cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kirje tuntemattomalta naiselta
Kirje tuntemattomalta naiselta on Max Ophülsin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen klassikkoelokuva vuodelta 1948. Se perustuu itävaltalaisen kirjailijan Stefan Zweigin kertomukseen Brief einer Unbekannten, ja se kertoo nuoresta naisesta, joka rakastuu pianistiin.
Se on haikean romanttinen elokuva, jota on pidetty "naisten elokuvana". Omana aikanaan se ei ollut suuri menestys, mutta on saanut myöhemmin klassikon arvon. Se on myös valittu säilytettäväksi Yhdysvaltojen Kongressin kirjaston elokuvarekisterissä.
Hannu Leminen ohjasi 1943 samasta aiheesta elokuvan Valkoiset ruusut.
Tarina
1800–1900-lukujen vaihteessa loistava pianisti ja naistenmies kohtaa Wienissä häntä lapsesta asti palvoneen tytön, joka tulee raskaaksi. Seuraavan kerran tavatessaan mies ei muista koko naista.
Salmanassar III
pienoiskuva|oikea|Kuningas Salmanassar III
Salmanassar III (858–824 eaa.) oli muinaisen Assyrian valtion kuningas, Assurnasirpal II:n poika. Hän oli isänsä tavoin suuri valloittaja ja laajensi paljon Assyrian hallitsemaa aluetta.
Salmanassar III nousi valtaan 858 eaa., ja hän valtasi 855 eaa. tärkeän Eufratin ylityspaikan, missä sijaitsi Bit Adinin aramealaiskuningaskunta. Salmanassarin valloituksen jälkeen Bit Adinin pääkaupunkiin Til Barsipiin asetettiin assyrialaishallinto. Turvattuaan Eufratin Salmanassar suuntasi hyökkäyksensä länteen.
Salmanassarin eteneminen pysäytettiin 853 eaa. Qarqarin taistelussa. Hän kohtasi siinä liittouman, jossa olivat mukana useita Levantin kuningaskuntia. Liittoumaa johti Damaskoksen aramealainen kuningas Hadadezer. Salmanassar joutui neljästi taistelemaan Levantin liittoumaa vastaan, mutta hän onnistui kukistamaan sen vasta vuonna 845 eaa. Voitettuan Damaskoksen Salmanassar jatkoi sotatoimiaan muualla ja hyökkäsi muun muassa Anatoliassa sijainneeseen Urartuun.
Babylonian kanssa Salmanassar oli rauhallisissa väleissä. Assyrian ja Babylonian välinen rauhanaika pohjautui Salmanassarin isoisoisän Adad-Nirari II:n tekemään rauhansopimukseen, jonka Salmanassar uudisti. Sopimuksen mukaan Assyrian piti tulla tarvittaessa auttamaan Babyloniaa, ja Salmanassar kunnioitti sopimusta, kun Marduk-zakir-šumi I pyysi apua kapinaan, jota johti hänen veljensä. Salmanassar onnistui palauttamaan Marduk-zakir-šumin takaisin valtaistuimelle.
Salmanassarin pitkän hallintokauden loppua värittivät vakavat sisäiset konfliktit, jotka käynnistyivät 826 eaa. Tiedot kapinan yksityiskohdista ovat hatarat, mutta ne liittyivät todennäköisesti vallanperimykseen ja ne käynnisti Salmanassarin poika Assur-danin-pal. Salmanassar kuoli kaksi vuotta myöhemmin ja jätti vallan toiselle pojalleen Shamshi-Adadille, joka kukisti Assur-danin-palin kapinan vasta neljä vuotta myöhemmin.
Isänsä Assurnasirpal II: tavoin myös Salmanassar II oli suuri rakennuttaja ja taiteiden suosija.
Richard Florida
thumb|Richard Florida vuonna 2006. Richard Florida (s. 1957 Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen ekonomisti ja kaupunkitutkija. Hän työskentelee professorina Toronton yliopistossa sekä johtajana Martin Prosperity -instituutissa. Florida kehitti teesin "luovasta pääomasta", jonka mukaan nykyajan urbaanille kehitykselle on perustavanlaatuista luovien ja lahjakkaiden ihmisten muodostamat yhteisöt.
Luova luokka
Florida tunnetaan erityisesti luomastaan käsitteestä luova luokka sekä kehittämästään niin kutsutusta gay-indeksistä. Florida on tutkimuksissaan löytänyt vahvan korrelaation luovan talouden sekä homoseksuaalien alakulttuurien kukoistavuuden välillä: hänen mukaansa alueilla, joilla homoseksuaaleja on paljon, voivat hyvin myös luovan talouden osa-alueet. Hän on myös pyrkinyt osoittamaan runsaasti kulttuurisia tekijöitä, jotka kannustavat innovatiivisuuteen ja luovuuteen ja puhunut teoksessaan The Flight of the Creative Class huolestuneeseen sävyyn Yhdysvaltojen heikentyneestä globaalista kilpailukyvystä luovien kykyjen houkuttelemisessa.
Madagaskarinhämähäkkikilpikonna
Koko ja ulkonäkö
Madagaskarinhämähäkkikilpikonnan kuoren pituus voi suurimmillaan olla 17–20 cm, mutta on yleensä noin 11–12 cm. Naaraat ovat hieman koiraita kookkaampia. Koiraan häntä on hieman naaraan häntää paksumpi. Madagaskarinhämähäkkikilpikonnan kilpi on koostunut kuusikulmaisita levyistä, joiden pohjaväri on tumman ruskea. Kilvessä on keltainen tai oranssi verkkokuvio. Pää ja raajat ovat väriltään tumman ruskeat. Lajin kuoressa on saranamekanismi, jonka ansiosta se voi vetää päänsä ja raajansa turvaan kuoren sisään. Madagaskarinhämähäkkikilpikonnan alalajit eroavat toisistaan vatsan värityksen perusteella.
Levinneisyys ja elintavat
Madagaskarinhämähäkkikilpikonnaa tavataan vain Madagaskarin eteläosien rannikolta. Sen elinympäristöä ovat hiekkamailla kasvavat kuivat ja puolikuivat metsät sekä piikkipensaikot. Suurimman osan ajastaan laji viettää kasvien suojissa. Kuivan kauden ajakse ne kaivautuvat hiekkaan ja vaipuvat horroksenkaltaiseen tilaan. Madagaskarinhämähäkkikilpikonnan pääasiallista ravintoa ovat kasvit kuten ruohot, lehdet ja juuret, mutta se voi syödä myös selkärangattomia eläimiä. Parittelukausi on sadekaudella ja naaras munii yhden munan kerrallaan. Munien kuoriutumiseen menee 7–8 kuukautta. Laji voi elää jopa 70-vuotiaaksi.
Madagaskarinhämähäkkikilpikonna luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan koosta ei ole tarkkaa tietoa, mutta kehityssuunta on todennäköisesti laskeva. Suurimmat uhat lajille ovat elinympäristön häviäminen maatalousmaaksi muuttamisen ja maastopalojen vuoksi, pyydystäminen ravinnoksi ja pyydystäminen kansainväliseen lemmikkieläinkauppaan. Madagaskarinhämähäkkikilpikonna kuuluu CITES-sopimuksen liiteeseen I ja se on suojeltu myös Madagaskarin lailla.
Askolan kotiseutumuseo
Askolan kotiseutumuseo on paikallismuseo Askola ssa, Itä-Uudellamaalla. Museossa esitellään sekä esihistoriaa että maatalousvaltaista Askolaa 1900-luvun alkupuolella.
Struthiomimus
Fossiilit
vasen|pienoiskuva|223x223px|Struthiomimuksen kallo Struthiomimuksen löysi ensimmäisenä Lawrence Lambe vuonna 1901. Ensimmäiset löydekset eivät olleet täydelliset ja tämän takia sille annettiin nimeksi Ornithomimus Altus. Se oli myös ensimmäinen ornithomimidaen kuuluva dinosaurus suku. Barnum Brown löysi vuonna 1914 kokonaisen luurangon Kanadan Albertasta. Vuonna 1917 Henrey Fairfiled Osborn tunnisti luissa eroja ja tämän takia nimesi jäännökset uuteen sukuun nimeltään Structhiomimus. Vaikka nykyäänkin Struthiomimus ja Ornithomimus ovat melkein samanlaisia. Erovaisuuksia on esimerkiksi Struthiomimuksen pidemmät kädet kuin muiden Ornithomimidae lajien.
Askolan kotiseutumuseo
alt=Askolan kotiseutumuseo, valokuva kirkonkylästä v. 1875 |vasen|pienoiskuva|Askolan kotiseutumuseo: valokuva kirkonkylästä v. 1875 ja osa perusnäyttelystä.
Struthiomimus
Kuvaus
pienoiskuva|255x255px|Taiteilijan näkemys Struthiomimuksesta Struthiomimus oli noin 3.7-4.3 metriä pitkä dinosaurus, korkeudeltaan noin 2.1 metriä ja sen arvioidaan painaneen 150-170 kiloa. Struthiomimuksen kallo oli 25 cm pitkä. Struthiomimus muistutti ulkonäöltään strutsia. Molemmilla on pieni pää, jossa on hampaaton nokka sekä pitkä kaula ja pitkät takaraajat. Strutsista poiketen Struthiomimuksella oli kolmisormiset, kynnelliset kädet ja pitkä häntä. Struthiomimus pystyi luultavammin juosta noin 70 kilometriä tunnissa. Struthiomimukset olivat suurimmaksi osaksi höyhenten peitossa, mutta jalat eivät olleet esimerkiksi höyhenten peitossa. Tämä kuitenkin todistaa sen, että dinosaurukset ovat lähempää sukua linnuille kuin matelioille.
Askolan kotiseutumuseo
Näyttely
Askola kuuluu maamme vanhimpiin asuinpaikkoihin. Esihistoriallinen osasto valottaa kivikautista aikaa esittelemällä poikkeuksellisen monipuolista arkeologista kokoelmaa. Noin 10 000 vuotta sitten ensimmäiset ihmiset tulivat alueelle, meren rannalle.
Veikko Räsänen (hiihtäjä)
Veikko Räsänen, joka tunnettiin lempinimellä ”Räsä-Ukko”, osallistui hiihtäjänä kaksiin olympiakisoihin ja kaksiin MM-kisoihin. Hänen paras saavutuksensa oli kuudes sija 15 kilometrin hiihdossa Falunin MM-kisoissa 1954.
Struthiomimus
Elintavat
Struthiomimus eli avoimilla seuduilla, joissa se olisi havainnut viholliset jo kaukaa. Struthiomimuksella olikin isot silmäkuopat, joten sillä oli todennäköisesti hyvä näkö. Struthiomimuksen kanssa samaan aikaan eli petoteropodeja kuten Dromaeosauridae-heimon Dromaeosaurus ja Saurornitholestes sekä isompia Tyrannosauridae-heimon dinosauruksia.
Askolan kotiseutumuseo
Näyttely
Museossa pääsee näkemään leivän eri vaiheita viljan kylvöstä torimyyntiin saakka. 1800-luvun loppupuolella ruisleipä oli pitäjän tärkein myyntituote. Museossa pääsee tutustumaan myös rakentamiseen, metsästämiseen ja tukinuittoon liittyvään esineistöön. Viljamakasiinissa on katseltavaa kaikenikäisille. Yksi museon aarre on puinen polkupyörä, kansanpyörä 1900-luvun alusta. Askolalainen pitopöytä on kävijöiden suosikki.
Veikko Räsänen (hiihtäjä)
Veikko Räsäsen poika Jari Räsänen on hiihdon olympia- ja MM-mitalisti.
Struthiomimus
Ravinto
Struthiomimus käytti ravintonaan kasveja, hyönteisiä, liskoja ja pikkunisäkkäitä, mahdollisesti myös munia ja ehkä myös kalaa. Struthiomimus saattoit pystyä käyttämään sen pitkiä käsia vetääksen puun oksia lähemmäs alas itseään syödäkseen.
Askolan kotiseutumuseo
Näyttely
Vuonna 1948 avattu näyttely pappilan navetan ylisillä on kasvattanut kokoaan ja muuttanut muotoaan vuosikymmenten kuluessa. Nykyään museo sijaitsee viljamakasiinissa kirkon ja kellotapulin naapurissa. Askola-seura ry:n ylläpitämä museo on auki kesäsunnuntaisin ja sinne on vapaa pääsy. Seura hoitaa myös Askolan hiidenkirnuja.
Veikko Räsänen (hiihtäjä)
Siilinjärven−Maaningan alueella on 1970-luvulta lähtien järjestetty Räsäsen mukaan nimetty vuosittainen Räsä-Ukon laturetki, jonka kokonaispituus on 40 kilometriä.
Struthiomimus
Elinalue
Struthiomimukset asuivat luultavista lähellä rantoja, metsien luomissa, rannikko-soilla.
Paeloekologia
pienoiskuva|272x272px|Struthiomimus S. altuksen fossiilit jäännökset on löydetty vain Oldman-muodostelmasta, jonka uskotaan olleen jo olemassa noin 78-77 miljoonaa vuotta aikaisemmin Myöhäisliitukauden Campania-vaiheen aikana. On löydetty myös nuorempi yksilö, jolle ei ole vielä annettu nimeä ja, joka ilmeisemmin erosi S. altusista pidempien ja hoikempien käsiensä johdosta. Se tunnetaan monista näytteistä jotka löydettiin Horseshoe Canyon-muodostelmasta ja Lance-muodostelmasta, 69-67,5 miljoonaa vuotta sitten.
Luokittelu
Alla oleva kladogrammi perustuu vuoden 2011 analyysiin.
Populaarikulttuurissa
pienoiskuva|230x230px|Struthiomimus pelissä Jurassic World Evolution Struthiomimus esiintyy muun muassa elokuvissa Disneyn Dinosaurus ja Maa aikojen alussa II. Se esiintyy monissa eri videopeleissä esimerkiksi pelissä Jurassic World Evolution.
Lambertin oikeapintainen lieriöprojektio
400px|thumb|Lambertin oikeapintaisen lieriöprojektion mukainen maailmankartta right|thumb|400px|Lambertin oikeapintaisen lieriöprojektion mukainen maailmankartta. Keskipituuspiirinä 160°W, joka kulkee keskellä [[Tyynimeri|Tyyntämerta.]] thumb|right|400px|Lambertin oikeapintainen lieriöprojektio ja alueiden muotojen vääristymistä siinä kuvaavat Tissot'n indikaattorit thumb|right|200px|Miten maapallo kuvataan lieriölle Lambertin oikeapintaisessa projektiossa
Lambertin oikeapintainen lieriöprojektio on Johann Heinrich Lambertin vuonna 1772 laatima karttaprojektio. Nimensä mukaisesti Se kuuluu oikea­pintaisten lieriö­projektioiden ryhmään. Se voidaan ajatella muodostettavan ympäröimällä karttapallo lieriöllä, joka sivuaa sitä päiväntasaajan kohdalla, ja kuvaamalla maanpinnan jokainen kohta lieriön pinnalle siihen kohtaan, joka on samassa suunnasta kartta­pallon ja lieriön yhteisestä akselista kuin pallon­pinnallakin ja yhtä etäällä päivän­tasaajan tasosta. Lopuksi lieriö leikataan auki jotakin pituuspiiriä pitkin ja levitetään tasoksi.
Ominaisuuksia
Lambertin oikeapintaisessa lieriöprojektiossa leveyspiirit näkyvät suorina ja pituuspiirit ne kohtisuorasti leikkaavina suorina. Projektion mukaisessa kartassa kartassa kunkin paikka­kunnan etäisyys päivän­tasaajasta on suoraan verrannollinen paikka­kunnan maan­tieteellisen leveyden siniin.
Vaikka todellisuudessa pituuspiirit napoja kohti kuljettaessa lähestyvät toisiaan, tällaisessa kartassa niiden etäisyydet pysyvät vakioina, joten napoja lähestyttäessä länsi-itä-suuntainen mittakaava kasvaa. Sitä vastoin pohjois-etelä-suuntainen mittakaava pienenee kääntäen verrannollisena pohjois-etelä-suuntaiseen mitta­kaavaan. Näin projektio esittää eri alueiden pinta-alat oikeassa suhteessa eli se on oikea­pintainen.
Lähellä päiväntasaajaa alueet näkyvät myös lähes oikean muotoisena. Sitä vastoin napojen läheisyydessä alueiden muodot vääristyvät niin paljon, että projektiota pidetään hyödyllisenä vain sellaisissa kartoissa, joissa näkyvän alueen maan­tieteellinen leveys ei ylitä 60 astetta. Esimerkiksi Alaska näyttäisi tämän projektion mukaisessa kartassa pitkältä ja kapealta niemi­maalta, samoin Siperian itäisin osa eli Tšuktšien niemimaa. Vaikka navat ovat todellisuudessa pisteitä, tällaisessa kartassa ne näkyvät yhtä pitkinä janoina kuin päivän­tasaajakin.
Lambertin lieriöprojektiota sellaisenaan on harvoin käytetty muutoin kuin oppi­kirja­esi­merkkinä siitä, mikä on yksin­kertaisin tapa laatia oikeapintainen karttaprojektio. Siitä on kuitenkin laadittu muunnelmia, jotka eroavat alku­peräisestä vain siinä, että pohjois-etelä-suuntaista mitta­kaavaa on muutettu kertomalla se jollakin vakiolla. Tällöin päivän­tasaajan sijasta kaksi siitä yhtä etäällä kummallakin pallon­puoliskolla olevaa leveys­piiriä on kuvattu oikea­pituisina, jolloin niiden läheisyydessä olevat alueet kuvautuvat oikean muotoisina. Tunnetuin tällainen muunnelma on 1970-luvulta lähtien runsaasti keskustelua herättänyt Petersin projektio.
Koordinaatit
Lambertin oikeapintaisessa lieriöprojektiossa maan pinnan piste, jonka maan­tieteellinen leveys on \phi ja pituus \lambda, kuvautuu tasolle pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit (x, y) ovat:
Populaatio
Populaatiolla eli kannalla tarkoitetaan biologiassa tavallisesti niiden yksilöiden joukkoa, jotka kuuluvat samaan lajiin ja elävät samanaikaisesti samalla alueella. Esimerkiksi lammessa elävät ahvenet muodostavat lammen ahvenpopulaation. Eri lajien populaatiot, jotka elävät samalla alueella, muodostavat yhdessä eliöyhteisön.
Määritelmä
Populaatiolla tarkoitetaan tavallisesti samalla alueella vuorovaikutuksessa eläviä saman lajin yksilöitä. Elinalueeseen perustuvan määritelmän lisäksi populaatio voidaan määritellä myös biologisesti. Tällöin populaatiolla tarkoitetaan niiden yksilöiden joukkoa, jotka lisääntyvät säännöllisesti keskenään. Populaation määritelmä on melko venyvä, sillä populaatio rajataan usein tutkimuksellisesta tarpeista, esimerkiksi jos verrataan eri kaupunkien varpuspopulaatioita.
Populaatiota ei yleensä voida rajata tarkasti. Erityisen hankalaa se on sellaisten yleisten lajien kohdalla, joilla ei ole tiukkoja vaatimuksia elinympäristöstään. Esimerkkejä populaatiosta ovat yhden kedon perhoset tai Saimaan saimaannorppapopulaatio.
Määritelmä ja laskenta
Populaation koko on tärkein populaatioekologisista muuttujista. Kokotieto on merkittävää usealta eri kannalta. Sitä tarvitaan esimerkiksi kannanvaihtelun seuraamisessa ja sen ennustamisessa. Koko vaikuttaa myös suorasti syntyvyyteen, kuolleisuuteen ja migraatioon.
Populaation koko voidaan laskea usealla eri tavalla. Esimerkiksi ihmispopulaatio tunnetaan Suomessa yhden yksilön tarkkuudella. Suoralla laskennalla on Suomessa esimerkiksi arvioitu hirvi- ja hyljepopulaatioita. Kasveja ja sieniä voidaan laskea myös suoraan. Niiden laskemista tosin vaikeuttaa se, että eri yksilöiltä näyttävät kasvit ja sienet eivät välttämättä ole geneettisesti omia yksilöitään, sillä monet lajit pystyvät lisääntymään kasvullisesti esimerkiksi samasta siemenestä.
Populaation kokoa voidaan laskea epäsuorasti myös yksilöiden pyynnillä, merkinnällä, vapautuksella ja takaisinpyynnillä. Tässä menetelmässä yksilöitä pyydystetään ja merkitään ja sen jälkeen vapautetaan takaisin luontoon. Lintuja esimerkiksi rengastetaan. Takaisinpyynnissä lasketaan merkittyjen ja merkitsemättömien eläinten suhde. Yksinkertaistettuna suhde on korkea, kun populaation koko on pieni, ja matala, kun koko on suuri.
Populaation koko kannattaa usein suhteuttaa elinalueen pinta-alaan, jolloin saadaan populaation tiheys. Eliöpopulaatioiden tiheys ilmoitetaan hieman eri mittayksiköillä: linnuilla tiheys esitetään usein yksilöinä neliökilometriä kohti, hyönteisillä yksilöinä neliömetriä kohti ja vesieläimillä tai levillä yksilöinä sopivaa tilavuutta kohti.
Populaatiodynamiikka
Populaation koko on dynaaminen muuttuja, jonka arvoon vaikuttavat sekä sisäiset että ulkoiset tekijät. Populaatiodynamiikka tutkii erityisesti kannan vaihtelua ja siihen vaikuttavia tekijöitä. Kantaan voivat vaikuttaa esimerkiksi kilpailu ravinnosta, emigraatio, saalistus ja säätilat.
Syntyvyydellä tarkoitetaan tietyssä ajassa syntyneiden yksilöiden lukumäärää jaettuna populaation koolla ja kuolleisuudella kuolleiden määrää. Sekä syntyneiden ja kuolleiden määrää on hyvin hankala laskea. Usein jopa yli puolet yksilöistä kuolee, ennen kuin niiden syntymä voidaan todistaa. Kuolleet yksilöt eivät puolestaan säily kovin kauaa luonnossa. Syntyvyyteen vaikuttaa useita eri tekijöitä. Kun olot ovat suotuisat, syntyy useimmiten lajityypillinen enimmäismäärä jälkeläisiä. Tällaiseen tilanteeseen päästään luonnossa kuitenkin vain harvoin. Luonnonoloissa valtaosa eläin- ja kasvilajeista kuolee johonkin muuhun syyhyn kuin vanhuuteen.
Syntyvyyden ja kuolleisuuden perusteella populaatiolle voidaan piirtää eloonjäämiskuvaaja, josta selviää yksilöiden kuolleisuus eri iässä. Eloonjäämiskuvaajat voidaan luokitella kolmeen tyyppiin: koveriin (eli nuoria yksilöitä kuolee eniten), suoriin ja kuperiin (kuolleisuus kasvaa kun eliö vanhenee). Käytännössä useimpien eliöiden kuolleisuus ei noudattele vain yhtä tyyppiä, vaan on yhdistelmä erilaisia kuvaajia.
Kokoa tietyllä maantieteellisellä alueella rajoittaa ympäristön kantokyky, jolla tarkoitetaan ympäristön ominaisuuksien (resurssien ja olosuhteiden) määräämää populaation suurinta mahdollista tiheyttä. Kantokyky muodostuu lajinsisäisen kilpailun vaikutuksesta kun kaikille yksilöille ei riitä esimerkiksi tarpeeksi ravintoa. Kantokyky on teoreettinen käsite, käytännössä populaation tiheys vaihtelee kantokyvyn molemmin puolin.
Paikallis- ja metapopulaatiot
Populaatiota voidaan tarkastella isommalla alueella yksilöiden jakautumista enemmän tai vähemmän itsenäisiin populaatioihin. Esimerkiksi yhdellä kedolla elävät perhoset muodostavat paikallispopulaation. Nämä paikallispopulaatiot muodostavat puolestaan laajemman metapopulaation. Metapopulaation kuuluu lajin paikalliskantoja, jotka elävät pirstoutuneessa ympäristössä ja joiden muuttoliikkeen seurauksena tapahtuma yhteys on vähäinen. Neljä keskeisintä metapopulaatiorakennetta ovat Levinsin metapopulaatio, manner-saari-metapopulaatio, jäännemetapopulaatio ja lähde-nielu-metapopulaatio.
Levinsin metapopulaatiorakenteessa on kyse niin pienistä paikallispopulaatioista, että ne on suuressa riskissä kuolla sukupuuttoon. Manner-saari-populaatioissa pysyvältä mannerpopulaatiolta syntyy migraation seurauksena uusia paikallispopulaatioita pienempiin elinympäristöihin, kuten saarille. Vaikka metapopulaatio onkin turvassa mannerpopulaation vahvuuden ansiosta, uusissa elinympäristöissä elävillä populaatiolla on riski hävitä. Jäännemetapopulaatiorakenteella tarkoitetaan tilannetta, jossa lajin elinympäristölaikkoja on niin harvassa, että uusia paikallispopulaatioita ei enää todennäköisesti synny. Paikallispopulaatioita ei tästä johtuen juurikaan synny, ja metapopulaatio pienenee ajan kuluessa. Jäännemetapopulaatiota on erityisesti rakenteeltaan muuttuneissa elinympäristöissä. Lähde-nielumetapopulaatioissa on paikallispopulaatioita, jotka elävät rajatussa mutta suotuissa elinympäristössä, joissa syntyvyys on kuolleisuutta suurempi. Tällaisista lähdepopulaatioista muuttaa yksilöitä niin sanottuihin nielupopulaatioihin, jotka puolestaan elävät heikommissa elinympäristöissä. Tällaiset populaatiot eivät selviäisi ilman lähdepopulaatiosta tapahtuvaa migraatiota.
Tilajakauma
Saman populaation yksilöt elävät ekologisessa vuorovaikutuksessa keskenään. Yksilöt eivät kuitenkaan luonnontilaisessa elinympäristössä jakaudu yleensä tasaisesti koko alueelle. Yksilöiden tilajakaumalla tarkoitetaan sitä, miten yksilöt ovat jakautuneet elinalueelleen ja sitä miten tämä vaikuttaa yksilöiden vuorovaikutussuhteisiin. Tilajakauma voi olla tasainen, satunnainen tai kasautunut.
Tilajakaumat ovat käytännössä lähes aina jossain määrin kasautuneita. Kasautumista aiheuttavat sekä populaation sisäiset että ulkoiset syytä. Sisäinen syy voi liittyä esimerkiksi lisääntymiseen, ja toisaalta ulkoinen syy voi olla ympäristön aiheuttama. Satunnainen tai jopa satunnaista tasaisempi tilajakauma, jossa yksilöiden etäisyys on lähes vakio, viittaa voimakkaaseen tilakilpailuun. Tällaisia tilajakaumia syntyy esimerkiksi populaatioon, jossa yksilöt puolustavat reviiriään.
Ikärakenne ja sukupuolten lukusuhde
Populaatioekologiassa populaation rakenteella tarkoitetaan esimerkiksi yksilöiden ikäjakaumaa ja sukupuolten lukusuhdetta. Isommalla alueella voidaan tutkia myös yksilöiden jakautumista pienempiin populaatioihin. Ikärakenteella tarkoitetaan yksilöiden jakautumista ikäluokkiin, jotka valitaan lajin kannalta tarkoituksenmukaisesti. Ikärakenteessa ilmenevät lajikohtaiset erot liittyvät useimmiten niiden biologiaan tai ekologiaan.
Sukupuolten lukusuhteella tarkoitetaan koiraiden ja naaraiden lukumääräsuhdetta. Suvullisesti lisääntyvillä lajeilla molempia sukupuolia esiintyy yleensä yhtä paljon, esimerkiksi nisäkkäillä ja linnuilla sukupuolten lukusuhde 50:50 on lähes vakio. Monia poikkeuksia tästä säännöstäkin on kuitenkin olemassa. Populaation sukupuolijakauma voi muuttua ajan myötä, sillä esimerkiksi aikaisin keväällä kaikki lentävät sitruunaperhoset ovat koiraita ja naarat alkavat lentää vasta myöhemmin. Kevään kuluessa pariutumisvalmiiden koiraiden määrä pienenee naaraiden määrään suhteutettuna, jolloin niin sanottu sukupuolten toiminnallinen lukusuhde muuttuu.
Vouliagméni (järvi Korinthiassa)
Vouliagméni ( eli Λίμνη Βουλιαγμένης, Límni Vouliagménis), antiikin Eskhatiotis, on järvi Korinthiassa Kreikassa. Sen suurin pituus on noin 1,9 kilometriä ja leveys noin 950 metriä, ja pinta-ala noin 1,5 neliökilometriä.
Vouliagméni-järvi, suomeksi ”Vajonnut järvi”, on suolavetinen järvi, joka sijaitsee Korintin kannaksen pohjoisosasta länteen Korintinlahteen työntyvällä Loutrákin-Perachóran niemellä lähellä sen kärkeä ja etelärannikkoa. Järven erottaa Korintinlahdesta noin 85 metrin levyinen kannas. Muilta puolilta järvi on vuorten ympäröimä. Kannaksen poikki on tehty kanava.
Antiikin aikana Eskhatiotis-järvi sijaitsi lähellä Heraionia. Järvi mainitaan vuoden 391 eaa. Lekhaionin taistelun yhteydessä, sillä Agesilaos sai siellä tiedon Ifikrateen saavuttamasta voitosta.
Kreikkalaisessa mytologiassa kerrotaan, että Gorgo, Megareuksen tytär ja Korinthoksen vaimo, heittäytyi järveen kuultuaan lastensa surmaamisesta. Tästä järvi sai nimen Gorgopis. Hesykhios tulkitsi tämän Gorgopis-järven samaksi järveksi kuin Eskhatiotis. Toisen, nykytulkinnan mukaan Gorgopis viittaisi kuitenkin muuhun paikkaan lähempänä Megaraa, kuten Megaranlahteen. Aiskhyloksen Agamemnonissa Gorgopis mainitaan yhtenä etappina Troijan tuhosta kertoneen tuliviestin matkalla, ja myös sen reittiin sijainti Megaran suunnalla sopisi paremmin.
Åke Wassing
Åke Wassing (1919 Simtuna, Västmanland, Ruotsi – 1972) oli ruotsalainen kirjailija ja lauluntekijä. Hän työskenteli myös merimiehenä ja näyttelijänä. Hänen esikoisromaaninsa Dödgrävarens pojke ilmestyi 1958, jolloin hän oli jo tunnettu lauluntekijä. Neliosainen sarja kehityskertomusta syntyi, kun hän kirjoitti sille jatkoa romaanit Slottet i dalen (1960), Grimman (1963) ja Gropen i skogen (1965).
Kauko Käyhkö on levyttänyt Wassingin laulun suomennoksen "Nyt on taasen päivä kaunehimmillaan" ("Se nu tittar lilla solen in igen"). Suomennokseen sanat on tehnyt Reino Helismaa salanimellä Aarne Lohimies. Wassingin laulu "Alla kuiskivain kuusten" (Under granarnas blommande kottar) on julkaistu nuottina suomenkielisin sanoin, jotka on tehnyt Eila Vuori.
Silentium
Silentium on Jämsänkoskelta kotoisin oleva suomalainen goottimetalliyhtye.
Silentium sai alkunsa joulukuussa 1995, kun entisen Funeral-yhtyeen kosketinsoittaja Sami Boman sekä alkuperäinen laulaja Matti Aikio perustivat sen. Yhtyeeseen liittyi myös viulistiksi Jani Laaksonen, kitaristeiksi Toni Lahtinen ja Juha Lehtioksa sekä rumpaliksi Jari Ojala.
Silentium julkaisi ensimmäisen demonsa loppuvuodesta 1996. Silentiumin ensimmäisen täysipitkä levyn Infinita Plango Vulnera julkaistiin Spinefarm Recordsin Spikefarm-levymerkillä vuonna 1999. Se oli myös ensimmäinen Spikefarmin julkaisema levy.
Silentiumin kolmas täysipitkä levy Sufferion – Hamartia of Prudence oli poikkeuksellinen levy, sillä levyllä joka toinen raita on teatraalista esitystä, joka toinen musiikkia. Levyllä toimi taiteellisena tuottajana Tuomas Holopainen.
Silentiumin neljäs kokopitkä Seducia ilmestyi Dynamic Arts Recordsin kautta tammikuussa 2006, saaden ylistäviä arvosanoja. Muun muassa raskaan musiikin media Imperiumi.net valitsi sen viikon levyksi.
Sana ”silentium” on latinaa ja tarkoittaa ”hiljaisuutta”. Myös levyjen nimissä on käytetty latinankielisiä ilmaisuja. Ensimmäinen levy kantoi nimeä Infinita Plango Vulnera, joka tarkoittaa suomeksi käännettynä ”itken ikuisuuden haavoja”. Toinen levy Altum on suomeksi käännettynä ”syvä”. Myös minialbumin SI.VM E.T A.V.VM nimi tulee latinankielisestä sanonnasta ”silentium est aureum”, eli suomennettuna ”hiljaisuus on kultaa”.
Daveed Diggs
Daveed Daniele Diggs (s. 24. tammikuuta 1982 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on hip hop -yhtye Clippingin jäsen. Hän on lisäksi esiintynyt musikaalissa Hamilton ja musikaalielokuvassa Pieni merenneito (2023).
Elämä
Diggsin äiti on valkoihoinen juutalainen ja hänen isänsä on mustaihoinen. Hän valmistui Brownin yliopistosta teatterin oppiaineessa vuonna 2004.
Simutrans
Simutrans on Hansjörg "Hajo" Malthanerin kehittämä ilmainen kuljetusyrityksen managerointipeli. Malthaner jätti kehitysyhteisön heinäkuussa 2005. Itse pelin kehittämisen hän oli lopettanut jo aiemmin. Nykyään kehitystiimin johtajana toimii Markus "Prissi" Pristovsek.
Yleistä
Simutransissa pelaaja toimii kuljetusyhtiön johtajana tehtävänään kasvattaa pikku yrityksestä suuryritys. Peli tukee kuljetusmuotoina autoja, junia, raitiovaunuja, laivoja sekä lentokoneita. Pelissä on myös mahdollista käyttää ns. aikajana-toimintoa, jolloin erilaisia kuljetusvälineitä saa käyttöönsä ajan kuluessa.
Alun perin Simutransin pelialue muodostui 64×64 pikselin ruuduista, mutta myöhemmin ilmestyi versio, jossa ruutujen tarkkuus on 128×128 pikseliä, mahdollistaen hienommat ja yksityiskohtaisemmat grafiikat sekä 96x96 pikselin ruutuja käyttävä versio, jossa kaikki kuvat on piirretty käsin.
Muokkaaminen
Peliä voi helposti muokata haluamansa laiseksi muokkaamalla erinäisiä sääntötiedostoja. Omien esineiden kuten kulkuneuvojen, teiden, rakennusten lisääminen peliin on myös helppoa pelissä olevan makeobj-ohjelman avulla.
Maxcy Gregg
thumb|Maxcy Gregg Maxcy Gregg (1. elokuuta 1814 Columbia, Etelä-Carolina, Yhdysvallat – 15. joulukuuta 1862 ) oli yhdysvaltalainen juristi, sotilas Yhdysvaltain armeijassa Meksikon–Yhdysvaltain sodan aikana ja konfederaation prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa.
Greggin isoisä oli Yhdysvaltain laivaston kommodori Esek Hopkins. Gregg opiskeli Etelä-Carolinan yliopistossa. Hän harjoitti lakimiehen tointa isänsä kanssa ja oli läsnä Meksikon–Yhdysvaltain sodassa, mutta ei ilmeisesti joutunut sotatoimiin. Greggillä oli tietoa monelta opinalalta, kuten astronomiasta, ornitologiasta, kasvitieteestä ja kielistä, ja hän omisti oman observatorion.
Kun Etelä-Carolina erosi Unionista vuonna 1861, Gregg auttoi organisoimaan 1. Etelä-Carolinan vapaaehtoiset, ja palveli rykmentin ensimmäisenä everstinä. Hänestä tuli prikaatikenraali ja hän palveli A. P. Hillin keveyssä divisioonassa. Hänen prikaatillaan oli merkittävä osa Hillin hyökkäyksessä unionin linjoille Gaines’ Millin taistelussa. Gregg sai mainetta toisessa Bull Runin taistelussa, kun hänen sotilaansa torjuivat kuusi unionin hyökkäystä, ja hän palveli Robert E. Leen Marylandin taistelussa. Fredericksburgissa Greggiä ammuttiin selkään hyökkäyksessä, jossa kenraalimajuri George Meade läpäisi kevyen divisioonan linjan. Gregg kuoli kaksi päivää myöhemmin. Hänet on haudattu Elmwoodin hautausmaalle Columbiaan, Etelä-Carolinaan.
Avalon (täsmennyssivu)
Avalon voi tarkoittaa seuraavia:
Sormustin
thumb|Kaksi metallista sormustinta. thumb|Kumisormustin Sormustin (fingerpori, ) on sormen päällä ommeltaessa käytettävä suojus.
Sormustimia voidaan valmistaa esimerkiksi metallista, nahasta, kumista, puusta, lasista tai posliinista. Varhaiset sormustimet oli usein tehty luusta.
Sormustinta käytetään yleisimmin suojaamaan sormea työnnettäessä neulaa kankaan tai nahan läpi. Nykyään perinteisen pikarinmuotoisen sormustimen lisäksi on olemassa myös muunlaisia ompelussa käytettäviä sormisuojuksia, esimerkiksi vain etupuolen sormesta peittäviä tai jopa sormeen kiinnitettäviä nahkatarroja.
Nyppyläpintaista kumisormustinta käytetään keskisormessa parantamaan kitkaa ja suojaamaan sormea selattaessa suuria paperiarkkimääriä, kuten laskettaessa setelirahoja käsin.
Pienoiskokoinen sormustin on myös yksi Monopoly-lautapelin nappuloista.
Delamanidi
Delamanidi (C25H25N4O6F3) on imidatso-oksatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä muille lääkeaineille vastustuskykyisen tuberkuloosin hoitoon. Delamanidi kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö
Delamanidin antibioottiset ominaisuudet perustuvat todennäköisesti siihen, että se estää mykobakteereita muodostamasta soluseinien biosynteesiin tarvittavia mykolihappoja. Muilla bakteereilla ei vastaavia yhdisteitä soluseinissä ole, joten niihin delamanidi ei tehoa. Se annostellaan tablettina ja sitä käytetään muille antibiooteille vastustuskykyisen tuberkuloosin hoidossa yhdessä muiden tuberkuloosilääkkeiden kanssa. Yhdysvalloissa ja Euroopan unionin alueella delamanidi hyväksyttiin vuonna 2014
The Original High
The Original High on Adam Lambertin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 12. kesäkuuta 2015.
Niagara Falls
Niagara Falls voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Sergio León
Sergio León Limones (s. 6. tammikuuta 1989 Palma del Río, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Valladolidia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura
León liittyi Real Betisin junioriakatemiaan ollessaan 15-vuotias. Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa hän teki 27. maaliskuuta 2010 kotiottelussa Gironaa vastaan. Ottelu jäi edustusjoukkueen puolella toistaiseksi ainoaksi.
Kesällä 2013 León siirtyi Elcheen nelivuotisella sopimuksella, jossa hänet siirrettiin reservijoukkueeseen. Sieltä León lainattiin kauden 2013–2014 ajaksi Real Murciaan, mutta sai jo kolmen ottelun jälkeen kutsun takaisin emäseuraansa. Palattuaan kahden lainapestinsä jälkeen takaisin Elcheen kaudeksi 2015–2016, voitti León Segunda Divisiónin kauden maalikuninkuuden 22 osumallaan.
24. elokuuta 2016 León teki nelivuotisen sopimuksen pääsarjanousija Osasunan kanssa. Kolme päivää myöhemmin hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa ottelussa Real Sociedadia vastaan. 22. syyskuuta 2016 hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa kotiottelussa Espanyolia vastaan. 17. lokakuuta 2016 hän osui kaksi kertaa vierasvoitossa Eibaria vastaan.
1. kesäkuuta 2017 León palasi takaisin kasvattajaseuraansa Betisiin nelivuotisella sopimuksella. Hänestä maksettiin noin 3,5 miljoonan euron siirtokorvaus.
Punaveripihkapuu
Punaveripihkapuu (Pterocarpus soyauxii) on hernekasveihin kuuluva trooppinen puulaji, joka kasvaa luontaisesti Keski-Afrikassa päiväntasaajan lähellä. Punaveripihkapuuta käytetään puutöissä ja sen arvokas puuaines tunnetaan kauppanimellä padouk.
Maija Hirvonen
Maija Hirvonen (s. 1938 ) on suomalainen kirjallisuustoimittaja ja suomentaja.
Punaveripihkapuu
Puun ominaisuuksia
Punaveripihkapuu on Länsi-Afrikan suurimpia puita ja se voi saavuttaa 40 metrin korkeuden ja 100–120 senttimetrin, joskus poikkeuksellisesti jopa 150 senttimetrin, läpimitan. Runko on solakka ja suorakasvuinen. Runko on oksaton jopa 20 metriin saakka. Tyvilaajentuma ei ole merkittävä.
Puuaines
Puuaines on suhteellisen painavaa ja kovaa, mutta karkeahkoa. Sillä on hyvät lujuusominaisuudet. Sen taivutus- ja puristusominaisuudet ovat paljon korkeammat kuin tammilla. Se on hyvin elastista ja iskunkestävää, mutta kuitenkin helposti halkaistavaa. Puu on helppoa ja hyvää työstää kaikilla välineillä. Sillä on hyvät hiomisominaisuudet. Sen hionta- ja viimeistelyjälki on sileä. Puun ominaispaino kuivana on 0,70–0,80.
Levinneisyys
Punaveripihkapuu kasvaa Länsi-Afrikan ikivihreissä sademetsissä Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa, Nigeriassa ja Päiväntasaajan Guineassa.
World Conservation Monitoring Centerin (1992) mukaan punaveripihkapuun esiintymät sen luontaisilla kasvupaikoilla ovat melko turvattuja Kamerunia lukuun ottamatta. Eri maista saadun puutteellisen informaation takia täydellistä kartoitusta puun tilasta tällä hetkellä ei kuitenkaan ole saatu.
Käyttö
Padoukia käytetään koristeellisina leikattuina viiluina. Kauniin värityksensä ansiosta se on suosittua puu-upotustöissä (intarsioissa) ja puuveistoksissa. Se sopii erinomaisesti huonekaluihin ja erilaisiin käyttöesineisiin kuten harjoihin, veitsien kädensijoihin, aseiden periin ja niin edelleen. Kovuutensa ansiosta se sopii käytettäväksi myös soittimiin, parketeiksi ja portaisiksi. Luontaisilla kasvualueilla sitä käytetään myös esimerkiksi ratapölkkyinä.
Padoukista saadaan myös punaista väriainetta värjäykseen.
Itseään kuvaava luku
Itseään kuvaava luku (tai merkkijono, jos huomioon otetaan alkunollat), on sellainen luku, jossa luvun paikka (indeksi) merkkaa sen numeron määrää koko luvussa, alkaen nollasta. Kymmenjärjestelmässä luvun pituus on täten maksimissaan 10 (kantaluku 10, b). Ensimmäinen numero (luvun paikka, d) ilmaisee nollien määrän koko luvussa, seuraava ykkösten määrän jne. Itseään kuvaava luku ei kuitenkaan ole vain kymmenjärjestelmän ominaisuus. Myös 16-kantainen luku C210000000001000 toteuttaa kaavan.
Yleisimmin esitetty ongelma kuuluu seuraavasti: ”Pystytkö keksimään kymmennumeroisen luvun, jossa ensimmäinen numero kertoo nollien määrän, seuraava ykkösten, kolmas kakkosten ja niin edelleen?”
Lukuja, jotka toteuttavat yllä mainitun, ovat: Kohdista 7–10 on huomattavissa järjestelmällinen muutos, jossa paikka (d) 1 nousee aina yhdellä, siirtäen sitä merkkaavaa lukua yhden oikealle. Lisäksi on huomattavissa, että kaikkien ratkaisujen lukujen yhteenlaskettu summa on aina sama kuin pituus.
Kaava
Kaavalla:
, jossa b kantaluku, voidaan laskea mahdolliset ratkaisut. Esimerkiksi luku 4 (b=4) antaa luvun 100, joka on 4-järjestelmässä luku 1 210.
Forydin rautatieasema
Forydin rautatieasema (myöhemmin Kinmel Bay Halt) oli rautatieasema Kinmel Bayn kylässä nykyisen Conwyn county borough’n alueella, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella.
Anu Viheriäranta
Anu Viheriäranta (s. 1982) on suomalainen balettitanssija. Hänellä on kiinnitys Suomen Kansallisbalettiin (1999–) ja Hollannin Kansallisbalettiin (2005–).
Forydin rautatieasema
Historia
Alkuperäinen Forydin asema avattiin 5. lokakuuta 1858 Vale of Clwyd Railwayn varrelle. Tämä ensimmäinen asema suljettiin 20. huhtikuuta 1885, kun sen tilalle avattiin uusi asema North Wales Coast Linen varrelle. Aseman kohdalla radalla oli neljät raiteet, mutta asemalle tuli vain kaksi laituria ja yksinkertaiset odotustilat.
Vitelen lentokenttä
Vitelen lentokenttä oli betonisilla laatoilla päällystetty lentokenttä Venäjällä Karjalan tasavallassa, Aunuksen piirissä, Vitelen kylässä. Suomen ilmavoimat käytti sitä jatkosodan aikana, kun se vallattiin puna-armeijalta 24.7.1941. Suomen armeijan JR 44:n II pataljoonan ja kevyt osasto 4:n sekä 1. jääkäriprikaatin hyökättyä Vitelen kylään todettiin kylässä olleen Neuvostoliiton gulag-työleiri, jolle komennetut vangit olivat rakentaneet kylän lähelle lentokenttää. Lentokenttä palveli suomalaisia, kunnes suomalaisjoukot irtautuivat kylästä ja koko Vitelenjoki-linjalta 29.6.1944.
Anu Viheriäranta
Solistitehtäviä
Suomen Kansallisbaletissa:
Forydin rautatieasema
Historia
Forydin asemaa käyttivät pääasiassa rannikolle tulevat lomailijat, ja lomakauden ulkopuolella se olikin hiljainen. Se suljettiin säästösyistä ensimmäisen maailmansodan ajaksi 2. heinäkuuta 1917 ja avattiin uudelleen 1. heinäkuuta 1919. Pitkään sitä ei kuitenkaan pidetty auki, vaan se suljettiin jo 5. tammikuuta 1931.
Luigi Taveri
Luigi Taveri aloitti kilpauransa 18-vuotiaana sivuvaunullisissa, mutta siirtyi pian tavallisiin moottoripyöriin. Ensimmäiseen MM-osakilpailuun Taveri osallistui vuonna 1954. Heti uran alkuvaiheessa hän nousi parhaiden kuljettajien joukkoon, mutta aivan terävin kärki jäi saavuttamatta. Taveri ilmoittikin lopettavansa uransa kauden 1960 jälkeen. Paluu radoille kesken kauden 1961 ja yhteistyö Hondan kanssa saivat Taverin uran uuteen nousuun ja lopulta kolmeen maailmanmestaruuteen.
Luigi Taveri ajoi 12 vuotta kestäneellä urallaan 50cc-, 125cc-, 250cc-, 350cc- ja MotoGP-luokissa voittaen 30 MM-osakilpailua. Kaikki maailmanmestaruutensa hän ajoi Hondalla. Neljän kauden ajan hänen pyöränään oli MV Agusta. Niiden lisäksi Taveri kilpaili muun muassa Ducatilla, Nortonilla ja MZ:lla. Taveri osallistui myös sivuvaunullisten moottoripyörien MM-sarjaan matkustajana, kun Hans Haldemann oli kuljettajana. Luigi Taveri ajoi MM-pisteille kaikissa sen aikaisissa ratamoottoripyöräilyn luokissa mukaan lukien sivuvaunulliset. Taveri on osallistunut myös Sveitsin kansallisiin ylämäkiajoihin ja erilaisiin klassikkopyörien tapahtumiin.
Kimmo (lehti)
[[Kuva:Kimmo_9-10_1947_kansikuva.png|thumb|right|Nuorten Lehti Kimmo 9-10/1947
Lehden maskotti oli Kimmo-niminen terrieri. Kansikuva: Poika Vesanto ]] Nuorten lehti Kimmo ilmestyi kerran kuukaudessa 1945–1952 (kaksoisnumeroiden takia 8 numeroa vuodessa). Sitä julkaisi Lehtiyhtymä. Se sisälsi seikkailukertomuksia, humoristisia juttuja ja tehtäviä. Päätoimittajia olivat muun muassa Lasse Marttinen ja Armand Lohikoski.
Norwichinterrieri
Norwichinterrieri on brittiläinen terrierirotu. Rotu on Suomessakin suhteellisen suosittu: vuonna 2005 rekisteröitiin 132 norwichin pentua. Se myös muistuttaa hyvin paljon norfolkinterrieriä, ja korvien asentoa lukuun ottamatta näillä roduilla on lähes sama rotumääritelmä.
Kimmo (lehti)
Kimmossa oli myös paljon sarjakuvia. Lehden nimikkoterrieri Kimmo seikkaili aina pääkirjoitussivulla sarjakuvan muodossa, piirtäjänä Martti Viitala, jolta ilmestyi lehdessä myös jatkuvajuoninen sarjakuva ”Vaaroja päin”.
Norwichinterrieri
Ulkonäkö
Norwichinterrieri kuuluu pieniin terrierirotuihin. Sen ihanne säkäkorkeus 25–26 cm ja paino noin 5–8 kg. Karvapeite on karhea ja kaksikerroksinen. Sallittuja värejä ovat kaikki punaisen, vehnänvärisen, mustan punaruskein (black & tan) tai harmahtavan sävyt. Valkoista väriä ei tulisi esiintyä. Turkki nypitään eli stripataan muutaman kerran vuodessa. Norwichinterrierillä on pystyt korvat ja suora häntä. Aiemmin häntä on typistetty keskipitkäksi, mutta vuodesta 1996 typistäminen on ollut Suomessa kiellettyä.
Kimmo (lehti)
Myös Ami Hauhio kuvitti lehteä ja piirsi siihen sarjakuvia.
Norwichinterrieri
Luonne
Norwichinterrieri on pirteä, vahva ja reipas. Norwich on uskollinen omistajalleen ja kiintyykiin perheeseensä syvästi. Käyttöhistoriansa takia norwichinterrierin tulisi olla sisukas ja reipas. Pienestä koostaan huolimatta se on energinen ja vahva eikä sovi pelkästään sylikoiraksi, kuten voisi olettaa. Yleisesti ottaen rotu on haukkuherkkä. Norwichin terrierit tulevat hyvin toimeen eläinten ja lasten kanssa. Entisenä metsästyskoirana sen vietti on kyllä säilynyt vahvasti, joka saattaa ilmetä eläinten jahtaamisena.
Terveys
Norwich on pitkäikäinen rotu. Rakenteesta johtuen esiintyy jonkin verran hengitysteiden ahtautta, joka ilmenee koiran äänekkäänä hengityksenä. Norwicheilla esiintyy myös epilepsiaa ja paljon allergioita. Pentuekoko on norwicheillä suhteellisen pieni, noin 2–3 pentua, ja synnytykset voivat olla hankalia. Norwichit saattavat myös lihoa helposti, joten liikuntamäärään on kiinnitettävä huomiota.
Historia
Norwichia on aiemmin käytetty rotanmetsästyksessä, mutta alkuperäisessä tarkoituksessa sitä käytetään enää harvemmin. Metsästysvaistot ovat rodulla kuitenkin säilyneet hyvin. Nykyään norwichit ovat enimmäkseen seurakoiria.
Rotu on kotoisin Englannista East Anglian alueelta. 1900-luvun alussa oli useita paikallisia metsästyskoiratyyppejä. Vuonna 1932 rotu hyväksyttiin Englannissa omaksi rodukseen ja se sai nimen norwichinterrieri esiintymisalueen mukaan. Tuolloin myös luppakorvainen muunnos kuului samaan rotuun. Vuonna 1964 nämä muunnokset erotettiin omiksi roduikseen ja luppakorvainen sai nimen norfolkinterrieri. Suomeen rotu tuli vuonna 1965.
Sosiaalihistoria
Sosiaalihistoria tieteenhaarana tutkii ryhmien, säätyjen, sosiaalisten kerrostumien ja luokkien kehitystä menneisyydessä. Sosiaalihistoriaa voidaan pitää yhtä lailla humanistisena kuin yhteiskuntatieteellisenä tutkimuksen alana. Niin sanottu uusi sosiaalihistoria puolestaan lähestyy kulttuurintutkimusta ja on ollut kiinnostunut mentaliteettien, ajattelutapojan ja käytänteiden historiallisesta tarkastelusta.
Yksi keskeisistä sosiaalihistorian tehtävistä on eri ryhmien suhteellisen merkityksen, yhteiskunnallisen aseman ja vaikutusvallan arvioiminen. Sosiaalihistoriaa ei pitkään pidetty tärkeänä historiantutkimuksen alana; poliittisen alaan kuuluvaa tapahtumista pidettiin merkittävämpänä.
Yksi merkittävä tekijä sosiaalihistorian nousulle tutkimusalana (niin Suomessa kuin muuallakin Euroopassa) oli 1960–1970-lukujen vasemmistolaisuusaalto.
Historia
Sosiaalihistorian synty ajoittuu kahteen traditioon. Toinen lähtökohta oli saksalainen Sozial- und Wirtschaftsgeschichte, joka syntyi erityisesti kansantaloustieteen itsenäistymiseen liittyneissä keskusteluissa. Toisena alkuna oli englantilainen teolliseen vallankumoukseen keskittynyt taloushistoria. Englannissa 1900-luvun alussa taloushistorian kehitystä kaunistelevaan sanomaan kriittisesti suhtautuneet tutkijat synnyttivät omanlaisen sosiaalishistoriallisen perinteen. Ranskassa kehittyi näiden kahden tradition pohjalta 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa Annales. Histoire, Sciences Sociales -lehden ympärille oma koulukuntansa, jonka erityispiirteenä oli vertaileva tutkimusote ja vuoropuhelu muiden yhteiskuntatieteiden kanssa.
Kun sosiaalihistorian tutkimus alkoi keskittyä kansallisvaltion ulkopuolellekin, se alkoi kiinnostua myös arkipäivisimmistä asioista sekä vaikuttaa myös muihin tieteenaloihin. Esimerkiksi tutkimus väkijoukkojen käyttäytymisestä ruokamellakoissa ja mielenosoituksissa on venyttänyt politiikan kenttää valtioihin ja puolueisiin liittyvien asioiden ulkopuolelle ja populaarikulttuurin ja kansainomaisen ajattelun historian tutkimus on vaikuttanut kirjallisuudentutkimukseen ja filosofiaan.
Ugg-saappaat
pienoiskuva|Ugg-saappaat Ugg-saappaat (eli uggit) ovat lampaannahasta valmistettavat saappaat, jotka ovat suosittuja etenkin Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Saappaiden sisällä on yleensä fleecestä valmistettu vuori. Uggeja on sekä miehille että naisille.
Ensimmäisen kerran kengät tulivat käyttöön 1960-luvulla, jolloin niitä käyttivät lainelautailijat. Ugg-saappaista tuli maailmanlaajuinen muoti-ilmiö 2000-luvun puolessa välissä. Tunnetuin uggien valmistaja on UGG Australia, joka on perustettu vuonna 1978.
Suuri osa kauppojen ugg-saappaista on kuitenkin väärennettyjä kenkiä, jotka ovat halvempia kuin oikeat uggit.
Luettelo videopelissä Grand Theft Auto III esiintyvistä kappaleista
Tässä on luettelo Grand Theft Auto III -pelin ääniraidasta.
Splatterpunk
Ylivoimaisesti tunnetuin splatterpunkin kirjoittajista on kansainvälisesti tunnetuksi noussut Clive Barker. Muita merkittäviä splatterpunk-kirjailijoita ovat muun muassa Joe R. Lansdale, David J. Schow, Rex Miller, John Shirley ja kirjoittajapari Skipp & Spector. Monet splatterpunkin kirjoittajista ovat sittemmin siirtyneet toisenlaisen kirjallisuuden ja teemojen pariin.
Splatterpunkin vaikutus myöhempien aikojen kauhukirjallisuuteen on ollut merkittävä. Se toimi selvänä esikuvana 90-luvun uudelle kokeilevalle kauhukirjallisuudelle, joka tosin osittain luopui splatterpunkin väkivaltaisuudesta, mutta säilytti realistisen ja perinteisiä kauhukirjallisuuden sankari-antagonisti -teemoja rikkoneen tyylin.
Oikeushistoria
Oikeushistoria tutkii menneiden aikojen oikeusjärjestystä ja oikeuskäytäntöjä eri maissa, pyrkien jäsentämään ja analysoimaan oikeuden kehittymistä ja siihen vaikuttaneita tekijöitä.
Nurmijärven rovastikunta
Nurmijärven rovastikunta entinen Suomen evankelis-luterilainen kirkon rovastikunta. Se oli osa Espoon hiippakuntaan. Rovastikuntaan kuuluivat Hyvinkään, Nurmijärven ja Mäntsälän seurakunnat. Nurmijärven rovastikunnan lääninrovasti oli Ilkka Järvinen.
Oikeushistoria
Länsimaisen oikeuden historiallinen tausta
Oikeushistorian keskipisteessä on perinteisesti ollut roomalainen oikeus, sillä sen jälkivaikutus myöhäisemmässä eurooppalaisessa ja epäsuorasti ulkoeurooppalaisessa oikeudessa vaikuttaa vielä nykyäänkin. Toinen merkittävä oikeushistorian tutkimuskohde on varsinkin keskiajan osalta kirkollinen eli niin sanottu kanoninen oikeus. Lisäksi kussakin maassa pidetään yleensä omaa oikeushistoriaa itsenäisenä tutkimuskohteenaan.
Nurmijärven rovastikunta
Nurmijärven rovastikunta erotettiin Tuusulan rovastikunnasta samalla, kun Espoon hiippakunta perustettiin vuonna 2004. Espoon tuomiokapituli aloitti vuonna 2016 rovastikuntajakouudistuksen. Sen tarkoituksena on muun muassa yhditää Nurmijärven rovastikunta ja Tuusulan rovastikunta. Rovastikunnat yhdistyivät Tuusulan rovastikunnaksi vuoden 2018 alussa.
Lighthouse (pilvenpiirtäjä)
Lighthouse ("majakka") on Tanskassa Aarhusissa sijaitseva valmisteilla oleva asuinalue, jonka maamerkki on samanniminen 142-metrinen pilvenpiirtäjä. Pilvenpiirtäjä saavutti kattokorkeutensa helmikuussa 2022, ja se on Tanskan korkein rakennus. Rakennukseen tulee 395 asuntoa, kolme ravintolaa ja näköalapaikka.
Oikeushistoria
Oikeushistoria Suomessa
Koska Suomeen roomalaisen oikeuden vaikutus ulottui laajasti vasta 1800-luvun lopussa erityisesti Saksan kautta, varhaisempi oikeushistorian tutkimus kattaa Ruotsi-Suomen kauden "kruunun" eli valtion ja kirkon oikeuden sekä sitä edeltäneen suku- eli yhteisöllisen oikeuden, siinä määrin kuin se on tutkittavissa. Toisaalta oikeus kehittyi erityisesti Suomen suuriruhtinaskunnan aikana sääty-yhteiskunnasta kohti yksilökeskeistä modernia oikeuskäsitystä, mikä on toinen selkeä kotimaista oikeushistoriaa kiinnostava alue.