cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Rev
Kuolema
Sullivan löydettiin kuolleena kotoaan 28-vuotiaana joulukuussa 2009. Kuolinsyyksi vahvistettiin myöhemmin alkoholin ja reseptilääkkeiden tahaton yliannostus. The Revillä oli synnynnäinen sydänsairaus, jonka vuoksi hänen ei uskottu elävän yli 30-vuotiaaksi. Jotkut hänen faneistaan alkoivatkin epäillä yliannostuksen tahattomuutta ja uskoivat rumpalin aiheuttaneen itse oman kuolemansa, jottei joutuisi kärsimään enempää ja kokemaan kivuliasta kuolemaa. ”Fiction” -kappale vahvisti fanien uskomusta, koska sen sisältämä teksti on kuin hyvästien jättämistä.
Muuta
The Revin taustalaulua voi kuulla kappaleissa ”Brompton Cocktail”, ”Crossroads”, ”Gunslinger”, ”Scream”, ”Afterlife”, ”Save Me”, ”Flash Of The Blade”, ”Strength of the World”, ”Bat Country”, ”Almost Easy”, ”Fiction” ja ”Nightmare” -kappaleen demoversiossa. Rev laulaa kertosäkeen kappaleissa ”Critical Acclaim” ja ”A Little Piece of Heaven”.
The Rev soittaa pianoa kappaleissa ”Seize the Day”, ”Fiction”, ”Save Me” ja ”Warmness on the Soul”.
The Rev on tunnettu myös ”The double-ride thing” -tekniikastaan jota voi kuulla kappaleissa ”Almost Easy”, ”Crossroads”, ”Dancing Dead” ja ”Critical Acclaim”.
Mika Kohonen
Mika Kohonen (s. 10. toukokuuta 1977) on uransa jo lopettanut suomalainen salibandyn pelaaja ja lajin nelinkertainen maailmanmestari. Hän edusti Jyväskylän Happeeta. Hän pelasi kausilla 2016–2017 ja 2017–2018 ruotsalaisessa FC Helsingborgissa. Aiemmin hän pelasi Jyväskylän Happeessa ja kaudella 2015–2016 Seinäjoen Peliveljissä sekä ruotsalaisseuroissa Balrog IK ja Storvreta IBK. Hänet äänestettiin maailman parhaaksi salibandyn pelaajaksi vuosina 2005, 2009, 2010, 2011 ja 2012.
Kohosella on myös salibandya pelaava veli Mikko Kohonen.
Ensimmäiset vuodet ja liigadebyytti
Nuoruudessaan ahkerasti jalkapalloa ja jääkiekkoa harrastanut Kohonen siirtyi salibandyyn A-juniori-ikäisenä. Kaudella 1995–1996 hän pelasi tulokaskautensa Happeen miesten edustusjoukkueessa, josta tuloksena oli muun muassa pistepörssin 18. sija. Seuraavalla kaudella Kohonen teki salibandyliigassa tehot 13+17=30 ja nousi maajoukkueeseen. Maajoukkuedebyyttinsä Kohonen teki vuonna 1997 Lahden World Games -tapahtumassa.
Ennätyksiä ja siirto Ruotsiin
Kaudeksi 1998–1999 Kohosen fysiikka oli kehittynyt, mikä näkyi pelaamisessa. Hän teki salibandyliigan silloisen piste-ennätyksen 9+41=50. Seuraavana kautena hän kuitenkin paransi omaa ennätystään vielä 14 pisteellä. Kohonen siirtyi Ruotsiin kaudeksi 2000–2001, kun Ruotsin suurseuroihin lukeutuva Balrog Oilers kutsui hänet joukkueeseensa. Sopimuksen yksityiskohtia ei julkistettu. Muun muassa ruotsalainen Innebandymagazinet nimesi hänet maailman parhaiten palkatuksi salibandypelaajaksi. Kohonen osoittautui panostuksen arvoiseksi tekemällä vuorostaan Ruotsin piste-ennätyksen 39+68=107. Hänet valittiin Ruotsissa myös vuoden miespelaajaksi.
Kohonen on ollut Ruotsissa pelatessaan maan liigan pistepörssin kärkinimiä joka kaudella.
O = ottelut, M = maalit, S = syötöt, P = tehopisteet, J = jäähyminuutit.
Saavutukset ja palkinnot
pienoiskuva|Mika Kohonen (vasen) ja [[Samu Kuitunen]]
Ennätykset
Salibandyliiga:
Happee:
Maajoukkue:
Shadwellin asema
Shadwell on Docklands Light Railwayn asema Shadwellissa, Lontoossa, Oyster-vyöhykkeellä 2. Se avattiin 31. elokuuta 1987. Aseman lähellä sijaitsee London Overgroundin samanniminen asema.
Počitelj
Kaupunki on rakennettu rinteeseen Neretva-joen itärannalle noin 30 kilometriä Mostarista etelään. Sijainti jyrkkärinteisessä jokilaaksossa teki Počiteljistä strategisesti merkittävän linnoituksen Hertsegovinan sisäosien ja Dalmatian rannikkoalueen välillä. Počiteljin näkyvin maamerkki on Sahat-kulan vartiotorni vuodelta 1664, josta käsin joen ja sen rantaa kulkevan tien liikennettä voitiin tarkkailla.
Shadwellin asema
Historia
Asema avattiin 31. elokuuta 1987 osana DLR:n ensimmäistä osaa. Se rakennettiin alun perin yksivaunuisille junille. Laitureita pidennettiin vuonna 1991 kahden ja vuonna 2009 kolmen vaunun mittaisiksi. Vuoden 2009 remontin yhteydessä myös uudistettiin aseman sisäänkäynti ja lisättiin laiturien itäpäähän hätäuloskäynti.
Rakenne
thumb|left|Aseman sisäänkäynti. Asema sijaitsee maasillalla. Sillä on yksi laiturisaareke, jota käyttävät molempiin suuntiin kulkevat junat. Lippuautomaatit ja aseman sisäänkäynti ovat Watney Streetillä laiturien länsipuolella. Toisin kuin useimmilla DLR:n asemilla, Shadwellissa ei yleensä ole henkilökuntaa.
Počitelj
Vuonna 1993 Bosnian kroaattijoukot tuhosivat kaupungin keskeiset historialliset kohteet, muun muassa vuosina 1562–1563 rakennetun Hadži Alijan moskeijan. Hävitettyjä kohteita on jälleenrakennettu 2000-luvulla muun muassa Unescon tuella.
Laissez-faire
Laissez-faire [lesefe:´r], ransk. on vapaan markkinatalouden suuntaus ja tunnuslause, joka on suomeksi kirjaimellisesti käännettynä antakaa tehdä.
Fraasi juontaa juurensa absolutismin ajan Ranskaan. Anekdootin mukaan Ranskan valtiovarainministeri Jean-Baptiste Colbert (1619–1683) kysyi joukolta porvareita, mitä hallitus voisi tehdä talouselämän hyväksi. Yrittäjä nimeltä Legendre vastasi ”laissez-nous faire” eli ”antakaa meidän tehdä”, jolla hän tarkoitti, että poliitikkojen ei tulisi sekaantua talouselämään vaan antaa yrittäjien pyörittää talouselämää.
Termiä käytti muun muassa klassinen liberaali taloustieteilijä ja poliitikko, paroni Anne Robert Jacques Turgot (1727–1781) kirjassaan Reflexions sur la formation et la distribution des richesses (1766).
Toinen selitys sanonnan ”laissez-faire” synnylle on, että sitä käytti M. Alpha eräässä kirjeessään kuvaillessaan François Quesnayn ja muiden fysiokraattien kannattamaa täysin vapaata markkinataloutta: Quesnayn ideologiaa luonnehdittiin sanonnalla ”laisser faire, laisser passer” eli ”antaa tehdä, antaa mennä”. Sanonta esiintyy myös versiona ”laissez-faire, laissez-passer, le monde va de lui-même!” eli ”antaa asioiden mennä omaa rataansa, maailmakin pyörii itsekseen”.
Täydellistä laissez-faire -valtiota ei ole koskaan ollut olemassa, sillä valtio on aina jossain määrin puuttunut vapaaseen markkinatalouteen.
Petko Karavelov
thumb|200px|Petko Karavelov Petko Karavelov (5. huhtikuuta (J: 24. maaliskuuta) 1843 Koprivštitsa – 7. helmikuuta 1903 Sofia) oli bulgarialainen poliitikko, joka toimi Bulgarian pääministerinä neljästi vuosina 1880–1881, 1884–1886, 1886 ja 1901–1902.
Petko Karavelov oli Bulgarian kansalliseen heräämiseen vaikuttaneen kirjailija Ljuben Karavelovin nuorempi veli. Hän opiskeli Venäjällä ja oli Turkin sodan aikana Bulgarian venäläisen miehityshallinnon palveluksessa. Karavelov toimi Tărnovossa 1879 kokoontuneen perustuslakia säätävän kokouksen varapuheenjohtajana ja tuli pian tunnetuksi Bulgarian liberaalin puolueen johtavana poliitikkona. Hän oli 1880 valtiovarainministerinä Dragan Tsankovin hallituksessa ja kohosi saman vuoden lopussa itse pääministeriksi. Ruhtinas Aleksanteri I syrjäytti seuraavana vuonna perustuslain, jolloin Karavelov pakeni Itä-Rumeliaan ja toimi siellä opettajana sekä Filippopolin pormestarina. Perustuslaillisen hallinnon palauttamisen jälkeen hän saattoi 1883 palata Bulgariaan.
Vuonna 1884 Karavelov valittiin kansalliskokouksen puhemieheksi ja Tsankovin hallituksen kaaduttua saman vuoden heinäkuussa hän tuli toisen kerran pääministeriksi. Hänen toiselle pääministerikaudelleen osuivat Itä-Rumelian vallankumouksellinen yhdistäminen Bulgariaan vuonna 1885 ja siitä seurannut Serbian–Bulgarian sota. Toinen kausi päättyi ruhtinas Aleksanteria vastaan elokuussa 1886 suoritettuun vallankaappaukseen. Aleksanterin palatessa lyhyeksi ajaksi takaisin valtaan myös Karavelov palasi tosin hetkellisesti kolmannen kerran pääministeriksi.
Kun Aleksanteri I luopui syyskuussa 1886 lopullisesti kruunusta, Karavelovista tuli Stefan Stambolovin ja Sava Mutkurovin ohella kolmas jäsen hallitusvaltaa käyttäneeseen valtionhoitajakuntaan. Karavelov joutui kuitenkin eroamaan siitä jo marraskuussa, koska hänen suhtautumisensa Venäjään oli epäselvä, ja valtaan tullut Stambolov kohteli häntä tämän jälkeen ankarasti. Vuoden 1887 keväällä tapahtuneen epäonnistuneen kansannousun jälkeen Karavelov vangittiin joksikin aikaa ja vuonna 1891 hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen syytettynä osallisuudesta ministeri Beltševin murhaan. Stambolovin eron jälkeen hänet kuitenkin vapautettiin joulukuussa 1894. Hän toimi vielä kerran pääministerinä maaliskuusta 1901 tammikuuhun 1902.
Joel Lundqvist
Per Joel Lundqvist (s. 2. maaliskuuta 1982 Åre, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti aina pelatessaan Ruotsissa pääsarjatasolla Frölunda HC:ta ja toimi vuodet 2009-2023 joukkueensa kapteenina.
Seuraura
Lundqvistin kasvattajaseura on Järpens IF ja hän edusti juniorina myös Rögle BK:ta sekä silloista Västra Frölunda HC:tä. Ensimmäiset ottelunsa aikuisten tasolla hän pelasi kaudella 2000–2001, jolla edusti Allsvenskanin Mölndalia ja Elitserienin (vuodesta 2013 nimeltään SHL) Frölundaa, ja seuraavat viisi kautta, kaudesta 2001–2002 kauteen 2005–2006, hän pelasi vakituisesti Elitserienissä. Pisteiden valossa parhaalla Elitserien-kaudellaan, 2002–2003, hän teki 50:ssä runkosarjaottelussa 37 tehopistettä, 17 maalia ja 20 syöttöpistettä, ja oli joukkueensa toiseksi paras pistemies sekä maalintekijä Niklas Anderssonin jälkeen.
Lundqvist on ollut voittamassa jääkiekon Ruotsin-mestaruutta kahdesti, vuosina 2003 ja 2005. Pudotuspeleissä 2003 hän teki yhdeksän tehopistettä, kuusi maalia ja kolme syöttöpistettä, 16:ssa ottelussa, ollen Frölundan toiseksi paras maalintekijä Tomi Kallion jälkeen, ja pudotuspeleissä 2005 seitsemän tehopistettä, kaksi maalia ja viisi syöttöpistettä, 13:ssa ottelussa.
Dallas Stars varasi Lundqvistin numerolla 68 NHL:n varaustilaisuuden 2000 kolmannella kierroksella. Hän aloitti NHL:ssä vuonna 2006 ja pelasi tulokaskaudellaan 2006–2007 36 runkosarjaottelua, joissa teki kuusi tehopistettä, kolme maalia ja kolme syöttöpistettä, sekä seitsemän pudotuspeliottelua, joissa teki kaksi maalia. Kaudella 2007–2008 hän pelasi 55 NHL:n runkosarjaottelua, joissa teki 14 tehopistettä, kolme maalia ja 11 syöttöpistettä, ja 18 pudotuspeliottelua, joissa teki seitsemän tehopistettä, kaksi maalia ja viisi syöttöpistettä. Kaudella 2008–2009, jolla oli puolet kaudesta sivussa loukkaantumisten vuoksi, hän pelasi 43 runkosarjaottelua, joissa teki kuusi tehopistettä, maalin ja viisi syöttöpistettä. Hän pelasi Pohjois-Amerikan-vuosinaan Dallas Starsin lisäksi AHL:n Iowa Starsissa.
Vuonna 2009 Lundqvist palasi Frölunda HC:hen. Hän teki seuran kanssa kuusivuotisen sopimuksen.
Maajoukkueura
Lundqvist on edustanut Ruotsin maajoukkuetta Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa kuudesti; vuosina 2006, 2009, 2012, 2013, 2014 ja 2017. Ruotsi on voittanut näinä vuosina kolmesti MM-kultaa, 2006, 2013, 2017 ja kahdesti MM-pronssia, 2009 ja 2014. MM-kilpailuissa 2006 hän pelasi kahdeksassa ottelussa tehden yhden maalin, MM-kilpailuissa 2009 yhdessä ottelussa jääden tehopisteittä, MM-kilpailuissa 2012 kolmessa ottelussa tehden kaksi tehopistettä, maalin ja syöttöpisteen, ja MM-kilpailuissa 2013 kymmenessä ottelussa tehden kolme syöttöpistettä. Hän joutui jättämään MM-kilpailut kesken loukkaantumisen vuoksi sekä vuonna 2009 että vuonna 2012. Lundqvist on edustanut maataan myös jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2000 ja jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2002.
Perhe
Lundqvist on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Amandan kanssa kaksi lasta, vuonna 2008 syntynyt tytär ja vuonna 2011 syntynyt poika. Jääkiekkomaalivahti Henrik Lundqvist on Joel Lundqvistin identtinen kaksoisveli.
Ampumahiihdon maailmancup 2005–2006
Ampumahiihdon maailmancup 2005–2006 alkoi 26. marraskuuta Ruotsin Östersundista ja päättyi 26. maaliskuuta Norjan Holmenkollenille.
Kilpailukalenteri
Ohjelmaan kuului yhdeksän kilpailuviikonloppua, sekä olympiakilpailut ja sekaviestin mm-kilpailut.
Birds of Tokyo
Birds of Tokyo on australialainen rockyhtye, joka perustettiin Perthissä, Länsi-Australiassa vuonna 2004. Yhtye on julkaissut neljä studioalbumia, jotka kaikki ovat sijoittuneet Australian albumilistalle. Viimeiset kolme albumia ovat olleet listan kolmen kärjessä. Viimeisin albumi March Fires sijoittui listaykköseksi Australiassa.
Yasukuni-jinja
Yasukuni-jinja (, ”kansakunnan rauhottamisen pyhäkkö”) on šintolainen pyhäkkö Chiyodan erillisalueella Tokiossa, Japanissa. Pyhäkkö on omistettu Japanin keisarin puolesta kuolleiden kameille. Pyhäkkö rakennettiin kesäkuussa 1869 nimellä Tōkyō Shōkonsha (東京招魂社) Meiji-keisarin käskystä Boshin-sodan uhrien muistoksi. Se nimettiin uudelleen 1879, jolloin siitä tuli kansallinen pyhäkkö sodissa kuolleiden muistoksi. Nimi on lainaus kiinalaisesta klassikosta Zuo Zhuan, joka neuvoo 「吾以靖国也」, eli "Rauhoita itse maa".
Lokakuussa 2004 pyhäkön kamien luetteloon oli kirjattu 2 466 532 miestä ja naista, jotka antoivat elämänsä Japanin keisarin puolesta. Luetteloon kuuluu myös 1 068 toisen maailmansodan jälkeen sotarikoksista tuomittua, mukaan lukien neljätoista Tokion sotarikosoikeudenkäynnissä syytettyinä ollutta Japanin johtajaa. Tiettävästi rekisteriin on merkitty myös muita vastaavia rikollisia, etupäässä muinaisia poliittisia salamurhaajia jotka olivat tehneet seppukun jäädessään kiinni rikoksestaan. Samoin kaikki kamikaze-hyökkäyksissä kuolleet japanilaiset on merkitty sinne. Šintolaisen näkökannan mukaan ihminen sovittaa kuollessaan eläessään tehdyt rikkeet ja rikokset. Siksi šintolaiset eivät näe ristiriitaa tuomittujen sotarikollisten sielujen kutsumisessa Yasukuniin.
Japanilaisten poliitikkojen vierailut pyhätössä ovat usein herättäneet vastalauseita ulkomailla, pääasiassa Kiinassa ja Etelä- sekä Pohjois-Koreassa. Ulkopoliittisia ongelmia aiheuttivat erityisesti Japanin pääministeri Jun’ichirō Koizumin vuosittaiset vieraillut Yasukunilla 2000-luvun alkupuolella. Shōwa-keisari Hirohito ei käynyt paikalla enää vuoden 1978 jälkeen, jolloin sotarikolliset lisättiin sen luetteloihin.
Pyhäkössä on myös kiistanalainen ja revisionistinen sotamuseo Yūshūkan, jossa vierailee vuosittain noin 300 000 kävijää.
Sounding the Seventh Trumpet
Sounding the Seventh Trumpet on metalcore-yhtyeen Avenged Sevenfoldin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin Good Life Recordsin albumina. Se ilmestyi vuonna 2001, mutta julkaistiin uudestaan Hopeless Recordsin kautta 19. maaliskuuta 2002 levy-yhtiön vaihdon jälkeen.
Albumin kaikki biisit ovat genreltään metalcorea, paitsi kappaleet "Warmness on the Soul" ja "Streets". "Warmness on the Soul" on piano rock -balladi ja on yhtyeen kevyimpiä kappaleita, "Streets"-kappaleessa kuuluu vaikutteita punk rock -yhtyeiltä. Kappaleen oli kirjoittanut "Successful Failure", M.Shadowsin yhtye ennen Avenged Sevenfoldia.
Kappaleet "To End the Rapture", "Warmness on the Soul" ja "Streets" ovat albumin ainoat kappaleet, joissa lauletaan puhtaasti.
Kokoonpano
+
Keynesiläinen taloustiede
Keynesiläinen taloustiede on taloustieteen haara, joka lähtee kokonaiskysynnän vähyydestä syynä taantumiin. Sen mukaan valtion tulee lisätä kysyntää tasoittaakseen suhdannevaihtelua ja saadakseen talouden uudelleen käyntiin. Keynesiläiselle talousteorialle vastakkaisia suuntauksia ovat uusklassinen taloustiede ja monetaristinen taloustiede.
Teorian perusteet
John Maynard Keynes esitti teoriansa perusteet vuonna 1936 julkaistussa teoksessaan Työllisyys, korko ja raha. Keynesiläisen taloustieteen voidaan katsoa kannattavan sekataloutta ja olevan keskitie laissez-faire-kapitalismin ja sosialismin välillä.
Keynesin talousteorian perusteesi oli, että uusklassinen taloustiede on erityistapaus tilanteessa, jossa vallitsee täystyöllisyys. Markkinoiden toiminta on Keynesin mukaan kaukana täydellisestä muun muassa markkinapaniikkien (New Yorkin pörssiromahdus 1929) ja markkinapsykologisten tekijöiden johdosta, jonka vuoksi taloudessa esiintyvää suhdannevaihtelua tulee tasoittaa. Tällöin taantumia voidaan tasoittaa ja vähentää työttömyyttä. Uusklassisen talousteorian (Hayek) mukaan valtion kulutuksen merkittävilläkään lisäyksillä (esimerkiksi kasvaneet julkiset investoinnit infrastruktuuriin – ”bitteihin ja tiebitumiin”) ei ole pysyviä kasvuvaikutuksia kokonaiselintasoon edes pitkällä aikavälillä. Keynes sen sijaan korosti, että työttömyys ei ole vapaaehtoista, vaan merkittävä osa työttömästä työvoimasta olisi valmis töihin, mikäli sellaista löytyisi.
Keynesin mukaan valtion tulee puuttua lyhyen aikavälin ongelmiin kuten työttömyyteen ja elintason äkilliseen syöksyyn, koska tasapainoon päätyminen kestää liian kauan. Keynes totesikin, että on turha odottaa, koska ”pidemmällä aikavälillä olemme kaikki kuolleet”. Yleensä taloustieteessä lyhyt aikaväli katsotaan 1–3 vuotta kestäväksi, keskipitkä aikaväli 3–5 vuotta kestäväksi ja pitkä aikaväli yli 5 vuotta kestäväksi. Voidaankin perustellusti kysyä: ”Olisitko sinä valmis odottamaan työttömänä viisi vuotta työllistymistäsi? Mikäli olet, niin olet mitä puhdasverisin uusklassisen teorian ja Hayekin näkemysten kannattaja.” Työttömyys on uusklassisen teorian mukaan vapaaehtoista (palkkatarjouksen taso ei riittävä osalle työvoimaa, jotta hakeutuisivat töihin).
John Hicksin IS-LM-malli
Keynesin ajattelu pyrittiin palauttamaan osaksi perinteisempää taloustiedettä. Tärkeässä roolissa oli etenkin John Hicks, joka kehitti 1930-luvulla keynesiläisen teorian keskeisen näkemyksen kuvaavan IS-LM -mallin. Tästä muodostui varsinainen keynesiläinen taloustiede, joka hallitsi 1970-luvulle asti. Hicks tosin julkaisi 1980-luvulla artikkelin, jossa hän väitti jättäneensä aikaisemmassa työssään pois joitain Keynesin tärkeimpiä ajatuksia, etenkin liittyen epävarmuuden huomioon ottamiseen. Samoin moderni uuskeynesiläinen teoria korostaa palkka- ja hintajäykkyyksien tärkeyttä (menu-cost, kolmikantainen työmarkkinamalli, monopolit ja oligopolit hyödykemarkkinoilla). Siten onkin alettu kutsua keynesiläisyyttä ”reaalien analyysiksi” ja uusklassista teoriaa ”teorioiden analyysiksi”.
Keynesiläisyyden vaikutus tänään ja kritiikki teoriaa kohtaan
1960-luvulla keynesiläiset ja monetaristit kiistelivät inflaation syistä ja vaikutuksesta työllisyyteen (katso Phillipsin käyrä), rahan kysynnän korkojoustosta ja siitä, ”onko finanssipolitiikalla toivottua vaikutusta kokonaiskysyntään”. Kiista ”ratkesi empiiristen tosiasioiden avulla” – monetaristien voittoon. Tämä voitto osoittautui kuitenkin lyhytaikaiseksi modernien finanssikriisien myötä 2008, koska finanssituotteiden markkinoiden piti olla lähimpänä täydellisyyttä uusklassisen teorian kannattajien mukaan.
Ennen vuonna 2008 alkanutta finanssikriisiä saatettiin sanoa näin: ”Optimistikaan ei enää luota keynesiläiseen ajatukseen kysynnän aktiivisesta hienosäädöstä.” Näin totesi Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professori Vesa Kanniainen.
Koivut
Koivut (Betula) on kasvisuku, johon kuuluu noin 120 lajia pohjoisen pallonpuoliskon lauhkean vyöhykkeen puita ja pensaita. Ne ovat kesävihantia, tuulipölytteisiä ja yksikotisia. Lehdet ovat oksilla kierteisesti ja ne ovat yleensä ehytreunaisia, mutta joskus liuskaisia. Emi- ja hedenorkot ovat samassa puussa. Eminorkot ovat hedenorkkoja pienempiä ja kukkiessaan pystyjä. Hedenorkot ovat pitkiä ja riippuvia. Lenninsiivelliset siemenet varisevat syksyllä, ja ne kulkeutuvat tuulen mukana pitkiäkin matkoja. Koivujen runkoa ja oksia verhoaa helposti kuoriutuva tai hilseilevä, usein valkoinen ja mustaviiruinen kuori eli tuohi.
Levinneisyys
Koivut ovat Suomen lehtipuista yleisimpiä, ja hies- sekä rauduskoivut ovat Suomen kylmässä ilmastossa jopa osittain kilpailukykyisiä Suomen metsiä dominoivalle kuuselle. Koivuja kasvaakin havumetsävyöhykkeellä sekaisin havupuiden kanssa, mikä tekee niistä merkittävän lehtipuuryhmän. Suomen kotoisista koivulajeista hies- ja rauduskoivua tavataan lähes koko Euroopassa Välimeren seutuja ja idän aroa lukuun ottamatta. Tunturikoivu on sen sijaan rajoittunut Lappiin, ja vaivaiskoivua ei juuri kasva Baltian maiden eteläpuolella. Rauduskoivu pitää kuivemmasta maaperästä kuin kosteampaa maaperää arvostava hieskoivu. Vaivaiskoivu on Lapissa joka paikan kasvi, Etelä-Suomessa vain rehevien turvesoiden asukas.
Elinkierto
pienoiskuva|Koivun hedekukintoja toukokuussa Suomessa Koivujen lehteentulo ja samanaikaisesti tapahtuva kukinta ovat merkittävät tapahtumat Suomen luonnossa keväällä. Koivujen lehteentulo tapahtuu etelämpänä Euroopassa Suomea aikaisemmin, esimerkiksi Englannissa ja Pohjois-Ranskassa jo usein maaliskuun lopulla, Pohjois-Saksassa huhtikuun alussa ja Baltian maissa huhtikuun lopulla. Suomessakin koivujen lehteentulo noudattaa etelä-pohjoissuuntaista kaavaa. Hiirenkorvat ilmestyvät ensimmäisiin lounaissuomalaisiin hies- ja rauduskoivuihin usein jo pari päivää ennen vappua. Keski-Suomessa ne saapuvat hiirenkorvalle toukokuun alkupuolella ja Oulussa toukokuun puolessa välissä. Pohjois-Lapin tunturikoivut tulevat lehteen vasta kesäkuun alussa tai myöhemmin.
Koivuallergia on elimistön reagoimista negatiivisesti koivun siitepölyyn. Koivuallergiakausi alkaa Etelä-Suomessa jo huhtikuun puolessa välissä, kun Viron ja muiden Baltian maiden koivut kukkivat ja siitepölyä kantautuu lounais- ja etelätuulten mukana eteläiseen Suomeen.
Käyttö
thumb|250px|Suomalaista istutuskoivikkoa keskikesällä Koivupuusta valmistetaan muun muassa huonekaluja, suksia ja työkalujen varsia sekä koriste-esineitä, entisaikaan myös ajoneuvoja. Erityisen arvokkaita ovat rauduskoivun muunnokset visakoivu ja loimukoivu. . Teollisuudessa koivusta valmistetaan myös vaneria ja sellua. Rakennuspuuksi koivu sen sijaan ei kelpaa, koska ulkoilmassa se alkaa nopeasti lahota ja muuttua hohkaiseksi. Duramold-puukomposiitissa käytetään koivuviiluja.
Koivun tärkein käyttötarkoitus on kuitenkin vanhastaan ollut polttopuuna. Sen lämpöarvo massayksikköä kohti on tosin suunnilleen sama kuin esimerkiksi kuusen ja männyn, mutta sen suuremman tiheyden vuoksi sen lämpöarvo tilavuusyksikköä kohti on selvästi suurempi, noin 1010 kWh/m3, minkä vuoksi sitä yleensä pidetään parhaimpana polttopuuna.
Koivuista otetaan myös mahlaa, josta tehdään juomia maun ja terveysvaikutusten vuoksi. Lehtiä käytetään teehen ja salaatteihin, ja niillä voi myös värjätä lankoja. Salaattiin käytettävien lehtien on hyvä olla nuoria, joten niiden paras keräysaika on touko–kesäkuu. Koivusta eristetään myös koivusokeria eli ksylitolia.
Tuohesta on varsinkin entisinä aikoja tehty virsuja, kontteja, tuokkosia, rasioita ja muita tarvekaluja. Tuohen alla olevaa nilaa voidaan käyttää nahkojen parkitukseen.
Lajeja
Pohjois-Amerikassa alkuperäisenä kasvavia lajeja ovat:
Euraasiassa alkuperäisenä kasvavia lajeja ovat:
Erikoismuodot
Lisäksi tunnetaan paikallisia erikoismuotoja.
Lehtien ja värin mukaan:
Kasvutavan mukaan:
9GAG
100px|pienoiskuva|oikea|9GAG:in vanha logo. 9GAG on vuonna 2008 perustettu meemeihin ja muuhun internethuumoriin keskittyvä verkkosivusto. Se syntyi hongkonglaisen opiskelijaryhmän työnä, johon kuului Ray Chan, Chris Chan, Derek Chan, Marco Fung ja Brian Yu, koska Facebook ei ollut saatavilla Hong Kongissa. 9GAG-sovellus on saatavilla Androidille, iOS:lle, Windows Phonelle ja BlackBerry 10:lle. 9GAG on saavuttanut sosiaalisen median kuten Facebookin, Twitterin ja Instagramin avulla suuren suosion. Marraskuussa 2017 9GAG:in sivuilla oli käynyt yli 223 miljoonaa vierailijaa.
Sisältö
9GAG:issä on kolmenlaisia postauksia: meemejä, GIF-animaatioita sekä videoita. Postaukselle voi antaa positiivisia ja negatiivisia ääniä ja niitä voi kommentoida. Kuka tahansa kirjautunut käyttäjä, 9gagger, voi lisätä sisältöä 9GAG:iin. 9GAG:issä on useita eri kategorioita, kuten trending, meme, NSFW ja GIF.
Risto Kaskilahti
Risto Pekka Kaskilahti (s. 29. tammikuuta 1963 Viitasaari) on suomalainen näyttelijä.
Helsingin Kaupunginteatterissa vuodesta 2001 työskennellyt Kaskilahti on suuren yleisön tuttu Se on siinä -urheilutietovisailun vakiokilpailijana (Jäsen R), ja hän myös käsikirjoitti ohjelmaa. Hän on esiintynyt lisäksi eräissä elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Vuonna 2005 Kaskilahti sai toisen Telvis-palkintonsa. Hän on harjoitellut hiihtoa maajoukkueen mukana osana Elixir-televisio-ohjelmaa. Hän on ollut Nelosen sääpoika. Kaskilahti on esiintynyt lukuisissa näytelmissä, muun muassa Viivi ja Wagner (Helsingin Kaupunginteatteri), Viulunsoittaja katolla (Samppalinnan kesäteatteri), Kaunotar ja Hirviö (Helsingin Kaupunginteatteri), Väärennetty morsian (Helsingin Kaupunginteatteri).
Kaskilahti osallistui Tanssii tähtien kanssa -ohjelman 7. tuotantokaudelle syksyllä 2012 tanssiparinaan tanssinopettaja Susa Matson. He putosivat 6. pudotuksessa 11. marraskuuta 2012.
Risto Kaskilahti on naimisissa näyttelijä Sari Puumalaisen kanssa. Heillä on kaksi tytärtä, Saara ja Siiri.
Hollannin Grand Prix 1961
Hollannin Grand Prix 1961 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 22. toukokuuta 1961 Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Wolfgang von Trips, jolle voitto oli kauden ja uran ensimmäinen.
Mandela
Mandela on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla eteläafrikkalaisilla henkilöillä:
Gabriel Byrne
Gabriel James Byrne (s. 12. toukokuuta 1950 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä.
Lapsuus ja nuoruus
Gabriel Byrne, kuusilapsisen perheen esikoinen, syntyi Dublinissa. Hänen isänsä oli tynnyrintekijä ja äitinsä sairaalatyöntekijä. Byrne sai katolisen kasvatuksen.
Byrne kävi Dublinin yliopistoa, jossa hän opiskeli arkeologiaa, kielitiedettä ja iiriä.
Ura
Valmistuttuaan yliopistosta Gabriel Byrne työskenteli muun muassa arkeologina, kokkina, härkätaistelijana ja espanjan kielen opettajana. Näyttelijän ammattia Byrne kokeili ensimmäisen kerran vasta 29-vuotiaana, kun hän liittyi Focus- ja Abbey-teattereihin Dublinissa. Myöhemmin Byrne työskenteli teatterinäyttelijänä myös Lontoossa. Hänen alkuperäinen kiinnostuksensa iirin kieleen säilyi ammatinvaihdoksista huolimatta. Byrne kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä iirin kielellä: Draiocht esitettiin 1990-luvulla Irlannin kansallisella iirinkielisellä kanavalla, TG4:llä.
Gabriel Byrnen läpimurto näyttelijänä tapahtui vuonna 1979 irlantilaisen televisiosarjan The Riordans viimeisellä tuotantokaudella. The Riordans poiki samana vuonna spin-offin nimeltä Bracken, jossa Byrnekin esiintyi.
Uther Pendragonin rooli vuoden 1981 elokuvassa Excalibur – sankarin miekka oli Gabriel Byrne esikoisrooli ison budjetin elokuvissa. Sittemmin hän on esiintynyt muun muassa Bryan Singerin jännityselokuvassa Epäillyt, Arnold Schwarzeneggerin tähdittämässä apokalyptisessä elokuvassa End of Days ja David Cronenbergin tutkiskelevassa draamassa Spider.
Yksityiselämä
Gabriel Byrne meni naimisiin näyttelijä Ellen Barkinin kanssa vuonna 1988. Heillä on avioliitosta kaksi lasta: poika Jack Daniel (s. 1989) ja tyttö Romy Marion (s. 1992). Liitto päättyi asumuseroon vuonna 1993 ja lopulta sopuisaan avioeroon vuonna 1999. Elokuussa 2014 Byrne avioitui toistamiseen tuottaja Hannah Beth Kingin kanssa.
Vuonna 1995 ilmestyi Byrnen kirjoittama elämäkerta Pictures in my Head (ISBN 0-86327-709-8).
Gabriel Byrne vieraili ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa vasta 37-vuotiaana. Nykyään hän asuu Manhattanilla, New Yorkissa.
Mongoliläiskä
thumb|Sinertävä mongoliläiskä [[taiwanilaisen tyttövauvan alaselässä.]] Mongoliläiskä on joillakin vastasyntyneillä ja pikkulapsilla esiintyvä, yleensä yksittäinen 2–15 senttimetrin kokoinen siniharmaa läiskä ristiselässä tai pakaroissa. Se on synnynnäinen ihon pigmenttimuutos eli syntymämerkki. Vaikka mongoliläiskä näkyykin yleensä jo vastasyntyneellä, joskus se tulee näkyviin vasta seuraavina viikkoina.
Mongoliläiskä kehittyy sikiöaikana. Läiskän kohdalla pigmenttiä tuottavat solut eli melanosyytit eivät ole nousseet ihon pintakerrokseen vaan jäävät syvemmälle verinahkaan, jolloin ne kuultavat paksun ihokerroksen läpi siniharmaana. Läiskiä voi joskus olla useampia eri puolilla kehoa.
Mongoliläiskä yleensä häviää neljään ikävuoteen mennessä, mutta suuret ja tarkkarajaiset läiskät voivat säilyä koko elämän ajan. Mongoliläiskä pystytään poistamaan laserilla.
Mongoliläiskää esiintyy 95–100 prosentilla aasialaisvauvoista, 90–95 prosentilla itäafrikkalaisvauvoista, 85–90 prosentilla intiaanivauvoista, 50–70 prosentilla hispaanovauvoista, mutta vain 1–10 prosentilla valkoisista vauvoista.
Neurotaloustiede
Neurotaloustiede on mikrotaloustieteen ala, jossa yhdistyvät psykologia, neurotiede ja taloustiede ja sen tutkimuskohteena on ihmisten käyttäytyminen. Neurotaloustiede tutkii mitä aivoissa tapahtuu, kun ihmiset arvioivat eri valintavaihtoehtoja, luokittelevat riskejä ja tuottoja sekä ovat kanssakäymisissä muiden ihmisten kanssa.
Neurotaloustieteessä käytetään hyväksi neurotieteiden tutkimusmenetelmiä, jotka voidaan karkeasti jakaa kahteen ryhmään: suoriin mittauksiin aivoissa tapahtuvista sähkömagneettisista vaihteluista ja toiseksi menetelmiin, jotka perustuvat aivoissa tapahtuvan aineenvaihdunnan tai veren virtauksen mittaamiseen.
Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu
Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu (lyhenne TeaK ;, ) on yksi Taideyliopiston akatemioista, joka edustaa teatteri- ja tanssialaa. Se on Suomen suurin teatteri- ja tanssialan oppilaitos. Teatterikorkeakoulun lisäksi Suomessa näyttelijän tutkintoon voi valmistua vain Tampereen Nätystä.
Teatterikorkeakoulusta voi valmistua teatteritaiteen tai tanssitaiteen kandidaatiksi, maisteriksi ja tohtoriksi näyttelijäntaiteesta suomeksi ja ruotsiksi, ohjauksesta, dramaturgiasta, tanssitaiteesta (tanssija ja koreografi), valo- ja äänisuunnittelusta sekä teatteri- ja tanssipedagogiikasta. Korkeakoulu vastaa myös alan täydennyskoulutuksesta.
Lukuvuoden aikana TeaKissa on noin 40 ensi-iltaa. Esitykset ovat julkisia.
Ennen Teatterikorkeakoulua
Suomenkielisiä näyttelijöitä koulutettiin vuosina 1904–1940 Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulussa ja yksityisessä Suomen Näyttämöopistossa. Suomen Teatterikoulu perustettiin 1943. Sen korkeakouluosastolla alkoi ohjaaja- ja dramaturgikoulutus vuonna 1962.
Ruotsinkielisten näyttelijöiden koulutus aloitettiin huomattavasti suomenkielistä koulutusta aikaisemmin. Vuosina 1866–1868 opetus tapahtui Suomen ensimmäisessä teatterikoulussa Nya Teaternin yhteydessä. Vuonna 1908 perustettiin Svenska Teaternin yhteyteen Svenska Teaterns elevskolan, joka myöhemmin muutti nimensä Svenska Teaterskolan i Helsingforsiksi palvelemaan entistä enemmän koko suomenruotsalaista teatterikenttää.
Teatterikorkeakoulu (1979–2013)
Nykyinen kaksikielinen Teatterikorkeakoulu syntyi lopulta vuonna 1979, kun Suomen Teatterikoulu ja Svenska Teaterskolan yhdistyivät. Sen yhteyteen liitettiin myös vuonna 1956 perustettu Teatterialan keskuskirjasto, jonka nimi vaihdettiin vuonna 1992 muotoon Teatteri- ja tanssialan keskuskirjasto ja vuonna 2001 nykyiseen muotoonsa Teatterikorkeakoulun kirjasto.
Teatterikorkeakoulu sai Jouko Turkan rehtorikaudella 1980-luvun alkupuolella runsaasti huomiota koulussa käytettyjen opetusmenetelmien vuoksi. Kesäkuussa 1983 oikeuskansleri Kai Korte pyysi Turkalta ja opetusministeriöltä selvityksen siitä, miksi Teatterikorkeakoulun pääsykokeissa oli käytetty väkivaltaa kouluun pyrkijöitä kohtaan. Jumalan teatteri -skandaali tammikuussa 1987 paljasti Teatterikoulun vaikean sisäisen tilanteen. Teatterikriitikko Juha-Pekka Hotinen näki tapauksen nuoren näyttelijäsukupolven kapinana ”veltostunutta” suomalaista teatterilaitosta kohtaan.
Teatterikorkeakoulun opetus- ja tutkimustarjonta on laajentunut perinteisten näyttelijä-, ohjaaja- ja dramaturgikoulutusten lisäksi tanssialaan (1983), valo- ja äänisuunnitteluun (1986) ja esitystaiteeseen ja -teoriaan (2001). Tanssitaiteen laitoksella alkanut tanssinopettajakoulutus siirtyi vuonna 1997 omaksi tanssi- ja teatteripedagogiikan laitokseksi, jossa alkoi myös erillinen teatteri-ilmaisun opettajan (myöh. teatteriopettajan) koulutusohjelma.
Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu (2013–)
Teatterikorkeakoulu liittyi Kuvataideakatemian ja Sibelius-Akatemian kanssa osaksi uutta Taideyliopistoa vuoden 2013 alusta. Tällöin yliopistosta tuli yliopiston akatemia ja nimeksi tuli Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu. Johtajan titteli vaihtui rehtorista dekaaniksi.
Ylioppilaskunta
Taideyliopistossa ja sen akatemioissa opiskelijoita edustaa ja heidän etujaan valvoo ylioppilaskunta. Kaikki Teatterikorkeakoulun perustutkinto-opiskelijat kuuluvat Taideyliopiston ylioppilaskuntaan, joka muodostui Teatterikorkeakoulun ylioppilaskunnan yhdistyessä Kuvataideakatemian ja Sibelius-Akatemian ylioppilaskuntien kanssa 1. tammikuuta 2013.
Alumnitoiminta
Teatterikorkeakoulun alumneiksi kutsutaan henkilöitä, jotka ovat suorittaneet Teatterikorkeakoulussa tai sitä edeltävissä oppilaitoksissa teatteri- ja tanssialan tai siihen rinnastettavan tutkinnon. He voivat liittyä Teatterikorkeakoulun alumniyhdistykseen, jonka tehtävänä on toimia muun muassa alumnien välisenä yhdyssiteenä. Yhdistykseen voivat kuulua myös Teatterikorkeakoulun ja sen edeltäjien nykyiseen tai entiseen henkilökuntaan kuuluneet.
Alumniyhdistys on nimennyt vuodesta 2011 vuosittain jonkin taiteilijan, pedagogin tai muussa teatterityössä huomionarvoisella tavalla ansioituneen henkilön Vuoden alumniksi. Ensimmäinen Vuoden alumni oli Seela Sella (2011). Vuonna 2012 Vuoden alumneiksi valittiin Pauliina Feodoroff ja Milja Sarkola. Vuonna 2013 Vuoden alumneiksi valittiin Hanna Kirjavainen ja Miko Jaakkola.
Tutkinnot
Teatterikorkeakoulussa voi suorittaa perustutkintoina alemman ja/tai ylemmän korkeakoulututkinnon sekä näiden jälkeen suoritettavia jatkotutkintoja.
Teatterikorkeakoulussa suoritettava alempi korkeakoulututkinto on joko tanssitaiteen tai teatteritaiteen kandidaatin tutkinto. Se on laajuudeltaan 180 opintopistettä, ja sen ohjeellinen suoritusaika on kolme vuotta täysipainoisesti opiskeltuna.
Tanssitaiteen/maisterin tutkinto suoritetaan vastaavan kandidaatin tutkinnon tai muun vastaavan tutkinnon (esimerkiksi ammattikorkeakoulussa tai ulkomailla suoritetun tutkinnon) pohjalta. Tutkinto on laajuudeltaan 120 opintopistettä, ja sen suorittaminen kestää kaksi vuotta täysipainoisesti opiskeltuna.
Maisterin tutkinnon suorittamisen jälkeen on mahdollista jatkaa jatkotutkintoihin, joko lisensiaatintutkintoon tai suoraan tohtorintutkintoon. Tanssitaiteen/teatteritaiteen lisensiaatin tutkinto on laajuudeltaan 120 opintopistettä, mikä vastaa kahden vuoden täysipäiväisiä opintoja. Tanssitaiteen/teatteritaiteen tohtorin tutkinto on laajuudeltaan 240 opintopistettä, mikä vastaa neljän vuoden opintoja.
Tilat
Historiansa aikana on Teatterikorkeakoulu sijainnut useassa eri paikassa. Perustamisestaan aina vuoteen 1992 saakka korkeakoulu toimi Eirassa Ehrensvärdintiellä sekä Töölössä. Vuonna 1992 korkeakoulun kaikki toiminta lukuun ottamatta tanssitaiteen ja valo- ja äänisuunnittelun laitoksia muutti Kulttuuritalolle ja Paahtimo-nimiseen entiseen teollisuusrakennukseen. Nykyisiin tiloihin Haapaniemenkadulle korkeakoulu muutti vuonna 2000. Valo- ja äänisuunnittelun laitos toimi Tampereella vuosina 1988–2007 tiloissa, joissa toimii nykyisin Tutkivan teatterityön keskus.
Kalenterivuosi
Kalenterivuosi on kalenterin yhtä aurinkovuotta kuvaava ajanjakso.
Lely
Lely on alankomaalainen, kansainvälisesti toimiva maatalousvälineitä valmistava yhtiö. Se perustettiin vuonna 1948 ja sillä on toimipisteitä Alankomaiden lisäksi Australiassa, Kanadassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa ja Englannissa. Yritys valmistaa erilaisia karjanhoitoon liittyviä koneita ja välineitä, muun muassa lypsyrobotteja, joista suosituimpana mallina Astronaut A3.
Tuotteita maahantuo ja myy Suomessa ja Virossa NHK-keskus Oy.
Bangorin tuomiokirkko
Bangorin tuomiokirkko on Bangorissa Walesissa sijaitseva katedraali, jonka paikalla on ollut kirkko jo 500-luvulta.
Noin vuonna 530 aatelissyntyinen Deiniol alkoi rakentaa kirkkoa paikalle. Viikingit ryöstivät ja polttivat katedraalin vuonna 1073, kuningas Juhana Maattoman armeija tuhosi sen 1211, keskustorni paloi vuonna 1309 ja osia katedraalista tuhoutui walesilaiskapinan aikana 1402.
Luettelo Jordanian kaupungeista
Tämä on luettelo Jordaniassa sijaitsevista kaupungeista.
Munalikööri
thumb|Munalikööriä Munalikööri eli advocaat on kermaista ja paksua likööriä, joka valmistetaan munankeltuaisesta, sokerista ja alkoholista (yleensä brandy-tisleestä). Likööri maustetaan usein vaniljalla, ja sen alkoholipitoisuus on 14–20 %. Munalikööriä valmistavat muun muassa Bols ja DeKuyper.
Munalikööriä voidaan käyttää leivonnassa ja erilaisten jälkiruokien valmistamiseen. Tunnetuin munalikööridrinkki on lumipallo, jossa likööri pidennetään sitruunalimonadilla. Joskus drinkkiin lisätään myös vodkaa.
Nat
Nat voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Spital
Spital voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Forza Motorsport 3
Forza Motorsport 3 on Turn 10 Studiosin kehittämä ajopeli, jonka Microsoft Game Studios julkaisi Xbox 360 -konsolille lokakuussa 2009. Peli on seuraaja Forza Motorsport 2:lle.
Forza Motorsport 3:ssa on yli 470 tarkoin mallinnettua autoa yli 50 valmistajalta. Kaikki autot on mallinnettu sisältä ja ulkoa vastamaan täysin esikuviaan. Pelissä on myös yli 100 erilaista rataa. Ajostaan voi tehdä videon ja lähettää sen forzamotorsport.net -sivustolle muiden nähtäville. Pelissä on edeltäjäänsä enemmän tuunaus- ja viritysmahdollisuuksia. Ajaessa on myös mahdollisuus vaihtaa sisäkuvakulmaan ajaessa. Pelin seuraaja Forza Motorsport 4 julkaistiin Xbox 360 -konsolille 14. lokakuuta 2011.
International Press Telecommunications Council
1970-luvulta alkaen järjestö on keskittynyt kustantajien uutistietojen vaihdossa käyttämien standardien kehittämiseen ja julkaisemiseen, erityisesti kuvien julkaisemiseen.
1979 IPTC kehitti kuvia varten metatietomäärittelyn, jota uudistettiin melkoisesti 1991 Information Interchange Modeliksi (IIM). 1994 Adobe kehitti sitä edelleen soveltamalla sitä digitaalikuviin, ja menetelmä tunnetaan IPTC-otsikointina (IPTC headers). JPEG-, TIFF Rev. 6.0- ja RIFF WAVE-tiedostomuotoa olevat tiedot voidaan merkitä Exchangeable image file formatin metatiedolla.. 2001 Adobe esitteli XML/RDF:ään perustuvan Extensible Metadata Platformin. IPTC:n kanssa tästä muodostui IPTC Core Schema for XMP, jonka avulla kyettiin lisäämään metatieto myös JPEG2000-, GIF-, PNG-, HTML-, PostScript-, PDF-, SVG-, Adobe Illustrator- ja DNG-tiedostoihinkin Information Interchange Modelin jo 1994 määrittelemien tiedostotyyppien lisäksi. Määrittelyä käytetään monissa kuvankäsittelyohjelmissa.
Ilppo Simo Louhivaara
Ilppo Simo Louhivaara CBE oli suomalainen matemaatikko.
Louhivaara aloitti matematiikan opinnot Helsingin yliopistossa vuonna 1945. Hänen Rolf Nevanlinnan ohjauksessa tehty elliptisiä differentiaaliyhtälöitä koskeva väitöskirjansa valmistui tammikuussa 1955. Sen nimi oli Ûber das erste Randwertproblem für die Differentialgleichung .
Vuosina 1955–1965 Louhivaara omistautui matematiikan tutkimukselle ja häneltä ilmestyi kymmenen saksankielistä julkaisua. Vuosina 1955–1960 hän toimi suomalaisen "matematiikkakonetyöryhmän" tehtävissä. Työryhmällä oli suuri merkitys Suomen tietotekniikkaosaamisen kannalta, vaikka itse kone, työnimeltään ESKO, ei koskaan käyttöön päässytkään. Vuosina 1958–1978 Louhivaara oli Helsingin yliopiston dosentti.
Louhivaaran erikoisala oli matemaattinen analyysi ja hän tutki muun muassa eräitä differentiaalioperaattorityyppejä ja niihin liittyvien reuna-arvotehtävien yleistettyjen ratkaisujen olemassaolo- ja säännöllisyysehtoja. Louhivaaran tärkeät yhteistyökumppanit olivat lähinnä Saksassa. Tiiviit yhteydet hänellä oli Saksassa muun muassa Christian G Simaderin kanssa.
Louhivaara oli kansainvälisesti suuntautunut ja merkittävässä asemassa muun muassa kansainvälisten matemaattisten kongressien järjestämisessä Suomessa. Vuonna 1962 hän järjesti Tukholman mantemaatikkokongressin jälkeen kollokvion Otaniemessä ja vuoden 1966 Moskovan kongressin yhteydessä Jyväskylässä. Louhivaara järjesti kollokvion myös vuonna 1970 vaikka varsinainen kongressi järjestettiin Nizzassa. Neljännen ja viimeisen kollokvionsa Louhivaara järjesti Jyväskylässä vuonna 1973 edeltäen seuraavan vuoden kongressia Vancouverissa.
Kun Jyväskylän kasvatusopilliseen korkeakouluun (JKK) perustettiin matemaattis-luonnontieteellinen osasto (myöh. matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta) 1965, Louhivaara hoiti sinne perustettua matematiikan professuuria ja oli tiiviisti mukana uuden osaston suunnittelussa ja johtamisessa. Hän toimi matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan ensimmäisenä dekaanina vuosina 1965–1967. Vuonna 1966 JKK muuttui Jyväskylän yliopistoksi ja Louhivaarasta tuli vakituinen matematiikan professori. Vuonna 1967 Louhivaara valittiin Jyväskylän yliopiston rehtoriksi. Hän jatkoi tehtävässä vuoteen 1977 hoitaen samanaikaisesti myös matematiikan professuuria iltaisin ja viikonloppuisin. Louhivaaran rehtorikausi oli voimakkaan laajenemisen ja kehittymisen aikaa Jyväskylän yliopistossa ja häntä arvostettiin yli tiedekuntarajojen tasapuolisena ja tarmokkaasti asioihin tarttuvana henkilönä. Toisaalta Louhivaara koki hallinnollisten tehtävien vievän liikaa aikaa tutkimukselta, joka oli kuitenkin hänelle toinen kutsumus. Vuonna 1970 Louhivaara valittiin Helsingin yliopiston sovelletun matematiikan professoriksi, muttei ehtinyt astua virkaan palattuaan Jyväskylän yliopiston rehtoriksi.
Vuonna 1977 Louhivaara siirtyi Berliiniin Freie Universitätin matematiikan professoriksi. Hän työskenteli Saksassa elämänsä loppuun saakka. Louhivaara oli testamentannut koko omaisuutensa Suomalaisen Tiedeakatemian Matematiikan rahastolle.
Weitra
Weitra on kaupunki Ala-Itävallassa. Weitra kuuluu Gmündin piiriin ja on osa Itävallan Waldvierteliä.
Weitrassa on Itävallan vanhin toiminnassa oleva olutpanimo.
Weitran paikkakunnat
Großwolfgers, Oberbrühl, Oberwindhag, Reinprechts, Spital, St. Wolfgang, Sulz, Tiefenbach, Unterbrühl, Walterschlag, Weitra ja Wetzles
Cape Canaveral Space Force Station
thumb|250px|Cape Canaveral Space Force Station thumb|200px|Merrit Island: [[Kennedy Space Center kuvassa valkoisella ja Cape Canaveral Space Force Station vihreällä]]
Cape Canaveral Space Force Station (CCSFS) on Yhdysvaltain avaruusvoimien (USSF) Cape Canaveralissa Floridassa sijaitseva tukikohta. Cape Canaveral sijaitsee aivan NASA:n Kennedy Space Center -avaruuskeskuksen (KSC) naapurissa.
Cape Canaveralissa oli Yhdysvaltain laivaston lentokenttä ("Banana River Naval Air Station") vuosina 1940–1947. Laukaisukeskuksen (lentotukikohdan) virallinen nimi viittasi tämän jälkeen Yhdysvaltain ilmavoimiin, kun nimenä oli "Cape Canaveral Air Force Station" (1949–1963 ja 1973–2020) ja "Cape Kennedy Air Force Station" (1963–1973). Keskus sai nimen "Cape Canaveral Space Force Station" (CCSFS) 9. joulukuuta 2020 varapresidentti Mike Pencen läsnäollessa. Tunnetun avaruuskeskuksen uudelleennimeäminen liittyi edellisvuonna omaksi asevoimien haarakseen eriytetyn Yhdysvaltain avaruusvoimien nimistön esilletuontiin.
Canaveralista on laukaistu myös lukuisia NASA:n lentoja. Esimerkiksi Voyager- ja Viking-luotaimet lähetettiin avaruuteen Canaveralin kompleksista 41.
thumb|left|Kompleksi 41. Vasemmalla kuvassa kokoonpanohalli ja oikealla laukaisualusta.
Rayman 3: Hoodlum Havoc
Rayman 3: Hoodlum Havoc on Ubisoftin ja Ubisoft Shanghain kehittämä sekä Ubisoftin julkaisema Rayman-pelisarjan kolmas tasohyppelypeli. Peli julkaistiin vuonna 2003 Nintendo GameCubelle, Game Boy Advancelle, PlayStation 2:lle, Xboxille, Microsoft Windowsille, N-Gagelle, OS X:lle sekä vuonna 2012 PlayStation Networkissa ja Xbox Live Arcadessa. Pelin Game Boy Advance -versiolle on julkaistu vuonna 2005 jatko-osa Rayman: Hoodlums’ Revenge.
Raymanin kyvyt
Rayman voi heitellä käsiään vapaasti ja näyttää kieltään niin että kärpäs-Hoodlum muuttuu tavalliseksi lumiksi.
Rayman pystyy erilaisten voimapesujauhepurkkien avulla muuttamaan kätensä erilaisiksi aseiksi. Nämä erikoiskyvyt kumminkin kestävät vain vähän aikaa.
Vihreä jauhe: Pyörre. Rayman pystyy nostamaan erillisia esineitä kuten pyörre-sieniä ja Hoodlumeita.
Punainen jauhe: Metallinyrkit. Raymanin kädet muuttuvat uskomattoman voimakkaiksi, ja hän pystyy lyömään viholliset helpommin ja rikkomaan ovia.
Sininen jauhe: Sudenraudat. Rayman saa käyttöönsä sudenraudat, joilla hän voi tarrautua erilaisiin koukkuihin.
Oranssi jauhe: Ohjusisku. Raymanin käsi muuttuu ohjukseksi, jota voi vapaasti ohjata. Tätä voimaa käyttäessä on melkein pakko pysyä purkin päällä, jos tahtoo oikeasti osua johonkin.
Keltainen jauhe: Kypäräkopteri. Raymanin päähän ilmestyy kypärä, josta putkathtaa minikopteri. Sillä voi lentää ylöspäin.
Hahmot
Rayman: Päähenkilö ja pelattava hahmo. On ollut voittoisa kahdessa aikaisemmassa seikkailussa ja on nyt supertähti, vaikkei itse usein käyttäydykään niin. On tyypillisesti nukkumassa ja laiskottelemassa kavereidensa kanssa.
Douglas Blubaugh
Douglas Morlan "Doug" Blubaugh (31. joulukuuta 1934 Ponca City, Oklahoma – 16. toukokuuta 2011 Tonkawa, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen vapaapainija, olympiavoittaja ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.
Blubaugh voitti vapaapainissa sarjan 73 kg olympiakultaa Roomassa 1960. Olympiaturnauksessa hän voitti muun muassa iranilaisen Imam-Ali Habibin. Lisäksi Blubaugh voitti Pan-Amerikan kisojen kultaa Chicagossa 1959 78 kg:n painoluokassa.
Rayman 3: Hoodlum Havoc
Hahmot
André: Hoodlumien johtaja ja muita lajitovereitaan huomattavasti älykkäämpi. Ainoa tavoite on olla maailman valtias. Hänen heikkouksiaan ovat kiivas luonne ja luumumehu.
Hoodlumit : Mustia, kärpäsen näköisiä olentoja, jotka kerivät eläinten villan kutoakseen niistä asut.