cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sofokles
Varhainen ura
Vuosi 442 eaa. oli Sofokleen elämän tärkeimpiä. Kyseisen vuoden keväänä hän esitti varhaisimman säilyneen näytelmänsä, ja yhden kaikkein parhaista näytelmistään, Antigonen. Se oli suuresti ateenalaisten mieleen muun muassa esittämänsä poliittisen viisauden ansiosta. Mahdollisesti tämän vuoksi ateenalaiset nimittivät Sofokleen hieman myöhemmin yhdeksi kymmenestä strategoksesta sotaan Samosta vastaan, Perikleen toimiessa johtajana. Sota kesti kesästä 440 eaa. kevääseen 439 eaa., ja Sofokles oli tuolloin 55-vuotias. Hän osallistui ainakin täydennysjoukkojen tuomiseen Khioksesta. Anekdootti kertoo Sofokleen säilyttäneen mielentyyneytensä sodan keskellä. Hän ei kuitenkaan saanut erityisestä sotamainetta, ja Perikles sanoikin, että hän osasi kyllä kirjoittaa runoutta, mutta ei johtaa armeijaa; Sofokleen kerrotaan itse hyväksyneen arvion mielihyvin. Toisella kertaa Nikiaan kerrotaan kysyneen Sofokleelta hänen mielipidettään kenraalien kokouksessa, koska hän oli näistä iältään vanhin, mutta Sofokles vastasi: ”Olen vanhin vuosiltani, mutta sinä virkaiältäsi”, millä hän myönsi kokemattomuutensa sota-asioissa.
Joskus on ehdotettu, että Sofokles olisi ollut Perikleen tukija ja ystävä; että Antigonessa esitetyt ajatukset olisi ollut tarkoitettu suosittelemaan Perikleen politiikkaa, samalla tavoin kuin Aiskhyloksen Eumenidit oli aiemmin tukenut Aristeideen vanhaa konservatiivisempaa linjaa; että näytelmä jopa viittaisi epäsuorasti Perikleehen useissa kohdissa; ja että Sofokleen kytkös Perikleehen olisi ollut pääsyy siihen, miksi hän päätyi mukaan Samoksen sotaan.
Selvemmin Sofokles voidaan kytkeä historioitsija Herodotokseen. He vaikuttaisivat olleen ystäviä, ja he ovat mahdollisesti tavanneet Samoksella. Myös heidän teoksissaan on yhtäläisyyksiä, jotka on usein nähty vaikutteina Herodotokselta Sofokleelle, mutta voivat yhtä hyvin ellei paremminkin olla vaikutteita Sofokleelta Herodotokselle. Plutarkhos kertoo Sofokleen kirjoittaneen ystävälleen runon.
Myöhempi ura
Samoksen sotaretki voidaan nähdä pisteenä, joka jakoi Sofokleen julkisen toiminnan kahteen suunnilleen yhtäsuureen ja yhden sukupolven mittaiseen osaan (468–439 eaa. ja 439–406 eaa.). Jälkimmäinen kausi, joka ulottui Sofokleen 56 ikävuodesta hänen kuolemaansa, oli hänen suurimman runollisen toimintansa aikaa, ja siihen kuuluvat käytännössä kaikki hänen säilyneet näytelmänsä. Sofokleen yksityiselämästä ei tiedetä näiden 34 vuoden aikana edelleenkään juuri mitään.
Vuosien 431–404 eaa. peloponnesolaissota ei näytä vaikuttaneen juurikaan Sofokleen tuotantoon tai elämään ennen Ateenalle katastrofaalista Sisilian sotaretkeä. Tuolloin Sofokles liittyi kaupungin muiden kirjallisten piirien edustajien tavoin aristokraattiseen kumoukseen demokratiaa vastaan, vaikkakaan ei vaikuta olleen siinä mitenkään erityisen aktiivisessa roolissa. Hän näki sen välttämättömänä kaupungin pelastamisen kannalta, mutta ei erityisesti halunnut seurannutta oligarkiaa. Ateenan laivaston tuhouduttua Sisiliassa vuonna 413 eaa. Sofokles valittiin kymmenmiehiseen lakikomiteaan. Koska hän oli tuolloin jo 83-vuotias, hänellä tuskin oli siinä erityisen suurta osaa, vaan hänet oli valittu lähinnä tuomaan komitealle auktoriteettia. Hänen toiminnastaan tiedetään vain se, että hän oli mukana hyväksymässä neljänsadan oligarkian perustamisen vuonna 411 eaa. Sofokles myönsi itsekin pitäneensä tekoa kurjana, mutta oli hyväksynyt sen vain, koska parempaakaan vaihtoehtoa ei ollut.
Runoutensa perusteella Sofokles vaikuttaa suurelta isänmaanystävältä, jonka varhaismuistot liittyivät Marathonin ja Salamiin sankareihin, ja jonka uskonnollinen mieli ylisti kaupunkia ja Kolonoksen lehtoja pyhinä. Isänmaanrakkaus näkyy kenties siinäkin, ettei hän koskaan jättänyt kotikaupunkiaan ja siirtynyt monien muiden runoilijoiden ja filosofien, kuten Aiskhylos, Euripides, Simonides, Pindaros ja Platon, tavoin jonkun tyrannin tai kuninkaan hoviin. Vanhalla iällään Sofokles toimi paikallisheeros Halonin pappina, ja jumalten kerrotaan antaneen hänelle kyvyn saada yliluonnollisia ilmestyksiä.
pienoiskuva|Sofokles poikansa syyttämänä. Ernest Michelin maalaus, 1860. Sofokleella oli kaksi poikaa, Iofon, joka oli syntynyt vapaasyntyisestä ateenalaisesta naisesta nimeltä Nikostrate, sekä Ariston, jonka äiti oli Theoris Sikyonlainen. Aristonilla oli isoisänsä mukaan nimetty poika, Sofokles nuorempi, johon Sofokles oli hyvin kiintynyt. Kaikki nämä kolme suvun nuorempaa edustajaa vaikuttavat hekin toimineen tragediakirjailijoina. Iofon hankki jonkin verran kuuluisuutta omilla tragedioillaan, mutta Aristion vaikuttaa esityttäneen enemmän Sofokleen näytelmien uusintoja kuin omia näytelmiään. Parhaiten menestyi Sofokles nuorempi.
Poikiin liittyy Sofokleen myöhäisiässä tapahtunut perheriita. Iofon, joka oli lain mukaan Sofokleen perijä, oli ilmeisesti kateellinen Sofokleen Aristonin poikaa kohtaan tuntemasta kiintymyksestä, ja pelkäsi, että Sofokles periyttäisi suuren osan omaisuudesta väärään sukuhaaraan. Siksi Iofon haastoi isänsä oikeuteen sillä perusteella, että tämä oli jo vanhuudenhöperö eikä kykenevä päättämään perintöasioista. Sofokles puolustautui oikeudessa lukemalla näytelmästään Oidipus Kolonoksessa kohdan, joka ylisti hänen kotiseutuaan. Tuomarit vapauttivat hänet välittömästi, ja tuomitsivat sen sijaan Iofonin. Sofokleen luonteeseen sopisi, että hän varmastikin antoi pojalleen anteeksi, ja tähän saattaa viitata myös rivi samaisessa näytelmässä, jossa Antigone pyytää Oidipusta antamaan anteeksi Polyneikeelle, aivan kuten isät ovat joutuneet antamaan anteeksi vääryyttä tehneille lapsilleen.
Kuolema
pienoiskuva|Sofokleen kuolema. S. Pomareden kaiverrus, 1748.
Sofokleen kuolemasta tiedettiin myöhemmin ilmeisesti vain vähän, mikä synnytti aiheesta useita erilaisia kertomuksia, jotka ovat todennäköisesti vain runollista mielikuvitusta. Istroksen ja Neantheen mukaan Sofokles olisi tukehtunut viinirypäleisiin, mikä vaikuttaa lähinnä viittaukselta näytelmäkirjallisuuden ja viinin jumalaan Dionysokseen. Satyroksen mukaan Sofokles olisi kuollut siihen, että siteerasi Antigonea liian pitkälti vetämättä henkeä. Toisten kertomusten mukaan hän olisi kuollut ilosta saatuaan tiedon voitosta. Istroksen mukaan ateenalaiset kunnioittivat Sofokleen muistoa vuotuisella uhrijuhlalla.
Sofokleen kuolema on usein yhdistetty hänen kuvaukseensa Oidipuksen kuolemasta viimeisen näytelmänsä Oidipus Kolonoksessa lopussa. On arveltu, että hän olisi kirjoittanut sen oma lähestyvä kuolemansa mielessään. Toisaalta on arveltu, että kenties Sofokles nuorempi viimeisteli sen meille säilyneeseen versioon, ja kirjoitti sen kuvaamaan jossakin määrin Sofokleen omaa kuolemaa. Hän esitti tragedian Sofokleen kuoleman jälkeen vasta vuonna 401 eaa. Se on todennäköisesti tehnyt ateenalaisiin suuren vaikutuksen, kun he ovat muistaneet kuollutta mestaria.
Sofokleen haudalle sijoitettiin seuraava elegisessä distikonissa kirjoitettu hautakirjoitus:
Aristofanes kohteli Sofoklesta Sammakoissa harvinaisen kunnioittavasti, ikään kuin hän olisi ollut kaiken kritiikin yläpuolella. Näin toimi myös Frynikhos, joka sijoitti Muusiin seuraavan muistokirjoituksen Sofokleelle:
Näytelmät
pienoiskuva|upright|Sofokleen [[Kuningas Oidipus|Kuningas Oidipuksen kreikankielistä käsikirjoitusta vuodelta 1340. Vaticanus graecus 920, fol. 193v, Biblioteca Apostolica Vaticana.]] pienoiskuva|upright|Sofokleen Kuningas Oidipuksen katkelmia [[Oksyrhynkhoksen papyrukset|Oksyrhynkhoksen papyruksista. Papyrus Oxyrhynchus 1369, Bridwell Papyrus 4 Sophocles, 300-luku.]]
On huomionarvoista, että kaikista Sofokleen lukuisista näytelmistä 81 kirjoitettiin Sofokleen uran jälkimmäisellä puoliskolla, joka alkoi Antigonesta, hänen 32. näytelmästään. Myös kaikki hänen säilyneet näytelmänsä, joita myöhemmät grammaatikot pitivät parhaina, kuuluvat tähän jälkimmäiseen puoliskoon. Määristä voidaan päätellä, että Sofokles tuotti aluksi kilpailuihin näytelmätetralogian joka kolmas tai neljäs vuosi, ja myöhemmin vähintään joka toinen vuosi. Lisäksi havaitaan, että useissa tetralogioissa satyyrinäytelmä on joko kadonnut tai sitä ei ole koskaan ollutkaan. Tunnettuja näytelmien nimiä ei ole voitu ryhmitellä tetralogioiksi kovinkaan menestyksellisesti.
Sofokles uudisti teatteria muun muassa lisäämällä näyttelijöiden määrää yhdellä aiemmasta kahdesta kolmeen, kasvatti kuoron koon kahdestatoista viiteentoista sekä otti käyttöön skenografian eli maalatut kulissit.
Säilyneet näytelmät
Sofokleen nykyaikaan säilyneet näytelmät ovat:
Kadonneet näytelmät
Seuraavista näytelmistä on säilynyt vain katkelmia tai niistä tiedetään vain nimi:
Tyyli ja kieli
Siinä missä Aiskhyloksen aiheet ja tyyli olivat herooisia, Sofokleen aiheet ja tyyli olivat humaanimpia. Vastaavasti Aiskhyloksen runous oli hyvin uskonnollista ja yliluonnollista korostavaa, kun taas Sofokleen runous, vaikkakaan ei lakkaa olemasta uskonnollista, esittää uskonnon hyvin eri näkökulmasta ja keskittyy etiikkaan ja humaanisuuteen. Aiskhylos pyrki tuottamaan ihailua, sääliä ja kauhua, mutta etäämmältä katsottuna, siinä missä Sofokles tuo samat tunteet lähemmäksi ihmisiä ja lisää tunnekirjoonsa sympatian. Ihmisen on hankala kuvitella itseään Aiskhyloksen Prometheuksen tilalle tai oppia Klytaimnestran teoista ja kohtalosta, mutta jokainen voi asettaa itsensä Sofokleen Antigonen tilalle, kun tämä on valmis antamaan henkensä sisarrakkauden vuoksi, tai Oidipuksen tilalle, kun tämä saa sovituksen elämälleen sen lopulla. Toisaalta Sofokles ei pyri ilmaisemaan tunteita ja kärsimyksiä pelkästään herättääkseen katsojissa mahdollisimman suuria tunteita, mistä Euripidesta on usein syytetty, ellei tunteiden herättämisellä ole samalla moraalista päämäärää.
Uudistukset
Tärkein Sofokleen teatteriin tekemistä uudistuksista oli se, että hän lisäsi näytelmiin kolmannen näyttelijän kahden aikaisemman näyttelijän sekä kuoron ohelle. Tämä mahdollisti sen, että näyttämöllä saattoi olla yhtäaikaisesti kolme eri roolihahmoa, mikä laajensi huomattavasti draamallisen toiminnan toimintavapauksia, ja lisäsi näytelmiin vaihtelevuutta ja liikettä ilman, että varhaiselle kreikkalaiselle tragedialle ominaisesta yksinkertaisuudesta ja selkeydestä tarvitsi tinkiä liikaa.
pienoiskuva|vasen|upright=0.72|Sofokles. Roomalainen kopio noin vuodelta 30 eaa. perustuen kreikkalaiseen alkuperäisveistokseen noin vuodelta 340–330 eaa. Kolmannen näyttelijän lisäys sai aikaan sen, että näytelmän päähenkilö voitiin esittää samanaikaisesti kahden erilaisen vaikutteen alaisena. Esimerkiksi Antigonessa nimihenkilö Antigonen tulee ottaa huomioon sekä Ismenen heikkous että Kreonin tyrannia. Nekin kohdat, joissa näyttämöllä on edelleen vain kaksi näyttelijää, näyttäytyvät uudenlaisina tarkasteltaessa niitä kolmen henkilöhahmon kohtauksia vasten, ja päinvastoin. Esimerkiksi mainittu kohtaus saa voimaa siitä, että Antigone on aiemmin kuvattu kahdenkeskisissä konflikteissa ensin Ismenen ja sitten Kreonin kanssa, mutta nämä kaksi kohtausta saavat todellisen merkityksensä vasta, kun ne nähdään suhteessa myöhempään kohtaukseen, jossa kaikki kolme ovat paikalla.
Aiskhylos omaksui kolmannen näyttelijän Sofokleelta viimeisiin näytelmiinsä. Teatteri kehittyikin tuohon aikaan nopeasti kenties juuri siksi, että kummatkin kilpakumppanit omaksuivat yleensä pian toisen tekemät uudistukset, sillä yleisö alkoi odottaa niitä. Sofokleen ja Euripideen aikana kolmen näyttelijän ylärajaa ei juuri koskaan ylitetty. Neljäs näyttelijä tulee välttämättömäksi ainoastaan yhdessä Sofokleen näytelmässä, tragediassa Oidipus Kolonoksessa; ellei sitten Theseuksen roolin olisi esittänyt välillä sama näyttelijä joka esitti Antigonea ja välillä sama joka esitti Ismeneä, mikä vaikuttaa hankalalta järjestelyltä.
Sofokles teki uudistuksia myös näytelmien kuoro-osuuksiin. Hän kasvatti kuoron jäsenten määrän kahdestatoista viiteentoista tai ainakin kiinnitti jäsenten määrän juuri viideksitoista. Samalla kuorolaulut, jotka vielä Aiskhyloksella olivat muodostaneet suuren osan tragediasta ja käsitelleet laajasti näytelmän aihetta kudottuna näytelmäjaksojen väliin, rajoittuivat niin, että ne liittyivät tiukemmin näytelmän käsillä olleeseen aiheeseen. Samalla kuoro-osioiden rajaamien näytösten määrä kasvoi, ja näytökset alkoivat liittyä tiukemmin toisiinsa, koska jäljelle jäi harvempia kohtia, jolloin kaikki näyttelijät olisivat olleet poissa lavalta. Aiemmin näyttämö oli usein ollut tyhjänä sillä aikaa kun kuoro lauloi pitkiä lyyrisiä oodeja.
Myös tapa, jolla kuoro liittyi näytelmän aiheeseen ja juonen etenemiseen oli erilainen. Aiskhyloksella kuoro ottaa suoraan osaa näytelmän tapahtumiin ja erityisesti sen traagiseen huippukohtaan. Sofokleella kuoro on sen sijaan ennemmin eräänlainen katsoja, sovittelija ja tuomari, joka osallistuu vähemmän itse tapahtumiin, ja joka on suhteellisen puolueeton mutta kuitenkin jossakin määrin sympatisoi päähenkilöä samalla kun selittää ja saattaa sopusointuun kaikkien näyttelijöiden tunnetiloja. Toisaalta Euripideen näytelmiin verrattuna Sofokleen kuoroilla oli kuitenkin osa näytelmän kokonaisuudessa ja ne vielä osallistuivat sen tapahtumiin.
Näillä muutoksilla Sofokles teki tragedioista draamaa sanan varsinaisessa merkityksessä. Näytelmien keskiössä olivat nyt lavalla olleiden näyttelijöiden teot ja puheenvuorot. Yhdessä kolmannen näyttelijän lisäämisen kanssa muutokset saivat aikaan sen, että dialogin merkitys korostui. Sofokleen näytelmäkirjailijantaidon huomattavin piirre on juuri dialogien taitava sommittelu yhtä hyvin silloin, kun on kyse lavalla olevien näyttelijöiden välisistä keskusteluista, tai sitten muualla tapahtuneiden asioiden kuvailusta sanansaattajien puheenvuoroissa. Toisaalta Sofokles kiinnitti myös suurta huomiota jäljelle jääneisiin kuoro-osuuksiin, aivan kuin olisi halunnut korvata kuorolaulujen lyhenemisen niiden kauneudella.
Eräs Sofokleen tekemistä tai ainakin hänen aikanaan tapahtuneista muutoksista oli tiukan trilogiamuodon hylkääminen, ainakin mitä tulee siihen, että kaikki trilogian kolme näytelmää olisivat liittyneet samaan myyttiin ja olleet jatkoa toisilleen Aiskhyloksen Oresteian tapaan. Dionysia-juhlien vakiintuneeseen tapaan hän esitytti kyllä aina kolme tragediaa ja yhden satyyrinäytelmän, mutta niiden aiheet olivat kokonaan toisistaan erilliset, ja jokainen oli täydellinen näytelmä itsessään.
Kommentaattorit
pienoiskuva|upright|Sofokles kuvattuna mosaiikissa. Roomalais-germaaninen museo, Köln.
Sofokleen antiikin aikaisia kommentaattoreita olivat muun muassa Aristarkhos Samothrakelainen, Praksifanes, Didymos Khalkenteros, Ailios Herodianos, Horapollon, Androtion ja Aristofanes Byzantionlainen.
Jälkimaine ja vaikutus
Sofokleen näytelmiä on pidetty usein sekä antiikin aikana että nykyään kreikkalaisen näytelmäkirjallisuuden huipentumina. Tämä on usein kytketty siihen, että hän työskenteli Perikleen aikana Ateenan kultakaudella, jolloin tieteet ja taiteet kukoistivat ja kaupunki eli muutoinkin huippukauttaan, aiemmin saavutettu vapaus ja demokratia innoittivat vielä kansaa ja myös sotavoitot olivat virkistäneet sitä, ja ihmiset työskentelivät monin tavoin innokkaasti kaupunkinsa parhaaksi, mutta peloponnesolaissota ei ollut vielä kääntynyt Ateenan kannalta huonoon vaiheeseensa, mikä laski myös kaupungin moraalia monin eri tavoin.
Antiikin aikaisten veistosten joukossa on säilynyt useita Sofokleen kuvapatsaita, yleensä alkuperäisveistosten roomalaisaikaisia kopioita. Ne ovat vastaavien veistosten tavoin todennäköisesti ihannetyyppejä ennemmin kuin suoria näköisveistoksia.
Verkottuminen
Verkottuminen on systeemin yhteyksien kasvamista. Systeemi voi olla ihminen, yritys, valtio tai organisaatio yleensä. Siinä on kyse kahden tai useamman toimijan välille muodostuvista vuorovaikutussuhteista. Tällöin yhä useampi asia vaikuttaa systeemiin ja se tulee yhä kompleksisemmaksi. Verkottuminen on pitkälti myös tiedon jakamista.
Verkottumisen taustaa
Arkikielessä verkottuminen ymmärretään ihmisten välisenä vuorovaikutuksena ja keinona menestyä siinä. Syvemmässä merkityksessä on kyse rakenteellisesta, organisaatioiden välisestä yhteistoiminnasta. On esitetty, että nämä kaksi merkitystä erotettaisiin nimittämällä ihmisten välistä kontaktien rakentamista nimellä verkkoutuminen.
Sosiologi Manuel Castells esittää, että olemme siirtymässä kohti verkostoyhteiskuntaa, siis yhteiskuntaa, johon vaikuttavat yhä useammat asiat. Asevoimissa siirrytään 1990-luvun informaatiosodankäynnin jälkeen 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen verkostokeskeiseen sodankäyntiin. Myös yritystoiminnassa (ulkoistaminen) ja hallinnossa (viranomaisyhteistyö) verkottuminen on kasvava trendi.
Verkottuminen on myös siirtymistä hierarkioista (harvat yhteydet) täysin kytkettyjen verkkojen suuntaan (yhteyksien lisääntyminen). Verkottuminen on edellisen perusteella myös siirtymistä peräkkäisyydestä rinnakkaisuuteen ja yksinkertaisuudesta kompleksisuuteen.
Paitsi nykyhetkeä, verkottumisen käsitteen kautta voidaan lähestyä myös koko ihmiskunnan historiaa. Näin on tehnyt kanadalainen historioitsija William McNeill vuonna 2005 suomeksi ilmestyneessä teoksessaan Verkottunut ihmiskunta (englanninkielinen alkuteos: The Human Web: A Bird's-Eye View of World History, 2003).
Verkottuminen ja tiedon jakaminen
Internet on globaalia tiedon jakamista kaikkien kanssa ja merkittävin uusi tiedonjakamisen tapa. Nykyaikaista toimintaa ei voi kohta tarkastella tarkastelematta samalla internetin käyttöä. Aasian maanjäristys joulukuussa 2004 oli tästä hyvä esimerkki.
Verkottumisen vaatimuksia
Verkottuminen vaatii:
Kaiken kaikkiaan verkottuminen on laaja ja monta ulottuvuutta käsittävä muutos, jossa uusi tietotekniikka on vain mahdollistaja.
The Veronicas
The Veronicas on australialainen pop-rockduo. Laulajina toimivat 25. joulukuuta 1984 syntyneet kaksoset Lisa Marie Origliasso ja Jessica Louise Origliasso. Jessica on muutaman minuutin vanhempi kuin Lisa.
Duon ensimmäinen albumi "The Secret Life of..." julkaistiin Australiassa 17. lokakuuta 2005 ja muualla 14. helmikuuta 2006. Ensimmäinen single 4ever pääsi kymmenen parhaan uusimman debytoivan joukkoon, kappale kuultiin myös elokuvassa She's the Man. Seuraava single "Everything I'm Not" ei kehittänyt niin suurta menestystä kuin edellinen single. Kolmas single When It All Falls Apart pääsi Billboardin Hot-100-listalla toiseksi, muttei pysynyt siellä kauan. Kappaletta soitettiin radioissa tiuhaan ympäri maailmaa. Neljäs single Revolution julkaistiin 7. elokuuta 2006. Kappale julkaistiin Australiassa 4. elokuuta 2006. Viides single Leave Me Alone julkaistiin koko maailmassa 4. marraskuuta 2006. Se pääsi ARIA Hot-100 -listalla sijalle 70. Yhtye julkaisi toisen albuminsa vuonna 2006, mutta se oli live-albumi, joka nauhoitettiin The Revolution -kiertueella. Lisa ja Jessica saivat apua julkisuuteen rocktähdiltä kuten Avril Lavignelta ja Kelly Osbournelta. The Veronicas kirjoittaa ja säveltää uutta albumia. Uusin single tuli ulos syyskuussa 2012 ja se kantoi nimeä Lolita. Jessica ja Lisa ovat esiintyneet myös pienissä rooleissa eri televisio-ohjelmissa, kuten australialaisessa lyhytkestoisessa lastenohjelmassa Cybergirl ja amerikkalaisessa Disney Channelin sarjassa The Suite Life of Zack and Cody.
Särmäys
250px|thumb|Särmäystä särmäyspuristimella 250px|thumb|Särmäystä taivutuskoneella Särmäyksellä tarkoitetaan metalliteollisuudessa ohutlevyn taivuttamista siihen tarkoitetulla laitteella, jota nimitetään särmäyspuristimeksi. Särmäyksellä tarkoitetaan lyhyesti metallilevyn taivuttamista.
Särmäyspuristin koostuu erilaisista osista, joita ovat muun muassa akselit, ylä- ja alatyökalut. Särmäyspuristimessa on yleisesti kaksi Y-akselia kuvaamassa sylintereitä jotka liikkuttavat joko ylä- tai alaterää. X-akseli on poikkeuksetta ns. takavaste, johon taivutettava kappale nojataan oikean taivutuskohdan varmistamikseksi. Mallista ja merkistä riippuen akseleita on 2–10 kappaletta. Akseleita kuvataan poikkeuksetta kirjaimilla, esimerkiksi R1, R2, Z1 ja Z2 jne.
Metallilevy taivutetaan ylä- ja alaterän välissä hydrauliikan tai paineilman voimalla. Särmäyksessä metallilevy taivutetaan yleisesti kylmänä. Vain poikkeustapauksissa levyä lämmitetään taivuttamisen helpottamiseksi. Tällöin kyseessä voi olla esimerkiksi todella paksu materiaali, joita käytetään esimerkiksi telakoilla.
Särmäämällä voidaan valmistaa erilaisia tuotteita metallista, jotka joko särmäyksen jälkeen ovat saman tien valmiita tuotteita tai sitten ne jatkokäsitellään tavalla tai toisella, esimerkiksi maalataan tai hitsataan.
Särmäyksessä käytetään yleisesti tuotteen käyttötarpeen mukaan suunniteltua taivutussädettä (lyhenne=r eli lat. radius). Särmäyspuristimia on erilaisia ja eri kokoisia käyttötarpeen mukaan. Tunnettuja merkkejä ovat muun muassa Amada, MVD, Trumpf, Aliko ja Finnpower.
Nykyisin laitteet ovat poikkeuksetta CNC-ohjattuja. Myös taivutusautomaatteja on jo olemassa, sekä erilaisia robottiversioita. Nämä voivat olla täysin automatisoituja tai puoliksi automatisoituja, jolloin laitteen käyttäjä hoitaa esimerkiksi tuotteen lastauksen lavalle. Täysin automatisoidussa versiossa esimerkiksi toinen robotti hoitaa särmäyksen jälkeen jatkotyövaiheet.
Casamance
right|thumb|150px|Casamancen sijainti Senegalissa. Casamance on maantieteellinen alue sekä entinen maakunta Etelä-Senegalissa Gambian ja Guinea-Bissaun välissä. Nimensä alue on saanut siellä virtaavan Casamancejoen mukaan. Casamance jakautuu hallinnollisesti Ziguinchorin, Sédhioun ja Kédougoun alueisiin. Alueen suurin kaupunki on Ziguinchor. Casamancen pinta-ala on 30 000 km².
Casamance eroaa muusta Senegalista maantieteellisesti, etnisesti ja kulttuurillisesti. Vuonna 1982 alkoivat avoimet väkivaltaisuudet Casamancen itsenäisyyttä ajavien ryhmien ja hallituksen välillä, jotka ovat jatkuneet näihin päiviin saakka. Senegal uusi aluejakoaan vuonna 1984 sitten, että virallisesti Casamance jaettiin uusiksi Ziguinchorin ja Koldan alueiksi.
Maantiede
Casamance on Senegalin sateisimpia ja metsäisimpiä alueita. Casamancejoen tulvatasangoilla viljellään valtaosa Senegalin riisistä. Alueen rannikolta on löydetty viime aikoina öljyesiintymiä. Rannikolla ja jokien uomissa kasvaa mangroverämeikköjä.
Väestö
Valtaosa Casamancen väestösta on dioloja ja heihin sulautuneita floup-, diamate-, mandjak- ja balanteheimoja. Senegalin pohjoisosista on muuttanut alueelle paljon wolofeja.
Paavo Pekkanen
Paavo Armas Pekkanen (29. tammikuuta 1922 Ähtäri – 9. lokakuuta 2003 Helsinki ) oli suomalainen juristi. Hän oli varatuomari ja sai maaneuvoksen arvonimen vuonna 1982. Hän oli vuodesta 1970 Suomen Kunnallisliiton toimitusjohtaja.
Pekkanen oli useiden komiteoiden ja neuvottelukuntien jäsen 1950–1980-luvuilla. Lisäksi hän toimi keskeisten urheilu- ja kansanterveysjärjestöjen sekä säätiöiden hallintoelimissä. Pekkanen oli myös vuonna 1974 asetetun liikuntalakikomitean puheenjohtaja.
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
thumb|[[Saaren kartano (Mietoinen)|Saaren kartano Mietoisissa.]] thumb|[[Pihlajamäki|Pihlajamäen lähiö Helsingissä.]] thumb|[[Lahden rautatieasema]] thumb|[[Kristiinankaupungin raatihuone.]] Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt (RKY) oli Museoviraston toteuttama inventointi, joka valtioneuvoston päätöksen 22. joulukuuta 2009 mukaisesti toimii maankäyttö- ja rakennuslaissa määriteltyjen valtakunnallisten alueidenkäyttötavoitteiden tarkoittamana inventointina rakennetun kulttuuriympäristön osalta vuoden 2010 alusta alkaen.
Luettelo ja kuvaukset vuoden 2009 inventoinnin kohteista on julkaistu Museoviraston ylläpitämänä verkkopalveluna vuonna 2009.
Rakennettuja kulttuuriympäristöjä esitellään myös Museoviraston ja Suomalaisen kirjallisuuden seuran toukokuussa 2010 julkaisemassa kirjassa ''Linnoista lähiöihin. Rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa''. Kirjassa esitellään yli 120 kulttuuriympäristöä, jotka on valittu inventointiin sisältyvistä kohteista. Lisäksi kirjassa on luettelo kaikista inventointiin sisältyvistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Inventoinnin tarkoitus
Inventointi pyrkii ilmentämään Suomen rakennetun ympäristön monipuolisuutta ja nostamaan esiin kohteita, jotka mahdollisimman hyvin ja monipuolisesti kuvaavat Suomen historiaa ja kehitystä. Kohteet ovat yleensä yksittäisiä rakennuksia laajempia ja saattavat ulottua yli kuntarajojen. Edustettuina ovat niin maanviljelysympäristöt ja talonpoikaisrakentaminen kuin teollisuushistoria ja jo historiaan jääneet elinkeinot. Mukana on myös valtion laitoksia ja liikenteen ympäristöjä, kirkkoja, kartanoita, linnoja, vanhoja puutalokaupunkeja ja kaupunkien uusia osia sekä toisen maailmansodan jälkeisen jälleenrakennuksen tuottamia ympäristöjä.
Uusi inventointi korvasi aiemman, vuonna 1993 julkaistun inventoinnin, ”Valtakunnallisesti merkittävät kulttuurihistorialliset ympäristöt”, joka on ilmestynyt sekä painettuna julkaisuna että verkkopalveluna.
Kritiikki
Valtioneuvoston inventointia koskeneesta päätöksestä tehtiin valitus, jonka Korkein hallinto-oikeus hylkäsi 30. kesäkuuta 2010, ja päätös on näin lainvoimainen. Puutteena inventoinnissa Ympäristöministeriön ja Maa- ja metsätalousministeriön lausuntojen ja päätöksestä tehdyn valituksen mukaan oli, että sen valmistelussa ei ollut kuultu rakennusten tai kiinteistön omistajia. Korkeimman hallinto-oikeuden 30. kesäkuuta 2010 antaman päätöksen mukaan valitus tuli kuitenkin jättää tutkimatta.
Shū Mogi
Shū Mogi (s. 15. tammikuuta 1999 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Mogi kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019.
Vaahteraliigan kausi 2007
Vaahteraliigan kausi 2007 oli Vaahteraliigan historian 28. kausi. Kausi käynnistyi 3. kesäkuuta 2007 ja Vaahteramalja XXVIII pelattiin 8. syyskuuta 2007. Liigan mestaruuden voitti kolmannen kerran peräkkäin Porvoon Butchers.
Runkosarja
Kaudella 2007 pelattiin kymmenen kierrosta, ja jokainen joukkue pelasi yhteensä kymmenen ottelua. Ensimmäinen kierros pelattiin 3.–4. kesäkuuta, ja kymmenes kierros 25.–26. elokuuta.
Taklimakan
thumb|250px|Hiekkamyrsky Taklimakanin aavikolla. Taklimakan (Takla Makan, Taklamakan) on hiekka-aavikko Länsi-Kiinassa Sinkiangissa syvässä Tarimin altaassa korkeiden vuorten ympäröimänä. Taklimakanin sijainti on 78°–88° itäistä pituutta, 37°–40° pohjoista leveyttä. Eteläpuolella ovat jopa 6 000 metriin kohoavat Kunlunvuoret.
Taklimakan on tyypillisen mannerilmaston lauhkean vyöhykkeen sisämaan aavikko. Lämpötilavaihtelu on suurta ja aavikko on hyvin kuiva. Aavikko käsittää valtaosan Tarimin altaasta ja sen pinta-ala on noin 320 000 neliökilometriä, toisen lähteen mukaan 337 600 km2. Suurin osa aavikosta on hiekkadyynejä; lisäksi on kiviaavikkoa. Alueelta löydettiin öljyä 1950-luvulla ja laajempia öljyvaroja 1980-luvulla. Lisäksi alueella kerätään eräitä lääkekasveja.
Maantiede
Keitaita on vähemmän kuin esimerkiksi Gobin autiomaassa, muutamia Hotanjoen laaksossa. Alueen pääasialliset keidaskaupungit ovat Kashgar, Yarkand, ja Khotan (Hetian, Hotan) lounaassa, Kuqa ja Turfan pohjoisessa sekä Loulan ja Dunhuang idässä. Valkoinen Jade-joki (kutsutaan myös nimillä Yurung-kash tai Yurungkax He) virtaa Taklimakanin aavikolle Kunlunvuorilta kuivaan hiekkaan.
Alueella on usein hiekkamyrskyjä, hiekkamyrskypäiviä (jossain päin aavikkoa hiekkamyrsky) on kolmannes vuoden päivistä. Uiguurin kielellä Takla Makan tarkoittaa 'voit päästä sinne mutta et koskaan pääse pois'. Aavikkoa onkin kutsuttu myös nimellä "Kuolemanmeri". Etenkin aiemmin aavikolle kuoli runsaasti väkeä. Hiekkamyrskyjä esiintyy etenkin keväisin ja kesäisin ja myrskyn seurauksena hiekka voi kohota noin 10 kilometrin korkeuteen, joskus selvästi korkeammallekin ja kulkeutua ilmakehässä maapallon ympäri. Ilmassa kulkeutuva hienojakoinen aavikkohiekka voi kaukanakin heikentää ilmanlaatua tai huonontaa esimerkiksi tieliikenteen näkyvyyttä.
Taklimakan on hyperaridi aavikko, jossa on talvella kylmä, kesällä kuuma. Ilmasto on ankara, sillä se on äärimmäisen mantereinen. Taklimakan on lauhkean vyöhykkeen erittäin kuiva aavikko. Vuotuinen sademäärä on länsiosissa keskimäärin 38 mm ja itäosissa 10 mm. Lämpötila nousee auringonpaisteessa korkealle mutta putoaa nopeasti iltahämärässä. Kesällä päivälämpötila saattaa nousta aavikon itäosissa 38 °C:een. Vuonna 1997 mitattu korkein lämpötila oli 45,6 °C. Heinäkuun keskilämpötila on itäosissa 25 °C. Talvet ovat kylmiä: tammikuun keskilämpötila on −10...−9 °C, mutta talvisin lämpötila putoaa alle −20 asteeseen. Vuorokauden aikana lämpötila voi vaihdella 40 °C. Aavikon poikki kulkeminen on turvallisinta talvella.
Jennifer Garner
Jennifer Anne Garner (s. 17. huhtikuuta 1972 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen Golden Globe -palkittu näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Sydney Bristow’n roolissa televisiosarjassa Alias ja elokuvissa Daredevil, 13 ja risat, Elektra, Valehtelemisen sietämätön keveys, Juno ja Dallas Buyers Club.
Taklimakan
Taklimakanin historiaa
thumb|250px|Vuorten ympäröimä Taklimakanin aavikko satelliittikuvassa.
Jennifer Garner
Nuoruus
Garner syntyi Houstonissa Texasissa vuonna 1972. Hänen äitinsä on opettaja ja isä insinööri. Garnerilla on kaksi siskoa. Kolmivuotiaana Jennifer kävi balettitunneilla. Neljävuotiaana Garner perheineen muutti Länsi-Virginiaan, jossa hän asui lukion loppuun asti. Garner aloitti kemian opiskelut Denison-yliopistossa, mutta huomattuaan, että pitää enemmän näyttelemisestä kuin kemiasta, hän vaihtoi pääaineeksi näyttelemisen. Garner valmistui Denisonin yliopistosta vuonna 1994 ja ajatteli jatkavansa Yalen yliopistossa mutta päätti kokeilla onnea teatterissa.
Taklimakan
Taklimakanin historiaa
Silkkitien karavaanireitti kulki aavikon pohjois- ja länsiosan halki. Alueelta on löytynyt runsaasti hiekkaan hautautuneita arkeologisia jäänteitä, jotka edustavat tokaarisia, varhaisia hellenistisiä ja intialaisia tai buddhalaisia piirteitä.
Jennifer Garner
Ura näyttelijänä
Garner aloitti uransa teatterissa. Hänellä oli myös pienet roolit muun muassa Spin Cityssä ja Kovassa laissa. Hän muutti näyttelijätyön vuoksi Los Angelesiin, jossa hän työskenteli tarjoilijana ennen rooliaan televisiosarjassa Felicity.
Taklimakan
Taklimakanin historiaa
Viimeisen tuhannen vuoden aikana aavikko on laajentunut noin 100 kilometriä etelään.
1800–1900-lukujen vaihteen tutkimusmatkailijat kuten Sven Hedin, Aurel Stein, Albert von Le Coq ja Paul Pelliot ovat tehneet laajasti tunnetuksi Taklimakanin aarrelöytöjä sekä sen vaarallisuutta. Alueelta on löytynyt myös lukuisia muumioituneita ihmisiä, vanhimmat 4 000 vuotta vanhoja, jotka edustavat aavikolla kulkeneiden väestöjen suurta kulttuurista monimuotoisuutta. Alueelle on 1980-luvulta alkaen rakennettu enenevissä määrin teitä öljyvarojen hyödyntämiseksi ja alueen keskukset ovat Shache (Yarkant) ja Hotan.
Jennifer Garner
Ura näyttelijänä
Garner sai huomiota suositusta Felicity-televisiosarjasta, ja sen tuottaja valitsi hänet päänäyttelijäksi draamasarjaan Alias. Garner näytteli ensimmäisessä pääroolissaan CIA-agentti Sydney Bristow’ta. Sarja oli suosittu, ja se nosti Garnerin tunnetuksi näyttelijäksi. Hän sai sarjasta Golden Globen ja oli useita kertoja Emmy-ehdokkaana.
Garnerin 2000-luvun alun elokuvia olivat Ota kiinni jos saat, Daredevil ja 13 ja risat. Daredevilin spin-off-elokuvassa Elektra (2005) hän näytteli pääroolia. Garnerin seuraavia elokuvia olivat toimintaelokuva The Kingdom ja komedia Juno. Matthew McConaugheyn kanssa hän näytteli romanttisessa komediassa Pelimiehen painajainen (2009).
Carl F. Junnelius
Perhe
pienoiskuva|150px|Merikapteeni C. F. Junneliuksen sukuhauta. pienoiskuva|150px| Junnelius avioitui vuonna 1805 serkkunsa Marian (o.s. Junnel) kanssa, ja heille syntyi kymmenen lasta. Junnelius omisti vuosina 1805–1825 tilan 24 Ala-Laanilassa Oulujoen Merikosken pohjoisrannalla lähellä kaupunkia, jossa he kasvattivat karjaa, lampaita ja hevosia. Lisäksi heillä oli ennen Oulun paloa talo nro. 5 III kaupunginosassa sekä talot nro. 57 neljännessä korttelissa ja nro. 28 ensimmäisessä korttelissa Isonkadun ja Linnankadun pohjoiskulmassa. Viimeksi mainittu talo oli rakennettu aiemmin Oulun suurpalossa 1822 palaneen Kirkko-Junnin talon paikalle. Nykyään talon paikalla on Oulun seurakuntayhtymän virastotalo. Junnelius on haudattu Oulun hautausmaan vanhalle puolelle sukuhautaan vaimonsa ja kymmenen lapsensa kanssa. Hauta on Oulun vanhin pystypaasihauta.
Jennifer Garner
Ura näyttelijänä
Garner esiintyi vuonna 2011 elokuvassa Arthur ja vuonna 2013 elämäkertaelokuvassa Dallas Buyers Club. Garnerin vuoden 2014 elokuvia olivat Draft Day, Men, Women & Children ja Alexander and the Terrible, Horrible, No Good, Very Bad Day. Garner näytteli myös elokuvassa Danny Collins (2014), draamassa Miracles from Heaven (2016), komediassa Nine Lives (2016) ja perhedraamassa The Tribes of Palos Verdes (2017).
Garnerin vuoden 2018 elokuvia olivat romanttinen komedia Minä, Simon ja kostoteemainen toimintaelokuva Peppermint. Tämän jälkeen Garnerilla oli päärooli HBO:n komediasarjassa Camping, ja vuonna 2019 hän ääninäytteli animaatioelokuvassa Ihmeiden puisto.
Carl F. Junnelius
Ura
Junneliuksen varustamotoiminta oli keskittynyt etupäässä tervan vientiin. Hän oli aluksi vuonna 1811 rakennetun 134 lästin suuruisen Tentamen -aluksen kapteenina 1811–1812, joka purjehti tervalastissa Oulun ja Tukholman väliä. Tentamen teki Junneliuksen johdolla vuonna 1814 yhden matkan Länsi-Intiaan. Hän rakennutti ja omisti 134 lästin Redigheten fregatin, joka oli rakennettu Oulussa vuonna 1802. Tentamenilla Carl ja Petter Junneliuksen (1785–1825) leski veivät Oulusta vuonna 1850 neljänneksi eniten tervaa ulkomaille, yhteensä 2781 tynnyriä.
Jennifer Garner
Yksityiselämä
Garner oli naimisissa näyttelijä Scott Foleyn kanssa vuosina 2000–2004. He olivat tavanneet Felicity-televisiosarjan kuvauksissa. Foley sanoi, että ero johtui Garnerin kuuluisuudesta, mutta Garner taas kertoi eron olleen yksi Hollywood-tragedia. Tämän jälkeen Garner seurusteli Michael Vartanin kanssa noin vuoden verran. Myös Vartan näytteli Alias-sarjassa.
Carl F. Junnelius
Laivat
Redigheten
Jennifer Garner
Yksityiselämä
Garner oli naimisissa myös näyttelijä Ben Affleckin kanssa vuosina 2005–2018. Pari tapasi alun alkaen vuonna 2000 Pearl Harbor -elokuvan kuvauksissa. He alkoivat kuitenkin seurustella vasta vuonna 2004 mutta salasivat suhteensa pitkään julkisuudelta. Pariskunnalla on vuosina 2005 ja 2009 syntyneet tyttäret sekä vuonna 2012 syntynyt poika.
Garner asuu sekä Santa Monicassa Kaliforniassa että Cambridgessa, Massachusettsissa.
Matemaattinen merkintä
Katso myös: Luettelo matemaattisista merkeistä, Kreikkalainen kirjaimisto
Matemaattinen merkintä eli matemaattinen notaatio on tapa ilmaista matemaattisia objekteja ja käsitteitä symboleilla. Sitä käytetään ainakin matematiikassa, luonnontieteissä ja kirjanpidossa.
Määritelmä
Matemaattinen merkintä on kirjoitusjärjestelmä (oikeastaan formaali kieli), jota käytetään tallentamaan matemaattisia käsitteitä. Merkintä käyttää symboleita tai symbolien yhdistelmiä, joille on niitä kehitettäessä pyritty asettamaan mahdollisimman täsmällinen ja käytännöllinen merkitys.
Matemaattisen merkinnän historia
Uskotaan, että jonkinlainen matemaattinen merkintä kehittyi ensimmäisen kerran vähintään 50 tuhatta vuotta sitten esineiden laskemisen auttamiseen. Todennäköisesti vanhimmat laskemiseen liittyvät säilyneet tekstit ovat peräisin sumereilta.
Geometriaan liittyvä merkistö kehittyi yhtenäiseksi vasta 1600-luvulla analyyttisen geometrian myötä.
Lopullisesti matemaattinen merkintä asettui nykyiseen standardoituun muotoonsa vasta 1700- ja 1800-luvulla.
<<
Merkintää "<<" tai ">>" käytetään merkitsemään lauseke paljon suuremmaksi kuin toinen lauseke. Tämä on epämääräinen määritelmä, ja yleensä käytetäänkin merkkejä "<" ja ">", ellei ole välttämätöntä korostaa, että lauseke on "paljon" suurempi kuin toinen. Merkinnän terävä pää osoittaa aina pienempää ja avonainen suurempaa suuretta päin. Esimerkiksi 0,1<<1000.
\ll
Merkintää \ll käytetään reaalianalyysissä merkitsemään mittojen absoluuttista jatkuvuutta.
≤ tai ≥
Pienempi/suurempi tai yhtä suuri kuin -merkki on reaalilukujen kaksipaikkainen relaatio, jota käytetään reaalilukujen vertailuun. Se on muuten kuin suurempi kuin -relaatio, mutta se on myös järjestysrelaatio.
Esimerkki käytöstä: 2 \geq 1, koska (N_0).
Formaali määritelmä:
Olkoon \geq relaatio joukossa, toisin sanoen.
Määritellään relaatio seuraavasti.
Siis sanallisesti: Luku m on suurempi tai yhtä suuri kuin n, jos ja vain jos erotus m - n kuuluu positiivisten kokonaislukujen joukkoon.
Määritelmä voidaan siirtää suoraan reaaliluvuille, mutta ei esimerkiksi kompleksiluvuille.
+
Yhteenlaskumerkki (sekä erillinen unioni (?) -merkki)
−
Vähennyslaskumerkki, negatiivinen etumerkki, joukkoerotusmerkki
×
Kertomerkki sekä karteesinen tulo -merkki; (engl. cross product)
÷ tai /
Jakomerkki sekä murtomerkki
±
Plus-miinusmerkki
√
Neliöjuurimerkki sekä kompleksineliöjuurimerkki
|x|
Itseisarvon merkintä sekä Euklidisen etäisyyden merkintä
a|b
Jaollisuuden merkintä
a!
Kertoman merkintä
T
Transpoosin merkintä.
Lineaarialgebrassa matriisin transpoosi on matriisi, joka saadaan kun alkuperäisen matriisin rivit muutetaan sarakkeiksi ja päinvastoin.
Esimerkiksi:
~
Todennäköisyyden jakauman merkintä
¬
Negaatio. Etenkin logiikassa käytetty symboli, joka kuvaa, että jonkin tapahtuma ei tapahdu. Esim. Jos A : "Sataa", niin ¬A : "Ei sada".
≡
Kongruenssin merkintä. Kun a ≡ b (mod n), niin luku a on kongruentti luvun b kanssa modulo n. Luvut a ja b ovat kongruentit modulo n, jos ja vain jos lukujen a ja b erotus, a - b, on jaollinen luvulla n. Esim. 16 ≡ 1 (mod 5), sillä 16 - 1 = 15 ja 15 ÷ 5 = 3.
{a,b}
Joukon sisältämien alkioiden merkintä
{|}
Alkioehto (?) (engl. set-builder notation)
Tyhjän joukon merkintä
U
Unionin merkintä
∩
Leikkauksen merkintä
Δ
Kreikkalainen aakkonen: delta. Luonnontieteissä deltalla kuvataan yleensä jonkin suureen muutosta. Esimerkiksi Δt kuvaa ajan muutosta.
- tai \
Joukkoerotuksen merkintä
Sulkumerkit
f(X→Y)
Funktionuoli (?) (engl. function arrow)
f on kuvaus joukosta X joukkoon Y.
o
Yhdistetyn funktion merkintä
N
Luonnollisten lukujen merkintä
Z
Kokonaislukujen merkintä
Q
Rationaalilukujen merkintä
R
Reaalilukujen merkintä
C
Kompleksilukujen merkintä
K
Reaali- tai kompleksiluvun merkintä
∞
Äärettömyyden merkintä
||…||
(engl. norm) (Pituus origosta)
∑
Lukujonon summan merkintä tai yleisesti vain summan merkintä.
∏
Lukujonon karteesisen tulon merkintä
′ (derivaatta)
Derivaatan merkintä
∫ (integraalifunktio)
Integraalifunktion merkintä
Discoverer 1
pienoiskuva
Matemaattinen merkintä
/
(engl. quotient group); (engl. quotient set)
~
Saman suuruusluokan merkintä sekä karkean likiarvon merkintä
Daniel F. Galouye
Galouye opiskeli Louisianan osavaltionyliopistossa ja työskenteli toimittajana useissa sanomalehdissä, muiden muassa The States-Item -lehdessä vuosina 1946–1967. Toisessa maailmansodassa hän palveli Yhdysvaltain laivaston lentojoukoissa koelentäjänä. Hän vammautui ja kärsi lopun ikäänsä terveysongelmista.
Galouye aloitti tieteiskirjailijanuransa vuonna 1952, ja hän julkaisi runsaasti novelleja sekä viisi romaania vuosina 1961–1973. Ensimmäinen romaani Dark Universe oli ehdolla Hugo-palkinnon saajaksi. Galouyen romaaneista tunnetuin lienee Simulacron-3 vuodelta 1964, sillä siitä on tehty kaksi elokuvasovitusta: Rainer Werner Fassbinderin Welt am Draht (1973) ja Josef Rusnakin 13. kerros (1999). Romaani käsittelee virtuaalitodellisuutta, ja se ennakoi myöhempiä tieteiselokuvia Tron ja The Matrix.
Galouyen puoliso oli vuodesta 1945 Carmel Barbara Jordan; heille syntyi kaksi tytärtä.
Kuningas Abdilazizin kansainvälinen lentoasema
thumb|Hajj-terminaali Kuningas Abdilazizin kansainvälinen lentoasema ) on kansainvälinen lentoasema Jeddan lähellä Saudi-Arabiassa. Se avattiin käyttöön vuonna 1981. Lentoaseman kautta kulki 11 248 000 matkustajaa vuonna 2003. Lentoasema on nimetty Saudi-Arabian perustajan, Ibn Sa’udin mukaan.
Panislamilaisuus
pienois|[[Islamilainen maailma|Islaminuskoinen maailma korostettuna.]] Panislamilaisuus on uskonnollis-poliittinen liike, joka pyrkii yhdistämään kaikki islaminuskoiset eli muslimit samaan islamilaiseen valtioon.
André Louis Fort
Joulukuussa 2018 Fort tuomittiin alioikeudessa kahdeksan kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen lapsen seksuaalisen hyväksikäytön peittelystä.
Helena Waris
Helena Waris (s. 1970) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut erityisesti fantasiaa.
Waris vietti lapsuutensa Kiteellä Pohjois-Karjalassa. 13-vuotiaana hän muutti Mikkeliin, missä hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1990. Waris on opiskellut puutarhuriksi. Hän asuu Ristiinassa.
Vuonna 2009 ilmestyi Wariksen esikoisromaani ja Pohjankontu-trilogian aloitusosa Uniin piirretty polku. Sarjan toinen osa Sudenlapset ilmestyi vuonna 2011 ja päätösosa Talviverinen 2013. Kaikki kolme osaa voittivat Suomen Tolkien-seuran vuoden parhaalle suomalaiselle fantasiakirjalle myöntämän Kuvastaja-palkinnon. Uniin piirretystä polusta on tehty Saara Leutolan ohjaama lyhytelokuva Noidantuli, joka sai ensi-iltansa keväällä 2015.
Vuonna 2014 ilmestyi Wariksen neljäs fantasiaromaani Vuori. Myös se voitti Kuvastaja-palkinnon. Syksyllä 2015 ilmestyi Wariksen yhdessä puolisonsa Janne Nykäsen kanssa kirjoittamansa teos Entropia, joka on dystopia tulevaisuuden Suomesta. Vuonna 2016 Waris sai Kaarina Helakisa -palkinnon.
Konetsgorje
Konetsgorje on kylä Arkangelin alueella Vinogradovin piirin Osinovon kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vienanjokeen laskevan Varengajoen suussa 338 kilometriä Arkangelista kaakkoon. Asukkaita on 115 henkeä (vuonna 2010).
Taisei Miyashiro
Taisei Miyashiro (s. 26. toukokuuta 2000 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Miyashiro kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019.
Lahden Kirjamessut
Lahden Kirjamessut on Lahdessa vuosittain maaliskuussa järjestettävä kirjallisuustapahtuma. Messut järjestettiin ensimmäisen kerran 2008. Lahti Hallissa järjestettävässä tapahtumassa vieraili vuonna 2008 noin 4000 kävijää. Messujen yhteydessä järjestetään myös antiikkimessut. Sarjakuva on messujen yksi painopisteistä. Lahtelainen Puupäähatulla palkittu sarjakuvataiteilija Marko Turunen toteuttaa messujen päänäyttelyn.
Lahden Kirjamessujen neuvonantajina toimivat runoilija, suomentaja ja kustantaja Leevi Lehto sekä suomentaja, Suomen Penin puheenjohtaja Jukka Mallinen.
Carl Henrik Ahlqvist
Carl Henrik Ahlqvist (24. elokuuta 1825 Virolahti – 8. heinäkuuta 1909) oli suomalainen Haminassa asunut kauppaneuvos, laivanvarustaja ja sahateollisuusmies.
Ahlqvistin vanhemmat olivat Virolahden kappalainen Johan Fredrik Ahlqvist ja Henrietta Plathan. Hän kävi Haminan saksankielisen porvarikoulun ja työskenteli sitten harjoittelijana kauppaneuvos Christian Bruunin liikkeessä. Hän oli myös muutaman vuoden Lyypekissä Piehl & Fehlingin liikkeen palveluksessa konttoristina. Ahlqvist sai porvarinoikeudet Haminan maistraatilta vuonna 1851.
Ahlqvist harjoitti Haminassa puutavarakauppaa ja hän toimi myös laivanvarustajana. Hän omisti höyrysahat Kotkassa (Vanha saha) ja Vehkalahden Ristiniemessä. Ahlqvistilla oli myös lasitehdas Ristiniemessä. Ahlqvist uitti myös ensimmäisenä sahanomistajana tukkeja Kymijokea pitkin Kotkaan. Ahlqvist sai kauppaneuvoksen arvon 1876.
Ahlqvist oli naimisissa Anna Louise Bruunin kanssa. Heillä oli kymmenen lasta.
Luis del Castillo Estrada
Del Castillo Estrada sai 21. joulukuuta 1999 nimityksen Melon piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 13. kesäkuuta 2009.
Leave It to Beaver
Leave It to Beaver (suomenkieliseltä nimeltään Beaver) oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota aluksi CBS ja myöhemmin American Broadcasting Company esittivät televisiossa lokakuusta 1957 syyskuuhun 1963. Sarjan loivat käsikirjoittajat Joe Connelly ja Bob Mosher.
Leave it to Beaver kertoi Cleaverin perheestä, jossa vanhempien lisäksi on kaksi poikaa. Perheen vanhempia June ja Ward Cleaveriä esittivät Barbara Billingsley ja Hugh Beaumont ja poikien, Beaverin (oik. Theodore) ja Wallyn rooleissa olivat Jerry Mathers ja Tony Dow. Sarjan alkaessa Beaver oli 8-vuotias ja Wally oli iältään 12 vuotta. Sarjan tapahtumat sijoittuivat kuvitteelliseen Mayfieldin pikkukaupunkiin.
Sarja ei saavuttanut mainittavaa menestystä alkuperäisinä esitysvuosinaan, mutta on 1970-luvun lopulta alkaen kerännyt merkittäviä katsojamääriä uusintaesityksilleen ja esimerkiksi vuonna 1983 Kellogg's alkoi käyttää sarjan hahmoja markkinoinnissaan.
Lucien Charles Gilbert Daloz
Lucien Charles Gilbert Daloz (9. lokakuuta 1930 Syam – 31. heinäkuuta 2012) oli ranskalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1955 ja nimitettiin Langresin hiippakunnan johtoon 5. elokuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Claude-Constant-Marie Flusin, jota avustivat Alfred-Joseph Atton ja Gilbert-Antoine Duchêne.
Daloz sai 12. joulukuuta 1980 nimityksen Besançonin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 13. elokuuta 2003.
Burtnieki (järvi)
Burtnieki on Liivinmaan suurin järvi ja Latvian neljänneksi suurin järvi. Se sijaitsee Latvian pohjoisosissa. Järvi on asuttu kivikaudelta asti ja väestö aloitti alueella maanviljelyn ensimmäisten joukossa. Suurin kylä järven läheisyydessä on Burtniekin kylä järven etelärannalla.
Maantiede
Järvi on lähes luoteis-kaakko-suuntainen ja lähes ovaalin muotoinen. Järven suurin leveys on noin 5,7 kilometriä, pituus 13,3 kilometriä, ja sen pinta-ala normaalikorkeudessa on 38,4 km². Järvi on melko tasapohjainen. Keskisyvyys on 2,4 metriä, mutta syvimmät kohdat sijaitsevat järven itärannan läheisyydessä, missä on 3,3 metriä vettä. Järvessä on vain kolme suurempaa saarta, ja niiden yhteinen pinta-ala on 1 400 hehtaaria.