cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tarhatyräkki
Tarhatyräkki (Euphorbia cyparissias) on monivuotinen ruohovartinen kasvi, jota kasvatetaan koristekasvina. Se kasvaa 15–30 cm korkeaksi. Sen varsi on pysty, ja lehdet ovat kapeat, neulasmaiset. Niistä kasvi on saanut kutsumanimen kuusityräkki. Tarhatyräkki kukkii touko-kesäkuussa; kukinto on limenvihreä. Tarhatyräkki muistuttaa kenttätyräkkiä (Euphorbia esula).
Tarhatyräkkiä kasvaa villinä Keski-Euroopassa. Se on karannut puutarhoista luontoon sekä Pohjoismaissa että Pohjois-Amerikassa.
USS Essex (LHD-2)
USS Essex (runkonumero LHD-2) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.
Tarhatyräkki
Tyräkissä on maitiaisnestettä, joka voi vahingoittaa ihoa tai silmiä.
Luonnossa tarhatyräkki kasvaa kuivilla, karuilla niityillä hiekkamaassa tai kivikoissa.
USS Essex (LHD-2)
Valmistus
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä Yhdysvalloista, missä köli laskettiin 20. maaliskuuta 1989. Alus laskettiin vesille 23. helmikuuta 1991 ja otettiin palvelukseen 17. lokakuuta 1992.
Palvelus
Alus on palveluksessa San Diegon laivastotukikohdassa Kaliforniassa.
Dopefish
right|frame|Dopefish eri asennoissa
Dopefish on id Softwaren pelisuunnittelijan Tom Hallin keksimä kuvitteellinen kala, joka esiintyi ensimmäisen kerran tietokonepelissä Commander Keen 4: Secret of the Oracle vuonna 1991. Sen jälkeen Dopefish on esiintynyt useissa eri tietokonepeleissä kuten Wacky Wheels, Hitman 2 ja Quake sisäpiirin vitsinä.
Ulkonäöltään dopefish on suuri vihreä kala, jolle kaksi ulkonevaa etuhammasta antaa oudon ulkonäön. Tietokonepelissä Commander Keen 4 Dopefish kuvattiin maailmankaikkeuden toiseksi tyhmimmäksi olennoksi (tämä viittaa kirjassa Linnunradan käsikirja liftareille esiintyneeseen hahmoon "traalilainen sontiaismolottajapeto", jota kuvaillaan maailmankaikkeuden tyhmimmäksi olennoksi). Dopefish ei ajattele muuta kuin uimista ja syömistä, ja vaikka sen ravinnoksi kelpaa kaikki mikä liikkuu, on sen mieliruokaa tietokonepelisankarit, erityisesti Commander Keen. Tom Hall keksi myöhemmin Dopefishille kuvitteellisen latinalaisen nimen: Pisces swimeatus.
Pelit, joissa Dopefish on esiintynyt
Lista ei sisällä pelien modeja.
James Brooke
200px|right|thumb|[[Francis Grantin maalaus James Brookesta vuodelta 1847]]
James Brooke (29. huhtikuuta 1803 Varanasi, Brittiläinen Intia – 11. kesäkuuta 1868 Burrator, Yhdistynyt kuningaskunta) oli alun perin brittiläinen seikkailija, josta tuli myöhemmin ensimmäinen Sarawakin kuningaskunnan Rajah. Hän oli ensimmäinen niin sanotuista valkoisista rajaheista.
Brooke syntyi Secroressa, Varanasin kaupungissa, joka kuului silloiseen Brittiläiseen Intiaan. Hän oli englantilaisen Thomas Brooken ja skotlantilaisen päärin William Stuartin aviottoman tyttären Anna Marian poika. Hän asui syntymäkaupungissaan 12-vuotiaaksi asti, jolloin Brooke lähetettiin Norwich Schooliin Lontooseen opiskelemaan. Brooke palasi Intiaan 1819, ja hänet värvättiin Englannin Itä-Intian kauppakomppanian armeijaan. Brooke loukkaantui vakavasti 1825 kesken ensimmäisen anglo–burmalaisen sodan ja lähti Englantiin toipumaan. Hän palasi 1830 sodan jo päätyttyä.
Erottuaan armeijasta Brooke lähti yrittämään kaupankäyntiä Kaukoitään, muttei saavuttanut menestystä. Myöhemmin hän sijoitti rahansa The Royalist -nimiseen kuunariin, jolla purjehti Borneoon Brunein sulttaanikuntaan vuonna 1838. Brooke auttoi Brunein sulttaania taltuttamaan keskushallintoa vastustaneen kapinan. Sulttaani, ilmeisesti uhkailujen jälkeen, luovutti hänelle yksityisen läänin alueiltaan. Brooke laajensi sittemmin aluettaan ja hänestä tuli lopulta Sarawakin kiistämätön hallitsija 24. syyskuuta 1841. Lopullisesti Brooke julistautui Rajahiksi kuitenkin vasta 18. elokuuta 1842.
Läpi hallitsijakautensa Brooke kamppaili kapinallisia vastaan. Yksi hänen suurimmista ongelmistaan olivat merirosvot, jotka olivat jatkuvana vitsauksena Brooken valtakauden loppuun asti. Säilyttääkseen valta-asemansa Brooke uudisti koko Sarawakin hallintoa ja lainsäädäntöä.
Brookella ei ollut aviollisia lapsia, joten hän joutui nimeämään sisarensa pojan John Brooke Johnson-Brooken seuraajakseen 1861. John menetti myöhemmin kuitenkin arvostelun takia setänsä seuraajan aseman nuoremmalle veljelleen Charlesille, joka sittemmin seurasi James Brookea Sarawakin Rajahina. James Brooke kuoli 1868 Burratorissa Isossa-Britanniassa ja hänet haudattiin Sheepstorin kirkon hautausmaalle Plymouthiin, samoin kuin hänen seuraajansa Sarawakin valtaistuimella.
Saksan yleisen asevelvollisuuden palauttaminen 1935
Saksan yleisen asevelvollisuuden palauttaminen 1935 oli osa Saksan remilitarisointia Ensimmäisen maailmansodan ja Toisen maailmansodan välisenä aikana.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksa allekirjoitti Versailles’n rauhansopimuksen, joka kielsi Saksalta yleisen asevelvollisuuden ja rajoitti Saksan armeijan kokoa merkittävästi. Rauhansopimus muun muassa kielsi kokonaan Saksalta ilmavoimat ja sukellusveneet.
Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen noustua valtaan Saksassa aloitettiin valmistelut Suur-Saksan luomiseksi. Yhtenä osana tätä kehitystä oli Saksan sotilaallisen mahdin kasvattaminen ja sen osana yleiseen asevelvollisuuteen perustuvan armeijan luominen. Tämänsuuntaiset toimet naamioitiin aluksi monenlaisella yhdistystoiminnalla, josta hyvänä esimerkkinä on purjelentoseura, jonka jäsenistä tuli yleisen asevelvollisuuden alkaessa Luftwaffen, Hermann Göringin johtamien Saksan uusien ilmavoimien jäseniä.
Unida
Unidan ensiesiintyminen levyllä oli vuonna 1999, kun yhtye oli mukana split-levyllä ruotsalaisen Dozer-yhtyeen kanssa. Myöhemmin samana vuonna Unida julkaisi ensimmäisen albuminsa Coping with the Urban Coyote.
Unidan ja American Recordsin, jonka oli määrä julkaista yhtyeen toinen levy vuonna 2001, yhteistyö päättyi laillisiin ongelmiin ja Coping with the Urban Coyote on näin ollen yhtyeen toistaiseksi ainoa kokomittainen albumi.
Ranskan naisten jalkapallomaajoukkue
Ranskan naisten jalkapallomaajoukkue on Ranskan jalkapalloliiton hallinnoima Ranskaa kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa edustava joukkue.
Ranska pelasi ensimmäisen virallisen maaottelunsa huhtikuussa 1971. Sitä ennen Ranska pelasi epävirallisia naisten maaotteluita jo 1920-luvulla muun muassa Englantia vastaan. Maajoukkue on selviytynyt olympialaisiin kaksi kertaa, MM-kilpailuihin neljä kertaa ja EM-kilpailuihin kuudesti.
Olympialaiset
Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Ranska selviytyi puolivälieriin, joissa se hävisi Kanadalle 0–1.
Maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 2003 MM-kisoissa Ranska ei selviytynyt alkulohkosta jatkoon. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa se voitti alkulohkossa Nigerian 1–0 ja Kanadan 4–0 sekä hävisi emäntämaa Saksalle 2–4. Puolivälierissä vastustajana oli Englanti, jonka Ranska voitti rangaistuspotkukilpailussa maalein 4–3 (jatkoajan jälkeen peli oli tasan 1–1). Välierissä Ranska hävisi Yhdysvalloille 1–3 ja pronssiottelussa Ruotsille 1–2, joten se sijoittui kisoissa neljänneksi. .
Vuoden 2015 MM-kisoissa Ranska voitti alkulohkonsa, jossa se voitti Englannin 1–0 ja Meksikon 5–0 mutta hävisi Kolumbialle 0–2. Neljännesvälierissä Ranska voitti Etelä-Korean 3–0 mutta puolivälierissä se hävisi Saksalle rangaistuspotkukilpailussa lukemin 4–5 ottelun oltua jatkoajan jälkeen tasalukemissa 1–1. Ranskan maalintekijät kisoissa olivat Eugénie Le Sommer (3 maalia), Marie-Laure Delie (3 maalia), Amandine Henry, Élodie Thomis ja Louisa Nécib, minkä lisäksi vastustaja teki yhden oman maalin. Joukkuetta valmensi Philippe Bergeroo.
Vuonna 2019 Ranska toimi MM-kilpailujen järjestäjämaana. Se voitti alkulohkossaan Etelä-Korean 4–0, Norjan 2–1 ja Nigerian 1–0. Ranska voitti neljännesvälierissä Brasilian jatkoajan jälkeen 2–1 mutta hävisi puolivälierissä Yhdysvalloille 1–2. Ranskan pelaajista Wendie Renard teki turnauksessa neljä maalia sekä Valérie Gauvin, Amandine Henry ja Eugénie Le Sommer kaksi. Joukkuetta valmensi Corinne Diacre. '
Euroopan-mestaruuskilpailut
EM-kisoissa Ranska on parhaimmillaan sijoittunut kahdeksan parhaan joukkoon vuosina 1989 (ei päässyt neljän joukkueen lopputurnaukseen), 2009, 2013 ja 2017. Vuoden 2009 EM-kisojen alkulohkossa se sijoittui toiseksi voitettuaan Islannin 3–1, hävittyään Saksalle 1–5 ja pelattuaan Norjan kanssa tasan 1–1. Puolivälierissä Ranska hävisi Alankomaille rangaistuspotkukilpailussa maalein 4–5; varsinainen peliaika ja jatkoaika päättyivät maalittomana. Vuoden 2013 EM-kisoissa Ranska oli alkulohkonsa ykkönen kolmella voitolla (Venäjä 3–1, Espanja 1–0, Englanti 3–0) mutta hävisi puolivälierässä Tanskalle rangaistuspotkukilpailussa maalein 2–4 (jatkoajan jälkeen 1–1). Vuoden 2017 EM-kisojen alkulohkossa Ranska voitti Islannin 1–0 ja pelasi sekä Itävallan että Sveitsin kanssa tasan 1–1 mutta hävisi puolivälierissä Englannille 0–1.
Vuoden 2013 EM-kisajoukkue
Maalivahdit:
Puolustajat:
Keskikenttäpelaajat:
Hyökkääjät:
Tilastoja
{|
Eniten otteluita
''Aktiiviset pelaajat lihavoitu. Tilastot päivitetty 29. kesäkuuta 2019.
Eero Rislakki
Eero Ensio Rislakki (25. kesäkuuta 1924 Helsinki – 7. kesäkuuta 2017 Helsingborg, Ruotsi ) oli suomalainen teollinen muotoilija.
Rislakki on suunnitellut muun muassa Helkaman Jopo-polkupyörän, Tikkurilan kirkon ehtoollisvälineistön , vesikalusteita OSY:lle, heijastimia Talmulle, silmälasikehyksiä Instrumentariumille, ilmastointilaitteitten kotelointeja Fläkt Woodsille ja koruja Kalevala Korulle. Hänet nimitettiin Teolliset Muotoilijat TKOn kunniajäseneksi 1996, ja hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 2005. Hän asui myöhempinä vuosinaan Ruotsissa mutta vieraili Suomessa kesäisin. Rislakki toimi Sauvossa asuessaan kunnanvaltuustossa ja kulttuuri- ja elinkeinolautakunnissa. Hän kuului myös Valtion taideteolliseen toimikuntaan ja Turun ja Porin läänin taidetoimikuntaan.
Eero Rislakin isä oli kirjailija ja toimittaja Ensio Rislakki, hänkin Pro Finlandia -palkittu.
Mammoth Mountain
Mammoth Mountain on tulivuori Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on 3 369 m korkea. Vuoresta on purkautunut magmaa viimeksi 57 000 vuotta sitten. Samaan järjestelmään kuuluu kaksi tuhkakartiota, jotka tunnetaan nimellä Red Cones. Ne on ajoitettu noin 8 900 vuoden ikäiseksi.
Vuori on edelleen aktiivinen, sen ympäristö on seismisesti epävakaata ja sieltä purkautuu kaasuja, jotka ovat tappaneet puita. Viimeisin purkaus oli hydrovulkaaninen eli freaattinen purkaus, jossa magma pääsi kosketuksiin pohjaveden kanssa, jolloin vuoresta purkautui kuumaa höyryä ja sen lennättämiä kivenkappaleita. Tämä purkaus tapahtui vuoren pohjoisrinteellä joskus vuosien 1220–1300 välillä.
Six4one
Six4one oli Eurovision laulukilpailua 2006 varten perustettu kuusihenkinen sveitsiläisyhtye. Sen kuusi jäsentä valittiin marraskuun 2005 lopulla.
Vihreä Pariisi
Vihreä Pariisi on taiteilija Ismo Kajanderin tekemä esinekooste vuodelta 2006. Korkeudeltaan työ on 92,5 cm korkea ja se ostettiin Ateneumin taidemuseon kokoelmiin heti 2006.
Vihreä Pariisi koostuu Ismo Kajanderin Pariisin kaduilta poimimista esineistä, joista keskiössä on vihreä luuta. Kajander on toivonut, että Pariisi-aiheisista töistä välittyisi se "lähes taivaallinen ilo", jota hän on tuntenut Pariisissa liikkuessaan.
Pariisi on ollut Kajanderille tärkeä innoituksen lähde. Hän kiinnostui vuosina 1961 ja 1962 siellä ollessaan uusrealismista, joissa käyttöesineet tuodaan taiteeseen hyläten perinteisen estetiikan tavat.
Sierren alue
thumb|400px|right| Sierren alueeseen kuuluu 12 kuntaa Rhônen laakson molemmin puolin
Sierren alue on yksi Sveitsin 148:sta ja Valais’n kantonin 14:stä hallinnollisesta alueesta. Sierren alue sijaitsee Rhônen laaksossa, Keski-Valais’ssa.
Kunnat
Sierren alueella on 12 kuntaa, joista suurimmat ovat Sierre ja Crans-Montana. Alueen keskus on Sierre. Sierren alueen asukasluku on 48 906 (31.12.2015). Väkimäärä on selvässä kasvussa, sillä kolme vuotta aiemmin, vuoden 2012 lopulla, asukkaita oli 47 167. Alueen pinta-ala on 419 km².
Muutoksia
1.1.2017 neljä alueen kuntaa, Chermignon, Mollens, Montana ja Randogne yhdistyivät Crans-Montanan kunnaksi. Vuoden 2015 lopussa näissä kunnissa oli yhteensä 10 931 asukasta.
Asukkaat ja kieli
Sierren alue on ranskankielinen: vuonna 2000 sen asukkaista 80 % oli ranskankielisiä. Saksankielisiä oli 8 %, italiankielisiä 4 % ja muun kielisiä noin 8 %. Ranskan kielen asema Sierressä on vahvistunut voimakkaasti: vielä 1880-luvulla alueen valtakieli oli saksa.
Tekninen mittajärjestelmä
Tekninen mittajärjestelmä oli useilla teknisillä aloilla 1800-luvulta 1970-luvulle saakka käytössä ollut, metrijärjestelmään pohjautuva mittajärjestelmä. Se erosi sekä nykyisestä SI-järjestelmästä että fysiikassa samaan aikaan käytetystä cgs-järjestelmästä oleellisimmin siten, että siinä kilogrammaa ei käsitetty massan vaan voiman yksiköksi. Metrin ja sekunnin ohella järjestelmän kolmantena perusyksikkönä olikin kilogramman voima (1 kgf), jolle sekaannuksen välttämiseksi annettiin vuonna 1948 myös nimi kilopondi (1 kp). Sillä tarkoitettiin voimaa, jolla Maa vetää puoleensa yhden kilogramman massaa siellä, missä painovoiman kiihtyvyydellä on sen ns. normaaliarvo, 9,806 65 m/s2. Tämä vastaa painovoimaa merenpinnan tasolla 45. leveysasteella.
Kilopondin avulla johdettiin yksiköt muillekin teknisesti tärkeille suureille. Sellaisia olivat:
Koska näin saatu paineen yksikkö oli varsin pieni, käytettiin sen asemesta lähes yksinomaan yksikköä kilopondi neliösenttimetriä kohti (1 kp/cm2 = 98,066 5 kPa). Siitä käytettiin myös nimitystä tekninen ilmakehä (1 at). Se oli jonkin verran pienempi kuin Maan pinnalla vallitseva normaali ilmanpaine.
Tehon yksikkönä käytettiin yleisesti ja käytetään epävirallisesti toisinaan edelleenkin myös hevosvoimaa (1 hv), joka oli 75 kilopondimetriä sekunnissa eli 735,498 75 W.
Järjestelmään liittyi myös harvoin käytetty massan yksikkö, tekninen massayksikkö eli hyl, joka oli 9,806 65 kg. Sillä tarkoitettiin massaa, jolle yhden kilopondin voima antoi kiihtyvyyden 1 m/s2.
Sähkötekniikassa tekninen järjestelmä ei ollut koskaan yleisessä käytössä, vaan jo 1800-luvun lopulla sähköalalla käytettiin MKSA-järjestelmää (metri-kilogramma-sekunti-ampeeri-järjestelmää). Siinä yksiköt olivat jo samat kuin nykyisessä SI-järjestelmässäkin. Perusyksiköillä tosin oli nykyisestä poikkeavat määritelmät, mutta yksiköt olivat käytännössä nykyisen suuruiset. Muillakin teknisillä aloilla tekninen järjestelmä jäi pois käytöstä 1970-luvulla, kun niilläkin siirryttiin SI-järjestelmään.
Mauro Camoranesi
Mauro Germán Serra Camoranesi (s. 4. lokakuuta 1976 Tandil, Argentiina) on argentiinalais-italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Parhaat pelivuotensa hän edusti Juventusta.
Suvi-Päivikki Ala-Könni
Suvi-Päivikki Ala-Könni (28. heinäkuuta 1951 Helsinki – 10. maaliskuuta 2010 Torrevieja, Espanja) oli Suomen ensimmäisiä lapsiartisteja. Hän lauloi lähinnä kansanlauluja lapsille isänsä professori ja etnomusikologi Erkki Ala-Könnin opastuksella. Suvi-Päivikki esiintyi esimerkiksi Markus-sedän Lastentunti-ohjelmassa sekä elokuva- ja mainosrooleissa 1950-luvulla.
Mauro Camoranesi
Ura
Camoranesi on pelannut seuratasolla Meksikossa Santos Lagunassa (1996–1997) ja Crus Azulissa (1998–2000), ja synnyinmaassaan Argentiinassa Banfieldissä. Vuonna 2000 hän siirtyi Italiaan, missä pelasi Hellas Veronassa kaudella 2000–2001 ennen siirtymistään Juventukseen vuonna 2002. Juventuksessa Camoranesi voitti Italian mestaruuden kaudella 2003–2004, ja vuosina 2002 ja 2003 Italian supercupin. Kesällä 2010 Camoranesi siirtyi vuoden pituisella sopimuksella Bundesliigassa pelaavaan VfB Stuttgartiin. Hän kuitenkin purki sopimuksensa seuran kanssa tammikuussa 2011. Tämän jälkeen hän siirtyi argentiinalaiseen Club Atlético Lanúsiin.
Vaikka Camoranesi on kotoisin Argentiinasta, saai hän italialaisten isovanhempiensa tuoman kansalaisuuden myötä pelata Italian maajoukkueessa. Hän debytoi joukkueessa 2. helmikuuta 2003 ystävyysottelussa Portugalia vastaan ja lukeutui joukkueen pelaajiin myös vuoden 2004 EM-turnauksessa ja 2006 MM-kisoissa, jotka Italia voitti. Kaikkiaan hän pelasi 55 maaottelua ja teki niissä viisi maalia. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2010. Camoranesi on sanonut tuntevansa olevansa sataprosenttisesti argentiinalainen huolimatta siitä, että pelaa Italian maajoukkueessa.
Suvi-Päivikki Ala-Könni
Myöhemmällä iällä hän opiskeli kasvatustieteitä ja teki uran erikoispäiväkotien johtajana Helsingissä. Hänen lempilaulunsa oli Aleksille taikinaa, ja siksi hänen kahden poikansa nimiksi tulivat Aleksi ja Julius. Hänellä on myös yksi tytär (Anna).
Fennit
pienoiskuva|Kartta Rooman valtakunnasta ja Euroopan barbaarikansoista vuonna 125 jaa. Fennien oletetut asuinalueet perustuvat Tacituksen ja Claudius Ptolemaioksen kirjoituksiin. Fennit on pohjoiseurooppalaisen kansan nimi, joka mainitaan roomalaisen historioitsijan Tacituksen vuoden 98 teoksessa Germania.
Etymologia
Fenni-nimelle on tarjottu erilaisia etymologioita. Nimen on arveltu perustuvan ”etsiskelyä” tai ”löytämistä” tarkoittavaan germaaniseen verbiin. Tämä sopii siihen, että Tacitus kuvaa fennit metsästäjiksi. Petri Kallio on esittänyt, että fenni-nimi liittyy germaaniseen ”miestä” tarkoittavaan sanajuureen.
Keitä fennit olivat?
Fennit on eri aikoina yhdistetty niin suomalaisten kuin saamelaistenkin esivanhempiin. Fennit on yhdistetty myös Valko-Venäjän alueen balttilaiseen väestöön. On myös esitetty, että kyseessä olisi ollut yleisnimi oikeastaan kaikille metsästyksen ja kalastuksen varassa eläville ihmisryhmille, joita asui Pohjois- ja Koillis-Euroopassa valtavalla alueella.
Siitä, että näinkin ristiriitaisia tulkintoja on ollut mahdollista tehdä, käy ilmi miten hatarat tiedot Tacituksella oli Euroopan pohjois- ja koillisosista. Jos fennit olivat Fennoskandian asukkaita, kuten pohjoismaiset tutkijat perinteisesti ovat otaksuneet, kuvaus metsästyksen varassa elävästä väestöstä olisi helpompi yhdistää saamea kuin suomea puhuvaan väestöön. Suomen kielen varhaismuotoja puhuneiden ihmisryhmien katsotaan eläneen jo rautakaudella valtaosaltaan maanviljelyn varassa.
Tacituksen kuvaus fenneistä
Tacitus kuvaa fennit köyhiksi metsäläisiksi, jotka eivät tunne maanviljelyä. Näin Tacitus kertoo fenneistä:
Kuvaus paljastaa roomalaisen stereotypian ihmisistä, jotka elävät sivistyksen alimmalla portaalla. Tacituksen teksti ei siis kerro välttämättä mitään siitä, miten Pohjois-Euroopan metsästäjä-kalastajaväestöt todellisuudessa elivät roomalaisella rautakaudella.
Fennit Tacituksen jälkeen
Klaudios Ptolemaios mainitsee kirjassaan Geografia noin vuonna 150 kansan nimeltä finnoi, joka asuu pohjoiseen vendeistä (venedi), tarkoittaen ilmeisesti fennejä.
Fennit esiintyivät kirjallisissa lähteissä myös 500-luvulla, jolloin itäroomalainen Jordanes mainitsee heidät sekä myös screrefennae-kansan. Jälkimmäinen nimi tarkoittanee ”hiihtäviä fennejä”. Jordanes yrittää myös kuvailla hiihtämistä: hän kertoo skrerefennien hyppivän lumihangella jonkinlaisen taivutetun laudan päällä. 700-luvulla Paulus Diaconus Italiassa mainitsee fennit, jotka hänen mukaansa pukeutuvat nahkoihin ja syövät raakaa lihaa. Kuvaus viittaa taaskin metsästäjäkulttuuriin ja on yhdistettävissä lähinnä saamelaisiin.
Myös norjalais-islantilaiset lähteet puhuvat keskiajalla ”finneistä” tarkoittaen ilmeisesti useimmiten Skandinavian niemimaan, Lapin ja Ruijan saamelaisia. Ruotsalaisessa kielenkäytössä finneistä johdettu aluenimi ”Finland” oli ilmeisesti jo viikinkiajalla vakiintunut tarkoittamaan Varsinais- tai Etelä-Suomea.
Finnit ja Saxo Grammaticus
Saxo Grammaticuksen teoksen De gesta danorum loppuosat ovat merkittäviä Pohjoismaiden 1100-luvun historian lähteinä. Niissä kuvattiin myös ”finnien” maata. Finnit on tässäkin tapauksessa tulkittu vaihtelevasti suomalaisiksi tai – yleisemmin – saamelaisiksi. Finnien maa oli Grammaticuksen mukaan outojen ja voimallisten olioiden, amatsonien, koirankuonolaisten, kyklooppien ja yksijalkaisten asuttama maa. Hänen teoksensa noudatti kuvauksellaan keskiaikaisten matkakirjojen tehtävää. Matkakirjat olivat merimiehille ja muille matkalaisille suunnattuja varoituksia, joissa kehotettiin karttamaan puheena olevia seutuja. Grammaticus varoitti muun muassa finnien pelottavista loitsutaidoista. Nämä loihtivat epämieluisten tunkeilijoiden eteen vuoria ja vesiputouksia niin, että matkanteko vaikeutui.
Grammaticuksen mukaan finneillä ei ollut muuta keinoa kuin turvautua taikuuteen, mikäli mielivät puolustaa asuinaluettaan tunkeilijoilta. Finnien taisteluvälineet olivat hänen mukaansa vaatimattomia ja alkeellisia. Grammaticus uusinsi kuvauksellaan matkakirjoihin olennaisesti kuuluvaa asetelmaa: kohde nähdään yksinkertaisena ja kirjoittajan oma kulttuuri ylevänä mittapuuna.
Pop’n’Roll
Pop’n’Roll oli MTV3-kanavalla esitetty viihdeohjelma, jossa Jaakko Saariluoman ja Mikko Kuustosen johtamat joukkueet kilpailivat erilaisissa musiikkiin liittyvissä tehtävissä vaihtuvien vieraiden kanssa. Ohjelmaa juonsi Jenni Pääskysaari.
Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin joulukuussa 2013 ja esitettiin maalis–toukokuussa 2015. Ohjelmalle kuvattiin toinen tuotantokausi marras–joulukuussa 2015 ja se esitettiin helmi–huhtikuussa 2016.
Lauri Elo
Lauri Elo (s. 30. huhtikuuta 1928 Helsinki) on suomalainen teatteri-, elokuva- ja TV-lavastaja.
Lauri Elon isä oli teatteri- ja elokuvalavastaja Lasse Elo (1903–1992). Lauri Elo aloitti teatterilavastajana 1940-luvulla Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa. Hän siirtyi sitten elokuva-alalle ja oli lavastajana Fennada-Filmissä 1950-luvulla. Hän sai 1953 Jussi-palkinnon parhaasta lavastuksesta elokuvaan Noita palaa elämään. Vuosina 1965–1980 Elo oli lavastajana TV 2:ssa ja teki lavastuksia TV-elokuviin ja TV-sarjoihin.
Lauri Elon sisar Kristine Elo (s. 1945) on toiminut lavastajana MTV3:ssa vuosina 1974–2001. Kristine Elo on lavastanut useita Uuno Turhapuro -elokuvia.
Leonardo
Leonardo voi tarkoittaa seuraavia:
Samsung Galaxy J1 (2016)
Samsung Galaxy J1 (2016) on Samsung Electronicsin tammikuussa 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 5.0 "Lollipop" -käyttöjärjestelmä.
Fyysiset osat
Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 3 Quad 3475-prosessori. Laitteessa on 1 Gigatavu RAM-muistia ja 8 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 5 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 2 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 720p (HD) -resoluutioilla 30fps.
Christian Vieri
Christian ”Bobo” Vieri (s. 12. heinäkuuta 1973 Bologna, Italia) on entinen italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Samsung Galaxy J1 (2016)
Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.0 "Lollipop".
Christian Vieri
1980-luvulla alkaneella urallaan Vieri edusti Pratoa, Torinoa, Pisa Calciota, Ravenna Calciota, SSC Veneziaa, Atalantaa, Juventusta, Club Atlético de Madridia, SS Laziota, FC Internazionale Milanoa, AC Milania, AS Monacoa ja ACF Fiorentinaa.
Jalkapalloura
Vieri vietti lapsuutensa Australian Sydneyssä. Australia-siteiden vuoksi hänen pikkuveljensä Max Vieri edustaa Australiaa. Australiassa Vieri sai innostuksen jalkapalloiluun, osittain isänsä ansiosta: tämä on entinen Serie A:n tähtipelaaja. Christian aloitti juniorina Sydneyn Marconi Stallionsissa, mutta pian perheen palattua takaisin Italiaan oli edessä uuden seuran löytäminen.
Vieri siirtyi Italiassa Pratoon, joka pelasi silloin C1-tasolla. Pratossa nuoren superlahjakkuuden kyvyt huomattiin nopeasti ja edessä oli siirtyminen suurseura Torinoon vuonna 1990. Torinossa nuori Bobo pelasi ensimmäisen Serie A-ottelunsa vuonna 1990. Lopulta peliaikaa nuori hyökkääjä sai seitsemässä ottelussa ja maaleja kertyi yksi.
Vuonna 1992 Vieri myytiin Pisaan ja ura tuntui etenevän laskusuuntaan. Seura oli juuri edeltävänä kautena pudonnut takaisin Serie B -tasolle, vaikka joukkue oli ennen kauden alkua ollut kovinkin nimekäs sisältäen muiden muassa Diego Simeonen ja Michele Padovanon kaltaisia tähtiä. Putoamisen jälkeen yhdistelmä oli kuitenkin hajonnut ja Pisa aloitti uuden nousun rakentamisen pitkälti nuoriin pelaajiin satsaamalla. Taloudellisessa mielessä seura saikin asiansa järjestykseen, kuitenkin pitkälti myymällä pois huippujunioreitaan.
Yhden Pisa-kauden jälkeen Vierin edessä oli siirto Ravennaan Serie B -tasolla vuonna 1993. Siellä Vieri teki 32 ottelussa 12 maalia ja nousi koko Italian tietoisuuteen. Venezia osti nuoren hyökkääjän riveihinsä ja kaudella 1993–1994 Vieri teki 29 ottelussa 11 maalia. Kiertolaisen elämä kuitenkin jatkui, vaikka Venetsia tuntui monilta osin kotoiselta kaupungilta.
Atalanta osti Vierin; seuraava kausi Bergamossa oli kuitenkin rikkonainen ja 19 ottelussa kertyi vain seitsemän maalia Serie A:ssa.
Seuraavana vuorossa oli Juventus, joka hankki Vierin 16 miljoonan euron arvoisella siirrolla, pitkälti hyvien Atalanta-kontaktiensa ansiosta. Hän pelasi Juventuksessa kaudella 1996–1997 Serie A:ssa 23 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Eurokentillä tahti oli vieläkin kovempaa. 10 ottelussa syntyi kuusi maalia. Vahva Juventus voitti tuolla kaudella Serie A:n mestaruuden häviten vain kolme ottelua 34:stä. Vierin tasosta kertoo se, että Kroatian supertähti Alen Bokšić jäi kyseisenä kautena täysin "Bobon" varjoon Juventuksessa, onnistuen maalinteossa vain kolmasti. Tällä kaudella Vieri pääsi myös Mestarien liigan finaalitunnelmaan, kun Juventus hävisi loppuottelussa Dortmundille 1–3. Hän pelasi ottelussa 73 minuuttia, ennen kuin Marcello Lippi vaihtoi Vierin Nicola Amorusoon. Aiemmin kaudella Juventus oli voittanut UEFA Super Cupin kaataen kaksiosaisessa finaalissa Paris Saint-Germainin yhteismaalein 9–1.
Menestyksekäskään Juventus-kausi ei kuitenkaan taannut jatkoa seurassa. Espanjalainen Atlético Madrid houkutteli Vierin riveihinsä 27,5 miljoonan euron siirtosummalla ja lopullinen läpilyönti uudessa maassa tapahtui Primera Divisiónissa kaudella 1997–1998, jolloin 24 ottelussa syntyi 24 maalia, joka riitti sarjan maalikuninkuuteen.
Peliaikaa ei huippuhyökkääjin jo valmiiksi varustetussa AC Milanissa tullut syksyllä 2005 ja edessä oli siirto Ranskan AS Monacoon. Siellä Vieri pelasi keväällä 2006 seitsemän ottelua tehden kolme maalia, mutta vakava polvivamma ottelutilanteessa pakotti hänet peräti viiden kuukauden pakkolepoon.
Vieri siirtyi kesällä 2006 AS Monacosta UC Sampdoriaan yhden vuoden sopimuksella, mutta vain kaksi kuukautta myöhemmin Vieri jätti seuran ilmoittamalla lopettavansa jalkapalloilija uransa. Myöhemmin hän kuitenkin teki vuoden sopimuksen Atalantan kanssa, johon sisältyi yli sadan tuhannen euron maalibonus. Kausi meni pitkälti pieleen polvivamman vuoksi. Vieri palasi takaisin pelikentille tullessaan vaihdosta kentälle 18. huhtikuuta 2007, kun Atalanta BC hävisi Empolia vastaan pelatun ottelun 0–2. Yhteensä hän ehti pelata vain seitsemässä ottelussa, joissa Vieri teki kaksi maalia. Tunnetumpi näistä maaleista syntyi 6. toukokuuta 2007 Sienaa vastaan pelatussa ottelussa, jossa hän laukoi kääntölaukauksen puolesta kentästä maaliin.
Kesäkuussa 2007 Atalanta ilmoitti ettei jatkaisi Vierin sopimusta, joka loppui 30. kesäkuuta. Noin kuukautta myöhemmin hän teki vuoden sopimuksen Fiorentinan kanssa, mikä oli arvoltaan noin 2,75 miljoonaa dollaria. Virallisesti Vierin siirtyminen julkistettiin 21. heinäkuuta 2007. Uudessa seurassa kausi meni kohtuullisesti huolimatta roolista vaihtopelaajana. Pelaamastaan 26 ottelusta Vieri oli seitsemän kertaa avauksessa ja onnistui maalinteossa kuusi kertaa. Sopimuksensa päätyttyä kauden jälkeen hän ilmoitti pelaavansa vielä kaksi kautta ennen uransa lopullista päätöstä.
Kesällä 2008 Vieri olikin muutamien seurojen siirtohuhuissa ja muun muassa Englannin valioliigaan noussut Hull City oli tarjonnut kokeneelle hyökkääjälle kymmenen tuhannen punnan viikkopalkan. Vieri kuitenkin päätti palata takaisin Atalantaan ja solmi joukkueen kanssa vuoden sopimuksen 30. kesäkuuta 2008. Hän kuitenkin jätti seuran huhtikuussa 2009, jonka aikana Vieri pelasi 9 ottelua. Vieri lopetti uransa lokakuussa 2009.
Yksityiselämä
Christian Vierin veli Massimiliano "Max" Vieri edusti Australian jalkapallomaajoukkuetta.
Pete Poskiparta
Ura
Poskiparta on esiintynyt myös Yhdysvalloissa, Espanjassa, Ruotsissa, Saksassa]], Isossa-Britanniassa ja Virossa. Hän on tehnyt omaa Pete Poskiparran Katutaikaa -televisio-ohjelmaa Turku TV:lle sekä esiintynyt useissa eri televisoohjelmissa, kuten Älä katso, Katso pois, Mitä ihmettä , Kestääkö kantti, Huips, Suomen Las Vegas ja Jim Salabim Taikashow. Poskiparta on lisäksi tehnyt Taikuutta radiossa -ohjelmaa sekä paikallisradioille että valtakunnalliselle Radio Novalle ja Radio Suomipopille. Hän on myös selostanut jääkiekkoa ja koripalloa Auran Aalloilla vuosina 1997–2002.
Poskiparta on alallaan ollut myös mukana eri yhdistyksissä ja järjestöissä, toimien muun muassa Suomen Taikurit ry:n varapuheenjohtajana sekä Esiintyvät Taiteilijat ry:n puheenjohtajana. Hän on ollut perustamassa Taikaweb-taikurisivustoa ja oli lähes kymmenen vuotta sivuston päätoimittaja. Poskiparta on lisäksi julkaissut Katutaikaa-DVD:n vuonna 2004 sekä Ihmeitä : Taikuutta & Mentalismia -kirja vuonna 2010.
Poskiparta on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Hänet valittiin tammikuussa 2015 Vuoden taikuriksi ja hänet palkittiin kansainvälisen Psychic Entertainers Associationin myöntämällä Dunninger Memorial Awardilla New Orleansissa kesäkuussa 2019.
Matt Heafy
Matthew Kiichi Heafy (s. 26. tammikuuta 1986 Iwakuni, Japani) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten metalcore-yhtye Triviumin laulajana ja toisena kitaristina. Heafy tunnetaan myös Capharnaumin laulajana.
Heafy on äidin puolelta japanilainen ja isän puolelta amerikkalainen. Heafy asui vuoden Iwakunissa, Japanissa, kunnes perhe muutti Floridaan, Yhdysvaltoihin. Heafy aloitti kitaran soittamisen 12-vuotiaana. Innoittajikseen Heafy on maininnut esim. Metallican, Iron Maidenin, Black Sabbathin, Panteran, Slayerin, Megadethin ja Judas Priestin. Dimebag Darrellin vaimo Rita Haney on lahjoittanut Heafylle ja Triviumin toiselle kitaristille Corey Beaulieulle miehensä kitaroita. Sitä ennen Heafy käytti Gibson Les Paul Custom -kitaraa.
30. maaliskuuta
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 29. maaliskuuta, 31. maaliskuuta
Matt Heafy
Heafy on tehnyt Triviumin kanssa kymmenen studioalbumia ja on yhtyeen ainoa alkuperäinen jäsen. Capharnaumin kanssa Heafy on levyttänyt yhden studioalbumin. Heafy myös esiintyy cameoroolissa A Day to Rememberin musiikkivideossa "All I Want" ja Machine Headin musiikkivideossa "Aesthetics of Hate".
Tšornajan taistelu
Tšornajan taistelu oli Krimin sodan aikana 16. elokuuta 1855 käyty taistelu venäläisten, sekä ranskalaisten ja sardinialaisten joukkojen välillä Tšornajajoen varrella Krimin niemimaalla. Tappioon åäättynyt venäkläisten hyökkäys jäi heidän sodan viimeiseksi suurehkoksi sotilasoperaatioksi Krimin niemimaalla.
Tausta
thumb|vasen|Taistelukentän kartta. Venäjän vastaiset liittoutuneet olivat piirittäneet Sevastopolin ja kesällä 1855 venäläisiä uhkasi tappio. Jos piirittäjistä ei saataisi pian voittoa, olisi Sevastopolin lopulta antauduttava. Venäläisten joukkojen komentaja ruhtinas Mihail Gortšakov esitti hyökkäystä Venäjän sotakanslialle sen kokouksessa 9. elokuuta 1855. Hyökkäyksen kohteena olisivat ranskalaisten ja sardinialaisten joukkojen asemat kukkuloilla Tšornajajoen varrella.
Ammattiopisto Live, Leppävaaran toimipaikka
Historia
Vuonna 1900 perustettiin Sokeain ystävät -yhdistyksen aloitteesta, senaatin ja Helsingin kaupungin apurahan turvin Kallion kaupunginosaan Sokeain miesten työlaitos, joka tarjosi työtilat ja työnohjausta muutamalle sokealle käsityöläiselle. Työnohjaus laajeni pikkuhiljaa muunkilaiseksi opetukseksi. Vuonna 1906 koululle valmistui uusi kivitalo niin ikään Helsingin Kallioon. Samalla laitokselle annettiin nimeksi sokeain miesten työkoulu. Lisänimenä oli "Arla", joka merkitsee "ani varhainen aamunhetki". Samoilla alueilla oli jo vuodesta 1892 toiminut sokeiden naisten työkoti. Vuonna 1951 nämä kaksi koulua yhdistyivät Sokeain ammattikouluksi, jota piti yllä yksityinen säätiö. Vuonna 1972 koulu muutti nykyiselle paikalleen Espoon Leppävaaraan ja siirtyi säätiöltä valtion omistukseen. Vuonna 1990 laitoksen nimeksi tuli Arlainstituutti, Näkövammaisten ammatillinen koulutus- ja kehittämiskeskus. Vuoden 2009 alusta alkaen koulu on ollut nimeltään Keskuspuiston ammattiopisto, Arlan toimipaikka, kun Arlainstituutti yhdistyi Invalidisäätiön omistamaan Keskuspuiston ammattiopistoon, samalla kun sen ylläpitäjyys siirtyi opetusministeriöltä ORTON Invalidisäätiölle.
Tšornajan taistelu
Tausta
18 000n ranskalaisen sotilaan ja 48:n tykin asemat olivat Fedjuhinin kukkulolla joen lounaispuolella. Ranskalaisten oikealla siivellä oli 9 000 sardinialaista ja 36 tykkiä. Reservissä oli muita ranskalaisia ja muutamia turkkilaisia yksiköitä.
Ammattiopisto Live, Leppävaaran toimipaikka
Historia
Perinteisimpiä koulusta valmistujien ammatteja ovat erilaiset käsityöammatit, kuten korin punoja tai harjojen ja siveltimien valmistaja. Myös hierojia koulutetaan edelleen, joskin perinteisissä "sokeiden ammateissa" toimii entistä vähemmän näkövammaisia. Vuonna 2000 yleisimmät täystyöllistettyjen näkövammaisten ammattiryhmät ovat kuntohoitaja, fysioterapeutti tai toimintaterapeutti sekä erilaiset toimistotyön ammatit. Seuraavana tulevat teollisen työn ammatit, joiden osuus on laskeva. Sitten tulevat perus- ja lähihoitajat, lasten- ja kodinhoitajat. Viidentenä tulevat tietotekniikan erityisasiantuntijat, tukihenkilöt ja operaattorit. Näkövammaisten tietotekniikan opetus aloitettiinkin Näkövammaisten ammattikoulussa jo 1970-luvun alussa. Toimistotyön ammateista ovat aiemmin olleet Arlankin koulutuksessa voimakkaasti edustettuina konekirjoittajat (esim. sairaalakonekirjoittajat) ja puhelunvälittäjät, jotka ovat sittemmin korvautuneet monenlaisilla asiakaspalvelun ja markkinoinnin ammateilla. Samoin monenlaisiin hoitotyön ammatteihin, lähihoitajien lisäksi mm. urheiluhierojaksi on koulutettu useita. Musiikin alan erikoisammateista on esimerkki pianonvirittäjä. Tieto- ja viestintätekniikan ammattina opiskeltiin datanomiksi. Nykyisiä käsityön ammattinimikkeitä ovat mm. artesaani ja verhoilija. Nykyään ei voida siis enää puhua mistään erityisistä näkövammaisten ammateista, vaan näkövammaisia voidaan kouluttaa hyvin moniin ammatteihin yksilöllisten opetussuunnitelmien, saavutettavan oppimateriaalin ja kehittyneiden apuvälineiden turvin.
Uusi koulurakennus valmistui vuodenvaihteessa 2019–2020. Koulurakennuksista osa tullaan peruskorjaamaan ja osa purkamaan.
Tšornajan taistelu
Taistelu
thumb|vasen|Italialainen näkemys taistelusta. Gortšakovin joukkojen hyökkäys alkoi voimakkaalla tykistökeskityksellä aamulla 16. elokuuta 1855. Venäläisten oikea siipi hyökkäsi joen yli Fedjuhinin kukkuloille ja vasemman tavoite oli niin sanottu Telegrafikukkula. Tšornajan yli yrittäneet venäläiset lyötiin takaisin ranskalaisten tarkassa jalkaväen ja tykistön tulituksessa. Gortšakov määräsi sen sijaan vasemman siipensä Fedjuhinin kukkuloita vastaan. Venäläisten sivustaan altistui näin ristitulelle ranskalaisten ja sardinialaisten asemista. Lopulta kello 10.00 Gortšakov luopui hyökkäyksestä ja määräsi joukkonsa vetäytymään.
Seuraukset
Tšornajan taistelu oli venäläisten viimeinen suurempi taisteluoperaatio Krimin niemimaalla. Tulos oli ollut huomattava tappio. Venäläiset olivat menettäneet 2 273 miestä kaatuneina, 1 742 kadonneina ja noin 4 000 haavoittuneina. Puolustajien tappiot olivat yhteensä alle 1 700.
Pułtuskin taistelu
Pułtuskin taistelu, taisteltiin talvisissa olosuhteissa mutta leudon syksyn takia maasto ja tiestö olivat erittäin huonossa kunnossa. Pułtuskin taistelu ratkaisi Napoleonin etenemisen Puolassa. Pułtusk sijaitsee Masovian voivodikunnassa Puolassa Narew-joen varrella noin 70 pohjoiseen Varsovasta.
Taistelun yleistaustaa
Puola-Liettua jaettiin Puolan kolmannessa jaossa ja pohjoisosat siirtyivät Preussin alaisuuteen. Preussi liittyi vuonna 1806 Napoleonin vastaiseen Neljänteen liittokuntaan. Samana vuonna Preussi luhistui sotilaallisesti ja moraalisesti Jenan–Auerstedtin taistelussa 14. lokakuuta (J: 2. lokakuuta). Napoleon eteni itään valloittaen Puolaa. Venäjä lähti taistelemaan Napoleonia vastaan ja Preussin jäljellä oleva armeija tuki venäläisiä.
Taistelun strateginen tausta
thumb|right|upright=2.0|Kartalla ovat Ranskan, Venäjän ja Preussin joukot joulukuussa 1806 sekä taistelupaikat Napoleon saapui Varsovaan 19. joulukuuta 1806 (J: 7. joulukuuta). Venäläisten joukkoja komensi vanha ja sairas Kenraalisotamarsalkka  Mihail Kamenski. Venäjän 1. Armeijan noin 55 000–68 000 miestä komensi ratsuväen kenraali Levin August von Bennigsen. Armeija oli joutunut vetäytymään Veiksel -joelta Wkra -joelle tarkoituksenaan yhdistyä jalkaväenkenraali Buxhoevdenin 37 000 miehen vahvuisen 2. Armeijan kanssa, joka ei kuitenkaan ehtinyt taisteluihin mukaan.
Napoleon uskoi venäläisten nyt vetäytyvän ja käski Toruńin ja Varsovan välillä olevien armeijakuntiensa hyökätä eri puolilla venäläisten kimppuun. Ranskan marsalkka Murat sai johdettavakseen Davoutin III Armeijakunnan, Augereaun VII Armeijakunnan, Lannesin V Armeijakunnan ja Muratin 1. reserviratsuarmeijakunnan. Heidän tavoitteensa oli Pułtusk. Samanaikaiseti Neyn VI Armeijakunnan, Bernadotten 1. Armeijakunnan sekä Bessièresin 2. reserviratsuväkiarmeijakunnan tavoitteena oli iskeä venäläisten oikeaa sivustaan. Soultin 4. Armeijakunta yhdisti armeijan molemmat sivustat keskeltä.
Ennen Pultuskin ja Golyminin taisteluita tapahtuivat seuraavat yhteenotot:
Kamenski pelkäsi joutuvansa saarretuksi ja käski aloittaa vetäytymisen Ostrołękaan. Bennigsen vastusti esimiehensä käskyä ja asettui puolustukseen 26. joulukuuta (J: 14. joulukuuta) 1806 Pułtuskiin. Sattuman oikusta taisteltiin Pułtuskin taistelu ja 20 kilometriä luoteeseen Pultuskista Golyminin taistelu samana päivänä.
Sääolosuhteet
Leuto syksyinen sää oli kestänyt poikkeuksellisen pitkään. Lisäksi vuodenajalle tavanomaisen kylmyyden ja pakkasen oli lauhduttanut suojasääpäivät. Molempien taistelevien osapuolten taktiset liikkeet ja huolto olivat hankalia suorittaa. Erityisesti ranskalaiset hyökkäävänä osapuolena olivat vaikeuksissa tykistönsä kanssa. Ranskan marsalkka Davout kuvasi kuinka he pystyivät etenemään vain 4 kilometriä kahden tunnin aikana.
Pułtuskin taistelukenttä
Pułtusk on Narew joen länsipuolella alavassa maastossa. Kaupungista lähtee 5 tietä; pohjoisen menevä tie johtaa Makowiin ja Ostrołękaan, luoteeseen menevä tie vie Golyminiin, lounainen tie johtaa Nasielskiin ja eteläinen Varsovaan. Kaupungin kohdalla olevan siltojen kautta päästään itäiselle tielle, joka johtaa Wyszkowiin.
Pohjoiseen ja länteen on maasto avointa. Lännessä on harjualue, josta maasto laskeutuu voimakkaasti sillalle. Harjualueella on myös poikittainen syvänne. Taistelualueen keskusta on tasaista ja avointa maastoa. Lounaspuolella on Mosinin kylän kohdalla tiheä metsikkö.,
Pułtuskin taisteluryhmitys
Bennigsen ryhmitti joukkonsa  Pułtusk-Gołymin tien suuntaisesti kolmeen linjaan. Ensimmäisessä linjassa oli 21 pataljoonaa ja niiden edessä tykistö, toisessa linjassa oli 18 pataljoonaa ja kolmannessa vain 5 pataljoonaa. Ryhmityksen vasemmalla sivustalla oli Narew-joen ylittävä silta ja Pułtuskin kaupunki. Vasenta sivustaa komensi kenraalimajuri Karl Gustav Baggovut 10:llä jalkaväkipataljoonalla, 2:lla eskadroonalla rakuunoita, 600 kasakalla sekä yhdellä tykistöpatterilla. Oikea sivusta oli Mosinin metsässä ja sivustaa komensi kenraalimajuri Michael Barclay de Tolly. Hänellä oli 3 jalkaväkipataljoonaa, ratsuväkirykmentti sekä tykistöpatteri. Ryhmitysten keskivaiheilla oli 28 ratsuväkieskadroonaa linkitettynä kumpaanikin sivustaan ja näiden edessä oli kasakkarykmentti. thumb|right|300px|Mosinin metsät vuonna 2014
Ranskan marsalkka Lannesilla oli käsky ylittää Narew-joki Pułtuskin kohdalla. Lannesilla ei ollut käsitystä edessä olevan vihollisen voimasta. Lannes oli yöpynyt viisi kilometriä lounaaseen Pułtuskista nykyisessä Winniczkan kylässä. Hänen armeijakuntansa lähti liikkeelle taistelupäivän aamuna noin klo 07.00, mutta tiestön heikon kunnon takia joukot tulivat taistelualueelle vasta noin klo 10.00 ja he  välittömästi ajoivat kasakat venäläisten linjojen taakse. Maasto suojasi venäläisten ryhmitystä ja Lannes pystyi näkemään vain venäläisten etummaiset asemat äärimmäisenä oikealla ja vasemmalla sekä ratsuväen näiden keskellä.
Lannes ryhmitti koko Suchetin divisioonan vasempaan sivustaansa Mosinon metsää kohti ja levitti Gasanin divisioonan muun venäläisten linjaa vastan. Tykit sijoitettiin vasemmalle ja keskustaan.
Pułtuskin taistelu
thumb|left|350px|Venäläisten vasemman sivustan asemat vuonna 2014
Taistelu alkoi noin klo 11.00 Claparèden hyökätessä Baggovutin sivustaan. Venäläisten kasakat ja ratsuväki työnnettiin taaksepäin. Baggovut lähetti jääkärirykmentin taisteluun, mutta sekin lyötiin takaisin tykistön tuliavusta huolimatta. Ranskan keskusta liikehti tarkoituksenaan iskeä Baggovutin sivustaan. Kenraalimajuri Sergei Aleksejevitš Kožinin johtama Hänen Majesteettinsa Keisarin Henki-Kyrassieerirykmentti   teki suunnitelman tyhjäksi iskiessään hyökkäävien ranskalaisten sivustaan samaan aikaan olleen äkillisen lumimyrskyn kanssa. Baggovut käytti tilaisuutta hyväkseen ja hyökkäsi. Sekasortoisen lähitaistelun jälkeen ranskalaiset vetäytyivät hyökkäysasemiinsa. Trelliard lähetti ratsuväkensä mutta harjun päällä he joutuivat suoraan venäläisten päätykistön tulituksen ja vetäytyivät kärsittyään suuria tappioita.
thumb|left|upright=1.5|alt=Battle of Pultusk about noon|Pultuskin taistelu puolelta päivin Lannes johti henkilökohtaisesti klo 11.00 hyökkäystä de Tollyn asemiin. Hyökkäys ajoi venäläiset metsästä ja ranskalaiset saivat kaapattua venäläisten tykistöpatterin. De Tollyn reservien vastahyökkäys kuitenkin ajoi ranskalaiset takaisin ja venäläiset saivat omat tykkinsä takaisin.
Palina Smolava
Palina Smolava (s. 3. syyskuuta 1980 Minsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen laulaja.
Pułtuskin taistelu
Pułtuskin taistelu
Ranskan keskusta lähti myös koko voimalla eteenpäin. Venäläisten ratsuväki perääntyi päälinjan taakse ja ranskalaiset joutuivat venäläisten tykistölinjan tuleen.
Palina Smolava
Smolova edusti Valko-Venäjää Eurovision laulukilpailussa 2006 englanninkielisellä kappaleella Mum mutta ei edennyt finaaliin. Hän sijoittui semifinaalissa 22. sijalle.
Pułtuskin taistelu
Pułtuskin taistelu
Klo 14.00 aikoihin ranskalaisten asema näytti epätoivoiselta. Venäläisten vasen sivusta oli kestänyt, ranskalaisten keskusta oli kärsinyt suuresti tykistötulesta ja paine venäläisten oikealla sivustalla oli aiheuttanut Suchetin divisioonan ulos metsästä.
thumb|right|upright=1.5|alt=Battle of Pułtusk about 3 PM|Pultuskin taistelu noin klo 15
Ranskalaiset pelasti odottamaton vahvistus. Ranskan marsalkka Davoutin 3. Armeijakunnan 3. Divisioona oli sattumalta paikalla. Lannes ei tiennyt, että Davoutin esikuntapäällikkö prikaatinkenraali, d'Aultanen markiisi Fournierin poikkeuksellisesti johtama yksikkö oli komennettu hyökkäämään Pułtuskista pakenevan venäläisten ratsuväen ja tykistön kimppuun. Fournier oli jo valmistautunut leiriytymään, mutta kuultuaan taistelun äänet, hän marssi Pułtuskiin. Fournier saapui taistelupaikalle noin klo 14.00. Tiestön kunto kesti vain yhden tykin. .
Fournierin divisioonan saapumisella oli myös vaikutusta ranskalaisten oikeaan sivustaan. Koska venäläisten tykistö käännettiin tukemaan de Tollya, ranskalaiset pystyivät tukemaan omaa hyökkäystään n klo 14.00 omalla tykistöllään. Baggovut sai vastaansa Claparèden ja Vedelin sekä heitä tukevan Gazanin. Baggovut ajettiin harjualueella olevan poikittainen syvänteen taakse ja tykit jäivät ranskalaisille. Ostermann-Tolstoyn yksikköä vahvistettiin viidellä pataljoonalla ja hän hyökkäsi. Ranskalaiset vetäytyivät ja venäläiset saivat omat tykkinsä takaisin. Ranskalaisten oikea sivusta ja keskusta vetäytyivät lähtöasemiin yön saavuttua.
Yön aikana Bennigsen päätti vetäytyä. 27. joulukuuta (J: 15. joulukuuta) venäläiset lähtivät Narewin itäpuoleista Rozanin tietä Ostrołękaan. Fournierin divisioona vetäytyi Golyminiin ja liittyi III Armeijakuntaan. Lannesilla ei ollut mahdollisuuksia lähteä takaa-ajoon ja hän valtasi Pułtuskin 28. joulukuuta (J: 16. joulukuuta).
Venäläiset
6. Divisioonalla oli 72 tykkiä ja lisäksi viisi jalka- ja yksi ratsastava patteri. Bennigsenillä oli 40 500 miestä, 66 pataljoonaa, 55 eskadroonaa sekä tykistö.
Jälkitapahtumat
Gołyminin taistelussa kenraaliluutnantti Golitsyn viivytti onnistuneesti voimakkaampaa ranskalaista hyökkääjää. Kun vielä Soult epäonnistui kiertämään venäläisten oikeaan sivustaan, Napoleon epäonnistui aikomuksessaan katkaista perääntyvien venäläisten joukot ja saartaa heidät Narew-joelle ansaan.
Venäläisten 5. ja 7. divisioonat perääntyivät kohti Rozanissa olevia pääjoukkoja. Bennigsen perääntyi Narew-joen Nowogródiin, jossa se liittyi 1. tammikuuta 1807 (J: 20. joulukuuta 1806) Buxhoevdenin armeijaan. Napoleon pysäytti etenemisesnä 28. joulukuuta (J: 16. joulukuuta) kadottaessaan yhteyden venäläisiin ja perusti talvileirin. Ranskalaiset olivat väsyneitä ja tyytymättömiä ja heidän huoltonsa oli epäjärjestyksessä
Vihollisuudet alkoivat aika pian. Bennigsen nimitettiin armeijan komentajaksi ja hän ryhtyi yllätykselliseen talvioperaatioon hyökkäämällä ranskalaisten vasempaan sivustaan. Mohrungenin taistelu taisteltiin 25. tammikuuta (J: 13. tammikuuta). Napoleon teki vastahyökkäyksen 03. helmikuuta (J: 22. tammikuuta) Jonkowon taistelussa ja 06. helmikuuta (J: 25. tammikuuta) oli Hoff'n taistelu ennen suurta Eylaun taistelua.
Lähteet
Artikkeli on koottu pääosin englannin-, ranskan- ja venäjänkielisiltä Wikipedia-sivustoilta.
Disney Channel
Disney Channel on maanpäällisen digitaalitelevisioverkon, IPTV-verkon, kaapeliverkon ja satelliitin kautta näkyvä lapsille ja nuorille suunnattu televisiokanava. Kanava lähettää Disneyn tuottamia sarjoja ja elokuvia joka päivä 24 tuntia. Kanava on maksullinen, eikä se esitä ylimääräisiä mainoskatkoja. Disney Channel aloitti toimintansa Yhdysvalloissa vuonna 1983.