cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arthur Cotter
Cotter piti edelleen yhteyttä Muurmannin legioonassa palvelleisiin suomalaisiin ja kun Pietarissa julkaistussa punaisten suomalaisten Vapaus-lehdessä ilmestyi 27. tammikuuta 1920 Kullervo Mannerin kirjoitus Cotterin ja kansanvaltuuskunnan hyvistä suhteista herätti tämä voimakasta kritiikkiä Cotteria kohtaan Suomen lehdissä vaikka Holsti puolustikin häntä. Keväällä 1920 Cotter joutui luopumaan lehdistöattasean tehtävistä. Koska hän ei saanut palata entiseen työhönsä Kauppakorkeakouluun, hän lähti Englantiin. Cotter palasi Suomeen jo kesällä 1920 Manchester Guardian -lehden kirjeenvaihtajana. Etsivä Keskuspoliisi seurasi kuitenkin häntä tarkkaan, joten Cotter ei enää luultavasti voinut toimia brittien tiedustelijana. Kun Hella Wuolijoen asuntoon tehdyssä kotietsinnässä löytyi Cotterin kirjeitä, ei hänen oleskelulupaansa enää uusittu ja Cotter joutui lähtemään Suomesta 13. lokakuuta 1920.
Cotter muutti 1921 Yhdysvaltoihin, sai pappisvihkimyksen Kaliforniassa 1923 ja toimi sitten pappina Los Angelesissa. Hän palasi kuitenkin Eurooppaan ja piti edelleen yhteyttä suomalaisiin tavaten muun muassa 1929 Lontoossa kirjailija Aino Malmbergin. Vuodesta 1936 alkaen Cotter oli pappina Chatillyssä Ranskassa. Talvisodan alettua 1939 hän otti yhteyttä ystäväänsä Rudolf Holstiin tarjoten apuaan Suomelle. Kesällä 1940 Cotter toimi Iso-Britannian lähetystössä pappina, kun saksalaiset valtasivat Ranskan. Hän jäi kuitenkin Ranskaan toisen maailmansodan päättymiseen asti. Sen jälkeen Cotter oli liittoutuneiden Saksan-valvontakomission jäsenenä 1945–1947. Hän hoiti sitten eri kirkollisia virkoja. Niistä viimeinen oli Lissedellissä Irlannissa 1950–1958. Cotter kuoli Dublinissa toukokuussa 1961.
Saša Lendero
thumb|Saša Lendero Saša Lendero on slovenialainen laulaja.
Julkisuudessa Saša on ollut vuodesta 2000 julkaistuaan ensimmäisen levynsä, Sašan. Seuraava levy, Če boš moj julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin, vuonna 2002 ja kaksi vuotta myöhemmin julkaistiin seuraava levy, Zate noč, zame dan. Tämän lisäksi hän on osallistunut Slovenian Eurovision laulukilpailun karsintaan, EMA:n, kaksi kertaa vuosina 2005 ja 2006. Molempina vuosina hän jäi niukasti toiseksi ja kappaleet Metulj (perhonen) ja Mandoline (mandoliinit) ovat molemmat nousseet euroviisufanien joukossa suosikeiksi. Hän on myös julkaissut yhdessä Anžej Dežanin, Maja Slatinšekin ja Miha Hercogin kanssa kokoelman perinteisistä joululauluista.
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
Tappuvirta
pienoiskuva|Tappuvirtaa Varkauden puoleiselta lossirannalta nähtynä. Tappuvirta on noin 400 metriä leveä salmi Savonlinnan ja Varkauden kaupunkien rajalla. Suurin osa Haukiveteen virtaavasta vesimassasta tulee idästä Joutevedeltä Tappuvirran kautta. Tappuvirrassa kulkee syväväylä Haukivedeltä Joensuuhun. .
Tappuvirran lossipaikka sijoittuu Linnansaaren ja Joutenvesi - Pyyvesi - Natura-alueiden rajalle,joka on erityisen tärkeä saimaannorpan elinalue.
Savo-Karjalan tiepiiri on käynnistänyt suunnitelman seututielle 468 Tappuvirran lossin korvaamiseksi sillalla. Tappuvirtaan toteutetaan lossin itäpuolelle 8,5 m korkea kiinteä silta ja syväväylä siirretään Haponlahteen. Haponlahdessa nykyinen silta korvataan itäpuolelle rakennettavalla 24,5 m korkealla sillalla.
Hackney
Hackney on brittiläinen lämminverinen hevosrotu, joka tunnetaan ennen muuta hyvänä vaunuhevosena. Rotu kehitettiin 1700–1800-luvulla, ja rotuyhdistys Hackney Horse Society on pitänyt sen kantakirjaa vuodesta 1833. Hackneyt polveutuvat sittemmin sukupuuttoon kuolleista norfolkinravureista. Hackneyt on jalostettu nimenomaan ajohevosiksi ja tunnetaan sitkeydestään ja kyvystään ravata kovaa vauhtia pitkiä matkoja.
Rodun nimi tulee Lontoon samannimisestä kaupunginosasta. Pienellä alkukirjaimella kirjoitettuna englanninkielinen hackney viittaa myös yleisesti tavallisiin ratsu- ja ajohevosiin.
Hackneytä kasvatetaan saman rodun sisällä sekä hevos- että ponikokoisena: hackneyponi on säkäkorkeudeltaan korkeintaan 142 cm, hackney 142–168 cm. Hackneyt ovat lähinnä mustia, ruunikoita tai rautiaita. Hyväksytyt väritykset ovat yksivärisiä, mutta valkoisia merkkejä (kohtuullinen sabinokirjavuus) suvaitaan. Hackneyllä on kaunis, joskus hieman kyömy pää, kapea ja siro turpa, suuret silmät, pienet korvat, pitkä kaula, tiivis runko, korkealle kiinnittynyt häntä, voimakas takaosa sekä hyvämuotoiset kaviot. Hackneyn liikkeet ovat näyttävät, matkaavoittavat ja vaivattoman oloiset.
Justyna Steczkowska
thumb|Justyna Steczkowska
Justyna Maria Steczkowska (s. 2. elokuuta 1972 Rzeszów, Puola) on puolalainen laulaja, joka tunnetaan myös nimellä Justyna.
Vuonna 1995 hän edusti Puolaa Eurovision laulukilpailussa 1995 nimellä Justyna ja kappaleella ”Sama”. Hän sijoittui 18:nneksi ja sai 15 pistettä, joista suurimmat (6 pistettä) tulivat Islannista.
Laskutusohjelma
Laskutusohjelmat ovat sovellusohjelmia, jotka on tehty helpottamaan yrittäjien, yritysten ja järjestöjen laskutusta. Joissakin tapauksissa laskutusohjelmat toimivat myös apuna yrityksen kirjanpidossa. Laskutusohjelman käyttäminen käsin kirjoitettujen tai yksittäisellä laskupohjalla tehtyjen laskujen sijasta on helpompaa ja nopeampaa, koska laskurivien loppusummat ja verot lasketaan koneellisesti laskutusohjelmassa. Laskutusohjelmat mahdollistavat myös laskujen tallentamisen sähköisesti myöhempää käyttöä ja raporttien tulostusta varten.
Nykyaikaiset laskutusohjelmat myös mahdollistavat laskujen lähettämisen suoraan ohjelman kautta esimerkiksi sähköpostitse tai jopa kirjeenä postituspalvelun kautta. Myös suomalainen verkkolasku on nykyään yleinen yritysten käyttämä laskutustapa, joka niin ikään lähetetään suoraan laskutusohjelman kautta.
Giacinto Scelsi
pienoiskuva|Giacinto Scelsi Giacinto Francesco Maria Scelsi [džatšínto šélsi], Ayala Valvan kreivi (8. tammikuuta 1905 La Spezia — 9. elokuuta 1988 Rooma), oli italialainen säveltäjä ja ranskankielinen surrealistinen runoilija. Scelsin tuotanto käsittää kaikki länsimaisen klassisen musiikin tyylilajit näyttämömusiikkia lukuun ottamatta.
Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoaminen
thumb|275px|Suomalaisten tuhoamiskussa surmaamia Petrovski Jamin sotasairaalan työntekijöitä. Neuvostoliittolainen propagandakuva. Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoaminen oli suomalaisten kaukopartiomiesten 8. helmikuuta – 16. helmikuuta 1942 suorittama hyökkäys Neuvostoliiton puolella Uikujärven rannalla sijainneeseen Petrovski Jamin kylään, jossa oli merkittävä koko Äänislahden aluetta palvellut Puna-armeijan huoltokeskus. Suomalaiset tuhosivat huoltokeskuksen ja sen yhteydessä olleen sotasairaalan käytännössä kokonaan. Operaatiota pidetään Suomen kaukopartiotoiminnan suurimpana yksittäisenä tehtävänä.
Giacinto Scelsi
Sävellystyyli
Scelsi tunnetaan parhaiten sävellyksistään, jotka keskittyvät vain yhden sävelkorkeuden ympärille. Sävelkorkeutta muunnellaan eri tavoin mikrotonaalisten oskillaatioiden, harmonisten viittausten sekä äänenvärin ja dynamiikan muutosten avulla. Tyyliä kuvaa hyvin vallankumouksellinen Quattro Pezzi su una nota sola (Neljä kappaletta, kukin yhdelle sävelelle) vuodelta 1959.
Vartiossa
Vartiossa on suomalaisen yhtyeen Korsuorkesterin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1997.
Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoaminen
Tapahtumien kulku
Ilmari Honkasen johtamat suomalaiset kaukopartiomiehet olivat 12. tammikuuta 1942 saaneet lähellä Puutoista (Puudoži) Sunkunniemen saaressa neuvostoliittolaisen vääpelin sotavangiksi, joka kertoi Uikujärven eteläpäässä sijainneesta huoltokeskuksesta runsaasti yksityiskohtia, joiden pohjalta päädyttiin huoltokeskuksen tuhoamisretken suunnitteluun. Käytettävissä oli karttoja alueesta ja ilmakuvia.
Hävitys- ja tiedustelukomennuskunta Honkasen partioon osallistui neljä 25-miehistä joukkuetta. Päämajan tiedusteluosaston alaisesta Osasto Kuismasesta operaatioon osallistui 35, Osasto Marttinasta 17 ja Vahvennetusta jääkäriprikaatista eli Osasto Laguksesta 48 sotilasta. Partiota johti luutnantti Ilmari Honkanen ja sen varapäällikkönä toimi luutnantti Vladi Marmo osasto Kuismasesta. Partion vahvuus oli 7+37+56. Upseereita olivat edellä mainittujen lisäksi vänrikit Pentti Juppala ja Eero Naapuri ja Carl-Johan Norrgård.
Giacinto Scelsi
Sävellystyyli
Scelsi pysyi laajalti tuntemattomana jopa nykymusiikkipiireissä suurimman osan elämäänsä, kunnes 1980-luvun lopulla järjestetty konserttisarja vihdoin toi tunnustusta hänen töilleen. Suuri osa hänen sävellyksistään sai kantaesityksensä noissa konserteissa, mainittavimpina orkesteriteokset, jotka esitettiin lokakuussa 1987 Kölnissä, noin neljännesvuosisata niiden säveltämisen jälkeen ja vuosi ennen säveltäjän kuolemaa. Scelsi oli läsnä kantaesityksissä ja valvoi harjoituksia henkilökohtaisesti. Hänen töidensä myöhäisen tunnustamisen vaikutuksia kuvaili belgialainen musiikkitieteilijä Harry Halbreich seuraavasti:
Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoaminen
Tapahtumien kulku
Toinen ja neljäs joukkue koostui osasto Kuismasen sotilasta sekä osasto Laguksen jääkäreistä sekä pioneereista. Pioneerit olivat osasto Laguksen pioneeripataljoona 12:sta.
Haihdutus
Haihdutus on erotusmenetelmä, jossa haihtuva aine poistetaan haihtumattomasta pelkästään lämpöä tai paineenalennusta käyttämällä. Aineet erottava ominaisuus on siis haihtuvuus. Haihdutus voi vaatia erillistä lämmitystä. Haihdutettava seos voi olla niin homogeeninen kuin heterogeeninenkin; esimerkiksi merisuola valmistetaan homogeenisesta seoksesta eli merivedestä haihduttamalla, sipsit taas heterogeenisesta seoksesta eli märästä perunajauhomassasta.
Giacinto Scelsi
Elämä
Scelsi syntyi Pitellin kylässä lähellä La Speziaa ja vietti suurimman osan elämästään äitinsä vanhassa linnassa, jossa hän sai yksityisopetusta latinassa, šakissa ja miekkailussa. Myöhemmin hänen perheensä muutti Roomaan, jossa musikaalinen lapsi sai yksityistunteja Giacinto Sallustiolta. Ollessaan Arnold Schönbergin opissa Wienissä Scelsistä tuli Italian ensimmäinen dodekafonian mestari, vaikka hän ei jatkanutkaan järjestelmän käyttöä. 1920-luvulla Scelsi ystävystyi intellektuellien, kuten Jean Cocteaun ja Virginia Woolfin, kanssa ja matkusteli paljon. Vuonna 1927 käydessään Egyptissä hän tutustui ensimmäistä kertaa ei-eurooppalaiseen musiikkiin. Hänen ensimmäinen sävellyksensä oli Chemin du cœur vuodelta 1929. Sitä seurasi Rotativa, jonka ensiesityksen johti Pierre Monteaux Pariisin Salle Pleyelissä 20. joulukuuta 1931.
Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoaminen
Tapahtumien kulku
Partio lähti Voljärven saaresta, jolla oli jääkärimajuri Nikke Pärmin komentaman pataljoonan tukikohta. Sadan sotilaan partiota lähti saattamaan kahdenkymmenen sotilaan saatto-osasto, jotka johti luutnantti Heikkilä. Stalinin kanava ylitettiin järven kohdalla, minkä jälkeen saatto-osasto peitteli jälkiä ja ryhtyi harhautusoperaatioon. Matkaa jatkettiin iltaviiteen, jonka jälkeen yövyttiin. Matkaa jatkettiin maanantaina ennen auringonnousua. Partio saavutti Kalajärven parakkikylän, jossa oli toiminut sotavankileiri. Keskiviikkona iltapäivällä saivat suomalaiset vangiksi kiväärillä varustetun yksinäisen neuvostoliittolaisen sotilaan, jota Vladi Marmo kuulusteli. Torstaina kilometrin päässä huoltokeskuksesta tiedusteltiin asemia. Hyökkäys alkoi 00:45 perjantaina. Suomalaiset tuhosivat rakennuksia kivääri- ja konepistoolitulella, käsikranaateilla ja kasapanoksilla. Lopulta sotilassairaala syttyi palamaan. Suomalaiset yrittivät auttaa joitain potilaita, mutta osa potilaista paloi sairaalan mukana. Neuvostoliittolaisilta vartijoilta syntyneessä tilanteessa pääsi karkaamaan kaksikymmentä työleirillä ollutta vankia, joita vartijat yrittivät ampua, mutta jotka hakeutuivat suomalaisten luo. Suomalaiset tarjosivat tupakkaa ja auttoivat murtamaan leirin elintarvikevaraston auki. Työleirivangit ryöstivät varastot.
Kersantti Mikko Pöllän johtaman puolijoukkueen kohdalla Petrovski Jamin länsipuolta lähestyi autokolonna, jossa oli enemmän kuin viisikymmentä kuorma-autoa, mahdollisesti noin 70-80 kappaletta. Suomalaisten tuhotoiminnan aiheuttamien tulipalojen vuoksi kolonna pysähtyi tielle ennen Petrovski Jamia. Autoista ryhdyttiin tulittamaan suomalaisia. Pöllä käski korpraali Keijo Talosta lataamaan fosforiluodeilla ja ampumaan moottoreihin. Joitakin autoja syttyi palamaan, mutta neuvostoliittolaisten ylivoiman vuoksi puolijoukkue hiihti kohti Petrovski Jamia. Kylän tuhoamiseen osallistumisen sijasta kuitenkin Ilmari Honkanen käski Pöllän puolijoukkueen ja Carl-Johan Norrgårdin joukkueen tuhoamaan kolonnan.
Giacinto Scelsi
Elämä
Vuonna 1937 Scelsi järjesti useita nykymusiikkikonsertteja, joissa hän ensi kertaa esitteli muun muassa Paul Hindemithin, Schönbergin, Igor Stravinskin, Dmitri Šostakovitšin ja Sergei Prokofjevin musiikkia italialaisyleisölle. Konsertteja ei voitu järjestää pitkään aikaan Italian fasistien rotulakien takia, sillä juutalaissäveltäjien teoksia ei enää saanut esittää. Scelsi kieltäytyi noudattamasta lakeja, ja lopulta hän joutui lähtemään Italiasta. Vuonna 1940 Italian liityttyä sotaan Scelsi asettui Sveitsiin ja pysyi siellä sodan loppuun saakka, säveltäen ja kehittäen musiikkiaan. Hän avioitui Dorothy Kate Ramsdenin, eronneen englantilaisnaisen, kanssa. Katie Boyle oli Ramsdenin tytär hänen edellisestä avioliitostaan.
Haihdutus
Haihdutus ei ole sama prosessi kuin tislaus, jossa pyritään erottamaan kaksi haihtuvaa ainetta toisistaan niiden höyrynpaineen mukaan. Tämän takia tislauksessa lämpötila on säädettävä tarkkaan, jottei tuotteesta tulisi liian laimeaa. Haihdutuksessa lämpötilaa ei tarvitse tarkalleen säätää, kun kaikki haihdutettava aine kuitenkin halutaan pois. Kerahaihdutusta taas voidaan pitää haihdutusmenetelmänä, vaikka se muistuttaakin tislausta, koska itse menetelmän tarkoitus on poistaa haihdutettava epäpuhtaus kokonaan.
Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoaminen
Tapahtumien kulku
Järven taustalla olevan tien edessä oli kaksi varastoa, jonka takana oli neuvostoliittolaisia. Suomalaiset hiihtivät kiertäen kolonnan sivustoille noin sadan metrin päähän. Sivutien varressa oli ammusvarasto. Suomalaiset eivät päässeet neuvostoliittolaisten tulituksen vuoksi käsikranaattien ja kasapanosten heittoetäisyydelle, vaan joutuivat toisen kerran vetäytymään kylään. Vetäydyttäessä ammusvarasto sytytettiin tuleen.
Giacinto Scelsi
Elämä
Palattuaan Roomaan sodan jälkeen hänen vaimonsa jätti hänet, mikä osaltaan innoitti häntä teokseen Elegia per Ty. Hän kävi läpi vakavan henkisen kriisin, ja se johti hänet itämaisen hengellisyyden pariin ja muutti radikaalisti hänen musiikkikäsitystään. Hän luopui sävellyksen ja säveltäjän käsitteistä ja siirtyi yksinomaan improvisaatioon. Näitä myöhemmin nauhoitettuja improvisaatioita kirjoitettiin puhtaaksi säveltäjän valvonnassa, minkä jälkeen ne soitinnettiin ja täydennettiin säveltäjän pikkutarkoilla esitysohjeilla, joita saatettiin silloin tällöin hienosäätää yhteistyössä esittäjien kanssa.
Allan Hagert
Allan Hagert (27. heinäkuuta 1939 Ulvila – 11. syyskuuta 1999 Helsinki ) oli suomalainen liikemies, joka toimi muun muassa toimi Suomen Romaniyhdistyksen puheenjohtajana. Hänen isänsä oli Kalle Hagert.
Juhana Pohjola
Juhana Markus Pohjola (s. 27. maaliskuuta 1972 Helsinki) on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan järjestyksessään toinen piispa. Lähetyshiippakunnan hiippakuntakokous valitsi hänet tehtäväänsä 23. tammikuuta 2021 ja hänen ordinaationsa tapahtui LHPK:n kesäjuhlilla elokuussa.
Haihdutus
Elintarvikkeiden kuivaaminen
Elintarvikkeiden kuivaaminen haihduttamalla niistä vesi pois on yksi säilöntämenetelmä. Kuivaamalla voidaan säilöä esimerkiksi sieniä, joitakin marjoja kuten mustikkaa, yrttejä. Ennen vanhaan on kuivattu kalaa. Kuivaukseen voidaan käyttää esimerkiksi kasvikuivuria, kiertoilmauunia tai lämmintä pannuhuonetta.
Kuorikaapu
pienoiskuva|Helsingin hiippakunnan piispa Aimo T. Nikolainen pukeutuneena kuorikaapuun, kädessään piispansauva ja kaulassaan piispanristi Kuorikaapu on piispan tai papin juhlallisissa kirkollisissa toimituksissa ja juhlallisissa rukoushetkissä käyttämä liturginen vaate. Se muistuttaa viittaa, ja on auki levitettynä puoliympyrän muotoinen. Se on edestä avoin ja se pidetään kiinni rinnan kohdalta hihnalla tai soljella. Siinä on usein leveä, koristeltu reunus. Alkuperäinen huppu, jota ei tarvittu kirkkosalissa, on kehittynyt koristelluksi selkäkilveksi.
Giacinto Scelsi
Elämä
Giacinto Scelsi oli Alvin Curranin ystävä ja mentori, kuten myös monen muun ulkoamerikkalaisen säveltäjän, kuten Frederic Rzewskin, joka asui Roomassa 1960-luvulla. Scelsi teki yhteistyötä myös muiden amerikkalaissäveltäjien, kuten John Cagen, Morton Feldmanin ja Earle Brownin kanssa, jotka kävivät usein hänen luonaan Roomassa.
Kuorikaapu
Vanhin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispankaapu on Turun tuomiokirkossa säilynyt kuorikaapu vuodelta 1730. Vuonna 1751 hankittiin kuningas Adolf Fredrikin kruunajaisiin Pariisista kaikille Ruotsi-Suomen piispoille samantyyppiset, yhtenäisen sarjan muodostavat piispankaavut. Nämä kaavut ovat edelleen niin Turun kuin Porvoon hiippakuntien tuomiokirkoissa.
Juhana Pohjola
Alkujaan Pohjola vihittiin papiksi Oulun hiippakunnassa vuonna 1999 ja hänelle annettiin virkamääräys Suomen Luther-säätiön palvelukseen. Myöhemmin hän papin oikeutensa kuitenkin poistettiin, koska Luther-säätiön katsottiin olevan erkaantunut Suomen evankelis-luterilaisesta kirkosta omaksi kirkkokunnakseen. Pohjola toimi vuosina 2000–2010 Luther-säätiön/Lähetyshiippakunnan Pyhän Markuksen seurakunnan vastaavana pastorina Helsingissä ja 2011–2012 vierailevana tutkijana Kanadan St Catharinessa Concordia Lutheran Theological Seminaryssä.
Väinö Tiiri
Väinö Edward Tiiri (31. tammikuuta 1886 Loimaa – 30. heinäkuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen voimistelija, voimistelunopettaja ja vanhasuomalainen aktivisti.
Giacinto Scelsi
Elämä
Curran muisteli: "'Scelsi – – tuli kaikkiin Rooman konsertteihin, myös viimeiseen, joka järjestettiin vain muutama päivä ennen hänen kuolemaansa. Oli kesä, ja hänellä oli turkki ja turkishattu yllään ulkoilmakonsertissa. Hän vilkutti kaukaa, näin hänen kirkkaat silmänsä ja hymyn, joka hänellä aina oli. Tuolloin näin hänet viimeisen kerran.'"
Väinö Tiiri
Tiiri osallistui voimistelijana Suomen joukkueessa vuoden 1908 kesäolympialaisiin voittaen miesten joukkuevoimistelun pronssia sekä vuoden 1912 kesäolympialaisiin saavuttaen hopeaa miesten vapaan järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Juhana Pohjola
Pohjola on naimisissa musiikin maisteri Päivi Pohjolan kanssa ja on neljän lapsen isä.
Väinö Tiiri
Aktivistisen liikehdinnän käynnistyessä vuonna 1914 Väinö Tiiri oli voimistelunopettaja ja Satakuntalaisen osakunnan kuraattori. Lisäksi hän oli vanhasuomalaisen Suomalainen Nuija -järjestön puheenjohtaja.
Juhana Pohjola
Pohjola on ollut epäiltynä kiihotuksesta kansanryhmää vastaan. Pohjolan tapausta on käsitelty mittavaa julkisuutta saaneessa Räsäsen ja Pohjolan oikeudenkäynnissä vuonna 2022.
Väinö Tiiri
Tiiri kuului Ostrobotnialla marraskuussa 1914 pidetyn aktivistien kokouksen (”kassahuoneen kokouksen”) koollekutsujiin. Tätä kokousta pidetään jääkäriliikkeen ja välillisesti Suomen itsenäistymisen yhtenä alkusysäyksenä. Vuoden 1914 lopulla Tiiri oli jäsenenä Ylioppilaiden keskuskomiteassa satakuntalaisten edustajana ja kuului sen pienempään sisärenkaaseen. Tiiri oli mukana myös vuoden 1915 puolella muodostetussa Keskuskomiteassa, joka värväsi ensimmäiset jääkärit, pfadfinderit.
Väinö Tiiri oli Suomen olympiakomitean hallituksen jäsen vuosina 1923–1926 sekä edelleen vuosina 1926–1928.
Allan Hagert
Hagert oli naimisissa vuosina 1959–1967 kirjailija Tuula Saarron kanssa. Avioliiton toivottiin kaventavan romanien ja muiden suomalaisten välistä kuilua. Häät järjestettiin Helsingin tuomiokirkossa. Ne olivat oman aikansa merkkitapahtuma joita seuraamaan kertyi tuhansia katselijoita Helsingin Senaatintorille.
Kuorikaapu
Kuorikaapu muistuttaa ortodoksisen kirkon piispan ja munkin mantiaa.
Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoaminen
Tapahtumien kulku
Petrovski Jamissa paloi myös heinävarastona käytetty kirkko. Lisäksi sytytettiin lumen alla olleet polttoainetynnyrit. Kello 02:50 kahdella vihreällä valoraketilla annettiin kokoontumiskäsky vetäytymistä varten. Siihen mennessä oli tuhottu viisitoista rakennusta ja osa autokolonnaa. Noin 30 neuvostoliittolaista sotilasta oli kaatunut itse huoltokeskuksessa. Omia tappioita osastolle tuli viisi kaatunutta ja kuusi vakavasti haavoittunutta. Lisäksi kaksi sotilasta oli saanut lieviä vammoja räjäytystehtävissä ja yksi oli hiihtänyt omaan latumiinaan. Kaatuneiden joukossa oli mm. puhelinmiehenä toiminut fil. yo Lauri Hintsanen, joka sai luodin päähänsä autokolonnan suunnalta tien molemmin puolin olevien varastojen takaa. Sotasaaliiksi saatiin huoltokeskuksessa harhailleista hevosista viisi, joita käytettiin mm. haavoittuneiden hinaamisen ahkioissa. Osasto lähti etelän suuntaan toivoen, että mahdolliset neuvostoliittolaiset takaa-ajajat lähtisivät suorinta reittiä Suomen suuntaan länteen. Yksi pioneeri oli haavoittunut nilkkaansa, minkä vuoksi häntä oli vedettävä ahkiossa.
Kuorikaapu
Messun selebrantti, messua johtava piispa tai pappi ei koskaan käytä kuorikaapua, vaan messukasukkaa.
Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoaminen
Tapahtumien kulku
Päämajan arvioiden mukaan noin 500 neuvostoliittolaista sotilasta oli kaatunut tai haavoittunut, 6000 litraa polttonesteitä sekä 120 paalia heinää oli tuhoutunut. Kaikkiaan noin 70 rakennusta oli tuhottu. Alueella ollut pataljoona, jota olisi voitu käyttää takaa-ajoon, mutta joka ei ollut suorittanut vartiopalvelusta kunnolla, koki suomalaisten radiotiedustelun mukaan tappiota. Neuvostoliittolaiset teloittivat iskun jälkeen pataljoonankomentajan ja vartioinnista vastuulliset. Venäläisten lähteiden mukaan iskussa kaatuneitten neuvostoliittolaisten joukossa olisi ollut lääkintämiehiä, sairaanhoitajia ja sotilaslääkäri Gindin. Haavoittunutta lääkintähenkilökuntaa oli viisi.
Allan Hagert
Hagert kuoli keuhkosyöpään vuonna 1999.
Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoaminen
Venäläinen tutkimus
Vuonna 2012 pietarilainen kustannusyhtiö julkaisi kirjan Petrovski Jamin tapahtumista. Sen on kirjoittanut entinen venäläissotilas Pjotr Repnikov (s. 1964), jonka setä oli ollut hoidettavana Petrovski Jamin sairaalassa hieman ennen kuin se tuhottiin. Repnikovin mukaan sairaalan tuhoaminen muutti venäläisten suhtautumista suomalaisiin. Myöhemmät Neuvostoliiton partisaani-iskut Suomeen eivät hänen mukaansa olleet kostoiskuja, mutta niiden tekijät tiesivät, mitä Petrovski Jamissa oli tapahtunut. Suomalaisten arviota 500 kaatuneesta ja haavoittuneesta Repnikov pitää kuitenkin vahvasti liioiteltuna.
Vuonna 2013 julkaistiin suomeksi Repnikovin ja toisen tutkijan, Bair Irintšejevin, tutkimuksiin perustuva kirja.
Muistomerkit
thumb|250px|Kaatuneiden suomalaisten kaukopartiomiesten muistoristi. Alueella on puinen risti, jossa lukee: ILMARI HONKASEN KAUKOPARTIOMIEHET HISSI KOSOLA, MATTI ÖSTMAN, VILJO HALMELA, LAURI HINTSANEN, KAARLO KOSKINEN KAATUIVAT PETROVSKI JAMISSA 12.2.1942
Sodan jälkeen Neuvostoliitossa Petrovski Jamin tuhoa ei muisteltu virallisesti, ja nyky-Venäjälläkin se on jäänyt suurelta osin unohduksiin. Vuonna 2011 alueelle pystytettiin muistolaatta, jossa on 54 uhrin nimet, joukossa ainakin 11 naisten nimeä.
Giacinto Scelsi
Elämä
Giacinto Scelsi kuoli Roomassa 9. elokuuta 1988.
Tomáš Dvořák
Tomáš Dvořák (s. 11. toukokuuta 1972 Zlín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen kymmenottelija.
Dvořák sijoittui neljänneksi Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999. 4. heinäkuuta 1999 hän teki moniotteluiden Euroopan cupissa uuden maailmanennätyksen 8994. Ennätyssarjan viisi tulosta oli hänen uusia henkilökohtaisia ennätyksiään. Maailmanennätys oli voimassa 27. toukokuuta 2001 saakka. Sevillan MM-kisoissa hän voitti toistamiseen maailmanmestaruuden. Seuraavana vuonna Dvořák voitti sisäratojen EM-kultaa tuloksella 6424 ja sijoittui Sydneyn olympialaisissa kuudenneksi. Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän voitti kolmannen peräkkäisen maailmanmestaruuden. Vuonna 2002 hän voitti hopeaa sisäratojen EM-kisoissa, mutta keskeytti Münchenin EM-kisoissa. 2003 hän oli viides Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa ja neljäs Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa. Dvořák keskeytti Ateenan olympialaisissa 2004 ja sijoittui kahdeksanneksi Helsingin MM-kisoissa 2005.
Dvořák voitti maansa sisäratojen mestaruuden seitsenottelussa vuosina 1993–1997 sekä sisäratojen mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa vuosina 1997, 1998 ja 2003.
Heinäkuussa 2008 Dvořák ilmoitti lopettavansa pitkän uransa. Tšekin mestaruuskilpailuissa hän reväytti jalkansa 110 metrin aitajuoksussa ja ilmoitti sen jälkeen, ettei tule enää osallistumaan yhteenkään kymmenotteluun.
Dvořák oli vielä kesäkuussa 2021 kymmenottelun kaikkien aikojen tilaston viidentenä ennätyksellään 8994.
Leesburg (Florida)
Leesburg on kaupunki Laken piirikunnassa, Floridan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 15 956. Vuonna 2005 se oli 19 086. Leesburg sijaitsee Keski-Floridassa, Lake Harrisin ja Lake Griffin välillä. Leesburg on osa Orlandon suurkaupunkialuetta.
Ilari Nummi
Ilari Nummi (s. 6. tammikuuta 1961) on suomalainen elokuva- ja teatteriohjaaja. Nummi valmistui elokuvaohjaajaksi Taideteollisesta korkeakoulusta ja laajensi toimintansa teatteriin jo opiskeluaikanaan. Alkuvuodesta 2007 hänestä tuli Tampereen yliopiston ensimmäinen teatteritaiteen tohtori opinnäytetyöllä ''Audiovisuaalinen draama. Metodina vuorovaikutus''.
Nummen esikoiselokuva Kauhun millimetrit (1992) on myös toistaiseksi jäänyt hänen ainoaksi pitkäksi elokuvakseen. Se on harvinaislaatuinen suomalainen kauhuelokuva nuoresta naisesta, jonka ympärillä tapahtuu outoja asioita. Elokuvan käsikirjoitti Nummen veli Markus Nummi.
Ilari Nummi on runoilija Lassi Nummen poika.
Viisitahtimoottori
Viisitahtimoottori on polttomoottori, jossa on korkean paineen sylinterien lisäksi matalan paineen sylinteri. Ratkaisu pyrkii hyödyntämään pakokaasujen laajentumista vielä ennen niiden poistoa pakoputkesta.
Ilmor Engineeringin kehittämässä viisitahtimoottorissa on kolme sylinteriä, joista kaksi toimii tavallisen nelitahtimoottorin periaatteella. Kahden sylinterin pakokaasut ohjataan kolmanteen alhaisen paineen sylinteriin. Prototyyppiä esiteltiin vuonna 2009 Stuttgartissa. Ilmorin mukaan 0,7 litran moottori kykenee tuottamaan 150 hevosvoimaa ja sen polttoainetalous on 10 prosenttia tavanomaista nelitahtimoottoria parempi. Konseptin on patentoinut Gerhard Schmitz vuonna 2000.
Tuomas von Boehm
Von Boehmilla oli lukuisia luottamustoimia. Hän toimi muun muassa Ateneumin taidemuseon hallituksessa. Von Boehm muistetaan grafiikan edistäjänä. Helsingissä järjestettiin 1950-luvulla kaksi merkittävää grafiikan ja piirustusten yhteisnäyttelyä. Näissä Viiva ja väri – Konst på papper -nimellä tunnetuissa näyttelyissä oli mukana 14 taiteilijaa. Tuomas von Boehm oli näyttelyidean isä. Näyttelyjen tarkoituksena oli ennen muuta edistää grafiikkaa taidelajina.
Tuomas von Boehm avioitui taidemesenaatti, Enso-Gutzeitin Tainionkosken tehtaitten paikallisjohtajan, insinööri Jalo Sihtolan tyttären Kirstin kanssa vuonna 1943. Hän rakasti Espanjaa ja vietti talvensa Fuengirolassa. Espanjan vaikutus näkyy myös hänen taiteessaan. Tuomas oli surrealisti, jonka teokset kuvaavat arkisia aiheita. Hän on tunnettu varsinkin asetelmistaan. Von Boehm palkittiin Pro Finlandialla vuonna 1967. Von Boehmin öljyvärimaalaus Punainen neilikka oli kuva-aiheena 1. luokan postimerkissä vuonna 2009.
The Gathering
The Gathering on vuonna 1989 perustettu alankomaalainen yhtye. Se perustettiin metalliyhtyeenä, ja myöhemmin yhtye on kuvannut musiikkiaan muun muassa "trip rockiksi".
The Gatheringin ensiesiintyminen tapahtui tammikuussa 1991, ja ensimmäinen demo levytettiin saman vuoden huhtikuussa. Samoihin aikoihin yhtye teki myös esiintymisiä Samaelin, Morbid Angelin ja Deathin konserttien avausaktina. Yhtye sai levytyssopimuksen Foundation 2000:lta ja julkaisi esikoisalbuminsa Always... vuonna 1992. Samalla levy-yhtiöllä julkaistiin myös Almost a Dance (1993).
Vuonna 1994 The Gatheringiin liittyi naislaulaja Anneke van Giersbergen. Yhtye vaihtoi myös levy-yhtiönsä Century Media Recordsiin. Mandylion (1995) oli ensimmäinen albumi sekä uuden laulajan kanssa että uudella levy-yhtiöllä. Albumin lisäksi listoille nousi siltä julkaistu single "Strange Machines".
The Gathering perusti vuonna 1999 oman levy-yhtiönsä Psychonaut Recordsin.
Vuoden 2007 elokuussa Anneke erosi yhtyeestä. Eroamispäätöksen takana oli useita syitä — hän halusi mm. keskittyä jatkossa perheeseensä ja omaan yhtyeeseensä Agua de Annique. Vuonna 2009 hänen tilalleen tuli Silje Wergeland yhtyeestä Octavia Sperati.
Anneken viimeiseksi esiintymiseksi Gatheringin laulajana jäi 4.8.2007 Ankkarockin keikka. Kyseessä oli samalla yhtyeen kiertueen viimeinen keikka.
16 Psyche
16 Psyche (symboli: 17px) on asteroidivyöhykkeellä kiertävä iso asteroidi. Sen löysi A. de Gasparis vuonna 1852. Psyche sai nimensä kreikkalaisen mytologian Psykhen mukaan. Pikkuplaneetan etäisyys Auringosta on 2,921 AU, radan soikeus 0,138 ja kaltevuus 3,10°. Kiertoaika on 4,99 v. Sen koko on ~280×230×190 km. Se on suurin rautanikkelipitoinen M-tyypin asteroidi, jossa ei ole vettä tai vesipitoisia mineraaleja. Tiheys on 3,3 ± 0,7 g/cm3 ja albedo 0,120. Se lienee törmäyksessä hajonneen asteroidin metallinen ydin. Psyche on kyllin massiivinen aiheuttaakseen ratahäiriöitä muiden pikkuplaneettojen ratoihin. Se on huokoinen, 30-40% siitä tiheys- ja koostumusarvion perusteella on tyhjää, ja sen rakenne lienee kivikasamainen niin kuin monilla asteroideilla.
NASA aikoo lähettää lokakuussa 2023 luotaimen tutkimaan asteroidia.
pienoiskuva|Psychen rata (sinisellä) verrattuna sisimpien planeettojen ratoihin (punaisella). Uloin kuvan planeetoista on [[Jupiter.]]
Aritmometri
pienoiskuva|Aritmometri noin vuodelta 1887. Aritmometri oli Charles Xavier Thomas de Colmarin keksimä mekaaninen laskukone, jonka de Colmar keksi vuonna 1820. Aritmometri oli ensimmäinen kaupallinen sarjatuotettu laskentalaite. Aiemmat ratkaisut kuten Blaise Pascalin ja Gottfried Wilhelm von Leibnizin koneet olivat enemmän kuriositeetteja. De Colmar patentoi laitteen Ranskassa.
Aritmometri pystyi suorittamaan yhteen-, vähennys- ja kertolaskuja. Käyttäjän erikoistempuilla se pystyi myös jakolaskuun. Laite kattoi kokonaisen työpöydän.
Aritmometri oli käytössä ja myi ensimmäiseen maailmansotaan saakka. Laitteen julkaisu aloitti laskukoneiden teollisen valmistuksen. Valmistus alkoi vuonna 1851 ja päättyi noin vuonna 1914. Laitteesta valmistivat klooneja muun muassa Burkhardt Saksassa ja Layton Isossa-Britanniassa.
Ovonramwen
Ovonramwen (k. 1914) oli viimeinen itsenäisen Beninin kuningaskunnan hallitsija eli oba vuosina 1888–1897. Britit kukistivat hänet ja Beninin vuonna 1897. Ovonramwen karkotettiin Calabariin, jossa hän sittemmin kuoli.
Elämäkerta
Ovonramwenista tuli Beninin oba eli kuningas vuonna 1888 aikana, jona britit laajensivat siirtomaaimperiumiaan alueella. Hänen valtaannousuaan edelsi Ovonramwenin isän Oba Adolon kuolema ja verinen kamppailu hänen seuraajastaan. Ovonramwen voitti tämän kamppailun tappamalla kilpailijansa. Pian Ovonramwenin noustua valtaistuimelle britit alkoivat uhata maata ja kuningaskunnan rajat pienenivät. Vuonna 1892 britit ja Benin solmivat sopimuksen, jolla Beninistä tuli brittien protektoraatti. Ovonramwen kuitenkin omalta osaltaan jätti sopimuksen paljolti huomiotta. Britit laajensivat edelleen siirtomaavaltaansa eri keinoin paikallisten hallitsijoiden kustannuksella ja vuoteen 1895 mennessä Benin oli alueen ainut vielä itsenäinen maa. Beninin asukkaat harjoittivat ihmisuhreja perinteisissä seremonioissaan, mikä toimi syynä brittien väliintuloon maan sisäisissä asioissa. Tammikuussa 1897 brittiläinen konsulikenraali matkusti Benin Cityyn vaatien maan alistumista siirtomaavaltaan. Tästä kieltäydyttiin ja pian myös pieni brittiseurue surmattiin. Surman tekijöinä olivat todennäköisesti Ovonramwenin paikalliset vastustajat. Seurasi sota ja britit lähettivät maahan 1 500 miehen vahvuisen sotajoukon. Ovonramwen ei pystynyt puolustamaan Benin Cityä ja vetäytyi maan maaseudulle tehden edelleen vastarintaa. Lopulta hän kuitenkin antautui saman vuoden elokuussa. Ovonramwen karkotettiin Calabariin nykyisen Nigerian kaakkoisosaan. Britit nostivat obaksi Ovonramwenin pojan Aiguobasinmwinin, jolla oli kuitenkin enää lähinnä seremoniallinen rooli kuninkaana.
Kirkkokunta
Kirkkokunta on kristillisten seurakuntien tai kirkkojen muodostama yhteisö, jolla on yhteinen oppi. Usein kirkkokunnalla tarkoitetaan maailmanlaajuista samanuskoisten yhteisöä, jolla on yhteinen oppi, esimerkiksi luterilainen kirkkokunta.
Nimitystä voidaan käyttää myös yhteisöstä, jolla on maailmanlaajuinen keskusorganisaatio, esimerkiksi roomalaiskatolinen kirkko. Toisaalta esimerkiksi ortodoksit käyttävät Suomessa rekisteröidystä uskontokunnasta nimitystä ortodoksinen kirkkokunta.
Asiayhteydestä riippuen kirkkokunta-sanan synonyyminä käytetään sanoja kirkko, tunnustuskunta tai uskontokunta. Katolisesta kirkosta puhutaan kirkkona, koska se on yksi organisaatio; luterilaisista puhutaan tunnustuskuntana, koska luterilaisuuden määräävä piirre on luterilainen tunnustus; anglikaanisia ja episkopaalisia kirkkoja ja myös reformoituja uskonsuuntauksia nimitetään usein kirkkokunnaksi.
Successor
Successor on kemiläisen power metallia soittavan yhtyeen, Sonata Arctican EP vuodelta 2000. Live-äänitykset äänitettiin Provinssirockissa 16. kesäkuuta 2000. EP:llä oleva San Sebastian äänitettiin myöhemmin uudelleen Silence-albumille ja tämän jälkeen vielä The collection albumille.
Kappaleet
1Bonuskappale
Hyacinth Bucket
Hyacinth Bucket on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää ja sarjan päähahmo. Hyacinthia näyttelee Patricia Routledge.
Hyacinth ei ole tyytyväinen sukunimeensä Bucket,, vaan haluaa että se lausutaan kuten. Hän perustelee sukunimensä olevan vanhaa ranskalaista hugenottitaustaa. Suomenkielisissä tekstityksissä Hyacinthin esittämä ohje sukunimensä ääntämiseen kirjoitetaan yleensä muotoon ”Bukée”. Hänellä on tapana vastata puhelimeen ”Bouquet’n residenssi, talon rouva puhelimessa”.
Hyacinth keräilee englantilaisia viktoriaanisen ajan posliiniastioita. Hän vertaa astiastoaan aina Englannin kuninkaallisen perheen kesäasunnon, Sandringhamin kartanon, kokoelmiin. Teeastiasto on Royal Doulton posliinia, kuvioaihe on kuvitteellinen Blue Periwinkle.
Hyacinth Bucketin paras ystävätär on Elizabeth Warden, joka asuu veljensä Emmetin kanssa naapuritalossa. Hyacinth kutsuu usein Elizabethin kahville kotiinsa. Hyacinthin mielipuuhaa on kutsua viikonloppuisin vieraita kynttiläillallisille. Monet henkilöt kuitenkin välttelevät Hyacinthia hänen omahyväisen käytöksensä vuoksi.
Hyacinthilla on kolme nuorempaa siskoa: Daisy, Violet ja Rose. Hän halveksuu sisarensa Daisyn miestä Onslow’ta tämän ulkoisen olemuksen takia. Hyacinthilla ja Richardilla on yksi poika, Sheridan, joka on nähty sarjassa vain kerran. Hyacinth on aina valmis antamaan hänelle rahaa, joskin Richard joutuu aina maksajaksi.
Lähteet
Hyacinth Bucket
Analyytikko
Analyytikkoja työskentelee muun muassa pankeissa ja pankkiiriliikkeissä. Tyypillisesti analyytikolla on akateeminen korkeakoulututkinto kauppatieteiden alalta (esimerkiksi kauppatieteiden maisteri).
Analyytikon vaihtoehtoisia ammattinimikkeitä ovat muun muassa valuuttastrategi, korkoanalyytikko, sijoitusanalyytikko ja toimiala-analyytikko.
Otto Toivainen
Otto Toivainen (1892 Jyväskylä – 1962 New York) oli suomalainen 1900-luvun alkupuolen merimies ja seikkailija, josta tuli oman tarinansa mukaan Fidžisaarilla kuninkaan vävy, sitten saaren kuningas ja kuolemansa jälkeen jumala. Etenkin Toivaisen kotiseudulla Jyväskylässä usein kerrottua legendaa ei ole kyetty vahvistamaan eikä kumoamaan. Toivainen toimi myöhemmin koristemaalarina New Yorkissa ja kuoli siellä 1962.
Toivainen syntyi jyväskyläläisen kauppiaan pojaksi. Isä, Otto Toivainen vanhempi, tuomittiin kavalluksesta vankilaan ja kuoli kun poika oli vasta kolmevuotias. Otto-poika kävi Jyväskylän lyseota Alvar Aallon luokkatoverina, mutta erosi tai erotettiin kolmannella luokalla ja lähti merille venäläiseen kauppalaivaan, osasyynä ehkä isästä aiheutunut huono maine, ehkä oma rötöstely. Merille karkotus oli tuohon aikaan nuorten poikien ja miesten yleinen rangaistuskeino, vaihtoehto oikeuteen joutumiselle.
Legenda
Toivainen on kertonut olleensa 1910-luvun keskivaiheilla töissä ranskalaisessa rahtilaivassa, joka haaksirikkoutui Fidžin paikkeilla Tyynellämerellä. Ainoat pelastuneet olivat Toivainen ja muuan norjalainen merimies. Toivainen oli ajautunut saarelle, jonka asukkaiden mielestä auringonlaskun puolelta merestä nousevaa valkoista miestä tulee palvoa. Niin Toivainen naitettiin saaren kuninkaan tyttärelle. Kuninkaan kuoltua Toivainen ylennettiin kuninkaan paikalle ja jumalan asemaan. Toinen saarelaisten tapa oli nälänhädän yllättäessä turvautua kannibalismiin, joka oli määrä aloittaa kuninkaasta. Välttääkseen tällaisen kohtalon Toivainen kertoi paenneensa saarelta ohi kulkeneen purjelaivan avulla ja asettuneensa sitten New Yorkiin. Maahantuloasiakirjoista Toivaisen tiedetään saapuneen New Yorkiin 17. lokakuuta 1917 Tivives-nimisellä rahtialuksella Havannasta ja uudestaan 17. syyskuuta 1918 Meksikon Tampicosta Radiant-aluksella.
Toivainen on saapunut kansalaisuushakupaperien mukaan ensimmäisen kerran Norfolk in satamaan Yhdysvaltoihin 23.11.1916 Samoa-laivalla Englannin Frimsbystä. Toivainen kertoo tuolloin asuneensa Englannin Hull issa.
Toivainen on kertonut tarinansa 1920-luvulla New Yorkissa Suomen konsulille Kaarlo Kuusamolle. Nykyisin legendaa tutkii ja pitää yllä kamarineuvos Erkki Fredrikson, jonka isän eno Kuusamo oli. Toivaisen tarinassa on uskottavuutta muun muassa ihmissyönnin osalta: Fidžin saarilla harjoitettiin kannibalismia satoja vuosia, ennen kuin brittiläisten siirtomaaherrojen ja kristinuskon myötä perinne kuoli 1800-luvun lopulla. Toinen tunnettu tarinankertoja ja seikkailija Nätti-Jussi kertoi ryypiskelleensä Otto Toivaisen kanssa Nizzan Négresco-hotellissa vuonna 1916 ja kuulleensa tältä kuningastarinan lisättynä tiedolla, että saarelta karatessaan Toivainen olisi kähveltänyt ”valtion kassan” tai saarelaisten arvo-omaisuutta itselleen.
Toivainen taiteessa
Toivaisen ja hänestä kertovan legendan muistoksi on Jyväskylän kauppatorille pystytetty Veikko Hirvimäen veistos Torikuningas. Jyväskylän kaupunginteatterissa esitettiin vuonna 1993 Keijo Siekkisen kirjoittamaa näytelmää Torikuningas, jossa Toivaisen legendaan on tuotu vielä lisää veijarimaisuutta.
Kaksi kulttuuria
Kaksi kulttuuria on brittiläisen tieteenharjoittajan ja romaanikirjailijan C. P. Snow'n vaikutusvaltaisen Rede-luennon otsikko vuodelta 1959. Luento on ilmestynyt myös omana kirjanaan. Kahden kulttuurin käsitteeseen viitataan usein keskusteltaessa tieteen asemasta yhteiskunnassa sekä luonnontieteiden ja humanististen tieteiden välisestä suhteesta.
We’ll Bring the House Down
We’ll Bring the House Down sisältää myös muutaman kappaleen vuonna 1979 julkaistulta, heikosti menestyneeltä Return to Base -albumilta.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Noddy Holder ja Jim Lea, ellei toisin mainita.
Vuoden 2007 remasteroidun version bonuskappaleet
Kappaleita vuoden 1979 Return to Base -albumilta: Muut bonuskappaleet:
Porsche Supercup Britannian Grand Prix 2013
Porsche Supercup Britannian Grand Prix 2013 oli Porsche Supercup -kauden 2013 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 30. kesäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Britannian GP:n ohessa.
Lothar
Lothar voi tarkoittaa seuraavia:
Organisaatioteoriat
Organisaatioteorioita on mahdollista jäsentää ja luokitella eri tavoin. Niitä voidaan esimerkiksi luokitella ajallisen kehityksen, teoreettisen painopisteen ja metodologisen painopisteen mukaan.
Ajallisen kehityksen mukaan luokitellut organisaatioteoriat
Ajallinen kehitys on suosituimpia tapoja luokitella organisaatioteorioita. Tähän liittyy kuitenkin joitakin ongelmia kuten teorian synnyn ja kehityksen ajankohdan määrittäminen. Aika-käsitteestä voi myös saada vaikutelman, että organisaatioteorian kehityksessä on kysymys normaalitilan ja paradigmakriisin jatkuvasta vuorottelusta, jossa uusi teoria korvaa vanhan. Käytännössä kuitenkin johtavat teoriat elävät rinnakkain. Ajallisen kehityksen mukaan luokitellut teoriat ovat:
Teoreettisen painopisteen mukaan luokitellut organisaatioteoriat
Lee Boman ja Terrence Deal ovat kirjassaan Reframing Organizations kuvanneet neljä teoreettista painopistettä, jotka ovat:
Metodologisen painopisteen mukaan luokitellut organisaatioteoriat
Metodologisessa painopisteessä on keskitytty organisaatioteoreetikoihin teorioiden sijaan.
LV 317
LV 317 eli lähetin-vastaanotin 317 on Suomen puolustusvoimien prikaatiradio, jonka valmistus aloitettiin Oy Nokia Ab:n Oulun tehtaalla ruotsalaiselta L. M. Ericssonilta hankitun lisenssin turvin 1973. Radio perustuu pataljoonaradio LV 217:n runkoon, johon on lisätty 6/30 W:n tehovahvistin, minkä vuoksi se soveltuu prikaatiradioksi. LV 317:n seuraaja oli LV 317M, eli tehovahvistimella varustettu LV 217M.
Sony Ericsson Z610i
Lähteet
List of Sony Ericsson products
Puuilo-cup 2018–2019
Puuilo-cupin kausi 2018–2019 oli ampumahiihdon kansallisen kilpailusarjan ensimmäinen kausi. Se alkoi Kontiolahdelta 17. marraskuuta 2018 ja päättyi Hämeenlinnassa 31. maaliskuuta 2019. Myös Mikkelissä käydyt nuorten ja Hämeenlinnassa käydyt yleisen sarjan SM-kilpailut laskettiin cup-pisteytykseen.
Carman
Carman voi tarkoittaa:
Puuilo-cup 2018–2019
Pisteet
Puuilo-cupin kilpailut pisteytetään oheisen taulukoin mukaisesti.
Miehet, yleinen
Tilanne 3/7 kilpailun jälkeen
Naiset, yleinen
Tilanne 3/7 kilpailun jälkeen
Miehet, alle 22
Tilanne 3/7 kilpailun jälkeen
Naiset, alle 22
Tilanne 3/7 kilpailun jälkeen
Miehet, alle 19
Tilanne 3/7 kilpailun jälkeen
Naiset, alle 19
Tilanne 3/7 kilpailun jälkeen
Free (yhtye)
Free oli brittiläinen rockyhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1968–1971 ja uudestaan 1972–1973. Lontoossa perustettu Free kehitti bluesin, soulin ja folkrockmaisten melodioiden pohjalta raskaan, hitaan ja tunnelmoivan musiikkityylin, joka usein yhdistetään varhaiseen heavy metaliin. Freen tunnetuin kappale "All Right Now" tosin eroaa nopeatempoisuudellaan yhtyeen tuotannon päälinjasta. Yhtyeen alkuperäisen kokoonpanot jäsenet olivat laulaja Paul Rodgers, kitaristi Paul Kossoff, basisti Andy Fraser ja rumpali Simon Kirke.
Perustaminen
Freen ensimmäiset harjoitukset pidettiin Nag's Head -pubissa Lontoossa 19. huhtikuuta 1968. Basisti Andrew Fraser (s. 3. heinäkuuta 1952) oli tällöin vain 15-vuotias. Laulusolisti Paul Rodgers (s. 17. joulukuuta 1949), kitaristi Paul Kossoff (14. syyskuuta 1950 – 19. maaliskuuta 1976) ja rumpali Simon Kirke (s. 28. heinäkuuta 1949) olivat vain hieman vanhempia. Jäsenillä oli silti jo merkittävämpää kokemusta. Fraser oli ollut muutaman kuukauden John Mayallin Bluesbreakersissa, ja Kirke ja Kossof olivat soittaneet Champion Jack Dupreen albumilla. Nuoresta iästään huolimatta yhtyeen jäsenet osoittautuivat monien mielestä hyvin kypsiksi lauluntekijöiksi ja tulkitsijoiksi. Yhtyeen tunnettu kappale "Walk in My Shadow" syntyi jo ensimmäisissä harjoituksissa. Päävastuun sävellystyöstä kantoivat Paul Rodgers ja Andy Fraser.
Alexis Korner keksi yhtyeelle nimen ja suositteli heitä Island Records - levy-yhtiön johtaja Chris Blackwellille ja päätuottaja Guy Stevensille. Korner myös otti Freen toiseksi esiintyjäksi joihinkin konsertteihinsa. Saman vuoden marraskuuhun mennessä Free oli levyttänyt Island Records -yhtiölle ensimmäisen albuminsa Tons of Sobs, joskin levy julkaistiin vasta seuraavana vuonna. Albumi, joka dokumentoi Freen ensimmäiset kuusi yhteistä kuukautta, sisältää studioesityksiä yhtyeen varhaisesta live-ohjelmistosta. Seuraavana vuonna ilmestyi toinen albumi Free.
Suurmenestyksen kynnyksellä
Free sai mainetta esiintymisistään ja jatkuvista kiertueistaan. Yhtyeen ensimmäisten albumien myynti oli kuitenkin vaisua. Tilanne muuttui, kun suuri hitti "All Right Now" julkaistiin heinäkuussa 1970. "All Right Now" nousi Britannian singlelistan 2. sijalle ja Yhdysvalloissakin neljännelle sijalle. Hittikappale auttoi Freetä varmistamaan esiintymisensä valtavilla rockfestivaaleilla Wightsaarella elokuussa 1970. Yhtye esiintyi tällöin 600 000 ihmiselle. Lp-levy Fire and Water, jota usein pidetään yhtyeen parhaana, pääsi Britannian albumilistalla toiselle sijalle ja Yhdysvalloissa 17. sijalle.
Vielä samana vuonna (1970) ilmestynyt neljäs albumi Highway ei kuitenkaan menestynyt odotetusti. Vuoden 1971 toukokuussa yhtye ilmoitti hajoavansa. Syynä tähän olivat suosion epätasaisuus, Paul Rodgersin ja Andy Fraserin välille puhjenneet erimielisyydet sekä kitaristi Paul Kossoffin päihdeongelmat. Yhtyeen jäähyväissingle "My Brother Jake" ja konserttikooste Free Live! olivat yllättäen myyntimenestyksiä. Single saavutti 4. sijan Britannian listalla.
Uusi yritys
Yhtyeen jäsenten sooloprojektit eivät käynnistyneet toivotulla tavalla. Free kokoontuikin uudestaan jo alkuvuodesta 1972 - osittain myös siitä syystä, että muut yhtyeen jäsenet arvelivat tällä tavoin auttavansa Kossoffia, jonka ongelmat pahenivat jatkuvasti. Comebackin myötä Free vieraili myös Suomessa konsertoiden 21.3.1972 Turun konserttitalossa ja vuorokautta myöhemmin 22.3.1972 Helsingissä Finlandia-talossa. Kesällä 1972 yhtye julkaisi albumin Free at Last (Catch A Train). Albumi kävi Britannian listalla parhaimmillaan 9. sijalla. Andy Fraserin ja Paul Rodgersin välit kuitenkin pysyivät kireinä, ja Kossoff oli huumeaddiktionsa takia epäluotettava työtoveri. Tähän turhautuneena Fraser erosi yhtyeestä saman vuoden heinäkuussa.
Uusiksi jäseniksi värvättiin japanilainen basisti Tetsu Yamauchi ja kosketinsoittaja John "Rabbit" Bundrick, jotka olivat tehneet Kossoffin ja Simon Kirken kanssa yhteisen levyn Freen ollessa hajonneena. Tämä kokoonpano julkaisi Freen viimeiseksi jääneen albumin Heartbreaker tammikuussa 1973. Levy sisälsi suositun kappaleen "Wishing Well", joka on hyvin tunnettu raskaasta kitarariffistään. Myös albumin nimikappale "Heartbreaker" nousi tunnetuksi."Wishing Well" nousi singlelistan sijalle 7. Paul Kossoff ei kuitenkaan ollut enää esiintymiskuntoinen ja päätti jättää yhtyeen. Freen viimeisellä kiertueella Yhdysvalloissa tammi- ja helmikuussa 1973 kitaristina toimi Wendell Richardson Osibisa-yhtyeestä. Saman vuoden kesällä yhtye lopetti toimintansa toistamiseen, ja tällä kertaa pysyvästi.
Hajoamisen jälkeen
Freen toiminnan päätyttyä laulusolisti Paul Rodgers ja rumpali Simon Kirke jatkoivat uraansa suositussa rockyhtyeessä Bad Company. 2000-luvulla Rodgers teki Queen-yhtyeen kanssa kiertueen nimeltä Return Of The Champions. Kitaristi Paul Kossoff julkaisi sooloalbumin Back Street Crawler (1973) ja perusti saman nimisen yhtyeen. Hän ei kuitenkaan päässyt eroon huumausaineista ja kuoli sydänkohtaukseen 25-vuotiaana maaliskuussa 1976. Basisti Andy Fraser jatkoi uraansa Yhdysvalloissa menestyneenä lauluntekijänä. Hänen seuraajansa Tetsu Yamauchi liittyi The Faces -yhtyeeseen. Kosketinsoittaja John "Rabbit" Bundrick soitti Back Street Crawlerissa ja päätyi myöhemmin The Whon kiertuekokoonpanon jäseneksi.
Orientation
Orientation on kemiläisen power metallia soittavan yhtyeen, Sonata Arctican EP vuodelta 2001. Albumi julkaistiin ainoastaan Japanissa.
Free (yhtye)
Diskografia
[1] Vaikka kaikki tällä levyllä soittavat muusikot olivat entisiä tai tulevia Freen jäseniä, sitä ei pidetä varsinaisena Free-levynä. Levy tehtiin ja julkaistiin Freen ollessa virallisesti hajonneena.