cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gabriel García Márquez
Elämä
García Márquez opiskeli aluksi lakia. Kirjoittaminen oli hänestä kuitenkin kiinnostavampaa, ja niinpä hän keskeytti lakiopinnot ja alkoi työskennellä sanomalehtitoimittajana. Lehtityö vei García Márquezin Eurooppaan. Palattuaan hän meni naimisiin Mercedes Barcha Pardon kanssa.
García Márquez oli poliittisesti vasemmalla. Hän ystävystyi Fidel Castron kanssa ja vietti pitkiä aikoja Havannassa. Tätä ystävyyttä on analysoitu teoksessa Gabo and Fidel: Portrait of a Friendship. García Márquezin mukaan heidän keskustelunsa ovat liittyneet kirjallisiin aiheisiin, eivät niinkään politiikkaan.
Kéniéba
Kéniéba on maalaiskunta, sen keskuskylä ja Kéniéban piirin hallinnollinen keskus Kayesin alueella Malissa. Se sijaitsee lähellä Senegalin rajaa 250 kilometriä Kayesista etelään. Kunnassa on 35 700 ja kylässä 11 700 asukasta (vuonna 2009).
Kéniéban kunta rajoittuu pohjoisessa Kéniéban piirin Sitakillyn, idässä Bayen, Dombian ja Dabian ja etelässä Faléan kuntiin sekä lännessä Senegaliin. Kunta on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, jonka yläpuolella kohoaa Tambaouran kalliorinne. Senegalin rajalla virtaa Faléméjoki. Ilmasto on tyypiltään guinealainen.
Gabriel García Márquez
Elämä
García Márquezin muistelmien ensimmäinen osa Elää kertoakseen julkaistiin 2002. Muistelmien loppuosaa ei ilmestynyt kirjailijan sairastumisen vuoksi.
Kéniéba
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 26 kylää. Asukkaat ovat etupäässä malinkeja ja fulbeja. Lisäksi on jonkin verran bambaroita. Vallitseva uskonto on islam, jonka rinnalla esiintyy myös animismia.
Gabriel García Márquez
Elämä
García Márquez kuoli kotonaan Méxicossa 17. huhtikuuta 2014.
Kéniéba
Kéniéban kautta kulkee Bamakosta ja Kitasta Senegaliin johtava maantie RN24. Kylästä on ympärivuotinen tieyhteys Kayesiin ja siellä on myös kaivosyhtiöiden käyttämä pienkoneiden lentokenttä.
Gabriel García Márquez
Elämä
Suurin osa García Márquezin kaunokirjallisesta tuotannosta on julkaistu suomeksi. Suomentajia ovat olleet lähinnä Pentti Saaritsa, Matti Brotherus ja Matti Rossi.
Kéniéba
Kunnan pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja perinteisin menetelmin tapahtuva kullankaivu. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, fonio ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lyseo, terveyskeskus, piirin poliklinikka sekä vesijohto- ja sähköverkko.
Soluväliaine
Soluväliaine (, lyh. ECM) ympäröi monisoluisten eliöiden soluja. Soluväliaineen tehtävinä on muun muassa suojata soluja, välittää solujen välisiä viestejä ja liittää solut toisiinsa. Soluväliaine voi muodostaa myös erikoisrakenteita kuten tyvikalvon, joka liittää esimerkiksi ihossa epiteelisolut alla olevaan sidekudokseen. Soluväliaine myös rajoittaa solujen fyysistä liikettä. Sidekudoksen fibroblastit voivat kuitenkin tarvittaessa erittää soluväliainetta pilkkovaa entsyymiä, jonka jälkeen solu voi liikkua vapaammin.
Kéniéba
Kéniébassa on hotelli ja muita majoitus- sekä ravintolapalveluita. Matkailijoita houkuttelevat Tambaouran kalliorinne ja alueen kullankaivuperinne.
Gabriel García Márquez
Romaanit ja pienoisromaanit
pienoiskuva|oikea|García Márquez jakamassa omistuskirjoituksia Sadan vuoden yksinäisyyteen Havannassa Kuubassa.
Soluväliaine
Koostumus ja tuotanto
Soluväliaine on koostumukseltaan geelimäistä ja kimmoisaa. Koostumus johtuu väliaineessa olevista proteoglykaaneista, joissa on yhteen ydinproteiiniin kiinnittyneinä jopa yli 100 sokeriketjua ja jotka pystyvät sen takia pitämään sisällään paljon vettä.
Soluväliaineen eri aineita tuottavat sidekudoksessa, luissa ja rustossa sijaitsevat fibro-, osteo- ja kondroblastit. Väliainetta ei tarvitse aina tuottaa yhtä paljon, vaan tuotantotarvetta säätelevät ainakin sytokiinit ja kasvutekijät.
Soluväliaine eri kudoksissa
Epiteelikudoksessa soluväliainetta on pääasiassa vain tyvikalvossa, joka liittää epiteelisolut alla olevaan sidekudokseen. Tyvikalvon ja sen viereisten epiteelisolujen välille muodostuu liitoksia, joita kutsutaan hemidesmosomeiksi.
Sidekudoksessa soluväliaine koostuu nestemäisestä osasta sekä kollageeni-, kimmo- ja verkkosäikeistä, joiden lomassa on glykosaminoglykaaneja. Glykosaminoglykaanit ovat polysakkaridiketjuja, jotka voivat olla liittyneenä proteiiniytimeen. Tällöin niitä kutsutaan proteoglykaaneiksi. Kollageenisyyt antavat sidekudokselle vetolujuutta, verkkosäikeet tukevat yksittäisiä soluja ja kimmosäikeet mahdollistavat kudoksen venytyksen. Löyhässä sidekudoksessa on vain vähän kimmo- ja kollageenisyitä. Tiiviin sidekudoksen soluväliaine puolestaan sisältää suuren määrän kollageenisyitä.
Lasirustossa on lähinnä tyyppi II:n kollageenisyitä ja proteoglykaania.
Elastisessa rustossa on tyyppi II:n kollageenisyiden lisäksi paljon kimmoyitä.
SMS H147
SMS H147 oli Saksan keisarikunnan laivaston G96-luokan torpedovene, joka tilattiin ensimmäisen maailmansodan aikana. Sodan loputtua alus luovutettiin sotakorvauksena Ranskalle.
Valmistus
Alus tilattiin Kielistä Howaldtswerkeltä ja sen köli laskettiin vesille telakkanumerolla 609. Alus laskettiin vesille 13. maaliskuuta 1918 ja se valmistui 13. heinäkuuta 1920.
Palvelus
Alus luovutettiin Ranskalle 29. heinäkuuta 1920 Cherbourgissa ja se liitettiin Ranskan laivastoon nimellä Marcel Delage. Alus poistettiin palveluksesta 15. helmikuuta 1933 ja se romutettiin.
Jamie Moyer
thumb|right|Jamie Moyer Jamie Moyer (s. 18. marraskuuta 1962) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja (aloittava syöttäjä). Hän teki MLB-debyyttinsä 16. kesäkuuta 1986 ja jatkaa iästään huolimatta uraansa yhä.
Moyerille myönnettiin vuonna 2003 Lou Gehrigin muistopalkinto.
Rui Hachimura
Rui Hachimura (, s. 8. helmikuuta 1998 Toyaman prefektuuri) on japanilainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä tai iso laitahyökkääjä. Hachimura varattiin NBA:n vuoden 2019 varaustilaisuudessa maansa historian aikaisimmalla, yhdeksännellä, vuorolla. Hän on Japanin maajoukkuepelaaja.
Elämä ja ura
Nuorena baseballia pelannut Hachimura pelasi yliopistokoripalloa Gonzagan joukkueessa vuosina 2016–2019. Hänen yliopistoaikansa oli menestyksekäs, ja hänet valittiin vuonna 2019 konferenssinsa parhaaksi pelaajaksi.
Hachimura asettui ehdolle NBA:n vuoden 2019 varaustilaisuuteen, jossa hänet ennustettiin varattavan ensimmäisen kierroksen alkupuoliskolla, jolloin hän olisi ollut historian ensimmäinen japanilainen ensimmäisen kierroksen varaus. Näin myös tapahtui: Washington Wizards varasi hänet yhdeksännellä vuorolla.
Hachimura edusti Japanin nuorisomaajoukkueita. Hän oli vuonna 2014 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailujen korikuningas. Hän on pelannut myös Japanin miesten maajoukkueessa.
Hachimuran isä on kotoisin Beninistä.
Kerttulit
Kerttulit (Parulidae) on suurehko heimo pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina Keski-, Pohjois- ja Etelä-Amerikasta. Kerttulit elävät pääosin puissa, vaikkakin muutama laji viettää aikaansa myös maassa. Suurin osa kerttuleista on hyönteissyöjiä. Monilla koirailla on höyhenpeitteessä paritteluaikana kirkkaita värejä, sillä koiraiden pitää joka vuosi valloittaa naaraat puolelleen. Kaikilla lajeilla ei kuitenkaan ole eroja naaraiden ja koiraiden välillä edes paritteluaikana. Kerttulit ovat pieniä lintuja; pienin lintu, rusoperäkerttuli, on 9-10 cm pitkä ja pisin lintu, tulipääkerttuli, on 11-16 cm pitkä. Kerttuleiden munien lukumäärä vaihtelee pohjoisten muuttolintujen yli kuudesta munasta, trooppisten paikkalintujen kahteen munaan.
Kerttuleihin on sijoitettu ennen banaanikerttuli ja vuorikerttuli, mutta nykyään ne kuuluvat omiin heimoihinsa. Kerttuleihin kuuluu 18 sukua ja 108 lajia.
Suvut ja lajit
thumb|200px|Naamiokerttuli thumb|200px|Sitruunakerttuli
Gunsan
Gunsan on kaupunki Etelä-Koreassa Pohjois-Jeollan maakunnassa. Se sijaitsee Keltaisenmeren rannalla 40 km länsiluoteeseen maakunnan pääkaupungista Jeonjusta. Vuonna 2010 kaupungissa oli 260 546 asukasta.
Espanjan Neitsytsaaret
Espanjan Neitsytsaaret (tunnetaan myös nimillä Passagesaaret ja Puerto Ricon Neitsytsaaret) ovat Karibialla sijaitseva saariryhmä, joka on hallinnollisesti osa Puerto Ricoa ja sijaitsee sen pääsaaresta itään.
Maantiede
Saariryhmän pääsaaret ovat Culebra ja Vieques, joiden lisäksi on useita pieniä saaria. Culebran pienempi saari on osa Culebran kansallispuistoa. Suuri osa Viequesta on osa Vieques'n kansallispuistoa, joka oli alun perin Yhdysvaltain laivaston käytössä.
Lars Glassér
Lars Bertil Glassér (4. lokakuuta 1925 Tukholma – 15. tammikuuta 1999 Rättvik) oli ruotsalainen ratameloja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Glassér saavutti yhdessä Ingemar Hedbergin kanssa kajakkikaksikkojen 1 000 metrillä olympiahopeaa Helsingissä 1952. Hän voitti myös useita maailmanmestaruuksia.
Pielisen reitin valuma-alue
Pielisen reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 04.4) on Vuoksen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 13 876,65 neliökilometriä, ja josta 7 867,68 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 6 008,97 kuuluu Venäjän puolelle. Alueen järvisyys on 14,79 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Uimaharju, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 7 867,68 neliökilometriä ja järvisyys 14,79 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta  :
Iisalmen reitin valuma-alue
Iisalmen reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 04.5) on Vuoksen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 5 583,38 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 7,68 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Viannonkoski.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta  :
Harghita (piirikunta)
Harghita on piirikunta Romanian Transilvaniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Miercurea Ciuc. Sen pinta-ala on 6 639 km² ja siellä on noin 310 336 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 6 639 km². Tuliperäisestä luonnostaan tunnetun alueen maisemaa hallitsevat Karpaatit. Alueen läpi virtaavat Mureș- ja Oltjoet.
Harghitan piirikunta rajautuu idässä Neamţin ja Bacăun piirikuntiin, lännessä Mureşin piirikuntaan, pohjoisessa Suceavan piirikuntaan sekä etelässä Braşovin ja Covasnan piirikuntiin.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 304 969 asukasta ja sen väestötiheys oli 46 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista unkarilaisia on 84,8 %, romanialaisia 13,2 % ja romaneja ja muita 2 %. Piirikunnassa asuu eniten Romanian unkarilaisia koko maassa.
Huvudstaleden
thumb|250px|Pusikkoon päättyvä moottoritieramppi Pampaslänkenin liittymässä. thumb|250px|Opiskelijoiden asuntoparakkeja hylätyllä moottoritiellä.
Huvudstaleden oli suunniteltu poikittaisyhteys Tukholman ja Solnan välille Brommaplanilta Essingeledenille ja Klarastrandsledenille. Väylää suunniteltiin kaupunkimoottoritieksi ja sen rakennustyöt aloitettiin 1964, mutta se ei koskaan kokonaisuudessaan valmistunut.
Historia
1950-luvulla tuli ajankohtaiseksi tieyhteyksien kehittäminen Tukholman keskikaupungin ja sen läntisten esikaupunkien välillä. Solnan vuoden 1958 yleiskaavassa ja "1960-luvun Tukholman liikenneväyläsuunnitelmassa" esitettiin tielinjaus Brommaplan–Ulvsundavägen–Bällstaviken–Huvudsta–Västra skogen–Karlbergs slott–Essingeleden–Klarastrandsleden. Rakennustyöt ensimmäisellä osuudella Ulvsundavägenin ja Frösundaledenin välillä aloitettiin 1964, samanaikaisesti Bällstavikenin ylittävän Huvudstabron-siltatyön kanssa. Ne molemmat vihittiin käyttöön 1967. Väylä suunniteltiin ja toteutettiin moottoritietasoiseksi. Tien jatkolle läpi Solnan tehtiin tilavaraukset ja risteäville kaduille rakennettiin sillat. Jopa eritasoliittymien rampit Essingeledenille rakennettiin valmiiksi. Rampit ovat vielä nykyäänkin nähtävissä Pampaslänkenin liittymässä.
Nykytilanne
59.355°N, 17.98389°W
Afro-juju
Afro-juju on nigerialaisen maailmanmusiikin tyylilaji. Se kehittyi fujista ja afrobeatista. Afro-jujun tunnetuimpiin esittäjiin kuuluu muusikko Shina Peters. Afro-juju oli suosionsa huipulla 1980-luvun lopulla.
Larissa (mytologia)
Larissa oli kreikkalaisessa mytologiassa thessalialainen nymfi. Pausanias kertoo hänen olleen Pelasgoksen tytär, mutta Dionysios Halikarnassoslainen kertoo hänellä ollen Poseidonin kanssa pojat Akhaios, Fthios ja Pelasgos.
Strabon kertoo Larissan olleen Piasoksen, Pelasgian hallitsijan, tytär, johon tämän oma isä rakastui. Piasoksen häpäistyä oman tyttärensä, tämä myöhemmin huomattuaan isänsä kurottavan viinitynnyriin hukutti hänet nostamalla hänet nilkoista sen sisään.
Ernst Fabritius
Henkilöhistoria
Fabritiuksen isä oli lehtori Johan Gabriel Fabritius ja äiti Emilia Elisabet Dannenberg. Hän kävi Viipurin lukion ja opiskeli Leipzigin konservatoriossa 1857–1861. Fabritius toimi viulistina 1859–1864, mutta suoritettuaan kameraalitutkinnon työskenteli virkamiehenä ja sanomalehtialalla. Hän oli muun muassa Nya Pressenin palveluksessa, mutta myös esimerkiksi Hufvudstadsbladetin musiikkiarvostelija. Hevoshoidonneuvojana Fabritius toimi 1893–1899 ja Lapinjärven suomalaisen maanviljelyskoulun johtajana 1896–1899. Hän oli myös maanviljelijä ja omisti vuosien ajan Myrskylän kartanon. Fabritius julkaisi hevoshoidon käsikirjan vuonna 1888.
Fabritiuksen lapsia olivat jääkärikapteeni Almar Fabritius, mielitautiopin professori Harald Fabritius ja maanviljelysneuvos Edvard Josef Fabritius.
Taiteellinen tuotanto
Fabritius on ensimmäisiä suomenkielisten runojen säveltäjiä Suomessa. Hänen säveltämänsä on lauluvihkonen Peipposen liverrys, jonka runot ovat Suonion. Vihkosta myytiin Helsingin Suomalaisen Normaalilyseen hyväksi. Lauluista tunnetuin on "Ainoa hetki".
Winnipeg Falcons
thumb|right|Falconsien joukkue 1920. Winnipeg Falcons oli Winnipegissä toiminut jääkiekkoseura. Seuran perustivat vuonna 1911 aiemmin Icelandic Athletic Clubissa ja Vikings-joukkueessa pelanneet islantilaiset jääkiekkoilijat.
Ernst Fabritius
Taiteellinen tuotanto
Fabritiuksen sävellyksiä ovat orkesterialkusoitto Maria Stuart, viulukonsertto 1877 (ilmestyi myös pianosovituksena), kuoro- ja orkesteriteoksia kuten kantaatti kuorolle sekä viulu-, laulu- ja pianosävellyksiä muun muassa kokoelmissa Snöflingor, 4 små tonmålningar vid piano (1859) ja Det sjungande Finland.
Winnipeg Falcons
Falcons pääsi kaudeksi 1910–1911 mukaan uuteen vasta perustettuun jääkiekkosarjaan, jossa pelasivat mm. Kenora Thistles, Brandon Wheat City ja Winnipeg AAA. Kaudeksi 1913–1914 Falcons siirtyi Independent Hockey Leagueen, missä se saavutti tulokaskaudellaan neljä voittoa ja kahdeksan tasapeliä. Seuraavalla kaudella se voitti mestaruuden.
Kaudella 1919–1920 Falcons pääsi edustamaan Länsi-Kanadaa Allan Cupiin voitettuaan Manitoba Hockey Leaguen mestaruuden sekä peitottuaan Winnipeg Hockey Leaguen mestarin. Frank Frederickson voitti liigan maalikuninkuuden 23 maalillaan kymmenessä ottelussa. Allan Cupin loppuottelussa Falcons voitti Toronton yliopiston joukkueen kaksiosaisessa ottelussa yhteismaalein 11–5. Allan Cupin voittajajoukkue pääsi edustamaan Kanadaa Antwerpenin kesäolympialaisiin. Olympialaisissa joukkue voitti kultamitalin.
Kaikki pelaajat olivat islantilaisten maahanmuuttajien jälkeläisiä. Nykyisin Islannin jääkiekkomaajoukkueen pelipaidassa on haukan kuva kunnianosoituksena maan jääkiekkoperinteille.
Mothra
Mothra on Godzilla-hahmoon liittyvä fiktiivinen valtava koiperhonen.
Mothra on nähty yli kymmenessä elokuvassa kuten Mothra vs. Godzilla (1964) ja Godzilla vs. Mothra (1992). Muista hirviöistä poiketen Mothra aiheuttaa vahinkoa vain, jos hänen kaksoiskeijunsa ovat pulassa. Muuten Mothra on hyväntahtoinen hirviö ja on useita kertoja auttanut taistelussa pahoja hirviöitä vastaan.
Elokuvassa Godzilla Mothra and King Ghidorah Giant Monsters All out of Attack Mothra sai uuden taustatarinan. Kyseisessä elokuvassa Mothra on yksi kolmesta maan suojelijahirviöstä (toiset ovat King Ghidorah ja Baragon), joiden on ennustettu pysäyttävän suuri pahuus, joka paljastuu Godzillaksi.
Vaitupu
Vaitupu on atolli Tuvalussa, Tyynellämerellä ja yksi maan kahdeksasta hallintoalueesta. Siihen kuuluu 9 saarta, ja sen pinta-ala on 5,6 neliökilometriä, mikä tekee siitä Tuvalun suurimman atollin maapinta-alaltaan. Saarista suurin on samanniminen Vaitupu. Atollin asukasluku oli 1 555 vuoden 2012 väestönlaskennassa. Vaitupua johtaa saarineuvosto, ja sillä on kaksi paikkaa Tuvalun 15-paikkaisessa parlamentissa. Atollilla on muun muassa kirkko, ensimmäisen ja toisen asteen koulut ja sairaala.
Maantieto
Yhdeksästä saaresta koostuva Vaitupu sijaitsee Tyynellämerellä, Tuvalun saarivaltiossa, 67 kilometrin päässä toisesta atollista Nukufetausta ja noin 110 kilometriä luoteeseen maan pääkaupungista Funafutista. Vaitupun saarien yhteenlaskettu maapinta-ala on noin 5,6 neliökilometriä, mikä tekee siitä Tuvalun pinta-alaltaan suurimman atollin. Laguunit mukaan lukien pinta-ala on noin 10 neliökilometriä. Atollin kahta pientä, suurimmillaan noin 35 metriä syvää, hiekkapohjaista laguunia, Te Lotoa ja Te Namoa, ympäröivät suurilta osin maa-alueet. Atollin saaret ovat: Lisäksi atollilla on yksi nimeämätön saari.
Ilmasto ja ilmastonmuutos
Vaitupulla on trooppinen ilmasto, vuorokauden kuukausikeskilämpötila on noin 27–28 °C. Vuoden keskimääräinen sadanta on noin 3 500 mm. Sateisimmat kuukaudet ovat tammi ja joulukuu, jolloin kuukauden keskimääräinen sademäärä on noin 400 mm. Touko- ja syyskuussa puolestaan sataa vähiten, keskimäärin noin 230 mm.
Merenpinta on noussut Vaitupulla ja muualla Tuvalussa noin 5 millimetriä vuodessa, ja vuosina 1993–2011 se nousi yhteensä 9 senttimetriä. Uhkana on atollin jääminen kohoavan merenpinnan alle. Tutkimusten mukaan vuonna 2100 ainakin suurin osa atollista olisi merenpinnan alapuolella. On myös arvioitu, että trooppiset hirmumyrskyt olisivat 2000-luvun loppupuolella harvinaisempia mutta toisaalta voimakkaampia kuin nykyään.
Vuonna 1990 trooppinen hirmumyrsky Ofa osui atollille, ja se on viimeisin huomattavan laajoja tuhoja aiheuttanut hirmumyrsky Vaitupulla. Hirmumyrsky Pam johti jonkinasteisiin tuhoihin saarilla vuoden 2015 maaliskuussa. Vuonna 2011 La Niña -ilmiöstä johtuva kuivuus aiheutti vakavia ongelmia Vaitupulla, mutta vaikutukset eivät olleet yhtä suuret kuin muualla maassa.
Eläimistö ja kasvisto
Vaitupulla kasvaa esimerkiksi lastamangroveja, milopuita ja vesikastanjoita. Tämän lisäksi saarilla on nähty Laportea-suvun nokkosia ja haarusanikkaita. Vaitupun mangrovemetsiä on kuitenkin hakattu maanteiden tieltä, ja kookospalmuja sekä pensaikkoja on raivattu rakentamisen vuoksi, sillä atollin maa-alueet ovat hyvin rajalliset. Atollin vesialueilla on runsaasti kaloja ja jonkin verran haita.
Vaitupulla on myös Microtechnites-suvun luteita, jotka vaikuttavat alueen kasveihin.
Historia
Vaitupun asuttamisen ajankohta ei ole varma. Atolli on luultavasti asutettu aikaisintaan 2 000 vuotta sitten, kun pääosin samoalaisia saapui saarille. On myös mahdollista, että atolli olisi asutettu vasta 1300-luvulla. Alueelta on löytynyt vanhoja hautoja, joissa on kotiloista tehtyjä käsitöitä sekä koruja.
Ensimmäinen Vaitupun todistetusti löytänyt länsimaalainen oli yhdysvaltalainen Obed Starbuck, joka löysi sen vuonna 1825. Eurooppalaiset alkoivat 1870-luvun lopulla kiinnostua atollista sen suhteellisen laajan, ainakin verrattuna muihin lähialueen saariin, pinta-alan vuoksi. Kopran tuotanto pyrittiin monopolisoimaan alueella, mutta monien käänteiden jälkeen atollin asukkaat joutuivat 1880-luvulla maksamaan 13 000 dollarin edestä velkoja saksalaiselle H. M. Ruge & Co -yritykselle. Samaan aikaan kauppiaana atollilla toiminut Harry Nitz auttoi velan maksamisessa.
Vuonna 1892 Vaitupu liitettiin muiden nykyään Tuvalulle kuuluvien atollien ja saarien lisäksi Yhdistyneen kuningaskunnan Gilbert- ja Ellicesaarten protektoraattiin, josta tuli vuonna 1916 siirtomaa. Vaitupusta tuli osa Tuvalua maan itsenäistyttyä vuonna 1978.
Vaitupun atollilla avattiin postitoimisto vuonna 1916 ja Tuvalun ainoa toisen asteen oppilaitos aloitti toimintansa 1930-luvulla.
Vuonna 1947 Vaitupun asukkaat ostivat Fidžiltä Kioan saaren, sillä atolli oli yliasutettu, mikä oli johtanut esimerkiksi viljelystilan loppumiseen. Parisataa vaitupulaista muuttikin Kioalle.
Väestö
Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan Vaitupulla asui 1 555 ihmistä ja väestöntiheys oli 280 as./km². Kymmenen vuotta aiemmin asukasluku oli hieman korkeampi, 1 576. Vuosina 1973–1979 atollin asukasluku kasvoi huomattavasti, minkä jälkeen väestönkasvu on tasoittunut. Pääsaarella sijaitsee viisi asutuskeskusta: Apalolo - Saniuta, Asau, Motufoua, Potufale ja Tumaseu, joista asukasluvultaan suurin on Motufoua. Kylässä oli noin 500 asukasta vuonna 2012. Atollilla puhutaan pääasiassa tuvalun kielen etelätuvalun murretta mutta myös englantia.
Suurin osa Vaitupun asukkaista kuuluu protestanttiseen Tuvalun kirkkoon. Atollilla on myös pieni Jehovan todistajien yhteisö ja muita pieniä uskonnollisia ryhmiä.
Talous
Vaitupun asukkaat saavat noin puolet tuloistaan palkkatuloina, esimerkiksi työskentelystä koulussa, saarineuvostossa tai muissa julkisissa palveluissa. Kalastus puolestaan on tärkein tulonlähde noin viidesosalle atollin asukkaista. Tärkeimmät kalat ovat kelttikalat, napsijat ja putsarit. Muita tulonlähteitä ovat rahalähetykset, käsityöt ja kopran tuotanto. 1990-luvun alkupuolella atollille rakennettiin Tuvalun ensimmäinen kalastuskeskus Japanin avulla, mutta sen toiminta on ollut taloudellisesti kannattamatonta. Atollilla sijaitsee Tuvalun maatalouden keskus, jossa viljellään erityisesti bataatteja ja jonkin verran esimerkiksi tomaatteja, kurkkua ja kaalia.
2010-luvun alussa atollille saatiin Italian ja Itävallan tuella aurinkopaneeleja, joiden avulla esimerkiksi atollin koululla on saatavilla energiaa vuorokauden ympäri. Aiemmin energianlähteenä käytettiin dieseliä. Aurinkoenergian käytön on arvoitu pienentävän menoja noin 80 000 dollarilla vuodessa.
Lähteet
°N, °W
Nilsiän reitin valuma-alue
Nilsiän reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 04.6) on Vuoksen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 5 422,24 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,54 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Ruskeavesi.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta  :
Jussi Oksanen
Jussi Ilmari Oksanen (s. 9. toukokuuta 1979 Kirkkonummi) on suomalainen entinen lumilautailija. Hän ei ole viime vuosina osallistunut lumilautailun arvokisoihin, vaan on keskittynyt kiertämään kutsuturnauksia. Naganon talviolympialaisissa vuonna 1998 Oksanen sijoittui yhdenneksitoista half-pipessa. Hän sai kisoissa suurta huomiota korkeiden airiensa ansiosta ja mursi mm. lautansa kourun reunaan semifinaaleissa.
Yhdysvaltalainen lumilautayritys Burton Snowboards, jolla on yhteistyösopimus Oksasen kanssa, valmistaa Oksasen nimikkolumilautoja.
Merja Hanski
Merja Hanski (s. 1955) on suomalainen vammaisurheilija, joka on osallistunut paralympialaisiin yleisurheilussa, maalipallossa, maasto- ja ampumahiihdossa sekä tandempyöräilyssä. Hän on kilpaillut viisissä paralympialaisissa vuosien 1980 ja 2004 välillä. Hanskin paras joukkuelajisijoituksensa on kultaa maalipallosta Barcelonassa 2002. Parhaana henkilökohtaisena saavutuksenaan Hanski pyöräili vuonna 2002 MM-hopeaa.
Suomen Pyöräilyunioni valitsi Merja Hanskin myös vuoden naispyöräilijäksi. Tasavallan presidentti myönsi Merja Hanskille vuonna 2009 Suomen Valkoisen Ruusun I luokan mitalin urheilumenestyksen saavuttamisesta.
Wohnpark Alt-Erlaa
Wohnpark Alt-Erlaa on suuri asuinalue Itävallan pääkaupungin Wienin 23. kaupunginosassa eli Liesingissä. Arkkitehtuurinsa puolesta se on yksi Wienin huomattavimmista asuinalueista. Asuinalue rakennettiin vuosien 1973 ja 1985 välillä. Alueen omaperäisten terassitalojen suunnittelusta vastasivat arkkitehtitoimistot Harry Glück & Partner, Kurt Hlaweniczka ja Requat & Reinthaller. Asuinalueella on yhteensä noin 3 300 asuntoa.
Aiheesta muualla
48.1525°N, 16.31306°W
Eric Singleton
Eric Singleton (aik. Eric Newkirt Singleton, s. 6. marraskuuta 1968 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen räppäri ja lauluntekijä. Hän aloitti räppäämisen vuonna 1994. Hänen ensilevynsä Downtown Girl julkaistiin vuonna 1993. Hän oli myös saksalaisen synthpop-musiikkia ja myöhemmin eurodancea esittäneen yhtyeen Modern Talkingin rap-laulajana vuosina 1998–2000 ja 2001.
Street Spirit (Fade Out)
"Street Spirit (Fade Out)" (myös Street Spirit) on viimeinen kappale Radioheadin vuoden 1995 albumilla The Bends, ja myös vuonna 1996 julkaistu single. Singleä on kehuttu sen B-puolien laadusta. Kappaletta "Talk Show Host" kuullaan myös vuoden 1996 elokuvassa, Romeo + Juliet ja siitä on tullut "Street Spiritin" lisäksi yleinen Radioheadin konserttien settilistoilla. Rockyhtye The Darkness on tehnyt kappaleesta oman versionsa.
Thom Yorke sanoi, että häntä inspiroi kappaleen teossa Ben Okrin vuoden 1991 romaani The Famished Road, ja sen musiikkiin vaikutti R.E.M.. "Street Spirit (Fade Out)" singlestä tuli Radioheadin ensimmäinen kappale, joka nousi Britannian singlelistalla sijalle 5, ja on edelleen yhtyeen suurimpia hittejä kotimaassaan.
Trance-musiikkia tekevä DJ Tiësto teki kappaleesta remiksin vuonna 2003.
Moshoeshoen päivä
thumb|Tanssijoita Moshoeshoen päivän esityksessä. Moshoeshoen päivä on Lesothon kansallinen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain 11. maaliskuuta.
Moshoeshoen päivää vietetään Lesothon perustajana pidetyn kuningas Moshoeshoen muistoksi. Juhlapäivää ehdottivat Basutoland Progressive Association -järjestön jäsenet vuonna 1913. Alkuperäisen ehdotuksen mukaan päivää oli tarkoitus viettää 12. maaliskuuta, jolloin Moshoeshoe solmi sopimuksen Basutomaan protektoraatin perustamisesta brittien kanssa. Päivä virallistettiin vuonna 1919 kansallisena juhla- ja vapaapäivänä.
Päivän ensimmäisissä juhlallisuuksissa Basutomaan brittiläinen asiamies Edward Garraway lahjoitti tuolloiselle kuninkaalle Griffith Lerotholille hopeisen pistoolin norsunluisella kahvalla. 1920-luvulta lähtien päivän yhteydessä alettiin järjestää esimerkiksi perinteisiä tanssi- ja lauluesityksiä sekä raveja. Eri koulujen oppilaat kilpailivat toisiaan vastaan laulukisoissa. Vuonna 1996 tuolloin vallassa ollut Basutoland Congress Party -puolue siirsi Moshoeshoen päivän nykyiselle päivämäärälleen 11. maaliskuuta. 11. maaliskuuta oli Moshoeshoen kuolinpäivä. Edellinen päivä katsottiin ongelmalliseksi brittien siirtomaahistorian takia.
Ristinarkun koulu
Ristinarkun koulu oli 7–9 vuosiluokkien oppilaille perusopetusta antava koulu Ristinarkun kaupunginosassa Tampereella. Koulussa toimi rehtorina lukuvuotena 2009–2010 Kirsi Ranta. Koulussa opiskeli lukuvuotena 2009–2010 noin 380 oppilasta ja opettajia koulussa oli 42. Samassa rakennuksessa toimi myös viestinnänopetusta tarjoava Messukylän lukio vuosina 1960–2010. Rakennuksessa toimii edelleen Messukylän kirjasto. Ristinarkun koulu ja Takahuhdin koulu muodostivat yhtenäiskoulun 1.8.2010 alkaen ja sen nimeksi tuli Takahuhdin koulu. Lukuvuosina 2010-2011 Ristinarkun koululle tulivat opiskelemaan myös 5-6 luokkalaiset.
Hostel
Hostel on Eli Rothin ohjaama kauhuelokuva, jonka ensi-ilta oli 6. tammikuuta 2006. Suomen ensi-ilta oli Night Visions -elokuvafestivaaleilla 31. maaliskuuta 2006.
Elokuvan vastaava tuottaja on Quentin Tarantino. Elokuvaa on myös kutsuttu gornography-elokuvaksi sen kidutusainesten ja varsinaisten säikytetehosteiden puutteen takia.
Elokuvan on mainostettu olevan ”tositapahtumien inspiroima”; Eli Roth on sanonut lukeneensa köyhyyden piinaamista thaimaalaisista, jotka ovat myyneet perheenjäseniään järjestäytyneelle rikollisuudelle, joka on myynyt kyseiset ihmiset eteenpäin amerikkalaisille ja eurooppalaisille liikemiehille. Nämä liikemiehet ovat puolestaan maksaneet ihmisistä 10 000 dollaria saadakseen tappaa heidät päähän ampumalla.
Juoni
Kolme nuorta reppumatkaajaa, amerikkalaiset Paxton ja Josh sekä islantilainen Óli, tapaavat Amsterdamissa venäläisen Alexein, joka kertoo heille Slovakian pääkaupungin Bratislavan lähellä sijaitsevasta kylpylästä, joka on täynnä kauniita naisia. Tarinan innoittamana kolmikko suuntaa hostelliin, joka osoittautuu ensikokemusten perusteella tarinansa veroiseksi. Myöhemmin hostellin asiakkaita alkaa kuitenkin kadota ja kylästä paljastuu kidutuskammioiden täyttämä rakennus, jonka asiakkaita ovat sadistisia fantasioitaan toteuttavat rikkaat länsimaalaiset.
Tuotanto
Vaikka elokuvan tapahtumat sijoittuvat Bratislavan lähellä sijaitsevaan kuvitteelliseen kylään, yhtäkään kohtausta ei ole kuvattu Slovakiassa. Todellisuudessa kuvauspaikkana toimivat Prahassa sijaitseva Barrandov Studios ja tšekkiläinen pikkukaupunki Český Krumlov.
Näyttelijä Jan Vlasák ei todellisuudessa osaa englantia. Hän opetteli vuorosanansa foneettisesti. Näyttelijä Eyþór Guðjónsson puhuu elokuvassa oikeasti islantia muutamassa kohtauksessa: Koputtaessaan hotellin oveen Amsterdamissa, hän huutaa ”Djöfulsins!”, joka tarkoittaa islanniksi sanatarkasti ”paholainen”, mutta vastaa suomen huudahdusta ”helvetti!” Elokuvassa kuultava sana ”snípur” tarkoittaa häpykieltä. Puhelinvastaajan viesti ”Hæ, þetta er Óli. Legðu inn skilaboð og ég hringi í þig” puolestaan tarkoittaa suomeksi ”Hei, tässä Óli. Jätä viesti niin soitan sinulle”.
Jatko-osat
Elokuvan jatko-osa, Hostel: Part II, sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 8. kesäkuuta 2007. Hostel: Part III julkaistiin 27. joulukuuta 2011.
Tommy Wirkola
pienoiskuva|upright|Tommy Wirkola vuonna 2013. Tommy Wirkola (s. 6. joulukuuta 1979 Alattio, Norja ) on norjalainen elokuvaohjaaja. Hän on opiskellut Finnmarkin ja Lillehammerin yliopistossa sekä Bond Universityssä Australiassa. Wirkolalla on suomensaamelaiset sukujuuret.
Tommy Wirkola on etäistä sukua 1960-luvun norjalaiselle mäkihyppääjälle Bjørn Wirkolalle.
Järvikaisla
Järvikaisla (Schoenoplectus lacustris, entinen Scirpus lacustris) on rantavedessä kasvava tuulipölytteinen sarakasveihin kuuluva kasvi, jota usein sekoitetaan järviruokoon. thumb|none
Ulkonäkö ja koko
Järvikaisla kasvaa 1–2 metriä korkeaksi. Sen varsi on täyteinen ja lehdetön. Sen kukinnot ovat ruskeita tähkiä, jotka sijaitsevat tavallisesti 2–5 tähkän ryhminä.
Levinneisyys
Järvikaislaa tavataan Euroopassa suunnilleen Oulun korkeudelta etelään, sekä Siperian länsiosissa. Suomen sisävesissä järvikaisla on yleinen Ahvenanmaata ja Lappia lukuun ottamatta. Piisami on hävittänyt järvikaislaa paikoittain.
Elinympäristö
Järvikaisla kasvaa järvissä ja vähäsuolaisessa murtovedessä kuten Suomenlahdessa ja Pohjanlahdessa kahden metrin syvyyteen asti.
Käyttö
Järvikaislan varsista on valmistettu koreja, mattoja ja kattokatetta. Rautatorvissa sydeksi poltetut varret ovat sopineet musteen valmistukseen. Syksyisin järvikaislaa on niitetty karjan rehuksi.
Gamma Draconis
Gamma Draconis (γ Dra / γ Draconis) eli Eltanin/Etamin/Ettanin/Rastaban/Rasabenon Lohikäärmeen tähdistössä oleva tähti. Tähden näennäinen kirkkaus 2,24 ja etäisyys 147,6±3,1 valovuotta. Absoluuttinen kirkkaus -1,04. Tähden spektriluokka on K5III. Väri-indeksi B-V 1,52 ja pintalämpötila 4 000 K. Kokonaisluminositeetti 600 aurinkoa, näkyvän valon luminositeetti 200 aurinkoa, läpimitta 50 (25?) aurinkoa, massa 1,7 (5,0?) aurinkoa. Tähden kirkkaus vaihtelee 0,08 magnitudia.
Tähden He 10830 - spektriviiva vaihteleva. Eltaninin liikkeestä voidaan päätellä, että tähti ohittaa meidät 28 valovuoden päästä. Tähden ominaisliike on 0.025 kaarisekuntia vuodessa, ja tähti lähestyy spektrimittausten mukaan meitä nopeudella 26 km/s.
Juojärven reitin valuma-alue
Juojärven reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 04.7) on Vuoksen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 2 073,7 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 22,01 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Palokki.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Pluton (ohjus)
220px|pienoiskuva|Kuvan ranskalainen Pluton-tyyppinen taktinen ydintaisteluohjus laukaistiin AMX 30 panssarivaunualustalta. Pluton on ranskalainen taktinen ydinase. Se oli käytössä vuosina 1974–1993, ja taistelulataus oli yksikärkinen. Saman tyyppistä MR-50 CTC -ydinkärkeä käytti myös AN-52 taktinen ydinpommi, josta Pluton-ohjuksen ydinkärkeä on muunnettu. Konventionaalinen 500 kg:n vahvuinen, ydinaseeton HE-räjähdelataus oli vaihtoehtona ydinräjähteen käytölle taistelutoimissa. MR-50 CTC/AN 51 -ydinlatauksen voimakkuudet olivat 15 ja 25 kilotonnia, joista voimakkuuden saattoi valita käyttötarkoituksen perusteella. Ohjuksen enimmäiskantama oli 120 kilometriä.
650 mm (65 cm) paksuinen Pluton-ohjus oli 7,64 m pitkä ja kaksivaiheinen, sen laukaisupaino oli 2 423 kg. Ohjuksen suuntaus toimi inertiaohjauksen avulla. Pluton käytti kiinteätä ajoainetta lennon aikaisena polttoaineenaan. Laukaisualusta perustuu AMX 30-tyypin panssarivaunun alustaan, joita valmistettiin 42 kpl tätä nimenomaista käyttötarkoitusta varten. AN-51 tyypin ydinkärkiä valmistettiin 70 kappaletta.
Plutonia seurasi vain hyvin lyhyen ajan, palvelusuraltaan vain 5 vuotta palvellut pidemmän kantaman (480 km) taktinen Hadés-ohjus (1991–1996). Sen ydinlataus oli voimakkuudeltaan suurempi ja yksivalintainen, tuo voimakkuus oli 80 kT. pienoiskuva|Pluton-ohjuksen alustaa kutsutaan nimellä TEL.
Soul for Real
Soul for Real (tunnetaan myös nimillä Soul 4 Real ja Soul IV Real) on yhdysvaltalainen R&B-yhtye New Yorkin Wheatley Heightsista. Yhtyeen muodostavat veljet Christopher Sherman Dalyrimple (”Choc”, s. 30. huhtikuuta 1971), Andre ”Dre” Lamont Dalyrimple (”KD Now”, s. 4. huhtikuuta 1974) Brian ”Bri” Augustus Dalyrimple (s. 14. joulukuuta 1975) sekä Jason ”Jase” Oliver Dalyrimplestä (”Jase4Real”, s. 10. toukokuuta 1980).
Yhtye on tunnettu ehkä parhaiten 1990-luvun puolivälissä tuotetuista hittikappaleistaan ”Candy Rain” sekä ”Every Little Thing I Do” heidän platinaa myyneeltä levyltään Candy Rain.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2020
'''Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2020''' oli tarkoitus pelata huhtikuussa 2020 Slovenian Ljubljanassa ja Puolan Katowicessa. Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF perui kilpailut 17. maaliskuuta 2020 koronaviruspandemian vuoksi.
Joukkueet
{|
K2 Sports
K2 Sports on yhdysvaltalainen urheiluvälinevalmistaja, joka valmistaa lumilautoja ja -kenkiä, polkupyöriä, rullaluistimia sekä laskettelu- ja hiihtovarusteita. Yritys perustettiin vuonna 1961 Washingtonin osavaltiossa nimellä K2. Vuonna 2003 se vaihtoi nimensä K2 Sportsiksi.
The Man Who
The Man Who on skotlantilaisen indie rock -yhtye Travisin toinen studioalbumi, ja albumi, joka toi yhtyeelle maailmanlaajuista huomiota. Se julkaistiin keväällä 1999, ja nousi Britannian albumilistalla sijalle 1 ja sijalle 8 Australiassa. Yhtye voitti vuonna 2000 kaksi BRIT Awards -palkintoa, ja samana vuonna albumi julkaistiin Kanadassa "Why Does It Always Rain On Me?" -singlen kanssa. Britanniassa ensimmäinen single albumilta oli "Writing To Reach You". Albumi on omistettu Stanley Kubrickille.
Albumin nimi viittaa Oliver Sacksin kirjaan The Man Who Mistook His Wife for a Hat.
Ylpeys ja ennakkoluulo (vuoden 1995 televisiosarja)
Ylpeys ja ennakkoluulo (Pride and Prejudice) on brittiläinen televisiosarja vuodelta 1995. Se perustuu Jane Austenin samannimiseen romaaniin, joka julkaistiin alun perin 1813.
The Man Who
Albumi sijoittui sijalle 70 vuonna 2006, kun Q-lehti teki listansa "kaikkien aikojen parhaasta albumista". Albumi on myynyt 9-kertaista platinaa Britanniassa.
Ylpeys ja ennakkoluulo (vuoden 1995 televisiosarja)
Yleiskatsaus
Kuusiosaisen minisarjan pääosia näyttelivät Jennifer Ehle Elizabeth Bennetinä ja Colin Firth herra Darcyn roolissa. Sen tuotti BBC yhdysvaltalaisen A&E Networkin tarjotessa jonkin verran lisärahoitusta. Kuusi 50–55 minuutin mittaista jaksoa esitettiin ensimmäisen kerran BBC One -kanavalla sunnuntai-iltaisin 24. syyskuuta – 29. lokakuuta 1995. Suuren suosion takia ohjelma uusittiin pian seuraavana vuonna. Uusinnasta tuli jopa Radio Times -lehden kansiaihe, mikä on toisen esityksen tapauksessa hyvin harvinaista.
The Man Who
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Francis Healy, ellei toisin mainittu.
Ylpeys ja ennakkoluulo (vuoden 1995 televisiosarja)
Yleiskatsaus
Minisarja sai osakseen ylistäviä arvioita kriitikoilta. Esimerkiksi The Independent -lehden Gerald Gilbert suositteli innolla ensimmäistä osaa lukijoilleen ennen varsinaisten esitysten alkua ja kehui sarjaa ”luultavasti niin hyväksi kuin mahdollista”, kun kyseessä ovat kirjallisuusklassikoiden tv-sovitukset. Myös kuvitteellinen kolumnisti Bridget Jones kirjoitti Bridget Jones’s Diary -tarinoissaan saman lehden sivuilla rakkaudestaan sarjaan.
Tuotanto
thumb|right|300px|Lyme Park, Pemberleyn kuvauspaikka. Sarjan kuvauksiin varattiin 100 päivää. Monet otoksista, joissa Elizabeth tanssi Darcyn kanssa Netherfieldissä, menivät käyttökelvottomiksi kameran linssin eteen juuttuneiden hiusten takia.
Herra Darcyn roolin tähden Firthin hiukset, kulmakarvat ja silmäripset värjättiin. Elizabethia varten käytettiin puolestaan kolmea peruukkia, sillä Ehle on vaaleahiuksinen. Ehle myös värjäsi kulmakarvansa ruskeiksi.
Kuvauksiin käytettiin yli kahtakymmentäneljää paikkaa. Niiden lisäksi rakennettiin kahdeksat studiolavasteet, mukaan luettuna Lambtonin majatalo, valmennustalo ja Merytonin kokoontumishuone. Pemberleyn ulkokohtausten kuvauspaikkana toimi Cheshiren Lyme Park. Myös seuraavia kuvauspaikkoja käytettiin:
thumb|left|300px|Rosingsina toiminut Lincolnshiren Belton House.
Tatarstanin lippu
thumb|350px|Lipun suhde 1:2
Tatarstanin lippu on Venäjälle kuuluvan Tatarstanin tasavallan symboli. Lippu otettiin virallisesti käyttöön 23. marraskuuta 1991, jolloin se korvasi neuvostoaikana käytössä olleen lipun. Tatarstanin lipun on suunnitellut Täwil Ğiniät ulı Xaziäxmätev. Lippu muodostuu vihreästä ja punaisesta vaakaraidasta, jotka erottaa ohut valkoinen vaakaraita. Lipun väreistä vihreä kuvaa elpymistä ja kevään vehreyttä, valkoinen puhtautta ja punainen kypsyyttä, energiaa, voimaa ja elämää. Toisen tulkinnan mukaan vihreä kuvaa Islamia, punainen venäläisiä ja valkoinen etnisten ryhmien yhteiseloa.
Genesaretinjärvi
Genesaretinjärvi on Israelin koillisosassa sijaitseva järvi. Asutuksella järven lähistöllä on pitkä historia ja se mainitaan esimerkiksi Vanhassa testamentissa. Kokoa järvellä on noin 165 km² ja sen vesi on murtovettä. Järven lähialue on tunnettu kuumista lähteistään, minkä lisäksi järvellä harjoitetaan kalastusta.
Maantiede
Genesaretinjärvi sijaitsee Israelin koillisosassa. Järvi on pinta-alaltaan noin 165 km² ja se sijaitsee Välimerestä mitattuna noin 213 metriä merenpinnan alapuolella. Vedenpinnan taso saattaa tosin vaihdella voimakkaasti kuivankauden ja sadekauden aikana. Pohjoisesta etelään mitattuna järvellä on noin 23 km pituutta ja leveyttä idästä länteen enimmillään noin 16 km. Syvimmältä kohdaltaan järvi on noin 44 metriä syvä. Keskimäärin syvin kohta on hieman järven keskiosan koillispuolella. Jordanjoki laskee järveen pohjoisesta ja ulos järvestä etelässä. Järven vesi on peräisin Jordanjoen ja eri purojen lisäksi sen pohjan ja lähialueen kuumista lähteistä. Lähteiden ja korkean haihtuvuuden takia järven vesi on myös hieman murtovetistä. Veden suolaisuus vaihtelee vedenpinnan tason mukaan. Vedenpinnan ollessa korkealla vedenpaino itsessään tukkii järven pohjan lähteet, mikä vähentää sen suolaisuutta.
Genesaretinjärven kalasto on runsas. Järvellä esiintyy esimerkiksi koralliahvenia, luikeroita ja monneja. Historiallisesti tärkeällä kalastuksella on edelleen merkitystä. Järveltä saadaan esimerkiksi sardiineja. Alueen kuumille lähteille on perustettu myös lomakohteita.
Historia
thumb|vasen|[[Rafaelin suuren kalansaaliin ihmettä esittävä maalaus vuodelta 1515.]] Genesaretinjärven lähistöllä on ollut asutusta jo muinaisilta ajoilta lähtien. Järvellä on harjoitettu kalastusta, minkä lisäksi lähialueiden maaperä on hedelmällistä. El-ʿUbeidiyasta hieman järven eteläpuolelta tehdyt löydökset, kuten esihistorialliset työkalut ja muut ihmisen jälkeensä jättämät merkit kuuluvat Lähi-idän vanhimpiin tunnettuihin merkkeihin ihmisestä. Maataloutta on harjoitettu jo neoliittiselta kaudelta lähtien ja alueelle muodostuivat myös monet Kanaaninmaan vanhimmat kaupungit. Muinaisen Egyptin aikaiset lähteet mainitsevat järven ympäristön kuumat lähteet. Järvi mainitaan myös Vanhassa testamentissa usein rajanvetoihin liittyen. Ptolemaiokset perustivat järven rannalle Filoterian kaupungin. Toinen keskus lähellä järveä oli Susitha eli Hippus, joka kuului Herodesin hallitsemiin alueisiin. Herodesin seuraajat perustivat järven rannalle nykypäiviin saakka säilyneen Tiberiaan kaupungin. Rooman valtakunnan aikana alue oli osa Palaestina secundan provinssia. Uudessa testamentissa järvi on useiden Jeesukseen liittyvien kohtausten, kuten esimerkiksi vuorisaarnan tapahtumapaikka. Bysantin valtakaudella sen rannoille rakennettiin useita kirkkoja. Arabien valloitettua provinssin se sai uuden nimen Jund al-Urdun eli Jordan. Ristiretkien aikana ristiretkeläisten hallitsema alue käsitti järven länsirannan ja he yrittivät useampaan otteeseen vallata myös sen itärannan.
1900-luvulla järven etelä- ja länsirannalle perustettiin juutalaisia siirtokuntia. Ensimmäinen juutalainen kibbutz oli vuonna 1909 järven rannalle perustettu Degania. Israelin itsenäisyyssodan jälkeen vuonna 1948 alueesta tuli Israelin ja Syyrian raja-aluetta. Vuonna 1964 Genesaretinjärvestä tehtiin Israelin vesiviraston pääasiallinen vesivaranto. Veden pumppaamiseksi rakennettiin suuri Eshed Kinnarotin pumppuasema. Järvestä lähtevän kanaalin kautta vettä alettiin viedä Israelin tiheään asutetulle rannikolle ja aina Negevn autiomaahan saakka. Jännitteet alueella Israelin ja Syyrian välillä kasvoivat etenkin Israelin hallitseman Ein Gevin alueella järven itäpuolella. Jännitteet purkautuivat kuuden päivän sodan aikana, jolloin Israel miehitti Syyriaan kuuluvat Golanin kukkulat. Järven koko ranta on sittemmin kuulunut Israelin hallinnoimaan alueeseen.
Magnus Lönnqvist
Magnus Lönnqvist (s. 22. syyskuuta 1960) on entinen suomalainen triathlonisti.
Lönnqvist sai EM-pronssia puolimatkalla ja pitkällä matkalla 1985. Seuraavana vuonna hän voitti pitkän matkan Euroopan-mestaruuden. Vuonna 1989 hän oli pitkän matkan EM-kilpailussa neljäs ja sai joukkuekilpailussa kultaa. Hän voitti lisäksi muun muassa Suomen ensimmäisen teräsmieskilpailun Joroisissa 1983.
Lönnqvistin ennätys täydellä matkalla oli 8.40.11 vuodelta 1986.
Pålsjön linna
thumb|300px|Pålsjön linna.
Pålsjön linna on linna Helsingborgin kaupungissa samannimisessä Helsingborgin kunnassa, Etelä-Ruotsin Skånessa. Se rakennettiin vuosina 1676–1679. Linnan ranskalaistyylinen puisto on puolestaan peräisin 1760-luvulta. Suuren Pohjan sodan Helsingborgin taistelussa kreivi Magnus Stenbock käytti linnaa päämajanaan.
Matsudaira Sadanobu
thumb|225px|Matsudaira Sadanobu
Matsudaira Sadanobu (25. tammikuuta 1759 – 14. kesäkuuta 1829) oli japanilainen Edo-kauden daimio. Sadanobu oli kuuluisa taloudellisista uudistuksistaan, jotka tunnetaan nimellä Kansei-uudistukset (1789–1801). Uudistusten avulla hän säilytti hallinnassaan Shirakawa alueen toimiessaan samalla yhtenä Tokugawa-shōgunaatin johtavista virkamiehistä.
Jordan
Jordan eli Jordanvirta  on Anti-Libanonilta Genesaretinjärveen ja sieltä edelleen Kuolleellemerelle virtaava joki Lähi-idässä. Pituutta joella on noin 360 kilometriä, ja se tunnetaan esimerkiksi kristinuskossa Jeesuksen kastepaikkana. Nykyisin huomattavia määriä joen vedestä on johdettu keinokasteluun maanviljelyksen tarpeisiin Israelissa ja Jordaniassa.
Nimi
thumb|vasen|Tiheikköä joen varrella. Jordanin nimen alkuperästä on useampia teorioita. Yhden teorian mukaan nimi on alkuperältään indoeurooppalainen ja se on koostettu persian sanoista yar (vuosi) ja dan (joki). Merkitykseltään nimi tarkoittaisi siis jokea, joka virtaa vuoden ympäri, toisin kuin ajoittain kuivuvat joet. Hieman suositumman teorian mukaan nimi on kuitenkin peräisin seemiläisestä juuresta yarod, joka vapaasti käännettynä tarkoittaa laskeutumista.
Maantiede
thumb|vasen|Jordanjoen koski. Jordanin pituus on kaikkiaan 360 kilometriä, tai suoremmin mutkittelua huomioon ottamatta noin 200 kilometriä. Joen valuma-alue on Genesaretinjärven pohjoispuolella 16 335 km², sen eteläpuolella 13 600 km², itäpuolella 11 600 km² ja länsipuolella 2 000 km².
Jordanjoen Genesaretinjärven ja Kuolleenmeren välinen osuus on geologiselta iältään suhteellisen nuori. Varhaisella plioseenikaudella Jordan virtasi ilmeisesti Genesaretinjärveltä Kisonjoen kautta Välimereen. Kauden keskivaiheilla Genesaretinjärvi ja Kuollutmeri muodostivat yhtenäisen suolaisen järven. Järvet jakautuivat kahtia plioseenikauden keskivaiheen lopussa, jolloin ylemmältä Genesaretinjärveltä muodostui laskujoki Kuolleellemerelle. Muinainen järvenpohja muodostaa nykyisin pari kilometriä leveän laakson. Itse laakso on osa suurta Ison hautavajoaman vajoamakokonaisuutta.
Jordan saa alkunsa Hermonvuoren sadevesistä ja lähteistä. Vuorelta tulevat kolme puroa, Nahal Senir, Nahal Hermon ja Nahal Dan yhdistyvät Hulanlaaksossa Sde Nehemian kibbutsin kohdalla muodostaen yhtenäisen Jordanjoen. Senir alkaa Libanonin puolelta ja kaksi muuta puroa Israelista. Hermonvuorelta etelään virtaava joki muodostaa pienen suiston sen laskiessa Genesaretinjärveen. Joki jatkuu laskien järvestä sen eteläpuolella. Noin kahdeksan kilometriä järvestä etelään Jordaniin liittyy sen suurin sivujoki Jarmuk. Etelään edelleen jatkuva joki laskee lopulta Kuolleeseenmereen. Kuollutmeri sijaitsee merenpinnan alapuolella ja Senirin lähteeltä alkaen joki laskee matkallaan kaikkiaan 920 metriä.
Huomattava osa Jordanin kuljettamasta vedestä haihtuu matkalla ennen joen saapumista Kuolleellemerelle saakka. Kuolleellemerelle koko valuma-alueen sadevesistä päätyy vain noin 18 %. Genesaretinjärveltä etelään virtaavan joen määrää rajoitetaan myös keinotekoisesti Jordanjoen laakson keinokastelun tarpeiden mukaisesti. Vettä kasteluun käyttävät Israel ja Jordania. Veden käyttö kasteluun on aiheuttanut esimerkiksi Kuolleenmeren pinnan selvää laskua sitten 1950-luvun. Joen matkan varrella on useita kuumia lähteitä, joiden mukana jokeen laskee huomattavia määriä kivennäisiä, kuten kipsiä.