cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Levantti
Antiikin aika
Näitä kreikkalaisten valloitusretkiä seurasi Levantissakin hellenistinen aika. Helleenisen sivistyksen vaikutus jäi kuitenkin suhteellisen vähäiseksi, eikä Levantista tullut samanlaista tuon ajan tieteen ja kulttuurin keskittymää kuin Egyptistä tai Kaksoisvirtainmaasta. Sen poliittinen yhtenäisyys lakkasi pian, ja vuoden 100 eaa. jälkeen alueelle saapuivat roomalaiset. Ajanlaskumme alun molemmin puolin se liitettiin Rooman valtakuntaan.
Roomalaisajan alkuvaihe oli varsin myrskyisää, mutta juutalaiskapinan jälkeen tilanne rauhoittui. Myös kristinusko alkoi levittäytyä Levantista käsin muualle. Roomalle alue oli tärkeä siksi, että tärkeimmät karavaanireitit itään kulkivat sen kautta. Pax Romanan päätyttyä imperiumi ajautui 200-luvun kriisiin, jossa sen yhtenäisyys alkoi rakoilla. Vuoden 260 jälkeen syyrialainen kaupunkivaltio Palmyra voimistui nopeasti ja irrottautui täysin Rooman vallasta; sen kuningatar Zenobia yritti perustaa koko Välimeren itäpään käsittävän itsenäisen valtion. Rooma onnistui kuitenkin voittamaan Palmyran, ja seuraavan vuosisadan aikana tapahtuneessa imperiumin vähittäisessä kahtiajakautumisessa Levantti jäi osaksi voimakkaampaa itäistä puoliskoa.
Rooman imperiumin hajottua lopullisesti kahtia 395 alkoi Itä-Rooman eli myöhemmän Bysantin valtakausi. Tänä aikana alue oli lähes täysin kristitty; tästä huolimatta uskonnollinen eripuraisuus oli voimakasta, sillä Itä-Rooman valtauskonto oli kreikkalaiskatolisuus (ortodoksisuus), mutta Levantissa tunnustettiin enimmäkseen Aleksandrian, Antiokian ja Jerusalemin patriarkaattien levittämiä ortodoksiuden muotoja, jotka kukin erosivat tietyiltä osin Konstantinopolin kreikkalaisesta uskosta. Suurvaltapoliittisesti aikakausi oli Bysantin ja persialaisen sassanidien valtakunnan välistä valtataistelua. Vuonna 603 alkaneessa lopullisessa sodassa sassanidit saavuttivat yhä suurempia voittoja ja kykenivät 610-luvulla valtaamaan koko Levantin, Egyptin ja Vähän-Aasian. Sota huipentui persialaisten ja avaarien Konstantinopolin piiritykseen 626, joka jäi tuloksettomaksi. Bysantin keisari Herakleios ajoi tämän jälkeen persialaiset takaisin Lähi-itään, jossa vuonna 627 tuhosi heidän armeijansa, ja Bysantti sai itäiset alueensa takaisin.
Keskiaika
Arabit liittivät valloittamansa alueet kalifaattiinsa ja levittivät niille islaminuskoa, joka nousikin Lähi-idässä nopeasti tärkeimmäksi uskonnoksi. Muutaman vuosikymmenen kestäneen kiihkoislamilaisen "pyhän sodan" kauden jälkeen kulttuuri rauhoittui, ja saavutti abbasidien valtaannousua vuonna 750 seuranneiden kahden vuosisadan aikana vaiheen, jota kutsutaan islamin kultaiseksi ajaksi. Levantin alueella oli Damaskos yksi tuon ajan tärkeimpiä arabimaailman kaupunkeja. Myös monet muut alueen kaupungit, erityisesti Syyrian Aleppo ja Latakia olivat tuona aikana merkittäviä.
Vuotta 1000 lähestyttäessä abbasidien valta vuorostaan heikkeni, ja sijaa saivat mamelukit sekä seldžukkiturkkilaiset. Seldžukkien ja uskonkiihkoilijoiden ottaessa vallan Levantin alueella 1000-luvun alkupuolella kristittyjen pyhiinvaeltajien matkat Jerusalemiin kävivät mahdottomiksi. Kun turkkilaiset uhkasivat Bysanttia vallattuaan merkittävän osan Anatoliasta, päätti läntinen kristikunta ryhtyä vastatoimiin.
Ristiretket alkoivat, kun paavi Urbanus II antoi vuonna 1095 käskyn vallata "Pyhä maa" takaisin. Ensimmäinen ristiretki alkoi seuraavana vuonna, kun pääasiassa Ranskasta kootut ristiretkeläiset lähtivät Konstantinopoliin. Retki oli menestys: Bysantti sai Anatolian takaisin, sen jälkeen valloitettiin Antiokia 1098 ja lopulta Jerusalem 1099. Tämän jälkeen Levantista tuli osa länsieurooppalaista kulttuuripiiriä, sen kauppayhteyksistä huolehtivat Italian kaupunkivaltiot. Ristiretkiaikaa kesti kaksi vuosisataa, jonka aikana kristityt kärsivät ajoittain pahojakin takaiskuja, mutta pystyivät silti pitämään yllä kuningaskuntiaan. Heidän tärkein vastustajansa oli Saladin, joka pystyi 1187 valtaamaan Jerusalemin muslimeille. Vaikka kristityt saivatkin kaupungin myöhemmin väliaikaisesti takaisin, he olivat tämän jälkeen usein alakynnessä. 1200-luvulla mamelukit saivat haltuunsa suuria alueita, mikä sai kristityt 1250-luvulla tekemään sopimuksen mongolien kanssa. Mongolit tuhosivat Bagdadin 1258 päättäen abbasidien dynastian ja valloittivat Levantin muslimien hallussa olleet alueet 1260, mutteivät kuitenkaan päässeet Egyptiin. Tämä tarjosi Levantin kristityille kuningaskunnille hengähdystauon, mutta joitakin vuosia myöhemmin mamelukit ajoivat mongolit pois. Viimeinen kristittyjen kaupunki vallattiin 1291, johon ristiretkiaika päättyy.
Seuraavalla vuosisadalla, vuonna 1347 Eurooppaan ja Lähi-itään iski ruttoepidemia Musta surma itäisestä Aasiasta. Vaikka rutto tappoikin Lähi-idässä vain vajaan kolmanneksen väestöstä, Levantti kärsi siellä pahimmin. Sen merkitys idän ja lännen välisten kauppareittien avainasemassa säilyi kuitenkin edelleen, mutta tuottoisaa kaupankäyntiä alkoivat uhata ottomaaniturkkilaiset, jotka levittäytyivät Anatoliassa ja 1453 kukistivat Bysantin. Huolestuneet eurooppalaiset alkoivat etsiä vaihtoehtoisia reittejä idänkaupalleen, ja kun Vasco da Gama löysi meritien Intiaan 1498, koki Lähi-idän kauppa suuren takaiskun. Levantti alkoi köyhtyä lakattuaan olemasta tärkeä kaupan välietappi.
Turkkilaisvalta
Ottomaanien valtakunta valloitti Levantin 1516–1517. Seuraavat vuosisadat olivat turkkilaisten alaisuudessa hyvin tapahtumaköyhää aikaa, ja Levantti pysyi erossa maailman tapahtumista 1700-luvun lopulle saakka. Tällöin ottomaanivaltakunnan sisäpolitiikka oli ajautunut varsin katastrofaaliseen suuntaan, kun Egyptin mamelukit olivat nousseet turkkilaisia vastaan ja tekivät ajoittain sotaretkiä aina Syyriaan asti.
Vuonna 1798 Ranska päätti käyttää tilannetta hyväkseen, ja Napoleon valloitti Egyptin. Seuraavana vuonna ranskalaiset valloittivat myös Levantin. He perustelivat Egyptin-retkeään Ottomaanien valtakunnan puolustamisella kapinallisia vastaan, joskin todellisuudessa ranskalaiset halusivat katkaista Englannin yhteydet sen Intian siirtomaihin. Turkkilaiset hyökkäsivät pian ranskalaisia vastaan ja liittoutuivat englantilaisten kanssa. Ranskalaiset poistuivat Lähi-idästä 1801 jolloin turkkilaiset saivat Levantin takaisin. Sen sijaan Egyptissä, mistä englantilaisetkin pian poistuivat, oli valtatyhjiö. Egyptin mamelukit halusivat itsehallintonsa takaisin, turkkilaiset halusivat maan kokonaan valtaansa, ja turkkilaisten albanialaiset palkkasoturit olivat erittäin tyytymättömiä.
Egyptissä käyty sisällissota mamelukkien, turkkilaisten ja albaanien välillä päättyi lopulta jälkimmäisten voittoon. Albanialainen Muhammad Ali nousi Egyptin hallitsijaksi 1805, ja Turkki tunnusti hänen asemansa. Tilanteen rauhoituttua Levantti pysyi turkkilaisten hallinnassa, mutta 1820-luvulle tultaessa Libanonissa syttyi sisällissota eri uskonnollisten ryhmittymien välillä. 1831 Muhammad Ali hyökkäsi Syyriaan. Egyptin joukot valloittivat kahdessa vuodessa suuren osan turkkilaisten Aasian-puoleisista alueista, ja niiden uhatessa jo Istanbulia oli Turkin pakko luovuttaa Levantti egyptiläisille. Vuonna 1839 Egypti hyökkäsi taas Turkkiin, mutta tällä kertaa Euroopan valtiot asettuivat turkkilaisten puolelle ja Egyptin oli nyt pakko luopua Levantista vuoden 1841 rauhassa.
Levantti oli koko 1800-luvun loppupuoliskon osa Turkkia, mutta vain löyhästi. Ulkomainen vaikutus oli nyt voimakasta: ranskalaiset solmivat yhteyksiä Syyriaan ja Libanoniin, englantilaiset tekivät samaa Palestiinassa. Ranska halusi erityisesti vahvistaa Libanonin kristittyjen asemaa, Englannissa taas kasvoi ajatus juutalaisten kotimaasta, Israelista, joka perustettaisiin Palestiinaan. 1900-luvun puolelle tultaessa Turkki oli jo epätoivoinen Euroopan valtioiden murentaessa sen valtaa alusmaihinsa, ja nuorturkkilaisen liikkeen kaivaessa maata sulttaanin jalkojen alta. Ensimmäisessä maailmansodassa Turkki asettui Saksan puolelle, ja Englanti ja Ranska valloittivat sen Lähi-idän alueet nopeasti.
Kansainliiton mandaatit
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1920 Levantti oli Ranskan ja Englannin valloittama, ja Kansainliitto jakoi alueen neljäksi mandaattialueeksi. Nämä asetettiin alueilla jo ennestään vahvasti vaikuttaneiden maiden valvontaan, joten Ranska sai Syyrian ja Libanonin ja Englanti Palestiinan ja Transjordanian (nykyinen Jordania).
Maailmansotien välisenä aikana mandaattialueilla oli melko rauhallista. Ranska asetti Libanonin johtoon kristittyjä, ja kun samaan aikaan Libanoniin liitettiin osa islamilaista Syyriaa aina Antilibanonin vuoriin saakka, se herätti epäluuloa muslimien keskuudessa. Palestiinaan taas alkoi erittäin voimakas juutalaisten muuttoliike pääasiassa Euroopasta, mikä enteili tulevan itsenäisen valtion perustamista. Palestiinassa oli myös yhteenottoja arabien ja juutalaissiirtolaisten välillä.
Toisen maailmansodan alettua väkivalta Palestiinassa yltyi ja englantilaisten hallintoa vastustamaan syntyi jopa sionistisia järjestöjä kuten Lehi ja Irgun. Ranskan kaaduttua 1940 sen mandaatit joutuivat Vichyn hallituksen alaisiksi, kunnes Vapaan Ranskan ja Englannin joukot valloittivat ne. Vapaa Ranska kaavaili molemmille mandaateille heti sodan jälkeen itsenäisyyttä, joka sitten toteutuikin; myös Jordania itsenäistyi. Sen sijaan Palestiinan kysymyksestä tuli Yhdistyneille Kansakunnille polttava ongelma, koska se halusi taata sekä juutalaisten että arabien oikeudet tuossa maassa ja ehdotti siksi jakoa. Israelin itsenäistyttyä hyökkäsivät arabinaapurit välittömästi sen kimppuun, ja sodan tuloksena vuoden 1948 jaossa palestiinalaisten arabien alueet jaettiin Israelin ja sen naapurimaiden kesken.
Lasse Mårtenson
Lars ”Lasse” Anders Fredrik Mårtenson (24. syyskuuta 1934 Helsinki – 14. toukokuuta 2016 Espoo ) oli suomenruotsalainen laulaja, teatterikapellimestari, säveltäjä ja näyttelijä. Mårtensonin äidinkieli oli ruotsi, mutta hän levytti pääasiassa suomeksi.
Kuningatar Alian kansainvälinen lentoasema
Kuningatar Alian kansainvälinen lentoasema (arab. مطار الملكة علياء الدولي) on  Jordanian pääkaupunkissa Ammannissa noin 30 kilometriä kaupungista pohjoiseen sijaitseva lentoasema, joka sijaitsee noin 30 kilometriä kentältä pohjoiseen. Se rakennettiin vuonna 1983 ja toimii Royal Jordanian -lentoyhtiön solmukohtana. Asema on nimetty Kuningas Husseinin kolmannen vaimon Alian mukaan.
Levantti
Nykyaika
1900-luvun puolivälin jälkeen Levantti on pysynyt kiistanalaisena seutuna. Mediassa usein käsiteltävä "Lähi-idän konflikti" tarkoittaa yleensä nimenomaan Levantin ja siellä erityisesti Israelin ja Palestiinan sekä niihin läheisesti liittyvän Libanonin välisiä ja sisäisiä konflikteja. Alueen valtioista Israel on Yhdysvaltoihin tukeutuva demokratia, Jordania on kuningaskunta, joka tasapainoilee Israel-arabit-ristiriidoissa, Libanon on ollut PLO:n läsnäolon laukaiseman sisällissodan ja vuoden 1983 sodan jälkeen eri kansanryhmien muodostama eräänlainen liittovaltio, ja Syyria on muodollisesti demokratia, mutta mm. presidenttiys on periytynyt vielä 1990-luvulla.
Lasse Mårtenson
Mårtenson esiintyi 1950-luvulla pianistina, ja 1960-luvulla hänestä tuli yksi Suomen suosituimmista jazz- ja kevyen musiikin laulajista. Hänen tunnetuimpia laulujaan ovat muiden muassa ”Laiskotellen” (Suomen Euroviisu-edustaja vuonna 1964), ”Marraskuu”, ”Ken on hän”, ”Iltaisin”, ”Muistatko syyskuun”, ”Rikas mies jos oisin”, ”Hei hei Pussycat”, ”Kaikessa soi blues” ja ”Mä lähden stadiin” sekä erityisesti The Animals -cover ”Nousevan auringon talo”.
Mårtenson alkoi 1960-luvun lopulta lähtien keskittyä elokuva- ja televisiomusiikin säveltämiseen. Näistä kuuluisin on Åke Lindmanin TV-sarjan Myrskyluodon Maija (Stormskärs Maja) musiikki, erityisesti sen teemasävelmä. Teoston tietojen mukaan "Myrskyluodon Maija" on kaikkien aikojen myydyin suomalainen nuottijulkaisu: noin 30 000 kappaletta.
Mårtenson tuli tunnetuksi myös meren ja purjehduksen ystävänä. Jälkimmäisestä kertoo myös hänen vuonna 1988 julkaistu laulunsa ”Kaikki paitsi purjehdus on turhaa”.
Hän on ollut naimisissa Siw Malmkvistin kanssa.
Elämä ja ura
Lasse Mårtensonin isä oli urkuri Elis Mårtenson. Lasse Mårtensonin ensimmäinen oma yhtye oli Lasse Mårtenson Trio, jossa hän lauloi ja soitti pianoa vuosina 1952–1960. Koulutukseltaan Mårtenson oli sähköttäjä ja mainospiirtäjä, ja uransa alkaessa Mårtenson työskenteli myös Stockmannin mainosgraafikkona, kunnes 1950-luvun lopulla musiikista tuli hänen pääammattinsa. Vuosina 1956–1963 hän toimi teatterikapellimestarina Lilla Teaternissa sekä Helsingin ja Turun ruotsalaisessa teatterissa.
Hän suoritti asepalveluksen Riihimäen Viestirykmentissä.
Vuonna 1967 syntyi hengelliseen TV-messuun sävelletty musiikkiteos Voiko sen sanoa toisinkin. Fredin esittämä Suomen vuoden 1967 Euroviisuedustuskappale ”Varjoon – suojaan” oli Mårtensonin sävellys
1970-luvulla Mårtenson esitti musiikinopettaja lehtori Musaa MTV:n lasten sarjaohjelmassa Lehtori M.
Vuonna 2006 julkaistiin suomalaisten nuorten muusikoiden tribuuttilevy Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa. Levyn julkaisun ohella järjestettiin myös tribuuttikonsertti Helsingin juhlaviikoilla samana vuonna. Mårtenson ilmoitti, ettei hän hyväksy levyn eikä konsertin toteutustapaa. Hän kertoi haastattelussa, ettei hän syytä itse artisteja mutta että tuottajien tekemät sovitukset eivät kunnioita laulujen alkuperäisversioita.
Vuonna 2011 Mårtenson julkaisi muistelmateoksen Vågspel, joka ilmestyi suomeksi nimellä Laiskotellen vuonna 2013.
Studioalbumit
thumb|Lasse Mårtenson 1964 voitettuaan Suomen euroviisukarsinnat kappaleella ”Laiskotellen”.
Carly Patterson
Carly Rae Patterson (s. 4. helmikuuta 1988) on yhdysvaltalainen telinevoimistelija. Hän voitti vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa kultaa ja kaksi hopeamitalia; lisäksi hän on yltänyt muun muassa telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailuissa yhteen kulta- ja yhteen hopeamitaliin vuonna 2003.
Amadeuksenjärvi
Amadeuksenjärvi on suuri suolajärvi Australian Pohjoisterritorion lounaisosassa. Se kuivuu ajoittain lähes kokonaan. Järven lähistöllä sijaitsevat Uluru (Ayers Rock), Kata Tjuta (Olga Rocks) ja Mount Conner. Järven löysi australialainen tutkimusmatkailija Ernest Giles, joka antoi sille nimen Espanjan kuninkaan Amadeuksen mukaan.
Lopettaminen
Lopettaminen on toimenpide, jolla ihminen tappaa eläimen muutoin kuin metsästys- tai teurastustarkoituksessa.
Syitä
Yleensä lopetettava eläin on sairas tai vahingoittunut ja lopettaminen tapahtuu eläinsuojelusyistä.
Joissain tapauksissa myös terve eläin päätetään lopettaa, jos sen uskotaan aiheuttavan huomattavaa haittaa tai vaaratilanteita. Tällaisia ovat esimerkiksi toistuvasti pureva vihainen koira, jonka omistaja ei hallitse sitä turvallisesti, asuntokeskukseen tunkeutuva suurpeto tai hirviaitojen väliin eksynyt hirvi.
Lainsäädäntö Suomessa
Suomessa eläimen saa lopettaa vain asiaan perehtynyt henkilö. Lopettaminen voidaan suorittaa joko ampumalla aivoihin tai käyttämällä kaasua, joka aiheuttaa välittömän tajunnan menetyksen ja kuoleman, tai eläinlääkärissä tappavalla yliannoksella tarkoitukseen sopivaa lääkeainetta, kuten barbituraatteja.
Poliisilla on oikeus lopettaa eläin, joka aiheuttaa vaaraa tai huomattavia vahinkoja, tai jonka eloon jättäminen olisi eläinsuojelun kannalta julmaa.
Juhani Niemi
Reino Juhani Niemi (s. 29. lokakuuta 1947 Hämeenlinna) on kirjailija, kriitikko ja tutkija. Hän toimi Suomen kirjallisuuden professorina Tampereen yliopistossa 1988–2009. Hän on ollut valtion kirjallisuustoimikunnan jäsen 2007–2013 ja kuulunut Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kriittisten editioiden toimituskuntaan varapuheenjohtajana vuodesta 2010 lähtien sekä Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintolautakuntaan 2014–2018.
Niemi on kirjoittanut kirjailijaelämäkertoja. Hänen tutkimusaiheitaan ovat olleet muun muassa kirjallisuusinstituution kysymykset, lyriikan teoria, suomalaiset klassikot (erityisesti Aleksis Kivi, Juhani Aho ja Arvid Järnefelt), modernismi ja postmodernismi, kirjallisuuden aate- ja aihehistoria sekä kirjallisuuden, muitten taiteitten ja median suhteet.
Niemi on saanut Elias Lönnrotin rahaston väitöskirjapalkinnon 1981, valtion kolmivuotisen kriitikkoapurahan 1982 ja Juhani Ahon palkinnon 1990.
Medusan isku
Medusan isku (The Bourne Supremacy) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Paul Greengrassin ohjaama toimintatrilleri. Se perustuu löyhästi Robert Ludlumin samannimiseen romaaniin ja on Bourne-elokuvasarjan toinen osa.
Juoni
Tapahtumat kietoutuvat yhdysvaltalaisen tiedustelupalvelu CIA:n salaisen Treadstonen-operaation ja sen seuraajan Blackbriarin ja erityisesti Treadstonen ensimmäisen agentin Jason Bournen (Matt Damon) ympärille. Tarina jatkuu lähes suoraan edellisen elokuvan lopusta.
Jason Bourne ja Marie Helena Kreutz (Franka Potente) viettävät nyt rauhallista elämää Intiassa. Berliinissä tapetaan kaksi CIA:n agenttia kesken tehtävän ja murhaaja jättää rikospaikalle Bournen sormenjäljen lavastakseen tämän syylliseksi. Agentit tappanut murhaaja tulee etsimään myös Bournea, mutta onnistuu surmaamaan vain tämän tyttöystävän Kreutzin. Luullessaan hyökkäyksen takana olleen häntä aiemmin vainonneen CIA:n, Bourne käy sen kimppuun ja pyrkii selvittämään menneisyytensä nyt kun Kreutz on kuollut.
Arvioita
Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä Medusan isku on tyypillinen hittifilmin jatko-osa, jossa pyritään jäljittelemään alkuperäisteoksen vetovoimaa. Tämä onnistuukin hänestä varsin hyvin, sillä käsikirjoittaja Tony Gilroy osoittaa jälleen taitonsa tiukan jännityspaketin koostamisessa, ja ohjaajaksi on saatu dokumenttidraamalla Bloody Sunday – verinen sunnuntai (2001) mainetta saavuttanut Paul Greengrass.
Turun kaupunginvaltuusto
Turun kaupunginvaltuusto on hallintoelin, joka käyttää ylintä päätösvaltaa Turun kaupungissa. Vuonna 1874 perustetussa kaupunginvaltuustossa on nykyisin 67 jäsentä ja 11 valtuustoryhmää. Valtuusto kokoontuu Turun kaupungintalossa Aurakadulla.
Valtuuston suurin puolue on kokoomus, joka sai vuoden 2021 vaaleissa 16 valtuutettua. Kaupungin toinen valtapuolue on ollut perinteisesti SDP, joka viimeksi nousi suurimmaksi vaaleissa 1992. Vuoden 2021 vaaleissa SDP sai 13 valtuutettua.
SKDL oli valtuuston suurin puolue vuosina 1945–1976. Kaupunginvaltuustoon valittiin vasemmistoenemmistö viimeksi vaaleissa 1980, mutta tilanne muuttui pian oikeiston hyväksi yhden sosialidemokraatin loikattua heti vaalien jälkeen kokoomukseen. Vuoden 2021 vaaleissa SKDL:n seuraaja Vasemmistoliitto sai läpi 11 valtuutettua.
Vuonna 2011 Turun kaupunginvaltuusto teki historiaa valitsemalla varapuheenjohtajakseen vihreiden somalialaissyntyisen kaupunginvaltuutetun Roda Hassanin, josta tuli ensimmäinen maahanmuuttaja kaupungin- tai kunnanvaltuuston puheenjohtajistossa Suomessa. Vuonna 2017 valtuuston puheenjohtajaksi valittiin ensimmäistä kertaa nainen, kun Vihreiden Elina Rantanen valittiin valtuuston puheenjohtajaksi. Vuoden 2021 vaalien jälkeen valtuuston puheenjohtajaksi valittiin SDP:n Mika Maaskola.
Piparjuuri
Piparjuuri eli maustepiparjuuri (Armoracia rusticana, syn. Cochlearia armorica) on ristikukkaiskasveihin kuuluva monivuotinen, kookas, jopa 1,5-metrinen kasvi. Laji on sukua sinapille ja kaaleille. Sen juurta käytetään mausteena.
Levinneisyys
Suomessa piparjuuri esiintyy viljelyjäänteenä vanhoissa puutarhoissa, mutta on toisinaan levinnyt myös tienvarsille, kaatopaikoille ja multaville joutomaille. Se on vakituinen, mutta harvinainen uustulokas etelästä Perämeren rannikolle asti. Ahvenanmaalla, ja paikallisesti joillakin kaupunkiseuduilla, kuten Helsingin ympäristössä se on jopa kohtalaisen yleinen.
Viljely
Piparjuurta viljellään yleensä yksivuotisena, kotipuutarhoissa myös monivuotisena. Piparjuuri lisääntyy tehokkaasti juuresta, ja se myös villiintyy helposti ja voi muodostua kiusalliseksi riesaksi puutarhassa. Piparjuuri viihtyy syvämultaisessa, kosteassa maassa, lämpimällä paikalla. Piparjuurta lisätään käytännössä vain kasvullisesti, sillä viljelty kanta on käytännössä yhtä ja samaa kloonia, josta ei juurikaan kehity itäviä siemeniä. Lisääminen onnistuu esimerkiksi kaupasta ostetun juuren palasesta, joka upotetaan puoliksi multaan helmi-maaliskuussa. Kasvukaudella voidaan jakaa vanhaa kasvustoa tai käyttää lisäämiseen noin lyijykynän paksuisten sivujuurten pätkiä.
Käyttö
thumb|vasen|200px|Piparjuuren juuria. Piparjuurta on vanhastaan käytetty lääkekasvina ja mausteena. Käytettävä osa on kasvin pitkä, valkea juuri, mutta myös sen lehdet ovat syötäviä. Juuri on maasta nostettuna jokseenkin hajuton, mutta sitä raastettaessa tai muuten hienonnettaessa rikkoutuneista soluista vapautuvat myrosinaasi-entsyymit hajottavat juuren sisältämää sinigriiniä, jolloin syntyy allyyli-isotiosyanaattia eli sinappiöljyä, joka ärsyttää limakalvoja ja silmiä. Raastettu piparjuuri on käytettävä pian ja kuumentamatta, koska se ilman ja lämmön vaikutuksesta menettää nopeasti terävyytensä ja muuttuu epämiellyttävän kitkerän makuiseksi.
Piparjuuri sisältää kaliumia, kalsiumia, magnesiumia ja fosforia. Tuoreessa piparjuuressa on C-vitamiinia 177,9 mg/100 g. Piparjuuren sisältämää piparjuuriperoksidaasi-entsyymiä käytetään molekyylibiologiassa muun muassa vasta-aineiden leimaamiseen.
Ennen pippuria ja chiliä piparjuuri ja sinappi olivat ainoat Euroopassa tunnetut tuliset mausteet. Suomessa raastettua piparjuurta on käytetty piparjuurilihan ja piparjuurihauen mausteeksi. Piparjuuri on suosittu erityisesti saksalaisessa keittiössä liha- ja kalaruokien mausteena.
Japanilaiseen keittiöön kuuluva wasabi eli japaninpiparjuuri muistuttaa piparjuurta ja on sille läheistä sukua. Aito wasabi on hyvin kallista, ja kaupan oleva wasabi onkin useimmiten vihreäksi värjättyä piparjuuritahnaa, joka saattaa sisältää myös hieman aitoa wasabia.
Malcolm Bradbury
Malcolm Stanley Bradbury (7. syyskuuta 1932 Sheffield, Britannia – 27. marraskuuta 2000 Norwich, Britannia ), Sir, oli englantilainen kirjailija, televisiosarjojen käsikirjoittaja ja kirjallisuuden professori.
Bradbury syntyi Sheffieldissä, josta perhe muutti vuonna 1935 Lontooseen. Hän opiskeli kirjallisuutta ensin Leicesterin yliopistossa ja sitten Queen Mary Collegessa, jossa hän vuonna 1955 suoritti M. A. -loppututkinnon. Vuosina 1955–1958 hän työskenteli vuoroin Manchesterin ja Indianan yliopistoissa Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Palattuaan vuonna 1958 Britanniaan hän joutui sydänleikkaukseen. Sairaalassa hän viimeisteli ensimmäisen romaaninsa Eating People is Wrong, joka ilmestyi vuonna 1959. Sen alaotsikkona on ”komedia”, ja huumori leimaa myöhempiäkin kaunokirjallisia teoksia.
Luovan kirjoittamisen ohella Bradbury oli vakavasti otettava kirjallisuudentutkija. Hänen tutkimuksensa käsittelivät varsinkin romaanilajia. Hänen tunnetumpia tieteellisiä teoksiaan ovat What is a Novel? (1969), The Novel Today (1977), The Modern American Novel (1983) ja The Modern British Novel (1993).
Fiktiivisissä teoksissaan hän usein parodioi yliopistomaailmaa ja kirjallisuudentutkimusta, kuten teoksessaan My strange quest for Mensonge, structuralism’s hidden hero (1987, suom. Mensonge strukturalismin salainen sankari, 1992). Bradbury laskee leikkiä Roland Barthesin tekijän kuolemasta:
Bradbury sekoitetaan usein David Lodgeen, joka myös on kirjoittanut yliopistomaailmaan sijoittuvia humoristisia romaaneja. Bradburysta kirjoittamassaan muistokirjoituksessa Lodge sanoo jäävänsä kaipaamaan kirjallista kaksoisveljeään.
Bradbury lyötiin ritariksi vuonna 2000 kirjallisten ansioidensa takia. Monista hänen teoksistaan, kuten romaanista Ajan mies, on tehty televisioversio. Bradbury on sovittanut myös televisiosarjoja, kuten Yorkshiren etsivät.
Muuttuuko ihminen
Muuttuuko ihminen on suomalainen Lapinlahden Linnut -yhtyeen jäsenten vuonna 2006 valmistunut sketsiohjelma. Sarjassa näytteli syksyllä 2006 koottu erikoiskokoonpano The Original Lapinlahden Linnut, jossa esiintyi Lapinlahden Lintujen vuoden 1990 miehitys edesmennyttä Heikki Salomaata lukuun ottamatta.
Sketsiohjelma tuotettiin erikoiskokoonpanon kokoamisen kunniaksi, ja se julkaistiin loppuvuodesta 2006 markkinoille tulleen Pan Visionin julkaiseman Kuudesti laukeava -televisiosarjan DVD-julkaisun erikoismateriaalina. Lisäksi se löytyy loppuvuodesta 2006 markkinoille tulleesta Lapinlahden Linnut: Ehkä kaikki -keräilyboksista. Ohjelma esitettiin televisiossa Yle TV1-kanavalla vappupäivänä 2007.
Ohjelmaa varten kuvattiin uusia sketsejä, mutta kuitenkin esitettiin myös muutama vanha sketsi Lapinlahden Lintujen aiemmista sketsisarjoista.
Lintukoto
Televisiosarja rakentuu eräänlaisen kehystarinan ympärille, jossa Lapinlahden Lintujen jäsenet Timo Eränkö, Mikko Kivinen, Tapio Liinoja ja Markku Toikka keskustelevat keskenään, murjovat vitsejä ja niin edelleen. Useimmat sarjan sketsit on tavallaan ankkuroitu lintukotoon.
Spedekone
Sketsi, jossa satirisoidaan suomalaista televisioviihdettä. Spede on tietokoneohjema, jolla voidaan tuottaa sketsejä, syöttämällä siihen tapahtumapaikka, huumorin laji ja näyttelijä. Nämä sketsit ovat muka Spedekoneella tuotettuja sketsejä, joissa näyttelijävalinta on aina Matti Jaaranen, myös naisroolit.
Uusia ratkaisuja työttömyyspulaan
Ovimattona ja kerrostalon hissinappuloina työskentelevät miehet kertovat ammatistaan ja kaikista sen hyvistä puolista. Ovimattona olevasta miehestä esitetään lukuisia pikkuosia, joissa näytetään myös kyseinen herra makaamassa ulkona mattotelineessä, jossa häntä lyödään mattopiiskalla takapuoleen.
Sketsiluettelo
Kursiivilla merkityt ovat musiikkiesityksiä.
Kissankäpälät
Kissankäpälien (Antennaria) sukuun kuuluu yhteensä noin sata lajia, jotka kasvavat maapallon lauhkean ja viileän ilmaston alueilla. Suku puuttuu kokonaan Afrikasta.
Ulkonäkö ja koko
Kissankäpälät ovat matalakasvuisia, monivuotisia ruohovartisia kasveja, joita peittää kauttaaltaan tiheämpi tai harvempi nukka.
Suomessa esiintyy kuusi kissankäpälälajia, joista yleisin on koko maassa esiintyvä ahokissankäpälä, jota kutsutaan usein vain pelkäksi kissankäpäläksi. Muut Suomessa esiintyvät kissankäpälälajit ovat harvinaisia tunturikasveja. Tunturikissankäpälä muistuttaa paljon ahokissankäpälää, mutta sen aluslehdet ovat päältä harmaakarvaiset ja mykeröiden kehtosuomut ovat kärjestään tummanruskeat, mikä antaa kasville ahokissankäpälää ruskeamman yleisvärin. Kaljukissankäpälä ja isokissankäpälä kasvavat Suomessa vain Enontekiön kunnan alueella. Molemmat ovat erittäin uhanalaisia, minkä lisäksi isokissankäpälä on rauhoitettu. Harvinaisia Lapin lajeja ovat myös erittäin uhanalainen ruijankissankäpälä ja harmaakissankäpälä, joka on elinvoimainen Tunturi-Lapissa, mutta uhanalainen Metsä-Lapissa.
Käyttö
Joitakin ulkomailta peräisin olevia kissankäpälälajeja viljellään kalliopuutarhoissa koristekasveina, erityisesti rönsyileviä tai mattoja muodostavia lajeja.
Fair Antigua, We Salute Thee
Fair Antigua, We Salute Thee ("Uljas Antigua, me tervehdimme sinua") on Antiguan ja Barbudan (Antigua ja Barbuda) kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Novelle Hamilton Richards ja säveltänyt Walter Garnet Picart Chambers. Siitä tuli kansallislaulu maan itsenäistyttyä vuonna 1967. God Save the Queen on edelleen maan kuningashymni.
Algérie 3
Algérie 3 on algerialainen kaapelitelevisiokanava, joka näkyy myös eri puolella maailmaa satelliitin kautta. Se kuuluu ENTV:n televisioverkostoon. Algérie 3:n ohjelmistoon kuuluu paikallisia draamasarjoja, elokuvia, uutisia, piirrettyjä ja ajoittain myös urheilua.
Orgasmi
thumb|Sinnenrausch (n. 1890), [[Franciszek Żmurkon maalaus.]] Orgasmi on miellyttävä fyysinen ja psykologinen kliimaksi, joka aiheutuu seksuaalisen kiihottumisen laukeamisesta. Orgasmi aiheutuu useimmiten sukupuolielinten stimulaatiosta, joka voi tapahtua itsetyydytyksessä taikka kahden tai useamman ihmisen välisessä seksiaktissa, kuten esimerkiksi yhdynnässä.
Yleisyys ja kesto
93 prosenttia miehistä saa yhdynnässä orgasmin aina tai melkein aina, mutta naisista vain 46 prosenttia.
Joka kymmenes nainen ei ole saanut yhdynnässä koskaan orgasmia. Naisen kyky saavuttaa orgasmi yhdynnän aikana paranee kuitenkin iän myötä.
Vain kuusi prosenttia naisista saa yleensä orgasmin yhdynnässä ilman että myös klitorikseen kohdistuu stimulaatiota. Klitoriksen sijainnilla on vuonna 2016 julkaistun tutkimuksen mukaan suuri vaikutus siihen, kuinka helppoa naisen on saada orgasmi yhdynnän aikana, koska se vaikuttaa siihen, kohdistuuko myös klitorikseen stimulaatiota yhdynnän aikana. Myös klitoriksen, häpyhuulten ja emättimen aukon hermotuksella sekä verenkierrolla on suuri merkitys naisen orgasmin synnyssä. Lantion lihasten käyttö vaikuttaa niin ikään orgasmin syntyyn.
Naisten on yleensä helpompi saada orgasmi itsetyydytyksen avulla kuin yhdynnässä. Itsetyydytyksen opettelu ei kuitenkaan paranna kykyä saada orgasmia yhdynnän aikana tai muulla tavalla kumppanin kanssa harrastetussa seksissä. Moni nainen, joka ei saa orgasmia yhdynnässä, voi saada sen pettingin aikana eli kumppanin stimuloidessa naisen erogeenisia alueita esimerkiksi suulla tai kädellä.
Kymmenen prosenttia naisista saa paljon orgasmeja ja äärimmäisen helposti, jotkut heistä jopa pelkistä kuvitelmista tai hipaisusta tai esimerkiksi puhelinkeskustelussa kumppanin kanssa. Jotkut naiset taas eivät saa orgasmia edes itsetyydytyksen tai pettingin avulla. Osa heistä voi saavuttaa orgasmin kuitenkin apuvälineen kuten vibraattorin tai paineilmakiihottimen avulla.
Orgasmiin vaadittavan kiihottumisen kesto vaihtelee huomattavasti yksilöittäin, mutta naisten kiihottuminen ja sitä seuraava orgasmi kestävät tyypillisesti pidempään kuin miesten. Miehet tarvitsevat tyypillisesti kahdesta kymmeneen minuuttia stimulointia, useimmat naiset 20–50 minuuttia. Orgasmia on myös mahdollistä viivyttää tietyillä tekniikoilla.
Naisen orgasmi kestää yleensä 20 sekuntia tai yli, miesten vain 3–10 sekuntia.
Naisista 8 % ja miehistä 4 % oli saanut tuoreimmassa yhdynnässään useita orgasmeja. Miehen orgasmi on yleensä yhdynnän päätepiste, koska se johtaa yleensä peniksen veltostumiseen, eikä mies voi siten yleensä saada heti uutta orgasmia.
Orgasmi on mahdollista saada myös kokonaan muiden alueiden kuin sukuelinten stimuloimisesta, joskus jopa ajattelun voimalla. Orgasmeista on raportoitu esimerkiksi meditoinnin, psykedeelien käytön, sähköstimulaation, synnytyksen ja ulostamisen yhteydessä.
Kuvaus
Yleisesti ottaen miesten ja naisten antamissa kuvauksissa omista orgasmeistaan ei ole ollut helppo havaita eroja sen jälkeen kun sukupuolen paljastavat ilmaisut on muutettu neutraaleiksi. Kuvauksissa mainitaan usein miellyttävän seksuaalisen jännityksen kasvaminen pisteeseen, jossa se ei enää voi kasvaa. Sitten tuntuu huimausta, jota seuraa voimakas helpotuksen ja riemun tunne, koko kehon lihaskouristuksia, euforiaa ja lopuksi rauhan ja rentouden tunne. Orgasmin aikana tietoisuus ympäristöstä katoaa, lukuun ottamatta tietoisuutta kumppanista.
Orgasmin aikana ihminen usein ilmehtii kasvoillaan tavalla, joka näyttää samalta kuin voimakkaan kivun aikana otetut ilmeet. Tämän on arveltu saattavan johtua siitä, että kipua ja orgasmia käsittelevät aivojen ja selkäytimen osat ovat osittain samat.
Orgasmi voi tuntua eri kerroilla erilaiselta, koska genitaalialueen eri hermojen stimulointi eri tavalla ja eri voimakkuudella aiheuttaa erilaisia tuntemuksia. Myös muiden erogeenisten alueiden hyväily voi vaikuttaa orgasmin voimakkuuteen.
Miehen orgasmi
Kun mies alkaa kiihottua seksuaalisesti, hän saa erektion eli hänen peniksensä jäykistyy, kun peniksen lihakset rentoutuvat ja verta pääsee virtaamaan sisään. Kiihottumisen jatkuessa jossain vaiheessa tapahtuu sarja lihassupistuksia, jotka aiheuttavat siemennesteen purkautumisen eli siemensyöksyn. Samalla hetkellä mies kokee orgasmin.
Miehen on mahdollista saada siemensyöksy ja orgasmi ilman erektiota, tai orgasmi ilman siemensyöksyä, tai siemensyöksy ilman orgasmia. Orgasmin voi saada kokonaan ilman peniksen stimuloimista, kuten unissaan (”märät unet”). Mies voi myös saada erityisen voimakkaan ja syvän orgasmin, jos peräaukon etupuolelta noin 2,5–6 senttimetrin syvyydellä sijaitsevaa eturauhasta hierotaan peräaukon kautta esimerkiksi eturauhaskiihottimella. Kinseyn tutkimuksessa vuodelta 1948 kerrotaan, että noin yksi mies tuhannesta oli saanut orgasmin ja ejakulaation kokonaan ilman stimulaatiota valveilla ollessaan. Jotkut miehet kertovat pystyvänsä tähän tantrajoogan avulla.
Testosteronin tuotannon väheneminen iän myötä voi aiheuttaa miehessä kyvyttömyyden saada orgasmeja eli anorgasmian. Tätä voidaan hoitaa antamalla testosteronia.
Naisen orgasmi
Kun nainen alkaa kiihottua seksuaalisesti, hänen klitoriksensa jäykistyy, koska sen paisuvaiskudos täyttyy verestä. Myös emättimeen virtaa verta ja se kostuu. Kiihottumisen jatkuessa tapahtuu sarja emätintä ja peräaukkoa ympäröivien lihasten nopeita ja rytmikkäitä lihassupistuksia, jotka aiheuttavat orgasmin kokemisen. Myös kohtu supistelee voimakkaasti orgasmin aikana. Orgasmiin liittyvät lihassupistukset ohjaavat emättimeen mahdollisesti tullutta siemennestettä kohtua päin muulloin paitsi kuukautisten aikana, jolloin lihassupistukset kulkevat vastakkaiseen suuntaan.
Joidenkin naisten virtsaputken kautta tulee orgasmin aikana kirkasta nestettä. Tätä kutsutaan naisen ejakulaatioksi. Nestettä tulee yleensä enintään yhden teelusikallisen verran, ja se koostuu enimmäkseen glukoosista ja eturauhashappo-fosfataasista. Neste erittyy virtsaputken seinämissä olevista Skenen rauhasista.
Nainen voi saada orgasmin emättimen, kohdunkaulan tai klitoriksen stimuloimisesta. Joillakin naisilla orgasmi on voimakkain silloin, kun kaikkia näitä kolmea aluetta stimuloidaan samanaikaisesti, sillä se aktivoi kolmea tai neljää eri paria hermoja.
Nainen voi saada voimakkaan orgasmin, jos klitorikseen yhteydessä olevaa peräaukon sisällä olevaa herkkää kohtaa stimuloidaan. Joillakin naisilla rintojen ja nännien stimulointi voi tehdä orgasmista todennäköisemmän tai voimakkaamman, mutta toisilla tätä vaikutusta ei ole tai se on päinvastainen.
Yhdyntäasennolla voi olla merkitystä naisen orgasmin saamisessa. Vaginayhdynnässä nainen voi saada orgasmin herkimmin, jos penis koskettaa vaginan seinämän etuosassa olevaa G-pistettä. Monen parin kohdalla tämä saavutetaan parhaiten yhdyntäasennossa, jossa joko nainen on päällä, mies on takana, tai mies on päällä polvillaan. Kohdunkaulan stimuloiminen edellyttää peniksen työntämistä syvälle vaginaan.
Orgasmin laatu vaihtelee suuresti eri naisilla. Joillakin se on lyhyt, intensiivinen, kokonaisvaltainen psykofyysinen purkaus, jolloin tajunta hetkeksi heikkenee ja elimistön kontrollikyky vähäksi aikaa häiriintyy. Toisilla se on pitempi ja tasaisempi siirtyminen kiihottumista seuraavan tasannevaiheen kautta tyydytyksentunteeseen, jonka aikana nainen tuntee mielihyvää ilman räjähdysmäistä kokemusta.
Jotkut naiset voivat saada synnytyksen aikana orgasmin.
Naisen orgasmin saaminen tuoreimmassa yhdynnässä ei ollut yhteydessä mihinkään tutkituista taustamuuttujista, kuten itsetyydytyksen harrastamiseen, äitiyteen, uskonnollisuuteen, kumppanien määrään tai hyviin taikka huonoihin seksikokemuksiin. Syynä saattavat olla naisten erilaiset luontaiset orgasmiherkkyydet. Osa naisista saa orgasmin lähinnä itsetyydytyksessä ja vain harvoin yhdynnässä.
Useimpien tutkimusten mukaan miehen peniksen koko ei vaikuta naisen orgasmin todennäköisyyteen.
Klitoriksen saama stimulaatio on oleellisin asia orgasmin kannalta kolmannekselle naisista, mutta toisaalta pieni osa naisista kykenee saamaan orgasmin vain yhdynnässä.
Biologian professori Elisabeth Anne Lloyd on esittänyt, että naista ei ole evoluutiossa ”suunniteltu” saamaan orgasmia yhdynnässä.
Jotkut naiset sanovat oppineensa saamaan orgasmeja yhdynnöissä hyväksymällä itsensä ja kehonsa. Myös koskettelu ja kyky avoimeen keskusteluun seksistä ovat yhteydessä orgasmeihin.
Nuorten naisten orgasmiongelmat ovat lisääntyneet ja ne ovat yhteydessä yhdyntöjen ja halun vähenemiseen, väsymykseen sekä epävarmuuteen omasta haluttavuudesta.
Terveysvaikutukset
Orgasmi saa ihmisen kuluttamaan vain kaksi tai kolme kilokaloria, mutta siihen johtavassa toiminnassa hän kuluttaa usein kymmeniä kertoja enemmän.
Orgasmi saa monen miehen uneliaaksi ja voi auttaa unen saamisessa. Naisilla tätä yhteyttä ei ole havaittu yhtä selkeästi, mutta moni nainen on kyselytutkimuksissa kertonut masturboivansa päästäkseen paremmin uneen. Orgasmi nostaa naisen kipukynnystä hetkellisesti voimakkaammin kuin muu seksuaalinen stimulaatio. Miehillä asiaa ei ole tutkittu, mutta moni mies on kertonut ettei tunne orgasmin hetkellä kipua.
Orgasmin aikana vapautuva oksitosiini voi lievittää stressiä.
Jotkut miehet ja naiset kärsivät orgasmin jälkeisestä päänsärystä. Jotkut ovat lisäksi raportoineet yhtäkkisestä mutta joskus pitkäänkin jatkuvasta voimakkaasta päänsärystä orgasmin aikana, kuten myös yhtäkkisestä terävästä kivusta kasvoissa. Tällaisten päänsärkyjen on arveltu liittyvän väliaikaiseen verenpaineen nousuun, lihaskramppiin tai aivokalvon verisuonen laajentumiseen. Vaivaa lievitetään muun muassa triptaaneilla.
Saantivaikeudet
Syöpähoidon jälkeen ihmisen voi olla vaikeampaa saavuttaa orgasmia kuin aiemmin. Naisella kohdunpoisto ja muut genitaalialueen leikkaukset, ja miehellä esimerkiksi eturauhasen syövän leikkaus voivat joskus johtaa orgasmin saannin vaikeutumiseen. Vaginan kuivuminen voi estää naisen seksuaalisen nautinnon ja orgasmin.
Jos miehen orgasmin saantivaikeudet johtuvat erektiohäiriöstä, sen hoito voi tuoda myös orgasmit takaisin.
Ruokavaliolla ei arvella olevan paljonkaan merkitystä orgasmin saamisessa. Myöskään harvalla niin sanotulla afrodisiakalla on havaittu tutkimuksissa olevan seksuaalista vaikutusta.
Eläinten orgasmi
Nisäkäsurokset näyttävät nauttivan ejakuloimisesta, joten tutkijat ovat arvelleet niiden mahdollisesti saavan myös jonkinlaisen orgasmin. Eläinnaaraiden käyttäytymisestä tällaista on vaikeampaa havaita, ja joidenkin tutkijoiden mukaan naaraan orgasmi onkin ihmisen ainutlaatuinen sopeutuma. Joillakin apinalajeilla ja muillakin nisäkkäillä on naarailla kuitenkin havaittu parittelun aikana samanlaisia fysiologisia vasteita kuin ihmisnaaraalla, kuten ilmehtimistä ja äännähtelyä sekä lihasten supistumista ja pulssin ja hengityksen kiihtymistä.
Cholan elävät temppelit
Cholan elävät temppelit ovat temppeleitä Intian eteläisessä Tamil Nadun osavaltiossa. Ne on rakennettu Chola-dynastian aikoina. Temppeleistä suurin ja kuuluisin on Brihadisvaran temppeli Thanjavurissa, joka on ollut UNESCOn maailmanperintökohde vuodesta 1987; Gangaikondacholisvaramin ja Airavatesvaran temppelit lisättiin maailmanperintölistalle 2004.
Brihadisvara
thumb|120px|left|Brihadisvaran temppeli edestä. Brihadisvaran temppeli on pyhitetty Shivalle. Se on valmistunut suunnilleen vuonna 1010, Chola-dynastian perustajan kuningas Rajarajan valtakaudella. Sen suurin temppeli Thanjai periya koil, on lähes 70 metriä korkea. Se sijaitsee Thanjavurissa, 316 kilometriä Chennaista.
Gangaikondacholisvaram
Gangaikondacholisvaramin temppeli sijaitseen Chola-dynastian pääkaupungissa Gangaikonda Cholapuramissa, noin 60 kilometriä Thanjavurista pohjoiseen. Sen rakennutti Rajendra I, ja temppeli valmistui vuonna 1035. Sen 53 m korkea torni on kaarevamuotoinen, kun Brihadisvarassa on suoraviivainen pyramiditorni.
Airavatesvara
thumb|left|Airavaresvaran temppelin sisäänkäynti Airavatesvaran temppeli sijaitsee Darasuramissa lähellä Kumbakonamia. Se on rakennettu 1100-luvulla. Se on saanut nimensä Airavatan, Indra-jumalaa kantavan valkoisen elefantin mukaan. Temppeli kohoaa vain 25 metrin korkeuteen, mutta sen kivikaiverruksissa on enemmän hienostuneita yksityiskohtia kuin Cholan kahdessa isommassa temppelissä. Temppelin sisäänkäynnin kaiverrukset esittävät hevosten vetämiä vaunuja.
Ravil Sabitov
Ravil Rufailovitš Sabitov (, s. 8. tammikuuta 1968, Kertš, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalais-venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Kaudella 2014 Sabitov toimii Kakkosessa pelaavan FC Myllypuron päävalmentajana.
Sabitov on Moskovan Dynamon kasvatti. Hän pelasi kasvattajaseuransa riveissä Neuvostoliiton jalkapallon mestaruussarjassa vuosina 1989–1990. Vuonna 1991 Sabitov siirtyi Moskovan Lokomotiviin, jossa hän pelasi Neuvostoliiton mestaruussarjaa kaudella 1991 ja Venäjän pääsarjaa 1992–1993. Vuonna 1994 Sabitov siirtyi belgialaiseen KSV Waregemiin, josta palasi seuraavana vuonna kasvattajaseuraansa Moskovan Dynamoon.
Sabitov lopetti pelaajauransa vuonna 1996 ja ryhtyi valmentajaksi. Hän on toiminut päävalmentajana mm. FK Himkissä Venäjän 1. divisioonassa, FK Tobolissa Kazakstanin Superliigassa ja Venäjän alle 19-vuotiaiden maajoukkuessa. Vuonna 2012 Sabitov valmensi FC Daugavaa Latvian pääsarjassa Virslīgassa, ja joukkue voitti hänen alaisuudessaan Latvian mestaruuden. Kaudeksi 2013 Sabitov siirtyi Helsinkiin Kolmoseen perustetun uuden seuran, FC Myllypuron, päävalmentajaksi, ja joukkue nousi heti ensimmäisellä kaudellaan Kakkoseen.
Jalmari Jaakkola
Kaarle Jalmari Jaakkola (1. tammikuuta 1885 Eurajoki – 12. helmikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija ja filosofian tohtori, joka toimi Suomen historian professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1932–1954. Jaakkola tunnetaan ennen kaikkea Suomen keskiajan tutkijana, joka pyrki osoittamaan Suomen olleen jo tuolloin oma kokonaisuutensa. Nykyään monia Jaakkolan hypoteeseja ja kansallismielisyyden värittämiä teorioita pidetään vanhentuneina, mutta hänen vaikutuksensa omana aikanaan on kiistaton.
Jaakkola tutki erityisesti keskiaikaisen Suomen poliittista historiaa, Satakunnan keskiaikaa, kalevalamittaisen sankarirunouden historiallista taustaa sekä kainulaisten ja pirkkalaisten alkuperää.
Elämä ja työt
Jaakkolan vanhemmat olivat eurajokelainen maanviljelijä Markus Jaakkola ja Johanna Fredrika Nuorante. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1905, opiskeli Helsingin yliopistossa historiaa ja suomen kieltä, teki opintomatkoja Ruotsiin ja Saksaan, valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 sekä lisensiaatiksi 1921 ja väitteli tohtoriksi 1923. Hänen väitöskirjansa aiheena oli Eerik Pyhän legenda ja sen todenperäisyys. Jaakkola työskenteli Rauman yhteislyseon opettajana sekä Kallion yhteiskoulun rehtorina, kunnes hänet 1923 nimitettiin Helsingin yliopistoon Pohjoismaiden historian dosentiksi ja 1932 vasta perustettuun Suomen historian professorin virkaan.
Jaakkola keskittyi tutkijantyössään Suomen keskiaikaan, sillä hän halusi kirjoittaa vasta itsenäistyneelle maalle ja kansalle kauas muinaisuuteen ulottuvan historian. Hän halusi myös sitoa Suomen historiallisessa idän ja lännen kamppailussa läntiseen kulttuuripiiriin sekä toisaalta korostaa Länsi-Suomen ja kotiseutunsa Satakunnan merkitystä. Jaakkola käytti usein teorioidensa todisteina historiallisten lähteiden ohella paikannimiä, eeppisiä kertomuksia ja kansanrunoutta. Kaarle Krohnin tavoin hän uskoi niiden antavan luotettavaa tietoa todellisesta menneisyydestä. Hän käytti tarvittaessa myös mielikuvitusta paikkaamaan puuttuvia lähteitä. Monet Jaakkolan johtopäätöksistä on myöhemmässä tutkimuksessa osoitettu virheellisiksi. Emeritusprofessori Osmo Jussilan mukaan Jaakkolan tuotanto edustaa suurelta osin "kansallista mytologiaa" eikä uskottavaa historiallista tulkintaa.
Jaakkola julkaisi vuosina 1935–1959 laajan viisiosaisen teossarjan, joka sisälsi hänen näkemyksiinsä pohjautuvan synteesin Suomen keskiajasta aina viikinkiajalta 1500-luvulle. Kyseessä on laajin aihepiiristä koskaan julkaistu työ. Varsinkin varhaisimman, 1300-lukua edeltävän historian osalta teos on pitkälti spekulatiivinen ja sisältää paljon teorioita, joiden pohjana ovat toinen toisiaan tukevat hypoteesit. Vaikka tutkimukseen sisältyy lähes kaikki saatavilla oleva Suomen keskiajan lähteistö, on faktoja myös istutettu sopimaan Jaakkolan ennakkokäsityksiin. Teos sai jo ilmestyessään kritiikkiä muun muassa arkeologeilta. Saamastaan runsaasta ja perustellusta kritiikistä huolimatta Jaakkola ei tehnyt teoksen uusintapainoksiin käytännössä lainkaan muutoksia. Nykyisessä tutkimuksessa kirjasarjaa on usein kritisoitu kansallismielisistä ylitulkinnoista, sotaisuuden ihannoinnista ja hataran lähdeaineiston pohjalta vedetyistä, liian pitkälle menevistä johtopäätöksistä.
Jaakkola painottui esityksessään rautakaudesta alkaen poliittiseen historiaan ja hänen on sanottu luoneen Suomelle "muinaisen itsenäisyyden ajan", johon kuului itsenäisten intressien ajaminen. Hän korosti Suomen kehityksen ja aseman omintakeisuutta ja esitti muun muassa Suomen olleen Kalmarin unionin aikana suoraan tanskalaisen kuninkaan alaisuudessa pikemminkin neljäs unionimaa kuin osa Ruotsia. Kestävimpiä Jaakkolan esittämistä uusista päätelmistä oli Suomen ristiretkiajan näkeminen pikemminkin vähittäisenä rauhanomaisena siirtymisenä Ruotsin ja katolisen kirkon alaisuuteen kuin sotaisana valloituksena – saman oli tosin esittänyt Arvi Korhonen jo 1920-luvulla. Jaakkola olisi halunnut jatkaa Suomen historian yleisesitystään ulottumaan 1900-luvulle saakka. Hänen oppilaansa jatkoivatkin työtä parilla Ruotsin vallan aikaa käsittelevällä osalla, mutta Jaakkolan kuoltua vuonna 1964 sarjaa ei enää jatkettu.
Kaikkiaan Jaakkolan tutkimuksilla on vaikeatajuisinakin katsottu olleen suuri vaikutus aikansa käsityksiin. Hän valitsi muistomitaliinsa lauseen "Suomen varhaishistorian näkijä", mitä on pidetty kuvaavana. Jaakkola oli Historiallisen aikakauskirjan päätoimittaja 1935–1959. Hänet vihittiin kunniatohtoriksi Helsingin yliopiston teologisesta ja Turun yliopiston filosofisesta tiedekunnasta.
Tyson Gay
Tyson Gay (s. 9. elokuuta 1982 Lexington, Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija ja kolminkertainen maailmanmestari. Hän on 100 metrin kaikkien aikojen tilastossa jaetulla toisella sijalla Yohan Blaken kanssa ajalla 9,69 s, jonka hän juoksi syyskuussa 2009. Häntä nopeammin on juossut vain maailmanennätyksen haltija Usain Bolt 9,58 s.
Ura
Vuonna 2004 Gay voitti Yhdysvaltain yliopistomestaruuden sadalla metrillä ja oli neljäs 200 metrillä. Samana vuonna hän oli Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 200 metrillä neljäs. Hänen lopullinen läpimurtokautensa oli 2005, jolloin hän keskittyi pääasiassa 200 metriin. Hän saavutti Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa hopeaa ja oli neljäs elokuussa Helsingin MM-kisoissa historiallisessa finaalissa, jossa neljä ensimmäistä sijaa menivät yhdysvaltalaisjuoksijoille. Monacon yleisurheilufinaalissa hän voitti matkan ajalla 19,96.