cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Barry Barish
Tutkimustyö
Vuosina 2005–2013 Barry Barish johti työryhmää (Global Design Effort), jonka tehtävänä oli suunnitella Kansainvälinen lineaaritörmäytin (ILC, International linear collider). ILC on maailmanlaajuisesti ensisijainen hiukkasfysiikan tuleva hanke, joka täydentää CERNin Large Hadron Collideria teraelektronivolttien energiaskaalalla. Tämä kunnianhimoinen hanke on ainutlaatuinen siinä, että sitä koordinoidaan yleismaailmallisesti, ja siten se on suuri askel kansainvälisessä yhteistyössä, joka ulottuu tavoitteiden määrittelystä kuvailuun ja toteutukseen laajoilla fysiikan aloilla.
Kunnianosoitukset ja palkinnot
Vuonna 2002 Barish sai Yhdysvaltain fysiikan­opettajien järjestön myöntämän Klopstegin palkinnon. Vuonna 2006 Bolognan yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon, ja samoin teki seuraavana vuonna Floridan yliopisto. Vuonna 2007 hän piti Minnesotan yliopistossa Van Vleck -luennon. Myös Glasgow’n yliopisto myönsi hänelle kunnia-arvon vuonna 2013.
Vuoden 2016 World Science Festivalissa Barish sai Fysiikan titaanin kunnianimen.
Vuonna 2017 Barish oli yksi Smithsonian -lehden American Ingenuity Award -palkinnon saajista fysikaalisten tieteiden ryhmässä.
Vuonna 2017 Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia myönsi Barishille Henry Draperin mitalin "näkemyksellisestä ja keskeisestä johtajuudestaan, tieteellisestä ohjauksesta ja uusien laitteiden suunnittelussa LIGO:n kehittämisen aikana, mikä oli oleellisena edellytyksenä sille, että LIGO havaitsi törmäävien mustien aukkojen gravitaatio­aallot, täten suoraan vahvistaen Einsteinin sata vuotta vanhan ennusteen gravitaatio­aalloista ja avaten gravitaatio­aalto­astro­nomian uuden alan."
Vuonna 2017 Barish sai European Physical Societyn Giuseppe ja Vanna Cocconi -palkinnon "uraa­uurtavasta ja johtavasta osuudesta LIGO-observatoriossa, joka johti suoraan havaintoon gravitaatio­aalloista avaten uuden ikkunan maailman­kaikkeuteen."
Gravitaatioaaltojen havaitsemisesta Barish sai vuonna 2017 yhdessä Rainer Weissin ja Kip Thornen kanssa myös:
Barish on valittu seuraavien järjestöjen jäseneksi tai kunniajäseneksi:
Perhe
Barry Barishin puoliso on Samoan Barish. Heidän lapsensa ovat Stephanie Barish ja Kenneth Barish. Kenneth Barish toimii Kalifornian yliopiston Riversiden yksikön fysiikan ja tähtitieteen professorina.
Genesis G80
Genesis G80 on ylellinen, sedan-korimallinen henkilöauto, jota Hyundai Motor Company valmistaa Genesis Motors -brändin alla. Autoa kootaan Hyundai Motors Ulsan Plant-tehtaalla, Ulsanissa, Etelä-Koreassa.
Emma Koistinen
Emma Koistinen (s. 6. elokuuta 1996) on suomalainen yleisurheilija.
Kalevan kisoissa Koistinen on voittanut pronssia 100 metrin aitajuoksussa vuonna 2016 Oulussa sekä pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 2017 Seinäjoella. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 300 metrin aitajuoksussa Tampereella 2015 sekä pronssia halli-SM-kilpailuissa 2016 Tampereella 60 metrin aitajuoksussa ja Jyväskylässä 2017 400 metrin juoksussa.
Elokuussa 2016 Koistinen juoksi harvoin juostussa 200 metrin aitajuoksussa Suomen ennätyksen. Koistinen juoksi matkan aikaan 27,13 s, joka paransi entistä ennätystä kolme sadasosaa. Edellinen ennätys oli juostu vuonna 1985 ja oli Tiina Lindgrenin nimissä. 100 metrin aitajuoksussa hän juoksi ennätyksensä 13,43 Kuortaneella 25. kesäkuuta 2016.
Ro-15 (1920)
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1920. Alus laskettiin vesille 14. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 30. kesäkuuta 1921 nimellä sukellusvene No. 24.
Palvelus
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-15:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. syyskuuta 1933.
UThixo
uThixo (tai uQamata) on eteläafrikkalaisen bantuihin kuuluvien xhosien perinteisen uskonnon ylijumala. Ihmiset kommunikoivat hänen kanssaan esi-isien henkien välityksellä. Xhosat uskovat polveutuneensa Tashawe-sankarista ja he esittävät häntä ja hänen esi-isiään ylistäviä lauluja. Imbongi menee päällikön mukana tärkeisiin tilaisuuksiin laulamaan. Hän vahvistaa yhteyttä hallitsijan ja edesmenneiden sankarien välillä. Xhosien mytologiassa kerrotaan myös hengistä, jotka aiheuttavat tauteja tai jopa kuoleman. Tokoloshe on myös zulu-kansan tuntema kääpiömäinen henki, joka voi kuristaa ihmisiä sänkyihinsä. Siksi vuode asetetaan tiilien päälle, hengen ulottumattomiin.
Östanstång
thumb|Itä-Götanmaan maakuntavaakuna Östanstångin ja Västanstångin vaakunoiden yläpuolella teoksessa [[Suecia antiqua et hodierna vuodelta 1696.]]
Östanstång ja Västanstång ovat kaksi aluetta Itä-Götanmaan maakunnassa Ruotsissa. Niiden välisenä rajana oli Stångån-niminen joki ja pohjoisemmassa rajana toimivat Roxen-järvi ja Motalanvirta.
Östanstång ulottui Stångånilta itään rannikkoa kohti, mutta ei kuitenkaan ulottunut Itämereen asti. Siihen kuuluivat Norrköpingin ja Söderköpingin kaupungit sekä yhdeksän kihlakuntaa, jotka olivat Åkerbon kihlakunta, Bankekindin kihlakunta, Skärkindin kihlakunta, Östkindin kihlakunta, Lösingin kihlakunta, Memmingin kihlakunta, Bråbon kihlakunta, Hammarkindin kihlakunta ja Björkekindin kihlakunta.
Västanstång kattoi alueen Stångånista länteen. Siihen kuuluivat Linköpingin, Vadstenan ja Skänningen kaupungit ja yhdeksän kihlakuntaa, jotka olivat Hanekindin kihlakunta, Valkebon kihlakunta, Vifolkan kihlakunta, Göstringin kihlakunta, Lysingin kihlakunta, Dalin kihlakunta, Askan kihlakunta, Bobergin kihlakunta ja Gullbergin kihlakunta.
Magnus Vaasa oli Västanstångin herttua Vadstenan linnassa.
Vaakunat
Alueiden vaakunoista on useampi versio. Östanstångin vaakunassa käytetään joko punaista tai sinistä. Västanstångin vaakunassa esiintyy joko lohikäärme tai lindorm-olento. Västanstångin vaakunan ruusut voivat olla myös sinisiä.
Jaroslav Papoušek
Jaroslav Papoušek (12. huhtikuuta 1929 Velký Bočkov – 4. joulukuuta 1995 Čimelice) oli tšekkiläinen elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän aloitti uransa kuvanveistäjänä, mutta käsikirjoitti useita 1960-luvun tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon keskeisiä elokuvia ennen ryhtymistään ohjaajaksi.
Papoušek kirjoitti yhdessä Ivan Passerin Miloš Formanin elokuvat Musta Pekka (1963), Vaaleaverikön rakkaus (1965) ja Palaa! Palaa! (1967). Hän osallistui myös Ivan Passerin esikoisohjauksen Kasvoista kasvoihin (1965) käsikirjoittamiseen. Papoušekin ensimmäinen oma ohjaus Nejkrasnejsi vek (1968) kertoo tarinan, joka tapahtuu taidekoulussa. Prahan kevään jälkeen Forman ja Passer pakenivat länteen, ja entisestä kolmikosta jäi Tšekkoslovakiaan ainoastaan Papoušek. Vuosina 1969–1972 hän ohjasi ja käsikirjoitti kotimaassaan erittäin suositun komediatrilogian, joka kertoo Homolkan perheestä. Homolka-elokuvien kritiikki pikkuporvarillisia kohteitaan kohtaan oli miedompaa ja sovinnaisempaa kuin 1960-luvun uuden aallon elokuvien. Vuonna 1984 Papoušek ohjasi suositun komedian Cesta kolem mé hlavy.
Enkelten talo
Enkelten talo (Änglagård) on Colin Nutleyn käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen draamakomedia vuodelta 1992. Sen pääosia näyttelevät ohjaajan vaimo Helena Bergström, Rikard Wolff ja Sven Wollter. Elokuvasta tuli Ruotsissa hyvin suosittu, ja se toimi brittitelevisiossa uransa aloittaneen Nutleyn läpimurtona pitkän elokuvan ohjaajana. Myös Bergströmin ja Wolffin yleisönsuosikeiksi nostanut elokuva sai jatko-osan Enkelten talo – toinen kesä (1994), ja viitisentoista vuotta myöhemmin vielä toisenkin, Änglagård – Tredje gången gillt (2010).
Juoni
Pienen ruotsalaiskylän varakas erakkomies kuolee, ja paikallinen rahamies (Wollter) luulee saavansa tämän komean talon halvalla kun perillisiä ei ilmaannu. Mutta ilmaantuupas: vainajan tyttärenytär, varieteetähti (Bergström) miesystävineen (Wolff) huristaa kylään moottoripyörällä asumaan taloa omituisten taiteilijaystäviensä kanssa. Kyläläiset jakautuvat tulokkaiden puolustajiin ja vastustajiin.
Tuotanto
Enkelten talo kuvattiin Bönen kylässä Länsi-Götanmaan läänin Ulricehamnissa kesällä 1991. Colin Nutley kertoo saaneensa idean elokuvaan ollessaan tekemässä dokumenttielokuvaa Där rosor aldrig dör (1986) eräästä toisesta Länsi-Götanmaan pikkupaikkakunnasta.
Ducati 1098
Ducati 1098 on Ducatin valmistama urheilullinen moottoripyörämalli. Giandrea Fabbron suunnittelemaa Ducatia valmistettiin vuosina 2007–2009 kolmena eri versiona 1098, 1098S ja 1098R.
Enkelten talo
Vastaanotto
Elokuva sai Guldbagge-palkinnot parhaan elokuvan ja parhaan ohjauksen sarjoissa.
Ducati 1098
Troy Bayliss voitti 1098R mallilla Superbiken maailmanmestaruussarjan mestaruuden 2008.
Palkinnot ja arvostelut
SWA (Supertest World Association)
Motorcycle Design Association
Australian Motorcycle News
Cycle World
Atabey
pienoiskuva|oikea|[[Kalliopiirrokset|Kalliopiirroksen pohjalta luotu jäljitelmä.]] Atabey on ylijumalatar tainojen mytologiassa. Atabey ja hänen poikansa Yúcahu ovat hedelmällisyyden jumalia Karibian kulttuureissa. Atabey on myös Maan, järvien ja jokien jumalatar. Sateen tuojana hänen seurassaan ovat viestinviejä Guatauva ja tulvien jumalatar Coatrischie. Atabeyn symboli on sammakko synnytysasennossa. Sammakot parittelevat kurnuttaen samaan aikaan kun sadekausi alkaa. Maniokki on juuri istutettu. Atabey pitää huolta maaperän ja makean veden hedelmällisyydestä.
Antti Jaakola
Antti Henrik Johannes Jaakola (s. 30. lokakuuta 1971 Loimaa) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt etenkin teatterissa, mutta myös televisiosarjoissa ja lisäksi dubannut elokuvia.
Jaakola on opiskellut Tampereen yliopiston näyttelijäntyön linjalla vuosina 1993–1997 ja Teatterikorkeakoulun musiikkiteatterilinjalla vuosina 1998–2000. Lisäksi hän on opiskellut Lahden kansanopistossa, Oulunkylän Pop/Jazz-opistossa sekä Helsingin yliopistossa.
Antti Jaakolan äiti on kirjailija Pirkko Jaakola ja hänen enonsa oli kuvataiteilija, professori Alpo Jaakola.
Unix File System
Unix File System (UFS) on alkuperäinen Unixin tiedostojärjestelmä. Tiedostojärjestelmän perusteet suunnittelivat Rudd Canaday, Ken Thompson ja Dennis Ritchie. Tiedostojärjestelmän toteutuksen teki Ken Thompson. Käyttöjärjestelmän tärkeimmäksi ominaisuudeksi mainittiin tiedostojärjestelmä vuonna 1974 julkaistussa artikkelissa.
UFS oli hyvin yksinkertainen ja se tuki perustason abstraktioita, joita tiedostojärjestelmä pyrkii tarjoamaan. Tiedostojärjestelmä ei vaadi tiedostoilta mitään tiettyä rakennetta (tiedostot ovat yksiulotteinen joukko tavuja) ja se tukee tiedostojen järjestämistä hakemistoihin. Hakemistot ovat tiedostoja, joihin käyttäjä ei voi kirjoittaa. Muita ominaisuuksia ovat polkunimet ja linkitykset: kaikilla linkeillä on samanarvoinen status ja tiedosto on olemassa riippumatta hakemistoviittauksista tiedostoon. Levylle tallennettuna oli superblock, inodet ja data-alue erikseen ja se oli parannus aiempiin kömpelöihin tietuepohjaisiin ratkaisuihin. UFS vakiinnutti nykyisen käytännön, joka sallii tiedoston käyttää minkä vain määrän tavuja (ei sidottu "tietueen" kokoon).
Tiedostojärjestelmä oli kuitenkin hidas ja kärsi fragmentaatiosta hidastaen sitä myöhemmin. Vaikuttavana tekijänä hitauteen oli inoden sijainti kaukana tiedoston datasta, jolloin seurasi ylimääräistä hakuviivettä kiintolevyltä. UFS toteutettiin uudestaan nimellä "Fast File System for UNIX" BSD 4.2:ssa (BSD FFS). BSD FFS:ään viitataan toisinaan virheellisesti UFS:nä, mutta FFS ja UFS ovat eri tiedostojärjestelmiä.
Tiedostojärjestelmään on tarpeen vaatiessa kehitetty lisäominaisuuksia kuten journalointi ja soft-updates.
UFS on levinnyt laajasti eri käyttöjärjestelmiin (BSD, Nextstep, Mac OS X ja Solaris). FreeBSD:ssä on seuraaja UFS2. UFS-tiedostojärjestelmästä ei ole yhtä standardia toteutusta: siitä on paljon eri variaatioita.
Ro-16 (1921)
Ro-16 (aiemmin sukellusvene No.37) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut K-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 18. marraskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1921 ja otettiin palvelukseen 29. huhtikuuta 1922 nimellä sukellusvene No. 37.
Palvelus
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-16:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. syyskuuta 1933.
Ro-17 (1921)
Ro-17 (aiemmin sukellusvene No.34) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 valmistunut K-luokan sukellusvene.
12 Years a Slave
12 Years a Slave on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Steve McQueenin ohjaama historiallinen draamaelokuva, joka perustuu Solomon Northupin samannimiseen omaelämäkertaan vuodelta 1853. Northup oli vapaa afroamerikkalainen mies, kun hänet kaapattiin Washingtonissa vuonna 1841 ja myytiin orjaksi. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Steve McQueen ja John Ridley. Northupia näyttelee elokuvassa Chiwetel Ejiofor, ja muita pääosia näyttelevät Michael Fassbender, Benedict Cumberbatch, Paul Dano, Paul Giamatti, Lupita Nyong'o, Sarah Paulson, Brad Pitt ja Alfre Woodard.
Ro-17 (1921)
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 24. syyskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 24. helmikuuta 1921 ja otettiin palvelukseen 20. lokakuuta nimellä sukellusvene No. 34.
12 Years a Slave
Elokuvan ensi-ilta oli Telluriden elokuvajuhlilla 30. elokuuta 2013. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 24. tammikuuta 2014. Elokuva palkittiin muun muassa parhaan elokuvan Oscarilla, Baftalla ja Golden Globella.
Ro-17 (1921)
Palvelus
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-17:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936.
12 Years a Slave
Vuonna 2016 12 Years a Slave äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 50 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Juoni
Elokuva kertoo Yhdysvalloista 1840-luvulla. Vapaa afroamerikkalainen mies Solomon Northup (Chiwetel Ejiofor) työskentelee puuseppänä ja viulistina ja asuu vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa Saratoga Springsissä New Yorkissa. Kaksi miestä (Scoot McNairy ja Taran Killam) tarjoaa hänelle kahdeksi viikoksi töitä muusikkona, mutta he huumaavatkin Northupin ja myyvät hänet orjaksi. Northup herää kahleissa ja yrittää selittää vangitsijoilleen olevansa vapaa mies, mutta turhaan.
Northup viedään New Orleansiin, ja hänelle annetaan uusi nimi "Platt". Hänet merkitään orjakarkuriksi, ja tiedoksi merkitään, että hän on karannut Georgiasta. Häntä pahoinpidellään toistuvasti, ja orjakauppias Theophilus Freeman (Paul Giamatti) myy hänet plantaasin omistaja William Fordille (Benedict Cumberbatch). Northup onnistuu pysymään hyvissä väleissä suhteellisen hyväntahtoisen isäntänsä Fordin kanssa. Northup keksii käyttää vesiväylää tukkien kuljettamiseen, ja koska se on nopeampaa ja tulee halvemmaksi, Ford antaa hänelle viulun kiitokseksi. Rasistinen puuseppä John Tibeats (Paul Dano) paheksuu Northupia ja loukkaa tätä sanallisesti.
Kun Tibeats hyökkää Northupin kimppuun ja Northup puolustautuu, jännite heidän välillään kärjistyy. Kostoksi Tibeats ja tämän ystävät yrittävät hirttää Northupin, mutta plantaasin esimies ajaa heidät pois ja jättää Northupin kärsimään hirttosilmukkaan. Ford päästää hänet alas. Northup herää Fordin talosta, ja Ford suojelee häntä aseella Tibeatsilta ja hänen ystäviltään. Ford selittää, että pitääkseen Northupin elossa hänen on myytävä tämä Edwin Eppsille (Michael Fassbender). Northup kertoo menneisyydestään ja sanoo olevansa todellisuudessa vapaa mies. Ford torjuu puheen ja sanoo, että hänellä on velka maksettavana Northupin ostosta.
Epps uskoo oikeuteensa väkivaltaan orjiaan kohtaan. Hän vaatii jokaisen orjan keräämään 90 kiloa puuvillaa joka päivä pahoinpitelyn uhalla. Tyttö nimeltä Patsey (Lupita Nyong'o) kerää päivittäin 226 kiloa, ja Epps kehuu häntä. Eppsin vaimo (Sarah Paulson) on kateellinen Patseyn Eppsiltä saamasta huomiosta, ja aina tilaisuuden tullen hän satuttaa tahallaan tyttöä, erityisesti Epsin sanottua pitävänsä ennemmin Patseyn kuin hänet. Epps raiskaa Patseyn toistuvasti, ja epätoivoisena Patsey pyytää Northupilta apua itsemurhaan, mihin Northup ei suostu.
Epps väittää, että puuvillaan tullut matorutto on uusien orjien aiheuttama. Hän vuokraa heidät seuraavaksi kaudeksi naapurin sokeriplantaasille. Northup pääsee siellä plantaasin omistajan suosioon, joka antaa hänen soittaa viulua häiden vuosipäivänä ja pitää siitä saamansa palkan.
Palattuaan Eppsille Northup yrittää käyttää saamaansa rahan kirjeen lähettämiseen ystävilleen New Yorkiin. Eräs valkoihoinen mies suostuu lähettämään kirjeen ja ottaa rahat mutta pettää Northupin. Northup saa Eppsin uskomaan, että tarina on valhetta. Murtuneena Northup polttaa kirjeen, hänen ainoan mahdollisuutensa vapauteen.
Epps raivostuu, kun Patsey ei ole plantaasilla. Kun Patsey palaa, hän kertoo menneensä ostamaan itselleen saippuan, sillä Eppsin vaimo ei suostu antamaan Patseyn saippuaa peseytymiseen. Epps käskee Patseyn riisuutua ja määrää tämän sidottavaksi pylvääseen vaimonsa yllyttäessä. Epps ojentaa ruoskan Northupille ja käskee tämän ruoskia Patseya. Northupin on pakko suostua, mutta ei pysty jatkaamaan kauan, jolloin Epps ottaa ruoskan Northupilta ja jatkaa ruoskimista.
Patseyn toipuessa Northup aloittaa huvimajan rakentamisen kanadalaisen puusepän Bassin (Brad Pitt) kanssa. Bass kertoo näkyvästi Eppsille vastustavansa orjuutta Northupin kuullen, ja siksi Northup uskaltaa kertoa hänelle menneisyydestään ja kidnappauksestaan. Jälleen kerran Northup pyytää apua saadakseen kirjeen Saratoga Springsiin. Bass suostuu henkensä vaarantaen lähettämään kirjeen.
Ibrahim Turay
Ibrahim Turay (s. 4. syyskuuta 1993 Waterloo, Sierra Leone) on sierraleonelainen pikajuoksija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja putosi siellä miesten 200 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kahdeksanneksi ajalla 21.90.
12 Years a Slave
Juoni
Sheriffi saapuu plantaasille toisen miehen kanssa ja kutsuu Northupia juttusille. Hän yrittää selvittää, onko tämä todella se, joka väittää olevansa. Northup huomaa, että sheriffin kanssa matkustava mies on tuttu kaupanomistaja Saratogasta. Mies on tullut vapauttamaan hänet. Epps vastustaa ankarasti Northupin lähtöä, mutta ei voi sille mitään. Patsey on tolaltaan, ja Northup lähtee halattuaan vielä kerran Patseya.
12 vuotta orjana ollut Northup palautetaan vapauteen, ja hän pääsee perheensä luo. thumb|Elokuvan ohjaaja [[Steve McQueen (ohjaaja)|Steve McQueen Toronton elokuvajuhlilla 2013.]]
Ensi-illat
Elokuvan ensi-ilta oli Telluriden elokuvajuhlilla 30. elokuuta 2013, ja sitä esitettiin myös Toronton elokuvajuhlilla syyskuussa 2013 sekä New Yorkin elokuvajuhlilla lokakuussa 2013. Suomessa ensi-ilta oli 24. tammikuuta 2014.
Tuotto
Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti noin 160 miljoonaa dollaria maaliskuuhun 2014 mennessä.
Arvostelut
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 249 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 96 prosenttia oli positiivisia.
Palkinnot ja ehdokkuudet
Elokuva palkittiin parhaan elokuvan, naissivuosan (Lupita Nyong'o) ja sovitetun käsikirjoituksen Oscarilla vuonna 2014.
12 Years a Slave sai Bafta-palkinnon parhaasta elokuvasta ja miespääosasta (Chiwetel Ejiofor). Elokuva oli ehdokkaana kymmenessä Baftan sarjassa.
Elokuva sai Golden Globe -palkinnon parhaasta draamaelokuvasta, ja se oli ehdokkaana seitsemässä palkintosarjassa.
Jessica Williams (näyttelijä)
pienoiskuva|Jessica Williams Jessica Renee Williams (s. 31. heinäkuuta 1989, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan yhdysvaltalaisesta uutissatiirista The Daily Showsta, jossa hän on esiintyi vuosina 2012–2016. Williams on näytellyt myös muun muassa tv-sarja Girlsin kolmannella tuotantokaudella Karen-nimistä sivuhahmoa. Tällä hetkellä hän tekee Phoebe Robinsonin kanssa komediapodcast-sarjaa 2 Dope Queens.
Bohumil Kudrna
Bohumil Kudrna (15. maaliskuuta 1920 Brandlín – 11. helmikuuta 1991 Praha) oli tšekkoslovakialainen ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Kudrna voitti kanadalaiskaksikoissa 1000 metrillä olympiakultaa Lontoossa 1948 ja olympiahopeaa Helsingissä 1952. MM-kilpailuissa Kudrna voitti kaksi kultamitalia Kööpenhaminassa 1950.
Lockheed L-188 Electra
Kehitys ja valmistus
Ennen kuudenkymmenen Vickers Viscountin tilausta 1954 Capital Airlines oli yhteydessä Lockheediin selvittääkseen potkuriturbiinikoneen hankintamahdollisuuksia Yhdysvalloista. Lockheed oli kiinnostunut, mutta kielteiseen lopputulokseen päätynyt selvitys muiden lentoyhtiöiden tarpeesta esti suunnittelun aloittamisen. American Airlines toimitti kuitenkin uudistetun esityksen seuraavan vuoden alkupuolella, jolloin yhtiö aloitti kehitystyön.
American Airlinesin esitys koski nelimoottorista lentokonetta, jossa olisi kapasiteettia olisi 75 matkustajalle. Koneen toimintamatkana piti olla vähintään 3 220 kilometriä. Esityksen merkittävästi suurempi toimintamatka aiempaan 805-1 290 kilometriin verrattuna ei saanut kuitenkaan tehdä operoinnista lyhyemmillä matkoilla kannattamatonta. Vaatimusten täyttämiseksi Lockheed esitti alatasoista pyöreällä rungolla olevaa CL-310-konetta, jonka voimanlähteenä olisivat joko Rolls-Royce Dart tai Napier Eland -moottorit. American oli tyytyväinen, mutta Eastern Air Lines halusi suuremman toimintamatkan (4 025 km), matkustajamäärän (85–90 henkeä) ja matkalentonopeuden (563 km/h). Vaihtamalla moottorit Allison 501D:ksi voitiin koneen kokoa kasvattaa ja sen suoritusarvot paranivat taloudellisuutta heikentämättä. Muutoksen jälkeen kumpikin lentoyhtiö oli tyytyväinen esitykseen ja sopimusneuvottelut saatiin päätökseen American Airlinesin kanssa 8. kesäkuuta 1955 ja Eastern Air Linesin kanssa 27. syyskuuta. American Airlines tilasi 35 konetta ja Eastern Air Lines 40. Ensimmäinen Electra valmistui 26 kuukaudessa, jolloin Lockheedillä oli kaikkiaan 129 koneen tilaukset kuudelta yhdysvaltalaiselta lentoyhtiöltä, kolmelta ulkomaiselta yhtiöltä ja moottorivalmistajalta. Näiden lisäksi oli tilausoptioita 48 koneesta.
Kahdeksan viikkoa ennen suunniteltua ajankohtaa ensimmäinen Electra (N1881, c/n 188-001) lähti 6. joulukuuta 1957 Lockheedin lentoterminaalista Palmdaleen koelentoja ja hyväksyntää varten. Ongelmaton testiohjelma, johon osallistui neljä Electraa, johti Yhdysvaltain ilmailuhallinnon (FAA) hyväksyntään 22. elokuuta 1958. Toimitukset tilaajille alkoivat 8. lokakuuta, kun Eastern Air Lines hyväksyi seitsemännen valmistuneen koneen. Yhtiö oli vastaanottanut vuoden loppuun mennessä kaikkiaan kuusi Electra L188A -konetta. Lockheed toimitti vuoden loppuun mennessä myös American Airlinesille neljä konetta. Lentäjälakko viivästytti koneiden käyttöönottoa lentoyhtiöissä ja liikenne alkoi vasta seuraavan vuoden alussa, Easternilla 12. tammikuuta ja Americanilla 23. tammikuuta.
Konetta tilattiin kahtena eri mallina 188A ja 188C. Voimalaitteena oli normaalisti neljä Allison 501D-13 tai 13A -turbiinimoottoria, mutta vaihtoehtona olivat myös saman valmistajan 501D-15-moottorit. Normaali matkustajamäärä oli 66–80, minkä lisäksi oli kuusi lisätuolia ykkösluokassa. Kone oli myös mahdollista varustaa tiiviimmin jopa 98 matkustajalle. Siinä oli normaalisti kolmen hengen lentomiehistö ja kaksi matkustamohenkilökuntaa. Malli 188C oli pidemmän toimintamatkan versio, jossa oli suuremmat polttoainesäiliöt ja hieman suurempi lentoonlähtöpaino. Ensimmäinen 188C oli samalla 57. valmistunut lentokone ja se luovutettiin 19. heinäkuuta 1959 Northwestern Airlinesille.
Malli 188B oli Lockheedin epävirallisesti käyttämä nimitys 188C:lle (c/n 188-2001 – 188-2022), joissa oli kiskoihin asennetut matkustajien istuimet, kaksi lisävessaa ja suunnistajan tilat. Nämä koneet toimitettiin ulkomaiselle tilaajalle. Kaikkiaan valmistettiin 116 mallin 188A-konetta, jotka toimitettiin American Airlinesille (35), Eastern Air Linesille (35), Nationalille (14), Westernille (12), Braniffille (9), Trans Australialle (3) ja Ansett-ANA:lle (2). Mallia 188C valmistettiin 54 kappaletta, jotka toimitettiin Northwestille (18), KLM:lle (12), Qantasille (4) ja Garudalle, Pacific Southwestille ja TEAL:lle kolme kullekin. Viimeinen valmistunut Electra 188C luovutettiin 15. tammikuuta 1961 Garudalle.
Käyttö
Eastern Air Lines aloitti 12. tammikuuta 1959 liikennöinnin New Yorkista Miamiin ja American Airlines 23. tammikuuta New Yorkista Chicagoon. Konetyyppi oli pidetty sekä matkustajien että lentäjien keskuudessa huolimatta jo 3. helmikuuta tapahtuneesta kuolemaan johtaneesta onnettomuudesta. Onnettomuutta pidettiin lentäjän virheenä. Koneissa piti korjata kuitenkin resonanssista johtuva potkurien irtoaminen, mikä toi Lockheedille seitsemän miljoonan Yhdysvaltain dollarin menoerän. Braniffin 188A hajosi ilmassa 29. syyskuuta Texasissa. Hajoamisen syytä ei kyetty selvittämään, ja Northwesternin koneelle tapahtui samanlainen onnettomuus 17. maaliskuuta 1960 Indianassa. Neljäntoista kuukauden aikana tuhoutui kolme Electraa, mikä heikensi merkittävästi matkustajien ja lentäjien tyytyväisyyden uuteen koneeseen. Lehdistö ja kongressi vaativat konemallin asettamista lentokieltoon.
Alustavien tutkimusten jälkeen FAA rajoitti 25. maaliskuuta maksimilentonopeuden 644:stä 508:aan kilometriin tunnissa ja hieman myöhemmin 475 kilometriin tunnissa. Lopulliseksi syyksi paljastui moottoreiden kiinnityksen heikkous, mikä johti siipiin ja runkoon johtuvaan tärinään. Lockheed otti vastuun tapahtuneesta ja sijoitti 25 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria LEAP-ohjelmaan, jossa edelleen käytössä olevien koneiden moottoreiden kiinnitykset vahvistettiin ja osassa lisäksi korjattiin tärinän jo aiheuttamia vaurioita. Valmistuneista koneista 25 oli jo korjattu ennen luovutusta tilaajille. Korjaus osoittautui onnistuneeksi ja FAA poisti lentonopeusrajoitukset 5. helmikuuta 1961. Konetyypin maine ei kuitenkaan toipunut saamastaan huonosta uutisoinnista ja viimeinen Trans Australia Airlinesin tekemä tilaus kolmannesta 188A:sta tehtiin 26. helmikuuta 1960.
American oli ensimmäinen, joka vähensi Electojensa lukumäärää poistaessaan vuoden 1962 aikana yhdeksän 188A -konetta. Muut lentoyhtiöt toimivat pian samoin, ja ilmiö kasvoi entisestään Boeing 727:n käyttöönoton jälkeen vuonna 1964. Toisaalta muutamat yhtiöt olivat tyytyväisiä konemalliin, kuten Kalifornian reittejä lentävä Pacific Southwest Airlines, joka hankki kolmen ostamansa Electran lisäksi kolme käytettyä. Yhtiö joutui kuitenkin vuosina 1968–1969 korvaaman Electrat Boeing 727:llä. PSA jatkoi vuonna 1975 liikennöintiä Electroilla Lake Tahoelle, jonne ei saanut laskeutua suihkumoottorein varustetulla koneella. Eastern Air Lines piti Electroja varalta Douglas DC-9 koneiden käyttöönoton jälkeen reitillä Boston-New York-Washington aina vuoteen 1977 asti.
Matkustajaliikenteen konetyypillä vähetessä ainakin 57 koneista muutettiin rahtikoneiksi.
ARA San Juan (S-42)
ARA San Juan (runkonumero S-42) oli Argentiinan laivaston vuonna 1983 vesille laskettu ja marraskuussa 2017 uponnut Santa Cruz -luokan sukellusvene.
Lie to Me (Bon Jovin kappale)
"Lie to Me" on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovi-yhtyeen kappale ja single vuodelta 1995.
ARA San Juan (S-42)
Valmistus
Alus tilattiin 30. marraskuuta 1977 Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 18. maaliskuuta 1982. Alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1983 ja otettiin palvelukseen 19. marraskuuta 1985.
Lie to Me (Bon Jovin kappale)
Kappaleen ovat kirjoittaneet yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi ja kitaristi Richie Sambora. Kappale edustaa musiikilliselta tyyliltään kevyttä soft rockia ja sen sanoitukset käsittelevät kariutuvaa, kahden nuoren parisuhdetta. Kappale on viides raita Bon Jovin vuonna 1995 julkaistulla studioalbumilla These Days, ja se julkaistiin albumin kolmantena singlenä kappaleiden "This Ain't a Love Song" ja "Something for the Pain" jälkeen.
ARA San Juan (S-42)
Palvelus
Alus oli pitkään huollossa CINAR Argentine Industrial Naval Complexilla, missä se laskettiin vesille helmikuussa 2014 ja luovutettiin takaisin laivastolle 23. toukokuuta. Huollon aikana alus katkaistiin, mikä mahdollisti dieselmoottoreiden ja akuston vaihtamisen. Näin aluksen käyttöikää jatkettiin 30 vuodella.
Lie to Me (Bon Jovin kappale)
These Daysin singlejulkaisuista suurinta menestystä yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa nautti "This Ain't a Love Song", joka sijoittui Billboardin singlelistalla sijalle 14. "Lie to Me" sijoittui listalla sen sijaan vaatimattomasti sijalle 76. Koska itse albumi menestyi paremmin Euroopassa, myös singlejulkaisut saavuttivat korkeampia listasijoituksia Yhdysvaltojen ulkopuolella. Esimerkiksi Suomessa "Lie to Me" nousi singlelistalla kymmenen parhaan joukkoon päätyen sijalle 9, ja Yhdistyneen kuningaskunnan singlelistalla kappaleen sijoitus oli kymmenes.
ARA San Juan (S-42)
Aluksen tuhoutuminen
Alus katosi 15. marraskuuta 2017 matkalla Argentiinan eteläkärjestä Tulimaan edustalta Buenos Airesin eteläpuolelle Mar del Platan tukikohtaan. Alukseen oli päässyt vettä snorkkelin kautta, joka oli aiheuttanut akustoon vian. Viranomaisten mukaan aluksen runko on mahdollisesti tuhoutunut vedenalaisessa onnettomuudessa.
Lie to Me (Bon Jovin kappale)
Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Marty Callner. Videosta on neljä versiota; alkuperäinen ja vaihtoehtoinen versio sekä pidennetty versio ja Marty Callnerin ohjaajan versio.
ARA San Juan (S-42)
Hylyn löytyminen
Marraskuussa 2018 hylky onnistuttiin paikantamaan. Argentiinan laivasto ilmoitti, että hylky oli havaittu Valdésin niemimaan vesistä. Hylyn löysi etsintöihin osallistunut yhdysvaltalainen  Ocean Infinity kauko-ohjattavan etsintäaluksensa avulla. Hylyn ilmoitettiin olevan 800 metrin syvyydessä.
Yúcahu
pienoiskuva|oikea|[[Puerto Ricossa sijaitsevaa El Yunque -vuorta pidettiin Yúcahun kotipaikkana.]] Yúcahu (kirjoitetaan myös Yukajú, Yocajú, Yokahu tai Yukiyú) on jumalaolento tainojen mytologiassa. Lähteissä hänestä on käytetty myös nimitystä Yúcahu Bagua Maórocoti.
Tainot pitivät Yúcahuta ja hänen äitiään ylijumalatar Atabeyta muinaisina jumaluuksina.
Pentadekaani
Pentadekaani eli n-pentadekaani (C15H32) on 15-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää ainetta. Huoneenlämmössä yhdiste on väritöntä veteen liukenematonta nestettä. Liukenee dietyylieetteriin ja etanoliin. Pentadekaanin rakennekaava on CH3(CH2)13CH3, moolimassa 212,42 g/mol, sulamispiste 10 °C, kiehumispiste 270,6 °C, tiheys 0,7685 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,4315 (20 °C), höyrystymislämpö 76,77 kJ/mol ja CAS-numero 629-62-9. Pentadekaania käytetään orgaanisissa synteeseissä ja liuottimena. Yhdistettä voidaan valmistaa esimerkiksi erottamalla raakaöljystä. Pentadekaania esiintyy useissa kasveissa, niiden tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Alfréd Jindra
Alfréd Jindra (31. maaliskuuta 1930 Praha – 7. toukokuuta 2006 Praha, Tšekki) oli tšekkoslovakialainen ratameloja ja olympiamitalisti.
Jindra voitti kanadalaisyksiköissä 10 000 metrillä olympiapronssia Helsingissä 1952.
Nisshin (1939)
Nisshin oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1942 valmistunut vesilentokoneiden emälaiva.
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1937 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 2. marraskuuta 1938. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 27. helmikuuta 1942.
Birštono Vienkiemis
pienoiskuva|Birštono Vienkiemis Birštonas eli Birštono Vienkiemis on huuttori Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 605 asukasta, vuonna 2011 653 asukasta.
Bouzov
Bouzov on kunta (obec) Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 30 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.
Nähtävyyksiä
thumb|left|300px|Bouzovin linna Kunnan nähtävyyksiä on Bouzovin linna (Hrad Bouzov). Se on yksi Määrin näyttävimmistä linnoista. Linna rakennettiin goottilainen tyyliin, mutta 1800-luvun loppupuolella se muutettiin kunnostustöissä tyyliltään romanttiseksi. Linna on suosittu elokuvien kuvauspaikka.
Antti Savolainen (painija)
Antti Vilho Savolainen (14. heinäkuuta 1886 Kuopio – 7. marraskuuta 1947) oli suomalainen painija. Helsingin Jyryä edustanut Savolainen saavutti hopeaa vuonna 1909 Malmössa järjestetyissä kreikkalais-roomalaisen painin epävirallisissa EM-kilpailuissa. Hän hävisi 82 kg:n sarjan loppuottelussa Tanskan Harald Christensenille. Vuonna 1908 Savolainen voitti kreikkalais-roomalaisen tyylin SM-kultaa 70 kg:n sarjassa Tampereella järjestetyissä SM-kilpailuissa.
Kaakkolampi (Ikaalinen)
Kaakkolampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Kaakkolampi on osa Liesijoen aluetta.
Maantietoa
Lammen pituus on 400 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 3 hehtaaria. Se sijaitsee Iso Kalajärven itäpuolella Paattiladonmäen takana olevalla ojitetulla suolla. Siihen on kaivettu yhdeksän suo-ojaa, joista lammen eteläpäässä länteen laskeva on samalla sen laskuoja. Oja laskee Iso Kalajärven itärantaan 800 metrin jälkeen. Rantaviiva on kilometrin pituinen ja rannat ovat kaikki suota. Itärannalla sijaitsee vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie Kaidankylälle johtavalta tieltä aivan Joutsenlammen länsipuolelta.
Sydämen soinnut
Sydämen soinnut (Music of the Heart) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Wes Cravenin ohjaama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Meryl Streep, Aidan Quinn, Gloria Estefan ja Angela Bassett. Elokuva kertoo yksinhuoltajaäidistä, joka ryhtyy opettamaan viulunsoittoa köyhän itä-harlemilaisen peruskoulun oppilaille. Hänestä kehkeytyy koulun suosituin opettaja, mutta koulun budjettileikkaukset uhkaavat lopettaa suositut viulukurssit. Kurssin pelastamiseksi järjestetään suuri tukikonsertti.
Basse-Terre (saari)
Basse-Terre on yksi Guadeloupen seitsemästä asutusta saaresta. Yhdessä Grande-Terren kanssa se muodostaa kaksoissaaren jossa on suurin osa Guadeloupen maapinta-alasta. Maan pääkaupunki Basse-Terre sijaitsee tällä saarella.
Sydämen soinnut
Meryl Streep opetteli soittamaan Bachin kaksoisviulukonsertton kahdelle viululle rooliaan varten. Hän sai roolisuorituksestaan Oscar-, Golden Globe- ja SAG-ehdokkuudet.
Basse-Terre (saari)
Basse-Terreä ja Grande-Terreä erottaa toisistaan kapea salmi nimeltään Rivière Salée eli Suolajoki.
Basse-Terre on vuoristoinen ja tuliperäinen. Siellä sataa enemmän kuin Grande-Terrellä, ja kasvillisuus on rehevää. Saaren keskiosan sademetsät on suojeltu Guadeloupen kansallispuistossa.
Kernuvės
Kernuvės on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 175 asukasta.
Lähteet
54.58306°N, 24.025°W
Bučiūnai
Bučiūnai on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 138 asukasta.
Siponys
pienoiskuva|Siponys Siponys on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 121 asukasta.
Essjay
thumb|Ryan Jordanin profiilikuva hänen Wikia-profiilissaan. Essjay, oikealta nimeltään Ryan Jordan, on entinen englanninkielisen Wikipedian aktiivinen muokkaaja ja Wikia-yrityksen palkattu työntekijä. Essjay on muokannut englanninkielisessä Wikipediassa yli 20 000 artikkelia ja hän oli englanninkielisen Wikipedian ”byrokraatti”, ylläpitäjä sekä välityslautakunnan jäsen. Jordan kirjoitti englanninkieliseen Wikipediaan nimimerkkinsä takaa ja valehteli olevansa teologian tohtori ja professori, vaikka hänellä ei ollut mitään akateemista tutkintoa. Jordan oli esiintynyt professorina muun muassa The New Yorker -lehdelle antamassaan haastattelussa. Huijauksen paljastuminen sai osakseen laajaa huomiota tiedotusvälineissä ja herätti keskustelua Wikipedian luotettavuudesta.
Huijaus
Essjay-nimimerkin takaa kirjoittanut Jordan aloitti Wikipedian muokkaamisen helmikuussa 2005. Hän esiintyi Wikipediassa teologian professorina, joka oli erikoistunut kanoniseen oikeuteen. Todellisuudessa Essjaylla ei kuitenkaan ollut minkäänlaista akateemista tutkintoa tai virkaa. Essjay käytti keksittyä professorin titteliään tuodakseen muokkauksilleen enemmän painoarvoa muiden Wikipedian muokkaajien silmissä. Esimerkiksi käyttäessään Catholics for Dummies (”katolilaisuutta keltanokille”) -nimistä populaarikirjaa lähteenä Essjay sanoi luetuttavansa samaa kirjaa usein opiskelijoillaan ja ”asettavansa oman tohtorinarvonsa sen luotettavuuden pantiksi”.
Paljastuminen
Heinäkuussa 2006 The New Yorker -lehden toimittaja Stacy Schiff kirjoitti Essjaysta pitkän artikkelin, jossa kerrottiin, kuinka ”teologian tohtori” ja ”uskontotieteiden professori” innostui Wikipedian muokkaamisesta. The New Yorker haastatteli Essjayta artikkeliaan varten, mutta ei selvittänyt tämän oikeaa henkilöllisyyttä eikä kyseenalaistanut tämän omaa kertomusta akateemisista ansioistaan. Artikkelin julkaisemisen jälkeen Essjayn oikean nimen tiennyt ulkopuolinen henkilö otti yhteyttä The New Yorkerin toimitukseen, minkä jälkeen Essjayn nimi ja todelliset akateemiset ansiot paljastuivat.
Reaktiot
Ryan Jordanin huijauksen paljastuminen herätti laajalti keskustelua Wikipedian luotettavuudesta. The New Yorkerin päätoimittaja kirjoitti Essjayn henkilöllisyyden paljastumisen jälkeen oikaisun alkuperäiseen artikkeliin. Lehden toimitus myönsi, että sen olisi pitänyt tehdä alkuperäisessä artikkelissaan lukijoille selväksi etteivät he olleet tarkistaneet Essjayn kertomusten todenperäisyyttä. Tapaus huomioitiin useissa merkittävissä tiedotusvälineissä ja Wikipedian perustaja Jimmy Wales otti siihen kantaa useita kertoja
Wikipedian muokkaajien keskuudessa Jordanin valehtelu herätti huomattavaa kritiikkiä häntä kohtaan. Pian tapauksen paljastumisen jälkeen Jordan ilmoitti Wikipediassa siirtyvänsä ”eläkkeelle”, eikä Essjayn käyttäjätunnuksella ole enää maaliskuun 2007 jälkeen tehty muokkauksia. Jordanin palkannut Wikia ilmoitti skandaalin jälkeen, ettei Jordan enää työskentele yritykselle.
Rather You Than Me
Rather You Than Me on yhdysvaltalaisen rap-artisti Rick Rossin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 17. maaliskuuta 2017.
Geležūnai
pienoiskuva|Geležūnai Geležūnai on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 116 asukasta.
Jan Brzák-Felix
Jan Brzák-Felix (6. huhtikuuta 1912 Praha, Böömi, Itävalta-Unkari – 15. heinäkuuta 1988 Praha) oli tšekkoslovakialainen ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Brzák-Felix voitti kanadalaiskaksikoissa 1000 metrillä olympiakultaa Berliinissä 1936 ja Lontoossa 1948 sekä olympiahopeaa Helsingissä 1952. MM-kilpailuissa Brzák-Felix voitti kolme kultamitalia ja yhden hopean. Hän meloi MM-kisoissa Bohuslav Karlíkin ja Bohumil Kudrnan kanssa. Hänen veljensä oli myös olympialaisissa kilpaillut ratameloja.
Jundeliškės
pienoiskuva|Jundeliškės Jundeliškės on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 101 asukasta.
Conan taistelija
Conan taistelija on suomenkielinen kokoelma Robert E. Howardin Conan barbaari -novelleja. Kirjan on toimittanut Markku Sadelehto ja sen julkaisi Jalava vuonna 1990. Se on Jalavan viidestä Conan-kokoelmasta toinen ja sen tarinat sijoittuvat kronologisesti sarjan keskivaiheille ja loppuun. Kolmessa ensimmäisessä tarinassa Conan on kokenut seikkailija, joka toimii usein myös sotapäällikkönä. Kahdessa viimeisessä tarinassa hän on kohonnut Akvilonian kuninkaaksi ja johtaa sitä vallankaappaajia ja ulkoisia vihollisia vastaan. Kokoelman on kuvittanut Petri Hiltunen.
Vastaanotto
Ulkomaisia fantasiakirjailijoita -hakuteoksessa (2003) Jukka Halme kuvailee ”Mustaa kolossia” hienoksi tarinaksi, jossa Conan ensimmäistä kertaa komentaa suurta sotajoukkoa.
Škėvonys
thumb|oikea|250px|Škėvonysin kylää.
Škėvonys on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 95 asukasta.
Lähteet
54.61389°N, 23.975°W
Stacy Schiff
pienoiskuva|Stacy Schiff vuonna 2011. Stacy Madeleine Schiff (s. 26. lokakuuta 1961 Adams, Massachusetts) on yhdysvaltalainen tietokirjailija ja toimittaja. Hän on voittanut Pulitzer-palkinnon teoksellaan Vera (Mrs. Vladimir Nabokov) (1999) ja ollut toisen kerran ehdolla teoksellaan Saint-Exupéry: A Biography (1994).
Žemaitkiemis (Birštonas)
Žemaitkiemis on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 87 asukasta.
Lähteet
54.56694°N, 23.96889°W
Conan ja demonit
Conan ja demonit on suomenkielinen kokoelma Robert E. Howardin Conan barbaari -novelleja. Kirjan on toimittanut Markku Sadelehto ja sen julkaisi Jalava vuonna 1990. Se on Jalavan viidestä Conan-kokoelmasta ensimmäinen ja sen tarinat sijoittuvat kronologisesti sarjan alkuun, kuvaten nuoren Conanin seikkailuja vaeltavana rosvona ja palkkasoturina.
Vastaanotto
P. A. Manninen arvosteli kokoelman Aikakoneessa tuoreeltaan. Hänestä novellien laatu vaihtelee ja Howardin teksti on ”siinä määrin tyylirikkoista, että sitä on vaikeaa lukea naureskelematta ääneen”. Onnistuneimpina hän pitää novelleja ”Elefantin torni” ja ”Mustan joen tuolla puolen”. Mannisen mukaan barbaareista on kirjoitettu paljon kirjoja, mutta Howardilla on lajityypin saralla erityinen merkitys, sillä hän oli sen ensimmäinen kirjailija. Kuitenkin Manninen arvelee, että ”Howardin teksti toimii parhaiten silloin, kun sitä ei tarvitse lukea” ja että ”Conan on vakuuttavimmillaan sarjakuvissa ja elokuvissa”.
Naudžiūnai
Naudžiūnai on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 87 asukasta.
Conan ja demonit
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Petri Immonen sanoo Howardin vahvuuksia olevan ennen kaikkea tunnelman luominen sekä taitavasti kuvattu toiminta. Novellien kuvaama maailma on värikäs, taistelukohtaukset tarjoavat parhaimmillaan ”lähes dionyysistä huumaa” ja toisinaan rivien välistä välittyy jopa filosofista pohdintaa. Kokoelman suurimpana heikkoutena Immonen pitää tarinoiden yksiulotteisuutta: ne ovat juonellisesti suoraviivaisia ja vailla huumoria tai ironiaa. Henkilöhahmot ovat pinnallisia tai jopa sisäisesti ristiriitaisia. Toisaalta juuri lapsekas seikkailunhalu ja mustavalkoinen arvomaailma tekevät novelleista niin vetäviä. Pitkät tarinat miellyttävät Immosta lyhyitä enemmän, sillä niissä Howardin mielikuvitus pääsee oikeuksiinsa ja peittää heikkouksia.
Naudžiūnai
Lähteet
54.58111°N, 24.00806°W
Conan ja demonit
Vastaanotto
Sadelehto kertoi vuonna 1995, että ”Rosvoja talossa” oli kokoelman ”haukutuin” novelli. Hän itse piti kuitenkin novellia ”rautaisena tekstinä”.
Cristina Gutiérrez
Hän on ammatiltaan hammaslääkäri.
Kilpaura
Gutiérrez aloitti isänsä innoittaman autourheilun ja ajoi muun muassa lapsena kartingia.
Erämaaralli (2010–)
Erämaaralliin Gutiérrez päätyi 2010, jolloin hän ajoi aluksi historic sarjassa kolmanneksi Jaén rallissa ja neljänneksi Burgosin rallissa. Pian 2011 Gutiérrez otti ensimmäisen mestaruuden Espanjan erämaarallin naisten mestaruussarjassa. Hän onnistui uusimaan mestaruutensa aina vuoteen 2016 saakka. Hän sijoittui myös toiseksi vuoden 2015 Espanjan erämaarallin mestarussarjan kokonaissarjassa.
Maaliskuussa Gutiérrez valittiin FIA:n myötä ajamaan 120 muun naiskuljettajan kanssa testikilpailu huhtikuussa Qatarissa erämaarallin MM-kisojen kilpailussa. Kilpailun jälkeen kuusi parasta naiskuljettajaa valittiin kilpailemaan Qatarin Sealine erämaaralliin, joista Gutiérrez oli yksi valituista kuljettajista.
Gutiérrez osallistui ensimmäisen kerran 2017 Dakar-ralliin, jossa hän ajoi Mitsubishi Monterolla. Hän sijoittui kokonaistuloksessa sijalle 44, jonka myötä hänestä tuli ensimmäinen maaliin ajanut espanjalainen nainen Dakarin autoluokassa. Poikkeuksellisesti heinäkuussa 2017 Gutiérrez osallistui Baja Aragóniin Mitsubishi L200 autolla.
Gutiérrez ajoi tammikuussa 2019 urallaan ensimmäistä kertaa Dakar-rallissa 30-parhaanjoukkoon oltuaan sijalla 26. Heinäkuussa Gutiérrez ajoi sijalle 20 Baja Aragónissa.
Megaforce
Megaforce voi viitata seuraaviin asioihin:
Cristina Gutiérrez
Erämaaralli (2010–)
Dakar-ralli 2020 vietiin ensi kertaa Saudi-Arabiaan Etelä-Amerikasta. Gutiérrez sai alleen uuden Mitsubishi Eclipse Cross DKR, joka oli teknisesti kehittyneempi, kuin edeltävä versio. Eclipsessä on muun muassa kevyempi runko ja parempi painojakauma. Hän ajoi rallissa sijalle 42 jääden rallin voittaneelle Carlos Sainzille yli 19 tuntia. .
X-raid Mini (2020)
Lokakuun alussa 2020 Gutiérrez ilmoitti ajavansa seuraavaksi X-raidin Minillä, kun Mitsubishi ilmoitti vetäytyvänsä koronaviruspandemian vuoksi pois erämaaralleista. Hän kilpaili myöhemmin lokakuussa Andalucian rallissa, jossa Gutiérrez sijoittui kahdeksanneksi Mini All4 Racingillä. Hän ajoi lähes jokaisella erikoiskokeella kymmenen joukkoon ja hetkellisesti myös viidenneksi. Aikasakon myötä Gutiérrez olisi tallipäällikkö Quandtin mukaan voinut sijoittua kuudenneksi.
Red Bull Off Road Junior Team (2020–)
Joulukuussa Gutiérrezin ilmoitettiin ajavan 2021 Dakar-rallin Red Bull Off Road Junior tallissa kevyt prototyyppi buggy luokassa. Hän aloitti rallin voittamalla ensimmäisen erikoiskokeen ollen samalla ensimmäinen nainen Dakar-rallin historiassa sitten Jutta Kleinschmidtin, joka otti erikoiskoe voiton 2005. Gutiérrez johti rallia kolmen erikoiskokeen jälkeen, kunnes neljänellä hän putosi toiseksi tallikaverinsa Seth Quinteron taakse. Gutiérrez oli rallissa toinen aina seitsemännelle erikoiskokeelle, kunnes koki teknisiä ongelmia kahdeksannella erikoiskokeella pudoten pois kärkisijoista. Hän voitti vielä yhdeksännen erikoiskokeen, mutta joutui keskeyttämään pian sen jälkeen.
Taiwanin tautienehkäisykeskus
Taiwanin tautienehkäisykeskus (, lyhennys Taiwan CDC, tai TWCDC tai TCDC) on Taiwanin pääkaupungissa Taipeissa sijaitsevan päätoimipisteensä ja kuuden aluetoimistonsa sekä esimerkiksi rajanylityspaikoilla sijaitsevien tarkastuspisteittensä kautta toimiva kansanterveyden tutkimuslaitos ja viranomainen. Se on maan terveys- ja hyvinvointiministeriön alainen organisaatio. Laitosta johtaa Jih-Haw Chou.
thumb|left|Taiwanin tautienehkäisykeskuksen tarkistuspiste [[Taoyuanin kansainvälinen lentoasema|Taoyuanin kansainvälisellä lentoasemalla.]] thumb|left|Taiwanin tautienehkäisykeskuksen päärakennus (2016). Taiwanin tautienehkäisykeskus on ollut keskeinen kansallinen asiantuntijalaitos esimerkiksi covid-19-tautitapausten seurannassa vuonna 2020. Asiantuntijalaitoksen toiminta on saanut kiitosta osana Taiwanin onnistuneena pidettyä toimintaa covid-19-taudin vastaisessa työssä ja maan väkilukuun suhteutetun sairastuneiden määrän pitämisessä yhtenä maailman pienimmistä (tilanne 9/2020).