cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yngve Holmberg
Hän oli kansanedustaja 1962–1972 ja oli myös sekä ensimmäisen kamarin että toisen kamarin jäsen. Ensimmäisen kamarin jäsenenä ollessaan hän oli oikeiston ryhmäpuheenjohtaja 1965–1968. Oikeiston puoluesihteeri hän oli 1961–1965 ja puoluejohtaja 1965–1970 (Holmbergin puoluejohtajuuden aikana puolue muutti nimensä 1969 Maltilliseksi kokoomukseksi). Hän oli Hallandin läänin maaherra 1972–1977 ja sen jälkeen muun muassa pääkonsuli Houstonissa Yhdysvalloissa 1978–1982.
Holmbergin puheenjohtajuuden aikana oikeistopuolue/kokoomus jatkoi jo 1960-luvun alussa alkanutta takapakkia. Vaaleissa 1968 puolue sai äänistä 13,8 prosenttia. Vuoden 1970 vaaleissa ääniosuus oli 11,5 prosenttia, mikä oli puolueen kaikkien aikojen huonoin tulos.
Yngve Holmbergin isä oli toimittaja Nils Holmberg ja äiti Ingeborg Holmberg, o.s. Johansson. Hän oli vuosina 1952–1972 naimisissa kirjastonhoitaja Inga Henrikssonin kanssa.
Multipleksaus
Multipleksaus on prosessi, jossa useat tietovuot eri lähteistä yhdistetään ja lähetetään samaa datakanavaa tai samana tietovuona. pienoiskuva|oikea|Kaaviokuva usean signaalin multipleksaamisesta yhdeksi ja jälleen demultipleksaamisesta useaksi erilliseksi.
Peter Withe
Peter Withe (s. 30. elokuuta 1951 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Multipleksaus
Vastakohtainen purkaminen erillisiin on demultipleksaus.
Peter Withe
Withe edusti seuraurallaan muun muassa Birmingham Cityä, Nottingham Forestia, Newcastle Unitedia, Aston Villaa, Sheffield Unitedia ja Huddersfield Townia. Hän oli voittamassa Englannin liigamestaruutta Nottinghamin joukkueessa vuonna 1978 ja Aston Villan joukkueessa vuonna 1981 sekä Euroopan cupia vuonna 1982, jolloin hän teki saksalaista Bayern Müncheniä vastaan loppuottelun ainoan maalin. Kaudella 1980–1981 Withe oli Englannin pääsarjan paras maalintekijä 20 maalillaan yhdessä Steve Archibaldin kanssa.
Multipleksaus
Kaksi perusmenetelmää multipleksaukselle ovat aikaajakava (, TDM) ja taajuuttajakava (, FDM). Optisessa tiedonsiirrossa FDM:n vastine on aallonpituuttajakava (, WDM).
Peter Withe
Withe toimi 1990-luvun alussa lyhyen aikaa Wimbledonin päävalmentajana.
Viktor Šakalin
Viktor Ivanovits Šakalin (, (s. 13. elokuuta 1958) oli venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän aloitti uransa Neuvostoliitto-aikaan Krasnojarskin Jeniseissä, joka oli maan huippujääpallojoukkue Neuvostoliiton hajoamiseen asti. Šakalin kuului samaan aikaan Neuvostoliiton jääpallomaajoukkueeseen. Hän oli myös seurajoukkueensa ja maajoukkueensa pitkäaikainen kapteeni. Seurajoukkueuraa hän jatkoi Suomessa ja Ruotsissa sekä pelaten samalla 1990-luvulla Venäjän jääpallomaajoukkueessa. Hän lukeutui 1980- ja 1990-luvulla maajoukkueen tärkeimpiin puolustuspelaajiin.
Šakalinin kasvattajaseura oli Krasnojarskin Jenisei, missä hän pelasi 15 kauden ajan vuosina 1975–1990. Sen jälkeen hän siirtyi kahdeksi kaudeksi Suomen Bandyliigaan WP-35:n puolustukseen. Kaudesta 1992 lähtien hän siirtyi Ruotsiin viideksi kaudeksi Örebro SK:n riveihin ja kaudesta 1997 alkaen Katrineholmiin Katrineholm SK Bandyn puolustuksen johtajaksi. Viiden kauden jälkeen keväällä 2003 44-vuotiaana Viktor Šakalin päätti pelaajauransa yhtenä vanhimmista Allsvenskan-pelaajista. Hän oli lopettanut jo keväällä 2001, mutta Katrineholm SK Bandy halusi Šakalinin vielä keväällä 2003 riveihinsä.
Seurajoukkueurallaan Šakalin saavutti 10 Neuvostoliiton mestaruutta Jeniseissä (1980–1989). Maailman cupin mestaruuksia Šakalin saavutti kaksi Jenisein riveissä (1982 ja 1984). Euroopan mestaruuksia hän saavutti kuusi eli vuosina 1980, 1983, 1986, 1987, 1988, 1989 Jenisein riveissä.
Šakalin debytoi Neuvostoliiton maajoukkueessa kaudella 1980–1981. Venäjän maajoukkueessa hän jatkoi kaudella 1992–1993 aina kauteen 1998–1999 asti. Maajoukkueuransa aikana Šakalin on ollut voittamassa neljä maailmanmestaruutta: 1985 Neuvostoliiton joukkueessa sekä 1989, 1991 ja 1999 Venäjän joukkueessa. Viimeisen MM:n voitettuaan hänestä tuli vanhin jääpallon maailmanmestari. Tätä titteliä hän kantaa vielä ennen vuoden 2018 MM-kisoja.
Uransa jälkeen Šakalin jatkoi valmentajana Katrineholmissa ja jäi asumaan edelleen Katrineholmiin.
Saavutukset
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Hafnium(IV)fluoridi
Hafnium(IV)fluoridi (HfF4) eli hafniumtetrafluoridi on hafniumin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää optisten erikoislasien valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Hafnium(IV)fluoridi on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen ja rakenne muistuttaa zirkonium(IV)fluoridin rakennetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset mono- ja trihydraatit. (HfF4·H2O ja HfF4·3H2O). Hafnium(IV)fluoridi hydrolysoituu veden vaikutuksesta.
Hafnium(IV)fluoridia valmistetaan useimmiten hafnium(IV)kloridin tai hafniumoksikloridin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla 300 °C:n lämpötilassa. Toinen usein käytetty tapa on ammoniumheksafluorohafnaatin kuumentaminen hapettomissa olosuhteissa.
Hafnium(IV)fluoridia voidaan käyttää optisissa kuiduissa käytettävien erikoislasien valmistukseen.
Sara López
Sara López (s. 2. toukokuuta 1992 Madrid, Espanja) on espanjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan Serranon perhe -televisiosarjan Yolindana. Hän on sarjassa Tetén (Natalia Sanchez) paras kaveri.
Lucien Carr
Lucien Carr (1. maaliskuuta 1925 New York, Yhdysvallat – 28. tammikuuta 2005 Washington DC, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen toimittaja. Hän oli alkuperäisiä New Yorkin beat-sukupolven jäseniä vaikkakaan ei kirjailija.
Juuri Carr esitteli toisilleen runoilijat Jack Kerouacin, Allen Ginsbergin ja William S. Burroughsin ja on sen ansiosta saanut suuntauksessa erityisaseman. Hän oli heteroseksuaali mutta joutui ajoittain homoseksuaalien ihastuksen kohteeksi. Heistä yksi oli David Kammerer, jonka läsnäolo alkoi käydä tunkeilevaksi. Carr puukotti hänet kuoliaaksi, kärsi kahden vuoden vankeusrangaistuksen ja hankki sittemmin vakituisen työpaikan United Pressistä, mikä oli vastoin beat-etiikkaa ja vieroitti hänet ystävistään. Kerouac kirjoitti tapauksesta sekä esikoisromaanissaan The Town and the City että viimeisessä romaanissaan Vanity of Duluoz. Kerouacin väitetään kirjoittaneen kirjansa Matkalla UP:n telex-nauhalle, toisten versioiden mukaan tapettirullalle. Carr ei ollut julkisuudessa kirjailijana eikä erityisemmin pitänyt siitä, että ystäväpiiri omisti kirjojaan hänelle. Hän eli huomattavasti pitempään kuin New Yorkin beat-piirin muut jäsenet.
Carrin poika on kirjailija Caleb Carr, jonka rikosromaanista The Alienist saattaa löytää yhtymäkohtia beat-sukupolveen, vaikka hän itse on kieltänyt vaikutteet.
Luther Allison
thumb|Luther Allison vuonna 1996. Luther Allison (17. elokuuta 1939 – 12. elokuuta 1997) oli yhdysvaltalainen blues-kitaristi.
Allison syntyi Widenerissä, Arkansasissa vuonna 1939. 13-vuotiaana hän muutti perheineen Chicagoon. Allison aloitti uransa 1950-luvulla. Vuonna 1967 hän solmi levytyssopimuksen Delmark Recordsin kanssa. Seuraavana vuonna ilmestyi hänen ensimmäinen albuminsa, Love Me Mama. 1970-luvulla Allison aloitti konsertoimisen Euroopassa. Vuonna 1977 hän muutti Pariisiin, jossa hän asui viisitoista vuotta. Allison menehtyi syöpään vuonna 1997. Myös hänen poikansa, Bernard Allison (s. 1965) on muusikko.
Juurikkaannostokone
thumb|Nykyaikainen juurikkaannostokone toiminnassa. Juurikkaannostokone on sokerijuurikkaan nostoon tarkoitettu traktorivetoinen suuri maatalouskone. Niitä on ollut saatavilla ainakin 1950-luvulta lähtien.
Piast Gliwice
Gliwicki Klub Sportowy Piast Gliwice on jalkapalloseura Gliwicen kaupungista. Seura pelasi kaudella 2018–19 Puolan korkeimmalla sarjatasolla Ekstraklasassa. Kaudella 2018–19 Piast Gliwice voitti historiansa ensimmäisen Puolan mestaruuden. Tämä takasi sille paikan Mestarien liigassa kaudella 2019–2020. Ennen tätä se oli pelannut kahdesti Eurooppa-liigassa, mutta ei ollut edennyt koskaan toista karsintakierrosta pidemmälle.
Vonnas
Vonnas on Ranskan kunta Ainin departementissa Itä-Ranskassa. Kunnassa on 2 922 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 17,81 km². Kunta sijaitsee Veyle-joen varrella.
Vonnasilla on pitkä historia ja sieltä on löydetty muun muassa kahdeksen kivikirvestä. 1200-luvulla Vonnasissa oli kuusi linnaa tai vahvamuurista rakennusta. Nykyään ovat jäljellä enää Béostin ja d'Epeyssollesin linnat.
Kunnassa on valjakkomuseo, jossa on esillä hevosvetoisia kulkuneuvoja vuodesta 1850 vuoteen 1950. Heinäkuun ensimmäisenä sunnuntaina järjestetään, Fête de la Crêpe et du Cheval, letun ja hevosen juhla, jonka ohjelmaan kuuluu muun muassa ratsastusnäytöksiä. Vonnasissa on kolmen Michelin-tähden Georges Blancin ravintola ja hotelli.
Goodbye Gibraltar
Goodbye Gibraltar on Ulrika Bengtsin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen puolipitkä draama- ja komediaelokuva vuodelta 1993.
Elokuva on ihmissuhde-elokuva, joka käsittelee Minnan ja Sebastianin välistä suhdetta. He menevät naimisiin, mutta Minnan syrjähyppy Jean-Paulin kanssa sekoittaa asioita.
Oxford English Dictionary
thumb|Seitsemän Oxford English Dictionaryn toisen painoksen 20 osasta Oxford English Dictionary (OED) on yleisesti merkittävimpänä pidetty englannin kielen sanakirja. Siinä esitetään sanojen merkitys, ääntämys sekä etymologia. Teosta julkaisee Oxford University Press, ja ensimmäinen laitos valmistui vuonna 1928, toinen 1989.
OED:ssä sanojen merkitykset on ryhmitelty havaintoaineiston mukaiseen aikajärjestykseen. Monimutkaisissa tapauksissa esitysten rakenne jakautuu lukuisiin eri haaroihin. Sanojen vivahteista esitetään laaja määrä erilaisista lähteistä lainattuja esimerkkejä. Lähteet vaihtelevat keittokirjoista klassiseen kirjallisuuteen ja televisiolähetyksistä Internetin uutisryhmiin.
Historia
James Murray alkoi koota OED:n ensimmäistä laitosta 1800-luvun lopulla. Hänen ajatuksenaan oli, että englannin sanakirja ei ole kenenkään yksityisen ihmisen tai tietyn aikakauden luomus vaan vähittäisen kasvun ja kehityksen tulos. OED:n ensimmäinen laitos valmistui 1928, ja siinä oli kymmenen osaa ja yli 414 000 sanaa. Toinen laitos julkaistiin 1989, ja siinä oli yhteensä 21 730 sivua ja noin 600 000 sanaa. Kolmatta laitosta valmistellaan elektronisessa muodossa. Painetun version digitalisoimiseksi palkattiin 150 konekirjoittajan ryhmä, joka työskenteli puolitoista vuotta Floridassa.
Lahden Radioharrastajat
Lahden Radioharrastajat ry oli yhdistys, joka piti Lahdessa yleisradioasemaa vuoteen 1927 saakka. Sen perustivat 4. huhtikuuta 1924 toimitusjohtaja Emil Cedergren, teknikko Lauri Kunnas sekä yliasentaja E. Inkinen. Toisen tiedon mukaan perustava kokous pidettiin jo 29. helmikuuta 1924, ja yksityisten lahjoitusten sekä pankkilainalla annettiin Emil Cedergrenin tehtäväksi rakentaa 10–20 W:n lähetysasema. Ensimmäinen lähetys tapahtui tapaninpäivänä 1926.
Yhdistyksellä oli radioasema Rautatienkadun ja Vuorikadun kulmassa, Rautatienkatu 9:ssä, Lauri Kunnaksen talossa, sijaitsevan kerrostalon tornimaisessa ulokkeessa, ullakolla. Radioaseman lähetysteho oli 200 W ja lähetyksen aallonpituus 318 metriä. Asema lähetti viikoittain jäsentensä toimittamaa ohjelmaa, ja kaikki lähetykset olivat suoria lukuun ottamatta levyiltä tulevaa gramofonimusiikkia. Yhdistyksellä oli enimmillään 781 jäsentä, joiden joukossa oli mm. Lahden sähkölaitoksen sekä Lahden Sähkön ja Koneen henkilökuntaa.
Yhdistyksen perustamishetkellä Nuoren Voiman Liiton radioamatööriluettelon mukaan Lahdessa oli kaksi henkilöä, joilla oli radioamatöörilupa: Yrjö K. Lindqvist (3NF) ja Erkki V. Nurminen (3NH).
1996 perustettiin uusi Lahden radioharrastajat, minkä piirissä harjoitetaan DX-kuuntelua Suomen DX-liittoon liittyen. Yhdistyksen jäsenet kokoontuvat kuukauden viimeisinä lauantaina kello 14 Lahden vanhalla radioasemalla Lahden Radiomäellä. Yhteisön toiminnanjohtajana on 2021 alkaen Jari Lehtinen, joka päätoimittaa Suomen DX-liiton Radiomaailman.
Pöyhin
thumb|250px|Hevoskäyttöinen heinänpöyhin thumb|250px|Traktorikäyttöinen heinänpöyhin Pöyhin on maatalouskone, jonka tarkoituksena on pellolla niitetyn heinän saaminen irti maasta korkeammaksi ja hajanaiseksi ilmavaksi kasaksi, jolloin se kuivuu nopeammin. Pöyhimiä on eri rakenteisia: mm. pyöröpöyhin (roottorit) ja kelapöyhin.
Nykyään pöyhimet ovat traktorikäyttöisiä, mutta aiemmin niitä oli myös hevosvetoisina.
Heinien seiväskuivatuksen aikakaudella pöyhin ja haravakone olivat eri koneita. Nykyaikaiseen tapaan heiniä paalattaessa karhotus ja pöyhiminen saatetaan tehdä tapauksesta riippuen joko samalla tai eri koneella.
Peter McNab
Peter Maxwell McNab (8. toukokuuta 1952 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada – 6. marraskuuta 2022 ) oli ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä/oikea laitahyökkääjä. Hän oli syntynyt Kanadassa, mutta eli suurimman osan lapsuus- ja nuoruusvuosistaan Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 1980-luvulla.
Peter McNabin isä oli vuonna 2007 kuollut jääkiekkovaikuttaja Max McNab. Hänellä oli yksi sisar ja kaksi veljeä, joista toinen, David McNab, teki pitkän uran jääkiekon parissa. Hän toimi Anaheim Ducksin apulais-GM:n tehtävässä.
Pelaajaura
Ennen ammattilaisuraansa McNab kiekkoili vuosina 1970–1973 kolmen kauden ajan Denverin yliopiston joukkueessa yliopistosarjassa Western Collegiate Hockey Association (WCHA). Buffalo Sabres varasi hänet NHL:ään numerolla 85 vuoden 1972 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella. McNab debytoi NHL:ssä 29. marraskuuta 1973, jolloin Sabres kohtasi Los Angeles Kingsin. Hän pelasi kaudella 1973–1974 22 runkosarjaottelua Sabresin riveissä, mutta suurimman osan kaudesta hän pelasi Cincinnati Swordsissa AHL-liigassa. Hän oli kaudella Swordsin paras pistemies tehtyään 73 tehopistettä, 34 maalia ja 39 syöttöpistettä, 49:ssä runkosarjaottelussa. McNab kuului vuodet 1974–1976 Sabresin vakiomiehistöön (kaudella 1974–1975 hän joutui tosin olemaan osan kaudesta sivussa polvivamman vuoksi) ja pelasi Stanley Cupin loppuotteluissa vuonna 1975. Philadelphia Flyers voitti loppuottelusarjan Sabresiä vastaan voitoin 4–2.
Läpimurtonsa McNab teki siirryttyään Boston Bruinsiin. Siirto tapahtui kesäkuussa 1976 ja toiseen suuntaan matkasi André Savard. McNab pelasi Bruinsissa seitsemän ja puoli kautta vuosina 1976–1984 ja teki jokaisella täydellä Bruins-kaudellaan yli seitsemänkymmentä runkosarjapistettä. Hänen uransa paras pistesaldo on 86 runkosarjapistettä, 38 maalia ja 48 syöttöpistettä, kaudelta 1976–1977. McNab oli kolmella runkosarjakaudella Boston Bruinsin paras maalintekijä, kausilla 1976–1977 (38 maalia 80:ssä ottelussa), 1977–1978 (41 maalia 79:ssä ottelussa) ja 1979–1980 (40 maalia 74:ssä ottelussa), ja neljällä kaudella Bruinsin toiseksi paras pistemies, kolmesti Rick Middletonin ja kerran Jean Ratellen jälkeen. Vuonna 1977 McNab pelasi ensimmäisen ja ainoan kerran NHL:n tähdistöottelussa ja vuosina 1977 ja 1978 hän pelasi Bruinsin riveissä Stanley Cupin loppuotteluissa. Molemmilla kerroilla Montreal Canadiens oli kuitenkin lopulta Bruinsia vahvempi.
3. helmikuuta 1984 McNab siirtyi Vancouver Canucksiin pelaajakaupassa, jossa Bruins sai vaihdossa Jim Nillin. Hän pelasi Canucksissa kauden 1983–1984 lopun ja kauden 1984–1985. Elokuussa 1985 hän teki vapaana agenttina sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa, jossa pelasi uransa kaksi viimeistä kautta. Vuonna 1986 hän edusti Yhdysvaltoja jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa, jotka pelattiin Moskovassa. Yhdysvallat sijoittui turnauksessa kuudenneksi.
McNab pelasi NHL-urallaan yhteensä 954 runkosarjaottelua, joissa hän teki 363 maalia ja antoi 450 maalisyöttöä. Pudotuspeliotteluja hän pelasi 107 ja teki niissä 82 tehopistettä, 40 maalia ja 42 syöttöpistettä. McNab ylitti NHL-urallaan kahdenkymmenen runkosarjamaalin rajan kymmenellä kaudella ja viidenkymmenen pisteen rajan kahdeksalla kaudella. Plus-miinustilastossa hän saavutti parhaimmillaan lukeman +35 (kaudella 1977–1978) ja positiivisen lukeman yhteensä kymmenellä kaudella.
Televisiokommentaattori
Lopetettuaan pelaajauransa vuonna 1987 McNab aloitti jääkiekkokommentaattorina televisiossa. Valtakunnallisista yhdysvaltalaiskanavista hän toimi NHL-lähetysten kommentaattorina Fox Sports Netille (vuosina 1995–1999) ja NBC-kanavalle (vuodesta 2005). Hän kommentoi eri kanaville myös kolmissa talviolympialaisissa Naganon olympialaisista alkaen.
Walking in the Air
Walking in the Air on Howard Blaken säveltämä kappale, joka tunnetaan Lumiukko-animaatioelokuvan tunnusmusiikkina. Alun perin kappaleen esitti St Paulin katedraalin kuoropoika Peter Auty.
Monet artistit ovat sittemmin esittäneet kappaleen. Rainbow esitti kappaleen nimellä Snowman levyllään Bent Out of Shape. Aled Jonesin versio kappaleesta nousi Britannian singlelistalla viidennelle sijalle. Kappale löytyy myös brittiläisen lapsilaulaja Connie Talbotin levyltä Over the Rainbow. Amerikkalainen lapsilaulaja Jackie Evancho julkaisi kappaleen levyllään Heavenly Christmas. Chloë Agnew on julkaissut albumillaan Chloë: Walking in the Air vuonna 2004.
Suomessa kappaleen on levyttänyt muun muassa Nightwish levyllään Oceanborn vuonna 1998. Nightwishin entinen laulaja Tarja Turunen on levyttänyt Walking in the Airin myös levyllään Henkäys ikuisuudesta. Saara Aalto on levyttänyt albumillaan Enkeleitä - Angels vuonna 2011.
Kankaisten kartano
Tulipalo
Kartanossa syttyi tulipalo 1819, kun Nils Nilsson Fredensköld nukahti kirjojen ääreen ja unohti sammuttaa kynttilät. Suurin osa kartanon arkistosta tuhoutui ja myös esimerkiksi Maskun vanhimmat kirkonkirjat.
Aiheesta muualla
60.55778°N, 22.09611°W
Rurikin dynastia
300px|thumb|Dynastian perustaja [[Rurik ja hänen veljensä saapuvat Laatokankaupunkiin. Apollinari Vasnetsovin (1856–1933) maalaus.]] Rurikin dynastia (, Dinastija Rjurikovitšei) oli hallitsijasuku, johon kuului ruhtinaita, suuriruhtinaita ja myöhemmin tsaareja Moskovassa ja kuninkaita Galitsiassa 800–1600-luvuilla. Heidän uskottiin olleen myyttisen Rurik-viikingin jälkeläisiä.
Myöhemmin dynastia hajosi useisiin sukuihin. Useimmat dynastian hallitsijoista hallitsivat Kiovan Rusia ja sen romahdettua useita sen jälkeisiä ruhtinaskuntia. Toinen haara, jotka olivat Rostislav Mihailovitšin jälkeläisiä, olivat paaneja eli ruhtinaita Unkarissa. Osa Rurikin dynastiaan kuuluvista hallitsi Liettuan suuriruhtinaskuntaa ja julisti valtansa ulottuvan Bulgariaan (Rostislav Mihailovitš) ja olivat Georgian kuningaskunnan, Itävallan herttuakunnan ja Steiermarkin kanssahallitsijoita. He myös saattoivat hallita Suur-Permin ruhtinaskuntaa ja Suur-Määriä.
Hallitsijasuvun viimeiset hallitsijat olivat Venäjän tsaarit Fjodor I ja Vasili Šuiski. Dynastia hajosi 1600-luvun alussa.
Haredi
thumb|Haredimiehiä lukemassa [[Tooraa.]] Haredit (, haredi, mon. haredim, ’(Jumalaa) pelkäävä’) ovat vanhoillisia ortodoksijuutalaisia. Jotkut kutsuvat haredeja ultraortodokseiksi, mutta itse he eivät tätä nimitystä käytä.
Haredit ovat uskonnollisesti, poliittisesti ja yhteiskunnallisesti konservatiivisia. He ovat laaja ryhmä, jonka jäseniä yhdistää kirjoitetun ja suullisen juutalaisen lain ehdoton kunnioitus ja nostaminen kaiken elämän keskeiseksi ja määrittäväksi tekijäksi.
Rurikin dynastia
Rurikin suvun geneettiset tutkimukset
Muut geneettiset tutkimukset osoittavat, että Rurikin suvun jälkeläisten keskuudessa on kaksi suurta haploryhmää: Vladimir Monomahin jälkeläiset kuuluvat N1c1-ryhmään (130 henkilöä eli 68 %) ja prinssi Oleg I Tšenigov jälkeläiset (yhteensä 45 henkilöä eli 24 %) kuuluvat R1a- ja R1b-ryhmiin, jotka ovat slaaveilla, germaaneilla ja kelteillä tyypillistä haploryhmiä.
Haredi
Haredeihin kuuluu niin aškenasi- kuin sefardijuutalaisiakin. Aškenasiharedien suurimpia ryhmiä ovat hasidijuutalaiset sekä näiden historiallisten vastustajien mitnagdimien tapoja noudattavat ”ješivajuutalaiset” eli ”liettualaiset”.
Viisi pitkää yötä
Viisi pitkää yötä on vuonna 2003 julkaistu Matti Eskon albumi. Bonuskappaleiksi oli kerätty Matti Eskon tunnetuimmat hitit "Rekkamies", "Huomenta Suomi", "Reissumies", "Kotiin ette voi viedä" ja "Ei itkut enää auta". Levyn "Pirjo"-kappale on omistettu Matti Eskon vaimolle.
Haredi
Haredit muodostavat Israelin väestöstä 12,6% (2020), ja heillä on useita pieniä puolueita maan parlamentissa. Yhdysvalloissa heitä asuu puolisen miljoonaa lähinnä New Yorkin kaupungissa ja sen ympäristössä.
Historia
thumb|[[Galitsialaisia haredimiehiä Wienissä vuonna 1915.]] Haredijuutalaisuus syntyi 1800-luvun Itä-Euroopan aškenasijuutalaisten parissa vastareaktiona juutalaisten integroitumiselle eurooppalaisiin yhteiskuntiin (haskala-liike). Johtavat konservatiiviset haredirabbit vastustivat maallistumista ja kannattivat juutalaisten eristäytymistä. Puolassa hasidi- ja mitnagdimjuutalaiset perustivat vuonna 1912 Agudas Yisroel -ryhmän, joka vastusti juutalaisten maallistumista ja assimiloitumista ja pyrki säilyttämään Tooraan sidotun juutalaisuuden.
Holokaustissa 1940-luvun alussa suurin osa haredeista sai surmansa ja valtaosa heidän uskonnollisista kouluistaan eli ješivoista tuhoutui. Euroopasta paenneet haredit perustivat uusia yhteisöjä etenkin Israeliin ja Yhdysvaltoihin. Israelissa Agudas Yisroelista muodostettiin Agudat Yisrael -puolue, josta on sittemmin erkaantunut pienempiä puolueita.
Lukumäärä
Israelissa elää vuonna 2019 noin 1,125 miljoonaa haredia, mikä on 12 prosenttia maan väestöstä. Heidän määränsä kasvaa vuosittain 4 prosenttia ja kaksinkertaistuu nykyisellä kasvuvauhdilla 16 vuoden välein. Israelin suurimmat harediyhteisöt sijaitsevat Bnei Brakissa ja Jerusalemin Mea She’arimissa. Yhdysvalloissa elää runsaat 500 000 haredia. Suurimmat yhteisöt ovat New Yorkin Borough Parkissa, Monseyssa ja Williamsburgissa.
Elämäntapa
thumb|Haredien perheet ovat usein suuria. Kuvassa [[Hasidismi|hasidiperhe Brooklynissa.]] Haredit elävät yhteisöissä, joiden asukkaista suurin osa tai kaikki ovat haredeja. He pyrkivät elämään mahdollisimman erillään muista juutalaisista ja ei-juutalaisista, koska he haluavat torjua vieraat vaikutteet, arvot ja tavat. Poikkeuksen muodostaa Chabad-Lubavitch-haara, joka rohkaisee muita juutalaisia tiukempaan uskonnon noudattamiseen.
Useimmat aškenasiharedit puhuvat keskenään jiddišiä. Jokaisella harediyhteisöllä on omat synagogansa, ješivansa ja järjestönsä. Rabbi on yhteisön johtaja, jolta kysytään neuvoja tärkeissä asioissa. Juutalaisen lain tuntemusta pidetään suuressa arvossa, ja johtajuus yhteisön sisällä riippuu oppineisuudesta. Useimmat haredimiehet käyttävät aikansa juutalaisten lakikirjoitusten tutkimiseen eivätkä käy töissä. Monien haredien suurperheet ovatkin melko köyhiä ja elävät vaimojen palkoilla ja yhteiskunnan avustuksilla.
Haredeilla on oma koulujärjestelmänsä. Lapset käyvät viisivuotiaiksi asti lastentarhassa. Viidestä 13 ikävuoteen asti pojat käyvät Talmud-Toora-koulua ja tytöt omaa kouluaan. Sen jälkeen tytöt aloittavat yläasteen opintonsa, ja pojat ješivan. Alemmat ješivaopinnot ovat 13-vuotiaasta 16-vuotiaaksi ja ylemmät 17-vuotiaasta avioitumiseen asti. Sen jälkeen osa miehistä jatkaa opintojaan kollelissa.
Joissain maissa hasidimiehet lopettavat koulunkäynnin jo noin 21-vuotiaina ja menevät matalapalkkaisiin töihin, mutta "liettualaiset" jatkavat koulunkäyntiä. Israelissa tätä eroa ei kuitenkaan ole, vaan kaikki haredimiehet jatkavat ješivassa yli 21-vuotiaiksi. Useimmat haredipojat valmistuvat rabbeiksi, joskin se on heille vain oppineisuudesta kertova arvonimi.
Haredimiehillä on parta ja he pukeutuvat mustaan pukuun, valkoiseen paitaan ja leveälieriseen mustaan hattuun. Naiset käyttävät pitkää hametta ja paksuja sukkia sekä peittävät päänsä. Jotkut naiset käyttävät peruukkia tai huivia lyhyeksi leikattujen hiusten peittona.
Haredien avioliitot ovat järjestettyjä. Miehet ja naiset ovat toisistaan erillään julkisilla paikoilla ja sosiaalisissa tilanteissa.
Israelissa
Israelin parlamentin harediedustajien tavoitteena on pyrkiä pitämään maan politiikka juutalaisen lain mukaisena sekä varmistaa haredien koulujen ja instituuttien rahoituksen jatkuminen.
Haredipuolueet Agudat Yisrael ja Degel Hatorah muodostivat vuonna 1992 koalition nimeltä Yhdistynyt toorajuutalaisuus. Niiden lisäksi haredeja edustaa knessetissä Shas. Vuonna 2020 haredipuolueet luetaan parlamentin oikeistoblokkiin kuuluviksi, mutta aiemmin ne ovat tukeneet työväenpuoluetta.
thumb|Haredeja protestoimassa [[sionismia ja Israelin valtiota vastaan Yhdysvalloissa.]] Moni haredi vastustaa maallista nyky-Israelin valtiota. Agudat Yisraelin kansanedustajat kieltäytyvät sen vuoksi hallituspaikoista.
Haredijuutalaiset saavat Israelissa vapautuksen asevelvollisuudesta ješivassa opiskellessaan. Käytäntö on johtanut siihen, että pääosa haredeista opiskelee ainakin nimellisesti eikä ole mukana työelämässä, mikä madaltaa heidän tulotasoaan.
Israelin haredimiesten työllisyys vuonna 2018 oli 51 prosenttia, kun maan muiden juutalaismiesten työllisyys oli 87 prosenttia. Haredinaisista työllisiä oli 76 prosenttia, ja osuus on kasvussa. Korkeakouluissa haredimiehistä opiskeli 9 prosenttia ja naisista 12 prosenttia. Israelin haredit ovat köyhempiä kuin muu väestö, ja haredilapsista 55 prosenttia elää köyhyysrajan alapuolella. Työllisyyden kasvun johdosta haredien tulotaso kasvaa kuitenkin nopeammin kuin muiden israelilaisten.
Haredien sukupuolierottelu on Israelissa laajenemassa entisestään, ja sen piirissä on jo muun muassa leikkikenttiä, esikouluja, kauppajonoja ja lääkärien vastaanottoja. Maassa on myös bussilinjoja, joissa haredimiesten osasto on bussien etuosassa ja naisten takaosassa, vaikka tällaiseen pakottaminen on Israelissa laitonta. Haredien vaikutuksesta myös esimerkiksi Jerusalemin tienvarsimainoksista on poistettu naisten kuvia. Joissakin harediyhteisöissä naiset pukeutuvat nykyisin aiempaakin peittävämmin. Haredit perustelevat sukupuolierottelua uskonnonvapaudella ja säädyllisyydellä.
Lähteet
Hudaismo
Hannes Rajala
Hannes Rajala (s. 4. helmikuuta 1957) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1978–1992 Rajala pelasi SM-sarjassa ja Superpesiksessä 314 runkosarjaottelua Ilmajoen Kisailijoiden ja Seinäjoen Maila-Jussien joukkueissa. Rajalan kasvattajaseura on Koskenkorvan Urheilijat. Rajala valittiin neljä kertaa Itä–Länsi- ja kolme kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Britannian kansallinen avaruuskeskus
Britannian kansallinen avaruuskeskus (British National Space Centre, lyh. BNSC) oli Yhdistyneen kuningaskunnan verkottunut kansallinen avaruushallinto, joka perustettiin vuonna 1985. Se korvautui 1. huhtikuuta 2010 keskitetyllä avaruusjärjestöllä. Käytännössä UK Space Agency rakentui BNSC:n perustalle – sen työntekijöille, tiloille ja niin edelleen.
BNSC:n tausta
BNSC on yhdentoista Yhdistyneen kuningaskunnan valtionhallinnon osaston ja tutkimusneuvoston yhteistoimintafoorumi, joka koordinoi maan siviiliavaruustoimintaa. Se perustettiin vuonna 1985. Keskuksessa työskentelee noin 50 virkamiestä, joita se rekrytoi keskusta rahoittavien ministeröiden virkamieskunnasta. Keskuksella ei ole omaa budjettia. BNSC:n kautta Britannia on panostanut 190 miljoonaa puntaa vuodessa siviiliavaruustoimintaan, josta 60 prosenttia kuluu ESA:n ohjelmamaksuihin. Punnan kurssin devalvaatio 2005 lähtien on johtanut suurempaan puntamääräiseen maksuun ESA:n jäsen- ja ohjelmamaksujen rahoittamisessa.
Talous- ja muista syistä vuoden 2009 lopulla Britannia aloitti itsenäisen avaruusjärjestön (exceutive agency) perustamisen.
Englannin siviiliavaruustoiminnan painopisteet ovat avaruustiede, satelliittitietoliikenne, kaukokartoitus ja navigaatio.
BNSC:n osapuolet
BNSC koordinoi 11 ministeriön tai sellaisen alaisen laitoksen avaruustoiminnan rahoitusta. Se toimii maansa kauppa- ja teollisuusministeriön alaisuudessa. Sen työvoima on noin 235 ihmistä, joista osa toimii Lontoossa sijaitsevassa pääkonttorissa ja osa esimerkiksi Rutherford Appletonin laboratoriossa, Chiltonissa, osa oli Royal Aerospace Establishmentin (RAE) avaruusosastolla kunnes se yksityistettiin Qinetic-yhtiöksi. BNSC operoi myös Earth Observation Data Centreä, kaukokartoituskuvien kuvakeskusta.
UK Space Agency
Space Innovation and Growth Team eli Space IGT, joka valtionhallinnon ja teollisuuden yhteishanke, valmistelee Englannille 20 vuoden avaruusstrategian. Sen piti valmistua vuoden 2009 lopussa ja tulla julkiseksi vuonna 2010.
Ohjelman tarkoitus on tehostaa avaruustoimintaan suunnatun rahoituksen tehokkuutta. Asia liittyy Englannin itsenäisen avaruushallinnon perustamiseen. Hankkeessa arvellaan mm. kaupallisten miehitettyjen avaruuslentojen olevan tulossa. Vuonna 2009 Englannissa työskenteli 70 000 ihmistä avaruustoiminnassa, 6 miljardin liikevaihdolla. . Luvut ovat erikoisia, koska koko EU-alueen avaruustoiminnan katsotaan työllistävän 30 000 ihmistä. Maaliskuussa 2010 ilmoitettiin, että avaruushallinnon budjetti on 265 miljoonaa puntaa (jota 85% ESAn ohjelmien maksuihin) ja työllistävä vaikutus on 19100 brittiä.
Uusi avaruushallinto ei saa lisää rahoitusta seuraavina vuosina. Teollisuuden tukena aiotaan käyttää Credits Guarantee Departementin myöntämiä vientiluottoja. Avaruusjärjestölle rakennetaan ESAn Harwellin keskuksen tiloihin International Space Innovation Centre-keskus. On epäselvää muuttaako avaruujärjestön hallinto sinne vai onko kyse toimistohotellista pienyrityksille.
Kesäkuussa 2010 UK Space Agency päätti rahoittaa ESAn Exomars-marsajokin elämää Marsista etsivän tiedelaitteen kehitystä 10,5 miljoonalla punnalla.
Kesällä 2010 se julisti uusia sopimuksia NASAn ja Venäjän avaruusjärjestön kanssa, joka voi indikoida aiemmin puuttunutta halukkuutta miehitettyihin lentoihin tai Exploraatio-missioihin. Avaruusjärjestö julkisti UKube-1-piensatelliitin rahoituspäätöksen – tosin CubeSatit maksavat yrityksessäkin tehtynä vain satoja tuhansia euroja. Suurempi voitto Englannin avaruustoiminnalle on se, että ESAn Harwellin keskuksesta tulee satelliittikaukokartoituksen keskus siitä huolimatta, että ESAlla on ollut pitkään vastaava keskus (ESRIN) Italiassa
Joulukuun alussa UK Space Agencyn, jossa työskentelee noin 40 ihmistä, aloitusvuoden 2011 budjetti jäänee 250 miljoonaa puntaan. UK Space Agencystä uutisoitaessa esiintyi vielä arvio, että Englannissa työskentelee 70000 ihmistä avaruusteollisuudessa ja sen liikevaihdoksi kuvataan kuusi miljardia puntaa, kun luku koko EU:lle on noin 30000 ihmistä ja 5 miljardia euroa!
Aiheesta muualla
UK Space Agency
New Empire, Vol. 1
New Empire, Vol. 1 on yhdysvaltalaisen Hollywood Undeadin 14. helmikuuta 2020 julkaistu kuudes studioalbumi.
Inez Bjørg David
Inez Bjørg David (s. 6. helmikuuta 1982 Aarhus) on tanskalainen näyttelijä.
Elämä
Inez kävi teatterikoulua Kööpenhaminassa ja otti yksityistunteja näyttelemisessä. Saksaakin puhuva Inez näytteli muun muassa lyhytelokuvissa The Date ja Dasein, elokuvassa Wilde Jungs sekä Xavier Naidoon, DJ Daven ja muiden taiteilijoiden musiikkivideoissa.
Inez näytteli saippuaoopperassa Verbotene Liebe vuosina 2003–2006 roolinaan Vanessa von Beyenbach. Kesäkuussa 2006 hän jätti saippuaoopperan ja ryhtyi näyttelemään pääosaroolia Miriam Saalfeld telenovelassa Lemmen viemää, jossa hän pysyi joulukuuhun 2007 asti. Vuotta myöhemmin hän palasi vierailemaan sarjassa. Vuonna 2008 Inez oli viidennellä sijalla miestenlehti FHM:n listalla "Maailman 100 seksikkäintä naista".
Vuodesta 2004 vuoteen 2008 Inez seurusteli näyttelijän Dominic Saleh-Zaki kanssa, jonka hän oli tavannut Verbotene Liebe -sarjan kuvauksissa. Inezillä on kaksi siskoa, joista toinen on laulaja Anna David, sekä yksi veli. Inez asuu Berliinissä.
Vuonna 2010 David oli vakuutusyhtiö ERGOn mainoskampanjan kasvona yhdessä Sebastian Ströbelin ja Samuel Finzin kanssa.
Inez oli vuoteen 2016 yhdessä näyttelijä Mirko Langin kanssa. Heillä on kaksi tytärtä.
Red Nichols
Ernest Loring ”Red” Nichols (1905–1965) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja orkesterinjohtaja.
Nichols syntyi vuonna 1905 Ogdenin kaupungissa Utahissa. Hänen isänsä oli musiikinopettaja ja opetti pojalleen kornetin soittoa. Nichols soitti nuorena isänsä puhallinorkesterissa, mutta kiinnostui sittemmin enemmän jazzmusiikista. Vuonna 1923 hän muutti New Yorkiin. Hän soitti ensin kornettia Johnny Johnsonin yhtyeessä ja myöhemmin perusti oman jazzkokoonpanonsa. Lisäksi hän soitti Sam Laninin ja Paul Whitemanin yhtyeissä ja johti orkesteria George Gershwinin Broadway-teatteriesityksissä Girl Crazy ja Strike Up the Band. Yhteensä Nichols esiintyi 1920-luvulla yli 4000 julkaistulla äänitteellä.
Nicholsin yhtyeissä esiintyi monia nimekkäitä muusikoita kuten Benny Goodman, Gene Krupa, Jack Teagarden, Jimmy Dorsey, Glenn Miller, Eddie Lang, Miff Mole, Adrian Rollini ja Joe Venuti. Erityisen suosituksi osoittautui Five Pennies -yhtye, jonka Nichols perusti vuonna 1926.
1930-luvun lama sai Nicholsin lopettamaan nauhoittamisen vuonna 1932. Hän perusti swing-yhtyeen ja jatkoi esiintymistä vuoteen 1942 asti, jolloin päätti vetäytyä musiikista. Hän kuitenkin palasi kaksi vuotta myöhemmin liittyen ensin Glen Greyn Casa Loma Orchestraan ja perustaen myöhemmin Five Pennies -yhtyeen uudelleen. Vuonna 1945 hän muutti Los Angelesiin ja teki levytyssopimuksen Capitol Recordsin kanssa.
Vuonna 1959 ilmestyi Nicholsin elämästä värikkäästi kertova elokuva The Five Pennies (suom. Laulu viidestä pennistä), jonka pääosaa esitti Danny Kaye. Elokuva nosti Nicholsin musiikin uudelleen suosioon. 1960-luvulla hän konsertoi Yhdysvalloissa ja Euroopassa yhtyeensä kanssa. Nichols kuoli sydänkohtaukseen 28. kesäkuuta 1965 ollessaan kiertueella Las Vegasissa.
Hochfilzen
Hochfilzen on kunta Tirolin osavaltiossa Kitzbühelin piirissä Itävallassa. Se sijaitsee Pillerseen laaksossa, lähellä Saksan eteläistä rajaa. Kunnan asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 1 213 ja sen pinta-ala on 32,7 neliökilometriä.
Hochfilzen on tunnettu ampumahiihdosta. Siellä on järjestetty lajin maailmanmestaruuskilpailut neljästi, vuosina 1978, 1998, 2005 ja 2017. Hochfilzenissä on ampumahiihtoseura nimeltään HSV Hochfilzen.
Sérvia
Sérvia on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Σερβίων, Dímos Servíon), joka sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnan väkiluku on 11 382 ja varsinaisen Sérvian kaupungin väkiluku 2 980 (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella).
Sérvian kaupunki sijaitsee noin 22 kilometriä Kozánista kaakkoon. Kaupungin antiikin aikainen nimi oli mahdollisesti Fylakai (Φυλακαί), mikä viittaa vartioimiseen samoin kuin nykyinen latinalaisperäinen nimi (latinan sanasta servo). Sérvia oli itsenäinen kunta jo aiemmin vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sérvia-Velventóksen kunnaksi yhdessä Kamvoúnian, Livaderón ja Velventóksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Sérvian kaupunki oli kunnan kuntakeskus. Sérviasta tuli itsenäinen kunta jälleen 1. syyskuuta 2019, kun Sérvia-Velventóksen kunta jaettiin Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kahdeksi kunnaksi, joista toinen on Velventóksen kunta. Näistä uusi Sérvian kunta käsittää suuremman alueen kuin vanha.
Kunnallisyksikön osat
Sérvian kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat Kallikrates-uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Litteäpääkissa
Litteäpääkissa eli malesiankissa (Prionailurus planiceps, joskus Felis planiceps tai Ictailurus planiceps) on pieni kaakkoisaasialainen kissaeläin. Lajia tavataan etenkin vesistöjen tuntumassa ja se saalistaa etenkin kaloja. Muuten sen elintavoista tiedetään vain vähän. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt litteäpääkissan erittäin uhanalaiseksi lajiksi.
Taksonomia
thumb|vasen|Litteäpääkissan kallo. Litteäpääkissa on monotyyppinen, eli sitä ei jaeta omiin alalajeihinsa. Kissaeläimistä se on toinen vain kahdesta monotyyppisenä pidetystä lajista. Perinpohjaisia fylogeneettisia tutkimuksia lajista ei kuitenkaan ole tehty. Laji on aikaisemmin luokiteltu kissojen sukuun Felis. Nykyisin se on luokiteltu sukuun Prionailurus. Sen lähisukulainen on kalastajakissa.
Koko ja ulkonäkö
thumb|vasen|Kamera-ansan kuva Malesian [[Sabahista.]] Litteäpääkissa on suhteellisen pienikokoinen kissaeläin. Urosten ruumiin pituus on 41–61 cm ja paino 1,5–2,7 kg. Naaraiden vastaavat lukemat ovat 44–52 cm ja 1,5–1,9 kg. Lyhyen ja karvaisen hännän pituus ib 13–20 cm. Turkki on paksu, lyhyt ja pehmeä. Väritykseltään se on selkäpuoleltaan punertavanruskea ja tummanruskea. Vatsapuoli on valkoinen. Karvojen kärjet ovat valkoiset, mikä antaa hopeisen vaikutelman. Litteäpääkissan pää on sen nimen mukaisesti litteähkö ja pitkulainen. Korvat ovat pienet. Naama on muuta ruumista vaaleampi. Kuonon molemmin puolin on valkoiset raidat. Myös leuka ja kuono ovat valkoiset. Kuono on suhteellisen pitkä ja sen suussa on taakse osoittavia hampaita. Hampaat ovat sen sukulaisia terävämmät ja pidemmät. Silmät ovat suuret. Raajat ovat pitkät ja kapeat. Varpaiden välissä on osittainen nahkapoimu. Kynnet ovat näkyvillä eikä niitä voi vetää kokonaan sisään. Naarailla on neljä nisäparia.
Levinneisyys ja elinympäristö
Litteäpääkissan levinneisyysalue käsittää osia Bruneista, Indonesiata ja Malesiata. Lajia esiintyy Sumatralla, Borneolla ja Malakan niemimaalla. Levinneisyysalue on hyvin laikuttainen. Lajia on esiintynyt myös Thaimaan eteläkärjessä, josta se on kuitenkin jo saattanut hävitä.
Laji suosii elinympäristönään voimakkaasti kosteikkoja. Tavallisimpia esiintymispaikkoja ovat suot, järvet, purot ja jokivarsimetsät.
Elintavat
thumb|Yöllä videolla kuvattu litteäpääkissa. Litteäpääkissan elintavat tunnetaan hyvin huonosti. Suuri osa sen elintapoihin liittyvistä yksityiskohdista tunnetaan pelkästään tarhaolosuhteissa olevien yksilöiden perusteella. Laji on hyvin vaikea havaita luonnollisessa elinympäristössään. Todennäköisesti se liikkuu pääosin yksin. Aktiivinen se on hämärässä. Kaikki tunnetut havainnot on tehty yöllä tai varhain aamusta lähellä vesistöjä. Esimerkiksi sen jalkojen ominaisuuksia on pidetty sopeutumina osittaiseen vesielämään hieman esimerkiksi joidenkin näätäeläimien tapaan. Litteäpääkissa on hyvä uimari ja se pystyy helposti ylittämään esimerkiksi jokia.
Kalat muodostavat litteäpääkissan tärkeimmän ravinnonlähteen. Sen hampaisto on sopeutunut pitämään kiinni kalasta. Kalan kiinni saatuaan se kuljettaa saaliinsa ennen syömistä yleensä vähintään parin metrin etäisyydelle ilmeisesti estääkseen saaliin paon takaisin veteen. Kalojen ohella ravintoon voivat kuulua pienet linnut, jyrsijät ja hedelmät. Joidenkin havaintojen mukaan se voi käydä siipikarjan kimppuun. Samaan tapaan joissakin havainnoissa on esitetty sen saattavan pestä ruokaansa vedessä hieman pesukarhun tapaan.
Litteäpääkissan lisääntymisestä tiedetään vain vähän. Tiineys kestää luultavasti 56 päivää. Poikasia on kerrallaan 1–2. Vankeudessa litteäpääkissat ovat eläneet 14-vuotiaiksi saakka.
Uhat ja suojelu
Suurin uhka lajille on sen elinympäristöjen häviäminen ja muuttuminen. Tähän vaikuttavia tekijöitä on sen suosimien kosteikkojen katoaminen ihmisasutuksen, kuivattamisen, plantaasien, saasteiden ja hakkuiden takia, Kalakannat ovat kärsineet monilla alueilla liikakalastuksesta. Palmuöljyplantaasit ovat laajentuneet huomattavasti ja muodostavat ehkä suurimman yksittäisen uhan. Lajia on myös metsästetty ansoilla ja myrkyttämällä.
Laji kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Sen metsästys ja kauppa on laitonta Indonesiassa, Malesiassa ja Thaimaassa. Bruneissa erityistä lainsäädäntöä ei ole.
Johor
Maantiede
Johor on Malesian eteläisin osavaltio, ja osavaltion alueella sijaitsee myös Euraasian mantereen eteläisin piste. Osavaltio on pinta-alaltaan Länsi-Malesian kolmanneksi suurin, ja koko maan viidenneksi suurin. Suuri osa maan pinta-alasta on kumipuu- ja öljypalmuviljelyksinä. Asukasluvultaan Johor on Malesian toiseksi suurin osavaltio.
Niemimaan kärjessä oleva Johor rajoittuu lännessä Malakansalmeen, etelässä Johorensalmeen ja idässä Etelä-Kiinan mereen. Maan itärannikolla sijaitsevan Mersingin kaupungin edustalla on Seribuatin saaristo. Saaristoon kuuluu monia matkailijoiden suosimia pieniä saaria. Lähimmät niistä ovat Pulau Sibu ja Pulau Besar ja Pulau Rawa.
Osavaltion alueella sijaitsevista kansallispuistoista suurin on maan pohjoisosassa, osaksi Pahangin puolella sijaitseva Endau Rompin.
Johoren sulttaanikunta
Johoren sulttaanikunta perustettiin vuonna 1511, kun Malakan sulttaanikunnan viimeinen sulttaani Mahmud Shah pakeni Malakasta portugalilaisten hyökättyä ja valloitettua Malakan. Sulttaani perusti Malakan niemimaan eteläkärkeen Johoren sulttaanikunnan, mistä hän yritti johtaa kapinaa Malakan valloittamiseksi takaisin. Johoren kilpailijaksi nousi portugalilaisten lisäksi myös Acehin sulttaanikunta, joka havitteli itselleen Malakan sulttaanikunnan jäänteitä Malakan niemimaalla. Niemimaan pohjoisimmat sulttaanikunnat joutuivat Acehin vallan alle 1600-luvulle tultaessa. Johore liittoutui vuonna 1641 hollantilaisten kanssa, jotka karkottivat portugalilaiset ja acehlaiset pois niemimaalta.
Hollannin vallan aikana Johoreen muutti Sulawesilta bugisisiirtolaisia, jotka käyttivät 1700-luvulla Johoressa suurta poliittista valtaa. Bugisien valta-aikana 1700-luvulla Johoreen kuuluivat myös nykyisin Indonesiaan kuuluvat Riausaaret ja Johore-Riaun pääpaikka sijaitsi Riausaarilla. Hollanti valloitti Riausaaret 1784, ja maa jakautui kahtia.
Brittiläisten valtakausi
Brittiläiset saapuivat Kaakkois-Aasiaan 1800-luvun alussa. Brittiläinen Thomas Stamford Raffles hankki Johorelta oikeudet hallita maan eteläosassa sijaitsevaa Singaporen saarta, jonne britit perustivat kauppatukikohtansa. Brittivalta kasvoi myös Johoressa, kun maan vallanpitäjät halusivat ottaa etäisyyttä bugiseihin ja turvautuivat britteihin. Brittivallan aikana vuonna 1866 sulttaani Abu Bakar siirsi maan pääkaupungin nykyiselle paikalleen, ja kaupunki nimettiin uudeksi Johoreksi, Johor Bahruksi.
Britit perustivat 1870-luvulla Liittoutuneiden malaijivaltioiden valtioliiton. Johor ei liittynyt siihen vaan pysyi liittoutumattomana. Johorissa on säilynyt edelleen vahva itsenäisyydentunne. Toisen maailmansodan aikana Japani valloitti 1942 Johoren Malaijan taistelun jälkeen. Japani piti Malakan niemimaata hallussaan vuoteen 1945 asti. Sodan jälkeen Johor liittyi Malaijan federaatioon, joka itsenäistyi Britanniasta vuonna 1957, ja Johorista tuli Malaijan ja myöhemmin perustetun Malesian osavaltio.
Politiikka
Johorin osavaltion hallitsija on sulttaani, jonka arvo on perinnöllinen. Johorin sulttaani toimii myös vuorollaan Malesian kuninkaana. Sulttaanin rooli on seremoniallinen ja käytännön poliittista valtaa käyttää osavaltion pääministeri. Aiemmin Malesian sulttaanit nauttivat perustuslaissa säädettyä koskemattomuutta lain edessä, mutta Mahathir Mohamadin ollessa Malesian pääministerinä sulttaanien oikeuksia karsittiin ja syytesuoja poistettiin 1990-luvulla. Suurena syynä perustuslakimuutokseen olivat Johoren kuningasperheen jäsenten tekemät rikokset.
Alueellinen jako
Johorin osavaltio on jaettu kymmeneen piirikuntaan. Väkiluvultaan suurimman piirikunnan muodostaa pääkaupunki Johor Bahrun alue.
Talous
Johoriin on rakenteilla maan entisen sulttaanin Iskandarin nimeä kantava Iskandar-erityistalousalue. Alue on Johorin vastine pääkaupunki Kuala Lumpurin liepeillä olevaan Multimedia Super Corridor -hankkeelle. Iskandar-alueelle pyritään houkuttelemaan ICT-yrityksiä verohelpotuksin.
Johor on hyötynyt sijainnistaan Singaporen naapurissa, ja alueelle on tullut Singaporelaisia investointeja ja singaporelaiset käyvät ostoksilla Johorensalmen vastarannalla edullisemmilla ostoksilla kuin kotimaassaan. Heidän suosiossaan ovat etenkin Johor Bahrun ostoskeskukset, kuten Citi Square.
Väestö
Johorin väkiluku on noin 3,3 miljoonaa. Suurin kaupunki on osavaltion pääkaupunki Johor Bahru. Suurin osa väestöstä on malaijeja, mutta osavaltiossa on merkittävä malesiankiinalaisten osuus. Bumiputria, eli malaijeja ja muita alkuperäiskansoja on osavaltion väestöstä hieman yli puolet. Etnisesti kiinalaisia on noin 36% ja intialaisia noin 6%.
Gevorg Ghazarjan
Gevorg Ghazarjan (, s. 5. huhtikuuta 1988 Jerevan, Armenian SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Armenia) on armenialainen jalkapalloilija. Hän edustaa kyproslaista AEL Limassolia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja eli vasen keskikenttäpelaaja. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi myös Ukrainassa, Kazakstanissa, Kreikassa ja Portugalissa.
Kevin Bacon
Kevin Norwood Bacon (s. 8. heinäkuuta 1958 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Bacon on näytellyt muun muassa elokuvissa Footloose, JFK – avoin tapaus, Apollo 13 ja Sleepers – katuvarpuset.
Gevorg Ghazarjan
Ghazarjan on pelannut Armenian maajoukkueessa 67 ottelua ja tehnyt niissä 12 maalia vuodesta 2007 alkaen.
Kevin Bacon
Hän on ollut naimisissa näyttelijätär Kyra Sedgwickin kanssa syyskuusta 1988. Heillä on kaksi lasta, Travis Sedgwick Bacon ja Sosie Ruth Bacon.
Televisiosarja Pahan jäljillä, jossa Bacon esittää FBI:n agenttia, sai yli kymmenen miljoonaa katsojaa FOX-kanavalla vuoden 2013 alussa.
Groningen
Groningen on Groningenin provinssin pääkaupunki Alankomaissa lähellä Pohjanmeren rannikkoa. Kaupungissa on 201 865 asukasta (1. tammikuuta 2017).
Kaupungin tunnettu nähtävyys on 97-metrinen kirkontorni Martinitoren, joka valmistui 1482. Torni sijaitsee suurtorin laidalla kaupungin keskustassa.
Groningenissa on kaksi korkeakoulua: 1614 perustettu Groningenin yliopisto ja ammattikorkeakoulu Hanzehogeschool Groningen. Kaupungin asukkaista noin 40 000 onkin opiskelijoita.
Groningenin alueella sijaitsevassa Hoogkerkin kylässä on sokeritehdas, jota operoi Suikerunie. Groningen on tunnettu sokerintuotannostaan.
Groningen on Murmanskin ystävyyskaupunki.
All Yesterdays
All Yesterdays: Unique and Speculative Views of Dinosaurs and Other Prehistoric Animals on vuonna 2012 julkaistu paleotaiteellinen kirja. John Conwayn, C. M. Kosemenin ja Darren Naishin kuvitusta sisältävään kirjaan on koottu spekulatiivisia ennallistuksia dinosauruksista ja muista esihistoriallisista selkärankaisista. Kirjan perusajatus on aiempien esihistoriallisten eläinten ja erityisesti dinosaurusten ennallistusten olleen ulkomuodoltaan ja kuvatulta käyttäytymiseltään tarpeettoman yksinkertaisia ja vanhoillisia, sillä nykyisin elävillä eläimillä on usein monimutkaisia kudos- ja integumenttirakenteita sekä käyttäytymismalleja, joita ei voida mitenkään päätellä niiden luurangosta. Sen vuoksi kirjan tekijät esittävät usein pelkästä luurangosta tunnetuilla esihistoriallisillakin eläimillä voineen olla arvaamattomia monimutkaisia rakenteita ja käyttäytymistä.