cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Panama-skandaali
Seuraukset
Ranskan valtio yritti varmistaa Panaman kanavan rakennustöiden jatkamisen de Lessepsin yhtiön konkurssista huolimatta. Vuonna 1894 perustettiin uusi kanavayhtiö, Compagnie Nouvelle du Canal de Panama, ja rakennustöitä päästiin jatkamaan lähes kuuden vuoden tauon jälkeen. Pääomaa ei kuitenkaan saatu tälläkään kertaa kerättyä tarpeeksi, joten yhtiö ja keskeneräinen kanava myytiin vuonna 1904 Yhdysvaltain valtiolle, joka rakensi kanavan loppuun.
Mustan kissan merirosvot
Kuro
Kapteeni (16,000,000)
Siam ja Laikku
Laivavahteja
(Siam)
(Laikku)
Siam ja Laikku (シャム、Shamu, and ブチ, Buchi) ovat Kissalan poikia (Nyaban Brothers), jotka vahtivat Mustan kissan merirosvojen laivaa. He yrittivät aluksi näytellä heikkoja ja pelkureita, mutta Siamin päästyä lähelle Zoroa, alkoi taistelu. Molemmat heistä taistelivat Zoroa vastaan, mutta hävisivät. Django hypnotisoi Laikusta entistä voimakkaamman, mutta sekään ei riittänyt Zoron voittamiseen. Laikku on lihava ja Siam laiha kyttyräselkä.
Nugire Yainu
Nugire Yainu oli Mustan kissan merirosvo, jonka Django hypnotisoi uskomaan olevansa Kuro. Merivoimien Morgan hypnotisoitiin myös ja lähetettiin viemään vale-Kuroa teloitettavaksi. Nugire Yainu kuoli siis kolme vuotta sitten. Hänen nimensä kerrottiin One Piece Blue Data kirjassa.
Mustan kissan merirosvojen voimat
Black Cat Pirates
Jean-Louis-Ernest Meissonier
right|thumb|Jean-Louis-Ernest Meissonier, Omakuva, 1889. thumb|Jean-Louis-Ernest Meissonier, Opas, 1883 Jean-Louis-Ernest Meissonier (21. helmikuuta 1815 Lyon – 21. tammikuuta 1891 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Meissonier oli kuuluisa kuvauksistaan Napoleon I:stä sekä armeija-aiheistaan.
Taidemaalarin ura
Meissonier osoitti jo kouluvuosinaan kiinnostusta maalaamiseen, mutta hänen isänsä yritti ohjata nuorta Jean-Louis-Ernestiä ryhtymään apteekkariksi. Hän pystyi kuitenkin todistamaan isälleen kykynsä ryhtyä taidemaalariksi heräämällä joka päivä ennen työpäivän alkua maalaamaan seitsemäksi tunniksi. Pian hän sai taivutettua isänsäkin taidemaalarin uravalinnan kannalle. Tämän jälkeen hän voitti toisen sijan Prix de Rome -kilpailussa ja hänet hyväksyttiin opiskelemaan Léon Cognietin ateljeehen.
Hän vieraili lyhyesti Roomassa ja Sveitsissä, ja osallistui vuoden 1831 salonkiin maalauksellaan Hollantilaiset porvarit. Meissonier osallistui myös vuoden 1836 salonkiin maalauksella Shakinpelaaja ja juoksupoika. Meissonier maalasi ahkerasti ja teki samalla kuvituksia Curmerin, Hetzelin ja Dubocherhen kirjapainoille.
Muutaman epäonnistuneen uskontoaiheisen maalauksen yrityksen jälkeen hän palasi taidemaalari Paul Chenavardin ohjaukseen ja maalaamaan itselleen tyypillisiä aiheita. Hän asetti esille maalaukset Shakkipeli, Nuori mies soittaa selloa (1842), "Taidemaalari ateljeessaan" (1843), "Vartiohuone", Nuori mies katselee piirustuksia, "Pikettipeli" (1845) ja "Petanki". Nämä työt osoittivat hänen tarkan maalaustekniikkansa.
Maalauksensa Sotilaat (1848) jälkeen hän esitti maalauksen Tupakoitsija (1849) ja "Bravos" (1852). Mestarimaalauksen Uhkapelurit ja erimielisyys Napoleon III esitteli Englannissa. Voittokulku jatkui, kun Meissonier esitti 1857 yhdeksän piirustusta ja maalausta joiden joukossa olivat Sijaishallituksen aikainen nuori mies, Taidemaalari, Kengitysseppä, Muusikko ja Lukemista Dederotilla.
thumb|left|Jean-Louis-Ernest Meissonier, Filosofi, 1878 Meissonier piirsi ja maalasi luonnon mukaan tarkasti ja huolellisesti. Esimerkiksi maalausta 1807 hän maalasi useita jaksoja kymmenen vuoden ajan saadakseen tauluun viimeistellyn lopputuloksen. Suureen vuoden 1878 salonkiin hän toi 16 maalausta. Tämän jälkeen hänen töitään nähtiin vähemmän salongissa ja hän lähettikin teoksiaan pienempiin näyttelyihin. Hänet valittiin suuren kansallisen näyttelyn johtajaksi 1883, jossa hän esitteli maalaukset Pioneeri, Reinin armeija, Vieraitten saapuminen ja Markus.
Vuonna 1884 avattiin Petit Galleriassa näyttely, johon oli koottu 146 Meissonierin teosta. Seuraavana vuonna perustettiin uusi salonki ja Meissonierista tuli sen johtaja. Hän esitteli siellä myös vuonna 1890 maalauksensa "1807" ja pian hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1891 siellä oli esillä hänen maalauksensa Barrikaadi
Meissonier on yksi 1800-luvun realistisen koulukunnan suurista taiteilijoista Jean-Léon Gérômen, William-Adolphe Bouguereaun ja muiden rinnalla. Heidän töistään maksettiin suuria summia ja heitä arvostettiin eri puolilla maailmaa kiinnostavien aiheiden ja suurenmoisen piirustus- ja maalaustekniikan vuoksi. Meissonier toimi muun muassa Albert Edelfeltin ja Gunnar Berndtsonin mentorina ja opettajana.
Meissonier toivoi saavansa viran École des Beaux-Artsissa, mutta ei kuitenkaan koskaan saanut sitä.
Yksityiselämä
Vuonna 1838 hän meni naimisiin taidemaalari M. Steinhelin sisaren kanssa. Meissonier liitettiin Napoleon III:n keisarilliseen armeijaan, ja Meissonier vieraili Napoleonin mukana 1870 Italiassa sodan aikana. Vuonna 1871 Pariisin piirityksen aikana hän toimi everstinä "regiment de marche" -yksikössä.
Hänen poikansa Jean Charles Meissonier oli myös taidemaalari. Hän opiskeli isänsä alaisuudessa.
Otsoni
Otsonimolekyylin (O3) muodostaa kolme happiatomia. Se on kaasuna vaalean sinertävää ja nesteenä voimakkaan sinistä. Sen pistävän raikas tuoksu on tuttu ukonilman jälkeen: nimi otsoni tuleekin kreikan hajua tarkoittavasta sanasta (ozein). Otsonin moolimassa on 48,0 g/mol, sulamispiste −193 °C, kiehumispiste −112 °C, liukoisuus veteen 0,1 g / 100 ml 0 °C:n lämpötilassa ja CAS-numero 10028-15-6.
Alkuainehapesta esiintyy lähinnä kolmea allotrooppista muotoa:
Otsoni on diamagneettista, eli sen suhteellinen permeabiliteetti on 1. Otsonin löysi saksalais-sveitsiläinen kemisti Christian Friedrich Schönbein vuonna 1840.
Ed Gein
Gein saattoi olla myös sarjamurhaaja tai kannibaali, vaikka sitä ei ole koskaan pystytty todentamaan.
Otsoni
Otsonia muodostuu ilmakehän yläosassa, stratosfäärin otsonikerroksessa, kun auringon ultraviolettisäteily hajottaa happimolekyylejä (O2) happiatomeiksi (O). Nämä sitten yhtyvät molekulaariseen happeen muodostaen otsonia. Otsonia syntyy myös salamoinnin ja kipinöinnin yhteydessä. Otsonikerros suojaa eläviä soluja Auringon ultraviolettisäteilyltä. Absorptio eli säteilyn vaimeneminen perustuu UV-säteilyn kykyyn hajottaa O2- ja O3-molekyylejä.
Ed Gein
Yhdysvaltalainen metalliyhtye Slayer on tehnyt Ed Geinistä kappaleen nimeltä Dead Skin Mask. Myös suomalainen heavymetal/hard rock - yhtye Lordi on tehnyt Ed Geinistä kertovan kappaleen ”Deadache” vuonna 2008 julkaistulle samannimiselle albumilleen. Kappale julkaistiin levyn toisena singlenä.
Otsoni
Koska otsoni on molekyylinä epästabiili verrattuna happikaasuun, se luovuttaa helposti yhden happiatomin ja on siksi hyvä hapetin. Tämän ominaisuuden takia otsonia käytetään muun muassa ilmanpuhdistukseen, vedenpuhdistukseen, valkaisuun ja desinfiointiin. Hengitettynä otsoni vaurioittaa hengitysteitä.
Ed Gein
Lapsuus
thumb|Ed Geinin hautakivi johon on ilkivaltaisesti raaputettu numerot 666. thumb|[[Wisconsinin väestönlaskentaluettelo vuodelta 1930. Kohdissa 10-13 Geinin perheen jäsenet.]]
Otsoni
Otsoniin liittyy kaksi ympäristöongelmaa: otsonin väheneminen yläilmakehässä ja otsonin lisääntyminen alailmakehässä. Yläilmakehän otsonikato lisää maan pinnalle tulevan UV-säteilyn määrää. Alailmakehän otsonin lisääntymisellä on puolestaan merkittävä ilmaston lämpenemistä aiheuttava vaikutus. Lisäksi alailmakehän otsoni muodostaa suurina pitoisuuksina terveysriskin etenkin astmaatikoille.
Ed Gein
Lapsuus
Edwardin isovanhemmat olivat syntyperältään saksalaisia. Hän varttui isänsä George P. Geinin (1873–1940), äitinsä Augusta (o.s. Crafter) Geinin (1878–1945) ja isoveljensä Henry G. Geinin (1901–1944) kanssa eristyksissä ulkomaailmasta.
Otsoni
Otsonin esiintyminen
Yli 90 % ilmakehän otsonista esiintyy stratosfäärissä 10–50 kilometrin korkeudella maanpinnasta. Tiheimmillään otsonia on 20–30 km:n korkeudessa, jossa se muodostaa niin kutsutun otsonikerroksen. 10 % otsonista sijaitsee alailmakehässä eli troposfäärissä. Otsonin kokonaismäärä on kuitenkin pieni verrattuna muihin ilmakehän kaasuihin: ilmakehän koostumuksesta vain noin miljoonasosa on otsonia, kun kaksiatomista happea on noin viidesosa. Jos stratosfäärin otsoni puristettaisiin 15 °C:n lämpötilassa ja normaali-ilmanpaineessa maan pinnalle yhtenäiseksi kerrokseksi, tulisi kerroksen paksuudeksi vain 2–4 mm (koko ilmakehän paksuudeksi tulisi vastaavassa tilanteessa 8,4 km).
Ed Gein
Lapsuus
Edwardin isä oli alkoholisoitunut ja pahoinpiteli perhettään. Hän oli useimmiten työttömänä. Äiti taas oli jyrkän uskonnollinen, ja kaikki seksuaalisuuteen liittyvä oli Geinin perheessä ankarasti kiellettyä. Äiti piti muutenkin perhettään tiukassa hirmuvallassa siteeraten jatkuvasti Raamattua.
Otsoni
Otsonikerroksen mittaaminen
Otsonimäärää mitattaessa käytetään yleensä Dobsonin yksikköä (Dobson Unit, DU). Sata Dobsonin yksikköä tarkoittaa, että 1,013 baarin (1 atm) paineessa ja 15 °C:n lämpötilassa olisi otsonikerroksen paksuus merenpinnan tasossa 1,0 mm. Normaalin kokonaisotsonipitoisuuden pitäisi olla pohjoisella pallonpuoliskolla 300–430 DU, päiväntasaajalla noin 260 DU ja eteläisellä pallonpuoliskolla 280–400 DU.
Ed Gein
Lapsuus
Augusta Gein oli aikaisemmin pitänyt sekatavarakauppaa kylällä mutta lopetti sen ja kielsi perheeltään kaikki kontaktit ulkomaailmaan ja muihin ihmisiin. Hän toisti jatkuvasti, että kaikki naiset ovat huoria, ja pakotti perheensä muuttamaan kylältä syrjäseudulle metsän keskelle, yksinäiselle maatilalle täysin eristyksiin muusta maailmasta.
Otsoni
Otsonikerroksen mittaaminen
Mittauksissa, joissa tutkitaan otsonin määrää eri korkeuksilla, käytetään yleensä joko tiheyden yksikköä 1/cm3 tai osapaineen yksikköä mPa tai nanobar (10 nanobar = 1 mPa). Kokonaisotsonimäärää sekä otsonin sijoittumista eri korkeuksilla mitataan muun muassa säähavaintopalloilla. Otsonikerroksen paksuutta voidaan mitata myös auringon UV-säteilyn avulla maan pinnalla olevilla säteilymittareilla.
Ed Gein
Lapsuus
Edward kasvoi sairaassa, eristäytyneessä ympäristössä ujoksi lapseksi, joka ei saanut edes koulussa minkäänlaisia ystäviä; osin siksi, että hän käyttäytyi oudosti, ja osin siksi, että hänen äitinsä oli jyrkästi kieltänyt häntä puhumasta muille ihmisille. Äiti oli Edwardin ainoa ja paras ystävä, johon hänellä oli eräänlainen viha-rakkaus-suhde.
Otsoni
Yläilmakehän otsonikato
thumb|270px|Otsoniaukko Antarktiksen yläpuolella [[NASAn ottamassa kuvassa]]
Ed Gein
Veljen kuolema
Maaliskuussa 1944, jolloin Edward oli 37-vuotias, veljekset joutuivat metsäpalon keskelle, ja Edward kadotti Henryn näköpiiristään. Samassa hän juoksi poliisiasemalle ja kertoi, mitä oli tapahtunut, mutta vaikka hän oli omien sanojensa mukaan kadottanut veljensä, hän pystyi silti johdattamaan poliisit suoraan tämän palaneen ruumiin luokse. Henryn päästä löydettiin myös jälkiä iskuista tylpällä esineellä, mutta tutkijat eivät ottaneet tätä seikkaa huomioon ja päättelivät Henryn kuolleen savukaasumyrkytykseen.
Otsoni
Yläilmakehän otsonikato
Yläilmakehän eli stratosfäärin otsonikerros suojaa Maata elämälle vaaralliselta lyhytaaltoiselta ultraviolettisäteilyltä. Otsonikato johtaa siten ultraviolettisäteilyn voimistumiseen maan pinnan tasolla. Otsonikadolla on myös pieni ilmastoa viilentävä vaikutus.
Otsonikerroksen ohentuma havaittiin ensimmäisen kerran vuonna 1985 Antarktiksen yläpuolella. Lehdistö suosii termiä ”otsoniaukko”, mutta ohentuman kohdallakin on otsonia, vaikka vähemmän kuin normaalisti.
Ed Gein
Äidin kuolema
Äidin kuoltua Edward alkoi asua vain yhdessä huoneessa keittiön lisäksi, ja kaikki jätteet saivat jäädä sisälle mätänemään. On todettu, että tietyntyyppisen skitsofrenian oireiluun kuuluu juuri roskien ja romun keräily. Sen lisäksi, että Edward jätti roskat sisälle, hän keräsi taloonsa romua, kuten radioita, vaikka talossa ei ollut sähköä. Hän keräsi myös pureskeltuja purukumeja lasipurkkeihin.
Otsoni
Alailmakehän otsoni
Troposfäärin eli alailmakehän otsonin lisääntymisellä on huomattava ilmaston lämpenemistä aiheuttava vaikutus. Alailmakehän otsoni aiheuttaa lisäksi vaurioita eliöstölle. Yhdysvaltalaisen tutkimuksen mukaan 100 µg/m3 lisäys otsonia hengitysilmassa lisäsi astmaa sairastavien lapsien vaaraa kärsiä hengityksen vinkunasta 35 prosentilla ja hengenahdistuksesta 47 prosentilla. Suomessa hengitysilman otsoni on usein suurimmillaan helteillä, korkeapainetilanteissa, joissa saastunutta ilmaa virtaa maahan Länsi- ja Keski-Euroopasta. Suomessa suuresta otsonipitoisuudesta tiedotetaan, jos hengitysilman otsoni ylittää tunnin keskiarvona 180 µg/m3. Tutkimusten mukaan alailmakehän otsoni on suurin yksittäinen kasveja vaurioittava epäpuhtaus ilmassa.
Ed Gein
Äidin kuolema
Edward ei tiettävästi äitinsä kuoleman jälkeen enää käynyt tämän huoneessa: hän oli laudoittanut huoneen oven kiinni. Rikostutkijat löysivät huoneen täydellisen siistissä järjestyksessä, oletettavasti sellaisessa kuin hänen äitinsä oli sen jättänyt. Koko huone oli paksun pölyn peitossa, ja seinätapetit olivat haalistuneet ja rapistuneet.
Otsoni
Alailmakehän otsoni
Troposfäärissä ei otsonin syntymiseen vaadittavaa riittävän korkeaenergiaista ultraviolettisäteilyä ole kuten yläilmakehän otsonikerroksessa, joten otsonin muodostuminen tapahtuu hieman eri tavalla.
Ed Gein
Haudanryöstely alkaa
Edward Gein luki väkivaltaisia kauhusarjakuvia, ja lisäksi hänen kotoaan löydettiin kuvamateriaalia toisen maailmansodan keskitysleireistä. Kauhusarjakuvien väkivaltakuvaston lisäksi uutiset transsukupuolisuudesta toimivat kiihottimina Edwardin alkaessa harrastaa haudanryöstelyä. Hänen käsityksensä transsukupuolisuudesta ei ollut itsensä kastroiminen vaan ulkoinen muuttuminen. Edward kaivoi ylös naisten ruumiita hautaamisen jälkeisenä yönä ja silpoi niitä talollaan eri tavoilla. Hänen kerrottiin olleen hyvin kiinnostunut siitä, keitä oltaisiin lähipäivinä hautaamassa ja minne.
Otsoni
Alailmakehän otsoni
Alailmakehän otsonia syntyy typen oksideista, häästä ja hiilivedyistä. Suurin syy troposfäärin otsonin lisääntymiseen ovat lisääntyneet typen oksidien pitoisuudet. Noin 40 % typen oksidien päästöistä syntyy fossiilisten polttoaineiden käytöstä.
Ed Gein
Haudanryöstely alkaa
Joitakin vuosia äitinsä kuoleman jälkeen Edward yritti kaivaa myös tämän ruumista ylös mutta epäonnistui yrityksessä, koska arkku oli valettu sementtiin.
Naisten silpominen
Erityisen kiinnostunut Edward oli naisten sukuelimistä. Hänen taloltaan löydettiin laatikollinen irti leikattuja naisten häpyjä, joista yksi oli maalattu hopean väriseksi ja koristeltu punaisella nauhalla. Hänen kerrotaan kiinnittäneen niitä oman sukuelimensä päälle muiden rituaalien lomassa. Lisäksi hän valmisti vyön irti leikatuista nänneistä ja söi ruokaa pääkalloista tehdyistä astioista.
Edwardin vääristynyt suhtautuminen naisiin näkyi muun muassa kasvonaamioista, jotka hän oli valmistanut oikeiden ihmisten kasvonahasta, ja housuista, jotka hän oli tehnyt naisten säärien ihosta ollakseen kirjaimellisesti "naisen nahoissa". Edwardin hurjin luomus oli ihmisnahasta tehty kokovartalopuku, joka yllään hän toisinaan kulki tiluksillaan.
Murhat ja kiinnijääminen
Edward Geinin ensimmäisen murhan uhri on edelleen kiistanalainen. Ensimmäinen virallinen uhri oli kyläläinen Mary Hogan, mutta on erittäin suuri epäilys, että Edward olisi myös tappanut juurikin veljensä vuosia aikaisemmin.
Mary Hoganin murha
Edward surmasi kylmäverisesti ensimmäisen virallisen uhrinsa, 51-vuotiaan Mary Hoganin, vuonna 1954. Edward kuljetti ruumiin silvottavaksi kotitalolleen. Rouva Hogan oli uhkea, suurikokoinen nainen, ja hänen kerrottiin usein "kiroilleen kuin merimies" ja kertoilleen ja vitsailleen rivouksia. Eräiden tulkintojen mukaan Edward olisi mielessään nähnyt rouva Hoganin äitinsä kaltaisena.
Bernice Wordenin murha
Vuonna 1957 Edward toisti surmatekonsa ja ampui rautakaupan myyjän Bernice Wordenin. Murha-aamuna Edward vieraili Wordenin rautakaupassa ja tutki kaupassa myytäviä aseita. Wordenin huomaamatta Edward latasi kädessään olleen kiväärin ammuksella, jonka hän oli tuonut paikalle salaa, ja ampui Wordenia selkään. Edward kuljetti myös Wordenin ruumiin kotitaloonsa silvottavaksi.
Wordenin ruumiin löytyminen
Wordenin poika Frank Worden löysi verijäljet rautakaupan lattialta, ja poliisin kysyessä mahdollista syyllistä tämä ilmoitti välittömästi tekijäksi Edward Geinin. Edward oli laskenut leikkiä jo aiemmin, että Mary Hoganin ruumis on hänen maatilallaan, mutta kaikki olivat pitäneet sitä vain esimerkkinä miehen sairaasta huumorintajusta. Edward onnistui puhumaan itsensä pussiin poliisihaastattelussa väittämällä, että joku yrittää lavastaa hänet syylliseksi murhaan, vaikka tieto surmatyöstä ei mitenkään olisi voinut levitä vielä Edwardille saakka. Edward otettiin kiinni, ja poliisi lähti tutkimaan hänen maatilaansa.
Talossa ei ollut sähköjä, joten poliisien täytyi turvautua lyhtyihin ja taskulamppuihin, ja myös talossa liikkuminen oli vaikeaa sekasorron vuoksi. Talon ovet olivat lukossa, joten poliisit päättivät käydä katsomassa talon puuliiteristä. Pimeässä yksi poliiseista törmäsi johonkin, joka paljastui ylösalaisin katonrajasta käsistä ja jaloista köysissä roikkuvaksi Wordenin ruumiiksi, jolta oli poistettu pää ja sukuelimet peräaukkoa myöten. Ruumis oli myös suolistettu kuten riistaeläin: avattu rintakehästä jalkoväliin. Wordenin sisäelimiä ja päätä ei löydetty, mutta poliisit löysivät hänen sydämensä säilöttynä muovipussiin Edwardin talosta.
Murtauduttuaan sisään taloon poliisit löysivät tutkimustensa yhteydessä yhdeksän naisten kasvoista tehtyä naamiota, irti leikattuja huulia roikkumassa langanpäissä, kuivettuneita ja kutistuneita päitä, laatikollisen suolassa kieriteltyjä häpyjä, ihmisnahalla päällystetyn lampunvarjostimen ja Edwardin ihmisnahasta valmistaman kokovartalopuvun. Paperipussista löytyi Mary Hoganin kasvoista valmistettu naamio, johon oli kiinnitetty koukkuja, ikään kuin naamion seinälle ripustamista varten.
Laitoshoitoon joutuminen
Edward muuttui kuitenkin sairaalassaoloaikanaan usein täydenkuun aikaan hyvin levottomaksi ja kertoi tarinoita naisista ja yksityiskohtia myöten kaiken, mitä haluaisi tehdä heille. Hän kuitenkin rauhoittui ja hänen käytöksensä palasi normaaliksi välittömästi täydenkuun jälkeen.
Hänet on haudattu Plainfieldin hautausmaalle äitinsä viereen.
Otsoni
Alailmakehän otsoni
Alailmakehässä otsoni toimii puhdistajana hapettamalla saasteita, jolloin ne yleensä muuttuvat helpommin ilmakehästä poistuvaan muotoon. Alailmakehän tärkein hapetin ei kuitenkaan ole otsoni, vaan hydroksyyliradikaali OH. Otsoni on kuitenkin tärkein tekijä hydroksyyliradikaalin muodostumisessa. Otsonin hajotessa auringonvalossa fotolyyttisesti syntyy virittynyt happiradikaali O(1D) ja happimolekyyli O2. Tällaisen virittyneen happiatomin törmätessä vesihöyrymolekyyliin H2O syntyy hydroksyyliradikaalipari 2 OH.
Otsonin terveysvaikutukset
Yläilmakehän otsonikato aiheuttaa ultraviolettivalon lisääntymistä maan pinnalla. Tämä voi aiheuttaa melanooman ja muun ihosyövän lisääntymistä sekä kaihia ja suurina annoksina akuuttia silmän sidekalvon tulehdusta (”lumisokeus”).
Alailmakehän otsoni on yksi parhaiten toteen näytetyistä terveyteen vaikuttavista ilmansaasteista. Otsoni pääsee keuhkojen syviin osiin eli keuhkorakkuloihin asti toisin kuin vesiliukoinen rikkidioksidi, joka jää pääasiassa hengitysteiden limakalvoille. Siksi otsoni ärsyttää keuhkojen limakalvoja ja vaurioittaa keuhkokudosta. Terveillä henkilöillä tulehdusta ja ärsytysoireita alkaa tulla noin 120 μg/m3 pitoisuuksista. Suomessa pitoisuudet voivat maaseudulla nousta lyhytaikaisesti näihin tasoihin. Otsonin vuosikeskiarvot ovat kuitenkin melko pieniä, se ei juuri siirry sisäilmaan, eikä nykyään ole sisälähteitä. Väestötutkimukset mm. Kanadassa osoittavat, että otsonin päivittäisvaihtelu liittyy sairaalaan ottojen lisääntymiseen hengitystiesairauksien takia. Se lienee toiseksi eniten terveyteen vaikuttava ilmansaaste pienhiukkasten jälkeen. Erityisen herkkiä otsonin aiheuttamille ärsytysoireille ovat astmaatikot ja pikkulapset. Koska otsoni on hyvin reaktiivinen, ulkoilman otsoni ei siirry erityisen hyvin sisäilmaan, joten oireet ovat sisällä vähäisempiä kuin ulkona.
Avaruusolento
thumb|Yleisesti ufokirjallisuudessa ja elokuvissa esiintyvä avaruusolento-tyyppi ”[[harmaat”.]] Avaruusolento tai avaruusolio on vierailla taivaankappaleilla eläväksi kuviteltu olento. Avaruusolentojen kuvitellaan vierailevan myös Maassa esimerkiksi ufojen avulla.
Kysymys muiden asuttujen maailmojen olemassaolosta on ollut olemassa jo muinaisista ajoista lähtien. Käsitteen nykyaikainen muoto syntyi, kun todistettiin, että Maa oli planeetta, joka pyörii Auringon ympäri, ja muut planeetat olivat päinvastoin muita maailmoja. Kysymys siitä, onko olemassa muita asuttuja planeettoja tai kuita, oli luonnollinen jatko tälle. Siitä on tullut yksi tieteen spekulatiivisimmista kysymyksistä ja se on tieteiskirjallisuuden ja populaarikulttuurin keskeinen teema.
Älykkyys
Älykkyys on yhdessä tarkemman viisauden käsitteen kanssa, jota käytetään kuvaamaan maan ulkopuolista elämää, jolla on samanlaiset kognitiiviset kyvyt kuin ihmisillä. Toinen vaihtokelpoinen termi on sofonia, jonka loi Karen Anderson ja jonka hänen miehensä Poul Anderson julkaisi teoksissaan vuonna 1966.
Tuntemus ja tietoisuus ovat käsitteitä, joita käytetään joskus virheellisesti merkityksessä maan ulkopuolinen viisaus ja äly, koska ne eivät kuvaa riittävästi sellaista elämää. Termi maan ulkopuolinen sivilisaatio kehystää erityisemmän tapauksen maan ulkopuolisesta älykkyydestä. Se on älykkään ja erityisen älykkään maan ulkopuolisen elämän mahdollinen pitkän aikavälin tulos.
Todennäköisyys
Kopernikaaninen periaate on yleistetty suhteellisuusteoriaan, jonka mukaan ihmiset eivät ole universumin etuoikeutettuja tarkkailijoita. Monet tunnetut tiedemiehet, mukaan lukien Stephen Hawking, ovat ehdottaneet, että pelkkä maailmankaikkeuden mittakaava tekee mahdottomaksi, että älyllistä elämää ei olisi syntynyt muualla. Fermin paradoksi kuitenkin korostaa ilmeistä ristiriitaa maan ulkopuolisen sivilisaation olemassaolon todennäköisyyttä koskevien korkeiden arvioiden ja sen välillä, että ihmiskunnalla ei ole yhteyttä tai todisteita tällaisista sivilisaatioista.
Kardašovin asteikko on spekulatiivinen menetelmä, jolla mitataan sivilisaation teknologisen edistyksen tasoa sen mukaan, kuinka paljon energiaa sivilisaatio pystyy hyödyntämään.
Draken kaava on todennäköisyysteorian argumentti, jota käytetään arvioimaan aktiivisten kommunikatiivisten maan ulkopuolisten sivilisaatioiden lukumäärää Linnunradan galaksissa.
Maan ulkopuolisen älykkyyden etsintä
Maapallon ulkopuolisesta älykkyydestä on etsitty signaaleja useiden vuosikymmenien ajan, mutta ilman varmoja tuloksia. Active SETI (Active Search for Extra-Terrestrial Intelligence) on yritys lähettää viestejä Maan ulkopuoliselle älylle. Aktiiviset SETI-viestit lähetetään yleensä radiosignaaleina. Myös fyysisiä viestejä voidaan pitää aktiivisina SETI-viesteinä.
Kommunikaatio maan ulkopuolisen älyn kanssa (CETI) on maan ulkopuolisen älyn etsintähaara, joka keskittyy sellaisten viestien laatimiseen ja tulkitsemiseen, jotka toinen teknologinen sivilisaatio voisi teoriassa ymmärtää. Tunnetuin CETI-koe oli Frank Draken ja Carl Saganin säveltämä Arecibo-viesti vuodelta 1974. CETI-tutkimukseen osallistuu useita riippumattomia organisaatioita ja henkilöitä.
Yhdysvaltain hallituksen kanta on, että "mahdollisuudet saada yhteyttä maan ulkopuoliseen älyyn ovat erittäin pienet, kun otetaan huomioon etäisyydet". Tämä ajattelutapa on saanut jotkut päättelemään, että ensimmäinen kosketus maan ulkopuoliseen älyyn tehdään mitä todennäköisimmin maan ulkopuoliseen tekoälyyn biologisten olentojen sijaan.
Edelleen paras ehdokas koskaan havaitulle maan ulkopuoliselle radiosignaalille on Wow-signaali.
Ufologia
ET-hypoteesi on ajatus, että jotkut ufot ovat ajoneuvoja, jotka sisältävät tai lähettävät maan ulkopuolisia olentoja (joita kutsutaan tässä yhteydessä tavallisesti avaruusolennoiksi). Selityksenä ufoille on toisinaan esitetty J. Allen Hynekin tapaan ETI:n (Extraterrestrial intelligence) vertaamista EDI:hin (extradimensional intelligence).
GP2 Italian Grand Prix 2011
GP2 Italian Grand Prix 2011 oli GP2-kauden 2011 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 10.–11. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Italian GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Scuderia Coloni -tallin kuljettaja Luca Filippi. Sunnuntain kilpailun voitti Racing Engineering -tallin Christian Vietoris.
Oleksi Fedorov
thumb|Oleksi Fedorovin muistomerkki Dnepropetrovskissa. Oleksi Fedorovytš Fedorov (, ; 30. maaliskuuta 1901 – 9. syyskuuta 1989) oli yksi neuvostopartisaanien johtajista toisessa maailmansodassa.
Fedorov syntyi Dnepropetrovskissa ukrainalaiseen talonpoikaisperheeseen vuonna 1901. Hän liittyi Puna-armeijaan vuonna 1920 ja osallistui Venäjän sisällissotaan.
Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon Fedorov alkoi organisoida maanalaista vastarintaa miehitetyssä Ukrainassa. Sodan jatkuessa Fjodorovin yksiköt laajensivat sissitoimintaa Ukrainan ulkopuolelle.
Sodan jälkeen Fedorov toimi puoluevirkailijana eri puolilla Ukrainaa ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston jäsenenä vuoteen 1979.
Fedorov kuoli Kiovassa vuonna 1989. Hänen synnyinkaupunkiinsa Dnepropetrovskiin on pystytetty hänelle muistopatsas.
Renault 7
thumb|250px|Renault R7 Renault 7 oli Renault 5:n sedan-korinen versio, jota valmisti ja myi Espanjassa Renault’n espanjalainen tytäryhtiö FASA vuosina 1974–1982. Se oli hyvin samankaltainen kuin R5, ja teknisesti identtinen, mutta sen moottorivalikoima oli pienempi. R7:ssä oli neljä ovea ja sedan-tyyppinen tavaratila R5:n kolmen (ja myöhemmin viiden) oven hatchback-korin sijasta. Toinen ero oli, että R7:ssä käytettiin metallipuskureita muovisten sijaan, joka sai auton näyttämään hieman vanhemmalta, mutta mahdollisesti myös kalliimmalta. R7:ssä oli alun perin 1037 cm³ moottori, ja sitä myytiin enimmäkseen Espanjassa. Noin 140,000 kappaletta valmistettiin, ja R7:n suosio kotimarkkinoidensa ulkopuolella oli rajoitettua, sillä Renault tarjosi suurempaa ja käytännöllisempää Renault 12:ta: vain hieman kalliimmalla.
R7 esiteltiin kaksi vuotta R5:n julkaisun jälkeen, se sai kasvojenkohotuksen vuonna 1979, ja moottori vaihtui suurempaan 1108-kuutioiseen vuonna 1980. Auton valmistus päättyi 1982, kun uusi R9 tuli markkinoille. Lisäksi R5:n viisiovinen malli esiteltiin 1980 käyttäen samaa muotoa kuin R7:n takaovissa. R5 oli hiljattain uusittu ja R7:n myyntiin nähden katsottiin turhaksi investoida tarvittaviin muutoksiin, joten tuotanto päättyi.
Urho Muroma
Urho Rafael Muroma (vuoteen 1919 Murén; ) oli suomalainen herätysliikejohtaja, Suomen Raamattuopiston perustaja ja rovasti. Muroman isä Emil Murén oli tunnettu evankeliseen liikkeeseen lukeutunut pappi. Perhe asui Helsingissä. 76-vuotiaana kuollut Urho Muroma on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Muroma valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1909. Hän tuli uskoon Albert Lunden evankelioimiskokouksessa syksyllä 1912 ja vihittiin papiksi vuonna 1917. Muroma toimi ensin Helsingin Kaupunkilähetyksessä ja myöhemmin useissa eri kristillisissä yhdistyksissä. Puhujana Muroma keräsi paljon kuulijoita ja monet tulivat uskoon hänen kokouksissaan. Toimiessaan Suomen kirkon seurakuntatoiminnan keskusliiton palveluksessa 1920- ja 1930-luvun taitteessa, Muroman on kuvattu olleen eräänlainen Suomen kirkon puolivirallinen evankelista. Muroma perusti Herää valvomaan -lehden syntyneen hengellisen liikkeen yhdyssiteeksi.
Hengellinen elämä ja ura
Oman kertomansa mukaan Muroma oli vieraantunut uskosta opiskeluaikaan mennessä. Muroma koki voimakkaan hengellisen herätyksen norjalaisen Albert Lunden evankelioimiskokouksessa Helsingissä syksyllä 1912. Tuohon aikaan Suomen kirkossa vieroksuttiin herätyskokoustoimintaa. Tällaisiin kokouksiin kuitenkin turvauduttiin, kun etsittiin apua kirkosta vieraantuneiden, työläisväestön, tavoittamiseen. Muromakin sai ensimmäiset kokemuksensa kiertävän evankelistan työstä nimenomaan tehdasseutujen evankelioimisessa, johon hän pian papiksi valmistumisensa jälkeen (1917) osallistui.
Muroma tuli 1910- ja 1920-lukujen taitteessa vakuuttuneeksi siitä, että vapaakirkollisten herätyskokoustoiminta saattoi paremmin auttaa ihmisiä kääntymykseen ja uskoon kuin luterilainen kirkko perinteisine jumalanpalveluksineen. Tästä lähti liikkeelle Muroman laaja evankelioimistoiminta vuosina 1921–1939, jolloin hän piti laajoja kokoussarjoja eri puolilla Suomea. Muroma alkoi julkaista Herää valvomaan -nimistä lehteä vuonna 1929. Lehden nimi muutettiin vuonna 1999 Elämään-nimiseksi ja vuonna 2015 Elämä-nimiseksi. Muroman toiminta veti puoleensa suuria kansanjoukkoja – varovaistenkin arvioiden mukaan kokouksiin osallistui runsaasti yli 100 000 kuulijaa. Noihin aikoihin Muroma toimi eri kristillisten järjestöjen palveluksessa, mutta vuonna 1940 hänen evankelioimistoimintaansa tukemaan perustettiin Suomen ev.lut. Sisälähetyssäätiö (nyk. Suomen Raamattuopiston säätiö), ja tältä pohjalta Kauniaisiin Suomen Raamattuopisto vuonna 1945.
Muroma sai rovastin arvonimen vuonna 1940.
Muroman puoliso vuodesta 1920 oli Eva Johanna Topelius. Heille syntyi viisi lasta.
Kristinuskon oppi
Muroman evankelioimistyön sisällössä korostui henkilökohtaisen kääntymyksen ja uskoon tulon välttämättömyys. Muroma itse määritteli sananjulistustyön seuraavasti:
Opillisesti Muroma kävi rajankäyntiä suhteessa sekä helluntailaisuuteen että evankelisen liikkeen edustamaan luterilaisuuteen. Muromalla oli hyviä ystäviä helluntailiikkeessä, mutta samaan aikaan hän kritisoi ankarasti helluntailaista oppia uskovien kasteesta ja henkikasteesta. Yhtä voimakkaasti hän kritisoi evankelisten edustaman luterilaisuuden oppia kasteessa tapahtuvasta uudestisyntymisestä. Muroman kastenäkemys korostaa sekä vesikasteen että henkikasteen merkitystä mutta voimakkaasti myös näiden kahden välistä eroa. Muroman kastenäkemys selviää parhaiten hänen kirjassaan "Kristuskaste". Henkikasteesta ja Hengellä täyttymisestä Muroma opetti paljon, mikä näkyy hänen kirjoissaan ja äänitetyissä raamattuopetuksissaan.
Politiikka
Muroma suhtautui myönteisesti 1930-luvun fasistiseen liikehdintään Saksassa ja Suomessa, minkä hän toi esille IKL:n päivälehdessä Ajan Suunnassa. Hän tervehti ilolla "niitä jyrkkiäkin otteita, joiden kautta pyydetään lyödä maahan väärä ja turmiollinen vapaamielisyys." Berliinin kirjarovioita toukokuussa 1933 hän piti esimerkillisenä toimintana: "Olisiko se nyt niin hirveä tappio, jos kaikki huonot kirjat kaikissa maailman maissa jonakin määrättynä päivänä yhteisesti julkisesti poltettaisiin?"
Tommi Anonen
Tommi Anonen (s. 27. lokakuuta 1971) on suomalainen pesäpalloilija. Anonen edusti urallaan Superpesiksessä Riihimäen Pallonlyöjiä, Hyvinkään Tahkoa, Jyväskylän Kiriä ja Kinnarin Pesistä. Hyvinkään Tahkossa pelatessaan Anonen saavutti kaksi SM-hopeaa kaudella 1994 ja kaudella 1999. Anonen pelasi urallaan yhden A-poikien Itä-Länsi-ottelun yhden B-poikien Itä-Länsi-ottelun. Anonen pelasi urallaan 243 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi yhdeksän kunnaria ja 75 tavallista juoksua, toi 108 juoksua ja keräsi 674 kärkilyöntiä. Anonen pelasi urallaan 55 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 13 tavallista juoksua, toi 20 juoksua ja keräsi 143 kärkilyöntiä. Anonen pelasi urallaan 18 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, toi 12 juoksua ja keräsi 55 kärkilyöntiä.
L. Q. Jones
L. Q. Jones (oik. Justus Ellis McQueen Jr.; 19. elokuuta 1927 Beaumont, Texas, Yhdysvallat – 9. heinäkuuta 2022 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvantekijä. Hän näytteli useissa lännenelokuvissa, joista tunnetuin on Sam Peckinpahin ohjaama Hurja joukko (1969). Hän kuului Peckinpahin vakionäyttelijöihin. Lisäksi Jones ohjasi, käsikirjoitti ja tuotti tieteiselokuvan A Boy and His Dog (1975).
Elämä ja ura
McQueenin äiti kuoli auto-onnettomuudessa hänen ollessaan vielä pieni, minkä vuoksi hän kasvoi sukulaistensa luona. Ennen elokuvauraansa hän palveli Yhdysvaltain laivastossa, opiskeli oikeustiedettä Texasin yliopiston Austinin kampuksella ja hoiti maatilaa Nicaraguassa.
Näyttelijäystävänsä Fess Parkerin kehotuksesta McQueen haki roolia elokuvassa Taisteluhuuto (1955). Hän saikin tästä elokuvasta ensimmäisen roolinsa, joka oli alokas L. Q. Jones. McQueen jatkoi tämän jälkeen näyttelijänuraansa ja otti ensimmäisen roolihahmonsa nimen omaksi taiteilijanimekseen.
Stanley Kubrick tarjosi Jonesille majuri Kongin roolia elokuvassa Tohtori Outolempi (1964), mutta Jones ei voinut hyväksyä tarjousta muiden elokuvatöidensä vuoksi, joten Kubrick antoi lopulta roolin Slim Pickensille.
Born 2 Rap
Born 2 Rap on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti The Gamen studioalbumi, joka julkaistiin 29. marraskuuta 2019. Hän ilmoitti albumin jäävän hänen viimeisekseen, mutta julkaisi seuraavan albuminsa vuonna 2022.
Luettelo Suomen seurakuntayhtymistä
Tämä on luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntayhtymistä vuoden 2017 alussa.
Seurakuntayhtymät, joissa on sekä suomen- että ruotsinkielisiä seurakuntia tai vähintään yksi kaksikielinen seurakunta, kuuluvat sen hiippakunnan tuomiokapitulin alaisuuteen, johon enemmistö seurakuntien yhdistetystä väkiluvusta kuuluu. On olemassa yksi tapaus, jossa seurakuntien yhdistetyn väkiluvun enemmistön kieli ei ole sama kuin vastaavan kunnan asukkaiden enemmistökieli: Hangon tapauksessa seurakuntayhtymän enemmistökieli on ruotsi, vaikka kaupungilla se onkin suomi. Ruotsinkielisten kirkkoonkuuluvuusprosentti on Hangossa reilusti suomenkielisiä korkeampi. Espoon, Kauniaisten, Kirkkonummen ja Siuntion seurakuntayhtymät kuuluvat Espoon hiippakunnan alaisuuteen, Helsingin, Loviisanseudun, Porvoon, Sipoon ja Vantaan seurakuntayhtymät Helsingin hiippakunnan alaisuuteen, Kokkolan seurakuntayhtymä Oulun hiippakunnan alaisuuteen, Hangon, Kristiinankaupungin, Kruunupyyn, Maalahden, Mustasaaren, Paraisten, Pietarsaarenseudun ja Raaseporin seurakuntayhtymät Porvoon hiippakunnan alaisuuteen, Tampereen seurakuntayhtymä Tampereen hiippakunnan alaisuuteen, Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä Turun arkkihiippakunnan alaisuuteen ja Vaasan seurakuntayhtymä Lapuan hiippakunnan alaisuuteen. Ennen vuotta 2005 oli olemassa täydellisiä ja osittaisia yhteistalouksia, mutta vuoden 2005 lakimuutoksen myötä kaikki seurakuntayhtymät ovat yhdenmukaisia ja niitä koskevat samat perussäädökset.
Lakisääteiset (yhden kunnan alueella)
Seurakuntayhtymän nimen alla on mainittu yhtymän jäsenseurakunnat. Entisten seurakuntien kohdalla on mainittu vain ne, jotka ovat joskus olleet jäsenseurakuntina kyseisessä yhtymässä, ei sellaisia, jotka on lakkautettu kuntaliitoksen yhteydessä (kuten Jaala, Kiihtelysvaara ja Tuupovaara) tai jo ennen sitä (kuten Yli-Ii, Ylikiiminki ja Ylämaa).
Vapaaehtoiset (useamman kunnan alueella)
Seurakuntayhtymän nimen alla on mainittu yhtymän jäsenseurakunnat.
Entiset seurakuntayhtymät
Seurakuntayhtymän nimen alla on mainittu yhtymän jäsenseurakunnat yhtymän lakkautushetkellä.
Sonny Rollins
Sonny Rollinsille myönnettiin Grammy-palkinto elämäntyöstä musiikin parissa vuonna 2004. Vuonna 2016 hänen albuminsa Saxophone Colossus (1956) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Krystal Steal
Krystal Steal (s. 29. marraskuuta 1982, Orangen piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hänellä on irlantilaisia, skottilaisia ja alankomaalaisia sukujuuria.
Elämäkerta
Steal syntyi Kaliforniassa ja ennen pornouraansa hän työskenteli stripparina väärennetyillä henkilöllisyyspapereilla, sillä hän oli tuolloin vielä 17. Pornoalalle hän siirtyi vuonna 2001. Ensimmäinen elokuva, jossa hän esiintyi, oli Screaming Orgasms 4. Uransa alkuaikoina Krystal teki noin 50 gonzofilmiä, joilla hän niitti mainetta ja teki itsensä tunnetuksi.
Ylivieskan Veto
Ylivieskan Veto oli Ylivieskassa vuonna 1909 perustettu Työväen Urheiluliiton (TUL) yleisseura, joka tunnettiin aluksi nimellä V- ja U-seura Alku. Seura kiellettiin poliittisin perustein pahimman oikeistoterrorin vuosina 1930-luvulla ja perustettiin uudelleen 2. maailmansodan jälkeen poliittisten olojen vapauduttua Ylivieskan Veto -nimisenä vuonna 1946. Seuran pitkäaikaisina puheenjohtajina olivat Antti Ojakangas (1946-1957), Aale Niemikorpi ja Erkki Ojakangas (1979 - 2006).
Krystal Steal
Elämäkerta
Steal on esiintynyt sekä heteroseksuaalisissa että lesbokohtauksissa. Hän kertoo olevansa biseksuaali.
Toimittuaan aluksi freelancerinä pornobisneksessä Steal solmi Pleasure Productionsin kanssa vuodenpituisen sopimuksen, jonka jälkeen vuonna 2003 Jenna Jamesonin luotsaama ClubJenna tarjosi hänelle yksinomaista sopimusta. Hän oli ClubJennan ensimmäinen contract girl. Yhtenä Stealin tunnetuimmista elokuvista pidetään Krystal Methodia (2004), jossa hän esiintyy useamman muun naispuolisen pornotähden, muun muassa Jenna Jamesonin, kanssa.
Ylivieskan Veto
Vuodesta 1948 seuran ohjelmistossa oli nyrkkeily, joka on ollut seuran menestyksekkäin laji. Verrattain pienen seuran väreissä on saavutettu nyrkkeilyssä TUL:n ja SM-tason mitaleita kaikkiaan 26 kappaletta. Erkki Ojakangas voitti v.1949 TUL:n nuorten mestaruuden. Hän toi maaottelupisteet neljä kertaa Suomeen kalottimaaotteluissa Pohjois-Ruotsia vastaan. Hän nyrkkeili hopeaa v.1951 TUL:n yleisen sarjan mestaruuskilpailuissa. Osallistuttuaan Maailman nuorison festivaalien (XI akateemiset kesäkisat)nyrkkeilykisoihin sodan raunioittamassa Berliinissä v.1951, hän sai liitoltaan kilpailukiellon, kun osallistui lupaa kysymättä. Veljessarjan seuraava, Jorma Ojakangas, nyrkkeili hopealle nuorten SM-kisoissa v. 1954. Jouko Ojakangas voitti urallaan TUL:n nuorten mestaruuden v. 1958 sekä kolme yleisen sarjan TUL:n mestaruutta painoluokassa 57 kg vuosina 1961-1963. Hän voitti Pohjois-Suomen mestaruuden vuonna 1966. Pauli Ojakangas voitti nuorten SM-kultaa sekä TUL:n nuorten mestaruuden vuosina 1966-67. Urallaan hän saavutti kaikkiaan kolme yleisen sarjan SM-kultaa ja kaksi pronssimitalia. Ensimmäisen yleisen sarjan SM-kultansa hän hankki Ylivieskan Vedon väreissä v. 1968 painoluokassa 57 kg.
Ari-Pekka Niemikorpi voitti nuorten SM-pronssia vuonna 1972 ja kultaa vuosina 1973-74 sarjassa 54 kg. Niemikorpi nyrkkeili TUL:n mestariksi v. 1973 sarjassa 57 kg, 1975 sarjassa 51 kg ja v.1977 sarjassa 54 kg. Yleisen sarjan 54 kg:n painoluokassa Niemikorpi saavutti kaksi SM-hopeaa 1977-1978 sekä pronssia v.1981. Suomen B-mestaruuskisoissa hän saavutti hopeaa v.1976 ja kultaa 1977. Jyrki Peltola saavutti urallaan SM-hopeaa v. 1987 sarjassa 57 kg ja SM-pronssia v. 1986 sarjassa 57 kg sekä pronssia v.1988 sarjassa 60 kg. Seuran viimeinen nyrkkeilymitalisti oli Mauri Teräs, joka saavutti sarjassa 60 kg SM-pronssia vuosina 1994 ja 1995. Menestyksekkäin valmentaja oli Pentti Ojakangas.
Toiminta oli laajimmillaan 1970-luvulla, mutta hiljeni 1980-luvulla ja keskittyi 1990-luvulla lähinnä nyrkkeilyyn, suunnistukseen, sulkapalloon ja hiihtoon. Seuran toiminta lakkautettiin 2006 vetäjäpulan vuoksi.
Krystal Steal
Elämäkerta
Krystal Steal on tunnettu siitä, ettei suostu tekemään anaalikohtauksia elokuvissaan, mikä on nykypäivän pornomaailmassa varsin poikkeavaa. Steal on myös ilmaissut haluttomuutensa rotujenvälisiin sekä gangbang-kohtauksiin.
Stealin sopimus ClubJennan kanssa vanheni joulukuussa 2005, ja vaikka yhtiö halusikin uusia sopimuksen, Steal kieltäytyi. Syyskuussa 2007 Steal ilmoitti kirjoittaneensa sopimuksen Adult Talent Managersin kanssa aikuisviihteestä ottamansa lähes vuoden mittaisen tauon jälkeen.
Samekh
Samekh (myös sameḥ tai samech) on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston 15. kirjain. Se on kreikkalaisen ksiin ja khiin sekä latinalaisen X:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee kalaa tarkoittavasta sanasta. Arabiassa samekhia vastaa sīn.
Samekh hepreassa
Heprealaisessa numerojärjestelmässä samekhilla on lukuarvo 60.
Esimerkkejä:
Uljaste järv
Uljaste järv (myös Uljastjärv, Suur Uljaste järv) on Virossa Itä-Virumaalla Lüganusen kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järvi sijaitsee Sondasta kolme kilometriä luoteeseen ja se on jäänyt mutkan tekevän harjujakson kainaloon. Sen pinta-ala on 62 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Harju katkaisee valuma-alueen itäpuolelta taehokkaasti ja järven länsipuoli on ojatonta suota. Siksi järven valuma-alueen laajuus on vain 1,1 neliökilometriä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys 6,4 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0014 kuutiokilometriä eli 1,4 miljoonaa kuutiometriä. Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä ja rannat ovat enimmäkseen metsäistä harjunrinnettä ja soistunutta metsää. Vain itärannan harjun rannassa on asutusta.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea.
Järvi luokitellaan limnologisesti lievästi dystrofiseksi järveksi, jossa järven vedessä on alhaiset humuspitoisuudet (, SD). Veden ravinnepitoisuudet ovat kuitenkin korkeita, joten sitä pidetään myös eutrofisena järvenä.
Joanne Currie Nalingu
Joanne Currie Nalingu (s. 1964) on australialainen aboriginaalitaiteilija. Hänen maalauksensa The River is Calm voitti Wynne Prize -palkinnon vuonna 2008. Nalingu on itseoppinut taiteilija, jonka taideteokset tulkitsevat intensiivisesti Maranoa-jokeen liittyviä aiheita ja symboleja.
Yksityiselämä
Nalingu syntyi Mitchellissä, Australian Queenslandissa. Hän kasvoi Yumban aboriginaalialueella, joka sijaitsee Maranoa-joen rannalla Australiassa. 16-vuotiaana Nalingu muutti puolisonsa kanssa Brisbanen lähistölle, jossa parin lapset sittemmin kasvoivat.
Kilpilampi (Soini)
Kilpilampi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa ja Ähtärissä Löytöperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1 hehtaari, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Alajoen valuma-alueeseen (35.464) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 187,8 metriä mpy.
Felix Eugenio Mkhori
Felix Eugenio Mkhori (24. elokuuta 1931 – 27. lokakuuta 2012) oli malawilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. syyskuuta 1961 ja nimitettiin Chikwawan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sicca Venerian titulaaripiispaksi 29. syyskuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. tammikuuta 1978. Pääkonsekraattorina toimi Eugen Joseph Frans Vroemen, jota avustivat James Chiona ja Matthias A. Chimole.
12. helmikuuta 1979 Mkhori sai nimityksen Chikwawan ja 23. tammikuuta 2001 Lilongwen hiippakunnan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 4. heinäkuuta 2007.
Ilola
Ilola voi tarkoittaa seuraavia:
Frank G. Slaughter
Frank G. Slaughter, salanimi C. V. Terry, (1908 Washington, Yhdysvallat – 2001 ) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja lääkäri. Hän palveli toisen maailmansodan aikana majurina lääkintäjoukoissa, ja hänen kirjansa sijoittuvat siten pääosin sota-aikaan. Sodan jälkeen hän työskenteli yliopistossa opettajana. Romaaneissa lääkärintyön kuvaukseen kuuluu usein romanttinen rakkaus.
Helsingin yliopisto
Helsingin yliopisto (lyhenne HY; ) on Suomen suurin ja vanhin tiedekorkeakoulu.
Helsingin yliopistossa on noin 35 000 opiskelijaa sekä lähes 4 000 tutkijaa ja opettajaa. Tohtoreita Helsingin yliopistosta valmistuu vuosittain noin 450.
Yliopiston toimintaa on 1990-luvulta lähtien keskitetty neljälle kampukselle: keskustaan, Kumpulaan, Meilahteen ja Viikkiin. Lisäksi yliopistoon kuuluu useita tutkimuslaitoksia ja yksiköitä ympäri maan. Helsingin yliopisto on Suomen ainut kaksikielinen tiedeyliopisto, eli sen tutkintokielet ovat suomi ja ruotsi.
Kuninkaallinen Turun Akatemia 1640–1828
pienoiskuva|[[Turun akatemia vuoden 1827 tulipalon jälkeen.]]
Guruceta-palkinto
Guruceta-palkinto on espanjalaisessa jalkapalloilussa kauden parhaalle erotuomarille myönnettävä palkinto, jota urheilulehti Marca on jakanut kaudesta 1986–1987 lähtien. Palkinto on nimetty tuomari Emilio Gurucetan mukaan, joka menehtyi auto-onnettomuudessa saman kauden aikana. Eniten Guruceta-palkintoja on Antonio López Nietolla, viisi.
Helsingin yliopisto
Kuninkaallinen Turun Akatemia 1640–1828
Yliopiston suora edeltäjä on 26. maaliskuuta 1640 perustettu, vain latinaksi opettanut Regia Academia Aboensis, Kuninkaallinen Turun Akatemia, jonka perustamissanat lausui kenraalikuvernööri Pietari Brahe. Akatemia oli Ruotsin valtakunnan kolmas yliopisto Uppsalan yliopiston ja Tarton Academia Gustavianan (nykyinen Tarton yliopisto) jälkeen, ja se jatkoi 1276 perustetun Turun katedraalikoulun ja kymnaasin tehtävää maan korkeimpana opetuslaitoksena. Oppilaitosten perustamisen taustalla oli kasvavan Ruotsin suurvallan halu nousta vanhojen eurooppalaisten maiden rinnalle myös sivistyksessä. Oman yliopiston saaminen valtakunnan itäiseen osaan eli Suomeen oli pitkälti kenraalikuvernööri Brahen ansiota.
Guruceta-palkinto
Sarjakauden päätteeksi paras tuomari valitaan laskemalla kerroin, joka koostuu tuomaroiduista otteluista ja Marcan antamista pisteistä (0–3 per ottelu). Tuomari, jolla on korkein kerroin voittaa palkinnon. Laskuissa otetaan huomioon tuomarit, jotka ovat viheltäneet vähintään kahdeksan ottelua. Aluksi palkintoa jaettiin vain korkeimman sarjatason Primera Divisionin tuomareille, mutta kaudella 1993–1994 sitä alettiin jakaa myös toiseksi korkeimman sarjatason Segunda Divisionin tuomareille.
Helsingin yliopisto
Kuninkaallinen Turun Akatemia 1640–1828
Akatemia järjestettiin eurooppalaisen mallin mukaan. Siinä oli neljä tiedekuntaa: filosofinen, teologinen, oikeustieteellinen ja lääketieteellinen. Opiskelijan oli ensin suoritettava monialaiset perusopinnot filosofisessa tiedekunnassa, minkä jälkeen hän sai erikoistua teologiaan, lakiin tai lääketieteeseen. Suurin osa ylioppilaista valmistui papeiksi, ja akatemian toimintaa säätelikin luterilainen puhdasoppisuus. Varsinaista tieteellistä tutkimusta ei ensimmäisen vuosisadan aikana juuri harjoitettu, vaan akatemia oli leimallisesti opetuslaitos. Eurooppalaisessa mittakaavassa Turun Akatemia oli pieni: perustamisvuonna 1640 siinä aloitti työnsä 250 opiskelijaa ja yksitoista professoria, eikä määrä kasvanut merkittävästi ennen 1800-lukua.