cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Impressionismi
Impressionistien ryhmän muodostuminen
pienois|Édouard Manet, [[Aamiainen ruohikolla, 1863.]] Nuoret taiteilijat alkoivat kaivata tunnustusta työlleen. Uuden tyylin edustajien ajatusten nousua oli 1800-luvun Ranskassa hidastanut Ranskan kaunotaiteiden akatemia. Se valitsi työt, jotka kelpuutettiin vuosittaisiin taidenäyttelyihin, Pariisin salonkiin. Akateemisen taiteen perinteen mukaan aiheiden tuli olla lähinnä historiallisia ja maalausjäljen huolellisesti viimeistellyn näköinen.
Impressionistit eivät juurikaan saaneet maalauksiaan salonkiin. Pissarron maisema hyväksyttiin ensimmäisenä vuonna 1859 ja Manet’n maalaus 1861. Seuraavina vuosina myös Monet, Auguste Renoir ja Alfred Sisley saivat maalauksiaan esille. Vain Edgar Degas joutui toistuvasti pettymään. Kun akatemia hylkäsi Manet’n maalauksen Aamiainen ruohikolla, joka sisälsi alastoman naisen ja kaksi miestä nurmikolla, keisari Napoleon III päätti, että hylätyt teoksetkin pitäisi näyttää yleisölle, ja niin perustettiin 1863 niin sanottu ”reputettujen salonki”. Tässä näyttelyssä oli mukana impressionisteja. Vuonna 1868 Pariisin salongissa esittelivät jo töitään samalla kertaa kaikki impressionismin tulevat suuruudet: Manet, Monet, Degas, Sisley, Renoir ja Pissarro.
Batignollesin ryhmä hajosi heinäkuussa 1870, kun Ranskan ja Preussin välinen sota puhkesi. Bazille kaatui sodassa, Sisleyn perheyritys meni nurin, ja vihollissotilaat olivat tuhonneet useimmat Pissarron työt.
Impressionistien ryhmänäyttelyt
pienois|Claude Monet, Nainen ja päivänvarjo, 1875. Kun nuori taiteilijaryhmä ei vieläkään ollut onnistunut saavuttamaan taiteelleen tarpeeksi tunnustusta, se päätti järjestää yhteisen ryhmänäyttelyn. Ensimmäinen impressionistien ryhmänäyttely järjestettiin 15. huhtikuuta 1874 ateljeessa Pariisin Rue Daunoulla, Boulevard des Capucinesin kulmassa. Näyttely esitteli useiden nuorten taiteilijoiden maalauksia, joita oli kaikkiaan 165. Taiteilijoiden joukossa oli kuusi, joita alettiin sittemmin pitää johtavina impressionisteina. Näyttelyssä kävi paljon yleisöä, mutta kansa pilkkasi näyttelyä ja lehdistö tuomitsi impressionistien maalaukset pelkkinä värillisinä töherryksinä. Yksi eniten huomiota herättänyt maalaus oli Claude Monet’n Impressio, auringonnousu (Impression, soleil levant) vuodelta 1872. Maalaus antoi impressionistien ryhmälle nimen, sillä kymmenen päivää avajaisten jälkeen Charivarissa julkaistussa arvostelussa Louis Leroy kutsui ryhmää Monet’n maalauksen nimen pohjalta pilkallisesti ”impressionisteiksi”. Leroy oli käsittänyt sanan ”vaikutelma” merkitsevän vaikutusta, joka maalauksella pitäisi olisi katsojaan. Monet oli kuitenkin tarkoittanut nimellä sitä ”ensimmäistä vaikutelmaa” luonnosta, jota impressionistinen maalaustapa pyrki ilmaisemaan ilman selittäviä sanoja. Monet kertoi myöhemmin käyttäneensä sanaa muutaman muunkin maalauksensa nimessä, koska ei ollut keksinyt mitään parempaakaan.
Impressionistit järjestivät toisen ryhmänäyttelynsä vuonna 1876 taidekauppias Paul Durand-Ruelin galleriassa Rue Le Peletier’n varrella. Teoksia oli näytteillä 252. Toinen näyttely menestyi paremmin kuin edellinen, mutta virallinen kritiikki ja yleisön mielipide olivat yhä torjuvia. Kolmas ryhmänäyttely järjestettiin samassa paikassa vuonna 1877 nimellä Impressionistien näyttely (Exposition des Impressionistes). Näin taiteilijat olivat itsekin omaksuneet nimityksen, jota aiemmin oli käytetty halventavassa mielessä. Tyyli alkoi jo saada lisää kannattajia ja ihailijoita, ja puheita vallankumouksesta alkoi kuulua. Neljäs näyttely vuonna 1879 oli jo taloudellinen menestys.
Impressionistien oli aluksi ollut vaikeaa saada töitään kaupaksi, ja moni heistä joutui elämään köyhyydessä. Heidän töitään ostivat jotkin valistuneet taiteenystävät, kuten rikas kustantaja Georges Charpentier, tavaratalomagnaatti Ernest Hoschedé sekä tohtorit Paul Gachet ja Georges de Bellio. Tärkein impressionistien tukija oli taidekauppias Paul Durand-Ruel. Hän oli impressionistien töiden ensimmäinen ja uskollisin kauppias 1870-luvun alusta asti, ja hänen ansiostaan yhdysvaltalainen yleisö tutustui impressionisteihin vuoden 1886 näyttelyssä New Yorkissa, minkä jälkeen maalaukset alkoivat käydä hyvin kaupaksi.
Impressionistien myöhäistuotanto
pienois|Camille Pissarro, Boulevard Montmartre, 1897. Yhteisnäyttelyjen loppumisen jälkeen impressionistinen tyyli jatkoi kehitystään, ja impressionistien yksityiset taiteilijapersoonallisuudet pääsivät selvemmin esille ja eroavaisuudet alkoivat näkyä. Alkuperäinen impressionismi päättyi 1880-luvulla, kun Seurat’n ja Signacin uusi teoreettinen maalaustapa tuli muotiin. Monet’n, Renoirin ja Sisleyn myöhäistuotantoon eivät Seurat’n väriteoria ja Pissarron ”tieteellinen impressionismi” vaikuttaneet. Pissarrokin palasi vapaamman impressionismin linjoille. Renoir sen sijaan muutti tyyliään 1880-luvulla ja keskittyi valon tutkimisen sijasta tarkkaan piirtämiseen ja sommitteluun.
Taiteilijaryhmä
Impressionismi ei ollut niinkään taiteen koulukunta, vaan pikemminkin yhteiskunnan torjuman pienen taidemaalariryhmän yhteistä suhtautumista taiteensa oleellisiin ongelmiin. Vaikka impressionistit tekivät toisiinsa nähden erilaisia ja yksilöllisiä maalauksia, kaikki hyödynsivät äskettäin keksittyjä valon ja värin lakeja, ja heidän teoksensa mukautuivat näihin lakeihin. Yhteistä heille oli myös Pariisin salongin vanhan ja ”kesyn” taiteen vastustus, oman ajan elämän kuvaaminen ja ulkoilmamaalauksen suosiminen.
Ulkomaalauksen suosiminen
Useimmat impressionistit suosivat ulkomaalausta, mutta he eivät olleet ensimmäisiä, jotka maalasivat ulkosalla. Maisemamaalarit olivat koko 1800-luvun tehneet ulkosalla nopeita öljyväriluonnoksia, joiden pohjalta he maalasivat lopulliset työnsä ateljeessa. Yhtenä ensimmäisistä Daubigny piti 1840-luvulla suoraan luonnosta tehtyä maalausta kyllin valmiina näytteille asetettavaksi, ja tämän tavan impressionistitkin omaksuivat. Impressionisteista Degas maalasi kuitenkin pelkästään sisätiloissa.
Maalaustapa
Heittäytymällä täysin ensimmäisen vaikutelmansa johdateltavaksi impressionistit löysivät uuden ja ennen käyttämättömän tien maalaustaiteessa. He kehittivät uudenlaisen värien ja niiden vaikutusten käytön, jolla he kiinnittivät äkillisen vaikutelman kankaalle. He luopuivat muotoilun ja perspektiivin perinnäisistä säännöistä. Tarkkailemalla kärsivällisesti luontoa impressionistit oppivat värien yhteissoinnun. Monet’n mukaan maalaustaide on ”valoefektien ja värien kokeilukenttä”. Impressionistien uusi keksintö oli se, että vasta valo luo esineellisen maailman ja sen vaihtelut atmosfääristen ilmiöiden vaihdellessa. Valon mukana ilmenee myös esineiden väriheijasteita, jota taiteilijat alkoivat nyt jäljentää kevyin värisivelyin. Valosta tuli enemmän ja enemmän maalauksen varsinainen aihe, ja sen avulla haluttiin toistaa tarkalleen se, mitä nähtiin. Muotoilu ja keskeisperspektiivi, sommittelu ja piirustus menettivät johtavan asemansa, ja myös itse aiheen merkitys väheni.
Impressionistit ihailivat Delacroix’n ilmaisuvoimaista värimaailmaa. He siirsivät näkemänsä maailman kankaalle muutamin puhtain, kirkkain värein ja välttivät maavärejä. Varjojen mustan he korvasivat väreillä. He etsivät väriä varjosta kylmän värisinä vastakohtina valossa kylpeville lämpimille sävyille.
Impressionistit havaitsivat, että esineiden väri ei ollut pysyvä vaan muuttui ympäristön vaikutuksesta. Impressionisti valitsi ne luonnolliset värit, joita kukin esine tai kohde maalaushetken olosuhteissa tarjosi. Tiilenpunainen katto saattoi loistaa lehtevän puun välittömässä läheisyydessä vihertävänä tai tummanpunaisena, salaman iskiessä vaaleanpunaisena, lähes valkoisena.
Impressionistien väriajattelu perustui kemisti Eugène Chevreulin ”simultaanirinnastuksen lakiin”, jonka mukaan kahden värin erot korostuvat vahvimmin, kun värit ovat vieretysten. Chevreulin mukaan vahvimmillaan vaikutus on komplementtiväreissä.
Valolla ja väreillä kokeillessaan impressionistit kehittivät myös perspektiiviä. Sommittelu suunnattiin yhä keskeisperspektiivin lakien mukaan, mutta syvyys, tila ja plastiset ilmiöt toistettiin värien säkenöivällä soinnilla.
Monet impressionistit keräilivät 1850-luvulta alkaen suosioon nousseita japanilaisia ukiyo-e-puupiirroksia, ja heitä kutsuttiinkin joskus ”maalaustaiteen japanilaisiksi”. Impressionistit ottivat myös omiin kompositioihinsa vaikutteita japanilaisen taiteen yllättävistä sommitelmista, epätavallisista tarkastelukulmista ja reunan katkaisemista figuureista.
Aiheet
Aiheinaan impressionistit käyttivät ennen kaikkea maisemaa ja asetelmia, ja esineet tunnistettiin valon leikkiessä niiden pinnalla. Suosittuja aiheita olivat pilvimuodostelmat taivaalla ja peilikuvat vedessä tai lasissa, sillä ne olivat itsekin valonheijasteita. Impressionistit maalasivat paljon Pariisissa, joka oli 1870-luvulla muutettu ahtaasta keskiaikaisesta kaupungista uudenaikaiseksi metropoliksi kahviloiden, ravintoloiden ja teattereiden reunustamine pitkine bulevardeineen. Kaupunkilaisten vapaa-ajanvietto ja huvittelu kahviloissa, ravintoloissa, teattereissa ja tanssilavoilla olivat impressionistien suosima aihe.
Luontoa impressionistit kuvasivat yhteiskunnallisena kokemuksena. Heidän maisemamaalauksissaan ihminen on aina läsnä vähintäänkin veneen, talon tai heinäsuovan kautta. Moni impressionisti kuvasi maalauksissaan omaa puutarhaansa. Usein he kuvasivat puutarhoissa käyskenteleviä porvarisnaisia lapsineen, mutta maanläheinen Pissarro kuvasi puutarhassa tehtävää työtä. Naisimpressionistit Berthe Morisot, Mary Cassatt ja Marie Bracquemond kuvasivat perheen, kodin ja puutarhan yksityistä aluetta. Junat ja Batignollesin Saint-Lazaren rautatieasema olivat myös suosittu aihe. Manet ja Degas kuvasivat joskus laukkakilpailuja ja Degas myös tanssijattaria.
Muualla maailmassa
Impressionistista taidetta tehtiin muuallakin maailmassa kuin Pariisissa, kun taiteilijat siirtyivät kirkkaisiin väreihin ja maalaamaan taivasalle. Italiassa kehittyi itsenäisesti Macchiaioli-ryhmä, ja muualla impressionistisia vaikutteita haettiin näyttelyistä tai opiskelulla Pariisissa.
Suomessa
Suomessa ei impressionismista syntynyt taidesuuntausta 1870- ja 1880-luvuilla. Suomessa elettiin naturalismin ja realismin aikaa, eikä impressionismi sopinut kansan kuvaamiseen. Varhaisten maisemaimpressionistien työt olivat Suomessa poikkeuksia ja herättivät hämmennystä tai välinpitämättömyyttä. Impressionismin kotikaupungista Pariisista tuli kylläkin suomalaisten taiteilijoiden tärkein opiskelupaikka 1880-luvulla, mutta silloin impressionismi taidesuuntauksena oli jo osittain sulautumassa muuhun taiteeseen. Tyylillä oli kuitenkin vaikutuksensa suomalaiseen taiteeseen. Berndt Lindholm, Victor Westerholm ja Torsten Wasastjerna paneutuivat impressionismin valo- ja värioppeihin, ja heitä kiinnostivat impressionistien tapaan maisemat ja kaupunkinäkymät. Elin Danielson ja Hanna Rönnberg keskittyivät 1880-luvulla ulkomaalaukseen. 1900-luvun alussa nuori suomalainen taiteilijapolvi innostui neoimpressionismista, ja heidän taiteensa perustaksi tulivat uusimpressionismin väriteoriat ja puhtaan paletin väri-ilmaisu. Monet’n maalaukseen sisältyvät abstraktin taiteen mahdollisuudet tajusi ensimmäisenä Suomessa Ellen Thesleff.
Impressionismi musiikissa
Musiikillisella impressionismilla viitataan usein musiikin hienovaraiseen haurauteen, hahmottomaan passiivisuuteen ja epämääräiseen tunnelmamusiikkiin. Impressionistiseen musiikkiin kuuluu pidättyvyys, staattisuus sekä provosoivan värikäs efekti, joka syntyy säveltäjän kiinnostuksesta puhtaaseen ääneen, joka on itsetarkoituksellisesti kaunis ja salaperäinen. Tämän säveltäjä tuottaa staattisella harmonialla, monitulkintaisella tonaalisuudella, terävien formaalien kontrastien ja eteenpäin vievän rytmin puutteella sekä melodian ja säestyksen rajan hämärtämisellä.
Musiikin historiassa impressionismi liitetään yleensä Claude Debussyn musiikkiin, etenkin vuosien 1892–1903 väliseltä ajalta. Hänen teoksistaan impressionistisina pidetään esimerkiksi oopperaa Pelléas et Mélisande (1902), orkesterikappaletta ”Nuages” (Nocturnes, 1899) sekä pianokappaletta ”Voiles” (Preludit, kirja 1, 1910). Muita impressionistiseksi kutsuttuja säveltäjiä ovat Maurice Ravel, Frederick Delius, Ottorino Respighi, Karol Szymanowski ja Charles Griffes.
Grenzgletscher
thumb|right|250px|Grenzgletscher-jäätikkö nähtynä [[Gornergratilta elokuussa 2012. Takana keskellä oleva vuori on Lyskamm.]]
Grenzgletscher on vuoristojäätikkö Sveitsissä, Valais’n kantonissa, kymmenisen kilometriä Zermattista kaakkoon. Jäätikkö saa alkunsa Dufourspitzevuoren eteläpuolelta runsaan neljän kilometrin korkeudessa ja yhdistyy Gornergletscher-jäätikköön puolitoista kilometriä alempana. Jäätikön pituus on noin yhdeksän kilometriä.
Woldemar Alfred Ludvig Rehbinder
Woldemar (Voldemar) Alfred Ludvig Rehbinder (11. toukokuuta 1859 Turku – 2. lokakuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, upseeri ja valtiopäivämies.
Rehbinderin vanhemmat olivat vapaaherra, valtioneuvos Gustaf Rehbinder ja Catharina von Ihrman ja puoliso vuodesta 1883 Hedvig Ingeborg Catharina Malmström. Rehbinder kävi Helsingin junkkarikoulun ja palveli sitten useissa eri joukko-osastoissa, vänrikkinä 1878, aliluutnanttina 1879, luutnattina 1884, alikapteenina 1892 ja kapteenina 1898. Palveluksesta Rehbinder erosi everstiluutnantin arvolla 1902 ja työskenteli sitten Suomen Yhdyspankissa.
Rehbinder oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900 ja 1904–1905.
Flyball
thumb|300px|[[Kultainennoutaja flyball-radalla]]
Joukkueeseen voi kuulua myös kaksi varalla olevaa kilpailuparia. Jokaisessa joukkueessa on myös laatikon lataaja, jonka tehtävänä on ladata laatikko pallolla seuraavaa koiraa varten.
Kilpailun kulku
Koira lähtee ohjaajansa luota lähtölinjalta. Koira hyppää neljän esteen yli, minkä jälkeen se painaa tassullaan flyball-laatikkoa. Tassun painallus laukaisee tennispallon ulos laatikosta. Koira ottaa pallosta kopin ja palaa hyppyjen kautta ohjaajansa luokse. Kun koira on ylittänyt maalilinjan, saa joukkueen seuraava koira luvan lähteä.
Kilpailussa on rinnakkain kaksi rataa. Ratojen etäisyys toisistaan on vähintään 3 metriä ja enintään 6 metriä. Lähtö- ja maalilinjan etäisyys ensimmäisestä esteestä on 1,8 metriä. Esteiden välit ovat 3 metriä ja viimeisen esteen etäisyys flyball-laatikosta on 4,5 metriä.
Virallisia mittoja
Yleisimmin käytetään tennispalloja, mutta myös muut pallot ovat hyväksyttyjä. Pienet koirat saavat käyttää pieniä palloja. Pallot eivät saa vinkua.
Observaabeli
Observaabeliksi kutsutaan fysiikassa ja etenkin kvanttimekaniikassa sellaista fysikaalista suuretta, joka voidaan mitata äärellisellä jonolla fysikaalisia operaatioita. Observaabeleita ovat esimerkiksi hiukkasen paikka ja liikemäärä.
Flyball
Virallisia mittoja
Suomen Flyball-liiton perustamiskokous pidettiin 6. maaliskuuta 1999 Kankaanpäässä. Liiton rekisteröinti keskeytettiin sekä toiminta lakkasi 31. joulukuuta 2000. Suomen ensimmäinen Flyball-näytöskilpailu pidettiin vuonna 1992 Turussa.
Observaabeli
Observaabelit kvanttimekaniikassa
Kvanttimekaniikassa jokaista observaabelia A vastaa operaattori Â, joka on hermiittinen ja lineaarinen. Kvanttimekaniikan peruspostulaattien mukaan, mitattaessa observaabelia A voidaan mittaustulokseksi saada vain sitä vastaavan operaattorin Â ominaisarvoja, jotka hermiittisyysehdon nojalla ovat aina reaalisia, kuten reaalimaailman suureiden on oltavakin.
Flyball
Virallisia mittoja
Suomalainen joukkue osallistui Euroopan mestaruuskilpailuihin ensimmäistä kertaa vuonna 2018. Kyseessä oli Hakunilan Seudun Koiraharrastajia edustava Flying Finns Flyball Team. He kilpailivat divisionassa 8 ja voittivat sarjansa.
Arvi Ikonen
Arvi Ikonen (24. syyskuuta 1912 Rautavaara – 9. tammikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen maatalousteknikko, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä vuosina 1950–1957.
Ikonen kävi kansakoulun ja pienviljelijäkoulun. Näiden lisäksi Ikonen suoritti maamiesopiston vuonna 1937. Hän työskenteli maatalousneuvojana sekä jatkosodan aikana työvoimapäällikkönä Nurmeksen maalaiskunnassa ja Kiteellä. Kunnallispolitiikassa Ikonen oli mukana toimien kunnanvaltuuston puheenjohtajana Nurmeksessa. Presidentin valitsijamiehenä hän toimi vuosien 1950 ja 1956 vaaleissa.
Ikosen vanhemmat olivat piirimies Juho Ikonen ja Aleksandra Huurre. Ikonen oli naimisissa Helmi Turusen kanssa vuodesta 1939 lähtien.
Jorethang
Jorethang on Intian Sikkimissä sijaitseva kaupunki, joka on yksi Etelä-Sikkimin piirikunnan suurimpia kaupunkeja. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Darjeelingista pohjoiseen, 300 metrin korkeudessa. Etäisyys osavaltion pääkaupunki Gangtokiin on noin 85 kilometriä. Kaupungin lähellä sijaitsee Rangit-joki.
Filosofian tohtori
Filosofian tohtori (fil. tri, FT) on tieteellinen jatkotutkinto yliopistossa sekä humanistisella että luonnontieteellisellä alalla. Lähes kaikilla kyseisillä aloilla suoritettava tohtorintutkinto on filosofian tohtori.
Jorethang
Siellä järjestetään vuosittain tammikuussa Maghe Mela -markkinatapahtuma.
Filosofian tohtori
Tohtorin tutkintoja on suoritettu filosofian alalta saksalaisissa yliopistoissa jo 1500-luvulla, mutta ne eivät ole olleet valtiollisesti tunnustettuja. Preussissa on myönnetty virallisesti tunnustettu filosofian tohtorin arvo vuonna 1771, mutta kyseessä ei ole ollut tutkijapätevyys vaan osoitus opinalan tiedollisesta hallinnasta ja oppineisuudesta.
Ensimmäinen naispuolinen filosofian tohtori oli Elena Lucrezia Cornaro Piscopia (1646-1684), joka suoritti tutkintonsa 25. kesäkuuta 1678 Padovan yliopistossa.
Suomen ensimmäinen naispuolinen filosofian tohtori oli Lydia Maria Sesemann, joka sai filosofian tohtorin arvon 15. toukokuuta 1874.
Esko Santala
Esko Santala (2. marraskuuta 1945 Kärkölä – 4. tammikuuta 2021 Sumiainen ) oli Sumiaisten kunnanjohtaja 1975–2007. Revonlahden kunnansihteerinä hän toimi 1971–1973, Ruukin kunnansihteerinä 1973–1975. Hän jäi eläkkeelle 2007, kun Sumiainen yhdistyi Suolahden kaupungin kanssa Äänekosken kaupunkiin.
Pietro Lombardo
thumb|right|Pietro Lombardo: doge Pietro Mocenigon monumentti, Venetsia
Pietro Lombardo (n. 1435 Carona – kesäkuu 1515 Venetsia) oli italialainen kuvanveistäjä ja arkkitehti. Hän vaikutti merkittävästi Venetsian renessanssiin.
Lombardon varhaisin tiedetty teos on Antonio Rosellin monumentti (1464–1467) Antonius Padovalaisen basilikassa. Noin vuonna 1467 Lombardo muutti Venetsiaan, jossa vietti loppuikänsä. Venetsian San Zanipolo -kirkossa ovat hänen tekemänsä kahden dogen, Pasquale Malipieron (n. 1463) ja Pietro Mocenigon (n. 1476–81) monumentit. Lombardo oli Venetsian Santa Maria dei Miracoli -kirkon arkkitehti ja pääkuvanveistäjä vuosina 1481–1489. Hänen muita töitään ovat Danten hauta (Ravenna) ja Giovanni Zanettin hauta (Trevison tuomiokirkko). Vuosina 1498–1515 Lombardo työskenteli Dogen palatsin mestarimuurarina.
Kuvanveistäjät Tullio ja Antonio Lombardo olivat Pietro Lombardon poikia. He avustivat isäänsä monissa tämän töissä.
Katariina Kaitue
Katariina Kaitue (oik. Kaitue-Harima; s. 21. tammikuuta 1967 Helsinki ) on suomalainen näyttelijä. Hän on toiminut vuodesta 1991 vakituisena näyttelijänä Suomen Kansallisteatterissa, jossa hän on tehnyt kymmeniä rooleja.
Kaitue opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1987–1991. Teatteriuran ohella hän on esiintynyt elokuvissa ja ääninäyttelijänä muun muassa Disneyn piirroselokuvissa.
Kaitueen äiti on näyttelijä Liisamaija Laaksonen ja veli yritysjohtaja Karri Kaitue. Vuonna 2007 Kaitue kihlautui Matti Vänskän kanssa. Pariskunta avioitui uudenvuoden aattona 2016. Kaitueella on kaksi poikaa aiemmasta avioliitostaan Sakari Hariman kanssa.
Azerbaidžanin mutatulivuoret
Mutatulivuorien yhteenlaskettu määrä maailmassa on noin 1000. Näistä lähes 400 sijaitsee Azerbaidžanin rannikkoalueella. Vaikka mutatulivuoret eivät koskaan kasva tavanomaisten tulivuorien kokoisiksi, läpimitaltaan ne voivat olla jopa kilometrin pitkiä ja satoja metrejä korkeita. Maailman suurimpia mutatulivuoria ovat Boyuk Kanizadagh ja Turaghai, jotka molemmat sijaitsevat Azerbaidžanissa.
pienoiskuva| Mutatulivuori [[Gobustanin kansallispuistossa ]]
Mutatulivuoret sijaitsevat tyypillisesti öljyesiintymien yhteydessä. Esimerkiksi Lokbatanin, Garadghin, Neft Dashlarin ja Mishovdaghin mutatulivuorien alueelta on löytynyt useita öljy- ja kaasuesiintymiä.
Mutatulivuorien purkaukset
Noin 20 vuoden välein mutatulivuori purkautuu syvällä maan alla luoden suuren räjähdyksen. Kaasut purkautuvat maan syvistä kerroksista ja syttyvät ilmassa välittömästi tuleen. Mutatulivuoren purkaus aiheuttaa voimakkaan räjähdyksen ja maan tärinää. Yleensä räjähdykset eivät kuitenkaan ole vaarallisia ihmisille, koska mutatulivuoret sijaitsevat tarpeeksi kaukana asutuksesta.
Vuoden 1810 jälkeen Azerbaidžanin alueella on arvioitu olleen noin 200 mutatulivuoren purkausta 50 mutatulivuoressa. Esimerkiksi Toragay mutatulivuori on purkautunut kuusi kertaa vuosien 1841–1950 aikana. Mitattu korkein mutatulivuoresta tullut liekki on ollut noin 1000 metriä korkea.
Mutatulivuorista purkautuvaa laavaa ja mutaa käytetään raaka-aineina kemian- ja rakennusteollisuudessa sekä farmakologiassa.
Vedenalaiset mutatulivuoret
Azerbaidžanista löytyy myös vedenalaisia mutatulivuoria. Kaspianmeren alla sijaitsee yli 140 mutatulivuorta. Bakun saarista kahdeksan on alun perin mutatulivuoria. Mutatulivuorien aktiivisuutta voi mitata havainnoimalla niiden eri-ikäisiä kerrostumia. On arvioitu, että Azerbaidžanin mutatulivuoret ovat aktivoituneet noin 25 miljoonaa vuotta sitten.
Ermir Lenjani
Ermir Lenjani (s. 5. elokuuta 1989 Karaçevë, Gjilan, Jugoslavia) on albanialainen jalkapalloilija, joka pelaa Ligue 1:n Rennesissä. Vasenjalkainen Lenjani on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Sveitsiissä kasvanut Lenjani on maajoukkuetasolla edustanut vuodesta 2013 lähtien Albaniaa.
Azerbaidžanin matkailu
Azerbaidžanin matkailu tarkoittaa matkailua Azerbaidžaniin. Azerbaidžan on sijalla 39 mitattaessa maassa vierailevien matkailijoiden määrää.
Azerbaidžanilla itsellään on suuret öljyvarat, jonka myötä se on osallisena vaikuttamassa maailmantalouden kasvuun. Azerbaidžanin alueella sijaitsee yhdeksän yhdestätoista ilmastovyöhykkeestä. World Travel and Tourism Concilin mukaan Azerbaidžan on yksi kymmenestä maasta, jossa turismi on kasvanut eniten vuosien 2010–2016 aikana. Azerbaidžan oli myös ensimmäisellä sijalla nopeimmin kehittyvien matkailutalouksien joukossa.
Viisumi
Turistiviisumin voi hankkia Azerbaidžanin suurlähetystöistä. Toinen vaihtoehto on hankkia e-viisumi. Tammikuussa 2017 Azerbaidžan otti käyttöön uuden elektronisen viisumisysteemin, joka sallii yhden maahantulon 30 päivän aikana. Virallisen verkkosivun nimi on ASAN visa ja se mahdollistaa e-viisumin hankkimisen 93 maan kansalaiselle. Viisumi myönnetään kolmen työpäivän kuluessa hakemuksesta. Viisumin hinta on 20 Yhdysvaltain dollaria. Kiireellisen e-viisumin voi saada kolmessa tunnissa. Itsenäisten valtioiden yhteisön kansalaiset eivät tarvitse viisumia alle 90 päivän vierailuihin maassa. Poikkeuksena ovat Turkmenistanin ja Armenian kansalaiset, joilta edellytetään viisumin hankkimista.
Saapuvat matkailijat
Vuonna 2008 Azerbaidžanissa vieraili yli 1 400 000 matkailijaa. Vuonna 2016 Azerbaidžanissa vieraili matkailijoita eniten seuraavista maista:
Valtion tuki
Vuodesta 2002 valtio on perustanut turismia tukevia ohjelmia, esimerkiksi ”Turismin kehitysohjelma vuosille 2002–2005 ja 2010–2014”. Ohjelmalle asetettiin tavoiteeksi kerätä tilastoja matkailusta ja erityisesti sen vaikutuksesta BKT:hen. Toisen matkailua koskevan ohjelman on pannut alulle matkailuministeriö ja se on nimeltään ”Matkailun kehittäminen Azerbaidžanissa vuosina 2008–2016”. Ohjelma sisälsi suunnitelmia matkailuun liittyvän koulutuksen järjestämisestä ja majoituksen määrän lisäämisestä turistien houkuttelemiseksi Azerbaidžaniin.
Maaliskuussa 2018 kulttuuri- ja matkailuministeriön matkailuosaston päällikkö Aydin Ismiyev ilmoitti haluavansa luoda ”Halal-matkailua”. Ajatuksena on tarjota matkailumahdollisuuksia ja elämyksiä erityisesti islamilaisista maista tuleville. ”Halal-matkailua” pidetään matkailun uuteen nousevana suuntaan.
Lomakeskukset
Pääkaupunki Bakun lisäksi, Azerbaidžanissa on yli 10 lomakeskusta. Merkittävimmät lomakeskukset sijaitsevat Gəncəssä, Qəbələssä ja Şəkissä.
Gəncəssä vierailijoille järjestetään erilaisia retkiä. Kaupunki on kuuluisa sen arkkitehtuurista ja erityisen tunnettu on vanha Gəncən portti.
Şəki on tunnettu arkkitehtuuriperinnöstään. Yksi tunnetuimmista nähtävyyksistä on Shaki Khansin palatsi. Sen rakennutti Muhammed Hasan Khan vuonna 1797. Palatsi kuuluu Unescon maailmanperintökohteisiin. Lisäksi kaupungista löytyy monia mausoleumeja, linnoituksia ja uskonnollisia kohteita.
Lənkəran on yksi merkittävimmistä Azerbaidžanin vanhoista kaupungeista. Se sijaitsee Kaspianmeren rannalla, lähellä Iranin rajaa.
Shirvanshahin palatsi
Shirvanshahin palatsi on yksi Azerbaidžanin arkkitehtuurisista helmistä. Se on peräisin 1400-luvulta. Palatsi sisältää historiallisen kompleksi, palatsin, kirjastohuoneen, Shirvanshahin huoneen, palatsin moskeijan ja minaretit, kylpylän ja Seyid Yahya Bakuvin huoneen.
Aapo Nuora
Abraham (Aapo) Nuora (14. joulukuuta 1864 Rautu – 25. helmikuuta 1934 Äyräpää) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kansanedustaja.
Itävalta yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2008
Itävallan joukkue Valencian sisäratojen MM-kisoihin 2008 julkistettiin 29. helmikuuta 2008.
Azerbaidžanin matkailu
Neitsyttorni
Neitsyttorni sijaitsee vanhan kaupungin lounaisosassa. Se sijaitsi alun perin Kaspianmeren rannalla, mutta 1900-luvun alkupuolella maanvaltauksen jälkeen tornin erottaa rannasta vilkas katu ja monta puistikkoa. Torni rakennettiin nykyiseen muotoonsa 1100-luvulla tai mahdollisesti jo aiemmin. Joidenkin tutkijoiden mukaan ehkä 600–500-luvulla eaa. Torni rakennettiin kahdessa osassa. Alaosa, joka on 13.7 metriä korkea, on rakennettu ennen ajanlaskun alkua. Neitsyttorni korkein kohta on 29.7 metriä korkea. Paksuimmassa kohdassa tornin seinämä on 5 metriä paksu. Tornissa on kahdeksan tasoa ja 21 metriä syvä kaivo.
Aapo Nuora
Nuoran vanhemmat olivat maanviljelijä Anders Nuora ja Maria Liira. Hän kävi kansakoulun ja suoritti karjanhoito- ja meijerikoulun 1884 sekä valmistui kansakoulunopettajaksi 1890 Sortavalan opettajaseminaarista.
Nuora toimi kansakoulunopettajana Raudussa 1890–1902 sekä Muolaan, sittemmin Äyräpään Pölläkkälässä 1902–1929. Hän oli Raudun kantakirjaston hoitajana 1890–1902, oli lauluseuran johtajana 28 vuoden ajan ja toimi myös puhujana ja luennoitsijana Etelä-Karjalassa.
Aapo Nuora oli naimisissa vuodesta 1890 Maria Kristiina Poutiaisen kanssa.
Azerbaidžanin matkailu
Ateshgahin temppeli
Niin kutsuttu ”Tulitemppeli” eli Ateshgahin temppeli sijaitsee Apšeronin niemimaalla noin 30 kilometrin päässä Bakusta. Temppelin nimi tulee iranin kielen sanasta Atash (آتش), joka tarkoittaa tulta. Ateshgahin temppeli on rakennettu 1600–1700 luvuilla. Temppeli on toiminut sekä hindulaisten, zarathurstralaisten että sikhiläisten pyhänä paikkana. Erityisen tärkeä temppeli on ollut zarathurstralaisille, joille Baku oli pyhiinvaelluksen ja filosofian keskus. Tutkijat ovat arvelleet, että Ateshgahissa sijaitsi muinaninen Zarathustralaisten pyhäkkö, mutta se tuhoutui islamilaisten armeijoiden valloittaessa Persiaa ja sen lähialueita.
Mardakan linna
Mardakan linnan alueella Bakun esikaupungissa sijaitsee kaksi historiallista tornia. Toinen nelikulmaisen muotoinen on rakennettu 1100-luvulla. Sen rakennetutti Akhsitan, Shirvanshah Mechehrinin poika. Torni pystytettiin Akhisitanin voiton kunniaksi. Torni on 22 metriä korkeaa ja sen seinään paksuus vaihtelee 1,6 metristä 2.6 metriin. Torni koostuu viidestä kerroksesta. Toinen torni on ympyrän muotoinen. Se tunnetaan paikallisten keskuudessa nimellä Shih-torni. Torni on 12,5 metriä korkea. Tornin seinään on kaiverrettu teksti, jonka mukaan tornin on rakennuttanut arkkitehti Abdulmejid Masud vuonna 1232.
Shaki Khansin palatsi
pienoiskuva|Shaki Khansin palatsi Šekissa. Shaki Khansin palatsi Şəkissä toimi Shaki Khansin kesäasuntona. Se sijaitsee noin 250 kilometrin päässä pääkaupunki Bakusta. Palatsi on rakennettu 1700-luvun alussa. Rakennus on koristeltu lasimaalauksilla ja koristelaatoilla. Teokset ovat saaneet vaikutteita Nizami Gandžavin töistä. Palatsin pihalta löytyy suihkulähde
Heydər Əliyev -keskus
Heydər Əliyev -keskus on modernin Bakun symboli. Arkkitehtuurina toimi tunnettu arkkitehti Zaha Hadid. Rakennus on saanut nimensä entisen presidentin Heydər Əliyevin mukaan. Keskusksesta löytyy muun muassa konferenssihuone, galleria ja museo.
Flame towers
pienoiskuva|Flame Towerit Bakussa. Flame towerit ovat kolme pilvenpiirtäjää pääkaupunki Bakussa. Tornit ovat Bakun korkeimmat rakennukset. Rakennuksen huoneet toimivat asuntoina, hotelleina ja toimistoina. Flame towerin rakennuttamisen hinnaksi on arvioita 350 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 2007 ja rakennus valmistui vuonna 2012.
Vuoristoturismi
Vuoristoturismi on yksi suosituimmista turismin muodoista Azerbaidžanissa. Turisteja varten on rakennettu kaksi suurta lomakeskusta.
Proomu
thumb|Kolme proomua [[hinaajan vetämänä Thames-joella Lontoossa. ]] thumb|Kierrätystavaralla täytetty proomu Ranskassa. Proomu on tasapohjainen, raskaan tavaran kuljetukseen rakennettu laiva. Proomuja käytetään pääasiassa joki- ja kanavareiteillä. Useimmat proomut eivät ole omalla käyttövoimalla liikkuvia, vaan niitä liikutetaan joko hinaajalla työntämällä tai vetämällä. Kanavissa kulkevat proomut kamppailivat teollisen vallankumouksen alussa rautateiden kanssa arvolastien kuljetuksessa, mutta hävisivät nopeuden, kulujen ja reittien joustavuuden vuoksi. Nykyaikana proomuja käytetään irtotavaran kuljetukseen, sillä proomujen kustannukset ovat hyvin alhaiset. Proomuja käytetään myös hyvin painavien ja massiivisten kuormien kuljetuksessa. New Yorkissa proomuja käytetään jätteiden kuljetukseen niiden pienempien hiilidioksidipäästöjen vuoksi ja niillä pyritään vähentämään tieliikennettä.
Azerbaidžanin matkailu
Vuoristoturismi
Vuoristoturismia on ollut tukemassa muun muassa Mountain Sport Club (MSC), joka perustettiin vuonna 1999. Kerhon perustaja oli Tarlan Ramazanov. MSC järjestää erilaisia tapahtumia kuten kiipeilymaratonin. Talvella 2003 kerhon jäsenet kiipesivät yhdessä Shakhdaghin huipulle. Ryhmän jäsenmäärää on jatkuvasti kasvussa.
Khinalig
Khinalig on korkemmalla Azerbaidžanin sijaitseva vuoristokylä. Se kuuluu Quban alueeseen, joka on tunnettu kaukaisesta sijainnistaan ja kauniista maisemistaan. Vuoriston korkein kohta on 2250 metriä merenpinnan yläpuolella. Kylän ympäriltä lyötyy lukuisia lähteitä ja luolia. Khinaligista löytyy myös pieni museo paikallisista historiallisista esineistä kuten työkaluista, vaatteista ja käsikirjoituksista.
Proomu
Proomutyyppejä:
Azerbaidžanin matkailu
Lahıc
Lahıcin kylä on kehittynyt muinaisen taiteen keskukseksi. Se sijaitsee Azerbaidžanin pohjoispuolella Suur-Kaukasuksen vuoriston eteläisellä rinnealueella, noin 1505 metriä vedenpinnan yläpuolella Girdimanchay-joen rannalla. Lahıc on tunnettu metsistään, vuorenhuipuistaan, vesiputouksistaan, historiallisista monumenteistaan ja rakennuksistaan sekä perinteisistä käsityötavoistaan.
Proomu
Aiheesta muualla
Sleepschip Баржа
Azerbaidžanin matkailu
Kansallispuistot
Kansallispuistot tarjoavat mahdollisuuden ympäristön suojeluun, koulutukseen, tiedettä varten ja kulttuurin tutkimukseen. Azerbaidžanissa sijaitsee yhteensä yhdeksän kansallispuistoa: Zəngəzurin kansallispuisto, Şirvanin kansallispuisto, Ağgölin kansallispuisto, Hirkanin kansallispuisto, Altıağacin kansallispuisto, Abşeronin kansallispuisto, Şahdağin kansallispuisto, Göygölin kansallispuisto ja Gobustanin kansallispuisto.
Gobustanin kansallispuisto
Yksi kuuluisimmista nähtävyyksistä Bakun alueella on Gobustanin kansallispuisto, joka on perustettu vuonna 1966. Se on tunnettu kivikaiverruksistaan, mutatulivuoristaan ja kaasukivialueistaan.
Kansallispuistossa on yhteensä noin 6 000 kalliopiirrosta. Kuvat esittävät muun muassa ihmisiä, eläimiä, aseita, rituaalitanssia, härkätaisteluja, venettä aseellisen soutajan kanssa, sotureita, kamelikaravaaneja, tähtiä ja aurinkoa. Kalliopiirrokset pääsivät Unescon maailmanperintökohteiden listalle vuonna 2007. Alueilla on myös jälkiä asutuksesta ja hautapaikoista. Vanhimmat näistä ovat peräisin ajalta viimeisimmän jääkauden jälkeen ja tuoreimmat keskiajalta.
Matkailun edistäminen
Azerbaidžan toimi jalkapallojoukkue Atlético Madridin t-paitojen sponsorina vuosina 2012–2014. Pelipaitojen etuosaan painettiin teksti: ”Azerbaijan, the land of fire”. Paitojen sponsorointi maksoi Azerbaidžanille 12 miljoonaa euroa. Sponsoroinnin tavoite oli näkyvyyden saaminen ja turismin edistäminen Azerbaidžanissa.
Museot
Suurin osa museoista sijaitsee suurissa kaupungeissa kuten Bakussa, Gandžassa, Nakhchivanissa, Sumgaitissa, Lankaranissa, Mingachevirissä ja Šekissa. Azerbaidžanista löytyvät muun muassa seuraavat museot:
Metsästys
Suosituimmat lajit, joita metsästetään Azerbaidžanin alueella ovat dagestanin vuohi, villisika, rusakko, viiriäiset ja vesilinnut.
Metsästyslupa
Metsästyslupaa Azerbaidžanissa täytyy anoa Bakun ekologian ja luonnonvarojen osastolta sekä ekologian ja luonnonvarojen osastolta. Metsästys on kielletty Agdamin, Khanlarin, Goranboyn, Dashkasanin, Gadabayn and Ter Terin alueilla sekä Kaspianmeren alueella, vihreällä vyöhykkeellä, suojelluilla alueilla sekä lähellä kaupunkia ja lomakeskuksia.
Metsästyslupien hinnat ovat seuraavat: dagestan-vuohi: 24 manattia 75 kopeekkaa ($23.77), villisika: 16 manattia 50 kopeekkaa ($16.16), jänis: 2 manattia 20 kopeekkaa ($1.90), töyhtöhyyppä: 31 kopeekkaa (21-cent), ankka: 99 kopeekkaa ($0.95), nokikana: 31 kopeekkaa (21-cent), hanhi: 2 manattia 53 kopeekkaa ($2.85)
Parantolat
Azerbaidžanissa on jonkin verran terveysturismia. Erilaiset spat ovat olleet suosittuja Azerbaidžanissa neuvostoajoista lähtien. Tällä hetkellä Azerbaidžanista löytyy useita parantolaita, joissa voi saada muun muassa sydän-, verisuoni-, hermosto-, luu-, lihas- ja ihohoitoja.
Naftalan
Suosituin parantola Azerbaidžanissa on Naftalan. Naftalan kaupunki sijaitsee 320 kilometrin päässä pääkaupunki Bakusta ja 50 kilometrin päässä Gandžasta. Naftalanin parantava maaöljy oli tunnettu jo antiikin aikoina. 1890-luvulla siitä alettiin valmistaa lääkintätarkoituksiin käytettävää naftalaania. Kuuluisan tutkimusmatkailija Marco Polon on kerrottu kuvanneen naftalaania iho-ongelmien ihmeparantajaksi. 1930-luvulla Naftalaaniin perustettiin öljyhoitoja tarjoava parantola-kylpylä.
Sukkien euroelämää
Sukkien euroelämää on John Websterin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen yhteiskunnallinen dokumenttielokuva sekä poliittinen satiiri vuodelta 1999.
Elokuva käsittelee Euroopan unionin hallinnollista järjestelmää sekä järjestelmässä toimivia yksilöitä. Dokumentin lähestymistapa on vertauskuvallinen. Webster kiinnitti radiolähettimiä sukkiin, jotka hän lähetti Pertti Paasion mukana Brysseliin. Elokuvassa kuvataan kadonneiden sukkien etsinnän kautta Euroopan unioniin liittyvää byrokratiaa.
Apocalypse (Rotten Soundin albumi)
Apocalypse on suomalaisen grindcore-yhtye Rotten Soundin studioalbumi, joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2023.
Antonio Peñalver
Antonio Peñalver Asensio (s. 1. joulukuuta 1968 Alhama de Murcia) on espanjalainen uransa päättänyt kymmenottelija ja olympiamitalisti. Peñalver voitti olympiahopeaa kotikisoissaan vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa pisteillä 8412. Hän voitti myös pronssia saman vuoden sisäratojen EM-kisoista Genovasta ennätyspisteillään 6062.
Hal Robson-Kanu
Thomas Henry Alex "Hal" Robson-Kanu (s. 21. toukokuuta 1989 Lontoo, Englanti) on englantilais-walesilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitalinkki. Robson-Kanu edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa West Bromwichia. Hän kuuluu Walesin maajoukkueeseen.
Antonio Peñalver
Peñalver osallistui urallaan kolmiin kesäolympialaisiin ja kaksiin MM-kisoihin.
Hal Robson-Kanu
Seurajoukkueura
Robson-Kanu pelasi ensimmäisen ottelunsa Readingin edustusjoukkueessa Englannin Mestaruussarjan ottelussa Nottingham Forestia vastaan elokuussa 2009. Kaikkiaan hän pelasi seurassa 173 Mestaruussarjan ottelua, joissa teki 17 maalia, ja kaksi nousukarsintaottelua. Kaudella 2012–2013 Reading pelasi Valioliigassa ja Robson-Kanu teki seitsemän maalia pelaamissaan 25 valioliigaottelussa.
Maajoukkueura
Robson-Kanu pelasi Englannin alle 19- ja 20-vuotiaiden maajoukkueissa, mutta Walesin alle 21-vuotiaiden joukkueessa. Ensimmäisen ottelunsa Walesin A-maajoukkueessa hän pelasi maaottelussa Kroatiaa vastaan toukokuussa 2010. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan saman vuoden lokakuussa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Skotlantia vastaan maaliskuussa 2013.
Robson-Kanu pelasi ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa EM-kilpailuissa 2016 Slovakiaa vastaan. Hän tuli 71. minuutilla vaihdosta kentälle ja teki kymmenen minuuttia myöhemmin Walesin voittomaalin. Seuraavassa ottelussa Englantia vastaan hän nousi avauskokoonpanoon. Venäjää vastaan hän ei pelannut ja ottelussa Pohjois-Irlantia vastaan hän tuli vaihtopelaajana kentälle. Puolivälieräottelussa Belgiaa vastaan hän oli avauskokoonpanossa ja teki ratkaisevan 2–1-maalin. Hän oli avauksessa myös tappiollisessa välieräottelussa Portugalia vastaan.
Robson-Kanu on pelannut kaikkiaan 44 A-maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Natalja Streltšenko
Natalja Streltšenko (1976 Pietari – 30. elokuuta 2015 Manchester) oli venäläis-norjalainen pianisti. Hän käytti nimestään myös muotoa Natalia Strelle.
Streltšenko aloitti pianonsoiton 8-vuotiaana ja debytoi 12-vuotiaana pietarilaisen orkesterin kanssa. Hän valmistui Pietarin konservatoriosta sekä Norjan valtiollisesta musiikkikorkeakoulusta ja muutti Osloon miehensä Vladimir Suzdalevitšin kanssa tämän saatua sieltä töitä. Streltšenko esiintyi laajalti Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Aasiassa. Hänen resitaalejaan järjestettiin esimerkiksi Carnegie Hallissa ja Wigmore Hallissa. Hän levytti Franz Lisztin ja Agathe Backer Grøndahlin teoksia.
Kuolema
Streltšenko erosi ensimmäisestä miehestään Vladimir Suzdalevitšista, jonka kanssa hänellä oli lapsi. Hän meni vuonna 2013 Norjassa uusiin naimisiin kontrabasisti John Martinin kanssa. Syksyllä 2013 Martin vangittiin 60 päiväksi vaimonsa uhkailusta ja hyökkäämisestä tämän kimppuun kahdessa eri yhteydessä. 30. elokuuta 2015 Martin murhasi Streltšenkon pariskunnan asunnossa Manchesterissa. Tämä oli saanut vakavia pään ja kaulan alueen vammoja. Oikeudenkäynnissä tuotiin esiin miehen kateus Streltšenkon uramenestyksestä. Syyttäjän mukaan Streltšenko oli valittanut miehensä kontrolloinnista ja mustasukkaisuudesta. Miehen kerrottiin myös toisinaan estäneen Streltšenkoa fyysisesti poistumasta kotoa. Martin kertoi kärsineensä masennuksesta ja sekakäyttäneensä alkoholia sekä lääkkeitä.
Martinille langetettiin tuomioksi elinkautinen vankeus armahdusmahdollisuudella yli 17 vuoden kuluttua rangaistuksen suorittamisen alkamisesta.
Alogonísi
Alogonísi on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Moúdroksenlahdessa Límnoksen saaren etelärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,286 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Alogonísi kuuluu Límnoksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Alogonísi on suurin Moúdroksenlahden saarista ja sijaitsee lähellä lahden länsirantaa. Sen ympärysmitta on noin metriä, pituus noin  metriä, suurin leveys noin 300 metriä ja suurin korkeus noin 24 metriä.
Victoria (Australia)
Victoria on Australian toiseksi pienin ja tiheimmin asutettu osavaltio. Se sijaitsee Australian mantereen kaakkoisnurkassa, ja sen pinta-ala on 237 629 km² ja väkiluku oli 5 926 624 vuoden 2016 väestönlaskennassa. Victorian pääkaupunki on Melbourne, joka on väkiluvultaan Australian toiseksi suurin kaupunki.
FS Dévastation (1879)
Dévastation oli Ranskan laivaston vuonna 1879 vesillelaskettu Courbet-luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 20. joulukuuta 1875. Alus laskettiin vesille 19. elokuuta 1879 ja se otettiin palvelukseen 15. heinäkuuta 1882.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1922 ja se romutettiin vuonna 1923.
Victoria (Australia)
Hallinto
Victoria on Australian osavaltio, mikä tarkoittaa että sillä on oma itsenäinen hallinto ja lainsäädäntö. Osavaltion lait eivät saa olla ristiriidassa liittovaltion lakien kanssa. Kuninkaan seremoniallista valtaa osavaltiossa pitää kuvernööri. Osavaltion päämies on hallituksen pääministeri. Victorialla on 12 edustajaa Australian parlamentin ylähuoneessa ja 37 edustajaa alahuoneessa.
Victorialla on oma kaksikamarinen parlamentti, jonka ylähuoneessa on 40 paikkaa ja alahuoneessa on 88 paikkaa. Parlamentin jäsenet valitaan vaaleilla neljän vuoden välein, joita varten osavaltio on jaettu 88 vaalipiiriin. Osavaltiossa on käytössä painotettu vaalitapa. Vaalien voittajapuolueen puheenjohtajasta tulee Victorian pääministeri ja hän kokoaa hallituksen.
Osavaltion toimeenpanovalta on kruunun edustajalla eli Victorian kuvernöörillä. Hän vahvistaa osavaltion lait ja viralliset asiakirjat sekä kutsuu valtiopäivät koolle. Tarvittaessa hän voi hajottaa hallituksen ja määrätä uudet vaalit. Lähinnä kuvernöörin valta on kuitenkin seremoniallinen ja hän edustaa osavaltiota ulospäin.
Paikallishallinnosta vastaavat paikallishallintoalueet, joita on 79. Alueet vastaavat kuntia, ja niiden tehtävänä Victorian osavaltiossa on ylläpitää tiestöä, kunnallistekniikkaa ja vapaa-ajan palveluja kuten kirjastoja ja puistoja. Alueilla on myös vaikutusvaltaa paikallisesti joihinkin osavaltion järjestämiin asioihin kuten kaavoitukseen, ympäristönsuojeluun ja terveyspalveluihin. Victorian hallinto on jakanut osavaltion myös viiteen alueeseen, joilla on lähinnä merkitystä tilastoinnissa ja alueellisessa suunnittelussa. Alueet ovat Barwon South West, Gippsland, Grampians, Hume ja Loddon Mallee.
Katolinen kirkko Suomessa
thumb|Katolinen kirkko pitää Suomen suojeluspyhimyksenä [[piispa Henrikiä.]] Katolinen kirkko Suomessa on rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta, jolla on noin 15 902 jäsentä. Se on katolisen kirkon Suomessa toimiva osa. Se kuuluu katolisen kirkon länsimaiseen osaan ja on paavin alainen, Pohjoismaiden katolisen piispainkokoukseen kuuluva paikalliskirkko. Katolinen kirkko kunnioittaa Suomen suojeluspyhimyksenä piispa Henrikiä. Hallinnollisesti Suomi muodostaa Helsingin katolisen hiippakunnan. Kirkko julkaisee hiippakuntalehteä Fides.
1159-1600
Legendan mukaan Piispa Henrik osallistui Ruotsin kuninkaan Eerik Pyhän järjestämään ristiretkeen Suomeen vuonna 1156 ja jäi sen jälkeen maahan. Piispa Henrik koki marttyyrikuoleman, kansanrunon mukaan Lallin kirveeniskun seurauksena Köyliönjärven jäällä. Hänen maalliset jäännöksensä siirrettiin 18. kesäkuuta 1300 Turun tuomiokirkkoon. Jo tätä ennen, vuonna 1229, paavi antoi luvan siirtää Suomen piispanistuin. Tämän otaksutaan tarkoittaneen siirtoa Nousiaisista Koroisille. Arkeologiset kaivaukset ovat osoittaneet, että Koroistenniemelle on rakennettu kivikirkko ja kaksi kolmikerroksista kivirakennusta. Kahta muuta rakennusta nimitetään piispan palatsiksi ja puolustustorniksi. Kirkosta ja sen pohjoispuolelta on löydetty 300 hautaa. Kirkkoon on haudattu kolme 1200-luvulla elänyttä piispaa. Viimeisin heistä oli piispa Catillus. Maankohoamisen myötä suurempi kauppapaikka kasvoi nykyisen Turun tuomiokirkon kohdalle, ja vuonna 1290 myös piispanistuin siirrettiin sinne. Koroisten kirkko toimi vielä 1300-luvulla piispan toisena asuntona, kunnes vitaaliveljet tuhosivat sen vuonna 1396. Koroistenniemellä on nykyään nähtävissä 1200-luvun piispankirkon kiviperustuksia.
Katolisena aikana Suomessa toimi luostareita ja Turun tuomiokirkon lisäksi rakennettiin lähes sata harmaakivikirkkoa. Viimeinen katolinen piispa ennen reformaatiota oli Arvid Kurki (1464–1522). Reformaation aikana ja sitä seuranneina aikoina katolilaiseksi tunnustautuminen saattoi merkitä hengenvaaraa.
1700-luku
1700-luvulla Suomen katolinen väestö koostui ulkomailta tulleista lasinpuhaltajista, kauppiaista, kotiopettajista, merimiehistä ja sotilaista. Suurin osa heistä oli saksan- ja ranskankielisistä maista sekä Italiasta ja Puolasta. Vuonna 1783 Tukholmaan perustettiin apostolinen vikaarikunta, jonka tehtävänä oli huolehtia koko Ruotsin alueen katolisista sekä Tukholman ulkomaisten lähetystöjen sielunhoidosta. Vuonna 1796 Tukholman apostolinen vikaari Paolo Moretti piti ensimmäisen katoliset messut Suomessa Juhana-herttuan kuoleman jälkeen. Moretti julkaisi Ruotsissa myös ruotsinkielisen katolisen katekismuksen, jonka painoksia saatiin luovuttaa vain niille katolisille lapsille, joiden henkilötiedot oli luovutettu viranomaisille. Yksikään kirjoista ei saanut joutua luterilaisten käsiin.
Viipurin seurakunta 1800-luvulla
Vuonna 1799 perustettiin Viipurissa Pyhän Hyacinthuksen seurakunta, joka alueena oli luoteisin Venäjä. Seurakunnan kaikki papit olivat 1860-luvulle asti liettualaisia dominikaaneja. Vuonna 1801 seurakunta osti Vesiportinkadulta oman kirkkorakennuksen. Kun Vanhana Suomena tunnettu Suomen, aiempi Viipurin kuvernementti liitettiin vuonna 1812 Suomen suuriruhtinaskuntaan, laajeni Pyhän Hyacinthuksen seurakunta käsittämään myös sen. Vuonna 1830 seurakunnan alueella arvellaan asuneen noin 3 000 katolilaista.
Helsingin seurakunta 1800-luvulla
Helsingin itäinen seutu sai oman, Pyhälle Henrikille omistettavan katedraaliseurakunnan vuonna 1856. Seurakunnan syntyyn vaikutti huomattavasti Suomen kenraalikuvernööri Friedrich Wilhelm Rembert von Bergin italialainen vaimo Leopoldina Cicogna Mozzoni (1786–1874). Vuotta myöhemmin seurakunta sai luvan oman kirkkorakennuksen hankkimiseen, koska Viaporissa palveli 3 000 katolista sotilasta, jotka eivät mahtuneet Helsingin Kampissa sijainneen Turun kasarmin kappeliin.
Vuonna 1860 valmistui Pyhän Henrikin katedraali Ullanlinnan Kaivopuistoon. Vuosina 1863–1896 armeija huolehti kaikista kirkon kuluista. Vuonna 1867 Suomeen saapui muutamia saksalaisia pappeja ja heidän vanavedessään saksalaisia Katariina-sisarten nunnia, jotka hoitivat vuoteen 1882 saksalaista koulua ja lastenkotia. Vuonna 1882 saksalaiset karkotettiin Suomesta, vain vuosi sen jälkeen, kun heidät Suomeen kutsuneen kenraalikuvernöörin vaimon Amalie Adlerbergin aviomiehen kreivi Nikolai Adlerbergin kenraalikuvernöörikausi oli päättynyt ja kreivi ja kreivitär olivat lähteneet Baijeriin.