cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mulan (vuoden 1998 elokuva)
Juoni
Julman Shan Yun johtamat hunnit valloittavat Han-dynastian aikaisen Kiinan, ja määräävät keisarin laittamaan Kiinan armeijan liikkeelle. Jokainen kiinalainen perhe saa määräyksen, jonka mukaan heidän on luovutettava yksi mies armeijalle. Kun Fa Mulan saa kuulla, että hänen iäkäs isänsä Fa Zhou joutuu perheen ainoana miehenä liittymään armeijaan, tyttö päättää ottaa isänsä paikan naamioitumalla nuoreksi ”Ping”-nimiseksi mieheksi. Fa Zhou saa tietää Mulanin ottaneen hänen paikkansa armeijassa ja rukoilee suvun esi-isiä suojelemaan tytärtään. Esi-isät puolestaan määräävät ”Suuren kivilohikäärmeen” lähtemään tytön avuksi. He eivät kuitenkaan tiedä, että Suurta kivilohikäärmettä herättelemään lähetetty pienikokoinen Mushu-lohikäärme onnistuu särkemään Suuren kivilohikäärmeen patsaan palasiksi. Mushu päättää lähteä Mulanin perään itse.
Mushu yrittää opastaa Mulania käyttäytymään miesten lailla huonoin tuloksin, minkä seurauksena Mulan saa harjoitteluleirillä aikaan suuren kahakan. Li Shangin komennossa Mulanista ja hänen leirillä saamistaan uusista ystävistä, Yaosta, Lingistä ja Chien-Posta, tulee kuitenkin taitavia sotureita. Mushu haluaa palavasti nähdä Mulanin menestyvän sotilasurallaan. Hän kuulee Chi-Fun sanovan Shangille, että Shangin joukot eivät näkisi taistelua. Mushu ja Si-Ri-sirkka kirjoittavat väärennetyn käskyn, jossa Shangin isä, kenraali Li määrää poikansa joukkoineen seuraamaan hänen joukkojaan vuoristoon.
Shang tekee työtä käskettyä, ja ennen pitkää joukot saapuvat erääseen poltettuun kylään. Kylässä he saavat tietää, että hunnit ovat tappaneet kenraali Lin ja tämän miehet. Poistuessaan vakavina kylästä Shangin joukot saavat kimppuunsa vuorilla väijyvät hunnit. Nokkela Mulan aiheuttaa lumivyöryn, joka hautaa suurimman osan hunneista lumen alle. Voitosta huolimatta Mulan haavoittuu taistelussa, minkä seurauksena hänen huijauksensa paljastuu. Vaikka Kiinan laki määräisi surmaamaan Mulanin, Shang hylkää Mulanin vuorille ja jatkaa sitten joukkoineen kohti Keisarillista kaupunkia kertoakseen hunnien tappiosta. Lumivyöry ei kuitenkaan tapa kaikkia hunneja, minkä Mulan saa todeta nähdessään Shan Yun ja useiden muiden hunnisotureiden ilmestyvän esiin lumen alta. Hunnit lähtevät kohti Keisarillista kaupunkia aikomuksenaan kaapata keisari.
Saavuttuaan Keisarilliseen kaupunkiin Mulan yrittää varoittaa Shangia Shan Yusta, mutta mies kieltäytyy kuuntelemasta häntä. Hunnit ilmestyvät paikalle ja sieppaavat keisarin. He lukittautuvat sisälle palatsiin ja pakottavat keisarin kumartamaan Shan Yuta. Mulanin avulla Shang, Yao, Ling ja Chien-Po naamioituvat jalkavaimoiksi, ja pääsevät sen varjolla sisään palatsiin. He päihittävät Shan Yun miehet. Shan Yu yrittää saada keisarin kumartamaan häntä, mutta keisari kieltäytyy, jolloin Shan Yu aikoo tappaa hänet.
Shang estää Shan Yuta murhaamasta keisaria, minkä jälkeen Mulan houkuttelee hunnijohtajan palatsin katolle ja ryhtyy taistelemaan tämän kanssa. Sillä välin Mushu laukaisee Mulanin neuvoja noudattaen ison ilotulitusraketin, joka osuu Shan Yuhun tappaen tämän. Kiinan keisari ja kaupungin asukkaat ylistävät Mulania ja kumartavat hänelle kunnianosoituksena. Mulan ottaa vastaan keisarin tarjoaman riipuksen ja Shan Yun miekan, mutta kieltäytyy kohteliaasti ryhtymästä keisarin neuvonantajaksi. Sen sijaan hän pyytää lupaa päästä takaisin perheensä luo.
Mulan palaa takaisin kotiin ja ojentaa keisarin lahjat isälleen. Mulanin isä on kuitenkin paljon kiitollisempi tyttärensä turvallisesta kotiinpaluusta kuin keisarin lahjoista. Mulaniin ihastunut Shang saapuu pian paikalle palauttamaan Mulanin kypärää ja päättää jäädä perheen luo päivälliselle. Vaikka elokuvan alkupuolella julistettiin, ettei Mulanista ikinä tule kunnollista vaimoa, hänen ja Shangin välille kehittyy siitä huolimatta orastava rakkaus. Esi-isien johtaja ylentää Mushun vastentahtoisesti takaisin suvun suojelijaksi Mulanin kotiinpaluun kunniaksi järjestetyissä juhlissa.
Ääninäyttelijät
Suomenkielisen version sivurooleista vastaavat Eero Saarinen, Pekka Kuorikoski, Jarkko Tamminen, Veikko Honkanen ja Titta Jokinen.
Jatko-osa
Jatko-osa Mulan 2, julkaistiin videona vuonna 2004. Sen ohjasivat Darrell Rooney ja Lynne Southerland.
Näytelty versio
Walt Disney Pictures ilmaisi halunsa näytellyn Mulan-elokuvan toteuttamiseen jo 2000-luvulla. Zhang Ziyi oli sitoutuneena Mulanin näyttelijäksi ja Chuck Russell ohjaajaksi. Kuvausten piti alun perin alkaa helmikuussa 2010, mutta elokuva peruttiin.
Vuonna 2015 Disney alkoi jälleen toteuttaa näyteltyä elokuvaversiota. Apinoiden planeetan vallankumouksen ja Jurassic Worldin käsikirjoittajat Rick Jaffa ja Amanda Silver saivat työkseen laatia uudelleen Lauren Hynekin ja Elizabeth Martinin tekemän käsikirjoituksen, Chris Benderin, J. C. Spinkin ja Jason Reedin toimiessa tuottajina. Helmikuussa 2017 julkistettiin, että Niki Caro ohjaisi elokuvan ja olisi kolmas yli 100 miljoonan dollarin budjetin elokuvan ohjannut nainen, Patty Jenkinsin ja Ava DuVernayn jälkeen.
Pääosan esittäjän valinta alkoi lokakuussa 2016. Elokuvan alkuperäinen suunniteltu ensi-ilta oli 2. marraskuuta 2018, mutta se poistettiin myöhemmin julkaisuaikataulusta Pähkinänsärkijän ja neljän valtakunnan tieltä. 29. marraskuuta 2017 Liu Yifei valittiin Mulanin näyttelijäksi. Maaliskuun alussa elokuvan uudeksi ensi-iltapäivämääräksi ilmoitettiin 27. maaliskuuta 2020.
Marina Solodkin
thumb|upright|Marina Solodkin Marina Solodkin (, 31. toukokuuta 1952 – 16. maaliskuuta 2013 Moskova, Neuvostoliitto ) oli venäläissyntyinen israelilainen Kadima-puoluetta edustava poliitikko. Hän väitteli tohtoriksi taloushistoriasta Moskovan valtiollisesta yliopistosta.
Solodkin muutti Israeliin 1990-luvun alussa. Hänet valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1996 Natan Štšaranskin johtaman Israel BaAliya -puolueen edustajana. Hän oli maahanmuuttoministeri 1999–2000 ja vuodesta 2005 kuolemaansa asti. 2006 hän siirtyi Kadimaan.
Solodkin kuoli maaliskuussa 2013 sydänkohtaukseen hotellissa Riiassa, missä hän oli osallistumassa fasismin vastaiseen konferenssiin. Hän oli kuollessaan 60-vuotias.
Franz Anton Basch
pienoiskuva|Franz Anton Basch Tohtori Franz Anton Basch (unkariksi: Basch Ferenc Antal, 13. heinäkuuta 1901 – 27. huhtikuuta 1946) oli saksalainen natsipoliitikko, Volksbundin puheenjohtaja ja unkarinsaksalaisten johtaja toisen maailmansodan aikana.
Basch syntyi Zürichissä Sveitsissä. Hän oli Jakob Bleyerin oppilas Budapestin yliopistossa 1920–1924 ja vuonna 1925 saksalaisen kulttuuriseuran sihteeri Saksassa. Tänä aikana hän julkaisi monia töitään. Vuonna 1930 hän alkoi julkaista kansallissosialistista propagandaa ja liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Vuonna 1934 hän luopui asemastaan, koska hänen levittämänsä aatteet ärsyttivät unkarilaisia. Vuonna 1938 hän perusti oman natsiorganisaationsa Unkariin, nimeltään Unkarinsaksalaisten kansanunioni (Volskbund) ja tuli sen puheenjohtajaksi. Vuonna 1940 Adolf Hitler nimitti hänet kaikkien unkarinsaksalaisten johtajaksi. Vuoden 1944 lopussa hän pakeni Saksaan, mutta liittoutuneet luovuttivat hänet takaisin Unkariin vuonna 1945. Hänet leimattiin sotarikolliseksi ja teloitettiin Budapestissa 1946.
Heinijärvi (Karkku)
Heinijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Heinijärven valuma-alueesta, jonka laskujoki Heinijärvenoja laskee Lammentaustanlahdessa Rautaveteen Heinoossa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 18,4 hehtaaria ja sen pituus on 2,2 kilometriä ja leveys 200 metriä. Se on syntynyt kalliomurrokseen, jossa virtaa myös järven läpi laskeva Heinijärvenoja. Järveen laskee joitakin tulo-ojia ympäröivästä metsistä. Merkittävin niistä on Ritajärvenoja, jonka kautta laskevat Valkeajärvi, Ylinen Ritajärvi ja Alinen Ritajärvi. Myös Perkojärven vedet päätynevät Heinijärveen, vaikka laskuojaa ei ole olemassa.
Järven rantaviiva on 5,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannat ovat monin paikoin jyrkkiä. Itärannalla sijaitsee Heinijärven kylä, jonka puitteissa on järven ainoat pellot. Järven rannoille on rakennettu runsaasti loma-asuntoja. Heinoon ja Hornion yhdistävä maantie kulkee järven itäpuolella. Puolivälissä sitä ylittää korkeajännitelinja järven.
Ympäristöarvoja
Sastamalan kaupunki perusti vuonna 2014 Ritajärven luonnonsuojelualueen, johon osa järven länsirantojen metsistä kuuluvat. Ne on valittu Ritajärvenojan ympäriltä.
Historia
Järvi laskettiin vuonna 1862. Vuonna 1887 talollinen leski Matilda Elisabet Yliellilä haki korvauksia vesijättömaahan liittyvässä asiassa. Päätös asiasta saatiin 1888.
Dido (mytologia)
Dido on antiikin mytologiassa Karthagon perustaja ja kuningatar. Tarun mukaan Dido oli Tyroksen kuninkaan Pygmalionin sisar. Kun Pygmalion oli surmannut Didon miehen, tämä pakeni Afrikkaan. Afrikassa kuningas Iarbas lupasi antaa Didolle niin suuren maa-alan, kuin tämä pystyi peittämään häränvuodalla. Dido leikkasi vuodan suikaleiksi ja ympäröi niillä alueen, jolle perusti kaupungin, joka sai nimen Karthago.
Vergiliuksen Aeneis-runoelmassa Aeneas ajautuu Karthagoon, jossa hän ja Dido rakastuvat toisiinsa. Aeneas kuitenkin joutuu lähtemään jumalten tahdosta Italiaan. Dido riistää silloin hengen itseltään.
Ujigami-jinja
thumb|260px|Ujigamin pyhäkön päähalli (honden). Ujigami-jinja on šintolainen pyhäkkö Japanissa Kioton prefektuurissa Ujin kaupungissa Kioton eteläpuolella. Se sijaitsee Ujigawan itäpuolella Asahiyama-vuoren juurella. Ujigamin pyhäkön päähalli (honden) on rakennettu Heian-kaudella, ja sitä pidetään Japanin vanhimpana pyhäkkörakennuksena. Alun perin Ujigami-jinja on perustettu läheisen Byōdō-inin suojeluspyhäköksi.
Honden koostuu kolmesta rakennuksesta, jotka on rakennettu vierekkäin nagare-zukuri-tyyliin. Pyhäkön Kamakura-kaudella rakennettu rukoussali (haiden) on myös vanhin lajissaan. Pyhäkön sisäosassa on lisäksi kolme pienempää rakennusta; pyhäköt 400-luvun prinssille Uji-no-waki-Iratsukolle, hänen veljelleen keisari Nintokulle ja heidän isälleen keisari Ōjinille. Ujigami-jinja on otettu yhdessä Kioton muiden kulttuuriaarteiden kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon.
R1
R1 voi tarkoittaa:
Essen
Essenissä on merkittävää rautateollisuutta, mm. Kruppin tehtaat ja kivihiilen louhintaa, mutta nykyisin niiden merkitys työllistäjänä on vähentynyt voimakkaasti.
thumb|[[Aalto-Theater|Essenin oopperatalo, jonka takana näkyy RWE-torni]]
Essenin nähtävyyksiin kuuluvat Alfred Kruppin rakennuttama Villa Hügel ja Zeche und Kokerei Zollverein, 1986 suljettu hiilikaivos, joka on Bauhaus-arkkitehtuurillaan valittu UNESCOn maailmanperintökohteeksi. Tunnettu on myös RWE AG:n rakennus kaupungin keskustassa, joka on Ruhrin alueen korkein rakennus. Essenissä on 1300-luvun katedraali, jossa on keisari Otto III:n kruunu ja yksi maailman vanhimmista Neitsyt Marian patsaista. Vuonna 1988 valmistuneen Essenin oopperatalon suunnitteli Alvar Aalto vuonna 1959.
Essenissä vuoden lämpimin kuukausi on elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 22,3 °C, mutta heinäkuu on lähes yhtä lämmin. Keskimääräinen alin lämpötila on tammi- ja helmikuussa lähellä nollaa. Sadetta saadaan tasaisesti ympäri vuoden 70–95 mm kuukaudessa, paitsi huhtikuussa keskimäärin 61 mm.
Essenin jalkapalloseura on Rot-Weiss Essen, joka on selkeästi kaupungin suosituin joukkue ja herättää kannattajissaan välillä liiankin suuria tunteita. Kaupungissa toimii myös jääkiekkoseura Moskitos Essen, jossa mm. Esa Tikkanen pelasi kaudella 2000-2001, sekä naisten Bundesliigan jalkapalloseura SG Essen-Schönebeck, jossa entinen Suomen maajoukkueen hyökkääjä Taru Laihanen pelasi vuonna 2008.
105 K 34
thumb|105 K 34 thumb|105 K 34 kuvattuna Hämeenlinnan tykistömuseon pihalla. 105 K 34 oli ruotsalaisen Bofors-asetehtaan valmistama 105 millimetrin kanuuna. Tykki oli paranneltu versio mallista 105 K 27.
Talvisodan aikana Suomi osti 12 kappaletta 105 K 34-tykkejä, joista neljä tykkiä ehti mukaan sotaan. Tykkejä käytti 1. erillinen moottoroitu raskas kanuunapatteri (myöhemmin 1./raskas patteristo 7). Talvisodan aikana tykit kärsivät sopimattoman ruudin vuoksi putkivaurioista. Jatkosodassa tykkimallia käyttivät raskas patteristo 3, raskas patteristo 5 ja järeä patteristo 1. Tykkiä pidettiin onnistuneena konstruktiona, ainoa haittapuoli oli suuren lähtönopeuden aiheuttama putken nopea kuluminen, josta johtuen putki kesti vain noin 2 000 laukausta. Tykeillä ammuttiin talvisodassa 1 679 ja jatkosodassa 21 760 laukausta.
Perun laivasto
Historia
Kenraali José de San Marinin hallinto perusti laivaston 8. lokakuuta 1821. Sen ensimmäisenä tehtävänä oli osallistua itsenäisyyssotaan 1821-1824 käyttäen Espanjan laivastolta vallattuja aluksia. Perun merijalkaväki, joka menestyi ensimmäisessä taistelussaan vallatessaan Arican, perustettiin myös Espanjaa vastaan käydyn sodan aikana.
Pian tämän jälkeen Peru joutui sotaan Suur-Kolmbiaa vastaan 1828-1829, minkä aikana laivasto saartoi Guayaquillin sataman avustaen maajoukkoja valtaamaan kaupungin. Laivasto osallistui myös Perun ja Bolivian konfderaarion sotaan 1836-1839 ja Chinchan sotaan 1866.
Tyynenmeren sodan 1879-1883 alkaessa laivasto oli valmistautumaton ja alakynnessä Chilen laivastoon verrattuna. Siitä huolimatta monitori Huáscarin päällikön amiraalin Miguel Graun iske ja pakene taktiikka viivytti Chilen etenemistä kuudella kuukaudella ennen Angamosin taistelussa kärsittyä tappiota.
Tyynenmeren sodan jälkeen laivasto rakennettiin uudelleen. Vuonna 1900 laivastoon kuului ainoastaan yksi 1 700 tonnin risteilijä, potkurilla varustettu höyrylaiva ja kymmenen pienempää alusta, joita kuvattiin brittiläisessä julkaisussa merkityksettömiksi. Pitkällinen laajennusprosessi alkoi 1907 hankkimalla Britanniasta tiedusteluristeilijät Almirante Grau ja Coronel Bolognesi. Näiden jälkeen hankittiin 1911 Ranskasta sukellusveneet Ferré ja Palacios. Presidentti Augusto B. Leguían hallintokaudella (1919-1930) perustettiin 1920 meriministeriö samoin kuin meri-ilmavoimat.
Rajakahakoissa Kolumbian kanssa 1911 ja 1932 sekä Ecuadorin kanssa käydyssä sodassa 1941 laivasto osallistui sotatoimiin tukemalla maajoukkoja. Keisarillisen Japanin laivaston hyökättyä Pearl Harboriin ja toisen maailmansodan sotatoimien alkaessa Tyynellämerellä. Vaikkei Peru julistanut sotaa akselivalloille ennen kuin vuonna 1945, laivasto osallistui partiointiin mahdollisen Japanin aiheuttaman uhan torjumiseksi vuoden 1942 alusta alkaen.
1970-luvulla ja 1980-luvun ensimmäisellä puoliskolla laivastoa modernisoitiin, mikä mahdollisti ikuisen kilpailijan Chilen ohittamisen. Laivastolle hankittiin Alankomaista risteilijä BAP Almirante Grau (CLM-81). Italiasta kahdeksan Carvajal/Lupo-luokan fregattia ja Ranskasta kuusi PR-72P-luokan korvettia. Kehitys osoittautui kuitenkin tilapäiseksi 1980-luvun lopun talouskriisin viedessä mahdollisuudet jatkokehitykseltä ja pakottaen poistamaan aluksia palveluksesta ylläpidon estyessä.
Talouden elpyminen 1990- ja 2000-luvuilla mahdollisti kehityksen jatkamisen, mutta suppeammin kuin 1980-luvun alussa.
Paul Kariuki Njiru
Paul Kariuki Njiru (s. 11. maaliskuuta 1963) on kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Embun hiippakuntaan 1. maaliskuuta 1993 ja nimitettiin sen piispaksi 9. toukokuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Njue, jota avustivat Peter J. Kairo ja Anthony Muheria.
Perun laivasto
Historia
SIMA rakentaa laivastolle aluksia. Vuonna 2013 SIMA yhdessä eteläkorealaisten Posco Daewoo Corporationin ja Daesun Shipbuilding kanssa rakensi kaksi Makassar-luokan maihinnousualusta. BAP Pisco (AMP-156), joka laskettiin vesille 25. huhtikuuta 2017, ja rakenteilla oleva BAP Paita mahdollistavat laivastolle paremmat maihinnousuoperaatiomahdollisuudet. Aluksilla voidaan käyttää useita LCVP-tyyppisiä maihinnousualuksia, vastahankittuja LAV II vaunuja tai helikoptereita.
Vuonna 2018 aloitetussa modernisointiohjelmassa on tarkoitus päivittää tyypin 209/1100 sukellusveneet ThyssenKrupp Marinen kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti.
Rannikkovartiosto
Rannikkovartiosto valvoo Perun aluevesialuetta, jokia ja järviä osallistuen myös huumekaupan torjuntaan.
Laivaston lentojoukot
Laivaston lentojoukot on ilmasotatoimista vastaava aselaji laivastossa, minkä tehtävänä on sukellusveneidentorjunta, pinta-alusten torjunta, merialueen valvonta, tiedustelu ja kuljetustehtävät. Lisäksi merijalkaväen joukkojen siirrot ovat osittain lentojoukkojen vastuulla.
Merijalkaväki
Laivaston alaisuudessa on merijalkaväkiprikaati, johan kuuluu kaksi Ancóniin sijoitettua merijalkaväkipataljoonaa ja prikaatijoukot. Lisäksi merijalkaväkeen kuuluvat Tumbesiin sijoitettu kolmas ja Punoon sijoitettu neljäs merijalkaväkipataljoona, Iquitosin ja Pucalipan viidakkopataljoonat sekä merijalkaväkiosasto Littoral Sur Mollendossa.
Tukikohdat
Perun laivaston tukikohtina ovat:
Vaikka pääosa laivastosta on sijoitettu Callaoon, joka ei ole sijainniltaan ihanteellinen sen ollessa myös kaupan keskus, mikä aiheuttaa tila ja turvallisuus ongelmia. 1980-luvulla aloitettu Chimboten tukikohdan laajennus keskeytyi korkeisiin kustannuksiin.
Henkilöstö
Vuonna 2023 arvioitiin että Perun laivastossa palvelee noin 25000 sotilasta, joista noin 4000 merijalkaväessä ja tuhat rannikkovartiostossa.
Vuoden 2001 tilastojen mukaan upseereita palveluksessa oli 2 107, aliupseereita 16 863, kadetteja 620, koulutettavia aliupseereita 1 533, miehistöä 4 855 ja siviilityöntekijöitä 5 079. Yhteensä sotilashenkilöstöä oli 25 988.
Gagaatti
thumb|Gagaattia thumb|Riipus joka on valmistettu gagaatista Gagaatti on kivettynyttä hiiltä tai puuainesta. Gagaattia saattaa muodostua myös mustasta ruskohiilestä, mutta yleisesti gagaatti on ruskohiilen muunnos. Gagaatti on väriltään musta ja kiven pinta on kiiltävä. Sitä käytetään korukivenä ja sen kovuus on 3,5 Mohs'in asteikolla. Sitä on käytetty koruihin varhaisista ajoista asti ja sitä on käytetty muun muassa munkkien rukousnauhoissa.
Roska-astia
thumb|Toimiston roskakori. thumb|Kiinteistön jäteastia. Roska-astia (tai roskakori, arkikielessä myös roskis) on astia, johon jätteitä kerätään. Jätteet lajitellaan usein kierrätystä varten omiin astioihinsa, minkä vuoksi jäteastoita on monenlaisia (esimerkiksi biojäteastioita, sekajäteastioita ja paperinkeräysastioita).
thumb|left|200px|Roska-astia puistossa. Roska-astioita sijaitsee sisä- ja ulkotiloissa. Yleensä kodeissa keskeisin roska-astia sijaitsee keittiössä. Kuitenkin usein esimerkiksi työhuoneessa on roskakori, johon heitetään esimerkiksi paperijäte. Kodin roska-astioissa on yleensä roskapussi, johon jätteet laitetaan. Pussi voi olla joko varta vasten valmistettu tai esimerkiksi normaali kaupan muovikassi, jossa kannetaan ostokset. Talojen piha-alueilla on isompia jäteastioita, joihin sisältä tulevat pussit viedään. Liikuttelun ja tyhjentämisen helpottamiseksi jäteastioiden alla on usein pyörät.
Julkisilla alueilla on myös roska-astioita. Näitä on etenkin sellaisten kulkuteiden varsilla, joissa on säännöllistä liikennettä, kuten kaupungin keskustan kaduilla ja puistoissa sekä esimerkiksi linja-autopysäkeillä. Pyrkimyksenä on välttää roskaamista kaduille yleisen viihtyvyyden parantamiseksi. Yleisillä alueilla olevat roska-astiat on yleensä kiinnitetty maahan tai seinään varkauksien estämiseksi. Roska-astiat saattavat joutua myös ilkityön kohteeksi.
Jätteiden lajittelua helpottaa, että oikeat roskat pannaan oikeaan roska-astiaan.
Loimua
Loimua Oy (ent. Elenia Lämpö Oy) on suomalainen yritys. Elenia Lämpö oli Elenia-konsernin kaukolämpöliiketoiminnasta vastannut tytäryhtiö. Emoyhtiö myi Elenia Lämmön kesällä 2019 sijoitusyhtiöiden ryhmälle, johon kuuluivat ovat SL Capital Infrastructure II SCSP, DIF Infrastructure V Coöperatief U.A ja LPPI Infrastructure Investments LP. Vuoden 2020 alusta yrityksen nimenä on ollut Loimua Oy.
Yrityksellä on lähes 5 000 asiakassopimusta ja noin 85 000 loppukäyttäjää. Loimua tuottaa kaukolämpöä ja sähköä sekä myy ja jakelee kaukolämpöä ja maakaasua. Loimuan toiminta-aluetta ovat Häme, Keski-Suomi ja Pohjois-Pohjanmaa. Suomessa on noin 200 kaukolämpöyhtiötä, joista suurin osa on kuntien omistamia. Loimua on toiseksi suurin yksityinen kaukolämmön myyjä. Loimua tuottaa kaukolämpöä pääasiassa kotimaisilla polttoaineilla, puulla ja turpeella. Biopolttoaineiden osuus vuonna 2020 oli 83 %.
Pyhän Yrjön kreikkalaisortodoksinen katedraali (Beirut)
Pyhän Yrjön kreikkalaisortodoksinen katedraali on Beirutin kreikkalaisortodoksisen arkkihiippakunnan pääkatedraali.
Itävallan Grand Prix 2018
Itävallan Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 Eyetime Grosser Preis von Österreich 2018) oli Formula 1 -kauden yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 1. heinäkuuta Red Bull Ringin moottoriradalla Spielbergissä Itävallassa.
Cine Atlas
Cine Atlas on Finnkinon omistama elokuvateatteri Tampereella. Elokuvateatteri on nelisalinen ja sijaitsee Koskikeskuksessa Kyttälän kaupunginosassa. Finnkino avasi teatterin nimellä Bio-Bio vastavalmistuneeseen Koskikeskukseen 1988. Vuonna 1999 elokuvateatterin nimeksi vaihdettiin laajennuksen ja uuden omistajan (Oy S.a.m.i. Films Ltd.) myötä Cine Atlas. Finnkino osti Cine Atlaksen takaisin vuonna 2003.
Buharin
Buharin on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Luettelo Glenn Closen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista
pienois|pysty|Glenn Close [[Venetsian elokuvajuhlat|Venetsian elo­kuva­juhlilla 1992.]] Tämä on luettelo Glenn Closen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.
Valdemar Birgerinpoika
thumb|120px|Valdemar Birgerinpojan vaakuna (1252) Valdemar Birgerinpoika (1239–26. joulukuuta 1302) oli Ruotsin kuningas 1250–1275. Hänen isänsä oli Birger-jaarli, jolla oli todellinen valta Valdemarin vielä ollessa alaikäinen. Valdemar oli naimisissa tanskalaisen prinsessa Sofian kanssa.
Birgerin kuoltua vuonna 1266 Valdemarin veli Maunu alkoi heti havitella kruunua. Valdemarilla oli myös suhde vaimonsa siskon Tanskan prinsessa Juttan kanssa. Tästä syystä hän joutui tekemään parannuksentekomatkan Roomaan vuonna 1274. Pian tämän jälkeen hänen veljensä Maunu ja Eerik, jotka saivat apua Tanskan kuninkaalta Eerik Klippingiltä, nousivat kapinaan ja löivät Valdemarin Hovan taistelussa vuonna 1275.
Valdemar ja Sofia pakenivat Norjaan ja Maunusta tuli kuningas. Vuonna 1277 Valdemar sai Götanmaan palkaksi siitä, että luopuisi vaatimuksestaan Ruotsin kruunuun. Valdemar joutui maanpakoon Tanskaan sen jälkeen, kun hän otti osaa kapinaan, joka melkein syrjäytti Maunun. Vuonna 1288 Maunu vangitsi Valdemarin Nyköpingshusin linnaan, jossa hän kuoli vuonna 1302.
Maankruunu
Maankruunu oli linna Inkerinmaalla, jonka ruotsalaiset rakensivat vuonna 1299 tai 1300 Nevajoen ja Ohtajoen yhtymäkohtaan. Maankruunun linnan rakennutti marski Torkkeli Knuutinpoika. Novgorodilaiset hävittivät linnan jo vuonna 1301 ennen kuin ruotsalaisten apujoukot ehtivät perille. Todennäköisesti samalle paikalle rakennettiin Nevanlinna. Lopullisesti se tuhoutui vuonna 1703.
Linnan rakentaminen liittyy Ruotsin ja Novgorodin kamppailuun Karjalan ja Inkerin hallinnasta. Samoihin aikoihin ajoittuu kamppailu myös Käkisalmen linnasta Laatokan Karjalassa. Sota päättyi Pähkinäsaaren rauhaan vuonna 1323.
Paikan ympärille perustettiin runsaat 400 vuotta myöhemmin Pietarin kaupunki.
Asmo
Asmo on suomalainen miehen etunimi. Nimi on syntynyt joko Erasmus-nimen lyhentymänä tai skandinaavisesta nimestä Asmund, joka merkitsee jumalten suojaa. Asmon nimipäivä on 24. lokakuuta, jolloin on myös Rasmuksen nimipäivä.
Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut kirjoilla noin 500 Asmo-nimistä miestä ja muutama nainen.
Örgryte IS Fotboll
Örgryte IS Fotboll on göteborgilaisen Örgryte IS -urheiluseuran jalkapallojaosto. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa. Örgryte on eräs Ruotsin menestyneimmistä jalkapalloseuroista. Se on voittanut maan mestaruuden 14 kertaa.
Historia
Ensimmäisen ottelunsa jalkapallojoukkue pelasi 22. toukokuuta vuonna 1892 Idrottssällskapet Lyckans Soldateria vastaan ja voitti kamppailun maalein 1–0. 1800- ja 1900-lukujen vaihteen molemmin puolin se hallitsi Ruotsin jalkapalloa ja voitti mestaruuden vuosina 1896, 1897, 1898, 1899, 1902, 1904, 1905, 1906, 1907, 1909 ja 1913. Joinakin vuosina seura oli niin ylivoimainen, että reservijoukkue sijoittui sarjassa toiseksi. Allsvenskanissa se pelasi heti sarjan ensimmäisellä kaudella 1924, minkä jälkeen voitti mestaruudet vuosina 1926 ja 1928. Sittemmin menestyskulku katkesi ja joukkue putosi kakkosdivisioonaan, mistä se nousi takaisin Allsvenskaniin vasta 1950-luvulla. Noihin aikoihin nimekkäitä pelaajia joukkueessa olivat muiden muassa Agne Simonsson, Gunnar Gren, Lennart Wing ja Rune Börjesson. 1970-luvulla joukkue putosi jälleen kakkoseen, mistä se nousi 1980-luvulla takaisin korkeimmalle sarjatasolle. Noiden aikojen maineikkaita pelaajia olivat Sören Börjesson, Sven Andersson, Glenn Martindahl, Jan Hellström ja Conny Karlsson. Seuran voitti historiansa neljännentoista ja toistaiseksi viimeisen mestaruutensa vuonna 1985. Mestaruusjoukkuetta valmensi joukkueen entinen tähtipelaaja Agne Simonsson. 1990-luvulla joukkue putosi jälleen Allsvenskanista ja kävi jopa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla ennen nousuaan takaisin. Joukkueen viimeisin suursaavutus on vuodelta 2000, jolloin se voitti historiansa ainoan Ruotsin Cup -mestaruuden.
Hautakumpu
right|thumb|200px|[[Hågahögenin hautakumpu Ruotsissa.]] Hautakumpu on maasta tai kivistä tehty kumpu, jonka sisällä tai alla on ruumis haudattuna kammioon tai ilman kammiota. Hautakumpuja on tehty esihistoriallisista ajoista lähtien. Monilla puolilla maailmaa on rakennettu suuria hautakumpuja, joita ovat esimerkiksi kurgaanit, tumulushaudat ja pitkäkummut. Pohjois-Amerikan intiaaneilla oli oma hautakumpuperinteensä. Siellä oli kummunrakentajia. Euroopassa rakennettiin pyöreitä hautakumpuja eniten pronssikaudella. Euroopan ikivanha hautakumpuperinne päättyi kristinuskon tuloon.
Luettelo pikkuplaneetoista: 378001–379000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 378001:stä ja päättyen 379000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Élisabeth Vigée Le Brun
Marie Louise Élisabeth Vigée Le Brun (16. huhtikuuta 1755 Pariisi, Ranska – 30. maaliskuuta 1842 Pariisi, Ranska) oli merkittävä ranskalainen taidemaalari, ja häntä pidetään 1700-luvun kuuluisimpana naistaidemaalarina. Hänen tyyliään pidetään yleensä rokokoona, mutta siinä on pyrkimystä myös uusklassismin suuntaan. Vigée Le Brunia ei voida kuitenkaan pitää puhtaasti uusklassisena, sillä hän teki enimmäkseen muotokuvia eikä historiamaalauksia. Hänen palvellessaan kuningatar Marie Antoinettea hovin muotokuvamaalarina työt ovat värivalintojen ja tyylin suhteen puhdasta rokokoota.
Elämä
Vuonna 1776 hän meni naimisiin Jean Baptiste Pierre Lebrunin kanssa, joka oli taidemaalari ja taidekauppias. Hän maalasi useiden aikakautensa aatelisten muotokuvia, ja kun hänen maineensa kasvoi, hänet kutsuttiin Versailles'n palatsiin maalaamaan kuningatar Marie Antoinetten muotokuvan. Kuningatar oli niin tyytyväinen maalaukseen, että Vigée Le Brunilta tilattiin usean vuoden ajan lukuisia kuningattaren, hänen lastensa ja muiden kuningasperheen jäsenten muotokuvia.
Vigée Le Brun lähti vuonna 1781 miehensä kanssa kiertomatkalle Flanderiin ja Alankomaihin, missä flaamilaisten mestareiden teokset innoittivat häntä kokeilemaan uudenlaisia maalaustekniikoita. Siellä ollessaan hän maalasi joukon aatelisten muotokuvia, kuten Nassaun prinssin, tulevan kuningas Vilhelm I:n muotokuvan.
Vigée Le Brun hyväksyttiin 31. toukokuuta 1783 Ranskan Académie Royale de Peinture et de Sculpturen jäseneksi historiallisten allegorioiden maalaajana. Samana päivänä hyväksyttiin jäseneksi myös Adélaïde Labille-Guiard. Vigée Le Brunin jäsenyyttä vastustivat päätöksentekijöinä olevat miehet sillä (teko)syyllä, että hänen miehensä oli taidekauppias, mutta lopulta Ranskan kuningas Ludvig XVI kumosi päätöksellään vastustuksen, sillä Marie Antoinette painosti miestään hyväksymään jäsenyyden. left|thumb|Marie Antoinette, 1783.
Sen jälkeen kun Ranskan kuninkaalliset oli vangittu Ranskan vallankumouksen johdosta, Vigée Le Brun pakeni Ranskasta ja työskenteli joitakin vuosia Italiassa, Itävallassa ja Venäjällä, missä hänen kokemuksensa aristokraattisista asiakkaista oli yhä hyödyksi. Roomassa kriitikot kehuivat hänen maalauksiaan, ja hänet valittiin Rooman Pyhän Luukkaan akatemiaan (Accademia di San Luca). Venäjällä aatelisto otti hänet vastaan, ja hän maalasi muotokuvia Katariina Suuren perheestä. Vigée Le Brunin ollessa Venäjällä hänet kutsuttiin Pietarin taideakatemian jäseneksi.
Keisari Napoleon I:n aikana hänet toivotettiin tervetulleeksi takaisin Ranskaan. Hän kävi myös Sveitsissä, ja Englannissa. Hän maalasi useita aatelisten muotokuvia.
Vigée Le Brun julkaisi vuosina 1835–1837 muistelmansa, jotka ovat merkittävä kuvaus taideopetuksesta kuninkaallisten taideakatemioiden hallitseman aikakauden loppupuolella. thumb|Hyacinthe-Gabrielle Roland, 1791. Vigée Le Brun oli vielä viisissäkymmenissä hyvin aktiivinen maalari ja osti talon Louveciennesista Île-de-Francesta ja asui siellä, kunnes Preussin armeija otti talon haltuunsa vuoden 1814 sodan aikana. Hän pysytteli Pariisissa kunnes kuoli 87-vuoden ikäisenä 30. maaliskuuta 1842. Hänen ruumiinsa vietiin Louveciennesiin ja haudattiin hänen vanhan kotitalonsa lähellä olevalle hautausmaalle.
Vigée Le Brunin hautakivessä lukee ”Ici, enfin, je repose ...” (”Täällä minä lepään viimein...”).
Vigée Le Brunia pidetään 1700-luvun merkittävimpänä naistaiteilijana. Hän teki urallaan 660 muotokuvaa ja 200 maisemamaalausta. Yksityiskokoelmien lisäksi hänen töitään on Euroopan ja Yhdysvaltojen merkittävimmissä museoissa.
Sokoja
Sokojan kylä rajoittuu koillisessa valtatiehen 13 ja lounaassa Kruunupyyn kunnan rajaan. Kylä sijaitsee lähellä Kokkola-Pietarsaaren lentoasemaa.
Suomen vanhin kivinavetta, rakennettu 1748, sijaitsee Rasmuksen alueella, missä sijaitsee myös arkkitehtuurisesti merkittävä tiilitalo vuodelta 1779.
Garth Brooks
thumb|Garth Brooks vuonna 2019. Troyal Garth Brooks (s. 7. helmikuuta 1962 Tulsa, Oklahoma) on yhdysvaltalainen countrylaulaja ja lauluntekijä. Brooksin albumeja on myyty hänen 1980-luvun lopulla alkaneen uransa aikana Yhdysvalloissa yli 135 miljoonaa kappaletta.
Brooks on voittanut muun muassa kaksi Grammy-palkintoa, 17 American Music Award -palkintoa ja 36 Billboard Music Award -palkintoa. American Music Awards nimesi Brooksin "vuosikymmenen artistiksi" vuonna 2000.
Brooks lopetti uransa huipulla vuonna 2001 ja muutti takaisin Oklahomaan kasvattamaan lapsiaan. Hän teki paluun ja julkaisi uuden studioalbuminsa Man Against Machine vuonna 2014. Hän lähti levyn julkaisun myötä myös uudelle maailmankiertueelle.
Narval-luokka (Venäjä)
Narval-luokka oli Venäjän keisarikunnan laivaston kolmen sukellusveneen muodostama alusluokka ensimmäisessä maailmansodassa.
Alukset
Alukset valmistettiin Mustanmeren laivastolle vuoden 1911 laivasto-ohjelmassa ja ne pohjautuivat Hollandin tyypin 31A suunnitelmiin. Ne olivat kaksi runkoisia ja osastoituja. Painolasti tankki (119,3 tonnia vettä) sijaitsi painerungon ja ulkorungon välissä ja niiden vapaa kelluvuus oli 45 prosenttia. Aluksissa oli paranneltu trimmi, mikä mahdollisti minuutin sukellusnopeuden periskooppisyvyyteen. Aluksi niihin asennettiin kaksi 850 hevosvoiman dieselmoottoria, joilla saavutettiin 16 solmun nopeus pinta-ajossa.
Anthony Muheria
Anthony Muheria (s. 27. toukokuuta 1963) on kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Opus Dein papiksi 13. kesäkuuta 1993 ja nimitettiin Embun hiippakunnan piispaksi 30. lokakuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. tammikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Tonucci, jota avustivat John Njue ja Raphael S. Ndingi Mwana'a Nzeki.
Boethius Dacialainen
Boethius Dacialainen (Boethius de Dacia, joskus myös Boethius Ruotsalainen, oli tanskalainen tai ruotsalainen skolastinen filosofi 1200-luvulla.
Elämä
Boethiuksen elämästä tiedetään varsin vähän. Yleisin käsitys hänen syntyperäänsä koskien on, että hän oli kotoisin Tanskasta. Sieltä hän lähti opiskelemaan filosofiaa Pariisiin. Täällä hän liittyi Sigerus Brabantilaiseen ja yhdessä tämän sekä Roger Baconin ja Jean Buridanin kanssa valitsi joiksikin vuosiksi uran opettajana humanististen tieteiden maisterin tutkinto pohjanaan, sen sijaan että olisi jatkanut opiskelua suoraan teologisessa tiedekunnassa tai etsinyt ei-akateemista työtä. Étienne Tempier tuomitsi Boethiuksen Pariisin oppituomiossa vuonna 1277 averroistisen liikkeen johtajana. Boethius jätti Pariisin yhdessä Sigeruksen kanssa ja vetosi paavi Nikolaus III:een. Hänet pidätettiin paavillisessa kuuriassa Orvietossa, ja hän siirtyi Daciaan ja liittyi dominikaaneihin.
Filosofia
Boethius oli Aristoteleen ja Averroeksen seuraaja ja kirjoitti ainakin logiikasta, luonnonfilosofiasta, metafysiikasta ja etiikasta. Osa hänen teoksistaan ei ole säilynyt nykypäiviin. Hänen keskeinen näkemyksensä oli, että filosofian täytyi seurata argumentteja sinne minne ne veivät, huolimatta siitä, olivatko ne ristiriidassa uskonnon kanssa. Hänelle filosofia oli ylin inhimillinen toimi, ja tässä maailmassa ainoastaan filosofit saattoivat saada tietoa. Teoksessaan Korkeimmasta hyvästä, tai filosofin elämästä hän tarjoaa hyvin aristoteelisen kuvauksen ihmisen korkeimmasta hyvästä — totuuden ja hyveen mietiskelystä. Eräitä ristiriitaisia ajatuksia, joihin hän päätyi, olivat tyhjästä (ex nihilo) luomisen mahdottomuus, maailman ja ihmisrodun ikuisuus sekä se, ettei kuolleiden ylösnousemusta ole.
Smaragdi
thumb|200px|Hiomaton smaragdi
Smaragdi on silikaattimineraali beryllin vihreä värimuunnos. Se on jalokivi ja sitä käytetään korukivenä. Beryllien kemiallinen kaava on Be3Al2Si6O18. Smaragdin vihreä väri aiheutuu pienestä määrästä kromia ja joskus vanadiinia. Sen nimi on peräisin latinan sanasta smaragdus, joka puolestaan tulee kreikan sanasta σμάραγδος (smáragdos). Arvokkaimpien smaragdien väri on puhtaan ruohon vihreä, mutta täysin puhtaat ja virheettömät smaragdit ovat harvinaisia. Oikean värinen sulkeumia täynnä oleva kivikin on arvokkaampi kuin puhdas, mutta haalea kivi.
Esiintyminen
Smaragdia löytyy yleensä metamorfisista kivistä. Varhaisimmin sitä löydettiin Egyptistä. Nyttemmin smaragdia on löydetty myös Kolumbiasta, Venäjältä, Etelä-Afrikasta, Nigeriasta, Ghanasta, Tansaniasta, Namibiasta, Pakistanista, Afganistanista ja Suomesta.
Suomen suurin smaragdi on löydetty 1970-luvun lopulla Kauhajoelta. Se löytyi pegmatiitissa. Kiteen pituus on 65 mm ja paksuus kiteen päästä mitattuna 9 mm. Tämä jalokivi tunnistettiin virallisesti smaragdiksi vasta kesällä 2018.
Työstäminen
thumb|200px|Hiottuja smaragdeja. Smaragdien hiontaan käytetään joskus erityistä smaragdihiontaa, joka on malliltaan porrashiontaa.
Mathias Färm
thumb|Färm vuonna [[2008.]] Mathias Färm (s. 9. syyskuuta 1974 Örebro) on ruotsalaisen skate punk -yhtye Millencolinin kitaristi. Hän toimii myös punk-yhtyeessä Franky Lee. Hän aloitti rullalautailun vuonna 1987. Mathias Färm perusti Millencolinin yhdessä Nikola Sarcevicin ja Erik Ohlssonin kanssa vuonna 1992. Färm oli yhtyeessä aluksi rumpalina, mutta kun Fredrik Larzon liittyi vuotta myöhemmin yhtyeeseen, Färm siirtyi kitaraan, koska osasi soittaa paremmin kitaraa. Hän asuu Örebrossa.
Asseri Kinnunen
Asseri Kinnunen (s. 5. heinäkuuta 1998 Pyhäselkä)  on entinen Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtaja ja Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen.
Toiminta
Aikaisemmin Kinnunen on toiminut Perussuomalaisten Nuorten Pohjois-Karjalan piirin puheenjohtajana. Lisäksi Kinnunen toimii Maanpuolustustiedotuksen suunnittelukunnan varapuheenjohtajana kaudella 2019–2023. Tämän lisäksi Kinnunen toimii Pohjois-Karjalan Osuuskaupan (PKO) edustajistossa kaudella 2020–2024.
Marraskuun lopulla 2018 Kinnunen valittiin Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtajaksi vuodelle 2019 järjestön syyskokouksessa Kuopiossa hänen voitettuaan äänestyksessä Sebastian Tynkkysen. Hänet valittiin jatkokaudelle puheenjohtajaksi vuodelle 2020 PS-Nuorten syyskokouksessa Riihimäellä marraskuussa 2019.
Maaliskuussa 2020 Perussuomalaiset rp. perusti uuden nuorisojärjestön, nimeltään Perussuomalainen Nuoriso, jonka puheenjohtaja toimii kansanedustaja Jenna Simula. Kinnunen toimi uuden nuorisojärjestön varapuheenjohtajana.
Kinnunen oli perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa.
Yleisradion ”Taistelu äänistä” -dokumentin mukaan Kinnunen on suorittanut varusmiespalveluksen Kainuun prikaatissa.
Poliittiset näkemykset
Kinnunen on profiloitunut turvallisuuspolitiikassa ja maahanmuuttoasioissa. Hän on maanpuolustuksen, nuorison ja syrjäkylien puolestapuhuja sekä pakkoruotsin, maahanmuuton ja Euroopan unionin, euron ja Schengenin sopimuksen vastustaja. Kinnusen mielestä suomalaisten aleneva syntyvyys on Suomen suurimpia ongelmia. Twitter-tilillään hän kertoo kannattavansa pakkoruotsin poistamista ja valtion muuttamista yksikielisesti suomenkieliseksi. Kinnusen mukaan tulisi Euroopan unionista, eurosta ja Schengen-alueesta erota mahdollisimman nopeasti. Hän kannattaa Suomen liittymistä puolustusliitto NATOn jäseneksi. Kinnunen on Ahvenanmaan remilitarisoinnin, Jäämeren radan ja hävittäjähankinnan kannattaja, suhtautuu kriittisesti Venäjään ja vastustaa maahanmuuttoa Suomeen. Kinnusen mukaan yksityisautoilun turvaaminen on tärkeää. Samoin tärkeäksi hän katsoo ydinvoiman tuotannon lisäämisen ja kotimaisen uraanin louhimisen. Venäjän uhan varalta Kinnunen on vaatinut Ottawan sopimuksesta eroamista ja jalkaväkimiinojen käyttöönottoa.
Vaalit
Kinnunen oli perussuomalaisten kuntavaaliehdokas Joensuussa kevään 2017 kuntavaaleissa. Hän pääsi Joensuun kaupunginvaltuustoon kaupungin nuorimpana valtuutettuna ollessaan vain 18-vuotias. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Kinnunen sai 586 ääntä ja tuli valituksi Joensuun valtuustoon.
Toukokuussa 2019 Kinnunen valittiin Pohjois-Karjalan maakuntavaltuustoon.
Vuonna 2019 Kinnunen oli perussuomalaisten ehdokkaana europarlamenttivaaleissa. Hän sai 2 915 ääntä eikä tullut valituksi.
Kinnunen toimii myös kaudella 2020–2024 Pohjois-Karjalan Osuuskaupan (PKO) edustajistossa.
Surtur (sarjakuvahahmo)
thumb|Muspelheimin valtias, Surtur Surtur on kuvitteellinen tulidemoni, Muspelheimin valtias Marvelin sarjakuvissa.
Hänen pyrkimyksensä on tuhota koko maailmankaikkeuden elollinen elämä tulella, jotta hän olisi ainoa olemassa oleva olento. Tämä pakkomielle on ylittänyt jo maailmankausia sitten kaikki mahdolliset rajat.
Hän räjäyttää kokonaisen galaksin luodakseen tulen, jossa voi takoa huotrattoman valtamiekan, Iltahämärän; hän aikoo sytyttää miekan maagisella tulella, ja sen avulla polttaa koko kaikkeuden. Valitettavasti tämä tuli on kuitenkin Asgardissa tarkasti vartioituna.
Hornionjärvi
Hornionjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Heinijärven valuma-alueesta, jonka laskujoki Heinijärvenoja laskee Lammentaustanlahdessa Rautaveteen Heinoossa.
Surtur (sarjakuvahahmo)
Asgardin supersankarit, kärjessä Thor ja muukalaisrodun edustaja Beta-Bill, estävät Surturin yrityksen varastaa maaginen tuli. Itse Odin asettuu kaksintaisteluun Surturia vastaan jättimäisen soturin hahmossa ja vangitsee tämän valtakuntaansa.
Hornionjärvi
Maantiede
Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 150 metriä. Järven läpi virtaa Heinijärvenojan latvavedet ja siihen laskee vain kaksi muuta tulo-ojaa. Toinen niistä on Paskolammin laskuoja.
Surtur (sarjakuvahahmo)
Keräilijä-niminen muukalaisolento on nähnyt ennakkonäyn Surturin aikeista ja kerää siksi eri elämänmuotoja talteen luodakseen uuden kaikkeuden tuhon jälkeen – joskin tästä työstä on tullut hänelle enemmän ajanviete kuin vakava työ. Hän yrittää kaapata Marrinan koska tämä on yksi hänen eniten keräämästään monipuolisimmasta lajista, plodexeista, mutta Alfa-lentue johon Marrina kuuluu estää aikeet.
Hornionjärvi
Maantiede
Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Lähistöllä on Hornion kylän peltoja. Vakituisen asutuksen lisäksi rannalla on kaksi loma-asuntoa. Heinoosta tuleva tie yhtyy Karkusta tulevaan tieheen.
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Iso Horniojärvi". Vuonna 1884 järven vedenpintaa laskettiin ja järvi lyheni huomattavasti.
Karyá (Lefkas)
Karyá (myös Kariá) on Kreikan kylä sekä samanniminen Lefkaksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Καρυάς, Dimotikí Enótita Karyás) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lefkaksen saarella Lefkaksen alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 871 ja varsinaisen Karyán kylän väkiluku 589 (vuonna 2011).
Karyán kylä sijaitsee Lefkaksen saaren keskiosan vuoristossa noin 500 metrin korkeudessa merenpinnasta ja noin 13 kilometriä lounaaseen saaren pääkaupungista Lefkaksen kaupungista. Karyá on arkkitehtuuriltaan perinteinen, ja se on suosittu päiväretkikohde turisteille. Kylä tunnetaan perinteisistä käsitöistään. Karyán kunnallisyksikkö käsittää alueen saaren keskiosissa.
Karyá oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lefkaksen kuntaan yhdessä Apollónioin, Elloménoksen, Kálamoksen, Kastóksen ja Sfakióteen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Karyán kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Krokotiilinvartija
Krokotiilinvartija (Pluvianus aegyptius) on afrikkalainen kahlaaja, ja se on sukunsa Pluvianus ja heimonsa krokotiilinvartijat (Pluvianidae) ainoa laji. Aiemmin se luokiteltiin pääskykahlaajiin (Glareolidae), mutta nykyisin sen katsotaan kuuluvan omaan heimoonsa.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 19–21 cm, siipien kärkiväli 47–51 cm ja paino 73–92 g. Se on pienehkö, lyhytjalkainen kahlaaja. Vanhan linnun alapuoli on vaalean oranssi, siivenpäälliset ja hartiat kyyhkynharmaat, selässä ja rinnassa on leveä musta juova, samoin kuin päässä ja päälaella. Kurkku ja silmäkulmanjuovat ovat valkoiset. Nuori lintu on alapuolelta vaalea. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Esiintyminen
Lajia elää laikuittaisesti Afrikassa Saharan eteläpuolella Kongoon saakka. Muinoin laji eli myös Egyptissä, mutta se on nykyisin lähes kadonnut sieltä. Maailman populaation koko on 40 000–85 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on enimmäkseen paikkalintu, mutta voi siirtyillä kosteikkojen välillä vesimäärien vaihtelujen mukaan. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö
Lisääntymisaikana sen elinympäristöä ovat jokien rannat, saaret ja suistot. Se välttää suolaista vettä. Pesimäajan ulkopuolella sitä näkee myös järvillä ja muilla kosteikoilla, ja joskus sitä tavataan myös pelloilla ja kuivalla maalla.
Lisääntyminen
Pesä on molempien emojen rapsuttama kuoppa pehmeässä hiekassa. Munia on 1–3, harvoin 4. Ensimmäinen muna peitetään hiekalla, samoin haudontavuorojen välillä kaikki munat. Sekä koiras että naaras hautovat öisin ja hämärissä vuorollaan. Päivällä munat ovat hiekkaan peitettyjä ja kuumimpaan aikaan emot käyvät kastelemassa alapuolen höyhenensä ja saapuvat viilentämään munia. Haudonta kestää 28–31 päivää. Poikasista huolehtivat molemmat emot. Aluksi poikaset saavat ravinnon eteensä, mutta pian ne ryhtyvät seuraamaan emoja. Viikon ikäisinä poikaset pystyvät syömään itsenäisesti. Lentokykyisiä ne ovat noin 5 viikon ikäisinä.
Ravinto
Lajin ravintoa ovat maassa elävät hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat. Herodotoksen suuhun pannun tarinan mukaan krokotiilinvartijat käyvät rannalla makoilevien krokotiilien suussa syömässä hampaiden rakoihin takertuneita lihanpaloja ja ötököitä. Krokotiilit eivät syö krokotiilinvartijoita, koska niiden mielestä ne ovat hyviä hammashoitajia. Kaksi huomattavaa lintutieteilijää on varmentanut tämän tarinan, mutta se on ilmeisesti harvinaista, sillä tieteellisesti sitä ei ole osoitettu.
Trooppiset pilvirykelmät
Trooppiset pilvirykelmät ovat tropiikissa olevia suuria kuuro- ja ukkospilvien ryhmiä, jotka vaikuttavat tropiikin säähän. Näistä ja trooppisesta itäaallosta voi saada alkunsa trooppinen hirmumyrsky. Pasaatituulten kohtaamisvyöhykkeellä ja muualla tropiikissa pilvirykelmien halkaisija on muutama sata, enintään tuhat kilometriä. Päiväntasaajan seudun rykelmien alueella on hyvin kuumaa päiväntasaajan ilmaa. Pilvirykelmiin ei liity maanpinnan tasolla olevaa voimakasta matalapainetta tai pyörrettä. Ukkos- ja kuuropilvien rykelmät ajelehtivat tavallisesti länteen noin 20 km/h eli 4–6 pituusastetta vuorokaudessa.
Romuva
thumb|Romuvan harjoittajia juhlamenoissaan. thumb|upright|Romuvalainen puuveistos. thumb|Žemaičių Alka, romuvalaisten seremoniapaikka. thumb|120px|[[Maailmanpuuta käytetään romuvan tunnuksena.]]
Romuva on liettualainen perinteinen luonnonuskonto ja uskonnollinen yhteisö. Romuvan harjoittajia on nykyisin Liettuan ja ulkoliettualaisten lisäksi jonkin verran myös esimerkiksi Pohjois-Amerikassa.
Etymologia
Nimitys romuva tulee yksittäisessä vanhassa tekstissä mainitulta vanhalta pakanalliselta Romuva-pyhätöltä, jonka ylipapin kerrottiin 1300-luvulla olevan vastuussa koko Baltian alueen uskonnosta.
Historia
Vanhaa kansanuskoa on Liettuassa pyritty elvyttämään vanhojen balttilaisten perinteiden mukaisesti 1800-luvulta alkaen. Neuvostoliittolaiset miehittäjät kielsivät romuvan harjoittamisen 1940-luvulta alkaen ja vainosivat romuvan harjoittajia, koska uskonto kannusti liettualaisia kansallismielisyyteen. Romuvan harjoittaminen alkoi jälleen elpyä 1960-luvulta alkaen, kun ylipappi Jonas Trinkunas ryhtyi järjestämään romuva-juhlapyhien juhlallisuuksia ja perusti romuvajärjestön.
Liettuan itsenäistyttyä vuonna 1990 romuvan harjoittajat ryhtyivät toimimaan julkisesti. Romuvan harjoittajien virallinen uskonnollinen yhdyskunta perustettiin vuonna 1992. Romuva määriteltiin Liettuassa uususkonnoksi, koska uskontokunta oli ollut olemassa alle 25 vuotta.
Piirteet
Romuva on monijumalainen uskonto. Pääjumala on Andajus eli Dievas tai Dievas Senelis. Muita tärkeitä jumaluuksia ovat jumalat Perkūnas ja Teliavelis sekä jumalattaret Žemyna, Žvoruna, Dalia, Laima, Aušrine, Vakarine, Gabija, Saule ja Giltine. Luonnossa ja pelloilla uskotaan lisäksi elävän monenlaisia henkiolentoja sekä peikkoja, maahisia ja keijuja.
Romuvassa keskeistä on luonnon pyhyyden kunnioittaminen. Yhteisö harjoittaa seremonioitaan ulkona luonnossa, esimerkiksi uhripuun äärellä. Tärkeitä teemoja ovat vuodenkierron merkitys, ekologisuus, luonnonpaikkojen kunnioittaminen ja vaaliminen sekä liettualainen kulttuuri, taide, kansanmusiikki ja kansanperinne.
Mongoose Publishing
Historia
Mongoose Publishing aloitti julkaisutoimintansa vuonna 2001. Kustantamo sai alkunsa d20-innostuksesta, jonka aiheutti Dungeons & Dragonsin kolmas laitos. Mongoose Publishingin julkaisut saavuttivat suosiota, mutta niitä myös syytettiin ulkoasultaan kehnoiksi ja hutaisten tehdyiksi. Ensimmäiset julkaisut oli varsin selvästi tarkoitettu Dungeons & Dragonsin lisäosiksi.