cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristin Chenoweth
Kristi Dawn Chenoweth (s. 24. heinäkuuta 1968 Broken Arrow, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Tony- ja Emmy-palkittu teatteri-, TV- ja elokuvanäyttelijä sekä laulaja.
Chenoweth (joskus ihailijoidensa kutsumana ”Cheno”) on keskimääräistä lyhyempi, vain 150 senttimetriä (4 jalkaa 11 tuumaa) pitkä. Hänellä on helposti erottuva puheääni, jota hän on itse verrannut Betty Boopin ääneen. Chenoweth on klassisesti koulutettu koloratuurisopraano ja hänen äänensä kantaa neljä oktaavia.
Nuoruusvuodet
Chenoweth on valmistunut Oklahoma City Universitysta (OCU). Hänellä on tutkinto musiikkiteatterista ja oopperaesiintymisestä. OCU:ssa hän voitti Miss OCU:n tittelin ja oli ensimmäinen perintöprinsessa Miss Oklahoma -kauneuskilpailussa vuonna 1991. Hän esiintyi Opryland USA:ssa. Hän voitti lahjakkaimman tulevan laulajan palkinnon Metropolitan-oopperan kansallisissa koe-esiintymisissä, mistä hän sai stipendin Philadelphian Academy of Vocal Artsiin, mutta hän kieltäytyi stipendistä saatuaan roolin Off Broadway -show’ssa.
Ura
Chenoweth teki Broadway-debyyttinsä tuotannossa Molièren Scapinista, jossa näytteli Bill Irwin. Sitä seurasi keväällä 1997 musikaali Steel Pier, josta hän voitti Theatre World -palkinnon. Seuraavaksi hän esiintyi George ja Ira Gershwinin musikaalissa Strike Up the Band ja Lincoln Center -teatterin tuotannossa William Finnin A New Brainistä. Hän on myös esiintynyt useita kertoja radio-ohjelmassa A Prairie Home Companion.
Vuosina 1998–1999 Chenoweth esitti Sallyn (Salli) roolin Broadwayllä Tenavat-sarjakuvaan perustuvassa musikaalissa You’re A Good Man, Charlie Brown. Vaikka Chenoweth koe-esiintyi Pattyn (Kielo) rooliin, hänen ainutlaatuinen äänensä ja lahjakkuutensa ajoivat ohjaajan Michael Mayerin ja musikaalin ohjaajan Andrew Lippan poistamaan Pattyn ja luomaan tilalle Charlie Brownin (Jaska Jokunen) nuoremman siskon roolin, Sallyn, erityisesti Chenowethille. Chenoweth voitti roolistaan Tony-, Drama Desk- ja Outer Critics Circle -palkinnot parhaana sivunäyttelijänä musikaalissa. Sen jälkeen hän esiintyi Broadway-komediassa Epic Proportions, jota seurasivat esiintymiset ABC:n televisiomuunnelmassa musikaalista Annie, ja päärooli Daisy Gamblena City Center Encores!:in tuotannossa On a Clear Day You Can See Foreverista.
Vuonna 2003 Chenoweth esitti lauluja albumiltaan Let Yourself Go konsertissa Lincoln Center’s 5th American Songbookille. Hän myös esiintyi City Center Encores!:in 10. vuosipäivän juhlissa.
Chenoweth on lisäksi esiintynyt yhdessä Frasierin jaksossa ja ABC:n televisiotuotannossa Meredith Willsonin The Music Manista.
Lokakuussa 2003 Chenoweth palasi Broadwaylle Wicked -musikaaliin, joka kertoo Ozin noitien varhaisista vuosista. Hän oli ehdolla Tony-palkinnon saajaksi parhaana naispääosan esittäjänä musikaalissa roolistaan Glindana, mutta hän hävisi kanssanäyttelijälleen Idina Menzelille.
Chenowethin rooli Wickedissä toi hänelle tilaisuuden esiintyä Nora Ephronin elokuvaversiossa Bewitchedistä (Vaimoni on noita) vuonna 2005. Elokuvan tähti Nicole Kidman oli nähnyt Chenowethin esiintyvän Wickedissä ja oli niin vakuuttunut Chenowethin lavakarismasta, että pyysi että Chenoweth palkattaisiin elokuvaan. Chenoweth sai Maria Kellyn, Kidmanin hahmon parhaan ystävän, roolin.
Televisiossa Chenoweth on esiintynyt lyhytikäisessä televisiosarjassa Kristin, joka kesti vain kuusi jaksoa. West Wingin kuudennella tuotantokaudella (vuosina 2004–2005) Chenoweth esitti Annabeth Schottia ja hän palasi sarjaan myös seitsemännellä ja viimeisellä tuotantokaudella (vuosina 2005–2006).
Vuonna 2006 hän esiintyi elokuvissa Vaaleanpunainen pantteri, Runaway Vacation, Aidosti outoa, Juoksee saksien kanssa ja Loistavat naapurit.
Ajalla 14. joulukuuta 2006 – 11. maaliskuuta 2007 Chenoweth esiintyi Broadwayllä The Apple Tree -musikaalissa.
Chenoweth julkaisi debyyttialbuminsa Let Yourself Go vuonna 2001. Levy sisälsi kappaleita 1930-, 1940- ja 1950-luvuilta. Huhtikuussa 2005 Chenoweth julkaisi albumin As I Am, joka sisälsi hymnejä ja kristillistä musiikkia. Chenoweth julkaisi A Lovely Way to Spend Christmas -joululevyn vuonna 2008.
Chenoweth esitti Olive Snookia televisiosarjassa Pushing Daisies. Hän oli roolistaan ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi vuonna 2008 ja voitti Emmy-palkinnon vuonna 2009 parhaasta naissivuosasta komediasarjassa.
Vuonna 2009 Chenoweth vieraili sarjassa Glee esittäen April Rhodesia. Hän palasi sarjaan myöhemmin toisessa jaksossa ja tulee vierailemaan sarjassa myös uudelleen myöhemmin vuonna 2010. Chenoweth sai vierailustaan Emmy-ehdokkuuden.
Yksityiselämä
Chenoweth on kirjoittanut omaelämäkerran A Little Bit Wicked: Life, Love and Faith in Stages, jossa hän kertoo adoptiostaan, esiintymisestään Wickedissä ja ajastaan Hollywoodissa. Kirja julkaistiin vuonna 2009 ja vietti kaksi viikkoa The New York Times Best Seller Listillä.
Chenoweth on puhunut julkisesti uskostaan; hän kuvailee itseään ”ei-tuomitsevaksi, liberaaliksi kristityksi”.
Chenowethillä on runsaasti homofaneja. Hänen kutsunsa Women of Faith -konferenssiin vedettiin pois syyskuussa 2005 Chenowethin kerrottua julkisesti ”uskostaan Jumalan hyväksyvän kaikki maailman ihmiset”, eli myös homoseksuaalit.
Chenoweth on ollut kihloissa näyttelijä Marc Kudischin kanssa ja tapaillut viulisti Joshua Belliä ja Selviytyjät-juontajaa Jeff Probstia. Chenoweth tapaili myös käsikirjoittaja Aaron Sorkinia. Sorkinin Studio 60 -televisiosarjassa Harriet Hayesin hahmo muistuttaa monin tavoin Chenowethiä.
Chenowethilla on Ménièren tauti, sisäkorvassa esiintyvä sairaus, joka voi muun muassa aiheuttaa huimausta. Hän on kertonut joutuneensa joissakin esityksissä nojaamaan vastanäyttelijäänsä pysyäkseen pystyssä.
Padilla
Padilla on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Keskuskomitea
Keskuskomitea tarkoittaa seuraavia:
Skalaari
Skalaari on matematiikassa ja fysiikassa olio, joka ei muutu koordinaatiston muunnoksissa. Skalaareja ovat esimerkiksi lukumäärä, massa tai sähkövaraus.
Tauno Koistinen
Tauno Tapio Koistinen (23. joulukuuta 1918 – 5. kesäkuuta 1977) oli suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja.
Keskustukena pelannut Koistinen edusti koko uransa ajan Vaasan Palloseuraa vuosina 1938–1952. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1945 ja 1948. Kaikkiaan Koistinen pelasi 13 kauden aikana 130 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Pelaajauran loppuvaiheilla Koistinen ryhtyi myös valmentamaan. Hän toimi muun muassa VPS:n päävalmentajana 1950 ja 1952–1953.
Ahmausjärvi
Ahmausjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Häijään Perämaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 12,5 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 250 metriä. Järveen laskee pari pelto-ojaa, joista toinen, nimeltään Kelhänoja, on samalla Kelhäjärven laskuoja. Sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 4 kilometriä pitkä Ahmausoja, joka yhtyy alajuoksulla Karpalistonjokeen. Tämä laskee Tupurlanjärveen.
Paige VanZant
pienoiskuva|VanZant vuonna 2018 Paige Michelle VanZant (s. 26. maaliskuuta 1994 Dundee, Oregon) on yhdysvaltalainen vapaaottelija, kirjailija ja malli. Vapaaottelun lisäksi hän on esiintynyt television tanssikilpailuohjelmassa Dancing with the Stars ja leipomiskilpailuohjelmassa Chopped. Hän on myös toiminut urheiluvaatebrändien Nike ja Columbia Sportswear mallina.
Syyskuussa 2018 VanZant meni naimisiin Austin Vanderfordin kanssa.
Kai Nyyssönen
Kai Nyyssönen (s. 10. kesäkuuta 1972 Kuopio) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Nyyssönen pelasi samanaikaisesti isoveljensä Harrin kanssa kasvattajaseurassaan Kuopion Palloseurassa vuosina 1990–1991. He siirtyivät yhdessä vuonna 1992 FC Hakaan, jossa Kai yllättäen menestyi paremmin.
Menestyksen vuodet
Nyyssösen jalkapalloura alkoi Kuopion Palloseurasta, jonka paidassa hän pelasi 17-vuotiaana ensimmäisen liigaottelunsa. Vastassa oli Ilves, joka kaatui 29. huhtikuuta 1990 luvuin 2–1. Tämä jäi kuitenkin hänen kauden ainoaksi otteluksi.
Kaudella 1991 Nyyssönen teki läpimurtonsa ja pelasi 26 ottelussa. Maalihanat aukesivat ensimmäisen kerran 21. huhtikuuta 1991 ottelussa KuPS-Ilves (2–2). Kauden päätteeksi tie vei FC Hakaan, jossa Nyyssönen päätyi pelaamaan suurimman osan urastaan voittaen tuona aikana muun muassa kolme Suomen mestaruutta. FC Haka toimi myös ponnahduslautana lyhyehkölle ulkomaan uralle.
Belgia, Espanja ja Skotlanti
Lastentarhanopettajan opinnot jäivät kesken kun Nyyssönen suunnisti kohti Belgian pääsarjaa ja ammattilaisuutta. Molenbeekissa Nyyssönen nousi avausmiehistöön ja saman tien A-maajoukkueeseen. Joukkue joutui kuitenkin pian rahoitusvaikeuksiin ja pelaajat myytiin pois. Nyyssönen vaihtoi maisemaa Espanjan kolmossarjan Córdobaan.
Kolmossarjasta ei ollut enää asiaa maajoukkueeseen. Nyyssönen oli kuitenkin tyytyväinen joukkueeseen. Kuitenkin myös Córdoban kohtalo oli joutua talousongelmiin. Sieltä Nyyssönen siirtyi Skotlannin Valioliigan Motherwelliin, jonka ruorissa oli maanmies Harri Kampman. Nyyssösen peliaika loppui kuitenkin samoihin aikoihin kuin Kampman lähti seurasta. Tuli aika palata kotimaahan, FC Hakaan.
Paluu kasvattajaseuraan
Nyyssönen palasi KuPSiin kaudeksi 2004. Seuraavalla kaudella hän toimi KuPSin edustusjoukkueessa Juha Malisen apuvalmentajana (myös KuPS Akatemian kakkosvalmentajana ja KuPS talenttiakatemian päävalmentajana) pelaten myös kahdeksassa liigaottelussa loppukaudella. Kausi päättyi putoamiseen Ykköseen.
Nyyssönen nimitettiin 30. lokakuuta 2006 seuran uudeksi päävalmentajaksi. Hän houkutteli KuPSiin pelaaja-apuvalmentajaksi ystävänsä Harri Ylösen, jonka kanssa hän jakaa vastuuta joukkueen valmentamisesta. Valmentajat esiintyvät usein julkisuudessa yhtäaikaisesti, mikä on poikkeus aikaisempien kausien linjaan. KuPSin päävalmentaja-aikanaan Nyyssönen on suosinut hyökkäävää jalkapalloa, mihin hänen mukaansa perinteet velvoittavat. Kausi 2007 päättyi kovaan loppukiriin, joka johti Ykkösen voittoon ja nousuun Veikkausliigaan. Kaudella 2008 KuPS säilyi Veikkausliigassa täpärästi, voittamalla liigakarsinnassa Ykkösen FC Viikingit.
Kuopion Palloseura aloitti Veikkausliigakauden 2009 heikosti. 14. toukokuuta 2009, viiden perättäisen tappion jälkeen seura ilmoittikin Nyyssösen erottamisesta. KuPS oli kerännyt 10 ottelusta vain 4 pistettä, mikä oikeutti viimeiseen tilaan. Valmennusvastuun otti urheilutoimenjohtaja Esa Pekonen.
Tilastot
Veikkausliigassa Nyyssönen pelasi vuosien 1990 ja 2006 välisenä aikana 11 kautta, joissa kertyi 217 ottelua ja 41 maalia. Hän pelasi myös 2 A-maaottelua sekä 5 nuorten ja 15 poikien maaottelua.
Knut Tørum
Knut Kjartan Tørum (s. 16. elokuuta 1971 Bergen) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura
Tørumin pelaajaura oli vaatimaton ja hän pelasi mm. bergeniläisessä SK Brannissa.
Tørumista tuli Rosenborgin väliaikainen päävalmentaja elokuussa 2006, kun Per-Mathias Høgmo joutui jäämään sairauslomalle. Tørum johdatti Rosenborgin Norjan mestariksi 2006. Lokakuussa Per-Mathias Høgmo ilmoitti lopettavansa jalkapallovalmennuksen ja Rosenborg pestasi Tørumin virallisesti päävalmentajakseen.
Tørumin pesti Rosenborgin päävalmentajana päättyi 24. lokakuuta 2007. Seura oli vajonnut kauas kärjestä Norjan liigassa, eikä 2–0 kotivoitto Valenciasta Mestarien liigassa auttanut Tørumia.
Joulukuussa 2008 Tørum palasi valmennustehtäviin tehtyään sopimuksen Tippeligaeniin nousseen IK Startin kanssa. Tørumin johdolla Start sijoittui kausilla 2009 ja 2010 Tippeligaenin keskikastiin ja eteni cupissa parhaimmillaan puolivälieriin 2010. Kausi 2011 sujui kuitenkin kehnosti ja Startin juututtua putoamiskamppailuun Tørum erosi tehtävistään kesäkuussa 2011 vain hetki ennen cupin ottelua Strømsgodsetia vastaan.
Tammikuussa 2013 Tørum palasi valmennustehtäviin Norjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueen apulaisvalmentajana ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana. Kesällä 2014 hän siirtyi Arendal Fotballin päävalmentajaksi. Tørumin johdolla Arendal voitti kaudella 2016 Norjan 2. divisioonan mestaruuden ja nousi maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. divisioonaan. Kausi 2017 sujui kuitenkin heikosti ja seurajohto erotti Tørumin kesäkuussa 2017.
Yehudi Menuhin
thumb|Menuhin vuonna 1976 thumb|Yehudi Menuhin elokuvassa Stage Door Canteen (1943) Yehudi Menuhin (22. huhtikuuta 1916 New York, Yhdysvallat – 12. maaliskuuta 1999 Berliini, Saksa) oli juutalaissyntyinen yhdysvaltalainen viulisti, alttoviulisti ja kapellimestari. Menuhin vietti suurimman osan urastaan Englannissa, jossa hän sai kaksi kunniamerkkiä – OM (Order of Merit) ja KBE (Knight Commander) – ja myöhemmin vielä paronin arvon. Hänen opettajiaan olivat Louis Persinger, George Enescu ja Adolf Busch.
Menuhin esiintyi viulusolistina jo 7-vuotiaana San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa. New Yorkissa hän esiintyi 1926 ja Pariisissa 1927. Ensimmäisen maailmankiertueensa hän teki 1934. Hänen managerinsa vuodesta 1924 oli Philip Ehrman.
Yehudi Menuhin esiintyi liittoutuneiden sotilaille toisen maailmansodan aikana ja matkusti yhdessä säveltäjä Benjamin Brittenin kanssa esiintymään Bergen-Belsenin keskitysleirin vangeille leirin vapauttamisen jälkeen huhtikuussa 1945. Vuonna 1947 hän palasi Saksaan esiintymään kapellimestari Wilhelm Furtwänglerin johdolla hyväntahdon eleenä ollen ensimmäinen holokaustin jälkeen Saksaan matkustanut juutalainen muusikko. Hänen varhainen menestyksensä perustui hyvin romanttisiin ja tonaalisesti rikkaisiin tulkintoihin. Toisen maailmansodan aikana hänellä oli merkittäviä fyysisiä ja taiteellisia vaikeuksia. Huolellinen harjoittelu yhdistettynä meditointiin ja joogaan auttoi voittamaan useimmat vaikeudet ja hän jatkoi esiintymistä hyvin korkeaan ikään asti tullen tunnetuksi erittäin syvällisistä ja pelkistetyistä tulkinnoistaan. Kun hän viimein alkoi levyttää, hänet tunnettiin tavasta harjoitella kappaleita tutkimalla fraaseja aina nuotti kerrallaan.
1952 Menuhin tutustui B. K. S. Iyengariin, vaikutusvaltaiseen joogiin. Menuhin antoi Iyengarille mahdollisuuden opettaa muun muassa Lontoossa, Sveitsissä ja Pariisissa. Tuolloin vielä monikaan länsimaalainen ei ollut kuullutkaan joogasta.
Vuonna 1962 Menuhin perusti Surreyhin, Englantiin nimeään kantavan koulun, Yehudi Menuhin Schoolin. Samoihin aikoihin hän perusti myös Nueva School -koulun Hillsborough'on, Kaliforniaan. Vuonna 1965 hän sai kunniaritarin arvon.
Vuosina 1967, 1968 ja 1977 hän levytti intialaistyylistä musiikkia sitaristi Ravi Shankarin kanssa ja 1980-luvulla jazzia Stéphane Grappellin kanssa. 1985 hän sai Britannian kansalaisuuden ja sen myötä täyden ritarin arvon. 1993 hänelle myönnettiin Surreyn kreivikunnan Stoke D'Abernonin paronin arvo. Lordi Menuhin kuoli Berliinissä lyhyen sairauden jälkeen keuhkokuumeen tuomiin komplikaatioihin.
Hänen kuuluisimpia oppilaitaan ovat viulisti Nigel Kennedy ja unkarilainen alttoviulisti Csaba Erdélyi. Kuuluisin Menuhinin viuluista on epäilemättä 1742 valmistunut Guarneri del Gesù, niin kutsuttu "Lord Wilton". 1990 hän sai arvostetun Glenn Gould -palkinnon tunnustuksena elämäntyöstään.
Pian Menuhinin kuoleman jälkeen Britannian kuninkaallinen musiikkiakatemia (Royal Academy of Music) sai haltuunsa Yehudi Menuhinin arkiston. Se on yksi arvokkaimmista ja kattavimmista yhden muusikon keräämistä kokoelmista.
Comco-Ikarus
Comco Ikarus GmbH on Saksan suurin kevytilmailun lentokoneiden valmistaja.
Yhtiö syntyi vuonna 1976 nimellä COMCO GmbH. Se toimi aluksi Aidlingenissa, Stuttgartin lähellä. Yhtiö teki aluksi ruiskumaalauslaitteita ja erikoistyökoneita, jotka kuuluvat sen tuotantoon edelleen. Lentokoneet tulivat yhtiön tuotantoon sen toimitusjohtajan harrastuksen kautta: hän oli liitovarjoharrastaja. Tehtaan ensimmäinen ilma-alus, Ikarus 500, voitti lajin ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut. Yhdessä vuodessa yhtiö nousi liitovarjojen suurimpien valmistajien joukkoon. Vuoteen 1982 asti yhtiö valmisti neljää eri lentokonetyyppiä myyden yli 2 000 kappaletta.
Vuonna 1982 Ikarus Sherpa oli yhtiön ensimmäinen moottoroitu kevytlentokone. Koneessa oli ensimmäisenä maailmassa pelastusvarjo, jonka varassa koko kone pystyy leijumaan maahan. Tämä innovaatio kopioitiin moniin maihin, mm. Yhdysvaltoihin. Seuraavana tuli tuotantoon Ikarus Fox, joka on edelleen tuotannossa versiona Ikarus C 22.
Tehdas siirtyi vuonna 1992 Mengen-Hohentengenin lentokentälle. Yhtiön nykyinen pääartikkeli on Ikarus C 42-lentokone, joita on myyty syksyyn 2006 mennessä yli 650 kappaletta.
Ikarus Breezer on yhtiön uusin tuote.
Kumar Pallana
thumb|Kumar Pallana Kumar Pallana (23. joulukuuta 1918 – 10. lokakuuta 2013 ) oli intialainen näyttelijä. Hänen isänsä oli näyttelijä Dipak Rajan. Hän omisti ennen näyttelijän uraansa The Cosmic Cup -nimisen kahvilan Dallasissa. Elokuvaohjaaja Wes Andersonilla oli tapana käydä Pallanan kahvilassa, ja Pallana aloitti näyttelemisen Andersonin ohjaamissa elokuvissa. Hänen merkittävin elokuvaesiintymisensä oli Steven Spielbergin ohjaamassa Terminaalissa, jossa hän esitti Gupta Rajan -nimistä lentokentällä työskentelevää siivoojaa.
Jättikatka
Jättikatka (Gammaracanthus lacustris) on harvinainen Pohjolan sisävesien äyriäislaji. Katkaksi se on suurikokoinen, ja voi kasvaa 25–45 millimetrin pituiseksi. Väritykseltään se on läpikuultavan vaalea ja sillä on selkäjaokkeissa selvät harjanteet. Eturaajat ovat lapiomaiset ja niissä on suuret koukkukynnet.
Levinneisyys
Jättikatka esiintyy vain joissakin Pohjois-Euroopan syvissä ja puhtaissa järvissä Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Venäjän Karjalassa. Suomesta jättikatkaa on löydetty vain 23 järvestä Satakunnasta Kainuuseen ulottuvan vyöhykkeen eteläpuolella. Suomessa laji luokiteltiin aiemmin silmälläpidettäväksi, mutta vuonna 2019 elinvoimaiseksi.
Elinympäristö
Jättikatka on sopeutunut kylmiin, alle kahdeksanasteisiin vesiin eikä todennäköisesti selviytyisi ilmastonmuutoksen lämmittämissä vesissä. Tutkimuksissa jättikatkan on todettu elävän käytännössä vain yli 40 metrin syvyydessä eikä se vaella pimeäänkään aikaan ruokailemaan ylempiin vesikerroksiin, kuten monet muut äyriäislajit tekevät.
Ravinto
Jättikatka on peto, joka saalistaa ravinnokseen muita äyriäislajeja. Ravintoverkossa se itse on myös syvänteiden kalojen ravintokohde.
Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2007
Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2007 järjestettiin 17.–18. maaliskuuta 2007 Rovaniemellä Lapin Urheiluopistolla. Järjestävänä seurana toimi Rovaniemen Reipas.
Mobile Horror
Mobile Horror on Juha Jokelan kirjoittama näytelmä, josta on tehty myös Mikko Kuparisen ohjaama TV-elokuva. Se sai ensi-iltansa Teatteri Jurkassa 6. helmikuuta 2003.
Aiheesta muualla
Mobile Horror
Finnentrop
Finnentrop on kunta Olpen piirikunnassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se luokitellaan ryhmään Größere Kleinstad, eli suurehko pikkukaupunki.
Maantiede
Finnentrop sijaitsee ylängöllä osavaltionsa kaakkoisosassa noin 75 kilometriä Kölnistä koilliseen ja 50 kilometriä Dortmundista kaakkoon. Etäisyys piirikunnan pääkaupungista Olpesta on noin 20 kilometriä koilliseen. Finnentrop on Nordrhein-Westfalenin oloissa harvaan asuttu. Se kuuluu osavaltionsa kaakkoisosan kattavaan Arnsbergin hallintopiiriin.
Finnentrop sijaitsee historiallisen Sauerlandin lounaisosassa. Paikkakunnan halki virtaa Lenne, joka on Ruhrin 129-kilometrinen sivujoki. Lenneen yhtyy etelästä virtaava Bigge Finnentropin keskustan lounaispuolella. Biggesee-tekojärvi sijaitsee niin ikään Finnetropin lounaispuolella. Finnetropin pohjoisosassa on Lennegebirgen keskivuoristo, jonka korkein huippu Homert kohoaa 656 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Historia
Rautatieyhteyden paikkakunta sai 1861 Ruhr–Sieg-radan varrelle. Asema rakennettiin Lennen ja Biggen risteyksen tienoille, josta teollistuminen alkoi. Nykyinen kuntakeskus kasvoi aseman tienoille. Saksassa tehtiin 1960- ja 1970-luvuilla suuria kuntaliitoksia, joiden myötä myös nykyinen Finnentropin kunta muodostettiin.
Finnentropin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa keskiaikaiset linnat Schloss Ahausen ja Schloss Lenhausen sekä St. Georgin kirkko.
Talous ja liikenne
Finnentropin tärkeitä elinkeinoja ovat puunjalostus, metallinjalostus ja muoviteollisuus. Finnentropin rautatieasema, Bahnhof Finnentrop, sijaitsee 106-kilometrisen Ruhr–Sieg-radan varrella. Finnentropista erkanee lounaaseen vievä 44-kilometrinen Olpe–Freudenberg-rata, joka on henkilöliikenteen käytössä Olpeen saakka. Rataosuus Finnentrop–Wennemen deaktivoitiin 1966, ja osa siitä on rakennettu polkupyörätieksi, joka muodostaa osuuden SauerlandRadring-pyöräreitistä. Maantieliikenteen keskeinen akseli on Bundesstraße 236.
Kansainvälinen fysiikan vuosi
thumb|Fysiikan vuoden virallinen logo.
Kansainvälinen fysiikan vuosi oli Yhdistyneiden kansakuntien tunnustama kansainvälinen fysiikan juhlavuosi, jota vietettiin vuonna 2005 Albert Einsteinin sata vuotta aiemman ”annus mirabilisin” kunniaksi. Vuonna 1905 Einstein julkaisi kolme fysiikan kehitykselle merkityksellistä tutkimusta kolmesta täysin eri aiheesta. Tutkimukset muun muassa loivat pohjaa kvanttifysiikalle, todistivat lopullisesti atomien olemassaolon ja ennakoivat maailman todennäköisesti kuuluisinta fysiikan kaavaa, E=mc².
André Höhne
thumb|upright|Höhne Berliinin MM-kilpailuissa 2009 André Höhne (s. 10. maaliskuuta 1978) on saksalainen kävelijä.
Kansainvälinen fysiikan vuosi
Taustaa
Fysiikan järjestö International Union of Pure and Applied Physics (IUPAP) ehdotti, että vuotta 2005 pitäisi juhlia erityisesti fysiikan vuotena. Ajatusta tukivat muun muassa Yhdysvaltain kongressi, Yhdistyneet kansakunnat ja UNESCO. Fysiikan vuotta vietettiin paitsi Einsteinin vuoden 1905 käänteentekevien tulosten juhlistamiseksi, myös fysiikan näkyvyyden ja ymmärrettävyyden parantamiseksi sekä alan yhteiskunnallisestikin merkittävän aseman korostamiseksi.
André Höhne
Höhne sijoittui yhdenneksitoista 20 kilometrillä Münchenin EM-kisoissa 2002 ajalla 1.21.38. Hän sijoittui samana vuonna myös 24:nneksi kävelyn maailmancupissa Torinossa. Vuotta myöhemmin hän käveli Pariisin MM-kisoissa kolmanneksitoista ajalla 1.20.44.
Kansainvälinen fysiikan vuosi
Taustaa
Einsteinin artikkelit muuttivat paitsi ymmärtämystä maailmasta, myös loivat pohjan monelle nykyteknologian laitteelle. YK:n yleiskokouksen resoluutio korostaa fysiikan ymmärtämistä myös kehityksen ja teknologian avaimena. Fysiikka nähdään siinä ratkaisuksi moniin suuriin ongelmiin, kuten energian tuotanto, ympäristönsuojelu ja kansanterveys.
André Höhne
Ateenan olympialaisissa 2004 hän sijoittui kahdeksanneksi ja kävelyn maailmancupissa Naumburgissa viidenneksitoista. Seuraavana vuonna Helsingin MM-kisoissa hän käveli tähän mennessä uransa parhaan arvokisasijoituksen oltuaan neljäs ajalla 1.20.00. Vuoden päästä hän oli Göteborgin EM-kisoissa yhdestoista ja maailmancupissa La Coruñassa kuudestoista. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän keskeytti 20 kilometrin kävelyn. Vuonna 2008 hän sijoittui 50 kilometrillä kävelyn maailmancupissa Tšeboksaryssa seitsemänneksi ajalla 3.49.03. Pekingin olympialaisissa 2008 hän käveli 20 kilometrillä 25:nneksi ja 50 kilometrillä 12:nneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 14:nneksi ja 50 kilometrin kävelyssä viidenneksi. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli seitsemäs 50 kilometrin kävelyssä.
Kansainvälinen fysiikan vuosi
Annus mirabilis
Einsteinin ihmevuoden (Annus mirabilis) satavuotisjuhla on merkittävä ennen kaikkea sen fysiikan filosofiassa tapahtuneen muutoksen vuoksi, joka vuotta 1905 on seurannut. Muutos alkoi kolmesta Einsteinin Annalen der Physik -lehden samassa numerossa julkaisemasta artikkelista, jotka käsittelivät valosähköistä ilmiötä, Brownin liikkeen selittämistä ja suppeaa suhteellisuusteoriaa. Kussakin Einstein onnistui selittämään fyysikoita parhaimmillaan vuosikymmenet ihmetyttäneet kokeelliset tulokset teoreettisesti. Kaikki kolme teoriaa olisivat fyysikkoyhteisönkin mielestä olleet Nobel-palkinnon arvoisia, mutta vain valosähköinen ilmiö sen lopulta 1921 sai.
André Höhne
Höhne on Saksan mestari 10 000 metrin kävelyssä vuosina 2002, 2006–2010; 20 kilometrin kävelyssä vuosina 2005–2010; 50 kilometrin kävelyssä vuonna 2006 ja hallissa 5 000 metrin kävelyssä vuosina 2006–2010.
Kansainvälinen fysiikan vuosi
Valosähköinen ilmiö
Artikkeleista ensimmäinen esitti Max Planckin motivoimana ajatuksen energiakvanteista ja osoitti, kuinka niitä voidaan hyödyntää selitettäessä valosähköistä ilmiötä. 9. kesäkuuta 1905 ilmestyneessä artikkelissa Einstein osoitti, että valolla on energiaa tietyn kokoisina paketteina, kvantteina, ja tältä pohjalta pystyttiin selittämään elektronien irtoaminen valaistulta pinnalta tietyillä ehdoilla.
Brownin liike
Vuoden toinen, 18. heinäkuuta 1905 ilmestynyt artikkeli luonnosteli stokastisen mallin 1800-luvulla havaitulle, mutta selittämättömälle Brownin liikkeelle. Ilmiössä hienojakoinen materiaali liikkuu nesteessä epäsäännöllisiä ratoja pitkin. Einstein selitti ilmiön atomien lämpöliikkeestä johtuvaksi: atomit ovat jatkuvassa, satunnaisessa liikkeessä ja törmäilevät nesteessä oleviin hiukkasiin, jotka törmäysten summana liikkuvat satunnaisesti. Siihen saakka tiedemiehet eivät olleet yksimielisiä atomien olemassaolosta, vaikka useimmat fyysikot ja kemistit pitivät käsitettä hyödyllisenä. Tämän artikkelin katsottiin lopullisesti todistavan, että aine koostuu atomeista.
Suppea suhteellisuusteoria
26. syyskuuta 1905 julkaistu kolmas artikkeli esittelee sähkömagnetismin kanssa yhteensopivan teorian ajasta, matkasta, massasta ja energiasta, mutta ei selvitä vielä gravitaation yhteyttä. Suppea suhteellisuusteoria postuloi valon nopeuden havaitsijan liikkeestä riippumattoman absoluuttisuuden. Tämä selvittää Michelsonin-Morleyn kokeen tuloksen, jossa vastakkaisiin suuntiin liikkuville valonsäteille ei pystytty mittaamaan nopeuseroa. Jotta valon nopeus saatiin absoluuttiseksi, Einsteinin piti muuttaa aikakäsitystä: suppean suhteellisuusteorian mukaan ajan kuluminen riippuu siitä, millä nopeudella havainnoitsija liikkuu.
Suppea suhteellisuusteoria sai vielä 21. marraskuuta 1905 laajennuksen, joka julkaistiin Annalen der Physikin seuraavassa numerossa. Siinä kaava E=mc² esiteltiin ensimmäisen kerran.
Seurauksia
Suppean suhteellisuusteorian perillisenä saatiin aivan uudenlaista fysiikkaa, joka poikkesi Isaac Newtonin klassisesta mekaniikasta. Valosähköistä ilmiötä käsitellyt tutkimus kiihdytti kvanttimekaniikan kehitystä, huolimatta Einsteinin itsensä epäilevästä suhtautumisesta kvanttiteoriaan. Einstein näki sen vain askeleena sähkömagnetismin, suhteellisuusteorian ja kvanttiteorian yhdistävään suureen yhtenäisteoriaan, joskaan ei kieltänyt sen onnistuneisuutta fysikaalisten ilmiöiden selittämisessä ja ennustamisessa. Einsteinin haaveilema suurten perusteorioiden yhdistäminen teettää edelleen töitä teoreettisilla ja kokeellisilla fyysikoilla muun muassa kvanttimekaniikan, säieteorian ja suprajohtavuuden parissa.
Brownin liikkeen teoreettinen pohja paitsi antoi keinot atomien havaitsemiseen ja todelliseksi osoittamiseen, myös vakiinnutti huomattavasti statistisen fysiikan tuolloin vielä horjuvaa asemaa. Einsteinin alkuperäinen teoria on edelleen vahvasti esillä muun muassa biologisen fysiikan tutkimuksessa.
Fysiikan vuoden tapahtumia
Juhlavuoden avajaiskonferenssi Physics for Tomorrow pidettiin UNESCOn päämajassa Pariisissa 13.–15. tammikuuta. Konferenssin puhujat olivat pitkälti nobelisteja ja muutoin kansainvälisesti tunnustettuja fyysikoita. Konferenssiin osallistui UNESCOn tuella noin 500 nuorta fysiikan opiskelijaa yli 80 maasta.
Toinen keskeinen juhlavuoden konferenssi, World Conference on Physics and Sustainable Development, järjestettiin Durbanissa, Etelä-Afrikassa 31. lokakuuta – 2. marraskuuta 2005.
Kansainvälistä fysiikan vuotta juhlittiin ympäri maailman, myös Suomessa, järjestämällä erilaisia tapahtumia, pitämällä konferensseja ja julkaisemalla aiheeseen liittyviä kirjoja, lehtiä ja artikkeleita. San Marino juhlisti vuotta painamalla kahden euron juhlakolikon.
André Höhne
Höhnen isä on 50 kilometrin kävelyn olympiavoittaja Christoph Höhne.
Tissit ja tango
Tissit ja tango on John Websterin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1994.
Elokuva kertoo nuorista virolaisista naisista, jotka päätyvät heitä välittävien ohjelmatoimistojen huijaamina Suomeen striptease-tanssijoiksi.
Diego Garcia
Diego Garcia on 44 neliökilometrin kokoinen atolli Intian valtameren keskellä, noin 1 600 kilometriä Intian eteläkärjestä etelään. Se on suurin Chagosin saariston 52:sta saaresta. Hallinnollisesti se kuuluu Britannialle, tarkemmin sanottuna Brittiläiseen Intian valtameren alueeseen. Saari toimii Yhdysvaltojen sotilastukikohtana. Atollia peittää nykyään trooppinen kasvisto, aiemmista kopra- ja kookosviljelmistä on vielä kuitenkin jonkin verran jälkiä. Saari on noin 60 kilometriä pitkä sen leveyden vaihdellessa parista sadasta metristä pariin kilometriin, ja sen korkein kohta on noin seitsemän metriä merenpinnan yläpuolella. Atollin keskellä oleva laguuni on 20 kilometriä pitkä, 9 kilometriä leveä ja noin 20–30 metriä syvä vesialue. Alueen koralliriutat rajoittavat laivaliikennettä, joten osa laguunista on ruopattu syvemmäksi. Laguunissa esiintyy trooppisia kalalajeja.
Ilmasto
thumb|325px|left|Diego Garcian kartta ja sijainti Vuosittainen sademäärän keskiarvo on 2600 mm, sateisimman kauden ollessa lokakuun ja helmikuun välissä. Elokuu on kuivin kuukausi (105 mm). Alueen lämpötila on yleensä +30 °C:n paikkeilla päivisin, iltaisin ja öisin sen laskiessa noin +20 °C:een. Ilmankosteus on korkea ympäri vuoden, mutta tuulenpuuskat avomereltä pitävät olosuhteet suhteellisen mukavina. Diego Garcia kuuluu trooppisten pyörremyrskyjen vaaravyöhykkeeseen. Ympäröivä topografia on alhaista eikä se muodosta kattavaa tuulensuojaa. Tästä huolimatta saari on saanut olla suhteellisen rauhassa pyörremyrskyiltä 1960-luvulta asti. Aikavälillä 1970–2000 tuulennopeudet ovat pysyneet myrskyjen aikana enintään 75 km/h:ssa.
Saari ja saarella sijaitseva tukikohta säilyivät vahingoittumattomina vuoden 2004 tsunamista. Huoltohenkilöstö raportoi vain pienistä muutoksista normaalissa aallokossa. Saarta suojasi pääosin atollin itäpuolella oleva 650 kilometrin pituinen ja jopa 5 000 metrin syvyinen Chagosin hautavajoama. Hautavajoaman syvyys ja sen jyrkkyys saaren rantaan verrattuna hidastivat tsunamin kykyä koota voimiansa ennen itse atollia. Lisäksi aallon iskuvoimaa vaimensivat paljon paikalliset vedenalaiset koralliriutat. 30. marraskuuta 1983 magnitudin 7,7–7,9 maanjäristys 55 kilometriä saaresta luoteeseen synnytti pienen tsunamin, joka aiheutti 1,5 metrin nousun aallokossa laguunissa. Tämä vaurioitti osaa rakennuksista, laitureista ja kiitotiestä.
Historia
Portugalilaiset löytöretkeilijät löysivät atollin 1500-luvun alussa. Uskotaan että saari nimettiin joko saaren löytäneen laivan kapteenin tai navigoijan mukaan. Saari pysyi asumattomana 1700-luvulle asti, jolloin ranskalaiset perustivat sinne kopraviljelmiä orjatyövoimaa käyttäen. Diego Garcia siirtyi Britannian hallintaan Napoleonin sotien jälkeen, ja vuodesta 1814 vuoteen 1965 se oli Mauritiuksen hallinnon alaisuudessa. 1965 Chagossaaret, joihin Diego Garcia kuuluu, irrotettiin Mauritiuksen hallinnasta ja niistä muodostettiin Brittiläinen Intian valtameren alue (BIOT). Vuonna 1966 kruunu osti saaret ja viljelmät, jotka olivat olleet yksityisomistuksessa ja jotka eivät olleet olleet enää taloudellisesti kannattavia uusien öljyjen ja voiteluaineiden keksimisen jälkeen.
Vuonna 1971 Britannia ja Yhdysvallat tekivät sopimuksen, jossa Yhdysvaltojen sallittiin perustaa atollille sotilastukikohta. Tämän seurauksena paikalliset viljelykset suljettiin lopullisesti. Sopimuksessa Yhdysvallat ei maksanut Britannialle rahallista korvausta saaren käyttöoikeuksista, joskin myöhemmin paljastui Britannian saaneen Yhdysvalloilta viiden miljoonan dollarin alennuksen uusista Polaris-ohjuksista. Kyseinen sopimus kielsi myös kaiken taloudellisen toiminnan saarella.
Nykyään Diego Garcia on Yhdysvaltojen ja Britannian yhteisen sotilastukikohdan sijaintipaikka. Vaikka tukikohta on käytännössä pääosin Yhdysvaltojen hallussa, paikalla on myös jonkin verran brittien joukkoja ja poliisivirkailijoita. Tukikohta toimii laivaston tankkaus- sekä tukiasemana. Siellä on Yhdysvaltain ilmavoimien lentotukikohta. Tukikohtaa käytettiin B-52-pommittajien tukikohtana Persianlahden sodassa 1991 ja Afganistanissa 2001. Vuonna 2003 alueelle rakennettiin siirrettäviä suojia B-2-pommikoneille jonkin verran ennen Irakin uutta sotaa. Tukikohta on osa Yhdysvaltojen avaruuden tutkimisverkostoa (Space Surveillance Network) kolmen teleskoopin GEODESS-asemalla, mutta se toimii myös NASAn avaruussukkuloiden hätälaskupaikkana.
Yhdysvallat ja Britannia eivät liittäneet Diego Garciaa Afrikan ydinasevapaata aluetta koskevaan sopimukseen, mutta muut Chagossaarten saaret kuuluvat sopimuksen piiriin.
Sopimus saaren käyttämisestä sotilastukikohtana tehtiin vuonna 1966. Siinä tarkennetaan, että sopimus loppuu vuonna 2036, mutta että kumpikaan osapuoli ei voi vetäytyä siitä ennen vuotta 2016.
Politiikka
Ihmisoikeusryhmittymät väittävät, että sotilastukikohtaa käytetään yhtenä Yhdysvaltojen kiistanalaisista ”salaisista vankiloista”. Britannian ulkoministerinä 2001–2006 toiminut Jack Straw totesi, että Yhdysvaltain viranomaiset vakuuttivat hänelle toistuvasti, ettei saarta käytetty välilaskupaikkana eikä sinne siirretty vankeja.
Strateginen merkitys
Kylmän sodan aikana Yhdysvallat halusi kuumeisesti perustaa sotilastukikohdan Intian valtameren alueelle. Diego Garcian sijainti Intian, Neuvostoliiton mahdollisen liittolaisen, lähistöllä korosti saaren strategista merkitystä Yhdysvaltojen silmissä. Yhdysvaltojen sotilastoimet saarella ovat aiheuttaneet kitkaa sen ja Intian välillä. Intia on toistuvasti vaatinut tukikohdan lakkauttamista. Kylmän sodan jälkeen maiden väliset suhteet ovat kuitenkin parantuneet huomattavasti. Diego Garcia toimi sijaintipaikkana usealle Yhdysvaltojen ja Intian laivastojen yhteiselle harjoitukselle 2001 ja 2004.
Populaarikulttuuri
2500-luvulle sijoittuvassa tietokonepelissä Halo 2 Diego Garcia toimii maapallon ulkopuolisten muukalaisten hyökkäystä vastaan suunnatun iskun laukaisupaikkana.
Mathias Jensen
Mathias Jensen (s. 1. tammikuuta 1996) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia. Hän on pelannut Tanskan maajoukkueessa vuodesta 2020.
Seurajoukkueura
Jensen nousi FC Nordsjællandin junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2015–2016, jolla hän pelasi viisi Tanskan Superliigan ottelua ja teki maalin kolmannessa liigaottelussaan Randersia vastaan toukokuussa 2016. Seuraavalla kaudella hän pelasi 22 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2017–2018 hän pelasi 35 liigaottelua, joissa hän teki 12 maalia, ja nousi kauden aikana joukkueen kapteeniksi aiemman kapteenin Patrick Mtiligan lopetettua uransa. Kaudella 2018–2019 hän pelasi vielä yhden superliigaottelun ja yhden Eurooppa-liigan karsintaottelun ennen kuin siirtyi elokuussa 2018 espanjalaisseura Celta Vigoon. Parannuttuaan nivusvammasta Jensen pelasi Espanjan liigassa yhden ottelun Getafea vastaan, mutta sitten takareisivamma piti hänet kolme kuukautta poissa kentiltä. Lopulta hän pelasi kauden aikana kaikkiaan kuusi liigaottelua, joissa kolme kertaa avauskokoonpanossa.
Kesällä 2019 Jensen siirtyi Englannin mestaruussarjan Brentfordiin. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 39 sarjaottelua, joista 30 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin marraskuussa Luton Townia vastaan. Hän pelasi myös kaikki kolme nousukarsintaottelua, joista loppuottelu päättyi Brentfordin jatkoaikatappioon Fulhamille. Kaudella 2020–2021 Jensen pelasi mestaruussarjassa 45 ottelua eli yhtä vaille kaikki ja niistä 35 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki maalin joulukuussa Readingia ja helmikuussa Middlesbrough'ta vastaan. Nousukarsinnassa Brentford hankki paikan seuraavan kauden Valioliigaan ja Jensen pelasi kolmessa karsintaottelussa muutamaa vaille täydet minuutit. Liigacupissa Jensen pelasi neljä ottelua Brentfordin edetessä välieriin, joissa se hävisi Tottenham Hotspurille.
Ensimmäisellä valioliigakaudellaan 2021–2022 Jensen pelasi 31 liigaottelua, joista 19 ottelua avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 37 valioliigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja oli sivussa vain kauden viimeisestä ottelusta. Hän teki Valioliigassa viisi maalia: elokuussa Manchester Unitedia, tammikuussa Bournemouthia, helmikuussa Southamptonia sekä maaliskuussa Fulhamia ja Leicesteriä vastaan.
Maajoukkueura
Jensen pelasi useissa Tanskan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi yhteensä neljä ottelua alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2017 ja 2019. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Färsaaria vastaan. Hän on toukokuun 2023 loppuun mennessä pelannut 24 A-maaottelua. Hän teki toistaiseksi ainoan maaottelumaalinsa maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan. Hän kuului Tanskan joukkueeseen kesän 2021 Euroopan-mestaruuskilpailuissa ja tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Suomea vastaan sairaskohtauksen saaneen Christian Eriksenin tilalle. Myös Tanskan viidessä muussa ottelussa hän tuli vaihdosta kentälle. Välierän Englantia vastaan hän joutui jatkoajalla jättämään kesken loukkaantumisen vuoksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa 2022 Jensen tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Tunisiaa vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa viimeisessä alkulohko-ottelussa Australiaa vastaan.
Aleksandr Tvardovski
thumb|upright|Aleksandr Tvardovski 1943. Aleksandr Trifonovitš Tvardovski (21. kesäkuuta (J: 8. kesäkuuta) 1910 Zagorje – 18. joulukuuta 1971 Krasnaja Pahra) oli neuvostoliittolainen runoilija ja toimittaja.
Tvardovski oli toisessa maailmansodassa Suomen rintamalla. Hän oli Novyi mir -kirjallisuuslehden pitkäaikainen päätoimittaja 1950–1954 ja 1958–1970 ja hän julkaisi siinä muun muassa Aleksandr Solženitsynin tekstejä.
Tvardovski palkittiin Stalinin palkinnolla/Neuvostoliiton valtionpalkinnolla 1941, 1946, 1947 ja 1971 ja Leninin palkinnolla 1961 runostaan ”Za dalju – dal” (За далью – даль). Tvardovskin ensimmäinen kausi päätoimittajana päättyi lyhyeen hänen julkaistuaan kyseenalaista aineistoa. Hän kuitenkin palasi myöhemmin lehden johtoon ja jatkoi rohkeaa sen linjaa, muun muassa siitä syystä, että tunsi pääsihteeri Nikita Hruštšovin henkilökohtaisesti.
Taito Mäkelä
Taito Mäkelä (21. syyskuuta 1913 Loviisa – 16. toukokuuta 1974) oli suomalainen näyttelijä.
Taito Mäkelä näytteli ainakin Turun Työväen Teatterissa ja Turun kaupunginteatterissa. Mäkelä oli naimisissa näyttelijä Senni Niemisen kanssa vuodesta 1952 lähtien. Nieminen ja Mäkelä loivatkin legendaarisen parin ”Sandra ja Arvidy”, jotka esiintyivät radiossa ja estradeilla. Mäkelä nähtiin myös vierailijana televisiosarjassa Hilma ja Akseli, jossa Nieminen esiintyi Hemmo Airamon rinnalla.
Vaikka Mäkelä oli taitava ja merkittävä näyttelijä, hänen elokuvauransa jäi teatteriuraan verrattuna vaatimattomaksi. 15 elokuvaroolia, esimerkiksi Arvidyn rooli elokuvassa Nuoruus vauhdissa (1961), kuitenkin jättivät Mäkelästä muiston valkokankaalle. Ensimmäisen kerran hänet nähtiin valkokankaalla vuonna 1936, viimeisen kerran 1963.
Mäkelän veli oli näyttelijä Toivo Mäkelä.
Senni Niemisen ja Taito Mäkelän pitkäaikainen liitto päättyi vuonna 1970 Niemisen kuolemaan. Mäkelä kuoli neljä vuotta myöhemmin.
Mark Daly
Mark Joseph Daly (s. 1967 Broxton, Massachusetts, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen geenitutkija, joka on helmikuusta 2018 lähtien työskennellyt yli 200 tieteentekijää työllistävän, nykyisin Helsingin yliopiston osana toimivan Suomen molekyylilääketieteen instituutin (FIMM) johtajana. Sivutoimisesti hän jatkaa Harvardin yliopiston ja MIT:n yhteisen Broad-instituutin lääketieteellisen ja populaatiogenetiikan ohjelman johtajana.
Opinnot ja ura
Daly opiskeli alemman korkeakoulututkinnon fysiikasta Massachusetts Institute of Technologyssä (B.Sc. 1989). Hän sai ensimmäisen opiskeluvuoden jälkeen kesätöitä geneettistä aineistoa analysoivasta laboratoriosta. Laboratorion johtaja oli professori Eric Lander, joka oli sittemmin ihmisen geeniperimän kartoittaneen, vuoteen 2003 jatkuneen Human Genome Projectin keskeisimpiä tutkijoita. Landerista tuli myös Dalyn jatko-opintojen ohjaaja.
(KESKEN: Artikkelin tämä osa on keskeneräinen.)
Julkaisutoiminta
Yhdysvaltalaisen Clarivate-yhtiön Web of Science -tietokantaa ja ORCiD-tutkijaprofiileja seuraava Publons listasi Dalyn lokakuussa 2021 kirjoittajaksi 688 tieteelliseen julkaisuun. Näihin oli viitattu 214 166 kertaa, joista laskien h-indeksi oli 172.
Viittausindeksejä voidaan muodostaa usealla eri tavalla; aineistosta ja laskentatavasta riippuen saadaan toisistaan poikkeavia tuloksia. Daly on noussut Google Scholar -hakupalvelun aineistoon pohjautuvassa, heinäkuun 2021 espanjalaisessa Webometricsin tutkijatilastossa listan sijalle 66 hakupalvelun listaamista maailman 4 730 huippututkijasta koko uran kattavien viittausten perusteella. Dalyn koko uran julkaisuja koskeva h-indeksi oli tämän luettelon mukaan 206 (uudemman lähteen mukaan 10/2021 jo 216), yli 306 000 viittausta (yli 333 000 viittausta 10/2021). Hänen julkaisuihinsa on viitattu erityisen kasvavasti 2010-luvulta lähtien (vuodesta 2016 lähtien lokakuuhun 2021 alkuun mennessä jo yli 157 000 viittausta!).
Tämän tilaston mukaan Daly on kaikkein viitatuin Suomessa työskentelevä tieteentekijä, joilla on Google Scholar -profiili. Suomalaisista tai Suomessa työskentelevistä ulkomaalaisista tutkijoista hänen ohellaan erittäin paljon viitattuja ovat Webometricsin luettelon mukaan esimerkiksi osin Britanniassa työskentelevä Mika Kivimäki (h=175), Markku Laakso (h=174), osin Alankomaissa työskentelevä Willem de Vos (h=174), Ruotsissa työskentelevä Leif Groop (h=170) sekä ennen Dalya FIMMiä johtanut Jaakko Kaprio (h=166).
Tunnustuksia
Vuonna 2014 Yhdysvaltain ihmisgenetiikan yhdistys (ASHG) myönsi Dalylle nuoren tutkijan Stern-palkinnon. Yhdysvaltalaisen National Academy of Medicine -tiedeakatemian jäsen professori Daly on ollut vuodesta 2017. Hän on kuulunut ainakin 2010-luvun alkupuolelta lähtien maailman viitatuimpien molegyylibiologian ja genetiikan alan tieteentekijöiden joukkoon. Tilastoja ja tunnustuksia viitatuille tieteentekijäille on viime vuosina julkaissut yhdysvaltalainen Clarivate (tunnustus mm. viimeksi vuosina 2019 ja 2020) ja aiemmin 2010-luvulla sitä edeltänyt Thomson Reuters. Vuonna 2019 Aarhusin yliopisto nimesi Dalyn kunniatohtorikseen perustellen tunnustusta Dalyn Yhdysvalloissa tekemällä geenianayytiikan tutkimus- ja menetelmänkehitystyöllä sekä yhteistyöllä tanskalaisen kansallisen psykiatristen sairauksien iPsych-kohorttitutkimushankkeen kanssa.
Andrei Stepanov
thumb|Andrei Stepanov Andrei Stepanov (s. 16. maaliskuuta 1979) on virolainen 188 senttimetriä pitkä jalkapalloilija, joka on pelannut sarjatasolla kotimaansa lisäksi Englannissa, Venäjällä, Azerbaidžanissa, Valko-Venäjällä ja Kreikassa. Stepanovin pelipaikka on puolustaja.
Ennen englantilaisseura Watfordia Stepanov pelasi Venäjän liigassa Torpedossa. Kotimaassaan Stepanov on edustanut muun muassa FC Floraa.
Viron maajoukkueessa Stepanov on pelannut 89 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hänen maajoukkueuransa alkoi vuonna 1999 ja päättyi vuonna 2012.
Lucen piirikunta
Lucen piirikunta on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 5 339 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Newberry. Piirikunta on perustettu vuonna 1887.
Ampumatarvike
Ampumatarvikkeita ovat muun muassa ampuma-aseiden ammukset, kuten luodit, haulit ja muut tarvikket, jotka laukaistaan ruutikaasunpainella, nallimassan räjähdyspaineella tai muun räjähdyspaineen avulla, ja joka voivat aiheuttaa vaaraa ihmiselle.
Lotharingia
Lotharingia oli kuningaskunta Euroopassa. Sen nimi oli peräisin kuningas Lothar II:n nimestä, joka hallitsi maata 855–869. Hän sai maan vuonna 855 isältään Lothar I:ltä, joka hallitsi maata 795–855.
Lotharingian kuningaskunnan historia päättyi kuninkaan kuoleman myötä ja siitä tuli Lothringenin herttuakunta. Alue jaettiin ja siitä tuli Ranskan ja Saksan välinen kiistakapula. Alueen nimestä on peräisin nykyinen Lothringen.
Asetyylikoentsyymi-A
thumb|350px|Asetyylikoentsyymi-A thumb|350px|Asetyylikoentsyymin keskeinen osuus katabolisessa aineenvaihdunnassa. Niin aminohappojen, hiilihydraattien kuin rasvahappojenkin on muututtava asetyyliryhmiksi ja liityttävä koentsyymi-A:han päästäkseen [[sitruunahappokiertoon eli Krebsin sykliin tuottamaan pelkistyneitä elektroninsiirtäjäkoentsyymeitä oksidatiivista fosforylaatiota varten, joka on solun keskeisin ATP:n tuotantoreaktioketju.]] Asetyylikoentsyymi-A eli aktiivinen etikkahappo on kaikille ravintoaineille yhteinen välituote solun vapautettaessa energiaa. Asetyylikoentsyymi-A:ta saadaan monosakkarideista, triglyserideistä sekä aminohapoista erilaisten reaktiovaiheiden kautta. Asetyylikoentsyymi-A:n asetyyliryhmän hiilet (C) hapettuvat hiilidioksidiksi Krebsin syklissä ja vedyt (H) siirtyvät erityisten koentsyymien avulla elektroninsiirtoketjuun. Näissä reaktioissa vapautuu energiaa, joka varastoidaan fosfaattiyhdisteisiin, esimerkiksi ATP:ksi.
Asetyylikoentsyymi-A:n kemiallinen kaava on C23H38N7O17P3S, moolimassa 809,572 g/mol ja CAS-numero 72-89-9.
Ravintoaineiden muuttuminen asetyylikoentsyymi-A:ksi
Solujen energialähteinä toimivat ensi sijassa hiilihydraatit ja rasvahapot, mutta muitakin molekyylejä esimerkiksi aminohappoja voidaan käyttää. Aminohappojen käyttö energialähteenä on tosin normaalitilanteissa vähäistä.
Glukoosi hajoaa glykolyysissä kahdeksi pyruvaatiksi, joista edelleen molemmista saadaan oksidatiivisessa dekarboksylaatiossa kaksi asetyylikoentsyymi-A:ta. Jos taas happea (O) ja mitokondrioita ei ole tarpeeksi saatavilla, pyruvaatti pelkistyy edelleen maitohapon anioniksi laktaatiksi.
Rasvahapot hajoavat pääasiassa hapettumalla β-oksidaatiossa niin, että rasvahappoketjusta irtoaa kahden hiilen asetyyliryhmiä, jotka ovat kiinnittyneenä reaktioon osallistuvaan koentsyymi-A:han.
Aiheesta muualla
Coenzym A
Patricia Saunders
Patricia Saunders (s. 21. helmikuuta 1966 Ann Arbor, Michigan) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut naispainija, maailman- ja aasianmestari.
46-50 kilogramman painoluokissa kilpaillut Saunders voitti urheilu-urallaan neljä maailmanmestaruutta ja yhden MM-hopean. Vuonna 1996 hän voitti Aasian mestaruuden. Saunders nimettiin ensimmäisenä yhdysvaltalaisena naispainijana FILA:n kunniagalleriaan vuonna 2011.
Saunders on naimisissa painin olympiahopeamitalisti Townsend Saundersin kanssa.