cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ilmaston lämpenemisen vaikutukset
Muutokset ekosysteemeissä
Pohjoisnapaa ympäröivien kelluvien jäämassojen sulaminen olisi tuhoisaa useille arktisille eläinlajeille. Jään alla kasvavat levät ja plankton katoaisivat jäiden mukana. Tämä ei vaikuta kovin suurelta, mutta ne ovat koko ravintoketjun perustana tällä muuten kasvittomalla paikalla. Linnut ja kalakannat menehtyisivät tai muuttaisivat pois ensin ja jäljelle jääneet jääkarhut ja mursut jäisivät vaille ravintoa, sillä ne ovat riippuvaisia jäälautoista eivätkä voisi seurata kaloja uusille alueille.
Myös merissä olevat koralliriutat häviäisivät. Monet lajit elävät jo nyt lämpötilan sietokykynsä ylärajoilla, ja tarvitsevat matalaa vettä saadakseen tarpeeksi valoa. Näitä mahdollisuuksia ei kuitenkaan ole, jos vesi nousee ja lämpötilat kohoavat. Pieni lämpötilannousu johtaa korallien vaalenemiseen, suuri niiden kuolemaan. Niiden mukana häviäisivät monet eliölajit, sillä siellä elää enemmän eliölajeja kuin missään muualla veden pinnan alla. Koralliriutat ovat toiseksi lajirikkain ekosysteemi trooppisten sademetsien jälkeen.
Jää- ja vesialueet
Vuoristojen jäätikköjen kiihtyvä sulaminen aiheuttaa jokivirtojen voimistumista ja kevätjuoksun aikaistumista, mistä seuraa muun muassa tulvimista. Jokien ja järvien lämpenemisellä on vaikutuksia eliöstöön ja veden laatuun. Jokien tulvat ja vedensaanti kasvavat suurilla leveysasteilla ja osassa kosteita trooppisia seutuja 10–40 %, ja laskevat 10–30 % osassa kuivia alueita. Kuivuuskausien vaikutusalueet laajenevat samalla, kun rankkasateet yleistyvät aiheuttaen tulvia.
Vuosisadan mittaan jäätiköiden ja lumipeitteiden makean veden varastot hupenevat ja niiden myötä vuoristojoet pienenevät. Tämä vähentää veden saatavuutta tällaisten jokien juoksualueilla, joilla asuu yli kuudennes maailman ihmisistä.
Ikiroudan sulaminen johtaa maan epävakauteen.
Jäätiköt
thumb|280px|Hajautetut tietojaksot osoittavat, että jäätiköt ovat perääntyneet 1800-luvun alusta lähtien. 1950-luvulla aloitettiin mittaukset, jotka mahdollistavat maailmanlaajuisen jäämassan tasapainon seurannan. thumb|250px|Napajäätiköiden lisäksi myös vuoristossa olevat jäätiköt sulavat.
Suuret mannerjäätiköt reagoivat ilmaston muutoksiin hyvin hitaasti, jopa vuosituhansien aikaskaalassa. Yhdysvaltain avaruusjärjestö NASAn mittausten mukaan Antarktiksen lämpötila on yleisesti laskenut vuosien 1982–2004 välisenä aikana. Lämpötila on laskenut melko epätasaisesti eri alueilla, ja eniten lämpötila on laskenut keskellä Antarktista. Lämpötilan lasku on kokoluokaltaan noin 0–0,2 °C, mutta Antarktiksen ympärillä on havaittavissa lämpötilan nousua. Tulokset perustuvat muutamien NOAA-satelliiteissa oleviin AVHRR-sensoreiden tekemiin mittauksiin jään lämpötilasta. Ilman lämpötilan vaihteluita ei ole mitattu. NASAn mukaan yksi mahdollinen selitys lämpötilan nousulle on, että ympäröivän meren lämpiämisen johdosta sadanta Antarktiksella on noussut ja lisääntynyt lumisade on viilentänyt keskustaa. Toinen mahdollinen selitys on NASAn mukaan on, että yläilmakehän otsoni absorboi tehokkaasti UV-säteilyä, mutta otsonikadon takia stratosfääri on viilentynyt, mikä on taas vahvistanut polaaripyörrettä, joka estää lämpimän ilman pääsyn mantereen keskustaan.
Grönlannin ja Antarktiksen jäätiköiden sulaessa merenpinta nousee, aluksi vain senttimetrejä, pitkällä aikavälillä jopa metrejä. Jos Grönlannin jäätiköt sulaisivat kokonaan, merenpinta nousisi jopa 7 metriä. Jäätiköiden sulaminen vuoristossa nostaa ensin jokien virtaamaa ja jäätiköiden kadottua lopulta kuivattaa joet.
Pohjoisella jäämerellä pysyvän jääpeitteen alue on pienentymässä vuosi vuodelta. The National Center of Atmospheric Researchissa tehdyn tutkimuksen mukaan jääpeite voi kadota kesän ajaksi kokonaan vuoteen 2040 mennessä.
Jäätikköjärvet laajenevat ja niiden määrä lisääntyy jäätiköiden kiihtyvän sulamisen myötä. Jäätikköjärvien purkautumisella voi olla vaarallisia vaikutuksia järvien läheisyydessä oleville ihmisasutuksille, ja jotkin maat ovatkin alkaneet varautua tämän varalta rakentamalla patoja ja ojituksia.
Merten hiilidioksidi- ja lämpövarasto
Valtameret varastoivat lämpöä ja hiilidioksidia. Lämpeneminen ja kaasutasapainon muutokset vaikuttavat säähän, myrskyihin ja vesiekologiaan. Merillä on suurempi lämpökapasiteetti kuin ilmalla, joten ne sitovat suurimman osan lämpöä. Myös Naturen 6/2008 ilmastomallien mukaan maapallo sitoo meriin auringosta ylimääräistä energiaa viivästäen ilman lämpenemistä. Meren lämpeneminen nostaa meren pintaa 1,6 mm/vuosi.
James Hansenin arvion mukaan merien sitoutuminen on 0,6–0,8 W/m2. Valtameret sisältävät 50-kertaisen määrän hiilidioksidia ilmaan verrattuna. Meri sitoo 4 mrd. tonnia CO2/aari. Hiilidioksidin sitoutuminen ja vapautuminen on dynaaminen kaksisuuntainen reaktio: Sitoutuminen nousee lämpötilan laskiessa ja laskee lämpötilan noustessa. On mahdollista, että meristä tulee lämpötilan noustessa hiilinielujen sijaan suuri hiilipäästölähde. Pasi Toiviaisen mukaan vuoden 2000 jälkeen ilman hiilidioksidipitoisuus on kohonnut nopeammin kuin päästöjen perusteella pitäisi.
Merenpinnan nousu
Vuonna 2016 tutkimuksen mukaan nykyisillä kasvihuonepäästöillä Etelämantereen sulamisvedet voivat nostaa merenpintaa puolitoista metriä vuoteen 2100 mennessä.
Vuosina 1961–2003 merenpinta nousi keskimäärin 1,8 millimetriä vuodessa. Vuosina 2002–2011 nousi merenpinta keskimäärin 1,7 millimetriä vuodessa ja toisen lähteen mukaan 1,1 millimetriä vuodessa vuosina 2005–2012. Merenpinta nousi 1900-luvulla yhteensä 12–22 senttimetriä. IPCC arvioi, että merenpinta nousee tällä vuosisadalla 18–59 senttimetriä.
Vuodesta 1834 lähtien tehtyjen mittausten perusteella meret ovat imeneet 80 % ilmaston kohonneesta lämmöstä ja merien lämpötilat ovat nousseet ainakin 3 000 metrin syvyydeltä. Meriveden tilavuus kasvaa sen lämmetessä, mikä nostaa merenpintaa. Jäämassojen kuten jäätiköiden nopea sulaminen vaikuttaa niin ikään kiihdyttävästi merenpinnan nousuun. Viime aikoina myös Grönlannissa ja Etelämantereella tapahtuneet jäävaippojen pienenemiset ovat erittäin todennäköisesti vaikuttaneet merenpinnan nousuun.
Merenpinnan nousu yhdistettynä ihmistoiminnasta aiheutuvaan kuormitukseen kiihdyttää rantojen eroosiota, aiheuttaen rantakosteikkojen ja puustojen katoamista sekä tulvien aiheuttamien vahinkojen kasvamista.
Noin puolet maapallon väestöstä asuu merien ranta-alangoilla ja kolme neljäsosaa 90 kilometrin säteellä rannikosta. Jo neljän metrin nousu aiheuttaisi kolmanneksen menettämisen viljelymaista. Tansaniassa ja Nigeriassa melkein 60 prosenttia kaikesta teollisuuden tuotannosta keskittyy pääkaupunkiin, joka vedennoususta aiheutuneesta eroosiosta hajoaisi jo 70 senttimetrin nousun jälkeen. Guyanan väestöstä 90 prosenttia elää alueella, joka jäisi veden alle puolen metrin vedennousun jälkeen. Valtion rahatilanne on niin huono, että sen on mahdotonta pitää kunnossa mereltä suojaavia muurivalleja. Merenpinnan nousu vaikeuttaa myös rannikoiden suojaamista hirmumyrskyiltä. Tämän vaikutuksesta suolaista merivettä saattaa päästä sisämaahan kastelu ja juomavesiin, jolloin vesipula pahenee entisestään.
Geologiset todisteet viittaavat siihen, että vesimassojen muutokset aiheuttavat seismologisen aktiivisuuden ja siten myös maanjäristysten määrän lisääntymistä.
Muutokset merivirroissa
1. joulukuuta 2005 Nature-lehdessä julkaistun brittitutkimuksen mukaan Golfvirta olisi hidastunut viimeisen 12 vuoden aikana peräti 30 %, mutta vielä ei osata sanoa, onko ilmiö pysyvä tai johtuuko se ilmastonmuutoksesta. Vuonna 2010 julkaistun tutkimuksen mukaan vuosina 2002–2009 ei ole havaittavissa muutoksia Golfvirran nopeudessa. Golfvirran pysähtymisellä olisi dramaattiset viilentävät vaikutukset Euroopan ilmastoon, mutta sitä pidetään äärimmäisen epätodennäköisenä.
Vaikutukset ravinnontuotantoon
Kasvukauden aikainen kuivuus tulee yleistymään sekä Euroopassa että muissa maanosissa. Matalilla leveysasteilla jo 1–2 asteen nousu voi heikentää ruoan tuotantoa ja aiheuttaa nälänhädän riskiä. Ilmaston lämpeneminen aiheuttaa pohjoisten alueiden maataloudessa viljelyskauden aikaistumista.
Sahelin alueella Afrikassa koettiin pitkä kuivuusjakso 1960–1990-lukujen aikana. Eteläisessä Afrikassa kuivuuskaudet ovat pidentyneet ja sademäärät pienentyneet. Kuivuuden jälkeen Sahelin sateisuus on kuitenkin palautunut normaalille tasolle. Samalla Sahelin sadot ovat paikoin moninkertaistuneet.
Terveysvaikutukset
Lämpötilojen nousulla on lukuisia vaikutuksia ihmisterveydelle. Ilmaston lämpenemiseen liittyvistä äärimmäisistä sääolosuhteista aiheutuvat kuolemat, ilmastopakolaisuus ja taloudelliset menetykset voivat pahentua vaikutusalueilla väestötiheyden kasvun seurauksena, vaikka lämpimille alueille on odotettavissa myös pieniä hyötyjä kuten kylmyyteen kuolemisen laskua. Kaikkein suurimmat riskit ovat alavilla, tiheästi asutuilla alueilla kuten Aasian ja Afrikan suurilla jokisuistoilla, joilla tulvien riski on erityisen suuri.
Kuolleisuus
Vuonna 2021 julkaistun maailmanlaajuisen ja laajimman aiheesta tehdyn tutkimuksen tekijöiden mukaan ilmaston lämpeneminen saattaa olla lämpötiloista johtuvien kuolemien kokonaismäärän vähenemisen takana lyhyellä aikavälillä. Kylmyyteen kuolleiden osuus laski vuosien 2000–2019 aikana maailmassa 0,51 prosenttiyksikköä samalla kun kuumuuteen kuolleiden osuus nousi 0,21 prosenttiyksikköä.
Tautien leviäminen
Ilmastonmuutoksen on arvioitu mahdollistavan malarian kaltaisten tartuntatautien leviämistä. Tautien leviämiseen liittyy kuitenkin lämpötilojen ohella monia muitakin tekijöitä.
Trooppiset sairaudet eivät pääse leviämään niin pahasti pohjoisessa muun muassa kylmän ilmaston vuoksi. Lämpötilan nousun seurauksena sairaudet selviävät pohjoisempanakin, missä ihmiset ovat niille täysin vastustuskyvyttömiä. Ilmastonmuutoksista aiheutuvista kansainvaelluksista, sekä veden nousun aiheuttamat sikiämispaikat malariasääskille lisäävät epidemioiden riskiä.
Tautien lisäksi myös siitepölyesiintymät muuttuvat.
Psyykkiset vaikutukset
Ilmastonmuutoksella on myös psyykkisiä terveysvaikutuksia, kuten ilmastoahdistus.
Terveysvaikutukset Suomessa
Ilmastonmuutoksella on seurauksia ihmisten terveyteen myös Suomessa, vaikka vaikutukset ovatkin maailmanlaajuisesti tarkasteltuna vähäisempiä. Haitallisia vaikutuksia vähentävät suotuisat ilmastolliset lähtökohdat sekä kehittynyt yhteiskunnan infrastruktuuri ja terveydenhuolto. Suomella on siis köyhempiä maita paremmat edellytyksiä varautua näihin seurauksiin. Terveyden- ja hyvinvoinnin laitos (THL) on luetellut ilmastonmuutoksen terveysvaikutuksia Suomessa. THL nostaa esille muun muassa seuraavat vaikutukset.
THL:n mukaan terveydenhuollon sopeutumista voidaan edistää muun muassa:
Hyvinvointivaikutukset
IPCC:n tuoreimman raportin (AR5) mukaan eri menetelmin ja eri oletuksin tehdyt tutkimukset ovat päätyneet samaan johtopäätökseen: ilmastonmuutoksen kokonaisvaikutus ihmisen kokonaishyvinvointiin on pientä verrattuna talouskasvuun. Melkein kaikki estimaatit olivat haarukassa 0 % ... -3 %, joskin 5,5 asteen haitaksi estimoitiin -6 %. Näin suurta tulonmenetystä haitat vastaavat. Päästöjen yhteiskunnalliseksi kustannukseksi on arvioitu keskimäärin 40 tai 585 dollaria hiilitonnilta (3,7 hiilidioksiditonnia) riippuen siitä, käytetäänkö kolmen vai nollan prosentin diskonttausta. Seuraava raportti ilmestyy vuonna 2022.
Talousvaikutukset
Ilmastonmuutoksen yhä voimistuvia taloushaittoja käsittelevässä yhteenvedossaan Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma UNEP korostaa vakuutus- ja pankkiriskejä. Maataloudella, liikenteellä ja muilla sektoreilla on todennäköisesti myös edessään ilmastonmuutoksen mukanaan tuomia vaikeuksia. Taloudelliset tappiot ovat erityisen merkittäviä köyhillä alueilla, ja suurimmat talousriskit kohdistuvatkin kehitysmaihin ennemmin kuin teollisuusmaihin.
EU-komission teettämän selvityksen mukaan Pohjois-Euroopan talous voi hyötyä ilmaston lämpenemisestä matkailun muuttumisen myötä, kun taas eteläisen Euroopan talous luultavammin kärsii siitä. Myös vähemmän ihmisiä kuollee kylmyyteen pohjoisilla alueilla samalla kun arviolta 87 000 ihmistä kuolee vuosittain vuoteen 2071 mennessä eteläisempien alueiden lämmetessä entisestään, mikäli maapallon keskilämpötila nousee 3 astetta.
Vakuutuskustannukset
Vakuutuslaitoksen mukaan ilmastoon liittyvien luontokatastrofien määrä ja vakuutuskustannukset ovat nousseet viime vuosikymmeninä. Kuitenkin kun huomioidaan inflaatio sekä yhtä haasteellisempien rakennuspaikkojen käyttöönotto, ei korvausten tasossa ole havaittavissa trendiä.
Vaikutukset pohjoisten alueiden metsätalouteen
Ilmaston lämpeneminen aiheuttaa pohjoisten alueiden metsätaloudessa metsänhoidon muuttumista metsäpalojen ja tuhoeläinten vaikutuksesta. Talousmetsien keskimääräinen tuottavuus kasvanee lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä hieman, joskin alueelliset vaihtelut voivat olla suuria.
Äkilliset ja peruuttamattomat muutokset
Osa ilmaston lämpenemisen vaikutuksista saattaa olla äkillisiä ja peruuttamattomia. Tällaisia olisivat Pohjois-Atlantin vesikierron merkittävä hidastuminen, Grönlannin ja läntisen Etelämantereen jäähyllyjen merkittävä kutistuminen, ikiroutien sulamisesta ja ranta-alueiden sedimenttikerroksien kulumisesta aiheutuvat mittavat kasvihuonekaasupäästöt sekä hiilikierron muutoksista johtuva ilmaston lämpenemisen kiihtyminen. Äkillisten ja peruuttamattomien vaikutusten todennäköisyydestä, voimakkuudesta ja ajoituksesta on epävarmuutta, mutta niiden kaikkien uskotaan kasvavan ilmaston lämpenemisen voimistuessa, nopeutuessa ja pitkittyessä.
Jäähyllyjen osittainen katoaminen napa-alueilla saattaa johtaa merenpinnan nousuun metreillä, merkittäviin muutoksiin ranta-alueilla, alavien maiden peittymiseen vedellä. Kaikkein suurimmat vaikutukset koettaisiin suistoalueilla ja alavilla saarilla.
IPCC arvioi, että on kohtalaisen varmaa että noin 20–30 % tunnetuista eläinlajeista on korostuneessa uhassa joutua sukupuuttoon, mikäli lämpötilat nousevat yli 1,5–2,5 °C vuosista 1980–1999. Jos lämpötilat nousevat yli 3,5 °C, mallit ennustavat sukupuuttoa 40–70 %:lle maailman lajeista. 7 °C nousun myötä on mahdollista, että sulfaattia sulfideiksi hapettavien bakteerikantojen voimistuminen aiheuttaa suuria rikkivetypäästöjä ja johtaa vakavaan happikatoon merissä, millä on laajamittaisia vaikutuksia merien ekologiaan.
Mahdollisia myönteisiä vaikutuksia
Kohtalaisella 1–3 °C lämpenemisellä oletetaan olevan hyötyjä joillekin alueille ja haittoja taas toisille.
Useimpien ekosysteemien tuottavuus saattaa lämpenemisen ja hiilidioksidin määrän kasvun myötä parantua. Tuottavuuden parantumista on havaittu pohjoisella pallonpuoliskolla satelliittimittauksissa vuodesta 1982. Maapallon on myös havaittu laajalti vihertyvän oletettavasti hiilidioksidin määrän nousun aiheuttaman lannoitusvaikutuksen vuoksi. Lisäksi hiilidioksidin määrä ilmakehässä pienentää kasvien vedentarvetta, joka saa ne kestämään kuivuutta paremmin. Kasvien muiden hivenaineiden tarve voi kuitenkin osoittautua rajoittavaksi tekijäksi hiilidioksidin lannoitusvaikutuksen täyden hyödyn saavuttamisessa, jolloin satojen parantuminen voi edellyttää myös lannoituksen lisäämistä vastaavassa suhteessa.
Afrikassa Sahelin kasvillisuus on laajentunut huomattavasti 1980-luvulta 2000-luvulle. Sahelin vihertymisen syiksi on arveltu kasvanutta sademäärää ja ilmakehän hiilidioksidipitoisuuden nousua. Hiilidioksidin määrän kasvu on merkittävästi lisännyt savannialueiden vihreyttä ja puuston määrää viimeisen 50 vuoden aikana myös eteläisessä Afrikassa.
Vastaavaa kasvun kiihtymistä hiilidioksidin määrän kasvaessa on havaittu myös merissä. Esimerkiksi meriheinän kasvu on kiihtynyt selvästi.
Biomassan määrällinen lisääntyminen ei kuitenkaan välttämättä ole yksinomaan hyvä asia, koska biodiversiteetti saattaa silti vähentyä. Biomassan lisääntyminen ei myöskään hyödytä ihmisiä, jos sadot pienenevät. Lisäksi IPCC:n mukaan hiilidioksidin määrän lisääntyminen lisännee kasvua vain tiettyyn rajaan asti.
Pohjoisen jäämeren sulaminen helpottaisi navigointia koillisväylällä ja lyhentäisi laivareittejä Euroopasta Aasiaan.
Voimakkaamman lämpenemisen haittojen arvioidaan ylittävän hyödyt kaikilla alueilla. Erityisesti haitat kohdistuvat köyhiin alueisiin ja kehitysmaihin.
Suomessa
2–6 asteen muutos globaalissa lämpötilassa havainnollistuu, jos sitä vertaa lämpötilaeroihin Suomessa. Helsingin ja Jyväskylän keskilämpötilojen ero on noin 2,5 astetta, ja Helsingin ja Sodankylän ero noin 6 astetta. Lämpenemisen epätasaisuuden vuoksi kuuden asteen muutos maapallon keskilämpötilassa ei kuitenkaan tarkoittaisi kuuden asteen muutosta Suomessa kaikkina vuodenaikoina. Sen sijaan Suomen keskilämpötila saattaa nousta 10 astetta, koska lämpötilojen ennustetaan muuttuvan enemmän lähempänä napoja. Toisaalta termohaliinikierron hidastuessa Suomi voi viilentyä muutamalla asteella. Tosin nimenomaan Suomen osalle nykyiset ilmastomallit ennustavat varsin maltillisia muutoksia.
Ilmastotutkijoiden mukaan kylmät talvet ovat Suomessa tulevaisuudessa harvinaisempia ja leudot yleisempiä. Talvista tulee järjestään lyhyempiä, sateisempia ja vetisempiä, samalla kun kesähelteet pitenevät. Vuosisadan lopun talvisessa Helsingissä tulee tutkijoiden mukaan olemaan samanlainen ilmasto kuin on nykyisin Brysselissä, poikkeuksena tietysti se, että Helsingissä tulee olemaan paljon pimeämpää kuin Brysselissä. Rovaniemen talvi-ilmasto tulee muistuttamaan Porvoon nykyistä ilmastoa.
Metsien kasvu todennäköisesti lisääntyy erityisesti Pohjois-Suomessa, jonka metsät muistuttavat tulevaisuudessa eteläsuomalaista metsää. Myös tunturien metsänrajat tulevat nousemaan rinteitä ylemmäs. Etelä-Suomessa metsien lajisto lähinnä monipuolistuu, kun uusia lajeja siirtyy Suomeen etelästä. Etelä-Suomen metsien piirteet myös eteläistyvät, sillä tulevaisuuden lämmenneessä ilmastossa lehtipuut kykenevät kilpailemaan kuusen kanssa. Niinpä vuosisadan lopulla entinen hämäläinen sankka mustikkaa kasvava kuusimetsä muistuttaa suuresti Etelä-Baltian tai Itä-Puolan sekametsiä, joissa kasvaa kuusen lisäksi erittäin runsaasti jaloja lehtipuita, kuten pähkinäpensasta ja lehmusta. Jos ilmasto lämpenee siitäkin lisää, myös euroopanpyökki ja valkopyökki saattavat levitä Suomen lounaisosiin. Tuhoeliöiden aiheuttamat vahingot lisääntyvät myös.
Perunarutto on yleistynyt ja aikaistunut lämpenemisen myötä. Pohjoisten järvien avovesikausi on pidentynyt keskimäärin kahdella viikolla, minkä seurauksena järviä on kuivunut ja pieneliöstöt muuttuneet voimakkaasti.
Judge Dredd – tuomari
Judge Dredd – tuomari on Danny Cannonin ohjaama yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 1995. Elokuva perustuu satiiriseen sarjakuvaan, Judge Dreddiin jonka loi John Wagner. Elokuvassa Judge Dreddiä esittää Sylvester Stallone ja muissa keskeisissä rooleissa ovat mm. Diane Lane, Rob Schneider ja Armand Assante.
Elokuva keräsi maailmanlaajuisesti 113 miljoonan dollarin lipputulot. Elokuvassa olleet tulevaisuuden taksit olivat todellisuudessa Land Rover 101 Forward Control -merkkisiä autoja.
Juoni
Elokuva kertoo Joseph Dreddistä, joka toimii tuomarina vuoden 2139 Mega City Ykkösessä. Tulevaisuudessa rikollisuus rehottaa ja kaduilla väkivalta on arkipäivää. Tuomarien tehtävänä on kitkeä rikollisuus, siinä kuitenkin onnistumatta. Dredd on tuomareista vaikutusvaltaisin ja hänen kovia otteitaan arvostellaan julkisesti.
Samaan aikaan korruptoitunut tuomari ja Josephin lapsuudenystävä Griffin auttaa Rico Dreddin, Josephin kaksoisveljen pakenemaan vankilasta. Samana iltana television reportteri tapetaan ja tapahtuma saadaan videolle. Murhaajalla oli tuomarin varusteet ja Joseph Dreddin virkamerkki, joten syytökset kohdistetaan Dreddiin. Hänet passitetaan vankilaan, Aspeniin. Lentokone, jolla vangit viedään vankilaansa, ammutaan alas ja Dredd pääsee pakenemaan mielessään veljensä pysäyttäminen ja maineensa puhdistaminen. Tehtävä osoittautuu kuitenkin hankalammaksi kuin Joseph osaa odottaa, sillä hänen oikeudentajunsa joutuu koetukselle.
Mavis Gallant
Mavis Leslie Gallant, o.s. Young, CC (11. elokuuta 1922 Montreal, Québec – 18. helmikuuta 2014 Pariisi, Ranska ) oli kanadalainen kirjailija.
Gallant tunnetaan etupäässä lyhyestä proosasta, josta huomattava osa julkaistiin alun perin The New Yorker -lehden sivuilla. Hän julkaisi lisäksi kaksi romaania, näytelmän ja esseitä. Hän asui pitkään Pariisissa.
Gallant sai vuonna 1981 Kanadan ritarikunnan officerin arvon ja vuonna 1993 companionin arvon. Hänelle myönnettyjen useiden palkintojen joukossa oli Prix Athanase-David, jonka Québecin hallitus myönsi hänelle elämäntyöstä vuonna 2006. Kirjailija oli Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemian ulkomaalaiskunniajäsen vuodesta 1989.
Kurikinton Fox
Kurikinton Fox on heinäkuussa 1984 syntynyt japanilainen indies-säveltäjä, kitaristi ja basisti. Hän on tunnettu tavastaan käyttää hifi-kuulokkeiden ja mustan pipon lisäksi kasvojensa peittona perinteistä kettunaamaria. Hänen taiteilijanimensä viittaa kurikintoniin, perinteiseen japanilaiseen uudenvuodenruokaan. Haastatteluissaan ja julkisissa esiintymisissään hän käyttää äänenmuunninta.
Hän on säveltänyt myös omia kappaleita, mutta parhaiten hänet tunnetaan Internetin keskustelupalstoilla, IRCissä ja blogeissa levinneistä soittovideoistaan, joissa hän esittää covereita tunnettujen pelien (etenkin Final Fantasy -sarjan) ja animesarjojen kappaleista. Mikäli kappaleeseen kuuluu alun perin myös laulu, hänellä on usein tapana orjallisen tulkinnan sijaan uudelleenmiksata kappale niin, että soittimet korvaavat puuttuvan laulun. Hän saattaa myös nopeuttaa tempoa, parannella joitain osuuksia ja lisätä kappaleisiin kitarasooloja.
Hänen kotisivuiltaan voi ladata näiden tulkintojen nuotteja. Hänen ensimmäinen albuminsa Foxy Code julkaistiin 26.8.2008.
Tynnelsö
pienoiskuva|Soutaja Tynnelsön kartanollasalmen vastarannalla Selaönillä vuonna 1927. pienoiskuva|Linnan laituri 1869 (piirros Fr. Richardt). Tynnelsön saari on Mälarenin saari Ruotsissa Strängnäsin kunnassa, joka sijaitsee Södermanlandin läänissä. Kuuluisin kohde saarella on Tynnelsön linna, joka kuului koko saaren omistajalle. Linna on nykyään valtion omistuksessa ja saaren maat on yksityistetty. Selaöniltä kulkee saarelle yksityisomistuksessa oleva lossi, jonka lossilaituri sijaitsee Tynnelsönin itärannalla.
Maantietoa
Tynnelsö on 3,4 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 725 hehtaaria eli 2,75 neliökilometriä. Saarella sijaitsevan Tynnelsön linnan tontti on erotettu muista saaren maista ja kuuluu rakennuksineen valtiolle. Saaren viljelymaat ovat olleet aina viljelyssä ja nykyinen toimija asuu saarella linnan lähellä.
Tynnelsön linna
Linnan paikalla sijainnut maatila on keskiaikaista perua. Kerrotaan, että Kustaa Vaasa vietti kesiään täällä. Kaarle IX korjautti matalan talon ja korotti siitä renessanssityylisen linnan 1500-luvun ja 1600-luvun vaihteessa. Vaikka linna on suuri, on se ollut asumattomana 1700-luvulta asti. Erikoista on, että linnan nykyinen ulkoasu on peräisin 1800-luvulta ja viimeinen lisärakennus tehtiin 1820-luvulla. Vuodesta 1940 kuului linna Vitterhetsakademialle, joka luovutti sen vuodesta 2015 alkaen valtiolle. Linna on suljettu odottamaan tulevaa peruskorjausta.
Luontoarvoja
Saaren luoteispäässä sijaitsee Prästholmenin luonnonsuojelualue (Tynnelsö Prästholmens naturreservat, 67 ha) ja kaakkoispäässä sijaitsee Djurgårdin suojelualue (Tynnelsö Djurgårds naturreservat, 30 ha). Suojelualueet sisältävät erilaisia biotyyppejä, mutta yhteistä on jalot lehtipuumetsiköt, lehtipuutiheiköt ja puistomaiset hakamaat. Hakamaita on pidetty auki laiduntamalla ja hakkaamalla niitä. Avoimuutta ylläpidetään nykyäänkin laiduntamalla niillä eläimiä. Siellä täällä kasvaa ikivanhoja tammipuita, joiden rungon paksuus hakee vertaansa. Tammien rungoilla viihtyy monet harvinaiset jäkälät, sammalet ja sienet. Saaren vuorijalavaa vaivaa laajalle levinnyt hollanninjalavatauti, jonka seurauksena monet jalavat kuivivat pystyyn. Luoteispäässä Prästholmenilla ja laguunin ympäristössä kasvaa koskematon tammimetsä. Rantametsissä on tervaleppä yleisin puulaji. Metsä on yli satavuotias, mutta eräät yksilöt ovat huomattavasti paljon vanhempia.
Kipinä
Kipinä voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Rocky VI
Rocky VI voi tarkoittaa seuraavia:
Paskolammi (Jämsä, Suinula)
Paskolammi on Keski-Suomessa Jämsässä Suinulan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä. .
Pekka Kankaanrinta
Pekka Kankaanrinta, vuoteen 1906 Neiglick (18. kesäkuuta 1861 Rääkkylä – 8. huhtikuuta 1941 Rääkkylä) oli suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Kankaanrinnan vanhemmat olivat Eero Neiglick ja Maria Liisa Pekantytär Lehvonen ja puoliso Aina Josefiina Kankaanrinta. Pekka Kankaanrinta kävi 7 luokkaa Kuopion lyseota, mutta erosi koulusta 1881 ja alkoi maakauppiaaksi. Hän oli myös maanviljelijä vuodesta 1889, Rääkkylässä kunnallismies sekä laajemmin Pohjois-Karjalassa vaikuttanut henkilö. Kankaanrinta oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1897 ja 1899. Hän oli molemmilla kerroilla valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja 1897 säädyn yksityisen kielianomusvaliokunnan varajäsen.
Night of the Stormrider
Night of the Stormrider on Iced Earthin toinen albumi.
Hrodna
Hrodna eli Grodno on kaupunki Valko-Venäjällä, lähellä Puolan ja Liettuan rajaa. Kaupungissa asuu noin 327 540 asukasta (lokakuussa 2009). Hallinnollisesti kaupunki jakautuu Leninskin ja Oktjabriskin piireihin. Kaupunki on Hrodnan alueen ja ympäröivän Hrodnan piirin keskus. Kaupungin läpi virtaa Niemenjoki.
Kaupungin sijainnin ja historian vuoksi siellä on paljon puolalaisia asukkaita ja se on yksi roomalais-katolilaisuuden tärkeimpiä keskuksia Valko-Venäjällä.
Historia
pienoiskuva|vasen|Taiteilijan näkemys Hrodnasta noin 1500-luvun puolivälissä.
Kaupunki on mainittu ensi kertaa nimellä Goroden Nestorin kronikassa 1116, toisten lähteiden mukaan ensimmäinen historiallinen maininta paikkakunnasta on vuodelta 1183. Siitä kehittyi Kiovan Venäjän luoteinen rajalinnoitus ja ruhtinaskunnan keskus.
1250-luvulla paikkakunta liitettiin Liettuan suuriruhtinaskuntaan ja Lublinin unionisopimuksen kautta 1569 osaksi Puola-Liettuaa. Sekä Liettuan suuriruhtinaskunnassa että Puola-Liettuan vuosina kaupunki oli toisinaan hallitsijoiden tai valtiollisen radan kokoontumispaikka.
Venäjän keisarikunta sai kaupungin 1795 kolmannessa Puolan jaossa. Kaupungista tuli 1801 Venäjän Grodnon kuvernementin keskus. Vuonna 1863 kaupunki oli seudun maaseutuasukkaiden (talonpoikien) kapinan keskuspaikka.
pienoiskuva|vasen|Näkymä [[Niemenjoen yli Hrodnan vanhaan ja uuteen linnaan.]] pienoiskuva|Hrodnan piirin hallintorakennus ja etäisyyksien nollapiste. pienoiskuva|vasen|Hrodnan maakuntateatteri (1984), suunnittelijat G. Matšulski ja A. Parkhuta, pääsisäänkäynnin veistos kuvanveistäjä Leonid Zilberin työ. pienoiskuva|Hrodnan rautatieasemaa. pienoiskuva|vasen|Katolinen Pyhän [[Francisco Xavierin kirkko.]]
Saksa valtasi kaupungin 1915 ensimmäisessä maailmansodassa, ja Neuvosto-Venäjä luopui Grodnosta Brest-Litovskin rauhassa 1918. Saksalaisten alaisuudessa järjestettiin Minskissä ensimmäinen itsenäinen Valko-Venäjän valtio, Valko-Venäjän kansallinen tasavalta, joka julistautui itsenäiseksi maaliskuussa 1918. Sen rada kuitenkin pakeni Hrodnaan.
Puolan-Neuvosto-Venäjän sodan puhjetessa saksalaiset luovuttivat 27. huhtikuuta 1919 kaupungin Puolan 1918 perustetulle tasavallalle, joka miehitti sen seuraavana päivänä. Puna-armeija valloitti sen 19. heinäkuuta 1920 ja Neuvosto-Venäjä lupasi luovuttaa sen Liettualle. Puolan armeija valtasi kaupungin takaisin 23. syyskuuta, ja Riian rauhassa se jäi Puolalle.
1920-luvulla kaupunki oli Puolan armeijan merkittävimpiä tukikohtia ja juutalaisen kulttuurin keskus, olihan asukkaista 42 prosenttia juutalaisia. Puolan hallitus kielsi valkovenäjän kielen käytön, ja koulut suljettiin.
Kaupungissa käytiin jälleen 1939 kiivaita taisteluja puna-armeijan ja puolalaisten välillä 20.–22. syyskuuta. Molotov-Ribbentropin sopimuksen mukaan kaupunki kuului Neuvostoliitolle, joten se liitettiin Valko-Venäjän SNT:aan ja puolalaiset asukkaat siirrettiin pois. Saksalaiset miehittivät kaupungin 1941. Heinäkuuhun 1944 kestäneen miehityksen aikana juutalaiset asukkaat tuhottiin keskitysleireillä.
Vuodesta 1945 kaupunki on kuulunut Valko-Venäjään.
Spercheiáda
Spercheiáda (myös Sperchiáda/Sperchiás) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Makrakómin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Σπερχειάδος, Dimotikí Enótita Spercheiádos) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Fthiotiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 7 680 ja varsinaisen Spercheiádan kaupungin väkiluku 2 691 (vuonna 2011). Spercheiáda on Makrakómin kunnan kuntakeskus.
Spercheiádan kaupunki sijaitsee Keski-Kreikan pohjoisosissa kaupungille nimen antaneen Spercheiós-joen eteläpuolella. Spercheiáda oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Makrakómin kuntaan yhdessä Ágios Geórgios Tymfristoún ja Tymfristóksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Spercheiádan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Kuivaniemen junaturma
Kuivaniemen junaturma tapahtui 6. heinäkuuta 2000 kello 10.48 Kuivaniemellä, nykyisen Myllykankaan rautatieaseman läheisyydessä olevalla tasoylikäytävällä rataosalla Oulu–Tornio. Kokkolasta Oulun ja Kemin kautta Rovaniemelle matkalla ollut pikajuna M 601 ja rautatietä ylittämässä täydessä sepelikuormassa ollut ajoneuvoyhdistelmä törmäsivät toisiinsa vartioimattomassa tasoristeyksessä. Onnettomuudessa kuoli yksi junan matkustajista ja kymmenen loukkaantui.
Junan ensimmäisen vaunun etuteli putosi kiskoilta, ja junan veturina ollut Dv12-sarjan dieselveturi vaurioitui. Ajoneuvoyhdistelmän perävaunun kuormana ollut sepeli tunkeutui ikkunoiden lävitse sisälle henkilövaunuhin aiheuttaen yhdessä lasinsirpaleiden kanssa haavoja, ruhjeita ja mustelmia. Rataa vaurioitui 470 metrin matkalta, ja rataan jouduttiin asentamaan 733 uutta betoniratapölkkyä.
Onnettomuustutkintalautakunnan raportissa ei mainita suoraan veturin numeroa, mutta mustan laatikon tulosteesta otetusta kuvasta käy kuitenkin ilmi että numero olisi 2610. Veturi myös kunnostettiin onnettomuuden jälkeen.
Robert Gustaf Niemi
Ratsutilallinen, hevosten kasvattaja Niemi Jämsästä oli talonpoikaissäädyssä Jämsän tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872.
Espoon Automuseo
Espoon Automuseo sijaitsee Espoossa Bodominjärven pohjoispuolella muutaman kilometrin päässä Kehä III:lta. Sitä nimitetään myös kylän nimen mukaan Pakankylän automuseoksi. Museo tallentaa suomalaista tieliikennehistoriaa, säilyttää sekä konservointikelpoisia että entisöityjä ajoneuvoja ja esittelee niitä yleisölle.
Vuonna 1979 perustettu Espoon Automuseo on Suomen vanhimpia yhtäjaksoisesti toimineita ajoneuvomuseoita. Museorakennus on Pakankylän kartanon punagraniittikivinavetta, joka on rakennettu vuonna 1915. Museota ylläpitää Espoon Automuseo ry.
Näyttelytoiminta
Espoon Automuseossa on esillä yli 200 ajoneuvoa. Autoja on noin sata ja kaksipyöräisiä kulkuneuvoja, kuten moottoripyöriä, mopoja ja polkupyöriä, lähes saman verran. Lisäksi esillä on muun muassa entisaikojen autotallien, korjaamojen ja kodin pienesineistöä, kuten mittauslaitteistoa, työkaluja, putkiradioita ja ompelukoneita.
Museossa on vuosittaisia teemanäyttelyitä.
Dionysios II
Dionysios II eli Dionysios nuorempi (n. 397–343 eaa.) oli Sisilian Syrakusan tyranni vuosina 367–357 eaa. ja uudelleen vuosina 346–344 eaa. Hän oli Dionysios vanhemman poika. Kun Dionysios vanhempi kuoli, Dionysios nuorempi hallitsi setänsä, filosofi Dionin valvonnassa. Dion kutsui Platonin vierailemaan Syrakusaan ja opettamaan nuorta Dionysiosta, koska ei ollut tyytyväinen tämän elämäntapaan. Yhdessä he yrittivät muotoilla hallinnon uudelleen Platonin ideaalien mukaisesti niin, että Dionysios toimisi eräänlaisena filosofikuninkaana. Tämä kuitenkin epäonnistui.
Futurama: Moniniskainen monsteri
Futurama: Moniniskainen monsteri on Futuraman järjestyksessä toinen elokuva. Suomessa elokuva julkaistiin DVD:nä 29. elokuuta 2008. Se palkittiin myös Anniella vuoden 2009 Annie-gaalassa parhaana suoraan videolle julkaistuna elokuvana.
Monninjärvi
Monninjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Huikurin kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Kuoreveden lähialueeseen (35.611) se kuuluu.
Himki
Himki on kaupunki Moskovan alueella 19 kilometriä Moskovan keskustasta luoteeseen,  aivan Pietarista saapuvan M10-valtatien varrella ja Moskovan kehätien (MKAD) vieressä. Himkin keskustan itäpuolitse kulkee Moskvan–Volgan kanava. Noin 9 kilometriä Himkin keskustan pohjoispuolella sijaitsee Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema.
Kaupunki oli vuoden 2012 väestönlaskennan 218 275 asukkaallaan Moskovan alueen toiseksi suurin kaupunki.
Historiaa ja kehitys viime vuosina
Himki perustettiin virallisesti 1939 samannimisen rautatieaseman ympärille, joka on ollut olemassa vuodesta 1850 Moskovan–Pietarin rautatien valmistumisesta lähtien. Toisen maailmansodan aikana marras-joulukuussa 1941 Himki oli Moskovan keskustaa lähimpänä oleva Moskovan alueen paikka, jonne saksalaiset joukot operaatio Barbarossaan aikana pääsivät. Tästä muistoksi on Himkissä suuri panssarieste, jossa lukee kilometri 23:n paikka (55°54´46.103"N, 37°24´10.577"E) Moskovan Leningradin valtakadulla. Lähellä paikkaa on ruotsalaisen Ikean huonekalutavaratalo.
Sodan jälkeen kaupungista tuli useiden Neuvostoliiton ilmailu- ja puolustusteknologian laitosten sijaintipaikka, jotka työllistivät suuren osan väestöstä. Tästä syystä se oli niin sanottu suljettu kaupunki, jonne ulkomaalaisilla ei ollut pääsyä. Himkissä työskennellään muun muassa Kansainvälisen avaruusaseman projektien parissa. Himkissä tuotekehiteltiin mm. S-75-, S-125-, S-200 - ja S-300 -ilmatorjuntaohjuksia. Nykyään kaupungilla on naukogradin, venäläisen tiedekaupungin asema.
Viime vuosina Himki on kasvanut nopeasti Moskovan metropolialueen osana asuntotuotannon ja uudisrakentamisen myötä. Sen sijainti on erinomainen Moskovan ja Šeremetjevon lentoaseman välissä.
Himkin metsä
Kiistasta on kasvanut paikallista luonnonsuojelua yleispoliittisempikin kiista, joka on johtanut ympäristöliikkeen kannattajien kiinniottoihin ja pidätyksiin. Mm. Jevgenia Tširikova otettiin kiinni Venäjällä arestiin ilman pidätystä tai tutkintavangitsemisoikeudenkäyntiä ennen kuin hänen piti tulla Vihreän liiton puoluekokoukseen 20. toukokuuta 2012 puhumaan Venäjän demokratian tilasta ja Vladimir Putinin kolmannesta presidenttikaudesta 2012-2016. Jevgenia Tširikova on esiintynyt Suomessa myös Finrosforumin vieraana.
The Birthday Party
The Birthday Party, aiemmin The Boys Next Door, oli australialainen post-punk-yhtye. The Birthday Party aloitti vuonna 1977 ja hajosi 1983. Yhtyeestä sai alkunsa laulaja ja lauluntekijä Nick Caven ura. Myös The Birthday Partyssa soittaneet Mick Harvey ja Rowland S. Howard niittivät mainetta yhtyeen hajoamisen jälkeen.
The Birthday Party otti vaikutteita punkista, rockabillysta ja alkeellisimmasta blues-musiikista, mutta yhtyeen musiikkia ei voitu määritellä yksiselitteisesti mihinkään tiettyyn tyylilajiin.
Vaikka The Birthday Party oli John Peelin arvostama, se sai omana aikanaan osakseen vain vähän suosiota. Heitä kuvailtiin yhdeksi synkimmistä ja haasteellisimmista post-punk-yhtyeistä joita 80-luvun alussa ilmestyi. The Birthday Partyn vaikutus musiikkiin on ollut epäsuora mutta kauaskantoinen.
St. Charlesin piirikunta (Louisiana)
St. Charlesin piirikunta on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 53 100 vuonna 2018. Piirikunnan hallintokeskus on Hahnvillen kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1807.
Pello
Pello (vuoteen 1949 Turtola ) on Suomen kunta, joka sijaitsee Lapin maakunnan länsiosassa Tornionlaaksossa. Pello on myös kylä Suomen ja Ruotsin rajalla, Tornionjoen molemmin puolin. Suomen-puoleinen osa on Pellon kunnan keskustaajama, Ruotsin-puoleinen osa kuuluu Övertorneån kuntaan. Kunnassa asuu 0 ihmistä ja sen pinta-ala on 0 km2, josta 0 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km2. Naapurikuntia ovat Suomen puolella Kolari, Ylitornio ja Rovaniemi sekä Ruotsin puolella Övertorneå ja Pajala.
pienoiskuva|Pellon kunnanraja. Pohjoinen napapiiri kulkee kunnan eteläosan halki, Juoksengin kylän kohdalla.
Kunnan talous
Pello on kärsinyt voimakkaasta muuttotappiosta 1980-luvulta lähtien, mikä on heijastunut myös kunnan talouteen. Kunnan asukasluku onkin pudonnut jo pienemmäksi kuin koskaan sotien jälkeen. Vuosina 1995–2007 Pellosta on kadonnut 171 valtion työpaikkaa, mikä on lukumäärällisesti 13:nneksi eniten (yhdessä kolmen muun kunnan kanssa) koko maassa tuona ajanjaksona. Asukaslukuun suhteutettuna sijoitus lienee suurempi. Valtion työpaikkoja paikkakunnalla on ollut etenkin Telellä, Tielaitoksella, Tullilla sekä Rajavartiolaitoksella. Telen työpaikat vähenivät automaation myötä, Tullin ja Rajavartioston lopullisesti viimeistään Schengenin sopimuksen vuoksi. Vuonna 2008 Pellon kunta julistettiin kriisikunnaksi ja se joutui valtion erityistarkkailuun erityisen vaikean taloudellisen asemansa vuoksi. Kunta päätyi valtiovarainministeriön tarkkailulistalle kahden viimeisen vuoden tilinpäätöstietojen perusteella. Kriisikuntien nimeäminen perustuu kuntauudistuksesta annettuun puitelakiin. Kunta on kohentanut talouttaan vuoteen 2010 mennessä eikä täytä enää kriisikunnan määritelmää. Tällä hetkellä kunta ei ole minkään yhden suuren työllistäjän varassa, vaan suurin työnantaja on kunta itse. Paikkakunnalla on paljon pieniä ja keskisuuria teollisuusyrityksiä, kuten Pantsarin Saha, muovijalosteiden valmistaja PelloPlast, paperinjalostaja Potma, Pellopuun hirsitehdas sekä useita metsäkone- ja kuljetusliikkeitä. Pellon sijainti Norjaan menevän valtaväylän varressa onkin luonut hyvät edellytykset logistiikka-alan yrityksille.
Kulttuuri ja perinteet
Tornionlaaksolaiselle kulttuurille on tuonut oman värinsä sen kukoistaminen kahden valtion alueella. Haminan rauhassa vuonna 1809 kyliä jakamaan tullut valtakunnanraja ei onnistunut erottamaan perheitä, kieliä eikä yhteiseloa. On hyvinkin tavallista, että jopa aviopuoliso haetaan naapurista, eli Ruotsista. Tätä kutsutaan poikkinainniksi (poikki = yli; rajan yli avioitumista). Joka kesä Pellossa järjestetäänkin poikkinaintirajahäät-kyläjuhla, jossa juhlitaan yhden suomalais-ruotsalaisen parin häitä. Tämä juhlaperinne on aloitettu vuonna 1982. Vuodesta 2007 lähtien kyseistä poikkinaintirajahäät-kyläjuhlaa ei ole järjestetty sellaisenaan, vaan se on järjestetty pienempimuotoisena poikkinainti-kyläjuhlana. Syynä on ollut yleisön kiinnostuksen loppuminen kyseistä tapahtumaa kohtaan, kuin myös poikkinaintihääparin löytäminen.
Sotien jälkeen rakennus- ja elintarvikkeiden säännöstelyn aikaan jokilaaksossa kukoisti joppaus. Joppaaminen tarkoittaa salakuljetusta, tässä tapauksessa nimenomaan Ruotsista Suomeen. Osin joppauksen ja osin laillisen maahantuonnin ansiosta rakennustarvikkeita oli länsirajalla muuta Lappia paremmin saatavilla ja Tornionlaakso jälleenrakennettiin muuta maakuntaa nopeammin. Joppareiden ja tullimiesten (tullihurttien) selkkauksista on monenlaista tarinaa. Näiden innoittamina vuonna 2004 esitettiinkin ensi kertaa Kaj Chydeniuksen säveltämä ja Bengt Pohjasen kirjoittama Joppausooppera. Rooleissa oli muiden muassa Kai Hyttinen.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Pellossa oli 3 510 asukasta, joista 1 840 asui taajamassa, 1 634 haja-asutusalueilla ja 36:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Pellon taajama-aste on 53,0 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Pellon kirkonkylä.
Kylät
Pellon kirkonkylä sijaitsee kunnan länsirajalla, Tornionjoen varressa, kutakuinkin kunnan puolivälissä. Pellon kylät sijaitsevat kuntakeskuksesta kolmeen pääsuuntaan, etelään, itään ja pohjoiseen. Etelään (eli Tornion suuntaan) vievän valtatien 21 varressa sijaitsevat Turtolan ja Juoksengin kylät. Entinen kuntakeskus Turtola on Pellon jälkeen kunnan toiseksi suurin kylä, ja siellä sijaitsee myös seurakunnan toinen kirkko. Juoksenki sijaitsee pohjoisella napapiirillä ja on Pellon kunnan eteläisin kylä. Sen kupeessa on myös pieni Ratasjärven kylä, joka usein mielletään osaksi Juoksenkia. Turtolan ja Pellon välillä sijaitsevat myös pienemmät Lehmivaaran ja Mämmilän kylät.
Itään (eli Rovaniemen suuntaan kantatietä 83) mentäessä on kaksi kyläkeskittymää. Ensimmäinen on ns. Meltauksentien kylät Saukkoriipi, Konttajärvi, Ruuhijärvi sekä Rattosjärvi, jotka sijaitsevat Saukkoriipillä Rovaniementiestä Meltaukseen haarautuvan kantatien 935 varrella. Toisen kyläkeskittymän muodostavat Lankojärven, Sirkkakosken (Sirkan), Alposjärven ja Lampsijärven kylät Lankojärven ja Miekojärven tuntumassa. Aivan kunnan itäisellä rajalla Raanujärven rannalla on Ylipään kylä.
Kuntakeskuksesta pohjoiseen (eli Kolarin suuntaan) sijaitsevat kylät jakautuvat kahden tien varrelle. Päätie, valtatie 21 pohjoisen suuntaan on nimeltään Kolarintie, josta haarautuu Tornionjoen vartta seuraileva Väylänvarrentie kuuden kilometrin päässä kuntakeskuksesta. Kolarintien varrella sijaitsee Orajärven kylä. Väylänvarrentien varrella sijaitsevat Lempeän, Naamijoen ja Jarhoisen kylät. Naamijoelta Orajärvelle johtavan paikallistien varrella on pieni Orangin kylä.
Pellon lukio sekä peruskoulu (yläkoulu ja alakoulu) ja päiväkoti sijaitsevat kirkonkylän koulukeskuksessa. Ahjolan teollisuusalueella on Ammattiopisto Lappian Pellon toimipiste. Kyläkouluja (peruskoulun luokat 1–6) toimi aikaisemmin Turtolassa ja Lankojärvellä. Viimeinen kyläkoulu, Lankojärven kyläkoulu, suljettiin vuonna 2017. Turtolan koulu suljettiin hieman ennen tätä. Enimmillään kyläkouluja on ollut lähes joka kylässä, jopa 16 koulua yhtä aikaa.
Uskonnolliset yhteisöt
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Pellossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Seurakunnan nimenmuutos tapahtui vasta vuonna 1975, 26 vuotta kunnan nimenmuutoksen jälkeen.
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii rauhansanalaisuus, jolla on siellä paikallisyhdistys Pellon Rauhan Sana sekä vanhoillislestadiolaisuus, jonka Luoteis-Lapin Rauhanyhdistys järjestää toimintaa paikkakunnalla. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen kuuluva Pellon helluntaiseurakunta. Lisäksi Pellossa on Jehovan Todistajien seurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Pellon alueella toimii Lapin ortodoksinen seurakunta.
Liikenneyhteydet
Kunnan läpi Tornionjoen vartta ja siten kunnan länsirajaa myötäillen kulkee valtatie 21 Torniosta Kilpisjärven kautta Norjaan. Kirkonkylältä alkaa poikittaisyhteys kantatie 83 Sinetän kautta Rovaniemelle. Pellon halki kulkee myös Tornio–Kolari-rautatie, ja VR:n henkilöliikenteen Kolarin yöjunat pysähtyvät Pellon rautatieasemalla. Junia kulkee tammi-huhtikuussa sekä kesä-joulukuussa ja vuoroväli vaihtelee kahdesta junasta viikossa kahteen junaan päivässä matkailusesongin mukaan.
Pellosta on suoria linja-autoyhteyksiä Rovaniemelle sekä jokivartta pohjoiseen Kolariin ja Muonioon sekä etelään Tornion ja Kemin kautta aina Ouluun asti. Ruotsin puolella Ruotsin Pellon kylän kautta kulkevat Haaparannan ja Pajalan väliset linja-autot.
Lähin lentoasema Suomen puolella on Rovaniemen lentoasema, Ruotsin puolella Pajala-Ylläksen lentoasema. Myös Kemi-Tornion kenttä on kohtuullisen ajomatkan päässä.
Pellossa on rajanylityspaikka Tornionjoen yli Ruotsiin. Seututiellä 937 sijaitseva silta on valmistunut vuonna 1972. Talvisin rakennetaan usein myös jäätiet rajan yli muun muassa Turtolaan ja Juoksenkiin.
Etäisyyksiä kirkonkylältä
Naapurikuntiin:
Etelään:
Pohjoiseen:
Matkailukeskuksiin: (Ylläsjärvi 100 km / Äkäslompolo 105 km)
Kuuluisia pellolaisia tai pellolaissyntyisiä
Ennen vuotta 1949 syntyneiden syntymäpaikkana on Turtola kunnan aiemman nimen mukaisesti.
200px|oikea|pienoiskuva|[[Eero Mäntyrannan patsas Pellon keskustassa.]]
Jarin ja Karin kesäloma
Jarin ja Karin kesäloma on Petteri Summasen käsikirjoittama ja ohjaama lasten televisiosarja vuodelta 2019. Jaria näyttelee Kari Hietalahti ja Karia Jukka Rasila. Sarja on jatkoa viittä vuotta aiemmin valmistuneeseen sarjaan Jari ja Kari (2014), jonka päähenkilöt perustuivat samojen tekijöiden televisiosarjan JugiStyle (2009) parodisiin hahmoihin Jari ja Kari.