cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
St James’s Park
Historia
Kaarle antoi tavalliselle kansalle oikeuden käyttää puistoa ensimmäistä kertaa sen historiassa. Hän itse käyskenteli usein puistossa alamaisten joukossa ruokkimassa sorsia ja tapasi siellä lempirakastajatartaan Nell Gwyniä. Kuninkaan aloitteesta puistossa alettiin pelata ranskalaista pall-mallia, kroketin edeltäjää, josta Pall Mall ja Mall saivat myöhemmin nimensä. Vuonna 1664 Venäjän suurlähettiläs lahjoitti kuninkaalle kaksi pelikaania, jotka asetettiin puistoon näytteille – puistossa on pidetty pelikaaneja yleisön nähtävillä siitä pitäen.
1700-luvulla St James’s Park muuttui vain vähän. Kanavan itäpää täytettiin maalla ja sen päälle rakennettiin Horse Guards Parade, jota käytettiin aluksi sotajoukkojen katselmukseen ja myöhemmin sotilasparaateihin. Vuonna 1761 kuningasperhe osti Mallin länsipäässä sijaitsevan Buckingham Housen. Sen vieressä sijainnut Rosamond’s Pond katosi 1770-luvun alkuun mennessä.
pienoiskuva|Penkki St James’s Parkissa, 1869, [[George John Pinwell.]] Puistoa muokattiin jälleen perusteellisesti 1820-luvulla. Prinssihallitsija käynnisti valtavan rakennusurakan, jonka myötä uudistettiin paitsi St James’s Park, myös Regent’s Park, Regent Street ja monia muita Lontoon maamerkeistä. Arkkitehti John Nashin laatimat suunnitelmat valmistuivat vuonna 1827 ja niiden mukaiset muutostyöt saatiin päätökseen vuotta myöhemmin. Puistosta tehtiin romantiikan ihanteita noudattaen luonnollisemman näköinen muuttamalla kanava kaarevarantaiseksi järveksi ja korvaamalla suorat puukujanteet mutkittelevilla poluilla. Perinteisten kukkapenkkien tilalle istutettiin muodikkaita pensasryhmiä. Buckinghamin palatsia laajennettiin ja Mallista rakennettiin leveä juhlakatu.
St James’s Parkissa on yhä nähtävissä Nashin käden jälki. Nashin suunnittelema Marble Arch siirrettiin Buckinghamin palatsin edestä Oxford Streetin ja Park Lanen risteykseen 1851. Järven yli rakennettiin vuonna 1857 riippusilta, joka korvattiin sata vuotta myöhemmin betonisillalla. Mall avattiin julkiselle liikenteelle 1887, ja Buckinghamin palatsin edustalle pystytettiin Victoria Memorial 1900-luvun alussa. 2000-luvulla puistoon on palautettu Nashin suunnitelmien mukaisia pensasryhmiä.
Kotkansiivet
Kotkansiivet (Matteuccia) on helmisaniaiskasvien (Onocleaceae) heimoon kuuluva pieni saniaissuku. Sukuun kuulunee kaksi tai kolme lajia. Suvun lajeista Suomessa ja Ruotsissa esiintyy vain yksi: kotkansiipi (Matteuccia struthiopteris).
Kotkansiivet ovat monivuotisia ja vankkoja saniaisia, joilla on suikertava juurakko. Lehdet ovat noin metrinpituisia ja kasvavat juurakosta ruusukkeena. Tavalliset lehdet ovat lyhytruotisia ja kahteen kertaan pariliuskaisia. Itiöpesäkelehdet kasvavat lehtiruusukkeen keskeltä ja ovat pitkäruotisia, yhteen kertaan pariliuskaisia sekä aluksi vihreitä, mutta myöhemmiten ruskeita.
Swenson
Swenson on muun muassa seuraavien yhdysvaltalaisten henkilöiden sukunimi:
Kristiina Mäki (laulaja)
Kristiina Mäki (oik. Kristiina Rantanen, s. 13. maaliskuuta 1957 Turku) on suomalainen laulaja, joka voitti iskelmälaulukilpailut Turussa vuonna 1976. Vuonna 1984 alkoi levytysura singlellä "Mää kottiis ny". Vuonna 1993 Mäki levytti kappaleen "Oo la laa", joka pysyi Tätä Suomi tanssii -listalla yli kymmenen kuukautta. Eräs Mäen tunnetuimmista levytyksistä lienee kirjailija Kalle Päätalon kotiseudusta kertova "Jokijärven valssi".
Megaupload
thumb|right|Kuvakaappaus Megauploadista FBI:n suljettua sen. Megaupload Limited oli Hongkongissa toiminut yritys, jonka perusti Kim Dotcom vuonna 2005. Megaupload tunnettiin parhaiten samanimisestä verkkosivustosta, joka kuului maailman suurimpiin tiedostonjakelusivustoihin. Sivustolla oli tallennettuna 12 miljardia uniikkia tiedostoa ja yli 100 miljoonaa käyttäjää.
Yhdysvaltojen viranomaiset sulkivat Megauploadin tammikuussa 2012 tekijänoikeuslakien rikkomisen vuoksi.
Megaupload tarjosi samankaltaista palvelua kuin Applen iCloud, Microsoftin OneDrive, Googlen YouTube ja Dropbox, joita ei ole vastaavasti suljettu. Megaupload tarjosi tekijänoikeuksien haltijoille ominaisuuden, jonka avulla tekijänoikeuksien haltijat, kuten elokuvayhtiöt, pystyivät mitätöimään yksittäisiä tiedostoihin johtavia URL-osoitteita.
Megauploadin seuraaja Mega avattiin 19. tammikuuta 2013.
Megaupload
Megaupload tarjosi käyttäjilleen mahdollisuuden ladata sivustolle erilaisia tiedostoja, esimerkiksi videoita, musiikkia tai ohjelmia, ja jakaa näitä tiedostoja toisten käyttäjien kopioitavaksi. Valtaosa Megauploadiin ladatuista tiedostoista oli laillisesti jaossa, mutta käyttäjien eniten kopioima materiaali oli laittomasti ladattua tekijänoikeuksien alaista materiaalia.
Megavideo
Megavideo oli videojakopalvelu, johon käyttäjät saattoivat ladata videotiedostoja ja kopioida niitä palvelimelta omille koneilleen.
Megapix
Megapix tarjosi käyttäjilleen mahdollisuuden ladata palvelimelle valokuvia ja jakaa niitä.
Megalive
Megalive tarjosi käyttäjilleen mahdollisuuden lähettää reaaliaikaista suoratoistoa esimerkiksi webkameran kautta.
Megabox
Megaboxin suunniteltu etusivu.|thumb Megabox oli kehitysvaiheessa oleva palvelu, jossa artistien oli tarkoitus myydä musiikkiaan suoraan kuluttajille saaden 90 prosenttia tuloista. Artisteilla oli mahdollisuus saada tuottoa myös ilmaiseksi palvelussa julkaisemistaan kappaleista.
Kesäkuussa 2012 Kim Dotcom ilmoitti, että Megabox-palvelu avattaisiin tekijänoikeuskiistoista huolimatta.
Sivuston sulkeminen
Yhdysvaltalaiset viranomaiset sulkivat tammikuussa 2012 Megaupload-sivuston, ja seitsemän ihmistä asetettiin syytteeseen piratismista. Viranomaisten mukaan tekijänoikeuksien omistajille oli aiheutunut yli puolen miljardin dollarin suuruiset tappiot laittomasti jaossa olleen materiaalin johdosta. Syytekirjelmän mukaan sivusto oli tuottanut omistajalleen esimerkiksi vuonna 2010 32 miljoonaa dollaria. Joidenkin tietojen mukaan yhtiö olisi kokonaisuudessaan tuottanut yli 175 miljoonaa dollaria. Megauploadin sivustojen sulkemisen seurauksena maailmanlaajuinen Internet-liikenne laski näkyvästi.
Anonymous-ryhmä hyökkäsi FBI:n, Department of Justicen ja Universal Music Groupin verkkosivustoille tapahtuman johdosta.
Kultakurppo
Kultakurppo (Rostratula benghalensis) on rantakanaa muistuttava kahlaaja. Lajin nimesi ja kuvaili Carl von Linné vuonna 1758.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 23–26 cm, siipien kärkiväli 50–55 cm ja paino 110–200 g. Muistuttaa kurppaa, lennossa myös rantakanaa. Naaras on selvästi koirasta suurempi ja kirkkaamman värinen. Yläpuoli on ruskea, alapuoli valkoinen. Rinnassa on musta poikkivyö, ja vanhan naaraan rinta, kaula ja posket ovat punaruskeat. Kaikissa puvuissa on silmän ympärillä selvä vaalea rengas, joka ulottuu kapenevana lähelle niskaa. Koivet ovat keskipituiset, vihertävät, ja nokka on pitkä, kärkiosastaan lievästi alaspäin taipunut. Lennossa näkyy siivillä ja pyrstössä vaaleaa pilkkumaista kirjailua ja selässä 2 vaaleaa pitkittäisraitaa. Etenkin hämärissä sen lentäessä voi kuulla ”khot khot khot” ääntä. Maasta yllätettäessä se lentää vain lyhyen matkan pudottautuen kasvillisuuden suojiin. Ui hyvin allikoiden ja lampareiden yli.
Soidinmenoissa naaras ja koiras seisovat vastakkain ja taivuttavat siipiään eteenpäin niin että siivenkärjet ulottuvat kaarena pään etupuolelle. Samalla ne levittävät pyrstönsä.
Australiankurppoa pidettiin pitkään kultakurpon alalajina, mutta se on erotettu omaksi lajikseen 2000-luvulla tehtyjen tutkimusten perusteella.
Esiintyminen
Laaja esiintymisalue ulottuu Länsi-Afrikasta Indonesiaan ja Japaniin. Afrikassa laji esiintyy useina erillispopulaatioina, Saharan pohjoispuolella ainoastaan Egyptissä Niilin suiston tuntumassa. Aasiassa esiintyminen kattaa Himalajan eteläpuolisen alueen Pakistanista Kiinan itäosiin ja Japanin eteläosiin, Filippiinit ja osan Indonesiaa. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Lajin kanta on elinvoimainen. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta pohjoisimmat populaatiot Kiinassa, Japanissa ja Intiassa voivat muuttaa joitakin satoja kilometrejä etelämmäksi. Sahelin alueella esiintyy sadekausien aikaista muuttoa.
Elinympäristö
Runsaskasvustoiset suot, lampareet, allikot, tulvaniityt, riisipellot ja ruokokasvustot.
Lisääntyminen
pienoiskuva|Kultakurpon muna. Pesä on maassa korkean kasvillisuuden suojassa. Munia on 4, joskus 3. Naaraalla voi olla useita koiraita, joiden kanssa se parittelee ja munii jokaiselle oman pesueen. Koiraat huolehtivat hautomisesta ja poikasten hoidosta. Haudonta-aika on 16–20 päivää.
Ravinto
Kaikkiruokainen. Syö etupäässä hyönteisiä, kuten heinäsirkkoja ja muita sirkkoja, etanoita, matoja, äyriäisiä, sekä riisin ja muidenkin kasvien siemeniä.
Jussi Lepistö
Jussi Lepistö (s. 28. helmikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 379 runkosarjaottelua tehopistein 40+75=115 ja keräten 256 jäähyminuuttia sekä kahdeksan playoff-ottelua tehden kolme syöttöpistettä ja keräten kaksi jäähyminuuttia. Lepistö toimi Jokereiden kapteenina kausina 1981–1982 ja 1986–1987.
Seuraura
Lepistö on Jokereiden kasvatti. Hän voitti seurassa D-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1973 ja C-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1976. Lepistö pelasi juniorina myös hyökkääjänä, mutta lopulta Jokereiden juniorivalmentaja Pentti Katainen teki hänestä puolustajan. Lepistö nousi seuran SM-liigajoukkueeseen kaudella 1978–1979, jolloin hänen tulokaskautensa toi 35 runkosarjaottelussa tehot 5+3=8. Sekä kauden 1979–1980 että kauden 1980–1981 päätteeksi Jokerit ajautui liigakarsintoihin, mutta joukkue onnistui säilyttämään sarjapaikkansa.
Kauden 1981–1982 Lepistö toimi vain 21-vuotiaana Jokereiden kapteenina. Kauden 1982–1983 päätteeksi hän voitti SM-hopeaa. Kaudella 1983–1984 Lepistö pelasi Jokereiden ohella SM-liigaa myös seitsemän ottelun verran Suomen olympialaisiin valmistauneessa maajoukkueessa.
Kaudeksi 1984–1985 Lepistö siirtyi Ruotsin Elitserienin Leksands IF:ään. Kahden siellä vietetyn vuoden jälkeen hän palasi kaudeksi 1986–1987 Jokereihin, joiden kapteenina Lepistö toimi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+11=18. Kaudeksi 1987–1988 Lepistö vaihtoi Jokereiden paikallisvastustaja Helsingin IFK:hon. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Tony Ariman kanssa lukemalla +3.
Muuta
Lepistön poika Sami pelaa puolustajana Jokereiden KHL-joukkueessa. Hän on pelannut urallaan pudotuspelit mukaan lukien 186 NHL-ottelua, kuului vuoden 2011 maailmanmestarijoukkueeseen sekä voitti olympiapronssia vuosina 2010 ja 2014. Jussi Lepistön nuorempi poika Tommi on pelaa jääkiekkoa harrastepohjalta hyökkääjänä IV-divisioonan Kallio Gladiatorsissa.
Gloire-luokka (risteilijä)
Gloire-luokka oli Ranskan laivaston ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistettu viiden panssariristeilijän muodostama alusluokka.
Pharoah Sanders
thumb|240px|Reggie Workman, Pharoah Sanders ja Idris Muhammad vuonna 1978
Pharoah Sanders, alun perin Farrell Sanders, (13. lokakuuta 1940 Little Rock, Arkansas – 24. syyskuuta 2022 Los Angeles, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen saksofonisti, jota pidetään yhtenä free jazz -liikkeen edelläkävijöistä. Hän soitti muun muassa Sun Ran ja John Coltranen kokoonpanoissa ja hänellä oli vuodesta 1964 myös oma yhtye.
Nuoruus ja opiskelu
Ferrell Sanders syntyi Arkansasin Little Rockissa vuonna 1940. Hänen äitinsä oli kokki, ja hänen isänsä työskenteli Little Rockin kaupungilla. Hänen perheensä oli musikaalinen, ja Ferrellin ensimmäinen soitin oli klarinetti.
Sanders oli alkujaan kiinnostunut enemmän taiteesta, mutta high schoolissa hän löysi jazzin ja tenorisaksofonin, joihin hänet tutustutti koulun yhtyeen johtaja Jimmy Cannon. Sanders otti Cannonin lähdettyä yhtyeen johdettavakseen, vaikka hän oli edelleen myös koulun oppilaana.
Ura
Sanders muutti high schoolin jälkeen vuonna 1959 Kalifornian Oaklandiin, missä hän opiskeli jonkin aikaa taidetta ja musiikkia. Kaliforniassa eivät olleet voimassa Jim Crow -lait, joten Sanders pystyi siellä esiintymään sekä valkoisten että mustien klubeilla. Sanders ystävystyi Oaklandissa John Coltranen kanssa.
Sanders muutti vuonna 1961 New Yorkiin, missä hän eli ensimmäisen vuoden varsin rahattomana ja joutui muun muassa myymään saksofoninsa. Hän tapasi 1962 Sun Ran ja liittyi tämän yhtyeeseen. Sanders sai Sun Ralta lempinimensä ”Pharoah”. Sanders perusti oman yhtyeen vuonna 1963, mutta jatkoi vielä esiintymistä Sun Ran ja Don Cherryn kanssa. Sanders ja John Coltrane alkoivat puolestaan vuoden 1964 alussa esiintyä yhdessä säännöllisesti. Sanders esiintyi Coltranen vapaassa ryhmässä aina tämän kuolemaan 1967 asti. Kriitikkojen mukaan Sanders vei Coltranea kokeellisempaan suuntaan, mutta Sanders kiisti väitteen.
Sanders julkaisi ensimmäisen albuminsa, Pharoah’s First, vuonna 1964. Sanders kuului tiiviisti free jazz -liikkeeseen, ja hän pyrki muiden tyylin edustajien tavoin uudistaa ja käsitteellistä uudelleen jazz-sävellyksiä. Sanders julkaisi vuoden 1966 jälkeen albumeita Impulse! Records -levy-yhtiölle. Levyjen joukossa on muun muassa hänen arvostetuin albumi Karma (1969), jolla on Sandersin tunnetuin kappale ”The Creator Has a Master Plan”. Sanders yhdisteli Karmalla vaikutteita perinteisestä afrikkalaisesta ja eteläaasialaisesta musiikista, ja albumista muodostui spiritual jazz -suuntauksen varhaisia merkkilevytyksiä. Hän esiintyi myös modaalisen ja avantgardistisen jazzin merkkilevyllä, vuonna 1971 julkaistulla Alice Coltranen albumilla Journey in Satchidananda.
Sanders lähti Impulselta vuonna 1973 ja suuntasi luomistyönsä varhaisempia jazztyylejä kohtaan. Seuraavien vuosien aikana hän vaihtoi useasti levy-yhtiötä ja teki kappaleita, joissa hän yhdisti monien kulttuurien musiikkia. Sandersin ensimmäinen ison levy-yhtiön tuottama albumi oli Message from Home, jonka julkaisi Verve Records (1995). Yhtiö julkaisi myös Sandersin albumin Save Our Children (1998). Hän ei kuitenkaan pitänyt musiikkialan toiminnasta ja jätti tämän jälkeen Verven.
Sanders ei levyttänyt enää 1990-luvun jälkeen samaan tahtiin kuin aiemmin, vaikka hän kiersikin edelleen ja teki yhteistyötä useiden artistien kanssa. Vuonna 2021 julkaistu Promises oli ensimmäinen albumi yli 10 vuoteen. Se syntyi yhteistyössä elektronisen musiikin tuottajan Floating Pointsin kanssa, ja levytyksessä oli mukana Lontoon sinfoniaorkesteri.
Sanders on vieraillut Suomessa ainakin Pori Jazz -festivaaleilla vuosina 1981 ja 2014, Turku Jazzissa 1988 ja April Jazzissa Espoossa 2008.
Tyyli ja merkitys
Sandersia pidetään yhtenä free jazz -liikkeen edelläkävijöistä. Hän tuli 1960-luvulla tunnetuksi ekspressionistisesta ja lähes anarkistisesta tyylistään, mutta myöhemmin urallaan hän suuntautui linjakkaampiin sovituksiin.
25th Hour – viimeinen ilta
25th Hour – viimeinen ilta on Spike Leen ohjaama yhdysvaltalainen rikosdraamaelokuva vuodelta 2002. Päähenkilö Montgomery ”Monty” Brogan, jota näyttelee Edward Norton, on 31-vuotias amerikanirlantilainen, joka on tuomittu seitsemän vuoden vankeuteen huumausaineiden välittämisestä. Elokuva sijoittuu viimeiseen päivään ennen Broganin vankeustuomion alkamista. Käsikirjoittaja David Benioff on myös kirjoittanut kirjan, johon elokuva perustuu.
25th Hour on ollut ehdolla viidelle elokuvapalkinnolle, mukaan lukien Golden Globe -palkinnolle, ja on voittanut kaksi palkintoa.
Minnan
Minnan eli min nan (perinteiset merkit: 閩南語, pe̍h-ōe-jī: bân-lâm-gú tai bân-lâm-gí) on siniittinen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään hieman yli 50,4 miljoonaa ihmistä, mikä tekee siitä maailman 33. suurimman kielen, pääasiassa Etelä-Kiinassa Jiangxin, Fujianin, Guangdongin, Hainanin ja Zhejiangin maakunnissa sekä Taiwanissa. Kieltä kirjoitetaan yleensä latinalaisilla kirjaimilla. Taiwanissa oli vuoteen 1945 asti käytössä japanilainen katakana-kirjaimisto, ja nykyisin minnanin kirjoittamiseen käytetään Taiwanissa latinalaisten aakkosten lisäksi myös bopomofo-merkistöä.
Nimitys min perustuu Minyue-kuningaskuntaan, joka sijoittui Fujianin provinssin alueelle vuosina 334–110 eKr.
Minnan ei ole virallinen kieli missään maassa, mutta Taiwanin murteella on ollut Taiwanissa kansalliskielen asema vuodesta 2018 lähtien. Minnanin puhujia on Kiinassa ja Taiwanissa yhteensä noin 40 miljoonaa. Malesiassa, Thaimaassa, Indonesiassa ja Singaporessa puhujia on noin 5 miljoonaa.
Minnan luokitellaan min-kielten ryhmään yhdessä muun muassa minbein ja mindongin kanssa. Ylemmällä tasolla se luetaan osaksi kiinan makrokieltä.
Konsonantit
Foneemin tarkka äännearvo on epäselvä: sitä voidaan pitää joko klusiilina tai lateraalina.
Lähde:
Vokaalit
Vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina. Tooneja on kahdeksan.
Anthology 3
Anthology 3 on The Beatles -yhtyeen kokoelma-albumi, joka kuuluu The Beatles Anthology -sarjaan. Anthology 3 sisältää harvinaisuuksia ja vaihtoehtoisia ottoja yhtyeen kahden viimeisen vuoden ajalta eli The Beatles -albumin ensimmäisistä levytyssessioista Let It Be- ja Abbey Road -albumeiden levytyssessioihin. Albumi sisältää 50 kappaletta kahdella CD:llä.
Frido Mann
pienoiskuva|Frido Mann vuonna 2012.
Frido Mann (oik. Fridolin Mann, s. 31. heinäkuuta 1940 Monterey, Kalifornia, Yhdysvallat) on saksalainen psykologi ja kirjailija.
Frido Mann syntyi kirjailijaperheeseen, sillä hänen isänsä Michael Thomas Mann oli kirjailija Thomas Mannin nuorin poika ja hänen setänsä kirjailija Klaus Mann. Frido Mann oli Thomas Mannin rakkain lapsenlapsi, jonka tämä ikuisti teoksensa Tohtori Faustus tuskallisesti aivokalvontulehdukseen kuolevaan keijukaislapseen.
Frido Mann vieraili Suomessa syksyllä 2007.
Laiskiaiset
Laiskiaiset ovat keskikokoisia eteläamerikkalaisia nisäkkäitä, jotka kuuluvat Pilosa-lahkoon yhdessä muurahaiskarhujen kanssa. Laiskiaisten kaksi heimoa – kolmivarvaslaiskiaiset (Bradypodidae) ja kaksivarvaslaiskiaiset (Megalonychidae) – muodostavat yhdessä Folivora-alalahkon.
Laiskiaisille on kehittynyt erityissopeutumia puissa elämiseen. Lehdet, jotka ovat laiskiaisten pääravintoa, tarjoavat hyvin vähän energiaa ja ravintoa ja ovat myös huonosti sulavia. Tämän vuoksi laiskiaisilla on suuri ja erikoistunut mahalaukku, jossa on monta osastoa, joissa symbioosissa elävät bakteerit hajottavat lehtiainesta. Silti ruoansulatusprosessi voi kestää peräti kuukauden. Jopa kaksi kolmasosaa laiskiaisen painosta voi muodostua mahalaukun sisällöstä. Lehdistä saatavan vähäisen energiamäärän laiskiaiset käyttävät taloudellisesti: niiden aineenvaihdunta on todella hidasta – alle puolet siitä, mitä tämän kokoluokan eläimillä tavallisesti on – ja ruumiinlämpö on vain 28–32 °C.
Laiskiaiset liikkuvat hitaasti, ja niillä on vain puolet siitä lihasmassasta, mitä muilla samanpainoisilla eläimillä on. Koska laiskiaiset eivät hitautensa takia pääse petoja pakoon, ne puolustautuvat voimakkailla kynsillään. Niiden erikoistuneet raajat ja kynnet antavat mahdollisuuden roikkua oksissa lähes ilman fyysistä rasitusta. Laiskiaiset syövät, nukkuvat ja jopa synnyttävät puussa. Ne laskeutuvat maahan vain noin kerran viikossa virtsaamaan ja ulostamaan.
Raajojen turkki on sopeutuma ylösalaiseen elämään, sillä karvat kasvavat raajojen yläosaa kohti, toisin kuin muilla nisäkkäillä. Lisäksi laiskiaisen turkissa elää symbioosissa kaksi levälajia. Levät antavat laiskiaiselle suojaväritystä ja mahdollisesti ylimääräistä ravintoa. Useat luonnossa elävät laiskiaiset näyttävätkin levän takia vihertäviltä.
Laiskiaisia on jäljellä kaksi heimoa: kolmivarvaslaiskiaiset ja kaksivarvaslaiskiaiset. Molempien heimojen edustajilla on kolme varvasta kummassakin takajalassa, mutta kaksivarvaslaiskiaisilla on vain kaksi sormea etujaloissa. Sukupuuttoon kuolleista laiskiaista mainitsemisen arvoinen on Megatherium, joka oli viime jääkauden aikaan elänyt ja maanpinnalla liikkunut lähes norsun kokoinen jättiläislaiskiainen.
Laiskiaiset ovat manaattien kanssa harvinainen poikkeus nisäkkäiden joukossa siinä, että niiden niskanikamien määrä voi vaihdella 5–9 välillä; kaikilla muilla nisäkkäillä nikamia on aina seitsemän. Yleensä nisäkkäillä eri nikamamäärä johtuu mutaatiosta, joka aiheuttaa myös syöpää. Laiskiaisten hitaan aineenvaihdunnan vuoksi syöpäriski ei kuitenkaan ole niille yhtä haitallinen.
Sukupuuttoon kuolleita laiskiaisia
Maalaiskiaiset, muun muassa
Jami
Jami on suomalainen miehen etunimi. Etunimi lisättiin suomenkieliseen nimipäiväkalenteriin vuoden 2000 nimipäiväuudistuksen yhteydessä. Jamin nimipäivä on 6. huhtikuuta yhdessä etunimien Vilho, Ville, Viljami, Vilhelm, Vili ja William kanssa. Nimi on muunnelma Viljamista.
Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut kirjoilla noin 3 030 Jami-nimistä henkilöä. Heistä vain muutama on syntynyt ennen vuotta 1960; ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut annettu kenellekään. Nimi on yleisin vuosina 2000–2009 syntyneillä, jolloin Jami annettiin nimeksi 1 331 pojalle.
My Fair Lady
My Fair Lady on musikaali, jonka on käsikirjoittanut Alan Jay Lerner. Hän vastaa myös laulujen sanoituksista. Musiikin musikaaliin on säveltänyt Frederick Loewe. Musikaali pohjautuu George Bernard Shaw’n näytelmään Pygmalion. Musikaalin ensiesitys Broadwaylla vuonna 1956 oli suuri menestys. Sitä on esitetty menestyksekkäästi eri puolilla maailmaa, ja siitä on tehty myös samanniminen elokuvasovitus vuonna 1964.
Suomessa musikaali sai ensi-iltansa Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa, ja pääosissa siinä näyttelivät Liisa Tuomi ja Leif Wager. Musikaalin suomensi Reino Helismaa.
Vuonna 2007 musikaalin alkuperäistuotannon esiintyjien vuonna 1957 tekemä soundtrack-albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Juoni
Musikaali kertoo englantilaisesta Eliza-nimisestä tytöstä, jolla on kasvot kuin enkelillä mutta käytös ja kieli kuin katupojalla. Kieltentutkija Henry Higgins lyö ystävänsä kanssa vetoa, pystyykö hän kouluttamaan Elizasta puolessa vuodessa salonkikelpoisen kaunottaren. Higgins on vannoutunut poikamies, mutta lopulta Higgins ja Eliza lyöttäytyvät yhteen.
Jamelão
border|right|220px|Jamelão José Bispo Clementino dos Santos eli Jamelão (12. toukokuuta 1913 Rio de Janeiro – 14. kesäkuuta 2008 Rio de Janeiro) oli brasilialainen sambalaulaja.
Jamelão aloitti muusikonuransa soittamalla tamborimia. Hän sai kuitenkin pian suosiota samba-cançãon esittäjänä. Hän esiintyi myös Euroopassa.
Jamelão oli 1940-luvun keskeisiä sambalaulajia. Hän tulkitsi mm. Lupicínio Rodriguesin ja Lúcio Cardimin tuotantoa, mutta tuli tunnetuksi myös omilla kappaleillaan, joita olivat mm. "Deixa Amanhecer", "Um Dia Hás de Pagar" sekä "Ela Me Convidou". Hän oli kuollessaan 95-vuotias.
Ventura
Ventura on yli 100 000 asukkaan kaupunki Venturan piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Kaupunki sijaitsee Tyynenmeren rannikolla. Junipero Serra perusti sinne lähetysaseman vuonna 1782. Kaupunki kehittyi aluksi maanviljelyn keskukseksi, alueella kasvatettiin etenkin sitruunoita. Myöhemmin kuvaan tuli öljynjalostus, matkailu ja erilainen tuotantotalous. Vanhan lähetysaseman lähellä on arkeologinen museo.
Huehueteotl
thumb|Huehueteotl.
Huehueteotl (käännettynä "vanha, ikääntynyt jumala") on mesoamerikkalainen jumala, joka kuuluu esikolumbiaanisten kulttuurien jumalistoon, liittyen erityisesti asteekkien ja muitten saman alueen vanhojen kulttuurien mytologiaan. Häntä kutsutaan joskus myös Ueueteotl:iksi. Huehueteotl liittyy kiinteästi lähinnä pienen alueen kulttuureihin, mutta häneen liittyviä ikoneita ja kuvia on löydetty arkeologisilta kaivauksilta eri puolilta Mesoamerikkaa. Huehueteotl liitetään usein asteekkien Xiuhtecuhtli-jumalaan, joka puolestaan liitetään tuleen. Joskus heidät rinnastetaankin vain yhdeksi jumaluudeksi, Xiutecuhtli-Huehueteotliksi. Huehueteotl kuvattiin karikatyyrimäisesti vanhana, jopa vanhuudenheikkona olentona, ja Xiutecuhtli nuorekkaampana ja tarmokkaampana.
Lenísio
Lenísio Teixeira Júnior (eli Lenísio; s. 23. lokakuuta 1976 Cuiabá) on brasilialainen uransa jo päättänyt futsalpelaaja. Hän edusti Brasilian futsalmaajoukkuetta vuodet 1999-2008 ja voitti yhden MM-kullan vuonna 2008 ja yhden MM-hopean vuonna 2000.
Vuoden 2008 MM-kisoissa Lenísio palkittiin Bronze Shoella eli kisojen kolmanneksi parhaan maalintekijän palkinnolla. Pelipaikaltaan Lenísio oli pivot. Seuratasolla Lenísio pelasi vuodet 2001-2007 Espanjassa. ElPozo Murciassa pelatessaan Lenísio voitti kahdesti Primera División de Futsalin maalikuninkuuden. Vuonna 2007 Lenísio voitti Brasilian maajoukkueen kanssa kultaa Pan-Amerikan kisoista Rio de Janeirosta.
Lenísio lopetti uransa vuonna 2012 kotimaansa Poker/PEC:issä. Hän teki 17 MM-ottelussa yhtä monta maalia. Lenísion pikkuveli Vinícius on myös futsalin maailmanmestari.
Jetboy
Jetboy oli sanfranciscolainen glam rock-, glam metal-, glam punk- ja hard rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1983.
Historia
Kitaristit Billy Rowe ja Fernie Rod halusivat perustaa yhtyeen, joka olisi heidän esikuviensa Hanoi Rocksin, Girlin ja New York Dollsin mukainen. Basson tuli Todd Crew, rumpuihin Ron Tostenson ja piikkitukkaiseksi laulajaksi tuli Mickey Finn.
MCA (Music Corporation of America) otti yhtyeen suojiinsa ja yhtyeen basistiksi tuli entinen Hanoi Rocksin Sam Yaffa. Vain muutama vuoden 1986 kappaleista päätyi debyyttialbumille (muutama päätyi A Day In the Glamourous Life -albumille). Samoin yhtyeen suunta muuttui katujen glam punkista enemmän radioystävälliseen poprockiin. Debyyttialbumi Feel The Shake nousi Billboard-listalla sijalle 135.
Pian Damned Nation -albumin jälkeen Sam Yaffa lähti yhtyeestä suunnittelemaan Michael Monroen kanssa Jerusalem Slim -yhtyettä. Yaffaa tuli korvaamaan aluksi Charles Norman ja tämän jälkeen Bill Fraenze, joka soittikin kokoelmalevyllä Make Some More Noise. Damned Nationin huono myynti johti siihen, että MCA irtisanoi sopimuksen. Viimeinen isku oli Tostensonin korvaaminen Rick Davisilla, joka muutti Jetboyn nimeksi Mindzone ja muutti samalla yhtyeen suuntaa enemmän sen hetkisten rock-suuntausten mukaiseksi. Mindzone epäonnistui, mutta sen pohjalta syntyi American Heartbreak -yhtye.
Christian Bruun (tehtaanjohtaja)
Christian Fredrik Bruun (14. maaliskuuta 1849 Hamina – 6. joulukuuta 1911 Valkeakoski) oli suomalainen kunnallisneuvos ja tehtaanjohtaja.
Bruun joutui eroamaan Finlaysonin johtajan paikalta suurien ja kalliiksi tulleiden laajennushankkeidensa vuoksi. Tämän jälkeen Bruun johti John Dahlbergin trikootehdasta Tampereella 1900–1903 ja viimeksi hän oli Valkeakosken paperitehtaan johtajana 1903–1911. Bruun oli lisäksi Vaasassa toimineen maahantuontiliike Sandman & Co:n osakkaana vävynsä Einar Sandmanin kanssa ja Venäjällä toimineen Harjkoffin keramiikkatehtaan osakkaana.
Bruun oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Renault Fuego
Fuego perustui pitkälti Renault 18 -malliin, jakaen saman pohjalevyn, voimansiirron ja muita osia. Myöhemmin Fuegon kojelauta lisättiin faceliftin yhteydessä R18-malliin. Euroopassa valmistus jatkui vuoteen 1986 (vuoteen 1985 Ranskassa ja vuoteen 1986 Espanjassa), mutta Argentiinan Renault valmisti ”Fuego GTA Max” -mallia vuoteen 1992 saakka. Sitä myytiin Yhdysvalloissa AMC:n jälleenmyyjäketjun kautta vuodesta 1982 vuoteen 1985. Se korvasi 1970-luvun Renault 15 ja 17 -coupét.
Christian Bruun (tehtaanjohtaja)
Christian Bruun oli naimisissa serkkunsa Alexandrine Louise Bergenheimin (k. 1916) kanssa. Bruun kuoli 62-vuotiaana joulukuussa 1911.
Renault Fuego
Fuego oli ensimmäinen sarjavalmistettu nelipaikkainen coupé, joka oli suunniteltu tuulitunnelissa, ja tuloksena tästä sen ilmanvastus oli matala 0,32–0,35. Vuodesta 1983 lähtien autoon oli saatavilla myös kauko-ohjattu avaimeton keskuslukitus, joka tuli myöhemmin moniin Renault-malleihin.
Limburgin kieli
pienoiskuva|Puhuttua limburgia Limburgin kieli (omakielinen nimi: lèmburgs ) on alueellinen kieli, jota puhutaan Limburgin maakunnassa Alankomaissa ja samannimisessa provinsissa Belgiassa sekä Saksan puolella lähellä Alankomaiden ja Belgian rajaa. Limburgin maakunnan asukkaista noin 75 % osaa kieltä. Yhteensä puhujia on noin 900 000.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Kielellä katsotaan olevan seitsemän päämurretta ja se luokitellaan uhanalaiseksi.
Sanasto ja kielioppi
Lukusanat 1–10 limburgiksi:
Lakikorkeus
Lakikorkeus ilmailussa kertoo sen tiheyskorkeuden, jonka lentokone voi saavuttaa tietyissä olosuhteissa.
Käytännöllinen lakikorkeus
Käytännöllisellä lakikorkeudella tarkoitetaan korkeutta, jolla laipat ja solakot kiinni, kaikkien moottorien käydessä ja tuottaessa suurimman jatkuvan tehon, parhaan nousunopeuden lentonopeudella lentävä lentokone ei nouse enää ylöspäin yli 30 m/min eli 0,5 m/s.
Kaksimoottorisen lentokoneen käytännöllinen lakikorkeus voidaan määrittää myös toinen moottori sammutettuna ja potkuri lepuutettuna (engl. one engine inoperative eli OEI). Tällöin käytännöllinen lakikorkeus on saavutettu, kun lentokone ei nouse enää ylöspäin yli 15 m/min.
Absoluuttinen lakikorkeus
Absoluuttisella lakikorkeudella tarkoitetaan korkeutta, jota korkeammalla lentokone ei voi enää nousta, tai korkeutta, jota korkeammalla matkustamon paineistus ei enää toimi suunnitellulla tavalla.
Matkustajalentokoneiden absoluuttinen lakikorkeus on noin 12 kilometriä, mutta jotkut yksityissuihkukoneet voivat lentää jopa 15 kilometrin korkeudella. Hävittäjälentokoneilla yli 25 kilometrin lakikorkeus ei ole poikkeuksellista.
HMS Vanguard (S28)
HMS Vanguard (viirinumero S28) on Britannian kuninkaallisen laivaston Vanguard-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin 30. toukokuuta 1986 Vickers Shipbuilding and Engineeringiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 1986. Se laskettiin vesille 4. maaliskuuta 1992 ja otettiin laivaston palvelukseen 14. elokuuta 1993 päällikkönään David Russell.
Palvelus
Alus on sijoitettu Clyden laivastotukikohtaan.
Helmikuussa 2002 alus siirrettiin kahdeksi vuodeksi huoltoon Devonportissa telakalle. Se palautettiin palvelukseen lokakuussa 2005, jolloin alukselle tunkeutui joukko ydinaseiden vastaisia mielenosoittajia.
Alus kolaroi 4. helmikuuta 2009 Atlantilla Ranskan merivoimien sukellusveneen Le Triomphantin kanssa. Se kykeni kuitenkin palaamaan 14. helmikuuta Faslaneen omin avuin.
Wallace West
Wallace Rudolph "Ace" West on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä supersankari. Hahmon loivat Van Jensen, Robert Venditti, Ron Frenz ja Brett Booth ja se esiintyi ensimmäisen kerran The Flash (vol. 4) Annual #3 tarinassa kesäkuussa 2014. Hahmo on tullut tunnetuksi neljäntenä Poika Salamana. Alun perin hänet esitettiin kaksirotuisena tulkintana Wally Westistä osana DC:n The New 52 -uudelleenjulkaisua, sarjakuva DC Rebirth #1 totesi myöhemmin, että hän on itse asiassa uusi samanniminen hahmo. Sekaannusten välttämiseksi hahmo nimettiin uudelleen myöhemmissä sarjakuvissa Wallace Westiksi ja myöhemmin yksinkertaisesti Ace Westiksi.
Taustaa
Tämä vierailu ei ollut ominaista Wallacen lapsuudelle; Wallacen äiti inhosi Westin perhettä, eikä usein antanut hänen olla missään tekemisissä heidän kanssaan. Tästä huolimatta Wallace vietti toisinaan aikaa suuremman Westin perheen kanssa. Näiden tapaamisten aikana nuori Wallace kertoi usein muille perheenjäsenille, että hän oli parempi kuin kukaan muu melkein missään. Eräänä päivänä hänen perheensä kyllästyi hänen kerskailuun ja antoi hänelle koko päivän todistaakseen paremmuutensa. Se oli katastrofi; Samalla hän rikkoi ikkunan, poltti salaatin ja aiheutti palokunnan kutsumisen paikalle. Tämän seurauksena hänelle annettiin leikkimielisesti lempinimi Ace.
Wallace varttuessaan kasvoi jonkinlaiseksi rikolliseksi; hän oli tottelematon ja häiriötekijä. Kun Wallacen äiti katosi Crime Syndicaten rynnätessä läpi Central Cityn, hänen tätinsä Iris West otti hänet huostaansa, mutta hänkään ei voinut pitää häntä poissa vaikeuksista.
Poika alkoi lopulta vapautua kapinallisesta luonteestaan, kun hän sai ihailua Central Cityn kotikaupungin supersankarista Salamasta. Wallace sai lopulta yhteyden salaperäiseen Nopeusvoimaan, mikä antoi hänelle arvaamattoman ja vaikeasti hallittavan supernopeuden, kun tuleva versio itsestään lähetti voimansa ajan myötä menneisyyteen ennen kuolemaansa. Uusilla voimillaan Wallace yritti auttaa Salamaa ja tätiään kaikin mahdollisin tavoin.
Myöhemmin Wallace saa selville, että hänet on luotu sen jälkeen, kun Barry loi vahingossa Flashpoint-aikajanan ja luopui "Wally"-lempinimestään ja vaihtoi hänen koko nimekseen "Wallace", ennen kuin hän lopulta otti uudeksi lyhyeksi lempinimekseen "Ace" West.
The Flash: Futures End #1:ssä Salama (Barry Allen) 20 vuoden päästä pystyy estämään Wallacen kuoleman tappamalla Daniel Westin. Kun tulevaisuuden Salama lamauttaa hänen nuoremman itsensä taistelussa ja katoaa menneisyyteen, Barry huomaa, että Wallace on kyllästynyt Speed ​​Force -voimaan. Hän saa Wallacen lupauksen pysäyttää tulevaisuuden itsensä ja Wallace pukeutuu hopeiseen ja punaiseen Flash-pukuun tullen uudeksi Salamaksi, ja harjoittelee vuosia matkustaakseen takaisin ja pysäyttääkseen tulevaisuuden Salaman.
The Flash (vol. 4) #35:ssä Wallace saapuu katsomaan tulevaisuuden Salaman taistelua nykyistä Salamaa vastaan. Wallace loukkaantuu vakavasti, kun hän suojelee nuorempaa Salamaa nopeilta kiviltä, ​​joita tulevaisuuden Salama heitti. Wallace imee itseensä ylimääräisen Speed ​​Force -energian, joka repii kappaleiksi nykyistä Salamaa ja käskee häntä olemaan luovuttamatta ja että hän oppi sankariksi vasta hänen ansiostaan. Wallace kuolee ja vapauttaa räjähdyksen Speed ​​Force -energiaa, joka sulkee repeämän, mutta vangitsee vahingossa nykyisen Salaman Speed ​​Forceen.
Leiji Matsumoto
Leiji Matsumoto (, 25. tammikuuta 1938 Kurume, Fukuoka – 13. helmikuuta 2023 Tokio ) oli japanilainen mangaka ja animaattori, joka tunnetaan parhaiten romanttisista avaruussarjoistaan. Hänen sarjakuvillaan on ollut lähtemätön vaikutus scifi- ja fantasiamangaan.
Matsumoto aloitti uransa 16-vuotiaana vuonna 1953 oikealla nimellään Akira Matsumoto. Ensimmäinen menestyssarja Otoko oidon (1971–1973) kertoi köyhän opiskelijapojan elämästä. Huumorimangaansa Matsumoto sijoitti runsaasti omakohtaisia kokemuksia ajanjaksosta, jolloin hän piirsi henkensä pitimiksi shōjomangaa. Uran käännekohta oli vuonna 1974 televisiossa alkanut scifi- ja avaruusanime Uchū Senkan Yamato, johon Matsumoto osallistui käsikirjoittajana ja animaattorina. Ennen Yamatoa animea oli pidetty lasten ohjelmistona. Yamaton jälkeen animea alettiin sijoittaa illan parhaaseen esitysaikaan.
Vuonna 2003 Matsumoto teki yhteistyössä ranskalaisen elektromusiikkiryhmän Daft Punkin kanssa pitkän musikaalipiirretyn Interstella 5555. Tässä elokuvassa yhdistyvät Matsumoton klassiset puolet: perinteiset hahmot, nyt jo trendikäs mutta samalla niin liikuttavan vanhanaikainen scifi-design, sekä koskettavan naiivi tarina, joka käy suoraan katsojan sydämeen.
Matsumoton vaikutus scifikirjallisuuteen on ollut huomattava. Hän on toiminut myös Japanin avaruusjärjestö NASDA:n konsulttina ja sen nuorisojärjestön puheenjohtajana.
Kalevi Korpela
Tutkimuksissaan hän on erikoistunut ympäristöpsykologiaan. Väitöskirjassaan "Developing the Environmental Self-Regulation Hypothesis" v. 1995 hän esitti arkielämän mielipaikkoja koskevien tutkimusten perusteella, että on olemassa ympäristöllisen itsesäätelyn ilmiö. Se tarkoitaa, että fyysinen ympäristö, esimerkiksi mielipaikka, kytkeytyy emotionaalisen sitoutumisen kautta ihmisen tunteiden, stressin ja minäkokemuksen säätelyyn. Säätelyn tuloksena syntyy lyhytaikaisia, yleensä myönteisiä tunnetilan ja minäkokemuksen, esimerkiksi itseluottamuksen, muutoksia sekä stressistä elpymistä; tämä luo perustan vähitellen kehittyvälle paikkaidentiteetille. Täten varsinkaan mielipaikoissa fyysinen ympäristö ei ole ihmiselle vain toiminnan näyttämö tai "ohitettavaa etäisyyttä", vaan olennainen osa psyykkistä tunteiden, vireystilan ja minuuden säätelyjärjestelmää. Koska aikuisten mielipaikoista usein yli puolet on luonnossa (vesi- tai viherympäristöjä), Korpela on tutkinut laajalti luontoympäristöjen ja luontoaltistuksen vaikutuksia mm. stressistä elpymiseen, työkuormituksesta palautumiseen, depressiokuntoutukseen ja hyvinvointiin.
Korpela on julkaissut tieteellisiä tutkimustuloksiaan kotimaassa mm. Psykologia -lehdessä ja kansainvälisissä tiedelehdissä mm. Journal of Environmental Psychology, Environment & Behavior, Landscape & Urban Planning, Environment International, Occupational & Environmental Medicine, Health & Place, Journal of Occupational Health Psychology, American Journal of Preventive Medicine ja Frontiers in Psychology. Tutkimuksiin on viitattu (5/2023) Scopus -tietokannassa yli 7 500 kertaa, ResearchGate -tietokannassa yli 11 700 kertaa, ja Google Scholar -tietokannassa yli 16 500 kertaa.
Tutkimustulostensa sovelluksena Korpela on ollut laatimassa ja tutkimassa luontopolkujen varrelle asetettujen psykologisten harjoitteiden elvyttäviä vaikutuksia. Tällainen "Voima-" ja "Mielipolku" laadittiin Suomeen ensimmäisen kerran v. 2010 Ikaalisten kylpylän lähimaastoon ja myöhemmin mm. Seitsemiseen, Parkanoon, Nokian Pitkäniemeen, Lempäälään, Ruotsiin, Luxemburgiin, Ranskaan ja Singaporeen.
Kaunokirjallista tuotantoa (kts. alla) on mm. salanimellä Michael Cordell kirjoitettu romaani Talpiotin käärö (B0D, 2013), joka liittyy Jaakobin luuarkun tarinaan (kts. Vartija -lehden artikkeli). Kirjoittajan oikea nimi on kätketty nimiölehden koristeviivaan, joka esim. Google-kirjaa suurentamalla tulee esiin.
Jean-Louis Garcia
Jean-Louis Garcia (s. 20. syyskuuta 1962 Ollioules) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.
Ura
Garcia pelasi urallaan AS Cannes'ssa, AS Monacossa, SO Châtelleraudais'ssa, AS Nancy-Lorrainessa sekä FC Nantes'ssa. Hänen uransa oli melko hyvä, suurimpana yksittäisenä tappiona hän joutui antautumaan viidesti ottelussa Bayer 04 Leverkusenia vastaan 1995 pelatessaan FC Nantes'n maalilla.
Garcia aloitti valmennusuransa FC Nantes'n apuvalmentajana 1995–1998. Hän siirtyi 1999 valmentamaan FC Girondins de Bordeaux'n reservijoukkuetta. 2003 hänestä tuli Sporting Toulon Varin päävalmentaja. Hän valmensi seuraa kesään 2006 saakka ennen siirtymistään SCO Angersin päävalmentajaksi.
Huhtikuussa 2011 L'Equipe uutisoi, että Garcia olisi ehdolla AS Nancy-Lorrainen tai FC Girondins de Bordeaux'n päävalmentajaksi kauden 2010/11 jälkeen. Lopulta Garcia jättikin Angersin vuosi ennen sopimuksensa päättymistä ja siirtyi liigasta pudonneen RC Lensin päävalmentajaksi. Garcian debyyttikausi Lensissä sujui kehnosti ja pikaista paluutaa liigaan tavoitellut joukkue jäi vasta sijalle 12. Kausi 2012/13 alkoi myös nihkeästi ja Garcia sai potkut syyskuun lopulla 2012, kun Lens oli voittanut vain yhden kahdeksasta pelatusta ottelusta.
Lokakuun lopussa 2013 Garcia palasi valmennustehtäviin LB Châteauroux'n päävalmentajana. Kausi sujui seuralta heikosti, eikä Garcia onnistunut toivotusti kääntämään kurssia paremmaksi. Kauden päätteeksi LB Châteauroux putosi Nationaliin ja Garcia jätti tehtävänsä.
Halssi
Halssi on purjehdustermi, joka tarkoittaa purjeen tuulenpuoleisen alakulmaan kiinnitettyä köyttä, jolla purje kiristetään eteen- ja alaspäin. Pitkittäispurjeessa, kuten bermuda- tai kahvelipurjeessa, tuulenpuoleinen alakulma on aina purjeen etummainen alakulma. Raakapurjeessa tuulenpuoleinen alakulma riippuu siitä kummalta puolen alusta tuuli käy. Tuulen ollessa aluksen keskiviivan oikealta eli tyyrpuurin puolelta purjehdittaessa sivutuulessa tai hankavastaisisessa tuulessa on raakapurjealuksessa tyyrpuurin halssi kiristettynä eli purjehditaan tyyrpuurin halsseilla. Vastaavasti tuulen olessa keskiviivan vasemmalta puolelta purjehditaan paapuurin halsseilla. Isossa purjealuksessa halssit ovat vahvaa köyttä tai kettinkiä. Halssit on vain mikäli purjeen alapuolella ei ole raakaa. Purjeen alakulman alapuolella olevaan raakaan kiinnittävä köysi on jalus tai skuutti. Raa'attomaan alakulmaan on kiinnitettynä halssin lisäksi myös jalus. Halssin kiristäessä tuulenpuolen alakulmaa eteenpän kiristetään suojanpuolen jaluksella purje taaksepäin. Pitkittäispurjeen etummainen alakulma on halssikulma.
Jean-Louis Garcia
Ura
Kesäkuussa 2015 Garciasta tuli Ranskan CFA:ssa pelanneen Grenoble Footin päävalmentaja. Garcia luotsasi Grenoblen ainoaksi jääneellä kaudellaan 2015/16 CFA:n B-lohkon toiseksi. Nousuun oikeuttanut lohkovoitto jäi lopulta kolmen pisteen päähän. Kauden jälkeen Garcia siirtyi Ligue 2:een pudonneen ESTAC Troyes'n päävalmentajaksi. Garcian johdolla Troyes sijoittui kaudella 2016/17 Ligue 2:ssa kolmanneksi ja voitettuaan Lorientin nousukarsinnoissa se palasi takaisin pääsarjatasolle. Kaudella 2017/18 Troyes taisteli sarjapaikastaan, mutta joutui tyytymään liigan 19. sijaan ja putosi kauden päätteeksi takaisin Ligue 2:een. Kauden jälkeen Garcia jätti tehtävänsä.
Halssi
Latinalaispurjeessa raa'an alapäätä hallitaan kahdella halssilla.
Jean-Louis Garcia
Ura
Kesäkuussa 2019 Garcia aloitti AS Nancyn päävalmentajana kaksivuotisella sopimuksella. Hän ei onnistunut nostamaan seuraa takaisin Ranskan pääsarjaan. Seura ei uusinut Garcian sopimusta kauden 2020/21 jälkeen.
Tammikuussa 2022 Garciasta tuli Belgian liigan RFC Seraingin päävalmentaja. Garcia onnistui turvaamaan Seraingin sarjapaikan kauden päätteeksi. Hän jätti kuitenkin tehtävänsä toukokuussa 2022.
Ravioli
Ravioli tarkoittaa pyöreitä tai kulmikkaita täytettyjä pastatyynyjä. Ne valmistetaan lähes aina munapastasta, ja täytteenä on yleensä juustoa, jauhelihaa tai pinaattia. Ravioli on kotoisin Pohjois-Italiasta.
Halssi
Aluksen suunta tuulen suhteen
Sanaa halssi käytetään myös kertomaan kummalta puolelta purjealuksessa tuuli käy. Purjehditaan siis tyyrpuurin tai paapuurin halssilla sen mukaan käykö tuuli aluksen poikkiviivan oikealta vai vasemmalta puolelta. Pitkittäistakilalla purjehdittaessa voidaan sanoa oltavan jommallakummalla halssilla myös tuulen ollessa suoraan perän takaa, jolloin ei raakapurjeessa välttämättä olisi kummankaan puoleinen halssi käytössä eli kiristettynä. Tällöin sanotaan aluksen olevan tyyrpuurin halssilla mikäli isopurje tai suurin purje on jalustettu paapuurin puolelle.
Uskonnonvapaus Suomessa
Tämä artikkeli käsittelee uskonnonvapautta Suomessa.
Oikeudelliset perusteet
Uskonnonvapautta Suomessa koskevia säädöksiä ovat Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus, Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimus, Suomen perustuslaki sekä uskonnonvapauslaki.
Suomen perustuslaki
Suomen perustuslain (731/1999) 11 §:n mukaan
Uskonnonvapauslaki
Uskonnonvapaudesta on Suomessa säädetty erikseen uskonnonvapauslaissa (453/2003).
Keskeisin uskonnonvapautta koskeva säännös on lain 3 §. Sen mukaan ”jokaisella on oikeus päättää uskonnollisesta asemastaan liittymällä sellaiseen uskonnolliseen yhdyskuntaan, joka hyväksyy hänet jäsenekseen, tai eroamalla siitä”.
Lapsen uskonnollisesta asemasta päättävät huoltajat yhdessä. Äidillä on kuitenkin vuoden ajan oikeus yksin päättää lapsen liittymisestä uskonnolliseen yhdyskuntaa, mikäli huoltajat eivät sovi asiasta. Kaksitoista vuotta täyttäneen lapsen uskonnollista asemaa voidaan muuttaa vain hänen omalla suostumuksella. Näin ollen tämän ikäinen lapsi seuraa esimerkiksi uskonnollista yhdyskuntaa vaihtavia vanhempiaan vain omalla suostumuksellaan. Viisitoista vuotta täyttänyt lapsi voi itse liittyä tai erota uskonnollisesta yhdyskunnastaan vanhempien suostumuksella.
Uskonnonvapauslain perusteluissa (3.1. Tavoitteet) on ilmaistu seuraavasti: ”Lapsen uskonnollista asemaa koskevassa sääntelyssä lähtökohtina ovat perheen uskonnollisen yhtenäisyyden tukeminen, lapsen uskonnollisen aseman pysyvyyden ja lapsen myötämääräämisoikeuden turvaaminen sekä alaikäisen suojelu.”
Lain mukaan (6 §) oikeudesta saada uskonnon opetusta säädetään erikseen. Asiasta on säädetty perusopetuslaissa ja lukiolaissa.
Muut lait
Islamin halal-teurastuksessa eläin teurastetaan viiltämällä elävänä kaula auki. Eläinsuojelulakiin on tehty uskonnollisista syistä kompromissi, jossa eläimen tainnuttaminen yhtä aikaa verenlaskun kanssa on sallittua. Käytännössä samanaikaisuus on miltei mahdotonta, minkä vuoksi halal-liha teurastetaan Suomessa samoin kuin tavanomainen liha, mutta tainnutuksen jälkeen muslimi pyytää jumalalta luvan ja viiltää sitten kaulan auki. Eläinsuojelulaki ei kuitenkaan kiellä tainnuttamattomasti teurastetun lihan maahantuontia. Helmikuussa 2023 eduskunnan perustuslakivaliokunta linjasi, että halal-teurastamisen ja košer-teurastamisen on oltava jatkossakin sallittua Suomessa ja eläinten hyvinvointia koskevaa lakiehdotusta on muutettava. Eduskunnassa oli huolestuttu miten NATO-maa Turkki reagoisi lakihankkeeseen, joka rajoittaisi muslimien uskonnonvapautta. Lisäksi Yhdysvaltain suurlähetystö oli kiinnostunut lakiesityksestä.
Naisten sukupuolielimien silpominen on ehdottomasti kielletty, vaikka sen syynä olisikin uskonnollinen tapa. Poikien ympärileikkaus on ollut käytännössä sallittua ilman nimenomaista poikkeussäännöstä rikoslaissa. Elokuussa 2007 korkein oikeus antoi valitusluvan asiassa, jossa syyttäjä vaati pojan ympärileikkauksesta rangaistusta, käräjäoikeus tuomitsi korvauksia mutta ei rangaistusta ja hovioikeus vapautti syytetyn. Maaliskuussa 2016 korkein oikeus linjasi, että ympärileikkaus muusta kuin lääketieteellisestä syystä täyttää sinänsä pahoinpitelyn tunnusmerkistön. Se ei kuitenkaan ole rangaistava tilanteessa, jossa leikkausta voidaan pitää lapsen edun mukaisena. Korkein oikeus kiersi kysymyksen uskonnonvapaudesta vetoamalla aiempaan ratkaisuunsa. Ratkaisussa mainitulla lapsen edulla se tarkoittaa uhrin identiteettiä ja yhteisöön kiinnittymistä eli käytännössä sosiaalista painetta.
Jehovan todistajilla oli erivapaus saada vapautus asevelvollisuudesta huhtikuuhun 2019 saakka, jolloin poikkeuslaki kumottiin. Jehovan todistajien oppi ehdottomasti kieltää asepalveluksen.
Rienauslait
Suomessa vuoden 1734 lain rikoskaari määräsi jumalanpilkasta kuolemantuomion. Vuoden 1889 rikoslaissa oli jumalanpilkkaa koskeva pykälä. Vuodesta 1890 eteenpäin enimmäisrangaistus jumalanpilkasta oli neljä vuotta vankeutta ja vuodesta 1970 eteenpäin kaksi vuotta.
Vuonna 1999 tuli voimaan Suomen rikoslain 17 luvun 10 § uskonrauhan rikkomisesta. Lain mukaan uskonrauhan rikkomisesta voidaan tuomita sakkoihin tai vankeuteen enintään kuudeksi kuukaudeksi. Uskonrauhan rikkomiseen syyllistyy mikäli ”julkisesti pilkkaa Jumalaa tai loukkaamistarkoituksessa julkisesti herjaa tai häpäisee sitä, mitä uskonnonvapauslaissa tarkoitettu kirkko tai uskonnollinen yhdyskunta muutoin pitää pyhänä, tai meluamalla, uhkaavalla käyttäytymisellään tai muuten häiritsee jumalanpalvelusta, kirkollista toimitusta, muuta sellaista uskonnonharjoitusta taikka hautaustilaisuutta.” Uskonnonvapauslain 2 §:n mukaisesti uskonnollisella yhdyskunnalla tarkoitetaan evankelis-luterilaista tai ortodoksista kirkkoa tai rekisteröityä uskonnollista yhdyskuntaa. Vapaa-ajattelijain liitto on arvostellut rikosnimikettä tarpeettomana, koska muut lait suojelevat uskonnon harjoittamista häiritsemiseltä.
Historiaa
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen vuoden 1903 Forssan ohjelmassa todettiin: