cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Beslanin koulukaappauksen muistomerkki
Beslanin koulukaappauksen muistomerkki on muistomerkki Pietarin kaupungissa Venäjällä. Muistomerkki on rakennettu Beslanin kaupungissa vuonna 2004 tapahtuneen koulukaappauksen uhrien muistoksi. Koulukaappauksessa kuoli yli 300 ihmistä. Muistomerkki on valmistettu pronssista.
Aiheesta muualla
59.9334°N, 30.40282°W
Thibaut Courtois
Thibaut Nicolas Marc Courtois (s. 11. toukokuuta 1992) on belgialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia ja kuuluu Belgian jalkapallomaajoukkueen vakiokalustoon.
Courtois pelasi junioritasolla K.R.C. Genkin joukkueessa ja siirtyi aikuisten edustusjoukkueeseen täytettyään 18 vuotta. Hän pelasi avainroolissa joukkueen voittaessa mestaruuden Jupiler Pro Leaguessa. Heinäkuussa 2011 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Chelseaan 8 miljoonalla punnalla. Hän lähti välittömästi joukkueeseen siirryttyään lainalle Atlético Madridiin. Hän pelasi kolme kautta Madridissa ja voitti Eurooppa-liigan vuonna 2012, Copa del Reyn vuonna 2013 ja Primera Divisiónin mestaruuden vuonna 2014. Hän voitti myös La Ligan parhaan maalivahdin Zamora-palkinnon. Courtois palasi Chelseaan heinäkuussa 2014, ja ensimmäisellä kaudellaan hän oli joukkueen mukana voittamassa Englannin liigacupin ja Englannin Valioliigan mestaruuden. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti kultaisen hansikkaan palkinnon Chelsean voittaessa jälleen mestaruuden. Myöhemmin hän siirtyi Real Madridiin 35 miljoonalla punnalla. Hänestä tuli siirtosummaltaan La Ligan kallein maalivahti; edellinen ennätys oli Jan Oblakin nimissä.
Courtois teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa lokakuussa 2011, jolloin hänestä tuli nuorin Belgian maajoukkueessa esiintynyt pelaaja. Hän on pelannut maajoukkueessa yli 60 ottelua joissa hän on päästänyt 43 maalia ja pelannut 29 nollapeliä. Hän on pelannut maajoukkueessa vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa, vuoden 2016 Euroopan-mestaruuskilpailuissa ja vuoden 2018 maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hän voitti parhaalle maalivahdille annettavan kultaisen hansikkaan palkinnon.
Seurajoukkueura
Courtois aloitti ammattilaisuransa Genkissä, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2009. Hän pelasi 30 liigaottelua Genkin voittaessa Belgian-mestaruuden kaudella 2010–2011. Vuonna 2011 hän siirtyi yhdeksän miljoonan euron siirtosummalla Chelseaan. Hän ei ehtinyt pelata lontoolaisseurassa otteluakaan, vaan siirtyi heti lainalle espanjalaiseen Atlético Madridiin. Kaudella 2011–2012 hän pelasi Eurooppa-liigassa 15 ottelua, myös voittoisan finaalin Athletic Bilbaota vastaan. Hän voitti 2012 myös UEFA Super Cupin. Hän voitti Espanjan cupin kaudella 2012–2013 ja Espanjan-mestaruuden 2013–2014. Hän pelasi Atlético Madridissa kaikkiaan kolme kautta pelaten jokaisella kaudella 37 liigaottelua. Hän päästi liigassa yhteensä 94 maalia ja pelasi 56 nollapeliä.
Courtois palasi Chelseaan kaudeksi 2014–2015. Hän pelasi mestaruuteen päättyneellä avauskaudellaan 32 liigaottelua. Liigacupissa hän pelasi kaksi ottelua Chelsean voittaessa mestaruuden. Kaudella 2015–2016 hän oli nivelkierukan repeytymän vuoksi lähes kolme kuukautta sivussa. Kaudella 2016–2017 hän pelasi 36 valioliigaottelua Chelsean voittaessa mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän pelasi 35 liigaottelua. FA Cupissa hän pelasi vain loppuottelun, jossa Chelsea voitti Manchester Unitedin 1–0. Kaikkiaan hän on pelannut Chelseassa neljän kauden aikana 126 liigaottelua, joissa hän on päästänyt 121 maalia ja pelannut 49 nollapeliä.
Elokuussa 2018 Real Madrid ilmoitti hankkineensa Courtoisin maalilleen kuuden vuoden sopimuksella.
Maajoukkueura
Courtois pelasi ensimmäisen juniorimaaottelun vuonna 2009, jolloin hän edusti Belgian alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta. Aikuisten maajoukkueessa Courtois debytoi ystävyysottelussa Ranskaa vastaan 15. marraskuuta 2011. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Walesia vastaan syyskuussa 2012.
Courtois edusti Belgiaa vuoden 2014 MM-kilpailuissa. Hän pelasi puolivälieriin edenneen Belgian kaikki viisi ottelua. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa hän pelasi niin ikään Belgian kaikki viisi ottelua. Hän oli Belgian ykkösmaalivahti myös MM-kilpailuissa 2018, joissa Belgia saavutti pronssia. Kesän 2021 EM-kilpailuissa Courtois jatkoi ykkösmaalivahtina mutta Belgia ei yltänyt puolivälieriä pidemmälle. Hän on pelannut heinäkuun 2021 puoliväliin mennessä 89 maaottelua, mikä on belgialaismaalivahtien kaikkien aikojen ennätys.
Kuopion kauppahalli
Kuopion kauppahalli on jugend-tyyliin rakennettu kauppahalli Kuopion torilla. Kauppahallissa on myyntipiste 30 yritykselle. Se on auki ympäri vuoden kuutena päivänä viikossa.
Rakennuksen on suunnitellut Johan Victor Strömberg. Kauppahalli aloitti toimintansa elokuussa 1902. Hallia laajennettiin 1914 Arne Sireliuksen suunnittelemalla lihatarkastamolla, joka toimii nykyään kalahallina. Myöhemmin hallin ulkoasua on paranneltu ja tehty sisäremontteja. Kauppahallin purkamisesta keskusteltiin vakavasti viimeksi 1960-luvulla. Kauppahalli päätettiin kuitenkin kunnostaa 1970-luvun alussa. Rakennuksen nykyinen väritys on peräisin tältä ajalta.
Kauppahalli-hanketta oli suunniteltu jo 1870-luvulta lähtien. Ruoan myynnin puhtausvaatimukset olivat nousseet ja näin myös Kuopiossa tuli tarve rakentaa torille pysyvä myyntipaikka. Samaan aikaan torille suunniteltiin myös basaarirakennuksen rakentamista, mutta sitä ei koskaan toteutettu. Myöskään satamatorille samoihin aikoihin suunniteltu kauppahalli ei koskaan toteutunut.
Kauppahallin laajennus
Kauppahallia ja torin ympäristöä muutettiin alatorihankkeessa, johon liittyi myös kalahallin siiven purkaminen ja uuden kahvilaravintolan rakentaminen sen tilalle. Myös kauppahallin väritys muutettiin toriremontin yhteydessä keltaiseksi.
Painopiste
thumb|right|Painopisteen lainalaisuuksien vuoksi tätä lintulelua pystyy kannattelemaan yhdellä sormella sen nokasta. Painopiste on, suuresti yksinkertaistaen, kappaleessa oleva kohta, johon kappaleelle luontainen painovoima vaikuttaa samalla tavalla kuin se vaikuttaa kappaleen jokaiseen kohtaan erikseen. Se on tavallaan kappaleeseen vaikuttavan painovoiman vaikutuspiste. Myös useampien kappaleen systeemeille tunnetaan painopisteen käsite.
Jokaiseen kappaleen atomiin vaikuttaa pystysuora voima, joka on syntyisin esimerkiksi planeetta Maan gravitaatiokentästä. Maa vetää puoleensa kutakin atomia voimilla, jotka osoittavat lähes yhdensuuntaisina kohti Maan keskipistettä. Yhdensuuntaisina näiden voimien resultantti on samalla myös kappaleen paino. Käännettiinpä kappaletta painovoimakentässä eri asentoihin, kulkee kappaleen resultanttivoima, eli painovoima, aina yhden saman pisteen kautta. Tätä pistettä kutsutaan kappaleen painopisteeksi.
Painovoima vaikuttaa kappaleeseen kuin sen koko massa olisi keskittynyt sen painopisteeseen. Siksi sitä kutsutaan myös massakeskipisteeksi. Massakeskipiste on kuitenkin eri asia kuin painopiste, sillä niiden paikat eroavat, jos painovoimakenttä ei ole homogeeninen. Massakeskipiste on kappaleen sisäinen ominaisuus, joka riippuu vain atomien painoista ja sijainneista eli massajakaumasta. Painovoima riippuu massajakauman lisäksi ulkopuolisen gravitaatiokentän rakenteesta.
Painopisteen määritelmä
Kappaleen eri osiin kohdistuvat painovoiman vetovoimat aiheuttavat samansuuruisen momentin referenssipisteen suhteen kuin painopisteeseen vaikuttava koko kappaleen paino. Asettamalla referenssipiste origoon, merkitsemällä kappaleen painopistettä x_0 ja kappaleen muiden osien pisteitä x_i sekä kappaleen painovoimaa G_0 ja muiden osien painoja G_i, voidaan momenttien avulla laskea koordinaatit Jos painovoima on suoraan verrannollinen massaan eri kohdissa, voidaan supistaa putoamiskiihtyvyydet pois ja saadaan painopisteen koordinaateiksi samat koordinaatit kuin massakeskipisteelläkin Yleisempi määritelmä painopisteelle saadaan integroimalla massajakaumaa jossa differentiaalimuodolle dm pätee missä \rho on kappaleen tiheysjakauma, joka ei välttämättä ole vakio, ja dV on tilavuuselementti.
Muuta
Kappaleen painopiste on piste, jonka kautta kappaleeseen kohdistuvan painon vaikutussuora kulkee kappaleen asennosta riippumatta. Jos kappaletta tuetaan painopisteestä, on kappale tasapainossa missä asennossa tahansa.
Kappaleen painopiste ei aina sijaitse itse kappaleen sisällä, vaikka näin useimmissa tapauksissa onkin. Esimerkiksi toruksen painopiste ei sijaitse itse kappaleessa.
Painopisteen määrittäminen
Painopisteen x-koordinaatti saadaan kaavasta
ja y-koordinaatti vastaavasti kaavasta
Vastaavat integraaleina:
jossa A kattaa koko määriteltävän kappaleen tilan ja vektori r sisältää kaikki koordinaatit.
Flavius Victor
thumb|Flavius Victor Flavius Victor (k. 388) oli roomalaisen usurpaattori Magnus Maximuksen poika. Maximus teki pojastaan kanssahallitsijansa eli augustuksen vuonna 384. Victor oli tuolloin vielä lapsi. Maximus antoi lyödä rahoja, joissa oli pojan kuva, ja luultavasti hän yritti näin saada oman hallintonsa näyttämään lainmukaiselta. Vuonna 387 Maximus hyökkäsi Italiaan ja jätti Victorin Augusta Treverorumiin Galliaan eräiden kenraalien huostaan. Keisari Theodosius I kukisti kuitenkin Maximuksen ja antoi teloittaa hänet. Theodosius antoi tämän jälkeen käskyn teloittaa myös Victorin.
Agent Orange
right|250px|thumb|Agent Orangea levitetään [[Mekongin suiston alueelle 1969.]] thumb|250px|Kasvimyrkkyjen vaikutuksesta kehityshäiriöitä saaneita lapsia. thumb|250px|Kasvimyrkyt aiheuttavat yhä epämuodostumia Vietnamin maaseudulla 40 vuotta Vietnamin sodan päättymisestä Agent Orange oli muun muassa Monsanton ja Dow Chemical Companyn valmistama kasvimyrkky, jota Yhdysvaltain asevoimat käyttivät Vietnamin sodassa vuosina 1962–1971 paljastaakseen metsissä piileskelevät Vietkongin sissit tuhoamalla kasvillisuutta.
Myrkylle altistuminen on liitetty useisiin tauteihin. Agent Orange on perimämyrkyllistä, genotoksista. Se on havaittu aiheuttavan laboratorioeläimissä synnynnäisiä epämuodostumia. Monet Vietnamin sodan veteraanit kärsivät erilaisista oireista sodan jälkeen. Heidän lapsillaan saattoi myös syntyessään olla myrkyistä johtuneita epämuodostumia.
Karl Jacobs
Karl Thomas Jacobs (s. 19. heinäkuuta 1998 ), joka käytti aiemmin internetissä nimellä GamerBoyKarl, on amerikkalainen Twitch- striimaaja ja tubettaja. Hän nousi julkisuuteen suurilta osin, koska hän esiintyi MrBeastin videoissa. Myöhemmin hän on tehnyt omia videoitaan, pääasiassa Minecraft-sisältöä. Jacobs on Dream SMP:ssä sijoittuvan Tales from the SMP:n antologiasarjan luoja, joka mukautetaan Dark Horse Comicsin julkaisemaan sarjakuvasarjaan. Hän on myös Banter-podcastin isännöitsijä kahden muun tubettajan Sapnapin ja GeorgeNotFoundin kanssa.
Kovan markan politiikka
Kovan markan politiikka (myös vahvan markan politiikka ja vakaan markan politiikka) oli keinotekoinen markan arvon korkealla pitänyt poliittinen linjaus, jossa Suomen markalle annettiin kiinteä valuuttakurssi ja joka johti eräiden arvioiden mukaan Suomen 1990-luvun alun lamaan. Kyseessä ei ollut pelkästään Suomea koskenut ilmiö, vaan euroopanlaajuinen muoti-ilmiö. Vakaan valuutan politiikkaa ajoivat tuolloin monet Länsi-Euroopan valtiot, mutta Suomessa siitä kehittyi keskeinen teesi valtion talouspolitiikalle.
Yleistä
Useiden arvioiden mukaan Suomi ajautui ns. "kovan markan politiikan" seurauksena 1991 kriisiin eli 1990-luvun lamaan, koska Suomella oli liian vahva valuutta verrattuna sen todelliseen arvoon. Vahvan valuutan politiikka keinotekoisine kurssikytköksineen ei piittaa vaihtotaseen tai valtiontalouden kokonaistilanteesta ja voi siksi johtaa talouden entistä jyrkempään syöksyyn.
Valtiontalouden usein hyvinkin monimutkaista tilannetta voi olla vaikea nähdä sen ollessa käynnissä. Poliitikot kiistelivät 90-luvulla siitä, oliko kyse suhdannekuopasta vai rakennemuutoksesta, kun laman käynnistyttyä talous ei hidastunutkaan vain hiukan, vaan romahti peräti 6 prosenttia aiheuttaen suurtyöttömyyden ja jopa 60 000 yrityksen häviämisen Suomesta. Suomessa oltiin vietetty kulutusjuhlia, sillä vahvan markan myötä ostovoimaa oli korotettu enemmän kuin kansakunnan tuottavuutta oli kohennettu.
90-luvun laman alkaessa Suomi oli mukana EU-maiden yhteisessä valuuttakokeilussa, joka ennakoi yhteisvaluutta euroa. Kaikilla kokeeseen osallistuneilla mailla oli omat kansalliset valuuttansa, mutta sidottuina toisiinsa ecun (European Currency Unit) avulla. Ecu oli laskennallisen valuuttayksikkö.
Sen sijaan mikäli markan olisi annettu heiketä, olisi se mahdollisesti pienentänyt laman vaikutuksia "pakottaen" Suomen vaihtotasetta korjautumaan siten, että tuontihinnat nousisivat ja vientihinnat laskisivat. Markan heikkeneminen olisi myös samaan aikaan vähentänyt markan arvoon liittynyttä epäluuloa maailmalla.
Liian vahva markka ei kuitenkaan yksin aiheuttanut lamaa, mutta oli omiaan jyrkentämään syöksyä ja oli joidenkin arvioitsijoiden mukaan lopulta vähällä koitua Suomen kohtaloksi samaan tapaan kuin 2010-luvulla Kreikan kriisissä, joka on osa suurempaa euroalueen velkakriisiä ja jossa Kreikan olosuhteisiin aivan liian vahva euro on ollut koitua maan kohtaloksi.
Vahvan markan politiikkaa ajoivat etenkin Suomen Pankin johtaja Mauno Koivisto, Pankin johtokunnan jäsenet Rolf Kullberg, Markku Puntila sekä ministerit Harri Holkeri ja Kalevi Sorsa. Myötävaikuttamassa oli myös mm. valtiovarainministeri Iiro Viinanen, joka ajoi vielä 1990-luvun alussa vahvaa markkaa "markkaa ei devalvoida" -lupauksellaan.
Vahvan markan politiikan vaiheita 80-90-luvulla
Pääministeri Kalevi Sorsa julisti 1986 hallitukseen pääsyn ehdoksi vakaan markan politiikan seuraamisen. Vuoden 1987 hallitus sitoutui noudattamaan tätä linjausta kokoomuksen ja sosiaalidemokraattien johdolla keskustan jäädessä devalvaatiopolitiikan kannattajaksi ja siten oppositioon.
Suomen poliittisen johdon ja asiantuntijoiden valitsemasta vahvan markan politiikasta on jälkikäteen ollut hyvin vaikeaa löytää positiivisia arvioita, vaikka kiinteän valuutan politiikka voi toki toimia myös sen valinneen valtion taloutta eheyttävästi. Silti kyse on selkeästi poliittisesta päätöksestä, jolla ajetaan jonkin ryhmän etuja. Suomen tapauksessa uskottiin rahamarkkinoiden vapauttamisen ja liberalisoinnin vaativan vakaata muuttumatonta valuuttakurssia.
Syynä päätöksenteon näköalattomuuteen on aikanaan saattanut olla osin myös edeltävä 80-luvun loppupuolen vahvan taloudellisen korkeasuhdanteen ajanjakso ja ns. "kasinotalouden" nousu. Sijoittaminen oli muotia ja voitot olivat suuria. Vaikuttavana seikkana oli myös tulevan laman näkymättömyys esimerkiksi teollisuuden tuotannossa, mikä varmasti valoi sekä teollisuudelle ja monille taloudessaan pärjääville luottamusta Suomen ja oman talouden vahvuuteen myös tulevaisuudessa. Vasta korkojen nousu, pörssikurssien lasku sekä asuntojen myyntiaikojen pidentyminen 1989 alkoivat heikentää yritysten ja yksityisten varallisuusasemaa ja talouskasvun painuttua 1990 nollaan. Neuvostoliiton romahdus 1991 vaikutti vielä lisäten Suomen talouden ongelmia. Neuvostokauppa supistui, mikä heikensi kauppatasetta, markkaa kohtaan alettiin tuntea epäluuloa ja kansainvälinen korkotaso nousi. Nämä epäsuotuisat trendit murensivat nopeasti Holkerin hallituksen luoman vahvan markan politiikan uskottavuutta.
Vahvan markan politiikka ei asettunut selkeästi oikeiston ja vasemmiston vastakkainasetteluksi, vaan molemmat leirit kannattivat sitä konsensushenkisesti.
Seuraava, Esko Ahon johtama hallitus kytki markan yhteisvaluutta ecuun, julistaen siten ikään kuin yhä kiinteämpää sitoutumista vahvan markan politiikkaan. Taustalla oli myös halu integroitua Eurooppaan. Ecu-kykentää pidetään yleisesti 90-luvun talouspolitiikan tärkeimpänä ratkaisuna.
Valtion harjoittaman rahapolitiikan ja valuuttajärjestelmän säätelykeinoihin kuuluvat mm. kiinteä valuuttakurssi ja kelluva valuuttakurssi. Ns. vahvan markan politiikka tarkoitti käytännössä sitä, että markalle annettiin poliittisella päätöksellä kiinteä valuuttakurssi, kun markka kytkettiin Saksan markan ja myöhemmin ecun yhteyteen.
Kiinteän valuuttakurssin etuina pidetään mm. vapautumista yhteisvastuusta, mutta haitat tässä järjestelmässä ovat silti suuret. Kiinteää valuuttakurssia ajoivat Suomen Pankki ja hallitus.
Tapahtui harvinainen hallituksen ja suuryritysleirin ajautuminen vastakkaisiin leireihin. Vientiteollisuus ajoi devalvaatiopolitiikkaa, jopa niin voimallisesti, että Teollisuuden Keskusliiton (nykyisen STK:n) puheenjohtaja ja vuorineuvos Casimir Ehrnrooth erosi tehtävästään ja vaati hallituksen kantamaan "moraalista rohkeutta kantaa vastuu" päätöksen seurauksista. Myös elinkeinoelämä ajautui erikoiseen kahtiajakoisuuteen, kun sisämarkkinoiden palvelusektori ei kaivannut devalvaatiota, mutta metsäteollisuus sen sijaan sitä toivoi. Syntyi uusi erikoinen rintamalinja, joka ei noudattanut perinteistä oikeisto-vasemmistojakoa vaan jako, jossa toisella puolella olivat uuden kansainvälisten markkinoiden kuriin alistettun rahapolitiikkan kannattajat ja toisella puolella pääosin kotimaisen vientiteollisuuden tukemisen puolesta puhuvat teollisuuden työnantajat ja työntekijät. Lehdistö tuki hallituksen vahvan markan linjaa peläten luultavasti valuuttakurssipolitiikan olevan liian epäeurooppalaista ja vanhanaikaista.
Vaikka epäluottamus oli lisääntynyt vahvan markan politiikkaa kohtaan ja kriisi oli syventynyt, jatkui kiinteän kurssin ja korkeiden korkojen politiikka aina syyskuuhun 1992 asti, jolloin koko Länsi-Euroopan vastaava kiinteiden kurssien politiikka joutui kriisiin. Koska Suomen markka oli silloin yksi heikoimmista valuutoista, kaatui se ensimmäisenä maailmanlaajuisten valuuttaspekulaattoreiden paineessa. Suomen Pankki menetti nopeasti lähes koko valuuttavarantonsa, minkä seurauksena Suomen markka jouduttiin päästämään kellumaan.
Vahvan markan politiikka 1860-luvulla
Vahvan markan politiikkaa on aiemmin historiassa toteutettu jo 1860-luvulla, jolloin markan kytkös epävakaaseen Venäjän ruplaan purettiin hopeakantaan siirtymisen myötä. Tämä johti vientiteollisuuden vaikeuksien syvenemiseen ja konkursseihin juuri nälkävuosien kynnyksellä.
Saksan vahvan markan politiikka
Sak­san kes­kus­pan­kin 1970- ja 1980-lu­vuil­la harjoittama vah­van mar­kan po­li­tiik­ka ai­heut­ti ulkopoliittisia ristiriitoja. Deutsche Bun­des­ban­kin ra­ha­po­li­tii­kka aiheutti Rans­kalle mukautumispaineita ra­ha­po­li­tii­kas­saan ja si­ten osittain myös laa­jem­min ta­lous­po­li­tii­kas­saan. Tä­mä är­syt­ti rans­ka­laisia poliitikkoja. Professori Juha Raition mukaan yhteisvaluutta eu­ron syn­ty oli osit­tain si­dok­sis­sa rans­ka­lais­ten pyr­ki­myk­seen saa­da Sak­sa ja Bun­des­bank kont­rol­liin EU:n ra­ken­tei­den avul­la.
António Guterres
António Manuel de Oliveira Guterres GCC (s. 30. huhtikuuta 1949 Lissabon, Portugali) on portugalilainen sosialistipuolueen poliitikko, joka toimi Portugalin pääministerinä 1995–2002. Lokakuussa 2016 hänet valittiin YK:n pääsihteeriksi.
Elämä
Guterres on kotoisin Lissabonista, jossa hän opiskeli Instituto Superior Técnico -korkeakoulussa. Hän on koulutukseltaan fyysikko ja sähköinsinööri. Valmistuttuaan Guterres jatkoi jonkin aikaa urallaan akatemiassa, joka oli tuolloin vahvan katolisen vaikutusvallan alainen. Vuonna 1974 Guterres liittyi sosialistipuolueeseen ja samana vuonna Portugalin Estado Novo -diktatuuri päättyi neilikkavallankumoukseen. Hän on ollut sosialistipuolueen aktiivinen jäsen koko uransa ajan.
YK:n turvallisuusneuvosto äänesti 6. lokakuuta 2016 yksimielisesti Guterresin YK:n pääsihteeriehdokkaaksi Ban Ki-moonin seuraajaksi. YK:n yleiskokous vahvisti valinnan viikkoa myöhemmin. Guterres aloitti järjestön pääsihteerinä vuoden 2017 alussa.
Guterresilla on kaksi lasta ensimmäisen vaimonsa kanssa, joka kuoli autokolarissa vuonna 1998. Hän avioitui uudestaan vuonna 2001. Guterres puhuu sujuvasti portugalia, englantia, espanjaa ja ranskaa.
Halmaherankuhankeittäjä
Halmaherankuhankeittäjä (Oriolus phaeochromus) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Halmaherankuhankeittäjää tavataan Indonesiassa. Sen on raportoitu olevan suhteellisen yleinen, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Konnanulpukka
Konnanulpukka (Nuphar pumila) on isoulpukkaa eli ulpukkaa (Nuphar lutea) läheisesti muistuttava keltakukkainen vesikasvi, jota tavataan laajalla alueella pohjoisen pallonpuoliskon havumetsävyöhykkeellä.
Ulkonäkö ja koko
Konnanulpukan pitkähkö juurakko on vaakasuora ja 1–2 cm paksu. Kaikki lehdet ovat korvakkeettomia, ja niiden ruotien ilmaontelot ovat samankokoisia. Uposlehtien lapa on pyöreähkö ja kurttuinen. Kelluslehtien ruoti on litteähkö, tummahkonvihreä lehtilapa pitkänpyöreä, kooltaan 8–12 × 6–9 cm ja alta karvainen. Lehtilavan suonet ovat näennäisen halkihaaraisia ja päättyvät lehtilaitaan. Kukka on keltainen, pallomainen ja 1,5–3,5 cm leveä. Verhiö on viisi- tai joskus harvoin kuusilehtinen. Kaikki verholehdet ovat ulkopinnaltaan vihreitä. Terälehtiä on 8–13 kappaletta, ja ne ovat 1/5–1/4 verholehtien pituudesta. Emin sikiäin on kehänpäällinen. Emin ”kärsämäinen” luottilevy on väriltään keltainen, 4–6 mm leveä, tähtimäinen ja reunoiltaan syvämutkainen. Selvästi luottilevyn pinnasta koholla olevia luottisäteitä on 8–11 kappaletta, ja ne ulottuvat levyn reunoihin saakka. Suomessa konnanulpukka kukkii kesä-elokuussa. Vedenpinnalla kypsyvien hedelmien sisällä on noin 3 mm pitkiä siemeniä.
Konnanulpukka muistuttaa huomattavasti toista Suomessa tavattavaa ulpukkalajia, suurikokoisempaa isoulpukkaa eli ulpukkaa, jonka kanssa se myös helposti risteytyy. Risteymä tunnetaan nimellä pohjanulpukka (N. lutea × pumila) ja on varsinkin Pohjois-Suomessa usein kantalajejaan yleisempi.
Levinneisyys
Euroopassa konnanulpukan päälevinneisyysalue ulottuu Norjasta, Ruotsista ja Suomesta Baltian maihin ja Venäjän pohjoisosissa Uralille saakka. Muualla mantereella sitä tavataan paikoin muun muassa Tanskassa, Saksassa, Puolassa, Alppien alueella, Ranskassa ja Skotlannissa. Euroopasta konnanulpukan levinneisyysalue jatkuu läpi Keski-Siperian aina Japaniin asti. Lajia esiintyy myös Pohjois-Amerikassa, jossa sitä kasvaa Kanadan keski- ja itäosissa sekä Yhdysvaltain koillisosissa. Suomessa konnanulpukka kuuluu alkuperäiseen lajistoon. Sitä tavataan harvinaisena Etelä-Suomessa, mutta yleistyy pohjoisempaan päin mentäessä. Ahvenanmaalta laji on hävinnyt. Etelä- ja Keski-Suomessa konnanulpukka on monin paikoin harvinaistunut ja siksi paikallisesti silmälläpidettävä laji.
Elinympäristö
Konnanulpukka kasvaa suojaisissa paikoissa lammissa ja järvissä, usein syvemmällä kuin ulpukka.
Skeppsholmen
thumb|Skeppsholmenia, puiden takana [[Skeppsholmenin kirkko.]]
Skeppsholmen on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista sekä saarista. Se sijaitsee kaupungin keskustan alueella Stadsholmenin itäpuolella, ja kuuluu Norrmalmin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosa on muodostettu vuonna 1905.
Skeppsholmenille johtaa Skeppsholmsbron-niminen silta Blasieholmenin niemeltä. Lisäksi Skeppsholmenilta on siltayhteys pienemmälle Kastellholmenin saarelle. Kaupunginosassa asuu noin 70 ihmistä ja se on maa-alaltaan 0,20 neliökilometrin sekä vesialaltaan 0,41 neliökilometrin suuruinen. Sillä on vesirajaa vanhankaupungin, Norrmalmin, Djurgårdenin ja Södermalmin kanssa.
Skeppsholmenilla sijaitsevat muun muassa Tukholman modernin taiteen museo Moderna museet, Ruotsin arkkitehtuurimuseo ja Amiralitetshuset. Alueella on paljon Ruotsin laivaston vanhoja kasarmirakennuksia, jotka on otettu uuteen käyttöön. Vuosittaiset Tukholman jazz-festivaalit sijoittuvat myös Skeppsholmenille.
Dan Carey
Daniel De Mussenden ”Dan” Carey (s. 24. joulukuuta 1969 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen musiikkialalla toimiva tuottaja, sanoittaja ja remixaaja. Hän on työskennellyt muun muassa CSS:n, Bat for Lashesin, Franz Ferdinandin ja Sian kanssa.
Vuonna 2014 hän sai kaksi Mercury Prize-ehdokkuutta työstään albumeissa Everybody Down ja First Mind.
Oltre Mare
Oltre Mare on Emanuele Ornellan suunnittelema kaupankäyntiin perustuva lautapeli. Mind the Move julkaisi pelin vuonna 2004, ja se oli saman vuoden Essenin messujen ehdottomia suosikkeja. Pieni alkuperäisversio myytiin nopeasti loppuun, ja seuraavana vuonna Rio Grande Games ja Amigo julkaisivat pelistä uuden, näyttävämmän version. Vuonna 2006 suomalainen Lautapelit.fi julkaisi pelistä pohjoismaisen version.
Oltre Mare sijoittuu renessanssin aikaiselle Välimerelle, jossa kauppiaat käyvät kovaa kilpailua keskenään parhaista kauppatavaroista ja satamista. Pelivälineisiin kuuluu suuri määrä kortteja, jotka kuvaavat kauppatavaroita, pelilauta, jossa on kartta Välimerestä ja satamakaupungeista ja kutakin pelaajaa symboloiva laiva.
Tarinan kannalta pelin pääkaupunkina voidaan pitää Venetsiaa. Venetsian suojeluspyhimys evankelista Markus esiintyy pelin kuvituksessa siivekkään leijonan muodossa.
Pelin kulku
Pelaajat saavat alussa 11 dukaattia rahaa. Pelin voittaa pelaaja, joka kauppatavarakorttien loppuessa pystyy keräämään eniten dukaatteja. Pelaajat käyvät vuorollaan kauppaa hallussaan olevilla korteilla. Kauppatavaroita voi ostaa pankilta ja merirosvoilta, ja niistä voi käydä kauppaa myös muiden pelaajien kanssa. Vuoron päätyttyä pelaaja asettaa myydyt tuotteensa rahtipinoon. Pinon perusteella pelaaja saa pisteitä eli rahaa pelin päätyttyä.
Kaupankäynnin ohella pelaaja voi siirtää laivaansa satamasta toiseen. Eri satamista saadut etukolikot antavat pelaajalle hyötyä tietyissä kaupankäynnin tilanteissa.
Pelin voittamiseksi pelaajan on osattava hallita kauppatavaroitaan oikein ja arvioida seuraavaa vuoroaan tarkasti. Lähes välttämätön kaupankäynti muiden pelaajien kanssa tuo peliin sosiaalista ulottuvuutta.
Katie Cassidy
Katherine Evelyn Anita ”Katie” Cassidy (s. 25. marraskuuta 1986 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Laurel Lancena supersankarisarjassa Arrow. Sen lisäksi hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Supernatural, Harper’s Island, Melrose Place ja Gossip Girl. Cassidy on myös esiintynyt elokuvissa, kuten Kun tuntematon soittaa (2006), Black Christmas (2006), Taken (2008), Painajainen Elm Streetillä (2010) ja Monte Carlo (2011).
Varhainen elämä
Cassidyn vanhemmat ovat 1970-luvun teinitähti David Cassidy ja Sherry Benedon. Näyttelijät Jack Cassidy ja Evelyn Ward olivat hänen isovanhempiaan. Cassidyllä on nuorempi velipuoli Beau (s. 1991) isänsä kolmannesta avioliitosta. Katie Cassidy kuului nuorena cheerleader-kilparyhmään nimeltä California Flyers. Hän varttui Kalifornian Bell Canyonissa ja kävi Calabasas High Schoolia.
Ura
Cassidy esiintyi uransa alussa vierailevissa rooleissa eri tv-sarjoissa, kuten The Division, Listen Up! ja Seitsemäs taivas. Hän tuli tunnetummaksi kauhuelokuvan Kun tuntematon soittaa pääroolin myötä. Cassidy jatkoi uraansa kauhuelokuvissa ja on sen myötä saanut nykyaikaisen ”scream queenin” tittelin. Hän näytteli erityisesti vanhojen kauhuklassikoiden uusintaversioissa, kuten Black Christmas ja Painajainen Elm Streetillä. Jälkimmäisen roolista hän oli Teen Choice -ehdokkaana.
Cassidy esiintyi Supernaturalin kuudessa jaksossa vuosina 2007–2008. Vuonna 2009 hän sai pääroolin televisiosarjan Melrose Place uusintaversiosta. Cassidyn roolisuoritus sai kehuja, mutta itse sarja jäi lyhytikäiseksi. Seuraavaksi Cassidy näytteli seikkailukomediassa Monte Carlo ja sai sivuroolin Gossip Girl -sarjasta. Hän näytteli sarjan 12 jaksossa Juliet Sharpia. Vuodesta 2012 lähtien Cassidy näytteli kenties tunnetuinta rooliaan Laurel Lancena CW-kanavan sarjassa Arrow. Hän oli mukana sarjassa neljä tuotantokautta kunnes lähti sarjasta vakituisena näyttelijänä vuonna 2016.
Cassidy levytti cover-version kappaleesta "I Think I Love You" vuonna 2002, ollessaan vasta 15-vuotias. Kappale oli alun perin hänen isänsä perustaman televisioyhtyeen luoma hitti.
Lepaa
Lepaa on kylä Tyrvännössä Hattulan kunnassa Kanta-Hämeessä.
Lepaan kartano
Lepaan kartano on perustettu mahdollisesti jo 1200-luvulla. Päärakennuksen vanhin osa on peräisin 1600–1700-lukujen taitteesta. Se muutettiin empiretyylin mukaiseksi 1800-luvun alkupuolella. Vuonna 1820 kartanon osti pietarilainen kauppias Heimburger. Hänen kuoltuaan tila jäi hänen leskelleen Marialle. Maria avioitui tilanhoitaja Karl Fredrik Packalenin kanssa. Packalen testamenttasi kartanon valtiolle vaimonsa Marian kuoltua sillä ehdolla, että tilalle on perustettava maanviljelys- tai puutarhakoulu. Valtio sai tilan vuonna 1902, puutarhaopisto perustettiin 1910 ja ensimmäiset opiskelijat aloittivat opintonsa vuonna 1912.
Lepaan kampuksen koulutus nykyisin
Nykyään Hämeen ammattikorkeakoulun rakennetun ympäristön ja puutarhatalouden koulutusohjelmat sekä Hämeen ammatti-instituutin viheralan ja puutarhatuotannon koulutusohjelmat toimivat Lepaalla. Hämeen ammatti-instituutissa on myös mahdollista suorittaa puutarha-alan ammattitutkinto (golfkentänhoitajan osaamisala), puutarha-alan erikoisammattitutkinto (golfkenttämestari) sekä elintarvikejalostuksen ammattitutkinto (alkoholijuomien osaamisala). Lepaalla on myös puutarha-alaan keskittynyt, kaikille avoin kirjasto.
Lepaalla järjestetään vuosittain puutarha-alan ammattilaisten Lepaa-näyttely, joka on yksi Pohjoismaiden suurimmista ja Euroopan vanhimmista ammattilaistapahtumista.
Lepaan Anna
Lepaalla kerrotaan tarinaa Anna-neidosta, jolla oli suhde Maunu Olavinpoikaan ja joka nykyään kummittelee Lepaalla. Tarinan mukaan Anna muurattiin elävältä kartanon kellariin tai hukutettiin virtaan. Lepaan Annasta on tehty myös näytelmä. Lepaan viinitila myy hänen mukaansa nimettyä viiniä.
Simuna (Uurainen)
Simuna on Keski-Suomessa Uuraisissa Jokihaaran kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 39 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0017 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 11,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 171,9 metriä mpy.
Ahvensaari
Ahvensaari on saari Paraisilla Varsinais-Suomen maakunnassa Lounais-Suomessa. Sen pinta-ala on 5,0 neliökilometriä. Saarella on yhteysaluslaituri, josta on päivittäinen yhteys Maskinnamoon, Houtsalaan, Järvsoriin, Innamoon, Seiliin ja Nauvoon Nauvon pohjoisella reitillä, jolla liikennöi M/S Kokkomaa.
Vaaralan ratapiha
Vaarala avattiin liikenteelle 1. syyskuuta 1934. Henkilöliikenne ja liikennepaikka lakkautettiin 31. toukokuuta 1970. Myöhemmin Vaarala on kuitenkin avattu uudelleen.
Ahvensaari
Ahvensaaren maasto on hyvin tasaista. Saaren korkein kohta on 34 metriä meren pinnan yläpuolella. Saari on 2,6 kilometriä pitkä pohjois–etelä-suunnassa ja 3,5 kilometriä itä–länsi-suunnassa.
Vaaralan ratapiha
Liikennepaikalla on pääraiteen lisäksi yksi noin 320 metrin pituinen sivuraide, jota käytetään tavaran kuormaamiseen. Henkilöliikennettä ei ole. Liikennepaikalla ei myöskään ole sähkökääntöisiä vaihteita eikä asemarakennusta.
Seraminkuhankeittäjä
Seraminkuhankeittäjä (Oriolus forsteni) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Ahvensaari
Historia
Ahvensaarella on todennäköisesti ollut asutusta 1300- tai 1400-luvulta lähtien. Ahvensaari mainitaan 1530-luvun maakirjoissa, joiden perusteella kyläasutus näyttää jo vakiintuneen Ahvensaaren kylässä. Kylä oli tiiviisti rakennettu, kun tulipalo tuhosi sen vuonna 1690. Palon seurauksena kylä rakennettiin uudelleen rivikylän muotoon. Varhaisimpien säilyneiden karttojen perusteella kylätontit ovat säilyneet samoilla, jo ennen isojakoa vakiintuneilla paikoillaan nykyaikaan asti.
Nimihistoria
1500-luvulla Ahvensaaresta on käytetty nimimuotoja Åffuensar, Åffwensar ja Affuensaari. Turunmaan saariston suomalaisesta lainanimistöstä väitelleen Ritva Liisa Pitkäsen mukaan saaren nimi on alkujaan Ahvensaari, jota on jo varhaisessa vaiheessa käytetty saaren korkeasta itäisestä osasta. Niitty nykyisen kylän keskellä on joskus ollut järvi. Siitä on muodostunut nimi Järvensuu, joka puolestaan on muotoutunut muotoon Järvensor. Eteläiset niemet Picknäs ja Kokolax ovat todennäköisesti olleet Pitkäniemi ja Kukonlahti. Machram pohjoisessa on ollut salmi ennen maan kohoamista, ja sen nimi pohjautuu Matalaraumaan. Läntisen osan niemet Kilamo (Kylänmaa), Suvilot (Suviluoto) ja Tammlot (Tammiluoto) ovat olleet erillisiä saaria.
Seraminkuhankeittäjä
Levinneisyys
Seraminkuhankeittäjää tavataan Indonesiassa. Sen on raportoitu olevan suhteellisen yleinen, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ahvensaari
Tilat ja torpat
Ahvensaaren tiloja ovat Jäppas (N:o 1), Lifols (Lillfolls, N:o 2), Junnil (Jonne, N:o 3), Mattfols (N:o 4), Mickfols (N:o 5), Klavor (N:o 6), Knutars (N:o 7), Nedergård (1/4 Mickfols), Övergård (1/4 Mickfols), Västergård ja torppia Skarpäng (1914), Järvensor, Störäng, Machram (Junnil), Heimlot, Hevoslot (Knutars) ja Karhere-Kura (ulkoveromaa). Hevonkackin saari oli jaettu Ahvensaaren talojen paitsi Jäppasin kesken ja siellä sijaitsi kolme torppaa.
Väestö ja elinkeinot
pienoiskuva|Kalkkikaivoksen ruutivarasto.Kuten monilla saariston saarilla, ympärivuotinen asutus myös Ahvensaarella on vähentynyt.
Vuodesta 1845 Ahvensaarella toimi kalkkikaivos, joka oli vuodesta 1935 Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiön (nykyinen Nordkalk) alaisuudessa. Kalastuselinkeinon, erityisesti sillin kalastuksen lisäksi, kaivosteollisuus oli merkittävä elinkeino, jossa työskenteli noin 60 työntekijää. Parhaimpina aikoina Ahvensaarella asui noin 160 ihmistä ja enimmillään 200 äänioikeutettua, ja saari oli silloin alueen keskus. Koulu toimi työntekijöiden kasarmissa, kunnes kyläkoulu rakennettiin vuonna 1952.
Kaivos suljettiin vuonna 1956 ja sitä seurasi dramaattinen taantuma. Kyläkoulu suljettiin vuonna 1967 ja kauppa oli myös suljettu siihen mennessä. Kaupallinen kalastus ei ole enää kannattavaa, ja kalastus jäi pääasiassa kotitalouksien tarpeiksi. Karjanhoito on lopetettu. Asukkaiden määrä on laskenut noin kymmeneen vakituiseen ja noin kymmeneen loma-asukkaaseen, lähinnä vanhuksiin ja kesävieraisiin. Pitkästä aikaa ensimmäinen lapsi syntyi vuonna 1989, jolloin nuori perhe muutti pois.
Rakennettu ympäristö
Kaivostoiminta keskittyi saaren pohjoisrannassa sijaitseville Kirmon ja Ronuddenin niemille. Nykyisellään Ronuddenin avolouhos on täyttynyt vedellä. Kaivostoiminnasta on jäänteinä myös useita raunioituneita rakennuksia. Kirmon niemen vanha kaivosalue on Nordkalkin omistuksessa. Ronuddenin alue on yhteisomistuksessa.
Åvensorin kylän asutus on keskittynyt Träsket-kyläpellon ja saaren läpi kulkevan Ahvensaarentien varrelle. Tie alkaa saaren itärannalla sijaitsevasta satamasta, kiertää saaren keskellä sijaitsevan Storsundin lahdelman ja päättyy Ronuddenin niemeen.
Vika
Vika voi tarkoittaa:
Gretchen Fraser
Gretchen Fraser (joskus kirjoitetaan muodossa Frazer, 11. helmikuuta 1919 – 17. helmikuuta 1994) oli yhdysvaltalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Fraser toimi kahdessa elokuvassa Sonja Henien hiihtävänä stunt-näyttelijänä (Thin Ice, 1937 ja Sun Valley Serenade, 1941). Fraser valittiin Yhdysvaltojen vuoden 1940 olympiajoukkueeseen, mutta kisat peruttiin toisen maailmansodan takia. Sodan aikana hän opetti hiihtämistä raajojaan menettäneille sotilaille.
Vuoden 1948 St. Moritzin kisojen aikaan Fraser oli 28-vuotias ja suhteellisen tuntematon. Hän kuitenkin voitti pujottelussa kultaa ja oli ensimmäinen yhdysvaltalainen hiihtolajien olympiavoittaja. Hän voitti myös hopeaa alppiyhdistetyssä.
Surun puu
thumb|250px|[[Dmitri Medvedev vieraili Surun puulla vuonna 2009.]]
Surun puu on muistomerkki Beslanin kaupungissa Venäjällä. Muistomerkki on rakennettu Beslanin koulukaappauksessa kuolleiden muistoksi. Koulukaappauksessa kuoli yli 300 ihmistä. Pronssisen muistomerkin valmistivat venäläiset veistäjät Alanom Kornajevym ja Zaurbekom Dzanagovym. Muistomerkki valmistui vuonna 2005. Surun puu on 9 metriä korkea.
Kaliumtetrakloroplatinaatti
Kaliumtetrakloroplatinaatti (K2[PtCl4]) on kalium- ja tetrakloroplatinaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden platinayhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa kaliumtetrakloroplatinaatti on ruskehtavanpunaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on tetragonaalinen. Kaliumtetrakloroplatinaatti liukenee hyvin veteen.
Kaliumtetrakloroplatinaattia voidaan valmistaa kaliumkloridin ja platina(II)kloridin välisellä reaktiolla.
Kaliumtetrakloroplatinaatti on yksi keskeisimmistä lähtöaineista muiden platinayhdisteiden valmistuksessa. Siitä valmistetaan esimerkiksi sisplatiinia. Yhdistettä voidaan käyttää myös valokuvauskemikaalina.
Organoarseeniyhdisteet
Organoarseeniyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, joissa on kovalenttinen sidos arseenin ja hiilen välillä. Eräitä organoarseeniyhdisteitä käytetään niiden myrkyllisyydestä huolimatta lääkeaineina, ligandeina kemiassa tai puolijohteiden valmistuksessa.
Arseeni(III)yhdisteet
thumb|175px|[[Trifenyyliarsiini on yksi arseenin organometalliyhdisteistä, joissa arseeni on hapetusluvulla +III]] Arseeni muodostaa alkyyli- tai aryyliyhdisteitä hapetusluvuilla +III ja V. Hapetusluvulla +III arseeni muodostaa lukuisia alkyyli- tai aryyliarsiineja, joita voidaan pitää arsiinin johdannaisina. Trialkyyli- tai -aryyliarsiinit ovat huoneenlämpötilassa herkästi haihtuvia ja ilmaherkkiä nesteitä. Ne voidaan jakaa kolmeen ryhmään alkyyli- tai aryyliryhmien määrän perusteella. Ryhmät ovat monoalkyyliarsiinit eli primääriset arsiinit (RAsH2), dialkyyliarsiinit eli sekundääriset arsiinit (R1R2AsH) ja trialkyyliarsiinit eli tertiääriset arsiinit (R1R2R3As). Näiden lisäksi tunnetaan tetra-alkyyliarsoniumsuoloja (R1R2R3R4As). Alkyyli- tai aryyliryhmän lisäksi organoarsiinimolekyyleissä arseeniin voi liittyä myös halogeeniatomi, kuten kloori.
Alkyyli- tai aryyliarsiineista trisubstituoidut tertiääriset arsiinit ovat helpoimpia valmistaa. Tyypillisesti reaktioissa arseenin trihalogenidi, esimerkiksi arseenitrikloridi, reagoi organometalliyhdisteen kanssa. Käytettyjä transmetallointireagensseja ovat Grignard-reagenssit, organolitium-, organoalumiini-, organotina-, organokadmium- ja organoelohopeayhdisteet. Reaktiossa voidaan käyttää joko kolmea ekvivalenttia transmetallointireagenssia tai suorittaa reaktio vaiheittain, jolloin yhdisteeseen voidaan liittää erilaisia alkyyliryhmiä. Monoalkyyli- ja dialkyyliarsiinijohdannaisia eli primäärisiä ja sekundäärisiä alkyyliarsiineja voidaan valmistaa pelkistämällä arsoni- tai arsiinihappoja tai trialkyyliarsiinien valmistuksen välituotteita. Nämä johdannaiset ovat helposti hapettuvia.
Organoarseeni(III)johdannaisia käytetään valmistettaessa arseenia sisältäviä puolijohteita tai useasti ligandeina organometalliyhdisteissä.
Arseeni(V)yhdisteet
thumb|175px|Pentametyyliarsaani on organoarseeniyhdiste, jossa arseeni on hapetusluvulla +V Hapetusluvulla +V arseeni muodostaa orgaanisia alkyyli- tai aryyliyhdisteitä, arsaaneja, joiden kaava on R5-nAsXn, missä X on halogeeni tai jokin muu elektronegatiivinen ryhmä ja n on kokonaisluku väliltä 1–5. Koska arseenin pentahalidit ovat voimakkaasti hapettavia ei näitä yhdisteitä voida valmistaa suoraan organometallireagensseista ja pentahalidista. Sen sijaan niitä valmistetaan hapettamalla organoarseeni(III)yhdisteitä kloorin avulla ja alkyloidaan muodostuva tuote organometallireagenssien avulla. Verrattuna organoarseeni(III)johdannaisiin organoarsiini(V)yhdisteet eivät reagoi yhtä helposti ilman kanssa. Aryylijohdannaiset ovat tyypillisesti alkyylijohdannaisia stabiilimpia.
Heterosykliset organoarseeniyhdisteet
thumb|left|175px|[[Arsiniini eli arsabentseeni on heterosyklinen ja aromaattinen organoarseeniyhdiste]] Aromaattiset heterosykliset organoarseeniyhdisteet muistuttavat ominaisuuksiltaan rakenteeltaan analogisia typpiyhdisteitä, joskin ovat taipuvaisia hapettumaan helposti ja ovat väriltään tyypillisesti keltaisia. Ensimmäinen syntetisoitu heteroaromaattinen arseeniyhdiste oli 9-arsa-antraseeni. Sen lisäksi tunnetaan muun muassa arsiniini eli arsabentseeni, 1-arsanaftaleeni ja pyrrolia muistuttava arsoli. Arsiniinia voidaan valmistaa lähtien 1,4-pentadiyynistä.
Arsiini- ja arsonihapot
thumb|[[Kakodyylihappo kuuluu arsiinihappoihin]] thumb|175px|[[Roksarsoni on arsonihappoihin kuuluva organoarseeniyhdiste]] Arseeni muodostaa myös arsiinihappoja (R1R2R2AsO(OH)) tai arsonihappoja (RAsO(OH)2). Näistä arsiinihapot ovat luonteeltaan amfolyyttisiä ja arsonihapot ovat keskivahvoja happoja. Arsiinihappoja ja arsonihappoja valmistetaan tyypillisesti hapettamalla organoarsiineja ja hydrolysoimalla muodostunut tuote. Arsonihappoja voidaan valmistaa myös emäksisien arsenaattiliuosten ja aryylidiatsoniumsuolojen välisellä reaktiolla.
Monia arsonihappojohdannaisia käytetään tai on käytetty ihmis- ja eläinlääkinnässä. Niillä on hoidettu muun muassa kuppaa, unitautia ja ameebojen aiheuttamia infektioita. Siipikarjan lääkinnässä käytettäviä yhdisteitä ovat muun muassa roksarsoni, karbarsoni, nitarsoni ja arsaniilihappo.
Jón Óskar
Jón Óskar, oik. Jón Óskar Ásmundsson (1921 Länsi-Islanti – 1998 Reykjavík, Islanti) oli islantilainen runoilija.
Suomennettu tuotanto
Jón Óskarin runoja on julkaistu suomeksi antologiassa Ja tunturin takaa kuulet –: Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa (suom. ja toim. Maj-Lis Holmberg, Espoo: Weilin + Göös 1977 ISBN 951-35-1521-4).
Lorentz Creutz
pienoiskuva|pysty|Lorentz Creutz Lorentz Creutz (1615 – 1. kesäkuuta 1676 Öölannin edusta) oli ruotsalainen aatelismies, joka loi virkamiesuransa vuorihallinnossa eli kaivosteollisuutta valvovassa byrokratiassa ja toimi maaherrana Suomessa ja Ruotsissa. Creutz kohosi uransa aikana lähelle Ruotsin korkeinta valtaeliittiä. Hänestä tuli vapaaherra vuonna 1654, valtaneuvos 1660, kamarineuvos 1673 ja amiraali 1675. Creutz kaatui vuonna 1676 Öölannin meritaistelussa lippulaivansa räjähtäessä.
Ura
Creutzit olivat itäiseltä Uudeltamaalta Pernajasta lähtöisin oleva alempaan aateliin kuulunut suku, jonka jäsenet olivat olleet vielä 1500-luvun lopulla vähämerkityksinen osa paikallista eliittiä. Hänen isänsä oli upseeri ja käskynhaltija Ernst Creutz, joka loi pohjan vauraudelle ja perillistensä yhteiskunnalliselle nousulle.
Creutz johti noitavainojen aikana Ruotsissa Taalainmaan noituuskomissiota. Hän tuomitsi poltettavaksi yli 20 ihmistä.
Creutz loi urallaan valtavan omaisuuden, joka koostui pääasiassa maatiloista. Hän rakennutti Pernajan Suur-Sarvilahden kartanon päärakennuksen, joka Askaisten Louhisaaren kartanon ohella on toinen kahdesta Suomeen suurvalta-ajalla valmistuneesta kivisestä kartanolinnasta. Perilliset kuitenkin menettivät suuren osan Creutzin keräämästä omaisuudesta pian koittaneen reduktion aikana.
Kuolema
Creutz oli elämänsä viimeiset hetket Kronan-laivan kannella jouduttuaan vastentahtoisesti merenkulkua hallitsemattomana siviilivirkamiehenä Ruotsin laivaston amiraaliksi. Ruotsin laivaston ylpeys Kronan tuhoutui Öölannin itäpuolella 1676, jolloin laiva Creutzin väärinkäsityksen takia kääntyi liian nopeasti ja purjeisiin tarttunut tuuli paiskasi sen kyljelleen. Ruutivarastossa syttynyt kipinä räjäytti laivan, ja se vajosi syvyyksiin mukanaan yli 800 miestä, mukana Creutz ja hänen poikansa Gustaf, joka myös oli laivaston upseereita.
Perhe
Lorentz Creutz meni vuonna 1639 naimisiin kenraali Jakob Duwallin (alk. Jacob MacDougall) tyttären Elsan kanssa. Pariskunta sai kaikkiaan 15 lasta: seitsemän poikaa ja kahdeksan tytärtä. Heidän kolme poikaansa olivat Lorentz Creutz nuorempi, Johan Creutz ja Carl Gustaf Creutz. Lorentz Creutzin veli oli Turun hovioikeuden presidentti Ernest Johann Creutz, joka toimi myös maaherrana.
Burunkuhankeittäjä
Burunkuhankeittäjä (Oriolus bouroensis) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Burunkuhankeittäjää tavataan Indonesiassa. Sen on kuvattu olevan yleinen Burulla ja suhteellisen yleinen Tanimbarilla. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kummeli Kultakuume
Kummeli Kultakuume on suomalainen vuonna 1997 valmistunut Kummeli-ryhmän komediaelokuva. Elokuva kuvattiin elokuussa 1997 ja sen ensi-ilta oli 5. joulukuuta 1997. Kummeli Kultakuume oli Suomessa vuoden 1997 katsotuin kotimainen elokuva. Kummeli Kultakuume julkaistiin DVD:nä Finnkinon puolesta 3. joulukuuta 2004. Elokuva julkaistiin uudestaan DVD:llä uuden levittäjän, Nordisk Filmin kautta 13. toukokuuta 2011.
Tarina
Mielisairaalaan suljettu Elmeri Hautamäki (Heikki Silvennoinen) tietää, että Lapissa sijaitseva kulta-aarre odottaa noutajaansa. Kulta on Elmerin isän, Kyrpä-Joosepin (Heikki Silvennoinen) sota-aikana kätkemä. Mielisairaalassa Elmerin hoitajana toimii homoseksuaalinen Janne-Petteri Broman (Heikki Hela), jonka hän saa houkuteltua mukaansa pakomatkalle, vaikka tämä lähtee mukaan epäillen. Matkalla parivaljakko törmää työpaikaltaan irtisanottuihin Kagelbergin veljeksiin, Dilleen ja Jönssiin (Timo Kahilainen ja Heikki Vihinen). Myös entinen SS-upseeri Peter North (Jukka Puotila) tavoittelee kulta-aarretta itselleen.
Spektrianalyysi
Spektrin analysointia tapahtuu eri tavoin erilaisilla laitteilla:
Eläinkoe
thumb|220px|Yksi [[Pavlovin teoria|Pavlovin koirista Pavlovin museossa (2005). Kuonoon on kirurgisesti liitetty kuolankeräysastia ja putki.]]
Eläinkokeiden keskeisin tarkoitus on vähentää ihmisten ja eläinten kärsimyksiä ja sairauksia lisäämällä ymmärrystä sairauksista, kehittämällä lääkkeitä tai hoitomenetelmiä ja tutkimalla lisäaineiden ja ympäristökemikaalien haittoja. Eläinkokeita käytetään tilanteissa, joissa tietoa ei saada ihmistä tutkimalla tai halvemmilla solukokeilla tai biokemiallisilla tutkimuksilla.
Euroopassa eläinkokeisiin käytetään vuosittain yli 11 miljoonaa koe-eläintä. Niistä 7 miljoonaa on hiiriä, vajaa 2 miljoonaa rottia ja muita jyrsijöitä.