cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tatin kieli
Levinneisyys ja puhujien lukumäärä
Tatin kieli jakautuu etelä- ja pohjoismurteeseen, jotka ovat vain vaivoin toistensa puhujien ymmärrettävissä. Murrejako perustuu eri puhujaryhmien uskontoon. Etelämurretta puhuvat islamia tunnustavat muslimitatit, jotka asuvat koillis-Azerbaidžanin maaseudulla sekä Apšeronin niemimaalla. Sen puhujia ovat myös Matrasin ja Kilvarin kylissä asuvat Armenian kirkkoon kuuluvat armenialaistatit. Pohjoismurretta puhuvat juutalaisuutta tunnustavat tatit eli vuoristojuutalaiset, jotka 1990-luvulle saakka asuivat pääosin Dagestanissa, Kabardi-Balkariassa ja muualla Pohjois-Kaukasiassa.
Neuvostoliiton ja Venäjän väestönlaskennoissa Dagestanin ja Pohjois-Kaukasian tatin puhujat on rekisteröity osin tateiksi ja osin vuoristojuutalaisiksi (ja mahdollisesti myös muiksi juutalaisiksi), mikä vaikeuttaa todellisen puhujamäärän arviointia. Venäjällä tatin kieltä puhui vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan 16 500 tatia ja 8 600 vuoristojuutalaista. Vuonna 2002 tatin puhujia oli enää 3 000 henkeä, näistä 1 800 Dagestanissa ja 220 Kabardi-Balkariassa. Väestömäärän romahtamista selittää tatia puhuvien juutalaisten muutto Israeliin. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 2 000 tatin puhujaa.
Murteet
Pohjoismurre on etelämurretta arkaaisempi ja saanut vähemmän vaikutteita muista kielistä. Siihen kuuluvat myös Azerbaidžanin Oğuzin ja Quban kaupungissa puhutut kielimuodot, jotka poikkeavat huomattavasti muista pohjoismurteista.
Etelämurre on jakautunut lukuisiksi alamurteiksi, joiden väliset erot heijastelevat vanhaa uskonnollista jakoa šiialaisten ja sunnalaisten välillä. Azerin kielen vaikutus tuntuu etelämurteessa kaikilla kielen tasoilla. Siinä ei myöskään ole pohjoismurteessa esiintyviä heprealaisia lainasanoja.
Kirjakieli
Tatin kirjakieli perustuu pohjoismurteeseen ja sitä käyttävät ainoastaan vuoristojuutalaiset eli džuhurit. Ensimmäiset heprealaisella kirjaimistolla painetut kirjat ilmestyivät vuosina 1908–1909. Vuosina 1928–1930 heprealaisesta kirjoituksesta siirryttiin latinalaiseen ja vuonna 1938 kyrilliseen kirjaimistoon. Venäjästä poikkeavia äänteitä ilmaistaan erilaisilla kirjainyhdistelmillä, lisämerkkejä on muiden Dagestanin kielten tapaan vain yksi: Ӏ.
1920–1930-luvulla syntyi laaja tatinkielinen kaunokirjallisuus, julkaistiin sanomalehteä ja vuonna 1935 perustettiin ammattiteatteri Derbentiin. Tatinkielinen kouluopetus ja kirjakielen käyttö lakkautettiin vuonna 1948 ja aloitettiin uudelleen vasta vuoden 1953 jälkeen. 1990-luvulla tatin kielellä julkaistiin Dagestanissa oppikirjoja, kauno- ja lastenkirjallisuutta sekä yhtä sanomalehteä. Kieltä käytettiin jonkin verran myös radiossa ja televisiossa. Mahatškalassa toimi tatinkielinen kansanteatteri. Kirjakielen nykyisestä käytöstä Dagestanissa tai Israelissa ei ole tietoa.
Louhi (Karjalan tasavalta)
thumb|right|250px|Louhen kaupunkikunta Louhen piirin kartalla. Louhi on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Louhen piirin hallinnollinen keskus Karjalan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Muurmannin radan varrella 480 kilometriä Petroskoista pohjoiseen. Asukkaita on 5 200 henkeä (vuonna 2011).
Maantiede ja ilmasto
Louhen kaupunkikunnan pinta-ala on 91 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Louhen piirin Plotinan, etelässä ja lounaassa Ambarnyin ja luoteessa Kiestingin maalaiskuntiin. Pinta-alasta suurin osa on metsää ja vesistöjä.
Seutu on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, jonka maisemaa leimaavat lukuisat suot, joet ja järvet. Järviä ovat Panovonjärvi (ven. Panovo), Maloje Panovo (Grjaznyi-lahti), Selgojärvi, Korpijärvi, Kuusijärvi (Jelovoje), Valkeajärvi (Beloje), Saunajärvi (Bannoje) ja Heinäjärvi (Sennoje). Kunnan alueella virtaa 12 kilometrin pituinen Salmajoki.
Kunnan ilmasto on leuto. Talvi on pitkä ja kesä lyhyt ja viileä. Helmikuun keskilämpötila on –12,4 °C ja heinäkuun 14,8 °C. Vuotuinen sademäärä on 542 millimetriä. Aurinkoisia päiviä on vähän.
Asutus
Louhen taajama on kunnan ainoa asutuskeskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan sen asukkaista 81 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 7 % karjalaisia, 3 % valkovenäläisiä ja 2 % ukrainalaisia.
Asukasluvun kehitys
Historia
Taajama on saanut alkunsa Muurmannin radalle vuonna 1914 rakennetusta rautatieasemasta. Vuonna 1927 Louhesta tuli hallintopiirin keskus. Louhen kyläneuvostossa oli tuolloin 1 100 asukasta, joista puolet oli karjalaisia. Seudun karjalaiskyliä olivat muun muassa Novaja, Panovo, Parfejevo eli Tyrhy, Pinka (ven. Pingosalma) ja Polubojarskaja eli Tjupikka. Vuonna 1944 Louhi sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuonna 1954 siihen liitettiin Panovon kylä sekä joukko rautatien, tielaitoksen ja maatalousyritysten asutuksia. Neuvostoaikana Louhessa toimi turkissovhoosi.
Mäkileinikki
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|180px|Mäkileinikin kukan verholehdet taipuvat alaspäin. thumb|vasen|180px|Mäkileinikin varren tyvi on mukulamainen.
Louhi (Karjalan tasavalta)
Liikenne, talous ja palvelut
Louhen rautatieaseman kautta kulkee päivittäin noin kymmenen paria henkilöjunia ja kaksi paria paikallisjunia. Muurmannin radalta haarautuu rautatie Pääjärvelle. Taajaman länsipuolitse kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen valtatie M18. Louhesta on maantieyhteys Pääjärven kautta Suoperän rajanylityspaikalle. Linja-autoliikenne suuntautuu Pääjärvelle ja Tšuuppaan sekä etelään Vienan Kemin, Segežan ja Karhumäen kautta Petroskoihin. Taajaman sisällä on yksi linja-autoreitti.
Mäkileinikki
Ulkonäkö ja koko
Mäkileinikki kasvaa tavallisesti 15–30 cm pitkäksi. Kasvi on yksi- tai kaksivartinen. Varsi on pysty, pitkähaarainen, tyviosastaan siirottavakarvainen ja tyvestä mukulamainen. Varren yläosa on pitkälti lehdetön. Aluslehtiä on 2–5 kappaletta. Lehtien lapa on 2–5 cm pitkä ja kolmisorminen. Lehdykät ovat kolmihalkoisia, hampaisia ja keskilehdykkä tavallisesti melko pitkäruotinen. Varsilehtien lehdykät ovat melko kapea- ja niukkaliuskaisia. Kasvin ylimmät lehdet ovat kolmisormisia ja ehytlehdykkäisiä. Kukkaperä on uurteinen ja kukkapohjus on karvainen. Kukka on tavallisesti 20–25 mm leveä ja siinä on kaksi kehäkiehkuraa. Verhiö on viisilehtinen, verholehdet ovat taakäänteisiä, vaaleita ja valkokarvaisia. Myös terälehtiä on viisi kappaletta. Terälehdet ovat väriltään kullankeltaisia, leveän vastapuikeita ja niissä on mesikuoppa. Mäkileinikki kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Hedelmistössä on 2,5–3 mm pitkiä pähkylöitä, joissa on lyhyt, hyvin käyrä ota.
Louhi (Karjalan tasavalta)
Liikenne, talous ja palvelut
Taajaman talous perustuu rautatieliikenteeseen ja rakennusteollisuuteen. Louhessa toimii rakennusyrityksiä, tielaitos, asfalttitehdas, elintarviketehdas ja metsätalous.
Mäkileinikki
Ulkonäkö ja koko
Mäkileinikistä tunnetaan kahta eri alalajia, subsp. bulbosus ja subsp. aleae.
Louhi (Karjalan tasavalta)
Liikenne, talous ja palvelut
Louhessa toimii kolme lastentarhaa, keskikoulu, iltakoulu, lasten harrastuskeskus ja musiikkikoulu. Kulttuurilaitoksia ovat kulttuuritalo, piirin keskuskirjasto ja lastenkirjasto. Sosiaali- ja terveyspalveluihin kuuluvat piirin keskussairaala poliklinikkoineen sekä kaksi sosiaalipalvelukeskusta. Taajamassa on ortodoksinen ja evankelinen kirkko. .
Mäkileinikki
Ulkonäkö ja koko
Suomessa tavattavista leinikkikasveista mäkileinikki muistuttaa suuresti etelänleinikkiä (Ranunculus sardous). Jälkimmäinen on kuitenkin yksivuotinen eikä sen varren tyvi ole mukulamainen. Mäkileinikin voi sekoittaa myös aholeinikkiin (Ranunculus polyanthemos), niittyleinikkiin (Ranunculus acris) ja rönsyleinikkiin (Ranunculus repens).
Levinneisyys
Euroopassa mäkileinikkiä kasvaa Pyreneiden niemimaalta ja Britteinsaarilta Venäjän ja Ukrainan länsiosiin. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Etelä-Norjaan, -Ruotsiin ja -Suomeen sekä Baltian maihin, etelässä Etelä-Italiaan ja Pohjois-Kreikkaan. Lisäksi Kaukasuksen alueella lajilla on laajempi erillinen esiintymä. Euroopan ulkopuolella mäkileinikkiä esiintyy paikoin Turkissa ja Pohjois-Afrikassa. Ihmisen mukana laji on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan, jossa sitä tavataan lähinnä itärannikolla. Alalajeista nimirotu ssp. bulbosus on vallitseva, alalaji ssp. aleae tavataan Etelä-Euroopassa Pyreneiden niemimaalta Italiaan, sekä Pohjois-Afrikassa.
Suomessa mäkileinikkiä kasvaa paikoin yleisenä Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa, joissa se on muinaistulokas. Muualla Suomessa laji on harvinainen uustulokas, jota on aikaisemmin tavattu lähinnä rannikkokaupungeissa eri puolella maata.
Louhi (Karjalan tasavalta)
Nähtävyydet ja matkailu
Taajamassa on kaksi pientä hotellia. Murmanskin valtatien varrella huoltoaseman yhteydessä on pieni motelli.
Mäkileinikki
Elinympäristö
Mäkileinikki viihtyy aurinkoisilla kasvupaikoilla kuten niityillä, ahoilla, mäenrinteillä, kallioilla ja pihoilla. Toisinaan lajia voi tavata satamissa tulokkaana.
William Sleator
William Sleator (oik. William Warner Sleator III, 13. helmikuuta 1945 – 3. elokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän kirjoitti enimmäkseen nuorille suunnattua tieteiskirjallisuutta.
Yksi Sleatorin tunnetuimmista teoksista on vuonna 1974 ilmestynyt Sokkeloportaikko. Kirja on dystopia, jossa viisi orpokodissa asunutta nuorta viedään erikoiseen rakennukseen, jossa on kaikkialla vain loputtomia portaita.
Kristiina (täsmennyssivu)
Kristiina, Kristina tai Christina voi tarkoittaa seuraavia:
Jaakko Juuti
Jaakko Juuti (s. 13. elokuuta 1987 Kajaani) on suomalainen jalkapalloilija, joka päätti uransa kauteen 2017. Viimeisinä kausinaan hän edusti Veikkausliigassa Tampereen Ilvestä. Hän pelasi Veikkausliigaa myös Valkeakosken Hakassa. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitalinkki.
Alice Lyly
Elämä ja ura
Alice Lylyn vanhemmat olivat liikkeenharjoittaja Georg Jacobsson ja Dorothea Sarin. Oppikoulun jälkeen Lyly opiskeli teatteritaidetta Kaarola Avellanin, Olga Salon ja Annikki Uimosen opastuksella. Vuosina 1925–1931 hän teki useita opintomatkoja Ruotsiin. Alice Lyly avioitui lehtori Erkki Lylyn kanssa 1923, liitto päättyi puolison kuolemaan 1944.
Uransa alussa Alice Lyly näytteli useissa teattereissa: Jyväskylän Teatteri 1918–1919, Oulun Teatteri 1919–1922 ja Joensuun Teatteri 1922–1923. Vuonna 1931 hän siirtyi Oulun Näyttämölle, jossa hän näytteli vuoteen 1947. Vuosina 1947–1949 Lyly toimi samaisessa teatterissa johtajana ja vuodesta 1949 näyttelijä-ohjaajana.
Alice Lylyn näyttämötehtäviä olivat muun muassa Kristiina (kappaleessa Kunnian vuoksi), Kirsti (Elinan surma), Katri (Daniel Hjort), Theresa (Onni alkaa huomenna) ja Lihava Sohvi (Nuori mylläri). Artturi Järviluoman menestysnäytelmässä Pohjalaisia hän tulkitsi Liisan, Maijan ja Kaisan roolit. Lylyn teatteriohjauksiin kuuluivat muun muassa Serpin epookkikomedia Katupeilin takana, Hella Wuolijoen talonpoikaisdraama Niskavuoren nuori emäntä sekä Maan jumala, Conwayn perhe, Älkää surko ja Nuori mylläri.
Teatteriuransa ohella Lyly näytteli useissa elokuvissa, yleensä sivuosia täti- ja rouvarooleissa. Vuonna 1946 hänellä oli sivuosa vallensmanskana Valentin Vaalan elokuvassa Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä. Vuosina 1955–1962 hänellä oli yksitoista elokuvatehtävää, kuten kotiapulainen Tekla Matti Kassilan komediassa Isän vanha ja uusi (1955) ja Martan osa Vaalan värillisessä Aleksis Kivi -filmatisoinnissa Nummisuutarit (1957). Lylyn elokuvaura päättyi tarkemmin nimeämättömään sivuosaan Ossi Skurnikin elokuvassa Tie pimeään (1962).
Makkah
Makkah on Saudi-Arabian provinssi maan länsiosassa Punaisenmeren rannalla. Provinssin pinta-ala on 153 128 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 8 479 400. Makkah on pinta-alaltaan Saudi-Arabian kolmanneksi suurin ja väkiluvultaan suurin provinssi. Provinssin pääkaupunki on pyhä Mekka, mutta suurin kaupunki on Jedda, joka on Saudi-Arabian tärkein satamakaupunki. Provinssin kuvernööri on prinssi Khalid al-Faisal, joka on entisen kuninkaan Faisal ibn Abdilaziz Al Sa’udin poika.
Näennäissatunnaislukugeneraattori
Näennäissatunnaislukugeneraattori (valesatunnaislukugeneraattori, pseudosatunnaislukugeneraattori) on matemaattinen algoritmi, joka pyrkii annetun siemenen perusteella luomaan mahdollisimman satunnaisen luvun. Luonnollisesti pelkillä matemaattisilla operaatioilla ei voida luoda täysin satunnaista lukua, minkä vuoksi puhutaankin näennäissatunnaisluvuista.
Tyypillinen näennäissatunnaislukugeneraattori tuottaa tasajakautuneella todennäköisyydellä lukuja välillä 0...1, jonka jälkeen arvottu luku voidaan muokata jonkun muun jakauman mukaiseksi.
Satunnaislukugeneraattorin tasoa arvioidaan sen perusteella, kuinka sen tuottama satunnaislukujono käyttäytyy. Hyvä generaattori pystyy tuottamaan suunnattoman määrän toisistaan riippumattomia satunnaislukuja joiden jakauma noudattaa satunnaisjakaumaa. Huono generaattori tuottaa vain esimerkiksi tuhannen luvun jonon, jonka jälkeen lukujono alkaa toistaa itseään. Tällöin myös merkkijonon jakauma on epätasainen, ja satunnaisuuden näennäinen matkiminen ei toteudu.
Käytännön satunnaislukugeneraattorit
Tyypillinen näennäissatunnaislukugeneraattori laskee seuraavan arvon edellisestä satunnaisluvusta jollain sopivalla funktiolla. xn+1 = f(xn) Ensimmäinen luku on valittava, ja sitä sanotaan siemeneksi. Mikäli satunnaisluvuksi tulee sama kuin siemenestä, koko kierros alkaa identtisenä alusta. Siemenluku haetaan yleisimmin tietokoneen kellosta.
Tunnettu näennäissatunnaislukugeneraattori on LCG, jossa f(x)=(a*x+b) mod c. Käytännössä c on yleensä kahden potenssi, koska se mahdollistaa hitaan mod-operaation korvaamisen yksinkertaisella binäärisellä AND-operaatiolla. Kun prosessori pystyy työskentelemään log2(c) -bittisillä kokonaisluvuilla, myös AND-operaatio voidaan ohittaa koska c:n ylittävä osa luvusta ”leikkaantuu” pois kokonaislukuylivuodon avulla.
Numerical recipes in C mainitsee LCG:n jossa a=1664525, b=1013904223 ja c=232. Tämän generaattorin jakso on 232.
Vaikka LCG on helppo toteuttaa, sen viat ovat ilmeisiä esimerkiksi statistisissa testeissä. LCG häviää myös nopeudessa kehittyneemmille generaattoreille jotka eivät käytä kertolaskua. LCG voi kuitenkin olla riittävä käyttötarkoituksiin jotka eivät vaadi korkeatasoista ”satunnaisuutta”, esimerkiksi videopeleille.
Satunnaislukugeneraattori, joka yksinkertaisesti ajaa funktion edelliselle generoidulle luvulle, omaa jakson jonka pituus on maksimissaan yhtä kuin sallittujen lukujen lukumäärä. Syntymäpäiväparadoksin vuoksi täyden jakson omaavan generaattorin statistinen virheellisyys alkaa kuitenkin viimeistään näkyä kun generoitujen lukujen lukumäärä on kutakuinkin sallittujen lukujen lukumäärän neliöjuuri. Tämän vuoksi hienostuneemmat generaattorit käyttävät useamman sanan (muuttujan) sisäistä tilaa.
Suosittu Mersenne Twister käyttää 624:n sanan sisäistä tilaa. Se ”sekoittaa” koko sisäisen tilansa, sitten tuottaa 624 lukua ajamalla sisäisen tilan sanat yksitellen lyhyen muunnosfunktion läpi. MT on nopea, joskaan ei nopein normaalit statistiset testit läpäisevä pseudosatunnaislukugeneraattori.
Talyš
Talyš tarkoittaa seuraavia asioita:
Luettelo suomalaisista yrityksistä henkilöstön mukaan
Tällä sivulla luetellaan Suomen suurimpia yrityksiä henkilöstön määrän mukaan järjestettynä.
Nuoruus
Nuoruus on ihmisen ikäkausi lapsuudesta aikuisuuteen suurin piirtein ikävuosien 13–22 välillä. Tänä aikana ihminen käy läpi merkittäviä biologisia, kognitiivisia ja sosiaalisia muutoksia.
Käsitteen historia
Nuoruus on nykymuodossaan melko uusi käsite. Teollisuusmaissa nuorista alettiin puhua vasta teollisen vallankumouksen seurauksena 1800-luvun puolivälissä. Sitä edeltäneissä maatalousyhteiskunnissa lapsia kohdeltiin vielä pieninä aikuisina, eikä eri-ikäisten lasten välillä tehty suurta eroa. Lapset auttoivat perheensä elannon hankkimisessa ja oppivat jo nuorina tulevat roolinsa yhteiskunnassa. Lapsen ja aikuisen merkittävin ero oli siinä, oliko hänellä omaisuutta.
Teollisen vallankumouksen seurauksena ihmisten työ, koulutus ja perhe-elämä muuttuivat. Elämä muuttui vaikeammin ennustettavaksi, joten keskiluokkaiset vanhemmat laittoivat lapsensa kouluun opettelemaan asioita, joita nämä saattaisivat aikuisina elämässään tarvita. Nuoruus alettiin nähdä pitkänä valmistautumisena aikuisuuteen. Kun teollinen kehitys vähensi työvoiman tarvetta, nuoret syrjäytettiin työelämästä pidentämällä heidän koulutustaan. Samalla heitä voitiin suojella vaaralliselta tehdastyöltä. Koulunkäynnin seurauksena lapset eivät enää viettäneet aikaansa töissä vanhempiensa kanssa, vaan he olivat enemmän ikätoveriensa seurassa. Näin nuorten omat vertaisryhmät ja oma kulttuuri muodostuivat heille tärkeiksi.
Vaiheet
thumb|[[Moskovalaisia nuoria.]]
Ikärajojen määritys
Joskus nuoruuden katsotaan alkavan jo murrosiän alussa, joskus vasta sen päättyessä. Suomalaisen Lääkäriseura Duodecimin konsensuslausuman mukaan nuoruusikä ajoitetaan yleisesti ikävuosiin 13–22. Murrosikäisiä on sanottu myös varhaisnuoriksi. Nuoruuden loppu on sijoitettu milloin 21:n, milloin 24:n vuoden ikään. YK määrittelee nuoriksi kaikki 15–24-vuotiaat ja Suomen nuorisolain mukaan nuoria ovat kaikki alle 29-vuotiaat. Noin 20–35-vuotiaita kutsutaan joskus nuoriksi aikuisiksi.
Vuonna 2013 julkaistun Nuorten vapaa-aikatutkimuksen mukaan nuorten itsensä mielestä nuoruus alkaa jo noin 10-vuotiaana ja päättyy noin 20-vuotiaana. Tutkimuksessa kysyttiin 7–29-vuotiailta, kokevatko he itsensä lapsiksi, nuoriksi vai aikuisiksi. Tuloksien mukaan esimerkiksi 11-vuotiaat kokivat itsensä yleensä jo nuoriksi ja toisaalta täysi-ikäisyyden saavuttaminen ei vielä tarkoita aikuisuutta. Tytöt kokivat aikuistuvansa keskimäärin poikia aiemmin, maaseudun nuoret kokivat aikuistuvansa varhemmin kuin kaupunkilaiset ja opiskelijat kokivat itsensä nuoriksi pitempään kuin työssäkäyvät.
Muutokset
Ihminen käy nuoruusvuosinaan läpi monenlaisia suuria biologisia, henkisiä ja sosiaalisia muutoksia. Tärkeimmät biologiset muutokset liittyvät murrosikään. Henkiset muutokset johtuvat aivojen eri alueiden ja järjestelmien kypsymisestä ja johtavat ajattelun muutoksiin etenkin hypoteettisten tilanteiden käsittelyssä ja abstrakteissa käsitteissä. Sosiaaliset muutokset liittyvät siihen, miten yhteiskunnan suhtautuminen muuttuu lapseen tämän kehittyessä nuoreksi. Hän saa esimerkiksi oikeuden mennä naimisiin, äänestää ja ajaa autoa.
Nuoren psykososiaaliseen kehitykseen kuuluu esimerkiksi oman identiteetin kehittyminen, itsenäisyyden alkaminen, läheisten ihmissuhteiden solmiminen, seksuaalisuuden herääminen sekä henkilökohtaiset saavutukset ja menestys yhteiskunnassa.
Murrosikä
Murrosikä eli puberteetti on noin 11–17 ikävuoden väliin sijoittuva ikävaihe, jolloin ihmisestä tulee sukukypsä ja hänelle kehittyvät toissijaiset sukupuolitunnusmerkit. Muutokset johtuvat sukupuolihormonien kiihtyvästä vaikutuksesta munasarjoihin ja kiveksiin. Murrosikäisen kokemia muita fyysisiä muutoksia ovat esimerkiksi pituuskasvupyrähdys, lihasten kasvu, äänenmurros, rintojen kasvu ja karvoituksen lisääntyminen. Tunteet voivat ailahdella, ja nuori alkaa itsenäistyä vanhemmistaan.
Murrosiän jälkeinen nuoruus
Tytöt kehittyvät usein fyysisesti naisiksi jo 15 vuoden ikään mennessä, mutta pojat jatkavat kasvamista vielä joskus yli 20-vuotiaaksi asti.
Ikävuosien 15–18 aikana nuori etsii omaa identiteettiään ja irtautuu vanhemmistaan.
Ihmisaivot saavuttavat aikuisen ja lähes lopullisen rakenteensa ja toimintakykynsä noin 25-vuotiaana. Vasta tällöin esimerkiksi etuotsalohkot ovat kehittyneet huippuunsa. Viimeiseksi nuorella kypsyvät ne aivojen alueet, jotka säätelevät aivotoimintojen yhteistoimintaa ja viestintää. Tällöin nuoren ajattelussa ovat kehittyneet aikuisen tasolle toiminnan suunnittelu, pitkäjänteinen ja tavoitteellinen toiminnan organisointi, oman toiminnan arviointi ja säätely, vaativat päättelyketjut ja abstrakti ajattelu.
Ikävuosia noin 18–25 on kuvattu pitkittyneenä siirtymänä aikuisuuteen. Myös länsimaisen nuorisotutkimusten mukaan nuoruus on pidentynyt selvästi. Itä-Suomen yliopiston sosiologian lehtori Päivi Harisen mukaan esimerkiksi harva 18-vuotias pystyy tai edes haluaa vielä elää täysin omillaan. Esimerkiksi työelämään valmistutaan nykyään myöhemmin kuin ennen, ja työ luo mahdollisuuden elää taloudellisesti omillaan. Omilleen muuttaminen kovin nuorena itsenäistää osaa nuorista, mutta osalle käy huonosti. Tilastojen mukaan tytöt selviytyvät poikia paremmin. Nykyään harva solmii avioliiton tai rekisteröi parisuhteensa 18-vuotiaana.
Nuorisokulttuuri
thumb|[[Rullalautailu liitetään usein nuorisokulttuuriin. Kuva São Paulosta.]] thumb|Nuoria Ruotsin [[Ystadissa vuonna 2019.]]
Nuorisokulttuuri on nuorten alakulttuuri, joka koostuu nuorten tulkinnasta nykymaailmasta ja siitä pohjautuvasta käyttäytymis- ja pukeutumistavoista. Se on myös nuorien reaktio sille, mitä senhetkinen elämänympäristö on, ja se mitä nuorilta vaaditaan ja odotetaan aikuisena. Nuorisokulttuuri on yhteiskunnallinen ilmiö, joka on saanut alkunsa Yhdysvalloissa 1950-luvun alkupuolella, leviten hiljan myöhemmin myös muihin läntisiin teollisuusmaihin. Eräät kulttuurin piirteet vetoavat työläisnuorisoon, toiset keski- ja yläluokan nuorisoon. Kaupallistamisella on myös erittäin merkittävä osa nuorisokulttuurissa, sillä esimerkiksi tavarat ja vaatteet toimivat nuorison tyylien rakentajina, jolloin voidaan puhua pikemminkin nuorisomuodista tai nuorisomainonnasta.
Nuorisorikollisuus
Kriminologien mukaan crime drop, Euroopassa ja Yhdysvalloissa 1990-luvun puolivälissä alkanut rikollisuuden lasku johtuu yksilöiden kilpailua korostavasta talouskulttuurista. Sen vuoksi nuoret välttelevät rikoksia ja muita tahroja maineeseensa - tai Google-hakutuloksiin. Itsekurin arvostus nuorten keskuudessa on noussut paljon eikä rikoksilla saa hyväksyntää entiseen malliin. Suomessakin myös väkivalta, varastaminen ja ilkivalta ovat vähentyneet. Somen vuoksi myös nuoret liikkuvat vähemmän porukoissa kaupungilla.
Nuorisolaki
Suomessa nuorisolain tavoitteena on edistää nuorten osallisuutta ja vaikuttamismahdollisuuksia yhteiskunnassa, tukea nuorten kasvua, itsenäistymistä ja yhteisöllisyyttä, tukea nuorten harrastamista, edistää nuorten yhdenvertaisuutta ja oikeuksien toteutumista sekä parantaa nuorten elinoloja. Nuorisolaissa nuorella tarkoitetaan jokaista alle 29-vuotiasta.
Idahon osavaltionyliopisto
Idahon osavaltionyliopisto (, lyhennys ISU) on yliopisto Yhdysvalloissa, jonka kampus sijaitsee Pocatellon kaupungissa Idahossa. Siellä on noin 14 500 opiskelijaa.
Historia
Idahon akatemia perustettiin Pocatelloon vuonna 1901. Sille palkattiin neljä työntekijää, ja sen ensimmäiseen kampusalueeseen kuului kolmikerroksinen päärakennus ja 25-huoneinen miesten asuntola. Ensimmäisille kursseille syyskuussa 1902 osallistui 40 opiskelijaa. Ensimmäinen naisten asuntola avattiin 1906. Koulu hankki 1910 lisää maita kaupungilta ja muutti nimensä Idahon teknilliseksi instituutiksi (ITI) vuonna 1915.
ITI siirrettiin Idahon yliopiston alaisuuteen 1927 ja sai nimekseen Idahon yliopisto – Eteläinen osasto. Se erotettiin jälleen omaksi oppilaitoksekseen, kun 34 vuoden kampanja sen laajentamisesta neljävuotiseksi päättyi. Kuvernööri C. A. Robins allekirjoitti 1947 ehdotuksen muutoksesta, ja samalla koulu sai nimekseen Idaho State College (ISC). Siinä oli alkujaan kolme tiedekuntaa. ISC:ssä alettiin pian suuret rakennusurakat, ja sen kampukselle rakennettiin humanististen tieteiden tiedekunnan rakennus, liikuntahalli ja kirjasto.
Donald E. Walkerista tuli ISC:n rehtori 1960, ja hän kampanjoi sen muuttamisesta yliopistoksi. Kuvernööri Robert E. Smylie allekirjoitti 1963 ehdotuksen, jolla oppilaitoksesta tuli Idahon osavaltionyliopisto. Yliopisto laajeni fyysisesti edelleen 1960–1970-luvuilla, ja sinne rakennettiin uusia tiedekuntien rakennuksia, terveyskeskus ja monia muita rakennuksia. ISU:n tuet tippuivat 1970-luvun lopussa, minkä takia henkilökuntaa jouduttiin vähentämään, budjettia leikkaamaan ja opiskelijamaksuja nostamaan. Pocatellon kauppakamari aloitti 1983 Love ISU Week -kampanjan, jonka avulla se keräsi 75 000 dollaria stipendejä varten.
Entisestä Etelä-Dakotan yliopiston rehtorista Richard L. Bowenista tuli 1984 ISU:n rehtori. Hänen aikanaan yliopisto onnistui hankkimaan jälleen paremmin rahaa ja opiskelijamäärä peräti kaksinkertaistui.
Maija Savutie
Maija Savutie-Myrsky (27. helmikuuta 1910 Lahti – 31. joulukuuta 1988) oli suomalainen kirjallisuus- ja teatterikriitikko sekä kustannustoimittaja. Hän kirjoitti teatteriarvosteluja eri vasemmistojulkaisuihin.
Elämä ja ura
Kriitikkona Savutie saavutti luotettavan ja asiantuntevan maineen. Hän asetti arvostelemansa näytelmät laajempaan yhteiskunnalliseen viitekehykseen, mutta vältti poliittista julistuksellisuutta kirjoituksissaan.
Maija Savutien aviopuoliso oli vuodesta 1936 lähtien diplomi-insinööri Ahti Myrsky, joka lukeutui sosialidemokraattien vasemmistolaiseen siipeen. Liitto päättyi Myrskyn kuolemaan Neuvostoliiton sotavankina vuonna 1942.
Savutielle myönnettiin Ida Aalberg -mitali vuonna 1983.
We Got That Cool
We Got That Cool on belgialaisen DJ-tuottajan Yves V:n musiikkikappale, jolla vierailevat myös alankomaalainen DJ-tuottaja Afrojack ja ruotsalainen musiikkiduo Icona Pop. Kappaleen ovat sanoittaneet Hanna Jäger, Yves V, Afrojack, Caroline Hjelt, Aino Jawo, Neal Conway, Crystal Waters ja Nathaniel S. Hardy Jr., joista Yves V ja Afrojack myös tuottivat sen The Basement Boysin kanssa. Kappale mukailee Crystal Watersin vuonna 1991 julkaistusta kappaleesta "Gypsy Woman (She’s Homeless)" toteutettua miksausta nimeltään "Strip to the Bone". Kappaleen musiikkivideon ohjasi Emma Parkinson ja se julkaistiin 24. heinäkuuta 2019.
"We Got That Cool" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistalle Belgian Valloniassa, Isossa-Britanniassa ja Ranskassa. Lisäksi se on päässyt radiolistoille Yhdysvalloissa, jossa se pääsi Billboardin Dance/Mix Show Airplay-listan sijalle neljä. Kappale on liitetty videopelin FIFA 21-kappalelistalle.
Al Hudud ash Shamaliyah
Al Hudud ash Shamaliyah on Saudi-Arabian provinssi maan pohjoisosassa. Sillä on rajaa Irakin ja Jordanian kanssa. Provinssin pinta-ala on 111 797 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 383 100. Se on väkiluvultaan Saudi-Arabian pienin provinssi. Provinssin pääkaupunki on Arar.
Tukaani (käyttöjärjestelmä)
Tukaani oli pääosin suomalaisvoimin kehitetty Slackware Linux -pohjainen ja yhteensopiva Linux -käyttöjärjestelmän jakelupaketti.
Tukaani-projekti kehitti 7-Zipin LZMA-algoritmin pohjalta LZMA Utils -pakkaustyökalun. Tämän kehitys jatkuu 2020-luvulla XZ Utilsin muodossa.
Ne Luumäet
Ne Luumäet on suomalainen, vuonna 1985 perustettu vahvasti Ramonesilta vaikutteita ottanut punk rock- ja ramopunk-yhtye. Ne Luumäet -yhtyeellä oli erittäin merkittävä rooli suomalaisen ramopunk-genren synnyssä yhdessä Luonteri Surf- ja Pojat-yhtyeiden kanssa.
Yhtye lopetti toimintansa vuonna 1993, mutta palasi keikkalavoille vuonna 1999, ja julkaisi "Autopartio 525" -EPn sekä kokoelma-albumin Rahat ja pois. Sen jälkeen yhtye ei ole levyttänyt uutta materiaalia.
2000-luvulla Ne Luumäet on esiintynyt julkisesti lähinnä hyväntekeväisyyskonserteissa. Kuitenkin kesällä 2007 yhtye esiintyi Ruisrockissa ja Tavastia-klubilla Heko Luumäen nimeämän Ramones-viikon kunniaksi ("Punkrock 30 v.", 30v Ramonesin ensimmäisestä Suomen konsertista). Vuonna 2011 yhtye esiintyi kahdesti Yy-Kaa-Koo-Nee: RAMOPUNK! -kirjan julkaisutapahtumissa.
Ne Luumäet -yhtyeen jäsenistä on punkin ja ramopunkin parissa jatkanut aktiivisimpana kitaristi Heko Luumäki vuonna 1995 perustamassaan Rehtorit-yhtyeessä, jossa yhtyeen alkuaikoina 1995–1997 soittivat Luumäistä myös Kaide Luumäki ja Finski. Bänditoiminnan lisäksi Heko Luumäki on kehittänyt ramopunk-tapahtumia, joista Converse-kerho, Ramoviisut ja Ramones-viikko ovat hänen luomuksiaan.
Ne Luumäet -yhtyeen laulaja Joey Luumäki on säveltänyt uutta materiaalia ja esiintynyt silloin tällöin soolokeikoilla. Hän on myös vieraillut eri punk-yhtyeiden levyillä. Vuonna 2008 hän perusti uuden ramopunk-yhtyeen Joey Luumäki & Tappajatomaatit, jossa rumpuja soittaa Kaide Luumäki.
1988–1993
Yhtyeen pitkäaikainen roudari Finski liittyi yhtyeen taustalaulajaksi vuonna 1990.
Elizabeth Weir
Elizabeth Weir on kuvitteellinen henkilö Tähtiportti- ja Stargate Atlantis -televisiosarjoissa. Hän on valtiotieteiden tohtori ja arvostettu diplomaatti. Elizabeth Weiria on esittänyt Jessica Steen (Tähtiportin 7. kausi) ja Torri Higginson (Tähtiportin 8. kausi sekä Stargate Atlantis).
Juoni
Tri. Elizabeth Weir on työskennellyt muun muassa Yhdistyneissä Kansakunnissa diplomaattina. Astuttuaan virkaan presidentti Henry Hayes suostutteli Weirin korvaamaan kenraalimajuri George Hammondin SGC:n johdossa. Uudessa virassaan Weir pysyi puolueettomana eikä taipunut senaattori Robert Kinseyn suunnitelmiin syrjäyttää SGC:n henkilökunta. Kun eversti Jack O'Neill ylennettiin prikaatinkenraaliksi ja asetettiin johtamaan SGC:tä, Weir siirtyi Antarktiksen tutkimusasemalle. Antarktikselta löytyneiden vihjeiden perusteella Daniel Jackson onnistui päättelemään Atlantiksen tähtiporttiosoitteen Pegasus-galaksissa. Weir johti eri kansalaisuuksista koostuneen tutkimusryhmän muinaisten kadonneeseen kaupunkiin, vaikka paluusta ei ollut varmuutta. Hän joutui Replikaattorien vangeiksi joista pari kapinallista kertoo Klooni Weirille ja muille että hänet tapettiin koska hänestä tuli osaksi Replikaattori ollessaan kuolemassa ja näin hän oli vaaraksi Replikaattoreille mutta voi myös olla että heille kaikille haluttiin uskotella Elizabethin kuolleen jotta häntä ei etsittäisi.
Kulutusvero
Kulutusvero on vero, joka kohdistuu tavaroiden tai palvelujen kuluttamiseen, ei esimerkiksi tuloihin, varallisuuteen tai omaisuudensiirtoihin. Kulutuksella tarkoitetaan nimenomaan loppukäyttäjän suorittamaa hyödykkeiden kuluttamista, ei niinkään tuotannossa tapahtuvaa kuluttamista.
Monet kulutusverot ovat välillisiä veroja. Veron maksajana oleva tuotteen valmistaja tai myyjä lisää veron osuuden hintoihin tuotteen käyttäjän maksettavaksi.
Kulutusverot ovat regressiivisiä suhteessa tuloihin, koska hyvätuloisilta jää enemmän rahaa säästöön, mistä ei peritä kulutusveroja. Kulutuksen osuus käytettävissä olevista tuloista laskee tulotason noustessa.
Suomen nykyisistä veroista kulutusveroksi voidaan luokitella:
Aiemmin kulutusveroja ovat olleet esimerkiksi:
International Indian Film Academy Awards
International Indian Film Academy Awards, lyhyemmin IIFA Awards, on International Indian Film Academyn vuosittain järjestämä palkintogaala, jossa palkitaan Intian hindinkielisen elokuvateollisuuden ammattilaisia. Se perustettiin vuonna 2000 ja järjestetään joka vuosi eri maassa.
Pirilän Kukkatalo
Pirilän Kukkatalo Oy on vuonna 1994 perustettu usealla paikkakunnalla toimiva puutarha-alan kauppaketju. Puutarhakeskusmyymälät sijaitsevat Helsingissä, Kaarinassa, Raisiossa, Riihimäellä, Salossa, Tuusulassa ja Tampereella. Kukkien lisäksi Pirilän Kukkatalo Oy tuottaa vihanneksia ja hedelmiä ja liikkeissä on tarjolla satoja kasvilajikkeita ja kasveihin liittyviä tarvikkeita. Pirilän Kukkatalo työllistää vuositasolla noin 65–150 työntekijää.
Pirilän Kukkatalon myymälät ovat avoinna vuoden jokaisena päivänä.
Aleksi Valavuori
Aleksi Valavuori (s. 7. marraskuuta 1978 Teuva ) on suomalainen julkisuuden henkilö ja liikemies. Hän on toiminut aiemmin myös tv-juontajana sekä urheilumanagerina. Manageroinnin ja televisiotyön lisäksi Valavuori on työskennellyt yrityksille sisällöntuottajana ja mainoskasvona. Vuonna 2011 Valavuori aloitti Kultaranta Resort Oy:n luovana johtajana ja lopetti sen palveluksessa vuonna 2012.
Mediassa
Valavuorella on 126 400 seuraajaa Twitter-palvelussa (elokuu 2021).
Valavuori on vetänyt Twitch.tv-palvelussa omaa puheohjelmaa. Valavuori aloitti NHL-videopelien striimaamisen Twitchissä COVID-19-epidemian aikaan. Ohjelma muuttui puheohjelmaksi., jonka ensimmäiseksi vieraaksi tuli Tiina Jylhä ja toiseksi Teemu Selänne. Elokuussa 2021 Valavuori oli Sanna Ukkolan kirjoittaman kolumnin mukaan suosituin suomenkielistä lähetystä lähettävä Twitch-striimaaja, jonka livelähetyksiä seurasi 40 000 katsojaa.
Urheilu
Valavuori toimi Korisliigassa pelaavan Espoon Hongan joukkueenjohtajana ja markkinointipäällikkönä vuosina 2002–2004. Vuonna 2004 hän siirtyi toisen Korisliiga-joukkueen, Torpan Poikien manageriksi. Helsinkiläinen Torpan Pojat nousi Valavuoren johdolla takaisin parrasvaloihin ja lisäksi hän toi Suomen kansan nähtäville kaksi entistä NBA-tähteä, Dennis Rodmanin (2005) ja Scottie Pippenin (2008).
Vuonna 2016 Valavuori toimi Espoo Unitedin koripallojoukkueen general managerina, mutta hänet irtisanottiin saman vuoden lokakuussa. Valavuori oli kirjoittanut Twitteriin homoseksuaaleja loukkaavan tviitin. Kun Valavuorelta kysyttiin, edustavatko hänen näkemyksensä seuran näkemyksiä, Valavuori vastasi, ettei Espoo United palkkaa homoja. Pian seura ilmoitti, etteivät Valavuoren kirjoitukset ”edusta Espoo Unitedin, sen kasvattajaseurojen, sidosryhmien tai sponsorien arvomaailmaa millään tavalla.” Myöhemmin Suomen Koripalloliitto asetti Valavuoren väliaikaiseen toimintakieltoon, koska homokommenttien epäiltiin rikkovan liiton kurinpitosääntöjä. Lopulta Valavuori sai liitolta kahden kuukauden toimintakiellon.
Elokuussa 2021 Valavuori kommentoi Tokion olympialaisiin valittua transsukupuolista painonnostajaa Laurel Hubbardia ”doupatuksi mieheksi” ja sanoi hänen ”vaihtaneen sukupuoltaan” eikä ”korjanneen sukupuoltaan”. Somevaikuttaja ja transaktivisti Mona Bling alkoi maalittaa kommentteja seuraajilleen ja alkoi kirjoittaa Valavuoren yhteistyökumppaneille ja lähipiirille viestejä, jossa häntä syytettiin trans- ja homofoobikoksi, rasistiksi ja naisvihaajaksi. Yksi pitkäaikainen yhteistyökumppani vetäytyikin yhteistyöstä, ja Valavuori laski ”canceloinnin” aiheuttaneen hänelle 30 000 euron tappiot.
Rikostuomiot
Helmikuussa 2019 uutisoitiin, että Aleksi Valavuorta epäillään törkeästä veropetoksesta ja kirjanpitorikoksesta. Epäillyt rikokset ovat tapahtuneet 2014–2016. Vuonna 2015 Valavuorella ei ole ollut verotettavia tuloja, vaikka hän on samaan aikaan on toiminut aktiivisesti sosiaalisessa mediassa ja ylläpitämillään verkkosivuilla markkinoiden ulkomaisia vedonlyöntiyhtiöitä.
Tammikuussa 2021 Varsinais-Suomen käräjäoikeus langetti Valavuorelle kahden vuoden ehdollisen vankeustuomion törkeästä veropetoksesta ja törkeästä kirjanpitorikoksesta. Lisäksi hänelle määrättiin 60 tuntia yhdyskuntapalvelua ja liiketoimintakielto. Tuomion mukaan Valavuori antoi verottajalle väärää tietoa tuloistaan. Vältettyjen verojen määrä oli syyttäjän mukaan lähes 403 000 euroa. Valavuori tunnusti epäillyt rikokset. Valavuoren mukaan verottaja perii häneltä yli puolta miljoonaa euroa, jonka päälle tulevat vuosittaiset korot. Seiska uutisoi keväällä 2020, että Valavuori pyrkii järjestämällään hiihtotapahtumalla maksattamaan verovelkaansa.
Yksityiselämä ja muuta
Valavuori kihlautui Susanna Ilon kanssa joulukuun alussa vuonna 2009. He saivat toukokuussa vuonna 2012 esikoispojan ja joulukuussa 2015 tyttären. Valavuori erosi kihlatustaan vuonna 2019.
Valavuori oli vuoden 2007 eduskuntavaaleissa kokoomuksen ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä. Hän sai 2 188 ääntä eikä tullut valituksi.
Hyvä hallintotapa
Hyvä hallintotapa (engl. Corporate governance) on määritelty muun muassa organisaation hallintojärjestelmäksi, jolla organisaatiota johdetaan ja valvotaan sekä toiminnan organisoinniksi sidosryhmien edut huomioon ottavalla tavalla. Hyvä hallintotapa käsittää suhteet paitsi omistajiin myös muihin sidosryhmiin.
Periaatteet
Hyvään hallintotapaan kuuluu omistajien oikeuksien suojeleminen, omistajien tasapuolinen kohtelu, omistajien lakisääteisten oikeuksien tunnustaminen ja heidän osallistumisensa rohkaiseminen, organisaation taloudellisten tietojen oikea-aikainen ja tarkka raportointi sekä organisaation johtoelimen ohjaus- ja valvontatehtävät ja tilivelvollisuus. Valvontatehtävät käsittävät huolehtimisen siitä, että taloudellisten tietojen raportointi on oikea-aikaista ja tarkkaa, että tilintarkastus, sisäinen valvonta, riskienhallinta, lakien ja määräysten noudattaminen ja johtamis- ja hallintokäytännöt on järjestetty asianmukaisesti ja että merkittävimpiä liiketoimia ja eturistiriitatilanteita tarkastellaan riittävästi ja niihin reagoidaan tarvittaessa.
Lähteet
Matti Mattila: Tehtävänä valvonta (2006). ISBN 952-91-9897-3.
Wassenaarin sopimus
Wassenaarin sopimus on kansainvälinen vientirajoitusjärjestelmä, jolla valvotaan ja rajoitetaan tavanomaisten aseiden ja sotilasteolliseen käyttöön soveltuvien ns. kaksikäyttötuotteiden vientiä sopimuksen ulkopuolisiin maihin.
Sopimus allekirjoitettiin vuonna 1996. Suomi on yksi sopimuksen 33:sta perustajajäsenestä. Helmikuussa 2009 sopimuksessa oli mukana 40 valtiota.
Aseteollisuuden tuotteiden lisäksi tietoteknisesti merkittävää on, että sopimukseen liittymisen jälkeen kryptografisia ohjelmistotuotteita sai tuoda Yhdysvalloista vapaasti Suomeen. Kuluttajamarkkinoille tarkoitettujen salaustuotteiden kontrolloinnista luovuttiin kokonaan.
Ennen sopimusta Yhdysvalloista sai viedä korkeintaan 40 bitin salausvahvuudella toimivia tuotteita. Kyseiset tuotteet oli siis käytännössä helppo murtaa. Yhdysvaltain vientilainsäädännöt olivat niin tiukat, että käytännössä suomalainen sai kyllä matkustaa Yhdysvaltoihin kannettavan tietokoneen kanssa, johon oli asennettu vahvaa salausta käyttävä ohjelmisto, mutta Yhdysvalloista ei saanut poistua tuotteen kanssa.
==Kontrollilistan sisältö ==
Jäsenvaltiot
Lähde:
Opintopolku
Opintopolku-portaalia ylläpitää Opetushallitus. Opintopolusta näkee suomalaisten oppilaitosten ja korkeakoulujen koulutusten tiedot. Opintopolussa voi selailla eri aloja ja tutkintoja, saada tietoa opinnoista, etsiä koulutuksia, hakea koulutuksiin sekä tutustua valintaperusteisiin. Opintopolun tietojen avulla voi suunnitella omia opintoja ja opiskelua.
Voitto Vikainen
Voitto Jalmari Vikainen (11. marraskuuta 1912 Vehmaa – 24. maaliskuuta 1985) oli taidegraafikko, joka tunnetaan primitivistisistä puupiirroksistaan.
Voitto Vikainen opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1933–1934 ja 1936–1937. Hänen teoksiaan oli esillä ensimmäistä kertaa Turussa 1941.
Voitto Vikaista pidetään yhtenä 1940-luvun keskeisenä puupiirroksia tekevänä taiteilijana Vilho Askolan, Ina Collianderin, Erkki Tantun, Erkki Talarin ja Tapio Tapiovaaran ohella. Vikaisen primitivististen puupiirrosten aiheet olivat muun muassa uskonnollisia ja kansantaiteeseen liittyviä.
Voitto Vikainen on yksi kolme taiteilijaveljeksestä, kaksi muuta ovat kuvanveistäjä Jussi Vikainen ja Olavi Vikainen.
Alakurtin rata
Alakurtin rata eli Kuolajärven rata on 97 kilometriä pitkä rataosuus Murmanskin alueella Venäjällä, osittain Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Alakurtin rata lähtee Muurmannin rataan kuuluvasta Rutšji-Karelskijesta länteen Alakurttiin.
Radan historiaa
Neuvostoliiton vaatimuksesta Suomen piti talvisodan jälkeisen Moskovan rauhan ehtojen mukaisesti rakentaa 86,8 kilometrin pituinen rautatie, niin kutsuttu Sallan rata, Kemijärveltä Sallaan ja edelleen Kelloselkään Moskovan rauhassa määritellylle valtakunnanrajalle. Samaan aikaan Neuvostoliitto rakensi radan Rutšjista Muurmannin radalta Alakurtin kautta valtakunnanrajalle.
Neuvostoliitto aloitti oman 171 kilometrin mittaisen osuutensa rakentamisen 19. tammikuuta 1940 ja se valmistui 25. helmikuuta 1941, kun taas Suomen rakentama osuus valmistui ja yhdistettiin Alakurtin rataan 15. toukokuuta 1941.
Neuvostoliiton puoleisen osuuden rakentamisesta vastasi Neuvostoliiton sisäasiainkansankomissariaatin (NKVD) alainen Pääleirihallinto (Gulag). Rautatienrakennushanke oli Gulagin rakennushanke numero 105. Rakennustyöstä vastasi Paikallisleirihallinto, joka oli aluksi sijoitettuna Kantalahteen, mutta siirrettiin 17. lokakuuta 1940 luovutetulla alueella sijaitsevaan Alakurttiin. Paikallisleirihallinnon johtajana toimi aluksi NKVD:n kapteeni G. B. Afanasjev, ja 23. joulukuuta 1940 alkaen I. I. Orlovski.
Rakennustyömaalla käytettiin työvoimana vankeja, joita toukokuussa 1940 oli 58 198, elokuussa 31 808, marraskuussa 26 469 ja 1. tammikuuta 1941 31 618. Rakennushanke lopetettiin 30. tammikuuta 1941, jolloin pääosa vangeista siirrettiin muiden paikallisleirihallintojen alaisuuteen.
Suomalaiset kaukopartiomiehet tekivät tiedusteluretkiä Alakurtin radalle jo välirauhan aikana ja laativat päämajalle seikkaperäisen raportin radasta keväällä 1941.
3. heinäkuuta 1941 alkaen saksalaiset joukot käyttivät rataa hyökättyään Neuvostoliittoon, jonka vuoksi neuvostoliittolaiset hävittivät rakentamaansa rataa vetäytyessään. Saksalaiset ja suomalaiset joukot pystyivät etenemään tuhottua rataa pitkin Vermajoen linjalle, jonne eteneminen pysähtyi. Kaksi saksalaista rautatiepioneerikomppaniaa saivat radan korjattua Suomen rajalta Alakurttiin, 158 kilometrin päähän Kemijärveltä, ja edelleen Tuntsajoen ylitse Karhu-nimiselle armeijan purkausasemalle ja tykistön ampuma-alueelle.
Peräännyttyään syyskuussa 1944 saksalaiset tuhosivat juuri korjatun rautatien.
Venäläisten tietojen mukaan rautatie korjattiin sodan jälkeen aina Kuolajärvelle saakka, mutta liikenne osuudella Alakurtti–Kuolajärvi lopetettiin vuonna 1954. Alakurtin ja Kuolajärven välinen rataosuus on myöhemmin purettu.
Rautatiesillat
Jatkosodan aikana saksalaiset järjestivät partisaanivaaran vuoksi vahvat ympärivuorokautiset siltavartiot seuraaville suuremmille rautatiesilloille:
Sota-arkiston tietojen mukaan partisaanit onnistuivat kolmesti asettamaan radalle miinoja, jotka räjähtivät junan alla veturin jo ylitettyä miinan. Kokonaistappiot olivat yhteensä alle 10 kuollutta ja 30 haavoittunutta koko sinä aikana kun VR liikennöi rajan takana.
15. syyskuuta 1944 jäi kolme VR:n veturia Tuntsaan eli Alakurttiin. Kaksi näistä oli aiemmin venäläisiltä vallattua sotasaalisveturia ja yksi VR:n oma veturi, no. 259.
Kanadan koripallomaajoukkue
Kanadan koripallomaajoukkue edustaa Kanadaa koripallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Kanadan koripalloliitto.
Kanada on saavuttanut Amerikan-mestaruuskilpailuissa kaksi hopeaa ja neljä pronssia. Pan-Amerikan kisoissa se saavutti hopeaa vuonna 2015.
Westfield London
Westfield London on Westfield Groupin omistama kauppakeskus Hammersmith and Fulhamin alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kauppakeskus on avattu lokakuussa 2008 ja sen kerrospinta-ala on noin 150 000 m².
Westfield Londonissa on yli 300 liikettä. Siellä on myös erillinen luksusmerkkien liikkeisiin keskittyvä The Village -alue, joka on arkkitehti Michael Gabellinin suunnittelema.
Kauppakeskukseen pääsee helposti neljältä eri Lontoon metron asemalta, jotka ovat White City, Shepherd's Bush, Wood Lane ja Shepherd's Bush Market. Näistä kaksi ensimmäistä ovat metron Central Linella ja kaksi jälkimmäistä ovat molemmat Circle Linella ja Hammersmith & City Linella. Lisäksi Westfield Londonin vieressä on Shepherd's Bushin rautatieasema, joka on London Overgroundin ja Southern-yhtiön junien käytössä. Kauppakeskuksessa on myös 4500 pysäköintipaikkaa.
Aiheesta muualla
51.5075°N, -0.22111°W
Stefan Lochner
thumb|Stefan Lochner: Madonna ruusutarhassa (1448) Stefan Lochner (n.  1410  Meersburg am  Bodensee – 1451  Köln), tunnetaan myös nimillä Stephan Lochner ja mestari Stephan, oli goottilaisen kauden loppupuolen saksalainen taidemaalari. Häntä pidetään Kölnin koulun merkittävimpänä edustajana. Hänet tunnetaan etenkin mystisistä, uskonnollisia aiheita kuvaavista maalauksista.
Stefan Lochner on tunnettu pehmeästä, erinomaisen tarkasta tyylistään. Hänen tyylissään on goottilaista kiintymystä pitkiin, virtaaviin viivoihin ja kirkkaita, jalokivimäisiä värejä flaamilaisvaikutteisella todenmukaisuudella ja yksityiskohtaisuudella. Hän teki uskonnollisia maalauksia, joissa oli hienovaraisia tunteita.
Lochner työskenteli pääosin Kölnissä, ja hänen päätyönsä, triptyykki Kaupunginsuosijoiden alttari, sijaitsee Kölnin katedraalissa. Teoksessa hän kuvaa, kuinka kaupungin asukkaat osoittavat kunnioitusta Jeesuslapselle.
Tavallaan yhteenveto hänen tyylistään on Madonna Ruusutarhassa -maalaus, jossa on neitsyt Maria ja Jeesuslapsi kukkivan ruusutarhan keskellä enkeleiden ympäröimänä.
Tata Motors
thumb|200 px|Maailman halvin auto Tata Nano. thumb|200 px|Tata-merkkisiä kuorma-autoja Intiassa Tata Motors Limited, joka tunnetaan myös nimellä TELCO (TATA Engineering and Locomotive Company) on Intian suurin henkilöautojen valmistaja ja on osa Tata Groupia. Yhtiö oli vuonna 2013 maailman 19:nneksi suurin autovalmistaja 1,1 milj. autollaan.
Alkuvuonna 2008 Tata osti Ford Motor Companyltä Jaguarin ja Land Roverin 2,3 miljardilla dollarilla eli noin 1,5 miljardilla eurolla. Kauppaan sisältyivät myös brittiläiset Rover-, Daimler- ja Lanchester-tuotemerkit.
Sähköauto
Tata on kehittänyt myös sähköauton yhdessä norjalaisen Miljøbil Grenland -yhtiön kanssa. Miljøbil Grenland kehittää erityisesti sähköautojen latausasemia. Tatan Indica sähköautossa on litium-akut ja toimintasäde 175-200 km. Autot on tarkoitus valmistaa Norjassa.
Maan pakkolunastus
Syyskuussa 2008 intialaiset maanviljelijät vastustivat mielenosoituksessa maan aikeita pakkolunastaa heidän peltoaan Tata Motorsin Nano-merkkisen tehtaan rakentamista varten. Paikalliset opiskelijat osallistuivat mielenosoitukseen.
Estonia-teatteri
Estonia-teatteri on Tallinnassa sijaitseva teatterirakennus, joka on toiminut vuodesta 1949 Viron kansallisooppera Estonian ja Viron valtion sinfoniaorkesterin toimitilana.