cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Seksuaalisuuden historia
Seksuaalisuuden historia on ranskalaisen filosofin ja tieteenhistorioitsijan Michel Foucaultin vuosina 1976–2018 julkaistu ihmisen seksuaalisuutta käsittelevän tutkimuksen aloitus. Tutkimus jäi kesken hänen kuollessaan, mutta sen viimeisen 4. osan käsikirjoitus julkaistiin postuumisti tekijän kuolemn jälkeen.
Requiem (albumi)
Äänitykset
Requiem oli musiikillisesti suuri vaihdos Twilight of the Godsista tyyliin vaihtuessa raakaan, aggressiiviseen thrash metaliin. Sanoitukset ja kansikuva ammensivat enemmän kuolemasta ja sodasta kuin mytologiasta tai saatananpalvonnasta. Samalla kappaleiden ja koko albumin pituus lyheni huomattavasti edelliseen tuotantoon verrattuna.
Julkaisu
Requiemin julkaisi marraskuussa 1995 ruotsalainen Black Mark vinyylilevyllä, C-kasetilla sekä CD-levynä. CD-julkaisun takakannen kappalelista listaa kappaleet nimi-, ei kuuntelujärjestyksessä. Artikkelin kappaleluettelo on kuuntelujärjestyksessä.
Seksuaalisuuden historia
Foucault painottaa kirjassaan ruumista, ja näin myös seksuaalisuutta, vallankäytön välineenä.
Requiem (albumi)
Vastaanotto ja jälkimaine
Albumi sai pääosin positiivisen vastaanoton, suurin osa kriitikistä kohdistui tuotantoon sekä kappaleiden ja sanoitusten mielikuvitellisuuden tasoon.
Uusioarviossa AllMusicin Eduardo Rivadavia antaa albumille kolme tähteä viidestä. Kanadalainen metallikirjailija Martin Popoff antaa albumille kirjassaan The Collector's Guide to Heavy Metal: Volume 3: The Nineties arvosanan 7/10.
Encyclopaedia Metallum -tietokannassa albumin 11 käyttäjäarvioon perustuva keskimääräinen pistemäärä on 69 prosenttia.
Kappaleet
Myöhemmissä uusintapainoksissa albumin loppuun lisättiin nimeämätön intro.
Kokoonpano
Muusikot
Muut
Olavi Tuomisto
Onni Olavi (Ola) Tuomisto (13. helmikuuta 1921 Viipuri – 13. syyskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hänellä oli toimisto vuodesta 1955 yhteistyössä arkkitehti Keijo Strömin kanssa. He suunnittelivat erityisesti suurteollisuuden laitosrakennuksia, kuten Pietarsaareen Wilh. Schaumanin teollisuuslaitokset (1962), sekä julkisia rakennuksia, kuten Helsinki-Vantaan lentoaseman (1967), Helsingin yliopiston Tvärminnen eläintieteellisen aseman ja Lammin biologisen aseman (1970) ja Oulun lentoaseman (1974). Heidän suunnittelemiaan ovat myös Alppilan kirkko ja seurakunnallinen työskeskus (1957). Alppilan kirkko perustuu heidän voittotyöhönsä yleisessä arkkitehtikilpailussa vuonna 1953.
Tuomisto valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1949. Hän työskenteli J. S. Sirénin toimistoarkkitehtina 1949–1950 ja Alvar Aallon toimistoarkkitehtina 1951–1954.
Thelétra
Thelétra on kylä ja kyläyhdyskunta (koinótita) Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 269 (2011).
Thelétra sijaitsee kukkulalla Kyproksen läntisissä sisäosissa noin 20 kilometriä pohjoiseen Páfoksesta ja noin 17,5 kilometriä etelään Pólista. Nykyinen Thelétran kylä on oikeastaan Uusi Thelétra (Νέα Θελέτρα, Néa Thelétra), siinä missä alempana nykyisen kylän itäpuolella sijaitseva Vanha Thelétra (Παλιά Θελέτρα, Paliá Thelétra) on nykyisin autiokylä. Vanha paikka hylättiin noin vuonna 1980 maanjäristyksen seurauksena.
Jack Glover
Seuraura
Glover on St. Louis Park Youth Hockeyn kasvatti. Hän pelasi kaudella 2011–2012 Benilde-St. Margaret's Schoolin joukkueessa, jonka jälkeen Glover vietti vuodet 2012–2014 Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana. Kaudella 2013–2014 hän pelasi myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
Winnipeg Jets varasi Gloverin kolmannella kierroksella 69. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hän kävi vuodet 2014–2018 Minnesotan yliopistoa. Sophomore -vuotensa 2015–2016 jälkeen, keväällä 2016 Gloverin molemmat olkapäät leikattiin, mikä pitkitti hänen valmistautumistaan Junior -vuoteen 2016–2017, joka Gloverilla jäi vain 13 ottelun mittaiseksi. Senior -vuotenaan 2017–2018 hän voitti Minnesotan sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Viimeisten yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2018 Glover teki loppukauden kattavan sopimuksen ECHL-joukkue Jacksonville IceMenin kanssa. Hän pelasi siellä kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Syksyllä 2018 Glover osallistui AHL-joukkue Manitoba Moosen harjoitusleirille, jonka päätteeksi hän palasi kaudeksi 2018–2019 Jacksonville IceMenin ECHL-joukkueeseen. Marraskuussa Glover palasi ammattilaistry-out -sopimuksella Moosen AHL-joukkueeseen. Hän pelasi siellä vain yhden ottelun, kunnes Gloverin try-out purettiin joulukuussa ja hän palasi IceMenin vahvuuteen. Kaikkiaan hänen ECHL:n tulokaskautensa toi 57 runkosarjaottelussa tehot 1+10=11.
Muuta
Gloverin isoveli Andrew pelaa puolustajana Virginian teknillisen yliopiston joukkueessa ja pikkusisko Kathryn pelaa puolustajana Harvardin yliopistojoukkueessa.
Espoon Puhallinorkesteri
Espoon Puhallinorkesteri on suomalainen puhallinorkesteri, jota on vuodesta 1982 alkaen johtanut pasunisti Simo Kanerva. Orkesterin ohjelmisto on monipuolinen ja kattaa runsaasti eri aikakausien musiikkia. Esiintymisiä on ollut Suomessa, Ruotsissa, Virossa, Alankomaissa, Belgiassa, Itävallassa, Unkarissa, Venäjällä ja Espanjassa.
Soukan Puhallinryhmänä vuonna 1972 perustettu orkesteri teki ensiesiintymisensä vuonna 1973 Espoon Leppävaarassa.
Pekka Juho Pesonen
Pekka Juho Pesonen (4. heinäkuuta 1863 Sääminki - 2. maaliskuuta 1933 Viipuri)  oli viipurilainen tukkukauppias. Yhdessä veljensä Iikka Pesosen kanssa hän avasi liikkeensä Viipurin maalaiskunnan Papulassa vuonna 1886, josta siirtyi keskikaupungille 1888.
Jo hyvin varhaisessa vaiheessa hän alkoi harjoittaa laajamittaista tukkukauppaa ja liike laajeni nopeasti. Pesosen liikkeen hallinnassa oli kokonainen kortteli Kannaksenkatu 12:ssa (Pietarinkatu 12, nyk. Leningradskij Sosse), käsittäen lopulta kolme suurta kivistä kerrostaloa ja matalamman puutalon, jossa sijaitsi Pesosen liikkeen kangaskauppa-osasto.
P.J.Pesonen on mainittu suomalaisten suurliikemiespiirien tienraivaajaksi Viipurissa ja monet hänen liikkeensä palveluksessa olleet perustivat sittemmin omia liikkeitä. Pesonen toi hyvin paljon erilaisia maatalouden ja teollisuuden tuotteita Venäjältä ja hän vieraili ahkerasti Pietarissa kauppoja hieromassa. Myös Kiinaan hänellä oli kauppasuhteita ja hän tuotti maahan teetä, jonka pakkasi omassa pakkaamossa.
Tukkukauppias Pesosella oli oman aikansa modernein puhelinjärjestelmä ja kaukokirjoitinlaitteisto. Tavarakuljetuksia hoideltiin omalla kuorma-autolla ja tukkukauppiaalla itsellään oli oma auto ja kuljettaja käytössään.
Pesosella oli erinomaiset suhteet maalaisväestöön ja nämä saivat kaupunkireissuillaan Pesoselta ilmaisen yösijan ja hevoselleen pilttuun. Ilmainen teetarjoilu kuului myös asiaan. Pesosen liikkeellä oli myös monipuolinen valikoima maaseudun tarvekaluja ja hän pystyi näin saamaan liikkeeseensä ensiluokkaisia maaseudun tuotteita vaihtokaupalla.
Pesosella oli Viipurin eteläpuolella Nuoraalla maatila ja iso sikala, jonka tuottamaa lihaa hän myi Viipurin ravintoloitsijoille (mm. Espilä) ja vähittäiskauppiaille.
Pesosen liike ajautui rahoitusvaikeuksiin 20-30 luvun laman seurauksena, koska kolmas liiketalo oli valmistumassa ja asuinkerroksen osakehuoneistot eivät menneetkään kaupaksi esisopimuksista huolimatta. Savo-Karjalan osakepankki ei suostunut rahoitusjärjestelyihin ja liike lopetettiin.
Bangalore Football Stadium
Bangalore Football Stadium on intialainen jalkapallostadion Bangaloressa, Karnatakan osavaltiossa. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1967 ja se valmistui käyttöön neljä vuotta myöhemmin; vuonna 1971. Suurimpana käyttäjänä stadionilla on Intian pääsarjassa I-Leaguessa pelaava Bengaluru FC, mutta myös alemmalla sarjatasolla nykyisin pelaava Hindustan Aeronautics Limited S.C. pelaa kotiottelunsa stadionilla. Alun perin stadionin kapasiteetti oli 10 000–40 000 katsojaa, mutta kaudesta 2013–2014 alkaen stadionin järjestelyjä muutettiin siten, että yleisökapasiteetiksi muodostui 8 400. Kausi 2013–2014 jäänee myös viimeiseksi kaudeksi jolloin stadion oli käytössä, sillä samalle paikalle on ollut tarkoitus rakentaa uusi stadion vuonna 2017 Intiassa pelattavia alle 17-vuotiaiden MM-kisoja varten.
John Jacob Rhodes III
John Jacob Rhodes III (8. syyskuuta 1943 Mesa, Arizona – 20. tammikuuta 2011 Washington D.C.) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Rhodes, kutsumanimeltään Jay, toimi kuuden vuoden ajan, tammikuusta 1987 tammikuuhun 1993, Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Arizonan osavaltion ensimmäisestä vaalipiiristä. Hän oli ehdolla myös vuoden 1992 edustajainhuoneen vaaleissa, mutta hävisi demokraatti Sam Coppersmithille. Hänen edeltäjänsä oli sittemmin Yhdysvaltain senaatin jäsenenä toiminut John McCain, ja myös Rhodesin isä, John Jacob Rhodes Jr., toimi aiemmin saman vaalipiirin edustajana.
Rhodes oli varsinaiselta ammatiltaan juristi, jona hän työskenteli viimeksi lakiyritys Hunton & Williamsissa Washington D.C.:ssä. Hän suoritti Juris Doctor -tutkinnon vuonna 1968 Arizonan yliopistossa, Tucsonissa. Rhodes osallistui juristiksi valmistumisensa jälkeen Vietnamin sotaan vuosina 1968–1970 Yhdysvaltain maavoimissa. Hän oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Rhodes oli naimisissa ja hänellä oli neljä lasta, kaikki poikia. Hän kuoli tammikuussa 2011, 67-vuotiaana, Washington D.C:ssä sijaitsevassa veteraanisairaalassa. Hän oli ollut kolme kuukautta aiemmin auto-onnettomuudessa, jossa häneltä murtui kolme selkänikamaa.
KHL-kausi 2017–2018
KHL-kausi 2017–2018 on jääkiekkoliiga KHL:n 10. kausi. Kausi alkoi 21. elokuuta 2017 ja se päättyi 22. huhtikuuta 2018.
Voimakone
Voimakone on kone, joka muuttaa muita energian muotoja, esimerkiksi lämpöä tai sähköenergiaa, mekaaniseksi energiaksi, ja tuottaa näin jonkin koneen käyttövoiman. Esimerkiksi auton polttomoottori on auton voimakone ja auton puhaltimen moottori on apulaite. Voimakoneen vastapari on kuormakone tai työkone. Sähkömoottori on sähköverkon kannalta kuormakone.
Historiallisesti voimakone-termiä on käytetty laivatekniikassa laivan pääkoneena käytetystä höyrykoneesta.
Leo Glad
Leo Glad (s. 1. syyskuuta 1953) on suomalainen pappi, teologian tohtori ja muusikko.
Opinnot
Glad on suorittanut seuraavat tutkinnot: nuorisotyönohjaaja (Suomen Raamattuopisto 1974), teologian maisteri (Helsingin yliopisto 1980), Doctor of Ministry (Minnesota Consortium of Theological Schools/Luther Seminary, USA 1995), ja teologian tohtori (Helsingin yliopisto 2003). Hän on tutkinut muun muassa kuntien ja seurakuntien yhteistyötä, rovastikunnallista toimintaa, strategista suunnittelua, etnisen ja uskonnollisen identiteetin säilyttämistä sekä kirkosta eroamisen syitä.
Työura
Glad on toiminut vuodesta 1975 lähtien eri toimissa seurakunnissa ja kirkollisissa laitoksissa, ja evankelis-luterilaisen kirkon papiston apulaisina, vt. kappalaisina, vt. pappina, ja pappina eri seurakunnissa Suomessa ja Kanadassa alkaen vuodesta 1980. Kanadassa hän toimi lääninrovastina, kirkolliskokousedustajana, Suomi Konferenssin presidenttinä, Isien Usko (Faith of Our Fathers) -lehden vastaavana päätoimittajana ja viikoittaisen tv-ohjelman tuottajana ja toimittajana. Glad toimi Helsingin Munkkiniemen seurakunnan kirkkoherrana vuodesta 2005 vuoteen 2021 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän toimii Invalidiliiton Käpylän kuntoutuskeskuksen Synapsian sairaalasielunhoitajana. Vuonna 2010 Glad oli ehdokkaana Helsingin hiippakunnan piispanvaalissa.
Musiikki ja harrastukset
Glad on opiskellut musiikkia Sibelius-Akatemiassa nuoriso-osastolla ja kanadalaisessa Lakehead Universityssä ja soittanut pasuunaa mm. Tapiola Big Bandissä, Thunder Bay Symphony Orchestrassa, Espoon Puhallinorkesterissa ja Karelia-puhallinorkesterissa. 1970-luvulla hän soitti gospelkokoonpano Pro Fidessä. Glad harrastaa kilpaurheiluna sekä maasto- että maantiepyöräilyä.
Suomi–Ruotsi-jalkapallomaaottelu 1911
Ensimmäisen maaotteluvastustajan hakeminen
Suomalaista jalkapalloa hallinnoiva kattojärjestö Suomen Palloliitto (SPL) oli perustettu toukokuussa 1907. Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäseneksi se hyväksyttiin kesäkuussa 1908. SPL olisi ollut valmis aloittamaan maaottelut heti perustamisensa jälkeen syksyllä 1907, mutta niitä ei päästy järjestämään, koska ilmoitus FIFA:n väliaikaisesta jäsenyydestä saatiin vasta marraskuussa. Virallisen FIFA-jäsenyyden jälkeen oli tarkoitus pelata maaottelu Ruotsia vastaan kesällä 1908. Ruotsiin kuitenkin kantautui huhuja Suomessa raivonneesta kolera-epidemiasta, jonka vuoksi Lontoon olympialaisiin valmistautuneet ruotsalaiset kieltäytyivät saapumasta maahan.
Talvella 1909 myös jääpalloa hallinnoineet Suomen ja Ruotsin jalkapalloliitot ajautuivat riitaan Tukholman Pohjoismaisissa kisoissa käydyn jääpallon finaaliottelun vuoksi. Ne katkaisivat suhteensa käytännössä lähes kokonaan seuraavan kahden vuoden ajaksi. Kiista syntyi, kun ruotsalaiset kokosivat turnauksen finaalia varten kokonaan uuden ja paremman joukkueen, jota suomalaiset taas pitivät epäreiluna menettelynä. Näin ollen 23. toukokuuta 1909 suunniteltu jalkapallomaaottelu peruuntui. Otteluun yritettiin tämän jälkeen saada vastustajaa Pietarissa asuvista englantilaisista, mutta he eivät olleet halukkaita matkustamaan Helsinkiin, koska paikallinen krikettikausi oli tuolloin jo alkanut. Tämän jälkeen SPL järjesti helsinkiläisille seurajoukkueille joitakin otteluja venäläisiä joukkueita vastaan ja tarkoitus oli kohdata myös vastustajia Englannista, Virosta ja Latviasta. Nämä ottelut eivät kuitenkaan eri syistä toteutuneet ennen kuin syksyllä 1911, jolloin Venäjälle matkalla ollut englantilainen English Wanderers pelasi yhden ottelun myös Helsingissä.
Ottelun sopiminen ja järjestelyt
thumb|250px|Ruotsin joukkue ottelun jälkeen. Vuoden 1911 alussa Ruotsin jalkapalloliitto oli halukas tekemään sovinnon ja maaottelua suunniteltiin loppukesäksi tai alkusyksyksi. Sen järjestäminen kuitenkin siirtyi lopulta lokakuulle asti. Kuun puolivälissä Ruotsin jalkapalloliitolta saapui kirje, jonka mukaan matkaan lähetettäväksi tarkoitettu joukkue ei pystynytkään saapumaan paikalle yhden pelaajan estymisen vuoksi. Lisäksi yhtä ruotsalaispelaajaa ei Venäjän Tukholman pääkonsuli suostunut päästämään Venäjän suuriruhtinaskunnan alueelle, koska hän oli ilmeisesti juutalainen. Lopulta Ruotsista saapui Helsinkiin varajoukkue, joka koostui yhtä pelaajaa lukuun ottamatta IFK Uppsalan pelaajista. IFK Uppsala oli kaksi viikkoa aikaisemmin pelannut Ruotsin mestaruuskilpailun finaalissa, jonka se hävisi AIK:lle. Aluksi varajoukkueeksi suunniteltiin tukholmalaisista pelaajista koottua yhdistelmää, mutta sen arveltiin olevan liian kova vastustaja suomalaisille.
Suomen pelaajavalinnat
Otteluun nimetty Suomen joukkue koostui kokonaan helsinkiläisseurojen pelaajista. Sen valitsijana toimi Palloliton hallituksen jäsen Kaarlo Soinio, joka otti joukkueeseen mukaan myös itsensä. Lisäksi Soinio kirjoitti ottelusta raportit Helsingin Sanomiin sekä Suomen Urheilulehteen. Jälkimmäisen julkaiseman raportin mukaan Suomen joukkue ei ollut paras mahdollinen, vaan ainakin hyökkäykseen olisi löytynyt parempia pelaajia, jotka kuitenkin kieltäytyivät tulemasta mukaan. Suomi pelasi ottelun ilman valmentajaa.
Ottelun kulku
Ottelu alkoi Eläintarhan urheilukentällä kello 13.30. Sen tuomarina oli Palloliiton hallituksen entinen jäsen Arvo Eerikäinen, joka myöhemmin samana syksynä voitti Suomen mestaruuden HJK:n riveissä. Urheilulehden raportoinnin mukaan hän oli tasapuolinen. Ruotsi pelasi ottelun perinteisessä sinikeltaisessa asussaa, kun taas Suomi esiintyi tuohon aikaan urheilukilpailuissa käyttämässään punaisessa paidassa ja mustissa housuissa. Suomen paidassa oli leijonavaakuna. Kotijoukkue aloitti ottelun hyvin ja Suomi siirtyikin viidessä minuutissa jo 2–0-johtoon ainoan maaottelunsa pelanneiden Uno Lindbäckin ja Paul Jeriman maaleilla. Heistä Jerima, joka tunnettiin myös sukunimellä Jefimoff, oli aikanaan Suomen mestaruuksia voittanut pikajuoksija. Suomen maalien jälkeen ote siirtyi odotetusti ruotsalaisille ja he onnistuivatkin kaventamaan ottelun vielä ensimmäisen jakson aikana. Toisella puoliajalla Ruotsi ratkaisi ottelun neljällä maalillaan, joista kaksi syntyi viimeisen neljän minuutin aikana suomalaisten väsyessä.
Jälkipuinti
Suomen Urheilulehti kehui kotijoukkueen pelaajista lähinnä maalivahti Gustaf Holmströmiä, mutta myös Suomen puolustusta ja hyökkäyksen laitapelaajia luonnehdittiin "kelvolliseksi". Muita hyökkääjiä sen sijaan moitittiin yksipuolisuudesta ja huonosta taktisesta osaamisesta. Urheilulehden mukaan ruotsalaiset olivat muutoinkin taidoissaan ja taktiikassaan selvästi Suomen joukkuetta edellä. Huonon esityksen syyksi todettiin myös viikkoa aikaisemmin pelatut SM-ottelut, joiden johdosta Suomen pelaajat olivat väsyneitä ja kärsivät jopa loukkaantumisista. Tuohon aikaan jalkapallossa ei tunnettu vaihtopelaajia. Ruotsin joukkueesta lehti nosti erityisesti esille laitapelaajat Gunnar Pleijelin ja Karl Perssonin. Ottelua moitittiin yleisesti hidastempoiseksi, jota Urheilulehden mukaan myös ruotsalaiset olivat ihmetelleet. Suomen Palloliitto järjesti ottelun jälkeen juhlatilaisuuden Operakällaren-ravintolassa, joka sijaitsi Helsingin Ruotsalaisen teatterin tiloissa. Illallisen aikana ruotsalaisille luovutettiin muistoksi Palloliiton kunniamerkit.
N’Gabacoro
N’Gabacoro (myös N’Gabacoro-Droit) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen rannalla 20 kilometriä Bamakon keskustasta itään. Kunnassa on 18 300 ja kylässä 7 400 asukasta (vuonna 2009).
N’Gabacoron kunnan pinta-ala on 105,76 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Moribabougoun ja etelässä Baguinéda-Campin kuntiin, idässä Koulikoron piirin Tienfalan kuntaan ja lännessä Bamakon kaupunkipiirikuntaan.
Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat bambaroita, songhaita, fulbeja, bozoja, dogoneja, boboja ja mandinkoja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja.
N’Gabacoron kautta kulkee Bamakon ja Koulikoron välinen maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat hiekan ja soran hyödyntäminen, karjanhoito, maanviljely, kalastus sekä pienimuotoinen kaupankäynti ja yritystoiminta.
Sinne ainiaaksi jään
Sinne ainiaaksi jään on suomalaisen iskelmälaulaja Arja Havakan vuonna 1995 julkaistu, toinen studioalbumi.
Roblox
Roblox on Roblox Corporationin kehittämä ja julkaisema ilmainen massiivinen monen pelaajan verkkopeli, jossa pelataan palikoista tehdyissä pelimaailmoissa. Robloxissa pelaajat itse luovat palikoista ja Lua-ohjelmista oman maailmansa ja julkaisevat sen muiden pelattavaksi Robloxin sivuille.
Peleissä on omat maailmat. Peliin astuessaan pelaaja luo uuden palvelimen, jonne muut pelaajat ohjataan automaattisesti. Pelin rakennusvaiheessa tekijä voi itse määrittää, kuinka monta pelaajaa hänen maailmaansa voi samaan aikaan tulla käymään. Pelaajat koostuvat palikoista, muodoista ja erilaisista asusteista, kuten tukasta, housuista ja paidoista. Pelaajat voivat itse tehdä erilaisia asusteita ja julkaista ne sivustolle.
Robloxin pääkonttori, josta käsin ohjelmointi- ja päivitystyöt hoidetaan, sijaitsee Kalifornian Piilaaksossa, San Mateossa.
Pelien tekeminen
vasen|pienoiskuva|Roblox Studion logo.
Luan käyttö Robloxissa
Lua on skriptikieli, jota käytetään lähinnä ohjelmien helppoon laajentamiseen, mutta sillä voidaan myös saada aikaan laajempiakin kokonaisuuksia. Roblox käyttää Luasta johdettua skriptikieltä Luauta, joka lisää muun muassa staattisen tyyppijärjestelmän. Luau julkaistiin marraskuussa 2020.
Pelissä Luaa käytetään ohjelmointikielenä, jolla saadaan aikaan esimerkiksi toimivia lentokoneita, junia, hissejä tai vahinkoa tekeviä aseita. Tällä tavoin peliin saadaan lisää monipuolisuutta ja hauskuutta. Robloxin parhaiten menestyvät pelit ovatkin osaksi hyvien Lua-ohjelmien ansiota.
Developer Exchange (DevEx)
Robloxin Developer Exchange -ohjelma (tunnetaan myös nimellä DevEx) mahdollistaa oikean rahan ansaitsemisen pelejä luomalla. Ansaitun rahan määrään vaikuttaa muun muassa pelin luojan tarjoamat palvelut. Developer Exchangen avulla ansaitun Robux (R$) -virtuaalivaluutan voi muuntaa oikeaksi rahaksi, jonka jälkeen rahan voi lunastaa esimerkiksi PayPalilla
Valuutat
Robloxissa on valuuttana Robux (R$), jota käytetään esimerkiksi pelaajien tekemien paikkojen, erilaisten lisäosien ja muun tavaran hankkimiseen. Valuutalla voi ostaa hahmolle myös vaatteita, hattuja, silmälaseja, ruumiinosia ja erilaisia kädessä pidettäviä tavaroita, kuten aseita, miekkoja ja kirjoja. Pelaaja voi ostaa Robuxeja oikealla rahalla tai myymällä omia tavaroita ja pelejä.
Roblox poisti pelistä Tickets/TIX-valuutan huhtikuussa 2016.
Esineet
Robloxissa on monenlaisia tarvikkeita, vaatteita ja muita käyttötavaroita, joita voi ostaa pelin sisällä Robuxeilla.
Pelaajat voivat julkaista omia paitoja ja housuja, jos heillä on Premium-jäsenyys. He voivat myös myydä niitä ja ansaita 70 prosenttia jokaisen myydyn kappaleen hinnasta. Housut ja paidat menevät automaattisesti pois myynnistä, jos Premium-jäsenyys loppuu. T-paitoja voi tehdä ilmaiseksi, mutta niitä ei voi myydä ilman Premium-jäsenyyttä.
Joidenkin esineiden käyttöä on rajattu myyntimäärän, myyntiajan, kestävyyden tai itse valittavan hinnan mukaan. Tällaisia esineitä kutsutaan nimellä ”Limited Items”.
Premium-jäsenyys
Mitä kalliimman Premium-jäsenyyden pelaaja hankkii, sitä enemmän hän saa kuukausittaisesta Robux-stipendistä. Robloxissa stipendistä voi saada 450, 1000 tai 2200 Robuxia riippuen jäsenyyden hinnasta. Entiset Builders Club (BC)-, Turbo Builders Club (TBC)- ja Outrageous Builders Club (OBC) -jäsenyydet korvattiin Premium-jäsenyydellä syyskuussa 2019.
Ryhmät
Ryhmät ovat pelaajien pitämiä joukkoja, joihin muut pelaajat voivat liittyä. Yksi ryhmä maksaa 100 Robuxia. Ryhmän omistaja hallitsee ryhmän sisäisiä arvoja. Ryhmien ”Klaanit” poistettiin 23. tammikuuta 2019. Ryhmiin voi lisätä erilaisia rooleja. Yhden roolin tekeminen maksaa 25 Robuxia. Ryhmiä voi myös nimetä uudelleen, ja se maksaa 100 Robuxia.
Ohjelma
Roblox ei itsenäisesti käynnisty suoraan nettiselaimesta, vaan se täytyy asentaa virallisen nettisivun kautta. Vuonna 2011 Robloxin päivitys mahdollisti pelin käynnistyksen suoraan oletusselaimella Internet Explorerin sijaan. Robloxin voi ladata Microsoft Storesta. Peliä voi pelata myös mobiililaitteilla.
Lemaitre
Lemaître tai Lemaitre on ranskalainen sukunimi, joka tarkoittaa ”isäntää”. Tunnettuja henkilöitä tällä sukunimellä ovat muun muassa:
Muita merkityksiä
Otto Bengtsson
pienoiskuva|Otto Bengtsson Otto Bengtsson (20. elokuuta 1921 Fjälkestad – 4. heinäkuuta 1998 Knislinge) oli ruotsalainen yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän edusti seuratasolla IFK Knislingeä. Bengtsson osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1952. Tuolloin hän sijoittui yhdenneksitoista tuloksellaan 65,50 metriä. Bengtsson voitti maansa mestaruuden kerran, vuonna 1953.
Ulsterin uudisasutus
thumb|320px|Ulsterin kartta. Jaakko I:n uudisasutuspolitiikka koski kuutta kreivikuntaa ([[Donegalin kreivikunta|Donegal, Coleraine, Tyrone, Fermanagh, Cavan ja Armagh), jotka on tässä väritetty punaisella. Keltaisella väritetyt kolme kreivikuntaa (Antrim, Down ja Monaghan) olivat kruunusta riippumattoman spontaanin uudisasutuksen kohteena.]] Ulsterin uudisasutus tarkoittaa protestanttisten englantilaisten ja skotlantilaisten uudisasukkaiden järjestelmällistä asuttamista Irlannin Ulsterin provinssiin 1600-luvun alussa kuningas Jaakko I:n hallitessa Englantia. Uudisasukkaat sijoitettiin pääasiassa maille, jotka oli takavarikoitu kapinallisiksi ryhtyneiltä irlantilaisilta päälliköiltä. Tarkoituksena oli saada Irlantiin suuri Englannille uskollinen väestönosa, mikä tekisi saaren alistamisen Englannin valtaan helpommaksi. 1600-luvun alussa tehdyn uudisasutuksen seuraukset näkyvät edelleen Pohjois-Irlannin väestöjakaumassa.
Englannin kruunun ohjaamasta asuttamisesta käytetään englanninkielistä termiä plantation, ’istuttaminen’.
Tausta
Irlanti oli 1500-luvun jälkipuoliskolla kapinoinut useasti Englannin valtaa vastaan. Englannin hovissa tajuttiin vähitellen, että pelkkä kapinoiden sotilaallinen tukahduttaminen ei riittäisi, vaan Irlantiin pitäisi saada kruunulle uskollisia asukkaita. Englannista oli lähetetty uudisasukkaita Irlantiin jo 1100-luvun normannivalloituksesta lähtien, mutta heidän jälkeläisensä olivat vähitellen omaksuneet irlantilaisten tavat ja asettuneet tukemaan kapinoita sen sijaan että olisivat pysyneet uskollisina kruunulle. Kysymys irlantilaisten lojaaliudesta tuli entistä hankalammaksi 1500-luvulla, jolloin Englannissa toteutettiin uskonpuhdistus, mutta Irlanti jäi katoliseksi. Monia irlantilaisia kirkonmiehiä ja muita merkkihenkilöitä pakeni mantereelle katolisiin maihin, mistä käsin englantilaiset pelkäsivät heidän ohjailevan kotimaansa mielialoja entistäkin englantilaisvastaisemmiksi.
Ensimmäinen laajamittainen uudisasutushanke käynnistettiin Desmondin kapinan jälkeen 1580-luvulla Munsterissa, jossa kruunu takavarikoi yli 100 000 hehtaaria kapinajohtajille kuuluneita maita. Niille oli tarkoitus asuttaa noin 8 000 uudisasukasta, mutta suunnitelma epäonnistui, osin siksi että maanjako oli altista keinottelulle ja monet maita hankkineet eivät aikoneetkaan muuttaa Irlantiin. Munsteriin asettui vain noin 1 500 uudisasukasta, joista pääosa lisäksi pakeni yhdeksänvuotisen sodan aikana.
Asuttaminen alkaa
Uudisasutusta koskeneet säädökset hyväksyttiin Englannin parlamentissa vuonna 1609. Asutukseen käytettäisiin sekä kapinajohtajilta takavarikoituja alueita että muita irlantilaisille kuuluneita maita. Kaikkiaan tarkoitukseen varattua maata oli noin 200 000 hehtaaria. Asutuksen kohteiksi valittiin kuusi Ulsterin yhdeksästä kreivikunnasta. Ulkopuolelle jäivät ainoastaan Antrim, Down ja Monaghan. Niihin ei tarvinnut suunnata ohjattua uudisasutusta, koska Downiin ja Antrimiin suuntautui muutenkin voimakas muuttovirta Skotlannista (eivätkä ne sitä paitsi olleet kuuluneet kapinapäälliköiltä takavarikoituihin läänityksiin) ja Monaghania taas oli uudisasutettu jo 1590-luvulla.
Asutuspolitiikka toimi siten, että halukkaille ”istuttajille” annettiin 2 000 eekkeriä (810 hehtaaria) viljelykelpoista sekä heidän haluamansa määrä ei-viljelykelpoista maata. Hieman pienempiä maa-alueita jaettiin myös muille ryhmille, kuten ansioituneina pidetyille irlantilaisille. Uusien maanomistajien piti kolmen vuoden kuluessa asuttaa mailleen 24 miespuolista uudisasukasta tuhatta eekkeriä kohden sekä rakentaa sinne linna tai jokin vaatimattomampi puolustusrakennelma. Irlantilainen väestö piti ajaa mailta kokonaan pois. Kaikkien maata vastaanottavien piti vannoa uskollisuudenvala kruunulle ja tunnustaa protestanttista uskoa. He eivät saaneet ottaa mailleen irlantilaisia maanvuokraajia, ja heidän odotettiin kykenevän puolustautumaan mahdollisia kapinoita vastaan. Tarkoituksena oli varmistaa, että uudisasukkaat eivät pitkälläkään aikavälillä sulautuisi irlantilaiseen kantaväestöön. Ulsterin uudisasutus onnistui aiempia Irlannin asutushankkeita paremmin, koska nyt jaettaville maille saatiin houkuteltua sekä maanomistajia, maanvuokraajia että maatyöläisiä Englannista ja Skotlannista. Pääosa uudisasukkaista tuli Skotlannin alamailta. Monet heistä olivat presbyteerejä, mutta heidän ei sallittu perustaa omaa kirkkoaan Irlantiin ennen 1640-lukua. Hallitseva asema annettiin anglikaaniselle Irlannin kirkolle (Church of Ireland).
Uudisasutusta ei saatu toteutettua aivan alkuperäisten suunnitelmien mukaan ja varsinkin kolmen vuoden aikaraja jaettavien maiden asuttamiselle osoittautui epärealistiseksi. Pääomien keräämiseksi asutuksen edistämiseen kaksitoista Lontoon Cityn ammattikuntaa muodosti vuonna 1609 ”The Honourable The Irish Society” -nimisen yhteisen organisaation, joka sai toimiluvan vastata uudisasutuksesta huomattavia luonnonrikkauksia käsittäneellä Derryn ja Colerainen välisellä alueella eli niin sanotulla O’Cahanin maalla. Hanke osoittautui kannattavaksi sijoittajille, mutta asutus alueella ei toteutunut aivan kruunun toivomalla tavalla, sillä sääntöjen vastaisesti irlantilaisten talonpoikien sallittiin jäädä entisille mailleen vuokralaisiksi. Cityn edustajille vuonna 1613 annetussa valtakirjassa määrättiin muuttamaan Derryn historiallinen nimi muotoon Londonderry, viittauksena Lontooseen.
Irlantilainen kantaväestö suhtautui ymmärrettävästi Ulsterin uudisasuttamiseen vihamielisesti. Vuosina 1613–1615 kokoontui kuningas Jaakko I:n pitkän tauon jälkeen koolle kutsuma Irlannin parlamentti, jonka toivottiin symbolisesti siunaavan uudisasutuspolitiikan. Asutetuille alueille perustettiin riittävästi uusia vaalipiirejä, jotta parlamentin molempiin kamareihin saatiin ainakin niukka protestanttinen enemmistö. Parlamentti hyväksyikin asutuspolitiikan, mutta katolisia sortavaa uskonnollista lainsäädäntöä ei lopulta ajettu läpi yhteiskuntarauhan säilyttämiseksi. Irlannin parlamenttia ei tämän jälkeen kutsuttu uudelleen koolle ennen vuotta 1633.
Seuraukset
thumb|320px|Irlannin saaren väestön uskonnollinen jakauma vuosina 1861 ja 2011: protestantit ovat enemmistönä punaisilla ja katoliset sinisillä alueilla. Vaikka protestantit keskittyvät Pohjois-Irlantiin, heitä on eniten niissä kreivikunnissa, joita Jaakko I:n ohjattu uudisasutuspolitiikka ei koskenut. Ulsterista tuli vähitellen englantilais- ja skotlantilaistaustaisen maanomistajaluokan hallitsema. Monista tavallisista uudisasukkaista tuli vapaita talonpoikia, kun taas Ulsterin katolinen irlantilainen talonpoikaisväestö jäi maanvuokraajiksi tai joutui siirtymään syrjäisten ja huonosti tuottavien maiden viljelyyn. Ulsterin väestörakenne poikkesi tämän jälkeen ratkaisevalla tavalla muusta Irlannista. 1640-luvun alkuun mennessä Ulsterissa asui noin 40 000 protestanttista asukasta. Ulsterin uudisasukkaat joutuivat tilapäisesti pakenemaan 1640-luvun kapinoiden aikana, mutta he palasivat Oliver Cromwellin valloitettua Irlannin takaisin 1650-luvulla. Protestantit muodostuivat Ulsterin alueella väestön enemmistöksi 1700-luvun aikana.
Perinteisen näkemyksen mukaan protestanttien asuttaminen Ulsteriin 1600-luvulla loi pohjan sille irlantilaisten jakautumiselle, joka johti Pohjois-Irlannin erottamiseen muusta Irlannista vuonna 1921. Pohjois-Irlannin nykyisen uskonnollisen jaon ja Jaakko I:n asutuspolitiikan välillä ei kuitenkaan ole suoraviivaista yhteyttä, sillä protestanttien osuus on jo vuosisatojen ajan ollut suurin nimenomaan Antrimin ja Downin alueilla, joihin ei kohdistunut kruunun ohjaamaa uudisasuttamista, ja toisaalta asutusohjelman kohteina olleista kreivikunnista Donegal ei edes päätynyt osaksi Pohjois-Irlantia. Samaan aikaan ohjatun uudisasuttamisen kanssa tapahtuneella skottien spontaanilla muutolla Ulsteriin saattoikin olla suurempi merkitys lopputuloksen kannalta.
Ortodoksiset suuret juhlapäivät
Ortodoksiset suuret juhlapäivät jaetaan kolmeen ryhmään:
Pääsiäinen, Kristuksen ylösnousemuksen juhlapäivä, on ortodoksisen kirkon suurin juhlapäivä ja kaikkien näiden juhlien yläpuolella, juhlien juhla.
Pääsiäisen lisäksi ortodoksisessa kirkossa on 12 suurta juhlaa, jotka kirkkovuoden alusta (1.9.) lukien ovat seuraavat:
Aiheesta muualla
Hoogfeest
Anu Laitila
Anu Susanna Laitila (s. 16. maaliskuuta 1978) on Keravan kaupungin vapaa-ajan ja hyvinvoinnin toimialajohtaja. Aiemmin hän työskenteli Suomen Viro-instituutin johtajana 2015–2018, Lukukeskuksen toiminnanjohtajana 2008–2014 ja Nuoren Voiman Liiton toiminnanjohtajana 2005–2008.
Anu Laitila on kotoisin Haapavedeltä ja kirjoittanut ylioppilaaksi Kuortaneen urheilulukiosta 1997. Hän suoritti Executive Master of Business Administration -tutkinnon Henley Business Schoolissa Readingin yliopistossa (UK) vuonna 2021. Lopputyö käsitteli kaksoisjohtajuutta, eli poliittisen ja viranhaltijajohdon dynamiikkaa. Hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistossa kotimaisesta kirjallisuudesta 2004. Vuosina 2011–2012 hän suoritti European Diploma in Cultural Project Management -tutkinnon.
Syksyn 2010 seurakuntavaaleissa Anu Laitila oli Helsingin ääniharavia. Hän oli Oulunkylän seurakuntaneuvoston ja Helsingin seurakuntayhtymän yhteisen kirkkovaltuuston jäsen. Hänen puolisonsa on toimittaja, SDP:n kansanedustaja Timo Harakka.
Divine Divinity
Divine Divinity uudelleenjulkaistiin vuonna 2004 nimellä Beyond Divinity: Deluxe Edition, joka sisälsi myös Beyond Divinityn.
Divine Divinityn alussa on valittavana kolme eri hahmotyyppiä: warrior (suom. soturi), wizard (suom. velho) ja survivor (suom. selviytyjä), joka on verrattavissa monien muiden roolipelien varas- ja/tai roisto-hahmotyyppiin. Jokaisella hahmotyypillä on tarjolla 32 taitoa, mutta eri hahmotyyppien taidot ja loitsut on mahdollista saada mille tahansa hahmotyypille. Pelin maailma on yli 20 000 kuvaruutua laaja ja se sisältää yli 100 erilaista vastustajaa ja lähes 300 NPC:tä, joiden kanssa voi kommunikoida.
Cankuzon provinssi
pienoiskuva|upright|Cankuzon provinssi Burundin kartalla. pienoiskuva|Cankuzon kunnat Cankuzon provinssi on Burundin 17 provinssista itäisin. Provinssi rajoittuu idässä Tansaniaan, lounaassa Ruyigin provinssiin, idässä Karuzin provinssiin ja luoteessa Muyingan provinssiin. Myös sen pääkaupungin nimi on Cankuzo. Vuonna 2007 Cankuzon provinssin väkiluvuksi arvioitiin 209 000 henkeä. Sen pinta-ala on 1 964,54 km².
Kunnat
Cankuzon provinssi jakautuu viiteen kuntaan
Sol (jumalatar)
pienoiskuva|Lorenz Frølich: Máni ja Sól Sól (muinaisislanniksi "aurinko") on skandinaavisessa mytologiassa auringon jumalatar ja henkilöitymä, Mundilfarin tytär ja Mánin sisar. Hänen taivaan halki kulkevia vaunujaan vetävät kaksi hevosta, joita kutsutaan nimillä Arvakr ("varhain herännyt") ja Alsvidr ("nopein kaikista"). Auringon henkilöitymä esiintyy myös toisessa Merseburgin loitsussa, jossa häntä kutsutaan nimellä Sunna.
Tammsaarenpuisto
pienoiskuva|Tammsaarenpuisto Tammsaarenpuisto on Tallinnassa Virossa sijaitseva puisto. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Kesklinnan kaupunginosassa Estonia-teatterin ja Viru Keskuksen välissä. Puistossa sijaitsee sinne vuonna 1978 pystytetty kirjailija A. H. Tammsaaren patsas. Vuonna 2007 puistossa oli 40 puupohjaista kasvilajia.
Sol (jumalatar)
Sólin vaunut kulkevat nopeasti taivaankannen yli, sillä niitä ajaa takaa susi nimeltään Skoll. Ragnarökissä Skoll viimein saavuttaa Sólin ja ahmaisee auringon.
Tammsaarenpuisto
Vuosina 1955–1989 puiston nimi oli 16. Oktoobri.
Duler Stadium
Duler Stadium on intialainen jalkapallostadion Mapusassa, Goan osavaltiossa. Vuonna 2009 stadionin nimeksi oli tarkoitus muuttaa Kingfisher Stadium, mutta aikomus vesittyi sponsoreiden vastustukseen. Stadionia remontoitiin vuonna 2012 kentän uusimalla nurmipinta. Neljä Intian pääsrajassa, I-Leaguessa, pelaavaa seuraa pelaa kotiottelunsa Duler Stadiumilla. Nämä seurat ovat Churchill Brothers Sports Club, Dempo Sports Club, Salgaocar SC ja Sporting Clube de Goa.
Sunny Beach
Sunny Beach on rantalomakohde Mustanmeren rannikolla Bulgariassa, Burgasin kaupungin pohjoispuolella. Sen rakentaminen aloitettiin 1950-luvulla, ja se elää täysin matkailusta. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Burgasista ja 100 kilometrin päässä Varnasta.
Kalervo Ukkola
Ahti Kalervo Ukkola (s. 12. kesäkuuta 1949 Oulu) on suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi muun muassa Kemin kaupunginjohtajana ja Oulun kansliapäällikkönä.
Sunny Beach
Sunny Beachin 100-120 metriä leveä ja noin kahdeksan kilometriä pitkä ranta sijaitsee Balkanvuorten tuntumassa. Rantaa suojaavat hiekkadyynit, jotka ovat tyypillisiä Etelä-Bulgarian maisemalle.
Kalervo Ukkola
Kalervo Ukkola syntyi työnjohtaja Arvo Ukkolan ja Hilkka Lindemanin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1978 on Leena Happonen. Ukkola tuli ylioppilaaksi 1968 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1974. Hän toimi Teknisen tarkastuslaitoksen suunnittelijana 1975–1976, Uudenmaan aluetyöterveyslaitoksen työturvallisuusinsinöörinä 1976–1979 ja Työterveyslaitoksen tutkimusinsinöörinä 1980–1982. Oulun yliopiston työtieteen lehtori Ukkola oli 1982–2000 ja vs. professori 1986–1988. Kemin kaupunginjohtajana Ukkola toimi 2000–2005 ja Oulun kansliapäällikkönä vuodesta 2005. Kansliapäällikön tehtäviä Ukkola hoiti vuoteen 2011, Oulun apulaiskaupunginjohtaja hän oli 2012 ja edunvalvontapäällikkö 2013–2014. Eläkkeelle Ukkola jäi lokakuun lopussa vuonna 2014. Kaupunginjohtajan arvonimi Ukkolalle myönnettiin joulukuussa 2014.
Sunny Beach
Sunny Beachillä on pysyvää asutusta erittäin vähän (kesäasukkaita lukuun ottamatta noin 1 400 vakituista asukasta), mutta kesäisin se täyttyy tuhansista turisteista, joita varten Sunny Beachillä on lukuisia hotelleja.
Aivan Sunny Beachin vierellä sijaitsee 9 000 vuotta vanha Nessebarin museokaupunki, joka löytyy Unescon maailmanperintöluettelosta.
thumb|center|600px|Panoraamakuva Sunny Beachistä.
Hevoshoitolan sisarukset
Juoni
Amy Fleming ja Louise (Lou) Fleming sekä heidän isoisänsä Jack Bartlett hoitavat pääosin Heartlandia. Apunaan heillä on tallipojat Ty sekä Ben. Hevoshoitolassa he menevät hevosten ehdoilla eivätkä turvaudu väkivaltaan tai yllyttämiseen. Kaksi yleisintä hoitokeinoa ovat yhdeyden luominen pyöröaitauksessa sekä terapeuttinen hieronta.
Hevoshoitola kamppailee kuuluisaa, valtavaa tilaa Green Briaria vastaan. Tilat ovat kuin yö ja päivä. Green Briarissa Val Grant on kaikkien pomo ja määrää tilan asioista, käskyttäen jopa omaa tyttöään Ashleytä, josta on tullut Amyn viimeinen ihminen, jota hän haluaa nähdä. Amyn parhaimmat kaverit ovat Soraya ja Matt. Soraya auttaa usein hevoshoitolassa ja hänen suosikki on kiltti Jasmine-poni. Matt on eläinlääkäri Scottin pikkuveli. Scott on sekä eläinlääkäri että Loun poikaystävä.
Tim, tyttöjen isä asuu Australiassa uuden vaimonsa Helenan sekä heidän yhteisen tyttärensä Lilyn kanssa. Heillä on siellä suuri tila. Tim osti Amylle ja Loulle Storm-hevosen lahjaksi, mutta se oli liian vaativa Loulle, joka ei ole 12 vuoteen ratsastanut. Lopulta se myytiin Nick Halliwellille, joka on kuuluisa esteratsastaja ja sillä kisaa Daniel, Nickin tallipoika sekä Amyn ystävä. Marion, tyttöjen äiti kuoli auto-onnettomudessa. Marion oli erittäin taitava hevostenkäsittelijä, hänellä oli maaginen ote hevosiin. Marion opetti kaiken mitä tiesi Amylle sekä Tylle, jotka auttoivat äitiään hänen ollessa vielä elossa. Marionin poismenon jälkeen Amy ja Ty ovat hoitaneet ongelmahevoset keskenään.
Muuta
Hevoshoitolan sisaruksista on tehty myös televisio-ohjelma Sydänmailla, jota on esitetty Suomessa TV2:lla ja julkaistu Hevoshoitolan sisarukset -dvd:nä.
Daniel Mongiardo
thumb|upright|Daniel Mongiardo Frank Daniel Mongiardo (s. 4. heinäkuuta 1960 Hazard, Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko.
Mongiardo oli Kentuckyn varakuvernööri. Hän oli tehtävässä 2007–2011, kun Steve Beshearin oli kuvernööri. Hän oli sitä ennen vuosina 2001–2007 Kentuckyn senaatin jäsen 30. vaalipiirin (ennen vaaleja 2002 17. vaalipiiri ) edustajana. Hän sai vuoden 2000 vaaleissa 70 prosenttia äänistä, ja hänen vastaehdokkaanaan oli Harley R. Ayers. Vuoden 2002 vaaleissa hän sai 65,6 prosenttia äänistä, ja hänen vastaehdokkaanaan oli Johnnie L. Turner. Vuonna 2004 Mongiardo pyrki Yhdysvaltain senaattiin mutta hävisi vaalit 1,4 prosenttiyksikön erolla istuvalle senaattorille Jim Bunningille. Hän ilmoitti pyrkivänsä demokraattien ehdokkaaksi myös vuonna 2010, mutta ei tullut valituksi.
Mongiardo on varsinaiselta ammatiltaan lääkäri. Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon Transylvania Universityssä 1982 ja Doctor of Medicine -tutkinnon University of Kentucky College of Medicinessä 1986 ja on sen jälkeen työskennellyt korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoisläkärinä synnyinkaupungissaan Hazardissa.
Mongiardo on amerikanitalialainen ja kuuluu katoliseen kirkkoon. Hänen vanhempansa olivat italialaisia maahanmuuttajia. Hänen puolisonsa on Allison Patrick Mongiardo, jonka kanssa hän avioitui kesäkuussa 2008. Heillä on kolme lasta.
Diablo (yhtye)
Diablo on vuonna 1995 perustettu suomalainen metalliyhtye. Yhtye on lähtöisin Kalajoelta, mutta on sittemmin tamperelaistunut. Diablo on julkaissut seitsemän albumia, joista Mimic47 (2006), Silvër Horizon (2015) ja When All the Rivers Are Silent (2022) ovat yltäneet Suomen albumilistan ykköspaikalle. Yhtye levyttää Sakara Recordsille.
Diablon vaikutteisiin kuuluvat muun muassa yhtyeet Testament, Death ja Metallica. Yhtyeen nimi tulee Hill Street Blues -televisiosarjasta, jossa on Diablos-niminen jengi. Sana diablo on espanjaa ja tarkoittaa paholaista.
Historia
Diablon laulaja-kitaristi Rainer Nygård ja kitaristi Marko ”Kuula” Utriainen tutustuivat synnyinpaikkakunnallaan Kalajoella ja ovat soittaneet yhdessä vuodesta 1987 alkaen. 1990-luvun alussa heillä oli Armatage-niminen yhtye, joka teki kolme demoa. Yhtye soitti thrash metalia Sepulturan ja Testamentin tyyliin, ja siihen kuuluivat myös Nygårdin veli bassossa ja Utriaisen veli rummuissa.
Diablo Brothersin nimi lyhennettiin Diabloksi ennen vuonna 1999 omakustanteena julkaistua Princess-minialbumia. Pian sen jälkeen yhtye teki levytyssopimuksen Poko Rekordsin kanssa. Esikoisalbumi Elegance in Black julkaistiin Pokon Gaga Goodies -levymerkillä vuonna 2000, ja se sisälsi viisi Princessillä julkaistua sekä viisi uutta kappaletta. Heikki Malmberg korvasi Kemppaisen rummuissa esikoisalbumin jälkeen.
Vuonna 2002 ilmestynyt Diablon toinen albumi Renaissance nousi Suomen albumilistan 14:ksi. Kappaleessa ”Intomesee” vierailivat nosteessa olleen suomirapin edustajat Paleface ja Leijonamieli. Diablon kolmas albumi Eternium ilmestyi tammikuussa 2004 ja sijoittui Suomen albumilistan kolmanneksi. Albumia edeltänyt single ”Read My Scars” nousi niin ikään singlelistan kolmanneksi. Syksyllä 2004 Diablo teki sopimuksen saksalaisen Drakkar Recordsin kanssa, joka julkaisi Eterniumin (sekä kaksi seuraavaa albumia) myös Manner-Euroopassa.
Diablon neljäs albumi, vuoden 2006 Mimic47, sijoittui Suomen albumilistan ensimmäiseksi, ja samanniminen single samoin singlelistan ensimmäiseksi. Kesäkuussa 2006 yhtye soitti Bikefest-tapahtumassa Viron Narvassa, mikä oli sen ensiesiintyminen Suomen ulkopuolella. Syyskuussa 2006 Diablo oli yksi Suomen edustajista Popkomm-musiikkimessuilla Berliinissä Saksassa, ja helmikuussa 2007 yhtye teki Saksan-kiertueen Tarotin kanssa. 15. heinäkuuta 2007 Diablo ja HIM esiintyivät Metallican lämmittelijöinä Helsingin olympiastadionilla.
Vuoden 2008 Icaros-albumista alkaen Diablo on levyttänyt Sakara Recordsille. Albumi sijoittui Suomen albumilistan toiseksi, ja se oli myös ehdolla vuoden metalli- tai hard rock -albumin Emma-palkinnon voittajaksi. Tammi–maaliskuussa 2009 alussa yhtye teki Euroopan-kiertueen Children of Bodomin ja Cannibal Corpsen kanssa. Osalla kiertueesta Utriaista tuurasi muun muassa Omnium Gatherumista tunnettu Markus Vanhala. Lokakuussa 2009 Diablo teki vielä lyhyen Saksan-kiertueen pääesiintyjänä.
2010-luvun alkupuoliskon Diablo vietti pitkälti hiljaiseloa. Elokuussa 2014 yhtye ilmoitti työstävänsä konseptialbumia nimeltä Silvër Horizon, joka julkaistaisiin syksyllä 2015. Kesäkuussa 2015 yhtye palasi konserttilavoille lähes viiden vuoden tauon jälkeen Tampereen Vastavirta-klubilla ja Kauhajoen Nummirockissa. Silvër Horizon julkaistiin lopulta 18. syyskuuta 2015, ja se sijoittui Suomen albumilistan ensimmäiseksi. Yhtyeen tuorein albumi on vuonna 2022 julkaistu When All the Rivers Are Silent.
Huhtikuussa 2016 Stam1na, Mokoma ja Diablo tekivät Suomessa kolmen konsertin Sakara Tour -jäähallikiertueen.
Vuoden laatulehti -palkinto
Vuoden laatulehti -palkinto on kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:n sekä Akateemisen Kirjakaupan myöntämä palkinto. Palkintoa on jaettu vuodesta 2006.
Xianrenin luola
thumb|250px|Luolan sisässä. Xianrenin luola eli Xianrendong sijaitsee Kiinassa Jiangxin maakunnassa Wannianin piirikunnassa olevassa Dayuanin kylässä, joka kuuluu Shangraon prefektuuriin. Se on matkailukohde, mutta ennen kaikkea se on kuuluisa maailman vanhimman keramiikan löytöpaikkana.
Luola
Luola sijaitsee muutaman neliökilometrin laajuisessa laaksossa, joka on kalkkikivivuorten ympäröimä. Se sijaitsee laakson pohjoisosassa vuoren juurella ja se on 7 metriä korkea, 11 metriä leveä ja 14 metriä syvä.
Tutkimushistoria
Luola on löytynyt 1960-luvulla, jolloin se tutkittiin ensimmäisen kerran. Luolan lattiasta avattiin tuolloin 69 m². Löytömateriaali koostui muun muassa kivikauden keramiikasta. Luolaan palattiin kaivamaan uudelleen 1990-luvun alkupuolella. Vuonna 1993 ja 1995 suoritettiin muutamien neliömetrien kaivaukset luolassa sekä kauempana kukkulalla olevassa Diaotonghuanin kallionsuojassa. Kansainvälinen tutkijaryhmä halusi todistaa aiemmin löydetyt keraamiset kappaleet 20 000 vuotta vanhoiksi, vaikka ne olikin jo ajoitettu 10–8 tuhatta vuotta vanhoiksi.
Keramiikkaa
thumb|250px|oikea|Luolasta löytetty keramiikka. Luolasta kerättiin talteen 1960-luvulla yli 500 keramiikankappaletta, jotka olivat kuuluneet eri aikakauden saviastoihin. Vanhimat astianpalaset on ajoitettu 20 000–19 000 vuotta vanhoiksi. Se tekee niistä Kiinan ja myös maailman vanhimpiin lukeutuviksi keramiikkalöydöksi. Astioiden tekijät olivat metsästäjä-keräilijöitä, jotka viettivät kiertävää elämää jääkauden maksimin aikoihin. Keramiikkaa käytettiin tässä luolassa lähes 10 000 vuotta ennen maanviljelyn alkamista.
Vanhin keramiikka kuuluu ryhmään, joka on vapaasti käännettynä Xianin laattakeramiikka ja sitä valmistettiin Jangtsen jokilaakson monilla asuinpaikoilla tuohon aikaan. Se valmistettiin kietomalla käsin muotoillun kupin päälle ja ympärille savilaattoja, jotka nuijittiin paikoilleen. Savi valmistettiin sekoittamalla siihen runsaasti kvartsimurua. Sen poltto oli niin vajavaista, ettei ruukku keramoitunut kunnolla. Kaivauksista löytyi ruukun yläreunan reunapaloja, jotka olivat koristeltu työntämällä niihin kaksi kuoppariviä, jotka kiertävät astian reunaa ympäri. Suuaukon reunan päälle oli painettu kynnellä tai muulla terävällä esineellä korsteviivoja. Tämä koristelu on tyypillinen laattakeramiikassa, mutta keramiikkaryhmässä on paljon variaatioita. Variaatiot jaetaan siksi kahteen kategoriaan ( (viivakoristelua) ja (sileäpintainen)). Ruukkujen arvellaan olleen korkeudeltaan ja halakaisijaltaan 20 senttimetriä.
Paikalta löydettiin myös paljon keskineoliittisen tradition ruukkuja (, ja ).
Riistaa, kasviksia ja riisiä
Maakerroksista löytyi paljon eläinjäänteitä. Pyydetyt eläimen käsiteltiin luolassa ja erilaisia luunkappaleita hautautui luolan lattiakerroksiin. Luista on tunnistettu muun muassa hirvieläimet, sika, jänis, kettu, kilpikonna, nauta, bamburotta (Rhizomys sinensis) ja lintuja. Lattian kerroksissa on säilynyt riisinjyvien käsittelyssä irronnutta kuorta ja muuta akanaa. Kaksi jyvää oli säilynyt hyvin ja ne tunnistettiin varhaiseksi viljellyksi riisiäksi (Oryza sativa). Yli 40 muun tunnistetun kasvilajin joukossa oli myös villiriisiä (Oryza nivara).