cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thorvald Oljemark
Näkemyksiä
Oljemark oli kiivas antisemitisti sekä kommunismin ja marxilaisuuden vastustaja. Vuonna 1932 Tapparamies-lehdessä julkaistussa kirjoituksessaan hän väitti marxilaisuuden olevan juutalaisten ”suojelu- ja taistelujärjestö”. Oljemarkin mukaan juutalaiset muodostivat uhan kansallisvaltioille, mutta asiaan ei puututtu, koska sanomalehdistö oli ”juutalaisen suurfinanssin puserruksen alaisena”, eikä näin ollen uskaltanut kirjoittaa esimerkiksi juutalaisten roolista kommunismissa. Oljemark näki myös, että Suomi oli kansainvälisen juutalaisen pääoman vallassa, johon sen olivat ajaneet sosiaalidemokraatit, vasemmistomieliset porvarit sekä vapaamuurarit. Oljemarkin mukaan juutalaisten syntilista oli ”pitkä ja monipuolinen”.
Muuta
Oljemarkin harrastuksiin kuului miekkailu. Helsingin Miekkailijoita edustanut Oljemark voitti säilän Suomen mestaruuden vuonna 1934.
Perhe
Thorvald Oljemarkin puoliso oli ruotsalainen Olga Elisabeth Maria Petersén (1900–1997). Pariskunnalla oli kaksi lasta.
Colin McRae: Dirt
Colin McRae: Dirt (tyyliteltynä lyhyesti DiRT) on Codemastersin kehittämä ja julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin vuonna PlayStation 3, Windows ja Xbox 360 -alustoille.
Pelaaminen
Pelin juuret ovat ralliin keskittyneessä aikakaudellaan realistisena pidetyssä Colin McRae Rallyssa. Pelissä on uramoodi aiemman maailmanmestaruustilan sijaan, jolloin pelaaja voi kilpailla WRC-autojen lisäksi rallicrossissa ja vuorinousussa. Rallit ovat muutaman erikoiskokeen pituisia kilpailuja.
Pelissä on minimaalinen moninpeli, jossa pelaajat kilpailevat aika-ajossa.
Vastaanotto
Peli on saanut V2.fin arvostelussa neljä tähteä viidestä. Pelin ulkonäköä kehutaan, mutta lajit jäävät pintaraapaisuiksi.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.4/10.
Julian Green
Julian Wesley Green (s. 6. kesäkuuta 1995 Tampa, Florida ) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa Greuther Fürthiä. Hän on pelipaikaltaan laitalinkki.
Ikäkausimaajoukkueissa Green on edustanut myös äitinsä kotimaata Saksaa, jossa hän on asunut kaksivuotiaasta lähtien. Green valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin, ja hän teki maalin turnauksen ensimmäisellä kosketuksellaan neljännesvälieräottelussa Belgiaa vastaan.
Susi-Artturi (albumi)
Muusikot
Albumin kappaleissa soittavat muun muassa seuraavat henkilöt:
Tulimaankurppa
Tulimaankurppa (Gallinago stricklandi, aiemmin G. stricklandii ) on eteläamerikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö ulottuu Chilen ja Argentiinan keskiosista etelään Tulimaahan. Lajin holotyypin kuvaili George Robert Gray Kap Hornin Hermit Islandilta 1845, ja nimesi sen Hugh Edwin Stricklandin kunniaksi.
Remix (yhtye)
Remix on porilainen, pääosin viihdemusiikkia soittava yhtye. Alkuvuodesta 2008 toimintansa aloittaneeseen yhtyeeseen kuuluvat laulaja Jouni Herranen, rumpali Juha Jokinen, kitaristi Janne Lintula sekä kosketinsoittaja Jyri Kallio. Yhtyeessä on soittanut myös basisti Jyrki "Jyce" Vanhatalo, joka jätti yhtyeen tammikuussa 2010, laulaja Juha Lamminen, joka jätti yhtyeen helmikuussa 2015. Hänen seuraajansa Kristian Huovinen luopui pestistään alkuvuodesta 2017. Yhtye esitti vuoteen 2012 asti lähinnä toisten artistien kappaleita, kunnes he lopulta julkaisivat ensimmäisen itse tekemänsä kappaleen Porin Ässille.
Yhtyeen ensimmäinen single, "Isomäen Legenda" julkaistiin digitaalisesti ladattavana helmikuussa 2014. Myöhemmin saman vuoden toukokuussa yhtye julkaisi toisen singlen nimeltään "Sinut tahtoisin luokseni", jolla vierailee yhtyeen lisäksi laulaja Martina Aitolehti. Keväällä 2012 Remix osallistui Bilebändi 2012-kilpailuun, jossa se pääsi semifinaaliin saakka.
Vuonna 2015 Remix julkaisi singlen Tehosekoitin-yhtyeen kappaleesta "Hetken tie on kevyt", jolla vierailee laulajina Janne Hurme ja Heidi Mäensivu.
Vuonna 2016 julkaistu kappale "Vapauteen" on käännös Nenan 1980-luvun hitistä Irgendwie, irgendwo, irgendwann. Kappaleessa esiintyi vierailijana mentalisti Noora Karma ja sen suomenkieliset sanat on tehnyt Sana Mustonen (Warner Chappel Music).
Vuonna 2017 Remix sai viralliset käännösluvat Alan Walker in maailmanluokan megahitille nimeltä "Faded". Suomeksi kappale kantaa nimeä "Kylmää". Feattaamassa tässä rock-henkisessä versiossa on nouseva porilainen tähti Sara (Sara Lindroos). Suomenkielisen tekstin kappaleeseen kirjoitti Sana Mustonen (Warner Chappel Music).
7. heinäkuuta 2017 Remix julkaisi itse tekemänsä singlen "Kävelen sun yli", jonka sävelsi ja sanoitti Jouni Herranen ja sen solistivieraana on Tauski.
Vuonna 2018 Aki Manninen pyysi Remixiä tekemään hänen kanssaan "Hiljainen Huone" -kappaleen, joka kertoo Mannisen isoisän kuolemasta.
Keväällä 2019 Remix julkaisi kappaleen "Pysyvää", jonka sävelsi ja sanoitti yhtyeen kosketinsoittaja Jyri Kallio. Kappale pysyi Spotify :n Suomen viral50 -listalla usean viikon ajan, parhaimmillaan sijalla 14.
Vuoden 2020 kesäkuussa yhtyeeltä ilmestyi kappale "Selvästi häiriintyneet", jonka teki yhtyeen solisti Jouni Herrasen. Samaisen vuoden syyskuussa ilmestyi "Vartijat" -niminen kappale, jonka sävelsi ja sanoitti yhtyeen basisti Teemu Ruokoski.
Yhtyeen basisti Teemu Ruokoski kuoli marraskuussa 2022 keikkamatkalla. . Uudeksi basistiksi valittiin Antti Kalliokoski Säkylästä.
Diskografia
Singlet
Gordon Willis
Gordon Hugh Willis, Jr. (28. toukokuuta 1931 New York, New York – 18. toukokuuta 2014 North Falmouth, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja.
Willis aloitti elokuvaajana vuonna 1970. Willis teki paljon yhteistyötä ohjaaja Woody Allenin kanssa ja kuvasi muun muassa tämän elokuvat Annie Hall (1977) ja Manhattan (1979). Allenin vuonna 1983 valmistuneen elokuvan Zelig  kuvauksesta Willis sai ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. Hän toimi kuvaajana myös kaikissa Kummisetä-trilogian osissa ja oli Oscar-ehdokkaana trilogian viimeisestä osasta.
Muita Willisin kuvaamia elokuvia ovat muun muassa Arvosanametsästys (1973) ja Pahan oma (1997). Vuonna 2010 Willis sai Oscar-kunniapalkinnon.
Herakleia (Siris)
Herakleia (, myös Heraklea,, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee heti nykyisen Policoron pohjoispuolella.
Herakleia oli alun perin kreikkalainen siirtokunta. Se perustettiin vuonna 433/432 eaa. varhaisemman Siriin kaupungin paikalle, ja se oli alueen viimeisenä perustettu kreikkalaiskaupunki. Herakleia tuli Rooman liittolaiseksi 200-luvulla eaa. ja kehittyi tavalliseksi roomalaiskaupungiksi ensimmäisellä vuosisadalla eaa.
Maantiede
Herakleia sijaitsi Leukaniassa eli myöhemmässä Lucaniassa lähellä Tarantonlahden rantaa ja Akiris (nyk. Agri) -joen suuta. Joki virtasi kaupungin pohjoispuolelta, kun taas etelämpänä virtasi Siris-joki. Kaupungin ydin sijaitsi matalalla luoteis-kaakkoissuuntaisella kukkulalla nykyisen Policoron pohjoispuolella, noin viiden kilometrin päässä merenrannasta.
Eräiden antiikin aikaisten lähteiden mukaan Herakleia olisi sijainnut 24 stadioninmitan eli vajaan viiden kilometrin päässä varhaisemmasta Siriin kaupungista, jonka seuraaja se oli. Myös Barrington Atlas of the Greek and Roman World sijoittaa kaupungit eri paikkoihin. Arkeologiset löydöt eivät kuitenkaan tue tätä käsitystä, ja nykyisin ne sijoitetaan yleensä samalle paikalle.
Herakleian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 350 neliökilometriä, ja alueella on ollut varsinaisen kaupungin lisäksi useita kyliä. Pohjoisessa Herakleian alue rajautui Akalandros (nyk. Cavone) -joelle ja Metapontionin alueeseen. Kaupungin ympäristö tunnettiin hedelmällisestä maaperästään. Maanviljely keskittyi Akiris- ja Siris-jokien varsille.
Klassinen kausi
pienoiskuva|vasen|260px|Herakleian lyömä raha, n. 420–390 eaa. Kuvituksessa [[Athene ja Herakles.]] Doorilainen Taras kuitenkin vastusti joonialaisten vaatimuksia, minkä seurauksena sen ja Thurioin välille syttyi pitkäkestoinen sota. Se päättyi lopulta kaupunkien sopimukseen perustaa alueelle yhteinen siirtokunta, joka sopimuksen mukaan kuitenkin luettaisiin Taraksen siirtokunnaksi. Kaupunkiin muutti myös Siriin alkuperäisten asukkaiden jäljellä olleita jälkeläisiä. Perustaminen ajoitetaan vuosiin 433–432 eaa. Näin Herakleia oli perustettu huomattavasti muita suurkreikkalaisia kaupunkeja myöhemmin, ja noin 14 vuotta Thurioita myöhemmin.
Diodoros Sisilialainen ja Livius kutsuvat Herakleiaa yksinkertaisesti Taraksen siirtokunnaksi. Antiokhos Syrakusalainen on ainoa, joka mainitsee myös thuriolaiset perustajina. Plinius piti ilmeisesti Herakleiaa ja Siristä samana kaupunkina. Sama virhe mahdollisesti sai Liviuksen mainitsemaan kaupungin anakronistisesti yhtenä paikoista, joissa Pythagoras oli vaikuttanut.
pienoiskuva|[[Patroklos surmaa Sarpedonin. Kuvitusta haudasta Herakleiasta löydetyssä punakuviotekniikalla koristellussa hydriassa, n. 400 eaa.]] Herakleia vaikuttaa nousseen suhteellisen nopeasti kukoistavaksi kaupungiksi Taraksen suojeluksessa. Taras muun muassa soti jossakin vaiheessa paikallista ei-kreikkalaista heimoa messapeja vastaan puolustaakseen kaupunkia. Taraksen johtoaseman vuoksi Herakleiasta tehtiin Suur-Kreikan kaupunkien yhteisen kansankokouksen paikka aiemman Krotonin sijalle. Kokouksen luonne oli alun perin uskonnollinen, mutta sitä sovellettiin luonnollisesti myös politiikkaan. Herakleia säilyi suurkreikkalaisten kaupunkien kokoontumispaikkana aina 330-luvulle eaa. saakka.
Herakleia löi omaa hopearahaa sen perustamisesta lähtien. Kaupungin tunnetuimpiin asukkaisiin luetaan yleensä taidemaalari Zeuksis, joskin hän on todellisuudessa saattanut olla kotoisin jostakin muusta samannimisestä kaupungista, joita oli antiikin aikana useita.
Hellenistinen ja roomalainen kausi
Herakleian historiaa tunnetaan antiikin lähteistä muutoin suhteellisen huonosti, ja paremmin vasta ajalta, jolloin se alkoi jo taantua. Kaupungin oletetaan ottaneen osaa Taraksen sotiin messapeja ja lukaaneja vastaan. Ajan kuluessa siitä tuli käytännössä Taraksen alainen, vaikkakin se säilyi nimellisesti itsenäisenä.
pienoiskuva|Herakleian raunioita. 330-luvulla eaa. taraslaiset kutsuivat Epeiroksen kuningas Aleksanterin tämän sotaretkelle Italiaan tarkoituksena sotia barbaareja vastaan. Aleksanterin ja Taraksen välien rikkouduttua Aleksanteri kosti valtaamalla Herakleian. Hän myös siirsi suurkreikkalaisten kaupunkien kokoukset Thurioihin heikentääkseen Taraksen valtaa. Epeiroksen kuningas Pyrrhoksen sodassa Roomaa vastaan Herakleia päätyi näiden kahden vallan ensimmäisen taistelun paikaksi vuonna 280 eaa. Roomalaiset, joita kohti konsuli Laevinus, kärsivät täydellisen tappion epeiroslaisia vastaan kaupungin ja Siris-joen välisellä alueella.
Sodassa Herakleia oli aluksi liitossa Taraksen ja lukaanien kanssa Roomaa vastaan. Roomalaiset saivat kuitenkin rikottua liiton vuonna 278 eaa. lupaamalla Herakleialle poikkeuksellisen hyvät ehdot liitosta Rooman kanssa. Näin kaupungista tuli ensin Rooman liittolainen ja ajan kuluessa roomalainen kaupunki. Herakleia säilytti etuoikeutetun asemansa Rooman tasavallan loppuaikoihin saakka. Kun kaupungin asukkaille luvattiin vuonna 89 eaa. Rooman täydet kansalaisoikeudet Lex Plautia Papirian myötä, herakleialaiset epäröivät ensin, koska heidän asemansa oli jo niin hyvä.
Herakleia ilmeisesti kärsi suuria vahinkoja liittolaissodassa, koska Cicero mainitsee Puheessa runoilija Archiaan puolustukseksi kaupungin arkistojen tuhoutuneen tulipalossa sen aikana. Muutoin hän kuitenkin osoittaa kaupungin, jonka kansalaisiin hänen puolustamansa runoilija Archias kuului, olleen edelleen olemassa ja kukoistaneen. Herakleia kärsi myös kolmannessa orjasodassa. Kaupunki vaikuttaa säilyneen olemassa ainakin 400-luvulle jaa. saakka.
Herakleian järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1959.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|Herakleian raunioita. pienoiskuva|Herakleiasta löydettyjä koruja. Museo Nazionale Della Siritide, Policoro.
Herakleian alue jakaantui kahteen osaan, akropoliihin eli yläkaupunkiin sekä sen eteläpuoleiseen alempaan kukkulatasanteeseen eli ”alakaupunkiin”. Alueiden välissä oli painautuma, jossa sijaitsivat muun muassa agora sekä joukko pyhäköitä. Varsinaisen kaupunkialueen kooksi on arvioitu noin 140 hehtaaria.
Kaupunki oli ympäröity kaupunginmuurein, joista on löytynyt osia eri puolilta kaupunkia, ja joiden reitti on pääosin voitu jäljittää ilmakuvista. Kaupungissa oli ruutuasemakaava, ja sen kortteleista useita on kaivettu esiin. Kaupungista on löydetty myös muun muassa yhden, 300-luvulle eaa. ajoitetun temppelin rauniot. Sen kohdetta ei tunneta. Kaupunkialueen muita pyhäköitä ovat olleet ilmeisesti ainakin Artemiin (Soteira ja Bendis) ja Athenen (Polias) pyhäköt. Kaupunginmuurien ulkopuolelta on löydetty Demeterille ja Korelle omistetun pyhäkön jäänteet sekä suuri joukko siihen liittyneitä votiivilahjoja, kuten pieniä vaaseja ja terrakotasta tehtyjä pienoispatsaita. Kaupungin pohjoispuolella ovat ilmeisesti sijainneet Athenen ja Dionysoksen pyhäköt.
Varhainen ja tunnettu löytö on kahteen Tabulae Heracleenses -nimellä tunnettuun pronssitauluun tehdyt piirtokirjoitukset, jotka sisältävät vuonna 45 eaa. säädetyn Lex Julia Municipalis -lain tekstin. Laki säätelee Italian kaupunkien julkisia instituutioita. Taulujen toisella puolella on puolestaan varhaisempi kreikankielinen piirtokirjoitus. Taulujen tekstit julkaistiin jo vuonna 1754.
Muihin löytöihin lukeutuu muun muassa useita hautausmaita kaupungin ympäristöstä sekä haudoista löydettyä keramiikkaa. Kaupungin alueelta kaivauksissa tehdyt esinelöydöt ovat alueen arkeologisessa museossa nimeltä Museo Nazionale Della Siritide.
Pirjo Yli-Maunula
Pirjo Yli-Maunula (s. 20. tammikuuta 1959) on suomalainen tanssija, koreografi ja taiteilijaprofessori. Hänelle myönnettiin vuonna 2019 Pro Finlandia -mitali.
Yli-Maunula opiskeli Kalevi Merikallion (1975–1977) sekä Leena Ortolan (1976–1983) balettikouluissa ja vuosina 1981–1985 Oulun balettikoulussa. Viimeksi mainitussa oppilaitoksessa hänen opettajinaan toimivat Seppo Koski, Heli Hentilä ja Maria Littow. Yli-Maunula on suorittanut monia baletti-, jazz- ja nykytanssiin sekä tanssinopetukseen liittyviä kursseja Suomessa ja ulkomailla. Hän on itse tehnyt opetustyötä muun muassa Oulun konservatoriossa ja Oulun taidekoulussa. Hän oli mukana perustamassa Oulun Tanssistudiota vuonna 1982 ja Tanssi Tyrkyllä -festivaalia vuonna 1994. Hän oli Oulun läänin tanssitaiteen ohjaavana läänintaiteilijana vuosina 1990–1991.
Vuosina 1982–1998 Yli-Maunula toimi tanssija-koreografina, toiminnanjohtajana ja tanssinopettajana Oulun Tanssistudion ryhmässä. Vuosina 1998–2002 hän oli JoJon – Oulun tanssin keskuksen taiteellinen johtaja, ja vuonna 2006 hänestä tuli Flow Productionsin taiteellinen johtaja. Yli-Maunulan saamien palkintojen ja tunnustusten joukossa ovat olleet Pro Finlandian ohella Oulun kaupungin kulttuuripalkinto (2005), Suomen Tanssitaiteilijain liiton (myöhemmin STST:n) Tanssin mainetekopalkinto (2008), nimitys Oulun Vuoden taiteilijaksi (2011) sekä STST:n ansiomerkki (2017). Vuonna 2013 Yli-Maunulalle myönnettiin taiteilijaprofessoriapuraha.
Sutela (Pietari)
Sutela on entinen inkerinsuomalainen kylä ja historiallinen kaupunginosa Pietarin kaupungin alueella. Se sijaitsee Obvodnyi-kanavan eteläpuolella Moskovan ja Vytebskin rautateiden välissä Sutelanjoen rannalla. Kylä kuului Pietarin Pyhän Marian seurakuntaan.
Hermit Island
Hermit Island on pieni, noin 1,6 kilometrin pituinen saari Etelä-Amerikan kärjessä, Etelämantereen luoteisrannikon edustalla olevassa Palmerin saaristossa (Palmer Archipelago). Sen koordinaatiti ovat 64°48′S 64°02′W
Frolovo
Kaupunki on perustettu vuonna 1936. Siellä on muun muassa terästehdas ja elintarviketeollisuutta. Lähistöllä harjoitetaan öljyn porausta.
Kotajärvi (Heinola, Marjoniemi)
Kotajärvi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Marjoniemen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Someone Like You (Adelen kappale)
"Someone Like You" on Adelen kappale ja toinen singlejulkaisu hänen albumiltaan 21. Single julkaistiin Britanniassa 28. tammikuuta 2011. Single nousi Britannian listaykköseksi BRIT Awards -esityksen jälkeen. Single pysyi listaykkösenä neljä viikkoa, minkä jälkeen se putosi sijalle kaksi. Singleä on myyty Britanniassa yli miljoona kappaletta, jolla se on ylittänyt reilusti platinalevyyn oikeuttavan määrän. Kappale on päässyt listaykköseksi muun muassa Australiassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa ja Skotlannissa.
Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla kappale nousi ykkössijalle sen jälkeen, kun Adele oli esittänyt kappaleen MTV Video Music Awardsissa.
Medma
Medma (, myös Medmē,, Mesma, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Se sijoitetaan nykyisen Rosarnon kaupungin paikalle.
Maantiede
Medman kaupunkivaltion vallassa olleeseen alueeseen kuului nykyisen Rosarnon tasanko sekä Aspromonte-vuorten alarinteet, ja sen pinta-alaksi on arvioitu noin 100 neliökilometriä.
pienoiskuva|vasen|160px|Arkaainen terrakottafiguriini Medmasta, n. 490 eaa. [[British Museum.]]
Gustav-Adolf Sellin
Gustav-Adolf Sellin oli ruotsalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän sai hopeaa Zakopanen MM-kisoissa 1939 hävittyään Saksan Gustl Berauerille.
Medma
Historia
Vuonna 422 eaa. Medma oli Hipponionin tavoin sodassa emäkaupunkiaan Lokroita vastaan. Sisilian Syrakusan tyranni Dionysios asutti vuonna 396 eaa. medmalaista Messenen paikalle. Tätä on kuitenkin epäilty, koska sen on arvioitu vastanneen kaupungin koko tuonaikaista väestöä, mutta arkeologia ei tue sitä käsitystä, että kaupunki olisi lakannut olemasta jo tuolloin. Medman tiedetään lyöneen omaa rahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Aiemmat rahat olivat kaupungin 400-luvulta eaa. lähtien yhdessä Krotonin kassa lyömiä.
Roomalaisella kaudella kaupunki vaikuttaa selvinneen suhteellisen hyvin muita alueen kaupunkeja kohdanneesta taantumisesta, ja se oli olemassa vielä Strabonin ja Pliniuksen aikana ensimmäisellä vuosisadalla eaa. ja jaa. Kaupungin nimi ei kuitenkaan esiinny enää Ptolemaioksella.
Rakennukset ja löydökset
Medman varsinaisen kaupunkialueen kooksi on arvioitu noin 30–35 hehtaaria. Kaupungin paikalta on löydetty jäänteitä hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta, mukaan lukien useiden pyhäkköjen rauniot sekä lukuisia hautoja. Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa terrakottaisia votiivilahjoiksi tarkoitettuja pienoispatsaita. Ne on omistettu ennen kaikkea Persefonelle (Korelle) ja Athenelle (Hippia, Promakhos).
Rosarnossa on nykyisin Medman arkeologinen alue, jonka yhteydessä toimii pieni museo.
Dassault Étendard IV
pienoiskuva|Museoitu Ranskan laivaston Dassault Étendard IVM. Dassault Étendard IV on ranskalainen suihkukäyttöinen laivaston tiedustelulentokone (versio IVP) ja rynnäkköpommikone (versio IVM). Kone oli lentotukialusta käyttävä.
Konetyypin kehitys
Dassault-yhtymän tehtäväksi annettiin kehittää uusi Nato-standardit täyttävä kevyt, yksimoottorinen ja suihkukäyttöinen rynnäkköpommittaja, joka kykenisi toimintaan päällystämättömiltä lentokentiltä. Kone suunniteltiin aliäänikoneeksi eli subsooniseksi, mikä tarkoittaa, ettei se ylitä äänen nopeutta matalalennossa. Ensilento koitti vuonna 1958. Tehtävään tuli valituksi Fiat G.91 -konetyyppi.
Étendard (suomeksi: 'taistelulippu') oli osoittautunut moottoriltaan alitehoiseksi, mutta yhtiön omalla riskillä Marcel Dassault jatkoi tyypin kehittelyä. Ranskan laivaston käyttöön tuotettiin kaksi käyttötarkoitukseltaan poikkeavaa alatyyppiä. Kummankin palvelusura aloitettiin vuonna 1962. Koneen edessä on taitettava putki ilmatankkausta varten.
Étendardista kehitettiin edelleen Super Étendard, jolla oli tehokkaampi suihkumoottori ja joka kykeni käyttämään raskaampaa aseistusta, kuten Exocet laivasto-ohjuksia merimaaleja vastaan. Étendard IV -tyypin koneet vedettiin palveluksesta 1991. Sen on korvannut pääosin Dassault Rafale, jota edelsivät Dassault Mirage F1 ja SEPECAT Jaguar. thumb|right|220px|Dassault Étendard IVM.
Tekniset tiedot
Dassault Étendard IV
Reposaari
pienoiskuva|Kuva Reposaaren Linnakepuiston rannalta. Kuvassa näkyy Linnakepuiston rantaa, Reposaaren aallonmurtaja, kaksi tuulivoimalaa (jotka sijaitsevat aallonmurtajan päällä) sekä taustalla Mäntyluodon satamaa.
Reposaari ( tai murteessa aikoinaan Räpsö; suomeksi aiemmin Räpsöö ) on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee samannimisellä saarella Meri-Porissa noin 30 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Noin 1,5 neliökilometrin laajuinen Reposaari on Kokemäenjoen suiston uloin saari aivan Selkämeren ulapan äärellä. Reposaaressa on noin 1 000 asukasta.
Nimen etymologia
Reposaaren eli Räfsön nimi esiintyy Porin satamalaitoksen perustamiskirjassa muodossa Reffzöö. Reposaaren nimen suomennos on itse asiassa erehdys, sillä Reffzöö ei viittaa kettuun (, vanh. räf) vaan riuttaan (, vanh. ref). Oikea nimitys juontuu vedenalaisesta riutasta, joka nousi aikojen kuluessa maankohoamisen myötä saareksi. Reposaari tunnetaan paikallisten keskuudessa myös ruotsinkielisestä nimestä johdetulla lempinimellä Räpsöö.
Historia
Reposaaren sataman kehitys oli nopeaa. Jo vuonna 1770 saarelta lastattiin puutavaran lisäksi muun muassa 80 000 tynnyriä tervaa. Myös laivanvarustus saatiin käyntiin. Vuonna 1774 ensimmäisen Porissa rakennetun laivan Gustaf III:n kotisatama oli Reposaari. Laivojen lastaaminen ja purkaminen tapahtui Reposaaressa pitkään ilman monimutkaisempia satamarakennelmia. Reposaarella oli siihen pitkät perinteet. Vuonna 1778 Reposaareen rakennettiin ensimmäinen laituri. Rakennelma tehtiin porvariston päivätyöllä ja kaupungin varoilla. Porin satamalaitoksen syntymäpäivänä pidetään yleisesti Floran päivää 13. toukokuuta 1780. Tuolloin Porin maistraatti teki päätöksen periä satamassa käyviltä laivoilta satamamaksua Reposaarelle rakennetun laiturin kunnossapitämiseksi.
1700-luvun alussa Turun akatemian professori Israel Nesselius esitti kirjoituksessaan ”Om Finnland Hufwudstad och Hufwud-commersie” suunnitelman, jossa Reposaaresta olisi tullut Suomen pääkaupunki. Samaisessa suunnitelmassa luonnosteltiin myös yhtenäisen vesireitin avaamista Saimaalta Päijänteen ja Kokemäenjoen kautta Pohjanlahteen. Vaikka suunnitelmat eivät toteutuneetkaan, Reposaari oli hetken 1870-luvulla Suomen vilkkain vientisatama. Björneborgs Tidning kirjoitti 20. kesäkuuta 1877, että sataman redillä oli tuolloin yhtä aikaa jopa 160 laivaa odottamassa lastausta tai purkua. Tämän jälkeenkin Reposaari oli pitkään tärkeä vientisatama, kunnes Mäntyluotoon rakennettiin moderni satama ja sinne rautatie.
Toinen merkittävä työllistäjä Reposaaressa oli 1900-luvun alussa perustettu Reposaaren Konepaja.
Reposaaren seurakunta itsenäistyi Porin kaupunki- ja maaseurakunnasta vuonna 1931, mutta jäi yhteistalouteen sen kanssa.
Reposaarelle oli mahdollista päästä vain vesitse vuoteen 1956 saakka, jolloin valmistui saaren ja mantereen välille monien pikku saarten ja luotojen yli kulkeva pengertie.
Asukkaat ja tapahtumat
Tunnettuja reposaarelaisia ovat muun muassa laulaja Eino Grön ja painin olympiavoittaja Kelpo Gröndahl. Merkittävä vaikuttaja saaren musiikkielämään on ollut vuonna 1956 Reposaaren seurakunnan kanttori-urkuriksi valittu säveltäjä Väinö I. Haapalainen. Myös Yö-yhtyeen perustajiin kuulunut Jussi Hakulinen on alun perin Reposaaresta kotoisin. Nykyisin Reposaaren ja Porin suurin elävän musiikin vaikuttaja ja ylläpitäjä on Reposaaren Elävän Musiikin Yhdistys ry, RELMU. Yhdistys järjestää Räpsöö Bluesin, Räpsöö Rockin ja bändi-iltoja ynnä muita tapahtumia ympäri Poria. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää elävän musiikin harrastamista Porissa, muun muassa olemalla yhteistyössä Reposaaren Musiikkikoulun kanssa.
Tuoreimpana tapahtumana Reposaareen syntyi vuonna 2016 monikulttuurifestivaali Reposfääri.
Vuonna 2008 Reposaaressa järjestettiin loma-asuntomessut. Tapahtuma oli osa Porin 450-vuotisjuhlaa. Messujen teemana oli esitellä loma-asumista kaupunkimaisessa, historiallisessa, merellisessä ja rauhallisessa ympäristössä lähellä kaupungin palveluita.
Reposaaresta on kesäisin yhteys Porin keskustaan vesibussi m/s Charlotalla.
Vuonna 2016 Reposaari valittiin Suomen vuoden kaupunginosaksi.
Reposaarella oli aikoinaan poikkeuksellinen tapa, nimittäin vuosina 1955−1998 pidettiin tunnin siesta, jolloin kaupat olivat kiinni. Reposaaressa sijaitsi aikoinaan myös Suomen pienin Alko.
Nähtävyyksiä
pienoiskuva|Kalaravintola Merimesta. thumb|right|250px|Satamapuistoa heinäkuussa 2023.
Ruokakulttuuri
Reposaaren pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla siikasoppa ja graavisuolattu siika.
Aiheesta muualla
61.6125°N, 21.43333°W
Klaus Järvinen
thumb|Klaus Järvinen [[Taiteiden yönä Helsingissä elokuussa 2011.]] Klaus Untamo Järvinen (24. joulukuuta 1936 Pohjois-Pirkkala [nyk. Nokia] – 17. tammikuuta 2020 Helsinki ) oli suomalainen musiikkipedagogi, musiikkineuvos sekä Oulunkylän Pop- & jazz-opiston ja Ogeli Big Bandin perustaja.
Tausta
Järvinen pääsi silloisessa asuinpaikassaan Lappeenrannassa 11-vuotiaana soitto-oppilaaksi paikallisen työväenyhdistyksen soittokuntaan (Toivo Pyörteen johdolla) ja keikkaili 1950-luvulla jazz- ja tanssiyhtyeiden jäsenenä mm. Pekka Kaarnan yhtyeessä. Muutettuaan Helsinkiin 1960-luvun alussa Järvinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa klarinetinsoittoa ja suoritti yleisen osaston (1965) ja koulumusiikkiosaston (1966) tutkinnot. Hän on ollut rock- ja jazzmusiikin opetuksen käynnistäjä koulujen musiikinopetuksessa 1960-luvulta alkaen.
Ura
Järvinen perusti vaimonsa Seija Järvisen kanssa vuonna 1972 kevyen musiikin oppilaitoksen, Oulunkylän Pop & Jazzopiston, joka nykyisin tunnetaan nimellä Helsingin Pop & Jazz Konservatorio. Oppilaitos oli Pohjoismaissa alansa ensimmäinen. Järvinen toimi konservatorion rehtorina vuosina 1971–1999.
Julkisuudessa Järvinen tuli tunnetuksi erityisesti MTV:n Levyraati-ohjelman pitkäaikaisena vakiojäsenenä 1976–1989. Ohjelman silloinen juontaja Jaakko Jahnukainen kutsui Järvisen mukaan asiantuntijajäseneksi. Järvinen on myöhemmin muistellut saaneensa antamistaan arvioista ajoittain hyvin kiukkuista palautetta muusikoilta ja ohjelman katsojilta, mutta korostanut pystyneensä Levyraadin avulla tähdentämään päättäjille musiikkikoulutuksen merkitystä.
Levyraadin jäsenenä Järvinen on muistettu usein melko purevista arvosteluista. Eräässä lähetyksessä Järvinen arvioi Juice Leskisen tekevän hyviä sanoituksia, mutta olevan jokseenkin laulutaidoton. Järvinen ei oman kertomansa mukaan saanut tätä arviotaan Leskiseltä koskaan anteeksi. Toisen kerran Järvinen joutui kesäpaikkakunnallaan Mäntyharjulla pakenemaan nuorisojoukkoa, joka uhkasi antaa hänelle selkäsaunan sen vuoksi, että paikkakunnalta kotoisin olleen Kake Randelinin eräs kappale oli saanut Levyraadissa Järviseltä huonon arvion.
Koralliahvenet
Koralliahvenet (Pomacentridae) on viuhkaeväisten kalojen heimo. Heimo kuuluu Ovalentaria-kladiin, mutta sitä ei sijoiteta mihinkään lahkoon. Koralliahvenia on 29 sukua, jotka jakautuvat neljän alaheimon kesken. Monet koralliahvenet ovat hyvin värikkäitä, mikä on tehnyt niistä suosittuja meriakvaarion kaloja.
Klaus Järvinen
Perhe
Klaus Järvisellä on yksi tytär. Järvinen avioitui Seija Järvisen (ent. Saarikko) kanssa vuonna 1970. Seija Järvisellä on aikaisemmasta avioliitostaan kaksi tytärtä ja kaksi poikaa.
Koralliahvenet
Useimmat koralliahvenet ovat reviirikaloja, jotka valtaavat pienen alueen koralliriuttaa, missä ne piileksivät, kutevat ja ruokailevat. Koiraat puolustavat reviiriä raivoisasti, ja antavat siellä kasvaa paksun leväpeiton, jonka joukossa kasvaa ruoaksi sopivaa eläinplanktonia.
F(x)
F(x) (tyyliteltynä f(x)) on vuonna 2009 perustettu nelijäseninen eteläkorealainen yhtye, jonka levy-yhtiönä toimii SM Entertainment. Yhtyeeseen kuuluvat Victoria, Amber, Luna ja Krystal.
Historia
f(x):n debyyttisingle "La Cha Ta" julkaistiin 1. syyskuuta 2009. Syyskuussa f(x) markkinoi LG:n Chocolate-puhelinta yhdessä Girls’ Generationin kanssa julkaisemalla oman versionsa kappaleesta "Chocolate Love" 8. lokakuuta. f(x) julkaisi kolmannen singlensä "Chu~♥" 9. marraskuuta.
f(x) teki yhteistyötä kiinalaisen poikayhtyeen M.I.C. kanssa markkinoidakseen LG:n Cyon-puhelinta. He julkaisivat kiinankielisen version kappaleesta "Lollipop" 2. tammikuuta 2010. f(x) julkaisi myöhemmin ensimmäisen minialbuminsa Nu ABO 4. toukokuuta. Albumin pääsingle "Nu ABO" ylsi kärkisijalle monilla korealaisilla musiikkilistoilla.
f(x) julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Pinocchio 20. huhtikuuta 2011. Yhtye alkoi markkinoida albumiaan pääsinglellä "Pinocchio (Danger)" 22. huhtikuuta useissa korealaisissa musiikkiohjelmissa. f(x) julkaisi albumin uudelleenpakatun version Hot Summer 14. kesäkuuta. Elokuussa 2011, f(x) julkaisi kappaleen "Garagabana" korealaiselle nettipelille Bust-a-Move, ja joulukuussa englanninkielisen kappaleen "1, 2, 3" osana SM Townin kokoelmalevyä 2011 Winter SMTown – The Warmest Gift.
f(x) julkaisi toisen minialbuminsa Electric Shock 10. kesäkuuta 2012. Elokuussa, yhtye debytoi Japanissa kappaleellaan "Hot Summer". Marraskuussa 2012, f(x) voitti parhaan naisyhtyeen tanssiesityksen palkinnon Mnetin musiikkigaalassa.
f(x) julkaisi toisen studioalbuminsa Pink Tape 29. heinäkuuta 2013. Albumi sijoittui kärkisijalle monilla korealaisilla musiikkilistoilla.
f(x) julkaisi kolmannen studioalbuminsa Red Light 7. heinäkuuta 2014. Yhtye esiintyi korealaisessa musiikkiohjelmassa M!Countdown ilman Sullia, jonka spekuloitiin jättävän yhtyeen. SM Entertainment ilmoitti kuitenkin, että hän oli psyykkisesti ja fyysisesti uupunut valheellisista juoruista ja päätti vetäytyä väliaikaisesti viihdeteollisuudesta. Elokuussa 2015 SM Entertaiment ilmoitti, että Sulli ei enää jatka f(x):n mukana vaan keskittyy näyttelijänuraansa.
f(x) julkaisi neljännen studioalbuminsa 4 Walls 27. lokakuuta 2015. Albumi on ensimmäinen, joka on tehty nelihenkisellä kokoonpanolla Sullin lähdön jälkeen.
Jarno Nikula
Pelaajaura
Nikula on Uudenkaupungin Urheilijoiden kasvatti ja ensimmäisen pääsarjapelinsä hän pelasi syyskuussa 1990. Hän edusti seuraa kahdeksan ensimmäistä kautta, kunnes siirtyi Itävallan Bundesliigassa pelanneeseen UBC Mattersburg 49ersiin. Nikula edusti seuraa marraskuuhun 1998 asti, jonka jälkeen hän palasi Suomeen Espoon Honkaan, jossa hän voitti SM-hopeaa. Seuraavan kauden hän edusti jälleen Korihaita, mutta yhden kauden jälkeen Nikula siirtyi Salon Vilppaaseen.
Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi jo pelaamaan alasarjoihin, mutta keväällä 2002 Nikula jatkoi I-divisioonassa pelanneessa Kauhajoen Karhussa. Kausina 2002–2004 Nikula pelasi jälleen Korihaissa ja viimeisen kerran hän pelasi pääsarjatasolla kaudella 2005–2006.
Valmentajaura
Nikula on toiminut pitkään Korihaiden eri juniorijoukkueiden valmentajana. Edustusjoukkueen apuvalmentajaksi hänet nimettiin kaudeksi 2011-2012.
Korihaiden pudottua Korisliigasta I-divisioonaan vuonna 2014 Nikula siirtyi joukkueen päävalmentajaksi kahden vuoden sopimuksella. Ensimmäisellä päävalmentajakaudella Nikula onnistui johdattamaan Korihait I-divisioonan finaaleihin, mutta joukkue hävisi lopulta BC Nokialle otteluvoitoin 1-3. Toisella sopimuskaudella Nikula kuittasi edelliskevään finaalitappion, kun Korihait voitti I-divsioonan finaalit FoKoPoa vastaan, ja nousi takaisin Korisliigaan kaudeksi 2016-2017. Vain kaksi päivää finaalivoiton jälkeen Korihait ilmoitti tehneensä kahden vuoden jatkosopimuksen Nikulan kanssa,
Nikulan ensimmäinen kausi päävalmentajana Korisliigassa oli vaikea; Korihait voitti 36:sta ottelusta ainoastaan viisi ja joutui karsimaan ensi kauden liigapaikasta. Korihait kuitenkin voitti liigakarsinnassa Lahti Basketballin ja varmisti paikkansa Korisliigassa kaudeksi 2017-2018. Ennen kautta 2017-2018 Nikula valittiin Suomen Koripalloliiton järjestämään huippukoripallovalmentajatutkintoon (HKVT), joka on koripalloliiton ylin valmentajakoulutus. Marraskuussa 2017 Nikula irtisanoutui päävalmentajan tehtävistä.
Kesäkuussa 2020 Nikula teki jatkosopimuksen Korihaiden kanssa.
Tasajärvi
Tasajärvi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Marjoniemen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,2 metriä mpy.
Chelsea Charms
right|thumb|200px|Charms toukokuussa 2011. Chelsea Charms (s. 7. maaliskuuta 1976) on yhdysvaltalaisen mallin ja stripparin esiintyjänimi.
Latifa
thumb|250px|Latifa konsertissa [[Karthagossa]] Latifa Bint Alayah al-Arfaoui, taiteilijanimeltään vain Latifa (لطيفة; s. 14. helmikuuta 1961) on tunisialainen laulaja. Hän syntyi Manoubassa ja osoittautui varhain musikaalisesti lahjakkaaksi. Hän opiskeli Tunisiassa ja sitten Egyptissä.
Chelsea Charms
Biografiaa
Charms on esiintynyt aikuisviihdelehdissä suurien rintojensa vuoksi. Charmsin rinnoissa ei ole silikonia, vaan polypropyleenikuitua, jonka johdosta ne kasvavat koko ajan. Hänen rintansa ovatkin valtava terveysriski.
Latifa
Latifa aloitti levytystensä julkaisemisen 1980-luvulla. Hän on noussut yhdeksi arabimaailman kuunnelluimmista artisteita, ja hän saikin World Music Awardin vuonna 2004.
Chelsea Charms
Biografiaa
Charms kertoo kotisivuillaan rintojensa koon olevan 153XXX ja kummankin niistä painavan 26 paunaa (11,8 kg).
Latifa
Latifalla on levytyssopimus Rotanan kanssa.
Adolf Johan Wasenius
Adolf Johan Wasenius (9. huhtikuuta 1787 Hämeenlinna – 30. maaliskuuta 1832 Helsinki ) oli suomalainen virkamies ja sanomalehtien toimittaja.
Waseniuksen vanhemmat olivat kauppias Adolf Fredrik Wasenius ja Ulrika Floor. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1802, opiskeli Turun akatemiassa ja suoritti tuomarintutkinnon vuonna 1806. Wasenius työskenteli Turun hovioikeuden auskultanttina vuodesta 1806, kuvernementinkirjaajana Liivinmaan, Viron ja Suomen asiain oikeuskollegiossa Pietarissa vuodesta 1809, Suomen hallituskonseljin talousosaston protokollasihteerinä vuodesta 1811 sekä kamari- ja sotilastoimituskuntien esittelijäsihteerinä vuodesta 1816.
Wasenius toimitti Finlands Allmänna Tidningiä vuosina 1820–1824 ja Helsingfors Tidningaria vuosina 1829–1832.
Hovioikeudenneuvos Karl Fredrik Wasenius ja kauppias Gustaf Otto Wasenius olivat Adolf Johan Waseniuksen veljiä.
Godfrey Binaisa
Godfrey Lukongwa Binaisa (30. toukokuuta 1920 – 5. elokuuta 2010) oli ugandalainen juristi ja poliitikko, joka toimi Ugandan presidenttinä vuosina 1979–1981.
Binaisa syntyi Ugandan pääkaupungin Kampalan länsipuolella Mityanassa. Hänet erotettiin vuonna 1940 korkeakoulusta ja karkotettiin pääkaupungista, koska hän oli osallistunut brittiläisten siirtomaaisäntien sotatoimia vastustavaan kampanjaan. Hänet armahdettiin seuraavana vuonna, ja hän sai työskennellä kaivosteollisuudessa. Hän sai stipendin Glasgow'n yliopistoon opiskelemaan geologiaa mutta valmistui vuonna 1956 oikeustieteestä Lontoon yliopiston King’s Collegesta ja palasi Ugandaan harjoittamaan asianajajan ammattia.
Binaisa osallistui maan itsenäisyysliikkeeseen, ja hänestä tuli itsenäistyneen Ugandan ensimmäinen alkuperäiskansaa edustava oikeuskansleri. Hän osallistui perustuslain kirjoittamiseen, mutta riitaannuttuaan Milton Oboten kanssa hän palasi yksityiseksi asianajajaksi. Idi Aminin kaudella Binaisa oli maanpaossa. Aminin kaaduttua hänet valittiin presidentiksi mutta seuraavana vuonna hänet syrjäytettiin sotilasvallankaappauksessa.
Vesuminjärvi
Vesuminjärvi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Marjoniemen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Rusokurppa
Rusokurppa (Gallinago magellanica), joka yleisesti luokitellaan eteläamerikankurpan alalajiksi, on eteläamerikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää mantereen eteläosan Argentiinan ja Chilen keskiosista Tulimaahan sekä Falklandsaaret. Lajin holotyypin kuvaili Phillip Parker King 1828.
Keltajalkakurppa
Keltajalkakurppa (Gallinago andina), joka yleisesti luokitellaan eteläamerikankurpan alalajiksi, on eteläamerikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Andien aluetta Etelä-Perussa, Länsi-Boliviassa, Pohjois-Chilessä ja Luoteis-Argentiinassa. Lajin holotyypin kuvaili Władysław Taczanowski 1875.
Pekka Kymäläinen
Pekka Kymäläinen (s. 1958) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän työskenteli viimeksi Aamulehden toimittajana. Kymäläinen on kirjoittanut WSOY:n vuonna 2002 julkaiseman kirjan Pussin kuljettaja, joka kertoo sairastumisesta syöpään ja sen hoidoista. Aamulehden ja Kainuun Sanomien (1989–2005) lisäksi Kymäläinen on työskennellyt oululaisen Radio Kaiun uutispäälliikkönä. Radio Kaiku perustettiin neljän toimittajan voimin vuonna 1986 ja se lopetti toimintansa vuonna 1991.
Kymäläinen raportoi elokuussa 1991 silloisessa Leningradissa Gennadi Janajevin juntan vallankumousyrityksestä ja seurasi myös Viron itsenäistymistä Tallinnassa 1990-1991 valokuvaaja Teijo Määttänen kanssa.
Kymäläinen työskenteli Aamulehden ja Alman Lehtien Venäjän kirjeenvaihtajana vuosina 2011–2012. Hän joutui vuonna 2011 hetkeksi pidätetyksi raportoidessaan presidentti Vladimir Putinin vastaisista mielenosoituksia Pietarissa. Hänen lehdistöviisuminsa Venäjälle evättiin keväällä 2012. Kymäläinen seuraa edelleen aktiivisesti Venäjän tapahtumia ja on kirjoittanut kokemuksistaan ja Putinin hallinnon aloittamasta sodasta Ukrainaa vastaan eri kanavilla.
Venäjän lisäksi Kymäläinen vieraili toimittajana seuraamassa Kosovon sotatoimia 1990-luvun alussa kahteen kertaan Pristinan lähettyvillä.
Luettelo pikkuplaneetoista: 322001–323000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 322001:stä ja päättyen 323000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Ylänkökurppa
Ylänkökurppa (Gallinago nobilis) on eteläamerikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Andien pohjoisosat Kolumbiassa, Luoteis-Venezuelassa ja Ecuadorissa. Lajin holotyypin kuvaili Philip Lutley Sclater Bogotásta 1856.
Maailmanvallankumous
Maailmanvallankumous on marxilainen käsite, jonka mukaan kommunistinen ja/tai sosialistinen työväenluokka kaataa kapitalismin kaikissa maailman valtioissa, joskaan ei välttämättä samanaikaisesti.
Kommunistien propagoima työväenluokka koki suuria uhrimääriä vaatineen ensimmäisen maailmansodan olevan vanhojen valtarakenteiden ylläpitämän kansojen alistamisen huipentuma. 1900-luvun alkupuolella kapitalistisen järjestelmän nähtiin olevan kuin ketju, joka muodostuu kansallisvaltioiden lenkeistä. Yhden lenkin murtuminen tulisi vaikuttamaan muihin lenkkeihin. Lokakuun vallankumous Venäjällä vuonna 1917 käynnistikin vallankumousten ja kapinoiden sarjan. Sosialistit ja kommunistit kävivät kapinaan muun muassa Suomessa, Saksassa, Baijerissa, Unkarissa ja Italiassa. Kommunistien puheissa näiden valtioiden nähtiin liittyvän mukaan maailmanvallankumoukseen.
Myöhemmin maailmanvallankumouksen välttämättömyyttä painottivat varsinkin trotskilaiset kommunistit.
Termi oli yhä laajassa käytössä 1960- ja varsinkin 1970-luvulla.
Mark Coleman
Mark Daniel Coleman (s. 20. joulukuuta 1964 Fremont, Ohio) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut vapaaottelija, painija ja showpainija. Hän voitti kaksi UFC turnausta ja kerran UFC:n raskaansarjan mestaruuden. Coleman otteli myös Japanissa, jossa hän voitti Priden avoimen sarjan turnauksen 2000. Häntä pidetään vapaaottelun "ground-and-pound" luojana. Coleman voitti painiurallaan MM-hopeaa vapaapainissa ja kolmesti Pan-Amerikan mestaruuden.
Vapaaottelu
Coleman kiinnostui vapaaottelusta nähtyään sattumalta televisiossa näytettyä UFC 1 turnausta.
Avoin turnausvoitto (1996)
Coleman osallistui 12. heinäkuuta 1996 UFC 10 -tapahtumaan, jossa käytiin avoimessa painoluokassa käytävä kahdeksan ottelijan turnaus. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Moti Horensteinin teknisellä tyrmäyksellä vietyään vastustajansa mattoon ja lyöden tuomarin päätökseen saakka. Toisella kierroksella Coleman kohtasi Gary Goodridgen, joka oli osallistunut kerran aiemmin UFC:n turnaukseen. Coleman voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä, kun Goodridge ei jaksanut enää taistella vastaan. Loppuottelussa Coleman kohtasi edellisen UFC turnauksen voittaneen Don Fryen. Hän voitti mestaruuden teknisellä tyrmäyksellä, kun ottelua oli käyty 11 minuuttia.
Toinen turnausvoitto (1996)
Coleman osallistui kaksi kuukautta myöhemmin toiseen UFC:n avoimeen turnaukseen, joka käytiin UFC 11 -tapahtumassa. Hän voitti avauskierroksella Julian Sanchezin 45 sekunnissa kuristuksella. Toisella kierroksella Coleman sai vastaansa Brian Johnstonin, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä, kun Johnston luovutti Colemanin lyönneistä. Coleman lopulta julistettiin turnauksen voittajaksi, kun loppuotteluun päässyt Scott Ferrozzon luovutti ottelun oltuaan liian väsynyt ottelemaan mestaruudesta.
Raskaansarjan mestaruus (1997)
Coleman kohtasi 7. helmikuuta 1997 Dan Severnin superottelussa, joka oli samalla UFC:n historian ensimmäisestä raskaansarjan mestaruudesta. Severn oli aiemmin voittanut superottelun Ken Shamrockia vastaan 1996. Ottelu käytiin UFC 12 -tapahtumassa, jossa Coleman voitti mestaruuden päälukolla ottelun alussa.
Hän puolusti mestaruuttaan ensimmäisen kerran 27. heinäkuuta 1997 Maurice Smithia vastaan. Ottelu käytiin UFC 14 -tapahtumassa. Hän hävisi 21 minuuttia kestäneen ottelun tuomariäänin.
Mestaruuden jälkeen (1998–1999)
Coleman piti taukoa käytyään eturistisiteen leikkauksessa ja palasi lähes vuoden tauon jälkeen toukokuussa 1998. Hän kohtasi Pete Williamsin UFC 17 -tapahtumassa, jossa Coleman hävisi ottelun tyrmäyksellä toisen erän alussa saatuaan Williamsin potkusta päähän.
Tammikuussa 1999 Coleman kohtasi Pedro Rizzon, joka oli voittanut kaikki kuusi ottelua urallaan. Coleman hävisi kamppailun hajaäänin.
Giovanni Gronchi
Giovanni Gronchi ['gronki] (10. syyskuuta 1887 – 17. lokakuuta 1978) oli italialainen poliitikko. Hän oli Italian kolmas presidentti vuosina 1955–1962. Gronchi edusti kristillisdemokraattista puoluetta, ja toimi ennen presidentiksi valintaansa edustajainhuoneen puhemiehenä vuosina 1948–1955. Sitä ennen hän oli teollisuus- ja kauppaministerinä muun muassa De Gasperin ensimmäisessä hallituksessa. Presidenttikautensa jälkeen hän oli senaatin elinikäinen jäsen.
Gronchin poliittinen ura alkoi katolisessa ammattiyhdistysliikkeessä. Hän nousi katolisen puolueen kansanedustajaksi ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Vuosina 1922–1923 hän toimi kauppa- ja teollisuusministeriön alivaltiosihteerinä, mutta joutui luopumaan tehtävästä Mussolinin noustua valtaan. Vuonna 1942 hän ryhtyi yhteistyöhön vastarintaliikkeen kanssa ja palasi politiikkaan heti fasistien kukistuttua.
Mark Coleman
Pride (1999–2006)
Coleman siirtyi UFC:n jälkeen Prideen, jossa hän kohtasi Nobuhiko Takadan huhtikuussa 1999. Coleman hävisi kamppailun kantapäälukolla toisen erän alussa. Marraskuussa hän kohtasi Ricardo Moraisin PRIDE 8 -tapahtumassa. Coleman voitti ottelun tuomariäänin.
Avoimen sarjan turnaus (2000)
Coleman otti osaa Priden avoimessa painoluokassa käytävään turnaukseen. Ensimmäinen kierros käytiin 30. tammikuuta 2000, jolloin hän kohtasi Masaaki Sataken. Coleman voitti ottelun niskalukolla ensimmäisen erän alussa. Turnaus jatkui 1. toukokuuta, jolloin käytiin kaikki loput ottelut. Coleman kohtasi toisella kierroksella Akira Shojin, jonka hän voitti tuomariäänin. Kolmannella kierroksella Coleman kohtasi Kazuyuki Fujitan, joka luovutti ottelun jo kahden sekunnin jälkeen kulmamiesten heitettyä pyyhkeen kehään. Fujita oli ottanut edellisessä ottelussa Mark Kerria vastaan osumaa, jonka vuoksi hän ei ollut täysin kunnossa otellakseen Colemania vastaan. Loppuottelussa hän kohtasi Igor Vovchanchynin, joka oli voittamaton kahdeksaan otteluun Pridessa. Coleman voitti Vovchanchynin teknisellä tyrmäyksellä, joka luovutti Colemanin polvipotkuihin toisen erän alussa.
Turnauksen jälkeen (2001–2003)
Voitettuaan Pride turnauksen Coleman otteli seuraavaksi maaliskuussa 2001 Allan Goesia vastaan. Ottelu käytiin PRIDE 13: Collision Course -tapahtumassa, jossa hän voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä polvipotkuilla ensimmäisen erän alussa. Syyskuussa Coleman kohtasi entisen Rings turnauksen mestarin ja MM-hopeaa jujutsussa saavuttaneen Antônio Rodrigo Nogueiran. Hän hävisi kamppailun triangelikäsilukolla ensimmäisessä erässä.
Seuraavan kerran Coleman nähtiin kehässä kesäkuussa 2003, kun hän kohtasi urallaan toisen kerran Don Fryen. Ottelu käytiin PRIDE 26 -tapahtumassa, jossa Coleman voitti ottelun tuomariäänin.
Raskaansarjan turnaus ja viimeiset ottelut Pridessa (2004–2006)
Coleman osallistui toisen kerran Priden järjestämään turnaukseen huhtikuussa 2004, tällä kertaa se käytiin raskaassasarjasa. Hän kohtasi ensimmäisellä kierroksella Priden hallitsevan raskaansarjan mestarin Fjodor Jemeljanenkon. Coleman hävisi ottelun käsilukolla ensimmäisen erän alussa ja putosi jatkosta.
Lyhyeksi jääneen turnauksen jälkeen Coleman kohtasi Mirko Filipovićin, joka oli aiemmin otellut Priden raskaansarjan tilapäisestä mestaruudesta. Ottelu käytiin PRIDE 29 -tapahtumassa, jossa hän hävisi kamppailun tyrmäyksellä Filipovićin lyönteihin. Coleman ei kyennyt viemään häntä mattoon ja hävisi pystyottelussa selkeästi Filipovićille. Lokakuussa hän otteli ensimmäistä kertaa Euroopassa, kun Coleman kohtasi Milco Voornin Bushido Europe: Rotterdam Rumble -tapahtumassa. Hän voitti ottelun käsitriangelikuristuksella 56 sekunnissa.
Helmikuussa 2006 Coleman kohtasi Priden keskisarjan mestarin Maurício Ruan, joka otteli ensimmäistä kertaa raskaassasarjassa. Hän voitti ottelun 49 sekunnissa, kun Ruan kyynärpää meni sijoiltaan Colemanin kaadettua vastustajansa mattoon. Lokakuussa hän kohtasi toisen kerran Fjodor Jemeljanenkon, jolle Coleman hävisi myös toistamiseen käsilukolla. Ottelu oli samalla viimeinen Pridessa, kun UFC osti organisaation.
Paluu UFC:hen ja uran päätös (2009–2010)
Coleman palasi UFC:hen 10 vuoden jälkeen, kun hän kohtasi toisen kerran urallaan Maurício Ruan tammikuussa 2009. Ottelu käytiin UFC 93 -tapahtumassa illan toisena pääotteluna. Coleman otteli samalla ensimmäistä kertaa urallaan alemmassa raskassarjassa. Hän hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä kolmannen erän lopussa. Ottelu palkittiin illan kamppailu bonuksella. Heinäkuussa Coleman kohtasi Stephan Bonnarin UFC 100 -tapahtumassa. Hän voitti ottelun tuomariäänin (29–28, 29–28, 29–28).