhtikuuta 2017 Potchefstroomissa 865 cm.
Maaliskuussa 2012 Manyonga antoi metamfetamiinia sisältäneen dopingnäytteen ja hän sai 18 kuukauden kilpailukiellon. Kilpailukielto päättyi syyskuussa 2013. Kesäkuussa 2021 hän sai neljän vuoden kilpailukiellon laiminlyötyään olinpaikkatietojensa ilmoittamisen. Kilpailukielto määrättiin alkavaksi 23. joulukuuta 2020.
Selänne (elokuva)
Selänne (markkinoinnissa myös Sel8nne jääkiekkoilijan pelinumeron mukaan) on suomalainen JP Siilin ohjaama dokumenttielokuva, joka käsittelee suomalaisen jääkiekkoilija Teemu Selänteen elämäkertaa hänen lapsuusvuosistaan jääkiekkoliiga NHL:n ammattilaiseksi kauden 2012–2013 loppuun asti.
Elokuva sai ensi-iltansa elokuvateattereissa 27. syyskuuta 2013. Dokumentilla oli avausviikonloppuna 22 560 katsojaa, mikä rikkoi Michael Mooren ohjaaman Fahrenheit 9/11-dokumentin 8 249 katsojan avausennätyksen. Elokuvasta tuli samalla kaikkien aikojen eniten katsojia teattereihin avausviikonloppunaan vetänyt suomalainen dokumenttielokuva, kun se rikkoi Vesa-Matti Loirista kertovan Vesku-elokuvan 6 271 katsojan ennätyksen. Se on vuoteen 2016 mennessä katsojien kokonaismäärässä Suomen toiseksi katsotuin dokumenttielokuva.
Lullaby and the Ceaseless Roar
Lullaby and... The Ceaseless Roar on englantilaisen rocklaulajan Robert Plantin kymmenes sooloalbumi. Hänen taustayhtyeensä The Sensational Space Shifters esiintyy siinä ensimmäistä kertaa, vaikka yhtyeen nimeä ei mainita levyn etukannessa. Se julkaistiin 8. syyskuuta 2014 Nonesuch/Warner Bros. Records –levy-yhtiön kautta.
Vastaanotto
Lullaby and... The Ceaseless Roar sai hyvän vastaanoton. Arvosteluja keräävä sivusto Metacritic keräsi albumille keskiarvon 81/100 perustuen 24 arvosteluun.
Lukman Haruna
Haruna Abdulkarim Lukman (s. 4. joulukuuta 1990 Jos) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Fk Astanaa. Pelipaikaltaan Haruna on puolustava keskikenttäpelaaja.
Moderate Starsin ja Global Crystalin akademioissa Nigeriassa jalkapallo-oppinsa saanut Haruna liittyi Monacon riveihin tammikuussa 2008 ja allekirjoitti ammattilaissopimuksen seuran kanssa 25. toukokuuta 2009.
Haruna edustaa maajoukkuetasolla Nigeriaa ja hänet valittiin maan joukkueeseen vuoden 2010 MM-kisoihin. Ensimmäisen maaottelumaalinsa keskikenttämies teki 30. toukokuuta 2010 ystävyysottelussa Kolumbiaa vastaan. Haruna kuului myös Nigerian alle 17-vuotiaiden maajoukkueeseen, joka voitti nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2007.
Audi A6 (C7)
Audi A6 C7 (Typ 4G) on Audi A6:n neljännen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2011–2018. Se korvasi edeltäneen C6-mallin ja seuraajaksi tuli C8.
Audi A6 C7 (2011–2018)
Neljännen sukupolven A6 esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2011. Se perustuu samalle modulaariselle MLB-pohjalevylle kuin esimerkiksi pienempi Audi A4 ja suurempi A8. vasen|pienoiskuva|Audi A6 C7 Avant Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä A6 C7 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Audi A6 C7. Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2012 esiteltiin A6 Allroad, joka on maastokelpoisempi versio Avant-farmarimallista. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Audi A6 C7 Allroad. Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2014 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli, johon oli tehty uudistuksia muun muassa etusäleikköön, puskureihin sekä takavaloihin.
Movin’ On (Commodores)
Albumilta on julkaistu single Sweet Love, joka on ollut Billboardin U.S. Hot 100 -listalla sijalla #5 ja R&B-listalla sijalla #2.
Albumin ovat tuottaneet James Carmichael ja Commodores. Levy-yhtiö on Hollywoodissa toiminut Motown Record Corporation. Albumi onkin äänitetty ja miksattu Hollywoodissa Motownin studioilla.
Äänittäjänä, teknisenä johtajana ja Arp:n ohjelmoijana on toiminut Cal Harris ja albumin koordinaattorina Benjamin Ashburn.
Yhtyeen managerina on ollut Benjamin Ashburn & Associates, Inc., 200 West 135th Street, New York, New York 10030.
Albumin aikalaisarvio oli muun muassa MUSA-lehdessä. Sen mukaan Commodores oli Tamlan valovoimaisimpia soul-yhtyeitä. Yhtyeeltä oli ilmestynyt tätä ennen albumit Machine Gun ja Caught in the Act. Yhtye oli löytänyt oman funky-linjansa, jonka aineksia olivat vahva rytmipohja, kitarariffittely, puhallinsektio ja vahvat lauluosuudet. Albumin suosituimmiksi kappaleiksi arvioitiin nousevan "Mary, Mary" sekä "Get a Witness".
Kappaleet
Albumin hidas kappale on Lionel Richien sooloilema "Sweet Love". Keskitempoisia ovat "Time" ja instrumentaali "Cebu".
Julkaisijat ovat Jobete Music Co., Inc. & Commodores Music Corp. (ASCAP).
Lamminpohjalampi
Lamminpohjalampi eli Lamminpohjanlammi on Pirkanmaalla Parkanossa Ylisenpään kylän pohjoispuolella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Lamminpohjalampi on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.
Maantietoa
Lammen pituus on 250 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 4 hehtaaria. Se sijaitsee Lamminpohjankankaan ja Mustakeitaan turvetuotantoalueen välissä. Lammen ympäristö on ojitettua suota. Siihen laskee kaksi suo-ojaa ja siitä lähtee kaivettu suo-oja, joka yhtyy 400 metrin päässä Mustakeitaan tuotantoalueen kuivatusojaan. Noin 1,2 kilometrn päästä kuivatusoja yhtyy vanhaan Kärppäluomaan, joka laskee Ylisenjärveen. Rantaviivan pituus on 900 metriä. Rannat ovat pääosin suota, mutta pohjoisrannat ovat kovaa maata. Lampi on autio eikä sinne johda tietä. Tuotantoalueen huoltotie kulkee lammen ohitse 50 metrin etäisyydeltä.
Nymfaion (Olympia)
Historia
Nymfaion rakennettiin roomalaisella ajalla noin vuonna 160 jaa. Herodes Atticuksen rahoittamana. Se tunnetaan myös nimellä Herodes Atticuksen eksedra. Piirtokirjoituksen perusteella Herodes omisti lähdekaivorakennuksen Zeukselle vaimonsa Regillan, joka toimi Olympian Demeter Khamynen papittarena, nimissä. Sen suunnitteli mahdollisesti sama arkkitehti, joka suunnitteli myös Ateenan Agoran laidalla olleen Nymfaionin.
pienoiskuva|vasen|upright=1.1|Nymfaionin rauniot. Lähdekaivo ja siihen liittynyt vesijohtoverkosto tarjosi Olympian pyhäkköalueelle puhdasta juomavettä, mistä oli aiemmin ollut puutetta erityisesti keskikesällä järjestettyjen Olympian kisojen aikana, sillä vettä oli siihen saakka saatu vain kaivoista. Samalla rakennelma kunnioitti sekä keisari Antoninus Piusta perheineen että Herodes Atticusta itseään perheineen. Näin se symboloi hyvin Herodeen ja keisarisuvun läheistä suhdetta.
Monet Nymfaionin osat käytettiin uudelleen 400-luvulla jaa., kun Feidiaan työpaja muutettiin kristilliseksi basilikakirkoksi.
Rakennelma
Nymfaion sijaitsi Olympian temenos-alueen eli Altiksen pohjoislaidalla aarrekammioiden rivistön länsipuolella ja Heran temppelin pohjoispuolella. Se oli noin 33 metriä pitkä ja noin 13 metriä korkea, ja rinteessä sijainneena se kohosi pyhäkköalueen rakennuksista korkeimmalle Zeuksen temppelin jälkeen. Lähdekaivon julkisivu oli etelään pyhäkköalueelle päin.
Lähdekaivo koostui puolikaarenmuotoisesta apsis-seinämästä, jossa oli kahdessa kerroksessa syvennyksiä patsaille. Syvennyksiä oli yhteensä 22 kappaletta, 11 kummassakin kerroksessa. Ylemmässä rivissä olivat Herodes Atticusta ja tämän perhettä esittäneet patsaat, ja alemmassa Antoninus Piusta ja tämän perhettä esittäneet patsaat. Patsaiden jalustaan oli kirjoitettu henkilön nimi sekä patsaan lahjoittaja: Herodes oli lahjoittanut keisarisuvun patsaat ja Elis puolestaan Herodeen suvun patsaat. Kummankin kerroksen keskimmäisessä syvennyksessä oli Zeuksen patsas. Seinämän edessä oli samoin puolikaarenmuotoinen vesiallas, jonka keskellä oli marmorinen härkä, johon omistuspiirtokirjoitus oli kirjoitettu. Apsiksen halkaisija oli noin 16,6 metriä.
Apsiksen edessä alempana oli toinen, suorakulmionmuotoinen vesiallas, jonka pituus oli noin 21,9 metriä ja leveys noin 3,4 metriä. Altaan kummassakin päässä oli pyöreä korinttilaista tyyliä edustanut naiskos eli pienoistemppeli. Niiden halkaisija oli noin 3,8 metriä. Toisessa naiskoksessa oli Herodes Atticuksen ja toisessa joko Antoninus Piuksen tai häntä keisarina seuranneen Marcus Aureliuksen patsas. Lähdekaivo oli tehty tiilestä ja päällystetty marmorilla.
Vesi tuli lähdekaivoon akveduktia pitkin noin neljä kilometriä pyhäkköalueesta itään sijainneesta lähteestä ja laskeutui rakennelman kahden altaan kautta, minkä jälkeen se johdettiin putkistoon, joka johti veden edelleen eri puolille pyhäkköaluetta.
Lähdekaivorakennus on säilynyt huonosti. Monet patsaista ovat kuitenkin säilyneet ainakin osittain. Parhaiten säilyneisiin lukeutuu kaivorakennuksen härkäpatsas. Löydetyt patsaat ovat Olympian arkeologisessa museossa.
Camilo Vargas
thumb|Camilo Vargas Camilo Andrés Vargas Gil (s. 9. maaliskuuta 1989) on kolumbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen nykyinen seurajoukkue on Atletico Nacional. Hän on Kolumbian jalkapallomaajoukkueen kolmosmaalivahti.
Verhnjaja Pyšma
Syksyllä 2013 uutisoitiin suomalaisen rakennuskonserni YIT:n pienkerrostaloalueen rakentamiseen tähtäävästä hankkeesta tässä Jekaterinburgin esikaupungissa. Hanketta varten YIT:n venäläinen tytäryhtiö YIT Uralstroj oli hankkinut Verhnjaja Pyšmasta laajan tontin. Sinne yhtiö suunnittelee rakentavansa yli 5 000 asuinhuoneistoa, koulun ja kolme päiväkotia.
Audi A8 (D4)
Audi A8 D4 (Typ 4H) on Audi A8:n kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2009–2017. Se korvasi edeltäneen D3-mallin ja seuraajaksi tuli D5.
Audi A8 D4 (2009–2017)
Kolmannen sukupolven A8 esiteltiin Miamissa marraskuussa 2009. Se perustuu samalle modulaariselle MLB-pohjalevylle kuin esimerkiksi pienemmät Audi A4 ja A6.
Pidennetty A8L esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä huhtikuussa 2010. Normaaliin A8-malliin verrattuna se on 130 millimetriä pidempi sekä kokonaispituudeltaan että akseliväliltään. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Audi A8L D4. Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2013 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli, johon tehtiin uudistuksia muun muassa puskureihin ja etusäleikköön. Se sai myös uudet LED-matriisivalot.
Koskimäki (Jurva)
Koskimäki on kylä Kurikassa entisen Jurvan kunnan alueella, Etelä-Pohjanmaalla. Kylässä on kauppa, kaksi taksia, parturi-kampaamo, ryhmäperhepäiväkoti sekä koulu, jossa on kolme opettajaa.
Koskimäessä on esimerkiksi maansiirtoyrityksiä, metalliyrityksiä, huonekaluverstaita, autokorjaamoita, kalkkunakasvattamo, hevosvalmennustalleja, pitopalveluita ja LVI-palveluita. Koskimäessä on valaistu pururata.
Koskimäestä on matkaa Jurvan keskustaan noin kolme kilometriä, Vaasaan noin 54 kilometriä ja Seinäjoelle noin 53 kilometriä. Linnuntietä Jurvan Niemenkylään on matkaa 3,9 kilometriä. Kantoloukon, Pyörnin ja Koivuportaankylän läheisyydessä sijaitsee Kivi- ja Levalammen tekojärvi. Edellä mainitut alueet kuuluvat Koskimäen kyläyhteisöön läheisesti.
Abraham Geiger
thumb|Abraham Geiger Abraham Geiger (24. toukokuuta 1810 – 23. lokakuuta 1874) oli saksalainen rabbi, joka oli perustamassa reformijuutalaisuutta. Hän halusi poistaa juutalaisuudesta kaikki nationalistiset elementit, etenkin ajatuksen valitusta kansasta.
Ystävät avustivat Geigeriä taloudellisesti, jotta hän pystyi opiskelemaan Heidelbergin yliopistossa hepreaa, filosofiaa ja arkeologiaa. Hän siirtyi pian Bonnin yliopistoon, jossa hän opiskeli samaan aikaan Samson Raphael Hirschin kanssa. Myöhemmin Hirschistä tuli ortodoksijuutalaisuuden perustaja ja hänen katkera vastustajansa.
Geiger oli ensimmäinen tutkija, joka paneutui juutalaisuuden ja islamin välisiin yhtäläisyyksiin. Hän luetteloi Koraanin vastaavuuksia juutalaisen perinteen kanssa ja tuli näin aloittaneeksi Koraania koskevan modernin tieteellisen tutkimuksen.
Merilyn Rikkinen
Merilyn Rikkinen (s. 22. kesäkuuta 1991) on suomalainen entinen kilpakarateka. Hän edusti Suomea vuoden 2010 nuorten EM-kilpailuissa sijoittuen viidenneksi ja voittaen Pohjoismaiden mestaruuden niin omassa sarjassa kuin myös joukkueessa. Hän voitti vuonna 2009 ja 2010 Finnish open -kilpailut ja vuonna 2010 Budapestin avoimet. Hän edusti helsinkiläistä karateseuraa Renshin-kan. Rikkinen on toiminut Reshin-Kanin karatevalmentajana vuodesta 2005 lähtien ja hän on ollut Suomen Karateliiton hallituksen jäsen tammikuusta 2018 tammikuuhun 2019, jolloin hän toimi liiton markkinointi- ja viestintävaliokunnan puheenjohtajana.
Rikkisellä on liiketalouden ja yhteiskuntatieteiden maisterin tutkinnot ja hän työskentelee KONE Oyj:n Baltian myyntijohtajana.
Sailfish OS
Sailfish OS on suomalaisen matkapuhelinyritys Jollan sekä Sailfish OS -yhteisön kehittämä avoimen lähdekoodin käyttöjärjestelmä. Se tarjoaa omaperäisen eleisiin perustuvan käyttöliittymän sekä muita käyttöjärjestelmiä tehokkaamman moniajon. Sailfish OS -sovellusten lisäksi käyttöjärjestelmän maksullisissa versioissa on suljetun lähdekoodin lisäominaisuuksia, kuten ennustava tekstinsyöttö ja tuki Android-sovelluksille sekä Microsoft Exchange -tileille.
Sailfish OS on virallisesti hyväksytty ainoana mobiilikäyttöjärjestelmänä käytettäväksi Venäjän valtion ja valtio-omisteisten yritysten tulevissa mobiililaitehankinnoissa.
Tekniset tiedot
Sailfish OS muodostuu kolmesta ohjelmistokerroksesta, joista alimmassa on Linux-ydin, hardware adaptation -komponentit ja firmware. Toinen ohjelmistokerros koostuu avoimen lähdekoodin Mer-peruskomponenteista, Android-sovellusalustasta, Qt-sovellusympäristöstä ja muista sovelluskirjastoista. Kolmannessa ohjelmistokerroksessa on kotisivua ja sovellusten yhteisnäkymää hallinnoiva Lipstick, Qt Quick- ja QML-kirjastoihin perustuva käyttöliittymä sekä muut sovellukset.
Alustaan kuuluu Libhybris-niminen yhteensopivuuskerros, jonka avulla käyttöjärjestelmä voi käyttää Androidille tarkoitettuja suljettuja laiteajureita. Kaikille alustoille ei saatavissa laiteajureita suoraan käytettäväksi. Tekniikan kehittäjä Carsten Munk palkattiin Jollalle Chief Research Engineer -nimikkeellä.
Alusta käyttää Qt-kehitysympäristöä, Wayland-näytönhallintajärjestelmää ja siinä on tuki HTML5-sovelluksille. Alustalla voi ajaa myös Android-ohjelmia käyttäen Myriadin Alien Dalvik -virtuaalikonetta. Sailfish-alustalla ei kuitenkaan ole pääsyä Googlen Play-sovelluskauppaan, koska Sailfish ei täytä Googlen Android-laitteille asettamia teknisiä vaatimuksia.
Sailfish OS käyttää Btrfs-tiedostojärjestelmää Jolla 1 -puhelimessa. Alusta käyttää systemd-ohjelmaa. Intex Aqua Fish, Jolla C ja Xperia X käyttävät ext4-tiedostojärjestelmää järjestelmäosioissa.
Historia
Sailfish esiteltiin 21. marraskuuta 2012 aloittavien yritysten Slush-tapahtumassa Helsingissä. Jollan marraskuussa 2012 julkaiseman lehdistötiedotteen mukaan ST-Ericssonin NovaThor-alusta tukee Sailfishia.
Ericssonin ja STMicroelectronicsin yhteisyritys ST-Ericsson kaatui maaliskuussa 2013 ja se pilkottiin omistajiensa kesken. Uusien NovaThor-piirien kehitys lopetettiin. Jollan puhelinten ilmoitettiinkin perustuvan Qualcommin Snapdragon -järjestelmäpiiriin ja ominaisuuslistaa karsittiin.
Sailfish perustuu Nokian ja Intelin kehittämään MeeGo-nimiseen Linux-käyttöjärjestelmään. Sailfish ei käytä Nokian N9-puhelimessa käytettyä Harmattan-haaraa. Sailfish-alustan kehitystyökalut tulivat ladattavaksi helmikuussa 2013. Sailfish OS -älypuhelimet Jolla-brändillä tulivat kansainvälisille markkinoille vuoden 2013 lopulla. Yhtiö sanoo Sailfish-käyttöjärjestelmänsä olevan nyt yhteensopiva Android-sovellus- ja laiteperheen kanssa.
MWC 2017 -mobiilimessuilla Jolla ilmoitti kolmesta uudesta kumppanuudesta:
Sailfish 2.0
Versio 2.0 käyttöjärjestelmästä kehitettiin Jolla Tablet -laitteen kanssa. Kiinalainen valmistaja myi kuitenkin laitteita luvatta Android-käyttöjärjestelmällä.
Sailfish 2.0 päivitys Jolla-laitteille julkaistiin marraskuussa 2015 kuluttajakäyttöön.
Sailfish 2.1
Versio 2.1 tuo lukuisia uusia ominaisuuksia käyttöjärjestelmään; tuki 64-bittiselle ARM-alustalle, VPN-tuki (OpenVPN, OpenConnect), eräitä Android-ominaisuuksia, Qt 5.6, BlueZ 5 Bluetooth-pino sekä mahdollisuuden vaihtaa järjestelmän fonttia.
Sailfish 3
Jolla ilmoitti version 3 kypsyvän vuoden 2018 kolmannen vuosineljänneksen aikana. Kolmas versio on suunnattu ns. feature phone ja älypuhelin -segmenttien välisen kuilun täyttämiseen, jossa alusta tukee rajatusti Android-sovelluksia, jotka eivät tarvitse kosketusnäyttöohjausta.
Sailfish 3 on julkaistu ennakkojulkaisuna 31. lokakuuta 2018 versionumerolla 3.0.0.5 Lemmenjoki. Muutamaa päivää myöhemmin julkaistiin versio 3.0.0.8, joka tukee myös Sony Xperia XA2 -sarjan puhelimia. .
Sailfish 4
Neljännen sukupolven Sailfish, jonka ensimmäinen julkaisu tunnetaan nimellä Koli, on julkaistu 16. helmikuuta 2021.
Sailfish X
Sailfish X -nimi otettiin käyttöön samalla, kun tuki Sony Xperia X -älypuhelimelle julkistettiin. Maksullinen Sailfish X tuli aluksi saataville 11.10.2017 ja sisälsi ilmaiset päivitykset vähintään vuodeksi.
Version 3.0.1.14 Sailfish X Beta julkaistiin 31.1.2018, joka toi Android 8.1 -sovellustuen Sailfish OS:ään Sony Xperia XA2 -sarjan laitteille. Sailfish OS 3.1.0 Seitseminen on täysi julkaisu tuoden mukanaan uusia ominaisuuksia kuten sormenjälkitunnistuksen XA2-laitteille.
American Museum of Natural History
American Museum of Natural History (AMNH) on yksi maailman suurimmista ja kuuluisimmista luonnontieteellisistä museoista. Se sijaitsee Yhdysvalloissa New Yorkin Manhattanin Upper West Sidellä. Museo sijaitsee puistomaisella alueella Central Parkin kupeessa. Se käsittää 25 erillistä rakennusta, joissa on 46 pysyvien näyttelyiden näyttelysalia, tutkimuslaboratorioita ja maineikas kirjasto. Museon kokoelmissa on yli 32 miljoonaa näytettä, joista vain pieni osa voi olla esillä. Museon tieteelliseen henkilökuntaan kuuluu yli 200 henkilöä, ja se rahoittaa vuosittain yli 100 tutkimusretkeä.
Historiaa
Museon syntyajatus versoi luonnontieteilijä, tohtori Albert Smith Bickmoren päässä tämän opiskeluaikoina Harvardissa Louis Agassizin oppilaana. Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen Bickmore ryhtyi hankkimaan rikkaita New Yorkin asukkaita ideansa taakse. Joulukuussa 1868 kirjoittivat 18 miestä kirjeen Central Parkin toimikunnalle. 6. huhtikuuta 1869 allekirjoitti New Yorkin kuvernööri John Thompson Hoffman museon perustamisasiakirjan.
Vuonna 1874 Yhdysvaltain presidentti Ulysses S. Grant valoi museon ensimmäisen uusgoottilaistyylisen rakennuksen peruskiven. Rakennuksen suunnittelivat Calvert Vaux ja Jacob Wrey Mouldground. Vuonna 1877 museon avasi presidentti Rutherford B. Hayes.
Kirjasto
Museon kirjasto perustettiin vuonna 1880. Aikojen kuluessa siitä on kehittynyt eräs maailman suurimmista luonnonhistoriallisista kirjastoista. Aluksi museo sai lahjoituksina yksittäisten tutkijoiden keräämiä suuria tieteenalakohtaisia kokoelmia. American Ethnological Society sijoitti kirjastonsa museon tiloihin vuonna 1903, ja vuonna 1905 New York Academy of Sciences sijoitti yli 10 000 teoksen kokoelmansa museon kirjastoon.
Nykyisin kirjaston kokoelmat käsittävät yli 450 000 kappaletta monografioita, tieteellisiä sarjoja, pamfletteja ja eripainoksia, alkuperäiskuvituksia, elokuvia, valokuvia, arkistoja ja käsikirjoituksia, taidetta, muistelmia sekä harvinaisten kirjojen kokoelman.
Rantakarhunsammal
Rantakarhunsammal (Polytrichum jensenii) on pystykasvuinen sammallaji. Se kuuluu Polytrichaceae-heimoon ja karhunsammalten sukuun. Yleisväriltään se on vihreä, mutta vartta alaspäin mentäessä väri muuttuu ruskeammaksi. Se kasvaa muutaman senttimetrin korkuiseksi.
Laji on elinvoimainen, ja se on yksi Suomen 55 vastuulajista lehtisammalissa. Rantakarhunsammal on eräs luhtaisuutta ilmentävä sammal. Sitä esiintyy koko Suomessa Kaakkois-Suomea ja Itä-Suomea lukuun ottamatta.
Lagynos
pienoiskuva|upright|Lagynos, joka on koristeltu soitinten kuvilla, n. 150–100 eaa. [[Louvre.]] Lagynos on antiikin aikana käytetty keraaminen kannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Lagynos on muodoltaan kapeakaulainen kannu, jonka vartalo on leveä ja litteä ja muistuttaa kaksoiskartiota. Kädensija ulottuu vaasin hartiasta lähes kaulan yläosaan. Se on joskus kierteinen.
Lekane
pienoiskuva|[[Attikalainen keramiikka|Attikalainen mustakuviotekniikalla koristeltu lekane, n. 600–575 eaa. Louvre.]] Lekane (, myös ) on antiikin aikana käytetty keraaminen astia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Lekane on suuri avarasuinen talousastia, jota käytettiin muun muassa ruoanlaitossa. Siinä on kaksi vaakasuuntaista nauhamaista kädensijaa. Kädensijojen muoto viittaa siihen, että lekanet on alun perin tehty muusta kuin keraamisesta materiaalista. Lekaneissa ei ollut kantta, ja ne olivat usein vailla maalauskoristelua. Lekanea muistuttaa paljon lekanis, joka on matalampi ja kannellinen astia. Aina näiden kahden tyypin välille ei kuitenkaan tehdä selvää eroa.
Lekythos aryballos
pienoiskuva|upright=0.76|Lekythos aryballos, n. 430–420 eaa. Lekythos aryballos on antiikin aikana käytetty keraaminen pullo. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Lekythos aryballos on nimensäkin mukaisesti eräänlainen lekyytin ja aryballoksen välimuoto. Se on muodoltaan lekyyttiä matalampi ja pyöreämpi. Lekythos aryballoksia valmistettiin erityisesti 400-luvulla eaa.
Mitsuo Matayoshi
Mitsuo Matayoshi (, 5. helmikuuta 1944 – 20. heinäkuuta 2018 ) oli japanilainen poliitikko, joka väitti olevansa Jeesus Kristus. Hän esiintyi nimillä ”ainoa Jumala Matayoshi Mitsuo Jeesus Kristus” (, Yuiitsushin Matayoshi Mitsuo Iesu Kirisuto) ja ”Jeesus Matayoshi” (, Matayoshi Iesu). Hän johti perustamaansa Maailman taloudellisen yhteisön puoluetta (, Sekaikeizaikyōdōtaitō).
Matayoshi syntyi 5. helmikuuta 1944 Ginowanissa Okinawalla. Hän valmistui vuonna 1968 Chuon yliopistosta Tokiossa ja muutti takaisin Okinawalle opettajaksi yksityisessä koulussa (juku). Matayoshi koulutettiin protestanttisaarnaajaksi ja uskonnollisten oppituntien kautta hän kehitti eskatologiasta vaikutteita saaneen kristinuskon tulkintansa. Vuonna 1997 Matayoshi perusti Maailman taloudellisen yhteisön puolueen, joka perustuu hänen uskomukselleen omasta jumaluudestaan. Hänen aatteensa on sekä uskonnollinen että poliittinen yhdistelmä kristillistä eskatologiaa kuten Augustinuksen Jumalan valtiota ja konservatiivista kollektivismia.
Poliittinen ohjelma
Ohjelmansa mukaan Matayoshi toimeenpanee viimeisen tuomion nykyisessä poliittisessa järjestelmässä. Hänen suunnitelmansa ensimmäinen askel on tulla Japanin pääministeriksi. Sen jälkeen hän uudistaa Japanin yhteiskunnan ja ryhtyy Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeriksi. Matayoshi tulee hallitsemaan maailmaa uskonnollisen ja poliittisen legitimiteetin kautta. Maailman talousjärjestelmää muutetaan siten, että kaikki valtiot ovat omavaraisia ja perustuvat maataloudelle. Hän syyttää ulkomaalaisia pysyvän asuinpaikan ja kansalaisoikeuksien saamisesta. Hän haluaa kaikkien etnisesti ei-japanilaisten ihmisten palaavan esi-isiensä kotimaahan, vaikka he olisivat syntyperäisiä japanilaisia. Hän haluaa Yhdysvaltojen vetävän pois asevoimansa muiden maiden tukikohdista, mukaan lukien Okinawalta. Viimeisen tuomion jälkeen hän syöksee synnintekijät tuleen.
Vaalit
Matayoshi oli esillä monissa vaaleissa vuosien 1997 ja 2017 välillä, mutta ei voittanut. Hän tuli tunnetuksi omalaatuisista kampanjoista, joissa hän kehotti vastaehdokkaita tekemään itsemurhan harakirin kautta, vaikka harakirille on olemassa myös kohteliaampi käsite seppuku. Useimpien japanilaisten poliitikkojen tavoin hän tiedotti kampanjoistaan pakettiautosta, johon on asennettu jättimäiset kaiuttimet. Useimmista japanilaisista poliitikoista poiketen hän lausui kampanjan iskulauseita kabukista vaikutteita saaneella tyylitellyllä äänellä.
Nuottasaaren koulu
Nuottasaaren koulu on Oulussa Nuottasaaren kaupunginosassa toimiva alakoulu, joka kuuluu hallinnollisesti Myllytullin kouluun. Koulun vieressä sijaitsevan Heinäpään urheilukeskuksen vaikutuksesta kouluun perustettiin Pohjois-Suomen ensimmäinen peruskoulun liikuntaluokka vuonna 1996.
Arkkitehti Uki Heikkisen toimiston suunnittelema koulurakennus valmistui vuonna 1965. Valmistuttuaan koulu oli Oulun suurin kansakoulu. Koulun valmistuttua vanha Heinätorin kansakoulu muutettiin apukouluksi. Nuottasaaren koulun ensimmäisenä rehtorina toimi Tauno Hämäläinen.
Koulurakennuksen seinässä on sijainnut kuvanveistäjä Kauko Räsäsen kuparinen reliefi Aapelus.
Kuvaohjelma kuvataiteessa
Esimerkiksi Turun akatemian juhlasalin koristeluksi akatemian konsistori suunnitteli kuusi aihetta, jotka liittyivät valistukseen ja tieteiden edistykseen Suomessa. Suomen sota lykkäsi suunnitelman toteutusta, mutta sen toteutti vuosina 1813–1816 Erik Cainberg.
Raahen museossa olevista veistoksista osa kuului Raahen vanhan kirkon kuvaohjelmaan, joka kattoi ihmiskunnan kristillisen historian Aatamin ja Eevan alkusynnistä viimeiseen tuomiopäivään ja pasuunain soittoon. Ihmissuvun tarina päättyy ylösnousemukseen ja armon saaneilla jumalykseyteen eli Jumalan tykö Taivaaseen. Apostolit ja evankelistat alttarin lähellä kuuluttavat Jumalan armosanomaa.
Hälleforsin kunta
Hälleforsin kunta on Örebron läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Västmanlandiin. Kunnan keskustaajama on Hällefors.
Kunnan maapinta-ala on 984,96 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 6 896 henkeä (31.12.2020).
Hälleforsin naapurikuntia ovat idässä Ljusnarsbergin, Lindesbergin ja Noran kunnat. Etelässä naapurina on Karlskogan kunta. Nämä kunnat kuuluvat Hälleforsin tavoin Örebron lääniin. Lännessä naapurina on Värmlannin lääniin kuuluva Filipstadin kunta ja kunnalla on rajaa myös Storforsin kunnat kanssa. Pohjoinen rajanaapuri on Taalainmaan lääniin kuuluva Ludvikan kunta.
Hälleforsin kunta tekee yhteistyötä lääninrajan yli länteen päin muun muassa paloturvallisuus- ja turistiasioissa.
Vuonna 2007 kunnassa oli 6,41 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 0,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Nykyisten Noran ja Hälleforsin kuntien alue koostui alun perin vain yhdestä pitäjästä, jonka nimi oli Nora tai Noraskoga. Se kuului tuolloin Närken maakuntaan ja Strängnäsin hiippakuntaan, mutta siirrettiin 1500-luvulla Västeråsin hiippakuntaan ja on luettu siitä lähtien osaksi Västmanlandin maakuntaa. 1600-luvulla aikaisemmin autioina olleet alueet alkoivat saada väestöä vuoriteollisuuden myötä ja alue jaettiin useampiin pitäjiin.
Grythyttanin maalaiskuntaan perustettiin Grythyttanin taajaväkinen yhdyskunta vuonna 1927. Vuonna 1950 koko Hälleforsin maalaiskunta muutettiin Hälleforsin kauppalaksi.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin Noraskogin "suurkunta" yhdistämällä aiemmat Hjulsjön, Järnboåsin, Noran ja Vikerin maalaiskunnat. Noraskog liitettiin vuonna 1965 Noran kaupunkiin. Hjulsjön seurakunta siirrettiin kuitenkin jo vuonna 1967 osaksi Hälleforsin kauppalaa. Samana vuonna myös Grythyttanin maalaiskunta liitettiin osaksi Hälleforsin kauppalaa. Grythyttanin taajaväkinen yhdyskunta oli lakkautettu jo vuonna 1956. Hälleforsin kauppala muutettiin vuonna 1971 Hälleforsin kunnaksi Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 415 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 5,7 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 10,0 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 622 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 6,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 161 913 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 54 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Hälleforsin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Revda (Sverdlovskin alue)
Revda on kaupunki Venäjän Sverdlovskin alueen eteläosassa ja Uralvuoriston itälaidalla, hieman Jekaterinburgista länteen. Vuonna 2010 siellä oli 61 875 asukasta.
Lesnoi (Sverdlovskin alue)
thumb|230px|left|Kulttuuritalo Lesnoi on kaupunki Venäjän Sverdlovskin alueella, Uralvuoriston itäpuolella. Vuonna 2010 siellä oli 50 363 asukasta.
Audi A6 (C8)
Audi A6 C8 (Typ 4K) on Audi A6:n viidennen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2018 lähtien. Se korvasi edeltäneen C7-mallin.
Audi A6 C8 (2018–)
Viidennen sukupolven A6 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2018. Se perustuu samalle modulaariselle MLB-pohjalevylle kuin esimerkiksi pienempi Audi A4 ja suurempi A8. vasen|pienoiskuva|Audi A6 C8 Avant Vuoden 2018 Euro NCAP -kolaritestistä A6 C8 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Audi A6 C8 Allroad Kesällä 2019 esiteltiin A6 Allroad, joka on maastokelpoisempi versio Avant-farmarimallista. Sen maavara on 45 millimetriä perusmallia korkeampi ajokorkeuden ollessa korkeimmillaan.
Audi A8 (D5)
Audi A8 D5 (Typ 4N) on Audi A8:n neljännen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2017 lähtien. Se korvasi edeltäneen D4-mallin.