cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomen avaruustoiminta
Eutelsat maa-asemat
Vuonna 1985 Posti- ja telehallitus tilasi Nokia Elektroniikalta ensimmäisen kokonaan Suomessa rakennetun tietoliikennesatelliitin maa-aseman, jonka hinta oli alle 8 miljoonaa markkaa. Sen avulla välitettiin nopeudella 2Mb/s tietoliikennettä Suomesta EUTELSATin tietoliikennesatelliitin kautta Länsi-Eurooppaan. Tämän kuuden metrin antennilla varustetun 12,5/14 GHz taajuuksilla toimivan maa-aseman kehitystyö oli alkanut vuonna 1980 VTT:n, Valmetin, ja Nokian yhteistyönä.
Tele-X
Tele-X oli pohjoismainen tietoliikennesatelliitti, joka laukaistiin 2. huhtikuuta 1989 Kourousta Ariane 4 -kantoraketilla. tehtävä on päättynyt ja satelliitti on 16. tammikuuta 1998 siirretty geosynkronisen kiertoradan ”hautapaikalle”.
Suomi ja Ruotsi allekirjoittivat Tele-X-sopimuksen vuonna 1983. Suomen panostus oli 43 miljoonaa markkaa eli 3 % hankkeen (alkuperäisestä) kustannusarviosta. Allekirjoituksen aikana uskottiin suomalaisen teollisuuden saavan 26 miljoonan markan edestä tilauksia.
Vaisalan vastaanottoantennit
Vaisala kehitti sääsatelliittien datan vastaanottoantennit 1970-luvulla ja myi niitä 1980-luvulla.
Muita satelliittien vastaanottoantenneja Suomessa
Ilmatieteen laitoksella, Yleisradiolla, Telia-Soneralla jne. on omia maa-asemia muun muassa Helsingissä. Nämä ovat kuitenkin ulkomaisten yhtiöiden toteuttamia.
Kourou
Suomalainen Vaisala on toimittanut Euroopan avaruusjärjestön Kouroun rakettikeskukseen salamalaskureita.
Miehitetyt avaruuslennot
Neuvostoliitto pyysi Suomelta 1980-luvulla kosmonauttia, mutta tätä pidettiin poliittisesti vaikeana. 1980-luvulla suomalaisia hävittäjälentäjiä pyydettiin useasti kosmonauteiksi, mutta pyyntöihin vastattiin kohteliaasti kieltävästi. Siksi tämä kutsu osallistua miehitettyihin lentoihin johti Suomen osallistumaan Neuvostoliiton miehittämättömiin avaruuslentoihin. Alussa osallistuminen tapahtui ruotsalaisen avaruuslaitteen kehitystyöhön osallistumalla. Samaan aikaan Suomi oli liittymässä EUMETSAT-organisaatioon ja alkoi neuvotella ESAn jäsenyydestä.
ESAssa Suomi jättäytyi miehitettyjen lentojen ohjelman ulkopuolella jopa siinä määrin, ettei osallistu Aurora-ohjelmaan, jossa kehitetään miehitettyjä lentoja edeltäviä avaruusluotaimia ja laskeutumisaluksia.
Vuonna 2009 suomalaisia hakijoita oli useita satoja ESAn astronauttihaussa ja yksi suomalainen on kymmenen kärjessä, muttei tullut valituksi. ESAn miehitettyihin lentoihin kuulumattoman maan astronauttipaikan voitti odotetusti Englanti.
Kesän 2009 NASAn sukkulalennon yhdysvaltalainen astronautti Timothy L. Kopra sai Suomen lehdistössä nimikkeen "sisunautti", koska hänen isoisänsä oli suomalainen siirtolainen. Kopra esiintyi Heurekassa 21. heinäkuuta 2010 ja tapasi Suomen vierailullaan tasavallan presidentin 22. heinäkuuta.
ESAn astronauttihaun suosio on ehkä eräs syy Ylen vuoden 2010 Finnautti-televisiosarjaan, jossa tosi-TV-formaatilla käytiin avaruuslentäjän paikasta kilpaa. Kilpailu ei johtanut avaruuslentoon, mutta nosti miehitettyjen avaruuslentojen teeman esille kansallisesta perspektiivistä.
Vuonna 2017 suomalainen Space Nation-yhtiö alkoi kehittää globaalia astronauttikilpailua.
Yliopistot
thumb|Ensimmäisen suomalaisen satelliitin, [[Aalto-1|Aalto-1:n, lentomalli maaliskuussa 2016.]]
Avaruustoiminnan hallinto Suomessa
Vuonna 1985 perustettu Avaruusasiain neuvottelukunta on ylin Suomen julkisen sektorin avaruustoimintaa koordinoiva elin. Se syntyi Liikenneministeriön alaisuuteen mutta siirtyi muutaman vuoden päästä kauppa- ja teollisuusministeriön alaisuuteen. Sitä johtaa työ- ja elinkeinoministeriö (kauppa- ja teollisuusministeriö). Sen sihteeristönä toimi henkilöitä Tekesin yksiköstä, joka vastuussa ESA-rahoituksen jne. seurannasta, ja Suomen Akatemian yksiköstä, joka rahoittaa mm. ESO, EISCAT, NOT infrastruktuureja ja avaruustieteitä. Suomessa ei ole avaruusjärjestöä, joten neuvottelukunta toimii verkottuneen hallinnon keskuksena. Neuvottelukunnalla on mandaatti antaa vain suosituksia. Vuonna 2010 aloittanut 3-vuotinen neuvottelukunta toimii aiempaa korkeammalla virkamiestasolla ja sen sihteeristö on laajennettu kattamaan myös muita ministeriöitä kuin TEM. Neuvottelukunnan jäsenistö edustaa kaikkia avaruustoimintaa harjoittavia ministeriöitä, osin niiden alaisten laitosten kautta, ja avaruusteollisuutta. Jäsenten lisäksi neuvottelukuntaan kuuluu avaruustekniikan eri alojen asiantuntijoita.
TEM maksaa ESAn jäsenmaksun (Basis Activities, ESAn perustoiminnot), joka on 2000-luvulla noussut kahdesta yli kolmeen miljoonaan euroon vuodessa. VM maksaa EU-veron kautta Suomen maksuosuuden (1,5 %) myös Euroopan komission avaruusohjelmiin (Galileo, 7 miljardia euroa, Kopernikus, 4 miljardia euroa, Horisontti 2020 puiteohjelman avaruusohjelma 1,5 miljardia euroa – vuosina 2014–2020). Täten Suomen panostus EU:n avaruusohjelmiin on noin 26 miljoonaa euroa vuodessa. EU:n avaruustoiminnan kasvu 2000-luvulla on ollut Länsi-Euroopan avaruustoiminnan suurin muutos, myös Suomen avaruustoiminnalle. TEM edustaa Suomea EU:n kilpailukykyneuvostossa, joka käsittelee EU:n avaruusasiat mukaan lukien Copernicus-kaukokartoitusjärjestelmä.
Tekes maksaa ESAn pakollisten ja vapaaehtoisten ohjelmien maksut, joka 2000-luvulla on ollut noin 15–17 miljoonaa euroa vuodessa. Suomen Akatemia on toinen puoli neuvottelukunnan sihteeristöä. Se rahoittaa avaruustieteen ja kaukokartoituksen ja muita avaruusalan tieteellisiä tutkimusprojekteja vuosittaisen kilpaillun rahoituksen kautta. Sen rahoituspäätökset perustuvat pääosin kansainvälisten asiantuntijoiden tekemiin evaluaatioihin. Avaruusalalla ei ole euromääräistä kiintiötä Akatemian rahoitysprosessissa. Poikkeuksellisesti Suomessa lasketaan avaruustoimintaan maanpäällisten ESOn, EISCATin ja NOTin fasiliteettien jäsenmaksut, jotka rahoitetaan Suomen Akatemian kautta. Nämä merkitsevät noin 4 miljoonan euron vuosittaista panostusta. 2010-luvulla Akatemia on panostanut muutamaan tutkimuksen huippuyksikköön myös avaruusalalla. Se päätti vuonna 2017 panostaa 12 miljoonaa euroa EISCAT 3D tutkajärjestelmän rakentamiseen.
Liikenne- ja viestintäministeriö on ollut kolmanneksi suurin Suomen avaruustoiminnan rahoittaja, koska sen alainen Ilmatieteen laitos maksaa EUMETSATin jäsenmaksun (keskimäärin 5 miljoonaa euroa vuodessa). Liikenneministeriö edustaa Suomea Galileo-paikannussatelliittijärjestelmän EU-hallintoelimissä. Tämä on 2010-luvulla tuonut merkittäviä vastuita mm. LVM:n alaiselle Viestintävirastolle.
Avaruustoiminnan lainsäädäntö Suomessa
Suomessa ei ole varsinaista avaruustoimintaa koskevaa avaruuslainsäädäntöä. Kansainvälisesti toimintaa ulkoavaruudessa säätelevät YK:n avaruussopimukset.
Elinkeinoministeri Mika Lintilä on 16.1.2017 asettanut työryhmän, jonka tehtävänä on valmistella kansallista avaruuslainsäädäntöä. Määriteltäviä asioita ovat muiden muassa satelliittien rekisteröinti- ja lupamenettelyt, tarve mahdollisille lisävakuutuksille ja etukäteen tehtävien riskianalyysien vaatimukset. Työryhmän toimikausi on 1.2.–29.12.2017.
X2: Wolverine’s Revenge
X2: Wolverine’s Revenge on GenePool Softwaren kehittämä ja Activisionin julkaisema toimintapeli, joka julkaistiin usealle alustalle vuonna 2003.
Peli perustuu X-Men 2 -elokuvan tapahtumiin. Pelissä pelaaja auttaa Wolverinea taistelemaan tiensä vahvasti vartioitujen alueiden läpi saadakseen tietää Wolverinen historiasta ja pitääkseen hänet hengissä.
Peli julkaistiin sidoksissa elokuvan kanssa, mutta se seuraa ennemminkin Larry Haman kirjoittamaa alkuperäistä tarinaa. Wolverinella on 48 tuntia aikaa löytää vastalääke tappavaan Shiva-virukseen, joka hänen verenkierrossaan on, ja vihjeet viittaavat häntä menemään Ase-X-tehtaaseen, missä hänet luotiin.
Toimintaa kuvataan kolmannesta persoonasta pelaajan taistellessa suurta määrää sotilaita, mutantteja ja sarjakuvista tuttuja vihollisia, kuten Sapelihammasta, Magnetoa, Wendigoa ja Juggernauttia, vastaan. Hän saa avustusta Professori X:ltä, joka käyttää telepatiaa kertoen Wolverinelle vihjeitä, mutta sankarin täytyy loppujen lopuksi toimia yksin. Pelaajan täytyy käyttää Wolverinen erityisiä taitoja. Wolverine pystyy esimerkiksi haistamaan viholliset ja tuntee heidän ruumiinlämpönsä. Parannusvoimastaan huolimatta, hänen täytyy yrittää välttää vartijoita sekä laitteita ja etsiä tiensä suljettuihin huoneisiin löytääkseen tarvitsemansa tiedon.
Valkeajärvi (Mänttä-Vilppula, Kolho)
Valkeajärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa ja Keuruulla Kolhon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 95 hehtaaria ja se on 1,9 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keurusselän lähialueeseen (35.621) se kuuluu.
Lyyra (opiskelijakortti)
thumb|Lyyran logo Lyyra oli suomalainen opiskelijakortti vuosina 2006–2013.
Historiaa
Lyyra otettiin käyttöön syksyllä 2006, aluksi Helsingin, Jyväskylän, Kuopion ja Lappeenrannan yliopistojen ylioppilaskunnissa. Lyyran opiskelijakorttikäyttö laajentui yhteentoista ylioppilaskuntaan ja kahdeksan ammattikorkeakoulun opiskelijakuntaan kolmellatoista paikkakunnalla ympäri Suomea. Helsingin yliopistossa Lyyraa käytettiin myös henkilökuntakorttina.
Opiskelijakorttia hallinnoi Oy Suomen Lyyra Ab, opiskelijoiden itsensä omistama yritys, omistajinaan HYY Yhtymä 60 % osuudella ja Suomen ylioppilaskuntien liitto (SYL) ry 40 % osuudella.
Lyyran liiketoiminnot myytiin 2013 valtakunnallisten opiskelijajärjestöjen (SAKKI, SAMOK, SLL, SYL) sekä HYY-Yhtiöiden omistamalle yritykselle, joka nimettiin Frankiksi. Lyyra lopetettiin 30.9.2013.
Kortin ominaisuudet
Lyyra-kortti oli valtakunnallinen SYL- tai SAMOK-opiskelijakortti, jolla tutkinto- tai jatko-opiskelija voi hyödyntää yli tuhat paikallista ja valtakunnallista opiskelija-alennusta tai -etua.
Lyyra toimi myös maksukorttina opiskelijaravintoloissa mm. pk-seudulla UniCafen ja Oulussa UniRestan toimipaikoissa sekä Jyväskylän Ilokivessä, Rovaniemellä Lapin Lyyli- ja Vaasassa Mathilda-ravintolassa. Rahaa omalle tilille kampusmaksamista varten saattoi ladata lyyra.fi-verkkopalvelussa.
Lyyra-korttiin sai myös kansainvälisen ISIC-ominaisuuden ainoana yhdistelmäkorttina Suomessa. ISIC-ominaisuus oli voimassa koko opiskeluajan. Monien yliopistojen kirjastoissa Lyyra toimi kirjastokorttina. Lyyra-kortit tilattiin Lyyra.fi-verkkopalvelun kautta.
Lyyran verkkopalvelussa toimi ilmainen vuokra-asuntojen ja kämppäkaverien etsintä- ja ilmoituspalvelu, jota kehitettiin yhteistyössä HERAn (Helsinki Educational and Research Area) kanssa.
UniCard
Ennen Lyyraa Helsingin yliopistossa oli käytössä oma UniCard-kortti. Vuonna 2001 kortteja oli liikkeessä 27 000. UniCardia saattoi käyttää myös maksukorttina. Vuonna 2000 UniCard oli Suomen käytetyin ladattava rahakortti.
Valeskorpionit
Valeskorpionit (Pseudoscorpiones ) on hämähäkkieläinten lahko.
Viisi klassikkoa
thumb|Rituaalien kirja, yksi viidestä klassikosta
Valeskorpionit
Piirteitä
Valeskorpioneilla on kahdeksan jalkaa, joissa on viidestä seitsemään osaa. Niillä on pitkät sakset, jotka muistuttavat suuresti skorpionien saksia.
Valeskorpionit kutovat silkkiä leuoistaan tehdäkseen lautasenmallisen pesän parittelua ja talvehtimista varten.
Viisi klassikkoa
Alun perin klassikoita oli kuusi, mutta niistä yksi, Musiikin kirja (樂經 Yuèjīng) on kadonnut. Siitä säilyneet osat saattavat muodostaa nykyisen Rituaalien kirjan yhden osan.
Filosofi Kungfutse ihaili menneitä aikoja ja alkoi kerätä ilmeisesti opetustyötään varten vanhoja kirjoituksia, joista teki kirjoituskokoelmia. Vaikka Keskusteluissa Kungfutse viittaa etenkin Laulujen kirjaan ja Kirjoitusten kirjaan, hänellä ei ilmeisesti ole ollut niitä, ainakaan nykyisen kaltaisena kokonaisuutena. Menzin mukaan Kevättä ja syksyä on Kungfutsen omaa tuotantoa, minkä vuoksi sitä pidetään merkittävämpänä kuin muita samasta aikakaudesta kertovia kiinalaisia historiikkejä.
Kong Yingda toimitti varhaisen klassikoiden selitysteoksen, nimeltään Wujing zhengyi. Siitä tuli Tang-dynastian aikana Kiinan virallisen opin perusteos.
Valeskorpionit
Piirteitä
Valeskorpionit ovat yleisesti ihmisille hyödyllisiä, sillä ne syövät muurahaisia, pieniä kärpäsiä ja erinäisiä kotituholaisia.
Burrito Deluxe
Burrito Deluxe on The Flying Burrito Brothersin toinen albumi. Levyn julkaisi 1970 A&M Records, luettelotunnuksella 4258.
Valeskorpionit
Evoluutio
Vanhimmat valeskorpionin fossiilit ovat 380 miljoonaa vuotta vanhoja; samoilta ajoilta on löydetty ensimmäiset maaeläinten fossiilit. Se ei kuitenkaan ole yllättävää, sillä valeskorpionit ovat läheisempää sukua hämähäkkien kuin oikeiden skorpionien kanssa. Ne eivät kuitenkaan ole kehittyneet hämähäkeistä, koska valeskorpioneilla on sakset, joita hämähäkeillä ei ole. Koska hämähäkit alkoivat kehittyä noin 380 miljoonaa vuotta sitten, on todennäköistä, että valeskorpionit ovat olleet olemassa jo paljon sitä ennen. Tätä teoriaa tukee myös se, että vanhimmatkin fossiilit ovat lähes samanlaisia kuin nykyiset valeskorpionit.
Lajit Suomessa
Suomesta tunnetaan 18 valeskorpionilajia, joista kolme on vuoden 2010 uhanalaisuusarvioinnissa katsottu silmälläpidettäviksi (NT). Lisäksi yksi laji tunnetaan ainoastaan sisätiloista.
Simplex
pienoiskuva|Kaavakuva simpleksiyhteydestä. Simpleksi on yksisuuntaisen radioyhteyden nimitys. Siinä radioverkon käyttäjät joutuvat puhumaan peräkkäin toistensa jälkeen järjestyksessä, koska radio lähettää ja vastaanottaa samalla taajuudella. Simpleksiradioyhteyksiä on monissa pätevyystodistusta, lähetyslupaa ja taajuusmaksua edellyttämättömissä radiojärjestelmissä, kuten PMR446, RHA68-metsästysradio ja CB. Simpleksiä kehittyneempiä radioyhteyksiä ovat puolidupleksi ( tai semi-duplex) ja dupleksi. Niissä lähettäjä ja vastaanottaja käyttävät yhteyksissään eri taajuutta lähettämiseen kuin vastaanottamiseen.
Neuilly-sur-Seine
Neuilly-sur-Seine on Pariisin läntinen naapurikunta ja esikaupunki 6,8 kilometriä Pariisin keskustasta. Siellä on arviolta 62 075 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 3,73 neliökilometriä. Neuilly onkin yksi tiheimmin asuttuja alueita Euroopassa. Neilly-sur-Seine kuuluu Hauts-de-Seinen departementtiin ja Nanterren arrondissementtiin.
Neuilly-sur-Seinen pääkatu on koko kunnan poikki kulkeva leveä Avenue Charles de Gaulle, jonka länsipäästä johtaa silta Seinen yli La Défensen alueelle. Yhdessä Pariisin puolella sijaitsevan Avenue de la Grande Arméen kanssa tämä katu muodostaa Champs-Élysées’n suoran jatkeen Pariisin Riemukaarelta Défenselle ja muodostaa osan pitkästä suorasta puistokatujen ketjusta, joka tunnetaan nimellä Axe historique tai Voie Triomphale.
Neuilly-sur-Seinessä on kolme metroasemaa: Porte Maillot (Pariisin rajalla; yhteys RER:riin), Les Sablons ja Pont de Neuilly.
Pariisin rauhankonferenssin aikana 1919 tehty Neuillyn rauhansopimus Bulgarian kanssa allekirjoitettiin Neuilly-sur-Seinessä.
Partio (sotilasyksikkö)
Partio on pieni sotilaallinen kokoonpano. Yleensä se on kooltaan ryhmää pienempi ja sen johtajana toimii alikersantti, korpraali tai muu sotamiestä vastaava miehistön arvoinen sotilas. Partio voi kuulua joko ryhmään tai suoraan joukkueeseen. Tyypillisesti partioita käytetään suorittamaan jotain erityistehtävää, esimerkiksi tiedustelua, panssarintorjuntaa, tulenjohtoa tai vaikka kenttälääkintää.
Suomen puolustusvoimien tyypillinen partio on jääkärijoukkueen sinkopartio, johon Prikaati 2005 -kokoonpanossa kuuluu aliupseeri ja kaksi miehistön jäsentä. Vanhemmissa kokoonpanoissa partio on osa kolmatta jääkäriryhmää ja sitä johti kyseisen ryhmän aliupseerin arvoinen varajohtaja. Kaikilla partion miehillä on varustuksenaan raskas kertasinko. Toinen yleisesti käytetty partiotyyppi on tulenjohtopartio, johon kuuluu tulenjohtaja, tulenjohtoaliupseeri, tulenjohtomies sekä viestimies.
Rónald Gómez
Rónald Gómez (s. 24. tammikuuta 1975 Guanacaste, Costa Rica) on uransa päättänyt costaricalainen jalkapalloilija. Hän pelasi hyökkääjänä ja edusti muun muassa kotimaansa liigassa pelaavaa Deportivo Saprissaa.
Gómez on ollut tärkeä pelaaja Costa Rican maajoukkueelle ja on pelannut kaksissa maailmanmestaruuskisoissa, vuosina 2002 ja 2006. Vuoden 2002 kisoissa Gómez pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua alusta loppuun ja teki maalin sekä Kiinaa että Brasiliaa vastaan. 93 pelaamassaan A-maaottelussa hän teki 26 maalia.
Hän pelasi urallaan myös Guatemalan sarjassa CSD Municipalin joukkueessa, Espanjan Primera Divisiónissa Sporting Gijónissa sekä Kreikassa OFI Cretessä. Gomez voitti CONCACAF Champions' Cupin (Pohjois-Amerikan ja Karibian alueella pelattava turnaus) nykyisen seuransa Saprissan riveissä. Cupin voiton myötä joukkue pääsi seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 2005 sijoittuen lopulta kolmanneksi Gómezin pronssiottelussa viimeisellä minuutilla tekemän voittomaalin ansiota. Hänen maalinsa valittiin turnauksen hienoimmaksi. Turnauksen voitti lopulta São Paulo.
Gómez lopetti pelaajauransa vuonna 2009 ja aloitti työt viimeisen seuransa Santos de Guápiles FC:n valmentajana. Hän valmensi seuraa lokakuuhun 2010 saakka.
Jesús López Cobos
pienoiskuva|Jesús López Cobos vuonna 2015. Jesús López Cobos (25. helmikuuta 1940 – 2. maaliskuuta 2018 ) oli espanjalainen kapellimestari. Hän valmistui Madridin Complutense-yliopistosta ja opiskeli myöhemmin orkesterinjohtoa Franco Ferraran ja Hans Swarowskyn johdolla.
López Cobos johti Deutsche Oper Berlinia (1981–1990), Espanjan kansallisorkesteria (1984–1988), Cincinnatin sinfoniaorkesteria (1986–2000) ja Lausannen kamariorkesteria (1990–2000).
Ruokolahti (Keuruu, Valkeaniemi)
Ruokolahti on Keski-Suomessa Keuruulla Valkeaniemen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Jesús López Cobos
López Cobos nousi vuonna 2003 Madridin Teatro Realin musiikilliseksi johtajaksi.
Ruokolahti (Keuruu, Valkeaniemi)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 11,4 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 4 saarta. Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keurusselän lähialueeseen (35.621) se kuuluu.
KTL
Lyhenne KTL voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Gueretsa
Gueretsa (Colobus guereza) on suuri apina: sen ruumis voi olla 75 senttimetriä pitkä, häntä noin 80 senttimetrin pituinen ja painoa voi olla 11 kilogrammaa. Urokset ovat hiukan suurempia kuin naaraat.
Levinneisyys
Lajin levinneisyysalue ulottuu Nigeriasta Etiopiaan ja Ugandaan, Keniaan sekä Tansaniaan etelässä.
Ravinto
Gueretsat syövät ravinnokseen lehtiä ja hedelmiä.
Uhanalaisuus
Gueretsoja on metsästetty turkisten takia, ja 1800-luvun lopulla kannat olivat huomattavasti harventuneet. Nykyisin niitä suojellaan, eivätkä ne ole niin uhanalaisia.
Laumaeläminen
Gueretsat elävät puissa 5–20 yksilön ryhminä, usein lähellä jokien rantoja, ja ne ilmoittavat alueensa rajoista röykivällä laulullaan.
Arthur Ahnger
Arthur Ahnger (['aŋŋer']; 28. helmikuuta 1886 – 7. joulukuuta 1940) oli suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Seuratasolla hän edusti Nyländska Jaktklubbenia.
Anhger kuului suomalaisen Lucky Girl -veneen miehistöön sen saavuttaessa 8mR-luokan olympiapronssia Tukholmasta 1912.
Tavataan ensi viikolla
'''Tavataan ensi viikolla. Psykoanalyysin ja sen hoitovaikutusten kriittinen tarkastelu''' on Osmo Tammisalon vuonna 2007 ilmestynyt kirja. Tammisalo sanoo psykoanalyysin olevan epätieteellinen oppi, jonka hoitovaikutukset eivät ole muita terapioita parempia tai sitten vaikutuksia ei ole.
Norwich (täsmennyssivu)
Norwich-hakusanalla on useita merkityksiä:
Christian Roman
Christian Roman on yhdysvaltalainen animaatio-ohjaaja ja animaattori, joka aloitti uransa 1990-luvulla animaattorina Simpsoneiden parissa hahmojen sommittelijana. Hän tuli tunnetuksi Disneyn tuottamasta animaatiosarjasta Fillmore. Roman sai sarjan aikana Annie- ja Daytime Emmy -ehdokkuuden ohjaamisesta ja tuottamisesta. Sarjan jälkeen hän ohjasi Jake Long – amerikkalainen lohikäärme animaatiosarjan kaikki ensimmäisen tuotantokauden jaksot.
Roman valmistui Bostonin yliopistosta vuonna 1991 taidemaalariksi ja toimii nykyisin tarinoiden piirtäjänä Pixarilla.
Kuokkavieraat
Kuokkavieraat on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut David Dobkinin ohjaama komediaelokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Steve Faber Bob Fisherin kanssa. Elokuva kestää 127 minuuttia (leikkaamaton versio) ja 120 minuuttia (leikattu). Vaikka monet katsojat pitivät siitä, se ei saanut osakseen kriitikoiden arvostusta. Pääosia esittävät Owen Wilson ja Vince Vaughn. Yhdysvalloissa ensi-ilta oli 15. heinäkuuta 2005 ja Suomessa 2. syyskuuta. Elokuva kertoo mieskaksikosta, jotka tulevat häihin ja juhliin kuokkavieraina ja tutustuvat naisiin, joita tapaavat juhlissa.
Jalo ihminen
Jalo ihminen (junzi, ”herrasmies”) on kungfutselaisuudessa esiintyvä termi, jolla tarkoitetaan kungfutselaisuuden ihannetta. Jalo ihminen ilmentää kaikissa toimissaan moraalisia hyveitä, eli on oikeamielinen, vastavuoroinen, inhimillinen, sekä luonteeltaan jalostunut. Filosofi Kungfutsen mukaan jalot ihmiset ymmärtävät, mitä on oikeamielisyys, mutta niin sanotut ”pienet ihmiset” (xiaoren) ymmärtävät vain hyödyn.
Kungfutselaisuuden mukaan jalo ihminen pyrkii kohti elämän korkeinta päämäärää – itsensä jalostamista ja yhteiskunnan kehittämistä sen jäsenenä. Kaikki oleminen on vuorovaikutusta, eikä ihminen voi olla irrallaan luonnosta tai jumalasta. Tämän vuoksi pelkkä oman edun (= oman pelastuksen) tavoitteleminen ei ole merkityksellistä, eikä kungfutselaisuus siksi arvosta muiden uskontojen syrjään vetäytyviä erakoita, kuten munkkeja ja nunnia, eikä siksi pidä näitä jaloina ihmisinä.
Kungfutsen tiedetään kuvailleen jaloa ihmistä muun muassa seuraavilla sanoilla: ”Jalo ihminen oivaltaa oikean, yksinkertainen ymmärtää mikä on edullista.” ”Jalo ihminen asettaa vaatimuksia itselleen, yksinkertainen vaatii muilta.”
Maakirja
Maakirja oli Suomessa 1530-luvulta 1900-luvun alkuun pidetty maarekisteri. Se sisälsi kaikki talonpoikaistilat ja kunkin tilan verovelvollisuuden. Aloitteen maakirjojen laatimiseksi teki kuningas Kustaa Vaasa ja Västeråsin valtiopäivät päättivät asiasta vuonna 1524.
Suomen ensimmäinen systemaattinen maakirja oli Hämeen maakirja vuodelta 1539, joskin jo keskiajalla oli pidetty maakirjoja. Yksityiskohtaisesti maakirjojen laatiminen ohjeistettiin vasta vuoden 1689 henkikirjoittajain johtosäännössä, ja tällöin tilat saivat pysyvän numeron.
Maakirjan laatiminen
Varhemmin talonpojat luetteloitiin lääneittäin, pitäjittäin ja kylittäin. Vuodesta 1689 lähtien maakirjaan merkittiin kylä ja talon maanluonto ja veroluku. Talojen nimet merkittiin maakirjaan 1700-luvulta alkaen. Asukkaan nimet eivät ole täysin luotettavia, sillä perillisille siirtynyt tila jäi usein edesmenneen isännän nimiin. Lisäksi kirjassa mainittiin kalastuspaikat, koskien tuotto, myllyt, niityt, nuottapaikat, pajastot, pellot, ulkosaaret ja muut tilat, joita ei pidetty varsinaisina taloina.
Vuoden 1895 asetus velvoitti Suomen lääninmaanmittauskonttorit pitämään maarekisteriä, joka vähitellen syrjäytti maakirjat. Vuoden 1897 johtosäännön mukaan maaomaisuus jaettiin seuraavien otsikkojen alle:
Maakirjat uusittiin vuoden 1802 jälkeen joka kymmenes vuosi. Sitä varten maaherra, lääninkamreeri, kruununvouti ja henkikirjoittaja tutkivat joka kunnan. Maakirja laadittiin kolmena kappaleena: yksi henkikirjoittajan arkistoon, toinen maaherranvirastoon ja kolmas valtiovarainministeriöön (myöhemmin maanmittaushallitukseen).
Vuonna 1905 laadittiin Suomen viimeiset maakirjat. Kun maaverot lakkautettiin vuoden 1925 alussa, menettivät maakirjat tehtävänsä veroluettelona. Maakirjoja kuitenkin täydennettiin, sillä niitä tarvittiin esimerkiksi perustettaessa uusia kuntia ja siirrettäessä tiloja kunnasta toiseen. Maakirjojen pito lopetettiin vuonna 1953.
Maakirjoja sisältyy jossain määrin Arkistolaitoksen Internetissä julkaisemaan Kansallisarkiston digitaaliarkistoon. Maakirjat ovat myös yhtenä lähdesarjana 1900-luvun alkupuolella kirjailija Jalmari Finnen aloitteesta osasta Suomea kerätyssä Suomen asutuksen yleisluettelossa.
Rättäri
Rättäri oli 1500-luvulta 1800-luvulle nimismiehen apulaisena toiminut alempi kruununpalvelija. Sanan taustalla on ruotsin kielen työnjohtajaa ja voutia merkitsevä sana rättare. Koska rättärin toimi liittyi kyydityksen järjestämiseen, häntä kutsuttiin myös kyytirättäriksi (ruotsiksi skjutsrättare). Tointa hoitivat joko pitäjän tilalliset vuorollaan tai he palkkasivat jonkun hoitamaan sitä sivutoimenaan.
Nimismies oli hallintopitäjässä 1500-luvulla valtion edustajana keskeinen henkilö, kun hän toimi välimiehenä kruunun ja pitäjäläisten välillä. Hän järjesti pitäjässään käräjät ja huolehti valtion virkamiesten ja sotilaiden kyydityksestä, kestityksestä ja majoituksesta näiden liikkuessa hänen pitäjässään. Palkkioksi tästä hän sai jokaiselta pitäjän talolliselta nimismiehenveron.
Kyytirättäri toimitti nimismiehen antamat määräykset, esimerkiksi kyyditysmääräykset, pitäjän eri osiin. Hän saattoi myös kestitä ja majoittaa kruunun virkamiehiä. Kyytirättäri sai palkkiokseen osuuden nimismiehenverosta ja joskus vielä erillisiä palkkioita.
Suuria hallintopitäjiä jaettiin 1600-luvulla pienemmiksi ja syntyi kestikievarilaitos huolehtimaan kestityksistä ja kyyditsemisestä. Näiden tehtävien hoitoon ei enää tarvittu kyytirättäreitä. Heidän uudeksi tehtäväkseen tuli vankien kuljettaminen ja vartioiminen. Nämä olivat yleensä tutkintovankeja, sillä vielä 1600-luvulla pidettiin käsittämättömänä, että yhteiskunnan pitäisi käyttää varojaan vankien elättämiseen vankiloissa. Rankaisemiseen oli halvempiakin keinoja. Poliittiset rikolliset olivat tosin tästä poikkeuksia. Kyytirättäri seurasi vankia kuljetettaessa mukana, vaikka itse kuljetus kuului pitäjäläisten velvollisuuksiin, elleivät he suorittaneet siitä jollekin erillistä korvausta.
Vankien kuljetuksen lisäksi kyytirättärin virkatehtäviin kuului 1700-luvulla avustaa nimismiestä ulosotoissa ja rikollisten pidättämisessä. Rättäreitä alettiin käyttää myös käräjillä oikeudenpalvelijoina huutamassa asianosaiset tai todistajat esiin. Myöhemmin se saattoi olla rättärin ainoakin toimi. Kansa alkoi kutsua tällaista oikeudenpalvelijaa huutorättäriksi.
Etelä-Pohjanmaalla oli 1700-luvun alussa kyytirättäri joka pitäjässä. Vuosisadan kuluessa toimesta alkoi tulla epäsäännöllisempi ja tilapäisempi. Suomessa kyytirättäreitä oli 1800-luvun lopulla enää Vaasan- ja Oulun lääneissä. Vuoden 1902 alussa kyytirättärin virat lakkautettiin siellä missä sellainen virka vielä oli olemassa. Samalla 14. syyskuuta 1901 annetulla armollisella asetuksella vapautettiin talot antamasta kapallinen viljaa vuosittain rättäreille palkaksi. Rättärien virat vaihtuivat näin lopullisesti poliisikonstaapelin viroiksi.
Joissakin pitäjissä oli kylärättäreitä, joiden tehtävät määriteltiin kyläjärjestyksissä. He eivät olleet kyytirättärien kaltaisia valtion virkamiehiä.
Hyyrynlampi
Hyyrynlampi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa ja Keuruulla Kolhon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 7,9 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. .
Kuolemanjälkeinen teloitus
Kuolemanjälkeinen teloitus on rituaali, jossa jo kuollut ihminen "teloitetaan". Tavallisesti menetelmänä on ollut silpominen tai polttaminen.
Riku Aalto
thumb|Riku Aalto heinäkuussa 2013. Riku Petteri Aalto (s. 28. huhtikuuta 1965 Tampere) on Teollisuusliiton (ent. Metallityöväen liiton) puheenjohtaja vuodesta 2008. Hän seurasi tehtävää kahdeksan vuotta hoitanutta Erkki Vuorenmaata. Uuden Teollisuusliiton puheenjohtajaksi Aalto valittiin vuonna 2017.
Puoluekannaltaan Aalto on sosiaalidemokraatti. Hän istui vuosina 2010–2012 SDP:n puoluehallituksessa. SDP:n kevään 2014 puheenjohtajavaalissa Aalto kannatti Antti Rinnettä.
Aalto on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Sotilasarvoltaan hän on alikersantti.
Samira Saïd
thumb|Samira Saïd palkittavana Beirut International Awards Festivals -tapahtumassa vuonna 2011. thumb|Samira Saïd [[Eurovision laulukilpailu 1980|vuoden 1980 Eurovision laulukilpailun alla Alankomaissa.]] Samira Saïd (alias Samira Bensaïd, arabiaksi سميرة سعيد‎ ) on marokkolainen laulaja, joka on tehnyt vuosien varrella uraansa erityisesti Marokosta ja Egyptistä käsin.
Saïd on levyttänyt uransa aikana yli 30 musiikkialbumia. Hän on onnistunut pysymään yhtenä arabimusiikin kärkinimistä. Hän on aina pyrkinyt löytämään uusia ideoita musiikkiinsa pitääkseen tyylinsä tuoreena ja on hyödyntänyt musiikissaan useita eri tyylilajeja kuten tarabia, raita, jazzia ja hidasta musiikkia.
Vuonna 2003 Saïd voitti World Music Awardin sekä BBC-palkinnon parhaana Lähi-idän artistina albumillaan Youm Wara Youm. Vuonna 2006 hän lauloi jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailujen avajaisissa Kairossa.
Saïd on naimisissa liikemies Mustapha Naboulssin kanssa, ja heillä on poika Shadi.
Roald Hoffmann
Roald Hoffmann (s. 18. heinäkuuta 1937 Zolotšiv, Puola, (nyk. Ukrainan Lvivin alue)) on yhdysvaltalainen tieteilijä, jolle myönnettiin vuonna 1981 Nobelin kemianpalkinto kemiallisia reaktioita koskevista teorioista. Hän työskentelee Cornellin yliopistossa Ithacassa.
Hoffmann syntyi Zolotšivissä nykyisen Ukrainan alueella mutta muutti juutalaisen perheensä kanssa Yhdysvaltoihin vuonna 1949. Hän kävi Stuyvesant High Schoolin, josta hän valmistui vuonna 1955 ja sai sen jälkeen oppiarvot Columbian ja Harvardin yliopistoista.
Hoffmannille on myönnetty Nobelin lisäksi National Medal of Science (1983) ja Priestley Medal (1990). Hän on ollut Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1972 ja Royal Societyn ulkomaalaisjäsen.
Tampereen Palloilijat
pienoiskuva Tampereen Palloilijat (TaPa) on vuonna 1921 perustettu tamperelainen urheiluseura.
Kaudella 2019 TaPan miesten edustusjoukkue pelasi jalkapalloa Tampereen piirin Vitosessa sijoittuen sarjassa toiseksi, ja joukkue nousi Neloseen kaudeksi 2020. Jalkapallossa joukkue voitti SM-pronssia vuonna 1962. TaPan A-nuoret voitti nuorten SM:n 1957.
Jääkiekossa TaPa voitti Suomen mestaruuden vuonna 1931. Se oli ensimmäinen Tampereelle saatu jääkiekon Suomen mestaruus. Kaudella 1928 TaPa oli kolmas, mutta silloin ei virallisesti jaettu mitalia. TaPa pelasi Suomen historian ensimmäisessä seurojen välisessä jääkiekko-ottelussa, kun se kohtasi 15. tammikuuta 1928 paikallisvastustaja Pyrinnön.
Jalkapallo
TaPa (Tampereen Palloilijat) oli pelannut jalkapalloa neljä kautta pääsarjatasolla. Vuonna 1968 se pelasi Suomensarjassa. TPallo (Tampellan Pallo) pelasi Maakuntasarjassa, jonka lohkossa se jäi toiseksi eikä noussut ylemmäksi. TaPa ja TPallo yhdistyivät kaudeksi 1969 TaPa:ksi (Tampellan Palloilijat), Seura sai Tampereen Palloilijoiden Suomen sarjan sarjapaikan. Tampereen Palloilijat -niminen seura poistui jalkapallon sarjatoiminnasta joksikin aikaa. Tampellan Pallo oli puolestaan Tampellan Terän ja Tampereen Kalevan Pallo-Poikien fuusio edellisvuodelta. Tampellan Palloilijat ja TPV tekivät puolestaan syksyllä 1971 yhteistoimintasopimuksen. Tampellan Palloilijat pelasi Mestaruussarjassa vuosina 1972 ja 1973 .Vuoden 1974 SM-sarjasta pudonneet TaPa ja Tampereen Ilves-Kissat fuusioituivat Tampereen Ilvekseen, jolloin Ilves otti jalkapallon jälleen täysipainoiseksi lajikseen. Ilves-Kissat ja TaPa jatkoivat myöhemmin toimintaansa alasarjoissa, ja Ilves-Kissat nousi kauden 2010 päätteeksi Miesten Kakkoseen.
A-maajoukkueessa ovat tapalaisista pelanneet Matti Mäkelä, Rauno Kestilä, Pertti Mäkipää, Olli Rajala, Rauli Virtanen, Ralf Sjöberg, Reijo Kanerva, Matti Kannas ja Matti Pitko.
Futsal
Futsalissa Tampereen Palloilijoiden miesten edustusjoukkue pelasi talvet 2015–2016 ja 2016–2017 futsal-nelosessa. Kevään 2017 päätteeksi TaPan miesten edustusjoukkue nousi futsal-kolmoseen, jossa se pelasi vuodet 2017–2020. Kaudella 2019–2020 TaPa voitti futsal-kolmosen lohkonsa ja nousi ensimmäistä kertaa historiansa aikana futsal-kakkoseen.
Seuran A-juniorit osallistuivat kausina 2015–2016 ja 2016–2017 futsalin U-21 SM-sarjaan.
Jääkiekko
Tampereen Palloilijat on jääkiekon pääsarjan maratontaulukossa 34:s. Jääkiekossa TaPa on pelannut pääsarjatasolla viisi kautta.
Mestarijoukkue
Abel Rantanen, Kai Sandsund, Tauno Silke, Risto Tiitola, Valter Tuomi, Reino Vaaja ja Kosti Virtanen. Päävalmentaja oli Niilo Tammisalo.
Messier 29
Messier 29 (M29, NGC 6913) on Joutsenen tähdistön alueella sijaitseva avoin tähtijoukko, jonka löysi Charles Messier 1764. Arvioiden mukaan se on 4000–7200 valovuoden etäisyydellä maasta. Se on kohtuullisen vaatimaton, sisältäen noin 20 tähteä. Sky Catalog 2000 mukaan se lähestyy maata n. 28 km/s. M29 näkyy myös kiikarilla tai pienellä kaukoputkella ja on parhaimmillaan havainnoituna pienellä suurennuksella.
Georg Westling
Georg Gustaf Westling (24. elokuuta 1879 Helsinki – 14. marraskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Seuratasolla hän edusti Nyländska Jaktklubbenia.
Westling kuului suomalaisen Lucky Girl -veneen miehistöön sen voittaessa 8mR-luokan olympiapronssia Tukholmasta 1912.
Westlingin tytär Gunborg Hancock (s. 1912) on Ruotsin vanhin asukas.
Polunlampi
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 6,2 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keurusselän lähialueeseen (35.621) se kuuluu.
Mike Tyson’s Punch-Out!!
Mike Tyson’s Punch-Out!! on Nintendon kehittämä ja julkaisema nyrkkeilyaiheinen urheilupeli, joka julkaistiin Nintendo Entertainment Systemille vuonna. Peli on jatkoa aiemmin kolikkopeleinä tunnetulle Punch Out!! -pelisarjalle. Pelissä ohjataan nyrkkeilijää, joka kohtaa joukon erilaisia vastustajia ja lopulta ottelee Mike Tysonia vastaan.
Nintendo julkaisi Punch-Out!! -nimisen uuden version pelistä vuonna 1990, joka on muuten samanlainen mutta viimeisenä vastustajana toiminut Mike Tyson korvattiin hahmolla nimeltä Mr. Dream. Uusi vastustaja otteli Mike Tysonin tapaan, mutta näytti erilaiselta. Uuden version syynä oli se, että Nintendon ja Mike Tysonin välinen sopimus pelistä oli rauennut ja sopimus oli jäänyt uusimatta, sillä Tyson ei ollut enää hallitseva maailmanmestari. Myös Tysonin raiskauskohun takia oli luontevampaa jättää käyttämättä hänen nimeään pelissä.
Jatko-osa Super Punch-Out!! julkaistiin Super Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1994 ja reboot-versio Punch-Out!! Wiille vuonna 2009. Peli oli myös yksi marraskuussa 2016 julkaistun Nintendo Classic Mini -pelikonsolin peleistä.
thumb|250px|Pelin alkuruutu.
Tarina
Little-Mac -niminen nyrkkeilijä aloittaa uransa taistelemalla Maailman videonyrkkeilyseuran turnauksessa helppoja vastustajia vastaan. Pian vastukset kovenevat ja valmentaja Doc Louis, entinen raskaansarjan maailmanmestari, joutuu koventamaan suojattinsa harjoittelua. Lopulta Mac etenee listasijoituksissa ykköseksi, jolloin hän on valmis kohtaamaan hallitsevan maailmanmestarin, Mike Tysonin.
Pelin kulku
Peli koostuu neljästä ottelusarjasta, joissa jokainen vastustaja on edellistä vaikeampi. Voitto tarkoittaa listasijoituksen nousua ja uuden vastustajan kohtaamista. Hävittyään ottelun Little Mac voi vaatia uusintaottelua, ja mikäli uusintaottelukin päättyy häviöön, listasijoitus laskee ja seuraava ottelu käydään jo aiemmin voitetun vastustajan kanssa. Parin tappion jälkeen peli loppuu. Salasanan saa aina uuteen sarjaan noustua, eli käytännössä kolmen tai neljän ottelun välein. Peli on sikäli täysin epärealistinen, että nyrkkeilijät eivät liiku ollenkaan ottelun aikana, vaan pysyvät keskellä kehää. Ideana on löytää vastustajan heikot kohdat ja oppia torjumaan heidän omat erikoisliikkeensä. Monet vastustajien erikoisliikkeet ovat varsin mielikuvituksellisia.
Vastustajat
Neljän ottelusarjan vastustajat ovat:
Minor Circuit
thumb|200px|right|Kuningas Hippo ennen ottelua. Major Circuit
World Circuit
Unelmaottelu
thumb|200px|right|Little Mac ottaa teknisen voiton Don Flamencosta.
Another World Circuit
Pelissä on viides ottelusarja, joka aukeaa pelattavaksi vain koodilla.
Aiheesta muualla
パンチアウト!!
Angel T. Hobayan
Angel Tec-i Hobayan (11. joulukuuta 1929 Taft – 11. maaliskuuta 2023 ) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. maaliskuuta 1955. Hänet nimitettiin Catarmanin hiippakunnan piispaksi 12. joulukuuta 1974, ja piispaksi vihkiminen seurasi 5. maaliskuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Godofredo Pedernal Pisig ja Ricardo Pido Tancinco. Virkaan asettaminen seurasi 11. maaliskuuta.
Hobayan jäi eläkkeelle 10. maaliskuuta 2005.
Suomen rukoilevaisen kansan yhdistys
Suomen rukoilevaisen kansan yhdistys ry oli Suomen vanhimman herätysliikkeen rukoilevaisten maltilliseen siipeen kuuluvien tahojen yhdistys.
Yhdistys järjesti vuosittain heinäkuussa Länsi-Suomen Herännäisjuhlat.
Yhdistyksen toiminta loppui 9. huhtikuuta 2018 ja varat siirtyivät Eurajoen opistolle, joka jatkaa yhdistyksen perinteitä.
Herätysliikkeen synty
Viidestä Suomen kirkon sisällä vaikuttavasta herätysliikkeestä ehkä vähiten tunnettu on rukoilevaisuus. Se syntyi 1700-luvulla kalantilaisen nuoren tytön, Liisa Eerikintyttären vuonna 1756 kokeman voimakkaan herätyksen seurauksena. Hän oli lampaita paimentaessaan lukenut Arthur Dentin kirjaa Totisen kääntymisen harjoitus ja joutunut syvän järkytyksen valtaan. Hänelle paljastui oma syntisyys ja iankaikkisen kadotuksen hirmuisuus. Tunnonvaivoihinsa hän löysi lohdutuksen ainoastaan evankeliumin ihanasta lupauksesta, että Jumala on kaikille katuvaisille armollinen ja laupias Kristuksen ristintyön tähden. Liisa kertoi herätyksestään muillekin, ja pian Kalannissa syntyi hengellinen herätys, joka levisi koko Varsinais-Suomen ja Satakunnan alueelle. Rukoilevaisuuden johtoon kohosi melko pian Nousiaisten kirkkoherra Abraham Achrenius ja myöhemmin hänen poikansa Antti Achrenius.
Liikkeen kehittyminen
1800-luvun alkuun mennessä oli 1700-luvulla alkanut herätys pääosin taantunut. Tuohon aikaan ilmeni eri puolilla maata paikallisia hurmoksellisia herätyksiä, ja vuosina 1817–1829 vaikutti niin sanottu hyppyherätys Satakunnan ja Vakka-Suomen alueella. Tämän ja varhemman herätyksen pohjalta muodostui nykyinen rukoilevaisuus. Hurmoksellisten piirteiden lisäksi korostettiin rukousta ja aktiivista parannuksen tekoa. 1870-luvulla liike joutui kilpailemaan kannatuksesta evankelisuuden kanssa sen levittyä rukoilevaisuuden kannatusalueille. Tässä kohtaamisessa rukoilevaisuuden tietoisuus oman uskontulkintansa omaleimaisuudesta terävöityi. 1800-luvun lopulta alkaen tuli ongelmaksi myös suhtautuminen uusiin kirkollisiin kirjoihin. Rukoilevaiset eivät hyväksyneet uutta virsikirjaa, kirkkokäsikirjaa tai raamatunkäännöstä vaan käyttivät edelleen siihen asti käytössä olleita vuoden 1701 virsikirjaa, vuoden 1776 Raamattua ja vuoden 1693 kirkkokäsikirjaa. Tämä aiheutti osittaista vetäytymistä kirkon aktiivisesta jumalanpalveluselämästä omien seurojen puitteisiin. 1900-luvulla liike alkoi organisoitua alkamalla pitää yhteisiä herännäisjuhlia vuodesta 1906. Vuonna 1911 perustettiin oma lehti, Länsi-Suomen Herännäislehti ja 1926 perustettiin Eurajoen kristillinen opisto. Yhdistykseksi liike organisoitui vuonna 1941.
Jakautuminen
1984 rukoilevaisuus jakaantui kahtia, Suomen rukoilevaisen kansan yhdistykseksi ja Länsi-Suomen Rukoilevaisten Yhdistykseksi. Suurimpana syynä jakaantumiselle oli yhdistysten erilainen suhtautuminen kirkollisiin uudistuksiin. Länsi-Suomen Rukoilevaisten Yhdistys halusi säilyttää rukoilevaisuudelle ominaiset tunnusmerkit (polvirukous, vanhojen veisuu- ja saarnakirjojen käyttö) sekä pitäytyä naispappeuden vastaisella kannalla, mitä yhdistys perusteli Raamatulla. Suomen rukoilevaisen kansan yhdistys taas halusi uudistaa liikettä (esimerkiksi hyväksymällä naispappeuden) rukoilevaisuudelle tunnusomaisten piirteiden jäädessä pois. Länsi-Suomen Rukoilevaisten Yhdistykselle jäi jo vuonna 1911 perustettu Länsi-Suomen Herännäislehti, kun taas Suomen rukoilevaisen kansan yhdistykselle jäi Eurajoen kansanopisto, rukoilevaisuuden perinteikäs keskus.
Perinteet
Suomen rukoilevaisen kansan yhdistys pyrki edustamaan rukoilevaisuutta uudistavassa hengessä. Toisin kuin Länsi-Suomen rukoilevaisten yhdistys, joka suosii vanhaa raamatunkäännöstä ja virsikirjaa, rukoilevaisen kansan yhdistyksen parissa käytettiin vanhojen lisäksi myös uusia. Jumalanpalveluksia pidettiin sekä vanhan että uuden kirkkokäsikirjan mukaan. Laulukirjana käytettiin virsikirjan ohella Achreniuksen laulukirjaa, erityisesti sen uudistettua versiota Armon lapset veisatkaa.
Toiminta
Yhdistykseen kuului noin 60 henkeä, mutta toimintaan osallistuvia oli vuonna 2011 noin 300. Yhdistys järjesti jumalanpalveluksia sekä kesäisin Länsi-Suomen Herännäisjuhlat, Harjavallan Herännäisjuhlat ja Säkylän Herännäisjuhlat. Lisäksi järjestettiin seuroja. Yhdistys myös julkaisi ja myi kirjallisuutta, kuten omaa laulukirjaansa Armon lapset veisatkaa. Tiedotuskanavana toimi Herättäjä-Yhdistyksen lehti Hengellinen Kuukauslehti.
Herännäisjuhlat
Ensimmäiset Herännäisjuhlat pidettiin Porissa Tuorsniemen talon pihalla vuonna 1906. Sen jälkeen tapahtuma on järjestetty vuosittain. Vuodesta 2000 lähtien juhlapaikat ovat olleet seuraavat: vuonna 2000 Laitila, vuonna 2001 Jämijärvi, vuonna 2002 Kokemäki, vuonna 2003 Eurajoki, vuonna 2004 Rauma, vuonna 2005 Eura, vuonna 2006 Eurajoki, vuonna 2007 Pyhäranta, vuonna 2008 Ulvila, vuonna 2009 Nakkila, vuonna 2010 Luvia, vuonna 2011 Harjavalta. Vuonna 2012 Herännäisjuhlat olivat Säkylässä.
Vuonna 2013 Herännäisjuhlat pidettiin Kalannissa, 2014 Laitilassa, 2015 Porin Teljässä, 2016 juhlat pidettiin Eurassa, ja ne olivat järjestyksessä 110. juhlat. 2017 juhlat olivat Raumalla ja 2018 Eurajoella.
Pickin’ Up the Pieces
Pickin’ Up the Pieces on Pocon debyyttialbumi vuodelta 1969. Alkuperäinen luettelotunnus on BN 26460.
Sisäsiittoisuus
thumb|right|[[Banaanikärpänen|Banaanikärpäsnaaraat suosivat lisääntymisessä koiraita, jotka ovat niiden lähisukulaisia. ]] Sisäsiittoisuus on toisilleen läheistä sukua olevien eliöiden lisääntymistä keskenään.
Sisäsiitoksella on haitallisia vaikutuksia jälkeläiseen. Tämän taustalla on se, että lähisukulaisilla on tavallista enemmän yhteisiä geenimuotoja. Kun yksilö perii saman geenimuodon molemmilta vanhemmiltaan, erilaiset resessiiviset eli väistyvästi periytyvät sairaudet pääsevät ilmenemään. Jotkin alleelit ovat tällaisina homotsygootteina letaaleja eli vaikuttavat yksilön elinkelpoisuuteen ennen syntymää ja sen jälkeen.
Ihmisillä
thumb|right|[[Kaarle II (Espanja)|Espanjan kuningas Kaarle II:n suvussa esiintyi useita lähisukulaisten avioliittoja, joiden vuoksi Kaarle oli pienikokoinen, sairaalloinen, henkisesti häiriintynyt sekä impotentti.]] Ihmisen sisäsiittoisuus on seurausta avioliitoista, jotka solmitaan sukulaisten välillä. Naimalla lähisukulainen on joskus pystytty säilyttämään valta suvun sisällä. Omia lähisukulaisia naitiin esimerkiksi muinaisen Egyptin kuningashuoneessa ja eurooppalaisessa Habsburgien hallitsijasuvussa. Habsburgien suku sammui vuonna 1661, kun viimeinen kuningas, Espanjan Kaarle II, kuoli elettyään useiden perinnöllisten sairauksien varjostaman lyhyen elämän.
Sisäsiittoisuutta on monessa mittakaavassa. Pienissä paikallisissa etnisissä ryhmissä, joissa geenitarjonta on hyvin rajoittunutta, ihmiset joutuvat lisääntymään toisten samaan ryhmään kuuluvien kanssa. Pohjois-Sentinel on esimerkki nykyään esiintyvistä sisäsiittoisista yhteisöistä.
thumb|right|350px|Pikkuserkusten tai sitä lähempien sukulaisten välisten [[avioliitto|avioliittojen yleisyys maailmassa.]] Lähisukulaisten avioliitot ovat nykyisin harvinaisia useimmissa länsimaissa. Sen sijaan Pohjois-Afrikassa sekä Länsi-, Keski- ja Etelä-Aasiassa uusista avioliitoista 20 prosentista yli 50 prosenttiin on pikkuserkusten tai sitä läheisempien sukulaisten välisiä. Muslimiyhteisöissä serkusavioliitot ovat tavallisia. Esimerkiksi Englannin Bradfordissa 75 % pakistanilaista alkuperää olevista menee naimisiin serkkunsa kanssa.
Kansainvälisessä 1000 Genomes Project -hankkeessa kartoitettiin 26 kansaa edustavan 2 500 henkilön genomit ja tilastoitiin heidän sisäsiittoisuutensa määrät. Koko joukossa vähintään serkusten liittoa vastaavaa sisäsiittoisuutta esiintyi noin neljällä prosentilla tutkituista yksilöistä. Vähintään pikkuserkusten liittoa vastaavaa sisäsiittoisuutta esiintyi useimmin eteläaasialaisilla, noin 45 prosentilla tutkituista. Sekarotuisilla latinalaisamerikkalaisilla sisäsiittoisten osuus oli 41 prosenttia, eurooppalaisilla 17 prosenttia, afrikkalaisilla 14 prosenttia ja itäaasialaisilla 11 prosenttia. Suomalaisilla lukema oli 34 prosenttia.
Vanhemman ja hänen lapsensa tai kahden sisaruksen väliset avioliitot ovat kaikkialla kiellettyä insestiä. Lähisukulaisten välttämistä on selitetty Westermarck-ilmiöllä, joka vaikuttaa varhaisessa lapsuudessa.
Eläimillä
thumb|right|[[Bullterrieri-rodussa esiintyy sisäsiittoisuuden vuoksi runsaasti letaalia akrodermatiittia (LAD), jonka vuoksi pennulta puuttuu synnynnäisesti kateenkorva. Pentu kuolee usein ensimmäisenä elinvuotenaan. Tutkijat ennustavat, että tulevaisuudessa koko rotu voi kuolla sukupuuttoon sisäsiittoisuuden vuoksi. ]] Ihminen aiheuttaa koe-eläimissä, kuten hiirissä, tietoisesti sisäsiittoisuutta, jotta satunnainen vaihtelu niiden ominaisuuksissa saadaan eliminoitua. Kotieläimissä sisäsiittoisuus takaa sen, että hyödylliset ominaisuudet, kuten suuri maidon tai villan tuotanto, yleistyvät. Koirien ja kissojen jalostuksessa sisäsiittoisuudella pyritään edistämään ominaisuuksia, joita kussakin rodussa arvostetaan. Tämä aiheuttaa usein vakavia, periytyviä terveysongelmia ja rotujen geneettisen monimuotoisuuden katoamista.
Jotkin eliölajit, kuten Pyemotes boylei -punkki, suosivat sisäsiittoisuutta. Munien kuoriuduttua urospuoliset punkit hedelmöittävät välittömästi naaraspuoliset sisarensa.