cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nummi (Suomen entinen kunta)
Kansakoulu
Ensimmäinen kansakoulu Nummelle valmistui Oinolaan vuonna 1871. Koulun ensimmäinen opettaja oli K. H. Alin ja ensimmäisenä vuonna kouluun ilmottautui 50 oppilasta. 1884 kouluun haluavia lapsia oli noin 500. Kouluun haluavien määrän kasvaessa Nummelle perustettiin väliaikainen kiertokoulujärjestelmä. Vuonna 1911 mennessä Nummella oli jo kuusi kansakoulua ja vuoteen 1918 mennessä kansakoulujen määrä oli noussut niin, että kaikki halukkaat pääsivät koulutielle.
Pieni Pirttilampi (Joutsa)
Leivonmäen kansallispuisto
Lammen rannat kuuluvat Metsähallituksen hallinnoimaan Leivonmäen kansallispuistoon. Sen kautta kulkee viitoitettu patikkareitti, joka johtaa Lintuniemen ja Joutsniemen reiteille.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,4 metriä mpy.
Nummi (Suomen entinen kunta)
Oppikoulu ja yhteiskoulu
Nummen seuratalolla pidettiin kokous oppikoulun perustamisesta 30. joulukuuta 1947. Koulurakennuksena toimi aluksi väliaikaisesti Saukkolan Mäntsälännummella sijaitseva entinen suojeluskunnan ampumamaja. 1951 sen viereen valmistui talkootyönä varsinainen koulurakennus.
Koulu alkoi käydä pieneksi pian ja vuonna 1955 Nummen yhteiskoulun kannattajayhdistys hyväksyi sen laajentamisen. Uusi koulutalo valmistui Oinolaan Taimi ja Toivo Antsepän lahjoittamalle tontille. Uusiin toimitiloihin päästiin 1957.
Nummen lukio
Vuonna 1964 saatiin lupa Nummen lukion perustamiseksi. Koulun nimi muuttui vuonna 1976 Nummen yläasteeksi ja lukioksi. Vuoden 1981 kuntaliitoksen jälkeen koulu tunnettiin Nummi-Pusulan yläasteena ja lukiona. Koulua peruskorjattiin ja laajennettiin vuosina 2003-2004. Laajennusosiin valmistui opetustiloja, liikuntasali, hammashoitola ja henkilökunnan asuntoja.
Lohjan kaupunki lakkautti lukion toiminnan Nummi-Pusulan liityttyä Lohjan kaupunkiin ja viimeiset ylioppilaat lukiosta valmistuivat vuonna 2018.
Tunnettuja Nummella syntyneitä tai vaikuttaneita henkilöitä
alt=Esa Saario|pienoiskuva|160px|Esa Saario, näyttelijä Lista tunnetuista nummilaisista :
Luettelo Ilveksen tähdistön tähdistä
Luettelo Ilveksen tähdistön tähdistä:
Nummi (Suomen entinen kunta)
Kylät
Haarla, Hakula, Heijala, Heimola, Huhti, Hyrsylä, Hyvelä, Immola, Jakova, Järvenpää, Jättölä, Korkianoja, Kovela, Leppäkorpi, Luttula, Maikkala, Maskila, Mettula, Miemola, Millola, Mommola, Mäntsälä, Nummi, Näkkilä, Oinola, Oittila, Pakkala, Pälölä, Raatti, Remala, Rettlahti, Röhkölä, Salo, Saukkola, Sierla, Sitarla, Tavola, Varttila ja Vivola.
Vuoden 1980 taajamarajauksen mukaan Nummen taajamat olivat Nummen kirkonkylä (551 asukasta) ja Saukkola (308 asukasta).
Liikenne
Nummen läpi kulkee Helsingistä Turkuun johtava valtatie 1, joka on osa eurooppatietä E18. Moottoritieksi rakennetun valtatie 1:n tunneleista Nummella sijaitsevat Tervakorven ja Pitkämäen tunnelit.
Helsinki-Vantaan lentoasemalle on Nummelta matkaa vain noin 60 km.
Nähtävyydet
alt=Nummen harmaakivikirkko|pienoiskuva|Nummen harmaakivikirkko
thumb|Nummen museo
Nummen kunnanvaakuna
Nummen kunnanvaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers ja se valittiin Nummen vaakunaksi 1. lokakuuta 1956. Vaakuna on saanut aiheensa Nummen kirkonkylässä sijaitsevien Nummen pitäjänmakasiinien putkilukosta. Nummen yhdistyttyä Pusulan kanssa Nummi-Pusulaksi siirtyi Nummen kunnanvaakuna Nummi-Pusulan kunnanvaakunaksi.
Nummi-Pusulan liitytyyä Lohjan kaupunkiin vuonna 2013 jäi entinen Nummen vaakuna kotiseutuvaakunaksi, jonka oikeudet Nummi-Pusulan kunta luovutti Nummi-Seuralle. alt=Nummen vaakuna|pienoiskuva|Nummen vaakuna
Alfie Noakes
Alfred "Alfie" Noakes (26. kesäkuuta 1903 Toronto, Ontario, Kanada – 27. helmikuuta 1982 Christchurch, Englanti) oli kanadalainen trumpetisti. Hän aloitti uransa lapsena kornetistina ja toimi myöhemmin muiden muassa Burton Tillin, Luigi Romanellin sekä Frank Whitemanin tanssiyhtyeiden trumpetistina. Noakes matkusti Englantiin esiintyäkseen ja levyttääkseen osana yhdeksänhenkistä New Princes' Toronto Bandia 1920-luvulla. Hän jatkoi uraansa 1950-luvun puoleenväliin saakka.
Michael Anthony
Vuonna 2008 Anthony perusti yhdessä Van Halenin Sammy Hagarin (laulu), sooloartisti Joe Satrianin (kitara) ja Red Hot Chili Peppersin Chad Smithn (rummut) kanssa hard rock -superyhtyeen nimeltä Chickenfoot.
Michael Anthonyn suurin innoittaja basistina on Led Zeppelinin John Paul Jones, muita innoittajia on ollut muun muassa Cream-yhtyeen Jack Bruce.
Hänen bassoriffinsä kappaleessa ”Runnin’ with the Devil” on tunnetuimpia rock-bassoriffejä. Myös hänen live-esiintymisensä on erittäin omaleimaista, kuten Van Halenin brändiin kuuluu: bassosoolot kestävät yli kymmenen minuuttia, ja niiden aikana Anthony kierii maassa, hyppii ilmaan ja juo viskiä soittaen samalla koko ajan.
Michael Anthony ei ole ollut Van Halenin jäsenenä vuoden 2004 kiertueen jälkeen, hänen tilallaan on kitaristi Eddie Van Halenin poika Wolfgang Van Halen, joka korvasi Anthonyn vuonna 2006. Van Halenin hajottua 2004 Michael Anthony on soittanut muun muassa yhteiskeikkoja Van Halenin ex-laulajan ja hyvän ystävänsä Sammy Hagarin kanssa.
Yksityiselämä
Anthony on naimisissa high school -aikojen ihastuksensa Suen kanssa, jonka kanssa hän avioitui kymmenen vuoden seurustelun jälkeen vuonna 1981. Heillä on kaksi tytärtä. Michael Anthony on innokas autoharrastaja, hänen kokoelmansa helmi on vuoden 1940 kilpa-Ford.
Marko Toivonen
Marko Toivonen (s. 9. toukokuuta 1978 Laitila) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Toivonen kiekkoili juniorivuosinaan pääasiassa Rauman Lukon joukkueessa. Pääjoukkueeseen Toivonen pääsi kaudella 1996–1997, jolloin hän ei tehnyt kuitenkaan yhtään tehopistettä ja jäähyminuutteja kertyi neljä. Toivonen tunnettiin erittäin fyysisenä pelaajana, mistä osoituksena ovat kauden 2006–2007 138 jäähyminuuttia.
Kettutytöt
Kettutytöt on puhekielessä käytetty nimitys suomalaisille turkistarhoille iskuja tehneistä eläinaktivisteista. Alkuperäiset kettutytöt olivat Kirsi Kultalahti, Mia Salli ja Minna Salonen, jotka päästivät vuonna 1995 satoja kettuja irralleen eräillä turkistarhoilla Pohjanmaalla.
Vaasan hovioikeus tuomitsi Kultalahden, Sallin ja Salosen yhdeksän kuukauden ehdollisiin vankeusrangaistuksiin kolmesta törkeästä vahingonteosta, vahingonteosta ja tarpeettoman kivun ja tuskan tuottamisesta eläimelle. Tuomio annettiin 30. joulukuuta 1996. Lisäksi heidät tuomittiin maksamaan vahingonkorvauksena lähes 800 000 markkaa.
Ohjelmat ja elokuvat
Kettutytöt on myös vuonna 1997 valmistunut suomalainen televisioelokuva, jonka on ohjannut Hannu Heikinheimo. Elokuvan aihepiiri liittyy turkiselinkeinoon ja eläinaktivismiin. Vuonna 2018 Janne Junttila teki radiodokumentin Kettutytöt 1995 tapahtumista poliisin kuulustelupöytäkirjoihin perustuen.
Iso Pirttilampi (Joutsa)
Iso Pirttilampi on Keski-Suomessa Joutsassa Selänpohjan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Iso Pirttilampi on Leivonmäen kansallispuiston ympäröimä. Lammen pinta-ala on 8,5 hehtaaria, ja se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Lammen pohjois- ja itärannat ovat soista metsämaata kun taas länsi- ja etelärannat ovat jyrkempiä.
Leivonmäen kansallispuisto
Lammen rannat kuuluvat Metsähallituksen hallinnoimaan Leivonmäen kansallispuistoon. Sen kautta kulkee viitoitettu patikkareitti pitkin Pirttiharjua.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,6 metriä mpy.
Aigars Belasovs
Aigars Belasovs (s. 1983) on latvialainen salibandypelaaja, joka on edustanut Salibandyliigassa pelaavaa Loviisan Toria. Latviassa hän pelaa Cel Tik/Lekringissä.
Ruotsin kuninkaallinen ooppera
thumb|350px|Ruotsin kuninkaallinen ooppera. Ruotsin kuninkaallinen ooppera on oopperan kansallisnäyttämö Ruotsissa. Sen perusti kuningas Kustaa III, ja sen ensimmäinen esitys pidettiin 18. tammikuuta 1773. Oopperatalo sijaitsee Tukholman keskustassa Norrmalmilla, Norrströmin pohjoisrannalla ja Gustav Adolfs torgin itälaidalla. Kuninkaallisen oopperan esityksistä noin 60 prosenttia on varsinaista oopperaa, kun loput 40 prosenttia on balettia.
Carl Fredrik Adelcrantzin piirtämä alkuperäinen, niin sanottu kustavilainen oopperatalo rakennettiin 1777–1782. Se purettiin kuitenkin vuonna 1892, koska suurten oopperoiden esittämiseen tarvittiin väljemmät tilat. Arkkitehti Axel Anderberg oli voittanut suunnittelukilpailun uudesta oopperatalosta 1887 ja vanhan oopperatalon paikalle rakennettu uusi rakennus valmistui 1898. Uusbarokkia edustava oopperatalo avattiin virallisesti 19. syyskuuta 1898 Adolf Fredrik Lindbladin oopperalla Frondörerna.
Anderberg käytti rakennuksen esikuvina Euroopan suuria oopperataloja, erityisesti Pariisin oopperaa. Rakennuksen julkisivut sisältävät viittauksia myös Adelcrantzin ja Tessinin tyyliin. Oopperatalossa on kaikkiaan 1000 huonetta. Rakennuksen yhteydessä toimii perinteikäs ravintola Operakällaren sekä vuonna 1905 avattu Operabaren. Niiden tilat rakennettiin uusiksi 1955–1961. Tässä yhteydessä rakennusbudjetin moninkertainen ylittyminen aiheutti pienen skandaalin, jonka seurauksena Ruotsin valtiovarainministeriö rajoitti valtion varojen käyttöä julkisiin rakennushankkeisiin.
André Villeneuve
André Villeneuve (s. 10. maaliskuuta 1956 Québec City) on kanadalainen säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa Kanadassa Guy Bourassan sekä sävellystä Clermont Pépinin johdolla. Jatko-opetusta hän sai Ranskassa ja Bruce Matherin johdolla McGillin yliopistossa. Villeneuve on muun muassa säveltänyt teoksen Vers la quatrième terre (1987), joka valmistui tilaustyönä cembalisti Catherine Perrinille.
Afroditopolis (Afroditopolites)
Afroditopolis (myös ; ) eli Afrodito oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Afroditopoliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.
Afroditopolis eli ”Afroditen kaupunki” oli rakennettu Niilin itärannalle etelään Memfiistä ja noin 73 kilometriä etelään nykyisestä Kairosta. Kaupungin länsipuolella sijaitsi Krokodeilopolis eli myöhempi Arsinoe ja lounaispuolella Herakleopolis.
Kaupungin pääkultti oli omistettu sen nimen mukaisesti kreikkalaisittain Afroditelle. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Afroditopolitēs. Afridotopolis löi omaa rahaa ainakin Trajanuksen ja Hadrianuksen aikana. Rahoissa esiintyy kirjoitus. Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli piispanistuin.
Kaupunkia ei tule sekoittaa Egyptin lukuisiin muihin Afroditopolis-nimisiin kaupunkeihin.
Neerja
Neerja on intialainen hindinkielinen elämäkerrallinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Ram Madhvani. Lentoemäntä Neerja Bhanotista ja Pan Amin lennon 73 kaappauksesta kertova elokuva sai ensi-iltansa 19. helmikuuta 2016. Neerja Bhanotia elokuvassa esittää Sonam Kapoor. Muissa päärooleissa ovat Shabana Azmi, Yogendra Tiku, Shekhar Ravjiani, Kavi Shastri ja Sadh Orhan.
Neerja voitti vuonna 2016 kuusi Filmfare-palkintoa, muun muassa kriitikoiden palkinnon parhaasta elokuvasta ja naispääosasta (Kapoor) sekä parhaan naissivuosan palkinnon (Azmi).
Hugo Österman
Hugo Viktor Österman (5. syyskuuta 1892 Helsinki – 17. helmikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen jääkärikenraaliluutnantti, joka vuosina 1933–1939 toimi nimellisesti viimeisenä sotaväen päällikkönä (puolustusvoimain komentaja).
Perhetausta
thumb|Jääkäripataljoonan päällystöä Libaussa syksyllä 1917. Alin rivi: Oberzugf. Hugo Österman, Zugf. [[Eric Schauman, Oberzugf. Gabriel von Bonsdorff, Zugf. Paul Ljungberg, Oberzugf. Karl Mandelin, Zugf. Einar Johansson. Keskimmäinen rivi: luutnantti Franzen, luutnantti Huyssen, luutnantti Rüets, kapteeni Ulrich von Coler, kapteeni Eduard Ausfeld, tohtori Valter Sivén, yliluutnantti Stahel, luutnantti Mellis, luutnantti Könnecke, tohtori Yrjö Salminen. Ylin rivi: Oberzugf. Lauri Malmberg, Oberzugf. Maximilian Savonius, Oberzugf. Erik Heinrichs, Oberzugf. Harald Öhquist, talouspäällikkö Arp, Hauptzugf. Erik Jernström, Zugf. Torsten Lesch, Oberzugf. Lennart Oesch, Zugf. Knut Solin, tohtori Häberle, Zugf. Birger Homén, Zugf. Gustaf Taucher.]] Hugo Östermanin vanhemmat olivat poliisivirkailija Viktor Valfrid Österman ja Elin Heikintytär. Hänet vihittiin avioliittoon 1919 Marga Emilia Mathilda von Troilin kanssa. Pariskunnalle syntyi tytär Margaretha vuonna 1921.
Opinnot
Österman kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1911 ja liittyi Nylands Nationiin, jonka kunniajäseneksi hänet myöhemmin valittiin. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisessä osastossa vuosina 1911–1915. Hän kävi Ruotsin sotakorkeakoulun vuosina 1927–1928 ja teki opintomatkat Italiaan, Puolaan, Unkariin ja Latviaan vuonna 1933 sekä teki tutustumismatkan Ruotsin puolustuslaitokseen vuonna 1935 sekä Saksan ja Viron puolustuslaitoksiin vuonna 1938.
Jääkärikausi
Österman liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 23. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 alkaen pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Österman suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn sotakoulun A-kurssin.
Suomen sisällissota
Österman astui Suomen Valkoisen Armeijan palvelukseen Saksassa 11. helmikuuta 1918 vannottuaan ensin lippuvalan ja allekirjoitettuaan palvelusitoumuksen Suomen valtiolle. Tässä tilaisuudessa hänet ylennettiin majuriksi. Suomeen (Vaasaan) hän palasi jääkäreiden pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Vaasasta hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Kuopioon, missä hänen tehtävänään oli perustaa ja järjestää 5. jääkäripataljoona ja toimia itse sen komentajana. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin edellä mainitun pataljoonan komentajana Tampereella. Österman määrättiin 11. huhtikuuta 1918 juuri perustetun 5. Jääkärirykmentin komentajaksi. Hän otti osaa taisteluihin eversti Eduard Ausfeldin operaatioryhmässä muodostetun Rainer Stahelin ryhmän jalkaväkikomentajana Karjalankannaksella, johon myös hänen komentamansa 5. jääkärirykmentti kuului.
Sisällissodan jälkeinen aika
thumb|right|Viron sotaväen ylipäällikkö [[Johan Laidoner (oikealla) ja Suomen sota­väen päällikkö Hugo Österman Tallinnassa 1938. Salaiset keskustelut koskivat Suomen ja Viron sotilaallisen yhteistyön syventämistä.]] Österman määrättiin sisällissodan jälkeen 10. heinäkuuta 1918 alkaen komentajaksi Jääkäripataljoona 6:een, josta muodostettiin myöhemmin Jääkäripataljoona 3 ja Kajaanin sissipataljoona ja 5. tammikuuta 1919 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1 (myöh. Porin rykmentti). Komentajan tehtävästä hän oli komennettuna syyskuussa vuonna 1920 suojeluskuntain ylitarkastajaksi ja toimi 1. huhtikuuta – 1. lokakuuta 1923 välisen ajan Helsingin suojeluskuntapiirin päällikkönä. Hän osallistui vuoden 1924 alussa niin sanottuun upseerikapinaan, jonka tarkoituksena oli painostaa Lauri Ingmania ottamaan hallitukseensa puolustusministeriksi Lauri Malmberg tiukkoine ehtoineen, johon vaatimukseen Ingman sitten myöntyikin presidentti Ståhlbergin periaatteellisesta vastustuksesta huolimatta. Edellä mainitun selkkauksen jälkeen hänet siirrettiin 20. kesäkuuta 1924 alkaen Sotaväen esikunnan esikuntapäällikön viransijaiseksi, jossa tehtävässä hän toimi maaliskuulle 1925. Hänet siirrettiin 29. elokuuta 1925 alkaen 3. Divisioonan komentajaksi ja nimitettiin 9. kesäkuuta 1928 alkaen jalkaväen tarkastajaksi sijoituspaikkanaan Yleisesikunta. Hän toimi myös apulaispuolustusministerinä Svinhufvudin II hallituksessa 10. heinäkuuta 1930 – 21. maaliskuuta 1931 välisenä aikana ja Uudenmaan läänin maaherran viransijainen 17. elokuuta 1932. Lopulta hänet nimitettiin 12. tammikuuta 1933 sotaväen päälliköksi. . Kyseisessä virassa hän toimi lokakuuhun 1939 saakka, jolloin nimike muuttui puolustusvoimain komentajaksi nousseen sotamarsalkka Gustaf Mannerheimin myötä.
Vuonna 1938 Österman valittiin Helsingin vuoden 1940 olympiakisojen järjestelytoimikunnan jäseneksi.
Talvi- ja jatkosota
Talvisodassa Österman toimi Kannaksen armeijan komentajana 2. lokakuuta 1939 alkaen, kunnes päätti erota tehtävästään 19. helmikuuta 1940 edellisenä päivän tapahtuneen rintaman murtumisen ja näkemyserojen takia Paavo Talvelan kanssa. Hänen tilalleen Mannerheim määräsi jääkärikenraalimajuri Erik Heinrichsin. Myöhemmin talvisodan aikana Österman toimi sotakoulutuksen ylitarkastajana ja yleistarkastajana sekä ohjesääntökomitean puheenjohtajana.
Välirauhan aikana Österman jatkoi edelleen talvisodan ajoilta periytyneitä tehtäviä, joita tehtäviä hän hoiti myös jatkosodan aikana siihen saakka kunnes Mannerheim komensi hänet helmikuussa vuonna 1944 Ylipäällikön edustajaksi Saksan päämajaan (Oberkommando des Wehrmachts ja Oberkommando des Heeres). Österman toivoi Jatkosodan aikana siirtoa rintamakomentajaksi, jota toivetta marsalkka Mannerheim ei toteuttanut. Hänellä oli läheiset suhteet Saksaan ja hänellä oli aktiivinen rooli suomalaisen SS-pataljoonan (SS-vapaaehtoispataljoona Nordost) perustamisessa. Saksasta palattuaan Österman nimitettiin 20. heinäkuuta 1944 alkaen jälleen jalkaväen ylitarkastajaksi.
Luottamustoimet
thumb|XII olympiadin kisojen järjestely­toimi­kunta kesällä 1938: [[Erik von Frenckell (vas.), Mauno Pekkala, Urho Kekkonen, Jussi Tossavainen, Ernst Krogius, Jukka Rangell, Johan Helo ja Hugo Österman.]] Österman toimi Puolustusneuvoston jäsenenä vuosina 1928–1940 ja toimi jalkaväen harjoitusohjesääntökomitean jäsenenä vuosina 1922–1923 sekä oli Puolustusministeriön asettaman ohjesääntökomitean puheenjohtajana vuosina 1930–1932. Hän toimi myös Upseeriliiton puheenjohtajana 1923–1924 ja johtokunnan jäsenenä vuosina 1924–1925 sekä oli Jääkäriliiton johtokunnan jäsenenä vuonna 1921 ja varapuheenjohtajana vuonna 1923 ja puheenjohtajana vuosina 1924–1925. Sotilaskotiliiton varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 1930–1932 sekä toimi Valtion kivääritehtaan johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1931–1933. Lisäksi hänelle suotiin kunniatehtävä olla Suomen armeijan edustaja Englannin kuninkaan Yrjö VI:n kruunajaisissa vuonna 1937.
Hugo Österman toimi aktiivisti myös suomalaisen urheilutoiminnan, erityisesti ampumaurheilun johtotehtävissä. Upseerien Ampumayhdistyksen puheenjohtajana hän toimi vuosina 1929–1933 ja Suomen Ampujainliiton liittohallituksen puheenjohtajana vuosina 1932–1959. Hän toimi vuonna 1937 Helsingin Malmilla järjestettyjen ammunnan MM-kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana. Hänet valittiin myös Helsingin vuoden 1940 kesäolympialaisten järjestelytoimikuntaan. Ampumaurheilun hyväksi tehdyn pitkän järjestötyön ansiosta Österman valittiin lopulta Suomen Ampujainliiton kunniapuheenjohtajaksi.
Pyreneiden niemimaan sota
Pyreneiden niemimaan sota (, Espanjan itsenäisyyssota) oli sotilaallinen selkkaus Napoleonin Ranskan sekä Espanjan, Britannian ja Portugalin liiton välillä Pyreneiden niemimaan hallinnasta. Sitä pidetään yhtenä ensimmäisistä itsenäisyyssodista, ja sen aikana kehitetyjä laajamittaisen sissisodan käytänteitä on käytetty paljon muissakin sissisodissa.
Ranska ja Espanja olivat 1700-luvun lopussa liittolaisia. Espanjan pääministeri Manuel de Godoy oli tosin 1792–1795 vienyt maansa ensimmäiseen liittokuntaan ja sen mukana sotaan Ranskaa vastaan, mutta sen jälkeen maiden suhteet paranivat. Tästä todisteina olivat Aranjuezin sopimus 1801, sotilasliitto 1801, Amiensin rauha 1802 ja Fontainebleaun sopimus 1807, jossa maat sopivat hyökkäävänsä yhdessä Portugaliin. Ranskalainen kenraali Junot vei 20 000 miehen joukkonsa Lissaboniin marraskuun 1807 lopussa, jolloin Portugalin kuningasperhe pakeni Brasiliaan.
Ranskalaisjoukkoja tuli yhä lisää, ja sopimuksen mukaisesti ne kulkivat Espanjan läpi. Godoyn politiikka synnytti kuitenkin vastustusta Espanjan hovissa, ja kruununprinssi Ferdinand VII teki maaliskuussa 1808 palatsivallankaappauksen. Ranska ryhtyi asiassa sovittelijaksi: ensiksi Ferdinand pakotettiin luopumaan kruunusta ja toiseksi Kaarle pakotettiin luovuttamaan kruununsa Napoleonille. Kuninkaaksi tuli 6. kesäkuuta 1808 Napoleonin veli Joosef.
thumb|left|Ranskalaiset kukistavat Espanjan kapinaa vuonna 1808. [[Francisco de Goya|Francisco de Goyan maalaus Toukokuun kolmas 1808.]] thumb|Espanjan joukot voittoisina Bailénissa (Maalaus: Casado del Alisal).
Madridissa puhkesi Ranskan-vastainen kapina 2. toukokuuta 1808. Ranska vastasi siihen teloittamalla satoja kapinallisia. Tämä johti kansannousun laajenemiseen. Espanjan armeijan jäänteet aloittivat sodan ranskalaisia vastaan, ja mukaan liittyi suuri määrä siviilejä. Vapaaehtoiset organisoituivat paikallisiksi kapinajuntta-nimisiksi ryhmiksi, jotka tekivät yllätyshyökkäyksiä ranskalaisten kuljetuksia ja pikku varuskuntia vastaan. Britannia sekaantui tilanteeseen, ja heinäkuussa 1808 alueelle tuli 35 000 brittisotilasta Arthur Wellesley Wellingtonin komennossa.
Sekä Espanjan että Portugalin paikalliset armeijat löivät Ranskan joukot. Vuoden 1808 heinäkuussa 17 000 ranskalaista valiosotilasta antautui Andalusian Bailénissa ja elokuussa 9 000 miestä Portugalin Sintrassa. Napoleon teki kuitenkin diplomaattisen operaation, jolla hän saattoi säilyttää asemansa: lokakuun 1808 Erfurtin kokouksessa hän kasvatti “kuninkaiden katsomon” edessä luottamusta Ranskan politiikkaan. Tämän jälkeen hän toi Espanjaan 200 000 miehen armeijan. Hän valloitti Madridin joulukuussa ja löi brittiarmeijan 16. tammikuuta 1809 Galician La Coruñassa. Tämän jälkeen hän veti joukkojaan pois Espanjasta muihin operaatioihinsa. Tilanne oli kuitenkin edelleen Napoleonin kannalta vaarallinen, koska kansa oli valmis kapinoimaan.
Wellingtonin brittijoukot alkoivat vuonna 1813 saada yliotteen Ranskan joukoista. Tammikuussa Wellington valtasi Madridin ja karkotti Napoleonin nimittämän kuninkaan Joosefin. Ratkaisutaistelu käytiin 21. kesäkuuta 1813 Vitoriassa. Brittien, espanjalaisten ja portugalilaisten joukot voittivat ylivoimaisesti. Sota niemimaalla päättyi Napoleonin tappioon kuudetta liittokuntaa vastaan. Brittijoukot jatkoivat tosin sotaa tunkeutumalla Ranskan alueelle.
Johnny Dumfries
Johnny Dumfries, oikealta nimeltään '''John Colum Crichton-Stuart, 7. Buten markiisi''' (26. huhtikuuta 1958 Rothesay, Isle of Bute – 22. maaliskuuta 2021 ) oli skotlantilainen pääri ja kilpa-autoilija.
Dumfries aloitti uransa autourheilun parissa saatuaan autonkuljettajan työpaikan Williamsilta, ja hyvien suhteidensa ansiosta sai mahdollisuuden aloittaa kartingista 1980-luvun alussa. Vuonna 1983 hän siirtyi kilpailemaan aluksi Formula Fordeilla ja myöhemmin Formula 3 -sarjassa. Menestystä hän saavutti vasta vuonna 1984 voitettuaan Britannian Formula 3 -mestaruuden ylivoimaisesti British Petrolin sponsoroimassa tallissa. Hän osallistui myös EM-kilpailuun missä sijoittui toiseksi Ivan Capellin takana. Formula 1 -luokan MM-sarjassa hän osallistui Lotuksella Ayrton Sennan tallitoverina kaikkiaan 16 osakilpailuun kaudella ja saavutti 3 MM-pistettä. Kauden parhaimmat tulokset olivat Unkarin osakilpailun viides ja Australian kuudes sija. Lotus ei uusinut Dumfriesin sopimusta, koska talli oli tehnyt ehdollisen kuljettajasopimuksen Hondan tukeman Satoru Nakajiman kanssa, minkä vuoksi Dumfries siirtyi kilpailemaan urheiluautoilla. Vuoden 1987 Le Mansin 24 tunnin ajo Sauber C9-autolla päättyi keskeytykseen, mutta vuotta myöhemmin Dumfries voitti kilpailun Jaguar XJR9:llä yhdessä Andy Wallacen ja Jan Lammersin kanssa. Vielä vuodet 1989–1991 hän ajoi kilpaa Toyotan ja Courage Compétitionin Porschen urheiluautoilla ennen kuin lopetti uransa. Nuorena Dumfries sai koulutuksen Ampleforth Collegesta, mutta hän valitsi jatko-opintojen tilalle kilpa-autoilun, minkä eteen hän teki töitä maalarina ja sisustussuunnittelijana. Kilpauransa jälkeen hän harjoitti muunlaista liiketoimintaa, mutta palasi vuonna 2002 autourheilun pariin järjestäen Mount Stuart Motorsport Classic -tapahtuman kotikonnuillaan. Tapahtuma kasvoi sittemmin niin suureksi, ettei sitä enää voitu järjestää.
Vuonna 2004 Dumfries oli Sunday Times -lehden rikkaiden listalla sijalla 121. Tuolloin hänen omaisuudekseen arvioitiin 337 miljoonaa puntaa. Vuonna 2012 samainen lehti listasi hänet Skotlannin rikkaimmaksi urheilijaksi 110 miljoonan punnan omaisuudellaan.
Summerland (kirja)
Summerland on Hannu Rajaniemen vakoiluaiheinen jännityskirja. Kirja on ilmestynyt suomeksi elokuussa 2018 nimellä Kesämaa.
Tausta
Vuonna 1938 kuolemanjälkeisen elämän löytymisen jälkeen Brittiläinen imperiumi on laajentanut otettaan Kesämaahan, joka on äskettäin kuolleiden metropoli. Mutta myös Neuvostoliitolla on vakoilijansa Kesämaassa.
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2006–2007
Kaudella 2006-2007 Ruotsin jääpallon pääsarja pelattiin viimeisen kauden kaksilohkoisena. Seuraavalla kaudella siirryttiin yksilohkoiseen pääsarjaan - Elitserieniin. Joukkuemäärää pudotettiin lisäksi seuraavaksi kaudeksi 16:sta 14:ään. Joukkueet pelasivat ensin kaksilohkoisen Allsvenskanin alkusarjan Pohjoislohkon ja Etelälohkon, joista kummastakin neljä parasta jatkoi Eltserieniin ja kummankin lohkon neljä heikointa Superallsvenskaniin. Ylempään loppusarjaan eli Elitserieniin päässeet joukkueet pelasivat kaksinkertaisen sarjan toisen lohkon Elitserien-joukkueiden kanssa, mutta yhden ottelun oman alkulohkonsa Elitserien-joukkueiden kanssa - kaikkiaan siis 11 ottelua Elitserien-osassa. Alemman loppusarjan eli Superallsvenskanin joukkueet saivat lähtöpisteitä 3-2-1-0 eli alkusarjan viitoset kolme lähtöpistettä, kuutoset kaksi lähtöpistettä, seiskat yhden lähtöpisteen ja kahdeksannet nolla lähtöpistettä. Samalla tavalla joukkueet pelasivat kaksi ottelua naapurilohkon joukkueita vastaan, mutta yhden lohkon oman lohkonsa joukkueita vastaan - vastaavasti siis 11 ottelua.
Loppuottelussa Uppsalassa kohtasivat runosarjan eli Elitserienin kakkonen Edsbyns IF ja nelonen Hammarby IF. Ottelu päättyi Edsbyn 4-3 voitoon äkkikuoleman jälkeen.
Skinés
Skinés on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Plataniáksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 599 (vuonna 2011).
Skinésin kylä sijaitsee noin 16 kilometriä lounaaseen Chaniásta. Saksalaiset tuhosivat kylän toisen maailmansodan miehityksen aikana ja surmasivat sen asukkaat. Kylän tärkein kirkko on omistettu Kristuksen kirkastumiselle (Metamórfosi tou Sotíros).
Skinés muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σκινέ, Topikí Koinótita Skiné), johon kuuluu varsinaisen Skinésin kylän lisäksi kylä Chliaró. Koko yhdyskunnan väkiluku on 621. Aiemmin Skinés kuului Mousoúroin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Plataniáksen kunnan Mousoúroin kunnallisyksikköön.
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2006–2007
Neljännesvälierät
Ensi vaiheessa Elitserienin neljä heikointa ja Superallsvenskanin neljä parasta pelasivat keskenään selvittääkseen paikkaa puolivälieriin Elitserienin neljän parhaan vastustajaksi.
Loppuottelu
18.3.2007 Studenternas IP, Uppsala Yleisöä: 21 576
Pohjoislohko
Tillberga säilytti Elitserien-paikkansa.
Etelälohko
Gripen nousi Elitserieniin ja Örebro putosi uuteen Allsvenskaniin.
Luettelo eduskunnasta 2023 pudonneista kansanedustajista
Tämä on luettelo vaalikaudella 2019–2023 kansanedustajina olleista henkilöistä, jotka olivat ehdolla eduskuntavaaleissa 2023 mutta eivät tulleet valituiksi.
Jens Marquardt
Jens Marquardt (s. 20. toukokuuta 1967 Sindelfingen) on saksalainen BMW:n moottoriurheilujohtaja. Marquardt työskenteli Toyotan Formula 1 -tallissa vuodesta 2000 lähtien. Vuonna 2009 hän toimi tallin tiimimanagerina. Marraskuussa 2010 hänet nimettiin BMW:n moottoriurheilujohtajaksi. Hän korvasi tehtävässään Mario Theissenin 1. heinäkuuta 2011 lähtien.
Ansa (täsmennyssivu)
Ansa voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Jang Dong-gun
thumb|Jang Dong-gun vuonna 2011. Jang Dong-gun (s. 7. maaliskuuta 1972 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen näyttelijä ja muusikko. Hän vietti lapsuutensa Yongsan-gussa, Soulissa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran televisiodraamassa Our Heaven. Vuonna 2001 hän näytteli pääosassa elokuvassa Ystävä, joka oli ilmestyessään Etelä-Korean menestynein elokuva.
Jang on voittanut useita palkintoja Blue Dragon Film Awards -elokuvajuhlilla, muun muassa parhaan näyttelijän palkinnon elokuvasta Brotherhood of War (2004). Hänen täytyi oppia japania elokuvaan 2009 Lost Memories (2002), ja mandariinikiinaa elokuvaan The Promise (2005). Hän on myös esiintynyt yhdessä päärooleistä televisiosarjassa A Gentleman’s Dignity vuonna 2012.
Córdoba
Córdoba voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Fools Gold
Fools Gold on brittiläisen rock-yhtyeen The Stone Rosesin kappale. Vaikka sitä ei ole virallisesti julkaistu millään albumilla, se on yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Kappale on julkaistu tuplasinglenä "What The World Is Waiting For" -kappaleen kanssa vuonna 1989 ja yhtyeen debyyttialbumin The Stone Rosesin kymmenvuotis-juhlapainoksen bonuslevyllä. Alun perin kappale on n. 9-minuuttinen, mutta se tunnetaan parhaiten lyhennettynä neljän minuutin versiona.
Kappaleelle on ominaista nopeat, rytmikkäät ja kaikuvat rummut, jossa wahwah-pedaalia hyväksikäyttämällä ja rumpujen sekä basson tahdissa John Squiren kitaransoitto tuo kappaleeseen rockahtavan ja myös osaksi funkahtavan tunnelman. Ian Brownin rauhallinen laulu yhdistettynä kaikuviin rumpuihin tuo kappaleeseen hyvin psykedeelistä tunnelmaa.
Fools Gold nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.
Vaskikala
Vaskikalan tunnistaa selän 14–15 piikkiruodosta sekä pitkänomaisesta päästä. Se voi kasvaa 22 cm pitkäksi. Itämeressä suurimmatkin yksilöt ovat olleet alle 15-senttisiä.
Lajia esiintyy pääasiassa Luoteis-Euroopassa, mutta sitä esiintyy harvalukuisena myös Suomen merialueilla, lähinnä Suomenlahden ulkosaaristossa, Ahvenanmerellä sekä Selkämeren rannikolla. Vaskikalan suosimia olinpaikkoja ovat kesällä rakkoleväkasvustot ja meriajokaspohjat. Kolmi- ja kymmenpiikkiin verrattuna se suosii hieman syvempiä vesiä.
Kutuaika on touko–kesäkuussa. Koiras rakentaa pesän levästä ja merenpohjan jätteistä. Naaras laskee 150–200 mätimunaa pesään, jota koiras puolustaa. Poikaset varttuvat aikuisiksi vuodessa.
Kuusamo (täsmennyssivu)
Kuusamo voi tarkoittaa seuraavia:
Psalttari
Psalttari voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Afroditopolis (Antaiopolites)
Afroditopolis (myös ; ) eli Per-Wadjet oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Antaiopoliteen nomokseen.
Afroditopolis eli ”Afroditen kaupunki” oli rakennettu Niilin länsirannalle ja sijaitsi jonkin matkaa Ptolemaisin ja Panopoliin alapuolella lähellä Antaiopolista. Afroditopolis kuului jonkin aikaa Antaiopoliteen sijasta omaan nomokseensa Afroditopoliteen nomokseen, joka on eri kuin samanniminen nomos Heptanomiissa.
Kaupungin egyptinkielinen nimi tarkoittaa ”Wadjetin taloa”, ja sen pääkultti oli omistettu kyseiselle jumalatattarelle, jonka kreikkalaiset yhdistivät Afroditeen. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Afroditopolitēs.
Kaupunkia ei tule sekoittaa Egyptin lukuisiin muihin Afroditopolis-nimisiin kaupunkeihin.
Luettelo parlamenteista
Luettelo eri maiden parlamenteista:
Kivisimppu
Kivisimppu (Cottus gobio) on pieni, Euroopassa esiintyvä sisävesien rantojen pohjakala. Lajia tavataan myös pohjoisen Itämeren vähäsuolaisessa murtovedessä.
Kivisimppua on kutsuttu myös kivikalaksi. Yleensä kivikalalla tarkoitetaan kuitenkin velhokalaksikin sanottua lajia.
Ulkonäkö ja koko
Täysikasvuiset kivisimput ovat 2–3 vuoden ikäisinä yleensä 6–8 senttimetriä pitkiä, harvemmin tavataan yli kymmensenttisiä. Suurimmillaan kivisimppu kasvaa Euroopassa 10–18 cm pitkäksi. Koiraat ovat samanikäisiä naaraita suurempia.
Kivisimppu on leveä- ja litteäpäinen pohjakala. Kylkiviiva ulottuu pyrstöevän tyveen. Vatsaevät ovat melkein valkoiset, ja niiden sisin ruoto on pidempi kuin puolet pisimmästä eväruodosta.
Laji muistuttaa suuresti lähilajia kirjoeväsimppua (Cottus poecilopus).
Levinneisyys
Kivisimppu on Euroopassa laajalti esiintyvä sisävesikala. Sitä tavataan Manner-Euroopassa Pyreneiltä itään aina Kaspianmerelle ja Uralin vuoristoon saakka. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Ruotsiin, Suomeen ja Venäjän pohjoisosien havumetsävyöhykkeelle. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Keski-Italiaan, Pohjois-Balkanille, Etelä-Ukrainaan ja Kaukasuksen alueelle. Lisäksi kivisimppua tavataan Englannissa.
Suomessa kivisimpun luontainen levinneisyys kattaa lähes koko maan Pohjois-Lappia lukuun ottamatta. Ihmisen tuomana se on kuitenkin levinnyt myös Tenojoen vesistöön.
Elinympäristö ja elintavat
Kivisimppu viihtyy virtaavien vesien kivikkopohjilla sekä kirkkaiden järvien ja Itämeren matalilla kivikkorannoilla. Elinympäristön happipitoisuus pitää olla lajille riittävän korkea. Näiltä vesiltä se löytää niin kutu-, saalistus- kuin suojapaikkansa.
Kivisimppu on paikallinen pohjakala, joka liikkuu öisin ja piileskelee päivisin paikoillaan kivien koloissa. Laji liikkuu vähän ja se on huono uimari. Se tekee vain pieniä pyrähdyksiä, koska sillä ei ole uimarakkoa. Kesällä se voi vaihtaa piilopaikkaansa mutta vain muutamia metrejä, talveksi se hakeutuu syvempiin vesiin.
Kivisimppu kutee Keski-Euroopassa helmi-maaliskuussa ja Pohjois-Euroopassa maalis-toukokuussa. Koiras valmistaa kiven alle pesäkolon, jonka kattoon naaras asettaa mätimöykyn. Mätimöykky sisältää noin sata, 2–2,5 millimetrin kokoista mätimunaa, joita koiras jää vartioimaan. Poikaset kuoriutuvat 3–5 viikon kuluttua. Vastakuoriutuneet poikaset pysyttelevät liikumatta 10–12 päivää, jonka aikana ne käyttävät ravinnokseen suurta ruskuaispussiaan. Sukukypsiksi kivisimput tulevat toisena elinvuotenaan. Lajin elinikä on todennäköisesti 3–5 vuotta.
Kivisimppu syö erilaisten vesihyönteisten toukkia ja pohjaeläimiä, kuten vesisiiroja, sekä jonkin verran muiden kalojen mätiä. Jokiympäristössä kivisimppu on lohikalojen tärkeä ruokakala, mutta toisaalta se voi aiheuttaa vahinkoa arvokalojen kasvatukselle syömällä niiden mätiä ja poikasia.
Kivisimppu on myös yksi uhanalaisen vuollejokisimpukan väli-isännistä.
Thomas Conway
Thomas Conway (27. helmikuuta 1735 Irlanti – n. vuonna 1800) oli Irlannissa syntynyt sotilas, joka palveli Ranskan sekä itsenäistymässä olleen Yhdysvaltain armeijassa.
Varhaiset vaiheet Euroopassa
Conway syntyi Irannissa vuonna 1735, mutta hän muutti 6-vuotiaana Ranskaan. Conway liittyi Ranskan armeijaan vuonna 1749, jossa hän oli vuoteen 1772 mennessä kohonnut everstiksi.
Vaiheet Yhdysvalloissa
Conway muutti vuonna 1777 Yhdysvaltoihin taistellakseen Yhdysvaltain itsenäistymistä ajaneiden joukkojen puolella. Yhdysvalloissa Conwaysta tehtiin aluksi prikaatikenraali ja tässä roolissa hän osallistui Brandywinen ja Germantownin taisteluihin.
thumb|left|180px|Conway joutui siirtokuntien armeijan ylipäällikkö [[George Washingtonin epäsuosioon.]] Vaikka Conwayta pidettiinkin taitavana sotilaana, niin osa yhdysvaltalaisista – mukaan lukien siirtokuntien armeijan ylin komentaja George Washington – vastusti hänen ylentämistään kenraalimajuriksi. Tämän vuoksi Conway jätti eroanomuksensa siirtokuntien kongressille, joka kuitenkin joulukuussa 1777 hylkäsi Conwayn eropyynnön ja ylensi hänet Washingtonin vastustuksesta huolimatta kenraalimajuriksi. Lisäksi siirtokuntien kongressi nimitti Conwayn siirtokuntien armeijan inspector generaliksi.
Kenraalimajuriksi ylenemisen jälkeen Conway uskoi, että siirtokuntien kongressi oli menettämässä uskoaan Washingtoniin siirtokuntien armeijan ylimpänä komentajana. Conway lähetti tämän jälkeen toiselle siirtokuntien armeijan kenraalille, Horatio Gatesille, kirjeitä, joissa hän kritisoi Washingtonia. Washington sai kuitenkin tietää kirjeenvaihdosta ja hän paljasti niiden sisällön siirtokuntien kongressille. Paljastuksen jälkeen Washingtonin kannatus kongressissa voimistui huomattavasti ja vaatimukset Washingtonin korvaamisesta toisella johtajalla haihtuivat. Yhdysvalloissa Washingtonin syrjäyttämistä vaatinut ryhmittymä tunnetaan edelleen "Conwayn salaseurana", vaikka Conwayn oma osuus epäonnistuneessa syrjäyttämiseen tähdänneessä hankkeessa olikin vähäinen.
Huhtikuussa 1778 Conway jätti kongressille uuden eropyynnön uskoen, että kongressi hylkäisi eropyynnön jälleen. Conwayn yllätykseksi kongressi kuitenkin hyväksyi tällä kertaa hänen eropyyntönsä, minkä seurauksena Conwayn täytyi luopua urastaan siirtokuntien armeijassa.
4. heinäkuuta 1778 Conway osallistui kaksintaisteluun, jossa hän haavoittui. Conway uskoi kuolevansa saamaansa vammaan, minkä vuoksi hän kirjoitti pitkän anteeksipyyntökirjeen Washingtonille. Lopulta Conway kuitenkin selvisi vammastaan hengissä ja muutti takaisin Ranskaan.
Viimeiset vaiheet
Ranskaan palattuaan Conway liittyi takaisin Ranskan armeijaan. Ranskan armeijassa hän palveli ensin Flandersissa ja Intiassa, kunnes hän Ranskan vallankumouksen alkamisen vuoksi palasi takaisin Ranskaan. Vallankumouksessa Conway oli Ranskan monarkistien puolella, minkä vuoksi hän joutui vuonna 1793 pakenemaan maasta.
Conwayn kuoli maanpaossa ollessaan noin vuonna 1800.
Reijo Anttila
Reijo Anttila voi tarkoittaa seuraavia:
Mäyrälampi (Joutsa)
Mäyrälampi on Keski-Suomessa Joutsassa Selänpohjan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja rannat ovat mantymetsän reunustamaa rantasuota.
Leivonmäen kansallispuisto
Lammen rannat kuuluvat Metsähallituksen hallinnoimaan Leivonmäen kansallispuistoon. Sen ohittaa näköetäisyydeltä viitoitettu patikkareitti.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 127,4 metriä mpy.
Adalet Partisi
pienoiskuva|Vecdet Öz (2015) Adalet Partisi eli AP on turkkilainen puolue, joka perustettiin vuonna 1961 demokraattisen puolueen seuraajaksi. Puolueen pitkäaikaisena johtajana toimi Süleyman Demirel. Vuoden 1965 parlamenttivaalien tulos oli AP:lle huomattava poliittinen voitto, sillä sen ääniosuus nousi 52,7 prosenttiin. AP sai kansalliskokoukseen 240 paikkaa ja ehdottoman enemmistön. Vuoden 1977 parlamenttivaaleissa AP sai 36,9 prosenttia äänistä ja 189 paikkaa. Puolue kiellettiin vuonna 1981, mutta sen toiminta alkoi myöhemmin uudelleen. Se ei ole menestynyt vaaleissa uuden alun jälkeen. Turkin puoluekartalla AP lukeutuu keskusta-oikeistoon. Tällä hetkellä puolueen johtaja on Vecdet Öz.
Venla Rapila
Venla Rapila (s. 24. heinäkuuta 1994 Helsinki) on suomalainen pesäpalloilija. Rapila edusti urallaan Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Helsingin Roihua, Rauman Lukkoa ja Porin Pesäkarhuja. Rapila saavutti yhden SM-hopean kaudella 2017 ja kolme SM-pronssia kaudella 2015, kaudella 2016 ja kaudella 2018. Hän pelasi ulkokentällä kolmoskopparina. Rapila pelasi 138 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi viisi kunnaria, 12 tavallista juoksua, toi 128 juoksua ja keräsi 542 kärkilyöntipistettä. Rapila pelasi 40 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja yhden tavallisen juoksun, toi 24 juoksua ja keräsi 171 kärkilyönipistettä. Rapila pelasi 11 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän toi 12 juoksua ja keräsi 47 kärkilyöntipistettä.
Afroditopolis (Leontopolites)
Kaupungin pääkultti oli omistettu sen nimen mukaisesti kreikkalaisittain Afroditelle. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Afroditopolitēs.
Kaupunkia ei tule sekoittaa Egyptin lukuisiin muihin Afroditopolis-nimisiin kaupunkeihin.
Kaksi klassikkoa: Sydän rakastaa / Ovi sydämeen
Kaksi klassikkoa: Sydän rakastaa / Ovi sydämeen on Anita Hirvosen kahden aikaisemmin julkaistun levyn kokoelma-albumi.
Frisco
Frisco on alun perin Sinebrychoffin luoma virvoitusjuomamerkki, joka siirtyi The Coca-Cola Companylle vuoden 1999 alussa. Nykyään Friscon valmistus on Suomessa lopetettu.
Tuotteet
Suomessa valmistettiin ja myytiin muun muassa seuraavia Friscon tuotteita:
Eurooppatie E69
thumb|E69 [[Magerøyan saarella]] thumb|[[Nordkappin tunneli]]
E69 on Pohjois-Norjassa, Finnmarkin läänissä Leipovuonosta (Olderfjord) Nordkappiin johtava eurooppatie. Tie on 129 kilometriä pitkä ja ainoa Nordkappiin johtava tieyhteys. Tien pohjoisin osa on suljettu talvisin. E69 on kansainvälisen E-tieverkon pohjoisin tie ja myös maailman pohjoisin tie, joka on yhteydessä kansainväliseen päätieverkostoon. Tiet pohjoisempana muun muassa Huippuvuorilla ja Grönlannissa ovat erillisiä ja lyhyitä.
Reitti ja tieyhteydet
Leipovuono (Olderfjord) – Smørfjord – Nordmannset – Skarvberget-tunneli – Repvåg – Kaivuono – Nordkappin tunneli – Honningsvåg – Nordkapp
Tie alkaa Leipovuonossa E6:n liittymästä. Smørfjordissa tiestä haarautuu Norjan valtatie 889 Moseijan keskustaajamaan Havøysundiin.
Tunnelit
Tiellä on kaikkiaan viisi tunnelia, joiden yhteispituus on 15,5 kilometriä. Tunneleista pisin on vuonna 1999 valmistunut, meren alittava Nordkappin tunneli, joka on 6,9 kilometriä pitkä ja kulkee syvimmillään 212 metriä merenpinnan alapuolella.
Nordmannsetin ja Repvågin välillä sijaitsevaa vajaat kolme kilometriä pitkää Skarvberget-tunnelia on moitittu vaaralliseksi. Tunneli on rakennettu 1960-luvulla, ja sen turvallisuus on puutteellinen: Tunneli on liian matala, ja siltä puuttuvat nykyvaatimusten mukaiset ilmastointi-, viestintä- ja sammutusjärjestelmät sekä pelastusliikenteen tarvitsemat kääntymisalueet. Myöskään matkapuhelimet eivät toimi tunnelissa. Lisäksi lähin palokunta sijaitsee niin kaukana, että onnettomuuden sattuessa se ehtisi paikalle vasta noin tunnin kuluttua hälytyksestä. Toisaalta tunnelin liikennemäärät ovat melko pienet, enimmilläänkin turistisesongin aikana noin 1 000–1 200 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Uuden tunnelin rakentamisen arvioidaan maksavan noin 200 miljoonaa Norjan kruunua. Vanhan tunnelin korjaaminen on hankalaa, ja sen arvioidaan maksavan suunnilleen yhtä paljon. Väliaikaisena ratkaisuna jaetaan pyöräilijöille ja jalankulkijoille heijastinliivejä tunnelissa kulkemisen ajaksi. Skarvbergetin tunneli tullaan korvaamaan uudella, noin 1,5 kilometriä lyhyemmällä tunnelilla vuosien 2017-2022 aikana.
Riitta Korpela
Korpela sai aivoverenvuodon vuonna 2007, mutta toipui siitä ja on sen jälkeen jatkanut Ti-Ti Nalle -esiintymisiään.
Diskografia
Ti-Ti Nalle -diskografia on Ti-Ti Nalle -artikkelissa.
Dick Francis
Richard Stanley ”Dick” Francis (31. lokakuuta 1920 Lawrenny, Wales, Iso-Britannia – 14. helmikuuta 2010 Grand Cayman, Caymansaaret) oli brittiläinen kirjailija ja jockey. Suosittujen ja palkittujen dekkareidensa lisäksi hänet tunnetaan menestyksekkään kilparatsastusuransa traagisimmasta häviöstä, joka tapahtui vuoden 1956 Grand National -kilpailussa hänen ratsastaessaan kuningataräiti Elisabetin omistamalla Devon Loch -nimisellä hevosella. Ratsukko oli loppusuoralla selvässä johdossa, kunnes hevonen kompastui ja kaatui tasaisella maalla tuntemattomaksi jääneestä syystä.
Spiliá
pienoiskuva|vasen|Spilián [[Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Spiliá)|Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko.]] Spilián kylä, suomeksi ”Luolat”, sijaitsee noin 25 kilometriä länteen Chanián kaupungista. Kylän nähtävyyksiin kuuluu bysanttilaisaikainen Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko. Kylän lähellä on Marathokefálan luola, jonka pituus on 135 metriä.
Dick Francis
Nuoruus ja kilpaura
Dick Francis syntyi hevosmiesten perheeseen: sekä hänen isänsä, isoisänsä että isoisoisänsä olivat olleet amatöörilaukkaratsastajia ja hevoskasvattajia. Dick ja hänen veljensä Doug ratsastivat lapsesta pitäen isovanhempiensa maatilalla, ja myöhemmin Dick ratsasti monta vuotta näyttelykehissä. Viisitoistavuotiaana hän jättäytyi pois koulusta ja siirtyi täysipäiväisesti hevosurheilun pariin. Hänelle oli aina selvää, että hän halusi jockeyksi, mutta hän kasvoi lopulta liian pitkäksi sopiakseen ”sileiden laukkojen” ratsastajaksi, sillä laji vaatii pientä ja kevyttä ruumiinrakennetta.
Francis palveli toisen maailmansodan aikana brittien Kuninkaallisissa ilmavoimissa lentäjänä. Vuonna 1946 hän jätti armeijan ja siirtyi risuestelaukkakilpailuiden maailmaan, jossa hänestä tuli varsin menestyksekäs kilparatsastaja. Hän voitti yli 350 lähtöä ja oli kauden 1953–1954 ”champion jockey” (eniten voittoja). Dick Francis osallistui risuestelaukkakilpailuista kuuluisimpaan, Grand Nationaliin, kahdeksan kertaa. Hän kilpaili kuningataräidin hevosilla vuodesta 1953 vuoteen 1957, jolloin hän joutui jäämään eläkkeelle vakavasta putoamisesta aiheutuneiden vammojen vuoksi.
Kirjailijanura
Kilpauransa päätyttyä Francis julkaisi heti omaelämäkerran nimeltä The Sport of Queens. Hän myös toimi London Sunday Express -lehden laukkaurheilukirjeenvaihtajana kuudentoista vuoden ajan ja kirjoitti legendaarisen jockeyn Lester Piggottin elämäkerran. Dekkarikirjailijanuransa hän aloitti vuonna 1962 ja julkaisi lähes poikkeuksetta kirjan joka vuosi aina vuoteen 2000 asti, jolloin hänen vaimonsa Mary kuoli. Francisin kirjailijanuran oletettiin olevan ohi. Vuonna 2006 häneltä kuitenkin ilmestyi uusi teos, Under Orders, ja vuoden 2007 syyskuussa ilmestyi toinenkin kirja, Dead Heat, jota työstämässä oli myös hänen poikansa Felix. Dick Francisin kirjoja on käännetty yli kolmellekymmenelle kielelle ja niitä on myyty yli 60 miljoonaa kappaletta.