cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Centrum
Historiaa
Porvooseen Elanto oli rakentanut tavarataloksi tarkoitetun viisikerroksisen kivitalon Mannerheiminkadun ja Rauhankadun kulmaan jo 1941; sekin sai sittemmin nimekseen Centrum. Lahden Osuuskaupan Centrum-tavaratalo valmistui 1957 Aleksanterinkadun ja Vesijärvenkadun kulmaan. Jyväskylään avattiin Osuusliike Mäki-Matin Centrum joulukuussa 1960 Kauppakatu 32:ssa. Tampereella Osuusliike Voiman Centrum avattiin Hämeenkatu 11:een vuonna 1961. Järvenpää sai Osuuskauppa Perhelän Centrumista ensimmäisen tavaratalonsa vuonna 1962 Helsingintien ja Mannilantien kulmaan. 1960-luvun alussa valmistui Osuusliike Vaasanseudun Centrum-tavaratalo Vaasaan. Karkkilaan saatiin Osuusliike Tuen Centrum-tavaratalo 1965. Kemijärvellä Osuusliike Sallan Centrum-tavaratalona vuodesta 1966 toiminut rakennus Jaakonkadulla purettiin 2010-luvulla uuden S-marketin tieltä. Marraskuussa 1966 Vakka-Suomen Osuusliike avasi Uudenkaupungin Centrumin osoitteessa Alinenkatu 19.
Turun Centrum-tavarataloa alettiin rakentaa 1967 Eerikinkadun ja Kristiinankadun kulmaukseen, ja se avattiin 1969. Sitä mainostettiin alkuvaiheessa Suomen toiseksi suurimpana tavaratalona, ja siitä tuli eräänlainen esikuva E-liikkeen tuleville Centrum-tavarataloille, joihin 1960-luvun jälkipuoliskolla alettiin todella panostaa. Eniten uusia Centrumeita avattiin eri puolille maata vuonna 1970.
Hämeenlinnaan saatiin Osuusliike Hämeen Centrum 1969 ja kilpaileva Sokos vasta 1971. Jo 1960-luvulla Centrum-tavaratalo toimi lisäksi ainakin Salossa (Osuusliike Tähkä), Loviisassa (Elanto) , Valkeakoskella (Osuusliike Koitto) , Mikkelissä (Osuusliike Savonseutu) , Raahessa (Raahen Osuuskauppa) , Oulussa (Oulun Osuuskauppa) ja Parkanossa (Osuuskauppa Satapohja).
Vuonna 1971 Lohjan Suurlohjankadulle avatun Centrumin katolla oli pysäköintipaikat 60 autolle. Tavaratalon palo maaliskuussa 1976 oli Lohjan historian suurin tulipalo, jota oli sammuttamassa 150 palomiestä. Osuusliike Oma-Avun Joensuun Centrum valmistui vuonna 1973 arkkitehti Toivo Korhosen suunnittelemana ja herätti huomiota julkisivumateriaalina käytetyllä muovilla. Hyvinkäälle vuonna 1936 valmistunut Ahjon liiketalo – ensimmäinen Helsingin ulkopuolinen tavaratalo Suomessa – muuttui Centrumiksi vuonna 1973. 1970-luvun alussa avautuivat muun muassa Loimaan (Loimaan Osuusliike), Forssan (Osuusliike Tammi) ja Porin (Osuusliike Sataseutu) Centrumit. Kuusankosken Centrum avattiin 1974 ja suljettiin 1987. Raumalle saatiin Osuusliike Suojan Centrum 1970-luvun puolivälissä. Lamavuonna 1978 Lahden tavaratalo laajeni Suomen suurimmaksi Centrumiksi, pinta-alaltaan 8 200-neliöiseksi, kilpailemaan keskustan asiakkaista Anttilan, Asko-tavaratalon, K-Citymarketin, Eka-marketin ja Sokoksen kanssa.
Centrum-tavarataloja toimi lisäksi ainakin Keravalla, Kajaanissa , Torniossa , Saarijärvellä , Kemissä ja Pietarsaaressa.
Vuoden 1976 huippuluvusta (65 Centrum-myymälää) tavaratalojen määrä alkoi laskea, ja Eka-suurfuusioon 1983 tultaessa niitä oli enää 45. Centrum-tavaratalojen osuus E-osuusliikkeiden myynnistä oli parhaimmillaan 1970-luvun puolivälissä 24 prosenttia, kun kilpailevien Sokosten osuus SOK-osuuskauppojen myynnistä kasvoi 1970-luvun loppuun asti ja oli parhaimmillaan noin kolmannes. Noihin aikoihin alkanut erikoistavarakaupan nousuvaihe Suomessa ei siis juuri hyödyttänyt E-liikettä, joka ajautui monesta muustakin syystä yhä suurempiin kannattavuusongelmiin.
Liuskeöljy
Liuskeöljy on öljyliuskeen sisältämästä kerogeenista saatavaa epätavanomaista raakaöljyä. Liuskeöljyä tuotetaan erityisesti Yhdysvalloissa.
Petri Varis
Petri Johannes Varis (s. 13. toukokuuta 1969 Varkaus) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija ja olympiamitalisti.
Nuoruus
Petri Varis syntyi Varkaudessa, mutta muutti pian Itä-Helsingin Mellunmäkeen. Hänen ensimmäinen jääkiekkoseuransa oli Rintinpolulla kotiottelunsa pelannut Kontulan Jokerit. Seuran nimi muuttui myöhemmin Kojooteiksi, mistä Varis siirtyi HJK:n kautta Karhu-Kissoihin, missä hän voitti muun muassa B-nuorten SM-kultaa vuonna 1987. Ensimmäiset pelinsä silloisessa I-divisioonassa Varis pelasi Karhu-Kissoissa ja KooKoossa.
Ura
Varis aloitti SM-liigauransa Porin Ässissä. Hänet valittiin SM-liigan vuoden tulokkaaksi 1992. Vuonna 1993 Varis siirtyi Jokereihin. Hän pelasi kaikkiaan yksitoista kautta Jokereissa, joissa pelatessaan Varis voitti kolme Suomen-mestaruutta (1994, 1996, 1997) ja kolme SM-hopeaa (1995, 2000, 2005, 2007). Lisäksi hän voitti Euroopan mestaruuden kahdesti.
San Jose Sharks varasi Variksen NHL:ään kuudennella kierroksella numerolla 132 vuonna 1993. NHL:ssä Varis pelasi vain yhden ottelun 14. joulukuuta 1997, jolloin Variksen edustama Chicago Blackhawks kohtasi hänet varanneen San Jose Sharksin.
Varis oli mukana voittamassa olympiapronssia Lillehammerin talvikisoissa 1994. MM-joukkueessa hän oli mukana 1997.
Ennätykset
Varis pitää hallussaan SM-liigan yhden kauden pudotuspelien maaliennätystä (12 maalia keväällä 1996). Ottelussa Pelicans–Jokerit 31. lokakuuta 2006 Varis nousi Jokerien kaikkien aikojen parhaaksi pistemieheksi ohi Otakar Janeckýn.
16. maaliskuuta 2008 Varis nousi kaikkien aikojen eniten pudotuspelimaaleja tehneeksi pelaajaksi laukomalla 2–2-tasoituksen kolmannessa puolivälieräottelussa Pelicansia vastaan. Varis laukoi uransa aikana pudotuspeleissä yhteensä 40 maalia, toisen tilan jakavat 38 maalilla Arto Javanainen, Timo Susi sekä Kari Jalonen. Varis on myös pelannut viidenneksi eniten pudotuspelejä SM-liigan historiassa. Edellä ovat Marko Tuulola, Ilkka Mikkola, Kalle Sahlstedt ja Jari Viuhkola.
Syyskuussa 2013 Jokerit ilmoitti jäädyttävänsä Variksen pelinumeron 23. Tilaisuus järjestettiin 13. joulukuuta pelatussa ottelussa Jokerit–TPS.
Gekkan Shōnen Sirius
Gekkan Shōnen Sirius on japanilainen shōnen mangalehti, jota julkaisee Kōdansha.
Vuonna 2009 lehden levikki oli 17 334.
Keltakarpeet
Keltakarpeet (Xanthoparmelia) on karpeiden heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu satoja lajeja, joista suurin osa esiintyy päiväntasaaja eteläpuolella. Liuskat ovat litteitä ja lehtimäisiä. Pääväri on joko ruskea tai kellanvihreä, mutta alapinta on joko ruskea tai musta. Juurtumahapsia on paljon ja lajeilla on usein sekovarressa tappimaisia ulokkeita ja sekovarren sisällä olevia kuromapulloja. Kuroumat ovat muodoltaan liereitä ja ne sijaitsevat keskellä. Keltakarpeita esiintyy useimmin kuivilla alueilla ja ne kasvavat enimmäkseen kivien päällä, joskus myös maassa. Sukuun kuuluvia lajeja ovat karstakeltakarve (X. conspersa), rannikkoruskokarve (X. delisei), vainioruskokarve (X. loxodes), etelänkarve (X. mougeotii), siloruskokarve (X. pulla), silokeltakarve (X. stenophylla) ja karstaruskokarve (X. verruculifera).
Brunswick
Brunswick on Braunschweigin englanninkielinen nimi. Se on myös usean paikan nimi:
Lennon & McCartney Songbook
Lennon & McCartney Songbook on vuonna 1990 julkaistu kokoelma-albumi, jolla on The Beatlesin tunnetuksi tekemiä kappaleita muiden esittäminä. Seuraavana vuonna ilmestyi Lennon & McCartney Songbook Volume 2.
Kaikki kappaleet ovat Lennon & McCartneyn.
Lähteet
CD-levy VSOP CD 160 (The Connoisseur Collection Ltd., 1990)
Algernon Charles Swinburne
thumb|23-vuotias Algernon Charles Swinburne Algernon Charles Swinburne (5. huhtikuuta 1837 Lontoo, Englanti – 10. huhtikuuta 1909 Lontoo, Englanti) oli viktoriaanisella aikakaudella elänyt englantilainen runoilija ja kriitikko. Häntä on pidetty yhtenä Englannin parhaista runoilijoista, joskin hänen tuotantonsa suosio on välillä ollut akateemisissa piireissä vähäistä. Hänen teoksensa ovat tunnettuja elinvoimaisuudestaan ja kielen musiikillisuudesta. Swinburnen runot saivat hänen elinaikanaan ristiriitaista huomiota, koska niissä käsiteltiin sellaisia teemoja kuin sadomasokismia, kuolemaa, uskonnottomuutta ja lesboutta.
Elämä
Algernon Charles Swinburne syntyi 5. huhtikuuta 1837 Lontoossa, Englannissa, seitsemästä lapsesta vanhimpana. Hänen isänsä oli amiraali Charles Henry Swinburne ja äitinsä Lady Jane Henrietta, Ashburnhamin jaarlin Georgen tytär. Swinburne vietti lapsuutensa isänsä ostamassa talossa Wightsaarella ja isoisänsä tiluksilla Northumberlandissa. Hän kävi koulunsa Eton Collegessa (1849–1853) ja opiskeli Oxfordin yliopistoon kuuluvassa Balliol Collegessa (1856–1860). Swinburnella oli yhteyksiä prerafaeliittiseen taiteilijaryhmään, ja hänen parhaisiin ystäviinsä kuului runoilija ja maalari Dante Gabriel Rossetti.
Swinburnen ensimmäinen julkaisu vuodelta 1860, joka sisälsi runot The Queen Mother ja Rosamond, jäi vähälle huomiolle, mutta vuonna 1865 ilmestynyt toinen teos Atalanta in Calydon sai innokkaan vastaanoton. Seuraavana vuonna julkaistu Poems and Ballads sai sen sijaan ristiriitaisempaa kritiikkiä johtuen runojen seksuaalisesti värittyneistä kohdista ja antikristillisyydestä, ja teosta arvosteltiin moraalittomaksi. Swinburne nousi kuitenkin näiden kahden teoksen ansiosta aikansa suosituimpien runoilijoiden joukkoon.
Swinburne oli taitava käyttämään ranskalaisia runomuotoja, kuten ballade-, rondeau-, ja sestina-runomittoja. Hän kehitti oman 11-jalkaisen variaation rondeau-runomuodosta, joka tuli tunnetuksi nimellä roundel. Swinburnen varhainen tuotanto heijastaa viktoriaanisen aikakauden viehtymystä keskiaikaan, ja monet hänen varhaisista runoistaan, kuten The Leper, Laus Veneris ja St Dorothy, ovat tyyliltään keskiaikaisia. Ensimmäisen Poems and Ballads-kirjan jälkeen Swinburne alkoi käsitellä runoissaan poliittisia ja filosofisia aiheita. Hän oli myös aktiivinen kriitikko, jonka tunnettuihin proosallisiin teoksiin kuului muun muassa Note on Charlotte Brontë (1877), A Study of Shakespeare (1880) ja A Study of Victor Hugo (1886).
Swinburne herätti aikanaan huomiota elintavoillaan. Hänen seksuaalisesta suuntauksesta esitettiin väitteitä, joita hän Oscar Wilden mukaan itse innokkaasti provosoi. Swinburne oli myös alkoholisti, ja hänen terveytensä kärsi juomisen seurauksena vuoteen 1879, jolloin hän raitistui ja muutti Putney Hilliin ystävänsä Theodore Watts-Duntonin luokse, jossa hän asui viimeiset 30 elinvuottaan. Swinburne kuoli influenssaan vuonna 1909.
Teoksia
thumb|200px|Swinburnen muotokuva William Bell Scottin maalaamana.
Kerrosintruusio
Tyypillisessä kerrosintruusiossa alimpina kivilajeina tavataan oliviinista ja pyrokseenista koostuvia ultramafisia kivilajeja kuten pyrokseniitteja, peridotiitteja ja duniitteja sekä usein myös niihin liittyviä kromiittikerroksia. Näiden yläpuolelle kerrostuu noriitteja, gabroja ja anortosiitteja. Joidenkin kerrosintruusioiden yläosaan muodostuu myös felsisempiä kivilajeja kuten dioriittia tai kerrosintruusion sivukivien sulamisen kautta syntynyttä granofyyriä.
Kerrosintruusioihin liittyy usein taloudellisesti tärkeitä malmimineraaleja kuten platinaa, kromiittia, vanadiinia, magnetiittia ja ilmeniittiä.
Tunnettuja kerrosintruusioita Suomessa ovat:
Sormiaakkosviestintä
Sormiaakkosviestintä (SAV) on eräs kuuroutuneiden ja huonokuuloisten kommunikaatiomenetelmä, joka tukee huuliltalukua. Sormiaakkosviestinnässä käytetään sormiaakkosia näyttämään jokaisen sanan ensimmäinen kirjain posken vieressä, lähellä suuta. Jos sanan alussa on useampi konsonantti peräkkäin, ne kaikki sormitetaan (kriisi, strutsi). Myös yhdyssanoissa sormitetaan jokaisen osan ensimmäinen kirjain (talonmies).
Luettelo suomenruotsalaisen kalenterin miesten etunimistä
Tämä on täydellinen luettelo miesten etunimistä, jotka esiintyvät Suomen ruotsinkielisessä nimipäiväkalenterissa. Vuonna 2015 nimipäiväkalenterissa oli 362 miestennimeä.
Vuoden 2020 nimipäiväuudistuksen myötä ruotsinkieliseen nimipäiväkalenteriin lisättiin 13 uutta miesten etunimeä.
Luettelo Färsaarten kylistä
thumb|[[Tórshavn on Färsaarten pääkaupunki.]] Tämä on luettelo Färsaarilla sijaitsevista kaupungeista ja kylistä. Saarelaiset itse sanovat vain Tórshavnia ja Klaksvíkia kaupungeiksi.
Simone Arnold Liebster
Simone Arnold Liebster (s. 1930 Alsace) on Jehovan todistaja, joka joutui nuorena tyttönä natsihallinnon vuoksi uskonnollisen vainon kohteeksi. Hän on kirjoittanut kokemuksistaan omaelämäkerran Silmätysten leijonan kanssa.
Varhaislapsuutensa 1930-luvulla Alsacen vuoristoalueella eläneen Simonen perhe joutui vaikeuksiin kansallissosialistisen Saksan miehitettyä alueen. He nimittäin olivat aktiivisia Jehovan todistajia, joiden toiminnan natsit olivat kieltäneet. Perhe kohtasi kieltojen seurauksena monia ongelmia, kuten Adolphe-isän työpaikan menetyksen ja sen, että Gestapo sulki perheen käyttämän pankkitilin. Adolphe joutui lopulta Dachaun keskitysleiriin 1941. Tämän jälkeen Simone vietiin kasvatuslaitokseen, koska hän ei suostunut liittymään Bund Deutscher Mädeliin eikä lausumaan Heil Hitler. Myös hänen äitinsä lähetettiin keskitysleiriin syyskuussa 1943. Kasvatuslaitoksessa Simonea yritettiin saada luopumaan uskonnollisista näkemyksistään ruumiillisen kurituksen, äärimmäisen kovan työn, nälkiinnyttämisen ja erilaisten rajoitusten avulla – esimerkiksi muille lapsille puhuminen oli kielletty. Kansallissosialistit olivat kehittäneet erityisen lomakkeen, jolla uskosta luopuminen ilmaistiin. Sekä Simone että hänen isänsä ja äitinsä eivät kuitenkaan allekirjoittaneet sitä, vaikka allekirjoittamisen myötä he olisivat päässeet vapaiksi. Lomake esitettiin heille useita kertoja.
Sodan jälkeen kävi ilmi, että kaikki kolme Arnoldin perheen jäsentä olivat selvinneet hengissä. Sopeutuminen takaisin normaalielämään oli kuitenkin heille erittäin vaikeaa sota-ajan kokemusten vuoksi.
Kurdistanin lippu
thumb|Kurdistanin lippu Kurdistanin lippu on kurdien asuttaman epäitsenäisen Kurdistanin kansallislippu. Se sai virallisen aseman Kurdistanin itsehallintoalueen parlamentissa 11. marraskuuta 1999.
Symboliikka
Lippu on suorakaide, jonka mittasuhteet ovat 3:2. Lipussa on kolme samankorkuista kenttää: punainen, valkoinen ja vihreä. Punainen symboloi kurdien vapauden puolesta taistelleiden marttyyrien verta. Valkoinen symboloi rauhaa, vapautta, demokratiaa ja sovintoa, joita Kurdistanin kansa toivoo. Vihreä symboloi Kurdistanin maanviljelyä, ympäristöä ja luontoa. Keskellä on keltainen aurinko, jossa on 21 tasasivuista sädettä. Aurinko merkitsee jatkuvuutta ja toivoa. Sen säteet symboloivat Kurdistanin kansallispäivää newrozia, joka merkitsee taistelua ja vastarintaa sortoa ja alistusta vastaan. pienoiskuva|Araratin tasavallan lippu (1927-1930)
Historia
Lipun värien uskotaan periytyneen muinaisen Meedian valtakunnan ajoista. Kurdien perinteiset värit punainen, keltainen ja vihreä esiintyvät esiintyvät monien kurdipuolueiden ja -järjestöjen symboleissa sekä naisten perinteisissä kansallispuvuissa. Myös auringolla ja tulella on pitkät juuret kurdien historiassa ja uskonnoissa. Kansallislipun juuret ulottuvat vuoteen 1920, jolloin Kurdistanin kehitysyhteisö laati Araratin tasavallan lipun. Se oli lähes samanlainen kuin Kurdistanin nykyinen lippu, paitsi että auringon ympyrän sisällä oli Araratia symboloiva vuori. Lippua käytettiin sen jälkeen Kurdistanin lippuna vuodesta 1932 alkaen julkaistussa Hawar-lehdessä sekä Kurdistanin tasavallan lippuna 1946–1947. Lipun asema kaikkia kurdeja yhdistävänä symbolina on vahvistunut 1990-luvulta alkaen.
Kurdistanin nykyisen lipun mallin suunnittelivat Ramzi Nafi Agha ja Gottfried Johannes Müller vuonna 1943. Ero Araratin tasavallan lippuun on auringonsäteissä, jotka Nafi ja Müller laativat uudelleen Berliinissä natsi-Saksan tiedustelupalvelu Abwehrin avustuksella. Heidän tarkoituksenaan oli käyttää uutta lippua operaatio Mammutin symbolina yhdistää kurdit saksalaisten avustuksella Itsenäiseksi Kurdistaniksi ajettuaan britit pois lähi-idästä. Tämä käy ilmi Gottfried Johannes Müllerin kirjassa Im Brennenden Orient.
''“Ennenkuin lähdimme Berliinistä, kerroin vaimolleni että kurdit tarvitsevat oman symboolinsa ennen operaatiota, me vannoimme Ramzin kanssa ettemme koskaan petä toisiamme ja että tulisimme aina olemaan toisillemme uskollisia. Vuosien myötä meistä tuli kuin veljiä, minä välitin Ramzista ja hän minusta, minä välitin saksalaisista ja hän kurdeista. Yhdistimme voimamme ja tavoitteemme yhteen.
''Vannoin valan koskettamalla saksan lippua, sinä päivänä, Ramzilla taas ei ollut omaa lippua jolla vannoa valaansa. Meidän mieleemme tuli kauneimmat värit; punainen, vihreä ja valkoinen. Punainen symboloi kurdilaisten marttyyrien verta ja ja jatkuvaa taistelua vapauden puolesta. Vihreä kurdistanin kaunista luontoa. Valkoinen rauhaa ja tasa-arvoa ihmisten välillä. Keltainen valoa ja ihmisten toivoa.
''Me suunnittelimme tämän lipun Ramzin kanssa. Lippu on suurin lahjamme kurdeille. Nämä liput olivat mukanamme kun hyppäsimme lentokoneesta, saksan ja kurdistanin lippu. Mutta mikä on kaunista ja unohtumatonta on se että vaikka operaatiomme epäonnistui, suunnittelemamme lippu elää yhä.” — Im Brennenden Orient
Sergei Jastržembski
thumb|Sergei Jastržembski (2018) Sergei Vladimirovitš Jastržembski, s. 4. joulukuuta 1953 Moskova, on puolalaiseen perheeseen syntynyt venäläinen poliitikko ja diplomaatti.
Jastržembski valmistui Neuvostoliiton ulkoministeriön johtamasta Moskovan valtiollisesta kansain­välisten suhteiden instituutista (MGIMO) vuonna 1976 ja suoritti vuonna 1979 ylemmän tutkinnon Neuvostoliiton tiedeakatemian Kansainvälisen työväenliikkeen instituutissa. Hän valmistui filosofian tohtoriksi pääaineenaan historia.
Naisten Liiga
Naisten Liiga on naisjääkiekon korkein sarjataso Suomessa. Sitä on pelattu kaudesta 1982–1983 lähtien. Vuoteen 2017 asti sarjan nimi oli Naisten SM-sarja.
Eniten mestaruuksia, 16, on Kiekko-Espoolla, joka on hallinnut sarjaa lähes koko 2000-luvun: se voitti ennätykselliset seitsemän perättäistä mestaruutta 1999–2005 ja vei nimiinsä kultamitalit myös 2007–2009, 2013–2015 sekä 2019, 2021–2022. Muina vuosina ovat mestaruuksia voittaneet myös Ilves (10), JYP (3), Kärpät (3), HIFK (1) ja HPK (1) sekä sittemmin sarjasta pudonneet Keravan Shakers (3), Helsingin Jääkiekkoklubi (2) ja Etelä-Vantaan Urheilijat (1).
On huomattava, että Kiekko-Espoolla on ollut lisäksi kaksi muuta nimeä, Espoon Blues ja Espoo United.
Joukkueet kaudella 2022–2023
Naisten Liigassa pelaa 10 joukkuetta. Uutena tulokkaana Naisten Mestis-sarjasta on noussut RoKi Rovaniemeltä. Kauden 2020–2021 loppusarjan jälkeen, Rauman Lukko putosi Naisten Mestikseen.
Kauden 2021–2022 lopulla HPK ja KalPa putosivat alempaan loppusarjaan, josta ne kuitenkin nousivat mitalipeleihin. Muita vastustajia olivat RoKi, Sport sekä Naisten Mestiksestä haastamaan nousseet APV ja Rauman Lukko. Kauden lopuksi Vaasan Sport putosi Naisten Mestikseen. Tilalle kohosi Lukko.
Aiemmin varsin menestynyt joukkue, JYP Naiset Jyväskylästä, joutui vetäytymään sarjasta syksyllä 2016. Tämä tapahtui vuoden 2016 NMSL:n voiton jälkeen, koska joukkue hajaantui.
Historia
Ensimmäiset naisten jääkiekkojoukkueet perustettiin Suomessa 1970-luvun alussa. Kesti kuitenkin kauan ennen kuin harrastus levisi niin laajalle, että järjestelmällinen sarjatoiminta voitiin aloittaa.
Vuonna 1978 pelattiin ensimmäinen Lipstick-turnaus, josta muodostui eräänlainen epävirallinen SM-turnaus muutamaksi vuodeksi. Turnausten mitalisteista ei kuitenkaan ole tiettävästi säilynyt lähteitä.
Lopulta 1982 aloitettiin SM-sarja 10 joukkueen voimin. Ensimmäisen mestaruuden voitti HJK. Alkuun sarjaa pelattiin kahdessa viiden joukkueen lohkossa, joita olivat pääkaupunkiseudun lohko ja muun Suomen lohko, joista kummastakin kaksi parasta pääsi lopputurnaukseen.
Vuonna 1985 perustettiin SM-sarjan alapuolelle I-divisioona. Samalla SM-sarja muutettiin yksilohkoiseksi, ja runkosarjan voittajasta tuli suoraan Suomen-mestari. Vuonna 1989 sarjajärjestelmää uudistettiin jälleen ja käyttöön otettiin tavanomaiset pudotuspelit. Tätä aikaa naisten SM-sarjassa hallitsi Tampereen Ilves, joka voitti neljä perättäistä mestaruutta 1985–1988 ja yhden hopeakauden jälkeen toiset neljä 1990–1993.
Alkuun naisten jääkiekossa pelattiin kolme 15 minuutin erää. Kansainvälisissä otteluissa siirryttiin kuitenkin pian miesten tapaan 20-minuuttisiin eriin, mutta SM-sarjassa tämä tapahtui vasta vuonna 1992.
Seuraava sarjauudistus tapahtui kaudelle 1999–2000, jolloin kaksinkertaisen runkosarjan jälkeen neljä parasta joukkuetta pelasivat keskenään nelinkertaisen jatkosarjan. Neljä muuta seuraa joutuivat karsintasarjaan I-divisioonan neljää parasta joukkuetta vastaan.
Kaudelle 2004–2005 joukkuemäärä supistettiin kuuteen, kunnes se laajennettiin taas 2008 kahdeksaan. Kausina 2005–2007 SM-sarjajoukkueet pelasivat kukin kaksi ottelua kaudessa myös Kiinan maajoukkuetta vastaan, ja näiden otteluiden pisteet luettiin mukaan sarjataulukkoon.
Keväällä 2011 Kanadan suomalaisyhteisö lahjoitti sarjan kiertopalkinnoksi Naisten SM-sarjan voittopokaalin, Aurora Borealis-maljan. Voitettuaan vuonna 2016 Suomen-mestaruuden Jyväskylän JYP ei saanut enää kasatuksi uutta joukkuetta, sillä varsin moni JyP:n avainpelaaja lähti pelaamaan Ruotsiin, kuten Luulajaan ja HV71:een. JYP:n tilalle sarjaan nousi Rauman Lukko. JYP voitti kaikki pelaamansa ottelut täysin pistein, eli se sai 3 pistettä joka ottelusta.
Vaasan Sport putosi kaudeksi 2022–2023 Naisten Mestikseen. Sen tilalle Naisten Liigaan palasi Rauman Lukko.
Toukokuussa 2023 Rauman Lukko ilmoitti, että se ei aio ottaa vastaan sarjapaikkaa Naisten Liigassa kaudelle 2023-24. Lukko hävisi 36 pelaamastaan ottelusta 30 ja joutui puolustamaan paikkaansa liigatasolla karsintasarjassa. Karsinnoissa Lukko sijoittui RoKin jälkeen toiseksi ja olisi ollut oikeutettu paikkaan korkeimmalla sarjatasolla. Päätös vetäytyä liigasta johtui pelaajapulasta.
Vaskiluoto
Vaskiluoto on saari Vaasan keskustan edustalla. Sen koko on 2,5 neliökilometriä. Vaasan kaupunki pakkolunasti alueen Klemetsön suvulta. Nykyisin siellä on Vaasan ulkosatama, leirintäalue, hotelleja ja vesipuisto Tropiclandia, sekä aiemmin huvipuisto Wasalandia. Vaskiluodossa on lisäksi Cultor Oy:n tuotantolaitoksia ja Vaskiluodon voimalaitos. Vaskiluodossa sijaitsee yksi Vaasan kolmesta aidatusta koirapuistosta.
Vaskiluodon saari on yksi Vaasan kahdestatoista suuralueesta. Vuoden 2017 lopussa suuralueella asui 338 asukasta. Vaskiluoto muodostaa oman tilastollisen taajaman eikä siten ole osa Vaasan keskustaajamaa.
Vaskiluodon yhdistää Vaasan kaupungin mantereeseen Vaskiluodon silta.
Wärtsilä perustaa Vaskiluotoon Smart Technology Hubin. Yhtiön kaikki Vaasan keskusta-alueella sijainneet toiminnot siirtyvät Vaskiluotoon.
YIT suunnittelee Vaskiluotoon 21-kerroksista asuinrakennusta.
Kaupunginosat
thumb|Vaskiluoto
Satama
Vaskiluodossa toimii Vaasan ulkosatama. Vaasanlaivat harjoittaa sieltä ympärivuotista reittiliikennettä Ruotsiin Uumajaantoimes.
Lähteet
63.09167°N, 21.57222°W
Ampumahiihto talviolympialaisissa 1960
VIII talviolympialaisissa Squaw Valleyssä vuonna 1960 ampumahiihto oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa. Ampumahiihdossa järjestettiin yksi kilpailutapahtuma: miesten 20 kilometrin kilpailu.
20 km
<br style="clear:both;"/>
Multiplan
Multiplan oli Microsoftin vuonna 1982 julkaisema taulukkolaskentaohjelma. Multiplan kehitettiin CP/M-käyttöjärjestelmälle, mutta myöhemmin se käännettiin myös MS-DOSille, Xenixille, Macintoshille, Apple II:lle, Commodore 64:lle, Burroughs B-20:lle ja Texas Instruments TI-99/4A:lle. Macintosh 128K:lle käännetty Multiplan oli maailman ensimmäinen taulukkolaskentaohjelma, jossa oli graafinen käyttöliittymä.
Marsin aikakirjat
Marsin aikakirjat on Ray Bradburyn temaattinen novellikokoelma vuodelta 1950. Amerikkalaiset lähtevät valloittamaan Marsia vuonna 1999. Marsin alkuperäiset asukkaan kuolevat lähes sukupuuttoon ja heidän kulttuuristaan tulee rihkamaa matkailijoille. Tämä vertautuu Amerikan valloitukseen sen alkuperäiskansoilta.
Vuonna 1980 Marsin aikakirjoista tehtiin brittiläis-amerikkalaisena yhteistuotantona 3-osainen minisarja. Sen ohjasi Michael Anderson, ja pääosassa nähtiin Rock Hudson.
Muita laitoksia
Hill House -kustantamon vuonna 2005 julkaisemassa uudessa The Martian Chronicles -kirjan laitoksessa on mukana myös muita Bradburyn novelleja, joiden aiheena on Mars. Niistä on suomennettu seuraavat:
KappAhl
KappAhl on ruotsalainen muotiketju, joka myy pukeutumisen tuotteita naisille, miehille ja lapsille. KappAhlilla on myymälöitä Ruotsin lisäksi Norjassa, Suomessa ja Puolassa.
Alun perin yrityksen perusti Per-Olof Ahl Göteborgiin vuonna 1953. Tuolloin liikkeen nimi oli Kappaffären, ja päämyyntituoteena olivat edulliset naisten päällystakit. Suomessa KappAhl aloitti vuonna 1990. Osuustoiminnallinen KF osti KappAhlin vuonna 1990. Raskasta tappiota tehnyt yritys päätyi lopulta pääomasijoittajien omistukseen vuonna 2004 Nordic Capitalin ja Accent Equityn hankittua sen KF:ltä. Toiminta saatiin tämän jälkeen pian taas voitolliseksi ja KappAhl listattiin Tukholman pörssiin vuonna 2006.
Maatalous- ja sijoitusyhtiö Mellby Gård teki ostotarjouksen KappAhlista heinäkuussa 2019 tarkoituksenaan vetää yhtiö pois pörssistä. Jo ennen ostotarjousta Mellby Gård oli ollut KappAhlin suuromistaja noin 29,5 prosentin osuudellaan yhtiöstä. Lokakuussa Mellby Gårdin omistusosuus ylitti 90 prosenttia ja lunastusrajan, minkä jälkeen KappAhlin noteeraus pörssissä päättyi 30. lokakuuta 2019.
Tajunta (sarjakuvahahmo)
Tajunta eli Elisabeth (joskus myös Elizabeth) ”Betsy” Braddock on Marvel Comicsin supersankari, joka yhdistetään yleensä Kapteeni Britannian ja Ryhmä-X:n kanssa. Hän on mutantti, jolla on telekineettisiä taitoja ja loistavat lähitaistelutaidot. Aiemmin hänellä oli myös telepaattisia taitoja.
Tajunnan loivat käsikirjoittaja Chris Claremont ja piirtäjä Herb Trimpe, ja hänen ensimmäinen esiintymisensä oli vain Britanniassa julkaistussa sarjakuvassa Captain Britain #8 (joulukuu 1976). Hän oli aluksi veljensä Kapteeni Britannian tukihahmo ja lyhyen aikaa korvasi tämän Kapteeni Britanniana.
Uncanny X-Menin numerossa #213 Tajunta liittyi Ryhmä-X:ään. Tämän jälkeen superroistoryhmä nimeltä Käsi kidnappasi hänet ja Mojon avustuksella vaihtoi hänen mielensä ja kehonsa salamurhaaja Kwannonin kanssa pelastaakseen Kwannonin hengen. Tajunta yhdistyi Kwannonin ruumiiseen ja sai tämän ninjutsutaidot sekä hyvin monimutkaisen psyykeen.
Mai Charoenpura
Mai Charoenpura (, 5. tammikuuta 1969) on thaimaalainen laulaja. Hän on laulaja elokuvissa "Sud Rid Sud Dech", "Pae Jai"
Dedekindin leikkaus
Dedekindin leikkaus on matematiikassa sellainen kokonaan järjestetyn joukon jako kahteen epätyhjään joukkoon A ja B, että A:n jokainen alkio on pienempi kuin B:n jokainen alkio eikä joukossa A ole suurinta alkiota. Dedekindin leikkaus on saanut nimensä saksalaisen matemaatikon Richard Dedekindin mukaan, joka konstruoi reaaliluvut rationaalilukujen leikkauksien avulla.
Rationaalilukujen joukossa Dedekindin leikkauksia on sikäli kahdenlaisia, että joukolla B saattaa olla pienin alkio, mutta ei välttämättä ole. Esimerkiksi jos muodostetaan Dedekindin leikkaus, jossa joukolla B on pienin alkio, nimittäin luku 2. Tässä leikkauksessa joukkoon A kuuluvat kaikki rationaaliluvut, jotka ovat pienempiä kuin 2, joukkoon B luku 2 ja kaikki sitä suuremmat rationaaliluvut. Sen sijaan Dedekindin leikkauksessa, jossa joukolla B ei ole pienintä alkiota. Reaalilukujen joukko voidaan muodollisesti konstruoida asettamalla jokaista tällaista Dedekindin leikkausta vastaamaan uusi luku, jollaisia sanotaan irrationaaliluvuiksi. Edellä mainitussa esimerkissä tämä luku on \sqrt{2}.
Ruutuysi
Ruutuysi (myöhemmin Ruutuässä) oli suomalainen 1980- ja 1990-luvuilla esitetty visailuohjelma. Sitä esitettiin MTV:llä vuosina 1984–1990. Myöhemmin ohjelma aloitettiin uudestaan Kolmoskanavalla, jolloin sen nimeksi vaihtui Ruutuässä. Kolmoskanavan lopetettua sitä esitettiin MTV3-kanavalla vielä vuoden 1993 aikana. Ohjelma lopetettiin katsojalukujen vähentymisen takia. Vuonna 1993 ohjelmaa seurasi parhaimmillaan 650 000 katsojaa.
Ohjelman juontajina toimivat aluksi Jorma Pulkkinen ja Liisa Kinnunen, jonka tilalle ensimmäisen kauden jälkeen tuli Sirpa Viljamaa. Lisäksi studiossa olivat mukana Viljamaan omistamat pikkukoirat.
Formaatti
Ohjelmassa katsojat soittivat studioon, ja arvailivat mikä kuva ruutujen taakse on piilotettu. Ohjelmassa esitetyt kuvat vuokrattiin Lehtikuvasta, ja niistä maksettiin 300 markkaa kappale.
Oikein vastanneet voittivat erilaisia palkintoja, esimerkiksi rahaa ja kodinkoneita.
Sima (geologia)
thumb|Sima koostuu suurelta osin [[basaltti|basaltista.]] Sima eli simakehä on maankuoren alempi kerros sialkuoren alapuolella. Se koostuu pääasiassa magnesiumin silikaatteja sisältävistä kivilajeista ja on saanut nimensä näissä runsaasti esiintyvistä alkuaineista: piistä (Si) ja magnesiumista (Ma), kun taas sial on saanut nimensä piistä ja alumiinista (Al). Mantereiden alla simakehä alkaa keskimäärin vasta 20 kilometrin syvyydestä maanpinnan alta, mutta valtamerien pohjassa enimmäkseen välittömästi pohjan alta. Tämän vuoksi sitä kutsutaankin usein myös merelliseksi kuoreksi. Sen paksuus vaihtelee välillä 5–25 km.
Siman pääasiallinen kivilaji on basaltti. Sen vuoksi sitä sanotaankin usein myös maankuoren basalttikerrokseksi.
Petrologia
Siman tiheys on noin 2800–3300 kg/m3, selvästi suurempi kuin sialin, mikä johtuu sen suuremmasta rauta- ja magnesiumpitoisuudesta sekä pienemmästä alumiinipitoisuudesta. Paikoitellen simakehän ainekset ulottuvat maan pintaan saakka ja muodostavat mafisia kivilajeja tai kivilajeja, jotka sisältävät mafisia mineraaleja. Tiheimmät tällaiset kivet sisältävät vähemmän piitä, ja niitä sanotaan ultramafisiksi kivilajeiksi.
Eteläsulawesilaiset kielet
Eteläsulawesilaiset kielet on malaijilais-polynesialaisten kielten alaryhmä, johon kuuluu noin 30 kieltä. Ryhmään kuuluvia kieliä puhutaan Indonesiassa Sulawesin saaren länsi- ja lounaisosassa sekä läheisillä Selayarsaarilla. Puhutuimmat eteläsulawesilaiset kielet ovat bugi, makassar, toraja-sa’dan ja mandar.
Kirjokäki
Kirjokäki (Cacomantis sonneratii) on Etelä-Aasiassa esiintyvä pienikokoinen käkilaji. Lajille on annettu tieteellinen nimi ranskalaisen luonnontieteilijän ja tutkimusmatkailijan Pierre Sonnerat'n mukaan. Nimeäjä oli Pieter Boddaert 1783.
Troka
Troka on Kaustisella vuonna 1993 perustettu, perinteistä suomalaista kansanmusiikkia soittava yhtye. Yhtye saavutti huomattavaa suosiota jo perustamisvuonnaan esiintyessään Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla. Samana vuonna 1993 yhtye voitti Mäntsälän pelimannimestarikilpailussa ensimmäisen sijan. Yhtyeen soinnissa on myös vaikutteita perinteisestä klassisesta jousikvartettityylistä.
Ruiskaunokki
Ruiskaunokki eli ruiskukka (Centaurea cyanus) on sinikukkainen, yksivuotinen mykerökukkainen kasvi. Suomessa se on muinaistulokas, jota kasvaa pelloilla, puutarhoissa, pientareilla ja joutomailla maan eteläosissa. Ruiskaunokki on aikaisemmin kasvanut hyvin yleisenä ruispelloissa, mutta nykyään se on harvinaistunut. Ruiskaunokki on myös vanha puutarhakasvi. Se kukkii heinä-syyskuussa. Se viihtyy aurinkoisilla paikoilla vähäravinteisessa maassa. Ruiskaunokin kukkien mesipitoisuus on hyvin korkea.
Ulkonäkö ja koko
Ruiskaunokin varsi on 20–80 cm korkea, ja siitä lähtee runsaasti ylöspäin suuntautuvia haaroja. Lehdet asettuvat varteen kierteisesti, varsilehdissä ei ole ruoteja mutta kasvin tyvellä kasvaa ruodillisia lehtiä. Pyöreissä 2,5–3,5 cm leveissä kukinnoissa on yleensä siniset vinon suppilomaiset, kärjestään liuskaiset laitakukat ja niiden keskellä violetinsiniset torvimaiset kehräkukat. On myös vaaleanpunaisia ja valkoisia kukintoja.
Ruiskaunokki muistuttaa monivuotista vuorikaunokkia, mutta vuorikaunokilla on yleensä haaraton varsi ja vain yksi kukinto sen päässä. Lisäksi ruiskaunokki on selvästi kapealehtisempi ja harmaakarvainen.
Levinneisyys
Ruiskukka on kotoisin Välimeren itäosan rantavaltioista Italiasta Turkkiin. Se on levinnyt ihmisen mukana lähes kaikkialle tropiikin ulkopuolelle.
Ruiskukka kulttuurissa ja politiikassa
Ruiskaunokki on Viron kansalliskukka ja Suomessa Päijät-Hämeen maakuntakasvi. Monet porvarilliset puolueet, kuten Kansallinen Kokoomus Suomessa, käyttävät ruiskaunokkia tunnuksenaan. Myös Ruotsin Kansanpuolue liberaalit, Ahvenanmaan liberaalit ja Viron konservatiivinen kansanpuolue käyttävät ruiskaunokkia tunnuksinaan. Saksassa ja Itävallassa ruiskaunokki on erityisesti kansallissosialistien käyttämä tunnus Itävallan natsien käytettyä sitä salaisena tunnuksenaan ennen valtaannousuaan 1930-luvulla. Toisen maailmansodan jälkeen äärioikeistolaisen Vapauspuolueen edustajat käyttivät ruiskaunokkia useiden vuosien ajan, luopuen siitä kuitenkin vuonna 2017 hallitukseen päästyään alppitähden hyväksi. Saksassa vuonna 2019 perustettu äärioikeistolainen AdP-pienpuolue otti sen viralliseksi tunnuksekseen.
Marokon Grand Prix 1958
Marokon Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. lokakuuta 1958 Ain-Diab -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Vanwallin Stirling Moss, jolle voitto oli kauden neljäs. Ferrarin Mike Hawthorn varmisti mestaruutensa, kun Vanwallin Tony Brooks ja Stuart Lewis-Evans eivät pystyneet keskeytystensä vuoksi auttamaan Mossia ja Ferrarin Phil Hill puolestaan päästi tallimääräyksellä Hawthornin ohitseen.
Lewis-Evans kuoli kuusi päivää myöhemmin kilpailun onnettomuudessa saamiinsa vammoihin.
Sial (geologia)
thumb|right|250 px|Tyypillistä sial-materiaalia: [[prekambrista graniittia St. Francois'n vuoristosta Missourita, missä perusaineksena on ortoklaasi.]] Sial eli sialkuori on Maan kiinteän kuoren ylin, runsaasti alumiinisilikaatteja sisältävä kerros. Nimi on muodostettu piin ja alumiinin kemiallisista merkeistä Si ja Al.
Sialkuori samastetaan toisinaan Maan manterellisen kuoren kanssa, koska se puuttuu laajoilta alueilta valtamerten syvänteiden alta,, mutta "sial" on nimenomaan geokemiallinen, ei laatta­tektoniikan termi. Koska pii ja alumiini ovat kevyempiä kuin useimmat muut Maassa esiintyvät alkuaineet, ne ovat suurelta osaltaan keskittyneet maan kuoren ylimpiin kerroksiin.
Sial ulottuu keskimäärin 25 kilometrin syvyyteen maan pinnasta. Mantereet muodostuvat suurimmaksi osaksi kevyemmistä kivimateriaaleista, jotka sisältävät runsaasti piitä ja alumiinia. Näin ollen sial on paksuimmillaan mantereilla, kun taas valtamerien pohjassa se on hyvin ohut tai puuttuu kokonaan, varsinkin Tyynenmeren pohjasta. Sialin keskimääräinen tiheys on 2700–2800 kg/m3.
Geologit nimittävät usein tämän kerroksen kiviä felsisiksi, koska ne sisältävät runsaasti maasälpää ). Graniitti on sial-kerroksen tyypillisin kivilaji. Sial kuitenkin sisältää hyvin monenlaisia kivilajeja, myös suuren määrän basalttikiviä.
Ominaisuudet
Sialin tiheys on 2700–2800 kg/m3, selvästi pienempi kuin siman, mikä pääasiassa aiheutuu sen suuremmasta alumiinipitoisuudesta sekä pienemmästä rauta- ja magnesiumpitoisuudesta. Sialin ja siman raja ei ole jyrkkä, sial työntyy siman tiheämpiin kiviin. Kerrosten väliseksi rajaksi on ehdotettu Conradin epäjatkuvuutta, mutta siitä tiedetään kovin vähän eikä se näytä yhtyvän geokemialliseen rajaan. Sen sijaan rajaksi on mielivaltaisesti määritelty kohta, jossa keskimääräinen tiheys on 2800 kg/m3.
Maan sisällä vallitsevan suuren paineen vuoksi sima on geologisen ajan kuluessa hitaassa liikkeessä ikään kuin hyvin suuren viskositeetin omaava, jäykkäliikkeinen neste. Näin ollen sial itse asiassa kelluu siman päällä isostaattisessa tasapainossa. Vuoristot työntyvät, paitsi ylöspäin, myös alaspäin simakehän sisään samaan tapaan kuin jäävuoret merissä, minkä vuoksi laajojen ylätasankojen kuten Tiibetin alla sial ulottuu jopa 73 kilometrin syvyyteen.
Jussi Utriainen
Jussi Pekka Utriainen (s. 28. marraskuuta 1978 Kuopio) on suomalainen kestävyysjuoksija. Utriainen oli ensimmäinen juoksija, joka samana vuonna (2004) voitti maastojuoksun SM-kisoissa molemmat matkat. Maastojuoksun Suomen-mestaruuksia hänellä on yhteensä yksitoista ja puolimaratonin Suomen-mestaruuksia yksitoista. Utriaisen valmentaja on Pentti Koskiaho ja hän edustaa seuratasolla Lahden Ahkeraa.
Urheilu-ura
Jussi Utriaisella on sisäradat mukaan lukien 61 henkilökohtaista SM-mitalia, joista 28 on kultaa. Kalevan kisoista Utriaisella on 23 mitalia. Hän on voittanut samana vuonna sekä 5 000 että 10 000 metrin Suomen mestaruuden kolmesti (2006, 2007 ja 2008). Maastojuoksun SM-kisoista hänellä on 20 henkilökohtaista mitalia. Vuonna 2004 hän voitti maastojuoksun SM-kilpailuissa sekä lyhyen että pitkän matkan, kaikkien aikojen ensimmäisenä. Vuonna 2012 Lewis Korir voitti myös molemmat matkat. Pitkän matkan kilpailun hän on voittanut lisäksi vuosina 2000, 2001, 2003, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011 ja 2015. Maantiejuoksun Suomen mestaruuden hän on voittanut 11 kertaa vuosina 2000, 2004–2007, 2009–2011 ja 2014–2016.
Utriainen on myös moninkertainen arvokisakävijä, maratonilla, puolimaratonilla ja maastojuoksussa. Marraskuussa 2007 hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden maastojuoksussa. 27. maaliskuuta 2011 hän juoksi Venlossa puolimaratonin Suomen ennätyksen 1.02.50 ja alitti Janne Holménin ja Pasi Mattilan nimissä olleen ennätyksen 11 sekunnilla.
Hermanni (Salo)
Hermanni on Salon kaupunginosa aivan ydinkeskustassa. Se rajoittuu Salonjokeen, Salon toriin, Vähäjokeen, Oskarinkatuun ja Inkerinkatuun.
Jussi Utriainen
Perhe ja siviiliura
Jussi Utriainen on naimisissa juoksija Pauliina Utriaisen (o.s. Rasmus) kanssa. Utriainen on työskennellyt eQ-pankin meklarina. Sijoittamisen Utriainen aloitti nuorena, hän opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa ja valmistui kauppatieteiden maisteriksi kesäkuussa 2004. Syksyllä 2007 Utriainen lopetti työnsä osakemeklarina ja aloitti lääketieteen opinnot Kuopiossa. Nykyään hän opiskelee Helsingissä.
Hermanni (Salo)
Palvelut
Alueella sijaitsee Hermannin koulu.
GameBase
GameBase oli Mpoli Oy:n omistama, vuonna 2004 Assembly-tietokonetapahtumassa lanseerattu peliportaalisivusto, jonka tarkoituksena on tarjota erilaisia verkkopelipalveluita pääsääntöisesti suomalaisille pelaajille.
Mandar
Mandar on Indonesiassa Länsi-Sulawesin provinssissa puhuttu austronesialainen kieli, jota puhuu äidinkielenään 475,000 ihmistä. Se luokitellaan eteläsulawesilaisten kielten alaryhmään ja on läheistä sukua mamujun ja bambamin kielille.
GameBase
Palvelut
GameBase tarjoaa käyttäjilleen mm. tulospalveluita, pelimaailman uusimpia uutisia, turnauksia, tiedostojen latauspalveluja sekä lukuisia muita pienempiä palveluita.
Turnaukset
GameBase on ollut aktiivisesti järjestämässä eri pelimaailman turnauksia, maininnan arvoisina esimerkiksi Karelia Game Expo 2005 jossa pelattiin Counter-Strike SM-turnaus sekä Assembly 05 joka toimi esikarsintaturnauksena World Cyber Games (WCG) -turnaukseen. Näiden lisäksi GameBase on osallistunut lukuisten muiden turnausten järjestämiseen ja järjestänyt myös muutaman oman turnauksen.
Tiedostot
GameBase on tarjonnut lähestulkoon koko olemassaolonsa ajan myös tiedostopalveluita, jossa GameBase tarjoaa pelielokuville sekä vahvasti pelimaailmaan liittyville muille tiedostoille vakaan, nopean latausalustan.
Yhteisö
GameBasen yhteisö koostuu suurimmaksi osaksi alle 25-vuotiaista, verkkopelejä aktiivisesti pelaavista miehistä. Yhteisö on Suomen mittakaavassa hyvin suuri, ja WWW-sivun lisäksi yhteisö toimii myös IRC-pikaviestipalvelussa Quakenet-verkon alla. Yhteisön tärkeimmät IRC-kanavat ovat:
Tollandin piirikunta
Tollandin piirikunta sijaitsee Yhdysvaltojen Connecticutin osavaltion koillisosassa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa piirikunnan asukasluku oli 152 691. Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 1 080 km². Piirikunta on perustettu vuonna 1785.
Tollandin piirikunnan suurimmat asutuskeskukset vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan ovat:
Aksim
Miska Soini, taiteilijanimeltään Aksim, on Tikkakoskelta kotoisin oleva helsinkiläinen rap-artisti, musiikkituottaja ja DJ. Hän on tullut tunnetuksi Kemmuru-rap-yhtyestä Jodarokin ja DJ J-Lainin kanssa. Hän on tuottanut kappaleita muun muassa Karri Koiralle, JVG:lle, Ruudolfille, Stepalle, Soloselle, Loost Koosille, Palefacelle, Fintelligensille ja Vähäisille Äänille. Aksim on myös suomalaisessa ”Shakkii” nimisessä rap- duossa yhdessä Joosu J:n kanssa.
Diskografia
275px|thumb|Aksim vuonna 2014.
Kyösti Haatanen
Raikas Kyösti Mikael Haatanen (s. 5. lokakuuta 1947 Pyhtää) on suomalainen säveltäjä, kapellimestari, sovittaja ja kuoromestari.
Haatanen on toiminut orkesterimuusikkona (viulu, myöhemmin alttoviulu) Jyväskylän kaupunginorkesterissa, Suomen Kansallisoopperan orkesterissa, Helsingin kaupunginorkesterissa,   ja Radion sinfoniaorkesterissa.
Judith Blunt-Lytton
'''Judith Anne Dorothea Blunt-Lytton, Wentworthin 16. paronitar''' (1873–1957 ) oli brittiläinen aatelinen ja hevostenkasvattaja. Hän oli kirjailija Wilfrid Scawen Bluntin ja Wentworthin paronittaren Anne Kingin tytär. He perustivat Englantiin Crabbet Arabian Stud -nimisen hevossiittolan, jonka Judith Blunt peri. Hän hoiti siittolaa kuolemaansa 1957 asti. Siittolan merkitys on suuri, sillä 2010-luvulla yli 90 prosentilla arabianhevosista on siittolan sukulinjaa. Blunt jalosti 1920-luvulla omistamansa Skowronek-nimisen arabianhevosorin welshponitamman kanssa ja loi welara-ponirodun. Blunt oli naimisissa Neville Bulwer-Lyttonin kanssa.
Kyösti Haatanen
Sävellyksiä
""
Lehtovaara (Ilomantsi)
Lehtovaara on pieni itäsuomalainen kylä. Se sijaitsee Pohjois-Karjalassa Ilomantsin kunnassa noin 20 kilometriä keskustaajamasta koilliseen Hattuvaaraan päin. Kylän erikoisuutena on ruotsalaistalot. Lähistöllä on hieno, rakentamaton järvialue hiekkapohjaisine kauniine järvineen.
Lehtovaarassa toimi oma Naurisvaaran kyläkoulu vuoden 2004 kevätlukukauden loppuun asti, ja koulu lakkautettiin 1.8.2004.
Kylät
Lehtovaaraan kuuluu myös pienempi kylä Naurisvaara. Kyläyhdistys toimii Lehtovaara–Korentovaaran nimellä.
Funktionaalinen ryhmä
Funktionaalinen ryhmä eli toiminnallinen ryhmä on molekyylin sisältämä atomi, atomiryhmä tai sidos, joka antaa sille tyypilliset kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet riippumatta molekyylin muusta rakenteesta. Kemiallisissa reaktioissa muutos kohdistuu useimmiten funktionaaliseen ryhmään tai sen välittömään läheisyyteen. Funktionaalinen ryhmä voi muuttua tai sen paikalle voi tulla jokin toinen funktionaalinen ryhmä.
Funktionaaliset ryhmät orgaanisissa yhdisteissä
Orgaaniset yhdisteet luokitellaan funktionaalisten (toiminnallisten t. reaktiokykyisten) ryhmien perusteella. Orgaanisten yhdisteiden käyttäytyminen kemiallisissa reaktioissa perustuu ensisijaisesti niiden funktionaaliseen ryhmään, ja sen vuoksi samaan ryhmään kuuluvat orgaaniset yhdisteet ovat aina kemialliselta luonteeltaan samanlaisia (esimerkiksi hiilivedyt, alkoholit, karboksyylihapot). Toisinaan funktionaalinen ryhmä vaikuttaa molekyyliorbitaaleihin niin, että reaktio tapahtuu täysin toisessa osassa molekyyliä. Tästä ilmiöstä löytyy useita esimerkkejä biokemiassa, muun muassa retinolin eli A-vitamiinin aldehydin cis-trans-isomeerinen reversiibeli (palautuva) signaali opsiini-proteiinille, joka välittää näköaistimuksen edelleen.
Eibingen
thumb|right|300px|Eibingenin luostari. Eibingen kuuluu nykyisin Rüdesheim am Rheiniin, joka sijaitsee Saksassa Hessenin osavaltiossa. Siellä on noin 2 800 asukasta. Eibingenissä on Eibingenin luostari, joka on alkujaan Hildegard Bingeniläisen 1165 perustama benediktiiniläinen luostari. Luostarissa nykyisin toimiva yhteisö on perustettu 1900-luvulla.
thumb|left|[[Pyhäinjäännöslipas|Lipas, jossa ovat pyhän Hildegard Bingeniläisen luut Eibingenin seurakuntakirkossa.]] Eibingenin seurakuntakirkossa säilytetään Hildegardin kokoamia reliikkejä, ja siellä on myös Rupert Bingeniläisen käsivarsi ja Hildegardin omat jäänteet.
Miyavi
thumb|Miyavi 雅-Miyavi (aiemmin tunnettu nimellä Miyabi) (, s. 14. syyskuuta 1981 Hyōgon prefektuuri, Japani) on japanilainen muusikko.
Hän toimi kitaristina yhtyeessä nimeltä Due'le quartz bändin hajoamiseen vuonna 2002. Tällöin hän kulki nimellä Miyabi. Bändin hajottua hän aloitti soolouran ja vaihtoi nimensä Miyaviksi. Miyavi paljasti vuoden 2009 keväällä oikean nimensä, joka on Takamasa Ishihara. Aiemmin hän on salannut oikean nimensä. Miyavi on myös puoliksi korealainen sillä hänen isoisänsä ja isoäitinsä ovat Koreasta.
Miyavin ensimmäinen albumi Gagaku oli synkkä ja kokeileva. Seuraavana ilmestyi hyvin samankaltainen Galyuu, mutta kolmas albumi Miyavizm oli jo tuottoisa major-albumi. Albumit MYV POPS ja Miyaviuta Dokusou ilmestyivät molemmat vuonna 2006.
Miyavi kuuluu nykyisin myös japanilaiseen "super" yhtyeeseen nimeltä S.K.I.N Hän jatkaa kuitenkin soolouraansa yhtyeestä huolimatta.
Miyavi kävi Suomessa hänen maailmankiertueensa THIS IZ THE JAPANESE KABUKI ROCK TOUR 2008 yhteydessä 2. ja 3. heinäkuuta 2008 esiintyessään Helsingissä Tavastia-Klubilla. Molemmat keikat myytiin loppuun hetkessä. Miyavi teki syyskuussa 2009 taas kaksi keikkaa Suomessa toisen maailmankiertueensa NEO TOKYO SAMURAI BLACK yhteydessä, Helsingissä ja Tampereella.
Miyavi meni naimisiin Japanilaisen pop artistin Melody.n kanssa, jonka tapasi ensimmäistä kertaa Melodyn juontamassa "J-MELO" show:ssa. Heille syntyi tyttö 29. heinäkuuta 2009, jonka nimeksi tuli Lovelie Miyavi Ishihara. Fanien reaktio asiaan oli vaihteleva. Parille syntyi 21. lokakuuta 2010 toinen tyttölapsi jonka nimeksi he antoivat Jewelie.
Miyavi myös vieraili suomalaisen Lovex-yhtyeen kappaleessa U.S.A, joka julkaistiin vuonna 2011.
Reijo Koivu
Koivu voitti kultaa 400 metrin aitajuoksussa Kalevan kisoissa 1973 ja saavutti samalla matkalla hopeaa vuosina 1972, 1974 ja 1975. Koivu juoksi 400 metrin aitajuoksun ennätyksensä 51,14 vuonna 1974. Hänen ennätyksensä 400 metrin juoksussa on käsiaika 48,1 vuodelta 1972. Seuratasolla Koivu edusti Hyvinkään Tahkoa ja Mäntsälän Urheilijoita.
Ken Ogata
pienoiskuva|Ken Ogata vuonna 1965 Ken Ogata (20. heinäkuuta 1937 – 5. lokakuuta 2008) oli japanilainen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa Narajaman balladi (1983), Mishima – elämän neljä lukua (1985) ja The Pillow Book (1996). Hänellä oli Toyotomi Hideyoshin rooli taiga-sarjassa Taikōki (1965).
Napakaktukset
Napakaktukset (Discocactus) on muutamalajinen kaktuskasvisuku, jonka lajit ovat matalakasvuisia, pallomaisia, uurteisia ja piikkisiä. Kukkia varten kasvin päähän kehittyy villakarvainen kefalio. Kasvi kukkii yöllä. Suvun tieteellinen nimi tulee kreikan sanasta diskos 'kiekko' ja viittaa kasvin ulkonäköön.
Levinneisyys
Napakaktuksia tavataan Brasiliassa, Bolivian itä- ja Paraguayn pohjoisosissa. Ne ovat vakavasti uhattuna kasvupaikkojen tuhoamisen vuoksi.
Lajit
Kuten monissa kaktuskasvisuvuissa on napakaktuksiakin aikojen saatossa kuvattu ja nimetty runsaslukuisesti. Nyttemmin tutkimus on tuonut selvyyttä vallinneeseen sekasortoon päätyeen vain seitsemään lajiin (Internationl Cactaceae Systematics Group).
Lähteet
Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Lankaköynnökset
Lankaköynnökset (Muehlenbeckia) on tatarkasvien (Polygonaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin 12 lajia, joiden lisäksi monien sukuun kuvattujen lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.