cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikki Hiiren kerhotalo
Sarjan muita hahmoja
Hahmot ovat yleisesti ottaen aika samannäköisiä kuin muutenkin ja ne puhuvat samoilla äänillä kuin muissakin TV-sarjoissa. Niissä on kuitenkin pieniä eroja, kuten Iines Ankan poninhäntä. Musta Pekka -hahmo esiintyy sarjassa ensimmäistä kertaa Suomessa pelkkänä Pekkana, paitsi jaksossa Ilmapallokilpailu, jossa Pekasta käytetään koko ajan nimitystä Musta Pekka. Lopputeksteissä hahmon suomenkielisen ääninäyttelijän roolinimi on Musta Pekka.
Jaksot
Jaksojen esitysjärjestys Suomessa poikkeaa ainakin TV2:n osalta Disney Channelin alkuperäisjärjestyksestä. Ohessa ovat Suomessa esitetyt jaksot ja niiden alkuperäinen nimi Disney Channelin lähetysjärjestyksessä.
Jaksot, joita ei ole esitetty televisiossa:
Time Flies... 1994–2009
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
CD2
Japanin julkaisu sisältää lisäksi kappaleen ”Don’t Go Away” ja Yhdysvaltain julkaisu sisältää kappaleen ”Champagne Supernova”.
Listasijoitukset
Listasijoitusten lähde:
Tuoteaktivointi
Tuoteaktivointi on tapa, jolla varmistetaan käytettävän ohjelmiston aitous. Tällä aktivoinnilla sidotaan ohjelmisto toimimaan yleensä tietyn tietokonelaitteiston kanssa. Kun tuoteaktivoinnilla varustettu ohjelmisto asennetaan tietokoneeseen, pitää tuoteaktivointi yleensä suorittaa noin 30 päivän sisään ohjelmiston asentamisesta. Mikäli aktivointia ei suoriteta, lakkaa ohjelmisto yleensä toimimasta. Aktivointi suoritetaan yleensä Internetin yli, tai puhelimitse ohjelmiston valmistajan ohjeiden mukaan.
Tuoteaktivoinnin tarkoitus on rajoittaa laittomien ohjelmistojen asentamista tietokoneisiin. Se sitoo laitteiston ja asennuksessa käytetyn avainkoodin toisiinsa, sekä estää kyseisen ohjelmiston asentamisen toiseen tietokoneeseen samalla avainkoodilla. Tuoteaktivointi on usein mahdollista myös purkaa, jolloin tuote poistetaan koneesta, mihin se on asennettu ja siirretään toiseen koneeseen, johon se aktivoidaan uudestaan.
Omaha kissatanssija
thumb|Ensimmäisen suomenkielisen Omaha-albumin kansi. Omaha kissatanssija on amerikkalainen eroottinen sarjakuva, joka kertoo Omaha-nimisen strippaajan elämästä amerikkalaisessa pikkukaupungissa. Sarjakuvan hahmot ovat antropomorfisia eläinhahmoja, esimerkiksi Omaha on sarjakuvan nimen mukaisesti kissa. Omaha kissatanssija sisältää yksityiskohtaista alastomuutta ja seksiä, mutta pääroolissa ovat henkilöt ja jatkuvajuoninen tarina. Sarjakuvan loi piirtäjä Reed Waller, ja josta suurimman osan käsikirjoitti hänen puolisonsa Kate Worley. Jalava julkaisi Omahaa suomeksi vuosina 1998–2000 neljä albumia, jotka sisälsivät sarjakuvan 10 ensimmäistä numeroa.
Historia
Omaha alkoi ilmestyä vuonna 1978 strippisarjakuvana omakustanteisessa sarjakuvalehdessä Vootie, joka ilmestyi Reed Wallerin kotikaupungissa Minneapolisissa. Dez Skinnin mukaan sarjakuva oli saanut innoituksensa Robert Crumbin Fritz-kissasta, ja Waller sanoo halunneensa sillä tuoda seksuaalisuutta siveänä pidettyyn eläinsarjakuvaan. Vuonna 1984 sarjakuva siirtyi Vootiesta omaan sarjakuvalehteen, jota julkaisi Steel Dragon Press. Tehdessään lehden toista numeroa piirtäjä Reed Waller sai kirjoitusblockin. Muutaman kuukauden yrittämisen jälkeen hänen silloinen tyttöystävänsä Kate Worley ehdotti hänelle uusia hahmoja ja juonenkäänteitä, ja Waller pyysi hänet sarjakuvan käsikirjoittajaksi.
Wallerin alkuperäinen näkemys Omahasta oli melodraamaa, seksiä ja romantiikkaa yhdistävä, juonirakenteeltaan saippuaoopperamainen sarjakuva. Worley alkoi kirjoittaa siitä yhtä jatkuvajuonista tarinaa, joka käsitteli päähenkilöitään syvällisemmin, ja hän toi sarjakuvaan yhteiskunnallisia teemoja, kuten vammaisuutta ja homoseksuaalisuutta käsitteleviä juonikaaria. Sarjakuva sisältää myös poliittista juonittelua, ja se pilkkaa Minneapolisin moraalista lainsäädäntöä. Omahasta tuli suosittu lukijoiden ja kriitikoiden parissa, ja lehden numeroita ja kokoelmia myytiin loppuun.
Omaha on herättänyt kohua ympäri maailmaa estottomalla seksuaalisuudellaan. Vuonna 1988 Diamond Comics Distributors -sarjakuvalevittäjä kieltäytyi jakelemasta sarjakuvalehteä kauppoihin ennen kuin lopulta myöntyi ja vuonna 1989 kirjasitomo kieltäytyi sitomasta Omaha-sarjakuvakokoelmaa. Vuonna 1990 Torontossa Kanadassa Omaha-lehtiä takavarikoitiin sarjakuvakaupasta eläinpornografiasta syytettynä, mutta syytteitä ei nostettu. Uudessa-Seelannissa ajateltiin toisin, sillä paikallinen tarkastava elin Office of Film and Literature Classification päätti vuonna 1991, että sarjakuva ei ollut siveetön, sillä siinä seksi kuvattiin kypsästi ja reaalisesti osana tunteellista suhdetta.
Omaha-sarjakuvalehteä julkaistiin hyvin epäsäännöllisesti. Se keskeytyi joksikin aikaa vuonna 1988, kun Worley joutui auto-onnettomuuteen ja vuonna 1991, kun Wallerilla diagnosoitiin paksusuolen syöpä. Kitchen Sink Press -kustantamo julkaisi kaksi tunnettujen amerikkalaisten piirtäjien tekemää Images of Omaha -nimistä hyväntekeväisyyssarjakuvalehteä, joilla kerättiin varoja Wallerin hoitoihin. Hän ja Worley erosivat lopulta, mikä lopetti heidän yhteistyönsä ja sarjakuvan ilmestymisen kokonaan. Viimeinen numero ilmestyi vuonna 1995.
Vuonna 2002 Waller ja Worley sopivat riitansa ja päättivät NBM Publishing -kustantamon kehotuksesta jatkaa Omahaa yhdessä siitä mihin se oli kymmenen vuotta aikaisemmin jäänyt. Worleyn kuolema kuitenkin keskeytti työn jälleen. Hänellä oli diagnosoitu keuhkosyöpä aikaisemmin ja hän oli käynyt sädehoidossa ja saanut solunsalpaajia. Worleyn aviomies James Vance, joka oli itsekin sarjakuvakäsikirjoittaja, jatkoi Wallerin kanssa Omahan tekemistä käyttäen edesmenneen vaimonsa muistiinpanoja apunaan. Sarjakuvaa alkoi ilmestyä uudestaan marraskuussa 2005, mutta oman lehtensä sijaan sitä julkaistaan jatkotarinana eroottisiin sarjakuviin keskittyneessä Sizzle-sarjakuvalehdessä. Lisäksi NBM julkaisi aikaisemmat Omaha-sarjakuvat uudelleen kokoelmina.
Oheistuotteet
Sarjakuvalehden ilmestymisen aikana on tehty useita Omaha-oheistuotteita, muun muassa t-paitoja, taidepainatuksia, keräilykortteja ja tarroja. Varsinainen keräilykohde on Omahaa esittävä posliinipatsas, joita valmistettiin rajoitettu määrä. Sarjakuvalehtiä on koottu kokoelmateoksiin, joita ovat julkaisseet ensin Kitchen Sink Press ja sitten NBM Publisihing. Lisäksi on julkaistu Erotic Art of Reed Waller -taidekirja, jossa on useita Omaha-kuvia.
Isla Hornos
Isla Hornos on Chilelle kuuluva saari Etelä-Amerikan eteläkärjessä, Tulimaan saaristossa. Saari tunnetaan kuuluisan Kap Hornin niemen sijaintipaikkana. Isla Hornosta pidetään yleensä virheellisesti Etelä-Amerikan eteläisimpänä saarena, vaikkakin Diego Ramírez -saaret sijaitsevat vielä etelämpänä.
Chilen laivasto ylläpitää saarella asemaa, johon kuuluu muun muassa kappeli, asuintilat sekä majakka. Saarella sijaitsee myös joulukuussa 1992 vihitty albatrossia esittävä muistomerkki, joka pystytettiin niiden ihmisten muistoksi, jotka menettivät henkensä yrittäessään kiertää Kap Hornia.
Sierren linja-autoturma
Onnettomuus
Matkustajat, neljä opettajaa ja 46 oppilasta Saint-Lambertuksen (Heverlee, Flanderin Brabant) ja Steksken (Lommel, Limburg) koulusta, olivat kotimatkalla vietettyään muutamia päiviä laskettelukeskuksessa Val d'Anniviersissa Sveitsin Alpeilla.
Onnettomuus sattui 13. maaliskuuta 2012 vähän klo 21 jälkeen paikallista aikaa, kun linja-auto kaartoi tunnelissa yllättäen oikealle, osui reunakiveykseen ja ajautui hätäuloskäynnin levikettä päin. Levikkeen päässä on betoniseinä, johon linja-auto törmäsi noin sadan kilometrin tuntinopeudella. Ajoneuvon etuosa tuhoutui täysin ja uhreja jouduttiin irrottamaan linja-autosta. Valvontakamerakuvien perusteella onnettomuudessa ei ollut osallisena toista ajoneuvoa. Tiellä vallitsivat normaalit ajo-olosuhteet, eikä ruuhkaa ollut. Linja-auton etuosa vahingoittui pahasti. Pelastustyöntekijöiden täytyi rikkoa sivuikkunoita ja takaikkuna saadakseen matkustajat ulos.
Onnettomuuden syy
Onnettomuustutkinnan mukaan kuljettaja ei ollut nauttinut alkoholia eikä saanut sydäninfarktia. Tutkijoiden mukaan kuljettaja ei myöskään ylittänyt 100 km/h nopeusrajoitusta. Poliisin mukaan Top Tours -yhtiö oli hyvämaineinen, ja käytössä ollut linja-auto oli nykyaikainen ja huollettu. Pelastustyöntekijöiden mukaan lapset käyttivät onnettomuushetkellä turvavöitä.
Kuljettajalla todettiin ruumiinavauksessa sepelvaltimotauti, joka olisi saattanut aiheuttaa toimintakyvyn menetyksen, mutta tätä ei saatu varmistettua. Kuljettaja söi masennuslääkettä, mutta se ei todennäköisesti vaikuttanut hänen ajokykyynsä. Toukokuussa 2013 kerrottiin, että onnettomuuden todennäköinen syy oli kuljettajan huolimattomuus tai terveydentila.
Reaktioita
Perjantaina 15. maaliskuuta vietettiin Belgiassa valtakunnallista surupäivää onnettomuuden uhrien muistoksi. Aamupäivällä kello 11 pidettiin hiljainen hetki, jonka ajaksi myös joukkoliikenne pysähtyi. Tapahtunutta muistettiin myös Alankomaissa, sillä turmassa kuoli kuusi alankomaalaista. Sveitsin ja Euroopan parlamentit pitivät minuutin hiljaisen hetken. Tunneleiden turvallisuus kyseenalaistettiin turman jälkeen. Tielaitoksen edustaja totesi, että muutosten tekeminen tunneleiden rakenteisiin on mahdollista.
Ruben Örtegren
Ruben Julius Israel Örtegren (19. lokakuuta 1881 Solna – 27. helmikuuta 1965 Tukholma) oli ruotsalainen ampuja, joka kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Hän oli siellä mukana saamassa hopeaa 50 metrin vapaapienoiskiväärin makuun joukkuekilpailussa.
Katolinen kirkko Arabiemiirikunnissa
Katolinen kirkko Arabiemiirikunnissa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.
Organisaatio ja jäsenmäärä
Katolinen kirkko Arabiemiirikunnissa muodostuu yhdestä hiippakunnasta, Eteläisen Arabian apostolisesta vikariaatista, joka toimii useamman valtion alueella. Siihen kuului vuonna 2017 Arabiemiirikunnissa yhteensä 8 seurakuntaa. Tuolloin katolilaisia oli maassa katolisen kirkon mukaan noin 901 000, 9,8% väestöstä. Suurin osa valtion katolisista on ulkomaalaisia työntekijöitä maista, joissa on paljon katolilaisia, esimerkiksi Filippiineiltä.
Port of Miami
Port of Miami on rap-artisti Rick Rossin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 8. elokuuta 2006. Albumin nimi tulee siitä, että Miami on kuin kokaiinilaivojen portti Yhdysvaltoihin.
Kappaleet
Kappale Push It sisältää samplen Scarface-elokuvan Push It to the Limit -kappaleesta.
Poninhäntä
Poninhäntä on hiustyyli, joka voidaan tehdä pitkiin hiuksiin kiinnittämällä hiukset nipuksi tyvestä ja jättämällä suorat tai kiharat latvat roikkumaan vapaasti. Poninhännän nimi tulee kampauksen ulkonäöstä, joka muistuttaa hevosen tai ponin häntää.
Variaatioita
Poninhäntä kiinnitetään yleensä joustavalla hiuslenkillä, mutta myös lettinauhaa tai muunlaisia hiuspidikkeitä voidaan käyttää. Kampauksen kiinnityskohta voi olla takaraivolla tai niskassa ja joskus sivulla tai päällä. Poninhäntä voidaan tehdä tiukaksi, jolloin hiukset vedetään päätämyöden kireälle kiinnityskohtaan, tai jättää löysemmäksi, ja harvemmin myös latvat voidaan kiinnittää yhteen.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1997
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1997 pidettiin 11.–16. elokuuta 1997 Norjan Grimstadissa. Kyseessä olivat lajin 17. maailmanmestaruuskilpailut. Sekä miehet että naiset kilpailivat kahdella henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Norja voitti kaksi kultamitalia, Itävalta, Ruotsi, Suomi ja Tanska yhden.
Antonio Pappano
pienoiskuva|Antonio Pappano vuonna 2010. Antonio Pappano (s. 30. joulukuuta 1959 Epping, Englanti) on kapellimestari ja pianisti. Hänen perheensä muutti Italiasta Englantiin vuonna 1958, ja 13-vuotiaana hän siirtyi perheineen Connecticutiin.
Pappanosta tuli vuonna 1990 Norjan kansallisoopperan ja vuonna 1992 La Monnaien musiikillinen johtaja. Vuodesta 2002 hän on toiminut Covent Gardenin ja vuodesta 2005 Orchestra dell'Accademia Nazionale di Santa Cecilian musiikillisena johtajana. Lisäksi hän on muun muassa avustanut Daniel Barenboimia Bayreuthin musiikkijuhlilla ja Michael Gieleniä sekä toiminut Israelin filharmonisen orkesterin vierailevana kapellimestarina.
Pappano levyttää säännöllisesti EMI-levymerkille. Hänen levytystensä joukkoon lukeutuu tulkintoja Philippe Boesmansin, Jules Massenet'n, Giacomo Puccinin, Giuseppe Verdin ja Richard Wagnerin oopperoista. Hän on myös levyttänyt Hugo Wolfin lauluja tenori Ian Bostridgen kanssa. Hän on naimisissa laulunopettaja Pamela Bullockin kanssa.
Pappano on Royal Academy of Musicin kunniajäsen.
Kalle Sorainen
Kaarle Laurentius (Kalle) Sorainen (sukunimi vuoteen 1936 Sandelin; 14. toukokuuta 1893 Pori – 14. marraskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen opettaja, filosofi ja kirjallisuuden tutkija.
Sorainen toimi ruotsin kielen opettajana. Hän väitteli 1927 tohtoriksi filosofi Søren Kierkegaardin personallisuusaatteesta ja julkaisi useita artikkeleita Kierkegaardista ja toisesta tanskalaisesta filosofista Harald Høffdingista. Sorainen haki 1953 Helsingin yliopiston käytännöllisen filosofian professorin virkaa, mutta Eino Kaila ja Oiva Ketonen katsoivat hänet virkaan epäpäteväksi.
Teoksia
Nimellä Kalle Sandelin: Nimellä Kalle Sorainen:
Félicien-César David
thumb|right|Félicien-César David Félicien-César David (13. huhtikuuta 1810 Cadenet – 29. elokuuta 1876 Saint-Germain-en-Laye) oli ranskalainen säveltäjä. Hän jäi orvoksi viisivuotiaana, kouluttautui kuoropoikana Aix-en-Provencessa ja työskenteli siellä joitain vuosia ennen muuttamista Pariisiin vuonna 1830. Pariisissa hän pääsi Pariisin konservatorioon. Hän liittyi vuonna 1832 saint-simonilaisen yhteisön jäseneksi Pariisin lähellä. Yhteisö kuitenkin suljettiin ja sitä johtanut Barthélemy-Proper Enfantin vangittiin; jotkut kannattajat päättivät lähteä muille maille, ja myös David vietti Egyptissä lähes kaksi vuotta ennen paluutaan kotimaahansa.
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 1901–2000
Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 1901–2000.
Félicien-César David
Félicien-César Davidin läpimurtoteos oli Le Désert, kolmiosainen sinfoninen oodi tenorille, puhujalle, kuorolle ja orkesterille. Sen sanat ovat Auguste Collinin. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa Pariisissa 8. joulukuuta 1844. David saavutti suosiota myös oopperallaan Lalla Roukh, joka esitettiin ensimmäistä kertaa 12. toukokuuta 1862. Davidista tuli Kunnialegioonan Officier vuonna 1862.
Davidin tyyli oli itämainen ja eksoottinen. Hän vaipui kuitenkin unohduksiin pian kuolemansa jälkeen.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1999
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1999 pidettiin 1.–8. elokuuta 1999 Skotlannin Invernessissä. Kyseessä olivat lajin 18. maailmanmestaruuskilpailut. Sekä miehet että naiset kilpailivat kahdella henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Norja voitti neljä kultamitalia, Iso-Britannia ja Suomi yhden.
Parkkiluoto
Parkkiluoto on Porin 72. kaupunginosa. Se sijaitsee Meri-Porissa, etelämpänä olevan Reposaaren ja pohjoisempana olevan Tahkoluodon välissä. Parkkiluoto kuuluu Reposaaren koulupiiriin, ja sen postinumero on 28900.
Helen Reddy
Helen Reddy (25. lokakuuta 1941 Melbourne, Australia – 29. syyskuuta 2020 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli australialais-yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi laulullaan ”I Am Woman” (Capitol Records, 1972), joka toi hänelle Grammy-palkinnon.
Nuoruus
Helen Reddy syntyi Melbournessa vuonna 1941. Hänen perheensä olivat esiintyviä taiteilijoita, ja hän jätti koulun 15-vuotiaana esiintyäkseen perheensä kanssa. Reddy muutti vuonna 1966 New Yorkiin, kun hän voitti kykykilpailun kautta mahdollisuuden levytyssopimuksen Mercury Recordsin kanssa. Hän ei saanut vielä sopimusta, mutta hän päätti jäädä Yhdysvaltoihin yrittääkseen uraa laulajana.
Uran huippuvuodet
Reddyn mies, manageri Jeff Wald sai Reddylle Capitol Recordsin kautta sopimuksen. Reddy levytti Jesus Christ Superstar -musikaalin kappaleen ”I Don’t Know How to Love Him”, joka nousi Billboardin listoilla sijalle 13. Vuonna 1971 julkaistusta kappaleesta alkoi Reddyn noin kymmenen vuotta kestänyt jakso, jonka aikana hän levytti useita top 40 -listoille noussutta kappaletta.
Reddyn single ”I Am Woman” julkaistiin vuonna 1972, ja se nousi singlelistojen kärkeen. Hän oli ensimmäinen australialainen laulaja Yhdysvaltain listakärjessä. Hän sai ensimmäisenä australialaisena kappaleesta myös parhaan naispoplaulajan Grammy-palkinnon. Reddy oli vuosien 1973 ja 1974 aikana myös maailman myydyin naislaulaja. Kappaletta ”I Am Woman” seurasivat myydyimpien listojen kärkipäässä kappaleet ”Delta Dawn”, ”Angie Baby”, ”Leave Me Alone (Ruby Red Dress)” ja ”You and Me Against the World”. Reddy esiintyi 1970-luvun puolivälissä täysillä esiintymisareenoilla, ja hänen lämmittelyesiintyjinään toimivat muun muassa Joan Rivers ja Barry Manilow.
Reddy esiintyi myös televisiossa ja elokuvissa: Hän muun muassa juonsi vuonna 1973 kahdeksanosaista varieteeohjelmaa The Helen Reddy Show. Reddy näytteli sivurooleissa muun muassa jännityselokuvassa Jättiläinen taivaalla (1974) ja perhe-elokuvassa Pete ja lohikäärme Elliott (1977).
Uran hiipuminen ja viimeiset vuodet
Reddyn levytysura hiipui 1980-luvulle mennessä, mutta ”I Am Woman” oli edelleen suosittu kappale ja sitä levytettiin edelleen ja käytettiin elokuvissa. Se oli noussut myös naisten voimaantumisen tunnuskappaleeksi. Reddy vetäytyi vuonna 2002 musiikkialalta ja alkoi opiskella Australiassa kliinistä hypnoterapiaa. Hän kertoi myöhemmin, että hän oli jo saavuttanut uransa huipun eikä pystynyt sitä enää ylittämään. Hän viittasi siihen, että hän oli päässyt käytännössä kirjoihin, sillä ”I Am Woman” -kappaletta siteerattiin high schoolin historian oppikirjan osiossa, jossa käsiteltiin feminismiä.
Reddy palasi vielä viihdealalle vuonna 2012, mutta hänen kerrottiin jo vuonna 2015 kärsivän dementiasta. Hän eli viimeiset vuotensa viihdetaiteilijoille tarkoitetussa hoitokodissa. Reddy kuoli syyskuussa 2020.
Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella ja oli vuodesta 1974 lähtien Yhdysvaltain kansalaisuus.
Anna Riihimäki
Anna Riihimäki on suomalainen juontaja, joka juonsi sunnuntai-aamun Pikku Kakkosen. Riihimäki on ollut mukana sarjassa myös nuorempana, jolloin hän juonsi usean vuoden ajan yhdessä Ransu Karvakuonon kanssa. Myöhemmin Riihimäki ja Neponen juonsivat Pikku Kakkosen pääsiäistä. Myös Anna Riihimäen pikkusisko Lotta Riihimäki on juontanut Pikku Kakkosen maanantaita.
Anna Riihimäki on myös näytellyt tv-sarjassa Hovimäki. Hän opiskeli yhteisöviestintää Jyväskylän yliopistossa.
Brenda Milner
Brenda Milner, C.C., G.O.Q., FRS, FRSC (s. 15. heinäkuuta 1918 Manchester, Iso-Britannia) on Kanadaan muuttanut brittiläissyntyinen neuropsykologi. Hän toimii edelleen Montrealin neurologisessa instituutissa Dorothy J. Killam -professorina sekä McGill-yliopistossa professorina. Milner on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia (muun muassa Kavli Prize in Neuroscience, 2014; Balzan Foundation Award in Cognitive Neuroscience, 2009) sekä yli 25 kansainvälistä kunniatutkintoa.
Koulutus
Milner valmistui Cambridgen yliopiston Newnham Collegesta pääaineenaan kokeellinen psykologia (B.A., 1939; M.A. 1949). Hän suoritti McGill-yliopistossa tohtorintutkinnon (Ph.D., 1952). Fysiologisen psykologian väitöskirjan aihe oli Intellectual effects of temporal-lobe damage in man. Työn ohjasi Donald Hebb. Myöhemmin Cambridgen yliopistossa Milner suoritti lisäksi kokeellisen psykologian tohtorintutkinnon (D.Sc., 1972).
Tutkimus
Milnerin päätutkimuskohteet ovat olleet muisti, otsalohkojen toiminta ja aivopuoliskojen erikoistuminen sekä niiden välinen vuorovaikutus.
Muisti
Milnerin tutkimusten perusteella voitiin lisäksi päätellä, että HM saattoi leikkauksen jälkeenkin oppia tiettyjä uusia visuomotorisia taitoja tullessaan paremmaksi niitä vaativissa tehtävissä.
Scovillen ja Milnerin artikkeli (1957) on yksi neurotieteiden historian viitatuimmista.
Otsalohkojen toiminta
Milner käytti Wisconsin Card Sorting Test:iä, eräänlaista kortinlajittelutehtävää, apunaan arvioidakseen vertaillen eri aivovaurioiden vaikutuksia älykkyyteen. Tehtävässä täytyy lajitella eri muotoja, määriä ja värejä sisältäviä kortteja nippuihin noudattaen jotain tuntematonta lajitteluperustetta yrityksen ja erehdyksen kautta.
Aivovaurioista dorsolateraaliset (sivulla selänpuolella sijaitsevat) otsalohkoleesiot vaikuttivat potilaiden suoriutumiseen siten, että he pystyivät vaihtamaan kortinlajitteluperiaatteesta toiseen huonommin kuin verrokit, joilla aivovauriot sijoittuivat jollekin muulle alueelle. Otsalohkovaurioituneilla ilmeni muihin verrattuna lisäksi enemmän perseveraatio- eli juuttumistaipumusta.
Milner on tiettävästi ensimmäinen, joka on käyttänyt kyseistä testiä otsalohkojen toiminnan arvioimiseen.
Hiidenkivi (lehti)
Hiidenkivi oli vuosina 1994–2012 ilmestynyt suomalainen kulttuurilehti. Sitä julkaisivat Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Suomen Kotiseutuliitto. Kuudesti vuodessa ilmestynyt lehti esitteli suomalaiseen kulttuuriin liittyvää tutkimustietoa yleistajuisesti ja ajankohtaisesti. Lehden aihepiirit olivat pääasiassa historian, suomen kielen ja kirjallisuuden, kotiseudun ja kulttuuriympäristön, kansanperinteen ja kulttuurintutkimuksen aloilta. Lehdessä oli myös laaja kirja-arvio-osasto.
Hiidenkivi perustettiin 1994, kun SKS:n lehti Elias, Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen Kieliposti ja Suomen Kotiseutuliiton Kotiseutu yhdistettiin.
Hiidenkiven viimeisenä päätoimittajia oli Outi Lauhakangas. Aiemmin päätoimittajana ovat olleet Pirkko Leino-Kaukiainen, Pirjo Hiidenmaa, Lasse Koskela, Panu Rajala, Heikki Ylikangas ja Esko Koivusalo. Lehteä kustansi Stellatum Oy.
Stellatum Oy sanoi kustannussopimuksen irti lehden julkaisijoiden kanssa vuonna 2012. Täten myös lehden ilmestyminen päättyi, sillä julkaisijoilla ei ollut mahdollisuutta lähteä itse kustantamaan lehteä asiakkailleen.
Vuodesta 2013 lähtien julkaisu on ilmestynyt vuosikirjamuotoisena nimellä Kotiseutu. Vuosikirjaa julkaisee Suomen Kotiseutuliitto.
Radko Gudas
Radko Gudas (s. 5. kesäkuuta 1990 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL:ssä pelaavaa Anaheim Ducksia. Gudas on Tampa Bay Lightningin kolmannen kierroksen varaus kesältä 2010, jolloin joukkue varasi hänet 66. pelaajana.
Oikealta laukovan Gudasin vahvuuksiin kuuluvat fyysisyys ja taklaaminen. Hän osaa tarvittaessa myös tapella. Gudasin puolustajana pelannut isä Leo pelasi Tšekkoslovakian pronssia voittaneessa joukkueessa Albertvillen olympiakisoissa 1992.
Seuraura
Gudasin kasvattajaseura on HC Berounští Medvědi. Hän pelasi juniori-uransa kuitenkin loppuun HC Kladnossa. Pelatessaan Kladnon U20-joukkueessa kaudella 2006–2007 Gudas pelasi myös ensimmäiset miesten pelinsä, kun hän pelasi yhdeksän 1. Národní Hokejová Ligan ottelua kasvattajaseurassaan HC Berounští Medvědissä. Gudas pelasi joukkueessa koko seuraavan kauden 2007–2008 runkosarjan ja teki 35 ottelussa tehot 0+4=4. Jäähyminuutteja kertyi 61. Hän pelasi myös keväällä 2008 yhden Extraliigan playoff-ottelun HC Kladnon riveissä.
Kauden 2008–2009 Gudas pelasi vielä enimmäkseen HC Berounští Medvědissä, mutta hän sai peliaikaa myös seitsemästä Extraliigan ottelusta Kladnon joukkueessa. Gudas teki niissä yhden syöttöpisteen. Kesäkuussa 2009 hän siirtyi pariksi viikoksi try-outille jyväskyläläiseen Mestis-joukkue D Teamiin, mutta jäi ilman sopimusta. Isä Leo Gudas on pelannut myös Jyväskylässä kaksi kautta (1990–1992) JYPin riveissä. Kesäkuun 2010 lopulla WHL-joukkue Everett Silvertips varasi Radko Gudasin 20. vuorolla CHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi kaudeksi 2009–2010 pelaamaan joukkueeseen. Gudas oli tehoilla 7+30=37 Silvertipsin tehokkain puolustaja ja hänet valittiin kauden päätteeksi WHL:n läntisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen. Gudas keräsi WHL:n runkosarjassa 151 jäähyminuuttia, joilla hän voitti Silvertipsin sisäisen jäähypörssin.
Kesällä 2010 Tampa Bay Lightning varasi Gudasin kolmennella kierroksella numerolla 66. Samana kesänä hänet varasi myös KHL-joukkue Spartak Moskova numerolla 40. Gudas teki syyskuussa 2010 kolmivuotisen tulokassopimuksen Lightningin kanssa. Hän siirtyi pelaamaan AHL-joukkue Norfolk Admiralsiin. Hän pelasi ensimmäisen kautensa 2010–2011 kokonaan AHL-joukkue Norfolk Admiralsissa, jossa tulokaskausi toi yhteensä 17 tehopistettä. Kaudella 2011–2012 Gudas voitti 195 minuutillaan joukkueen sisäisen jäähypörssin. Hän voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Kaudeksi 2012–2013 Lightningin farmijoukkueeksi tuli Syracuse Crunch.
Eetu (albumi)
Eetu (tyyliteltynä eetu) on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Eetu Kalavaisen 22. marraskuuta 2019 julkaistu esikoisalbumi. Marraskuussa 2019 albumi julkaistiin vain digitaalisesti. Tammikuussa 2020 siitä julkaistiin myös vinyylipainos. Kalavainen on säveltänyt, sanoittanut ja tuottanut kaikki albumin kappaleet itse.
Juri Krasnožan
Juri Krasnožan (, s. 7. kesäkuuta 1963) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Radko Gudas
Seuraura
Heinäkuussa 2023 Gudas teki vapaana agenttina Anaheim Ducksin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 12 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Juri Krasnožan
Ura
Krasnožanin pelaajaura jäi vaatimattomaksi. Hän aloitti vuonna 1980 PFK Spartak Naltšikissa, joka putosi hänen debyyttikautensa päätteeksi Neuvostoliiton pääsarjasta. Vuosina 1985–1990 hän oli poissa pelikentiltä palaten takaisin tositoimiin 1991 FK Etalon Baksanissa, jota edusti Venäjän alemmilla sarjatasoilla neljän vuoden ajan.
Tervalampi (Vaala)
Tervalampi on Oulujoen vesistöön kuuluva pieni järvi Oterman kylässä Vaalassa. Se sijaitsee Vaalan pohjoisosassa seututien 800 ja Paatinjärven kaakkoispuolella.
Juri Krasnožan
Ura
Valmennusuransa ensi askelet Krasnožan otti Baksanissa, jonka apuvalmentajana hän toimi 1993 ja 1995–1997. Vuonna 1999 hän siirtyi PFK Spartak Naltšikin organisaatioon, jossa toimi ensin reservijoukkueen valmentajana ja 2000–2003 edustusjoukkueen apulaisvalmentajana. Tammikuussa 2004 hänestä tuli Naltšikin päävalmentaja. Debyyttikausi 1. divisioonassa oli vielä opettelua seuran jäädessä sijalle 12. Kausi 2005 oli kuitenkin menestyksekkäämpi ja seura nousi ensimmäistä kertaa Venäjän liigaan. Krasnožanin johdolla Spartak Naltšik teki nousujohteista jälkeä etenemällä Venäjän cupin puolivälieriin 2008 ja sijoittumalla kauden 2010 päätteeksi komeasti kuudenneksi.
Tervalampi (Vaala)
Lampi on 1,3 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 99,1 hehtaria ja rantaviivan pituus 4,32 kilometriä. Lampi on matala. Sen keskisyvyys on 0,34 metriä ja syvin kohta 0,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee lammen luoteisosassa Lamminniemen itäpuolella. Lammen tilavuudeksi on laskettu 330 000 kuutiometriä eli 0,00033 kuutiokilometriä.
Juri Krasnožan
Ura
Joulukuussa 2010 Krasnožan jätti Spartak Naltšikin ja siirtyi FK Lokomotiv Moskovan päävalmentajaksi. Krasnožanin pesti jäi kuitenkin lyhyeksi, kun Lokomotiv erotti hänet tehtävästä jo kesäkuussa 2011. Syynä oli epäilykset Krasnožanin sekaantumisesta tuloksen järjestämiseen 27. toukokuuta FK Anži Mahatškalaa vastaan pelatussa ottelussa.
Tervalampi (Vaala)
Lammen rannat ovat pääosin soistunutta metsämaata. Lammen pohjoispuolella on yksi talo, jonka yhteydessä on peltoa. Talolle tulee tie luoteesta seututieltä 800. Tie jatkuu itään metsäautotienä Tervajoen Pystönkosken lähelle.
Juri Krasnožan
Ura
Joulukuun lopulla 2011 Krasnožan palasi valmennustehtäviin FK Anži Mahatškalan uutena päävalmentajana. Krasnožanin pesti päättyi lyhyeen, sillä hän sai potkut jo helmikuun puolivälissä 2012. Rahakkaan seuran omistaja Suleiman Kerimov ei kertonut potkujen syytä, mutta yleisesti hänen uskotaan havittelevan päävalmentajaksi Fabio Capelloa.
Elokuun puolivälissä 2012 Krasnožanista tuli FK Kuban Krasnodarin päävalmentaja. Krasnožanin johdolla Kuban menestyi hyvin, mutta liigan neljäs tila ei pelastanut häntä potkuilta tammikuussa 2013. Krasnožanin ei tarvinnut olla kauaa ilman seuraa, kun liigassa kahdeksantena majaillut FK Terek Groznyi palkkasi hänet valmentajakseen. Seura säilytti sijoituksensa Krasnožanin alaisuudessa ja hän jatkoi tehtävässään kaudella 2013/14. Syyskauden esitykset olivat perin vaatimattomia ja lopulta Krasnožan jätti putoamiskamppailuun vajonneen Terek Groznyin lokakuun lopussa 2013.
Helmikuun alussa 2014 Krasnožan aloitti Kazakstanin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Venäläisvalmentajan pesti päättyi vuoden 2015 lopussa, kun Kazakstanin liitto ja Krasnožan eivät päässeet yksimielisyyteen jatkosta.
Helmikuussa 2018 Krasnožan palasi valmennustehtäviin FK Himkin päävalmentajana. Hän jätti kuitenkin tehtävänsä jo kauden jälkeen kesällä 2018.
Rockstar San Diego
Rockstar San Diego (entinen Angel Studios) on yksi Rockstar Gamesin alaisuudessa toimivista pelinkehitysstudioista. Heidän tekemiään ovat muun muassa palkittu ajopelisarja Midnight Club sekä Red Dead Revolver ja Red Dead Redemption. Studio kehitti myös RAGE-pelimoottorin, jota käytetään lähes jokaisessa Rockstar Gamesin uudemmassa pelissä.
Karsikko (Joensuu)
Karsikko on Joensuun kaupunginosa, joka sijaitsee Pielisjoen rannalla ydinkeskustan itäpuolella. Alue rakennettiin pääosin 1970–1980-lukujen vaihteessa. Alueella on omakotitalo-, rivitalo- ja pienkerrostaloasutusta. Vuonna 2022 Karsikossa oli 4 007 asukasta, ja se oli väkiluvultaan Joensuun kuudenneksi suurin kaupunginosa. Alueen läpi virtaavia jokia ovat Oksoja ja Iiksenjoki.
Karsikko oli osa Pielisensuun kuntaa, mutta päätyi osaksi Joensuun kaupunkia yhdessä Mutalan, Hukanhaudan ja Noljakan kaupunginosien kanssa kuntaliitoksella vuonna 1954. Karsikon kaupunginosassa on sijainnut kansanperinteellinen vainajien muistometsä, karsikko, josta kaupunginosa on saanut nimensä.
Karsikkoon luettavia alueita ovat Kettuvaara, Kissamäki ja Asevelikylä. Kaupunginosa rajautuu lännessä valtatiehen 9, etelässä Ilomantsintiehen, idässä Iiksenjokeen ja pohjoisessa Pielisjokeen. Kettuvaaran nimi tulee pienestä vaarasta. Siellä on Pielisensuun seurakunnan pappila ja henkilökunnan asuntoja. Kettuvaara-nimi on säilynyt muun muassa alueella olevan Kettuvaaran hautausmaan nimessä.
Alkuvaiheet
Jo ennen 1900-luvun alkua Karsikossa asui lähes 400 henkeä. Sahayhtiö rakennutti vuosisadan vaihteessa neljä suurta, useita asuntoja yhteistiloineen käsittänyttä, kasarmeiksi kutsuttua työväen asuinrakennusta, jotka purettiin vasta 1940-luvulla.
Ensimmäinen pientaloalue rakennettiin nykyisten Väinämöisen-, Joukahaisen- ja Ilmarisenkadun kohdalle Kettuvaaralle, jonne sahan työntekijät olivat jo aemmin pystyttäneet asuinmökkejä. Maan Cederbergeiltä ostanut Kaukas alkoi myydä 1920-luvun loppupuolella alueelta tontteja, joille kukin rakensi vapaamuotoisesti omaan tapaansa. Osa alkuperäisistä rakennuksista on säilynyt. Asutus laajeni 1930–40-luvuilla Paavolan ja Savikkolan asuntoalueiden rakentamisella. Pohjolankadun itäpuolelle syntyi Savikylä ja 2. maailmansodan jälkeen Asevelikylä siirtoväen asuntoalueeksi Karsikon asukasluku oli vuonna 1950 jo 2332 henkeä. Kerrostaloja Karsikkoon alkoi nousta 1960-luvulla.
Kouluja
Karsikon koulu on LUMA-painotteinen alakoulu, joka on aktiivisessa yhteistyössä muiden joensuulaisten LUMA-painotteisten koulujen ja oppilaitosten kanssa, erityisesti Pielisjoen koulun kanssa. Karsikon koulu aloitti toimintansa Pielisensuun kouluna vuonna 1892. Koulu perustettiin pääasiassa läheisen Karsikon sahan ympärille kehittyneen asutustihentymän tarpeisiin. Karsikon sahan johtaja C.J. Cederberg oli myötämielinen koulun perustamishankkeelle ja lupasi antaa koulun tarvitsemat tilat veloituksetta Karsikon sahalta. Koulun ensimmäiseksi opettajaksi palkattiin ylioppilas Hassinen, ja koulu avattiin 25. tammikuuta 1892, kello kymmenen aamulla. Koululle vuonna 1897 rakennettua omaa taloa laajennettiin vuosina 1929 ja 1934 Koulun nykyinen rehtori on Jussi T. Koski. Vararehtorina toimii Tero Kemiläinen.
Pielisjoen koulu on Karsikossa sijaitseva yläkoulu. Siellä ovat Joensuun yläkoulujen musiikki- sekä LUMA-luokat. Koulun rehtorina toimii Jouni Partti. Koulussa on 38 opettajaa ja hieman yli 400 oppilasta. Suomen ensimmäinen peruskoulun oppilaskunta perustettiin Pielisjoen koululle vuonna 1976 nimellä Karsikon yläasteen koulun oppilaskunta.
Kirjasto
Karsikon kirjasto on Joensuun seutukirjaston sivukirjasto. Kirjaston kohtalo on ollut vaakalaudalla koko 2000-luvun ajan. Kesäkuussa 2010 Joensuun kulttuuri- ja nuorisolautakunta päätti säilyttää kirjaston. Toisen kerran samansisältöinen päätös tehtiin 14.6.2011.
Kirjasto toimii entisessä kansakoulun rakennuksessa, joka on rakennettu 1892. Se peruskorjattiin kirjastoksi 1980-luvun alussa.
Virkistysalueet
Karsikossa on pienvenerannan vieressä uimaranta. Rannalle pääsee Pohjolankadulta. Pielisjoen virtaus on vaarallinen myös uimarannan kohdalla. Iiksenjoki sopii hyvin melontaan.
RN Zara (1930)
RN Zara oli Italian kuninkaallisen laivaston Zara-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus upposi Matapanin taistelussa 29. maaliskuuta 1941.
Valmistus
Alus tilattiin vuosien 1928-1929 laivasto-ohjelmassa La Speziasta OTOlta, missä köli laskettiin 4. heinäkuuta 1929. Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1930 ja valmistui 20. lokakuuta 1931.
Palvelus
Zara oli 1. laivueen lippulaivana 1. syyskuuta 1933 alkaen aina 15. syyskuuta 1937 saakka, jolloin Conte di Cavour palasi palvelukseen. Se oli toistamiseen viirikön lippulaivana 1. syyskuuta - 15. marraskuuta 1938. Huhtikuussa 1939 alus osallistui Albanian miehitykseen.
Toisen maailmansodan alkaessa alus pyrki viirikön mukana tuloksetta kohtaamaan Britannian kuninkaallisen laivaston osaston, joka pyrki Tobrukiin. Heinäkuussa alus osallistui Calabrian taisteluun, jonka jälkeen se suojasi Pohjois-Afrikkaan matkanneita saattueita. Syyskuussa alus johti viirikkönsä torjumaan Maltalle matkanneita täydennyssaattueita tuloksetta.
Marraskuussa 1940 alus oli telakalla eikä se osallistunut Spartiventon taisteluun. Se joutui viirikkönsä mukana Napolissa ilmahyökkäykseen, jossa se ei kärsinyt merkittäviä vaurioita. Maaliskuussa 1941 laivaston esikunta määräsi torjuntapurjehduksen itäiselle Välimerelle Kreetan etelä- ja pohjoispuolisille alueille. Seuranneessa Matapanin taistelussa Polaan osui torpedo. Lippulaivalta alus sai määräyksen jäädä Fiumen kanssa vaurioituneen sisaraluksensa suojaksi.
Britannian kuninkaallisen laivaston taistelulaivat HMS Warspite, HMS Valiant ja HMS Barham yllättivät osaston upottaen sen.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2001
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2001 pidettiin 26. heinäkuuta – 4. elokuuta 2001 Suomen Tampereella. Kyseessä olivat lajin 19. maailmanmestaruuskilpailut. Sekä miehet että naiset kilpailivat kolmella henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Sprintti kuului ensimmäistä kertaa lajiohjelmaan. Suomi voitti kolme kultamitalia, Norja ja Sveitsi kaksi sekä Ruotsi yhden.
Luettelo Kyproksen kunnista
Tämä on luettelo Kyproksen kunnista. Vain osa kunnista on Kyproksen tasavallan tunnustamia ja niistäkin vain osa sen hallinnassa. Osa kunnista on puolestaan Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallinnassa, ja niistä osa vain sen omaa hallintoaan varten perustamia.
Sandro Cavazza
Alessandro Michele Cavazza (taiteilijanimi Sandro Cavazza s. 11. syyskuuta 1992 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten esiintymisestään belgialaisen DJ-tuottajan Lost Frequencies kappaleella ”Beautiful Life” vuonna 2016 sekä Aviciin kappaleella ”Without You” vuonna 2017. Taustaltaan Cavazza on mainitsemiensa tietojen mukaan ”ruotsinitalialainen”. Hänen suurimpia musiikillisia vaikuttajiaan ovat olleet Eagle-Eye Cherry, Nirvana, Red Hot Chili Peppers, Westlife, ABBA, Max Martin, Bon Iver ja Queen, jonka jäsenistä varsinkin Freddie Mercury.
Luettelo Kyproksen kunnista
Kuntien lisäksi Kyproksen paikallishallintoon kuuluu itsenäisiä (kylä)yhdyskuntia (koinótita).
Kunnat de jure
Kyproksen tasavallan tunnustamat kunnat on perustettu Kyprokselle ennen saaren jakaantumista vuonna 1974 tai Kyproksen tasavallan hallinnassa olevalle alueelle tämän jälkeen. Kaikki nämä kunnat ovat de jure Kyproksen tasavallan kuntia, mutta osa niistä sijaitsee de facto Pohjois-Kyproksen alueella. Pohjois-Kyproksen hallinnassa olevien kuntien väkilukua ei ole laskettu mukaan Kyproksen tasavallan väestötilastoihin, vaikka ne kuuluvat virallisesti tasavaltaan.
Muut kunnat de facto
Kyproksen tasavallan tunnustamien kuntien lisäksi Turkin miehittämällä Pohjois-Kyproksen alueella on myös pelkästään sen omassa aluehallinnossa käytettyjä kuntia. Ne on perustettu Pohjois-Kyproksen alueelle vuoden 1974 jälkeen.
Heikko happo
thumb|right|270px|[[Etikkahappo on heikko happo.]] Heikko happo on happo, jonka vetyionien tuotantoreaktio eli protolyysi ei tapahdu täydellisesti, vaan happo jää osittain hajonneena tasapainotilaan, toisin kuin vahva happo. Heikon hapon hajoamistuotteena saatava ioni eli konjugaattiemäs on emäksinen, joten se pystyy helposti sitomaan takaisin irronneen vetyionin. Tästä syystä heikon hapon liuoksen vetyionikonsentraatio on aina selkeästi pienempi kuin itse hapon konsentraatio. Heikon hapon vesiliuoksen pH on siis suurempi kuin yhtä väkevän vahvan hapon vesiliuoksen pH.
Heikon hapon määritelmä riippuu ainoastaan hapon kemiasta, eikä liuoksen väkevyydestä. Toisin sanoen heikkoa happoa väkevöittämällä ei saa vahvaa happoa tai vahvaa happoa laimentamalla heikkoa happoa. Monet orgaaniset hapot, kuten erilaiset karboksyylihapot, ovat heikkoja happoja. Heikko happo voi kuitenkin olla syövyttävä aine siinä missä vahvakin.
Hapot muodostavat kuitenkin vahvuutensa perusteella jatkuvan sarjan, jonka toisessa päässä ovat vahvat hapot ja toisessa päässä heikot hapot. Näin siis heikkojenkin happojen vahvuudessa on eroja; toiset heikot hapot protolysoituvat enemmän kuin toiset, mikä näkyy happojen erisuuruisina happovakioina. Heikkona happona pidetään yleensä happoa, jonka happovakio Ka< 1. Joskus heikot hapot jaetaan vielä selvästi heikkoihin sekä heikohkoihin happoihin. Heikohkot hapot ovat heikoista hapoista vahvimpia, kuten esimerkiksi vetyfluoridi (HF). Tämä jaottelu on kuitenkin epävirallinen, eikä heikohkojen ja selvästi heikkojen happojen välillä ole selkeää rajaa.
Laskuissa tehdään heikoille hapoille yleensä se yksinkertaistus, että hajoamattoman hapon määrä on sama kuin hapon kokonaismäärä. Vahvimpien heikkojen happojen liuoksista laskettaessa tämä yksinkertaistus voi kuitenkin tehdä merkittävänkin virheen lopputuloksiin.
Zafar Gulijev
thumb|Zafar Gulijev Zafar Gulijev (s. 17. kesäkuuta 1972 Ljuvaras, Lenkoranin piiri, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja kolminkertainen Euroopan mestari.
157 senttimetrin mittainen Gulijev on kansallisuudeltaan azeri. Hän kilpaili nyt jo käytössä poistuneessa 48 kilogramman painoluokassa. Gulijev aloitti painiuransa Azerbaidžanin pääkaupungissa Bakussa ja voitti vuonna 1991 Neuvostoliiton mestaruuden, mutta muutti samana vuonna Uljanovskiin Venäjälle Anatoli Vinnikin valmennukseen. Gulijev lopetti uransa Atlantan olympialaisiin 1996, missä hän saavutti pronssimitalin, ja saattoi liikunnanopettajan koulutuksensa loppuun.
Nokia 105
Nokia 105 on Nokian toukokuussa 2013 esittelemä matkapuhelin.
Nokia 105 (2015)
Nokia 105 on Microsoft Mobilen kesäkuussa 2015 esittelemä matkapuhelin.
Puhelimesta on kaksi versiota, Nokia 105 yhdellä SIM-korttipaikalla ja Nokia 105 Dual SIM, jossa paikkoja on kaksi.
Nokia 105 (2017)
Nokia 105 on suomalaisen HMD Globalin heinäkuussa 2017 julkaisema matkapuhelin. Puhelimessa on 1,4 tuuman LCD-näyttö, VGA-kamera ja Nokia Series 30+ -käyttöjärjestelmä. Värivaihtoehtoina ovat musta, sininen ja valkoinen.
Final Fight 2
Juoni
Vuosia on kulunut edellisestä Final Fight tapahtumista, jolloin Metro Cityn pormestari Mike Haggar onnistui ystävineen Codyn ja Gyun kanssa kukistamaan Mad Gear rikosjengin. Kolmikko on lähtenyt omille teilleen elämään normaalia elämäänsä, kunnes Mad Gearin jäljelle jääneet jäsenet tekevät uuden nousun. Roistot sieppaavat Gyun kihlatun Renan, sekä hänen isänsä ja Gyun entisen sensein Japanissa.
Gyuta ei näy missään ja Renan nuorempi sisar Maki soittaa Haggarille tapahtuneesta. Haggar ottaa mukaansa Carlosin ja matkaavat Euraasiaan, Makin luokse taistellakseen uutta Mad Gearia vastaan.
Tasot
Final Fight 2:ssa on edeltäjänsä tavoin yhteensä kuusi tasoa ja kaksi bonus tasoa. Tällä kertaa jokainen taso sijoittuu eri maahan, kuten Alankomaihin, Italiaan ja Japaniin.
Aiheesta muualla
ファイナルファイト
Vincebus Eruptum
Vincebus Eruptum on Blue Cheer -yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1968. Levyllä vallitsee julkaisuaikaansa nähden raskas ja psykedeelinen blues rock-soundi. Vincebus Eruptumia pidetään yhtenä varhaisimmista heavy metal -albumeista. Levyn tunnetuin kappale on coverversio Eddie Cochranin kappaleesta Summertime Blues. Vincebus Eruptum on toiminut vuosien saatossa innoittajana monille stoner rock ja doom metal -yhtyeille.
The Tree of Life
The Tree of Life (televisioesityksessä Elämän puu) on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Terrence Malick. Elokuvassa on sekä surrealistisia että tieteiselokuvankin elementtejä. Elokuvan päärooleissa esiintyvät Brad Pitt, Sean Penn ja Jessica Chastain. Keskeinen on myös lapsinäyttelijä Hunter McCracken murrosikäisen Jack-pojan roolissa.
Elokuva sai ensiesityksensä 16. toukokuuta 2011 Cannesin elokuvajuhlilla. Sitä luonnehdittiin juhlien odotetuimmaksi työksi. Elokuvan vastaanotto ensi-illassa oli ristiriitainen, kun osa yleisöstä taputti ja hurrasi, osa buuasi. Tästä huolimatta The Tree of Life palkittiin elokuvajuhlien arvokkaimmalla palkinnolla, Kultaisella palmulla.
Vuonna 2016 The Tree of Life äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan seitsemänneksi parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Juoni
Elokuva on isästä ja pojasta kertova monipolvinen ja sirpaleinen sukukertomus. Tarinan tapahtumaympäristö on pääosin 1950-lukulainen pikkukaupunki Texasissa.
Arvioita
Nyt-liitteen Pertti Avola pitää teosta yhtä aikaa Terrence Malickin pienimuotoisimpana ja laajamittaisimpana työnä. Elokuva vaatii hänen nähdäkseen tarkkaavaisuutta ja kykyä yhdistellä Malickin visioita toisiinsa. Ohjaaja luottaa jälleen kerran kuvan voimaan ja ”The Tree of Life elää ja hehkuu Emmanuel Lubezkin kameran kautta.” Näistä kuvista osa on henkeäsalpaavia, jotkin toiset latteita, mutta yhdessä klassisen musiikin kanssa niiden muodostama kudos on Avolasta vangitseva. Elokuvan ongelmana hän pitää liiallista pituutta ja tiettyjen jaksojen epäselkeyttä.
Keskipohjanmaan Hannu Björkbacka ihastelee 1950-luvun amerikkalaisperheen veljeskuvausta, mutta toteaa suurellisen kehyskertomuksen hajottavan elokuvaa: ”Malick ei osaa sovittaa intiimejä melodioitaan suuremman sinfonian raameihin.”
Kansainvälinen elokuvakriitikkojen järjestö (Fédération Internationale de la Presse Cinématographique) äänesti The Tree of Lifen vuoden 2011 parhaaksi elokuvaksi.
Nyt-liitteen viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle pistekeskiarvon 3,6.
Raili Hulkkonen
Raili Hulkkonen (s. 15. tammikuuta 1946 Kurikka) on suomalainen maskeeraaja, meikkitaiteilija, kosmetologi ja yrittäjä, joka tunnetaan useiden julkisuuden henkilöiden meikkaajana, muun muassa Linnan juhliin. Hulkkonen on ammattimeikkauksen pioneeri, sillä hän on ollut luomassa useiden suomalaisten julkkisnaisten tyyliä – presidenttien rouvista suosikkilaulajiin.
Ura
Hulkkonen työskentelee freelancerina. Hän on toiminut maskeeraajana televisiotuotannoissa, kuten Vain elämää ja Tanssii tähtien kanssa -ohjelmissa, sekä monissa elokuvissa. Hän järjestää meikkikursseja ja lanseerasi vuonna 2019 omaa nimeään kantavan meikkisarjan by Raili.
Hulkkonen päätyi kauneusalalle sattumalta ystävänsä ehdotuksesta. Vuonna 1965 hän valmistui Ritva Norriksen kosmetologikoulusta. Samana vuonna hän aloitti uransa Terttu Stenbergin kampaamon kosmetologina ja oli teatterimaskeeraaja Lilli Markkasen opissa. Myöhemmin hän työskenteli Max Factorilla ja teki 1970- ja 1980-luvuilla tavaratalokiertueita. Vuonna 1983 Hulkkonen ryhtyi yksityisyrittäjäksi. Hän on tehnyt töitä myös Lumenelle.
Vuonna 2014 ilmestyi toimittaja Pirkko Vekkelin Hulkkosesta kirjoittama elämäkerta Raili Hulkkonen - kauneuden suurlähettiläs.
Yksityiselämä
Hulkkonen on perheensä esikoinen ja hänellä kolme vuotta nuorempi sisar. Hänen vanhempansa olivat kauppiaita. Hulkkosella on aviomies, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1972, tytär ja kolme lastenlasta.
Hulkkonen on harrastanut nuorena balettia. Nykyään hän harrastaa sauvakävelyä. Hulkkonen on sairastanut rintasyövän.
Gennadi Fjodorov
Gennadi Aleksandrovitš Fjodorov ; 18. elokuuta 1909 – 2. tammikuuta 1991) oli komilainen kirjailija.
Fjodorovin ensimmäinen teos julkaistiin Ordym (”Polku”) -kirjallisuuslehdessä vuonna 1928. Ensimmäinen erillisenä kirjana julkaistu teos oli Zeĺĺa-niminen näytelmä vuonna 1931. Pienoisromaaneissa Śiktsa asyv (”Maaseudun aamu”, 1932), Kolhoznitsajas (”Kolhoosilaisnaiset”, 1936) ja Traktoristka Vasilisa (”Traktorinkuljettaja Vasilisa”, 1938) kirjailija kuvaa kollektivisoinnin aikaa Komin maaseudulla. Fjodorovin pääteokset ovat kansalaissodan sankarittaresta Domna Kalikovasta kertova romaani Kya petigön (”Aamun sarastaessa”, 1962) sekä runoilija Ivan Kuratovin elämästä kertovat romaanit Vostym (”Elosalama”, 1982), Čužan muśań ylyn (”Kaukana kotimaasta”, 1989) ja Ezyś śura kör (”Hopeasarvinen peura”, 1991).
Kirjailija on saanut Komin tasavallan Kuratov-valtionpalkinnon ja Venäjän federaation ansioituneen kulttuurityöntekijän arvonimen. Vuonna 1984 hänet nimettiin Komin tasavallan kansankirjailijaksi. Fjodorov on haudattu Syktyvkariin.
Dero Goi
thumb|Dero Goi vuonna 2015.
Dero Goi (s. 16. huhtikuuta 1970 Wolfsburg, Länsi-Saksa) on saksalainen laulaja. Hän oli NDH-yhtyeen OOMPH! perustaja ja yksi jäsenistä yli 30 vuoden ajan.
OOMPH! ilmoitti syyskuussa 2021, ettei Dero Goi ole 30. syyskuuta 2021 alkaen osa yhtyettä. Yhtye ei paljastanut syytä Goin lähdölle, mutta taustalla oli ilmeisesti hänen edeltävinä kuukausina julkistamansa uskoon tuleminen. Tuolloin Goi oli todennut, ettei hän voisi enää esittää tiettyjä ”okkultistisina” pitämiään Oomph!-lauluja. Syyskuussa 2021 julkaistussa haastattelussa hän kuitenkin totesi jatkavansa musiikin tekemistä ja että hän oli kirjoittanut koronaviruskriisin aikana 60 kappaletta, joista osa on uskonnollisia. Goin aikeena on julkaista tämä materiaali. Hän ilmoitti sittemmin uuden musiikkiprojektinsa nimen, joka on DERO.
Tasha Danvers
Tasha Danvers (elokuusta 2005 tammikuuhun 2008 Danvers-Smith; s. 19. syyskuuta 1977 Lontoo) on brittiläinen 400 metrin aitajuoksija.
Jalkaväkirykmentti 14 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 14 (JR 14) oli jatkosodan aikainen Lounais-Suomen sotilasläänin  perustama Suomen maavoimien jalkaväkirykmentti, joka kuului aluksi 1. divisioonaan, mutta jo ennen sodan puhkeamista siirrettiin merivoimien komentajan alaisuuteen Ahvenanmaalle.