cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
With or Without You
Kappaleen säveltäminen ja äänittäminen
Bono sävelsi ”With or Without Youn” varhaisen version vuonna 1985 rumpali Larry Mullen Jr.:n kotitalossa, jonne yhtye oli kokoontunut perehtymään The Unforgettable Fire Tour -kiertueen aikana kirjoitettuun kappalemateriaaliin. U2 jatkoi kappaleen työstämistä STS Studios -äänitysstudiolla The Joshua Treen äänittämisen alkaessa, mutta yrityksistä huolimatta yhtye ei saanut taltioitua kappaletta haluamallaan tavalla. Kappale koostui Yamahan rumpukoneella tuotetusta rytmistä ja basisti Adam Claytonin lyhytskaalaisella Ibanez -bassolla soittamasta kuviosta. Kitaristi The Edge on sanonut kappaleen varhaisen version olleen ”hirveä”, ja Adam Clayton on todennut version kuulostaneen yhtyeen mielestä ”liian tunteelliselta” ja ”perinteiseltä, koska sointukulku vain jatkui muuttumattomana.”
The Joshua Treen äänitysten aikana muu yhtye halusi viedä kappaletta musiikillisesti toiseen suuntaan, mihin Bono suhtautui vastahakoisesti. Albumin tuottaneiden Daniel Lanoisin ja Brian Enon ohjeistuksesta The Edge muutti kitarasoundiaan voimakkaammaksi, Clayton lisäsi bassonsa äänenvoimakkuutta, ja Mullen soitti sähkörumpusetillä. Kappale ei edelleenkään löytänyt yhtyeelle mieleistä muotoa, ja U2 harkitsi jopa sen hylkäämistä kokonaan.
Daniel Lanois ja Brian Eno eivät enää halunneet jatkaa kappaleen työstämistä, joten Bono jatkoi ”With or Without Youn” parissa tuttavansa Gavin Fridayn kanssa. Bono on sanonut ”With or Without Youn” hittipotentiaaliin uskoneen Fridayn pelastaneen kappaleen. Brian Eno lisäsi sävellykseen kosketinsoittimilla soitetun arpeggio -osan, mutta kappaleen kohtalo oli yhä vaakalaudalla. Tällöin The Edgelle toimitettiin varhainen prototyyppi kanadalaisen kitaristi Michael Brookin kehittämästä Infinite Guitarista, joka mahdollisti pidennettyjen nuottien soittamisen samalla tavalla kuten E-Bow.
Bono ja Gavin Friday kuuntelivat studiolla ”With or Without Youn” pohjaraitaa kuullessaan The Edgen toisessa huoneessa Infinite Guitarilla soittaman efektimelodian soivan kappaleen päälle. Bono ja Friday vaikuttuivat kuulemastaan efektin ja kappaleen yhdistelmästä suuresti, ja The Edge äänitti kappaleeseen Infinite Guitar -efektinsä välittömästi kahdella otolla.
Bono kirjoitti kappaleen sanoituksen vuonna 1986 vieraillessaan Ranskan Rivieralla. Hänellä oli sanoitusta kirjoittaessaan vaikeuksia sovittaa yhteen rooliaan aviomiehenä ja muusikkona.
Musiikki
”With or Without You” kulkee 4/4 -tahtiosoituksessa ja sen tempo on 110 iskua minuutissa.
Logaritminen integraalifunktio
pienoiskuva|Logaritmisen integraalin kuvaaja. Logaritminen integraali on matemaattinen funktio, joka on erityisen käyttökelpoinen analyyttisessä lukuteoriassa. Sille on määritetly, että (x \ne 1):
missä on  luonnollinen logaritmi.
Logaritmisella integraalilla on tärkeä osa lukuteoriassa, kuten alkulukulauseessa: missä \pi(x) osoittaa lukua x pienempien tai yhtäsuurten alkulukujen lukumäärää.
Logaritmisella integraalilla on yksi nollakohta kohdassa Kyseessä oleva luku on Ramanujan–Soldner vakio.
Alfred Parland
thumb|[[Kirkko veren päällä|Kristuksen ylösnousemuksen katedraali, Pietari.]]
Alfred Aleksandrovitš Parland (, 12. joulukuuta 1842 – 1919) oli venäläinen arkkitehti, opettaja ja professori.
Parland kuului Venäjällä 1800-luvun loppupuolella ja 1900-luvun alussa suosittuun kansallismieliseen historiallisen kertaustyylin koulukuntaan, joka ammensi innoituksensa slaavilaisesta ja bysanttilaisesta perinteestä. Hän suunnitteli uransa aikana enimmäkseen kirkollisia rakennuksia, joista tunnetuin on Pietarissa sijaitseva Kristuksen ylösnousemuksen katedraali. Tästä rakennuksesta tuli Parlandille elämäntyö, sillä sitä rakennettiin neljännesvuosisata, ja Parland valvoi kirkon rakentamista vihkimiseen saakka 1907, minkä jälkeenkin hän vastasi sen ylläpidosta.
Muita Parlandin suunnittelemia rakennuksia on Pietarin ulkopuolella oleva Troitse-Sergijevskin luostarin kirkko, jonka Parland suunnitteli heti valmistuttuaan Pietarin keisarillisesta taideakatemiasta 1871. Hän vastasi myös Pietarhovin Znamenskajan kirkon perusparannustöistä, ja hänet valittiin jäseneksi Kazanin katedraalin restaurointia varten perustettuun työryhmään 1910–1911.
Matti A. Pitkänen
Matti Albert Pitkänen (13. kesäkuuta 1930 Helsinki – 22. helmikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja, akateemikko ja monipuolinen kulttuurivaikuttaja. Hän toimi helsinkiläisen Kameraseura ry:n puheenjohtajana 1964–1965, Suomen mainosvalokuvaajien puheenjohtajana 1964–1965, valtion kamerataidetoimikunnan jäsenenä 1968–1970 ja Suomen kulttuuriliiton hallituksen jäsenenä 1974–1976. Lisäksi hän oli Suomen mainosvalokuvaajien, Valokuvajärjestöjen neuvottelukunnan ja Suomen luonnonvalokuvaajien perustajajäsen.
Pitkänen oli vaativa ja tinkimätön valokuvaaja. Hän kokeili uusia materiaaleja, välineitä ja kuvaustapoja ja kehitti ns. optisen värimaailman. Aikana, jolloin Suomesta vielä puuttui ammatillinen valokuvaajakoulutus, Pitkäsen laboratoriosta avautui ura monelle sittemmin tunnetuksi tulleelle kuvaajalle, muun muassa Sakari Nenye, Kai Nordberg ja Pentti Sammallahti.
Alfred Parland
Parland sai professorin arvon vuonna 1892, ja 1905 hänet kutsuttiin taideakatemian kunniajäseneksi. Hän hoiti virkaa keisarillisen palatsin ministeriössä vastuualueenaan hovin kiinteistöt, ja hänet palkittiin uransa varrella useilla mitaleilla. Päätyönsä ohella hän opetti kreikkalaista ja roomalaista arkkitehtuuria Pietarin taideakatemiassa ja akvarellimaalausta paroni Štiglitsin oppilaitoksessa.
Matti A. Pitkänen
Pitkäselle myönnettyjä kansainvälisiä arvonimiä olivat muun muassa EFIAP ja FRPS. Akateemikoksi hänet nimitettiin vuonna 1982, ja vuonna 1992 hänelle myönnettiin Suomen valkoisen ruusun ritarikunnan komentajamerkki.
Alfred Parland
Parland kuoli naimattomana ja lapsettomana Pietarissa 1919. Hänet on haudattu Smolenskin hautausmaalle Pietarin Vasilinsaarelle.
Matti A. Pitkänen
Pitkänen järjesti yksityisnäyttelyitä eri puolilla Suomea ja lisäksi Belgiassa, Englannissa, Italiassa, Jugoslaviassa, Länsi-Saksassa, Neuvostoliitossa, Puolassa, Ranskassa, Ruotsissa, Tšekkoslovakiassa, Unkarissa ja Uudessa-Seelannissa. Hän osallistui myös noin 700 kansainväliseen valokuvanäyttelyyn, voitti niistä yli 100 mitalia ja erikoispalkintoa ja noin 75 kunniakirjaa. Pitkäsen kuvakokoelmia on tallennettu museoihin ja kokoelmiin ympäri maailman.
Hänelle myönnettiin valokuvataiteen valtionpalkinto vuonna 1981 kuvateoksesta Valokuvaajan päiväkirja 1946–1980.
Datasähkö
Datasähköllä (myös PLC, power-line communication ja BPL, broadband over power lines) tarkoitetaan datasiirtoa eli tiedonsiirtoa sähköverkossa.
Datasähkön etu moniin kilpailijoihinsa nähden on, että sen kanssa voidaan käyttää olemassa olevia sähköjohtoja eikä näin ollen tarvita uutta kaapelointia. Huonoja puolia ovat kilpailijoihin verrattuna hidas tiedonsiirtonopeus ja säteilyn vuotaminen radiotaajuuksille. Jälkimmäinen johtuu siitä, että tiedonsiirtoon suunnittelemattomia sähkökaapeleita ei ole eristetty lainkaan.
Tekniikkaa vastaan ovat protestoineet massiivisesti mm. radioamatöörit ja DX-kuuntelijat, jotka ovat valittaneet korkeiden taajuuksien tukkeutumisesta datasähkön käyttöalueilla.
Historia
Datasähkö ei ole mikään uusi tekniikka, mutta nykyisellä nimellään sitä on kutsuttu vasta viime vuosina. Aiemmin sitä käyttivät sähköyhtiöt huoltopuheluiden välittämiseen voimalinjoissa. Tällöin puhuttiin kantoaaltolaitteesta. Tässä käyttöyhteydessä datasähköä hyödynnettiin 1960-luvulle saakka. Myöhemmin tekniikkaa on käytetty laitteiden kauko-ohjaukseen ja Internet-yhteyksien tarjoamiseen.
Yleisurheilun maailmancup
Yleisurheilun maailmancup oli kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n kerran neljässä vuodessa järjestämä yleisurheilun maa- ja maanosajoukkuekilpailu. Kilpailuun osallistuneet joukkueet olivat Yhdysvallat, Eurooppa, Afrikka, Aasia, Oseania ja Amerikka. Lisäksi Euroopan cupin superliigan kaksi parasta maata kilpailivat omilla joukkueillaan. Mikäli käytössä oli yhdeksäs juoksurata, sai myös järjestäjämaa kilpailla omalla joukkueellaan. Kilpailuissa jaetaan myös urheilijoille palkintorahoja heidän henkilökohtaisten sijoitustensa mukaan.
Kilpailut käydään suoraan loppukilpailuina ilman erillistä karsintavaihetta.
Maailmancup on järjestetty kymmenen kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 1977 ja viimeksi 2006.
Vuonna 2010 IAAF korvasi maailmancupin maanosien cupilla. Maanosien cupissa kilpailevat maanosajoukkueet Aasia–Oseania, Afrikka, Amerikka ja Eurooppa. Henkilökohtaisiin lajeihin joka joukkue ilmoittaa kaksi ja joihinkin lajeihin kolme urheilijaa.
SS Albertic
SS Albertic oli White Star Line -yhtiön matkustaja-alus. Alus oli alun perin toiminut pohjois-saksalaiselle Norddeutscher Lloyd -yhtiölle, mutta myöhemmin myytiin White Star Linelle.
Rakentaminen
SS Alberticin kölinlasku tapahtui 1914, mutta ensimmäisen maailmansodan vuoksi rakentamista jatkettiin vasta vuonna 1919. Vesillelasku tapahtui 23. maaliskuuta 1920 Bremenissä Pohjois-Saksassa. Vuonna 1923 aluksen osti Royal Mail, ja se nimettiin uudelleen nimellä Ohio. White Star Line osti aluksen itselleen vuonna 1927 ja nimesi sen Alberticiksi.
Tekniset tiedot
SS Albertic oli 18 940 rekisteritonnia bruttovetoisuudeltaan. Alus oli 180 metriä pitkä, 21 metriä leveydeltään ja 11 metriä syväydeltään. Aluksella oli kaksi savupiippua ja kaksi mastoa. Aluksella oli 10 laipiota, jotka oltiin osittain asfaltoitu ja osittain sementoitu. Aluksella oli sähkövaloistus ja sukellusvenesignaalilaite. Aluksella oli kaksi nelisylinteristä kolmivaiheista höyrykonetta, joissa oli kahdeksan sylinteriä. Moottoreiden nimellisteho oli 2 788 hevosvoimaa. Alus pystyi kuljettamaan yhteensä noin 1400 matkustajaa.
Historia
Alus aloitti neitsytmatkansa nimellä Ohio 3. huhtikuuta 1923, Hampurista New Yorkiin, Southamptonin ja Cherbourgin kautta.
Celtic (II)
Kun White Star Line -yhtiön laiva Celtic (II) oli matkalla joulukuussa 1928, alus jäi jumiin kivikkoon ja sen korvasi Albertic. Albertic siirrettiin New Yorkin Liverpooliin reitille Celticin tilalle ja teki ensimmäisen matkansa tällä reitillä 2. helmikuuta 1929.
Albertic palasi 9. toukokuuta 1930 takaisin vanhalle reitilleen, joka oli Liverpoolista Quebeciin ja Montréaliin.
Viimeiset vuodet
Albertique teki viimeisen matkan White Star Line lipun alla, Liverpoolista Quebeciin ja Montrealiin, 29. elokuuta 1930, ennen kuin alus siirrettiin Clyde-joelle Skotlantiin.
Toukokuussa 1934, kun Albertic oli edelleen Skotlannissa, White Star liittyi Cunard-lineen. Albertic oli osa Cunard White Star Linen laivastoa, mutta ei koskaan enää purjehtinut matkustaja-aluksena.
Albertic myytiin 34 000 punnalla romutettavaksi Osakaan, Japaniin, vuonna 1934.
Aunuksen väliaikainen hoitokunta
Aunuksen väliaikainen hoitokunta oli heimosotiin kuuluneen Aunuksen retken aikana vuonna 1919 Aunuksen Karjalassa toiminut suomalainen hallintoelin. Se perustettiin huhtikuussa 1919 ja lakkautettiin virallisesti seuraavan vuoden tammikuussa. Hoitokunnan jäsenistö muodostui Aunuksen retkelle osallistuneista suomalaisista aktivisteista.
Historia
Väliaikainen hoitokunta perustettiin heti Aunuksen kaupungin 23. huhtikuuta tapahtuneen valtauksen jälkeen. Hoitokunnan tehtäviin kuului yleinen valloitettujen alueiden hallinnon organisointi sekä muun muassa elintarvikehuoltoa. Lisäksi hoitokunta perusti suojeluskuntia Itä-Karjalan kyliin. Nykyään tunnettuja ovat hoitokunnan painattamat postimerkit, jotka perustuvat vuonna 1917 julkaistuihin Saarisen mallin suomalaisiin merkkeihin. Niitä käytettiin Aunuksen sisäisen postiliikenteen lisäksi myös Suomeen suuntautuneissa lähetyksissä.
Toukokuun lopussa valta siirrettiin hoitokunnalta paikallisista asukkaista kootulle viisihenkiselle Aunuksen väliaikaiselle hallitukselle, jonka taustalla hoitokunta kuitenkin vaikutti aktiivisesti. Suomen hallitus nimesi samalla Aunuksen edustajakseen hoitokuntaan kuuluneen kauppaneuvos Isak Julinin ja antoi hoitokunnalle 3 miljoonan markan suuruisen lainan. Suomen hallituksen puolesta asioista vastasi ministeri Mikko Luopajärvi. Kesäkuun 5.–7. päivänä pidettiin Vitelessä kahdeksan pitäjän edustajien kokous, joka julisti Aunuksen läänin eronneeksi Neuvosto-Venäjästä ja liityneeksi Suomeen. Aunuksen väliaikainen hallitus ja väliaikainen hoitokunta yhdistettiin 10. elokuuta 1919 ja samalla ne muuttivat Sortavalaan.
Aunuksen retken käännyttyä tappiolliseksi kesän ja syksyn 1919 aikana, suomalaiset joukot joutuivat vetäytymään Itä-Karjalasta ja menettivät lopulta joulukuussa Suomen hallituksen tuen. Aunuksen retkikunta lakkautettiin virallisesti 1. tammikuuta 1920 ja väliaikainen hoitokunta 13. tammikuuta. Huhtikuun alussa perustettiin Aunuksesta Suomeen tulleiden noin 1 700 pakolaisen huoltoa varten erityinen komitea, johon kuului entisiä Aunuksen hoitokunnan ja väliaikaishallituksen jäseniä. Sen johtoon valittiin Juho Kujala.
Jäsenet
Aunuksen väliaikaisen hoitokunnan kokoonpano heinäkuun alussa 1919.
Ria Percival
pienoiskuva|Ria Percival Ria Dawn Percival (s. 7. joulukuuta 1989) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennätykselliset 161 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Uuden-Seelannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2006.
Percival on edustanut seuratasolla Saksassa Frankfurtia ja Jenaa sekä Englannissa West Ham Unitedia ja kaudesta 2019–2020 alkaen Tottenham Hotspuria.
Marmoripalatsi (Helsinki)
Marmoripalatsi on kaupunkipalatsi, joka sijaitsee Helsingin Kaivopuistossa osoitteessa Itäinen Puistotie 1. Palatsin rakennutti yksityiskodikseen ruukinpatruuna August Keirkner, mutta suurimman osan historiaansa se on toiminut eri tuomioistuinten istuntopaikkana.
Tontin aiemmat rakennukset
Sairaskodin osti helmikuussa 1899 metodistisaarnaaja Alfred Hidén, jonka puoliso Bertha Hidén jatkoi sairaalan toimintaa. Sairaskoti laajensi toimialaansa synnytysosastolla, ja sen laajentamisesta tehtiin entistä mittavampi suunnitelma keväällä 1899. Hilden tiedusteli kolme vuotta myöhemmin Suomen Metodisti-Episkopaalikirkolta halukkuutta ostaa Kaivopuiston sairaskoti. Kirkko ei ollut kuitenkaan kiinnostunut, ja Hidén myi rakennuksen sairaskotinsa johtajattarelle Hulda Fröjdmanille ja tämän puolisolle rautatievirkamies F. W. Fröjdmanille seuraavana vuonna. Sairaskodin toiminta jatkui, mutta rakennus ja sen ympäristö alkoivat rapistua vähitellen.
Fröjdman tarjosi sairaalarakennustaan kaupungin lunastettavaksi 160 000 markalla keväällä 1910, mutta kaupunki hylkäsi ehdotuksen. Rakennuksen osti saman vuoden heinäkuussa kuitenkin tilanomistaja C. G. Avellan, jonka toimeksiannolla rakennus muutettiin Waldemar Aspelinin suunnitelmien pohjalta asuinkäyttöön syksyllä 1910. Rakennuksen sisätiloissa tehtiin laajoja porras- ja huonetilamuutoksia. Tontti sai ympärilleen uuden jugendtyylisen muurin. Avellan myi tontin rakennuksineen edelleen ruukinpatruuna August Keirknerille 335 000 markalla vuonna 1916.
Marmoripalatsin suunnittelu ja rakentaminen
Alkuperäisen Spåren huvilan viimeinen omistaja August Keirkner päätti purkaa huvilan ja rakennuttaa paikalle uuden eläkekodikseen ajattelemansa rakennuksen. Villa Keirknerin suunnittelijaksi palkattiin Eliel Saarinen, jonka toimistolla oli ollut 1910-luvulla muitakin suunnittelukohteita Kaivopuiston alueella. Rakennuksen suunnittelussa Saarisen apuna olivat myös kuvanveistäjät Gunnar Finne ja Emil Wikström sekä taiteilija Olga Gummerus-Ehrström. Marmoripalatsin rakennustyöt alkoivat Saarisen suunnitelmien pohjalta vuonna 1916 vanhan huvilan purkamisella. Uuden nelikerroksisen ja kivirakenteisen palatsin rakentaminen käynnistyi seuraavan vuoden alulla, jolloin Keirkner hankki myös 150 neliömetriä lisää maata tontin itälaitaan. Keirkner rahoitti hankkeen myymistään Kolhon sahasta ja Inhan tehtaista saaduilla 4,5 miljoonalla markalla. Rakennus suunniteltiin klassistiseen tyyliin Keirknerien yksityiskodiksi ja taidekokoelman säilytyspaikaksi. August Keirkner kuoli sisällissodan levottomuuksissa ennen palatsin valmistumista 22. helmikuuta 1918, ja hänet haudattiin Marmoripalatsin puutarhaan. Vuonna 1920 valmistuneen hautamuistomerkin toteutti kuvanveistäjä Gunnar Finne. Itse palatsi valmistui lopulta vuoden 1918 loppuun mennessä.
Vuodet 1918–1946
Marmoripalatsin uusi omistaja Rudolf Waldén muutti rakennukseen puolisonsa Anni Waldenin kanssa marraskuussa 1937. Taloon muuttivat myös perheen kaksi nuorinta lasta, Liisa ja Lauri. Palatsi remontoitiin kokonaisuudessaan, ja sen sisätilat maalattiin uudelleen vaaleammilla värisävyillä. Yhtyneiden paperitehtaiden johtajana Walden järjesti Marmoripalatsissa erilaisia edustustilaisuuksia ja päivällisiä. Marmoripalatsin ikkunat hajosivat ja rakennuksen välihalli sai sirpalevaurioita Helsingin suurpommituksissa jatkosodan aikana vuonna 1944. Rudolf Waldén kuoli lokakuussa 1946. Marmoripalatsi oli siirtynyt jo saman vuoden maaliskuussa vuokralle valtiolle.
Vuodet 1946–1984
pienoiskuva|Marmoripalatsi elokuussa 2010. Marmoripalatsia käytettiin sotien jälkeen sotaylioikeuden istuntotilana asekätkentäjutun käsittelyssä. Marmoripalatsi siirtyi valtion omistukseen vuonna 1949.
Vuonna 1952 vastaperustettu Helsingin hovioikeus sai Marmoripalatsin käyttöönsä. Hovioikeus toimi rakennuksessa reilut kolme vuosikymmentä, kunnes se muutti vuonna 1984 moderneihin tiloihin Itä-Pasilaan.
Nykytilanne
Vuosina 1984–2012 Marmoripalatsissa istui työtuomioistuin ja vuodesta 2004 lisäksi tuomarinvalintalautakunta. Nykyään työtuomioistuin sijaitsee Pasilassa.
Tammikuussa 2013 uutisoitiin Senaatti-kiinteistöjen laittaneen kohteen myyntiin. Myytävä tontti on pinta-alaltaan 2 777 neliömetriä, ja rakennuksen kerrosala on yhteensä noin 1 400 neliömetriä ja bruttoala 2 100 neliömetriä. 2013 Senaatti arvioi kiinteistön myyntihinnaksi vuonna 2013 noin 15–25 miljoonaa euroa. Rakennuksessa järjestettiin avoimet ovet 11. syyskuuta 2015 osana Open House Helsinki-tapahtumaa.
Pitkään tyhjillään olleen rakennuksen osti lopulta suomalainen kiinteistösijoitusyhtiö HGR Property Partners maaliskuussa 2019. Kauppahinnaksi kerrottiin 6,6 miljoonaa euroa. Yhtiö kertoi, että sillä ei ostohetkellä vielä ollut tarkkoja suunnitelmia rakennuksen tulevasta käyttötarkoituksesta.
Harmony
pienoiskuva|Harmonyn liitoskohdat. Harmony (myös Node 2) on Kansainvälisen avaruusaseman seitsemäs kiertoradalle viety moduuli. Se on toinen kaikkiaan kolmesta yhdysmoduulista (Node x). pienoiskuva|Harmonyn sijainti kuvassa keskellä alhaalla (Tilanne 2021-07).
Laukaisu
Harmony laukaistiin kiertoradalle avaruussukkula Discoveryn lennolla STS-120 23. lokakuuta 2007. Se kiinnitettiin väliaikaisesti Unity-moduuliin, mutta siirrettiin sukkulan lähdettyä Destiny-moduuliin.
Djibouti (kansallislaulu)
Djiboutin kansallislaulu otettiin käyttöön maan itsenäistyessä Ranskan alaisuudesta vuonna 1977. Laulun on sanoittanut Aden Elmi ja säveltänyt Abdi Robleh.
Nicolas Hamilton
Nicolas Carl "Nic" Hamilton (s. 28. maaliskuuta 1992 Stevenage, Iso-Britannia) on brittiläinen autourheilija, joka kilpailee vuonna 2014 European Touring Car Cupissa Baporo Motosportin SEAT Leónilla. Hamiltonilla on CP-vamma, joten hän kilpailee varta vasten hänelle suunnitellulla autolla. Hän sai paljon huomiota medialta ja faneilta vuonna 2011, kun hän debytoi Britteinsaarten Renault Clio -cupissa ollen ensimmäisessä kilpailussaan viimeinen. Aiemmin Hamilton tarvitsi liikkumiseensa pyörätuolia, mutta nykyään hän pystyy kävelemään. Hamilton on nähty usein myös Formula 1 -varikolla seuraamassa velipuolensa, F1:n maailmanmestarin Lewis Hamiltonin otteita. Nicolas Hamilton on 161 senttimetriä pitkä ja painaa 64 kilogrammaa. Hänen tavoitteenaan on ajaa joku päivä DTM:ssä tai muussa vastaavassa sarjassa.
Vuonna 2015 Hamilton kilpailee British Touring Car Championship -sarjassa.
Rwanda Nziza
Rwanda Nziza (”Kaunis Ruandamme”) on Ruandan kansallislaulu, joka otettiin käyttöön 31. joulukuuta 2001. Se korvasi vuodesta 1962 käytössä olleen vanhemman hymnin Rwanda swacu. Tämä liittyi maan yleiseen uudistusprosessiin, jossa sekä maan lippu että vaakuna vaihdettiin uuteen. Tarkoituksena oli saada kansakunnalle uusi alku ja ottaa samalla etäisyyttä Ruandan siihenastisesta, verisestä historiasta. Hymni on kirjoitettu perinteisellä afrikkalaisella tyylillä maan kansallisella kielellä kirjarwandaksi.
Laulun on sanoittanut Faustin Murigo ja säveltänyt Jean-Bosco Hashakaimana, maan kansallisen sotilassoittokunnan kapellimestari.
Vergina
Aigai, nykyisin paremmin tunnettu nimellä Vergina , oli Makedonian valtakunnan pääkaupunki Argeadien hallitsijasuvun aikana vuodesta 650 eaa. eteenpäin. Aigain eli Verginan arkeologinen kohde sijaitsee lähellä sille nimen antanutta nykyistä Vergínan kylää Véroian kunnassa Keski-Makedoniassa. Arkeologinen alue on nykyisin Unescon maailmanperintökohde. Se tunnetaan ennen kaikkea Makedonian kuningassuvun haudoista.
Antiikki
pienoiskuva|vasen|180px|[[Verginan aurinko, Makedonian valtakunnan symboli.]]
Aigain seutu on ollut asuttu jo varhaisella helladisella kaudella, minkä osoittaa tuolta ajalta löydetty tumulus-hauta. Useat muut hautalöydöt kertovat seudun merkittävyydestä varhaisella rautakaudella noin 1100–700 eaa. Perinteen mukaan Aigain kaupungin perusti kuningas Perdikkas I, kun Argoksesta tulleet makedonialaiset asuttivat alueen.
Aigai oli Makedonian valtakunnan pääkaupunki, ja siellä sijaitsi hovin kuninkaallinen palatsi. Tämä teki kaupungista seudun merkittävimmän keskuksen geometrisen kauden lopulla, arkaaisella kaudella ja edelleen klassisen kauden ensimmäisellä puoliskolla, eli noin ajalla 800–400 eaa. Aigailla oli merkittäviä kauppasuhteita ja kulttuurisia yhteyksiä merkittäviin kreikkalaisiin keskuksiin, kuten Ateenaan, Samokselle ja Korinttiin. Kuningas Arkhelaos toi hoviinsa taiteilijoita, runoilijoita ja filosofeja ympäri Kreikkaa 400-luvun eaa. lopulla. Muun muassa Euripides kirjoitti viimeiset tragediansa Aigaissa.
Arkhelaos siirsi Makedonian valtakunnan pääkaupungin Pellaan noin 400 eaa. Aigai säilytti silti merkittävän aseman kuningaskunnan pyhänä kaupunkina, jossa suoritettiin uskonnollisia toimituksia ja jonne kuninkaat edelleen haudattiin. Filippos II murhattiin Epeiroksen kuninkaan Aleksanterin ja Makedonian prinsessa Kleopatran häiden aikaan Aigain teatterilla vuonna 336 eaa. Tämän jälkeen Aleksanteri Suuri nousi kuninkaaksi.
Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen hänen valtakuntansa jakautui moniin osiin. Aigai säilyi Makedonian kuninkaiden kaupunkina, vaikka hieman rappioituneena. Pyrrhoksen gallialaiset palkkasotilaat tuhosivat Aigaita 200-luvun eaa. alkupuolella. Rooman voitettua ja vallattua Makedonian 168 eaa. Aigai tuhottiin. Kaupunki rakennettiin uudelleen ensimmäisellä vuosisadalla jaa., mutta hylättiin lopullisesti 400-luvulla.
Kaivaukset
pienoiskuva|240px|Filippos II:n kultainen [[larnaks tämän haudasta. Verginan arkeologinen museo.]]
Aigain alueen arkeologiset kaivaukset Vergínan kylän ympäristössä aloitti ranskalainen Léon Heuzey vuonna 1861 Napoleon III:n sponsoroimana. Osa palatsista löydettiin tuolloin. Kaivaukset kuitenkin jouduttiin keskeyttämään malariauhan takia.
Kaivauksia jatkoi Ateenan arkeologinen seura vuonna 1937, aluksi Konstantínos Romaíoksen johdolla. Tällä kertaa kaivaukset keskeytti sota Italiaa vastaan vuonna 1940. Sodan jälkeen kreikkalaiset jatkoivat kaivauksia vuosina 1952–1961 ja 1965–1968, jolloin löydettiin loput kuninkaalliset rakennukset. Vuodesta 1962 kaivauksia johti Manólis Andrónikos. Vuonna 1977 Andrónikos löysi useita hautakammioita, joista osa oli säilynyt koskemattomina ja osa oli ryöstetty. Andrónikos vakuuttui siitä, että kyseessä olivat Makedonian kuninkaiden haudat. Hän esitti, että yksi haudoista olisi Filippos II:n ja toinen Aleksanteri IV:n. Viimeksi mainittu väite on jäänyt kiistanalaiseksi.
Aigiain (Verginan) arkeologinen alue liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1996.
Akropolis ja palatsi
pienoiskuva|240px|Aigain palatsin koristeosia. [[Louvre.]]
Akropolis eli linnavuori ja yläkaupunki sijaitsi suhteellisen jyrkällä ja korkealla kukkulalla kaupungin eteläpuolella (40.47333°N, 22.32361°W). Se oli linnoitettu.
Aigain palatsi, joka tunnetaan nykyisin myös Palatístan palatsina, sijaitsi tasanteella heti akropoliin eteläpuolella (40.47778°N, 22.32222°W). Se rakennettiin hellenistisellä kaudella 300-luvun eaa. loppupuolella tai 200-luvulla eaa., ja se tuhoutui tulipalossa 100-luvun eaa. puolessa välissä, jonka jälkeen se hylättiin. Palatsi koostui suuren peristyylipihan ympärille sijoitetuista lukuisista huoneista. Palatsin koko on ollut noin 104,5 x 88,5 metriä, ja siinä on ollut kaksi tai kolme kerrosta. Rakennus oli tehty poros-kivestä ja savitiilistä, ja joihinkin osiin oli käytetty myös marmoria.
Palatsin sisäänkäynti oli itäpäästä doorilaisen stoan eli pylväshallin kautta. Keskellä olleen peristyylipihan koko oli noin 45 x 45 metriä, ja sen jokaisella sivulla oli 16 doorilaista pylvästä, yhteensä siis 60 pylvästä. Rakennuksessa oli käytetty myös joonialaista tyyliä. Monet pylväikköä ympäröineistä huoneista ovat olleet androneita eli pitohuoneita, ja niiden lattiat oli koristeltu mosaiikein. Osa huoneista oli tarkoitettu hallinnolliseen ja uskonnolliseen käyttöön.
Palatsin vieressä sijaitsi pyöreä tholos-rakennus, joka on saattanut olla pyhäkkö ja oikeudenjakopaikka. Se oli piirtokirjoituksen mukaan omistettu Herakleelle eli ”Herakles isälle” (Heraklēi patrōiōi), jota pidettiin Argeadien kuningassuvun kantaisänä.
Bysanttilaisella kaudella palatsin paikalle rakennettiin sen kivistä Pyhälle Kolminaisuudelle (Agía Triáda) omistettu kirkko, joka oli raunioina kaivausten alkaessa.
Kuningashaudat
pienoiskuva|240px|Verginan hautakumpu. pienoiskuva|240px|Sisäänkäynti Verginan hautakumpuun.
Aigain ympäristöstä on löydetty suuri määrä hautoja, jotka on ajoitettu 900-luvulta 100-luvulle eaa. Suurimmat ja merkittävimmät haudat ovat Makedonian kuningassuvun hautoja. Ne sijaitsevat noin 1,1 kilometriä palatsilta pohjoiseen (40.4875°N, 22.31944°W). Kuningashaudat oli sijoitettu suureen, noin 110 metriä halkaisijaltaan olevaan ja 13 metriä korkeaan tumulukseen eli hautakumpuun. Se rakennettiin varhaisempien hautojen suojaksi oletettavasti 200-luvulla eaa. gallien aiheuttaman tuhon jälkeen, suurempien tuhojen estämiseksi vastaisuudessa.
Hautakummun sisältä on löydetty kolme myöhäiselle klassiselle kaudelle ja varhaiselle hellenistiselle kaudelle ajoitettua kammiohautaa. Kaksi haudoista oli löydettäessä koskemattomia. Hauta II on tunnistettu Filippos II:n haudaksi ja hautaa III on pidetty Aleksanteri IV:n hautana. Hautojen sisäseinät oli koristeltu seinämaalauksin. Haudoista on löydetty suuri määrä hautalahjoja, kuten kultaesineitä, jotka kuuluvat kreikkalaisen arkeologian huomattavimpiin esinelöytöihin.
Hauta I oli hautakammioita pienempi kirstuhauta, joka oli ryöstetty. Se kuului oletettavasti Nikesipoliille, joka oli Filippos II:n vaimoja ja kuoli jo ennen tätä. Hautaa kutsutaan usein Persefonen haudaksi, sillä sen seinämaalaus esittää Haadesta ryöstämässä Persefonen manalaan. Maalauksessa esiintyvät myös Demeter, Hermes Psykhopompos, kohtalottaret ja pelästynyt nymfi.
Hauta II (Filippos II:n hauta) pienoiskuva|240px|Hauta II eli Filippos II:n hauta.
Hauta II on Verginan haudoista merkittävin, sillä se on osoitettu murhatun kuningas Filippos II:n, Aleksanteri Suuren isän, haudaksi. Hautakammion koko oli noin 9,5 x 5,5 metriä. Sen julkisivu muistutti doorilaista temppeliä, ja oli koristettu triglyfein ja metoopein. Doorilaistyylisen friisin päällä oli toinen, joonialaistyylinen friisi. Se oli koristeltu metsästysaiheisella maalauksella, joka esittii kolmea hevosmiestä ja seitsemää jalkamiestä ajamassa takaa leijonaa, peuraa ja villikarjua. Yksi miehistä on vanhempi ja parrakas, ja oletettavasti Filippos II itse. Toinen on oletettavasti Aleksanteri. Maalauksen tekijäksi oletetaan Filoksenos.
Haudassa oli syvä etuhuone ja suurikokoinen varsinainen hautahuone. Hautahuoneessa oli marmorinen sarkofagi, jonka sisällä oli kultainen larnaks, joka painaa noin 11 kg. Sen päälle oli kaiverrettu Makedonian valtakunnan symbolina pidetty Verginan aurinko. Larnaksin sisällä olivat kuninkaan jäännökset sekä kultainen kruunu. Haudassa olivat myös muun muassa kuninkaan aseet, muita henkilökohtaisia tavaroita ja hautalahjoja sekä kullalla, norsunluulla ja lasilla koristeltu hautasohva. Etuhuoneessa oli toinen sarkofagi ja siinä kultainen larnaks, jonka sisällä oli kultainen diadeemi. Sen oletetaan kuuluneen joko Filippoksen vaimoihin kuuluneelle Medalle, joka teki itsemurhan Filippoksen murhan jälkeen, tai Filippoksen nuorimmalle vaimolle Kleopatralle, joka murhattiin heti Filippoksen jälkeen. Sen yhteydessä oli puinen hautasohva.
Hauta III (Aleksanteri IV:n hauta) pienoiskuva|240px|Hauta III.
Hauta III on prinssin hauta, jonka oletetaan kuuluneen Aleksanteri IV:lle, Aleksanteri Suuren pojalle. Hauta muistuttaa Filippos II:n hautaa, mutta on sitä pienempi. Hautauurnana toimi hopeinen hydria, jonka kaulaan oli sijoitettu kultainen tammenlehväseppele. Haudassa oli myös aseita ja hautalahjoja sekä kullalla ja norsunluulla koristeltu puinen hautasohva. Sen koristelu esittää Dionysosta, satyyriä ja huilunsoittajaa.
Hauta IV
Hauta IV löydettiin ryöstettynä ja suurelta osin tuhottuna. Se oli muiden hautojen tapainen makedonialainen kammiohauta ja suunnilleen niiden aikalainen. Eräänä erona muihin hautoihin oli se, että haudan ovella oli oikeat pylväät, ei puolipylväät.
Heroon
Hautakammioiden yhteydessä oli myös heroon, joka oli tarkoitettu kuolleiden kuninkaiden heeroskultin toimituksille.
Verginan uudelleenrakennetussa hautakummussa toimii nykyään Verginan arkeologinen museo. Kumpumuseo valmistui vuonna 1993 ja rakennettiin suojaamaan hautoja ja niiden seinämaalauksia. Se pitää sisällään sekä alkuperäiset haudat että näyttelytilan, jossa ovat esillä merkittävimmät hautakammioista tehdyt hautalöydöt. Museossa on esillä myös alueelta löydettyjä hautakiviä. Eräissä hautakivistä on säilynyt poikkeuksellisen hyvin niissä ollutta maalauskoristelua.
Muut löydöt
pienoiskuva|240px|Aigain teatterin jäänteet.
Aigain teatteri sijaitsi rinteessä heti palatsin pohjoispuolella, ja se oli selvästi osa palatsikokonaisuutta. Se oli rakennettu 300-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla. Teatteri oli tyypillinen kreikkalainen puolikaarenmuotoinen teatterirakennus, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Katsomo avautui pohjoiseen.
Teatterin pohjoispuolella sijaitsi Eukleialle omistettu pyhäkkö, johon kuului pieni 300- tai 200-luvulla eaa. rakennettu temppeli. Pyhäkön alueella on ollut kuningassuvun jäsenten patsaita. Idempänä oli Kybelelle omistettu hellenistisen kauden pyhäkkö. Aigaista on löydetty myös hellenistisen kauden asuintalojen jäänteitä sekä kaupunginmuurien ja porttien jäänteitä.
Esihistoriallisen ajan ja geometrisen kauden hautausmaalta on löydetty yli 300 hautaa, joista on tutkittu noin 100. Osa on peräisin noin 1000–600-luvuilta eaa. Joihinkin hautoihin on haudattu jopa 50 eri henkilöä. Hellenistisen kauden hautalöytöihin hautausmaalta kuuluu muun muassa Filippos II:n äidin Eurydike I:n haudaksi oletettu hauta, jossa oli marmorinen valtaistuin.
János Köszeg
János Köszeg oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuonna 1273. Hänet nimitti tehtäväänsä Unkarin kuningas Ladislaus IV.
Another Eternity
Another Eternity (tyyliteltynä another eternity) on kanadalaisen elektronisen musiikin duon Purity Ringin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 27. helmikuuta 2015.
Kokoonpano
Purity Ring
Lisähenkilöstö
Tad Mosel
Tad Mosel (oik. George Ault Mosel, Jr., 1. toukokuuta 1922 Steubenville, Ohio – 24. elokuuta 2008 Concord, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija, jota pidetään yhtenä 1950-luvun suorana lähetettyjen televisionäytelmien tärkeimmistä kehittäjistä. Vuonna 1961 hänelle myönnettiin sekä Pulitzer-palkinto että New York Drama Critics’ Circlen palkinto teatterinäytelmästä All the Way Home, joka oli näyttämösovitus James Ageen romaanista A Death in the Family. Näytelmä oli myös Tony-palkintoehdokkaana. Alex Segal ohjasi sen pohjalta elokuvan Takaisin elämään (1963).
Moselin isä oli menestyksekäs mainostoimistojohtaja George Ault Mosel Senior. Sitä ennen, kun Tad Mosel oli kahdeksanvuotias, isän päivittäistavaratukku teki konkurssin 1930-luvun laman takia ja perhe muutti New Yorkin esikaupunkiin. Isän sinne perustamasta mainostoimistosta tuli menestys.
Mosel kiinnostui teatterista 1936 nähtyään Katharine Cornell in näyttelevän George Bernard Shaw’n kirjoittamassa Broadway-näytelmässä Saint Joan. Mosel opiskeli Mount Hermon Schoolissa (Northfield, Massachusetts), New Rochellen high schoolissa ja Amherst Collegessa, josta Pearl Harbourin jälkeen värväytyi armeijaan ja palveli kersanttina USA:n ilmavoimien säätietopalvelussa 1943–1946, josta osan aikaa Tyynellämerellä. Sodan jälkeen hän suoritti tutkintonsa Amherstissä loppuun ja teki jatko-opintoja Columbian yliopistossa New Yorkissa. Hän kirjoitti samalla näytelmiä ja kulki koe-esiintymisissä teatterirooleja varten, ja onnistui vuonna 1949 saamaan kehutun roolin puhumattomana alokkaana sotilasfarssissa At War with the Army.
Moselin ensimmäinen televisionäytelmä esitettiin Chevrolet Tele-Theater -sarjassa vuonna 1949. Sen myötä hänestä tuli yksi kysytyimpiä televisionäytelmien käsikirjoittajia 1950-luvun alkupuolella. Myöhemmin Mosel muisteli, miten televisio oli tuolloin outo väline, jossa tuotettiin ohjelmia hyvin pienillä budjeteilla, eikä kukaan itseään kunnioittava kirjailija suostunut televisiotyöhön. Nuoret lahjakkuudet, kuten hän ja Paddy Chayefsky kuitenkin onnistuivat näin ottamaan haltuun uuden median.
Mosel teki käsikirjoitukset Delbert Mannin elokuvaan Rakkaus mielessään (1964) sekä Robert Mulliganin elokuvaan Ylös vääriä portaita (1967).
Tad Moselin elämänkumppani oli vuonna 1995 kuollut graafinen suunnittelija Raymond Tatro.
Space Jam
Space Jam on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka pääosassa on koripalloilija Michael Jordan. Elokuvassa esiintyy myös Looney Tunes -animaatiohahmoja. Elokuvan on ohjannut Joe Pytka ja tuottanut Ivan Reitman. Acclaim Entertainment on tehnyt elokuvasta pelin PC-DOSille, Sega Saturnille ja PlayStationille.
Catherine Bott (jalkapalloilija)
pienoiskuva|Catherine Bott Catherine Joan ”CJ” Bott (s. 22. huhtikuuta 1995) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 37 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi kaksi ottelua. Ensimmäisen maaottelunsa Bott pelasi vuonna 2014.
Space Jam
Elokuvan jatko-osa, Space Jam: Uusi legenda, sai ensi-iltansa heinäkuussa 2021 ja sen pääosassa esiintyy Jordanin sijasta LeBron James.
Catherine Bott (jalkapalloilija)
Bott edustaa seuratasolla englantilaista Leicester Cityä. Hänen aiempia seurojaan ovat saksalainen Jena, ruotsalainen Vittsjö ja norjalainen Vålerenga.
Space Jam
Juoni
Pöljänpää-planeetalta kotoisin olevat avaruusolennot kaipaavat teemapuistoonsa Pöljänmäelle uusia vetonauloja. Niinpä he aikovat pomonsa, herra Swackhammerin, käskystä kaapata Väiski Vemmelsäären kumppaneineen Maasta. Väiskillä ja kumppaneilla on kuitenkin oikeus puolustaa itseään. Niinpä he sopivat koripallo-ottelun vedoten avaruusolioiden pieneen kokoon. Avaruusolennot onnistuvat kaappaamaan kuitenkin NBA-pelaajilta taidot, minkä ansiosta heistä tulee jättiläismäisiä ja äärimmäisen taitavia monstaareja. Niinpä Väiski kumppaneineen tarvitsee apuvoimia, ja he turvautuvat koko universumin parhaan koripallopelaajan Michael Jordanin apuun, jonka he kaappaavat golf-reiän kautta piirrosmaailmaan, jossa heidän kokoamansa Looney-tiimi valmistautuu peliin monstaareja vastaan.
Sarah Gregorius
Gregorius edustaa seuratasolla kotimaassaan Miramar Rangersia.
Kolkansaari
Kolkansaari on saari Kotkassa Kymijoen suistoalueella. Saari rajoittuu Kymijoen Korkeakosken-, Koivukosken- ja Huumanhaaraan sekä eteläosiltaan Suomenlahteen. Saaren asukasluku on 5 499 (31.12.2007). Kolkansaari kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976.
Kolkansaaren korkein kohta on Äijänvuori (56 m). Maastoltaan tasaista viljely- ja asuinaluetta on erityisesti Huumanhaaran varrella. Saaren eteläosa (Jumalniemen eteläosa) on suurelta osin luonnontilassa olevaa metsäaluetta. Kolkansaaren kautta kulkevat valtatie 7 ja Kotkan rata.
Katerine Duska
Katerína Ntoúska (, s. 16. marraskuuta 1989 Montréal, Quebec, Kanada), tunnettu paremmin taiteilijanimellään Katerine Duska, on kreikkalais-kanadalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Kreikkaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa Tel Avivissa. Hänen kappaleensa julkaistaan 7. maaliskuuta 2019.
Elämä
Duska syntyi ja varttui Montréalissa, Kanadassa. Nykyisin hän asuu Ateenassa, Kreikassa.
Vuonna 2015 Duska julkaisi debyyttialbuminsa nimeltä Embodiment. Vuonna 2018 hän esiintyi konsertissa Ateenan konserttitalossa soittaen kappaleita omasta albumistaan sekä ruotsalaisen lauluntekijän Albin Lee Meldaun kirjoittamia kappaleita. Syyskuussa 2018 Albin Lee Meldau esiintyi jälleen konsertissa Duskan kanssa Ateenan Palace Gardenissa. Joulukuussa 2018 Duska esiintyi konsertissa Pétros Klampániksen kanssa.
Juri Danilov
thumb|pysty=1.1|Juri Danilov Juri Nikiforovitš Danilov (13. elokuuta 1866 Kiova, Venäjän keisarikunta – 3. helmikuuta 1937 Pariisi, Ranska) oli venäläinen kenraali, joka oli suunnittelemassa Venäjän armeijan tärkeimpiä operaatioita ensimmäisen maailmansodan alla ja toimi armeijan päämajoitusmestarina ensimmäisen sotavuoden aikana 1914–1915.
Maailmansodan puhjettua Danilov nimitettiin elokuussa 1914 Venäjän päämajan eli Stavkan päämajoitusmestariksi. Hänet ylennettiin lokakuussa 1914 jalkaväenkenraaliksi. Danilov oli muodollisesti kolmantena komentoketjussa ylipäällikkö Nikolai Nikolajevitšin ja esikuntapäällikkö Nikolai Januškevitšin jälkeen, mutta sai aktiivisuutensa vuoksi dominoivan roolin Venäjän operaatioiden johtamisessa. Kommunikaatiovaikeuksien vuoksi johtaminen tosin osoittautui hyvin tehottomaksi ja armeijoiden komentajat tekivät strategiset päätökset omin päin. Tämän seurauksena alkuperäisen sotasuunnitelman toteuttaminen epäonnistui, sillä Venäjän hyökkäys Itä-Preussiin kilpistyi heti sodan alussa kirveleviin tappioihin Tannenbergin ja Masurian järvien taisteluissa.
Keisari Nikolai II:n ottaessa syyskuussa 1915 ylipäällikkyyden itselleen Danilov siirrettiin pääesikunnasta pohjoisrintamalle. Hän toimi ensin XXV armeijakunnan komentajana, marraskuusta 1916 alkaen pohjoisrintaman esikuntapäällikkönä ja huhtikuusta 1917 alkaen 5. armeijan komentajana. Hänet siirrettiin pois komentajantehtävistä syyskuussa 1917. Danilov osallistui sotilasasiantuntijana Brest-Litovskin rauhanneuvotteluihin maaliskuussa 1918, mutta vastusti rauhansopimuksen hyväksymistä. Rauhan solmimisen jälkeen hän erosi ja siirtyi Ukrainaan vastavallankumouksellisen vapaaehtoisen armeijan alueelle. Vuonna 1920 Danilov emigroitui valkoisten joukkojen mukana Konstantinopolin kautta Pariisiin, jossa hän asui lopun elämänsä ajan. Hän julkaisi 1920- ja 1930-luvuilla useita sotahistoriallisia teoksia ensimmäisestä maailmansodasta.
Saksan Grand Prix 1957
Saksan Grand Prix 1957 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. elokuuta 1957 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti Juan Manuel Fangio, jolle voitto oli kauden neljäs.
Osallistujien lisäämiseksi kilpailun järjestäjät antoivat Formula 2 -autojen osallistua kilpailuun. Kaksi kilpailua käytiin samaan aikaan, mutta Formula 2 -osallistujat (tuloksissa keltaisella) eivät taistelleet F1-pisteistä.
Joulusydän
Joulusydän on Timo T. A. Mikkosen jouluaiheinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1989. Albumin julkaisi CBS Records (nykyinen Sony Music Entertainment), ja se julkaistiin LP:nä, C-kasettina ja CD-levynä.
Albumilla esiintyvät Mikkosen lisäksi Mervi Hiltunen, Sakari Heikka, Cantores Minores -poikakuoro ja Mikkosen tytär Terhi.
Matka maailman ympäri
Matka maailman ympäri voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Joulusydän
Albumi
Albumin tekeminen sai alkunsa joulukuussa 1988, kun Timo T. A. Mikkonen oli suunnittelemassa Tänään, tässä ja nyt -ohjelmaansa erikoisohjelmaa, jossa esitettäisiin jouluaiheinen kappale, jonka piti olla suomenkielinen versio jostakin tunnetusta ulkomaalaisesta jouluiskelmästä. Mikkonen pohti, kuka esittäisi kappaleen ohjelmassa, jolloin Mikkosen silloinen vaimo ehdotti häntä itseään. Näin syntyi Jori Sivosen sovittama ja Tarleena Sammalkorven sanoittama kappale "Jos joulu tois rintaan rauhan", joka on käännöskappale ulkomaalaisesta jouluiskelmästä "Blue Christmas".
Myöhemmin pari televisiokatsojaa tekivät aloitteen levy-yhtiö CBS Recordsille. Levy-yhtiöstä soitettiin Mikkoselle, ja kerrottiin ehdotuksesta tehdä jouluaiheinen pitkäsoitto. Levytyssopimus saatiin tehtyä, ja seuraavaksi ruvettiin etsimään materiaalia pitkäsoittoa varten. Ainoastaan "Talven ihmemaa" oli levytetty aiemmin suomen kielelle. Kaikki muut levyn kappaleet sanoitettiin, ja tulkittiin ensimmäistä kertaa suomeksi.
Kun kappaleet oli valittu, alettiin etsimään levyprojektille muita laulajia sekä sovittaja-kapellimestaria. Kapellimestari-sovittajaksi valittiin Kari Litmanen. Albumin tekoon pyydettiin mukaan Cantores Minores -poikakuoro, Savonlinnan oopperajuhlien Taikahuilun taiteilijakuntaan kuuluva kanttoritähdistön solisti Sakari Heikka, How Many Sisters-yhtyeestä tutuksi tullut laulaja Mervi Hiltunen sekä Mikkosen oma tytär Terhi.
Albumin kappaleiden esittelyä
Albumin nimikkokappale "Joulusydän" on suomenkielinen käännöskappale Wham!in jouluaiheisesta kappaleesta "Last Christmas". Mikkonen kertoo albumin kansipaperin sisäsivulla, että kappale kertoo "menneen joulun ja menetetyn sydämen kaipauksesta, joka antaa mahdollisuuden tulkita miehen ja naisen välisen suhteen ikuista draamaa, sukupolvesta ja aikakaudesta toiseen". Saman kappaleen on myöhemmin levyttänyt Arja Koriseva vuonna 2002 joulualbumilleen Joulu joka päivä.
Albumin kappale "Avaruus" on käännöskappale piirroselokuvan Lumiukko tunnussävelmästä "Walking in the Air". Kappaleen esittävät albumilla Sakari Heikka ja Cantores Minores- poikakuoro. Saman kappaleen on myöhemmin levyttänyt muun muassa Tarja Merivirta.
Petter Hemming
Petter Hemming (s. 17. helmikuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia.
Joulusydän
Kappaleet
Sovitus:
Petter Hemming
Hemming pelasi Kakkosen kaudella 2016 kolme ottelua sarjasta pudonneessa FC Ålandissa. 2. heinäkuuta 2017 hän pelasi ensimmäisen Veikkausliigan ottelunsa IFK Mariehamnissa, kun se kohtasi VPS:n maalittomaan tasatulokseen päättyneessä vierasottelussa.
Joulusydän
Kappaleet
Kappaleiden sanoitukset:
Autot (videopeli)
Autot  on Pixarin luomaan Autot-elokuvaan perustuva videopeli, joka julkaistiin vuonna 2006 useammalle eri alustalle.
Pelaaminen
Autot-pelissä pelaajan pitää läpäistä lukuisia kilpailuja ja minipelihaasteita, jotta hän saa avattua lisää Piston Cup 2007 -kiertueeseen liittyviä ratoja, joita taas täytyy läpäistä että tarinatilan saa läpäistyä. Pelaaja voi myös kerätä erilaisia keräilyesineitä, kuten Lizzien vanhoja postikortteja, joita on lentänyt ympäri pelimaailmaa McQueenin vierailtua Lizzien luona ensimmäistä kertaa. Pelaaja voi myös kerätä ympäri pelimaailmaa lukuisia erikoispisteitä joita saa aina kun löytää ja kerää salamakuvioisia merkkejä, joiden arvo riippuu väristä. Merkeistä saa lisää pisteitä, joilla pelaaja voi ostaa lukuisia erikoisuuksia, kuten Ramonen maalaamossa hän voi ostaa uusia ulkoasuja McQueenille. Pelaaja saa peliä edetessä boostimittarin ja boostitankkeja, joilla hän voi aina antaa autolle lisää vauhtia. Peli sisältää kaksi eri pituista pelitilaa, nuoremmille kuskeille suunnatun lyhyen Cars-pelin ja kaiken ikäisille suunnatun pitkän Cars-pelin.
Pelin päämailma on jaoteltu kolmeen eri osaan: Syylari Cityyn ja Keulakoristelaaksoon, joka sijoittuu lukuisten maanviljelyseutujen keskelle sekä Spoilerisolaan, joka sijoittuu samalle alueelle josta avautuu elokuvassakin näkyvä näkymä Syylari Cityyn vuoren päältä. Kahden jälkimmäisen alueen avaaminen vaatii kuitenkin lukuisten kilpailujen ja minipelien läpäisemistä. Pelin minipeleihin luokittuu muun muassa elokuvasta tuttu Traktorinkaato, jossa pelaajan täytyy kaataa tietty määrä traktoreita ja välttää Frankie-puimuria ja sen valokeiloja, Kessun Alokasleiri jossa täytyy läpäistä aina jonkin sortin esterata ja Kaahareiden kiintereillä jossa täytyy Sheriffillä saada kiinni kaahareita. Vaikka pelissä saakin avatuksi lukuisia Autot-elokuvasta tuttuja hahmoja niin silti kaikkia hahmoja pelaaja ei voi missään vaiheessa peliä saada avatuksi, kuten jengiläisistä hän voi saada auki vain Wingon.
Juoni
Vuonna 2007, eli vuotta myöhemmin Autot-elokuvan tapahtumista, tuttu kilpa-auto Salama McQueen aikoo osallistua seuraavaan Piston Cup -kilpailuun. McQueen ei tosin voi aloittaa heti kiertuettaan vaan hänen täytyy ensin vähän harjoitella lukuisten Syylari Cityn asukkaiden kanssa kilpailukykyjä, kuten Doc Hudsonin kanssa hänen täytyy muistella, miten aiemmassa Piston Cup -kisassa paljon huomiota saanut kurvaaminen tehdään. McQueenin mennessä ensimmäiseen kohteeseen, hän ja pelaaja saavat selville että tutuimmista ja menestyneimmistä kilpailijoista on ainoastaan Jasu Juntti haastamassa McQueenin Kunkun jäätyä eläkkeelle. Kolmen ensimmäisen kilpailun voittamisen jälkeen, Jasu Juntilla menee niin pahasti hermot että hän tekee elokuvasta tuttujen DJ, Boosti, Wingo ja Räkä Rod -nimisten jengiläisten avulla McQueenin kuljetusrekan vetokalustolle, Makelle kiusantekoa yrittämällä ryöstää McQueenin tavaralaatikoita perävaunusta, McQueen onnistuu kuitenkin saamaan kaikki tavarat takaisin. Neljännen kilpailun voitettuaan Piston Cupissa Jasu Juntti on hyvin vihainen ja sanoo että hän aikoo varmasti voittaa viimeisen kisan, joka käydään elokuvan tavoin Los Angelesin kansainvälisellä kilparadalla, McQueen voittaa sen ja sen jälkeen Syylari Cityssä ollaan tyytyväisiä hänen saavutukseen.
Lumiukko (romaani)
Lumiukko on norjalaisen rikoskirjailija Jo Nesbøn vuonna 2007 ilmestynyt romaani. Se on seitsemäs kirja Harry Hole -sarjassa. Suomeksi se ilmestyi vuonna 2008 Outi Mennan kääntämänä ja Johnny Knigan kustantamana.
Juoni
Ensilumi sataa vihdoin maahan ja lapset ovat innoissaan. He heittävät toisiaan lumipalloilla, tekevät lumilinnoja, lumienkeleitä ja etenkin lumiukkoja. Myös joku toinenkin on innoissaan ensilumesta. Joku, joka haluaa taiteilla lumiukkoja. Mutta hän tarvitsee joitakin ihmisiä mukaan tähän hauskanpitoon. Hän seisoo uuden leikkikaverinsa talon edessä, ja on valmis kutsumaan hänet mukaan.