cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Will Harris
Pelaajaura
Harris siirtyi nopeasti Korisliigan edelliskauden mestari Tampereen Pyrintöön, joka oli kiinnostunut Harrisista jo ennen kauden alkua ja kärsi riittävän laadukkaiden ulkomaalaispelaajien puutteesta. Ensimmäisessä ottelussaan pyrintöläisenä Harris teki Baltian liigassa 20 pistettä ja otti kuusi levypalloa. Harris pelasi Pyrinnössä 23 Korisliigan runkosarjaottelua 15,8 pisteen ja 6,8 levypallon keskiarvoilla. Hieman ennen siirtorajan umpeutumista helmikuun lopulla 2015 Harris sai tarjouksen Ranskan toiseksi korkeimmalta sarjatasolta jonne siirtyi.
Pelityyli
Loimaan apuvalmentaja määritteli Harrisin tämän liityttyä joukkueeseen monipuoliseksi ja vahvaksi hyökkääjäksi sekä hyväksi levypallopelaajaksi. Pyrinnön päävalmentaja Pieti Poikola arvioi Harrisia tämän liittyessä joukkueeseen riittävän vahvaksi ja myös selkä korille päin pelaamaan pystyväksi pelaajaksi.
Yksityiselämä
Harris opiskeli yliopistossa pääaineenaan afrikkalaisuuden tutkimus ja sivuaineenaan koulutus. Hänen perheeseensä kuuluvat äiti Veronica Harris, neljä veljeä ja kaksi siskoa.
Sininen ämpäri
Sininen ämpäri on suomalaisen ekspressionistisen taidemaalarin Vilho Lammen (1898–1936) öljyvärimaalaus vanerille vuodelta 1931. Maalaus esittää talonpoikaistuolilla olevaa sinistä emaliämpäriä kauhoineen.
Maalaus on kooltaan noin 69,5 × 56 cm, ja siinä esiintyvät Lammen Limingassa sijaitsevan kotitalon Matinlaurin arkiesineet. Teos kuuluu Lammen vuosien 1931–1936 välille sijoittuneeseen kauteen, joka sisältää runsaasti asetelmia ja henkilöaiheita. Siinä on nähty yhteyksiä toisaalta Vincent van Goghin kuuluisaan tuoliteokseen ja toisaalta värienkäytössä Paul Cézanneen.
Paavo Rintala kuvasi teoksen syntyprosessin Lammen elämästä aineksensa saaneessa fiktiivisessä romaanissaan Jumala on kauneus, ja teki siten maalauksesta kulttityön, jota on jälkeenpäin pidetty avaimena Vilho Lammen tuotantoon. Rintalan romaanissa maalauksessa näkyvä ruokakomeron ovi aukeaa maalarin omaan kauneuden maailmaan, jossa kaikki on kaunista ja josta kauneus valuu pirttiin, jossa ämpäri ja tuoli ovat.
Today (Elvis Presleyn albumi)
Today on Elvis Presleyn toukokuussa 1975 julkaistu studioalbumi. Se äänitettiin saman vuoden maaliskuussa RCA-studiolla, Hollywoodissa. Albumi nousi Billboard 200 -listan sijalle 57, ja sitä myytiin lähes 400 000 kappaletta. Lisäksi single ”T-R-O-U-B-L-E” ylsi Yhdysvaltain top 40:een.
Kappaleet
B-puoli
Agadezin moskeija
Moskeijan läheisyydessä sijaitsevat Agadezin vanhakaupunki ja sulttaaninpalatsi.
Ratkaisu
Ratkaisu voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kōhei Uchimura
Kōhei Uchimura (, s. 3. tammikuuta 1989 Isahaya, Nagasakin prefektuuri) on japanilainen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Uchimura saavutti kuusiottelun ja joukkuekilpailun olympiahopeaa Pekingissä 2008. Permannolla hän oli viides. Vuoden 2009 MM-kilpailuissa Uchimura voitti maailmanmestaruuden kuusiottelussa 2,575 pisteen erolla hopeamitalistiin. Lisäksi hän oli permannolla neljäs ja rekillä kuudes. Seuraavissa MM-kilpailuissa Uchimura uusi kuusiottelun mestaruutensa, saavutti hopeaa permannolla ja joukkuekilpailussa sekä pronssia nojapuilla. Tokion MM-kilpailuissa 2011 Uchimura voitti kolmannen peräkkäisen kuusiottelun maailmanmestaruuden kaikkien aikojen ensimmäisenä miestelinevoimistelijana. Hän voitti myös kultaa permannolta, hopeaa joukkuekilpailusta ja pronssia rekiltä sekä oli neljäs nojapuilla, viides hevosella ja kuudes renkailla.
Uchimura kilpaili toisissa olympialaisissaan Lontoossa 2012. Hän saavutti kolme mitalia, kultaa kuusiottelusta sekä hopeaa permannolta ja joukkuekilpailusta. Joukkuekilpailussa Japani jäi alun perin mitalisijojen ulkopuolelle, neljänneksi, mutta nousi hopealle tehtyään protestin Uchimuran saamista pisteistä hevosella. Antwerpenin MM-kilpailuissa 2013 hän voitti neljännen kerran kuusiottelun maailmanmestaruuden. Hän sai kultaa myös nojapuilla sekä pronssia permannolla ja rekillä. Nanningin MM-kilpailuissa 2014 hän voitti viidennen kerran peräkkäin kuusiottelun maailmanmestaruuden ja lisäksi hän sai hopeaa joukkuekilpailussa ja rekillä.
Uchimura voitti kuusiottelun, rekin ja joukkuekilpailun maailmanmestaruudet Glasgow'ssa 2015. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti kultaa kuusiottelussa ja joukkuekilpailussa sekä sijoittui viidenneksi permannolla. Dohan MM-kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa rekillä ja pronssia joukkuekilpailussa. .
Sinilähde
Sinilähde on kaupunginosa Heinolassa. Sinilähde sijaitsee noin 2 km Myllyojasta Heinolaan päin Ruotsalaisen rannalla Valtatie 4:n varrella. Heikki Siikosen suunnittelema Sinilähteen seurakuntatalo valmistui vuonna 1957. Hevossaarentiellä Sinilähteellä toimii K-Citymarket Heinola, jonka yhteydessä on Alko ja Postin pakettipiste. K-Citymarket on kesäaikaan suosittu kohde mökkiliikenteelle, jolloin kaupan myynti kohoaa lähes maan suurimmaksi (verrattuna muihin K-Citymarketteihin). Sinilähteelle avattiin keväällä 2021 uusi ala-aste, jossa samassa rakennuksessa toimii myös päiväkoti ja esiopetus.
ID3
ID3 on menetelmä, jolla liitetään erilaisiin musiikkitiedostoihin metatietoa, kuten esittäjä, kappaleen nimi, albumin nimi, musiikkilaji ym. ID3-standardista on olemassa kaksi epäyhteensopivaa versiota: ID3v1 ja ID3v2.
Jean-René Lisnard
Jean-René Lisnard (s. 25. syyskuuta 1979 Cannes, Ranska) on monacolainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 84 tammikuussa 2003 ja nelinpelissä sijalle 171 syyskuussa 2007. Hän on edustanut Monacoa Davis Cupissa 7 maaottelussa vuosina 2007–2009.
ID3
ID3:n alkuperäinen kehittäjä oli Eric Kemp alias "NamkraD", joka 1996 kehitti ID3v1:ta tukevan Studio3-soitto-ohjelman. MP3-tiedoston loppuun lisättiin 128 tavua dataa, josta varattiin 30 tavua esittäjälle, nimelle, kommentille ja albumin nimelle sekä 4 tavua julkistusvuodelle ja tavu musiikkityylille ennalta määritellystä listasta. Kyseessä ei ollut minkään virallisen tahon standardi, mutta ID3-tunnisteiden tuki levisi nopeasti musiikkisoittimiin.
Jean-René Lisnard
Australian avoimissa 2005 Lisnard voitti toisella kierroksella turnauksen 14:nneksi sijoitetun Sébastien Grosjeanin lukemin 1–6, 4–6, 6–3, 6–4, 6–3 ja selviytyi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen kolmannelle kierrokselle. Kolmannen kierroksen ottelunsa hän hävisi Philipp Kohlschreiberille kolmessa erässä.
Paavo Komi
Komi johti ICSSPE-liikuntatutkimusjärjestöä vuosina 1991–1996. Hän oli Kansainvälisen olympiakomitean lääketieteellisen komission jäsen vuosina 1983–2003 sekä KOK:n Sport for all -komission jäsen vuodesta 2000. Hän julkaisi noin 450 tieteellistä kirjoitusta fysiologian, liikuntafysiologian, biomekaniikan ja urheilulääketieteen alalta. Komi promovoitiin yhteensä seitsemän yliopiston kunniatohtoriksi.
Anatoli Tšubais
thumb|right|Anatoli Tšubais (2017)
Paavo Komi
Komin urasta on julkaistu Arto Terosen ja Jouko Vuolteen kirjoittama elämäkerta Suoralta ei voi oikaista vuonna 2014.
NHL-kausi 1964–1965
NHL-kausi 1964–1965 oli National Hockey Leaguen historian 48. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toe Blaken valmentama Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Chicago Black Hawksin otteluvoitoin 4–3. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Canadiensin 12. ja seuran koko historian 13. Stanley Cup -mestaruus.
Anatoli Tšubais
Politiikka
Anatoli Tšubais nimitettiin marraskuussa 1991 Venäjän valtion omaisuuden komitean puhemieheksi, johtamaan valtion omaisuuden yksityistämistä. Hän suosi kuponkiyksityistämistä ja huutokauppoja. Kuponkiyksityistäminen johti omaisuuden epätasaiseen jakautumiseen Venäjällä, kun ihmiset myivät yksityistämiskuponkinsa monesti tehtaiden johdolle. Toiset taas sijoittivat yrityskuponkinsa yksityistämisrahastoihin, joista useimmat romahtivat, ja yksityistämiskupongit päätyivät monesti nuorten liikemiesten käsiin. Arviolta 40 miljoonaa venäläistä menettivät omaisuuksia yksityistämisen yhteydessä. Näin yksityistämisen ensimmäinen vaihe 1992–1994 meni ei-toivotulla tavalla. Ihmiset alkoivat vihata Tšubaisia.
NHL-kausi 1964–1965
Kaudella 1964–1965 pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalla myönnettävä Conn Smythe Trophy jaettiin ensimmäisen kerran, ja sen sai Canadiensin keskushyökkääjä Jean Béliveau. Pudotuspeleissä Béliveau teki 13 ottelussa 8 maalia ja antoi 8 maalin johtanutta syöttöä. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun hän toimi joukkueensa kapteenina sen saavuttaessa Stanley Cup -mestaruuden.
Anatoli Tšubais
Politiikka
Tšubais erotettiinkin yksityistämistä hoitavan komitean johdosta, ja hänen tilalleen nimitettiin Vladimir Polevanov, joka alkoi vaatia yksityistämisen perumista ja pelkäsi Tšubaisin johdolla tapahtuvan yksityistämisen vievän suuryritysten omistukset venäläisiltä pois. Mutta presidentti Jeltsin tarvitsi silti Tšubaisia, ja Polevanov erotettiin pian tehtävästään. Marraskuusta 1994 tammikuuhun 1996 Tšubais oli varapääministerinä Viktor Tšernomyrdinin hallituksessa vastaten taloudesta. Venäjän oligarkkiluokka muodostui syksyllä 1995 kun valtionyrityksiä yksityistettiin lainoja vastaan. Näissä kaupoissa yrityksiä myytiin usein alihintaan, ja tapahtui muitakin väärinkäytöksiä. Yksityistämiskupongeista ei ollut tällä kertaa puhettakaan. Näissä kaupoissa siirtyi suurin osa Venäjän merkittävimmästä teollisuudesta yksityisiin käsiin.
NHL-kausi 1964–1965
Runkosarjan pistepörssin ja Art Ross Trophyn voitti Chicago Black Hawksin Stan Mikita. Hän keräsi 70 ottelussa yhteensä 87 tehopistettä, joista 28 oli maaleja ja 59 syöttöpisteitä. Hart Memorial Trophy puolestaan myönnettiin Mikitan tavoin Chicagoa edustaneelle Bobby Hullille. Pudotuspeleissä Hull sijoittui pistepörssin kärkipaikalle tehtyään 14 ottelussa 17 tehopistettä, joista 10 oli maaleja ja 7 maaliin johtaneita syöttöjä. Parhaan tulokkaan palkinnon Calder Memorial Trophyn sai Detroit Red Wings -maalivahti Roger Crozier.
Anatoli Tšubais
Politiikka
Tammikuussa 1996 Tšubais sai potkut erilaisten skandaalien jälkeen, ja hänen tilalleen tuli Jeltsinin sisäpiirin jäsen Valentin Jumašev. Tšubais sai kuitenkin pian nimityksen keskeiseen asemaan Venäjän presidentinhallinnon johtajaksi (heinäkuu 1996- maaliskuu 1997). Maaliskuussa 1997 Tšubais nimitettiin uudelleen varapääministeriksi, vastuullaan talous. Maaliskuussa 1998 Jeltsin kuitenkin erotti koko hallituksen.
Vuonna 1997 jopa suurliikemies Boris Berezovski haukkui Tšubaisia Venäjän rosvokapitalismin isäksi.
NHL-kausi 1964–1965
Runkosarja
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.''
Anatoli Tšubais
Politiikka
Anatoli Tšubais on kannattanut Robert Cooperin ajatusta liberaalista imperialismista:
NHL-kausi 1964–1965
Runkosarjan pistepörssi
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit''
Anatoli Tšubais
Politiikka
Tšubaisia vastaan tehtiin massiivinen murhayritys 2005, kun hänen autonsa lähellä räjähti pommi ja sitä tulitettiin automaattiasein. Murhayrityksen takana oli erikoisjoukkojen eversti Vladimir Kvatškov, joka sai kansallissankarin maineen.
NHL-kausi 1964–1965
Pudotuspelien pistepörssi
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit''
Anatoli Tšubais
Politiikka
Tšubais on kuulunut Vladimir Putinin lähipiiriin, mutta Ukrainan sodan aikana hänen uskotaan jättäneen tehtävänsä ja lähteneen Venäjältä. Asiasta ovat kertoneet sekä venäläiset että yhdysvaltalaiset mediat. Kreml on vahvistanut tiedon. Kommersant-lehden mukaan hänet olisi nähty Istanbulissa.
Liike-elämä
Anatoli Tšubais nimitettiin vuonna 1998 Venäjän tuolloin suurimman energiayhtiön RAO UES:n johtajistoon ja myöhemmin samana vuonna pääjohtajaksi. RAO UES joutui luopumaan monopolistaan ja se pilkottiin vuosien 2007–2008 aikana itsenäisiksi yrityksiksi.
Vuonna 2006 talouslehti Kommersant julkaisi VTsIOM:n tutkimuksen oligarkeista. Peräti 77 prosenttia venäläisistä oli sitä mieltä, että Anatoli Tšubais on hankkinut omaisuutensa epärehellisesti. Hän oli listan kärjessä verrattuna seuraavaan henkilöön Boris Berezovskiin (66 prosenttia). Anatoli Tšubaisilla on myös kehno maine Venäjän duumassa.
Vertaismedia
Vertaismedia tarkoittaa sosiaalisessa mediassa tapahtuvaa sisällöntuotantoa. Tällä tarkoitetaan tiedon ja uutisten keräämistä, raportoimista, analysointia ja levittämistä. Toiminnan tarkoituksena on sellaisen riippumattoman, luotettavan, virheettömän, laaja-alaisen ja relevantin tiedon tarjoaminen, jota demokratian toteutuminen edellyttää. Näin ajatus vertaismediasta sisältää kaiken tiedonvälityksen sähköposteista ja statuspäivityksistä blogiteksteihin ja YouTube-videoihin.
Taustaa
Perinteisen viestintäkäsityksen mukaan viesti etenee lähettäjältä vastaanottajalle. Sosiaalisessa mediassa tämä on antanut tilaa kommunikoivan, kahdensuuntaisen viestinnän mallille. Näin viestin lähettäjä on vertaismedian aikakaudella muuttunut lähinnä keskustelun avaajaksi tai ehdottajaksi, ja varsinainen viesti kehittyy tämän alkusysäyksen, lähettäjän ja vastaanottajan vuorovaikutuksen tuloksena.
Käsitteestä
Sosiaalisessa mediassa tapahtuvasta vertaistuotannosta voidaan julkisessa keskustelussa puhua kansalaisjournalismina. Termi kansalaisjournalismi viittaa kuitenkin sekä englanninkieliseen termiin civic journalism että sisällöltään edeltävästä oleellisesti poikkeavaan käsitteeseen citizen journalism. Ensimmäinen viittaa ammattijournalistien ylläpitämään julkiseen keskusteluun ja journalismin uudistusliikkeeseen, jonka tavoitteena on kansalaisten osallistuminen valtamedian toimintaan ; tätä vastoin jälkimmäinen tarkoittaa kansalaisten oma-aloitteista sisällöntuotantoa nykyteknologian mahdollistamin keinoin.
Lähikäsitteet
Tutkimuskirjallisuudessa vertaismedialla on useita rinnakkaiskäsitteitä. Englanninkielisessä tutkimuksessa käytetään esimerkiksi termejä we media, user generated content, indymedia, participatory media, participatory journalism ja citizen journalism. Suomenkielisessä tutkimuksessa puhutaan muun muassa vertaisviestinnästä, kansalaisjournalismista, kansanjournalismista ja kansalaismediasta. Termit eroavat toisistaan lähinnä sillä, mitä osallistumismuotoja ne sisältävät. Toiset tutkijat käsittävät termillä vain journalistisesti merkittävät tekstit, toisille vertaismedia tarkoittaa kaikkea sosiaalisessa mediassa tapahtuvaa sisällöntuotantoa.
Ominaisuudet
Vertaismedia on epävirallinen ja editoimaton alhaalta ylöspäin etenevä prosessi, joka syntyy internetissä käytyjen, samanaikaisten ja jaettujen keskusteluiden tuloksena. Olennainen osa vertaismedian ja valtamedian suhdetta on se, että jälkimmäinen ammentaa mediankäyttäjien tahoillaan käymistä keskusteluista ja puheenaiheista. Näin vertaismedian sisällöistä on tullut olennainen osa myös valtamedian tarinankerrontaa, ja kommentit tai sosiaaliseen mediaan liittyvät uutiset ovat valtamediassa jo yleisiä.
Keskustelu vertaismediasta kytkeytyy sekä hyödynnettävään teknologiaan ja sovelluksiin, sovellusten käyttäjiin eli aktiivisiin sisällöntuottajiin, ja tämän toiminnan merkitykseen valtamedian näkökulmasta. Vertaismedia vaikuttaa mediakenttään myös taloudellisesti, ja keskustelua käydään esimerkiksi maksullisten ja kaupallisten sisältöjen tarpeesta sekä markkinointikäytäntöjen tulevaisuudesta tilanteessa, jossa sisältöjä jaetaan ja tuotetaan ilmaiseksikin.
Arnoldo Devonish
Arnoldo Devonish (15. kesäkuuta 1932 – 1. tammikuuta 1997) oli venezuelalainen kolmiloikkaaja ja maansa ensimmäinen olympiamitalisti.
Devonish saavutti kolmiloikassa olympiapronssia Helsingissä 1952 tuloksella 15,52 m. Hän jätti Yhdysvaltain Walter Ashbaughin neljänneksi 13 senttimetrin erolla. Vuonna 1955 Devonish saavutti Méxicossa käydyissä Pan-Amerikan kisoissa hopeaa tuloksella 16,13 m ylittäen 16 metrin rajan kaikkien aikojen neljäntenä kolmiloikkaajana. Etelä-Amerikan mestaruuden hän voitti vuosina 1961 ja 1963 brasilialaisten Adhemar Ferreira da Silvan ja Nelson Prudêncion menestyksekkäiden urheiluvuosien välissä.
Jaakko Kontio
Kaarlo Jaakko Juhani Kontio (1. huhtikuuta 1924 Kymi – 18. toukokuuta 2016 ) oli suomalainen arkkitehti. Hän toimi Alvar Aallon toimistopäällikkönä vuosina 1955–1960 ja Helsingin kaupunginarkkitehtina 1962–1963. Hän suunnitteli yhdessä Kalle Räikkeen kanssa useita julkisia rakennuksia. Hänellä oli yhteinen toimisto myös arkkitehti Seppo Kilpiän kanssa nimellä Arkkitehtitsto Kontio–Kilpiä–Valjento Oy. Sen liiketoiminta siirtyi syyskuussa 2003 AMFI Arkkitehdit Oy:lle.
Andreas Klier
Andreas Klier (s. 15. tammikuuta 1976 München) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1996–2013.
Klier voitti GP Jef Scherens Leuven -kilpailun vuonna 2002. Seuraavana vuonna hän saavutti uransa suurimman voiton Gent-Wevelgemissä. Klier oli Flanderin ympäriajossa kuudes vuonna 2004 ja toinen 2005. Samana vuonna hän sijoittui toiseksi E3 Prijs Vlaanderen -kilpailussa sekä kahdeksanneksi MM-kilpailujen maantieajossa. Vuonna 2007 Klier voitti Espanjan ympäriajon 13. etapin ja oli 2009 viides Gent-Wevelgemissä.
Rabbi Akiba
200px|thumb|Akiba ben Josefin hauta [[Tiberias|Tiberiaksessa.]] Akiba ben Josef (noin 50 – noin 135 jaa ., ) oli juutalainen tietäjä, jota pidetään yhtenä rabbiinisen juutalaisuuden perustajista.
Akiba piti Roomaa vastaan kapinoinutta Simon bar Kokhbaa juutalaisten messiaana.
Kuolema
Tunnetuimman version mukaan roomalaiset kielsivät Akibaa opettamasta Tooraa kuolemanrangaistuksen uhalla ja hän kieltäytyi. Juutalaisen perimätiedon mukaan hänet nyljettiin elävältä, jolloin hän lausui Šema Israel -rukousta. Kiduttajien edettyä otsan kohdalle, missä juutalaismiehet säilyttävät Tefillin-raamatunlausekoteloitaan, hän kuoli sanottuaan rukouksesta sanan ”yksi”.
Benetton B197
Benetton B197 oli Pat Symondsin ja Nick Wirthin suunnittelema auto, jolla Benetton-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1997. Autoa ajoivat Jean Alesi ja Gerhard Berger, jotka molemmat olivat toista vuottaan tallissa. Berger joutui olemaan poissa kolmesta kilpailusta poskiontelo-ongelmien takia. Tämän takia Alexander Wurz korvasi hänet. Wurz teki debyyttinsä Kanadan Grand Prix'ssa.
Monsta X:n diskografia
Monsta X (, tyyliteltynä MONSTA X) on vuonna 2015 perustettu kuusijäseninen eteläkorealainen yhtye, jonka levy-yhtiönä toimii Starship Entertainment. Yhtyeeseen kuuluvat Shownu, Wonho, Minhyuk, Hyungwon, Kihyun, Jooheon ja I.M. Yhtye debytoi minialbumillaan Trespass 14. toukokuuta 2015.
Benetton B197
Auto oli kehitetty versio edellisen kauden B196-autosta, jota molempien kuljettajien mielestä oli vaikeaa ajaa äärirajoille asti. B197 osoittautui kilpailukykyiseksi lähes jokaisessa kilpailussa, mutta sillä saavutettiin vain yksi voitto. Voitto tuli Saksan Grand Prix'sta, ja sen voitti Berger, joka oli juuri palannut auton rattiin sairauslomansa jälkeen. Auton suurin ongelma oli renkaiden saaminen tarpeeksi suureen lämpötilaan radoilla, joissa pitoa oli vähän. Erityisesti tämä ongelma näkyi aika-ajoissa. Berger ja Alesi onnistuivat kuitenkin molemmat saavuttamaan yhden paalupaikan kauden aikana. Kauden lopussa oli selvää, että talli joutuisi etsimään uudet kuljettajat seuraavaksi kaudeksi, sillä Berger jäi kauden lopussa eläkkeelle ja Alesi siirtyi Sauber-talliin.
Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa lopulta kolmanneksi ja saavutti 67 MM-pistettä.
Formula 1 -tulokset
(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa)
Phoenix Wright: Ace Attorney
Phoenix Wright: Ace Attorney on Capcomin kehittämä ja julkaisema seikkailupeli, joka on julkaistu vuonna  Nintendo DS:lle.
Peli on uudelleentehty versio Game Boy Advancen Gyakuten Saiban -pelistä, jossa on uusi viides luku. Peli on Ace Attorney -sarjan ensimmäinen osa.
Peli on visual novel -tyyppinen seikkailupeli, jossa on kaksi tärkeää osaa. Pääosassa ovat oikeudenkäynnit, joissa tarkoituksena on etsiä heikkouksia todistajien lausunnoista. Toisena tärkeänä osana ovat tutkimusosuudet, joissa jutellaan asianosaisten kanssa oikeussalin ulkopuolella ja kerätään uusia vihjeitä sekä todisteita.
Peli sijoittuu vuoteen 2016. Tapahtumapaikkana on japaninkielisessä versiossa Japani, englanninkielisessä versiossa Los Angeles Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Pelin oikeudenkäynnit perustuvat japanilaiseen tuomioistuimeen, mutta pelin käännösryhmä onnistui selittämään erilaisuudet aikaeron aikana tapahtuneiden muutosten avulla.
Aiheesta muualla
逆転裁判
VantagePoint Capital Partners
VantagePoint Capital Partners on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii ICT-, terveys- ja cleantech -aloilla toimivien yritysten venture capital -rahoittajana. Yhtiöllä on toimintaa Pohjois-Amerikassa (toimistot Piilaaksossa ja Montrealissa ) sekä Aasiassa (toimistot Hongkongissa ja Pekingissä ) VantagePoint Capital Partners hallinnoi 4,5 miljardin dollarin sijoitusomaisuutta.
Jatkojen aika (televisioelokuva)
Jatkojen aika on Matti Tapion televisio-ohjaus Juhani Peltosen vuonna 1969 julkaistusta ja Kuopion näytelmäkirjoituskilpailussa palkitusta näytelmästä. Teos kuvattiin pääosin Turussa ja Naantalissa kesällä 1970 ja ensiesitettiin Yle TV2 -kanavalla 4. huhtikuuta 1971.
Juoni
Kaupungin kermaa kokoontuu tohtori Exexin kartanoon vuosittaisiin naamiaisiin. Jatkoille lähdetään Simo Hörsteen kesähuvilalle saareen, ja humalan vaihtuessa aamun krapulaan maailmantuska saa juhlijoissa vallan. Ohjaaja Matti Tapion mukaan teoksen sanoma on ”enemmän lähimmäiskeskeisyyttä itsekeskeisyyden sijasta”.
Vekaranjärvi
Vekaranjärvi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kouvolassa:
Uudessakaupungissa:
Elämä idiootin kanssa
Elämä idiootin kanssa op. 219 on Alfred Schnittken säveltämä kaksinäytöksinen ooppera, jonka libreton kirjoitti Viktor Jerofejev samannimiseen novellinsa pohjalta. Ooppera valmistui vuonna 1991 ja sai ensi-iltansa Amsterdamin Het Muziektheaterissa 14. huhtikuuta 1992.
Oopperan tapahtumat sijoittuvat Neuvostoliittoon, jossa päähenkilö ja hänen vaimonsa kutsuvat kotiinsa asumaan mielisairaalasta tulleen "idiootin". Tarina kuvaa neuvostoelämää satiirisesti.
Belgian valtaus
Belgian valtaus oli toisessa maailmansodassa osa Saksan armeijan operaatio Keltaista, joka sisälsi hyökkäyksen Alankomaihin, Belgiaan ja Luxemburgiin sekä Ranskaan.
Taz-Mania
Taz-Mania on yhdysvaltalainen Warner Bros. Animationin tuottama animaatiosarja, joka perustuu Looney Tunes -hahmoon Tasmanian tuholainen. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa FOXilla vuosina 1991–1993 yhteensä 65. jakson verran. Tarina seuraa Tazin eli Tasmanian tuholaisen elämää Tasmaniassa, jossa seikkailee mukana hänen perheenjäseniä, kuten isä Hugh ja äiti Jean, sekä sisarukset Molly ja Jake.
Belgian valtaus
Saksa aloitti 10. toukokuuta 1940 hyökkäyksen länteen. Liittoutuneet yrittivät pysäyttää hyökkääjän Belgiassa uskoen kyseessä olevan saksalaisten päähyökkäys. Ranskan siirrettyä joukkojensa parhaimmiston Belgiaan 10.–12. toukokuuta Saksa käynnisti operaationsa toisen vaiheen hyökkäämällä Ardenneilta kohti Englannin kanaalia, jonne saksalaisjoukot saapuivat viidessä vuorokaudessa. Tällöin liittoutuneiden joukot joutuivat saarroksiin. Belgia antautui 28. toukokuuta.
Taisteluiden aikana käytiin sodan ensimmäinen panssaritaistelu Hannutissa, mikä oli siihen astisen historian suurin panssaritaistelu jääden kuitenkin myöhemmin useiden muiden taisteluiden varjoon. Belgian valtaukseen liittyi myös tunnettu Eben-Emaelin linnoituksen valtaus, jossa käytettiin laskuvarjojääkäreiden maahanlaskua suoraan linnoituksen katolle.
Belgian antauduttua liittoutuneiden joukkojen joutuivat vetäytymään Belgiasta ja lopulta Euroopan mantereelta. Belgia oli saksalaisten miehittämä aina vuoteen 1945, jolloin länsiliittoutuneet vapauttivat alueen.
Suunnitelmat
Saksalaisten suunnitelman mukaan armeijaryhmä B etenisi Belgiaan ja se samalla vetäisi liittoutuneiden 1. armeijaryhmän Belgiaan. Saksan armeijaryhmä A aloittaisi sen jälkeen hyökkäyksen Ardennien läpi. Belgian jäädessä tois’arvoiseksi sotanäyttämöksi ja siten armeijaryhmä B:hen kuuluisi vain rajallinen määrä joukkoja ja pääosan niistä ollessa jalkaväkeä. Englannin kanaalille pääsyn jälkeen kaikki panssaridivisioonat ja pääosa motorisoidusta jalkaväestä siirrettäisiin armeijaryhmä B:stä armeijaryhmä A:lle vahvistamaan puolustusta ja estämään liittoutuneiden vastahyökkäystä. Suunnitelma saattaisi epäonnistua mikäli Belgiaa ei saataisi vallattua riittävän nopeasti ja siten pakotettua liittoutuneita jakamaan voimiaan kahden rintaman puolustamiseen.
Kolme Albertin kanavan ylittävää siltaa olivat merkittävässä asemassa taattaessa armeijaryhmä B:n eteneminen. Veldwezeltin, Vroenhovenin ja Kannen sillat Belgiassa sekä Maastrichtin silta Alankomaiden rajalla olivat merkittäviä, koska niiden tuhoutuminen jättäisi Reichenaun Saksan 6. armeijan Maastrichtin ja Albertin kanavan väliseen pussiin ja Eben Emaelin linnoituksen tykkien tuleen. Linnoitus piti siten vallata ja sen tykistön toiminta estää.
Belgia
Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä Belgia allekirjoitti puolustussopimuksen Britannian ja Ranskan kanssa ja se ylläpiti kohtuullista 12 divisioonan varusmiesarmeijaa aina vuoteen 1923 saakka. Tämän jälkeen maan puolustuskyky hitaasti rapautui, kunnes vuonna 1926 palveluksessa oli ainoastaan kaksi divisioonaa ja lisäksi oli kaksi reservidivisioonaa. Puolueettomuus oli avainasemassa kaikessa ja maa luotti siihen, että liittolaiset tulisivat apuun tarvittaessa. Kolmannen valtakunnan nousu ja sen aloittama varustautuminen johti Belgian uudelleen varustautumiseen ja varusmiespalveluksen uudelleen käyttöön ottoon. Vuonna 1935 maa asetti puolustusvoimien vahvuustavoitteeksi puoli miljoonaa sotilasta. Belgian maavoimiin kuului sodan alkaessa kuusi aktiivipalveluksessa olevaa ja kaksitoista reservidivisioonaa, joiden lisäksi kaksi divisioonainen armeijakunta Chasseurs Ardennais.
Maavoimat oli ryhmitetty ja varustettu puolustusta silmällä pitäen. Aktiivipalveluksessa olevat joukot oli kuitenkin varustettu pääosin ajanmukaisin varustein. Jalkaväkidivisiooniin kuului 48 kappaletta 47 millimetrin panssarintorjuntatykkejä, 75 millimetrin kranaatinheittimiä. Ratsuväellä oli 150 kappaletta T-13- ja 45 kappaletta T-15-panssarivaunuja. T-13-vaunu oli todellisuudessa Belgiassa FN:n lisenssivalmistama Vickers Carden Lloyd type I tai type III kevyt panssarivaunu, jonka torniin oli asennettu 47 millimetrin panssarintorjuntatykki. T-15 vaunu oli raskaalla konekiväärillä tai 37 millimetrin tykillä aseistettu brittiläisvalmisteinen Carden Lloyd M1934.
Ratsuväkidivisioona oli mekanisoitu vuonna 1937 varustamalla ne 23 kappaleella Renaultin valmistamia Auto-Mitrailleuses de Combat, joista osa varustettiin sodan alla 47 millimetrin tykkitornein. Reservidivisioonat olivat kuitenkin merkittävästi heikommin varustetut.
Liikekannallepano alkoi 25. elokuuta 1939 ja toukokuuhun 1940 mennessä oli perustettu 18 jalkaväkidivisioonaa, kaksi osittain motorisoitua Chasseur Ardennais -yhtymää ja kaksi motorisoitua ratsuväkidivisioonaa. Palveluksessa oli kaikkiaan 600 000 sotilasta ja liikekannallepanoa jatkamalla oli vahvuus voitu nostaa noin 900 000 sotilaaseen. Divisioonista muodostettiin viisi aktiivista ja kaksi reserviarmeijakuntaa, joihin kuului edellä mainittujen lisäksi viisi reservijalkaväkidivisioonaa, prikaati polkupyörin varustettuja rajajoukkoja. Ratsuväki muodosti yhden kaksi divisioonaisen ja prikaatilla vahvennetun armeijakunnan. Maavoimien tukena oli kaksi ilmatorjunta- ja neljä kenttätykistörykmenttiä sekä linnake-, pioneeri- ja viestijoukkoja.
Laivasto oli vuonna 1939 merkityksetön ja siihen kuului 14 saksalaisten ensimmäisen maailmansodan lopulla hylkäämää moottoritorpedovenettä. Britanniasta vuonna 1920 ostettu Zinnia ei kuitenkaan parantanut laivaston kalustoa merkittävästi ja alus poistettiin palveluksesta.
Ilmavoimien modernisointi oli juuri alkanut. Belgia oli tilannut Brewster Buffalo, Fiat CR.42, Hawker Hurricane, Koolhoven FK56, Fairey Battle ja Caproni Ca.312 sekä Ca.335 -koneita. Näistä ainoastaan Fiatit, Hurricanet ja Battlet oli vastaanotettu. Modernin kaluston puute pakotti käyttämään vanhentuneita Fairey Fox -pommittajia hävittäjinä. Ilmavoimilla oli kaikkiaan noin 250 lentokonetta, joista 90 hävittäjiä. Koneista kuitenkin vain viitisenkymmentä oli moderneja. Jos kalustoon lisätään kaikkien puolustushaarojen yhteys- ja kuljetuskalusto konevahvuus nousee 377 koneeseen, joista 10. toukokuuta 1940 oli 180 palveluskelpoisia. Ilmavoimienkomentajana oli Paul Hiernaux, joka muodosti ilmavoimista kolme lentorykmenttiä.
I rykmentti oli sijoitettu Biersetiin, Deurneen ja Gossoncourtiin tehtävänään tukea maavoimien taistelua. Sen kalustona oli 40 Fairey Fox ja kymmenen Renard 31 lentokonetta. II rykmentti oli sijoitettu Schaffeniin ja Nijveliin. Kalustona rykmentillä oli 30 Fairey Fox, 25 Fiat CR.42, 15 Gloster Gladiator ja 11 Hawker Hurricanea. III rykmentti oli Everessä kalustonaan 27 Fairey Foxia ja 13 Fairey Battlea.
Ranska
Ranskan 1. armeijan, johon kuului 10 jalkaväkidivisioonaa ja kaksi kevyttä mekanisoitua divisioona, tehtävänä oli puolustaa 25 mailia leveää Gembloux'n aukkoa. Armeijaan kuuluva kenraali René Prioux’n komentama ratsuväkiarmeijakunta oli määrätty tukemaan Belgian asevoimia. Armeijakuntaan kuuluivat 2. ja 3. mekanisoidut divisioonat. Panssarijoukkoihin kuului kaikkiaan 176 Somua S35 ja 239 Hotchkiss H35 -vaunua.
Ranskan 7. armeija puolusti liittoutuneiden pohjoista siipeä. Armeijaan kuuluivat 1. mekanisoitu divisioona sekä 25. ja 9. motorisoidut divisioonat, joiden lisäksi siihen kuului vielä neljä jalkaväkidivisioonaa. Armeijan tehtävänä oli käskyn saatuaan edetä Alankomaiden Bredaan. Ranskan 9. armeija, johon kuului 5. motorisoidun divisioonan lisäksi ainoastaan jalkaväkiyksiköitä. Armeijan tehtävänä oli puolustaa liittoutuneiden eteläistä sivustaa Sambren eteläpuolella ja Sedanin pohjoispuolella. Ranskan rajan takana oli vielä Ranskan 2. armeija tehtävänään Ranskan ja Belgian välisen rajan suojaaminen Sedanista Montmédyyn.
Brittiläinen siirtoarmeija
Lordi Gortin johtamaan brittiläiseen siirtoarmeijaan kuului kaksi kaksi divisioonaista armeijakuntaa, joissa oli yhteensä 152 000 sotilasta. Siirtoarmeija vastaanotti rintamavastuun Ranskan maavoimien joukoilta 3. lokakuuta 1939 alkaen Mauldesta Halluiniin tukeutuen Leie-jokeen Halluinista Armentièresiin. Joukkojen oikealla sivustalla oli Ranskan 1. armeija ja vasemmalla Ranskan 7. armeija. Armeijan esikunta oli Arrasissa. Maajoukkojen lisäksi oli 6 859 ilmavoimien sotilasta.
Kenraaliluutnantti Sir Ronald F. Adamin komentama III armeijakunta perustettiin ja se oli valmis 9. huhtikuuta 1940. Huhtikuun loppuun mennessä siirtoarmeijan taistelujoukkojen vahvuus oli noussut kymmeneen divisioonaan eli 394 165 sotilaaseen. Lisäksi oli 18 347 territoriaalijoukkojen sotilasta lähetetty linnoitustehtäviin ja koulutettavaksi, 17 665 tukikohtiin sijoitettua reservisotilasta, 78 864 yhteyksien rakentamiseen, 23 545 erilaisiin esikuntatehtäviin, sairaaloihin ja muihin tukitehtäviin. 9 051 sotilasta oli siirtymässä paikasta toiseen ja 2 515 sijoittamatonta sotilasta sekä 23 545 sotilasta selustassa toimiviin huolto- ja tukiyksiköihin. Taistelujoukkojen kalustona oli 1 280 tykistöasetta ja 310 panssarivaunua.
Saksa
Fedor von Bockin komentama Saksan armeijaryhmä B:hen kuului 26 jalkaväki- ja kolme panssaridivisioonaa, joiden tehtävänä oli vallata Alankomaat ja Belgia. Saksan 6. armeijan XVI armeijakuntaan kuuluivat 3. ja 4. panssaridivisioona osallistuivat Belgian valtaukseen. 18. armeijaan liitetty 9. panssaridivisioona osallistui ensin Alankomaiden valtaukseen ja sen päätyttyä kääntyisi armeijan mukana Belgiaan suojaten divisioonan suojatessa armeijan pohjoisen sivustan. Armeijanryhmällä oli kaikkiaan 808 panssarivaunua.
Fort Eben-Emaelin rajalinnoituksen valtausta varten armeijaryhmän tueksi siirrettiin 7. laskuvarjodivisioonasta ja 22. maahanlaskudivisioonasta muodostettu taisteluryhmä Koch. Armeijaryhmän tukena oli 1 815 taistelulentokonetta, 487 kuljetuslentokonetta ja 50 liitokonetta. Ilmavoimien kenraalin Alfred Kellerin komentama IV ilma-armeijakunta vastasi ilmatuesta apunaan kenraalimajuri Wolfram von Richthofenin VIII ilma-armeijakunta. Näiden apuna oli vielä eversti Kurt-Bertram von Döringin 2. hävittäjäryhmä.
Taistelu
Saksan ilmavoimat aloittivat 10. toukokuuta 1940 hyökkäyksen tuhoamalla Belgian ilmapuolustuksen, joka toteutui jo ensimmäisenä taistelupäivänä. Ensimmäiset ilmahyökkäykset lentokentille tehtiin noin kello 4 aamulla ja iltaan mennessä oli pääosa Belgian ilmavoimien koneista tuhottu.
Saksan sodanjohdon suunnitelmaan sisältyi maahanlasku etenemistä estävän Fort Eben-Emael valtaamiseksi. Linnakkeen valtauksen ja Belgian I armeijakunnan 7. jalkaväkidivisioonan puolustuksen murruttua. Saksan 18. armeijan joukot etenivät Belgiaan. Saksalaiset muodostivat sillanpään Albertin kanavan taakse ennen brittijoukkojen saapumista alueelle. Chasseurs Ardennais vetäytyi Maasin taakse tuhoten sillat takanaan.
Khaironeia
Khaironeia (, tai Chaeronea) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Boiotiassa Kreikassa. Sen arkeologiset kohteet sijaitsevat Livadeián kunnassa nykyisen Chairóneian kylän alueella.
Historia
Khaironeian paikalla vaikuttaa olleen asutusta jo neoliittisella kaudella, jonka ajan löytöpaikka tunnetaan nimellä Magoúla Baloménou, mutta ei mykeneläisellä pronssikaudella. Joskus kaupunkia on tosin ehdotettu Homeroksen mainitsemaksi Arneksi, mutta tämä ei todennäköisesti pidä paikkaansa.
Khaironeia tunnetaan ennen kaikkea Khaironeian taistelusta vuonna 338 eaa. Siinä Filippos II:n makedonialainen armeija kukisti Theban, Ateenan ja näiden liittolaiset, minkä seurauksena ne joutuivat Makedonian alaisuuteen. Kaupungissa käytiin myös myöhemmin merkittäviä taisteluita. Vuonna 245 eaa. siellä taistelivat Aitolian liiton ja Boiotian liiton armeijat. Vuonna 86 eaa. Sullan johtama roomalainen armeija voitti Khaironeiassa Mithridates VI:n joukot. Taistelu oli suuri, sillä roomalaisia oli noin miestä ja Mithridateen joukkoja noin  miestä.
Roomalaisella kaudella kaupungilla oli vapaakaupungin (civitas libera) oikeudet. Khaironeiasta oli kotoisin filosofi ja elämäkertakirjailija Plutarkhos (n. 45–120 jaa.).
Nykyinen Chairóneian kylä on ottanut nimensä antiikin aikaisesta kaupungista sen jälkeen, kun kaupungin sijainti selvisi. Kylän aikaisempi nimi oli Kápraina.
Rakennukset ja löydökset
Khaironeiasta on säilynyt vain vähäisiä jäänteitä. Akropoliin eli Petrakhos-kukkulan huipulla ja rinteessä on joitakin jäänteitä kaupunginmuurista, joka oli varustettu torneilla. Akropoliin juurella sen koillisrinteessä ovat kukkulan kallioon kaiverretun teatterin jäänteet. Teatterissa oli 14 penkkiriviä. Thurion-vuoren rinteessä oli Herakleelle omistettu temppeli, jonka päällä on nykyisin pieni Pyhän Paraskevan (Agía Paraskeví) kirkko. Kaupungissa tiedetään olleen myös Serapiksen pyhäkkö. Nykyisen kylän Neitsyt Marian (Panagía) kirkossa on antiikin aikaisten rakennusten kiviä, joissa on muun muassa piirtokirjoituksia.
pienoiskuva|Khaironeian leijona löydettäessä vuonna 1818. Khaironeian (ja nykyisen Chairóneian kylän) tunnetuin antiikin aikainen jäänne on Khaironeian taistelun muistoksi pystytetty leijonapatsas. Se oli tehty viidestä marmorikappaleesta ja löydettiin kaatuneena ja rikkoutuneena vuonna 1818. Patsaan korkeus on kunnostettuna ja uudelleenpystytettynä noin 5,5 metriä. Patsas sijaitsi noin 24 x 15 metrin kokoisen peribolos-aitauksen pohjoislaidalla. Aitauksen sisältä on löydetty noin 4,3 x 3,6 metrin kokoinen hauta, joka oli ympäröity muurilla. Haudasta on löydetty 254 eri luurangon osia. Patsas oli alun perin mahdollisesti thebalaisten kaatuneilleen pystyttämä hautamuistomerkki, sillä antiikin aikana hautaa pidettiin Theban pyhän joukon hautana.
Khaironeian taistelu käytiin Thurion-vuoren ja Kefissos-joen välisellä tasangolla noin kaksi kilometriä kaupungista ja nykyisestä kylästä itään. Paikalta on löydetty spartalaisten kaatuneilleen tekemä tumulus-hauta eli suuri hautakumpu. Kummun halkaisija on ollut 70 metriä ja korkeus 7 metriä. Kummulla oli peitetty noin 10 metriä halkaisijaltaan ollut ja noin 0,8 metriä korkea polttorovio, josta on löydetty luita ja aseiden jäänteitä.
Pääosa Khaironeiasta tehdyistä esinelöydöistä on Chairóneian arkeologisessa museossa, osa puolestaan Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa.
20. kesäkuuta
20. kesäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 171. päivä (172. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 194 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 19. kesäkuuta, 21. kesäkuuta
Kirsi-Kaisa Sinisalo
Kirsi-Kaisa Sinisalo (s. 1970) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1996, minkä jälkeen hän on toiminut näyttelijänä ja ohjaajana monissa eri teattereissa. Sinisalo on suorittanut myös johtamisen erikoisammattitutkinnon 2016, valmistunut merkonomiksi 2019 ja ratkaisukeskeiseksi valmentajaksi 2020. Vuonna 2121 hän opiskelee kulttuurituottaja YAMK-tutkintoa HUMAKissa. Vuodesta 2007 vuoteen 2010 hän toimi Kajaanin Runoviikon taiteellisena johtajana. Elokuusta 2010 lokakuun 2013 loppuun hän on toimi Rauman Kaupunginteatterin johtajana. 1.11.2013 lähtien Sinisalo toimii Hämeenlinnan kaupunginteatterin toimitusjohtaja-teatterinjohtajana vuoden 2019 loppuun saakka. Hän on myös Veikko Sinisalon stipendirahaston varapuheenjohtaja
Miraflores
pienoiskuva|Mirafloresin lippu. pienoiskuva|Mirafloresin sijainti Guaviaressa Kolumbiassa. Miraflores on Kolumbian kunta, joka sijaitsee Guaviaren departementissa. Departementin pääkaupunki San José del Guaviare sijaitsee 110 kilometrin päässä. Naapurikuntia ovat Retorno ja Calamar. Caquetán ja Vaupésin departementit sijaitsevat lähellä. Maisemat ovat tasankoista tai lievästi aaltoilevia. Kunta kuuluu Amazonian tasankoon ja alueella sijaitsee viidakoita. Amazonjokeen kuuluva Vaupésjoki kulkee Mirafloresin läpi. Kunnan väkiluku on yli 14 000. Enemmistö asukkaista on miehiä.
Kirsi-Kaisa Sinisalo
Sinisalolle on myönnetty Räikän fröökynä -arvonimi 2005. Titteli annetaan vuosittain ylöjärveläiselle kulttuuripersoonalle.
Miraflores
Historia ja talous
Kunnan perustivat uudisasukkaat vuonna 1990, jolloin se myös sai kunnan oikeudet. Pääelinkeinoja ovat maa- ja metsätalous.
Kirsi-Kaisa Sinisalo
Sinisalo palkittiin Oulun läänin taidepalkinnolla 2008, Kajaanin Runoviikon kehitystyöstä.
Sinisalo oli Valtion Näyttämötaidetoimikunnan jäsen 2013–2014.
Miraflores
Nähtävyydet
Mirafloresissa on useita luonnon virkistyskohteita, kuten esimerkiksi El Portal Quindiano. Kunta järjestää myös erilaisia tapahtumia, joissa tuodaan esille maanviljelijöiden (campesinos) ja alkuperäisasukkaiden kulttuuria.
Kirsi-Kaisa Sinisalo
Sinisalo palkittiin merkittävästä teatterityöstä Aku-patsaalla vuonna 2017. Palkinto myönnettiin Ernest Thompsonin Kultalampi-näytelmän ohjaamisesta Verstas-näyttämölle.
Vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa Sinisalo oli SDP:n eurovaaliehdokkaana ja sai noin 2300 ääntä. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Sinisalo on SDP:n ehdokkaana Tampereella.
Perhe
Kirsi-Kaisa Sinisalon isä oli näyttelijä Veikko Sinisalo. Vuosina 1995–2017 hänen puolisonsa oli muusikko Mikko ”Pantse” Syrjä, jonka kanssa hän sai Juho-nimisen pojan vuosituhannen vaihteessa. Erottuaan vuonna 2017 Syrjästä Sinisalo on puhunut paljon yhteisöllisyyden merkityksestä.
Monologit
Kuun kuva meissä -monologi Kirsi Kunnaksen runoista. Ensi-ilta Tampereen Teatterissa 1998.
Sinisalon Pentinkulman naiset -monologi sai ensi-iltansa Urjalan Pentinkulman päivillä elokuussa 2002. Esityskertoja ympäri maata kertyi pitkälti toista sataa. Esitys on kiertänyt Saksassa, Sveitsissä ja Ruotsissa ja se on nähty TV2:lla. Sinisalo on lopettanutkin Pentinkulman naisten esittämisen kahdesti. Monologia on kuitenkin jatkuvasti  pyydetty keikalle. Suomi 100 -juhlavuoden kunniaksi se nostettiin uudelleen ohjelmistoon ja nähtiin Tampereen Työväen Teatterissa ja Hämeenlinnan kaupungin teatterissa.
Likka elämä ja teot -monologi. Ensi-ilta Aleksanterin Teatterissa 2005.
Vasten kivistä sydäntä -monologi – Ensi-ilta Kajaanin Runoviikot 2009.
Dialogit
Rakkauden epätoivon tähden -dialogin ensi-ilta oli Urjalan Pentinkulman päivillä 2005. Dialogi perustuu Märta Tikkasen syksyllä 2004 julkaistuun Kaksi-romaaniin. Näytelmän ohjasi Maarit Pyökäri, ja sen koreografina ja tanssijana oli Ari Numminen.
Pesä pienoinen -dialogin ensi-ilta oli Kajaanin kaupungin teatterissa ja Tampereen teatterissa vuonna 2009. Käsikirjoituksen siihen kirjoitti Kirsi-Kaisa Sinisalo, ja sen ohjasi ja miehen roolissa näytteli Taisto Reimaluoto.
Svenska Basketligan -kausi 2009–2010
Svenska Basketligan-kausi 2009–2010 oli 18:s kausi kun sarjaa pelattiin nykyisellä nimellään. Viime kauden mestarina kauteen lähti Sundsvall Dragons. Suomalaisista pelaajista sarjassa pelasi Vesa Mäkäläinen, joka edusti Plannja Basketia.
Kyyrölä (Viipurin piiri)
Historia
Nykyinen Kyyrölän maalaiskunta sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella ja se käsittää pääosan Suomen luovuttamasta Muolaan kunnasta ja kokonaan Muolaaseen vuonna 1934 liitetyn Kyyrölän kunnan sekä pieniä osia Äyräpään, Valkjärven ja Kanneljärven kunnista.
Kyyrölässä oli perinteinen vahva venäläisasutus jo sen kuuluessa Suomen alueeseen, ja se tunnettiin epävirallisella nimellä Krasnoje Selo. Nämä asukkaat evakuoituivat Suomeen.
Nykyinen Kyyrölän maalaiskunta muodostettiin 1. tammikuuta 2006 yhdistämällä Kyyrölän ja Perkjärven volostit.
Taajamat
Kyyrölän kuntaan kuuluu 21 taajamaa.
Tummahorsma
Tummahorsma (Epilobium obscurum) on suuressa osassa Eurooppaa kasvava horsmakasvi. Suomessa se on uhanalainen ja rauhoitettu laji.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|200px|Tummahorsman kukat. Tummahorsma kasvattaa 20–90 cm korkean varren. Yläosastaan kauttaaltaan kaarikarvainen varsi on koheneva ja ilman edelliskesän kuivia lehtiä. Varren tyveltä lähtee pitkiä, valkoisia maarönsyjä. Tummanvihreät lehdet ovat nivelvälejä lyhyempiä ja usein lähes pystyjä ja ruodittomia. Muodoltaan ne ovat tylppätyvisiä, pitkulaisia ja tylppiä. Lehtien laita ja keskisuoni ovat karvaisia. Lehtien tyvestä lähtee pieniä haaroja. Kukinto on harsu, kapea ja karvainen. Kukat ovat pieniä ja purppuranpunaisia, terälehtiä on neljä. Kukan luotti on nuijamainen. Tummahorsma kukkii heinä-elokuussa.
Tummahorsma muistuttaa lähisukulaisistaan eniten harmaahorsmaa (E. lamyi) ja rusoamerikanhorsmaa (E. adenocaulon). Laji myös risteytyy helposti useiden muiden horsmalajien kanssa.
Levinneisyys
Tummahorsmaa tavataan Länsi- ja Keski-Euroopassa Espanjasta Kreikkaan ja Baltian maihin. Mantereen pohjoisosissa levinneisyysalue rajoittuu Etelä-Ruotsiin, -Norjaan ja -Suomeen sekä Karjalankannakseen. Lisäksi lajia on tavattu muun muassa Algeriasta, Turkista ja monilta Keski-Atlantin saarilta. Suomessa tummahorsmaa on tavattu vakinaisena vain muutamalta paikkakunnalta Etelä- ja Lounais-Suomesta, muun muassa Lohjalta, Nauvosta ja Korppoosta.
Elinympäristö
Tummahorsma kasvaa lähteiden ja lähdepurojen varsilla sekä märissä ojissa. Laji on heikko kilpailija ja vaatii kasvupaikan pysymistä avoimena. Se saattaakin ilmaantua vanhoille kasvupaikoilleen siemenpankin avulla kasvupaikan olosuhteiden muututtua suopeiksi esimerkiksi maan kaivamisen jälkeen. Tummahorsman suurimpia uhkia Suomessa ovat avo-ojien väheneminen salaojitusten myötä sekä rakentaminen.
José da Conceição
José Telles da Conceição saavutti korkeushypyssä olympiapronssia Helsingissä 1952 tuloksella 198 cm. Neljä vuotta myöhemmin Melbournen olympialaisissa hän selviytyi 200 metrin juoksun loppukilpailuun, jossa hän jäi viimeiseksi eli kuudenneksi ajalla 21,3 s. Vuonna 1955 hän sijoittui Méxicossa käydyissä Pan-Amerikan kisoissa kolmanneksi sekä 200 metrin juoksussa että korkeushypyssä. Etelä-Amerikan mestaruuden hän voitti 100 metrin juoksussa vuonna 1958, 200 metrillä vuosina 1954 ja 1958 sekä korkeushypyssä vuosina 1952, 1954 ja 1958.
Wattieza
pienoiskuva|Gilboan Wattieza-puun fossiilit, Gilboassa, New York.
Wattieza on sukupuuttoon kuollut suku esihistoriallisia saniaismaisia puita. Sukuun on sijoitettu maailman vanhimmat, ulkonäöltään jonkin verran nykyisiä palmuja muistuttaneet puut. Wattieza-puita oli devonikaudella noin 380 miljoonaa vuotta sitten. Puut olivat täysikasvuisina korkeintaan kymmenmetrisiä. Wattieza-puiden aikakaudella maalla ei vielä ollut juurikaan muita eläimiä kuin nivelkaisia, hämähäkkejä, hyönteisiä ja äyriäisiä. Nämä puut ovat kasvaneet maan päällä jo 140 miljoonaa vuotta ennen dinosauruksia.
Fossiilit
Kivettyneiden fossiilien perusteella on arveltu maapallon ensimmäisten metsien muodostuneen vajaan kymmenen metrin korkuisista Wattieza-puista. Aiemmin vanhimmat tunnetut puut oli sijoitettu Archaeopteris-sukuun. Wattieza-puiden ensimmäiset fossiilit löydettiin jo 1800-luvun lopulla Gilboan fossiilimetsästä, mutta vasta 2000-luvun alussa parempien fossiililöydöksien perusteella on voitu arvioida miltä maailman vanhimmat puut näyttivät.
Vaikutukset ilmastoon ja eliöihin
Wattieza-metsillä oli suuri merkitys ilmakehän hiilidioksin sitomisessa ja osaltaan ne siten edistivät merkittävästi ilmastonmuutosta. Ne auttoivat hiilidioksidipitoisuuksia vähenemään ja lämpötilaa laskemaan lähemmäs nykypäivän tasoa. Ilmastonmuutoksen myötä kehittyi miljoonia vuosia myöhemmin isolehtisiä puita ja kasveja, jotka saivat Wattieza-puut lopulta kuolemaan sukupuuttoon. Wattieza-puista maahan pudonneet alkeelliset lehvästöt ja lahonneet osat tarjosivat myös ensimmäisille maalla vaeltaville eliölle ravintoa ja synnyttivät siten uudenlaisen ravintoketjun.
Wattieza-suvun puut lisääntyivät itiöiden avulla. Niillä oli verrattain pieni juuristo ja rungon sisusta oli nykypuista poikkeavasti luultavimmin pehmeä.
Devonikaudella ilmaantui myös Wattieza-puiden rinnalle niistä poikkeavia pysyvän oksiston ja laajan juuriston omaavia puita (Archaeopteris-suku).
Henschel Hs 129
Henschel Hs 129 oli saksalainen Henschelin valmistama maataistelu- ja rynnäkkökone. Sitä käyttivät Saksan Luftwaffen lisäksi Unkarin ja Romanian ilmavoimat.
Vuonna 1937 Saksan ilmailuministeriö (RLM) tilasi kaksimoottorisen rynnäkkökoneen, jolla olisi hyvä suoja miehistölle, polttoainesäiliöille ja moottoreille sekä aseistuksena vähintään kaksi 20 mm tykkiä. Suunnitteluun osallistuivat Henschel, Focke-Wulf, Gotha ja Hamburger Flugzeugbau, mutta vain Henschelin ja Focke-Wulfin (Focke-Wulf Fw 189C:llä) ehdotukset tulivat ilmailuministeriön hyväksymiksi. Henschelin koneessa oli aseistuksena kaksi 20 mm MG FF -konetykkiä ja kaksi 7,92 mm MG 17 -konekivääriä, ohjaamo 75 mm paksua lasia sekä vahvasti panssaroitu nokka, jotka suojasivat lentäjää. Prototyypin moottorit olivat Argus As 410 -tyyppiä, mutta nämä eivät olleet riittävän tehokkaita (465 hevosvoimaa eli 347 kW) ja siksi ne vaihdettiin voimakkaampiin Gnome-Rhône 14M moottoreihin. Nämäkään eivät olleet riittävän tehokkaita, mutta ne otettiin käyttöön, jotta saataisiin lisää koneita itärintamalle. Neuvostoliiton suuret panssarijokot pystyivät aiheuttamaan saksalaisille ongelmia, ja siksi koneesta tehtiin versio, Hs 129B-2, joka varustettiin 30 mm tai 37 mm tykillä, myöhemmin 75 mm tykillä, jotka pystyivät tuhoamaan vihollispanssarivaunuja. 865 konetta (luku ei sisällä prototyyppejä) rakennettiin.