cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Enantiornithes
Enantiornithes oli matelijamaisempi kuin nykyiset linnut (Neornithes) ja niiden edeltäjät. Enantiornithes-alaluokasta on nimetty yli 40 lajia, joistakin tosin vain yhden luun perusteella. Luita on löytynyt maalta ja mereltä, joten lajit olivat luultavasti suuntautuneet eri ekolokeroihin. Joistain fossiileista on löydetty yhtäläisyyksiä, että ne ovat verrattavissa kahlaajiin, jotkut säihkylintuihin, ja jotkut petolintuihin, jotka söivät pieniä dinosauruksia. Pienimpiä Enantiornithes-alaluokkaan kuuluvia lintuja on kuvattu varpusen kokoiseksi, ja suurimmilla, kuten Avisauruksella oli 1,2 metrin siipiväli.
Sana Enantiornithes tulee kreikan sanoista einantios (vastakohta) ja ornithes (linnut). Enantiornithes-sanan nimesi Cyril Walker, vahvistaessaan ryhmän todelliseksi. Walker ei kuitenkaan kertonut, mikä asia on lintujen vastakohtana.
Löydöt
Ensimmäisiä Enantiornithes-alaluokan löytöjä luultiin kuuluvaksi nykyisten lintujen fossiileiksi. Kuitenkin vuonna 1981 Cyril A. Walker tunnisti alaluokan kuuluvan eri alaluokkaan kuin nykyiset linnut. Kun 1990-luvulla enemmän kokonaisia Enantiornithes-alaluokan lintuja löydettiin, pystyttiin toteamaan muutama aikaisemmin löydettykin lintu Enantiornithes-alaluokkaan. Moni Enantiornithes-alaluokan fossiili on löydetty pieninä palasina, ja joidenkin taksonomia on päätelty yhdestä luusta, mikä johtaa epätarkkuuteen monien lajien kohdalla.
Enantiornithes-alaluokan jäseniä on löydetty Pohjois-Amerikasta, Etelä-Amerikasta,Euroopasta, Aasiasta ja Australiasta. Useimmat löydetyt fossiilit on ajoitettu liitukauteen, ja on luultavaa, että alaluokka kuoli samaan aikaan kuin lentokyvyttömät dinosaurussukulaiset.
Alaluokan levinneisyysalue viittaa siihen, että Enantiornithes-alaluokan jäsenet pystyivät ylittämään valtameren omin voimin; ne olivat ensimmäisiä lintuja, joilla oli maailmanlaajuinen levinneisyysalue. Jotkut lajit saattoivat jopa olla muuttolintuja, mutta ottaessa huomioon sen, että lajit elivät trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla, on epätodennäköistä, että linnut muuttivat pitkiä matkoja.
Luokitus
300px|pienoiskuva|[[Longipteryx (taksonomia epäselvä)]]
300px|pienoiskuva|Eoenantiornisin fossiili
Tuparilaiset kielet
Tuparilaiset kielet muodostavat viiden kielen tupi-kieliin kuuluvan kieliryhmän, jonka kieliä puhutaan Brasiliassa. Yksi kielistä on jo sammunut.
Ertuğrul
thumb|Ertuğrulin mausoleumin pienoismalli. Ertuğrul (1191/1198 – 1281), tunnetaan myös nimellä Ertoğrul, oli Osmanien valtakunnan perustajan Osman I:n isä. Ertuğrul oli Oğuzin turkkilaisen Kayı-heimon johtaja. Hänen saapumisensa Rümin sultanaatin avuksi taistelussa Bysanttia vastaan 400 hevosmiehensä kanssa Anatoliaan Mervistä käynnisti tapahtumaketjun, joka johti Osmanien valtakunnan syntymiseen. Poikansa Osmanin tavoin häntä kutsuttiin usein arvonimellä Ghazi, islamin suuri soturi.
Biografia
Ertuğrul syntyi Ahlatissa vuonna 1191 tai 1198. Hänen isänsä Süleymanin hukuttua paetessaan mongolien teurastusta vuonna 1227 Ertuğrul nousi vuonna 1230 Kayı-heimon johtoon. Ertuğrulin nousu asemaan oli seurausta hänen avustaan seldžukeille sodassa Bysanttia vastaan. Rümin sulttaani Kayqubad I luovutti Ertuğrulille Karaja Dağin, vuoristoisen alueen lähellä Angoraa (nykyinen Ankara). Yhden näkökulman mukaan Ertuğrulin maa-alueiden tarkoituksena oli toimia suojana Bysanttia ja muita vihollisia vastaan. Vuonna 1231 hän valloitti Söğütin kylän ja hänelle annettiin kylä ja sitä ympäröineet maa-alueet. Kylästä tuli Ertuğrulin kuoltua hänen poikansa hallintoaikana Osmanien valtakunnan pääkaupunki vuonna 1299. Ertuğrulillä oli kaksi muuta poikaa, Saru Batu Savcı Bey ja Gündüz Bey.
Perintö
1800-luvulla Ottomaanien laivaston frigatti Ertuğrul nimettiin hänen kunniakseen. Myös Ertuğrul Gazin moskeija Turkmenistanin Ašgabatissa on nimetty hänen kunniakseen.
Breakdown (Transformers)
Breakdown on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa.
The Transformers
Breakdown on yksi Stunticoneista, jotka Megatron rakensi nopeista ajoneuvoista, jotka hän oli varastanut.
Transformers: Prime
Breakdown toimii lääkintämies Knock Outin assistenttina ja on Bulkheadin vanha vihollinen vuosien takaa. Decepticonien käydessä kärsimättömäksi Megatronin parantumisen hitaudesta, Starscream kutsui Knock Outin ja Breakdownin Maahan, jossa he myös etsivät energonkeräintä Kreikasta.
Breakdownin jäädessä kerran M.E.C.H.:n agenttien vangiksi. Megatronin mielestä ihmisten vangiksi joutuminen oli häpeällistä ja oli valmis jättämään Breakdownin oman onnensa nojaan. Bulkhead vastentahtoisesti pelasti hänet. Starscream sai tietää tästä, mutta lupasi pitää asian salassa. Breakdown sai uuden tilaisuuden lähtiessään etsimään polariteettihanskaa. Breakdown epäonnistui hanskan saamisessa, mutta sai epäonnistumisensa anteeksi Megatronilta pakottamalla Airachnidin palaamaan Decepticoneihin.
Toisella kaudella Breakdown sai Dreadwingin ohella tehtäväksi salamurhata Airachnidin tämän petosyrityksestä. Mutta Breakdown epäonnistui ja Airachnid repi hänet kappaleiksi. M.E.C.H. löysi hänen jäännöksensä ja yhdistivät ne haavoittuneen johtajansa, Silaksen, elintoimintoihin.
Sandra Brown
thumb|right|Sandra Brown Sandra Brown (s. 12. maaliskuuta 1948 Waco, Teksas) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Brown on kirjoittanut yli 70 romaania, joista 56 on yltänyt The New York Timesin bestsellerlistalle. Teoksia on käännetty yli 30 kielelle ja painettu yli 60 miljoonaa kappaletta.
Aiemmin Brown on työskennellyt muun muassa valokuvamallina, näyttelijänä ja televisiotähtenä.
Kaarina Valoaalto
Kaarina Valoaalto (oik. Kaarina Aalto) (25. toukokuuta 1948 Västerås – 26. maaliskuuta 2021 Joutsa ) oli suomalainen kirjailija ja runoilija.
Fredrik Saltzman
Fredrik Saltzman (19. lokakuuta 1839 Helsinki – 4. maaliskuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen kirurgi, joka toimi Helsingin yliopiston kirurgian ylimääräisenä professorina 1879–1883 ja varsinaisena kirurgian professorina 1883–1890 sekä Lääkintöhallituksen pääjohtajana 1890–1902. Hän toteutti Suomessa ensimmäisenä antiseptiikkaa ja edisti sairaalaoloja ja sairaanhoitajakoulusta.
Elämäkerta
Fredrik Saltzmanin vanhemmat olivat sotilaslääkäri ja valtioneuvos Fredrik Saltzman ja Gustava Charlotta Ulrika Ehrenmalm. Saltzman valmistui ylioppilaaksi 1857, filosofian kandidaatiksi 1862, lääketieteen kandidaatiksi 1864 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1867.
Tehtyään 1868–1869 opintomatkoja eri Euroopan maihin ja työskenneltyään muutaman vuoden apulaislääkärinä Helsingin yleisen sairaalan kirurgisella osastolla hänet nimitettiin Helsingin yliopiston kirurgian dosentiksi 1871. Hänestä tuli 1879 ylimääräinen kirurgian professori, ja varsinaisen professuurin hän sai 1883 sen tultua vapaaksi hänen opettajansa Jakob August Estlanderin kuoltua. Yliopiston tiedekunta ja konsistori tukivat professuuriin toista hakijaa, Max af Schulténia, mutta kansleri ratkaisi valinnan Saltzmanin hyväksi. Vuonna 1890 Saltzman siirtyi Lääkintöhallituksen pääjohtajaksi. Hänen aloitteestaan Suomeen rakennettiin lisää yleisiä sairaaloita ja sairastupien määrä kymmenkertaistettiin. Saltzman erosi pääjohtajanvirastaan perustuslaillisen kantansa vuoksi sortokauden aikana 1902. Hän oli saanut edellisvuonna todellisen valtioneuvoksen arvonimen.
Saltzman matkusti vuonna 1872 Edinburghiin tapaamaan Joseph Listeriä ja perehtymään tämän kehittämiin antiseptisiin menetelmiin. Saltzman alkoi soveltaa näitä menetelmiä järjestelmällisesti saatuaan professoriksi tultuaan Helsingin yleisen sairaalan kirurgisen osaston johtoonsa. Tulehdusten väheneminen mahdollisti uudenlaisten kirurgisten operaatioiden käyttöönoton. Saltzman toi ensimmäisinä Suomeen kilpirauhasen ja mahalaukun leikkaukset 1884 ja 1885. Hän tiettävästi myös kokeili sveitsiläisen Jacques-Louis Reverdinin kehittämää uutta ihonsiirtomenetelmää vain hetkeä sen esittelyn jälkeen vuonna 1870.
Pitkään suunniteltu Helsingin Kirurginen sairaala rakennettiin Saltzmanin professorikaudella ja otettiin käyttöön vuonna 1888. Saltzman suunnitteli sairaalan leikkaussalin ja teknisen laitteiston itse. Sairaalassa aloitettiin vuonna 1889 ensimmäisenä Suomessa sairaanhoitajien koulutus. Lääkintöhallituksen pääjohtajana Saltzman laajensi sairaanhoitajakoulutuksen lääninsairaaloihin eri puolille Suomea. Myös hammaslääkärien järjestäytynyt koulutus Suomessa aloitettiin hänen pääjohtajakautenaan. On katsottu osin Saltzmanin ansioksi, että Suomi vältti lähes kokonaan vuosien 1892–1894 suuren koleraepidemian.
Saltzman perusti vuonna 1889 Suomen ensimmäisen kirurgiyhdistyksen, joka toimi seitsemän vuotta, ja hän oli sen ensimmäinen puheenjohtaja. Hän osallistui myös Pohjoismaisen kirurgiyhdistyksen perustamiseen ja toimi Suomen Punaisen Ristin johtokunnassa. Lisäksi hän oli Nyländska Jaktklubbenin varakommodori 1871–1875 ja Henkivakuutusyhtiö Kalevan johtokunnan puheenjohtaja 1911–1914.
Fredrik Saltzmanin poika oli professori Fredrik Saltzman nuorempi.
Najeeb Halaby
Najeeb Halaby (arabiaksi: نجيب إلياس حلبي‎; 19. syyskuuta 1915 – 2. heinäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen liikemies ja valtion virkamies sekä Jordanian kuningattaren Noor al-Husseinin isä.
Halaby syntyi Dallasissa, Texasissa Najeeb Elias Halabyn, syyrialaissyntyisen libanonilaisen siirtolaisen, ja Laura Wilkins Halabyn poikana. Hän opiskeli Stanfordin yliopistossa ja Yalen yliopistossa lakia. Toisen maailmansodan aikana hän oli laivastossa lentäjänä.
Vuosina 1961–1965 hän oli töissä Yhdysvaltain siviili-ilmailulaitoksessa ja vuosina 1969–1972 Pan Amin pääjohtajana. Hän oli mukana vuonna 1970, kun ensimmäinen Boeing 747 lensi Atlantin yli.
Halaby oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäinen vaimo oli Doris Carlquist. He erosivat vuonna 1977. He saivat kolme lasta
Halabyn toinen vaimo oli Jane Allison Coates vuosina 1980–1996. Kolmas vaimo oli Libby Anderson Cater, jonka kanssa hän asui aina kuolemaansa asti.
Isonkyrön seurakunta
Isonkyrön seurakunta on seurakunta Etelä-Pohjanmaalla Isonkyrön kunnassa. Seurakunta kuului ennen Lapuan hiippakunnassa Isonkyrön rovastikuntaan, uuden jaon mukaan Etelä-Pohjanmaan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Satu Linko. Vuoden 2020 lopussa seurakunnassa oli 3 853 jäsentä.
Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Isonkyrön seurakunnan kirkkoherroina:
Russell Allen
Russell Allen (s. 19. heinäkuuta 1971 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalaisen progressiivista metallia soittavan Symphony X -yhtyeen laulaja. Hän on laulanut myös Star One -kokoonpanossa. Hän perusti vuonna 2011 myös Adrenaline Mob -nimisen heavy-yhtyeen, jonka kanssa hän myös esiintyy.
Alfonso III (Portugali)
thumb|Alfonso III:n patsas [[Farossa]] Alfonso III (5. toukokuuta 1210, Coimbra – 16. helmikuuta 1279) oli Portugalin viides kuningas vuosina 1248–1279.
Motormaster
Motormaster on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa.
The Transformers
Motormaster johtaa Stunticoneja, jotka Megatron rakensi nopeista ajoneuvoista, jotka hän oli varastanut. Hän muuntautuu suureksi rekka-autoksi ja kutsuu itseään "Teiden kuninkaaksi". Hänen alaisensa vihaavat häntä, mutta eivät uskalla olla tottelemattakaan.
War for Cybertron
Motormaster on pelattavan hahmona pelin Nintendo DS-versiolla.
Luettelo Rooman valtakunnan legioonista
Tämä on luettelo Rooman valtakunnan legioonista.
Iran (Pohjois-Ossetia-Alania)
Iran ( ja ) on kylä Kirovin piirissä Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallassa Venäjällä. Iran sijaitsee piirin länsiosassa aivan Kabardi-Balkarian tasavallan vastaisella rajalla, piirikeskuksesta, Elhotovosta, lounaaseen. Iranin naapurina pohjoisessa on Stavd-Durtan kylä.
Fukuoka
Fukuokaa palvelevat Fukuokan lentoasema, San'yō shinkansen -luotijunalinja, joka pysähtyy Hakatan asemalle, sekä autolautat. JR Kyūshū operoi kantosiipialusta Hakatan ja Etelä-Korean Busanin välillä. Fukuokan metro avasi uuden linjan, Nanakuma-linjan, vuonna 2005.
Fukuokasta on peräisin enemmän menestyneitä muusikkoja kuin mistään muusta japanilaisesta kaupungista. J-popin suuriin nimiin kuuluvat Ayumi Hamasaki, Chage & Aska, Shiina Ringo, Spitz, MISIA ja nouseva tähti YUI. 1970-luvulla paikalliset muusikot olivat ylpeitä juuristaan ja nimesivät musiikkityylinsä mentai rockiksi. Viime vuosina kaupungin musiikkitarjontaa ovat uudistaneet paikallisten muusikoiden ja ulkomaalaisten muusikoiden yhteistyöyhtyeet, esimerkiksi Fever, Cut Flowers, Dr. Funkinstein ja F8 & The Routes. Myös Free- ja The Faces -yhtyeissä basistina toiminut Tetsu Yamauchi on Fukuokasta kotoisin.
Fukuoka on myös suositun ja tunnetun manga- ja anime-sarja Excel Sagan tapahtumapaikka.
Historia
Fukuokan (Kashiin, Hakatan, Sawaran ja Imazun alueet) sanotaan olevan Japanin vanhin kaupunki, koska se sijaitsee lähellä Kiinaa ja Koreaa. Fukuokan alue on yksi vanhimmista esi-jōmon-kauden asutusalueista. Dazaifu oli maan hallinnollinen keskus vuonna 633, mutta jotkin tutkijat väittävät pääkaupungin olleen juuri tällä alueella. Muinaiset tekstit kuten Kojiki ja arkeologiset löydöt vahvistavat tämän alueen olleen tärkeä Japanin synnylle. Jotkin tutkijat menevät jopa niin pitkälle, että he väittävät tämän olleen juuri ensimmäinen alue, jossa ulkopuoliset ja keisarillinen perhe astuivat maihin. Kuitenkin monien muiden varhaista Japania koskevien teorioiden tavoin sille ei löydy paljoakaan todisteita.
Mongolien invaasiot (1274–1281)
thumb|Kivimuuria Fukuokassa
Fukuokan Hakatanlahti on Japanin portti Koreaan ja Kiinaan. Mongolien suuri Kublai-kaani – vallattuaan mantereen – siirsi huomionsa Japaniin vuodesta 1268, alkaen painostaa Japania ulkoisella paineella jollaista se ei ollut ennen kokenut. Kublai-kaani lähetti aluksi lähetystön Japaniin ilmoittamaan šogunaattia Kublai-kaanin yliherruudesta. Kamakura-šogunaatti kieltäytyi. Kublai lähetti tämän jälkeen useita lähetystöjä Japaniin, joista jokainen ilmoitti yliherruudesta ja joista jokaiseen shōgunaatti vastasi kieltävästi.
Vuonna 1274 Kublai-kaani lähetti 900 laivan ja 33 000 miehen hyökkäyslaivaston, joka koostui pääasiassa goryeolaisista sotilaista (nykyisen Korean niemimaa). Ensimmäinen laivasto tuhoutui epäpätevyyden ja myrskyjen seurauksena.
Ensimmäisen hyökkäyksen jälkeen japanilaiset samurait rakensivat 20 kilometriä pitkän kivimuurin, joka reunusti Hakatanlahtea nykyisen Fukuokan kaupungin alueella. Muuri, joka oli 2–3 metriä korkea ja jolla oli paksuutta 3 metriä, rakennettiin vuosien 1276 ja 1277 välillä ja kaivettiin uudelleen esiin 1930-luvulla.
Kublai lähetti jälleen uuden lähetystön vuonna 1279. Tuohon aikaan Hōjō Tokimune Hōjō-klaanista oli kahdeksantena sijaishallitsijana. Hän ei ainoastaan torjunut tarjousta, vaan katkaisi viiden mongolilähettilään kaulat kutsuttuaan heidät ensin Kamakuraan. Raivostunut Kublai päätti tehdä uuden hyökkäyksen Fukuokan prefektuuriin vuonna 1281, vaatien sotilaita 140 000 ja laivoja 4 000. Kuitenkin vain 1 170 laivaa saatiin koko armeijalle. Japanilaisia sotilaita oli vain 40 000, eikä heillä ollut mitään mahdollisuuksia mongolien armeijaa vastaan. Kublain hyökkäys pääsikin Dazaifuun asti, noin 15 kilometriä Fukuokasta etelään. Kuitenkin onnella oli sormensa pelissä – saarelle iski uusi taifuuni, joka upotti suurimman osan mongolien laivastosta ja antoi ratkaisevan iskun mongolien joukoille.
Juuri tämä taifuuni tultaisiin myöhemmin tuntemaan nimellä Kamikaze (Jumalten tuuli).
Nykyisen kaupungin muodostaminen (1889)
thumb|Tenjinin aluetta Fukuokan keskustassa.
Fukuoka oli aikoinaan voimakkaan Chikuzenin daimion asuinpaikka, ja sillä oli suuri merkitys Japanin keskiaikaisessa historiassa. Alueella sijainnut tunnettu Ieyasun temppeli tuhoutui tulipalossa Boshin-sodan aikana 1868.
Nykyinen kaupunki muodostettiin 1. huhtikuuta 1889 kahden kaupungin, Hakatan ja Fukuokan, yhdistyessä. Historiallisesti Hakata oli satama- ja kauppakaupunki ja oli siten kytköksissä paikalliseen kulttuuriin. Vielä nykyäänkin Hakatan alue on kaupungin tärkeimpiä kaupallisia alueita. Toisaalta Fukuoka oli samuraiden koti, ja sen nimeä oli käytetty ensimmäisen Chikuzenin daimion, Kuroda Nagamasan, nimettyä sen syntymäpaikkansa mukaan. Nykyisin Fukuokan puolella sijaitsee tärkein kauppa-alue Tenjin.
Fukuoka 1900-luvulla
thumb|left|upright|Fukuoka ACROS
thumb|upright=2|Fukuokan keskustaa [[Minami-ku (Fukuoka)|Minami-kun näköalatasanteelta pohjoiseen katsottuna.]]
Maantiede
thumb|Satelliittikuva Fukuokasta
Vuoret ympäröivät Fukuokaa kolmelta suunnalta, ja pohjoisessa avautuu Genkainmeri. Suurin osa kaupungin keskustasta on rakennettu entisen meren päälle, ja suunnitelmissa on uusien keinotekoisten saarten rakentaminen Higashi-kun alueelle.
Fukuokasta on noin 1 100 kilometriä Tokioon, 870 kilometriä Shanghaihin ja 540 kilometriä Souliin. Fukuokan läheisyys Koreaan, Kiinaan ja muihin Aasian maihin näkyy kaupungin pyrkimyksenä toimia Aasian kulttuurin ja talouden risteysalueena.
Ilmasto
Kuten suurimmassa osassa Fukuokan prefektuuria, Fukuokassa on lämmin ilmasto. Kaupungin vuotuinen keskilämpötila on 16,3 °C ja keskikosteusprosentti 70 %. Vuodessa on 1 811 valoisaa tuntia, ja vuotuinen sademäärä on 205 cm. Noin 40 prosenttia vuodesta on pilvistä.
Talvella lämpötila putoaa harvoin alle nollan asteen ja sade tulee yleensä vetenä, joskus lyhyinä lumisateina. Kevät on lämmin ja aurinkoinen, kirsikat kukkivat maaliskuun loppupuolella tai huhtikuun alkupuolella. Sadekausi kestää noin kuusi viikkoa kesä–heinäkuussa, jolloin kosteusprosentti on jatkuvasti lähellä 95 % ja lämpötila vaihtelee 25–30 asteen välillä. Kesät ovat kosteita ja kuumia lämpötilojen noustessa lähelle 37 astetta. Syksyä pidetään usein Fukuokan parhaana aikana, sillä lämpötilat pyörivät 20 asteen välillä ja ilma on kuivaa. Taifuunikausi on elo–syyskuussa.
Maanjäristykset
thumb|Maruzen Buildingin särkyneitä ikkunoita maaliskuun 2005 järistyksen jälkeen.
Fukuoka ei ole seismisesti läheskään yhtä aktiivinen kuin monet muut Japanin osat, mutta Fukuokassakin koetaan toisinaan maanjäristyksiä. Voimakkain järistys sataan vuoteen tapahtui 20. maaliskuuta 2005 kello 10.53, jolloin järistyksen teho japanilaisella skaalalla oli heikko 6, kun huippulukema olisi 7. Järistyksen seurauksena yksi ihminen kuoli jäätyään romahtavan seinän alle ja yli 400 ihmistä loukkaantui. Järistyksen keskipiste oli Genkain meressä, Fukuokan keskustan halki kulkevan Kegon halkeaman ennen tuntemattomassa haarassa. Genkain saari, Nishi-kun osa, vaurioitui kaikista raskaimmin, ja kaikki sen asukkaat siirrettiin turvaan Fukuokan Fukuoka Kokusai Centeriin. Jälkijäristykset jatkuivat ajoittain seuraavien viikkojen aikana samaan aikaan, kun rakentajat työskentelivät vaurioituneiden rakennusten korjaamiseksi. Perinteiset japanilaiset talot kärsivät raskaita vaurioita, erityisesti Daimyōn ja Imazumin alueilla, joissa useita taloja purettiin. Vakuutuskorvausten arvioitiin nousseen noin 15,8 miljardiin jeniin (noin 100 miljoonaa euroa).
Fukuokan tunnetuin halkeama on juuri Kegon halkeama, joka kulkee koillisesta kaakkoon suurin piirtein Nishitetsun Ōmutan linjan suuntaisesti. Aikaisemmin halkeaman arvioitiin olevan vain 22 kilometriä pitkä, mutta nykyään sen pituudeksi arvioidaan noin 40 kilometriä. Halkeaman uskotaan tuottavan magnitudin 7 järistyksen joka 15 000. vuosi. Jos järistyksen keskipiste olisi kymmenen kilometrin syvyydessä, tarkoittaisi tämä pinnalla noin magnitudin heikko 6 järistystä Fukuokan keskustassa, kuten 20. maaliskuuta 2005. Ennen järistystä todennäköisyyden maanjäristykselle tunnetulla Kegon halkeaman pätkällä 30 vuoden sisällä oli laskettu olevan 0,4 prosenttia. 20. maaliskuuta 2005 jälkeen tätä todennäköisyyttä on nostettu toistuvasti.
Aluejako
<div style="position:relative; float:rigth; width:300px; height:326px; overflow:hidden; margin-left:15px;"> 300px Nishi-ku Higashi-ku Sawara-ku Hakata-ku Chūō-ku Jōnan-ku Minami-ku
Fukuoka jakautuu seitsemään suuralueeseen. Niistä asukasluvultaan suurin on Higashi-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Sawara-ku. Kaupungin ydinalueen muodostavat Chūō-ku ja Hakata-ku.
Väestö
thumb|Fukuokalaisia Nanokawa-joen rannalla
1. helmikuuta 2007 kaupungissa asui 1 418 344 ihmistä, ja väestötiheys oli 4 171 ihmistä neliökilometrillä. Kaupungin kokonaispinta-ala on 340,60 km². Väestön keski-ikä on 38,6 vuotta, eli Fukuoka on Japanin toiseksi nuorin suurkaupunki. 4,4 %:n kasvuvauhdillaan se on myös Japanin toiseksi nopeimmin kasvava kaupunki.
Kulttuuri ja matkailu
Fukuoka valittiin yhdeksi "maailman 10 kuumimmasta kaupungista" Newsweek-lehden 3.–10. heinäkuuta 2006 julkaistussa numerossa. Syitä valintaan olivat keskeinen sijainti Aasiassa, kasvava turismi ja kaupankäynti sekä lentokentän ja sataman kasvanut kapasiteetti.
Nähtävyydet
thumb|[[Fukuoka Tower Hakatanlahden rannalta katsottuna.]]
Fukuokan läntisessä osassa sijaitseva Sky Dream Fukuoka on maailman toiseksi suurin maailmanpyörä, ja samalla Aasian toiseksi suurin. Sen korkeus on 120 metriä, halkaisijan ollessa 112 metriä. Fukuokan linnan rauniot sijaitsevat Ōhorin puiston vieressä. Linnasta on jäljellä vain muutamia muureja ja vallituksia Meiji-restauraation aikaisten levottomuuksien synnyttämän tulipalon takia. Linnaa on korjailtu ja muutamia torneja on rakennettu uudestaan betonista 1950–1960-luvulla, kun Japanissa oli trendinä rakentaa vanhoja linnoja turistien houkuttelemiseksi.
Marine Park Uminonakamichi sijaitsee Hakatanlahden pohjoispuolella sijaitsevalla kapealla niemellä. Puistossa on huvipuisto, eläinpuisto, puutarhoja, uimarantoja, hotelli ja suuri akvaario.
Festivaalit
Fukuokassa pidetään vuosittain useita erilaisia festivaaleja. Näistä suurimmat ovat Hakata Dontaku ja Hakata-Gion Yamakasa.
Yamakasa
thumb|Canal City Hakata
Yamakasa-festivaalia vietetään Fukuokassa kahden viikon ajan heinäkuussa. Festivaalilla on yli 700 vuotta vanhat perinteet. Miehistä koostuvat joukkueet (naiset eivät saa osallistua pieniä tyttöjä lukuun ottamatta), jotka edustavat Hakatan eri kaupunginosia, juoksevat kilpaa aikaa vastaan ennaltamäärättyä reittiä kantaen useita satoja kiloja painavaa, bambusta tehtyä alustaa.
Kilpailijat käyttävät vapaa-ajallaan geta-sandaaleita, valkoisia sortseja, valkoista aluspaitaa, joukkueen tunnuksella koristeltua happi-takkia ja kankaista vyötä. Kilpailujen aikana he käyttävät perinteistä shimekomia, haarojen kautta lantiolle tiukalle sidottua valkoista tai tumman sinistä alusvaatetta, perinteisiä pitkävartisia tabi-kenkiä, happi-takkia, joka on sidottu rinnalta kiinni, otsahihnaa sekä shimekomiin kiedottua manillaköyttä. Köyttä käytetään bambualustan kantoon.
Kaksiviikkoisen festivaalin aikana kilpailijat osallistuvat erilaisiin rituaaleihin ja harjoitusjuoksuihin, joiden aikana kilpailijat nukkuvat vain muutamia tunteja yössä. Aikaisin viimeisen päivän aamuna kilpailijat ottavat osaa itse pääkilpailuun, jota seuraa vuosittain noin kaksi miljoonaa ihmistä paikan päällä ja televisiosta. Kilpailun jälkeen kilpailijat vetäytyvät syömään ravintoloihin ja juhlimaan menestystään. Joukkueiden kesken jaetaan palkintoja, ja joukkueiden johtajat käyvät osoittamassa kunnioitustaan ja syömässä muiden joukkueiden luona.
Hakata Dontaku
Hakata Dontaku on Fukuokassa 3. ja 4. toukokuuta järjestettävä Festivaali. Festivaalin historia alkaa noin 800 vuoden takaa ja siihen osallistuu yli kaksi miljoonaa ihmistä. Hakata Dontaku onkin Japanin kultaisen viikon suosituin festivaali. Festivaalin aikana esiintymislavoja pystytetään joka puolelle keskustaa. Lavoilla esitetään perinteisiä japanilaisia esityksiä ja festivaalin aikana järjestetään myös paraati.
Festivaali keskeytettiin Meiji-kaudella seitsemäksi vuodeksi. Sen järjestämistä jatkettiin 12. Meijin hallintovuotena ja on siitä lähtien tunnettu nimellä Hakata Dontaku.
Urheilu
Fukuoka on Japanin huippujoukkueisiin kuuluvan baseball-joukkue Fukuoka SoftBank Hawksin kotikaupunki. Vuonna 2004 joukkuetta uhkasi konkurssi, ja sen omistaja Daiei oli pakotettu myymään joukkueen SoftBank Capitalin Masayoshi Sonille. Joukkueen nimi muuttui Fukuoka SoftBank Hawksiksi vuoden 2005 kaudella.
Fukuoka on myös ammattilaisjalkapallojoukkue Avispa Fukuokan kotikaupunki. Avispa Fukuoka pelaa J1 Leaguessa.
Fukuokan pormestari, Hirotarō Yamasaki toivoi olympialaisia Fukuokaan ja Kyūshūn vuodeksi 2020 kutsuen niitä "Fukuokan-Kyūshūn olympialaisiksi". Fukuoka hävisi kuitenkin kilpailun vuoden 2016 olympialaisista Tokiolle. Tokion kiistanalainen pormestari Shintarō Ishihara syytti Fukuokan suunnitelmaa liian pienimuotoiseksi. Jotkut myös pitivät Yamasakin tarjousta olympiakaupungiksi lähinnä tekosyynä rakentaa kaupunkiin uusi lentokenttä.
Vuosittaisia Fukuokassa pidettäviä urheilukilpailuita:
Myös Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 2006 pidettiin Fukuokassa.
Koulutus
Fukuokan kaupunki hoitaa kaikkien julkisten ala- ja yläasteiden ylläpitoa prefektuurin hoitaessa lukiotason koulutuksen järjestämisen.
Sari Lilliestierna
Sari Leila Hannele Lilliestierna (o.s. Pesonen, s. 21. huhtikuuta 1954 Hausjärvi) on suomalainen näyttelijä, joka aloitti uransa Ruotsissa esittämällä naispääosaa John Olssonin elokuvassa Jonny Roova (1985) ja jatkoi näyttelemistä Ruotsin televisiossa, esimerkiksi Agneta Fagerström-Olssonin tv-sarjassa Seppan (1986).
Fukuoka
Ystävyyskaupungit
Fukuokalla on useita ystävyyskaupunkeja:
Sari Lilliestierna
Lilliestierna on tehnyt lukuisia rooleja myös näyttämöllä, kuten esimerkiksi Riihimäen teatterissa, jossa hän näytteli 1990-luvulla naispääosaa Gardner McKayn Leikintekijässä sekä rouva de Volanges´n roolin Christopher Hamptonin Valheissa ja viettelijöissä. Nykyisin Lilliestierna toimii ohjaajana Teatteri Undassa, joka on tamperelainen harrastajateatteri, ja ohjaa myös teatterikerhoja.
Arthur Hailey
Arthur Hailey (1920 Luton, Britannia – 2004) oli englantilais-kanadalainen kirjailija. Haileyn teoksista tunnettu on erityisesti Hotelli, jonka pohjalta on tehty myös elokuva Hotelli ja televisiosarja Hotelli. Hänen muistakin romaaneistaan ja näytelmistään on tehty elokuvia ja televisioelokuvia.
Elämä
Hailey palveli toisen maailmansodan aikana Ilmavoimissa vuosina 1939–1947. Vuonna 1947 hän muutti Kanadaan, missä teki sekalaisia töitä ja kirjoitti osa-aikaisena. Vuonna 1956 hän jättäytyi kokoaikaiseksi kirjoittajaksi televisiosarjansa menestyksen innoittamana. Hän muutti 1965 Kaliforniaan ja 1969 Bahamasaarille Yhdysvaltojen ja Kanadan veroja välttääkseen.
Tuotanto
Haileyn kirjoittamiselle oli tyypillistä perusteellinen paneutuminen aiheeseen. Hänen kerrotaan lukeneen kymmeniä hotellinjohdon oppikirjoja ennen menestysteoksensa Hotellin (1965) kirjoittamista. Monet teokset noudattelevat samantyyppistä rakennetta: tavallinen ihminen joutuu epätavalliseen kriisiin ja kerronta hyppelee useiden rinnakkaisten juonten välillä.
Romaani In High Places joutui sensuurin kohteeksi, kun se ilmestyi Englannissa. Siitä poistettiin kohta, jossa kerrottiin, kuinka kuningatar tarjosi teekutsuilla Kanadan pääministerille jaarlin arvoa, jotta Kanada pysyisi Kansainyhteisössä.
Alkejevon piiri
thumb|250px|Alkejevon piiri Tatarstanin kartalla. Alkejevon eli Əlkin piiri (, tataariksi Әлки районы, Əlki rayonı) on paikallinen itsehallintoalue Tatarstanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan eteläosassa Uljanovskin alueen rajalla. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1 727 neliökilometriä ja asukkaita on 20 800 henkeä (vuonna 2009).
Piiriin kuuluu 21 maalaiskuntaa: Appakovo, Bazarnyje Mataki, Boriskino, Juhmatši, Kargopol, Koški, Nižneje Alkejevo, Nižneje Katšejevo, Novyje Urgagary (keskuspaikka Urgagary), Salmany, Šibaši, Starohuradinskoje (keskuspaikka (Huzangajevo), Staroje Alparovo, Staroje Kamkino, Staryje Mataki, Staryje Salmany, Staryje Tšelny, Tjažberdino, Tšuvašski Brod, Tšuvašskoje Burnajevo ja Verhneje Koltšurino. Hallinnollinen keskus on Bazarnyje Matakin kylä.
Asukkaista 63,7 % on tataareja, 19,2 % tšuvasseja ja 16,4 % venäläisiä.
Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljakasvien viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Teollisuutta edustavat tiilitehdas, rehutehdas, meijeri ja leipomo.
Nähtävyyksiä ovat Bazarnyje Matakin kotiseutumuseo ja tšuvassirunoilija Peder Huzangain museo Huzangajevon kylässä.
Paikallislehtenä ilmestyy tataarin- ja venäjänkielinen Əlki həbərləre – Alkejevskije vesti.
OKX
Stereogum Presents... OKX: A Tribute to OK Computer on ilmainen, ladattavissa oleva tribuuttialbumi, joka on tehty Radioheadin ylistetyn OK Computerin kunniaksi. Albumi tuli ladattavaksi internetistä kymmenen vuotta albumin julkaisun jälkeen heinäkuussa 2007 Stereogumin sivustoilta. Kappaleet esittää eri yhtyeet, kuten Cold War Kids, My Brightest Diamond ja The Twilight Sad.
Kappaleet
(Kaikki kappaleet kirjoittaneet Thom Yorke, Jonny Greenwood, Phil Selway, Ed O'Brien ja Colin Greenwood.)
Cuauhtémoc
Cuauhtémoc (nahuatl ‏Cuāuhtemōc ”laskeutuva kotka”), myös Guatimozin, Cuauhtemotzin, Quauhtemoc, (noin 1495 – 26. helmikuuta 1522) oli Montezuma II:n vävy ja sisarenpoika sekä asteekkivaltakunnan viimeinen hallitsija 1520–1521. Cuauhtémoc nousi asteekkien johtajaksi hieman yli 20-vuotiaana Montezuman lyhytaikaisen seuraajan, Cuitláhuacin, kuoltua espanjalaisten tuomaan isorokkoon. Jo valtaan noustessaan Cuauhtémocilla oli kansan tuki takanaan, sillä he tunsivat miehen suurena soturina ja pätevänä johtajana. Tämä oli eräs seikoista, jotka erottivat hänet monista edeltäjistään.
Cuauhtémocin valtakausi kesti vain muutaman kuukauden. Vaikka hän onnistui ajamaan espanjalaiset valloittajat ulos Tenochtitlánista (niin sanottu La Noche Triste), nääntyneet ja tautien riivaamat atsteekit eivät pystyneet pysäyttämään espanjalaisten ja alueen kostonhimoisten intiaaniheimojen muodostamaa hyökkäystä ja kolmen kuukauden piirityksen jälkeen Tenochtitlánin ja samalla koko asteekkivaltion oli annettava periksi vuonna 1521.
Espanjalaiset ottivat kaupungin puolustusta johtaneen Cuauhtémocin vangiksi, ja häntä kohdeltiin aluksi kunnioittavasti. Myöhemmin Cuauhtémocia kuitenkin kidutettiin, jotta hän paljastaisi asteekkien kätkemien aarteiden kätköpaikat. Espanjalaisten johtaja Hernán Cortés antoi kuninkaallisen rahastonhoitajansa Aldreten kiduttaa Cuauhtémocia tulella monen päivän ajan toivoen tämän paljastavan asteekkien uskotut salaiset kultavarastot. Kidutus ei kuitenkaan tuottanut minkäänlaista tulosta ja Cuauhtémoc kiisti itsepintaisesti kultavarastojen olemassaolon. Tajuttuaan miehen järkkymättömyyden Cortés otti hänet muun asteekkiaatelin ohella omiin joukkoihinsa peläten espanjalaisten lähdön jälkeistä atsteekkien kansannousua. Myöhemmin Cortés teloitutti Cuauhtémocin muinaisen mayakaupungin temppeliaukiolla nykypäivän Hondurasissa vuonna 1525.
Nykypäivän Meksikossa Cuauhtémoc on loppuaikojen asteekkikeisareista arvostetuin pitkälti hänen periksiantamattomuutensa ja järkkymättömän rehellisyytensä takia. Huomattavaa on myös se, että siinä missä Cuauhtémocille on pystytetty Meksikoon lukuisia patsaita, ei valloittaja Hernán Cortésille ole pystytetty ainuttakaan.
Jura Museum
pienoiskuva|Steneosauruksen fossiili Jura museossa vuonna 2010.
Osman pašša
thumb|Osman Pašša Osman Nuri Pašša (1832 Tokat – 14. huhtikuuta 1900 Konstantinopoli) oli Ottomaanien valtakunnan armeijassa palvellut marsalkka (mušir), joka muistetaan sinnikkäästä vastarinnastaan Plevnan piirityksessä Venäjän–Turkin sodan aikana vuonna 1877.
Osman valmistui Konstantinopolin sotilasakatemiasta, liittyi vuonna 1853 ratsuväkeen ja palveli Krimin sodassa 1853–1856. Hän osallistui myös kansannousujen kukistamiseen 1860 Libanonissa, 1867 Kreetalla ja 1871 Jemenissä. Hänet ylennettiin 1871 everstiksi, 1874 prikaatinkenraaliksi (mirliva) ja 1875 divisioonankenraaliksi (ferik). Kun sota Serbiaa vastaan puhkesi vuonna 1876, Osman nimitettiin Vidiniin sijoitetun armeijakunnan komentajaksi. Hän löi serbit nopealla hyökkäyksellä Saitšarissa ja Izvorissa, mistä hyvästä hänet ylennettiin muširiksi.
Seuraavana vuonna syttyi sota Venäjää vastaan, ja venäläisten ylitettyä Tonavan heinäkuussa 1877 Osman sai määräyksen siirtää armeijakuntansa nopeasti Vidinistä itään. Hän pääsi joukkoineen liikenteellisessä solmukohdassa sijainneeseen Plevnan kaupunkiin ja linnoittautui sinne. Venäläiset yrittivät 20. ja 30. heinäkuuta sekä 11. syyskuuta turhaan vallata Plevnan rynnäköllä, mutta Osmanin puolustus piti ja hän vain vahvisti jatkuvasti linnakettaan. Venäläisille ei jäänyt muuta mahdollisuutta kuin saartaa Plevna katkaisemalla sen huoltoyhteydet Sofiaan. Plevnan piiritys sitoi pääosan Venäjän armeijasta pohjois-Bulgariaan useiden kuukausien ajaksi ja viivästi siten turkkilaisten tappiota sodassa.
Osman yritti lopulta 9. joulukuuta murtautua ulos piirityksestä, mutta haavoittui ja joutui antautumaan seuraavana päivänä. Tästä huolimatta hän sai Turkissa kansallissankarin maineen ja hänet palkittiin ghasin arvonimellä. Hän joutui olemaan sotavankina Venäjällä vuoteen 1878. Palattuaan Osman sai tehtäväkseen uudelleenjärjestää Ottomaanien armeijan Euroopassa ja toimi valtakunnan sotaministerinä lyhyttä katkosta lukuun ottamatta vuoteen 1888. Hänet nimitettiin myös sulttaanin hovimarsalkaksi ja kenraaliadjutantiksi.
Flatline
Vuosien 2002–2003 aikana siirryttiin tasaisesti rockabillystä kauemmaksi ja setit alkoivat olla lähinnä neobillyn ja psychobillyn suuntaisia, keikkapaikkoina usein baarien ja klubien lisäksi prätkä- ja autokerhot. Noihin aikoihin rumpaliksi vaihtui nopeampaan materiaaliin tottunut Jani "Janstu" Parkkali, joka oli tuttu Akelle aiemmista bändikokoonpanoistaan. Bändi keikkaili tasaista tahtia ja ensimmäiset demot ääniteltiin neliraitanauhurille ja niistä onnistuneimmat menivät myyntiin CDR muodossa keikoilla kuten "Live at Newfield EP". Bändi alkoi näihin aikoihin myös lähestyä muutamia levyfirmoja pitkäsoiton toivossa. Muutamia keikkataltiointeja julkaistiin myös DVD muodossa joista eniten huomiota keräsi "Live at Sea'n'Sand Run" vuodelta 2004.
Neonlights & Hell Calling
Vuoden 2005 alussa bändi sai levydiilin Empire Recordsin alamerkille Axis of Evil ja painui Cotton Studioon neljäksi päiväksi. Äänittäjänä ja miksaajana levyllä toimi alalla mainetta niittänyt Ahti Impola. Levylle valikoitui noin 40 biisin joukosta 12 kappaletta, jotka olivat livenä toimineet parhaiten. Bändin omat kappaleet olivat pitkälti koko bändin yhteistyön tulosta ja sanoituksista vastasi A-V Nauha. Studioajan puutteen vuoksi biisit käytännössä soitettiin purkkiin parilla vedolla ja lopuksi niiden päälle laulut sekä kitarat. Äänitykset eivät muutoinkaan menneet ihan putkeen, sillä laulaja A-V:lla ilmeni toisena päivänä keuhkoputken tulehdus ja muutamaan kappaleeseen jäi alkuperäiset demolaulut äänen kadotessa lähes kokonaan kolmannen päivän aamuna. Äänitykset saatiin kuitenkin purkkiin allokoidussa ajassa ja muutaman päivän miksauksien jälkeen levy luovutettiin bändin osa-aikaiseksi manageriksi lähteneen Marc Fenechin luotsaaman Axis of Evil labelin huomaan. Levy julkaistiin paria kuukautta myöhemmin ja julkaisukeikkana toimi Jungle Recordsin luotsaama Rock'n'Roll Jamboree 2005.
Levyn nimeksi muodostui Neonlights And Hell Calling (2005) viimeisenä äänityksenä livenä taltioidun miltei jazzahtavan slovarin mukaan. Axis Of Evil (Empire Records) hoiti levyn julkaisun maailmanlaajuisesti ja se löytyikin kuukautta myöhemmin niin Euroopan suurimmista levykaupoista (Suomi, Ruotsi, Norja, Saksa, Ranska, Italia, Espanja, etc) kuten myös Yhdysvalloista, Kanadasta, Ukrainasta, Venäjältä ja Japanista. Ensipainos 400kpl myytiin loppuun kuukaudessa ja seuraavan kahden vuoden aikana Neonlights And Hell Calling myi yhteensä noin 2000kpl. Tänä päivänä levyä on vaikea löytää, etenkin levy-yhtiön toiminnan päätyttyä noin vuonna 2009.
Albumin alkuraidaksi valikoitui keikalla aloitusryminänä tutuksi tullut instrumentaali "Rise from the Grave". Toiseksi biisiksi tuli bändin radiosoittoakin saanut "Coming On Thru" joka aggressiivisella otteellaan edustikin tuon ajan psychobillyn raskaampaa laitaa. Näistä seuraavat prätkäaiheinen "Flatline" junttasi hieman tuota laitaa hipoen jo hevimmällä otteella ja "Demon Rock" taas bluesahtavalla vastaotteella takaisin. "If You Gotta Go":n skapunk komppi jytisi tiukkaakin tiukemmalla otteella todistaen psychobillyn sukulaisuuden punkin suuntaan melko vahvasti. Kuudes oma biisi "Chains of Love" hidasti tahtia huomattavasti tarjoillen psychobillymäisen hitaan rakkauslaulun ja samalla myös bändin kokoonpanoa hieman säädettynä sen laulajana toimii Ake Råberg. "Long Blond Hair" (Johnny Powers cover) toi mieleen vahvasti bändin alkuaikojen rockabillysetit, vaikkakin biisin saama käsittely tuo lyhyehköön rockabilly kipaleeseen melkolailla lisää syvyyttä. Kahdeksas kipale "Everybody's Loving My Baby" toi esille niin Aken kuin A-Vnkin fanittaman Charlie Feathersin tuotannon, tosin miltei tuplanopeudella alkuperäiseen esitykseen verrattuna. Seuraava "In the Night" muodostui vuosien saatossa levyn suosituimmaksi biisiksi niin keikoilla kuin radiosoitossakin, sillä tummanpuhuva ja synkkä kertomus yöhön lähtemisestä ilman lupaa tai omaa seuraa puhutteli niin psychobillyfaneja kuin useita eri musiikkityylin seuraajiakin. Kymmenentenä biisinä äänitetty "Fast Getaway" oli studioon mennessä bändin vanhin yhä setissä oleva biisi ja syystä tai toisesta siitä päätettiin studiossa vetää hieman kevyempi näkemys joka taputtelee enemmän rockabillyn ja neobillyn suuntaan kuin bändin tuon ajan muun ohjelmiston. Viimeisenä varsinaisena kappaleena levylle tuli yhdellä otoksella täydellä vauhdilla rymistelty Ed Cobbin "Tainted Love" joka noihin aikoihin toimi usein bändin keikan haluttuna ja yleisön puolesta huudatettuna viimeisenä encore biisinä. Levyn päättävä "Neonlights & Hell Calling" taas kuljettaa ajatukset melko kauas psychobillyrymistelystä tuoden mukaan melkoisen määrän bändin kotikaupungin Pori Jazz -vaikutteita.
Kitaristin vaihdos, uudet äänitykset ja telakointi
Vuoden 2008 kuluessa bändi aloitti toisen kokopitkän levyn Let The Fires Burn äänitykset tutussa Cotton Studiossa jälleen Ahti Impolan sekä Häiriö Piirisen työskennellessä pöydän takana. Äänitykset tosin jäivät noin puoliväliin kitaristi Tuomas Noution ilmoittaessa aikomuksensa keskittyä päivätöihinsä kokonaan ja näinollen päättäen kitaransoiton ja oman bänditoimintansa kokonaan. Näistä äänityksistä saatiin kuitenkin miksattua valmiiksi 6 uutta biisiä joita bändi oli parin vuoden ahkeran keikkailun aikana hionut kuntoon. Talteen tuli mm. "Bloodsucker Blues", "For Our Sin", "No Regrets", "Straight to Hell" sekä coverina DAG:nkin soittama Art Guyn "Where You Gonna Go". Näistä "For Our Sin" ja "No Regrets" julkaistiin "Finnish Psychobilly Invasion" (Jupiter Stroll Records 2009) kokoelmalevyllä saaden hyvää palautetta myös billyscenen ulkopuolisilta tahoilta ja levyarvosteluista. Äänittämättä jäi mm. levyn nimikkobiisi "Let The Fires Burn" ja "Alcohol", joista "Let The Fires Burn" taltioitiin studiossa viitisen vuotta myöhemmin rockbändi H3llhoundin toimesta ja on myös yhä julkaisemattomana arkistossa.
Sovitut keikat paikkaamaan löytyi A-Vn pikkuveljen läheinen kaveri Timi Hankimaa, joka otettiin heti ensimmäisen keikan jälkeen bändin pysyväksi jäseneksi ja samalla omalla vahvalla hevitaustallaan toi bändin kitarointiin raskaampia vaikutteita. Timin liittyminen mukaan mahdollisti vuoden 2009 keikat ja viimeiset soitetut 2010 Pori On The Rocks esiintymiset.
Bändin pettymykseksi jo muutama vuosi aiemmin seuraavan levyn julkaisijaksi sovittu levy-yhtiö ilmoitti samoihin aikoihin lopettavansa toimintansa kokonaan, jättäen studiokulut bändin maksettavaksi ja puolivalmiin levyn ilman julkaisijaa. Pitkällisen keskustelun jälkeen bändin suunnitelmista lähinnä eri jäsenten perhe- ja työkiireiden puskiessa päälle - bändi päätettiin laittaa telakalle muutamaksi vuodeksi.
Uusi tuleminen 2020–
Vuonna 2017 alkoi olla tähdet kohdallaan, kun A-V, Janstu ja Timi keikkailivat rock bändi H3llhoundissa ja Ake ja Janstu keikkailivat Mr.Milkbox & His Minions rockabillybändin voimin. Kokeiltiin muutamat treenit Flatline Rockersin ajatuksella ja homma toimi pirun hyvin. Jarrua veti kuitenkin Janstun hetkeä seurannut muutto Belgiaan sekä A-V:n muutto Yhdysvaltoihin. Bändi jatkoi telakalla vielä vuoteen 2020 asti kunnes koko porukka oli taas kotomaan kamaralla. Keikkoja ei viirustilanteen vuoksi päästy kokeilemaan kuin vasta 2021 syyskuusta lähtien, mutta treenit jytisi joka viikko noin vuoden ajan. Tuloksena rankasta treenijaksosta nipullinen uusia biisejä, paljon uutta ideaa ja tiukkaakin tiukempi yhteensoitto ja motivaatio palata ryminällä.
Luvassa on useita livekeikkoja niin kotimaassa kuin ulkomaillakin samalla tinkimättömällä ja aggressiivisella asenteella ryyditettynä. Suunnitelmissa on myös vanhojen äänitysten (niin Neonlights & Hell Calling kuin Let The Fires Burn) digitaalinen julkaisu, kokonaan uutta musiikkivideototeutusta muutamasta uudesta kappaleesta niin ja uusi studio pitkäsoitto vuodelle 2023.
Flatline Rockersin kokoonpano
Ex-jäsenet:
Albumit
Flatline Rockers - Neonlights And Hell Calling (AXE-CD-101)
Muut julkaisut
New Romantic
New Romantic eli uusromantiikka oli 1980-luvulla suosittu popmusiikin tyylisuunta. Suurinta suosiotaan se nautti 1970-luvun lopun ja 1980-luvun puolivälin välisenä aikana. New Romantic -tyylisuunnan tunnusmerkkeihin kuului räväkkä pukeutuminen, voimakkaat meikit sekä syntetisaattorien käyttö musiikissa.
New Romanticin alkuperä on Lontoolaisessa Blitz-klubissa, jossa soitettiin tiistai-iltaisin useiden 70-luvun alun glam rock -artistien kuten David Bowien ja Roxy Musicin musiikkia. Näiden median Blitz Kidseiksi nimeämien klubivierailijoiden erikoisuutena oli aikasempien aikojen muodista vaikutteita ottanut erikoinen vaatetus sekä meikit ja androgyyni ulkonäkö. Vaikka New Romantic -liike on määritelty lähinnä sen jäsenien huomiota herättävän ulkomuodon perusteella, liittyy se kuitenkin vahvasti 1970-luvun lopulla nousseeseen uuden aallon musiikkiin, etenkin synthpopiin. Liikkeen musiikissa on myös paljon vaikutteita glam rockista.
Kuntoutuksen ohjaaja
Kuntoutuksen ohjaaja (AMK) on sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinnon tutkintonimike. Kuntoutuksen ohjaajan koulutuksen laajuus on 210 opintopistettä. Tutkinto suoritetaan kuntoutusohjauksen ja -suunnittelun koulutusohjelmassa, ja opinnot kestävät 3,5 vuotta.
Vuoden 2018 alusta kuntoutuksen ohjaajat ovat olleet sosaalihuollon laillistettavia ammattihenkilöitä.
Saukkojärvi
Saukkojärvi on kylä Ranualla. Se sijaitsee noin 20 kilometriä pohjoiseen Ranuan kirkonkylältä Simojokeen kuuluvan samannimisen järvilaajentuman länsirannalla. Kylässä sijaitsee Saukkojärven kotiseutu- ja koulumuseo.
Lähteet
66.08194°N, 26.43611°W
Jäkälänapalakki
Jäkälänapalakki, aiemmin vihersuomujäkälä (Lichenomphalia hudsoniana) on Suomessa luonnonvaraisena kasvava jäkälänapalakkilaji. Se on sekovartinen jäkälien tapaan ja koostuu vahakkaisiin luettavasta sienisolukosta sekä Coccomyxa-suvun yksisoluisesta viherleväsolukosta. Jäkälän väri on kalpean aprikoosimainen, sienijalassa on punertavia ja violetteja sävyjä.
Jäkälänapalakkia tavataan toisaalta turpeelta, toisaalta karuhkoilta kasvupaikoilta kuten kivenkoloista ja se on asettunut usein sammalten tai lahoavien kasvinosien sekaan. Suomessa jäkälää tavataan Lapista ja Kuusamon kasvitieteellisen maakunnan alueelta sekä Ahvenanmaalta. Laji pidetään maailmalla arktisena tai arkto-alppisena reliktinä: Näin esimerkiksi Venäjällä, jossa sitä tavataan muun muassa Angaran ja Altain alueilla. Lajia on kuitenkin myös Keski-Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa sekä Kiinassa.
Eugène Lanti
thumb|200px|Eugène Lanti. Eugene Lanti (oik. Eugene Adam, 19. heinäkuuta 1879 Normandia, Ranska – 17. tammikuuta 1947 Meksiko) oli sosialisti ja Sennacieca Asocio Tutmonda -lehden perustaja. Lanti oli myös stalinismin kriitikko. Hänet tunnetaan anationalismin kannattajana ja pioneerina.
Lantin poliittinen ura
Lanti oli alun perin kiintynyt anarkismiin, mutta hylkäsi ideologian vuonna 1920, ja hänestä tuli Ranskan kommunistisen puolueen perustajajäsen. Hän oli Sennacio Asocio Tutmondan alullepanija, tosiasiallinen johtaja ja keskuskomitean puheenjohtaja vuodesta 1921, mutta hän luopui virasta vuonna 1933 kritiikin ja henkilökohtaisten hyökkäyksien vuoksi.
Anicet Abel
right|thumb|Anicet Abel vuonna 2015. Anicet Abel Andrianantenaina (s. 13. maaliskuuta 1990 Antananarivo) on madagaskarilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän siirtyi Ranskasta Bulgariaan vuonna 2011 ja pelasi siellä kymmenen vuotta. Hän edusti Bulgariassa Tšernomorets Burgasia, TsSKA Sofiaa, Botev Plovdivia ja kausina 2014–2021 Ludogorets Razgradia. Syksyllä 2021 hän siirtyi egyptiläiseen Future FC:hen.
Anicet pelasi Madagaskarin maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa syyskuussa 2015 Angolaa vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 17 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia, joista toinen syntyi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 Guineaa vastaan.
900 North Michigan
thumb|900 North Michigan 900 North Michigan on 66-kerroksinen pilvenpiirtäjä Chicagon kaupungissa Illinoisissa, Yhdysvalloissa. Se yltää 265 metrin korkeuteen ja sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Kohn Pederson Fox Associates. Pilvenpiirtäjän julkisivu on verhoiltu kalkkikivellä. Rakennus on valmistunut vuonna 1989. Siellä sijaitsee niin myymälöitä, hotellihuoneita, toimistoja kuin asuntojakin.
Aiheesta muualla
41.89972°N, -87.625°W
Westermarck-ilmiö
Westermarck-ilmiö on suomalaisen Edvard Westermarckin teoria, jonka mukaan henkilöt eivät tunne luontaista sukupuolista vetoa kasvukumppaneihinsa, kuten sisaruksiinsa. Westermarck arveli, että kyseessä on biologisen evoluution tuottama vaisto, jonka tarkoituksena on estää sisäsiittoisuutta ja insestiä. Westermarck vastusti Sigmund Freudin psykoanalyyttista teoriaa, jonka mukaan lapsilla on luontainen taipumus oidipuskompleksiin ja muihin insestikuvitelmiin. Empiiriset tutkimukset ovat sittemmin antaneet tukensa Westermarck-ilmiölle.
Tutkimuksia
Arthur P. Wolf on tutkinut ilmiötä pidemmälle ja havainnut israelilaisten yhteistilojen kibbutsien kasvateissa vahvan Westermarck-ilmiön. Aikaisemmin kibbutseissa lastenkasvatus ei ollut perheiden tehtävä, vaan lapset vieroitettiin vanhemmistaan heti syntymän jälkeen ja kasvatettiin suuremmissa ryhmissä. Myöhemmin havaittiin, että lapset eivät rakastuneet toisiinsa myöhemminkään, vaikka minkäänlaista verisukulaisuutta ei ollut. Varsin yllättävää oli, että edes kibbutsien yhteisissä suihkuhuoneissa alastomat murrosikäiset tytöt ja pojat eivät olleet seksuaalisesti kiinnostuneita toisistaan. Tämä johtui siitä, että yhdessä kasvatetut tytöt ja pojat kokivat olevansa ikään kuin sisaria ja veljiä.
Nisäkkäillä läheinen suhde estää insestiä
Nisäkkäillä ja ihmisillä parittelua lähisukulaisten kesken tapahtuu harvoin. Jyrsijöillä haju toimii insestiä estävänä tekijänä: ne parittelevat mieluummin erilaiselta haisevien kanssa. Myös yhdessä poikasena kasvaminen toimii insestin estäjänä. Eri jyrsijälajeilla tehdyissä kokeessa geneettiset sisarukset kasvatettiin erillään, ja kasvinkumppaneina oli toisten vanhempien poikasia. Aikuisina jyrsijät suosivat erillään kasvaneita kumppaneita, riippumatta siitä olivatko ne todellisia sisaria, vai eivät.