cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oolannin sota (laulu)
Oolannin sota (”Ja se Oolannin sota oli kauhia...”) on 1850-luvulla käydystä Oolannin sodasta kertova suomalainen laulu, jonka sanoittajaa tai säveltäjää ei tunneta. Laulun sanoissa mainittu ”fästninki” tarkoittaa Ahvenanmaan Sundissa sijainnutta Bomarsundin linnoitusta, jonka brittiläis-ranskalainen laivasto ja maihinnousujoukot valtasivat ja tuhosivat räjäyttämällä vuonna 1854.
Vihreä holvi
Vihreä holvi on taidemuseo Dresdenissä Saksassa. Museon kokoelmat sijaitsevat kahdessa kerroksessa Dresdenin linnassa, ja siellä on esillä muun muassa maailman suurin vihreä timantti. Museon pohjalla on Saksin vaaliruhtinas August II Väkevän 1700-luvulla keräämä kokoelma, jonka hän asetti esille jo 1720-luvulla. Nykyinen museo avattiin vuonna 2004.
Kokoelmat ja näyttelyt
Uudessa vihreässä holvissa on noin tuhat esinettä, jotka ovat esillä vitriineissä. Kokoelmaan kuuluu erilaisia kullasta, hopeasta, jalokivistä, norsunluusta, kookospähkinöiden kuorista ja strutsinmunista esineitä. Tunnetuimpia ovat maailman suurin vihreä timantti Dresdenin vihreä timantti ja Johann Melchior Dinglingerin luoma mogulihallitsija Aurangzebin syntymäpäivää esittävä kohde, jossa on 5 120 timanttia, 160 rubiinia, 164 smaragdia, safiiri, 16 helmeä ja kaksi kameeta.
Historia
Saksin vaaliruhtinas August II Väkevä pyrki 1700-luvulla tekemään Dresdenistä merkittävän eurooppalaisen taidekeskuksen. Hän kutsui kaupunkiin monia kuvanveistäjiä, kultaseppiä ja taidemaalareita. Hän rakennutti kokoelmalleen tilat vuosina 1723–1730 ja halusi pitää aarteet jo tuolloin esillä yleisölle. Vihreä holvi onkin yksi Euroopan vanhimmista museoista. Vihreän holvin kokoelmia August esitteli kahdeksassa toisiinsa liittyneessä huoneessa.
Toisen maailmansodan aikana Dresdenin linnaa pommitettiin, mutta Vihreän holvin huoneista vain kolme kärsi vahinkoja tulipaloissa. Kokoelmat olivat sijoitettu turvaan Königsteinin linnoitukseen. Neuvostoliiton armeija vei esineet kuitenkin sotasaalina. Ne palautettiin vuonna 1958 Itä-Saksaan, ja ne saivat suurta suosiota, kun ne sijoitettiin näytille Albertinumiin vuonna 1974.
Alkuperäisen Vihreän holvin kunnostustyöt alkoivat vasta vuonna 2001. Uusi Vihreä holvi avattiin vuonna 2004 ja historiallinen holvi vuonna 2006. Jälleenrakennustyöt maksoivat yli 45 miljoonaa euroa.
Vihreästä holvista vietiin marraskuussa 2019 sadan miljoonan arvosta jalokiviä. Kaksi ryöstäjää murtautui rakennukseen, kun läheisen sähkönjakelukeskuksen tulipalo pysäytti museon hälytysjärjestelmän. Saaliksi jäi 21 esinettä, joiden arvo oli yhteensä 113 miljoonaa euroa. Poliisi pidätti ensimmäiset epäillyt vuoden päästä ryöstöstä, ja ensimmäiset tuomiot annettiin toukokuussa 2023. Tuomitut kuuluvat maahanmuuttajataustaiseen Remmo-klaaniin. Osa rikollisista sekä ryöstösaaliista oli toukokuussa 2023 edelleen kateissa.
BVS Entertainment
BVS Entertainment on yhdysvaltalainen televisiotuotantoyhtiö, joka perustettiin vuonna 2002 korvatessaan Haim Sabanin vuonna 1988 perustaman Saban Entertainmentin. Disney osti 24. lokakuuta 2001 FOXin Fox Family Worldwiden, jonka myötä myös yhtiön omistuksessa ollut Saban Entertainment siirtyi Disneyn omistukseen. Oston myötä sen nimi vaihdettiin BVS Entertainmentiksi. Yhtiö jatkoi pelkästään Power Rangersien tuottamista vuosina 2002–2009.
Emil Johannes Simola
Emil Johannes Simola (31. heinäkuuta 1876 Lappee – 8. lokakuuta 1954 Tikkurila, Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen tekniikan tutkija ja professori.
Paavo Simola
Paavo Eevertti Simola (17. heinäkuuta 1902 Alatornio – 25. kesäkuuta 1961 Hämeenlinna) oli suomalainen lääkäri ja biokemisti. Hän oli Helsingin yliopiston lääketieteellisen kemian professori vuodesta 1933. Hän teki tutkimuksia yleisen biokemian ja fysiologisen kemian aloilta. Hänen isänsä oli professori Eevert Simola.
Emil Johannes Simola
Emil Simolan vanhemmat olivat talonomistaja Adam Simola ja Maria Suninen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Viipurin lyseosta ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa vuonna 1902. Hän oli Tampereen teollisuuskoulun ja teknillisen opiston johtajana 1906–1919. Simola toimi Teknillisen korkeakoulun mekaanisen teknologian professorina 1919–1945 sekä aineenkoetuslaitoksen tekstiiliosaston johtajana 1930–1938 ja Teknillisen Aikakauslehden päätoimittajana 1925–1947.
Emil Simola oli naimisissa 1910–1949 Elsa Viktorina Laipion (ent. Larin, k. 1949) ja vuodesta 1951 Dagny Adelaide Kockin kanssa.
Alex Ross
thumb|250px|Alex Ross Alex Ross (s. 1968) on yhdysvaltalainen musiikkikriitikko ja tietokirjailija. Hän on työskennellyt The New Yorker -lehden toimituksessa vuodesta 1996 ja julkaisi vuonna 2007 länsimaista 1900-luvun taidemusiikkia käsittelevän teoksen The Rest Is Noise: Listening to the Twentieth Century.
Ross opiskeli St. Albansin yksityisessä lukiossa Washingtonissa ja valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1990. Hän on toiminut aikaisemmin muun muassa The New Republic -lehden toimituksessa ja The New Yorker -lehden avustajana.
Rossin vuonna 2007 julkaistu esikoiskirja The Rest Is Noise: Listening to the Twentieth Century nousi New York Timesin bestseller-listalle ja sai monia palkintoja, muun muassa National Book Critics Circle -palkinnon, Guardian lehden esikoiskirjapalkinnon ja se oli vuoden 2008 Pulitzer-palkintofinalisti.
Alex Ross on naimisissa ohjaaja-näyttelijä Jonathan Liseckin kanssa ja asuu New Yorkin Chelsean kaupunginosassa.
Albin Simolin
Johan Albin Simolin (1875–1942) oli suomalainen kirkkohistorioitsija. Hän oli ruotsinkielisen normaalilyseon lehtori 1910–1919, yliopettaja vuodesta 1919, Helsingin yliopiston dosentti 1913–1927 ja Åbo akademin professori 1929–1930.
TAG Heuer
thumb|Heuer Carrera -kello vuodelta 1964. TAG Heuer on sveitsiläinen vuonna 1860 perustettu luksuskellojen valmistaja.
Historiaa
Vuonna 1999 TAG Heuer siirtyi ranskalaisen ylellisyystuotteita valmistavan LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton S.A:n omistukseen. Vuonna 2009 TAG Heuer ja Zenith yhdistyivät LVMH Swiss Manufactures SA:ksi, jonka itsenäinen osa TAG Heuer edelleen on.
Vuodesta 2003 alkaen TAG Heuerin tuotanto ja vuodesta 2007 alkaen TAG Heuerin kotipaikka on ollut La Chaux-de-Fondsissa. Vuonna 2010 TAG Heuerilla oli Sveitsissä 250 työntekijää.
TAG Heuerin tuotteet
TAG Heuer valmistaa kellojen lisäksi muun muassa aurinkolaseja. Yhtiön mannekiineina on ollut Formula 1 -kuljettajia, kuten Kimi Räikkönen.
Ranskalaiskorttelit
Ranskalaiskorttelit on Yhdysvalloissa Louisianassa sijaitsevan New Orleansin vanhin kaupunginosa. New Orleansin perusti 1718 Jean-Baptiste Le Moyne de Bienville, ja kaupunki alkoi kehittyä kortteleiden ympärille.
Suurin osa ranskalaiskortteleiden rakennuksista valmistui Espanjan siirtomaa-ajan aikana 1700-luvun lopulla. Ranskan siirtomaavallan aikaiset rakennukset tuhoutuivat pääosin vuosina 1788 ja 1794 syttyneissä tulipaloissa.
Hurmio (albumi)
Hurmio on Topi Sorsakosken debyyttialbumi vuodelta 1985. Pedro Hietanen, joka oli aloittanut EMIllä tuotantopäällikkönä 1985, kiinnostui Topi Sorsakosken ja rautalankayhtye Agentsin yhdistelmästä. Agents oli tuohon aikaan tunnettu, mutta Sorsakoski ei. Jotta Sorsakosken ura saataisiin käyntiin, Hietanen halusi esitellä laulajan tangojen kautta tutuksi Suomen kansalle, ilman että Sorsakoski yhdistettäisiin automaattisesti Agentseihin. Näin syntyi Sorsakosken ensimmäinen albumi Hurmio, jonka lähes kaikki kappaleet olivat Olavi Virran aikoinaan esittämiä (Täysikuu, Ennen kuolemaa sekä nimikappale Hurmio). Laulujen sovituksista tehtiin tarkoituksenmukaisesti erilaisia kun esimerkiksi haitareita ja viuluja ei käytetty ollenkaan, vaan ne korvattiin puhaltimilla ja marimballa. Levy aiheutti aikoinaan kovaa keskustelua siitä, plagioiko Sorsakoski Olavi Virtaa. Hurmio kuitenkin menestyi ja myi yli 70 000 kappaletta, ja Sorsakosken menestyminen avasi yhteistyön Agentsin kanssa.
Albumi julkaistiin vuonna 1985 vinyylilevynä ja C-kasettina. Vuonna 2007 albumi ilmestyi ensimmäistä kertaa CD-levynä digipak-julkaisuna. Viiden vuoden päästä vuonna 2012 julkaistiin remasteroitu CD-painos, jälleen digipak-julkaisuna.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Otto Donner.
Changzhou
Changzhou (, pinyin: Chángzhōu Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinassa Jangtsejoen suiston alueella Jiangsun maakunnassa. Se on kasvanut kiinni yhtenäiseen Shanghai-Suzhou-Wuxin taajama-alueeseen.
Changzhou on yksi Jiangsun 12 prefektuuritason kaupungista. Sen pinta-ala on 4 384 neliökilometriä. Vuonna 2010 siellä oli 4,6 miljoonaa asukasta.
Changzhoun lempinimi tarkoittaa "lohikäärmekaupunkia". Sen historia ulottuu 2 500 vuoden taakse. 1920-luvulta alkaen sinne kertyi puuvillateollisuutta ja siitä tuli yksi Kiinan tekstiiliteollisuuden keskittymistä.
Ilmasto
Changzhoussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvella on kuivempaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 15 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 060 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 180 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 35 millimetriä.
Hallinnollinen jako
Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 6 osaan seuraavasti:
Sourunniemen kalliomaalaus
Sourunniemen kalliomaalaus sijaitsee Saimaalla Puumalassa Etelä-Savossa. Kalliomaalaus on ajoitettu kivikauteen ja se löytyi vuonna 2004.
Maalaus
Maalaus on varsin pieni ja ainoa tunnistettava kuvio esittää ihmishahmon yläosaa. Hahmolla vaikuttaisi olevan kolmiomainen pää samalla tavalla kuin Uittamon II ja Keltavuoren kuvioilla. Päästä kulkee vielä alaspäin vartaloviiva, mutta käsien ja jalkojen asennot jäävät arvaillujen varaan. Hahmon alapuolella näkyy heikosti punaväriä ja rytmikästä viivanvetoa, mutta kuvioista ei saa selvää. Vaikutelmaksi jää kolmioita rivissä, jota tukee vaakaviiva.
Norrlinia
Norrlinia on Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseon julkaisema sarja, joka sisältää kasvi- ja sienitieteellisiä katsauksia ja tutkimuksia. Vuosina 1983–2021 on julkaistu 36 osaa. Norrlinia-sarja on nimetty Johan Petter Norrlinin (1842–1917) kunniaksi. Hän toimi Helsingin yliopiston kasvitieteen professorina 1800-luvun lopulta 1900-luvun alkuun ja tutki kasvimaantiedettä ja taksonomiaa.
Rivignano Teor
Kunta perustettiin vuonna 2014, kun kaksi kuntaa, Rivignano ja Teor, yhdistyivät muodostaen Rivignano Teorin kunnan. Vuoden 2013 lopussa Rivignanossa oli 4 430 asukasta ja Teorissa 1 951 asukasta.
Jennifer Haben
pienoiskuva|Jennifer Haben esiintymässä RockHarz Open Air 2017 -tapahtumassa Saksassa
Jennifer Haben (s. 16. heinäkuuta 1995, St. Wendel, Saksa) on saksalaisen Beyond the Black -yhtyeen solisti. Haben on osallistunut paljon yhtyeen kappaleiden kirjoittamiseen ja on myös sen ainoa alkuperäisjäsen. Yhtyeensä kanssa Haben on päässyt esiintymään monien tunnettujen yhtyeiden, kuten Within Temptationin ja Scorpionsin keikoilla ja kiertueilla. Haben on tehnyt yhtyeen ulkopuolella omia projekteja, ja on ollut mukana suositussa saksalaisessa televisio-ohjelmassa "Sing meinen Song" vuonna 2019.
Haben aloitti musiikin harrastamisen jo kuusivuotiaana, jolloin hän alkoi soittaa pianoa. Laulamisenkin hän aloitti verrattain nuorena. Hän osaa pianon lisäksi soittaa saksofonia ja kitaraa.
Haben voitti vuonna 2007, saksalaisen laulukilpailun, jolloin hän oli vasta 11-vuotias. Saman vuoden aikana hän pääsi keikkailemaan ohjelman järjestämällä kiertueella. Tämän jälkeen hän voitti veljensä perustamansa bändin kanssa kilpailuja ja pääsi laulamaan Disney Channel -kanavan trailerille kappaleen "Mehr Sommer für alle".
Šikaanikielto
Šikaanikielto (, solvaus, loukkaus) kieltää oikeuden käyttämisen ilkivaltaiseen tai kiusantahtoiseen tarkoitukseen tai siten, että sillä halutaan pääasiassa tuottaa toiselle haittaa tai vahinkoa.
Käytäntö Suomessa
Suomessa kieltoa pidetään yksityisoikeudellisena periaatteena. Säädöksissä šikaanikielto esiintyy naapuruussuhdelain (26/1920) 13 pykälässä. Sen mukaan jos joku käyttää oikeuttaan rakentaa tai kaivaa pääasiallisena tarkoituksenaan tuottaa naapurille vahinkoa tai haittaa, on naapurilla oikeus vaatia paikan ennallistamista ja korvausta. Oikeussäännökseen perustuvat tuomiot ovat kuitenkin käytännössä harvinaisia, sillä vahingoittamistarkoituksen näyttäminen toteen on vaikeaa. Koska rakentaminen liian lähelle naapurin maata on maankäyttö- ja rakennusasetuksen (895/1999, 57 §) mukaan kiellettyä, ei tällöin tarvitse turvautua šikaanitunnusmerkistöön. Jos toimenpiteellä on hyväksyttävä tarkoitus, ei kyseessä ole šikaani.
Käytäntö muualla
Saksalaiset oikeustieteilijät löysivät jo 1600-luvulla roomalaiseen oikeuteen perustuvia lausumia, joista oli pääteltävissä šikaanikielto yleisenä periaatteena. Oikeuden väärinkäyttö kiellettiin myös Preussin yleisessä maanlaissa vuodelta 1794. Ranskassa kielto todettiin 1800-luvun tuomioistuinratkaisuissa. Nykyisin šikaanikielto sisältyy esimerkiksi Saksan siviililakikirjaan (226 §), Sveitsin siviililakikirjaan (2 artikla 2 kappale) ja Ruotsin maakaareen (3 luvun 1 §). Oikeuden väärinkäytön kielto on monessa oikeuskulttuurissa vallitseva oikeusperiaate.
Boris Berman
Boris Berman (, s. 3. huhtikuuta 1948 Moskova) on venäjänjuutalainen pianisti ja musiikkipedagogi.
Berman opiskeli Moskovan konservatoriosa Lev Oborinin alasuudessa pianoa ja cembaloa. Vuonna 1973 Berman muutti Israeliin ja myöhemmin Yhdysvaltoihin. Berman on toiminut pianon opettajana Indianan, Bostonin ja Tel-Avivin yliopistoissa ja toimii tällä hetkellä Yalen yliopiston pianonsoiton laitoksen johtajana.
Berman on levyttänyt Philips, Deutsche Grammophon ja Melodia -levymerkeille muun muassa Alexander Scriabinin ja Dmitri Šostakovitšin musiikkia. Berman tuoreimpiin levytyksiin kuuluvat kaksi Naxoksen julkaisemaa John Cagen preparoidulle pianolle säveltämien teosten levytystä, jotka valittiin BBC Music Magazinen Top Recording -kategoriaan sekä Šostakovitšin ja Alfred Schnittken pianokvintettojen levytys, joka oli Grammy-palkintoehdokkaana.
Yale University Press julkaisi Bermanin teoksen Prokofiev's Piano Sonatas vuonna 2008.
Kou Lei
Kou Lei (, s. 20. marraskuuta 1987 Peking, Kiina) on kiinalaissyntyinen ukrainalainen pöytätennispelaaja. Kou on 178 senttimetriä pitkä, painaa 78 kilogrammaa ja edustaa UCAM Cartagena TM -seuraa.
Kou osallistui Ukrainan riveissä vuoden 2008 kesäolympialaisiin, jotka käytiin hänen synnyinkaupungissaan Pekingissä. Hän sijoittui kaksinpelissä jaetulle sijalle 65 pudottuaan ensimmäisellä kierroksella. Vuoden 2010 EM-kilpailuista Kou saavutti pronssia joukkuekilpailusta. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta hän saavutti pronssia kaksinpelistä.
Leo Piironen
Leo Piironen (s. 1993 Nummela ) on suomalainen frisbeegolfaaja ja avoimen sarjan Suomen mestari vuosilta 2012, 2016 sekä 2018. Piironen on voittanut myös MJI-sarjan junioreiden Suomen mestaruuden 2010, sekä MJII-sarjan junioreiden Suomen mestaruuden 2009.
Piironen on kuulunut kiekkovalmistaja Discmanian pelaajatiimiin vuodesta 2010. Discmania julkaisi vuonna 2012 Piirosen suomenmestaruuden kunniaksi nimikoidun lähestymiskiekon.
MTV3:n Ennätystehdas-ohjelmassa Piironen puttasi minuutissa 33 kiekkoa koriin kymmenen metrin etäisyydeltä.
Olof Landström
Olof Kristian Landström (s. 9. huhtikuuta 1943 Turku) on suomalaissyntyinen ruotsalainen kuvittaja ja animaattori. Landström on kuvittanut lastenkirjoja, joiden kirjoittajina ovat olleet muun muassa Barbro Lindgren, Beppe Wolgers, Peter Cohen, Tomas ja Jujja Wieslander sekä Ulf Stark. Yhdessä puolisonsa Lena Landströmin kanssa hän on tehnyt Lasse- sekä Buu ja Bää -lastenkirjoja, joita on käännetty ruotsista muillekin kielille. Olof Landström on myös tuottanut monia televisioanimaatioita lapsille.
Leo Piironen
Lähteet
https://www.discgolfworldtour.com/players/leo-piironen/
Olof Landström
Elämä ja ura
Olof Landström syntyi 1943 Turussa, josta hän muutti teini-iässä Tukholmaan. Hän opiskeli Konstfack-taidekoulussa ja tapasi vuonna 1969 tulevan vaimonsa ja yhteistyökumppaninsa Lena Landströmin.
1970-luvun alussa Olof ja Lena Landström työskentelivät yhdessä Peter Cohenin kanssa ja tekivät Ruotsin televisiolle suosituksi tulleita tv-animaatioita kuten Kalles klätterträd, Farbrorn som inte ville va’ stor ja Magister Flykt. Myöhempiä animaatioita ovat Lehmän päiväkirjasta (1984) sekä Herra Pohto ja silli (1987).
1990-luvun alusta alkaen Olof ja Lena Landström ovat tehneet Lasse- sekä Buu ja Bää -lastenkirjoja. Heidät on palkittu Ruotsissa muun muassa Litteraturfrämjandet-stipendillä, Expressen-lehden Heffaklumpen-lastenkirjapalkinnolla sekä Astrid Lindgren -palkinnolla.
Mesoamerikka
thumb|300x300px|Mesoamerikan kulttuurisia alueita. Mesoamerikka on historiallinen alue, joka ulottuu Keski-Meksikon pohjoisosista Costa Rican länsirannikon pohjoisosiin. Mesoamerikkaan kuuluvat nykyisistä valtioista eteläinen Meksiko, Belize, Guatemala ja El Salvador sekä Hondurasin ja Nicaraguan läntiset osat ja Costa Rican luoteiskulma. Mesoamerikka on kulttuurinen alue, jossa kehittyi joukko kulttuurisesti yhteneväisiä agraarisia sivilisaatioita noin vuodesta 2000 eaa. alkaen aina eurooppalaisten saapumiseen 1500-luvun alussa.
Historia
Mesoamerikan historia jaetaan kolmeen kauteen. Esiklassisella kaudella 2000 eaa. – 250 jaa. alueen hallitseva kansa oli olmeekit. Klassisella kaudella 250–900 nousivat mayojen korkeakulttuuri ja Teotihuacánin kaupunki. Jälkiklassisella kaudella 900–1500 vahvimpia valtioita hallitsivat ensin tolteekit ja heidän jälkeensä asteekit. Mesoamerikkaa ei historiansa aikana hallittu yhtenä valtiona, vaan alue jakaantui erillisiin valtioihin, joita hallitsivat niiden keskuskaupungit. Espanjalaiset kukistivat asteekit vuonna 1521, ja seuraavien sadan vuoden aikana koko Mesoamerikka joutui espanjalaisten haltuun.
Maantiede
Mesoamerikka sijaitsee kokonaan tropiikissa. Siihen kuuluu maantieteellisesti monenlaisia alueita alankojen kosteista metsistä tuulisiin ja kylmiin ylänköihin.
Trooppiset alamaat sijaitsevat alle tuhannen metrin korkeudessa merenpinnasta. Niillä sataa paljon, ja ne kasvavat trooppista metsää ja savannia. Näillä alueilla syntyivät olmeekkien ja mayojen klassinen korkeakulttuuri. Alamaiden tuotteista olivat riippuvaisia myös ylempänä asuneet asteekit.
Ylämaat sijaitsevat 1 000–2 000 metrin korkeudessa. Ne ovat lauhkeampia kuin alamaat, ja niillä sataa vähemmän. Sadekausi on kesäkuusta lokakuuhun ja kuiva kausi tammikuusta toukokuuhun. Näillä alueilla syntyivät misteekkien, sapoteekkien, taraskien ja ylämaiden mayojen kulttuurit. Asutus keskittyi tasaisiin vuorilaaksoihin.
Keski-Meksikon ylätasanko sijaitsee yli 2 000 metrin korkeudessa, ja siihen kuuluvat Meksikon laakso ja sen viereiset laaksot. Joillain alueilla sataa tarpeeksi maan viljelemiseen, mutta jotkin alueet ovat siihen liian kuivia. Lokakuun ja maaliskuun välillä saattaa esiintyä hallaa. Viljelykasvien määrä on pienempi kuin alavammilla seuduilla. Asteekkivaltakunnan keskus syntyi Meksikonlaaksossa.
Kulttuuri
Mesoamerikan yhteisiä kulttuurisia piirteitä ovat esimerkiksi säännölliset markkinat, obsidiaanista tehdyt työkalut, rapatut lattiat, kaivinkepit sekä jotkin uskonnolliset piirteet, kuten ihmisuhrit, luku 13 pyhänä lukuna sekä 260-päiväinen rituaalikalenteri. Kulttuurisesta yhdenmukaisuudesta huolimatta alueella puhutaan useita kieliä, joista yleisimpiä ovat nahuatl, mayakielet, sapoteekki, misteekki ja otomi.
Into Salmio
Into Erkki Salmio ent. Selin (28. marraskuuta 1894 Humppila – 20. helmikuuta 1962) oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat ylikonstaapeli Karl August Selin ja Josefina Strömgr6n. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Elsa Alma Emilia Leppäsen kanssa.
Opinnot
Salmio kirjoitti ylioppilaaksi Lapuan yhteiskoulusta vuonna 1914 ja liittyi Etelä-Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa vuosina 1914–1916 ja suoritti teologisen alkututkinnon vuonna 1916. Salmio suoritti Sotakorkeakoulun erikoiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1925 ja Sotakorkeakoulun yleisen osaston vuosina 1926–1927. Hän oli komennettuna vuonna 1928 tutustumaan Saksan armeijan koulutukseen ja vuonna 1929 Unkarin armeijan remonttiasioihin ja 1930 Ruotsin armeijan talvikoulutukseen.
Jääkäriaika
thumb|300px|Jääkäripataljoonan ratsuosasto Libaussa syksyllä 1917. Etualalla Luutnantti Sievert ja Zugführer Ljungberg. Salmio liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 3. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan 4. komppaniaan ja edelleen pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella.
Sisällissodan jälkeinen aika
Salmio toimi sisällissodan jälkeen 4. toukokuuta – 31. toukokuuta 1918 Terijoella ratsuväestä muodostetun vartioston päällikkönä, mutta komennettiin 24. lokakuuta 1918 ja siirrettiin myöhemmin 29. marraskuuta 1918 joukkueenjohtajaksi Lapin I rajavartiopataljoonaan. Hän palveli Kuhmoniemen komennuskunnassa, kunnes siirrettiin 1. huhtikuuta 1919 joukkueenjohtajaksi Hämeen ratsurykmenttiin ja komennettiin edelleen 12. heinäkuuta 1919 alkaen 3. Divisioonan adjutantiksi ja siirrettiin 26. kesäkuuta 1920 joukkueenjohtajaksi Hämeen ratsurykmenttiin. Hänet määrättiin 3. elokuuta 1920 alkaen 2. eskadroonan päällikön viransijaiseksi ja 18. syyskuuta 1920 alkaen päälliköksi 1:een eskadroonaan ja 28. tammikuuta 1921 alkaen 3. eskadroonaan. Eskadroonasta hänet siirrettiin 6. kesäkuuta 1923 yleisesikuntaupseeriksi Ratsuväkiprikaatin esikuntaan ja 16. toukokuuta 1925 kantaeskadroonan päälliköksi Uudenmaan rakuunarykmenttiin ja 28. huhtikuuta 1927 yleisesikuntaupseeriksi Ratsuväkiprikaatin esikuntaan. Salmio komennettiin 15. syyskuuta 1927 ja siirrettiin 23. joulukuuta 1927 alkaen Yleisesikunnan koulutustoimiston päälliköksi, josta hänet siirrettiin edelleen 27. elokuuta 1929 Polkupyöräpataljoona 3:n komentajaksi ja 1. heinäkuuta 1933 Sotakorkeakoulun johtajan apulaiseksi ja opettajaksi sekä 14. tammikuuta 1936 Kadettikoulun johtajaksi.
Luottamustoimet
Salmio toimi Ratsuväen ohjesääntökomitean jäsenenä vuonna 1921 ja kunniatuomioistuimen varajäsenenä vuonna 1922 sekä 3. Divisioonan kunniatuomioistuimen varapuheenjohtajana vuonna 1930. Yleisesikunnan kunnianeuvoston varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 1934 ja 1935 ja Helsingin ratsastusseuran johtokunnan jäsenenä vuosina 1928–1929 sekä Upseeriratsastajain johtokunnan jäsenenä vuosina 1936–1938 ja Suomen ratsastajain liiton liittovaltuuston jäsenenä vuosina 1937–1938.
Šamal Sina’
Šamal Sina’ on yksi Egyptin 26 kuvernementista. Se sijaitsee Egyptin pohjoisessa kärjessä Siinain niemimaalla. Kuvernementin pääkaupunki on Arish.
Devendra Fadnavis
Devendra Fadnavis (s. 22. heinäkuuta 1970) on intialainen poliitikko, joka on toimi Maharashtran osavaltion pääministerinä vuosina 2014–2019. Hänet valittiin vuonna 2019 toiselle kaudelle, jonka jälkeen hän oli osavaltion ensimmäinen toiselle kaudelle valittu pääministeri, joka ei edusta kongressipuoluetta. Toinen kausi kesti kolme päivää. 30. kesäkuuta 2022 hän vannoi Maharashtran varapääministerin valan vuoden 2022 Maharashtran poliittisen kriisin jälkeen.
Fadnavis syntyi Nagpurissa bramiiniperheeseen, jolla oli hänen isänsä kautta yhteyksiä hindunationalistiseen Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestöön. Hän aloitti poliittisen uransa 1990-luvulla kotikaupunkinsa Nagpurin kunnallispolitiikassa. Hänet valittiin Nagpurin kaupunginvaltuustoon kahdesti vuosina 1992 ja 1997. Vuodesta 1997 alkaen hän toimi kaupungin pormestarina, ollen Intian toiseksi nuorin pormestari valituksi tullessaan.
Vuonna 2014 hän aloitti ensimmäisen virkakautensa Maharashtran pääministerinä. Virkakautensa aikana hän antoi maratheille kiintiöpaikkoja ammattiryhmiin ja koulutuksiin, jotta sai tyynnytettyä näiden protesteja. Hän oli, vuonna 1975 pääministerikautensa päättäneen, Vasantrao Naikin jälkeen ensimmäinen Maharashtran pääministeri, joka onnistui pysymään virassaan viisi vuotta kestävän kauden loppuun asti. Fadnavis onnistui myös vaikuttamaan oppositiopuolueiden johtajiin houkutellen näitä siirtymään Intian kansanpuolueen riveihin.
Hänen valintansa 23. marraskuuta 2019 toiselle kaudelle Maharashtran pääministeriksi nähtiin yllättävänä, koska Shiv Senan, kongressipuolueen ja Nationalist Congress Partyn (NCP) uskottiin liittoutuvan keskenään osavaltiohallituksen muodostamiseksi. Osavaltio oli ollut Intian keskushallinnon hallinnassa 12. marraskuuta alkaen, koska hallitusta ei ollut syntynyt. Shiv Sena oli eronnut Modin toisesta hallituksesta vaadittuaan itselleen Maharashtran pääministerin virkaa. Fadnavis pääsi jatkokaudelle, kun NCP:n Ajit Pawar teki sopimuksen Fadnaviksen kanssa, jonka seurauksena Pawar pääsi varapääministeriksi. Fadnaviksen ja Pawarin hallitus kaatui kolmen päivän kuluttua, kun Pawar ilmoitti eroavansa tehtävästään varapääministerinä. Tämän jälkeen Fadnaviksen toisella osavaltiohallituksella ei ollut enää enemmistöä parlamentissa.
Mahnalanselän alue
Mahnalanselän alue (35.51) sijaitsee Pirkanmaalla. Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (35) ja on Ikaalisten reitin valuma-alueessa (35.5) toisen jakovaiheen ensimmäinen osa-alue. Se laskee Kuloveteen, joka kuuluu Kokemäenjoen alueeseen (35.1). Kirkkojärvi-Mahnalanselkä on alueen pääjärvi ja sen laskujoki on Nokian Siurossa oleva Siuronkoski.
Mahnalanselän alue muodostuu Kirkkojärvi-Mahnalanselän ympärillä olevista lyhyistä laskuojista ja ojien valuma-alueista. Se saa suuren osan vesistään Kyrösjärvestä laskevasta Pappilanjoesta ja kaikki sen vedet laskevat Kuloveteen Siuronkosken kautta. Aivan pienet ojat luetaan kuuluvaksi Mahnalanselän lähialueeseen (35.511), jonka pinta-ala on 221 km² ilman Pappilanjoen ja Lavajärven muodostamia valuma-alueita. Näitä ojia suuremmat joet ja ojat muodostavat omat kolmannen jakovaiheen valuma-alueensa. Sellaisia valuma-alueita on Heinoonjoella (35.512), Myllyojalla (35.513), Prentinjoella (35.514), Turkimusojalla (35.515), Turkilanjärvenojalla (35.516) ja Matalusjoella (35.517). Myös Lavajärven valuma-alue (35.59) laskee tänne, mutta sitä kohdellaan toisen jakovaiheen valuma-alueena.
Alla olevista järvien, jokien ja valuma-alueiden tiedoista suurin osa on tuotu SYKE-ympäristö ja paikkatietopalvelusta sekä Kansalaisen karttapaikasta.
Mahnalanselän lähialueelta (35.511)
Mahnalanselän lähialueelta laskee Kirkkojärvi-Mahnalanselkään useita ojia. Etelässä laskee lännestä Jokisjärveen Järvenjärven ja Pannokakon lyhyt ja yhteinen laskuoja. Vastarannalle Linnavuoren läpi laskee Hietaanoja, joka kokoaa muun muassa Kakkurinlammin, Pieni-Tappurin ja Iso-Tappurin vedet. Länteen työntyvän Alhonselän lahteen laskee Juojärven lyhyt laskuoja. Enonselän läntiseen lahteen lähes samaan kohtaan laskevat Jänninjärvi omaa ojaansa myöten ja Vastajärvenojaa myöten Jylhäjärvi, Tilkkusjärvi ja Vastajärvi. Pieni Telijärvi laskee Kirkkojärven eteläosaan lyhyellä ojalla ja sen vastarannalle laskee Raimonjärvi. Hieman pohjoiseen, mutta Laitilansalmen eteläpuolelle, laskee Hanhijärven, Pikku Samelusjärven ja Samelusjärven yhteinen oja. Järveen laskevat muutkin ojat, mutta laajojen valuma-alueidensä takia ne muodostavat itsenäiset valuma-alueensa.
Myllyojan valuma-alueen (35.513)
Myllyojan valuma-alueen (35.513) pinta-ala on 35 km² ja sen laskuoja Myllyoja on 9,4 kilometriä pitkä. Se laskee Kirkkojärven eteläosan Telilahteen järven länsipuolelta. Valuma-alueen suurin järvi on Heinijärvi, joka on Myllyojan pääjärvi. Muita järviä ovat Kirvesjärvi, Haukijärvi, Parilanjärvi ja Kuolemaisjärvi, joka sijaitsee puoliksi Sastamalan puolella. Öllykäinen on nykyään kosteikkoa ja Vähäjärvi on entinen pelloksi kuivatettu järvi.
Prentinjoen valuma-alue (35.514)
Prentinjoen valuma-alue on pinta-alaltaan 57 km² ja sen lasku-uoma on 19,4 kilometriä Prentinjoki laskee Kyröspohjassa lännestä Kirkkojärveen. Alajuoksulla siihen yhtyy oikealta Karjosillanoja, joka on Alhajärven eli Saarenjärven laskuoja. Alhajärveen laskevat Varitunjärvi ja toinen Alhajärvi. Vähän ylempänä Prentinjokeen yhtyy oikealta Luojunoja, joka lähtee Pikku-Humpista ja kuivatetusta Lammijärvestä. Iso-Humpin laskuoja yhtyy Luojunojaan hieman alempana. Prentinjokeen yhtyy myös pitkä mutta järvetön Pahaoja. Prentinjoen latvahaara muuttu Palonjoeksi, jonka latvat alkavat Vaivianjärvestä ja Saarlammista.
Turkimusojan valuma-alueen (35.515)
Turkimusojan valuma-alueen pinta-ala on 21 km² ja sen laskujoki Turkimusoja on 8,1 kilometriä pitkä. Se laskee Järvenkylänjärvestä Hämeenkyrön taajamassa Pappilanjokeen lännestä. Muut valuma-alueen järvet sijaitsevat lähellä toisiaan. Särkijärvi (Hämeenkyrö) laskee Järvenkylänjärveen 100 metriä pitkää ojaa myöten. Pieni järvi Telkko laskee Pyhäjärveen, joka vuorostaan laskee Särkijärveen. Myös Taketti laskee Särkijärveen. Ulvaanharjun jarkeella sijaitsee eristynyt Kakkurilampi, jolla ei ole laskuojaa.
Turkkilanjärvenojan valuma-alueen (35.516)
Turkkilanjärvenojan valuma-alueen (myös Turkilanjärvenoja) pinta-ala on 22 km² ja sen laskuoja Turkkilanjärvenoja on vain pari kilometriä pitkä. Se laskee Kirkkojärven Kalalahteen idästä päin. Valuma-alueella on vain kolme järveä: pienet Paskolammi ja Ahvenusjärvi sekä suurin Valkjärvi. Ojan nimi on johdettu nykyään jo pelloksi kuivatetusta Turkkilanjärvestä.
Matalusjoen valuma-alue (35.517)
Matalusjoen valuma-alue, jonka pääuomaa Matalusjokea (pituus 12,5 km) kutsutaan yläjuoksulla Pinsiönjoeksi, on pinta-alaltaan 49 km² ja siinä on 13 järveä tai lampea. Matalusjoki on yli 11 kilometriä pitkä ja saa alkunsa Pinsiön­kankaalta ja laskee Jokisjärven pohjoispäähän. Keskijuoksulla joki ohittaa Pikku-Mataluksen, johon laskevat läntinen Heinijärvi ja Heinilammi sekä omasta ojastaan läntinen Hangaslammi ja itäinen Hangaslammi. Blummanojaan laskevat Toivasjärven, Korpijärven ja Nuijalammin ojat. Kivikesku laskee Pertunkorvenojaa myöten Matalusjoen ja Pinsiönjoen nimenvaihtumiskohtaan. Siihen laskevat Oksilammi, Iso Lehmijärvi, Pikku Lehmijärvi, Vähä-Kaita ja Kilpilammi.
Mongolit
Mongolit ovat itäaasialainen kansa, joka puhuu mongolilaisia kieliä. Mongoleita on noin 10 miljoonaa, joista 2,4 miljoonaa Mongoliassa, 5,8 miljoonaa Kiinan Sisä-Mongoliassa ja 500 000 Venäjällä. Mongolit olivat yksi Mongolivaltakunnan perustaneista heimoista.
Sivilisaatio
thumb|[[Inkat|Inkojen rakentama Machu Picchu.]] Sivilisaatio ( ’kansalais-’) eli korkeakulttuuri tarkoittaa yleensä samaa kuin kulttuuri tai sivistys. Sivilisaatioksi voidaan kutsua yhden valtion, useiden valtioiden, kansojen muodostaman yhteisön tai kokonaisen lajin, kuten ihmiskunnan, kehittämää monimutkaista elämäntapaa. Korkeakulttuuria edeltää alkukulttuuri eli primitiivinen kulttuuri.
Usein sivilisaatio katsotaan kulttuurin kehitysvaiheeksi, jota edeltää yksinkertainen heimoyhteiskunta. Kun tällainen yhteiskunta kasvaa ja organisoituu, siitä tulee sivilisaatio eli korkeakulttuuri, jolle on ominaista keskitetty valtiomainen hallinto, suuret asutuskeskukset, työnjako, yhteiskuntaluokat, kirjoitustaito, korkealle tasolle kehittyneet tiede ja taide sekä vahva armeija. Sivilisaatioille tyypillistä on kaupunkien muodostuminen.
Mongolit
Historia
Tšingis-kaani yhdisti 1200-luvulla mongoliheimot ja monet muut nomadiheimot. Hän perusti kauhua herättäneillä valloitusretkillään valtavan Mongolivaltakunnan, joka ulottui Koreasta Wieniin ja Siperiasta Kaakkois-Aasiaan. Mongolit hallitsivat Kiinaa sadan vuoden ajan Yuan-dynastiana ja siirsivät pääkaupunkinsa Karakorumista Pekingiin. Kublai-kaanin kuoltua 1294 Mongolivaltakunta jaettiin neljään kaanikuntaan, jotka olivat Kiinan Yuan-dynastia, Venäjän Kultainen orda, Persian Il-kaanien valtakunta ja Keski-Aasian Tšagatain kaanikunta. Kaanikuntien kaaduttua mongolit jatkoivat nomadista elämäänsä Mongolian aroilla. Kiinalaiset rakensivat pohjoisrajoilleen Kiinan muurin suojaksi tulevilta hyökkäyksiltä.
Sivilisaatio
Ensimmäisen sivilisaation katsotaan syntyneen noin 3500–3000 eaa. varhaisessa Kaksoisvirranmaassa. Sivilisaation synnyn katsotaan johtuvan mm. voimakkaasta väestönkasvusta ja eri alueiden välisistä sodista, jotka vaativat keskitettyä johtoa. Voimakkaan väestönkasvun pani käyntiin jonkin varastoitavan viljalajin tuottoisa kasteluviljely. Amerikassa se oli maissi, Lähi-idässä ohra ja vehnä, Kiinassa riisi.
Mongolit
Historia
Mongolivaltakunnan peruja on se, että mongolikansoja elää nykyisinkin eri puolilla Venäjää, Kiinaa ja muuta Aasiaa. Mongolit ovat myös sulautuneet paikallisiin väestöihin, ja yksi Tšingis-kaanin aikoihin elänyt mies on periyttänyt Y-kromosominsa peräti kahdeksalle prosentille kaikista Aasian miehistä.
Sivilisaatio
Varhaisten sivilisaatioiden syntyalueet olivat monesti aavikoiden ympäröimiä jokilaaksoja, joissa valloitettujen kylien väestö ei voinut paeta valloittajaa, vaan sen oli alistuttava sodan jälkeen voimakkaamman kylän tai kaupungin valvontaan.
Mongolit
Historia
Mantšut valloittivat Mongolian ja koko Kiinan vuonna 1644. Ulko-Mongolia itsenäistyi Kiinan vallasta vuonna 1911 ja uudelleen vuonna 1921, minkä jälkeen Mongolia on ollut itsenäinen valtio. Mongolian eteläpuolella sijaitseva Sisä-Mongolia kuuluu edelleen Kiinalle, mutta etnisten kiinalaisten muuttoliikkeen seurauksena sen väestöstä mongoleja on enää 17 prosenttia. Mongolian valtion asukkaista noin 90 prosenttia on khalkhamongoleja.
Talous ja kulttuuri
thumb|Paini on mongolien perinteinen suosikkilaji etenkin [[naadam-juhlissa.]] Mongolit ovat perinteisesti nomadeja tai puolinomadeja paimentolaisia, jotka ovat paimentaneet hevosia, vuohia, lampaita, nautoja ja kameleita. Myös metsästyksestä on saatu elantoa. Laajamittaiseen maanviljelyyn Mongolian ankarat ilmasto-olot eivät ole sopineet, mutta jokien lähettyvillä on viljelty viljaa, juureksia ja omenoita. Koska Mongolia sijaitsee Euroopan ja Kiinan kauppareiteillä, moni mongoli on toiminut kauppiaana myyden eläintuotteita.
Sivilisaatio
Varhaisimmat kirjoitetut asiakirjat ovat verokuitteja. Varhaisessa Kaksoisvirtainmaassa mm. järjestäytynyt uskonto oli suuri mahti. Egyptin, Indusjoen laakson, Kiinan, Perun ja Keski-Amerikan alueilla tapahtui vastaava sivilisaation synty. Näitä varhaisia sivilisaatioita on sanottu myös korkeakulttuureiksi tai varhaisvaltioiksi.
Sivilisaation tuntomerkkejä
thumb|[[Manhattan New Yorkissa. Suuret asutuskeskukset ja infrastruktuuri ovat tyypillisiä sivilisaation tunnusmerkkejä.]]
Mongolit
Talous ja kulttuuri
Naadam on mongolien perinteinen juhla, jossa miehet kisailevat jousiammunnassa, painissa ja ratsastuksessa.
Sivilisaatio
Sivilisaation tuntomerkkejä
Sivilisaation käsitettä käytti ensimmäisenä ranskalainen taloustieteilijä Anne Robert Jacques Turgot vuonna 1752. Samuel P. Huntingtonin mukaan sivilisaatio on kulttuurin laajin yksikköä, jota määrittää etenkin uskonto ja siihen sisältyvät arvot ja myytit. Sivilisaatio on korkein identifioitumisen taso, jonka yksilö kokee omakseen verrattuna ulkopuolisiin ”muihin”. Normaalisti jokainen sivilisaatio näkee itsensä maailman keskipisteenä ja kaikille parhaiten sopivana ”universaalisena” kulttuurina. Tämän takia sivilisaatiot yleensä suhtautuvat ennakkoluuloisesti toisiinsa. Huntingtonin näkemykset ovat suosittuja populaarissa keskustelussa, mutta kansainvälisten suhteiden tutkijoiden parissa niihin on suhtauduttu enimmäkseen kielteisesti.
BOPE
thumb|BOPEn pääkallotunnus pienoiskuva|oikea|BOPEn poliiseja työssään. Batalhão de Operações Policiais Especiais eli BOPE on Brasilian Rio de Janeiron  osavaltion sotilaspoliisin alainen pataljoonan vahvuinen erikoisyksikkö, jota komentaa tällä hetkellä everstiluutnantti Wilman René Gonçalves Alonso. BOPE on perustettu 19. tammikuuta 1978. BOPE taistelee pääosin faveloissa (brasilialainen slummi) toimivia huumejengejä vastaan.
Sivilisaatio
Sivilisaation tuntomerkkejä
Sivilisaatioita on vähän, eivätkä ne ole keskenään täysin erilaisia. Carroll Quigley laski niitä parikymmentä, Adda Bozeman vain viisi nykyaikaa edeltävässä historiassa (länsi, Intia, Kiina, Bysantti, Islam). Matthew Melko sai luvun kaksitoista, joista seitsemän kadonneita, Shmuel Eisenstadt yhden enemmän. Arnold J.Toynbee laski niitä 21 ja Samuel P. Huntington kuusi.
Sivilisaatioille on ehdotettu seuraavia tuntomerkkejä:
B. V. Raman
Bangalore Venkata Raman  (8. elokuuta 1912 – 20. joulukuuta 1998 ) oli intialainen astrologi, joka kirjoitti useita alaansa käsitteleviä kansantajuisia kirjoja ja artikkeleita. Hän kannatti erityisesti kotimaansa astrologista perinnettä ja piti itseään konservatiivisena hinduna. Astrologian lisäksi hän tutki ayurvedaa ja homeopatiaa. Intiassa häntä arvostettiin suuresti ja hän sai kuoltuaan huomionosoituksia poliittisilta johtajilta Karnatakasta ja New Delhistä. Vuonna 2000 Intian opetusministeri Murli Manohar Joshi ylisti Ramania tämän syntymäpäiväksi järjestetyssä juhlatilaisuudessa, väittäen, että Raman todisti astrologian tieteellisen ja loogisen puolen skeptikoille. Ministeri myös väitti Ramanin olleen suuri tiedemies ja aikamme rishi. Karnatakan osavaltion entinen pääministeri Ramakrishna Hegde kertoi samassa tilaisuudessa, että Raman sai Intian sivistyneistön hyväksymään astrologian tieteenä.
Sivilisaatio
Sivilisaatio kompleksisena järjestelmänä
Sivilisaatioita on tarkasteltu systeemiteoreettisen näkökulman kautta kompleksisina järjestelminä, eli itsenäisten sääntöjen puitteissa toimivien osien muodostamina järjestelminä, joiden toimintasäännöt muodostuvat järjestelmän osien välisestä vuorovaikutuksesta. Sivilisaatiot voidaan nähdä esimerkiksi esiurbaanisista kulttuureista nousevien kaupunkien verkkona, jota määrittävät verkon osien taloudelliset, poliittiset, sotilaalliset, diplomaattiset, sosiaaliset ja kulttuuriset vuorovaikutussuhteet. Mikä tahansa organisaatio on kompleksinen sosiaalinen järjestelmä, ja sivilisaatio voidaan nähdä suurena organisaationa.
Yhdysvaltalainen antropologi Joseph Tainter katsoo teoksessaan Kuinka yhteiskunnat romahtavat sivilisaatioiden kompleksisuuden kasvavan ongelmanratkaisun kautta. Kohdatessaan ongelmia, kuten väestönkasvu, tautiepidemia, ruoantuotannon ongelmat, ilmastonmuutos, ympäristön kuluminen, vihollisen hyökkäys tai sisäiset konfliktit, ne rakentavat uusia infrastruktuurin, instituutioiden, byrokratian ja sääntelyn kerroksia. Samalla kompleksisuuden kustannukset henkeä kohden kasvavat, mistä syystä sivilisaatioiden ylläpito vaatii enemmän työtä, energiaa ja muita resursseja kuin yksinkertaiset yhteiskunnat. Kompleksisuuttaan kasvattavat yhteiskunnat ovat historiallisesti vastanneet ylläpitokustannuksiinsa valloitus- ja ryöstösotien, orjuuden ja pakkotyön sekä ympäristöresurssien kasvavan hyödyntämisen avulla. Moderni teollisuusyhteiskunta puolestaan on kompensoinut kustannuksiaan erityisesti fossiilisten polttoaineiden hyödyntämisellä.
Seppo Simonen
Seppo Simosen isä oli toimittaja Vihtori Simonen. Hän väitteli maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi 1949 ja oli SOK:n julkaisujen päätoimittaja vuodesta 1953. Yhteishyvä-lehden päätoimittajana Simonen hyökkäsi Paavo Rintalan romaanin Sissiluutnantti (1963) lotta-kuvaa, itse Rintalaa ja kustantaja Otavaa vastaan ja aloitti näin kiivaan kirjasodan, jota käytiin pääkirjoituksia myöten.
Kimmo
Kimmo on suomalainen miehen etunimi.
Kimmo on kansanrunoissa esiintyvä nimi, jota ehdotettiin etunimeksi vuonna 1865. Yrjö Karilas ehdotti sitä uudemman kerran 1919. Nimen teki tunnetuksi Eino Leinon kirjoittama runo Kimmon kosto, joka oli kokoelmassa Kangastuksia 1902.
Sivilisaatio
Kulttuurinen identiteetti ja sivistyneisyys
"Sivilisaatiolla" voidaan viitata myös pelkkään kompleksisen yhteiskunnan kulttuuriin yhteiskunnan itsensä sijasta. Jokaiseen yhteiskuntaan – riippumatta siitä, voidaanko se määritellä sivilisaatioksi vai ei – liittyy omintakeisia ja yksilöllisiä ideologioiden, tapojen, tuotannon ja taiteiden muotoja. Sivilisaatioille tyypillisesti muodostuu etenkin sen eliittiin yhdistetty kulttuuri, joka ilmenee kirjallisuuden, taiteen, arkkitehtuurin, järjestäytyneen uskonnon ja monimutkaisen tapakulttuurin kautta.
Kimmo
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan tammikuuhun 2022 mennessä 18 117 miestä ja ainakin yksi nainen oli saanut nimekseen Kimmo. Kimmosta tuli muotinimi 1960–1970-luvuilla, ja yli puolet nimen haltijoita on syntynyt 1960–1970-luvuilla. 2000-luvun alussa se on ollut harvinainen nimivalinta. Suomenkielisessä almanakassa Kimmo on ollut vuodesta 1929 lähtien.
Sivilisaatio
Kulttuurinen identiteetti ja sivistyneisyys
Sivilisaation käsitteelle muodostui 1700-luvun puolivälissä kulttuurisesti arvottava merkitys, joka säilyi 1800-luvulle ja osin nykypäivään asti. Sivilisaatio yhdistettiin kulttuurisesti ja henkisesti ylivertaiseen sivistykseen verrattuna karkeaan tai villiin barbaarisuuteen. Hienostuneet käytöstavat edustivat sivilisaatioiden ylemmyyttä yksinkertaisempiin yhteiskuntiin nähden.
Saksalainen sosiologi Norbert Elias tulkitsi eurooppalaisten käytöstapojen kehitystä keskiajalta 1800-luvulle sivilisaatioprosessin näkökulmasta. Hän katsoi tapojen sivilisoitumisen olleen seurausta yhteiskuntien kompleksisuuden kasvusta, modernin valtion ja sen valtarakenteiden synnystä sekä hierarkioiden syvenemisestä. Käytöstavat syntyivät hovin ja muun eliitin parissa, jotka pyrkivät erottautumaan alemmistaan erottamalla yksityisen ja julkisen elämänpiirin. Monimutkaistuvat yhteiskuntasuhteet edellyttivät impulsiivisen käytöksen rajoittamista. Aggressiivisuus, seksuaalisuus, ruumiineritteet, piereskely, syljeskely ja ruumiinkieli kokonaisuudessaan siirtyivät vähitellen tarkkailun ja sääntelyn kohteiksi, mikä puolestaan on tuottanut länsimaisen ihmisen tunne-elämään häpeän ja vastenmielisyyden kokemuksia. Toisaalta, koska käytöstapojen alkuperä on yhteiskunnallisten valtasuhteiden osoittamisessa, johti 1900-luvun tasa-arvoistumiskehitys myös tapakulttuurin höllentymiseen.
Sivilisaatioiden tuhoutuminen
thumb|[[Rooman valtakunta laajimmillaan Trajanuksen aikana vuonna 117 jaa.]] Antropologi Joseph Tainter määrittelee kompleksisten yhteiskuntien romahduksen tarkoittavan sen rakenteiden merkittävää yksinkertaistumista. Silloin tällöin sivilisaatio kykenee vielä romahduksen jälkeen jatkamaan kulttuuriaan sen olennaisilta osilta, kuten Kiina on tehnyt useita kertoja historiassaan. Usein kuitenkin romahdus johtaa taantumiseen tai toisen sivilisaation valloitukseen, jolloin sivilisaatio tuhoutuu. Tainter katsoo romahduksen seuraavan kompleksisuuteen suunnattujen investointien alenevasta rajahyödystä. Kasvuvaiheessa sivilisaatio kykenee hyödyntämään parhaita ja helpoimpia ongelmanratkaisukeinojaan, jolloin kalliitkin investoinnit tuottavat merkittävää lisähyötyä. Esimerkiksi Rooman valtakunta hyötyi toisesta puunilaissodasta suunnattomasti huolimatta valtavista tappioista ja kustannuksista. Jossakin vaiheessa kompleksisuus kuitenkin alkaa tuottamaan alenevaa rajahyötyä, kun lisäinvestoinnit kallistuvat, hyödyt pienenevät ja pelkkä järjestelmän ylläpito vaatii enemmän resursseja. Roomalle näin kävi, kun se oli vallannut kaikki parhaimmat lähialueensa, ja esimerkiksi Germanian valloitus jätettiin kesken jo yhden sotilaallisen tappion jälkeen. Ilman kasvua Rooma ei voinut enää vastata uusiin ongelmiin heikentämättä itseään, jolloin sitä huomattavasti heikommat barbaarikansat valloittivat sen.
BOPE
Vuonna 2007 ensi-iltansa saanut elokuva Tropa de Elite kertoo BOPE:n toiminnasta.
Sivilisaatio
Sivilisaatiokritiikki
Sivilisaatiota ei ole aina nähty pelkkänä kehityksenä parempaa kohden. Varhaisiin sivilisaatiokriitikoihin kuului Jean-Jacques Rousseau, jonka mukaan rationaalinen ja sosiaalisesti määrittynyt sivilisaatio ei ollut sopusoinnussa alkuperäisen ihmisluonnon kanssa, jota Rousseaulle edusti primitiivinen ja irrationaalinen jalo villi. Näkemykseen tarttuivat myöhemmin saksalaiset filosofit, kuten Johann Gottfried von Herder sekä Friedrich Nietzsche, jotka erottivat luonnollisen organismin tavoin kehittyneet kulttuurit rationaalisista ja epäluonnollisista sivilisaatioista, joille olivat ominaisia sosiaalisen elämän paheet.
Mongolit
Uskonto
Mongolit harjoittivat šamanismia, johon liittyi usko taivaanjumala Tengriin. Kuolleensa mongolit hautasivat jättämällä ruumiit villieläinten syötäväksi. Valloittamillaan alueilla mongolit kääntyivät paikallisiin uskontoihin, kuten islamiin, buddhalaisuuteen ja taolaisuuteen. Nykyisen Mongolian väestö on etupäässä buddhalaisia.
Sivilisaatio
Sivilisaatiokritiikki
Myös modernissa sivilisaatiokritiikissä saatetaan sivilisaatioita edeltäneet kulttuurit arvottaa Rousseaun tapaan sivilisaatioita korkeammalle. Tietokirjailija Thom Hartmann jakoi maailman kulttuurit vanhempiin ja nuorempiin kulttuureihin ja asetti vanhemmat moraalisesti etusijalle.
Varhaisia sivilisaatioita
thumb
Rostovin taistelu
Rostovin taistelu (1941) oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Donin Rostovin kaupungin hallinnasta vuonna 1941. Saksan 1. panssaridivisioona valtasi kaupungin 21. marraskuuta 1941, mutta joutui vetäytymään kaupungista seitsemän päivää myöhemmin Neuvostoliiton vastahyökkäyksen seurauksena.
Saksa valtasi kaupungin 17. armeijan voimin uudelleen 24. heinäkuuta 1942 ja piti sitä hallussaan seitsemän kuukauden ajan, kunnes puna-armeija valtasi kaupungin lopullisesti takaisin 14. helmikuuta 1943.
Kiintymys jälkeläisiin
Kiintymys jälkeläisiin on Plutarkhoksen Moralia-kokoelmaan (kirja VI, 35) kuuluva tutkielma, joka käsittelee nimensä mukaisesti eläinten ja ihmisten kiintymystä omiin jälkeläisiinsä.
Plutarkhoksen teos on lyhyt essee, se sisältää vain viisi lukua. Teos on viimeistelemätön ja keskeneräinen, teksti katkeaa kesken. Teos on säilynyt nykyaikaan 13 keskiaikaisessa käsikirjoituksessa.
Plutarkhos pyrkii osoittamaan, että kiintymys jälkeläisiin on ihmisillä suurempaa kuin eläimillä, ja että kiintymyksen perusta on biologiassa. Jotkut kyllä väittävät tätä vastaan, mutta Plutarkhoksen mielestä se johtuu vain siitä, että ihmisissä luonnon jäljet eivät ole enää yhtä selvästi näkyvillä. Hän esittää ensin useita esimerkkejä eläinten maailmasta. Esimerkkeinä toimivat muun muassa kuningaskalastajat, pikkuhait, leijonat ja linnut (sellaisina kuin Homeros ne esittää), sekä peltopyy- ja kanaemot. Plutarkhoksen mukaan olisi häpeällistä, jos eläimillä rakkaus jälkeläisiä kohtaan ilmenisi näin luonnostaan, mutta ihmisillä ainoastaan hyötymismielessä, kuten erilaisten palkkioiden tavoitteluna. Plutarkhoksen näkemys on suunnattu muun muassa epikurolaisia vastaan.
Ihmisen biologiasta Plutarkhos käyttää esimerkkinä maidon tuottamista. Hän kuvaa kuukautisia ja raskautta, ja sitä, kuinka ylimääräinen veri suuntautuu synnytyksen jälkeen naisen rintoihin muuttuen siellä maidoksi. Äiteihin on myös istutettu kiintymyksen ja huolenpidon vietti. Se ilmenee heti syntymän jälkeen siinäkin, että vaikka vastasyntynyt on veren tahrima ja ryönän peittämä, se ei häiritse äitiä. Hän esittää myös historiallisen esimerkin: kukaan ei pakottanut ensimmäisenä synnyttäneitä naisia ja vastasyntyneen nähneitä miehiä kasvattamaan lapsia, mutta silti he tekivät niin, vaikka lasten kasvatus on vaivoja täynnä, eikä palkkiota tule pitkään aikaan.
Lauri Kiianlinna
Lauri Kalervo Kiianlinna (s. 27. joulukuuta 1944 Helsinki) on suomalainen prikaatikenraali evp.