cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kielet Eurovision laulukilpailussa
Puuttuvat kielet
Norjan Sverre Kjelsbergin ja Mattis Hættan kappaleessa Sámiid ædnan vuonna 1980 kuultiin saamea laulun nimen verran. Myös vuoden 1960 Nora Brockstedtin kappaleen nimellä Voi voi kuvattiin saamenkielistä huudahdusta (Vuoi vuoi). Seuraavan kerran vuonna 2019 KEiiNOn kappaleessa Spirit in the Sky kuultiin lause pohjoissaameksi. Kokonaan saamenkielistä laulua ei ole vielä esitetty. Niin olisi voinut tapahtua kuitenkin vuonna 2008, jolloin Norjan karsinnoissa oli mukana Ann-Mari Andersenin pohjoissaamenkielinen kappale Ándagassii. Vuoden 2017 karsinnassa pohjoissaameksi esiintyi Elin & The Woods kappaleella First Step in Faith (Oadjebasvuhtii). Eteläsaamen kieltä kuultiin Ruotsin karsinnoissa 2015, kun Jon Henrik Fjällgren esitti kappaleensa Jag är fri (Manne leam frijje), ja 2017 Aninian kanssa kappaleen En värld full av strider (Eatneme gusnie jeenh dåaroeh).
Tanskaa voisi edustaa myös färsaarelainen tai grönlantilainen artisti fääriksi tai grönlanniksi, mutta näin ei ole tapahtunut. Vuoden 1979 Tanskan karsinnassa kuultiin fääriksi Annika Hoydalin Bølgen ja grönlanniksi Rasmus Lyberthin Faders bøn. Toisen kerran grönlantia kuultiin vuoden 2019 karsinnassa, kun Julie & Nina käyttivät sitä kappaleessaan League of Light ja sijoittuivat toiseksi.
Britannian edustajat ovat laulaneet pelkästään englanniksi, eli maan vähemmistökieliä kymriä ja gaelia ei ole Euroviisuissa kuultu. Skottilainen Alasdair Gillies on levyttänyt Sandie Shaw'n vuoden 1967 voittokappaleen Puppet on a String gaeliksi nimellä Gille-mirein.
Azeria, kymriä ja lisäksi kazakkia voi kuitenkin kuulla Lasten Euroviisuissa.
Luettelo Eurovision laulukilpailussa käytetyistä kielistä esiintymisjärjestyksessä
Jos kappaletta ei ole esitetty kokonaan kyseisellä kielellä, tiedot on kursivoitu. Tietoihin on tällöin mahdollisesti lisätty myös ensimmäinen kerta, jolloin kyseisellä kielellä on esitetty kokonainen kappale.
Romanikieli kuului oikeastaan aivan ensimmäisen kerran vuonna 2009 Tšekin Gipsy.cz:n kappaleen nimessä Aven Romale. Myös Bulgarian Sofi Marinovan monikielisessä kappaleessa Love Unlimited vuonna 2012 kuultiin lause romania, mutta taulukkoon merkityssä Pohjois-Makedonian kappaleessa sitä kuultiin ensimmäisen kerran varsinaisena laulukielenä. Myös azeria on itse asiassa kuultu yhden lauseen verran juuri edellä mainitussa kappaleessa.
Näistä syistä ohessa on täydennyksenä taulukko kielistä, joita on ensimmäisenä käyttökertanaan kuultu vain muutaman sanan verran:
Murteet:
Vain kansallisissa karsinnoissa esiintyneet kielet:
Vain käännösversioissa esiintyneet kielet:
Muiden artistien levyttämät versiot eri kielillä:
Lisäksi lukuisat eteläafrikkalaiset artistit ovat levyttäneet euroviisuja afrikaansiksi. Suomen euroviisuista afrikaansinkielisen version ovat saaneet Anneli Saariston La dolce vita 1989 (Dominec – La dolce vita), Nina Åströmin A Little Bit 2000 (Priscilla Smith – Klein bietjie liefde), Hanna Pakarisen Leave Me Alone 2007 (Petro van Deventer – Kan ek jou hart wees) ja Waldo's Peoplen Lose Control 2009 (Monique Steyn & Snotkop – Ek val vir jou).
Luettelo Eurovision laulukilpailussa käytettyjen kielten parhaista sijoituksista
Kielet ovat järjestyksessä kokonaan niillä laulettujen kappaleiden perusteella. Mikäli osittain kyseisellä kielellä esitetty kappale on sijoittunut kokonaan tällä kielellä esitettyä korkeammalle, sen tiedot on myös merkitty kursiivilla varsinaisen kappaleen alle.
SF = semifinaali
Taulukko kielistä, joilla on laulettu vain osittain:
Luettelo Eurovision laulukilpailussa käytettyjen kielten viimeisimmistä esiintymiskerroista
Samalta vuodelta olevat kappaleet ovat järjestyksessä sijoituksen mukaan. Mikäli tietyllä kielellä viimeisimpänä esitetty kappale ei ole kokonaan omakielinen, on perään lisätty viimeisin kokonaan kyseisellä kielellä esitetty kappale. Osittain omakieliset kappaleet on merkitty kursiivilla.
Distral
Distral on suomalainen vuonna 2006 Joensuussa perustettu melodista hardcorea soittava yhtye. Se on julkaissut kolme studioalbumia, sekä kolme EP:tä. Yhtye on keikkaillut Suomen lisäksi ympäri Eurooppaa.
Historia
Yhtye äänitti ensimmäisen EP:nsä Don't Get Hit By The Train omakustanteena vuonna 2007 Liperin Ylämyllyllä sijaitsevalla Pilfink Recordsilla. Yhtye osallistui Pilfink Recordsin, Karjalaisen, K5-kanavan sekä Joensuun Popmuusikoiden järjestämään Rockbirds-kilpailuun, johon saivat osallistua pohjoiskarjalaiset yhtyeet joilla ei ollut aikaisempia levytyssopimuksia. Distral voitti yleisöäänin kilpailun kappaleellaan Health or Fashion ja sai levytyssopimuksen Pilfink Recordsille. Yhtye äänitti siellä ensimmäisen täyspitkän albuminsa Orders Overload, ja se julkaistiin 2008 vuodenvaihteessa. Keväällä 2008 yhtyeen kitaristi Andy Kyllönen lopetti yhtyeessä, ja hänen tilalleen tuli Markus Makkonen. Makkosen oli tarkoitus toimia tuuraajana siihen asti kunnes uusi kitaristi löytyisi, mutta hän jäi bändiin vakituiseksi jäseneksi.
Yhtyeen toinen pitkäsoitto Prospective Outcome julkaistiin toukokuussa 2013. Se jaettiin ilmaiseksi digitaalisena ja painettiin CD:nä. Albumin äänitykset alkoivat 2012 loppupuolella, ja albumilta julkaistiin etukäteen kaksi kappaletta jotka olivat Window sekä albumin nimeä kantava kappale Prospective Outcome Samalla tämä oli ensimmäinen äänite, jossa Kainulaisen paikan ottanutta basisti-laulajaa Mikko Jormakkaa kuultiin.
Diskografia
Albumit
EP:t
Arvostelut
Orders Overload:
Six Feet Deep:
Death Row:
Prospective Outcome:
Lähteet
Ilosaarirock Kohti rokkia Pilfink Records Myspace.com Mikseri.net distralband.com
Eden’s Crush
Eden’s Crush oli yhdysvaltalainen vuonna 2001 perustettu pop-yhtye. Yhtye nousi julkisuuteen voitettuaan Yhdysvalloissa Popstars -kilpailun. Eden's Crushin ensimmäinen single "Get Over Yourself", pääsi Canadian Singles Chart Hot 100 -listalla 10 parhaimman singlen joukkoon. Albumi Popstars pääsi Billboardin listalla kuudenneksi parhaimmaksi uudeksi albumiksi. Yhtyeen piti siirtyä Atlantic Recordsin tehtäviin, mutta yhtyeen jäsenet päättivätkin erota ja jatkaa itsenäisesti eteenpäin. Suunniteltu espanjankielinen versio heidän debyyttialbumistaan jäi julkaisematta.
Diskografia
Popstars (toukokuu 2001)
Get Over Yourself (maaliskuu 2001)
Yhtyeen jäsenet nykyään
Eden's Crushin jäsenet ovat hajoamisensakin jälkeen jatkaneet esiintymistään, ilman toisiaan. Hän on julkaissut yhden soolo-albumin nimeltään Killer Love. Hänen oli tarkoitus julkaista albumi nimeltään Her Name Is Nicole mutta albumia ei koskaan julkaistu.
Malawi (Commonwealth realm)
Malawin Commonwealth realm oli nykyisen Malawin tasavallan edeltäjä, joka oli olemassa vuosien 1964 ja 1966 välillä. Kun Britannian valta loppui vuonna 1964, Britannian siirtomaasta Njassamaasta tuli itsenäinen Commonwealth realm -valtio. Valtion ollessa Commonwealth realmina Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki pysyi sen valtionpäämiehenä. Näiden kahden vuoden aikana Malawi siis jakoi saman valtionpäämiehen, kuningatar Elisabet II:n, toisten Commonwealth realm -valtioiden kanssa. Valtionpäämiestä Malawissa edusti Malawin kenraalikuvernööri, Glyn Smallwood Jones.
Hastings Banda oli virassa Malawin pääministerinä ja hallituksen päämiehenä. Monarkian lakkauttamisen jälkeen 6. heinäkuuta 1966 Malawista tuli tasavalta ja Hastings Bandasta tuli Malawin ensimmäinen presidentti.
Nzima
Nzima on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhutaan Ghanan lounaisosassa ja Norsunluurannikon kaakkoisosassa. Se kuuluu kwa-kielten ryhmään ja on läheistä sukua ahantan ja jwira-pepesan kielille. SIL Internationalin mukaan nzimaa puhui Ghanassa äidinkielenään 262,000 ihmistä vuonna 2000 ja Norsunluurannikolla 66,700 ihmistä vuonna 1993.
Moottoritorpedovene Tarmo
Moottoritorpedovene Tarmo (T 1) oli Suomen merivoimien Taisto-luokan moottoritorpedovene.
Valmistus
Insinööri Jarl Lindblom italialaisten esikuvien mukaan suunnittelema alus tilattiin 1943 Turun Veneveistämöltä.
Palvelus
Vene suojasi 21. kesäkuuta 1944 sisaraluksensa Tuulen kanssa maa-ammuntaa Pulliniemen pohjoispuolella suorittavaa aputykkivene Vienaa. Osaston paluumatkalla hyökkäsivät Neuvostoliiton ilmavoimien Iljushin Il-2 -maataistelukoneet sitä vastaan. Tarmoon osui kymmenisen ammusta, jotka tuhosivat muun muassa aluksen ohjaamon. Samoin alukseen osui pommi tuhoten konehuoneen sekä sytyttäen tulipalon, konealiupseeri kaatui ja kolme miestä haavoittui. Hyökkäyksessä vaurioitunut Tuuli pelasti hengissä olevat hieman ennen aluksen tuhoavaa polttoainetankin räjähdystä.
Aleksi Rantamaa
Aleksi Ilkka Tapani Rantamaa (s. 24. heinäkuuta 1993 Turku ) on suomalainen toimittaja ja tubettaja. Hän työskentelee Ylen Kioski-palvelussa, ja on päävastuussa sen YouTube-kanavasta. Tubettajana hänen taiteilijanimensä oli Mentaalisavuke.
Ura
Rantamaa aloitti tubettamisen Mentaalisavuke-käyttäjänimellä jo 2010-luvun alussa, jolloin oli ensimmäisiä suomalaisia tubettajia. Rantamaa tunnettiin tubettajana mielipiteitä jakavana, sillä hän erosi tyyliltään muista suomalaisista tubettajista ollessaan huomattavasti kärjistävämpi, rääväsuisempi ja kiihkeämpi. Hän pyrki itsekin keskustelemaan juuri niistä aiheista, jotka ärsyttivät häntä. Hän itse kutsui itseään "Suomen vihatuimmaksi tubettajaksi" vuonna 2014.
Rantamaa kuitenkin lopetti tubettamisen vuonna 2015. Syyksi hän kertoi "kiinnostumisen loppumisen", sekä sen, että oli jo "antanut kaiken Suomitubelle." Rantamaa on myöhemmin kertonut katuvansa joitain tekemiään Mentaalisavuke-videoita, ja hän on piilottanut useita niistä näkyvistä.
Keväällä 2015 Rantamaa siirtyi työskentelemään Yle Kioskiin. Yle Kioskin YouTube-kanavan nimeksi vaihdettiin Aleksi Rantamaa 3. marraskuuta 2018, sillä suurimman osan kanavan sisällöstä tuotti Rantamaa.
Helmikuussa 2023 Rantamaa kertoi julkaisemallaan videolla olevansa toipuva alkoholisti.
Ernst Hartert
thumb|220px|right|Ernst Hartert. Ernst Johann Otto Hartert (29. lokakuuta 1859 Hampuri – 11. marraskuuta 1933 Berliini) oli saksalainen lintutieteilijä.
Hänen isänsä oli kenraali, joka toimi komendanttina Preussissa Pillaussa, nykyisin Baltijsk. Ernst oli itseoppinut luonnontieteilijä, joka keräsi laajan munakokoelman ja konservoi lintuja.
Hartert toimi Walter Rothschildin yksityismuseon Tringin museonhoitajana 1892–1929. Hän toimitti neljännesvuosittain ilmestynyttä museon julkaisua Novitates Zoologicae (1894-1939) yhdessä Rothschildin kanssa. Hän toimitti myös julkaisua Hand List of British Birds (1912) yhdessä Francis Charles Robert Jourdainin, Claud Buchanan Ticehurstin ja Henry Witherbyn kanssa.
Hartert nimesi muun muassa kapverdenkiitäjän. Hänen kunniakseen on nimetty borneonpöllökehrääjä (Batrachostomus harterti), perunkirjopyrstö (Phlogophilus harterti), boliviankapuaja (Upucerthia harterti), bolivianpiikkipyrstö (Schizoeaca harterti) ja sumbansieppo (Ficedula harterti).
RN Spica (1905)
RN Spica oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1905 valmistunut Sirio-luokan torpedovene.
Valmistus
Alus tilattiin Saksasta Elbingistä Schichau Werkeltä, missä köli laskettiin 14. tammikuuta 1905. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 22. marraskuuta.
Palvelus
Alus romutettiin 4. maaliskuuta 1923.
Malawin punta
Malawin punta oli Malawin valuuttana vuoteen 1971. Vuodesta 1932 lähtien Malawi (silloin Njassamaa) oli käyttänyt Etelä-Rhodesian puntaa. Vuonna 1955 uusi valuutta, Rhodesian ja Njassamaan punta, esiteltiin. Tämän valuutan korvasi Malawin punta vuonna 1964 Malawin itsenäistyttyä. Kyseinen punta jaettiin 20 šillinkion. Malawin punnan korvasi Malawin kwacha vuonna 1971.
Cadillac (albumi)
20 suosikkia – Cadillac on The Renegades -yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 1996. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa.
Nimikappale Cadillac
Esa Kuloniemen teos The Renegades – Luopiotarina (2017) nimittää Cadillacia elämää suuremmaksi levytykseksi. The Renegades oli kuitenkin supertähti vain Suomessa, sillä se oli ensimmäinen Suomessa hurjalla rokkiasenteella esiintynyt yhtye. Asennetta korosti myös laulun sanoitus. Vince Taylorin 1959 sanoittamasta tekstistä saa käsityksen, että “beibi oksentaa uuteen Cadillaciin” (Well, my baby threw up in a brand new Cadillac). Ilmeisesti sanat kuitenkin tarkoittivat, että beibi saapui paikalle (drove up) Cadillacilla, jolloin seuraava säe She ain´t never ever coming back on loogisempi. Yhtye saattoi kuitenkin tahallaan lausua sanan oksennukseen viittaavasti.
Hume
Hume voi tarkoittaa:
Pertti Nieminen (urheilija)
Pertti Ilmari Nieminen (9. joulukuuta 1936 Hämeenlinna – 9. marraskuuta 2016 Turku) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja -valmentaja.
"Pepita" Nieminen aloitti uransa HPK:ssa vuonna 1952, jonka jälkeen hän pelasi TPS:n riveissä uransa loppuun-, vuoteen 1968 saakka. Kahtena viimeisenä kautenaan hän toimi TPS:n pelaajavalmentajana ja myöhemmin päävalmentajana. Nieminen on aateloitu TPS:n Hall of Fame -kunniagalleriaan. Nieminen on jääkiekkoleijona.
Nieminen pelasi maajoukkueessa 82 ottelua saavuttaen tehopisteet 27+8. Maailmanmestaruuskisoissa hän pelasi viidesti ja olympialaisissa kerran.
Muuta
Jalkapallossa Nieminen voitti SM-hopeaa TPS:n joukkueessa vuonna 1960.
Pertti Niemisen veli Antero Nieminen pelasi jääkiekkoa maalivahtina HPK:ssa.
Nikke Isomöttönen
Isomöttönen on työskennellyt Mikkelin kaupunginorkesterin intendenttinä 2012–2017, Jyväskylä Sinfonian vastaavana tuottajana ja vs. intendenttinä 2017– 2020, ja lokakuussa 2020 hän siirtyi Turun filharmonisen orkesterin intendentiksi.
Amadeus (varausjärjestelmä)
pienoiskuva|Amadeuksen logo. Amadeus on kansainvälinen, maailman suurin lentoyhtiöiden paikanvarausten ja muiden matkailupalvelujen tietokonevarausjärjestelmä. Sen toiminnasta vastaa Amadeus IT Group, jonka päämaja on Madridissa, Espanjassa. Lentolippujen lisäksi järjestelmän kautta on mahdollista tilata junamatkoja, risteilyjä ja hotellihuoneita sekä vuokrata autoja.
Nikke Isomöttönen
Isomöttösen kansainväliset kapellimestarivierailut ovat suuntautuneet Yhdysvaltoihin, jossa hän on vieraillut johtamassa Adirondack Wind Ensemble -orkesteria New Yorkin Plattsburghissa sekä Etelä-Afrikkaan, jossa hän on johtanut South African National Youth Orchestraa. Musiikkikilpailujen tuomaritehtävissä Isomöttönen on toiminut mm. Len van Zyl -kapellimestarikilpailussa Etelä-Afrikassa, Adilia Alieva -pianokilpailussa Ranskassa sekä Madetoja-mieskuorokilpailussa.
Amadeus (varausjärjestelmä)
Historia
Air France, Lufthansa, Iberia ja SAS perustivat Amadeusin vuonna 1987 eurooppalaiseksi lentoyhtiöiden jakelujärjestelmäksi. Pian järjestelmän tarjoamien palveluiden käyttäjiksi liittyi muitakin lentoyhtiöitä, ensimmäisinä British Airways, Finnair ja Qantas.
Sittemmin SAS on luopunut omistajuudestaan. Vuonna 1999 yritys listautui pörssiin. Vuonna 2005 se palautui takaisin yksityiseen omistukseen. Nykyään omistajat ovat BC Partners ja Cinven 52,59 prosentin osuudella, Air France 23,07:n, Lufthansa ja Iberia 11,53:n sekä Amadeus Management 1,28 prosentin osuudella.
Laajuus
Järjestelmää käyttää 90 270 matkatoimistoa ja 29 660 lentoyhtiöiden myyntipistettä ympäri maailman. Lippuja voidaan varata 490 lentoyhtiön lennoille, mikä kattaa 95 % koko maailman reittilentoliikenteestä. Järjestelmän piirissä on myös 75 280 hotellia, 22 autovuokraamoketjua 36 000 paikkakunnalla sekä lukuisia muita matkapalveluiden tarjoajia, kuten lautta-, juna-, risteily-, pakettimatka- ja vakuutusyhtiöitä. Järjestelmän verkkosivuilla kävi vuonna 2007 noin 100 miljoonaa eri käyttäjää kuukaudessa. Vuonna 2006 sen kautta tehtiin noin 499 miljoonaa varaustransaktiota.
Järjestelmän ylläpidosta ja kehittämisestä vastaa Amadeus IT Group SA -yhtiö, jonka pääpaikkoja Madridissa sijaitsevan päämajan lisäksi ovat tuotekehitysyksikkö Sophia Antipolis’ssa, Ranskassa, tietojenkäsittelykeskus Erdingissä, Saksassa sekä tietotekniikkapalvelukeskukset Lontoossa ja Sydneyssä. Yhtiö myy palveluitaan myös muihin tietotekniikka-alan liiketoimintatarkoituksiin. Sen palveluksessa on yli 7 760 henkilöä.
Suomi
Vuonna 1988 järjestelmä otettiin käyttöön Suomessa, missä Amadeus-ratkaisuista ovat käytössä muiden muassa Amadeus Selling Platform -käyttöjärjestelmä, Amadeus-lipunkirjoitus, sähköinen lentolippu, kuluttajille ja yrityksille suunnatut online-varauspalvelut sekä online-kauppaan kehitetty reaaliaikainen maksupalvelu, joka kattaa korttimaksut ja pankkien verkkomaksut. Järjestelmää käyttää yli 90 % suomalaisista matkatoimistoista. Amadeus-ratkaisujen myynnistä, markkinoinnista, kehittämisestä, kouluttamisesta ja tuesta vastaa vuonna 1988 perustettu Finnairin tytäryhtiö Amadeus Finland Oy. Vuonna 2007 yhtiön palveluksessa oli 35 henkilöä; sen toimitusjohtajana toimii Paula Punkari. Liikevaihto vuonna 2007 oli 11 miljoonaa euroa.
Fieldspanieli
Fieldspanieli (Field Spaniel) on Isosta-Britanniasta kotoisin oleva koirarotu. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 8. Ensimmäiset fieldspanielit tulivat tulivat Suomeen 1971 ja 1973.
Ulkonäkö
Väriltään fieldspanieli on joko maksanruskea, musta, roan tai mikä tahansa näistä punaruskein (tan) merkein. Kirjava fieldspanieli muistuttaa todella paljon springerspanielia. Musta on rodun alkuperäinen väri. Korkeus vaihtelee 46 cm molemmin puolin. Paino on 18–25 kg.
Suomessa rekisteröityjen pentujen värijakauma 1992–2001 oli seuraavanlainen: maksanvärisiä 191 kpl, mustia 65 kpl, liver taneja 7 kpl, liver roaneja 5 kpl ja blue roaneja 3 kpl eli yhteensä 267 pentua.
Vuosina 2013-2022 vastaava Suomeen rekisteröityjen koirien värijakauma oli seuraavanlainen: maksanvärisiä 423 kpl, mustia 55 kpl, liver taneja 22 kpl, black taneja 4 kpl, liver roaneja 3 kpl ja blue roaneja 1 kpl eli yhteensä 508 pentua.
Luonne ja käyttäytyminen
Fieldspanieli on luonteeltaan ystävällinen ja iloinen, poikkeuksellisen kuuliainen, itsenäinen ja herkkä spanieli. Omaan väkeen fieldspanieli kiintyy syvästi, mutta vieraita kohtaan se saattaa olla hieman etäinen. Fieldspanieli on suhteellisen aktiivinen koira, kuitenkin rauhallisempi kuin jotkin muut spanielit. Fieldspanieli on miellyttämisenhaluinen ja siksi varsin helppo kouluttaa. Fieldspanielin kanssa voi harrastaa melkeinpä mitä vain, se on erinomainen metsästys- tai lenkkikaveri. Fieldspanieli ei juurikaan hauku, eikä se sovellu vahtikoiraksi.
Fieldspanieli on noutava ja ylösajava koira, joka on ihanteellinen vaikeakulkuisessa maastossa metsästettäessä. Fieldspanieli on monipuolinen metsästysspanieli, joka myös ui mielellään.
Alkuperä
thumb|250px|Muotovalio Clareholm Dora vuodelta 1909. Vuonna 1867 julkaistussa "The Dogs of The British Islands" -kirjassa J. Walsh kertoo mustista sekä musta-tan- ja maksanvärisistä koirista, joita kasvatti eräs Burdett. Koirista ei ole tarkempia kuvauksia, mutta Englannissa pidetään mahdollisena, että jo vuonna 1836 mainitut koirat olisivat fiedspanielien esi-isiä.
1878 julkaistussa kolmannessa painoksessa oli raportti siitä, että Bullock oli risteyttänyt paljon sussexinspanielia ja vesispanielia fieldspanieleihin. Bullock oli Jonesin kanssa hankkinut useimmat Burdettin koirista tämän äkillisen kuoleman johdosta. Jacobs jatkoi risteytystä sussexinspanieleitten kanssa. Spurgin on vastuussa kirjavista fieldspanieleista. Vuodelta 1795 peräisin olevalta sussexinspanielilla on ollut hyvin merkittävä osuus fieldspanieleiden jalostuksessa.
Hoito
Turkki on helppohoitoinen, siistiminen riittää. Fieldspanieli vaatii aikaa kehittyäkseen, parhaimmillaan koira on veteraani-iässä.
Terveys
Suomessa fieldspanieleilla silmät ovat muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta terveet ja lonkatkin ovat kohtalaisen hyvät.
Levinneisyys
Englannissa on fieldspanieleita runsaasti yli 500. Vuosina 1992–2001 rekisteröinnit Englannissa olivat 984 pentua, Ruotsissa 1991–2001 303 pentua ja vastaavana aikana Suomessa 343 pentua. Pohjoismaissa rotua on eniten Suomessa ja seuraavana on Ruotsi.
Daniel Barenboim
Daniel Barenboim (s. 15. marraskuuta 1942 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalais-israelilainen kapellimestari ja pianisti. Barenboim saavutti ensin mainetta pianistina, mutta nykyään hänet tunnetaan ennen kaikkea orkesterinjohtamisestaan. Kapellimestarina hän on juhlittu varsinkin Wagnerin teosten johtamisesta ja hän onkin ollut vakiovieras Bayreuthin musiikkijuhlilla.
Urasta ja elämästä
Barenboim syntyi Buenos Airesissa, hänen vanhempansa olivat Ukrainan juutalaisia ja toimivat pojan ensimmäisinä soitonopettajina. Perhe muutti Israeliin 1952. Kaksi vuotta myöhemmin Barenboim muutti Itävaltaan opiskelemaan pianonsoittoa ja orkesterin johtamista.
Barenboimin debyytti oopperakapellimestarina oli vuonna 1973 Edinburghin festivaaleilla, jossa hän johti Mozartin Don Giovannin. Ensiesiintyminen Bayreuthissa oli 1981. Hän johti siellä säännöllisesti aina vuoteen 1999 asti. Barenboim oli naimisissa kuulun sellistin, Jacqueline du Prén, kanssa. Du Pré sairastui multippeliskleroosiin vuonna 1973 ja kuoli vuonna 1987. Juutalaisuuden sanottiin estäneen avioeron. Barenboim on sittemmin elänyt Pariisissa pianisti Jelena Baškirovan kanssa. Pari meni naimisiin 1988 ja heillä on kaksi lasta.
Vuosina 1991–2004 Daniel Barenboim oli Chicagon sinfoniaorkesterin musiikillinen johtaja. Hän oli myös Berliinin valtionoopperan musiikillinen johtaja vuodesta 1992. Hän ilmoitti jättävänsä tämän tehtävän terveydellisistä syistä tammikuun lopussa 2023. Barenboimin Wagner-esitys Jerusalemissa 2001 herätti vihaa, koska säveltäjä Richard Wagner yhdistetään Israelissa antisemitismismiin.
Barenboim on Israelissa kiistelty hahmo, koska hän edistää saksalaista musiikkia ja vastustaa julkisesti Israelin Länsirannan miehitystä. Barenboim hankki alkuvuodesta 2008 Palestiinalaishallinnon passin. Hänellä on myös Israelin, Argentiinan ja Espanjan kansalaisuus.
Pippurirannikko (Liberia)
thumb|300px|[[Herman Mollin kartta Pippurirannikosta, joka tunnetaan englanniksi myös nimellä Grain Coast kuten kartassa lukee.]] Pippurirannikko oli eurooppalaisten kauppiaiden antama nimitys Länsi-Afrikan rannikon alueelle Cape Mesuradon ja Cape Palmasin välillä. Sitä ympäröi nykypäivän Liberia. Alue sai nimensä meleguettapippurista.
Huikku
pienoiskuva|Tuulivoimala Hailuodossa Huikun lauttasataman lähellä. Huikku on niemi Hailuodon saaren itäisimmässä osassa Perämerellä. Niemen itäisimpään kärkeen Santosenmatalan matalikolle on rakennettu noin puolen kilometrin mittainen tiepenger seututietä 816 varten. Pengerryksen itäpäässä sijaitsevat Huikun satama ja tuulivoimala. Huikun lauttasatamasta on lauttayhteys Oulunsalon Riutunkariin.
Lähteet
65.03833°N, 25.06667°W
Who I Am
Who I Am on Nick Jonas and the Administration yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin Yhdysvalloissa 2. helmikuuta 2010 ja sen on tuottanut John Fields. Levy-yhtiö on Hollywood Records. Albumi sijoittui kolmanneksi Billboard 200 -listalle. Vuoteen 2011 mennessä albumi on myynyt vajaat 200 000 kappaletta.
Albumin single on nimeltään Who I Am. Ensimmäinen levylle kirjoitettu kappale on Rose Garden, ja se on saanut inspiraationsa vaikeasta erosta.
Colimbiné
Colimbiné (myös Kolimbiné) on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kabaté sijaitsee Kolimbinéjoen varrella noin 30 kilometriä Kayesista itään. Kunnassa on 12 500 ja keskuskylässä 2 700 asukasta (vuonna 2009).
Colimbinén kunta rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Gouméran ja Maréna Diombougoun, idässä Ségalan, etelässä Diamoun, Logon ja Hawa Dembayan ja lännessä Khouloumin kuntiin. Se sijaitsee Kolimbinén ja sen sivujoen Falaon laaksossa. Joet muodostavat tulva-altaita kuten Daro ja Kamako. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on savannia ja galleriametsiä.
August Piponius
pienoiskuva|Elias August Piponius Elias August Piponius (7. tammikuuta 1868 Mikkeli – 21. kesäkuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen maanmittari ja Teknillisen korkeakoulun professori. Hän suoritti laajoja isojakoja ja verollepanotöitä sekä useiden kaupunkien geodeettisiä mittauksia. Piponiuksen toiminta Suomen maanmittarikunnan kasvattajana oli merkittävä.
Colimbiné
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat soninkeja, khasonkoja, fulbeja ja maureja.
August Piponius
Henkilöhistoria
Piponiuksen vanhemmat olivat komissiomaanmittari Elias Piponius (1808–1885 ) ja Anna Lovisa Paasonen. Piponius valmistui maanmittariksi Polyteknillisestä opistosta vuonna 1888, opiskeli Bonnin yliopistossa 1898–1900 ja suoritti maanviljelysinsinöörin tutkinnon Bonn-Poppelsdorffin maanviljelysakatemiassa Saksassa vuonna 1900. Piponiuksen puoliso vuodesta 1893 oli Lydia Irene Malmström (k. 1947). Pariskunnan tytär Verna Lydia Piponius (1894–1974) oli näyttelijä ja toinen tytär, Linnea Anna-Maria Piponius (1896–1979) puolestaan kuvataiteilija. Piponiuksen pojasta Aarno Eliaksesta (s. 1897) tuli lääkäri. Piponiuksen nimi oli listalla, jonka vasemmistolainen Valpo keräsi toisen maailmansodan jälkeen suomalaisista, jotka se halusi karkottaa Siperiaan.
Colimbiné
Kunnan läpi kulkee Kayesin ja Bamakon välinen maantie RN1. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, lehmänpapu, maissi, maapähkinä, okra, teehibiskus, riisi ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Amazonin sademetsä
thumb|Amazonin sademetsäalue. Amazonin sademetsä (toisinaan myös Amazonia) on Etelä-Amerikassa sijaitseva maailman suurin sademetsä. Noin 5,5 miljoonan neliökilometrin laajuinen Amazon peittää yli puolet Brasilian pinta-alasta ja ulottuu myös Bolivian, Perun, Kolumbian, Venezuelan ja Ecuadorin alueille. Sademetsän lämpötila on läpi vuoden 24–29 °C ja vuotuinen sademäärä noin 2 200 mm, eli 4–6 kertaa Suomen vastaavaa suurempi.
Amazonin sademetsän biodiversiteetti on yksi maapallon suurimmista. Siellä elää yli 3 miljoonaa eri eläinlajia ja alueella kasvaa yli 2 500 eri puulajia.
Etmylogia
Amazonin nimen sanotaan johtuvan sodasta, jota Francisco de Orellana taisteli tapuyalaisten ja muiden heimojen kanssa. Heimon naisten taistelivat miesten rinnalla heidän tapansa mukaisesti. Orellana johti nimen Amazonas kreikkalaisen mytologian Amazoneista, joita kuvasivat Herodotos ja Diodorus.
Pinnanmuodot
Ylängön eteläpuolella sijaitsee Amazonin allas, syvä Andeilta Atlantin valtamereen ulottuva itä-länsisuuntainen painauma. Brasilian-Guyanan kilvessä sijaitseva allas kattaa suurimman osan Brasilian pohjoisosasta. Amazonin allas muodostui arviolta 600 miljoonaa vuotta sitten lähes samaan aikaan kuin Brasilian-Guyanan kilpi. Nykyisin allas on noin 3 500 km pitkä ja 1 000–3 000 km leveä. Edellisen jääkauden päättyessä noin 11 000–9 000 vuotta sitten jäätiköiden sulamisvedet täyttivät Amazonin altaan ja alueelle syntyi parisataa kilometriä leveä, noin 2 000 km pitkä järvi.
Altaan reuna-alueilla on pieniä ylänköjä, joiden huiput yltävät muutamien satojen metrien korkeuteen. Muuten alue on lähes kauttaaltaan alavaa, jokien halkomaa tasankoa, jossa tulvien mahdollisuus on suuri. Amazonin alava alue ei ole kuitenkaan täysin tasaista, sillä jatkuvasti uomaansa muuttava joki jättää jälkeensä laaksoja ja kumpuja. Amazonin altaan maisema koostuu suurista ja pienistä joista, niiden tulvalaaksoista, laaksoja ympäröivistä terasseista sekä jokilaaksoja ympäröivistä pienistä kummuista.
Ilmasto
pienoiskuva|Sademetsässä sataa. Amazonin alueen ilmasto on trooppinen. Lämpötilat ja sademäärät pysyvät korkeina ympäri vuoden, eikä varsinaisia vuodenaikoja ole. Sademetsässä sataa lähes päivittäin ”kasvihuoneilmaston” takia. Aamuaurinko höyrystää sataneen veden. Höyrystä muodostuu pilviä, joista tiivistyy jälleen uusi sade.
Alueella on vakaa ilmasto. Päiväntasaaja halkaisee Amazonin altaan, joten auringonvaloa ja lämpöä on tasaisesti ympäri vuoden. Myös allasta ympäröivät ylänköalueet suojaavat sitä lämpötila- ja sademäärävaihteluja aiheuttavilta ilmavirtauksilta. Alueen ilmaston kosteus johtuu erityisesti Amazon-joesta ja Andeista, jotka vaikuttavat ilmamassoihin. Myös lämpimät merivirrat kosteuttavat ja lämmittävät altaan ilmastoa. Sateisinta on altaan länsiosissa, jossa sadetta voi kertyä jopa 3 000 mm vuodessa. Sen sijaan alueen kaakkoisosissa sadetta kertyy noin 1 700 mm vuodessa.
Maa- ja kallioperä
Amazonaksen alueen yleisin maannos on latosoli. Kostean trooppisessa ilmastossa veteen sitoutuu hiilidioksidia ja orgaanisia yhdisteitä. Tämä aiheuttaa kemiallista eroosiota, jota muun muassa kasvien juuret nopeuttavat. Näin syntyy lateriitti, jossa on runsaasti raudan ja alumiinin oksideja. Lateriitti saa tiilenpunaisen värinsä raudasta, ja se voi myös lujittua tiilimäiseksi aineeksi. Latosolimaannos on sateista johtuvan ravinteiden huuhtoutumisen vuoksi erittäin vähäravinteista. Maannoksen päällä on n. 10–20 cm:n paksuinen, ravinteikas kerros, joka syntyy, kun sademetsän pohjalle satava kuollut kasvimassa hajoaa.
Aivan Amazonjoen varrella on ns. tulvamaannosta (entisolimaannosta). Se syntyy, kun joki tulvii ja kerrostaa lietettä tulva-alueelle. Tulvamaannos on hedelmällistä, koska siinä on paljon veteen huuhtoutuneita ravinteita. Pahimmin tulville alttiilla alueilla vesi peittää maan niin suuren osan vuodesta, että hajoamista ei hapettomissa oloissa pääse kunnolla tapahtumaan. Tällöin syntyy paksuja, happamia turvekerroksia.
Kolmas Amazonian maannostyyppi on mangrovemetsien maannos. Se muistuttaa paljon tulvamaannosta, mutta erityispiirteenä sillä on erittäin korkea suolapitoisuus. Tämä johtuu siitä, että mangrovemetsät kasvavat aivan Amazonjoen suistoalueella Atlantin rannikolla, osittain jopa vedessä.
Kasvillisuus
pienoiskuva|Ananas.Brasilian sademetsien kasvillisuus on todella monimuotoinen. Yhdellä hehtaarilla Amazonin sademetsää voi kasvaa yli 300 puulajia ja vielä suurempi joukko puuvarrettomia kukkakasvilajeja. Sademetsissä on myös paljon erilaisia metsätyyppejä, muun muassa palmumetsiä, saniaismetsiä, vuoristometsiä, tulvametsiä ja kuivametsiä. Amazonian kasvillisuuden erikoisuuksia ovat muun muassa puutuneita pallomaisia hedelmiä kantava kanuunankuulapuu (Couroupita guianensis) ja nokkoselle sukua oleva, ulkonäöltään bambua muistuttava muurahaispuu (Cecropia). Muurahaiset elävät puun ontossa sisuksessa ja puolustavat sitä kasvinsyöjäeläimiä vastaan. Luultavasti Amazonin sademetsän suurin puu on kapokkipuu (Ceiba pentandra). Talonkorkuisten lankkujuurien tukemana se kohoaa usein 60 metrin korkeuteen haaroittuen usein viideksi tai kuudeksi haaraksi, joiden jokaisen läpimitta voi olla parikin metriä. Kapokkipuun runko on väriltään harmaa ja sen kermanvalkoiset kukat aukeavat öisin. Kukkia pölyttävät niiden makealta tuoksuvan meden paikalle houkuttelemat lepakot. Kukkien lakastuttua puihin kehittyy päärynää muistuttavia hedelmiä, jotka eivät kuitenkaan putoa maahan. Sen sijaan ne aukeavat ja vapauttavat kapokkipuun siemenet kellumaan metsän yli valkoisten kuitupalasten kannattelemina.
Kasvit
Arviot Amazonin sademetsän alueella elävistä kasvilajeista vaihtelevat 40 000:sta 80 000:een, joista yli puolella on ratkaiseva maailmanlaajuisen ilmaston säätelyssä ja paikallisen vedenkierron ylläpitämisessä. Tutkijat löytävät säännöllisesti uusia ja tärkeitä kasvilajeja, joista monilla on lääkinnällisiä ominaisuuksia. Maailman kaikista trooppisista sademetsistä yli kolmannes sijaitsee tällä alueella. Amazonin alue on maailman suurin ja ehkä myös lajistoltaan rikkain yksittäinen sademetsäalue. Amazonian alueella kasvaa monia kasvilajeja, joiden käyttömahdollisuuksia ei ole vielä täysin tutkittu tai joita ei vielä tunneta ollenkaan.
Puut
Amazoniassa on laskettu esiintyvän 16 000 puulajia, joiden runko on vähintään 10 senttimetriä paksu. Puolet Amazonian kaikista noin 390 miljardista puuyksilöstä kuuluu 227 yleisimpään lajiin. Yleisin puulaji alueella on Euterpe precatoria -palmu, jota on noin 5,2 miljardia yksilöä. Aina, kun jokin sademetsän jättiläismäisistä puista kaatuu, tulee latvuskerrokseen aukko, josta valoa pääsee myös metsän pohjalle. Tällöin aluskasvillisuuden määrä kasvaa suorastaan räjähdysmäisesti, ja muodostuu valtavia, usein värikkäästi kukkivia kasvustoja. Pian kuitenkin uusi puusto taas peittää aukon. Puita kaatuu kuitenkin varsin usein. Sademetsän maaperä on enimmäkseen varsin vähäravinteista, joten koska vain sen ohut uloin kerros on ravinteikas, puiden juuret eivät kaivaudu kovin syvälle, vaan ne lähinnä kiemurtelevat maata pitkin. Tukeakseen itseään monet suuret puut kasvattavat itselleen mahtavat lankku- tai pönkkäjuuret. Puut saattavat silti siitäkin huolimatta kaatua maahan päällyskasvien painosta, jota voi kertyä vaikkapa kymmeniä tuhansia kilogrammoja.
Ennätykset
Tutkijat löysivät vuonna 2022 sademetsästä korkeimman sillä koskaan mitatun puun, jonka viralliseksi korkeudeksi sanottiin 88,5 metriä ja leveys 9,9 metriä.
Kerrokset
Sademetsä koostuu neljästä pääkerroksesta, jotka ovat pensaskerros, aluskerros, lehvästökerros ja kattokerros. Lisäksi kerroksilla ajatellaan olevan myös monia alakerroksia.
Pensaskerros
Pensaskerros on sademetsän alin kerros sijaiten noin viiden metrin korkeudella. Pensaskerroksessa kasvaa pieniä palmuja sekä pensaita ja taimia, jotka ovat joko erityisesti sopeutuneita näihin olosuhteisiin tai eivät ole vielä kasvaneet ylempien kerrosten puiksi ja liaaneiksi. Pensaskerrokseen auringon saavuttavama valo on ylempien puiden lehtien ja oksien takia hyvin matala.
Aluskasvillisuus
Pensaskerroksen alapuolella alkaa varsinainen aluskasvillisuus. Metsänpohjaa peittää paksu kerros kuolleita lehtiä, eläinten ulosteita ja muuta kuollutta orgaanista ainesta. Lahoamisen kostea, tympeä haju leijuu kaikkialla. Näissä oloissa kasvaa muun muassa leveälehtisiä ruohoja, sanikkaisia, valtava määrä erilaisia sieniä, begonioita ja inkiväärikasveja.
Aluskerros
Aluskerros alkaa noin 17 metrin korkeudelta. Sen puut ovat hoikkia ja kapealatvaisia, toisin kuin lehvästökerroksen leveälatvaiset ja sienimäiset puut. Aluspuuston puut ovat usein palmuja. Runkojen pinnalla kasvaa yleensä paljon lehti- ja maksasammalia. Monien matalakasvuisten palmujen varret ovat täynnä pitkiä, mustia piikkejä. Tämä on puolustuskeino niitä syöviä eläimiä vastaan. Aluspuusto saa niukasti auringonvaloa, mutta puut ovat kehittyneet pärjäämään varjossa. Puiden oksat kietoutuvat toisiinsa, tarjoten oksistossa liikkuville eläimille mahdollisuuden siirtyä puusta puuhun maahan astumatta.
Lehvästökerros
Lehvästökerros alkaa noin 30 metrin korkeudelta. Lehvästökerroksen puut kukkivat, tekevät hedelmää ja siementävät jatkuvasti. Puiden lehdet ovat vahapintaisia ja vahvoja, jotta rankkasateet eivät piiskaisi niitä maahan. Kaarnaa puilla ei yleensä ole ja kuorikin on ohut, koska niiden ei tarvitse suojautua kylmyydeltä tai kuivuudelta. Puiden väleissä ja rungoilla kasvaa valtavasti erilaisia päällyskasveja eli epifyyttejä. Tutkijoiden mukaan 60–90 prosenttia sademetsän eläimistä löydetään juuri lehvästökerrokselta.
Kattokerros
Kattokerros eli ylin kerros muodostuu korkeiden puiden lehävstöistä. orkeimmat, yli 45-metriset niin kutsutut ”ylispuut” kohoavatkin jopa lehvästökerroksen ylle. Näiden puiden lehdet määrittelevät suuresti valon määrän alemmille tasoille. Luultavasti noin 80 % latvuskerroksen lajiston kokonaismäärästä on epifyyttejä ja muita päällyskasveja. Suurin osa sademetsän kasvimassasta on latvuskerroksessa, ja näin ollen suurin osa fotosynteesistäkin tapahtuu siellä.
Joen nisäkkäät, kaimaanit, ja kalalajit
thumb|Joki Amazonin sademetsässä. Amazon-joessa on erittäin suuri määrä erilaisia eläimiä. Siellä elää oma valaslaji, amazoninjokivalas eli inia. Inia saalistaa kaloja ja katkarapuja kaikuluotauksella. Muita joessa eläviä nisäkkäitä ovat muun muassa jättiläissaukko, joka voi saavuttaa jopa 20 kilon painon, sekä vesipussirotta eli pussisaukko, ja rämemajava, eli nutria. Lisäksi Amazonjoessa elää muun muassa kaimaaneja, sähköankeriaita sekä hedelmiä ja siemeniä syövä piraijalaji, mustapaku (Colossoma macropomum). Kuuluisampi on kuitenkin punapiraija, joka saalistaa suurina parvina vedessä liikkuvia eläimiä.
Monet Amazonjoen kalalajeista ovat monneja. Suurimpia monneja ovat lapamonnit, ja panssaripäämonni. Pieniä monnilajeja ovat partamonnit, nokkamonnit, sampimonnit, noitamonnit, nuolimonnit ja tatiat, kuten pitsitatia, sekä monniset kuten kuparimonninen, täplämonninen, jaguaarimonninen, nokimonninen ja pandamonninen. Myös akvaariokaloinakin suositut ja arvokkaat imumonneihin kuuluvat plekolajit ovat kaikki kotoisin Amazoniasta. Lajeja ovat esimerkiksi seeprapleko, ja liharavintoa hyödyntävä harmovampyyripleko, sekä puuta jyystävät puuplekot, kuten punasilmäpleko. Monet akvaariokaloina pidettävät pienet tetrakalatkin ovat Amazoniasta. Niitä ovat esimerkiksi neontetra, kardinaalitetra, punapäätetra, mustaneontetra, sitruunatetra, ja kirsikkatetra. Myös kaikille akvaarioharrastajille tutut kirjoahvenet, kuten lehtikalat ja kiekkokalat ovat kotoisin Amazoniasta. Erikoisia kalalajeja ovat liejuryömijät, tapparakalat, kynäkalat ja lehväkalat. Maailman suurin makeanveden kalalaji, arapaima (paiche), on kotoisin Amazoniasta, josta ovat kotoisin myös arapaiman pienemmät sukulaiset, aravanat. Amazonin vesistöissä tavataan myös makeanveden rauskulajeja, kuten riikinkukkorauskuja. Suistoalueille harhautuu myös joskus suuria haita, mutta myös itse joessa elää muutamia pieniä makean veden hailajeja.
Sammakkoeläimet
Puuston runsaassa epifyyttikasvustossa elää monia sammakkoeläimiä. Näistä tunnetuimpia ovat nuolimyrkkysammakot, ja lehtisammakot. Metsän kosteassa pohjakarikekerroksessa elää jalattomia matosammakoita, salamantereita, agakonnia ja konnasammakoita. Pienissä lammikoissa taas elää viheltäjäkonnia. Kaikista erikoisin sammakkolaji on kuitenkin kennokonna, joka kasvattaa poikasensa selkänahkansa alla. Kun poikaset ovat tarpeeksi kehittyneitä, ne puskevat itsensä emon selkälihan läpi vapauteen ja emo selviää tästä kaikesta vahingoittumattomana.
Matelijat
pienoiskuva|[[Smaragdiboa.]] Matelijoista Amazoniassa elää lukuisia käärme-, kilpikonna-, ja liskolajeja. Kilpikonnia ovat esimerkiksi punakorvakilpikonnat, arraukilpikonna ja matamata. Liskoista suurin lienee kasveja syövä iguaani, joka elää puustossa. Puustossa elää myös monia saalistavia käärmelajeja kuten smaragdiboa. Monet näistä puuston käärmeistä ovat väritykseltään vihreitä. Suurin käärmelaji on kuitenkin viheranakonda, joka voi olla aikuisena jopa lähes yhdeksän metriä pitkä.
Linnusto
Lintuja on Amazoniassa yli 1 300, joten ne ovat hyönteisten jälkeen alueen suurin eliöryhmä. Tunnetuimpia lintuja ovat arapapukaijat, tukaanit ja kukkia pölyttävät kolibrit. Muita lintuja ovat hoatsinit, meluisan kuuloiset kasikit, ketsaalit, partanunnat, amatsonit, jakamarit sekä kotingat, kuten tuliharjakotinga. Puustossa elää myös lukuisia tikkalajeja ja muita pikkulintuja, kuten muuria. Petolinnuista suurin lienee apinoita saalistava harpyija. Vesilinnustokin on monipuolinen: kosteikoissa elää lukuisia kahlaajia, iibiksiä, haikaroita ja sorsalintuja. Metsän pohjalla liikkuu monia maalintuja, kuten hokkokanoja, 47 tinamilajia, viiriäisiä, viiriäiskyyhkyjä, kehrääjiä ja aurinkokurkia.
Suuret kasvinsyöjänisäkkäät
pienoiskuva|[[Kapybara.]] Amazoniassa elää yli 427 eri nisäkäslajia, joista suurin osa on lepakoita ja jyrsijöitä. Erikoisimpia on kapybara eli vesisika, joka on maailman suurin jyrsijä. Sen pituus voi olla 1,3 metriä ja paino 80 kiloa. Toinen sademetsän suuri nisäkäslaji on tapiiri, joka voi painaa jopa 300 kiloa. Tapiiri on sukua sarvikuonoille ja hevosille, ja lähes nykyisen kaltaisia tapiireja eli jo n. 20 miljoonaa vuotta sitten. Metsän pohjalla liikkuu myös hieman pienempiä riistaeläimiä, kuten aguti-nimisiä jyrsijöitä, ja sian sukuisia pekareita, esimerkiksi valkohuulipekareita.
RN Scorpione
RN Scorpione oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1905 valmistunut Sirio-luokan torpedovene.
Amazonin sademetsä
Apinat
Amazonin sademetsissä elää myös monia erilaisia apinalajeja, vaikka Afrikan sademetsissä tavattavia suuria ihmisapinoita ei Etelä-Amerikassa olekaan. Eteläamerikkalaiset apinat ovat kynsiapinoita ja kierteishäntäapinoita. Kynsiapinoihin kuuluvat muun muassa sakit, marmosetit, silkkiapinat ja tamariinit sekä erittäin harvinainen kultaleijona-apina. Kierteishäntäapinoita ovat notkeat hämähäkkiapinat ja mölyapinat. Mölyapinat ovat häntä mukaan laskettuna n. 150 cm pitkiä, ja siten Etelä-Amerikan apinoista kookkaimpia sekä myös äänekkäimpiä. Pienin Amazonian apinalaji lienee kääpiömarmosetti. Kaljupääuakari sen sijaan on kaljupäinen apinalaji.
Kissapedot
pienoiskuva|[[Jaguaari.]] Jaguaari on Brasilian ja koko Etelä-Amerikan suurin kissaeläin, ja taitava kiipeilijä ja uimari. Jaguaarin tyypillisimpiä saaliseläimiä ovat tapiirit, kapybarat, kanalinnut, pekarit, agutit ja apinat. Se on myös taitava kalastaja. Jaguaari ei ole vain sademetsän eläin vaan esiintyy muissakin elinympäristöissä ympäri Brasiliaa. Muita Amazonian kissaeläimiä ovat muun muassa tiikerikissa, jaguarundi ja oselotti.
RN Scorpione
Valmistus
Alus tilattiin Saksasta Elbingistä Schichau Werkeltä, missä köli laskettiin 17. tammikuuta 1905. Alus laskettiin vesille 14. syyskuuta ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 13. joulukuuta.
Amazonin sademetsä
Muut nisäkkäät
Muita nisäkäslajeja Brasilian sademetsäalueilla ovat muun muassa muurahaiskarhut, vyötiäiset , laiskiaiset , kinkajut ja monet muutkin puolikarhut, puupiikkisiat sekä lepakot. Muurahaiskarhujen ja laiskiaisten ravintona ovat hyönteiset, lepakkojen lähinnä kukkien mesi ja hedelmät – poikkeuksena yöaikaan liikkuva isoverenimijä, joka käyttää ravintonaan nisäkkäiden, jopa ihmisten, verta.
RN Scorpione
Palvelus
Alus upposi 15. toukokuuta 1917 Ranskan laivaston tykkiveneen Surveillantten törmättyä alukseen.
Amazonin sademetsä
Hyönteiset
Sademetsän suurimman eläinryhmän muodostavat kuitenkin hyönteiset, sillä niitä on yli 2,5 miljoonaa lajia. Hyönteislajeista monet ovat vielä tunnistamatta. Amazonian hyönteislajistoon kuuluu monenlaisia kaskaita, tulikärpäsiä, mehiläisiä, tuhatjalkaisia, kovakuoriaisia, mäkäräisiä, sirkkoja, ampiaisia, kärpäsiä ja muurahaisia sekä monia perhosia. Brasilian näyttävimpiin perhosiin kuuluvat sähkönsiniset morfoperhoset. Myös vesihyönteisten kirjo on suuri.
Nilviäiset ja muut selkärangattomat
Amazonian nilviäislajistoon kuuluvat kotilot ja lierot sekä monet vesiselkärangattomat, kuten juotikkaat ja simpukat.
Intiaaniheimot
pienoiskuva|[[Acre|Acren alueella läntisen kulttuurin ulottumattomissa elävä heimo.]] Amazonin sademetsässä elää alkuperäiskansojen viraston Funain tutkimuksen mukaan vähintään 67 muusta modernista maailmasta eristyksissä olevaa intiaaniheimoa. Useimmilla Amazonian sadoista intiaaniheimoista on tai oli oma kieli ja monia kulttuurisia erityispiirteitä, mutta toisaalta heillä on myös paljon yhteisiä piirteitä. Artikkelissa käsitellään intiaaneja yhtenäisenä ryhmänä.
Heimot ja asuminen
Sademetsäalueen intiaanit elävät yleensä itsenäisissä noin 15–300 hengen kylissä. Heimojen talot ovat yleensä puusta, bambusta tai oljesta valmistettuja rakenteita. Talot ovat usein pystytetty kehäksi keskusaukion ympärille, jonka keskellä on suuri talo, jossa kylän johto kokoontuu. Taloissa on paljon riippumattoja, mutta vähän muita kalusteita. Useimmat kylät muuttavat uusille viljelyalueille muutaman vuoden välein, mutta jotkut pysyvät paikoillaan jopa vuosikymmeniä.
Talous ja viljely
pienoiskuva|Babau Tupinambá, Brasilian alkuperäiskansojen johtaja ihmisoikeuskomitean kuulemistilaisuudessa. pienoiskuva|Yaminawá-miehiä. Lähes kaikki Amazonaksen intiaaniheimot harjoittavat kaskimaataloutta. Sademetsää raivataan hehtaarista puoleen hehtaariin, minkä jälkeen kaadetun kasvuston annetaan kuivua muutaman kuukauden ajan. Sitten alue poltetaan ja otetaan viljelyskäyttöön. Tuhka lannoittaa maata. Palstaa viljellään kahdesta neljään vuoteen, minkä jälkeen palsta hylätään ja tilalle raivataan uusi. Intiaanien yleisimpiä viljelykasveja ovat maissi, bataatti, ananas, jamssi, jauhobanaani, pavut, sokeriruoko, erilaiset melonit ja kurpitsat sekä suuri määrä erilaisia hedelmiä, yleisimpinä persikkapalmu ja papaija. Ravintokasvien lisäksi kaikki heimot viljelevät puuvillaa, lääkekasveja ja myrkkykasveja metsästystä varten. Lisäksi kasveista valmistetaan köysiä ja muita tarvekaluja sekä kasveja käytetään rituaalimenoihin. Viljelemillään kasveilla intiaanit osaavat hoitaa muun muassa skitsofreniaa ja muita psyykkisiä sairauksia. Intiaanien keskitaloudesta ei aiheudu pysyvää haittaa sademetsille, koska heidän tekemänsä aukot ovat niin pieniä ja he eivät yritä estää viljelmiensä jälleenmetsittymistä. Intiaanit jättävät kaskialueen suurimmat puut pystyyn suojaamaan viljelykasveja paahtavalta auringolta sekä kannot maahan sitomaan maaperää. Monimuotoisuudessaan ja rehevyydessään intiaanien kaskipuutarhat jäljittelevät sademetsien omaa kasvillisuutta. Intiaanikylien muuttaessa jää suuri määrä hedelmäpuita yms. apinoiden, lintujen ja lepakoiden hyödynnettäväksi ehkä jopa vuosisadoiksi.
Ravinto ja metsästys
pienoiskuva|Tatuyos-heimo. Maanviljelyn lisäksi Brasilian alkuperäiskansat harjoittavat metsästystä, kalastusta ja keräilyä. Kalastus ja metsästys on tärkeää, koska niiden avulla saadaan suurin osa ravinnon valkuaisaineista. Vesillä liikutaan puunrungosta koverretulla kanootilla, ja kalat ammutaan jousella. Jokien ja purojen suvantokohtiin asetetaan usein kaisloista punottuja, koria muistuttavia katiskoja. Metsästettäessä tärkeimmät apuvälineet ovat puhallusputki ja jousi. Amazonian intiaanit käyttävät maailman pisimpiä, jopa 180 cm pitkiä jousia, ja nuolet ovat usein vielä pitempiä. Teroitetusta apinanluusta tehdyllä nuolenkärjellä varustettu nuoli sopii pienriistan, kuten lintujen ja apinoiden pyyntiin, teroitetusta bambusta tehty valtava, keihäsmäinen nuoli taas suurriistan, kuten jaguaarien, kapybarojen ja tapiirien pyyntiin. Puhallusputki kevyine myrkkynuolineen sopii erityisen hyvin apinoiden ja lintujen pyyntiin. Intiaanit keräilevät metsästä erityisesti hedelmiä, hunajaa ja kaikenlaisia syötäviä kasvinosia. Intiaanit löytävät metsästä ja viljelyksiltään käytännössä kaiken elämässään tarvitsevan.