cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jalkaväkirykmentti 10 (talvisota)
Vetäytyminen väliasemaan
Summan kylässä tapahtuneen pääaseman menettämisen seurauksena divisioonan esikunta sai 15. helmikuuta määräyksen vetäytymisestä ja 4. divisioonan joukkojen irtautuminen pääasemasta alkoi seuraavan päivän iltahämärissä. Divisioonan osalta pääasemasta luopuminen tapahtui puna-armeijan havaitsematta asiaa ja vasta 17. helmikuuta puna-armeijan ilmavoimien tiedustelu havaitsi suomalaisjoukkojen vetäytyneen alueeltaan.
4. divisioonan joukot vetäytyivät uuteen puolustusasemaan (ns. Väliasema) seuraavan päivän kuluessa siten, että Osasto Wiberg (JR 10 ja PPP 5) vastasi väliaseman puolustamisesta Yläsommeen ja Viipurinlahden välillä. Neuvostojoukot pääsivät osittain yllättämään suomalaisjoukot jo 18. helmikuuta edetessään noin pataljoonan vahvuisin voimin osasto Wibergin vasta osittain miehittämiin asemiin. Seuraavana päivänä yhdessä JR 67 joukkojen kanssa suoritettu vastahyökkäys tuotti kuitenkin tulosta, ja väliaseman menetetyt tukikohdat saatiin vallattua takaisin. Parin seuraavan päivän aikana neuvostojoukot jatkoivat väliasemaan ryhmittymässä olevia 4. divisioonan joukkoja vastaan. Divisioonan ryhmitys puolustusasemaan valmistui 21. helmikuuta. Seuraavana päivänä puna-armeijan joukot pääsivät nousemaan maihin puolustusasemaan kuuluvaan Lasisaareen. Seuraava yritys Lasisaaren takaisinvaltaamiseksi aloitettiin 25. helmikuuta. Koko päivän kestäneissä kiivaissa taisteluissa hyökkäävä pataljoona (II/JR 10) saikin työnnettyä neuvostojoukot aivan saaren eteläiseen kärkeen. Hyökkäyksen etenemistä haittasi puna-armeijan tykistön erittäin voimakas tuli saareen. Iltaan mennessä suurin osa saaresta oli siis suomalaisten hallinnassa, ja hyökkäyksen suorittanut pataljoona vaihdettiin lepoon. Saaren puolustukseen saapui III/JR 10.
Lähialueella taistelleiden muiden divisioonien puolustuksen alkaessa murtua sai divisioonan esikunta käskyn aloittaa valmistelut väliasemasta luopumiseksi ja ns. taka-asemaan vetäytymiseksi. Divisioonan esikunta antoi 27. helmikuuta alaisilleen joukoille käskyt vetäytymisestä. Päivän aikana käytiin vielä kiivaitakin taisteluita väliasemassa. Vetäytyminen alkoi seuraavana yönä ja viimeiset joukot aloittivat vetäytymisensä 28. helmikuuta iltapäivällä. Divisioonan viimeiset varmistusosastot Viipurinlahden itärannalta poistuivat seuraavan päivän iltana. Divisioonan muut joukot olivat ryhmittymässä jo aiemmin mainittuun, käytännössä täysin linnoittamattomaan, taka-asemaan Viipurinlahden länsirannalle.
Chōgei (1924)
Chōgei oli keisarillisen Japanin laivaston Jingei-luokan sukellusveneidenemäalus toisessa maailmansodassa.
Jalkaväkirykmentti 10 (talvisota)
Maaliskuun taistelut Viipurinlahden länsirannalla
thumb|250px|Karjalankannas talvisodan viimeisenä päivänä 13. maaliskuuta 1940. 4. divisioonan maaliskuussa käymien taisteluiden taustalla oli neuvostojoukkojen suunnitelma saarrostaa Viipuri hyökkäämällä Viipurinlahden yli kaupungin lounaispuolelta. Puna-armeija keskitti alueelle kaikkiaan noin viiden divisioonan vahvuiset joukot. Maaliskuun alussa suomalaisjoukkojen johtosuhteissa ja komentajissa tapahtui useita muutoksia sangen lyhyen ajan sisällä ja alueelle jouduttiin keskittämään runsaasti uusia joukkoja neuvostoliittolaisten hyökkäykseen osallistuvien joukkojen määrän alkaessa hahmottua ylemmille johtoportaille. 1. maaliskuuta alkaen pääosa 4. divisioonasta oli alistettuna Rannikkoryhmälle.
Chōgei (1924)
Valmistus
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta osana vuoden 1920 hankintoja ja sen köli laskettiin 11. maaliskuuta 1922. Alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1924 ja se otettiin palvelukseen 2. elokuuta.
Palvelus
Alus luokiteltiin 1. joulukuuta 1924 sukellusveneidenemälaivaksi. Se poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945 ja alus romutettiin vuonna 1946.
Gabrielle (vuoden 2005 elokuva)
Gabrielle on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Patrice Chéreaun ohjaama ja tuottama ranskalais-italialais-saksalainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja Pascal Greggory. Elokuva perustuu Joseph Conradin novelliin The Return (1898), jonka pohjalta Patrice Chéreau ja Anne-Louise Trividic sovittivat elokuvan käsikirjoituksen.
Gabrielle sai ensi-iltansa vuoden 2005 Venetsian elokuvajuhlilla, missä Patrice Chéreau oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen leijonan saajaksi. Isabelle Huppert palkittiin roolisuorituksestaan Venetsian elokuvajuhlilla Erikois-Leijonalla. Elokuva voitti kaksi César-palkintoa kuudesta ehdokkuudestaan; Olivier Radot palkittiin parhaan lavastuksen Césarilla ja Caroline de Vivaise parhaan puvustuksen Césarilla.
Juoni
Gabrielle sijoittuu vuoden 1912 Pariisiin ja kertoo varakkaasta keskiluokkaisesta pariskunnasta, Gabrielle ja Jean Herveystä (Isabelle Huppert ja Pascal Greggory), jotka ovat olleet avioliitossa kymmenen vuoden ajan. Heidän avioliittonsa alkaa kariutua, kun Jean saa tietää vaimonsa rakastavan toista miestä.
Tuotanto
Gabrielle kuvattiin työnimellä Trois soirées 5 320 000 euron budjetilla. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalaiset Azor Films, Arte France Cinéma, StudioCanal ja Love Streams Productions, italialainen Albachiara sekä saksalainen Network Movie Film-und Fernsehproduktion. Elokuvan virallinen ranskalainen traileri julkaistiin 5. elokuuta 2005.
Julkaisu ja vastaanotto
Gabrielle sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa 5. syyskuuta 2005. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Italiassa 9. syyskuuta 2005, Ranskassa 28. syyskuuta 2005 ja Saksassa 12. tammikuuta 2006. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Italiassa Mikado Film, Ranskassa Mars Distribution ja Saksassa Concorde Filmverleih. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 226 263 katsojaa ja tuotti maailmanlaajuisesti 2 775 311 dollarin lipputulot. Elokuva on kiertänyt useita elokuvajuhlia ympäri maailman, kuten Toronton ja Karlovy Varyn elokuvajuhlat.
Gabrielle on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 75% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,7/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 53 arviointiin. 16 677 käyttäjästä 55% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 2,7/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 20 arvostelun perusteella elokuva on saanut 79 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 14 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 5,2/10. Internet Movie Databasen 1 528 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,3/10.
Nikaho
Nikaho on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin lounaiskulmassa. Sisämaassa kaupungin alue nousee 2 236 metriä korkean Chōkaivuoren rinteelle ja rajautuu etelässä Yamagatan prefektuuriin. Nikahossa on 23 941 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 241,13 neliökilometriä.
Nikahon kaupunki perustettiin vuonna 2005, kun aiempi Nikahon maaseutukaupunki (仁賀保町, Nikaho-chō) sekä Kisakatan ja Konouran maaseutukaupungit liitettiin yhteen. Hirasawan alue nykyisen kaupungin pohjoisosassa kehittyi historiallisesti kalastussatamana ja linnanaluskaupunkina Nikaho-klaanin hallinnassa. Vuonna 1940 sinne perustettiin TDK:n tehdas, jonka myötä elektroniikkateollisuudesta tuli tärkeä elinkeino. Alueella tuotettiin aiemmin myös maaöljyä. Kisakatan seutu tunnettiin puolestaan historiallisesti maisemiltaan kauniista Kisakatan laguunista, jossa sanottiin olevan 99 saarta (kujūkushima). Se kuitenkin nousi vuoden 1804 maanjäristyksessä 2,4 metriä ja kuivui. Nykyisin alueella viljellään riisiä. Sen lisäksi kaupungissa tuotetaan myös soijapapuja ja vihanneksia.
Nikahon rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Kanman-jin buddhalainen temppeli, jossa myös Matsuo Bashō vieraili matkallaan pohjoiseen. Tutkimusmatkailija Nobu Shirase oli kotoisin Konourasta, ja hänen muistokseen paikkakunnalle onkin rakennettu Shirasen Etelänavan-retkikunnan museo. Luonnonnähtävyyksiä ovat Kisakatan entisen laguunin lisäksi Konourassa sijaitseva Seishin puisto, joka tunnetaan kirsikankukistaan, ja Naso no shiratakin vesiputous. Chōkaivuoren alue kuuluu Chōkain puolikansallispuistoon. Nikahoa palvelee JR Higashi-Nihonin Uetsu-päälinja.
Edward Diener
Edward Francis Diener (Ed F. Diener; 25. heinäkuuta 1946 Glendale, Kalifornia – 27. huhtikuuta 2021 Salt Lake City ) oli yhdysvaltalainen psykologian professori, kirjailija ja tieteellinen konsultti. Hän oli professori Illinoisin yliopistossa, Urbana-Champaignissa, sekä Gallup Inc. -yhtiötä palvellut vanhempi tieteentekijä. Hän toimi myös Utahin ja Virginian yliopistojen professorina.
Professori Diener sai monia tunnustuksia ja hänen noin 300 tieteelliseen julkaisuunsa on viitattu runsaasti. Hän oli American Academy of Arts and Sciencesin jäsen vuodesta 2012.
Apollonia (Kreetan etelärannikko)
Apollonia oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Sellián kylän paikalle lähelle saaren etelärannikkoa.
Apollonian kaupunki on ollut olemassa hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Muutoin sen historiasta ei tiedetä mitään. Antiikin lähteistä sen mainitsee lähinnä Stadiasmus Maris Magni, joka kuvaa sen sijainneen 30 stadioninmitan päässä Lamonista ja 100 stadioninmitan päässä Foiniksista. Filosofi Diogenes Apollonialainen oli kotoisin jostakin Kreetan Apolloniasta, mahdollisesti juuri etelärannikon kaupungista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Apollōniatēs, myöhemmin latinaksi Apolloniates tai Apolloniensis.
Kreetan etelärannikon Apolloniaa ei tule sekoittaa saaren pohjoisrannikolla sijainneisiin Apelloniaan (myös Apollonia) tai Apolloniaan.
Apollonia (Kreetan pohjoisrannikko)
Apollonia oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Gázin kaupungin paikalle noin kahdeksan kilometriä länteen nykyisestä Iraklionista.
Apollonian kaupunki on ollut olemassa hellenistiseltä kaudelta varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle. Muutoin sen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Stefanos Byzantionlainen mainitsee Apollonian sijainneen lähellä Knossosta. Diodoros Sisilialainen mainitsee Apollonian olleen liitossa Kydonian kanssa mutta tulleen petetyksi poikkeuksellisella tavalla: kydonialaiset valtasivat kaupungin rauhan aikana ystävää teeskennellen, surmasivat kaupungin miespuolisen väestön ja jakoivat naiset keskenään. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Apollōniatēs, myöhemmin latinaksi Apolloniates ja Apolloniensis.
Kaupunkia ei tule sekoittaa myös Kreetan pohjoisrannikolla mutta lännempänä sijainneeseen Apelloniaan (myös Apollonia) tai saaren etelärannikon Apolloniaan.
Sienivärjäys
thumb|Sienillä värjättyjä lankoja Sienivärjäys on erityisesti kuitujen, lankojen ja tekstiilien kemiallinen käsittelytapa, joka perustuu luonnonaineilla värjäämiseen, erityisesti kasvivärjäykseen, lähinnä teollisesti tuotettujen synteettisten väriaineiden sijasta. Sen tarkoituksena on saada käsiteltävälle kuidulle erilainen sävy kuin sillä luonnostaan on ja sienivärjäyksessä nimenomaan sienistä saatavien väriaineiden avulla. Sienivärjäyksellä on pitkä historia, mutta harrastuksena se on suhteellisen vähän käytössä. Sienillä on kuitenkin lukuisia eri väriaineita ja niiden kiinnittymistä kuituihin on tutkittu kemiallisesti. Sienivärjäyksen voi yhdistää harrastuksena sienestykseen. Sienivärjäyksen apuaineina käytetään useimmiten metallien suoloja kuitujen purettamiseksi. Sienivärjäys sopii luonnonkuiduille, erityisesti villalle mutta myös silkille, harvemmin puuvillalle ja pellavalle.
Historiaa
Rossella-sukuun kuuluvia jäkäliä on käytetty jo antiikin Foinikiassa purppuran tuotannossa. Amerikan intiaanit ovat perinteisesti käyttäneet ihovärinä punaorakasta (Echinodontium tinctorium). Villaa tiedetään värjätyn ainakin Etelä-Euroopassa hernekuukusella (Pisolithus tinctorius). Ruotsalainen Johan Linder viittaa kirjassaan Svenska Färgekonst vuodelta 1720 ilmeisesti kuusenleppärouskuun (Lactarius deterrimus), ja Lisa Johanssonin pohjoisruotsalaisessa värjäysohjekokoelmassa mainitaan taulakääväksi (Fomes fomentarius) arveltu sieni.
Sienivärjäys alkoi kasvattaa suosiotaan uudelleen vasta vuonna 1974, jolloin yhdysvaltalainen Miriam Rice julkaisi teoksen Let's Try Mushrooms for Color. Carla ja Erik Sundströmin Färga med svampar vuodelta 1982 on uraa uurtava merkkiteos, ja se on suomennettukin. Nykyään sienivärjäysohjeita on internetissä.
Sienivärjäyksen uusia aluevaltauksia
Lankojen lisäksi sienivärjäystä on alettu testaamaan menestyksellä myös muunlaisin materiaaleihin kuten luuhun, sarveen, nahkaan ja puuhun. Näihin tarkoituksiin soveltuviksi on havaittu ainakin veriseitikkien suku Dermocybe. Erityisen sakeaa värjäyslientä on testattu myös painovärinä.
Väriaineet
Sienten väriaineet ovat aromaattisia yhdisteitä kuten antrakinonia, jotka värähtelevät tietyllä aallonpituudella absorboiden osan näkyvän valon spektristä. Puretus vaikuttaa aallonpituuteen. Nähty väri on sitä osaa spektristä, joka ei väriin absorboidu. Sienivärjäyksen erityispiirteenä kasvivärjäykseen verrattuna on, että saadaan helpommin esimerkiksi sinisiä värisävyjä käyttöön. Kasvivärjäyksessä sinistä antavana poikkeuksena on morsinko (Isatis tinctoria).
Purettaminen
Purettamisessa on kyse langan käsittely siten, että väriaine niihin paremmin tarttuu. Kemiallisesti kyse on siitä, että vesiliukoiset hydroksyyliryhmät tulevat sidotuiksi, muutenhan värit lähtisivät irti vesikäsittelyssä. Tavallisimmat puretusaineina käytettävät metallisuolat ovat alumiini, tina, kupari ja rauta. Aiemmin on käytetty myös kromia, mutta se on liian myrkyllistä, jopa ongelmajätettä. Puretuksen voi suorittaa ennen ja jälkeen itse värjäyksen. Sienivärjäyksessä voi käyttää myös purettamatonta villaa. Puretusmetallin valinta vaikuttaa värisävyyn, joka värjäyksessä saadaan aikaan.
Tereza Jančová
Jančová kuului Slovakian joukkueeseen, joka saavutti joukkuekilpailun MM-hopeaa Sankt Moritzissa 2017. Hän oli varalaskijana, eikä laskenut yhdelläkään kierroksella. Henkilökohtaisissa lajeissa hän sijoittui samoissa kisoissa parhaimmillaan 43:nneksi pujottelussa.
Jančová sijoittui Lillehammerin nuorten olympialaisissa 2016 alppiyhdistetyssä kymmenenneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan 25:s suurpujottelussa 2017.
Jančová voitti suurpujottelun Slovakian-mestaruuden 2017.
Aulon (Kreeta)
Aulon (, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Górtynan kunnan Ágioi Dékan kylän paikalle.
Maantiede
Aulonin kaupunki sijaitsi Kreetan eteläosissa, ja se sijoitetaan yleensä Ágioi Dékan kylän paikalle. Näin se olisi sijainnut vain noin kaksi kilometriä itään Gortynin kaupungista. Aulonin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli oletettavasti suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Kettulammi
Kettulammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Kettulammi on osa Liesijoen aluetta ja sisältyy Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa
Lammen pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,7 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisen kansallispuistossa Jokiristinkankaiden itäpuolella ja Hiittenhautakankaiden pohjoispuolella. Liesijoki virtaa lammen läpi ja siihen laskee etelästä ilmeisesti vanha Liesijoen uoma, joka saa nykyään vetensä lähteistä. Uoman eteläpuolella sijaitsee Kangaslammi, jolla ei ole omaa laskuojaa. Rantaviivan pituus on 600 metriä ja lampi on autio. Kansallispuiston kaksi kävelypolkua risteävät toisensa Liesilammin ja Kettulammin välissä. Liesijärvelle johtava polku kiertää Kettulammin eteläpuolelta ja se on siellä vahvistettu pitkospuilla.
Valiojoukko (elokuva)
Valiojoukko (The Right Stuff) on Philip Kaufmanin käsi­kirjoittama ja ohjaama yhdys­valta­lainen draamaelokuva vuodelta 1983. Tom Wolfen kirjaan The Right Stuff perustuva yli kolmi­tuntinen elokuva kertoo Yhdysvaltojen 1950-luvun sotilas­ilmailun koe­lentäjistä, joista moni valikoitui sittemmin astronauteiksi maan avaruus­ohjelmaan. Elokuvan pääosia näyttelevät Sam Shepard, Scott Glenn, Ed Harris ja Dennis Quaid.
Valiojoukko tuotti neljä Oscar-palkintoa kahdeksasta ehdokkuudestaan. Vuonna 2006 American Film Institute nimesi Valiojoukon kaikkien aikojen 19. inspiroivimmaksi amerikkalais­elokuvaksi. Vuonna 2013 elokuva valittiin Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Valiojoukon vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Luettelo Elamin kuninkaista
Tiedot Elamin kuninkaiden hallitusajoista ovat hyvin rajallisia. Tämä lista on tehty pääasiassa Chronilce ABC 1 ja Esarhaddon Chroinclen pohjalta. Vaikka Elamin kuninkaista olevat tiedot ovat rajallisia, varsinkin tiedot Humban-nikašin hallitusajasta ovat merkittäviä antiikin kronologian kannalta. Chronicle ABC 1 kertoo hänen tulleen kuninkaaksi Babylonian kuninkaan Nabonassarin 5. hallitusvuotena, hallinneen yhteensä 26 vuotta ja hänen hallituskautensa päättyneen Marduk-Apla-Iddina II:n 5. hallitusvuotena. Lisäksi Esarhaddon Chronicle kertoo Humban-Haltašin kuolleen Assarhaddonin 6. vuotena. Tässä listassa olevat vuosiluvut saattavat erota joissakin kohtaa yleisesti hyväksytystä kronologiasta, koska tämä seuraa kuninkaiden hallitusaikojen pituudessa Chronicle ABC 1:tä ja Esarhaddon Chroniclea. Hallitusajat eivät välttämättä ole täsmällisiä lukuja, niissä voi olla mainitusta vuosimäärästä muutaman kuukauden yli meneviä lukuja.
Big K.R.I.T.
Justin Scott (s. 26. elokuuta 1986), tunnettu paremmin taiteilijanimellään Big K.R.I.T., on yhdysvaltalainen rap-artisti ja tuottaja. Hän aloitti uransa julkaisemalla mixtapeja ja hänen ensimmäinen studioalbuminsa Live from the Underground ilmestyi vuonna 2012.
Matej Falat
Falat kuului Slovakian joukkueeseen, joka saavutti joukkuekilpailun MM-hopeaa Sankt Moritzissa 2017. Henkilökohtaisissa lajeissa hän on sijoittunut arvokilpailuissa parhaimmillaan 24:nneksi alppiyhdistetyssä Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011. Olympialaisissa hän on ollut parhaimmillaan 42:s supersuurpujottelussa Sotšissa 2014.
Falat saavutti universiadeissa hopeaa pujottelussa ja pronssia alppiyhdistetyssä Sierra Nevadassa 2015 sekä pronssia yhdistetyssä Almatyssa 2017. Nuorten MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan 16:s alppiyhdistetyssä 2010.
Falat kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Banskossa helmikuussa 2011. Hän ei ole toistaiseksi saavuttanut maailmancupin pisteitä. Nor-Am Cupin kilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi Panoraman pujottelussa joulukuussa 2012 ja Euroopan Cupissa yhdeksänneksi Kronplatzin kaupunkikilpailussa joulukuussa 2015.
Sång till finska arméns ära
Sång till finska arméns ära on Per Adam Wallmarkin runo vuodelta 1809. Wallmark sai runosta Ruotsin akatemian Suuren palkinnon. Runo kuuluu niihin sankarirunoelmiin, joita julkaistiin heti tuoreeltaan Ruotsin häviämän Suomen sodan jälkeen.
Sång till finska arméns ära
Af Herr Per Adam Wallmark, Vice-Bibliotekarie. Skaldestycke, som vunnit Stora Priset 1809.
In ferrum prona mens viris animæque capaces Mortis. – Lucan. Phars. L. I.
Från Donaus rika strand, på blodbestänkta vingar, Till Weichselns frusna bygd sig Hämdens Furie svingar: Än höjde sig en fjäll att stänga Våldets flod: I Preussen trotsande än Nordens förmur stod: Han föll – och rysligt vild, framvältar Krigets lava Att i sin afgrunds svalg Europas Nord begrafva. Då Tilsit, lik en Ö, ur lågans famn står opp Och möter Tsarens blick med än en fristads hopp. Förgäfves Albion böd: «Fly Freden, frukta henne, «Vet: för ett slutadt krig hon dig skall skänka trenne»: I hvilans trygga sköt han hör ej mer den röst Af nya farors pligt, som hviskar i hans bröst: «Förbundshelgd», Segrarn röt, «är ej en dygd för Kungar, «När nyttan bjuder: bryt! och Hämden kring dem ljungar: «Den skygga Rättvisan förlamar hvarje nerf, «Bereder deras fall och deras Folks förderf. «Nej! fruktom som en skymf den dygd, som oss ej tjenar, «Men vågom hvarje bragd, som Makten styrka länar»! Och Peters Ättling går att teckna, på en gång, I Freden Segrarns hämd – och Svithiods undergång!
En flod af fiender kring Finlands bygder svallar, Då Klingspor så sin tropp till stridens faror kallar: «Han stundat denna dag, så sen för ert begär, «J Kämpar, som ert mod dess högre lön beskär! «Det fält som vinkar er att sina lagrar bryta, «Går att försvararns krans i segrarens förbyta; «Ur fosterlandets sköt jag hastat edra fjät, «Att med förenta svärd på nytt eröfra det! «Gån, Hjeltar! Med ett mod, af inga faror hejdadt, «Försvaren än ett Namn, i Segerns häfder fräjdadt! «Hon på Germaniens fält var trogen ert baner: «På edra fäders jord skall hon ej svika er! «Till strids mot Tsarens här! Förförelserna, sveken, «Hvad segrar lofva de hans mod i bardaleken? «Af oss hans fordna folk Regent och Namn begärt: «Hans storhet är vårt verk: af oss han strida lärt: «Af höga tallar trängd, i dessa skogars sköte, «Så stiger granen opp med dem till molnens möte! «Hvad! Och det är åt oss hans blick förmätet sträcks? «Åt oss hans vapen vänds? Åt oss hans boja räcks? «Nej! känne han i oss de hämnande Vareger, «Hvars namn, hans fordna skräck, gaf visshet re’n om seger; «Och läre Finnars bragd en härjande barbar, «Hvad förmur Svea än i deras hjertan har! «Se, öfver fienden, der borta, denna hydda: «Hör rösten derifrån: «O kom att mig beskydda!» «Se der, i tårar sänkt, en öfvergifven Mor: «Mins, Kämpe! i dess famn, att du dess frihet svor: «Till strids för fosterbygd, för hemgudar och maka, «Att ljunga krigarns blixt i krigarns barm tillbaka! «Gån, Hjeltar, Auras jord, eröfrad af ert mod, «Skall bli er Segers lön – och eder minnesstod!»
Ren förs af Adlercreutz en tropp af Finlands Hjeltar: Förfölj ej, Fiende! Du Sisyphs klippa vältar: Den kommer, dubbelt tung och blodbestänkt, igen Att krossa skullrorna som fåfängt hejda den! Räds! en Miltiades på Finlands isar strider; Känn i dess höfvidsmän Pausanier, Aristider: Sänk, Sparta! sänk, Atén! er blick på Aura ner; Platæa, Marathon ej sökas blott hos er: Var helsadt, Revolax! – Från Sikajokis stränder Dess Segrare och din med Hämden återvänder!
Men här är målet satt för dina segrars lopp, Ej för ditt hjeltemod, beundransvärda Tropp! Den lager blodig är, som dina kämpar bära, Men blodigare den, som återstår att skära. Se fiendernas här förmörka fältens rymd Och dagens ljusa drott, af deras lansar skymd! Som Jason, ej en här ur jordens famn du kallar, Och hafvet, tomt på tröst, för dina blickar svallar! Förtviflad, Vandrarn lik bland höga Alpers snö, Du hör Laviners hot och kan allenast – dö! Ja! Finlands hopp är fäst vid spetsen af din klinga, Och rysligt störtar du att Segerns ynnest tvinga: Hon svär sin Älskling än, vid fordna bragders glans, Att ej hans oväns bli, om hon ej kan bli hans. Kortanes Thermopyl! hvad häfd skall dig förgäta! Hvad Slag, som dagar blott, men inga timmar mäta! Se Oravais fält af Kämpars lik betäckt, Hör Hjelten sucka der, till önskans tårar väckt: «Hvi, Fleming! föll jag ej på Pyhäjokis bölja? «Hvi, Ramsay! fick din vän dig ej i grafven följa? «O trefallt lycklige! Ert öga Segern slöt, «Er Ödet skänkt en graf i fosterjordens sköt! «Men mig – i öcknars djup min sorgsna grift skall bäddas «Och Segrarn flykting bli och Aura mer ej räddas! «Tillbakaträngd på nytt, jag döms att återse «De fält, som Segern svor att aldrig överge! «O du, i tårar der, som räknar nattens stunder, «Att återse din Son ur dessa striders dunder: «Förskräcks! det är ej han, som sträck er dig sin famn, «Olyckliga! det är hans blodbestänkta hamn!» – Vid Våldets klippa smidd, af faror omkringsvallad, Stod Aura för hans blick, till rof af Ödet kallad, Och, blind för Monstrets gap och afgrundssvallets hot, Han rusar, ny Persé, dess öppna famn emot: Re’n sträcks hans hjeltehand att hennes boja lossa; Re’n lyfts hans hämdeglaf att Monstrets hufvud krossa, Men, Adlercreutz! din arm Medusas sköld ej drog Och Vilddjuret på nytt sitt offer återtog.
Ja, redan, tappra Här! Mongolers hillebårdar Inkräktat Auras jord och dina bragders vårdar: Der du åt Segerns Gud ditt första offer bar, Eröfrarn höjt på nytt sitt blodiga standar! Så Odlarn störtas ser de dammar som han ställde Till sina tegars skydd mot vreda vågors välde: Så vräks, med splittrad köl, i åsyn af sin hamn, Af stormar seglarn ut på hafvets vida famn! Hvar står den halfgud fram, som dig skall återföra? Natur och fiende förbund emot dig göra: Förskräcks! med hvar minut du glesnar mer och mer: Hvad Krigets glaf förskont, du smittans offer ser: Hvad har din hjelte än, som fienden förfärar? Sitt Namn, sitt Mod, sitt Hopp – se der ännu hans härar! Din räddning han förtror åt Himlen och sitt svärd, Ju mer olyckelig, dess mera fruktansvärd. De sveko ej hans hopp. På nytt hans mod dig bergat Ur skötet af den jord, som med ditt blod du färgat. Du sluts af Polens natt – och natt ditt hjerta har; Men, gläds! i bådas famn står än en stjerna qvar: Snart nalkas Junii Sol att ljus i mörkret bära, Förutan nedgång sedd, som din och Manhems ära!
West Hollywood
West Hollywood on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se rajoittuu idässä Hollywoodiin, pohjoisessa Hollywood Hillsiin, etelässä Beverly Groveen ja lännessä Beverly Hillsiin. Kaupungin läpi kulkee Sunset Strip -katu, joka on osa Sunset Boulevardia. Sunset Strip on tunnettu rock-klubeistaan, ravintoloistaan, kaupoistaan ja yökerhoistaan, joissa Hollywoodin viihdeteollisuuden väki käy.
Väestö
West Hollywoodissa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 34 399 asukasta. Väestöstä valkoisia on 84 prosenttia, aasialaisia 5 prosenttia, afroamerikkalaisia 3 prosenttia sekä hispaanoja tai latinoja 11 prosenttia.
Pirelli-kalenteri
thumb|right|[[Uwe Ommerin kuva vuoden 1984 Pirelli-kalenterista.]] Pirelli-kalenteri on rengasvalmistaja Pirellin vuosittain julkaisema kalenteri, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1963. Ilmestyminen päättyi vuonna 1974 Jom kippur -sodan ja sen aiheuttaman maailmanlaajuisen talouskriisin vuoksi, mutta vuodesta 1984 lähtien kalenteria on jälleen julkaistu joka vuosi.
Kalenteri sisältää valokuvia vähäpukeisista tai alastomista naisista, ja valokuvaajina ovat olleet maailman tunnetuimmat kuvaajat. Kalenterista otetaan aina rajoitettu painos, vajaat 20 000 kappaletta vuosittain.
Dragmos
Dragmos oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Siteían kunnan alueella, mutta sen kaupunkikeskuksen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tiedetä.
Maantiede
Dragmoksen polis käsitti alueen Kreetan koillisosassa. Sen kaupunkikeskuksen tarkkaa paikkaa ei kuitenkaan tunneta. Se sijoitetaan usein nykyiseen Koutsoulópetresiin eli Kastríin lähellä Agía Fotián ja Roússa Ekklisían kyliä. Toisen ehdotuksen mukaan se olisi kuitenkin sijainnut Áno Zákroksessa. Kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Sen itäpuolella sijaitsi Itanoksen poliksen alue. Rajana toimi Sedamnos-joki, joka on mahdollisesti sama kuin nykyinen Chochlakiés-joki.
Rakennukset ja löydökset
Koutsoulópetresistä kaupungin ehdotetulta paikalta on löydetty jäänteitä torneilla varustetuista kaupunginmuureista ja taloista sekä vesisäiliöitä ja hautoja. Löytöihin lukeutuu myös keramiikan osia geometriselta hellenistiselle kaudelle.
Ormus
Ormus tai Ormuz oli 1000-luvulta 1600-luvulle nykyisen Hormuzinsalmen rantoja hallinnut monarkia. Tärkeä satamakaupunki sijaitsi pohjoisrannikolla noin muutaman kymmenen kilometrin päässä nykyisestä Bandar Abbasista itään. Mongolien vallattua Persian, satama siirrettiin Hormuzin saarelle. Ormus joutui kuitenkin maksamaan veroja Mongolihallitsijoille. 1500-luvun alusta portugalilaiset valloittivat alueen ja Ormusista tuli Portugalin vasalli. 1622 šaahi Abbas I valloitti Hormuzin saaren Englantilaisten avustuksella. Šaahi ei luottanut saarelaisiin ja perusti sataman Bandar Abbasiin. Portugalilaisten joutuivat vetäytymään viimeisestä Persianlahden linnoituksesta 1650. Ormusin kukoistusaika oli 1300- ja 1400-luvuilla. Valtakunnan varallisuus perustui keskeiseen asemaan Intian, Persian ja Arabian välisessä kaupassa. thumb|Ormuslaisia asusteita (1670). Ormusissa kävi vuonna 1414 kiinalainen laivasto amiraali Zheng Hen johdolla. Myös Ibn Battuta kävi Ormusissa.
José Pedrosa Galán
Galán pelasi keväällä 2014 kaksi ottelua Itävallan Erste Ligassa edustaen St. Pölteniä. Syksyllä 2015 hän pelasi kaksi ottelua Kyproksen liigassa edustaen Aris Limassolia. Keväällä 2016 Galán edusti Ceahlăul Piatra Neamția neljässä Romanian Liga II:n ottelussa.
Kamppilampi (Ikaalinen)
Kamppilampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäessä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Kamppilampi on osa Liesijoen aluetta.
Maantietoa
Lammen pituus on 150 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Se sijaitsee Juhtimäen eteläpuolella ja Petäjäjärven itäpuolella Kampinmäen alla. Lampeen laskee etelästä oja Liinasuolta ja sen kaivettu laskuoja lähtee lammen pohjoispäästä ja se yhtyy 1,4 kilometrin jälkeen Vähä Kalajärven laskuojaan. Tämä laskee Petäjäjärveen, joka on Liesijoen läpivirtausjärvi. Rantaviivan pituus on 400 metriä ja rannat ovat soistunutta metsämaata. Ympäristössä on kallioisia mäkiä, jotka ympäröivät lammen suota. Lampi on autio eikä sinne johda teitä.
Luettelo Sveitsin joista
Sveitsin 50 pisintä jokea ovat seuraavat. Pituudessa on otettu huomioon Sveitsin alueella oleva jokiosuus. Pituus on määritelty karttamateriaalista, jonka mittakaava on 1:25 000.
Merkintälasku
Merkintälasku on navigointimenetelmä, jossa arvioidaan aluksen paikka laskemalla se aiemmin määritetyn paikan, tunnetun nopeuden ja suunnan avulla. Tulos perustuu arvioihin eikä siten ole tarkka, vaan huononee nopeasti ajan kuluessa — esimerkiksi tuulen, virran tai navigoinnin epätarkkuuksien takia. Laskemalla määritetty sijainti on vähemmän luotettava kuin todellisiin havaintoihin perustuva paikanmääritys.
Laskukaavat ottavat huomioon sen, että päiväntasaajalta edettäessä kohti napa-alueita pituusaste kapeutuu. Kaavoja on erilaisia eri tarkoituksiin, mutta tavallisin on ns. keskilatitudimenetelmä. Se antaa oikeat tulokset silloin, kun lähtö- ja tulopaikan etäisyys on alle 600 meripeninkulmaa (eikä olla lähellä napa-alueita).
Tavallisesti merkinnänpidossa piirretään merikarttaan kuljettu matka kuljettuun todelliseen suuntaan. Jos kuljettu matka on hyvin pitkä ja varsinkin jos se ylittää kartan rajat, laskennalliset menetelmät ratkaisevat asian.
Suomessa merkintälaskun hallitseminen kuului pitkään rannikkolaivurin tutkintovaatimuksiin, mutta vuonna 2014 se poistettiin tutkintovaatimuksista. Merkintälaskua hyödynnetään avomerinavigoinnissa.
Elektroniset paikanmääritys- ja navigointilaitteet ovat vähentäneet merkintälaskun tarvetta tavanomaisessa navigoinnissa.
J. E. Malmivuori
Johan (Jussi, J. E.) Emil Malmivuori (synt. Malmberg, 22. elokuuta 1887 Rauma – 12. huhtikuuta 1970 Rauma) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1933–1936 ja 1937–1945.
Elämä
Malmivuoren vanhemmat olivat räätäli Johan Gustaf Malmberg (1853–1936) ja Eva Kristina Limnell (1855–1928). Kansakoulun käytyään hän työskenteli räätälinä, kunnes siirtyi posteljooniksi vuonna 1906. Sisällissodan aikana Malmivuori työskenteli punaisten alaisuudessa, minkä johdosta hänet erotettiin virastaan. Malmivuori toimi uudelleen räätälinä vuoteen 1924, jolloin hänet otettiin takaisin postin palvelukseen. Vuosina 1927–1929 Malmivuori oli myös Uusi Aika -lehden Rauman aluetoimiston hoitaja.
Malmivuoresta tuli Rauman kaupunginvaltuuston jäsen vuonna 1919 ja hän toimi myös sen puheenjohtajana. Lisäksi Malmivuori oli Rauman Työväenyhdistyksen puheenjohtaja, mutta joutui eroamaan keväällä 1920, kun kommunistit valtasivat yhdistyksen.
Malmivuori valittiin eduskuntaan vuonna 1933. Ensimmäisen kautensa jälkeen hän nousi uudelleen kansanedustajaksi 1937, kun Arvi Jovero luopui tehtävästään. Presidentin valitsijamiehenä Malmivaara oli 1937, 1940 ja 1943. Eduskunnan jätettyään hän jatkoi Raumalla yliposteljoonina ja postimiesten esimiehenä vuoteen 1954.
Malmivuori kuului muun muassa Osuusliike Suojan ja Kulutusosuuskuntien Keskusliiton hallintoneuvostoihin sekä Suomen Postimiesyhdistyksen hallitukseen. Kunnallisneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1946.
Perhe
Malmivuoren ensimmäinen puoliso oli Korpilahdelta kotoisin ollut Hilma Virtanen (1884–1952), jonka kanssa hän avioitui 1909. Heidän poikansa oli ammattiyhdistysjohtaja Tapio Malmivuori. Vuonna 1956 Malmivuori avioitui Fanny Josefina Salminen (1896–1975) kanssa.
SM UC-8
SM UC-8 oli Saksan keisarikunnan laivaston UC1-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Vulcanilta ja sen köli laskettiin telakkanumerolla 52. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1915 ja se otettiin palvelukseen 5. heinäkuuta 1915 koululaivana.
Palvelus
Alus ajoi 4. marraskuuta 1915 karille Hollannin rannikolla ollessaan matkalla Flanderiin. Se internoitiin Nieuwedieppiin ja Alkmaariin. Alankomaat osti 30. tammikuuta 1917 aluksen, joka liitettiin laivastoon 13. maaliskuuta 1917 nimellä M 1. Aluksen mukana tulleet kaksitoista Pistole 04 -pistoolia luovutettiin ilmavoimille lentäjien aseiksi. Aluksen Zeissin valmistama periskooppi siirrettiin Hr. Ms. O 8:aan ja alukselle asennettiin Hr. Ms. O 8:lta poistettu periskooppi.
Alus romutettiin vuonna 1932.
Korion
Korion oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyisen Ágios Vasíleioksen kunnan Mélampesin kylää.
Maantiede
Korionin kaupunki sijaitsi Kreetan eteläisissä sisäosissa noin 15 kilometriä etelään Sybritan kaupungista. Sen akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi pieni kukkula noin kaksi kilometriä itäkoilliseen nykyisestä Mélampesin kylästä. Se sijaitsee Platýs-joen (antiikin Elektra) ja sen sivujoen Kourkoúsa-joen risteämän lounaispuolella. Paikka tunnetaan nykyisin nimellä Voúlgari Armokástella (Βούλγαρη Αρμοκάστελλα). Kaupungin satamana toimi saaren etelärannikolla sijainnut Sulia.
Aiemmin kaupunki on sijoitettu virheellisesti pohjoisemmaksi lähelle Koressia (nyk. Kournás) -järveä.
Rakennukset ja löydökset
Kaupungin akropoliin länsirinteestä on löydetty muurien jäänteitä. Ne vaikuttavat ennemmin tukimuurilta kuin linnoitusmuurilta. Akropoliilta on löydetty Athenen temppeliksi oletetun rakennuksen jäänteet. Alakaupunki vaikuttaa levittäytyneen ennen kaikkea kukkulan itäpuolelle. Sen alueelta on löydetty talojen jäänteitä. Kukkulan länsipuolella noin 100 metrin päässä on lähde, joka on tarjonnut kaupungille vettä.
Andreas Žampa
Andreas Žampa (s. 13. elokuuta 1993 Kežmarok ) on slovakialainen alppihiihtäjä.
Korion
Rakennukset ja löydökset
Paikalta on löydetty myös kaksi piirtokirjoitusta, joissa toisessa esiintyy kaupungin nimi ja toinen on votiivi Athenelle. Kaupungin lähellä on ollut Elektralle omistettu pyhäkkö, josta Elektra-joki sai nimensä.
Andreas Žampa
Žampa kuului Slovakian joukkueeseen, joka saavutti joukkuekilpailun MM-hopeaa Sankt Moritzissa 2017. Henkilökohtaisissa lajeissa hän on sijoittunut MM-kilpailuissa parhaimmillaan 20:nneksi pujottelussa Cortina d’Ampezzossa 2021. Olympialaisissa hän on ollut parhaimmillaan 16:s suurpujottelussa Pekingissä 2022, jolloin hän hävisi isoveljelleen Adam Žampalle 0,4 sekuntia ja yhden sijan. Nuorten MM-kilpailuissa hän sijoittui alppiyhdistetyssä yhdeksänneksi 2013 ja kymmenenneksi 2012.
Žampa kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 23:s Kitzbühelin alppiyhdistetyssä tammikuussa 2016. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 18:nneksi Adelbodenin suurpujottelussa tammikuussa 2018.
Myös hänen veljensä Adam Žampa on alppihiihtäjä.
Ojembe Olatuga
Ojembe Olatuga (s. 24. tammikuuta 1988 Lagos, Nigeria ) on uransa lopettanut nigerialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Olatuga edusti Veikkausliigassa PK-35 Vantaata kaudella 2016.
Olatuga pelasi ensimmäisen Veikkausliigan ottelunsa 10. elokuuta 2016, kun hänen edustamansa PK-35 Vantaa pelasi vieraissa 2-2–tasapelin Interin kanssa.
Richard S. Castellano
Richard S. Castellano (4. syyskuuta 1933 – 10. joulukuuta 1988) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnettiin muun muassa Peter Clemenzan roolista vuoden 1972 elokuvassa Kummisetä.
Elämä ja ura
Castellano syntyi Bronxissa. Hänen sukujuurensa olivat Sisiliasta. Castellano työskenteli rakennusalalla, kunnes alkoi opiskelemaan näyttelemistä vuonna 1961.
Castellano oli luonnenäyttelijä ja esitti usein amerikanitalialaisia hahmoja. Roolisuoristuksellaan näytelmässä Lovers and Other Strangers (1968) Castellano voitti Tony-palkinnon, ja hän sai Oscar-palkinnon ehdokkuuden näyteltyään myös sen elokuvaversiossa Rakastajia ja muita veijareita (1970). Tämä auttoi häntä saamaan Peter Clemenzan roolin Francis Ford Coppolan elokuvassa Kummisetä (1972). Hänellä ja Coppolalla oli erimielisyyksiä, eikä hän enää esittänyt roolia elokuvan jatko-osassa. Kummisedän jälkeen Castellanon näyttelijäura alkoi hiipumaan.
Castellano kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1988 kotonaan New Jerseyssä. Hän oli kuollessaan 55-vuotias, ja hänellä oli ollut vaimo ja tytär.
Dapsoni
Dapsoni eli diaminodifenyylisulfoni (C12H12SN2O2) on sulfoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä muun muassa antibioottina lepran hoitoon ja kemianteollisuudessa epoksihartsien kovetusaineena. Dapsoni on WHO:n julkaisemalla tärkeimpien lääkeaineiden listalla.
Ominaisuudet ja käyttökohteet
Dapsoni on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee huonosti veteen ja paremmin suolahappoliuoksiin sekä orgaanisista liuottimista etanoliin ja asetoniin.
Dapsonin antibioottiset vaikutukset perustuvat bakteerien foolihapon synteesin estoon. Yhdiste inhiboi dihydropteroaattientsyymiä, jota bakteerit tarvitsevat foolihapon synteesiin. Dapsonia käytetään muun muassa lepran hoitoon usein yhdessä rifampisiinin tai klofatsimiinin kanssa. Muita käyttökohteita ovat muun muassa ihokeliakian hoito, reuman ja tukikudossairauksien hoito, malarian hoitoon yhdistelmänä pyrimetamiinin kanssa, keuhkokuumeen hoitoon trimetopriimin kanssa, psoriasikseen ja aknen hoito. Akneen on saatavilla 5%:n ja 7.5%:n vahvuista paikallisgeeliä, vaikkakin myös oraalista antotapaa voidaan käyttää. Lääketieteen ulkopuolella dapsonia käytetään epoksihartseja kovettavana yhdisteenä.
Haittavaikutukset
Tyypillisin dapsonin aiheuttama haittavaikutus on maksavaurio, joka on glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasientsyymin puutosta sairastavilla potilailla vaarallinen. Muita mahdollisia sivuvaikutuksia ovat huonovointisuus, näköhäiriöt, pääkipu, hermostuneisuus, suoliston ärsytys, hemoglobiinipitoisuuden lasku ja harvinaisehko, mutta vakava allergia. Dapsonihoidon aikana veriarvoja seurataan.
Valmistus
Dapsonisynteesin lähtöaine on p-kloorinitrobentseeni. Ensimmäisessä vaiheessa se reagoi natriumsulfidin kanssa 4-amino-4′-nitrodifenyylisulfidiksi. Tämän jälkeen aminoryhmä suojataan asetyyliamidina ja yhdiste hapetetaan vetyperoksidin avulla sulfoniksi. Muodostuvasta yhdisteestä saadaan dapsonia nitroryhmän pelkistyksen ja asetyyliryhmän hydrolyysin jälkeen.
G. I. Taylor
Geoffrey Ingram Taylor (7. maaliskuuta 1886 – 27. kesäkuuta 1975) oli brittiläinen fyysikko ja matemaatikko, yksi virtausfysiikan keskeisistä tutkijoista. Hän opetti Cambridgen yliopistossa 1911–1952.
Taylor opiskeli Cambridgen yliopistossa ensin matematiikkaa, sitten fysiikkaa. Valmistuttuaan hän pääsi Cambridgen Trinity Collegen henkilökuntaan, ja vuonna 1915 hänestä tuli dynaamisen meteorologian yliopistonlehtori (reader). Hän tutki ilmakehän turbulenssia ja julkaisi teoksen Turbulent motion in fluids.
Titanicin uppoamisen jälkeen Pohjois-Atlantille lähetettiin tutkimusaluksia tarkkailemaan jäävuoria. Taylor lähti ensimmäiselle tällaiselle matkalle meteorologiksi, ja teki samalla mittauksia paineesta, kosteudesta ja lämpötilasta, jotka olivat pohjana hänen myöhemmille turbulenssitutkimuksilleen.
Saksalaiset makkarat
pienoiskuva|Valikoima makkaroita. Saksalaisen luokittelun mukaan Brühwurst eli haudutettu makkara, Kochwurst eli keittomakkara ja Rohwurst eli raakamakkara.
Saksalaiset pitävät Saksaa makkaran alkukotina. Makkarat jaetaan seuraaviin päälajeihin:
Saksassa meetvursti ja salami luokitellaan raakamakkaroiksi, koska niitä ei ole kypsennetty. Haudutettuihin makkaroihin kuuluvat nakit, frankfurtin- ja wieninmakkarat. Keittomakkaroihin taas lasketaan makkarat, joiden raaka-aineet on kypsennetty, esimerkiksi maksamakkara.
Varta
Varta AG (markkinoinnissa tyyliteltynä VARTA) on saksalainen paristoja sekä akkuja valmistava yritys. Yrityksellä on kaksi tytäryhtiötä, Varta Microbattery GmbH ja Varta Storage GmbH. Yrityksen pääkonttori on Ellwangenin kaupungissa Saksassa.
Poimukellomörsky
Poimukellomörsky (Verpa bohemica, syn. Ptychoverpa bohemica) on Euroopassa ja Aasiassa kasvava kotelosienilaji, joka on esimerkkinä sienten taksonomian voimakkaasta muuttumisesta. Ensinnäkään kyseessä ei ole mörsky, vaan Morchellaceae-heimoon kuuluva laji. Laji on läheisempää sukua esimerkiksi kartiohuhtasienelle kuin mörskyille. Huhtasieniin laji joskus sekoitetaankin kevätsienenä. Suomessa laji on eteläpainotteinen, mutta ei aivan yleinen. Sitä tavataan useimmiten multavissa haavikoissa ja lehdoissa, ei keskity pihapiiriin tai palopaikoille kuten huhtasieni.
Francisco Malabo Beosá
Francisco Malabo Beosá (tunnetaan myös nimellä Kuningas Malabo II) (23. kesäkuuta 1896 – 16. marraskuuta 2001 ) oli päiväntasaajanguinealainen monarkki. Hän syntyi Fernando Pon saarella Espanjan Guineassa nykyisellä Päiväntasaajan Guineassa. Hän oli Bubi-kuningas Malabo Lopelo Melakan poika ja viimeinen Bubi-kuningaskunnan hallitsija. Hän nousi valtaistuimelle isänsä kuoltua vuonna 1937 ja hallitsi vuoteen 1968 saakka. Beosá kuoli 16. marraskuuta 2001 Mokan kylässä Biokon saarella 105-vuotiaana. Hänellä oli yhdeksän lasta, 62 lastenlasta, 84 lastenlastenlasta ja 17 lastenlastenlastenlasta. Beosá on 105-vuotiaana yksi vanhimmaksi eläneistä kuninkaallisista henkilöistä koskaan.
Libor Šulák
Libor Šulák (s. 4. maaliskuuta 1994 Pelhřimov, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-seura Avangard Omskissa.
Seuraura
Šulák on HC Pelhřimovin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin HC Havlíčkův Brodiin. Kaudeksi 2011–2012 Šulák siirtyi Venäjän nuorten sarja MHL:n slovakialaisjoukkue Tatranskí Vlciin, jota hän edusti kauden aikana myös Junior Club World Cupissa. Kaudeksi 2012–2013 Šulák palasi taas kotimaahansa ja siirtyi KLH Chomutovin A-nuoriin. Hän oli tehoilla 9+9=18 joukkueen tehokkain puolustaja Radek Havelin kanssa. Šulák debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan kaksi playoff-ottelua lainalla Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan SK Kadaňissa.
Kaudella 2013–2014 Šulák debytoi Piráti Chomutovin Extraliga-joukkueessa, jossa hänen tulokaskautensa toi 32 runkosarja- ja yhdessä karsintasarjan ottelussa tehot 2+2=4. Šulak teki Extraliga-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 13. syyskuuta 2013 vieraissa HC Karlovy Varya vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.27 minuuttia. Šulák keräsi myös neljä jäähyminuuttia. Ensimmäisen Extraliga-maalinsa hän teki 11. lokakuuta 2013 alivoimalla HK Hradec Královéa vastaan. Šulák pelasi osan kaudestaan vielä myös Chomutovin A-nuorissa. Hän voitti pelipaikastaan huolimatta tehoilla 8+1=9 koko Extraliga juniorůn pudotuspelien maalipörssin ja oli sarjan tehokkain puolustaja. Šulák voitti kauden päätteeksi Extraliga juniorůn mestaruuden. Kaudeksi 2014–2015 Chomutovin miesten joukkue putosi 1. ligaan. Hän voitti sarjan pudotuspelien tehotilaston lukemalla +11, 1. ligan mestaruuden sekä oli nostamassa joukkuettaan kauden päätteeksi takaisin Extraligaan. Šulák pelasi osan kaudestaan myös Chomutovin A-nuorissa, joiden varakapteenina hän toimi ja voitti kauden päätteeksi taas mestaruuden.
Šulák siirtyi kaudeksi 2015–2016 kaksivuotisella sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan tšekkiläisjoukkue Orli Znojmoon. Hän eteni joukkueen kanssa aina liigan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin EC Salzburg otteluvoitoin 4–2. Šulák valittiin kauden päätteeksi EBEL:n vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2016–2017 hän oli tehoilla 10+18=28 Orlin neljänneksi paras pistemies sekä eniten maaleja tehnyt puolustaja Sean McMonaglen kanssa. Šulák voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +19. EBEL:n puolivälierissä hän oli kolmella osumallaan Orlin paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Colton Yellow Hornin kanssa. Šulák jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Jakub Stehlíkin kanssa lukemalla +2. Mestarien liigassa hän oli pelipaikastaan huolimatta neljällä osumallaan Orlin paras pistemies ja maalintekijä.
Kaudeksi 2017–2018 Šulák teki kaksivuotisen sopimuksen SM-liigajoukkue Pelicansin kanssa. Vain noin puolitoista kuukautta sopimuksensa julkaisemisen jälkeen, toukokuussa 2017 NHL-varaamaton Šulák teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Syksyn harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet kuitenkin ensimmäisen sopimuskauden ajaksi lainalle Pelicansiin. Šulák oli joukkueen toiseksi paras syöttäjä, kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja tehoilla 9+23=32, joilla hän sijoittui SM-liigan puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi. Šulák jakoi myös Pelicansin sisäisen tehotilaston voiton Jesse Saarisen kanssa lukemalla +5. Joukkueen kauden päätyttä, maaliskuussa 2018 hän siirtyi loppukevääksi AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsin vahvuuteen. Šulák pelasi siellä kaksi runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä.
Syksyn 2018 harjoitusleirin päätteeksi Šulák otti paikan Detroit Red Wingsin NHL-kauden 2018–2019 avauskokoonpanosta. Hän teki NHL-debyyttinsä näin ollen runkosarjan avauskierroksella 4. lokakuuta 2018 Columbus Blue Jacketsia vastaan. Šulák sai ottelussa jääaikaa 18.26 minuuttia. Hän pelasi NHL:ssä kuusi ottelua ilman tehopisteitä, kunnes Red Wings lähetti Šulákin Grand Rapids Griffinsin AHL-joukkueen vahvuuteen. Hän pelasi siellä koko loppukauden tehden 61 runkosarjaottelussa tehot 5+9=14 ja neljässä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Šulák nostettiin Red Wingsin NHL-vahvuuteen maaliskuussa 2019, mutta sairastuminen kuitenkin esti hänen pelaamisensa, eikä Šulákille kertynyt NHL-otteluita enää loppukaudella.
Kaudeksi 2019–2020 Šulák siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Severstal Tšerepovetsiin. Hän teki 19 pelaamassaan ottelussa kuitenkin vain tehot 1+1=2 ja keräsi teholukeman –10, kunnes Šulákin sopimus purettiin marraskuussa. Samassa kuussa hän palasi SM-liigaan ja siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella KooKoon riveihin. Šulák valittiin liigaan joulukuun kuukauden pelaajaksi.