cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alemitu Bekele
Vuonna 2013 Bekele sai neljän vuoden kilpailukiellon biologisen dopingpassin perusteella. Kilpailukielto määrättiin alkaneeksi 15. helmikuuta 2012 ja kaikki hänen tuloksensa 17. elokuuta 2009 lähtien hylättiin takautuvasti. Hän menetti muun muassa Barcelonan EM-kilpailuiden 2010 mestaruutensa 5 000 metrin kilpailusta ja voittajaksi nousi hänen maannaisensa Elvan Abeylegesse. Myöhemmin urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin lyhensi kilpailukiellon pituudeksi kaksi vuotta ja yhdeksän kuukautta.
USS Passaic (1862)
USS Passaic oli Yhdysvaltain laivaston Passaic-luokan monitori, joka palveli Yhdysvaltojen sisällissodassa pohjoisvaltioiden puolella.
Valmistus
John Ericsson valmisti aluksen Continental Iron Worksilla Greenpointissa New Yorkissa. Alus laskettiin vesille 30. elokuuta 1862 ja otettiin palvelukseen 25. marraskuuta päällikkönään Percival Drayton.
Palvelus
Kaksi päivää palvelukseenoton jälkeen alus lähti New Yorkista liittyen Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen Hampton Roadsissa 29. marraskuuta. Välittömästi laivueeseen liityttyään alus siirrettiin Washingtonin laivastontelakalle kunnostettavaksi. Presidentti Lincoln kabinetteineen vieraili 6. joulukuuta telakalla olleella aluksella.
Alus ankkuroitiin Port Royalin edustalle, mistä se jatkoi 21. tammikuuta Wassaun salmeen. Kaksi päivää myöhemmin alus valtasi yhdessä USS Marbleheadin kanssa kuunari Gliden, jonka lastina oli puuvillaa. Sisaralustensa kanssa Passaic hyökkäsi Fort McAllisteriin testattaessa alusten taistelukelpoisuutta oikeissa olosuhteissa. Alus oli 7. huhtikuuta mukana kontra-amiraali DuPontin hyökkäyksessä Charlestoniin. Alus vaurioitui taistelussa pahoin ja se siirrettiin New Yorkiin, missä se poistettiin palveluksesta korjauksia varten 12. toukokuuta.
Alus palasi 19. heinäkuuta palvelukseen ja saapui Charlestonin satamaan Morris Islandin edustalle 25. heinäkuuta. Alus osallistui kaikkin alueen operaatioihin ja se oli kontra-amiraali Dahlgrenin lippulaivana hyökättäessä Fort Moultrie'ta vastaan. Alus avusti USS Lehighin pelastamisessa aluksen ajettua karille taistelussa.
Alus poistettiin palveluksesta 16. kesäkuuta 1865 Philadelphian laivastontelakalla, missä se makasi ankkurissa 1866-1874. Alus kunnostettiin vuonna 1875 ja palautettiin palvelukseen Hampton Roadsissa 24. marraskuuta 1876. Vuodesta 1878 alkaen alus oli vastaanottoaluksena Washington D.C.:ssä, mistä tehtävästä se siirrettiin 1883 Annapolisin laivastoakatemiaan. Alus oli 1893-1894 Bostonin laivastontelakalla ja sieltä vapauduttuaan alus luovutettiin Massachusettsin naval militialle. Alus oli 1896-1898 Brunswickissa Georgian naval militialla.
Bentsidiini
Bentsidiinin kemiallinen kaava on C12H12N2 ja rakennekaava NH2C6H4-C6H4NH2. Siitä käytetään myös nimiä (1,1'-bifenyyli)-4,4'-diamiini, 4,4'-diaminobifenyyli, p-diaminodifenyyli ja bifenyyli-4,4'-yleenidiamiini.
William Nylander (jääkiekkoilija)
William Andrew Michael Junior Nylander Altelius (s. 1. toukokuuta 1996 Calgary, Alberta, Kanada) on ruotsalais-kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsissa. Maple Leafs varasi Nylanderin NHL:n varaustilaisuudessa 2014 koko tilaisuuden kahdeksantena ja ensimmäisenä Euroopassa pelanneena jääkiekkoilijana. Nylander on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskushyökkääjänä. Nylander laukoo oikealta. Hänen isänsä on yli 900 NHL-ottelua pelannut Michael Nylander.
Bentsidiini
Bentsidiini on palavaa normaaliolosuhteissa väritöntä tai punertavaa kiteistä jauhetta, jolla on miellyttävä haju. Aine muuttuu tummaksi ilman ja valon vaikutuksesta. Bentsidiinin moolimassa on 184,2 g/mol, sulamispiste 120 °C, kiehumispiste 401 °C, tiheys 1,3 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 92-87-5. Bentsidiinin liukoisuus veteen 25 °C:n lämpötilassa on alle 0,05 g/100 ml.
William Nylander (jääkiekkoilija)
Seuraura
Nylander syntyi Kanadassa, mutta kasvoi Tukholmassa. Hän palasi kuitenkin myöhempinä juniorivuosinaan Pohjois-Amerikkaan ja Nylanderin kasvattajaseurana pidetään Chicago Missionia, jossa hän pelasi MWEHL-juniorisarjaa kaudella 2010–2011. Kaudeksi 2011–2012 Nylander siirtyi taas Ruotsiin ja SDE HF:n J18-junioreihin. Kesken kauden, tammikuussa 2012 hän siirtyi kuitenkin Södertälje SK:hon. Nylander pelasi loppukaudella seurassa kolmessa eri ikäluokassa ja valittiin U16 SM:n parhaaksi hyökkääjäksi. Hän voitti kauden aikana myös TV-Puckenin pronssia Stockholm 1:n joukkueessa.
USHL-joukkue Chicago Steel varasi Nylanderin 85. pelaajana kesällä 2012. Hän jatkoi kuitenkin kaudella 2012–2013 uraansa Södertäljessä. Nylander voitti seuran J20-junioreiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehtyään 27 runkosarjaottelussa tehot 15+28=43. Hän debytoi myös Södertäljen miesten joukkueessa, jossa Nylander pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa kahdeksan runkosarjaottelua tehopistein 4+2=6 ja kymmenen Kvalserien-ottelua tehopistein 2+1=3. Hän teki Allsvenskan-debyyttinsä 12. helmikuuta 2013 Leksands IF:ää vastaan, jolloin Nylander pelasi Södertäljen kakkosketjussa isänsä Michaelin sekä Damien Fleuryn kanssa. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Johan Jonssonin tekemään maaliin. Seuraavassa ottelussa 14. helmikuuta 2013 Nylander teki ensimmäisen Allsvenskan-maalinsa Örebro HK:n Henrik Lundbergin taakse. Avangard Omsk varasi hänet 60. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2013.
Bentsidiini
Bentsidiini hajoaa kuumentuessaan tai palaessaan, jolloin siitä muodostuu myrkyllisiä höyryjä, jotka sisältävät typen oksideja.
Bentsidiinia käytetään väriaineiden valmistukseen ja analyyttisessä kemiassa.
William Nylander (jääkiekkoilija)
Seuraura
Toronto Maple Leafs varasi Nylanderin koko NHL:n varaustilaisuuden kahdeksantena pelaajana kesällä 2014. Hän oli myös varaustilaisuuden ensimmäinen eurooppalaisesta joukkueesta varattu pelaaja. Samana kesänä myös OHL-joukkue Mississauga Steelheads varasi Nylanderin 13. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Elokuussa hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Maple Leafsin kanssa. Harjoitusleirin jälkeen lokakuussa Nylander palasi kaudeksi 2014–2015 lainalle MODO:on. Hän teki siellä 21 ottelussa tehot 8+12=20, joilla Nylander oli joukkueen toiseksi paras pistemies Per-Åge Skrøderin jälkeen sekä paras syöttäjä János Hárin kanssa, kunnes hän siirtyi tammikuussa 2015 alle 20-vuotiaiden jälkeen Maple Leafsin organisaatioon. Nylander siirrettiin samalla AHL-joukkue Toronto Marliesin vahvuuteen. Hän pelasi siellä koko loppukauden tehden 37 runkosarjaottelussa tehot 14+18=32 sekä viidessä playoff-ottelussa kolme syöttöpistettä.
Nylander aloitti kauden 2015–2016 AHL-joukkue Toronto Marliesin vahvuudessa. Hän debytoi Maple Leafsin NHL-joukkueessa siirtotakarajan aikaan 29. helmikuuta 2016 Tampa Bay Lightningia vastaan. Nylander sai ottelussa jääaikaa 18.41 minuuttia. Hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa Ottawa Senatorsia vastaan neljännessä ottelussaan. Nylander pelasi kauden aikana NHL:ssä kaikkiaan 22 runkosarjaottelua tehopistein 6+7=13. Hän palasi Maple Leafsin NHL-kauden päätyttyä takaisin Marliesiin, jossa Nylanderin AHL:n tulokaskausi toi kaikkiaan 38 runkosarjaottelussa tehot 18+27=45 ja 14 playoff-ottelussa tehot 7+4=11. Hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä Connor Brownin kanssa.
Kaudeksi 2016–2017 Nylander otti paikan Toronto Maple Leafsin NHL-kauden avauskokoonpanosta. Hän teki NHL-uransa ensimmäisen kypärätempun 4. tammikuuta 2017 vieraissa Boston Bruinsia vastaan. Nylanderin kolmas osuma syntyi ylivoimalla. Hänet valittiin ottelun ykköstähdeksi.
Maajoukkueura
Nylander voitti maailmanmestaruuden Ruotsin joukkueessa MM-kisoissa 2017. Hän oli Ruotsin paras pistemies ja valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen.
Nylander pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016. Ensimmäisessä turnauksessa hän oli Ruotsin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+7=10. Jälkimmäisessä turnauksessa Nylander toimi joukkueen varakapteenina, mutta hänen turnauksensa päättyi kuitenkin aivotärähdykseen jo avausottelussa Sveitsiä vastaan, kun Christian Egli taklasi Nylanderia päähän ottelun ensimmäisessä erässä. Egli sai teostaan kolmen ottelun pelikiellon. Nylanderin kanssa Ruotsin joukkueessa pelasi myös hänen pikkuveljensä Alexander.
Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014. Hän voitti koko jälkimmäisen turnauksen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 6+10=16. Nylander jakoi myös tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +8. Hänet valittiin koko turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja palkittiin Ruotsin yhtenä kolmesta parhaasta pelaajasta. Nylander pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013, jolloin hän oli Ruotsin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+2=6.
Nylander pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013, jolloin hän voitti kultaa. Nylander oli turnauksen paras syöttäjä ja jakoi pistepörssin toisen sijan kolmen muun pelaajan kanssa tehoilla 2+8=10.
Muuta
Nylanderin pikkuveli Alexander pelaa NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa. Veljesten isä Michael Nylander toimii OHL-joukkue Mississauga Steelheadsin apuvalmentajana. Myös heidän setänsä Peter ja Thommy Nylander ovat pelanneet jääkiekkoa.
Bentsidiini
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Pitkäaikainen tai toistuva altistuminen bentsidiinille voi aiheuttaa syöpää. Aine voi imeytyä elimistöön hengittämällä sen aerosoleja, ihon läpi tai nieltynä.
Aine on myrkyllistä vesieliöille.
Frank Umbriaco
Frank Umbriaco (2. tammikuuta 1901 Cosenza, Italia - 24. helmikuuta 1993 Denver, Colorado, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen harmonikkataiteilija ja -pedagogi. Hänet tunnettiin useiden tunnettujen harmonikkataiteilijoiden opettajana ja hänen työnsä pohjalta harmonikka valtasi alaa myös orkesteri-instrumenttina.
Tausta
Frank Umbriaco syntyi Italian Cosenzassa. Hän muutti perheensä mukana Yhdysvaltojen Denveriin, Coloradoon, kahden vuoden ikäisenä. Umbriaco alkoi ottaa musiikkitunteja Angelo Pollice -nimiseltä paikalliselta orkesterinjohtajalta, joka ei kuitenkaan soittanut itse harmonikkaa. Umbriacolla ei ollut muita opettajia, vaan hän oli soittajana itseoppinut.
Ura
Umbriaco on kertonut oppineensa soittotaidon soittamalla ja esiintymällä Denverissä erilaisissa kokoonpanoissa ja laulajien säestäjänä. Ystävänsä kehotuksesta hän lähti New Yorkiin etsimään töitä vaudeville-kiertueilta. New Yorkissa hän tutustui pian harmonikanvalmistajaan, joka ohjasi asiakkaansa Umbriacolle soittotunneille. Hänet värvättiin pian myös ravintolamuusikoksi, missä hänen piti aluksi kierrellä eri pöydissä soittamassa. Vähän ajan päästä hän kuitenkin istui soittamaan yhdessä ravintolan orkesterin kanssa, mitä hän pitikin mielekkäämpänä tehtävänä. Umbriaco esiintyi kyseisessä ravintolassa usean viikon ajan. Myöhemmin Umbriacoa ovat monet taiteilijat pitäneet eräänä ensimmäisistä harmonikansoittajista, joka pohjusti harmonikan roolia osana viihdeorkestereja.
Ravintolamuusikkouran alettua Umbriaco alkoi pian soittaa myös WOR-radioasemalla, jolle hän teki töitä neljä vuotta. New Yorkin Ritz Carlton -hotelli lähetti hänet Kanadaan, missä hänen piti esiintyä Walesin prinssille ja muullekin kuningasperheelle, koska prinssin kerrottiin pitävän kovasti harmonikan äänestä. New Yorkiin palattuaan Umbriaco pyydettiin Columbia Phonograph Co.:n studioille levyttämään etelä-amerikkalaista musiikkia, johon yhtiö katsoi tarvitsevansa harmonikansoittajaa. Levytyksistä ei kuitenkaan tullut mitään, koska yhtiön edustajat eivät pitäneet Umbriacon soittotyylistä, jota tämä puolestaan ei suostunut muuttamaan yhtiön edustajien ehdotusten mukaiseksi.
Umbriacon aloitettua opetustyön hänen ensimmäisiä oppilaitaan oli suomalainen harmonikansoittaja, joka säesti suomalaista laulajaa. Harmonikansoittaja oli kuitenkin palaamassa Suomeen, jolloin hän pyysi Umbriacoa kyseisen laulajan säestäjäksi. Umbriaco kieltäytyi aluksi, mutta suostui myöhemmin säestämään laulajaa, jonka kielestä hän ei ymmärtänyt mitään. Umbriaco ja kyseinen laulaja tekivät Columbia-yhtiölle levyn, ja sen jälkeen hänen levytysuransa sai muutenkin vauhtia. Umbriacosta tuli useampienkin Skandinaviasta Yhdysvaltoihin tulleiden laulajien säestäjä, ja hän teki useita levytyksiä Columbia-yhtiölle. Hän liittyi myös italialaiseen Coloniale-orkesteriin, jonka kanssa hän niin ikään osallistui levytyksiin.
Umbriacon tunnetuimpia oppilaita olivat Charles Nunzio, joka aloitti tunnit hänen luonaan hyvin nuorena, Frederic Tedesco sekä John Reuther. Umbriaco ystävystyi myös Charles Magnanten kanssa, joka tuli usein hänen luokseen koe-esittämään uusia numeroitaan. Umbriaco piti harmonikkakoulua New Yorkin East sidella useita vuosia. Koulun yhteydessä oli myös hänen harmonikkojen myynti- ja huoltoliikkeensä. Umbriaco tuotti myös harmonikansoittokurssin U. S. Scool of Musicille 1930-luvun lopulla.
Frank Umbriaco palasi Denveriin vuonna 1947 terveydellisistä syistä ja avasi siellä harmonikkakoulun vuonna 1952. Harmonikkakoulu toimi aina hänen eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 1976. New Yorkin aikoinaan Umbriaco omisti "Superior"-harmonikkatuotemerkin. Denverin aikoinaan hän kehitti ja edusti "Unico"-harmonikkamerkkiä.
Suoninahkajäkälä
Suominahkajäkälä on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi.
Joensuu Wolves
Joensuun Amerikkalaisen Jalkapallon Kerho - Wolves r.y on vuonna 1985 perustettu, joensuulainen amerikkalaisen jalkapallon erikoisseura. Joukkue on ollut aktiivisena vuosina 1985–1995. Tällä hetkellä seuraan kuuluu miesten joukkue Wolves sekä naisten joukkue She-Wolves. Junioritoiminta on tarkoitus aloittaa uudelleen kaudella 2013. Edellisen kerran Joensuu Wolves juniorit osallistuivat kaudella 2011 B-junioreiden I-divisioonaan.
Perustaminen ja 1980-luku
Wolvesin ensimmäinen harjoituspeli pelattiin huhtikuussa 1986 Imatralla hiekkakentällä Imatran Flashiä vastaan ja kesällä 1986 Wolves osallistui ensimmäisen kerran II-divisioonaan. Seuraavana vuonna joukkue nousi I-divisioonaan ja pelasi siellä kaudet 1988 ja 1989.
Wolves osallistui myös alle 20-vuotiaiden juniorien ensimmäiseen SM-sarjaan. Joukkueessa oli myös muutamia pelaajia Imatran Flashista. Wolves saavutti sarjassa SM-hopeaa vuonna 1987.
1990-luku
Wolves piti 1990-luvun alussa yhden välivuoden pelaajapulan vuoksi ja joutui luopumaan sarjapaikastaan I-divisioonassa. Välivuoden jälkeen joukkue kokoontui uudelleen ja Wolves palasi II-divisioonaan. Nousu I-divisioonaan oli pitkälti seuran ensimmäisen yhdysvaltalaisvalmentaja Luther Dobbinsin ansiota. Dobbinsin sopimus kesti yhden vuoden. Wolves teki uuden kahden vuoden sopimuksen suomalaiset sukujuuret omaavan yhdysvaltalaisvalmentaja Willard Tuomen kanssa. Näiden kahden valmentajan valmennusmetodit poikkesivat kuin yö ja päivä toisistaan. Paremmin leppoisana blues-miehenä mutta kovaa kuria pitävänä valmentajana tunnettu Jimmie Lawson valmensi kahden kesän ajan Wolvesia 1990-luvun puolivälissä.
Kausi 2009
Ensimmäinen kausi Wolvesilla päättyi menestyksekkäästi, joukkue hävisi turnausmuotoisena pelatussa sarjassa ainoastaan yhden ottelun Jyväskylä Piratesille ja tällä seurauksella voittikin III-divisioonan.
Kausi 2010
Kaudelle 2010, edellisenä vuonna menestyksekkäästi III-divisioonan voittanut, Wolves nousi II-divisioonaan joukkueen rungon pysyessä lähes samana. Sarjaan ilmoittautuikin alun perin 14 joukkuetta, joista Hyvinkää Falcons jätti sarjapaikkansa ennen kauden alkua. Lohkojako kuitenkin oli ennätetty tekemään ja näin Wolves pelasikin runkosarjan 6 joukkueen lohkossa johon kuului: Kuopio Steelers, Nokia Ghosthunters, Jyväskylä Pirates, Lahti Jets sekä Tampere Angels.
Runkosarjan lopullinen sijoitus lohkonsa 3. joka tiesi paikkaa puolivälierissä Lieto Oakmeniä vastaan. Lieto osoittautui kuitenkin liian kovaksi vastustajaksi ja jatkoi välieriin lopputuloksella 52-6.
Runkosarjan loppusijoitus: Lohkon 3. tuloksella 3-2
Kausi 2011
Kaudelle 2011 joukkue ilmoittautui II-divisioonaan tavoitteenaan uusia edelliskauden pudotuspelipaikka. Tällä kertaa sarja jaettiin kolmeen lohkoon ja Wolvesin kanssa niinkutsutussa "Itä-lohkossa" pelasivat Hyvinkää Falcons, Jyväskylä Pirates, Tampere Saints (joka muutti nimensä Saintsiksi isäntäjoukkueen tiputtua Vaahteraliigasta) sekä uutena joukkueena II-divisioonaan lähtenyt Mikkeli Bouncers.
Kauden loppusijoitus: Lohkon 3. tuloksella 4-4
Kausi 2012
Kausi 2012 oli käännekohta seuralle. Wolves ilmoittautui II-divisioonaan kolmatta kautta peräjälkeen ja sarjaan ilmoittautui 15 joukkuetta. Sarja jaettiin edelliskauden mukaisesti kolmeen lohkoon ja Joensuun kanssa samassa lohkossa olivat: Kuopio Steelers, Vaasa Vikings, Jyväskylä Pirates sekä Oulu Northern Lights II. Oulu kuitenkin suljettiin sarjasta luovutettuaan runkosarjassa kaksi ottelua.
Kauden loppusijoitus: Lohko 4. tuloksella 0-6
Himalajannärhi
Himalajannärhi (Garrulus lanceolatus) on keskiaasialainen varislintu. Sen elinympäristö ulottuu Itä-Afganistanista Pohjois-Pakistaniin ja läntiselle Himalajalle sekä Kashmiriin, ja sieltä itään Nepaliin lähelle Kathmandua. Nicholas Aylward Vigors kuvaili lajin holotyypin Pohjois-Intian Simla-Almoran alueelta 1831.
Joensuu Wolves
Kausi 2012
Kauden jälkeen seura myös päätti olla osallistumatta ensi vuonna pelattavaan II-divisioonaan pelaajapulan sekä seuran taloustilanteen vuoksi.
Forssan yhteislyseo
thumb|Forssan yhteislyseo kesällä 2008. Vasemmalla arkkitehti [[Yrjö Sadeniemi|Yrjö Sadeniemen suunnittelema vanha jugend-osa ja oikealla uudempi funkkis-osa. Kuvausajankohdan jälkeen remontoinneissa on palautettu jugend-osan vanhan pääsisäänkäynnin yläpuolelle siitä jossain vaiheessa poistettu (ja varastoitu) torni. Alun perin se oli suunniteltu kellotorniksi, mutta kelloa siellä ei koskaan ollut.]] Forssan yhteislyseo on Forssan kaupungissa toimiva Forssan seutukunnan ainoa lukio. Oppilaitos on Suomen ensimmäinen maaseudulle perustettu oppikoulu. Yhteislyseo on perustettu vuonna 1899 nimellä Forssan yhteiskoulu, ja keisarillisen senaatin toimiluvan se sai tammikuussa 1900. Vuonna 2009 Forssan yhteislyseo vietti 110-vuotisjuhlia.
Vuonna 1948 Forssan (suomalaisesta) yhteiskoulusta tuli valtion oppilaitos, ja samalla se otti käyttöön nimen Forssan yhteislyseo. Lukion nimi ehti muuttua pariin otteeseen, mutta yhteislyseon vanha nimi otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1998 silloisten Linikkalan lukion ja Kuhalan lukion yhdistymisen myötä.
Lyseota hallinnoi seutukunnallinen johtokunta. Sopimuskuntia ovat Forssa, Humppila, Jokioinen ja Tammela. Lyseossa on oppilaita myös Ypäjältä, josta monet käyvät kuitenkin Loimaan lukiota. Lyseolla suorittaa kaksois- ja kolmoistutkintoa Ypäjän Hevosopiston ja Forssan ammatti-instituutin opiskelijoita. Lukiossa toimii Urheiluakatemia ja Kuvataide- ja muotoilulinja. Lukiolla on 2000-luvun alussa monia kansainvälisiä yhteistyötahoja, esimerkiksi Saksassa ja Keniassa.
Lukion rehtorina on toiminut keväästä 2001 alkaen FT Simo Veistola. Häntä ennen rehtorina toimi Kuhalan lukiosta siirtynyt rehtori Veikko Rantanen. Lukiosta valmistuneita ylioppilaita ovat muun muassa teollisuusneuvos Juhani Yli-Paavola, säveltäjä Kalevi Aho, Mika ja Turkka Mali ja 2010-luvulla ministerinä toiminut Sanni Grahn-Laasonen.
Koulurakennus
Aluksi lyseo toimi väliaikaistiloissa, kunnes se vuonna 1906 sai ensimmäisen oman toimitalonsa, jonka on suunnitellut arkkitehti Yrjö Sadeniemi. Jugend-osana tunnettuun rakennukseen Sadeniemi suunnitteli samaan tyyliin laajennusosan, joka valmistui 1923. Ensimmäinen rakennus oli alun perin suunniteltu kokonaan hirsiseksi, mutta keskustelujen perusteella alakerroksen materiaaliksi päätettiin tiili Sisäosissa oli väreiksi alun perin valittu tummahkoja ajan henkisiä värejä, punaista, ruskeaa ja vihreää, mutta vuonna 1928 kaikki peitettiin vaalealla maalilla.
Arkkitehti Einari Wennervirran suunnittelema lyseorakennuksen kivinen funkkis-osa rakennettiin jugend-osan jatkoksi vuonna 1958. Rakennuksiin tehtiin peruskorjaus vuosina 2010–2011, jonka jälkeen sekä jugend- että funkkis-osat ovat olleet lukion käytössä. Ennen peruskorjausta jugend-osassa toimi Linikkalan ala-aste.
Kirsten Bolm
Kirsten Bolm (s. 4. maaliskuuta 1975 Frechen) on saksalainen entinen pika-aitajuoksija ja EM-mitalisti.
Bolm osallistui Ateenan kesäolympialaisiin 2004 100 metrin aitajuoksussa, jossa hän keskeytti välierissä. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän saavutti jaetun hopeasijan irlantilaisen Derval O'Rourken kanssa. Sisäratojen EM-kilpailuissa Bolm sijoittui kolmesti pronssille 60 metrin aitajuoksussa. Vuoden 2002 kultamitalisti Glory Alozie hylättiin myöhemmin, koska Nigerian yleisurheiluliitto ei ollut antanut tälle lupaa kilpailla Espanjan joukkueessa, ja Bolm nousi hopealle.
Bolmin henkilökohtainen ennätys 100 metrin aitajuoksussa on Lontoossa 22. heinäkuuta 2005 juostu 12,59 sekuntia ja sisäradoilla 60 metrin aitajuoksussa Glasgow'ssa 9. maaliskuuta 2002 juostu 7,89 sekuntia.
Epilachninae
Epilachninae on leppäkerttujen heimoon kuuluva kovakuoriaisalaheimo. Alaheimoon kuuluvien tribuksien ja sukujen määrä vaihtelee eri lähteissä. Alaheimoon kuuluu maailmanlaajuisesti neljä tribusta ja noin 20 sukua. Suomessa alaheimoon kuuluu lajeja kahdessa tribuksessa ja kahdessa suvussa, joissa yhteensä kaksi lajia.
Have a Nice Day (Bon Jovin kappale)
”Have a Nice Day” on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Bon Jovin kappale. Se on samannimisen albumin avauskappale. Kappaleen ovat tehneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora ja John Shanks. Kappale on myynyt Yhdysvalloissa ja Australiassa kultaa.
Storaisarn
Storaisarn on saari Espoon Suvisaaristossa Aisarfjärdenin merialueella. Se kuuluu Aisarn-saariryhmään, joka sijaitsee välittömästi Suvisaariston pääsaarten lounaispuolella. Storaisarnin koillispuolella sijaitsee Lillaisarn ja lounaispuolella Torraisarn. Saariryhmän lounais–koillissuuntainen ulottuvuus on noin 1,2 kilometriä.
Maantiede ja luonto
Noin viiden hehtaarin laajuisen Storaisarnin lounainen ranta on kallioista rinnettä, myös kaakossa on jonkin verran kalliorantaa. Muilta osiltaan saari on lähinnä mäntyä kasvavaa kangasmetsää. Keskiosassa on pieni vyöhyke tuoretta kangasmetsää, länsi- ja itäosat puolestaan ovat kuivaa ja verraten karua kangasta. Saaren länsiosa kohoaa yli kymmenen metrin korkeuteen merenpinnasta, itäosa on matalampaa. Saarella kasvaa kanervan, mustikan ja puolukan lisäksi muun muassa kultapiiskua, sianpuolaa ja variksenmarjaa.
Nimen etymologia
Ruotsin kieli ei tunne ai-diftongia, joten Aisarn-saariryhmän nimi lienee suomenkielistä alkuperää. Vanhojen kirjoitusasujen perusteella varhaisin nimi on ollut Aittasaari tai Aittosaari. "Aitta" viitannee muinaisiin kalastajien tilapäisasumuksiin.
Francis Kombe
Francis Kombe (s. 23. joulukuuta 1985 Sambia) on sambialainen jalkapallohyökkääjä. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa RoPSia. Hän on pituudeltaan 184 senttimetriä ja painoltaan 71 kiloa.
Kombe on edustanut ammattilaisurallaan Etelä-Afrikan Premier Soccer Leaguessa pelaavaa Golden Arrowsia sekä Sambian valioliigassa pelaavaa Power Dynamosia. Hän on pelannut myös Malesian pääsarjassa. Kombe kärähti vuonna 2004 kannabiksen käytöstä ja tämä toi hänelle vuoden mittaisen pelikiellon. Hän katui tekoaan ja palasi Sambian pääsarjaan kaudeksi 2006. Kombe teki kaudeksi 2011 sopimuksen Veikkausliigassa pelaavan RoPSin kanssa. Sopimuksessa on optio kahdesta seuraavasta kaudesta.
Kertakäyttöastiat
pienoiskuva|Kertakäyttökahvikuppi ja -lusikka Kertakäyttöastiat eli kerta-astiat ovat kertakäyttöisiä, kevyitä ruokailuastioita ja juomakuppeja. Niitä ei pestä käytön jälkeen, vaan ne laitetaan jätekeräykseen. Kertakäyttöastiat valmistetaan yleensä kartongista, erilaisista muoveista, foliosta tai näiden materiaalien yhdistelmistä. Varsinkin kartonkisten kertakäyttöastioiden ulkopintaan voidaan painaa erilaisia värejä ja kuvioita.
Kertakäyttöastioiden kanssa käytetään kertakäyttöisiä aterimia, jotka on valmistettu yleensä muovista mutta joskus prässätty puuviilusta.
Historiaa
Kertakäyttöastioita alettiin ensimmäisenä valmistaa Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa. Tarve syntyi hygieniasyistä, kun puutteelliset astianpesumahdollisuudet helpottivat epidemioiden leviämistä ruokailuastioiden välityksellä. Hygienia on yhä merkittävä syy kertakäyttöastioiden käyttöön muun muassa sairaaloissa ja ulkoilmatilaisuuksissa, mutta sen rinnalle käyttösyiksi ovat tulleet helppous ja mukavuus. Suomessa kerta-astioiden valmistus alkoi 1965, kun Huhtamäki Oyj perusti Hämeenlinnaan Polarpak-nimisen yrityksen. Nykyisin Huhtamäki on maailman suurimpia kertakäyttöastioiden valmistajia. Toinen suomalainen yritys Kotkamills on kehittänyt kertakäyttöisen kahvikupin, jossa ei tarvita lainkaan muovia kartongin päällysteenä. Keksintöä pidetään tieteellisenä läpimurtona.
Kertakäyttöiset juoma-astiat
Kertakäyttöiset juomakupit, ammattikielellä kertakäyttöpikarit, valmistetaan Euroopassa yleensä joko lasia muistuttavasta kirkkaasta muovista tai laminoidusta kartongista. Kartonkikuppien päätyypit ovat kuumajuoma- ja kylmäjuomapikarit.
Noin 100–250 millilitran vetoisista kuumajuomapikareista nautitaan yleensä kahvia, teetä tai muita kuumia juomia sekä jääkaappilämpöisiä virvoitusjuomia. Pikareissa voi olla esiin taitettava kartonkinen pidike eli ”korva”, ettei käyttäjä polta sormiaan kuumasta juomasta. Materiaalina on yleisimmin yhdeltä puolen LDPE-muovilla päällystettyä täysvalkaistua, kemiallisesta massasta valmistettua SBS-kartonkia. Muun muassa Pohjois-Amerikassa suositaan korvatonta, polystyreenistä eli ”styroksista” valmistettua kahvikuppia, jonka paksuhko materaalikerros toimii lämmöneristeenä. Sen kehitti 1950-luvulla William F. Dart, jonka perustama Dart Container Corporation valmistaa yhä valtaosan tämän tyyppisistä kupeista.
Kertakäyttölautaset
Kertakäyttö- eli ”paperilautasia” valmistetaan eri materiaaleista niiden käyttötarkoituksen mukaan. Kuiville elintarvikkeille, kuten kahvileiville ja kekseille, riittää päällystämätön kartonki, kosteille ja rasvaisille ruoille sisäpinnaltaan lakattu kartonki ja hyvin vesipitoisille ruoille, kuten keitoille, tarvitaan molemmin puolin muovipinnoitettu kartonki. Tietynlaisilla muovimateriaaleilla pinnoitetut kartonkiset kerta-astiat soveltuvat mikroaaltouunin lisäksi myös sähköuuniin. Lautaset stanssataan ja nuutataan muotoonsa etukäteen painetusta kartonkirullaradasta. Lautasia tehdään sekä pyöreinä, ovaaleina että suorakulmaisina.
Kerta-astioiden käyttötrendejä
Kuluttajatutkimuskeskuksen mukaan 2010-luvulla on vallalla kaksi vastakkaista trendiä, jotka vaikuttavat kerta-astioiden käyttöön. Toisaalta ympäristötietoisuus saa ihmiset suosimaan mieluummin tavanomaisia pestäviä astioita kotioloissa, toisaalta yleistyvä takeaway-kulttuuri lisää kerta-astioiden kysyntää ravintoloissa ja työpaikoilla. Suomen ympäristökeskuksen mukaan vertailu kerta-astian tai hanan alla juoksevalla vedellä tiskattavan kahvimukin käytön välillä on vaikeaa.
X Minus One
X Minus One on yhdysvaltalainen science fiction kuunnelma-antologiasarja, jota esitettiin NBC:llä 24. huhtikuuta 1955 – 9. tammikuuta 1958.
Sarja oli jatkoa aikaisemmalle Dimension X -sarjalle ja ensimmäiset 15 jaksoa olivatkin uusintoja. Sarjaa tehtiin pilottijakso mukaan lukien 126 jaksoa, jotka olivat kestoltaan 30 minuuttia. Käsikirjoitukset perustuivat suurilta osin Astounding Science Fiction- ja Galaxy Science Fiction -lehdissä julkaistuihin novelleihin, joiden kirjoittajina olivat muun muassa Isaac Asimov, Robert Bloch, Robert A. Heinlein, Poul Anderson ja Theodore Sturgeon. Ernest Kinoy ja George Lefferts kirjoittivat novellien kuunnelmasovitukset.
Vuonna 1973 sarjaa yritettiin herättää uudelleen henkiin ja Renaissance Radio Features tuotti uuden jakson, joka pohjautui Robert Silverbergin novelliin The Iron Chancellor, ja samana vuonna NBC alkoi esittämään vanhoja jaksoja uusintoina. Sarja ei kuitenkaan uusintakierroksellaan saanut mainittavaa suosiota, johtuen osittain vaihtelevista lähetysajoista, ja uusintaesitykset lopetettiin vuonna 1975.
Osmo
Osmo on suomalainen miehen etunimi. Osmo kuuluu kansallisromanttisen kauden nimiin. Kalevalassa se tarkoittaa 'nuorta miestä', rinnakkaismuoto Osma tarkoitti kansanmurteissa 'ahmaa' tai vanhoissa häärunoissa sulhasta.
Mielecin piirikunta
Mielecin piirikunnalla on yhteistä rajaa Staszówin, Tarnobrzegin, Kolbuszowan, Ropczycen-Sędziszówin, Dębican sekä Dąbrowan piirikuntien kanssa. Sen pinta-alasta arviolta 24,3 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Osmo
Nuoreen mieheen viittaava Osma, Osmo tai Osmoinen tunnetaan kansanrunoissa sulhasen kunnioittavana nimityksenä. Vastaavasti sulhasen kotia kutsutaan Osmalaksi. Osmola on myös Kalevalan rinnakkaisnimi. Osmansolmu tai osmonsolmu on rautakaudelta saakka tunnettu onnenmerkki.
Osmo tuli käyttöön 1880-luvulla ja esiintyi Kansanvalistusseuran almanakassa vuonna 1883. Suomen almanakkaan se tuli 1908 ja vuosina 1929–1949 se oli 30. toukokuuta. Vuodesta 1950 se on ollut nykyisellä päivällään, 11. toukokuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Osmo-nimen on saanut 12 908 miestä sekä ainakin yksi nainen.
Oíti
Oíti, antiikin Oite tai Oita , on vuori Keski-Kreikassa. Sen korkeus on 2 151 metriä. Oíti-vuoren alue muodostaa kansallispuiston nimellä Oítin kansallismetsä (Εθνικός Δρυμός Οίτης, Ethnikós Drymós Oítis).
Oíti sijaitsee Fthiotiin ja Fokiin alueyksiköiden alueella linnuntietä noin 16 kilometriä lounaaseen Lamían kaupungista. Vuoren korkeimman huipun nimi on Pýrgos (Πύργος). Muut korkeimmat huiput ovat Grevenó (Γρεβενό, 2 114 m), Sémpi (Σέμπι, 2 091 m), Alýkaina eli Aloumpórachi (Αλύκαινα/Αλουμπόραχη, 2 052 m) ja Dýo Vouná (Δύο Βουνά, 1 615 m).
Kreikkalaisessa mytologiassa Oitavuori oli paikka, jossa Herakles kuoli polttoroviolla. Vuorella oli Herakleen kultti viimeistään arkaaiselta kaudelta lähtien ja doorilaista tyyliä edustanut temppeli 200-luvulta eaa.
Oítin kansallispuisto perustettiin vuonna 1966. Sen pinta-ala on hehtaaria, josta kansallispuiston pääalueen muodostaa  hehtaarin alue.
thumb|none|340px|Neochórin kylä ja Oítivuoren maisemia.
Mona Lisa (romaani)
Mona Lisa on William Gibsonin vuonna 1988 ilmestynyt cyberpunk-alagenreä edustava tieteisromaani ja Sprawl-trilogian päätösosa. Romaanin on suomentanut vuonna 1995 WSOY:n Sci-fi-sarjaan Arto Häilä. Romaani voitti Prix Aurora -palkinnon ja se oli ehdolla Nebula-, Hugo- ja Locus -palkinnoille vuonna 1989.
Juoni
Kirjan eri luvut käsittelevät neljää eri tarinaa, jotka alkavat yhdistyä vasta kirjan loppupuolella. Alussa tarinoita yhdistävä tekijä on viittaukset toiseen päähenkilöön, Angela Mitchelliin.
Ensimmäisessä tarinassa Kumiko niminen 13-vuotias japanilaistyttö on tuotu Lontooseen suojaan mafiasodilta, joissa hänen isänsä on keskeisiä osapuolia. Apunaan Kumikolla on virtuaali-hahmo Colin. Kumiko jää Roger Swain -nimisen vaikutusvaltaisen miehen vastuulle, koska tämä on palveluksen auki Kumikon isälle. Kumikosta huolta pitävät Swainin alaisuudessa toimivat Petal ja Sally Shears. Toisessa tarinassa ollaan Yhdysvalloissa periferisellä alueella, jossa sijaitsee Dog Solitude niminen tehdasvarikko. Siellä on paikan johtajana toimiva Gentry, joka on obsessoitunut selvittämään cyberspacen muotoa sekä robotinrakentaja (entinen autovaras) Slick Henry. Slick on palveluksen velkaa Kid Afrikalle, joka tuo paikalle vahdittavaksi Countin, joka on mystinen paareilla makaava henkilö, jonka mieli on kytketty Aleph-nimiseen laajaan virtuaalitodellisuuteen, joka fyysisesti sijaitsee hänen mukanaan kulkevassa harmaassa laatikossa. Muita henkilöitä ovat Countin mukana tullut hoitaja Cherry Chesterfield sekä varikon turvamies Little Bird.
Kolmannessa tarinassa virtuaalitodellisuuden tähti Angie Mitchell palailee Los Angelesissa työhönsä palattuaan huumevieroituksesta. Hän työskentelee Sense/Net -virtuaalifilmi-yritykselle, joka on Continuity -nimisen tekoälyn ohjaama. Neljännessä tarinassa 16-vuotias niin ikään huumeita käyttävä seksinmyyjä Mona Lisa pääsee välittäjänsä avulla pois Floridasta, johon hän on jo kyllästynyt. Lähtö kytkeytyy hänen uuteen, salaperäiseen sopimukseensa, jossa pitäisi olla kyse näyttelijäntöistä. Neljän kertomuksen lisäksi juoneen kuuluu oleellisesti kiertoradalla toimiva Terrier-Ashpool perheyritys, jonka vaiheista alkaa tulla pikku hiljaa tietoa kirjan edetessä. Erityisesti yrityksen jo kuollut 3Jane -niminen omistaja, joka elää enää vain virtuaalisena, on kirjassa merkittävässä osassa.
Vihollinen on kiristänyt Sally Shearsia nappaamaan Angela Mitchellin, joka on määrä korvata Mona Lisalla, josta tehdään kirurgisesti samannäköinen. Dog Solitudelle tuotu Count paljastuu Robert (Bobby) Newmarkiksi, joka on Angela Mitchellin salaperäisesti kadonnut vanha kumppani. Aleph on 3Janen valmistuttama ja hänen virtuaalipersoonansa elää siellä.
Gaius Aurelius Cotta
Gaius Aurelius Cotta (kuoli 73 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja oraattori. Hänen veljiänsä olivat Marcus Aurelius Cotta ja Lucius Aurelius Cotta. Julius Caesarin äiti Aurelia Cotta oli hänen siskonsa. Hänet ajettiin maanpakoon liittolaissodan jälkeen. Sullan päästyä valtaan hän palasi ja hänet valittiin vuoden 75 eaa. konsuliksi. Hän sääti lain jonka mukaan kansantribuunit saivat asettua ehdolle korkeimpiin virkoihin, vaikka Sulla vastusti tätä. Konsulikautensa jälkeen hän oli Gallia Cisalpinan maaherrana. Hän olisi saanut triumfin, mutta kuoli yllättäen palattuaan Roomaan. Cicero käytti häntä hahmona de oratoressa ja de natura deorum, jossa Cotta puolustaa platonista filosofiaa.
Louis Riel (vanhempi)
Louis Riel (vanhempi) (heinäkuu 1817 – 21. tammikuuta 1864) oli maanviljelijä, turkiskauppias, métis-johtaja ja Louis Rielin isä.
Elämäkerta
Louis Riel syntyi irlantilaissukuisen Jean-Baptiste Rielin ja métisi Marguerite Boucherin perheeseen Île-à-la-Crossessa nykyisen Saskatchewanin provinssin alueella. Louisin nuoruusvuosina perhe muutti Ala-Kanadaan, jossa hän opiskeli Québecissa villan karstausta. Vuonna 1838 hän siirtyi turkiskauppiaaksi Hudson’s Bay Companyn palkkalistalle. Hänen asemapaikkanaan oli Rainy River (nykyisen Ontarion provinssin alueella), jossa hänen tyttärensä Marguerite syntyi 1840.
Vuonna 1842 Riel erosi yhtiön palveluksesta ja palasi takaisin Québeciin tarkoituksenaan opiskella papiksi Saint-Hilairessa sijaitsevassa Oblates of Mary Immaculate -koulussa. Hän kuitenkin keskeytti opintonsa vuosi aloittamisen jälkeen. Riel palasi läntiseen Kanadaan, jossa hän hankki itselleen joenrantapalstan Saint Bonifacesta Red River Colonyssa (nykyisen Winnipegin kaupungin paikalla). Tammikuussa 1844 hän nai Jean-Baptiste Lagimodièren ja Marie-Anne Gabouryn tyttären Julie Lagimodièren. Heille syntyi kaikkiaan yksitoista lasta, ja he muodostivat tiiviin ydinperheen.
Riel osallistui aktiivisesti yhteisön toimintaan ja nousi métisien johtajaksi puolustaessaan turkiskauppias Guillaume Sayeria oikeudenkäynnissä toukokuussa 1849. Oikeudenkäynti oli historiallinen, sillä sen tuloksena Hudson’s Bay Companyn turkiskauppamonopoli läntisessä Kanadassa päättyi. Oikeudenkäynnin jälkeen Louis jatkoi métisien oikeuksien ajamista. Hän onnistui saamaan métiseille edustuksen Assiniboijan hallituksessa ja määrittelemään tasa-arvoisen aseman englannin ja ranskan kielelle oikeusistuimissa.
Riel perusti useita villanjalostus- ja tekstiiliyrityksiä. Ensimmäisen yrityksensä hän perusti John Ballendenen avustuksella 1847. Tämä ei kuitenkaan tuottanut toivottua tulosta. Myöskään toinen villan karstaus- ja jalostusyritys ja kolmas vuonna 1857 perustettu tekstiilitehdas eivät kannattaneet.
Riel ei onnistunut liikemiehenä, mutta hän osoitti kykynsä voimakkaana métis-johtajana. Hänen poikansa Louis Riel nuorempi sai todennäköisesti vaikutteita isältään jatkettuaan tämän jalanjäljissä métisien johtajana. Riel nuorempi saavutti aikanaan mainetta siinä määrin, että lopulta häntä kutsuttiin Manitoban isäksi, millä viitataan hänen toimiinsa, jotka johtivat Manitoban provinssin perustamiseen. Louis Riel vanhemman kuollessa 21. tammikuuta 1864 häntä suri koko Red River Colonyn alueen métisväki.
Olga Palei
thumb|230px|Olga Valerianovna ja suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš perheineen. Olga Valerianovna Palei (2. joulukuuta 1866 – 2. helmikuuta 1929) oli venäläinen aatelisnainen ja suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš Romanovin toinen puoliso. Suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš oli keisari Aleksanteri II:n poika.
Elämäkerta
Olga syntyi Olga Valerianovna Karnovitšinä Pietarissa. Hänen solmi ensimmäisen avioliittonsa Erik Augustinovitš von Pistolkorsin kanssa ja sai kolme lasta, Aleksanderin, Olgan ja Mariannan.
Hänestä tuli kuitenkin suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitšin rakastajatar jo tämän ensimmäisen vaimon suuriruhtinatar Aleksandra Georgijevnan, Kreikan kuninkaan Yrjö I tyttären eläessä. Aleksandra Georgijevna kuoli kuitenkin pian, toisen lapsensa syntymään jo 21-vuotiaana 1891.
Olgan ja Pavel Aleksandrovitšin suhde jatkui ja johti heidän yhteisen lapsensa syntymään 1897, Olgan avioeroon entisestä miehestään ja suureen hoviskandaaliin. Keisari Nikolai II kieltäytyi myöntämästä suuriruhtinas Pavelille lupaa epäsäätyiseen avioliittoon.
Vuonna 1902 pariskunta kuitenkin avioitui Livornossa ja asettui asumaan Pariisiin. Olga jäi vaille venäläistä arvonimeä, mutta Baijerin prinssi Luitpold Wittelsbach myönsi hänelle Hohenfelsenin kreivittären arvon 1904.
Olga ja Pavel saivat yhteensä kolme lasta:
Ensimmäisestä avioliitostaan Aleksandra Georgijevnan kanssa suuriruhtinaalla oli kaksi lasta, suuriruhtinatar Maria Pavlovna Romanova ja suuriruhtinas Dmitri Pavlovitš Romanov.
Vuonna 1915 perheen sallittiin palata Venäjälle ja he asettuivat Tsarskoje Seloon. Tsaari palautti Pavelin luottamuksen ja myönsi Olgalle ja hänen tyttärilleen ruhtinattaren arvonimen.
Rakkauden polkuja
Rakkauden polkuja on suomalaisen Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 1980.
Olga Palei
Vallankumous ja sen jälkeinen aika
Venäjän vallankumouksen yhteydessä Olgan ja Pavelin poika Vladimir Palei pidätettiin ja vietiin ensin Kiroviin ja myöhemmin Jekaterinburgiin ja Alapajevskiin, jossa hänet teloitettiin heinäkuussa 1918 useiden muiden tsaariperheen sukulaisten kanssa.
Suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš pidätettiin Pietarissa elokuussa 1918, ja tammikuussa 1919 hänet vietiin Pietari-Paavalin linnoitukseen ja ammuttiin yhdessä serkkujensa Dimitri Konstantinovitš Romanovin, Georgi Mihailovitš Romanovin ja Nikolai Mihailovitš Romanovin kanssa. Hänet haudattiin joukkohautaan eikä ruumista koskaan löydetty.
Olga Valerianovna Palei itse sekä hänen tyttärensä Irina ja Natalia pakenivat Venäjältä vuonna 1920 Suomeen. Olga kuoli Pariisissa yhdeksän vuotta Venäjältä lähdön jälkeen.
Okatorvijäkälä
Okatorvijäkälä (Cladonia uncialis) on noin 1-5 cm korkea pensasjäkälä, joka kasvaa tiheinä tuppaina poronjäkälien seassa ja kaukaa katsottuna niitä muistuttaakin. Sen liereät varret ovat yleensä vaalean kellanvihreitä ja yleisemmällä nimialalajilla tiheään haaroittuvia. Haarojen kärjet ovat lyhyitä ja piikkimäisen teräviä, ruskettuneita. Haaranhangoissa on ammottava reikä. Okatorvijäkälä on yleinen koko maassa kangasmetsissä ja kallioilla, mutta Lounais-Suomessa nimialalajia yleisempi on piikkitorvijäkälä (subsp. biuncialis). Tuntureilla laji taas on usein niukasti haarova ja yksittäinen kasvaen muiden jäkälien ja sammalien joukossa.
Lillaisarn
Lillaisarn on saari Espoon Suvisaaristossa Aisarfjärdenin merialueella. Se kuuluu Aisarn-saariryhmään, joka sijaitsee välittömästi Suvisaariston pääsaarten lounaispuolella. Saariryhmän kaksi muuta saarta, Storaisarn ja Torraisarn sijaitsevat Lillaisarnista lounaaseen. Saariryhmän lounais–koillissuuntainen ulottuvuus on noin 1,2 kilometriä.
Noin kolmen hehtaarin laajuisen Lillaisarnin rantaviiva on kallioista ja kasvillisuudeltaan niukkaa. Saaren sisäosa on enimmäkseen tuoretta kangasmetsää, etelässä on pieni alue lehtomaista kangasta.
Ahveniset
Ahveniset on Ahvenanmaalla toimiva järjestö, jonka erityisenä pyrkimyksenä on pitää yllä Ahvenanmaan suomenkielisen väestön kielitaitoa. Järjestön toiminta kattaa kaikki ikäryhmät. Tomintamuotoina ovat mm. erilaiset kurssit ja retket sekä lapsille tarkoitettu lastenkerho.
Riukiunnärhi
Riukiunnärhi (Garrulus lidthi) on itäaasialainen varislintulaji. Se elää ainoastaan Japanin eteläosassa Ryūkyūsaarten Amami Ōshima- ja Kakeroma-jima-saarilla.
Riukiunnärhi elää metsissä asutuksen lähellä, mieluiten vanhoissa metsissä. Se syö ja varastoi Castanopsis cuspidata-puun ja bambutammen terhoja, näiden puuttuessa se saattaa siirtyä viljelyksille. Se syö myös hyönteisiä, matelijoita, pikkulintuja sekä hedelmiä ja siemeniä.
Pete Gill
Pete Gill (synt. Peter Gill) on heavy metal -rumpali. Hän on soittanut Saxonissa ja Motörheadissa.
Gill oli perustamassa Saxonia vuonna 1976. Hän soitti yhtyeessä vuoteen 1981 saakka, jolloin hän loukkasi kätensä. Vuosina 1984–1986 hän liittyi Motörheadin riveihin ja oli niinä vuosina mukana yhtyeen kiertueilla.
Eldon Hoke
Eldon Hoke (23. maaliskuuta 1958 – 19. huhtikuuta 1997) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka esiintyi usein nimellä El Duce. Hänet tunnettiin rumpalina ja laulajana rockyhtyeessä The Mentors.
Hoke nousi kuitenkin laajempaan julkisuuteen, kun häntä epäiltiin Nirvanan keulahahmon Kurt Cobainin murhasta. Cobainin vaimo Courtney Love oli Hoken mukaan palkannut hänet murhaamaan Cobainin, mutta Hoke kieltäytyi. Laajempien tutkimusten jälkeen todettiin, että Cobain oli tehnyt itsemurhan, sillä hänen kuolinpaikaltaan löydettiin itsemurhaviesti.
American Accordionists’ Association
American Accordionists’ Association (AAA) on vuonna 1938 perustettu yhdysvaltalainen harmonikka-alan järjestö. Järjestön puheenjohtajana vuonna 2020 toimii Joseph Ciccone.
Toiminta-ajatus
Yhdistyksen tehtävänä on edistää harmonikkatietoisuutta ja -tietoa sekä soittimen arvostusta julkisuudessa ja tiedotusvälineissä. Se edistää harmonikkayhteisön ykseyttä ja kannustaa jäseniään yhteistyöhön sekä toistensa kanssa että muiden organisaatioiden kanssa harmonikan näkyvyyden edistämiseksi. Yhdistys pyrkii myös edistämään harmonikkamusiikin tasoa, huomioimaan alan toimijoiden saavutuksia, järjestämään eritasoisia harmonikkakilpailuja ja opetustilaisuuksia sekä edistämään harmonikansoiton opetuksen ja taiteen tasoa.
Historia
Järjestö perustettiin 9. maaliskuuta 1938 New Yorkissa. Perustajajäseniä olivat Joe Biviano, Sydney Dawson, Pietro Deiro, Pietro Frosini, Anthony Galla-Rini, John Gart, Abe Goldman, Charles Magnante, Charles Nunzio, Sam Roland, Byron Streep ja Gene Von Hallberg. Pietro Deiro valittiin järjestön ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
We Are Young
Kappale sai aluksi huomiota vain verkossa, mutta joulukuussa 2011 sitä coveroitiin televisiosarjassa Glee. Näyttelijöiden versio kappaleesta nousi iTunesin ykköseksi ja sijalle 12 Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -singlelistalla. Tämän jälkeen kappaletta käytettiin Chevrolet Sonic -automallin mainoksessa, joka esitettiin Super Bowl XLVI -loppuottelun aikana. Perinteisesti loppuottelu on vuoden katsotuimpia televisiolähetyksiä, ja tälläkin kertaa lähetystä seurasi yli 111 miljoonaa katsojaa. Pian kappale välittyi valtayleisön tietoisuuteen ja siitä tulikin niin sanottu crossover-hitti. Kappale nousi Billboard Hot 100 -singlelistan kärkeen ja pysyi siellä kuusi yhtäjaksoista viikkoa. ”We Are Young” on myynyt viisinkertaista platinaa Yhdysvalloissa ja se on sekä Funin että Monáen ensimmäinen listahitti.
Kappale valittiin vuoden 2013 Grammy-gaalassa vuoden kappaleeksi. .
Asemalla
Ikävä ihollesi on kokonaan Aki Tykin käsialaa ja muut kappaleet sävelletty yhdessä Miki Piin kanssa kuten krapulankatkuinen biisi Pois Kalliosta.
Valko-Venäjän käsipallomaajoukkue
Valko-Venäjän käsipallomaajoukkue edustaa Valko-Venäjää miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Valko-Venäjän käsipalloliitto.
Valko-Venäjän maajoukkue on osallistunut maailmanmestaruuskilpailuihin neljästi. Vuoden 1995 MM-kilpailuissa joukkue sijoittui yhdeksänneksi, vuonna 2013 sijalle 15, vuonna 2015 sijalle 18 sekä vuonna 2017 sijalle 11. EM-kilpailuihin joukkue on osallistunut kuudesti parhaana tuloksenaan kahdeksas sija vuodelta 1994.
Cities XL
Cities XL on Monte Criston kehittämä ja julkaisema kaupunginrakennuspeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 2009. Focus Home Interactive kehitti pelistä myöhemmin uudemman version Cities XL 2011, joka julkaistiin lokakuussa 2010.
Mikael Söderman
Söderman juoksi Helsingissä 27. kesäkuuta 1991 400 metriä aikaan 45,86 ja hän on toistaiseksi viimeisin 46 sekuntia alittanut suomalaisjuoksija. Kaikkien aikojen suomalaistilastossa hän on kolmantena. 800 metrillä Söderman juoksi 1.45,20 Lappeenrannan eliittikisoissa 26. heinäkuuta 1994. Ajalla hän on matkan kaikkien aikojen neljänneksi nopein suomalainen.
Helsingin EM-kisoissa 1994 Söderman osallistui 800 metrille, jolla selvisi toiselle kierrokselle. Seuratasolla Söderman edusti IF Drottia.
Formula One Championship Edition
Formula One Championship Edition on ensimmäinen Formula 1 -peli, joka on julkaistu PlayStation 3 -konsolille vuonna 2007. Peli on toistaiseksi viimeisin Sonyn tekemä Formula 1 -peli. Pelissä koetaan Formula 1 -kausi 2006 uudelleen uusilla paremmilla grafiikoilla ja PlayStation 3 -pelikonsolin langattomalla Sixaxis -ohjaimella. Peli on grafiikkapäivitys PlayStation 2 -pelistä Formula One 06. Peliin oli tulossa turva-auto mutta se poistettiin lopullisesta versiosta.
Pelin suomenkielisinä selostajina toimivat Oskari Saari ja Erkki Mustakari.
Tallit ja kuljettajat
Pelissä ovat kaikki Formula 1 -kauden 2006 yksitoista tallia ja 22 kuljettajaa.
Radat
Pelissä ovat kaikki Formula 1 -kauden 2006 kahdeksantoista rataa.
Simo Halinen
Simo Halinen (s. 30. lokakuuta 1963 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, näyttelijä ja kirjailija.
Halinen on ohjannut ja käsikirjoittanut elokuvia ja televisiosarjoja. Halinen opiskeli dokumenttiohjausta Taideteollisessa korkeakoulussa valmistuen taiteen kandidaatiksi.
Häneltä on ilmestynyt kolme romaania. Lisäksi hän on tehnyt lyhyitä dokumenttielokuvia.
Pjotr Uspenski
thumb|175px|Pjotr Uspenski. Pjotr Gavrilovitš Uspenski (, 1847 Nižni Novgorodin lääni – 27. joulukuuta 1881 Karan pakkotyövankila) oli venäläinen vallankumouksellinen.
Simo Halinen
Halisen ensimmäinen kokoillan elokuva Cyclomania (2001) kertoi polkupyöräläheteistä. Vuonna 2006 Halinen ohjasi minisarjan Kultainen noutaja YLElle.
Toinen pitkä elokuva Kerron sinulle kaiken (2012) käsittelee moderneja, urbaaneita ihmissuhteita. Pääosissa näyttelevät Leea Klemola, Peter Franzén ja Ria Kataja. Suomen Elokuvaohjaajaliitto SELO palkitsi Halisen elokuvasta Vuoden elokuvaohjaaja -palkinnolla. Halinen palkittiin myös Jussilla elokuvan käsikirjoituksesta. Leea Klemola voitti parhaan naispääosan Jussin. Elokuva voitti myös Seyfi Teoman -palkinnon Palicin kansainvälisellä elokuvafestivaalilla Serbiassa.