cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bella-Veneet
Historia
Suunnitteluyhteistyötä tehtiin Molinarin kanssa, ja samalla vahvistettiin yhteistyötä suomalaisten huippusuunnittelijoiden Tor Hindersin ja Sven Lindkvistin kanssa. 1987 julkistettiin ensimmäinen daycruiser Falcon 26 Molinari ja aloitettiin kabiiniversion suunnittelu. Vene tuli sarjatuotantoon vuonna 1988.
1989 uusi tehdas Väliköntie 10 valmistuu. Tehtaassa on neljä tuotantolinjaa ja parhaimmillaan jokaiselta linjalta valmistuu vene päivässä. Uuden tehtaan myötä työntekijöiden määrä nousi 35:stä 75–80:een, ja Bella-Veneet Oy päätyi kouluttamaan uudet työntekijät yhdessä Kuopion työvoimatoimiston kanssa suuren ja nopean tarpeen vuoksi. Kahden vuoden aikana tultaisiin järjestämään yhteensä neljä puolivuotista veneenrakentajan kurssia.
1980-luvulla Bella-Veneet Oy kehittyi tasaisesti kasvaen. Vuosikymmenen lopulla Belloja tehtiin peräti kahdeksassa tehtaassa, joista kaksi oli omia ja kuusi alihankkijoita. Liikevaihto on parhaimpina vuosina yltänyt yli 70 miljoonaan markkaan. Vuosina 1987–1990 keskimääräinen myynnin kasvu oli 39 %. Pahin kilpailija kotimaan markkinoilla olikin tuolloin vanhat, käytettyinä myytävät Bellat.
1989 keskimoottoriveneiden menekki lähes kaksinkertaistui, ja Bella-Veneet Oy valmisti kyseisten veneiden markkinajohtajana lähes puolet Suomessa myytävistä keskimoottoriveneistä. Vuonna 1988 Bella-Veneet Oy valmisti 155 keskimoottorivenettä, ja tämän tuotantotason saavuttamiseen oli kulunut kymmenen vuotta. Vuonna 1989 valmistuneen uuden tehtaan ansiosta tuotanto kuitenkin kaksinkertaistui vuodessa runsaaseen 300:aan.
Lippulaivana jatkoi Molinarin suunnittelema Falcon. Vuoden 1989 Oslon venenäyttelyssä Bella 640 HT valittiin hard top -luokan voittajaksi. 1990-luvun alussa markkinoille lippulaivaksi tullut Bella Falcon 35 oli jatkumoa edelliseltä vuosikymmeneltä alkaneelle linjalle tuoda uusia tuulia suomalaiseen venemaailmaan. Kallis jahti ei kuitenkaan löytänyt kohdeyleisöään keskellä syvintä lamaa, ja sitä valmistettiin vain neljä yksilöä. Falcon 26 taas osoittautui Falcon-sarjan menestykseksi; sitä valmistettiin yli tuhat yksilöä vuodesta 1988 lähtien 2010-luvulle saakka.
Bella-Veneet Oy:n liikevaihto oli vuonna 1989 noin 70 miljoonaa markkaa. Liikevaihto nousi ennen kaikkea valmistettavien veneiden koon kasvamisen myötä, ei niinkään kappalemäärien lisääntymisen takia. Ennätystulos saavutettiin kuitenkin seuraavana vuonna 1990, jolloin liikevaihto oli 74 miljoonaa markkaa. Siitä eteenpäin liikevaihto kääntyi laskuun lamavuosien seurauksena, mutta toiminta pysyi silti kannattavana. Bella-Veneet Oy:n vahvuus oli tuolloin hankalina lamavuosina toimintojen järjestely kysynnän mukaiseksi.
Maaliskuussa 1990 Bella osti Delphin 740 ja 760 -muotit. Veneiden asumismukavuutta kehitetään, sillä pohjoismaalaisille vene korvaa yhä useammin kesämökin.
Sonnisen mielestä 1990-luvulla Suomessa kannattaa valmistaa veneitä, jotka ovat katettuja, asuttavia, hyvin varustettuja, helppokäyttöisiä ja skandinaavisiin olosuhteisiin suunniteltuja. Bellan markkinakasvu Suomessa oli vuonna 1990 noin 15 %, kun se 80-luvulla oli ollut vuodessa noin 35 %. Ruotsissa myynti lisääntyi vuonna 1990 jopa 300 %, koska maahantuontiporras pudotettiin tuolloin välistä pois. Sonninen asetti tavoitteeksi olla Ruotsissa myydyin venemerkki keskikokoisten veneiden luokassa vuoteen 1993 mennessä.
Flipperin osto ja samalla Suomen kahden ykkösmerkin päätyminen saman katon alle oli uutisaihe Euroopan venealalla. Bella-Veneet Oy alkoi suunnata ulkomaiden markkinoille, erityisesti Keski-Eurooppaan ja Japaniin, joissa laman vaikutus oli vähäisempi. Eräissä maissa jälleenmyyjiä oli tarjolla enemmän kuin oli tarvetta, ja voidaankin sanoa, että viennin vahva osuus pelasti yrityksen lamavuosien yli. Toisaalta kotimaan markkinaosuutta oli enää vaikea kasvattaa, sillä Bellan hallussa oli jo 50 prosentin osuus Suomen markkinoista keskikokoisten veneiden luokassa.
Syksyllä 1992 Bella-Veneet Oy työllisti 70 henkilöä, joista 60 tuotannossa. Yrityksellä oli käytössään Euroopan nykyaikaisin tuotantolaitos, jonka suunnittelussa Sonninen käytti hyväkseen eri puolille maailmaa tekemiään opintomatkoja ja alan huippuasiantuntijoiden palveluja. Autoteollisuudesta otettiin merkittäviä vaikutteita, kuten linjastoajattelu; raaka-aineet tuotiin sisään tehtaan pohjoispäädystä, ja eteläpäästä lähti maailmalle valmis vene.
Jälleenmyyjiä oli tuolloin Suomessa ja Ruotsissa nelisenkymmentä kummassakin. Viennin osuus liikevaihdosta oli 60–70 %, liikevaihto tuolla hetkellä 40 miljoonaa markkaa. Bella-Veneet Oy oli ”lama-Suomen kummajainen”, jonka selviytymistä vaikeiden aikojen yli pidettiin eräänlaisena ihmeenä.
1993 kuvioihin tulee Sakari Mattila, ja hänen kanssaan Raimo Sonninen kehittää Aquador 22 -venettä, josta tulee menestys. Myös ensimmäinen kiinteistö, Bella-Marina, ostetaan Helsingistä.
Debatti
Debatti voi tarkoittaa seuraavia:
Bella-Veneet
Historia
Venemyynti oli tunnetusti ylikuumennut Suomessa voimakkaasti 80-luvun lopulla, eniten Helsingin alueella. Venemarkkinat olivat vuosina 1991–1992 Helsingissä melko sekaisin, kun purettiin nousukauden aikana hankittuja ylivarastoja. Vuoden 1993 alussa venekaupan tulevaisuus Helsingissä näytti jo paremmalta, koska kysyntä ja tarjonta olivat taas löytäneet toisensa. Iso osa valmistajista, maahantuojista ja jälleenmyyjistä oli luopunut venealasta, ja jäljelle olivat jääneet alan ammattilaiset. Näissä olosuhteissa avattiin Bella Center Helsinkiin.
Venekaupan volyymi oli Suomessa kauden 1993 aikana kaikesta huolimatta alhainen. Kauppa keskittyi käytettyjen veneiden ja uusien pienveneiden myyntiin. Isompia uusia ja käytettyjä veneitä vietiin melko runsaasti Keski-Eurooppaan, ja venemyyjien ja valmistajien varastot isojen veneiden osalta olivat pienet. Sonninen uskoi tuolloin, että kaudella 1994 isojen veneiden kysyntä ja tarjonta tasapainottuisivat, jolloin kaupan rakenne tervehtyisi ja jälleenmyyjä saisi toiminnalleen kannattavuutta. Bella-Veneet Oy lisäsi kaudella 1993 ulkomaan kauppaa, ja viennin osuus oli n. 75 %. Flipperin ostaminen oli ollut hyvä päätös, sillä sen avulla yritys pystyi vakinaistamaan asemaansa Keski-Euroopan markkinoilla. Vuosi 1993 oli kuitenkin kokonaisuudessaan venealalla todella vaikea, sillä markkinat romahtivat niin kotimaassa kuin Bellan tärkeimmissä vientimaissa. Menestys taattiin voimakkaalla tuotekehityksellä yhdessä jälleenmyyjien ja moottorivalmistajien kanssa.
Syksyn 1992 aikana Bellan veneistä tehtiin perusteelliset tuotetiedot ja testit eri moottoreilla, minkä ansiosta ostajalle pystyttiin tarjoamaan tarkkoja tietoja veneiden suoritusarvoista ja polttoaineen kulutuksesta. Ruotsalainen Båtnytt-venelehti palkitsi Bellan ”Kultaratilla” toiminnasta kuluttajien hyväksi.
1994 venekauppa jatkoi tasaista elpymistä. Kasvuvauhti ei ollut päätähuimaava, mutta tulevaisuus näytti paremmalta kuin vuosiin. Sonninen totesi kasvun olleen hillitympää kuin mitä vielä Helsingin venemessujen aikana toivottiin, mutta samalla hän oletti kaupan vielä vilkastuvan myöhemmin keväällä.
Merkittävää oli 6–7-metristen veneiden kasvanut kysyntä, sillä pahimpina lamavuosina myytiin pääsääntöisesti alle kuusimetrisiä veneitä. Sonnisen mukaan suomalaiset yritykset olivat joutuneet nostamaan veneiden laatua aikaisempiin vuosiin verrattuna, sillä kaupan kansainvälistyminen oli kohentanut laatukriteerejä. Lama oli myös lisännyt ulkomaankauppaa, kun kotimaan markkinat tyrehtyivät lähes katastrofaalisesti useilta venevalmistajilta. Bella-Veneet Oy:n tuotannostakin suurin osa myytiin tuolloin ulkomaille, lisäksi puolet kotimaassa myydyistä moottoriveneistä oli Bellan tekemiä. Keväällä 1994 kotimaantuotantoa ei kuitenkaan pystytty lisäämään, sillä ulkomaantilaukset veivät lähes kaikki voimat.
Samana vuonna Bella ryhtyi alihankintasopimuksella OMC:n venevalmistajaksi toteuttamaan 125 veneen tilausta. Sopimus oli päänavaus maailmanmerkki OMC:n tytäryhtiön alihankkijana. OMC Finland Oy maahantoi Evinrude- ja Johnson-perämoottoreita, joilla Bellan valmistamat veneet sopimuksen solmimisen jälkeen varustettiin. Alihankintasopimukseen sisältyivät Ryds-venemerkin kolme pienintä mallia, joiden päätuotanto oli Ruotsissa. Bellan rooli oli tuottaa Suomen markkinoille tulevat veneet. Alihankintatilaus helpotti Kuopion tehtaan talvikauden tyhjäkäyntiä ja Sonninen laskikin, että tammikuun lopussa kaikki neljä tuotantolinjaa pyörisivät täysillä.
Yhteistyö OMC:n kanssa toi etuja niin valmistajille kuin veneilijälle; kuluttaja sai luotettavan vene/moottoriyhdistelmän, jälleenmyyjän moottoriasennus helpottui ja tehtaalle saatiin lisää töitä. Yhteistyön ansiosta veneen ostaja sai ennalta tutkittua tietoa perämoottorin ja veneen yhdistelmästä, jotta pystyi valitsemaan haluamalleen veneelle ja suunniteltuun käyttötarkoitukseen parhaiten soveltuvan moottorin.
Vuonna 1995 esiteltiin uusi lippulaiva Flipper 999 Düsseldorfissa. ”Vaativan veneenkäyttäjän vene” nähtiin Suomessa ensimmäistä kertaa Kallavesj’-näyttelyssä Kuopiossa 7.-9.4.1995. Kaudella 1994–1995 Bella-Veneet Oy:n panostus Saksan, Itävallan ja Sveitsin markkinoille alkoi tuottaa tulosta, sillä toimituksia ja tilauksia tuli säännöllisesti.
Juovakannusruoho
Juovakannusruoho (Linaria repens) on monivuotinen ruohokasvi kannusruohojen suvussa.
Bella-Veneet
Historia
Venealan markkinat supistuivat lamavuosien seurauksena alle puoleen vuosina 1990–1995, Bella-Veneet Oy oli yksi laman harvoja voittajia. Vuonna 1995 Bella osti Sunmarin. Vene 95 -messuilla yritys asetti tavoitteeksi myydä 50 venettä, ja tavoite saavutettiin. Sunmar-veneet saatiin markkinoille vuonna 1996.
Tehtaan palo ja kehitystoimet
Bella-Veneiden Kuopion Särkiniemen tehdas paloi elokuussa 2006, ja palossa tuhoutui osittain yli tuhat neliömetriä tuotantotilaa. Yrityksellä oli palon aikaan seitsemän tehdasta. Tehdasrakennuksen lisäksi tuhoutui venesarjojen muotteja. Palon jälkeen yhtiön toiminta arvioitiin uudestaan ja aloitettiin laajamittainen kehitystyö. Kehitystoimien ensimmäisenä konkreettisena tuloksena yritys aloitti toiminnan uudella 3 000 neliön tehtaalla Kuopion Siikaniemessä. Alueelle on siirtynyt myös Bellan alihankkijoita ja muita alan yrityksiä.
Juovakannusruoho
Ulkonäkö ja koko
Juovakannusruoho kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Sen kukat ovat väriltään valkoisen vaalean sinipunaisen kalpean violetteja ja sinipunajuovaisia. Kukan teriö on 8–15 millimetriä pitkä,ja kannus yhtä pitkä kuin verhiö, 2–4 mm. Hedelmänä on kota, jonka siemenet ovat kolmisärmäisiä. Juovakannusruoho risteytyy usein keltakannusruohon (Linaria vulgaris) kanssa. Risteymä tunnetaan sinekannusruohona (Linaria × sepium).
Bella-Veneet
Tehtaan palo ja kehitystoimet
Keväällä 2008 Bella julkisti rakentavansa testaus-, kehitys- ja koulutuskeskuksen Siikaniemen Marine Parkiin. Yhtiön visioimaa venealan kehityskeskusta alettiin rakentaa syksyllä 2008. Sonninen arvioi tuolloin tutkimuskeskuksen maksavan noin 2,5 miljoonaa euroa ja työllistävän suoraan noin 10 henkilöä. Autoteollisuudesta konseptia lainanneeseen hankkeeseen oli lähdössä kumppaneina VTT ja eri moottorivalmistajat. Savon ammatti- ja aikuisopisto suunnitteli puolestaan tutkimuskeskuksen yhteyteen venemyyjien koulutusohjelmaa. Maailmanlaajuisen taantuman ja Bellan lomautusten myötä hanketta on kuitenkin viety eteenpäin rajatusti ja aiottua hitaammalla aikataululla.
Juovakannusruoho
Juovakannusruoho Suomessa
Suomessa juovakannusruohoa tavataan harvinaisena vakiintuneena tulokkaana rannikoiden lähettyvillä. Se kasvaa ratapihoilla, tienvarsilla ja painolastimaa-alueilla.
Bella-Veneet
Tehtaan palo ja kehitystoimet
Bellaa kohtasi 20. joulukuuta 2009 jälleen tulipalo. Pietarsaaressa sijaitsevasta tehdashallista tuhoutui katto ja 250 neliön osasto, jossa toimi lattia-alan yritys. Bellan tuotantotilat kärsivät kuitenkin vain savuvaurioita. Toimitusjohtaja Raimo Sonninen arvioi palon aiheuttavan venetehtaalla muutaman päivän tuotantokatkon. Tehtaassa valmistettiin tällöin 15 työntekijän voimin 28-jalkaisia Aquador-lasikuituveneitä.
Heinäkuussa 2012 Bella neuvotteli konkurssiin menneen ruotsalaisen Nimbusin omistajan Nimbus Holdingin kanssa sen omistamien venemerkkien ostamisesta. Merkkeihin kuuluivat Nimbus, Ryds, Paragon Yachts ja Storebro. Kauppa ei toteutunut.
Nimbus
Yritys siirtyi syksyllä 2018 ruotsalaisen Nimbus Boatsin omistukseen. Ruotsalaisella Nimbuksella on itsellään noin 145 työntekijää. Yhtiön liikevaihto oli 2018 vajaat 50 miljoonaa euroa. Bella-Veneiden liikevaihto oli 20–25 miljoonaa euroa vuonna 2018.
Nimbus-konsernin liikevaihto oli vuonna 2019 noin 92–93 miljoonaa euroa, josta Bella-Veneiden osuus oli noin 26 miljoonaa euroa. Työntekijöitä Bella-Veneiden oston jälkeen konsernissa oli yhteensä noin 300, joista puolet Suomessa, sata Ruotsissa ja 50 Puolassa.
Yrityskauppojen yhteydessä epäiltiin jo, että venetuotanto lopetetaan Kuopiosta, mutta kävikin päinvastoin: Nimbus antoi Bella-Veneille suunniteltavaksi ja valmistettavaksi uuden T8-mallinsa. Vene esiteltiin Düsseldorfin venemessuilla 2020, minkä jälkeen tilauksia tuli enemmän kuin tehtaalla oli valmiuksia tuottaa. Bella-Veneet palkkasi tällöin 15–20 uutta työntekijää ja selvitti, miten työntekoa voitaisiin entisestään tehostaa. Tavoitetahti oli saada valmiiksi kahden päivän välein yksi T8.
Kesällä 2020 esiteltiin Bellan 50-vuotisjuhlamalli Flipper 900 DC kansainväliselle venemedialle Nauvossa. Samana vuonna vene esiteltiin myös Genovan venemessuilla, jonne Bella-Veneet osallistui kolmen Flipper-veneen voimin. Esiteltävät veneet olivat 900 DC:n lisäksi 900 ST ja 600 DC, ja messujen tavoitteena oli esitellä mallistoa uusille jälleenmyyjille Välimeren maissa ja veneilijöillekin. Veneen on piirtänyt norjalainen Karl Marius Norschau, ja tavoitteena on valmistaa mallia 50–70 kappaletta vuodessa. Flipper 900 DC:n myynti sujui alkusyksynä niin hyvin, että kaikki tuotantosuunnitelmassa olleet veneet myytiin.
Vuonna 2021 lanseerattiin uusi sähkövene Bella ZERO 6.3. ja uudempi versio, Bella ZERO 6.1, näki päivänvalon keväällä 2022.
Peite
Matematiikassa joukon A\, peite on kokoelma joukkoja, joiden yhdisteen osajoukkona on A\,. Formaalisti muotoillen: jos X\, on joukko ja A\, sen osajoukko, niin kokoelma on joukon A\, peite, jos
.
Peitteen käsite on hyödyllinen erityisesti topologiassa ja mittateoriassa. Esimerkiksi topologiassa joukon kompaktius määritellään yleisesti peitteiden avulla: joukko on kompakti, jos sen jokaisella avoimella peitteellä on äärellinen osapeite. Toisin sanoen joukkoa A\, kutsutaan kompaktiksi jos sen jokaisella avoimella peitteellä \mathcal{F}on äärellinen osajoukko eli, joka jo peittää A\,:n. Mittateoriassa peitteen käsite esiintyy mm. Lebesguen ulkomitan konstruktiossa ns. Lebesguen peitteen muodossa.
Rohkeus toivoa
Kirjaan sisältyy muun muassa energiapolitiikka, terveydenhoitojärjestelmä, koulutuspolitiikka, ulkopolitiikka, rotukysymykset, uskonto, perhe, historia ja parannusehdotuksia. Obama kuvaa omien näkemystensä lisäksi eri ryhmien näkökantoja, kuten demokraatit, konservatiivit, ammattiyhdistykset tai kansalaisliikkeet. Obaman mukaan tarvitaan uudenlaista politiikantekotapaa, koska eroista huolimatta amerikkalaisilla on yhteiset haaveet ja katkeamattomat siteet.
Energiapolitiikka
Energiapolitiikasta Obama kirjoittaa: ''”On mahdotonta liioitella, miten pahoin öljyriippuvuutemme vaarantaa tulevaisuutemme. Yhdysvallat käyttää ulkomaiseen öljyyn 800 miljoonaa dollaria, josta suuri osa arvaamattomimpiin maihin kuten Saudi-Arabia, Nigeria ja Venezuela ja osittain myös Iran. Lisäksi tulevat fossiilisiin polttoaineisiin perustuvan taloutemme ympäristövaikutukset. Jokseenkin kaikki tutkijat valkoisen talon ulkopuolella uskovat, että ilmastonmuutos on todellinen ja huolestuttava ilmiö. Bushin hallinnon energiapolitiikassa on keskitytty tukemaan suuria öljy-yhtiöitä ja vaihtoehtoisiin energialähteisiin on investoitu vain vähän.”'' Obaman mukaan öljyteollisuuden verohelpotukset tulisi lakkauttaa ja kehittää puhtaampia ja uusiutuvia energialähteitä. Obaman mukaan sääntelyllä voitaisiin vauhdittaa yksityisen sektorin energiainvestointeja. Obaman mukaan jos Amerikan markkinoilla myytävien autojen kulutusnormeja olisi tiukennettu 20 vuotta sitten, amerikkalaiset autonvalmistajat olisivat kilpailukykyisiä japanilaisten autonvalmistajien kanssa.
John Byrne
thumb|John Byrne San Diego Comic Book Expossa vuonna 1992. John Byrne (s. 6. heinäkuuta 1950 Walsall, Englanti) on sarjakuvapiirtäjä, joka on työskennellyt pääasiassa Marvelin ja DC Comicsin sarjakuvien parissa.
John Byrne syntyi Englannissa, josta muutti vanhempiensa mukana Kanadaan kahdeksanvuotiaana. 1970-luvun alussa hän opiskeli Calgaryssä, josta siirtyi vapaan taiteilijan uralle. Byrne on 1970-luvulta lähtien piirtänyt monia eri supersankarihahmoja ja -joukkoja. Aikaa myöten hän päätyi Marvelin palvelukseen, missä hän pian alkoi työskennellä muun muassa Chris Claremontin käsikirjoittaman Ryhmä-X:n sekä Kostajien ja myös itse kehittelemänsä Alfa-lentueen parissa.
Vuonna 1986 Byrne siirtyi DC:n palvelukseen tehtävänään uudistaa Teräsmies. Hänen minisarjansa The Man of Steel olikin vahva aloitus ja puhalsi uutta virtaa vuosikymmeniä vanhaan hahmoon – Metropolis siirtyi viimein nykyaikaan. Vuonna 1989 Byrne kuitenkin palasi Marvelin leipiin.
Byrneä suomeksi
John Byrnen tarinoita julkaistiin Suomessa huomattavan paljon 1980-luvulla. Hän on piirtänyt tarinoita ainakin seuraaviin lehtiin:
Olli Koivistoinen
Olli Koivistoinen eli Kakkisen Olli (18. joulukuuta 1877 Suonenjoki – 4. huhtikuuta 1953) oli Suonenjoen ja Karttulan rajalla Kakkisen salon erämaa-alueella asunut sanavalmis savolaisukko josta on jäänyt elämään paljon tarinoita. Häntä kutsuttiin Kakkisen salon muaherraksi. Kakkisen salo oli Ollin elinaikana tietön, louhikkoinen ja soinen erämaa-alue Suonenjoen keskustaajaman koillispuolella.
Olli Koivistoinen syntyi Räsahon talon saunassa Loviisa Koivistoisen aviottomana lapsena, hänen isänsä oli tohmajärveläinen miilunpolttaja Olli Haara. Ollilla ja hänen vaimollaan Kustaavalla oli taas kaksi poikaa joista kumpikin kuoli isorokkoon. Jonkinlaisena metsänvartijana toiminut Olli Koivistoinen asui vaimoineen suon laidassa sijainneessa vanhassa mökissä joka saattoi olla peräisin 1700-luvulta.
Kauko Vainion kirjassa kerrotaan että talvisodan aikana loppiaisena 1940 noin parikymmentä venäläistä pommikonetta pudotti Ollin mökin lähiympäristöön noin 60 suurta räjähdepommia. Mökille ja sen asukkaille ei koitunut vahinkoja, mökin seinältä vain putosi kello ja puntari. Epäselväksi jäi oliko pommitus tarkoituksellinen vai halusivatko lentäjät vain päästä eroon pommilastista. Pommituksesta jäivät muistoksi vain suolle syntyneet suuret pommikuopat.
Kakkisen salolla olevaan suureen 5 metriä korkeaan siirtolohkareeseen, Ollin kiveen, on hakattu Kakkisen Ollin muistokirjoitus. Ollin mökistä on säilynyt puolet ja se palvelee nykyisin syksyisin Jouhtenisen metsästysseuran hirvenlihan paloittelupaikkana.
Kauko Vainio on julkaissut kaksi Olli Koivistoisesta kertovaa omakustannekirjaa:
Tähtisarja – 30 suosikkia (Matti Esko)
Tähtisarja 30 Suosikkia: Matti Esko on laulaja Matti Eskon vuonna 2006 valmistunut kokoelma-albumi. Kokoelmassa on lauluja uran alusta ja muutama 1990-luvulta.
Bernt H. O. F. Løppenthin
Bernt Hartwig Ove Fabricius Løppenthin (13. toukokuuta 1904 Lekkende, Tanska – 19. marraskuuta 1994) oli tanskalainen lintutieteilijä ja lääkäri.
Løppenthin opiskeli sekä lääkäriksi (1929) että eläintieteilijäksi (1934). Hän työskenteli lääkärinä vuosina 1933–1938, kunnes sai pääkirjastonhoitajan viran Kööpenhaminan yliopiston kirjastosta. Tässä virassa hän työskenteli eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Bellesbumprom
Bellesbumprom ( tai, Белорусский производственно-торговый концерн лесной, деревообрабатывающей и целлюлозно-бумажной промышленности) on Valko-Venäjän metsä-, puujalostus-, sellu- ja paperiteollisuuden valtionkonserni. Siihen kuuluu noin 60 Valko-Venäjällä toimivaa puutavara-, sahateollisuus-, puunjalostustuote-, talonrakennus-, kaluste-, komponentti-, sellu-, paperi- ja kartonkialan tuotannollista yritystä tai yhteisöä. Näiden kautta tällä "tuotannollis-kaupallisella" metsäteollisuuskonsernilla on noin 53 000 työntekijää. Bellesbumprom kertoo vastaavansa noin 70 prosentista Valko-Venäjän puujalostusteollisuudesta ja noin 50 prosentista maansa kalustetuotannosta. Konserniin kuuluvien yhtiöiden tuotteita viedään yli 50 maahan. Valtion enemmistöomisteisten yhtiöiden lisäksi metsäteollisuuskonserni edustaa myös joitain alansa yksityisomisteisiä yrityksiä.
Kuutiomääräisesti suurimpia puunkäyttäjiä konsernissa ovat olleet Pinskdrev (Pinsk), Svetlahorskin sellu- ja paperitehdas (Svetlahorsk), Vitebskdrev (Vitsebsk), Mostovdrev (Masty), Borisov DOK (Barysau), FanDOK (Babruisk) ja Retšitsadrev (Retšytsa).
Bernt H. O. F. Løppenthin
Løppenthin vietti Koillis-Grönlannissa kesän 1930 tutkien lintuja. 1937–1938 hän osallistui Persianlahdelle suuntautuneelle kalatieteelliselle tutkimusmatkalle. 1967 Løppenthin julkaisi teoksen ''Danske Ynglefugle i fortid og nutid. Historiske og faunistiske undersøgelser over fuglenes indvandring, forekomst og livsvilkår i Danmark'' (Odense, 1967).
Bellesbumprom
Useita konserniin kuuluvia yrityksiä on pyritty 2000-luvulla uudistamaan, yksityistämään ja niille hankkimaan ulkopuolista rahoitusta valtiollisen lainarahoituksen ohella. Modernisointihankkeita on myös kritisoitu, sillä näiden varjolla matalaa palkkaa saavia työntekijöitä on esimerkiksi estetty vaihtamasta työpaikkaansa.
Bernt H. O. F. Løppenthin
Løppenthin nimesi tunturikihun (Stercorarius longicaudus) alalajin pallescens vuonna 1932.
Bellesbumprom
Valtionkonserni Bellesbumprom on muiden keskeisten valtionkonsernien ja valtiollisen rautatieyhtiön tavoin Valko-Venäjän ministerineuvoston eli maan hallituksen suorassa valvonnassa ja toimii esimerkiksi Valko-Venäjän presidentin hyväksymien lakien ja asetusten puitteissa. Konsernin johto toimii Minskistä käsin. Valtionhallinto listasi Bellesbumpromin vuonna 2013 niiden 80 valtiollisen yrityksen joukkoon, joiden tuli tulouttaa osa voitostaan suoraan valtiolliseen kehitysrahastoon.
Selluloidi
Selluloidi on selluloosasta nitraamalla valmistetun polymeerimateriaali nitroselluloosan ja kamferin yhdiste, joka on yksi ensimmäisistä kaupallisista muoveista. Kamferin tehtävä yhdisteessä on toimia muovin pehmentimenä, jonka määrää säätämällä saavutetaan materiaalille haluttu notkeus ja muovattavuus.
Selluloidin historiaa ja käyttö
Lontoon kansainvälisessä näyttelyssä 1862 Alexander Parkes esitteli pikkuesineiden kuten nappien ja kampojen avulla selloosapohjaisen parkesiiniksi (engl. parkesine) ristityn muovinsa, jonka tarkoitus oli korvata norsunluuta. Parkes ei kuitenkaan kyennyt kehittämään muovinsa tuotantoa teolliseksi. Parkesiini alkoi myös vanhetessaan halkeilla. Amerikkalainen John Wesley Hyatt käytti toista liotinta selluloosapohjaisessa selluloidiksi kutsutussa muovissaan, joka esiteltiin 1863. Hyattin selluloidi oli kestävämpää ja lisäksi hän pystyi käynnistämään teollisen tuotannon.
Parkesin 1866 perustama tehdas meni nurin jo parissa vuodessa, mutta vuonna 1877 perustettu British Xylonite Company, joka käytti raaka-aineenaan parkesiinia, kasvoi nopeasti melko suureksi yritykseksi. Samoihin aikoihin Yhdysvalloissa norsunluisten biljardipallojen valmistaja Phelan & Collander tarjosi kymmenen tuhannen dollarin rahapalkintoa sille, joka valmistaisi parhaan synteettisen biljardipallon. Kirjanpainaja John Wesley Hyatt kehitti 1869 menetelmän, jolla biljardipalloja kyettiin valmistamaan selluloidista.
Mariatorget
pienoiskuva|Mariantorin puistoa thumb|200px|[[Emanuel Swedenborgin rintakuva Mariatorgetilla.]] Mariatorget on aukio ja puisto Södermalmilla, Tukholmassa, Ruotsin pääkaupungissa. Se rakennettiin 1760-luvun loppupuoliskolla. Sen nimi oli alun perin Adolf Fredriks torg (vuosina 1751–1771 hallinneen kuninkaan Aadolf Fredrikin mukaan), mutta se nimettiin Mariatorgetiksi vuonna 1959, jotta voitaisiin välttää sekaannukset Norrmalmilla sijaitsevan Aadolf Fredrikin kirkon ja seurakunnan kanssa. Nykyinen nimi viittaa lähellä sijaitsevaan Maria Magdalenan kirkkoon ja seurakuntaan.
Selluloidi
Selluloidin historiaa ja käyttö
Historiallisesti selluloidin tärkein käyttökohde on ollut elo- ja valokuvauksessa. Selluloidi oli notkeutensa, kirkkautensa ja kestävyytensä ansiosta erinomaista filmin pohjamateriaalia. Toisaalta se oli hyvin tulenarkaa ainetta, jossa syntyy räjähdykseen johtava ketjureaktio jo 150 °C:n lämpötilassa. Kun elokuvaprojektorin valonlähteenä käytettiin sähköistä valokaarta, yhdistelmä oli erittäin palovaarallinen. Vasta 1950-luvulla selluloidi korvattiin huonosti palavalla asetaattifilmillä.
Mariatorget
Aukio rajoittuu pohjoisessa Hornsgataniin ja etelässä Sankt Paulsgataniin. Keskussuihkulähde on kuvanveistäjä Anders Henrik Wisslerin luomus. Se esittää skandinaavisen mytologian ukkosen jumala Thoria kaatamassa merikäärme Jörmungandria.
Olkikurkkumedestäjä
Olkikurkkumedestäjä (Chalcomitra adelberti) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Olkikurkkumedestäjää tavataan Länsi-Afrikan eteläosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mariatorget
59.31816°N, 18.06286°W
Exmoor
thumb|Exmoorin maisemaa Exmoor on kansallispuistoksi rauhoitettu nummialue Lounais-Englannissa. Kansallispuistosta 71 % on Somersetin kreivikunnassa, loput Devonin puolella. Kansallispuistoon kuuluu 55 kilometriä rannikkoa ja 692 neliökilometriä avointa nummea. Kuten muissakin Britannian kansallispuistoissa, myös Exmoorissa asuu paikallisia asukkaita useissa kylissä, joista suurimpia ovat Porlock, Dulverton, Lynton ja Lynmouth. Puiston asukkailla on yli puoli miljoonaa lammasta, jotka laiduntavat nummella ja pitävät maiseman perinteisenä. Kaikkiaan puiston alueella on noin 600 maatilaa.
Selluloidi
Selluloidin historiaa ja käyttö
Selluloidia käytetään myös joissakin lakoissa ja tekosilkissä (nitraattisilkki). Myös plektroja valmistetaan selluloidista. Lisäksi pöytätennis pallot ovat selluloidia.
Exmoor
Exmoor oli yksi Britannian ensimmäisistä kansallispuistoista. Se perustettiin vuonna 1954. Se oli aikaisemmin ollut kuninkaallinen metsästysalue. Puisto ja nummialue ovat saaneet nimensä alueen halki virtaavan Exejoen mukaan.
Selluloidi
Selluloidi soitinrakentamisessa
Selluloidia käytetään vielä tänäkin päivänä soitinrakennuksessa, etenkin harmonikan valmistuksessa. Selluloidi soveltuu soittimien rakentamiseen, sillä se on helposti muovattavaa, erittäin kestävää ja yhdessä puukomposiittirakenteena kaunissointinen materiaali, joka ei tuki soittimen puurungon huokosia. Lisäksi selluloidipinnan vauriot voidaan korjata vaihtamalla vaurioitunut alue.
Exmoor
Puiston alueella on muinaisia hautakumpuja, jäänteitä roomalaisista linnoituksista ja keskiaikaisia kyliä.
Selluloidi
Selluloidi soitinrakentamisessa
Soitinrakennuksessa paksuja selluloidilevyjä keitetään vesihauteessa, jolloin ne notkistuvat nahkamaisiksi ja voidaan muotoilla muottien päälle haluttuun muotoon. Osien kutistuminen ja mahdollinen halkeilu tapahtuu kolmen kuukauden kuluessa, ja vasta sen jälkeen osat voidaan kasata.
Selluloidilla päällystetyn soittimen tunnistaa helposti selluloidille ominaisesta helmiäismäisestä loimukuvioinnista. Selluloidia on saatavana myös yksivärisenä, kuten mustissa harmonikoissa on käytetty. Selluloidilevyjä valmistavia yrityksiä on jäljellä enää kaksi Kiinassa. Useat länsimaiset tehtaat lopettivat aikoinaan tuotantonsa mm. tehdasräjähdysten takia. Selluloidin valmistaminen on nitrausprosessin räjähdysherkkyyden vuoksi riskialtista.
Resepti (ruoanlaitto)
pienoiskuva|Esimerkkiresepti Wikikirjaston keittokirjasta. Resepti on ruoan, juoman tai muun ainesosista sekoitettavan elintarvikkeen valmistusohje. Monissa aikakauslehdissä, erityisesti ruoanlaittoon keskittyvissä, julkaistaan reseptejä. Myös jotkin ruokakaupat ja elintarvikevalmistajat jakavat reseptejä, joissa mainostetaan erilaisia tuotteita. Resepteistä koottua kirjaa kutsutaan keittokirjaksi.
Jama Masjid
Jama Masjid (, jama eli kokouspaikka) tai perjantaimoskeija on moskeija, jossa on minbar eli saarnastuoli. Siellä pidetään jumu'ah, eli viikoittainen perjantain keskipäivän rukoilu.
Miks Lipsbergs
Miks Lipsbergs (s. 9. kesäkuuta 1991 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelaa try-outilla KHL-joukkue Dinamo Riiassa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Seuraura
Edmunda Vasileva Hokeja Skolan kasvattama Lipsbergs pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana Riiassa kaudella 2007–2008 Latvian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudella 2008–2009 hän pelasi Latvian pääsarjaa SK Riika/LSPA:n riveissä. Kauden 2009–2010 Lipsbergs edusti pääosin Valko-Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vyšeišaja ligassa pelannutta Ozolniekia. Hän pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua Dinamo-Juniors Riiassa maan pääsarja Ekstraligassa.
Kaudeksi 2010–2011 Lipsbergs siirtyi HK Riian joukkueeseen, Venäjän nuorten sarjaan, MHL:ään. Kaudella 2012–2013 hän debytoi Dinamo Riian KHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kauden aikana neljä runkosarjaottelua.
Elokuussa 2013 Lipsbergs lainattiin try-outin kautta koko kauden 2013–2014 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin seuran ja Dinamo Riian välisen yhteistyön myötä. Marraskuussa 2014 hän palasi kotimaahansa ja siirtyi HK MOGO:n riveihin oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2014–2015. Lipsbergs oli kevään 2015 pudotuspelien toiseksi paras maalintekijä HK Kurbadsin Jānis Straupen jälkeen ja MOGO:n paras pistemies tehoilla 8+6=14. Hän voitti kauden päätteeksi Latvian-mestaruuden ja valittiin koko liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kaudella 2015–2016 Lipsbergs oli tehoilla 18+28=46 MOGO:n paras syöttäjä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton isoveljensä Edgarsin kanssa. He jakoivat koko Latvian pääsarjan pistepörssin neljännen sijan. Kevään 2016 pudotuspeleissä Miks Lipsbergs oli MOGO:n paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 8+4=12. Hän voitti kauden päätteeksi pronssia. Latvian cupissa Lipsbergs jakoi joukkueensa sisäisen pistepörssin voiton Rustams Begovsin ja Edgars Kurmisin kanssa tehoilla 3+5=8. MOGO voitti turnauksen ja Lipsbergs valittiin Latvian cupin arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Continental Cupissa, jossa Lipsbergs oli tehoilla 5+2=7 MOGO:n paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton isoveljensä Edgarsin kanssa.
Heinäkuussa 2016 Lipsbergs palasi try-outilla Dinamo Riian KHL-joukkueeseen.
Maajoukkueura
Lipsbergs pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010. Latvian A-maajoukkueessa hän on pelannut kahdeksan ottelua. Lipsbergs teki A-maajoukkuedebyyttinsä 10. huhtikuuta 2014 Jyväskylässä Suomea vastaan.
Muuta
Lipsbergsin veljet Edgars, Krišs ja Roberts pelaavat myös jääkiekkoa. Isoveli Edgars pelaa Latvian pääsarjaa HK Kurbadsissa. Pikkuveljistä Krišs pelaa myös Dinamo Riian KHL-joukkueessa ja Roberts ECHL-joukkue Tulsa Oilersissa.
Kauko Vainio
Kauko Kalervo Vainio (23. maaliskuuta 1914 Kuopio – 8. lokakuuta 2000) oli suomalainen viulisti ja kirjailija.
Vainion vanhemmat olivat kansanedustaja Ville Vainio ja Helmi Maria Halonen. Hän opiskeli Sibelius-akatemiassa ja toimi Radion Sinfoniaorkesterin viulistina.
Vainio on julkaissut kaksi omakustannekirjaa Suonenjoen ja Karttulan rajamailla eläneestä Olli Koivistoisesta (1877–1953) eli Kakkisen Ollista.
Vainio oli naimisissa vuodesta 1944 Sylvi Maria Karjalaisen (1919–2002) kanssa.
Michael Condon Memorial Award
Michael Condon Memorial Award on American Hockey Leaguen parhaalle tuomarille vuosittain jaettava palkinto, joka on nimetty kauden 2001-2002 aikana kuolleen linjatuomarin Mike Condonin mukaan.
FM2000:n diskografia
Tämä artikkeli käsittelee FM2000:n diskografiaa.
Informaatiokäytännöt
Informaatiokäytännöt (engl. information practices), joista voidaan suomeksi käyttää myös nimitystä tietokäytännöt, tarkoittavat eri tapoja, joilla ihmiset sekä etsivät informaatiota systemaattisesti että kohtaavat sitä sattumanvaraisesti. Pamela McKenzien informaatiokäytäntöjä kuvaava jäsennys on tiedonhankintatutkimuksen malli vuodelta 2003. McKenzien kehittämä malli kuvaa erityisesti arkielämän tiedonhankintaa ja pyrkii luomaan siitä kokonaisvaltaisen kuvan sekä tunnistamaan sen monimuotoisuuden ja kontekstitekijöihin kietoutumisen.
Taustaa
Pamela McKenzie kehitti informaatiokäytäntöjen mallin osana laajempaa tutkimusta vuonna 2003. Tutkimuksessa selvitettiin 19 kaksosia odottavan, 19–40-vuotiaan naisen tiedonhankintatapoja. Tutkimuksen menetelminä olivat puolistrukturoidut syvähaastattelut sekä kahdesti viikossa nauhoitettuihin puhelinkeskusteluihin perustunut tutkimuspäiväkirja. McKenzie näkee raskauden hyväksi kontekstiksi tiedonhaun tutkimuksessa, koska se on näkyvä muutosvaihe, jossa raskaana olevan naisen kysymykset ja tiedon etsintä nähdään sopivana ja niitä jopa odotetaan.
Informaatiokäytäntöjen malli on McKenzien mukaan tarpeen sen vuoksi, että monet aiemmat tiedonhankinnan ja informaatiokäyttäytymisen mallit eivät ole kuvanneet riittävästi arkielämän ei-ammatillista tiedonhankintaa. Lisäksi mallit ovat keskittyneet aktiiviseen tiedonetsintään ja jättäneet huomiotta vähemmän suunnitellun, sattumanvaraisen tiedonhankinnan.
Didier Tholot
Didier Tholot (s. 2. huhtikuuta 1964) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Kesäkuusta 2020 lähtien hän on toiminut Paun päävalmentajana.
Informaatiokäytännöt
Informaatiokäytäntöjen vaiheet ja tavat
Informaatiokäytäntöjä kuvaavassa mallissa erotetaan neljä tiedonhankinnan tapaa, joita tarkastellaan kahden vaiheen avulla. Vaiheet (phases) esiintyvät yleensä järjestyksessä 1. yhteydenotto tiedonlähteeseen ja 2. vuorovaikutus tiedonlähteen kanssa. Tavat (modes) voivat esiintyä eri järjestyksessä tilanteesta riippuen.
Aktiivinen tiedonetsintä
Aktiivisessa tiedonetsinnässä (active seeking) tiedontarvitsijalla on spesifinen tarkasti rajattu tarve, johon pyritään löytämään vastaus. Oleellista on, että tiedontarvitsijalla on jäsentynyt käsitys tiedonlähteistä, joita hänellä on käytettävissään. Tiedontarvitsijan on tärkeää löytää informaatioympäristöstä lähteet, joista hän uskoo löytävänsä itselleen relevanttia tietoa. On tärkeää huomioida erilaiset tiedonlähteet ja kanavat. Lähteet voivat olla painettuja lähteitä, verkkosivuja Internetissä tai henkilölähteitä.
Aktiivinen seuranta
Aktiivisen seurannan (active scanning) tapaan kuuluu lupaavien lähteiden tunnistaminen sekä lähteiden selailu ja silmäily. Aktiivisessa seurannassa ei etsitä vastausta johonkin tiettyyn kysymykseen tai ongelmaan, vaan informaatiokäytännöt kohdentuvat laajemmin johonkin teemaan. Aktiivinen seuranta ei ole yhtä suunnitelmallista kuin aktiivinen tiedonetsintä. Tiedontarvitsijalla on mielessään asioita, joista kaipaa informaatiota. Seuraamalla informaatioympäristöä hän saattaa löytää informaatiota, joka on relevanttia juuri sillä hetkellä tai vasta myöhemmin.
Kohdentumaton toimintaympäristön seuranta
Kohdentumaton toimintaympäristön seuranta (non-directed monitoring) käsittää törmäämisen tiedonlähteeseen ennalta suunnittelemattomasti. Lupaavaan tiedonlähteeseen saattaa törmätä sattumalta arkipäivän tilanteissa. Henkilö ei välttämättä tiedosta tarvitsevansa jotakin tietoa, ennen kuin törmää siihen sattumanvaraisesti.
N’Diaye Fatoumata Coulibaly
N’Diaye Fatoumata Coulibaly (17. huhtikuuta 1954 – 18. heinäkuuta 2010 Bamako ) oli malilainen psykologi ja poliitikko. Hän toimi maan sosiaaliministerinä vuosina 2002–2004.
Informaatiokäytännöt
Tiedon saaminen toisen henkilön kautta
Tässä tavassa on oleellista tulla tunnistetuksi tiedonhankkijana. Tiedon saaminen toisen henkilön kautta (information seeking by proxy) viittaa tilanteisiin, joissa henkilö tutustuu lähteeseen tai on yhteydessä lähteeseen jonkun toisen henkilön aloitteesta. Henkilö, joka tekee aloitteen, voi olla itse tiedonlähteenä tai toimia tiedon välittäjänä. Tieto voidaan hankkia joko toimeksiannosta tai toisen henkilön tiedontarvetta ennakoiden.
Didier Tholot
Ura pelaajana
Tholot aloitti peliuransa SC Toulon'n joukkueessa 1984. Hän pelasi alempien sarjatasojen seuroissa uransa alkupuolella, kunnes esiintyi edukseen yllättäen liigaan nousseessa FC Martigues'ssa vuosina 1993–1995. Hän siirtyi Martigues'sta Girondins de Bordeaux'hon 1995, muttei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa seuran avauskokoonpanossa. Kahden kauden aikana Tholot pelasi vain 20 ottelua, mutta onnistui esimerkiksi kauden 1995/96 UEFA Cupin välierässä tekemään maalin AC Milanin verkkoon.
Hieronymus Aleander
thumb|200px|Aleander.
Didier Tholot
Ura pelaajana
Tholot jätti Bordeaux'n 1997 ja siirtyi pelaamaan Sveitsiin. Ura FC Sionissa ei kuitenkaan auennut, vaan hän pelasi 1998 lainalla englantilaisseura Walsallissa. Kaudeksi 1999/2000 hän siirtyi FC Baseliin, jota edusti yhden kauden aikana yli 40 ottelussa. Hän pelasi vielä BSC Young Boysissa ja Vevey-Sportsissa, kunnes lopetti uransa vuonna 2002.
Hieronymus Aleander
Hieronymus Aleander, tunnetaan myös nimillä Girolamo Aleandro tai Jerome Aleander, (13. helmikuuta 1480 – 1. helmikuuta 1542) oli italialainen kardinaali, joka nimitettiin virkaansa in pectore.
Didier Tholot
Ura valmentajana
Valmennusuransa Tholot aloitti Vevey-Sportsissa 2002. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi FC Sionin peräsimeen ja luotsasi seuran kuudenneksi Sveitsin Challenge Leaguessa. Sion-kauden jälkeen Tholot'n ura jatkui 2005 hänen palattuaan kotimaahansa FC Libourne-Saint-Seurin'n peräsimeen. Debyyttikausi Pingviineissä oli menestys ja Libournen sijoituttua Nationalin kolmanneksi ja noustua Ligue 2:een. Kaudella 2006/07 Tholot'n suojatit säilyttivät vaivoin sarjapaikkansa ja 2007/08 meno olikin jo liian kylmää Libournen pudotessa sarjan toiseksi viimeisenä takaisin Nationaliin.
Hieronymus Aleander
Aleander syntyi Mottan kaupungissa, lähellä Venetsiaa. Opiskeltuaan Venetsiassa hän toimi jonkin aikaa Ranskassa, kunnes siirtyi Roomaan. Siellä hän toimi Vatikaanin kirjaston palveluksessa. Myöhemmin hän lähti paavin lähettiläänä Saksaan, missä hän muun muassa osallistui Wormsin valtiopäiville ja oli johtamassa Martti Lutheria vastustavaa joukkoa. Saksassa hän myös vastasi yhdessä Johann Eckin kanssa Lutheria vastaan kirjoitetun pannauhkausbullan julkaisemisesta.
Seuraavat vuotensa Aleander matkusti jälleen ympäri Eurooppaa katolisen kirkon asialla. Käytyään Alankomaissa hän siirtyi lähettilääksi Ranskan Frans I:n hoviin. Kuninkaan seurassa hän joutui sotavangiksi Pavian taistelun yhteydessä vuonna 1525. Aleander kuitenkin vapautettiin raskaita lunnaita vastaan. Seuraavaksi hän sai jälleen toimia Saksassa, missä Lutherin alullepanema uskonpuhdistus levisi. Vuonna 1536 paavi Paavali III teki Aleanderista kardinaalin in pectore, ja muutamaa vuotta myöhemmin nimitys julkistettiin. Hieronymus Aleander menehtyi 1. helmikuuta 1542 ollessaan Roomassa.
Didier Tholot
Ura valmentajana
Kesällä 2008 Tholot siirtyi Stade de Reimsin peräsimeen, mutta sai potkut jo joulukuussa. Tämän jälkeen Tholot oli sivussa valmennustehtävistä huhtikuuhun 2009 saakka, jolloin hän palasi Sionin päävalmentajaksi. Tholot onnistui loppukauden tavoitteessaan varmistaa Sionin sarjapaikka Sveitsin liigassa. Sion voitti myös Sveitsin cupin mestaruuden kaadettuaan finaalissa BSC Young Boysin yllättäen 3–2. Kaudella 2009/10 Tholot luotsasi Sionin seitsemänneksi.
Kesällä 2010 hän siirtyi Ligue 2:ssa pelaavan LB Châteauroux'n päävalmentajaksi. Tholot'n johdolla Châteauroux pelasi Ligue 2:n alemmassa keskikastissa. Syyskaudella 2013/14 seura vajosi putoamisviivan tuntumaan ja Tholot sai lokakuun lopulla 2013 potkut tehtävästään.
Joulukuussa 2014 Tholot'sta tuli kolmannen kerran FC Sionin päävalmentaja. Hän luotsasi seuran kauden päätteeksi Sveitsin cupin mestariksi. Finaalissa Sion kaatoi tuplamestaruutta jahdanneen FC Baselin 3–0. Kaudella 2015/16 Sion pelasi hyvän kauden Tholot'n alaisuudessa ja sijoittui Sveitsin liigassa neljänneksi. Tholot sai potkut Sionista elokuussa 2016 joukkueen pudottua Sveitsin cupista.
Huhtikuussa 2018 Tholot'sta tuli AS Nancyn päävalmentaja. Tholot'n johdolla Nancy onnistui välttämään putoamisen Ligue 2:sta. Kausi 2018/19 alkoi kuitenkin surkeasti ja Nancy juuttui Ligue 2:n jumbosijalle. Seurajohto erotti Tholot'n tehtävistään lokakuun lopussa 2018.
Kesäkuussa 2020 Tholot'sta tuli Ligue 2:een nousseen Paun päävalmentaja.
Informaatiokäytännöt
Aktiivinen tiedonetsintä
Kun tiedonlähde on valittu, alkaa vuorovaikutus tiedonlähteen kanssa. Aktiivinen tiedonetsijä on tiiviissä vuorovaikutuksessa tiedonlähteen kanssa. Tiedonetsijällä on mielessään tietyt kysymykset, joihin hän haluaa saada vastauksen. Hän hakee vastauksia joko aktiivisesti kyselemällä (henkilölähde) tai lukemalla (painettu lähde, verkkosivu, yms..). Aktiivinen tiedonetsijä yleensä myös suunnittelee kysymyksensä etukäteen. Hän miettii, mitä hänen kannattaa kysyä ja miten kysymys muotoilla jotta paras lopputulos saavutettaisiin.
Aktiivinen seuranta
Tässä vuorovaikutuksen tavassa tiedonetsijä tunnistaa tilanteet, joissa hän voisi saada kysymykseensä vastauksen. Aktiivisesta tiedonetsinnästä tämä eroaa siten, että tiedonetsijällä ei ole hankittuna mitään tiettyä tiedonlähdettä. Sen sijaan hän tarkkailee aktiivisesti ympäristöään saadakseen tiedontarpeensa tyydytettyä. Tiedonetsijä esimerkiksi selailee aihetta käsitteleviä lehtiä ja kirjoja. Hän saattaa kysellä asiasta ystävilltään ja tuttaviltaan, joiden ajattelee mahdollisesti tietävän vastauksen. Aktiiviseen seurantaan kuuluu myös tarkkailu ja kuuntelu; tiedonetsijä ei siis välttämättä itse puhu henkilölähteen kanssa, vaan poimii tietonsa muiden käymästä keskustelusta.
Kohdentumaton toimintaympäristön seuranta
Tätä vuorovaikutuksen tapaa leimaa tiedon saaminen sattumalta. Tietoa saadaan tilanteissa, joissa sitä ei osata odottaa. Tällaiset tilanteet eivät myöskään yleensä sisällä minkäänlaista vuorovaikutusta tiedonhankkijan ja tiedonlähteen välillä.
Tiedon saaminen toisen henkilön kautta
Tässä vuorovaikutuksen tavassa tietoa saadaan muilta ihmisiltä, henkilölähteiltä. Toisin kuin aktiivisessa tiedonhankinnassa, tiedonhakija ei tässä käytännössä esitä itse kysymyksiä, vaan toimii kuuntelijana ja tiedon vastaanottajana. Tietoa voidaan saada kuuntelemalla toisen kokemuksia ja mielipiteitä aiheesta. Jotta vuorovaikutus tässä käytännössä toteutuu, täytyy henkilön tunnistaa itsensä mahdollisena tiedonlähteenä.
Mallin sovelluksia
Suomessa informaatiokäytäntöjen mallia on soveltanut muun muassa Raimo Niemelä Oulun yliopiston väitöskirjassaan Ikääntyneiden informaatiokäyttäytyminen. Niemelä asemoi mallin ikääntyneiden arkielämän informaatiokäyttäytymisen viitekehykseen soveltaen sitä näin ollen aiempaa sovellusalaa laajemmin.
Kreetta Askola, Toshimori Atsushi ja Maija-Leena Huotari ovat tutkineet suomalaisten ja japanilaisten yliopisto-opiskelijoiden kulttuurieroja terveystiedon hankinnassa McKenzien luomaa konseptia hyödyntäen. Tutkimuksessa keskityttiin informaatiokäytäntöjen tavoista aktiiviseen tiedonetsintään ja kohdentumattomaan toimintaympäristön seurantaan.
N’Diaye Fatoumata Coulibaly
Fatoumata Coulibaly suoritti psykologian maisterintutkinnon Bamakon opettajakorkeakoulussa. Hän työskenteli tutkijana ja erilaisissa kansainvälisissä projekteissa. Coulibaly toimi Malin sosiaalikehitys-, yhteisvastuu- ja vanhusministerinä vuosina 2002–2004. Hän kuului Bloc pour la démocratie et l’intégration africaine -puolueen johtoon.
Jean Fournet
upright|pienoiskuva|Jean Fournet, Rotterdamin filharmonisen orkestin kapellimestari 6. lokakuuta vuonna 1967.
Fournet on johtanut mm. lukuisia oopperateoksia sekä Gabriel Faurén tuotantoa. Hän oli naimisissa englannintorvensoittaja Miriam Hannecart-Jakesin kanssa.
Give My Regards to Broad Street
Give My Regards to Broad Street on Paul McCartneyn soundtrack-albumi samannimisestä elokuvasta vuodelta 1984, jossa McCartney näytteli pääosaa. Suurin osa kappaleista on cover-versioita vanhoista The Beatlesin ja Wingsin kappaleista. Mukana on myös muutama uusi kappale, kuten ”No More Lonely Nights”.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 30.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Paul McCartney ellei toisin mainita
25. syyskuuta
25. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 268. päivä (269. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 97 päivää.
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 24. syyskuuta, 26. syyskuuta
HMCS Crescent
HMCS Crescent (viirinumerot R16, D16 ja DDE 226) oli Kanadan laivaston Cr-luokan hävittäjä, joka muutettiin 1956 sukellusveneentorjuntafregatiksi.
Valmistus
Britannian Amiraliteetti tilasi nimellä HMS Crescent aluksen John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 16. syyskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1944 ja valmistui 21. syyskuuta 1945.
Palvelus
Alus siirrettiin 1946 Kanadan laivastolle, joka säilytti aluksen nimen. Kanadan hallitus lunasti 1951 aluksen ja muutti sen 1956 sukellusveneentorjuntafregatiksi. Alus romutettiin 1971.
Pääjärvi (Karstula)
Pääjärvi on Keski-Suomessa Karstulassa kirkonkylän kohdalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Pääjärvi on 16,8 kilometriä pitkä, 5,8 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 2 950 hehtaaria eli 29,5 neliökilometriä. Järvi on kaksiosainen jo muodoltaan ja sitten ihmisen rakentaman pengertien takia. Sen pääaltaaksi voisi kutsua pohjoista osaa, joka muodostuu Matilaisenselän ympärille. Sen pinta-ala on noin 20 neliökilometriä. Järvenselän pohjoispäässä sijaitsee 2,6 kilometriä pitkä Laikanlahti ja sen pienempi sivulahti Ruokolahti. Pohjoisrannikon näkyviä piirteitä ovat Murikkaniemi ja Haapaniemi, jonka länsipuolelle jää Perälänlahti. Järven eteläosaan sijoittuu alle neljä kilometriä pitkä saaristoinen järvenosa, jonka eteläpäässä sijaitsee Jyväslahti. Tämä lahtimainen järvenosa on suultaan 1,7 kilometriä leveä. Jyväslahden itäpuolelle jää neljä kilometriä pitkä niemimaa, jonka kärkeä kutsutaan Jyväsniemeksi. Järvi jatkuu Jyväsniemen itäpuolelle kaventuen ensin 1,5 kilometriä leveäksi lahdensuuksi. Lahti jatkuu 10 kilometriä eteläkaakkoon kaventuen koko matkan. Pohjoisessa on lahdensuuna Riuttasalmi, joka on kapeimmillaan alle 300 metriä leveä. Yli 600-metristä salmea kaventaa länsirannasta työntyvä kapea niemi. Itärantaan kutsutaan Riuttaniemeksi. Salmen jälkeen järvi laajenee kilometrin levyiseksi. Kapeneva lahti on selkeäpiirteinen ja ainoat merkittävät poikkeukset rantaviivassa ovat vierekkäiset Poukanlahti ja Kaapinniemi. Lahden eteläosaa kutsutaan Kouheroisensalmeksi, sillä järvi laskee Hepolampeen Kouheroisenkoskessa.
Järvi sijaitsee matalapiirteisessä maastossa, mutta rantojen tuntumassa on joitakin korkeita mäkiä. Jyväsniemen Pääjärvenmäen kylä sijaitsee korkealla yli 180 metrin korkeuteen kohoavalla mäellä, jonka terävimmät huiput ylittävät 200 metriä mpy. Niistä Kirkkovuori, jolla sijaitsee näkötorni, kohoaa 210 metriin asti eli yli 66 metriä vedenpinnasta. Eteläisen lahden itärantaa kohoaa kauttaaltaan yli 180 metrin ja Hinkalon seuduilla yli 200 metrin korkeuteen.