cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
RN Quarto
Palvelus
Alukselle asennettiin 1926–1927 M18 AR -tiedustelulentokone ja vuonna 1936 kolme 76 millimetrin tykkiä korvattiin 13,2 millimetrin konekivääreillä. Aluksella räjähti elokuussa 1918 höyrykattila. Alus luokiteltiin 5. syyskuuta risteilijäksi. Alus poistettiin alusluettelosta 5. tammikuuta 1939. Se hinattiin La Speciasta Livornoon, jossa alusta käytettiin koealuksena. Alus upposi maalilaivana marraskuussa 1940.
Pat Benatar
Elämä ja ura
Patricia Mae Andrzejewski syntyi 10. tammikuuta 1953 Greenpointissa Brooklynissa ja kasvoi viereisessä Lindenhurstissa Long Islandilla. Hänen äitinsä oli oopperalaulaja. Pat opiskeli New Yorkin Juilliard Schoolissa. Valmistuttuaan Lindenhurst High Schoolista hän meni naimisiin vuonna 1971 Dennis Benatarin kanssa ja muutti Virginiaan, missä hän työskenteli pankkivirkailijana. Liitto päättyi eroon ja Benatar muutti takaisin New Yorkiin.
Benatar alkoi laulaa vakituisesti klubeilla 1970-luvun puolivälissä New Yorkissa ja sai levytyssopimuksen Chrysalis Recordsilta. Hänen kitaristikseen tuli Neil Giraldo, josta tuli vuonna 1982 myös hänen aviomiehensä. Giraldo toi Benatarin musiikkiin Benatarin kaipaaman rokkaavan kitarasoundin.
Benatarin esikoisalbumi In the Heat of the Night (1979) oli menestys samoin kuin sen singlet ”Heartbraker” ja ”I Need a Lover”.
Benatarin menestys hiipui 1980-luvun lopulla, ja hän vaihtoi tyyliään bluesin ja R&B:n suuntaan albumilla True Love (1991). Tyylinvaihdos ei onnistunut, joten hän palasi areenarock-tyyliinsä seuraavilla albumeillaan. Benatar piti keikkailusta viiden vuoden tauon 1990-luvun alussa. Hänen toistaiseksi viimeinen studioalbuminsa Go ilmestyi 2003. Hän on myös näytellyt sitcomeissa. Benatar julkaisi muistelmansa Between a Heart and a Rock Place vuonna 2010. Benatar konsertoi edelleen 2010-luvulla miehensä kanssa.
Benatar on saavuttanut urallaan 10 platinalevyä, yhdeksän Yhdysvaltain listan ykkössingleä ja neljä Grammya.
Benatarilla on avioliitostaan Neil Giraldon kanssa kaksi tytärtä.
Iso-Aninkainen
Iso-Aninkainen eli Iso Aningasjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Karklammen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,7 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi pieni saari. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannat ovat lähes kokonaan luonnonsuojelualuetta. Itärannalle on rakennettu yksi vapaa-ajan kiinteistö.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 176,8 metriä mpy. Siihen johtaa kaksi ojaa, joista toinen tulee Lehmälammilta. Laskuoja lähtee järven kaakkoispäästä ja laskee Tervalammiin. Laskuojan pudotus on 5,6 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nimellä Kangantakalampi.
Vuoden 1966 peruskartassa järven nimi oli Iso Aningasjärvi. Tuolloin järvi oli autio eikä siihen johtanut ojia. Myös vuoden 1986 peruskartassa järvi oli autio, mutta siihen oli johdettu kaksi ojaa ja siitä lähti laskuoja.
Clive Palmer
Vuonna 2012 Forbes arvioi Palmerin Australian 29. rikkaimmaksi henkilöksi ja hänen omaisuutensa arvon 795 miljoonaksi dollariksi. Australialaisen talouslehti BRW:n mukaan Palmerin omaisuus olisi kuitenkin arvoltaan jopa noin 5 miljardia dollaria. Palmerin taloudellisesta asemasta ei ole selkeää julkista käsitystä, sillä hänen yhtiönsä eivät ole julkisesti noteerattuja. Palmer on ainakin kolme kertaa vetänyt pois suunnitelmansa ryhtyä tarjoamaan Mineralogy-yhtiön osakkeita julkisesti Hongkongin pörssissä.
Elämäkerta
Palmerin isä George Frederick Palmer näytteli 1920-luvulla mykkäelokuvissa ja oli myöhemmin perustamassa Australian ensimmäisiä kaupallisia radioasemia. George Palmer oli mukana myös kuljetuspalveluhankkeissa, joissa pantiin alulle erinäisiä rautatie- ja linja-autolinjoja. Lisäksi hän toimi 1930-luvulla Australian pääministerina olleen Joseph Lyonsin neuvonantajana. Clive Palmer vietti lapsuudessaan yhdeksän kuukautta Kiinassa suuren harppauksen jälkeen 1962, koska Palmerin mukaan hänen isänsä työskenteli siellä Australian hallituksen epävirallisena edustajana. Clive Palmer on maininnut tavanneensa pikkupoikana Kiinassa maan viimeisen keisarin Pu Yin.
Palmerin nuoruudessa hänen harrastuksiinsa lukeutuivat muun muassa yleisurheilu ja lainelautailu. Hän myös pelasi rugbya Southport Tigersin liigajoukkueessa. Jo alakouluikäisenä Palmer tapasi Geoff Smithin, joka on yksi hänen tärkeimmistä lainopillisista neuvonantajistaan. Heidän koulunsa oli St Vincents Primary School, josta Palmer eteni opiskelemaan Aquinas Collegeen. Hän on kertonut jättäneensä oppilaitoksen ja siirtyneensä Southport Highin, koska näki uskontotunnilla opettajan heittävän tiiliseinää vasten istunutta poikaa Raamatulla päähän, minkä seurauksena oppilas meni tajuttomaksi. Vuosina 1973–1975 Palmer opiskeli Queenslandin yliopistossa taiteita, lakia ja journalismia, mutta opinnot jäivät kesken.
1980-luvun puolivälin tienoilla Palmer kävi neuvottelemassa Mihail Gorbatšovin ja Kremlin virkamiesten kanssa Australian kaivoshankkeista. Hän oli aiemmin poiminut tiedotusvälineistä ajatuksen, jonka mukaan venäläiset tekivät mielellään rautamalmihankkeita koskevia yhteistyösopimuksia muiden maiden kanssa, mikä oli saanut Palmerin kiinnostumaan kaivostoiminnasta. Hänen pettymyksekseen venäläiset tarjoutuivatkin lopulta myymään Palmerin johtamalle edustajaryhmälle kanelia kolmen miljardin dollarin edestä, eikä kauppoja syntynyt. Palmerin suhteet Venäjälle kuitenkin säilyivät. Matkan jälkeen hän sai tietoonsa, että kaivosyhtiö Hanna Mining oli jättänyt maksamatta Pilbaran magnetiittiesiintymiä koskevan vuokran Länsi-Australian hallitukselle, mikä antoi vuokran suorittaneelle Palmerille mahdollisuuden neuvotella Hanna Miningin kanssa ja ostaa esiintymät itselleen, minkä hän tekikin.
Palmerin vaimo Sue kuoli syöpään huhtikuussa 2006. Seuraavan vuoden joulukuussa Palmer avioitui Annan kanssa, jonka puoliso Andrew Topalov oli myös kuollut syöpään samoihin aikoihin kuin Palmerin ensimmäinen vaimo. Andrew Topalov oli ollut Palmerin entinen koulutoveri. Topalovin ja Annan häissä jälkimmäisen Bulgariassa olleet vanhemmat eivät olleet päässeet tulemaan tilaisuuteen, joten Topalovin pyynnöstä Clive ja Sue Palmer olivat toimineet häissä morsiamen isän ja äidin rooleissa. Clive Palmerilla on lapsi myös avioliitosta Annan kanssa, tytär nimeltä Mary Jean. Palmer asuu Gold Coastissa, Queenslandissa.
Liiketoiminta 2000-luvulla
Uransa aikana Palmer on kehittänyt hyvät liikesuhteet kiinalaisten kanssa ja on Kiinan kanssa käytävän kaupan edelläkävijöitä. Hänelle on ollut hyötyä kiinalaiseen kulttuuriin tutustumisesta jo lapsena. Erään hänet tuntevan investointipankkiirin mielestä Palmerin tyyli toimii Kiinassa oivallisesti hänen ”uraauurtavuutensa, älykkyytensä ja elämää suuremman persoonansa” ansiosta, kun taas Australiassa Palmer joutuu esittämiensä taistelunhaluisten näkemysten vuoksi enemmän vaikeuksiin.
Huhtikuussa 2006 Palmer ilmoitti Mineralogyn solmineen kiinalaisen CITIC-yhtiön kanssa sopimuksen osan Mineralogyn hallinnassa olevan magnetiitin jalostamisesta. Sopimus on poikkeuksellinen, sillä sen perusteella CITIC maksaa Mineralogylta hankkimiensa magnetiittiesiintymien hyödyntämisestä rojalteja vähintään 12 miljoonan tonnin tuotannosta riippumatta siitä, saadaanko magnetiitista jalostettua korkealaatuisempaa tuotetta niin paljon vai ei. Palmerin mukaan sopimus takaa hänelle vähintään 400 miljoonan dollarin vuosittaiset ansiot. Saatavilla olevat tiedot jättävät kuitenkin varaa arveluille tulojen todellisesta suuruudesta. Forbes arvioi, että Palmerin CITIC-yhtiöltä maaliskuun 2013 loppuun mennessä saama neljäs korvaus ja samalla ensimmäinen rojaltimaksu olisi yhteensä 183 miljoonaa dollaria, minkä jälkeen rojalteja maksettaisiin hänelle vuosittain noin 42 miljoonaa dollaria tai enemmän. Sopimuksen tarkat yksityiskohdat ovat salaisia.
Palmerin omistuksessa on myös muun muassa hiiliyhtiö Waratah Coal, jonka hän hankki 2008, ja lähellä Townsvilleä sijaitseva nikkelinjalostamo Yabulu, jonka vuosittaisen tuotannon arvioitiin vuonna 2010 olevan 30 000 tonnia. Jalostamo tuottaa noin kymmenesosan maailmassa käytettävästä nikkelistä. Palkkiona tuotannon kasvusta 30 prosentilla vuoden 2010 aikana Palmer myönsi Yabulun 750 pitkäaikaiselle työläiselle bonuksena kahden hengen luksusloman Fidžille. Lisäksi 55 työntekijää sai häneltä uuden Mercedes-Benzin B-sarjan auton. Alle puoli vuotta jalostamon palveluksessa olleille 60 työntekijälle annettiin matka Port Douglasiin.
Pääasiassa kostean sään vuoksi Yabulun nikkelinjalostamon altaiden vedenpinnat olivat useiden vuosien aikana nousseet vaarallisen korkealle, kunnes vuonna 2012 Yabulu anoi Great Barrier Reef Marine Park Authoritylta eli Ison valliriutan meripuiston hallinnoijilta lupaa saada pumpata jalostamon vedet mereen katastrofin ehkäisemiseksi. Aluksi hakemuksessa toimenpiteen esitettiin tapahtuvan 370:n ja myöhemmin 40 päivän kuluessa. Mittasuhteiltaan operaatio vastaisi miljoonakaupungin tuottaman käsitellyn likaveden viemistä mereen. Kesäkuussa 2012 Palmer pyysi Yabululle lupaa pumpata allasvedet mereen välittömästi ja perusteli anomustaan sillä, että vaakalaudalla olivat yli 1 000 henkilön työpaikat. Ympäristötieteilijöiden mukaan seurauksena ehdotetun kaltaisesta likavesien pumppauksesta olisi vakavia vahinkoja Isolle valliriutalle.
Palmer on laajentanut liiketoimintaansa myös turismiin ja omistaa Sunshine Coastissa sijaitsevan luksuslomakohteen. Huhtikuussa 2012 hän kertoi aikovansa rakennuttaa uuden version Titanicista Kiinassa sijaitsevalla CSC Jinlingin telakalla. Aluksen on tarkoitus vastata suuruusluokaltaan alkuperäistä, huhtikuussa 1912 uponnutta Titanicia. Uuden laivan ensimmäistä matkaa Lontoosta New Yorkiin suunnitellaan vuodeksi 2016. Titanic II:ssa aiotaan käyttää nykyaikaista teknologiaa ja uusimpia navigointi- ja turvallisuusjärjestelmiä, mutta siitä pyritään tekemään mahdollisimman paljon alkuperäistä Titanicia muistuttava. Kun laivahanketta koskeneessa lehdistötilaisuudessa tiedusteltiin, tuleeko Titanic II uppoamaan, Palmer vastasi: ”Totta kai se uppoaa, jos siihen tehdään reikä.” Hän jatkoi sanomalla laivan suunniteltavan siten, ettei se uppoa, ja moitti kysymyksen esittäjää taikauskoiseksi.
Terveysongelmat
Ollessaan katsomassa omistamansa Gold Coast Unitedin ottelua Brisbane Roaria vastaan lokakuussa 2009 Palmer tunsi rintakipua ja lyyhistyi. Hän sai lisähappea ja kävi varotoimenpiteenä tarkistuttamassa itsensä sairaalassa. Siellä todettiin, ettei Palmerilla ollut sydänongelmaa. Vuoden 2011 loppupuolella Palmereiden luona lomaili perheystävä, joka tekee Yhdysvalloissa lääketieteellistä tutkimusta virologian alalla. Hän havaitsi Clive Palmerilla uniapnean oireet ja suositteli tälle hakeutumista hoidettavaksi Massachusetts General Hospitalissa toimivan uniohjelman piiriin. Palmer noudattikin neuvoa ja on sittemmin ryhtynyt käyttämään nukkuessaan kasvomaskia, joka on yhdistetty uniapnean hoidossa käytettävään laitteeseen. Palmerilla on ollut huomattava määrä ylipainoa, mutta onnistuneen hoidon myötä hänen painonsa on vähentynyt selvästi. Palmerin omien sanojen mukaan hän olisi kuollut vuoden sisällä, mikäli unihäiriötä ei olisi todettu.
Poliittinen toiminta
Palmer on Australian kansallispuolueen jäsen ja toimi puolueen tiedottajana osavaltiovaaleissa 1986. Hän oli myös tukemassa Joh Bjelke-Petersenin pääministerikampanjaa. Kansallispuolueeseen Palmer liittyi yliopistoaikoinaan, mitä ennen hän oli ollut mukana nuorten liberaalien toiminnassa. Vuonna 2010 The Australian -lehti arvioi Palmerin olevan Australian suurin poliittinen lahjoittaja. Rahallisen tukensa hän on ohjannut konservatiivisille ryhmille, mutta hänellä on laajat yhteydet eri puolueiden edustajiin. Palmer oli ratkaisevassa roolissa Campbell Newmanin valinnassa Queenslandin pääministeriksi 2012.
Maaliskuussa 2012 Palmer syytti Australian vihreitä ja Queenslandin ympäristöaktivisteja siitä, että nämä olisivat saaneet taloudellista tukea Yhdysvaltojen keskustiedustelupalvelu CIA:lta ja Rockefeller-säätiöltä, jotka hänen mukaansa yrittävät tätä kautta tuhota Australian hiilikaivosteollisuuden. Palmerin esittämissä salaliittosyytöksissä keskeisenä huomion kohteena oli Greenpeacen ja eräiden muiden hiilenvastaisten ryhmien laatima raportti nimeltä ”Stopping the Australian Coal Export Boom”, jota hän väitti CIA:n rahoittamaksi. CIA:n motiiviksi hän mainitsi Yhdysvaltojen kilpailuedun säilyttämisen.
Greenpeace-aktivisti John Hepburn kiisti jyrkästi väitteet CIA-rahoituksesta. Hän kertoi Greenpeacen ottaneen vastaan yhdysvaltalaiselta Rockefeller Family Fund -hyväntekeväisyysjärjestöltä 70 000 dollarin arvoisen lahjoituksen Australian hiiliteollisuuden ympäristövaikutusten tutkimiseen mutta ei nähnyt asiassa mitään ongelmallista. Vihreiden johtaja Bob Brown ei hänkään katsonut Palmerin esittämien syytösten olevan todenperäisiä ja sanoi pitävänsä niitä erikoisina. Brown kuitenkin mainitsi oman näkemyksensä olevan se, että Palmer kyllä uskoo väitteisiinsä, koska tällä itsellään on tapana toimia poliittisten kampanjoiden rahoittajana. Myös CIA kiisti Palmerin syytökset. Australian oikeusministeri Nicola Roxon piti Palmerin salaliittoajatuksia eriskummallisina ja kertoi pohtineensa, onko tämä katsellut liikaa televisiosarja Get Smartia. Palmer totesi jälkeenpäin, ettei kadu kommenttejaan, koska vaalien aikaan ne veivät huomiota pois Liberaaliin kansallispuolueeseen liittyvistä kielteisistä seikoista.
Huhtikuun 2012 lopussa Palmer ilmoitti pyrkivänsä Liberaalin kansallispuolueen ehdokkaaksi seuraavissa liittovaltiovaaleissa. Hieman myöhemmin hän sanoi tavoittelevansa paikkaa parlamentissa sen takia, että hänen ja Australian valtiovarain- ja varapääministeri Wayne Swanin näkemykset maalle hyväksi olevista asioista eroavat toisistaan. Ehdokkaaksi päästessään Palmer tavoittelisi parlamentista paikkaa, joka on Swanin hallussa. Swan on taustaltaan sosialisti, Palmer puolestaan kapitalisti. Palmer otti henkilökohtaisesti maaliskuussa 2012 The Monthly -lehdessä ilmestyneen Swanin kirjoittaman artikkelin, jossa moitittiin “niitä, jotka ovat keränneet taskuihinsa suhteettoman suuren osuuden kansan taloudellisesta menestyksestä ja nyt kokevat, että heillä on oikeus muovata Australian tulevaisuutta tyydyttäkseen omia etujaan“. Palmer kertoi haluavansa luoda asetelman, jossa ihmiset voivat äänestämällä ottaa kantaa siihen, kumman näkökantoja he kannattavat.
Gold Coast United
thumb|Gold Coast United pelaamassa vierasottelua valkoisissa peliasuissa [[Sydney FC|Sydney FC:tä vastaan tammikuussa 2010.]]
Vuonna 2008 Palmer hankki omistukseensa jalkapallojoukkue Gold Coast Unitedin. Palmer asetti vuonna 2009 A-Leaguessa aloittaneelle joukkueelle tavoitteeksi päästä pelaamaan Aasian mestarien liigaa, jotta hän saisi itselleen lisänäkyvyyttä Itä-Aasiassa. Palmerilla ei ollut mielessään rahallisen voiton tekeminen joukkueella. Lokakuussa 2009 hän määräsi, että säästösyistä Gold Coast Unitedin kotiotteluissa katsojamäärät on rajoitettava korkeintaan 5 000:een. Määräyksen taustasyynä oli se, että Unitedin sopimus joukkueen kotiareena Skilled Parkin ylläpidosta vastanneen Queenslandin hallituksen kanssa aiheutti lisäkustannuksia, jos katsojamäärä olisi suurempi kuin 5 000. Unitedin kannattajat protestoivat voimakkaasti päätöstä vastaan, ja Palmer suostui lopulta luopumaan rajoitteesta.
Gold Coast Unitedilla on ollut vaikeuksia saada riittävästi yleisöä otteluihinsa. Lisäksi Palmer on käynyt sanasotaa Australian jalkapalloliitto FFA:n (Football Federation Australia) johtajia vastaan. Brisbanelaisen The Sunday Mail -lehden haastattelussa 19. helmikuuta 2012 Palmer sanoi A-Leaguen olevan ”vitsi” ja kutsui jalkapalloa ”toivottomaksi peliksi”. Australian jalkapalloliiton toimitusjohtaja Ben Buckley piti Palmerin esittämiä kommentteja loukkaavina. Kun Gold Coast United pelasi helmikuun viimeisenä viikonloppuna kotiottelua Melbourne Victorya vastaan, Gold Costia sponsoroineen Hyatt Regency -yhtiön nimen tilalle oli joukkueen pelipaidoissa vaihdettu teksti ”Freedom of Speech”.
Ensisijaisesti Palmerin lausunnoista ja toiminnasta oli seurauksena se, että 29. helmikuuta 2012 FFA:n puheenjohtaja Frank Lowy ilmoitti Australian jalkapalloliiton lopettaneen Palmerin A-League-lisenssin. Hän perusteli lisenssin peruuttamista sillä, että Gold Coastin A-Leagueen osallistumista koskevan sopimuksen sääntöjä oli FFA:n näkemyksen mukaan rikottu ainakin kolmella selkeällä tavalla. Palmer vastasi FFA:n päätökseen rajusti kutsuen Lowya ”diktaattoriksi” ja kertoi vievänsä asian oikeuteen. Palmer myös esitti Twitterissä, että Frank Lowy on ”instituutio, joka nyt kuuluu instituutioon”. Oikeudenkäynnistä odotettiin yhtä Australian urheiluhistorian näkyvimmistä.
Palmer ryhtyi sanoista tekoihin ja jätti oikeuteen hakemuksen, jolla hän anoi oikeudelta määräystä, joka sallisi Gold Coast Unitedin jatkavan pelaamista A-Leaguessa. Brisbanen korkeimman oikeuden tuomari Jean Dalton kuitenkin hylkäsi anomuksen. Hänen nähdäkseen tapa, jolla iskulausetta ”sananvapaus” oli käytetty, ei ollut rikkonut joukkueen osallistumissopimuksen ehtoja. Erityisesti 19. ja 20. helmikuuta 2012 Palmerin esittämiä toistuvia lausuntoja tuomari Dalton kuitenkin piti sopimusrikkomuksina, eikä hän nähnyt mahdollisena sellaista riidan osapuolten välistä yhteistoimintaa, jota haetun oikeuden määräyksen toteuttaminen olisi edellyttänyt. Palmer määrättiin maksamaan oikeudenkäynnin kustannukset. Hän ei ollut oikeudessa itse paikalla.
Hyväntekeväisyys
Clive Palmer on tehnyt lahjoituksia oppilaitoksille ja hyväntekeväisyysjärjestöille. Mineralogy-yhtiönsä välityksellä hän on perustanut 100 miljoonan dollarin arvoisen säätiön Pilbaran alueen aboriginaalien tukemista varten. The Age -lehti kutsui tätä Australian suurimmaksi filantrooppiseksi teoksi. Säätiö tukee lääketieteellistä tutkimusta Länsi-Australiassa sekä avustaa Pilbaran alkuperäiskansoja ja köyhiä yhteisöjä.
Phil Bredesen
thumb|Phil Bredesen Philip Norman ”Phil” Bredesen (s. 21. marraskuuta 1943) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 2003–2011 Tennesseen kuvernöörinä ja vuosina 1991–1999 Nashvillen pormestarina.
Bredesen muutti Nashvilleen vuonna 1975 ja perusti vuonna 1980 vakuutusyhtiö HealthAmerica Corporationin. Hän toimi yrityksen toimitusjohtajana vuoteen 1986, jolloin Maxicare Health Plans Incorporation osti sen noin 400 miljoonalla dollarilla. Ennen valintaansa Nashvillen pormestariksi hän oli pyrkinyt tehtävään myös vuonna 1987, jolloin hävisi pormestarinvaalin toisella kierroksella Bill Bonerille.
Bredesen on naimisissa Andrea Conten kanssa. Parilla on yksi lapsi, poika Ben.
Nirhiäiset
Nirhiäiset (Thyrididae) on pieni perhosheimo ja nirhiäismäisten yläheimon (Thyrididoidea) ainoa heimo. Siihen kuuluu 93 suvussa 930 perhoslajia. Suomessa heimon lajeja ei esiinny, ja muualla Euroopassakin tavataan vain yhtä lajia, nirhiäistä (Thyris fenestrella).
Nikki van der Zyl
thumb|Nikki van der Zyl. Kuva vuodelta 2013.
Nikki van der Zyl (27. huhtikuuta 1935 – 6. maaliskuuta 2021) oli brittiläinen ääninäyttelijä. Van der Zyl ääninäytteli kymmenessä James Bond -elokuvassa vuosina 1962–1979.
Valkulammi (Kuhmoinen, Karklammi)
Valkulammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Karklammen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Valkulampi sijaitsee kallioisen mäen rinteellä. Noin 200 metriä Valkulammesta lounaaseen sijaitsevan Kaijan pinta on noin 40 metriä Valkulammen pintaa alempana. Valkulammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Lammen rannat ovat metsämaata, ja niille on rakennettu kaksi rakennusta. Valkulammen lounais- ja pohjoispuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 177,5 metriä mpy. Lammella ei ole laskuojaa.
Nirhiäiset
Toukat viettävät piilottelevaa elämää, ja ne syövät ravintonsa kääröksi rullaamansa lehden sisällä.
KAIS Mora IF
KAIS Mora IF on vuonna 2004 perustettu ruotsalainen salibandyn erikoisseura Morasta. Seura syntyi kun Mora IBF ja Kristinebergs AIS yhdistyivät. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa maan korkeinta sarjatasoa Superliigaa ja miesten edustusjoukkue toiseksi korkeinta sarjatasoa I-divisioonaa. Lisäksi seuralla on muutamia aikuisjoukkueita sekä miehissä että naisissa ja useita juniorijoukkueita pojissa ja tytöissä.
Nikki van der Zyl
Van der Zyl ääninäytteli Honey Rideria (jota näytteli Ursula Andress) elokuvassa Salainen agentti 007 ja tohtori No, Sylvia Trenchiä (Eunice Gayson) elokuvassa Salainen agentti 007 Istanbulissa, Jill Mastersonia (Shirley Eaton) ja Bonitaa (Nadja Regin) elokuvassa 007 ja Kultasormi, Domino Dervalia (Claudine Auger) elokuvassa Pallosalama, Kissy Suzukia (Mie Hama) elokuvassa Elät vain kahdesti ja Chew Meetä (Francoise Therry) elokuvassa 007 ja kultainen ase. Hän myös ääninäytteli osan Solitairen (Jane Seymour) repliikeistä elokuvassa Elä ja anna toisten kuolla ja monia pienempiä rooleja. Van der Zyl työskenteli ensimmäisestä Bond-elokuvasta alkaen yhtä elokuvaa lukuun ottamatta sarjan jokaisessa elokuvassa Kuurakettiin (1979) asti. Häntä ei mainita lopputeksteissä eikä hän saanut elokuvista rojalteja. Van der Zylin dubbauksia käytettiin muustakin syystä kuin näyttelijän huonon englanninkielen taidon vuoksi: näyttelijä Shirley Eaton oli brittiläinen, mutta vahvan cockney-murteensa vuoksi tuottajat halusivat hänenkin hahmolle toisen, pehmeämmän äänen.
Van der Zylin mukaan häntä suunniteltiin näyttelijäksi elokuvaan Salainen agentti 007 Istanbulissa, koska rooliin jo valittua Daniela Bianchi ei oltaisi haluttukaan elokuvaan. Van der Zylin mukaan Roger Moore kertoi hänelle myöhemmin, että Bianchi pidettiin roolissa, koska tämän sopimuksen purkaminen olisi ollut liian kallista.
Van der Zyl kirjoitti omaelämäkerran For Your Ears Only, jonka esipuheen on kirjoittanut Roger Moore.
Osmo Kanerva
Osmo ”Osku” Kanerva (4. joulukuuta 1941 Helsinki – 4. marraskuuta 2014 Lake Worth, Yhdysvallat ) oli suomalainen nyrkkeilijä, myöhemmin nyrkkeilyvalmentaja ja toimittaja. Amatööriuralla hän edusti Tapanilan Erää. Kanerva asui viimeiset vuotensa Palm Beachillä Yhdysvalloissa, jossa hän toimi valmentajana ja toimittajana.
Kanerva otteli amatöörinä 120 ottelua, joista hävisi noin 20. Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1965 Itä-Berliinissä hän hävisi puolivälierissä Italian Ermanno Fasolille. Gentleman Nyrkkeilijät ry:n Ville-patsas Kanervalle myönnettiin 1966.
Francine Landre
Francine Landre (s. 26. heinäkuuta 1970 Guadeloupe) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin juoksu ja hän voitti Euroopan mestaruuden 4 × 400 metrin viestijuoksussa.
Landre sijoittui Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 kuudenneksi 4 × 400 metrin viestijuoksussa ajalla 3.27,08. Henkilökohtaisella 400 metrillä hän karsiutui välierissä ajalla 52,72; alkuerissä hän juoksi ajan 52,53. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän juoksi 4 × 400 metrin viestissä ensimmäisen osuuden ja voitti kultaa Ranskan ennätyksellä 3.22,34. Hän ylsi myös 400 metrillä uransa parhaaseen arvokisasaavutukseen sijoittumalla kahdeksanneksi ajalla 52,57; alkuerissä hän juoksi ajan 51,92. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän keskeytti 400 metrin juoksun alkuerissä. Atlantan 1996 olympialaisissa hän sijoittui viestissä kahdeksanneksi ajalla 3.28,46. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän sijoittui viestissä kuudenneksi 3.27,61. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän karsiutui 400 metrin puolivälierissä ajalla 52,07. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui viestissä kuudenneksi ajalla 3.27,54 ja karsiutui 400 metrin alkuerissä ajalla 52,57.
Francine Landre voitti 400 metrin juoksussa Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1993, 1994, 1999, 2001 ja 2002 sekä sisäradoilla vuonna 1992. Hän on pituudeltaan 164-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 50 kiloa.
Evelyne Élien
Evelyne Élien (s. 24. maaliskuuta 1964 Basse-Terre, Guadeloupe) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin juoksu ja hän voitti Euroopan mestaruuden 4 × 400 metrin viestijuoksussa.
Élien sijoittui Soulin 1988 olympialaisissa seitsemänneksi 4 × 400 metrin viestijuoksussa ajalla 3.29,37 ja karsiutui 400 metrin juoksun puolivälierissä ajalla 53,36 (alkuerissä hän juoksi ajan 52,90). Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sijoittui viestissä viidenneksi Ranskan ennätyksellä 3.25,16 ja karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 53,05 (alkueräaika oli 52,95). Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän osallistui vain viestiin, jossa Ranskan joukkue sijoittui kuudenneksi ajalla 3.27,08. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän juoksi 4 × 400 metrin viestissä kolmannen osuuden ja voitti kultaa Ranskan ennätyksellä 3.22,34. Henkilökohtaisella 400 metrillä hän karsiutui välierissä ajalla 53,05 (alkuerissä hän juoksi ajan 52,54). Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän karsiutui viestin välierissä ajalla 3.27,11 ja 400 metrin alkuerissä ajalla 53,34. Atlantan 1996 olympialaisissa hän sijoittui viestissä kahdeksanneksi ajalla 3.28,46.
Sisäratojen MM-kilpailuihin Élien osallistui Sevillassa 1991 sijoittuen 4 × 400 metrin viestissä viidenneksi ajalla 3.34,05.
Evelyne Élien voitti 400 metrin juoksussa Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1990 ja 1995. Hän on pituudeltaan 160-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 50 kiloa.
Jon Corzine
Corzine syntyi Illinois'ssa. Hän työskenteli investointipankki Goldman Sachsissa ja ansaitsi noin 400 miljoonaa dollaria pankin mennessä pörssiin 1999. Hänen seuraajakseen pankin toimitusjohtajaksi tuli Henry Paulson.
Hän otti marraskuussa 2003 avioeron Joanne Doughertystä, jonka kanssa oli ollut naimisissa vuodesta 1969. Pari sai kolme lasta. Marraskuussa 2010 Corzine avioitui Sharon Elghanayanin kanssa.
Corzine joutui 12. huhtikuuta 2007 vakavaan auto-onnettomuuteen ja oli alun perin kriittisessä tilassa, mutta toipui ja pääsi muutamien viikkojen kuluttua sairaalasta.
Corzine menetti paikkansa kuvernöörinä republikaanien Chris Christielle vuoden 2009 vaaleissa.
Khan Tengri
Khan Tengri on vuori Tienšanin vuoristossa. Se sijaitsee Kirgisian, Kazakstanin ja Kiinan rajalla itään Issyk Kul -järvestä. Vuoren geologinen korkeus on 6 995 metriä, mutta huipun jäätikkö kohoaa 7 010 metriin. Tästä syystä se luetaan yli 7 000 metriä korkeisiin vuoriin. Khan Tengrin muita nimiä ovat Khan Tangiri Shyngy, Kan-Too Chokusu, Pik Khan-Tengry ja Hantengri Feng.
Khan Tengri on Tienšanin toiseksi korkein vuori siitä 16 kilometriä etelään sijaitsevan Džengiš Tšokusun jälkeen. Se on Kazakstanin korkein ja Kirgisian kolmanneksi korkein vuori. Khan Tengri on myös maailman pohjoisin yli 7 000 metriä korkea vuori.
Muodot
Khan Tengri on pyramidimainen, lumen ja jään peittämä vuori. Auringonlaskun aikaan sen marmoririnteet loistavat punaisena, mistä johtuu sen kazakinkielinen lempinimi "Kan Tau", verivuori. Khan Tengriä luultiin pitkään Tienšanin korkeimmaksi vuoreksi, koska se on muodoltaan paljon näyttävämpi kuin yli 400 metriä korkeampi Džengiš Tšokusu. Todellisuudessa se on ainoastaan Tengri Tagin sivuvuoriston korkein.
Historia
Pjotr Semjonov näki huipun 1857 ensimmäisenä eurooppalaisena.
Ensinousun huipulle teki 1931 Mihail Pogrebetskin ukrainalainen retkikunta etelästä, länsiharjannetta pitkin. M. Kuzminin retkikunta teki ensinousun pohjoisen puolelta 1964. Khan Tengri oli yksi niistä viidestä huipusta, jotka neuvostoliittolaisen vuorikiipeilijän oli valloitettava ansaitakseen arvostetun Lumileopardipalkinnon.
Þjórsá
Þjórsá (suom. myös muodossa Thjórsá) on Islannin suurin joki. Se laskee Atlantin valtamereen Reykjanesin niemen itäpuolella. Jokeen on rakennettu useita vesivoimaloita.
Tavaris Tate
Tavaris Tate (s. 21. joulukuuta 1990) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.
Hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä yhdessä Jamaal Torrancen, Greg Nixonin ja Bershawn Jacksonin kanssa sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 Dohassa.
Hänen ennätyksensä ovat 100 metrillä 10,48, 200 metrillä 20,75 ja 400 metrillä 44,84.
Thomas Rundqvist
Thomas Rundqvist (s. 4. toukokuuta 1960 Vimmerby) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on moninkertainen arvokisamitalisti ja Ruotsin kolmanneksi eniten jääkiekkomaaotteluita pelannut miespelaaja. Rundqvistin pelipaikka oli keskushyökkääjä.
Rundqvist edusti Ruotsin maajoukkuetta kolmissa olympialaisissa, kahdessa Kanada-cupissa ja kahdeksan kertaa MM-kilpailuissa. Hän saavutti kaksi olympiapronssia, kaksi maailmanmestaruutta ja kolme MM-hopeaa. Vuosina 1988–1993 hän oli maajoukkueen kapteeni. Sveitsin MM-kilpailuissa 1990 hän teki kolme maalia ja antoi kahdeksan maalisyöttöä, millä hän oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Suomen MM-kilpailuissa 1991 Ruotsi voitti kultaa, ja Rundqvist teki kuusi maalia ja antoi neljä maalisyöttöä, millä hän oli joukkueensa toiseksi paras pistemies. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentällisen keskushyökkääjäksi.
Rundqvist edusti kotimaassaan Vimmerby IF:ää kausina 1975–1978 sekä Färjestad BK:ta kausina 1978–1984 ja 1985–1993. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1981, 1986 ja 1988. NHL-seura Montreal Canadiens varasi Rundqvistin vuoden 1983 varaustilaisuuden kymmenennellä kierroksella 198. varausvuorolla. Kauden 1984–1985 Rundqvist vietti Pohjois-Amerikassa mutta pelasi NHL:ssä Montrealin joukkueessa vain kaksi ottelua, joissa hän sai yhden syöttöpisteen. Pääasiassa hän pelasi Montrealin farmijoukkueessa, American Hockey Leaguen Sherbrooke Canadiensissa, ja voitti liigan mestaruuden, Calder Cupin. Uransa lopulla kausina 1993–1998 Rundqvist edusti itävaltalaista VEU Feldkirchiä ja voitti kaikkina viitenä kautena Itävallan-mestaruuden. Peliuransa jälkeen hän toimi kausina 2008–2013 Färjestad BK:n joukkueenjohtajana.
Rundqvist palkittiin Ruotsin parhaana pelaajana Guldpuckenilla vuonna 1991. Runqvistin pitkäaikainen seura Färjestad BK on jäädyttänyt hänen ja Ulf Sternerin käyttämän pelinumeron 9. Rundqvist nimettiin vuonna 2007 IIHF Hall of Fameen.
Nils Henriksson
Nils Olof Henriksson (31. heinäkuuta 1928 Porvoo – 26. toukokuuta 2023 Porvoo) oli suomalainen kilpapyöräilijä.
Porvoon Akillesta edustanut Henriksson kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän karsiutui Suomen joukkueessa joukkuetakaa-ajossa alkukilpailussa. Hän oli myös maantieajon varamies. Henriksson kilpaili vuosien 1950, 1951, 1952, 1953 ja 1956 MM-kilpailuissa ja neljässä maaottelussa. Hän voitti SM-kilpailuissa maantieajon kultaa vuonna 1952 ja hopeaa vuosina 1949 ja 1951 sekä joukkueajossa hopeaa vuonna 1952, aika-ajossa hopeaa vuonna 1952 ja takaa-ajossa hopeaa vuonna 1952.
Henriksson toimi seuran ja SFI:n pyöräilyjaostoissa sekä juniorileireillä valmentajana. Hän oli ammatiltaan palokorpraali ja harrasti hiihtoa, valokuvausta ja sukellusta. Henrikssonin kotikunta oli Porvoo.
Doom
Doom on id Softwaren kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on Doom-pelisarjan ensimmäinen osa. Doom on yksi merkittävimmistä ja suosituimmista lajityypin edustajista, ja se varmisti ensimmäisen persoonan ammuntapelien sekä tietokonepelaamisen lopullisen läpilyönnin. Doom herätti ilmestyessään paljon huomiota 3D-grafiikkansa ja väkivaltaisuutensa vuoksi. Peliä on pelannut runsaat 15 miljoonaa pelaajaa ja se aloitti verkkopelaamisen aikakauden. Pelissä käytetty WAD -rakennepaketti mahdollisti erilaisten pelin pohjalta tehtyjen muunnosten (modifikaatioiden) luomisen.
Peli levisi aikoinaan tehokkaasti ilmaiseksi ladattavana shareware-versiona, joka sisälsi ensimmäisen kolmanneksen koko pelistä. Tällöin peliä jakeli Apogee. Doomin valtaisa menestys vaikutti koko peliteollisuuden suuntaan. Peli sai nopeasti suuren määrän seuraajia, ja peliteknologia painottui 3D-grafiikan kehittämiseen. GameSpyn äänestyksessä heinäkuussa 2001 Doom valittiin parhaaksi peliksi kautta aikojen.
Pelaaminen
thumb|Kuva monster infighting -ilmiöstä, jossa toisen hirviön vahingoittama vihollinen kostaa, joskus myös kuolettavan tehokkaasti Doomissa viholliset ovat erittäin kostonhimoisia, joten nopea liikehdintä niiden ympärillä kannattaa. Kyseessä on monster infighting -ilmiö, jossa toisen hirviön vahingoittama vihollinen kostaa ja aiheuttaa täten taistelun vihollisten keskuudessa. Hyvä on myös tietää, ettei esimerkiksi imp voi vahingoittaa toista impiä, kun taas kaikki zombit voivat vahingoittaa toisiaan.
Alkuperäisessä Doomissa ei ole mahdollista hypätä, kyykistyä eikä katsoa ylös tai alas. Kuitenkin myöhemmin kehitetyissä parannelluissa peliporteissa kuten ZDoomissa hyppääminen, kyykistyminen ja muut uudet toiminnot olivat mahdollisia. Samaan versioon lisättiin myös kehittyneempi musiikki.
Moninpeli
Doomissa on kolme erilaista moninpelivaihtoehtoa. Moninpelissä voi vaihtaa pelikenttiä mieltymyksensä mukaan sekä säätää vaikeustasoa. Pelaajia voi olla korkeintaan neljä.
Suosituin moninpeleistä on Deathmatch-pelimuoto, jossa tavoitteena on tappaa toisia pelaajia mahdollisimman monta. Pelissä voi olla esimerkiksi aikaraja, jonka sisällä eniten pelaajia tappanut voittaa. Kuoltuaan pelaaja syntyy aina uudelleen. Pelityyli on erittäin nopea ja sitä voi pelata myös hirviöillä. Muunnelma tavallisesta Deathmatchista on Old Deathmatch -pelimuoto. Sen erona on, ettei aseita voi kerätä samoista paikoista uudelleen ennen kuolemista. Bonusesineet taas ovat käytettävissä vain kerran eivätkä ne materialisoidu enää uudelleen saman pelin aikana.
Cooperative-pelimuodossa pelataan yksinpelikampanjaa useamman ihmispelaajan voimin.
Moninpeliä voi pelata joko sarjaportin, modeemin tai IPX:n välityksellä.
KNM Montbretia (K208)
KNM Monbretia (viirinumero K208) oli Norjan laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Monbretia.
Doom
Tarina
Doomin suoraviivaisessa tarinassa yhdistyvät kauhu- ja scifi-elementit. Pelaaja on nimetön sotilas, joka lähetetään kommandoryhmän mukana Phobokseen, Marsin kuuhun, selvittämään vikaan mennyttä teleportaatiokoetta. Teleporttien kautta on saapunut helvetistä lauma demoneja, jotka ovat valloittaneet tukikohdan ja tappaneet kaikki ihmiset. Peli alkaa, kun käy ilmi, että myös koko kommandoryhmä on tapettu tai muutettu zombeiksi. Pelaaja on ainoa eloonjäänyt. Tehtävänä on edetä ja tappaa kaikki vastaantulevat viholliset.
Episodi 1: Knee-Deep in the Dead
Episodi alkaa, kun nimetön sotilas herää UAC:n tukikohdassa Marsin Phobos-kuussa yksin. Kaikki muut ryhmän jäsenet ovat muuttuneet vihamielisiksi zombeiksi. Lisäksi tukikohta on täynnä demoneita ja hirviöitä helvetistä. Episodin lopussa pelaaja joutuu tappamaan kaksi sarvipäistä hirviötä, jonka jälkeen hänet tapetaan. Episodin jälkeen pelaaja joutuu Marsin Deimos-kuuhun.
KNM Montbretia (K208)
Palvelus
Yksi kolmesta Saksan laivaston sukellusveneen U-262:n laukaisemasta torpedosta osui 18. marraskuuta 1942 Monbretian keulaan, kun alus oli tutkimassa tutkahavaintoaan. Osuma teki suuren reiän aluksen keulaan ja räjäytti nelituumaisen kranaatit, jolloin aluksen kansi vääntyi pahoin. Sirpaleet surmasivat kolme miestä.
Doom
Episodi 2: Shores of Hell
Pelin toinen kolmannes alkaa Deimos-kuusta, jonka läpi pelaajan täytyy taistella. Episodin lopussa taistellaan raketteja ampuvaa jättiläistä vastaan, jonka jälkeen pelaaja laskeutuu helvettiin.
KNM Montbretia (K208)
Palvelus
Aluksen päällikkö Halvor Søiland antoi käskyn jättää laivan. Kaksi venettä ehdittiin laskea veteen ennen kattilahuoneeseen osunutta toista torpedoa, joka katkaisi aluksen. KNM Potentilla pelasti 20 uponneen aluksen eloonjäänyttä veneistä sekä viisi muuta tilapäisvälineiltä. Osa pelastetuista oli pahoin haavoittuneita ja kaksi kuolikin vielä samana päivänä vammoihin. Aluksen mukana sai surmansa 40 norjalaista ja kahdeksan brittiläistä merimiestä.
Doom
Episodi 3: Inferno
Episodi 3 pohjautuu helvettiin, jossa täytyy löytää hyökkäyksen aloittanut demonihämähäkki. Kun sen on voittanut, pelaaja pääsee Maahan, mutta demoneita helvetistä tulee samasta portista sinne.
Episodi 4: Thy Flesh Consumed (vain The Ultimate Doomissa)
Pelin viimeinen episodi sijoittuu helvetin demonien valtaamaan Maahan. Episodin lopussa täytyy taistella samaa hämähäkkimäistä demonia vastaan kuin kolmannessa episodissa. Tämän jälkeen alkavat Doom II:n tapahtumat. Lisäksi kolmannen episodin lopetuksessa nähty kuollut kani paljastuu pelaajan lemmikkikaniksi, Daisyksi.
Kehitys
Pelin kehityksessä käytettiin NeXT-tietokoneita. Pikseligrafiikkaan käytettiin Deluxe Paintin DOS-versiota. id Software siirtyi NeXtiin Apple- ja DOS-koneista sekä myöhemmin siirtyi Windows NT:n käyttöön Quake 2:n kehityksen aikaan.
Musiikki
Musiikin peliin kehitti Bobby Prince, joka loi useimmat ääniraidat tunnettujen heavy metal- ja rock-yhtyeiden kappaleiden inspiroimina. Muun muassa Slayerin, Panteran, Alice in Chainsin ja Metallican kappaleista on pelissä Princen kehittämät versiot. Tämän lisäksi pelissä on lukuisia tyyliltään ambient-vivahteisia raitoja.
Julkaisuversiot
Vuonna 1994 pelistä esiteltiin versiota WinG-rajapinnalle.
Pelistä on julkaistu virallinen versio seitsemälle käyttöjärjestelmälle (mukaan lukien Nextstep, jolla peli alun perin kehitettiin) ja yhdeksälle eri pelikonsolille. Pelistä tehtiin versiot Super Nintendo Entertainment System- ja Sega 32X -alustoille, vaikka SNES-versiossa graafista näyttävyyttä ja 32X:llä puolestaan musiikin laatua jouduttiin karsimaan runsaasti. Epävirallisia harrastajien tekemiä käännöksiä on vielä enemmän.
Vastaanotto
Pelit-lehden Kaj Laaksonen antoi pelin shareware-versiolle 96 pistettä sadasta ja TJ Talasmaa shareware-version verkkopelille 98 pistettä. Myöhemmin Niko Nirviltä heltisi kokoversiolle vielä 94 pistettä. Mikrobitin Petri Teittisen tuomio oli 97 pistettä sadasta.
Perintö
Pelin pelimoottorin lähdekoodi on julkaistu vuonna 1997: julkaistu versio on käännettävissä vain Linuxilla koska DOS-versio käytti äänikirjastoa, jota ei voitu julkaista. Lähdekoodijulkaisu ei sisältänyt pelin datatiedostoja.
Doomin pelimoottorilla on tehty muitakin menestyspelejä, kuten Heretic, Hexen ja Strife.
Lisäksi Doomin maailmaan perustuen on tehty esimerkiksi roguelike (DoomRL), joka ei sinällään hyödynnä Doomin pelimoottoria.
Doomin muokkaamiseen eli ”modaamiseen” on luotu useita vapaaohjelmistona julkaistuja työkaluja, kuten esim. Doom Builder, DeePsea ja Xternable Wad Editor. Nämä ohjelmat mahdollistavat Doomin WAD-pakettien muokkauksen, ja näin ollen esimerkiksi omien maailmojen, hirviöiden ja aseiden luonnin.
Doom -pelisarjaan on julkaistu lukuisia seuraajia sekä elokuva Doom, joka sai ensi-iltansa lokakuussa 2005.
Vuonna 2008 julkaistiin fanien tekemä epävirallinen Final Doomin jatko-osa Plutonia 2, joka sisältää jo Doom 2:sta tutuksi tulleen pelimuodon eli 32 tasoa, joista kaksi on salatasoja. Peli julkaistiin alkuperäisillä grafiikoilla ja se sisältää samat aseet ja viholliset, ainoastaan joitakin tekstuureita on muuteltu. Plutonia 2:n WAD-tiedosto on vapaasti ladattavissa internetistä. Doom on saatavilla myös matkapuhelimelle.
John Romero ilmoitti pelin 25-vuotispäivänä julkaisevansa Ultimate Doomille epävirallisen viidennen episodin. Doom SIGIL tuli ladattavaksi ilmaiseksi toukokuussa 2019.
thumb|right|”That’s one doomed space marine.”
Vaikutus
Toinen tunnettu ensimmäisen persoonan ammuntapeli Duke Nukem 3D teki kunnianosoituksen Doomille. Eräässä pelin kohdassa pelaaja kohtaa avaruuspukuunsa menehtyneen miehen, jota Duke kommentoi sanomalla ”That’s one doomed space marine”. Lisäksi Duke Nukem 3D:n episodissa Nuclear Winter tasossa Land of Forgotten Toys on teleportti Doomin ensimmäisen episodin ensimmäiseen tasoon.
Myös Epic Megagames sisällytti yllättävän Doom-viittauksen tasoloikkapeliin Jazz Jackrabbit 2: tasovalikossa osion Shareware Demo nimessä on käytetty samaa fonttia kuin Doomin logossa ja sen kuva on selvä parodia Doom II:n kannesta.
David Koppenhofer on tehnyt Doomin pelimoottoriin perustuvan graafisen käyttöliittymän Unixin ps-, renice- ja kill-komennoille. Jokaista järjestelmän prosessia kohden Doom-pelimaailmaan luodaan yksi hirviö. Järjestelmänvalvoja voi täten haulikon avulla käydä kirjaimellisesti tappamassa prosesseja. Hirviön haavoittaminen muuttaa sen nice-arvoa ja sen tappaminen lopettaa prosessin kill-komennolla.
Saksalainen Industrial metal -yhtye Rammstein käytti kappaleessaan ”Wollt ihr das Bett in Flammen sehen” Doomista otettua haulikon latausääntä ja huutoa, joka kuuluu pelihahmon kuollessa. Suomalainen grindcore-yhtye Rotten Sound on käyttänyt Doomin äänimaailmaa kappaleensa ”Doom” introna.
Peli on listattu Stanfordin yliopiston kymmenen kaikkien aikojen tärkeimmän videopelien listalle vuonna 2007.
Sasha Ikonen
Sasha Ikonen  on suomalainen urheilutoimittaja. Hänet nimitettiin heinäkuussa 2014 Yle Urheilun toimituspäälliköksi, mitä ennen hän työskenteli vuodesta 1998 MTV3-kanavalla. Hän toimi MTV3:lla urheilu-uutisten toimittajana ja ankkurina, studiolähetysten juontajana, toimituspäällikkönä ja tuottajana. Ikonen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän aloitti Yle TV2:n kanavapäällikkönä marraskuussa 2019.
Ranskan kansanäänestykset
Ranskassa kansanäänestys tapahtuu tasavallan presidentin päätöksellä, mutta sitä voivat esittää sekä Ranskan hallitus sekä kansalliskokous ja senaatti.
Vuoden 2003 perustuslain muutos, jonka tavoitteena on lisätä vallan hajaantumista Ranskassa, mahdollistaa myös alueelliset ja paikalliset neuvoa antavat kansanäänestykset.
Määritelmä
Kansanäänestys perustuu suoraan kansan suvereniteettiin ja Viidennen tasavallan perustuslaki määrittelee kansanäänestyksen;
Tässä perustuslain artiklassa sekoittuvat sekä suora demokratia ja edustuksellinen demokratia, joiden välityksellä kansa käyttää valtaansa.
Kansanäänestysten tyypit
Ranskassa kansanäänestys, jonka perustuslain 3. artikla tekee yhdeksi kansakunnan tavaksi käyttää suvereenia valtaansa, on tapa konsultoida suoraan kansalaisten mielipidettä tietystä kysymyksestä tai tekstistä, jota ei voida toteuttaa ilman äänestäjien enemmistön kannatusta.
Ranskan Viidennen tasavallan perustuslaki vuodelta 1958 luettelee neljä erilaista mahdollista kansanäänestystä. Näistä kolme on kansallisen tason kansanäänestystä; tavallisen lain hyväksymiseksi, valtiosopimuksen ratifioimiseksi (artikla 11.) sekä perustuslain muuttamiseksi (artikla 89.). Neljäs mahdollisuus koskee paikallista tasoa ja perustuslain 72 artikla ja sen 1 momentti mahdollistavat paikallisten yhteisöjen konsultoinnin asioissa, jotka ovat paikallisessa kompetenssissa. Pitää kuitenkin huomioida, että kansanäänestyskin on pois suljettu mahdollisuus jos on kyse tasavaltalaisen valtiomuodon olemassaolosta (artikla 89.).
Ranskan kansanäänestykset
Vuodesta 1793 lähtien Ranskassa on suoritettu seuraava kansanäänestykset:
My Kantele
My Kantele on Amorphis-yhtyeen EP vuodelta 1997.
Aimo Jokinen
Aimo Allan Jokinen (2. huhtikuuta 1931 Eräjärvi – 21. heinäkuuta 2014) oli suomalainen ratapyöräilijä.
Tampereen Yritystä ja Tampereen Kilpa-Veljiä edustanut Jokinen kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän karsiutui Suomen joukkueessa joukkuetakaa-ajossa alkukilpailussa. Vuoden 1953 MM-kilpailuissa hän oli 17:s. SM-kilpailuista Jokinen saavutti vuonna 1952 hopeaa eräajossa ja takaa-ajossa ja aika-ajossa pronssia vuosina 1952 ja 1953. Vuonna 1952 hän osallistui myös maaotteluihin Yhdysvaltoja ja Japania vastaan.
Kronan (nuuska)
thumb|Kronan-nuuskarasia Kronan on Swedish Matchin nuuskamerkki, joka saavutti nopeasti suosiota tultuaan markkinoille vuonna 2005. Kronania myydään kolmessa muodossa: alkuperäisenä ja valkoisena annos- eli pussinuuskana sekä irtonuuskana. Alkuperäisen annosnuuskan nikotiiniosuus on 0,85 %, valkoisen annosnuuskan 0,8 % ja irtonuuskan 0,75 %.
Videopelivuosi 1973
Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1973 videopelijulkaisuja ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.
Jorma Hautala
Jorma Jouko Johannes Hautala (21. tammikuuta 1941 Helsinki) on suomalainen taidemaalari ja graafikko. Hänen ensinäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 1967.
Hautala opiskeli Vapaassa taidekoulussa vuosina 1959–1960 ja Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1962–1966. Hän kuului 1960-luvulla nousseeseen konstruktivistien sukupolveen. Hän oli jäsenenä vuonna 1968 perustetussa Aloha-ryhmässä ja vuonna 1972 perustetussa Dimensio-ryhmässä, joissa konstruktivistien, modernin op-taiteen ja kineettisen taiteen edustajat kohtasivat toisiaan.
Teoksissaan Hautala on käyttänyt maalauksissaan öljy- ja akryylimaalausta ja grafiikan töissään serigrafiatekniikkaa. Hänen kompositioissaan vaaleissa värisävyissä esitetyt geometriset aiheet antavat usein vaikutelman tietynlaisen valon ja ilmapiirin täyttämästä tilasta tai maisemasta. Hautala on toisinaan tehnyt yhteistyötä arkkitehtitoimistojen kanssa. Hän on saanut myös julkisia tilaustöitä, muun muassa Helsingin oopperataloon.
Hautala toimi Taide-lehden ulkoasusta vastaavana taittajana vuosina 1975–1979, ja hän on itse kirjoittanut lehteen monia taideartikkeleita. Hän on ollut myös opettajana sekä Taideteollisessa korkeakoulussa että Kuvataideakatemiassa.
KNM Rose (K102)
KNM Rose (viirinumero K102) oli Norjan laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Rose.
Valmistus
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 Renfrew'stä W. Simons and Companyltä, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1941 ja valmistui 31. lokakuuta.
Palvelus
Alus liitettiin 24. marraskuuta 1941 Liverpoolin saattajaosastoon, jossa se oli uppoamiseensa saakka. Aluksen miehistö pelasti 18. marraskuuta 1942 eloonjääneet amerikkalaisen rahtialus Parisminan eloonjääneet. Saksan laivaston sukellusvene U-624 oli upottanut rahtialuksen torpedoimalla.
Alus suojasi 15. lokakuuta 1944 Southend-on-Seasta lähtenyttä saattuetta ON260, kun se upposi 26. lokakuuta 1944 Pohjois-Atlantilla jouduttuaan Britannian kuninkaallisen laivaston fregatin HMS Mannersin yliajamaksi. Turmassa menehtyi kolme miehistönjäsentä.
Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
Saw VII 3D
Saw VII 3D (Saw 3D, tunnettu myös nimillä Saw VII ja Saw 3D: The Final Chapter) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Kevin Greutertin ohjaama yhdysvaltalais-kanadalainen kauhuelokuva. Sen pääosissa esiintyvät Tobin Bell, Costas Mandylor, Betsy Russell ja Sean Patrick Flanery. Saw VII 3D on seitsemäs Saw-elokuva. Se on elokuvasarjan ensimmäinen osa, joka kuvattiin kolmiulotteiseksi.
Pääsylipputulojen pudotus Saw VI:n kohdalla sai käsikirjoittaja Meltonin ehdottamaan, että Saw VII 3D olisi viimeinen ja Saw VIII:n juonikuvio sulautettaisiin osaksi Saw VII 3D:tä. Saw V:n ohjaajan David Hacklin piti ohjata seitsemän osa, mutta Lionsgate ilmoitti kuudennen osan ohjaajan Greutertin ohjaavan myös tämän. Kuvaukset alkoivat helmikuun alussa 2010 ja päättyivät 12. huhtikuuta. Elokuvan ensi-ilta oli 29. lokakuuta 2010.
Ensimmäisestä osasta tuttu Cary Elwes tekee Saw VII 3D:ssä comebackin. Myös Linkin Park -yhtyeen laulaja Chester Bennington esiintyy elokuvassa.