cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
My Racing Career
Pelaajien määrä
Käyttäjien eli managerien määrä on kasvanut tasaisesti alusta asti. Määrä oli vuonna 2018 jo yli 70 000. Suomessa on noin 890 käyttäjää, ja pelin suurimmassa maassa Britanniassa on runsas 1 600 käyttäjää. Täysversion julkaisun jälkeen managerien määrä on ollut kovassa nousussa.
Pelikaudet
Täysversiossa ajetaan erilaisissa kausisarjoissa. Pelin ensimmäinen kausi alkoi täysversion julkaisun yhtydessä ja toinen kausi alkoi 3. joulukuuta 2012. Se sujui ilman suurempia ongelmia ja kaikki toimi kohtalaisen moitteettomasti. Kauden pituus on aina 77 päivää.
Ensimmäisellä kaudella kuljettajat pystyivät ajamaan Formula 3 -autoilla sarjoissa, mutta kaudella 2 tulivat mukaan Formula 2 -autot. Formula 3 -autoilla voi ajaa maailmansarjaa, maanosien sarjoja, alueellisia sarjoja sekä maansarjoja. Uudet kuljettajat liitetään automaattisesti tulokassarjoihin, jotka ajetaan Formula 3 -autoilla. Formula 2 -autoilla voi ajaa maailmansarjaa sekä maanosien sarjoja.
Élodie Bouchez
Élodie Bouchez-Bangalter (s. 5. huhtikuuta 1973) on ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi Renée Riennen roolissa televisiosarjassa Alias ja Maïté Alvarezin roolissa André Téchinén elokuvassa Villikaislat (1994). Hän on voittanut kaksi César-palkintoa ja Cannesin parhaan näyttelijättären palkinnon.
Bouchez on naimisissa Thomas Bangalter'n kanssa. Hän asuu Kaliforniassa miehensä ja kahden lapsensa kanssa.
Bromi
Bromi on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Br (, löyhkä; ), järjestysluku 35 ja CAS-numero 7726-95-6. Bromi on halogeeni. Huoneenlämmössä bromi on tummanruskea raskas neste, josta lähtee ruskeanpunaisia, limakalvoja voimakkaasti ärsyttäviä ja syövyttäviä höyryjä. Se on myös nesteenä iholle haitallinen.
Bromia ei ole luonnossa vapaana alkuaineena, vaan ainoastaan yhdisteinä. Sitä on merivedessä ja maakerrostumissa suoloina, bromideina. Erityisen paljon bromideja on Israelin ja Jordanian rajalla Kuolleessameressä, viisi grammaa litrassa. Vapaata bromia voidaan eristää meriveden bromideista kloorin avulla. Israel on maailman suurimpia bromin tuottajia Yhdysvaltojen ohella.
Bromi reagoi miltei kaikkien alkuaineiden ja useimpien orgaanisten yhdisteiden, kuten amiinien, alkeenien, fenolien, aromaattisten vetykarbonaattien, ketonien ja happojen kanssa.
Fysikaaliset ominaisuudet
Bromi on tiheää, tummanpunaista nestettä huoneenlämmössä.
Isotoopit
Luonnon bromi on seos kahdesta isotoopista: 79Br ja 81Br. Näistä hieman yleisempi on 79Br 50,54 % osuudelle ja 81Br isotooppia on luonnon bromissa 49,46 %.
Bromille tunnetaan ainakin 23 keinotekoista radioisotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 67–98. Niistä pitkäikäisin on vuonna 1948 löydetty 77Br, jonka puoliintumisaika on 57,04 tuntia. Pysyvää isotooppia 79Br keveämmät bromin isotoopit hajoavat yleensä β+-hajoamisella seleenin isotoopeiksi. Isotooppia 81Br raskaammat useimmiten muuttuvat β--hajoamisella kryptonin isotoopeiksi. Vuonna 1937 löydetty 80Br voi hajota näillä molemmilla tavoilla (β− 91,7 %, β+ 8,3 %). Alkuaineella on lisäksi ainakin 16 ydinisomeeria.
Esiintyminen ja eristys
Bromi esiintyy luonnossa alkali- ja maa-alkalimetallien kanssa suoloina ja yhdessä kloorin kanssa. Bromia voidaan eristää muun muassa merivedestä.
Käyttö
Bromia käytetään pääsiassa väriaine-, lääke- ja valokuvausteollisuudessa. Bromideilla ja eräillä muilla bromiyhdisteillä on rauhoittava ja narkoottinen vaikutus. Näistä esimerkkejä bromatsepaami, bromisovaali, fenatsepaami, halotaani ja brallobarbitaali.
Monet bromiyhdisteet tuhoavat Maan otsonikerrosta, ja siksi bromin käyttöä pyritäänkin sopimuksin vähentämään. Hyönteismyrkkynä lämpimissä maissa käytetty metyylibromidi tuhoaa sekin ilmakehää. Sitä käytetään desinfiointiaineena ja myös muihin tarkoituksiin, joihin ei vielä ole keksitty korvaavaa ainetta.
Väriaineena
Purppura on ollut aikoinaan hyvin arvokas väriaine, ja sillä värjättyjä kankaita käyttivät vain hallitsijat, kuten Rooman keisarit ja senaattorit, ja edelleen katolisen kirkon kardinaalien asut ovat purppuranpunaisia, tosin värjätty synteettisellä väriaineella. Synteettisen vastineen sille keksi William Perkin 1856.
Vapaana alkuaineena bromin eristi ensimmäisenä Antoine-Jérôme Balard vuonna 1826.
Vesivainajala
Vesivainajala on monissa uskonnoissa ja mytologioissa esiintyvä vedenalainen tai -takainen vainajala, joka sijaitsee vielä usein elävien maailman alapuolella tai äärimmäisellä laidalla. Muinaisbabylonialaisessa mytologiassa vainajala oli lähteen tapaisesta aukosta levittäytyvä maanalainen alkumeri, kun taas kiinalaiset uskomukset tuntevat kaukana pohjoisessa sijaitsevan vedenalaisen vainajalan. Myös eskimot tunsivat vesivainajalan, ja suomensukuisten hantien mukaan Objoen suun takana, veden ympäröimänä, oli tuonpuoleiseen johtava aukko.
Vesivainajala muistuttaa saamelaisten saivo-käsitettä, ja Martti Haavion mukaan saamelaisen noidan apuhenki tuli vesivainajalasta. Karjalan kielen livvin ja lyydin murteissa ruumisarkkua on kutsuttu ruuheksi, ja ruuhentapaista onttoa puuta on varhaisina aikoina käytetty ruumisarkkuna laajalla Brittein saarilta Siperiaan ulottuvalla alueella. Hantien keskuudessa tapa on ollut tunnettu aivan näihin päiviin asti. Käytäntö saattaa olla jäänne varhaisemmista vesivainajalauskomuksista. Toisaalta karjalaisissa itkuvirsissä ei esiinny vesivainajalaan viittaavia mainintoja, poikkeuksena eräiden eteläaunukselaisten huondezitkujen motiivit, joissa sielun oli huhuttava venettä päästäkseen Tuonelan virran yli. Myöskään venehautauksia ei tunneta Laatokan etelärannikolta; sen sijaan Skandinaviassa tapa on ollut yleinen. Karjalaiset kuolinitkut edustavat kuitenkin suhteellisen myöhäistä, laajalla alueella Itä-Euroopassa tunnettua lähivainajalaan liittyvää perinnettä, kun taas varhaisemmat käsitykset tulevat ilmi Tuonela-aiheisista runoista ja loitsuista, joissa vallitsevat uskomukset ovat etävainajala-tyyppiä. Tuonen virta esiintyy myös suomalaisessa kansanrunoudessa ja sen pohjalta rakennetussa Kalevalassa (Väinämöisen Tuonelan-matka).
Vuohenputket
Vuohenputket (Aegopodium) on sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi 11 lajia.
Vuohenputket ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja, joilla on valkoinen, suikertava ja haarova juurakko. Varsilehdet ovat muodoltaan kolmisormisia ja alimmat lehdet useampaan kertaan kolmisormisia sekä ulkomuodoltaan kolmiomaisia. Lehdykät ovat yleensä leveitä, lyhytruotisia, useimmiten munanmuotoisa, teräväkärkisiä ja hammaslaitaisia. Lehdyköiden tyvi voi olla jokseenkin herttamainen. Vuohenputkien kukat ovat sarjakukinnoissa. Kukkien verhiöt ovat pienet ja terälehdet valkoiset. Hedelmä on munanmuotoinen, sivuilta tasainen lohkohedelmä, jonka hedelmyksissä on viisi harjannetta, mutta ei öljykanavia.
Suvun lajeista Suomessa ja Ruotsissa tavataan vain vuohenputkea (Aegopodium podagraria). Se on puutarhoissa usein hankalasti pois kitkettävä rikkakasvi. Siitä on olemassa myös koristekasvilajike kirjovuohenputki ('Variegatum').
Robert Tinning
Robert Noel Patrick ”Bob” Tinning (25. joulukuuta 1925 Sydney – 19. toukokuuta 2001) oli australialainen soutaja ja olympiamitalisti.
Tinning voitti kahdeksikoissa olympiapronssia Helsingissä 1952.
Sinapit
Sinapit eli mesisinapit (Sinapis) on ristikukkaiskasvien heimoon kuuluva suku. Lajit ovat yksivuotisia. Kukan teriö on keltainen. Sukuun on aiemmin luettu kuuluvaksi lajeja, jotka nykyään luetaan kaalien (Brassica) sukuun, kuten mustasinappi (Brassica nigra) ja sareptansinappi (Brassica juncea).
Martin Widmark
thumb|200px|Martin Widmark vuonna 2009. Martin Widmark (s. 19. maaliskuuta 1961) on ruotsalainen lastenkirjailija. Hänen teoksiaan on käännetty lähes 40 kielelle ja myyty yli 12 miljoonaa kappaletta.
Hänet tunnettaan etenkin Lasse-Maijan etsivätoimisto -lastenkirjasarjastaan, joka on sovitettu myös televisiosarjaksi.
Widmark on koulutukseltaan peruskoulun opettaja ja työskenteli kymmenen vuotta Tukholmassa Rinkebyn yläasteella. Hän opetti kirjoittamisen ohella myös kahdeksan vuotta ruotsia aikuisille maahanmuuttajille ennen kuin jättäytyi täysipäiväiseksi kirjailijaksi vuonna 2006. Widmark on kampanjoinut Ruotsissa lasten ja nuorten lukutaidon puolesta.
Toos Beumer
Catharina Johanna "Toos" Beumer, (s. 5. heinäkuuta 1947 Koog aan de Zaan) on alankomaalainen uimari, joka voitti pronssimitalin naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Tokion kesäolympialaisissa 1964. Hänen lisäkseen viestissä uivat Pauline van der Wildt, Erica Terpstra, ja Winnie van Weerdenburg (aika 4.12,0). Beumer osallistui vielä vuoden 1968 kesäolympialaisiin, joissa hän ui 100 metrin vapaauinnin mutta ei selviytynyt alkueriä pidemmälle.
Utrechtin EM-kilpailuissa 1966 Beumer voitti kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, saavutti pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä sijoittui seitsemänneksi 100 metrin vapaauinnissa.
Alibaba Group
pienoiskuva|Alibaba Groupin pääkonttori Alibaba Group Holding Limited on kiinalainen verkkokauppayritys, joka on listattu New Yorkin pörssiin vuonna 2014. Yrityksen on perustanut vuonna 1999 kiinalainen liikemies Jack Ma yhdessä 17 muun henkilön kanssa. Ennen yrityksen perustamista Jack Ma työskenteli englanninopettajana. Yrityksen liikevaihto vuonna 2013 oli 7,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria (USD). Maaliskuussa 2014 yrityksellä oli 22 000 työntekijää. Vuoden 2017 lopussa konsernilla oli jo lähes 64 000 työntekijää. Vuonna 2019 liikevaihto oli jo 73,2 miljardia USD ja konsernissa työskenteli 117 600 ihmistä.
Vuonna 2020 Alibaban arvioitiin olevan tytäryhtiöineen maailman suurimpia verkkokauppakonserneja; useiden lähteiden mukaan Amazon.com olisi kuitenkin ollut usealla mittarilla sitä suurempi. Alibaban digitaalinen kauppavaihto (GMV, Gross Merchandise Volume) oli noin 1 000 miljardia Yhdysvaltain dollaria maaliskuun 2020 loppuun päättyneen tilivuoden aikana. Yhtiöllä on kansainvälisesti, myös englanninkielellä toimivia verkkokauppoja, joista Alibaba.com on tukkukauppamainen, ensisijaisesti yrityksille ja kauppiaille suunnattu kauppapaikka. Kuluttajille suunnattuja ovat AliExpress (AliExpress.com) ja Lazada (erityisesti Kaakkois-Aasiassa). Konsernin kiinankieliset kauppasivustot, jotka osa länsimaisista lehdistölähteistä sivuuttaa, tuovat suuren osan konsernin liikevaihdosta. Tukkukauppaa edustaa 1688-sivusto. Maailman suosituimpiin verkkosivuistoihin lukeutuvat brändituotteita kuluttajille myyvä Tmall.com-verkkokauppa. Sinne ja konsernin Taobao-kauppapaikkaan (taobao.com) käyttäjiä ohjaavat tuotemainonnallaan länsimaiden tubettajia vastaavat, youkuttajiksi kutsutut verkkovideoiden tekijät. Youku (Youku Tudou) on eräs Kiinassa kielletyn Youtuben paikallinen vastine, joka myös kuuluu Alibaba-konserniin. Alibaban tytäryhtiöihin lukeutuu myös elokuvateollisuuden alalla toimiva Alibaba Pictures.
Lisäksi Alibabaan kuuluu esimerkiksi vuonna 2015 perustettu Freshippo-ketju (Kiinassa nimellä Hema), joukko futuristisia supermarketteja. Uutismedioista esimerkiksi Hongkongin suurin englanninkielinen julkaisu South China Morning Post on nykyään Alibaban omistuksessa oleva joukkotiedotusväline.
Alibaballa on myös mikropiirejä suunnitteleva tytäryhtiö T-Head Semiconductor. Yhtiö on erikoistunut RISC-V-prosessoreihin, joihin käyttöä amerikkalaiset eivät voi kontrolloida. Yhtiö julkaisi ensimmäiset suorittimensa 2019.
Rachael Taylor (soutaja)
Rachael Taylor (s. 6. toukokuuta 1976 Ballarat, Victoria, Australia) on australialainen soutaja, joka saavutti urallaan olympiahopeaa ja kaksi MM-mitalia.
Taylor nousi arvokilpailusoutajaksi 1990-luvun jälkipuoliskolla. Hän sijoittui MM-kilpailuissa 1997 perämiehettömässä kaksikossa Bronwyn Thompsonin parina neljänneksi ja MM-kilpailuissa 1998 kahdeksikossa neljänneksi. Suurimmat menestyksensä hän saavutti perämiehettömässä kaksikossa Kate Slatterin parina. He saavuttivat MM-pronssia 1999 ja olympiahopeaa Sydneyssä 2000. Vuonna 2002 Taylor saavutti vielä kahdeksikossa MM-hopeaa.
Verity Lambert
Verity Lambert (27. marraskuuta 1935 Lontoo, Iso-Britannia – 22. marraskuuta 2007) oli brittiläinen televisiotuottaja.
Aikaisemmin muun muassa sihteerinä Granada Televisionilla työskennellyt Lambert siirtyi BBC:lle vuonna 1963, jossa hän sai tuotettavakseen Doctor Whon, jota hän tuotti sarjan kolme ensimmäistä kautta. Tuolloin hän oli yksi nuorimmista BBC:n draamatuottajista ja ainoa nainen. Doctor Whon jälkeen Lambert oli käynnistämässä televisiosarjoja The Newcomers ja Adam Adamant Lives!. BAFTA-palkinnon hän sai vuonna 1969 W. Somerset Maughamin novellien filmatisoinnista. Muita Lambertin tuottamia televisiosarjoja ovat muun muassa Minder (1979–1994) ja Jonathan Creek – illuusioiden mestari (1997–2004). Oman tuotantoyhtiönsä Cinema Verityn hän perusti 1985.
Lambert tuotti myös elokuvia. Niiden joukkoon kuuluu muun muassa Huuto pimeydestä (1988).
Oselotti
Oselotti (Leopardus pardalis) on Etelä-, Keski- ja Pohjois-Amerikassa elävä pieni kissaeläin. Nimi oselotti tulee nahuatlin kielen sanasta ocelotl sekä azteekin kielen sanasta tlalocelot ja tarkoittaa peltotiikeriä (sanatarkasti peltojen suuri kissa).
Tuntomerkit
Oselotin ruumiin pituus on 55–100 senttimetriä, häntä on 27–45 senttimetriä pitkä. Aikuinen eläin on noin 7–18 kilogramman painoinen. Ruumiinrakenteeltaan oselotti muistuttaa ilvestä pitkine jalkoineen, hännän kuitenkin ollessa pitempi kuin ilveksellä. Oselotin turkin pohjaväri on kellanruskea, kuviot ovat tummanruskeita tai mustia. Siksi oselotti muistuttaa vähän leopardia. Vatsapuolen turkki on huomattavasti vaaleampi. Oselotin turkin kuviointi ja yleisvärisävy vaihtelevat suuresti elinympäristön mukaisesti. Oselotti on arka eläin ja kiipeilee taitavasti puissa. Oselotti on läheistä sukua myös pitkähäntäkissalle.
Levinneisyys
Oselotin levinneisyysalueeseen kuuluvat osa Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikkaa Arizonasta ja Texasista etelään aina Pohjois-Argentiinaan asti. Oselotti pitää sade- ja mangrovemetsistä, eikä se viihdy avoimessa maastossa.
Vielä 1950–1980-luvuilla oselotteja metsästettiin suuria määriä niiden kauniin turkin takia. Turkiskaupan säännöstely on sittemmin elvyyttänyt kantaa. Maailmanlaajuisesti oselotti ei ole uhanalainen, ja koko oselottikannan arviona on mainittu 800 000–1 500 000 yksilöä. Texasissa niitä on kuitenkin jäljellä enää alle 100.
Ravinto
vasen|pienoiskuva|222x222px|Oselotti [[Eläintarha|eläintarhassa.]] Oselotti lähtee iltayöllä piilostaan metsästysretkilleen. Vaikka oselotti on hyvin taitava kiipeilijä, suurin osa ravinnosta koostuu maalla liikkuvista pieneläimistä. Oselotit voivat metsästää yksin tai puolison kanssa. Metsästäessä oselotit kommunikoivat naukumalla. Sen ravinto vaihtelee vuodenaikojen mukaan, mutta koostuu lähinnä hiiristä, rotista ja muista pienistä maankamaralla elävistä jyrsijöistä. Oselotti syö myös muun muassa kaniineja, käärmeitä, liskoja ja lintuja. Sadekausina se voi pyydystää myös kaloja ja maalla eläviä äyriäisiä, jotka runsastuvat näinä aikoina.
Oselotti pyydystää isompien kissaeläinten tapaan hiipien. Oselotille hajuaisti on hyvin tärkeä pyydystäessä, mutta sillä on myös erittäin hyvä hämäränäkö. Oselotti metsästää poikkeuksetta öisin.
Reviiri ja lisääntyminen
Oselotilla on kissaeläinten tavoin suhteellisen laaja reviiri. Kissaeläinten tapaan oselotti on myös suurimmaksi osaksi yksin elävä, vaikkakin se saattaa joskus jakaa lepopaikkansa toisen samaa sukupuolta olevan oselotin kanssa. Oselotti puolustaa reviiriään varsin raivokkaasti. Joskus nämä reviirikiistat johtavat toisen osapuolen kuolemaan, mikä on epätavallista kissaeläinten yhteydessä.
Pariutumisen jälkeen naaras etsii itselleen luolan, tyhjän puunrungon tai tiheän, mieluiten piikikkään pensaikon johon se tekee pesän. Naaras kantaa noin 70 päivää ja synnyttää keskimäärin 1,4 pentua (1–4). Pennut syntyvät syksyllä. Pennut ovat monien muiden kissaeläinten tavoin syntyessään sokeita. Emo imettää pentuja noin kahden kuukauden ajan, jonka jälkeen pennut saavat vain kiinteää ravintoa. Pennut itsenäistyvät kahden vuoden ikäisenä ja jättävät emon lähtien omille teilleen.
Samtredia
Samtredia on kaupunki Samtredian piirikunnassa Imeretin hallintoalueella Georgiassa. Kaupungin väkiluku on noin 25 318 (vuonna 2014).
Samtredia sijaitsee alangolla Rioni- ja Tskhenistsqali-jokien välissä 244 kilometriä maan pääkaupungista Tbilisistä ja 27 kilometriä Imeretin pääkaupungista Kutaisista länteen. Georgian tärkeimmät tiet ja rautatiet kohtaavat Samtrediassa, joten se on yksi maan merkittävimmistä liikenteellisistä keskuksista. Myös Kopitnarin lentoasema sijaitsee kymmenen kilometrin päässä kaupungista. Samtredian piirikunnan ilmasto on kostean subtrooppinen: talvet ovat lauhoja ja lämpimiä ja kesät kuumia.
Samtredia kehittyi kaupungiksi tärkeästä rautateiden risteysasemasta 1880-luvulla ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1921. Neuvostohallinnossa kaupunki teollistui tuottamaan elintarvikkeita ja puutuotteita.
Strategisen sijaintinsa vuoksi Samtredialla oli huomattava rooli Georgian levottomuuksissa 1990-luvun alussa: laajalti uutisoidussa välikohtauksessa 26.–30. heinäkuuta 1990 neuvostovastaiset oppositioryhmät tukkivat Samtredian risteyksen ja pakottivat siten Georgian neuvostojohdon ottamaan käyttöön vapaamielisen vaalilain. Maalis–huhtikuussa 1991 risteyksen tukki vuorostaan Zviad Gamsakhurdian uusi hallitus yrittäessään painostaa Neuvostoliiton keskushallintoa. Saarto aiheutti kuitenkin vakavia vahinkoja Georgian taloudelle ja naapurimaa Armenialle, joka oli suureksi osaksi riippuvainen Georgian rautateistä. Myöhemmin vuonna 1993 Samtredia joutui yhdeksi Georgian sisällissodan keskeisimmistä taistelukentistä, jossa syrjäytetylle presidentti Gamsakhurdialle uskolliset joukot ottivat yhteen vallankaappauksen jälkeistä hallitusta kannattavien joukkojen kanssa ja pitivät lyhyen aikaa kaupunkia hallussaan 17.–23. lokakuuta 1993 uhaten kaikkia yhteyksiä Tbilisiin. Vaikka Samtredia on ollut siitä lähtien rauhallinen, Neuvostoliiton kaatumisen jälkeinen kriisi johti syvään taloudelliseen taantumaan, jonka vaikutukset jatkuivat yli vuosikymmenen.
Happy Birthday
Happy Birthday on yhdysvaltalaisen hip hop/rock-bändin Flipsyden kappale. Cherrytree Records ja Interscope Records -levy-yhtiöt julkaisivat singlen vuonna 2006. Kappale on toinen single Flipsyden debyyttialbumilta We The People. Sen pohjana on käytetty t.A.T.u:n "Gomenasai (I'm Sorry)" kappaleesta tuttua pianokuviota. Kappaleen kertosäkeessä kuullaan myös pätkiä "Gomenasain" lauluosuuksista. Kappale kertoo abortista miehen näkökulmasta.
Syke (oppikirja)
Syke on Editan kustantama terveystiedon oppikirjasarja 7.–9.-luokkalaisille. Kirjasarjan ovat kirjoittaneet Ismo Lehtinen, Tiina Lehtinen, Tero Lukkari ja Soili Soisalo. Sarjan kirjat ovat saatavissa myös kaikki kolme osaa käsittävä yhteisniteenä.
Tix
Andreas Andresen Haukeland (s. 12. huhtikuuta 1993 Bærum, Norja) on norjalainen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja, joka tunnettaan myös taiteilijanimellä Tix. Hänellä on todettu Touretten oireyhtymä, minkä vuoksi hänen taiteilijanimenään on Tix (Tic-liike).
Haukeland on suosittu Snapchat-palvelussa, jossa hän julkaisee usein myös kiistanalaista materiaalia. Haukeland tuli tunnetuksi kappaleesta nimeltä "Sjeiken 2015", jonka hän teki yhdessä The Pøssy Projectin kanssa. Hänen albuminsa nimeltä Dømt og berømt saavutti 2. sijan Norjan VG-listalla. Haukeland on toiminut myös yhtenä Flo Ridan kappaleen "Game Time" ja Ava Maxin kappaleen "Sweet but Psycho" kirjoittajista.
Tix edusti Norjaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Fallen Angel". Hän sijoittui Rotterdamissa järjestetyssä Euroviisufinaalissa sijalle 18.
Haukeland osallistui Paradise Hotel Norway -ohjelmaan vuonna 2019 ja voitti Melodi Grand Prix 2021 -kilpailun. Haukeland seurusteli vuosina 2019–2020 Paradise Hotel -ohjelmassa tapaamansa Marthe Elise Brennen kanssa.
Italian Grand Prix
thumb|300px|Paikkakunnat, joissa Italian Grand Prix on järjestetty. Italian Grand Prix on Monzassa Italiassa järjestettävä vuosittainen Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Italian Grand Prix järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1921 ja Monzassa vuonna 1922. Formula 1:n MM-sarjaan se on kuulunut jo ensimmäisestä Formula 1 -kaudesta 1950 lähtien. Kaudella 1980 kilpailu ajettiin poikkeuksellisesti Imolan radalla.
Eniten voittoja on Michael Schumacherilla ja Lewis Hamiltonilla, kummallakin viisi. Nico Rosberg on vuoden 2016 voitollaan toistaiseksi ainoa Suomen kansalainen, joka on voittanut kilpailun.
Voittajat
Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan.
Svebiliuksen katekismus
thumb|180px|right|Svebiliuksen katekismuksen kansilehti vuodelta 1831 Svebiliuksen katekismus (Katekismus. Lutherin vähän katekismuksen yksinkertainen selitys kysymysten ja vastausten avulla [1689]) on yksi Suomessa käytössä olleista luterilaisen ortodoksian ajan katekismuksista. Sen on laatinut Upsalan arkkipiispa Olaus Svebilius. Suomeksi sen on kääntänyt vuonna 1745 piispa Daniel Juslenius. Katekismus rakentuu Lutherin Vähän katekismuksen ympärille, jota se selittää kysymysten ja vastausten avulla. Vastausten taustaksi annetaan aina yksi tai useampi raamatunkohta. Lisäksi katekismus sisältää seitsemän kuningas Daavidin katumuspsalmia avuksi rippiin valmistautumisessa sekä luterilaisiin tunnustuskirjoihin kuuluvan Athanasiuksen tunnustuksen.
Litteähukankorento
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|left|Naaras pienoiskuva|Toukka pienoiskuva|Nuori koiras pienoiskuva|Vanha naaras
Svebiliuksen katekismus
Suomessa Svebiliuksen katekismuksella on ollut merkittävämpi vaikutushistoria, sillä se pysyi Suomessa kauemmin käytössä kuin Ruotsissa. Sitä on vielä nykyäänkin arvostettu herätysliikkeissä evankelisten ja rukoilevaisten keskuudessa. Evankelisluterilainen Todistajaseura ottaa katekismuksesta edelleen uusia painoksia.
Rafik Haririn kansainvälinen lentoasema
Lentoasema sijaitsee yhdeksän kilometrin päässä keskustasta etelään, aivan Välimeren rannassa. Se avattiin vuonna 1954. Toiminta kangerteli pahasti Libanonin sisällissodan aikana ja 1990-luvulla asemaa alettiin merkittävästi uudistaa. Asemalle rakennettiin muun muassa uusi matkustajaterminaali ja paloasema sekä kolme uutta kiitotietä. Kunnostus kesti aina vuoteen 2005, jolloin Beirutilla arvioitiin olevan yksi Lähi-idän ylellisimmistä lentoasemista.
Litteähukankorento
Ulkonäkö ja koko
Sukukypsällä koiraalla on väriltään selkäpuolelta sininen takaruumis, ja takaruumiin selkäpuolen reunoilla on keltaisia laikkuja. Naaras ja nuori koiras ovat väriltään keltaisia. Korennon takaruumis on muodoltaan litteä ja huomattavan leveä. Siipien tyviosissa on laajat ruskeat värialueet, mutta muuten siivet ovat kirkkaat.
Svebiliuksen katekismus
Sisältö
Katekismus alkaa Lutherin Vähän katekismuksen sisällöllä:
Rafik Haririn kansainvälinen lentoasema
Lentoasema kärsi merkittäviä tuhoja kesällä 2006 Israelin–Libanonin konfliktin aikana, kun Israelin ilmavoimat pommittivat kaikki aseman kiitotiet toimintakyvyttömiksi. Vuoden 2006 lopulla liikenne oli jälleen palaamassa ennalleen.
Svebiliuksen katekismus
Sisältö
Sen jälkeen tulee Olaus Svebiliuksen laatima katekismuksen selitys:
M/S Ostgard
M/S Ostgard on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva kuivarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2001 Scheepswerf Petersin telakalla Kampenissa, Alankomaissa. Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 208 ja puutavarakapasiteetti 5 500 m³. Kuollutta painoa Ostgardilla on 3 777 tonnia ja jääluokitus on 1A eli alus pystyy kulkemaan useimmissa jääolosuhteissa yksin. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Rotterdam.
Litteähukankorento
Ulkonäkö ja koko
Litteähukankorennon takaruumiin pituus on 25–29 mm ja takasiiven pituus 33–37 mm.
M/S Ostgard
Ostgardin sisaraluksia ovat M/S Westgard, M/S Sydgard ja M/S Nordgard.
Litteähukankorento
Levinneisyys ja elinympäristö
Litteähukankorentoa tavataan yleisenä laajalla alueella Euroopassa sekä Länsi- ja Keski-Aasiassa. Se kuuluu monin paikoin elinalueensa yleisimpiin sudenkorentolajeihin. Levinneisyysalue rajoittuu idässä Iranin pohjoisosiin ja Turkmenistaniin. Laji ei elä aivan Euroopan pohjoisimmilla alueilla.
Litteähukankorento elää useanlaisissa seisovissa ja hitaasti virtaavissa pienissä vesistöissä. Erityisen yleisiä asuinpaikkoja ovat ihmistoiminnasta syntyneet ojat, tuoreet pihalammikot ja sorakuoppien lampareet. Korennot voivat usein vaeltaa etäälle vedestä.
Elintavat
Lajin lentoaika Suomessa ajoittuu touko-kesäkuun vaihteesta elokuun alkupuolelle. Päälentoaika on kesäkuun alkupuoliskolta heinäkuun puoleenväliin.
Litteähukankorento parittelee hyvin lyhyesti ilmassa lentäessään.
Marie-Cécile Zinsou
Marie-Cécile Zinsou (s. 1982 Pariisi) on ranskalais-beniniläinen taidehistorioitsija ja yrittäjä. Hän on vuonna 2005 Cotonoussa perustetun Zinsou-säätiön puheenjohtaja. Säätiö edistää nykytaidetta Afrikassa ja ajaa kulttuurisia, koulutuksellisia ja sosiaalisia aloitteita. Vuonna 2014 hän avasi ensimmäisen nykytaiteen museon Beninissä.
Elämäkerta
Marie-Cécile Zinsou syntyi Pariisissa vuonna 1982. Hän varttui Ranskassa ja Englannissa. Hän on peräisin beniniläisten poliitikkojen ja älymystön suvusta ja Ranskan ja Beninin kaksoiskansalainen. Hänen isänsä on taloustieteilijä Lionel Zinsou, joka työskenneltyään Ranskassa palasi Beniniin, missä hän oli pääministeri kesäkuusta 2015 huhtikuuhun 2016, jolloin hän hävisi toisella kierroksella vuoden 2016 vaaleissa. Marie-Cécile Zinsou on myös Émile Derlin Zinsoun, Dahomeyn (nykyinen Benin) entisen presidentin, ja merkittävän beniniläisen kardinaalin Bernardin Gantinin jälkeläinen. Zinsou opiskeli L'Ecole Alsacienessa Pariisissa ja jatkoi opiskelemalla taidehistoriaa Pariisin amerikkalaisessa yliopistossa.
Vuonna 2003 hän osallistui SOS-lapsikylätoimintaan Beninissä. Vuonna 2005 hän aloitti Beninissä toimivan yrityspalveluyrityksen CSEB:n. Saman vuoden kesäkuussa hän oli mukana ja ylläpitämässä sukunsa rahoittamaa Zinsou-säätiötä Cotonoussa. Taidekeskus organisoi näyttelyitä tai kiertonäyttelyitä, julkaisee kirjoja ja pitää yllä kirjastoja ja koulutusta. Vuonna 2013 hän avasi Beninin ensimmäisen nykytaiteen museon Ouidahissa. Marie-Cécile Zinsou on sanonut: "Zinsou-säätiö on perustettu luomaan tilaa taiteilijoiden ja yleisön vuoropuhelulle. Työskentelin lasten kanssa ja halusin heidän saavan tietää kulttuuristaan ja yritin antaa heille käsityksen ajasta, jota elämme. Taide on tietysti paras tapa tehdä se.  Lopuksi olimme sitä mieltä, että emme keskity vain nykytaiteeseen, ja niinpä olemme työskennelleet perintöhankkeissa ja kulttuuriperintörakennuksessa, jossa museo on."
Lokakuussa 2021 Marie-Cécile Zinsou nimitettiin Rooman Villa Medicin hallituksen puheenjohtajaksi.
Näkemyksiä kulttuuriperinnöstä
Marie-Cécile Zinsou on ottanut kantaa Ranskasta Afrikkaan palautettavaan kulttuuriperintöön. Hän totesi Le Monden haastattelussa, että ranskalaisten on lopetettava aiheen tarkastelu ainoastaan omasta näkökulmastaan, heidän on nähtävä, miten palautus voi muuttaa Afrikkaa. "Kulttuuriperinnön palauttaminen ei ole vain sitä, että on ovi, kaksi afrikkalaista naamiota ja valtaistuin, vaan sitä, että saavutetaan ylpeys."
Marie-Cécile Zinsoun näkemyksen mukaan afrikkalaisten valtioiden on oltava vastuullisia mutta ranskalaiset eivät saa asettaa ehtoja restituutiolle. Meille ei saa sanoa, että annamme teille esineet takaisin vain, jos pystytte pitämään niistä huolen. Restituutio pakottaa valtiot luomaan museoita ja saamaan ne saavutettaviksi.
Palkinnot
Vuonna 2014 Zinsou-säätiölle myönnettiin Japanin taideyhdistyksen nuorten taiteilijoiden apuraha Praemium Imperiale. Myös vuonna 2014 Marie-Cécile Zinsoulle myönnettiin Chevalier de l'ordre des Arts et des Lettres.
Suomusjärvi
thumb|272x272px|[[Kitula (Suomusjärvi)|Kitula ja sen halkova seututie 110.]] Suomusjärvi on Suomen entinen kunta, joka sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Kunnassa asui 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km2, josta 0 km2 oli vesistöjä. Väestötiheys oli 0 asukasta/km2. Suomusjärvellä sijaitsee Ajopellon teollisuusalue.
Edward Pain
Edward Oscar Guthrie ”Ted” Pain (15. heinäkuuta 1925 Thirroul – 6. tammikuuta 2000 Greenwich) oli australialainen soutaja ja olympiamitalisti.
Suomusjärvi
Suomusjärven kunta lakkautettiin ja yhdistettiin yhdeksän muun kunnan kanssa uudeksi kunnaksi 1. tammikuuta 2009 alkaen. Tällöin siihenastinen Salon kaupunki, Halikon kunta, Kuusjoen kunta, Perttelin kunta, Muurlan kunta, Perniön kunta, Särkisalon kunta, Kiskon kunta, Kiikalan kunta ja Suomusjärven kunta lakkautettiin ja tilalle perustettiin niiden silloiset alueet käsittävä uusi kunta, joka otti käyttöönsä Salo-nimen ja kaupunki-nimityksen.
Edward Pain
Pain voitti kahdeksikoissa olympiapronssia Helsingissä 1952.
Suomusjärvi
Suomusjärven naapurikunnat olivat Karjalohja, Kiikala, Kisko, Nummi-Pusula ja Sammatti.
Maamerkkejä
thumb|left|160px|[[Suomusjärven kirkko.]] thumb|left|160px|Suomusjärven museo kirkonkylässä. Seututie 110 kulkee Suomusjärveltä länsi-itäsuuntaisesti ja halkoo kunnan kahtia. Uusi Turun-Helsingin moottoritie valmistui Suomusjärven osalta alkuvuonna 2009. Se paransi kunnan liikenneyhteyksiä entisestään. Kunnan keskusta on vanhan valtatien varressa sijaitseva Kitula. Siellä sijaitsevat useimmat kunnan palvelut kaupoista kouluun. Vuonna 1849 valmistunut, arkkitehti E. B. Lohrmannin suunnittelema Suomusjärven kirkko sijaitsee melko keskellä kuntaa. Kirkonkylä on pieni ja siellä sijaitsee vain muutamia taloja. Kirkonkylän risteyksestä seututieltä 110 on lähes yhtä pitkä matka Turkuun kuin Helsinkiin; Turkuun on 82 kilometriä, Helsinkiin 84. Muista merkittävistä kylistä mainittakoon Kettula, jossa ovat metsästäneet niin useat ulkomaalaiset vieraat kuin Urho Kekkonen. Sylvi ja Urho Kekkonen omistivat Katerma-nimisen kesämökin Iso-Ruona-järvellä. Suomusjärven alueella kesämökin omistaa myös Sauli Niinistö.
Kulttuuria
Suomusjärvi on tunnettu Suomusjärven kulttuurista (8000–5000 eaa.), joka on saanut nimensä Suomusjärveltä tehtyjen arkeologisten löytöjen perusteella. Alkuvuonna 2009 Suomusjärvellä ehti lyhyen aikaa toimia tätä esittelevä arkeologinen opastuskeskus Kivikausikeskus Rira, joka kuitenkin lopetettiin toukokuussa 2009.
Suomusjärvellä on kaksi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemää valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä. Toinen näistä on Yltäkylän, Laperlan ja Häntälän kylistä koostuva Aneriojärven kyläasutus. Toinen on Suomusjärven kirkonkylä.
Historiaa
Kivikautisten löytöjensä osalta Suomusjärvi on Varsinais-Suomen rikkainta aluetta, mutta pronssi- ja rautakautisia löytöjä ei ole tehty lukuun ottamatta muutamia soikeita tuluskiviä, jotka kertovat muinaisten eränkävijöiden liikkumisesta seudulla. Suomusjärvi kuului ruotsalaisen vero-oikeuden piiriin, mistä on päätelty pysyvän asutuksen syntyneen 1300-luvulta lähtien. Halikkolaisten erämaa-alueita oli Suomusjärvellä saakka, joten uudisasukkaatkin saapuivat todennäköisesti lännen suunnalta. 1400-luvun puolivälissä suuret uudisasutusalueet yhdistettiin Muurlan hallintopitäjäksi, ja Suomusjärvi kuului sen Kaninkola-nimiseen verokuntaan. Uuden ajan alussa vuonna 1540 Suomusjärvellä oli 15 kylää.
Suomusjärven ensimmäinen kirkko rakennettiin Laidiken kylään Enäjärven rannalle vuonna 1635, ja Suomusjärvi muodostettiin Kiskon kappeliseurakunnaksi vuonna 1678. 1650-luvulla kirkko siirrettiin Suomusjärven kylään keskemmälle pitäjää. Suomusjärvestä tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1898, ja ensimmäinen kirkkoherra vihittiin virkaansa vuonna 1904.
Kyliä
Kitulan taajamassa on 595 asukasta (31.12.2016).
Ruokakulttuuri
Suomusjärven ravintoloita ovat Ykköspesä Hauklammen levähdysalueella moottoritien varrella sekä vuonna 2015 uudelleen avattu Lahnajärven taukopaikka 110-tien varrella. Aiemmin ruokaa tarjoili myös Suomusjärven motelli Syvälammen rannalla. Se kuitenkin paloi 29. heinäkuuta 2014.
Suomusjärven pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla perunajauhoista tehty pannukakku, sisälmyksistä tehty pylssoosi ja jälkiruoka kräämi.
Claude Lenners
Claude Lenners (s. 1956 Luxemburg) on luxemburgilainen säveltäjä. Hän opiskeli Luxemburgin konservatoriossa ja Strasbourgissa; hänen opettajiaan olivat François-Bernard Mâche ja Alexander Müllenbach. Lenners pääsi stipendillä Rooman Villa Mediciin, jossa hän oli vuosina 1989–1991. Hän kävi myös Darmstadtin Ferienkursella vuonna 1992. Hän sai ensipalkinnon Henri Dutilleux -kilpailussa (1991), kamarimusiikin Irino-palkinnon (Tokio, 1993) ja Prix de Lionsin (Luxemburg, 1997).
Lenners perusti elektronisen musiikin yhdistyksen Pyramiden ja toimi Rainy Days -nykymusiikkifestivaalin taiteellisena johtajana vuonna 2000. Hän on opettanut analyysiä, sävellystä ja tietokonemusiikkia Luxemburgin konservatoriossa vuodesta 1992. Hänen kustantajansa on Éditions Henry Lemoine.
Lenners'n teosten joukossa ovat Pentagramma (oboelle, klarinetille, saksofonille, fagotille, harpulle, pianolle, lyömäsoittimille, 2 jousiorkesterille, 1985), Nachtschattengesänge (orkesterille, 1989), Buch der Unruhe (orkesterille, 1997), Unter fremden Sternen (sellolle, orkesterille, 1998) ja Phaeton (pianolle, jousiorkesterille, 1999). Lenners on säveltänyt myös runsaasti kamarimusiikkia ja soolosoitinteoksia sekä vokaalimusiikkia.
Kane (showpainija)
Glenn Thomas Jacobs (s. 26. huhtikuuta 1967 Torrejón de Ardoz, Espanja) on yhdysvaltalainen showpainija, näyttelijä ja poliitikko. Parhaiten hänet tunnetaan nimellä Kane, jolla hän esiintyy WWE:ssä. Kane paini naamioituna vuosina 1997-2003, mutta joutui riisumaan naamionsa 2003 hävittyään Triple H:ille maskiottelussa. Hän on jälleen paininut naamioituna vuodesta 2011. Jacobs on esiintynyt monena eri hahmona, joita Kanen lisäksi ovat Angus King, The Black Knight, The Christmas Creature, Doomsday, Isaac Yankem ja Unabomb. Kane on 213 senttiä pitkä ja painaa 135 kiloa.
Hän on myös ollut Knox Countyn pormestari vuodesta 2018 alkaen. Hän on republikaani.
Showpainiura
Jacobs aloitti showpainin St. Lousissa CSWA:ssa 1992, jossa hänet tunnettiin kehänimellä Angus King. Jacobs siirtyi sittemmin etelään, jossa hän otti kehänimekseen Doomsday, sekä Chrismas Creaturena USWA:ssa, jossa hän voitti raskaansarjan mestaruuden. Jacobs paini myös Bruiser Mastinona WCW:llä. SMW:ssä hänet tunnettiin Unabombina, jolloin hän voitti Al Snow:n kanssa SMW tag team mestaruuden 1995.
Isaac Yankem (1995–1996)
Jacobs siirtyi sittemmin WWF:n, jossa paini aluksi SMW:ssä käyttämällään nimellä Mike Unabomb muutaman ottelun. Hän muun muassa voitti helmikuussa 1995 Raw tapingissa Reno Rigginsin. Hän käytti kehänimeään aina elokuuhun 1995 saakka.
Jacobs esiintyi ensimmäisen kerran WWF:n televisiolähetyksessä Jerry Lawlerin yksityisenä hammaslääkärinä kesäkuussa 1995. Jacobsin suuren koon myötä Yankem kuvailtiin hirviömäisenä hahmona, jonka Lawler oli palkannut pääsemään eroon pitkäaikasesta vihollisestaan Bret Hartista. Kaksikko kohtasi toisensa useaan kertaan Bret Hartin ollessa yleensä voittavana osapuolena. Heidän ensimmäinen kohtaaminen tapahtui SummerSlamissa elokuussa 1995, jolloin Yankems hävisi hylkäyksellä. Hänet otteli usein voittookasti muita painijoita vastaan, mutta hävisi muun muassa Battle Royale ottelun lokakuussa 1995, jonka voitti Owen Hart. Yankem lopulta voitti yhdessä Lawlerin kanssa Hartin, jonka parina oli Hakushi 23. lokakuuta 1995 selätyksellä. Yankem otteli vielä sen jälkeen muita nimekkäitä painijoita vastaan, kuten Undertakeria Shawn Michaelsia ja Ultimate Warrioria vastaan, mutta hävisi heille selätyksellä. Lopulta syyskuussa 1996 Etelä-Afrikan kiertueella Yankemin hahmo sai päätöksen.
Diesel II (1996–1997)
Syyskuussa 1996 Jacobs esiintyi Dieselinä ja Rick Bognar Razor Ramonina, kun kehähahmojen oikeat painijat Kevin Nash ja Scott Hall olivat siirtyneet WCW:hen. Kaksikon tarina oli lähinnä pilailla kaksikon kustannuksella. Dieselin roolissa Jacobs paini usein tag team otteluissa ja he muun muassa hävisivät WWF tag team mestaruuden hallitseville mestareille Owen Hartille ja British Bulldogille joulukuussa 1996. Kaksikko oli sitä ennen voittanu muun muassa Aldo Montoyan ja Barry Horowitz, sekä Brian Walshin ja Tony Royn muodostamat joukkueet. Mestaruusottelun jälkeen Jacobs otteli vielä Dieselin roolissa muun muassa Undertakeria vastaan WWF Superstars Of Wrestling Taping, jolle hän hävisi hylkäyksellä. Diesel osallistui vielä tammikuussa 1997 Royal Rumbleen, josta hän putosi jatkosta Stone Cold Steve Austinin ollessa kilpailun voittaja. Jacobs paini Dieselin roolissa vielä huhtikuuhun 1997 asti.
Kane (1997–2003)
Toukokuussa 1997 Undertakerilla kerrottiin olevan kauan kadoksissa ollut veli, joka olisi tulossa WWF:n haastamaan hänet. Kane tuli lokakuussa 1997 kesken Undertakerin ja Shawn Michaelsin välisen Hell in a Cell ottelun ja aiheutti Undertakerille tappion Michaelsia vastaan selätyksellä. Kane kohtasi sen jälkeen 1998 puolella Undertakerin useaan kertaan, mutta hävisi hävisille veljelleen, kunnes voitti hänet kesäkuussa WWF Monday Night Raw ohjelmassa selätyksellä. Sen jälkeen Kane oli Mankindin tag team parina, kun he kohtasivat muun muassa Steve Austinin ja Undertakerin, joista ensimmäinen kohtaaminen päättyi tappioon ja toinen tasapeliin.
Kanesta tuli loputa WWF:n maailman raskaansarjan mestari voitettuaan Steve Austinin kesäkuussa 1998 King of the Ring tapahtumassa. Hän kuitenkin menetti mestaruutensa uusintaottelussa Austinia vastaan Monday Night Raw:ssa päivää myöhemmin selätyksellä. Heinäkuussa 1998 Kane otteli jälleen tag team otteluusa Mankindin parina. Kaksikko kohtasi Billy Gunnin ja Road Doggin, joilta he voittivat WWF:n tag team mestaruuden. Heidän uusintaottelu päättyi tasapeliin, jonka jälkeen Kane ja Mankind puolustivat mestaruuttaan toisen kerran Fully Loaded tapahtumassa. Kaksikko menetti mestaruutensa Steve Austinia ja Undertakeria vastaan. Kaksikon ottelut eivät sujuneet enää entiselleen ja he hävisivät muun muassa Owen Hartille ja Rocky Maivialle. Kane ja Mankind saivat lopulta uuden mahdollisuuden otella tag teamin mestaruudesta voitettuaan Billy Gunnin ja Road Doggin uudelleen. Elokuussa 1998 Kane ja Mankind voittivat toisen kerran tag team mestaruuden hallitsevilta mestareilta Animalilta ja Hawkilta Sunday Night Heatissa. Mestaruuden jälkeen Kane muodosti lyhytkestoisen tag team joukkueen Undertakerin kanssa. Sitä ennen Kane voitti Euroopan mestaruuden syyskuussa 1998 D-Lo Brownia vastaan hylkäyksellä. Sittemmin Kane ja Undertaker voittivat muun muassa Animal ja Drozin, sekä Billy Gunnin ja Steve Austinin. Kaksikko myöhemmin kohtasi WWF:n hallitsevan raskaansarjan mestarin Steve Austinin mestaruusottelussa, jonka he voittivat yhteisellä selätyksellä. Tulos kuitenkin mitätöitiin tämän vuoksi, jonka jälkeen Kane kohtasi Undertakerin mestaruudesta, jota Austin tuomaroi. Ottelu päättyi tasan, jonka myötä mestaruus jätettiin avoimeksi. Sittemmin lokakuusta lähtien Kane kohtasi useaan kertaan Austinin ja Undertakerin nelinottelussa, joissa Kane oli usean häviävänä osapuolena. Elokuussa 1999 Kane voitti X-Pacin kanssa tag team mestaruuden Bradshaw:ta ja Faarooqin joukkuetta vastaan. He kuitenkin menettivät mestaruuden SummerSlamissa elokuussa 1999 Big Show’lle ja Undertakerille. Kane ja X-Pac haastoivat Big Show’n ja Undertakerin uusintaotteluun kahdesti, mutta hävisivät molemmilla kerroilla. Syyskuussa 1999 Kane oli ottelemassa Unforgiven tapahtumassa Six-Pack Challengessa WWF:n maailman raskaansarjan mestaruudesta, jonka voitti Triple H. Kane sai tämän jälkeen vielä kahdesti mahdollisuuden haastaa mestaruuksista vuoden 1999 puolella. Aluksi hän kuitenkin hävisi Hardcore mestaruuden Big Boss Manille marraskuussa 1999 ja sen jälkeen Big Show’ta vastaan käyty WWF:n maailman raskaansarjan mestaruudesta päättyi tasapeliin joulukuussa 1999. Sittemmin Kane nähtiin 2000-vuosikymmenellä muutaman kerran haastamassa mestaruuksista, kuten heinäkuussa Rishia ja Val Venista vastaan WWF:n Intercontinental mestaruudesta ja syyskuussa Fatal 4-Way ottelussa raskaansarjan mestaruudesta, jossa olivat Chris Benoit, Undertaker ja The Rock Kanen lisäksi. Hän haastoi vielä toisen kerran mestaruudesta marraskuussa 3-Way ottelussa, jossa olivat myös Kurt Angle ja Triple H. Heti perään Kane otteli myös WWF:n Hardcore mestaruudesta Steve Blackmania vastaan, mutta kuten edellisten mestaruusotteluiden tavoin Kane hävisi kaikki.
Tammikuussa 2001 Kane teki silloisen ennätyksen Royal Rumblessa eliminoituaan yhteensä yksitoista painijaa, mutta sijoittui silti ottelussa toiseksi Steve Austinin voitettua kilpailun. Sittemmin Roman Reigns rikkoi hänen ennätyksen 2014. Huhtikuussa 2001 Kane voitti Hardcore mestaruuden WrestleMania X-Sevenissä voitettuaan hallitsevan mestarin Ravenin ja Big Show’n. Tämän jälkeen hän liittoutui jälleen Undertakerin kanssa ja he perustivat tag team joukkueen Brothers of Destruction. Kane voitti sillä välin yksinään Booker T:tä vastaan WCW: raskaansarjan mestaruuden, kunnes Kane ja Undertaker hallitsivat yhdessä tag team otteluita. He voittivat kaksi vastaan kaksi Steel Cage -ottelussa Diamond Dallas Pagen ja Kanyonin WWF:n ja WCW:n tag team mestaruudet SummerSlamissa elokuussa 2001. Tämän jälkeen he puolustivat mestaruuksiaan kahdesti peräkkäin WWF Livessä Bubba Ray Dudleyta ja D-Von Dudleyta vastaan. Kaksikko menetti WWF tag team mestaruutensa syyskuussa 2001 Monday Night Raw:ssa Bubba Ray Dudleylle ja D-Von Dudleylle. Sitä vastoin WCW mestaruutta he onnistuivat puolustamaan kolmannen kerran Unforgivenissa Brian Adamsia ja Bryan Clarkia vastaan. Kane ja Undertaker lopulta menettivät myös WCW mestaruuden Booker T.:lle ja Testille, mutta voittivat sen pian takaisin 30. syyskuuta WWF Livessä. Kaksikko yritti voittaa vielä marraskuussa WWF:n tag team mestaruutta takaisin, mutta eivät kyenneet siinä. Marraskuussa Kane otteli Rob Van Damea vastaan Hardcore mestaruudesta, mutta hävisi selätyksellä. Sittemmin Kane muodosti Big Show:n kanssa tag team parin hetkellisesti ja voitti WWF:n tag team mestaruuden.
Myöhemmin 2003 Kane muodosti tag team parin Rob Van Damin kanssa. Kaksikko voitti Triple-Threat Tag Elimination ottelussa WWE:n tag team mestaruuden toukokuussa 2003. He puolustivat tämän jälkeen mestaruutta kolmesti peräkkäin muun muassa Bubba Ray Dudleyta ja D-Von Dudleyta vastaan, sekä Ric Flairia ja Triple H:ta vastaan. He menettivät lopulta mestaruuden Bad Bloodissa kesällä 2003 Rene Dupreelle ja Sylvain Grenierille, joka pian päätti Kanen tarinan.
Unmasked Kane (2003–2011)
Kanen hävittyä Van Damin kanssa tag team mestaruutensa Triple H tarjosi Kanelle paikkaa Evolution tallissa ja Raw:n yhteispääjohtaja Steve Austin tarjosi samalla Kanelle tilaisuuden kohdata Triple H WWE:n raskaansarjan mestarudesta, mutta mikäli hän kieltäytyisi Triple H:n tarjouksesta. Raw'n toinen pääjohtaja Eric Bischoff sitä vastoin sanoi Kanen hävitessä mestaruusottelun joutuvan riisumaan naamionsa. Kane myös hävisi ottelunsa Triple H:lle, jonka joukkuekaverit auttoivat voitossa puuttumalla ottelun kulkuun. Tämän jälkeen Kane otteli Van Damia vastaan useaan kertaan vuoden aikana ja voitti hänet enimmäisen kerran SummerSlamissa selätyksellä. Kane voitti myös kahdesti Shane McMahonin muun muassa Survivor Seriesissä. Uudessa roolissa Kane haastoi aluksi kahdesti WWE:n raskaansarjan mestaruudesta aluksi Bill Goldbergia ja sittemmin myös Triple H:ta vastaan, mutta hävisi kummallakin kerralla. 2004 ei mennyt Kanen kannalta menestyksekkäästi ja hän hävisi muun muassa kahdesti haastajan roolissa WWE:n raskaansarjan mestaruuden Chris Benoitille.
Sitä vastoin vuosi 2005 meni Kanelta menestyksekkäämmin voitettuaan muun muassa Edgen kahdesti, jonka kanssa hänellä oli feudi. Kane liittoutui jälleen Big Show:n kanssa tag team pariksi ja he voittivat marraskuussa 2005 WWE:n tag team mestaruuden Lance Cadelta ja Trevor Murdochilta. Kaksikko voitti myös loppu vuodesta muun muassa John Bradshaw Layfieldin ja Rey Mysterion tag teamin, sekä Batistan ja Rey Mysterion. Kane yritti otella 2006 WWE:n mestaruudesta kuuden painijan Elimination Chamber ottelussa, jonka John Cena lopulta voitti. Huhtikuussa 2006 Kane ja Big Show puolustivat tag team mestaruuttaan WrestleMania 22:ssa Carlitoa ja Chris Mastersia vastaan, mutta menettivät mestaruuden heti Monday Night Raw:ssa Kennylle ja Mikeylle. Tämän jälkeen Kane ja Big Show kohtasivat toisensa kahdesti, mutta molemmilla kerroilla ottelu päättyi tasapeliin. 2007 hävittyään Great Khalille WrestleMania 23:ssa hän kohtasi Great Khalin uudelleen Battle Royale -ottelussa usean muun painijan kanssa. Great Khalin voitettua hänet julistettiin WWE:n raskaansarjan mestariksi. Kane haastoi sittemmin Batistan kanssa Great Khalin raskaansarjan mestaruudesta Triple-Threat -ottelussa, mutta hävisi ottelun. Elokuussa Kane ja Batista ottelivat yhdessä voitokkaasti Great Khalia vastaan, joka oli muodostanut joukkueen Finlayn kanssa. Kaksikko kohtasi myöhemmin uudelleen Smackdownissa, jolloin Kane ja Batista olivat jälleen parempia. Kane kohtasi Great Khalin vuoden aikana muutaman kerran ja voitti hänet lopulta yksi vastaan yksi ottelussa lokakuussa 2007. Loppu vuodesta Kane muodosti CM Punkin kanssa tag teamin, joka osoittautui menestyksekkääksi, vaikka kaksikko ei vuoden aikana otellut mestaruuksista. He voittivat yhdessä muun muassa Big Daddy V & John Morrison & The Mizin Handicap tag ottelussa ja Deuce & Dominon tavallisessa ottelussa.
Maaliskuussa 2008 Kanesta tuli WrestleMania XXIV:ssa ECW mestari voitettuaan Chavo Guerreron. Hän puolusti mestaruuttaan ensimmäisen kerran kuukautta myöhemmin Guerreroa vastaan uudelleen ja voitti ottelun selätyksellä. Toukokuussa Judgment Dayssa Kane ja CM Punk pääsivät ottelemaan tag teamin mestaruudesta, mutta kaksikko hävisi ottelunsa John Morrisonille ja The Mizille. Kane menetti ECW mestaruutensa Mark Henrylle Night of Championsissa selätyksellä. Kane voitti elokuussa Battle Royale -ottelun, jossa olivat mukana Batista, CM Punk ja John Bradshaw Layfield. Kane otteli perään WWE:n raskaansarjan mestaruudesta 5-way ottelussa, jonka lopulta voitti Chris Jericho.