cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oulun Luistelukerho
thumb|Oulun luistelukerhoa edustanut [[Susanna Pöykiö vuoden 2009 maailmanmestaruuskilpailuissa.]] Oulun Luistelukerho r.y. (OLK) on vuonna 1949 perustettu oululainen taitoluisteluseura. Oulun Luistelukerhossa voi harrastaa joko yksinluistelua tai muodostelmaluistelua. Muodostelmaluistelun puolella kilpailevia joukkueita on kaudella 2016–2017 seitsemän: Tähtitytöt – minorisarjan joukkue, Aurora Borealis -SM-noviisisarjan joukkue, Stella Polaris – SM-juniorisarjan joukkue, Corda Borealis -kansallisen seniorisarjan joukkue, Cometes Borealis -kansallisen noviisisarjan joukkue, Luna Borealis -aikuissarjan joukkue ja Minitähdet -tulokassarjan joukkue. Seurassa on myös kaksi muodostelmaluistelun kehitysryhmää: Minitimantit ja Timantit. Yksinluistelussa seuran tunnetuin ja menestynein urheilija on moninkertainen SM- ja EM-mitalisti Susanna Pöykiö, jonka taitoluistelu-ura on jo päättynyt. Seurassa on myös taitoluistelukoulu jossa on kaikentasoisia ja -ikäisiä luistelijoita.
Tka8
Tka8 on VR:n käyttämä ratatyökoneiden kalustosarjatunnus. Tka8-sarjan ratakuorma-autot on valmistanut Valmet, ja alun perin ne kuuluivat pienveturisarjaan Tve4. Muutostyöt tehtiin 25 veturille VR:n Pieksämäen ja Kuopion konepajoilla vuosina 2000–2003. Tka8-sarjan ratakuorma-autot on tarkoitettu raskaaseen ratatyöhön sekä työjunien vetoon. Kaikki Tka8-sarjan yksiköt on varustettu myös nosturilla sekä kulunvalvonnan veturilaitteilla.
Semnan (avaruuskeskus)
Imaami Khomenin avaruuskeskus, aiemmalta nimeltään Semnanin avaruuskeskus, on eräs Iranin avaruustutkimuskeskuksista. Sieltä on vuodesta 2009 on tehty satelliittien laukaisuja iranilaisella Safir-kantoraketilla. Ensimmäinen laukaistu satelliitti oli 2.2.2009 laukaistu Omid.
Bill Lomas
pienoiskuva|Bill Lomas vuonna 1956. Bill Lomas (8. maaliskuuta 1928 – 14. elokuuta 2007) oli skotlantilainen moottoripyöräilijä. Hän oli kahdesti ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari ja voitti kaksi Mansaaren Tourist Trophy -kilpailua. Hän lopetti uransa vuonna 1957 Imolassa tapahtuneen onnettomuuden seurauksena.
Vohvelirauta
pienoiskuva|Vohvelirauta
Nykyään vohveliraudat toimivat sähköllä. Näissä on sisäinen sähköllä toimiva lämpöelementti. Perinteisiin vohvelirautoihin on kiinnitetty kädenpidikkeet, joiden avulla niitä on pystytty pitämään avotulen päällä, tai ne laskettiin lieden päälle. Vohveliraudan muoto ja kuviointi vaihtelevat paljon.
Vaikka jo antiikin Kreikassa tehtiin vohvelien tapaisia pannukakkuja, niin ensimmäiset vohveliraudat ovat luultavasti Alankomaista tai Saksasta 1300-luvun ensimmäiseltä vuosikymmeneltä. Tuolloin vohveliraudat tehtiin kahdesta rautaisesta levystä, joissa oli pitkä puinen kädensija.
General Electric valmisti ensimmäiset sähköllä toimivat vohveliraudat vuonna 1911.
Viron presidentinvaali 1996
Viron presidentinvaali on epäsuora vaali, jossa valitaan Viron presidentti. Ensimmäinen kierros järjestettiin 26. elokuuta 1996, toinen ja kolmas kierros 27. elokuuta 1996. Koska kukaan ei saavuttanut Riigikogun suljetussa lippuäänestyksessä riittävää enemmistöä, seuraava vaihe käytiin 20. syyskuuta valitsijamieskokouksessa.
Vaalitapa
Viron presidentin valitsemisen vaalilaissa parlamentti eli riigikogu kutsutaan ensin valitsemaan presidenttiä. Laki vaatii vähintään 68 ääntä riigikogun 101 jäseneltä eli kahden kolmasosan enemmistöä. Äänestyskierroksia käydään kolme kahden päivän aikana.
Jos parlamentin jäsenten vaalit epäonnistuvat näissä kolmessa äänestyksessä, Riigikogun puhemies kutsuu erityisen vaalikokouksen. Se koostuu 101 riigikogun jäsenestä ja tuolloin 273 valitsijasta, jotka paikalliset viranomaiset (kaupungit ja kunnat) lähettivät. Kuntien edustajista 10 tuli Tallinnasta, neljä edustajaa Tartosta, Narvasta ja Pärnusta, kaksi edustajaa yli 10 000 asukkaan kaupungeista ja lopuilla kunnilla yksi edustaja/kunta.
Vaalit olivat salaiset.
Isovireonapsija
Isovireonapsija (Inezia subflava) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö
Isovireonapsija voi kasvaa 11–12 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Isovireonapsijan pää ja selkä ovat väriltään vihertävän ruskeat. Siivet ovat mustat ja niissä on kaksi valkoista raitaa. Myös pyrstö on musta ja sen kärki on valkoinen. Lajin rinta ja vatsa ovat väriltään keltaiset ja rinnassa voi olla vihertäviä juovia.
Levinneisyys ja elinympäristö
Isovireonapsijan levinneisyyslaue ulottuu Amazonian alueella Brasiliasta pohjoisessa Venezuelaan ja etelässä Boliviaan. Levinneisyysalue seuraa suuria jokia. Lajin elinympäristöä ovat galleriametsät ja jokivarsien ja järvien rantojen pensaikot. Lintu liikkuu yleensä yksin tai pareittain, eikä yleensä liiku kauas vesialueista.
Viron presidentinvaali 1996
Edeltävät keskustelut ja presidenttiehdokkaiden nimeäminen
Lennart Meren valinta joutui juuri ennen vaaleja vaakalaudalle, sillä Meren menneisyys ja mahdollinen neuvostovallan aikainen KGB-yhteys nostettiin jälleen esille. Tällä pyrittiin vaikuttamaan epäröiviin riigikogun edustajiin. Jotkut näkivät asian taustalla Keskustapuolueen entisen puheenjohtajan Edgar Savisaaren ja hänen kostonhalunsa. Meri oli erottanut Savisaaren lokakuussa 1995 Vähin hallituksen sisäministerin tehtävästä Savisaaren salakuuntelutoimien vuoksi.
Riigikogun vaalivaihe
Toinen ja kolmas riigikogu-äänestys käytiin seuraavana päivänä ensimmäisen jälkeen. Ehdokkaat olivat edellen samat eli Meri ja Rüütel. Toisessa äänestyksessä Meri sai 49 ja Rüütel 34 ääntä. Tyhjää äänesti 12 ja yksi äänestyslippu hylättiin. Kolmannella kierroksella Meren äänet hieman lisääntyivät ja hän sai 52 ääntä Rüütelin saadessa 32 ääntä. Tyhjiä lippuja oli 11, ja yksi äänestylippu hylättiin tälläkin kerralla. Tulos tarkoitti sitä, että vaalit jatkuivat vajaan kuukauden kuluttua vaalikokouksessa, johon riigikoguedustajien lisäksi tuli 162 kaupunkien ja kuntien edustajaa.
Kondorit
Kondorit (Cathartidae) on vanha päiväpetolintuheimo, jonka seitsemän lajia ovat vanhan maailman korppikotkia muistuttavia raadonsyöjiä. Kondoreille on ominaista paljas pää ja kaula, pitkä ja vankka koukkunokka ja liitolentäjän laajat siivet. Kondoreja elää yksinomaan Pohjois- ja Etelä-Amerikan mantereilla, ja niitä kutsutaan usein uuden maailman korppikotkiksi. Sukuja on viisi ja niissä yhteensä seitsemän lajia. Lajien joukossa on myös eräs nykyajan suurimmista lentävistä linnuista, andienkondori (Vultur gryphus). Andienkondori on valkeaa kaularöyhelöä lukuun ottamatta musta. Sen pituus on noin 115 cm, paino 10 kg ja siipien kärkiväli 3 m. Kaliforniankondori (Gymnogyps californianus) on hävinnyt luonnosta, mutta 1980-luvulla alkaneiden tarhausten avulla se yritetään istuttaa uudelleen. Heimoon kuuluvat myös laji nimeltä mustakondori eli gallinatso (Coragyps atratus), kuningaskondori (Sarcoramphus papa) sekä Cathartes -suvun kolme lajia. Kondorit syövät lähes yksinomaan raatoja. Kondorien ja korppikotkien yhtäläisyydet johtuvat konvergenssista eli mukautumisesta samantapaisiin elintapoihin. Erikoispiirteenä kondoreilla on sierainten väliseinän puuttuminen. Kondorien hajuaisti on hyvin tehokas ja niiden rasvarauhanen on paljas.
Viron presidentinvaali 1996
Vaalikokous - riigikogun ja kuntien edustajat
Riigikogu-vaiheen jälkeen lähes kuukautta myöhemmin siirryttiin riigikogun edustajien ja kuntien edustajien yhteiseen presidentinvaalivaiheeseen. Kokoontumispaikka oli Estonia-teatteri Tallinnassa. Kunnallispoliitikkojen puolelta etsittiin heille yhteistä ehdokasta, koska kunnallispoliitikkojen äänet olisivat riittäneet valitsemaan haluamansa presidentin. Tähän oli tarjolla Narvan kaupunginjohtaja Raivo Murd, joka toimi Viron kaupunkien liiton puheenjohtajana. Murdin ehdokkuus ei kuitenkaan edennyt lopulliseen valintakokoukseen.
Kondorit
Luulöytöjen perusteella heimo on lähes 50 miljoonan vuoden ikäinen. Jotkin heimon sukupuuttoon kuolleista jäsenistä olivat jättiläisiä, joiden siipiväli oli viitisen metriä, kuten jääkautisista kerrostumista löytynyt Teratornis incredibilis, sekä Etelä-Amerikassa 7–5 miljoonaa vuotta sitten elänyt Argentavis magnificens. Nykyistenkin joukossa on lajeja jotka kuuluvat maailman isoimpiin lentäviin lintuihin.
Viron presidentinvaali 1996
Vaalikokous - riigikogun ja kuntien edustajat
Valintakokoukseen tuli Meren ja Rüütelin lisäksi uusia ehdokkaita eli riigikogun varapuhemies Tunne Kelam, entinen sosiaaliministeri Siiri Oviir ja Ruotsin virolainen professori Enn Tõugu. Heistä Kelam nähtiin edustavan samanalaisia arvoja kuin Lennart Meri eli näin veisi Mereltä ääniä valitsijakokouksessa.
Valintakokouksen ensimmäisellä kierroksella Lennart Meri sai 139, Arnold Rüütel 85, Tunne Kelam 76, Enn Tõugu 47 ja Siiri Oviir 25 ääntä. Toiselle kierroksella pääsivät siis Meri ja Rüütel, jossa Meri voitti Rüütelin äänin 196-126. Tyhjiä ääniä annettiin peräti 44.Valintaan riitti 193 ääntä kaikista äänioikeutetuista eli 384 valitsijasta.
Tultuaan valituksi uudelleen Meri kiitospuheessaan valitsijakokoukselle korosti maakuntien itsehallinnon merkitystä. Riigikogun suuntaan hän myönsi, että hän ei ensimmäisen virkakautensa aikana ollut valmis "riittävään vuoropuheluun" riigikogun kanssa luvaten korjata tilannetta jatkossa "entistä paremman ja tiiviimmän yhteistyön avulla".
Häyrysenniemi
Häyrysenniemi on kylä samannimisellä niemellä Oulun Haukiputaalla, Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee Perämeren sivulahden Halosenlahden etelärannalla, Martinniemen kylän ja jo puretun Martinniemen radan pohjoispuolella. Häyrysenniemeen kuuluu myös Kilpukkaperän alue. Kylä kuuluu Martinniemen alueeseen.
Häyrysenniemi on saanut nimensä Juho Tuomaanpoika Häyrysen mukaan. Häyryset muuttivat Kurtin tilalle 1.6.1824 Pudasjärveltä. Kurtin tilan N:o 38 nimi muuttui Häyryseksi. Samoin alueen entinen nimi oli Kynsiluoto, joka muuttui Häyrysenniemeksi. Villenniemi kuuluu, myös Häyrysenniemen alueeseen. Villenniemi sai nimensä kettinki ja nippulankojen tervauspaikan työnjohtajan Ville Ojalan mukaan. Häntä kutsuttiin Pää-Villeksi, koska oli kotoisin Pudasjärveltä Päätalosta. Hänen tehtävänän oli myös alueen vartiointi. Alueella oleva Kilpukkaperä on saanut nimensä, siitä kun sahan työläiset kantoivat kainalossaan lankunpätkiä, josta tekivät pieniä mökkejä. Sahalta sai vapaasti viedä kilpukoita, koska ne olisivat muuten joutunet "rimahelvettiin" poltettavaksi. Lähteet: Pentti Utriainen: Kotikyläni Martinniemi - elämää piipun juurella-. Tornion Kirjapaino 2009 ISBN 978-952-92-5315-9 Kustantaja: Pentti Utriainen ja Pentti Utriaisen muistiinpanot.
Alun perin maatalous- ja kalatalouspainotteinen kylä kasvoi Martinniemen sahan kasvun myötä pieneksi työläiskyläksi, mutta hiipui hieman sahan toiminnan supistamisen myötä 1970–1980-luvuilla. Nykyisin Häyrysenniemi on hitaasti kasvava kylä.
Häyrysenniemessä on kaksi satamaa: Halosenlahdella sijaitseva Upin kalasatama sekä Villenniemessä sijaitseva venesatama.
George Whitefield
George Whitefield (16. joulukuuta 1714 Gloucester, Englanti – 30. syyskuuta 1770 Newburyport, Massachusetts, Brittiläinen Amerikka) oli englantilainen anglikaanipappi, herätyskristillinen saarnaaja ja yksi metodismin perustajista. Whitefield oli yksi kuuluisimmista 1700-luvun uskonnollisista hahmoista ja lehdistö kutsui häntä ”ajan ihmeeksi”. Whitefield saarnasi elämänsä aikana kahdella mantereella ja hänen on arvioitu tavoittaneen 10 miljoonaa kuulijaa.
Elämä
Whitefield liittyi 1735 metodismin perustajan John Wesleyn toveripiiriin Oxfordin yliopistossa. Gloucesterin piispa Martin Benson vihki hänet Englannin kirkon diakoniksi 10. kesäkuuta 1736. Hän toimi vuodesta 1736 saarnaajana sekä kaikkialla Englannissa että Amerikassa, jossa hän kävi 13 kertaa. Lontoo ja Bristol olivat hänen päämajansa, mutta yleensä hän aina oli matkoilla. Vuonna 1736 Wesley kutsui hänet lähetyssaarnaajaksi Georgiaan. Ennen lähtöä hän saarnasi joissakin Lontoon tärkeimmissä kirkoissa, ja kuullakseen häntä väkijoukot kerääntyivät kirkkojen oville jo kauan ennen aamunkoittoa. Joulukuussa 1737 hän lähti Georgiaan, jonne hän saapui toukokuussa 1738. Kolmen kuukauden oleskelun jälkeen hän palasi Englantiin saadakseen pappisvihkimyksen ja kerätäkseen varoja orpokodin perustamista varten.
Whitefield oli metodismin etevin julistaja. Kun hänen ei annettu saarnata Englannin kirkon kirkoissa, ryhtyi hän — metodisteista ensimmäisenä — 1739 pitämään ulkoilmasaarnoja, joissa kuulijoiden määrä oli toisinaan 20 000 tai jopa 50 000. Hänen esityksensä oli lämmintä ja kaunopuheista ja mukaansatempaavaa, ja aiheutti usein kuulijoissa voimakkaita liikutuksia. Kun Whitefield pysyi Calvinin armovalintaopissa, josta Wesley luopui, tapahtui heidän välillään jo 1740-luvulla ero, ja Whitefield jatkoi toimintaansa itsenäisesti, kuitenkin edelleen lukeutuen metodisteihin ja pysyen ystävällisissä väleissä Wesleyn kanssa. Kreivitär Huntingdonin "kotikappalaisena" Whitefieldillä oli tilaisuus vaikuttaa ylhäisönkin piireissä. Mitään erityistä järjestöä ei Whitefield luonut, mutta hänen edustamansa opinsuunta tuli vallitsevaksi Walesin metodismissa.
Sophie Kinsella
Sophie Kinsella (oik. Madeleine Wickham, o.s. Townley, s. 12. joulukuuta 1969 Lontoo) on englantilainen chick lit -kirjailija, joka tunnetaan erityisesti Himoshoppaaja-kirjasarjastaan. Kinsella on valmistunut Oxfordin yliopistosta ja työskenteli taloustoimittajana ennen kuin ryhtyi kirjailijaksi.
Ensimmäisestä Himoshoppaaja-kirjasta ilmestyi vuonna 2009 P. J. Hoganin ohjaama elokuvasovitus Himoshoppaajan salaiset unelmat, joka sijoittuu kirjasta poiketen New Yorkiin eikä Lontooseen.
Tuotanto
Aluksi kirjailija julkaisi seitsemän kirjaa omalle nimellään Madeleine Wickham, mutta valitsi sitten itselleen kirjailijanimen ja vaihtoi samalla tyylilajia chick litiin. Kirjailijan oman kuvauksen mukaan nimellä Wickham julkaistut kirjat ovat huumorin sävyttämää draamaa, kun taas nimellä Kinsella julkaistut ovat nopeita komedioita, kuten Himoshoppaaja-sarja.
SS Andrea Doria
Höyrylaiva SS Andrea Doria  oli valtamerilinjalaiva, jonka omisti Italia di Navigazione -laivayhtiö. Laivan kotisatama oli Genova Italiassa. Se oli nimetty 1500-luvulla eläneen genovalaisen amiraali Andrea Dorian mukaan. Andrea Dorian vetoisuus oli 29 083 bruttorekisteritonnia. Laiva oli suunniteltu 1 200 matkustajaa ja 500 miehistön jäsentä varten, ja se laskettiin vesille 16. kesäkuuta 1951. Neitsytmatkansa se teki 14. tammikuuta 1953. Alus oli toisen maailmansodan koettelemuksista toipuvalle Italialla kansallisylpeyden aihe.
Andrea Doria varustettiin viimeisimpään tekniikkaan perustuneilla navigointilaitteilla ja tutkilla. Sen turvarakennelmiin kuului yksitoista vedenpitävää laipiota, ja teoriassa alus oli "uppoamaton".
Heinäkuussa 1956 tapahtuneessa yhteentörmäyksessä ruotsalaisen M/S Stockholmin kanssa Andrea Dorian kylki repesi, ja alus upposi 11 tuntia onnettomuuden jälkeen.
Onnettomuus
pienoiskuva|Andrea Doria uppoamassa törmäyksen jälkeen Andrea Doria purjehti Nantucket-saaren lähellä kohti New Yorkia, kun siihen törmäsi 25. heinäkuuta 1956 kello 23.11 Svenska Amerika Linien -yhtiön moottorilaiva M/S Stockholm. Stockholm oli vain vähän aikaisemmin aloittanut purjehduksensa New Yorkista Ruotsiin. Yhteentörmäyksen aikaan Atlantin yllä kohosi voimakas sumu. Törmäys repi Andrea Dorian kyljen auki.
Törmäyksestä tuli yksi merenkulun historian kuuluisimmista onnettomuuksista, ja sitä seurasi merenkulun historian suurin pelastusoperaatio. Lähes välittömästi törmäyksen jälkeen Andrea Doria alkoi kallistua. Stockholmista sen sijaan vaurioitui vain keula, eikä se joutunut merihätään. Meni lähes tunti ennen kuin Stockholmin kapteeni ilmoitti laivansa matkustajille aluksen törmäämisestä Andrea Doriaan.
New Yorkista Le Havreen matkaava Compagnie Générale Transatlantiquen linjalaiva Ile de France sai hätäkutsun Andrea Dorialta onnettomuuden tapahduttua. Ranskalaisaluksen saapuessa paikalle sen kaikki valonheittimet sytytettiin valaisemaan onnettomuuspaikkaa. Andrea Doria oli jo kyljellään, ja vettä virtasi keulahytteihin ja ruumaan. Lisäksi puolet pelastusveneistä jäi laivan kaatuneen kyljen alle. Takaisin palanneesta Stockholmista ja Ile de Francesta laskettiin pelastusveneitä Andrea Dorian uhreille, joista monet olivat hypänneet mereen.
Andrea Doria upposi 26. heinäkuuta 1956 kello 10.09 noin 11 tuntia yhteentörmäyksen jälkeen. Haaksirikko tapahtui lähellä Yhdysvaltain rannikkoa, joten paikalliset mediayhtiöt valokuvaajineen pääsivät helikoptereilla nopeasti paikalle. Andrea Dorian uppoamisesta tuli yksi suorien TV-lähetysten varhaisimpia huippuhetkiä kameramiesten kuvatessa pinnan alle vaipuvan aluksen viime hetket. Kuvamateriaali levisi nopeasti maailmalle ja lisäsi onnettomuuden julkisuutta.
Onnettomuudessa kuoli 46 Andrea Dorian matkustajaa. 1 660 matkustajaa ja miehistön jäsentä pelastui. Suurin osa Andrea Dorian matkustajista pelastui Ile de Franceen. Ensimmäiset pelastetut kuitenkin poimittiin Stockholmiin, jossa ihmeteltiin, miksi pelastusveneissä oli pelkkiä miehiä. Tämä aiheutti keskustelua siitä, että onnettomuuden sattuessa "naiset ja lapset ensin" -sääntöä ei ollut noudatettu. Pelastusoperaatioon osallistui myös useita Yhdysvaltain rannikkovartioston aluksia. Jälkeenpäin yhteentörmäyksen osapuolet kiistelivät siitä, kumpi oli syypää tapaukseen. Väitteiden mukaan Andrea Dorialla oli meneillään kansijuhlat onnettomuushetkellä. Italialainen kapteeni ei ottanut laivasta poistuessaan lokikirjoja mukaansa, ja myöhemmin esiin nostetusta hylystä ei löytynyt selviä todisteita suuntaan tai toiseen.
Ralf Fährmann
pienoiskuva|Fährmann vuonna 2018 Ralf Fährmann (s. 27. syyskuuta 1988 Karl-Marx-Stadt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on oikeajalkainen. Fährmann edustaa Saksan Bundesliigan Schalke 04 -seuraa.
Fährmann pelasi Schalkessa kolme bundesliigaottelua ja yhden pelin UEFA-cupissa kaudella 2008–2009. Hän siirtyi kesällä 2009 ilmaiseksi Eintracht Frankfurtiin, jossa pelasi kahden kauden aikana yhteensä 18 Saksan pääsarjaottelua. Kesällä 2011 hän palasi ilmaissiirrolla Schalkeen ja voitti heti DFL-Supercupin. Fährmannista tuli Schalken ykkösmaalivahti, kun Manuel Neuer siirtyi Bayern Müncheniin. Fährmann pelasi Schalkessa vuosina 2011–2019 kaikkiaan 175 bundesliigaottelua, 16 peliä Mestarien liigassa ja 23 ottelua Eurooppa-liigassa. Syyskaudella 2019 hän pelasi lainasopimuksella yhden Englannin valioliigaottelun Norwich Cityssä. Kevään 2020 hän oli lainalla Norjan Elitserienin SK Brannissa.
Fährmann pelasi Saksan ikäkausimaajoukkueissa 16-vuotiaista 21-vuotiaisiin yhteensä 31 maaottelua vuosina 2003–2008. Hän kuului 19-vuotiaiden EM-kisajoukkueeseen 2007, muttei päässyt pelaamaan.
Eva Cederström
Eva Kristina Cederström (15. syyskuuta 1909 Tampere – 1. kesäkuuta 1995) oli suomalainen taidemaalari.
Taide
Cederströmin tuotanto koostuu öljymaalauksista, vesiväritöistä, grafiikasta, sekatekniikasta sekä pastelleista. Hänen töidensä tunnuspiirteitä ovat kuulaan sinisiset, kubistiset ja pelkistetyt maalaukset. Erilaiset siniset värisävyt hallitsivat Cederströmin maalauksia niin, että voidaan puhua hänen lempiväristään. Myöhempinä vuosina teosten värivalikoima vaalentui ja muuttui valoisaksi. Teokset ovat tunnusomaisesti hallittuja ja muodollisesti niukkoja. Kubistiset piirteet tulivat hänen taiteessa olennaisemmaksi 1960 -luvun alussa. Se näkyy töissä kuvapinnan koruttomuutena ja selkeytenä. Kubismi oli Cederströmille keino jäsentää tilaa, esimerkiksi maisemissa talot ovat hallitsevia.
Koulutus ja ura
Cederström opiskeli samaan aikaan Tove Janssonin kanssa samalla maalariluokalla Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. He ottivat monet askeleet taiteilijanuralla samaan aikaan, kuten yksityisnäyttelyt, ensimmäiset ateljeet ja lisäksi he saavuttivat ensimmäiset palkintonsa samoina vuosina. Cederström ja Jansson olivat luokkansa ainoat naiset ja näyttelyarvosteluissa saatettiin huomata heidän sukupuolensa taiteen sijaan. Molemmille maalaaminen oli kuitenkin se kaikkein tärkein asia, mitä he elämässään halusivat tehdä. Suurin osa maalariluokasta, Cederström mukaan lukien, oli keväällä 1935 tyytymätön vastuuopettaja William Lönnbergin opetukseen. He äänestivät jaloillaan ja lähtivät pois koulusta. Cederström ja Jansson viettivät kevätlukukauden maalaten yksityisesti vuokratuissa vierekkäisissä ateljeissa.
Vuonna 1951 hän opiskeli Pariisissa Académie André Lhotessa ja Académie de la Grande Chaumièressa Pariisissa 1951.
Cederström debytoi taiteilijana Helsingissä 1938 ja voitti samana vuonna ensimmäisen palkinnon dukaattikilpailussa. Hän toimi opettajana Vapaassa taidekoulussa 1947–1948 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1965–1974. Cederström sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1959, valtion taidepalkinnon 1980 ja professorin arvonimen 1982. Cederströmin arkisto lahjoitettiin Kuvataiteen keskusarkistolle vuonna 2003.
Perhetausta
Cederströmin vanhemmat olivat filosofian tohtori Emil Cederström ja Katri Cederström, o.s. Kopra. Hänen tyttärensä on elokuvaohjaaja Kanerva Cederström. pienoiskuva|Eva Cederström, omakuva 1937
Ghetto-Orientated Mixtape
Ghetto-Orientated Mixtape on rap-artisti Huge L:n ILS-tuotannon nimissä 5. toukokuuta 2009 julkaistu mixtape. Levyn kappaleista "Loitsuja" sekä "Steve Anthem" on julkaistu musiikkivideot.
Haimatulehdus
Haimatulehdus eli pankreatiitti on haiman tulehdus, jossa haiman omat aktivoituneet ruoansulatusentsyymit aiheuttavat haiman kudostuhoa. Tauti jaetaan yleensä akuuttiin, krooniseen ja perinnölliseen haimatulehdukseen. Akuutti haimatulehdus voi olla tyypiltään lievä tai vaikea. Vaikeassa haimatulehduksessa henkilölle kehittyy paikallinen komplikaatio, kuten haimakuolio, absessi, haiman pseudokysta. Tulehdus voi aiheuttaa myös elinvaurion, kuten hengitysvajauksen tai vaurion verenkiertoelimistöön, munuaisiin, maksaan tai muihin elimiin. Jos paikallisia komplikaatioita tai elinvaurioita ei esiinny, henkilön katsotaan sairastavan lievää haimatulehdusta. Toistuvat haimatulehdukset aiheuttavat kroonisen haimatulehduksen, jossa haiman toiminta ajan myötä heikkenee. Perinnöllisen haimatulehduksen aiheuttaa geenivaurio, esimerkiksi mutaatio kationisen trypsinogeenin geenissä.
Syyt
Haimatulehduksen yleisimmät aiheuttajat maailmanlaajuisesti ovat alkoholinkäyttö ja sappikivitauti, joista johtuu noin 80 prosenttia tapauksista. Sairauden muita mahdollisia aiheuttajia ovat muun muassa hypertriglyseridemia, virustulehdukset, vaskuliitit ja fyysinen vamma. Sappi- ja haimatiehyiden ERCP-tutkimuksen jälkeen osa henkilöistä sairastuu haimatulehdukseen. Jotkut lääkeaineet, kuten atsatiopriini, kortikosteroidit, tietyt diureetit ja tulehduskipulääkkeet, saattavat harvoin aiheuttaa haimatulehduksen.
Oireet
Akuutin haimatulehduksen oireet ja vaikeusaste vaihtelevat paljon. Useimmat henkilöt sairastuvat lievään tautiin, mutta noin 20 prosenttia tapauksista on vaikeita haimatulehduksia. Yleisin oire on voimakas vyömäinen ylävatsakipu, joka voi säteillä selkään. Muita oireita ovat oksentelu, kuume, ruokahaluttomuus ja pahoinvointi. Vaikea haimatulehdus aiheuttaa noin 20-80 prosentille sairastuneista systeemisen tulehdusreaktion ja siihen liittyviä elinvaurioita samoilla mekanismeilla kuin esimerkiksi vaikea palovamma, monivamma tai sepsis.
Kroonisen haimatulehduksen oireita ovat vatsakipu, ripuli ja pahoinvointi. Toistuva tai krooninen haimatulehdus johtaa haiman toiminnan heikkenemiseen, mistä voi olla seurauksena diabeteksen puhkeaminen, kun haiman endokriininen osa ei enää tuota insuliinia. Haiman ruoansulatusentsyymien erityksen loppuminen aiheuttaa ruoka-aineiden imeytymishäiriöitä.
Diagnostiikka
Paras tutkimus haimatulehduksen seulontaan on virtsan trypsinogeeni 2:n määritys liuskakokeella. Virtsan tai seerumin kohonnut amylaasipitoisuus viittaa haimatulehdukseen, ja riittävän korkea arvo on diagnostinen, mutta amylaasipitoisuus ei korreloi taudin vaikeusasteeseen. Seerumin lipaasipitoisuuden määrittämistä saatetaan myös käyttää. Haimatulehduksen vaikeusasteen selvittämisessä seurataan veren tulehdusarvoa eli CRP:tä. Radiologisista tutkimuksista parhaat ovat vatsan varjoainetehosteinen tietokonetomografia ja magneettikuvaus, mutta myös ultraäänitutkimusta voidaan käyttää apuna.
Hoito
Haimatulehdus hoidetaan sairaalassa. Hoidon perustana on riittävä suonensisäinen nesteytys, hengityksen ja verenkierron tukeminen, huolellinen seuranta ja kipulääkitys. Jos haimatulehdus johtuu sappikivitaudista, voidaan hoitona käyttää ERCP:n yhteydessä tehtävää sfinkterotomiaa eli sappitiehyen pääteosan (pohjukaissuolinystyn) halkaisua, jolloin tiehyeen kiilautunut sappikivi saadaan poistettua. Vaikeaa haimatulehdusta hoidetaan suojaavalla antibioottihoidolla, nesteytyksellä sekä toisinaan leikkauksella, jossa poistetaan tuhoutunutta haimakudosta. Vaikeaa haimatulehdusta sairastava henkilö saattaa tarvita teho-osastohoitoa, ja kuolleisuus vaikeaan tautimuotoon on 2–16 prosenttia. Suurin osa kuolemista johtuu tulehduksen aiheuttamasta elinvauriosta. Haimatulehdus saattaa parantumisenkin jälkeen uusiutua, ja paras ehkäisykeino on alkoholin käytön välttäminen.
Hiirikokeissa on havaittu, että tyydyttymätöntä rasvaa sisältävä ruokavalio lähes kymmenkertaistaa haimatulehdusta sairastavien hiirten kuolleisuuden verrattuna tyydyttynyttä rasvaa sisältävään ruokavalioon. Tämä saattaa johtua siitä, että tyydyttymätöntä rasvaa syövien hiirten haima tuottaa paljon enemmän vahingollisia NEFA-rasvahappoja. 46.132.12.91 6. maaliskuuta 2021 kello 03.16 (EET)
Epidemiologia
Akuutin haimatulehduksen ilmaantuvuus Suomessa on noin 70/100 000 vuodessa. Sairaus on viime vuosina lisääntynyt. Haimatulehduksen aiheuttaa Suomessa yleisimmin alkoholi (noin 70 prosenttia tapauksista) ja toiseksi yleisimmin sappikivitauti (20 prosenttia tapauksista).
Holden Barina
Holden Barina on Holdenin vuosina 1985–2018 valmistama Australiassa ja Uudessa-Seelannissa myyty pikkuauto. Sen ensimmäinen ja toinen sukupolvi oli sama auto kuin Suzuki Swift, ja kolmas ja neljäs sukupolvi olivat Opel Corsan sisarmalleja. Viides ja kuudes sukupolvi ovat Chevrolet Aveon sisarmalleja.
Rut Åman
Rut Ingeborg Åman, myös Rut Kullberg, nimimerkki Runa Meller (o.s. Kullberg; 8. toukokuuta 1915 Karjaa – 16. huhtikuuta 1999 Maarianhamina) oli ruotsiksi kirjoittava suomalainen runoilija.
Karjaalla syntynyt Åman vietti lapsuutensa Hangossa. Suuren osan elämäänsä, 1948−1980, hän asui Pietarsaaressa mutta  vuodesta 1980 Maarianhaminassa, jossa hän kuoli. Kahden runokokoelman lisäksi hän julkaisi runoja antologioissa ja lehdissä. Ensimmäiset runonsa hän julkaisi nimimerkillä Runa Meller, sittemmin omalla nimellään.
Alkuseurakunta
Alkuseurakunta oli Jeesuksen seuraajien pian Jeesuksen ristinkuoleman jälkeen noin vuonna 30 perustama seurakunta Jerusalemissa Juudeassa. Se hajosi vuonna 66 alkaneen juutalaissodan seurauksena.
Historia
Kun Jeesus oli kuollut ristillä noin vuonna 30, Jeesuksen seuraajat hajaantuivat eri suuntiin. Galileaan vaeltanut Pietari koki siellä Jeesuksen ilmestyksen. Hän kokosi yhteen Jeesuksen seuraajat, ja ryhmä lähti Jerusalemiin odottamaan Herran paluuta, jonka oli määrä tapahtua lähitulevaisuudessa. Jerusalemissa seurakunta aloitti lähetystyön juutalaisten keskuudessa. Seurakunta oli arameankielinen.
Alkuseurakuntaa johtivat lähinnä Jeesuksen opetuslapset Pietari, Jaakob (Sebedeuksen poika) ja opetuslapsi Johannes. Heitä kutsutaan kunnianimellä ”seurakunnan pylväs”. Myös Jeesuksen veljellä Jaakobilla oli tärkeä asema.
Alkuseurakunnan päätökset tehtiin aluksi yhdessä. Seurakunnan jäsenet pysyttelivät yhdessä ja kokoontuivat päivittäin temppeliin. Omaisuus oli yhteistä, mikä häivytti seurakunnan jäsenten sosiaaliset erot. Jäsenet myivät talonsa ja tavaransa, ja rahat jaettiin jokaisen jäsenen oman tarpeen mukaan. Seurakunnan arkinen toiminta keskittyi köyhistä ja leskistä huolehtimiseen. Uskonnollista toimintaa olivat kaste liittymisrituaalina ja rukouskokoukset, joihin liittyi yhteinen ateria Jeesuksen viimeisen aterian muistoksi. Hengellisiin asioihin keskittyminen johtui siitä, että seurakunta eli voimakkaassa lopun ajan odotuksessa. Arkisen työnteon laiminlyöminen johti seurakunnan köyhtymiseen.
Alkuseurakunnan jäsenet kokivat Jerusalemissa uuden Jeesuksen ilmestyksen juutalaisen helluntaijuhlan yhteydessä 50 päivää pääsiäisestä. Luukas väittää sen johtaneen 3 000 uuden jäsenen liittymiseen seurakuntaan.
Kristuksen seuraajiin liittyneet kreikankieliset hellenistit eivät pitäneet yhteyttä juutalaisuuteen välttämättömänä, joten he alkoivat pyrkiä Kristus-uskoisten itsenäisyyteen. Hellenistien johtaja Stefanos myös syytti juutalaisia siitä, etteivät nämä tunnistaneet Jeesusta Messiaaksi vaan murhasivat hänet. Juutalaisten suuri neuvosto sanhedrin kääntyi Jeesuksen kannattajia vastaan, koska nämä kieltäytyivät noudattamasta juutalaista lakia. He haastoivat Stefanoksen oikeuteen, ja hänet tuomittiin ja kivitettiin kuoliaaksi. Hellenistisiä vaikutteita saanut Jeesuksen kannattajaryhmä pakeni vainoja Foinikiaan, Kyprokseen ja Antiokiaan, missä he aloittivat pakanalähetyksen. Samoihin aikoihin Jerusalemista levittäytyneet vaeltavat kerjäläissaarnaajat levittivät Jeesuksen sanomaa ja Jumalan valtakunnan tuloa Juudean ja Galilean maaseudulla.
Vuosina 43 ja 44 roomalaisten vasalli kuningas Herodes Agrippa alkoi vainota Jeesuksen kannattajia, sillä hän piti liikettä levottomuutta aiheuttavana. Näissä vainoissa saivat todennäköisesti surmansa apostoli Jaakob ja hänen veljensä Johannes. Herodes myös vangitsi Pietarin, minkä jälkeen seurakunnan johtoon nousi Jeesuksen veli Jaakob.
Vuonna 44 kärjistyivät Jerusalemissa kiistat siitä, pitikö pakanakäännynnäisten alistua juutalaiseen lakiin, kuten ympärileikkausvaatimukseen, ennen kuin heidät voitiin kastaa kristityiksi. Jerusalemin lakihurskaat farisealaiset kristityt vaativat kuuliaisuutta juutalaiselle laille. Jerusalemiin kutsutut Paavali ja hänen työtoverinsa Barnabas onnistuivat kuitenkin vakuuttamaan Jerusalemin kristityt vapaamman tulkinnan hyödyllisyydestä liikkeen kasvun kannalta. Paavalin kehittämän teologian mukaan ihmiset eivät tulleet Jumalan edessä vanhurskaiksi juutalaisen lain mukaan, vaan yksin Kristukseen uskomalla.
Jaakob johti alkuseurakuntaa vuosina 44–64, kunnes hänet kivitettiin. Vuonna 66 alkaneen juutalaissodan ja Jerusalemin temppelin hävityksen seurauksena alkuseurakunta pakeni roomalaisia vuonna 70 Pellaan Dekapoliin alueelle.
Jyväskylän Puhallinorkesteri
Jyväskylän puhallinorkesteri (JPO) on vuonna 1961 perustettu jyväskyläläinen soittokunta. Se toimi aluksi nimelleä Keski-Suomen Reserviläisjärjestöjen soittokunta. Soittokunnassa on noin 40 soittajaa, ja sen sisällä toimii vaskiseitsikko Simeoni.
Puhallinorkesterin kapellimestarina toimii Olli Santa. Orkesteri on Suomen Puhallinorkesteriliiton jäsen. Se valittiin vuonna 2009 vuoden maanpuolustussoittokunnaksi.
Tennessee Ernie Ford
Ernest Jennings Ford (13. helmikuuta 1919 – 17. lokakuuta 1991), joka tunnettiin taiteilijanimeltään Tennessee Ernie Ford, oli yhdysvaltalainen artisti ja televisiojuontaja, joka levytti suosittuja country-, pop- sekä gospelkappaleita. Bassobaritoniäänestään ja huumoristaan tunnettu Ford muistetaan hittikappaleistaan ”Sixteen Tons” ja ”The Shotgun Boogie”.
Tom Laaksonen
Tom Laaksonen (s. 20. tammikuuta 1968 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoerotuomari ja entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan 179 jääkiekon SM-liigaottelua ja teki niissä tehot 9+8=17 ja keräsi 322 jäähyminuuttia.
Voimapelaajana tunnettu Laaksonen ei hyökkääjäntontistaan huolimatta kerännyt kovin paljon tehopisteitä, vaan tuli tunnetuksi niin sanotun likaisen työn tekijänä ja jopa suoranaisena "poliisipelaajana".
Pelaajaura
Laaksonen aloitti uransa Kiekko-Espoossa kaudella 1989–1990, jolloin joukkue pelasi vielä jääkiekon I-divisioonassa. Hän pelasi useita kausia I-divisioonassa ja myös II-divisioonassa edustaen Kiekko-Espoota, Vantaa HT:ta, Karhu-Kissoja, Oulunkylän Kiekko-Kerhoa ja Pitäjänmäen Tarmoa vuodet 1989–1996.
Tuomariksi SM-liigaan
Laaksonen aloitti SM-liigassa päätuomarina kaudella 2002–2003 ja on kauteen 2009–2010 mennessä viheltänyt 177 ottelua. Hän on ollut tuomarina myös muun muassa Champions Hockey Leaguessa, Karjala-turnauksessa sekä alle 18- ja 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Elokuussa 2018 kaksi edelliskautta lonkkavaivojen takia sivussa ollut Laaksonen ilmoitti lopettavansa tuomariuransa huipputasolla. Hän on kuitenkin kertonut yhä tuomitsevansa alasarjojen ja juniorien otteluita.
Ulko-Klaama
Ulko-Klaama on saari Iin kunnassa Perämerellä. Se sijaitsee Iijoen suiston lounaispuolella Praavanlahden edustalla noin kahden kilometrin päässä rannikolta ja noin kolmen kilometrin päässä Iin Röyttän pohjoispuolella. Lehtimetsävaltaisen saaren korkein kohta kohoaa noin viiteen metriin merenpinnan yläpuolelle. Maannousun vuoksi Ulko-Klaaman eteläpuolella sijainnut Haudanletto muodostaa nykyisin niemen. Myös saaren lounaispuolella sijainnut Piikki-niminen saari, vanhalta nimeltään Klaaman Piikki, on maannousun vaikutuksesta kasvanut yhteen Ulko-Klaaman kanssa.
Ulko-Klaaman korkeimmat kohdat sijaitsevat saaren koillisrannalla, missä maa kohoaa yli viiteen metriin vedenpinnan yläpuolelle. Saarella on useita vapaa-ajan asuntoja
Jacob Zuma
Jacob Gedleyihlekisa Zuma (s. 12. huhtikuuta 1942 Inkandla, Natalin provinssi) on eteläafrikkalainen poliitikko, joka toimi Etelä-Afrikan presidenttinä vuosina 2009–2018.
Zuma ei ole saanut mitään muodollista koulutusta. Hänen isänsä oli poliisi, joka kuoli Zuman ollessa vielä lapsi. ANC-puolue oli kielletty vuonna 1960, joten Zuma liittyi Umkhonto we Sizween vuonna 1962. Seuraavana vuonna hänet pidätettiin ja tuomittiin kymmenen vuoden vankeuteen salaliitosta kaataa hallitus. Hän suoritti tuomionsa Robben Islandilla Nelson Mandelan ja muiden merkittävien ANC-johtajien kanssa.
Vapautuksensa jälkeen Zuma oli perustamassa uudelleen ANC:n organisaatiota Natalin provinssissa. Vuonna 1975 hän lähti maasta Swazimaahan ja Mosambikiin. Maanpaossa hänestä tuli ANC:n toimeenpanevan komitean jäsen. Zuma palasi Etelä-Afrikkaan ANC:n laillistamisen jälkeen vuonna 1990. Hänet valittiin vuonna 1999 parlamenttiin, ja hänestä tuli Thabo Mbekin varapresidentti. Mbeki erotti Zuman tähän kohdistuneiden korruptiosyytteiden vuoksi 14. kesäkuuta 2005.
Zuma voitti ANC:n istuvan puheenjohtaja Mbekin kisassa puheenjohtajuudesta 18. joulukuuta 2007. Zuma haastettiin oikeuteen rahanpesusta, petoksesta ja korruptiosta 28. joulukuuta. Syytteiden uskotaan liittyvän Etelä-Afrikan vuoden 1999 asekauppoihin. Syytteet hylättiin syyskuussa 2008; tuomari arvosteli niitä poliittisiksi ja syytti presidentti Mbekiä toimivaltansa ylittämisestä.
Zuma valittiin presidentiksi vuoden 2009 vaalissa, jolloin Nelson Mandela antoi hänelle tukensa. Zuma vannoi virkavalansa 9. toukokuuta 2009.
Huhtikuussa 2011 Zuma johti Afrikan unionin valtuuskuntaa, joka yritti tulitaukoa Libyan sisällissotaan.
Zuman ANC kärsi tappioita etenkin elokuun 2016 vaaleissa, jonka jälkeen Zuma otti populistisempia kantoja. Maaliskuussa 2017 Zuma vaati parlamenttia muuttamaan maan perustuslakia, jotta valkoisilta maanomistajilta voitaisiin viedä heidän maansa ilman korvauksia.
Joulukuussa 2017 ANC valitsi Cyril Ramaphosan johtajakseen viisivuotiskaudeksi. Hänen vastaehdokkaanaan oli Zuman entinen vaimo Nkosazana Dlamini-Zuma.
Vuonna 2016 oikeus tuomitsi Zuman rikkoneen perustuslakia hänen käytettyään julkisia varoja kotitalonsa rakennustöihin Nkandlassa KwaZulu-Natalissa. Vuoden 2014 raportin mukaan Zuman tilan rakennustöihin oli käytetty noin 12 miljoonan euron arvosta varoja, ja niihin kuului uima-altaan ja amfiteatterin rakentaminen. Entinen poliisiministeri Nkosinathi Nhleko vetosi siihen että uima-altaan vettä voi hätätilanteessa käyttää tulipalon sammuttamiseen ja amfiteatteria hätäkokoontumispaikkana. Tuomion jälkeen Zuma korvasi 7,8 miljoonaa 100 miljoonasta randista jotka töihin oli käytetty.
Parlamentti ei kuitenkaan ryhtynyt toimiin Zumaa vastaan. Joulukuussa 2017 Etelä-Afrikan korkein oikeus määräsi parlamentin valmistelemaan mekanismi jolla presidentti voidaan erottaa virastaan.
Zuma erosi presidentin virastaan 14. helmikuuta 2018.
Korruptiosyytteet
Zuman eron jälkeen tuomari Raymond Zondon komissio (virallisesti Judicial Commission of Inquiry into Allegations of State Capture) on tutkinut Zumaan liittynyttä korruptiota. Komissio kuulusteli Zumaa 16. heinäkuuta 2019 alkaen. Neljäntenä kuulemispäivänä Zuman lakitiimi ilmoitti ettei hän enää osallistu kommission kuulemiseen. 16 kuukautta myöhemmin Zumaa vastaan nostettiin rikossyytteet, koska hän ei enää suostunut palaamaan komission kuultavaksi. Tammikuussa 2021 korkein oikeus määräsi Zuman palaamaan komission kuultavaksi. Perustuslaillinen oikeus piti määräyksen voimassa vielä maaliskuun 2021 käsittelyssään.
29. kesäkuuta perustuslaillinen oikeus määräsi Zumalle 15 kuukauden vankeustuomion oikeuden halveksumisesta ja määräsi hänet ilmoittautumaan poliisille 5 päivän kuluessa. Zuma antautui poliisille 8. heinäkuuta. Zuman pidätys laukaisi Etelä-Afrikassa viikon kestäneet levottomuuden, joiden aikana ryösteltiin ostoskeskuksia ja poltettiin rakennuksia. Levottomuuksissa kuoli lähes sata.
Erillisessä tapauksessa Zumaa syytetään 1990-luvun asekauppoihin liittyvästä korruptiosta. Viisi vuotta valtaantulonsa jälkeen ANC:n hallitus päätti että maan armeija tarvitsee uudistamista ja osti 30 miljardin randin arvosta (n. 3 miljardia US-dollaria silloisin hinnoin) erilaista sotakalustoa, kuten hävittäjiä, helikoptereita, sukellusveneitä ja sotalaivoja.
ANC:n parlamenttiryhmän whip Tony Yengeni tuomittiin jo 2006, mutta hän istui nelivuotisesta tuomiostaan vain 5 kuukautta. Liikemies Schabir Shaik sai 15 vuoden tuomion otettuaan lahjuksen ranskalaiselta Thalesilta Zuman eduksi. Zumaa itseään vastaan nostettiin oikeusjuttu 2005, mutta syytteet hylättiin 2009 muutamaa viikkoa ennen kuin hänestä tuli presidentti.
Kauppoihin liittyvää korruptiota 2011–2016 tutkinut kommissio päätti että uusia syytteitä ei nosteta. Korkein oikeus päätti kuitenkin viikkoa tutkimusten lopettamisen jälkeen että Zuma joutuisi oikeuteen. Syytteet nostettiin virallisesti huhtikuussa 2018 kaksi kuukautta sen jälkeen kun Zuma oli eronnut presidentinvirasta.
Syyskuussa 2021 oikeus vahvisti Jacob Zuman tuomion 15 kuukauden vankeuteen.
Perhe
Zuma kuuluu zulukansaan ja suosittuun kuningasheimoon; Zuma on hänen heimonimensä. Zuma on polygamisti: hän on mennyt naimisiin viidesti, ja eteläafrikkalaisen viikkolehden mukaan hänellä on 18 lasta yhdeksän eri naisen kanssa. Zuma erosi ulkoministeri Nkosazana Dlamini-Zumasta vuonna 1998, ja yksi hänen vaimoistaan teki itsemurhan vuonna 2000. Joulukuussa 2007 Zuma otti neljänneksi vaimokseen Nompumelelo Ntulin, joka oli jo siihen mennessä tehnyt hänelle kaksi lasta. Eri tietolähteet kertovat avioliittojen määristä eri tavoin. AP:n mukaan avioliittoja olisi ollut neljä, joista kaksi on yhä voimassa, ja kolmanneksi vaimoksi hän on ottamassa Tobeka Madiban. Avioliitto solmittiin 4. tammikuuta 2010.
Zumaa syytettiin joulukuussa 2005 raiskauksesta, mutta oikeus totesi hänet syyttömäksi 8. toukokuuta 2006. Alkuvuodesta 2010 uutisoitiin että Zuma saa lokakuussa 20. lapsensa. Äiti on Sonono Khoza, joka ei ole yksikään Zuman nykyisestä kolmesta vaimosta. Zuman huolimattomuus kondomin käytössä aiheutti jälleen skandaalin maassa, joka on AIDS-epidemian riivaama. Zuma maksoi myös ystävänsä Irvin Khozan perheelle rahallista korvausta eli inhlawulo avioliiton ulkopuolisesta raskaudesta.
Wintereich
Wintereich äänitettiin 8. joulukuuta 2006 – 18. helmikuuta 2007 Arttu Sarvanteen Studio Watercastlessa ja Pete Loisan Studio 3rd Trackissa. Arttu Sarvanne miksasi albumin studiollaan 5.–13. helmikuuta 2007. Svante Forsbäck masteroi albumin Helsingin Chartmakersissa 8. maaliskuuta 2007.
Wintereich on tarinamuotoinen konseptialbumi, joka jakautuu neljään lukuun. Musiikkityyliltään albumi jatkaa yhtyeen melodista death metal -linjaa.
M/S Romantika
M/S Romantika on virolaisen Tallinkin omistama matkustaja-autolautta. Alus on valmistunut Aker Finnyardsin Rauman telakalta vuonna 2002. Nykyisin se on vuokrattu Holland Norway Lines -varustamolle, joka liikennöi aluksella reitillä Eemshaven–Kristiansand.
Romantika oli Tallinkin vuonna 2000 alkaneen uudisrakennusohjelman ensimmäinen alus. Ohjelma päättyi, kun varustamolle toimitettiin risteilylautta M/S Baltic Queen vuonna 2009. Romantikan sisaralus on vuonna 2004 valmistunut M/S Victoria I. Näiden kahden aluksen pohjalta suunniteltiin myöhemmin Galaxy-luokan alukset.
Alus on 192,9 metriä pitkä ja 29 metriä leveä. Sen neljä Wärtsilän dieselmoottoria tuottavat yhteensä 26 240 kilowatin tehon. Alukseen mahtuu 2 500 matkustajaa, ja sillä on 2 172 hyttipaikkaa. Henkilöautoja laivaan mahtuu 300 kerrallaan. Romantika oli alun perin liputettu Viroon; kotisatamana oli vuosina 2002–2009 ja jälleen 2015–2016 Tallinna. Vuosina 2009–2015 ja uudelleen vuodesta 2016 lähtien alus on ollut liputettu Latviaan, kotisatamanaan Riika.
2002–2006
David Belascon puhenäytelmä Madame Butterfly esitettiin Romantikan Starlight Palacessa tammi–helmikuussa 2004 yhteensä 10 kertaa. Näytelmän ohjasi Jussi Wahlgren ja nimiosaa esitti Maria Lund.
Suomen keskustapuolue piti vaaliristeilynsä aluksella 30. lokakuuta 2005. Kyseinen risteily herätti tunteita myös Suomen Merimies-Unionissa, joka protestoi lehdissä sitä, että lähestyvien presidentinvaalien kaksi ehdokasta valittiin virolaisella laivalla.
Kun Tallinkin uusi alus M/S Galaxy valmistui keväällä 2006, Romantika siirrettiin liikennöimään Tallinna–Maarianhamina–Tukholma-reitille. Reitillä oli jo liikennöinyt vuodesta 2004 Romantikan sisaralus M/S Victoria I.
2006–2009
Vuosina 2006–2009 Romantika teki Tallinnan, Maarianhaminan ja Tukholman välisiä risteilyjä. Tallinkin uudisrakennusalus M/S Baltic Queen aloitti liikenteen 24. huhtikuuta 2009 Tallinna–Maarianhamina–Tukholma-reitillä M/S Victoria I:n kanssa.
Taarnavillakas
Taarnavillakas (Laelia coenosa) on villakkaisiin kuuluva vaalea yöperhoslaji. Se on levinneisyydeltään pääasiassa afrikkalaisen sukunsa ainoa Euroopassa tavattava laji ja tavattu Suomesta toistaiseksi yhden kerran vuonna 2017.
M/S Romantika
2009–2014
Ruotsin ja Viron välisen liikenteen jälkeen Tallink siirrätti Romantikan Latvian-linjalleen. Jo aikaisemmin elokuussa 2008 Tallink oli siirrättänyt linjalle M/S Silja Festivalin korvaamaan M/S Vana Tallinnin. M/S Galaxy oli aikaisemmin korvannut Silja Festivalin Turun, Maarianhaminan ja Tukholman välisessä liikenteessä. Tallink liputti Silja Festivalin Latviaan. M/S Romantika korvasi Tukholman ja Riian välisellä reitillä M/S Regina Baltican. Tuolloin myös Romantika liputettiin Latviaan, kuten linjan aiemmilla laivoilla oli ollut tapana.
Taarnavillakas
Koko ja ulkonäkö
Taarnavillakas on sukupuolidimorfinen perhoslaji. Koiraiden etusiivet ja keskiruumis ovat vaaleanruskeat ja siiven tyviosasta sen keskelle ulottuu vaaleampi laikku. Siiven ulkoreunassa on kaareva, mustahkojen pisteiden rivi. Takaruumis on vaalean kellertävä ja takasiivet kermanvalkoiset. Tuntosarvet ovat näyttävän sulkamaiset. Naaras on ruumiiltaan koirasta rotevampi, siipimuodoltaan terävämpi ja väritykseltään lähes puhtaanvalkoinen. Naaras muistuttaa suuresti valkovillakasta (Leucoma salicis) ollen kuitenkin sitä pienempi, siiviltään kapeampi eikä sen läpikuultavissa etusiivissä ole valkovillakkaalle ominaista silkinhohtoa. Erottavan tuntomerkin tarjoaa myös etusiiven siipisuonten R2 ja R3 välinen sarka, joka valkovillakkaalta puuttuu. Siipiväli 30–35 mm.
M/S Romantika
2014–2016
Elokuussa 2014 Romantika siirtyi takaisin Tallinna–Maarianhamina–Tukholma-reitille korvaten Baltic Queenin, joka siirtyi puolestaan korvaamaan M/S Silja Europaa Helsinki–Tallinna-reitille. 12. joulukuuta 2016 Romantika siirtyi Tukholman ja Riian väliselle reitille, ja Tallinna–Tukholma-väliä liikennöimään siirrettiin Baltic Queen.
2016–2022
M/S Silja Europan palattua liikenteeseen 12. joulukuuta 2016 Romantika siirtyi Tukholman ja Riian väliselle reitille, ja Tallinna–Tukholma-väliä liikennöimään siirrettiin Baltic Queen.
Taarnavillakas
Koko ja ulkonäkö
Toukka on täysikasvuisena 30–40 mm pitkä, harmahtavan keltainen ja sillä on musta selkäjuova. Toukka on kauttaaltaan karvainen ja jaokkeissa 4–7 on kullankeltaiset karvatupsut. Lisäksi pään sivuilla on kaksi mustaa eteenpäin suuntautunutta ja peräpäässä yksi musta, taaksepäin suuntautunut pitkä karvatupsu.
M/S Romantika
2022–
Maaliskuussa 2022 Tallink ilmoitti vuokranneensa M/S Romantikan Holland Norway Lines -varustamolle ainakin 2025 vuoteen asti. Se liikennöi aluksella Alankomaiden ja Norjan välillä.
Taarnavillakas
Levinneisyys ja lentoaika
Perhoset lentävät Etelä-Euroopassa kahtena sukupolvena kesäkuussa ja elo-syyskuussa jälkimmäisen ollessa tyypillisesti runsaslukuisempi. Pohjoismaissa havainnot on tehty pääasiassa elokuun alkupuoliskolla.
Elinympäristö ja elintavat
Taarnavillakas viihtyy kosteissa ja avoimissa elinympäristöissä, erityisesti merenrannoilla, tulvaniityillä ja jokien suistoissa. Se on yöaktiivinen perhoslaji, jonka molemmat sukupuolet tulevat helposti valolle, naaraat hieman koiraita useammin. Päivisin perhoset lepäävät kasvien varsilla tai lehtien alapinnoilla etummainen raajapari eteenpäin ojennettuna. Lajilla esiintyy satunnaisia, paikallisia massaesiintymiä, mutta sillä ei vaikuta olevan erityistä vaellustaipumusta.
M/S Romantika
Hytit
Romantikan kaikissa hyteissä on WC, suihku sekä TV.
Taarnavillakas
Elinympäristö ja elintavat
Naaras tuottaa 100–150 munaa, jotka se laskee muutaman kymmenen ryhminä ravintokasvien varsille ja lehdille. Munat kuoriutuvat elokuussa ja keskenkasvuiset toukat talvehtivat yhteenkiedottujen lehtien välissä. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun alussa, jolloin ne koteloituvat kehräämänsä kotelokopan sisään ravintokasville. Kotelovaihe kestää kolmesta neljään viikkoa.
Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat taarna (Cladium mariscus), järviruoko (Phragmites australis), isopalpakko (Sparganium erectum) sekä erilaiset sarat (Carex) ja nadat (Festuca), joskus myös muut heinät.
Rautio (täsmennyssivu)
Sukunimi
Rautio on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Gien-sur-Cure
Gien-sur-Cure on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Curejoen varrella, noin 24 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista kaakkoon.
Kunnan keskustassa oleva Saint Légerin kirkko on alun perin rakennettu 1100-luvulla. Tulipalo tuhosi kirkon vuonna 1868, ja se rakennettiin osittain uudelleen vuosina 1876-1884 arkkitehti Andoche Parthiotin suunnitelmien mukaan. Vain kirkon kuori on säilynyt 1100-luvun muodossa.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Calouste Gulbenkian
Calouste Sarkis Gulbenkian (23. maaliskuuta 1869 Üsküdar, Konstantinopoli (nykyinen Istanbul), Osmanien valtakunta – 20. heinäkuuta 1955 Lissabon, Portugali) oli armenialainen öljyalan suurliikemies, hyväntekeväisyyden harrastaja ja suurkeräilijä. Kuollessaan hän oli yksi rikkaimmista ihmisistä koko maailmassa, ja hänen taidekokoelmansa oli maailman suurimpia yksityisiä kokoelmia.
Leibnitz
Leibnitz on kaupunki Itävallassa Steiermarkin osavaltiossa.
Calouste Gulbenkian
Elämäkerta
Calouste Gulbenkianin isä oli armenialainen öljykauppias ja hän lähetti poikansa opiskelemaan Lontoon King’s Collegeen öljyalaa. Opintojensa jälkeen Gulbenkian matkusti Venäjälle tutkimaan Bakuun nousussa ollutta öljynporaustoimintaa.