cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spiritismi
Harry Houdini
Huolimatta näkemyseroista Doylen ja Houdinin välit säilyivät hyvinä ja he pitivät yhteyttä kirjeitse. Heidän välinsä kuitenkin viilenivät sen jälkeen, kun Doyle saapui vaimonsa kanssa New Yorkiin luennoimaan vuonna 1922. Doylen vaimo, joka myös oli harrastanut spiritismiä, piti hänelle yksityisen istunnon. Hän kirjoitti transsissa automaattikirjoituksella 15 arkkia tekstiä ja ne annettiin Houdinille yksi kerrallaan. Houdini ei uskonut, että teksti olisi ollut peräisin hänen äidiltään, koska teksti oli virheetöntä englantia. Hänen äitinsä puhui englantia melko huonosti ja murtaen.
Houdini säilyi skeptikkona kuolemaansa asti vuoteen 1926. Ennen kuolemaansa, Harry Houdini oli sopinut vaimonsa kanssa salaisesta koodista, jonka avulla voisi viestiä tuonpuoleisesta. Vuonna 1936 vaimo ilmoitti, että ei ollut saanut viestiä, eikä sen jälkeen käynyt enää istunnoissa.
Game Boy -konsolisarja
Game Boy Light
75px|right Game Boy Light on ainoa Game Boy -sarjan tuote, joka on julkaistu ainoastaan Japanissa. Nintendo päätti, etteivät Yhdysvaltojen pelaajat kaipaa valoa vaan väriä. Light on samankokoinen kuin Pocket mutta sen näytössä on taustavalo. Konsoli kuluttaa myös huomattavasti vähemmän paristoja. Nyt kahdella AA-paristolla pystyi pelaamaan jopa 20 tuntia.
Abraham Baldwin
thumb|Abraham Baldwin Abraham Baldwin (22. marraskuuta 1754 North Guilford, Connecticut – 4. maaliskuuta 1807 Washington, DC) oli yhdysvaltalainen poliitikko, pappi ja lakimies.
Game Boy -konsolisarja
Lisälaitteet
Game Boylle julkaistiin myös lisälaitteita:
Aiheesta muualla
Game boy
Abraham Baldwin
Baldwin edusti osavaltiotaan Georgiaa ensin siirtokuntien kongressissa (1785, 1787 ja 1788) ja sitten Yhdysvaltain kongressissa kaikkiaan kahdeksantoista vuoden ajan, ensin edustajainhuoneessa vuosina 1789–1799 ja sitten senaatissa vuodesta 1799 aina kuolemaansa 1807 saakka. Politiikan lisäksi hän toimi myös Georgian yliopiston ensimmäisenä johtajana vuosina 1786–1801.
Spiritismi
Harry Houdini
Spiritismistä tai pöytätanssista kirjoitettiin 1850-luvulla Suomen ruotsinkielisessä lehdistössä, koska suomeksi sai kirjoittaa vain uskonnosta tai taloudesta. Topelius uskoi, että spiritismillä oli yhteys alitajuntaan, ehkä jopa pahoihin henkiin. Aluksi spiritismi liitettiin ilmiönä sähköön, myöhemmin koputtajahenkiin. Spiritismi miellettiin lähinnä hyväuskoisten, etenkin naisten harrastukseksi.
Abraham Baldwin
Baldwin, senaatin pro tempore -puheenjohtaja (1801–1802), kuoli kesken uransa senaatissa 52-vuotiaana. Hänet on haudattu Washingtonin Rock Creek Cemeteryyn, ja hänen mukaansa on nimetty piirikunnat Alabamassa ja Georgiassa.
Spiritismi
Spiritismi Suomessa
Vuonna 1893 Minna Canth kirjoitti tyttärelleen spiritismi-istunnosta Kuopiossa. Hän käytti aihetta myös näytelmässään Spiritistinen istunto: Ilveily yhdessä näytöksessä 1894. Siinä nuori mies tekeytyy hengeksi saadakseen morsiamensa tädin hyväksynnän avioliitolle. Näytelmä toistaa jakautunutta suhtautumista asiaan. Toiset ovat uskoivat ja toiset suhtautuivat epäillen.
Suomen spiritistinen seura ja Spiritisti-lehti perustettiin 1909, ja ne olivat aktiivisia muutaman vuoden Spiritismiä tutkinut historioitsija Juuso Järvenpää lukee spiritismi-innostuksen olleen yksi yritys vastata ajan aatteellis-yhteiskunnallisiin olosuhteisiin.
Spiritismiä teki tunnetuksi myös Helmi Krohn etenkin kääntämällä alan englanninkielistä kirjallisuutta sekä kirjoittamalla uusia suomeksi. Helmin sisko Aino Kallas piti spiritismiä sairaalloisena ja tympäisevänä. Myös Gerda Ryti osallistui käännöstyöhön, kuuli ääniä ja uskoi ennustuksiin.
Lego Aquaraiders
thumb|240px|Tuotesarjan logo. Lego Aquaraiders on Lego-tuotesarja jossa esitellään merihirviöitä, sukeltajia ja vesieläimiä. Se kuuluu Lego Aquazone -tuoteperheeseen. Sarja oli tuotannossa vain vuoden 1997 ajan.
Spiritismi
Spiritismi Suomessa
Spiritismin vaiheisiin perehtynyt Tea Holm tulkitsee, että spiritualistinen usko saattoi kannatella Gerda Rytiä vaikeina vuosina.
Kritiikki
Toiset katsovat, että vainajahenkien ilmestyksiä todella tapahtuu, mutta ne eivät ole kuolleita ihmisiä, vaan demoneita, pahoja henkiä, jotka tekeytyen kuolleiksi ihmisiksi yrittävät päästä eksyttämään ihmisiä. Jälkimmäiset perustavat mielipiteensä Raamattuun, koska siellä sanotaan, etteivät kuolleet voi ilmestyä eikä kummitella, ja myös Mooseksen kirjoissa kielletään jyrkästi pitämästä yhteyttä vainajahenkiin. Lähes kaikki spiritismin vastustajat myös sanovat, että lukuisa joukko spiritismiin sekaantuneita on ajautunut suureen ahdistukseen, ahdinkoon, huumeisiin, jopa itsemurhiin ja rikosten teille.
Helsingin yhteislyseo
Helsingin yhteislyseo (opiskelijoiden keskuudessa Hylli) on lukion ja peruskoulun muodostama kokonaisuus Helsingin Kontulassa. Koulu on yksityinen ja sitä ylläpitää Maanviljelyslyseon osakeyhtiö; koulu on perustettu vuonna 1908 nimellä Helsingin maanviljelyslyseo. Vuonna 2021 koulussa oli noin 790 oppilasta, joista peruskoulussa noin 470 ja lukiossa noin 320. Erityisesti lukio on musiikkiin, liikuntaan ja kuvataiteeseen painottunut. Taito- ja taidelinjalla onkin mahdollisuus valita useita monipuolisia kursseja laajasta kurssitarjottimesta. Helsingin yhteislyseosta on lähtöisin useita kuuluisuuksia, kuten jääkiekkoilija Ossi Väänänen, sekä muusikoita, kuten Raymond eBanks ja Marianna Alanen.
Helsingin yhteislyseon lukiossa on yleislinja sekä taito- ja taidelinja. Vuonna 2023 lukioon perustettiin skeittilinja. Peruskoulussa toimii peruslinjojen lisäksi matematiikka- ja kuvataidepainotteiset luokat.
Historia
Osuustoimintamies Hannes Gebhard ehdotti vuonna 1906 aikakauslehti Ajan ensimmäisessä numerossa perustettavaksi uudentyyppistä oppilaitosta, jossa yhdistyisivät yleissivistävä oppikoulu ja kehittyvän maanviljelyksen kaipaama ammatillinen koulutus. Seuraavana vuonna perustettiin Helsingin maanviljelyslyseo, jonka omisti yksityinen Maanviljelyslyseon osakeyhtiö. Se oli Suomen ensimmäinen erikoislukio sekä ensimmäinen yritys ammatillisen ja luokiokoulutuksen yhteensovittamiseksi. Maanviljelyslukioita perustettiin myöhemmin muutama myös muualle Suomeen. Vuonna 1907 eduskunta hyväksyi Gebhardin johdolla tehdyn anomuksen, että koulusta valmistuvat oppilaat pääsisivät ilman pääsykoetta opiskelemaan Helsingin yliopiston maanviljelystaloudelliseen tiedekuntaan, Evon metsänhoito-opistoon ja Teknillisen korkeakoulun maanmittarilinjalle. Oppilaitos aloitti toimintansa 1. syyskuuta 1908. Koulu oli poikkeavan opetussuunnitelmansa vuoksi syksyyn 1917 saakka Maanviljelyshallituksen eikä Kouluhallituksen alaisuudessa. Se toimi alusta alkaen Kruununhaassa osoitteessa Kirkkokatu 5, ensin vanhassa puutalossa ja vuodesta 1912 uudessa koulurakennuksessa.
Palvalampi (Keuruu)
Palvalampi on Keski-Suomessa Keuruulla Lankkuan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 13,7 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Suojoen valuma-alueeseen (35.626) se kuuluu.
Nuoliristi-puolue
250px|thumb|Nuoliristin lippu
Nuoliristi-puolue oli unkarilainen kansallissosialistinen ja antisemitistinen puolue, jonka useat radikaaliryhmät perustivat 1935.
Nuoliristi nousi natsien tukemana valtaan 1944 Saksan miehitettyä erillisrauhaan pyrkineen Unkarin ja syrjäytettyä Miklós Horthyn hallituksen.
Nuoliristin johtajana toimi Ferenc Szálasi, ja puolue syyllistyi valta-aikanaan mm. Unkarin juutalaisväestön tuhoamiseen. Venäläisten vallattua maan 1945 useat puolueen johtajista, mm. Szálasi ja sisäministeri Gábor Vajna tuomittiin sotasyyllisyysoikeudenkäynneissä kuolemaan.
Nuoliristin nimi tuli sen omaksumasta symbolista, joka kuvasi toivetta Unkarin laajentumista kaikkiin ilmansuuntiin Trianonin rauhan jälkeen.
John Dingell
John David Dingell Jr. (8. heinäkuuta 1926 Colorado Springs, Colorado, Yhdysvallat – 7. helmikuuta 2019 ) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Michiganista vuodesta 1955 vuoteen 2015.
Dingellistä tuli Yhdysvaltain kongressin historian pitkäaikaisin jäsen kesäkuussa 2013 ylittäessään aiemman, Robert Byrdin nimissä olleen ennätyksen.
Dingell valmistui juristiksi vuonna 1952 Georgetownin yliopistosta Washington DC:ssä. Hänen isänsä John Dingell Sr. istui edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1933–1955.
Standpoint-teoria
Standpoint-teoria eli näkökulmasidonnaisuuden teoria on feministinen tietoteorian suuntaus. Se selvittää tiedon ja tietämisen mahdollisuutta ja laatua. Standpoint-teorian muotoili ensimmäisenä Nancy Hartsock vuonna 1975, ja myöhemmin siihen ovat vaikuttaneet mm. Sandra Harding, Dorothy Smith ja Patricia Hill Collins. Teorian keskeinen ajatus on, että tiedon analyysin tulee ottaa huomioon analyysin tekijän asema yhteiskunnassa.
Teoreettinen lähtökohta
Standpoint-teorian lähtökohtana on marxilainen filosofia, jonka mukaan yksilön suhde todellisuuteen muodostuu yhteiskunnallisen aseman perusteella, eli materiaalinen todellisuus vaikuttaa tietämiseen. Hartsock on käsitellyt marxilaista teoriaa sukupuolen perspektiivistä ja lisännyt siihen objektisuhteiden teorian, joka selittää miesten ja naisten erilaisen kokemuksen todellisuudesta. Objektisuhteiden teorian lisäämisestä seuraa, että sosiaalisesti konstruoidulla ja ”aidolla” todellisuudella ei ole mitään eroa. Standpoint-teorian lähtöasetelmaan kuuluu kolme keskeistä väitettä:
Teorian johtopäätös
Standpoint-teoria ratkaisee feminismin ns. näkökulmasidonnaisuuden paradoksin, joka viittaa relativistisen tietoteorian ja yhteiskuntakriittisen tutkimusotteen yhteensopimattomuuteen. On kysytty, miten voi kritisoida hallitsevan luokan näkökulmaa, jos oma näkökulma ei ole sen todempi? Standpoint-teoria antaa mahdollisuuden vertailla ja asettaa näkökulmia paremmuusjärjestykseen. Hardingin mukaan sana objektiivisuus tulee käsittää uudelleen siten, että sillä tarkoitetaan poliittisesti sitoutunutta näkökulmaa ja pyrkimystä tehdä tutkimusta sorretun luokan näkökulmasta. Näin ollen feminismi edustaa objektiivista näkökulmaa ja on tiedollisesti miesten näkökulmaa parempi.
Standpoint-teorian laajennokset
Sandra Harding on laajentanut standpoint-teoriaa korostamalla, että yhteiskunnallisiin asemiin kytkettyjä näkökulmia on monia. Näitä ovat sukupuolen lisäksi esimerkiksi rotu, seksuaalinen suuntautuminen ja yhteiskuntaluokka. Patricia Hill Collins on käsitellyt teoriaa erityisesti mustien naisten näkökulmasta. Dorothy Smith on puolestaan käyttänyt standpoint-teoriaa sosiologian ja sosiologisen metodin sisältämän ”abstraktin maskuliinisuuden” kyseenalaistajana. Perinteisessä sosiologisessa tutkimuksessa objektiivisuus määritellään erottamalla tietäjä ja tiedettävä ja tekemällä yleistyksiä tiedon tilannesidonnaisuuden poistaen. Smithin mukaan tällainen metodi mitätöi naisten kokemuksen, joka on aina tilannesidonnaista ja suhteellista. Smithin päämääränä on kehittää sosiologiaa sellaiseksi, että sen etualalle nostettaisiin todelliset eletyt kokemukset.
Logaritmi
Logaritmi, eli logaritmifunktio on eksponenttifunktion (a^y=x) käänteisfunktio: Jossa a on kantaluku, x on numerus ja y on logaritmi. Kantalukua pidetään kiinteänä parametrina. Logaritmifunktio vastaa kysymykseen mihin potenssiin a olisi korotettava, jotta vastaus olisi x?. Esimerkiksi, sillä 3 ^ 2 = 9.
thumb|450px|Joidenkin logaritmifunktioiden kuvaajat
Eräille logaritmeille on omat nimensä ja merkintänsä. Kymmenkantaisen logaritmifunktion eli Briggsin logaritmin tunnus on lg:
Luonnollisen logaritmi­funktion, jonka kantalukuna on Neperin luku e, tunnus on ln:
Luonnollinen logaritmi on tärkeä funktio varsinkin differentiaali- ja integraalilaskennassa. Sen merkitys perustuu etenkin siihen, että sen derivaatta on varsin yksinkertainen funktio, 1/x. Luonnollinen logaritmi on e-kantaisen eksponenttifunktion käänteisfunktio.
Useissa sovelluksissa esiintyvän 2-kantaisen eli binäärisen logaritmifunktion tunnus on lb (= binäärinen logaritmi):
Pelkästään merkinnän log, jossa kantalukua ei siis ole merkitty näkyviin, merkitys ei ole täysin vakiintunut. Hyvin usein se tarkoittaa 10-kantaista logaritmia ja tämä on yleistä erityisesti laskimissa, mutta merkintä on myös usein kontekstiin sidottu ja voi tarkoittaa mielivaltaista logaritmia.
Logaritmit kehittivät 1600-luvulla toisistaan riippumatta skotlantilainen John Napier ja sveitsiläinen Jobst Bürgi. Napier julkaisi omat, luonnollista logaritmia koskevat tuloksensa vuonna 1614.
Laskukaavoja
Seuraavissa kaavoissa Logaritmeille on aina voimassa riippumatta a:n arvosta. Määritelmän perusteella on helppo osoittaa, että
Tarvittaessa myös kantaluku on helppo vaihtaa toiseksi (a:sta b:ksi), sillä
Dermot Smurfit
Dermot F. Smurfit (s. 8. lokakuuta 1944) on irlantilainen sijoittaja. Hänellä on takana neljänkymmenen vuoden ura perheen yhtiössä Jefferson Smurfitissa ennen irtautumistaan yhtiöstä.
Logaritmi
Sovelluksia
Logaritmeja tarvitaan sellaisten yhtälöiden ratkaisemiseen, jossa eksponentti on tuntematon. Tällaisia yhtälöitä kutsutaan eksponenttiyhtälöiksi. Niiden avulla voidaan laskea, missä ajassa jokin eksponentiaalisesti kasvava tai vähenevä suure saa tietyn arvon. Sellaisia suureita ovat esimerkiksi korkoa korolle kasvava rahamäärä sekä myös radioaktiivisen aineen jäljellä oleva määrä tietyn ajan kuluttua.
Dermot Smurfit
Hän on pääosakkaana sijoitusyhtiössä, jonka omistama yritys Powerflute Ltd omistaa Kuopion Sorsasalossa sijaitsevan Savon Sellu Oy:n (ent. Powerflute), Lieksassa Pankakoskella sijaitsevan Pankaboard Oy:n kartonkitehtaan sekä saksalaisen Scheufelenin paperitehtaan.
Naisen kivitys
Vastaanotto
Nyt-liitteen Leena Virtasen mukaan Naisen kivitys on vanhanaikainen, moraalista raivoa nostattava elokuva. Hänen pitkitettynä pitämänsä kivityskohtauksen olisi voinut kuvata hienovaraisemminkin, eikä elokuvan dramaattinen teho olisi siitä kärsinyt, pikemminkin päinvastoin.
Näyttelijät
Lähde:
Logaritmi
Sovelluksia
Eri yhteyksissä useita suureita mitataan logaritmisella asteikolla. Esimerkkejä ovat:
Myös musikaalinen sävelasteikko on itse asiassa logaritminen asteikko, sillä sävelkorkeus nousee aina yhden oktaavin, kun äänen taajuus kaksinkertaistuu. Jokaista muutakin intervallia vastaa tietyn suuruinen taajuuksien suhde.
Logaritmitaulukot laskutoimitusten apuvälineenä
Ennen kuin taskulaskimet 1970-luvulla yleistyivät, logaritmeilla oli noin 300 vuoden ajan ollut suuri merkitys laskutoimitusten apuvälineinä. Tämä käyttö perustui edellä esitettyyn kaavaan, jonka mukaan lukujen tulon logaritmi on sama kuin tekijöiden logaritmien summa:
Jos siis on käytettävissä taulukko eri lukujen logaritmeista, voidaan täten kerto- ja jakolasku korvata yhteen- ja vähennyslaskulla, jotka ovat suurillakin luvuilla paljon helpompi suorittaa kynällä ja paperilla kuin edelliset. Kertolasku voidaan suorittaa katsomalla taulukosta tekijöiden logaritmit, lasketaan ne yhteen ja katsotaan sitten, minkä luvun logaritmi summa on. Jakolasku taas voidaan suorittaa katsomalla taulukosta jaettavan ja jakajan logaritmit, vähentämällä jälkimmäinen edellisestä ja katsomalla sitten, minkä luvun logaritmi erotus on.
Logaritmitaulukkoja on julkaistu kirjoina, joissa ovat esimerkiksi lukujen 1000 – 9999 10-kantaiset eli Briggsin logaritmit. Muiden kuin tällä välillä olevien lukujen logaritmit saadaan lisäämällä tai vähentämällä näistä luku, joka osoittaa, kuinka monta kertaa annettu luku on kerrottava tai jaettava 10:llä, jotta tulos olisi tällä välillä. Esimerkiksi lg 20 = lg 2000 - 2, koska luvusta 20 saadaan luku 2000 kertomalla se luvulla 10 kaksi kertaa. Vastaavasti lg 5 = lg 5000 - 3.
Selkäsuoja
Selkäsuoja on moottoripyöräurheilussa ja moottoripyöräilyssä käytettävä suojavaruste. Selkäsuojaa käytetään myös laskettelijoiden, polkupyöräilijöiden ja extreme-urheilijoiden keskuudessa. Selkäsuojan ensisijainen tehtävänä on suojata selkäydintä pistemäisiltä iskuilta ja estää halvaantuminen. Selkäsuoja suojaa kovilta iskuilta myös palleaa, muita sisäelimiä ja häntäluuta. Se on motoristin toiseksi tärkein suojavaruste moottoripyöräkypärän jälkeen.
Logaritmi
Logaritmitaulukot laskutoimitusten apuvälineenä
Myös laskutikku perustuu samoihin logaritmifunktion ominaisuuksiin.
Logaritmeja apuna käyttäen voidaan laskea erilaisia sijoitukseen ja osallistujamäärään perustuvia rankingpistejärjestelmiä esimerkiksi turnauspokerissa.
Selkäsuoja
Selkäsuoja kiinnitetään olkaimien ja vyön avulla selkään ajoasun alle tai se voi olla myös takin sisällä. Selkäsuojan yhteydessä voi olla erillinen munuaisia suojaava vyö. Tyypillisesti selkäsuoja on valmistettu keinokumista, mikrosoluvaahdosta tai alumiinikennoista. Selkäsuoja ei saa muuttaa muotoaan lämpötilan tai kosteuden mukaan. Istuvuuden ja mukavuuden lisäksi selkäsuojan tulisi olla hengittävä.
Selkäsuojastandardeja on kolme:
Chorus Cathedralis Iuniorum
Tausta
Turun evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän musiikkitoimikunta perusti kuoron vuonna 1987. Kuoron suojelija on arkkipiispa Tapio Luoma.
Nykyään
Kuoron tämänhetkinen johtaja on Tero Niemi. Hän on toiminut taiteellisena johtajana vuodesta 2020. Kuorossa laulaa noin parikymmentä 8–20-vuotiasta poikaa ja miestä. Harjoituksia on kahdesti viikossa; erilliset stemmaharjoitukset sekä yhteisharjoitus. Ohjelmaan kuuluu muutamia viikonloppuleirejä ja erilliset talvi- ja kesäleirit. Kuoro konsertoi kotimaassa, mutta myös ulkomaille suuntautuvia konserttikiertueita tapahtuu säännöllisesti. Urkutaiteilija Kalevi Kiviniemi on ollut usein konsertoimassa CCI:n kiertueilla sekä kotimaassa, että ulkomailla. CCI:n kuorolaulukoulutus on kolmiportainen sisältäen muskarin ja koulutuskuoron varsinaisen pääkuoron ohella. Vuonna 2017 kuoro täytti 30 vuotta.
Ohjelmisto
Kuoro esittää a cappella -ohjelmistoa ja muun muassa Mozartin ja Bachin kuoroteoksia. Myös suomalainen kuoromusiikki on keskeisessä osassa kuoron repertuaaria.
Aiheesta muualla
CCI:n kotisivut
Simo Alitalo
Alitalo on myös opettanut muun muassa äänen ja kuvan suhdetta audiovisuaalisissa medioissa kuten elokuvassa. Hän toimii aktiivisesti kansainvälisissä äänitaiteen yhteisöissä ja on esimerkiksi World Forum for Acoustic Ecology -järjestön perustajajäseniä. Hänen ääni-installaatioitaan on ollut esillä Suomen lisäksi useissa Euroopan maissa sekä Australiassa, Kanadassa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa.
Radioateljeelle Alitalo on tehnyt kymmeniä ohjelmia. Yhdessä runoilija Markku Innon kanssa hän on tehnyt lukuisia amerikkalaisen ja eurooppalaisen nykyrunouden esittelyjä. ”Liipoon laulu, turkulaista runon poljentoa” -ohjelma sai YLEn kunniamaininnan vuonna 2004 (Koura 2004).
Syksyllä 2010 Alitalo kuratoi Aboa Vetus & Ars Nova museoon Klangi-äänitaidenäyttelyn yhdessä Tuike Alitalon ja Silja Lehtosen kanssa. Klangi on merkittävin Suomessa järjestetty äänitaiteen esittely, jossa oli teoksia seitsemältä kansainvälisesti tunnetulta äänitaiteilijalta Euroopasta, Kanadasta ja Australiasta.
Turku 2011 kulttuuripääkaupunkivuoden yhteydessä Alitalo oli taiteellisena suunnittelijana Suomen Akustisen Ekologian Seuran hankkeessa ”Turku kuuntelee” ja toteutti kulttuuripääkaupunkisäätiön tilaustyönä juhlavuoden avajaisiin tammikuussa 2011 Aurajoksisinfonian, joka oli ääniperformanssi laivan sumutorville, mustaruutikanuunoille, sireeneille ja puhallinsoittajille.
Vuonna 2011 tilasi The Collection museo Lincolnissa, Itäisessä Englannissa Alitalolta mittavan 16-kanavaisen ääniteoksen ”Carta de Ausuculto”. Teos oli äänimuotokuva Lincolnin lähistöllä entisöitävästä muinaisesta lehmuslehdosta. Alitalo äänitti metsän äänimaisemaa kolmen kuukauden residenssissä, keväällä kesällä ja syksyllä 2010. Residenssi oli osa Lontoon 2012 Olympialaisten kansainvälistä kulttuuri- ja taideohjelmaa.
Vuonna 2011 Alitalolle myönnettiin Taiteen valtionpalkinto.
David Hockney
Hockneyta pidetään pop-taiteilijana, vaikka hän itse kieltää olevansa pop-taiteilija. Popin lisäksi hänen töissään on ekspressionistisia elementtejä. Taidemaalauksen lisäksi Hockney on tehnyt grafiikkaa, valokuvakollaaseja ja tehnyt myös lavastuksia teattereille, esimerkiksi New Yorkin Metropolitan -oopperasaliin.
Uran alku
Hockneyn opiskeluaikana modernit taiteenalat kuten amerikkalainen abstrakti ekspressionismi alkoi syrjäyttää vanhoja tyylejä. Hockney itse ei ollut kovin innostunut abstraktista taiteesta, hän piti abstrakteja teoksia usein tylsinä ja sisällöttöminä, muttei ollut myöskään innostunut vanhan ajan realistisista kuvauksista. Hockney ei uskonut taiteilijan objektiivisuuteen vaan toi minuuttaan esille töidensä kautta.
Hockney opetti ja työskenteli Yhdysvalloissa ajoittain 1960-luvulta asti ja asettui sinne kokonaan vuonna 1978. Asetuttuaan Kaliforniaan Hockney keskittyi liikkuvan veden, lasipintaan heijastuvan valon ja alastoman ihon kuvaamiseen sekä maalasi sarjan uima-altaita Los Angelesissa. Näissä maalauksissa Hockney käytti voimakkaita ja säväyttäviä värejä. Hän siirtyi öljyväreistä akryylivärien käyttöön. Tuona aikana kehittyi Hockneyn luonnonläheinen ja realistinen tyyli, josta hänet tunnetaan yhä. Monet hänen maalauksistaan viittaavat myös Hockneyn homoseksuaalisuuteen, jota hän ei yhteiskunnan suhtautumisesta huolimatta piilotellut.
Hockney opiskeli Bradfordissa myös  litografiaa. Hänen ensimmäinen grafiikan lehtensä on etsaus ja akvatinta  Myself and My Heroes (1961), missä Hockney esiintyy yhdessä Mahatma Gandhin ja Walt Whitmanin kanssa. Hänen ensimmäinen laajempi portfolionsa oli kuudentoista etsauksen sarja, joissa hän esittää William Hogarthin Rake's Progress -teoksen omaelämäkerrallisesti. 1960-luvulla Hockney teki Ken Tylerin kanssa vedossarjan A Hollywood Collection. Useat Hockneyn litografiatöistä ja maalauksista esittävät hänen monia ystäviään.
Valokuvatyöt
Hockney on eräs niistä kuvataiteilijoista, jotka 1970-luvulla kiinnostuivat valokuvauksesta ja hän teki paljon valokuvataidetta, useimmiten kuvakollaaseja. Kollaasit koostuvat useista kymmenistä Polaroid-kuvista. Hockney saattoi kuvata esimerkiksi ranskalaisen kujaristeyksen pieniin, valokuvan kokoisiin osiin ja koota näistä kymmenistä kuvista ison kollaasin. Kuvat on otettu hieman eri kuvakulmista ja eri aikaan ja näin kollaasi antaa vahvan vaikutelman kubismista. Hockney on kiinnostunut siitä miten ihmisen silmä ja kuvanmuodostus toimii ja kuvakollaasit ovat hyvä tapa tutkia tätä. Kuvakollaaseja Hockney teki pääosin vuosina 1970–1986.
Myöhempi ura
Vuonna 1985 Hockney sai toimeksiannon suunnitella ja tehdä kannen ja sarjan sisäsivuja ranskalaisen Voguen joulukuun numeroon. Kubismista kiinnostuneena ja Pablo Picassoa ihailevana hän maalasi kuvia Celia Birtwellin kasvonpiirteistä.
Toinen merkittävä toimeksianto oli samana vuonna kun Hockney sai tehtäväkseen piirtää Quantel Paintboxia käyttäen. Quantel Paintbox oli tietokoneohjelma, jolla pystyi piirtämään ja näkemään tuloksen suoraan tietokoneen monitorilla. Kokeilu onnistui varsin hyvin, sillä Hockneysta ja hänen kokeilustaan tehtiin myös opetusvideo jota esitettiin BBC:llä.
1990-luvulla Hockney jatkoi kokeilua ja työskentelyä eri tekniikoiden kanssa, mm. värilaserkopiokoneen. Hän innostui faksaamaan töitään ystävilleen. Näin hän saattoi tehdä piirustuksensa rahallisesti arvottomiksi, jakaa ilmaiseksi taidettaan ihmisille. Tämäntyyppisen taiteen jakamisen Hockney koki aidoksi välittämiseksi.
Järjestetty pari
Matematiikassa järjestetty pari on kahden alkion joukko, missä kummastakin alkiosta voidaan sanoa, onko se ensimmäinen vai jälkimmäinen joukon jäsen. Toisinaan tavallista kahden alkion joukkoa {a,b} kutsutaan järjestämättömäksi pariksi. Järjestettyä paria, jonka ensimmäinen alkio on a ja toinen b merkitään (a,b).
David Hockney
Myöhempi ura
2000-luvulla Hockney on tehnyt huomattavan suurikokoisia luontoaiheisia akryylimaalauksia.
Hockneyn taulu Portrait of an Artist (Pool with Two Figures) myytiin New Yorkissa Christie’s-taidehuutokaupassa torstaina 15. marraskuuta 2018 maailmanennätyshintaan 90 miljoonaa dollaria. Se oli korkein elossa olevan taiteilijan teoksesta maksettu hinta kautta aikain.
Järjestetty pari
Merkintä (a,b) voi tarkoittaa myös reaalilukujen avointa väliä. Jos asiayhteydestä on mahdollista sekoittaa järjestetty pari ja reaalilukuväli keskenään, voidaan reaalilukuvälille käyttää merkintää ]a,b[ tai järjestetylle parille merkintää.
Määritelmä
Järjestetty pari (a,b) on joukko {{a}, {a,b}}. Järjestetylle parille on voimassa (a,b)=(c,d) jos ja vain jos a=c ja b=d.
Välilampi (Keuruu, Lavikko)
Välilampi on Keski-Suomessa Keuruulla Lavikon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Suojoen valuma-alueeseen (35.626) se kuuluu.
Koirinoja
Koirinoja on Pitkärannan kaupunkikuntaan kuuluva Karjalan tasavallan kylä. Se sijaitsee Laatokan pohjoisrannikolla Aunuksesta Sortavalaan ja Värtsilään johtavan A130-maantien varrella, Pitkärannan kaupungin pohjoispuolella. Ennen talvisotaa Koirinoja kuului Suomen Impilahden kuntaan.
Historia
Koirinojalta on löydetty Impilahden alueen vanhimmat merkit asutuksesta, sillä siellä on asuttu lähes 5 000 vuotta sitten. Välillä alue on autioitunut ja ensimmäiset merkinnät löytyvät vuoden 1500 verokirjasta, jolloin kylässä oli viisi taloa. Vuonna 1939  Koirinojan asukasluku oli yli 500 henkeä.
Koirinojan koulu aloitti toimintansa vuonna 1898 vuokratiloissa, sai omat tilat vuonna 1906 ja lisätilaa 1910-luvun alussa.
Suomen presidentinvaali 2024
Suomen presidentinvaali 2024 järjestetään sunnuntaina 28. tammikuuta 2024 ja mahdollinen toinen kierros 11. helmikuuta 2024. Vaaleissa valitaan tasavallan presidentti toimikaudelle 2024–2030. Istuva presidentti Sauli Niinistö ei perustuslain mukaan voi olla enää ehdolla.
Ehdokasasettelu
Spekulaatio vuoden 2024 presidenttiehdokkaista alkoi heti vuoden 2018 presidentinvaalien jälkeen. Alkuvuodesta 2020 Maaseudun tulevaisuus spekuloi ajatuksella Sauli Niinistön toimikauden jatkamisesta poikkeuslailla, ja haastateltu Raimo Ilaskivi piti sitä ”ainoana järkevänä ratkaisuna”. Niinistö kuitenkin päätti spekulaation asiasta lyhyellä Twitter (nykyisin X)-viestillä.
Keskusta
Paavo Väyrynen ja Olli Rehn ovat molemmat ilmoittaneet pyrkivänsä presidentiksi valitsijayhdistyksen kautta. Keskustan puoluehallitus päätti asettua tukemaan Olli Rehnin ehdokkuutta kokouksessaan elokuun 2023 alussa.
Kokoomus
Kokoomuksen puheenjohtaja Petteri Orpo kertoi 14. elokuuta 2023, että kokoomuksen presidenttiehdokkaaksi pyydetään Alexander Stubbia. Aiemmin presidenttiehdokkuutta harkinnut Antti Häkkänen kertoi samana päivänä tukevansa Alexander Stubbin ehdokkuutta. 28. lokakuuta 2023 pidettävässä Kokoomuksen ylimääräisessä puoluekokouksessa vahvistetaan lopullisesti Stubbin ehdokkuus.
Liike Nyt
Liike Nyt valitsi puoluekokouksessaan 18. kesäkuuta 2022 puheenjohtajansa, kansanedustaja Hjallis Harkimon presidenttiehdokkaakseen.
Perussuomalaiset
Jussi Halla-aho ilmoitti 7. heinäkuuta 2023 olevansa käytettävissä perussuomalaisten presidenttiehdokkaaksi. Perussuomalaiset äänestivät Halla-ahon presidenttiehdokkaakseen elokuun puoluekokouksessa 13. elokuuta 2023.
Sosialidemokraatit
EU-komissaari Jutta Urpilainen on kertonut harkitsevansa ehdokkuutta. 16. elokuuta 2023 SDP:n puheenjohtaja Sanna Marin kehotti häntä lähtemään ehdokkaaksi. Urpilainen ilmoittaa halukkuudestaan viimeistään marraskuuhun 2023 mennessä, mahdollisesti jo aikaisemminkin.
Vasemmistoliitto
Vasemmistoliiton puheenjohtaja Li Andersson on kertonut harkitsevansa ehdokkuutta.
Vihreät
Vihreät päätti puoluekokouksessaan 10. kesäkuuta 2023 tukea vaaleissa Pekka Haavistoa, joka pyrkii presidenttiehdokkaaksi valitsijayhdistyksen kautta.
Tavoittelevat ehdokkuutta
Kansanedustaja Pekka Haavisto (Vihreät) ilmoitti halukkuutensa presidenttiehdokkaaksi 8. kesäkuuta 2023. Hän alkoi keräämään kannattajakortteja presidentinvaaleihin valitsijayhdistyksen avulla.
Entinen kansanedustaja Paavo Väyrynen (Keskusta) ilmoitti halukkuutensa presidenttiehdokkaaksi 12. kesäkuuta 2023. Hän alkoi keräämään kannattajakortteja presidentinvaaleihin valitsijayhdistyksen avulla. Väyrynen ilmoitti, ettei voinut kannattaa mahdollista Olli Rehnin (Keskusta) ehdokkuutta.
Suomen Pankin pääjohtaja Olli Rehn ilmoitti halukkuutensa presidenttiehdokkaaksi 21. kesäkuuta 2023. Hän alkoi kerätä kannattajakortteja presidentinvaaleihin valitsijayhdistyksen avulla.
Ulkopoliittisen instituutin johtaja Mika Aaltola ilmoitti 3. elokuuta 2023 tavoittelevansa ehdokkuutta valitsijayhdistyksen avulla.
Valta kuuluu kansalle
30.6.2023 Valta kuuluu kansalle -puolueen puoluekokouksessa päätettiin puolueen osallistumisesta vuoden 2024 presidentinvaaleihin Puolueen puheenjohtaja Ano Turtiainen on kertonut 19.8.2023 asettuvansa presidentinvaaleissa ehdolle valitsijayhdistyksen kautta.
Ensimmäinen kierros
Taulukossa on luetteloitu mahdolliset ehdokkaat, jotka ovat saaneet yli viiden prosentin kannatuksen ainakin yhdessä kyselyssä.
Luettelo kerettiläisinä poltetuista ihmisistä
Tämä on luettelo ihmisistä, jotka eri uskonnolliset ryhmät ovat polttaneet kerettiläisinä.
Kosovon kansalliskirjasto
Kosovon kansalliskirjasto on Kosovon pääkaupunki Pristinassa toimiva kansalliskirjasto.
Kansalliskirjaston taustana on joulukuussa 1944 Prizrenissä perustettu Kosovon autonomisen provinssin kirjasto. Kirjasto siirtyi nykyisen, kroatialaisen arkkitehti Andrija Mutnjakovićin (s.1929) suunnitteleman kirjastorakennuksen valmistuttua vuonna 1982 Pristinan yliopistoalueelle. Rakennus käyttää elementteinään bysanttilaisen ja ottomaaniperinteen kupoleita ja kuutiomuotoa; rakennuksessa on 73 pientä kupolia.
Kirjaston nimitys on vaihtunut perustamisensa jälkeen useasti; vuodesta 2014 lähtien nimenä on ollut Kosovon kansalliskirjasto.
Sammatinlampi (Keuruu)
Sammatinlampi on Keski-Suomessa Keuruulla Lihjamon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 22 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Suojoen valuma-alueeseen (35.626) se kuuluu.
Petrified Forestin kansallispuisto
Petrified Forestin kansallispuisto sijaitsee Koillis-Arizonassa, Interstate 40:n lähistöllä Holbrookin ja Navajon välissä.
Puisto saa nimensä kivettyneistä puista, joita alueella on valtava määrä. Ne huuhtoutuivat aikoinaan jokien mukana tälle silloin soiselle alueelle, ja hautautuivat vulkaaniseen tuhkaan. Puuaines on vuosisatojen kuluessa korvautunut mineraaleilla, ja puut muuttuneet vähitellen kiviksi. Useimmat puut on aikaisemmin luokiteltu Araucarioxylon arizonicum -lajiin. Puisto koostuu kahdesta osasta: pohjoispuolella pääsee ihailemaan moniväristä maisemaa joka tunnetaan nimellä Painted Desert, eteläpuoli puolestaan sisältää useita kivettyneiden puiden keskittymiä.
Petrified Forest sai kansallisen monumentin statuksen 8. joulukuuta 1906. Painted Desert lisättiin alueeseen myöhemmin, ja 9. joulukuuta 1962 alue nimettiin kansallispuistoksi.
Puisto on pinta-alaltaan 885 km², ja liikkuminen onnistuu parhaiten autolla. Patikointimahdollisuudet ovat hyvin rajatut – alueen pisin patikkareitti on vähän yli 2 mailia pitkä. Patikointi ja leiriytyminen alueella on luvanvaraista.
Intense
Intense on suomalaisen metalliyhtyeen Embrazen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999. Albumi nauhoitettiin, miksattiin ja masteroitiin Oulussa Neo Studiossa talvella 1998-1999. Albumin tuotti Immu Ilmarinen sekä Topi Hanhela ja julkaisi Mastervox Records.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Tuohimaa ja Hanhela.
Suomen kommunistinen nuorisoliitto
Perustaminen
Suomalaiset kommunistinuoret toimivat 1920-luvun alussa (SKP:n lisäksi) pääosin julkisissa järjestöissä. Keskitettyä nuorison maanalaista verkostoa ei vielä tuolloin muodostettu. Aluksi toiminta järjestyi Suomen sosialidemokraattisessa nuorisoliitossa (SSN) ja sen tultua lakkautetuksi 1923 Sosialistisessa nuorisoliitossa (SNL). Samanaikaisesti tapahtui kuitenkin myös järjestäytymistä salaisiin soluihin puolueen nuorisojaostojen kautta. Jaostoissa käsiteltiin varsinkin toimintaa julkisissa järjestöissä. Ajatus salaisesta nuorisojärjestöstä nousi esiin vähitellen, kun julkinen toiminta vaikeutui. KNI:n toimeenpaneva komitea ehdotti sitä keväällä 1923. SNL:n johto epäili aluksi organisaation tarpeellisuutta, mutta toiminta laajeni elokuussa 1924, kun SKP:n nuorisojaoston äänenkannattaja Nuori Kommunisti alkoi ilmestyä Toivo Karvosen johdolla. Varsinaista organisaatiota alettiin luoda alkuvuodesta 1925, kun KNI palkkasi hankkeelle vetäjän. SNL:n kommunistinuorten soluja perustettiin julkisiin järjestöihin ja työpaikoille. Toukokuussa SKNL:ään kuului 250 jäsentä.
1926–1929
Oikeudenkäynnit ja vankeustuomiot hankaloittivat SKNL:n toiminnan aloittamista. SKNL:n piirikomiteat perustettiin kuitenkin ympäri maata vuosien 1925 ja 1926 aikana. Syyskuussa 1925 toimintaa oli Helsingin, Tampereen, Porin, Vaasan, Lappeenrannan, Viipurin ja Kuopion seuduilla. Soluja oli tuolloin 40 ja jäseniä 149. Painopiste oli aluksi julkisen työn ohjauksessa.
Nuoret osallistuivat aktiivisesti Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden vaaliliiton kampanjaan eduskuntavaaleissa 1927. Ympäri maata muodostettiin nuorison vaalikomiteoita. Eduskuntaan nousi nuorisoliiton aktiivi Toivo Latva.
SKNL:n ensimmäinen konferenssi pidettiin elokuussa 1927 Moskovassa. Tuolloin järjestöllä oli 94 solua ja 358 jäsentä. Toinen konferenssi, johon osallistui kahdeksan henkilöä, järjestettiin KNI:n kansainvälisen konferenssin jälkeen elokuussa 1928. Jäsenten määrä oli tuolloin noin 600, joista oli naisia noin viidennes.
Alkuvuodesta 1928 SKNL koki takaiskuja, kun poliisi pidätti kymmeniä kommunisteja SKP:n yleisorganisaattori Jalmari Rasin antamien tietojen perusteella. Kiinni jäivät Jaakko Kivi, Väinö Vuorio ja Emil Paananen. Eino Lehto ja Nestori Parkkari toimivat hetken maan alla, kunnes siirtyivät Neuvostoliittoon pidätyksiltä välttyäkseen. Toukokuussa 1929 pidätettiin SKNL:n organisaattori Matti Dahl, jolta takavarikoitujen asiakirjojen johdosta jäivät myöhemmin kiinni piirisihteerit Eino Hellfors, Jussi Siltanen, Aino Kallio ja Toivo Lång sekä joukko muita nuorisoliittolaisia.
SKNL:n ensimmäinen edustajakokous pidettiin Tukholmassa 10.–15. elokuuta 1929. Edustajat Suomesta saapuivat paikalle julkisesti laivalla Helsingistä tai salaa moottoriveneellä Pietarsaaren kautta. Neuvostoliitosta saavuttiin Saksan kautta. Yhteensä paikalle pääsi 22 henkilöä. Kokous oli tarkoitus pitää Tukholman kaupunginkirjastossa, mutta se siirrettiin yksityisasuntoon poliisitarkkailun välttämiseksi. Edustajakokous vahvisti tukensa KNI:n linjauksille ja Kominternin kolmannen kauden politiikalle. Nuorisointernationaalia kritisoitiin kuitenkin siitä, ettei illegaalisten jäsenjärjestöjen erityisolosuhteisiin ollut kiinnitetty tarpeeksi huomiota.
Edustajakokous valitsi SKNL:lle uuden viisihenkisen keskuskomitean, joka sai valtuudet täydentää itseään jatkossa. Komitea koki menetyksiä heti Suomeen palattuaan, kun poliisi pääsi selville osasta Tukholmassa olleiden henkilöllisyyksiä – syy paljastumiseen oli Kullervo Mannerin laukku, joka joutui vääriin käsiin. Vuoden 1929 loppupuolella SKNL:n johtoon kuuluivat Heikki Ilvesviita, Toivo Karvonen, Tatu Väätäinen, Paavo Kivikoski, Aatto Sallinen, Aili Mäkinen, Airi Virtanen ja Reino Tynkkynen.
Julkisen nuorisoliikkeen ja viranomaisten väliset yhteenotot lisääntyivät vuoden 1929 aikana. Poliisin hajotettua useita mielenosoituksia SKP ja SKNL järjestivät tapahtumiin syksyllä erityisiä puolustusryhmiä, joiden tehtävänä oli vastarinnan organisointi. Tämän seurauksena syntyi rajumpia käsirysyjä poliisien kanssa. Marraskuussa 1929 poliisi teki takavarikon Helsingin työväentalon huoneeseen, jossa sijaitsivat Opintotyön Neuvontayhdistyksen, Valtiollisten vankien huoltoyhdistyksen, Helsingin Nuorten Työläisten Opintoyhdistyksen ja Helsingin propagandakeskuksen toimistot. Monet aktivistit joutuivat kuulusteluihin. Osan SKNL:n loppuvuoden 1929 kampanjoinnista muodosti myös taistelu työväenliikkeen niin sanottuja hoipertelijoita eli Suomen työväen vasemmistoryhmää vastaan. Nuorisoliike syytti itsenäisyyttä SKP:n ja Moskovan ohjauksesta vaatineita opportunisteiksi, jotka antautumisesta porvariston edessä.
Välikohtaus Lapualla
24.–25. marraskuussa 1929 Vaasan ja Lapuan Nuorten Työläisten Opintoyhdistykset järjestivät Lapuan työväentalolla kokoontumisen, joka tuli saamaan runsaasti julkisuutta. Paikallisessa lehdistössä juhlista oli kirjoiteltu viikkoja ennen niiden alkamista ja kahnaukset alkoivat heti ulkopaikkakuntalaisten saavuttua paikalle. Nuorisoa yriettiin käännyttää Lapuan asemalta ja poliisi kuulusteli juhlijoita. Työläis- ja maalaisnuorison "haastejuhlat" loppuivat lopulta väkivaltaisesti lauantai-iltana, kun satoja tapahtumasta provosoituneita oikeistolaisia hyökkäsi työväentalolle pääjuhlan aikana hajottaen tapahtuman paikallisen poliisin avustamana. Muun nujakoinnin lisäksi hyökkääjät, joukossaan mm. Vihtori Kosola, yrittivät riisua vasemmistonuorilta näiden päällä olleita punaisia esiintymispuseroita. Puhujana ollutta kansanedustaja Emil Tabellia pahoinpideltiin. Välikohtauksella oli historiansa paikkakunnalla, sillä suojeluskunta-aktiivit olivat toteuttaneet vastaavan provokaation jo vuotta aiemmin.
Lapuan liikkeestä väitelleen Tapio Huttulan mukaan marraskuun tapahtumat olivat alkusysäys koko kyseiselle liikkeelle. Jo 1. joulukuuta Lapualla kokoontui kansalaiskokous, joka vaati loppua kommunistien julkisille esiintymisille, ja Lapuan esimerkkiä – "nauloilla laadittu laki" – seurattiin pian ympäri maata. Myös virkavalta tehosti toimiaan kommunisteiksi epäiltyjä vastaan. Sosialistisen työväen ja pienviljelijäin eduskuntaryhmä teki joulukuun alussa Lapuan tapahtumista eduskuntakyselyn, johon hallitus vastasi ilmoittamalla suhtautuvansa myönteisesti juhlien hajottajiin. Oikeustoimet hallitus tahtoi kohdistaa opintoyhdistykseen. Yhdistyslakia muutettiin jo joulukuussa siten, että järjestöjen lakkauttaminen tuli helpommaksi. Lakimuutoksen ratkaisevassa käsittelyssä eduskunnan lehtereiltä heitettiin saliin SKP:n ja SKNL:n allekirjoittamia lentolehtisiä, joissa toimenpiteet ja niiden tukijat tuomittiin kovin sanoin. Tapauksesta tuomittiin SKNL:n aktiivit Uuno Miettinen ja Leo Salminen.
Nuorisoliittolaiset olivat eturintamassa ottamassa vastaan Lapuan liikkeen esittämää haastetta, ja monet joutuivat sekä poliisin että epävirallisten tahojen väkivaltaisuuksien kohteiksi. Julkinen nuorisoliike, kuten kaikki muukin vasemmistolainen toiminta, estettiin keväästä 1930 lähtien. Opintotyön neuvontayhdistys lakkautettiin huhtikuussa ja Helsingin nuorisoseura viimeisenä lokakuussa. Vappuna 1930 kommunistinuoret ottivat monilla paikkakunnilla yhteen poliisien kanssa, kun mielenosoitukset oli kielletty. Esimerkiksi Pietarsaaressa pidätettiin 20 nuorisoliittolaista.
Täysin maan alla
Vuosina 1931–1934 kommunistinuoret joutuivat toimimaan kokonaan maan alla, kun julkiset toimintamuodot estettiin. Toimintaan tuli mukaan monia uusia ihmisiä julkisista järjestöistä, mutta jäsenmäärä väheni tilapäisesti. Elokuussa 1931 liitossa huomattiin enemmistön 672 jäsenestä liittyneen järjestöön Lapuan liikkeen synnyn jälkeen. SKNL:n salaiset solu keskittyivät muun muassa marxismin opiskeluun sekä lentolehtisten ja julistusten levittämiseen. Iskulauseita maalattiin soveltuviin paikkoihin. Kokoukset pidettiin yksityisasunnoissa. Ajoittain järjestettiin mielenosoituksia, jotka usein laajenivat mellakoiksi poliisin puututtua menoon.
SKNL:n jäsenmäärä nousi vuonna 1932 yli tuhanteen. SKNL:n jäseniä pidätettiin tasaisin väliajoin. Turussa oli 12. tammikuuta 1933 syytettynä peräti 78 nuorta valtiopetoksen valmistelusta. SKNL:n jäsenmäärä putosi toukokuussa 1933 kuuteen sataan ja tammikuussa 1934 kolmeen sataan. SKNL:n konferenssi pidettiin Helsingissä Aleksis Kivenkadulla pääsiäisenä 1934.
Lakkauttaminen
Kominternin ja KNI:n vaihdettua politiikkaansa kansanrintama-taktiikkaan 1930-luvun puolivälissä alettiin SKNL:n jäseniä ohjata liittymään Sosialidemokraattiseen työläisnuorisoliittoon. Aluksi perustettiin valikoituja ryhmittymiä STL:n sisälle ja alkuvuodesta 1935 lähtien alettiin liittyä laajemmin jäseniksi. Salaisten solujen toiminta oli tarkoitus siirtää ryhmiksi STL:n sisälle. Tätä ennen STL:ään oli suhtauduttu jyrkän kielteisesti ja sitä oli pyritty lähinnä hajottamaan. STL:n johto ei suhtautunut kommunistien puuhiin myönteisesti ja osastoja kehotettiin valppauteen jäsenhankinnassa. Toisaalta kommunistit vaikuttivat kokonaan uusien osastojen perustamiseen. STL:n edustajakokouksessa toukokuussa 1937 esiintyi noin 20–30 edustajan vasemmistolainen oppositio, johon SKNL:llä oli välillistä vaikutusta. SKNL:n toiminta lakkasi vähitellen, kun siirtyminen STL:ään toteutui, mutta SKP:lla oli oma nuorisojaostonsa.
Organisaatio
SKNL:n jäsenet toimivat piirijärjestöjen ohjaamissa pienissä paikallisissa soluissa, mutta sillä oli myös esimerkiksi työpaikkaosastoja. Konspiratiivisen luonteensa vuoksi SKNL:sta ei koskaan kehittynyt lukumääräisesti kovin suurta. Monien arvioiden mukaan jäsenistön koko oli suurimmillaan koko maassa noin 2 000 SKNL:n omissa ja usein puutteellisissa tilastoissa jäsenmäärä oli parhaimmillaan hieman yli 1 000. Useimmat järjestäytyneet työläiset vain tiesivät salaisen nuorisoliiton olemassaolosta, eivät sitä, miten se toimi, tai ketä siihen kuului.
Säännöissään SKNL ilmoitti toimivansa organisatorisesti itsenäisenä mutta SKP:n poliittisen johdon alaisena. Puoluetta oli autettava kaikessa sen toiminnassa. KNI:n jäsenjärjestönä SKNL:n tuli toimia internationaalin päätösten ja ohjeiden mukaan. Liittoon saattoivat kuulua 14–24-vuotiaat. SKNL:n korkeimmat päättävät elimet olivat liittokokous ja keskuskomitea, joka toimi Helsingissä vuodesta 1925 lähtien. Vuonna 1928 keskusjohdon alaisuudessa toimi seitsemän piirikomiteaa (Helsinki, Tampere, Vaasa, Viipuri, Kuopio, Oulu ja Turku). SKNL:n keskuskomitea hoiti yhteydet piireihin henkilökontaktien lisäksi puolueorganisaation kautta kulkeneilla ohjekirjeillä. Kokouksia saatettiin aluksi järjestää varsin vapaasti, kun henkilöt olivat julkisia.
Vuonna 1926 perustettiin Moskovaan SKP:n nuorisojaosto, jonka tehtävänä oli tukea SKNL:n työtä. Jaoston työhön osallistuivat mm. Toivo Antikainen, Pekka Paasonen, Hannes Mäkinen, Kaarlo Kosunen, Hertta Kuusinen, Inkeri Lehtinen, Eino Lehto ja Ville Honkanen.
Vasemmiston varhaisnuorisotyötä hoidettiin 1920-luvulla Työväen järjestönuorten liitossa, mutta sen tultua lakkautetuksi 1930 tuli tästäkin SKNL:n vastuualuetta. Nuorisoliiton yhteyteen alettiin perustaa pioneeriryhmiä ja vuoden 1931 alusta alettiin luoda salaista, maanlaajuista ja SKNL:n keskuskomitean alaista pioneerijärjestöä. Järjestöllä oli toimintaa suurimmilla paikkakunnilla ja se julkaisi lehteä Pioneeri. SKNL päätti lakkauttaa pioneerijärjestön vuodenvaihteessa 1934–1935.
Yhteydet julkiseen toimintaan
SKNL:n jäsenten vaikutus ulottui monenlaiseen julkiseen toimintaan, jota Sosialistisen nuorisoliiton lakkauttamisen jälkeen ei kuitenkaan enää voitu harjoittaa keskitetysti. 1920-luvun jälkimmäisen puoliskon ajan julkinen järjestötoiminta hoidettiin paikallisissa opintoyhdistyksissä ja tilapäiskomiteoissa sekä niin sanotussa propagandistiliikkeessä, jonka toiminta-alaan kuuluivat esimerkiksi laulu- ja muut ohjelmaryhmät.
Opintoyhdistysliike
Opintoyhdistysten (epäviralliseksi) kokoavaksi elimeksi tosin nousi Helsingissä 18. huhtikuuta 1926 perustettu Opintotyön Neuvontayhdistys, jonka säännöissä ei viitattu mitenkään toiminnan poliittiseen luonteeseen. Työohjelmassa opiskelun kerrottiin tapahtuvan marxilaisessa hengessä. Kesällä 1926 valittiin toiminnan järjestäjäksi SKNL:n keskuskomitean Armas Äikiä, jonka jouduttua vankilaan tehtävään tuli juuri vapautunut Nestori Parkkari. Syyskuussa 1926 opintoyhdistyksiä oli 80 ja seuraavan vuoden heinäkuussa 120. 13.–14. elokuuta 1927 järjestettiin Tampereella opintopäivät, joihin osallistui 700 henkilöä ympäri maata. Toisille opintopäiville seuraavana vuonna Lahdessa osallistui 1 500 nuorta aktiivia ja kolmansille, Lahdessa elokuussa 1929 pidetyille, päiville 800.
Yhdistyksen puheenjohtajana toimi ainakin Kalle Rämä. Sihteereinä olivat mm. Vieno Suominen, Nestori Parkkari, Toivo Karvonen ja Paavo Kivikoski. Karvosen mukaan opintoyhdistyksiä oli vuoden 1928 lopulla "320 ja niissä oli n. 20,000 jäsentä". Parkkarin mukaan opintoyhdistyksiä oli kesällä 1928 160 ja niissä oli noin 12 000 jäsentä. Opinnot kohdistuivat varsinkin marxilaisuuteen, kirjallisuuteen, järjestötyöhön ja sosialismin historiaan.
Tilapäiset komiteat
Kun opintoyhdistysten ympärille alkoi syntyä poliittista toimintaa ja niitä vastaan hyökättiin julkisuudessa, päätti SKNL jatkossa hoitaa poliittiset kamppailut tilapäisten komiteoiden avulla. Komiteamuoto hankaloitti viranomaisten aikeita puuttua toimintaan, sillä "nuorison yleisissä kokouksissa" valitut komiteat olivat tilapäisiä eikä niille yritetty muodostaa varsinaista keskusjohtoa. Komiteat selostivat toimintaansa ja saivat vapautuksen tehtävästään uusissa kokouksissa, jotka niiden tuli kutsua koolle saatuaan tehtävänsä suoritetuiksi. Komiteat keräsivät varoja, painattivat kirjallisuutta ja järjestivät joukkotilaisuuksia. Komiteoita oli parhaimmillaan ympäri maata jopa yli sata.