cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prinsessa Mononoke
Juoni
Ashitaka toipuu ja huomaa, että samurait ovat piirittäneet Rautakylän. Taistelussa samurait tuhoavat villisiat, ja Okkoto loukkaantuu vakavasti. Jigon kätyrit huijaavat Okkoton johdattamaan heidät metsänhengen luo. San yrittää pysäyttää Okkoton, mutta Okkoto muuttuu kivun myötä demoniksi ja sieppaa Sanin. Paikalle saapunut Ashitaka pelastaa Sanin ja samalla metsänhenki tappaa sekä Moron että Okkoton. Eboshi ilmestyy esiin ja ampuu metsänhengen pään irti juuri kun se on muuttumassa daidarabotchiksi. Jigo sieppaa pään metsänhengen ruumiin muuttuessa ”järjettömäksi kuolemanjumalaksi”, joka alkaa tuhota kaikkea ympärillään etsiessään päätään. Tämän johdosta metsä ja kodamat alkavat kuolla. Moron pää herää hetkeksi eloon purren Eboshin oikean käden irti, mutta Eboshi selviää. Raivostuneena San yrittää jälleen tappaa Eboshin, mutta Ashitaka pysäyttää hänet. Ashitaka lohduttaa Sania ja rohkaisee tätä olemaan luovuttamatta.
Ashitaka ja San jahtaavat Jigoa takaa ja onnistuvat saamaan pään takaisin ja palauttamaan sen metsänhengelle. Metsänhenki romahtaa järveen muuttaen maan vihreäksi ja parantaen kaikki spitaaliset sekä kirotut, mukaan lukien Ashitakan ja Sanin. Ashitaka ja San lähtevät eri teille jatkaakseen kumpikin aiempaa elämäänsä, mutta lupaavat tavata toisensa uudelleen. Ashitaka päättää jäädä Rautakylään auttaakseen sen jälleenrakennuksessa. Parannuksen tehnyt Eboshi lupaa tehdä kylästä entistä ”paremman”. Elokuva päättyy kodaman ilmestyessä takaisin elpyneeseen metsään.
Arvostelut
Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä kolme kriitikkoa antoi Mononokelle pistekeskiarvon 4,0/5.
Dordrecht
Dordrecht on kaupunki Etelä-Hollannin provinssissa Alankomaissa. Vuonna 2011 siellä oli 118 810 asukasta.
Kaupungissa on telakka, puu-, metalli- ja kemianteollisuutta sekä pieni merisatama. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1220.
Keskiajalla Dordrecht oli Alankomaiden vaurain kaupunki, mutta sen asema alkoi heikentyä 1400-luvulla muun muassa tulvan ja tulipalon takia.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kartta Dordrechtin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Parillinen luku
Kokonaisluku on parillinen, jos se on jaollinen luvulla kaksi. Parillisuus oli alkujaan luonnollisen luvun ominaisuus, mutta kun negatiiviset luvut tulivat yleiseen käyttöön, laajennettiin sääntöä koskemaan myös niitä. Parillisuus oli siten kokonaisluvun itseisarvon ominaisuus.
Parilliset luonnolliset luvut ovat ja parilliset kokonaisluvut ovat. Nämä muodostavat luonnollisten- ja kokonaislukujen osajoukon. Vielä pitkään sen jälkeen, kun nolla oli hyväksytty luvuksi, ei sitä pidetty parillisena. Nykyään se luetaan aina osaksi parillisia kokonaislukuja, mutta määritelmästä riippuu, kuuluuko se vielä parillisiin luonnollisiin lukuihin vai ei.
Luvut, jotka eivät ole parillisia, ovat parittomia. Parilliset luvut ovat myös vanhanaikaisesti sanottuna säntillisiä lukuja.
Formaaliset määritelmät
Parillisen luvun p_k voi muodostaa lausekkeella p_k=2k, missä k on luonnollinen luku. Jos tulkitaan k järjestysluvuksi, voidaan ajatella p_k:n olevan k:nnes parillinen luonnollinen luku. Esimerkiksi 103. parillinen luku on.
Parillisten luonnollisten lukujen joukko on mahtavuudeltaan numeroituvasti ääretön, koska se on yhtä mahtava joukko kuin luonnolliset luvut. Annettu joukkojen välinen kuvaus f(n)=2n on bijektio, mikä riittää perusteluksi.
Kun parillisten lukujen p_k määritelmässä sallitaan myös k:ksi kokonaisluvut, saadaan parilliset kokonaisluvut. Tämän osajoukon mahtavuus on myös numeroituvasti ääretön.
Parillisuustestit
Luvun parillisuus voidaan tutkia hyödyntämällä lukujen ominaisuuksia. Tämän mukaisesti luvun parillisuus johtuu luvun tekijästä 2, jonka vuoksi parillinen luku on jaollinen kahdella. Esimerkiksi luku 22 voidaan esittää tulona 2·11, jolloin luku on jaollinen kahdella: 22/2 = 11.
Desimaalijärjestelmässä parillisella kokonaisluvulla on viimeinen numeromerkki aina jokin luvuista 0, 2, 4, 6 tai 8. Tämän mukaan luku 234 on parillinen ja 1331 taas pariton.
Aritmetiikkaa
Kahden luvun laskutoimitukset vaikuttavat tuloksen parillisuuteen säännöllisillä tavoilla.
Kahden luvun summan ja erotuksen pariteetti voidaan päätellä siitä, saadaanko yhteiseksi tekijäksi luku 2:
Kahden luvun tulon pariteetti voidaan päätellä samalla tavalla:
Kun jakolasku ei mene tasan, jolloin osamäärä on puhdas rationaaliluku, ei voida enää puhua parillisuudesta. Jos jakolasku menee tasan, jakaa nimittäjä n osoittajan m ja on siten eräs sen tekijä eli m = pn. Silloin ja osamäärän parillisuus riippuu ainoastaan osoittajan tekijästä p eikä ollenkaan nimittäjästä n.
Lukuteorian tuloksia
Edellisestä parillisuustarkastelusta selviää, että kun yhteen-, vähennys- tai kertolaskuun osallistuu vain parillisia lukuja, saadaan tulokseksi parillisia lukuja. Parillisten lukujen joukko on siten suljettu yhteen-, vähennys- ja kertolaskun suhteen.
Historia
Muun muassa Abraham Seidenberg on esittänyt, että laskeminen on voinut saada alkunsa tarkkaan harkituista heimorituaaleista, missä suuren ihmisjoukon hallinta olisi vaatinut osanottajien laajempaa roolitusta. Melko pitkälle kehittyneiden seremonioiden hallinta on vaatinut osanottajien numerointia. Alkeellisesti elävien heimojen keskuudesta on havaittu laajalle levinnyt tapa, jossa osanottajat jaotellaan miehiin ja naisiin numeroimalla heidät parillisilla ja parittomilla luvuilla pareiksi. Samat heimot käyttävät 2-kantaista lukujärjestelmääkin muiden lukujärjestelmien rinnalla, ja riitit saattavat olla tähän yhtenä syynä. Pythagoralaiset kuvasivat parillisia lukuja naisellisina ja parittomia miehisinä lukuina. .
Euklideen Elementan kirjassa XI, että "luku on parillinen, jos se voidaan puolittaa". Tämä alkeellinen määritelmä viittaa vanhaan tapaan hahmottaa luvut pikkukivillä, joita voitiin järjestellä kuvioiksi. Lukumäärää vastaava kivikasa voidaan siten puolittaa eli järjestää kahteen yhtäsuureen kasaan. Antiikin kreikkalaiset eivät pitäneet lukua yksi parillisena tai parittomana lukuna. Luvut yksi ja kaksi eivät olleet alkulukuja, sillä niitä pidettiin parillisten ja parittomien lukujen synnyttäjinä.
Kunnallisvaalit 1992
Kunnallisvaalit järjestettiin Suomessa 18. lokakuuta 1992. Vaalit pidettiin ensimmäistä kertaa yksipäiväisinä. Vuonna 1993 vaalit toimitettiin uuden kuntajaon mukaisesti viidellä paikkakunnalla, jossa tapahtui kuntaliitos: Kalanti liittyi Uuteenkaupunkiin, Konginkangas Äänekoskeen, Rauman maalaiskunta Rauman kaupunkiin, Säynätsalo Jyväskylään ja Tenhola Tammisaareen. Kaarina, Kiuruvesi, Närpiö, Pyhäjärvi (uusi nimi Pyhäsalmi vuoteen 1995) ja Somero muuttuivat kaupungeiksi vuoden 1993 alussa ja siten näiden kuntien valtuustoista tuli kaupunginvaltuustoja.
Vaalien tulosta pidettiin yleisesti melko odotettuna. Vaalien eniten huomiota herättänyt piirre oli, että sitoutumattomia ehdokkaita ja ryhmiä oli mukana selvästi aikaisempia vaaleja enemmän. Sitoutumattomien menestys sekoitti monia vakiintuneita valtakuvioita, koska heidän joukossaan oli monia entisiä poliitikkoja tai muuten tunnettuja nimiä. Helsingin ääniharavaksi nousi kansalaisaktivisti ja entinen Keskustan kansanedustaja, ns. rötösherrajahdin nostattajiin aikanaan kuulunut Liisa Kulhia. Tampereella entisen kaupunginjohtajan Pekka Paavolan (ent. SDP) mukanaan valtuustoon vetämä sitoutumattomien ryhmä pääsi vaa'ankieliasemaan sosialistien ja porvarien välillä. Monien kuntien valtuustoihin pääsi myös ns. yhden asian liikkeiden edustajia joko puolueiden listoilta tai niiden ulkopuolelta. Vaaleihin osallistui ensikertalaisina viisi puoluetta, joista Kommunistinen Työväenpuolue (KTP) ja Eläkeläiset Kansan Asialla (ELKA) saivat valtuustopaikkoja. Koko maassa äänesti ennakkoon noin 38 prosenttia kaikista äänestäneistä, mikä oli 20 prosenttiyksikköä enemmän kuin vuoden 1988 vaaleissa.
Popcorn (täsmennyssivu)
Popcorn voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Taistelujen tie
Taistelujen tie on Risto Orkon, K. J. Mikolan sekä Sakari Salokankaan suunnittelema dokumenttielokuva vuodelta 1960.
Elokuva käsittelee Suomen sotatoimia talvi- ja jatkosodassa. Se sisältää TK-kuvaajien kuvaamaa materiaalia, kertojaääniä sekä karttakuvia sodasta.
Mika Tiivola
Carl Mikael Augustinus ”Mika” Tiivola (30. lokakuuta 1922 Lappeenranta – 13. huhtikuuta 1994 Helsinki) oli Suomen Yhdyspankin pitkäaikainen pääjohtaja. Hän oli koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri ja lainopin kandidaatti. Hän oli suorittanut aktiiviupseerin tutkinnon Kadettikoulussa vuonna 1943 ja oli sotilasarvoltaan majuri. Hän sai ministerin arvon vuonna 1988.
Suomen Yhdyspankin toimitusjohtajana hän toimi vuosina 1966–1970 ja pääjohtajana vuosina 1970–1988. Suomen suurimman pankin, Yhdyspankin, pääjohtajana Tiivola toimi pankkihistorian suurimman muutoksen aikana 1980-luvulla, jolloin rahoitusmarkkinat vapautettiin ja pankkiliiketoiminta muutti muotoaan ulkomaisen kilpailun vyöryessä Suomeen. 1980-luvulla Tiivola oli myös Nokia Oyj:n hallituksen puheenjohtaja SYP:n ollessa yhtiön suurin omistaja.
Tiivola osallistui Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) perustamiseen ja toimi sen varapuheenjohtajana vuosina 1975–1976 ja puheenjohtajana vuosina 1976–1988. Syksyllä 1981 Tiivola ja EVA:n toimitusjohtaja Max Jakobson ajoivat läpi päätöksen, jonka mukaan EVA ei asettuisi tulevassa presidentinvaalissa tukemaan ketään tiettyä ehdokasta. Linjanvetoa vastusti EVA:n sisällä voimakas ”punaisten vuorineuvosten” ryhmittymä, joka ajoi uudeksi presidentiksi Suomen Pankin virkaatekevää pääjohtajaa Ahti Karjalaista. Tiivolan ja Jakobsonin linjaukseen vaikutti toisaalta pääministeri Mauno Koiviston ylivoimainen kansansuosio, toisaalta Jakobsonin ministerineuvos Viktor Vladimirovilta saama tieto, jonka mukaan Neuvostoliitto ei tulisi puuttumaan presidentin valintaan.
Tiivola pelasi nuoruudessaan jääpalloa Helsingin IFK:ssa. Maalivahtina pelannut Tiivola kuului joukkueeseen, kun HIFK voitti Suomen mestaruuden vuosina 1939 ja 1941.
Luettelo tunnetuista asteroideista
Luettelo tunnetuista asteroideista: Ohessa muutamia tunnettuja asteroideja.
Asteroidin viralliseen nimeen kuuluu myös varsinaisen nimen edessä oleva järjestysnumero, esimerkiksi 1 Ceres tai 2 Pallas. Alla olevassa taulukossa järjestysnumero ja nimi on kuitenkin sijoitettu eri sarakkeisiin, jotta taulukko voidaan järjestää yhtä hyvin järjestysnumeron kuin varsinaisen nimenkin mukaan.
Kalymna (kaupunki)
Kalymna (, myös Kalydna, tai Kalydnos, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) samannimisellä saarella (nyk. Kálymnos) Kreikassa. Sillä ei tiedetä olleen yhtä kaupunkikeskusta, vaan se koostui useista asutuksista.
Maantiede
Kalymnan poliksen mahdollisen kaupunkikeskuksen paikkaa ei tunneta. On mahdollista, ettei sellaista ollut, vaan polis muodostui useammasta kaupungista, jotka muodostivat yhdessä poliittisen kokonaisuuden ja toimivat poliksen demoksina. Saaren kaupungeiksi mainitaan usein Pothaia, Panormos ja Orkatos. Ne ovat aikaisemmin saattaneet olla omia poliksiaan.
Kálymnoksen saarella on kolme maanviljelylle sopivaa aluetta, jotka kaikki ovat olleet saaren asutuksen keskuksia jo antiikin ajalla. Nämä ovat pohjoisempi laakso, joka saa alkunsa itärannikolta nykyisen Vathýksen kylän paikalta; eteläisempi laakso, joka ulottuu nykyisen Póthian eli Kálymnoksen kaupungin paikalta saaren länsirannikolle; sekä saaren länsirannikko ja nykyinen Télendoksen saari. Télendos oli aiemmin osa Kálymnosta, ja erkaantui siitä maanjäristyksessä varhaisbysanttilaisella ajalla vuonna 535 jaa. (tai 554 jaa.).
Kalymnan kaupunkivaltion alaisuuteen kuului koko samanniminen saari, joka sijaitsi antiikin nimistöllä Leroksen ja Kosin välillä Kaarian rannikon edustalla. Lisäksi sen alaisuuteen kuului oletettavasti pienempiä lähisaaria, nykyisen Télendoksen (sikäli kun se oli vielä oma saarensa) lisäksi todennäköisesti ainakin Hypseremos (Hypsereisma, nyk. Psérimos) ja Plate (nyk. Pláti). Kalymnan saari oli Homeroksen Kalydnain saariksi kutsuman saariryhmän tärkein saari. Saariryhmään luettiin jo mainittujen lisäksi ilmeisesti myös Leros. Ovidius kuvasi saarta ”varjoisien metsien Kalymnaksi”, mutta tämä ei ole välttämättä ollut sen osuvampi kuvaus karusta saaresta antiikin aikana kuin nykyäänkään.
Mainittujen kolmen kaupungin tai demoksen lisäksi saarella oli myös muita asutuksia. Muista demoksista tunnetaan nimeltä ainakin Amfipetrai, Meson, Peraiota ja Skaliodai, jolloin demoksia on ollut ainakin seitsemän. Plinius vanhempi mainitsee saarella olleeksi kaupungiksi toisaalla nimen Koos, mutta toisaalla nimet Notion, Nisyros ja Mendeteros. Nykyisen Árgoksen kylän nimi vaikuttaa periytyvän antiikin ajalta ja kertovan yhteyksistä Argokseen.
Esihistoria, mytologia ja etymologia
Kalymnan saari on ollut asuttu viimeistään neoliittisella kaudella. Myöhemmin saaren alkuperäisinä asukkaina pidettiin kreikkalaisessa perinteessä kaarialaisia. Saaren alkuperäinen nimimuoto lienee ollut Kalydna, mikä esiintyy Homeroksella ja vielä Herodotoksella. Nimi viittaa saaren hyvään veteen. 300-luvulta eaa. lähtien saari tunnettiin nimimuodossa Kalymna, minkä oletetaan puolestaan tarkoittavan hyvää satamaa. Tämä muoto esiintyy muun muassa Pseudo-Skylaksilla, Strabonilla ja Ovidiuksella sekä Sudassa. Plinius ja Stefanos Byzantionlainen erehtyivät pitämään Kalydnaa ja Kalymnaa eri saarina. Saaren asukkaasta käytettiin etnonyymiä Kalydnios ja myöhemmin 300-luvulta eaa. lähtien Kalymnios.
pienoiskuva|Mykeneläisaikainen astia Kálymnokselta, n. 1200–1100 eaa. Varhaisin maininta saaresta on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jossa se esiintyy Troijan sotaan osallistuneiden joukossa. Historiallisella ajalla Kalymnan asukkaat olivat doorilaisia. Näiden tulo saarelle ajoitetaan noin aikaan 1050–800 eaa. Herodotoksen mukaan saaren asuttivat Epidauroksesta tulleet siirtokuntalaiset. Diodoros Sisilialainen esittää asuttajiksi kuitenkin koslaiset Herakleen pojan Thessaloksen johdolla. Tämä nähdään kuitenkin myöhempänä keksintönä. Diodoros kertoo myös, että Kalymna sai lisää asuttajia Troijan sodan jälkeen, kun neljä Agamemnonin laivoista haaksirikkoutui sinne, ja laivojen Argoksesta ja Epidauroksesta ollut miehistö asettui saarelle.
Arkaainen ja klassinen kausi
Persialaissotien aikana Kalymna oli Kosin ja Nisyroksen tavoin Halikarnassoksen kuningattaren Artemisian alaisuudessa. Kalymnalaiset osallistuivat sodassa Salamiin meritaisteluun vuonna 480 eaa. yhdellä tai kahdella laivalla Artemisian komennossa. Kalymna sai vapauden klassisen kauden alussa vuonna 477 eaa. Tämän jälkeen 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Kalymna kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 452/451–415/414 eaa. Kalymna ei vaikuta ottaneen osaa peloponnesolaissotaan, sillä Thukydides ei mainitse sitä. Vuonna 357 eaa. Kalymna tuli Halikarnassoksen kuninkaan Mausoloksen vallan alle, mutta vapautui siitä noin 340 eaa. Tämän jälkeen Kalymna oli jälleen Ateenan liittolainen.
Kalymnan poliksen katsotaan olleen olemassa ainakin 300-luvulla eaa., mahdollisesti saaren varhaisempien kaupunkien synoikismoksena. Aikaisemmin saarella on saattanut olla kolme erillistä polista, joiksi on nähty Pothaia, Panormos ja Orkatos. On kuitenkin ehdotettu myös, ettei saarella olisi koskaan ollut yhtä Kalymna-nimistä polista. Kalymnalaisilla tiedetään olleen bule eli neuvosto ja damos eli kansankokous. Kansa oli jaettu demosten lisäksi fyleihin eli heimoihin, joita on ollut ainakin viisi, ja joista tunnetaan nimeltä varmuudella ainakin Hippasidai, Kydreleioi, Perfidai ja Theugenidai. Poliksen ei tiedetä lyöneen omaa rahaa; sen nimiin aiemmin laitettujen 500-luvulla eaa. lyötyjen hopearahojen katsotaan nykyisin olevan peräisin muualta. Kalymna tunnettiin antiikin aikana muun muassa hunajastaan.
Hellenistiseltä kaudelta myöhäisantiikkiin
Hellenistisen kauden alussa vuonna 333 eaa. Kalymna tuli Antigonidien vallan alle noin vuoteen 286 eaa. saakka, jolloin se siirtyi Ptolemaioksille. Noin 260–242 eaa. se kuului jälleen Antigonideille ja tämän jälkeen Ptolemaioksille. Koko tämän ajan Kalymnalla oli suhteellisen vapaa ja itsehallinnollinen asema.
Noin vuonna 205/204 eaa. Kalymna yhdistettiin (homopoliteia) Kosin polikseen, mahdollisesti Ptolemaios V:n tai jo Ptolemaios IV:n aloitteesta. Tämän jälkeen Kalymnan Pothaia, Panormos ja Orkatos muodostivat kolme Kosin demosta. Saaren myöhempi historia seuraa paljolti Kosin vaiheita. Kalymna vaikuttaa vapautuneen Kosin vallasta lyhyeksi aikaa Laden taistelun jälkeen vuonna 201 eaa., ja olleen joko itsenäinen tai Makedonian Filippos V:n alaisuudessa. Tämän jälkeen se palasi Ptolemaioksille ja Kosin alaisuuteen.
Ensimmäisessä Mithridateen sodassa Kos ja Kalymna olivat puolueettomia. Aktionin taistelun vuonna 31 eaa. jälkeen Kalymna tuli osaksi Rooman valtakuntaa ja sen Asian provinssia. Saarella oli roomalaisella kaudella suuria maanjäristyksiä, muun muassa 100-luvulla jaa. Vuodesta 297 jaa. lähtien Kalymna oli osa Provincia Insularumia eli saarten provinssia.
Saari vaikuttaa kukoistaneen myöhäisantiikin aikana varhaisella kristillisellä kaudella, jolloin sinne rakennettiin lukuisia basilikakirkkoja. Saari kärsi huomattavasti 500-luvun jaa. maanjäristyksestä. Tuolloin nykyisten Télendoksen saaren ja Kálymnoksen länsirannikon yhdistänyt kannas upposi mereen. Rannikkoasutukset hylättiin 600-luvulla saraseeniarabien ryöstöretkien vuoksi.
Dámos ja Póthia (Pothaian demos?)
Pothaian demoksen paikaksi oletetaan nykyinen Dámos, joka sijaitsee laaksossa Póthiasta Pánormokseen johtavan tien varrella lähellä Chorión eli Chóran kylää. Asutus paikalla ajoittuu varhaiselta hellenistiseltä kaudelta myöhäiselle roomalaiselle kaudelle.
Dámoksen alueelta on löydetty linnoitusmuurien ja asutuksen jäänteitä sekä hautausmaa. Chorión linnan (kástro) alueelta on löydetty joitakin antiikin aikaisia jäänteitä, mutta se ei vaikuta olleen ainakaan antiikin aikainen akropoliin tai muun asutuksen paikka. Kaupungin hellenistisen kauden akropoliin on ehdotettu sijainneen kukkulalla nykyisen Póthian pohjoispuolella, josta on löydetty tähän viittaavia jäänteitä.
Alueen tärkeimpiin löydöksiin kuuluvat Apollon Kalydneukselle omistetun temppelin rauniot myöhemmän Jerusalemin Kristuksen kirkon (Christós tis Ierousalím) raunioiden alla. Apollon oli Kalymnan suojelija. Temppeli vaikuttaa olleen saaren poliksen ainakin symbolinen keskus, ja siellä säilytettiin 300-luvulta eaa. lähtien sen päätöksiä ja muita asiakirjoja. Temppeli edusti joonialaista tyyliä, ja on ollut käytössä arkaaisella ja klassisella kaudella.
Jerusalemin Kristuksen kirkko oli kolmilaivainen basilikakirkko. Se rakennettiin temppelin paikalle varhaisella kristillisellä kaudella 400-luvulla jaa. Perinteen mukaan sen olisi rakentanut joko Pyhä Helena tai (ajoitukseen sopivammin) keisari Arcadius palattuaan Jerusalemista. Kirkon rakentamisessa käytettiin uudelleen temppelin kiviä. Kirkko tuhoutui todennäköisesti 500-luvun puolenvälin maanjäristyksessä, mutta kunnostettiin. Lopullisesti kirkko hylättiin 600-luvulla arabien hyökkäysten vuoksi. Siitä on säilynyt sen itäpään apsis. Jerusalemin Kristuksen kirkon lisäksi Apollonin temppelin osia, kuten pylväitä, on ilmeisesti myös Chorión Neitsyt Marian (Panagía Kecharitoméni) kirkossa.
Jerusalemin Kristuksen kirkon lähellä noin 40 metriä kaakkoon sijaitsi toinen basilikakirkko, Pyhän Viisauden kirkko eli Hagia Sofia (Agía Sofía). Se on ajoitettu 400-luvun lopulle tai 500-luvun alkuun. Myös se tuhoutui maanjäristyksessä, kunnostettiin ja hylättiin 600-luvulla.
Temppelin läheltä on löydetty kreikkalaisen teatterin jäänteet. Teatteri on ollut olemassa viimeistään 200-luvulla eaa. Lähellä ovat sijainnet myös Asklepiokselle omistettu pyhäkkö, buleuterion ja gymnasion. Idempää nykyisestä Fláskasta Kálymnoksen stadionin läheltä on löydetty neljästä kammiosta koostuva roomalaisaikainen hauta, joka on ollut käytössä myös varhaisella kristillisellä kaudella. Nykyisen Póthian kaupungin läheltä on löydetty yhden pyhäkön sekä bysanttilaisaikaisen kirkon jäänteitä.
Télendos ja Kálymnoksen länsirannikko (Panormoksen demos?)
Nykyisen Télendoksen saaren itärannalta on löydetty muun muassa kreikkalaisen teatterin jäänteet. Siitä ei ole säilynyt paljoakaan, sillä sen kivet on käytetty myöhempiin rakennuksiin. Teatterin lähellä on roomalaisaikaisia holvattuja hautarakennuksia. Télendoksella sijainnut kaupunki on yhdistetty Panormoksen demokseen, mutta myös Pothaiaan.
Télendoksen saarella on myös paljon varhaisen kristillisen/bysanttilaisen ajan jäänteitä. Télendoksen eteläosan niemenkärjen länsirannikolla lähellä Chochlakáksen rantaa sijaitsevat 500-luvulla rakennetun Pyhän Kolminaisuuden (Agía Triáda) basilikakirkon rauniot. Itärannikolla sijaitsevat puolestaan 400-luvulla rakennetun Pyhän Basileioksen (Ágios Vasíleios) basilikakirkon rauniot. Télendoksen pohjoisrannikolta on löydetty asutuspaikka, joka on ollut käytössä bysanttilaisella kaudella 500–900-luvuilla jaa. Se tunnetaan nykyisin nimellä Ágios Konstantínos paikalla olevan Pyhän Konstantinuksen ja Pyhän Helenan kirkon mukaan. Paikalta on löydetty muuria sekä nykyisen kirkon paikalle olleen vanhemman basilikakirkon jäänteet.
Antiikin aikaisia jäänteitä on Télendoksen lisäksi myös Sykiássa Kálymnoksen saaren länsirannalla Télendosta vastapäätä. Se on eräs ehdokas Kalymnan poliksen kaupunkikeskuksen paikaksi. Kálymnoksen länsirannikolta on löydetty myös antiikin aikaisia kalkkikivilouhoksia. Nykyisten Emporeióksen ja Arginóntan seudulta on löydetty muun muassa hautoja, keramiikkaa ja rahoja.
Vathýs ja pohjoinen laakso
Saaren pohjoisempi laakso eli nykyisen Vathýksen laakso on ollut antiikin aikana yksi saaren tärkeimpiä asutuksen keskuksia. Laakson pohjoislaidalta nykyisestä Émpolaksesta on löydetty akropoliin paikka ja sen muureja, jotka ajoittuvat 300-luvulle eaa. Sekin on eräs ehdokas Kalymnan poliksen kaupunkikeskuksen paikaksi. Kaakkoispuolelta on löydetty hellenistiselle kaudelle ajoitetun tornin jäänteet.
Nykyisin nimellä Kástella tunnetusta paikasta on löydetty asutuspaikka, joka on ollut käytössä esihistorialliselta kaudelta 400-luvulle eaa. Sitä on arveltu saaren kaarialaisten asutukseksi samaan aikaan, kun saaren muut osat olivat doorilaisten hallussa. Asukkaat olivat kauppayhteyksissä Vähän-Aasian rannikkoon. Asutuksen yläosasta on löydetty pyhäkön tai yhteisön hallitsijan asunnon jäänteet. Peristerián kukkulalta on löydetty neoliittisen kauden asuinpaikka.
Koko laakson alueelta on löydetty paljon roomalaisen kauden rakennusjäänteitä ja hautoja. Vathýksen Rínan sataman läheltä on löydetty varhaisen kristillisen kauden asutuksen jäänteet 400–500 luvulta. Paikalta on löydetty muun muassa seitsemän varhaiskristillisen kirkon rauniot.
Rob Affuso
Robert James ”Rob” Affuso (s. 1. maaliskuuta 1963 Newburgh, New York) toimi metalliyhtye Skid Row’n rumpalina vuosina 1987–1996. Kun Sebastian Bach erotettiin vuonna 1996, Skid Row’n loput neljä jäsentä hankkivat uuden laulajan, Shawn McCaben, ja nimesivät yhtyeensä Ozone Mondayksi. Kun uutta tuotantoa ei saatu valmiiksi, McCabe ja Affuso erotettiin yhtyeestä.
Histamiini (hevonen)
thumb|Histamiini-hevonen (takana oikealla) ystävineen.
Histamiini on lastenkirjailija Raili Mikkasen luoma kuvitteellinen hahmo, pieni pilkullinen hevonen. Televisiossa se on esiintynyt Ylen joulukalenterisarjoissa vuosina 1980 ja 1985. Irja Raninin ohjaamissa tv-ohjelmissa Histamiini ja muut hevoset oli toteutettu marionettinukkeina. Histamiinin ääntä esitti Irja Raninin puoliso, näyttelijä Matti Ranin. Histamiinin tunnuslause on "Klip-klop, klip-klop, hevonen on pop."
Kirjat ja muut julkaisut
Histamiinista on myös olemassa VHS videotallenteita ja lp-levyjä ja äänikirjoja (c-kasetti).
Era
Era voi tarkoittaa:
Sigurd Slåttebrekk
Sigurd Slåttebrekk (s. 1968 Stavanger) on norjalainen pianisti.
Slåttebrekk sai 16-vuotiaaksi asti opetusta äidiltään. Tämän jälkeen häntä opettivat Einar Steen-Nøkleberg Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa ja Jerome Lowenthal Juilliard Schoolissa. Lisäksi hän sai opetusta Lazar Bermanilta. Vuonna 1991 hän sai Rikskonsertenen "vuoden debytoijan" tunnustuksen. Vuonna 1997 Slåttebrekk julkaisi Maurice Ravelin pianosävellysten levytyksen, joka toi hänelle Spellemannprisenin sekä positiiviset arviot Schwann Opukselta ja American Record Guidelta. Samana vuonna pianisti kuitenkin jäi tauolle konserttiuraltaan.
Alf Knutsenin kanssa Slåttebrekk aloitti konsertoinnista taukoa pitäessään lapsille suunnatun Elias, pieni pelastuslaiva -animaatiosarjan, joka nousi huomattavaan suosioon Norjan televisiossa. Sitä alettiin näyttää myös lukuisissa muissa maissa. Vuonna 2002 Slåttebrekk palasi konserttilavoille pitämällä Robert Schumannin musiikista koostuneen sooloresitaalin Oslon kamarimusiikkifestivaalilla. Hän jatkoi myös levyttämistä. Hän on lisäksi opettanut Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa. Vuonna 2012 Slåttebrekkille myönnettiin Fartein Valen -palkinto.
Theodore Hesburgh
Theodore Martin Hesburgh (25. toukokuuta 1917 Syracuse, New York – 26. helmikuuta 2015 Notre Dame, Indiana ) oli yhdysvaltalainen katolinen pappi, joka toimi Notre Damen yliopiston johtajana vuosina 1952–1987.
Hesburgh istui Yhdysvaltain ihmisoikeuskomissiossa vuosina 1957–1972, puhemiehenä vuodesta 1969. Nykyisin hänen mukaansa on nimetty paitsi Notre Damen yliopiston kirjasto, myös vuonna 1993 perustettu Hesburgh-palkinto.
Hesburgh kuoli 97-vuotiaana Notre Damen yliopiston kampuksella 26. helmikuuta 2015.
Länsi-Afrikan talousyhteisö
Länsi-Afrikan talousyhteisö ( eli ECOWAS, eli CÉDÉAO) on vuonna 1975 perustettu kansainvälinen järjestö, jonka tavoitteena on Länsi-Afrikan taloudellinen yhdistäminen. 1990-luvulla se on myös harjoittanut rauhanturvaamista ECOMOGin kautta, joka on ECOWASin puolisotiaallinen rauhanturvaajaosasto muun muassa Liberiassa ja Sierra Leonessa.
ECOWAS:n puheenjohtaja valitaan aina vuodeksi kerrallaan. Heinäkuussa 2022 yhteisön puheenjohtajaksi valittiin Guinea-Bissaun presidentti Umaro Sissoco Embaló.
Mark Reizen
pienoiskuva|Mark Reizen (vasemmalla) noin vuonna 1915.Mark Osipovitš Reizen (, 3. heinäkuuta 1895 – 25. marraskuuta 1992) oli venäläinen oopperalaulaja, lyyrinen basso.
Länsi-Afrikan talousyhteisö
Jäsenvaltiot
thumb|Länsi-Afrikan talousyhteisön jäsenet. Kap Verdeä lukuun ottamatta yllä olevat maat, sekä Mauritania, ovat talousyhteisön perustajajäseniä.
Pariton luku
Kokonaisluku on pariton, jos se ei ole jaollinen luvulla kaksi. Parittomuus oli alkujaan luonnollisen luvun ominaisuus, mutta kun negatiiviset luvut tulivat yleiseen käyttöön, laajennettiin sääntöä koskemaan myös niitä.
Parittomat luonnolliset luvut ovat ja parittomat kokonaisluvut ovat. Nämä muodostavat luonnollisten- ja kokonaislukujen osajoukon.
Mark Reizen
Reizen syntyi juutalaiseen sukuun, ja hänellä oli neljä veljeä ja yksi sisko. Kaikki harrastivat musiikkia. Reizen oli ensimmäisen maailmansodan veteraani ja opiskeli insinööriksi, mutta myös laulua Harkovassa Federico Bugamellin johdolla vuosina 1919–1920.
Reizen debytoi Harkovan oopperassa vuonna 1921, jolloin hän esitti Pimenin roolin Modest Mussorgskin teoksessa Boris Godunov. Hän siirtyi Leningradin Mariinski-teatteriin vuonna 1925 ja kierteli vuosina 1929–1930 Pariisissa, Berliinissä, Monte Carlossa ja Lontoossa.
Pariton luku
Formaaliset määritelmät
Parillisen luvun q_k voi muodostaa lausekkeella q_k=2k, missä k on luonnollinen luku. Jokaisen parillisen luvun edeltäjä ja seuraaja ovat parittomia lukuja. Parittoman luvun lauseke voi siten olla joko p_k=2k-1 tai p_k=2k+1. Jos tulkitaan k järjestysluvuksi, voidaan ajatella p_k:n olevan k:nnes pariton luonnollinen luku. Esimerkiksi 93. pariton luku on. Kun parittomien lukujen p_k määritelmässä sallitaan myös k:ksi kokonaisluvut, saadaan parilliset kokonaisluvut. Tämän osajoukon mahtavuus on myös numeroituvasti ääretön.
Mark Reizen
Reizen työskenteli Bolšoi-teatterin johtavana bassona vuodesta 1930 vetäytymiseensä 1954 ja sai sinä aikana mainetta muiden muassa Nikolai Rimski-Korsakovin, Aleksandr Borodinin, Charles Gounod'n, Mihail Glinkan ja Richard Wagnerin töiden tulkitsijana.
Pariton luku
Formaaliset määritelmät
Parittomien luonnollisten lukujen joukko on mahtavuudeltaan numeroituvasti ääretön, koska se on yhtä mahtava joukko kuin luonnolliset luvut. Annettu joukkojen välinen kuvaus f(n)=2n+1 on bijektio, mikä riittää perusteluksi.
Mark Reizen
Reizen jatkoi opettamista vuodesta 1967. Hän piti resitaalin 80-vuotispäivänsä kunniaksi ja esitti prinssi Greminin roolin Pjotr Tšaikovskin Jevgeni Oneginissa Bolšoissa 90-vuotisjuhlassaan heinäkuussa 1985. Hänelle myönnettiin Stalin-palkinnot vuosina 1941, 1949 ja 1951. Hän kuoli äkillisesti 97 vuoden iässä Moskovassa.
Pariton luku
Parillisuustestit
Luvun parillisuus voidaan tutkia hyödyntämällä lukujen ominaisuuksia. Pariton luku ei ole jaollinen kahdella, vaan siitä jää jakojäännökseksi 1. Esimerkiksi luku 21 jaetaan kahdella saadaan, missä jakojäännös on 1. Toisaalta, parillisella luvulla tulee olla tekijänä luku 2, mutta parittomalta luvulta se puuttuu. Lausekkeen parillisuuden tai parittomuuden voi tämän tiedon avulla tutkia.
Desimaalijärjestelmässä parittomalla kokonaisluvulla on viimeinen numeromerkki aina jokin luvuista 1, 3, 5, 7 tai 9. Tämän mukaan luku 234 on parillinen ja 1331 taas pariton.
Aritmetiikkaa
Kahden luvun summan ja erotuksen pariteetti voidaan päätellä siitä, saadaanko yhteiseksi tekijäksi luku 2:
Kahden luvun tulon pariteetti voidaan päätellä samalla tavalla:
Kun jakolasku ei mene tasan, jolloin osamäärä on puhdas rationaaliluku, ei voida enää puhua parillisuudesta. Jos jakolasku menee tasan, jakaa nimittäjä n osoittajan m ja on siten eräs sen tekijä eli m = pn. Silloin ja osamäärän parittomuus riippuu ainoastaan osoittajan tekijästä p eikä ollenkaan nimittäjästä n.
Lukuteorian tuloksia
Kun lasketaan parittomia lukuja yhteen 1 + 3 + 5 + 7 + ..., saadaan tulokseksi neliölukuja.
Jerusalemin lähellä noin 100 jaa. eläneen uuspythagoralaisen Nikomakhos Gerasalainen julkaisi kirjan Introductio arithmeticae, jossa hän esitti parittomilla luvuilla summajonon 1; 3 + 5; 7 + 9 + 11; 13 + 15 + 17 + 19; ... eli 1, 8, 27, 64,... Viimeiset luvut ovat ensimmäiset kuutioluvut. Edellinen lukujono on samalla parittomien lukujen summa, jonka arvo on neliöluku.
Seuraavat parittomien lukujen käänteislukujen sarjat suppenevat.
Historia
Muun muassa Abraham Seidenberg on esittänyt, laskeminen on voinut saada alkuunsa tarkkaan harkituista heimorituaaleista, missä suuren ihmisjoukon hallinta olisi vaatinut osanottajien laajempaa roolitusta. Melko pitkälle kehittyneiden seremonioiden hallinta on vaatinut osanottajien numerointia. Alkeellisesti elävien heimojen keskuudesta on havaittu laajalle levinnyt tapa, jossa osanottajat jaotellaan miehiin ja naisiin numeroimalla heidät parillisilla ja parittomilla luvuilla pareiksi. Samat heimot käyttävät 2-kantaista lukujärjestelmääkin muiden lukujärjestelmien rinnalla ja riitit saattavat olla tähän yhtenä syynä. Pythagoralaiset kuvasivat parillisia lukuja naisellisina ja parittomia miehisinä lukuina. .
Euklideen Elementan kirjassa XI, että ”luku on parillinen, jos se voidaan puolittaa”. Tämä alkeellinen määritelmä viittaa vanhaan tapaan hahmottaa luvut pikkukivillä, joita voitiin järjestellä kuvioiksi. Lukumäärää vastaava kivikasa voidaan siten puolittaa eli järjestää kahteen yhtä suureen kasaan. Antiikin kreikkalaiset eivät pitäneet lukua yksi parillisena tai parittomana lukuna. Lukuja yksi ja kaksi eivät olleet alkulukuja, sillä niitä pidettiin parillisten ja parittomien lukujen synnyttäjinä. Parittomia lukuja pidettiin ensisijaisina, koska pariton + pariton antoi parillisen luvun, mutta parillinen + parillinen antoi parillisen luvun.
Pelastajat (draamasarja)
Pelastajat on Yle TV1:n keväällä 1998 esittämä draamasarja. Kymmenosainen sarja tapahtuu kuvitteellisen Huimalan kaupungin paloasemalla.
Sarjan käsikirjoitti Tapani Bagge ja ohjasi Ville Koivisto. Pääosia esittävät Svante Martin, Antti Seppä, Markku Tuulenkari, Sami Kojonen, Tommi Liski, Janne Virtanen, Katariina Kuisma ja Laura Elo. Sarjan tuotti Video-Match Oy, ja sarjasta tehtiin myös dokumentti Näin tehtiin Pelastajat.
Sarjan musiikin on säveltänyt Heikki Elo. Elon säveltämä kappale ”Tuleen rakkauden” toimi lopputekstien tunnusmusiikkina ja sen esitti Rami Välimäki.
Levi
Levi (myös Levitunturi) on tunturi Sirkan kylässä Kittilän kunnassa. Levin huippu on 530,3 metriä merenpinnan yläpuolella.
Levi tunnetaan Levin matkailukeskuksesta, joka on Suomen suurin talviurheilukeskus. Levillä on 44 pituudeltaan ja vaativuudeltaan vaihtelevaa laskettelurinnettä ja Suomen suurin hiihtokoulu. Levillä on myös kaksi Suomen neljästä gondolihissistä. Laskettelun lisäksi Levillä voi harrastaa muun muassa maastohiihtoa, moottorikelkkailua ja koiravaljakkoajelua. Kesällä Levillä voi harrastaa muun muassa vaellusta, pyöräilyä, kalastusta ja golfia. Vuosittain Levillä käy noin 600 000 matkailijaa.
Levillä järjestetään vuosittain Alppihiihdon maailmancupin osakilpailu, Levin pujottelu.
Historia
Sirkan kylässä talvimatkailua on harrastettu jo 1930-luvulla. Aluksi matkailijat kulkivat tavallisesti postiautoilla Kittilään, mistä vieraat kuljetettiin hevoskyydillä Sirkkaan. Sirkassa vieraat majoittuivat kotimajoituksiin. Hiihtohissiä ei tuolloin vielä Sirkassa tunnettu, joten tunturille pääsi ainoastaan hiihtämällä sinne itse.
Levin hiihtokeskuksen historian voidaan katsoa ulottuvan vuoteen 1964, jolloin Levillä alkoi laskettelutoiminta laajemmassa mittakaavassa. Tuolloin Kittilän kunta hankki maata Levitunturilta ja rakensi pohjoisrinteeseen (nykyiset Eturinteet) ns. kapulahissin. Hissi osoittautui kuitenkin pian liian pieneksi ja heikkotehoiseksi.
Yhtiö Levin Hissit Oy perustettiin vuonna 1976. Yhtiön alkuaikoina laskettelukausi kesti normaalisti helmikuusta vappuun. Vuonna 1982 liikenneyhteydet Leville paranivat merkittävästi, kun Kittilän lentoasema avattiin. Vuonna 1983 Leville avattiin 800 metrin pituinen kesäkelkkarata ja Leviä alettiin pitää auki myös kesäisin.
1990-luvulla Levin rinteiden kunnostus ja hissien rakentamisvauhti jatkuivat entisellään, vuokraamohallia laajennettiin jo toistamiseen ja hisseille hankittiin videovalvonta. Kaudella 1992-1993 otettiin käyttöön Etelä- ja Huippuhissit sekä hankittiin ensimmäinen linja-auto Levin paikallisliikenteen hoitamiseen talvisin. Tämä palvelu (Ski Bussi) jatkuu edelleen. Levin Hissit Oy otti hoitoonsa rinteiden ja hissien lisäksi myös Levin alueen latu- ja kelkkareittiverkoston, jonka pituus oli noin 1 000 kilometriä. Levi valittiin ensimmäistä kertaa vuoden hiihtokeskukseksi vuonna 1993, ja sama on toistunut kolmesti tuon jälkeen.
2000-luku
Vuoden 2000 alussa Leville avattiin Suomen ensimmäinen gondolihissi. Loppuvuodesta 2000 Levillä käytiin miesten Eurooppa-cupin pujottelu- ja suurpujottelukisat. Onnistuneiden järjestelyjen ansiosta Levi sai pysyvän paikan Kansainvälisen hiihtoliiton kisakalenterissa.
2000-luvun alku oli Levin Hissit Oy:lle voimakasta kehityksen aikaa, jonka tavoitteena on ollut Levin saaminen kansainvälisesti tunnetuksi talviurheilukeskukseksi. Tähän tavoitteeseen päästäkseen yhtiö on investoinut gondolialueelle lähes 8,5 miljoonaa euroa. Se kattaa gondolihissin ja maailmancup-rinteen rakentamisen kaikkine oheispalveluineen, televisioinnin mahdollistavan kisavalaistuksen, lumetuksen sekä kansainväliset vaatimukset täyttävän kisakeskuksen rakentamisen. Levi nousikin kaudella 2000–2001 Suomen suurimmaksi hiihtokeskukseksi.
Vuonna 2001 Levi sai järjestettäväkseen naisten Eurooppa-cupin avauskisat, ja syksyllä 2002 pidettiin miesten Eurooppa-cupin avauskisat. Kansainvälistymisen myötä yhtiön toiminimi muutettiin Levin Hissit Oy:stä Oy Levi Ski Resort Ltd:ksi vuonna 2003. Tärkeä virstanpylväs Leville on helmikuussa 2004 ensimmäistä kertaa järjestetty Levin pujottelu, joka on yksi alppihiihdon maailmancupin osakilpailuista. Aluksi Levillä kilpailivat vain naiset, mutta kaudesta 2006–2007 lähtien Levillä ovat kilpailleet myös miehet. Myöhemmin muutama kausi on kuitenkin jouduttu perumaan lumenpuutteen takia.
Oy Levi Ski Resort Ltd osallistui myös Levin golfkentän rakentamiseen. Golfkenttä avattiin 9-reikäisenä vuonna 2006, ja se laajennettiin täysimittaiseksi kaksi vuotta myöhemmin. Se on EU:n pohjoisin täysimittainen golfkenttä.
Kauteen 2007–2008 lähdettiin yhtiön historian suurimmilla investoinneilla. 12,5 miljoonalla eurolla valmistui Eturinteille uusi palvelurakennus Zero Point sekä Express-gondolihissi ja North-tuolihissi.
Loppuvuodesta 2014 Levin Etelärinteille avattiin toinen laskettelukeskus, jossa on mm. kuuden hengen kuomullinen tuolihissi ja South Point -palvelurakennus. Lisäksi Oy Levi Ski Resort Ltd on rakentanut Leville erilaisia aktiviteettipuistoja.
Oy Levi Ski Resort Ltd:n liikevaihto oli kaudella 2013–2014 reilut 15 miljoonaa euroa, josta emoyhtiön osuus oli hieman yli 12 miljoonaa euroa.
Harrastusmahdollisuudet
thumb|Laskettelurinne Levillä vuonna 2003. Levillä on 44 lasketteluun tarkoitettua rinnettä, joista 25 on valaistu. Suurimman rinteen korkeusero on 325 metriä. Pisimmän rinteen pituus on 2500 metriä. Levin laskettelurinteistä jyrkin on Levi Black. Hiihtohissejä on 26 ja pisimmän hissin pituus noin 1710 metriä. Levillä on yhteensä 230 kilometriä maastohiihtoon tarkoitettuja hiihtolatuja, yli 20 kilometriä talvikävelyreittejä ja jopa 886 kilometriä moottorikelkkareittejä. Levillä voi myös harrastaa koiravaljakkoajelua sekä ratsastusta islanninhevosilla ja suomenhevosilla.
Kesäisin Levillä voi harrastaa mm. kalastusta, patikointia, pyöräilyä, ratsastusta, melontaa, golfia ja sukellusta. Levin golfkenttä on EU:n pohjoisin täysimittainen golfkenttä. Kesäkuussa 2006 Levillä avattiin maastopyöräilypuisto Levi Bike Park.
Levi Bike Park on sittemmin laajentanut reitistöään sisältäen 12 alamäki- tai enduropyöräreittiä, sekä kaksi auki olevaa gondolihissiä. Pyöräilykausi kestää yleensä juhannuksesta lokakuun alkuun. Alamäkipyöräilyyn parkista löytyy yksi vihreä reitti, Village Trail (4,2 km), joka on Suomen pisimpiä alamäkireittejä. Sininen reitti, Blue Groove, jolla myös on pituutta 3,5 km. Parkista löytyy lisäksi kaksi punaista reittiä, World Cup Red sekä heinäkuussa 2021 aukaistu Santa’s Cabin. Levi Bike Parkista löytyy myös yksi musta alamäkireitti World Cup Black. Loput reitistöstä koostuu enduroreiteistä tunturissa.
Levillä on myös kaksi keilahallia, elämyskylpylä ja erilaista toimintaa ympäri vuoden. Levillä toimii useita wellness-palveluja sekä yli 50 ohjelmapalveluyritystä kuumailmapallolennätyksestä safareihin. Koska Levillä on hiihtolajien ohella paljon muitakin harrastusmahdollisuuksia, päätettiin talvikaudelle 2015-2016 järjestää Se toinen Levi -niminen kampanja.
Palvelut
thumb|Levin keskustaa. Levillä on yhteensä noin 24 000 vuodepaikkaa. Alueella on kuusi hotellia ja viisi huoneistohotellia, jotka ovat keskittyneet pääosin Sirkan kylään. Levillä on myös lukuisia loma-asuntoja, joiden rakentaminen on kaavoituksen myötä levinnyt laajalle alueelle Levitunturin ympärille. Levillä on yhteensä 55 ravintolaa ja rinneravintolaa sekä useita ostosmahdollisuuksia.
Liikenneyhteydet
Levin majoituskohteiden ja neljän hissialueen välillä matkailijoita kuljettaa SkiBussi. Aiemmin SkiBussi oli ilmainen, mutta se muuttui maksulliseksi 13.2.2012 alkaen.
Winchester
Winchester on noin asukkaan katedraalikaupunki (city) ja  asukkaan hallintopiiri Hampshiren kreivikunnassa Englannissa. South Hampshiren metropolialueella, johon kuuluvat Winchesterin lisäksi Southampton, Portsmouth, Eastleigh ja Fareham, asuu noin 1,1 miljoonaa ihmistä.
Winchesterin hallintopiiriin kuuluu varsinaisen kaupungin lisäksi laajalti maaseutua, ja sen alueella on Britannian armeijan ja merivoimien tukikohtia. Taimenenkalastus on suosittua ajanvietettä Itchenjoen laaksossa. Winchesterin kaupunki tunnetaan parhaiten keskiaikaisesta katedraalistaan, joka on pisin Englannissa (169 metriä).
Alueen asutushistoria alkaa rautakaudelta, ja roomalaisaikana se oli jo varsin merkittävä paikka. Alfred Suuri teki Winchesterin kaupungista Englannin kuningaskunnan pääkaupungin, jona se säilyi normannivalloitukseen asti. Winchesterin linnasta on jäljellä suuri juhlasali ja kuningas Arthurin pyöreäksi pöydäksi väitetty pöytä, joka on riippunut salin seinällä ainakin vuodesta 1463.
Jane Austen kuoli Winchesterissä ja on haudattu katedraaliin.
Gofore
Gofore Oyj on suomalainen digitaalisten palveluiden suunnitteluun ja kehittämiseen keskittynyt yhtiö, jonka kotipaikka on Tampereella.
Goforen liikevaihto vuonna 2022 oli lähes 150 miljoonaa euroa.
2002–2019
Vuonna 2001 perustettu Gofore aloitti toimintansa vuonna 2002. Neljällä perustajalla oli tuoteidea, joka ei kuitenkaan toteutunut. Sen sijaan Timur Kärki, Jani Lammi, Mika Varjus ja Petteri Venola alkoivat tarjota asiantuntijapalveluita.
Vuonna 2005 yhtiön hallitukseen kutsuttiin ensimmäinen yrityksen ulkopuolinen jäsen, Timur Kärjen serkku, Solteqin perustaja Ali Saadetdin.
Timur Kärki aloitti Goforen toimitusjohtajana vuonna 2010. Yhtiön vuosittainen liikevaihto oli noin miljoona euroa. Yhtiössä alettiin kehittää työhyvinvointia systemaattisesti ja henkilöstömittauksia ja tyytyväisyyskyselyitä alettiin tehdä säännöllissti.
Elokuussa 2014 Liikenteen turvallisuusvirasto Trafi valitsi Goforen toteuttamaan kuljettajantutkinnon teoriakoe- ja ajokokeen vastaanottojärjestelmiä.
Kesäkuussa 2015 Gofore valittiin Väestörekisterikeskuksen kilpailutuksessa toteuttamaan Suomen kansallista palveluväylää. Lokakuussa Open Knowledge Finland, Gofore ja viisi muuta suomalaista ohjelmistoyhtiötä perustivat Aste-konsortion, jonka tarkoitus oli edistää sosiaali- ja terveydenhuollossa käytetyn tietotekniikan markkinoiden avoimuutta.
Tammikuussa 2017 yhtiöllä oli noin 200 työntekijää. Helmikuussa Digi- ja väestötietovirasto valitsi Goforen toteuttamaan Suomi.fi-verkkopalvelun, palvelumuotoilun ja Suomi.fi-tunnistuksen toteuttajaksi. Gofore kasvoi pelkästään orgaanisesti huhtikuuhun 2017 asti, jolloin se teki ensimmäisen yrityskauppansa. Palvelumuotoiluyhtiö Leadin Oy:n asiakaskunta koostui koti- sekä ulkomaisista teollisuus-, palvelu- ja teknologia-alan toimijoista. Yhdistymisen jälkeen konsernilla oli yli 300 työntekijää Suomessa, Britanniassa ja Saksassa. 360 henkilöä työllistänyt Gofore listautui marraskuussa First North -listalla. Listautumisanti keskeytettiin ylimerkinnän vuoksi etuajassa ja kokonaisuudessaan se ylimerkittiin 3,2-kertaisesti. Ennen listautumista Goforella oli 13 osakasta. Goforen neljällä perustajalla oli yhtiöstä kullakin 21 prosentin osuus.
Elokuussa 2018 Gofore kertoi avaavansa toimipisteen Turkuun ja hankkivansa helsinkiläisen digikonsultointiyritys Solinorin koko osakekannan.
Alkuvuonna 2019 Gofore osti Silver Planet -konsulttiyrityksen. Kesäkuussa Gofore osti saksalaisen designtoimisto Mango Designin. Marraskuussa Gofore ilmoitti pitkäaikaisen toimitusjohtaja Timur Kärjen siirtymisestä toimitusjohtajan pestistä hallituksen puheenjohtajaksi. Joulukuussa toimessaan aloittanut Mikael Nylund löytyi talon sisältä. Gofore ilmoitti myös pyrkivänsä pörssin päälistalle vuonna 2021. Konsernin liikevaihdosta noin kymmenes tuli ulkomailta.
2020–
Tammikuussa 2020 Gofore ajoi alas liiketoimintansa Isossa-Britanniassa. Elokuussa Gofore kertoi ostavanasa Qentinel Finlandin, joka oli erikoistunut ohjelmistotestausautomaatioon. Noin sata henkilöä työllistäneen Qentinelin asiakkaita olivat Verohallinto, Kone ja Elisa. Marraskuussa Silver Planetin ympärille perustettiin noin 40 henkilöä työllistänyt Gofore Lead -konsulttiyksikkö. Yhteensä Gofore työllisti yli 700 työntekijää, joista lähes 200 oli konsultteja. Yhtiön liikevaihto kasvoi kolmessa vuodessa 34 miljoonasta eurosta 78 miljoonaan euroon.
Maaliskuussa 2021 Gofore siirtyi Helsingin pörssin päälistalle. Samassa kuussa se osti myös 95 prosenttia CCEA:sta, joka tarjosi palveluita muutosten läpivientiin asiakkaille kuten Outokumpu, Neste ja Kone. CCEA:lla oli noin 50 työntekijää Espoossa ja Singaporessa. Lokakuussa Tampereella alettiin rakentaa lähelle rautatieasemaa toimitilakonttoria, jonka päävuokralainen Gofore aikoi siirtää sinne pääkonttorinsa.
Tammikuussa 2022 Gofore kertoi ostaneensa Devecto oy:n, joka oli keskittynyt älykkäiden laitteiden ja koneiden ohjelmistoja ja ohjelmistojen testausjärjestelmien kehittämiseen. Kaupan myötä Goforen asiakaskunta laajeni isoihin yrityksiin kuten Ponsseen, Valtraan ja ABB:hen, kun se oli aiemmin palvellut lähinnä julkisen sektorin toimijoita. Helmikuussa Gofore kertoi avaavansa konttorin Lappeenrantaan. Gofore sopi lokakuussa 2022 saksalaisen Emundo Gmbh:n ostamisesta kahdeksalla miljoonalla eurolla. Yritys työllisti 96 henkilöä ja sillä oli seitsemän toimipistettä Saksassa, Itävallassa ja Pohjois-Italiassa.
Organisaatio
Goforella oli tammikuussa 2022 yli 900 työntekijää Suomessa, Saksassa, Espanjassa ja Virossa. Suomessa sillä oli toimipisteitä Tampereella, Espoossa, Helsingissä, Jyväskylässä, Kajaanissa, Lappeenrannassa Oulussa ja Turussa. Ulkomailla sen konttorit sijaitsivat Braunschweigissa, Madridissa, Münchenissä ja Tallinnassa.
Goforen tytäryhtiöihin kuuluu
Tuotteet
Gofore suunnittelee ja tuottaa tietojärjestelmiä palvelukeskeistä arkkitehtuuria (SOA) ja ketteriä menetelmiä käyttäen sekä arkkitehtuurilla ohjaten.
Markkinat
Vuonna 2020 yhtiön liikevaihdosta 74 prosenttia tuli julkishallinnosta. Yhtiön asiakkaita olivat esimerkiksi Helsinki, Espoo, Verohallinto, Digi- ja väestötietovirasto, KEHA-keskus, opetushallitus, sosiaali- ja terveysministeriö ja Fonecta.
Yrityskulttuuri
Gofore oli alallaan ensimmäisten oman työehtosopimuksen luoneiden yritysten joukossa Suomessa. Tammikuussa 2022 Gofore otti käyttöön yrityskohtaisen työehtosopimuksen, jolla korvattiin aiemmin käytetty alakohtainen sopimus. Valtakunnallisesta sopimuksesta se erosi esimerkiksi siten, että isät saivat kaksi viikkoa pidemmän palkallisen perhevapaan. Työntekijöiden palkkoja korotetaan kaksi kertaa vuodessa yleiskorotuksen verran, mutta työntekijöille voidaan jakaa myös tätä suurempia henkilökohtaisia korotuksia.
Vuonna 2021 Gofore alkoi tarjota uusille työntekijöilleen mahdollisuutta työskennellä paikkariippumattomasti. Työntekijän palkkaukseen vaikutti se, asuuko hän pääkaupunkiseudulla vai sen ulkopuolella.
Goforen oman ekosysteemialusta Hohto -toiminnanohjausjärjestelmä osaa esimerkiksi yhdistää osaajat ja asiakasprojektit. Se kehitettiin alun perin cv-pankiksi opiskelijatyönä vuonna 2013.