cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fokis
Antiikki
pienoiskuva|[[Delfoin Apollonin temppelin rauniot.]] Fokis on yksi Kreikan historiallisista maakunnista. Sen asukkaat fokislaiset olivat alkuperältään ehkä aiolilaisia ja akhaijeja. Fokiin alueella sijaitsi Delfoi, joka oli kautta antiikin maailman tunnettu Delfoin oraakkelista ja Apollonin temppelistä. Sitä ylläpiti amfiktyoniliitto. Maakunnan kaupungit Delfoita lukuun ottamatta olivat yhtyneet Fokiin liitoksi. Delfoi oli alun perin fokislaisten kaupunki ja myöhemmin doorilaisten hallussa, ja sen hallinnasta käytiin usein sotia.
Myöhempi historia
Nyky-Kreikan aiemmassa prefektuurijaossa Fokis muodosti Fokiin prefektuurin (Νομός Φωκίδας, Nomós Fokídas). Nykyinen Fokiin alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä, ja se korvasi tuolloin lakkautetun prefektuurin.
Alessandro Altobelli
Altobelli edusti Italiaa myös Meksikon MM-kisoissa 1986 sekä EM-kilpailuissa Italiassa 1980 ja Länsi-Saksassa 1988. Hän pelasi kaikkiaan 61 maaottelua tehden 25 maalia.
Altobelli aloitti ammattilaisuransa AS Latinan riveissä Serie C1 -sarjassa kaudella 1973–1974. Pelattuaan sen jälkeen kolme kautta Bresciassa Serie B:tä hän siirtyi Interiin 1977. Hän pelasi milanolaisseurassa yhdentoista kauden aikana yhteensä 317 Serie A -ottelua ja teki 128 maalia. Hän voitti Italian mestaruuden kaudella 1979–1980 sekä Italian cupin kausilla 1977–1978 ja 1981–1982. Edustettuaan kaudella 1988–1989 Juventusta hän päätti ammattilaisuransa seuraavalla kaudella Brescian väreissä Serie B:ssä.
John Doaninoel
John Doaninoel (1. maaliskuuta 1950 Tinputz, Bougainville – 7. elokuuta 2018) oli papuauusiguinealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli Societas Mariaen jäsen 2. helmikuuta 1974, ja hän sai pappisvihkimyksensä 20. joulukuuta 1980. Hänet nimitettiin Rabaulin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Girus Tarasiin titulaaripiispaksi 6. joulukuuta 2007. Piispaksi konsekroinnin suoritti 8. maaliskuuta 2008 Karl Hesse, jota avustivat Francisco Montecillo Padilla ja Henk Kronenberg.
Doaninoel sai 9. kesäkuuta 2011 nimityksen Honiaran vihkipiispaksi Salomonsaarille.
Skatteskrapan
thumb|Skatteskrapan uudistustöiden jälkeen vuonna 2007. Skatteskrapan (”Veropilvenpiirtäjä”, myös pelkkä Skrapan) on toimisto- ja asuinkäytössä oleva tornitalo Tukholman Södermalmilla, osoitteessa Götgatan 76. Se on Södermalmin hallitseva maamerkki. Rakennuksessa on 26 kerrosta ja se on 86 metriä korkea. Rakennuksen nimi viittaa siihen, että siinä toimi aiemmin Tukholman pääverovirasto.
Skatteskrapanin suunnitteli arkkitehti Paul Hedqvist ja se rakennettiin vuosina 1952–1960. Rakennus muodostuu neljästä siivestä, jotka kiertävät keskustornia. Curtain wall -tyyppiset ulkoseinät ovat lasia ja alumiinia. Torniosan ohella rakennukseen kuuluu viisikerroksinen matalampi osa. Vuosina 2004–2007 rakennuskompleksia uudistettiin ja kunnostettiin, ja siihen liitettiin uudisrakennus, jossa on muun muassa opiskelija-asuntoja, toimistotilaa, ravintola ja galleria. Skatteskrapan oli alun perin 25-kerroksinen ja 81-metrinen, mutta 2000-luvun laajennuksen yhteydessä sitä korotettiin yhdellä kerroksella, johon sijoitettiin näköalaravintola.
Syksyllä 2020 Skrapanin opiskelija-asunnoissa paljastui salainen paritustoiminta, jota on luonnehdittu ”Ruotsin suurimmaksi bordelliksi”.
Hockingin piirikunta
Hockingin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka  hallintokeskus on Logan. Sen naapuripiirikuntia ovat Perry koillisessa, Athens kaakossa, Vinton etelässä, Ross lounaassa, Pickaway lännessä ja Fairfield luoteessa.
Kylät
thumb|left|Ash Cave, Hockingin piirikunta
Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 29 380 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 97,4%, mustiin (0,9%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,4%) ja aasialaisiin (0,2%).
Peukaloisorneero
Peukaloisorneero, aikaisemmalta nimeltään mustapääokapyrstö (Phleocryptes melanops) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Sen pesä on kupumainen ja sijaitsee puun oksalla. Materiaalina ovat pääasiassa oksat ja lehdet, jotka lintu muuraa yhteen mudalla, lannalla ja mahdollisesti myös omalla syljellään.
Levinneisyys
Peukaloisorneeroa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Perusta Brasilian kaakkoisosiin sekä Chilen ja Argentiinan keskiosiin. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lohikäärme (Arda)
Lohikäärmeet ovat J. R. R. Tolkienin luomassa Keski-Maassa toistaiseksi suurin mahti maailmassa.
Lohikäärmeet syntyivät Ensimmäisellä ajalla, kun Morgoth loi ne Angbandin syövereissä. Lohikäärmeitä oli kolmenlaisia. Oli niitä, jotka kiemurtelivat kuin käärmeet, jättimäisen liskon kaltaisia, jotka kulkivat jalan, ja lentävät lohikäärmeet, joilla oli suuret, lepakon kaltaiset siivet. Ja nämä kaikki jaoteltiin vielä kahteen alaryhmään, jotka olivat hyykäärmeet, jotka eivät syösseet tulta, ja tulikäärmeet (quenyaksi urulóki, yksikkö urulókë ). Hyykäärmeet taistelivat kynsin ja hampain, kun taas tulikäärmeet kykenivät sylkemään tulta.
Siivekkäiden lohikäärmeiden siipien pauke saattoi synnyttää pyörremyrskyjä, niiden häntä oli kuin ruoska, kynnet kuin keihäät ja suomut kuin paksut kilvet. Tämän lisäksi niillä oli todella tarkka näkö, erittäin tarkka kuulo sekä vielä näitäkin tarkempi hajuaisti. Lohikäärmeet ovat myös erittäin älykkäitä ja niillä oli tapana esittää arvoituksia, sillä ne arvostivat toisia älykkäitä olentoja.
Donnie Wahlberg
Donald Edward ”Donnie” Wahlberg, Jr. (s. 17. elokuuta 1969) on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hän kuuluu erityisesti 1980–1990-luvuilla suosiota saavuttaneeseen New Kids on the Block -yhtyeeseen ja on sittemmin esiintynyt muiden muassa elokuvissa Kuudes aisti (1999) ja Saw II (2005). Donnie näytteli myös ylikersantti Carwood Liptonia HBO:n minisarjassa Taistelutoverit (2001). Donnie Wahlbergilla on rooli poliisisarjassa Blue Bloods, jossa hän esittää etsivä Danny Reagania. Vuonna 2015 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Tooken Wahlberg esittää CIA:n agenttia.
Wahlberg on Mark Wahlbergin veli. Hän oli naimisissa Kim Feyn kanssa vuosina 1999 –2008. Heillä on kaksi poikaa. Hänen nykyinen puolisonsa on Jenny McCarthy.
Humberlito Borges
Jalkapallomaajoukkue
Borges debytoi Brasilian maajoukkueessa 2011.
Karelia-sarja
Karelia-sarja on Jean Sibeliuksen 1893 säveltämä orkesterisarja, joka on koostettu samannimisestä kuvaelmamusiikista.
Viipurilainen osakunta tilasi Sibeliukselta keväällä 1893 musiikin Karjalan historiaa käsittelevään kuvaelmasarjaan. Sibelius kiinnostui tehtävästä, koska oli sävelmänkeruumatkallaan tutustunut rajaseudun elämän runollisiin piirteisiin ja koska historia ja myytit kiehtoivat häntä. Karelia-musiikin ensiesitys oli 13. marraskuuta 1893, ja säveltäjä johti itse orkesteria.
Karelia-sarjaan Sibelius valitsi kuvaelmamusiikista kolmannen kuvaelman Intermezzon, neljännen kuvaelman Balladin ja Alla marcian Pontus de la Gardie -kuvaelmasta. Sarjasta tuli yleisön suosikki kotimaassa ja vähitellen myös ulkomailla. Kapellimestari Henry Wood, joka johti teoksen Lontoossa jo 1906, vertasi sarjaa Pähkinänsärkijään ja Peer Gyntiin. Toisaalta Karelia-sarja tuotti Sibeliukselle haitallistakin mainetta kevyiden teosten säveltäjänä.
Matkailun edistämiskeskus
Matkailun edistämiskeskus (MEK) oli työ- ja elinkeinoministeriön alainen virasto vuoteen 2015 saakka. Sen tarkoituksen oli tukea matkailua Suomessa ja matkailua muualta Suomeen. Virastolla oli edustajia ulkomailla ja se tuki matkailua edistävää kustantamista. Vuonna 2015 sen tehtävät siirrettiin Finpron Visit Finland -yksikköön.
Matkailun edistämiskeskus ylläpiti myös matkailutilastoja suosituista matkailukohteista. Virastosta käytettiin lyhennettä MEK.
Matkailun edistämiskeskuksen edeltäjä oli vuonna 1969 perustettu valtion matkailuneuvosto. Se muuttui vuonna 1971 kauppa- ja teollisuusministeriön matkailutoimistoksi. Matkailun edistämiskeskus perustettiin helmikuussa 1973 ja sen ensimmäinen johtaja vuoteen 1994 saakka oli diplomiekonomi Bengt Pihlström.
Matkailun edistämiskeskus lakkautettiin virastona vuoden 2015 alusta ja sen toiminnot ja työntekijät siirrettiin Finpro ry:een. Siellä sen työtä jatkaa Visit Finland -yksikkö, jonka vetäjänä toimi vuoden 2016 alusta Finnairin johtajistoon kuulunut KTM Paavo Virkkunen ja hänen jälkeensä vuoden 2021 alusta KTM Kristiina Hietasaari.
Finpron yksikköinä toimivat nykyisin myös Invest in Finland ja Export Finland.
Finpro yhdistyi 2018 alusta lopulta Tekesin kanssa, josta muodostui Business Finland, joka osana Visit Finland nyt toimii.
Valkoapila
Valkoapila (Trifolium repens) on valkokukkainen apila. Se kasvaa luonnonvaraisena Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Aasian länsiosissa, mutta sitä viljellään muuallakin rehuksi suuren valkuaisainepitoisuutensa takia. Sitä käytetään myös nurmikkosekoituksissa, koska se kestää varsin hyvin tallaamista.
Valkoapilan kukkavarret kasvavat noin 5–10 cm pitkiksi. Niiden päässä on pallomainen, valkoinen tai hennon vaaleanpunertava halkaisijaltaan parisenttinen kukinto, joka tuoksuu makealle. Lehdet ovat 3–5 cm pitkän varren päässä ja muodostuvat yleensä kolmesta sydämen- tai kyynelenmuotoisesta lehdykästä. Poikkeuksellisesti lehdyköitä saattaa olla neljä tai useampiakin. Nelilehdykkäistä apilanlehteä (ns. neliapilaa) on pidetty hyvän onnen tuojana. Suomessa valkoapila kukkii kesä–elokuussa. Valkoapila luokitellaan Suomessa muinaistulokkaaksi.
Valkoapila lisää maan typpipitoisuutta juuristossa elävien Rhizobium-suvun typpibakteerien avulla, kuten muutkin hernekasvit.
Alsikeapila (Trifolium hybridum) on valkoapilan näköislaji.
Käyttö
Apilan kukkia voi käyttää ravinnoksi joko kuivattuna tai sellaisenaan. Pulavuosina sitä on yleisesti sekoitettu leipätaikinaan. Myös lehtiä voi käyttää esim. salaatteihin. Kuivatuista kukinnoista valmistettua teetä on käytetty rohtona kihtiin ja verenvähyyteen. Erittäin vahvana tee aiheuttaa oksetusta.
Viljelykäyttö
pienoiskuva|vasen
Valkoapila viihtyy Suomessa viljelyvyöhykkeillä 1–3. Valkoapilalle maan vesitalouden tulee olla kunnossa, sillä valkoapila on kuivuuden arka kasvi, joka ei kuitenkaan siedä myöskään liiallista vettä. Ojituksen on oltava kunnossa ja liian poudan arkoja kasvupaikkoja tulee välttää. Paras kasvupaikka on loiva rinne ja maalaji hikevä hieta. Maan pH:n tulee olla yli 5,5.
Valkoapilaa käytetään laitumissa, koska sillä on hyvä tallauksenkesto- ja jälkikasvukyky rönsyilevän kasvutapansa vuoksi. Valkoapila menestyy säilörehunurmissakin. Sen sadontuottokyky on kuitenkin matalampi kuin esimerkiksi puna-apila ja alsikeapilalla. Tästä syystä voi olla hyvä käyttää näitä tallausta kestämättömiä lajeja myös laitumissa lisäämään ensimmäisen vuoden satoa.
Valkoapiloista on saatavilla muutamaa eri lajiketta. Lajikkeet Sonja ja Hebe soveltuvat molemmat viljelyvyöhykkeille 1–3. Kylvömääräksi suositellaan seoksiin 1–3 kg/ha. Valkoapilan siemen ympättynä maksaa n. 13–15 €/kg.
Taina Haahti
Taina Haahti (vuoteen 2002 Hyytiäinen, s. 1960) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa Kunnian kauppiaat ilmestyi 1996. Haahti toimii nykyään päätoimisena kirjailijana.
Haahti on valmistunut Helsingin kauppakorkeakoulusta kauppatieteiden maisteriksi ja hän on suorittanut myös valtiotieteen kandidaatin tutkinnon. Hän työskenteli kymmenkunta vuotta rahoitus- ja sijoitusalalla sekä toimi sen jälkeen kirjoittamisen ohessa kestävän kehityksen konsulttiyrityksen neuvonantajana. Haahti on kirjoittanut myös kolumneja esimerkiksi Helsingin Sanomiin.
Fred Brathwaite
Fred Brathwaite (s. 24. marraskuuta 1972 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti, joka pelasi viimeiset vuodet Saksan DEL-liigan Adler Mannheimissa. Hän on pelannut NHL-urallaan Edmonton Oilersissa, Calgary Flamesissa, St. Louis Bluesissa ja Columbus Blue Jacketsissa.
Tummaihoisen Brathwaiten vanhemmat muuttivat Barbadokselta Kanadaan vuonna 1964.
Seurajoukkueissa
Brathwaitea ei ole varattu ikinä NHL:ään. Edmonton Oilers teki hänen kanssaan sopimuksen lokakuussa 1993. Brathwaite pelasi tuolloin OHL-juniorisarjassa. OHL:ssa Brathwaite voitti liigan mestaruuden sekä koko CHL:n mestaruuden Oshawa Generalsissa vuonna 1990. Brathwaite teki maalin OHL:ssä huhtikuussa 1993. Edmontonissa hän torjui joukkueen kakkosmaalivahtina kaudet 1993–1995. Kaudella 1995–1996 hän pelasi enää muutaman pelin Edmontonissa ja lopun kaudesta AHL-liigan Cape Breton Oilersissa. Brathwaite pelasi kaudet 1996–1998 IHL:n Manitoba Moosessa. Hän teki maalivahdille harvinaisen maalin ensimmäisellä kaudellaan Manitobassa.
Brathwaite pelasi kauden 1998–1999 alun Kanadan maajoukkueen mukana. Tammikuussa 1999 hän teki sopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Brathwaite nousi Calgaryn ykkösmaalivahdiksi. Brathwaitesta tuli Calgaryssä myös kannattajien suosikki. "Fred-ie"-huudoista tuli melko yleisiä hänen akrobaattisten torjuntojensa ansiosta. Kesällä 2001 Brathwaite kaupattiin St. Louis Bluesiin Daniel Tkaczukin, Sergei Varlamovin ja yhdeksännen kierroksen varausoikeuden kanssa. Calgary sai kaupassa Roman Turekin ja neljännen kierroksen varausoikeuden.
St. Louisissa Brathwaite pelasi melkein kaksi kautta. Hänet vapautettiin sopimuksesta kauden 2002–2003 lopulla St. Louisin hankittua Chris Osgoodin joukkueeseensa. Kaudeksi 2003–2004 Brathwaite teki sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Muutamaa AHL:ssä Syracuse Crunchissa pelaamaansa peliä lukuun ottamatta Brathwaite oli Columbuksen kakkosmaalivahtina. Columbuksessa hän pelasi vain yhden kauden, sillä joukkue ei tehnyt hänen kanssaan jatkosopimusta. Seuraavat kaksi kautta Brathwaite torjui Venäjän pääsarjassa Ak Bars Kazanissa.
Pohjois-Amerikkaan Brathwaite palasi kaudeksi 2006–2007, kun hän teki sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. NHL-pelejä Brathwaite ei saanut kuitenkaan tililleen, mutta hän pelasi Atlantan farmijoukkueen Chicago Wolvesin ykkösmaalivahtina. Kesken kauden 2007–2008 Atlanta lähetti lupaavan Ondřej Pavelecin farmiin ja antoi ohjeen peluuttaa häntä mahdollisimman paljon. Brathwaite tippui kakkosmaalivahdiksi. Hän siirtyikin loppukaudeksi Venäjälle HK Avangard Omskiin. Kaudeksi 2008–2009 Brathwaite siirtyi DEL-liigan Adler Mannheimiin.
Maajoukkueessa
Kauden 1998–1999 alun Brathwaite pelasi Team Canadan joukkueessa. Hän torjui maansa muun muassa Spengler Cupin voittoon. MM-kilpailuissa Brathwaite on edustanut Kanadaa kahdesti. Hän oli joukkueen mukana Venäjällä 2000 ja Saksassa 2001.
Ken Adam
thumb|250px|Ken Adam (oikealla) [[Klaus Wowereitin kanssa vuonna 2012.]] Kenneth ”Ken” Hugo Adam (syntyjään Klaus Hugo Adam, 5. helmikuuta 1921 Berliini – 10. maaliskuuta 2016 Lontoo ) oli saksalaissyntyinen brittiläinen elokuvalavastaja.
Elämä
Adam syntyi Berliinissä juutalaiseen perheeseen. Natsipuolue nousi Saksassa valtaan vuonna 1933, ja Sturmabteilungin häirintä ajoi perheen vaatekaupan konkurssiin. Seuraavana vuonna perhe muutti Englantiin, ja Adam sai sittemmin maan kansalaisuuden. Adam oli toisen maailmansodan veteraani Royal Air Forcen lentäjänä. Hän oli yksi kolmesta sodanajan saksalaissyntyisestä RAF-lentäjästä. Toiset kaksi olivat hänen veljensä ja Peter Stevens. Adam lyötiin ritariksi vuonna 2003.
Adam tuli tunnetuksi lähinnä työstään James Bond -elokuvien parissa. Niiden joukkoon lukeutuvat kuuluisina esimerkkeinä 007 ja Kultasormi (1964) ja 007 rakastettuni (1977). Hän oli kaksinkertainen Oscar-palkittu (paras lavastus) ja kaksinkertainen Bafta-palkittu. Hänelle myönnettiin vuonna 2002 Art Directors Guildin elinikäisten saavutusten palkinto.
Tilastohevonen
Tilastohevosen rekisterinumerossa on tunnuksena T-kirjain. Tilastorekisteri poistui käytöstä vuonna 2009. Nykyisin kaikki uudet Suomen Hippoksen rekisteriin merkittävät hevoset saavat rekisterinumerokseen kansainvälisen UELN-numeron. Polveutumiseltaan epäselvät hevoset merkitään E-rekisteriin (equidae). Aiemmin tilastohevosiksi rekisteröidyt yksilöt jäivät vanhaan T-rekisteriin, mutta uusia hevosia rekisteriin ei siis enää kirjata.
Florijana Ismaili
Florijana Ismaili (1. tammikuuta 1995 Aarberg Bernin kantoni Sveitsi – 29. kesäkuuta 2019 Musso Comon maakunta Italia) oli sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän edusti koko uransa BSC Young Boysin naisten joukkuetta ja pelasi 33 maaottelua Sveitsin naisten jalkapallomaajoukkueessa. Hän kuului Sveitsin joukkueeseen myös vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa.
João Paulo
João Paulo (s. 7. syyskuuta 1964 Campinas) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
João Paulo debytoi Brasilian maajoukkueessa 1987. Hän on pelannut 17 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Andrew J. West
Andrew James West (s. 22. marraskuuta 1983 ) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Garethina sarjasta The Walking Dead ja Fisherinä sarjasta Kampus Greek. Vuonna 2017 hän aloitti Olipa kerran (televisiosarja)-sarjassa.
Vulvodynia
Vulvodynia on naisen hävyn sairaalloinen kiputila, eräs naisen seksuaalielämän häiriö. Tuntemukset ovat aristavia, polttavia, pistäviä tai viiltäviä kipuja, virtsatievaivoja ja yhdyntäkipuja. Muutkin ärsykkeet, kuten tamponin laitto tai pyöräily, voivat aiheuttaa niitä. Kipu voi olla paikallistettavissa vain kipupisteissä vaginan suuaukolla, mutta se voi olla myös muualle alaruumiiseen säteilevää kipua, joka tuntuu muutenkin kuin koskettaessa.
Vaivan syy on lääketieteelle tuntematon. Altistaviksi tekijöiksi on epäilty mahdollista geneettistä alttiutta yhdistettynä e-pillereiden käyttöön tai hiivatulehdus- ja virtsatievaivakierteisiin. Kivun arvellaan johtuvan jonkinlaisesta vauriosta sympaattisiin hermoihin, mikä johtaa lisääntyneeseen kipuherkkyyteen. Emättimen limakalvon koepaloissa ainoa löytynyt poikkeavuus vulvodyniapotilailla terveisiin naisiin nähden on ollut pinnallisten hermokimppujen ylimääräinen jakautuminen ja estrogeenireseptoreiden muutokset.
Vulvodynia on alidiagnosoitu sairaus. Hoitokeinoja ovat mm. suun kautta annosteltavat hiivalääkkeet, hermokiputyyppisessä vulvodyniassa trisykliset masennuslääkkeet (esim. amitriptyliiniä käytetään nimenomaan sen kipukynnystä nostavan vaikutuksen vuoksi), lantionpohjan fysioterapia ja vaikeimmissa tapauksissa kirurginen hoito. Tulokset ovat vaihtelevia, eikä yksiselitteistä parannuskeinoa ole löydetty. Noin puolet potilaista paranee itsestään.
Kate Pace
Katherine "Kate" Pace-Lindsay (o.s. Pace, s. 13. helmikuuta 1969 North Bay, Ontario ) on kanadalainen alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 175 cm.
Pace-Lindsay voitti syöksylaskun maailmanmestaruuden Moriokassa 1993. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän oli syöksylaskussa viides ja supersuurpujottelussa kahdestoista. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 hän sijoittui syöksylaskussa neljänneksi.
Pace-Lindsay sijoittui syöksylaskun maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kaudella 1993–1994 ja viidenneksi kaudella 1992–1993. Hän voitti maailmancupin syöksylaskukilpailut Kvittfjellissä maaliskuussa 1993 ja Tignes'ssä joulukuussa 1993. Lisäksi hän sijoittui samassa lajissa toiseksi Vailissa maaliskuussa 1994 sekä kolmanneksi Veysonnaz'ssa helmikuussa 1993 ja Cortina d'Ampezzossa tammikuussa 1994.
Sudet
Sudet voi tarkoittaa seuraavia:
Basshunter
pienoiskuva|240px|Basshunterin logo. thumb|upright|240px|Basshunter (2007) Basshunter (oikealta nimeltään Jonas Erik Altberg, s. 22. joulukuuta 1984 Halmstad, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja, tuottaja ja DJ.
Ura
Altberg aloitti musiikin tekemisen vuonna 2001 ja julkaisi internetissä ensimmäisen albuminsa – The Bassmachine – samana vuonna.
Vuonna 2006 hän julkaisi ”Boten Anna” -nimisen kappaleen, josta tuli suuri hitti Pohjoismaissa. Kappale kertoo Anna-nimisestä IRC-botista, joka onkin oikeasti nainen. Ruotsissa ja Alankomaissa kappale nousi listaykköseksi, Norjassa kolmoseksi ja Suomessa singlelistan sijalle 9.
”Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA” muistuttaa huomattavasti Daddy DJ:n kappaletta ”Daddy DJ”. Jonas Altberg on haastatteluissa kertonut, että kyseessä on oma luvan kanssa tehty versionsa Daddy DJ:n kappaleesta.
Yksityiselämä
Hänellä on todettu Touretten oireyhtymä, ja hän on sanonut kuluttaneensa paljon energiaa asian käsittelyyn nuorena, mutta sittemmin päässeensä siitä yli.
Basshunter avioitui kolmen vuoden seurustelun jälkeen Tina Makhia Khayatsadehin kanssa vuonna 2017 ja he erosivat vain vuotta myöhemmin. Basshunter on kärsinyt alkoholiongelmasta, johon on hakenut ammattiapua. Basshunter asuu nykyään (kevät 2020) Dubaissa ja tekee edelleen töitä DJ:nä ja muusikkona.
Aleksandr Karpovtsev
Aleksandr Georgievitš Karpovtsev (, 7. huhtikuuta 1970 Moskova – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl ) oli venäläinen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 1993.
Karpovtsev pelasi NHL:ssä kahtenatoista kautena, kaudesta 1993–1994 kauteen 2005–2006. Seuroinaan hänellä olivat New York Rangers, Toronto Maple Leafs, Chicago Blackhawks, New York Islanders ja Florida Panthers. Pisimpään näistä hän edusti Rangersiä, jossa oli voittamassa vuonna 1994 Stanley Cupin mestaruutta. Kotimaassaan Venäjällä hänen seurojaan olivat Dynamo Moskova, Sibir Novosibirsk, Lokomotiv Jaroslavl ja Avangard Omsk.
Ura
Karpovtsev aloitti uransa Moskovan Dynamossa. Kauden 1989–1990 jälkeen Quebec Nordiques varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 158. Karpovtsev pelasi kuitenkin vielä kolme kautta Dynamossa. Juuri ennen kauden alkua Quebec kauppasi oikeutensa Karpovtseviin New York Rangersille, jonka kanssa nuori puolustaja teki sopimuksen. Tulokaskaudellaan Karpovtsev voitti Rangersissa Stanley Cupin.
Torontossa Karpovtsev joutui kilpailemaan peliajastaan ennen kuin sai vakuutettua valmentaja Pat Quinnin, joka lopulta sijoitti hänet Dmitri Juškevitšin pariksi. Toronto eteni aina konferenssifinaaleihin saakka, joissa kuitenkin tie nousi pystyyn. Karpovtsev joutui jättämään viimeisen pudotuspeliottelun väliin rytmihäiriön vuoksi.
Työsulkukaudella 2004–2005 Karpotsev pelasi Venäjällä Sibir Novosibirskissa ja Lokomotiv Jaroslavlissa. Hänestä oli tullut vapaa pelaaja, ja hän solmi vuoden mittaisen sopimuksen Florida Panthersin kanssa kaudeksi. Karpovtsev pelasi kuitenkin vain kuusi ottelua Floridassa ennen palaamistaan Novosibirskiin.
Karpovtsev pelasi Novosibirskissä kaudet 2006–2007 ja 2007–2008, joiden aikana hän siirtyi Avangard Omskiin. Omskissa Karpovtsev päätti pelaajauransa syksyllä 2007.
Karpovtsev edusti Neuvostoliiton ja Venäjän maajoukkueita useasti. Hän oli mukana voittamassa jääkiekon maailmanmestaruutta vuonna 1993 ja MM-pronssia vuonna 2005.
Karpovtsev sai surmansa lento-onnettomuudessa 7. syyskuuta 2011, kun Lokomotiv Jaroslavlin joukkuetta kuljettanut kone syöksyi maahan Venäjällä. Karpovtsev oli aloittanut samana vuonna Lokomotivin apuvalmentajana. Aiemmin hän oli toiminut kaudella 2009–2010 KHL-seura Ak Bars Kazanin apuvalmentajana.
Ossian Schauman
pienoiskuva|Ossian Schauman Julius Ossian Schauman (30. maaliskuuta 1862 Pietarsaari – 6. helmikuuta 1922 Helsinki) oli suomenruotsalainen lääkäri ja Florinin komitean puheenjohtaja sekä Folkhälsanin eli (eli 'Samfundet Folkhälsan i Svenska Finland'-järjestön) perustaja.
Schaumanin vanhemmat olivat pietarsaarelainen apteekkari ja teollisuusmies Viktor Leonard Schauman ja Elisabet Wilhelmina Ekelund. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1879 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882, lääketieteen kandidaatiksi 1884, lääketieteen lisensiaatiksi 1888 ja lääketieteen tohtoriksi 1894. Hän toimi Helsingin Diakonissalaitoksen sairaalan sisätautiosaston ylilääkärinä 1893–1908, Helsingin yliopiston sisätautiopin ylimääräisenä professorina vuodesta 1908 ja propedeuttisen klinikan esimiehenä. Hän perusti Samfundet Folkhälsan i Svenska Finland -järjestön, jolle hän testamenttasi omaisuutensa. Schauman osoitti väitöskirjassaan pernisiöösin anemian yhteyden heisimatoon.
Ossian Schauman rakensi vuonna 1908 Dalby-nimisen huvilan Bodominjärven rannalle Espooseen. Huvilaan kuuluvan tasankopuutarhan rakentaminen aloitettiin vuonna 1914. Puutarhan suunnittelusta vastasivat puutarha-arkkitehdit O. W. Skogström, Paul Olsson ja Bengt Schalin.
Schauman oli naimisissa vuodesta 1895 Betsy Maria Lerchen kanssa. Hänen veljiään olivat teollisuusmes Wilhelm Schauman ja vaasalainen kauppaneuvos Axel Mortimer Schauman (1855–1903).
Folksamhuset
thumb Folksamhuset on toimistokäytössä oleva tornitalo Tukholman Södermalmin eteläosassa lähellä Götgatanin eteläpäätä ja niin sanottua Skanstullia. Se on vakuutusyhtiö Folksamin pääkonttori.
Nils Einar Erikssonin ja Yngve Tegnérin suunnittelema tornitalo rakennettiin 1958–1959. Torniosassa on 22 kerrosta, mutta rakennukseen kuuluu myös matalampi osa, jossa on muun muassa ravintola ja konferenssitiloja. Talon ulkoseinät on verhoiltu marmorilaatoilla.
Aiheesta muualla
59.30611°N, 18.07972°W
Peter Kopteff
Peter Kopteff (s. 10. huhtikuuta 1979 Helsinki, Suomi) on suomalainen jalkapalloilija. Kopteff lopetti uransa hiljalleen, tekemättä varsinaista lopettamisilmoitusta. Kopteff oli pelatessaan yleensä pelipaikaltaan vasen laituri.
Aikaisemmin Kopteff on pelannut urallaan Suomessa FC Jazzissa ja HJK:ssa. Kasvattajaseurana toimi HJK. Vuosina 2002–2005 hän pelasi Viking Stavangerin joukkueessa Norjassa. Kauden 2005–2006 hän vietti Stokessa Englannissa saamatta paljoakaan peliaikaa. Ennen Aalesundiin siirtymistä elokuun 2008 lopussa Kopteff pelasi FC Utrechtissa Alankomaissa kaksi kautta.
Kopteff kuului Antti Muurisen aikaan Suomen maajoukkueen vakiorinkiin. A-maaotteluita hän on pelannut 39 ja tehnyt niissä yhden maalin.
Jacqueline Mazéas
Jacqueline Mazéas (o.s. Martin, 10. lokakuuta 1920 Denain, Nord – 9. heinäkuuta 2012 Darnétal) oli ranskalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.
Mazéas saavutti kiekonheiton olympiapronssia Lontoossa 1948. Hänen tuloksensa oli 40,47 metriä.
Mazéas voitti Ranskan mestaruuden kiekonheitossa vuosina 1946 ja 1947. Hän paransi kolmasti lajin Ranskan ennätystä: vuonna 1946 hän heitti tulokset 38,14 m ja 38,33 m, ja menetettyään hetkeksi ennätyksen Paulette Vestelle hän heitti ensimmäisenä ranskalaisnaisena kiekkoa yli 40 metriä tuloksellaan 40,49 m Amsterdamissa 13. kesäkuuta 1948. Viimeksi mainittu jäi hänen uransa parhaaksi tulokseksi.
Mazéas kuoli 91-vuotiaana 9. heinäkuuta 2012.
Lily Parr
Seurajoukkueura
Ensimmäisen maailmansodan aikana Brittein saarilla kasvoi mielenkiinto naisjalkapalloa kohtaan miesten ollessa sotimassa. Dick, Kerr & co ammusyhtiön naisjoukkue oli yksi suosituimmista. Parr liittyi joukkueeseen 14-vuotiaana, ensin laitapuolustajana, mutta kun hänet siirrettiin laitahyökkääjäksi, hän teki heti ensimmäisessä ottelussaan hattutempun ja koko 32 -vuotisella urallaan yli 980 maalia.
Hän oli tuon aikakauden naiseksi huomattavan pitkä (183 cm), ja hänen vasemman jalan laukauksensa oli kovempi kuin monen miespelaajan.
Tieteen puolesta, fiktiota vastaan
Tieteen puolesta, fiktiota vastaan on Kuha.:n neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 17. lokakuuta 2007.
Liikkuva panoraama
Liikkuva panoraama oli jopa satoja metrejä pitkä rullamaalaus, jonka kuvia liikutettiin esityksen aikana yleisön edessä. Esityksessä oli luennoitsija, ja usein myös musiikkia sekä ääniefektejä. Liikkuvat panoraamat olivat suosittuja Yhdysvalloissa ja Englannissa 1800-luvulla.
Tutkimus
Erkki Huhtamo väitteli tohtoriksi kulttuurihistoriassa aiheesta The Roll Medium: The Origins and Development of the Moving Panorama until the 1860's Turun yliopistossa 29. marraskuuta 2008. The Roll Medium on ensimmäinen kokonaisvaltainen tutkimus aiheesta.
Sypressit
Sypressit (Cupressus) on sypressikasvien (Cupressaceae) heimoon kuuluva kasvisuku.
Kuvaus
Sypressit ovat ainavihantia, 5–40 metriä korkeita havupuita tai pensaita. Niiden neulaset ovat pehmeitä, 2–5 millimetrin pituisia, kasvavat pareittain toisiaan vastapäätä ja pysyvät puussa 3–5 vuotta. Nuorilla, enintään kahden vuoden ikäisillä taimilla neulaset ovat 5–15 millimetrin pituisia ja teräviä. Kävyt ovat 8–40 millimetrin pituisia, muodoltaan pallomaisia tai munan muotoisia ja kypsyvät 18–24 kuukauden kuluttua pölytyksestä. Siemenet ovat pieniä, 4–7 millimetrin pituisia, ja niihin liittyy kummallakin puolella kapea siipi.
Monet sypressilajit ovat hyvin sopeutuneet ajoittaisiin metsäpaloihin. Niiden siemenet voivat pysyä vuosia umpinaisen kävyn sisällä, kunnes emopuu on tuhoutunut palossa, minkä jälkeen siemenistä kasvavat taimet valtaavat avoimeksi tulleen kasvupaikan. Toisten lajien kävyt sen sijaan avautuvat kypsyttyään, jolloin siemenet pääsevät leviämään.
Levinneisyys
Sypressejä kasvaa laajalti pohjoisella pallonpuoliskolla lämpimässä ilmastossa kuten Pohjois- ja Keski-Amerikassa, Luoteis-Afrikassa, Lähi-idässä, Himalajalla, Etelä-Kiinassa, Italiassa ja Pohjois-Vietnamissa. Joidenkin lajien luontaista levinneisyysaluetta on vaikea määrittää, koska paikoitellen ne ovat runsailta viljelyksiltä levinneet ympäristöön.
Käyttö
Monia lajeja kasvatetaan puistoissa ja erityisen yleisesti myös hautausmailla koristepuina, Aasiassa myös temppelien ympärillä. Muutamia lajeja kasvatetaan puuaineensa vuoksi, joka voi olla hyvin kestävää.
Magno Alves
Jalkapallomaajoukkue
Magno Alves debytoi Brasilian maajoukkueessa 2001. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Sypressit
Lajeja
Sypressilajien lukumäärästä tutkijat eivät ole päässeet yksimielisyyteen. Eri lähteissä niitä ilmoitetaan olevan 16–25 lajia. Tämä johtuu siitä, että niitä esiintyy monin paikoin pieninä ja eristyneinä populaatioina, joista on vaikea selvittää, muodostavatko ne oman lajinsa vai ainoastaan jonkin alalajin tai muunnoksen. Viime aikoina tunnustettujen lajien lukumäärä on ollut vähenemään päin, ja eräitä ennen eri lajeiksi katsottuja muotoja pidetään nykyisin vain alalajeina.
Puutarhoissa yleisesti kasvatettu leylandinsypressi (Cupressus × leylandii) on syntynyt montereynsypressin ja nutkansypressin risteytymänä. Nutkansypressiä pidettiin pitkään valesypressien (Chamaecyparis) sukuun kuuluvana ja nykyään se luetaan vaihtelevasti kuuluvaksi joko sypresseihin, sukuun Callitropsis tai sukuun Xanthocyparis.
Nimeä sypressi käytetään myös eräistä tähän sukuun kuulumattomista, mutta samaan heimoon kuuluvista kasveista. Sellaisia ovat valesypressit, joihin kuuluu muun muassa hernesypressi (Chamaecyparis pisifera), suosypressit (Taxodium), deltasypressit (Glyptostrobus), sädesypressit (Callitris), patagoniansypressi (Fitzroya cupressoides), ristisypressi (Pilgerodendron uviferum), atlassypressi (Tetraclinis articulata).
Vanhan mantereen lajeja
Vanhan mantereen sypressien kävyissä on useimmiten 8–14 käpysuomua, paitsi kiinansypressillä (Cupressus funebris), jolla niitä on vain 6. Tunnetuin laji on Välimerenmaissa kasvava välimerensypressi (Cupressus sempervirens), joka on suvun tyyppilaji. Lajeista Cupressus vietnamensis on läheisempää sukua amerikkalaisille lajeille kuin muille vanhan maailman lajeille, jonka vuoksi eräät tutkijat sijoittavatkin sen sukuun Callitropsis tai sukuun Xanthocyparis.
Uuden mantereen lajeja
thumb|Meksikonsypressin (Cupressus lusitanica) oksia ja käpyjä. Uuden mantereen sypressien kävyissä on yleensä vain 4–8 käpysuomua, vain montereynsypressillä (Cupressus macrocarpa) niitä on enemmän. Uudemmat tutkimukset viittaavat siihen, etteivät ne ole niin läheistä sukua Vanhan mantereen sypresseille kuin aikaisemmin on luultu. Eräät tutkijat sijoittavat ne omaan sukuunsa Callitropsis, toiset taas sijoittavat vain nutkansypressin (Cupressus nootkatensis) sukuun Callitropsis ja muut amerikkalaiset lajit sukuun Hesperocyparis.
Runoilija muuttaa
Runoilija muuttaa on vuonna 1927 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Erkki Karu. Elokuvan ensi-ilta oli 13. marraskuuta 1927 Kino-Palatsi-teatterissa Helsingissä.
Elokuvaversion käsikirjoitus on todennäköisesti Erkki Karun tekoa ja loppuratkaisua lukuun ottamatta sillä onkin paljon yhtäläisyyksiä komedian Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa kanssa. Elokuvaa esitettiin teattereissa aluksi Vaihdokkaan kanssa yhdessä "täyteohjelmana", mutta myöhemmin myös erikseen.
Luettelo pikkuplaneetoista: 198001–199000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 198001:stä ja päättyen 199000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Noitaympyrä
Noitaympyrä on Pentti Haanpään vuonna 1931 kirjoittama romaani metsätyömies Pate Teikasta. Haanpää piti Noitaympyrää parhaana romaaninaan. Kustantajat pitivät teosta kuitenkin liian kriittisenä ja se julkaistiin vasta vuonna 1956, vuosi kirjailijan kuoleman jälkeen.
Juoni
Noitaympyrän päähenkilö on metsätyömies Pate Teikka. Hän ei löydä sijaansa aikansa suomalaisessa yhteiskunnassa. Hän kohoaa tukkijätkästä työnjohtajaksi. Hän ei kuitenkaan voi hyväksyä, kuinka yhtiö painostaa työntekijöitään vallitsevan maailmanpulan varjolla, vaan painuu maantielle. Siellä Teikka kokee monenlaista ja ajautuu lopulta asumaan Lappiin etelästä matkalla olevan maisterioriginellin, Raunion, kanssa. Lyhyen hyvän ajan jälkeen Raunio loukkaantuu auto-onnettomuudessa ja tekee turhautuessaan itsemurhan.
Pate Teikka tekee epätoivoissaan ratkaisun, joka kirjoittamisaikana tuntui kustantajien lukijoista mahdottomalta: hän lähtee kulkemaan maantietä kohti rajaa ja Neuvostoliittoa. Hän ei näe Suomessa minkäänlaisia elämisen mahdollisuuksia.
Julkaisu
Kirjailija tarjosi teostaan muun muassa Otavalle ja WSOY:lle sekä jatkokertomukseksi sanomalehdille. Teos julkaistiin kuitenkin vasta postuumisti vuonna 1956, Otavan kustantamassa Haanpään jälkeenjääneiden kokoelmassa. Itsenäisenä teoksena se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1964 osana Kompassi-sarjaa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi teoksen vuonna 1994 sarjassa Suomalaisen kirjallisuuden klassikoita Vesa Karosen kirjoittaman johdannon kera.
Vastaanotto
Vesa Karonen kirjoittaa teoksesta johdannossa:
Orlando Jordan
thumb|Orlando Jordan
Orlando Jordan (s. 21. huhtikuu 1974) on yhdysvaltalainen showpainija. Hän on 193 cm pitkä ja painaa 110 kg. Tällä hetkellä hän asuu Miamissa Floridassa. Debyyttinsä hän teki vuonna 2000.
Westeri
Westeri on Tampereelle Tesomajärven kaupunginosaan keväällä 2018 valmistunut liikekeskus. Pääliikkeenä toimii K-Supermarket Westeri, jonka yhteydessä palvelevat Postin ja Matkahuollon pisteet. Kauppakeskuksen muita liikkeitä ovat Alko, Kotipizza, Linkosuon kahvila, Pizza Hut, Subway, Tesoman apteekki, Instrumentarium, Tokmanni, 24 Pesula ja sushiravintola Asahi Sushi. Westerin tiloissa toimii myös Tampereen kaupungin hyvinvointikeskus, johon sisältyvät Tesoman kirjasto, Tesoman nuorisokeskus, hammashoitola, neuvola ja terveysasema sekä Fimlab.
Gusin rauhanpalkinto
Gusin rauhanpalkinto on filippiiniläinen rauhanpalkinto, joka jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2002. Palkinto myönnetään seuraavilla aloilla: tiede ja tutkimus,  lääketiede ja fysiologia, kemia, fysiikka,  arkeologia, arkkitehtuuri, kuvataiteet, talous, lainsäädäntö ja johtaminen, kirjallisuus, akatemia, humanitarismi ja filantropialle, uskonto sekä ympäristö.
Palkinto jaetaan joka marraskuun 4. päivänä. Palkinnon perusti Barry Gusi, jonka isä Gemeniano Javier Gusi oli toisen maailmansodan aikainen sissikomentaja.
Paulo Jamelli
Paulo Jamelli (s. 22. heinäkuuta 1974 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Jamelli debytoi Brasilian maajoukkueessa 1996. Hän on pelannut viisi maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Paavali Scheel
Paavali Scheel (, k. 1516 ) oli Turun tuomiorovasti. Hän opiskeli Greifswaldin yliopistossa ja Pariisin yliopistossa, josta valmistui maisteriksi 1490. Turussa hän oli kaniikki ja piispa Maunu Särkilahden sihteeri. Hänestä tuli arkkipresbyteeri 1497, arkkiteini noin 1502 ja tuomiorovasti 1513. Hän osallistui Novgorodissa käyneeseen rauhanneuvottelukuntaan. Palatessaan piispa Maunu Särkilahden kanssa Venäjän rajalta piispanlinnaan Kuusistoon Scheel menetti vasemman käden peukalonsa räjähdysonnettomuudessa, kun piispa oli käskenyt häntä antamaan merkin saapumisesta. Koska kirkon kanonisen oikeuden mukaan pappi ei saanut toimia virassa ruumillisen vamman kanssa, Scheelin oli haettava tähän poikkeuslupaa Roomasta.
Scheel oli todennäköisesti päävastuussa Turun piispa Hemmingin translaatiojuhlan järjestelyistä Turun tuomiokirkossa vuonna 1514.
David Kopay
David Marquette Kopay (s. 28. kesäkuuta 1942, Chicago, Illinois) on entinen amerikkalaisen jalkapallon running back -pelaaja National Football League -liigasta. Vuonna 1975 hän kertoi julkisesti olevansa homo. Hän oli yksi ensimmäisistä julkisesti homoista ammattilaisurheilijoista.
Urheilulehti arvioi hänet 2009 kaikkien aikojen yhdeksänneksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi.
Giuseppe Tornatore
Giuseppe Tornatore (s. 27. toukokuuta 1956 Bagheria, Sisilia, Italia) on italialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Cinema Paradiso (1988) ja Malèna (2000).
Tornatore on sisilialaista syntyperää. Hän kiinnostui nuorena näyttelemisestä ja teatterista ja järjesti 16-vuotiaana Luigi Pirandellon ja Eduardo De Filippon näytelmien esityksiä. Työuransa hän aloitti freelance-valokuvaajana, ja elokuvan pariin hän siirtyi palkitulla yhteistyödokumentilla Le minoranze etniche in Sicilia. Hänen esikoisohjauksensa oli Il Camorrista (1986). Ensimmäinen kansainvälinen menestys oli Cinema paradiso, joka voitti Oscarin parhaana vieraskielisenä elokuvana vuonna 1989, ja mainetta ovat saaneet myös elokuvat Legenda nimeltään 1900 (1998) ja Malèna (2000).
Pukaron Paroni
Pukaron Paroni on Lapinjärven Pukaron kylässä valtatie 6:n varrella sijaitseva matkailukeskus, jossa on kahvila-ravintola, Neste-liikenneasema, Burger King sekä myymälöitä. Matkailun edistämiskeskuksen mukaan Pukaron Paroni kuuluu Suomen suosituimpiin maksuttomiin matkakohteisiin noin 800 000:n vuotuisella kävijämäärällä.
Olga Aleksandrovna Romanova
thumb|200px|Olga Aleksandrovna Romanova ja puoliso Oldenburgin prinssi Peter ([[1901)]] Suuriruhtinatar Olga Aleksandrovna Romanova (13. kesäkuuta (J: 1. kesäkuuta) 1882 Pietarhovi – 24. marraskuuta 1960 Toronto) oli Venäjän tsaari Aleksanteri III:n ja Maria Fjodorovnan nuorin tytär, joka syntyi Pietarhovissa. Olgan sisarukset olivat
Olga meni 19-vuotiaana naimisiin Pietariin asettuneen Oldenburgin prinssi Peterin kanssa, mutta avioliitto mitätöitiin myöhemmin, syinä muun muassa pariskunnan ikäero ja mahdollisesti myös aviomiehen homoseksuaalisuus. Ensimmäisen maailmansodan aikana, ollessaan sairaanhoitajana Venäjän läntisellä rintamalla Olga meni naimisiin rakastettunsa eversti Nikolai Kulikovskin kanssa marraskuussa 1916. Avioliitosta syntyi kaksi poikaa, Tihon ja Juri.
Isänsä Aleksanteri III:n tavoin Olga piti hiljaisesta elämästä. Hän nautti lounasaterioiden järjestämisestä aateliston kanssa. Hän soitti viulua ja maalasi kuolemaansa asti.
Venäjän vallankumouksen aikaan Olga ja miehensä Nikolai Kulikovski olivat Krimillä. Olga sai tietää englantilaisen sotalaivan matruuseilta, että hänen veljensä Nikolai II perheineen oli murhattu Jekaterinburgissa. Hän sai kuulla myös, että hänen toinen veljensä Mikael Aleksandrovitš oli murhattu. Leskikeisarinna Maria lähti Venäjältä, mutta Olga ja Nikolai jäivät vielä ja matkustivat valkoisten hallussa olevaan Kubaan, isoon Novominskajan kasakkakaupunkiin. Keisarinnan uskollinen henkivartija Timofei Jatšhik oli kotoisin sieltä. Vuokratulla maatilalla syntyi pariskunnan toinen lapsi Juri keväällä 1919.
Olga kieltäytyi, kun valkoiset ehdottivat, että poika pitäisi kruunata Venäjän tsaariksi. Hän sai tietää että puna-armeija etsi perhettä. He pakenivat Rostov-na-Donuun, jossa asuivat Tanskan konsulaatissa. Konsuli Thomas Schutte kertoi heille, että leskikeisarinna Maria oli saapunut turvallisesti Tanskaan, synnyinmaahansa. Olgan perhe pakeni pienelle Turkille kuuluvalle Prinkipon saarelle Dardanellinien edustalle, lähelle Istanbulia.
Seuraava etappi oli Belgrad Jugoslaviassa. Siellä he tapasivat tulevan kuninkaan Aleksanteri I:n. Aleksanteri antoi perheelle käyttöön erään kuninkaallisen huvilan, joka sijaitsi entisen Itävalta-Unkarin alueella. Leskikeisarinna Maria ilmoitti tyttärelleen, että Olga voisi tulla asumaan hänen kesähuvilalleen Tanskaan.
Olga meni vuonna 1925 Berliiniin tunnistamaan naista, joka väitti olevansa hänen veljensä Nikolai II:n tytär Anastasia. Olga oli ollut hyvin läheinen veljensä lasten kanssa, joten hän tunnisti helposti, ettei Anna Anderson ollut Anastasia.
Toisen maailmansodan aikaan Stalinin propagandakoneisto syytti Olgaa siitä, että Saksa ja Neuvostoliitto olivat sodassa. Kun vuonna 1948 kylmä sota alkoi, Olga muutti perheineen Tanskasta Kanadaan. He asuivat Campbellvillessa Ontariossa, josta he ostivat pienen maatilan. Talo alkoi ränsistyä, ja pariskunta muutti Cooksvilleen, joka on Toronton esikaupunkialuetta. Heillä kävi paljon vieraita, Ja Olga tapasi myös Torontossa vierailleet Elisabet II:n ja Prinssi Philip, Edinburghin herttua.
Muistot Nikolai-veljen koko perheen julmasta taposta pysyivät aina mielessä, mutta Olga eli onnellisena ja toivoi, että joku Romanov nousisi vielä jonakin päivänä uudestaan Venäjän tsaariksi. Kun Olgan puoliso kuoli vuonna 1958, Olga muutti Torontoon. Hän kuoli siellä 24. marraskuuta vuonna 1960 78 vuoden iässä. Hänet on haudattu Torontoon Yorkin hautausmaalle. thumb|250px|left|[[Anastasia Nikolajevna Romanova|Anastasia ja Olga Aleksandrovna Romanova]]
Joseph Habib Hitti
Hitti erosi tehtävistään 26. lokakuuta 2001.
Kotkan kaupunginkirjasto
thumb|Kotkan pääkirjasto Kirkkokadulta nähtynä. Kotkan kaupunginkirjasto on Kotkassa sijaitseva kirjasto. Kaupunginkirjasto aloitti toimintansa vuonna 1880. Nykyinen pääkirjaston rakennus valmistui vuonna 1977 Kirkkokadulle Kotkan kirkon viereen.
Kaupunginkirjastoon kuuluu pääkirjaston lisäksi kaksi lähikirjastoa eli Karhulan kirjasto ja Karhuvuoren kirjasto sekä kirjastoauto Ilona. Kuntaliitosten myötä Kotkan kaupunginkirjastoon liittyivät vuonna 1977 Karhulan kauppalankirjasto ja Kymin kunnankirjasto.
Kotkan kaupunginkirjasto kuuluu Kymenlaakson kirjastojen yhteiseen KYYTI-tietojärjestelmään ja Kyyti-kirjastokimppaan.
Kirjastorakennus
Kaupunginkirjaston suunnittelijoita olivat arkkitehdit Lauri Heinänen, Mikael Enegren ja Juha Rouhiainen. Rakennuksen pinta-ala on 6 000 m², josta kirjaston osuus on 4 500 m². Rakennuksessa toimivat myös Kotkan seudun musiikkiopisto ja Kotkan kaupunginarkisto. Kirjastossa sijaitsee useita tiloja. Nettikahvila Café Sonetti, tutkijanhuone ja musiikin ja kuvan editointitila. Katariinan kammari on olohuonemainen kokoontumistila 30 hengelle. Mediatila on 40 henkilölle tarkoitettu monitoimitila, jossa varusteina ovat tietokone, esityslaitteet, DVD-/Blu-ray-soitin ja fläppitaulu. Hildan huone on 12 hengen kokoustila. Ryhmätöitä varten löytyy kolme ryhmätyötilaa. Ala-aulan ja 2. kerroksen näyttelytilat varataan Kymenlaakson museon kautta.
Uhkaava vaara
thumb|Pelin aloitus Uhkaava vaara on kotkalaisen Nitro Gamesin kehittämä Kotkan kaupunginkirjastossa pelattava kirjapeli. Pelin ovat käsikirjoittaneet kotkalaiset yhdeksäsluokkalaiset nuoret. Siinä seikkaillaan Kotkassa ja taistellaan zombeja ja örkkejä vastaan. Pelin musiikki ja kuvat ovat kotkalaisten taiteilijoiden tekemiä. Pelin teknisen puolen on hoitanut Kim Soares.
60.46547°N, 26.93853°W
Anthony Wilding
thumb|right|Anthony Wilding Anthony Frederick Wilding (31. lokakuuta 1883 – 9. toukokuuta 1915) oli uusiseelantilainen tennispelaaja. Hän syntyi Christchurchissä ja opiskeli urheilu-uransa ohella lakimieheksi.
Wilding, joka pelasi myös krikettijoukkueessa, kuoli taistelussa Ranskassa ensimmäisessä maailmansodassa. Hän kuului Davis Cupin voittajajoukkueeseen neljästi (1907–1909, 1914) ja ylsi myös sisäkaksinpelin olympiapronssiin Tukholmassa 1912.
Vito Mannone
Vito Mannone (s. 3. helmikuuta 1988) on italialainen jalkapallomaalivahti. Hänen kuului pitkään Englannin Valioliigassa pelaavan Arsenalin omistukseen, joskin pelasi lainassa muun muassa Hull Cityssä. Mannone debytoi Valioliigassa Arsenalin paidassa viimeisellä valioliigakierroksella Stoke Cityä vastaan 24. toukokuuta 2009. Manuel Almunia ja Lukasz Fabianski olivat sivussa loukkaantumisen vuoksi, mikä avasi Mannonelle tien Arsenalin maalivahdiksi.
Anthony Wilding
Wilding voitti Wimbledonin kaksinpelin neljästi vuosina 1910–1913 sekä nelinpeliturnauksen neljästi vuosina 1907, 1908, 1910 ja 1914.
Vain 31-vuotiaaksi elänyt Wilding on kuulunut International Tennis Hall of Fameen vuodesta 1978.
Vito Mannone
Arsenalista lähdettyään Mannone on pelannut Sunderlandissa ja Readingissä.
Ad Abi Karam
Ad Abi Karam (s. 28. maaliskuuta 1937 Qornet Chahwan, Libanon) on Australiassa toiminut libanonilainen katolinen piispa. Hän kuuluu maroniitteihin. Hän toimi Sydneyn Pyhän Maronin maroniittisen eparkian piispana Australiassa vuosina 2001-2013.
Elämä
Ad Abi Karam syntyi 28. maaliskuuta 1937 Qornet Chahwanissa Libanonissa. Hän opiskeli Ghazirin Maroniittisessa seminaarissa ja suoritti teologisen tutkintonsa Pyhän Joosefin yliopistossa Beirutissa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1962, jonka jälkeen hän toimi seurakuntapappina Deek El Mehdissä vuosina 1967-1992 sekä osittain päällekkäin edellisen tehtävän kanssa seurakuntapappina Mtailebissa vuodet 1973-2002.
Vuosina 1973-1974 hän oli Australiassa yhdessä Ignace Abdo Khalifén kanssa, josta tuli Sydneyn eparkian ensimmäinen piispa. Tämä oli Abi Karamin ensimmäinen vierailu kyseisessä maassa, ja hän toimi tuon ajan uuden eparkian pääsihteerinä. Palattuaan Libanoniin hän toimi seurakuntapapin tehtäviensä ohella lukuisissa muissa tehtävissä, sekä lehtien toimituksissa että opetus- ja luottamustehtävissä. Hänet korotettiin apulaispiispaa vastaaviin tehtäviin vuonna 1987.
Abi Karam jäi eläkkeelle 17. huhtikuuta 2013.
Koulutus
Abi Karamilla on teologinen maisterintutkinto Beirutin Pyhän Joosefin yliopistosta. Lisäksi hänellä on filosofian ja pedagogiikan maisterintutkinnot Ohion Daytonista. Hänellä on myös tutkinto etiikasta ja sosiologiasta sekä viestinnästä. Hän osaa sujuvasti arabiaa, englantia, ranskaa, latinaa ja syyriaa.
C/2013 A1
C/2013 A1 (tunnetaan myös nimellä Siding Spring) on Oortin pilveen kuuluva komeetta, joka löydettiin 3. tammikuuta 2013. Komeetta kuvattiin ensimmäisen kerran 8. joulukuuta 2012. C/2013 A1 saavutti perihelinsä 25. lokakuuta 2014. Se oli todennäköisesti tullut ensimmäistä kertaa aurinkokunnan sisäosiin.
Marsin lähiohitus
Löydettäessään komeetta tuli erityisesti tunnetuksi siitä, että se tulisi ohittamaan Marsin hyvin läheltä, arvioiden mukaan vain 109 200 kilometrin päästä, 19. lokakuuta 2014. Komeetalle oli myös arvioitu hyvin pieni mahdollisuus osua Marsiin, jolloin syntyisi halkaisijaltaan satojen kilometrien suuruinen kraatteri. Mahdollisessa törmäyksessä vapautuisi noin 20 miljardia megatonnia energiaa. Komeetan arvioitiin saavuttavan Marsin pinnalta katsottuna näennäisen kirkkauden jopa −8,5. Komeetan arvioitiin olevan Marsissa oleville ja sitä kiertäville luotaimille erinomainen kuvauskohde.