cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laillinen este
Oikeuskäytäntöä
Postin kulun epäsäännöllisyydet eivät muodosta laillista estettä. Postilakko ei muodostanut korkeimman oikeuden tuomiossa KKO 1984-II-156 laillista estettä, kun asianosainen oli tietoinen lakon uhasta ja hänellä oli mahdollisuus asiakirjojen lähettämisen lisäksi saapua paikalle henkilökohtaisesti. Vastaava ratkaisu tehtiin tapauksessa KKO:1996:116, jossa kirjeen saapuminen perille oli myöhästynyt. Tyyppiesimerkki lailliseksi esteeksi hyväksyttävästä liikenteen keskeytymisestä on ankara lumimyrsky, joka hyväksyttiin esteeksi korkeimman hallinto-oikeuden tuomiossa KHO:45/12/82.
Lakon ei ole katsottu muodostavan laillista estettä, mikäli vaihtoehtoisella toimintamallilla velvoite olisi voitu hoitaa lakosta huolimatta määräajassa.
4-aminosalisyylihappo
4-Aminosalisyylihappo (myös Aminosalyyli, para-aminosalisyylihappo, para-aminosalyyli (PAS), p-aminosalisyylihappo) on tuberkuloosilääke, joka muistuttaa hieman asetyylisalisyylihappoa (Aspirin, Disperin) mutta poikkeaa siitä muun muassa typpeä sisältävän aminoryhmän vuoksi. PAS:ia on käytetty tehostamaan antituberkuloottisten lääkeaineiden vaikutusta hidastamalla niiden hajaantumista elimistössä, toisin sanoen se aiheuttaa tarkoituksellisesti tehollisten lääkeaineiden puolintumisajan pidentämistä elimistössä.
Aminosalyyli saapui käyttöön vuonna 1944. Sitä käytettiin kombinoidun eli yhdistelmähoidon yhtenä osana ainakin streptomysiinin (SM) sekä isoniatsidin (INH) ohella. Aminosalyylia annettiin tavanomaisesti pitkiä jaksoja ja huomattavia määriä tuberkuloosipotilaille. Lääkkeen vuosikausiannostus saattoi olla 10–16 grammaa vuorokaudessa. Se tekisi kuukausien – ehkä vuosienkin kestäessä, jopa kilogrammoihin yltävän lääkeainemäärän. Tässä oletettuna hoitoajan maksimina on esitetty kaksi vuotta.
Aminosalyylin teho perustuu siihen, että bakteerien kasvu rajoittuu. Se on siis vaikutukseltaan bakteriostaattinen eikä bakterisidinen. Antibakteerista eli bakteereja tappavaa tasoa sen lääkitysteho ei varsinaisesti ole. Vaikutustavaltaan para-aminosalyyli muistuttaa sulfonamideja siinä, että se kilpailee elimistössä foolihapon raaka-aineena toimivan para-aminobentsoehapon (PABA) kanssa ja vaikeuttaa näin bakteereille tärkeää foolihapon synteesiä. .
Sivuvaikutukset ja vasta-aiheet
Lääkkeellä oli useita sivuvaikutuksia: pahoinvointi, ripulointi, ihottumat, sekä oksentelua ja vatsakipuja.Tätä lääkitystä saavalle oli usein vaikeata pitkien hoitokuurien sietäminen ja jatkuva säännönmukainen lääkkeen ottaminen, joka saattoi tehdä pahoinvoivaksi ja aiheuttaa vatsakipuja. Usein saatettiin tarvita antasideja, hoitamaan PAS:sta aiheutuneita vatsavaivoja.
Tuore vatsahaava oli selvä vasta-aihe para-aminosalyylin käytölle.
Para-aminosalyyli on otettu maailmalla uudelleen käyttöön tuberkuloosin yleistyessä 2010-luvulla, ja se annetaan suolistossa hajoavina enterorakeina, jotka eivät rasita mahalaukkua yhtä paljon kuin vanhanaikaiset rakeet.
Grigor Narekilainen
Pyhä Grigor Narekilainen (n. 950 Andzevatsik, Armenia – n. 1005 Narek, Armenia) oli munkki, pyhimys ja kirkonopettaja. Hänet kasvatettiin luostarissa ja lopulta hän liittyi Narekin luostariin munkiksi ja eli siellä lähes koko elämänsä. Mies menestyi musiikissa, astronomiassa, geometriassa, matematiikassa, kirjallisuudessa ja teologiassa. Hän on yksi armenialaisen kirjallisuuden tärkeimmistä runoilijoista. Paavi Fransiskus julisti hänet pyhimykseksi ja kirkonopettajaksi 12. huhtikuuta 2015 Pietarinkirkossa, Roomassa, Italiassa.
Cat Lee & Co
Cat Lee & Co on vuonna 2004 perustettu suomalainen musiikkiyhtye. Se sekoittaa musiikissaan jazzia, countrya, bluegrassia, swingiä ja bluesia. Cat Lee & Co julkaisi uuden albuminsa "Meaow" lokakuussa 2009. Yhtye hajosi vuonna 2012.
Uneton Seattlessa
Juoni
Sam Baldwin (Hanks) on hiljattain leskeksi jäänyt arkkitehti ja poikansa Jonahin (Malinger) yksinhuoltajaisä. Hän muuttaa Chicagosta Seattleen saadakseen helpotusta suruunsa, mutta saa huomata, että vaimon kuoleman jälkeen elämää ei ole helppo jatkaa eteenpäin. Jonah seuraa vierestä isänsä yksinäisyyttä, kunnes soittaa jouluaattona radion psykologiohjelmaan ja kertoo suorassa lähetyksessä sen juontajalle, että hänen isänsä tarvitsee uuden vaimon. Tuhannet amerikkalaisnaiset kuulevat ohjelman ja kiinnostuvat sympaattiselta kuulostavasta leskimiehestä, unettomasta Seattlessa. Näiden naisten joukossa on Annie Reed (Ryan), joka on tahollaan kihloissa mutta ihastuu silti Samiin. Toimittajatyönsä kautta hän ottaa selville miehen taustoista ja lähettää tälle satojen muiden naisten tavoin kirjeen. Jonah innostuu Anniesta, mutta Sam-isää on vaikeampi taivutella tapaamaan tätä. Monien mutkien ja Jonahin myötävaikutuksen jälkeen pari kuitenkin kohtaa toisensa pilvenpiirtäjän huipulla ja rakastuu.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa hyvin kirjoitetuksi ja miellyttävästi roolitetuksi, mutta ylisentimentaaliseksi ja vanhahtavaksi. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä muun muassa Sven Nykvistin kuvauksen ansiosta.
Jack Dempsey
thumbnail|250px|Jack Dempsey ja Georges Carpentier kehässä ennen ottelun alkua vuonna 1921. William Harrison "Jack" Dempsey (24. kesäkuuta 1895 Manassa, Colorado – 31. toukokuuta 1983 New York, New York) oli yhdysvaltalainen raskaansarjan ammattinyrkkeilijä ja näyttelijä.
Dempsey oli raskaansarjan maailmanmestari 1919–1926. Häntä pidetään yhtenä vuosikymmenen suurimmista julkisuuden henkilöistä. Dempsey, hänen managerinsa Jack Kearns ja promoottori Tex Rickard ansaitsivat yhteensä 8,4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuosina 1921–1927 vain viidellä ottelulla. Ensimmäinen suora radiolähetys ammattilaisnyrkkeilyn mestaruusottelusta oli Dempseyn ja Georges Carpentierin kohtaaminen 2. heinäkuuta 1921.
Dempsey nousi raskaansarjan maailmanmestariksi 4. heinäkuuta 1919 Toledossa voittamalla Jess Willardin kolmannessa erässä tyrmäyksellä. Dempsey oli ottelussa ylivoimainen, ja tämä kohtaaminen sai lisänimen Toledon verilöyly. Hän piti titteliä hallussaan yli seitsemän vuotta kunnes hävisi Gene Tunneylle 23. syyskuuta 1926 Philadelphiassa. Vuotta myöhemmin Dempsey pääsi vielä ottelemaan mestaruudesta Tunneyta vastaan, mutta kärsi Chicagossa pistetappion ottelussa, joka tunnetaan pitkästä laskusta; Dempsey onnistui lyömään Tunneyn lattiaan, mutta tämä sai olla kanveesissa yli kymmenen sekuntia, ehtien nousta ylös ennen kuin tuomari oli laskenut kymmeneen. Tämä johtui siitä, ettei Dempsey ollut tietoinen uudesta säännöstä, jonka mukaan nyrkkeilijän pitää mennä kulmaukseensa odottamaan vastustajansa kaaduttua kanveesiin.
Tämän kohtaamisen, joka oli ensimmäinen yli kahden miljoonan Yhdysvaltain dollarin tulot kerännyt nyrkkeilyottelu, jälkeen Dempsey päätti ammattilaisuransa nyrkkeilijänä.
Vuonna 2007 ESPN asetti Jack Dempseyn 1900-luvun parhaista pohjoisamerikkalaisista urheilijoista kootulla listallaan sijalle 52.
Tukipalvelu
Tukipalvelu voi olla esimerkiksi fyysisen tai henkisen tuen järjestämiseksi tuotettava palvelu (ulkoinen asiakas) tai kuten yritystoiminnassa, ydintehtävien hoitamista tukevaa toimintaa (sisäinen tai ulkoinen asiakas).
Suomen euroviisukarsinta 1978
Suomen euroviisukarsinta 1978 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1978 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon saatiin 137 kappaletta. Niistä seitsemän parasta valittiin lauantaina 11. helmikuuta pidettyyn finaaliin. Lähetys nähtiin suorana TV1:ssä kello 19.50 alkaen. Uutisten kohdalla oli tauko, ja tuloslähetys nähtiin TV2:ssa kello 21.20. Samassa lähetyksessä valittiin myös Suomen edustaja Intervision laulukilpailuun. Karsinta lähetettiin ensimmäistä kertaa Helsingin ulkopuolelta, tällä kertaa Tampereen Ristimäestä Yleisradion studioilta. Helsingistä sopivaa paikkaa ei löytynyt, sillä Pasilan studiot olivat remontissa ja TV1:n henkilöstö valmistautui viikkoa myöhemmin Lahdessa pidettäviin hiihdon maailmanmestaruuskisoihin. Väliajalla esiintyi edellisvuotisen Intervision laulukilpailun voittaja, tšekkoslovakialainen Helena Vondračková.
Aaro Kurkela
pienoiskuva|Aaro Kurkela (vasemmalla) ja [[M. A. Numminen vuonna 1972.]] Aaro Kalevi Kurkela (2. huhtikuuta 1933 Sääksmäki – 24. maaliskuuta 1989 Tampere) oli suomalainen harmonikkataiteilija.
Kurkela tunnettiin erityisesti studiomuusikkona, televisio-orkesterimuusikkona ja säestäjänä. Gramexin tilastojen mukaan Kurkela oli yhä Suomen 16. eniten levyttänyt studiomuusikko vuonna 2008 oltuaan mukana 2 894:llä levytyksellä. Myös jazz oli hänen sydäntään lähellä.
Kurkela on haudattu Malmin hautausmaalle kortteliin 87-14-330.
Tammisalo
Tammisalo on saari ja Helsingin 44. kaupunginosa Itä-Helsingissä. Helsingin piirijaossa se kuuluu Herttoniemen peruspiiriin. Tammisalo on pientaloalue, jolla on asukkaita noin 2 200. Alueen pinta-ala on 0,73 km². Tammisalon lähialueita ovat Roihuvuori pohjoisessa, Herttoniemenranta lännessä ja Laajasalo etelässä. Tammisaloa ympäröiviä vesialueita ovat Porolahti, Tiiliruukinlahti, Jatasalmi ja Strömsinlahti. Lisäksi Tammisalon erottaa Roihuvuoresta Tammisalon kanava ja Laajasalosta Laajasalon kanava.
Tammisalon postinumeroalue 00830 on Suomen seitsemänneksi suurituloisin: sen täysi-ikäisistä asukkaista 51,9 prosenttia kuului vuonna 2021 maan hyvätuloisimpaan viidennekseen.
Alue
pienoiskuva|Tammisalo ja sen lähiympäristön kartta vuodelta 1936. Nykyisen Tammisalon alue oli alkujaan osa Laajasalon (Degerön) saarta. Sen erotti manteresta nykyisen Tammisalon kanavan kohdalla ollut salmi, joka kuitenkin maatui umpeen jo 1700-luvulla. Myöhemmin, 1800-luvun lopulla, alueen muuhun Laajasaloon yhdistäneen kannaksen poikki rakennettiin Laajasalon kanava.
Tammisalo erotettiin Herttoniemen kartanosta 1888, kun Bergbomin veljeksistä Karl Zachris Bergbom luopui osuudestaan kartanoon ja sai korvaukseksi nykyisen Tammisalon alueen. 1800-luvulla Tammisalo oli lähinnä maaseutua ja herrasväen kesänviettopaikka. 1920-luvulla tontteja alettiin jakaa. Tammisalon aika pientalokaupunginosana alkoi 1950-luvun ja 1960-luvun vaihteessa. Tällöin vanhoja kapeita sorateitä alettiin leventää ja päällystää.
Kasvisto
Tammisalo on luonnonläheistä aluetta, mutta rakentaminen on jättänyt suurimman osan alkuperäisestä luonnosta alleen. Vanhoja lajeja, jota yhä Tammisalosta löytyy, ovat muun muassa pähkinäpensas ja tervaleppä. Vanhoja peltoja ei enää ole Tammisalossa jäljellä, koska ne ovat rakennuksen ja kehityksen myötä hävinneet.
Eläimistö
Tammisalossa tavataan tyypillisiä kaupungin eläimiä, kuten oravia ja rusakoita. Myös fasaaneja, kettuja ja siilejä esiintyy, jotka harvemmin elävät kaupungeissa.
Puistot
Tammisalossa on lukuisia puistoja, joiden luonto on paikoin hyvinkin erilaista. Tammisalossa on niin oikeita leikkipuistoja kuin enimmäkseen kasvistoista koostuvia. Myös hiekkakenttiä on.
Väylänsuun puisto
Väylänsuun puiston hallitseva puulaji on tervaleppä. Puistosta on näkymä Tiiliruukinlahdelle.
Kummellehto
pienoiskuva|Leppisaaren puiston pähkinäpensaita.
Kummellehto on korkealla mäellä sijaitseva pieni puisto. Kummeltie jakaa puiston kahteen osaan, joista toisen läpi kulkee polku Vanhalleväylälle.
Tiiliruukin puisto
Tiiliruukin puisto sijaitsee Tiiliruukinlahden rannalla. Puistossa on pienet pitkospuut.
Leppisaaren puisto
Leppisaaren puisto on kuuluisa pähkinäpensaistaan.
Pyörökiven puisto
Pyörökiven puisto on suhteellisen suuri puistoalue Tiiliruukinlahden pohjukassa. Puiston läpi kulkee polku, joka joskus on tulvivan veden katkaisema. Rannalla olevilta penkeiltä avautuu näkymä lahden yli kohti Herttoniemen kartanon puistoa.
Rajaveräjänlehto
Rajaveräjänlehto on pieni kaksiosainen puisto. Siellä on mäki, jolla kasvaa mäntyjä. Pätkä 1700-luvun tietä Laajasalosta Viikkiin on vielä lehdossa jäljellä.
Tammisalon puisto
Tammisalon puisto Tammisalon suurin puisto. Se on kolmiosainen. Yksi osa on Jatasalmen rannalla, toinen enemmän sisämaassa ja kolmas Paasirinteen reunalla. Puistossa on hyvin paljon mäntyjä, jotka täyttävät melko ison osan puistosta.
pienoiskuva|vasen|Tammisalon kanavaa vuonna 2005. Vasemmalla puolella Ruonasalmen puistoa.
Vanhanväylän puisto
Vanhanväylän puisto on Tammisalon kanavan rannalla sijaitseva suuri puisto. Siellä on kenttä, jossa pidetään joka syksy Elojuhlat.Puisto kunnostettiin vuonna 2007. Myös tulvasuojausta paranettiin, sillä tammikuussa 2005 tulvavedet vyöryivät lähiseudun tonteille 7.–9. tammikuuta riehuneen myrskyn aikana. Vedenpinta nousi lähes kaksi metriä normaalia korkeammalle. Tammisalon kanavakin tulvi maalle.
Ruonasalmen puisto
Ruonasalmen puisto sijaitsee aivan Strömsinlahden rannalla. Siellä on myös Tammisalon kanavan toinen päätepiste sekä uimaranta.
Koulu
Tammisalossa sijaitsee Tammisalon korttelikoulu, jossa toimivat luokat 1-2. Koulu on Tammisalon puiston reunalla Paasitiellä.
Onnitalon vanhainkoti
Tammisalossa sijaitsee yksityisen säätiön ylläpitämä Onnitalo-vanhainkoti, joka on tunnettu kodinomaisesta, viihtyistä ilmapiiristä sekä hyvästä hoidosta. Onnitalossa on noin 50 asukasta. Talon ruokasalia käytetään aktiivisesti tammisalolaisten yleisötilaisuuksissa. Talon on suunnitellut arkkitehti Irmeli Visanti vuonna 1964.
Liikenneyhteydet
Tammisaloon kulkee kaksi maantiesiltaa ja kaksi kevyen liikenteen siltaa. Helsingin bussilinja numero 83 Herttoniemen metroasemalta kulkee Tammisalon läpi, lisäksi sinne kulkee 82B Herttoniemestä iltaisin ja 95N keskustasta öisin.
Vapaapalokunta
Tammisalon VPK on yksi 15:stä sopimuspalokunnasta Helsingissä. Se on perustettu vuonna 1940 ja sen hallituksen puheenjohtajana toimii nykyään Risto Salo. VPK:n rakennus sijaitsee kukkulan huipulla lähellä Tammisalon keskusta.
Tammisaloseura
Tammisalossa toimii puoluepoliittisesti sitoutumaton Tammisaloseura ry, joka pyrkii kehittämään Tammisaloa ja lisäämään asukkaiden kiinnostusta omaan kotikaupunginosaansa. Seuran hallituksen puheenjohtaja on Vuoden 2012 alusta Juhani Lönnroth. Tammisalon sanomat on Tammisaloseuran tiedotuslehti, joka ilmestyy muutaman kerran vuodessa. Tammisaloseura myy Tammisalon isännänviiriä ja Tammisalon heijastinta.
Elojuhlat
Tammisaloseura ja muut alueen yhdistykset järjestävät elokuussa, koulun alkamisviikon torstai-iltana Elojuhlat Vanhanväylän puistossa. Juhlissa on usein VPK:n paloauto, makkaranpaistoa, arpajaiset, musiikkia ja esimerkiksi kirjamyyntiä. Vuonna 2001 Elojuhlien tilalla järjestettiin Tammisalon kanavan avajaiset Strömsinlahden rannalla. Elojuhlia on järjestetty vuodesta 1992 alkaen, ja siitä on muodostunut alueen ihmiset kesän jälkeen yhteen kokoava tapahtuma.
Partiolippukunnat
Tammisalossa toimii aktiivisesti kaksi partiolippukuntaa, jotka on perustettu 1960-luvun puolivälissä. Tammitytöt ry on nimensä mukaisesti tyttölippukunta, jonka kolo eli kokoontumistila on Tammisalon kirkon kellarissa. Tammisalon Metsänkävijät ry on poikalippukunta, joka kokoontuu Tammisalontie 4:n kellarissa. Tammitytöt kokoontuvat vastapäätä Metsänkävijöitä. Lippukunnilla on yhteinen, vuonna 1979 valmistunut retkikämppä Sipoon Hindsbyssä, n. 20 km Tammisalosta sekä kanoottivaja Strömsinlahden rannalla.
Intuitio
Intuitio (latinan sanasta intueri, ’katsoa jtkn.’, ’harkita’) on kyky saada tietoa tai ymmärtää asioita ilman tietoista päättelyä. Intuition varassa henkilö toimii tunteen tai vaiston ohjaamana ymmärtämättä täysin, miksi toimii niin kuin toimii. Intuitiivinen oivaltaminen on nopeaa, mikä erottaa sen rationaalisesta ajattelusta. Kielitoimiston sanakirja määrittelee intuition: ”sisäinen näkemys, vaistonvarainen tajuaminen”.
Yleistä
Intuitiivinen ja analyyttinen ajattelu ovat kehittyneet evoluutiossa eri vaiheissa ja kummallakin on oma tehtävänsä. Englantilais-ranskalainen tutkijaryhmä julkaisi 2008 Neuron-lehdessä tuloksia, joiden mukaan aivomme lukevat alitajuisia signaaleja. Esimerkiksi pokerinpelaaja voi oppia tulkitsemaan vastapelurinsa alitajuisia vihjeitä.
Ajattelua tutkineen Marjaana Lindemanin mukaan ihmisen tiedonkäsittelyn nerous on juuri siinä, että meillä on nämä molemmat järjestelmät, jotka yhdessä tuottavat ratkaisuja pulmiimme. Arjessa näitä järjestelmiä ja niiden keskinäistä dynamiikkaa on vaikea erottaa toisistaan, paitsi silloin, kun ne ovat keskenään ristiriidassa, eli ”sydän sanoo yhtä ja järki toista”. Lindeman muistuttaa, että intuitio ja analyyttinen päättely eivät kumpikaan ole vain viisasta tai vain tyhmää. Molemmat ovat ihmiselle välttämättömiä ja hyödyllisiä, ja kummallakin on ansionsa ja heikkoutensa. Intuitio on luovuuden, mielikuvituksen ja sosiaalisuuden perusta. Ilman analyyttistä ajattelua taas olisimme jääneet vaille kulttuuria ja tieteellis-teknologista kehitystä. Emme tietäisi mitään siitä, miten maailma ja ihmiset todellisuudessa toimivat.
Markionismi
Markionismi oli kristinoppia lähellä ollut gnostisismin haara. Roomassa gnostikko Markion Sinopelainen perusti vuonna 144 seurakunnan, joka lähestyi kristinuskoa (ollen sen vakavin kilpailija 200-luvun alkuun saakka), mutta hylkäsi Vanhan testamentin oikukkaan ja itsevaltiaan Luoja-Jumalan korostaen Kristuksen julistaman lempeän Jumalan eroavaisuutta siitä.
Uudesta testamentista Markion hyväksyi vain kriittisesti karsitun Luukkaan evankeliumin ja useimmat Paavalin kirjeet korostaen tekstin kirjaimellista tulkintaa ja vierastaen teologisia spekulaatioita. Markionin kaanon oli liikkeen pyhä kirja. Paavali oli ainoa oikea apostoli, joka yksin oli ymmärtänyt Jeesuksen radikaalit opetukset. Markion esitti dokeettista kristologiaa ja torjui ruumiin ylösnousemuksen.
Markionilainen kirkko oli järjestynyt vanhakatolisen kirkon tavoin: sillä oli piispoja, presbyteerejä ja diakoneja, samoin se omaksui kasteen ja ehtoollisen. Markionin kuoltua noin vuonna 160 hänen opetuslapsensa jatkoivat kirkon rakentamistyötä ja kehittivät oppia edelleen. Vanhakatolisen kirkon (mm. Irenaeuksen ja Tertullianuksen) vastustuksen vuoksi markionismi menetti merkityksensä lännessä 200-luvun aikana (idässä se piti puolensa 300-luvulle saakka), ja monet markionilaiset sulautuivat manikealaisuuteen.
Runoi
Sana runo tulee germaanisista kielistä, joissa sen vastineet ovat tarkoittaneet muun muassa riimukirjoitusta, oppineisuutta ja salaisuutta. Sana on voinut lainautua itämerensuomalaisiin kieliin ehkä jo kantagermaanista.
Nykyisin englannin kielessä käytetään suomalaisista kansanrunoista sanaa rune, joka merkitsee myös riimukirjainta.
Extreme Power Metal
Extreme Power Metal on power metal -yhtye DragonForcen kahdeksas albumi. Albumi julkaistiin 27. syyskuuta 2019.
Kevin Dineen
Kevin William Dineen (s. 28. lokakuuta 1963 Québec, Québec) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän toimi NHL-seura Florida Panthersin päävalmentajana vuosina 2011–2013.
Pelaajaura
Dineen sai NHL-varauksen vuonna 1982, kun Hartford Whalers varasi hänet numerolla 56 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella. Ennen ammattilaisuraansa hän edusti muun muassa University of Denverin joukkuetta Pioneersia (vuosina 1981–1983). Hän teki NHL-debyyttinsä 3. joulukuuta 1984 ottelussa, jossa Whalers kohtasi Montreal Canadiensin. Hän pelasi tulokaskaudellaan, kaudella, 57 NHL:n runkosarjaottelua joissa hän teki 41 tehopistettä, 25 maalia ja 16 syöttöpistettä. Osan kaudesta hän vietti AHL-joukkue Binghampton Whalersissä.
Dineen oli 1980-luvulla Hartford Whalersin avainhyökkääjiä. NHL-uransa ennätyspisteet hän teki kaudella, jolla hän oli joukkueensa paras maalin- ja pisteidentekijä tehtyään 79:ssä runkosarjaottelussa 45 maalia ja annettuaan 44 maalisyöttöä. Hän voitti Whalersin sisäisen maalipörssin myös kahdella muulla runkosarjakaudella, kaudella, jolla hän teki 40 maalia ja 39 syöttöpistettä 79:ssä ottelussa, ja kaudella , jolla hän teki 25 maalia ja yhtä monta syöttöpistettä 74:ssä ottelussa (jakoi parhaan maalintekijän aseman Ron Francisin kanssa).
Marraskuussa 1991 Dineen kaupattiin Philadelphia Flyersiin vaihdossa Murray Craveniin ja neljännen kierroksen varausvuoroon kesän 1992 varaustilaisuudessa. Hänen isänsä Bill toimi tuohon aikaan joukkueen päävalmentajana. Hän edusti Flyersia neljän vuoden ajan ja kaudella hän toimi sen kapteenina. Joulukuussa 1995 Dineen palasi Hartford Whalersiin (Flyers sai vaihdossa kolmannen ja seitsemännen kierroksen varausvuorot kesän 1997 varaustilaisuudessa) ja hän kuului Whalersin/Carolina Hurricanesin (seura siirtyi Pohjois-Carolinaan vuonna 1997) kokoonpanoon neljä seuraavaa vuotta. Vuosina 1996–1998 hän oli joukkueensa kapteeni.
Syyskuussa 1999 Dineen teki vapaana agenttina sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa, jossa hän pelasi kauden. Kesällä 2000 laajennusjoukkue Columbus Blue Jackets varasi hänet NHL:n laajennusdraftissa ja hän edusti seuraa kahden täyden kauden ajan ennen lopettamistaan syksyllä 2002, kesken kauden. Kevin Dineen pelasi 19 kautta käsittäneellä NHL-urallaan 1188 runkosarjaottelua, joissa hän teki 760 tehopistettä, 355 maalia ja 405 syöttöpistettä, ja 59 pudotuspeliottelua, joissa hän teki 41 tehopistettä, 23 maalia ja 18 syöttöpistettä. Hän keräsi myös 2299 jäähyminuuttia runkosarjassa ja 127 pudotuspeleissä. Hän on yksi harvoista pelaajista, jotka ovat NHL-urallaan sekä tehneet yli 350 maalia että keränneet yli 2000 jäähyminuuttia.
Valmentajaura
Dineen toimi heinäkuusta 2005 alkaen AHL-seura Portland Piratesin päävalmentajana. Heti ensimmäisen valmentajakautensa, kauden 2005–2006 päätteeksi hänelle myönnettiin Louis A. R. Pieri Award, AHL:n vuoden valmentajan palkinto. Dineen, joka on eniten otteluita voittanut valmentaja joukkueen historiassa (ohitti Barry Trotzin maaliskuussa 2009), valmensi Piratesin kahdesti, kausina 2005–2006 ja 2007–2008, AHL:n itäisen konferenssin loppuotteluihin. Pudotuspeleihin hän valmensi joukkueen viidellä kaudella kuudesta.
Dineen jätti Portland Piratesin päävalmentajuuden siirryttyään NHL-seura Florida Panthersin päävalmentajaksi touko-kesäkuun vaihteessa 2011. Hän on Panthersin historian 11. päävalmentaja. Hänet irtisanottiin tehtävästä marraskuussa 2013 Panthersin huonon pelimenestyksen vuoksi.
Sotšin talviolympialaisissa Dineen valmensi Kanadan naisten maajoukkueen olympiakultaan.
Muuta
Hän on naimisissa Annie Dineenin (o.s. Murasso) kanssa. He avioituivat vuonna 1991. Heillä on neljä lasta, kaksi tytärtä ja kaksi poikaa. Kevin Dineen on entisen NHL-jääkiekkoilijan ja -valmentajan Bill Dineenin poika ja myös hänen veljensä Gord ja Peter ovat pelanneet NHL:ssä.
Dineen sairastaa Crohnin tautia, joka diagnosoitiin hänellä vuonna 1987.
Claude Martin
Claude Auguste Louis Martin (10. lokakuuta 1930 Pariisi – joulukuu 2017) oli ranskalainen soutaja ja olympiamitalisti.
Martin saavutti permiehellisissä nelosissa olympiahopeaa Roomassa 1960. . Hän kilpaili myös Helsingin kesäolympialaisissa 1952.
Martin saavutti lisäksi eri veneluokissa Euroopan mestaruuden vuonna 1953, EM-hopeaa vuonna 1954 ja EM-pronssia vuonna 1955. Hän kuoli 87-vuotiaana joulukuussa 2017.
Josua Ruotsala
Josua Ruotsala (15. marraskuuta 1893 Lohtaja – 9. heinäkuuta 1967 Helsinki ) oli suomalainen opetusneuvos ja päätoimittaja. Josua Ruotsalan vanhemmat olivat maanviljelijä Aaprami Ruotsala ja Kreeta Annanolli ja puoliso vuodesta 1921 Hanna Maria Nikupaavo. Ruotsala toimi Keskipohjanmaan kirjapaino -yhtiön toimitusjohtajana 1930–1944 ja oli yksi Keskipohjanmaan perustajista. Lehden taloudenhoitaja hän oli 1930–1945 ja päätoimittaja 1945–1963. Maalaiskodin päätoimittaja Ruotsala oli vuodesta 1948. Ruotsalalla oli useita atteellisten ja taloudellisten yhdistysten ja järjestöjen luottamustehtäviä, kuten Suomen Nuorison Liiton johtokunnan jäsenyys ja talous- sekä liikuntakasvatusvaliokuntien puheenjohtajuus. Kokkolan kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1957–1963 ja presidentin valitsijamies kahdesti. Ruotsala vaikutti osaltaan merkittävästi Keski-Pohjanmaan kansanopiston perustamiseen Kälviälle.
Albertslundin kunta
thumb|right|250px|Kartta kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista.
Albertslund on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 27 647 asukasta, ja sen pinta-ala oli 23,4 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Albertslund.
Kunta sijaitsee 15 kilometriä Kööpenhaminasta länteen. Se perustettiin vuonna 1970 Herstedernes-nimisenä, mutta joutui vaihtamaan nimeä vuonna 1973, koska maan sisäministeriö ei enää halunnut monikkomuotoisia paikannimiä.
Seurakunnat
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista. Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.
Max Factor (kosmetiikkayhtiö)
pienois|Max Factorin logo. Max Factor on Max Factor Seniorin (1872–1938) vuonna 1909 perustama yhdysvaltalainen kosmetiikkayhtiö. Vuodesta 1991 yhtiö on ollut Procter & Gamblen omistuksessa.
1920-, 1930- ja 1940-luvuilla Max Factor liitettiin kiinteästi elokuvamaailmaan. Max Factor Senior teki elokuvien ensimmäisen meikkauksen vuonna 1914 ja tiettävästi loi termin "makeup" (suom. meikki). Monet näyttelijättäret, kuten Bette Davis ja Jean Harlow, olivat vakioasiakkaita Factorin kauneushoitolassa. Monet näistä asiakkaista myös esiintyivät Max Factorin mainoksissa ja tekivät tuotemerkkiä tunnetuksi. Vielä nykyäänkin Max Factor liitetään usein elokuvamaailmaan, sillä muun muassa monissa sen mainoksissa mainostetaan lisäksi elokuvia, joissa yhtiön meikkejä on käytetty. Heillä on oma tähti Hollywood Walk of Famella.
Borneonpuuleopardi
Borneonpuuleopardi (Neofelis diardi) on kissaeläin, jota vuoteen 2007 asti pidettiin puuleopardin Neofelis nebulosa diardi nimisenä alalajina. Geenitutkimus kuitenkin osoitti, että nämä Borneolla ja Sumatralla elävät puuleopardit eroavat Kaakkois-Aasian mantereen puuleopardeista niin merkittävästi, että niitä tulee pitää omana itsenäisenä lajinaan. Lajien ero on verrattavissa muiden suurten kissaeläinlajien, kuten tiikereiden ja leopardien väliseen geneettiseen eroon. Tämän perusteella arvioidaan, että puuleopardilajit erkanivat toisistaan 1–3 miljoonaa vuotta sitten. Borneonpuuleopardin kannaksi arvioidaan 5 000–11 000 yksilöä, ja laji on uhanalainen.
Borneonpuuleopardit elävät useimmilla Borneon metsäalueilla rannikolta aina vuoristoihin asti. Ne suosivat erityisesti tuuheita alanko- ja mäkisademetsiä ja karttavat aukeita paikkoja. Ravinto koostuu pääasiassa apinoista, hirvieläimistä ja nuorista partasioista, satunnaisesti myös linnuista ja matelijoista.
Havel
Havel on joki itäisessä Saksassa. Se saa alkunsa Mecklenburg-Etu-Pommerista, virtaa läpi Brandenburgin ja Berliinin ja laskee Saksi-Anhaltissa Elbeen. Joen pituus on noin 325 kilometriä ja valuma-alue 24 096 neliökilometriä. Joen varrella sijaitsee Berliinin lisäksi muun muassa Brandenburg an der Havelin, Oranienburgin ja Potsdamin kaupungit. Berliinin lounaisosassa Havelilla on suuria lahtia kuten järvimäinen Großer Wannsee, jossa sijaitsee suosittu uimaranta ja venesatamia.
WatchMojo.com
pienoiskuvaWatchMojo.com on kanadalainen yritys, joka tekee populaarikulttuuriaiheisia infotainment-videoita, kuten Top 10 -listoja ja minielämäkertoja. Aihepiireihin lukeutuvat autot, liikeyritykset, huumori, koulutus, muoti, elokuva, ruoka, kuntoilu, historia, käyttöneuvonta, lifestyle, musiikki, politiikka, tiede, urheilu, teknologia, matkailu ja videopelit.
WatchMojon perustivat vuonna 2005 Ashkan Karbasfrooshan, Raphael Daigneault ja Christine Voulieris.
Vuoden 2013 lopulla WatchMojon videot saivat YouTubessa noin 77 miljoonaa katsomiskertaa kuukaudessa ja yhtiön kanavilla oli lähes 1,4 miljoonaa tilaajaa. Vaikka valtaosa katsomiskerroista syntyy YouTubessa, pääosa WatchMojon tuloista koostuu videoiden lisensioinnista ja syndikoinnista muiden kaupallisten sisällöntarjoajien käyttöön ja niiden myynnistä mainostajayritysten käyttöön.
Pienellä omalla tuotantoryhmällä tehtävät videot eivät sisällä erityisiä elokuvallisia arvoja tai itsenäistä luovuutta, vaan videot tehdään joko mainostaja-asiakkaiden tilauksesta pyöritettäviksi esimerkiksi ostoskeskuksissa, takseissa, kahviloissa ja verkkosivustoilla. Osa videoista tehdään spekulatiivisesti tietyn asiakkaan tarpeisiin ja myydään sille vasta valmiina. Esimerkkejä selkeän mainonnallisista WatchMojo-videoista ovat CoverGirl Tips For Faking It: An Eyelid Crease ja American Classic Looks from the Gap. Brändäämättömät WatchMojo-videot ovat neutraalin viihteellisiä, kuten monet Top 10 -videot, tai informatiivisia, kuten The History of the Waterways in U.S. and Canada tai Travel Guide: Luxembourg. Yritys tekee yhteistyötä myös englannin kielikursseja tuottavien taiwanilaisten ja ranskalaisten kustannusyhtiöiden kanssa, jotka käyttävät WatchMojon videoita opetusmateriaalinaan.
Sunnuntairaportti
Sunnuntairaportti (alk. Sunnuntaitelevisio) oli Mainos-TV:n ohjelmistossa (vuodesta 1993 MTV3-kanavalla) vuosina 1981–2001 esitetty uutis- ja ajankohtaisohjelma, jota lähetettiin nimensä mukaisesti sunnuntai-iltaisin. Yleensä jakson pituus mainoksineen oli puoli tuntia, joskus tunninkin.
WatchMojo.com
Yhtiön toimitusjohtaja Ashkan Karbasfrooshan on valmistunut John Molson -bisneskoulusta Montrealissa ja tunnetaan myös AskMen.comin perustajana. Hän myi AskMenin 13,5 miljoonalla dollarilla mediajätti News Corporationille. Kun hän pian sen jälkeen perusti WatchMojon, News Corp. haastoi hänet oikeuteen kilpailunrajoitussopimuksen rikkomisesta, mutta asia sovittiin, ja yhtiö tuli mukaan WatchMojon osakkaaksi.
Sunnuntairaportti
Vuoteen 1988 asti oli voimassa 1950-luvulta periytynyt niin sanottu 24 tunnin sääntö, jonka mukaan MTV ei saanut kertoa vuorokautta tuoreemmista aiheista – poikkeuksen tähän muodostivat vain syyskuussa 1981 alkaneet MTV:n uutiset mutta ei Sunnuntairaportti. Eräänä sunnuntaina toimittaja Jouni Flinkkilä totesi suorassa lähetyksessä katsojille, että tiedämme miten Keke Rosberg pärjäsi juuri päättyneessä formulakisassa, muttemme valitettavasti voi kertoa sitä teille.
WatchMojo.com
Karbasfrooshan oli vuonna 2012 ehdolla Ernst & Young -yhtiön Entrepreneur of the Year -palkinnon saajaksi mediasarjassa.
Sunnuntairaportti
Vuonna 1993, kun MTV aloitti lähetykset omalla kanavallaan, Sunnuntairaportti palasi ohjelmistoon, jolloin sen alkamisaika oli 19.40. Ohjelman lähetysaika lyheni 20 minuuttiin ja sitä esitettiin ilman mainoskatkoa, ja yleensä sitä ennen esitetyn Karpolla on asiaa -ohjelman jälkeen. Se oli yksi vuoden katsotuimmista televisio-ohjelmista Suomessa. Esimerkiksi 14. maaliskuuta 1993 Sunnuntairaportti sai 1,4 miljoonaa katsojaa. Suosio kasvoi vuosi vuodelta alkuvaiheen noin 400 tuhannesta esimerkiksi alkuvuoden 1997 katsojakeskiarvoon 1,2 miljoonaa.
Ohjelman tekijöitä olivat muiden muassa tuottaja Riitta Snellman, Heikki Piuhola, Jouni Flinkkilä, Marja Juonala, Esa Nieminen ja Tiina Hiekkaranta. Sähköisen median 1990-luvun lopulta kiristynyt kilpailu Suomessa (mm. internetin yleistyminen, Nelosen aloitus 1998) johtivat MTV:ssä sarjaan ulkoistuksia ja yhteensä 150 henkilötyövuoden vähennyksiin, mikä pakotti lakkauttamaan ohjelman syksyllä 2001.
Valepommijupakka 1989
Lauantaina 14. tammikuuta 1989 Sunnuntairaportin toimitus lähetti lentorahtina Jyväskylästä ja Joensuusta Helsinkiin itse kyhättyä pommia muistuttaneen paketin testatakseen Suomen ilmailuliikenteen turvatarkastustoimintaa. Paketeissa oli muun muassa taskulampun paristo, herätyskello, Semtex-muoviräjähdettä muistuttavaa sinitarraa ja sähköjohtoa. Vain Jyväskylästä lähetetty paketti pysähtyi turvatarkastukseen, kun taas Joensuun paketti tuli sellaisenaan perille. Finnair ja Ilmailuhallitus keskeyttivät lentorahtitoiminnan lauantaista maanantaihin, järjestivät sunnuntaina tilanteesta lehdistötilaisuuden ja vaativat asian selvittyä MTV:lle rangaistusta ilmaliikenteen häirinnästä. Palestiinan vapautusjärjestön johtajan Jasser Arafatin vieraillessa seuraavana päivänä Suomessa ulkoministeriö luokitteli suojelupoliisin arvion perusteella MTV:n turvallisuusriskiksi eikä hyväksynyt sitä vierailua seuranneeseen kuvaajaryhmään. Julkisen sanan neuvosto piti tätä rangaistuksenluonteisena toimena, joka kohdistui toimitukselle kuuluvaan päätösvaltaan ja toimituksellisen aineiston sisältöön.
Oikeuskansleri Jorma S. Aalto ei nostanut asiasta syytettä MTV:tä vastaan, koska rikoksen tunnusmerkistön täyttyminen jäi tulkinnanvaraiseksi eikä ilmailuliikenteen häirintää koskeva rikoslain sanamuoto soveltunut tapaukseen.
Vastaanotto
Mainostelevisiota kohtaan usein kriittinen Helsingin Sanomien tv-arvostelija Jukka Kajava kehui vuonna 1981 uutta Sunnuntaitelevisiota muun muassa siitä, että juttujen pituuden annetaan vaihdella aiheen eikä ohjelman oman tuotantokaavan mukaan. Hän piti ohjelman ”katkelmia” epätasaisina, mutta parhaimmillaan tiedoiltaan rakentavina: ”Tulos on usein korkeintaan loivasti ajankohtainen. mutta toisaalta parhaimmillaan alati ajankohtainen, vaikka päivän tapahtumat puuttuvatkin.” Kolme vuotta myöhemmin hän kehui Sunnuntaitelevisiota ruudun odottamattomimmaksi ajankohtaisohjelmaksi, joka osaa välttää esitelmöimistä ja selostamista ja ”on sillä tavoin toista maata kuin esimerkiksi [Ylen] Kotimaan katsaus, jossa tärkeät aiheet kuihtuvat toteutuksen pyhyyteen ja kuivuuteen”. Ohjelman jäädessä tauolle vuoden 1991 lopussa Kajava kirjoitti Sunnuntairaportista: ”Se ei uhoa jättimedian ja tähtitoimittajien ylivoimaa. Tietoinen alivoima on ollut sen salaisuus. Sunnuntairaportissa on osattu olla ihmisen kokoisia, näköisiä ja ihmistä lähellä.”
Sunnuntairaportin syyskuussa 1990 esitetty ympäristöaiheinen Pohjoisnapa-ohjelma palkittiin parhaana video-ohjelmana Italian radio- ja tv-yhtiö RAI:n palkinnolla Trenton 39. filmifestivaaleilla Italiassa 1991.
Florian Grillitsch
Florian Grillitsch (s. 7. elokuuta 1995 Neunkirchen, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikentän keskellä. Grillitsch on edustanut Saksan Bundesliigassa Werder Bremeniä ja Hoffenheimia. Syyskuussa 2022 hän teki sopimuksen Alankomaiden Eredivisiessä pelaavan Ajaxin kanssa.
Grillitsch muutti kesällä 2013 Itävallasta Saksaan ja siirtyi Werder Bremenin junioreihin. Vuosina 2015–2017 hän edusti seuraa 48:ssa Bundesliigan ottelussa tehden kolme maalia. Kesällä 2017 Grillitsch siirtyi 1899 Hoffenheimiin. Hän on kauden 2021–2022 loppuun mennessä pelannut seurassa 130 ottelua Bundesliigassa, kuusi Mestarien liigassa ja kymmenen Eurooppa-liigassa. Bundesliigassa ja Eurooppa-liigassa hän on tehnyt kolme maalia sekä Mestarien liigassa yhden.
Grillitsch pelasi kolme ottelua ja teki kaksi maalia alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2014. Hän pelasi kolme ottelua myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015. Ensimmäisen ottelunsa Itävallan maajoukkueessa hän pelasi 28. maaliskuuta 2017, kun Itävalta pelasi kotonaan 1–1-tasapeliin päättyneen ystävyysottelun Suomea vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Luxemburgia vastaan maaliskuussa 2018. Hän on heinäkuun 2022 loppuun mennessä pelannut 33 maaottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän on pelannut 13 MM- ja kolme EM-karsintaottelua sekä kesän 2021 EM-kilpailuissa kaksi alkulohko-ottelua ja neljännesvälieräottelun.
Egyptin 7. dynastia
'''Egyptin 7. dynastia''' hallitsi Egyptiä ensimmäisen välikauden alkupuolella. Osa tutkijoista pitää dynastiaa kuvitteellisena, ja on laskenut sen faaraot 8. dynastiaan. Tämän dynastian faaraoiden nimet mainitaan Abydoksen kuningasluettelossa.
Lohkominen (maanmittaus)
Lohkominen on kiinteistötoimitus, jossa yhteen tai useampaan rekisteriyksikköön kuuluva rajoiltaan määrätty määräala muodostetaan eri kiinteistöksi tai siirretään ennestään olevaan kiinteistöön. Lohkomistoimituksen tekee joko maanmittauslaitoksen tai asemakaava-alueella kaupungin tai kunnan palveluksessa oleva viranomainen.
Lohkomisessa vahvistetaan muodostettavan kiinteistön rajat sekä kiinteistön käyttöön liittyvät oikeudet kuten osuudet yhteisiin alueisiin ja rasitteet. Lohkomisen jälkeen tieto uudesta kiinteistöstä tallennetaan julkiseen kiinteistörekisteriin. Lohkominen liittyy yleensä kiinteistökauppaan, mutta myös perintönä tai lahjana saatu määräala muodostetaan lohkomalla kiinteistöksi. Lohkominen on yleisin viranomaisten tekemä kiinteistötoimitus: vuodessa niitä tehdään noin 18 000.
Smedsböle
Smedsböle on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön etelälaidalla Västanfjärdin vastaisella rajalla. Kylän läpi kulkee Västanfjärdintie, jonka varrelle kylän vähäinen asutus on sijoittunut.
Smedsbölen naapurikylät ovat Kåddböle, Mattkärr, Bjensböle ja Tappo. Maantie yhdistää Smedsbölen Mattkärriin ja Tappoon, minkä lisäksi myös Kåddböleen on tieyhteys. Kylän alue on soista ja mäkistä metsäaluetta, jossa on erikokoisia peltosaarekkeita.
Krimin niemimaan parlamenttivaalit 2014
Krimin niemimaan parlamenttivaalit 2014 järjestettiin 14. syyskuuta 2014 kahdella vaalialueella Venäjän federaation vaalilainsäädännön mukaan: Sevastopolin liittovaltiokaupungissa ja muualla Krimin niemimaalla Krimin autonomisessa tasavallassa. Vaalit järjestettiin keväällä tapahtuneen alueen Venäjään liittämisen jälkeen. Kansainvälisoikeudellisesti vain Venäjä on pitänyt vaaleja laillisina, koska kansainvälinen yhteisö katsoo Krimin autonomisen tasavallan olevan osa Ukrainaa.
Vaaleissa oli 803 ehdokasta ja 12 puoluetta edustettuina. Kello 18 mennessä Moskovan ja samalla paikalliseen venäläiseen aikaan oli äänestänyt 45 % äänioikeutetuista. Vaalihuoneistot suljettiin kello 20 paikalliseen venäläiseen aikaan.
Äänestysprosentti jäi 60 %:iin, ja puolueista annetuista äänistä sai Yhtenäinen Venäjä 70,4 %, Venäjän liberaalidemokraattinen puolue 9,3 % sekä Venäjän federaation kommunistinen puolue 6,6 %. Äänioikeutetuista Yhtenäistä Venäjää äänesti 42,2 %, Liberaalidemokraattista puoluetta 5,6 % ja Venäjän federaation kommunistista puoluetta 4,0 %, yhteensä 51,8 %.
Ovensuukysely
Otos ovensuukyselyssä oli 3600 äänestänyttä, joista 202 ei kertonut sitä, mitä äänesti. Kysely suoritettiin 110 äänestyspaikalla virheen ollessa 1,5%. Äänestysprosentiksi jäi 60% äänioikeutetuista. Vaaliin osallistui 12 puoluetta, joista kolme ylitti viiden prosentin äänikynnyksen. Loput neljä puoluetta saivat noin prosentin äänistä.
Kolmen äänikynnyksen ylittäneiden puolueiden saamien äänten osuus oli 51,76% äänioikeutetuista. Ne kaikki kannattavat Venäjän yhtenäisyyttä.
Liittovaltiokaupunki
Ukraina ei ole tunnustanut Sevastopolin eikä Krimin autonomisen tasavallan neuvoa-antavaa kansanäänestystä 2014, jonka perusteella Venäjän federaatio hyväksyi molemmat liittovaltiosubjekteikseen.
Rauhan junaturma
Rauhan junaturma tapahtui 6. lokakuuta 1938 Rauhan asemalla Imatran ja Lappeenrannan välillä, kun Tainionkoskelle matkalla ollut matkustajajuna numero 851 ja Lappeenrantaan menossa ollut rikkidioksidivaunuun kytketty järjestelyjuna numero 1233 törmäsivät yhteen. Turmassa kuoli 15 ja loukkaantui 13 ihmistä. . Tämä turma oli Suomen suurin ennen toista maailmansotaa tapahtunut rautatieonnettomuus.
Järjestelyjuna oli vaihtotyössä Rauhan pysäkillä kello 7.30 kun Lappeenrannasta Tainionkoskelle menossa ollut matkustajajuna tuli pysäkille. Sankan sumun takia veturimiehistöt eivät huomanneet toisiaan ja matkustajajuna ajoi järjestelyjunan perään. Matkustajajunassa oli veturin perässä kaksi Simolassa junaan liitettyä makuuvaunua jotka rikkoontuivat ja tunkeutuivat osittain toistensa sisään. Järjestelyjunassa ollut rikkidioksidia sisältänyt vaunu rikkoutui ja vaunusta vuoti ratapihalle kaasuuntunutta rikkidioksidia joka täytti ratapihan. Useat makuuvaunuista ulos rynnänneet ihmiset kuolivat kaasumyrkytykseen.
Abdullah bin Nasser bin Khalifa Al Thani
Abdullah bin Nasser bin Khalifa Al Thani (s. 1965) on qatarilainen šeikki, maataan hallitsevat Al Thani-suvun jäsen, joka on toiminut maansa pääministerinä kesästä 2013. Hän oli aikaisemmin sisäasioiden ministeri ja nousi pääministeriksi vallanvaihdon yhteydessä, kun emiiri Hamad ibn Khalifa al-Thani luopui vallasta poikansa Tamim ibn Hamad Al Thanin hyväksi.
Abdullah bin Nasser bin Khalifa on suorittanut alemman korkeakoulututkinnon Britanniassa ja oikeustieteiden tutkinnon Beirutin arabiyliopistossa. Hän on naimisissa ja viiden lapsen isä.
Joki-kirjastot
Joki-kirjastot on Pohjois-Pohjanmaan etelä- ja lounaisosassa toimivien kunnan- ja kaupunginkirjastojen yhteinen kirjastokimppa. Se muodostettiin liittämällä yhteen aiemmat Kiri- ja Tiekkö-kirjastokimpat sekä Reisjärven kirjasto. Joki-kirjastot aloitti toimintansa toukokuussa 2021.
Joki-kirjastoryhmään kuuluu 14 kuntaa: Alavieska, Haapajärvi, Haapavesi, Kalajoki, Kärsämäki, Merijärvi, Nivala, Oulainen, Pyhäjärvi, Pyhäntä, Reisjärvi, Sievi, Siikalatva ja Ylivieska. Kirjastokimpan alueella on runsas 82 300 asukasta.
Toimipisteet
Kirjastokimpan jäsenkuntien alueella on 18 kirjaston toimipistettä ja viisi (tai kuusi) kirjastoautoa. Henkilökuntaa näissä on yli 60.
Nikkelinitraatti
Nikkelinitraatti (Ni(NO3)2) on nikkeli- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa katalyyttien ja nikkeli-alkalimetalliparistojen sekä nikkeli-kadmiumparistojen valmistuksessa sekä keramiikan värjäykseen.
Ominaisuudet
Nikkelinitraatti on huoneenlämpötilassa vihreää kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdiste liukenee helposti veteen ja lisäksi eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan 4 kidevedellistä muotoa, jotka ovat dihydraatti (Ni(NO3)2·2H2O), tetrahydraatti (Ni(NO3)2·4H2O), heksahydraatti (Ni(NO3)2·6H2O) ja nonahydraatti (Ni(NO3)2·9H2O). Näistä heksahydraatti on huoneenlämpötilassa stabiilein. Kuumennettaessa heksahydraattia se sulaa 56,7 °C:n lämpötilassa ja kuumennettaessa enemmän alkaa kideveden määrä vähentyä. Voimakkaasti kuumennettaessa nikkelinitraatti hajoaa nikkelioksidiksi. Muiden nitraattien tavoin yhdiste on voimakas hapetin.
Valmistus ja käyttö
Nikkelinitraattia muodostuu nikkelijauheen ja typpihapon välisessä reaktiossa. Tämä reaktio on kuitenkin hyvin voimakkaasti eksoterminen ja vapautuva lämpötila hajottaa typpihapon muun muassa ammoniumnitraatiksi. Tämän vuoksi nikkelinitraattia valmistetaan tyypillisimmin typpihapon ja nikkelioksidin tai nikkelikarbonaatin välisellä reaktiolla, koska nämä ovat helpommin hallittaessa. Haihdutettaessa vesi pois näin muodostuneesta liuoksesta muodostuu tuotteena nikkelinitraattiheksahydraattia. Vedetöntä nikkelinitraattia voidaan tuottaa lisäämällä nikkelinitraatin heksahydraatin joukkoon dimetoksietaania ja tislaamalla dimetoksietaani ja vesi pois atseotrooppisena seoksena alennetussa paineessa tai poistaa vesi dityppipentoksidin avulla. Käytetympi tapa on kuitenkin valmistaa vedetöntä nikkelinitraattia nikkelikarbonyylin ja dityppitetraoksidin välisellä reaktiolla.
Nikkelinitraattia käytetään nikkelikatalyyttien valmistamiseen. Nikkelinitraatti impregoidaan kiinteällä kantajalle ja kuumennettaan, jolloin muodostuu nikkeliä. Nikkelinitraatin etuna halvempaan nikkelisulfaatin nähden on, että käytettäessä nikkelisulfaattia katalyytin pintaan voi jäädä rikkiä, joka toimii katalyyttimyrkkynä. Nikkelinitraattia käytetään myös nikkeliparistoissa käytettävien elektrodien valmistukseen. Nämä elektrodit käsitellään emäsliuoksella, jolloin elektrodien pintaan muodostuu nikkelihydroksidia. Muita yhdisteen käyttökohteita ovat lasin ja keramiikan värjääminen ruskeaksi, metallien päällystäminen nikkelillä elektrolyyttisesti, tekstiilien värjäyksessä peittana ja muiden nikkeliyhdisteiden valmistus.
Space Invaders
Space Invaders on Tomohiro Nishikadon (myös Toshihiro Nishikado) suunnittelema vuonna 1978 julkaistu kolikkopeli. Sitä valmisti Taito Corporation ja myöhemmin lisenssillä Yhdysvalloissa Bally Midway. Japanissa julkaistua Space Invadersia pidetään yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä videopeleistä. Vaikka peli on nykystandardeilla mitaten alkeellinen, se oli (esimerkiksi Pac-Manin ja Breakoutin ohella) modernin videopelin uranuurtajia.
Space Invadersin käännös Atari 2600:lle vuonna 1980 oli jättimenestys ja niin sanottu läpimurtosovellus, sillä jotkut ostivat konsolin pelkästään sen vuoksi. Space Invadersin suosion jälkeisinä vuosina Atari johti videopelimarkkinoita, vaikka tarjolla olisi ollut kehittyneempiäkin konsoleita.
Pelaaminen
thumb|180px|Space Invadersin pelinäkymä. Pelaaja liikuttelee ruudun alalaidassa olevaa lasertykkiä vasemmalle ja oikealle ampuen yläpuolelta rivimuodostelmassa lähestyviä avaruusolentoja. Viholliset "marssivat" edestakaisin ja jokaisen käännöksen yhteydessä siirtyvät hieman alaspäin. Tehtävänä on tuhota niin paljon vihollisia kuin mahdollista väistellen samalla niiden ampumia säteitä ja pommeja, joiden osumasta lasertykki tuhoutuu. Jos lasertykki tuhoutuu kolme kertaa, tai yksikin avaruusolioista pääsee ruudun alalaitaan saakka, peli loppuu. Silloin tällöin ruudun yläreunaan ilmestyy bonus-avaruusalus, jonka tuhoamisesta saa lisäpisteitä.
Sitä mukaa, kun pelaaja tuhoaa vihollisia, ne nopeuttavat liikkumistaan, kunnes ruudulla on vain yksi nopeasti liikkuva avaruusolio. Kun se on tuhottu, tulee ruutuun uusi muodostelma vihollisia, joka aloittaa "marssimisen" yhtä riviä alempaa kuin edellinen erä. Pelaajan lasertykin yläpuolella on neljä suojakilpeä. Niiden taakse voi suojautua vihollisen ammuksilta; kilvet kuitenkin tuhoutuvat pikkuhiljaa osumista.
Toteutus
Space Invadersin keskeisiä piirteitä oli se, että mitä enemmän vihollisia tuhotaan, sitä nopeamin jäljelle jääneet liikkuvat. Hyökkäysaallon alussa nopeutus on pieni, mutta suurenee dramaattisesti loppua kohti. Toiminto oli alun perin suunnittelematon seuraus pelin ohjelmointitavasta – kun ohjelman piti liikutella harvempia vihollisia, se pystyi päivittämään näytön nopeammin – mutta kehitystiimi päätti säilyttää piirteen.
Space Invadersin keskusyksikkönä käytettiin kahden MHz:n Intel 8080 -suoritinta. Grafiikka toteutettiin yhdellä pääsuorittimen muistiavaruudesta mapatulla bittitasolla. Äänitehosteet tuotettiin kukin erillisellä elektroniikalla.
thumb|180px|Pöytämallinen Space Invaders. Pystyasentoon rakennetussa versiossa kuva näytettiin koteloon sijoitetun peilin kautta mustavalkonäytöstä. Kuva projisoitiin muovipaneeliin, jonka pelaaja näki. Heijastavan paneelin takana oli kuumaisema. Pystyasentoon rakennettuja pelejä oli kahta versiota: Taito Corporationin toteuttama malli, jossa ohjaus tapahtui joystickilla, sekä Bally Midwayn lisensoitu malli, jossa ohjaamiseen käytettiin nappeja ja kuvitus oli japanilaisversiota heikkolaatuisempaa.
Space Invadersissa ei ollut laitteistoa satunnaislukujen tuottamiseen, joten näennäisen satunnaiset UFOn tuhoamisesta saadut pistemäärät tuotettiin tiivistealgoritmilla perustuen pelaajan ampumien laukausten lukumäärään. Ennen pitkää kokeilijat havaitsivat, että suurimman pistemäärän bonus-avaruusaluksesta saa tuhoamalla sen 23. laukauksella, ja sen jälkeen 15 laukauksen välein. Pelin myöhemmissä versioissa tämä vika oli korjattu.
Toinen tärkeä taktinen elementti pelissä on, etteivät viholliset voi ampua pelaajaa ollessaan ruudun alimmalla "rivillä".
Graafinen suunnittelu
Lokakuussa 2005 Nishikado kertoi englantilaisen Edge-pelilehden haastattelussa, että avaruusolentojen ulkonäkö perustui H. G. Wellsin kuvaukseen klassisessa tieteisromaanissa Maailmojen sota: