cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sokraattinen dialogi
Historia
Aristoteleen mukaan ensimmäinen sokraattisia dialogeja kirjoittanut oli Aleksamenos Teoslainen, mutta hänestä ei tiedetä mitään muuta, ei sitä, esiintyikö Sokrates hänen teoksissaan eikä sitä, kuinka oikeassa Aristoteles oli antaessaan hänestä epäsuopean arvion. Platonin ja Ksenofonin lisäksi sokraattisia dialogeja kirjoittivat myös monet muut sokraatikot, kuten Antisthenes, Aiskhines, Faidon ja Eukleides Megaralainen, sekä myöhemmät kirjailijat, kuten Aristoteles, Theokritos sekä Cicero, joka kirjoitti dialoginsa latinaksi.
Uudella ajallakin dialogeja ovat kirjoittaneet useat filosofit kuten George Berkeley sekä muutamat tiedemiehetkin kuten Galileo Galilei.
Dialogien lajityyppi
Täsmällisimmin termillä viitataan dialogeihin, joissa päähenkilönä on Sokrates, mutta tyylilajiin kuuluu myös muunlaisia teoksia: esimerkiksi Platonin Lait ja Ksenofonin Hieron ovat sokraattisia dialogeja, joissa joku muu viisas mies johtaa keskustelua (Laeissa tuntematon ateenalainen, Hieronissa Simonides Keoslainen). Samoin dialogien tyyli voi vaihdella: Platonin dialogit sisältävät yleensä vain keskustelijoiden puheenvuorot, kun taas Ksenofonin dialogit on kirjoitettu eteneväksi kertomukseksi, joihin sisältyy myös tilanteen kuvausta.
Sokraattisia dialogeja tulee pitää ennen kaikkea fiktiona. Dialogien asetelmat ovat lavastettuja, eivätkä ne noudata tapahtumien historiallista järjestystä. Monet dialogeissa kuvatut tapahtumat, kuten henkilöiden kohtaamiset, ovat ajoitusten vuoksi mahdottomia. Osa tapahtumista ja henkilöistä on selvästi keksitty, jotta kirjoittaja voisi esitellä jonkun filosofisen teeman tai ajatuksen.
Esimerkiksi Platonin dialogissa Parmenides Parmenides ja Zenon tapaavat nuoren Sokrateen. Tämä olisi teoriassa ajoituksellisesti mahdollista, mutta ei todennäköistä. Vielä selvempi ristiriita on dialogissa Meneksenos, jossa Sokrates pitää hautajaispuheen, joka liittyy vuoden 386 eaa. tapahtumiin — eli tapahtumiin kolmetoista vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Platon on kuitenkin ollut taitava luomaan illuusion historiallisesta paikkansapitävyydestä, ja usein henkilöitä ja tapahtumia on erehdytty ajoittamaan hänen dialogiensa mukaan. Selvemmin keinotekoisia ovat Ksenofonin dialogit. Hän ilmoittaa useissa teoksissaan (esimerkiksi Pidot, Muistelmia, Talouden taito) olleensa itse paikalla, mutta tämä ei voi pitää paikkansa. Tällainen ilmoitus vaikuttaa olevan lähinnä keino esittää teoksen sisältö kertomuksena ilman erillistä kertojahahmoa.
Platon
Yleisesti kaikkia Platonin varhaisen kauden dialogeja pidetään sokraattisina dialogeina, mutta joskus mukaan luetaan myös myöhempiä teoksia. Platonin sokraattiset dialogit alkavat myöhempiä dialogeja useammin ”Mitä on...?” -tyyppisellä kysymyksellä ja päättyvät usein aporiaan, umpikujaan eli epäonnistumiseen löytää tyydyttävä vastaus.
Canon PowerShot A630
Canon PowerShot A630 on Canonin Powershot-tuoteperheen vuonna 2007 julkaistu malli, joka on PowerShot A610:nen ja A260:nen seuraaja. Se on varustettu muun muassa kahdeksan megapikselin CCD-kennolla, 4-kertaisella optisella zoomilla ja makrokuvausmahdollisuudella jopa 1 cm läheisyydestä. Laite toimii neljällä AA-kokoisella sormiparistolla tai AA-kokoisilla akuilla. Kamera painaa ilman akkuja ja muistikorttia noin 245 grammaa.
Edith Nesbit
Edith Nesbit (15. elokuuta 1858 Kennington, Surrey, Englanti – 4. toukokuuta 1924 New Romney, Kent, Englanti), naimisiinmenon jälkeen Edith Bland, oli englantilainen kirjailija, jonka lapsille suunnattuja tarinoita julkaistiin nimellä E. Nesbit. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu yli 60 kirjaa, joista osasta on myös tehty televisio- ja elokuvasovituksia. Kirjallisen uransa lisäksi hän toimi myös politiikassa ja osallistui esimerkiksi nykyisen Työväenpuolueen edeltäjän Fabian Societyn toimintaan.
Vaikutus
E. Nesbitin tuotanto on vaikuttanut moniin myöhempiin lastenkirjailijoihin. J. K. Rowling on maininnut hänet yhdeksi innoittajistaan ja lapsuutensa suosikkikirjailijoista. J. R. R. Tolkienin Roverandomissa esiintyvä hiekkatietäjä Psamatos Psamatides on ulkonäöltään ja luonteeltaan varsin suoraviivainen viittaus Yksitoista toivomusta -kirjan psammeadiin – käsikirjoitusvaiheessa sitä jopa nimitettiin psammeadiksi. 1940-luvun lopulla C. S. Lewis kuvaili Chad Walshille tekeillä olevaa lastenkirjaansa ”E. Nesbitin perinteen mukaiseksi”. Teos oli mahdollisesti Velho ja leijona, ensimmäinen Narnian tarinoista. Nesbit oli Lewisin elinikäinen suosikki, johon hän oli tutustunut jo 1900-luvun alkuvuosikymmenellä lukien The Strand Magazinen jatkokertomuksia. Tammikuussa 1923, 24-vuotiaana, Lewis merkitsi päiväkirjaansa: ”Uneksin, että löysin asemahallin odotushuoneesta E. Nesbitin kirjoittaman lastenkertomuksen, jota en ollut nähnyt koskaan aikaisemmin, ja kiinnostuin niin kovasti, että myöhästyin junasta.”
Kastari
Kastari tarkoittaa seuraavia:
Mangalore
Mangalore (kannadaksi ಮಂಗಳೂರು, Mangalūru, tuluksi ಕುಡ್ಲ, Kudla, konkaniksi ಕೊಡಿಯಾಲ್, Kodial, bearyksi ಮೈಕಲ, Maikala) on Intian Karnatakan osavaltion tärkein satamakaupunki. Se sijaitsee Arabianmeren ja Länsi-Ghatien vuorijonon välissä Karnatakan lounaisosassa ja toimii Dakshina Kannadan piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Mangaloressa asui 484 785 asukasta
Mangalore on saanut nimensä Mangaladeviltä, paikalliselta hindujumalattarelta. Se kehittyi Arabianmeren rannikon satamakaupunkina ja on edelleen yksi Intian merkittävimmistä satamista. Mangalore toimii usein Malabarrannikon vesiliikenteen tukikohtana ja se sijaitsee Netravati- ja Gurupura-jokien takavesien alueella. Kaupungissa on trooppinen ilmasto ja koillisen kesämonsuunin Arabianmeren-haara tuo kaupunkiin sateita. Mangaloren satama käsittelee 75 prosenttia Intian kahvinviennistä ja valtaosan cashew-pähkinöiden viennistä.
Mangalorea hallitsivat useat suurvallat: Kadamba-dynastia, Vijayanagara-valtakunta, Chalukya-dynastia, Rashtrakuta-dynastia, Hoysala-valtakunta ja Portugalin imperiumi. Britit sekä Mysoren kuningaskunnan hallitsijat Hyder Ali ja Tippu Sultan kiistelivät kaupungin hallinnasta. Se joutui lopulta brittien haltuun vuonna 1799 ja pysyi Madraksen provinssin osana Intian itsenäistymiseen saakka vuonna 1947. Kaupunki liitettiin Mysoren osavaltioon (nykyinen Karnataka) vuonna 1956.
Mangaloren väestö on monipuolinen. Kaupungissa puhutaan useita kieliä, joihin kuuluvat tulu, konkani, kannada ja beary. Kaupungin ympäristölle luonteenomaisia ovat matalat kukkulat, kookospalmut, joet ja purot sekä punatiilikattoiset rakennukset.
Korkealaatuisen siemenperunan tuotantoalue
Korkealaatuisen siemenperunan tuotantoalue on siemenperunoiden kasvatusalue Euroopan unionissa, joka täyttää asetetut vaatimukset ja joka on anottu korkealaatuiseksi siemenperunan tuotantoalueeksi. Näitä alueita Euroopan unionissa on viisi. Alueilla ei esiinny tai sieltä on kyetty poistamaan perunan vaaralliset kasvintuhoajat.
Alueilta markkinoidaan vain siemenlaatuluokkia EEC 1, EEC 2 ja EEC 3, mikä vähentää riskiä siitä, että perunoiden mukana kulkeutuisi muualle vaarallisia kasvintuhoajia.
Euroopan unionin koko siemenperunatuotannon laajin pinta-ala on Alankomaissa, missä on 40 % siemenperunan viljelyalasta. Kuitenkaan Alankomaissa ei ole ainuttakaan korkealaatuisen siemenperunan tuotantoaluetta. Alankomaissa yleensä perunanviljelyn torjunta-ainemäärät ovat suuria. Alankomaissa tuotetaan vuosittain siemenperunoita 1 000 000 tonnia. Alankomaissa tuotetaan yli sataa perunalajiketta, joista laajasti muun muassa Bintje-, Spunta- ja Desiree-lajikkeita.
Viileillä tuotantoalueilla ongelmia saattaa aiheuttaa tyvimätä (Erwinia carotovora subsp. atroseptica), kun taas Azoreilla märkämätä (Erwinia carotovora subsp. carotovora). Saksassa puolestaan voi esiintyä koloradonkuoriainen.
Britannia
Britanniassa on 12 000 hehtaarin laajuinen korkealaatuisen siemenperunan tuotantoalue, jolla tuotetaan alueista eniten siemenperunoita. Alue sijoittuu Skotlantiin, Pohjois-Irlantiin sekä Englannissa kahteen kaikkein pohjoisimpaan Skotlannin rajalla olevaan shire-kreivikuntaan, Northumberlandiin ja Cumbriaan.
Koska alue on seitsemän vuoden pituisessa viljelykierrossa, jolloin 1/7 koko alueesta on kerrallaan siemenperunan viljelyssä, on koko kierrossa oleva alue 84 000 hehtaaria. Tuotantomäärä on noin 336 000 tonnia ja keskisato on 28 tonnia hehtaarilta. Kokonaisuudessaan Britannian ja Irlannin kaikesta siemenperunatuotannosta menee vientiin 25 %. Britannian osalta tämä tarkoittaa noin 75 000 tonnia.
Alueella tuotetaan eli 20 eri perunalajiketta, joista eniten Maris Piper-, Desiree- ja Maris Peer-lajikkeita.
Irlanti
Irlanti on kokonaisuudessaan korkealaatuisen siemenperunan tuotantoaluetta. Irlannin korkealaatuisen siemenperunan tuotantoalue on laajuudeltaan noin 1 700 hehtaaria. Irlannin tuotantomäärä on noin 15 000 tonnia, ja keskisato 8,7 tonnia hehtaarilta. Tuotettuja perunalajikkeita ovat Rooster ja Kerry's Pink.
Kokonaisuudessaan Britannian ja Irlannin kaikesta siemenperunatuotannosta menee vientiin 25 %. Irlannin osalta määrä on noin 4 000 tonnia.
Portugali
Portugalille kuuluvilla Azoreiden saarilla on Euroopan unionin pienin tuotantoalue, joka on kooltaan vain 16 hehtaarin laajuinen. Siihen kuuluvat ne Azoreiden saarten alueet, jotka ovat 300 metriä ylempänä merenpinnasta. Vuotuinen tuotanto on 250 tonnia ja sato 15,6 tonnia hehtaarilta. Alueella tuotetaan muutamia lajikkeita, joista yleisimmät ovat Arran, Consul, Desiree ja Maris Peer.
Saksa
thumb|125px|[[Mecklenburg-Etu-Pommeri ]]
Saksassa tuotantoalueet sijoittuvat Mecklenburg-Etu-Pommeriin Saksan hakemuksessaan tarkemmin määrittelemille alueille. Saksan tuotantoalue oli vuonna 2004 laajuudeltaan 336 hehtaarin kokoinen. Tuotantomäärä on noin 6 700 tonnia ja hehtaarisato 20 tonnia. Saksan korkealaatuisen siemenperunan tuotantoalueella tuotetuista siemenperunoista 15 % eli noin 1 000 tonnia menee vientiin.
Suomi
Suomessa tällainen alue on Tyrnävän ja Limingan alueella, jolla on toiminut valtion Siemenperunakeskus ja jolla toimii yhtiöitetty Suomen Siemenperunakeskus Oy. Suomen tuotantoalueen etuna on kylmähkö ilmasto, joka vähentää tautien ja tuholaisten esiintymismahdollisuuksia verrattuna lämpimämpiin alueisiin. HG-alue tuottaa noin 70 % Suomessa tuotettavasta siemenperunasta. Keskisato noin 29 tonnia hehtaarilta. Tuotetuimmat lajikkeet ovat Van Gogh, Hankkijan Timo, Nicola, Fambo ja Asterix.
Perunansiemenen vientiä Suomessa harjoittaa Pohjoisen Kantaperuna Oy, jonka tuotannosta noin 10–20 % menee vientiin.
Debuggeri
pienoiskuva|Esimerkki debuggerista. Debuggeri eli virheenjäljitin on tietokoneohjelma, jota käytetään muiden tietokoneohjelmien ohjelmointivirheiden jäljittämiseen ja korjaamiseen. Virheenjäljittäjät ovat ohjelmoijien työkaluja, ja niitä käytetään yleisimmin silloin, kun ohjelman lähdekoodi on saatavilla. Virheen etsimistä kutsutaan yleisesti debuggaukseksi. Nykyisin debuggeri on usein integroitu osaksi ohjelmointiympäristöä.
Virheenjäljittäjä antaa mahdollisuuden tarkastella tietokoneen ja tietokoneohjelman sisäistä tilaa ohjelman suorituksen aikana. Erilaiset virheenjäljittäjät antavat tarkasteluun erilaisia mahdollisuuksia riippuen tarkasteltavasta ohjelmasta ja ohjelman ajonaikaisista oikeustasoista. Virheenjäljittäjän käytön tarkoituksena on useimmiten selvittää ohjelmiston virheitä, mutta sitä voidaan käyttää myös ohjelmiston toiminnan yleiseen selvittämiseen ja takaisinmallinnukseen (eng. reverse engineering). Virheenjäljittäjää voidaan käyttää tällöin myös laittomiin tarkoituksiin, kuten kaupallisten ohjelmistojen kopiointisuojausten murtamiseen.
Usein debuggeria käytettäessä tutkittava ohjelma käännetään erityisillä asetuksilla joilla siihen lisätään tietoa virheiden jäljitystä varten. Näin debuggeri tietää minkä nimisestä lähdekoodin tiedostosta ja jopa miltä riviltä ajettava koodi on peräisin. Eräillä alustoilla ohjelma käännetään oletuksena debug-tiedon kanssa ja julkaistavasta versiosta poistetaan (strip) ylimääräiset jäljitystiedot.
Yksi virheenjäljittäjän perustoiminto on asettaa ohjelmiston ohjelmakoodiin kohta, jossa ohjelman suoritus pysäytetään (breakpoint) ja suoritus siirtyy virheenjäljittäjään. Siirtohetkellä virheenjäljittäjä tallentaa välittömästi ajonaikaisen suorituksen, muun muassa rekistereiden ja muistin tilan ja antaa ohjelmoijalle mahdollisuuden tutkia niiden sisältöä. Jos ohjelmaan on käännettäessä lisätty lisätietoa virheenjäljitystä varten voidaan muuttujia tarkastella niiden nimillä. Tiedoista on usein hyötyä ohjelman toiminnan tarkastamisessa ja virheiden selvittämisessä.
Virheenjäljittäjillä voidaan jäljittää ohjelman suoritusta ja esimerkiksi paikallistaa kohta, jossa tietokoneohjelma kaatuu. Virheenjäljittäjissä voidaan ohjelman suoritusta seurata käsky käskyltä debuggerin käyttöliittymästä sekä lukea muuttujien ja olioiden sisältöä. Muistissa olevia tietoja voidaan paitsi lukea, myös usein muokata suoraan virheenjäljittäjästä. Virheenjäljittäjät tarjoavat usein tietokoneen ajonaikaiseen muistiin suoran näkymän. Lisäksi useimmat virheenjäljittäjät tarjoavat näkymän tietokoneen rekistereihin, pinoon, konekoodiin ja tietokoneohjelman lähdekoodiin, mikäli ohjelmisto on käännetty siten, että symbolitieto lähdekoodista on saatavilla. Useat debuggerit osaavat lukea ohjelman kaatumisen yhteydessä tallennettavia coredump-tiedostoja virheen jäljittämistä varten.
Käyttöjärjestelmän ytimen kanssa toimivilla debuggereilla, kuten SoftICE, voidaan tarkkailla kerneli- ja laiteajuritason suoritusta. Linux-ydin tukee kahta tapaa, kdb ja kgdb, joista jälkimmäinen on etänä kahdella tietokoneella suoritettava.
Virheenjäljittäjä soveltuu hyvin useimpien ohjelmistojen loogisten virheiden jäljittämiseen, koska se tarjoaa ohjelmiston suoritukseen ajonaikaisen näkymän. Sen avulla ei kuitenkaan voida jäljittää kaikentyyppisiä virheitä. Ongelmallisia ovat muun muassa virheet, joissa tutkittava ohjelma toimii yhteistyössä jonkun toisen samanaikaisesti joko toisessa prosessissa tai toisessa tietokoneessa toimivan järjestelmän kanssa. Virheenjäljittäjä ei voi pysäyttää toista järjestelmää tai säiettä, tai saada toista prosessia toimimaan ajan suhteen täysin samalla tavalla kuin virhetilanteen syntyessä. Reaaliaikajärjestelmät, kuten esimerkiksi auton ABS-järjestelmän ohjaus, ovat myös järjestelmiä, joiden toimintaa ei voida luotettavasti testata tavallisilla virheenjäljittäjillä.
Miyazu
Miyazu on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannalla prefektuurin pohjoisosassa Kioton luoteispuolella. Miyazussa on 18 509 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 172,74 neliökilometriä.
Miyazu on lomakeskus ja kalastussatama, jonka asukasluku on jatkuvasti ollut vähenemässä syrjäisen sijainnin vuoksi. Kaupungissa sijaitsee Amanohashidate-kannas, joka on yksi Japanin tunnetuimmista luonnonmaisemakohteista.
Maantiede
Miyazu on melko pienten rantatasankojen ja kallioisten jyrkkien rantojen vaihtelevamaisemainen kaupunki. Idässä Miyazun ja naapurikaupunki Maizurun rajana on Yurajoki. Etelässä Miyazun ja Fukuchiyaman rajalla on 833 m korkea Ōevuori. Lännessä kaupunki ulottuu Tangonniemen rantatasangolle.
Keskustaajama on lahdenpohjukassa, joka muodostaa hyvän luonnonsataman. Saman lahden toisen haaran poikki kulkee Amanohashidaten harju.
Talous
Meri ja suojainen luonnonsatama tarjoavat hyvät olosuhteet kalastuselinkeinon harjoittamiselle. Honshūn Japaninmeren puoleinen rannikko on harvempaan asuttua, eivätkä rantavedetkään ole sillä puolella kovin saastuneita.
Toinen merkittävä elinkeino on matkailu. Harjumaiseman lisäksi Amanohashidaten ja Yurajoen suiston hiekkarannat houkuttelevat väkeä kesäisin. Alueella on myös virkistyskalastukseen sopivia kalliorantoja. Matkailua palvelemassa on säilytetty vanha maisemarautatie, joka vakituisten asukkaiden vähentyessä olisi muuten käynyt kannattamattomaksi.
Elinkeinoille uutta tukea on saatu 2005 valmistuneen moottoritien myötä, joka yhdistää kaupungin Ayaben kautta Osakan suuntaan ja parantaa yhteyksiä myös Kiotoon.
Nähtävyydet
Amanohashidate on Japanin oloissa ainutlaatuinen harjukannas, joka ylittää meren lahden. 3,6 km pitkä harju on mäntyjen peittämä. Paikan nimi, ”silta taivaaseen”, on peräisin siihen liittyvästä legendasta, jonka mukaan taivaansilta on kaatunut mereen. Sillan voi kertomuksen mukaan nähdä alkuperäisenä läheiseltä vuorelta kumartumalla katsomaan omien polviensa välistä. Tämän sanotaan myös tuottavan onnea.
Comrat
Comrat (gagauziksi Komrat, ) on Gagauzian autonomisen alueen pääkaupunki Moldovassa. Sillä on kaupunkipiirin asema (Municipiul Comrat). Kaupunki sijaitsee 92 kilometriä Moldovan pääkaupunki Chișinăusta etelään.
Vuonna 2004 kaupungissa oli 23 327 asukasta. Vuonna 2014 väkiluvuksi arvioitiin 26 000 ja koko Gagauzian väkiluvuksi 161 000. Comratin väestö on pääosin turkinsukuista gagauzin kieltä puhuvia gagauzeja. Kaupunki on näiden kulttuurillinen keskus, jossa sijaitsee muun muassa yliopisto.
Talous
Kaupunki on merkittävä viiniteollisuuden keskus.
Sojuz TMA-12
Sojuz TMA-12 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS). Avaruusalus laukaistiin Baikonurista 8. huhtikuuta 2008 ja se palasi maahan 24. lokakuuta 2008 kello 3:37 UTC.
Miehistö
Laukaistiin ISS:n "Retkikunta 17"-miehistö:
Laskeutuivat
John-Allan Hügerth
John Allan Hügerth (myös Hygerth) (24. heinäkuuta 1885 – 2. helmikuuta 1954) oli ruotsalainen tykistön reservin aliluutnantti. Hän oli lentäjänä N.A.B. Albatros -koneessa, josta tuli Suomen ilmailuvoimien kone F.2. Tuo kone saapui Ruotsista saapuneista avustuskoneena ensimmäisenä Suomeen helmikuun lopulla 1918.
Hän oli saanut upseerin arvon vuonna 1909 ja oli suorittanut ohjaajantutkinnon Ranskassa Farmanin lentokonetehtaan kurssilla vuonna 1913. Tämän lisäksi hän oli lentänyt vain kertausharjoituksissa. Yksi syy hänen kaltaistensa vähemmän ammattilaisten lentoupseerien tuloon Suomeen oli siinä, että Ruotsin asevoimat eivät sallineet vakinaisessa palvelussa olevien upseeriensa menoa Suomeen.
Mannerheim nimitti hänet Suomen ilmailuvoimien komentajaksi 10. maaliskuuta 1918. Tällöin hän sai kapteenin arvon.
Hänen kautenaan perustettiin Lento-osastot I ja II. Hänet on jälkikäteen leimattu täysin epäpäteväksi, mutta tilannekin oli sekava etenkin saksalaisten lentojoukkojen saapumisen jälkeen. Suomen ilmavoimilla oli noin 40 konetta sisällissodan jälkeen, kutakin konetyyppiä noin kaksi kappaletta. Koneet olivat huonossa kunnossa ja niiden huolto ei toiminut. Suomalaisten koneiden ohjaajat olivat pääosin ruotsalaisia, venäläisiä, saksalaisia tai Venäjällä koulutettuja suomalaisia. Ilma-ase ei osallistunut merkittävällä panoksella sotaan. Myös Hygerthin seuraajalla oli ongelmia sotilaskurin kanssa tilanteessa, jossa johdolla ja alipäällystöllä oli takanaan sotilaallista koulutusta mutta upseerit olivat suoraan siviilielämästä tulleita.
Hügerth erotettiin 17. huhtikuuta 1918 sopimattomana hoitamaan virkaansa.
Länsi-Hollola
Länsi-Hollola muodostuu Hollolan Vesijärven rannan länsipuolisista alueista. Siihen kuuluvat Hatsinan, Järventakan, Kastarin, Pinnolan, Sairakkalan, Tenhelän, Toivolan ja Vihatun kylät, jotka ovat yhteistyössä edistääkseen kylien esille tuomista myönteisesti uusille asukkaille.
Sairakkala
Sairakkala on valtatie 12:n varrella oleva kylä, josta ovat yhteydet etelään Hausjärvelle. Kylässä on ollut 1800-luvulla rakennettu kauppa, joka on purettu. Paikalla on SEO-jakelumittari josta saa myös polttoöljyä. Sairakkalassa on myös tiehallinnon pysähdyspaikka ja opastetaulu.
1960-luvulla kun uskottiin Lahden laajenevan 300 000 asukkaan kaupungiksi, esitettiin, että Hollola olisi viidennen kerran luovuttanut alueitaan Lahden kaupungille ja perustanut kuntakeskuksen kauas nykyisen kuntakeskuksen länsipuolelle Sairakkalaan.
Kastari
Kastari sijaitsee Sairakkalasta länteen Hämeenkoskelle päin. Se on maaseutua, josta lakkautettiin peruskoulun ensimmäisten luokkien koulu. Kastari on maaseutua, jossa on suuri uudehko 850 eläimen emakkosikala, Kastarin Porsas Oy. Alue Kastari-Hatsina-Kutajoki on nimetty valtakunnallisesti arvokkaaksi maisema-alueeksi
Vihattu
Vihattu on valtatie 12:n pohjoispuolella kulkevan valtatiensuuntaisen tien varrella oleva kylä.
Järventaka
Järventaka on Sairakkalan ja Hollolan kirkonkylän pohjoispuolella sijaitseva kylä, joka on Sairakkalan järven rannalla.
Muuta
Toivolasta on valittu Akseli Bucht, talonpoikaissäädyn valtiopäivämies 1738-1739, Säkäri
Aarre Metsävirta
Aarre Uolevi Metsävirta (22. helmikuuta 1945 Salo – 22. syyskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Metsävirran vanhemmat olivat toimistopäällikkö Reino Rafael Metsävirta ja Aline Kyllikki Järvi ja puoliso 1970–1993 Ulla-Maija Saarnivaara. Diplomi-insinööriksi valmistunut Metsävirta teki diplomityönsä A. Ahlström -yhtiön Varkauden paperitehtaalla ja tuli sitten toimineeksi siellä yli kymmenen vuotta, edeten ympäristönsuojeluinsinööristä tutkimusjohtajaksi.
Veitsiluoto-yhtiöön Metsävirta meni 1993 puolipäivätoimiseksi hallituksen puheenjohtajaksi. Enson fuusioitua Veitsiluodon Metsävirta päätyi varatoimitusjohtajaksi ja painopaperiryhmän johtajaksi Metsä-Serlaan, vastaten myöhemmin myös yhtiön muun tuotannon ja energia-, osto-, tutkimus- sekä ympäristötoimintojen valvonnasta. Vuonna 2003 hänestä tuli myös toimitusjohtajan sijainen. Eläkkeelle Metsävirta jäi 2007, teollisuusneuvoksen arvonimen hän oli saanut 2002.
Saltšak Toka
Saltšak Kolbakhorekovitš Toka (, myös englanninkielisessä asussa Salchak Toka; 15. joulukuuta 1901 – 11. toukokuuta 1973) oli tuvalainen poliitikko. Hän toimi kymmeniä vuosia maansa kommunistisena johtajana, ensin Tannu Tuvan kansantasavallan pääministerinä, myöhemmin Tuvan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan johtajana.
Saltšak Toka oli Kommunistisen Kaukoidän Yliopiston jäsen Moskovassa ja Kyzylissä. Vuonna 1929 neuvostoliittolaiset ottivat Tuvan johtajan Donduk Kuularin pois vallankahvasta ja asettivat hänet kotiarestiin. Samaan aikaan viisi tuvalaista opiskelijaa lähtivät takaisin Tuvaan opiskelemaan lisää. Toisin kuin Donduk, joka oli vastustanut liian voimakkaita otteita politiikassa, kuten pakkokollektivisointia, nämä opiskelijat olivat varmistetusti lojaaleja Stalinille. 6. maaliskuuta 1932 Saltšak Tokasta tuli Tuvan kansanvallankumouksellisen puolueen pääsihteeri.
Omalla valtakaudellaan Donduk Kuular vakiinnutti läheiset suhteet Staliniin. Kuularin vuonna 1932 tapahtuneen lopullisen syrjäyttämisen jälkeen Saltšak Tokasta tuli Tannu Tuvan täydellinen diktaattori. Hän otti käyttöön neuvostotyylisen kommunistisen ideologian, ja perinteinen tuvalainen paimentolaiselämäntyyli ja maanviljely loppuivat maatalouden kollektivisointiin ja perinteiset uskonnot (kuten buddhalaisuus ja šamanismi) kiellettiin. Uskonnollinen toiminta tukahdutettiin väkivalloin. Saltšak Tokan ympärille rakennettiin henkilökultti ja hänet palkittiin lukuisilla neuvostoliittolaisilla palkinnoilla hänen kirjallisten töidensä ansiosta.
Vuonna 1940 Toka meni naimisiin Hertek Antšimaan kanssa. Samana vuonna Antšimaa-Tokasta tuli maailman ensimmäinen ei-perinnöllinen naispuolinen valtionpäämies.
Vuonna 1944 Saltšak Toka ehdotti, että Tannu Tuva liittyisi Neuvostoliittoon. Tämä tapahtui 30. lokakuuta. Tuvasta tehtiin autonominen alue osana Venäjän sosialistista federatiivista neuvostotasavaltaa (Venäjän SFNT). 10. lokakuuta 1961 Tuvasta tuli oma autonominen sosialistinen neuvostotasavaltansa. Saltšak Toka toimi Tuvan johtajana kuolemaansa saakka.
Dipodia
Dipodia (, ”kaksi jalkaa”) eli kaksoisrunojalka on runomittojen tyyppi, jossa säe koostuu kahdesta runojalasta. Jambin, trokeen ja anapestin tapauksessa, joissa metron koostuu kahdesta jalasta, dipodia on samalla monometri, eli siinä säe koostuu yhdestä metronista. Nimitykset ovat peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta. Latinankielisessä runoudessa tyyppi tunnetaan nimellä binaari.
Kreikkalaisessa runoudessa dipodiamittoja käytettiin muun muassa näytelmissä. Nykyisin niitä käytetään muun muassa balladeissa ja lastenloruissa.
Monometrimittoja
Jambinen dipodia (ja2) eli jambinen monometri
Trokeinen dipodia (tr2) eli trokeinen monometri
Anapestinen dipodia (an3) eli anapestinen monometri
Jeremy McKinnon
Jeremy Wade McKinnon (s. 17. joulukuuta 1985) on yhdys­valtalainen muusikko. Hän on kotoisin Ocalasta Floridasta. McKinnon on yhtyeen A Day to Remember perustajajäseniä ja sen laulaja. Hänen laulutyylinsä yhtyeessä on sekoitus pop-punkia ja metalcorea.
Nuoruusvuodet
McKinnon sai ensimmäisen työpaikan Bostonissa marketista, ja myöhemmin hän teki rakennus­töitä. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli ska-yhtye All For Nothin, ja sen jälkeen perusti kitaristi Tom Denneyn ja rumpali Bobby Scruggsin kanssa yhtyeen A Day to Remember.
McKinnon ja basisti Joshua Woodard ovat perustaneet oman levy-yhtiön Running man.
Tripodia
Tripodia (, ”kolmijalkainen”) on runomittojen tyyppi, jossa säe koostuu kolmesta runojalasta. Nimitys on peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta. Latinankielisessä runoudessa tyyppi tunnetaan nimellä ternaari.
Tripodiamittoja
Kreikkalaisen ja roomalaisen runouden tripodiamittoja ovat muun muassa ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Ithyfallikos (ith) eli trokeinen tripodia (tr3)
Bakkhinen tripodia (ba3)
Kirsti Gallen-Kallela
thumb|Kirsti Gallen-Kallela, 1942. Aino Kirsti Gallen-Kallela-Väisänen (16. elokuuta 1896 Ruovesi – 29. joulukuuta 1980 Helsinki) oli sellotaiteilija ja kuvittaja. Hän oli Akseli Gallén-Kallelan ja Mary (o.s. Slöör) Gallen-Kallelan tytär.
Tripodia
Tripodiamittoja
Kreetalainen tripodia (cr3)
Kirsti Gallen-Kallela
Kirsti Gallen-Kallela oli tärkeä isänsä elämäntyön vaalija. Hän myötävaikutti voimakkaasti Akseli Gallen-Kallelan Museosäätiön ja Gallen-Kallelan Museon syntymiseen. Kaksiosainen muistelmateos Isäni Akseli Gallen-Kallela (1964–1965) pohjautuu perheen ja suvun kirjeenvaihtoon ja kertoo Akselin ja hänen perheensä vaiheikkaasta elämästä. Kirsti Gallen-Kallela lahjoitti merkittäviä aineistoja Gallen-Kallelan Museolle, Helsingin kaupunginmuseolle ja Kansallisarkistolle. Kirsti Gallén-Kallela sai Pro Finlandia -mitalin 1965.
Ura muusikkona
Kirsti Gallen-Kallela aloitti sellonsoiton opinnot 15-vuotiaana vuoden 1912 alussa Helsingin Musiikkiopistossa. Vuoden kuluttua hän soitti jo Musiikkiopiston oppilasorkesterissa. Hän toimi Tampereen musiikkiopiston sellistinä ja opettajana 1918. Lisäksi hän soitti erilaisissa kokoonpanoissa ja antoi omia konsertteja, joissa äiti Mary Gallen-Kallela säesti.
Elokuussa 1924 Kirsti ja Mary Gallen-Kallela matkustivat valtamerilaiva Niagaralla Yhdysvaltoihin, jonne Akseli Gallen-Kallela oli lähtenyt jo aiemmin. He asuivat Chicagossa ja New Mexicossa noin kaksi vuotta toukokuuhun 1926 asti. Yhdysvalloissa oleskelun aikana Kirsti ja hänen äitinsä Mary tekivät konserttikiertueen Pohjois-Michiganiin ja Minnesotan suomalaisseuduille. Kirsti soitti selloa Maryn säestäessä häntä pianolla.
Suomeen palattuaan hän soitti Helsingin Orkesteriyhdistyksessä ja Kansallisteatterissa. Sellonsoitto jatkui aktiivisesti uudelleen 1940-luvulta, jolloin Kirsti soitti muun muassa Helsingin naisorkesterissa ja esiintyi ahkerasti solistina sekä erilaisten kokoonpanojen kanssa.
Taide ja taidekäsityö
Hän opiskeli kuvataidetta Firenzessä Sartorin taideakatemiassa vuonna 1921. Unkarin matkalla 1923 hän opetteli keskiaikaista kultaustekniikkaa. Ateneumin taideteollisuuskoulussa vuonna 1928 hän opiskeli keramiikkaa ja kuvanveistoa.
Isän Akseli Gallen-Kallelan kuoltua Kirsti ryhtyi suunnittelemaan ja toteuttamaan mattoja kotonaan Tarvaspään ateljeerakennuksessa ystävänsä Lahja Pelttarin kanssa. Matot olivat näytteillä 1932 Strindbergin taidesalongissa yhteisnäyttelyssä Ville Vallgrenin kanssa, ja Kirsti sai paljon ihailua ja kiitosta osakseen. Kutomon toiminta ei kuitenkaan ollut kannattavaa ja se jäi lyhytaikaiseksi.
Kirstin maalauksia, grafiikkaa ja taidekäsityötä esiteltiin näyttelyssä Tarvaspäässä, Gallen-Kallelan Museossa 1976 sekä sen jälkeen Tampereella, Lappeenrannassa ja Ruovedellä.
Perhe
Kirsti Gallen-Kallelalla oli veli Jorma Gallen-Kallela sekä sisko Marjatta, joka kuoli jo ennen Kirstin syntymää. Hän oli naimisissa musiikkitieteen professori A. O. Väisäsen kanssa. Perheeseen syntyi yksi lapsi, tytär Kaari.
Gallen-Kallela on haudattu vanhempiensa kanssa samaan hautaan Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Museosäätiön perustaja
Yksi Akseli Gallen-Kallelan Museosäätiön perustajajäsenistä ja merkittävä lahjoittaja.
Mind.in.a.box
Mind.in.a.box on elektronista musiikkia tekevä yhtye, joka on perustettu noin vuonna 2002. Esikuvia ovat muun muassa Rob Hubbard, Chris Hülsbeck ja Reyn Ouwehand. Yhtyeen jäsenet aloittivat musiikin teon tietokoneilla ja ovat myöhemmin laajentaneet live-esiintymisiin. Yhtyeen musiikissa on futuristisia ja kyberpunk-vaikutteita. Yhtye on kotoisin Wienistä ja sen jäsenet Stefan Poiss ja Markus Hadwiger olivat lapsuuden ystäviä, jotka toimivat videopelien parissa. Yhtye perusti oman levymerkin THYX Records, jonka kautta se julkaisi vuoden 2017 albumin Broken Legacies. THYX on myös Stefan Poissin sivuprojektin nimi.
Jäsenet
Yhtyeen live-kokoonpano:
Sinfonia nro 5 (Mahler)
Gustav Mahlerin sinfonia nro 5 cis-molli on säveltäjän tunnetuimpia teoksia. Alkuperäislaitos syntyi vuosina 1901–1902, mutta säveltäjä työsti teosta lähes kuolemaansa saakka. Sävellyksen ensiesitys oli säveltäjän johdolla Kölnissä vuonna 1904, ja se sai heti suuren suosion. Teos on viisiosainen, ja sen esityskesto on noin 65 minuuttia:
Viides sinfonia aloittaa Mahlerin instrumentaalisinfonioiden trilogian. Se on hänen helpoimmin lähestyttäviä sinfonioitaan ja siten myös yksi suosituimmista neljännen ja kahdeksannen ohella.
Kaksi ensimmäistä ja kaksi viimeistä osaa muodostavat niin ikään omat kokonaisuutensa, joten teos voidaan hahmottaa myös kolmiosaiseksi. Ensimmäisenä on surullisen torvifanfaarin aloittama hautajaismarssi ja toisena myrskyinen, brutaali osa. Nämä kaksi osaa muodostavat kokonaisuuden, ja niissä käytetään osin samoja teemoja. Molemmissa osissa voimakkaat kohdat katkaisevat toistuvasti rauhalliset ja kauniit vaiheet.
Kolmantena osana on lähes kaksikymmentä minuuttia pitkä leikkisä scherzo, jossa melodiaa soitetaan monessa kohdassa kellopelillä. Eloisien kohtien lisäksi mukana on pizzicaton ja vaimeiden torvien leimaamia suvantovaiheita. Scherzon puolivälistä eteenpäin nopeammat kohdat yltyvät usein voimakkaaksi. Neljäntenä osana on kuuluisa Adagietto, jonka kesto on noin kymmenen minuuttia. Se on tunnettu elokuvasta Kuolema Venetsiassa, ja lisäksi se soitettiin John F. Kennedyn hautajaisissa. Adagietton äänimaisemaa leimaavat jousisoittimet sekä harppu. Puhaltimia eikä lyömäsoittimia käytetä. Viimeisenä osana on suoraviivainen ja iloinen rondo, joka lainaa melodiassaan adagietton huipentumaa.
Smerdis
Ktesiaan versio
Kreikkalaiset historioitsijat Ktesias ja Herodotos antavat kummatkin erilaisen kuvan siitä, mitä todella tapahtui. Ktesiaan mukaan Kyyros nimitti Smerdiin (Ktesias käyttää hänestä nimeä Tanyoksarkes) Baktrian, Khorasmian, Parthian ja Karmanian satraapiksi. Smerdiin ei pitänyt maksaa veroa veljelleen Kambyseelle. Pian Kambyses sai tietää eräältä Sfendadateeltä, jota Smerdis oli rankaissut jostain rikoksesta, että Smerdis juonitteli häntä vastaan. Kambyses ei uskonut kuulemaansa, mutta kutsui kuitenkin veljensä luokseen. Veljesten äiti Amytis neuvoi Kambysesta olemaan uskomatta juoruihin. Kun Smerdis lopulta saapui Kambyseen luokse, tämä päätti kuitenkin teloituttaa veljensä. Sfendadates esitti nyt että hän, joka oli hyvin Smerdiin näköinen, voisi vaihtaa paikkaa Smerdiin kanssa. Kambyses suostui ja antoi teloittaa veljensä. Sfendadates esitti tämän jälkeen Smerdistä, eikä kukaan tunnistanut häntä.
Kambyseen kuoleman jälkeen Smerdiistä tuli Persian kuningas. Seitsemän korkea-arvoista persialaista päätti kuitenkin syjäyttää hänet ja kaapata vallan itselleen. Heidän joukossaan oli muun muassa Dareios, Hystaspeen poika. Kun salaliittolaiset olivat murhanneet Smerdiin tämän nukkuessa palatsissaan, he julistivat Dareioksen kuninkaaksi.
Herodotoksen versio
Herodotoksen mukaan Kambyses antoi teloittaa Smerdiin sen jälkeen kun oli saanut kuulla, että tämä aikoi kaapata vallan itselleen. Smerdiin kuolema jäi kuitenkin salaisuudeksi. Vuonna 522 eaa. eräs magi julistautui kuninkaaksi ja kutsui itseään Smerdiiksi. Kambyses oli tuolloin Egyptissä ja lähti heti Persiaan kukistamaan kapinallisia. Hän haavoittui kuitenkin noustessaan hevosen selkään ja kuoli pian tämän jälkeen. Kuten Ktesiaan versiossa Smerdiin kukistivat seitsemän salaliittolaista, jotka valitsivat Dareioksen uudeksi kuninkaaksi.
Herodotoksen versio tapahtumista sopii yhteen sen kanssa, mitä Dareios I antoi kirjoittaa omiin monumentteihinsa. Bisotunista löydetystä kallioon kaiverretusta tekstissä kerrotaan, että magi nimeltä Gaumata kutsui itseään Smerdiiksi ja alkoi kapinoida Kambysesta vastaan. Hän valtasi Persian ja julistautui kuninkaaksi 1. heinäkuuta 522 eaa. Dareios ja hänen kumppaninsa murhasivat väärän Smerdiin 29. syyskuuta 522 eaa. Herodotoksen kertomus seuraa siis melko tarkasti Dareios I:n virallista versiota.
Seafight
Seafight on merille sijoittuva selainpohjainen monen pelaajan tietokonepeli. Pelin julkaisi Bigpoint vuonna 2006. Seafight on ilmainen ja siellä on melkein 40 miljoonaa rekisteröitynyttä pelaajaa. Peli ei vaadi Adobe Flash Playerin lisäksi muita asennuksia.
Sairakkala
Sairakkala kuntakeskukseksi
Hollolassa käytiin linjakeskustelua 1960-luvulla Salpakankaan perustamiseksi Okeroisiin. Lahdessa vallinneiden käsitysten mukaan Hollola oli ainoastaan Lahden alueen kasvusta hyötyvä alue, ja että Lahden seudun kasvu 300 000 asukkaan keskukseksi 1960-luvun maalta kaupunkeihin suuntautuneen muuttoliikkeen ansiosta edellyttäisi sitä, että Hollola luovuttaisi maa-aluettaan viidennen kerran Lahdelle siten, että Hollolan kunnan ja Lahden kaupungin raja kulkisi Kukonkoivussa ja että Hollola perustaisi kasvukeskuksensa Sairakkalaan lähemmäksi Hämeenkoskea.
Seafight
Kehittyminen
Aluksi pelaajalla on huono laiva, ja tämä voi liikkua vain 1-tason kartoilla. Kun tekee tehtäviä, saa kokemuspisteitä, ja kun niitä on riittävästi, voi tehdä merirosvotestin. Merirosvotestin jälkeen pääsee aina yhden kartan ylemmäksi. Yhteensä tasoja on 20.
Sairakkala
Muuta
Sairakkalasta on valittu yksi valtiopäivämies, Barthold Antonius, talonpoikaissäädyn valtiopäivämies 1765-1766, Sairakkala ja 1778-1779
Seafight
Kehittyminen
Eliittilaivan ostettuaan pelaaja saa eliittikuulia (admiraalikanuunoilla myös muita kuulia) ampumalla eliittipisteitä. Kun on saanut tietyn määrän eliittipisteitä, pelaaja saa 2. tason eliittilaivan. Tasoja on yhteensä 27, joista viimeisten saaminen vaatii huomattavasti enemmän eliittipisteitä kuin ensimmäisten.
Alukset
Pelissä on 18 alusta, jotka voi ostaa kullalla. On myös valittavana 2 helmillä ostettavaa laivamallia. 18 kultalaivaa ovat tavallisia (eri kokoisia ja näköisiä) ja niiden saavuttamiseksi vaaditaan aina tiettyjä asioita tai tasoja, mutta helmimallit saa ostettua vaikka heti jos on vain tarpeeksi helmiä niiden ostamiseen.
Jackpot-taistelu
Jackpot-taistelussa pelaaja voi voittaa kimalteista keräämänsä jättipottieurot aidoksi rahaksi.
Miten Jackpot-taistelu toimii?
Päävoittoeurot, joita voit kerätä kartalta menee ns. päävoittoon. Joka kuukausi käydään Päävoittotaistelu. Tämä järjestetään jokaisen kuukauden viimeisenä viikonloppuna.
Kun ilmoittaudut Päävoittotaisteluun, sinulta kysytään tiettyjä tietoja - täytä kaikki tarvittavat tiedot, tämä helpottaa palkinnon maksamista jos voitat kyseisen taistelun. Päävoittotaisteluun osallistuvat kokoontuvat Päävoittokartalla ja taistelevat toisiaan vastaan. Normaalisti taistelu kestää klo 15.00–21.00 välisen ajan. Jos päävoittotaistelukartalla on useampi kuin yksi pelaaja klo 21.00 jälkeen niin voittaja valitaan arvalla.
Huomaa: Päävoittoeuroilla (€) ei ole muuta käyttöä, eikä sitä voi käyttää pelissä.
Helmet
Helmiä voi hankkia keräämällä kimalteita ja hylkyjä. Jos sinulla ei ole tarpeeksi kultaa laivasi varustukseen niin pystyt vaihtamaan helmiä kullaksi jos pakottava tarve tulee.
Helmien ostaminen
Helmiä voi ostaa esim. matkapuhelimella. 5000 helmeä maksaa 2 euroa. Maksuvaihtoehtoina on tilisiirto, luottokortti, soittaminen, tekstiviestit, nordean solo, paypal jne. Pelissä voi myös ostaa tuplaajan, joka tuplaa saatavan määrän, muttei hintaa. Pelissä on myös Happy Hour (x2) ja Mega Happy Hour (x3). Jalkapallopelistä tulee myös mahdollisesti lisää pelivaluuttaa tilauksista.
Kilta
Pelissä voit liittyä jonkun toisen omistamaan kiltaan tai tehdä oman killan. Killassa on yksi johtaja ja kaksi neuvonantajaa, jotka huolehtivat killasta. Jokaisella killalla on oma keskusteluhuone pelissä. Killassa on yleensä veroprosentti, jossa jäsenet joutuvat maksamaan esim. 3 prosenttia kullastaan killalle. Killanjohtaja pystyy antamaan jokaiselle jäsenelle aina tarvittaessa killan kassasta kultaa.
Toivola
Toivola voi tarkoittaa seuraavia:
Suomen sisäministeriö
Sisäministeriö (lyhenne SM, vuoteen 2013 saakka sisäasiainministeriö ) on sisäisen turvallisuuden ja maahanmuuton ministeriö Suomessa. Se on yksi Suomen kahdestatoista valtioneuvoston alaisuudessa toimivasta ministeriöstä. Sisäministeriötä johtaa sisäministeri. Ministeriön ylimpänä virkamiehenä toimii kansliapäällikkö.
Ministeriön tärkeimpiä tehtäviä ovat säädösvalmistelu sekä hallinnonalan toiminnan strateginen suunnittelu ja ohjaus. Sisäministeriössä valmistellaan poliisia, pelastustoimea, hätäkeskustoimintaa, rajavalvontaa, meripelastusta ja maahanmuuttoa koskeva lainsäädäntö. Ministeriö vastaa myös siviilikriisinhallinnan kotimaan valmiuksista sekä Suomen lippuun ja vaakunaan liittyvistä asioista. Ministeriössä tulosohjataan sisäministeriön alaisia virastoja ja laitoksia sekä käsitellään ministeriön toimialaan kuuluvat kansainväliset ja EU-asiat.
Ministeriön organisaatio
Sisäministeriössä on viisi osastoa: hallinto- ja kehittämis-, poliisi-, pelastus-, maahanmuutto- ja rajavartio-osastot. Poliisiosastoa johtaa osastopäällikkö Tero Kurenmaa, pelastusosastoa pelastusylijohtaja Kimmo Kohvakka, maahanmuutto-osastoa ylijohtaja Jorma Vuorio ja rajavartio-osastoa Rajavartiolaitoksen apulaisosastopäällikkö kontra-amiraali Markku Hassinen.
Suoraan kansliapäällikön alaisuudessa toimivat kansallisen turvallisuuden yksikkö, viestintäyksikkö, kansainvälisten asioiden yksikkö sekä sisäisen tarkastuksen yksikkö. Erilliset yksiköt muodostavat ministeriön esikunnan.
Poliisiosasto
Poliisin toiminnan tarkoitus on varmistaa ihmisten ja ympäristön turvallisuus. Poliisihallitus on keskusvirasto, joka johtaa ja ohjaa operatiivista poliisitoimintaa. Paikallispoliisin muodostavat 11 poliisilaitosta. Poliisiosasto käsittelee asiat, jotka koskevat:
Poliisiosasto käsittää asiat, jotka koskevat poliisin tulosohjausta, kansainvälisiä asioita samoin kuin sisäministeriölle poliisin toimialalla kuuluvia muita asioita.
Pelastusosasto
Tavoitteena on turvallinen ja kriisinkestävä Suomi. Suomessa on 22 kuntien yhteisesti ylläpitämää pelastuslaitosta, jotka hoitavat pelastustoimen tehtävät alueellaan.
Sisäministeriön työjärjestyksen mukaan pelastusosasto käsittelee asiat, jotka koskevat:
Maahanmuutto-osasto
Sisäministeriö vastaa maahanmuuttoa koskevan lainsäädännön valmistelusta, ohjaa ja kehittää maahanmuuttohallintoa sekä tulosohjaa Maahanmuuttovirastoa. Tavoitteena on maahanmuuton parempi ennakointi ja hallinta sekä turvallisesti avoin Suomi, jossa jokainen löytää paikkansa. Maahanmuutto-osasto jakautuu oikeudelliseen yksikköön, politiikkayksikköön ja ohjaus- ja kehittämisyksikköön.
Maahanmuutto-osasto käsittelee asiat, jotka koskevat:
Rajavartio-osasto
Rajavartiolaitos vastaa rajojen valvonnasta ja meripelastuksesta. Rajavartiolaitoksen päätehtävät ovat rajojen valvonta maarajoilla ja merialueella, henkilöliikenteen rajatarkastukset rajanylityspaikoilla maarajalla, satamissa ja lentoasemilla sekä pelastustoiminta erityisesti merellä. Toiminnan tavoitteena on rauhallisten olojen säilyttäminen Suomen rajoilla. Rajavartiolaitos hoitaa myös poliisitehtäviä ja vastaa tullivalvonnasta niillä rajanylityspaikoilla, joilla Tulli ei toimi. Rajavartiolaitos hoitaa Suomen puolustamista yhteistoiminnassa Puolustusvoimien kanssa. Partiointi maastorajalla ja merialueella on samalla alueellisen koskemattomuuden valvontaa. Rajavartiolaitos myös kouluttaa asevelvollisia ja ylläpitää kriisi- ja puolustusvalmiutta yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa. Rajavartiolaitoksen toiminnassa yhdistyvät luontevasti Suomen sisäinen ja ulkoinen turvallisuus.
Rajavartio-osasto käsittelee asiat, jotka koskevat:
Rajavartio-osaston eli Rajavartiolaitoksen esikunnan osastot ovat:
Osastoihin kuulumattomat yksiköt
Sisäisen tarkastuksen yksikkö tukee johtoa sisäisen valvonnan kehittämisessä ja tuottaa tarkastus- ja arviointitietoa hallinnonalan sisäisen valvonnan ja riskienhallinnan asianmukaisuudesta ja riittävyydestä.
Viestintäyksikkö vastaa sisäministeriön ulkoisesta viestinnästä ja sen kehittämisestä. Viestinnän tehtävänä on tukea ministeriön toimintaa sekä edistää hallinnonalan tavoitteiden toteutumista. Viestintäyksikkö vastaa myös Suomen lippua ja vaakunaa koskevasta valistus- ja tiedotustoiminnasta.
Kansallisen turvallisuuden yksikkö käsittelee kansallista turvallisuutta ja siviilitiedustelua sekä valmiutta, varautumista, organisaatioturvallisuutta ja riskienhallintaa koskevia asioita.
Kriisinhallintakeskus rekrytoi ja kouluttaa siviilikriisinhallinnan asiantuntijoita kansainvälisiin kriisinhallintaoperaatioihin.
Kansliapäälliköt
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Sisäministeriön kansliapäällikköinä:
Px
Px tarkoittaa seuraavia asioita:
Giovanni Pacini
Giovanni Pacini (17. helmikuuta 1796 Catania – 6. joulukuuta 1867 Pescia) oli italialainen säveltäjä, joka tunnetaan yhtenä tuotteliaimmista säveltäjistä oopperan historiassa.
Vaikka Pacini tunnetaan parhaiten oopperoistaan, joita hän sävelsi useita kymmeniä, hänen tuotantonsa käsittää myös esimerkiksi oratorioita, kantaatteja ja messuja. Hän kirjoitti myös omaelämäkerran.
Parliament-Funkadelic
Parliament-Funkadelic on yhteisnimitys tuottaja George Clintonin johtamille 1970-luvun funkyhtyeille Parliament ja Funkadelic. Yhtyeet ovat osa samaa musiikillista projektia, josta Clinton käyttää nimitystä P-Funk, ja niissä soittavat osittain samat muusikot.
P-Funk -imperiumin nousu ja tuho
P-Funkin historia alkaa jo parikymmentä vuotta ennen sen suuruuden päiviä, vuonna 1956 New Jerseyn Plainfieldissä, jossa perustettiin doo-wop-yhtye nimeltä The Parliaments. Mukana yhtyeessä olivat jo tuolloin George Clinton, Ray "Stingray" Davis, Clarence "Fuzzy" Haskins, Calvin Simon ja Grady Thomas. Ryhmän suosio oli vähäistä alkuaikoinaan. Motown-levy-yhtiön saaman suosion innoittamana Clinton siirsi yhtyeen 1960-luvulla Detroitiin, mutta Revilot Records -yhtiön kautta julkaistut singlet eivät saavuttaneet kummempaa menestystä lukuun ottamatta kappaletta I Wanna Testify, josta tuli pienen mittakaavan hitti. Tähän aikaan Clinton myös kirjoitti kappaleita joillekin Motownin artisteille, kuten Jackson 5 -yhtyeelle.
1970-luvulle tultaessa ryhmän nimeksi oli muuttunut Funkadelic ja musiikki oli nyt rock-vaikutteista funkia tai "psykedeelistä soulia". Funkadelicin alkuaikojen kokoonpanoon kuuluivat Bill Nelson (basso), Eddie Hazel (kitara), Tawl Ross (kitara), Tiki Fulwood (rummut) sekä Mickey Atkins (koskettimet). Atkinsin korvasi 1970-luvun alussa Bernie Worrell. Vuonna 1974 Parliament -nimi otettiin uudelleen käyttöön (ilman s-kirjainta) Funkadelicin rinnalle. Parliamentin nimellä tehdyillä levyillä on mukana puhaltimet ja rock-soundin sijasta pysytellään lähempänä rhythm and blues -tradition perinteistä soundia – kuitenkaan uudenlaisia kokeiluja kaihtamatta. Parliamentin levyillä käytettiin monia James Brownin kanssa työskennelleitä puhallinsoittajia kuten Fred Wesleytä (pasuuna) ja Maceo Parkeria (saksofoni), jotka kuuluvat rhythm and bluesin kuuluisimpiin puhallinsoittajiin. Jo aikaisemmin Collinsin veljekset Bootsy (basso) ja Catfish (kitara) olivat loikanneet Brownin riveistä Clintonin talliin.
Funkadelicin levyt vuosilta 1970–1977 edustivat funk rock -tyyliä. Clinton kehitteli tätä Jimi Hendrixin alulle laittamaa suuntausta, jossa yhdistyivät funkmusiikin riffit ja rytmit rockmusiikin soundeihin. Funkadelicin levyillä ei ole puhallinsoittimia, poikkeuksena vuoden 1973 America Eats Its Young, joka tehtiin aikana, jolloin Parliament-nimi oli poissa käytöstä (myös aivan viimeisellä Funkadelic-levyllä on kahdella raidalla puhaltimet). Nimi "Parliament" ei viittaa politiikkaan – vaikka Clintonin usein ottaa sanoituksissaan kantaa poliittisiin asioihin – vaan se juontuu saman nimisistä savukkeista.
Clintonin "funk-imperiumi" muodostaa 1970-luvun funkmusiikin ytimen, varsinkin vuosikymmenen puolivälistä eteenpäin, jolloin Sly Stonen ja James Brownin musiikillinen tuotteliaisuus oli taantunut. Parliamentin ja Funkadelicin levyille on tyypillistä soulista, gospelista ja doo-wopista omaksuttu monen laulajan voimin tehty antaumuksellinen vokaalityöskentely. Levyt ovat usein myös täynnä Clintonin omituista huumoria ja niiden yleisilme on erittäin positiivinen. Clintonin funkimperiumi oli sekava musiikkinsa lisäksi myös taloudellisessa mielessä. Levytyssopimuksia oli useita, ja rahaa käytettiin Parliamentin massiivisiin konsertteihin. Levyjä tehtiin uskomatonta tahtia, kun lasketaan mukaan kaikki lukuisat sivuprojektit, joissa käytettiin samoja muusikoita. Funkadelicin ja Parliamentin levyt eivät käsitä suinkaan kaikkia P-Funkin 1970-luvun julkaisuja, vaan monet artistit tekivät soololevyjä ja lisäksi käytössä oli myös muutama muu yhtyenimi. Lopulta 1980-luvulle tultaessa koko systeemi romahti taloudelliseen kaaokseen. Tämän jälkeen Clinton otti rennommin ja käytti enemmän aikaa asioihin, kuten kalastamiseen, joita hän ei 1970-luvulla ehtinyt tehdä. 1980-luvulla Prince auttoi velkaantunutta Clintonia rahallisesti.