cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paavi
Vatikaanin toinen kirkolliskokous antaa suunnan
Kirkolliskokouksen hyväksymiin päätöksiin kuului myös yhdeksän dekriittiä, jotka liittyivät sosiaalisiin viestintätapoihin, katolisiin itäkirkkoihin, ekumeniaan, piispoihin, pappien koulutukseen, sääntökuntiin, maallikkoapostolaatteihin sekä pappeihin ja lähetystyöhön. Kirkolliskokous myös hyväksyi kolme lausuntoa, joiden aiheena olivat kristillinen kasvatus, ei-kristilliset uskonnot ja uskonnonvapaus.
Vatikaanin toinen kirkolliskokous myös kehotti katolisia yhteistyöhön sekä keskusteluun muidenkin uskontojen kuin vain kristinuskon kanssa. Kirkolliskokouksen asiakirjaan liittyen myös julkaistiin kannanotto, jossa kirkko sanoutui irti juutalaisvastaisuudesta.
Kirkolliskokous myös otti sitä edeltäneestä Vatikaanin ensimmäisestä kirkolliskokouksesta poikkeavan linjan hyväksymällä uskonnonvapauden vetoamalla ihmisarvoon sekä kristilliseen uskonkäsitykseen. Kanta poikkesi suuresti Vatikaanin ensimmäisen kirkolliskokouksen aikaisen paavi Pius IX:n julistuksista, joilla paavinistuin oli vielä alle sata vuotta sitten ilmoittanut vastustavansa uskonnonvapautta nimeämällä sen harhaopiksi.
Johannes Paavali II:sta nykypäivään
thumb|left|250px|Paavi [[Johannes Paavali II ja Yhdysvaltain entinen presidentti George H. W. Bush. Johannes Paavali II oli ensimmäinen mediapaavi ja hänen mielipiteensä huomioitiin maailmalla laajasti.]]
Paavi Johannes Paavali II oli kuollessaan hallinnut katolista kirkkoa lähes kaksikymmentäseitsemän vuotta aina vuodesta 1978 saakka. Hänen pontifikaattinsa oli ollut pisin sitten kolmekymmentäyksi vuotta paavina toimineen Pius IX:n, joka oli paavina vuosina 1846–1878.
Johannes Paavali II oli paavina voimakas ja yksinvaltainen persoona, joka johti kirkkoa edeltäjiään konservatiivisemmin ja tiukemmin. Hän esimerkiksi nimitti paavina ollessaan piispoja tärkeille piispanistuimille yksinvaltaisesti ja paikoin myös vastoin paikallisten hiippakuntien yleistä tahtoa, julisti vuonna 1995 naispappeutta koskevat kysymykset loppuun käsitellyiksi ja samalla ilmoitti, että "kirkolla ei ole mitään arvovaltaa antaa pappisvihkimystä naisille", ja myös vaati kaikkia kirkon jäseniä pitäytymään tässä ratkaisussa.
Joseph Alois Ratzinger valittiin 2005 konklaavissa Johannes Paavali II:n seuraajaksi neljän äänestyskerran jälkeen. Hän otti paavilliseksi nimekseen Benedictus XVI:n. Kardinaalina Ratzingeria pidettiin katolisen kirkon konservatiivisen siiven johtohahmona, joka korosti opin puhtautta, vastusti ehkäisyä, tuomitsi homoseksuaalisuuden, naispappeuden ja radikaalifeminismin sekä vastusti keskustelua pappien selibaatin poistamisesta. Vuonna 2013 paavin virasta eläköitynyt Benedictus XVI käytti titteliä emerituspaavi kuolemaansa 31. joulukuuta 2022 saakka. Jorge Mario Bergoglio, Buenos Airesin arkkipiispa, valittiin konklaavissa 13. maaliskuuta 2013 viiden äänestykierroksen jälkeen Benedictus XVI:n seuraajaksi. Hän otti paavilliseksi nimeksi Franciscus Franciscus Assisilaisen mukaan. Hän on kotoisin Argentiinasta ja ensimmäinen Euroopan ulkopuolelta tuleva paavi vuosisatoihin.
Paavikautensa alussa Franciscus ilmoitti toimivansa paavina vain muutaman vuoden ajan, mutta siitä huolimatta maaliskuussa 2023 juhlittiin hänen paavikautensa 10-vuotisjuhlaa. Vaikka Franciscus ei ole viime aikoina enää puhunut eläköitymisestä, on hänen arveltu jäävän eläkkeelle sitten kun hänen "työnsä Vatikaanissa on tehty". Syksyllä 2023 Franciscus tulee nimittäneeksi valtaosan kirkon kardinaaleista, mikä tarkoittaa, että seuraavassa konklaavissa on todennäköistä, että hänen seuraajakseen valitaan hänen linjaansa jatkava uusi paavi.
Paavien pontifikaatit
Nykyinen paavi Franciscus on virallisen laskennan mukaan järjestysnumeroltaan 266. Jälkikäteen arvottomina pidettyjen paavien poistamiset, vastapaavit ja alkuvuosisatojen historiallisuudeltaan epävarmat paavit vaikeuttavat todellisen järjestysnumeron tarkkaa selvittämistä. Paavien virkakaudet ovat kestäneet keskimäärin noin seitsemän ja puoli vuotta, mutta vaihdelleet viikoista kymmeniin vuosiin. Benedictus IX puolestaan oli 1000-luvulla paavina kolme eri kautta. Suurin ongelma paavien luetteloimisessa johtuu kuitenkin keskiajalla yhtä aikaa vallassa olleista paaveista. Paavien ja vastapaavien määrittämiseen ei ole yksiselitteisiä kriteereitä.
Paavi on yleensä sangen vanha noustessaan virkaan. Esimerkiksi Johannes Paavali II oli 58-vuotiaana nuorin paaviksi valittu sitten Pius IX:n, joka valittiin paaviksi 54-vuotiaana vuonna 1846. Paavi Benedictus XVI oli valintansa tapahtuessa 78-vuotias. Nykyinen paavi Franciscus oli valintansa aikana 76-vuotias. Nuorimpana paaviksi tullut oli vasta noin 22-vuotias nimityshetkellään. Hänen poikkeuksellista nuoruuttaan kuvaa perimätieto, jonka mukaan hän olisi ollut vain 12-vuotias.
Pisimpänä pontifikaattina pidetään Pyhän Pietarin 35 vuoden kautta, joskin sekä hänen kautensa alkamis- että päättymisvuodet ovat pikemminkin legendaarisia kuin historiallisia. Kriittiset historioitsijat myös kiistävät ajatuksen siitä, että Pietari ylipäätään olisi toiminut Rooman piispana. Vatikaanin virallisen luettelon mukaan pisimpään hallinneita paaveja ovat:
Lyhyimpiä pontifikaatteja ei ole yhtä yksinkertaista määrittää, sillä joitain hyvin vähän aikaa hallinneita paaveja pidettiin aikanaan vastapaaveina, eikä heidän nimiään ole sisällytetty katolisen kirkon viralliseen paaviluetteloon. Esimerkiksi Dioscorus kuoli 22 päivää valintansa jälkeen. 1900-luvulla hallinneista paaveista Johannes Paavali I kuoli 34. hallituspäivänään. Virallisista paaveista lyhyimpään vallassa ollut paavi on Urbanus VII, joka ehti olla virassa 13 päivää.
Paavillinen nepotismi
thumb|250px|left|[[Tizian, Paavi Paavali III kardinaali Alessandro Farnesen ja herttua Ottavio Farnesen kanssa, 1546. Paavi Paavali III kardinaalinepoksensa kanssa. Paavali III oli itsekin aikanaan nimitetty kardinaaliksi nepotismin kautta, ja hänet kardinaaliksi nimittänyt paavi oli myös astunut kardinaaliksi sukulaisensa ansiosta.]]
Paavien suuri valta niin hengellisissä kuin maallisissa asioissa myös lisäsi joitain väärinkäytöksiä. Koska paavinvirka mahdollisti suuret taloudelliset edut kulloinkin hallitsevan paavin sukulaisille, eivät nämä halunneet luopua etuisuuksistaan paavin kuoleman jälkeen. Ratkaisuna tähän oli kardinaalineposjärjestelmä, jossa hallitseva paavi nimitti jonkun sukulaisistaan kardinaaliksi. Tämä paavien tapa nimittää sukulaisiaan kardinaalinepoksiksi sai alkuna keskiajalla, ja huippunsa tapa saavutti 1500- ja 1600-luvulla. Paavien Avignonin vankeudesta aina Innocentius XII:n vuonna 1692 julkaistuun nepotisminvastaiseen Romanum decet pontificem -bullaan saakka hallinneet paavit ilman kardinaalinepoksia olivat selvä poikkeus. Samoin kaikki renessanssin aikana hallinneet kardinaaleja nimittäneet paavit käyttivät kardinaalinepoksia, jotka yleensä olivat heidän veljen- tai sisarenpoikiaan.
Kardinaalinepokset olivat aikoinaan hyvin vaikutusvaltaisia henkilöitä kirkon sisällä, ja kardinaalinepos olikin kardinaalikollegion epävirallinen johtohenkilö. Nepotismiin perustunut kardinaalineposten nimittäminen osoittautui myöhemmin epäkohtaiseksi järjestelmäksi, minkä johdosta se lopetettiin asteittain 1600-luvulla.
Kardinaalinepoksien instituutio kesti yli seitsemän vuosisataa aina 1000-luvulta 1700-luvulle. Kardinaalinepoksien historia liittyi läheisesti paaviuden historiaan, ja kardinaalinepoksien tilanne heijasteli yleensä myös silloista paaviuden tilannetta. Esimerkiksi vahvojen kardinaalinepoksien aikana voitiin suurella varmuudella todeta, että hallitseva paavi oli vallaltaan heikko ja siten kardinaalinepoksensa ohjailtavissa.
Asema ja sen perusteet
Katolinen kirkko perustelee paaviutta Raamatulla. Se lainaa kantansa tueksi useita Raamatun jakeita, tärkeimpänä Matteuksen evankeliumin kohta, jossa Jeesus sanoo Pietarille: "Sinä olet Pietari, ja tälle kalliolle minä rakennan kirkkoni", (Matt. 16:18). Pietarin nimi (kr. Petros, aram. Keefas) tarkoittaa kalliota. Muita kohtia ovat Luukas 22:31–32 ja Johannes 21:15–17.
Joidenkin historioitsijoiden mielestä ensimmäinen varsinainen paavi oli Leo I ja joidenkin mielestä Gregorius I, sillä he käyttivät yleiskirkollista valtaa huomattavasti enemmän kuin edeltäjänsä.
Paavin asema on dogmaattinen. Se on määritelty pitkän ajan kuluessa. Paaviin liitetään seuraavia ominaisuuksia:
Oikeudet
250px|thumb|Paavi [[Pius IX, joka kutsui koolle Vatikaanin ensimmäisen kirkolliskokouksen.]]
Paavi on Vatikaanivaltion suvereeni valtionpäämies, ja täten hänellä on kaikki tähän liittyvät oikeudet valtansa alueella.
Paavilla on oikeus nimittää piispat ja kardinaalit, mutta tavallisesti hän vain hyväksyy nimitykset.
Paavi voi julistaa henkilön tai asian pannaan eli kirkonkiroukseen. Tällöin henkilö ei katsota kuuluvan kirkon yhteyteen, eikä hän voi osallistua ehtoollisen viettoon (ekskommunikaatio).
Paavi voi myös antaa lausunnon "ex cathedra". Lausuntoa antaessaan paavi on uskonnollisissa asioissa erehtymätön. Ensimmäinen Vatikaanin ekumeeninen konsiili päätti paavi Pius IX:n johdolla vuonna 1870, että paavi on erehtymätön niissä asioissa, mitkä hän on lausunut ex cathedra (suomeksi piispanistuimelta, merkityksessä "virallisesti"). Vatikaanin ensimmäisessä kirkolliskokouksessa asia määriteltiin seuraavanlaisesti:
Ex cathedra -tilanteessa paavin täytyy olla määrittämässä uskon tai moraalin kysymystä virallisessa asemassaan universaalin kirkon johtajana, ei pelkästään oman, yksityisen teologin asemassaan. Hänen dogmatisoimansa ajatuksen täytyy lisäksi olla kirkossa yleisesti hyväksytty. Kirkon mukaan paavi on tässä tilanteessa Pyhän Hengen suojaama tekemästä virheitä. Vatikaanin I konsiili ei kuitenkaan tarkasti määritellyt edellytyksiä sille, milloin paavin voidaan katsoa puhuneen ex cathedra, mikä on johtanut tiettyihin tulkinnanvaraisuuksiin.
Paavi ja poliittinen valta
pienoiskuva|vasen|[[Benedictus XVI.]]
Paavin kirkollinen hallinto, Pyhä istuin (latinaksi Sancta Sedes) on oikeushenkilö, joka hallitsee Vatikaanivaltiota ja on mukana kansainvälisissä sopimuksissa. Pyhällä istuimella on myös tarkkailijan asema YK:ssa. Valtiomuodoltaan Vatikaanivaltio on teokratia, ja valtion perustuslain 1 §:n mukaan ylin lainsäädäntö-, toimeenpano- ja oikeusvalta Vatikaanivaltiossa kuuluu paaville. Vatikaanivaltio on siis absoluuttisesti hallittu monarkia. Paavi on samanaikaisesti sekä Vatikaanivaltion päämies että katolisen kirkon johtaja.
Huolimatta Vatikaanivaltion itsensä vähäisestä poliittisesta painoarvosta on paavilla lukuisia kansainvälisiä vaikutusmahdollisuuksia, ja virallisena noin miljardin katolilaisen hengellisenä johtajana hänellä itsellään on myös poliittista painoarvoa. Esimerkiksi paavi Johannes Paavali II otti kaudellaan lukuisia kertoja kantaa politiikkaan, minkä lisäksi hän teki useita matkoja eri maihin ja tapasi maailman poliittista johtoa, muun muassa USA:n presidentti George W. Bushin. Paavi Johannes Paavali II esiintyikin mediassa paljon verrattuna edeltäjiinsä, ja hän teki paavinistuimesta entistä tunnetumman maailmalla. Paavin vaikutusvallasta kertonee se, että Johannes Paavali II:n vierailu kommunistisessa Puolassa aiheutti suoranaisen paavia seuraavan kansanliikkeen, ja paavi huomioitiin suurena uhkana aina Neuvostoliitossa asti.
Paavi ja moraalinen valta
Paavi on moraalinen ja hengellinen johtaja maailman noin miljardille katolilaiselle, joten hänen mielipiteensä otetaan vakavasti. Vaikka paaveilla ei ole suoranaista poliittista tai sotilaallista valtaa, he voivat silti vaikuttaa moneen tärkeään poliittiseen kysymykseen.
Vielä 1900-luvun alkupuoliskolla paavien moraalista vaikutusvaltaa väheksyttiin, mistä kertoo esimerkiksi Josif Stalinin vuonna 1935 esittämäksi väitetty kysymys Ranskan ulkoministerille Pierre Lavalille: ”Montako divisioonaa paavilla on?” Muutamaa vuosikymmentä myöhemmin Johannes Paavali II vaikutti ratkaisevasti kommunismin kaatumiseen Puolassa, minkä vuoksi hänet noteerattiin Neuvostoliitossa selvänä uhkana. Italian poliisin selvityksen mukaan juuri KGB oli turkkilaisen Mehmet Ali Ağcan vuonna 1981 tekemän Johannes Paavali II:n murhayrityksen takana.
Monien mielestä hiljattain hallinneet paavit ovat olleet konservatiivisia. Esimerkiksi Johannes Paavali II vastusti muun muassa naispappeutta ja ehkäisyä. Seuraava paavi jatkoi edeltäjänsä linjaa. Jotkut arvostelijat vastustavat Johannes Paavali II:n uutta lisänimeä, Johannes Paavali II Suuri, jota Vatikaani on käyttänyt hänestä viime aikoina, sillä heidän mielestään paavin konservatiivinen kanta hidasti muun muassa taistelua AIDSia vastaan sekä taistelua köyhyyttä vastaan liikakansoitusta edistäessään.
Paavi Benedictus XVI pidettiin konservatiivisena ja uudistushaluttomana. Paavi jatkoi samalla linjalla kuin edeltäjänsä Johannes Paavali II suhteessa ehkäisyyn ja naispappeuteen. Joidenkin asiantuntijoiden mielestä paavin olisi kannattanut valita nimekseen Pius, sillä tämä osoittaisi paavin konservatiivista kantaa. Nimi Benedictus tulee todennäköisesti siitä, että Benedictus XV oli yksi 1900-luvun lyhimmän aikaa hallinneista paaveista.
Virasta eroaminen
thumb|[[Urbanus II 1300-luvulta peräisin olevassa kuvassa.]]
Paavi voi erota virastaan, mutta tätä tapahtuu erittäin harvoin. Paavi Benedictus XVI ilmoitti eroavansa 28. helmikuuta 2013 terveyssyihin vedoten. . Ennen Benedictus XVI:tta edellinen eronnut paavi oli Gregorius XII vuonna 1415. Gregorius XII:n eroaminen oli kuitenkin todella vastahakoinen ja suuren skisman painostama Pisan ja Konstanzin kirkolliskokouksen eli konsiilien myötä vuonna 1409. Viimeinen virastaan vapaaehtoisesti eronnut paavi oli Celestinus V vuonna 1294. Tiettyjen katolilaisten näkemysten mukaan eroaminen on vaarallista, koska se mahdollistaa vastapaavien nousun.
Kuolema
Viime aikoina hallinneet paavit ovat kuolleet Apostolisessa palatsissa Pietarinkirkon vierellä. Perinteisesti kuolleeksi julistaminen on tapahtunut sen suuremmitta seremonioitta, esimerkiksi Johannes Paavali I:n kuoleman jälkeen Vatikaani lähetti selkeän ja yksinkertaisen lehdistötiedotteen: ”Pope dead” (”paavi kuollut”). Johannes Paavali II:n kuolemasta kerrottiin toimittajille lähetetyllä tekstiviestillä ja sähköpostilla.
Paavin kuollessa katolinen kirkko siirtyy sedisvakanssiin ( ’vapaa istuin’), jota usein sanotaan hieman epätarkasti interregnumiksi (”valtakausien välissä”). Pyhän istuimen ollessa tyhjillään useat Vatikaanin korkea-arvoiset virkamiehet menettävät virkansa automaattisesti. Valta siirtyy muodollisesti kardinaalikollegiolle, ja uuden paavin valintaa aletaan valmistella.
Paavin kuoltua camerlengo murtaa paavillisen lyijysinetin ja hävittää kultaisen kalastajansormuksen todistajien läsnä ollessa. Johannes Paavali II:n kuoltua tämä rituaali tapahtui runsaan viikon kuluttua hautajaisista.
Paavin ruumis viedään näytille Pietarinkirkkoon. Hautajaiset pidetään yleensä 4–6 päivän kuluttua. Virallinen suruaika kestää yhdeksän päivää. Suruaika päättyy messuun.
Valinta
thumb|250px|Paavi [[Pius VII|Pius VII:n valinneessa vuoden 1800 konklaavissa oli kolme pääehdokasta ja Chiaramonti (Pius VII) tuli valituksi usean kuukauden pattitilanteen jälkeen kompromissina. Jacques-Louis Davidin maalaama muotokuva vuodelta 1805.]]
Konklaavi on katolisessa kirkossa paavin nimittämien kardinaalien kokous, jossa he valitsevat uuden kirkon päämiehen eli paavin. Äänestyskelpoisia ovat kardinaalit, jotka olivat alle 80-vuotiaita paavinistuimen vapautuessa.
Paavin absoluuttisen valta-aseman takia kirkollispoliittiset muutokset ovat mahdollisia vasta paavin kuoleman jälkeen. Kukin paavi harjoittaa paavinkautensa eli pontifikaattinsa aikana sellaista politiikkaa kuin haluaa, ja ainoastaan hallitsevalla paavilla on mahdollisuus päättää tämän politiikan sisällöstä. Paavia on mahdotonta erottaa virastaan, joten käytännössä paavi pystyy harjoittamaan haluamaansa politiikkaa aina elämänsä loppuun asti.
Paavin valta lakkaa kuitenkin olemasta heti hallitsevan paavin kuoltua. Tällöin katolinen kirkko joutuu sedisvakanssiin eli tilaan, jossa paavin piispanistuin on tyhjänä. Paavillinen valta siirtyy tällöin kardinaalikollegiolle, eli kardinaalien muodostamalle kokonaisuudelle. Nimellisesti korkeinta valtaa paavin kuoleman jälkeen pitää camerlengo-niminen kardinaalikamariherra, jonka tehtäväksi siirtyy paavinvaalin eli konklaavin järjestäminen.
Konklaavi on käytännössä ainoa tilanne, jossa kardinaalit voivat konkreettisesti muuttaa paavillisen politiikan kurssia. Konklaaveissa onkin yleensä nähtävissä muutoshalu kardinaalien keskuudessa; diplomaattista paavia seuraa uskonnollinen paavi ja pitkäaikaista paavia lyhytaikainen paavi. Tästä syystä edellisen paavin lähipiiriin kuuluneilla kardinaaleilla ei välttämättä ole mahdollisuuksia konklaavissa, vaan kollegio pyrkii usein etsimään edellisestä paavista erottuvaa ehdokasta.
Konklaavin kulun ennustaminen on usein vaikeaa, eikä konklaavi välttämättä päädy ilmiselviltä vaikuttaviin ratkaisuihin. Usein vaali tuottaa jonkinlaisia yllätyksiä valinnoissaan, mitä kuvaa Roomassa käytetty sanonta: "joka menee konklaaviin paavina, tulee ulos kardinaalina". Valinnan ennustamattomuutta lisää paikoin se, että uuden paavin on saatava kardinaalien kahden kolmanneksen enemmistö puolelleen, ja koska kardinaalikollegio on yleensä paavikysymyksessä jakaantunut, on ennakkosuosikkien vaikea saada tarvittavaa kannatusta kasaan. Erimieliset kardinaalit joutuvatkin usein etsimään eri osapuolia tyydyttäviä kompromissiehdokkaita.
Arvonimet
Nimitystä paavi käytetään täydellisen arvonimen sijaan, joka kuuluu: Rooman piispa, Jeesuksen Kristuksen sijainen, apostolien ruhtinaan seuraaja, yleismaailmallisen kirkon pää ja ylin paimen, lännen patriarkka, Italian priimas, Rooman kirkkoprovinssin arkkipiispa ja metropoliitta, Vatikaanivaltion hallitsija, Jumalan palvelijoiden palvelija. Latinaksi nämä arvonimet ovat: Episcopus Romanus, Vicarius Christi, Successor principis apostolorum, Caput universalis ecclesiae, Pontifex Maximus, Primatus Italiae, Archiepiscopus ac metropolitanus provinciae ecclesiasticae Romanae, Princeps sui iuris civitatis Vaticanae, Servus Servorum Dei. Arvonimi Patriarcha Occidentis, "lännen patriarkka" poistettiin virallisesta arvonimiluettelosta maaliskuussa 2006.
Sana paavi perustuu alun perin kreikan sanaan πάπ(π)ας, "pappas" (isä), josta syntyi latinankielinen muoto "papa". Sana on tullut suomeen ruotsin kautta ("påve"). Kreikassa ja Venäjällä pappeja kutsutaan edelleen sanalla "pap[p]a[s]", ja sana on sukua myös suomen sanalle "pappi". Paavi (papa) on yhä eräiden toistenkin kirkkojen kuin katolisen kirkon päämiehen yksi arvonimistä, erityisesti niin sanottujen orientaalisten kirkkojen piirissä (katso esimerkiksi Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkko) sekä ortodoksisen Aleksandrian patriarkan Theodoros II:n arvonimi.
Arvomerkit ja tunnukset
thumb|Paavin [[mitra.]] pienoiskuva|Paavin kuoriasu.
Muita paaveja
Koska alkukirkon aikana arvonimeä "papa" käytettiin myös muista kirkollisista johtajista kuin Rooman piispasta, nykyisinkin Aleksandrian ortodoksisen kirkon patriarkan arvonimenä on myös "koko Afrikan paavi". Vastaavasti myös Aleksandrian monofysiittikirkon eli koptilaisen kirkon patriarkan arvonimenä on paavi.
Paaviuteen liittyviä uskomuksia ja legendoja
Paavin asemaan ja eri paaveihin liittyy lukuisia uskomuksia ja legendoja.
Paavi Johanna
Väitetään, että yksi paaveista olisi valintansa jälkeen paljastunut naiseksi. Tämän Paavi Johannan valtakausi sijoitetaan useimmissa tarinoissa välille 855–858. Tarina on mahdollisesti ollut satiiri, josta tuli myöhemmin legenda ja joidenkin mielestä totta. Historiantutkijat yleisesti eivät usko paavi Johannan olleen historiallinen henkilö. Ensimmäiset maininnat Johannasta ovat peräisin vasta 1200-luvulta.
Jotkut pitävät naispaavista kertovana todisteena Vatikaanin kokoelmissa olevaa marmorituolia, jonka istuin sisältää reiän. Väittämien mukaan kyseisellä tuolilla varmistettiin paavikandidaattien sukupuoli paavi Johannan jälkeisinä aikoina, mutta todellisuudessa tuoli on todennäköisesti peräisin antiikin ajoilta roomalaisesta kylpylästä. Toiseksi todisteeksi on tarjottu Sienan tuomiokirkossa olevaa patsasta, jonka nimikyltissä luki aikoinaan: "Paavi Johannes VIII, englantilainen nainen". Klemens VIII tosin muutti patsaan nimeksi "Paavi Sakariaan" 1500-luvulla. Yksi väitetty todiste on myös naista ja lasta esittävä veistos paikassa, jossa paavi Johannan väitetään synnyttäneen.
Giuseppe Siri ja salaliittoteoriat
Genovan arkkipiispa Giuseppe Siri oli vahvoilla vuoden 1958 konklaavissa. Konklaavin ensimmäisen päivän illalla Sikstuksen kappelista näytti tulevan valkoista savua, mikä viittasi siihen että uusi paavi oli valittu. Mitään ilmoitusta ei kuitenkaan tullut ja puolentoista tunnin jälkeen tulikin mustaa savua. On väitetty, että Siri olisi tullut valituksi ja ottanut nimen Gregorius XVII, mutta pakotettu luopumaan valinnasta.
Johannes XXIII ja salaliittoteoriat
Joidenkin salaliittoteoreetikkojen mukaan Johannes XXIII oli ennen paaviksi tuloaan liittynyt ruusuristivapaamuurareihin ja täten hylännyt kristillisen uskonsa ennen paaviksi tuloaan. Täten kanonisen lain mukaan Johannes XXIII:ta ei olisi voitu valita paaviksi vuoden 1958 konklaavissa, minkä seurauksena paavinistuin olisi ollut tyhjänä Pius XII:n kuoltua 1958, eikä kukaan hänen seuraajistaan olisi ollut oikea paavi. Useat nykyajan vastapaavit ovat perustelleet julistautumistaan vastapaaviksi juuri tällä väitteellä.
Lisäksi joidenkin salaliittoteoreetikkojen mukaan Johannes XXIII olisi pimittänyt tulevaisuuteen liittyviä Neitsyt Marialta saatuja ilmestyksiä. Mahdollisesti tähän liittyy myös 1990-luvulla internetissä levinnyt väite, jonka mukaan Johannes XXIII:n päiväkirja olisi sisältänyt tulevaisuutta koskevia profetioita, muun muassa tiedon Jeesuksen toisesta tulemisesta New Yorkin kaupungissa vuonna 2000. Johannes XXIII:lla oli päiväkirja, mutta ei ole minkäänlaista näyttöä siitä, että se olisi tosiaan sisältänyt profetioita tulevaisuudesta.
Johannes Paavali I ja salaliittoteoriat
Joidenkin mielestä Vatikaani murhasi paavi Johannes Paavali I:n (paavina 1978), koska se piti häntä liian uudistusmielisenä. Virallisen selityksen mukaan paavin lääkkeistä ei ollut huolehdittu. Johannes Paavali I:n kuolema hyvin pian valintansa jälkeen (34. hallituspäivänään) on tietysti herättänyt paljon spekulaatiota paavia vastaan muodostetusta salaliitosta.
Karjuasema
Karjuasema on kuohitsemattomien urossikojen siemennesteen keräyspaikka, jossa kerätään, käsitellään ja säilytetään siemennestettä naarassikojen keinosiemennystä varten. Vuonna 2019 Suomessa oli kaksi karjuasemaa, Sastamalassa sijaitseva Finnpig Oy:n asema ja Figen Oy:n asema Kauhavan Ylihärmässä.
Karjuaseman toiminta
Karjuasemalla elelee kymmeniä tai muutamia satoja siitoskarjuja jokainen omassa karsinassaan, jotta jopa lähes 400 kiloiset eläimet eivät pääse koettelemaan toistensa voimia. Kerran viikossa niiden luo tuodaan hyppypukki. Se on metallinen teline, joka on vuorattu pehmusteella ja päällystetty helposti pyyhittävällä vahakankaalla. Karju luulee pukkia emakoksi, joten se hyppää pukin päälle, ruiskauttaa siemennesteen keräysastiaan ja laskeutuu alas.
Suomen porsaantuottajat tarvitsevat noin 400 000 ostettua siemenerää vuodessa. Karjuasemalla varmistetaan mikroskoopin avulla siittiöiden liikkuvuus ja tutkitaan koneella siittiötiheys. Laboratorioanalyysin jälkeen siemenneste laimennetaan niin, että annospussiin tulee keskimäärin 2,5 miljardia siittiötä. Ne säilyvät elinkelpoisina viisi päivää. Sian siemennestettä ei pakasteta, kuten tehdään sonnien spermalle, sillä sian siemennesteen saaminen uudelleen eloon on erittäin vaikeaa. Sikatilalla emakot keinosiemennetään kuriirin kuljettamalla siemennesteellä. Siantuottaja työntää muovisen siemenpillin emakon emättimeen ja siittiöt kulkeutuvat kohtuun.
Suomen emakoista reilusti yli puolet keinosiemennetään. Karjuaseman urosten ohella siittäjinä käytetään tilakarjuja. Ne joko astuvat emakon tai ne hyppyytetään tilalla ja siemenneste otetaan talteen. Tilakarjua voidaan käyttää noin 50 astuntaan vuodessa. Karjuaseman karjun siemenneste sen sijaan laimennetaan niin, että vuosituotos riittää jopa 1 600 annospussiin. Lihaksi kasvatettavia sikoja varten karjuasemalla sekoitetaan annospussiin useamman karjun siementä, kun taas jalostustarkoituksiin meneviin annoksiin laitetaan vain yhden karjun siementä.
Siitoskarjujen valinnalla voidaan vaikuttaa jälkeläisten ominaisuuksiin. Jonkun rodun porsaat kasvavat nopeammin kuin toisen, toiset siat ovat heikkojalkaisempia kuin toiset ja jollakin rotuyhdistelmällä rasvaprosentti on juuri tavoiteltu. Tavallisesti karjuasemalla hoidetaan sekä kotimaista että ulkomaista alkuperää olevia karjuja, jotta voidaan tuottaa erilaisia rotuyhdistelmiä.
Tapio Tammilehto
Tammilehto oli aluksi sivutoiminen muusikko, hänen varsinainen työnsä oli autokorjaamon pitäminen. Hän saavutti paikallista kuuluisuutta esiintyessään viikonloppuisin Etelä-Pohjanmaalla. Myöhemmin kun korjaamon pitäminen kävi kannattamattomaksi, hän ryhtyi kokopäiväiseksi muusikoksi. Hänen orkestereistaan tunnetuin oli 1960-luvulla toiminut Tammilehdon Tangoyhtye. Siinä soittivat Tammilehdon lisäksi muun muassa Alpo Pellinen (kitara ja puhaltimet), Olavi Haakana (hanuri) ja Pertti ”Kikke” Latvala (rummut). Vuonna 1975 levytettiin ainoa albumi Naurava kulkuri.
Tapio Tammilehto oli Pekka Tammilehdon eli Topi Sorsakosken ja Antti Tammilehdon isä sekä Seppo Tammilehdon eno.
Tammilehto kuoli aivokasvaimeen.
Shroud
Ura
Shroud aloitti CS:GO-uransa ESEA-liigan joukkueista Exertus ja Manajuma. Hän tuli jo varhain tunnetuksi väijyntä-, pelinratkaisu- ja ammuntataidoistaan. Hyvien näyttöjen myötä Shroud solmi elokuussa 2014 sopimuksen suuren ammattilaisjoukkue Cloud9:n kanssa ja samalla hänen Twitch-kanavansa räjähti suureen nousuun, sillä katsojat alkoivat huomata kuinka taitava hän on. Shroud ja Cloud9 saavuttivat ensimmäisen ja ainoan merkittävän voittonsa ESL Pro Leaguen neljännellä kaudella syksyllä 2016. Grzesiek jatkoi pelaamista sen jälkeen joukkueessaan vielä neljän vuoden ajan vaihtelevalla menestyksellä, kunnes hänet penkitettiin elokuussa 2017 ja hänet korvasi Tarik "tarik" Celik. Jo ennen penkitystä Shroudin motivaatio kilpapelaamiseen ei ollut enää kohdillaan, sillä häntä oli jo pitkään kiinnostanut enemmän striimaaminen. Hän lopetti virallisesti peliuransa huhtikuussa 2018 ja siirtyi samalla striimaamaan täyspäiväisesti Twitchiin. Vuonna 2019 Shroud on Twitch-palvelun toiseksi seuratuin henkilö heti Ninjan jälkeen yli 5 miljoonalla seuraajallaan ja hänen jokaisella striimillään on noin 20 000–100 000 katsojaa.
Kuparijodidi
Ominaisuudet
Kuparijodidi on huoneenlämpötilassa valkoista kiinteää ainetta, jonka epäpuhtaudet värjäävät ruskehtavaksi. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta. Se liukenee kuitenkin ammoniakkiin, jodidiliuoksiin ja syanidiliuoksiin muodostaen kompleksi-ioneja, esimerkiksi diammiinikupari(I)-ionin [Cu(NH3)2]+. Myös rikkihappo liuottaa kuparijodidia.
Valmistus ja käyttö
Kuparijodidia voidaan valmistaa alkuaineistaan kuuman kuparin ja kaasuuntuneen jodin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on kupari(II)suolan vesiliuoksen ja alkalimetallijodidiliuoksen välinen reaktio. Tässä reaktiossa muodostuu ensin kupari(II)jodidia. Se on kuitenkin pysymätön yhdiste, koska jodidi-ioni pelkistää Cu2+-ionin Cu+-ioniksi hapettuen itse jodiksi. Veteen liukenematon kuparijodidi saostuu ja voidaan erottaa suodattamalla. Reaktiossa sivutuotteena muodostuva jodi värjää saostuman ruskeaksi ja kuparijodidin valkoinen väri saadaan esiin natriumtiosulfaattiliuoksen avulla.
Kuparijodidia käytetään polymeerien lisäaineena parantamaan niiden stabiilisuutta korkeita lämpötiloja ja valoa vastaan. Sitä käytetään myös valoherkissä papereissa valokuvauskemikaalina, korroosionestoaineena kaivosteollisuuden sovellutuksissa, eläinten rehun lisäravinteena, pilvien kylvämiseen ja sen elohopean kanssa muodostamaa kaksoissuolaa käytetään lämpötilaindikaattorina. Kuparijodidia voidaan käyttää myös orgaanisten synteesien katalyyttinä muun muassa useissa kytkentäreaktioissa.
ARC Antioquia (1933)
ARC Antioquia oli Kolumbian laivaston vuonna 1933 vesillelaskettu Antioquia-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus oli alun perin Portugalin 12. kesäkuuta 1931 Yarrow Shipbuildersilta tilaama Tejo. Perun ja Kolumbian välinen rajakiista pakotti Kolumbian hallituksen pyytämään apua Portugalilta, joka myi keskeneräiset aluksensa. Alus laskettiin vesille 10. toukokuuta 1933 ja otettiin palvelukseen 23. helmikuuta 1934.
Palvelus
Kolumbia pitäytyi puolueettomana toisessa maailmansodassa, ja sen vuoksi laivasto valvoi puolueettomuutta maan aluevesillä. Antioquia partioi Karibianmerellä valvooen meriliikennettä. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1960 ja määrättiin poistolistalle 25. lokakuuta. Alus myytiin romutettavaksi International Technical Servicelle Barranquillaan, jonne se saapui marraskuussa.
Matti Ylöstalo
Matti Viljo Ylöstalo (4. helmikuuta 1917 Tampere – 14. syyskuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi 21 vuotta Helsingin yliopiston siviilioikeuden professorina (1959–1980). Hän valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1945 ja väitteli lakitieteen tohtoriksi 1953. Hän toimin lakimiestehtävissä Helsingin raastuvanoikeudessa ja korkeimmassa oikeudessa 1940–1950-luvulla.
Monte Cavo
pienoiskuva|upright=1.2|Monte Cavo — postikortti vuodelta 1910. Monte Cavo on Albanolaisvuorten toiseksi korkein vuori Roomasta noin 25 km kaakkoon. Tämä 949 m korkea kartiomainen vuorenhuippu sijaitsee Rocca di Papan alueella, josta sinne johtaa ikivanha via sacra ('pyhä tie'). Monte Cavo on n. 10 000 vuotta sitten sammunut tulivuori, joskin tiedämme sen ainakin kerran heränneen eloon 600-luvulla eaa. Varsinkin 1800-luvulla vuori oli suosittu maalausten kohde. Mukaan oli tapana sijoittaa raunioita, roomalainen akvedukti tai paimenidylli. Monte Cavo lienee saanut nimensä Cabum-nimisestä kylästä.
Matti Ylöstalo
Professuurinsa ohessa Ylöstalo toimi Suomen Asianajajaliiton sihteerinä vuodet 1957–1986 ja liiton äänenkannattajan Defensor Legisin päätoimittajana 1975–1986.
Monte Cavo
Nykymatkailijalle Monte Cavo tarjoaa näköalakohteen — paikoitusalueelle johtaa metsäinen ja kiemurteleva Strada per Monte Cavo (4.77 km) — mutta paikan rakenteet televiestintäantenneineen sekä kieltotauluineen saattavat verottaa tunnelmaa.
Matti Ylöstalo
Hän toimi useissa luottamustehtävissä, mm. Suomen Kansallisteatterin hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana, Kansallisosakepankin ja vakuutusyhtiö Salaman hallintoneuvoston jäsenenä tai puheenjohtajana. Hän oli Keskuskauppakamarin liikekilpailun valvontalautakunnan puheenjohtaja 1965–1968 liiketapalautakunnan puheenjohtaja 1969–1977.
Monte Cavo
Muinaisaika
pienoiskuva|vasen|Vanhan Juppiter Latiaris -temppelin rakennetta.
Matti Ylöstalo
Ylöstalo ehti toimia noin sadan välimiesoikeuden jäsenenä tai puheenjohtajana.
Monte Cavo
Muinaisaika
Monte Cavon latinalainen nimi on Mons Albanus, ja se oli latinalaisten pyhä vuori ainakin 1000-luvulta eaa. lähtien, siis kauan ennen Rooman perustamista. Vuorta hallitsi Juppiterille (Iuppiter Latiaris) omistettu temppeli sekä muinainen asutuskeskus Alba Longa. Tarun ja paikallisten uskomusten mukaan Alba Longan oli perustanut Troijan sodasta Laviniumiin asettuneen Aineiaan poika Askanios. Myytin mukaan siis Alba Longa oli Laviniumin kolonia. Vaikka tästä ei ole mitään arkeologista näyttöä, tarinassa korostuu näiden kahden paikkakunnan välinen yhteys. Laviniumissa Aineiasta oli vastassa ystävällismielinen kuningas Latinus, joka on sittemmin antanut nimensä sekä latinalaisille että Latiumille. Taistellessaan etruskikuningasta vastaan Latinus oli äkkiä hävinnyt silmistä ilmaantuakseen sittemmin Mons Albanukselle jumalaksi korotettuna Juppiter Latiariksena, kaikkien latinalaisten etnisen yhtenäisyyden symbolina. Joka vuosi kokoonnuttiin Juppiter Latiariksen temppelialueelle viettämään latinalaisjuhlia. Mons Albanuksella solmittiin myös latinalaisliitto 600-luvulla eaa. ennen kaikkea etruskeja vastaan. Liitto hajosi v. 338 eaa., ja kulttikeskus siirrettiin Rooman Capitoliumille.
Matti Ylöstalo
Hänen isänsä oli sähkö- ja radiotekniikan professori Viljo Ylöstalo.
Myönnetyt
Toisen maailmansodan aikana Ylöstalo sai saksalaisen rautaristin toisen luokan kunniamerkin osoittamastaan erinomaisesta urheudesta Kiestingin motissa. Hän toimi upseerina pioneerijoukoissa.
Monte Cavo
Temppelistä televiestintäasemaksi
pienoiskuva|Entisen hotelli Monte Cavon nykytila Italian valtion televiestintäasemana.
Keskiajalla Juppiterin temppelin sijoille perustettiin dalmatialaiserakkojen apostoli Pietarille pyhittämä retriitti. Sen jälkeen rakennusta käyttivät erilaiset uskonnolliset järjestöt. 1700-luvulla tila muutettiin luostariksi ja peruskorjattiin käyttäen hyväksi vanhan Jupiter-temppelin kiviä.
Matti Ylöstalo
Myönnetyt
Hän sai vuonna 1989 Suomen Lakimiesliiton myöntämän K. J. Ståhlberg -mitalin.
Monte Cavo
Temppelistä televiestintäasemaksi
Vuonna 1890 tilat muutettiin kansainvälisen tason hotelliksi. Kuuluisia vierailijoita ovat olleen mm. kuningas Umberto II, näytelmäkirjailija Luigi Pirandello, marsalkka Armando Diaz sekä kuningas Edvard VIII puolisonsa Wallis Simpsonin kanssa. Toisen maailmansodan aikana Saksan Wehrmacht käytti hotellia radioviestinnän tukikohtana.
Sotien jälkeen tiloja on käytetty televiestintäasemana, ja antennien ja muiden laitteistojen valtaama alue on ympäröity aidalla. Tästä toiminnasta on tehty lukuisia valituksia sen ympäristöönsä levittämän sähkömagneettisen säteilyn johdosta. Antiikin Rooman muinaisuskonnon palauttamista haikailevat uuspakanat ovat vaatineet paikan palauttamista muinaiseen kunniaansa. Suunnitteilla ja osin toteutettunakin on liikojen antennien siirto muualle.
Matti Ylöstalo
Nimikkopalkinto
Suomen Asianajajaliiton säätiö on nimennyt myöntämänsä kunnianosoituksen Matti Ylöstalo -palkinnoksi. Palkinto myönnetään asianajajaoikeuden edistämisestä, asianajajalaitoksen kehittämisestä tai muusta toiminnasta, joka on ollut omiaan kohottamaan asianajajien arvostusta.
Carl Wilhelm Ahrenberg
Carl (Karl) Wilhelm (Vilhelm) Ahrenberg (14. toukokuuta 1807 Turku – 3. huhtikuuta 1880 Viipuri) oli suomalainen opettaja, rehtori ja koulutoiminnan kehittäjä.
Armeijaryhmä A (itärintama)
Armeijaryhmä A oli Saksan Wehrmachtin itärintaman armeijaryhmä, joka luotiin operaatio Sinistä varten jakamalla Etelän armeijaryhmä armeijaryhmiin A ja B. Armeijaryhmä A:n tavoitteeksi asetettiin Kaukasian öljykenttien valloittaminen.
Carl Wilhelm Ahrenberg
Ahrenbergin vanhemmat olivat asessori Henrik Jakob Ahrenberg ja Margareta Kristina Tihleman. Ahrenbergin puoliso vuodesta 1840 oli Mathilda Maria Bäck (k. 1901). Heidän kotinsa oli Viipurin ensimmäisiä sivistyskoteja, jonka kielenä oli suomi. Perheen poika Johan Jacob Ahrenberg (1847–1914) oli tunnettu arkkitehti, taidemaalari, taidekriitikko ja kirjailija. Carl Wilhelm Ahrenberg valmistui filosofian kandidaatiksi 1832 ja tuli sitten pitkän ulkomaan matkan jälkeen opettajaksi, ensin Helsinkiin ja sitten Viipuriin, missä hän toimi lukion ja sittemmin yläalkeiskoulun lehtorina 1836–1872 sekä vuodesta 1857 myös rehtorina. Vuosina 1859–1865 Ahrenberg oli Viipurin koulujen tarkastaja, joka yhtenäisti alueen kouluja muiden Suomen koulujen kanssa muun muassa niin, että lukion opetuskieleksi tuli ruotsi saksan ja venäjän asemesta. Ahrenberg oli 1865 asetetun koulukomitean jäsen, joka vastusti kirkon ja koulun erottamista toisistaan. Hän asettui myös alkeiskoulun ja lukion yhdistämistä vastaan.
Armeijaryhmä A (itärintama)
Armeijaryhmä A:han kuului sen perustamishetkellä 1. panssariarmeija, 17. armeija, 3. romanialainen armeija ja 11. armeija.
Flegmaatikot
Vuoden 2009 Blockfesteillä järjestettiin Flegmaatikot 10v Special -niminen keikka, jossa Flegmaatikot esitti vierailijoiden kera vanhjoen hittiensä lisäksi uusia kappaleita. Flegmaatikkojen kolmas studioalbumi 931 julkaistiin Monsp Recordsin kautta 13. kesäkuuta 2012.
Leijonamieli
Tuukka Rihkola (s. 13. lokakuuta 1981), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Leijonamieli, on tamperelainen rap-artisti, sanoittaja, tuottaja sekä DJ, joka lähti soolouralle Flegmaatikot-yhtyeen jäätyä tauolle. Leijonamieli perusti vuonna 2004 Leijonamieli & Putkimiehet -kokoonpanon, jonka suurimmaksi hitiksi nousi kappale Laulu Sadepäivän Varalle. Heidän musiikkiaan kuultiin muun muassa elokuvassa Tyttö sinä olet tähti. Kokoonpano hajosi syksyllä 2009 ja heidän viimeisin julkaistu kappaleensa Jos vain herään on kuultavissa Suomihiphoppia Vol. 6 -kokoelmalla. 4. joulukuuta 2009 Leijonamieli julkaisi internetissä ilmaisen EP:n Ringo Ruffsoul - No Backups (Shades Of Grey). Tällä hetkellä Leijonamieli keskittyy Tampereella omistamansa Cosmic Studiosin pyörittämiseen ja musiikin tuottamiseen. Leijonamieli on myös palannut Flegmaatikkojen riveihin ja yhtyeen uusi albumi on määrä julkaista vuoden 2012 aikana. Leijonamieli on toiminut myös Palefacen keikka-DJ:na.
Leijonamielen tuotantoon kuuluu Flegmaatikot-albumien (Läheltä ja kaukaa, 2001 ja Hampuusin päiväkirja, 2001) lisäksi Putkimiesten kanssa tehty Lauluja sadepäivän varalle (2006), No Backups -EP, sekä useita vierailuja eri artistien levyillä. Leijonamieli julkaisi 27. huhtikuuta 2011 Versatile Fall -EP:n.
Worms Forts: Under Siege
Pelin musiikin sävelsi Bjørn Lynne. Hän vastasi myös äänisuunnittelusta.
Armeijaryhmä B
Armeijaryhmä B oli kolmen eri joukko-osaston nimi toisessa maailmansodassa:
Armégruppe B Gruppo d'armate B
Arnold Bennett
thumbnail|right|180px|Brittiläinen kirjailija Arnold Bennett. Enoch Arnold Bennett (27. toukokuuta 1867 Hanley, Staffordshire, Britannia – 27. maaliskuuta 1931 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen kirjailija.
Viihderomaanien ohella Bennett julkaisi merkittäviä realistisia elämänkuvauksia, kuten The Old Wives' Tale (1908) ja niin sanotun Clayhangerin trilogian (1910–1916). Hän hyödynsi kotiseutuaan kirjojensa materiaalina. Bennettin teosten suomennokset ilmestyivät aikansa halvoissa suosikkisarjoissa, kuten Otavan Tähtisarjassa.
Maastohiihto talviolympialaisissa 1952 – naisten 10 km
Vuoden 1952 Oslon talvilolympialaisten naisten 10 kilometrin maastohiihto, oli olympiahistorian ensimmäinen naisten maastohiihtokilpailu. Kilpailu käytiin 23. helmikuuta 1952 Holmenkollenilla. Myöskään aiemmin naisten hiihto ei ollut FIS:n järjestämien hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen ohjelmassa. Ainoastaan isäntämaa Norja oli ainoa, joka äänesti naisten hiihtokilpailun järjestämistä vastaan.
Naishiihdon johtavana maana pidettiin Neuvostoliiton poissa ollessa Suomea, jossa oli järjestetty naisten kansallisia mestaruuskilpailuja jo useita vuosia. Suomen paras naishiihtäjä Tyyne Wideman, joka oli voittanut maan mestaruuden kolmesti perättäin 1949, 1950 ja 1951, päätti lopettaa hiihtouransa vuoteen 1951. Hänen kaksoissisarensa Lydia Wideman sen sijaan osallistui Oslon olympialaisiin. Tämä oli jo kilpailun puolivälissä hiihtänyt tukevaan johtoon, joka säilyi kilpailun loppuun asti. Suomalaishiihtäjät saavuttivat kilpailussa kolmoisvoiton ja Lydia Wideman jäi historiaan ensimmäisenä naisten maastohiihdon olympiavoittajana.
Vanjärvi (Turkki)
Vanjärvi on Turkin suurin järvi. Se sijaitsee maan itäosassa lähellä Iranin rajaa 1 646 metrin korkeudessa. Järvi on noin 120 kilometrin pituinen ja sen pinta-ala on noin 3 713 neliökilometriä. Suurin syvyys on noin 457 metriä ja tilavuus 607 kuutiokilometriä. Vanjärvi on laskujoeton suolajärvi. Veden suolapitoisuus on noin 2,2 % ja pH 9,8. Se ei ole juomakelpoista, koska siinä on booraksia.
Järven itärannalla sijaitsee Vanin maakunnan pääkaupunki Van. Vanin ja Tatvanin välillä liikennöi matkustajalautta.
Järvellä on huomattava merkitys armenialaiselle kulttuurille. Muinoin se oli Urartun valtakunnan keskusaluetta. Akdamarin saarella sijaitseva vuosina 915–921 rakennettu Pyhän ristin armenialainen kirkko restauroitiin ja vihittiin taas käyttöön 2007. Järven lähettyviltä kerrotaan olevan kotoisin kissarotu turkkilainen van.
Resident Evil 2
Resident Evil 2 on Capcomin kehittämä ja julkaisema Resident Evil -pelisarjaan kuuluva selviytymiskauhupeli. Peli julkaistiin vuonna 1998 PlayStationille ja myöhemmin myös muille alustoille.
Capcom julkaisi pelistä vuonna 2019 uusintaversion Resident Evil 2, jossa graafisten ja teknisten muutoksien lisäksi on joitakin juonellisia uudistuksia. Capcom on korostanut, ettei uusversio ole teräväpiirtopäivitys, sillä peli on ”rakennettu kokonaan uudelleen”. Peli on ollut myynti- ja arvostelumenestys.
Pelaaminen
Resident Evilin tapaan Resident Evil 2:ssa on kaksi pelattavaa hahmoa. Molemmilla hahmoilla on omanlaisensa A- ja B-skenaariot, joten pelissä on kaikkiaan neljä pelattavaa skenaariota. Saavutuksien kautta pelissä on myös mahdollista avata hahmoille uusia asusteita ja erilaisia minipelejä.
Juoni
Kaksi kuukautta ensimmäisen Resident Evil -pelin tapahtumien jälkeen lääkeyhtiö Umbrellan kehittämä biologinen ase, T-virus, on levinnyt Raccoon Cityn kaupunkiin ja muuttanut lähes kaikki asukkaat zombeiksi. Kaupunkiin työn perässä matkustanut alokaspoliisi Leon S. Kennedy tapaa veljeään etsivän opiskelija Claire Redfieldin. Poliisiasemalla Claire saa tietää, että hänen veljensä Chris Redfield on lähtenyt Eurooppaan etsimään Umbrellan päämajaa. Leon ja Claire päättävät hajaantua etsimään muita selviytyjiä ja lopulta paeta kaupungista.
Etsiessään pakotietä Claire tapaa Sherry-nimisen tytön. Claire saa selville, että lahjottu poliisipäällikkö Brian Irons piilottelee todisteita uuden G-viruksen kehityksestä. G-virukselle altistunut mutantti tappaa Ironsin ja Claire sekä Sherry pakenevat poliisiasemalta viemäreihin.
Leon tapaa Ada Wong -nimisen naisen, joka on tullut kaupunkiin etsimään poikaystäväänsä Johnia. Ada löytää Sherryn kadottaman kultaisen kaulariipuksen. Viemäreissä tuntematon nainen ampuu Adaa kohti, mutta Leon syöksyy luodin eteen. Ada seuraa ampujaa ja saa selville, että tämä on Sherryn äiti Annette, G-viruksen kehittäjän William Birkinin vaimo. Suojellakseen elämänsä tärkeintä työtä Umbrellan salaisilta agenteilta William pisti virusta itseensä ja muuttui epämuodostuneeksi mutantiksi. Annette yrittää ottaa Adan löytämän kaulariipuksen, mutta putoaa kamppailun jälkeen kaiteen yli syvään kuiluun. Ada tajuaa, että riipuksen sisällä on näyte G-viruksesta. Myöhemmin Ada palaa Leonin luokse ja hoitaa tämän ampumahaavan.
Leon ja Ada sekä Claire ja Sherry etenevät kohti Umbrellan salaista, maanalaista tutkimuskeskusta. Birkin haavoittaa Adaa pahasti ja Leon joutuu tutkimaan laboratoriota löytääkseen parannustarvikkeita. Psykoottinen Annette kertoo Leonille, että Adan suhde Johnin kanssa on vain hämäystä ja että Ada on G-virusta etsivä vakooja. Bioase Tyrant haavoittaa Annettea ja Adaa, mutta Ada pelastaa Leonin ja vannoo rakastavansa tätä. Ennen kuolemistaan Annette kertoo Clairelle kuinka rokote tartunnan saaneen Sherryn pelastamiseksi valmistetaan. Leon ja Claire pelastavat Sherryn ja pakenevat hätäjunalla. Pahasti vahingoittunut Ada onnistuu pakenemaan ennen kuin itsetuhojärjestelmä tuhoaa laboratorion ja tappaa Birkinin. Leon päättää tuhota Umbrellan ja Claire jatkaa veljensä etsimistä.
Aq
Aq tarkoittaa seuraavia:
Bruno Gollnisch
Bruno Gollnisch (s. 28. tammikuuta 1950 Neuilly-sur-Seine) on ranskalainen akateemikko ja poliitikko. Hän on Kansallisen rintaman pääsihteeri (1995–) ja puoluehallituksen jäsen (1986–). Hän on Rhône-Alpesin edustajiston jäsen ja europarlamentaarikko. Hän oli myös Euroopan parlamentin Identiteetti, perinteet ja itsemääräämisoikeus -ryhmän johtaja vuonna 2007. Hän on europarlamentissa nykyään sitoutumaton.
Gollnisch tapasi Jean-Marie Le Penin Nanterren yliopistossa. Hänestä tuli 1984 Front nationalin Rhônen sihteeri ja 1994 puolueen varapuheenjohtaja. Hänet valittiin 1995 Lyonin kunnanvaltuustoon, 1986–1986 kaudelle kansalliskokoukseen ja 1989 Euroopan parlamenttiin. Gollnisch oli aluksi sitoutumattomien ryhmässä, kunnes hänet valittiin alkuvuodesta 2007 perustetun kansallismielisen oikeiston ryhmän johtoon.
Hurusrata
Hurusrata eli virallisesti Varkaus–Kommila-rata tarkoittaa Varkauden kaupungissa sijaitsevaa Stora Enson Kommilan tehtaille menevää seitsemän kilometrin mittaista rataosuutta, joka alkaa Varkauden Joutenlahdesta. Radan rakentaminen alkoi vuonna 1984 ja maksoi 46 miljoonaa markkaa, josta Valtionrautateiden osuus oli 23 miljoonaa. Virallisia vihkiäisiä vietettiin 10. kesäkuuta vuonna 1986, ja juhlaan liittyi myös kiertoajelua uudella radalla.
Bruno Gollnisch
Holokaustin kieltämissyyte
Gollnisch tuomittiin 18. tammikuuta 2007 holokaustin kieltämisestä 5 000 euron sakkoihin ja kolmen kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen, ja lisäksi hän joutui maksamaan 55 000 euroa korvauksia. Hän kommentoi holokaustia lehdistötilaisuudessa lokakuussa 2004.
Euroopan parlamentin sivujen mukaan Gollnisch sanoi lehdistötilaisuudessa seuraavasti:
Hurusrata
Tietoja radasta
Radalla on turvalaitteet junakulunvalvontaa myöten kilometrille 425 saakka, jolla sijaitsee radan erkanemisvaihdetta suojaavan pääopastimen esiopastin. Se on rataluokkaa B2 ja K43-kiskotettu. Junia on kulussa maanantaista perjantaihin kolme junaparia, launtaina ja sunnuntaina yksi.
Ennen rautatieyhteys Kommilaan alkoi Varkauden rautatieasemalta. Se kulki Haukiveteen laskevan Pirtinvirran yli kulkien Varkauden kaupungintalon ohi. Yksi syy vanhan radan purkamiseen ja uuden rakentamiseen oli se, etteivät kuljetukset kulkisi enää tiheään asutun keskustan läpi. Uusi rata ei kulje keskustan läpi vaan asutusta kiertäen.
Liberty Memorial
thumb|300px|Liberty Memorial
Liberty Memorial on ensimmäisen maailmansodan aikana kuolleiden muistolle rakennettu muistomerkki Penn Valley Park -puistossa Kansas Cityn kaupungissa Missourin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Muistomerkin yhteydessä on ensimmäisen maailmansodan museo. Muistomerkkiä alettiin rakentaa vuonna 1921 ja se valmistui vuonna 1926. Muistomerkin suunnitteli yhdysvaltalainen arkkitehti Harold Van Buren Magonigle. Muistomerkki edustaa uusklassista arkkitehtuuria ja egyptiläistyylistä arkkitehtuuria. Vuonna 2006 muistomerkki pääsi National Historic Landmark -kohteeksi (NHL, ). Muistomerkki on valmistettu kasota-kalkkikivestä, indiana-kalkkikivestä ja graniitista.
Vesinokkaeläimet
Vesinokkaeläimet (Ornithorhynchidae) on toinen nokkaeläinten kahdesta jäljellä olevasta heimosta. Sen ainoa jäljellä oleva laji on vesinokkaeläin (Ornithorhynchus anatinus).
Yksi puraisu
Yksi puraisu (Once Bitten) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut vampyyriaiheinen kauhukomediaelokuva. Sen pääosia esittävät Lauren Hutton, Jim Carrey, Cleavon Little, Karen Kopins, Megan Mullally ja Jeb Stuart Adams. Elokuvan on ohjannut Howard Storm. Se tuotti maailmanlaajuisesti noin 10 miljoonaa dollaria ja nousi kulttimaineeseen negatiivisesta kritiikistään huolimatta. Elokuva julkaistiin suoraan videolle monessa maassa. Yksi puraisu oli Jim Carreyn ensimmäinen pääroolielokuva.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen kutsuu Yhtä puraisua makaaberiksi horror-huumoriksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä.