cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Song Duan
pienoiskuva|Song Duan MM-kilpailuissa vuonna 2019. Song Duan (s. 2. elokuuta 1995) on kiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Kiinan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 24 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Hän kuului Kiinan joukkueeseen vuoden 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa ja pääsi kahdessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle.
Song edustaa kotimaassaan Daliania.
Clarks
pienoiskuva|Clarks, [[Leeds.]] C. and J. Clark Ltd, paremmin tunnettu nimellä Clarks, on brittiläinen korkealaatuisten kalliimman hintaluokan jalkineiden valmistaja. Yhtiön päämaja on Streetin kylässä Somersetissä.
Historiaa
Vuonna 1830 Cyrys Clark ja hänen veljensä James valmistivat ensimmäiset lampaannahkatossut Streetissä, Englannissa. Tuotanto kasvoi nopeasti vuonna 1856 hankittujen Singer-ompelukoneiden myötä. William Clark kehitti jalan luonnollista muotoa myötäilevän Hygienic Linen, josta tuli menestys.
1900-luvun alusta 1940-luvulle kehitettiin uusia tekniikoita ja materiaaleja, joilla pyrittiin saamaan kaikki irti massatuotannosta. Tärkeä merkkipaalu oli myös naisten jalkineiden kehittäminen naisten kapeiden nilkkojen mukaisiksi. Tällöin yhtiön johdossa toimi Alice Clark ja John Roger.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1960
Vuoden 1960 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut olivat järjestyksessään ensimmäiset ja sen finaalit järjestettiin Ranskassa. Kilpailut voitti Neuvostoliitto, joka löi loppuottelussa Jugoslavian jatkoajan jälkeen maalein 2–1.
Clarks
Historiaa
Toisen maailmansodan jälkeen yhtiön kasvu jatkui entisestään sen päästessä maailmanmarkkinoille. 1950-luvun alussa Nathan Clark kehitti Desert Boots -erämaanilkkurit, joista tuli myyntimenestys. 1960-luvulla Lance Clark suunnitteli kuuluisan Wallabee-mallin, yksinkertaiset mokkasiinit, joista muodostui todellinen klassikko.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1960
Turnaus pelattiin pudotuspelimuodossa. Karsintoihin otti osaa vain 17 joukkuetta, ja joukosta puuttui monta huomattavaa maata kuten Länsi-Saksa, Italia ja Englanti. Karsintaottelut pelattiin kaksiosaisina siten, että ottelupari kohtasi toisensa kertaalleen kummankin kotikentällä. Karsintojen neljä parasta joukkuetta pääsivät varsinaiseen lopputurnaukseen, jonka isäntä valittiin joukkueiden selvittyä.
Clarks
Historiaa
Nykyään Clarks on maailmanlaajuinen yhtiö, se valmistaa yli 50 miljoonaa paria kenkiä vuodessa,  työllistää  15 000 työntekijää, ja jonka vuoden 2012 liikevaihto oli 1,4 miljardia puntaa.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1960
Francon oikeistodiktatuurin alainen Espanja ei suostunut matkustamaan Neuvostoliittoon, joka oli tukenut tasavaltalaista hallitusta Espanjan sisällissodassa, ja luovutti puolivälierissä. Neljän parhaan joukossa oli isäntämaa Ranskan lisäksi kolme kommunistista valtiota: Neuvostoliitto, Tšekkoslovakia ja Jugoslavia. Välierissä Neuvostoliitto voitti helposti Tšekkoslovakian 3–0 Marseillessa. Toisessa ottelussa Jugoslavia voitti 5–4 oltuaan kahdesti jo kahden maalin tappioasemassa. Pronssiottelussa Tšekkoslovakia voitti murtuneen Ranskan 2–0.
Finaalissa Jugoslavia teki ensimmäisen maalin, mutta Neuvostoliitto legendaarisen maalivahti Lev Jašinin johdolla tasoitti 49. minuutilla. Varsinaisen peliajan jälkeen tilanne oli tasan 1–1. Kun jatkoaikaa oli jäljellä seitsemän minuuttia, Viktor Ponedelnik teki maalin ja toi Neuvostoliitolle ensimmäisen Euroopan mestaruuden.
Budjonnovka
Budionovka (будёновка), "piippalakki", on omaperäinen hattu ja oleellinen osa kommunistien pukeutumista Venäjän sisällissodan aikana. Se on nimetty Semjon Budjonnyin mukaan. Sen virallinen nimi oli kuitenkin шлем суконный. Päähineestä käytettiin myös nimeä frunzenka, Mihail Frunzen mukaan. Budjonnovka on pehmeä, villainen hattu joka peittää niskan ja korvat ja voidaan käyttää kypärän alla. Lisäksi päähineen päällä on "nokka" ja korvaläpät, jotka voidaan kiinnittää leuan alle.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1960
Puolivälierät
Espanja kieltäytyi matkustamasta Neuvostoliittoon, joka sai ottelusta luovutusvoiton.
Budjonnovka
Hatun suunnitteli osaksi uutta univormua venäläinen maalari Viktor Vasnetsov, esikuvanaan Kiovan Venäjän aikaiset kypärät. Hattua kutsuttiinkin aluksi bogatyrkaksi (богатырка), tarkoituksena rohkaista venäläisiä joukkoja yhdistämällä nämä tarunomaisiin bogatyreihin. Bogatyrkoja valmistettiin jo ensimmäisen maailmansodan aikana, mutta virallista statusta ne eivät saaneet. Venäjän sisällissodan aikana kommunistit, joilla ei ollut sitoumuksia tsaarinajan armeijan pukukoodiin, omaksuivat bogatyrkan osaksi univormuaan liittäen siihen yleensä punaisen tähden. Kommunistit alkoivat käyttää itsestään nimeä "Punaiset bogatyrit", nähden itsensä taistelemassa vanhaa korruptoitunutta Venäjää vastaan. Näihin aikoihin alettiin bogatyreista käyttää, ratsuväen komentaja Bujonnyin mukaan, budjonnovka nimeä, erityisesti ratsuväen parissa, sillä bogatyrka oli näissä joukoissa yleinen asuste.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1960
Parhaat maalintekijät
Finaaliturnaus, 2 maalia:
Budjonnovka
1927 korkeakärkinen hattu korvattiin käytännöllisemmällä lyhytkärkisellä.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1960
Parhaat maalintekijät
Karsinnat mukaan lukien, 5 maalia
Budjonnovka
Asuste ei kuitenkaan pysynyt pitkään osana kommunistien univormua, niin poliittisista kuin käytännöllisistä syistä. Vaikka se olikin helppo valmistaa, se vaati kallista villaa eikä tarjonnut kunnollista suojaa kylmältä. Ne alkoivat jäädä pois käytöstä 1935, mutta ne olivat käytössä vielä talvisodan ajan. Operaatio Barbarossan alettua ne oli kuitenkin korvattu jo käytännössä kokonaan ušankoilla. Suomalaiset kutsuivat budjonnovkaa yleisesti piippalakiksi.
Puna-armeijan ratsuväen Venäjän sisällissodan aikana pukemista budjonnovkoista tuli ajanjakson tärkeä venäläinen kulttuurikuva tatšankojen, Nagantin ja Maximin kanssa.
Legendren liittofunktio
Legendren liittofunktiot ovat joukko funktioita, jotka tulevat usein vastaan erilaisissa fysiikan ja tekniikan sovelluksissa. Etenkin Laplacen yhtälön ratkaisussa pallokoordinaatistossa. Vaikka Legendren liittofunktiot voidaan lausua alkeisfunktioiden avulla, luonteensa vuoksi niitä pidetään usein erikoisfunktioina. Legendren liittofunktioista käytetään joskus myös nimitystä Legendren liittopolynomit tai assosioidut Legendren polynomit, vaikka vain osa liittofunktioista oikeastaan on polynomeja.
Legendren liittofunktiot P_n^m(x) toteuttavat Legendren liittoyhtälön eli yleistetyn Legendren differentiaaliyhtälön
Liittofunktiot ovat polynomeja vain jos m on parillinen. Erityisesti
,
mikä tekee Legendren polynomeista liittofunktioiden erikoistapauksen.
Vaikka kaikki liittofunktiot eivät ole polynomeja, niillä on ortogonaalisten polynomien ominaisuuksia. Esimerkiksi Legendren liittofunktioita tuottava Rodriguesin kaava on
tai helpommin niitä voi laskea rekursiokaavoilla
Ne ovat myös ortogonaalisia välillä [-1,1] siten, että
ja liittofunktiot negatiivisilla m:n arvoilla on helppo saada positiivisista vastaavista
Ortogonaalisten polynomien tapaan Legendren liittofunktiot muodostavat kantafunktiojoukon, jonka virittämässä kannassa voidaan esittää muita funktioita potenssisarjana. Legendren m:nsien liittofunktioiden avulla lausuttuna mielivaltaista funktiota f(x) vastaa sarjakehitelmä
missä kertoimet c_k saadaan integraalista
Ansamysiinit
thumb|250px|Geldanamysiini kuuluu ansamysiineihin Ansamysiinit eli ansamakrolidit tai ansamakrolaktaamit ovat ryhmä rakenteellisesti samankaltaisia prokaryoottien ja eräiden kasvien tuottamia sekundääriaineenvaihdunnan tuotteita. Monilla ansamysiineillä on biologista aktiivisuutta ne voivat olla esimerkiksi antibiootteja tai antiviraalisia yhdisteitä ja eräitä tutkitaan myös syöpälääkkeinä. Ansamysiinien rakenteessa on aromaattinen yhdin johon on sitoutunut alifaattinen ketju muodostaen renkaan. Alifaattisen polyketidiketjun eliöt syntetisoivat etikkahaposta tai propaanihaposta. Ansamysiinit ovat saaneet nimensä latinan kielen kahvaa merkisevästä sanasta ansa. Ansamakrolidit ovat merkittäviä paitsi niiden biologisten ominaisuuksien vuoksi myös niiden kiraalisen alifaattisen ketjun haastavan synteesin vuoksi.
Legendren liittofunktio
Kuten Legendren polynomit, myös Legendren liittofunktiot voidaan lausua sijoituksella. Tällöin ensimmäiset funktiot saavat muodot
Ansamysiinit
Ansamysiinit voidaan jakaa kahteen luokkaan niiden aromaattisen ydinosan rakenteen perusteella. Bentsokinoidirakenteisiin ansamysiineihin, joissa on vain yksi aromaattinen rengas kuuluvat muun muassa geldanamysiini, herbimysiinit, makbesiinit, maytansinoidit, mykotrieniinit ja trienomysiinit. Aromaattinen rengas voi olla myös naftaleeniin perustuva naftokinonirengas ja tämän rakenteen sisältäviä ansamysiinejä ovat aktamysiini, ansatiatsiini, awamysiini, diastovarisiinit, halomysiinit, kanglemysiini, naftomysiinit, rifamysiinit, streptovarisiinit ja tolypomysiinit.
Legendren liittofunktio
Tämä esitysmuoto on erityisen tärkeä, sillä sen avulla päästään käsiksi monissa yhteyksissä tärkeisiin palloharmonisiin funktioihin.
Moroniformes
Moroniformes oli viuhkaeväisten (Actinopterygii) kalojen lahko. Siihen kuuluivat seuraavat kolme heimoa:
Kairosmaja
thumb|Vuonna 1986 avattu Kairosmajan Revontulikappeli. Kairosmaja on Kansan Raamattuseuran (KRS) toimintakeskus Lapissa. Se sijaitsee Pelkosenniemen kunnassa Pyhätunturin juurella. Sana kairos on kreikkaa ja tarkoittaa (Jumalan) aikaa. Kairosmaja on aloittanut toimintansa vuonna 1974. Siellä on monipuoliset liikuntamahdollisuudet: talvisin järjestetään hiihtoviikkoja sekä kesäisin ja syksyisin patikkaviikkoja. Lisäksi on runsaasti muuta toimintaa. Majalla on myös mahdollisuus majoittua osallistumatta toimintaan. Kairosmajan yhteydessä on Revontulikappeli, jossa järjestetään hengellisiä tilaisuuksia ja konsertteja.
Kansan Raamattuseura oli jo 1960-luvulla järjestänyt hiihto- ja patikkaleirejä Lapissa lähinnä Äkäslompolossa. Eräs leirien vetäjistä, Erkki Leminen, sai KRS:ltä pyynnön etsiä Lapista omaa leirikeskusta. Vuonna 1973 Leminen löysi Pelkosenniemen kunnan hirsikämpän Pyhäjärven rannalta. Valituskierroksien jälkeen keväällä 1974 KRS sai ostettua majan kunnalta. Leminen nimesi päiväkirjaansa majan Kairosmajaksi, koska oli lukenut, että psykiatriassa kairos tarkoittaa uudestisyntymisen tapaista parantumista ja kuullut, että kreikaksi se tarkoittaa "aikaa, Jumalan hetkeä, otollista aikaa".
Tunturikorvajäkälä
Tunturikorvajäkälä (Nephroma expallidum, syn. Opisteria expallidum) on munuaisjäkälien sukuun kuuluva jäkälälaji. Sen yläpinta on himmeä ja ruskehtavan tai sinertävän vihreä. Liuskat ovat enintään 2 senttimetriä leveitä. Reunat ovat usein röyhelöisiä. Kotelomaljat ovat harvinaisia. Jäkäläkasvustot ovat enintään 15 senttimetriä halkaisijaltaan. Kasvaa tunturikankailla ja -niityillä sammalikoissa. Tunturikorvajäkälää tavataan Lapissa tunturialueilla. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
K-33
K-33 (tunnusnumero 921) oli Neuvostoliiton laivaston Hotel-luokan (Projekti 658) ydinkäyttöinen sukellusvene. Alus kuului Neuvostoliiton pohjoiseen laivastoon. Se oli palveluksessa vuoteen 1990, minä aikana alus oli osallisena kahdessa haverissa.
Valmistus
Alus tilattiin Severodvinskistä. Se laskettiin vesille 6. kesäkuuta 1961 ja otettiin käyttöön 5. heinäkuuta 1961.
Palvelus
thumb|left|Rahtilaiva M/S Finnclipper thumb|left|Onnettomuuspaikka kartalla K-33 törmäsi 12. huhtikuuta 1963 Kattegatin salmessa suomalaiseen Enso Gutzeitin omistamaan rahtilaiva M/S Finnclipperiin noustessaan syvyyksistä pintaan. Rahtilaiva oli kuljettamassa 6 000 tonnin paperilastia Yhdysvaltoihin ja sukellusvene matkalla Pohjois-Atlantille. Törmäyshetkellä sää oli sumuinen. Rahtialus pysäytettiin välittömästi törmäyksen tapahduttua, ja se kääntyi takaisin tutkimaan, olisiko tuntematon sukellusvene avun tarpeessa. Kaksi neuvostoliittolaista upseeria tuli laivaan kertomaan sukellusveneen vaurioituneen, muun muassa saaneen törmäyksessä taipuman kylkeen. Neuvostoupseerit eivät paljastaneet kansalaisuuttaan laivan miehistölle vaan selittivät kuuluvansa vain Varsovan liittoon. Suomalaiset kuitenkin näkivät selvästi sukellusveneen kyljessä olleen tunnusnumeron 921.
Suomalaisalus onnistui vuotavana purjehtimaan yli Atlantin Yhdysvaltoihin, ja K-33 selvisi pahoin vaurioituneena Murmanskin laivastotukikohtaan Neuvostoliittoon. Finnclipper purki paperilastinsa Bostonissa ja jatkoi sieltä New Yorkiin, jossa tapahtuneesta annettiin poikkeuksellisesti meriselitys. Selvitys salattiin 44 vuodeksi, eikä siitä kerrottu julkisuudessa mitään.
Norjalaisen ympäristöjärjestön mukaan alus oli pitkään telakoituna vuosina 1963–1964. Korjaustöiden aikana veneen polttoainekapseli varustettiin uusilla uraanisauvoilla ja sen ohjusjärjestelmä uudistettiin mahdollistamaan vedenalainen laukaisu. Sillä sattui vuonna 1965 säteilyonnettomuus sen ollessa Arktisella alueella.
Muuta
Jaakko Varimaa, laivan miehistön jäsen, julkaisi Kattegatissa tapahtuneesta onnettomuudesta kirjan Sukellusvene sumussa 4. huhtikuuta 2007, jolloin tapaus tuli suuren yleisön tietoon.
Hurmemullo
Hurmemullo (Pseudupeneus prayensis) on mullojen (Mullidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.
Hurmemullo kasvaa yleensä noin 35 senttimetrin mittaiseksi ja korkeintaan 55 senttimetrin mittaiseksi. Lajilla on selkäevässään kahdeksan piikkiruotoa ja yhdeksän pehmeää ruotoa. Peräevässään sillä on seitsemän pehmeää ruotoa. Hurmemullo on väriltään ruusunpunainen.
Hurmemulloa tavataan itäiseltä Atlantin valtamereltä Marokon ja Angolan välisellä alueella. Lajista on tehty havaintoja myös Espanjasta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut hurmemullon vaarantuneeksi lajiksi.
Hurmemullo on pohjakala. Se käyttää ravinnokseen vedenpohjassa eläviä selkärangattomia. Hurmemullon elinympäristöä ovat matalat hiekka- ja mutapohjaiset rannikot ja kallioiset riutat. Laji elää 10–300, yleensä 20–75 metrin syvyydessä.
Hurmemullo on taloudellisesti hyvin tärkeä laji Länsi-Afrikan valtioissa. Sitä kalastetaan enemmän kuin mitään muuta mullojen heimon lajia. Vuonna 2009 lajia kalastettiin Ghanassa verkoilla keskimäärin 318 kilogrammaa päivässä.
Cynosaurus
Cynosaurus (nimen merkitys: ”koiralisko”) on sukupuuttoon kuollut kynodontteihin kuuluva terapsidisuku. Se eli myöhäisen permikauden ja ehkä myös varhaisimman triaskauden aikana. Sukuun kuuluu laji Cynosaurus suppostus. Se saattaa olla heimon Galesauridae jäsen tai sitten se on vieläkin ”primitiivisempi” kynodontti.
Cynosaurusta ei pidä sekoittaa Gorgonopsiaan kuuluvaan Cyonosaurus-sukuun.
Fylogenia
Muokattu: Rubidge & Sidor, 2001, Sidor & Smith, 2004, ja Botha, Abdala & Smith, 2007:
Maxi Baby
Maxi Baby on Pintandwefallin ensimmäinen vinyylijulkaisu, joka julkaistiin 15. lokakuuta 2008. Kaksitoistatuumainen maksisingle sisältää neljä kappaletta, joista A-puolen kappaleet julkaistiin myös yhtyeen toisella albumilla Hong Kong, Baby.
Yhtye juhlisti levyä Mambo Nordico -kiertueella, joka alkoi Helsingistä singlen julkaisupäivänä 15. lokakuuta 2008 ja päättyi Tampereen ja Jyväskylän jälkeen Turkuun. Yhtyeen jäsenet värittivät itse muutamia muuten mustavalkoisia kansia ja näitä erikoisversioita myytiin vain kyseisellä kiertueella.
Sebastian Repo
Sebastian Patrik Repo (s. 23. kesäkuuta 1996 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Rauman Lukossa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Repo on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä. Repo on tunnettu pelityyliltään voimahyökkääjänä. Repo laukoo oikealta.
Seuraura
Repo on Pelicansin kasvatti. Hän toimi seuran C-nuorten varakapteenina kaudella 2011–2012, jolloin Repo johdatti Pelicansin C-nuorten I-divisioonan pronssiin. Hän toimi myös seuran B-nuorten varakapteenina kaudella 2012–2013, jolloin Repo voitti Pelicansin sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 16+28=44. Kaudella 2013–2014 hän oli seuran A-nuorten kolmanneksi paras pistemies Aatu Viljasen kanssa tehoilla 14+22=36.
Kaudeksi 2014–2015 Repo nousi juniorisopimuksella Pelicansin SM-liigarinkiin. Hän teki liigadebyyttinsä 17. lokakuuta 2014 vieraissa Kalevan Palloa vastaan. Repo merkittiin Pelicansin nelosketjun oikeaan laitaan Mikko Lahtelan ja Joonas Hurrin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.24 minuuttia. Tammikuussa 2015 Repo siirtyi loppukaudeksi Pohjois-Amerikkaan USHL-junioriliigan Sioux City Musketeersiin. Muutamaa päivää myöhemmin hän teki kaksi seuraavaa kautta kattavan sopimuksen Pelicansin kanssa.
Repo teki liigauransa avausmaalin kauden 2015–2016 toisella kierroksella 12. syyskuuta 2015 Espoo Bluesia vastaan. Erik Kakko valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kaikkiaan Revon varsinainen tulokaskausi SM-liigassa toi 50 runkosarjaottelussa tehot 15+13=28. Hän oli Pelicansin toiseksi paras maalintekijä Juha Leimun jälkeen. Repo sijoittui SM-liigan tulokkaiden pistepörssissä toiseksi edellään vain Tapparan Patrik Laine. Repo oli kauden päätteeksi kolmen kärkiehdokkaan joukossa ehdolla SM-liigan parhaalle tulokkaalle myönnettävän Jarmo Wasaman muistopalkinnon voittajaksi, mutta palkinnon vei kuitenkin Tapparan hyökkääjä Patrik Laine.
HK Sotši varasi Revon neljännellä kierroksella 108. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2016. Kaudella 2016–2017 hänen oli vaikeampi löytää yhteistä säveltä Pelicansin kanssa ja Repo haki syksyn mittaan pelituntumaa myös Peliitoista, kunnes lokakuussa 2016 hän siirtyi kevääseen 2019 asti ulottuvalla sopimuksella Tapparaan. Repo teki siellä 46 runkosarjaottelussa 32 tehopistettä. Hän jakoi kuudella osumallaan koko pudotuspelien maalipörssin voiton KalPan Janne Keräsen, JYPin Michael Miklíkin ja HIFK:n Juuso Puustisen kanssa. Repo voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Florida Panthers varasi Revon yli-ikäisenä (21 vuotta) kuudennella kierroksella 184. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Vain noin viikoa myöhemmin heinäkuussa hän teki seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Revon kausipalkka NHL:ssä on 925 000 dollaria ja farmissa 70 000 dollaria. Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi hänet lähetettiin AHL-joukkue Springfield Thunderbirdsiin. Repo ei kuitenkaan aloittanut kauttaan Pohjois-Amerikassa, vaan palasi loppukauden 2017–2018 lainasopimuksella Tapparaan. Hän jakoi 14 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Jukka Peltolan kanssa edellään vain Jere Karjalainen. Pudotuspeleissä Revon neljästä maalista kolme oli voittomaaleja. Lisäksi neljännessä välieräottelussa 9. huhtikuuta 2018 Turun Palloseuraa vastaan hän onnistui tekemään tehot 1+3=4. Repo syötti Tapparan 6–5-jatkoaikavoittoon päättyneessä ottelussa Jukka Peltolan tekemän voittomaalin, joka syntyi ensimmäisessä jatkoerässä ajassa 74.06. Joukkue eteni tämän myötä välieriin otteluvoitoin 4–0. Repo voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Lokakuussa 2018 Repo haastoi Tapparan oikeuteen, kun hän katsoi katsoi, että hänellä olisi sopimusten mukaan ollut oikeus saada seurlata työsuhteiden päättyessä lomakorvausta pitämättä jääneistä vuosilomistaan. Helmikuussa 2019 käräjäoikeus vahvisti päätöksessään, että Revolla oli työsuhteessaan kaudella 2017–2018 oikeus saada vuosilomalaissa määriteltyä lomakorvausta siltä osin, kun hän ei saanut pitää vuosilomalain perusteella kertyneitä lomia. Tamhockey Oy joutui maksamaan Revolle kaudelta 2017–2018 lomakorvauksia 2 924,10 euroa viivästyskorkoineen ja 1 740,53 euroa odotusajan palkkaa viivästyskorkoineen. Käräjäoikeuden mukaan Repo ei saanut 29.9.2017–30.4.2018 voimassa olleen työsuhteen aikana pitää kaikkia lomia, joita hänelle on vuosilomalain perusteella kertynyt. Lisäksi käräjäoikeus määräsi Tapparan korvaamaan kaikkiaan puolet Revon oikeudenkäyntikulujen määrästä eli yhteensä 44 776,80 euroa viivästyskorkoineen.
Kaudella 2020–2021 Repo teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 13+20=33. Kolmannessa finaaliottelussa 10. toukokuuta 2021 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan hän teki Lukon voittomaalin, kun Revon vastustajan tyhjään maaliin tekemä osuma vei joukkueen 0–2-johtoon 1.45 minuuttia ennen varsinaisen peliajan päättymistä, kun TPS haki tasoitusta ilman maalivahtia. Molemmat joukkueet kuitenkin onnistuivat vielä kertaalleen maalinteossa ottelun aikana ja Lukko voitti ottelun näin ollen lukemin 1–3. Joukkue eteni aina Suomenmestaruuteen saakka. Kesäkuussa 2021 Repo teki Lukon kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2021–2022 Repo oli 21 osumallaan joukkueen paras maalintekijä, kuten myös Mestarien liigassa viidellä osumallaan Linus Nymanin kanssa. Hänen SM-liigamaaleistaan yhdeksän syntyi tammikuussa ja Repo valittiin liigan tammikuun kuukauden pelaajaksi. Syyskuussa 2021 Repo joutui yli kuukaudeksi sivuun loukkaantumisen vuoksi ja hän palasi kaukaloihin marraskuun maaottelutauon jälkeen. Revolla oli Lukko-sopimuksessa optio ulkomaille siirtymisestä, mutta hän kuitenkin jätti sen käyttämättä ja toukokuussa 2022 Revon uutisoitiin jatkavan seurassa.
Repo nimettiin kaudeksi 2022–2023 Lukon varakapteeniksi. Hän jakoi 14 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Gabriel Fontainen kanssa. Toukokuussa 2023 Repo teki Lukon kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Suomen A-maajoukkueessa Repo on pelannut kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Swiss Ice Hockey Gamesin toisessa ottelussa 17. joulukuuta 2022 Sveitsin Fribourgissa Ruotsia vastaan. Repo merkittiin Suomen kolmosketjun oikeaan laitaan Juhani Tyrväisen ja Harri Pesosen viereen.
Muuta
Repo valmistui ylioppilaaksi Lahden lyseon lukiosta keväällä 2016.
Ecosto
Ecosto on suomalainen ympäristöarvoja korostava kodinkoneliikkeiden ketju. Ecostolla on Ecosto-verkkokaupan lisäksi myymälät vain Seinäjoella ja Lapualla. Alkuperäinen kymmenkunta kaupunkia kattanut ketju ajautui nopeasti konkurssiin lokakuussa 2011.
Jo elokuussa 2011 ilmoitti Riihimäen Ecosto-myymälä lopettavansa, ja koko Ecosto-ketju jätti konkurssihakemuksen lokakuussa 2011. Ketjun kerrottiin kaatuneen pääkaupunkiseudulla tehtyihin isoihin kauppapaikkainvestointeihin.
Marraskuussa 2011 ketjun keskeisenä toimijana ollut Hakaradio Oy ilmoitti jatkavansa kodintekniikkaliiketoimintaa Seinäjoella, Lapualla ja Vaasassa. Loppuvuodesta 2011 Hakaradio osti ketjun konkurssipesältä Ecosto-verkkokaupan ja Ecosto-tuotemerkin käyttöoikeudet.
Hakaradio Oy perustettiin konkurssin jälkeen uudelleen joulukuussa 2011, mutta sen liiketoiminta juontaa juurensa vuoteen 1963, jolloin Hakalan Radio -niminen myymälä perustettiin Lapualle. Seinäjoen myymälä avattiin vuonna 1976 ja Vaasa vuonna 2001.
Armand Augustin Louis de Caulaincourt
Armand Augustin Louis, markiisi de Caulaincourt (9. joulukuuta 1773 Caulaincourt, Aisne, Ranska – 19. helmikuuta 1827 Pariisi) palveli Napoleon I:stä ulkoministerinä aina satapäiväisen keisarikunnan loppuun saakka. Hän oli toiminut Ranskan suurlähettiläänä Pietarissa ja varoitti Napoleonia hyökkäämästä Venäjälle.
Hän oli Ranskan armeijan kenraali, Vicenzan herttua. Lisäksi hän oli käynyt Talleyrandin koulua.
Hän on myös kirjoittanut muistelmateoksen: Napoleonin mukana Venäjällä.
Francesco Guidolin
Francesco Guidolin (s. 3. lokakuuta 1955 Castelfranco Veneto, Italia) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Viimeisin valmennuspesti oli Swansea Cityn päävalmentajana 2016 tammikuusta lokakuuhun. Valmennusuransa jälkeen hän on toiminut jalkapallokommentaattorina italialisella DAZN-kanavalla.
Ura
Guidolinin pelaajaura oli varsin vaatimaton. Hän pelasi 11 vuotta italiaisseuroissa alkaen 1975 Veronasta ja päättyen 1986 Veneziaan.
Heti peliuransa jälkeen vuonna 1986 Guidolin debytoi synnyinkaupunkinsa Castelfranco Veneton seuran, Giorgione Calcion nuorisojoukkueen valmentajana 1988 seuran päävalmentajana. Giorgione pelasi tuolloin Serie C:ssä. Giorgionen jälkeen Guidolin valmensi Serie c:ssä Trevisoa, Fanoa, Empolia ja Ravennaa. Nostettuaan Ravennan Serie B:hen, Guidolin palkattiin Serie A -seura Atalantan päävalmentajaksi, mutta hän sai potkut jo kymmenen ottelun jälkeen.
Jätettyään Vicenzan vuonna 1998 Guidolin valmensi Udinesea ja Bolognaa, kunnes tammikuussa 2004 seurasi Silvio Baldinia Serie B-seura Palermon päävalmentajana. Guidolin nosti seuran Serie A:han ja UEFA Cupin karsintoihin. Hän jätti Palermon kauden 2004–2005 päätteeksi.
Guidolin teki sopimuksen Genoan kanssa, mutta Italian jalkapalloliiton pudotettua seuran Serie C:hen Guidolin lähti seurasta.
Lokakuussa 2005 Guidolin aloitti AS Monacon päävalmentajana. Hän valmensi seuran kaudella 2005–2006 Ranskan liigassa sijalle 10 ja jätti seuran kauden jälkeen.
Syyskuussa 2008 Guidolin siirtyi Serie B:hen pudonneen Parman päävalmentajaksi. Guidolinin johdolla Parma sijoittui Serie B:ssä toiseksi kaudella 2008/09 ja palasi yhden kauden tauon jälkeen pääsarjatasolle. Paluu Serie A:han sujui Parmalta näyttävästi ja joukkue sijoittui komeast kahdeksanneksi kaudella 2009/10. Kauden jälkeen Guidolin ilmoitti jättävänsä seuran. Pian tämän jälkeen hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen toisen Serie A -seuran Udinese Calcion kanssa.
Guidolinin johdolla Udinese pelasi loistavan kauden 2010/11 sijoittuen Serie A:ssa neljänneksi uudella seuran piste-ennätyksellä. Sijoituksen myötä Udinese selvitti tiensä Mestarien liigan karsintoihin, mutta tie lohkovaiheeseen katkesi tappioon Arsenalille viimeisellä karsintakierroksella. Kaudella 2011/12 Udinese jatkoi menestyskulkuaan Guidolinin alaisuudessa ja sijoittui liigassa lopulta kolmanneksi selvittäen jälleen tiensä Mestarien liigan karsintoihin. Paikka lohkovaiheessa jäi toistamiseen haaveeksi, kun SC Braga voitti lopulta toisen osaottelun rangaistuspotkukilpailun ja pudotti Udinesen. Eurooppa-liigassa Guidolin luotsasi Udinesen vain yhteen voittoon ja Serie A:ssa joukkue oli lopulta viides. Kausi 2013/14 oli joukkueelle vaikea. Tie Eurooppa-liigassa katkesi karsintoihin ja Serie A:ssa Udinese romahti sijalle 13. Kauden jälkeen neljä vuotta valmentajana toiminut Guidolin jätti tehtävänsä.
Tammikuussa 2016 hän allekirjoitti loppukauden mittaisen sopimuksen Englannin Valioliigassa pelaavan Swansea City AFC:n kanssa. Guidolinin johdolla Swansea säilytti sarjapaikkansa Valioliigassa ollen lopputuloksissa sijalla 12. Kauden jälkeen Swansea teki hänen kanssaan kaksivuotisen jatkosopimuksen. Lokakuussa 2016 Swansea kuitenkin erotti hänet heikosti menneen alkukauden jälkeen.
Bruce Gradkowski
Bruce Gradkowski (s. 27. tammikuuta 1983) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Gradkowski pelasi 11 vuotta NFL-liigassa edustaen useita eri seuroja. Hänen veljensä Gino pelasi myös viisi kautta linjamiehenä NFL:ssä.
Yliopistourallaan Gradkowski edusti Toledon yliopistoa. Tampa Bay Buccaneers varasi Gradkowskin vuoden 2006 varaustilaisudessa. Tulokaskaudellaan Gradkowskista tuli yllättäen joukkueen aloittava pelinrakentaja kesken kauden Chris Simmsin loukkaantumisen vuoksi. Seuraavalla kaudella hän toimi Jeff Garcian varamiehenä. Gradkowski pelasi urallaan lähinnä varamiehen roolissa. Hän edusti Buccaneersin lisäksi Cleveland Brownsia, Oakland Raidersia, Cincinnati Bengalsia ja Pittsburgh Steelersiä.
Korujäkälät
Korujäkälät (Rhizoplaca) on kehräjäkälien heimoon kuuluva suku. Suvun lajit ovat pieniä, muodoltaan lehtimäisiä ja ne muodostavat ruusukkeita. Väri on harmaa tai kellanvihreä. Lajeilla on usein härmän kaltaisia kotelomaljoja. Korujäkälät kasvavat kivien päällä ja ne ovat kiinnittyneet alustaansa juurtumahapsikimpun avulla. Sukuun kuuluvia lajeja ovat punakorujäkälä (R. chrosoleuca) ja viherkorujäkälä (R. melanophthalma).
Puolan maantiede
Puolan maantiede kattaa itäisen Keski-Euroopan suurimman valtion, vaikkakin Puola on selvästi pienempi kuin itänaapurinsa Ukraina ja Venäjä. Puolan väkiluku on 38,1 miljoonaa ja pinta-ala 312 685 neliökilometriä. Pääkaupunki on Varsova, ja muita suuria kaupunkeja ovat Krakova, Łódź, Wrocław, Poznań, Gdańsk, Szczecin, Bydgoszcz, Lublin, Katowice ja Białystok.
Pitäjänmäen Tarmo
Pitäjänmäen Tarmo on helsinkiläinen urheiluseura. Se on perustettu helmikuussa vuonna 1925. Aluksi seuran nimi oli Pitäjänmäen voimistelu- ja urheiluseura Tarmo, mutta nimi lyheni Pitäjänmäen Tarmoksi (PiTa). Seuran lajeja ovat jalkapallo, jääkiekko, suunnistus, voimistelu ja yleisurheilu. Vuosien varrella seurassa on harrastettu useita muitakin lajeja, muun muassa nyrkkeilyä ja painia.
Jääkiekossa PiTa on pelannut viisi kautta kaudelle 1974–1975 perustetussa I-divisioonassa. Näistä paras sijoitus on neljäs debyyttikaudella 1974–1975. Aiemminkin joukkue pelasi Suomi-sarjassa eli I-divisioonaa edeltäneessä sarjassa. Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla joukkue on pelannut useita kausia, joista kaksi Suomi-sarjan aikana. Joukkueella on kolmanneksi korkeimman sarjatason voitto vuodelta 1965 eli Maakuntasarjan ajoilta. PiTan I-divisioonajoukkueessa 1970-luvun puolivälissä pelasivat muun muassa Pertti Lehtonen ja Ilkka Sinisalo. PiTan toisella vierailulla I-divisioonassa kausina 1995–1996 ja 1996–1997 joukkueessa pelasivat muun muassa Paul Högbacka, Niklas Bäckström, Jan Lundell ja Kimmo Kuhta sekä KooVeen sarjajoukkueen valmennuksessa mukana sittemmin ollut Miro Haapaniemi. I-divisioonassa pelannutta joukkuetta 1990-luvun puolivälissä valmensivat Timo "Räpsä" Haapaniemi ja Pertti "Dave" Packalen. Timo Haapaniemi valmensi aiemmin HIFK:n SM-liigajoukkuetta 1980-luvulla ja Pertti Packalen pelasi HIFK:n maalivahtina.
Puolan maantiede
Topografia ja vesistöt
thumb|Euroopan suurten jokien [[valuma-alueet. Puolan alueen vedet laskevat valtaosin Itämereen.]]
Pitäjänmäen Tarmo
Tunnetuimpia PiTan omia kasvatteja ovat Jori Lehterä ja Jonas Enlund. Samassa PiTan vuonna 1987 syntyneiden C-juniorien SM-sarjajoukkueessa pelasivat myös Janne Keränen ja Timo Seppänen, jotka ovat sittemmin pelanneet SM-liigassa. Viimeksi mainitut ovat nurmijärveläisen Kurran kasvatteja mutta pelasivat myös PiTassa monta vuotta.
Nykyisin PiTan jääkiekko on kehittynyt junioritoiminnan suuntaan ja valmennuspäällikkönä on toiminut Nemo Nokkosmäki, PiTan oma kasvatti, joka pelasi myös Jokereissa ja Ässissä sekä Ranskassa. Hän on toiminut vuodesta 2002 rullakiekon maajoukkueen kapteenina ja vuodesta 2007 rullakiekon päävalmentajana. Aiemmin vuosina 1995–1997 PiTan entinen valmennuspäällikkö Samu Kuitunen on toiminut rullakiekkomaajoukkueen päävälmentajana. Nykyisin valmennuspäällikkönä toimii seurassa vuosia valmentanut Pasi Andersson.
PiTassa harrastetaan myös suunnistusta. Suomen suurimmassa suunnistustapahtumassa Jukolan viestissä PiTa on sijoittunut viime vuosina sijojen 250-450 välille.
Puolan maantiede
Topografia ja vesistöt
Puola sijaitsee lähes kokonaisuudessaan pohjoisen Euroopan tasangolla, jonka muodot ovat jääkausien jäätiköiden muovaamia. Maan keskimääräinen korkeus merenpinnasta on vain 173 metriä, mutta maan etelärajalla kohoavat Sudeettien ja Karpaattien vuoret. Karpaattien Tatravuoristossa on Puolan korkein huippu, 2 499 metriä korkea Rysy.
Tasankoa halkovat monet suuret joet, kuten Veiksel (puolaksi Wisła), Oder (puolaksi Odra), sen sivujoki Warta ja Veikselin sivujoki Bug. Tasaisessa maassa on myös yli 9 300 järveä, etupäässä maan pohjoisosissa. Masuria on suurin järvialue ja suosittu matkailukohde.
Słowińskin kansallispuiston hiekkadyynit taas syntyivät meren rannalla. Korkein dyyni kohoaa 42 metriä merenpinnan tasosta.
Kasvillisuus ja eläimistö
Puolassa oli ennen paljon tiheää metsikköä, mutta nykyään suurin osa maasta on viljeltyä. Puola kuuluu lauhkeaan lehtimetsävyöhykkeeseen. Tyypillisiä puulajeja alavilla seudulla ovat koivut, lepät, tammi, vaahtera, tuomi, pähkinäpensas, jalavat, lehmukset, pyökki ja haapa. Tatravuoristossa on havumetsiä, joissa kasvaa kuusen ja männyn lisäksi myös lehtikuusta. Tunnetuin aarniometsä on Białowieza, jossa elää luonnonvaraisia visenttejä ja puolalaisia villihevosia.
Luonnonsuojelu
Puolassa on kaikkiaan 23 kansallispuistoa, joista yhdeksän keskittyy vuoristoluonnon, kaksi muiden ylänköalueiden, kymmenen sisävesien ja kosteikkojen ja kaksi Itämeren rannikon suojeluun.
Vuoristossa ovat
Alankoalueet, metsät, sisävedet ja kosteikot
Brick by Boring Brick
Tausta
Singlen musiikkivideo kuvattiin Los Angelesissa 8. lokakuuta 2009 ja sen ohjasi Meiert Avis (New Found Glory, U2).
MTV:n haastattelussa basisti Jeremy Davis kertoi, että yhtye käsittelee singlen musiikkivideota ennen kuin aletaan päättämään mitään sen ohjaajasta. Video on Paramoren ensimmäinen, jossa bändi ei esiinny soittamassa yhdessä bändinä. Lisäksi videossa esiintyy kaikki bändin jäsenet, kun edellisissä videoissa on näkynyt vain lyhyen ajan joitakin soittajia. Video on myös ensimmäinen, joka on kuvattu green screenin edessä. Kitaristi Josh Farro vertasi musiikkivideota vuoden 2006 espanjalaiseen fantasiaelokuvaan Pan's Labyrinth. Video julkaistiin 23. marraskuuta 2009 Paramoren virallisella nettisivustolla.
Juoni
Tyttö kävelee satumaailmaan, mutta mitä syvemmäs hän satumaailmaan joutuu, sitä pimeämmäksi ja kauheammaksi kaikki muuttuu. Lopussa tyttö tippuu kuoppaan, jota kitaristi Josh Farro on kaivanut koko videon ajan. Satumaailma onkin valetta ja mitä syvemmälle tyttö joutuu tähän valheeseen, sitä kauheammaksi kaikki muuttuu. Laulaja Hayley Williams on todennäköisesti tarinan kertoja, basisti Jeremy Davis on ritari, rumpali Zac Farro on rosvo ja kitaristi Taylor York on menninkäinen.
Prinssi Mulay Rašid
oikea|kehyksetön Prinssi Mulay Rašid, (s. 20. kesäkuuta 1970, Rabat) on Marokon nykyisen kuninkaan veli, hänen isänsä oli kuningas Hasan II. Mulay Rašidin äiti Lalla Latifa Hammou oli berberipäällikön tytär.
Li Wen
Li Wen (s. 21. helmikuuta 1989) on kiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Kiinan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 32 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2012 ja kuului Kiinan joukkueeseen vuoden 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän pääsi yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle.
Li edustaa kotimaassaan Daliania.
Tommi Koskela
Tommi Koskela on suomalainen lentopalloilija. Hän pelaa kaudella 2013–2014 Laihian Lujassa Etelä-Pohjanmaan alueellisessa 4-sarjassa. Hän on pelannut urallaan monta vuotta lentopallon 1-sarjassa muun muassa Laihian Lujan väreissä.
Kaudella 2011–2012 Koskela pelasi Vaasan Kiistossa 1-sarjassa ja aiemmin myös SM-liigassa.
Jennifer Capriati
Jennifer Marie Capriati (s. 29. maaliskuuta 1976 New York) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän voitti naisten kaksinpelimestaruuden Australian avoimissa 2001 ja 2002 sekä Ranskan avoimissa 2001. Parhaimmillaan hän eteni maailmanlistan ykköseksi.
New Yorkissa syntynyt Capriati sai valmennusta italialaistaustaiselta isältään Stefano Capriatilta. Hän nousi huipulle hyvin varhain ja voitti jo vuonna 1992 naisten kaksinpelin olympiakultaa Barcelonassa.
Capriati ajautui urapaineidensa takia henkilökohtaiseen kriisiin ja joutui toukokuussa 1994 pidätetyksi marihuanan hallussapidosta. Hän jatkoi uraansa 1990-luvun lopulla ja nousikin suurimpaan menestykseensä vasta 2000-luvun alussa. Hän lopetti uransa kaudella 2004 loukattuaan olkapäänsä. Capriati ansaitsi peliurallaan palkintorahoja 10,2 miljoonaa dollaria. Hän asuu Singer Islandilla, lähellä Miamia Floridassa.
Capriatille myönnettiin Laureus-palkinto vuonna 2002. Hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 2012.
Östersundom
Östersundom (aiemmin suomeksi Itäsalmi) on alue itäisen Helsingin ja läntisen Sipoon kuntien alueella. Helsingin 55. kaupunginosana ja samannimisenä Helsingin suurpiirinä alueesta käytetään sekä suomen- että ruotsinkielisissä yhteyksissä nimeä Östersundom. Östersundom on myös maarekisterikylän ruotsinkielinen nimi, suomenkielinen nimi on Itäsalmi. Osa maarekisterikylästä kuuluu Sipooseen.
Alueella sijaitsevat Östersundomin kartano ja sen sivukartano Koivuniemi, jossa Zachris Topelius asui viimeiset vuotensa.
Ennen Helsinkiin liittämistä ja nykyistä postitoimipaikkaa 00890 Helsinki, oli alueen postiosoite 01100 Itäsalmi / Östersundom.
Helsingin Östersundomin suur- ja samalla peruspiirissä asui vuodenvaihteessa 2011/2012 yhteensä 2 144 henkeä. Tästä Östersundomin osa-alueen osuus oli 525 henkeä.
Östersundomin kautta kulkee 1930-luvulla rakennettu Uusi Porvoontie eli seututie 170, alkujaan valtatie 7. Liikennemäärien kasvaessa 1960-luvulla voimakkaasti tiestä tuli yksi Suomen vaarallisimmista, kunnes Östersundomin pohjoispuolitse kulkeva Porvoonväylä valmistui 1970-luvun alkuvuosina.
Kaupunginosan nimi
Östersundom mainitaan vuoden 1347 tuomiokirjassa: "sochne männer aff Hattalom, thet Hwsoom och Öster Sundom är". Lisäksi mainitaan Haukosma Sundona eli Hauhonmaan salmet. Ruotsin kuninkaan tuomiolla Hattulan ja Hauhonmaan hämäläisten eränkävijöiden kalavedet annettiin ruotsalaisille, jotka olivat tulleet asumaan tänne salmien luokse. Myöhemmin Vuosaaren ja Länsisalmen välinen salmi on umpeutunut maankohoamisen takia. Tuomiokirje lienee kopio 1320-luvun alkuperäiskappaleesta ja on säilynyt vuosien 1618 ja 1624 kopioina. Siinä kylän nimenä esiintyy Heldersby (Itäsalmi) ja toisen kylän nimenä Gudztens by i Wester Sundom (Länsisalmi).
Kaupunginosa tunnettiin hetken aikaa myös suomenkielisellä käännösnimellä Itäsalmi, mutta syksyllä 2010 tuli voimaan päätös, jonka mukaan kaupunginosan nimeksi vakiinnutettiin ruotsinkielinen Östersundom. Perusteluiksi Helsingin kaupungin nimistönsuunnittelija Johanna Lehtonen kertoi, että he halusivat palata vanhaan, vakiintuneeseen ja kunnioitettuun nimeen. Kaupunginosan suomenkielisen nimen pudottamista vastustettiin asukkaiden puolelta virallisissa palautekirjeissä. Alueella olevalla rekisterikylällä säilyi kuitenkin edelleen myös nimi Itäsalmi. Äänestysalueen 055A:n suomenkielinen nimi oli vielä eduskuntavaaleissa vuonna 2011 virallisesti Itäsalmi.
TPS Salibandy
TPS Salibandy on turkulaisen urheiluseura TPS:n salibandyjaosto, joka on lisenssimäärällä mitattuna Suomen seitsemänneksi suurin salibandyseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla F-liigassa, jossa se on voittanut Suomen mestaruuden vuonna 2023 sekä yhden hopeamitalin. Naisten edustusjoukkue pelaa naisten F-liigassa, jossa se on saavuttanut mestaruudet vuosina 2022 ja 2023, jolloin joukkue pelasi koko kauden ilman yhtään tappiota.
Östersundom
Julkinen liikenne
Östersundomin alueella kulkevat seuraavat HSL:n linjat:
Näiden lisäksi Landbon liittymästä kulkee lukuisia kaukovuoroja, joilla pääsee muun muassa Porvooseen, Loviisaan, Kotkaan, Haminaan ja Lappeenrantaan.
TPS Salibandy
Seuran synty
Vuonna 1989 Jouni Kontio ja Jari Koskinen perustivat Turun ensimmäisen salibandyseuran IK Academyn, joka toimi Åbo Akademin alaisuudessa. Seura aloitti kaudella 1989–1990 II-divisioonasta ja nousi tappiottomalla pelillä I-divisioonaan kauden päätteeksi. Suomen Salibandyliitto valitsi IK Academyn vuoden salibandyjoukkueeksi. Yhden I-divisioonassa pelatun kauden jälkeen seura irtautui Åbo Akademista omaksi seurakseen, jonka nimeksi tuli Ikään Kuin Akateeminen Salibandyseura eli lyhyemmin I.K.A. SBS. Samalla seurasta tuli ensimmäinen, joka käytti nimessään nykyään hyvinkin yleistä lyhennettä SBS.
Kauden 1993–1994 päätteeksi I.K.A. SBS onnistui nousemaan mestaruussarjaan, josta alettiin seuraavalla kaudella käyttää nimeä salibandyliiga. Kausi 1994–1995 liigassa päättyi kuitenkin karsintoihin, jossa joukkue hävisi nousija Kovjoki UF:lle. Seura luovutti seuraavan kauden I-divisioonapaikkansa TPS Salibandylle, joka oli perustettu 17. heinäkuuta 1995. Myös iso osa pelaajista siirtyi pelaamaan TPS:n joukkueeseen.
Kausi 1995–1996
I.K.A. SBS:n pudottua liigasta, päättivät he yhdessä kahden muun turkulaisen salibandyjoukkueen XL:n ja Team Bundysin kanssa tarjota Turun Palloseuralle I-divisioonapaikkaa ja isoa määrää jäseniä. Asiasta oli epävirallisesti keskusteltu jo ennen kauden 1993–1994 alkua, mutta silloisen Turun Palloseuran jääkiekkopuolen toimitusjohtaja Jyrki Santala oli halunnut nähdä miten I.K.A. SBS menestyy.
Joukkueiden edustajat esittelivät asian TPS Jääkiekko ry:n hallitukselle, joka kokouksessaan päätti, että TPS Salibandy on Turun Jääkiekko ry:n alainen yhdistys, joka toimii sekä taloudellisesti että juridisesti itsenäisenä. Vasta vuonna 2004 TPS Salibandy siirtyi organisaatiouudistuksen myötä Turun Palloseura ry:n alaiseksi yhdistyksesi.
Ensimmäinen miesten edustusjoukkueen kausi Turun Palloseuran väreissä päättyi ei sujunut odotusten mukaan, ja valmentajakaksikko Timo Alatalo ja Janne Aho siirrettiin sivuun joulukuussa. Vetovastuun ottivat pelaajat, mutta kausi päättyi silti putoamiskarsintoihin, jossa valmennuksesta vastasi Tapio Mäkelä. Joukkue hävisi karsinnoissa häviämiseen karsinnoissa Tuupovaaran Urheilijoille ja putosi II-divisioonaan.
Ensimmäisellä kaudella alkoi myös huomattavan laaja junioritoiminta, joka ensisijaisesti oli XL:n ansiota. Joukkueita oli pojissa A-E ikäluokissa, joista A ja B ikäluokissa molemmissa kaksi joukkuetta.
Kausi 1996–1997
Toisella kaudella vastuun valmennuksesta otti Toni Lahtela. Tilanne oli sikäli erikoinen, että sekä miesten edustusjoukkue kakkosjoukkue pelasivat samalla sarjatasolla. Edustusjoukkueen osalta tuloksena oli ensimmäisen lohkon kolmas ja suora nousu takaisin I-divisioonaan.
Kaudella perustettiin myös ensimmäinen naisten joukkue, joka koottiin lehti-ilmoituksen perusteella. Naiset aloittivat III-divisioonasta, jossa joukkue sijoittui lopulta kolmanneksi.
Kausi 2018–2019
Kaudella 2018–2019 TPS:n miesten joukkue saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa. Se voitti puolivälierissä Nokian KrP:n otteluvoitoin 4–2 ja välierissä Seinäjoen Peliveljet samoin lukemin. Loppuotteluissa TPS hävisi tamperelaiselle Classicille voitoin 1–4. Kauden päätyttyä Jukka Ruotsalainen jätti päävalmentajan tehtävänsä ja hänen tilalleen valittiin 2+1-vuotisella sopimuksella Kuopion Welhoja kolme kautta valmentanut ja TPS:ssä kausina 2009–2011 pelannut Janne Kainulainen. Uudeksi kakkosvalmentajaksi valittiin Italian maajoukkuettakin valmentanut Mikael de Anna.
Babylonin maakunta
Babylon eli Baabel  on Irakin keskiosassa, Bagdadin eteläpuolella sijaitseva maakunta eli lääni. Se kattaa 5 119 neliökilometriä, mikä on 1,2 prosenttia Irakin pinta-alasta.
TPS Salibandy
Kausi 2018–2019
Kausi 2022-2023
Kaudella 2022-2023 TPS taisteli loppuun saakka runkosarjan voitosta jääden kuitenkin lopulta sarjataulukossa toiseksi. Puolivälierissä TPS pudotti Indiansin otteluvoitoin 4-1 ja välierissä Happeen puhtaasti 4-0. Joukkue marssi lopulta seurahistoriansa ensimmäiseen miesten Suomen mestaruuteen kaatamalla finaalisarjassa Nokian KrP:n otteluvoitoin 4-3. Ratkaiseva seitsemäs finaali yli 5000-päisen yleisön edessä Hakametsän jäähallissa ratkesi jatkoajalla ajassa 70:22. Mestaruusmaalin viimeisteli uransa viimeisessä ottelussa seuralegenda Mikko Hautaniemi.
Babylonin maakunta
Maakunnan pääkaupunki on Eufratjoen varrella sijaitseva historiallinen Hillan kaupunki. Maakunta kattaa seudun, jossa muinaisen Mesopotamian Babylonin kaupunki oli. Suomeksi maakunnasta käytetään nimitystä Babylonin maakunta tai Babylonin lääni. .
Maakunnan sijainti Eufratin ja Tigrisin seudulla tekee alueen sopivaksi maatalouteen. Siellä kasvatetaan maissia, vehnää, kauraa, hernekasveja ja taatelipalmuja. Puolet viljelyalueesta on kuitenkin kärsinyt kuivuudesta myös 2010-luvulla. Maaperässä on runsaasti öljyä, maakaasua ja mineraaleja. Babylonin teollisuus tuottaa tekstiilejä, maatalouskoneita, laitteita ja ajoneuvoja. Kauppaa ja matkailua pidetään kehittämiskelpoisina elinkeinoina.
Sotaherrojen aikakausi
Sotaherrojen aikakausi (, Jūnfá shídài) on Kiinan historian ajanjakso vuosina 1916–1928, jolloin Kiinan tasavallan keskushallinto hajosi ja maata hallitsi käytännössä useat sotaherrat.
Historia
Japani tuki sotaherroja pitääkseen Kiinan jakautuneena. Japani miehitti Shandongin saksalaisilta ensimmäisessä maailmansodassa ja sai pitää sen Versailles’n rauhassa, mikä katkeroitti kiinalaisia. Vuonna 1919 syntyi kansallismielinen Toukokuun neljännen päivän liike, joka vastusti sotaherroja ja Japania.
Maanpaossa olleen kansallispuolueen johtaja Sun Yatsen liittoutui vuonna 1923 kommunistisen puolueen kanssa tavoitteenaan yhdistää Kiina puolueiden sotilaallisten joukkojen avulla. Yatsen kuitenkin kuoli yllättäen vuonna 1925, ja Tšiang Kai-šek otti hänen paikkansa puoleen johdossa seuraavana vuonna. Vuosina 1926–1928 Tšiang Kai-šek valtasi laajoja alueita sotaherroilta ja perusti hallituksen Nanjingiin. Nanjingin hallinto tunnustettiin kansainvälisesti Kiinan lailliseksi hallitukseksi, ja maa alkoi yhdentyä.
Kiinan yhtenäisyys oli hyvin pinnallista. Kaikkia sotaherroja ei voitettu, ja paikoin sotaherrat jatkoivat hallintaansa keskushallinnon liittolaisina. Etenkin Etelä- ja Länsi-Kiina oli keskushallinnon ulottumattomissa. Kansallispuoleen ja kommunistisen puolueen liitto ei kestänyt kauaa, ja puoleet aloittivat sodan toisiaan vastaan vuonna 1927. Sodasta alkoi Kiinan sisällissota.
Vaikutukset
Sotaherrojen aikakausi muutti kiinalaista yhteiskuntaa. Aikakausi synnytti kiinalaisen kansallisaatteen. Eri etniset kiinalaiset ryhmät alettiin nähdä yhtenä joukkona, jota ulkomaalaiset uhkasivat. Aatteen pohjalta syntyi Toukokuun neljännen päivän liike, jota seurasi Uuden kulttuurin liike. Uuden kulttuurin liike pyrki muokkaamaan perinteisiä kiinalaisia arvoja ja tapoja. Tämä käynnisti kiinalaisen yhteiskunnan modernisaation. Kungfutselaisuuden etiikka ja etenkin siihen kuuluva hierarkkinen yhteiskuntamalli nähtiin vanhanaikaisena. Kiinan kirjakieli uudistettiin, ja sen merkistöä yksinkertaistetiin siten, että lukemaan ja kirjoittamaan pystyivät muutkin kuin eliitti.
Länsimainen tieteellinen maailmankuva nähtiin houkuttelevana, mutta sen tuomat materialismi, individualismi ja liberalismi hieman uhkaavina. Sen vuoksi jotkut oppineet katsoivat, että marxismi voisi olla vaihtoehto. Marxismi mahdollisti länsimaiden kritisoinnin, vaikka yhteiskuntarakenteet länsimaistuivat. Työväestö oli myös kasvanut Kiinassa huomattavasti etenkin rannikolla. Etenkin kommunistit uskoivat, että Kiinan heikko tila oli länsimaisen imperialismin syytä, eikä vastaavanlaisia tapoja kuuluisi tuoda osaksi kiinalaista yhteiskuntaa.
Mulliitti
Nimi johtuu Mullin saaresta.
Kirillovin piiri
Kirillovin piiri on kunnallishallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 5 400 neliökilometriä. Asukkaita on 17 500 henkeä (vuonna 2010).
Kirillovin piiri rajoittuu idässä Vologdan alueen Vožegan, Ust-Kubinskojen ja Vologdan piireihin, etelässä Šeksnan ja Tšerepovetsin piireihin, lännessä Belozerskin, Vaškin ja Vytegran piireihin sekä pohjoisessa Arkangelin alueeseen. Pinta-alasta 67 % on metsää. Tärkein joki on Šeksna ja suurin järvi Vože. Hyötykaivainnaisiin kuuluvat turve ja sapropeeli.
Hallinnollinen keskus on Kirillovin kaupunki, josta on 127 kilometriä alueen pääkaupunkiin Vologdaan. Sen lisäksi piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Aljošino (keskuspaikka Šindalovo), Ferapontovo, Goritsy, Kovarzino, Lipovo (Vognema), Nikolski Toržok, Talitsy ja Tšarozero. Kaupunkiväestön osuus on 45,0 %.