cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heikki Renvall
Ura
Renvall oli Länsi-Suomen kansanlehden toimituksen jäsen 1897–1899 ja Helsingin yliopiston lainopillisen tiedekunnan kansantalouden, finanssiopin ja tilastotieteen vt. apulainen 1900–1903. Hän toimi asianajajana Helsingissä vuosina 1902–1904 ja oli Helsingin Sanomien päätoimittaja 1905–1906. Renvall hoiti Helsingin yliopiston kansantalous- ja tilastotieteen dosentin virkaa 1906–1917 ja hän oli myös Teknillisen korkeakoulun kansantaloustieteen vt. professori 1909–1911 ja Helsingin yliopiston agraaripolitiikan opettaja 1908–1909 ja 1911–1913. Renvall oli Vakuutus Oy Kalevan johtokunnan jäsenenä 1906–1916 ja toimi yhtiön apulaisjohtajana 1916–1925 ja toimitusjohtajana 1925–1946. Renvall oli perustamassa Suomalainen Kansa -lehteä ja oli sen toimittajana 1907–1911; hän oli myös Yhteiskunta-taloudellisen aikakauskirjan toimittaja 1915–1920.
Toiminta poliitikkona
Politiikassa Renvall oli porvarissäädyssä Savonlinnan edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1908 ja 1910–1914 Mikkelin läänin vaalipiiristä. Venäjän vallan aikana Renvall oli Passiivisen vastarinnan keskuskomitean ja Aktiivisen komitean jäsenenä. Hän toimi kauppa- ja teollisuustoimituskunnan päällikkönä (senaattorina) Svinhufvudin senaatissa 1917–1918 sekä Paasikiven senaatissa 1918. Renvall oli myös senaatin talousosaston jäsen ja talousosaston varapuheenjohtaja Vaasan senaatissa 1918. Vuosina 1922–1924 Renvall oli kokoomuksen edustajana Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1925 presidentinvaaleissa ja toimi myös Helsingin kaupunginvaltuutettuna. Renvall sai ministerin arvonimen 1918.
Coffey
Coffey on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Edward L. Beach, Jr.
thumb|Edward L. Beach Jr Edward Latimer Beach, Jr. (20. huhtikuuta 1918 – 1. joulukuuta 2002) oli korkea-arvoinen yhdysvaltalainen meriupseeri ja bestseller-jännityskirjailija. Hänen isänsä Edward L. Beach, Sr. oli myös menestynyt meriupseeri.
Beach osallistui muun muassa Midwayn meritaisteluun toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen hän oli muun muassa joidenkin sukellusveneiden, kuten ydinkäyttöisen USS Tritonin komentaja, ja kulki sillä miehistöineen vuonna 1960 ensimmäisinä koko maapallon ympäri veden alla. 1950-luvulla hän julkaisi teoksen Run Silent, Run Deep, joka on suomennettu nimellä ”Aja ääneti, aja syvällä”. Hän on myös kirjoittanut toisen maailmansodan sukellusveneistä kertovan kirjan Dust on the Sea, joka on suomennettu nimellä ”Pinnalle jää vain pöly”, ja myös Cold Is the Sea, ”Kylmä meri”.
Hänen kirjastaan Aja ääneti, aja syvällä on tehty vuonna 1958 filmatisointi joka poikkeaa huomattavasti alkuperäisteoksesta; siihen on otettu aineksia myös saman kirjailijan toisesta teoksestaa Pinnalle jää vain pöly.
Elokuvan pääosissa nähdään Clark Gable ja Burt Lancaster.
Leskisläisyys
thumb|right|Euroopan lestadiolaisuuden sukupuu vuonna 2001 ilman kuolleita haaroja. thumb|right|Ruotsin lestadiolaisuuden sukupuu joka sisältää myös kuolleet haarat Leskisläisyys on Ruotsin vanhoillislestadiolaisuuden hajaannuksessa syntynyt ryhmä. Hajaannus tapahtui vuosina 1953–1954. Ryhmää kutsuttiin Ruotsissa Laestadinska Missionsförbundetiksi (tai Laestadianska Missionsstyrelse ). Ryhmä oli pieni, mutta julkaisi jonkin aikaa omaa A&O-lehteään. Yhdistys on lakannut toimimasta. Ryhmä on nimetty pappi Iivari Leskisen mukaan. Toinen ryhmän perustajista oli saarnaaja J. O. Axelsson. Leskisläiset antoivat pikkuesikoisten puhujien ja ei-lestadiolaisten pappien saarnata seuroissaan. Leskisläiset ryhtyivät yhteistyöhön Norjan Hans Nilssenin lestadiolaisryhmän kanssa ("nilsseniläisyys"), ja näin leskisläisyys sai kannattajia Ruotsin lisäksi myös Norjassa.
Vuonna 2001 ja myös vuonna 2012 professori Jouko Talonen oli ilmoittanut leskisläisten määräksi kysymysmerkin, mutta Talosen arvioiman suuruusjärjestyksen perusteella leskisläisten määrä lienee noin 50–200 henkilöä. Näin ollen leskisläisyys lienee ollut vuonna 2012 kahdenneksitoista suurin lestadiolaisryhmä maailmassa.
Leskisläisillä on ilmeisesti Piteåssa toimintaa edelleen.
Taivas
thumb|[[Kalifornialaista iltataivasta.]] thumb|[[Analemma on käyrä, joka kuvaa Auringon sijainnin taivaalla eri päivinä samaan kellonaikaan. Kuva New Jerseyn iltapäivätaivaalta.]] Taivas on avaruus sellaisena kuin se Maasta näkyy eli taivaankansi, tai korkealla maan yllä oleva ilmatila.
Taivaankappaleista parhaiten taivaalla erottuu Aurinko. Tähtitaivaasta näkyvät selkeimmin Kuu ja tähdet sekä jotkin planeetat. Ilmakehän pilvet ovat tiivistynyttä vettä. Muita taivaalla nähtäviä ilmiöitä ovat esimerkiksi sateenkaaret, halot, salamat, revontulet ja tähdenlennot.
Taivaan värit
Taivas on päiväsaikaan selkeällä säällä yleensä sininen. Väri johtuu Auringon säteilyn sironnasta ilmakehässä, ja eniten siroavat siniseltä näyttävät valon lyhyet aallonpituudet. Auringon laskiessa sen valo kulkee pidemmän matkan ilmakehän läpi kuin päivällä, minkä seurauksena sininen siroaa pois ja taivas muuttuu punaiseksi, oranssiksi ja keltaiseksi. Ilman sirontaa taivas olisi musta.
Frans Lehtonen
Frans Lehtonen (synt. Lehtola, 7. lokakuuta 1859 Petäjävesi – 27. kesäkuuta 1920 Rautalampi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1908–1917.
Elämä
Petäjäveden Kumpujärvessä syntyneen Lehtosen vanhemmat olivat uutistorppari Erkki Vilpunpoika Lehtola (s. 1834) ja Serafia Joonantytär (s. 1843). Lehtonen lähti 14-vuotiaana sepän oppiin ja työskenteli yli 30 vuoden ajan seppänä muun muassa Petäjävedellä, Pieksämäellä ja Kemissä, kunnes hänet 1906 palkattiin SDP:n puhujaksi ja luennoitsijaksi. Lehtonen liittyi työväenliikkeeseen vuonna 1896 ja oli mukana perustamassa lukuisia työväenyhdistyksiä, ammattiosastoja ja osuuskuntia. Vuonna 1908 Lehtonen valittiin kansanedustajaksi Oulun läänin pohjoisesta vaalipiiristä ja hän istui eduskunnassa yhtäjaksoisesti kevääseen 1917 saakka.
Lehtonen asui viimeiset vuotensa Viipurin maalaiskunnan Tammisuossa. Eduskuntauransa jälkeen hän toimi vuosina 1919-1920 luennoitsijana eri puolilla Mikkelin ja Viipurin läänejä. Kiertävä työ kävi terveyden päälle ja talvella 1920 lehtonen sairastui keuhkotautiin. Hieman toivuttuaan hän jatkoi luennoitsijana Kuopion läänissä, mutta kuoli lopulta sairauteensa Rautalammilla saman vuoden kesäkuussa.
Perhe
Lehtosen puoliso oli Jyväskylän pitäjän Nyrölästä kotoisin ollut piika Hilma Juhantytär Pienimäki (s. 1861), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1881. Pariskunnalla oli seitsemän lasta.
Pohjois-Amerikan kummunrakentajat
Kummunrakentajat olivat Pohjois-Amerikan mantereen itäosissa asuneita muinaisia intiaaneja. Heidän jäljiltään on löydetty lukemattomia eri kokoisia kumpuja, joista useat ovat arkeologisissa kaivauksissa paljastuneet muinaisten arvohenkilöiden hautakummuiksi ja hengellisiksi seremoniapaikoiksi. Eniten kumpuja on löydetty Ohiosta ja Mississippi-joen varrelta.
Ensimmäiset kummut tehtiin jo tuhansia vuosia ennen ajanlaskun alkua. Tämän rakennustaiteen varsinainen kukoistuskausi alkoi noin vuonna 500 eaa. Tuon aikakauden Adena-kulttuuri ja sitä seurannut Hopewellin perinne muuttivat kumpujen rakentamista monimutkaisemmaksi ja laaja-alaisemmaksi. Näiden kausien aloittamaa rakennusperinnettä jatkoi noin vuonna 700 jaa. alkanut Mississippin kulttuuri, joka synnytti muun muassa oman aikakautensa ylikansoitetun suurkaupungin Cahokian.
Kumpujen malli oli vaihteleva. Mississippin kulttuurin jäljiltä löytyi pyramidimaisia hautakumpuja. Ilmasta erottuvat niin kutsutut kuvakummut olivat monesti eläimen muotoisia. Ohiosta löytynyt Suuri käärmekumpu (Great Serpent Mound) ja Iowan Suuri karhukumpu (Great Bear Mound) ovat kooltaan vaikuttavia muistomerkkejä, jotka on rakennettu eläinten kunniaksi. Kummunrakentamisen huippukausi kääntyi laskuun 1200-luvun aikana ja päättyi käytännöllisesti katsoen kokonaan seuraavilla vuosisadoilla.
Kummunrakennuksen pitkä historia
thumb|Voimakkaat mesoamerikkalaiset vaikutteet näkyivät joissakin kummunrakentajien töissä.
Hautakumpujen rakentaminen oli vilkkaimmillaan vuosina 700 eaa.–1000 jaa. ja liittyi asutuksen paikoilleen asettumiseen. Tuolloin tehdyt kartiomaiset kummut voidaan yhdistää varhaiseen itäiseen metsämaa-vaiheeseen. Näiden kumpujen rinnalle tuli suorakaiteen muotoisia kumpuja ajanlaskun alkuvuosina. Myöhemmin tehtyjen temppelikumpujen suosio ajoittui vuosien 800–1300 jaa. välille. Näiden tasapäisten pyramidien tekijät pystyttivät rakennelmansa aluksi lähelle Meksikonlahtea Mississippi-joen suistoon, mutta valtasivat vähitellen pohjoisemmat alueet. Temppelikummuissa ei suoritettu useinkaan hautauksia, vaan ne toimivat aikakautensa seremoniakeskuksina.
Arkaaisen kauden kummut
Etelä-Louisianan Monte Sano saattaa olla vanhin ala-Mississippin kumpuryhmä. Se on iältään noin 7000 radiohiilivuotta vanha. Myöhemmän ajan kummunrakentajien enemmän suosimat maakummut ilmestyivät keskiarkaaisella ajalla jo 4500–4000 kalenterivuotta eaa. Varhaisimmat Labradorin kumpuhautaukset ovat ajalta 5600 eaa. Jotkut merkit viittaavat siihen, että kumpuja tehtiin jo varhaisarkaaisella kaudella. Kummunrakentajien on todettu työskennelleen myös Ontariossa ja New Yorkissa, josta on löytynyt Point Peninsulan kulttuuriin yhdistettyjä hautakumpuja.
Poverty Point
thumb|Poverty Pointin esihistoriallinen maarakennelma ilmasta nähtynä.
Varhainen kummunrakentajien vaihe on ajoitettu Mississippin alajuoksulle vuosina 1500–700 eaa. Tämän alueen tärkein keskus oli todennäköisesti Louisianasta löydetty Poverty Point, jonka asukasluvuksi on arveltu sen kukoistuskaudella noin 5 000 ihmistä. Paikka muodostui puoliympyrän muotoon rakennetuista harjannemaisista kummuista ja muistutti amfiteatteria. Harjanteet eivät ole varsinaisia temppelikumpuja ja ne tunnistettiin ihmiskäden tekemiksi vasta 1950-luvulla tehtyjen ilmakuvien perusteella.
Adena
thumb|Grave Creek Mound, [[Adenan kulttuuri]] Hautakummut jaetaan Adena- ja Hopewell-kumpuihin, joista jälkimmäinen perinne korvasi asteittain Adenan. Varsinainen kummunrakentajien aikakausi alkoi Adena-kulttuurin nousun myötä. Tiedot Adenan vaikutuspiirin ihmisistä ovat vähäiset. Heidän kylänsä olivat pieniä, ja niihin kuului aluksi korkeintaan kahden perheen jäseniä. Myös itse kulttuuri keskittyi suhteellisen pienelle alueelle eteläisessä Ohiossa, jossa on uskottu olleen noin 300 Adenaan lukeutunutta paikkaa. Saman aikakauden kumpukeskittymiä on löydetty yhteensä 200 Indianasta, Kentuckystä, Länsi-Virginiasta ja Pennsylvaniasta.
Adena-ihmisten alkuperä on hämärän peitossa, mutta heidän hautojensa avaaminen on tuonut esille monia seikkoja. Haudoille on ripoteltu mangaanidioksidia ja grafiittia, useasti myös keltaista tai punaista okraa. Viimeksi mainittua on käytetty jo niinkin varhain kuin 2450 eaa. Red Lake -järvellä New Yorkin osavaltiossa. Toisinaan ruumiit on maalattu kirjavin värein. Lukuisten hautausten myötä myös kummut ja niiden koko lisääntyivät. Vaikka suurin osa kummuista oli tehty hautajaistilaisuuksiin, on joukosta löytynyt myös suurikokoisia maarakennelmia, joiden käyttötarkoitusta ei ole pystytty ratkaisemaan.
Noin vuonna 500 eaa. kummut olivat nousseet tärkeimpään osaan hautajaisiin liittyvissä seremonioissa. Tutkijoiden mukaan Adena-kulttuurin saviastiat ja pienimuotoinen maanviljely viittaavat paikoillaan pysyvään elämäntapaan, joskin metsästys ja pähkinöiden keruu tekivät heistä puoliksi liikkuvia.
Hopewell
thumb|Hopewellin kumpuja Chillicothessa Ohiossa.
Luultavasti Adena-perinteen pohjalta syntyi uusi kulttuuriryhmä. Sen yhteiskuntaluokkaerot olivat nyt aiempaa isompia. Silti Hopewellin päälliköt eivät liene olleet kovin voimakkaita. Hopewellin ihmiset harjoittivat yleensä polttohautausta.
Hopewellin perinteen rakentamat kummut olivat adenalaisten kumpuja suurempia ja näyttävämpiä. Ympyrän, suorakaiteen, neliön tai kahdeksankulmion muotoista kumpua ympäröi monesti maavalli. Monet näistä kummuista peittivät kaksikerroksisia hautoja, ja niiden korkeus saattoi yltää jopa kymmeneen metriin. Maakumpujen tutkijat ovat todenneet kummunrakentajien olleen hyvin perillä matematiikasta ja geometriasta. Heillä on myös ollut selkeä tietämys astronomiasta ja mittayksiköistä. Kumpuja ei ollut rakennettu sattumanvaraisesti, vaan rakentamisen on uskottu liittyneen kuun, auringon ja tähtien liikkeisiin. Ohion keskuspaikkoina sijanneiden Chillicothen ja Newarkin kumpujen välillä on todettu kulkeneen suojavallien reunustama kujanne. Tämä reitti on nimetty "Suureksi Hopewellin tieksi" (Great Hopewell Road), ja sen pituus on ollut lähes 100 kilometriä.
Hopewellin perinteen mukana kasvanut kauppa levittäytyi Mississippin jokilaaksosta Isojenjärvien alueelle, josta tuotiin kuparia. Etelässä kauppaverkko laajeni jokiliikenteen mukana Meksikonlahdelle ja lännessä kauppayhteyksien on todettu yltäneen Suurille tasangoille. Suhteet naapurikyliin vahvistettiin avioliitoin ja niiden mukana tulleiden lahjojen avulla. Myös kylät kasvoivat isommiksi maanviljelyn saadessa entistä enemmän sijaa metsästykseen ja ravintokasvien keräilyyn kuuluneiden pääelinkeinojen rinnalla. Vuosien 300–350 jaa. välisenä ajanjaksona Hopewellin yhteisöjen keskinäiset suhteet alkoivat rakoilla. Kummunrakentajien määrät vähenivät ja kylien keskeisenä voimavarana toimineita yhteisiä seremonioita järjestettiin harvemmin. Erääksi syyksi perinteen loppumiseen arvellaan kylien kasvamista liian isoiksi. Farmarien plantaasien ravintolähteet eivät riittäneet tyydyttämään työväestön lisääntyviä tarpeita. Vuoteen 750 mennessä Hopewellin perinne oli kadonnut kokonaan.
Mississippin kulttuuri vuosina 700–1500 jaa.
Hopewellin perinne jätti jälkensä sitä seuranneeseen Mississippin kulttuuriin, joka kehittyi myöhäisestä Metsämaan kulttuurista vuosina 750–1000 jaa. ja saavutti huippunsa toisen vuosituhannen alkaessa. Kummuntekijöiden arkkitehtuuri monimutkaistui. Heidän pääsuunnittelijansa halusivat jättää tunnusomaiset merkkinsä jälkipolville ja rakennuttivat osan kummuista neliöpohjaisiksi pyramidin tavoin muotoilluiksi monitasoisiksi rakennelmiksi. Näiden piirteissä oli havaittavissa yhteyksiä Meksikon ja Keski-Amerikan vanhojen sivilisaatioiden kulttuureihin. joissa uskonnollisiin menoihin liitettiin joskus ihmisuhreja.
Tunnetuin Mississippin kumpukylistä oli "Auringon kaupunki" Cahokia. Se rakennettiin nykyisen St. Louisin lähistölle, jossa se monien jokien vaikutuspiirissä sai ympärilleen hedelmällisen maaperän. Cahokiasta tuli koko Mississippin kulttuurin uskonnollisen elämän ja kaupankäynnin keskus. Varsinkin päällikkökuntia yhdisti laaja kauppaverkosto, joka perustui pääsääntöisesti Hopewellin perinteen vaihtosysteemiin. Selvät luokkajaot korostuivat. Ylimpään arvoasteikkoon kuuluvat ylimykset hallitsivat alempia luokkia. Nämä merkkihenkilöt asuivat omien kumpujensa päälle rakennetuissa taloissa. Muu väestö asui paalu-lehvä-majoissaan kumpujen ympärillä. thumb|[[Cahokian Munkkien kumpu oli suurin Amerikassa rakennettu maakumpu. ]] Joidenkin tietojen mukaan Cahokian lähistöille syntyi laajeneva alue, jonne kumpuja ei enää rakennettu. Mahdolliset punataudin ja tuberkuloosin kaltaiset taudit ovat saattaneet levitä itärannikolta Cahokiaan epidemian tavoin. Vuoden 1250 paikkeilla maapalloa ravistellut pieni jääkausi on myös voinut edesauttaa Mississippin kulttuurin tuhoutumista lyhentämällä kesien pituutta ja estämällä näin satojen ylijäämän. Kummunrakentajat saivat aikaan myös ympäristökatastrofeja. Cahokiassa he yrittivät huonoin seurauksin muuttaa jokien virtausten suuntaa turvatakseen juomaveden saannin kaupungin asukkaille.
Cahokian kaupunki ja sen ympäristö autioituivat äkillisesti ennen vuotta 1350 tuntemattomasta syystä. Syitä on etsitty taudeista tai nälänhädästä, jotka johtuivat maissisatojen epäonnistumisista. Samoilta ajoilta on löydetty merkkejä sotien lisääntymisestä koko Mississippin kulttuurin alueella.
Kuvakummut
thumb|Kuvakumpuja.
Kuvakummut ovat pääasiassa eläimen muotoisia kumpuja. Niihin liittyy joskus hautauksia, joko yksittäin tai joukossa. Eniten kuvakumpuja löytyy Wisconsinissa. Tunnetuin kuvakumpu on Ohion Adamsin piirikunnassa sijaitseva Great Serpent Mound eli Suuri käärmekumpu. Käärmekumpu seuraa Bush Creek -joen mutkittelua, ja se on noin 405 metriä pitkä. Kummun tai "geoglyfin" keskikorkeus on vain metri ja leveys 6 metriä. Tämä kumpu lienee tehty Adenan jaksolla noin 320 eaa.
Kuvakumpujen suurin pituus vaihtelee muutamasta metristä sataan metriin, korkeus lienee monesti metrin luokkaa. Tunnettuja ovat myös suuren ympyränmuotoisen kummun sisällä oleva Eagle Mound Newarkissa ja Kotkakumpu. Muita käytettyjä eläinhahmoja ovat olleet pantterit, kilpikonnat, sisiliskot ja linnut. Näiden kuvakumpujen oikeaa muotoa on vaikea havaita maasta käsin.
Kuvakumpuja lienee tehty Adenan ajoista lähtien vielä Missisippin kulttuuriin saakka..
Kummunrakentajat tutkimuskohteena
thumb|Hernando de Soton muistiinmerkittyjen kuvausten perusteella tehty Mississippin muinaista kulttuuria jäljittelevä maalaus Nodenasta [[Arkansasista v. 1539.]] Vuoteen 1550 mennessä kummunrakentajien pitkä vaikutuskausi oli päättynyt lopullisesti. Jotkut Pohjois-Amerikan kaakkoisissa osissa asuvat kansat jatkoivat kuitenkin maakumpujen käyttöä. Heistä choctawit ja creekit ovat saattaneet olla temppeli-kummunrakentajien jälkeläisiä. Tästä voidaan esittää todisteena espanjalaisen löytöretkeilijä Hernando de Soton muistiinpanot 1500-luvulta. Suurin yhteys kummunrakentajien aikakauden kulttuuriin on todettu olleen natchezeilla, jotka harjoittivat monia Mississippin kulttuurista tuttuja tapoja vielä 1700-luvulla.
Smithsonian-instituutti kallistui 1800-luvulla Bartonin puolelle kummunrakentajien alkuperän suhteen. Kirjailija Josiah Priestin 1838 esittämän väitteen mukaan kumpujen rakentajat olisivat olleet egyptiläisiä, kiinalaisia ja norjalaisia. Vahvoja ehdokkaita ovat olleet myös israelilaiset, walesilaiset ja intialaiset. Myös Atlantiksen muinaisia asukkaita on ehdotettu. Kenraali William Henry Harrisonin (nousi myöhemmin Yhdysvaltain presidentiksi) kirjoittaman tutkielman mukaan asteekit olivat rakentaneet kummut. Saman teorian mukaan paikalliset vihamieliset heimot olivat ajaneet asteekit Wisconsiniin, jossa he olivat perustaneet Aztalan-nimisen kumpukaupungin. Delaware-intiaanien vanha perimätieto kertoo Ohion seuduilla asuneesta allegewi-muinaiskansasta, joka oli rakentanut kumpuja. Irokeesien auttamina delawaret olivat ajaneet kummunrakentajat etelään.
1900-luvun alussa aloitetut tieteelliset tutkimukset osoittivat toteen, että kumpuja olivat rakentaneet useat kansat useina eri aikakausina moniin erilaisiin tarkoituksiin. Niiden rakentaminen on vienyt suunnattomasti aikaa, sillä käytetyt maa-ainekset on tuotu muualta. Tiedemiesten arvioiden mukaan intiaanit olivat yksistään Poverty Pointin kumpuja rakentaessaan siirtäneet noin 405 000 neliömetriä maata. Suurin kummunrakentajien maatöistä oli Cahokian Munkkien kumpu, jonka pohja on 316 metriä pitkä, leveys yli 200 metriä ja korkeus on noin 30 metriä. Pelkästään nämä kaksi kumpua ovat vaatineet suunnattoman määrän työvoimaa ja aikaa, sillä kummunrakentajilla on ollut maansiirtoon käytössään vain korit ja vuodista tehdyt säkit.
Pollarilaisuus
thumb|300px|right|Pohjois-Amerikan lestadiolaisuuden sukupuu. Sisältää myös kuolleet haarat. Pollarilaisuus on Amerikassa vaikuttava lestadiolaissuunta. Ryhmä syntyi noin vuonna 1922 erkanemalla vanhoillislestadiolaisuudesta USA:ssa. Vetelistä Amerikkaan muuttanut John (Juho) Pollari (1865-1945) oli suunnan keskeinen saarnaaja, joka oli aiemmin toiminut Vetelissä äärimmäisevankelisten piireissä Pollarilaiset kutsuvatkin itseään myös "evankelisiksi". Ryhmä väheksyi syntiä, eikä halunnut että siitä nuhdeltaisiin. Myös ripin merkitystä vähäteltiin.
Sweet Fanny Adams
Sweet Fanny Adams on Sweet-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 1974. Yhtyeen fanit ovat useaan otteeseen äänestäneet Sweet Fanny Adamsin parhaaksi Sweet-levyksi. Vaikka albumilta ei julkaistu yhtäkään singleä, saavutti se maailmanlaajuista menestystä, ja sai myös kriitikoilta kiitosta. Tyylillisesti yhtye otti albumilla entistä vahvemman askeleen kohti hard rockia.
Albumia ei julkaistu Pohjois-Amerikassa, mutta suuri osa sen kappaleista julkaistiin seuraavan albumin, Desolation Boulevardin, Amerikan-painoksella.
Pollarilaisuus
Vuonna 1964 pollarilaisuudesta erkaantui kohtalaisen kokoinen ryhmä nimeltä auneslaiset. Tämän hajaannuksen jälkeen pollarilaisuuden pääsuuntaa alettiin kutsua myös riitinmattilaisuudeksi. Riitinmattilaisia oli hajaannuksen jälkeen ylivoimaisesti enemmän kuin auneslaisia, mutta vuoden 2012 arvioiden mukaan ne ovat suunnilleen saman suuruisia, koska vuoden 2001 jälkeen riitinmattilaisten määrä on romahtanut viidesosaan.
Sweet Fanny Adams
Äänitys
Albumin teko aloitettiin jo vuoden 1973 puolivälissä, mutta levyn valmistumista viivytti muun muassa laulaja Brian Connollyn joutuminen katutappeluun vuoden 1974 talvella. Tapahtuman seurauksena hän sai pahoja vaurioita muun muassa kurkkuunsa, jonka vuoksi hän menetti äänensä pitkäksi aikaa. Tapahtuneen johdosta myös Pohjois-Amerikan-kiertue jouduttiin perumaan.
Pollarilaisuus
Vuonna 1978 auneslaisuudesta erkaantui pieni ryhmä nimeltä hankalaisuus (melvinites). Auneslaisuus on tuon hajaannuksen jälkeenkin yhä toiseksi suurin pollarilaisryhmä. Jo samana vuonna 1978 hankalaisuudesta erkani ryhmä nimeltä davidiitit (davidites). Professori Jouko Talosen arvion mukaan vuonna 2001 hankalaisia oli vähemmän kuin davidiitteja
Sweet Fanny Adams
Äänitys
Albumin työnimi ”We're Revolting” (suom. me kapinoimme) kuvasi hyvin yhtyeen ajatuksia Chinn/Chapman -lauluntekotiimiä kohtaan. Myös yhteistyö tuottaja Phil Wainmanin kanssa päättyi tähän albumiin. Albumin nimeksi piti tulla Sweet Fuck All, jonka levy-yhtiö hylkäsi julkaisukelvottomana, sittemmin Sweet F.A., mutta lopulta nimeksi laitettiin Sweet Fanny Adams (suom. "Sweet ei välitä mistään").
Yhtye alkoi ottaa enemmän vastuuta sävellyksistä ja tyylistään, ja näin ollen levyllä oli enimmäkseen yhtyeen omia sävellyksiä ja vain kaksi Chinn/Chapman -kappaletta. Yhtye halusi karistaa purkkapop-leiman itsestään ja soittaa enemmän heavy rockiin kallistuvaa musiikkia. Basisti Steve Priest laulaa albumilla kaksi kappaletta; ”No You Don't” ja ”Restless”, kitaristi Andy Scott yhden, ”In to the Night”.
Pollarilaisuus
Riitinmattilaisista erkani vuonna 1982 erittäin pieni ryhmä nimeltä ollanketolaisuus saarnaaja Elden Ollankedon johdolla, mutta ei ole varmaa onko ollanketolaisuutta enää olemassa nykyään.
Riitinmattilaisuus oli vuoden 2012 arvion mukaan viidenneksi suurin lestadiolaisuuden haara. Riitinmattilaisten määrä on pysynyt varsin vakaana 2000-luvulla. Onpa paikoin rakennettu uusia suuria kirkkoja, kuten Duluthissa ja Minneapolin kaupungin pohjoispuolella. Riitinmattilaisia lienee tällä hetkellä 3000 - 4000 henkeä.
Sweet Fanny Adams
Menestys
Sweet Fanny Adams on Sweetin ainoa Britannian top 40 -albumilistalle noussut studiolevy (UK #27). Länsi-Saksassa albumi oli korkeimmillaan sijalla 2 ja Suomessa sijalla 3.
Euroopassa singlejä ei albumilta tehty. Sweet ja levy-yhtiö RCA olisivat tosin halunneet julkaista kappaleen ”Heartbreak Today” singlenä, mutta julkaisu ei syystä tai toisesta onnistunut. Rumpali Mick Tucker sanoi myöhemmin olevansa varma, että kappale olisi ollut Britannian singlelistan kolmen myydyimmän kappaleen joukossa. Australiassa ja Japanissa sen sijaan julkaistiin kahden a-puolen single ”Peppermint Twist/Rebel Rouser”, joka nousi Australiassa listaykköseksi.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Pollarilaisuus
Ryhmien nimitykset 'perustajien' nimien mukaan ja jäsenmäärät vuonna 2012
-Davidiitit ("davidites"): David Salmela. jäseniä 50 (vuoden 2001 arvio)
Sweet Fanny Adams
Peppermint Twist/Rebel Rouser
(kummatkin A-puolia)
Julkaistu: 1974, RCA Records (Vain Australia ja Japani)
Pollarilaisuus
Ryhmien nimitykset 'perustajien' nimien mukaan ja jäsenmäärät vuonna 2012
-Hankalaiset ("melvinites"): Melvin Hanka. jäseniä 25 (vuoden 2001 arvio)
Sojuz 39
Sojuz 39 oli miehitetty Neuvostoliiton Sojuz-lento Saljut 6 -avaruusasemalle.
Pollarilaisuus
Ryhmien nimitykset 'perustajien' nimien mukaan ja jäsenmäärät vuonna 2012
-Ollanketolaiset: Elden Ollanketo. jäseniä 0-20 (kuollut ryhmä?)
Sojuz 39
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 22. maaliskuuta 1981 ja paluu noin 8 vuorokautta myöhemmin, 30. maaliskuuta 1981. Lennon radiokutsu oli Pamir (Памир).
Pollarilaisuus
Ryhmien nimitykset 'perustajien' nimien mukaan ja jäsenmäärät vuonna 2012
-Koskelalaiset: John Koskela. kuollut ryhmä (0)
Arouna Koné
Ura
Arouna Koné syntyi Anyamassa, suurkaupunki Abidjanin lähiössä 15-lapsiseen perheeseen – hänellä on 9 veljeä ja 5 siskoa. Kuten lukemattomat afrikkalaislapset, hän oppi jalkapalloa pelaamalla kaduilla missä hän hioi tekniikkaansa. Hänen isänsä piti opiskelua tärkeämpänä kuin jalkapalloa ja nuori Arouna ei kyennyt siksi vielä liittymään seuraan. Isänsä kuoltua hän, äitinsä suostumuksella, liittyi Rio Sport d'Anyama -seuraan, jonka jalkapallokoulussa hän pelasi kuusivuotiaasta aina 16-vuotiaaksi asti. Tuossa iässä hän lopetti koulun keskittyäkseen jalkapalloon. Belgialainen Lierse SK havaitsi nuorukaisen taidot ja hän pääsi pelaamaan testiottelun. Vuonna 2002 Koné muutti Belgiaan toteuttaakseen unelmansa ja tullakseen ammattilaisjalkapalloilijaksi.
Lierse SK
Liersen joukkueessa pelasi myös hänen maanmiehensä Adolphe Tohoua. Vaikka häntä ajoittain vaivasi koti-ikävä, seuran varapresidentti Herman Van Den Broeck auttoi häntä ja Koné pystyi palkastaan lähettämään rahaa kotipuoleen. Kentällä Koné esiintyi edukseen ja teki ensimmäisellä kaudellaan 11 maalia 32 ottelussa. Kauden jälkeen Roda JC osti hänet miljoonalla eurolla.
Roda JC
Roda JC:ssä Koné pelasi 63 ottelua ja teki 27 maalia vuosina 2003–2005.
PSV Eindhoven
PSV Eindhovenissa Koné pelasi 53 ottelua ja teki 21 maalia vuosina 2005–2007.
Sevilla FC
Sevillassa Koné pelasi 40 ottelua ja teki yhden maalin vuosina 2007–2012. Hän kävi lainalla Hannover 96:ssa vuonna 2010 ja Levante UD:ssa vuosina 2011–2012.
Hannover 96
Hannover 96:ssa Koné pelasi kahdeksan ottelua ja teki kaksi maalia vuonna 2010.
Levante UD
Levante UD:ssa Koné pelasi 34 ottelua ja teki 15 maalia vuosina 2011–2012.
Wigan Athletic FC
Wigan Athleticissa Koné on pelannut seitsemän ottelua ja tehnyt kolme maalia.
Eva Lund
Lund pelaa Anette Norbergin joukkueen, joka on myös maajoukkue, kolmosheittäjänä. Hän on voittanut MM-kisoista kahdesti kultaa (2005 ja 2006), hopeaa (2001) ja pronssia (2003). EM-kisoista hän on saavuttanut kultaa vuosina 2001, 2003, 2004 ja 2005 sekä varanaisena 1993. Torinossa 2006 ja Vancouverissa 2010 hän voitti olympiakultaa.
Lund on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 66 kilogrammaa. Hän harrastaa luontoa, golfia ja muuta urheilua.
Nestehengitys
Nestehengitys tarkoittaa hengittämistä hapella rikastetun (yleensä perfluorihiilivetypohjaisen) nesteen avulla. Lääketieteellisesti nestehengitystä voidaan käyttää esimerkiksi ennenaikaisesti syntyneiden lasten hoidossa tai jos ihmisen keuhkoihin on tullut palovammoja.
Ensimmäiset nestehengityskokeet teki Johannes Kylstra vuonna 1962 upottamalla hiiriä ja rottia hapetettuun suolaliuokseen. Sen jälkeen kokeita on tehty niin sioilla, koirilla kuin ihmisilläkin. Nestehengitystä on tutkittu syväsukeltamisessa ja sen soveltamisesta avaruusmatkailuun on myös spekuloitu. Nestehengityksen ongelmat liittyvät lähinnä nesteiden aiheuttamiin keuhko- ja kudosvaurioihin, sekä nesteen hengittämisen raskauteen.
Science fictionin puolella nestehengitystä on käytetty ainakin James Cameronin elokuvassa Abyss – syvyys. Elokuvassa nähtävä rotta hengittää nestettä oikeasti.
Olympiodoros nuorempi
Olympiodoros nuorempi (n. 495–570) oli uusplatonilainen filosofi, opettaja ja astrologi. Hän eli Bysantin valtakunnan varhaisina vuosina ja oli aktiivinen enimmäkseen vuoden 529 jälkeen, jolloin Platonin Akatemia ja muut Ateenan pakanalliset filosofikoulut olivat sulkeneet ovensa. Häntä kutsuttiin nuoremmaksi erotukseksi suunnilleen samaan aikaan vaikuttaneesta peripateetikosta Olympiodoros vanhemmasta.
Olympiodoros oli viimeinen pakanallinen oppinut, joka piti yllä platonilaista perinnettä Aleksandriassa (katso Aleksandrian koulukunta). Hänen kuoltuaan koulukunta siirtyi kristityille aristoteelikoille ja siirrettiin lopulta Konstantinopoliin. Olympiodoros itse vältti vainot, joista monet hänen aikalaisena (esimerkiksi Hierokles Aleksandrialainen) kärsivät, mahdollisesti koska Aleksandrian koulukunta ei juurikaan osallistunut politiikkaan (kuten keisari Julianus Luopion hankkeeseen palauttaa mithralainen kultti), sekä mahdollisesti siksi, että se oli opillisempi ja vähemmän uskonnollinen kuin Ateenan Akatemia.
Olympiodoroksen säilyneisiin teoksiin kuuluvat Platonin elämäkerta, kommentaariot useisiin Platonin dialogeihin (mm. In Platonis Alcibiadem commentaria) ja Aristoteleen teoksiin, sekä johdanto aristoteeliseen filosofiaan. Olympiodoros tarjoaa myös sellaista tietoa varhaisemmasta uusplatonikko Iamblikhoksesta, jota ei tunneta muualta.
Sen lisäksi Olympiodorokselta on säilynyt Kommentaario Paulos Aleksandrinoksen astrologian johdantoteoksesta vuodelta 378. Vaikka Kommentaario on kahdessa myöhemmässä versiossa laitettu Heliodoroksen nimiin, L. G. Westerink on katsonut, että kyseessä on todellisuudessa Olympiodoroksen Aleksandriassa vuoden 564 touko- ja heinäkuun välisenä aikana pitämien luentojen yleisesitys. Kommentaario on aukikirjoitettu informatiivisempi versio Pauloksen niukkasanaisesta tekstistä. Se myös valaisee astrologian teorioiden kehitystä Paulosta seuranneen kahdensadan vuoden aikana.
Uusplatonilaiset filosofit David ja Elias ovat mahdollisesti olleet Olympiodoroksen oppilaita.
Fjerritslev
Fjerritslev on taajama Jammerbugtin kunnassa Pohjois-Jyllannin alueella Tanskassa. Se oli vuoteen 2006 saakka Fjerritslevin kunnan keskustaajama, kunnes Fjerritslev liitettiin Jammerbugtiin.
Videoulostulo
Videoulostulo on liitäntä laitteessa. Sen kautta voidaan toistaa laitteen syöttämää kuvaa.
Tunnettuja liitäntästandardeja ovat:
Separaatio
Separaatio, eristäytyminen: Eristäytyessään vähemmistökulttuurin edustaja korostaa vain omaa kulttuuriaan hyläten valtakulttuurin täysin. Separaatiota esiintyy valtiotasolla sekä yhteisöjen ja maahanmuuttajien keskuudessa esimerkiksi oman kielen ja kulttuurin korostamisena.
Vuostimo
Vuostimo on kylä Kemijärvellä kaupungin pohjoisosassa, Pelkosenniemen kunnanrajan tuntumassa lähellä Pyhätunturia.
Oskari Salo
Oskari Salo (23. syyskuuta 1869 Pori – 27. maaliskuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Vuostimo
66.97083°N, 27.51528°W
Oskari Salo
Elämä ja ura
Oskari Salon vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Gustaf Pettersson ja Maria Westerlund. Salo erosi Porin lyseosta vuonna 1887 ja liittyi August Aspegrenin Suomalaiseen Kansanteatteriin, jossa hän oli kuusi vuotta. Vuonna 1893 hän siirtyi Suomalaiseen Teatteriin ja työskenteli siellä paitsi näyttelijänä, myös apulaisohjaajana ja kirjastonhoitajana aina kuolemaansa asti.
Salon keskeisiä näyttämötehtäviä olivat muun muassa Daniel Hjortin nimiosa, Johanneksen rooli Hermann Sudermannin samannimisessä tragediassa ja professori Oldendorff kappaleessa Sanomalehtimiehiä. Hän näytteli päärooleja niin ikään näytelmissä Pikkuhupakko ja Onnen tiet. Minna Canthin klassikkonäytelmässä Anna Liisa hän tulkitsi Johanneksen osan ja näytelmässä Pohjalaisia hänet nähtiin vallesmannin roolissa.
Spencer Locke
Spencer Locke (s. 20. syyskuuta 1991 Winter Park, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura
Vuonna 2004 Locke lainasi äänensä Monsteritalo-animaatioelokuvaan. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2006 ja se pääsi vuoden 2007 Annie-gaalaan. Locke sai ääniroolistaan Annie-ehdokkuuden. Vuonna 2007 Lockella oli merkittävä rooli elokuvassa Resident Evil: Tuho ja vuonna 2010 elokuvan jatko-osassa Resident Evil: Afterlife. Locke on esiintynyt myös sivuosassa Vampyyripäiväkirjat-televisiosarjassa.
Darunaviiri
Darunaviiri (C27H37N3SO7) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä HIV-infektion hoidossa. Darunaviiri kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö
Darunaviiri kuuluu lääkeaineryhmään nimeltä proteaasin estäjät. Se estää HI-viruksen proteaaseja pilkkomasta tiettyjä peptidejä. Näiden peptidien pilkkoutumisessa muodostuvat yhdisteet ovat olennaisia viruksen lisääntymiskyvylle. Darunaviiri sitoutuu entsyymin aktiiviseen keskukseen muodostamalla vetysidoksia entsyymin kanssa. Tällöin varsinaiset substraatit eivät pääse sitoutumaan. Lääkeaine on tehokas sekä HIV-1 että HIV-2-tyyppejä vastaan ja tehoaa usein myös muille lääkeaineille vastustuskykyisiin infektioihin. Darunaviiriä annetaan yhdistelmänä ritonaviirin tai kobisistaatin kanssa.
Haittavaikutukset
Tyypillisimpiä darunaviirin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat ihottuma, huonovointisuus, oksentelu ja ripuli. Myös hepatiitti ja lipidiaineenvaihdunnan häiriöt ovat mahdollisia.
Puolan–Venäjän sota (1605–1618)
Puolan–Venäjän sota oli sotilaallisten yhteenottojen sarja, jonka aikana Puola-Liettua laajeni itäänpäin hyödyntäen Venäjän sisällissotien aiheuttamaa sekasortoista tilannetta. Venäjän pajarit äänestivät Puolan kuningas Sigismund III Vaasan pojan Vladislav IV Vaasan tsaariksi. Hän ei ehtinyt koskaan Moskovaan asti, mutta puolalaiset joukot hyökkäsivät kaupunkiin. Siellä kuitenkin lokakuussa 1611 alkanut venäläisten kansannousu kukisti puolalaiset. Vuonna 1613 tsaariksi valittiin Mikael Romanov, joka loi perustan Romanovien dynastialle.
Sota päättyi vuonna 1618 Deulinon rauhansopimukseen, joka takasi Puolalle aluevaltaukset kuten Smolenskin alueen. Puola palautti tärkeitä sotavankeja kuten tsaarin isän.
+Teamgeist
pienoiskuva|+Teamgeist-pallo
+Teamgeist on jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2006 käytetty Adidaksen valmistama virallinen ottelupallo. Teamgeist on saksaa ja tarkoittaa suomeksi joukkuehenkeä.
Adidas on valmistanut viralliset ottelupallot vuodesta 1970 eteenpäin ja ensimmäistä kertaa siirryttiin käyttämään palloa, joka on kuumasaumattu 14 palasta, entisen 32 palan sijaan. Paloja on pallossa kahdenlaisia, toiset muistuttavat potkuria ja toiset kengän pohjallista. Liitoskohtien saumat ovat hyvin matalia, joten pallo on lähes täydellisen pyöreä. Pallon paino on 441–444 grammaa, ja sen kastuessa paino kasvaa korkeintaan 0,1 prosenttia eli vajaan gramman. Ympärysmitta pallolla on 69–69,25 cm ja ihannepaine on 100 kilopascalia. Pintakerrokset on valmistettu materiaalista, jotka estävät palloa imemästä kosteutta. Pallon polyuretaanivaahtokerros lisää kimmoisuutta ja antaa paremman tuntuman siihen. Alusmateriaali on polyesterin ja puuvillan sekoitusta.
Pasi Heinonen (muusikko)
Pasi Heinonen, taiteilijanimeltään Poju (s. 1976 Jyväskylä ), on suomalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi vuonna 2011 esittämästään ”Poika (saunoo)” -kappaleesta.
+Teamgeist
Kisojen aikana uutta kisapalloa kritisoivat muutamat huippupelaajat, kuten Roberto Carlos ja Paul Robinson. Kisapallon värit tulevat Saksan maajoukkueen pelipaidasta.
Pasi Heinonen (muusikko)
Musiikkiura
1990-luvun alussa Heinonen lauloi Funkykarkurit-yhtyeessä. Hän toimi Hausmyllyn laulajana vuodesta 2007 vuoteen 2010. Lisäksi 2000-luvulla Heinonen julkaisi joitakin kappaleita omalla nimellä. Heinonen on tehnyt jonkin verran kappaleita muutamille artisteille.
+Teamgeist
Lähteet
Campionato mondiale di calcio 2006
Pasi Heinonen (muusikko)
Musiikkiura
Pojun ensimmäinen soolosingle, ”Poika (saunoo)”, oli yksi vuoden 2011 kesähiteistä Suomessa. Se pysyi seitsemän viikkoa Suomen virallisen listan ykkössijalla. Singlen myyntimäärä on ylittänyt kultalevyyn vaadittavan määrän. Alun perin Poju teki kappaleen jääkiekkojoukkue JYPin mahdollisia kultajuhlia varten. JYP ei kuitenkaan voittanut mestaruutta, mutta kappale nousi suosioon soituaan Suomen voittamien jääkiekon MM-kilpailujen 2011 televisiolähetyksissä.
Pojun toisena singlenä julkaistiin kappale ”Katseet kenttään” ja kolmantena singlenä ”Alivoimamaali”.
Heinonen julkaisi vuoden 2017 elokuussa uuden singlen nimeltään ”Esson baariin”.
Urheilu-ura
Heinonen on myös itse pelannut Happeessa. Hän edusti kaudella 2005–2006 seuraa 15:ssä Salibandyliigan ottelussa ilman tehopisteitä. Heinosen ainoa tilastomerkintä liigassa oli yksi kahden minuutin rangaistus.
Persia's Got Talent (Kausi 1)
Persias Got Talent on Got Talent -tositelevisioformaattiin perustuva Iranin lahjakkuuskilpailu. Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin Ruotsissa ja esitettiin 31. tammikuuta 2020 - 1. maaliskuuta 2021 Mbc Persia -verkossa. Ohjelman tuomarit olivat Ebi, Mahnaz Afshar, Arash Labaf ja Nazanin Nour ja juontajat olivat malli Farzan Athari ja näyttelijä Tara Gerami. Kauden 12 jaksoa ovat kestoltaan 60-120 minuuttia.
Pintakäsittely
Pintakäsittelyllä muokataan kappaleen pinnan ominaisuuksia, kuten kiiltoa. Usein kappaleen pinta määrää enemmän osan ominaisuuksista, käytettävyydestä ja arvosta kuin sisusmateriaali. Pintakäsittelyllä pyritään usein myös suojaamaan sisusmateriaalia. Kappale voidaan päällystää kerroksella toista ainetta, kuten maalata, kovahitsata tai sinkitä. Myös itse kappaleen pintaa voidaan muokata mekaanisesti esimerkiksi hiomalla, kiillottamalla tai kemiallisilla käsittelyillä kuten peittaamalla tai anodisoimalla. Pintakarkaisu on myös tärkeä menetelmä työkalujen ja koneiden osien ominaisuuksien parantamisessa.
Maalaus
Maalauksessa kappaleen pinnalle sidotaan sideaineella pigmenttejä. Maalauksella saavutetaan siisti ulkonäkö ja maali suojaa alustaansa korroosiolta.
Canadian Conference of Mennonite Brethren Churches
Canadian Conference of Mennonite Brethren Churches on mennoniittakirkko Kanadassa. Se on perustettu niille Kanadan mennoniitoille, jotka ovat syntyperältään Etelä-Venäjältä. Se on osa suurempaa Mennonite Brethren Church:ia. Vuonna 2006 sillä oli 35 770 jäsentä ja 246 seurakuntaa.
Hakan Balta
Hakan Kadir Balta (s. 23. maaliskuuta 1983 Berliini, Saksa) on turkkilainen jalkapalloilija, joka edusti yli kymmenen vuotta Galatasarayta. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja.
Vuosien 2005 ja 2007 välillä Balta edusti Manisasporia, jossa hän pelasi 69 ottelua ja teki 11 maalia. Syyskuussa 2007 Hakan Balta siirtyi Galatasarayhin, jossa hän juhli kauden 2007–2008 päätteeksi Turkin Superliigan mestaruutta.
Hakan Balta on kuulunut myös Turkin maajoukkueeseen ja hänet valittiin Turkin joukkueeseen vuoden 2008 EM-kisoihin, jossa hän pelasi Turkin kaikki viisi ottelua alusta loppuun joukkueen yltäessä välieriin. Ensimmäisen maaottelumaalinsa Hakan Balta teki 20. toukokuuta 2008 ystävyysottelussa Slovakiaa vastaan. Yhteensä Balta on pelannut 50 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
1718 Namibia
Namibian likimääräinen läpimitta on 9 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,36 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 8 kuukautta.
Suojajohdin
Suojajohdin eli PE-johdin on maadoitukseen käytetty johdin TN-S -järjestelmässä. Sen johdinväri on kelta-vihreä (raidallinen). Vanhemmissa asennuksissa on käytetty TN-C-järjestelmä, jossa nolla- ja suojajohdin olivat sama johdin ja maadoitus tapahtui ns. nollaamalla sähkölaitteen suojakosketin. Tähän asennustapaan liittyy kuitenkin turvallisuusongelmia, joten nykyään suoja- ja nollajohtimet ovat erilliset. Vanhoissa saneeratuissa taloissa esiintyy sekaisin molempia asennustapoja. Suojajohdinta ei saa käyttää muuhun tarkoitukseen kuin suojajohtimena, ei esimerkiksi nollajohtimena.
Kaikki rakennuksen suojajohtimet on yhdistetty kiinteistön sähköpääkeskuksen PE-kiskoon, ja sieltä pääpotentiaalintasauskiskon kautta maahan. Pääpotentiaalintasauskiskoon on yhdistetty myös kaikki talon metalliset putkistot ja muut yhtenäiset sähköä johtavat rakenteet, joten niiden potentiaali on maan potentiaali. Maadoituselektrodin tulisi sijaita sokkelin alla, jotta se ei vahingoittuisi esimerkiksi kaivutöiden seurauksena.
Suojajohtimen tehtävänä on vikatilanteessa johtaa virta maadoitetun laitteen rungosta maahan. Tällöin syntyy oikosulku ja sulake palaa tai vikavirtasuojakytkin katkaisee virran. Vaihe- ja suojajohtimien yhteisen resistanssin on oltava niin pieni, että virta katkeaa niin lyhyessä ajassa, ettei siitä ehdi aiheutua vaaraa.
Luettelo suomalaisista musiikkitapahtumista
Tämä on luettelo suomalaisista musiikkitapahtumista:
José Roberto Ospina Leongómez
José Roberto Ospina Leongómez (s. 20. maaliskuuta 1947) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bogotán arkkihiippakuntaan 29. marraskuuta 1972 Aníbal Muñoz Duque. Hänet nimitettiin Bogotán vihkipiispaksi ja Gypsarian titulaaripiispaksi 19. huhtikuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pedro Rubiano Sàenz, jota avustivat Beniamino Stella ja Héctor Luis Gutiérrez Pabón.
Ospina Leongómez sai 10. toukokuuta 2012 nimityksen Bugan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 30. kesäkuuta.
Synchronous Digital Hierarchy
Synchronous Digital Hierarchy (SDH) on CCITT:n (nyk. ITU-T) standardi optiselle tiedonsiirrolle. Synchronous Optical Network (SONET) on yhdysvaltalainen vastaava standardi.
SDH/Sonet tarjoavat nopeamman ja halvemman siirtoverkkoyhteyden kuin perinteinen siirtoverkoissa käytetty PDH (Plesiochronous Digital Hierarchy). Lisäksi etuna on verkon joustavampi muunneltavuus.
Synkronisten verkkojen kehitys alkoi Yhdysvalloissa, jossa laadittiin SONET-standardit vuosina 1985–1988. SONET toimi myös pohjana ITU-T:n suosituksille, jotka määrittelevät SDH:n.
Siirtonopeudet määritellään ITU-T:n suosituksessa G.707, verkkosolmurajapinta suosituksessa G.708 ja kanavointimenetelmät suosituksessa G.709. Näihin kolmeen suositukseen perustuu muun muassa SDH:n kanavointi- ja kehysrakenne.
SDH- verkossa on hierarkia eri nopeuksille. Tällä hetkellä on standardoitu neljä eri siirtomoduulia, joita kutsutaan nimellä STM-N, jossa N = 1, 4, 16 tai 64.
Mitä suurempi N (esimerkiksi STM-16), sitä suurempi kapasiteetti ja bittinopeus. N:ät ovat aina 155 Mbit/s monikertoja seuraavasti:
Suurimmat nopeudet on tarkoitettu käytettäviksi runkoverkoissa ja pienemmät alue- ja paikallisverkoissa.
Nicholas Longworth
thumb|300px|Puhemies Longworth pesäpallopelissä 1928 Nicholas Longworth (5. marraskuuta 1869 Cincinnati – 9. huhtikuuta 1931 Aiken, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja lakimies. Hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies 1925–1931. Hän oli naimisissa presidentti Theodore Roosevelt tyttären Alice Rooseveltin kanssa.
Longworth aloitti poliittisen uransa Ohion osavaltion edustajainhuoneessa, jossa hän toimi vuosina 1899-1900. Ohion senaattiin hänet valittiin vuosiksi 1901-03 ja Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäisen kerran vuonna 1903 alkaneelle kaudelle. Longworth toimi edustajainhuoneessa yhtäjaksoisesti aina vuoteen 1913 asti, jolloin hän tippui yhden kauden ajaksi edustajainhuoneesta. Longworth kuitenkin valittiin edustajainhuoneeseen uudelleen vuonna 1915 alkaneelle kaudelle, jonka jälkeen hän palveli edustajainhuoneessa aina kuolemaansa 1931 saakka.
Perintö
Hänen mukaansa on nimetty edustajainhuoneen toimistorakennus Capitol Hill -kukkulalla Washington D.C.ssä.
10 syytä tuhota kaikki sometilit nyt
10 syytä tuhota kaikki sometilit nyt on yhdysvaltalaisen, Microsoftilla työskentelevän Jaron Lanierin kirjoittama, vuonna 2018 julkaistu sosiaalisen median vaaroja käsittelevä poleeminen tietokirja. Teos, jolla kirjan kirjoittaja osallistuu keskusteluun muun muassa sosiaalisen median palveluja tarjoavien teknologiajättien koukuttavasta vallasta käyttäjiin ja käyttäjien käyttäytymisen muokkauksesta, sai kohtalaisesti huomiota länsimaisissa sanomalehdistössä.
Sisältö
Kirja on jaoteltu kirjoittajan väitteiden mukaan kymmeneen lukuun (Argument 1 ... Argument 10), jonka ohella kirjan alussa on lyhyt johdantokappale ja lopussa yhteenveto.
Kirjan kappaleet ovat:
Vastaanotto
Esimerkiksi yhdysvaltalaiseen The New York Timesiin kirjoittanut kirja-arvostelija arvioi teosta melko kriittisesti, mutta kertoi samalla sulkeneensa Facebook-sivunsa kirjan lukemisen seurauksena.
Fitness24Seven
Fitness24Seven on pohjoismaalainen kuntosaliketju, johon kuuluu yli 250 kuntosalia Ruotsissa, Suomessa, Norjassa, Kolumbiassa ja Thaimaassa. Ketjun pääkonttori sijaitsee Ruotsissa Lundissa. Vuonna 2018 Fitness24Seven-ketjun liikevaihto oli yli 61,1 miljoonaa euroa.
Fitness24Seven-kuntokeskusten tarjontaan kuuluu kuntosaliharjoittelun lisäksi ryhmäliikuntatunnit ja personal trainer -palvelut. Nimensä mukaisesti Fitness24Seven-salit ovat auki 24 tuntia vuorokaudessa viikon kaikkina päivinä.
Fitness24Sevenin perustaja Christian Ask nimettiin vuoden yrittäjäksi Ruotsin Lundissa vuonna 2013.
Fitness24Seven Suomessa
Suomen ensimmäinen Fitness24Seven-kuntokeskus avattiin vuonna 2012 tammikuussa Vantaan Martinlaaksoon. Maaliskuussa 2023 kuntokeskuksia oli 59 ympäri Suomea.
Kuukausimaksulla pääsee kaikkiin kuntosaleihin jokaisessa maassa missä Fitness24Sevenillä on toimintaa. Myös ryhmäliikuntatunnit kuuluvat jäsenhintaan.
Vuonna 2016 Kuluttajaliiton ja Kuluttaja-lehden hintavertailussa selvitettiin 13 kuntosaliketjun hintoja Suomessa ja Fitness24Seven osoittautui edullisimmaksi.
Etelä-Jemenin konflikti
Etelä-Jemenin konflikti on Jemenin hallinnon ja useista ryhmistä koostuvan Etelä-Jemenin liikkeen välinen matalatempoinen konflikti. Etelä-Jemenin liike haluaa enemmän autonomiaa tai jopa itsenäistymisen Etelä-Jemenin alueelle.
Tausta
Etelä- ja Pohjois-Jemen yhdistyivät vuonna 1990. Valtioilla on kuitenkin erilaiset taustat. Pohjois-Jemen itsenäistyi Osmanien valtakunnasta vuonna 1918, kun taas Etelä-Jemen oli Iso-Britannian siirtomaa vuoteen 1967 saakka. Etelä-Jemenistä tuli itsenäistyttyään sosialistinen valtio.
Etelä-Jemen yritti vielä irroittautua Jemenistä vuoden 1994 sisällissodassa, mutta hallinnon asevoimat tukahduttivat itsenäistymisliikkeen nopeasti. Sittemmin alueiden varallisuus- ja tuloerot ovat kasvaneet huomattavasti pohjoisen hyväksi, vaikka etelässä on suuremmat luonnonvarat.
Historia
Vuonna 2007 armeijan entiset upseerit vaativat parempia eläkkeitä ja töitä, mistä alkoivat laajamittaiset protestit ympäri Etelä-Jemeniä. Protestoijat vastustivat öljytulojen karkaamista pohjoiseen, hallinnon korruptiota sekä alueen suurtyöttömyyttä. Protestit eskaloituivat konfliktiksi vuonna 2009, kun hallituksen joukot avasivat tulen mielenosoitusta vastaan.
Konfliktin molemmat osapuolet ovat syyllistyneet väkivaltaan, ja Jemenin vallankumous syvensi konfliktia. Etelä-Jemenin liike boikotoi Jemenin presidentin vaaleja 2012 eikä suostunut rauhanneuvotteluihin seuraavana vuonna.