cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Something Else by The Kinks
Myynti ja julkaisut
Albumi ilmestyi alun perin vinyylilevynä sekä Reprisen julkaisemana Yhdysvalloissa 4-raitana, 8-raitana ja kelanauhana. Vinyylistä on otettu eri maissa lukuisia uusintapainoksia. 1980-luvulla on julkaistu myös C-kasettiversioita. Ensimmäinen CD-versio ilmestyi vuonna 1988. Vuonna 1998 julkaistiin uusi, remasteroitu CD-painos, jolla oli myös bonuskappaleita. Kesäkuussa 2011 ilmestyi kaksi CD-levyä sisältävä Deluxe Edition, jolla on alkuperäisen albumin mono- ja stereomiksaukset sekä bonuskappaleita.
Arvioita
Lukuisissa aikalaisarvioissa albumia kuvattiin nostalgiseksi. Yhdysvaltalaisen Rolling Stone -musiikkilehden toimittaja James Pomeroy käsitteli albumia 9. maaliskuuta 1968 ilmestyneessä numerossa. Hän piti sitä Kinksin siihen asti parhaimpana levynä. Hänen mielestään Something Else by The Kinks osoittaa selkeää kehitystä edellisen Face to Face -albumin jälkeen. Hän epäili sen kuitenkin jäävän yhtyeen viimeiseksi Yhdysvalloissa julkaistavaksi albumiksi. Hän kehuu kappaleita ”David Watts”, ”Harry Rag”, ”End of the Season” ja ”Tin Soldier Man”, mutta ”Lazy Old Sun” ja ”No Return” kuulostavat hänen mukaansa väsyneiltä ja latteilta. Lopuksi Pomeroy kirjoittaa, että Kinksiä kuunnellessaan kuulija on huvittunut, hämmentynyt, lumoutunut, viihtynyt – ja aina kyseenalaistava.
Brittiläisen Melody Maker -lehden syyskuun 1967 numeron arvostelussa kirjoitettiin, että Something Else by The Kinks on yksi vuoden parhaita albumeja. Jutussa sanottiin myös, ettei albumi ole erityisen muodikas, mutta Ray Daviesin kirjoittama materiaali ansaitsee kunnioitusta.
AllMusicin Stephen Thomas Erlewine on sitä mieltä, että Something Else by The Kinks levittää Face to Facen saavutuksia ja sisältää 13 brittiläisen popin klassikkoa. Hän mainitsee Ray Daviesin kehittyneen lauluntekijänä ja muuttuneen samalla entistä nostalgisemmaksi ja tunteellisemmaksi. Esimerkiksi kappaleita ”End of the Season”, ”Lazy Old Sun” ja ”Situation Vacant” hän kehuu upeiksi. Lisäksi hän jakaa tunnustusta Dave Daviesin kappaleille, jotka auttavat tekemään albumista ”juuri niin loputtoman kiehtovan kuin se on”. Erlewine antaa albumin arvosanaksi viisi tähteä viidestä mahdollisesta.
Vuonna 2003 Rolling Stone sijoitti albumin 289:nneksi, kun se valitsi mielestään kaikkien aikojen viisisataa parasta albumia.
Something Else by The Kinks kuuluu myös Robert Dimeryn toimittamaan kirjaan 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään (2006). Siinä albumista kirjoittaa Music Televisionin toimittaja ja Mojoon kirjoittava Jon Harrington. Hän kuvaa Something Elsen lempeitä ja katkeransuloisia melodioita hyvin englantilaisiksi ja Ray Daviesin sanoituksia hurmaaviksi, jokapäiväistä elämää käsitteleviksi ja melankolisiksi. Kappaletta ”David Watts” hän kuvalee homoeroottiseksi, ja ”Waterloo Sunset” edustaa hänen mukaansa Ray Daviesin lahjakkuutta huipussaan.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Kappaleiden kestot alkuperäisen monopainoksen mukaan.
Vuoden 2011 Deluxe Edition
CD 1: Mono
Kappaleet 21–29 ovat BBC-äänityksiä.
Singlet
Britanniassa ja Yhdysvalloissa julkaistujen singlejen lisäksi julkaistiin ainakin yksin Ranskassa single ”Tin Soldier Man” B-puolenaan ”Love Me Till the Sun Shines”. Kanadassa puolestaan ilmestyi ”David Watts” B-puolenaan ”Afternoon Tea”.
Kokoonpano
Muusikot
Muut
Kokoonpano käsittää vain alkuperäisen albumin, ei bonuskappaleita.
Hombres G
thumb|Hombres G Hombres G on espanjalainen rock-yhtye. Yhtyeen ensimmäinen demo nauhoitettiin vuonna 1984. Vuonna 1992, seitsemän julkaistun albumin jälkeen, Hombres G hajosi. Se kuitenkin perustettiin uudelleen vuonna 2003.
Kognitiivinen vanheneminen
Kognitiivisella vanhenemisella tarkoitetaan ihmisen kognitiivisten perustoimintojen, kuten ajattelemisen, muistamisen, oppimisen ja havaitsemisen heikkenemistä iän myötä. Kognitiivinen vanheneminen saattaa johtua siitä tosiasiasta, että aivot surkastuvat ihmisen vanhetessa.
Normaaliin vanhenemiseen ei välttämättä liity psyykkistä heikkenemistä, mutta toiminnot voivat silti muuttua jonkin verran. Ikääntyvän suoritustaso yleensä säilyy, mutta aikaa ja erilaisia toimintatapoja tarvitaan enemmän. Ikääntyessä vanhusten nokkeluus, keskittymiskyky, nopea päättely, laaja-alainen tarkkaavaisuus, monen tehtävän rinnakkainen suorittaminen sekä nopea tiedonkäsittely vaativissa tilanteissa heikkenevät.
Ihmisen psyykkisten ja fyysisten toimintojen välillä on tiivis vuorovaikutus. Mikäli ihminen on fyysisesti sairas, kärsii usein myös hänen psyykkinen toimintakykynsä. Etenkin sydän- ja verisuonitaudit sekä aivojen sairaudet heikentävät psyykkistä toimintakykyä. Vanhenemiseen vaikuttavat koko hänen elämänaikaiset olosuhteensa kuten perimä, ympäristö, työn laatu, ravinto, elämäntavat, käytetyt lääkeaineet, ilman ja työympäristön saastuneisuus sekä psykologiset tekijät.
Älykkyys
Älykkyyteen luetaan ajattelukyky, kyky ongelmien ratkaisemiseen, kyky tulla toimeen uusissa tilanteissa ja uudessa ympäristössä. Ihmisen älylliset toiminnot kehittyvät koko elämän ajan.Tutkimusten mukaan useimmissa älykkyystekijöissä tapahtuu iän mukana heikkenemistä kuten päättelykyvyssä, tilan mieltämisessä sekä kielellisissä ja numeerisissa kyvyissä. Toiset toiminnot ovat ikään nähden vastustuskykyisempiä kuin toiset ja säilyvät suhteellisen muuttumattomana korkeaan ikään asti, kun taas iän vaikutuksille herkemmissä toiminnoissa tapahtuu vanhuudessa heikkenemistä. Älyllinen rakenne muuttuu ihmisen vanhetessa sillä tavalla, että kokemukseen perustuvat toiminnot saavat suuremman merkityksen. Älyllisten toimintojen häiriöihin vaikuttavat muun muassa korkea verenpaine, korkeat rasva-arvot, ylipaino, vähäinen sosiaalinen aktiivisuus, niukka liikunta ja runsas alkoholin käyttö sekä keskushermoston sairaudet. Älykkyyttä voidaan pitää yllä harrastamalla liikuntaa sekä osallistumalla erilaisiin sosiaalisiin tapahtumiin. Samalla paranee elämänhalu.
Muisti
Oppiminen ja muisti liittyvät tiiviisti yhteen.On erilaisia muisteja, kuten näkö- ja kuulomuisti, sekä välitön-, lyhytaikainen- ja pitkäaikainen muisti. Osa näistä muisteista joko heikkenevät tai pysyvät samanlaisena vanhuuteen asti. Iän karttuessa asiamuisti, sanavarasto, hyvin opittujen tietojen muisti sekä lyhyt muisti säilyvät muuttumattomina pitkään. Lähimuisti, uuden oppiminen sekä mieleen palauttaminen heikkenevät iän myötä. Muutokset ovat yleensä varsin pieniä eivätkä ne vaikuta päivittäisiin toimintoihin. Kovin selvät ja tavallista arkielämää haittaavat muistihäiriöt eivät kuitenkaan kuulu normaaliin vanhenemiseen. Normaalia elämää haittaavia muistihäiriöitä voivat olla muun muassa etenevät aivosairaudet kuten Alzheimerin tauti, dementoituminen ja masennustila. Muistiaineksen säilymistä edesauttaa sen aktiivinen käyttö elämän varrella. Muisteleminen voi olla tärkeää myös iäkkään ihmisen psyykkiselle hyvinvoinnille ja mielenterveydelle. Käymällä läpi mennyttä hän rakentaa itselleen kokonaiskuvan elämästään ja itsestään ihmisenä. Huonon muistin syynä voi olla toisinaan hajamielisyys ja eräänlainen apatia kuin suoranaiset muistihäiriöt. Tällöin huonomuistisuus ei johdu aivojen vanhenemismuutoksista vaan psyykkisestä ja sosiaalisista seikoista. Muistitoimintoihin vaikuttavat myös terveys, mieliala ja elämäntavat; psyykkinen ja sosiaalinen aktiivisuus sekä myönteinen mieliala ja oikea ravitsemus tukevat muistitoimintojen säilymistä.
Oppiminen
Iäkäs ihminen oppii eri tavoin kuin nuori. Iäkäs ihminen tarvitsee enemmän aikaa ja työtä oppiakseen uutta. Ikääntyvä ihminen jäsentää kokemuksia ja elämää muistojen kehityksessä. Vanhus oppii sitä paremmin asioita, jotka on mahdollista yhdistää omaan elämänhistoriaan. Oppiminen vanhana sujuu parhaiten, jos on nuorempana tottunut opiskelemaan ja käsittelemään uutta tietoa. Iäkäs oppii paremmin kokonaisuuksia kuin irrallisia asioita. Vanhusten oppimiskyky vaihtelee suuresti yksilöllisesti. Tarkkaavaisuuden, keskittymiskyvyn, reaktiokyvyn heikkeneminen, sairaus, väsymys, stressi, aikarajoitukset sekä nopeassa tahdissa tuleva tieto vaikeuttavat oppimista. Vanhemman ihmisen on helpompi opiskella kielellistä aineistoa kuten kirjallisuutta, historiaa ja vieraita kieliä kuin esimerkiksi kemian ja fysiikan kaltaisia aineita, jotka vaativat aivan toisenlaisten kykyjen käyttämistä.
Tarkkaavaisuus
Iän vaikutukset tarkkaavaisuuteen vaihtelevat aistialueittain. Näköaistin alueella vaikutus on vähäistä, kun taas kuuloaistin alueella tarkkaavaisuuden kohteen vaihtaminen hankaloituu iän myötä. Tarkkavaisuuden kohteen vaihtamisen hidastuminen on yhteydessä tehtävien luonteeseen. Mitä hankalampi ja vieraampi tehtävä on, sitä selvemmin hidastuminen on havaittavissa. Myös tarkkaavaisuuden ylläpitäminen ja valikoiva tarkkaavaisuus vaikeutuvat jossain määrin. (Nurmi ym.)
Havaitseminen
Aisti- ja muistitoiminnot vaikuttavat myös siihen millaisiksi havaintomme muodostuvat. Kognitiivisiin vanhenemismuutoksiin kuuluu silmän linssin mukautumisen väheneminen, joka alkaa jo noin 45 vuoden iässä. Tämän seurauksena näkeminen lähelle heikentyy. Merkittäviä näkö- ja kuulohavaintojen muutoksia alkaa kuitenkin tapahtua vasta 75-80 ikävuoden jälkeen. Muiden aistien muutoksia ikäihmisillä on tutkittu hyvin vähän, mutta tiedossa on ainakin kosketus-, haju- ja makuaistien väheneminen. Iän myötä heikentyy myös havaintomotoriikka, jolla tarkoitetaan toimintaa, jossa yksilö kokoaa ja käsittelee tietoa pystyäkseen valitsemaan tilanteeseen sopivan motorisen vasteen, esimerkiksi kädellä tarttumisen. Hidastuminen ilmenee selvimmin reaktionopeutta vaativissa tehtävissä ja on yhteydessä myös koulutuksen pituuteen, ammatilliseen taustaan ja sosiaalistaloudelliseen asemaan. (Nurmi ym.)
Kimppakyyti (elokuva)
Kimppakyyti (engl. Carpool) on vuonna 1996 julkaistu yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät David Paymer, Tom Arnold, Rhea Perlman, Rod Steiger, Kim Coates, Rachael Leigh Cook, Mikey Kovar, Micah Gardener ja Jordan Blake Warkol. Elokuvan on ohjannut Arthur Hiller. Elokuva oli taloudellinen floppi ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta miespääosasta.
Kids Return
Kids Return on vuonna 1996 valmistunut japanilainen draamaelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja editoinut Takeshi Kitano. Se oli ilmestymisaikanaan Kitanon menestynein elokuva. Elokuva kertoo kahdesta koulusta ulos potkitusta nuorukaisesta, jotka yrittävät löytää elämälleen tarkoituksen. Toinen ryhtyy yakuzan jäseneksi ja toinen nyrkkeilijäksi.
Pikkulatuskamonarkki
Pikkulatuskamonarkki (Machaerirhynchus flaviventer) on latuskamonarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Pikkulatuskamonarkkia tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jim Clark
James "Jim" Clark Jr. (4. maaliskuuta 1936 Kilmany, Skotlanti – 7. huhtikuuta 1968 Hockenheim, Baden-Württemberg, Saksa) oli brittiläinen kilpa-autoilija. Hän syntyi skotlantilaisen farmarin poikana ja voitti urallaan kaksi Formula 1 -maailmanmestaruutta (1963 ja 1965). Voittaessaan 26-vuotiaana F1-maailmanmestaruuden vuonna hän oli nuorin tähän yltänyt ja piti tätä ennätystä aina vuoteen, jolloin brasilialainen Emerson Fittipaldi voitti mestaruuden 25-vuotiaana. Ennen Clarkia ainoa alle 30-vuotiaana mestaruuden voittanut oli 29-vuotiaana tittelin saavuttanut brittiläinen Mike Hawthorn.
Formula 1 -urallaan Clark ajoi 72 MM-sarjan GP:tä ja voitti niistä 25. Hänellä on viidenneksi eniten paalupaikkoja Formula 1 -historiassa, 33, eli saman verran kuin nelinkertaisella maailmanmestarilla Alain Prostilla. Kilpailun nopeimpia kierroksia hänelle kertyi 28 ja MM-pisteitä 274. Huomionarvoista Clarkin tilastoja katsottaessa on se, että hän sijoittui urallaan ainoastaan kerran toiseksi ja että hänen paalupaikkaprosenttinsa on suurempi kuin toisen kovan aika-ajajan, Ayrton Sennan. Brittiläisessä The Times -sanomalehdessä Clark äänestettiin kaikkien aikojen parhaaksi Formula 1 -kuskiksi.
Lisäksi Clark voitti ensimmäisenä eurooppalaisena sitten skotlantilais-italialaisen Dario Restan Indianapolisin 500 mailin ajon vuonna 1965, toisella yrittämällään. Jim Clark oli Graham Hillin ohella 1960-luvun suurimpia kuljettajia.
Jim Clark saavutti uransa aikana kahdeksan Grand Slamia eli enemmän kuin kukaan muu F1-historiassa. Clark osallistui 59 MM-sarjan ulkopuoliseen kilpailuun, joista hän voitti 19.
Clark voitti molemmat mestaruudet ylivoimaisesti piste-erojen ollessa 25 ja 14 MM-pistettä (vuosina 1963 ja 1965).
F1-ura
Vuonna 1963 Clark voitti kauden kymmenestä kilpailusta seitsemän, oli kerran toinen ja kerran kolmas. Clark voitti maailmanmestaruuden ja toiseksi tulleen Hillin pistein 54–29. Clarkin voittoprosentti oli 70% ja hän sai eniten voittoja kauden aikana siihenastisista kuljettajista.
Vuosi 1965 oli Clarkille vain voittojen ja keskeytyksien kausi. Mestaruudesta hän joutui taistelemaan paljon kovemmin kuin kaksi vuotta sitten, mutta silti hän voitti mestaruuden ennen Hilliä pistein 54–40. Clark on ensimmäinen kuljettaja, joka on voittanut toisen F1-mestaruuden alle 30-vuotiaana.
Clarkin viimeiset vuodet olivat vuoristorataa johtuen lähinnä auton epäluotettavuudesta. Vuonna 1966 hän jäi kuudenneksi 16 pisteellä päästessään ainoastaan kolme kertaa maalin ajamissaan kahdeksassa kilpailussa. Vuonna 1967 hän oli kolmas keräten 41 pistettä. Maaliin Clark pääsi kaudella 1967 yhdessätoista kilpailussa kuusi kertaa, voittaen muun muassa kauden kaksi viimeistä GP:tä. Viimeisenä kautenaan 1968 hän keräsi ennen kuolemaansa 9 pistettä voittamalla kauden ensimmäisen GP:n Etelä-Afrikan Kyalamissa. Hän lähti tuohon kisaan paalupaikalta ja ajoi myös nopeimman kierroksen. Clarkin sijoitus kaudella 1968 loppupisteissä oli yhdestoista.
Clarkin kuolema
Clarkia ei yleisesti ottaen lasketa F1-sarjan osakilpailussa kuolleiden kuljettajien joukkoon, sillä hän kuoli F2-luokan kilpailussa. Clark ajoi Lotuksella kyseisen sarjan kilpailua Hockenheimin radalla Saksassa, kun auton rengas räjähti tuntemattomasta syystä ja Lotus törmäsi täydessä vauhdissa radan varrella olevaan puuhun kohtalokkain seurauksin. Onnettomuudella ei ollut tiettävästi silminnäkijöitä. Sanotaan myös että Clarkin mukana päättyi yksi aikakausi Formula ykkösissä. Autoihin alkoi kaudella -68 ilmestyä sponsoritarroja ja siivetkin tekivät läpimurtonsa tuolla kaudella. Clarkista sanotaan myös, että hän oli viimeinen "vanhan hyvän ajan mestari", ajan jolloin kilpailijat olivat todellisia herrasmiehiä ja heitä kaikkia yhdisti vilpitön rakkaus kilpa-autoiluun.
Jim Clarkin museo sijaitsee hänen kotikaupungissa Duns'issa Skotlannissa lähellä Englannin ja Skotlannin rajaa.
Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa
(avain) (Vahvennetut kilpailut tarkoittavat paalupaikkaa ja kursivoidut nopeinta kierrosta)
Sisko ja sen sisko
Sisko ja sen sisko (What I Like About You) on yhdysvaltalainen tilannekomedia, joka kuvaa New Yorkissa elävien siskosten, Valerie Tylerin ja Holly Tylerin elämää. Sarjaa näytettiin The WB Television Networkilla 20. syyskuuta 2002 lähtien aina 24. maaliskuuta 2006 saakka ja sitä kuvattiin yhteensä 86 jakson ajan. Suomessa sarjaa esittää MTV3.
Autio
Autio tarkoittaa asumatonta paikkaa tai rakennusta. Se tarkoittaa myös seuraavia maantieteellisiä paikkoja:
Henkilöitä
Autio on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Saratov Airlinesin lento 703
Saratov Airlinesin lento 703 oli Saratov Airlinesin reittilento Moskovan Domodedovon lentoasemalta Orskiin. Lennolla 11. helmikuuta 2018 käytetty Antonov An-148-100:n syöksyi maahan lähellä Argunovoa, noin 80 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Lennolla oli 65 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa.
Toinen mahdollinen syy turmalle on lentäjän virhe. Tutkinnan mukaan miehistö unohti käynnistää nopeusanturien lämmityksen, ja tämän johdosta anturi antoi vääriä tietoja miehistölle. Miehistö reagoi tämän jälkeen liiallisilla käännöksillä ja vahingossa käänsivät koneen noin 30–35 asteen syöksyyn.
Yangben
Yangben on Kamerunin keskiosassa puhuttu bantukieli. Sitä puhui SIL Internationalin mukaan äidinkielenään 2,300 ihmistä vuonna 1994. Yangben on läheistä sukua elipin ja mmaalan kielille. Monet elipin, mmaalan ja hijukin puhujat käyttävät yangbenia toisena kielenä.
Mirnyi (Arkangelin alue)
Plesetskin avaruuskeskus toimii laajalla alueella, Mirnyin ja Pletsenskin kaupunkien ohella erityisesti kaupungeista itään sijoittuvalla koealueella. Plesetskin sotilaslentoasema sijaitsee 10 kilometriä Mirnyistä kaakkoon.
Mirnyissä asui 30 280 henkeä vuonna 2010. Se perustettiin vuonna 1957 alun perin mannertenvälisten ohjusten salaiseksi tukikohdaksi rakennetun Plesetskin kosmodromin työntekijöiden asutuskeskukseksi. Kaupunkioikeudet Mirnyi sai 1960 ja suljettu kaupunki siitä tuli 1966. Nykyään kaupunki on naukograd, venäläinen tiedekaupunki.
Iivana II
Iivana II (, Ivan II Ivanovitš Krasni eli 'Kaunis'); (30. maaliskuuta 1326, Moskovan suuriruhtinaskunta – 13. marraskuuta 1359, Moskovan suuriruhtinaskunta) oli Moskovan ja Vladimirin suuriruhtinas vuosina 1353-1359. Ennen tätä hän hallitsi ruhtinaana Ruzaa ja Zvenigorodia. Hän oli Iivana Kalitan poika ja seurasi suuriruhtinaana vanhempaa veljeään Semjon Ivanovitš "Ylpeää", joka kuoli ruttoon eli mustaan ​​surmaan vuonna 1353. Hänen liikanimensä on peräisin vasta 1700-luvulta.
pienoiskuva|Iivana II, vuonna 1672 julkaistussa kirjassa Moskovan hallitsijoista
Ruhtinas 1339-1353
Vuonna 1339 Ivan Ivanovitš matkusti kaksi kertaa Kultaisen ordan pääkaupunkiin Saraihin: ensin isänsä Iivana Kalitan ja vanhemman veljensä Semjonin kanssa ja syksyllä Semjonin ja nuoremman veljensä Andrein kanssa. Isänsä testamentissa vuodelta 1340 hän sai ⅓ Moskovan suuriruhtinaskunnasta sekä Zvenigorodin kylän sekä 12 volostia pääkaupungin länsipuolella ja 10 kylää. Hän kehitti perintöään 1350-luvulle saakka, Zvenigorodista muodostettiin uudelleen kaupunki.
Pian isänsä kuoleman jälkeen keväällä 1340 Ivan Ivanovitš vieraili jälleen Kultaisessa ordassa veljiensä ja venäläisten ruhtinaiden kanssa. Talvella 1340-1341 hän osallistui veljensä Semjon Ivanovitšin sotaan Toržokia vastaan, jonka tavoitteena oli pakottaa novgorodilaiset maksamaan Kultaiselle ordalle ns. žerni bor, "musta metsä" hätäveroa, jota kerättiin maaomistajilta ja elinkeinonharjoittajilta. Vuosina 1344 ja 1350 hän matkusti taas yhdessä veljensä Semjonin kanssa ordaan. Näiden matkojen seurauksena oli kenties, että Moskovan suuriruhtinaskuntaan liitettiin Rjazanin ruhtinaskunnan maaomaisuus Volgan sivujoen Okan vasemmalla rannalla Protva- ja Luža-jokien varrella. thumb|Iivana II Ivanovitš|vasen|283x283pxVuonna 1348 Ivan teki nuoremman veljensä Andrei Ivanovitšin ja vanhemman veljensä Semjon Ivanovitšin kanssa sopimuksen, jota ilmeisesti edelsi veljesten välien huononeminen. Tämä liittyi Semjonin aikeisiin ottaa Moskovan suuriruhtinaskunnan raha-asiat hallintaansa. Jokainen veljes oli saanut isän testamentissa ⅓ osuuden Moskovan suuriruhtinaskunnasta. Yksi konfliktin seurauksista oli häpeä vaikutusvaltaisen moskovalaisen pajari Aleksei Petrovitš Hvostin (Bosovolkov) omaisuuden takavarikoinnista, joka oli Ivan Ivanovitšin luottomies ka kaupungin sotilaskomentaja. Sopimuksen mukaan Semjon Ivanovitš teki myönnytyksiä Ivan Ivanovitšille, joka sai joukon häpeään joutuneelle pajarille kuuluneita maatiloja. Vastineeksi Ivan Ivanovitš ja Andrei Ivanovitš lupasivat tukea suuriruhtinas Semjonia eivätkä suosia häpeään joutunutta pajaria tai hänen perheenjäseniään. Aleksei Petrovitš Hvost murhattiin vuonna 1357 ja tämän jälkeen kasvoi metropoliitta Aleksein vaikutusvalta Iivana II:een.
Ivan Ivanovitš matkusti vuonna 1348 Semjonin puolesta Novgorodiin järjestääkseen vastatoimen Ruotsin kuninkaan Maunu II Eerikinpojan sotaretkelle, joka oli paavin luvalla muuttunut Eerikinpojan ristiretkeksi, mutta ei päässyt neuvottelemaan novgorodilaisten kanssa. Vuonna 1352 hän osallistui Semjon Ivanovitšin johtamaan Koillis-Venäjän ruhtinaiden laajaan sotaan Smolenskin ruhtinaskuntaa vastaan, jonka hallitsijat 1330-luvun lopulla tunnustivat Liettuan suuriruhtinaskunnan ylivallan. Sodan tuloksena oli rauhan solmiminen Liettuan suurruhtinaskunnan ja Smolenskin ruhtinaskunnan kanssa sekä Smolenskin ja Brjanskin ruhtinaskuntien hallitsijoiden paluu Vladimirin suuriruhtinaskunnan alaisuuteen. pienoiskuva|359x359px|Iivana II [[Vladimir–Suzdal|Vladimirin suuriruhtinaskunnan valtaistuimella, Kuvitettu kronikka (ven. Лицевой летописный свод) vuodelta 1568.]]
Suuriruhtinas 1353-1359
Veljensä Semjon Ivanovitšin kuoleman jälkeen huhtikuussa 1353, Ivanista tuli Moskovan suuriruhtinas ja vuonna 1354 Vladimirin suuriruhtinas. Ensimmäisen puolentoista vuoden aikana Rjazanin, Suzdalin ja Novgorodin ruhtinaat eivät tunnustaneet häntä suuriruhtinaaksi ja sotivat häntä vastaan. Nižni-Novgorod-Suzdalin ruhtinas Konstantin Vasiljevitš havitteli Vladimirin suuriruhtinuutta itselleen, mutta Kultaisen ordan kaani Jani-beg (1341-1357) antoi mieluummin jarluikin eli nimityskirjeen Ivanille. Iivana II jakoi perinnön uudelleen rikkoen veljensä testamentin ehtoja, joiden mukaan tämän leski, suuriruhtinatar Maria Aleksandrovna sai pääosan suuriruhtinaskunnasta. Možaiskin ja Kolomnan kaupungit sekä monet volostit joutuivat suoraan hänen hallintaansa, ja Iivana sai itselleen myös Moskovan tamgan, kaupankäyntiveron keräämisen.
Moskovan suuriruhtinas Iivana II harkitsi alkuun luopuvansa perinteisestä uskollisuudesta mongolihallitsijoille ja liittoutuvansa Liettuan kanssa. Hän luopui ajatuksesta pian ja vannoi uskollisuutta Kultaiselle ordalle. Aikalaiset kuvailivat Iivanaa tyyneksi ja apaattiseksi hallitsijaksi. Hän ei säikähtänyt, kun Liettuan suuriruhtinas Algirdas (1341-1377) valloitti hänen appensa ruhtinas Dmitri Romanovitšin ruhtinaskunnan Brjanskin. Algirdas valloitti Venäjän Dnepriä myöten sekä Kiovan, ja teki Liettuan suuriruhtinaskunnasta suurvallan, joka ulottui Itämereltä Mustallemerelle.
Iivana antoi myös Rjazanin suuriruhtinas Oleg Ivanovitšin polttaa kyliä omalla alueellaan ja vallata Lopasnian kaupungin Okan varrella itselleen. Ortodoksinen kirkko auttoi vahvistamaan suuriruhtinaan valtaa ja Iivana sai paljon apua kyvykkäältä Moskovan metropoliitta Aleksilta. Kuten veljensä Semjon, Iivana II:aan ei ollut yhtä taitava alueensa laajentajana kuten isänsä Iivana I Kalita tai isoisänsä Daniel I Aleksandrovitš. Tästä huolimatta hän pystyi liittämään suuriruhtinaskuntaansa siitä lounaaseen sijaitsevia alueita, kuten Borovski ja Vereja.
Suku ja perhe
pienoiskuva|Iivana II, fresko [[Arkkienkelin katedraali|Arkkienkelin katedraalissa, tuntematon ikonimaalari 1652-1666]] Ivan Ivanovitšin vanhemmat olivat suuriruhtinas Iivana I Kalita ja suuriruhtinatar Jelena (Olena) Aleksandrovna (k. 1331), todennäköisesti Smolenskin ruhtinaan Aleksandr Glebovitšin tytär. Ivan oli toiseksi vanhin poika kahdeksasta sisaruksesta.
Ivan Ivanovitš oli naimisissa kahdesti. Vuonna 1341 hän nai ensimmäisen vaimonsa ruhtinatar Feodosia Dmitrjevnan, joka oli Brjanskin ruhtinas Dmitri Romanovitšin tytär. Feodosia kuoli syksyllä 1342 eikä heille ehtinyt syntyä lapsia.
Ivan Ivanovitš oli leskenä kolme vuotta. Vuonna 1345 hän nai toisen vaimonsa Aleksandra Vasiljevna Veljaminovan (k. 1364), joka oli Moskovan pormestarin Vasili Veljaminovin tytär. Heille syntyi ainakin neljä lasta:
Iivana II otti äitipuolelleen suuriruhtinatar Uljanalle (k. 1365-1372) sekä kälylleen suuriruhtinatar Maria Aleksandrovnalle (k. 1398) kuuluneet aviopuolisoiden testamenttaamat perintöosuudet itselleen ja käytti ne oman vaimonsa ja jälkeläistensä, erityisesti vanhimman poikansa Dmitrin hyväksi. Suuriruhtinatar Aleksandra Vasiljevna teki puolisonsa kuoleman jälkeen luostarilupauksen ja otti nimen nunna Maria.
Suuriruhtinas Iivana II Ivanovitš kuoli 33-vuotiaana marraskuussa 1359. Ennen kuolemaansa hän teki luostarilupauksen ja ryhtyi munkiksi. Hänet haudattiin Vapahtajan katedraali 'metsässä' (ven. Собо́р Спа́са Преображе́ния на Бору́, Sobór Spása Preobrazhéniya na Ború, purettu vuonna 1933) ja jäännökset siirrettiin Vasili III:n käskystä vuonna 1508 Arkkienkelin katedraaliin Moskovan Kremlissä.
Craig Thomas
Craig Thomas voi tarkoittaa seuraavia:
Paaši
Paaši (ruots.; ) tarkoittaa kuninkaan ylhäisöön kuuluvaa palvelijaa. Tähän virkaan kuninkaat ottivat nuoria aatelismiehiä. Keskiajan paaši oli hovipoika (ranskan kielen page tulee alun perin kreikan poikaa merkitsevästä sanasta παιδιον, paidion), joka usein palveli ratsumiestä, ritaria, nuorempana aseenkantajana. Feodaalisen ritarikasvatuksen saavasta nuoresta pojasta tuli paaši yleensä noin 7-vuotiaana, ja hän palveli paašina useita vuosia, kunnes 14–15-vuotiaana oli valmis aseenkantajan tehtävään, sekä 20 ikävuoden jälkeen kenties itse ritariksi. Keskiajalla Pohjoismaissa käytettiin vastaavasta tehtävästä termiä soini (ruots. sven tai småsven). Moni nuoruudessaan paašina toiminut aatelismies hyötyi myöhemmin urallaan kuninkaaseen solmitusta suhteesta.
Ruotsin kuninkaat ottivat palvelukseensa myös suomalaisia aatelismiehiä paašeiksi.
Nurmen lava
Nurmen lava sijaitsee Nurmen kylässä Lempäälässä. Lavan toiminnasta vastaa paikallinen Lions Club Lempäälä. Toimintaa pyöritetään talkoilla, ja tuotto menee paikalliseen hyväntekeväisyyteen. Lavalla on tanssit perjantaisin, ja yleisökeskiarvo on 400 tanssijaa illassa.
Historia
Nurmen lava on Oulun Yliopiston selvityksessä todettu Suomen vanhimmaksi toimivaksi tanssilavaksi. Vuonna 1912 Nurmen VPK rakensi tanssilavan talkoilla. Kun lava oli toiminut vuoden pari, niin seuraavana talvena sen katto romahti. Katto korjattiin ja sen rakenteita vahvistettiin.
Porlammin kartano
Porlammin kartano on Lapinjärven Porlammilla sijaitseva kartano, jonka laitumilla on ylämaankarjaa. Kartanon omistaa nykyään agrologi Georg Ehrnrooth, joka on Casimir Ehrnroothin poika. 1500-luvun lopulla Lapinjärven kylistä Ingermaninkylä, Porlammi, Vasarankylä ja Rutumi olivat läänitetyt Arvid Tönnesson Wildemanille. 1600-luvulla muodostettiin Lapinjärvelle Lapinjärven säteri ja Porlammin säteri.
Lähteet
60.69333°N, 26.01278°W
S.O.D.
Yhtyeen perustivat vuonna 1985 Anthraxin jäsenet Scott Ian ja Charlie Benante sekä Anthraxin entinen basisti Dan Lilker. Laulajaksi he hankkivat New Yorkista kotoisin olevan Psychos- ja M.O.D.-yhtyeissä vaikuttaneen Billy Milanon.
Vaihdemies
Vaihdemies on tarvittavan tutkinnon suorittanut henkilö, joka vastaa kulkuteiden turvaamisesta ja yksiköiden liikkumisesta vastuullaan olevalla ratapihan alueella. Vaihdemies kääntää vaihteet tarpeen mukaan joko ennakkoon saamiensa ohjeiden mukaan tai veturinkuljettajan, vaihtotyönjohtajan tai liikenteenohjaajan antamien määräysten perusteella.
Emil Väre
Emil Ernst Väre (syntyjään Vilén, tunnettu myös nimellä Eemeli Väre; 28. syyskuuta 1885 Kärkölä – 31. tammikuuta 1974 Kärkölä) oli kaksinkertainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja ja maailmanmestari sekä epävirallinen Euroopan mestari.
Väreen ura oli varsin loistelias. Hän esimerkiksi voitti kaikki vuosina 1912–1916 painimansa ottelut. Väre oli Viipurin Voimailijoiden perustajajäseniä. Väre päätti kilpauransa Antwerpenin kultamitaliin, jonka hän voitti sopuottelussa Taavi Tammista vastaan.
Painin Suomen-mestaruuden Väre voitti 73 kg:n sarjassa vuosina 1909 ja 1911.
Aktiiviuransa jälkeen Emil Väre teki mittavan päivätyän painin järjestötehtävissä. Hän oli kymmenkunta vuotta Painiliiton hallituksessa sekä toimi kahteen otteeseen Viipurin Voimailijoiden puheenjohtajana.
Ultimate Fighting Championship
thumb|right|300px|UFC 74, Marcus Aurelio (vasen) vs. Clay Guida, tuomarina Steve Mazzagatti. Ultimate Fighting Championship, lyhennettynä UFC, on yhdysvaltalainen vapaaottelujärjestö.
Historia
Ensimmäiset UFC-kilpailut pidettiin 1993 Denverissä, Yhdysvalloissa. Alun perin tarkoituksena oli, että eri kamppailulajien edustajat voivat UFC-kilpailuihin osallistumalla selvittää oman lajinsa tekniikoiden toimivuutta muiden lajien tekniikoita vastaan. Kaikkien yllätykseksi osanottajista pienikokoisin ja siihen asti varsin tuntematonta lajia, brasilialaista jujutsua, harrastanut Royce Gracie voitti tapahtumassa kaikki vastustajansa ylivoimaisesti. Syy tähän on brasilialaisen jujutsun painotus mattotekniikkaan. Gracien vastustajat harrastivat nyrkkeilyä, shootfightingia ja savatea ja heidän mattotekniikkansa oli lähes olematonta. Mattokamppailu oli yleisesti varsin sivuutettu aihe kamppailulajeissa ja Gracien voitto toi mattokamppailulle suurta huomiota. Tämän lisäksi Royce Gracie voitti myös seuraavissa UFC 2 ja UFC 4 -kilpailuissa kaikki vastustajansa. Sittemmin vapaaottelu on kehittynyt omaksi urheilumuodokseen, jossa mattokamppailu on yhä merkittävä osa-alue.
UFC on arvostetuin ja seuratuin vapaaottelutapahtumia tuottava organisaatio. UFC:n omisti Zuffa-yhtiö, jonka toimitusjohtaja on Dana White. Hän on myös vähemmistöosakas; pääomistajia olivat Lorenzo Fertitta ja Frank Fertitta III. Zuffa osti vuonna 2006 pienemmän vapaaotteluorganisaation World Extreme Cagefightingin (WEC). Vuonna 2007 Fertittat ostivat UFC:n suurimman kilpailijan, japanilaisen PRIDE Fighting Championships -organisaation ja ovat sittemmin tuoneet sen ottelijoita kamppailemaan UFC:hen.
9. heinäkuuta 2016 William Morris Endeavorin ilmoitettiin ostaneen UFC:n Zuffalta neljällä miljardilla dollarilla. Dana White jatkaa puheenjohtajana viiden vuoden sopimuksella, kun taas Lorenzo Fertitta jättää tehtävänsä myynnin myötä.
Säännöt
UFC:n järjestämissä vapaaotteluissa ovat sallittuja sellaiset lyönnit, potkut, heitot, lukot, kuristukset ja muut tekniikat, joita ei ole erikseen kielletty. Kiellettyjä tekniikoita ovat esimerkiksi pureminen, silmien vahingoittaminen, hiuksista vetäminen ja sormilukot. Myös kaikenlaiset iskut sukuelimiin ovat kiellettyjä.
UFC:ssä on nykyisin kymmenen painoluokkaa (kts. Hallitsevat mestarit).
Ottelut käydään kahdeksankulmaisessa Octagoniksi kutsutussa häkissä, jossa on joustava lattia sekä kanaverkkomaiset seinät. Ottelut ovat kolmieräisiä paitsi mestaruusottelut ja illan pääottelu, joissa on viisi erää. Erien kesto on viisi minuuttia ja niiden välissä on minuutin tauko. Kolme tuomaria pisteyttää erät siten, että voittaja saa kymmenen pistettä ja hävinnyt yhdeksän tai vähemmän perustuen lyönteihin, potkuihin, lukkoyrityksiin, hyökkäävyyteen sekä ottelun hallintaan. Erien pisteet lasketaan yhteen ja enemmän pisteitä saanut voittaa tai ottelu päättyy tasan. Ottelu voi päättyä myös luovutukseen (Ottelija taputtaa tai sanoo, että ei voi jatkaa), tyrmäykseen tai tekniseen tyrmäykseen, jossa tuomari katsoo, ettei toinen ottelija kykene puolustautumaan ja keskeyttää ottelun.
Virheet
Nevadan osavaltion urheilukomissio listaa tällä hetkellä seuraavat virheiksi: Virheen tapahtuessa tuomari voi ottaa rangaistuksena yhden tai enemmän pisteitä pois virheen tehneeltä ottelijalta. Jos virhe estää ottelijaa jatkamasta, ottelu voi päättyä diskaukseen (kun virhe oli tahallinen) tai tulosta ei tule (kun virhe oli vahinko). Jos virhe estää ottelijaa jatkamasta myöhemmin ottelun aikana, ottelu päättyy tekniseen päätökseen ja ottelun voittaa loukkaantunut ottelija, jos hän johtaa pisteissä, tai muuten ottelu päättyy tekniseen tasapeliin.
Televisiointi
UFC-tapahtumat ovat nähtävissä Yhdysvalloissa ja muualla maailmassa suorina lähetyksinä maksutelevisiossa. Vuodesta 2005 yhdysvaltalaisella miehille suunnatulla kaapelitelevisiokanavalla, Spike TV:llä, on pyörinyt UFC:n tuottama The Ultimate Fighter -niminen (TUF) tosi-TV-sarja. Ohjelmassa vapaaottelijat ottelevat The Ultimate Fighter -tittelistä. Ensimmäisillä tuotantokausilla ottelijat olivat uransa alkuvaiheessa olevia, mutta myöhemmillä kausilla osallistujina on nähty myös lajin kokeneita ottelijoita. Ohjelman voittaja saa tittelin lisäksi sopimuksen UFC:n kanssa ja nähdään sen tapahtumissa. Ohjelman ensimmäisen kauden, joka esitettiin vuonna 2005, jälkeen monet UFC-tapahtumien uudet ottelijat ovat jo katsojille tuttuja etukäteen The Ultimate Fighter -ohjelmasta.
Osa The Ultimate Fighterin kausista on esitetty eri vuosina Sub- ja JIM-kanavilla.
Suomalaiset UFC:ssä
Ensimmäinen UFC-tapahtumissa nähty suomalainen oli Tony Halme, joka osallistui 30. toukokuuta 1997 Augustassa, Georgian osavaltiossa, Yhdysvalloissa järjestettyyn UFC 13 -tapahtumaan. Halme hävisi ottelunsa alle minuutissa tulevalle lajin tähdelle Randy Couturelle luovutuksella Couturen saatua kuristusotteen.
Toinen UFC:ssä otellut suomalainen oli Anton Kuivanen, joka otteli organisaatiossa kaksi ottelua vuonna 2012 ja yhden ottelun vuonna 2013.
Kolmas suomalainen organisaatiossa oli Tom Niinimäki joka voitti yhden ja hävisi kolme ottelua.
Nykyään organisaatiossa ottelee yksi Suomen kansalainen, kurdi Makwan Amirkhani.
Jarrumies
thumb|250px|Santa Fen rautatien jarrumies junan katolla maaliskuussa 1943 Cajon Sidingissa, Kaliforniassa. Jarrumies on entinen rautatiealan ammatti. Jarrumies oli junan ruuvi- tai vipujarruja hoitanut, asianmukaisen tutkinnon suorittanut henkilö.
Myös Linnanmäen huvipuiston Vuoristoradan kuljettajia on kutsuttu "jarrumiehiksi"; nykyään huvipuisto käyttää sukupuolineutraalia nimitystä jarrumestari.
Vunjo
Vunjo on yksi Pohjois-Tansaniassa asuvan chaga-kansan puhumista kielistä. Vunjo on osa chagojen murrejatkumoa, johon kuuluvat myös rombon, mochin ja machamen kielet. Vunjoa puhui vuonna 1992 äidinkielenään 300,000 ihmistä.
Jan Johansson
Jan Johansson (16. syyskuuta 1931 Söderhamn, Ruotsi – 9. marraskuuta 1968) oli ruotsalainen jazzpianisti, säveltäjä ja sovittaja.
Johansson aloitti pianonsoiton vuonna 1942. 1950-luvun alussa hän alkoi opiskella sähkötekniikkaa Göteborgin Chalmersin teknillisessä korkeakoulussa. Vapaa-ajallaan hän toimi pianistina korkeakoulunsa speksissä Chalmersspexetissä. Hän kuitenkin keskeytti opintonsa keskittyäkseen musiikkiin päätoimisesti. 1958–1960 hän soitti yhdessä Stan Getzin ja muiden yhdysvaltalaisten muusikkojen kanssa.
Johansson oli ensimmäinen eurooppalainen jäsen Jazz at the Philharmonicissa. Hän aloitti yhteistyön ruotsalaisten muusikoiden, muun muassa Arne Domnérusin ja Georg Riedelin kanssa vuonna 1961. Levystä Jazz på svenska on tullut moderni klassikko, joka on sekoitus jazzia ja ruotsalaista kansanmusiikkia. Johansson teki myös yhteistyötä Astrid Lindgrenin kanssa säveltäen musiikin hänen teksteihinsä. Tunnetuin näistä sävellyksistä on ehkä ”Tässä on Peppi Pitkätossu”.
Johansson meni naimisiin Else Bergströmin kanssa vuonna 1957 ja he saivat kaksi poikaa, Jens ja Anders, jotka ovat myös tunnettuja muusikoita. Johansson kuoli auto-onnettomuudessa 37-vuotiaana marraskuussa 1968.
Kalle Kustaa Lappalainen
Kaarlo "Kalle" Kustaa Lappalainen (30. syyskuuta 1877 – 9. toukokuuta 1965) oli suomalainen ampuja ja olympiamitalisti.
Lappalainen saavutti kaksi mitalia Antwerpenin 1920 kesäolympialaisissa. Hopeaa hän sai hirviammunnan kertalaukausten joukkuekilpailussa ja pronssia sotilaskivääriammunnan joukkuekilpailussa (300 metriä, makuu). Hän osallistui myös muihin ampumalajeihin Antwerpenissä mutta ei saavuttanut niissä mitaleita.
Suomen mestaruuden Lappalainen voitti hirviammunnan kertalaukauksilla 1920 ja vapaakiväärin 3 × 30 laukauksella 1921 pistein 709. Hän toimi Suomen Ampujainliiton johtokunnassa.
Antti Ripatti
Antti Jaakko Ripatti (s. 19. kesäkuuta 1964) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee empiirisen makrotaloustieteen professorina (1/2012-) Helsingin yliopistossa. Aiemmin Ripatti on työskennellyt muun muassa ekonomistina ja eri tutkimustehtävissä Suomen Pankissa, ekonomistina Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksessa sekä assistenttina Helsingin yliopistossa.
Ripatti on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1998 otsikolla Demand for money in inflation-targeting monetary policy.
Fabius Pictor
Quintus Fabius Pictor (n. 254 eaa. – ?) oli vanhin roomalainen historioitsija, senaattori ja yksi ensimmäisiä annalisteja. Hän sai cognomeninsa esi-isältään, joka vuonna 304 eaa. koristi Saluksen temppelin maalauksin. Cannaen taistelun jälkeen Pictor osallistui lähetystöön, joka kävi kysymässä neuvoa Delfoin oraakkelilta. Hän kirjoitti kreikaksi ja senaattorisäädyn näkökulmasta Rooman historian aina troijalaisista vaiheista toiseen puunilaissotaan saakka. Häntä käyttivät lähteinään Polybios, Livius ja Dionysios Halikarnassoslainen. Ciceron aikaan hänen teoksensa oli käännetty latinaksi.
Non mi avete fatto niente
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa 12. toukokuuta, jossa se sai 308 pistettä ja saavutti sijan 5.
thumb|left|250px|Meta ja Moro esittämässä kappalettaan Euroviisujen harjoituksissa.
Nils Wikberg
Nils Wikberg -nimisiä henkilöitä ovat:
HMS Wachtmeister (1681)
HMS Wachtmeister oli Ruotsin laivaston 50-tykkinen linjalaiva, jonka valmisti 1681 F. Sheldon Riiassa. Alus otti 1700 osaa Tanskan ja Liivinmaan sotaretkiin ja se palveli 1704 Suomenlahdella lippulaivana. Se osallistui 1710 Kögebuktin ja 1719 Gotska Sandönin taisteluihin, joissa jälkimmäisessä se jäi venäläisten saaliiksi.
Palvelus
Alus osallistui Suuressa Pohjan sodassa Tanskan ja Liivinmaan sotaretkiin. Se oli vuonna 1704 Suomenlahdelle sijoitetun laivaston lippulaivana. Alus osallistui Kögebuktin meritaisteluun vuonna 1710.
Kommodori Wrangelin komentama laivasto-osasto joutui kuuden Venäjän keisarikunnan laivaston linjalaivan yllättämäksi. HMS Wachtmeisterin seurana olivat fregatti HMS Karlskrona Wapen ja brigantiini HMS Bernhardus. Seuranneessa taistelussa kaikki ruotsalaisalukset vallattiin ja niiden miehistöistä sai surmansa viisikymmentä miestä, 13 haavoittui ja 387 joutui sotavankeuteen.
Puut ja auringonlasku, Hiidenvesi
Puut ja auringonlasku, Hiidenvesi on taiteilija Helene Schjerfbeckin hiili ja vesivärityö paperille vuodelta 1942. Kooltaan tämä maalaus on 24,5×28,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Nanny Ja Yrjö Kauniston lahjoituskokoelmaan vuodelta 2005.
Vuonna 1942 Helene Schjerfbeck täytti 80 vuotta. Hän siirtyi helmikuussa 1942 Nummelan Luontolan parantolaan, jossa hän maalasi useita teoksia. Läheinen Hiidenvesi- järvi oli yksi hänen maalausaiheitaan. Puut ja auringonlasku, Hiidenvesi -maalaus on yksi näitä Hiidenvesi-maalauksia, joita aiheen lisäksi yhdistää tumma harmaa väri.
Lokakuussa suomalaissyntyinen Gösta Stenman järjesti Tukholmassa Juhlanäyttelyn: Schjerfbeckin Hyllningsutställning, jossa oli esillä luettelon mukaan 110 teosta. Schjerfbeck valittiinkin juhlavuoden kunniaksi Tukholman Vapaiden taiteiden akatemian ulkomaisen luokan jäseneksi. Schjerfbeck itse iloitsi varsinkin siitä, että heidän nimilistassaan oli hänen edellään nimi Pablo Picasso.
Isolatuskamonarkki
Isolatuskamonarkki (Machaerirhynchus nigripectus) on latuskamonarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Isolatuskamonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Forever (kuntosaliketju)
Forever (viralliselta toiminimeltään FD Group Oy ) on suomalainen liikuntakeskusketju. Helmikuussa 2018 Pihlajalinna ilmoitti ostavansa enemmistön Forever-ketjusta.
Porlammin Osuusmeijeri
Porlammin osuusmeijeri on 20. tammikuuta 1920 perustettu itsenäinen osuusmeijeri, jonka päätuotteita ovat emmental, juustoraasteet, sulatejuustot sekä juustoanalogit. Meijeri valmistaa pitkän kypsytyksen vaativaa mustaleimaemmentalia. Nykyään Porlammin Osuusmeijeri on yksi Arla Oy:n seitsemästä yhteistyömeijeristä.
Meijeritoiminnan Porlammilla aloitti sveitsiläinen Gotfrid Gerner Porlammin kartanon meijerissä, joka perustettiin 1881, ja joka jatkoi toimintaansa 1946 saakka, jolloin se yhdistyi Porlammin Osuusmeijeriin. Porlammin ensimmäinen yhtiömeijeri perustettiin 1894, ja sen jälkeen Tyyskänmäen meijeri sekä kolmas yhtiömeijeri nykyisen Porlammin Osuusmeijerin paikalle.
Porlammin Osuusmeijerin perustamista suunniteltiin jo 1913, mutta koska se ei onnistunut, perustivat Kaarlo Vuorenalho, Ilmari Myyrä ja Kalle Vähämartti yhtiömeijerin. 1920 ei perustettu Porlammin Osuusmeijeri saanut etumaksuja taloudellisiin vaikeuksiinsa joidenkin muiden meijereiden tapaan, minkä vuoksi meijerille perustettiin oma vientiliike.
Belutšin kieli
Belutšin kieli (belutšiksi بلوچی, balōčī) on etupäässä Pakistanissa, Iranissa ja Afganistanissa asuvien belutšien puhuma kieli. Se kuuluu indoeurooppalaisten kielten indoiranlaisen haaran iranilaiseen ryhmään. Kieli on yksi vanhimmista iranilaisista kielistä.
Jansenismi
pienoiskuva|Cornelius Jansen (Jansenius).
Belutšin kieli
Levinneisyys ja puhujamäärä
Suurin osa belutšeista asuu Pakistaniin ja Iraniin kuuluvassa Belutšistanin historiallisessa maakunnassa. Sen ulkopuolella heitä on Afganistanin Kandaharin, Helmandin, Nimruzin, Farahin ja Heratin maakunnissa, Iranissa Kermānin, Laristanin, Sistanin, Khorasanin ja Gīlānin maakunnissa, Pakistanissa Punjabin ja Sindhin lounaisosissa sekä Turkmenistanissa Maryn maakunnassa. Yhteensä belutšeja on 5,7–6 miljoonaa. Heistä neljä miljoonaa asuu Pakistanissa, 1,5 miljoonaa Iranissa, 350–400 tuhatta Afganistanissa ja noin 200 tuhatta Persianlahden maissa (varsinkin Omanissa). Turkmenistanissa arvioitiin vuonna 1997 olevan noin 38–40 tuhatta belutšia. pienoiskuva|Puhuttua belutšia (itäinen variantti) Huomattava osa belutšeista osaa maidensa pääkieliä urdua, persiaa, paštua, daria tai turkmeenia sekä naapuriheimojensa kieliä. Pakistanista tunnetaan belutšia puhuvia brahuiheimoja sekä brahuinkielisiä belutširyhmiä.
Jansenismi
Jansenismi oli vastaliike humanismille ja jesuiittojen molinismille. Se sai voimakkaita vaikutteita Augustinuksen ajatuksista. Sitä kehitti Cornelius Jansen (1585–1638) eli Jansenius, Ypresin piispa, teoksessaan Augustinus, joka ilmestyi 1640. Jansenismi oli katolisen kirkon sisällä vaikuttanut liike, tosin osa jansenisteista päätyi skismaan muun kirkon kanssa ja päätti perustaa oman kirkon.
Belutšin kieli
Historia, murteet ja rakenne
Kieli jakautuu kahteen murreryhmään: läntiseen, jota on kutsuttu myös lounaiseksi tai eteläiseksi, sekä itäiseen (koilliseen tai pohjoiseen). Niitä erottaa Pakistanissa Kalatin laaksossa pohjoisesta etelään levittäytyvä brahuiden asuinalue. Iranin, Afganistanin ja Turkmenistanin belutšit puhuvat kaikki länsimurteita. Paikallismurteiden välillä ei ole selkeitä rajoja, mutta länsi- ja itämurteiden puhujien saattaa olla vaikeaa ymmärtää toisiaan.
Kielessä on runsaasti arabialaisia ja persialaisia lainasanoja. Persiasta on omaksuttu myös eräitä foneettisia ja syntaktisia piirteitä. Kakuminaaliset konsonantit ṭ ja ḍ on ilmeisesti saatu sindhiläisten ja muiden indoarjalaisten lainasanojen mukana. Lainoja on paljon myös paštusta, brahuista ja urdusta.
Jansenismi
Jansenismin alkuperä
Jansenismin sijasta puhutaan nykyisin Port-Royalin augustinolaisuudesta. Tätä ajatusta levitti Ranskassa eritoten Jean Duvergier de Hauranne, joka tunnettiin myös nimellä abbé de Saint-Cyran. Hän oli Janseniuksen hyvä ystävä. He olivat molemmat opiskelleet ja tutkineet pitkään Bayonnen lähellä sijaitsevassa Cam-des-Pratsin luostarissa.
Kun Saint-Cyran valittiin Port-Royalin johtajaksi, hänen opettamansa augustinolaisuus sai otollisen maaperän kehittyäkseen henkiseksi liikkeeksi. Saint-Cyranin vaikutus ei rajoittunut ainoastaan Port-Royalin luostariin. Hänen suhteensa kirkonmiehiin, aatelisiin ja parlamentin jäseniin sekä koululaitokseen tekivät hänestä opillisen johtajan. Kardinaali Richelieu, joka oli aiemmin ollut hänen ystävänsä, suhtautui oppiin kriittisesti kuten katolinen kirkko ylipäänsäkin.
Belutšin kieli
Konsonantit
Lähde:
Jansenismi
Jansenismin alkuperä
Saint-Cyran pidätettiin vuonna 1638 ja hän vietti lähes viisi vuotta vankeudessa Vincennesin linnassa. Hän kuoli muutama kuukausi vapauttamisensa jälkeen lokakuussa 1643.
Belutšin kieli
Vokaalit
Lähde:
Jansenismi
Jansenismin alkuperä
Sain-Cyranin kuoleman jälkeen oppilaat ja ystävät pitivät augustinolaisuutta yllä julkaisemalla oppi-isänsä teoksia. Tähän päättyi Port-Royalin ensimmäinen kausi.
Belutšin kieli
Kirjakieli
pienoiskuva|Tervetuliaiskyltti belutšinkieliseen Wikipediaan. Belutšeilla on rikas suullinen kansanperinne. Vanhin tunnettu käsikirjoitus on 1800-luvun alusta. Kirjakieli alkoi kehittyä Pakistanin perustamisen jälkeen vuonna 1947. Kirjallisuudessa tärkeimmällä sijalla on runous. Belutšinkielinen lehdistö sai alkunsa Quettassa 1950-luvulla. Nykyään belutši on yksi Pakistanin Balochistanin provinssin kansalliskokouksen työkielistä. Quettassa toimii vuonna 1959 perustettu belutšin kielen akatemia.
Pakistanissa belutšin kirjakieli kehittyy rahšanin murteen ja Afganistanissa paikallisten murteiden pohjalta. Kirjoittamiseen käytetään arabialais-persialaista kirjaimistoa, joka Pakistanissa perustuu urdun ja Afganistanissa paštun ja darin esikuviin. Neuvostoliittoon kuuluneessa Turkmenistanissa luotiin 1930-luvulla latinalaiseen kirjaimistoon perustunut ortografia, joka jäi pian pois käytöstä. Latinalaisen kirjaimiston käyttöä kokeiltiin Turkmenistanissa uudelleen 1980–1990-lukujen vaihteessa.
Jansenismi
Jesuiitat ja jansenistit
Jansenistit ja jesuiitat taistelivat vilkkaasti toisiaan vastaan koko 1600-luvun. Heidän maailmankuvansa olivat täysin päinvastaiset: jesuiitat uskoivat ihmisen vapaaseen tahtoon, kun taas jansenistit olivat fatalisteja ja ajattelivat, että kaikki on ennalta määrättyä.
Mike Newell
Michael Cormac ”Mike” Newell (s. 28. maaliskuuta 1942 St Albans, Hertfordshire, Iso-Britannia) on brittiläinen elokuvaohjaaja. Hän on voittanut Baftan ja César-palkinnon.
Autio (Utajärvi)
Autio (myös Autiokylä) on kylä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee seututien 837 tuntumassa Utosjoen varrella noin kolme kilometriä Sanginkylästä etelään ja noin 16 kilometriä koilliseen Utajärven kuntakeskuksesta.
Jansenismi
Jesuiitat ja jansenistit
Kuningas määräsi 29. lokakuuta 1709 suljettavaksi Port-Royalin luostarin, ja jansenistiset munkit siirrettiin muualle. Vuonna 1711 luostari hävitettiin maan tasalle, jotta siitä ei olisi tullut pyhiinvaelluspaikkaa.
Autio (Utajärvi)
Kylä on pieni maaseutukylä, joka on muodostunut Utos- ja Potkunjokien risteyskohdan tuntumaan. Asutus on keskittynyt pääasiassa Utosjoen rannoille, jatkuen hajanaisena asutuksena koilliseen kohti Yli-Utoksen kylää.
Autio kuuluu Sanginkylän koulupiiriin.
Esterházyn linna
thumb|300px|Esterházyn linna Eisenstadtissa. Esterházyn linna on linna Burgenlandin osavaltion pääkaupungissa Eisenstadtissa, Itävallassa. Se on nykyisin Esterházyn suvun omistuksessa. Linna tunnetaan muun muassa sen Haydnsaal-salista, joka on nimetty linnassa työskennelleen itävaltalaisen säveltäjän Joseph Haydnin mukaan.
Historia
Nykyisen linnan paikalla on sijainnut linna jo 1200-luvulta lähtien. Tuolloinen linna oli Gutkeledin suvun omistuksessa, kunnes se siirtyi Kanizsain suvun hallintaan vuonna 1364. Kanizsait teettivät linnassa suuria uudistustöitä. Unkarin kuninkaan Ludvig I:n luvalla suku rakennutti koko Eisenstadtin kaupungin ympärille muurin, jonka keskeinen osa linna oli.