cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bizarro
Bizarrosta on ollut myös kaksi naisversiota. Ensimmäinen nimeltä Bizarro-Girl esiintyi Supergirl-televisiosarjassa, jossa häntä esittivät Hope Lauren ja Melissa Benoist. Toinen Terästyttöä muistuttava naisversio nimeltä Bizarra esiintyi animaatiosarjan DC Super Hero Girls sarjan jaksossa "#TheGoodTheBadAndTheBizarre," jossa häntä ääninäytteli Nicole Sullivan. Bizarro-Supergirl esiintyi myöhemmin cameo-roolissa muutamassa muussa jaksossa.
Teräsmies animaatiosarja
Bizarro esiintyi Teräsmies animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Tim Daly. Kuten sarjakuvissa Luthor loi Bizarron laboratoriossaan aikeenaan luoda armeija Teräsmiehiä. Bizarro yritti aluksi toimia sankarina huonoin tuloksin, kunnes Teräsmies antoi Bizarrolle oman kotiplaneetan, jonka Bizarro nimesi Bizarro Worldiksi.
Justice League Action
Bizarro esiintyi animaatiosarjassa Justice League Action jaksossa "Boo-ray for Bizarro", jossa häntä ääninäytteli Travis Willingham.
Lego DC Comics Super Heroes: Justice League vs. Bizarro League
Bizarro esiintyy animaatioelokuvassa Lego DC Comics Super Heroes: Justice League vs. Bizarro League, jossa häntä ääninäytteli Nolan North.
Superman: Red Son
Bizarroon pohjautuva hahmo nimeltä Ylivoimamies esiintyi animaatioelokuvassa Superman: Red Son, jossa häntä ääninäytteli Travis Willingham.
Quintus Marcius Philippus
Quintus Marcius Philippus (s. 229 eaa.) oli Rooman tasavallan konsuli vuosina 186 eaa. ja 169 eaa. sekä kensori vuonna 164 eaa. Roomalainen historioitsija Livius kuvasi hänen olleen vuonna 169 eaa. kuudenkymmenen vuoden ikäinen ja erittäin lihava.
Philippus oli preettorina Sisiliassa vuonna 189 eaa. Hän kärsi sotilaallisen tappion liguureille ensimmäisenä konsulivuotenaan 186 eaa. Vuonna 172 eaa. hän toimi toisena Rooman lähettiläänä, kun Perseuksen kanssa neuvoteltiin. Philippuksen toisena konsulivuotenaan 169 eaa. hän johti vähän aikaa Rooman armeijaa kolmannen makedonialaissodan aikana Makedoniassa saavuttamatta kuitenkaan mitään huomattavaa menestystä. Senaatin valtuuskunta arvosteli Philippusta ankarasti, koska vihollista ei ollut saatu pakotettua taisteluun, ja sodan pysähtyneestä tilanteesta tuli laajojen ja kiivaiden kiistojen aihe Roomassa.
Vuonna 164 eaa. hänet valittiin kensoriksi yhdessä Lucius Aemilius Paullus Macedonicuksen kanssa.
Yksinäinen harmonikka
20 suosikkia – Yksinäinen harmonikka on Taito Vainion kokoelma-albumi vuodelta 1997. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa.
Fedot Tumusov
pienoiskuva|Fedot Tumusov Fedot Semjonovitš Tumusov (Федот Семёнович Тумусов; s. 30. kesäkuuta 1955 Edjugjaissa, Üöhee Bülüün rajonissa Jakuuttien ASNT:ssa ) on sahalainen poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana Sahan parlamentissa, Il Tumenissa, vuodesta 2002 lähtien.
Tumusov on opiskellut Novosibirskin Rakennusinstituutissa. Vuosina 1989–1992 hän jatko-opiskeli NKP:n (myöhemmin Venäjän valtionhallinnon akatemian) keskuskomitean alaisessa yhteiskuntatieteellisessä akatemiassa. Tumusov on taloustieteiden tohtori ja kansainvälisen investointi- ja rakennustalous akatemian jäsen.
Tumusov aloitti työskentelyn talousinsinöörinä Etelä-Sahassa sijaitsevassa Nerjungrin kaupungissa sijaitsevassa Promstoin trustissa vuonna 1979. Vuonna 1984 hän siirtyi JakutAgroProsStoin järjestön liikkuvan mekaniikan osaston johtajaksi. Vuosina 1987–1989 hän työskenteli opettajana Jakutian puolueen alueellisen komitean rakennusosastolla. Vuosina 1991–1993 hän toimi Sahan tasavallan korkeimman neuvoston kauppasuhteita ja kaupankäyntiä suunnittelevan komitean puheenjohtajana. Vuosina 1993–2003 hän toimi SAPI-rahaston (talous ja teollisuusryhmä) johtajana.
Tumusov oli ehdolla Sahan presidentiksi tammikuussa 2002 pidetyissä vaaleissa. Hän tuli toiseksi 34,6 prosentin äänisaaliilla, Vjatšeslav Štyrovin tullessa valituksi 59,2 prosentin äänisaaliilla.
Pungitius
Pungitius on piikkikalojen alalahkoon ja piikkikalojen heimoon kuuluva kalasuku.
Lajit
Sukuun kuuluu seuraavat 10 lajia:
Erkki Oinonen
thumb|Erkki Oinonen Erkki Olavi Oinonen (22. syyskuuta 1915 Kuopion maalaiskunta – 7. marraskuuta 2005 Siilinjärvi) oli suomalainen Mannerheim-ristin ritari ja maanviljelijä. Sotilasarvoltaan hän oli vääpeli. Oinonen nimitettiin 18. heinäkuuta 1944 Mannerheim-ristin ritariksi numero 147. Nimityshetkellä hän oli sotilasarvoltaan ylikersantti.
Sodan päätyttyä vääpeli Oinonen palasi kotiseudulleen Siilinjärvelle viljelemään maata ja siirtyi eläkkeelle vuonna 1975. Erkki Olavi Oinonen kuoli 90 vuoden ikäisenä kotonaan
Stora Sjöfallet
Kansallispuistoon kuuluvat lähimmät vuoret Stora Lule -joen vesistöön kuuluvan Akkajauren ympärillä. Järvi on padottu ja paikalla tuotetaan myös tuulivoimaa. Padon yli kulkee hyvä kävelyreitti, jonka eteläpuolella jatkuvat kävelyreitit syvemmälle kansallispuistoalueelle. Korkein huippu Stora Sjöfalletin alueella on Akka (2 016 m), jota on myös kutsuttu "Lapin tyttäreksi". Muut huiput ovat pääasiassa tuhannen ja kahden tuhannen metrin välillä.
Kansallispuiston perustamisen tarkoituksena oli suojella Stuor Muorkkegårttje -vesiputous ja sitä ympäröivä tunturiluonto. Eduskunta päätti vuonna 1919, että vesiputouksen yläpuolinen vesistö rajataan pois kansallispuistosta. Sen jälkeen vesivoiman hyväksikäyttö on toteutunut useissa vaiheissa ja vesiputous on menettänyt suuruutensa.
Alueella on Sörkaitumin ja Sirkan lapinkylien porojen laidunmaat.
Ixtab
pienoiskuva|Ixtabin kuva [[Dresdenin koodeksi|Dresdenin koodeksissa]] Ixtab oli mayojen kuoleman ja itsemurhan jumalatar. Mayojen mukaan itsemurhan tehneiden ja hirtettyjen sielut pääsivät yhdessä kaatuneiden soturien, ihmisuhrien, pappien ja lapsivuoteeseen kuolleiden naisten sielujen kanssa ikuiseen lepoon Yaxchen maailmanpuun alle. Yleensä jumalatar kuvataan hirttosilmukka kaulassaan puusta roikkumassa. Hänen silmänsä ovat kiinni, ja hänen ruumiinsa on jo alkanut mädäntyä
AFC
AFC voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Starobeševen piiri
Starobeševen piiri oli hallinnollinen piiri Ukrainan Donetskin alueen itäosassa. Heinäkuussa 2020 toteutetun aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä se yhdistettiin laajempaan Kalmiusken piiriin, joka perustettiin tuolloin Venäjän tukemien kapinallisten hallitsemalle alueelle. Starobeševen piirin hallinnollinen keskus oli Starobeševen kaupunkityyppinen taajama (6 191 as., 2017 ).
Tapaninkylä
Tapaninkylä on Vantaanjoen itäpuolella ja Malmin pohjoispuolella sijaitseva Helsingin 39. kaupunginosa, joka on etupäässä pienkerros-, omakoti- ja rivitaloaluetta. Se jakautuu kahteen osa-alueeseen, jotka ovat Tapaninvainio (noin 8 000 asukasta) ja Tapanila (5 600 as.). Helsingin peruspiirijaossa alue ei muodosta omaa peruspiiriään vaan kuuluu Malmin peruspiiriin.
Starobeševen piiri
Itä-Ukrainan sodan seurauksena piiri on kuulunut vuodesta 2014 suurelta osin Ukrainan hallituksen kontrollin ulkopuolelle jääneisiin kapinallisalueisiin.
Ukrainan tilastokeskus arvioi piirin väkiluvuksi 49 824 (1.1.2017). Kaupunkilaisiksi heistä tilastoitiin Kalmiusken kaupungin (Кальміуське, 11 582 as.) sekä Starobeševen ja Novyi Svitin (Новий Світ, 9 105 as.) kaupunkityyppisten taajamien asukaat.
Marcus Eriksson
Seurajoukkueura
Eriksson siirtyi kotimaastaan espanjalaiseen Bàsquet Manresaan kaudeksi 2010-2011, jonka aikana hän pelasi neljä ottelua Liga ACB:ssa. Kaudeksi 2011-2012 hän siirtyi FC Barcelonan riveihin. Hän pelasi suurimman osan kaudesta seuran kakkosjoukkueessa. Kaudella 2012-2013 Eriksson pelasi kaksi ottelua edustusjoukkueen paidassa. Seuraavan kauden hän pelasi lainalla vanhassa seurassaan, pelaten 33 ottelua ja tullen valituksi sarjan nuorten pelaajien tähdistöjoukkueeseen. Kaudella 2014-2015 Eriksson pelasi Barcelonassa ainoastaan yhden ottelun.
Atlanta Hawks varasi Erikssonin numerolla 50 vuoden 2015 NBA:n varaustilaisuudessa.
Cenomanum-vaihe
Cenomanum-vaihe (engl. Cenomanium) oli liitukauden keskivaiheeseen sijoittunut geologinen ajanjakso noin 99,6–93,5 miljoonaa vuotta sitten. Lämpimänlauhkean vyöhykkeen pohjoisraja oli mannerten sisäosissa noin 45 leveysasteella, mutta rannikoilla noin 60–65 asteen tienoilla. .
Vaihe on saanut nimensä ranskalaisen Le Mansin kaupungin vanhan latinalaisen nimityksen Cenomanum mukaan.
Pöytäjääkiekko
thumb|250px|[[Stigan valmistama pöytäjääkiekkopeli.]] thumb|250px|Pöytäjääkiekon pelaaja thumb|250px|Pöytäjääkiekon pelaajia Pöytäjääkiekko on jääkiekkoon perustuva pöytäpeli. Peli koostuu jääkiekkokaukalon pienoismallista, jolla kaksi pelaajaa liikuttaa kumpikin kuutta pelaajaa pöydän alla kulkevien tikkujen avulla. Kiekkokaukaloita on useita erilaisia, mutta lajin kansainvälisen katto-organisaation, ITHF:n, peleissä käytetään ruotsalaisen Stigan valmistamaa mallia. Pöytäjääkiekossa yksi ottelu kestää viisi minuuttia, ja jokaisessa turnauksessa yksittäinen kilpailija pelaa kymmeniä otteluita.
Vuonna 1992 perustettu Suomen pöytäjääkiekkoliitto (SPJKL) järjestää lajin kansallisia turnauksia, lähettää kansallisen rankingin perusteella maajoukkueen MM-kisoihin, ja pitää yhteyttä tiedotusvälineisiin, sponsoreihin ja muiden maiden lajijärjestöihin. Vuodessa SPJKL järjestää seitsemän kansallista ranking-turnausta, mukaan lukien pöytäjääkiekon SM-kisat, ympäri Suomea.
Koverin keskitysleiri
280px|thumb|Koverin leirin vankiparakkeja Koverin keskitysleiri, myös Koveron keskitysleiri oli miehitetyssä Itä-Karjalassa jatkosodan aikana toimineen Erillisen työkomppanian asemapaikka, virallisesti Linnoitusrakennuspataljoona Lin.RP HK-A kp 2177. Koska Erillinen työkomppania oli muodostettu kommunisteista, poliittisista vangeista ja muista epäilyttävinä pidetyistä turvasäilöön otetuista kansalaisista, Koverin leiri oli varustettu vankileirin tavoin. Virallisesti kyse ei ollut keskitysleiristä, vaan termiä ovat käyttäneet pääasiassa leiriin suljetut vangit. Aiemmin työkomppania vankeineen oli sijoitettuna Kangasjärvelle ja Säämäjärvelle, mutta pisimmän aikaa se oli sijoitettuna Koveraan, noin 20 kilometrin päähän Aunuksen kaupungista, vanhaan Neuvostoliiton aikaiseen metsätyökeskukseen. Samalla paikalla Koverassa oli toiminut sotavankileiri, joka oli tyhjennetty hieman aikaisemmin puna-armeijan sotavangeista.
Vankien tausta
Vangitsemiset turvasäilöön aloitettiin elokuun alussa 1940. Tällöin turvasäilöön vangittiin Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran (SNS) johtohenkilöitä ja aktiiveja, jotka olivat heinäkuussa lietsoneet väkivaltaisia mielenosoituksia ja uhkailleet hallitusta Neuvostoliiton miehityksellä.
Pidätykset johtivat voimakkaisiin protesteihin Neuvostoliiton suurlähetystöstä, joka oli aktiivisesti toiminut yhteistyössä SNS:n johdon kanssa.
Lähetystö vaati muun muassa sisäministeri Ernst von Bornin ja kansanhuoltoministeri Väinö Tannerin eroa, ja Tanner erosikin 15. elokuuta 1940. Laajemmassa mittakaavassa vangitsemiset turvasäilöön toteutettiin vasta toukokuussa 1941.
Epäonnistunut rintamakomennus
Köyliön varavankilan turvasäilövangeista koottiin komppanian verran miehiä rintamayksiköksi. Vangituista suurin osa oli tuomittu aikoinaan valtiorikosoikeudenkäynneissä kansalaisluottamuksensa menettäneiksi, joten he eivät olleet suorittaneet asepalvelusta. Näin 288 miestä vapautettiin turvasäilöstä ja määrättiin saman tien asepalvelukseen.
Turvasäilöläisten koulutus kesti vain kolme päivää, minkä jälkeen yksikkö lähetettiin rintamalle. Joukkoa kuljettanut juna putosi Riihimäen ratapihalla raiteilta, jolloin kahdeksan turvasäilöläistä pääsi karkaamaan, heidän joukossaan tuleva ministeri Yrjö Leino. Kun Er.P.21 saapui rintamalle, se alistettiin kenraalimajuri Oinosen komentaman Ryhmä O:n alaisuuteen. Vasta lähellä rintamaa miehille annettiin henkilökohtainen ase. Äänisen luoteispuolella pataljoona joutui heti taisteluun ja oli vähällä joutua puna-armeijan saartamaksi. Pataljoonaa vastassa oli neuvostoarmeijan valiorykmentti JR 52, joka oli koottu karjalaisista ja emigranttisuomalaisista. Puna-armeija oli tietoinen suomalaispataljoonan erikoisluonteesta, ja joukkoihin kohdistettiin kovaa propagandaa. Kun jo ensimmäisen viikon aikana noin 80 miestä loikkasi vihollisen puolelle tai muuten karkasi, loput jäljellä olevat noin 200 turvasäilöläistä vedettiin nopeasti pois rintamalta.
Leirin perustaminen
180px|thumb|Kapteeni Arvo Kartano thumb|230px|Kartanon tilalle leirin päälliköksi komennettu luutnantti [[Kosti-Paavo Eerolainen (vas.), vänrikki Lauri Oikari ja vartiokoira Raiku. ]] Vankeja ei palautettu turvasäilöön Köyliöön, vaan heistä muodostettiin Erillinen Työkomppania, jonka päälliköksi nimettiin kapteeni Kartano. Virallisesti miehet olivat toisen luokan työpalveluvelvollisia. Vangit päätyivät Kangasjärven ja Säämäjärven kautta lopulta syyskuussa 1942 Koveraan, noin 20 kilometrin päähän Aunuksen kaupungista. Siellä vanhan neuvostoliittolaisen metsätyökeskuksen ympärille perustetulla leirillä he pysyivät kesään 1944 saakka. Joukon vahvuus oli aluksi noin 170 miestä. Koveriin koottiin myös vuonna 1941 Riihimäellä muista turvasäilöläisistä erotettu kahdenkymmenenviiden miehen osasto.
Työkomppanian päällikkönä Kangasjärven ja myöhemmän Koverin leirin komentajana oli kapteeni Kartano. Hän oli aikaisemmin toiminut Suomenlinnan kurikomppanian päällikkönä, ja sitä ennen Tammisaaren vankilassakin palvelleena hän oli tunnettu kyseenalaisista kurinpitomenetelmistään.
Vankiparakeissa valaistukseen käytettiin päreitä. Ainoastaan vankien keittiössä oli karbidilamppu. Leirin vartijoilla oli valonlähteenä öljy- ja karbidilamput. Pakeneminen estettiin kolminkertaisella piikkilanka-aidalla, joka Taito Tiihosen muistelmien mukaan oli sähköistetty.
Olot leirillä
Koverassa työkomppanian tehtävänä oli tuottaa muun muassa halkoja armeijan tarpeeseen. Siksi useimmat miehistä työskentelivät metsätöissä, ja päivittäisenä mieskohtaisena tavoitteena oli kaksi kuutiometriä halkoja.
Roman Petrovitš Romanov
thumb|250px|Roman ja sisko [[Nadežda Petrovna Romanova|Nadežda Petrovna (1917)]] Ruhtinas Roman Petrovitš Romanov (1896–1978) oli suuriruhtinas Pjotr Nikolajevitšin ja montenegrolaisen prinsessa Militzan poika. Tsaari Nikolai I:n oli Romanin isän, Pjotr Nikolajevitšin isoisä ja Romanin isoisoisä. Romanilla oli kaksi siskoa, Marina Petrovna ja Nadežda Petrovna.
Koverin keskitysleiri
Olot leirillä
Muonituksessa leiriläiset saivat vankinormin mukaista ruokaa, joka oli tarkoitettu korkeintaan kevyen työn tekijöille. Raskaaseen metsätyöhön tuo ruoka oli aivan riittämätöntä, ja aliravitsemus alkoi pian vaivata leiriläisiä. Hengenpitimikseen leiriläiset söivät salaa pyydystämiään rottia, käärmeitä ja sammakoita. Vangeilta oli esimerkiksi sienten kerääminen kielletty: jos vartijat huomasivat sitä tapahtuvan, ruoka hävitettiin.
Teuvo Valo
Valo osallistui Musiikki-Fazerin suureen maakunnallisen iskelmälaulukilpailuun 1957, ja vakuutti tuomariston alkukilpailuissa. Valon holtiton alkoholinkäyttö lopulta esti häntä osallistumasta kilpailun finaaliin. Seuraavan vuonna Valo näytti kuitenkin taitonsa voittamalla Toivo Kärki -laulukilpailun. Kärki tarjosi hänelle levytysmahdollisuutta. Valo kuitenkin kieltäytyi silloin levyttämisestä. Lopulta alkoholi sai vallan hänen elämässään. Valon pitkä ryyppyputki kesti vuoteen 1968, jolloin hän pani pullonkorkin lopullisesti kiinni Olavi Virran syntymäpäivänä 27. helmikuuta 1968.
Roman Petrovitš Romanov
Pako Venäjältä
Ensimmäisen maailmansodan aikana Roman palveli Kaukasian joukoissa, Trabzonin lähellä. Hänen onnistui muun perheensä tavoin paeta Venäjältä. Konstantinopolista he jatkoivat matkaa Italiaan Ison-Britannian laivaston taistelulaivalla HMS Nelsonilla. Italian kuningas ja kuningatar, joka oli Militsa Nikolajevnan ja Anastasia Nikolajevnan pikkusisar, olivat tarjonneet heille turvapaikan.
Koverin keskitysleiri
Olot leirillä
Töitä tehtiin joulupäivää lukuun ottamatta joka päivä miesten terveydentilasta riippumatta. Leirillä oli sairaustapauksia varten lääkintäupseerina vänrikki Lauri Oikari, jonka tehtävänä oli vankien myöhempien muistelmien mukaan huolehtia, että myös sairaat pakotettiin töihin. Koska leirillä ei ollut sairasosastoa, vaikeasti sairaat ja kuolevat vangit kuljetettiin pois leiriltä.
Teuvo Valo
Valo oli pois musiikkikuvioista melkein koko 1960-luvun. Raitistumispäätöksensä jälkeen hän pääsi heti Kalle Palosen orkesterin solistiksi, mistä alkoi tiivis työrupeama. Vuotta myöhemmin hän perusti oman orkesterin. 1970-luvun puolivälissä Valo alkoi levyttää musiikkiaan. Vuoteen 1985 mennessä hän oli tehnyt viisi albumia tanssimusiikkia. Yksi tunnetuimmista levytyksistä on vuonna 1980 Raul Reimanin säveltämä ”Muistatko Olavi Virran”, 1983 "Miehen Ikään", sekä vuonna 1985 Mai-Lis Könösen säveltämä ”Kätketyt tunteet”. Muita merkittäviä iskelmiä häneltä on Toivo Kärjen ”Elokuun kuutamolla” sekä Mai-Lis Könösen sävellys ”Huoleton humppa”. Kun Valo täytti 50 vuotta vuonna 1983, sävelsi Maj-lis Könösen mies Lasse Könönen hänelle laulun. Tango on nimeltään ”Keväinen rakkaus”. Valo ei liiemmin välittänyt televisioesiintymisistä, mutta Lauantaitanssit-ohjelmassa hän vieraili säännöllisesti. Valo levytti neljä laulua niiden pohjalta levytettylle kokoelmalevylle "Lauantaisin tanssitaan". Ne julkaistiin alkuun vain C-kasettiformaatissa, kunnes siitä julkaistiin myös vinyylipainos.
Roman Petrovitš Romanov
Avioliitto ja lapset
Roman Petrovitš avioitui kreivitär Prascovia Šeremetjevin kanssa Cap d'Antibesissä Ranskassa marraskuussa 1921. He saivat kaksi poikaa.
Teuvo Valo
Vuonna 1998 julkaistiin CD-kokoelma, joka sisälsi ”Teuvo Valon parhaat”, ja vuonna 2001 ilmestyi vielä uusi CD, joka sisälsi täysin uutta tanssimusiikkia: ”Teuvo Valo – Aito rakkaus”. Vuonna 1995 kulttuuriministeri Claes Andersson myönsi Valolle täyden taiteilijaeläkkeen, joten hän päätti hillitä keikkatahtiaan. Vuonna 2005 hän lopetti aktiiviuran, mutta teki muutaman keikan vuosittain. Vuonna 2008 Valo innostui musisoimaan vielä kerran, ystävänsä Lasse Könösen uuden sävellyksen innostamana, ja näin syntyi omakustanteena julkaisematon laulu ”Keikkakaverit”.
Koverin keskitysleiri
Olot leirillä
Eerolainen nosti halkotavoitteen kahteen ja puoleen kuutioon, mutta nosti vastaavasti tavoitteen saavuttaneiden ruoka-annoksen täydeksi sotamuona-annokseksi. Tämä helpotti leirin ravitsemustilannetta niin paljon, että Eerolaisen aikana nälästä johtuvia kuolemantapauksia ei enää sattunut. Talvivaatteet miehet saivat vasta keväällä 1944 oltuaan leirillä jo kaksi talvea.
Roman Petrovitš Romanov
Avioliitto ja lapset
Ruhtinas Roman Petrovitš Romanov kuoli vuonna 1978.
Koverin keskitysleiri
Vankien toiminta
Vangituilla oli leirissä tiukka keskinäinen kuri, jota ylläpitivät entiset punaupseerit ja agitaattorit. Kuri oli erityisen tiukkaa ideologisissa kysymyksissä: Kun ankarista vatsavaivoista kärsinyt vanki huusi tuskissaan "Jumala auta! Jeesus auta!", niin kanssavangit ryhmittyivät vastakkaiselle seinustalle selät käännettynä kohti entistä aateveljeään. Eerolainen pyrki saamaan tietoja vangeista ja vankien toiminnasta värväämällä vankien joukosta urkkijoita. Jos vangit onnistuivat paljastamaan urkkijan, oli tämän muutettava pois vankiparakeista. Vangittuja kohtaan pyrittiin käyttämään myös suostuttelua: hylkäämällä oman aatteensa vanki pääsi lähtemään pois leiriltä tai sai helpompia töitä. Leiriltä siirrettiin Eerolaisen aikana pois tämänkaltaisten tapahtumien vuoksi kaikkiaan lähes kolmannes vangeista.
Megaira
Megairaa pidetään mustasukkaisuuden ja kateuden aiheuttajana. Hän saa ihmiset tekemään rikoksia – erityisesti aviorikoksia.
Kobi Marimi
Kobi Marimi (, s. 1991 Ramat Gan, Israel), on israelilainen laulaja. Hän voitti Israelin euroviisukarsinnan HaKokhav HaBan kuudennen tuotantokauden ja edusti näin Israelia vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa, jotka pidettiin Tel Avivissa, Israelissa. Marimi on valmistunut ammattinäyttelijäksi ja voitti "lupaavimman näyttelijän" -palkinnon Israelin musiikki- ja teatterifestivaaleilla.
Koverin keskitysleiri
Vankien toiminta
Vapaa-aikansa vangit pyrkivät käyttämään hyväksi esimerkiksi luennoimalla toisilleen vasemmistolaisista poliittisista teorioista kuten "Työväenliike ja marxilainen maailmankatsomus" tai "Johdatus työväenluokan maailmankatsomukseen". Vankeusaikana opiskeleminen oli tuttua monille jo muun muassa Tammisaaren vankilassa aiemmin olleille.
Kobi Marimi
Nuoruus
Marimi syntyi ja varttui Ramat Ganissa, Israelissa. Hän opiskeli Nissan Nativ -nimisessä musiikkistudiossa ja opiskelujensa aikana hän esiintyi The Caucasian Chalk Circle, The Comic Illusion ja Prayer -nimisissä näytelmissä. Valmistumisensa jälkeen hän esiintyi myös näytelmissä nimeltä Every Living Thing Needs ja Chambaloo’s Treasure, sekä esitti Natanin roolia Messiah-näytelmässä. Natan-roolistaan hän voitti "lupaavimman näyttelijän" -palkinnon vuoden 2017 musiikkijuhlilla Bat Yamissa.
Koverin keskitysleiri
Paluu Suomeen
Kesäkuussa 1944 puna-armeijan suurhyökkäyksen alettua suomalaiset tyhjensivät leirin ja polttivat sen. Vangit marssitettiin kymmenessä päivässä noin 240 kilometrin matkan ensin Suomen puolelle, sitten Värtsilässä heidät lastattiin junaan, joka vei heidät Parkanon asemalle. Matka jatkui jalkamarssilla Karviaan, Rihkaan siirtolaan, jonne muut Köyliön turvasäilöläiset oli siirretty lokakuussa 1942, minne he saapuivat heikossa kunnossa, koska heidän ruoka-annoksensa pienennettiin metsätöiden loputtua takaisin vankien normaaliannokseksi. Matkan aikana vankeja muun muassa pahoinpideltiin pieksemällä kepeillä Kun vangit saapuivat Karvian varavankilaan, leiriläiset luulivat olevansa välittömästi vapaat armeijasta ja ilmaisivat kirpeästi mielipiteensä vartijoilleen. Koska virallista luovutusta ei ollut vielä tehty, Eerolainen vastasi puhuttelemalla ensin leiriläisiä ja pitämällä sitten nääntyneille vangeille läheisellä suolla tunnin mittaiset kurinpalautussulkeiset. Ennen poistumistaan Karvialta Eerolainen poltatti työkomppanian arkiston.
Kobi Marimi
Yksityiselämä
Marimi asuu Tel Avivissa ja työskentelee siellä baarissa.
Koverin keskitysleiri
Sodan jälkeen
Sodan päätyttyä kaikki turvasäilöön otetut vangit vapautettiin välirauhansopimuksen nojalla heti syyskuussa sen tultua voimaan. Koverilaisia oli noista 106. Neljä viimeistä vankia vapautettiin vasta marraskuussa 1944 valvontakomission puututtua asiaan. He olivat aiemmin yrittäneet paeta Koverin leiriltä ja siten saaneet kuritushuonetuomiot. Kapteeni Kartano sai sodan jälkeen lyhyen tuomion virkavirheestä toimestaan Koverin leirin päällikkönä. Myös Eerolainen oli kommunististen lehtien ja Neuvostoliiton radion parjauskampanjan kohteena ja Kartanon tuomion sekä kahden punaisen Valpon pidätysyrityksen jälkeen pakeni Ruotsiin, mistä hän palasi takaisin Suomeen vasta Valpon hajottamisen jälkeen vuonna 1953. Huolimatta entisten vankien kritiikistä leirin kuria kohtaan ei mitään laitonta voitu osoittaa tapahtuneen, eikä Eerolaista koskaan syytetty mistään Koveriin liittyvästä. Vänrikki Lauri Oikari kaatui 23. heinäkuuta 1944 Kannaksella.
280px|thumb|Koverin vankeja. Koverin leirillä, kuten Karviassa ja Hämeenlinnan naisvankilassakin, oli tulevia SKDL:n kansanedustajia ja muihin yhteiskunnallisesti tai poliittisesti vaikutusvaltaisiin virkoihin myöhemmin nousseita henkilöitä, kun äärivasemmistolainen toiminta sallittiin välirauhansopimuksen yhteydessä. Eduskuntaan valittiin muun muassa Matti Janhunen, Sulo Muuri ja Toivo Lång. Kaarlo Kivilahti toimi sodan jälkeen punaisen Valpon apulaispäällikkönä. Kirjailijoina samalla poliittisesti aktiiveja olivat ainakin Nestori Parkkari ja Harry Verner Vuorinen.
Alfa-kurssi
thumb|Alpha-logo Alfa-kurssi on kristinuskon perusteita esittelevä kurssi. Se on suunnattu erityisesti kaikille ei-kristityille, mutta sopii myös niille uskoontulleille, jotka haluavat tarkistaa käsityksiään kristinuskosta. Alfa-kursseja järjestävät kristilliset seurakunnat ja yhdistykset yli 150 maassa. Suomessa kursseja pitävät esimerkiksi Kansan Raamattuseura, luterilaiset seurakunnat ja vapaat kristilliset seurakunnat.
Historia
Alfa-kurssi syntyi 1990-luvuilla Englannin anglikaanikirkossa ja levisi nopeasti eri puolille maailmaa ja eri kirkkokuntiin. Alfa-kursseilla käytettävän materiaalin oikeudet ovat kansainvälisellä Alfa-yhteisöllä, jonka keskuspaikkana on kurssin syntyseurakunta, Holy Trinity Brompton -seurakunta Lontoossa.
Kurssin sisältö ja tavoitteet
Alfa on kymmenen viikon pituinen sarja tapaamisia, joissa tutkitaan elämän tarkoitusta kristinuskon näkökulmasta. Kerran viikossa pidettävien kokoontumisten lisäksi Alfan loppupuolella on viikonlopun tai päivän mittainen Alfa-päivä. Jokainen Alfa on oman näköisensä, mutta niissä on kolme yhtäläisyyttä: ruokaa, alustus ja ryhmäkeskustelu. Kukin tapaaminen rakentuu jonkun elämään ja uskoon liittyvän kysymyksen ympärille. Alustuksen jälkeen aiheesta keskustellaan pienryhmissä. Alfoja järjestetään ympäri maailmaa eri kirkkokunnissa.
Kurssilla käsitellään muun muassa seuraavia aiheita: ”Kuka Jeesus on? Kuinka voin uskoa? Miten ja miksi rukoilla? Miten Jumala Jumala ohjaa meitä?”
Keskustelun tarkoituksena on antaa ihmisille mahdollisuus kysellä ja esittää omia mielipiteitään vapaasti. Itse opetus noudattaa kuitenkin yhtenäistä linjaa. Se, kuinka tiukasti hyvinkin erilaisissa seurakunnissa järjestettävät Alfa-kurssit pitäytyvät alkuperäiseen opetusmateriaaliin, vaihtelee jonkin verran.
Alfa-kurssin käyneitä rohkaistaan olemaan aktiivisia ja kantamaan vastuuta omassa kotiseurakunnassaan ja erityisesti osallistumaan tuleville Alfa-kursseille vastuunkantajina. Näin Alfa-kurssin on erityisesti maallikkoaktiivisuutta lisäävä seurakunnallinen työmuoto.
Alfa-kursseja järjestetään myös esimerkiksi varhaisnuorille, nuorille ja vangeille erityisen sovelletun materiaalin kanssa.
Bioetanoli
Bioetanolia voidaan kuitenkin valmistaa mistä tahansa käymiskelpoisista hiilihydraateista, ja sulfiittisprii eli tikkuviina, jota valmistettiin sulfiittiselluloosatehtaiden jäteliemestä, olikin eräänlaista bioetanolia. Hiilihydraattipitoiset ruoantähteet soveltuvat bioetanolin valmistukseen mainiosti, ja Suomessa St1 valmistaa Lappeenrannassa bioetanolia leipomojätteestä, joka muutoin menisi hukkaan.
Käyttö
(Bio)etanolin käyttö sellaisenaan moottoripolttoaineena on vähäistä teknisten ongelmien vuoksi, kuten polttomoottorien kylmäkäynnistysongelmien vuoksi, mutta sitä käytetään paljon seosaineena esimerkiksi E85:ssä. Myös Suomi on sitoutunut biopolttoaineiden käytön lisäämiseen EU vaatimusten mukaisesti, mikä käytännössä tarkoittaa bioetanolin lisäämistä bensiiniin ja biodieselin lisäämistä polttoöljyyn, vaikka kymmenen prosentin vaatimus olisi helpoimmin täytettävissä suosimalla E85-bensiiniä, kuten Yhdysvalloissa. Noin 28 prosenttia bensiinikäyttöisestä autokannastamme joutui siirtymään suojalaaduksi jätettävään 98-oktaaniseen bensiiniin vuonna 2011 (uusi merkintä 98E5), kun nykyinen 95E (5 % etanolia) poistui markkinoilta vuoden 2011 alusta ja tilalle tuli 95 E10-bensiiniä (enintään 10 % etanolia).
Kilpailevia biopolttoaineita ovat biokaasu, biodiesel ja kasviöljyt. Euroopan komission mukaan yksi tonni bioetanolia vastaa 0,64 toe ja 1 tonni biodieseliä 0,86 toe (toe = Ton Oil Equivalent).
E10-bensiini
E10-bensiinin haitallisuudesta auton moottorille on esitetty arvioita. BMW:n johtaja on sanonut, että se voi aiheuttaa moottorin ennenaikaisen kulumisen, ja siksi BMW ja Daimler aloittavat väitteiden tutkimisen.
Väitteiden mukaan moottoriin päätyy enemmän vettä ja öljy laimenee. Ensiapuna suositellaan öljynvaihtoväliä lyhennettäväksi. Asia ilmenee auton omistajalle siten, että öljyn määrä näyttäisi lisääntyvän. Myöhemmin BMW tarkensi, että ongelma koskee lähinnä EU:n ulkopuolisia maita, joissa bensiini ei ole EU-laatuista.
Tuotanto
1970-luvulla Brasilia aloitti bioetanolin valmistuksen sokeriruo'osta ja USA maissista. Vuonna 2005 bioetanolia valmistettiin ensimmäisen kerran USA:ssa enemmän kuin Brasiliassa. Yhdysvalloissa liittovaltion sisäistä bioetanolin tuotantoa edistetään protektionistisin keinoin. Bioetanolia tuotetaan nyt myös Espanjassa, Ranskassa ja Ruotsissa vehnästä ja sokerijuurikkaasta. Öljyn runsauden ja halvan hinnan vuoksi se ei ollut aiemmin vielä taloudellisesti kannattavaa laajemmin.
Suomessa on aloitettu etanolin tuotanto biojätteistä. Ruokaa tai varta vasten etanolin tuotantoon kasvatettua raaka-ainetta ei tässä prosessissa käytetä. St1 lanseerasi uuden korkeaseosetanolituotteen RE85 Suomen markkinoille 1.4.2009. RE85 vähentää polttoaineen polton suoria fossiilisia CO2-päästöjä jopa 80 %. Tuote koostuu etanolista (80–85 %) ja loput ovat bensiinin komponentteja, joilla varmistetaan muun muassa hyvä kylmäkäynnistyminen. Maaliskuussa 2010 St1:llä on Suomessa viisi käynnissä olevaa bioetanolitehdasta. Seuraava tehdas avataan kesällä 2010 Hämeenlinnaan. Raaka-aineena Hämeenlinnan tehtaassa käytetään läheltä kerättyä kunnallisjätettä. RE85 korkeaseosetanoli sai kotimaisen biojäteraaka-aineensa johdosta myös Suomalaisen Työn Liiton Avainlippu-tunnuksen.
Nyt raakaöljyn hinta on yli kaksinkertaistunut 60 dollariin verrattuna vuoden 2003 hintaan. Liikenne on merkittävä kasvihuonekaasujen aiheuttaja, sillä se on perustunut merkittävästi öljytuotteisiin. Öljyn väheneminen, kallistuminen ja ilmastokriisi ovat perusteet vaihtoehtojen kehittämiseen.
Lopputuotteesta voi valmistaa pellettejä tai eläinrehua.
Tuottajat
Ruotsalainen SEKAB investoi bioetanolitehtaisiin. Yritys investoi erityisesti Unkarissa neljään bioetanolitehtaaseen 380 miljoonaa €. Tehtaat tuottavat 600 miljoonaa litraa bioetanolia (2008) maissista ja vehnästä. Suomessa bioetanolin tuotanto on kompastellut tukipolitiikan vuoksi.
Kritiikki
Bioetanoli ei välttämättä ole kestävän kehityksen mukaista. Uudentyyppiset polttoaineet ovat vielä kehitysasteella, mutta vasta niistä tulee todellista hyötyä ympäristölle. Cornell Universityn ja University of California-Berkeleyn tekemän tutkimuksen mukaan viljaetanolin käyttö ei vähennä kasvihuonekaasupäästöjä vaan voi jopa lisätä niitä. Ravinnon ja etanolin tuotanto kilpailevat samasta viljelypinta-alasta. Bioetanolin EROEI (saatu energia per investoitu energia) vaihtelee tuotantotavan ja käytettävissä olevien raaka-aineiden mukaan. Esimerkiksi Yhdysvalloissa viljellystä maissista valmistetun etanolin EROEI on vain 1,1:1 mutta Brasiliassa viljellystä sokeriruo'osta valmistetun etanolin EROEI saattaa olla jopa 7:1.
Henkilöautoissa varsinkin kylmässä ajettaessa etanolipolttoaineen myrkylliset aldehydipäästöt monikymmenkertaistuvat verrattuna bensiinillä ja dieselillä käyviin autoihin. Bensiinietanoliseoksen leimahduslämpötila on erillisiä polttoaineita huomattavasti laajempi eli tankkauksen turvallisuus heikkenee räjähdysvaaran kasvaessa. Ruotsissa onkin harkittu E85-tankkauspisteisiin leimahdussuojia.
Vielä ankarammin on bioetanolia arvosteltu siitä, että sen käyttö pidentää öljyn laajamittaista käyttöä, koska se pidentää polttomoottoriautojen ja öljylämmityksen käyttöaikaa. Bioetanolin käyttö siis tukee öljyyn nojaavien teknologioiden käyttöä eli estää siirtymisen liikenteessä esimerkiksi sähkön ja biokaasun käyttöön ja estää siirtymisen lämmityksessä esimerkiksi lämpöpumppuihin.
Speak of the Devil
Albumin historia
Albumia alettiin suunnitella alkuvuodesta 1982. Tuolloin Osbournen kitaristina ollut Randy Rhoads vastusti albumin tekoa, koska hänen mielestään pelkästään Black Sabbathin kappaleita sisältävä live-albumi olisi ollut kahden hyvin menestyneen studioalbumin (Blizzard Of Ozz ja Diary Of A Madman) jälkeen iso takapakki niin hänen kuin Osbournenkin uralle, mutta myöntyi kuitenkin soittamaan albumilla. Rhoads kuoli maaliskuussa 1982 lento-onnettomuudessa ennen albumin tekoa ja albumilla soittaa Brad Gillis, joka auttoi päättämään kiertueen Night Ranger yhtyeensä odottaessa albuminsa julkaisua.
Albumin tekemisen perusteista on esitetty monta teoriaa. Osbournen itsensä mukaan levy-yhtiö Jet Records painosti häntä julkaisemaan albumin, koska Black Sabbath silloisen laulajansa Ronnie James Dion johdolla oli tekemässä Live Evil -albumia. Näin Osbournella oli mahdollisuus lyödä vanha yhtyeensä sen omalla materiaalilla. Toiseksi syyksi on spekuloitu Black Sabbathin silloisen kustannussopimuksen päättymistä, jolloin vanhaan materiaaliin perustuva julkaisu olisi tuonut suuret voitot yhtyeen alkuperäisjäsenille. On myös huhuttu, että Osbournen manageri ja levy-yhtiön johtaja Don Arden olisi tehnyt ennakkosopimuksen albumista jakelijana toimineen CBS-yhtiön kanssa jolloin Osbournella oli myöhäistä kieltäytyä albumin teosta. Osbourne on myös kertonut, että levy-yhtiö olisi halunnut julkaista Randy Rhoadsin aikaista live-materiaalia, mutta Osbourne ei tähän suostunut, koska Rhoadsin kuolemasta oli vain muutama kuukausi. Lisäksi on sanottu, että Black Sabbathin entisen managerin ilman lupaa vuonna 1980 julkaisema heikohkolaatuinen Live at Last on vaikuttanut niin Speak of The Devilin ja Live Evilin julkaisuun.
Tulikärpäsiä puutarhassa
Tulikärpäsiä puutarhassa on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Dennis Leen ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Ryan Reynolds, Willem Dafoe, Emily Watson, Carrie-Anne Moss, Hayden Panettiere ja Julia Roberts.
Speak of the Devil
Nauhoitus ja sisältö
Albumi on nauhoitettu kahdessa konsertissa New Yorkin Ritz-klubilla 26.-27. syyskuuta 1982. Basisti Rudy Sarzon mukaan yhtyeellä oli hyvin vähän aikaa treenata kappaleita, ja tämä näkyi lopputuloksessa. Myös Osbourne tarvitsi lavalla lunttilaput, koska ei muistanut laulujen sanoja. Lisäksi tuottaja Max Normanin mukaan osa kappaleista on nauhoitettu harjoituksissa. Albumilla soittaa Osbournen tuolloinen yhtye johon kuuluivat Osbournen ja Sarzon lisäksi kitaristi Brad Gillis ja rumpali Tommy Aldridge. Yhtyeeseen myös tuolloin kuulunut kosketinsoittaja Don Airey ei osallistunut albumin tekoon koska Sabbathin kappaleissa ei ollut kosketinsoitin-osuuksia.
Albumin kappalevalikoima perustuu Black Sabbathin tunnetuimpiin 1970-luvun kappaleisiin. Valtaosa (9 kappaletta) on yhtyeen kolmelta ensimmäiseltä albumilta. Harvemmin livenä kuultuja kappaleita ovat "Sabbath Bloody Sabbath", "Never Say Die" ja "The Wizard" jossa Osbourne soittaa huuliharppua, kuten alkuperäisessä versiossakin. Kaikilta Osbournen aikaisilta Sabbath-albumeilta on vähintään yksi kappale lukuun ottamatta Technical Ecstasy-albumia, jolta ei ole yhtään kappaletta. Rudy Sarzon mukaan alun perin oli tarkoitus, että albumin päätöskappaleet "Iron Man / Children of the Grave" ja "Paranoid" olisi otettu Randy Rhoadsin aikaisista nauhoituksista, mutta sittemmin ne päätettiin säästää myöhempiin live-julkaisuihin.
Albumin saama vastaanotto
Albumi julkaistiin 27. marraskuuta 1982, kuukautta ennen Black Sabbathin Live Evil-albumia. Se nousi Pohjois-Amerikan albumi-listalla sijalle 14. ja myi lopulta yli miljoona kappaletta, eli platinalevyn arvoisesti. Näin Osbourne peittosi vanhan yhtyeensä sen omalla materiaalilla, koska Sabbathin Live Evil pääsi vain niukasti top-40:een uudella mantereella. Myös Britanniassa nimellä Talk of the Devil julkaistu albumi myi kultalevyn arvoisesti.
Rumpali Tommy Aldridgen mukaan Black Sabbathin Tony Iommi ja Geezer Butler ovat kritisoineet albumin soitantaa. Aldridgen mukaan bändi otti vapauksia kappaleiden esittämisessä ja tämä kuuluu etenkin rummuissa ja kitarasooloissa. Soitantaa on myös arvosteltu liiankin tekniseksi alkuperäisversioihin verrattuna. Allmusic-sivuston arvostelu kehuu Sarzon, Aldridgen ja Gillisin panoksen korkealle kritisoiden Osbournen "selvästi studiossa korjailtuja" lauluosuuksia. Tämän voi huomata kuuntelemalla konsertista tehtyjä bootleg-nauhoituksia.
Albumin julkaisun jälkeen Osbourne lähti promotoimaan albumia uudistuneella kokoonpanolla johon kuuluivat Gillisin ja Aldridgen lisäksi uusi basisti Pete Way (UFO) ja kosketinsoittaja Lindsay Bridgwater. Vuoden 1983 alussa vakituiseksi kitaristiksi tuli Jake E. Lee Gillisin palattua Night Rangeriin ja basistiksi tuli Wayn tilalle Don Costa.
Osbourne itse ei ole myöhemmin arvostanut albumia. Albumi julkaistiin vuoden 1995 remasterointi-sarjassa mutta sitä ei julkaistu enää vuoden 2002 remasterointi-sarjassa ja samana vuonna se vedettiin pois Osbournen Pohjois-Amerikan katalogista.
Albumin nimi ja kansitaide
Levyn nimi, Speak of the Devil, tulee yleisestä sanonnasta (suom. "siinä paha missä mainitaan"). Iso-Britanniassa albumin nimi on Talk of the Devil, koska siellä samaisessa sanonnassa käytetään sanaa "talk" sanan "speak" sijasta.
Etu- ja sisäkannessa on myös ns. kryptattua riimukirjoitusta. Teksti menee seuraavasti : etukansi: ''Howdy! Dial A Demon Productions in conjunction with Graveyard Graphics, proudly presents the madman of rock dumping in El Satano's toilet. (suom.: "Tervehdys! Dial A Demon-tuotanto yhteistyössä Graveyard Graphicsin kanssa ylpeänä esittää rockin mielipuolen ulostamassa El Satanosin pönttöön") sisäkansi: A tribute to Randy Rhoads, Axeman. That kid was my lifeline, Y'Know ? he was such a dynamic player and I'd rather not talk about it anymore because it cuts me up every day of my life. Randy Rhoads Rest In Peace And Love.'' (suom.:"Kunnianosoitus Randy Rhoadsille, Huippukitaristille. Se poju oli elämänlankani, ymmärräthän? Hän oli todella dynaaminen soittaja ja en mielelläni puhu siitä enää koska se koskettaa minua elämäni jokaisena päivänä. Randy Rhoads lepää rauhassa ja rakkaudessa."
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Tony Iommi, Bill Ward, Geezer Butler ja Ozzy Osbourne.
Ampeeritunti
Ampeeritunti (tunnus Ah, A·h tai A h ) on sähkövaraus, jonka ampeerin sähkövirta kuljettaa tunnin aikana. Sitä käytetään puhuttaessa suuremmista varauksista (esimerkiksi sähköakkujen kapasiteeteista). Pienemmissä akuissa, esimerkiksi matkapuhelimissa, tavallinen kerrannaisyksikkö on milliampeeritunti (mAh) eli ampeeritunnin tuhannesosa.
Sähkövarauksen perusyksikkö SI-järjestelmässä on coulombi (C), joka vastaa ampeerisekuntia.
Päijänteen kansallispuisto
Päijänteen kansallispuisto on Padasjoen, Asikkalan ja Sysmän alueella sijaitseva kansallispuisto. Puiston pinta-ala on 14 neliökilometriä ja se on perustettu vuonna 1993.
Päijänteen kansallispuisto sijaitsee Suomen toiseksi suurimman järven, Päijänteen eteläosassa. Siihen kuuluu noin 50 rakentamatonta saarta ja luontoa sekä osia asutuista saarista. Osa saarista on hiekkarantaisia harjusaaria, osa kallio- ja moreenisaaria. Matkailullisesti merkittävimmät kohteet ovat suurin saari Kelvenne sekä Pulkkilanharju. Koska kansallispuisto sijaitsee pääosin saarilla, ei suurimpaan osaan puistosta pääse kuin vesiteitse. Kelvenne on monine laguuneineen suosittu veneilykohde.
Haapasaaressa on Etelä-Päijänteen viimeisen kalastajatilan rakennus. Sen on vuokrannut Tallukka. Aluetta ovat kunnostaneet myös WWF:n vapaaehtoiset ja Lahden venekerho, joka on sen nykyinen vuokralainen.
Päijätsalon näkötorni on kunnostuksen alaisena 2019.
thumb|left|250px|Kuvassa oikealla näkyvä [[Päijätsalon saari on osa Päijänteen kansallispuistoa.]]
Britannian Grand Prix 1957
Britannian Grand Prix 1957 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. heinäkuuta 1957 Aintreen radalla. Kilpailun voittivat Stirling Moss ja Tony Brooks jaetulla autolla. Kilpailu oli F1-historian ensimmäinen kilpailu, joka on voitettu brittiläistallin autolla.
White Lines
White Lines on Zero Nine -yhtyeen vuonna 1985 julkaisema albumi. Sitä voidaan pitää yhtyeen varsinaisena läpimurtona laajemman yleisön tietoisuuteen, pääosin aiempiin levyihin verrattuna hiotumman tuotannon ansiosta. Albumilta löytyy myös yhtyeen kenties tunnetuin kappale "Never Stop Runnin'", joka julkaistiin myös singlenä. Albumin julkaisi alun perin monikansallinen Virgin Records -yhtiö ja siitä alkoi myös yhtyeen pitkäaikainen yhteistyö tuottaja T.T. Oksalan kanssa.
Musiikillisesti albumi edustaa 1980-luvulle tyypillistä areenahenkistä heavy rockia T.T. Oksalan ison äänimaailman myötä ja myös kosketinsoittimet ovat kitaroiden ohella vahvasti esillä aikakauden tyyliin. Yhtyeen kanssa kappaleita on ollut tekemässä laulaja ja lauluntekijä Edu Kettunen, pääosin auttaen sanoitusten kanssa. Suoraviivaisen heavy rockin ohella albumin kevyempää puolta edustavat kasaripop-vaikutteinen "(You) Talk Like a Lover" ja balladi "Dream of Me". Levyllä on myös yksi coverkappale eli alun perin Ike & Tina Turnerin tunnetuksi tekemä ”River Deep Mountain High”. Nimikappale "White Lines"in sanoitus on viittaus keikkaelämään pitkien matkojen ja teiden valkoisten keskiviivojen myötä, eikä näin ollen huhuista huolimatta liity huumausaineisiin.
Albumi nousi Suomen albumilistalla korkeimmillaan sijalle 17. Singlenä julkaistu, suoraviivaisen rytmin myötä kulkeva ja periksiantamattomuudesta kertova "Never Stop Runnin'" muodostui pieneksi hitiksi ja siitä on ajan myötä tullut yhtyeen eräänlainen tunnuslaulu. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo. Yhtye sai albumin myötä enemmän näkyvyyttä kotimaassa keikkojen ja televisioesiintymisten myötä, mutta ulkomailla menestys oli hiljaisempaa kansainvälisestä levy-yhtiöstä huolimatta. Virgin lanseerasi albumia lähinnä manner-Eurooppaan ja esimerkiksi Iso-Britanniassa albumin julkaisi lisenssillä heavy-musiikkiin erikoistunut pienmerkki Heavy Metal Worldwide. Lisäksi politiikka ulkomaiden kontaktien suhteen suomalaisessa musiikkikulttuurissa oli muutenkin vielä lapsenkengissä 1980-luvulla.
Yhtyeen jäsenten mukaan albumi oli ensimmäinen, jossa yhtyeen oma soundi pääsi kokonaisuutena esille aiempien levyjen ollessa vielä varsinaisen oman ilmeen hakemista.
Kolme sydäntä epätahdissa
Kolme sydäntä epätahdissa -elokuvan käsikirjoituksen laativat Richard Connell ja Gladys Lehman. Elokuvan tuottajana oli Joe Pasternak ja tuotantoyhtiönä Metro-Goldwyn-Mayer. Elokuvan käsikirjoittajat Connell ja Lehman saivat Oscar-ehdokkuuden parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta vuonna 1945.
Tuotanto
Kolme sydäntä epätahdissa kuvattiin tuotantoyhtiö MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä vähän yli 1,4 miljoonan dollarin budjetilla syys-joulukuussa vuonna 1943. Elokuvan työniminä olivat Two Sisters and a Sailor ja The Tale of Two Sisters.
Julkaisu ja vastaanotto
Kolme sydäntä epätahdissa sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 27. huhtikuuta vuonna 1944. New Yorkin ensi-ilta oli 14. kesäkuuta 1944, jonka jälkeen elokuva pääsi maanlaajuiseen teatterilevitykseen. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 15. helmikuuta vuonna 1946. Tuotantoyhtiö MGM oli myös elokuvan levittäjänä Yhdysvaltain lisäksi myös maailmanlaajuisesti.
Johnny Thunders
Varhaisvuodet ja New York Dolls
Thunders, newyorkilainen, amerikanitalialaisen perheen poika, aloitti rockuransa kouluikäisenä Johnny and the Jaywalkers -nimisessä yhtyeessä, jolloin hän kutsui itseään vielä nimellä Johnny Volume. Sitä seurasi kokoonpano nimeltä Actress, jossa vaikuttivat tulevat New York Dolls -kumppanit Arthur "Killer" Kane ja Billy Murcia. The New York Dolls julkaisi kaksi merkittävää albumia 70-luvulla.
The Heartbreakers
New York Dollsin hajoamisen jälkeen Thunders perusti The Heartbreakers -yhtyeen. Se oli mukana joulukuussa 1976 Anarchy-kiertueella Sex Pistolsin, Clashin ja The Damnedin ja sen korvanneen The Buzzcocksin kanssa. The Heartbreakers julkaisi lokakuussa 1977 albuminsa L.A.M.F juuri ennen Sex Pistolsin levyä. Tekemistä oli viivästänyt bändin jäsenten heroiinin käyttö. Levyn äänenlaatua on pidetty epäonnistuneena, ja siitä on sittemmin ilmestynyt useita eri versioita. Heartbreakers koottiin vielä useita esiintymisiä varten, viimeisen kerran vuonna 1984.
Soolovuodet
Heartbreakersin hajottua Thunders julkaisi lokakuussa 1978 sooloalbumin So Alone. Sillä soittivat muun muassa Phil Lynott, Steve Jones, Paul Cook ja Peter Perrett. Levyn tuotti Steve Lillywhite.
Vuonna 1983 Thunders julkaisi kuuden biisin mini-LP:n Diary of a lover sekä tuplalevyn In Cold Blood, joka sisälsi edellä mainitun lisäksi livelevyn. Molemmat oli äänitetty edellisenä vuonna. Vuonna 1983 Thunders äänitti Pariisissa asuessaan vielä lähes akustisen Hurt me -albumin.
Seuraavana vuonna Thunders teki 95 keikkaa, joista kahdeksan Suomessa.
MU90
thumb|250px|MU90-torpedo MU90 on kehittynyt kevyt sukellusveneiden torjuntaan tarkoitettu torpedo. Se on käytössä Australian, Italian, Puolan, Ranskan, Saksan ja Tanskan laivastoissa. Sen tavoitteena on ominaisuuksiltaan ylittää vastaavanlainen yhdysvaltalaisvalmisteinen Mark 46 -torpedo. MU90:stä on olemassa torpedoitten torjuntaan tarkoitettu MU90 Hard Kill -versio. On epäselvää kuinka MU90 pärjää vertailtaessa sitä Mark 46:n modernisoitujen versioiden Mark 50:n ja 54:n kanssa. MU90:n on kehittänyt eurooppalaisten puolustusvälineyhtiöiden yhteenliittymä EuroTorp.
Johnny Thunders
Soolovuodet
Que Sera Sera ilmestyi vuonna 1985. Sillä soitti useita vierailijoita, muun muassa Mike Monroe ja Nasty Suicide.
MU90
MU90 syntyi erillisten 1980-luvun italialaisten ja ranskalaisten projektien lopputuloksena. Ranskalaista projektia veti Thomson-CSF (nyk. Thales Group), italialaisesta projektista vastasi Whitehead. Yhdistämisaikeet johtivat EuroTorpin muodostamiseen vuonna 1993.
Johnny Thunders
Soolovuodet
Vuosina 1987–1989 Thunders asui Ruotsissa.
MU90
Torpedon koneistona on sähkömoottorin käyttämä vesisuihkupropulsio.
Johnny Thunders
Soolovuodet
Viimeinen studioalbumi oli Patti Palladinin kanssa vuonna 1988 julkaistu rock 'n' roll -klassikkoja sisältänyt duettolevy Copy Cats. Sillä oli myös jo vuonna 1984 julkaistu Elvis-cover "Crawfish".
Heroiinin käyttö
Thundersin huumeongelma rajoitti David Johansenin mukaan jo New York Dollsin esiintymisiä ja tekemisiä. Soolouransa aikana myös Thundersin imago alkoi rakentua sen ympärille. Hän esitti lavalla sekavaa selvin päin ollessaankin, koska ymmärsi, että sellaista odotettiin.
Kuolema
Thunders kuoli hotellihuoneessa New Orleansissa vuonna 1991. Vuonna 2013 Thundersin kahden pojan ja hänen ruotsalaisen tyttärensä uutisoitiin riitelevän isänsä perinnöstä.
Ichinomiya
Ichinomiya on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa Kisojoen varrella prefektuurin pääkaupungin Nagoyan luoteispuolella Gifun prefektuurin rajalla. Kaupungissa on 386 057 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 113,82 neliökilometriä. Ichinomiya on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Kaupungin nimi tarkoittaa kirjaimellisesti ”ensimmäistä pyhäkköä” ja viittaa pyhäkköön, jossa provinssin kuvernööri kävi Heian-kaudella palvomassa ensimmäisenä. Ichinomiyan kaupungin tapauksessa tämä pyhäkkö oli Masumida-jinja, jonka ympäristöön kehittynyttä kaupunkiasutusta alettiin myös kutsua Ichinomiyaksi. Vanhastaan kaupunki tunnettiin puuvilla- ja silkkitekstiilien valmistus- ja kauppapaikkana; Meiji-kaudelta lähtien sinne perustettiin tekstiiliteollisuutta ja se kehittyi nopeasti villatehtaidensa ansiosta. Kaupunkioikeudet Ichinomiya sai vuonna 1921. Se laajeni viimeksi vuonna 2005, kun siihen liitettiin Bisain kaupunki ja Kisogawan maaseutukaupunki. Ichinomiyaa palvelevat JR Tōkain Tōkaidō-päälinja sekä Nagoya-rautateiden Nagoya-päälinja ja Bisai-linja. Luotijunayhteys Tōkaidō Shinkansen kulkee Ichinomiyan läpi, mutta sillä ei ole kaupungissa asemaa.
Kirjopapurikko
Kirjopapurikko (Lopinga achine) on täpläperhosiin kuuluva perhoslaji. Sitä tavataan laajalla alueella Euroopassa, mutta missään se ei ole yleinen. Se on mainittu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä IV. Suomessa lajia on tavattu kahdella alueella Etelä-Suomessa: Valkeakosken suunnalla ja Kaakkois-Suomessa ja Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU). IUCN on luokitellut lajin alueellisesti vaarantuneeksi Euroopassa vuonna 2009.