cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aarne Blick
Talvisota ja jatkosota
Ylimääräisten harjoitusten aikana Blick komensi aluksi jalkaväkirykmentti 25:tä, kunnes hänet määrättiin 28. marraskuuta Osasto Blickin komentajaksi Raudun ja Kiviniemen suunnalle. Tästä tehtävästä hänet siirrettiin 7. joulukuuta Vuokselän lohkolle sijoitetun jalkaväkirykmentti 26:n komentajaksi. Vain muutamaa päivää myöhemmin 10. joulukuuta hänet siirrettiin 7. divisioonan komentajaksi ja 16. tammikuuta 1940 koko Taipaleen lohkon komentajaksi, missä tehtävässä hän oli talvisodan päättymiseen saakka. Sotatoimien päätyttyä hän oli hetken erikoistehtävissä III armeijakunnan esikunnassa, josta hänet sijoitettiin 3. divisioonan komentajaksi. Hänet siirrettiin 7. elokuuta Itä-Savon Sotilasläänin komentajaksi.
Jatkosodan alettua Blick johti 2. divisioonan nopeasti ja tehokkaasti vanhalle rajalle. Tästä ylipäällikkö palkitsikin hänet Mannerheim-ristillä ja kenraalimajurin arvolla. Ylennystä seurasi uusi tehtävä Aunuksen VI armeijakunnan komentajana. Vuoden 1944 vetäytymisvaiheen aikana Blick riitaantui kenraali Paavo Talvelan kanssa. Ylipäällikkö Mannerheim siirsi Blickin takaisin johtamaan 2. divisioonaa, joka kävi paraikaa kovia torjuntataisteluja Karjalankannaksen Vuosalmella. Blick kunnostautui jälleen 2. divisioonan komentajana. Riita Blickin ja Talvelan välillä kesäkuussa 1944 Aunuksen Karjalassa johtui kysymyksestä, mitä tarkoittaa strateginen viivytys. Blick ammattisotilaana sen ymmärsi, mutta Talvela ei, koska hänen mielestään maastoa oli puolustettava ”viimeiseen mieheen ja viimeiseen patruunaan”. Riita kärjistyi niin pahaksi, että Mannerheim kuuluu sanoneen ”herrat saa tulla toimeen keskenään tai minä amputan teidät”. Mannerheim ratkaisi ristiriidan niin, että Blick siirrettiin Kannakselle sekä lähettämällä Valo Nihtilän opettamaan Talvelalle, mitä tarkoittaa strateginen viivytys.
Sotien jälkeen
Sodan jälkeen Blick toimi eri divisioonien komentajana ja sai 1947 ylennyksen kenraaliluutnantiksi. Hän oli puolustusvoimain komentajan viran sijaisena kolmeen otteeseen. Eläkkeelle hän jäi 1954 ja pätevänä kynänkäyttäjänä toimi sittemmin Kansa taisteli – miehet kertovat -lehden päätoimittajana.
Risteyslammi
Risteyslammi on Pirkanmaalla Oriveden Enokunnassa sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Enojärven eteläpuolella kallioisten mäkien välisessä painanteessa, missä kartassa lukee ”Risteys”. Lammen itäpuolella kohoaa Heittolammenvuori. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja järvi on autio. Järven ohitse kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Enojärven valuma-alueeseen se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 154,9 metriä mpy. Siihen on johdettu eteläisen suon kuivatusoja ja sen laskuoja lähtee sen pohjoispäästä. Se laskee ensin Rökäslammiin ja jatkaa sitten Rökäsojana Enojärven Rökäslahteen.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa näkyy järven koneellisesti kaivettu laskuoja, mutta metsäautotie on piirretty vasta 1973 kartassa.
Leo Hannula
Hannula voitti urallaan seitsemän pesäpallon Suomen mestaruutta, Kuusankosken Vedon joukkueessa vuosina 1935, 1937 ja 1940 sekä Lahden Mailaveikkojen joukkueessa vuosina 1949–1952. SM-sarjan lyöjäkuninkuuden hän voitti vuonna 1948. Hän oli Pesäpalloliiton (PPL) joukkueen ykkösvahti Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa.
"Pepe" Hannula oli mukana jo ensimmäisessä, vuonna 1932 pelatussa Itä–Länsi-ottelussa. Kaikkiaan hän pelasi 11 Itä–Länsi-ottelussa, viimeisen kerran vuonna 1953.
Seurat: 1931–1932 Kymintehtaan Urheiluseura, 1933–1934 Helsingin Pallonlyöjät, 1935–1942 Kuusankosken Veto, 1943–1944 Kouvolan Pallonlyöjät, 1945 Kuusankosken Veto, 1946–1954 Lahden Mailaveikot, 1955 Kouvolan Pallonlyöjät, 1956 Lahden Mailaveikot, 1957–1959 Renkomäen Mailapojat, 1960–1961 Heinolan Mailapojat, sen jälkeen vielä maakuntasarjassa Lammin Lujassa.
Polttopullo
Polttopullon historia
right|150px|thumb|Suomalainen sotilas talvisodassa Molotovin cocktail vyöllä. Polttopullo keksittiin Espanjan muukalaislegioonassa syksyllä 1936, jolloin sitä alettiin käyttää panssarintorjunta-aseena Madridin lähellä Espanjan sisällissodassa. Kuitenkin suomalaisen, varsinaisen Molotovin cocktailin kehitti vähän ennen talvisotaa Korian varuskunnassa kapteeni Kuittinen.
Nimi ”Molotovin cocktail” tulee Neuvostoliiton ulkoasioiden kansankomissaari (ulkoministeri) Vjatšeslav Molotovista. Nimeä alettiin käyttää talvisodan aikana, kun Suomen maavoimat käytti polttopulloja panssarintorjunta-aseena. Nimitys juontuu siitä, että Molotovin väitettiin sanoneen, etteivät neuvostoliittolaiset pommikoneet pudottaneet Suomeen muuta kuin ruoka-apupaketteja. Tästä syystä Neuvostoliiton Suomeen pudottamia rypälepommeja alettiin kutsua Molotovin leipäkoreiksi, ja aiheeseen sopivasti suomalaiset nimesivät käyttämänsä polttopullon Molotovin cocktailiksi.
Talvisodassa Molotovin cocktail koostui jätespriin, petrolin, väkiviinan (spriin) ja tervan seoksesta puolen litran viinapullossa. Pullon kylkeen kiinnitetyt sytytyspuikot olivat myrskytikkuja (bengaalitikkuja). Toinen tikuista oli varalla, jotta heittämättä jäänyt pullo voitaisiin käyttää uudelleen.
Talvisodan alussa suomalaisen ohjesäännön mukaan polttopulloilla oli tarkoitus vain sokaista panssarivaunun tähystysaukot. Havaittiin kuitenkin, että kun polttopullolla osuttiin panssarivaunun ilmanottoluukkuun, käyvän moottorin ilmanotto imi liekit vaunun sisälle sytyttäen moottorin tuleen.
Rajamäen tehtailla pullotettiin talvisodan aikana 542194 polttopulloa, joita valmisti 87 naista ja viisi miestä. Neuvostoliittolaiset pommittivat Rajamäkeä, koska ensimmäisten pullojen korkeissa luki Alko-Rajamäki. Tehdasvalmisteisen pullon kehitti Rajamäen tehtaiden työntekijä yli-insinööri Fredrik Toivio Kirkkomäki. Neuvostoliittolaisten pommituksien takia Rajamäelle rakennettiin jykevät ilmatorjuntatornit, jotka ovat edelleen paikalla.
Puna-armeija menetti talvisodan taisteluissa 1 919 panssarivaunua, joista 436 tulipalon vuoksi. Suurin osa lienee polttopullolla sytytettyjä. Realistinen arvio polttopulloilla onnistuneista panssarivaunujen tuhoamisista lienee kymmenissä, ei sadoissa.
Saksalaisten toisessa maailmansodassa käyttämä versio polttopullosta oli nimikkeeltään Brandflasche, joka oli 250 mm korkea ja 70 mm leveä lasipullo. Sen polttonesteenä oli 1/3 liekinheittimissä käytettyä Flammöl Nr.19 -paloöljyä ja 2/3 bensiiniä. Käytössä oli myös Brandhandgranate 48/57, 80 mm leveä ja 100 mm korkea lasipullo, joka oli täytetty puolella litralla bensiini–bentsoliseosta.
Ukrainalaisten valmistamia polttopulloja Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan vuonna 2022 kutsuttiin nimellä Bandera smoothie Ukrainan itsenäisyystaistelijan Stepan Banderan mukaan.
Frankfort
Frankfort on Yhdysvaltain Kentuckyn osavaltion pääkaupunki.
Historia
Kaupunki perustettiin vuonna 1780 ja siitä tuli osavaltion pääkaupunki 1792, samalla kun Kentucky liittyi Yhdysvaltoihin. Kaupunki on ilmeisesti saanut nimensä Frankfurt Am Mainista, joka sijaitsee Saksassa.
Maantiede
Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan Frankfortin pinta-ala on 38,9 km² josta 38,2 km² maata ja 0,7 km² vettä. Veden osuus on 1,87 %.
Väestö
Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 25 527 ihmistä. Kaupungin asukkaista 77,1 prosenttia on valkoisia ja 16,5 prosenttia mustia, latinoja on kolmanneksi eniten, 3,8 prosenttia asukkaista.
Manuel Pasqual
Manuel Pasqual (s. 13. maaliskuuta 1982 San Donà di Piave) on italialainen jalkapalloilija, joka edusti merkittävän osan urastaan Serie A:ssa Fiorentinaa. Pelipaikaltaan Pasqual oli vasen laitapuolustaja. Hän pelasi myös Italian maajoukkueessa.
Seurajoukkueura
Pasqual aloitti ammattilaisuransa viidenneksi korkeimman sarjatason Derthonassa kaudella 1999-2000. Vuonna 2000 hän siirtyi Pordenone Calcioon ja siitä vuoden päästä Trevisoon sekä vuoden 2002 alussa US Arezzoon, joka pelasi tuolloin Serie C1:ssä eli kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Pasqual ja Arezzo nousivat vuonna 2004 Serie B:hen ja vuonna 2005 Pasqual siirtyi Serie A:ssa pelanneeseen Fiorentinaan. Hän teki debyyttinsä Serie A:ssa syyskuussa 2005. Vasenjalkainen Pasqual oli tärkeässä roolissa Fiorentinan kulma- ja vapaapotkujen antajana. Kaudesta 2012–2013 alkaen hän toimi joukkueen kapteenina. Viimeiset kautensa 2016–2019 hän pelasi Empolissa.
Dennis Diekmeier
Dennis Diekmeier (s. 20. lokakuuta 1989 Thedinghausen, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä. Hän aloitti uransa Werder Bremenissä, josta hän siirtyi tammikuussa 2009 1. FC Nürnbergiin. Tuolla kaudella Nürnberg nousi 1. Bundesliigaan. Hamburger SV:ssä hän on pelannut vuodesta 2010.
Diekmeier pelasi Saksan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa, joka voitti vuonna 2008 Euroopan-mestaruuden.
Balthasar Russow
Balthasar Russow (? Tallinna – 24. marraskuuta 1600 Tallinna) oli virolainen pappi ja kronikoitsija, joka tunnetaan kirjoittamastaan Liivinmaan kronikasta. Vuodesta 1563 hän toimi Tallinnan Pyhän Hengen seurakunnan pappina ja vuodesta 1566 kirkkoherrana kuolemaansa asti. Vuonna 1578 Russow julkaisi Rostockissa kotimaansa historiaa käsittelevän teoksen Chronica der prouintz Lyfflandt eli Liivinmaan kronikka. Se kirjaa tapahtumia muodostumassa olevassa Virossa 1100-luvun lopulta kirjoittajan omiin päiviin asti. Teoksen alkukieli on keskialasaksa, mutta se on käännetty 1900-luvulla kaksi kertaa viroksi.
Vaikka Russowin kronikkaa ei alun perin kirjoitettu viroksi, se luetaan vironkielisen kirjallisuuden perusteoksiin. Jaan Kross kirjoitti Russowin elämästä ja työstä pääteoksensa Uppiniskaisuuden kronikka.
Elämäkerta
Russowin tarkaa syntymäaikaa ei tiedetä. Syntymäajaksi on ehdotettu vuosia 1520–1525, 1530 tai 1542–1543. Hänen kansallisuudestakaan ei ole täyttä varmuutta, mutta viime aikojen tutkimuksen mukaan hän oli virolainen. Häntä pidettiin aiemmin saksalaisena, koska hän käytti teoksessaan hyvää saksan kieltä ja koska Balthasar oli tyypillinen saksalainen nimi tuohon aikaan. Lisäksi hänen sukunimensä Russow voitiin yhdistää Pohjois-Saksan Mecklenburgiin. Kuitenkin monet hänen arvostelijansa viittasivat häneen usein "ei-saksalaisena", nimityksellä jota käytettiin Liivinmaan alkuperäisväestöstä. Paul Johansenin mukaan Balthasar oli Simon Rissowin poika. Simon Rissowin juuret taas olivat lähellä Tallinnaa sijainneessa Kurglan kylässä, jossa oli Rysz- tai Russe-nimiselle suvulle kuuluneet kaksi kolmen koukun kokoista tilaa. Russowin tiedetään käyttäneen allekirjoituksissaan sukunimeä, joka lausutaan Ryssouw tai Rysow. Tilat olivat varsin suuria, ja ne olivatkin luultavasti vapaatalonpoikien omistamia. Simon Rissowe muutti Tallinnaan vuoden 1550 paikkeilla, ja hänellä tiedetään olleen suuri omaisuus. Russowin äidistä ei ole säilynyt varmoja tietoja.
Russow opiskeli Stettinin pedagogiassa eli sisäoppilaitoksessa vuosina 1559–1562. Hän jätti koulun kesken tuntemattomasta syystä. Stettinin akatemian rehtorin Tallinnan kaupunginraadille osoittaman kirjeen mukaan Russow oli karannut akatemiasta maksamatta opiskelumaksuaan. Vuonna 1562 hänet valittiin Tallinnan Pyhän Hengen seurakuntaan apulaispapiksi. Pappivihkimyksensä hän vuoden 1563 maalis- tai marraskuussa, ja 3. maaliskuuta 1563 hänestä tuli kirkkoherra ja köyhäinkassan hoitaja. Hän oli tässä virassa 33 vuotta eli kuolemaansa saakka vuonna 1600. Kaupunginraadin pöytäkirjoissa mainitaan Russowin kuolleen 25. maaliskuuta 1600 kärsittyään puristuksesta rinnassa.
Russow avioitui 14. heinäkuuta 1571 paikallisen varakkaan porvarin Hans von Gandersenin tyttären kanssa. Avioliitosta syntyi viisi lasta. Vuonna 1580 Tallinnassa riehunut rutto tappoi Russowin vaimon ja kaksi lasta. Russow meni uusiin naimisiin vuonna 1582 piispa Johan Robert Gelderin tyttären kanssa, ja sai tätä kautta pienen moision ja myllyn isännyyden myötäjäisinä. Uusi vaimo kuoli vuonna 1590 ja tämän lisäksi hänen lapsistaan oli elossa enää vanhin poika. Russow meni vielä kerran naimisiin vuonna 1593 pormestari Heinrich von Lohnin sisarentyttären kanssa ja varmisti näin nousunsa Tallinnan yläluokan kärkeen.
Russowin kronikka
Kronikan ensimmäinen painos ilmestyi Rostockissa vuonna 1578. Vuonna 1584 ilmestyi korjailtu painos, johon Russow oli täydentänyt uudemia tapahtumia ja omien sanojensa mukaan edellisestä painoksesta unohtuneita asioita. Toisesta painoksesta oli pyritty myös tekemään tietokirjamaisempi, sillä siitä oli poistettu ensimmäisen painoksen lopussa olleet Russowin pohdiskelut talonpoikien asemasta.
Fleet in being
Fleet in being (englantia, 'olemassaoleva laivasto') on merisodankäyntiin liittyvä käsite, jossa laivaston voimapotentiaali jo sellaisenaan sitoo paljon vastustajan voimavaroja, vaikka se ei kävisi taisteluun. Fleet in beingin tavoitteena on paikallisen ylivoiman saavuttaminen ja vihollisen taisteluvoimien sitominen niin, ettei niitä kyetä käyttämään muualla.
Sekä ylivoimainen että alivoimainen osapuoli voivat harjoittaa fleet in beingiä. Ylivoimassa se merkitsee niin suuren ylivoiman luomista, että vaikka taisteluun ryhtyminen on viholliselle erittäin suuri riski, vihollinen joutuu kuitenkin jakamaan voimaansa tämän riskin tasapainottamiseen, jolloin vihollinen ei voi käyttää voimiaan muualla. Alivoimaisen osapuolen kannattaa harjoittaa fleet in beingiä: tällöin se keskittää voimansa niin, että se on yhtäällä ylivoimainen, pyrkii liikkumaan ja välttämään taistelua sekä pakottaa vihollisen tilanteeseen, jossa se joutuu irrottamaan voimiaan takaa-ajoon.
Fleet in being on sukua John Clerk of Eldinin periaatteelle. Eldinin periaatteen mukaan alivoimaisen osapuolen tulee toimia niin, että ylivoimainen vihollinen joutuu jakamaan voimansa, kun taas alivoimainen pyrkii vastaavasti yhdistämään omansa ja keskittämään ne yhtä vihollisen osastoa vastaan kerrallaan, jolloin alivoimainen osapuoli kykenee saavuttamaan paikallisen ylivoiman edun.
Ennen maailmansotia
Käsite ”fleet in being” tuli käyttöön vuonna 1690 Englannissa. Merilordi lordi Torrington joutui kohtaamaan ylivoimaisen Ranskan laivaston Englannin kanaalissa ja neuvoi välttämään taistelua, kun tavallisesti Kuninkaallinen laivasto oli ylivoimainen ja pyrki aina taisteluun vihollisen kanssa. Tämä pakotti ranskalaiset pitämään aluksensa kanaalissa ja esti niiden toiminnan muualla.
Toisessa maailmansodassa
Toisessa maailmansodassa jo tieto Saksan taistelulaiva Tirpitzin lähtemisestä merelle sai saattue PQ 17:n hajaantumaan, jolloin sukellusveneet ja Saksan ilmavoimien torpedokoneet pystyivät upottamaan saattueen laivoja yksitellen.
Somali
Somali tarkoittaa seuraavia:
Maura Tierney
Tierney opiskeli New Yorkin yliopistossa ja Circle-in-the-Squaren teatterikorkeakoulussa. Hänen näyttelijänuransa alkoi Richard Shepardin ohjaamassa vuoden 1991 elokuvassa Vaihto-oppilaat. Hän kuitenkin nousi julkisuuteen vasta rooleistaan elokuvissa Valehtelija, valehtelija (1997) ja Luonnon lait (1999). Tierney esiintyi myös televisiosarjassa NewsRadio ennen rooliaan Teho-osastossa.
Suur-Lontoon poliisitoimi
Suur-Lontoon poliisitoimi (, lyh. MPS, epävirallisesti "the Met") on Suur-Lontoon alueen lainvalvonnasta vastuussa oleva poliisitoimi. Sen toimialueeseen kuuluu kaikki paitsi Lontoon City, jonka lainvalvonnan hoitaa City of London Police. Suur-Lontoon poliisitoimella on myös merkittäviä kansallisia vastuutehtäviä, kuten terrorisminvastaisten asioiden koordinoiminen ja johtaminen sekä Britannian kuninkaallisen perheen ja merkittävien Hänen majesteettinsa hallituksen jäsenten suojeleminen. .Suur-Lontoon poliisitoimen päämaja on Scotland Yard joka sijaitsee Great Scotland Yard -nimisen kadun varrella Whitehallissa.
Maura Tierney
Tierney on näytellyt Helen Sollowayta televisiosarjassa The Affair, josta hänet palkittiin Parhaan Naissivuosan Golden Globella vuonna 2016.
Suur-Lontoon poliisitoimi
Suur-Lontoon poliisitoimi on lokakuusta 2011 asti työllistänyt 48 661 henkilöä täysiaikaisesti. Näistä 31 478 ovat valan vannoneita poliiseja, 13 350 henkilöstöä (ei poliiseja) ja 3 831 police community support officer (eivät ole vannoneet valaa). Tähän lukuun ei ole laskettu 5 479 Metropolitan Special Constabulary -poliiseja, jotka tekevät osa-aikatyötä (vähintään 16 tuntia kuukaudessa) ja joilla on samat valtuudet ja univormu kuin kollegoillaan. Tämä tekee Suur-Lontoon poliisitoimesta suurimman Yhdistyneessä kuningaskunnassa merkittävällä etumatkalla, ja yhden suurimmista koko maailmassa.
Maura Tierney
Vuonna 2012 Tierney osallistui näyttävään kampanjaan, jossa annettiin tietoa rintasyövästä. Hän sairastui itse siihen, mutta parani, saatuaan kemoterapiaa.
Tierney on voittanut Celebrity poker showdownin sen toisella kaudella vuonna 2004. Vastassaan hänellä oli viimeisellä kierroksella Lauren Graham.
Suur-Lontoon poliisitoimi
Suur-Lontoon poliisitoimesta on olemassa joukko epävirallisia nimityksiä ja lyhenteitä, joista yleisin on the Met. Cockney rhyming slangissa siihen viitataan joskus nimityksellä Old Bill. Siihen viitataan lainsäädännössä pieniä alkukirjaimia käyttäen, joko "metropolitan police force" tai "metropolitan police", jättäen pois "service" -liitteen.
Maura Tierney
Tierney oli naimisissa Billy Morrissetten kanssa 1994–2006. Hänellä ei ole lapsia.
Tierney on vanhin kolmesta lapsesta. Hänen äitinsä on nimeltään Pat ja isä Joseph.
Nepotismi
Nepotismi ( <, pojan- tai tyttärenpoika, myös veljen- tai sisarenpoika) tarkoittaa sukulaisten suosimista politiikassa, liike-elämässä ja muilla yhteiskunnan osa-alueilla esimerkiksi henkilövalinnoissa tai taloudellisten etujen myöntämisessä.
Vaikutukset
Nepotismista puhutaan yleensä kielteisessä sävyssä, sillä sen katsotaan olevan hallintoa heikentävä korruption muoto. Kun hallinto suosii omia sukulaisiaan, tärkeisiin asemiin voi päätyä epäpäteviä henkilöitä. Kun kansalaiset havaitsevat tämän, he menettävät luottamuksensa hallintoon.
Toisaalta nepotismin on katsottu voivan tuoda vakautta ja poistaa valtataistelujen vaaran silloin, kun vallanpitäjä on saanut kerättyä ympärilleen lojaaleja sukulaisiaan tukemaan häntä. Liike-elämässä yritysjohtajan omilla lähisukulaisilla voi olla juuri sellaista liike-elämän tuntemusta, jota suvun omassa liikeyrityksessä tarvitaan.
Eläinkunnassa
Biologit rinnastavat eläinten sukulaisvalinnan nepotismiin. Moni eläin on valmis heikentämään omia selviytymismahdollisuuksiaan, jos se pystyy samalla parantamaan sukulaistensa selviytymismahdollisuuksia – sitä enemmän mitä läheisempää sukua toiset ovat. Esimerkiksi preeriakoirat huutelevat varoitushuutojaan petojen lähestyessä vain omille sukulaisilleen mutta eivät vieraille preeriakoirille.
Historiaa
Perhe tai suku on aina ollut ihmisyhteisön perusyksikkö, ja ihmisten sukulaisvalintavietti on saanut ihmisiä suosimaan omia lähisukulaisiaan. Rooman tasavallassa ja keisarikunnassa ylimystö siirsi valtansa tyypillisesti jälkeläisilleen ja sukulaisilleen. Jotkut pitävät epäpätevien johtajien nimittämistä Rooman valtakunnan tuhon tärkeänä syynä. Euroopan kuningashuoneissa kruunu on siirtynyt vanhemmilta lapsille.
Sana nepotismi tulee latinan kielen sanasta nepos, ’veljenpoika’. Sanaa alettiin käyttää keskiajalla, kun paavit ryhtyivät nimittämään ”veljenpoikiaan”, usein aviottomia lapsiaan, korkeisiin kirkon virkoihin. Tällaisista kardinaaleista käytetään nykyään nimitystä "kardinaalinepos".
Nykyajan tunnettuja esimerkkejä poliittisesta nepotismista ovat esimerkiksi Nehrun–Gandhin suvun valta Intiassa ja Suharton valtakausi Indonesiassa. Yhdysvaltain presidenteistä John F. Kennedy ja Donald Trump ovat nimittäneet poliittisesti kokemattomia lähisukulaisiaan tärkeisiin asemiin hallinnossa.
Etninen nepotismi
Etninen nepotismi on Tatu Vanhasen käyttämä termi, jolla hän tarkoittaa etnisiä ryhmiä laajennettuna sukulaisryhmiksi, joiden jäsenillä on Vanhasen mielestä ihmisluontoon perustuva taipumus suosia sukulaisia tai liittoutua konfliktitilanteissa heidän kanssaan joitakin toisia etnisiä ryhmiä vastaan.
Englantilais-ranskalainen pienriistan ajokoira
Englantilais-ranskalainen pienriistan ajokoira (anglo-français de petite vénerie) on ajaviin koiriin kuuluva koirarotu. Se tunnettiin aiemmin pelkkänä anglo-françaisena.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on osoittautunut metsästyksen lisäksi myös miellyttäväksi perhekoiraksi - vähän varautuneeksi, mutta muuten auliiksi ja tottelevaiseksi. On hyvin mahdollista, että tämän arvokkaan ja rauhallisen koiran suosio seurakoirana piankin kasvaa.
Matinjärvi (Orivesi)
Matinjärvi on Pirkanmaalla Orivedellä Enokunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee kallioisessa mäkimaastossa soistuvassa painanteessa Enojärven lounaispuolella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja rannat metsäistä suomaata. Yhdystie 3341 ohittaa sen pohjoispuolelta.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Enojärven valuma-alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 152,6 metriä mpy. Sen laskuoja lähtee suon takaa koillisesta ja kulkee Väli- ja Purakkolampien kautta Kaukolahteen, joka laskee heti Enojärveen.
Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos
right|300px
Laitoksen toiminta erillisenä virastona päättyi vuoden 2015 alussa, kun Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus, Metsäntutkimuslaitos ja Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos yhdistettiin Luonnonvarakeskukseksi. Vanhat RKTL:n toiminnot on sijoitettu pääosin Luonnonvaraksekusken yksiköihin "Luonnonvarat ja biotuotanto" ja "Vihreä teknologia".
Pääasiallisesti RKTL:n tehtäviin sisältyi riista- ja kalavarojen arviointi, ennustaminen ja tilastointi sekä kalakantojen monimuotoisuuden kunnossapito. Laitos siis seuraa ja yrittää parantaa kala- ja riistakantoja. Hankitun tiedon avulla pyritään käyttämään kalaa ja riistaa kestävän käytön periaatteella. Laitos vaikutti muun muassa EU:n erilaisissa tutkimusprojekteissa.
RKTL:n päätoimipaikka sijaitsi Helsingissä.
Kalantutkimus
Kalantutkimuksen päätavoite on tuottaa eri tarkoituksiin liittyvää tietoa kaloista, niiden hoidosta ynnä muusta niihin liittyvistä asioista. Kalojen lisäksi tutkimus koskee myös rapuja, sekä erilaisten ympäristötekijöiden vaikutusta kala- ja rapukantoihin. Myös kalavesien hoitoa painotetaan.
Toiminta on käytännössä ositeltu kalavarojen arviointiin, kalakantojen hoitotutkimuksiin ja kalojen ympäristötutkimuksiin. Käytössä on siis kolme tutkimuskokonaisuutta. Näiden lisäksi on raputalousohjelma ja kalakantojen istutushoidon tutkimusohjelma, jotka ovat kalatutkimuksen tutkimusohjelmat.
Omien tutkijoiden ohella tutkimus hyödyntää ammattikalastajien saalismääriä muun muassa kantoja määriteltäessä. Tutkimus on lisäksi tiiviissä yhteistyössä EU:n näytteenottohankkeen kanssa.
Riistantutkimus
thumb|180px|Vanha tutkimuskäytöstä poistettu ansa tai loukku. Riistantutkimuksen päätarkoitus on periaatteessa sama kuin kalantutkimuksen, mutta tutkimuksista saadut tiedot käytetään vastaavasti riistanhoitoon ynnä muihin riistaan liittyviin asioihin. Riistakantojen suuruudenseuranta on tärkeää erityisesti metsästyksen suunnittelun kannalta.
Riistakantojen kestävä hyödyntäminen edellyttää luotettavaa tietoa eläinlajien määrästä sekä niiden lisääntymisestä. Populaatioiden luontaista vaihtelua on toki tutkittu pitkään, mutta siitä tulee jatkuvasti lisää hyödyllistä tietoa tutkimusten kautta. Tietovarasto laajenee tätä kautta.
GPS-tekniikasta on riistantutkimukselle suuri hyöty. Sitä käytetään hyödyksi muun muassa suurpetotutkimuksissa.
Porontutkimus
Porontutkimuksen tavoitteena on tuottaa tietoa hyödynnettäväksi porojen ja porotalouden hoidossa sekä soveltaa tietoa myös muilla tavoilla. Tutkimusten avulla olisi tarkoitus kehittää poronhoidosta taloudellisesti ja sosiaalisesti kestävää.
Porolaitumet, porokanta ja poronhoito ovat porontutkimuksen keskeisimmät alueet, joihin panostetaan hieman muita enemmän. Laiduntutkimuksissa on tarkoitus tutkia muun muassa laidunten määrää sekä esimerkiksi maankäytön vaikutuksia laiduntamiseen. Poronhoidossa tutkitaan nimen mukaisesti, kuinka poroja tulisi hoitaa. Porokantatutkimukset kohdistavat tutkimuksensa porokantamäärien laskemiseen.
Vesiviljely
Vesiviljelyn tarkoituksena on hoitaa kalojen määrää Suomen vesistöissä. Keinoja ovat muun muassa kalojen kasvatus. Tämän tarkoituksena on kalastusmahdollisuuksien parantaminen, monipuolisten kalakantojen säilyttäminen ja kalanviljelyelinkeinon kehittymisen edistäminen.
United Underworld
United Underworld on suomalainen alternative metal- ja alternative rock -yhtye, joka on kotoisin Helsingistä.
Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos
Vesiviljely
Vesiviljelyn yhteydessä on oiva tilaisuus erilaisille tutkimuksille. Niistä saatuja tietoja hyödynnetään niin Suomessa kuin muuallakin maailmassa.
United Underworld
Historia
United Underworld sai alkunsa Helsingissä vuoden 1999 kesällä. Tuolloin raskasta psykedeelistä metallia soittaneen Infinity Machinen jäsenistö alkoi vaihtua, ja perustajat Sami Hassinen ja Mäihä jäivät miettimään uutta kokoonpanoa ja uutta suuntaa. Ensiksi basistiksi löytyi aiemmista projekteista tuttu Tommi Polón, jonka mukana rumpuihin päätyi pian Nemeh's Od:ssa soittanut Mika Tolvanen. Toista kitaraa soittamaan seurasi HIM:inkin riveissä vaikuttanut Hyge. Yhtyeen käynnistyttyä jutusta kiinnostui vanha ystävä Ville Tuomi (ex-Kyyria, ex-Suburban Tribe), joka liittyi täydentämään porukan sointia omalla tulkinnallaan.
Yhtye on esiintynyt mm. Sörkän vankilan SörkkaRockissa. Yhtye päätti piristää vapausrangaistusta kärsiviä kansalaisia keikallaan, joka päättyi osuvasti Judas Priest -coveriin "Breaking the Law".
Vuonna 2005 United Underworld julkaisi live-DVD:n keikastaan Helsingin Gloriassa. Vuoden 2006 lopulla yhtye kävi nauhoittamassa debyyttialbuminsa Unshackled ja alkuvuodesta 2007 Finnish Metal Expossa levy päätyi Dreams Untouched Music -yhtiön käsiin ja päätös julkaista levy DUM:in kautta syntyi. Levy julkaistiin lopulta 5. syyskuuta 2007.
Musiikki ja lavaesiintyminen
United Underworld on moderni yhdistelmä melodista metallia ja underground-rockia punk-vaikutteilla. Yhtyeessä yhdistyy metallin raskas soundi, punkin rosoisuus, groove ja suuret laulumelodiat sekä grungen melankolia.
Visuaalisuus on aina ollut yksi johtava tekijä United Underworldin maailmassa. Ryhmän mukaansatempaava, primitiivinen lavashow on toteutettu toisinaan mm. pimeässä hohtavien vartalomaalauksien ja UV-valaistuksen avulla. Myös ilman visuaalisia tehosteita tehdyt keikat ovat saaneet riehakkaan vastaanoton ja todistettavasti rikkoneet baarien myyntiennätyksiä.
Saarivaltio
thumb|Kartta maailman saarivaltioista.
Saarivaltio on valtio, joka koostuu kokonaisuudessaan yhdestä tai useammasta saaresta. Valtioita, jotka koostuvat useammista saarista, voidaan kutsua myös saaristovaltioiksi. Saarivaltion vastakohta on sisämaavaltio.
Maailmassa on 47 saarivaltioita, joihin kuuluvat useimmat maailman pienimmistä valtioista. Jotkin saaret jakautuvat useamman saarivaltion kesken. Muun muassa Haiti sijaitsee samalla saarella kuin Dominikaaninen tasavalta. Itsenäisten valtioiden lisäksi maapallolla on monia saaria tai saaristoja, jotka ovat erityyppisiä isäntämaidensa itsehallintoalueita tai vastaavia, kuten Réunion, Montserrat tai Cookinsaaret.
Johnny Lee Michaels
Johnny Lee Michaels (oik. Jouni Turpeinen, s. 1963 Helsinki) on suomalainen muusikko ja säveltäjä.
Johnny Lee Michaels aloitti uransa 1980-luvulla ja on tehnyt elokuva- ja televisiosarjamusiikkia sekä perinteistä hard rockia. Hän sijoittui toiseksi Suomen euro­viisu­karsinnassa vuonna 1987 kappaleellaan ”Kesätuuli”.
Sittemmin Johnny Lee Michaels on toiminut myös tuottajana. Hän on tuottanut muun muassa 22-Pistepirkon ja The 69 Eyesin (Blessed Be, Paris Kills, Devils, Angels, Universal Monsters) albumeita. Michaelsilla on avioliitosta Kata Kärkkäisen kanssa Kasimir-niminen poika.
Juice Leskinen teki "Turpeinen ja Kärkkäinen"-nimisen kappaleen Michaelsista ja Kata Kärkkäisestä, jotka olivat 80-luvulla julkkis-pari.
Diskografia
Musiikkia televisioon
Musiikkia elokuviin
Muita sävellystöitä
Ulrika von Strussenfelt
Ulrika (Ulla) Sophia von Strussenfelt, kirjailijanimi Pilgrimen (9. toukokuuta 1801 Hilleshög, Härslöv nykyisessä Landskronassa, Ruotsi – 16. tammikuuta 1873 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä.
Strussenfeltin vanhemmat olivat majuri ja kamariherra Michael von Strussenfelt ja hänen vaimonsa Fredrika Beata, joka oli majurin tytär, o.s. Lindencrona. Ulrika oli esikoinen, ja äiti kuoli lapsivuoteeseen kahden vuoden kuluttua kun syntyi toinen lapsi Amalia, josta hänestäkin tuli kirjailija. Amalia von Strussenfelt kirjoitti romanttisia historiallisia romaaneja. Sisarusten välit eivät olleet kovin läheiset, sillä Ulrika von Strussenfelt koki, ettei häntä arvostettu samalla tavalla kuin sisarta, eikä sisaren suhtautuminenkaan ollut kovin myönteinen.
Äidin kuoltua Isä avioitui useita kertoja uudestaan ja sisarukset asuivat sukulaisten luona. Ulrika von Strussenfelt kirjoitti myöhemmin muistelmissaan, että hän syntyi hyvinvointiin, hänet kasvatettiin hyvinvointiin mutta hän joutui oppimaan, miten vähän rahaan voi luottaa. Hän hankki itselleen laajan kirjallisen sivistyksen, ja sen ansiosta hän aatelisnaisena saattoi antaa yksityisopetusta, jota hän jatkoi vuoteen 1859.
Molemmilla sisaruksilla oli kirjallisia taipumuksia, mutta luova työ kulki heillä opetustyön rinnalla. Ulrika von Strussenfeltin kirjailijanura yltää vuonna 1833 ilmestyneestä esikoisteoksesta ''Den blå bandrosen. Min första nouvell vuonna 1871 ilmestyneeseen Ur barnens hemlif. 40 berättelser för barn, joka ilmestyi 1875 suomeksi nimellä Lasten koti-elämästä: 40 kertomuksia lapsille'', suomentajana A. J. Wickström. Hänen käyttämistään useista nimimerkeistä on tunnetuin Pilgrimen, jolla tekijännimellä ainoa suomennoskin on ilmestynyt.
Kun kustantaja torjui von Strussenfeltin tarjoaman käännöstyön valittaen, että hänellä on pulaa kotimaisista kirjoista, von Strussenfelt tarjosi omaa käsikirjoitustaan, ja näin ilmestyi 1842 menestysromaani Ett presthus på landet, joka käännettiin myös saksaksi. Yhteistyö Carl Fredrik Ridderstadin kanssa alkoi 1849, ja sen tuloksena ilmestyi useita von Strussenfeltin kirjoittamia romaaneja Ridderstadin julkaisemassa sarjassa Nytt Kabinettsbibliothek. Lisäksi hän käänsi ranskalaisia ja englantilaisia romaaneja, George Sandia, Charles Dickensiä ja Charlotte Brontëa. Hän kirjoitti myös lehtiin Jönköpingsbladet ja Östgöta Correspondenten, ja myöhemmin hänestä tuli jälkimmäisen lehden Tukholman-kirjeenvaihtaja.
Ridderstadin vaatimus romaanikäännöksille oli, että tekstin on oltava viihdyttävää ruotsalaiselle lukijalle, tarkkuudella ei ollut niin väliä. Gunnel Furuland on vertaillut von Strussenfeltin käännöksiä samoista kirjoista tehtyihin uudempiin, ja vaikka nykykäännökset ovat tarkempia ja ehkä helppolukuisempia, hän pitää 150 vuoden takaisia yhä lukukelpoisina, ja häntä viehättää niiden antama aito ajankuva, jota uudemmat käännökset eivät tavoita.
Viimeiset vuodet von Strussenfelt asui Tukholmassa niukoissa oloissa.
Tarcisio Burgnich
pienoiskuva|Tarcisio Burgnich (vas.) [[jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1974|vuoden 1974 MM-kisoissa ]] Tarcisio Burgnich (25. huhtikuuta 1939 Ruda, Italia – 26. toukokuuta 2021 Forte dei Marmi, Italia ) oli italialainen jalkapalloilija. Burgnichillä on isänsä puolelta itävaltalaisia sukujuuria. Hänen pelipaikkansa oli oikea laitapuolustaja. Burgnich pelasi koko uransa Italiassa, hän edusti Udineseä, Juventusta, US Palermoa, Inter Milania ja SSC Napolia. Interissä Burgnich pelasi yli 300 ottelua ja voitti viisi Italian mestaruutta, kaksi Euroopan cupia ja kaksi seurojen maailmanmestaruutta. Burgnich tunnetaan ehkä kuitenkin parhaiten lausunnostaan, jonka hän antoi hävityn MM-finaalin 1970 jälkeen voittaneen joukkueen Brasilian tähtipelaajasta Peléstä. Aggressiivisen pelityylinsä johdosta Burgnich sai lempinimen La Roccia eli Kivi.
Adam Dutkiewicz
Dutkiewicz tunnetaan myös esiintymistavastaan, jossa hän pukeutuu omituisesti (joko viittaan tai tutuun), juoksentelee paljon lavalla ja huutelee yleisölle, joko haukkumalla tai kehumalla yleisöä omituisesti tai huudellen hävyttömiä. Esiintymistapansa vuoksi häntä on kutsuttu ”kitaristien Jim Carreyksi”.
Tarcisio Burgnich
Burgnich pelasi Italian jalkapallomaajoukkueessa 66 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän oli myös voittamassa Italian tähän mennessä ainoata EM-kultaa vuonna 1968 ja osallistui myös kolmeen MM-turnaukseen. Burgnich pelasi maajoukkueessa yli vuosikymmenen, vuodet 1963-1974. Peliuransa hän lopetti vuonna 1977. Uransa jälkeen hän valmensi kahdenkymmenen vuoden aikana kymmentä seuraa saavuttamatta suurempaa menestystä. Hän oli 175 senttimetriä pitkä
Adam Dutkiewicz
Dutkiewicz vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Westhamptonissa Massachusettsissa. Hän opiskeli Berklee College of Musicissa Bostonissa musiikkituottamista, äänittämistä ja bassokitaran soittoa.
Aftershock
Dutkiewicz aloitti uransa vuonna 1992 rumpalina Aftershock-nimisessä yhtyeessä veljensä Tobias Dutkiewiczin ja Joel Stroetzelin kanssa. Yhtye hajosi vuonna 1999, palasi yhteen vuonna 2001 ja lopetti kokonaan vuonna 2004.
Times of Grace
Dutkiewicz perusti Times of Grace -yhtyeen Jesse Leachin kanssa vuonna 2007.
Serpentine Dominion
Vuonna 2016 Dutkiewicz perusti Serpentine Dominion -nimisen superprojektin, jossa on mukana laulajana Cannibal Corpsen George Fisher ja rumpalina Shannon Lucas. Dutkiewicz soitti kitarat ja bassot albumia varten. Hän sanoi haastattelussa, että yhtyeen kappaleet on nimenomaan kirjoitettu George Fisheriä varten.
Tuottajana
Dutkiewicz on tuottanut monien metalcore-yhtyeiden levyjä, kuten All That Remainsin, Unearthin ja As I Lay Dyingin. Dutkiewicz on myös tuottanut kaikki Killswitch Engage -albumit, paitsi yhtyeen viidennen albumin Killswitch Engage hän tuotti levyn Brendan O’Brienin kanssa. Dutkiewicz on yleensä tuottanut myös omien yhtyeprojektiensa albumit.
Unshackled
Unshackled on suomalaisen alternative rock -yhtye United Underworldin vuonna 2007 julkaisema debyyttialbumi.
Levyn äänityksestä ja miksauksesta vastaa Mikko Lohenoja (soittaa Superchrist-nimisessä yhtyeessä) ja masteroinnin hoisi Jaakko Viitalähde.
August von Nandelstadh
August von Nandelstadh (7. heinäkuuta 1832 Rantasalmi – 31. joulukuuta 1896 Oulu) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies.
Von Nandelstadhin vanhemmat olivat majuri Johan Vilhelm von Nandelstadh ja Helena Gustava Järnefelt ja puolisot vuodesta 1856 Olga Natalia Lindberg (k. 1865) ja vuodesta 1866 Matilda Eleonora Margareta Aminoff, eversti Berndt Adolf Carl Gregori Aminoffin tytär. Von Nandelstadh kävi Haminan kadettikoulun ja valmistui sieltä vänrikkinä 1852. Hän palveli sotilaana useissa eri joukko-osastoissa, mukaan lukien 3. Oulun ruotujakoinen tarkk'ampujapataljoona. Aliluutnantti von Nandelstadhista tuli luutnantti 1856, alikapteeni 1862 ja kapteeni 1866, sotapalveluksesta hän erosi kesällä 1868. Sotilasuransa jälkeen von Nandelstadh oli tullin palveluksessa Haminassa, Kotkassa ja Oulussa vuoteen 1891, jolloin hän siirtyi tullihallituksen asessoriksi aina eläkkeelle jäämiseensä asti.
Von Nandelstadh oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1891.
Noljakka
Noljakka on Joensuun kaupunginosa, joka sijaitsee keskustan luoteispuolella. 1980-luvulta alkaen Siilainen ja Noljakka alkoivat kasvaa yhteen, ja alue muodostui nykyaikaiseksi lähiöksi. Vuonna 2022 Noljakassa oli 5 460 asukasta, ja se oli väkiluvultaan Joensuun toiseksi suurin kaupunginosa.
Noljakan kaupunginosa alkaa Linnunlahden kaupunginosan pohjoispäässä virtaavan Heinäpuron pohjoispuolelta ja päättyy lännessä Höytiäisen kanavaan. Pohjoisessa kaupunginosaa rajaa valtatie 9. Noljakan naapurikaupunginosia ovat Marjala lännessä, Pilkko pohjoisessa, Kanervala idässä ja Linnunlahti kaakossa. . Noljakan lounaispuolella on linnustonsuojelualue, joka rajoittuu Pyhäselkään ja Höytiäisen kanavaan.
Yleistä
Noljakassa on pienkerrostalo-, omakotitalo- ja rivitaloasutusta. Vanhaa ja uutta asutusta on monilla alueilla sekaisin. Noljakan mäellä kauppakeskuksen läheisyydessä on myös korkeita kerrostaloja.
Noljakka on tunnettu myös opiskelija-asunnoistaan. Sekä Noljakan mäellä että Etu-Noljakassa on useita Opiskelija-asunnot Oy Joensuun Ellin opiskelija-asuntokohteita noin 600 asukkaalle.
Noljakan suurimmat työpaikat ovat Pohjois-Karjalan Kirjapaino, Siilaisen terveyskeskus, Pohjois-Karjalan pelastuslaitos ja Noljakan koulu.
Noljakassa on alakoulu. Ari-Jukka ja Veijo Martikaisen suunnittelema Noljakan kirkko valmistui 1997. Liikekeskuksessa on muun muassa K-Market, pizzeria, kuntosali ja ampumarata. Sinkkolan kotieläinpiha on kaupunkilaisten suosima kesäkeidas, jossa toimii myös kesäteatteri. Urheilukentän lähellä on valaistu kuntorata ja lasten hiihtomaa. Noljakan Rinnemetsässä on toisen maailmansodan aikaisia juoksuhautoja.
Historiaa
Noljakka oli alun perin osa Liperin pitäjää. Vuosina 1857–1912 alue kuului Kontiolahteen, minkä jälkeen se kuntajaon seurauksena oli osa Pielisensuuta. Noljakasta tuli Joensuun kylä vuonna 1954, kun Pielisensuu liitettiin Joensuuhun.
Luonnonsuojelualue
Noljakan alueella on kaksi vierekkäistä suojelualuetta: linnustonsuojelualue ja Noljakanmäen Natura-alue.
Kaupunginosan lounaispuolella sijaitsevalla linnustonsuojelualueella on lintuasema ja luontopolku, jonka opastaulut kertovat linnuista, kasveista ja hyönteisistä. Seitsemän metriä korkea lintutorni valittiin vuonna 2002 Suomen parhaaksi lintutorniksi. Tornissa on kaksi lavaa ja tukevat portaat. Torni on vankka.
Noljakanmäen Natura-alue on 50 hehtaarin runsaslajinen lehtojen ja lehtomaisten kankaiden kokonaisuus, jossa on lisäksi niittyjä ja perinnemaiseman vanhoja kivi- ja puuaitoja sekä perinteisiä rakennuksia.
Liikenneyhteydet
Noljakan pohjoispuolelta kulkee valtatie 9 eli Kuopiontie, josta on liittymä Noljakkaan. Useiden Joensuun paikallisbussien reitit kulkevat Noljakkaan. Joensuun keskustasta on hyvät kävely- ja pyörätiet Noljakkaan Mehtimäen ja Linnunlahden kautta sekä Kuopiontien vieritse.
Liikekeskus
Noljakanmäellä sijaitsevassa vuonna 1989 valmistuneessa liikekeskuksessa toimii muun muassa ravintola, K-Market ja kampaamo. Maanalaisessa väestönsuojassa on painonnosto- ja kuntosali. Kiinteistön omistanut kaupungin omistama Joensuun Yrityskiinteistöt myi keskuksen kontiolahtelaiselle Master Yhtiöt Oy:lle syyskuussa 2016. Sen on tarkoitus rakentaa liikekeskuksen viereen 8-kerroksinen kerrostalo.
Muistomerkkejä
Vuoden 1918 sisällissodan aikana 14. huhtikuuta Siilaisella teloitettiin 99 Raudun taistelussa vangittua venäläistä sotilasta sekä 17 punaista. Venäläisten hautapaikka löydettiin vuonna 1967 Kuopiontien rakentamisen yhteydessä. Joensuun kaupunki pystytti nykyisen paloaseman lähelle kaupunginarkkitehti Mauno Tuomiston suunnitteleman muistomerkin vuonna 1974.
Joensuun työväenjärjestöt pystyttivät graniittisen muistomerkin punaisten hautapaikalle vuonna 1946. Vuonna 1992 sen läheisyydessä paljastettiin kuvanveistäjä Erkki Kannoston teos Elonpirta, jossa on paikalle haudattujen punaisten nimet.
Ampumarata
Siilaisenpuron ja punavankien muistomerkin tuntumassa on entinen ampumarata. Sen asuin- ja huoltorakennukset on rakennettu 1939–1940.
Esikoislestadiolaisten rukoushuone
Esikoislestadiolaisten rukoushuone valmistui terveyskeskuksen ja Kuopiontien väliin kesällä 2004. Sen suureen saliin mahtuu 800 henkeä. Rukoushuoneessa pidetään paikallisten seurojen lisäksi kolme neljä kertaa vuodessa lähetysseuroja, joihin tulee satoja osanottajia. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Heikki Sipponen. Aikaisemmin liikkeen rukoushuone oli Merimiehenkadun alkupäässä.
Johnny Christ
Jonathan Lewis Seward (taiteilijanimeltään Johnny Christ, s. 18. marraskuuta 1984) on yhdysvaltalaisen Avenged Sevenfold -yhtyeen basisti ja taustalaulaja. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 2002.
Sewardin ensimmäinen levy Avenged Sevenfoldin riveissä oli vuonna 2003 ilmestynyt Waking the Fallen. Seward kirjoitti ennen nimikirjoituksiinsa vain nimen Johnny, kunnes yhtyeen toinen kitaristi Zacky Vengeance keksi nimen Johnny Christ. Se kuulosti Sewardin mielestä kovalta ja hän tiesi, että jotkut ihmiset ärsyyntyisivät siitä, joten hän päätti pitää nimen.
Seward asuu kalifornialaisessa Huntington Beachin kaupungissa. Hän jätti lukion 18-vuotiaana liittyäkseen Avenged Sevenfoldiin.
Johnny Christ laulaa taustalla harvoin. Keikoilla hänen lauluaan voi kuulla esimerkiksi kappaleissa "Strength of the World", "Unholy Confessions", "Nightmare", "Seize the Day", "Planets" "God Hates Us", "Critical Acclaim" ja "Not Ready to Die".
Arucas
Arucas on Gran Canarian pohjoisosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 33,01 km².
Väestö
Arucasin väkiluku on noin 33701 (ISTAC, 2004) ja väestötiheys 1009,31/km².
Yingjiangin maanjäristys 2014
Yingjiangin maakunnassa havaittiin 24. toukokuuta 2014 maanjäristys, joka oli voimakkuudeltaan 5,6 magnitudia. Jälkijäristyksiä rekisteröitiin 14 kpl, ja 15 ihmistä sai vammoja.
Armand Gaétan Razafindratandra
Armand Gaétan Razafindratandra (7. elokuuta 1925 – 9. tammikuuta 2010 ) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihki papiksi Victor Alphonse Marie Sartre 27. heinäkuuta 1954, ja hänet nimitettiin Majungan hiippakunnan (vuodesta 1989 Mahajanga) piispaksi 27. huhtikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen tapahtui 2. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Victor Razafimahatratra, jota avustivat Albert Joseph Tsiahoana ja Francesco Vòllaro.
Razafindratandra sai nimityksen Antananarivon arkkipiispaksi 3. helmikuuta 1994. Hänet valittiin kardinaaliksi 26. marraskuuta 1994, jolloin hän sai nimityksen Santi Silvestro e Martino ai Montin kardinaalipapiksi. Razafindratandra ehti osallistua vuoden 2005 konklaaviin ennen kuin jäi eläkkeelle 7. joulukuuta 2005. Hän kuoli runsaat neljä vuotta myöhemmin 84-vuotiaana.
Kaukolahti
Kaukolahti on Pirkanmaalla Oriveden Enokunnan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee peltomaiden ympäröimänä Enojärvestä esiin pistävällä yli 500 metriä leveällä niemellä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja lammen ympäristö on alavaa maastoa. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannat ovat matat sekä vesikasvillisuuden reunustamat. Lammen yli on rakennettu pengertie, joka katkaisee sen kahteen osaan. Pengertie on vain viljelijän käytettävissä.
Aku-Kimmo Ripatti
thumb|right|Aku-Kimmo Ripatti. Aku-Kimmo Ripatti (12. heinäkuuta 1931 Porvoo – 18. helmikuuta 1994 Oulu) oli kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän oli Oulun läänin läänintaiteilija 1972–1975. Vuodet 1952–1984 Ripatti toimi opettajana eri paikkakunnilla. Hänen vanhempansa olivat kirjailijapariskunta Aku Rautala (oik. August Ripatti) ja Iris Uurto.
Ripatti oli kulttuurikeskustelija ja pamfletisti, mutta myöhemmin hän keskittyi enemmän näytelmäkirjallisuuteen. Häneltä ilmestyi myös aforismikokoelma Luodemailta (1962), runokokoelmia ja dokumenttiromaani Iris äidistään. Joitakin hänen runojaan on sävelletty ja levytetty.
Pohjois-Pohjanmaalla läänin taidetoimikunnan piirissä toimi kirjoittajarengas, jossa kirjailija Aku-Kimmo Ripatti oli opettajana ja innostuneena sieluna. Esimerkiksi Kauko Röyhkä on kertonut Ripatin vaikutuksesta sparraajana kirjoittajauransa alussa elämäkertakirjassaan Marjatan poika.
Venkatraman Ramakrishnan
Ramakrishnanin laboratorio Cambridgessa on selvittänyt ribosomin alayksikön 30S:n täydellisen kemiallisen rakenteen ja sen ja antibioottien muodostamien kompleksien rakennetta sekä ribosomin komplekseja siirtäjä-RNAn ja lähetti-RNAn kanssa. Ramakrishnanin työ on auttanut proteiinisynteesin mekanismien ymmärtämisessä.
Kaksoissidos
Kaksoissidos on kovalenttinen sidos, jossa kaksi atomia jakaa kaksi elektroniparia. Kaksoissidos kuvataan yleisesti Lewis-rakenteella, esimerkiksi: none|
Hiili-hiili-kaksoissidos
thumb|Hiilten välinen kaksoissidos. Sitova π-orbitaali estää kiertymisen internuklisen akselin suhteen. Hiilten välinen kaksoissidos selitetään usein molekyyliorbitaaliteorian käsittein. Siten kaksoissidos koostuu limittyneiden sp2-orbitaalien σ-sidoksesta ja sivuttaislimittyneiden, internuklisen akselin suhteen kohtisuorien p-orbitaalien π-sidoksesta. Sitova σ-orbitaali on internuklisen akselin suhteen lieriömäinen. Sitovalla π-orbitaalilla on solmutaso ja se on antisymmetrinen sidoksen kiertymiselle internuklisen akselin suhteen. Hajottava π-orbitaali on symmetrinen kiertymiselle ja sillä on solmutaso internuklisen akselin sijasta sidosorbitaalien välissä. Hajottava orbitaali on korkeaenergiaisempi kuin sitova. Lokalisoituneessa π-sidoksessa elektronit ovat sitovalla orbitaalilla. Esimerkiksi neutraalin eteenin π-sidos on lokalisoitunut. Kuitenkin elektronit voivat esimerkiksi UV-säteilyn vaikutuksesta virittyä hajottavalle orbitaalille.
Eteenin kaksoissidos on 133 pm pitkä ja energialtaan 611 kJ/mol. Etaanin yksinkertainen sidos on vastaavasti 154 pm pitkä ja energialtaan 376 kJ/mol. Kaksoissidos on siis lyhyempi ja energialtaan suurempi kuin yksinkertainen sidos. Kaksoissidos ei silti energialtaan vastaa kahta yksinkertaista sidosta.
Sähkökatkos
Sähkökatkoksella tarkoitetaan häiriötä, jolloin sähkön jakelu keskeytyy. Katkos voi levittäytyä joskus laajalle alueelle, jolloin jopa tuhannet taloudet ovat vailla verkosta saatavaa sähköä. Jos sähkökatkos koskee yksittäistä taloutta, kannattaa tarkistaa asunnon sähkökeskuksen sulakkeet.
Syyt
Sähkökatkoksen voi aiheuttaa esimerkiksi oikosulku tai ilmastollinen syy, kuten ukkosen aiheuttama ylijännite tai myrsky, jolloin puita voi kaatua sähkölinjoille.
98–99 prosenttia sähkökatkoksista saa alkunsa sähkönjakeluverkossa. Katkoksia voitaisiin siis välttää hankkimalla energia käyttöpaikan läheltä.
Seuraukset ja suojautuminen
Pahimmillaan sähkökatkos voi johtaa jopa ihmishenkien menettämiseen. Tämän estämiseksi sairaaloissa on sähkökatkosten varalta omat varavoimalat, joista saadaan virta sairaalalaitteisiin ja elintoimintoja ylläpitäviin laitteisiin katkoksen sattuessa. Myös esimerkiksi ydinvoimaloissa ovat omat varavoimalat siltä varalta, että sähköverkot pettävät, tai sattuu jokin muu onnettomuus joka katkaisee sähköt voimalan välttämättömistä, reaktoria ohjaavista ja sen toimintaa ylläpitävistä laitteista.