cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Josef Zinnbauer
Valmentajaura
Kesäkuussa 2022 Zinnbauerista tuli Venäjän liigan Lokomotiv Moskovan päävalmentaja. Zinnbauerin valinta siirtyä valmentamaan hyökkäyssotaa käyvän Venäjän pääsarjaan kirvoitti kritiikkiä. Hän toimi valinnassaan toisin kuin esimerkiksi Lokomotivin entinen saksalaisvalmentaja Markus Gisdol, joka jätti tehtävänsä maaliskuussa 2022 Venäjän hyökkäyksen Ukrainaan alettua. Zinnbauerin pesti kesti lopulta vain muutaman kuukauden, sillä hän sai potkut viiden perättäisen tappion jälkeen jo lokakuussa 2022.
Ura liikemiehenä
Jalkapallouransa lisäksi Joe Zinnbauer on myös menestyvä liikemies. Hän suoritti jo jalkapallouransa alussa vakuutusmyyjän koulutuksen. 22-vuotiaana hän perusti finanssialan yrityksen, jonka omistaja hän on edelleen. Yritys tarjoaa palveluita kiinteistö- ja vakuutusalalla. Yrityksensä ansiosta Zinnbauerista tuli jo parikymppisenä miljonääri. Frankfurter Allgemeine Zeitung kertoi yrityksen liikevaihdon olleen jo silloin 70 miljoonaa D-markkaa. Zinnbauer on omistanut myös discoja ja ravintolan yhdessä veljensä kanssa. Hän välitti myös veljensä kanssa jalkapallonpelaajia.
Muuta
Zinnbauer on urheiluautojen ystävä. Hän osti jo 21-vuotiaana Ferrari 308 GTS:n, ja lisäksi hänellä on Porsche Carrera ja Mercedes SL.
Hind Laroussi
thumb|Hind Hind Laroussi Tahiri (s. 3. joulukuuta 1984), taiteilijanimeltään Hind, on hollantilainen laulaja.
Aikaisempi elämä
Hind syntyi Goudassa Alankomaissa 3. joulukuuta 1984. Hänen isänsä on marokkolainen ja äiti hollantilainen.
Musiikkiura
Hind osallistui Alankomaiden Idols-kilpailuun vuonna 2002 ja eteni finaaleihin. Hänen debyyttialbuminsa Around The World (2003) sisältää pop- ja R&B–lauluja. Hän laulaa myös portugaliksi ja arabiaksi. Albumi Around The World myi yli 40 000 kappaletta.
Eurovision laulukilpailu 2008
thumb|200px|Hind Eurovision laulukilpailu 2008:n 1. semifinaalissa. Hind valittiin edustamaan Alankomaita Euroviisuihin Belgradiin 2008.
Alexandra Palace
Historia
Alexandra Palace rakennettiin Alexandra Parkiin vuonna 1873, ja sen avajaisia vietettiin kuningatar Viktorian 54. syntymäpäivänä. Tulipalo tuhosi rakennuksen vain 16 päivää avajaisten jälkeen. Palatsi rakennettiin uudelleen, ja uudet avajaiset pidettiin vuonna 1875. Palatsi tuhoutui pahoin vielä toisessakin tulipalossa vuonna 1980. Alexandra Palace kunnostettiin jälleen, ja se avattiin vuonna 1988.
Alexandra Palace on myös televisiotoiminnan syntymäpaikka. BBC vuokrasi palatsin itäosan vuonna 1935, ja aloitti sieltä televisio-ohjelmien lähettämisen.
Tapahtumia
Vuodesta 2008 lähtien Alexandra Palacessa on järjestetty dartsin World Darts Championship-turnaus ja vuodesta 2012 snookerin Masters-turnaus.
Aiheesta muualla
51.59389°N, -0.13°W
Meksikon hurrikaani 1959
Vuonna 1959 Meksikoa koetteli luokan 5 hurrikaani, joka oli yksi tuhoisimmista Tyynenmeren hurrikaaneista. Se surmasi ainakin 1 500 ihmistä ja aiheutti 280 miljoonan dollarin vahingot Meksikossa. Pahiten kärsivät Colima ja Jalisco.
Havaintoaineisto analysoitiin uudelleen vuonna 2016, ja tässä yhteydessä hurrikaanin voimakkuusluokittelu muutettin viitosesta nelosluokkaan. Kovimpien tulten arvioidaan olleen 62,6 m/s (140 mph). Niinpä se on kolmanneksi voimakkain alueen hurrikaaneista vuoden 2015 Patrician ja vuoden 1976 Madelinen jälkeen.
S/S Papinniemi
S/S Papinniemi on höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1905 Tehtaat Lehtoniemi & Taipale Fabrikerin telakalla Lehtoniemessä Varkaudessa Karttulan Höyryvenhe osakeyhtiön tilaamana. Alus oli alun perin matkustajalaiva "SS Karttula" ja se liikennöi Iisveden, Karttulan, Tervon ja Vesannon reittejä. Alus siirtyi 1908 Rautalampi-Vesanto-Karttula Höyryvenhe osuuskunnalle, joka jatkoi liikennöintiä samoilla reiteillä.
Aluksen osti 1914 kuopiolainen liikemies Herman Saastamoinen, ja se muutettiin 1914 Saastamoisen Haapaniemen telakalla hinaajaksi. Muutostöiden valmistuttua Papinniemeksi ristitty alus aloitti Vuoksen vesistössä palveluksensa Osakeyhtiö H. Saastamoisen palveluksessa. Se hinasi sahatukkeja ja vanerikoivua lautoissa sekä muuta puutavaraa proomuissa Kuopioon. Alus palveli 1960-luvun puoleen väliin saakka Vuoksella lukuun ottamatta toisen maailmansodan jälkeistä miinanraivaustyötä Suomenlahdella.
Ammattiliikenteestä Papinniemi poistui vuonna 1967 ja se myytiin 1969 Pentti Rantakoskelle ja Esa Malmivaaralle, joilta aluksen ostivat 1975 Pentti Julkunen ja Jouko Korte. Aluksen osti 1979 pidetystä pakkohuutokaupasta Ari Reunanen, Kaj Wikström ja Olli Kortman. Vuodesta 2000 alkaen alus on ollut Ari Reunasen omistuksessa.
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin.
Kaunispää
thumb|Kuva Kaunispään huipulta. Rakennuksen vanhin osa, "ylämaja" palovartijan torneineen vasemmalla.
Kaunispää on Inarin kunnassa 255 kilometriä Rovaniemeltä pohjoiseen sijaitseva, 438 metriä korkea tunturi. Se sijaitsee Saariselän matkailukeskuksen vieressä ja on yksi puolestakymmenestä matkailun käyttöön valjastetusta Suomen tunturista. Tunturin etelärinteeseen on 2010-vuosikymmenen alkupuoliskolla kaavoitettu runsaasti tontteja rakentamiseen. Uusi tiestö ja kunnallistekniikka ulottui vuonna 2016 tunturin huipulle asti.
Historia
Vuonna 1865, eli viisi vuotta ennen Lapin suurta kultaryntäystä Ivalojoella, tunturia sivuavasta Luttojoesta löydettiin kultaa. Nimismies K. W. Planting vaskasi Ruijan polun varrelta "kullan merkit".
Vuonna 1913 valmistui Sodankylän ja Kyrön kylän (nykyinen Ivalo) välinen maantie, ja samassa yhteydessä rakennettiin tie tunturin huipulle. Samoihin aikoihin tunturin laelle sijoitettiin palovartija tarkkailemaan kymmenien kilometrien päähän avautuvissa tunturimaisemissa mahdollisesti näkyviä merkkejä maastopaloista. Vuonna 1931 valmistui maantie Petsamon Liinahamariin. Myös matkailu vilkastui, ja Lotta Svärd -järjestö suunnitteli kahvilan rakentamista Kaunispään huipulle. 1930-luvulla Kaunispään huippu oli erityisesti ivalolaisten suosima käyntikohde erilaisten kokoontumisten ja juhlien yhteydessä.
Vuoden 1944 marraskuussa toisen maailmansodan jälkimaininkeihin kuuluneessa Lapin sodassa Kaunispään rinteillä käytiin verisiä taisteluita. Kaikki huipun rakennukset eli palovartijan maja, suurehko aitta ja muutama apurakennus tuhoutuivat.
Kaunispään huipulta on lähtenyt myös 1,2 kilometrin pituinen pulkkamäki. Sitä lyhennettiin loma-asuntojen kaavoituksen takia, mutta tunturin laelta on lähtenyt myös toinen, lyhyempi pulkkamäki.
Sana (Mali)
Sana on maalaiskunta Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Saye sijaitsee Nigerjoen tulva-alueen reunalla 45 kilometriä Macinasta kaakkoon. Kunnassa on 28 400 asukasta (vuonna 2009).
Sanan kunta rajoittuu lännessä Macinan piirin Folomanan, Saloban ja Souleyen ja koillisessa Matomon, etelässä Sanin piirin Syn, pohjoisessa Moptin alueen Ténenkoun piirin Diafarabén ja kaakossa Djennén piirin Néma-Badenyakafon kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on tasankoa.
Kuntaan kuuluu 27 kylää ja 49 pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, markoja, bozoja ja moseja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on hirssi. Lisäksi kasvatetaan durraa, riisiä ja papuja sekä myytäväksi maapähkinää ja sipulia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset ja siipikarja. Kunnan ainoat markkinat pidetään Koèn kylässä.
Sayesta on tieyhteydet Saniin, Djennéen ja Ségou’un. Palveluihin kuuluvat 14 alakoulua, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä Sayen ja Koèn terveysasemat.
Keskuskylän nähtävyyksiä ovat kaunis moskeija, fetisistien talo ja entisen oikeustalon eteishalli.
Mastodon
Mastodon on vuonna 2000 perustettu metallimusiikkiyhtye Atlantasta, Yhdysvalloista. Yhtyettä on vaikea sijoittaa mihinkään tiettyyn metallimusiikin genreen. Mastodon on yksi vaikuttavista New Wave of American Heavy Metal-yhtyeistä.
Yhtyeen omaperäiseen musiikkiin kuuluu mutkikkaita ja rankkoja kitarariffejä, omalaatuiset tahtilajit, pitkät ja melodiset kappaleiden väliosat sekä jazzmaiset rummut ja joissain kappaleissa tuplabasareiden käyttöä, puhdasta laulua ja karheaa karjumista, joka on lähellä murinalaulua.
Lyriikat kertovat mm. elämään liittyvistä asioista, sankarillisista teoista, albumin konseptiin/teemaan liittyvät asiat ja mystisistä olennoista kuten mm. "Behemothista" ja "Isojalasta".
Mastodonin neljä ensimmäistä albumia ovat konseptialbumeja, joiden teemoina ovat elementit. Elementit ovat tuli (Remission), vesi (Leviathan), maa (Blood Mountain) ja ilma (Crack the Skye).
Albumit The Hunter ja Once More 'Round the Sun eivät ole konsepti-albumeja, koska yhtye on sanonut haastattelussa unohtavansa konseptialbumi-ideat, koska se antoi bändille tilaisuuden kirjoittaa kappaleita erilaisista aiheista, joita eivät pystyneet kirjoittamaan, kun yhtye oli tekemässä konsepti-albumeja.
Yhtyeen seitsemäs albumi Emperor of Sand on konsepti-albumi, joka kertoo henkilöstä jolle on annettu kuolemantuomio, ja tarinan lopussa henkilö kuolee ja pelastuu. Albumin teemana ovat kuolema ja syöpä. Nämä aiheet ovat saaneet inspiraatiota siitä lähtien kun bändin jäsenten ystävillä ja/tai perheenjäsenillä on todettu syöpä tai ovat menehtyneet.
Yhtyeen kappaleet "Elephant Man", "Joseph Merrick" ja "Pendulous Skin" on nimetty Joseph Merrickin mukaan.
Neurosis-yhtyeen laulaja Scott Kelly on ollut mukana jokaisella Remission -albumin jälkeen ilmestyneellä albumilla. Hän laulaa kappaleissa "Aqua Dementia", "Crystal Skull", "Crack the Skye", "Spectrelight", "Diamond in the Witch House" ja "Scorpion Breath".
Yhtye nousi musiikin valtavirtaan albumeillaan Leviathan, Blood Mountain ja Crack the Skye. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "Iron Tusk", "Blood and Thunder", "Colony of Birchmen", "The Wolf Is Loose", "Oblivion", "Divinations", "Crack the Skye", "Black Tongue", "Curl of the Burl" ja "High Road".
Mastodon Suomessa
thumb|right|250px|Brent Hinds ja Troy Sanders esiintymässä Ruisrockissa vuonna 2007.
Born to Be Wild 3D
Born to Be Wild 3D on vuonna 2011 julkaistu IMAXin tuottama luontodokumentti joka kertoo kahdesta orpoja orangin- ja norsunpoikasia pelastavasta ihmisistä. Elokuvan on ohjannut David Lickley, musiikin on säveltänyt Mark Mothersbaugh ja kertojana toimii Morgan Freeman. Se sai maailmanlaajuisen ensi-iltansa 8. huhtikuuta 2011 225:ssa IMAX-teatterissa.
Siinä kerrtotaan kahdesta ihmisestä; Daphne Sheldrickistä joka pelasti Keniassa norsunpoikasia joiden emot olivat joutuneet salametsästäjien tappamiksi, ja Biruté Galdikas huolehtii Borneolla orvoista orangin poikasista kunnes ne ovat riittävän vanhoja luontoon palauttamista varten.
Tommi Siekkinen
Tommi Sakari Siekkinen (s. 28. maaliskuuta 1989 Oulu) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa Jalkapalloseura Herculesta. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kaudella 2006 Siekkinen siirtyi Kakkosessa pelanneesta Oulun Luistinseurasta Ykkösen AC Ouluun. Ensimmäisessä ottelussaan hän tuli kentälle 66. minuutilla, ja iski seuraavalla minuutilla ensimmäisen maalinsa Ykkösessä. AC Oulun neljänä pelivuotenaan Siekkinen pelasi Veikkausliigassa 5 ottelua tehden niissä yhden maalin ja Ykkösessä 40 ottelua ja 12 maalia.
Kaudeksi 2010 Siekkinen siirtyi Ykkösen PS Kemiin.
Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Ruotsin 1. divisioonan pohjoislohkon IFK Luleåån, jossa hän ei kuitenkaan vakiinnuttanut pelipaikkaansa ja siirtyikin kaudeksi 2012 takaisin Kakkosessa pelaavaan PS Kemiin.
Siekkinen on pelannut myös Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa.
Siekkinen on juniorina harrastanut yleisurheilua ja juossut 100 metriä aikaan 10,94 sekä hypännyt pituutta yli seitsemän metriä. Kansallisesti hän on edustanut oululaista yleisurheiluseuraa Kuivasjärven Auraa. Siekkinen on myös edustanut Suomea nuorten yleisurheilun Ruotsi-maaottelussa.
Saloba
Saloba on maalaiskunta Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sarro sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 30 kilometriä Macinasta kaakkoon. Kunnassa on 35 300 asukasta (vuonna 2009).
Saloban kunta rajoittuu pohjoisessa Macinan ja Souleyen, idässä Sanan, etelässä Folomanan ja Tonguén sekä lännessä Ségoun piirin Kamiandougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymävyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 45 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bozoja, bambaroita, markoja ja fulbeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio, maapähkinä ja pavut.
Sarrosta on huonokuntoiset tieyhteydet Macinaan, Saniin ja Ségou’un. Palveluihin kuuluvat koulut sekä Sarron ja Golokounan kylien terveysasemat.
Milla Kelonurmi
Milla Anneli Kelonurmi (o.s. Kelo, s. 8. huhtikuuta 1978 Järvenpää) on suomalainen yleisurheilija. Sisarensa Niina Kelon tapaan Milla Kelonurmi on monipuolinen urheilija, joka kilpailee paljon. Suomen mestaruuskilpailuissa Kelonurmen parhaimmat saavutukset ovat seitsenottelusta ja 400 metrin juoksusta sekä aidoilla että ilman. Hänen ennätyksensä seitsenottelussa on 5205 pistettä, 400 metrin juoksussa 55,01 sekuntia ja 400 metrin aidoissa 58,68 sekuntia. Milla Kelo edustaa Keski-Uudenmaan Yleisurheilua. Kelonurmen sisko on yleisurheilija Niina Kelo, ja heidän äitinsä Eila Kelo on toiminut heidän valmentajanaan.
Milla Kelonurmella on Kalevan kisoista seitsemän ja Halli-SM-kisoista kahdeksan henkilökohtaista mitalia.
Yrjönyön kapina
Yrjönyön kapina oli virolaisten vuonna 1343 puhjennut kapina, jonka keskuksena oli tuolloin Tanskan hallinnassa ollut Harjumaa. Kapina kukistettiin tanskalaisten ja saksalaisten ritarien voimin. Kapina johti lopulta saksalaisen vallan vakiintumiseen suurimmassa osassa nykyistä Viroa. Yksi harvoista yrjönyön kapinan lähteistä on Liivinmaan nuorempi riimikronikka.
Tausta
thumb|vasen|[[Paiden ritarikuntalinna.]] Kapinan syynä on pidetty Tanskan heikkoa otetta sen Viron-alueista, mikä taas johtui Tanskan sisäisistä ristiriidoista. Tallinnan piispalla ei ollut lainkaan maallista valtaa. Tanskan hallitsemien Harjumaan ja Virumaan vasallisto koostui pääasiassa saksalaisista, jotka olivat järjestäytyneet omaksi korporaatiokseen vuonna 1259. Tämä taas johti siihen, että saksalaiset alkoivat toteuttaa mielivaltaisuuksia virolaisia kohtaan. Kapinalla voidaan nähdä olleen myös useita muitakin taloudellisia, uskonnollisia ja poliittisia syitä.
Kapinan ensimmäinen vaihe
Yrjönyön kapina puhkesi huhtikuussa 1343 yrjönpäivän eli huhtikuun 23. päivän vastaisena yönä. Harjumaalla kapinalliset surmasivat saksalaisia ja polttivat näiden omaisuutta. He myös polttivat Padisen linnoitusluostarin ja tappoivat 28 munkkia. Tämän jälkeen he piirittivät Tallinnan. Harjumaalta yrjönyön kapina levisi Läänemaalle, jossa kapinalliset piirittivät Haapsalun kaupungin.
Saksalaiset järjestivät toukokuussa neuvottelun Paiden ritarikuntalinnassa neljän virolaisten johtajan kanssa, joita kutsuttiin kuninkaiksi. Antamastaan turvaluvasta huolimatta saksalaiset surmasivat neuvotteluihin osallistuneet virolaiset. Tämän jälkeen tanskalaiset pyysivät ritarikunnan joukkoja etenemään Harjumaalle. Ritarikunnan joukot taistelivat kapinallisia vastaan lähellä Tallinnaa ja taistelu päättyi virolaisten tappioon.
Kapinan toinen vaihe
Kapinan toinen vaihe alkoi vuoden 1343 heinä-elokuun vaihteessa. Kapinan keskus oli jälleen Harjumaa. Tällä kertaa kapinallisten tavoitteena oli Harjumaan ja Saarenmaan välinen liitto. Ritarikunta sai apua kapinan kukistamiseen Preussista, josta saapunut Burchad von Dreileben johti vastaiskua kapinallisten kimppuun vuoden 1343 marraskuussa. Saarenmaalla virolaiset olivat piirittäneet ja pakottaneet Pöiden linnan antautumaan. Voitokkaan Harjumaan vastaiskun jälkeen seurasi hyökkäys Saarenmaalle jäiden yli vuoden 1344 helmikuussa. Saksalaiset kukistivat kapinan näin myös Saarenmaalla. Kun Liettuan suuriruhtinaskunta hyökkäsi ritarikunnan hallitseman Baltian eteläosiin, virolaiset aloittivat uuden kapinan Saarenmaalla vuonna 1345. Kapina päättyi saksalaisten kanssa solmittuun rauhansopimukseen. Rangaistukseksi kapinoinnista virolaiset velvoitettiin rakentamaan Pöiden linnan tilalle uusi varustus nimeltä Soneburg eli Maasilinn.
Seuraukset
220px|thumb|oikea|Kapinan 665-vuotispäivien juhlintaa [[Paidessa.]] Yrjönyön kapinan seurauksena Pohjois-Viron omistajasuhteet muuttuivat. Tanska oli kyllästynyt kaukaiseen hankalasti hallittavaan siirtokuntaansa, joka oli kapinan seurauksena päätynyt käytännössä ritarikunnan hallintaan. Tanskan kuningas Valdemar IV Atterdag myikin Harju- ja Virumaan Saksalaiselle ritarikunnalle 19 000 Kölnin kultarahan hintaan vuonna 1346. Hinta vastasi 4 443 kiloa hopeaa. Saksalaisen ritarikunnan suurmestari siirsi ostetun alueen Liivinmaan ritarikunnan alaisuuteen seuraavana vuonna, vaikka hän säilyttikin alueen yliherruuden itsellään. Kapinan jälkeen saksalaisten voidaan katsoa vakiinnuttaneen asemansa Baltiassa.
Myöhempi muisto
Asia nousi keskeisesti esille toisen maailmansodan aikana vuonna 1943, jolloin oli kulunut 600 vuotta kyseisestä kapinasta. Kapinaa oli luonteva käyttää propagandistisiin tarkoituksiin, sillä virolaistalonpoikien kapina kohdistui aikanaan saksalaisiin kartanonherroihin ja vuonna 1943 oli käynnissä sota Neuvostoliiton ja natsi-Saksan välillä. Keskeinen henkilö kapinan käyttämisessä osana Saksan vastaista sotapropagandaa oli Tartosta paennut yliopiston rehtori, professori Hans Kruus.
HMS Vengeance (1774)
HMS Vengeance oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1774 vesillelaskettu Royal Oak -luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Piia Peltosaari
Piia Susanna Peltosaari (s. 27. helmikuuta 1973 Nivala) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälajina oli seitsenottelu. Nivalan Urheilijoita edustanut Peltosaari oli parhaimmillaan 1990-luvun lopulla, jolloin hän voitti kaksi peräkkäistä Suomen mestaruutta seitsenottelussa. Hän otteli Prahassa 1999 ennätyksekseen 5962 pistettä, jolla tuloksella hän on edelleen Suomen kaikkien aikojen tilastossa kahdeksannella sijalla.
Peltosaari saavutti Kalevan kisoista kaikkiaan kahdeksan ja halli-SM-kisoista 11 mitalia.
Harry Brophy
Harry Frank Brophy (22. lokakuuta 1916 Leicester – 6. marraskuuta 1996 Bedford) oli pääasiassa puolustuksessa pelannut englantilainen jalkapalloilija, josta myöhemmin tuli jalkapallovalmentaja. Hän pelasi vuosina 1938–1939 Southamptonille 37 ottelua, joissa teki yhteensä viisi maalia. Aiemmin hänellä oli ollut sopimus Arsenalin kanssa, mutta hän ei ollut pelannut sen riveissä yhtäkään ottelua.
Toisen maailmansodan syttyminen päätti Brophyn uran Southamptonissa ennenaikaisesti. Hän liittyi poliisiin ja sitten kauppalaivastoon. Hän palveli St Andrew -sairaalalaivalla Dunkerquen evakuoinnin aikana. Hän vieraili sota-aikoina eri jalkapalloseuroissa, kuten Huddersfield Townissa, Fulhamissa ja Crystal Palacessa.
Myöhemmällä urallaan Brophy muun muassa valmensi Australian (1954–1955) ja Mauritiuksen jalkapallomaajoukkueita (1957–1959).
Melbournen syyrialais-malabarilainen katolinen eparkia
Pyhän apostoli Tuomaksen Melbournen syyrialais-malabarilainen katolinen eparkia on idän katolisuutta edustavan syyrialais-malabarilaisen katolisuuden riituksen eparkia Australiassa. Eparkia on perustettu tammikuussa 2014, ja se on toinen Intian ulkopuolelle perustettu syyrialais-malabarilaisen kirkon eparkia Chicagon eparkian jälkeen. Eparkia kattaa koko Australian, jossa asuu noin 35 000 syyrialais-malabarilaisen kirkon jäsentä.
Eparkian ensimmäinen piispa on Mar Bosco Puthur, jonka paavi Franciscus nimitti virkaansa vuonna 2014.
Taneli Nykänen
Daniel ”Taneli” Nykänen (15. syyskuuta 1845 Pieksämäki – 8. marraskuuta 1927 Pieksämäen maalaiskunta) oli suomalainen poliitikko.
Nykänen oli talonpoikaissäädyssä Rautalammin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888, 1897, 1899, 1900 ja 1904–1905. Hän oli myös Suomalaisen puolueen kansanedustaja. Mikkelin läänin vaalipiiriä edustanut Nykänen valittiin eduskuntaan kaksissa vaaleissa, 1907 ja 1908, ja hän toimi kansanedustajana toukokuusta 1907 toukokuuhun 1909. Hän oli eduskunnan pankkivaliokunnan ja rautatievaliokunnan jäsen.
Nykänen syntyi maanviljelijäperheeseen ja oli itsekin maanviljelijä. Hän toimi myös Pieksämäen palovakuutusyhdistyksen esimiehenä ja rahastonhoitajana vuosina 1883–1895, Pieksämäen maalaiskunnan rahastonhoitajana vuosina 1895–1898 ja Pieksämäen kirkonisäntänä vuosina 1897–1913. Hän vaikutti myös kunnallispolitiikassa ollen Pieksämäen maalaiskunnan kunnallislautakunnan jäsen ja puheenjohtaja sekä kunnan kunnanvaltuuston jäsen ja varapuheenjohtaja. Hän oli myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustaja. Nykäselle myönnettiin taloustirehtöörin arvonimi vuonna 1920.
Hän oli naimisissa Anna Sofia Kantasen kanssa, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1869. Taneli Nykänen kuoli marraskuussa 1927, 82-vuotiaana.
Toinen diadokkisota
Toinen diadokkisota käytiin vuosina 319–315 eaa. Aleksanteri Suuren seuraajien eli diadokkien välillä. Sodan jälkeen Kassandros oli kiistaton Makedonian hallitsija. Antigonos I taas hallitsi miltei kokonaan Aleksanteri Suuren valtakunnan itäosaa.
Ensimmäinen diadokkisota loppui sen jälkeen kun hallitsija Perdikkas murhattiin ja Antipatros valittiin uudeksi hallitsijaksi. Virallisesti kuninkaina olivat Aleksanterin vastasyntynyt poika Aleksanteri IV ja veli Filippos III.
Toinen diadokkisota alkoi, kun Antipatros kuoli vuonna 319 eaa. Ennen kuolemaansa hän nimitti seuraajakseen Polyperkhonin. Antipatroksen poika Kassandros aloitti pian tämän jälkeen sisällissodan Polyperkhonia vastaan. Kassandrosta tukivat Vähän-Aasian hallitsija Antigonos ja Egyptin hallitsija Ptolemaios. Polyperkhon taas sai tuekseen Eumeneen.
Polyperkhon kärsi aluksi tappioita ja joutui pakenemaan Epeirokseen Aleksanteri IV:n kanssa. Epeiroksessa Polyperkhon liittoutui Aleksanteri Suuren äidin Olympiaan kanssa, ja yhteisvoimin he hyökkäsivät Makedoniaan. Heitä vastaan lähti armeija, jota johtivat Filippos III ja hänen vaimonsa Eurydike. Filippoksen armeija jätti kuitenkin kuninkaansa ja siirtyi vastustajien puolelle. Filippos ja Eurydike jäivät Olympiaan vangiksi, ja tämä antoi teloittaa heidät vuonna 317 eaa. Pian tämän jälkeen Kassandros kuitenkin sai kukistettua vastustajansa ja vangitsi Aleksanteri IV:n. Myös Olympias jäi vangiksi ja hänet teloitettiin. Kassandros oli nyt kiistaton Makedonian hallitsija.
Samaan aikaan Eumenes kärsi idässä tappion Antigonosta vastaan. Paraitakenen taistelu vuonna 317 eaa. ja Gabienen taistelu vuonna 316 eaa. loppuivat kumpikin tasatilanteeseen, mutta Eumeneen joukot pettivät hänet ja luovuttivat hänet Antigonokselle.
Sara Lee
Sara Lee Corporation oli yhdysvaltalainen elintarvike- ja kulutustavarateollisuusyhtiö, jonka osake noteerattiin New Yorkin pörssissä. Sen tuotealoihin kuuluivat elintarvikkeet kuten kahvit ja teet (mm. hollantilainen Douwe Egberts), liha ja lihajalosteet (Hillshire Farms), alusvaatteet (Hanes, Playtex, Wonderbra ym.) sekä kodin- ja vartalonhoitokemikaalit.
Vuonna 2005 Sara Lee Corporationilla oli tuotantoa yli 40 maassa ja myyntiä yli 180 maassa ja sen henkilöstömäärä oli noin 137 000. Sen jälkeen sen osia alettiin myydä muille kulutustavarayhtiöille.
Historiaa
Sara Lee Corporationin alkujuuret olivat Chicagoon sisällissodan aikana perustetussa elintarvikeliikkeessä Sprague, Warner & Company, josta vuoteen 1909 mennessä oli kasvanut yksi Yhdysvaltojen suurimmista elintarvikkeiden tukkuliikkeistä. Vuonna 1942 sen osti kanadalainen Cummings. Vuonna 1945 sen nimeksi tuli Consolidated Grocers ja vuonna 1953 Consolidated Foods Corporation (CFC).
Vuonna 1956 Consolidated Foods osti vuonna 1935 Chicagoon perustetun leipomoalan yrityksen nimeltä Kitchens of Sara Lee. Tuotemerkistä Sara Lee tuli vähitellen yhä tunnetumpi elintarvikemerkki niin, että vuonna 1985 se päätettiin ottaa koko yhtiön uudeksi nimeksi.
Ensin Consolidated Foods- ja sitten Sara Lee -nimellä yritys eteni vähitellen lihanjalostukseen (E. Kahn's Sons 1966, Hillshire Farm 1971, Jimmy Dean Meats 1984), kahviin, teehen ja tupakkaan (Douwe Egberts 1978), teknokemiaan (Oxford Chemical Corporation 1966, australialainen kengänhoitoainevalmistaja Nicholas Kiwi 1985, hollantilainen Akzo 1987) ja alusvaateteollisuuteen (Gant 1968, Hanes 1979, Playtex 1991, Courtaulds Textiles 2000). 1990-luvun alkuvuosina Sara Lee omisti jonkin aikaa 43 prosenttia myös Suomen Trikoosta.
2000-luvun puolivälissä Sara Lee alkoi myydä toimialojaan. Euroopan vaatetoimiala myytiin Sun Capital Partnersille 2006; siihen kuuluivat tuotemerkit Dim, Playtex, Wonderbra, Lovable, Abanderado, Nur Die, Unno ja Bellinda. Samana vuonna Pohjois-Amerikan alusvaatetoiminta yhtiöitettiin ja vietiin pörssiin nimellä Hanesbrands Inc. (NYSE:HBI). Vuonna 2009 Sara Lee myi maailmanlaajuisen vartalonhoitoliiketoimintansa ja Euroopan pesuainebisneksensä Unileverille. Vuonna 2011 Kiwi-kengänhoitotuotteet myytiin S. C. Johnsonille.
Vuonna 2012 Sara Lee Corporationista oli jäljellä enää Yhdysvalloissa toiminut Hillshire Farms -lihanjalostusosasto ja hollantilainen Douwe Egberts -kahviyhtiö. Sara Lee Corporationin nimi muutettiin Hillshire Farmsiksi ja myytiin vuonna 2014 Tyson Foods -lihanjalostusjätille. Douwe Egbertsistä muodostettiin uusi yhtiö nimeltä D.E Master Blenders 1753. Se myytiin 2014 saksalaiselle kulutustavara-alan holdingyhtiölle JAB Holding Companylle, joka omistaa myös osan brittiläisestä Reckitt Benckiser -kulutustavarajätistä.
Heti Világgazdaság
Lehti on perustettu 1979, ja tyyliltään ja sisällöltään se muistuttaa The Economistia. Lehdellä oli suuri merkitys Unkarin poliittisten muutosten aikana 1989, jolloin siinä julkaistiin uusia ajatuksia ja venytettiin sallitun ja kielletyn rajoja. HVG:n levikki on 140 000, ja sillä on lukijoita runsaat 500 000. Se mainitaan usein maansa merkittävimmäksi uutislehdeksi.
Hiljainen tyttö
Hiljainen tyttö on suomalaisen popartistin Robinin esikoisalbumin Koodin kolmas ja viimeinen single, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2012.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin sen kunniaksi, että albumia oli myyty siihen mennessä yli 100 000 kappaletta. Musiikkivideon ohjaajina olivat Hannu Sormunen ja Robinin isä Mika Packalen.
Lars Passgård
Lars Passgård (14. helmikuuta 1941 Borås, Ruotsi – 16. maaliskuuta 2003 Malmö, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä.
Passgård opiskeli Malmön kaupungintatterin oppilaskoulussa, opintojen päätyttyä Malmön kaupunginteatterista tuli kymmenvuotista taukoa (1963–1973) lukuun ottamatta hänen kotinäyttämönsä, vaikka hän vieraili eri teattereissa sekä Ruotsissa että Tanskassa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli "Minus" Ingmar Bergmanin elokuvassa Kuin kuvastimessa 1961. Hänen kuolemansa jälkeen hänen äitinsä perusti teatteristipendin, joka on omistettu hänen muistolleen ja myönnetään Malmön teatteriopiskelijalle.
HMS Attentive
HMS Attentive on ollut kolmen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Anssi Leino
Anssi Leino (s. 1978 Espoo) on suomalainen elokuvaaja. Hän kuvaa pitkiä elokuvia, television draamasarjoja, dokumentaarisia elokuvia sekä mainoksia ja musiikkivideoita. Leino on toiminut Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen puheenjohtajana sekä elokuvauksen lehtorina Taideteollisen korkeakoulun Elokuvataiteen osastolla.
Leino on kuvannut ensimmäisen maailmanlaajuisen levityksen Netflix-suoratoistopalvelussa saaneen suomalaisen rikosdraamasarjan Karppi (Deadwind) ja jo sitä ennen Netflixin kansainvälisesti julkaiseman kotimaisen rikossarjan Sorjonen (Bordertown).
Hervé Villechaize
Hervé Jean-Pierre Villechaize (23. huhtikuuta 1943 Pariisi, Ranska – 4. syyskuuta 1993 North Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat) oli ranskalainen näyttelijä.
Joseph Reid
Joseph Lloyd Reid, QC (24. syyskuuta 1917 Gowan, Saskatchewan – 14. elokuuta 2015 St. Catharines, Ontario ) oli kanadalainen progressiivis-konservatiivisen puolueen poliitikko. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli lakimies. Hän istui Kanadan edustajainhuoneessa vuosina 1979–1988 (valittu vuosina 1979, 1980 ja 1984).
Hervé Villechaize
Villechaize tunnetaan parhaiten James Bond -elokuvan 007 ja kultainen ase Nick Nackina, sekä televisiosarjan Seikkailujen saari Tattoona. Hän oli ainoastaan 119 senttimetriä pitkä. Villechaize esiintyi muissakin elokuvissa ja sarjoissa, kunnes teki itsemurhan 50-vuotiaana vuonna 1993. Hän oli kärsinyt pitkään lyhytkasvuisuutensa aiheuttamista ongelmista.
Lego Ninjago Elokuva
Lego Ninjago Elokuva on 3D-tietokoneanimoitu tanskalais-yhdysvaltalainen toimintakomedia, joka on spin-off vuoden 2014 Lego Elokuvalle ja perustuu Lego Ninjago -tuotesarjasta tuttuihin hahmoihin. Elokuvan tuotti Warner Bros. Animation ja ohjasi Charlie Bean, Paul Fisher ja Bob Logan. Elokuvan ääninäyttelijöinä ovat Dave Franco, Justin Theroux, Fred Armisen, Abbi Jacobson, Olivia Munn, Kumail Nanjiani, Michael Peña, Zach Woods ja Jackie Chan.
Jyväskylän kaupunginosat
thumb|Jyväskylän kaupungin kartta lukuun ottamatta [[Säynätsaloa, Korpilahtea sekä entisen Jyväskylän maalaiskunnan alueita.]]
Jyväskylän kaupunginosat on tässä lueteltu suuralueiden mukaan ryhmiteltyinä.
Jyväskylä jakaantuu 14 suuralueeseen ja 86 kaupunginosaan. Jyväskylän kaupungin apulaiskaupunginarkkitehti hyväksyi 8.10.2009 uuden listauksen Jyväskylän kaupungin kaupunginosien nimistä ja numeroista. Numerot 39, 40 ja 59 eivät ole käytössä.
Suuralueet 01–08 käsittävät entisen Jyväskylän kaupungin vuoteen 1992 asti, suuralue 09 entisen Säynätsalon kunnan, suuralueet 10–14 entisen Jyväskylän maalaiskunnan ja suuralue 14 entisen Korpilahden kunnan. Suuraluejako ei noudata kaikkialla täsmällisesti kaupunginosajakoa, joten osa kaupunginosista voi kuulua useampaan kuin yhteen suuralueeseen. Esimerkiksi Savelan kaupunginosan itäosa kuuluu Kantakaupungin suuralueeseen ja länsiosa Kypärämäki-Kortepohjan suuralueeseen.
Myös tilastoissa Jyväskylä on jaettu 14 suuralueeseen. Ne muodostuvat tilastoalueista, jotka puolestaan muodostuvat pienalueista. Jyväskylän pienalueet suuralueittain ryhmiteltynä on esitetty artikkelissa Luettelo Jyväskylän pienalueista.
01 Kantakaupunki
thumb|upright|Viitaniementie Nisulassa.
05 Kuokkala
thumb|Ainolanrannan asuintaloja Kuokkalassa
06 Keltinmäki-Myllyjärvi
pienoiskuva|Keltinmäen ostoskeskus
07 Keljo
pienoiskuva|Keljon [[Prisma (kauppaketju)|Prisma]]
09 Säynätsalo
thumb|right|100px|Säynätsalon kotiseutuvaakuna Alue käsittää entisen Säynätsalon kunnan alueen, joka liitettiin Jyväskylään 1993.
10 Tikkakoski-Nyrölä
thumb|right|100px|Jyväskylän maalaiskunnan kotiseutuvaakuna Suuralueet 10, 11, 12 ja 13 muodostivat aiemmin Jyväskylän maalaiskunnan.
14 Korpilahti
thumb|right|100px|Korpilahden kotiseutuvaakuna Suuralue käsittää entisen Korpilahden kunnan alueen.
Regalianus
thumb|200px|Regalianuksen vaimon, Sulpicia Dryantillan lyöttämä [[Antoninianus-kolikko vuodelta 260.]] P. C(ornelius?). Regalianus (k. noin 261) oli roomalainen sotilas ja keisari Gallienuksen usurpaattori. Eutropiuksen mukaan hänen nimensä oli Trebellianus ja Aurelius Victorin mukaan taas Regillianus. Historia Augusta kertoo, että hän oli syntyjään daakialainen ja polveutui kuningas Decebaluksesta, mutta tämä on luultavasti fiktiota. Regalianus saattoi olla kotoisin senaattorisuvusta ja liittyi sitten armeijaan. Hän palveli ainakin Valerianuksen aikana 250-luvulla, jolloin hänet ylennettiin. Hänen vaimonsa oli eräs Sulpicia Dryantilla.
Persialaiset löivät suuren roomalaisarmeijan Carrhaen lähistöllä vuonna 260 ja vangitsivat keisari Valerianuksen. Kaappauksen jälkeisessä sekasorrossa ilmestyi lukuisia kapinoita eri puolella valtakuntaa. Pannoniassa maaherra Ingenuus julistautui keisariksi, mutta hän kukistettiin pian. Tämän jälkeen Gallienus joutui lähtemään Pohjois-Italiaan taistelemaan alemanneja vastaan. Germaanien ryöstöretket Tonavan yli Pannoniaan ja Moesiaan kuitenkin jatkuivat ja armeija tarvitsi pätevän johtajan, joka pystyisi pysäyttämään hyökkäykset. Pian Tonavan alueen legioonat kapinoivat uudestaan ja huusivat Regalianuksen keisariksi. Hän nimitti vaimonsa Augustaksi ja alkoi lyöttää kolikoita hänen ja vaimonsa nimellä Carnuntumissa.
Wario Land
Wario Land on pelisarja, jonka päähenkilö on Wario. Pelisarjan pelit ovat sivuttain vieriviä tasohyppelypelejä. Pelisarjan ensimmäinen osa oli Wario Land: Super Mario Land 3.
Karen Spärck Jones
Karen Spärck Jones oli brittiläinen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän tutki erityisesti tiedonhakua ja luonnollisten kielten prosessointia.
Elämä ja ura
Jones syntyi 26. elokuuta 1935. Hän opiskeli Girton Collegessa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1964 ja hänen väitöskirjansa julkaistiin myöhemmin teoksessa Synonymy and Semantic Classification.
1950-luvun loppupuolella Jones aloitti työskentelyn tutkijana. Hänen ensimmäinen tutkijantyönsä oli Cambridgen kielten tutkimusyksikössä. Jones aloitti tutkijatohtorina Newnham Collegessa vuonna 1965 ja siirtyi kolme vuotta myöhemmin tutkijatohtoriksi Royal Societyyn. Hän työskenteli eri tehtävissä Cambridgen yliopistossa saavuttaen professorin aseman vuonna 1999.
Jones menehtyi 4. huhtikuuta 2007
Kunnianosoitukset
Jonesille myönnettiin Gerard Salton -palkinto vuonna 1988 ja Lovelace-mitali vuonna 2007. Hänen muistokseen on perustettu Karen Spärck Jones -palkinto, jota jakaa British Computer Societyn tiedonhaun tutkimusryhmä yhdessä British Computer Societyn kanssa. Palkintoa sponsoroi Microsoft.
Eksentrismi
Eksentrismi eli eksentrisyys tarkoittaa tavallisuudesta poikkeavaa, outoa ja erilaista käyttäytymistä, toimintaa ja/tai tyyliä. Eksentrikko taas on henkilö, joka ei toimi vallitsevien normien ja yhteisön käyttäytymistapojen mukaan, vaan toimii individualistisen itsenäisesti. Hän toimii siis arkikielellä käsitetyn "normaaliuden" vastaisesti. Eksentrikko ei siedä ympäristön puuttumista hänen elämäntapaansa.
Kuvauksia eksentrismistä
Eksentrisyys yhdistetään usein nerokkuuteen, älylliseen lahjakkuuteen tai luovuuteen. Usein muut ihmiset hahmottavat yksilön eksentrisen käyttäytymisen tämän yksilöllisen älykkyyden tai luovuuden ulkoiseksi ilmentymäksi. Englantilainen filosofi John Stuart Mill (s. 1806) kirjoitti, että "eksentrisyyden määrä yhteiskunnassa on yleisesti ollut yhteydessä siihen, kuinka paljon nerokkuutta, älyllistä elinvoimaa ja moraalista rohkeutta siinä itsessään on" ja murehti aikansa eksentrisyyden puutetta "aikakautemme suurimmaksi vaaraksi". Edith Sitwell (s. 1887) kirjoitti, että eksentrisyys on "usein eräänlaista viatonta ylpeyttä" lisäten, että neroja ja aristokraatteja kutsutaan eksentrikoiksi, koska "he ovat täysin pelottomia ja kansanjoukkojen mielipiteiden ja oikkujen ulottumattomissa". Eksentrisyys voidaan yhdistää myös varallisuuteen. Köyhän tapauksessa vastaavaa käyttäytymistä pidettäisiin hulluutena, mutta varakkaan tapauksessa eksentrisyytenä.
Eksentrikon ominaisuudet
Skotlantilainen lääkäri David Joseph Weeks (s. 1944) on perehtynyt erityisesti eksentrismiin. Hän julkaisi vuonna 1988 aiheesta teoksen Eccentrics and Eccentricities. Hänen mukaansa mielenterveyshäiriöiset kärsivät ongelmistaan, kun taas eksentrikot ovat yleensä varsin tyytyväisiä. Hän on väittänyt, että eksentrikot ovat itse asiassa vähemmän alttiita mielenterveyshäiriöille kuin muut ihmiset.
Weeksin tutkimuksen mukaan on olemassa 15 tyypillistä piirrettä, jotka erottavat terveen eksentrikon tavallisesta henkilöstä tai mielenterveysongelmaisesta. Kaikkien piirteiden ei kuitenkaan tarvitse päteä kaikissa tapauksissa, mutta viittä ensimmäistä piirrettä pidetään yleisesti eksentrisinä.
Mark R. Showalter
pienoiskuva|Mark Showalter Mark Robert Showalter (s. 5. joulukuuta 1957) on vanhempi tutkija SETI-instituutissa. Hän on löytänyt kuusi kuuta ja kolme rengasta.
Skunkki
Skunkki eli juovaskunkki eli haisunäätä (Mephitis mephitis) on kaikkiruokainen haisunäätien heimoon kuuluva nisäkäslaji. Sitä esiintyy kaikkialla Pohjois-Amerikassa Meksikosta pohjoiseen.
Tuntomerkit ja ominaisuudet
Laji on helposti tunnistettavissa valkoisista juovistaan, jotka kulkevat mustassa vartalossa kummallakin puolella ja yhdistyvät niskassa toisiinsa. Otsassa on kapea valkoinen juova. Haisunäätä on kooltaan suunnilleen kissan kokoinen, painoltaan vähän yli yhdestä kilosta yli kuuteen kiloon, ja pituudeltaan ilman häntää 33–46 cm. Hännän pituus on 18–25 cm. Jalat ovat lyhyet ja anturat pehmeät, jokaisessa tassussa on selvästi erottuen viisi pitkä- ja tylsäkyntistä varvasta. Korvat ovat pyöreät ja pienet.
Eliniänodote luonnonvaraisella haisunäädällä on n. kolme vuotta, lemmikkinä se saattaa elää jopa kymmenen vuotta. Luonnonvaraisista haisunäädistä yli 70 % ei kuitenkaan elä edes vuotta.
Aistit
Näköaisti on heikko, sen sijaan hajuaisti on erinomainen ja eläin löytää tiensä ruuan luokse pitkänkin matkan päästä. Kuullessaan mahdollisen vaaran lähestyvän se ensin jähmettyy häntä pystyssä arvioimaan tilannetta ja sitten pakenee. Eläimet ja ihmiset osaavat useimmiten jättää luonnonvaraiset haisunäädät rauhaan, mutta uteliaat ja aggressiiviset koirat saattavat joutua haisunäädän ruiskauttamiksi.
Elintavat
Haisunäätä on hidas ja kömpelö hämäräeläin. Aamuisin ja iltaisin se etsii ruuakseen hedelmiä, sieniä, pähkinöitä, marjoja, kukintoja, sekä hyönteisiä, toukkia, etanoita, munia, hiiriä ja haaskoja. Haisunäätä kaivaa etukäpäliensä kynsillä maasta muurahaisentoukkia ja muuta ruokaa. Auringon noustessa se vetäytyy suojapaikkaansa, joka on maakuoppa, rakennuksen tai kiven alus. Villinä elävät haisunäädät hakeutuvat usein asutuksen liepeille ruuanjätteiden ja puutarhojen houkuttamina. Urokset viihtyvät yksin, mutta useat naaraat saattavat jakaa yhteisen suojan.
Haisunäätä nukkuu suurimman osan talvesta. Sen karvattomat tassut ja heikon karvoituksen peittämä vatsapuoli ovat arkoja kylmälle.
Parittelu ja pesue
Paritteluaika on helmi-maaliskuussa, ja 3–6 poikasta syntyy toukokuun alkupuolella n. 66 vuorokauden tiineyden jälkeen. Poikaset syntyvät sokeina ja karvattomina, mutta jo musta-valkoraidallisina. Ne seuraavat emoaan koko kesän. Uros saattaa kohdatessaan tappaa omatkin poikasensa.
Ääntely
Haisunäätä ei varsinaisesti ääntele juuri koskaan, paitsi paritteluaikana äänekkäästikin kirkuen ja muristen. Pennut ”sirkuttavat” emolleen. Joskus aikuiset eläimet saattavat tervehtiä toisiaan ystävällisellä ja hiljaisella, tosin kimeästi pärisevällä äänellä. Tyytymättömyyttä eläin ilmaisee tuhauttamalla ilmaa nenästään ja jännitystä rohisevalla hengityksellä.
Haisunäädän edut
Haisunäätä on hyödyksi jyrsijä- ja hyönteiskantojen harventajana, eikä se yleensä syö viljelyskasveja. Vaikka haisunäätä on villieläin, niitä pidetään joissakin maissa myös lemmikkinä. Lemmikkiskunkkien hajurauhaset on yleensä poistettu, mikä on kielletty Suomen eläinsuojelulainsäädännössä. Skunkkien tuonti Suomeen on kielletty ilman Riistakeskuksen kirjallista lupaa ja Elintarviketurvallisuusviraston myöntämää tuontilupaa Haisunäätien heimoon kuuluva patagonianskunkki (Conepatus humboldtii) on CITES-sopimuksella suojeltu laji. EU-lainsäädännössä patagonianskunkki on liitteen B eläin, jota ei saa tuoda EU-alueelle ilman voimassa olevaa vientilupaa tai jälleenvientitodistusta sekä voimassa olevaa tuontilupaa.
Reijo Häyry
Reijo Johannes Häyry (17. kesäkuuta 1929 – 4. helmikuuta 2023) oli elintarviketeollisuuden vaikuttaja, toimitusjohtaja ja kauppaneuvos (1979).
Itä-Preussi
250px|thumb|Itä-Preussin sijainti (punainen) osana [[Saksan keisarikuntaa (1871)]] Itä-Preussi oli vuosina 1871–1945 Saksan valtioalueen koillisin osa. Tätä ennen se oli 1500-luvulta lähtien ollut Preussin itäinen provinssi. Nykyisin sen alue on jaettu Puolan, Venäjän federaatioon kuuluvan Kaliningradin alueen ja Liettuan (Memelin alue) kesken.
Knud Rasmussen
thumb|Knud Rasmussen thumb|Vuosien 1902–1904 retkikunnan jäseniä vasemmalta: Knud Rasmussen, [[Ludvig Mylius-Erichsen, Osaqaq ja Jørgen Brønlund.]] Knud Johan Victor Rasmussen (7. kesäkuuta 1879 – 21. joulukuuta 1933) oli grönlantilainen naparetkeilijä ja antropologi. Häntä pidetään inuittien tutkimuksen ”isänä”. Rasmussen oli ensimmäinen Luoteisväylän koiravaljakolla kulkenut henkilö.
Reijo Häyry
Häyry valmistui ekonomiksi vuonna 1953 ja työskenteli aluksi valtion verohallinnossa, kunnes hänet vuonna 1962 palkattiin Satakunnan Osuusteurastamon konttoripäälliköksi Poriin. Vuonna 1965 Häyry siirtyi Keravalle Etelä-Suomen Osuusteurastamon toimitusjohtajaksi. Kolmen vuoden kuluttua hänet kutsuttiin Satakunnan Osuusteurastamon toimitusjohtajaksi Poriin.
Knud Rasmussen
Knud Rasmussen syntyi Ilulissatissa vuonna 1879. Hänen isänsä oli tanskalainen kielitieteilijä ja pappi Christian Rasmussen ja hänen äitinsä Grönlannissa syntynyt Lovice Rasmussen. Knud kasvoi Ilulissatissa ja oppi grönlannin kieltä ja kulttuuria. Hän oppi myös monia sellaisia taitoja, jotka auttoivat häntä myöhemmillä tutkimusmatkoillansa, kuten metsästyskiväärin käyttöä, kajakointia ja koiravaljakoilla ajamista.
Itä-Preussi
Historia
Itä-Preussia asuttivat rautakaudella balttilaista kieltä puhuneet muinaispreussilaiset eli prussilaiset. Pitkällisen sodan jälkeen Saksalainen ritarikunta alisti ja pakkokäännytti heidät 1200-luvulla. Alueen merkittävimpiin kaupunkeihin lukeutui keskiajalta lähtien Königsberg eli nykyinen Kaliningrad. Ritarikuntavaltion hajottua 1500-luvulla perustettiin Preussin herttuakunta, joka oli vuoteen 1660 saakka Puolan kuninkaan ylivallan alainen, mutta sitten itsenäistyi. Tuolloin sillä ja Brandenburgin vaaliruhtinaskunnalla oli yhteinen hallitsija, ja nämä kaksi yhdistettiin Preussin kuningaskunnaksi vuonna 1701. Preussin kuningaskunnalta Itä-Preussi periytyi vuonna 1871 perustetulle Saksan keisarikunnalle.
Reijo Häyry
Häyry johti SOT:a vuosina 1969–1988. Osuusteurastamoiden keskinäisissä rakennejärjestelyissä Satahämeen Osuusteurastamo sulautui LSO Osuuskuntaan vuoden 1989 alussa, ja Reijo Häyry nimitettiin lyhyeksi aikaa LSO Osuuskunnan toimitusjohtajaksi, mistä tehtävästä hän siirtyi eläkkeelle vuoden 1989 lopussa.
Knud Rasmussen
Rasmussenit muuttivat vuonna 1891 Tanskaan Kööpenhaminaan. Rasmussen ei sopeutunut kunnolla isoon kaupunkiin, mutta jäi seuraavana vuonna yksin Kööpenhaminaan käymään koulunsa loppuun. Hän valmistui lukioasteelta vuonna 1898. Hän ei ollut kuitenkaan innostusta akateemiseen uraan ja halusi palata Grönlantiin tutkimaan sen ihmisiä ja kulttuuria. Rasmussen oli erityisen kiinnostunut Grönlannin pohjoisimpien osien inughuiteista. Rasmussen seurasi 1902–1904 Ludvig Mylius-Erichsenin kirjallista Grönlannin-retkikuntaa. Hän tutki 1905 hallituksen lähettämänä poronhoidon mahdollisuuksia Grönlannissa, keräili 1906–1908 Carlsbergin rahaston kustannuksella grönlantilaisia lauluja talvehtien (toisen kerran) inughuitien parissa. Hän kulki 1909 hallituksen toimeksiannosta länsirannikolla ja perusti 1910 Thulen kauppa-aseman. Sen tarkoituksena oli toimia sekä inughuitien tarpeeksi että tulevien tutkimusretkien tukikohtana.
Itä-Preussi
Historia
Toisen maailmansodan päättyessä vuonna 1945 Itä-Preussin alue oli Neuvostoliiton joukkojen hallussa. Sodan jälkeen Memelin eli Klaipėdan alue palautettiin Liettualle, joka oli tällä välin liitetty Neuvostoliittoon sosialistisena neuvostotasavaltana. Loput Itä-Preussista jaettiin Puolan ja Neuvostoliiton kesken siten, että Neuvostoliiton osuudesta muodostettiin Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan eksklaavi, Kaliningradin alue.
Itä-Preussin virallinen paikannimistö muutettiin 1940-luvun lopun aluejärjestelyjen myötä uusien valtasuhteitten mukaiseksi. Esimerkiksi Allensteinin viralliseksi nimeksi tuli Olsztyn, Königsbergin kaupunki nimettiin Mihail Kalininin mukaan Kaliningradiksi ja Memelin viralliseksi nimeksi tuli uudelleen Klaipėda. Näistä nimistä Puolan- ja liettuankielisillä oli historiallista taustaa, mutta venäjänkielinen nimistö luotiin neuvostoliittolaisten käytäntöjen mukaan, samaan tapaan kuin Karjalankannaksen nimistö.
Knud Rasmussen
Rasmussenin viides Thule-tutkimusmatka on hänen tunnetuinsa. Hän pyrki tutkimaan kaikkia arktisen alueen kansoja Grönlannista Beriginlahdelle. Tutkimusmatka kesti lopulta kolme vuotta, 1921–1924. Maaliskuussa 1923 hän lähti Kanadan koillisosasta pitkälle matkalle, ja hän saapui Alaskan Point Barrow’hun 23. toukokuuta 1924. Hän kuvasi matkaansa teoksessa Across Arctic America (1927). Rasmussen muita teoksia ovatNye mennesker, Under nordenvindens svøbe ja eskimokielinen lukukirjan Avángarnisalerssârutit.
Seitsemännellä Thule-tutkimusmatkallaan Rasmussen sairastui. Hän kuoli muutamaa kuukautta myöhemmin joulukuussa 1933 Tanskassa.
Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Rasmussenin kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön. thumb|upright|Rasmussenin kuva Norwegianin Boeing 737:n pyrstössä.
Kanadan Grand Prix 1990
Kanadan Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 10. kesäkuuta 1990 Circuit Gilles Villeneuvella Kanadassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden kolmas.
Wihtori Kause
Wihtori Kause (synt. Pelander, 15. joulukuuta 1870 – 28. huhtikuuta 1961) oli suomalainen sahateollisuusmies, joka harjoitti merkittävää sahaustoimintaa 1920- ja 1930-luvulla Suojärvellä Laatokan Karjalassa.
Elämä ja liiketoimet
Eurasta kotoisin olleen Kausen isä Iisakki Pelander (1842–1910) oli ollut sepänsällinä ja torpparina ennen kuin ryhtyi puutavarakauppiaaksi ja hankki vuonna 1886 Haka-Kausen tilan omistukseensa. Pelanderin pojat Wihtori ja Johan (1878–1937) ottivat tilan nimen mukaan sukunimekseen Kause. Wihtori Kause oppi sepän ammatin isältään ja hän toimi myös kivimiehenä tekien muun muassa myllynkiviä ja pieniä kivisiä karisiltoja.
Kotajärven höyrysaha käynnistyi lokakuussa 1924 ja aluksi sahalla oli 17 työntekijää, mutta parissa vuodessa työntekijämäärä kaksinkertaistui. Sahatavara kuljetettiin hevosilla sahalta Paperon asemalle, jossa Kausella oli lautatarha ja puutavaravarasto. Kotajärven sahan vuosituotanto nousi 10 000 kuutiometriin sahatavaraa. Tammikuussa 1927 Kause perusti yhdessä useiden euralaisten isäntien kanssa Torasjoen Saha, Veljekset Kause & Co -yhtiön. Tämä yhtiö osti Merikarvialta Jukolan sahan ja puuastiatehtaan sekä Siikaisten kaksikehäisen sahan jonka koneet siirrettiin Suojärvelle. Vuonna 1927 Kause rakensi Suojärven Torasjoelle toisen sahalaitoksen, Torasjoen sahan. Tämä saha sijaitsi viiden kilometrin päässä Naistenjärven asemalta ja vain noin sadan metrin päässä Neuvostoliiton rajasta. Torasjoen sahalla oli vuonna 1929 työssä 31 naista ja 103 miestä ja sahatavaran vuosituotanto oli 20 000 kuutiometriä. Lokakuussa 1927 käynnistyneellä Torasjoen sahalla oli kaksi kehäsahaa, särmäsaha ja katkaisusahat. Voimalähteenä oli kaksi höyrykonetta. Rautatie valmistui Naistenjärven asemalle 16. lokakuuta 1927 mutta Kause joutui rakentamaan sieltä Torasjoen sahalle johtaneen radan 1928 omalla kustannuksellaan. Torasjoen saha sai puunsa pääasiassa Suojärven pitäjän pohjoisosissa sijainneista valtionmetsistä, mutta jonkin verran puuta ostettiin myös Neuvostoliiton puolelta.