cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Macaon historia
Portugalin siirtomaaksi
Portugalilaiset pyrkivät luomaan kauppayhteyksiä Japanin ja Kiinan suuntaan ja alkoivat suunnitella asemapaikan hankkimista myös Etelä-Kiinan rannikkoseudulta. Ensimmäinen meritien Macaoon löytänyt oli portugalilainen Jorge Álvares, vaikka hänen ei tiedetä varmasti käyneen fyysisesti Macaolla. Häntä seurasi syksyllä 1517 Portugalin kuninkaan Emanuel I:n lähetystö, joka saapui Tomé Piresin johdolla Kantonin edustalle solmimaan kauppasuhteita kiinalaisten kanssa. Vuonna 1520 valtuusto saapui Pekingiin vahvistamaan kauppayhteyksiä, mutta huonolla menestyksellä. Kiinalaiset olivat kieltäneet kaiken kaupan Kiinan ja Portugalin välillä maan vesillä. Kiinan Ming-dynastian keisari ei hyväksynyt sitä, että portugalilaiset olivat valloittaneet Malakan, ja hän vaati vallan palauttamista takaisin Malakan sulttaanille, sillä Malakan sulttaanikunta oli ollut Kiinan keisarin suojeluksessa ja kiinalaiset pitivät Malakkaa omana vasallivaltionaan. Portugalilaisia syytettiin myös hyökkäyksistä kiinalaisaluksia vastaan. Paluumatkalla Pekingistä kiinalaiset vangitsivat Piresin, joka kuoli vankeudessa Kantonissa vuonna 1524. Portugalilaiset jatkoivat kaupankäyntiä Macaon ja Ningbon läheisyydessä, joihin he perustivat tukikohtansa. Kiinalaiset tuhosivat portugalin Ningbon tukikohdan vuonna 1548, mutta tämä ei lopettanut portugalilaisten harjoittamaa Kiinan kauppaa. Portugalilaiset perustivat Ningbon tukikohdan tuhoutumisen jälkeen uuden tukikohdan Sanchuangiin, Macaosta lounaaseen. 1550-luvulla Kiinan keisari myönsi lopulta portugalilaisille oikeuden käydä kauppaa Kantonissa, ja portugalilaiset neuvottelivat kauppatukikohdan perustamisesta Guangdongin maakuntaan. Sanchuang osoittautui kuitenkin epäsuotuisaksi paikaksi, ja portugalilaiset saivat oikeuden käyttää myös Macaota tavaroiden varastoimiseen. Siitä tuli vuonna 1557 pysyvä portugalilaisten tukikohta. Vuonna 1573 kiinalaiset perustivat Helmijoen varrelle oman tukikohtansa, nykyisen Zhongsanin kaupungin alueelle, mikä rajasi portugalilaisten Macaon alueen Macaon niemimaalle ja sen ympärillä oleville saarille.
Portugalilaiset eivät kuitenkaan saaneet Macaota hallintaansa vastikkeetta, vaan he maksoivat alueesta vuokraa Kiinan keisarille. Kiinalaiset hyötyivät portugalilaisten läsnäolosta myös siten, että portugalilaiset tarjosivat Kiinan rannikolle suojaa merirosvousta vastaan, mikä sai kiinalaiset hyväksymään portugalilaiset maan etelärannikolla. Historioitsijoilla ei ole kuitenkaan yksimielisyyttä Macaon tukikohdan perustamisen vaiheista.
Macaosta kehittyi portugalilaisille nopeasti tärkeä kauppatukikohta, sen kautta kulkivat tärkeät kauppareitit muualle Aasiaan. Tuottoisinta Macaon portugalilaisille oli 1600-luvun alkuvuosikymmeninä kauppa Japanin kanssa. 1600-luvulla portugalilaisten lisäksi Kaakkois-Aasian markkinoille pyrkivät myös espanjalaiset ja hollantilaiset, sekä kiinalaiset ja japanilaiset. Hollantilaiset valloittivat portugalin Malakan 1641, mikä oli yhtenä syynä portugalilaisten valta-aseman heikkenemiseen. Vuosina 1580–1640 Portugali kuului Iberian unioniin, kun Espanjan kuningas Filip II hallitsi myös Portugalia. Macaon portugalilaiset saivat tiedon asiasta vasta vuonna 1582, kun espanjalaisten hallitsemasta Manilasta saapui lähetystö Macaoon. Maiden yhdistyminen huolestutti Macaon kauppiaita, sillä he halusivat suojella etujaan Kiinan-kaupassa. Manilan espanjalaiskauppiaat taas kadehtivat Macaon ja Japanin välistä kauppaa, ja Manilassa pohdittiin Macaon hävittämistä. Espanjalaiset eivät myöskään pitäneet siitä, että Macao maksoi veroja Kiinaan eikä Espanjaan. Espanjalaiset eivät kuitenkaan koskaan hyökänneet Macaoon, sillä portugalilaisille ja espanjalaisille oli tärkeämpää liittoutua hollantilaisia vastaan. Hollantilaiset yrittivät 1600-luvun alussa valloittaa Macaon, mutta hyökkäykset torjuttiin.
Monikulttuurinen yhteisö
Ensimmäisten portugalilaisten mukana Macaoon saapui myös katolilaisia lähetyssaarnaajia. Alkuun he olivat Ignatius Loyolan johtaman jesuiittaveljeskunnan jäseniä. Espanjalainen Francisco Xavier levitti kristinuskoa Goalla, Malakassa ja Maustesaarilla, ja hänen esimerkkiään seuraten portugalilaiset lähetystyöntekijät tekivät Macaosta tukikohtansa, josta kristinuskoa levitettiin Kiinaan, Japaniin ja Vietnamiin. Macaoon perustettiin paavi Gregorius XIII:n aikana vuonna 1575 myös katolinen piispanistuin. Macaon jesuiittojen ja katolisen kirkon vaikutus oli vahvasti mukana portugalilaisen Macaon kulttuurissa. 1600-luvun alussa rakennettiin Pyhän Dominicuksen kirkko ja 1627 Pyhän Paavalin kirkko. Pyhän Paavalin kirkon rauniot ovat nykyisin Macaon kuuluisin turistinähtävyys.
Synkkä 1800-luku – oopiumi- ja kulikauppaa
Hollantilaisten ja brittien tulo Aasiaan heikensi portugalilaisten Macaon asemaa alueen kaupallisena keskuksena 1600- ja 1700-luvulla. Erityisesti brittien Macaon naapuriin perustama Hongkong kasvoi nopeasti Macaon ohi alueen tärkeimmäksi kauppapaikaksi. Macaon kauppa sai kuitenkin myös oman osansa Hongkongin vilkkaasta kaupankäynnistä, ja Macaon kauppiaat osallistuivat Intiasta saatavan oopiumin kauppaamiseen kiinalaisille. Huumekauppa laajensi portugalilaisten kauppayhteyksiä Intian suuntaan, mutta Macaon suuruuden ajat olivat Hongkongin kasvamisen myötä ohitse. 1800-luvun alussa Napoleonin sodat saivat Iso-Britannian ja Portugalin liittoutumaan Ranskaa vastaan. Ranska valtasi Portugalin vuonna 1809, ja brittiläiset suunnittelivat Macaon valloitusta sillä verukkeella, etteivät ranskalaiset saisi sitä haltuunsa. Kiinalaiset vastustivat brittien aikeita, sillä heidän mukaansa Macao oli osa Kiinan alueita, joista Portugali vain maksoi vuokraa. Britit pelkäsivät Macaon valtaamisen aiheuttavan ongelmia Kiinan-kaupalle, ja Macao säilyi Portugalilla.
Oopiumin ja kulien lisäksi kauppaa käytiin Macaossa myös silkillä ja teellä, jotka muodostivat maan viennistä suuren osan. 1800-luvun puolivälistä lähtien vienti oli jo siirtynyt suurimmaksi osaksi kiinalaisten haltuun. Macaon teen vienti Eurooppaan siirtyi suureksi osaksi Hongkongiin, ja 1800-luvun loppupuoliskolla myös kulikauppa väheni, mikä ajoi Macaota taloudelliseen alamäkeen. Portugali myös yhdisti Macaon ja Kaakkois-Aasian siirtomaansa Itä-Timorin yhdeksi provinssiksi 1844, jolloin Macao joutui avustamaan köyhempää Itä-Timoria.
Kiinan vai Portugalin Macao
1800-luvun lopulla Portugali pyrki vahvistamaan valtansa Macaossa neuvotteluteitse. Vuonna 1888 Portugali ja Kiina allekirjoittivat Pekingissä sopimuksen, jonka mukaan Portugali sai hallintaansa Macaon ja sen lähisaaret. Macaon ja Kiinan välinen tarkka rajalinja jäi kuitenkin määrittämättä.
Tom Nilsson
Seuraura
Toronto Maple Leafs varasi Nilssonin neljännellä kierroksella 100. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2011. Ensimmäisellä kokonaisella Allsvenskan-kaudellaan 2011–2012 hän teki 44 runkosarjaottelussa tehot 4+6=10. Maaliskuussa 2012 Nilsson teki taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen Moran kanssa. Kaudella 2012–2013 hän teki Allsvenskanin runkosarjassa neljä tehopistettä.
Macaon historia
Kiinan ja Hongkongin naapurina
1900-luvun alkupuoliskolla Macaoon vaikuttivat emämaa Portugalin sekä Kiinan ja Hongkongin poliittiset mullistukset. Kantonista ja Hongkongista levisi Macaoon Guomindangin ja kommunistien valtataistelu. Portugalissa valtataistelua taas käytiin monarkian kannattajien ja tasavaltalaisten välillä. Sijaintiensa ansiosta Hongkong ja Macao tarjosivat turvapaikan kiinalaisille poliittisille pakolaisille. Muun muassa Kiinan vallankumousjohtaja Sun Yat-sen toimi myös Macaosta käsin. Kiinan Qing-dynastian johtajat yrittivät painostaa Portugalia estämään Sunin toiminnan Macaossa.
Tom Nilsson
Seuraura
Maaliskuussa 2013 Nilsson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän sopi kuitenkin huhtikuussa pelaavansa ensimmäisen sopimuskauden 2013–2014 lainalla SHL-joukkue Frölunda HC:ssä. Nilsson teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 14. syyskuuta 2013 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 23.34 minuuttia ja Nilsson keräsi teholukeman –1. Ensimmäisen SHL-maalinsa hän teki 17. lokakuuta 2013 Skellefteå AIK:ta vastaan. Kaikkiaan Nilssonin tulokaskausi liigassa toi 50 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Hän oli kauden päätteeksi ehdolla liigan vuoden tulokkaaksi, mutta palkinnon vei lopulta kuitenkin joukkuetoveri Andreas Johnson.
Macaon historia
Kiinan ja Hongkongin naapurina
Qing-hallinto kukistui vuoden 1911 vallankumouksen jälkeen, jolloin Macaoon pakeni Kiinan puolelta noin kymmenentuhatta pakolaista. Kiinan tasavallan uudet tasavaltalaiset hallitsijat yrittivät myös vaikuttaa Portugaliin, jotta Macaosta ei muodostuisi tukikohtaa vastavallankumoukselliselle toiminnalle. Yuan Shikai palautti Kiinaan keisarinvallan vuonna 1915, jolloin Macaoon taas pakeni tasavaltaa kannattavia kiinalaisia.
Leningradin–Novgorodin offensiivi
Leningradin–Novgorodin offensiivi oli toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton Leningradin, Brjanskin ja Olhavan rintamien joukkojen viimeinen ja onnistunut yritys Leningradin piirityksen murtamiseksi. Hyökkäys Saksan pohjoista armeijaryhmää vastaan alkoi 14. tammikuuta 1944 ja kaksi viikkoa myöhemmin neuvostojoukot olivat vallanneet Moskovan-Leningradin rautatien. Novgorod vallattiin takaisin 19. tammikuuta 1944. Iosif Stalin julisti 26. tammikuuta lähes 900 päivää kestäneen piirityksen päättyneen, mitä juhlittiin Leningradissa 324 tykin laukauksella. Operaatio päättyi 1. maaliskuuta, kun viimeisetkin saksalaisjoukot olivat poistuneet Leningradin alueelta Narvaan aloittaen Narvan taistelun.
Tom Nilsson
Seuraura
Kaudeksi 2014–2015 Nilsson siirtyi Toronto Maple Leafsin organisaatioon. Hän pelasi kautensa kuitenkin kokonaan farmijoukkue Toronto Marliesissa, AHL:ssä. Juuri ennen kauden 2015–2016 harjoitusleirin alkua Nilsson, Taylor Beck, Matthew Finn, Christopher Gibson ja Carter Verhaeghe kaupattiin Torontosta New York Islandersiin vaihdossa Michael Grabneriin. Islanders kuitenkin osti Nilssonin sopimuksen ulos ja hän palasi kolmivuotisella sopimuksella Frölundaan. Nilsson voitti kaudella 2015–2016 sekä Ruotsin-mestaruuden että Mestarien liigan mestaruuden.
Toukokuussa 2016 Nilsson teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen NHL-sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Hän kuitenkin loukkaantui jo harjoituskaudella 2016–2017 ja palasi kaukaloihin AHL-joukkue Utica Cometsin vahvuudessa marraskuussa 2016. Nilssonin terveyshuolet jatkuivat kuitenkin pitkin loppukautta ja hän pelasi Cometsissa lopulta vain 17 runkosarjaottelua. Nilsson voitti kuitenkin joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +7.
Kaudeksi 2017–2018 Nilsson palasi kotimaahansa ja siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Djurgårdens IF:ään. Hänen runkosarjansa jäi kuitenkin vain 18 ottelun mittaiseksi jalkavammojen vuoksi. Kaudella 2018–2019 Nilsson teki SHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 1+9=10. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Tammikuussa 2019 Nilsson teki Djurgårdenin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Ruotsin A-maajoukkueessa Nilsson on pelannut 24 ottelua tehopistein 2+2=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 3. maaliskuuta 2013 Oskarshamnissa Slovakiaa vastaan. Nilsson sai ottelussa myös yhden syöttöpisteen Fredrik Petterssonin tekemään maaliin. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki neljännessä ottelussaan 8. huhtikuuta 2013 Riiassa Latviaa vastaan.
Macaon historia
Kiinan ja Hongkongin naapurina
Ratkaisematon rajakysymys hiersi myös Kiinan ja Macaon välejä 1920-luvulla. Kiinalaiset vahvistivat raja-alueilla sotilasjoukkojaan, mikä ajoi Portugalin pyytämään apua briteiltä. Brittiläiset halusivat kuitenkin välttää sotatilaa kiinalaisten kanssa. Tilanne laukesi itsestään, mutta rajalinja jäi edelleen ratkaisematta. Kysymykseen yritettiin saada ratkaisua neuvotteluteitse useaan otteeseen 1920-luvulla.
1930-luvun lama vaikutti myös Macaossa. Jo vuosisadan alussa Macao oli jäänyt jälkeen Hongkongin ja Kantonin kehityksestä. Macao oli löytänyt tulonlähteen jo 1800-luvulla erityisten pelitalojen perustamisesta, joihin Macaon hallinnolla oli monopoliasema. Pelitaloihin pyrittiin houkuttelemaan kiinalaisia pelaamaan uhkapelejä, ja pelitalojen ansiosta Macaon maine ulkomailla kasvoi. Macaon 1930-luvun taloudellista taantumaa lisäsivät Kiinan tuontitullit Macaosta ja kalastusvesikiistat Kiinan ja Macaon välillä, sekä rikollisjärjestöjen kiinnostus Macaon hallinnon ylläpitämään pelimonopoliin.
Toinen maailmansota
Toisen maailmansodan aikana Japani valloitti Kaakkois-Aasian ja Hongkongin, mutta Macaoon japanilaiset eivät hyökänneet. Macao pysyi sodassa puolueettomana, minkä takia Macaoon syntyi asemapaikkoja kiinalaisille kommunisteille ja guomindangille sekä brittiläisille, portugalilaisille ja japanilaisille. Japanilaisten hallitessa lähialueita olot Macaolla olivat kuitenkin epävakaat, ja Japani esitti Macaon asemasta monia vaatimuksia. Sodan aikana Macaon väkiluku lähes kaksinkertaistui 600 000:een, kun maahan saapui tuhansittain pakolaisia Kiinasta ja Hongkongista. Pakolaistulva kurjisti Macaon sosiaalisia oloja äärimmilleen.
United Airlinesin lento 93
thumb|Onnettomuuskone kuvattuna kolme päivää ennen onnettomuutta. United Airlinesin lento 93 oli yksi neljästä syyskuun 11. päivän iskuissa kaapatuista reittilennoista. Lennolla käytetty kone oli tyypiltään Boeingin 757-222, rekisteriltään N591UA. Lento oli terrori-iskun ainoa, joka ei saavuttanut kohdettaan. Kaappareiden määränpäästä ei kuitenkaan ole varmaa tietoa. Heidän arvellaan yrittäneen osua koneellaan Washingtonin Valkoiseen taloon tai Yhdysvaltain kongressitaloon. Selvitysten mukaan matkustajat olivat hyvin lähellä kukistaa kaapparit ennen kuin kone syöksyi maahan.
Tausta
Lennon 93 oli määrä lähteä Newarkin kansainväliseltä lentoasemalta kohti San Franciscoa kello 8.00, mutta ruuhkaisen aamuliikenteen takia lento pääsi lähtemään vasta 8.42. Jos lento olisi lähtenyt ajoissa, se olisi todennäköisesti kaapattu samaan aikaan kuin muutkin lennot, eikä matkustajilla olisi ollut aikaa suunnitella koneen haltuunottoa. Lennolla oli yhteensä 44 ihmistä: kaksi lentäjää, viisi lentoemäntää, neljä kaapparia ja 33 muuta matkustajaa.
Kaapparit (suluissa kansallisuus):
Macaon historia
Toinen maailmansota
Korean sodan aikana vuonna 1951 Macao joutui Kiinan ja Yhdysvaltojen kiistan pelinappulaksi. Kiina tuki sodassa Pohjois-Koreaa, ja Macaon kautta salakuljetettiin sotatarvikkeita Kiinaan. Yhdysvallat julisti Kiinan kauppasaartoon ja vetosi Portugaliin saarron pitämiseksi. Vastineeksi Kiina pysäytti elintarvikekuljetukset Macaoon lähes kuukaudeksi. 1960-luvulla tilanne kiristyi entisestään kun Kiinan kulttuurivallankumouksen uudistuspaineet levisivät Macaoon. Portugalin auktoriteetti siirtomaahansa oli uhattuna, kun vuonna 1966 mielenosoitukset yltyivät verisiksi mellakoiksi.
Siirtomaavallan päätös
Vuonna 1974 Portugalin neilikkavallankumous kaatoi maan fasistihallinnon, ja sen vaikutukset näkyivät nopeasti myös Macaossa ja Portugalin muissa siirtomaissa. Vuoden loppuun mennessä Portugalin viimeisistä siirtomaista Mosambik, Kap Verde, Angola ja São Tomé ja Príncipe julistautuivat itsenäisiksi. Indonesia valloitti Itä-Timorin vuonna 1975, jolloin Macao jäi Portugalin ainoaksi siirtomaaksi.
United Airlinesin lento 93
Tausta
Lentokoneen miehistöön kuuluivat 43-vuotias kapteeni Jason Dahl, 36-vuotias perämies LeRoy Homer Jr., lentoemännät Sandra Bradshaw, Lorraine Bay, CeeCee Lyles ja Wanda Green sekä purseri Deborah Welsh. Yksi matkustajista oli suomalaissukuinen 27-vuotias Honor Wainio, joka työskenteli Discovery Channel -liikkeiden aluepäällikkönä.
Macaon historia
Siirtomaavallan päätös
Portugali ja Kiina aloittivat neuvottelut vallan palauttamisesta Kiinalle, ja vuonna 1987 maat sopivat että Macao tullaan luovuttamaan Kiinan hallintaan joulukuun 20. päivänä vuonna 1999. Hongkongin tavoin Macaossa tultaisiin noudattamaan ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -politiikkaa, ja Macaosta muodostettaisiin Kiinan erityishallintoalue 50 vuodeksi. Macao säilyttäisi näin oman kapitalistisen talousjärjestelmänsä ja suurelta osin oman hallintonsa. Vallanvaihtoon valmistautuminen tapahtui Macaossa helpomman diplomaattisen prosessin kautta kuin Hongkongissa, sillä vallanvaihto näytti Portugalin neilikkavallankumouksen jälkeisinä vuosina todennäköiseltä, jolloin macaolaiset suhtautuivat tilanteeseen tyynesti. Kun Kiinan demokratialiike kukistettiin verisesti Taivaallisen rauhan aukion mielenosoituksessa, macaolaiset huolestuivat tulevaisuudestaan Kiinan osana, ja Hongkongin tavoin Macaossa nähtiin Kiinan hallinnon vastaisia mielenosoituksia. Tapahtumat eivät kuitenkaan johtaneet laajaan maastamuuttoon, kuten brittien hallitsemassa Hongkongissa. Macao oli myös demokratiakysymyksissä tottelevaisempi Kiinaa kohtaan kuin Hongkong.
Paul Revere
thumb|Paul Revere [[John Singleton Copleyn maalauksessa.]] Paul Revere (1. tammikuuta 1735 Boston, Massachusetts – 10. toukokuuta 1818 Boston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen hopeaseppä ja Amerikan vallankumouksen patriootti. Hän on päässyt historiaan toiminnastaan huhtikuussa 1775 viestinviejänä vapaussodan aloittaneessa Lexingtonin ja Concordin taistelussa, jonka uhkasta hän ratsasti yötä myöten varoittamaan muita.
Tausta
Reveren isä oli Bostoniin asettunut ranskalaistaustainen hugenottipakolainen, joka oli kouluttautunut hopeasepäksi. Paul Revere opetteli isänsä ammatin, ja hänestä tuli yksi maansa taitavimpiä hopeaseppiä. Hän valmisti myös monenlaisia muita metalliesineitä. Hänestä tuli menestyksekäs ja arvostettu käsityöläinen.
Keskiyön ratsastus
Revere toimi usean vuoden ajan Bostonin salaisen turvallisuuskomitean ratsastavana viestinviejänä. Kun Bostonin brittijoukot uhkasivat huhtikuussa 1775 kapinallisten Massachusettsin Concordiin keräämää asevarastoa, Revere päätti varmistaa, että heitä varoitettaisiin ajoissa, jos britit lähtisivät liikkeelle kaupungista. Kuuluisan tarinan mukaan hän järjesti viestintää varten Bostonin North Church -kirkon kellotapuliin lyhtyjä, ja neuvoi sytyttämään yhden lyhdyn, jos vihollinen lähestyisi maalta, ja kaksi, jos se lähestyisi mereltä (”One if by land, and two if by sea”).
Reveren kuuluisia keskiyön ratsastus tapahtui 18.–19. huhtikuuta 1775. Britit olivat lähettäneet 700 sotilasta Concordiin ottamaan haltuunsa kapinallisten asevarikon. Varotoimista huolimatta heidän liikkeensä havaittiin ja kaksi sananviejää lähetettiin varoittamaan patriootteja. Toinen sananviejistä oli Paul Revere, joka ratsasti keskiyöllä Medfordiin antamaan varoitusta.
Revere kertoo lähteneensä ratsastamaan kello 11 sään ollessa suotuisa. Revere kohtasi matkallaan Charlenonissa kaksi brittisotilasta, jotka yrittivät estää hänen kulkunsa väkivalloin. Revere pääsi pakoon hiuksen hienosti, brittisotilaiden seurattua häntä vielä monta kilometriä.
Reveren päästyä Medfordiin hän herätti paikallisen kapteenin, joka teki hälytyksen minuuttimiehille. Medfordissa paikallista miliisiä kutsuttiin minuuttimiehiksi, sillä he olivat milloin vain valmiita tarttumaan aseisiinsa minuutissa. Matkallaan Lexingtoniin Revere ei voinut huutaa jokaiseen taloon "Britit ovat tulossa!", sillä suurin osa asukkaista tunsi olevansa brittejä. Miliisit lähettivät varoitusviestin Lexingtoniin sekä Concordeen, jossa paikalliset miliisit aseistautuivat ja odottivat brittisotilaita rakennuksiin piiloutuneina.
Reveren ratsastuksen teki kuuluisaksi runoilija Henry Wadsworth Longfellow vuonna 1863 julkaistussa runossaan ”Paul Revere’s Ride”, joka ei tosin ole aivan totuudenmukainen kuvaus tapahtumista.
Myöhemmät vaiheet
thumb|Paul Reveren kotitalo
Yhdysvaltain vapaussodan aikana Revere rakensi ruutitehtaan, josta oli suuresti hyötyä siirtokuntien armeijalle. Sodassa hän palveli everstiluutnanttina, ja vastasi vuonna 1776 Bostonin sataman puolustuksesta Castle Williamissa. Sodan jälkeen Revere ryhtyi teollisuudenharjoittajaksi, ja perusti Massachusettsin Cantoniin kuparilevyjä valmistaneen valssimyllyn. Hän suunnitteli myös teollisuudelle useita hopea- ja metallituotteita, joista osa on museoissa näytteillä.
Paul Revere kuoli Bostonissa toukokuussa 1818 tullessaan kotiin pajastaan kirkonkelloja valmistamasta.
Reveren seikkailun vastikkeena pidetään kanadalaista Laura Secordia, joka kuuli kotonaan amerikkalaisten joukkojen hyökkäyssuunnitelmista brittejä vastaan ja käveli 18 tunnissa 32 kilometrin matkan varoittamaan brittejä.
United Airlinesin lento 93
Kaappaus
Kaapparit saivat koneen haltuunsa veitsien ja tekaistun pommiuhan avulla.
Kello 9.24 lentoyhtiön lentäjät saivat radioviestin, jossa neuvottiin varomaan ohjaamoon tunkeutuvia matkustajia. Viestissä kerrottiin myös kahden lentokoneen osuneen World Trade Centerin torneihin. Kello 9.26 pilotti pyysi vahvistusta viestiin. Se oli viimeinen radioviesti lennolta. Kahden minuutin kuluttua kaapparit hyökkäsivät ohjaamoon ja alkoivat taistella lentäjien kanssa. Clevelandin lennonjohdon mukaan kone vajosi samaan aikaan alaspäin. Se saattoi johtua ohjaamossa käynnissä olevasta kamppailusta.
Pian lennonjohto kuuli ohjaamosta jonkinlaisen äänen, mahdollisesti huudon. 40 sekunnin kuluttua kuului lisää samankaltaisia ääniä. Tänä aikana lentokone vajosi noin 200 metriä. Lennonjohto yritti tavoittaa koneen lentäjää, mutta se ei saanut vastausta. Kello 9.32 arabiaksentilla puhuva mies, todennäköisesti kaapparien lentäjä Ziad Jarrah, radioi lennonjohdolle huonolla englannin kielellä: ”Hyvät naiset ja herrat, tässä puhuu kapteeni. Istukaa ja pysykää paikoillanne. Lennolla on pommi, joten istukaa.” On todennäköistä, että Jarrah yritti kuuluttaa viestiä matkustamoon, mutta hän lähettikin sen epähuomiossa lennonjohdolle. Sen jälkeen kone kääntyi ja alkoi lentää matalalla itään päin. Kello 9.39 lennonjohto kuuli Jarrahin lähettämän viestin: ”Öh, tämä on kapteeni, haluaisin kaikkien pysyvän istumassa. Lennolla on pommi ja [me] olemme menossa takaisin lentokentälle. Meillä on vaatimuksia [sekavaa]. Olkaa hyvät ja pysykää hiljaa.”
Koneen maahansyöksy
Kone syöksyi maahan Shanksvillessa Pennsylvaniassa eri lähteiden mukaan joko 10.03, 10.06 tai 10.10. Silminnäkijöiden mukaan kone oli ylösalaisin, kun se syöksyi nokka edellä peltoon. Arvioiden mukaan koneen nopeus oli törmäyshetkellä noin 930 km/h. Kone synnytti räjähtäessään noin 3,5 metriä syvän savuavan kraatterin. Koneen rungosta ei jäänyt näkyviin jälkeäkään. Kaikki 44 koneessa ollutta kuolivat maahansyöksyssä.
Lennon 93 mustan laatikon nauhoitusten ja lentokoneesta soitettujen puheluiden perusteella tiedetään, että henkilökunta ja matkustajat yrittivät ottaa lentokoneen haltuunsa saatuaan puhelimitse tietää, että samalla tavalla kaapattuja koneita oli jo törmännyt rakennuksiin samana aamuna. Kaappaajat tekivät jyrkkiä ohjausliikkeitä ja lopulta käänsivät lentokoneen laskuun, kun kävi ilmeiseksi, että matkustajat saisivat lentokoneen hallintaansa. Lopulta lentokone kääntyi ylösalaisin ja putosi maahan. Terrori-iskujen pääsuunnittelijana pidetty Khalid Sheikh Mohammed mainitsi vuonna 2002 al Jazeeran haastattelussa, että lennon 93 kohde oli kongressitalo, jolle oli annettu koodinimi ”Oikeustieteellinen tiedekunta”.
Takatalvi
Takatalvella tarkoitetaan keväällä sattuvaa kylmää jaksoa. Mitään tarkkaa määritelmää takatalvelle ei ole, mutta käytännössä takatalvesta voidaan puhua silloin, kun terminen kevät on päässyt hyvään vauhtiin. Terminen kevät tarkoittaa tilannetta, missä vuorokauden keskilämpötila on toistuvasti yli 0 °C, mutta alle 10 °C. Tilastojen mukaan terminen kevät alkaa Suomen eteläosassa maalis-huhtikuun vaihteessa ja Suomen pohjoisosassa huhtikuun puolivälissä. Takatalveen liittyy lumisade ja ainakin yöllä myös pakkanen ja myös ankara halla mikäli terminen kasvukausi on jo päässyt käyntiin.
Katalin Nemes
Katalin Nemes (5. lokakuuta 1915 Debrecen – 29. maaliskuuta 1991 Budapest) oli unkarilainen pianisti. Hän oli alun perin nimeltään Katalin Frieder, mutta meni naimisiin kirjailija, journalisti György Nemesin kanssa. Kirjallisuuden kääntäjä Anna Nemes on Katalinin tytär.
10-vuotiaana Nemes pääsi konservatorioon Debrecenissä, jossa häntä opetti Margit Halácsy. Vuosina 1932–37 hän opiskeli Franz Liszt -musiikkiakatemiassa, jossa hänen opettajiensa joukkoon lukeutui Béla Bartók. Hän itse toimi myöhemmin opetustehtävissä ja johti konsertteja. Hänen saamiinsa tunnustuksiin kuuluu Liszt Ferenc -palkinto vuodelta 1962.
Babylonia zeylanica
Babylonia zeylanica on meressä elävä kotilolaji.
Babylonia zeylanica kasvaa 55–75 mm pitkäksi. Se erottuu muista sukunsa lajeista kartiomaisen muotonsa ja suuaukkoa ympäröivän violetin raidan avulla. Kuoressa on yhdestä kahdeksaan kierrettä, suuaukon leveys on noin puolet kuoren kokonaiskorkeudesta.
Kotilo elää Intian itärannikolla ja Ceylonin lähivesillä. Sitä kasvatetaan myös meriakvaarioissa, ja pyydystetään ihmisruoaksi yhdessä lähilajin Babylonia spirata kanssa.
Grey goo
Grey goo (vapaasti suomentaen "harmaa massa" tai "harmaa mönjä", amerikanengl. gray goo) on eräs esitetty maailmanlopun skenaario, jossa nanoteknologisesta materiaalista koostuvat robotit lisääntyvät hallitsemattomasti valmistamalla kopioita itsestään. Nanomassan määrä kasvaisi näin eksponentiaalisesti, kunnes kaikki saatavilla oleva materiaali olisi käytetty uusien nanorobottien rakentamiseen. Termin kehitti K. Eric Drexler 1980-luvun puolivälissä.
Määritelmä
Termiä "gray goo" käytti ensin nanoteknologian pioneeri Eric Drexler kirjassaan Engines of Creation (1986). Neljännessä luvussa,  Engines Of Abundance , Drexler kuvaa sekä eksponentiaalisen kasvun että luontaiset rajoitukset kuvailemalla nanokoneita, jotka voivat toimia vain jos niille annetaan tiettyjä raaka-aineita. Kirjansa 11. luvussa Drexler huomauttaa, että geometrinen kasvu, jonka mahdollistaa itsensä kopioiminen, rajoittuu sopivien raakamateriaalien saatavuuteen.
Drexler käytti termiä korostaakseen, että "gray goo" olisi evoluution näkökulmasta ihmiseen verrattuna ylivoimainen, mutta ei millään tavalla arvokas.
Eräässä History Channel -tv-kanavan ohjelmassa kuvataan futuristinen maailmanlopun skenaario, jossa rannikolla tapahtuvaan öljyonnettomuuden siivoamiseen käytetään nanorobotteja. Ohjelmointivirheen vuoksi nanorobotit kuitenkin tuhoavat kaikki hiilipohjaiset asiat, myös hiilipohjaiset elämänmuodot, öljyn sisältämän hiilivedyn sijaan. Nanorobotit tuhoavat kaiken tuottaen kopioita itsestään. Päivien kuluessa Maa on muuttunut pölyksi.
Bill Joy, eräs Sun Microsystemsin perustajista, keskusteli joistakin tämän teknologian ongelmista tunnetussa Wired-lehden artikkelissaan "Why the Future Doesn't Need Us" (suom. Miksi tulevaisuus ei tarvitse meitä). Suorana vastineena Joyn nostamiin huolenaiheisiin nanolääketieteen pioneeri Robert Freitas julkaisi ensimmäisen kvantitatiivisen analyysin ekofagia-skenaariosta.
Väinö Voipio
Väinö Taneli (Daniel) Voipio (vuoteen 1901 Åkerman; 11. joulukuuta 1884 Viipuri – 9. huhtikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari, hovioikeuden asessori, kirjailija sekä Vapaa-ajattelijain liiton puheenjohtaja 1958–1963. Voipio julkaisi vuosina 1923–1963 useita näytelmiä ja kolme romaania sekä 1960-luvulla uskontokriittisiä ja uskonnonfilosofisia kirjoja.
Elämä ja ura
Voipion vanhemmat olivat senaattori D. W. Åkerman ja yhteiskunnallisesti aktiivinen opettaja Emma Åkerman o.s. Perander. Heidän kolmetoista lastaan suomensivat kaikki vuonna 1901 sukunimensä Åkermanista Voipioksi perheen kesäpaikassa Taipalsaaren Nikin tilalla sijainneen Voipionniemen mukaan. — Väinö Voipion veli oli teologi Aarni Voipio.
COS-B
thumb|100px|COS-B laukaistaan Delta 2913 raketilla COS-B oli laukaisuaikanaan uuden Euroopan avaruusjärjestön (ESA) ensimmäinen satelliitti. Se laukaistiin avaruuteen 9. elokuuta 1975. COS-B oli ensimmäinen ESROn (ESAn edeltäjä) ja ESAn tiedesatelliiteista, joka kuljetti vain yhtä tiedelaitetta, joka oli kokonainen gammasäteitä mittaava teleskooppi. Täten se oli ESAn ensimmäinen avaruusteleskooppi.
Grey goo
Grey goo tieteistarinoissa
Grey goo esiintyy useissa science fiction -genreen kuuluvissa kirjoissa, tv-sarjoissa ja elokuvissa.
Väinö Voipio
Elämä ja ura
Voipion esikoisteos oli vuonna 1919 salanimellä Teodor Varjola ilmestynyt näytelmänluontoinen romaani ''Eri leireistä. Kertomus sortovuosilta''. Sitä seurasi myöhempinä vuosikymmeninä kolme muuta romaania ja suuri joukko näytelmiä. Huvinäytelmiä Lönnrot on tulossa (1923) ja Pariisiin (1924) esitettiin Kansallisteatterissakin. 1930-luvulla Voipio kirjoitti nimellä Björn Sund viisi ruotsinkielistä pamflettia ja kokosi niiden sisällön 1937 suomeksi ilmestyneeseen tokseen Isänmaan eheys. Siinä hän toivoi Suomen ”eheytyvän” kielellisesti. Kirjailijana Voipion lopullisen läpimurron muodosti kuitenkin vasta 1947 ilmestynyt romaani Yli lain ja kaikkien tuomioiden, joka voitti Gummeruksen romaanikilpailun ja teki hänestä hetkessä tunnetun. Hän oli suunnitellut teosta sitä ennen jo vuosia. Uskontoon liittyvät teemat nousivat Voipion tuotannossa esille myöhempinä vuosina ja huipentuivat 1960-luvulla ilmestyneeseen uskontokriittiseen trilogiaan Jumalan puolustus (1961), Kahleissa vai vapaana (1967) ja Pelotuksen uskonto (1969). Niitä seurasi vielä 1973 Vapaa-ajattelijain liiton kustantama Vihreä katkismus. ”Ikuisten totuuksien” tarkastelua.
COS-B
Teknisiä tietoja
COS-B:n kiertoradan säde oli noin 100 000 km, jolloin se pystyi toimimaan Maata suojaavien mutta satelliiteille haitallisten Van Allenin säteilyvyöhykkeiden yläpuolella. Kiertoaika oli 37 tuntia. Radan inklinaatio oli 90 astetta.
Väinö Voipio
Elämä ja ura
Voipio meni 1912 naimisiin serkkunsa Elsi Orkamon kanssa ja he saivat neljä lasta. Yksi heidän pojistaan oli eläintieteen professori Paavo Voipio.
COS-B
Teknisiä tietoja
Satelliitti oli sylinterimäinen
Fat Possum Records
Fat Possum Records on Oxfordissa, Mississippissä toimiva yhdysvaltalainen levy-yhtiö. Alkuaikoinaan Fat Possum keskittyi julkaisemaan ainoastaan tuntemattomia mississippiläisiä blues-artisteja. Sittemmin levy-yhtiö on alkanut julkaista myös nuoremman polven rock-yhtyeitä.
COS-B
Muuta
Satelliitti tuhoutui ilmakehässä 18. tammikuuta 1986. Sen seuraajia olivat ESA:n satelliitit EXOSAT, XMM-Newton ja INTEGRAL.
Fat Possum Records
Artisteja
Fat Possum tunnetaan parhaiten alkuaikojensa blues-artisteista kuten, R. L. Burnside, T-Model Ford, ja Junior Kimbrough. Viime aikoina Fat Possumin uudemmat artistit, kuten The Black Keys, ovat saaneet enenevässä määrin huomiota. Solomon Burken paluualbumi, "Don't Give Up On Me", voitti vuonna 2003 Grammy-palkinnon vuoden parhaana Blues-albumina.
Väinö Voipio
Vapaa-ajattelija
Voipio erosi kirkosta heti kun se tuli mahdolliseksi lain myötä vuonna 1923. 1960-luvulla Voipio kirjoitti puheenvuoroja uskonnosta Suomen Sosialidemokraattiin. Hän arvosteli luterilaisen kirkon asemaa. Voipio mainitsee kouluhallituksen ylijohtaja Mikael Soinisen tehneen 1921 esityksen yleisen siveysopin ottamiseksi koulujen oppiaineeksi, mutta kirkko vastusti sitä. Voipion mielestä kirkko on saavuttanut ylivallan Suomen kulttuurielämässä. Voipio katsoi, että kirkko on pyrkinyt keskiajalta saakka yksinvaltaan kansankasvatuksessa. Voipio sanoi, että kirkko vastusti nuorisoseurojen ja kansanopistojen perustamista ja että papisto säätyvaltiopäivillä kielsi kansakoulujen perustamista varten tarvittavat määrärahat. Hänellä oli muutenkin vahvoja poliittisia mielipiteitä, mutta hän ei sitoutunut mihinkään puolueeseen.
Vuonna 1963 Väinö Voipio määritteli vapaa-ajattelijan seuraavasti: "”Vapaa-ajattelija on henkilö, joka luodessaan elämänkatsomustaan pyrkii pysyvästi tarkistamaan ajattelunsa perusteita antamatta auktoriteettiuskon sanella käsityksiään, pitäymyksiään ja ohjeitaan. Hän pyrkii vapautumaan ennakkoluuloista, jotka kahlehtivat henkeämme ja pitävät silmämme sokeina. Historiallisesti ottaen on vapaa-ajattelijain tehtävänä ollut ja on yhä edelleen erityisesti uskontojen kriittinen tarkastelu, ihmisten uskontosidonnaisuudesta vapauttaminen ja täyden uskonnon- ja ajatuksenvapauden vaatiminen.”"
Väinö Voipio oli 1960-luvulla innoittajana myös humanismista kiinnostuneille ja oli perustamassa Suomen humanistiyhdistystä Helsingissä 1968.
Vakaumuksellisuuden Voipio sanoi olevan ”sydämen lämmön sanelemaa tahtoa toimia kaikkea sitä kärsimystä, pimeyttä ja vääryyttä vastaan”. Kirjoituksissaan Voipio puhui totuuden ja hyvyyden puolesta tehdystä työstä lähimmäisen ja koko kansan hyväksi. Vapaa-ajattelijain tehtävää hän kuvasi joskus ihmisyysaatteeksi, johon rakkaus ja oikeudenmukaisuus sisältyvät. Ihanteena hän esitti epäitsekkään toiminnan puhtain keinoin. 1970-luvun kulttuurimaailmaa Voipio moitti oman edun tavoittelusta.
Voipio testamenttasi ruumiinsa Helsingin yliopiston anatomian laitokselle opetustarkoituksiin. Vapaa-ajattelijat olivat toimineet tämän käytännön puolestapuhujina. Hänen tuhkauurnansa haudattiin lopulta Malmin hautausmaalle. Vapaa-ajattelijain liiton vuonna 1993 perustettu Väinö Voipio -palkinto on nimetty hänen mukaansa.
Muita julkaisuja
Omalla nimellä: Nimimerkillä Björn Sund:
Hugo Broos
pienoiskuva|right|Belgian maajoukkueen pelaajia, Hugo Broos vasemmalla.
Hugo Broos (s. 10. huhtikuuta 1952) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Toukokuusta 2021 lähtien hän on toiminut Etelä-Afrikan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura valmentajana
Valmennusuransa Broos aloitti RWD Molembeekissa 1988 ja nosti seuran kauden 1989/90 päätteeksi Belgian liigaan. Seuraavana vuonna hän seurasi Georges Leekensiä Club Bruggen päävalmentajana. Broos valmensi seuraa aina vuoteen 1997 saakka. Broos voitti Bruggen kanssa Belgian mestaruuden kahdesti, 1991/92 ja 1995/96. 1997 Broos siirtyi RE Mouscroniin ja sieltä vuonna 2002 RSC Anderlechtiin. Kaudella 2003/04 Broos valmensi brysseliläisseuran mestaruuteen, mutta sai helmikuussa 2005 potkut kehnojen tulosten seurauksena.
Kesäkuussa 2005 Broosista tuli KRC Genkin päävalmentaja René Vandereyckenin siirryttyä Belgian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Kaudella 2006/07 mestaruushopeaa liigassa voittaneen Genkin osalta kehnosti sujunut kausi 2007/08 oli lopulta Broosille kohtalokas ja hän sai helmikuussa potkut tehtävistään.
Joulukuussa 2008 Broos palasi valmennustehtäviin ja siirtyi ensi kertaa kotimaansa ulkopuolelle allekirjoitettuaan sopimuksen kreikkalaisen Panserraikosin kanssa. Broosin johdolla sarjanousija eteni Kreikan cupissa välieriin, joissa AEK Ateena oli parempi yhteismaalein 3–1. Kreikan Superliigassa menestys jäi kuitenkin vaisuksi ja seura putoaa kauden jälkeen takaisin 1.divisioonaan.
Kesällä 2009 Broos siirtyi Turkin Superliigassa pelaavan Trabzonsporin päävalmentajaksi. Hän sai potkut tehtävistään marraskuussa 2009.
Lokakuun lopulla 2010 Broosista tuli SV Zulte Waregemin päävalmentaja. Broos jätti tehtävänsä kauden 2010/11 jälkeen. Elokuussa 2011 hän siirtyi Franky Vercauterenin apulaisvalmentajaksi Al Jazira Clubiin. Kaksikko sai potkut seurasta maaliskuussa 2012.
Heinäkuussa 2014 Broos palasi valmennustehtäviin algerialaisseura JS Kabylien päävalmentajana. Broos sai potkut seurasta jo syyskuussa 2014. Marraskuussa 2014 ura jatkui NA Hussein Deyn päävalmentajana. Potkut seurasivat tästäkin seurasta jo helmikuussa 2015.
Helmikuussa 2016 Broosista tuli Kamerunin jalkapallomaajoukkueen uuso päävalmentaja. Broosin johdolla Kamerun varmisti paikkansa Afrikan mestaruuskisoissa 2017 karsintalohkonsa voittajana. Lopputurnaukseen Broos valitsi kokemattoman ryhmän ja sai ennen turnausta kritiikkiä pelaajavalinnoistaan. Turnauksen alkukin oli kangerteleva, kun alkulohkossaan Kamerun voitti vain Guinea-Bissaun ja jäi tasapeliin Gabonin ja Burkina Fason kanssa. Pudotuspeleissä Kamerun raivasi tiensä aina loppuotteluun pudottamalla Senegalin rangaistuspotkuilla ja Ghanan maalein 2–0. Finaalissa Kamerun kaatoi Egyptin 2–1 ja voitti Afrikan mestaruuden 15 vuoden tauon jälkeen. Kamerunin karsiuduttua MM-lopputurnauksesta 2018 maan jalkapalloliitto erotti Broosin joulukuussa 2017.
Maaliskuussa 2019 Broosista tuli Belgian liigan häntäpäähän juuttuneen KV Oostenden päävalmentaja. Broosin pesti jäi kuitenkin lyhyeksi ja hän jätti tehtävänsä jo huhtikuussa.
Toukokuussa 2021 Broos palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli Etelä-Afrikan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja.
Sikojenlahti
pienoiskuva|350px|Sikojenlahden sijainti. Sikojenlahti on Kuuban etelärannikolla Matanzasin provinssissa sijaitseva merenlahti, joka on tullut tunnetuksi Sikojenlahden maihinnoususta.
Aiheesta muualla
22.2625°N, -81.195°W
Tilinteon hetki
Tilinteon hetki on Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen kahden CD:n kokoelma, jonka yhtye julkaisi jäädessään määrittelemättömän pituiselle tauolle vuonna 2004. Kokoelman ensimmäinen levy koostuu yhtyeen suosituimmista kappaleista ja toinen levy sisältää singlejen bonusraitoja sekä muuta harvinaista materiaalia.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10, ja se pysyi listalla yhteensä 9 viikkoa.
CD 1
Suluissa alkuperäinen albumi.
Armageddon It
"Armageddon It" on brittiläisen rockmusiikkia esittävän Def Leppardin kappale vuodelta 1987.
Kappaleen nimi on itse asiassa sanaleikki, sillä kappaeen varsinainen nimi "Armageddon It" kuulostaa lausuttaessa samalta kuin lausahdus "I'm A Gettin' It".
Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo, jonka ohjasi muun muassa aiemmin Bon Jovin ja Mötley Crüen kanssa työskennellyt Wayne Isham. Kyseisellä musiikkivideon kohtauksilla on yhtäläisyyksiä "Pour Some Sugar on Me"-kappaleen musiikkivideon toisen version kanssa, sillä molempien videoiden materiaali on nauhoitettu McNichols Sports Arenalla Denverissä. Jotta videot eivät olisi täysin samanlaiset, yhtye kuvasi musiikkivideolle materiaalia myös Atlantassa.
Kappaleesta on julkaistu kaksi eri singleversiota, "The Atomic Mix" ja "The Nuclear Mix". Ainoa eroavaisuus näiden kahden eri miksauksen välillä on se, että "The Nuclear Mix" on albumille päätynyttä "The Atomic Mix"-versiota pitempi.
Yes Man
Yes Man on Peyton Reedin ohjaama ja Jim Carreyn tähdittämä yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 19. joulukuuta 2008.
Jim Carrey esittää elokuvassa Carl Allenia, jonka on sanottava yksinkertaisesti kaikkeen kyllä. Pian uuden kyllä-kerhonsa myötä Carlin elämä kukoistaa uusien ystävien ja tyttöystävän myötä, mutta tietenkin ehdottomalla yes-asenteella on myös haittapuolensa. Elokuvan muita osia näyttelevät Zooey Deschanel, Bradley Cooper, Danny Masterson, Sasha Alexander, John Michael Higgins, Molly Sims ja Terence Stamp.
Mammalogia
Mammalogia eli nisäkästiede on eläintieteen osa-alue, joka tutkii nisäkkäitä. Mammalogia lähestyy nisäkkäitä monista eri lähtökohdista. Tutkimus voi koskea esimerkiksi nisäkkäiden rakennetta, toimintaa, kehityshistoriaa, käyttäytymistä, taksonomiaa tai kesyjen nisäkkäiden hoitoa ja jalostusta. Se voidaan jakaa edelleen nisäkäsryhmien tai -lahkojen mukaan.
Theriologia tarkoittaa myös nisäkästiedettä; tarkkaan ottaen tämä termi viittaa synnyttävien nisäkkäiden tutkimukseen.
Driving range
thumb|300px|230 metriä pitkä driving range [[Seattlessa.]] Driving range (yleensä myös pelkkä range) on yleensä golfkentän lähellä sijaitseva lyöntiharjoittelualue, jossa lyödään matolta tai nurmelta. Driving rangen pituus on Suomessa yleensä noin 150–300 metriä, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa ne saattavat olla huomattavasti pidempiä. Yksi Suomen suurimmista driving rangeista on Oulussa, Sankivaaran golfkentällä, ja sitä voidaan lyödä molemmista päistä. Se on 333 metriä pitkä ja sata metriä leveä.
Driving rangeja on Suomessa lähes jokaisella golfklubilla, mutta esimerkiksi Kangasalla on pellolla sijaitseva driving range, joka ei liity yhteenkään golfkenttään. Driving ranget sijaitsevat yleensä tasaisella maalla, mutta esimerkiksi Vammalan Lakeside Golfin driving rangella lyödään ylämäkeen.
Driving rangella on yleensä mittamerkkejä, ja joillain rangeilla jopa viheriöitä, joihin voi kohdistaa lyöntinsä. Suosituimmat mitat merkeille ovat 50, 100, 150, 200 ja 250 metriä.
Vitsi
Vitsi on kirjallinen tai suullinen huumoripitoinen lyhyt kertomus, joka voi pukea tavallisenkin tapahtuman huvittavaan muotoon. Monissa vitseissä on yhdistetty kaksi käsitteellisesti täysin eri asiaa aasinsillalla yhteen. Erityisesti suullisesti kerrottaessa kerrontatapa vaikuttaa paljon siihen, onko vitsi hauska vai ei. Vitsi voi olla myös vaikeasti tajuttava, jolloin siihen liittyy hauskuuden lisäksi älyllinen haaste.
Anekdootit ja kaskut eroavat varsinaisista vitseistä siinä, että ne perustuvat todelliseen tapahtumaan ja niissä esiintyy tunnettuja todellisia henkilöitä.
Vitseillä käsitellään myös kiellettyjä aiheita. Vitsin avulla aihe tulee käsitettävään muotoon. Vitseissä yleensä pitää tuntea vitsin viitetausta ennen kuin vitsi voi naurattaa. Vitsi on mauton, jos se loukkaa kohderyhmäänsä.
Miinalaiva Ruotsinsalmi
Miinalaiva Ruotsinsalmi oli Suomen merivoimissa 1941–1974 ollut miinalaiva, jonka sisaralus oli Riilahti.
Valmistus
Uusille miinalaivoille, Ruotsinsalmelle ja Riilahdelle, oli osoitettu rahoitus jo 1937, mutta ne myöhästyivät aiotusta aikataulustaan. Rahat käytettiin Mäkiluodon linnakkeen kasarmeihin. Ruotsinsalmi laskettiin lopulta vesille lokakuussa 1940. Palvelukseen alus otettiin 1941.
Alun perin luokan alusten tehtäväksi oli määritelty panssarilaivojen saattoraivaajina toimiminen, joten niiden syväys oli vain 1,5 metriä. Ruotsinsalmen aseistuksena oli yksi 75 mm, yksi 40 mm ja kaksi 20 mm tykkiä sekä kolme miinakiskoparia, joita varten oli noin sata miinaa. Sukellusvenetorjuntaan sillä oli vesikuuntelulaitteita ja syvyyspommiheittimiä ja -pudottimia. Aluksella oli riittävästi tehoja raivauskaluston hinaamiseen. Itsensä ja muiden alusten suojaamista varten aluksella oli tehokkaat savugeneraattorit.
Noora Laukkanen
Noora Eveliina Laukkanen (s. 3. helmikuuta 1993 Helsinki) on suomalainen uimari.
Laukkanen edustaa espoolaista Cetus-uimaseuraa. Hän on voittanut useita aikuisten Suomen mestaruuksia. Helmikuun 2008 pitkän radan Suomen-mestaruuskilpailuissa hän voitti neljä mestaruutta, 100 ja 200 metrin rintauinnin sekä 200 ja 400 metrin sekauinnin. Vuonna 2009 hän voitti tammi-helmikuun lyhyen radan SM-kilpailuissa 50, 100 ja 200 metrin rintauinnin  ja kesäkuun pitkän radan SM-kilpailuissa 100 ja 200 metrin rintauinnin.
Miinalaiva Ruotsinsalmi
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1975. Tämän jälkeen se oli pitkään varastoituna Upinniemessä, suunnitelmana museointi. Varoja tähän ei kuitenkaan lopulta löytynyt, joten se romutettiin 1990-luvun alussa.
Gesine Cukrowski
Yksityiselämä
Gesine Cukrowskilla on vuonna 2002 syntynyt tytär avomiehensä kanssa.
Noora Laukkanen
Maaliskuussa 2007 Laukkanen voitti neljä mestaruutta nuorten pitkän radan SM-uinneissa, 100 ja 200 metrin rintauinnissa, 100 metrin perhosuinnissa ja 200 metrin sekauinnissa. Kesän 2007 nuorten lyhyen radan SM-uinneissa hän voitti kaksi hopeamitalia, 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja 200 metrin sekauinnissa, ja kolme kultamitalia, 100 ja 200 metrin rintauinnissa sekä 400 metrin sekauinnissa. Vuonna 2009 Laukkanen voitti nuorten lyhyen radan SM-kilpailuissa kolme mestaruutta, 100 ja 200 metrin rintauinnissa sekä 200 metrin sekauinnissa, ja yhden hopeamitalin, 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Laukkanen edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 200 metrin rintauinnissa Suomen kaikkien aikojen nuorimpana olympiaedustajana. Hän oli 13. elokuuta 2008 uitujen alkuerien 39. ajalla 2 minuuttia, 38,97 sekuntia ja karsiutui jatkosta. Aiemmin hän on edustanut Suomea Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2007, joissa hän voitti hopeaa 200 metrin rintauinnissa, sekä kesän 2008 nuorten pitkän radan EM-kilpailuissa. Hän olisi alittanut myös vuoden 2007 nuorten EM-uintien kisarajat 200 metrin rinta- ja sekauinnissa, mutta oli 14-vuotiaana sääntöjen mukaan liian nuori osallistumaan nuorten arvokilpailuihin.
Laukkasella oli neljän vuoden ajan nimissään naisten 200 metrin rintauinnin Suomen ennätys pitkällä radalla (2:28,30, 10. heinäkuuta 2009 – 6. heinäkuuta 2013).
Laukkasen isä on entinen ammattilaisjääkiekkoilija Jari Laukkanen.
Onni Karhunen
Onni Aukusti Karhunen (13. heinäkuuta 1881 Vesanto – 26. toukokuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen osuustoiminnan parissa työskennellyt juristi.
Karhusen vanhemmat olivat kauppias Torsten Karhunen ja Agatha Lyytinen ja puoliso vuodesta 1912 Kerttu Maria Palojärvi. Matemaatikko Kari Karhunen oli heidän poikansa. Ylioppilaaksi Karhunen tuli Kuopion klassillisesta lyseosta ja kirjoittautui vuonna 1901 opiskelijaksi Helsingin yliopiston lainopilliseen tiedekuntaan. Hän valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1907, jolloin hän meni Pellervo-Seuran sihteeriksi, toimien usean vuoden ajan Hannes Gebhardin lähimpänä työtoverina. Pellervo-Seuran toimitusjohtaja Karhunen oli vuodesta 1922 vuoteen 1928. Hän oli Osuuskassojen Keskuslainarahasto-osakeyhtiön 2. johtaja 1928–1937 ja Osuuskassojen Keskusliiton toimitusjohtaja 1933–1937. Pellervo-seuran johtokunnan jäsen ja varapuheenjohtaja Karhunen oli 1929–1937.
Rietajärvi
Rietajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa oleva järvi, joka kuuluu Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 24 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 600 metriä. Siihen laskee kuusi suo-ojaa, joista yksi tuo Honkalanlammin ja Nyypakanlammin sekä niitä ympäröivän suuren suon vedet. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 2,7 kilometriä pitkä Rietaoja.
Järven rantaviiva on 3,1 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järvessä on kiviä sekä lähes 100 metriä pitkä metsäinen saari ja neljä pienempää luotoa. Järven rannat ovat paikoin soistuneita. Rannalla on maatila ja itä- ja etelärannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet kantatieltä 54. Hämeenlinnan ja Lopen välinen raja ohittaa järven 300 metrin päästä idässä.
Luonnontila
Rietajärvi on ruskeavetinen ja humuspitoinen pikkujärvi, jonka tila on tyydyttävä. Ravinteet ovat lähes normaalit lukuun ottamatta fosforin kohonneita arvoja. Kesällä veden happitilanne on hyvä, mutta talvella järvi on lähes hapeton. Vesi on vain lievästi samea.
Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Relajärvi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki taas "Relajärvi".
Nancy Hogshead-Makar
thumb|Nancy Hogshead-Makar
Hogshead-Makar voitti urallaan myös yhden MM-hopean. Berliinissä 1978 pitkän radan MM-kilpailuissa hän sijoittui toiseksi 200 metrin perhosuinnissa, häviten jälleen vain Caulkinsille.
Uintiuransa jälkeen Hogshead-Makar on toiminut astmaluennoitsijana sekä urheilu- ja tasa-arvojuristina. Hän on lisäksi kirjoittanut kaksi kirjaa. Hogshead meni naimisiin lokakuussa 1999 Scott Makarin kanssa ja otti käyttöönsä kaksiosaisen sukunimen. Parilla on kolme lasta, yksi poika ja kaksostytöt.
Hogshead-Makar on 172 senttimetriä pitkä ja painoi uintiurallaan 66 kilogrammaa.
Perparim Hetemaj
Perparim Hetemaj (, s. 12. joulukuuta 1986 Skënderaj, Jugoslavia) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikenttäpelaajana Veikkausliigan HJK:ssa.