cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bikku Bitti
Vuorikiipeilijä Eamon Ginge Fullen nousi Bikku Bittin huipulle 25. joulukuuta 2005 ja teki tämän myötä Guinnessin ennätystenkirjan ennätyksen nopeimmassa ajassa – viidessä vuodessa – kaikkien Afrikan maiden korkeimmat kohdat saavuttaneena henkilönä.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – miesten yhteislähtö
Miesten yhteislähtö ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2021 järjestettiin 21. helmikuuta 2021.
Tulokset
Kilpailu alkoi kello 15.15.
Bioko Norten provinssi
Bioko Norten provinssi jakautuu kolmeen kuntaan: Malabo, Baney ja Rebola.
Lockheed L-2000
Lockheed L-2000 oli Lockheed Corporationin suunnitelma Yhdysvaltain ensimmäisen ylisoonisen matkustajalentokoneen rakentamiseksi.
Koneen suunnittelu
Kone ei koskaan päässyt piirustuspöytää pidemmälle, mutta koneelle suunniteltiin deltasiipistä rakennetta yhtiön hieman aiemmin aloittaman SR-71 Blackbird-projektin pohjalta. L-2000-sarjaan suunniteltiin 170–273-paikkaisia versioita.
Kilpailu
Yhdysvaltain valtion rahoittaman kilpailun voitti lopulta Boeing 2707. Lockheedin hävittyä kilpailun valtionrahoituksesta, yhtiö vetäytyi ylisoonisten lentokoneiden markkinoilta, kuten teki myöhemmin myös kilpailun voittanut Boeing. L-2000 olisi ollut Boeing 2707-koneeseen verrattuna hieman yksinkertaisempi ja vähemmän riskialtis, toisaalta B 2707 olisi ollut suorituskykyisempi ja hiljaisempi.
Pikkuhahtupää
Pikkuhahtupää (Enneapogon desvauxii) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, hahtupäiden (Enneapogon) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on kasvutavaltaan tiiviisti mätästävä ja kasvaa 5–35 cm korkeaksi. Sen lehtilavat ovat 2–12 cm pitkiä ja 1–3 mm leveitä. Pikkuhahtupään kukinto on harmaa ja tiivis, tähkää muistuttava röyhy. Tähkylät ovat 5,5–7 mm pitkiä ja kolmikukkaisia. Tähkylöiden kaleissa on kolmesta yhdeksään suonta. Ulkokaleet ovat 3–3,5 mm pitkiä ja sisäkaleet 4–5 mm pitkiä. Ulkohelpeet ovat 1,5–2 mm pitkiä sekä tiheäkarvaisia. Vihneet ovat 2–4 mm pitkiä. Pikkuhahtupää on sukunsa ainoa laji, joka lisääntyy itsepölytyksen kautta kleistogamisesti.
Pikkuhahtupää kasvaa kuivilla vuorenrinteillä 1000–1900 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella. Pikkuhahtupää on sukunsa laajimmalle levinnyt laji ja sitä tavataan Aasiassa, Afrikassa sekä Amerikoissa.
Peliplaneetta.net
Peliplaneetta.net oli vuonna 2001 perustettu videopelisivusto. Sivusto päätettiin sulkea vuoden 2014 alussa.
Pelipalvelimet
Peliplaneetta.net:llä oli käytössään pelipalvelimia Counter-Strikelle ja Wolfenstein: Enemy Territorylle. Helmikuussa 2006 Counter-Strike: Sourcelle tuli myös oma palvelimensa. Pelipalvelimet poistettiin käytöstä teknisten ongelmien vuoksi.
Historia
Peliplaneetta.net syntyi Jippii Groupin aiemman, vuonna 2001 perustetun CoreOnline-sivuston pohjalle. Peliplaneetan ylläpitäjät, joihin kuului muun muassa Mikko Heinonen, perustivat Alasin Media Oy:n, jonka kautta sivustoa ylläpidettiin.
Kun uuden omistajat vaihtoivat sivuston sisällöntuottajan H-Towniin 2007, Alasin Media Oy perusti V2.fi-sivuston.
Elisa päätti sulkea Peliplaneetan tammikuun lopussa 2014. Elisan mukaan sivusto oli sopimaton yrityksen verkkostrategiaan eikä yritys ollut halukas kehittämään sivustoa.
Etelänpuukiipijä
Etelänpuukiipijä (Certhia brachydactyla) muistuttaa puukiipijää. Sen elinalue rajoittuu Etelä- ja Keski-Eurooppaan. Etelänpuukiipijän erottaa Suomessakin esiintyvästä puukiipijästä lähinnä siitä, että sen kupeet ovat ruskehtavat, kun taas puukiipijällä ne ovat vaaleat. Etelänpuukiipijää ei ole tavattu Suomessa. Etelänpuukiipijän tieteellinen lajinimi, brachydactyla, merkitsee lyhytvarpaista. Sen takavarpaan kynsi onkin paljon lyhyempi kuin puukiipijällä, mutta tämän eron voi huomata vain tutkija, joka pitää lintua kädessään. Etelänpuukiipijä on 12–13 cm pitkä ja painaa 8–12 g.
Elinympäristö
Etelänpuukiipijän elinympäristöjä ovat lehtimetsät, puistot ja puutarhat. Esiintymisalueensa vuoristoseuduilla laji esiintyy myös havumetsissä.
Ravinto
Ravintona etelänpuukiipijä käyttää hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Lisääntyminen
pienoiskuva|Etelänpuukiipijän munia Naaras hautoo 5–7 munaansa 14–15 vuorokautta. Poikaset jättävät pesän noin 2 viikon ikäisinä.
Vuokko Hovatta
Vuokko Leena Hovatta (s. 2. syyskuuta 1972 Espoo) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän tuli tunnetuksi suositun Ultra Bra -yhtyeen jäsenenä. Ultra Bran hajottua Hovatta lauloi Tekniikan ihmelapset -yhtyeessä. Vuonna 2008 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa. Hovatta valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1999 ja on kiinnitettynä Helsingin kaupunginteatteriin.
Musiikki
Hovatta opiskeli viulun ja pianon soittoa jo lapsena. Lisäksi hän lauloi Tapiolan kuorossa. Myöhemmin hän opiskeli kolme vuotta Sibelius-Akatemiassa.
Hovatta liittyi Ultra Brahan vuonna 1995 ja on mukana kaikilla sen julkaisemilla albumeilla. Kun Ultra Bra hajosi vuonna 2001, Hovatta perusti Tekniikan ihmelapset -yhtyeen yhdessä Marzi Nymanin, Jukkis Kiviniemen ja Marko Timosen kanssa. Yhtyeen ainoa albumi Syntymäpäivä ilmestyi vuonna 2004.
Helmikuussa 2008 ilmestyi Hovatan ensimmäinen sooloalbumi Lempieläimiä. Lisäksi Hovatta oli mukana Suomen euroviisukarsinnassa 2008 kappaleella ”Virginia”, joka kertoo kirjailija Virginia Woolfista.
Hovatta laulaa myös Kerkko Koskinen Kollektiivissa.
Näytteleminen
Hovatta valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulun näyttelijätyön koulutusohjelmasta vuonna 1999. Hän on näytellyt useissa Suomen Kansallisteatterin ja Helsingin kaupunginteatterin näytelmissä ja musikaaleissa. Vuokko Hovatan ensimmäinen teatterirooli oli Espoon kaupunginteatterin Tahdon, tahdon -musikaalissa keväällä 1998. Hovatan ensimmäinen elokuvarooli on Raimo O. Niemen vuonna 2006 ilmestyneessä elokuvassa Suden arvoitus. Tämän lisäksi hän on tehnyt elokuvissa dubbauksia.
Yksityiselämä
Vuokko Hovatta on nelilapsisen perheen toiseksi vanhin. Hovatan isä on koulutukseltaan diplomi-insinööri ja äiti Outi Hovatta on lääketieteen professori. Hovatta meni naimisiin ollessaan 22-vuotias, mutta liitto päättyi pian eroon. Myöhemmin Hovatalle on syntynyt kaksi lasta. Esikoinen kuoli synnytyksessä ja kuopus syntyi vuonna 2004. Hovatta on ollut avoliitossa näyttelijä Eero Ahon kanssa. Pari erosi vuonna 2013. Hovatta seurusteli siitä saakka muusikko Zarkus Poussan kanssa tämän kuolemaan, vuoteen 2016 asti.
Teatteri
(näytelmä, teatteri, ensi-ilta)
Lielupe
left|220px|thumb|Näkymä Lielupejoelta
Lielupe (aik. ) on 119 kilometriä pitkä joki Latviassa. Se saa alkunsa Liettuan ja Latvian rajalla virtaavan Mēmele- ja Mūsa-joen yhtymäkohdasta Latvian eteläosissa Bauskassa. Mēmele mukaan luettuna joen pituus on 310 km. Joki kulkee Bauskan, Jelgavan ja Jūrmalan kautta Riianlahden rannikolle, josta se seuraa rantaviivaa noin 30 kilometriä Riikaan. Lielupen valuma-altaan koko on 17 900 km².
Monergismi
Monergismi on teologiassa käsitys, jonka mukaan pelastus on yksinomaan jumalan ansiota ja vain hänelle kuuluu ansio vanhurskauttamisesta ja pelastuksesta. Monergismi on islamissa kirjattu Koraaniin, ja kristinuskossa monergismi on ennen kaikkea läntisten kirkkokuntien käsitys eskatologiasta. Monergismille vastakkaisia näkökantoja ovat pelagiolaisuudelle tunnusomainen synergismi, jonka mukaan pelastus on Jumalan ja ihmisen yhteisvaikutuksesta, sekä itämaisten uskontojen pelastuskäsitykset, joiden mukaan pelastus riippuu yksinomaan ihmisen itsensä teoista ja ansioista.
Monergismin pohjana protestanttisessa teologiassa on viisi solaa (latinan "ainoastaan"):
Näistä kalvinismi hyväksyy kaikki, ja luterilaisuus kolme ensimmäistä. Katolisuudessa uskon vahvistukseksi vaaditaan lisäksi tekoja, eikä vanhurskauttaminen ole kertakaikkinen tapahtuma, vaan pitkällinen prosessi.
Kristillistä monergismia on arvosteltu ennen muuta siitä, että se johtaa väistämättä fatalismiin: mitä mieltä on edes yrittää elää Jumalan sääntöjen mukaan, jos omilla toimillaan ei mitenkään kykene vaikuttamaan pelastukseensa? Tämän kysymyksen toi esiin jo Pelagius 400-luvulla, eikä tähän kysymykseen ole teologiassa koskaan kyetty vastaamaan tyhjentävästi. Monergismia voidaan perustellusti verrata arpajaisiin: jos Jumala yksin päättää, kuka pelastuu ja kuka kadotetaan, tällöin ihmisen itsensä kannalta kysymys on samasta asiasta kuin jos Jumala arpoisi pelastukseen ja kadotukseen joutuvat, sillä ihminen itse ei voi vaikuttaa arpajaisten lopputulokseen.
Krasnodarin aluepiirin lippu
thumb|[[Krasnodarin aluepiirin lippu]] Krasnodarin aluepiirin lippu koostuu trikolorista ja alueen vaakunasta. Trikolorin värit ovat sininen, purppura ja vihreä. Lipun purppuraosa täyttää lipusta puolet sen keskellä, sininen neljäsosan ylhäältä ja vihreä neljäsosan alhaalta.
Tf
Tf tarkoittaa seuraavia asioita:
Monergismi
Juutalainen käsitys monergismista
Juutalaisuus hylkää monergismin täysin, sillä se katsoo monergismin tekevän Jumalasta julman, oikukkaan ja mielivaltaisen tyrannin. Juutalaisuudessa painotetaan vapaata tahtoa ja ihmisen omaa ratkaisuvaltaa sekä tekojen ja halakhan noudattamisen merkitystä.
Monergismi Islamissa
Islamissa monergismi sen sijaan on opinkappale, ja ihmisen odotetaan nöyrästi alistuvan Jumalan tahtoon ja jättävän pelastuksensa tai kadotuksensa yksin Jumalan ratkaistavaksi. Muslimin sanoessa ins'allah, hän tarkoittaa: kävi miten kävi, tapahtukoon Jumalan tahto ja ilmoittaa alistuvansa lopputulokseen ehdoitta.
Cinema 180
Cinema 180 oli vuosina 1986–2009 toiminut elokuvateatteri Särkänniemen elämyspuistossa Tampereella.
Cineman ensimmäisinä kesinä se sijaitsi niemen toisessa päässä nykyisen Troikan paikalla, kunnes se muutti Korkkiruuvi-radan ympäröimäksi vuonna 1988. Cinema 180 -teatterista on jäljellä enää teltta, valkokangas, siniset pressuverhot oviaukoissa sekä maalaus jossa lukee: Super Cinema 3D (joka antaa kuvan siitä, että Cinema oli joskus ollut kolmiulotteinen). Maalaus koostuu parista hevosella ratsastavasta cowboysta, joista kummatkin tähtäävät revolvereilla vasemmalle puolelleen ja ampuvat. Maalauksen oikeassa laidassa mustan aidan päällä istuskelee oranki. Katsojilla saattoi huomata 3D-lasit päässään.
Teltassa esitettiin simulaattorifilmejä, jotka koostuivat eri jaksoista, joissa muun muassa lenneltiin vuoriston kielekkeillä ja ajeltiin vuoristoradassa. Kuvaa heijastettiin 70 mm filmiltä valkokankaalle pyöreänmuotoisessa teltassa. Erikoisinta teatterissa oli se että siellä ei ollut istuimia, jolloin tasapaino oli koetuksella ajelufilmin peittäessä näkökentän. Ensimmäisinä kesinä teatterissa jaettiin 3D-laseja näytöksen ajaksi, myöhemmin kuva muuttui kuitenkin kaksiulotteiseksi. Pituusrajaa ei ollut, mutta näytöksiä ei suositeltu perheen pienimmille.
Ari Wahlsten
Ari Wahlsten (s. 25. toukokuuta 1963 Helsinki) ) on suomalainen käsikirjoittaja, ohjaaja, kirjailija ja näyttelijä. Wahlsten aloitti uransa Helsingin Ylioppilasteatterissa, jossa hän näytteli noin kolmessakymmenessä eri näytelmässä, siirtyen pikkuhiljaa käsikirjoittajaksi ja ohjaajaksi.
Wahlsten on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Nortia, Kylmäverisesti sinun, Piilokamera ja Lapinlahden Linnut!. Lisäksi hän on käsikirjoittanut lyhytelokuvat Syöksylasku, Diileri ja Kiusaus sekä Lapinlahden Linnut! ja Ugrilampaat -televisiosarjoja. Wahlstenin tunnetuimpia teatteritöitä ovat hänen Q-teatterille yhteistyössä Juha Hurmeen kanssa kirjoittamansa ja ohjaamansa komedia Nelostie, joka voitti Vuoden näytelmä -palkinnon 2007, sekä vuonna 1991 ensi-iltansa saanut lyhytteatteriesitys Ari ja naiset, jota on esitetty yli 200 kertaa eri puolilla Suomea ja esitetään edelleen. Myös hänen vuonna 2002 käsikirjoittamansa ja ohjaamansa Mitä tapahtuikaan Jouko Turkalle? oli jo aiheensa puolesta paljon huomiota saanut esitys.
Wahlsten oli Lapinlahden Linnut -ryhmän jäsen vuodesta 1994 vuoteen 2006 ja osallistui näyttelijänä, käsikirjoittajana ja laulajana noin tuhanteen showesitykseen ympäri Suomea. Lisäksi hän oli sanoittajana ja laulajana kuudella Lapinlahden Lintujen levyllä. Wahlsten esiintyi usean vuoden Aboriginal Pig Bandissa ja vuosina 2015-2021 Lapinlahden Linnut Revisited -kokoonpanossa.
Wahlsten on opettanut sketsiviihteen tekoa ympäri Suomea Sketsin syvin olemus -kurssillaan vuodesta 2005 lähtien. Lisäksi hän on piirtänyt Rakkaus-nimistä sarjakuvaa Kallio ja ympäristö -lehteen. Vuodesta 2012 lähtien Wahlsten on kirjoittanut kaunokirjallisia romaaneja, mm. yksityisetsivä Kit Karisman tutkimuksista kertovan dekkarisarjan. Hän on toiminut Kriittisen korkeakoulun opettajana vuodesta 2011.
Sähkömagneettinen pulssi
Myös lähellä maanpintaa tapahtuvassa räjähdyksessä syntyy voimakas, paikallinen ja suhteellisen pitkäkestoinen sähkömagneettinen sykäys. Erityisen herkkiä EMP:lle ovat antennimaiset rakennelmat, kuten pitkät lanka-antennit, puhelinlinjat ja sähkölinjat. Tällaiset rakenteet myös johtavat EMP-pulssin niihin kiinnitettyihin laitteisiin tuhoisin seurauksin. Teoriassa sähkö- ja puhelinlinjoja pitkin johtuva pulssi voisi edetä mantereelta toiselle tuhoten kaikki sähkö- tai puhelinverkkoon kytketyt sähkölaitteet matkaltaan. Pieniin, eristettyihin järjestelmiin EMP ei vaikuta niin tehokkaasti.
Sähkömagneettisella pulssilla voi lamauttaa sähköön ja elektroniikkaan perustuvat yhteiskunnan toiminnot äkillisesti suurelta alueelta. Koska ydinaseen käyttökynnys on hyvin suuri, EMP:n synnyttämiseksi on pyritty kehittämään pieniä tavanomaisiin räjähteisiin pohjautuvia aseita, jotka tuottavat vastaavan ilmiön. Voimakkaan paikallisen EMP:n tuottavaa pommia, jolla voidaan katkaista sähköt tietyltä alueelta polttamalla voimalinjojen sulakkeita kutsutaan nimellä E-pommi (engl. E-Bomb).
Aaltomuodot
Pulssin aaltomuoto kuvaa, kuinka sen, sen hetkinen amplitudi (kenttävoima tai virta) muuttuu ajan suhteen. Todelliset pulssit ovat melko monimutkaisia, joten usein käytetään yksinkertaistettuja malleja. Tällainen malli esitetään tyypillisesti joko kaaviona tai matemaattisena yhtälöinä.
Useimmilla pulsseilla on erittäin terävä etureuna, joka kasvaa nopeasti enimmäistasolleen. Klassinen malli on kaksinkertainen eksponentiaalinen käyrä, joka kiipeää jyrkästi, saavuttaa nopeasti huippunsa ja hajoaa sitten hitaasti. Kuitenkin valvotun kytkentäpiirin pulssit ovat usein suorakaiteen tai "neliön" muotoisia pulsseja.
Pulssijunassa, kuten digitaalisesta kellopiiristä, aaltomuoto toistetaan säännöllisin väliajoin.
EMP-tapahtumat yleensä indusoivat vastaavan signaalin uhrin laitteissa, johtuen lähteen ja uhrin välisestä kytkentästä. Kytkentä tapahtuu tavallisimmin voimakkaasti suhteellisen kapealla taajuuskaistalla, mikä johtaa uhrin ominaisvahvistettuun siniaallosignaaliin. Visuaalisesti se näkyy korkeataajuisena siniaaltona, ​​joka kasvaa ja hajoaa kaksinkertaisen eksponentiaalisen käyrän pidemmän ajan sisällä. Vaimennetulla siniaallolla on tyypillisesti paljon pienempi energia ja kapeampi taajuus ja se leviää kuin alkuperäisessä pulssissa kytkentämoodin siirto-ominaisuuden vuoksi. Käytännössä EMP-testauslaitteisto injektoi usein nämä vaimennetut siniaallot suoraan sen sijaan, että se yrittäisi luoda energiaa uhkaavan suuriin energiapulsseihin.
NEMP
Ydinräjähdys vaikuttaa 20–40 kilometrin korkeudessa sijaitseviin ilmakehän atomeihin sähköistäen ne. NEMP tapahtuu kolmessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa ydinräjähdyksen säteily tuottaa atomeista irronneita ns. Comptonin elektroneja noin mikrosekunnin ajan. Seuraavassa vaiheessa räjähdyksen neutronisäteilyn synnyttämä siroava gammasäteily tuottaa pulssin jonka kesto on mikrosekunnista sekuntiin. Räjähdyksen korkeaenergiaiset jäänteet kohoavat ionosfäärin E-kerrokseen aiheuttaen siellä kuumenemista ja ionisaatioita, mikä synnyttää sähkövirtoja, jotka vuorovaikuttavat maan magneettikentän kanssa. Viimeinen vaihe tunnetaan nimellä magnetohydrodynaaminen EMP (MHD-EMP), sillä sen vaikutukset muistuttavat auringon synnyttämiä magneettisia häiriöitä. MHD-EMP voi kestää useiden minuuttien ajan.
Sähkömagneettisen pulssin tehosta pääosa (~88 %) on alle 10 MHz:n eli radioalueella. Pulssin sähkökentän voimakkuus on suuruusluokkaa 50 kilovolttia per metri. Pulssi ulottuu korkearäjähdyksen pisteestä horisonttiin. Pulssin nousuaika on noin viisi nanosekuntia ja kesto 20–600 nanosekuntia lähteestä riippuen.
SREMP (engl. Source Region EMP) vaikuttaa 38 kilometrin alueella, eli yhden megatonnin räjähdyksessä kahden PSI:n painealueella. SREMP:in syntyminen johtuu Maan ilmakehän ja maan erilaisesta ionisoitumisesta. Lähdealueelle syntyy hyvin voimakas pulssi, jonka sähkö- ja magneettikentän voimakkuudet ovat jopa 105 V/m ja 4 000 A/m. Pulssi kestää pitkään, noin 0,1 sekuntia.
NEMP tuhoaa suojaamattoman herkän elektroniikan koko kohdealueella. Erityisen herkkiä ovat mikropiirit, esimerkiksi tietokoneiden prosessorit. Uudet laitteet ovat pienemmästä viivanleveydestä johtuen vanhoja herkempiä. Vanha putkitekniikka sietää pulsseja paremmin, koska kohdelaitteeseen siirtyvä energia on pieni. Käytännössä NEMP on maanosa-ase. Sadan kilometrin korkeudessa horisontti on räjähdyspisteestä noin tuhannen kilometrin päässä.
Pulssi voisi aiheuttaa suuren radioaktiivisen laskeuman tuhoamalla kohdealueella olevien ydinvoimaloiden jäähdytyslaitteet.
Salama
Salama on lyhytkestoinen EMP, jonka sähköpurkaus tasoittaa pilvien potentiaalieroja.
Sähköstaattinen purkaus (ESD)
Pääartikkeli: Sähköstaattinen purkaus
Sähköstaattinen purkaus eli staattisen sähkön purkaus on suurten varauserojen aiheuttama sähkön purkaus. Yleisin staattisen varauksen muodostumistapa on materiaalien hankaus. Staattisia varauksia syntyy myös ionisoitumisesta ja varausten johtumisesta. Staattinen varaus voi nousta jopa useisiin kilovoltteihin. Staattisen sähkön purkautumisajat ovat yleensä nanosekuntien luokkaa, mikä aiheuttaa purkauksessa jopa satojen ampeerien suuruisen virran. Purkauksen hetkellisestä voimakkuudesta johtuen ESD on vaarallinen purkautumispiirin sähkölaitteille, etenkin puolijohteille.
Suojautuminen
EMP:ia vastaan suojaudutaan Faradayn häkillä ja erityissuodattimilla niiden johtimien osalta, jotka kulkevat suojan seinän läpi.
Kaapeleita pitkin johtuvalta pulssilta voidaan suojautua myös käyttämällä kuparikaapelin sijaan valokuitua.
Eristetyillä systeemeillä, jotka eivät ole kiinni verkossa, on paremmat todennäköisyydet selvitä sähkömagneettiselta pulssilta. Tämä pätee erityisesti silloin, jos sähkölaite on kaukana suurista metalliesineistä ja kaapeleista. Syynä tähän on, että sähkömagneettinen pulssi etenee helposti kaapeleita pitkin ja vaurioittaa laitteita, jotka ovat kytkettynä verkkoon. Toisaalta jos sähkömagneettinen pulssi on teholtaan riittävän suuri, myös eristetyt systeemit ovat vaarassa. Verkossa kiinni olevien sähkölaitteiden suojausta voidaan parantaa käyttämällä mahdollisimman lyhyitä kaapeleita. Kaapelit voivat toimia antennina ja siksi niiden on siis parempi olla pituudeltaan lyhyitä. UPS (Uninterruptible Power Supply) eli keskeytymätön virransyöttö on laite jonka avulla voidaan myös parantaa suojautumista EMP:tä vastaan. Ylijännitesuoja toimii myös suojana äkillisiä jännitteen muutoksia vastaan, mikä onkin jo yleinen suojauskeino salaman iskuja vastaan ja voi auttaa myös EMP:tä vastaan.
Testisimulointi
EMP:n vaikutusta laitteisiin tai järjestelmiin voidaan testata simuloimalla. EMP:n vaikutusta pienempiin laitteisiin voidaan testata kädessä pidettävällä ESD-simulaattorilla. Simulaattori voi myös olla huoneen kokoinen, jolloin voidaan testata EMP:n vaikutuksia suurempiin laitteisiin tai järjestelmiin. Suurimmat simulaattorit ovat suuria laitoksia, jotka sisällyttävät suuritehoisia sähkömagneettisia pulsseja tuottavia laitteita. Nämä laitokset voivat testata EMP:n vaikutusta esim. laivoihin tai lentokoneisiin. Melkein kaikki tällaiset simulaattorit käyttävät Marxin generaattoria luomaan sähkömagneettisia pulsseja. Esimerkkejä EMP simulointi laitoksista ovat mm. Sandia National Labsin ATLAS-I simulaattori, tai Yhdysvaltain laivaston EMPRESS I simulaattori laivoille.
Maaginen realismi
Kuvataiteessa
Kuvataiteessa maaginen realismi on yleisnimitys maailmansotien välisenä aikana vallinneille uusrealistisille suuntauksille. Niitä edustivat saksalainen uusasiallisuus sekä sen italialainen esikuva, verismi, johon kuuluivat pittura metafisica ja sitä harjoittanut Valori Plastici -yhdistys. Maagiseen realismiin lasketaan lisäksi 1920-luvun ranskalainen ja alankomaalainen uusrealismi sekä amerikkalaisen Federal Art Projectin puitteissa harjoitettu pula-ajan realismi. Myös jotkut surrealismin suuntaukset luetaan joskus osaksi maagista realismia.
Maagiselle realismille oli ominaista klassististen ja trompe l'oeil -elementtien yhdistäminen kubistisiin piirteisiin. Toisinaan suuntauksen teoksissa on nähtävissä realismin kärjistäminen äärimmilleen tietoiseen hätkähdettävyyteen saakka.
Kirjallisuudessa
Maaginen realismi on myös kirjallisuuden tyylilaji, jossa muuten realistiseen kuvaukseen liittyy maagisia elementtejä. Henkilöhahmot voivat esimerkiksi lentää tai käyttää telepatiaa.
Avaforsin rautatieasema
Avaforsin rautatieasema oli rautatieasema Ruotsin rataverkkoon kuuluvalla rataosalla. Liikennepaikka on avattu liikenteelle vuonna 1902, jolloin rautatie Niemisuvannosta Morajärvelle valmistui.
Maaginen realismi
Kirjallisuudessa
Italiassa merkittävin suuntauksen edustaja Massimo Bontempelli. Tyylilajin tunnetuimpiin edustajiin kuuluu kolumbialainen Gabriel García Márquez ja erityisesti hänen romaaninsa Sadan vuoden yksinäisyys (1967). Muita Latinalaisen Amerikan tunnettuja maagisia realisteja ovat muiden muassa Jorge Luis Borges, Isabel Allende, Juan Rulfo ja Jorge Amado. Muualla maailmassa maaginen realismi on yhdistetty esimerkiksi Salman Rushdieen, Haruki Murakamiin ja Olga Tokarczukiin.
Avaforsin rautatieasema
Rataosan Boden–Morajärvi–Karlsborgsbruk perusparannustyön yhteydessä vuonna 2007 Avaforsin liikennepaikasta rakennettiin välisuojastuspaikka, jonka liikenteenohjaustoiminnot hoidettiin kaukokäytöllä Luulajan rautatieasemalta. Liikennepaikan tietokoneasetinlaite purettiin 12. lokakuuta 2011, jonka yhteydessä liikennepaikka lakkautettiin. Liikennepaikan korvaa tulevaisuudessa sen itäpuolella sijaitseva Gåsträskenin rautatieasema.
Punarosella
Punarosellat (Platycercus elegans) ovat runsaslukuisia koko levinneisyysalueellaan. Ne elävät Tasmaniaa lukuun ottamatta Australian itä- ja kaakkoisosissa, istutettuina myös Uudessa-Seelannissa ja Norfolkinsaarella. Ne ovat rohkeita, värikkäitä lintuja, jotka liikkuvat pareittain tai muutaman yksilön ryhminä. Nuoria lintuja saattaa joskus tavata isoissakin parvissa. Punarosellan pituus on noin 36 cm ja paino 110–170 g eli se on kooltaan naakan kokoluokkaa.
Suurimman osan päivästä punarosellat ruokailevat maassa tai puiden latvuksissa syöden siemeniä, varsinkin eukalyptusten ja akasioiden, mutta lisäksi myös marjoja, hedelmiä, mettä, hyönteisiä ja niiden toukkia. Lajin pesä on puunkolossa.
Lisääntymiskausi alkaa elokuun lopussa tai syyskuun alussa. Koiras ilmaisee paritteluhalukkuutensa riiputtaen siipiään ja levittäen pyrstöään liikutellen sitä puolelta toiselle. Naaras munii onttoon puuhun 5-8 munaa hautoen niitä 21 päivää. Nuoret linnut lähtevät pesästä viisiviikkoisina, mutta pysyvät emonsa seurassa vielä toiset viisi viikkoa ennen liittymistään muiden rosellojen parveen.
Punarosellasta on olemassa muutamia luonnossa esiintyviä variaatioita. Ennen ne luokiteltiin omiin lajeihinsa: Punarosella (Platycercus elegans), keltarosella (Platycercus flaveolus) ja adelaidenrosella (Platycercus adelaidae). Nykyään ne luetaan kuitenkin samaan lajiin, ja adelaidenrosella on keltarosellan ja punarosellan luonnossa esiintyvä hybridi. Ne ovat väritykseltään samanlaiset kuin päälaji, paitsi keltarosellalla punarosellan punainen väri on korvautunut keltaisella, ja adeleidenrosella on näiden väliltä, oranssinpunainen.
Jim Bakker
Bakker tapasi vaimonsa Tammy Fayen vuonna 1960 Minnesotassa opiskellessaan. Pari meni naimisiin vuonna 1961 ja sai kaksi lasta, joista nuorempi on pastori Jay Bakker. Vuonna 1992 pari erosi. Vuonna 1998 Bakker meni uusiin naimisiin Lori Bakkerin kanssa.
Vuonna 1989 Bakker tuomittiin 45 vuoden vankeuteen ja 500 000 dollarin sakkoihin. Hänet todettiin syylliseksi 24 syytekohtaan, muun muassa kahdeksaan postipetokseen. Hän istui Minnesotassa Federal Medical Centerissä, jossa hän oli Lyndon LaRouchen sellikaveri. Marraskuussa 1992 Bakkerin tuomio lyhennettiin vain kahdeksanvuotiseksi. Elokuussa 1993 hänet siirrettiin toiseen vankilaan Jesupiin, Georgiaan. Hänet armahdettiin kesällä 1994.
Bakker joutui myös seksiskandaaliin sihteerinsä Jessica Hahnin kanssa. Jimmy Swaggart tuomitsi Bakkerin toimet, vaikka joutui sitten itse skandaalien keskelle.
Bakker saarnasi menestysteologiaa, mutta luopui siitä sittemmin. Hän kertoi asiasta kirjassaan I Was Wrong (1996). Vuonna 2003 hän aloitti uuden televisio-ohjelman Jim Bakker Show'n.
Populaarikulttuurissa
Yhdysvaltalainen yhtye The Hooters parodioi Jim ja Tammy Bakkerin toimintaa kappaleessaan ”Satellite”. Elämäkertaelokuvassa The Eyes of Tammy Faye (2021) Bakkeria esittää Andrew Garfield.
Nörttien kosto
Nörttien kosto (Revenge of the Nerds) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1984. Elokuvan tarina kertoo vanhempien opiskelijoiden kiusaamisen kohteena olevista nörteistä, joista yksi ihastuu koulun suosituimpaan tyttöön. Kiusaaminen herättää nörtit vastaiskuun ja he perustavat oman veljeskunnan taistelua varten.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa ”takuuvarmaksi puolentoista tunnin aivolevoksi” ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Spétses (kunta)
Spétses ( eli Δήμος Σπετσών, Dímos Spetsón) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Saarten alueyksikössä Attikan alueella. Kunnan pinta-ala on 27,121 neliökilometriä ja väkiluku 4 027 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Spétses.
Spétseen kunta käsittää koko Spétseen saaren. Sen lisäksi siihen kuuluvat pienemmät saaret Falkonéra, Spetsopoúla ja Velopoúla. Saaret sijaitsevat Argoksenlahdessa ja kuuluvat Argo-Saronisiin saariin.
Kunnan osat
Spétseen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Generaattorikaasu
Generaattorikaasu on tunnettu myös nimellä voimakaasu, koska kaasumoottorit käyttivät sitä lähes yksinomaan polttoaineena.
Kaasugeneraattorien polttoaineena käytettiin lähes yksinomaan kivihiiltä, mutta pieniä puulla toimivia on ollut myös laajassa käytössä. Ne tunnetaan paremmin nimellä häkäpönttö. Häkäpöntöissä vesi tulee puun kosteuden mukana, niissä ei ole erillistä höyrykattilaa, toiseksi puussa on liiaksi vettä kemiallisesti sitoutuneena. Kaikki vesi ei reagoi puukaasuttimissa, vaan jää höyryksi puukaasun sekaan. Jäähdyttimissä höyry poistuu kondenssivetenä.
Karburoimalla generaattorikaasua saatiin valokaasuksi kelpaavaa kaasua, jota jaeltiin kaupunkikaasuna. Menetelmä syrjäytyi kivihiilen kuivatislauksen yleistyessä.
Nestemäiset polttoaineet ja maakaasu syrjäyttivät generaattorikaasun melko pitkälle. Nykypäivänä käyttö on lisääntymään päin, koska synteettiset biopolttoaineet valmistetaan synteesikaasusta, jota voidaan helposti tuottaa kaasugeneraattoreissa. Mahdollisesti häkäpönttö myös palaa liikennekäyttöön.
Fernanda Nylund
Fernanda Nylund (10. joulukuuta 1878 Kööpenhamina – 1. tammikuuta 1968) oli tanskalais-suomalainen taidemaalari. Hän maalasi asetelmia, muotokuvia ja maisemia.
Fernanda Nylundin vanhemmat olivat kauppavaltuutettu Eduard Jacobsen ja Caroline Adler. Nylund oli taiteilijana itseoppinut ja hän teki useita opintomatkoja Euroopassa. Nylund työskenteli taiteilijana Tanskassa, Suomessa ja jonkin aikaa myös Ruotsissa. 1800-luvun lopulla hänellä oli merkittävä asema Kööpenhaminan kultturielämässä. Hän kirjoitti runoja ja näytelmiä, lauloi ja soitti pianoa. Nylund osallistui myös Det glada ljudet-pyöräilykerhon kokouksiin ja hän tapasi siellä kuvanveistäjä Jens Ferdinand Willumsenin, joka käytti 1897 häntä mallina veistokselleen Buksepigen.
Nylund tapasi Pariisissa 1902 tulevan miehensä suomalaisen kuvanveistäjä Felix Nylundin ja naimisiin mentyään he asettuivat asumaan Pariisiin. He muuttivat 1910 Suomeen ja täällä Nylund vietti perhe-elämää aina vuoteen 1929 jolloin hänen avioliittonsa purkautui. Nylund alkoi ajankulukseen maalata, piti taiteilijan debyyttinsä 1933 ja Suomessa asuessaan hän kirjoitti artikkeleita suomalaisesta taiteesta ja kulttuurista tanskalaisiin lehtiin. Nylund palasi Tanskaan 1948. Hän piti näyttelyitä Kööpenhaminassa Nikolaj-galleriassa 1948 ja Studio Schraderissa 1956. Suomessa Nylund osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1930- ja 1940-luvuilla. Hänellä oli tänä aikana ulkomailla näyttelyitä Moskovassa 1934, Riiassa 1935, Oslossa 1936 ja Göteborgissa 1939.
Maria Strelnikova
Maria Strelnikova on Ukrainan maaseudulla syntynyt, Venäjällä asuva iäkäs nainen, joka väittää olevansa syntynyt 15. maaliskuuta 1890. Hän on ilmoittanut myös hänen isänsä, isoisänsä ja isoisoisänsä saavuttaneen sadan vuoden iän.
Maria Strelnikova ja hänen kaksi lastaan joutuivat keskitysleirille lähelle Pskovia elokuussa 1941. Kolmen vuoden jälkeen heidät siirrettiin Königsbergiin, Itä-Preussiin; maamiina tuhosi heidän junansa, ja Strelnikova ja hänen lapsensa kuuluivat seitsemän selvinneen vangin joukkoon. Heidät vapautettiin lopullisesti 27. tammikuuta 1945. He kulkivat jalan Leningradiin ja olivat perillä 5. maaliskuuta.
81 vuoden iässä Strelnikova sai yhden huoneen asunnon Viipurista, jossa hän asuu yhä. Vladimir Putin onnitteli naista tämän oletettuna 115-vuotispäivänä maaliskuussa 2005. Guinnessin ennätysten kirja ei virallisesti ole vahvistanut Strelnikovan syntymäaikaa, vaan pitää maailman vanhimpana elossa olevana ihmisenä yhdysvaltalaista Edna Parkeria (s. 1893).
Izun niemimaa
thumb|right|240px|Izun niemimaa ympyröitynä kartalla. thumb|right|240px|Satelliittikuva alueesta Izun niemimaa on niemimaa Japanissa. Niemimaa sijaitsee Honshūn saarella, Tokiosta länteen. Aikaisemmin se kuului niemimaan mukaan nimettyyn Izun provinssiin, mutta on nykyisin osa Shizuokan prefektuuria. Niemimaan eteläpuolella sijaitsevat Izusaaret ovat kuitenkin Tokion hallinnassa.
Nähtävyydet
Izun niemimaa on Tokion alueen väestön suosima virkistäytymispaikka, joka on erityisesti tunnettu kuumista lähteistään muiden muassa Atamissa ja Mishimassa. Niemimaa rajoittuu Fujivuoreen ja on osa Fuji-Hakone-Izu kansallispuistoa.
Se on myös suosittu kohde laitesukellukselle. Suosituimmat sukelluskohteet ovat Izu Ocean Park (IOP, ), Yawatano ja Osezaki. Etelämpänä, lähellä Itōta on trooppinen kasvihuone nimeltä Banana Crocodile Park.
Morfologia (biologia)
Morfologia tarkoittaa biologisten organismien anatomian tutkimista. Morfologialla on suuri merkitys kasvien taksonomiassa ja esimerkiksi evoluutioprosessien tutkimisessa.
Ez
Ez tarkoittaa seuraavia:
Ei
Ei tarkoittaa seuraavia:
William Ramsay (maanviljelysneuvos)
pienoiskuva|William Ramsay (1890-luvun alku). Kuvaaja [[Charles Riis & C:o.]] Axel William Ramsay (11. joulukuuta 1867 Perniö – 20. maaliskuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen kartanonomistaja, kunnallispoliitikko ja maanviljelysneuvos. Hän omisti Nissbackan kartanon Helsingin maalaiskunnassa (nyk. Vantaalla) vuodesta 1900.
William Ramsay kuului Ramsayn vanhaan aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat perniöläisen Melkkilän kartanon omistaja Johan August Ramsay ja Sofia Serafina Hellström. Hänen isoisänsä oli senaattori Carl August Ramsay ja setänsä muistelmakirjailijana tunnettu Anders Gustaf Ramsay. Ramsay kirjoitti ylioppilaaksi Helsingfors lyceumista vuonna 1887 ja valmistui agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta vuonna 1891. Toimittuaan kolme vuotta Melkkilän kartanon tilanhoitajana hän vuokrasi vuonna 1894 isältään tämän hieman aiemmin ostaman Nissbackan kartanon. Nissbacka siirtyi hänen omistukseensa vuonna 1900, Melkkilä periytyi myöhemmin hänen isoveljelleen. Puoli vuosisataa kestäneellä omistajakaudellaan Ramsay kehitti Nissbackasta karjatalouteen erikoistuneen suuren mallimaatilan. Hän rakennutti kartanolle vuonna 1913 valmistuneen komean uuden päärakennuksen, joka tosin tuhoutui tulipalossa 1935. Ramsay sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1922.
Ramsay vaikutti useissa maanviljelijöiden järjestöissä. Hän oli ruotsinkielisten maamiesseurojen liiton Svenska lantbrukssällskapens i Finland förbundin puheenjohtaja vuosina 1911–1927 sekä Finlands svenska jordägareförbundin varapuheenjohtaja vuosina 1922–1931. Ramsay osallistui vuonna 1907 Maanviljelijäin Maitokeskus Oy:n perustamiseen ja toimi sen ensimmäisenä johtokunnan puheenjohtajana kuolemaansa asti. Hän kuului myös Suomen Maalaisten Paloapuyhdistyksen sekä Crichtonin ja eräiden muiden teollisuusyritysten johtokuntiin. Lisäksi Ramsay oli Helsingin maalaiskunnan kuntakokouksen puheenjohtaja vuosina 1904–1906 ja sen seuraajaksi perustetun kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 1907 sekä puheenjohtaja vuosina 1914–1928. Hänen puheenjohtajakautensa dramaattisin hetki oli 13.–14. elokuuta 1917 sattunut maankuulu tapaus, jossa väkijoukko piiritti Malmilla kokoontunutta kunnanvaltuustoa vuorokauden ajan ja pakotti sen hyväksymään palkankorotuksen hätäaputöihin. Ramsay edusti Ruotsalaista kansanpuoluetta eikä ollut vasemmiston suosiossa, joten hänet syrjäytettiin vuonna 1928 puheenjohtajan paikalta ja hänen seuraajakseen valittiin vasemmistososialisti K. H. Wiik.
Ramsayn puoliso oli kreivitär Märtha Eugenie Armfelt. Nissbackan peri heidän poikansa Carl August William Ramsay ja se on säilynyt hänen jälkeläistensä omistuksessa. Kartano tunnetaan nykyään tämän miniän, kuvanveistäjä Laila Pullinen-Ramsayn veistospuistosta.
Chaffee
Chaffee tai Chafee voi tarkoittaa seuraavia:
Kangasalan Melojat
Kangasalan Melojat (lyhenne KaMe) on vuonna 1946 perustettu kangasalalainen melontaseura. Seurassa harrastetaan rata- ja retkimelontaa. Niklas Vettanen ja Jeremy Hakala ovat Kangasalan Melojiin kuuluvia huippumelojia. Myös Anne Rikala on edustanut Kangasalan Melojia. Seuralla on ollut myös menestynyt poolomelontajoukkue.
Timo Kotipelto
Timo Antero Kotipelto (s. 15. maaliskuuta 1969 Lappajärvi) on suomalainen laulaja. Parhaiten hänet tunnetaan power metal -yhtye Stratovariuksesta, johon hän liittyi vuoden 1994 loppupuolella. Ensimmäinen Stratovarius-albumi, jolla Kotipeltoa kuullaan on vuoden 1995 Fourth Dimension.
Martta Kaukomaa
Martta Elisabet Kaukomaa (o.s. Suominen, 25. lokakuuta 1895 Mynämäki – 1992) oli suomalainen uskonnollinen kirjailija, runoilija ja Vapaakirkon evankelista.
Timo Kotipelto
Ura
Kotipellon taival musiikin parissa käynnistyi 13-vuotiaana, jolloin hän sai vanhemmiltaan omat rummut. Ne pysyivät mukana muutaman vuoden kunnes Kotipelto vaihtoi instrumentikseen oman äänensä. Metallimusiikista Kotipelto kiinnostui omien sanojensa mukaan kuultuaan AC/DC:n ”Hells Bells” -kappaleen Ylen Rockradio-ohjelmassa. Suurimmiksi vaikuttajikseen hän on maininnut yhtyeistä Kissin, Dion, Rainbow’n, Queensrÿchen ja Iron Maidenin, laulajista Ronnie James Dion sekä albumeista Queensrÿchen Operation: Mindcrimen.
Martta Kaukomaa
Martta Kaukomaa o.s. Suominen syntyi Mynämäessä vuonna 1895 ja kasvoi suuressa sisarusparvessa Hänen isänsä oli nahkuri Kustaa Suominen ja äitinsä Vilhelmiina Wallenius. Koti ja kasvuympäristö olivat kristillisiä. Isä piti pyhäkoulua  ja äiti lauloi hengellisiä lauluja. Äiti ja isä olivat kotoisin rukoilevaisseudulta.
Timo Kotipelto
Ura
Ennen liittymistään Stratovariukseen Kotipelto lauloi lappajärveläisessä yhtyeessä nimeltä Filthy Asses, joka julkaisi yhden kolme kappaletta sisältäneen omakustanteen, sekä opiskeli Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa kuitenkaan valmistumatta. Stratovariukseen hän oli ollut yhteydessä jo runsas vuosi ennen lopullista liittymistään, mutta ei tuolloin kokenut vielä olevansa sopiva henkilö yhtyeen laulajaksi.
Martta Kaukomaa
Varhaisen hengellisen heräämisen, sitä vahvistavien kokemusten jälkeen ja rippikoulun käytyään Martta Kaukomaa alkoi kirjoitella lehtiin runoja ja suorasanaisia tekstejä. . Hän toimi myös isänsä sijaisena pyhäkoulunopettajana. Kutsumuksensa raamatunopettajaksi hän löysi jo 16-vuotiaana Turun Betel-kirkossa vuonna 1912 saamassaan näyssä.
Martta Kaukomaa solmi vuonna 1919 avioliiton Arvi Kaukomaan (1894-1969) kanssa. Arvi Kaukomaa vihittiin papiksi 8.1.1919. 1920-luvulla pariskunta vaikutti Vapaakirkossa opettaen Sandössä (Santala, myöhemmin Hankoniemen kristillinen opisto) pidetyillä raamattukursseilla ja Martta Kaukomaan runoja julkaistiin myös Vapaakirkon lehdissä.
1930-luvulla hengeltään ekumeeninen Martta Kaukomaa toimi helluntaiherätyksen seurakunnissa. Vuonna 1948 hän siirtyi opettamaan ja johtamaan vapaakirkollisen Naislähetysliiton leirejä Laina Vaismaan kutsusta ja järjesti naistyöntekijöiden kursseja, virkistyspäiviä ja leirejä lähes kolmenkymmenen vuoden ajan. Vuonna 1979 hänelle myönnettiin Suomen Vapaakirkon seurakuntatyöntekijän valtakirja.
Perheenäidin, papinemännän ja seurakuntatyön ohella Martta Kaukomaa julkaisi läpimurtoteoksensa Lauluista ihanin (1942) lisäksi lähes kolmekymmentä teosta runoja ja hartauskirjallisuutta. Runojen kirjoittaminen jatkui loppuun saakka Vuonna 1975 ilmestyi teos Kihlajaislahja, jonka Martta Kaukomaa kirjoitti Vilho Rantasen pyynnöstä hengelliseksi testamentikseen.
Niin alhaalla kukaan ei kulje, jonka kiteeläinen Iina Karttunen sävelsi Martta Kaukomaan Keikyässä v. 1918 kirjoittamaan ja Suomen viikkolehdessä julkaistuun runoon, on edelleen suosittu hengellinen laulu. Sitä on viimeksi uudistanut Eija Harmanen SLEY:n laulukirjaan Siionin kanteleeseen Kirjassaan Kihjalaislahja Martta Kaukomaa jakaa tuon runon pohjana olleen syvästi henkilökohtaisen kokemuksensa.
Pioneeripuisto
Pioneeripuisto on Kouvolan kaupungin Korian kaupunginosassa/taajamassa Elimäen suuralueella, Kymijoen rannalla sijaitseva entinen varuskunta-alue.
Pioneeripuistossa pidettiin vuoden 2019 asuntomessut.
Korian varuskunta
Venäläiset perustivat Korian varuskunnan Kouvolan varuskunnan täydennykseksi suojaamaan Helsinki–Pietari-radan Kymijoen ylittävää siltaa. Kasarmialuetta alettiin rakentaa vuonna 1911. Tätä varten neljältä maanomistajalta pakkolunastettiin yhteensä 18,5 hehtaaria maata. Koska kasarmien tarkoituksena oli suojata rautatiesiltaa, ne jouduttiin rakentamaan sillan lähelle pehmeälle savimaalle. Aluksi Kouvolaan ja Korialle sijoitettiin 12. suomenmaalainen tarkk'ampujarykmentti. Se lähti ensimmäisen maailmansodan puhjettua rintamalle. Sen jälkeen Korialle sijoitettiin muita joukkoja vaihteleviksi ajoiksi. Sisällissodan aikana kasarmit olivat punaisten käytössä. Sodan loputtua vuonna 1918 niihin sijoittui kuudeksi viikoksi hevosineen saksalainen ulaaniosasto, jonka lähdettyä takaisin Saksaan varuskunta jäi tyhjäksi. Vuonna 1919 alue annettiin Savon Jalkaväkirykmentin II pataljoonalle, mutta se muutti pois jo seuraavana vuonna. Sitä korvaamaan tuli Viipurista 9. joulukuuta 1920 Pioneeripataljoona 1, jonka nimeksi tuli myöhemmin Pioneerirykmentti. Vuodesta 1925 lähtien Korialla alettiin pitää myös kertausharjoituksia. Varuskunta-alue laajeni nykyiseen kokoonsa 1930-luvulla. Kapteeni Kuittinen keksi Molotovin cocktailin Korialla vähän ennen talvisotaa. Talvisodan aikana varuskuntaa ei varsinaisesti pommitettu, mutta Korian sillan tuhoamiseen tarkoitettu neuvostoliittolainen lentopommi osui yhteen kasarmirakennuksista. Varuskunnan alasajo alkoi jo vuonna 1967, jolloin Pioneerirykmentti jaettiin kahtia: uusi Keski-Suomen Pioneeripataljoona siirtyi Keuruulle ja Korialle jäi vain Kymen Pioneeripataljoona. Kymen Pioneeripataljoonankin oli alun perin tarkoitus muuttaa Keuruulle, mutta se siirtyi Korialta vasta vuonna 1994 joukkoyksiköksi Karjalan Prikaatiin Vekaranjärvelle.
Pioneerien vapaapalokunta oli pitkään ainoa todella tehokas palo- ja pelastuspalveluiden tarjoaja Elimäellä. Kunta antoikin paloauton pioneerien käyttöön vuonna 1950 ja rakennutti paloaseman kasarmialueelle vuonna 1955. Varuskunta-alueella toimi vuosina 1945-1994 Pioneerimuseo. Vuosina 1947–1971 alueella järjestettiin joka toinen vuosi suuret juhannusjuhlat, joissa oli muun muassa taistelunäytöksiä ja soutukilpailuja. Juhannusjuhlille osallistui parhaimpina vuosina jopa 15 000–20 000 vierailijaa.
Rakennuksia ja nähtävyyksiä
Kasarmialue ja sen noin 50 rakennusta on suojeltu valtakunnallisesti arvokkaana kulttuuriympäristönä. Siihen kuuluu vuosina 1911-1915 rakennettujen, venäläistä sotilasarkkitehtuuria edustavien punatiilirakennusten lisäksi muutama 1920-30-luvulla valmistunut funkkistyylinen rakennus. Näitä suomalaisvalmisteisia rakennuksia ovat muun muassa upseerirakennus vuodelta 1927, Olavi Sortan suunnittelema pioneerikoulu vuodelta 1936, Elsi Borgin suunnittelema sotilaskoti vuodelta 1938 ja pioneeriruokala vuodelta 1959. Kymijoen rannan tuntumassa sijaitsee kaksi vanhaa pioneerien harjoitussiltaa, jotka on alun perin tuotu sotasaaliina Neuvostoliitosta. Toinen harjoitussilloista eli Korian Tallisilta kunnostettiin A‑Insinöörien silta- ja taitorakenneyksikön asiantuntijoiden korjaussuunnitelmien mukaisesti vuosina 2016-2017. Sillasta tulee osa vuoden 2019 asuntomessualuetta ja se on kunnostuksessa saanut muun muassa led-valaistuksen. Harjoituskentän keskellä on vuonna 1966 pystytetty, seitsemästä kivenjärkäleestä koostuva Pioneerimuistomerkki. Rantaraitin alkupäähän pystytettiin keväällä 2007 talvi- ja jatkosodan aikana Korian siltaa puolustaneiden muistomerkki.
Alueen nykykäyttö
Varuskunnan kohtalosta päätettäessä vuonna 1989 puolustusministeriö esitti jykeviin, punatiilisiin kasarmeihin vaihtoehtona vankilaa. Nykyisin noin 70 hehtaarin laajuista Pioneeripuistoa on kuitenkin kehitetty asuin- ja yritysalueeksi, lisäksi siellä järjestetään joka toinen vuosi Erämessut. Vuodesta 2010 lähtien Pioneeripuistossa on järjestetty joka kesä Pioneerifestivaali. Pioneeripuiston historiallisen varuskuntamiljöön kunnostus on alkanut teknisen infrastruktuurin uusimisella, joka on toteutettu kulttuurihistoriallisesti arvokkaita kohteita vaalien. Esimerkiksi vesihuolto on toteutettu siten, ettei ainutkaan kiinteistö joudu pumppaamaan jätevettä.
Siivous
Pioneeripuiston kohdalta Kymijoen pohjasta raivattiin vuosina 2003–2006 yli 24 000 räjähdettä ja taistelu- ja harjoitusvälinettä, joita oli kertynyt sinne varuskunnan toiminnan aikana. Osa materiaalista oli joutunut jokeen valvontakomission tarkastusten pelossa vuosina 1945-1947. Puhdistetulle rantakaistaleelle on nyt rakennettu uusi rantaraitti, joka kulkee Korian sillalta varuskunnan entisen harjoitusalueen metsään eli takamaastoon. Sen lähellä sijainneen entisen ampumaradan saastunut maapohja puhdistettiin vuosina 2006-2007, ja nykyään sen paikalla on lampi. Kymijoen vastarannalla Ruotsulan Tammirannassa on edelleen Karjalan Prikaatin pioneerien ponttonikoulutuksen käytössä oleva vesistökoulutuspaikka ja varastoalue.
Aiheesta muualla
60.85139°N, 26.60389°W
Timo Kotipelto
Ura
Stratovariuksen esiintyessä Euroopan suurimmalla metallimusiikkifestivaalilla Wacken Open Airissa Saksassa 4. elokuuta 2000 hän poltti vasemman kätensä pyroefektin räjähdyksessä, seurauksena toisen ja kolmannen asteen palovammat kahteen sormeen ja kämmenselkään. Kotipelto pystyi laulamaan konsertin loppuun, mutta yhtyeen kaksi viikkoa myöhemmin alkavaksi tarkoitettu kiertue Latinalaisessa Amerikassa oli siirrettävä myöhempään ajankohtaan tulehdusriskin vuoksi. Joulukuussa 2003 uutisoitiin Timo Kotipellon ja rumpali Jörg Michaelin eronneen Stratovariuksesta. Kotipellon kohdalla syyksi mainittiin tulehtuneet välit yhtyeen kitaristiin ja johtohahmoon Timo Tolkkiin. Riidat saatiin kuitenkin sovittua, ja tammikuussa 2005 yhtye palasi entiseen kokoonpanoonsa. Myöhemmin tapahtumien kerrottiin olleen vain julkisuustemppu.
Stratovariuksen ohella Kotipelto on tehnyt kolme sooloalbumia, Waiting for the Dawn (2002), Coldness (2004) ja Serenity (2007). Albumeilla on vieraillut useita tunnettuja muusikoita kuten Jari Kainulainen, Mika Karppinen, Lauri Porra, Leka Rantanen, Michael Romeo ja Janne Wirman. Kotipelto on sooloalbumiensa myötä konsertoinut Suomessa, Keski-Euroopassa ja Etelä-Amerikassa sekä tehnyt täysimittaisen Euroopan-kiertueen Kamelotin ja Epican kanssa keväällä 2005. Kolmannella albumilla soittivat Lauri Porra, Mirka Rantanen, Janne Wirman ja Tuomas Wäinölä, jotka kuuluivat myös silloiseen konserttikokoonpanoon.
Kotipelto on vieraillut myös muutamien muiden yhtyeiden julkaisuilla sekä laulanut Disney-elokuva Karhuveljeni Kodan (2003) suomenkielisellä ääniraidalla Phil Collinsin alkuperäisiä kappaleita ja Matti-elokuvan (2006) tunnuskappaleen ”Lennä, Nykäsen Matti”, joka on coverversio Sleepy Sleepersin vuonna 1988 levyttämästä kappaleesta. Kotipelto yhtyeineen esittää myös V2 – Jäätynyt enkeli -elokuvan tunnuskappaleen ”Sleep Well”.
Kotipelto aloitti MTV Finlandin Headbangers Ball -ohjelman juontajana 25. helmikuuta 2007. Hän seurasi tehtävässä Jonna Nygreniä. Kotipelto oli kevättalvella 2009 mukana myös Nelosella näytetyssä viihdeohjelmassa Kuorosota, jonka hän kuoroineen voitti. Vuoden 2010 marraskuussa Kotipelto osallistui Yle TV2:n Nenäpäivä-keräykseen laulamalla ”hevisooloa” Marja Tyrnin kappaleessa ”Leivotaan leivotaan”.
High and Loud
High and Loud Oy on Kotipellon johtama levy-yhtiö, jonka kautta hän on julkaissut sooloalbuminsa Suomessa. Yhtiö on julkaissut myös Wingdom-yhtyeen debyyttialbumin Reality (2005) sekä Ancara-yhtyeen albumin Beyond the Dark (2007).
Painoton etuliite
Painoton etuliite on kieliopissa sanan edessä oleva liite, jolla ei ole painoa, vaan paino on vasta seuraavalla tavulla. Suomen kielessä painottomia etuliitteitä ei ole. Saksan kielen painottomat etuliitteet ovat be-, emp-, ent-, er-, ge-, mis-, ver- ja zer-.
Dun-les-Places
Dun-les-Places on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista pohjoiseen.
Sainte-Amélien kirkko rakennettiin vuosina 1844–1851. Kirkko rakennettiin graniitista ja se on tyyliltään uusromaaninen. Kirkon torni on 37 metriä korkea.
Dun-les-Places oli toisen maailmansodan aikana vahvaa Ranskan vastarintaliikkeen toiminta-aluetta. Saksalaiset joukot miehittivät kylän 26. kesäkuuta 1944, ja ampuivat 27 miestä sekä sytyttivät kylän tuleen.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Luettelo televisiosarjan C.S.I. jaksoista
Tuotantokausi 6
CSI - Scena del crimine
Glima kesäolympialaisissa 1912
Glima järjestettiin näytöslajina vuoden 1912 kesäolympialaisissa 15. heinäkuuta Tukholman olympiastadionilla. Tämä oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Osanottajia oli kuusi, jotka kaikki olivat Tanskassa asuvia islantilaisia. Tuomarina toimi Halldór Hanssen. Kilpailijat olivat Sigurjón Pjetursson (Pétursson), Hallgrímur Benidiktsson, Magnús Tómasson, Axel Kristjánsson, Guðmundur Kristinn Guðmundsson sekä Kári Arngrímsson.
Maija Heikinheimo
Maija Heikinheimo (14. joulukuuta 1908 Helsinki – 8. tammikuuta 1963 Helsinki ) oli suomalainen sisustusarkkitehti. Heikinheimo aloitti uransa suunnittelijana Askossa 1932–1935. Myöhemmin hän oli suunnittelijana Artekin palveluksessa, jossa hän oli Alvar Aallon oikea käsi. Hän suunnitteli huonekaluja, esimerkiksi Säynätsalon kunnantaloon, ja kokonaisia sisustuksia, kuten Alvar Aallon suunnitteleman Jyväskylässä sijaitsevan Keski-Suomen Museon sisustuksen yhdessä Marja-Liisa Parkon kanssa. Lisäksi hän suunnitteli astioita.
Heikinheimolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1959.