cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sasha Son
thumb|Sasha Son Sasha Son (tunnetaan myös nimellä Sasha Song,, Dmitri Šavrov, ; s. 18. syyskuuta 1983 Vilna, Liettuan SNT) on liettualainen poplaulaja. Hän edusti Liettuaa Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella Love sijoittuen finaalissa 23:nneksi 23 pisteellä.
Merenkulkijoiden ja mereen menehtyneiden muistomerkki
Merenkulkijoiden ja mereen menehtyneiden muistomerkki (alun perin Merenkulun muistomerkki ) on Oskari Jauhiaisen ja Eero Eerikäisen suunnittelema, Helsinkiin vuonna 1968 meren­kulkijoiden kunniaksi ja tunnustukseksi pystytetty muistomerkki.
Muistomerkki sijaitsee meren rannalla Eirassa, Ursinin kalliolla. Se on betoninen rakennelma, jonka huipulla paloi 2010-luvun puoliväliin asti ikuinen tuli. Betoni­pylväiden välissä maan pinnalla on pronssinen kompassi­aiheinen medaljonkimainen veistos, jossa on suomeksi ja ruotsiksi teksti "Suomen meren­kulkijoille" sekä roomalaisin numeroin merkitty vuosi­luku MCMLXVIII (1968).
Nykyään muistomerkki käsitetään ennen kaikkea hukkuneiden merimiesten muisto­merkiksi ja muistelu­paikaksi. Vuosittain pyhäinpäivänä Suomen Merimieskirkko järjestää sen luona tilaisuuden mereen menehtyneiden muistoksi. Tilaisuuden yhteydessä pelastus­laivat tekevät kunnia­käynnin muisto­merkin edustalla. Järjestö on myös kiinnittänyt siihen muisto­laatan, jossa ovat Itämerellä vuonna 1979 uponneen M/S Malmin mukana hukkuneiden nimet sekä teksti: "Mereen jääneiden vainajien muistolle."
Robert Montgomery (näyttelijä)
thumb|Robert Montgomery vuonna 1937 elokuvassa Night Must Fall. Robert Montgomery (21. toukokuuta 1904 Beacon, New York – 27. syyskuuta 1981 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Elämäkerta
Montgomery oli tuottoisa näyttelijä 1930-luvulla, mutta toisen maailmansodan alkaminen katkaisi hänen uransa. Hän toimi toisessa maailmansodassa laivastossa. Montgomery toimi näyttelemisen lisäksi elokuvaohjaajanakin ohjaten muun muassa elokuvat Nainen järvessä (Lady in the Lake, 1947), Vaarallisilla poluilla (Ride the Pink Horse, 1947), Puuttuva todistaja (Your Witness, 1950) ja Ratkaisun hetket (The Gallant Hours, 1960), jonka hän myös tuotti.
Vuonna 1935 Montgomerystä tuli Screen Actors Guildin presidentti ja hänet valittiin uudestaan virkaan vuonna 1946. Hän oli ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajaksi elokuvista Night Must Fall (1937) ja Henki etsii asuntoa (Here Comes Mr. Jordan, 1941). Montgomery juonsi Oscar-gaalan vuonna 1948. Vuosina 1950–1957 hän juonsi suosittua televisio-ohjelmaa Robert Montgomery Presents, jonka jaksoja hän myös tuotti. Vuonna 1955 Montgomery sai Tony-palkinnon ohjauksestaan näytelmään The Desperate Hours. Hän on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, toisen elokuvista ja toisen televisiosta.
Montgomery kuoli syöpään 77-vuotiaana. Hän oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa ja hänellä oli ensimmäisestä avioliitosta kaksi lasta: näyttelijä Elizabeth Montgomery (1933–1995) ja Robert Montgomery, Jr. (1936–2000).
Jonah (priimas)
thumb|upright|Metropoliitta Jonah Jonah, alkujaan James Paffhausen (s. 20. lokakuuta 1959 Chicago) oli Amerikan ortodoksisen kirkon johtaja eli priimas vuosina 2008-2012. Tässä virassa hänen nimityksensä oli Washingtonin ja New Yorkin arkkipiispa, koko Amerikan ja Kanadan metropoliitta.
Olli Iisakka
Olli Iisakka (s. 9. elokuuta 1996 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kiekko-Espoossa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuraura
Iisakka on Grankulla IFK:n kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Espoo Bluesin C-nuoriin kaudeksi 2011–2012, joka päättyi C-nuorten Suomenmestaruuteen. Kauden 2014–2015 päätteeksi Iisakka voitti A-nuorten SM-pronssia. Hän edusti Bluesin A-nuoria kauden aikana myös Junior Club World Cupissa.
Jonah (priimas)
James Paffhausen varttui Kaliforniassa. Hänet oli kastettu episkopaalikirkon jäseneksi, mutta hän kääntyi ortodoksiseen uskoon vuonna 1978. Hänet vihittiin diakoniksi ja papiksi 1994 ja munkiksi 1995. Hän on asunut aiemmin Valamon luostarissa Venäjällä sekä Pyhän Tihonin luostarissa Pennsylvaniassa. Vuonna 1996 hän vastasi uuden luostarin perustamisesta Kalifornian Point Reyesiin ja toimi sen jälkeen sen esimiehenä.
Olli Iisakka
Seuraura
16. helmikuuta 2016 Iisakka teki loppukauden 2015–2016 kattavan sopimuksen Bluesin SM-liigajoukkueen kanssa, kun talousvaikeuksista kärsineen seuran oli jättänyt viimeisetkin pelaajat siirtotakarajaan mennessä. Iisakka teki samana päivänä liigadebyyttinsä Saimaan Palloa vastaan. Hänet merkittiin Bluesin kolmosketjun vasempaan laitaan Janne Puhakan ja Teemu Väyrysen viereen. Iisakka sai ottelussa jääaikaa 12.19 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kaikkiaan kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Iisakka siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella konkurssiin ajautuneen Bluesin tilalle perustettuun Espoo Unitediin. Joukkue siirtyi pelaamaan Mestistä. Hänen tulokaskautensa toi 40 runkosarjaottelussa tehot 4+6=10 ja 11 playoff-ottelussa kolme maalia. Iisakka voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa Rovaniemen Kiekkoon. Siirron taustalla oli myös Iisakan varusmiespalvelus Jääkäriprikaatin Rovaniemen ilmatorjuntapatteristossa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi RoKissa vain 18 runkosarjaottelua loukkaantumisten vuoksi.
Jonah (priimas)
Vuonna 2008 hänet nimitettiin arkkimandriitaksi ja Amerikan ortodoksisen kirkon eteläisen hiippakunnan apulaispiispan tehtävään. Lähes välittömästi sen jälkeen Jonah nostettiin metropoliitaksi ja koko kirkon johtoon hänen edeltäjiensä jouduttua eroamaan kirkon talousskandaalin vuoksi.
Jonah joutui eroamaan tehtävästään heinäkuussa 2012, ja marraskuussa hänen seuraajakseen priimaksena valittiin metropoliitta Tihon.
Olli Iisakka
Seuraura
Kesken kauden 2020–2021, tammikuussa 2021 Iisakan sopimus RoKin kanssa purettiin, kun joukkueen pelaajat olivat lomautettuina. Seuraavana päivänä hänen vahvistettiin siirtyvän loppukauden kattavalla sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyEttan-joukkue Nyköpings SK:hon.
Iisakka siirtyi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Espooseen. Joukkuetta siirtyi valmentamaan aiemmin hänen joukkuetoverinaan Espoo Unitedissa pelannut Kim Hirschovits. Iisakka oli 13 osumallaan Kiekko-Espoon paras maalintekijä, vaikka hän pelasi loukkaantumisen vuoksi runkosarjassa vain 24 ottelua. Iisakka oli sivussa runkosarjan loppuun ja hän palasi kaukaloihin kesken finaalien. Iisakka voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Toukokuussa 2022 hän teki Kiekko-Espoon kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Iisakka on pelannut neljä poikien maaottelua.
Muuta
Iisakka valmistui ylioppilaaksi Kauniaisten lukiosta keväällä 2015.
American Stars ’n Bars
American Stars ’n Bars on Neil Youngin yhdeksäs studioalbumi. Levy sisältää Youngin yhden tunnetuimmista kappaleista ”Like a Hurricane”. Levyä ei julkaistu CD:nä ennen vuotta 2003.
Tony Easley
Tony Bernard Easley jr. (s. 15. heinäkuuta 1987) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri.
Easley pelasi vuodet 2006–2010 Murray State Universityn joukkueessa. Ammattilaisurallaan hän on pelannut muun muassa Italian, Israelin ja Puolan pääsarjoissa. Vuonna 2011 hänet valittiin Puolan pääsarjan tähdistöotteluun. Kansallisten sarjojen ohella Easley on pelannut muun muassa Eurocupia.
Helmikuussa 2016 Easley siirtyi lyhyelle koeajalle Suomen pääsarjaa johtaneeseen Joensuun Katajaan. Ensimmäisessä ottelussaan Katajassa Easley sivusi seuran pääsarjaennätystä torjuttuaan vastustajan heiton kuudesti. Alkukauden jalkavammastaan toipuneen Easleyn sopimusta jatkettiin loppukaudeksi.
Kesällä 2016 Easley siirtyi Italian A2:een nousseeseen Eurobasket Romaan.
Oscar-gaala 1992
Oscar-gaala 1992 oli järjestyksessä 64. järjestetty Oscar-gaala, ja se järjestettiin 30. maaliskuuta 1992 Dorothy Chandler Pavilionissa Los Angelesissa.
Uhrilampaat voitti gaalassa viisi palkintoa seitsemästä ehdokkuudestaan ja nousi kolmanneksi elokuvaksi, joka on onnistunut voittamaan viisi tärkeintä Oscar-palkintoa. Se on myös ainoa kauhuelokuva, joka oli koskaan voittanut parhaan elokuvan-palkinnon.
Vuoden 1992 gaala teki myös historiaa nimeämällä Kaunottaren ja hirviön ehdokkaaksi parhaan elokuvan-palkintoon ensimmäisenä animaatioelokuvana.
Vihertalitiainen
Vihertalitiainen (Parus monticolus) on tiaisten sukuun kuuluva lintulaji.
Elinympäristö ja levinneisyys
Vihertalitiainen elää boreaalisissa metsissä, lauhkeissa metsissä, subtrooppisissa metsissä ja troopiikissa.
Sitä on tavattu Bangladeshissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Taiwanissa ja Vietnamissa. Vihertalitiaisen esiintymisalue on yhteensä alle 20 000 neliökilometriä. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Bosnia ja Hertsegovinan koripallomaajoukkue
Bosnia ja Hertsegovinan koripallomaajoukkue edustaa Bosnia ja Hertsegovinaa koripallon arvokisoissa.
Historia
Maan maajoukkue perustettiin vasta vuonna 1992, kun Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta lopetettiin. Siihen asti bosniahertsegovinalaiset olivat edustaneet Jugoslavian koripallomaajoukkuetta arvokisoissa.
Joukkue on päässyt EM-kisoihin kahdeksan kertaa, ja paras saavutus on vuoden 1993 kahdeksas sija.
Jan Morávek
Jan Morávek (s. 1. marraskuuta 1989 Praha) on tšekkiläinen jalkapalloilija.
Ura
Morávek aloitti jalkapalloilun vuonna 1995 Bohemians 1905 -joukkueessa ja nousi edustusjoukkueeseen vuonna 2006. Hän debytoi seurassa kesäkuussa 2007 1. HFK Olomoucia vastaan. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Bohemians 1905 -seurassa Gambrinus ligassa marraskuussa 2007 Sparta Prahaa vastaan.
Menestyksekkään koejakson jälkeen Morávek siirtyi saksalaiseen Schalke 04:een marraskuussa 2008, ja teki seuran kanssa nelivuotisen sopimuksen maaliskuussa 2009. Hän liittyi seuraan heinäkuussa 2009. Kesällä 2010 Schalke lainasi Morávekin 1. FC Kaiserslauterniin loppukaudeksi. Vuonna 2012 Morávek siirtyi FC Augsburgiin ensin lainalle ja myöhemmin samana vuonna pysyvästi.
Moravek debytoi Tšekin maajoukkueessa maaliskuussa 2010 Skotlantia vastaan tultuaan vaihdosta sisään Jaroslav Plasilin tilalle.
Sanktio (yhtye)
Sanktio on imatralainen punkrockyhtye joka on perustettu vuonna 1996. Se julkaisi Kråklund Recordsin kautta kaksi albumia 1990-luvun loppupuolella. Yhtyeen viimeisin äänite ennen vuonna 2009 tehtyä comebackia oli keväällä 2001 julkaistu omakustanne-EP. Vuonna 2010 yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Woimasoinnun kanssa ja julkaisi albumin Aihetta paniikkiin.
Pljussan piiri
thumb|200px|Pljussan piirin sijainti Pihkovan alueen kartalla. Pljussan piiri on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen pohjoisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 2 577 neliökilometriä ja asukkaita oli 9 187 henkeä (vuonna 2010).
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Pljussan (ven. Плюсса, 3 450 as.) kaupunkimainen taajama. Lisäksi siihen kuuluu Zapljusjen (ven. Заплюсье, 1 096 as.) taajama ja 3 maalaiskuntaa:
Riitta Räty
Riitta Räty (s. 3. tammikuuta 1950 Tyrvää ) on suomalainen näyttelijä. Hänet muistetaan erityisesti televisiorooleistaan, joita hänellä on ollut muun muassa sarjoissa Ruusun aika, Ilotalo sekä Kotikatu.
Pljussan piiri
Piirin kautta kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen rautatie sekä Pietarin ja Valko-Venäjän rajan välinen M20-valtatie. Seudulla saa alkunsa Pljussajoki.
Talous perustuu metsäteollisuuteen sekä maidon ja perunan tuotantoon erikoistuneeseen maatalouteen.
Metadoli
Metadoli on rakenteeltaan metadonin kaltainen opioidi. Rasemetadoli on alfametadolin (CAS 17199-54-1) ja beetametadolin (CAS 17199-55-2) raseeminen seos. Alfa- ja beetametadoli esiintyvät dekstro- ja levoisomeereissä, joten yhteensä isomeerejä on neljä.
Johdannaiset
Metadolilla on paljon johdannaisia, jotka ovat myös huumeita. Nämä kaikki ovat YK:n yleissopimuksessa kielletty:
Garden of Love
Garden of Love on Anna Erikssonin kahdeksas albumi ja samalla Erikssonin ensimmäinen englanninkielinen albumi. Levyn kappaleet ovat kokonaisuudessaan Annan omaa käsialaa. Levyä on ollut Annan lisäksi tuottamassa Arttu Takalo.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Jayma Mays
Jamia Suzette ”Jayma” Mays (s. 16. heinäkuuta 1979 Bristol, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat olleet televisiosarjoissa Heroes, Ruma Betty ja Glee.
Varhaiselämä
Mays varttui Grundyssa, Virginiassa. Hän työskenteli nuoruusvuosinaan paikallisella radioasemalla ja kävi myöhemmin Radford Universityä. Mays löysi intonsa näyttelemiseen Annie-musikaalista.
Ura
Jayma Mays sai ensimmäisen televisioroolinsa sarjasta Joey vuonna 2004. Seuraavana vuonna hän esiintyi elokuvassa Yölento. Sittemmin Mays on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa Pushing Daisies ja House. Hänellä oli muutaman jakson pituinen rooli televisiosarjassa Heroes.
Mays näytteli päähenkilö Lucya elokuvassa Epic Movie vuonna 2007. Samana vuonna hän esiintyi televisiosarjassa Ruma Betty. Vuosina 2009–2015 Mays esitti fobioista kärsivää opinto-ohjaaja Emma Pillsburya televisiosarjassa Glee. Maysilla on ollut yksi päärooleista elokuvissa Smurffit ja Smurffit 2.
Yksityiselämä
Mays meni naimisiin näyttelijä Adam Campbellin kanssa vuonna 2007. Campbell oli hänen vastanäyttelijänsä Epic Moviessa. Pariskunnalla on elokuussa 2016 syntynyt poika.
Iguassun putoukset
thumb|250px|Iguassun putoukset Iguassun putoukset (kirjoitetaan joskus muodossa Iguaçun putoukset tai Iguazún putoukset) sijaitsevat Iguaçujoessa Argentiinan ja Brasilian rajalla. Vesi putoaa kapeaan pohjoiseen avautuvaan rotkoon. Vesiputouksen yläpuolella joki virtaa rotkon itäreunaa etelään ja kiertyy osittain rotkon pään ympäri sen länsipuolelle. Putouksia on siten rotkon itäpuolella, päässä ja länsipuolella. Niitä on 2,7 kilometrin matkalla yhteensä 275, ja niiden korkeus on 60–80 metriä. Ne ovat maailman kolmanneksi suurimmat putoukset. Putoukset ovat kahden kansallispuiston alueella, Iguazún kansallispuistossa Argentiinassa ja Iguaçun kansallispuistossa Brasiliassa. Iguazún kansallispuisto liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1984 ja Iguaçun kansallispuisto vuonna 1986. Putouksen nimi tulee guaranin kielen sanoista i eli ’vesi’ ja guazú eli ’iso’.
Suurin osa putouksista sijaitsee Argentiinan puolella, mikä mahdollistaa pääsyn aivan putousten äärelle, muun muassa vaikuttavan Garganta del Diablon reunalle. Brasilian puolelta taas avautuu hyvä kokonaiskuva putouksista. thumb|center|700px|Iguassun putoukset
Lähteet
-25.69167°N, -54.43611°W
Fight Night
Fight Night on EA Sportsin julkaisema nyrkkeilypelisarja. Se on jatkoa EA:n aiemmin julkaisemille nyrkkeilypeleille Foes of Ali ja Knockout Kings. Jokaisen pelin pelimuotoina ovat yksittäiset ottelut pelaajan/pelaajien valitsemien klassisten nyrkkeilijöiden välillä, ura-peli ja harjoitus-pelit.
Total Punch Control
Sarja ensimmäinen osa Fight Night 2004 ilmestyi vuonna 2004 ja esitteli käyttäjille PlayStation 2-konsolin analogista ohjainta hyödyntävän Total Punch Control-systeemin, mikä tuolloin erotti pelisarjan muista nappeja käyttävistä kamppailupeleistä. Total Punch Controlia on hyödynnetty kaikissa pelin saamissa jatko-osissa, mutta sitä on uudistettu ajoittain. Esimerkiksi Fight Night: Round 2-peliin oli lisätty Haymaker-isku, jonka ansiosta vastustajan pystyi iskemään heikkoon tilaan yhdellä voimakkaalla, mutta hitaalla, iskulla. Fight Night: Round 3-peliin oli lisätty vielä Haymakeria tehokkaampi isku, joka oli nimetty Flash KO'ksi. Isku on Haymakeria hitaampi ja voimakkaampi, ja pystyy kaatamaan vastustajan kanveesiin heti.
Claudie Haigneré
Claudie Haigneré (entinen Claudie André-Deshays; s. 13. toukokuuta 1957) on ranskalainen lääkäri, poliitikko ja entinen Ranskan avaruusjärjestö CNESin avaruuslentäjä (1985–1999) (spationautti ranskaksi) ja Euroopan avaruusjärjestö ESAn avaruuslentäjä (1999–2002).
Ura avaruuslentäjänä
Haigneré oli varamiehistössä vuoden 1993 Mir Altaïr lennolla, mihin hänen tuleva aviomiehensä Jean-Pierre Haigneré osallistui. Asteroidi 135268 Haigneré on nimetty heidän kummankin mukaan. Haigneré vieraili Mir-avaruusasemalla 16 päivän ajan vuonna 1996 osana venäläis-ranskalaista Mir Cassiopée lentoa (17.08. - 02.09.1996).
Marraskuussa 1999 Haigneré liittyi Euroopan astronauttijoukkoihin. Vuonna 2001 Haigneré vieraili ensimmäisenä eurooppalaisena naisena Kansainvälisellä avaruusasemalla Retkikunta 3:n aikana osana ISS Andromède-lentoa (21.10. - 31.10.2001). Hän jäi eläkkeelle ESAsta 18. kesäkuuta 2002.
Poliittinen ura
Avaruuslentäjäuran jälkeen Haigneré astui Ranskan politiikkaan. Hänestä tuli Jean-Pierre Raffarinin hallituksen tiede- ja teknologiaministeri (kesäkuu 2002 - maaliskuu 2004) ja Eurooppa-ministeri (maaliskuu 2004 - toukokuu 2005).
Hän meni avaruuslentojensa välissä naimisiin Jean-Pierre Haignerén kanssa. Heillä on yksi yhteinen tytär.
Viktor Heikel
pienoiskuva|oikea|Viktor Heikel 1880-luvulla. (Valokuva [[Daniel Nyblin.)]] Frans Viktor Heikel (23. elokuuta 1842 Turku – 27. heinäkuuta 1927 Porvoo) oli suomalainen voimistelunopettaja, jota on kutsuttu suomalaisen voimistelun isäksi.
Elämä ja ura
Heikelin vanhemmat olivat lehtori, Pietarsaaren kirkkoherra Henrik Heikel (1808–1867) ja Wilhelmina Johanna Schauman. Hänen nuorempi veljensä oli pankinjohtaja ja valtiopäivämies Felix Heikel (1844–1921) ja sisarensa opettaja Anna Heikel.
Mozia
Historia
Foinikialaiset rakensivat saarelle kolme kaupunkia 700-luvulla eaa. Vuonna 1913 saaren osti marsalaviinejä vievän vauraan perheen jäsen Joseph Whitaker. Hän alkoi tehdä saarella kaivauksia ja löysi saaren raunioista kivimosaiikkilattioita, telakan, linnoituksen ja hautausmaan. Kaivauksissa löytyneet esineet ovat nähtävillä saarella olevassa museossa, joka on nimetty hänen mukaansa, Museo Whitagerissa.
Viktor Heikel
Elämä ja ura
Viktor Heikel pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1860. Hän opiskeli voimistelunopettajaksi 1867–1871 Tukholmassa, Dresdenissä ja Karlsruhessa. Hänestä tuli 1869 Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon voimistelunopettaja ja 1873 Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarin voimistelun ja luonnonhistorian lehtori. Heikel toimi 1876–1911 Keisarillisen Aleksanterin-yliopiston voimistelulaitoksen yliopettajana ja johtajanakin 1894 - 1911. Hän sai professorin arvonimen 1907 ja hänestä tuli Helsingin yliopiston lääketieteen kunniatohtori 1919.
Heikel loi suomalaisen voimistelujärjestelmän yhdistämällä ruotsalaisen lingiläisen ja saksalaisen Turnen voimistelujärjestelmien parhaimmat ominaisuudet. Vuonna 1882 Heikel käynnisti yliopiston voimistelulaitoksella kaksivuotisen voimistelunopettajakoulutuksen.
Viktor Heikel oli 1860-luvulla tuomassa baptismia Suomeen yhdessä sisarensa Anna Heikelin kanssa. Vuonna 1887 hän perusti Föreningen för religionsfrihet och tolerans i Finland -nimisen yhdistyksen. Hän oli mukana 1905 perustetun Prometheus-seuran toiminnassa.
Viktor Heikel oli naimisissa vuodesta 1873 Hanna Kihlmanin kanssa, heidän poikansa Allan Phayllos Heikel (s. 1885) oli lääkäri.
Monokuro Boo
Monokuro Boolla viitataan animetyylisiin hahmoihin, jotka japanilainen yhtiö San-X on luonut. Hahmot koostuvat kahdesta siasta, mustasta ja valkoisesta, joilla on neliskulmainen vartalo, täplät silminä, kärsä, sekä kiemurainen saparo takapuolella. Niiden ympärillä nähdään usein lentävä ampiainen. Hahmojen aikaisin esiintyminen oli lisensointi- ja lahjatavaranäytöksissä Japanissa vuonna 2005.
Monokuro Boo -hahmojen iskulause on "Simple is Best" (Yksinkertainen on parasta), ja yksi tai molemmat siat voidaan myös nähdä ympärillään puhekuplia, joissa lukee "Boo", "Love?" (Rakkaus?/Rakkautta?), "Enjoy?" (Nauti?), tai "Happy" (Onnellinen).
RM Enterprises (BVI) -niminen osakeyhtiö on lisensoinut Monokuro Boo -hahmot, ja huolehtii hahmojen kehityksestä sekä mainostuksesta niin Aasiassa kuin kansainvälisillä alueillakin.
Hahmon konsepti ja nimi
Kun kyseiset hahmot aluksi luotiin, nimenä ei ollut "Monokuro Boo", vaan "Monotone", jossa "mono" tuli sanasta "monochrome" (yksivärinen, mustavalkoinen) ja "ton" tarkoitti sikaa. Tämä sanaleikki oli se, joka alun perin innoitti suunnittelijaa luomaan mustavalkoiset hahmot. Suunnittelija tietoisesti taisteli silloista värejä suosivaa trendiä vastaan yksitoikkoisella värimaailmallaan, toivoen luovansa hauskan ja ainutlaatuisen tyylin. Esittelemällä kauppatavaraa jossa yksinomaan oli mukana mustaa, valkoista ja harmaata, suunnittelija toivoi todistavansa, että kyseisen kaltaisella konseptilla on mahdollisuus tulla hyväksytyksi ja menestyä laajemman yleisön joukossa, yleisesti kuluttajien ja söpöistä tavaroista pitävien ihmisten keskuudessa.
Hahmojen uusi nimi tulee sanoista "Monokuro" (yksivärinen, mustavalkoinen) ja "Boo" (onomatopoeettinen sana sian ääntelylle Japanissa, vrt. "röh")
Baby Boo
Huolimatta Monokuro Boon väittämästä, että söpön ei aina tarvitse olla värikästä, San-X on myös luonut oheishahmoja, joihin kuuluu pienempiä, pastellisävyisiä tai karkin värisiä porsaita, jotka tunnetaan nimellä Baby Boo (Vauva Boo)
Baby Boo koostuu seitsemästä porsaasta, jotka on nimetty ja väritetty seuraavasti:
Baby Boo -hahmojen iskulauseita ovat "Are you happy?" ("anata wa shiawase?", oletko onnellinen?) ja "So Happy With You" ("anata to iru to tottemo kawai", niin onnellinen kanssasi). Kuten Monokuro Boo- hahmojen lähettyvillä, ampiaisen tyylinen hyönteinen on nähty leijailevan myös Baby Boo -hahmojen ympärillä, sillä eroavaisuudella että ampiaisesta on tehty mansikan tai leppäkertun näköinen. Osa Baby Boo -porsaista myös sanoo "Poo".
Katso myös
Hello Kitty
Ferrari 612 Can Am
pienoiskuva|Ferrari 712 Can Am, jossa oli suurempi 6,9-litrainen moottori. Kaudella 1967 heikosti menestyneen 350 CanAm -mallin jälkeen uutta CanAm Ferraria saatiin odottaa lähes koko kausi 1968. Ferrari panosti 1968 sekä Formula 1, että Formula 2 -luokkiin. Lisäksi valmisteltiin uutta ryhmän 6 prototyyppiä (312 P) kauteen 1969. Tämän vuoksi CanAm-projekti jäi hieman taka-alalle, ja uusi malli 612 CanAm debytoi vasta sarjan päätöskilpailussa Las Vegasissa 10.11.1968.
612 CanAmin (runkonumeroltaan 0866) kilpailuhistoria Las Vegasissa ei alkanut mairittelevasti. Aika-ajoissa Cris Amon oli sijalla 9. ja itse kilpailu päättyi keskeytykseen jo ensimmäisellä kierroksella.
Auto palautettiin Maranelloon ja sen kehitystyötä jatkettiin Italiassa. Auton alusta pysyi lähes muuttumattomana, mutta koria lyhennettiin 58 cm ja kavennettiin 10 cm. Samalla koria myös muotoiltiin uudestaan. Myös siipi poistettiin. Näillä muutoksilla autoa keveni hieman kuivapainon ollessa 680 kg.
612/69 ei ehtinyt CanAm-kauden 1969 kauden avaukseen mukaan, vaan se nähtiin vasta sarjan kolmannessa osakilpailussa Watkins Glenissä 13.7.1969 Amonin toimiessa edelleen kuljettana. Kevään aikana tehdyn kehitystyön tuloksena auton suorituskyky oli parantunut huomattavasti; kilpailussa Amon oli lupaavasti sijalla 3. Seuraavassa osakilpailussa Edmontonissa Amon oli jo toinen. Viidenteen osakilpailuun tultaessa autoon oli lisätty valtava takasiipi down forcen lisäämiseksi. Amon oli jälleen kolmas ja ajoi myös uuden rataennätyksen. Kuudennessa osakilpailussa Elkhart Lakessa Amon keskeytti toiselta sijalta polttoainepumpun vaurioituessa. Bridgehamptonissa kilpailu päättyi myös keskeytykseen. Brooklynissä Amon otti paalupaikan, mutta teknisten ongelmien vuoksi ei voinut startata kilpailuun. Laguna Secan kilpailu päättyi keskeytykseen öljypumpun vaurioituessa.
Kauden päätteeksi autoon saatiin vielä uusi 6,9-litrainen moottori, joka tuotti noin 660 hevosvoimaa. Joissain lähteissä autosta käytetään tällöin tyyppimerkintään 712.
Lupaavista tuloksista huolimatta Ferrarin tehtaan tuki projektille oli vähäinen. Amonilla oli jatkuvasti pulaa sekä varaosista, että henkilökunnasta.
Kaudeksi 1970 auto siirtyi Earle-Cord Racing teamin haltuun. 0866 modifioitiin uudelle moottorille joka tällä kertaa oli 512S -mallin 5,0-litrainen V12. Joissain lähteissä autosta käytetään tällöin nimitystä 512P. Kaudelle 1971 auton runko rakennettiin uusiksi. Kuljettajanaan Jim Adams auto saavutti keskinkertaisia sijoituksia CanAmissa kausien 1970 ja -71 aikana.
Freedom (Neil Youngin albumi)
Freedom on Neil Youngin yhdeksästoista studioalbumi.
Hail to the King
Hail to the King on Avenged Sevenfoldin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 27. elokuuta 2013. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Outovan piiri
thumb|200px|Outovan piirin sijainti Pihkovan alueen kartalla. Outovan piiri on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen pohjoisosassa Peipsijärven rannalla sijaitsevan piirin pinta-ala on 3 392 neliökilometriä ja asukkaita oli 12 792 henkeä (vuonna 2010).
Outovassa on Hatsina–Iivananlinna-radalta Veimarin asemalla haarautuvan sivuradan pääteasema. Kaupungin kautta kulkee Pihkovan ja Slantsyn välinen maantie.
Tamburiinikyyhky
Tamburiinikyyhky (Turtur tympanistria) on afrikkalainen kyyhkylintu. Sen elinympäristö ulottuu Senegalista ja Gambiasta Sahelin alueella Etiopiaan ja Etelä-Somaliaan, ja mantereen itärannikkoa etelään Etelä-Afrikkaan. Sitä tavataan myös Komoreilla ja Biokossa. Lajin holotyypin kuvaili Coenraad Jacob Temminck Etelä-Afrikasta 1809.
Pimeä aine
Pimeä aine eli pimeä massa voidaan määritellä kahdella tavalla: teoreettisesti sillä voidaan tarkoittaa maailmankaikkeuden ainetta, joka ei emittoi (säteile), absorboi, tai sirota lainkaan sähkömagneettista säteilyä, mutta joka kuitenkin vuorovaikuttaa tavanomaisen aineen kanssa painovoiman välityksellä. Kosmologisista havainnoista puhuttaessa sillä kuitenkin tarkoitetaan ainetta, joka on liian himmeää havaittavaksi nykyteknologian avulla sähkömagneettisen säteilyn perusteella. Pimeän aineen uskotaan muodostavan suuren osan maailmankaikkeuden massasta. Sitä ei ole kuitenkaan onnistuttu havaitsemaan suoraan, ja sen koostumus on yksi kosmologian ratkaisemattomista arvoituksista. Pimeää ainetta kutsutaan myös nimellä puuttuva massa.
Omisteinen ohjelmisto
Omisteinen ohjelmisto tarkoittaa tietokoneohjelmistoa, jonka käyttöoikeuslisenssi sallii ohjelmiston käyttämisen tietyin ehdoin, mutta jota ei ilman erillistä lupaa saa muokata tai levittää edelleen. Näin ohjelmiston tekijänoikeuksien haltija pitää ohjelmiston kehitystyön ja immateriaalioikeudet omassa hallinnassaan. Omisteista ohjelmistoa voidaan pitää vapaan ohjelmiston tai avoimen lähdekoodin vastakohtana.
Pimeä aine
Planck-luotaimen vuosina 2009–2013 tekemien havaintojen ja yleisen suhteellisuusteorian (painovoimateoria) perusteella pimeä aine kattaa 84,5 % maailmankaikkeuden massasta ja 26,8 % sen massaenergiasta. Pimeän energian osuus massaenergiasta on 68,3 % ja tavallisen aineen 4,9 %. Tavallisen aineen osuus aineesta on 15,5 %.
Ensimmäisenä pimeän aineen olemassaoloa ehdotti Fritz Zwicky Kalifornian teknillisestä yliopistosta (Caltech) vuonna 1933 pääteltyään sen Coman galaksijoukon galaksien liikkeistä, jotka eivät vastanneet galaksien oletettua massaa ja täten painovoimaa. Pimeän aineen koostumuksesta ei olla varmoja, ja kyseessä saattaisi olla yksi tai useampi toistaiseksi tuntematon subatominen hiukkanen.
Omisteinen ohjelmisto
Omisteisia ovat myös sellaiset ohjelmistot, joiden lähdekoodi on julkaistu, mutta joiden lisenssi ei salli ohjelmiston vapaata muokkaamista ja levittämistä. Tällaisia ovat esimerkiksi Microsoftin tarjoamat jaetun lähdekoodin ohjelmistot.
Omisteista lisenssiä sanotaan myös kaupalliseksi tai yksityisen omistusoikeuden lisenssiksi.
Ohjelmistoja koskevissa tekijänoikeuskiistoissa toteutustapa (lähdekoodi) katsotaan tekijänoikeudella suojatuksi, mutta toimintoa (esim. matemaattinen kaava) ei katsota: vastaavan toiminnon voi toteuttaa kunhan lähdekoodia ei ole kopioitu. Monet ohjelmistoja koskevat patentit on kyseenalaistettu ja sääntöjä on muutettu useaan otteeseen.
Pimeä aine
Koska pimeää ainetta ei ole yrityksistä huolimatta onnistuttu havaitsemaan, osa astrofyysikoista on ehdottanut vaihtoehtoiseksi ratkaisuksi muutoksia yleisen suhteellisuusteorian lakeihin.
Historia ja havainnot
Alun perin pimeän aineen hypoteesi kehitettiin selittämään yleisestä suhteellisuusteoriasta (painovoiman teoria) poikkeavia astronomisia havaintoja. Zwicky sovelsi viriaaliteoreemaa muutamiin galaksijoukkoihin ja havaitsi joukkojen massojen olevan hyvin paljon suurempia kuin niiden kirkkauden perusteella massa-luminositeettisuhteesta voidaan laskea. Aikalaistensa tavoin Zwicky oletti galaksien puuttuvan massan koostuvan tavallisesta aineesta, kuten himmeistä tähdistä ja tähtienvälisestä kaasusta.
Omisteinen ohjelmisto
Historia
Eräänä käsitteen syntyhetkenä voidaan pitää Franklin ACE-tietokoneista syntynyttä kiistaa Applen kanssa vuonna 1983. Kiista johti tarkennukseen Yhdysvaltain tekijänoikeuslakiin, joka merkitsi tekijänoikeuden kattamaan myös binäärimuotoisen ohjelman ihmisten käyttämän lähdekoodin lisäksi.
Pimeä aine
Historia ja havainnot
Galaksijoukoista riippumaton todiste pimeästä aineesta saatiin 1970-luvulla, kun radioteleskooppien kehitys mahdollisti galaksien rotaatiokäyrien mittaamisen myös halosta, jossa sijaitsee tähtien sijaan lähinnä kaasupilviä, joita ei pysty havainnoimaan näkyvän valon alueella. Vera Rubin osoitti, että galaksien rotaatiokäyrät eivät laske, vaan rotaationopeus galaksin ympäri on likimain vakio etäisyydestä riippumatta. Koska tähtitiheys laskee jyrkästi galaksin ulko-osia kohti, rotaatiokäyrää "nostaa" jokin näkymätön massa.
Omisteinen ohjelmisto
Historia
IBM haastoi IBM PC -yhteensopivien valmistajia oikeuteen IBM PC-tietokoneen BIOS-ohjelmiston tekijänoikeudesta. Takaisinmallinnuksella BIOS:sta tehtiin toiminnallisesti yhteensopiva versio, joka ei loukannut IBM:n tekijänoikeuksia.
Pimeä aine
Historia ja havainnot
Pimeää ainetta tarjotaan myös galaksien muodostumisen siemeneksi. Tiede ei kykene selittämään galaksien nopeaa muodostumista ilman pimeää ainetta. Pimeä aine olisi heikosti vuorovaikuttavana kyennyt muodostamaan galaksien aihioita tavallista ainetta nopeammin. Vuonna 1982 Jim Peebles osoitti, että alkuräjähdyksessä ei ole voinut syntyä havaittua määrää galakseja ilman pimeää ainetta. Jotta galakseja syntyisi tarpeeksi, alkuräjähdyksen hiukkaspuurossa olisi pitänyt olla suuria tiheysvaihteluita, mutta 1980-luvun maanpäällisten havaintolaitteiden tarkkuus ei riittänyt löytämään kosmisesta taustasäteilystä lainkaan lämpötilaeroja. Sen sijaan pimeä aine on voinut alkuräjähdyksen aikana kasaantua galaksien aihioiksi aiheuttamatta suuria lämpötilaeroja kosmiseen taustasäteilyyn.
Pimeä aine näkyy myös galaksijoukkojen muodostamissa gravitaatiolinsseissä. Tutkimalla galaksijoukon painovoimakentän vääristämiä kuvia joukon takana sijaitsevista galakseista, saadaan määritettyä linssinä toimivan galaksijoukon massajakauma ja kokonaismassa. Vertaamalla tulosta galaksin tähtien ja kaasun emittoimasta valosta laskettavissa olevaan massaan ja erityisesti näkyvän aineen jakaumaan, osoittautuu, että galaksijoukkojen massasta suurin osa on pimeää ainetta. Gravitaatiolinssi-ilmiön erityinen vahvuus on, että sillä saadaan riippumaton käsitys pimeän aineen jakaumasta. Tällä menetelmällä onkin voitu osoittaa, ettei pimeän aineen jakauma seuraa suoraan näkyvän aineen jakaumaa. pienoiskuva|260px|Galaksin rotaatiokäyrän tulisi laskea, kun liikutaan galaksin keskustasta poispäin (A), mutta havaintojen mukaan näin ei tapahdu (B). Eron selittämisen katsotaan vaativan pimeää ainetta. Pimeän aineen tutkimuksen kannalta mielenkiintoisia ovat myös alhaisen pintakirkkauden galaksit. Näiden massa vastaa tavanomaisen kääpiögalaksin massaa, mutta niissä on vain hyvin pieni määrä tähtiä. Näissä galakseissa, joita tunnetaan useita tuhansia, jopa 95 % kokonaismassasta muodostuu muusta kuin valaisevasta materiaalista. Mielenkiintoinen kohde on myös Virgo HI21. Siitä radioaallonpituuksilla tehdyissä havainnoissa nähdään kokonaan neutraalista vedystä muodostuva galaksi, mutta optisesti alueelta ei havaita lainkaan tähtiä.
Ehdokkaita pimeäksi aineeksi
Ehdokkaita kylmäksi pimeäksi aineeksi:
Vaihtoehtoja pimeälle aineelle
Pimeä aine on täysin teoriasidonnaista, eikä sitä ole suoraan havaittu. Pimeän aineen olemattomuus pakottaisi muuttamaan painovoiman teoriaamme, eli yleistä suhteellisuusteoriaa.
Kenneth Westerback
Kenneth Westerback on entinen suomalainen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Hän edusti pelaajaurallaan Vaasan Sportia. Westerback on toiminut Sportin edustusjoukkueen päävalmentajana vuosina 2002–2003 ja 2010. Hän on toiminut valmentajaurallaan myös muun muassa Sportin edustusjoukkueen apuvalmentajana, seuran A-junioreiden päävalmentajana sekä seuran junioreiden valmennuspäällikkönä.
Pilviherttu
Pilviherttu (Cisticola textrix), vanhalta nimeltään pilviheinäkerttu, on herttujen heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Pilviherttu on 9–10 cm pitkä ja painaa noin 9 g. Sen höyhenpuku on päältä ruskean ja mustan kirjava, alapuolelta vaalea tummin viiruin. Pyrstö on lyhyt ja valkeakärkinen. Lajista tunnetaan viisi alalajia, joiden väritys vaihtelee. Koiras esittää laululennon, jonka aikana se kohoaa korkealle ilmaan, joskus jopa kadoten näkyvistä, mistä johtuu lajin suomenkielinen nimi.
Esiintyminen
Pilviherttu elää eteläisessä Afrikassa Angolassa, Lesothossa, Mosambikissa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa ja Sambiassa. Sen esiintymisalueen laajuus on noin 620 000 neliökilometriä.
Elinympäristö
Pilvihertun elinympäristöä ovat marskimaat ja paljaslaikkuiset matalaheinäiset ruohoaavikot.
Lisääntyminen
Lajin pallomainen pesä on rakennettu heinistä ja sijaitsee heinätuppaassa tai tuppaan tyvessä. Naaras munii yleensä neljä munaa.
Ravinto
Pilvihertut syövät enimmäkseen heinäsirkkoja ja muita maanpinnan lähellä liikkuvia hyönteisiä ja pieniä selkärangattomia.
Samuel Ivanič
Samuel Ivanič (s. 31. maaliskuuta 1996 Banská Bystrica, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Hockeyettan-joukkue Kiruna IF:ssä. Hän laukoo oikealta.
Seuraura
Ivanič on HC Banská Bystrican kasvatti. Hän pelasi juniorina myös HC Lučenecissa, josta Ivanič pelasi 15-vuotiaana Banská Bystricaan kaudeksi 2011–2012. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Ruotsiin ja Djurgårdens IF:n junioreihin. Ivanič voitti siellä seuraavan kauden 2014–2015 päätteeksi J20 SuperElitin mestaruuden.
Ivanič palasi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuraansa HC Banská Bystricaan pelaamaan Extraligaa.
Maajoukkueura
Ivanič pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016 sekä alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013.
Klaus Tafelmeier
Klaus Tafelmeier (s. 12. huhtikuuta 1958 Singen) on entinen saksalainen keihäänheittäjä. Hän voitti lajissaan kultaa Stuttgartissa 1986 järjestetyissä yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa tuloksella 84,76 metriä.
Syyskuussa 1986 Tafelmeier heitti Comossa 85,74 metriä ja teki näin ensimmäisen virallisen maailmanennätyksen uudella, huhtikuun 1986 alussa käyttöön otetulla keihäsmallilla. Ennätys rikottiin seuraavan vuoden toukokuussa, jolloin Jan Železný heitti 87,66 metriä. Tafelmeierin oma ennätys on 86,64, joka syntyi Gelsenkirchenissä 12. heinäkuuta 1987.
Tafelmeier voitti keihäässä junioreiden Euroopan-mestaruuden Donetskissa 1977. Helsingin maailmanmestaruuskilpailuissa 1983 hän oli kahdeksas 80,42 metriä kantaneella heitollaan. Soulin olympialaisissa 1988 Tafelmeier sijoittui Seppo Rädyn jälkeen neljänneksi tuloksella 82,72.
Uikuttajakyyhky
Uikuttajakyyhky (Turtur chalcospilos) on afrikkalainen kyyhkylintu. Sen elinympäristö ulottuu mantereen itäosassa Kaakkois-Sudanista, Etiopiasta ja Länsi-Somaliasta Namibiaan, Botswanaan ja Nataliin, sekä Gabonin rannikolla etelään Angolan lounaisosiin. Lajin holotyypin kuvaili Johann Georg Wagler Etelä-Afrikan Kapmaasta 1827.
Škoda Citigo
Škoda Citigo on Škoda Auton vuosina 2011–2020 valmistama A-segmentin automalli. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat SEAT Mii ja Volkswagen Up.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Citigo sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Viisiovinen Škoda Citigo. Sisarmalliensa tavoin Citigon voimanlähteenä on kolmesylinterinen 1,0-litrainen bensiinimoottori, joka oli saatavana 60 tai 75 hevosvoiman tehoisena. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaali- tai robottivaihteisto, joista jälkimmäinen oli keväästä 2015 lähtien saatavana ainoastaan pienitehoisemman moottorin yhteyteen. Vuonna 2013 markkinoille tuli maakaasulla toimiva G-TEC-malli. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Škoda Citigo. Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2017 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Citigo, joka sai uuden konepellin, puskurin ja etusäleikön. Sisällä uudistettiin mittaristoa.
Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2019 esiteltiin täyssähköinen Citigo e iV -malli. Mallin valmistus kuitenkin lopetettiin seuraavana vuonna, eikä seuraajaa ole valmistajan mukaan suunnitteilla lähivuosina. vasen|pienoiskuva|Škoda Citigo e iV
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1964
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1964 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 33. kausi. Kaudella 1964 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti HJK, joka varmisti kymmenennen mestaruutensa toiseksi viimeisellä kierroksella, kun se voitti 3. lokakuuta Aulis Rytkösen, Eero Rainialan ja Raimo Pajon maaleilla Reippaan 3–0 ja KuPS jäi kierroksen ottelussaan tasapeliin. Viimeisiksi sijoittuneet HPS, MiPK ja KIF putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1964 voitti KTP:n Arto Tolsa 26 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1964 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen Hakan hyökkääjä Juhani Peltosen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1964 oli yhteensä 307 225 henkeä eli keskimäärin 2 327 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 31. toukokuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK–Haka, kun ottelua saapui seuraamaan 12 311 katsojaa. Yleisömäärä ylitti ensimmäistä kertaa 10 000 katsojan rajan Mestaruussarjassa ja se oli uusi ottelukohtainen yleisöennätys.
Reipas hävisi kaudella 1964–65 Euroopan Cupin karsintakierroksen otteluparinsa norjalaiselle Lynille yhteismaalein 2–4. Haka voitti Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa norjalaista Skeidiä vastaan yhteismaalein 2–1. Toisella kierroksella Haka hävisi italialaiselle Torinolle yhteismaalein 0–6. Haka oli ensimmäinen suomalaisjoukkue, joka eteni seuraavalle kierrokselle eurocupeissa.
Joukkueet
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1963 ja kolme nousijaa kauden 1963 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja I-Kissat, Itälohkon voittaja HJK ja Pohjoislohkon voittaja GBK nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet TPS:n, TaPa:n ja VIFK:n.
Sarjataulukko
Lähde: Jalkapallokirja 1965
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Huomautukset:
Maalintekijät
Lähde: Jalkapallokirja 1965
Yleisömäärät
Lähde: Helsingin Sanomat
Huom. Palloliiton vahvistama lopullinen yleisömäärä oli 307 225 katsojaa. Tilastossa seurojen ilmoittamat alustavat yleisömäärät. Luvut koottu Helsingin Sanomien otteluraporteista.
Suomen mestarit
Lähteet: Jalkapallokirja 1981 ; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006 ; Helsingin Sanomat
Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös #14 Leo Ristlakki (mv, 2/0), #12 Kaj Kaartinen (9/3) ja #16 Raimo Aaltonen (4/2).
Euroopan Cup
Karsintakierros
Lyn voitti yhteismaalein 4–2.
Euro-päästöluokitukset
pienoiskuva|Bensiiniautojen typen oksidi- ja pienhiukkaspäästörajoitusten kehittyminen. Euro 5 -normiin saakka pienhiukkasten määrää ei ollut rajoitettu. pienoiskuva|Dieselautojen typen oksidi- ja pienhiukkaspäästörajoitusten kehittyminen. Euro-päästöluokituksilla säädetään EU:n tyyppihyväksyntädirektiivissä ajoneuvojen terveydelle haitallisten päästöjen enimmäisrajoista. Päästöjen enimmäisrajoja alennetaan asteittain noin viiden vuoden välein. Uusin Euro 6 -luokka sitoo moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää 1. syyskuuta 2014 alkaen ja rekisteröinnin sekä myynnin osalta uusia henkilö- ja pakettiautoja 1. syyskuuta 2015 mennessä. Edellinen Euro 5 -luokka astui voimaan vuoden 2011 alussa myytyihin autoihin.
Teddy & The Tigers
Teddy & The Tigers oli suomalainen rockabilly-yhtye ja ensimmäinen Poko Rekordsille levyttänyt artisti. Trio julkaisi vuosien 1978–1980 aikana yhteensä neljä albumia, joista yksi myi kultaa. Yhtye oli 1970- ja 1980-luvun vaihteen Suomen rockabilly-buumin suomalainen ykkösnimi.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1964
Cup-voittajien cup
1. kierros
Haka voitti yhteismaalein 2–1.
2. kierros
Torino voitti yhteismaalein 6–0.
Jesus Christ Superstar (elokuva)
Jesus Christ Superstar on Norman Jewisonin ohjaama elokuva vuodelta 1973. Se perustuu Tim Ricen ja Andrew Lloyd Webberin samannimiseen musikaaliin, ja sen pääosissa ovat Ted Neeley, Carl Anderson, Yvonne Elliman ja Barry Dennen. Elokuva sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta musiikista.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen piti elokuvaa yritteliäänä mutta vanhentuneena ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Euro-päästöluokitukset
Bensiini
* Pätee vain suorasuihkutusmoottoreilla varustettuihin autoihin.
Diesel
* Ennen Euro 5 -tasoa yli 2 500 kg:n henkilöautot on hyväksytty N1-I-luokan autoina
Naoko Mori
Naoko Mori (s. 19. marraskuuta 1971 Nagoya, Japani) on japanilainen näyttelijä.
Elämä
Moki muutti perheensä kanssa New Jerseyyn, Yhdysvaltoihin, kun hän oli 4-vuotias ja kahdeksan vuotta myöhemmin Surreyyn, Isoon-Britanniaan.
Prodiini
Prodiini on rakenteeltaan petidiinin kaltainen opioidihuume, jolla on kaksi isomeeriä: alfaprodiini (CAS 77-20-3) ja beetaprodiini (CAS 468-59-7).
Naoko Mori
Elämä
Hän otti laulutunteja, kävi näyttämökoulua ja 17-vuotiaana, näytteli Lontoon West Endissä Kimin pääroolissa Miss Saigonissa John Barrowmanin kanssa, jonka kanssa hän myöhemmin näytteli Torchwoodissa.
Prodiini
Prodiini on myös vaikutuksiltaan petidiinin kaltainen, mutta nopeampivaikutteinen. Sen väärinkäyttö voi olla hengenvaarallista.
Teddy & The Tigers
Yhtye aloitti vuonna 1974 nimellä Fancy Dan, mutta vaihtoi Teddy & The Tigersiin helmikuussa 1977. Aikka Hakala esiintyi 1990–1992 myös kokoonpanolla Teddy & The New Tigers esittäen vanhoja Tigers-kappaleita ja muita rockabilly-klassikoita.
Naoko Mori
Elämä
Ennen Torchwoodia, kuten myös John Barrowman ja Eve Myles, Mori näytteli Doctor Whossa, esittäen tietokone-eksperttiä, Tosh Satoa jaksossa, "Aliens of London". Se oli rooli, jonka näyttelemistä hän jatkoi Torchwoodissa.
Teddy & The Tigers
Hiljaiseloa viettäneeltä yhtyeeltä ilmestyi lokakuussa 2008 DVD + CD, joka sisältää uutta ja vanhaa materiaalia sekä dokumentteja.
Naoko Mori
Elämä
1990-luvulla Mori esiintyi säännöllisesti sairaalan vastaanottoapulaisena brittiläisessä televisiosarjassa Casualty.
Teddy & The Tigers
Yhtyeen vaiheita käsittelevä kirja Tigers Story: Teddy & The Tigersin tarina, kirjoittanut Janne Salmi, ilmestyi vuonna 2012 (kustantaja Johnny Kniga).
Bluelight Records ilmoitti julkaisevansa keväällä 2017 Teddy & the Tigersin koko tuotannon vuosilta 1977–1980 kolmena CD:nä.
Historiaa
Kari Heimonen näki Fancy Danin koulukeikalla Keravalla ja hänestä tuli yhtyeen manageri. Yhtyeen nimeksi muuttui Svengijengi ’62 -elokuvasta saatu Teddy & The Tigers. Teddy & The Tigers teki demonauhan Keravan yhteiskoululla, mutta se ei kelvannut levy-yhtiöille. Syksyllä 1977 Heimonen tarjosi yhtyettä tamperelaiselle levykauppayrittäjä Epe Heleniukselle, jolla oli suunnitteilla oma levy-yhtiö. Helenius solmi levytyssopimuksen yhtyeen musiikkia kuulematta, ja näin Teddy & The Tigersista tuli Poko Rekordsin ensimmäinen levyttänyt yhtye. Lokakuussa 1977 Microvoxin studiolla Lahdessa äänitettiin Cliff Richard & The Shadows -klassikko "Dancing Shoes". Muut singlelle tulleet kappaleet olivat "Balls" ja "Rock around with Ollie Vee". Single ilmestyi joulukuussa 1977, ja se nousi myyntilistoilla parhaimmillaan sijalle kuusitoista ja DJ-listalle sijalle kolme.
Teddy & The Tigersin debyyttialbumi Boppin julkaistiin 11. toukokuuta 1978. Teddyjen levyn koodi oli PÄLP 1 – kolme päivää aikaisemmin oli julkaistu PÄLP 2 -koodilla Eppu Normaalin debyytti Aknepop. Albumi nousi parhaimmillaan listasijalle neljä ja oli Top20:ssä puoli vuotta. Kesällä yhtye otti ykköskeikkabändin aseman Suomessa Hurriganesilta. Syksyllä 1978 sekä Suosikin että Helpin kansikuvassa oli Teddy Guitar. Yhtye esiintyi Jenkki-purukumin televisiomainoksessa, joka kuvattiin Mäntsälän lavalla syksyllä 1978. Mainoksessa esitetty Jenkki Rock on yhtyeen ainoa suomenkielinen kappale.
Kakkosalbumi Burn It Up julkaistiin Poko Rekordsin neljäntenä albumina jo marraskuussa 1978. Sen äänitykset Microvoxilla oli aloitettu jo ennen ensimmäisen pitkäsoittolevyn julkaisua. Tuottajina toimivat manageri Heimonen ja Richard Stanley. Stanley teki myös albumin omien kappaleiden sanoitukset, mukana kappaleiden teossa oli myös Hillel Tokazier. Levy nousi listakakkoseksi, ja se sai kultalevyn alkuvuodesta 1979.
Alkuvuodesta 1979 yhtye meni Tukholmaan levytyssessioon, jonka tarkoituksena oli äänittää materiaalia kahteen vuoden 1979 julkaistavaan albumiin. Äänityssessioissa oli omat hankaluutensa, ja lopulta niistä julkaistiin vain yksi albumi: Stanleyn ja Heimosen tuottama Rock-a-Billy Rebel, joka ei enää menestynyt kakkosalbumin tavoin vaikka nousikin listasijalle kolme ja myi 17 000 kappaletta. Session ylijääneet kappaleet Poko myi K-Telille, joka julkaisi loppuvuodesta 1979 kokoelman Tiger Tracks.
Heimonen jätti yhtyeen terveydellisten syiden takia elokuussa 1979. Teddy & The Tigers äänitti Richard Stanleyn kanssa neljännen albuminsa. Pelkällä Tigers-nimellä julkaistu White Hot Rock oli askel rhythm'n'bluesin suuntaan. Albumi ilmestyi huhtikuussa 1980 eikä enää menestynyt edellislevyjen tapaan. Yhtye hajosi kesällä 1980.
Poko Rekordsin johtajan Epe Heleniuksen mukaan Teddy & The Tigersin merkitys levy-yhtiölle ja siten myös myöhempien vuosien suomalaiselle rockille oli suuri, koska yhtye toi paljon rahaa taloon yhtiön alkuvuosina. Heleniuksen mukaan Pokon taival olisi saattanut jäädä lyhyeksi ilman Tigersiä.