cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kilpapurjehdus
Viikkokilpailut
Useat suomalaiset pursiseurat järjestävät niin kutsuttuja tiistai- tai keskiviikkokilpailuja jolloin kilpapurjehduksesta kiinnostuneilla on mahdollista tutustua lajiin ja muilla purjehtijoilla harjoittaa kilpapurjehdustaitoja. Yleensä viikkokilpailut ovat luonteeltaan rentoja, mutta toisaalla järjestetään vakavampia viikkokilpailuja ja viikkokilpailusarjoja, joissa parhaat palkitaan kauden päätteeksi.
Kilpapurjeveneet
Kilpaa voi purjehtia periaatteessa kaikilla veneillä. Kilpailtaessa purjeveneet jaetaan kolmeen pääluokkaan:
Konstruktioluokat
Konstruktioluokissa kilpapurjeveneet on suunniteltu sovittujen, kullekin luokalle ominaisten sääntöjen mukaan. Tällaisia sääntöjä kutsutaan luokkasäännöiksi. Konstruktioluokissa nopein vene voittaa, eikä tulosten laskemiseen käytetä tasoituslukuja. Luokkasääntö laskee veneen tiettyjen mittojen perusteella veneelle mittaluvun. Tällaisia mittoja voivat olla esimerkiksi veneen äärimitat, purjepinta-ala tai paino. Usein myös veneiden rakenne on säädelty. Luokan rakennemääräyksissa esitetään sallitut materiaalit, rakennetavat ja materiaalipaksuudet sekä esimerkiksi rakenteiden vähimmäispainot pinta-alayksikköä kohden. Yksityyppiluokkaan verrattuna säännöt mahdollistavat veneiden kehittämisen sovituissa puitteissa, joten veneiden suunnittelu on myös osa kilpailua. Konstruktioluokat toimivat monien teknisten keksintöjen "testikenttänä". Merkittävä osa viimeisimmistä purjehduskeksinnöistä on nähty ensimmäistä kertaa tunnetuissa konstruktioluokissa.
Konstruktioluokkia on lukuisia, ja tunnetuimpia niistä ovat Mini Transat 650, Open60, America's Cup. Myös uusien konstruktioluokkien suosio kasvaa (esimerkiksi Transpac 52).
Tasoitusluokat
Tasoitusluokissa voi toisiaan vastaan purjehtia periaatteessa mitkä tahansa purjeveneet vaikkakin niihin käytännössä osallistuu vain retki- ja matkapurehdukseen rakennettuja köliveneitä. Yksittäiselle veneelle tai veneluokalle määritetään tasoituskerroin, minkä avulla tasoitetaan veneiden ero, yleensä kilpailun jälkeen tapahtuvan lopullisen purjehdusajan laskemisen avulla. Erilaisia tasoituskertoimia on useita, joista yleisimmät Suomessa ovat LYS, IMS ja ORC sekä multi-2000. Tasoitussäännön sisällä veneet jaetaa usein ryhmiin esimerkiksi IMS1, IMS2 ja IMS3 jolloin keskenään kilpailevat veneet ovat edes jotakuinkin toisiaan vastaavia.
Muita tasoitusääntöjä:
Yksityyppiluokat
thumb|350px|[[Hai-vene|Hai -veneitä kilparadalla. Hai on eräs vanhimmista suomalaisista yksityyppiluokista.]]
Yksityyppiluokalla tarkoitetaan, että kaikki veneet ovat täsmälleen samanlaisia. Veneiden materiaalit, mitat, purjeet ja sallitut säädöt yms ovat ko. luokan säännöillä tarkasti määritelty ja rajoitettu. Samanlaisilla veneillä purjehdittaessa yksityyppikilpailut korostavat venevauhtia, veneenkäsittelytaitoa, taktista osaamista.
Suomen Purjehdus ja Veneilyn alaisuudessa on virallisia yksityyppiluokkia noin 30.
Suomessa toimivia yksityyppiluokkia ja luokkaliittoja
Optimistijolla on tavanomaisin lasten ja nuorten purjehduskoulutuksessa käytetty jolla, mutta myös suosittu kilpapurjehdusluokka.
Reino Kanerva
Reino Erkki Juhani Kanerva (11. joulukuuta 1933 Turku – 15. marraskuuta 2015 Turku ) oli suomalainen taloustieteilijä, kauppatieteiden tohtori. Hän oli Turun kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen apulaisprofessori 1978 alkaen ja rehtori 1978‒1995. Hänen tutkimusalaansa oli markkinointi.
Kanerva pelasi jääkiekkoa SM-sarjassa 1950-luvulla.
Cruus
Suku tuli Vanajan Harvialan omistajiksi (katso Harvialan kartanonherra), kun Pohjois-Suomen laamanni, ruotsalaissyntyinen Mats Larsson Kruus avioitui Lepaan suvun Anna Berontyttären kanssa. Anna peri Harvialan isältään, vuonna 1584 kuolleelta valtaneuvos Bero Hannunpojalta.
Jepen poika Lasse korotettiin Gudhemin vapaaherraksi.
Erik Johan Stråhle
Erik Johan Stråhle (3. kesäkuuta 1821 Porvoo – 4. lokakuuta 1889 Iitti) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Stråhlen vanhemmat olivat Eric Stråhle ja Erika Sofia Sjöberg ja puoliso Matilda Johanna Sofia Stråhle. Stråhle opiskeli Helsingissä ja kävi kauppakoulun Lyypekissä, mutta ryhtyi vuonna 1839 maanviljelijäksi Iitin Perheniemen kartanossa, harjoittaen maanviljelijän tointa 50 vuotta. Hän oli kunnallismies ja talonpoikaissäädyssä Iitin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1877–1878. Edellisillä valtiopäivillä hän oli sekä puhemiesneuvoston että viiden eri valiokunnan jäsen, jälkimmäisillä valitsijamies ja puhemiesneuvoston varajäsen sekä useiden eri valiokuntien jäsen tai varajäsen.
Myös Stråhlen samanniminen poika Erik Johan Stråhle oli maanviljelijä ja valtiopäivämies. Hänen toinen poikansa, Axel Lennart Stråhle, oli lääkäri, joka sai professorin arvonimen. Kolmas poika Rabbe Stråhle oli juristi ja Porvoon pormestari.
Chris Penn
Christopher Shannon ”Chris” Penn (10. lokakuuta 1965 – 24. tammikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Penn esiintyi Quentin Tarantinon ohjaamassa elokuvassa Reservoir Dogs. Muihin elokuviin lukeutuvat Mulholland Falls, True Romance, Starsky & Hutch ja After the Sunset – keikka Bahamalla.
Pennin veli on näyttelijä Sean Penn, isä ohjaaja Leo Penn ja äiti näyttelijä Eileen Ryan.
Tammikuussa 2006 40-vuotias Penn löydettiin kuolleena asunnostaan Santa Monicassa, Kaliforniassa. Hänen ruumiistaan löytyi merkkejä eri lääkeaineista ja huumeista, mutta pääasialliseksi kuolinsyyksi kirjattiin sydänsairauden aiheuttama sydämen laajentuma. Sean Penn piti veljensä kuolinsyynä lähinnä suurta ylipainoa.
Alex Kurtzman
Alex Kurtzman (s. 7. syyskuuta 1973) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja.
Tausta ja ura
Kurtzman on kotoisin Santa Monicasta, Kaliforniasta. High schoolissa hän tutustui Roberto Orciin, josta tuli hänen pitkäaikainen ystävänsä ja työtoverinsa. Kurtzman opiskeli ensin New Yorkin yliopistossa ja sitten Wesleyan-yliopistossa Connecticutissa.
Vuonna 1997 Kurtzman pääsi assistentiksi Sam Raimin ja Robert Tapertin Renaissance Pictures -tuotantoyhtiöön, joka tuotti Hercules- ja Xena-televisiosarjoja. Kurtzman keksi ehdottaa Orcille, että he koettaisivat tehdä yhdessä käsikirjoitusnäytteen ja tarjota sitä yhtiölle. Näytteen jälkeen he saivatkin käsikirjoitettavikseen kaksi Herculeksen jaksoa, ja jo seuraavalla tuotantokaudella heidät nimettiin 24-vuotiaina sarjan pääkirjoittajiksi.
Herculeksen jälkeen Kurtzman ja Orci pääsivät käsikirjoittajiksi J. J. Abramsin luomaan Aliakseen. Vuonna 2005 saivat ensi-iltansa ensimmäiset elokuvat, joita he olivat olleet käsikirjoittamassa: Zorron legenda, Mission: Impossible III ja The Island. Viimeksi mainittu Michael Bayn ohjaus oli taloudellisesti tappiollinen, mutta Kurtzman ja Orci pääsivät siitä huolimatta käsikirjoittamaan myös Bayn seuraavaa elokuvaa, vuoden 2007 Transformersia. Se oli taloudellinen menestys ja synnytti kokonaisen elokuvasarjan.
Heidän seuraavia elokuviaan olivat Transformers-sarjan jatkon ohella vuoden 2009 Star Trek ja vuoden 2011 Cowboys & Aliens. Vuonna 2011 Forbes-lehti kuvasi Orcia ja Kurtzmania ”Hollywoodin salaisiksi aseiksi”, koska heidän viimeisten kuuden vuoden aikana yhdessä kirjoittamiensa tai tuottamiensa elokuvien lipputulojen laskettiin tuolloin olevan yhteensä kolme miljardia dollaria.
Kurtzmanin esikoisohjaus oli vuonna 2012 ensi-iltansa saanut pienen budjetin draamaelokuva People Like Us, jonka Orci ja Kurtzman kirjoittivat yhdessä Jody Lambertin kanssa. Käsikirjoittamiseen oli kulunut kaikkiaan kahdeksan vuotta.
Vuonna 2014 Kurtzman ja Orci irtautuivat toisistaan elokuvantekijöinä, vaikka jatkoivatkin yhteistyötä television puolella. He ovat olleet luomassa muun muassa televisiosarjoja Fringe – rajamailla, Havaiji 5-0 ja Sleepy Hollow.
Kesällä 2014 Kurtzman, joka oli jo mukana tuottajana, valittiin ohjaamaan Universalille ison budjetin toiminta-kauhuelokuva The Mummy. Se oli hänen toinen ohjauksensa, mutta käsikirjoittamiseen hän ei tällä kertaa osallistunut juurikaan. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2017. Elokuva oli taloudellinen floppi ja sai kriitikoilta valtaosin surkeat arvostelut. Variety-lehden mukaan yksi mahdollinen osatekijä elokuvan epäonnistumiselle on Kurtzmanin kokemattomuus ohjaajana sekä pääosassa näytelleelle Tom Cruiselle elokuvanteossa luovutettu erittäin laaja päätäntävalta.
Yksityiselämä
Vuonna 2002 Kurtzman meni naimisiin dokumenttiohjaaja Samantha Counterin kanssa.
Robbie Brady
pienoiskuva|Robbie Brady Robbie Brady (s. 14. tammikuuta 1992 Dublin, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, joka pelasi aiemmin Englannin mestaruussarjan Norwich Cityssä. Tammikuussa 2017 hän siirtyi Valioliigan Burnleyyn arvioiden mukaan noin 13 miljoonalla punnalla, mikä oli Burnleyn siirtosummaennätys. Hän on pelipaikaltaan laitalinkki.
Brady on pelannut kauden 2019–2020 loppuun mennessä Valioliigassa 141 ottelua, joista Hull Cityssä 43, Norwich Cityssä 36 ja Burnleyssa 62. Maaleja hän on Valioliigassa tehnyt yhdeksän.
Brady on pelannut Irlannin maajoukkueessa 46 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi vuonna 2012. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi Irlannin kaikki neljä ottelua alusta loppuun ja teki alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan ottelun ainoan maalin sekä tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Ranskaa vastaan joukkueensa ainoan maalin.
Roman Gul
Roman Borisovitš Gul (13. elokuuta 1896 Penza, Venäjän keisarikunta – 30. kesäkuuta 1986 New York, Yhdysvallat) oli venäläinen emigranttikirjailija. Gul oli poliittisilta mielipiteiltään vasemmistoliberaali, ja hän suhtautui kriittisesti vanhoillisiin, tsaarinvaltaa kannattaneisiin valkoemigrantteihin.
Roman Gulin isä oli notaari, ja hän vietti lapsuutensa Penzassa ja perheensä maatilalla Penzan lähellä. Hän kävi Penzan kymnaasin ja meni vuonna 1914 opiskelemaan Moskovan yliopiston oikeustieteelliseen tiedekuntaan. Hänet kutsuttiin ensimmäisen maailmansodan aikana 1916 sotapalvelukseen Venäjän keisarilliseen armeijaan, ja hän palveli lounaisrintamalla yleten komppanianpäälliköksi 417. Kinbumin rykmentissä. Lokakuun vallankumouksen jälkeen 1917 Gul liittyi kenraali Lavr Kornilovin valkoisen vapaaehtoisarmeijan iskurykmenttiin. Hän oli mukana Kornilovin joukkojen jäämarssilla heidän vetäytyessään talven ja kevään 1918 aikana Rostovista kohti Kubania, jolloin hän haavoittui. Gul joutui sitten Ukrainan armeijan vangiksi vuoden 1918 lopulla. Vuonna 1919 hänet siirrettiin Saksaan ja vuonna 1920 hän asettui asumaan Berliiniin ryhtyen kirjailijaksi.
1920-luvulla Gul kirjoitti Berliinissä ilmestyneeseen venäjänkieliseen Nakanune-lehteen ja toimi useiden neuvostolehtien kirjeenvaihtajana. Natsien noustua valtaan 1933 Gul pidätettiin ja hän joutui Oranienburgin keskitysleirille Berliinin lähellä. Gul pääsi vapaaksi kuuden kuukauden kuluttua ja hän siirtyi sitten Pariisiin. Ranskassa Gul kirjoitti venäjänkieliseen Poslednije Novosti (Последние новости) -lehteen sekä aikakauslehtiin Illjustrirovannaja Rossija (Иллюстрированнaя Россия) ja Sovremennyje zapiski (Современныe записки). Kun Saksa miehitti Ranskan toisen maailmansodan aikana, Gul piiloutui ja vältti pidätyksen työskentelemällä eräällä maatilalla Etelä-Ranskassa sekä työmiehenä lasitehtaalla.
Sodan jälkeen Gul muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1950. Siellä hän oli työssä venäläisten emigranttien Novyi Žurnal -kirjallisuuslehdessä, ja hänestä tuli lehden päätoimittaja 1966. Gul kuoli 89-vuotiaana keuhkotulehdukseen vuonna 1986 ja hänet on haudattu New Yorkin Spring Valleyn esikaupungissa sijaitsevaan Novo-Diveevon luostarin hautausmaalle.
BV Cup
thumb|BV Cupin logo BV Cup on kansainvälinen jalkapalloturnaus, joka järjestetään joka syksy Hồ Chí Minhin kaupungissa, Vietnamissa sijaitsevalla Thong Nhat Stadiumilla.
Neljän maan kesken pelattavan, sarjamuotoisen turnauksen voittaja palkitaan 40 000 dollarilla ja toiseksi sijoittunut 20 000 dollarilla.
Andrea Ferro
Andrea Ferro (s. 19. elokuuta 1973 Arona, Italia ) on goottimetalliyhtye Lacuna Coilin mieslaulaja. Hän aloitti musiikin harrastaminen hyvin nuorella iällä ja on yksi Lacuna Coilin perustajajäsenistä. Ferro oli alun perin yhtyeessä nimeltään Sleep Of Right, kunnes yhtye palkkasi laulaja Cristina Scabbian, jotta hän voisi laulaa taustalaulua. Vuonna 1996 Cristina Scabbiasta tuli kuitenkin vakituinen naislaulaja ja Lacuna Coil perustettiin.
Rommaeno
Rommaeno on yksi Suomen korkeimmilla paikoilla puuttomalla tundralla virtaavista joista. Se on Lätäsenon lännestä tuntureilta virtaava eteläisempi latvahaara ja kuuluu näin Tornionjoen vesistöön. Pohjoisempi haara on Poroeno. Rommaeno saa alkunsa Kahperusvaaroilta tulevan Kaitsajoen ja yli 600 metrin korkeudessa merenpinnasta sijaitsevan Tierbmasjärven laskujoen Tierbmasjohkan yhtymäkohdan alapuolella olevasta Rommajärvestä ja kulkee Raittijärvien kautta Enontekiön käsivarren itäosaan Lätäsenoon lähellä saavuttamatta kuitenkaan Norjan rajaa. Melonta Rommaenossa on periaatteessa mahdollista. Joessa on lohikaloja, pääasiassa harjusta. Rommaenolla on mahdollista kalastaa tietyin luvin, mutta sinne ei mene tietä.
Werner Ryselin
pienoiskuva|Werner Ryselin. Gustaf Werner Ryselin (22. heinäkuuta 1870 Oulu – 31. joulukuuta 1939 Järvenpää) oli suomalainen insinööri ja teollisuusjohtaja.
Ryselinin vanhemmat olivat merikapteeni, kauppias Johan Gustaf Ryselin ja Elisabet Manninen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Oulun yksityislyseosta ja valmistui insinööriksi 1894. Tämän jälkeen hän työskenteli höyryveturitehtailla Sveitsissä ja Saksassa 1894–1896.
Ryselin oli perustamassa vuonna 1925 Ivalojoki Oy:tä joka harjoitti kullankaivuuta Lapissa Ivalojoen Ritakoskella, Hangasojan Kuivakurulla ja Sotajoen Suupankilla. Vähäiset löydetyt kultamäärät, yhtiön omistajien erimielisyydet ja riidat toisen alueella kullankaivuuta harjoittaneen yhtiön Lapin Kulta Oy:n johtivat lopulta siihen että yhtiö purettiin marraskuussa 1927.
Ryselin oli naimisissa Emma von Schantzin (1876–1969) kanssa. Heidän tyttärensä voimistelunopettaja Märtha Maria Elisabeth Ryselin oli naimisissa oopperalaulaja Yrjö Ikosen kanssa. Toinen tytär Gerda Ryselin oli Svenska Teaternin näyttelijä ja operettitähti.
Bob Dylan’s Greatest Hits Volume 3
Bob Dylan’s Greatest Hits Volume 3 on Bob Dylanin kokoelma-albumi vuodelta 1994.
Vilhelm IV
Vilhelm IV (22. huhtikuuta 1852 – 25. helmikuuta 1912) oli Luxemburgin suurherttuakunnan suurherttua. Hän käytti myös jonkin aikaa Nassaun herttuan arvonimeä, vaikka Preussi oli vallannut sen aiemmin. Hänen isänsä oli Aadolf, Luxemburgin suurherttua ja Nassaun viimeinen varsinainen herttua.
Vilhelm oli protestantti, mutta avioitui katolisen Maria Anna Portugalilaisen kanssa, koska oli sitä mieltä, että katolisessa maassa pitäisi olla katolinen hallitsija. Kaikki myöhemmät Luxemburgin suurherttuat ovatkin olleet katolisia.
Vilhelm nousi valtaan isänsä kuoltua 17. marraskuuta 1905. Hän hallitsi kuolemaansa saakka, ja seuraajakseen hän nimitti vanhimman tyttärensä Marie-Adélaïden. Lähin miesperillinen olisi ollut Vilhelmin serkku.
Bowringin sopimus
220px|thumb|Bowringin sopimuksen thaikielinen teksti. Päivätty 18. huhtikuuta 1855.
Bowringin sopimus oli sopimus, joka solmittiin Siamin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä 18. huhtikuuta 1855. Sopimus oli virallisesti kahdenkeskinen ystävyys- ja kauppasopimus, mutta käytännössä vahvemman läntisen osapuolen sanelema, koska Siamilla ei ollut mahdollisuuksia neuvotella parempia ehtoja brittiläisten sotavoimien näytettyä voimansa ensimmäisessä oopiumisodassa. Rama III:n vain viisi vuotta aiemmin Sarawakin valkoisen radžan Sir John Brooken kanssa käymät neuvottelut, jotka johtivat Siamin uhkaamiseen asevoimien käytöllä (ns. tykkivenediplomatia), olivat vielä tuoreessa muistissa. Sopimuksen allekirjoittivat kuningas Mongkut ja Hongkongin kuvernööri ja brittien lähettiläs Sir John Bowring.
Sopimuksen sisältö
Bowringin sopimuksessa Yhdistyneelle kuningaskunnalle annettiin verovapaa kauppaoikeus Siamin alueella ja oikeus käyttää maan satamia ja perustaa Bangkokiin edustusto. Samalla brittikansalaisille taattiin täydet eksterritoriaalioikeudet, joiden mukaan brittien alamaisia voitiin tuomita vain heidän omissa oikeuslaitoksissaan. Briteille annettiin myös oikeus omistaa maata tietyillä erikseen määrätyillä alueilla. Alla luetellaan sopimuksen eri kohdat:
Sopimuksen vaikutus
Bowringin sopimuksessa laaditun esimerkin mukaisesti myöhemmin myös muut ulkovallat, kuten Japani 1898 ja Venäjä 1899, solmivat samankaltaiset kauppasopimukset Siamin kanssa, mikä johti maan avautumiseen länsimaisille vaikutteille ja saattoi Siamin talouden nousuun erityisesti Bangkokin alueella.
Kaarlo Heinonen
Kaarlo Richard (K. R.) Heinonen (9. helmikuuta 1878 Naantali – 26. helmikuuta 1944 Hämeenlinna) oli suomalainen toimitusjohtaja ja sosiaalidemokraattinen kansanedustaja ja ministeri.
Heinosen vanhemmat olivat työmies Kaarlo Heinonen ja Ida Sofia Mellberg. Käytyään kansakoulun Heinonen toimi puuseppänä Turussa, Porvoossa ja Helsingissä vuoteen 1907 saakka. Hän oli Helsingin paikallisjärjestön sekä Tehdas- ja sekatyöväenliiton taloudenhoitaja 1907–1916 ja SDP:n taloudenhoitaja 1916–1921. Tämän jälkeen Heinonen toimi Maalaiskuntien liiton koulu- ja konttoritarpeiden myyntiosaston johtajana 1922–1923 sekä Kustannus Oy Kansanvallan toimitusjohtajana 1919–1921 ja 1924–1944. Heinonen oli myös Työväen kalenterin ja Työväen taskukirjan toimitussihteerinä.
Heinonen oli SDP:n kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä 1919–1922. Hän oli puolustusministerinä Väinö Tannerin sosiaalidemokraattisessa vähemmistöhallituksessa 1926–1927. Kunnallispolitiikassa Heinonen oli mukana Helsingin kaupunginvaltuuston ja rahatoimikamarin jäsenenä.
Sanna Grønlid
Sanna Grønlid (s. 2. toukokuuta 1959) on norjalainen ampumahiihtäjä.
Grønlid oli maailman parhaita ampumahiihtäjiä 1980-luvun puolivälissä, jolloin lajin maailmanmestaruuskilpailuja alettiin järjestää myös naisille. Hän saavutti yhdeksän MM-mitalia, joiden joukossa oli kaksi henkilökohtaista kultaa.
Hans Elzerman
250px|thumb|Hans Elzerman Johan Reindert "Hans" Elzerman (s. 17. lokakuuta 1954, Haag, Etelä-Hollanti) on alankomaalainen uimari, joka osallistui kesäolympialaisiin 1972. Hän osallistui 4x100 metrin (joukkueella Peter Prijdekker, Bert Bergsma, Roger van Hamburg, ja Elzerman, aika 3.41,36, 11. sija) ja 4x200 metrin (joukkueella Prijdekker, Bergsma, van Hamburg, ja Elzerman, aika 8.00,87, 19. sija) vapaauintiviesteihin.
António Teixeira
António Teixeira (14. toukokuuta 1707 Lissabon – 1769? Lissabon) oli portugalilainen säveltäjä.
Teixeira opiskeli 10-vuotiaasta asti vuosikymmenen Roomassa Juhana V:n lähettämänä. Portugaliin palaamisensa jälkeen hän sai viran Lissabonin tuomiokirkosta. Hän sävelsi sekä maallista että hengellistä ohjelmistoa, kuten Te Deumin (1734). Teixeira oli myös oopperasäveltäjä ja yksi säveltäjistä, jotka tekivät musiikin António José da Silvan näytelmään As Variedades de Proteu.
BBC News (televisiokanava)
BBC News (kutsutaan myös nimellä BBC News Channel, aiemmin BBC News 24) on BBC:n omistama televisiokanava, joka esittää uutis- ja ajankohtaisohjelmia 24 tuntia vuorokaudessa. Kanavan pääkonttori sijaitsee muiden BBC:n kanavien tapaan Lontoon Broadcasting Housessa.
Kanavan tunnuslauseet ovat "Britannian katsotuin uutiskanava" ja "Milloin sinun sitten tarvitseekin tietää."
Historia
BBC News aloitti 9. marraskuuta 1997 kello 17.30 nimellä BBC News 24 ja kanava oli nähtävissä alun perin vain analogisessa kaapeliverkossa.
BBC oli aloittanut kansainvälisen uutiskanavansa BBC Worldin vain kaksi ja puoli vuotta ennen BBC News 24 -kanavaa. Sitä ennen Sky News oli ollut yli kahdeksan vuoden ajan ainoa kotimainen uutiskanava Isossa-Britanniassa.
Maaliskuussa 2013 BBC News siirtyi Länsi-Lontoon BBC Television Centresta Lontoon keskustassa sijaitsevaan uuteen Broadcasting Houseen.
Andy Ward
Andrew John ”Andy” Ward (s. 28. syyskuuta 1952, Epsom, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten progressiivista rockia esittävän Camel-yhtyeen alkuperäisrumpalina, jona hän toimi vuosina 1971–1983.
Ura
Ward innostui rumpujen soitosta jo nuorena nähtyään erään yhtyeen esiintyvän koulussaan. Ward rakensi oman settinsä keksipurkeista venyttämällä kuorma-auton renkaan sisäkumin niiden päälle. Lopulta Wardin vanhemmat ostivat hänelle kuitenkin oikean rumpusetin, ja pian sen jälkeen hän ryhtyi ammattilaiseksi. Viisitoistavuotiaana Ward tutustui Geoff McCellandiin, jonka kanssa perusti Misty Romance -nimisen yhtyeen. Basistiksi tuli Doug Ferguson, joka oli myös tuleva Camel-jäsen.
Misty Romance kuitenkin hajosi, jolloin basisti Ferguson muutti Guildfordiin, missä tapasi tulevan Camel-kitaristi Andrew Latimerin. He perustivat Brew-nimisen yhtyeen ja pyysivät Wardin rumpaliksi. Brew keikkaili Etelä-Englannissa, mutta kun Doug Ferguson joutui poistumaan maasta väliaikaisesti, siirtyi nyt 16-vuotias Ward bluesartisti Champion Jack Dupreen taustayhtye Shadesiin. Shadesin kanssa Ward esiintyi muun muassa kanssa kolmipäiväisellä rock- ja bluesfestivaalilla Essenissä Länsi-Saksassa. Samalla festivaalilla esiintyvivät myös muun muassa Deep Purple- ja Pink Floyd -yhtyeet. Yhtyeen esittämä blues ei kuitenkaan saanut vastakaikua yleisöltä.
Ward aloitti jälleen yhteistyön Andrew Latimerin kanssa, ja mukaan otettiin yhdysvaltalainen basisti Paul St. George. He nauhoittivat Latimerin vanhoja sävellyksiä Abraham-nimiselle saksalaiselle levy-yhtiölle, mutta albumia ei julkaistu. Basisti Doug Fergusonin ottaessa Paul St. Georgen paikan yhtyeessä, oli koossa jälleen Brew'n kokoonpano. Pian mukaan tuli kosketinsoittaja Peter Bardens, ja näin syntyi Camel. Camel nousi menestykseen erityisesti vuoden 1975 The Snow Goose -albumin myötä. Ward pysyi yhtyeessä Nude-albumin kiertueeseen asti. Tuolloin Wardin kaksisuuntainen mielialahäiriö johti huume- ja erityisesti alkoholiongelmaan. Ward ei enää soittanut seuraavalla, vuonna 1982 julkaistulla The Single Factor -albumilla, itsemurhayrityksessä syntyneen käsivamman vuoksi.
Muutama kuukausi Camelista lähdön jälkeen vuonna 1983 Ward liittyi Marillion-yhtyeeseen. Hän ei kuitenkaan levyttänyt yhtyeen kanssa keikoilla äänitettyjä bootlegejä lukuun ottamatta. Wardin aika yhtyeessä jäi lyhyeksi musiikillisten ja henkilökohtaisten erimielisyysksien vuoksi. Tämän jälkeen Wardilla oli useita lyhyitä projekteja, ja välillä hän oli töissä tehtaalla. Hän soitti muun muassa muutaman keikan Gong Gong -yhtyeen kanssa, jonka hän oli perustanut yhdessä läheisen ystävänsä, entisen Camel-basisti Richard Sinclairin, kanssa. Yhtyeestä muodostui vuonna 1991 Caravan of Dreams, joka keikkaili erityisesti Euroopassa ja Yhdysvalloissa ja julkaisi myös albumin.
Hugh Hopper
Lähde:
Beijing Technology and Business University
Beijing Technology and Business University on yliopisto Pekingissä, Kiinassa. Se on perustettu vuonna 1999 kolmen eri instituutin yhdistyessä: Beijing Institute of Light Industryn, Beijing Institute of Businessin ja Institute of Managerial Cadres of Machinary Industryn.
Beijing Technology and Business Universityssä on tällä hetkellä noin 20 000 opiskelijaa, joista jatko-opiskelijoita on noin tuhat. Professoreita yliopistossa on noin 400. Yliopisto käsittää 11 laitosta ja kolme aluetta. Tutkintoon johtavia ohjelmia on yksi tohtoritason, 31 maisteritason ja 41 kandidaattitason. BTBU:ssa on kaksi kansallista tutkimuskeskusta ja yksi kaupungin tutkimuslaboratorio.
BTBU on yhteistyössä useiden yliopistojen kanssa eri maista, kuten Yhdysvalloista, Kanadasta, Britanniasta, Irannista, Australiasta, Uudesta-Seelannista, Japanista, Ruotsista, Venäjältä, Suomesta, Alankomaista, Ranskasta, Etelä-Koreasta ja Brasiliasta. Vuosittain BTBU hyväksyy yli 70 vaihto-opiskelijaa ja lähettää muualle lähes 120 opiskelijaa.
Suomalaisista oppilaitoksista BTBU:n kanssa yhteistyössä on muun muassa Saimaan ammattikorkeakoulu.
Yliopiston uusi kampusalue on rakennettu Pekingin lähiöön, Fangshaniin. Kampusalue on 100 hehtaarin kokoinen. Se sisältää muun muassa jalkapallokentän katettuineen katsomoineen ja tekojärven. Alueella on myös maamerkkinä pidetty korkea kellotorni, joka näyttää myös kuun muodon pimeällä säällä.
Puuppola
pienoiskuva|Puuppolan koulu Matinmäellä. Puuppola (vanhoissa kartoissa ja maakirjoissa Korttajärven kylä ) on kylä Jyväskylän kaupungissa, virallisesti kaupunginosa numero 52, noin kaksitoista kilometriä pohjoiseen kaupungin keskustasta. Se kuuluu Palokka-Puuppolan suuralueeseen. Puuppola kuului aiemmin Jyväskylän maalaiskuntaan. Maisemaa hallitsevat pellot ja metsät, alueella on maatiloja sekä omakotitaloja. Puuppola on ollut yhtäjaksoisesti asutettuna 1500-luvulta, jolloin Korttajärven rannalle muutti uudisasukkaana vuonna 1572 Pietari Puuppoinen, jonka mukaan Puuppolan kylää on alettu kutsua.
Puuppolassa on päiväkoti, koulu, hoivakoti ja lukuisia pienyrityksiä. Ralliautoilija Tommi Mäkinen on syntynyt Puuppolassa, missä on myös hänen ralliautoja valmistava tehtaansa. Puuppolassa asuvat myös rallikuski Mikko Hirvonen, ex-rallikuski Harri Rovanperä ja tubettaja Tito Huovila.
Puuppolan liikuntamahdollisuuksiin kuuluu koululla oleva hiekkakenttä kesäisin ja ulkojää talvisin. Talvisin latuverkosto on kattava ja kesäisin uimaranta muun muassa Korttajärvellä.
Jyväskylän maalaiskunta teki 1990-luvun alussa suunnitelman, jossa Puuppolaan olisi rakennettu kerrostaloja ja alueesta olisi vähitellen kehitetty 10 000 asukkaan taajama. Paikalliset asukkaat perustivat kyläyhdistyksen, joka vastusti suunnitelmaa ja Puuppolan ilmeen muuttamista maaseutukylästä kaupunkimaiseksi taajamaksi. Kyläyhdistyskin toivoi Puuppolan kasvavan, mutta asetti omaksi tavoitteekseen asukasluvun kaksinkertaistamisen noin 3 000 asukkaaseen.
Historia
thumb|Rautalammin vanhan suurpitäjän kartta, laatinut [[Tilgmann (yritys)|Aktiebolaget F. Tilgmann vuonna 1900. Puuppolan kylä on merkitty, kuten myös Korttajärvi (kartassa Kortejärvi).]] Puuppola kuului vuodesta 1561 alkaen Sysmästä muodostettuun Rautalammin emäpitäjään. Puuppolan ensimmäisenä uudisasukkaana mainitaan Pietari Puuppoinen (Puckoin), josta on säilynyt käräjämateriaalia. Vuodelta 1583 on säilynyt Ruotsin kuningas Juhana III:n antama tuomio Pietari Puuppoisen sekä palokkalaisten ja jyväskyläläisten välisessä riidassa, jossa Pietari oli poikineen tehnyt ryöstöretken Palokan kylään. Puupponen myös hyökkäsi voudin kimppuun ja varasti tämän puntarin. Puupponen määrättiin vietäväksi Hämeenlinnaan käräjiä varten.
Universal Studios
Universal Studios (Universal Pictures, Universal City Studios) on Comcast-viestintäyhtiöön kuuluvan NBCUniversalin tytäryhtiö ja yksi suurimmista yhdysvaltalaisista elokuvastudioista. Sen tuotantostudiot ja toimistot sijaitsevat osoitteessa 100 Universal City Plaza Drive Universal Cityssä Kaliforniassa. Muut toiminnot on sijoitettu New Yorkiin. Universal on toiseksi vanhin studio Hollywoodissa Viacomin Paramount Picturesin jälkeen. Yhtiö kuuluu Motion Picture Associationiin.
Yhtiön perustaminen ja elokuvateollisuuden alkuajat
thumb|100px|left|Carl Laemmle
Vuonna 1909 Laemmle perusti oman Yankee Film Company -tuotantoyhtiön Abe ja Julius Sternin kanssa. Yhtiöstä kehittyi pian Independent Movie Pictures Company (IMP). Edisonilla näyttelijät esiintyivät nimettöminä, mutta Laemmle muutti tämän käytännön. Näyttelijöiden nimet mainittiin elokuvassa, ja Laemmle pystyi näin houkuttelemaan nimekkäitä teatterinäyttelijöitä elokuviinsa. Hän vaikutti näin omalta osaltaan tähtijärjestelmän syntyyn. Vuonna 1910 hän käytti Florence Lawrencea elokuvan markkinoinnissa. Se oli todennäköisesti ensimmäinen kerta, kun näyttelijää käytettiin elokuvan mainoskampanjassa. 8. kesäkuuta 1912 Laemmle yhdisti IMP:n ja kahdeksan pienempää yhtiötä uudeksi Universal Film Manufacturing Company -yhtiöksi. 1925 yrityksestä tuli osakeyhtiö ja nimeksi tuli Universal Pictures Company, Inc.
Vuoden 1912 loppuun mennessä yhtiön tuotanto oli keskittynyt Hollywoodiin. Laemmle avasi maailman suurimman elokuvastudion, Universal City Studiosin vuonna 1915. Laemmle avasi studionsa matkailijoille päinvastoin kuin muut elokuvatuottajat. Universalista tuli suurin Hollywood-studio vuosikymmenen ajaksi. Studio tuotti enimmäkseen pienen budjetin melodraamoja, lännenelokuvia ja sarjaelokuvia.
Innovatiivisuudestaan huolimatta Laemmle oli hyvin varovainen studiopäällikkönä. Universal menetti asemansa suurimpana studiona MGM:lle 1925. Suurin syy tähän oli, että Universalin kyvyikkäimpiin tuottajiin kuuluva Irving Thalberg siirtyi MGM:lle, koska se tarjosi hänelle enemmän rahaa kuin Universal.
Universal avasi tuotantoyksikön Deutsche Universal-Film AG Saksassa vuonna 1926 Joe Pasternakin johdolla. Tämä yksikkö tuotti 3–4 elokuvaa vuodessa. Vuonna 1936 se joutui siirtymään Unkariin ja Itävaltaan Adolf Hitlerin takia. Äänielokuvan tultua se tuotti elokuvat pääasiassa saksaksi ja satunnaisesti unkariksi tai puolaksi.
Vuonna 1927 Charles B. Mintz otti hallintaansa Winkler Pictures -yhtiön ja tuotti animaatiosarjan Osku Kani (1926–1938), jonka loivat Walt Disney ja Ub Iwerks. Universal levitti sen ja myös omisti oikeudet. Mintz olisi halunnut Disneyn ja Iwerksin työskentelevän halvemmalla, mutta he eivät suostuneet vaan perustivat oman yrityksen ja loivat Mikki Hiiren. Osku Kanin loputtua Universal ei ollut enää merkittävä animaatioelokuvien tuottaja.
Vuonna 1928 Carl Laemmle teki pojastaan Carlista Universalin johtajan. Hän osti ja rakensi elokuvateattereita ja muutti studiot äänielokuvastudioiksi. Carl, Jr. panosti myös laatuelokuviin, joita olivat muun muassa osittain mykkä Show Boat (1928), Technicolor-kohtauksia sisältänyt musikaali Broadway 1929, Universalin ensimmäinen kokonaan värillinen musikaali King of Jazz sekä Länsirintamalta ei mitään uutta (1930), joka sai parhaan elokuvan Oscarin. Hänen aikanaan Universalista kehittyi myös menestyvä kauhuelokuvien tuottaja (muun muassa Frankenstein ja Dracula – vanha vampyyri).
Universal-International
Vuonna 1936 Laemmlet menettivät omistuksensa yhtiössä. J. Cheever Cowdin otti yhtiön omistukseensa. Hänen johdollaan tehtiin sopimukset William Wylerin ja Margareth Sullavanin kanssa. Laulaja Deanna Durbin solmi sopimuksen elokuvasta Three Smart Girls, 1936, Joe Pasternakin ohjauksessa. Elokuva oli ainoa suuren budjetin omaava tuotanto 1930-luvun lopulla. Komediaparin Abbott ja Costellon kanssa tehtiin sopimukset. Mae West, W. C. Fields ja Marlene Dietrich vierailivat studiolla. Universal juoni tuotantosopimuksen tuottaja Walter Wangerin ja ohjaaja Fritz Langin kanssa. Vuonna 1945 brittiläinen elokuvatuottaja J. Arthur Rank otti yhtiön hallintaansa, mutta menetti kiinnostuksensa ja myi osuutensa pois 1952. Vuonna 1950 James Stewart teki sopimuksen yhtiön kanssa. 1950-luvun lopulla elokuvateollisuus joutui vaikeuksiin television suosion kasvun vuoksi.
300px|thumb|Universal Studiosin sisäänkäynti
MCA omistajana
Music Corporation of America eli MCA hankki yhtiön omistukseensa vuonna 1962. MCA:n näyttelijät Doris Day, Lana Turner ja Cary Grant tekivät sopimuksen Universalin kanssa. Vuonna 1968 NBC-yhtiö yhdistyi Universalin kanssa ja tuotanto keskittyi televisio-ohjelmien tekemiseen. Kuuluisia elokuvia kuitenkin tehtiin: esimerkkeinä Kiitorata, Svengijengi ’62, Puhallus, E.T. ja Jurassic Park. 1990-luvulla MCA muuttui MCA Universal Home Video Inc:ksi siirryttäessä videonauha- ja DVD-myyntiteollisuuteen.
Matsushita ja Vivendi
Lew Wassermann etsi rikasta liikekumppania, ja se löytyi Matsushita Electric -yhtiöstä, japanilaisesta elektroniikan valmistajasta. Matsushita myi osuutensa Seagramille, joka osti Polygramin 1999. Kesäkuussa 2000 Seagram myytiin mediayhtiö Vivendille.
NBCUniversal
Vuonna 2004 yhtiö myytiin General Electric -yhtiölle, joka on NBC:n osakas. Kaupan tuloksena muodostui uudelleen nimetty, nykyisin Comcastin omistuksessa oleva NBCUniversal-yhtiö. Vuosien aikana Universal on tehnyt sopimuksia pienempien yhtiöiden kanssa.
Suomessa toimivan Universal Pictures Finland Oy:n omistaa Bermudalle rekisteröity NBCU Dutch Holdings (Bermuda) Limited.
Universalin elokuvia
250px|right
Polyhymnia
Polyhymnia (, "monta laulua") oli kreikkalaisessa mytologiassa pyhän laulun ja kaunopuheisuuden muusa eli runotar. Hänet kuvataan vakavamielisenä, ajatuksiinsa vaipuneena ja mietiskelevänä naisena. Hän on usein pukeutunut pitkään viittaan ja nojaa pylvääseen. Joskus Polyhymnia tunnetaan myös geometrian, miimisen näytelmän, mietiskelyn ja maanviljelyn muusana.
ACCESS.bus
ACCESS.bus on Philipsin ja DECin vuonna 1985 kehittämä sarjaliitäntäprotokolla, jolla voidaan liittää tietokoneeseen oheislaitteita. ACCESS.bus on samankaltainen kuin USB-liitäntä; sen avulla voidaan tietokoneeseen liittää oheislaitteita sammuttamatta konetta välillä.
Vaikka ACCESS.bus ilmestyi aikaisemmin kuin USB, ei siitä koskaan tullut suosittua lähinnä yritysten tuen puutteen takia.
Helsinki Times
Helsinki Times on sitoutumaton englanninkielinen uutislehti, joka ilmestyi toukokuusta 2007 lähtien. Sen painettu lehti lopetettiin 2015.
Helsinki Timesin päätoimittaja Alexis Kouros on vuonna 1990 Suomeen muuttanut iranilaissyntyinen lääkäri, kirjailija, toimittaja ja ohjaaja.
Painettu lehti
Lehden painos oli noin 15 000. Kerran viikossa Helsingissä ilmestynyt lehden painaminen loppui, kun sen julkaisija Helsinki Times Oy asetettiin konkurssiin 9. helmikuuta 2015 yhtiön omasta pyynnöstä. Helsinki Timesin viimeinen painettu numero ilmestyi 22. tammikuuta 2015. Julkaisuyhtiön osakkaat neuvottelevat vielä konkurssipesän kanssa siitä, voidaanko lehden internetversion julkaisua jatkaa. Sen sisarlehti on ilmaisjakelulehti SixDegrees, joka harventaa ilmestymistään tai myös lopettaa toimintansa konkurssin myötä.
Lukijat
Lehden lukijoita olivat työn tai loman vuoksi Suomessa oleskelevat henkilöt, kuten diplomaatit, liikemiehet ja opiskelijat. Lukijatutkimuksen mukaan lehteä lukivat pääasiassa akateemiset, johtavassa asemassa olevat 30–40-vuotiaat ulkomaalaiset tai uussuomalaiset henkilöt, jotka olivat kotoisin yli 60 maasta. Maksullisen Helsinki Timesin tekeminen kävi kannattavaksi, koska pääkaupunkiseudulla asui riittävästi ulkomaalaisia lukijoita.
Sisältö
thumb|right|250px|Helsinki Timesin yksivuotismainos raitiovaunussa [[Sörnäisten kurvi|Kurvissa.]] Lehden osiot olivat kotimaan ja kansainvälisten uutisten lisäksi kulttuuri, talous, urheilu, tiede ja teknologia, seitsemän päivän televisio-ohjelmat, seitsemän päivän sääkartta, viikkokatsaus Suomen lehtiin sekä kooste Suomea koskevista uutisista maailman medioissa. HKL osti lehdeltä ilmoitustilaa tiedottaakseen ulkomaalaisille lukijoille ja maahanmuuttajille Helsingin liikenteestä. Lehdellä on päivittäin uusiutuvat nettisivut. Helsinki Times ilmestyi perjantaisin.
Vuonna 2013 Helsinki Times ryhtyi yhteistyöhön Helsingin Sanomien kanssa ja julkaisi HS:n uutisia englanniksi.
Tapio Luoma
Tapio Juhani Luoma (s. 15. kesäkuuta 1962 Kurikka) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon nykyinen arkkipiispa 1. kesäkuuta 2018 alkaen. Luoma on vihitty papiksi 1987. Hän on oppiarvoltaan teologian tohtori (1999). Hänen väitöskirjansa on nimeltään Incarnation and Physics – Natural Science in the Theology of Thomas F. Torrance (Oxford University Press 2002), ja siinä hän käsittelee teologian ja luonnontieteiden suhdetta. Väitöskirjan lisäksi on julkaissut muun muassa hartauskirjoja.
Hän on ennen piispaksi valintaansa työskennellyt apupappina ja kappalaisena Peräseinäjoella 1987–1998, Ilmajoella kappalaisena 1998–2002 ja vuodesta 2002 Seinäjoen kirkkoherrana. Lapuan hiippakunnan pappisasessorina hän toimi 2001–2007 ja Etelä-Pohjanmaan rovastikunnan lääninrovastina 2010–2012. Hän on ollut kirkolliskokouksen jäsen vuodesta 2008 sekä useiden kirkollisten toimielinten jäsen. Hänet on valittu vuoden papiksi vuonna 2000. Hänet vihittiin piispanvirkaan 12. helmikuuta 2012, ja hän toimi Espoon hiippakunnan piispana 2012–2018.
Luoma on opiskellut laulua Kalevi Ollin johdolla ja suorittanut laulun I-tutkinnon. Hän on toiminut Yleisradion kuuluttajana 1986–1987.
Näkemyksiä
Aiemmin Luoma ei kannattanut samaa sukupuolta olevien kirkollista vihkimistä ja piti avioliittoa vain miehen ja naisen välisenä. Myös kirkolliskokouksen päätös oli toukokuussa 2018 kielteinen vihkimiseen. Sittemmin arkkipiispa Luoman kanta on muuttunut. Hän toivoo, että kirkossa sallittaisiin samaa sukupuolta olevien parien vihkiminen niille papeille, jotka sen haluavat tehdä. Luoman mukaan muutos on tulossa vääjäämättä. Luoma on antanut tukensa myös eheytyshoidot kieltävälle kansalaisaloitteelle. ] Hän on muistuttanut, ettei kirkon virallisissa kannanotoissa homoseksuaalisuutta ole enää vuosikymmeniin sanottu synniksi.
Arkkipiispa Luoma on ottanut kantaa myös rasismikeskusteluun. Luoman mukaan kristillisessä uskossa rasismi on syntiä, sillä ihmisarvo ei määräydy ihmisten keskinäisen sopimuksen perusteella, vaan ihmisarvo on annettu ihmisille Jumalan luomina olentoina.
Kaarlo Einiö
Kaarlo Ilmari Einiö (4. joulukuuta 1921 Helsinki – 22. marraskuuta 1976 Espoo) oli suomalainen maahockeypelaaja, koripalloilija ja jääpalloilija.
Einiö kuului Suomen maahockeyn olympiajoukkueeseen Helsingissä 1952. Hän voitti kahdeksan maahockeyn Suomen mestaruutta edustaessaan helsinkiläisseura Nuijamiehiä.
Koripalloilijana Einiö edusti Eiran Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1940 sekä SM-hopeaa vuosina 1939 ja 1941. Jääpallossa hän pelasi SM-sarjaa HIFK:n riveissä. Vuosina 1943–1944 hän pelasi neljä ottelua jääkiekon SM-sarjassa Karhu-Kissojen joukkueessa.
Einiö toimi Suomen Maahockeyliiton sihteerinä vuonna 1951 ja puheenjohtajana vuosina 1956–58. Nuijamiesten puheenjohtaja hän oli vuosina 1954–1959 ja urheiluseura Zoomin puheenjohtaja vuosina 1969–1970.
Kaarlo Einiö kuoli liikenneonnettomuudessa marraskuussa 1976. Musiikkielämän vaikuttajat Antti ja Paavo Einiö olivat hänen pikkuveljiään. Heidän serkkunsa, everstiluutnantti Vesa Ilomäki (1940–1985) voitti Suomen mestaruuksia maahockeyssa ja miekkailussa.
Maamme kirja
Maamme kirja on Zacharias (Sakari) Topeliuksen kirjoittama, alun perin ruotsiksi vuonna 1875 ilmestynyt kirja, jossa hän kuvailee Suomea, sen maakuntia, luontoa, kansaa ja historiaa. Maamme kirjaa luettiin kouluissa vuosikymmeniä, 1940-luvulle saakka. Kirjaa myytiin vuoteen 1907 mennessä 240 000 kappaletta, mikä teki siitä kustannusliike Edlundin myyntimenestyksen. Alempien luokkien lukukirjaksi laadittua teosta uudistettiin kielellisesti ja sisällöllisesti säännöllisin väliajoin. Esimerkiksi vuonna 1923 Maamme kirjasta ilmestyi uudistettu painos.
Koulujen oppikirjalle tuli tarvetta, kun Suomi alkoi kasvaa kohti yhtenäisempää taloudellista, liikenteellistä ja poliittista kokonaisuutta. Saimaan kanava (1856) ja rautateitä (1862 alkaen) rakennettiin, lehdistöstä tuli merkittävä vaikuttaja, valtiopäivät alkoivat kokoontua ja koululaitos laajeni. Topelius kannatti kaksikielistä Suomea todeten sen esimerkiksi Helsingfors Tidningarin numerossa 6 vuonna 1848. Lisäksi hän antoi sen näkyä Maamme kirjassa: "Nytpä ymmärrän sen. Tämä maa on minun isänmaani. Joko minä suomen kielellä kutsun sen Suomenmaaksi, tahi ruotsiksi nimitän sen Finland, on se kuitenkin aina sama maa."
Koululaitoksen roolista tuli tärkeä, sillä sen piti lisätä kansalaisten isänmaatietoisuutta ja tuottaa maalle työvoimaa. Topeliuksen isänmaakäsitys painottui näiden tavoitteiden mukaisesti työhön. Hänen mukaansa Suomi oli köyhä ja karu, eikä se tarjonnut helppoa elämää. Isänmaa oli kuin ankara työnantaja, joka ”potki” laiskuuteen taipuvaisia kansalaisiaan ja sai näistä parhaat puolet näkyviin. Topelius sitoi kansalaisten työvoiman isänmaan palvelukseen. Tähän ohjasi 1870-luvun Suomen voimakas taloudellisen kasvun tavoittelu. Kansainvälinen nousukausi ei ollut vielä ehtinyt saada mukaansa Suomea, jota rasitti suurten nälkävuosien perintö.
Topeliuksen Suomi-kuvaa on jo vanhastaan pidetty ihanteellisena. Sitä elähdyttää isänmaallisuus ja uskonnollinen henki. Topelius nimittäin kuvasi Maamme kirjassa, että suomalaiset olivat taipuvaisia laiskotteluun. Suomalainen hevonen osoittautui työjuhtana isäntäänsä paremmaksi. Topelius kuvasikin juuri suomenhevosen kansan esikuvaksi.
Topeliuksen Maamme kirja on inspiroinut nimellään ja käsittelytavallaan myös muita suomalaisia kirjailijoita. Jörn Donner julkaisi vuonna 1967 teoksen Uusi maammekirja: Lukukirja aikuisille suomalaisille, ja vuonna 1992 teoksen Uusin Maammekirja. Erkki Pulliainen julkaisi vuonna 1982 teoksen Uudempi Maammekirja.
William Smith (painija)
William Thomas ”Bill” Smith (17. syyskuuta 1928 Portland, Oregon – 20. maaliskuuta 2018 Humboldt, Iowa ) oli yhdysvaltalainen vapaapainija ja olympiavoittaja.
73 kilogramman painoluokassa kilpaillut Smith voitti olympiakultaa Helsingissä 1952. Hän paini myös olympiapaikasta Melbourneen 1956, mutta ei päässyt kisoihin, kun kävi ilmi, että hän oli amatööristatuksen vastaisesti saanut palkkaa valmennettuaan high schoolissa.
Ducati Monster
thumb|250px|Ducati Monster S4RS "Übermonster" Ducati Monster on Ducatin vuonna 1992 esittelemä nakupyörä-tyylinen moottoripyörä.
Monster oli ennennäkemättömän pelkistetty moottoripyörä, joka saavutti heti julkistamisensa jälkeen suuren suosion. Vuoteen 2009 mennessä Mosteria oli myyty yli 200 000 kappaletta, joka oli puolet Ducatin myynnistä. Suunnittelija Miguel Galluzzin tarkoitus oli ettei mallissa olisi mitää ylimääräistä. Mottona hänellä oli: "All you need is a saddle, tank, engine, two wheels, and handlebars."
Kölnin messuilla elokuussa 1992 näytteillä ollut 900-kuutioinen monster-prototyyppi tuotiin vuotta myöhemmin tuotantoon. Pyörässä oli 851/888 -malleista tuttu runko ja 904-kuutioinen ilma/öljy-jäähdytteinen "pompone"-moottori supersport-sarjasta.
Ducati Monster 1100
thumb|250px|Ducati Monster 1100 S Ducati Monster 1100 on vuonna 2009 markkinoille tullut Monster malli. Siinä on Ducatille normaali 90° kaksisylinterinen V-moottori. Polttoaineen syöttönä on 45 mm suihkurunko. Etujousena mallissa on Ø 43 mm USD (Up Side Down) haarukka jonka joustovara on 130 mm.
Malli korvasi aiemman mallin S2R. Monster 1100 perustuu malliin Monster 696. Niissä on sama runko ja yksipuolinen alumiinista valettu takahaarukka joka on kevyt 5 kg painoisena. Myös mittaristo, hallintalaitteet ja jalkatapit ovat samat. Mallissa on samat Brembon valmistamat radiaalijarrut kuin Ducati 848:ssa. Monster 1100:sta on myös paremmin varusteltu malli Monster 1100 S jossa on Öhlinsin valmistamat jouset ja malli on kevyempi kuin Monster 1100.
Ducati Monster 696
thumb|250px|Ducati Monster 696 (edessä, [[Termignonin pakoputkistolla varustettuna)]] Ducati Monster 696 on vuonna 2008 markkinoille tullut Monster malli. Siinä on Ducatille normaali 90° kaksisylinterinen V-moottori. Polttoaineen syöttönä on 45 mm suihkurunko. Etujousituksena on 43 mm USD (Up Side Down) haarukka, jonka jouston pituus on 120 mm. Etujousitus ei ole säädettävä. Takajousituksena on monovaimennin, jonka joustonpituus on 148 mm. Takajousituksessa voidaan säätää esijännitystä ja paluuvaimennusta. Sen runko on 34 mm teräsputkea, ja takahaarukka on alumiinia. Mallin etujarrut ovat Brembon valmistamat, ja ne ovat kotoisin Ducati 848 mallista.
Monster 696 korvasi edeltävän mallin 695.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2015
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2015 järjestettiin Jämillä 30. tammikuuta – 1. helmikuuta ja Rukalla 27.–29. maaliskuuta.
Sprintti, 1,7 km, perinteinen
Jämi, 30. tammikuuta
<br style="clear:both" />
15 kilometriä, vapaa
Jämi, 31. tammikuuta
<br style="clear:both" />
30 kilometriä, perinteinen
Jämi, 1. helmikuuta
<br style="clear:both" />
50 kilometriä, vapaa
Ruka, 29. maaliskuuta
<br style="clear:both" />
Parisprintti, 6 × 1,4 kilometriä, perinteinen
Ruka, 27. maaliskuuta
<br style="clear:both" />
4 × 10 kilometriä, (p + p + v + v)
Ruka, 28. maaliskuuta
<br style="clear:both" />
Sprintti, 1,4 km, perinteinen
<br style="clear:both" />
10 kilometriä, vapaa
Jämi, 31. tammikuuta
<br style="clear:both" />
15 kilometriä, perinteinen
Jämi, 1. helmikuuta
<br style="clear:both" />
30 kilometriä, vapaa
Ruka, 29. maaliskuuta
<br style="clear:both" />
3 × 5 kilometriä, (p + v + v)
Ruka, 28. maaliskuuta
<br style="clear:both" />
Graeme Le Saux
thumb|Graeme Le Saux Graeme Pierre Le Saux (s. 17. lokakuuta 1968 Jersey) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi vasempana laitapuolustajana.
Le Saux aloitti uransa St. Paulsin joukkueessa, josta hän siirtyi Chelseaan vuonna 1987. Vuonna 1993 hän siirtyi pääkaupungista Blackburn Roversin riveihin, missä hän voitti Valioliigan vuonna 1995. Elokuussa 1997 Le Sauxista tuli Englannin kallein puolustaja, kun Chelsea osti hänet takaisin viiden miljoonan punnan siirtosummalla. Hän pelasi seurassa kuusi kautta, kunnes hänet ja seitsemän miljoonaa puntaa vaihdettiin Southamptonin lupaavaan Wayne Bridgeen vuonna 2003. Le Saux lopetti uransa toukokuussa 2005.
Englannin maajoukkueessa Le Saux pelasi 36 ottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 1994–2000. Hän edusti maataan MM-kisoissa 1998. Vuoden 1996 EM-kisat jäivät häneltä väliin loukkaantumisen vuoksi.
Peliuransa jälkeen Le Saux on työskennellyt BBC:n jalkapallo-ohjelmissa. Hän kuitenkin jätti BBC:n ennen vuoden 2006 MM-kisoja, kun häntä ei valittu mukaan MM-kisojen kommentaattoritiimiin.
Terpsikhore
thumb|200px|[[Jean-Marc Nattier, Terpsikhore, 1739.]] Terpsikhore oli kreikkalaisessa mytologiassa tanssin ja draamallisen kuoron muusa eli runotar. Hänet kuvataan usein istuvana, lyyra kädessään. Joskus hänen on sanottu olevan seireenien äiti.
Martina Gedeck
Gedeck syntyi Münchenissä ja kasvoi Landshutissa, vuodesta 1971 Berliinissä. Hän opiskeli Freie Universität Berlinissä ja vuosina 1982–1986 Universität der Künste Berlinissä.
Gedeck on palkittu Saksan elokuvapalkinnolla vuosina 1997 ja 2002. Hänellä oli vuonna 2006 osa Oscar-palkitussa elokuvassa Muiden elämä.